tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tom Nekljudow

Tom Nekljudow (s. 27. elokuuta 1960) on suomalainen rumpali. Hänen ominta tyyliään on free jazz, mutta Nekljudow on soittanut myös muun muassa maailmanmusiikkia. 
Ura.
Nekljudow aloitti uransa vuonna 1975 Raoul Björkenheimin perustamassa yhtyeessä Arbuusi ja liittyi sen jälkeen vuonna 1980 kansanmusiikkia, jazzia ja progressiivista rockia yhdistelleen Piirpauken riveihin. Jätettyään yhtyeen vuonna 1983 Nekljudow aloitti musiikin opiskelun Edward Vesalan johdolla ja liittyi samalla basisti Antti Hytin kvartettiin. Samoihin aikoihin syntyi myös parin vuoden ajan toiminut yhtye Roommushklahn, jossa Nekljudowin lisäksi soittivat Björkenheim ja Hytti sekä saksofonisti Jone Takamäki ja pianisti Jarmo Savolainen. 1980-luvun jälkipuoliskolla hän oli mukana vielä Björkenheimin Krakatau-yhtyeessä sekä kitaristi Hasse Wallin Afro-Line -kokoonpanossa.
Koko 1990-luvun alkupuoliskon kestäneen hiljaselon jälkeen Nekljudow aktivoitui jälleen vuonna 1997, jolloin hän muodosti Otná Eahket -yhtyeen yhdessä Hytin ja Takamäen kanssa. Vuonna 1999 triosta syntyi Suhkan Uhka, jonka jälkeen Nekljudow on 2000-luvulla soittanut muun muassa pitkään Juhani Aaltosen yhtyeessä sekä Jorma Tapion Rolling Thunder -kokoonpanossa.
Valikoitu diskografia.
Piirpauke
Hasse Walli &amp; Afro-Line
Rolling Thunder
Juhani Aaltonen Trio
Suhkan Uhka
Iro Haarla - Ulf Krokfors Loco Motife
Marc Okrand

Marc Okrand (s. 1948 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kielitieteilijä, joka on tutkinut Yhdysvaltojen alkuperäisasukkaiden kuollutta mutsun-kieltä. Tunnetuksi hän on kuitenkin tullut Star Trekin klingonin kielen kehittäjänä. Toinen merkittävä Okrandin kehittämä kieli on "Atlantis – kadonnut kaupunki" -elokuvassa käytetty atlantiksen kieli.
Okrand on syntyisin Los Angelesin Van Huysin kaupunginosasta. Hän opiskeli yliopistossa kieliä ja teki väitöskirjan kadonneesta mutsun-intiaanikielestä. Hän on työskennellyt päätyökseen televisio-ohjelmien tekstityksiä tekevässä National Captioning Institutessa. Oscar-gaalan tekstitystyötä tehdessään Okrand kuuli Star Trekin kieliongelmista. Jo tuolloin oli tehty elokuva "", jossa käytettiin näyttelijä James Doohanin kehittämää kieltä, ja Okrand ryhtyi työhön. Seuraavissa Stark Trek -elokuvissa kielen asema kehittyi ja vakiintui. Pohjana olivat kuitenkin Doohanin kehittämät korahdukset.
Okrand kutsuttiin vuonna 2013 pidetyn mutsun-kieltä käsittelevän kongressin kunniavieraaksi. Kielisäätiön julkaisemat oppikirjat perustuvat Okrandin tutkimuksiin.
SMS Kolberg (1908)

SMS Kolberg oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Schichau-Werkeltä, missä köli laskettiin vuonna 1908. Se laskettiin vesille 14. marraskuuta 1908 ja otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta 1910.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui joulukuussa 1914 iskuihin Britannian rannikolle Scarboroughiin, Hartlepooliin ja Whitbyyn. Kuukautta myöhemmin alus osallistui Doggermatalikon taisteluun. Itämerellä alus oli Riianlahden taistelussa elokuussa 1915 ja operaatio Albionissa marraskuussa 1917.
Sodan jälkeen alus luovutettiin 1920 sotakorvauksena Ranskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Colmar". Se poistettiin 1927 alusluettelosta ja romutettiin kaksi vuotta myöhemmin.
Liikkumisresepti

Liikkumisresepti on terveydenhuollon käyttöön suunniteltu terveyden edistämisen työkalu. Sen tarkoituksena on yhtenäistää ja lisätä liikuntaneuvontaa. Tätä kautta sen toivotaan edistävän erityisesti riskiryhmiin kuuluvien asiakkaiden liikkumista.
Liikkumisresepti laaditaan yhdessä asiakkaan kanssa. Sen avulla suunnitellaan asiakkaalle yksilölliset liikuntaohjeet. Lisäksi resepti jäsentää asiakkaalle samanaikaisesti annettavaa liikuntaneuvontaa. Liikkumisreseptiin täydennetään tiedot asiakkaan nykyisistä liikuntatottumuksista sekä ohjeet liikkumisen lisäämiseksi. Täytetystä reseptistä käyvät ilmi:
Resepti voi toimia lähetteenä terveydenhuollon ammattilaisten välillä tai liikuntapalveluihin. Potilaan on silloin mahdollista saada tarkennusta ja käytännön neuvoja liikkumisohjeen toteuttamiseksi. Reseptiin kirjataan tiedot tulevasta seurantakäynnistä mahdollisimman tarkasti. Asiakas voi lisäksi pitää kirjaa liikkumisen toteutumisesta erillisen seurantakortin avulla.
Reseptin kehittäminen alkoi valtakunnallisessa yhteistyöhankkeessa 2000-luvun alussa. Mukana hankkeessa olivat Suomen Reumaliitto, Suomen Lääkäriliitto, Suomen Sydänliitto, UKK-instituutti, KKI-ohjelma ja Jyväskylän yliopiston Terveyden edistämisen tutkimuskeskus. Liikkumisreseptilomake ja sen käyttöohje ovat tulostettavissa UKK-instituutin verkkosivuilla. Vuonna 2014 reseptistä on tuotettu KANTA-arkistoon sopiva koodistopalvelumuoto terveydenhuollon sähköisiin potilastietojärjestelmiin.
SMS Cöln (1909)

SMS Cöln oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Germaniawerftiltä Kielistä ja sen köli laskettin 1908. Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1909 ja se otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1911.
Palvelus.
Elokuun alusta 1914 alkaen "Cöln" oli kontra-amiraali Leberecht Maasin lippulaivana osastossa, jonka tehtävänä oli partioida Helgolandin edustalla. Alus upotettiin Helgolandin taistelussa 28. elokuuta 1914 ylivoimaisen Britannian kuninkaallisen laivaston osaston yllätettyä partioivan osaston. Alukselta pelastui ainoastaan yksi mies.
SMS Mainz (1909)

SMS Mainz oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Stettinistä AG Vulcanilta ja sen köli laskettin 1907. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1909 ja se otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 1. lokakuuta.
Palvelus.
Elokuun alusta 1914 alkaen "Mainz" kuului kontra-amiraali Leberecht Maasin johtamaan osastoon, jonka tehtävänä oli partioida Helgolandin edustalla. Alus upotettiin Helgolandin taistelussa 28. elokuuta 1914 ylivoimaisen Britannian kuninkaallisen laivaston osaston yllätettyä partioivan osaston. Britit pelastivat merestä 348 miestä ennen aluksen uppoamista. Aluksella sai surmansa 89 miestä mukaan lukien aluksen päällikkö.
Antero Priha

Antero Priha (s. 4. lokakuuta 1965) on suomalainen trumpetisti-säveltäjä. Hän on esiintynyt ja levyttänyt useiden suomalaisten ja ulkomaisten artistien kanssa, sekä toiminut trumpettisolistina ja säveltänyt ja sovittanut monen eri tyylilajin musiikkia. Hän aloitti muusikon uransa vuonna 1978 Helsingin kaupunginteatterista. Hän opiskeli vuodesta 1990 Sibelius-Akatemiassa jazzosastolla, josta valmistui musiikin kandidaatiksi.
Ura.
Priha aloitti 1978 muusikon uransa Helsingin kaupunginteatterista ja Vantaan Orkesterista, mikä on johtanut freelancer-muusikoksi muun muassa big bandeihin, studiomuusikoksi äänitteille, eri artistien kiertueille, televisioon ja radioon. 
Priha on vetänyt omia yhtyeitä ja sävellysprojekteja kuten Antero Priha Breadmachine, Antero Prihan Orkesteri, Afrocola, Kiiskinen-Priha, Mielen Taivas, Asko Keränen, Antero Priha, Pikkarainen-Priha, Ylva ja Organ Free. Hän työskentelee muun muassa työryhmissä Compañía Kaari &amp; Roni Martin ja Afrojazz Quintet feat. Charlotta Kerbs. 
Priha on levyttänyt omia sävellyskokonaisuuksia esimerkiksi Mielen taivas -laulusarjan Anu Komsille, Mika Waltarin runoja Harri Saksalalle ja "Dorkalan portilla" -levyn Markku Toikalle. Priha on tehnyt musiikkia Anssi Mänttärin ja Roope Aholan elokuviin ja muun muassa Liisa Prihan tanssiteokseen.
Muita yhtyeitä, projekteja ja työryhmiä ovat olleet muun muassa J. Karjalainen ja Mustat lasit, Hasse Walli &amp; Asamaan, Edvard Vesala Sound &amp; Fury, Sakari Kuosmanen Band, Otto Donner Free fo All, Priha/ Veijonsuo Punishment, Pentti Lahti Quintet, Tuomas Kauppi Quartet, Yrjänä Sauros &amp; Ääriasento, Pekka Tegelman &amp; Kulumo ja Stadin Juhlaorkesteri.
Vuonna 1982 ilmestyivät ensimmäiset äänitteet, joilla Priha oli mukana: Espoo Big Bandin "Live in Montreux" ja J. Karjalainen &amp; Mustat lasit -yhtyeen "Tatsum tisal". Priha on soittanut muun muassa Dave Lindholmin, Ismo Alangon, J. Karjalaisen, Tuomari Nurmion, Juicen, Sielun Veljien, Hectorin, Pave Maijasen ja Kirkan äänitteillä, sekä esiintynyt muun muassa Carla Bleyn, Ray Charlesin, Kevin Mahoganyn, Maria Schneiderin ja Kenny Wheelerin kanssa. Hänen yhteistyökumppaneitaan ovat olleet muun muassa Upi Sorvali, Edward Vesala, Hasse Walli ja Otto Donner.
Markku Ounaskari

Markku Ounaskari (s. 27. syyskuuta 1967) on suomalainen rumpali, jonka tyylilajeja ovat groovejazz, moderni mainstream sekä vapaampi säestys. Hänen kykyjään ovat hyödyntäneet yhtyeissään muun muassa saksofonistit Sonny Heinilä, Manuel Dunkel ja Esa Pietilä, pianistit Kirmo Lintinen ja Seppo Kantonen sekä kitaristit Pekka Tegelman ja Jani Malmi. Ounaskari on soittanut muun muassa yhtyeissä Piirpauke, Pekka Pohjola Group ja Antero Priha Breadmachine.
Vuonna 2014 Ounaskari sai Suomen Jazzliiton myöntämän Yrjö-palkinnon. Markku-liitto valitsi hänet vuonna 2015 vuoden Markuksi.
Seppo Kantonen

Seppo Kantonen (s. 13. marraskuuta 1963 Pylkönmäki) on suomalainen pianisti. Kantosen työnantajiin on vuosien varrella kuulunut UMO, saksofonisti Eero Koivistoinen, rumpali Jukkis Uotila sekä lukuisat Sibelius-Akatemian jazzosaston opiskelijatovereiden yhtyeet. Kantosen omista yhtyeistä mainittakoon basisti Uffe Krokforsin ja rumpali Markku Ounaskarin kanssa kesällä 1997 syntynyt Klang-trio sekä 2000-luvun alussa trumpetisti Verneri Pohjolan, basisti Antti Lötjösen sekä rumpali Mika Kallion kanssa muodostettu Tokka-kvartetti.
Kantonen on soittanut uransa aikana yli 150 levytyksessä.
Suomen Jazzliitto myönsi Kantoselle vuoden 1985 Yrjö-palkinnon.
Rasmus Korsström

Rasmus Korsström (1968–2013) oli tenorisaksofonistina kansainvälistä huomiota saavuttanut virtuoosi, jonka yhteistyökumppaneita olivat muun muassa Ulf Krokfors, Otto Donner, Jukka Gustavson, Seppo Kantonen, Antero Priha ja Iro Haarla. Korsström soitti muun muassa yhtyeissä Iro Haarla–Ulf Krokfors, Otto Donner Free for All ja Breadmachine.
SMS Stralsund (1911)

SMS Stralsund oli Saksan keisarikunnan laivaston Magdeburg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Bremenistä AG Weseriltä ja sen köli laskettiin vuonna 1910. Alus laskettiin vesille 4. marraskuuta 1911 ja se valmistui 10. joulukuuta 1912.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Helgolandin taisteluun 28. elokuuta 1914 ja Doggermatalikon taisteluun marraskuussa 1915. Se ei vaurioitunut kummassakaan yhteenotossa. Alus oli telakalla Skagerrakin taistelun aikana eikä siten osallistunut siihen.
Sodan jälkeen alus jatkoi palvelustaan Reichsmarinessa, kunnes se luovutettiin 1920 sotakorvauksena Ranskalle. Alus palveli Ranskan laivastossa nimellä "Mulhouse", kunnes se poistettiin alusluettelosta 1933 ja romutettiin kaksi vuotta myöhemmin.
Wolaitta

Wolaitta eli Wolayttattuwa on Etiopian Etelävaltioiden osavaltiossa puhuttu omoottinen kieli. Sitä puhuu vuoden 2007 väestönlaskennan mukaan äidinkielenään 1,7 miljoonaa ihmistä.
Vain kieli

Vai on Liberiassa ja Sierra Leonessa puhuttava mandelainen kieli. Se on läheistä sukua Sierra Leonessa puhutulle konon kielelle. Vaita kirjoitetaan vailaisella tavukirjoitusjärjestelmällä, joka kehitettiin 1830-luvulla.
Mahapullo

Mahapullo, on vanhimpia suomalaisia pullotyyppejä. 
Vanhimpia Suomessa tehtyjä pullomalleja ovat ns. mahapullot. Niiden käyttötarkoitus oli toimia kotitalouden säilytysastiana tai viinapullona. Pullojen lasimassa on väriltään vihertävä tai ruskea. Koko ja muoto vaihtelee huomattavasti tekijän ja tehtaan mukaan, mutta yleisesti ne ovat pyöreitä. Suurimmat ovat usean litran vetoisia ja halkaisijaltaan noin puoli metriä. Pullojen suussa on yleensä kietaistu rinkilasi eli suurengas, jolla estettiin valmistamisen aikana pullon suun lohkeaminen. Pullojen pohjassa on punttelinjälki. Ison koon ja lasin hauraudesta johtuen pullo usein suojattiin tuohipunoksella. Pulloja valmistettiin Suomessa jo 1700-luvulla, ja niiden valmistaminen jatkui aina 1800-luvun loppuun asti, jolloin viinan polttaminen kotona kiellettiin.
Trietanoliamiini

Trietanoliamiini (C6H15NO3) on alkanoliamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kemian teollisuudessa liuottimena, kosmetiikan valmistamiseen, sementin valmistamiseen ja moniin muihin tarkoituksiin.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa trietanoliamiini on väritöntä siirappimaista nestettä. Usein epäpuhtaudet värjäävät tuotteen kellertäväksi. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja alkoholeihin ja niukemmin dietyylieetteriin ja hiilivetyihin. Trietanoliamiini on heikko emäs. Yhdiste reagoi happojen kanssa muodostaen joko suoloja tai estereitä. Eräät siirtymämetallit kuten kromi, koboltti, nikkeli, rauta ja kupari muodostavat komplekseja trietanoliamiinin kanssa. Yhdiste voidaan hapettaa nitrilotrietikkahapoksi.
Valmistus ja käyttö.
Trietanoliamiinia valmistetaan etanoliamiinin ja dietanoliamiinin tavoin ammoniakin ja etyleenioksidin välisellä reaktiolla. Reaktiossa muodostuvan tuoteseoksen koostumusta voidaan säädellä lähtöaineiden ainesuhteiden sekä reagoimattoman ammoniakin ja muodostuvien mono- ja dietanoliamiinin kierrätyksellä takaisin reaktoriin. Eri etanoliamiinijohdannaiset erotetaan toisistaan tislaamalla, mutta kaupallisessa trietanoliamiinissa on usein epäpuhtautena pieniä määriä dietanoliamiinia.
Trietanoliamiinia käytetään lisäaineena sementissä parantamaan sementin valuominaisuuksia ja apuaineena jauhamisen yhteydessä, ruosteenestoaineena, happamien kaasujen kuten rikkivedyn poistamiseen savukaasuista, ruosteenestoaineissa, pinta-aktiivisena aineena pesuaineissa ja saippuoissa ja shampoissa, kosteuttajana kosmetiikassa, dispergointiaineena väriaineissa ja orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena sekä liuottimena.
Tumbuka

Tumbuka on Malawin pohjoisosassa Malawijärven länsirannalla puhuttu bantukieli. Sitä puhuu Malawissa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan äidinkielenään 2,2 miljoonaa ihmistä. Lisäksi Sambian itäosassa asuu 366000 tumbukan puhujaa. Tumbuka on läheistä sukua nyasantongan ja nsengan kielille.
Diafarabé

Diafarabé on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 35 kilometriä Ténenkousta etelään. Kunnassa on 15 700 asukasta (vuonna 2009).
Diafarabén kunnan pinta-ala on 980 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ténenkoun piirin Diakan ja idässä Djennén piirin Kéwan kuntiin sekä etelässä ja lännessä Ségoun alueen Macinan piiriin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on tasankoa. Alueella virtaavat Niger ja sen sivuhaara Diaka. Osa kunnasta sijaitsee Nigerin tulva-alueella.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat fulbeja, bozoja, bambaroita ja markoja. Paikallisia elinkeinoja ovat karjanhoito, kalastus, maanviljely, kaupankäynti ja käsityöammatit. Diafarabéssa pidetään viikoittaiset markkinat. Seudun käsityöläisten kutomat peitot ja villatunikat tunnetaan koko maassa ja sen ulkopuolellakin.
Liikennöinti tapahtuu kuivana aikana maitse ja tulva-aikaan vesiteitse. Palveluihin kuuluu kymmenen alakoulua, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), yläkoulu ja kaksi terveysasemaa.
Fulbejen karjalaumat ylittävät syksyisin Diafarabén lähellä Diakajoen. Yaaral-nimellä tunnettu joen ylitys on suuri kansanjuhla, joka on otettu mukaan Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Faijalla hommat hanskassa

Faijalla hommat hanskassa ("National Lampoon’s Vacation") on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Harold Ramis ja käsikirjoittanut John Hughes. Pääosia esittävät muun muassa Chevy Chase, Beverly D’Angelo ja Randy Quaid.
Juoni.
Chevy Chase esittää perusamerikkalaista Clark Griswoldia, joka päättää viedä perheensä automatkalle Chicagosta maan halki Kalifornian Walley World -huvipuistoon. Pitkällä ja vaiheikkaalla matkallaan he kohtaavat esimerkiksi uskomattomia kolareita, viheliäistäkin kurjempia motelleja ja takapenkille kuolevia sukulaisia.
Jatko-osat.
Vuonna 2015 ensi-iltansa sai neljäs jatko-osa, "Loma" ("Vacation"). Siinä Griswoldin perheen aikuiseksi kasvanut poika Russ (Ed Helms) päättää isänsä jalanjälkiä seuraten viedä oman perheensä Walley Worldiin. Muita elokuvan näyttelijöitä ovat muun muassa Christina Applegate ja Chris Hemsworth. Chevy Chase ja Beverly D’Angelo palasivat rooleihinsa Clark ja Ellen Griswoldina. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet ja ohjanneet John Francis Daley ja Jonathan M. Goldstein.
The Legend of Korra (videopeli)

The Legend of Korra Platinum Gamesin kehittämä ja Activisionin julkaisema kolmannen persoonan beat ’em up -videopeli, joka perustuu samannimiseen animaatiosarjaan. Se julkaistiin 21. lokakuuta 2014 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja PlayStation 4:lle sekä 22. lokakuuta 2014 Xbox 360:lle ja Xbox Onelle.
Juoni.
Pelin juoni sijoittuu animaatiosarjan toisen ja kolmannen kirjan väliin. Korran jätettyä henkiportaalit auki, erään hänen edeltäjänsä tuhat vuotta sitten kohtaama vihollinen, Hundun, pääsee fyysiseen maailmaan pyrkimyksenään tuoda sinne kaaosta. Avukseen Hundun värvää Ekvalisteja, pimeitä henkiä sekä Kolmoisuhka-triadin jäsenet.
Filipe Augusto

Filipe Augusto Carvalho Souza, yleensä vain Filipe Augusto tai Filipe (s. 12. elokuuta 1993 Itambé, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Portugalissa, Espanjassa, Turkissa ja viimeksi kaudella 2021–2022 Saudi-Arabiassa. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Filipe liittyi Bahia junioriakatemiaan vuonna 2009 ollessaan 16-vuotias. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2012, minkä jälkeen hän teki vuoteen 2014 asti ulottuvan sopimuksen joukkueen kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 29. helmikuuta 2012 kotiottelussa Camaçaria vastaan.
18. kesäkuuta 2012 Filipe siirtyi portugalilaisseura Rio Aveen 2,2 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 18. elokuuta 2012 Marítimoa vastaan.
1. syyskuuta 2014 Filipe siirtyi kauden 2014–2015 kestävällä lainasopimuksella espanjalaisseura Valenciaan.
Jiří Sekáč

Jiří Sekáč (s. 10. kesäkuuta 1992) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa National League-seura HC Luganoa. 
Pelaajaura.
Sekáč pelasi junioriuransa Pohjois-Amerikassa. Häntä ei varattu NHL:ään, joten hän palasi kotimaahansa KHL-liigassa pelanneeseen Lev Popradiin. Sekáč pelasi kolme kautta Euroopassa, kunnes Montreal Canadiens teki hänen kanssaan sopimuksen kesällä 2014.
Sekáč pelasi NHL-liigan tulokaskaudellaan yhteensä 50 ottelua Canadiensissa ja 19 ottelua Anaheim Ducksissa; Canadiens kauppasi hänet Ducksiin kesken kauden vaihdossa Devante Smith-Pellyyn.
Ducks kauppasi Sekáčin Chicago Blackhawksin vaihdossa Ryan Garbuttiin kaudella , ja Sekáč pelasi vain kuusi ottelua Blackhawksissa, kun hänet laitettiin vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta Arizona Coyotes poimi hänet.
Sekáč palasi syksyllä 2016 Eurooppaan ja teki sopimuksen KHL-seura Ak Bars Kazanin kanssa. Hän pelasi kolme kautta Kazanissa, kauden 2019–2020 PHK TsSKA Moskovassa ja 2020–2021 Avangard Omskissa. Kaudesta 2021–2022 lähtien hän on pelannut sveitsiläisessä Lausanne HC:ssa.
Mieletön kesis

Mieletön kesis () on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut komediaelokuva ja jatko-osa elokuvalle "Faijalla hommat hanskassa". Elokuvan on ohjannut Amy Heckerling ja käsikirjoittaneet John Hughes ja Robert Klane. Pääosia näyttelevät Chevy Chase ja Beverly D’Angelo.
Elokuva on sarjassa ainoa, jossa perheen sukunimi kirjoitetaan ”Griswald”; muissa elokuvissa se kirjoitetaan ”Griswold”.
Sant Jeroni de Cotalban luostari

Sant Jeroni de Cotalban luostari on Espanjassa sijaitseva vuonna 1388 perustettu luostari, jota on rakennettu 1300-luvulta 1700-luvulle. Se sijaitsee Valencian itsehallintoalueella 70 kilometriä pääkaupungista Valenciaista luoteeseen.
Luostarirakennukset myytiin velkojen kattamiseksi Trenorin suvulle 1800-luvulla. Suku avasi sen osittain vierailijoille vuonna 2005.
Artur Rasizadə

Artur Tahir oğlu Rasizadə (s. 26. helmikuuta 1935) on azerbaidžanilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä vuodesta 1996 huhtikuuhun 2018, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Novruz Məmmədov.
Vuonna 2013 presidentti İlham Əliyev valittiin kolmannelle kaudelle ja hän nimitti Rasizadən jälleen pääministeriksi tämän korkeasta iästä huolimatta. Kun 79-vuotiaalle Rasizadəlle ilmeni terveysongelmia, hän joutui jättämään tilaisuuksia väliin.
SMS Elbing

SMS Elbing oli Saksan keisarikunnan laivaston Pillau-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa. Saksan laivasto otti sen sisaraluksineen haltuun ennen niiden valmistumista tilaajalleen Venäjän keisarikunnan laivastolle.
Taustaa.
F. Schichaun telakka Danzigista voitti 1912 kansainvälisen tarjouskilpailun kahdesta uudesta Venäjän keisarikunnan laivaston kevyestä risteilijästä. Alukset oli nimettiin 1913 venäläisen tavan mukaan jo kölinlaskun yhteydessä "Muraview Amurskiksi" ja "Admiral Nevelskiksi".
Sen köli laskettiin 1913 ja alus laskettiin vesille 21. marraskuuta 1914. Saksan keisarikunta pakko-otti sen liittäen laivastoonsa. Alus valmistui 4. syyskuuta 1915.
Palvelus.
Alus osallistui Yarmouthin ja Lowestoftin rannikkokaupunkien tulitukseen huhtikuussa 1916, jolloin se joutui kahakkaan Britannian kuninkaallisen laivaston Harwich Forcen kanssa. Kuukautta myöhemmin alus oli mukana Skagerrakin taistelussa, jossa se oli ensimmäinen alus johon osui. Taistelulaiva "SMS Posen" törmäsi alukseen hieman puolen yön jälkeen 1. kesäkuuta, jolloin aluksen kylkeen tuli repeämä. Vuoto pysäytti aluksen koneet sekä sähköntuotannon estäen sen liikkumisen. Kello 02.00 saksalainen torpedovene vastaanotti pääosan aluksen miehistöstä ja tuntia myöhemmin alukselle jäänyt miehistö upotti aluksensa. Miehistön loppuosa poistui aluksen kutterilla, mistä he siirtyivät alankomaalaiseen höyrylaivaan.
Johtolanka (elokuva)

Johtolanka ("The Thin Blue Line") on Errol Morrisin ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1988. Se kertoo Randall Dale Adamsista (1948–2010), joka sai Dallasissa tapahtuneesta poliisin murhasta kuolemantuomion, mikä muutettiin myöhemmin elinkautiseksi vankeudeksi. 12 vuoden vankeuden jälkeen Adamsin tuomio mitätöitiin kokonaan, koska syyttäjät olivat salanneet todisteita ja käyttivät tietoisesti valapattoisia todistajanlausuntoja häntä vastaan.
"Johtolanka" valittiin vuonna 2001 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Elokuva sai Suomessa ensiesityksensä Kolmoskanavalla marraskuussa 1989 nimellä "Johtolanka". Alkuvuodesta 1991 vastaperustettu Cinema Mondo toi sen teatteriohjelmistoon ensimmäisenä omana maahantuontinaan. "Helsingin Sanomien" Pertti Avola kirjoitti tuolloin: ”Elokuvan viileän, Philip Glassin minimalistisen musiikin kannatteleman ulkokuoren alta paljastuu pelottavan jakomielinen maisema, jossa populaarikulttuurin vaikutus sekoittuu amerikkalaiseen todellisuuteen vääristäen yksilöiden motiiveja ja tarkoitusperiä.”
Intohimot jalavien varjossa

Intohimot jalavien varjossa ("Desire Under the Elms") on yhdysvaltalaisen Eugene O’Neillin tragedianäytelmä vuodelta 1924. Se ottaa juonikuvioita ja teemoja antiikin Kreikan tragedioista ja istuttaa ne Uuden Englannin maaseudulle, kuten O’Neill teki myöhemmin näytelmätrilogiassaan "Murheesta nousee Elektra" (1931). Näytelmä viittaa Faidran, Hippolytoksen ja Theseuksen taruihin. Näytelmästä tehtiin vuonna 1958 elokuva "Intohimot jalavien alla", jossa Abbien roolia näyttelee Sophia Loren. Säveltäjä Edward Thomas on sovittanut näytelmän oopperaksi.
Juoni.
Kaksi vaimoaan haudannut leskimies Ephraim Cabot haluaa siirtää Uuden Englannin farminsa kolmelle pojalleen, jotka vihaavat häntä mutta ovat perineet hänen ahneen luonteensa. Nuorin ja teräväpäisin Eben pitää tilaa omana syntymäoikeutenaan, koska se on alun perin kuulunut hänen äidilleen. Hän varastaa rahat isältään ja ostaa velipuolten osuudet maatilasta. Velipuolet lähtevät isänsä kanssa Kaliforniaan kultaa kaivamaan. Myöhemmin isä Ephraim palaa mukanaan uusi kolmas vaimo, kaunis ja päättäväinen Abbie, joka ryhtyykin salaa suhteeseen nuoren Ebenin kanssa. Hän tulee raskaaksi ja uskottelee miehelleen että lapsi on tämän eikä Ebenin. Vanha Ephraim uskoo, vaikka naapurit ivaavat häntä aisankannattajaksi. Hulluna rakkaudesta Ebeniin ja peläten että lapsesta tulisi este heidän suhteelleen Abbie tukehduttaa vauvan kehtoonsa. Raivostunut Eben ilmiantaa Abbien sheriffille, mutta vasta kun on myöntänyt itselleen suuren rakkautensa Abbietä kohtaan ja ymmärtänyt olevansa osasyyllinen lapsen surmaan.
Näytelmä Suomessa.
Seere Sario suomensi näytelmän vuonna 1937 ja sitä esitettiin Suomessa varsin paljon 1930- ja 1940-luvuilla. Uuno Klami sävelsi näytelmään vuonna 1930 musiikin, jonka hän myöhemmin sovitti teokseksi nimeltä "Rag-Time &amp; Blues".
Näytelmää on esitetty Suomessa ainakin seuraavasti:
Peter Seligson

Peter Robin Mikael Seligson (s. 1964) on Ahlströmin sukuun kuuluva suomalainen yritysjohtaja.
Seligson kirjoitti ylioppilaaksi 1982, minkä jälkeen hänellä oli omien sanojensa mukaan mahdollisuus päästä opiskelemaan London School of Economicsiin, sillä hänen äitinsä ystävä oli kyseisen koulun rehtori. London School of Economics keskittyi kuitenkin Seligsonin mielestä liikaa politiikkaan, ja hän lähtikin Sveitsiin opiskelemaan liiketaloutta St. Gallenin yliopistoon. Valmistuttuaan kauppatieteiden lisensiaatiksi Seligson palasi takaisin Suomeen. Hän toimi Arctos Securitiesin myyntijohtajana vuosina 1987–1991. Vuonna 1991 Seligson nimitettiin toimitusjohtajaksi Alfred Bergille, joka oli tuolloin Suomen suurin pankkiiriliike.
Seligson toimi Alfred Bergin toimitusjohtajana vuoteen 1997 saakka, jolloin hän perusti sijoituspalvelualan Seligson &amp; Co:n yhdessä neljän ystävänsä kanssa. Hän on yhä yhtiössä osakkaana ja toimii myös sen Phoenix-rahaston salkunhoitajana. Seligson on myös sijoitusyhtiö Meniren ja eQ Onlinen perustajahahmoja.
Seligson on ollut Ahlstromin hallituksen jäsenenä vuosina 2001–2014. Hän on istunut lisäksi Munksjön hallituksessa ja myös yhtiön hallituksen puheenjohtajana.
Uskonnoltaan Seligson on Jehovan todistaja.
Lars Hamberg

Lars Christian Hamberg (vuoteen 1932 Skoglund; 19. helmikuuta 1922 Helsinki – 23. joulukuuta 2005 Helsinki) oli suomenruotsalainen kulttuuritoimittaja, kääntäjä ja kirjailija.
Hamberg pääsi ylioppilaaksi 1940 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1950. Hän toimi kirjallisuus-, taide- ja teatteriarvostelijana useissa suomalaisissa ja pohjoismaisissa lehdissä. Hamberg ohjasi myös Yleisradiossa ruotsinkielisiä radiokuunnelmia. Hamberg sai valtion lehtimieseläkkeen 1993.
Hamberg toimi puheenjohtajana, varapuheenjohtajana tai johtokunnan jäsenenä useissa kulttuurialan järjestöissä (Suomen Pen-klubi, Suomen arvostelijain liitto, Kansainvälinen teatteriarvostelijain liitto, Suomen kääntäjäinyhdistys).
Sydämeni on kukkuloilla

Sydämeni on kukkuloilla ("My Heart’s in the Highlands") on yhdysvaltalais-armenialaisen William Saroyanin yksinäytöksinen komedia vuodelta 1939. Tämän Saroyanin varhaisin näytelmä on sovitettu hänen novellistaan "The Man With His Heart in the Highlands." Näytelmän on suomentanut Matti Rossi vuonna 1979, jolloin Jotaarkka Pennanen ohjasi sen Turun kaupunginteatterille. Sitä on esitetty lisäksi ainakin Kokkolan kaupunginteatterissa. 
Juoni.
Yhdeksänvuotias Johnny asuu epäonnisen runoilijaisänsä ja armenialaisen isoäitinsä kanssa Kalifornian Fresnossa. Johnny ihmettelee maailmaa päällään seisten, yrittää jutella lintujen kanssa ja kiinnostuu junien pilleistä, kunnes kaupunkiin saapuu MacGregor, mies joka soittaa trumpettia ja väittää olevansa näyttelijä. Hän lumoaa kaikki soitollaan ja saa palkkioksi ruokaa. Johnnyn epäonninen runoilijaisä saa runonsa takaisin Atlantic Monthly -lehdeltä, joka ei haluakaan julkaista niitä. MacGregor, joka sanoo kaipaavansa kukkuloille, kuolee siteeraten kuningas Learia.
Kerri Delaney

Kerri Delaney (s. 28. huhtikuuta 1974) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Delaney pelasi yliopistokoripalloa Southern Metodist Universityn joukkueessa. Kauden 1997–1998 hän pelasi ammattilaisena suomalaisessa Tampereen Pyrinnössä, joka sijoittui kauden päätteeksi neljänneksi. Runkosarjassa Delaney teki 24,4 pistettä ja 1,5 torjuntaa ottelua kohden ollen kummassakin kategoriassa runkosarjan toiseksi paras. Pudotuspeleissä hänen ottamansa 9,6 levypalloa ja tekemänsä 1,8 torjuntaa ottelua kohden oikeuttivat pudotuspelitilastojen kolmansiin sijoihin. Delaneyn kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 56,9, oli pudotuspelien toiseksi paras.
Hiroshi Amano

Hiroshi Amano (, s. 11. syyskuuta 1960 Hamamatsu, Japani) on japanilainen fyysikko, joka sai vuoden 2014 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Isamu Akasakin ja Shuji Nakamuran kanssa sinisen LED-valon kehittämisestä.
Elämä ja ura.
Hirosi Amano syntyi Hamamatsussa, Japanissa. Hän opiskeli Nagoyan yliopistossa sähkö insinööriksi. Amano valmistui maisteriksi 1985 ja tohtoriksi 1989. Vuonna 2002 hänestä tuli Meijon yliopiston professori, ja vuonna 2010 hän siirtyi professoriksi Nagoyan yliopistoon.
Hän liittyi professori Isamu Akasakin ryhmään vuonna 1982 perustutkinto-opiskelijana. Siitä lähtien hän on tutkinut ryhmän III nitridipuolijohteiden kasvua, karakterisointia ja laitesovelluksia. Nämä nitridipuolijohteet tunnetaan nykyään hyvin sinisissä valodiodeissa käytettyinä materiaaleina. Vuonna 1985 hän kehitti matalassa lämpötilassa kerrostettuja puskurikerroksia ryhmän III nitridipuolijohdekalvojen kasvattamiseksi safiirisubstraatille, mikä johti III-ryhmän nitridipuolijohdepohjaisten valodiodeihin ja laserdiodeihin. Vuonna 1989 hän onnistui kasvattamaan p-tyypin GaN:ää ja valmistamaan p-n-liitostyyppisen GaN-pohjaisen UV/sinisen valodiodin ensimmäistä kertaa maailmassa.
Isamu Akasaki

Isamu Akasaki (, 30. tammikuuta 1929 Chiran, Japani – 1. huhtikuuta 2021 Nagoya, Japani) oli japanilainen tieteilijä, joka kehitti puolijohdekiteiden kasvatusmenetelmiä ja onnistui valmistamaan ensimmäisenä galliumnitridistä hyvälaatuisia yksittäiskiteitä, mikä myöhemmin mahdollisti galliumnitridin käyttämisen puolijohdesovelluksissa. Akasakille myönnettiin Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2014 yhdessä Shūji Nakamuran ja Hiroshi Amanon kanssa sinisen LED-valon keksimisestä.
Akasaki suoritti vuonna 1952 Kyoton yliopistossa alemman korkeakoulututkinnon. Sen jälkeen hän työskenteli Kobe Kogyolle, josta tuli myöhemmin Fujitsu. Akasaki siirtyi vuonna 1969 Nagoyan yliopistoon, missä hän opetti monissa eri tehtävissä ja suoritti vuonna 1964 tohtorin tutkinnon. Akasaki johti myöhemmin Matsushita Research Institute Tokyon perustutkimuksen laboratoriota, kunnes hän vuonna 1981 sai paikan Nagoyan yliopiston professorina. Meijo-yliopiston tehtäviin hän siirtyi vuonna 1992.
Martha Mogish

Martha Mogish (s. 11. kesäkuuta 1959) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Pääaineenaan geologiaa lukenut Mogish pelasi yliopistokoripalloa Syracusen yliopiston joukkueessa vuosina 1978–1981. Hän oli yliopistonsa ensimmäinen tuhanteen pisteeseen yltänyt naispelaaja. Ammattilaisena Mogish pelasi Suomessa, Ranskassa, Italiassa ja Ruotsissa.
Kauden 1985–1986 Mogish pelasi suomalaisessa Tampereen Pyrinnössä, joka voitti kauden päätteeksi Suomen mestaruuden. Mogishille kirjattiin kauden aikana tilastolukemat 15,5 pistettä ja 9,5 levypalloa ottelua kohden. Levypalloissa Mogish oli kauden kolmanneksi paras.
Oberon Pitterson

Oberon Jean Pitterson-Nattie (ent. Pitterson-Dunn, s. 8. helmikuuta 1971 Kingston) on jamaikalainen verkkopallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut verkkopalloilija sekä koripalloilija.
Urheilu-ura.
Koripallo.
Koripalloa Pitterson pelasi ammattilaisena Suomessa, Saksassa ja Turkissa. Suomessa hän pelasi kauden 1996–1997 Tampereen Pyrinnössä, joka sijoittui kauden päätteeksi SM-sarjassa viidenneksi. Pitterson pelasi Suomessa kovatasoisen tilastorivin: koko kaudelta hän muun muassa otti ottelua kohden 14,9 levypalloa, joista 5,3 hyökkäyspäässä ollen SM-sarjan levypallokuningatar. Kuningattaruus lankesi myös riistoissa, joita Pitterson otti jopa 6,1 ottelua kohden. Pisteitä Pitterson teki 21,7:n keskiarvolla, mikä oikeutti tilastossa toiseen sijaan. 2,2 syötön ottelukeskiarvolla Pitterson oli kauden kolmanneksi paras. Jatkosarjan ottelu Karhun Poikia vastaan oli Pittersonin tilastollinen huipentuma: hän teki 44 pistettä, otti 19 levypalloa ja kahdeksan riistoa sekä antoi kuusi syöttöä. Lisäksi häntä rikottiin ottelun aikana 14 kertaa.
Pitterson pelasi koripalloa myös Jamaikan maajoukkueessa, joka muun muassa voitti pronssia vuoden 2006 Centrobasketista.
Verkkopallo.
Koripalloilijanuransa ohella Pitterson loi merkittävän pelaajauran verkkopalloilijana ja pelasi Jamaikan maajoukkueen kapteenina muun muassa Kansainyhteisön kisoissa 2002, missä Jamaika voitti pronssia, ja Pan-Amerikan kisoissa 2007. Hän toimi myös maajoukkueen päävalmentajana.
Mikkelin varuskunta

Mikkelin varuskunta oli Mikkelin kaupungin alueella sijainnut varuskunta Savon Prikaatin lakkauttamiseen saakka. Se sijaitsi puurakenteisissa kasarmeissa vanhalla kasarmialueella Nuijamiehen kaupunginosassa lähellä kaupungin keskustaa.
Varuskunta perustettiin 1878 kun Suomeen säädettin asevelvollisuus. Mikkeliin sijoitettiin Suomen kuudes tarkk´ampujapataljoona. Vuosina 1901-1917 Mikkelissä oli venäläinen viides tarkk´ampujarykmentti. Suomen itsenäistyttyä kasarmeissa toimi Savon Prikaati. Mikkelissä oli päämaja sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana.
1960-luvulla varuskunta siirrettiin asteittain uudelle alueelle Jyväskyläntien varrelle Karkialammelle, josta viimeiseksi Savon prikaati lakkautettiin kokonaan 2006 osana maavoimauudistusta. 
Savon prikaatin lakkauttamisen jälkeen Karkialammella toimii mm. Maavoimien Esikunta sekä tietohallintoyksikkö ja sotilassoittokunta. 
Vanhoissa puukasarmeissa toimii nykyään muun muassa Jalkaväkimuseo.
Reserviupseerikurssi

Reserviupseerikurssi on sotilasopetusta, jonka tarkoituksena on pätevöittää upseerioppilas upseerikokelaaksi, jotta hänet voidaan kotiutuessaan asepalveluksesta ylentää vänrikiksi tai merivoimissa aliluutnantiksi.
Suurin osa upseerioppilaista suorittaa reservin upseeriksi valmistavat opintonsa Reserviupseerikoulussa, mutta erityisiin aselajeihin varsinkin merivoimissa ja ilmavoimissa kuin myös joissain erikoisissa Suomen maavoimien joukoissa järjestetään Reserviupseerikoulusta riippumattomia reserviupseerikursseja.
Luettelo Reserviupseerikoulun reserviupseerikursseista.
Kurssin nimi otettiin käyttöön kurssilla 129. Kullakin kurssilla oppilaskunnan hallitus valitsee ehdotuksensa kurssin nimeksi. Nimen vahvistaa koulun johtaja.
Aram Saroyan

Aram Saroyan (s. 25. syyskuuta 1943 New York) on yhdysvaltalainen runoilija sekä romaani- ja näytelmäkirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti minimalistisista runoistaan, kuten yhden sanan pituisesta runosta ”lighght” ja yhden merkin pituisesta runosta, joka koostuu nelijalkaiseksi jatketusta m-kirjaimesta. Valtaosa hänen tuotannostaan syntyi 1960–1980-luvuilla, mutta vuosisadan vaihteen jälkeen kiinnostus siihen on virinnyt uudelleen. Vuonna 2007 julkaistiin uudelleen useampi hänen runokokoelmansa yhtenä laitoksena nimellä "Complete Minimal Poems", joka sai William Carlos Williams -palkinnon. Kristian Blombergin ja Harry Salmenniemen suomentama "Happi ja muita minimalistisia runoja" sisältää noin kaksi kolmasosaa tuosta teoksesta (Ntamo 2009). Saroyanin yksittäisiä runoja on julkaistu suomennoksina myös Tuli &amp; savu -runouslehdessä.
Saroyanin proosateoksiin kuuluu elämäkertateoksia kuten "Genesis Angels: The Saga of Lew Welch and the Beat Generation" sekä hänen isästään, kirjailija William Saroyanista kertova "Last Rites". Vuonna 1985 hän kirjoitti teoksen äidistään Carol Matthausta ja kahdesta muusta näyttelijästä nimeltä "Trio: Oona Chaplin, Carol Matthau, Gloria Vanderbilt: Portrait of an Intimate Friendship" (Linden Press, Simon &amp; Schuster). 
Saroyanin runoutta on julkaistu monissa antologioissa ja oppikirjoissa. Saroyan toimi 15 vuotta kirjoittamisen opettajana University of Southern Californiassa.
Saroyanin yksisanainen runo ”lighght” valittiin 1970-luvun alussa antologiaan "The American Literary Anthology" ja sai muiden valittujen runojen tavoin 500 dollarin apurahan 1960-luvun puolivälissä perustetulta National Endowment for the Arts -virastolta (NEA). Konservatiivipoliitikot kuten senaattori Jesse Helms kritisoivat, ettei yksi väärin kirjoitettu sana ole mikään oikea runo. Myöhemmin runoa ivasi myös presidentti Ronald Reagan pyrkiessään virkaan astuttuaan lakkauttamaan NEA:n.
Aram Saroyan on armenialaissukuisen kirjailija William Saroyanin ja näyttelijä Carol Matthaun poika. Hänen sisarensa oli näyttelijä Lucy Saroyan. Aram Saroyanilla on kaksi tytärtä nimeltään Strawberry ja Cream.
Temne

Temne on Sierra Leonessa puhuttu atlantinkongolainen kieli, jota puhuu äidinkielenään 1,2 miljoonaa ihmistä. Se on Sierra Leonen keskiosan temnejen valtakieli ja äidinkielisten puhujien lisäksi 240 000 ihmistä osaa sitä toisena kielenä. Myös Guineassa asuu temnen puhujia.
Tarokon kieli

Taroko (tai seediq) on Taiwanissa puhuttu uhanalainen austronesialainen kieli, jota puhuu äidinkielenään ihmistä. Se kuuluu atajalikielten alaryhmään yhdessä tajalin kielen kanssa.
Tarokon puhujat painottuvat vanhempiin ikäluokkiin ja alle 20-vuotiaista hädin tuskin kukaan osaa enää kieltä.
Vuonna 2017 Taiwanin parlamentti päätti korottaa tarakon, yhdessä muiden aboriginaalikielten kanssa, kansallisen kielen asemaa. Laki takaa mm. valtion tuen kielen edistämiselle ja opetukselle.
Tarokoa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Fonologia.
Konsonantit.
Lähde:
Vokaalit.
Lähde:
Sogan kieli

Soga on Ugandassa puhuttu bantukieli. Sitä puhuu äidinkielenään kaksi miljoonaa ihmistä.
Sogalla on lukuisia toisistaan poikkeavia murteita, joista osa on niin lähellä gweren tai kenyen kieltä, että puhujat ymmärtävät toisiaan. Standardimuoto "tenga" on sogan murteista ainoa, jota kehitetään aktiivisesti.
Musta aateli

Musta aateli () on niiden aatelisten nimitys, jotka pysyivät uskollisina paavi Pius IX:lle Italian kuningaskunnassa 1800-luvun lopulla. Ylimystö, joka tuolloin tuki paavin menetettyä valta-asemaa, käytti perinteistä mustaa hovipukua ja piti mielenosoituksena palatsiensa ovet suljettuina. Mustien asujen vuoksi heitä ryhdyttiin kutsumaan "mustaksi aateliksi".
Musta aatelisto pukeutui mustaan poliittisena protestina vuosina 1870–1929. Musta aatelisto oli Rooman aateliston konservatiivisin ryhmittymä, joka pysyi tiukasti uskollisena paaville sen jälkeen, kun Savoijin kuningashuoneen armeija oli yhdistänyt Italian ja valloittanut Kirkkovaltion alueet vuonna 1870.
Mustan aateliston jäsenet pitivät hallussaan paavin hallinnon korkeita virkoja, ja heidän edellytettiin käyttävän niin sanottua "espanjalaista mustaa", tiukkaa hovipukua. Värillä oli kaksoismerkitys. Espanjalainen musta oli toisaalta paavillisen aateliston virallinen seremoniallinen väri mutta samalla myös surun symboli. Kaikki huomattavat Rooman aateliset, jotka olivat uskollisia Pyhälle istuimelle, käyttivät näitä mustia juhlavaatteita. Musta aatelisto käytti asuja vielä protestin jälkeenkin, aina vuoteen 1968 asti, jolloin paavi Paavali VI uudisti paavillisen hovin etiketin ja lakkautti paavillisella asetuksella mustien virka-asujen käytön.
Lisäksi monet mustan aateliston suvut sulkivat protestina palatsiensa ovet, mikä ilmaisi surua ja oli merkki tyytymättömyydestä sekä uusien hallitsijoiden vastustuksesta. Lateraanisopimusten sopimisen jälkeen vuonna 1929 monet mustan aatelin suvut avasivat palatsiensa ovet. Jotkut suvut pitivät ne kuitenkin suljettuina aina vuoteen 1970 asti eli vielä kauan sen jälkeen, kun Italian kuningaskunta oli jo lakannut olemasta.
Mustaan aateliin lukeutuivat roomalaisesta perinteisestä aristokratiasta ne suvut, joilla oli perittyjä hallinnollisia virka-asemia paavillisessa hovissa, kuten Colonna, Ruspoli, Massimo, Orsini, Pallavicini, Borghese, Gaetani, Odescalchi, Ludovisi, Savelli, Caetani, Aldobrandini ja Conti. Lisäksi mustaan aateliin kuului sukuja, jotka olivat saaneet paavilta aatelisarvon tai muita etuoikeuksia. Monet näiden sukujen jäsenet palvelivat paavin Aateliskaartissa ("Guardia Nobile"), joka suojeli paavin turvallisuutta Sveitsiläiskaartin ohella. Näitä sukuja olivat muun muassa Torlonia, Teodoli, Soderini, Gallo di Roccagiovine, Pacelli, Senni ja Cantuti -Castelvetri.
Kuuluisia mustan aatelin jäseniä ovat mm. Eugenio Pacelli josta tuli paavi, sijoittaja Ernesto Pacelli, ja Prospero Colonna, Rooman kaupungin pormestari.
Hamdallahi

Hamdallahi (myös "Hamdallaye") oli Macinan fulbevaltion pääkaupunki 1800-luvulla nykyisessä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen itäreunalla Sion kunnassa 32 kilometriä Moptista kaakkoon. Paikan ohi kulkee Bamakon ja Sévarén välinen maantie RN6.
Ahmadu Lobbo perusti Hamdallahin johtamansa teokraattisen Diinan muslimivaltion pääkaupungiksi vuosina 1819–1821. Siitä tuli pian yksi länsiafrikkalaisen islamin keskuksista. Umar Tallin johtamat tukulorit valloittivat kaupungin vuonna 1862, minkä jälkeen se toimi jonkin aikaa Macinan maakunnan keskuksena. Myöhemmin tukulorijohtaja Tijani Tall siirsi pääkaupunkinsa Bandiagaraan ja Hamdallahi jäi autioksi.
Kaupungista on säilynyt sitä ympäröinyt 5 600 metriä pitkä savitiilinen muuri sekä Sékou Amadoun palatsin, suuren neuvoston rakennuksen ja koraanikoulujen raunioita. Sékou Amadoun hauta on vuosittainen pyhiinvaelluskohde. Vuonna 2004 paikalle rakennettiin uusi moskeija.
Anne-Mari Nymander

Anne-Mari Nymander (s. 30. toukokuuta 1974) on suomalainen koripallovalmentaja ja aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen NMKY:n kasvatti Nymander teki naisten SM-sarjadebyyttinsä Tampereen Pyrinnön joukkueessa kaudella 1993–1994. Yhteensä Nymander edusti Pyrintöä SM-sarjassa kuusi kautta vuosina 1993–1999. A-nuorissa Nymander pelasi viisi maaottelua 4,6 pisteen keskiarvolla.
Kaudella 2005–2006 Nymander toimi naisten SM-sarjaa pelanneen Panttereiden apuvalmentajana. Hän esiintyi joukkueessa myös pelaajana Panttereiden voittaessa Suomen mestaruuden ratkaisseen loppuottelun. Nymander teki ottelussa kaksi pistettä ja otti yhden puolustuspään levypallon. Hänet palkittiin SM-kultamitalilla. I-divisioonaa Nymander pelasi Panttereissa kaksi kautta vuosina 2008–2010.
San Josén kansainvälinen lentoasema

San Josén kansainvälinen lentoasema (, FAA:n sijaintikoodi: SJC, ) on entisen Yhdysvaltain kauppa- ja liikenneministeri Norman Minetan mukaan nimetty lentoasema San Joséssa, Kaliforniassa. Se sijaitsee noin kolme kilometriä luoteeseen San Josén keskustasta. Lentoaseman pääkäyttäjät ovat Southwest Airlines ja Alaska Airlines.
Terminaalit.
Lentoasemalla on kaksi toisiinsa yhteydessä olevaa terminaalia: vuonna 1990 avattu terminaali A ja vuonna 2010 avattu terminaali B. Kentän ensimmäinen terminaalirakennus, terminaali C, avattiin vuonna 1965 ja suljettiin 2010.
Terminaali A.
Terminaali A:ssa on 16 porttia, jotka on numeroitu 1–16.
Terminaali A ja sen viereinen pysäköintihalli avattiin vuonna 1990 alun perin American Airlinesin käyttöön. Sitä remontoitiin ja laajennettiin vuonna 2009. Sinne tehtiin suurempi lipunmyyntialue, enemmän tienvarsipysäköintitilaa ja suurempi turvatarkastuspiste.
Terminaali A:ssa on myös alue kansainvälisille lennoille. Alueeseen kuuluvat portit 15 ja 16. Näiltä porteilta lähtevät lentoaseman kaikki kansainväliset lennot. Portteja käyttävät myös All Nippon Airwaysin ja Volarisin saapuvat lennot. Kaikkien kansainvälisten lentojen matkustajien täytyy kulkea tullin ja rajatarkastuksen läpi päästäkseen lähtöporteilleen.
Terminaali B.
Terminaali B avattiin virallisesti 30. kesäkuuta 2010. Terminaalissa on hyödynnetty päivänvaloa, ja sinne on sijoitettu modernia taidetta. Siellä on lisäksi istuimia, joissa on tietokoneidan ja puhelinten latauspistokkeet.
Pohjoissiipi.
Terminaali B:n pohjoissiivessä on 12 porttia, jotka on numeroitu 17–28. Ensimmäiset kuusi porttia otettiin käyttöön 15. heinäkuuta 2009, ja muut portit 30. kesäkuuta 2012. Pohjoissiiven pääkäyttäjä on Southwest Airlines. Muita käyttäjiä ovat Alaska Airlines ja Horizon Air. Myös Delta Air Lines käytti terminaali B:tä, mutta se siirsi lentonsa A-terminaaliin tammikuussa 2012.
Terminaali C.
Terminaali C avattiin vuonna 1965 ennen matkustajasiltojen yleistymistä, ja niinpä koneeseennousu terminaalista tapahtui portaita pitkin.
Terminaalin pohjoispääty suljettiin joulukuussa 2007. Se purettiin helmikuussa 2008, jotta terminaali B:n rakennustyöt voitiin aloittaa. Terminaalin loppuosa remontoitiin, ja sinne lisättiin muun muassa suurempi turvatarkastuspiste.
United Airlines, Continental Airlines ja jetBlue Airways siirsivät lentonsa terminaali A:han joulukuussa 2009, ja näiden yhtiöiden porttialue suljettiin ja purettiin. Muut terminaali C:tä käyttäneet lentoyhtiöt pysyivät siellä, kunnes terminaali B:n pohjoissiipi avattiin kesäkuussa 2010.
Terminaali C suljettiin lopullisesti 30. kesäkuuta 2010, ja se purettiin saman vuoden heinäkuussa. Terminaalin paikalla on nykyisin pysäköintialue.
Marja Kettinen

Marja Kettinen (s. 10. elokuuta 1975) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Kettinen teki naisten SM-sarjadebyyttinsä kasvattajaseurassaan kaudella 1993–1994. Yhteensä Nymander edusti Pyrintöä SM-sarjassa neljä kautta vuosina 1993–1996 ja 1997–1998. Tämän jälkeen hän jatkoi pääsarjassa pelaamista yhden kauden SB Girlsissä ja kolme kautta BC Nokiassa.
Suomen naisten maajoukkueessa Kettinen pelasi vuonna 1995 kaksi valmistavaa maaottelua 1,0 pisteen ja 1,0 levypallon keskiarvoilla.
Stefan Hell

Stefan W. Hell (1962, Arad, Romania) on saksalainen fyysikko, joka tunnetaan mikroskopiatutkimuksista. Hell on yksi Max Planck Institute for Biophysical Chemistryn johtajista ja toimii myös saksalaisessa syöpätutkimuskeskuksessa Deutsches Krebsforschungszentrumissa. Hänelle myönnettiin Nobelin kemianpalkinto vuonna 2014 yhdessä Eric Betzigin ja William Moernerin kanssa erittäin korkean resoluution fluoresenssimikroskopian kehittämisestä.
Hell opiskeli fysiikkaa Heidelbergin yliopistossa Saksassa ja väitteli tohtoriksi vuonna 1990. Tämän jälkeen hän työskenteli tutkijana Siegfried Hunklingerin tutkimusryhmässä ja kiinnostui fluoresenssimikroskopiamenetelmien resoluution parantamisesta. Vuosina 1991–1993 Hell toimi tutkijana European Molecular Biology Laboratoryssa ja kehitti konfokaalimikroskopiamenetelmiä ja erityisesti niin kutsuttua 4Pi-mikroskopiaa. Vuonna 1993 Hell siirtyi Turun yliopistoon lääketieteellisen fysiikan laitokselle, jossa hän johti fluoresenssimikroskopiaa tutkivaa tutkimusryhmää. Hell oli kiinnostunut kehittämään tekniikoita, joilla olisi hyvin korkea resoluutio ja soveltuisi biologisten systeemien tutkimukseen. Tähän tarkoitukseen soveltuvan laitteiston tulisi ylittää Ernst Abben muotoileman diffraktiorajan. Turussa ollessaan Hell kehitti stimuloidun emissio-depleetiomikroskopian (STED-mikroskopia) teoreettisen periaatteen ja osoitti, että käyttämällä fluoresenssitekniikkaa tällä laitteistolla päästäisiin hyvin korkeaan resoluutioon. Hell palasi Saksaan vuonna 1997 ja perusti nanofotoniikan laitoksen Max Planck -instituuttiin Heidelbergiin. Vuonna 2002 hänestä tuli laitoksen johtaja. 
Hellille on myönnetty lukuisia palkintoja hänen työstään. Hän sai kansainvälisen optiikan komission ICO:n palkinnon vuonna 2000, Otto Hanh -palkinnon vuonna 2009, Lise Meitner -palkinnon ja Körberin eurooppalaisen tiedepalkinnon vuonna 2011 sekä Kavli-palkinnon nanotieteessä vuonna 2014.
Laura Koskela

Laura Koskela (s. 28. huhtikuuta 1977) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Koskela teki naisten SM-sarjadebyyttinsä kasvattajaseurassaan kaudella 1994–1995 ja pelasi Pyrinnössä SM-sarjaa viiden kauden ajan. Pyrinnön jälkeen hän siirtyi kolmen kauden ajaksi Ruotsiin, KFUM Uumajan joukkueeseen ja sieltä kuuden kauden ajaksi pääsarjassa pelanneeseen BC Nokiaan, jossa voitti yhden Suomen mestaruuden, yhden SM-pronssin ja cup-hopean. Pääsarjauransa jälkeen Koskela pelasi vielä I-divisioonaa kaksi kautta Pyrinnössä ja kaksi kautta Nokialla.
Koskelan kaksoissisko Lotta Toivonen (o.s. Koskela) on myös koripallon Suomen mestari.
Sasak

Sasak on Lombokin saarella Indonesiassa asuvien sasakien puhuma malaijilais-polynesialainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenä 2,1 miljoonaa ihmistä. Sasakin lähimmät sukulaiskielet ovat bali ja sumbawa.
Sasakia kirjoitetaan laajennetulla versiolla balilaisesta kirjaimistosta. Myös latinalaista kirjaimistoa käytetään.
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Foneemi [k] voi realisoitua myös [q]:na.
Lähde: