tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Active (F171)

HMS Active (viirinumero F171 ) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Southamptonista Vosper Thornycroftilta, missä köli laskettiin 23. heinäkuuta 1971. Alus laskettiin vesille 23. marraskuuta 1972 ja otettiin palvelukseen 19. heinäkuuta 1977. Alukselle sijoitettiin etukannelle tykkitornin taakse Exocet-merimaaliohjusten laukaisualusta.
Palvelus.
Palvelukseen oton jälkeen alus oli ensimmäisen vuoden koulutettavana sekä erilaisissa asejärjestelmien käyttöönottokokeissa ennen kuin se vieraili heinäkuussa 1978 Yhdysvaltain itärannikolla ja Kanadassa. Tammikuusta 1979 alkaen alus saattoi kuninkaallista jahtia viiden kuukauden kiertokäynnillä Lähi-idässä. Se oli saman aikaisesti liitettynä Naton Välimerelle sijoitettua laivasto-osastoa. Vuoden 1980 alus vietti pääosin kotimaassa lukuun ottamatta kolmen kuukauden vierailua Länsi-Intian saaristossa vuoden lopulla. Oltuaan Britteinsaarilla tämän jälkeen alus vieraili marraskuussa 1981 jälleen Lähi-idässä osana Armillaa valvoen Persianlahden liikennettä. Matkalla kotiin keväällä 1982 se sai määräyksen liittyä Falklandille lähetettyyn laivasto-osastoon.
"Active" kuului 1982 Falklandille lähetettyyn laivasto-osastoon. Vaikka se selvisi sodasta, aluksen runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä parannettiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin.
Alus oli toisen kerran Falklandilla 1983, jonka jälkeen se siirrettiin telakalle. Saman aikaisesti se valmistautui siirtoon Länsi-Intian saaristoon, jonne se lähti maaliskuussa 1984 viideksi kuukaudeksi. Tehtävän aikana alus osallistui Yhdysvaltain laivaston harjoituksiin sekä ampui kuusi Exocet-ohjusta Yhdysvaltain ohjusten ampuma-alueella. Alus siirrettiin modernisoitavaksi toukokuussa 1985, mistä se palasi palvelukseen elokuussa 1986. Vuoden 1987 kesällä alus osallistui jälleen Armilla partiointiin, minkä aikana alueen tilanteen kiristyttyä alus läpäisi Hormuzin salmen yhdessä 35 muun aluksen kanssa. Vuoden loppupuolella alus osallistui Purple Warrior -harjoitukseen, joka oli Britannian suurin maihinnousuharjoitus vuosiin.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin Pakistanille 23. syyskuuta 1993, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat -ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen "Shah Jahaniksi". Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla SRBOC-omasuojaheittimet sekä 20 ja 30 millimetrin ilmatorjuntatykit.
HMS Alacrity (F174)

HMS Alacrity (viirinumero F174) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Aluksen tilattiin 11. marraskuuta 1971 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgow'sta, missä köli laskettiin 5. maaliskuuta 1973. Se laskettiin vesille 18. syyskuuta 1974 kumminaan amiraali Sir Rae McKaigin puoliso ja valmistui 2. heinäkuuta 1977. Sille sijoitettiin etukannelle tykkitornin taakse Exocet -merimaaliohjusten laukaisualusta.
Palvelus.
Vastaanottotestit saatiin päätökseen huhtikuussa 1977. Alus liitettiin heinäkuussa palvelukseen otettaessa 3. fregattilaivueeseen. Alus osallistui Spitheadissä järjestettyyn katselmukseen, jonka jälkeen se jatkoi koeajoja ja koulutusta saavuttaakseen operatiivisen valmiuden. Vuonna 1979 alus siirrettiin 1. fregattilaivueeseen ja 1980 se liitettiin osastoon, joka kiersi maailmaa. Kierroksen aikana alus vieraili muun muassa Jangtse-joella ensimmäisenä kuninkaallisen laivaston aluksena 30-vuoteen. Persianlahden tapahtumat nopeuttivat aluksen paluuta kotimaahan, jonne se saapui joulukuussa. Seuraavana vuonna alus osallistui Naton sotaharjoitukseen Ocean Safariin Pohjois-Atlantilla.
Alus lähti 5. huhtikuuta 1982 laivasto-osaston mukana Falklandille, jossa se upotti tykkitulella 10. ja 11. toukokuuta välisenä yönä Swan saaren edustalla Argentiinan laivaston huoltoaluksen "ARA Isla de los Estadosin". Vaikka se selvisi sodasta aluksen runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin.
Pakistanin laivaston "Badr".
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin Pakistanille 1. maaliskuuta 1994, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat-ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen "Badriksi". Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC omasuojaheittimet.
Töyhtökala

Töyhtökala ("Nematistius pectoralis") tai kukkoahven on piikkimakrillikaloihin kuuluva itäisellä Tyynellämerellä tavattava kalalaji. Se on töyhtökalojen (Nematistiidae) heimon ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö.
Töyhtökalat ovat keskikokoisia tai suuria kaloja. Tyypillinen lajin pituus on noin 60 senttimetriä, mutta on tavattu yksilöitä, joiden pituus on jopa 160 senttimetriä ja paino runsaat 50 kiloa. Ruumiinmuodoltaan töyhtökala on pitkulainen ja tunnusmerkillinen piirre on sen etummainen selkäevä, jossa on seitsemän pitkää ruotoa. Toinen selkäevä on matalampi, ja siinä on vain yksi piikki. Kalan ainutlaatuinen piirre on, että uimarakko on yhteydessä sisäkorvaan.
Levinneisyys ja elintavat.
Töyhtökala elää Tyynessämeressä trooppisilla vesillä alueella, joka ulottuu Kaliforniasta Peruun ja Galápagossaarille. Se elää lähellä rannikkoa matalilla hiekkapohjaisilla alueilla. Nuoret kalat voivat elää myös vuorovesilammikoissa. Töyhtökala syö pääasiassa muita kalalajeja, erityisesti eräitä mojara- ja sardellilajeja. Kalojen lisäksi lajin ravintoa ovat myös nilviäiset.
Töyhtökalaa kalastetaan jonkin verran kaupallisesti ja myydään tuoreena. Se on myös suosittu urheilukalastuksen kohde.
HMS Ambuscade (F172)

HMS Ambuscade (viirinumero F172) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta Glasgow’sta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1971 telakkanumerolle 1008. Se laskettiin vesille 18. tammikuuta 1973 kumminaan laivaston tarkastajan puoliso Lady Griffin ja valmistui 5. syyskuuta 1975.
Palvelus.
Aluksen palvelukseen oton jälkeen aloitettiin miehistön koulutus ja lopulliset koeajot, jotka päättyivät kesällä 1976. Tämän jälkeen alus partioi, osallistui harjoituksiin sekä oli huolloissa, kunnes se liitettiin maaliskuussa 1977 Naton Atlantille sijoitettuun laivasto-osastoon. Osaston mukana alus osallistui lukuisiin harjoituksiin ja vierailuihin kummallakin puolella Atlanttia.
Alus kuului 1982 Falklandille lähetettyyn laivasto-osastoon. Vaikka se selvisi sodasta vaurioitta, aluksen runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Huollossa aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin. Alukselle asennettiin 1984–1985 Exocet-merimaaliohjukset.
Se kolaroi 1983 Intian valtamerellä Yhdysvaltain laivaston "USS Dalen" kanssa, jolloin aluksen keula katkesi. Alus oli kuusi viikkoa Bombayssa telakalla, jossa keula rakennettiin uudelleen. "Ambuscade" avusti 8. kesäkuuta 1984 merihätään joutunutta kuunari "Stena of Sitoota" Pohjanmerellä.
Pakistanin laivastossa.
Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin Pakistanille 28. heinäkuuta 1993, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat -ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen "Tariqiksi". Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC -omasuojaheittimet.
HMS Antelope (F170)

HMS Antelope (viirinumero F170) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti, joka palveli Falklandin sodassa.
Valmistus.
Aluksen köli laskettiin 23. maaliskuuta 1971 Vosper Thornycroftin telakalla Southamptonissa. Alus laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1972 kumminaan laivastosta vastanneen alivaltiosihteerin puoliso Lady Kirk ja se valmistui 19. heinäkuuta 1975.
Palvelus.
"Antelope" saapui Falklandille 21. toukokuuta 1982. Alus joutui neljän Argentiinan ilmavoimien A-4B-rynnäkkokoneen maaliksi, kun se oli suojaamassa San Carlosin maihinnousualuetta. Ensimmäisen parin hyökkäyksen toisen koneen torjui "HMS Ardentin" laukaisema Sea Cat -ohjus, mutta toisen koneen 500 kg:n pommi osui aluksen kylkeen ja surmasi stuertti Mark R. Stephensin. Pommi ei kuitenkaan räjähtänyt.
Toinen konepari hyökkäsi takavasemmalta. Toinen koneista sai osuman 20 millimetrin ilmatorjuntatykin kranaatista. Koneen pommi läpäisi kuitenkin aluksen rungon räjähtämättä. Alukseen jääneen kahden pommin purkuyritys johti aluksen tuhonneeseen ketjureaktioon toisen pommin lauettua.
HMS Ardent (F184)

HMS Ardent (viirinumero F184) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 17. huhtikuuta 1973 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgow’sta, missä köli laskettiin 26. helmikuuta 1974. Se laskettiin vesille vuotta myöhemmin 9. toukokuuta kumminaan Gloucesterin herttuatar ja valmistui 13. lokakuuta 1977. Alus oli ensimmäinen luokan aluksista, jolle asennettiin STWS-torpedoputket ().
Palvelus.
Syyskuussa 1977 alus saapui Devonportiin, jossa se luovutettiin laivastolle. Se otettiin palvelukseen lokakuussa liitettynä 6. fregattilaivueeseen. Koeajojen ja miehistön koulutuksen jälkeen alus lähti syksyllä 1978 laivueensa mukana Itämerelle. Tammikuussa 1979 alus oli Punaisellamerellä ja vuoden lopulla se osallistui Naton Highwood-harjoitukseen Atlantilla. Vuoden 1980 alussa alus liitettiin Naton Atlantille sijoitettuun laivasto-osastoon, jonka mukana se osallistui Safe Pass -harjoitukseen sekä vieraili Yhdysvaltain itärannikolla.
Alus oli jouluna 1980 mukana Armilla partiossa Persianlahdella, missä tehtävässä ollessaan sen matkamittari ylitti 100 000 mailia. Alus palasi kotimaahan kesällä 1981 vieraillen Plymouthin laivastopäivillä sekä ollen vartioaluksena Cowes Weekissä. Alus teki yhden viimeisistä vierailuistaan jouluna 1981 Amsterdamiin kolmen sisaraluksensa kanssa. Vuoden 1982 sotaharjoitus vei aluksen Norjan rannikolle, jossa se laski seppeleen veteen toisessa maailmansodassa uponneen "HMS Ardentin" hylyn kohdalle.
Alus lähti 19. huhtikuuta 1982 Devonportista laivasto-osaston mukana Falklandille ja suojasi maihinnousujoukkojen saattuetta Ascensionille, jonne osasto saapui 3. toukokuuta. Alus jatkoi matkaansa 6. toukokuuta "HMS Argonautin" kanssa Falklandeille ja suojasi "SS Canberraa", "Elkiä" ja "RFA Tidepoolia".
Alus tuki 21. huhtikuuta alkanutta San Carlosin maihinnousua. Kolme Argentiinan laivaston ilmavoimien A-4-rynnäkkökonetta havaitsi aluksen kolme merimailia North West Islandista lounaaseen. Alus ei kyennyt laukaisemaan Sea Cat -ilmatorjuntaohjuksiaan, jolloin kolme rynnäköineiden koneiden pudottamaa pommia osui. Kaksi niistä räjähti, mutta kolmas jäi suutariksi. Aluksen aseista osa säilyi toimintakykyisenä ja valmistautuivat torjumaan seuraavaa rynnäkköä.
Seuraavassa rynnäkössä alukseen tuli uusi osuma. Juuri pommien pudottua paikalle saapui kaksi partiossa ollutta "HMS Brilliantin" paikalle kutsumaa Harrieria, jotka ampuivat alas kaikki kolme rynnäköivää konetta. "Ardent" oli ohjauskyvytön ja pahoin kallistunut. Alukseen oli osunut kaikkiaan seitsemän pommia, jotka olivat surmanneet 22 miestä ja haavoittaneet 37. "HMS Yarmouth" saapui kello 18:30 aluksen vierelle evakuoimaan elossa olevat, jotka myöhemmin siirrettiin "SS Canberralle". Alus paloi ja upposi kaksitoista tuntia hyökkäyksen alkamisen jälkeen.
Luettelo Finnish Dance Chartin ykkösistä vuonna 2012

Tämä on luettelo Finnish Dance Chart -listan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2012.
HMS Arrow (F173)

HMS Arrow (viirinumero F173) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 28. syyskuuta 1972. Se laskettiin vesille 5. helmikuuta 1974 kumminaan vara-amiraali Sir George Raperin puoliso ja luovutettiin laivastolle toukokuussa 1976 jo ennen palvelukseenottoa.
Alukselle asennettiin etukannelle tykkitornin taakse Exocet-merimaaliohjusten laukaisualusta.
Palvelus.
Alus luovutettiin laivastolle Devonportissa toukokuussa 1976 ennen kuin se otettiin palvelukseen 29. heinäkuuta Sunderlandissa liitettynä 3. fregattilaivueeseen. Alus oli vuoden 19477 koeajoissa Britteinsaarten vesillä sekä Euroopan rannikolla ennen kuin se vieraili esittelymatkalla Välimerellä sekä osallistui kruunajaisten muistotilaisuudessa järjestettyyn katselmukseen Spitheadissä. Alus saattoi 1978 kuninkaallista jahtia ja toukokuusta joulukuuhun 1979 se oli laivasto-osaston mukana Kaukoidässä ja Australiassa. Kotimaahan palattuaan alus siirrettiin telakalle huollettavaksi, jolloin sen runkoa vahvistettiin ja sille asennettiin STWS-torpedoputket.
Vuonna 1981 alus liitettiin Naton pysyvään Atlantille sijoitettuun laivasto-osastoon, jonka mukana se osallistui erilaisiin harjoituksiin kuten elokuusta lokakuuhun Ocean Venture 81:een . Keväällä 1982 alus oli laivaston mukana harjoituksissa Gibraltarilla, kun Argentiinan joukot nousivat maihin Falklandin saarilla. Alus liitettiin Falklandeille lähetettyyn laivasto-osastoon. Se oli ensimmäinen alus, joka avasi tulen kohden argentiinalaisia sekä ensimmäinen alus, joka joutui ilmahyökkäykseen. Alus evakuoi miehistöä 4. toukokuuta ilmahyökkäyksessä vaurioituneelta "HMS Sheffieldiltä" ja avusti alusta lisäksi palontorjunnassa.
Vaikka se selvisi sodasta, aluksen runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1. maaliskuuta 1994 Pakistanille, mutta ilman Exocet- ja Sea Cat -ohjuksia. Pakistanin laivasto nimesi aluksen "Khaibariksi". Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC -omasuojaheittimet.
Ragnar Numelin

Ragnar Julius Numelin (28. syyskuuta 1890 Turku – 12. lokakuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja tietokirjailija. 
Numelinin vanhemmat olivat senaattori Gustaf Julius Ferdinand Nummelin ja Anna Emelie Sourander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1913 ja tohtoriksi 1918.
Numelin oli Helsingin yliopiston kirjastossa amanuenssina 1914–1918 ja palveli vuodesta 1918 alkaen ulkoministeriössä 35 vuoden ajan ja toimi pääkonsulina Göteborgissa 1945–1947, lähettiläänä Brysselissä 1947–1950 ja lähettiläänä Wienissä sekä Prahassa 1950–1953. Numelin julkaisi tutkimuksia diplomatian, sosiologian, etnologian, maantieteen ja grafologian aloilta.
Teoksia.
Nimimerkillä "Stig Lindberg":
Nenne Moberg

Helena Reuter, kirjailijanimi Nenne Moberg (1. marraskuuta 1868 Porvoo – 2. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. 5677
Helena Reuter oli naimisissa vuodesta 1896 Helsingin yliopiston eläintieteen professorina 1910–1934 toimineen Enzio Rafael Reuterin (1867–1951) kanssa.
Teoksia.
Nimellä "Nenne Moberg":
Nimimerkillä "En mor":
HMS Avenger (F185)

HMS Avenger (viirinumero F185) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 11. marraskuuta 1971 Yarrow Shipbuildersilta Scotstounista Glasgow'sta, missä köli laskettiin 30. lokakuuta 1974. Se laskettiin vesille 20. marraskuuta 1975 kumminaan laivastoministeri Juddin puoliso ja valmistui 14. huhtikuuta 1978. Alukselle sijoitettiin etukannelle tykkitornin taakse Exocet-merimaaliohjusten laukaisualusta.
Palvelus.
Huhtikuussa 1978 alus valmistui telakalta ja otettiin palvelukseen kuukautta myöhemmin Devonportissa, jonka jälkeen sillä aloitettiin koeajot ja miehistön koulutus. Tammikuun puolivälissä 1980 alus lähti Länsi-Intiaan ja Pohjois-Atlantille, josta se määrättiin kolmeksi kuukaudeksi Välimerelle Afghanistanin tilanteen vuoksi. Vuoden lopun alus oli Armilla partiossa Persianlahdella, joka kesti normaalin viiden kuukauden jakson. Vuotta myöhemmin alus oli matkalla Länsi-Intiaan, jossa se vietti kaksi ja puoli kuukautta vartioaluksena.
Alus määrättiin 1981 4. fregattilaivueen johtajaksi päällikkönään Hugo White. Falklandin sodan alkaessa alus oli telakalla Devonportissa, mutta se palasi palvelukseen ennätyksellisen nopeasti aloittaen matkansa etelään 10. toukokuuta. Alus joutui Exocet-ohjuksen maaliksi. Aluksen etukannen tykki kuitenkin osui ohjukseen ennen ohjuksen osumista alukseen. Se oli yksi viimeisiä sodasta palanneita aluksia palaten vasta syyskuussa. Vaikka se selvisi sodasta, aluksen runkoon tuli kovissa olosuhteissa murtumia. Seuranneen huollon aikana aluksen kyljet korjattiin hitsaamalla ja niiden kestävyyttä lisättiin. Samassa yhteydessä aluksen rungon aiheuttamaa melua vähennettiin.
Maaliskuussa 1983 palasi Persianlahdelle Armilla partioon, jona aikana aluksen helikopteri putosi mereen Omanin rannikolla. Helikopterin miehistö sekä kyydissä ollut aluksen päällikkö loukkaantuivat onnettomuudessa. Alus vieraili Kaukoidässä "HMS Ambuscaden" kanssa ennen elokuista paluutaan. Seuraavana vuonna alus oli tammikuusta maaliskuuhun vartioaluksena Länsi-Intiassa, josta palattuaan se siirrettiin Devonportin telakalle huollettavaksi. Vuoden 1985 alun se oli Välimerellä, jonka jälkeen se oli viisi kuukautta Etelä-Atlantilla. Alus oli jälleen Länsi-Intiassa vartioaluksena 1986 ennen kuin se siirrettiin syyskuussa reserviin siirtoa varten telakalle. Alus pääsi telakalta maaliskuussa 1988.
Pakistanin laivaston Tippu Sultan.
Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 23. syyskuuta 1994 ilman Exocet- ja Sea Cat -ohjuksia Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Tippu Sultan". Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC -omasuojaheittimet.
Dagmar Klami

Dagmar Lyyli Klami, o.s. "Korppi", (14. tammikuuta 1899 Jaala – 20. joulukuuta 1956) oli suomalainen lausuntataiteilija ja runoilija.
Klami julkaisi runoteosten ohella kirjoitelmia ja runojen suomennoksia useissa aikakauslehdissä ja toimitti lausuntaohjelmiston.
Klamin vanhemmat olivat kauppias Herman Korppi ja Maria Marttila ja puoliso Toimi Klami. Hän kävi kauppakoulun Kotkassa ja opiskeli itsenäisesti kieliä ja lausuntaa Ilmari Räsäsen, Jaakko Korhosen ja Valle Sorsakosken johdolla, mutta opiskeli myös Englannissa.
HMS Amazon (F169)

HMS Amazon (viirinumero F169) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 21 fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. maaliskuuta 1969 Vosper Thornycroftilta Southamptonista, missä köli laskettiin 6. marraskuuta 1969 Woolstonin telakalla. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1971 kumminaan prinsessa Anne ja valmistui 11. toukokuuta 1974.
Palvelus.
Aluksella syttyi 1977 Kauko-Idässä tulipalo, mikä herätti kysymyksen alumiinin käytön turvallisuudesta sotalaivoilla. Falklandin sodan aikana alus oli Persianlahdella, mistä se palasi Britteinsaarille kesäkuun lopulla 1982. Sen rungossa havaittiin 1980-luvun puolivälissä murtumia, jotka korjattiin hitsaamalla. Samalla aluksen rakenteiden kestävyyttä lisättiin, rungon aiheuttamaa melua vähennettiin ja etukannelle asennettiin Exocet-ohjusten laukaisualusta.
Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 30. syyskuuta 1993 ilman Exocet- ja Sea Cat-ohjuksia Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "PNS Babur". Alukselle asennettiin Exocet-ohjusten tilalle kiinalaisvalmisteiset LY 60N -ohjukset. Elektroniikkavarustusta muutettiin korvaamalla tyypin 992 ilmavalvontatutka Signaalin DA08 -tutkalla. Omasuojaa lisättiin asentamalla Mk36 SRBOC -omasuojaheittimet.
Catri Gripenberg

Catri Mathilda Gripenberg (6. elokuuta 1884 Lappee – 3. syyskuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen, ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, vapaaherratar ja naisasianainen. Hän työskenteli kanslistina Helsingin poliisilaitoksessa ja asianajotoimisto Dittmar &amp; Indreniuksessa. Hänen isänsä oli senaattori Johannes Gripenberg. Toisen maailmansodan aikana Gripenberg toimi Naisasialiitto Unionin edustajana Helsingin Naisten Työvalmiusliiton varapuheenjohtajana. Vuodesta 1952 lähtien hän oli liiton kunniajäsen työskenneltyään ahkerasta sen eri aloitteiden, kuten puistotätitoiminnan, parissa.
Olly Donner

Olga Maria ”Olly” Donner (o.s. Sinebrychoff; 28. syyskuuta 1881 Helsinki – 22. syyskuuta 1956 Arlesheim, Sveitsi) oli suomalainen kirjailija ja antroposofi. Hän kirjoitti ruotsiksi ja ranskaksi ja käytti kirjailijanimeä Jean Bray.
Elämänvaiheet.
Olly Donner oli Sinebrychoffin panimon toimitusjohtajana toimineen kauppaneuvos Nicolas Sinebrychoffin ja tämän puolison Anna Nordenstamin ainoa lapsi. Hänen äidinisänsä oli senaattori Johan Mauritz Nordenstam. Olly Donnerin puolisona oli vuodesta 1900 teollisuusjohtaja Uno Donner (1872–1958), joka oli Suomen Antroposofisen Liiton perustajia. Pariskunta asui vuosia ulkomailla. Olly ja Uno Donner omistivat Kirkniemen kartanon Lohjalla vuosina 1927–1945 ja pitivät siellä koulua. He omistivat myös Grantorpin tilan Pohjan kunnassa.
Donnerin kirjoja ei juuri luettu eikä ymmärretty hänen elinaikanaan. Vaikka niitä julkaisivat Bonnier ja Söderström, hän maksoi julkaisukustannukset itse.
Lapseton pariskunta lahjoitti vuonna 1956 omaisuutensa Åbo Akademille. Lahjoitukseen sisältyi Ollyn isältään perimä Karhusaaren huvila Espoossa. Lahjoitusvaroilla perustettiin uskonnonhistoriaa ja kulttuurihistoriaa tutkiva Donner-instituutti vuonna 1959.
V. A. Haila

Vilho Antero Haila (18. huhtikuuta 1894 Kiikka – 27. heinäkuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuuden tutkija. 
Henkilöhistoria.
Hailan vanhemmat olivat maanviljelijä Aukusti Haila ja Matilda Poti. Hän pääsi ylioppilaaksi 1920 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1923, maisteriksi 1927 ja lisensiaatiksi 1934. Filosofian tohtoriksi hän väitteli 1935. Haila toimi Lauttakylän yhteiskoulun suomenkielen ja historian opettaja sekä koulunjohtajana 1925–1928, Mikkelin lyseon suomenkielen vanhempana lehtorina 1928–1936 ja Helsingin suomalaisen normaalilyseon suomenkielen vanhempana lehtorina 1936–1946 ja yliopettajana vuodesta 1947. Haila oli myös Mikkelin kaupungin kansakoulujen tarkastajana 1929–1936. Haila oli naimisissa kolme kertaa, 1925–1933 filosofian maisteri Hanna Yli-Pohjan kanssa (liitto päättyi avioeroon), 1934–1935 lehtori Naemi Maria Gyllenbergin kanssa ja vuodesta 1940 lehtori Tellervo Yrjö-Koskisen kanssa.
Erika Husberg

Erika Josefina Husberg (25. maaliskuuta 1849 – 5. marraskuuta 1936 Vaasa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija, joka käytti nimimerkkiä "Eva".
Hilma Montell

Hilma Natalia Montell (19. joulukuuta 1853 – 19. marraskuuta 1932 Loviisa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, joka käytti nimimerkkiä "Thora".
HMS Andromeda (F57)

HMS Andromeda (viirinumero F57) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 25. huhtikuuta 1966. Se laskettiin vesille 24. toukokuuta 1967 ja valmistui 2. joulukuuta 1968 kolmannen sarjan ensimmäisenä aluksena.
Palvelus.
Palvelukseen oton jälkeen alus määrättiin Kaukoitään, missä se osallistui 1969 Beirapartioihin. Niiden tarkoituksena oli valvoa Rhodesian ja Mozambiquen välistä öljykauppaa. Seuraavat vuodet alus kotivesillä.
Islannin julistettua 200 merimailin talousalueen alus suojasi brittiläisiä troolareita alueen sisäpuolella. Niin kutsutun toisen turskasodan aikana se joutui islantilaisen vartioalus "Odinin" yliajamaksi. Turskasodasta vapauduttuaan alus määrättiin taas Kaukoitään, jossa se oli 1972-1973. Se palasi kotivesille vuoden 1973 lopulla osallistuen harjoituksiin ja partiointiin Islannin vesillä. Vuonna 1974 alus osallistui Kyproksen brittiväestön evakuointeihin Turkin hyökättyä saarelle. Joulukuussa 1975 alus osallistui kolmanteen turskasotaan, jonka kestäessä se kolaroi islantilaisen vartioalus "Tyrin" kanssa ja tammikuussa 1976 jäi "Thorin" yliajamaksi.
Alus oli modernisoitavana 1978-1980, jolloin sille asennettiin Exocet- ja Sea Wolf -ohjukset, jotka paransivat sen meri- ja ilmamaalien torjuntakykyä.
Alus saapui vasta 26. toukokuuta Falklandeille niin kutsutun Bristolin ryhmän mukana. Alueella alus oli lähinnä saattajana ja se ei kärsinyt vaurioita argentiinalaisten iskuissa. Alus lähti elokuussa kotimatkalle ja se saapui syyskuussa Britteinsaarille. Alus poistettiin palveluksesta 1993 ja myytiin 1995 ilman ohjusaseistusta Intian laivastolle, joka nimesi sen "INS Krishnaksi".
Armas Antila

Armas Valfrid Antila (13. maaliskuuta 1903 Lapua – 15. toukokuuta 1953 Lapua) oli suomalainen pappi ja kirjailija. 
Antilan vanhemmat olivat pankinjohtaja Valfrid Antila ja Iida Katariina Rintala. Hän pääsi ylioppilaaksi 1921 ja suoritti teologian erotutkinnon 1926. Antila toimi Kainuun kristillisen kansanopiston johtajana 1930–1948 ja Herättäjä-Yhdistyksen toiminnanjohtajana 1948–1953. Hän sai rovastin arvon 1948.
Antila toimitti 1942–1943 "Ristirahvas : hengellinen kuukausijulkaisu Itä-Karjalaa varten"-nimistä lehteä.
Armas Antila oli naimisissa vuodesta 1927 Kerttu Pasasen kanssa.
Gösta Moliis-Mellberg

Levi Gösta Sigfrid Moliis-Mellberg (21. joulukuuta 1883 Helsinki – 13. maaliskuuta 1971 Helsinki ) oli suomalainen pappi, filosofian tohtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. 
Moliis-Mellberg valmistui 1908 filosofian kandidaatiksi. Hän opiskeli sitten teologiaa ja toimi 1910–1912 Hangöbladet-lehden päätoimittajana. Moliis-Mellberg vihittiin papiksi 1913 ja hän toimi sitten pappina eri maaseurakunnissa 1913–1925 ja sen jälkeen 1925–1956 Helsingin pohjoisen ruotsalaisen seurakunnan kirkkoherrana. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1928.
Toisen maailmansodan aikana Moliis-Mellberg toimi juutalaisten puolestapuhujana.
Elsa Erho

Elsa Erho (sukunimi vuoteen 1927 "Ekholm"; 27. maaliskuuta 1904 Ruokolahti – 16. tammikuuta 1992) oli suomalainen lehtori, kirjallisuudentutkija ja suomentaja.
Erho pääsi ylioppilaaksi 1922 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1928 sekä lisensiaatiksi 1955. Hän väitteli tohtoriksi 1957 aiheenaan kirjailija Maiju Lassila.
Erho toimi 1931–1967 Turun suomalaisen yhteiskoulun lehtorina sekä 1965–1971 Turun yliopiston ja Åbo Akademin kotimaisen kirjallisuuden dosenttina. Hän oli naimisissa 1928–1950 oikeusneuvosmies Hugo Rautun kanssa.
Fanny Stenroth

Fanny Carolina Johanna Stenroth (25. heinäkuuta 1867 Valkeala – 17. huhtikuuta 1953 Heinola) oli suomalainen seminaarin opettaja ja näytelmäkirjailija.
Stenrothin vanhemmat olivat kappalainen Carl Gustaf Stenroth ja tämän toinen vaimo Adelaide Carolina Rosalie Colliander. Stenroth kävi tyttökoulun 1884, professori Georg Aspin voimisteluopiston 1886, J. Arvedsonin sairasvoimisteluopiston Tukholmassa 1891. Hän teki opintomatkat Ruotsiin ja Norjaan 1907, Ruotsiin, Keski-Eurooppaan ja Italiaan 1910. 
Stenroth oli Jyväskylän suomalaisen tyttökoulun voimistelunopettaja 1888–1902, Heinolan seminaarin terveysopin ja voimistelunopettaja 1902–1934. Jyväskylän kuuromykkäinkoulun tuntiopettaja 1897–1902, liikuntakasvatuskurssin johtaja kuusi kertaa vuosina 1907–1917. Hän oli Heinolan kaupungin terveyshallinnon lautakunnan jäsen vuoteen 1925, Heinolan NMKY:n puheenjohtaja vuodesta 1906, Mannerheimin Lastensuojeluliiton Heinolan osaston puheenjohtaja vuodesta 1935.
Gertrud Zilliacus

Gertrud Charlotta Zilliacus (23. joulukuuta 1864 Turku – 29. toukokuuta 1948) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, joka käytti kirjailijanimeä Kai Voss ja nimimerkkiä "Samuel Henriksson".
Teoksia.
Nimimerkillä "Kai Voss":
Nimimerkillä "Samuel Henriksson" :
HMS Penelope (F127)

HMS Penelope (viirinumero F127) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 14. maaliskuuta 1961. Se laskettiin vesille 17. elokuuta 1962 ja valmistui 31. lokakuuta 1963.
Palvelus.
Palvelukseen oton jälkeen alus liitettiin 20. fregattilaivueeseen. Alus siirrettiin 1966 telakalle modernisoitavaksi, jolloin se muutettiin koealukseksi. Tehtävän muutoksen vuoksi suuri osa aluksen aseistuksesta poistettiin muun muassa etukannen kaksiputkinen 4,5 tuuman pääase. Vuonna 1968 alus osallistui Aer Lingusin lennon 712 pelastustoimiin Irlanninmerellä. Alus osallistui 1969 Kielin festivaaleihin Länsi-Saksassa. Seuraavina vuosina aluksella toteutettiin erilaisia kokeita kuten Sea Wolf -ohjusten koeammuntoja 1977. Alukselle asennettiin 1981 Exocet-ohjusten laukaisualusta.
Alus osallistui Falklandin sotaan Bristolin ryhmässä sisaralustensa "HMS Minervan" ja "HMS Andromedan" kanssa. Osasto saapui Falklandeille vasta 26. toukokuuta, jonka jälkeen alus oli lähinnä suojaustehtävissä kuten suojatessaan vaurioitunutta "HMS Argonautia" toukokuun lopulla. Aluksen Westland Lynx-helikopteri laukaisi 13. kesäkuuta Sea Skua -ohjuksen maihin ajettuun Argentiinan laivaston partioalukseen "ARA Rio Iguazuun". Alus palasi syyskuussa sotatoimien päätyttyä kotimaahan.
"Penelope" palasi Falklandeille partiomatkalle, mistä se palasi kesäkuussa 1983. Seuraavana vuonna se kävi jälleen Etelä-Atlantilla. Vuonna 1988 alus menetti ohjattavuuden, jolloin se törmäsi Kanadan laivaston tukilaivaan "HMCS Preserveriin", jolloin kumpikin alus kärsi suuria vahinkoja.
Ecuadorin laivaston "Presidente Eloy Alfaro".
Alus poistettiin palveluksesta 1991 ja myytiin Ecuadorille. Alus aloitti palveluksensa Ecuadorin laivastossa nimellä "Presidente Eloy Alfaro". Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 2008 ja romutettiin.
Uuno Renvall

Uuno Mikael Renvall (17. syyskuuta 1877 Turku – 20. huhtikuuta 1918 Kouvola) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Renvallin vanhemmat olivat arkkipiispa Torsten Thure Renvall ja Amanda Sofia Limnell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1898. Renvall suoritti sitten 1901 teologian erotutkinnon, ja hänet vihittiin papiksi samana vuonna. Renvall oli kirkkoherrana Ruskolla 1906–1913 ja Haminassa 1913–1918.
Suomen sisällissodan aikana Renvall järjesti Haminassa hartauskokouksia, joissa arvosteltiin punaisten toimintaa. Punaisten johtajana Haminassa toiminut Jaakko Uski oli ennen sotaa ollut mukana Jehovan todistajien toiminnassa ja saattoi sen vuoksi suhtautua vihamielisesti valtionkirkkoon ja sen edustajana Haminassa toimineeseen Renvalliin. Punaisten epäluuloja lisäsi myös se, että Uuno Renvallin veli Heikki Renvall oli valkoisten Vaasan senaatin jäsen, ja maaliskuussa 1918 lehdissä julkaistiin Heikki Renvallin lausunto, jossa tämä vaati kaikkien punaisten johtajien hirttämistä ja punaisten alistamista kansalaisoikeuksia vailla olevaksi paarias-luokaksi sodan jälkeen. Uuno Renvall pidätettiin 3. maaliskuuta yhdessä Vehkalahden kirkkoherran Gustaf Adolf Tauben ja kappalaisen Adolf Mannisen kanssa syytettynä valkoisten avustamisesta. Papit lähetettiin huhtikuussa 1918 Kouvolan miliisivankilaan ja Kouvolan salaisen tutkijakomitean kuulusteltaviksi. Heidät teloitettiin 20. huhtikuuta ns. Tommolan veripellolla lähellä Kouvolaa.
Renvall oli naimisissa vuodesta 1906 Sigrid Maria Weissmanin kanssa. Heidän poikansa oli historiantutkija ja Helsingin yliopiston kansleri Pentti Renvall.
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Mikael":
Novhorod-Siverskyi

Novhorod-Siverskyi (, ) on kaupunki Ukrainan Tšernihivin alueella. Se sijaitsee Dneprin sivujoen Desnan varrella. Kaupunki on Novhorod-Siverskyin piirin keskus. Siellä on Homelin ja Unetšan väliseltä rautatieltä Novozybkovissa haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on noin 12 600 (vuonna 2021).
Kaupunki tunnettiin vuodesta 1096 lähtien Severskin ruhtinaskunnan keskuksena. Sen ruhtinaan Igor Svjatoslavitšin hyökkäystä kumaaneja vastaan kuvataan Laulussa Igorin sotaretkestä. Mongolivalloittajat hävittivät kaupungin vuonna 1239. Myöhemmin se kuului Brjanskin ruhtinaskuntaan ja Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Vuonna 1503 Novhorod-Siverskyi liitettiin Venäjään, vuonna 1618 Puolaan ja vuonna 1667 jälleen Venäjään. Vuonna 1782 siitä tuli käskynhaltijakunnan keskus ja vuonna 1797 Tšernigovin lääniin kuulunut kihlakuntakaupunki.
1900-luvun alussa Novhorod-Siverskyin 12 500:sta asukkaasta yli kolmannes oli juutalaisia ja loput etupäässä ukrainalaisia. Vuonna 1918 ja vuosina 1941–1943 kaupunki oli saksalaisten miehittämä. Neuvostoaikana siellä toimi rakennustarvike-, elintarvike- ja kevyttä teollisuutta.
Nähtävyyksiin kuuluvat 1600–1700-lukujen vaihteessa rakennettu Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali kellotapuleineen, puinen Nikolauksen kirkko (1760), Kristuksen kirkastumisen luostarin rakennukset (muun muassa Giacomo Quarenghin suunnittelema katedraali, 1791–1796), keskustan riemukaari (1786–1787) ja 1700–1800-lukujen vaihteessa pystytetty kauppahalli. Kaupungissa on kotiseutumuseo.
Lutfi Kolgjini

Lutfi ”Ludde” Kolgjini (s. 9. joulukuuta 1959 Ferizaj, Jugoslavia) on ruotsalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Hän syntyi Kosovon eteläosassa sijaitsevassa Ferizajn kaupungissa, josta hänen perheensä muutti Ruotsiin vuonna 1967.
Kolgjini alkoi työskentelyn hevosten parissa 1980-luvulla ja sai valmentajalisenssin vuonna 1986. Ruotsin huipulle hän nousi 1990-luvun alussa ja voitti kotiratansa Jägersron ajajaliigan ensimmäisen kerran vuonna 1993. Vuonna 1982 alkaneen ohjastajanuransa tuhannennen voiton Kolgjini ajoi 2007 ja 2000:nen 2020.
Nykyään Kolgjini pitää yhtä Ruotsin suurimmista kilpatalleista. Hänellä on valmennuksessaan yli 200 hevosta Jägersron raviradalla Malmössä sekä Lundin kunnassa sijaitsevalla maaseututallilla. Tallit työllistävät 35 työntekijää. Kolgjinin hevoset juoksevat säännöllisesti Keski-Euroopassa sekä myös joissakin suurissa kilpailuissa Pohjois-Amerikassa. Tunnetuimpia hänen hevosiaan ovat olleet muun muassa Going Kronos, Viking Kronos, Raja Mirchi ja Revenue. Suomessa Kolgjini on vieraillut useasti. Vuonna 2012 hänen valmentamansa Sebastian K. voitti Finlandia-ajon Björn Goopin ohjastamana.
Myös Lutfi Kolgjinin pojat Adrian (s. 1993) ja Dante (s. 1999) Kolgjini ovat raviohjastajia.
Wish Wizard

Wish Wizard on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut 18-minuuttinen fantasiaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Kimberly Voegele, Kabrina Cressey, Daria Stachowiak, Morgan Freeman, Ed Begley Jr., Kathryn Joosten, David Koechner ja Bobb'e J. Thompson. Elokuvassa kaksi lasta toivovat, että heidän vanhempansa kuuntelisivat heidän unelmiaan, minkä seurauksena yllättäen koko maailma avautuu heille. Elokuvan on ohjannut André Gordon.
In the Middle of Nowhere

In the Middle of Nowhere on Modern Talkingin albumi vuodelta 1986. Albumi nousi listaykköseksi Saksassa, sekä nousi kymmenen parhaan joukkoon muissakin Euroopan maissa.
Albumi sisältää perinteisten rakkauslaulujen ohella fantasiaa ("Riding on a White Swan" ja "Stranded in the Middle of Nowhere"), mutta tällä kertaa myös kolme itämaista vaikutteita ottanutta kappaletta peräjälkeen, eli "The Thousand Lonely Drums", "Lonely Tears in Chinatown" ja "In Shaire".
Meltdown (elokuva)

Meltdown (, tunnetaan myös nimellä High Risk) on hongkongilainen toimintakomedia vuodelta 1995. Elokuva parodioi osittain elokuvia "Die Hard" ja "Speed – Kuoleman kyydissä". Elokuvan pääosia esittävät Jet Li, Jacky Cheung, Chingmy Yau, Yang Chung Hsien ja Charlie Yeung. Elokuvan on ohjannut Wong Jing. Elokuva oli Kelvin Wongin viimeinen.
HMS Minerva (F45)

HMS Minerva (viirinumero F45) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Alexander Stephen and Sonsilta Greenockista Glasgow'sta, missä köli laskettiin 3. kesäkuuta 1963. Se laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1964 ja valmistui 15. huhtikuuta 1966.
Palvelus.
Alus oli 1968 Länsi-Intian saaristossa sijoitettuna Bermudalle näyttämässä lippua. Vuonna 1970 alus oli mukana Beira-partioissa valvomassa Rhodesian öljykauppaa ennen vierailujaan Aasiassa ja Tyynellä valtamerellä. 
Marraskuussa 1972 prinssi Charles liittyi aluksen miehistöön. Seuraavan vuoden helmikuussa se vieraili Karibialla, jossa se osallistui useisiin laivastoharjoituksiin ennen marraskuista paluutaan Britteinsaarille. Alus palasi 1975 Karibialle.
Joulukuusta 1975 maaliskuuhun 1979 alus oli modernisoitavana, jolloin alukselle asennettiin Exocet-ohjusten laukaisualusta. Koeajoissa aluksen kattila räjähti ja se piti hinata Chathamin telakalle korjattavaksi. Seuraavan vuoden joulukuussa aluksen päälle kaatui myrskyssä telakkanosturi, joka vaurioitti aluksen kansirakenteita.
Vuonna 1980 alus oli Välimerellä, jossa se osallistui Naton sotaharjoitukseen. Alus muun muassa varjosti Neuvostoliiton laivaston lentotukialus "Kijeviä". Seuraavana vuonna alus oli harjoituksissa Persianlahdella.
Alus osallistui 1982 Falklandin sotaan Bristolin ryhmässä sisaralustensa "HMS Penelopen" ja "HMS Andromedan" kanssa. Osasto saapui Falklandeille vasta 26. toukokuuta, jonka jälkeen alus oli lähinnä suojaustehtävissä. Alus ei vaurioitunut sodan aikana, ja se palasi syyskuussa Devonportiin.
Marraskuussa alus törmäsi Rothesay-luokan fregatti "HMS Yarmouthiin". Vuoden 1984 lopulla alus palasi Etelä-Atlantille, mistä se palasi kotimaahan 1985. Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1992 ja myytiin romutettavaksi vuotta myöhemmin.
Markku Löytönen

Markku Kalervo Löytönen (s. 4. tammikuuta 1955 Espoo) on suomalainen maantieteilijä, joka on ansioitunut myös tietokirjailijana. Löytönen on työskennellyt kulttuurimaantieteen professorina Helsingin yliopistossa vuodesta 1999 ja tätä ennen maantieteen professorina Turun yliopistossa vuosina 1998–1999. Vuosina 2008–2009 hän oli Helsingin yliopiston vararehtorina. Löytönen toimi Suomen tietokirjailijat ry:n puheenjohtajana 2012–2020.
Löytösen tieteellisen erikoistumisen kohteita ovat terveysmaantiede, paikkatietojärjestelmät sekä tutkimusmatkailu ja tutkimusmatkailun historia.
Väinö Jaakkola

Väinö Jaakkola (17. syyskuuta 1888 Rantsila – 17. tammikuuta 1942 Oulainen) oli suomalainen kustannusvirkailija ja kaunokirjallisuuden suomentaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Jaakkola pääsi ylioppilaaksi 1906 Oulun lyseosta ja opiskeli sitten kieliä Helsingin yliopistossa. Hän toimi vuoteen 1912 saakka kustannusvirkailijana WSOY:n palveluksessa. Jaakkola suomensi vuosina 1914-1941 24 englannin-, ranskan-, norjan- ja tanskankielistä kirjaa pääasiassa WSOY:lle. Hän suomensi muun muassa viisi Mazo de la Rochen Jalna-sarjan kirjaa, Sigrid Undsetin teoksen "Kevät" ja Dale Carnegien teoksen "Miten saan, ystäviä, menestystä, vaikutusvaltaa".
Keuhkosairaudesta kärsinyt Jaakkola asui pääasiassa Helsingissä ja välillä myös kotiseudullaan Oulaisissa. Hänen harrastuksiinsa kuului valokuvaus.
Spirit (albumi)

Spirit on samannimisen yhdysvaltalaisyhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1968. Sen on tuottanut Lou Adler ja levy-yhtiö on Adlerin perustama Ode Records. 
Albumi ei ollut kovin hyvä kaupallinen menestys, mutta kriitikot kehuivat sitä. 
Kappaleet.
Jousi- ja puhallinsoittimet on sovittanut Marty Paich. 
Soitinkappaleita ovat "Taurus" ja "Elijah". 
Tuotantotiedot.
Albumin kansikuva on koottu Spiritin viiden jäsenen kasvokuvista.
Uudelleenjulkaisut.
Albumin on julkaissut vuonna 2010 Sony Music Entertainment sarjassa "Original Album Classics" 5xCD (Epic 88697646982). Paketissa on viisi Spiritin ensimmäistä albumia. Tässä artikkelissa käsitellyn albumin oheen on lisätty ylimääräiset kappaleet:
Laulusolisti on mukana vain kappaleella "If I Had a Woman". Kappaleella "Veruska" yhtye esittää suoraviivaisinta hard-rockia.
Cover-versiot.
Wigwamin versio kappaleesta "Fresh-Garbage" on kokoelmalla "Fresh Garbage – Rarities 1969-1977".
HMS Conqueror (S48)

HMS Conqueror (viirinumero S48) on Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1971-1990 palveluksessa ollut Churchill-luokan ydinsukellusvene. Se on maailman ainoa ydinsukellusvene, joka on upottanut vihollisaluksen torpedoimalla.
Valmistus.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 5. joulukuuta 1967. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1969 ja valmistui 9. marraskuuta 1971.
Palvelus.
Alus lähti 4. huhtikuuta kohti Etelä-Atlanttia mukanaan SBS:n 6. laivue. Se saapui 18. huhtikuuta South Georgian rannikolle, missä SBS joukot siirrettiin "HMS Antrimille". Aluksen tehtävänä oli varjostaa Argentiinan laivaston kahden hävittäjän saattaman risteilijää "ARA General Belgranoa", jonka seurannan se aloitti 1. toukokuuta. Risteilijä oli kuitenkin hieman sotatoimialueen ulkopuolella. Sukellusveneen päällikkö Wreford-Brown sai hallitukselta luvan upottaa risteilijän, minkä jälkeen se laukaisi 1 200 jaardin etäisyydeltä kolmen Mk.8 torpedon sarjan. Torpedoista kaksi osui risteilijään tuhoisin seurauksin ja kolmas saattajaan jääden suutariksi. Risteilijä upposi vieden mukanaan 323 merimiestä.
Sodan päätyttyä sukellusvene palasi Faslaneen. Alus poistettiin palveluksest 1990 Devonportissa.
HMS Courageous (S50)

HMS Courageous (viirinumero S50) on Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1971-1992 palveluksessa ollut Churchill-luokan ydinsukellusvene. Alus on nykyään museoaluksena.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 15. kesäkuuta 1968. Alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1970 ja valmistui 16. lokakuuta 1971.
Palvelus.
Maaliskuussa 1975 aluksen miehistö havaitsi Välimerellä Neuvostoliiton laivaston Echo II -luokan sukellusveneen, jonka äänijälki talletettiin SOSUS järjestelmään ja vahvistettiin merivalvontakoneen nauhoituksella. Alus seurasi Echo II:sta kahdeksan merimailin etäisyydeltä kaikkiaan 320 merimailia keskinopeuden ollessa 10-15 solmua.
Falklandin sodan alkaessa alus oli kuivatelakalla. Alus poistettiin 1992 palveluksesta ja museoitiin. Se on nykyään museoaluksena Devonportin telakalla.
Kassaatio (prosessioikeus)

Kassaatio ( &lt; 'peruuttaa') tarkoittaa muutoksenhakukeinoa, jossa tuomioistuimen antama tuomio tai päätös saatetaan ylemmän muutoksenhakutuomioistuimen eli ylioikeuden tutkittavaksi sillä perusteella, että tuomiossa on sovellettu lakia virheellisesti. Kassaatiotuomioistuin voi ainoastaan kumota alemman oikeuden antaman tuomion ja palauttaa asian takaisin sinne käsiteltäväksi mutta ei voi muuttaa tuomiota.
Kassaatio ei ole käytössä Suomen tuomioistuinlaitoksessa, sillä Suomessa ylioikeudet (hovioikeudet) ja korkeimmat oikeudet (korkein oikeus ja korkein hallinto-oikeus) voivat muuttaa alemman oikeusasteen tuomioita harkintansa mukaan; myös hallinto-oikeudet voivat tietyissä tilanteissa muuttaa hallintoviranomaisten tekemiä päätöksiä. Poikkeuksen edellä mainitusta pääsäännöstä muodostavat kunnallis-, kirkollis- sekä aluevalitusmenettelyt, jotka ovat luonteeltaan laillisuusvalituksia, joita käsitellessään hallintotuomioistuin voi lähtökohtaisesti vain joko kumota (ja palauttaa) tai pitää voimassa viranomaisen päätöksen - kyse on siis kassatorisista muutoksenhakukeinoista. 
Kassaatio-oikeus on käytössä muun muassa Ranskassa (Cour de cassation), Belgiassa (Hof van Cassatie), Alankomaissa (Hoge Raad der Nederlanden), Liettuassa ja Virossa.
Se oli silloin, nyt on toisin

Se oli silloin, nyt on toisin (videona nimellä Asfalttiviidakko, "That Was Then... This Is Now") on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu S. E. Hintonin romaaniin "Olimme kuin veljet". Elokuvan pääosia esittävät Emilio Estevez, Craig Sheffer, Larry B. Scott, Brooks Gardner, Matthew Dudley, Jill Schoelen, Kim Delaney, Barbara Babcock, Frank Howard ja Morgan Freeman. Elokuvan on ohjannut Christopher Cain.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Hullut hautajaiset

Hullut hautajaiset () on vuonna 2010 julkaistu Neil LaButen ohjaama komediaelokuva, joka on uusintaversio vuoden 2007 brittielokuvasta "Arvoituksia arkussa". Pääosia esittävät muun muassa Peter Dinklage, Danny Glover, Regina Hall, Martin Lawrence ja James Marsden. Elokuva menestyi taloudellisesti kritiikistä huolimatta.
Juoni.
Sukulaiset kokoontuvat Aaronin ja Ryanin isän hautajaisiin perheen kotiin, jolloin suurin piirtein kaikki mahdollinen menee pieleen. Arkussa on väärä ruumis, yksi hautajaisvieraista on huumepöllyssä, yksi valiumia kauppaava diileri ja kun kaikki yrittävät selvitellä välejään samaan aikaan, on melkoinen soppa valmis. Paikalle ilmaantuu myös outo muukalainen, joka kiristää aluksi rahaa veljeksiltä ja lopulta joudutaan myös huumaamaan valiumilla.
USB-keskitin

USB-keskitin on lisälaite, jonka avulla saadaan lisättyä tietokoneen käytössä olevien USB-porttien määrää. USB-keskitin liitetään tietokoneen USB-porttiin, jolloin USB-keskittimessä oleviin lisäportteihin on kytkettävissä useampia USB-laitteita. 
USB-keskitin voi olla toteutettuna joko pienen sovittimen muodossa tai siten, että lisäportit ovat kaapelin päässä. Lisäksi USB-keskittimiä löytyy usein integroituna eri laitteisiin, kuten esimerkiksi näyttöihin.
Joissain USB-keskittimissä on mahdollisuus käyttää erillistä virtalähdettä, mikäli siihen kytketyt USB-laitteet vaativat lisävirtaa.
USB-keskittimistä käytetään myös nimityksiä "USB-hubi" ja "USB-jakaja".
Grand anglo-français blanc et noir

Grand anglo-français blanc et noir on ranskalainen metsästyskoirarotu, joka kuuluu englantilais-ranskalaisiin ajokoiriin. Nimi merkitsee suomennettuna "suuri valko-musta englantilais-ranskalainen ajokoira". Nykyisen populaation arvellaan olevan noin 2000 yksilöä, ja Ranskassa syntyy noin 200 pentua vuosittain.
Ulkonäkö.
Rotu vaikuttaa suurelta ja voimakkaalta. Korvat ovat keskipitkät ja riippuvat. Häntä on pitkä ja suora. Karvapeite on lyhyt ja tiheä. Väri on valkoinen, jossa on mustia alueita - mm. musta mantteli. Valkoisilla alueilla voi esiintyä mustaa tai sinertävää pilkutusta. Erittäin vaaleat tan-merkit näkyvät silmien yläpuolella, poskissa ja korvien alapuolella. Urosten säkäkorkeus on 65-72 cm, narttujen 62-68 cm.
Luonne ja käyttäytyminen.
Grand anglo-français blanc et noir on erinomainen hirven ja kauriin metsästäjä, etenkin kosteassa tai pusikkoisessa maastossa. Sitä käytetään laumassa metsästämisessä hyvän hajuaistinsa vuoksi. Se kiintyy vahvasti ihmisiin ja on luonteeltaan ystävällinen.
Alkuperä.
1800-luvulla kookkaita ranskalaisia ajokoiria, kuten isogascognenajokoira ja gascogne-saintongenajokoira (tai mahdollisesti alkuperäinen saintongenajokoira), risteytettiin kaksiväristen englanninkettukoirien kanssa, jonka tuloksena syntyi ns. "bâtard anglo-saintongeois" eli "englantilais-saintongelainen sekarotuinen". Kuten muutkin suuret englantilais-ranskalaiset ajokoirat, myös valko-musta kuuluu ns. "chien d'ordre" -ryhmään eli koiriin, jotka ajavat itseään suurempaa riistaa: metsäkaurista, saksanhirveä ja villisikaa.