tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mongolian Valioliiga

Mongolian valioliiga on miesten jalkapallon korkein sarjataso Mongoliassa. Maan mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1974. Vuonna 1996 sarjan nimeksi vaihtui MFF League ja sitä ryhdyttiin pelaamaan liigana aiemman karsintasysteemin sijaan. Kyseisen vuoden jälkeen sarjan menestynein joukkue on ollut Erchim kuudella mestaruudellaan. 
Mestarit.
Mestarit vuodesta 1996: 
Vuoden 2006 tulokset eivät ole virallisia, sillä tuolloin mestaruudesta pelattiin kahdessa vaiheessa, joissa kummassakin joukkueet oli jaettu neljään lohkoon.
Heat Treatment

Heat Treatment on englantilaisen laulaja ja lauluntekijä Graham Parkerin ja hänen taustayhtyeensä The Rumourin toinen studioalbumi vuodelta 1976. Levyn on julkaissut Phonogram-yhtiön Vertigo Records ja sen ovat tuottaneet Robert John Lange ja kappaleen "Back Door Love" osalta Nick Lowe.
Rockfield-studioilla Monmouthissa Länsi-Walesissa äänittäjinä ovat toimineet Dave Charles ja Lange.
Miksauksen ovat tehneet Pete Kelsey ja Lange Trident-studioilla St. Anne's Courtilla Lontoossa.
Levykannen valokuvat on ottanut Simon Marsden ja kannen on suunnitellut Moore, Morris. Levy on valmistettu Englannissa. Markkinoinnista on huolehtinut Phonogram Limited, Stanhope House, Stanhope Place, London W2 2HH. Phonogramin puolesta järjestelyjä on hoitanut Sue Dubois.
Yhtyeen managerina on toiminut Dave Robinson, Advancedale Ltd, 32 Alexander St, London W2. Neil Warnock ja Steve Hedges on mainittu ohjelmatoimisto Bron Agencysta, 100 Chalk Farm Rd, London NW1.
Yhtyeen roudareina ovat toimineet Rayner Jesson, Alec Hawkins ja Joan.
Kiitoksissa on mainittu lisäksi Bobbie Bassett, Terri Scotti, Kingsley Ward, Mike Bone, Cheryl Feuerstein, Mike Gormley, Nigel Grainge, Doreen Loader, David Baker ja Alan Cowderoy.
Kappaleet.
Sivu 1
Sivu 2
Kaikki laulut ovat Graham Parkerin tekemiä sekä hänen ja The Rumourin sovittamia. &lt;br&gt; Julkaisija on Intersong Music Ltd.
Muusikot.
Graham Parker and the Rumour:
Puhallinsoittimet:
Albe Donnelly esiintyy Virgin Recordsin suosiollisella luvalla.
Lira (Uganda)

Lira on kaupunki Ugandan pohjoisen hallintoalueen Liran piirikunnassa. Vuoden 2002 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 89 871. Arvio vuodelle 2010 oli 182 762 asukasta.
Lira sijaitsee noin 107 kilometriä Gulusta kaakkoon. Kaupungissa on lentoasema ja rautatieasema, mutta rautatie ei ole käytössä.
Kahukärpänen

Kahukärpänen ("Oscinella frit") on kahukärpästen heimoon kuuluva viljojen tuhohyönteinen, joka on yleinen koko Suomessa. Aikuinen kahukärpänen on pieni 2–3 mm pitkä kiiltävänmusta kärpänen, jolla on kellertävät jalat. Kahukärpäsella on tavallisesti kolme sukupolvea vuodessa. Kuoriutuneet kahukärpäset käyvät munimassa oraisiin, jolloin toukat voivat aiheuttaa oraan kuoleman tai aiheuttaa voimakasta versontaa. Toukka on kellanvaalea ja pieni. Toukat elävät korsissa ja vahingoittavat satoa. Parhaiten kahukärpänen viihtyy kaurassa, mutta aiheuttaa tuhoa myös vehnälle, ohralle ja rukiille. Orastumisvaiheen kahukärpäsmäärän tarkkailuun voi käyttää keltaisia liimapyydyksiä.
Syysviljoilla kahukärpäsen torjunta onnistuu parhaiten, jos vilja kylvetään niin myöhään, että päivän keskilämpötila on alle 10 °C:tta. Tässä lämpötilassa kahukärpaset eivät enää muni.
Kahukärpäsen kemiallisessa torjunnassa torjunta-aineiden tehoaineina käytetään ainakin tau-fluvalinaattia, alfa-sypermetriinia, esfenvaleraattia, lambda-syhalotriinia ja deltametriinia.
Chimamanda Ngozi Adichie

Chimamanda Ngozi Adichie (s. 15. syyskuuta 1977 Enugu) on nigerialainen kirjailija. Hänen läpimurtoteoksensa oli vuonna 2006 ilmestynyt Biafran sodasta kertova romaani "Puolikas keltaista aurinkoa" (2006). Adichien teoksia on käännetty yli 30 kielelle.
Tausta.
Adichie varttui Nigeriassa Nsukkan yliopistokaupungissa keskiluokkaisessa perheessä viidentenä kuudesta lapsesta. Hänen isänsä James Nwoye Adichie oli matematiikan professori yliopistossa ja äiti Grace Ifeoma Adichie työskenteli yliopistossa hallinnollisissa tehtävissä. Etniseltä alkuperältään Adichie on igbo.
Adichie opiskeli Nigeriassa lääketiedettä ja farmasiaa, mutta keskeytti opinnot ja muutti 19-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli viestintää ja valtio-oppia ja valmistui kandidaatiksi vuonna 2001 Eastern Connecticut State Universitystä. Vuonna 2003 Adichie suoritti maisterin tutkinnon luovassa kirjoittamisessa Johns Hopkinsin yliopistossa. Hän suoritti maisterin tutkinnon myös Afrikan tutkimuksessa Yalen yliopistosta vuonna 2008.
Kirjailijanura.
Adichien esikosromaani "Purppuranpunainen hibiskus" ("Purple Hibiscus") ilmestyi vuonna 2003. Se kertoo 15-vuotiaan Kambili-tytön ja hänen perheensä elämästä Nigeriassa.
Adichien toinen romaani "Puolikas keltaista aurinkoa" ("Half of a Yellow Sun") julkaistiin vuonna 2006. Se palkittiin vuonna 2007 Orange-palkinnolla. Romaani kertoo Biafran sodasta, mutta sen tapahtumat ja hahmot ovat osittain kuvitteellisia. Vuonna 2008 Adichie sai merkittävän MacArthur-apurahan.
Adichien ensimmäinen novellikokoelma "Huominen on liian kaukana" ("The Thing Around Your Neck") ilmestyi 2009. Kolmas romaani "Kotiinpalaajat" ("Americanah") julkaistiin vuonna 2013.
Adichien teos "Meidän kaikkien pitäisi olla feministejä" ilmestyi maaliskuussa 2017 suomeksi. Ruotsissa kirja jaettiin kaikille 16-vuotiaille joululahjana vuonna 2015. Suomessa opetus- ja kulttuuriministeriö, Otava, Jyväskylän yliopisto, Tampere-talo ja feministinen ajatushautomo Hattu käynnistivät hankkeen, jossa kirja jaettiin kaikille yhdeksäsluokkalaisille. Kokemustensa koulimana Adichie luonnehtii itseään "iloiseksi afrikkalaiseksi feministiksi, joka ei vihaa miehiä".
Adichie oli 12 vuotta kirjoittamatta, kun fiktion kirjoittaminen ei vain onnistunut, syynä "valkoisen paperin kammo". Uusi kirja, "Dream Count" (suom. "Unelmia"), ilmestyi keväällä 2025 ja suomeksi syksyllä 2025.
Kamijo

KAMIJO (上城祐之 Yuuji Kamijou, s. 19. heinäkuuta 1975 Kanagawa) on japanilainen laulaja, joka vaikuttaa parhaillaan Versailles Philharmonic Quintetissa vokalistina ja toimii indie levy-yhtiö Sherow Artist Societyn johtajana. 
Laulajana KAMIJO tunnetaan parhaiten historiallisen romanttisista ranskalaisteemoistaan, joita hän on käyttänyt aina vuonna 1994 perustetun yhtyeensä, "LAREINE"n ajoista lähtien. 
Hän perusti APPLAUSE RECORDS levy-yhtiön vuoden 2000 lopulla ja on sittemmin tuottanut joitakin visual kei bändejä, kuten IZABEL VAROSA, Metis Gretel ja Juka. Vuonna 2006 APPLUSE RECORDS vaihtoi nimensä Shreow Artist Societyyn. Tällä hetkellä hän toimii Matenrou Operan vastaana tuottajana. 
Sinkut.
Lareine
NEW SODMY
Node of Scherzo
Versailles
Nuorten talviolympialaiset 2012

Nuorten talviolympialaiset 2012 olivat ensimmäiset nuorten talviolympialaiset. Ne järjestettiin Innsbruckissa, Itävallassa.
Hakuprosessi.
Kisoja hakivat Innsbruckin lisäksi myös Suomen Kuopio, Kiinan Harbin ja Norjan Lillehammer. Innsbruck voitti ratkaisevassa äänestyksessä Kuopion äänin 84-15.
Allen Garfield

Allen Garfield, (s. Allen Goorwitz, 22. marraskuuta 1939 – 7. huhtikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä.
Garfield syntyi Newarkissa New Jerseyssä. Hänen vanhempansa olivat Alice (o.s. Lavroff) ja Philip Goorwitz.
Garfield valmistui Weequahic High Schoolista, ja hän oli urheilutoimittaja ja Golden Gloves -nyrkkeilijä ennen ryhtymistään näyttelijäksi. Hän opiskeli näyttelemistä The Actors Studiossa New Yorkissa Lee Strasbergin ja Elia Kazanin kanssa, ja työskenteli teatterissa ennen elokuvia.
Garfield on tuottelias näyttelijä, ja esiintynyt yli sadassa elokuvassa ja televisio-ohjelmassa. Hänet tunnetaan hänen hermostuneiden ilkiöiden, korruptoituneiden bisnesmiesten ja poliitikkojen rooleistaan.
Micke Kontinen

Micke Kontinen (s. 18. joulukuuta 1992) on uransa lopettanut suomalainen tennispelaaja. Hän selviytyi loppuotteluun Vierumäen ITF Futures -turnauksessa vuonna 2010. Parhaimmillaan hän sijoittui ATP-maailmanlistalla sijalle 355 syyskuussa 2014. Hänen isoveljensä Henri on myös tennispelaaja. Hänen valmentajanaan toimi Tuomas Ketola.
Ura.
Joulukuussa 2007 Kontinen ja hänen isoveljensä Henri saivat stipendin Nick Bollettierin urheiluakatemiaan Miamissa. Kauden 2008–2009 Kontinen harjoitteli Evert Tennis Academyssä. Hänet valittiin Chris Evertin perustaman akatemian parhaaksi poikajunioriksi. Kesäkuussa 2009 hän voitti junioreiden 1. kategorian ITF-pistekilpailun sekä kaksin- että nelinpelin Casablancassa. Tampere Openissa hän selviytyi parinsa Timo Niemisen kanssa toiselle kierrokselle.
Vierumäen ITF Futures -turnauksessa 2010 Kontinen selviytyi loppuotteluun voitettuaan välierissä suomalaisista kolmanneksi korkeimmaksi sijoitetun Timo Niemisen. Loppuottelussa hän kuitenkin hävisi Juho Paukulle. Lokakuussa hän pääsi villillä kortilla Tukholman avointen karsintaan. Hän voitti Santiago Gonzálezin, mutta hävisi toisella karsintakierroksella Dieter Kindlmannille.
Vuonna 2012 Kontinen voitti tenniksen Suomen mestaruuden. Loppuottelussa hän päihitti Jesse Kiurun. Hän uusi mestaruutensa vuonna 2013 voittamalla loppuottelussa Juho Paukun. Vuoden 2013 Tampere Openissa Kontinen selviytyi puolivälieriin, jossa hän hävisi Viron Jürgen Zoppille kolmessa erässä.
Kontinen ilmoitti uransa lopettamisesta syyskuussa 2015.
Mellunkylän pelastusasema

Mellunkylän pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen asema numero 60, joka otettiin käyttöön vuonna 2002. Aikaisemmin asema sijaitsi Herttoniemessä. Asemalla sijaitsee Helsingin pelastuslaitoksen letkuhuolto.
Aseman yksiköt.
Pelastusasemalla on konttikalustoa, kuten letkukontti, hiekkasirotin, vaahtokontti ja pumppukontti. Pelastusasemalla on myös mönkijä maanalaisten tilojen ja maastopelastustehtävien varalta.
Espoon radio- ja televisioasema

Espoon masto on Espoon radio- ja televisioaseman yhteydessä Latokasken tuntumassa Harmaakalliolla sijaitseva masto. Maston korkeus maanpinnasta vuonna 1971 oli 303 metriä. Korotuksen jälkeen siitä tuli 326-metrinen ja se on Suomen kolmanneksi korkein rakennelma Hollolan Tiirismaan ja Haapaveden radio- ja televisiomastojen jälkeen. Oulun radio- ja televisioaseman masto tosin on yhtä korkea. Radio- ja televisioasema valmistui vuonna 1971. Asemaa laajennettiin vuonna 1988, jolloin rakennettiin myös nykyinen masto.
Espoon radio- ja televisioasema käytti alkuaan amerikkalaista tekniikkaa. Suomalaisten tv-lähetysten välittyessä aseman ansiosta tehokkaasti myös Pohjois-Viron televisiovastaanottimiin, heräsi Neuvosto-Virossa epäilyjä siitä, halusivatko amerikkalaiset Suomen tv-kuvan näkyvän Virossa. Sakari Kiuru, joka toimi Yleisradion pääjohtajana vuosina 1980–1989, sanoi Yleisradion "Tv-uutisille" helmikuussa 2011, että kyseinen lähetin ei ollut ylitehoinen eikä amerikkalaisilla ollut mitään tekemistä tämän tv-aseman kanssa: ”"Kyllä me tarvittiin se, sillä piti päästä sisämaahan, kauas länteen ja itään, se on rannalla, eihän siinä mitään, ja puheet siitä, että amerikkalaiset olisivat sitä rahoittaneet, […] ole mitään tekemistä, se oli Yleisradion budjetista rahoitettu".” Yrjö Länsipuro, joka toimi Yleisradion Moskovan kirjeenvaihtajana vuosina 1981–1987, sanoi samassa lähetyksessä 24. helmikuuta 2011, että hänen mielikuvansa mukaan Neuvostoliitosta yritettiin vaikuttaa Espoon yleisradiomaston käyttöön, mutta suomalaisilla oli asiaan selkeä vastaus: ”Tää on tekniikkaa, jolle ei mitään voida.”
Taajuudet.
Analoginen televisio.
Analogiset lähetykset asemalta päättyivät koko muun Suomen tavoin 1. syyskuuta 2007 kello 4.00. Ylen TV1- ja TV2-verkkojen ohjelmat lähetettiin asemalta alusta eli vuodesta 1971 asti, 1. joulukuuta 1986 lähtien myös Kolmoskanava/MTV3, 1. joulukuuta 1988 lähtien TV4/SVT Europa ja 1. kesäkuuta 1997 lähtien Nelonen.
Herttoniemen pelastusasema

Herttoniemen pelastusasema () on Helsingin pelastuslaitoksen asema 70, joka sijaitsee Sorvaajankadulla Herttoniemen yritysalueella. Se otettiin käyttöön 18. maaliskuuta 2006. Asema sijaitsi aiemmin Kipparlahdessa, Herttoniemen Suolakivenkadulla.
Asemalla sijaitsee Helsingin pelastuslaitoksen rengashuolto.
Stacey Nelkin

Stacey Nelkin (s. 10. syyskuuta 1959 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Ellie Grimbridgen roolissa vuoden 1982 kauhuelokuvassa "Halloween III – pahuuden yö" ja Christy Russellin roolissa vuonna 1990 television saippuaoopperassa "Generations".
Nelkinin muita rooleja on Bonnie Sue Chisholm neljässä vuoden 1979 jaksossaa minisarjassa "The Chisholms". Kun sarja tuotettiin uudelleen vuonna 1980, roolia näytteli Delta Burke.
Nelkinin oli tarkoitus esiintyä vuoden 1982 "Blade Runnerissa" Maryna, kuudentena Nexus-6-replikanttina, mutta elokuvan budjetti esti sen ja hänen osansa poistettiin ennen kuvausten alkua. Hän koe-esiintyi Prisin rooliin samaan elokuvaan, mutta osaan valittiin Daryl Hannah. Nelkin on vieraillut muun muassa televisiosarjoissa sarjoissa "CHiPs", "A-Team", "Eight is Enough", "1st &amp; Ten" ja "Hunter".
Nelkin oli 1987–1991 naimisissa näyttelijä Barry Bostwickin kanssa.
Hiekkaharjun paloasema

Hiekkaharjun paloasema oli Keski-Uudenmaan pelastuslaitoksen paloasema Hiekkaharjun vesitornin vieressä Simonkylän kaupunginosassa Vantaalla. Vuonna 1961 silloisen Helsingin maalaiskunnan ajalla valmistunut asema poistettiin käytöstä helmikuussa 2011, kun Havukosken paloasema valmistui. Asemalla oli tarkoitus olla ensin puoli vuotta Vantaan nuorisotoimintaa, mutta sittemmin asema purettiin. Asema oli aikoinaan Vantaan pääpaloasema. Tilalle rakennettiin myöhemmin kerrostaloja ja pysäköintihalli.
Bill Henderson

William Randall ”Bill” Henderson (19. maaliskuuta 1926 Chicago, Illinois – 3. huhtikuuta 2016 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja sekä televisio- ja elokuvanäyttelijä.
Henderson esiintyi monissa elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. 1970-luvun keskivaiheesta lähtien hän esiintyi monissa televisiosarjoissa lyhyissä sivurooleissa. Hänen elokuvaroolinsa olivat samanlaisia – sivuhahmoja ja pieniä rooleja.
Henderson aloitti ammattimaisen musiikkiuransa vuonna 1952 esiintyessään Chicagossa Ramsey Lewisin kanssa ja alkoi äänittää muutettuaan New Yorkiin vuonna 1958. Sen jälkeen hän esiintyi ja äänitti muun muassa Oscar Petersonin, Jimmy Smithin, Count Basien, Yusef Lateefin, Booker Littlen ja Eddie Harrisin kanssa. Henderson myös äänitti omat raitansa ”King Bluesina” vuonna 1983 komediaan "Tähtijengi – Get Crazy USA!".
Vuonna 1999 Henderson vieraili Charlie Hadenin albumilla "The Art of the Song".
Eisenacher Motorenwerk

Eisenacher Motorenwerk (EMW) oli 1896 nimellä Fahrzeugfabrik Eisenach Eisenachissa Saksassa perustettu autojen ja moottoripyörien valmistaja. EMW osallistui myös F1-kisoihin.
Historia.
Yritys aloitti autojen tuotannon 1899 ja 1904 aloitettiin Dixi-merkkisten autojen tuotanto. BMW osti Eisenachissa sijaitsevan Fahrzeugfabrik Eisenach A.G.:n marraskuussa 1928 ja aloitti siellä oman autotuotantonsa valmistamalla Dixiä ensin BMW Dixinä ja myöhemmin jatkokehiteltynä versiona nimellä BMW 3/15PS. Vuonna 1930 BMW toi moottoripyörätuotantoaan Eisenachin-tehtaalle. Uusista malleista huomattavin oli 1937 esitelty BMW R 35. Vuonna 1933 tehtaalta alettiin valmistaa suuria, kuusisylinterisiä henkilöautoja (muun muassa BMW 327). Toisen maailmansodan syttyessä tehdas valjastettiin sotakoneiston käyttöön ja se valmisti vuodesta 1942 kaikki BMW:n moottoripyörät toimittaen ne Wehrmachtille ja moottoreita Luftwaffen lentokoneisiin. Tehdas joutui liittoutuneiden ilmapommitusten kohteeksi ja tuhoutui 60-prosenttisesti.
Toisen maailmansodan päätyttyä 1945 Saksa jaettiin miehitysvyöhykkeisiin ja Eisenach oli osana Thüringenä Neuvostoliiton vyöhykettä ja myöhempää Itä-Saksaa. BMW:n tehtaasta tuli Neuvostoliiton valvontakomission alainen tehdas, jonka uudeksi nimeksi tuli "Sowjetische AG Maschinenbau Awtowelo, Werk BMW Eisenach". Muitta mutkitta tuotantoa jatkettiin siitä, mihin se oli jäänytkin; uusi tuotanto alkoi BMW 321:llä, jonka tuotanto oli alkujaan aloitettu jo 1938. BMW, jonka pääkonttori oli Münchenissä, läntisessä Saksassa, ei voinut nimiristiriidalle mitään niin pitkään, kun Neuvostoliiton valvontakomissio hallitsi tehdasta. Lisäksi, koska BMW:n autot olivat siihen astisen historiansa ajan valmistettu ainoastaan Eisenachissa ja BMW:n Münchenin tehdas ei heti kyennyt autotuotantoon, ovat kaikki vuoteen 1952 valmistetut BMW-autot Eisenachista peräisin, kuten 1942–1948 valmistetut BMW-moottoripyörätkin. 
Valvontakomissio siirsi 1952 tehtaan Itä-Saksan hallituksen hallintaan. BMW vaati nimenvaihdosta, sai tahtonsa läpi ja uudeksi tuotenimeksi tuli EMW, "Eisenacher Motorenwerk". Logo vaihtui myös ja BMW:n sinivalkoisesta logosta tuli punavalkoinen. Tuotanto jatkui malleilla 327 ja 340 (sekä jälkimmäisen jatkokehitelmällä 340-2). Molempien tuotanto loppui 1955. Sodan jälkeisenä kymmenenä vuotena EMW ehti valmistaa vain hiukan yli 30 800 nelitahtista autoa.
Vuonna 1954 tehtaan nimeksi vaihtui VEB Automobilwerk Eisenach (AWE). Uuden, Wartburg-merkkisen auton valmistus alkoi 1956.
Tuotteet.
Nimellä EMW ehdittiin valmistaa 327-sarjaa (EMW 327-1, 327-2, 327-3) 505 kappeletta, 340-sarjaa (EMW 340, 340-1, 340-2) 21 083 kappaletta ja Kübelwagenia (IFA EMW 325-3) 166 kappaletta. Vuonna 1955 Itä-Saksa siirsi moottoripyörätuotannon noin 60 kilometriä Eisenachista kaakkoon, Suhliin. Siihen mennessä BMW/EMW R 35:ä eri muunnelmineen oli tehty yli 83 tuhatta kappaletta.
Pinovyökääpä

Pinovyökääpä ("Trametes ochracea") on yksivuotinen, suurina ryhminä kasvava pieni kääpä. Sen yläpinta on yleensä kellanruskean vyöhykkeinen ja samettipintainen. Reuna on terävä ja simpukan omaisesti kaartuva. Alapinnan kermanvalkoiset pillit saavat rusehtavaa sävyä kuivuessaan. Valkoinen malto on sitkeän korkkimaista. Pinovyökäävän haju tuo mieleen vastaongitun kalan. 
Pinovyökääpä on hyvin yleinen koko maassa. Se on valkolahottaja, joka kasvaa metsissä kaatuneissa lehtipuissa. Useimmin sen kuitenkin tapaa esimerkiksi vanhasta halkopinosta tai muusta ulkona säilytettävästä puutavarasta. Pinovyökääpä hyötyy ihmisen toiminnasta, muttei ole metsätaloudelle haitallinen lahottaessaan ainoastaan kuollutta puuta.
Pelastusyksikkö

Pelastusyksikkö on yleensä kuusimiehinen paloauto, jolla voidaan vähintään aloittaa lähes kaikkien pelastustehtävien hoitaminen. Yksikössä on kalustoa mm. raivaamiseen, sammuttamiseen, vahingontorjuntaan sekä ensihoitoon. Yksiköstä käytetään myös nimitystä sammutusyksikkö. Palomiehet kutsuvat pelastusyksikköä höökiksi, koska auton vanha nimitys oli hyökkäysauto. Pelastusyksikössä on yleensä paikat kuudelle henkilölle. Pelastusyksikön tunnus on 1. Esim. RHE201: R (rescue), Helsinki, 20-asema, pelastusyksikkö. Aseman toisen pelastusyksikön tunnus on 12. Esim. RHE 9012: R (rescue), Helsinki (pelastuskoulu), 90-asema, toinen pelastusyksikkö. Kevyen pelastusyksikön tunnus on 15. Esim RHE 3115: R (rescue), Helsinki, 31-asema, kevyt pelastusyksikkö 
Kolmesta viiteen pelastusyksikköä muodostavat pelastusjoukkueen. 
Kalusto ja varusteet.
Pelastusajoneuvojen yleisoppaan mukainen vähimmäiskalusto.
Alkusammutuskalusto
Letku- ja armatuurikalusto
Palopostikalusto
Raivauskalusto
Pelastuskalusto
Moottoriruisku- ja pumppukalusto
Vaahtokalusto
Sähkökalusto
Suojavarusteet ja suojaimet
Kemikaalintorjuntakalusto
Ensiapukalusto
Tikaskalusto
Nokipalokalusto
kettinki,
kuula,
kauha,
laatikko/kassi
Liikenteenohjauskalusto
Pintapelastuskalusto
Muu kalusto
Ensihoitokalusto
Kuusenkääpä

 
Kuusenkääpä ("Phellinus chrysoloma") on monivuotinen vain kuusessa kasvava kääpälaji. Sen itiöemä on kiilamainen ja usein puoliksi alustanmyötäinen. Yläpinta on tummanruskea, reunavyöhyke jäykkäkarvainen. Kellanruskea reuna on terävä ja kova. Kanelinruskea pillistö on yleensä sokkeloinen, harvoin kulmikas tai helttamainen. Kuusenkäävän malto on ruskeaa ja kovaa. 
Kuusenkääpä kehittyy eläviin puihin oksantynkien kohtiin. Puun kuoltua sieni jatkaa kasvuaan ja levittyy koko rungon mitalle aiheuttaen valkolahoa. Kuusenkääpä on yleinen Pohjois- ja Itä-Suomessa, missä se lahottaa kuusta merkittävästi vanhoissa talousmetsissä. Samannäköinen männynkääpä on tunnistettavissa parhaiten isäntäpuun perusteella.
Nicolas Mahut

Nicolas Pierre Armand Mahut (s. 21. tammikuuta 1982 Angers, Ranska) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut ATP-maailmanlistalla kaksinpelissä sijalle 37 ja nelinpelissä sijalle 1. Nelinpelissä hän on voittanut 25 ATP-turnausta ja neljä. Hän on voittanut parinsa Pierre-Hugues Herbertin kanssa jokaisen Grand Slam -turnauksen kerran: Yhdysvaltain avoimet 2015, Wimbledonin 2016, Ranskan avoimet 2018 ja Australian avoimet 2019.
Vuonna 2007 Mahut pääsi finaaliin Queen's Club Championships -turnauksessa voitettuaan viidenneksi sijoitetun Ivan Ljubičićin ja ykköseksi sijoitetun Rafael Nadalin. Finaalissa hän kuitenkin hävisi Andy Roddickille luvuin 6–4, 6–7, 6–7, vaikka hänellä oli ottelupallo toisen erän tiebreakissa.
Wimbledonissa 2010 ensimmäisen kierroksen ottelussa John Isneriä vastaan Mahut pelasi kaikkien aikojen pisimmän tennisottelun. Isner voitti viisieräisen, yli 11 tuntia kestäneen ottelun lopulta luvuin 6–4, 3–6, 6–7(7), 7–6(3), 70-68.
Apolo Nsibambi

Apolo Robin Nsibambi (25. lokakuuta 1940 – 28. toukokuuta 2019) oli ugandalainen tutkija ja poliitikko. Hän toimi Ugandan pääministerinä 1999–2011. Sitä ennen hänellä oli ollut muitakin ministerin tehtäviä.
Apolo Nsibambi syntyi vuonna 1940. Hänen isänsä Simeon Nsibambi oli John E. Churchin rinnalla Balokole-liikkeen johtavia voimia. Apolo Nsibambi suoritti alemman korkeakoulututkinnon Makereren yliopistosta ja maisterintutkinnon Chicagon yliopistosta. Väitöskirjansa hän teki Nairobin yliopistossa. Nsibambi toimi 1978–1983 ja 1985–1987 Makereren yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnan dekaanina. Vuosina 1987–1990 hän johti yliopiston politiikan tutkimuksen osastoa. Nsibambi oli yliopiston rehtori 2003–2007.
Nsibambi nousi hallitukseen vuonna 1996. Hän oli kahden vuoden Ugandan julkisten palvelujen ministerinä. Vuosina 1998–1999 hän toimi opetus- ja urheiluministerinä. Nsibambista tuli 5. huhtikuuta 1999 Ugandan pääministeri. Hänen kautensa loppui 24. toukokuuta 2011, jolloin virkaan astui Amama Mbabazi. Nsibambi on pisimpään Ugandan pääministerinä toiminut henkilö.
Nsibambi kuoli toukokuussa 2019 kotonaan Mengossa. Raporttien mukaan hän sairasti eturauhasen syöpää.
Luc Holtz

Luc Holtz (s. 14. kesäkuuta 1969) on luxemburgilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Elokuusta 2010 lähtien hän on toiminut Luxemburgin maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Holtz aloitti pelaajauransa FA Red Boys Differdangen pelintekijänä 1990. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi FC Avenir Beggeniin, jossa voitti kaksi perättäistä tuplamestaruutta. Vuonna 1993 Holtz valittiin myös maan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Kaikkiaan Holtz edusti Aveniria seitsemän kautta, kunnes siirtyi 1999 FC Etzella Ettelbruckiin pelaajavalmentajaksi. Etzellassa Holtz voitti pelaajauransa viimeiseksi jääneenä kilpailuna Luxemburgin cupin 2000–2001. Holtz lopetti pelaajauransa kauden 2007–2008 jälkeen.
Maajoukkuetasolla Holtz edusti Luxemburgia 55 ottelussa ja teki niissä yhden maalin. 
Ura valmentajana.
Holtz aloitti valmennusuransa 1999 FC Etzella Ettelbruckin pelaajavalmentajana. Hänen johdollaan seura voitti cupin mestaruuden 2000–2001, mutta putosivat jo seuraavana vuonna liigasta. Holtzin johdolla seura kuitenkin taisteli tiensä takaisin liigaan, jossa se sijoittui hopealle 2006–2007 ja oli kahdesti cupin finaalissa. Holtz jätti valmentajan tehtävät 2007 ja lopetti pelaajauransa vuotta myöhemmin.
Vuonna 2008 Holtz jatkoi valmennusuraansa Luxemburgin U21-maajoukkueessa. Elokuussa 2010 hän nousi A-maajoukkueen päävalmentajaksi Guy Hellersin jätettyä tehtävänsä.
IDW Publishing

IDW Publishing, tunnetaan myös nimillä IDW ja Idea + Design Works, LLC on yhdysvaltalainen sarjakuvayhtiö, jonka perustivat Ted Adams, Alex Garner, Kris Oprisko ja Robbie Robbins vuonna 1999. Yhtiö on erikoistunut tekemään lisenssoituja sarjakuvia, elokuvista, televisiosarjoista, videopeleistä, keräilykorttipeleistä ja leluista. Se tunnetaan kuitenkin ensisijaisesti 30 päivää kaamosta sarjakuvasta, jonka pohjalta tehtiin samanniminen elokuva vuonna 2007.
Yhtiön lisenssisarjakuvista tunnetuimmat lienevät 24, CSI, Transformers, Star Trek, Dick Tracy, Doctor Who ja G.I. Joe.
2. huhtikuuta 2011 IDW julkisti WonderCon tapahtumassa ostaneensa Turtlesien sarjakuvaoikeudet ja aloittavansa niiden julkaiseminen loppukesästä 2011.
Götz von Berlichingen

Gottfried ”Götz” von Berlichingen (n. 1480 – 23. kesäkuuta 1562), joskus nimellä Berlingen, myös tunnettu nimellä "Götz Rautakäsi", oli saksalainen valtakunnanritari ("Reichsritter") ja palkkasoturi. Hän syntyi noin vuoden 1480 paikkeilla Berlichingenissa Saksan Württembergissä aristokraattiseen perheeseen. Hän omisti Hornbergin linnan, joka sijaitsee Neckar-joen rannalla nykyisessä Baden-Württembergissä.
Von Berlichingen menetti aikoinaan taistelussa oikean kätensä. Hän jatkoi kuitenkin uraansa laitattaen rautaisen tekokäden, joka oli ilmeisesti aikalaisekseen suhteellisen kehittynyt. Kirjailija Johann Wolfgang von Goethe kirjoitti myöhemmin näytelmän hänen elämästään.
Kuuluisa kirurgi, nimikkeellä "keisarien ja kuninkaiden henkilääkäri" kutsuttu salaneuvos Ferdinand Sauerbruch kertoo muistelmissaan "Das wart mein leben" () saaneensa sotien välisenä aikana tutkia Berlichenin suvun hallussa perintökalleutena ollutta alkuperäistä rautakättä ja kehittäneensä sen pohjalta kuuluisan "Sauerbruchin käsivarren" amputoiduille potilaille.
Väinö H. Broman

Väinö Harry Broman (s. 29. joulukuuta 1932 Helsinki) on joensuulainen yrittäjä ja kauppaneuvos. Nuoruusvuosinaan hän oli tunnettu olympiatason haulikkoampuja ja SM-tason golfinpelaaja.
Väinö H. Broman on harjoittanut autojen varaosakauppaa vuodesta 1965 lähtien. Alkuaikoina Bromanin varaosaliikkeenä oli Pielisensuun Auto Oy, mutta 1990-luvulla nimi muutettiin Varaosamaailmaksi, kun samanniminen varaosaliikeketju perustettiin samaan aikaan. Hänet valittiin vuonna 1993 Pohjois-Karjalan vuoden yrittäjäksi. Maaliskuussa 2007 Broman Group osti itseään 2,5 kertaa suuremman turkulaisen Motonetin. Väinö H. Broman toimii Broman Group Oy:n hallituksen puheenjohtajana. Poika Harri Broman toimii konsernin ja Varaosamaailman toimitusjohtajana. Toinen poika Eero Broman puolestaan toimii Motonetin toimitusjohtajana ja konsernin varatoimitusjohtajana. Väinö H. Bromanin puoliso kuulu Reenpää-sukuun. Äitinsä puolelta Broman on Cederbergin sukua. 
Väinö H. Broman on ollut urheiluampuja ja golfaaja. Hän oli mukana Rooman olympialaisissa 1960 ja seuraavan vuoden MM-kilpailuissa karsiutuen molemmissa loppukilpailusta. SM-kultaa hän saavutti olympiahaulikossa henkilökohtaisessa ja joukkueessa vuonna 1960. Golfissa hän saavutti SM-hopeaa 1959 ja 1960.
Joensuulaisena Väinö H. Broman on ollut aktiivi karjalaisen kulttuurin tukija toimien Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallituksessa vuodesta 1994. Lisäksi on toiminut Saksan kunniakonsulina Pohjois-Karjalassa 1996–2003.
Murchisonin putouksen kansallispuisto

Murchisonin putouksen kansallispuisto ("Murchison Falls National Park") on Ugandan laajin kansallispuisto. Se sijaitsee maan pohjoisosassa ja kattaa laajan alueen savannia, jonka halki virtaavassa Niilissä ovat puistolle nimen antanut 43 metriä korkea Murchisonin putous.
Puiston eläimistö on toipumassa 1980-luvun salametsästyksen vaikutuksista. Niilin pohjoispuolen vehreillä ruohikoilla esiintyy yhä enemmän elefantteja, kirahveja ja erilaisia antilooppeja sekä leijonia. Joessa elää virtahepoja ja krokotiilejä. Alueen kaakkoisosassa on Rabongon sademetsää, jossa asuu simpansseja ja muita sademetsän lajeja.
Idi Amin nimesi putouksen Kabaregan putoukseksi. Hänen valtakautensa päätyttyä entinen nimi otettiin takaisin, mutta toista nimeä on edelleen kartoissa. Puiston alueella elokuva kuvattu "Afrikan kuningatar".
OLT (televerkko)

OLT eli "Offentlig Landmobil Telefoni" oli Norjassa vuosina 1966–1990 käytössä ollut matkapuhelinverkko. Se oli niin sanottu "0G-sukupolven" analoginen käsivälitteinen matkapuhelinverkko. Se oli hyvin samankaltainen kuin ruotsalaiset MTD- ja suomalaiset ARP-verkot. Verkko avattiin 1. joulukuuta 1966 ja se oli käytössä aina vuoteen 1990, jolloin modernimpi Pohjoismainen NMT-verkko syrjäytti sen lopullisesti. Enimmillään OLT–verkossa oli tilaajia 30 000 vuonna 1981. 
OLT toimi 160 MHz taajuusalueella käyttäen taajuusmodulaatiota. Mobiilipuhelimien käytössä oli 160–162 MHz:n alue, tukiasemien 168–170 MHz. Vuodesta 1976 alkaen uudet OLT-verkon puhelimet toimivat myös UHF-alueella, jolloin niitä voitiin käyttää myös ruotsalaisessa 450 MHz MTD-verkossa. Puhelimet olivat enimmäkseen half duplex-laitteita, kalliimmat laitteet mahdollistivat kaksisuuntaiset puhelut (full duplex). Tilaajilla oli viisinumeroinen liittymänumero.
Eero Broman

Eero Väinö Broman (s. 15. maaliskuuta 1963 Helsinki) on suomalainen yrittäjä. Hän on Broman Groupin hallituksen puheenjohtaja (2013–). Vuodesta 2022 lähtien Broman on ollut Alma Median hallituksen jäsen.
Elämä ja ura.
Broman valmistui ylioppilaaksi vuonna 1982 ja kauppatieteen maisteriksi 1987. Hän oli Broman Groupin hallintojohtaja 1986–1995, varatoimitusjohtaja 1995–2013, Laakerikulma Oy:n toimitusjohtaja 2002–2007 ja Motonetin toimitusjohtaja 2007–2016.
Bromanin isä on Väinö H. Broman. Hän on äitinsä Riitta Reenpään kautta Reenpään sukua ja isänsä äidin puolelta Cederbergin sukua. Hänen veljensä Harri Broman toimii Broman Groupin ja Varaosamaailman toimitusjohtajana.
Eero Broman on isänsä tavoin karjalaisen kulttuurin tukija ja on toiminut Karjalaisen Kulttuurin Edistämissäätiön hallituksessa 2000-luvulta lähtien. Hän on ollut Otava Oy:n hallituksen jäsen vuodesta 2007.
Nuorena Broman oli SM-tason korkeushyppääjä ja saavutti Lahden Kalevan kisoissa 1985 jaetun pronssimitalin tuloksella 214. Hänen uransa ajoittui 1980-luvun alusta vuoteen 1987. Hänen ennätyksensä on 216 cm vuodelta 1986. Urallaan hän edusti Joensuun Katajaa. Broman on toiminut Joensuun Katajan johtokunnassa (2002–) ja puheenjohtajana (2002–2004) sekä Suomen Urheiluliiton johtokunnassa (2006–2009).
Nirvana-virhepäätelmä

Nirvana-virhepäätelmä eli täydellisen ratkaisun virhepäätelmä on argumentointivirhe, jossa torjutaan esitetty tai kokeiltu vaihtoehto vertaamalla sitä epärealistiseen, idealisoituun vaihtoehtoon tai jossa torjutaan jokin vaihtoehto siksi, että siinä on ongelmia, pohtimatta, ovatko vaihtoehdot (tai nykytila) vieläkin huonompia. 
Näin voidaan (virheellisesti) torjua mikä tahansa epätäydellinen ratkaisu, vaikka oikeasti täydellistä ratkaisua ei olisikaan. Virhepäätelmän käyttäjä ei välttämättä suoraan väitä, että täydellistä ratkaisua olisi, kunhan tyrmää vaihtoehdon sen epätäydellisyyden vuoksi.
Esimerkki.
Nirvana-virhepäätelmä 1: Turvavöitä ei kannata käyttää, koska niistä huolimatta ihmisiä kuolee auto-onnettomuuksissa.
Vastaväite: Turvavyöt vähentävät liikennekuolemia vaikkeivät niitä kaikkia estäkään, ja tämä vähenemä on merkittävämpää kuin niiden käytöstä aiheutuva epämukavuus.
Selitys: Tässä virhepäätelmässä torjutaan turvavyöt siksi, että ratkaisu ei poista ongelmaa täysin – siis ikään kuin oletetaan, että olisi parempi keino, jolla kuolemat saisi kokonaan loppumaan. 
Koska sellaista täydellistä ratkaisua ei ole, se, että turvavyö ei ole täydellinen ratkaisu, ei todista, etteikö se voisi olla järkevä parannus. Tämä on siis myös esimerkki ”mustavalkoisesta ajattelusta”.
Nirvana-virhepäätelmä 2: Turvavöitä ei kannata käyttää, koska joskus turvavyö estää pelastautumisen palavasta autosta.
Vastaväite: Tuollaiset kuolemat ovat hyvin harvinaisia sen rinnalla, miten usein turvavyö pelastaa hengen tai lieventää vammoja.
Selitys: Tässä virhepäätelmässä torjutaan turvavyöt siksi, että ratkaisussa on huonoja puolia, siis ikään kuin oletetaan, että olisi täydellinen tai muuten yhtä hyvä ratkaisu, jossa ei olisi huonoja puolia. Koska sellaista ei ole, turvavyön käyttö voi olla järkevää, kun se kerran keskimäärin vähentää kuolemia ja vammoja huomattavasti.
Historia.
Nirvana-virhepäätelmän määritteli taloustieteilijä Harold Demsetz vuonna 1969.&lt;br&gt;
Tälle on sukua Voltairen lausuma ”"Le mieux est l'ennemi du bien."” Se käännetään usein: ”"Paras on hyvän pahin vihollinen."”
Maapallon tulevaisuus

Maapallon tulevaisuus riippuu pitkällä aikavälillä useasta tekijästä, jotka voidaan jakaa muun muassa ihmisen aiheuttamiin ja ihmisen toiminnasta riippumattomiin tekijöihin.
Ihmisen toiminta.
Ihmisen vaikutus Maan tulevaisuuteen on merkittävä, sillä ihminen on tärkein biosfääriin vaikuttava laji, koska se hallitsee useita Maan ekosysteemejä. 
Tuntematon tekijä on myös esimerkiksi ilmastonmuutoksen vaikutusten vähentämiseen tähtäävä ilmastonmuokkaus, joka voi aiheuttaa suuria muutoksia planeetan olosuhteisiin.
Ihmisestä riippumattomat tekijät.
Ihmisen ulkopuolisiin vaikutuksiin Maan tulevaisuuteen mukaan lukeutuvat Auringon säteilyn vahvistuminen, Maan avaruuteen säteilemän lämpöenergian vähentyminen, Aurinkokunnassa tapahtuvat häiriöt, Maan pinnalla tapahtuvat biokemialliset muutokset ja Maan ytimen aktiivisuus tulevaisuudessa. 
Aurinkokunnan planeettojen vetovoiman häiriöt vaikuttavat yhdessä Maan kiertorataan ja sen pyörimisakselin kaltevuuteen. Nämä muutokset voivat vaikuttaa planeetan ilmastoon. Milankovićin jaksojen mukaan Maassa tapahtuu jaksollisia viilentymisiä ja lämpenemisiä, jotka johtuvat Maan kiertoradan epäeksentrisyydestä, muutoksista akselin kaltevuudessa ja pyörimisakselin kiertymisestä eli prekessiosta. 
Maan mannerlaattojen liikkeet johtavat todennäköisesti Pangaea Ultimaksi nimetyn jättiläismantereen syntymiseen 250–350 miljoonan vuoden kuluessa.
1,5–4,5 miljardin vuoden kuluessa Maan akselikallistuma voi muuttua kaoottiseksi, jolloin kaltevuuden kulma voi kasvaa jopa 90 astetta.
1–2 miljardin vuoden kuluttua tulevaisuudessa Maa on lämmennyt huomattavasti johtuen Auringon alkavasta muuttumisesta punaiseksi jättiläiseksi. Neljän miljardin vuoden kuluttua lähes kaikki elämä Maan pinnalla lienee kuollutta. Planeetan lopullinen kohtalo lienee sulautua osaksi Aurinkoa 7,5 miljardin vuoden päästä, kun tähti on muuttunut punaiseksi jättiläiseksi.
Kretinga

Kretinga () on läntisessä Liettuassa, Kretingan kunnallispiirissä ja Klaipėdan läänissä sijaitseva kaupunki. Kaupunki toimii Kretingan kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena. Kretinga sijaitsee 12 kilometriä itään Palangan kaupungista ja 25 kilometriä pohjoiseen Klaipėdasta. 
Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 21 171 asukasta.
Ilkka Kares

Ilkka Kares (s. 4. lokakuuta 1962 Eurajoki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on I-divisioonan/Mestiksen kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras pistemies ja neljänneksi paras syöttäjä tehoilla 190+295=485, jotka Kares on tehnyt 338 ottelussaan. Hän on pelannut urallaan myös 124 SM-liigaottelua tehoin 22+34=56. Jäähyminuutteja tuli 36.
Ura.
Kares aloitti uransa Porin Ässissä kaudella 1982–1983, jolloin hän pelasi 13 ottelua tehoin 2+3=5. Kares voitti toisella kaudellaan Ässissä SM-hopeaa keväällä 1984. Hän siirtyi kaudeksi 1984–1985 sarjatasoa alemmas Forssan Palloseuran riveihin ja teki heti ensimmäisellä kaudellaan hyvät tehot 27+29=56. Kaudella 1985–1986 Kares oli tehoilla 42+49=91 I-divisioonan pistepörssin toinen KalPan Wayne Thompsonin jälkeen. Hänen laidoillaan pelasivat lähinnä Mika Helkearo ja Pasi Vuorela. Kauden päätteeksi Kares valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 1986–1987 Kares teki tehot 33+47=80 ja hänet valittiin I-divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Hän voitti myös sarjan syöttöpörssin ja oli pistepörssin kolmas.
Kaudeksi 1987–1988 Kares siirtyi pelaamaan SM-liigaan Rauman Lukkoon. Hän oli joukkueen viidenneksi paras pistemies tehoilla 14+20=34 ja hän voitti SM-hopeaa keväällä 1988. Kaudella 1988–1989 Kares teki 38 ottelussa tehot 5+9=14. Hän palasi kaudeksi 1989–1990 pelaamaan I-divisioonaa FoPSiin. Kares oli tehoilla 22+38=60 joukkueen neljänneksi paras pistemies. Kaudella 1990–1991 hän teki tehot 17+27=44, mutta oli kuitenkin FoPSin toiseksi paras pistemies Mikko Laaksosen jälkeen. Kares pelasi koko loppu-uransa I-divisioonassa. Hän siirtyi kaudeksi 1991–1992 turkulaiseen Kiekko-67:ään ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä sekä kolmanneksi paras pistemies tehoilla 21+26=47. Kaudella 1992–1993 Kares oli tehoilla 15+46=61 I-divisioonan pistepörssin yhdeksäs, mutta syöttöpörssin toinen TuTon Tero Toivolan jälkeen. Kaudeksi 1993–1994 hän siirtyi TuToon ja oli tehoilla 11+32=43 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Keväällä 1994 TuTo nousi seuraavaksi kaudeksi SM-liigaan, mutta Kares lopetti uransa.
Leslie Banks

Leslie James Banks () oli brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Hän myös ohjasi ja tuotti näytelmiä. Nykyään hänet muistetaan parhaiten kauhuelokuvasta "Zaroffin koirat" (1932) ja Alfred Hitchcockin elokuvista "Mies joka tiesi liikaa" (1934) ja "Jamaica Innin rannikkorosvot" (1939).
Banks aloitti näyttelijänuransa teatterissa 1911. Hän haavoittui ensimmäisen maailmansodan taisteluissa ja hänen kasvojensa toinen puoli arpeutui ja oli osittain halvaantunut. Se ei kuitenkaan haitannut hänen näyttelijänuraansa, sillä komedioissa hän esitti yleisölle terveenä säilyneen kasvojen puoliskonsa ja toista puolta taas näytellessään konnia. Hänen tunnetuimpia teatterirooleja oli Peter Panin Kapteeni Koukku.
Ptolemaios X

Ptolemaios X Aleksandros I () oli Egyptin kuningas vuodesta 110 eaa. vuoteen 109 eaa. sekä vuodesta 108 eaa. vuoteen 88 eaa.
Hänen isänsä oli Ptolemaios VIII ja äitinsä Kleopatra III. Vuonna 110 eaa. hänestä tuli kuningas mutta hänen äitinä oli kanssahallitsija, kun kanssahallitsija äiti oli syrjäyttänyt hänen veljensä Ptolemaios IV:n. Kuitenkin Ptolemaios IX syrjäytti Ptolemaios X:n vuonna 100 eaa. 
Vuonna 107 eaa. hän tuli uudelleen kuninkaaksi äitinsä ollessa uudelleen kanssahallitsijan. Vuonna 101 eaa. hänen äitinsä kuoli ja tämän jälkeen hän hallitsi yksi tai serkkunsa/vaimonsa Berenike III:n kanssa.
Nobuko Yoshiya

Nobuko Yoshiya () (12. tammikuuta 1896 – 11. heinäkuuta 1973) oli japanilainen kirjailija. Hän oli yksi modernin Japanin kaupallisesti menestyneimmistä kirjailijoista. Hän kirjoitti erityisesti romanttisia kertomuksia ja nuorten tyttöjen tarinoita. Hän oli myös pioneeri japanilaisen lesboutta käsittelevässä kirjallisuudessa.
Yoshiya syntyi Niigatan prefektuurissa, mutta varttui Mookan Tochigin kaupungeissa Tochigin prefektuurissa. Hänen isänsä oli virkamies, ja perhe muutti usein. Hän oli perheen nuorin lapsi ja ainoa tyttö. Sekä hänen äitinsä, että isänsä kuuluivat samurai-sukuun. Hän aloitti kirjoittamisen teini-iässä.
Hänen teoksissaan on vahvasti nähtävissä tuolloinen seksologia. Eräs hänen varhaisista teoksistaan, "Hana monogatari" (花物語, "Kukkakertomuksia", 1916-1924) on kokoelma 52 romanttista ystävyyttä käsittelevästä tarinasta. Useissa kertomuksista käsitellään saavuttamatonta rakkautta tai niissä on onneton loppu. Kertomukset kuvaavat naisten välistä intohimoa lähes narsistisella tavalla hyödyntämällä unenomaista kirjoitustyyliä.
"Yaneura no nishojo" ( 屋根裏の二處女, "Kaksi neitsyttä ullakolla", 1919) on osin omaelämäkerrallinen ja kuvaa naisten välittä rakkautta kahden samassa huoneessa asuvan opiskelijan välillä. Teoksen viimeisessä kohtauksessa tytöt päättävät elää loppuelämänsä yhdessä. Teos hyökkää mieskeskeistä yhteiskuntaa vastaan ja sisältää feministisen asenteen, sekä paljastaa Yoshiyan oman lesbouden.
Kaikki Yoshiyan teokset eivät kuitenkaan käsittele samaa sukupuolta olevien välistä rakkautta. Hänen kirjoitustyylinsä oli onomatopoeettinen. Teoksissa on runsaasti huutomerkkejä ja muita epätavallisia diakriittisiä merkkejä, joita naispuoliset lukijat pitivät esteettisesti miellyttävinä. Näiden avulla Yoshiya pyrki saavuttamaan vuorosanoihin todentuntua.
Yoshiyan teoksia pidettiin "kunnollisina teksteinä", jotka olivat soveliaita kaiken ikäisten tyttöjen ja naisten luettaviksi, sillä lesbous kuvataan yleensä platonisena suhteena. Osin tätä selittää myös se, että saman sukupuolen välinen rakkaus nähtiin tuolloin "normaalina" ohimenevänä vaiheena naisten kehityksessä.
Yoshiya ei pyrkinyt salaamaan suhdettaan Monma Chiyon kanssa, eikä hän myöskään vältellyt julkisuutta.
Yoshiya asui toisen maailmansodan aikana Kamakurassa, Kanagawan prefektuurissa. Vuonna 1962 hän rakensi perinteisen japanilaisen puutalon, jossa oli myös puutarha. Testamentissaan hän luovutti talon Kamakuran kaupungille. Nykyään talossa toimii museo, joka on avoinna kahdesti vuodessa, toukokuun alussa ja marraskuussa, kolmen päivän ajan.
Neringan kunta

Neringan kunta () on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnasta. Se luokitellaan myös kaupungiksi (kaupunkikunta) ja sijaitsee maan länsiosassa, Klaipėdan läänin Kuurinkyntäällä. Neringa on Liettuan kunnista läntisin ja pinta-alaltaan se on kunnista pienin. Kunnan alueella sijaitsevat Nida ja Juodkrantė ovat suosittuja lomakohteita. Nida on vuoden 2012 alussa yhteensä 2 644 asukkaan kaupunkikunnan keskuskylä.
Miesten Ykköspesis-kausi 2010

Pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen kausi 2010 alkoi 13. toukokuuta ja runkosarjan viimeinen kierros pelattiin 15. elokuuta. Kausi päättyi 5. syyskuuta, kun Kankaanpään Maila voitti kolmannessa loppuottelussa Alajärven Ankkurit ja varmisti nousunsa Superpesikseen. Suomensarjaan kauden päätteeksi putosivat Jokioisten Koetus ja Ylistaron Kilpa-Veljet.
Sarjaan osallistui 12 joukkuetta. Superpesiksestä edellisen kauden 2009 päätteeksi pudonnut kuopiolainen Puijon Pesis meni ennen kauden 2010 alkua konkurssiin. Pesäpalloliitto kuitenkin myönsi uudelleen perustetulle seuralle sarjapaikan Ykköspesikseen kaudelle 2010. Kuopiolaiset pelasivat seuran uudesta virallisesta nimestä – Kuopion Seudun Pesäpalloilijat ry – huolimatta nimellä Puijon Pesis. Superpesikseen kauden 2009 päätteeksi nousivat Ulvilan Pesä-Veikot ja Jyväskylän Kiri. Ykköspesiksestä puolestaan putosi Köyliön Lallit, joka pelaa tällä kaudella Maakuntasarjassa. Köyliön tilalle Suomensarjasta nousivat Vaasan Maila ja Haminan Palloilijat.
Sarjajärjestelmä.
Runkosarja pelattiin kaksinkertaisena sarjana, jolloin joukkueille kertyi yhteensä 22 runkosarjaottelua.
Runkosarjan päätyttyä kuusi parasta joukkuetta pääsivät pudotuspeleihin: kaksi parasta suoraan välieriin ja loput neljä joukkuetta puolivälieriin, jotka pelattiin otteluparein 3–6 ja 4–5. Puolivälierät ja välierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, loppuottelut paras viidestä. Kotietu oli aina runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Loppuotteluiden voittaja nousi suoraan Superpesikseen kaudelle 2011.
Runkosarjassa viimeiseksi jäänyt putosi suoraan Suomensarjaan. Sijoille 10 ja 11 sijoittuneet pelasivat karsintaottelut putoamisesta paras kolmesta -järjestelmällä. Näiden ottelujen häviäjä putosi myös Suomensarjaan. Voittaja säilyi Ykköspesiksessä.
Runkosarja.
Saman pistemäärän saaneiden Haapajärven ja Kempeleen paremmuus ratkesi, kolmen pisteen voittojen ollessa tasan, kaikkien voittojen yhteismäärän perusteella. Ylivieskan, Puijon ja Haminan kausi päättyi runkosarjaan.
Putoamiskarsinta.
Runkosarjan viimeiseksi jäänyt Ylistaron Kilpa-Veljet putosi suoraan suomensarjaan kaudelle 2011. Toinen putoaja ratkaistiin paras kolmesta -muotoisella karsinnalla. Karsinnan voittanut Imatran Pallo-Veikot säilyi sarjassa ja hävinnyt Jokioisten Koetus putosi.
Skuodasin kunnallispiiri

Skuodasin kunnallispiiri () on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Klaipėdan läänissä. Kunta rajoittuu lännessä Itämereen ja pohjoisessa Latviaan. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 23 783 asukasta (6,3 % läänin väkiluvusta).
Skuodasin kunnallispiirin alueella on kaksi kansallispuistoa: Žemaitijan kansallispuisto ja Salantain alueellinen puisto.
Kunnallispiirin hallinnon käyttämä kieli on samogiitti.
Still Got the Blues

Still Got the Blues on kitaristi ja laulaja Gary Mooren studioalbumi vuodelta 1990. Vierailevina kitaristeina ovat Albert King ja Albert Collins. Levy on omistettu Peter Greenille.
Levyn on julkaissut Virgin Records ja sen on tuottanut Moore itse Ian Taylorin kanssa. Jälkimmäinen on myös äänittänyt ja miksannut albumin apunaan Steve Fitzmaurice, Noel Harris, Stuart Day, Marcus Draws, Greg Muden ja Hayden Bendall.
Levykannen idea on Gary Moorelta ja kannen on suunnitellut Bill Smith Studio. Kannen valokuvat on ottanut Gered Mankowitz ja levypussin valokuvat Mooresta ja Albert Kingista Darren Hughes. Kannen on valmistanut Länsi-Saksassa TOPAC, Gütersloh.
Kiitoksissa on mainittu Steve Barnett, Stewart Young, Alicia Winter, Graham Lilley ja John Wooler. Gary Mooren manageritoimistona on ollut Part Rock / Hard To Handle.
Kappaleet.
Sivu 1.
1. Moving On – 2:37
 (Gary Moore)
 10 Music Ltd.
2. Oh Pretty Woman – 4:23
 (Williams)
 Cotillion Music Inc. / Copyright Control
3. Walking by Myself – 2:54
 (Jimmy Rodgers)
 Copyright Control
4. Still Got the Blues – 6:09
 (Gary Moore)
 10 Music Ltd.
5. Texas Strut – 4:46
 (Gary Moore)
 10 Music Ltd.
Sivu 2.
1. Too Tired – 2:49
 (Johnny "Guitar" Watson / Maxwell Davies / Saul Bihari)
 Modern Music Pub. Co. Inc.
2. King of the Blues – 4:30
 (Gary Moore)
 10 Music Ltd.
3. As the Years Go Passing By – 7:43
 (Dan Malone)
 MCA Music Ltd.
4. Midnight Blues – 4:58
 (Gary Moore)
 10 Music Ltd.
Muusikot.
Kappaleilla "Still Got the Blues" ja "Midnight Blues" jousisovitukset ovat Gary Mooren ja Don Aireyn tekemiä. Aireyn kerrotaan myös johtaneen jousisektiota. Torvisektion sovitukset ovat myös Mooren ja Aireyn käsialaa. Airey esiintyy MCA Recordsin suosiollisella luvalla.
"Moving On"
"Oh Pretty Woman"
"Walking By Myself"
"Still Got the Blues"
"Texas Strut"
"Too Tired"
"King of the Blues"
"As the Years Go Passing By"
"Midnight Blues"
Lähteet.
Gary Moore LP "Still Got the Blues" (Virgin V 210 558, 1990)
Durben järven taistelu

Durben järven taistelu oli Saksalaisen ritarikunnan ja samogitialaisten välillä käyty taistelu Kuurinmaan alueella Durben järven lähellä. Samogitialaiset voittivat ritarit ja aiheuttivat heille ritarikunnan määrällisesti pahimman tappion 1200-luvulla. Saksalainen ritarikunta menetti 150 ritaria ja joukkoa johtaneen Burckhard von Hornhausenin kuolleina.
Taistelu.
Saksalaiset päättivät käydä taisteluun samogitialaisia vastaan Durben järven lähellä kuultuaan näiden olevan alueella ryöstöretkellä. Ritarien lisäksi heidän joukoissaan oli heidän virolaisia ja kuurilaisia liittolaisiaan, jotka pakenivat joukoista taistelun alussa. Samogitialaiset piirittivät ritarit aiheuttaen näille suuret tappiot. Taistelusta on yksityiskohtainen kuvaus Liivinmaan riimikronikassa, mutta se ei mainitse samogitialaisten johtajan nimeä. Simon Grunau mainitsee 1500-luvulla kirjoittamassaan kronikassa liettualaisten johtajan olleen Treniota.
Seuraukset.
Ritarikunnan tappio innoitti kuurit ja semgallit kapinaan ritarikuntaa vastaan, ja näiden heimojen onnistuikin vapauttaa itsensä, vaikkakin ne alistettiin saksalaisvaltaan myöhemmin. Samoin muinaispreussilaiset kapinoivat taistelun innoittamina Herkus Mantasin johdolla. Tästä alkoi niin sanottu suuri preussilaiskapina, joka päättyi muinaispreussilaisten tappioon vuonna 1267.
Kai Linnilä

Kai Lauri Linnilä (23. heinäkuuta 1942 Oulu – 24. elokuuta 2017 Forssa) oli suomalainen kustantaja ja tietokirjailija.
Linnilä toimi "Teinilehden" toimitussihteerinä 1962–1963 ja päätoimittajana 1963–1965, "Ylioppilaslehden" toimitussihteerinä 1966, "Nuoren Voiman" päätoimittajana ja Nuoren Voiman Liiton toiminnanjohtajana 1968–1972, Arkkitehtitoimisto Ympäristötyön toimitusjohtajana 1972–1975 ja Amanita Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1982 yrityksen sukupolvenvaihdokseen asti.
Linnilä asui Rovaniemellä 1942–1944, Kiuruvedellä 1944–1945, Kemissä 1945–1947, Kajaanissa 1947–1962, Helsingissä 1962–1975 ja Somerniemellä vuodesta 1975. Hänen puolisonsa oli kirjailija Kaari Utrio, ja heillä on vuonna 1977 syntynyt Lauri-niminen poika.
Linnilä kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen elokuussa 2017. Hän oli kuollessaan 75-vuotias.
Carlo Wieth

Carlo Rossini Wieth (11. joulukuuta 1885 Kööpenhamina – 30. kesäkuuta 1943) oli tanskalainen näyttelijä. Hän näytteli muun muassa Tanskan kuninkaallisessa teatterissa ja useissa elokuvissa.
Elämä ja ura.
Carlo Wieth debytoi Tanskan kuninkaallisessa teatterissa vuonna 1905. Sen jälkeen hän näytteli Dagmarteatretissa, Folketeatretissa, Betty Nansen Teatretissa ja useissa muissa Kööpenhaminan teattereissa. Vuonna 1923 hänet kiinnitettiin Kuninkaalliseen teatteriin, jossa hän työskenteli lähes kaksi vuosikymmentä.
Carlo Wiethin ensimmäinen aviopuoliso oli näyttelijä Clara Pontoppidan. Hänen toinen puolisonsa oli näyttelijä Agnes Thorberg Wieth; pariskunnalla oli poika, Mogens Wieth.