Ekologinen systeemiteoria

Ekologinen systeemiteoria eli ekologisten järjestelmien teoria on psykologi Urie Bronfenbrennerin kehittämä kehityspsykologian teoria, jossa yksilön kehityksen ja sosialisaation nähdään tapahtuvan vuorovaikutuksessa ympäristön kanssa. Bronfenbrenner jakaa kehitykseen vaikuttavia ympäristötekijöitä viiteen systeemiin, joita ovat mikro-, meso-, ekso- ja makrosysteemit sekä myöhemmin teoriaan lisätty kronosysteemi. 
Teoria on myöhemmin nimetty uudelleen bioekologiseksi systeemiteoriaksi, sillä Bronfenbrenner täydensi teoriaa ottamalla huomioon myös kehitykseen vaikuttavat biologiset prosessit. Bioekologinen systeemiteoria korostaa lapsen biologiaa osana ensisijaista mikroympäristöä. Bronfenbrenner näki biologiset prosessit tosin vain potentiaalina, jonka ympäristötekijät saattoivat realisoida tai jättää realisoimatta.
Viisi järjestelmää.
Bronfenbrennerin ekologisen systeemiteorian mukaan yksilön kehitykseen vaikuttavat viisi järjestelmää eli systeemiä, joiden perusteella ympäristön ajatellaan koostuvan erilaajuisista sisäisistä kokonaisuuksista ja niiden vuorovaikutuksesta keskenään. Bronfenbrenner teki päätelmiä elinympäristön vaikutuksesta ihmisen kehitykseen muun muassa psykologi Kurt Lewinin käyttäytymistä käsittelevän kaavan pohjalta.
Mikrosysteemi.
Mikrosysteemi toimii perustana muille teorian systeemeille. Mikrosysteemi tarkoittaa ihmisen lähintä ympäristöä ja sen rakenteita, joiden kanssa henkilö on suorassa vuorovaikutuksessa. Sosialisaatioon ja ihmisen kehitykseen vaikuttavia mikroympäristöjä voivat olla esimerkiksi vanhemmat, perhe, koti, kouluryhmä, harrastuspiiri ja lähisukulaiset. Kaikki ympäristöt, joiden toimintaan henkilö aktiivisesti osallistuu, ovat mikrosysteemejä.
Mesosysteemi.
Mesosysteemi tarkoittaa ihmiseen suoraan vaikuttavien mikrojärjestelmien välistä sisäistä vuorovaikutusta. Lapsen kehitykseen voivat esimerkiksi vaikuttaa kodin ja päiväkodin välinen keskinäinen vuorovaikutussuhde. Mesosysteemiä voidaan tarkastella esimerkiksi siitä näkökulmasta, tukevatko mikrosysteemit toisiaan vai asettavatko ne ihmisille toisistaan erilaisia ja ristiriitaisia paineita.
Eksosysteemi.
Eksosysteemi tarkoittaa kahden tai useamman ympäristön järjestelmän välistä vuorovaikutusta. Esimerkkinä tällaisesta voisi toimia esimerkiksi lapsen kodin ja vanhemman välinen suhde, joka voi vaikuttaa epäsuoralla tavalla lapsen kehitykseen. Eksosysteemissä tarkastellaan usein vuorovaikutusta kahden eri järjestelmän välillä, ja usein henkilö ei suoraan kuulu ainakaan yhteen tarkasteltavissa olevista järjestelmistä.
Makrosysteemi.
Makrosysteemi käsittää mikro-, meso- ja eksosysteemien muodostaman kokonaisuuden, johon kuuluvat kulttuurit, alakulttuurit ja muut tarkasteltavaksi otettavat sosiaaliset kontekstit ihmisen kehitykseen. Makrosysteemissä pyritään huomioimaan laajempi sosiokulttuurinen ja yhteiskunnallinen vaikutus ihmisen kehitykseen. Voidaan esimerkiksi tarkastella sosiaalisia normeja sekä ideologisia ja uskonnollisia aatteita.
Kronosysteemi.
Kronosysteemi kuvaa ympäristön kehitystä ajan kuluessa, lyhyellä ja pitkällä aikavälillä, ja sen vaikutusta ihmisen kehitykseen. Ympäristön muutoksiin voivat vaikuttaa esimerkiksi teknologian kehitys sekä paikalliset ja maailmanlaajuiset tapahtumat ja kriisit. Myös perheensisäiset muutokset ja kriisit voivat vaikuttaa perheenjäsenten psykologiseen kehitykseen. Kronosysteemi on lisätty ekologiseen systeemiteoriaan vasta myöhemmin.