tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hurrikaani Linda

Hurrikaani Linda oli kaikkien aikojen voimakkain itäisellä Tyynellämerellä havaittu trooppinen hirmumyrsky. Se muodostui trooppisesta itäaallosta syyskuun 9. päivänä 1997 ja voimistui vähitellen saavuttaen hurrikaanistatuksen noin 36 tunnin päästä. Se voimistui nopeasti saavuttaen tuulennopeuden 298 km/h. Hurrikaanin arvioitu keskipaine laski 902 millibaariin. Hirmumyrsky Lindan ennustettiin lähestyvän eteläistä Kaliforniaa, mutta sen sijaan se kääntyi merelle päin ja haihtui 17. syyskuuta. Se oli vuoden 1997 Tyynenmeren hurrikaanikauden 15. trooppinen sykloni, 13. nimetty myrsky, seitsemäs hurrikaani ja viides "suurhurrikaani" eli Saffirin-Simpsonin asteikon 3. luokkaan yltänyt hurrikaani.
Hurrikaani Linda ohitti Meksikolle kuuluvan Socorron saaren, kun myrsky oli miltei voimakkaimmillaan, vahingoittaen saaren meteorologisia mittauslaitteita. Hurrikaani synnytti korkeita aaltoja Meksikon lounaisrannikolla, ja viisi satamaa oli suljettava. Jos hirmumysky Linda olisi rantautunut Etelä-Kaliforniaan, kuten ennustettin, olisi se ollut ensimmäinen niin tehnyt myrsky vuoden 1939 trooppisen myrskyn jälkeen. Vaikka Linda ei iskenytkään Kaliforniaan, se sai aikaan kevyttä ja kohtalaista sadetta koko alueella aiheuttaen mutavyöryjä ja tulvia San Gorgonion erämaassa; kaksi taloa tuhoutui, 77 taloa vahingoittui ja vahinkojen kokonaismääräksi tuli 3,2 miljoonaa dollaria. Lindan voimakkuudesta huolimatta sen nimeä ei poistettu hurrikaanien nimilistalta.
Varautuminen ja hurrikaanin vaikutukset.
Vaikka hurrikaanin silmä ei ylittänyt rantaviivaa, se kulki läheltä Socorron saaren ohi ollessaan miltei voimakkaimmillaan. Hurrikaani katkaisi sähköt tuulen- ja paineenmittausvälineistä. Saarella sijaitseva asema tallensi painearvon 986 millibaaria ennen kuin se lakkasi keräämästä tietoa. Hurrikaani Lindan takia hurrikaanivaroituksia tai vastaavia vaarailmoituksia ei annettu. Meksikossa kuitenkin korkeiden aaltojen ja voimakkaan tuulen aiheuttama uhka sai viranomaiset antamaan varoituksen rannikkotulvista ja sulkemaan viisi satamaa. 2,4 metriin yltäviä aaltoja havaittiin rannikolla aiheuttaen tulvia Meksikon osavaltioissa Michoacán, Jalisco, Nayarit ja Sinaloa.
Kun Lindan ennustettiin kääntyvän koilliseen, sen ennustettiin rantautuvan Etelä-Kaliforniaan heikkona trooppisena myrskynä, mikä olisi tehnyt Lindasta ensimmäisen niin tehneen myrskyn vuoden 1939 Kalifornian trooppisen myrskyn jälkeen. Yhdysvaltain kansallinen sääpalvelun Oxnardin yksikkö antoi yleisölle tietoa ja säätä koskevia erikoistiedotuksia, jotka käsittelivät Lindan mahdollisen rantautumisen seurauksia Etelä-Kaliforniassa.
Vaikka myrsky ei tehnytkään ennustettua käännöstä, saapui Etelä-Kaliforniaan 4,6–5,5 metrisiä aaltoja. 
Hurrikaanin ennätyssija.
Hurrikaani Lindasta tuli 902 hPa:n paineellaan voimakkain Tyynenmeren alueella esiintynyt hurrikaani vuoden 1966 alkaneiden luotettavien mittausten jälkeen. Lindan uskotaan olevan myös voimakkain hurrikaani senkin jälkeen, kun hurrikaaneja ryhdyttiin mittamaan alueella vuonna 1949. Edellinen voimakkain hurrikaani oli hurrikaani Ava vuodelta 1973: siitä mitattu ilmanpaine oli 915 hPa:a.
Hurrikaani Danny

Hurrikaani Danny oli vuoden 1997 Atlantin hurrikaanikauden ainoa hurrikaani, joka rantautui Yhdysvaltoihin.
Tuulennopeuteen perustuvalla Saffirin-Simpsonin asteikolla se jäi heikoimpaan eli 1. luokkaan, mutta se silti tuotti merkittäviä sademääriä Alabaman eteläosissa. Suurimmat sademäärät olivat tutkasta arvioituina yli tuhat millimetriä, kun taas sääasemille osui pahimmillaan 686 millimetrin sateet.
Diogo Figueiras

Diogo José Rosário Gomes Figueiras (s. 7. tammikuuta 1991 Castanheira do Ribatejo, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Sakari Pinomäki

Sakari Pinomäki (5. marraskuuta 1933 Ylöjärvi – 29. heinäkuuta 2011) oli suomalainen keksijä ja metsätalousneuvos. Pinomäkeä pidetään koneellisen puunkorjuun uranuurtajana Suomessa ja hänellä oli kaikkiaan noin 50 suomalaista ja ulkomaista patenttia nimissään.
Pinomäki valmistui metsäteknikoksi Kurun metsäopistosta 1959 ja hän kävi myös yksivuotisen Työtehoseuran konekurssin. Vuonna 1964 Pinomäki perusti "Kommandiittiyhtiö S. Pinomäki" nimisen yrityksen, joka toimi aluksi Hyvinkäällä mutta siirtyi sitten Ylöjärvelle.
Pinomäki kehitti muun muassa seuraavia laitteita koneelliseen puunkorjuuseen:
Pinomäki kehitti useat koneensa yhteistyössä Nokia Oy:n metsäosaston kanssa. Hän kehitti hydraulisia venttiileitä ("Paralcon") joiden ansiosta metsätyökoneet tarvitsivat vähemmän moottoritehoa hydraulisten puomien liikuttamiseen ja polttoaineen kulutus oli pienempi.
Muutkin metsäkonevalmistajat kuten Timberjack, Ponsse ja Valmet alkoivat kopioida Pinomäen kehittämiä ratkaisuja ja toivat markkinoille vastaavanlaisia koneita.
Pinomäen perheyrityksen yritystoiminta ja tuoteoikeudet myytiin vuonna 2004 Erkki Kareen hallitsemalle "Pinox Oy":lle ja samalla toiminnot jaettiin kahdelle yhtiölle niin että "MetPro oy" hoiti osien valmistuksen, koneistuksen ja levytyöt kun taas Pinox Oy vastasi kokoonpanosta, tuotekehityksestä ja markkinoinnista. Keväällä 2008 Pinox Oy myytiin venäläiselle Petroskoissa toimivalle Harvy Forestille. Pinox haettiin saman vuoden lopulla konkurssiin ja ruotsalainen Thomas Axelsson osti konkurssipesän jäämistön.
Hughie Lehman

Frederick Hugh "Old Eagle Eyes" Lehman (27. lokakuuta 1885 – 12. huhtikuuta 1961) oli kanadalainen jääkiekon ammattilaismaalivahti. 
Lehman aloitti uransa joukkueissa Pembroke Lumber Kings ja Berlin Professionals. Vuonna 1911 hän liittyi New Westminster Royalsiin, jossa hän pelasi kolme kautta ennen siirtymistä Vancouver Millionairesiin 1914. Lehman pelasi puolet 22-vuotisesta ammattilaisurastaan Vancouverissa, jossa hän saavutti ainoan Stanley Cupinsa. Vuonna 1926 hän siirtyi Chicago Black Hawksiin National Hockey Leagueen (NHL) ja pelasi siellä yhden kokonaisen kauden ja toisen yhdistellen pelaajan ja valmentajan rooleja.
Lehman oli ensimmäinen maalivahti, joka pyrki aktiivisesti syöttämään kiekon kenttäpelaajatovereilleen, vaikka jotkut ovat antaneent pelitavan kehittämisestä kunnian Jacques Plantelle. Kerran Lehman jopa teki maalin vastustajan verkoon Professionals-aikanaan.
Lehman valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1958.
Lvivin kansainvälinen lentoasema

Lvivin kansainvälinen lentoasema tai Lvivin Danylo Halytskyin kansainvälinen lentoasema (, ) on kansainvälinen lentoasema Ukrainan länsiosissa, Lvivin alueella. Se on rakennettu vuosien 1923–1928 välisenä aikana. Lentoasema siirtyi valtion omistukseen vuonna 2007. Lentoasema on nimetty Rutenian kuningas Danielin mukaan. Se sijaitsee kuuden kilometrin päässä Lvivin keskustasta.
Vuonna 2012 lentoasemaa käytti 576 000 ja vuonna 2013 jo 700 800 lentomatkustajaa.
Katso myös.
&lt;br clear=left&gt;
Oakland Motor Car Company

Oakland oli vuosina 1907–1931 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki.
Edward Murphy perusti vuonna 1893 Pontiac Buggy Company -yhtiön, joka valmisti Oakland-nimisiä hevoskärryjä Pontiacin kaupungissa Michiganissa. Murphy perusti autoja valmistavan Oakland Motor Car Companyn vuonna 1907.
Vuonna 1908 Oakland valmisti 2-sylinterisiä autoja 274 kappaletta ja vuonna 1909 yli tuhat 4-sylinteristä autoa. General Motors hankki puolet Oaklandin osakkeista tammikuussa 1909 ja otti sen pian hallintaansa.
1920-luvulla Oakland valmisti lähinnä 6-sylinterisiä autoja. Vuonna 1930 Oakland esitteli V8-moottorisen "Eight"-mallin. 1929 alkanut lama kuitenkin alensi myyntiä huomattavasi. 1931 lopussa GM ilmoitti Oakland-merkin lopettamisesta. 1932 Oakland Motor Car Company muutti nimensä Pontiac Car Companyksi. Pontiac oli perustettu 1926 Oakland-yhtiön toiseksi automerkiksi ja sen tuotanto jatkui vuoteen 2010.
Suomessa Oakland-autojen maahantuojana toimi 1920-luvulla Ab Automobil-Importen – Auto-Tuonti Oy.
Hurrikaani Gordon

Hurrikaani Gordon oli vuoden 1994 Atlantin hurrikaanikauden kahdestoista ja viimeinen trooppinen myrsky.
Ylä- ja keskitroposfäärin sääjärjestelmät ohjasivat sen kulkua mutkittelevaa reittiä pitkin Floridan lähivesillä.
Gordon surmasi satoja ihmisiä Haitilla, ja Floridassa se aiheutti ainakin kuuden ihmisen kuoleman ja suuret taloudelliset vahingot maataloudelle.
Vuonna 2012 Gordon luokiteltiin Pohjois-Amerikan seitsemän kaikkien aikojen pahimman myrskyn joukkoon edellisen 20 vuoden aikana.
Hurrikaani Iniki

Hurrikaani Iniki oli voimakkain tunnettu Havaijin saarille iskenyt trooppinen hirmumyrsky. Vaikka hurrikaanit ovat melko yleisiä Tyynellämerellä, Havaijille niitä on osunut 40 vuoden aikana vain neljä. Niiden ennustaminen on vaikeaa, koska matkan varrelta ei ole juuri saatavana maanpinnalta tehtyjä havaintoja ja satelliittikuvien peittoaluekin on puutteellinen. Silti Inikistä varoitettiin jo edellisenä päivänä.
Hurrikaani aiheutti kuuden ihmisen kuoleman, yli sadan ihmisen loukkaantumisen ja jätti yli tuhat kodittomiksi. Pahimmat tuhot koettiin Kauailla. Se aiheutti Havaijin kaikkien aikojen kalleimmat myrskytuhot, yhteensä 1,8 miljardia dollaria.
Kuljetuslentolaivue

Kuljetuslentolaivue (lyhenne "KuljLLv") oli Suomen ilmavoimiin kuulunut joukko-osasto, joka toimi Utin lentoasemalla Valkealassa (nykyisin osa Kouvolaa) vuosina 1958–1996.
Kuljetuslentolaivue operoi kuljetuskone- ja helikopterikalustolla. Suomen sotilashelikopteritoiminta kuului tuolloin Ilmavoimiin, mutta siirrettiin myöhemmin Maavoimille. Muun muassa laskuvarjomiehistön pudotukset hoitaneet kuljetuskoneet kuuluivat kyseisen yksikön kalustoon. Laskuvarjojääkäreitä kouluttanut silloinen Laskuvarjojääkärikoulu (LjK) sijaitsi Kuljetuslentolaivueen kanssa samalla sotilasalueella Utissa.
Muita joukko-osaston tehtäviä olivat henkilöstön ja rahdin lentokuljetus sekä maalinhinaus ja kartoitus.
Organisaatio.
Laivueen kokoonpanoon kuuluivat:
Kalustoa.
1. Douglas C-47 (Dakota, "DC") 8 kpl
2. Pembroke ("PR") 2 kpl
3. Saab 17A ("SH") 2 kpl
4. Saab 91D Safir ("SF") x kpl
5. Iljušin Il-28 (Iljushin, "NH") 4 kpl
6. Piper Navajo ("PN") x kpl
7. Fokker ("FF") 3 kpl
8. Gates Learjet 35A ("LJ") 3 kpl
9. Piper Chieftain ("PC") x kpl
1. Agusta Bell 206 Jet Ranger ("AB") x kpl
2. Hughes 500C, 500D ("HH") x kpl
3. S.E.3130 Alouette II ("HA") 2 kpl
4. Mil Mi-1 ("HK") x kpl
5. Mil Mi-4 ("HR") x kpl
6. Mil Mi-8 ("HS") x kpl
Historia.
Ennen Ilmavoimien komentajan alaiseksi alistamista yksikkö toimi Utissa seuraavilla nimillä:
Jo vuonna 1921 Utissa toimi Tiedustelulaivue (Tied.Lvue) osana Ilmailuosasto 1:tä.
Perinteet.
Kuljetuslentolaivueen perinnetilana toimii Utin Ilmailu-upseerikerhorakennuksen Utin lentotukikohdan perinnehuone.
Päälliköt.
Kuljetuslentolaivueen komentajina (yksikön koosta johtuen käytetty termi päällikkö) ovat toimineet seuraavat upseerit:
Vuonna 1996 siihen yhdistettiin Luonetjärven varuskunnassa toimineet Tiedustelulentolaivueen toiminnot.
Signor Blitz

Signor Blitz (synt. Antonio van Zandt, 21. kesäkuuta 1810 Deal, Kent, Englanti – 28. tammikuuta 1877 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli brittiläinen taikuri ja esiintyjä. 
Blitz aloitti julkiset esiintymiset jo 13 vuoden iässä. Muutaman Saksassa viettämänsä vuoden jälkeen hän otti nimekseen – mielestään houkuttelevamman – Signor Blitz. Hän oli suosittu esiintyjä kaikkialla. Suosio perustui hänen näytöksiinsä, joissa hän yhdisteli taikuutta ja humoristista lavaesiintymistä sekä muun muassa kesytettyjä eläimiä ja jongleerausta. Blitz oli ensimmäisiä henkilöitä, jotka toivat vatsastapuhumisen esityksiinsä nuken ("Bobby") kera. Blitzin suuren suosion myötä toistakymmentä muuta henkilöä käytti hänen nimeään houkutellakseen väkeä näytöksiinsä.
Yhdysvaltoihin hän muutti vuonna 1834 asettuen asumaan Philadelphiaan. Hän meni naimisiin ja pariskunnalle syntyi neljä lasta. Ensimmäisen vaimonsa kuoltua hän avioitui uudelleen vuonna 1863.
Eräs Signor Blitzin tunnetuimmista esityksistä oli temppu, jossa hän vaikutti nappavan aseesta ammutun luodin. Hän kuitenkin lopetti sen esittämisen tempun liiallisen vaarallisuuden vuoksi.
Blitz kirjoitti omaelämäkerran "Fifty Years In the Magic Circle". Hän kuoli pitkällisen sairauden murtamana kotonaan Philadelphiassa 28. tammikuuta 1877.
Carl-Olof Ternryd

Carl-Olof Ternryd (25. kesäkuuta 1928 Moheda, Kronobergin lääni – 8. heinäkuuta 2013) oli ruotsalainen pääjohtaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. 
Ternryd valmistui Ruotsin Kuninkaallisesta teknillisestä korkeakoulusta 1953 ja hänestä tuli tekniikan lisensiaatti 1971. Tekniikan kunniatohtorin arvon hän sai 1980. Hän oli Ruotsin Vägverketin pääjohtaja 1978–1982 sen jälkeen Ruotsin puolustusvoimien materiaalilaitoksen pääjohtaja 1982–1988. Hän oli Kuninkaallisen teknillisen korkeakoulun apulaisprofessori 1988–1995. Hänet valittiin 1976 Insinööritiedeakatemian puheenjohtajaksi ja 1985 Sotatiedeakatemian puheenjohtajaksi.
Ternryd vaikutti siihen, että suomalaiset "Syväriltä Kannakselle" -elokuvat "Etulinjan edessä" ja "Tali-Ihantala 1944" saivat Ruotsista taloudellista tukea. Keräys tuotti 10 miljoonaa kruunua, ja myös kuningas tuki hanketta. Hän sai 2004 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentajamerkin.
Ivan Ožogin

Ivan Gennadevitš Ožogin (, 1. syyskuuta 1978 Uljanovsk) on venäläinen näyttelijä sekä musikaali- ja oopperalaulaja. Hän aloitti uransa jo kolmevuotiaana saatuaan ensimmäiset laulutuntinsa. Vuonna 2002 hän valmistui Venäjän teatteritaiteellisesta akatemiasta musikaalilaulajana. Sen jälkeen Ožogin on laulanut sekä sivu- että päärooleissa eri musikaaleissa, esimerkiksi Kaunotar ja hirviö tai Nord-Ost (Норд-Ост; suom. koillinen).
Hurrikaani Irene (1999)

Hurrikaani Irene oli lokakuussa (13.–19. päivien välillä) vuonna 1999 Atlantilla pyörinyt trooppinen hirmumyrsky. Vuoden 1999 hurrikaanikauden aikana se oli järjestyksessään yhdeksäs trooppinen myrsky ja kuudes hurrikaanin asteelle voimistunut myrsky. Irene aiheutti rankkasateita ja tulvia Kuubassa ja Bahamalla, josta se jatkoi matkaansa voimistuen kohti pohjoista. Floridaan Irene iskeytyi 1. luokan hurrikaanina ja kääntyi kohti Carolinaa voimistuen entisestään 2. luokkaan. Kaiken kaikkiaan Irene aiheutti 18 ihmisen kuoleman. Näistä kolme oli suoraan myrskyn aiheuttamia kuolemia, ja loput 15 ihmistä kuolivat epäsuorasti myrskyjen aiheuttamien tuhojen seurauksena.
Hurrikaani Isis

Hurrikaani Isis oli syyskuussa (1.–3. päivien välillä) vuonna 1998 Tyynellämerellä pyörinyt trooppinen hirmumyrsky. Vuoden 1998 hurrikaanikauden aikana se oli järjestyksessään yhdeksäs trooppinen myrsky ja kuudes hurrikaanin asteelle voimistunut myrsky. Isis aiheutti tuhoa niin Kalifornian alueella Yhdysvalloissa kuin myös Meksikon rannikolla. Kaiken kaikkiaan Irene aiheutti 14 ihmisen kuoleman. Pääasiassa kuolemat liittyivät myrskyn aiheuttamiin rankkasateisiin ja tulviin.
Fotoniraketti

Fotoniraketti on hypoteettinen, lähinnä tähtien­välisillä avaruus­matkoilla käyteltäväksi ajateltu raketti, joka perustuisi fotonien aikaan­saamaan työntö­voimaan. Tarvittavat suuri­energiset fotonit saataisiin aikaan tavallisen aineen ja antimaterian annihilaatiolla.
Periaate.
Periaatteessa fotoni­raketti toimii samaan tapaan kuin tavallinen taskulamppu, joka lähettää valoa, siis fotoneja vain tiettyyn suuntaan. Vaikka fotoneilla ei ole lepomassaa, on niilläkin suhteellisuus­teorian mukaan tietyn suuruinen liikemäärä, suuruudeltaan niiden energia jaettuna valon­nopeudella. Tämän vuoksi fotonien lähtiessä tasku­lampusta saa tämä liike­määrän säilymis­­lain mukaisesti impulssin vastakkaiseen suuntaan.
Taskulampuissa tämä ilmiö on kuitenkin fotonien pienen liikemäärän vuoksi niin heikko, ettei se ole havaittavissa. Tarpeeksi suurienergisiä fotoneja onkin riittävän suuressa määrin saatavissa ainoastaan tavallisen aineen ja antimaterian annihilaatiossa, jossa molempien koko massa muuttuu käytännöllisesti katsoen kokonaan fotoneiksi. Vaikeutena on luonnollisesti se, ettei antimateriaa esiinny maapallolla eikä aurinko­kunnassa luonnostaan, ja sen keino­tekoinen valmistus tarpeeksi suuressa määrin vaatisi suunnattoman paljon energiaa. Myöskään sen varastointiin ei ole keksitty käyttökelposta keinoa, sillä se olisi säilytettävä eristyksissä tavallisesta aineesta, jottei annihilaatiota tapahdu. Fotoni­rakettia on kuitenkin pidetty tähtien­välisillä lennoilla ainoana mahdollisena voiman­lähteenä.
Oppikirjoissa käsitellyssä ihanne­tapauksessa oletetaan, että poltto­aine saataisiin kokonaan muuttumaan fotoneiksi ja että ne kaikki voitaisiin lähettää tarkalleen samaan suuntaan. Realisti­semmissa tarkastelussa on otettava huomioon, että fotoni­suihku ei käytännössä lähde kokonaan aivan samaan suuntaan ja ettei poltto­ainetta saada kokonaan muutetuksi fotoneiksi.
Nopeus.
Jos ideaaliseen fotonirakettiin ei vaikuta mikään ulkonen voima, sen saama nopeus riippuu sen alkuperäisen ja lopullisen massan suhteesta:
formula_1
missä formula_2 on raketin alkuperäinen massa ja formula_3 jäljelle jäänyt massa sen jälkeen, kun kaikki polttoaine on muuttunut fotoneiksi.
Tätä nopeutta vastaava Lorentzin kerron on:
formula_4
Lausekkeen johto.
Käytetään seuraavia merkintöjä:
 formula_5 on raketin neliliikemäärä ennen lähtöä,
 formula_6 on raketin neliliikemäärä sen jälkeen kun polttoaine on palanut loppuun ja
 formula_7 on siitä lähteneiden fotonien neliliikemäärä.
Neliliikemäärän säilymislain mukaan on:
formula_8
Kun yhtälön molemmat puolet korotetaan neliöön, saadaan:
formula_9
Energian ja liikemäärän välisen yhteyden perusteella neliliikemäärän neliö on yhtä suuri kuin massan neliö ja 
formula_10, koska kaikki fotonit liikkuvat samaan suuntaan. Sen vuoksi ylläoleva yhtälö voidaan kirjoittaa muotoon:
formula_11
Kun tästä ratkaistaan Lorentzin kerroin, saadaan:
formula_12
Éric Messier

Éric Messier (s. 29. lokakuuta 1973 Drummondville, Quebec) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi sekä puolustajana että laitahyökkääjänä.
Ura.
Messier ei saanut , vaan teki vuonna 1995 sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa vapaana pelaajana. Tätä ennen hän oli pelannut muun muassa kolme kautta juniorisarja LHJMQ:ssa, jossa hänet valittiin vuonna 1994 sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa kokonaan farmijoukkue Cornwall Acesissä AHL:ssä ennen kuin debytoi NHL:ssä kaudella 1996–1997. Suurin osa toisestakin kaudesta meni kuitenkin AHL:ssä, joukkueena tuolloin Hershey Bears, joka voitti kauden päätteeksi Calder Cupin.
Messier vakiinnutti paikkansa Avalanchen NHL-kokoonpanossa kaudella 1997–1998 ja pelasi joukkueessa lopulta lähes koko NHL-uransa. Kaudella 2000–2001 hän oli voittamassa seuran historian toista Stanley Cupia. Heinäkuussa 2003 hän ja Václav Nedorost siirtyivät Florida Panthersiin pelaajakaupassa, jossa Avalanche sai vaihdossa Peter Worrellin ja toisen kierroksen varausvuoron . Hän sai saman vuoden marraskuussa rannevamman, joka päätti kauden 2003–2004 hänen osaltaan vain 21:n ottelun jälkeen. Kausi jäi hänen viimeisekseen NHL:ssä. 
Messier pelasi kahdeksan kautta kestäneellä NHL-urallaan 406 runkosarja- ja 72 pudotuspeliottelua ja teki runkosarjassa 75 tehopistettä, 25 maalia ja 50 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä kahdeksan tehopistettä, kolme maalia ja viisi syöttöpistettä. Pelaajauransa jälkeen hän on toiminut muun muassa jääkiekkovalmentajana.
Johan Mannerheim

Carl Fridolf Johan Mannerheim (27. joulukuuta 1868 Askainen – 25. syyskuuta 1934 Grensholm, Vånga, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen, pitkään Ruotsissa asunut vapaaherra ja teollisuusjohtaja.
Johan Mannerheimin vanhemmat olivat kreivi Carl Robert Mannerheim ja Hedvig Charlotta Helena von Julin. Hänen sisaruksiaan olivat marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheim, pankinjohtaja Carl Mannerheim, sairaanhoitaja Sophie Mannerheim ja kirjailija Eva Mannerheim-Sparre. Isän kreivin arvo periytyi vain vanhimmalle pojalle eli Carlille, muut veljet saivat alemman vapaaherran arvon. 
Mannerheim oli koulutukseltaan agronomi ja toimi vuodesta 1896 isännöitsijänä Jokioisten kartanossa, joka oli vuonna 1872 muutettu osakeyhtiöksi. Hän hoiti kartanoa tarmokkaasti ja hankki pian haltuunsa yhtiön osake-enemmistön. Mannerheimin aikana kartanoon perustettiin siirappi- ja sokeritehdas ja kartanon rautatehdas myytiin Ferraria Oy:lle, jonka osakkeista kartano omisti pääosan. Forssan ja Humppilan välille rakennettiin Jokioisten rautatie ja kartanossa toimitettiin isojako. Mannerheimin aikana rakennettuja rakennuksia ovat kartanon talli ja maneesi.
Maanalaisessa aktivistien toiminnassa 1900-luvun alussa mukana ollut Mannerheim muutti sortovuosien aikana Suomesta Ruotsiin vuonna 1904. Hän hankki omistukseensa Grensholmin tilan Vångan pitäjästä Itä-Götanmaalla. Vuonna 1907 Mannerheim hankki merkittävän osuuden ruotsalaisen metsäteollisuusyhtiön Kramforsin osakkeista vaimonsa perheen rahoilla ja vuonna 1910 hänestä tuli Kramforsin toimitusjohtaja yli 20 vuoden ajaksi.
Johan Mannerheim oli Ruotsissa toimineen Föreningen Finlands vänner -yhdistyksen puheenjohtaja. Tämä yhdistys organisoi ja rahoitti valkoisten puolella Suomen sisällissodassa taistelleen ruotsalaisten vapaaehtoisprikaatin (Svenska Brigaden). Johan Mannerheim itse oli sodan aikana vilkkaassa kirjeenvaihdossa veljensä Carl Gustaf Emil Mannerheimin kanssa ja avusti taloudellisesti muun muassa valkoisten asehankintoja. Hän sai sodan jälkeen Suomen 1. luokan vapaudenristin tunnustuksena palveluksistaan.
Johan Mannerheim oli kiinnostunut myös luonnontieteistä ja kansatieteestä. Hän avusti rahallisesti serkkunsa Erland Nordenskiöldin (1877–1932) Etelä-Amerikkaan tekemiä tutkimusretkiä. Johan Mannerheimin Tukholmassa Villagatan 21:ssä sijainnut kaupunkiasuintalo on nykyisin Tšekin tasavallan suurlähetystön käytössä.
Johan Mannerheim oli naimisissa vuodesta 1902 Sofia Palæmona Treschowin (1878–1948) kanssa. Heillä oli kuusi lasta, joista tunnetuimmat olivat kirjailija Evo Mannerheim-Weckman ja vapaaherra, metsänhoitaja ja runoilija Augustin Mannerheim.
Merry, Merry Christmas

Merry, Merry Christmas on New Kids on the Blockin vuonna 1989 julkaistu joulualbumi. Osa albumin kappaleista on coverversioita perinteisistä joululauluista ja osa yhtyeen omia, levyä varten sävellettyjä kappaleita.
Kappale ”This One’s for the Children” julkaistiin myös singlenä samana vuonna albumin kanssa. Albumin päättävä kappale ”This One’s for the Children (Reprise)” on edellä mainitun kappaleen toisto, johon on lisätty Radisson Hotellissa, Allentownissa nauhoitettua yleisön taputusta. Kertosäkeessä kuultava kuoro on baptistikirkon lapsikuoro.
Lauren Boyle

Lauren Marie Boyle (s. 14. joulukuuta 1987 Auckland) on uusiseelantilainen uimari ja maailmanmestari. Boylen päälaji on vapaauinti, ja hän ui erityisesti kestävyysmatkoja. Boyle on ottanut osaa olympialaisiin kahdesti, vuosina 2008 ja 2012.
Ura.
Hän voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa Kansainyhteisön kisoissa vuonna 2006. Mitali oli pronssinen, ja Boyle voitti sen naisten 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä yhdessä Helen Norfolkin, Alison Fitchin ja Melissa Ingramin kanssa.
Delhissä pidetyissä Kansainyhteisön kisoissa vuonna 2010 Boyle kirkasti neljän vuoden takaisen mitalinsa hopeiseksi, johdettuaan joukkueensa samalla matkalla viestissä toiselle sijalle. Muutkin mitalistimaat olivat samat kuin neljä vuotta aikaisemmin, mutta Boylen lisäksi vain Englannin Joanne Jackson oli säilynyt joukkueiden kokoonpanoissa Delhiin saakka.
Boyle sijoittui Shanghain MM-kilpailuissa 2011 kuudenneksi 400 metrin ja kahdeksanneksi 800 metrin vapaauinnissa. Boyle oli mukana myös kesäuniversiadeissa vuonna 2011. Siellä hän kahmi itselleen neljä henkilökohtaista mitalia, joista kaksi oli kultaisia, ja yhden viestihopean.
Boyle voitti Istanbulissa 2012 lyhyen radan maailmanmestaruuden 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.08,62. Lisäksi hän sai pronssia 400 metrin vapaauinnissa.
Boyle voitti ensimmäiset pitkien ratojen MM-mitalinsa Barcelonassa 2013. 400 ja 800 metrillä hän oli kolmas, samoin kuin 1 500 metrin erittäin kovatasoisessa loppukilpailussa, jonka voittaja Katie Ledecky paransi vanhaa maailmanennätystä peräti 6,01 sekuntia.
Boyle saavutti Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 kultaa 400 metrin ja hopeaa 800 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hän sai hopeaa 800 ja 1 500 metrin sekä pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.17,65 ja 1 500 metrin vapaauinnissa ajalla 15.40,14 sekä sijoittui viidenneksi 400 metrin vapaauinnissa.
Olympialaiset.
Vuoden 2008 Pekingin olympialaisissa Boyle osallistui vain yhteen lajiin, 4 × 200 metrin vapaauintiin, mutta joukkueen suoritus alkuerissä hylättiin ankkuri Natasha Hindin lähdettyä omalle osuudelleen liian aikaisin. Uuden-Seelannin joukkue oli seitsemäntenä viimeiselle osuudelle lähdettäessä, joten joukkue olisi todennäköisesti karsiutunut finaalista ilman hylkäystäkin.
Lontoon olympialaisissa 2012 Boyle osallistui kahteen lajiin, naisten 400 metrin ja 800 metrin vapaauinteihin. 400 metrillä Boyle oli välierien neljänneksi nopein uudella Uuden-Seelannin ennätyksellä 4.03,63. Loppukilpailussa vauhti ei ollut enää yhtä hyvä, ja hän jäi viimeiselle eli kahdeksannelle sijalle. 800 metrin alkuerässään Boyle ui ajan 8.25,91, joka oli myös uusi Uuden-Seelannin ennätys, ja riitti erien viidenteen sijaan. Finaalissa hän leikkasi vielä yli kolme sekuntia ennätyksestään, mutta jäi silti 2,4 sekunnin päähän pronssimitalista sijoittuen neljänneksi.
Muuta.
Boyle valmistui Kalifornian yliopistosta vuonna 2010.
Aleksei Fjodorov

Aleksei Leonidovitš Fjodorov (ven. "Алексей Леонидович Фёдоров", s. 25. toukokuuta 1991) on venäläinen kolmiloikkaaja.
Fjodorov menestyi hyvin nuorten arvokilpailuissa, joissa saavutti hopeaa alle 18-vuotiaiden MM-kisoista 2007, kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoista 2009 ja alle 20-vuotiaiden MM-kisoista 2010, hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoista 2011 ja kultaa alle 23-vuotiaiden EM-kisoista 2013. Lisäksi hän voitti hopeaa kesäuniversiadeissa vuonna 2013.
Fjodorovin uran ensimmäinen aikuisten arvokisamitali oli sisäratojen EM-kilpailujen hopea vuodelta 2013. Zürichin EM-kisoissa 2014 Fjodorov oli kolmas tuloksella 17,04. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli neljäs, Moskovan MM-kilpailuissa 2013 viides ja Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 neljäs.
Fjodorov on myös ulkoratojen Venäjän mestari vuosilta 2011, 2013 ja 2014. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on 17,42 metriä, joka syntyi Sotšissa 29. toukokuuta 2015. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 17,12 Göteborgissa 2. maaliskuuta 2013.
Christian Sprenger

Christian Sprenger (s. 19. joulukuuta 1985) on australialainen rintauinnin olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Sprenger saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa Melbournessa käydyissä Kansainyhteisön kisoissa 2006 voittamalla kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Shanghain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2006 hän ui sekaviestijoukkueessa vain alkuerissä eikä menestynyt henkilökohtaisilla matkoilla. Pekingin olympialaisissa 2008 hän saavutti sekauintiviestissä hopeaa sekä karsiutui 100 metrin rintauinnin välierissä ja 200 metrin rintauinnin alkuerissä. 
Sprenger saavutti Rooman MM-kilpailuissa 2009 pronssia sekauintiviestissä ja henkilökohtaisessa 200 metrin rintauinnissa sekä karsiutui 100 metrin rintauinnin välierissä ja 50 metrin rintauinnin alkuerissä. Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa 2010 Irvinessa Sprenger sai hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja pronssia viestissä. Samana vuonna Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa sekauintiviestissä ja mitalin kahdella henkilökohtaisella matkalla. Dubain lyhyen radan MM-kilpailuissa 2010 Sprenger ylsi henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan välieriin. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 saaliina oli hopeaa sekauintiviestissä. Sadan metrin rintauinnissa hän karsiutui välierissä. Lontoon kesäolympialaisissa 2012 Sprenger saavutti hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja pronssia sekauintiviestissä. 
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Sprenger voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa ja saavutti hopeaa 50 metrin rintauinnissa 0,01 sekuntia Etelä-Afrikan Cameron van der Burghille hävinneenä. Hän kuului lisäksi Australian hopeajoukkueeseen sekauintiviestissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän saavutti pronssia 50 metrin rintauinnissa ja oli mukana Australian sekauintiviestin hopeajoukkueessa.
Birger Krogius

Birger Jarl Krogius (9. joulukuuta 1901 Helsinki – 18. syyskuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen laivanvarustaja ja kauppaneuvos.
Birger Krogiuksen vanhemmat olivat kauppaneuvos Lars Karl Krogius (1860–1935) ja Sigrid Liljeqvist. Krogius teki ylioppilaaksi päästyään 1920 edestakaisen matkan Australiaan suomalaisella nelimastoparkki "Favellilla", joka toimi koululaivana. Valmistuttuaan diplomiekonomiksi Svenska Handelshögskolanista Krogius opiskeli 1925–1926 myös London School of Economicsissa. Krogius oli 1927–1968 perheensä omistaman Ab Oceanfart Oy -varustamon toimitusjohtajana ja vuosina 1939–1949 Suomen Etelä-Amerikan Linja Oy:n toimitusjohtajana. Sotavuosien jälkeen hän toimi myös Suomen Höyrylaiva Oy:n toimitusjohtajana 1946–1969 ja vastasi varustamon aluskannan uusimisesta sotavuosien ja sotakorvausten aiheuttamien menetysten jälkeen. Krogius sai kauppaneuvoksen arvon 1952. Krogius oli useaan otteeseen Suomen laivanvarustajayhdistyksen puheenjohtajana ja vuodesta 1951 hän toimi Nyländska Jaktklubben-purjehdusseuran kommodorina.
Birger Krogius oli naimisissa 1927–1986 Gunhild Helene Grenmanin (1903–1986) kanssa.
Ilmari Tuuli

Ilmari Tuuli (17. joulukuuta 1911 Koivisto – 14. lokakuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen laivanvarustaja.
Ilmari Tuulen vanhemmat olivat laivuri Johannes Tuuli ja Lovisa Pönni. Hänen serkkunsa Erkki Tuuli toimi patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtajana ja kokoomuksen kansanedustajana.
Tuuli työskenteli aluksi isänsä omistamilla purjelaivoilla mutta jo 17-vuotiaana hän hankki veljensä kanssa osuuden kuunariparkki Mariasta ja aloitti laivanvarustajan uransa. Tuulen varustamo toimi sotavuosiin 1939–1944 saakka Koivistolla ja sen jälkeen Helsingissä. Hänellä oli nimissään useita yhtiöitä ja laivoja saatettiin siirtää näiden yhtiöiden välillä. Tuulen varustamon laivat kuljettivat sotavuosien jälkeen pääasiassa kivihiiltä Puolasta Suomeen.
Tuulen omistama "Narvi" oli Pohjolan viimeinen mäntähöyrykoneella varustettu kauppalaiva kun se myytiin Kreikkaan 1974.
Tuulen yhtiöitä olivat ainakin seuraavat :
Volkswagen Lavida

Volkswagen Lavida on Kiinassa vuodesta 2008 valmistettu neliovinen alemman keskiluokan sedan. Se rakennetaan samalle pohjalevylle kuin VW Golfin neljäs sukupolvi. Vuonna 2010 VW Lavida oli Kiinan myydyin auto yli 250 000 myydyllä kappaleella. Uudistumiseensa eli vuoteen 2012 asti autoa oli myyty 700 000 kappaletta. Uusi Lavida esiteltiin vuonna 2012 Pekingin autonäyttelyssä. Lavidasta on myös farmarimalli nimeltään Gran Lavida.
Toinen sukupolvi 2012.
Uusi Lavida nähtiin ensimmäisen kerran Pekingin autonäyttelyssä. Tämä uusi Lavida on edeltäjäänsä lyhyempi, matalampi ja leveämpi.
Moottorit.
Lavidaa saa 1,4 litran turbo- 1,6 l- ja 2,0 l bensiinimoottoreilla. 2,0 l:n moottorivaihtoehto jäi pois vuoden 2012 kasvojenkohotuksen yhteydessä. Sen huippunopeus on 1,4-litraisella turbomoottorilla 190 km/h ja 1,6 litran moottorilla 180 km/h.
Sähköinen versio.
Vuonna 2010 Shanghai Volkswagen esitteli E-Lavida-nimisen sähköllä käyvän konseptiversion Lavidasta Auto China-autonäyttelyssä.
Britannian ja Irlannin tulvat 2012

Britannian ja Irlannin tulvat 2012 olivat Britteinsaarien osavaltioita huhtikuusta 2012 aina vuoden 2013 alkuun saakka koetelleita tulvia. Vuoden 2012 talvikuukausina ja maaliskuussa Britanniaa koetteli kuivuus ja lämpöaalto. Sarjan matalapaineita tuoneet suihkuvirtaukset toivat mukanaan kuitenkin sateisimman huhtikuun sataan vuoteen ja tulvia ympäri Britanniaa ja Irlantia. Sateisuus jatkui läpi toukokuun johtaen kaikista kosteimpaan kesäkuun alkuun 150 vuoteen.
27.-28. kesäkuuta ja 7. heinäkuuta tilastoitiin voimakkaista ukkosista tulleita rankkasateita, jotka voimistuivat Britannian sisäosien ylitse mennessään. Britannian Environment Agency antoi lukuisia sää- ja tulvavaroituksia, ja monet alueet kokivat äkkitulvia, jotka hukuttivat omaisuuksia ja aiheuttivat sähkökatkoksia. Eräs autoilija kuoli sen jälkeen, kun hänen autonsa jäi tulvaveteen, ja maanvyöryt pysäyttivät junavuoroja Englannin ja Skotlannin välillä. Ukkosmyrskyt aiheutuivat kahdesta Britteinsaarien yllä pyörineestä rintamasta: Azoreilta tulleesta lämpimästä ilmasta ja kylmästä lännen suunnasta tulleesta ilmasta. Toinen erä tulvia iski Lounais-Englantiin 7. heinäkuuta iltapäivällä pakottaen Met Officen antamaan korkeimman tason säävaroituksen.
Syksyn aikana voimakkain matalapaine sitten vuoden 1981 toi Britanniaan laajalle levittyneitä tulvia ja tuulivahinkoja. Laajoja tulvia tilastoitiin uudestaan marras- ja joulukuussa sekä tammikuussa 2013, kun uudet rankkasateet hukuttivat maita vesimassojen alle. Tulvat tappoivat vähintään yhdeksän ihmistä ja aiheuttivat 1,2 miljardin euron vahingot.
Tau Boötis b

Tau Boötis b (tunnetaan epävirallisesti nimellä Millenniumplaneetta) on eksoplaneetta, jonka löytämisestä ilmoitettiin vuonna 1996. Se kiertää keltavalkoista F-tyypin pääsarjan tähteä Tau Boötis A noin 50,9 valovuoden päässä Maasta, Karhunvartijan tähdistön suunnalla. Planeetta kuului ensimmäisiin löydettyihin Auringon kaltaisia tähtiä (eikä esim. pulsareita) kiertäviin planeettoihin.
Planeetta kiertää emotähteään 0,0462 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3 päivää. Planeetan massa vastaa noin 5,95 Jupiterin massaa. Planeetta on siis suurimassainen, hyvin lähellä emotähteään kiertävä planeetta, eli ns. kuuma jupiter. Myös planeetan emotähti Tau Boötis on Aurinkoa suurempi ja kuumempi, ja lämpötilan planeetan pinnalla on arvioitu nousevan noin 1100 asteeseen.
Neljän vapauden palkinto

Neljän vapauden palkinto () on vuodesta 1982 jaettu kansainvälinen palkinto, joka myönnetään henkilölle joka on tehnyt työtä neljälle vapaudelle eli sananvapaudelle, uskonnonvapaudelle, hyvälle elintasolle ja vapaudelle pelosta. Nämä ovat neljä periaatetta, joita Yhdysvaltain presidentti Franklin D. Roosevelt korosti puheessaan Yhdysvaltain kongressille 6. tammikuuta 1941. Palkinto jaetaan vuorovuosina Rooseveltin kotikaupungissa Hyde Parkissa New Yorkin osavaltiossa tai Middelburgissa Alankomaissa, mistä Rooseveltin suku on lähtöisin.
Palkinnon jakaa Roosevelt-instituutti Hyde Parkissa ja Rooseveltin koulutuskeskus Middleburgissa. Palkinto perustettiin Rooseveltin syntymäpäivänä, mikä korostaa myös Yhdysvaltain ja Alankomaiden suhteita.
Darryl Maggs

Darryl John Maggs (s. 6. huhtikuuta 1949 Victoria, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän pelasi sekä puolustajana että laitahyökkääjänä.
Ura.
Chicago Black Hawks varasi Maggsin NHL:ään vuorolla 48 neljännellä kierroksella. Hän aloitti ammattilaisuransa seuraavana vuonna farmijoukkue Dallas Black Hawksissa CHL:ssä ja valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hänen ensimmäinen NHL-kautensa oli kausi 1971–1972. Joulukuussa 1972, kesken kauden 1972–1973, hän siirtyi California Golden Sealsiin, joka antoi Black Hawksille vaihdossa Dick Redmondin sekä WHA:han siirtyneen Bobby Sheehanin NHL-oikeudet.
Vuonna 1973 myös Maggs siirtyi WHA:han. Hän pelasi kaudet 1973–1974 ja 1974–1975 Chicago Cougarsissa, joka ylsi kausista ensimmäisellä WHA:n loppuotteluihin pelaamaan Avco Cupin voitosta. Kausista jälkimmäisen jälkeen joukkue kuitenkin lopetti toimintansa ja Maggs siirtyi Denver Spursiin, joka puolestaan lopetti toimintansa kesken kauden 1975–1976 ehdittyään toimia lyhyen aikaa myös nimellä Ottawa Civics. Tammikuussa 1976 Maggs siirtyi Indianapolis Racersiin, jossa pelatessaan teki kaudella 1976–1977 piste-ennätyksensä, 71 tehopistettä, 16 maalia ja 55 syöttöpistettä, 81:ssä runkosarjaottelussa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. 
Helmikuussa 1978 Maggs ja Reg Thomas siirtyivät Cincinnati Stingersiin pelaajakaupassa, jossa Racers sai vaihdossa Claude Larosen ja Rich Leducin. Hän pelasi Stingersissä kaksi kautta, joista jälkimmäisellä pelasi osan kaudesta myös Mannheimer ERC:ssä Eishockey-Bundesligassa. Joulukuussa 1979 Maggs palasi NHL:ään tehtyään viiden ottelun try-out-sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Hän jäi kuitenkin ilman pitempää sopimusta ja lopetti pelaajauransa. 
Maggs pelasi NHL:ssä 135 runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua ja WHA:ssa 402 runkosarja- ja 34 pudotuspeliottelua. Hän teki NHL:n runkosarjassa 33 tehopistettä, 14 maalia ja 19 syöttöpistettä, ja jäi pudotuspeleissä tehopisteittä. WHA:n runkosarjassa hän teki 228 tehopistettä, 51 maalia ja 177 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 14 tehopistettä, viisi maalia ja yhdeksän syöttöpistettä.
Maurice Rouvier

Maurice Rouvier (17. huhtikuuta 1842 Aix-en-Provence – 7. kesäkuuta 1911 Neuilly) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä kahdesti vuosina 1887 ja 1905–1906 sekä valtiovarainministerinä seitsemässä hallituksessa vuosina 1887, 1889–1892 ja 1902–1905.
Rouvier toimi aluksi asianajajana Marseillessa. Hän esiintyi toisen keisarikunnan aikana tasavaltalaisena ja tuki Léon Gambettaa vuoden 1867 vaaleissa. Hän perusti 1870 "L’Égalité" -nimisen tasavaltalaisen lehden ja toimi vuosina 1871–1902 edustajana kansalliskokouksessa sekä sittemmin edustajainkamarissa. Rouvier tuli tunnetuksi talouskysymysten ammattilaisena ja hän toimi monissa budjettikomiteoissa, usein puheenjohtajana tai esittelijänä. Hän oli kauppa- ja siirtomaaministerinä Gambettan hallituksessa 1881–1882 sekä Jules Ferryn hallituksessa 1884–1885. Rouvier tuli pää- ja valtiovarainministeriksi ensi kerran toukokuussa 1887 maltillisten tasavaltalaisten tuella, ja jätti oikeiston painostuksesta huolimatta kenraali Georges Boulangerin pois hallituksesta. Hallitus kaatui jo saman vuoden joulukuussa presidentti Jules Grévyä koskeneen niin sanotun Wilson-skandaalin vuoksi. Vuosina 1889–1892 Rouvier oli valtiovarainministerinä neljässä peräkkäisessä hallituksessa, mutta joutui eroamaan Panama-skandaalin seurauksena. Hänen väitettiin ottaneen vastaan lahjuksia Reinachilta ja Herziltä, mutta puolustettuaan taitavasti itseään hänet vapautettiin lopulta kaikista syytteistä.
Vuonna 1902 Rouvier valittiin senaattiin ja tuli jälleen valtiovarainministeriksi Émile Combesin hallitukseen. Tammikuussa 1905 hän seurasi Combesia pääministerinä ja jatkoi alkuun myös valtiovarainministerinä. Marokon kriisin yhteydessä Théophile Delcassé pakotettiin eroamaan ulkoministerin paikalta ja Rouvier otti nyt hoitaakseen ulkoministerinsalkun ja neuvotteli sopimuksen Ranskaa painostaneen Saksan kanssa. Hänen hallituksensa kaatui seuraavan vuoden maaliskuussa valtion ja kirkon erottamisesta syntyneeseen kiistaan.
Rouvier työskenteli pitkään tuloveron käyttöönoton hyväksi, mutta vastusti pääomaveroa. Valtiovarainministerinä hän onnistui jossain määrin valtion budjetin tasapainottamisessa.
Maurice Rouvierin ensimmäinen puoliso oli kirjailija Claude Vignon.
Utica Comets

Utica Comets on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura Uticasta, New Yorkin osavaltiosta. Joukkue pelaa AHL-liigassa ja toimii NHL-joukkue New Jersey Devilsin farmijoukkueena. Joukkue pelaa kotiottelunsa 4 000-paikkaisessa Utica Memorial Auditoriumissa.
Uticassa pelasi kausina 2013-2021 samanniminen joukkue, mutta alkuperäinen joukkue oli NHL-joukkue Vancouver Canucksin farmijoukkue. Kun New Jersey Devilsin farmijoukkueen sopimus loppui Binghamtonissa, New Jersey Devils siirsi farmijoukkeensa Uticaan ja Vancouver Canucksin farmijoukkue siirtyi Abbotsfordiin Kanadaan ja siitä muodostui Abbotsford Canucks.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"(Tilanne 1. marraskuuta 2025)"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Olaus Sirma

Olaus Matinpoika Sirma (n. 1655 Sodankylä – 1719 Enontekiö) oli saamelainen pappi ja runoilija. Hän oli ensimmäinen yliopistokoulutuksen saanut saamelainen. Sirma tunnettiin myös nimellä "Herra Vuolevi".
Elämä.
Sodankylän Orajärvellä syntynyt Sirma kävi koulua Torniossa ja lähti vuonna 1672 opiskelemaan papiksi Uppsalan yliopistossa. Hän toimi vuodesta 1675 aina kuolemaansa saakka Enontekiön kappalaisena.
Sirma tallensi muistiin saamelaisten joikuja, Kaksi näistä joiuista ilmestyi saamenkielisinä ja latinaksi käännettyinä runoina Johannes Schefferuksen Lapponia-kirjassa, joka julkaistiin Frankfurtissa 1673. Runot herättivät suurta kiinnostusta ja niinpä ne käännettiin myös saksan, ranskan, englannin ja hollannin kielille. Ensimmäinen runo "Kulnasadž vaatimeni" ("Juokse porosein") käsittelee talven keskellä naista kaipaavaa miestä ja toinen "Mårse faurog" ("Morsiamen joiku") kertoo kosijasta, joka joutuu elämään kesällä kaukana rakastetustaan. Runot antoivat vaikutteita muun muassa amerikkalaiselle runoilija Henry Longfellow’lle, saksalaiselle runoilija Johann Wolfgang von Goethelle ja suomalaiselle Johan Ludvig Runebergille. 
Sirman äidinkieli oli keminsaame, ja hän käänsi myös Johannes Gezeliuksen katkismuksen keminsaameksi. Käsikirjoitus painettiin vasta 1913, sillä Sirma ei elinaikanaan saanut rahoitettua sen painattamista. Saamelaiskielten tutkijan Pekka Sammallahden mukaan vielä Sirman aikana erot nykyään eri kieliksi luettavien pohjoissaamen, inarinsaamen, koltansaamen ja sittemmin hävinneen keminsaamen välillä eivät olleet vielä niin suuria kuin nykyään, ja 1600-luvulla Sirma luultavasti kykeni puhumaan ymmärrettävästi Kaaresuvannon ja Kuolan saamelaisten kanssa.
Kirjailija Arvi Järventaus kuvasi romaanissaan "Risti ja noitarumpu" Olaus Sirman elämää Enontekiön pappina. Olaus Sirman patsas paljastettiin 24. lokakuuta 2012 hänen synnyinkylässään Orajärvellä.
Belgianmastiffi

Belgianmastiffi (, ), joka tunnettiin myös nimellä belgianvetokoira (, ), on sukupuuttoon kuollut ja sittemmin elvytetty belgialainen koirarotu. Nykyisin Belgian Kennelliitto Société Royale Saint-Hubert on tunnustanut sen jälleen virallisesti roduksi. 
Ulkomuoto.
Belgianmastiffi oli teurastajankoira-tyyppinen mastiffi. Se oli kookas, suuripäinen, paksuniskainen, lihaksikas, raskasluustoinen ja erittäin voimakas. Sillä oli töpöhäntä, mutta toisaalta Desmond Morriksen mukaan sen häntä tavallisesti typistettiin. Sen lyhyt ja sileä karvapeite oli väriltään joko kellanruskea ("fawn") tai tiikerijuovikas ("brindle"). Pienet valkoiset merkit ja tumma, kuonon alueen peittävä maski olivat sallittuja. Säkäkorkeus oli noin 67–80 cm ja paino 45–50 kg; nykyisen rotumääritelmän mukaan urosten säkäkorkeus on 70 - 76 cm ja paino 50-60 kg, kun taas nartuilla vastaavat mitat ovat 64-70 cm ja 40-50 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rodun kuvaillaan olleen älykäs, rauhallinen ja tottelevainen.
Alkuperä.
Tämä vanha molossikoira polveutunee kookkaista ranskalaisista koirista. Se jalostettiin alun perin vetämään elintarvikkeilla lastattuja kärryjä. Toissijaisena tehtävänä oli toimia vahtikoirana.
1900-luvulla kärryjä vetäviä koiria ei enää juurikaan tarvittu, minkä lisäksi molemmat maailmansodat verottivat rodun populaatiota ankarasti. Vaikka rotu löytyi vielä vuonna 1989 FCI:n listoilta "väliaikaisesti" poistettuna rotuna, Belgian Kennelliitto "Société Royale Saint-Hubert" totesi jo tuolloin sen kuolleen todennäköisesti sukupuuttoon. Myös FCI poisti sen lopulta kokonaan rotuluettelostaan.
Etymologia.
"Chien de trait" merkitsee kirjaimellisesti "vetokoiraa".
Lähteet.
Kuha-luokka (1974)

Kuha-luokka oli Suomen merivoimien kuuden aluksen muodostama heräteraivaajaluokka. Alukset tilattiin 1972 Oy Laivateollisuus Ab:ltä Turusta, joka hankki alusten rungot Turun veneveistämöltä, ja ne laskettiin vesille 1974−1975.
Alukset.
Alusten runko on tehty lujitemuovista. Konehuone on sijoitettu aluksen kannelle kansirakenteen takaosaan ja se on eristetty rungosta kumijoustimien avulla. Pääkoneiston tuottama voima siirretään kahteen erilliseen 360 astetta kääntyvään potkuriyksikköön hydrauliletkuja pitkin, jolloin aluksista on saatu mahdollisimman hiljaisia ja vaikeasti havaittavia samalla hyvin magneettiset ja herkästi miinaräjähdyksissä vaurioituvat potkuriakselit on voitu jättää kokonaan pois.
Uudenkaupungin työvene osakeyhtiö modernisoi 1996−2000 luokan alukset, jolloin niille tehtiin laivasteknillinen peruskorjaus. Samalla aluksia pidennettiin ja niiden heräteraivauskalusto uusittiin, joten peruskorjatuilla Kuha-luokan miinanraivaajilla oli heräteraivauskalustonaan:
Armand Fallières

Armand Fallières (6. marraskuuta 1841 Mézin – 22. kesäkuuta 1931 Loupillon) oli ranskalainen poliitikko, joka toimi Ranskan pääministerinä vuonna 1883 ja Ranskan kolmannen tasavallan presidenttinä vuosina 1906–1913.
Fallières toimi vuodesta 1871 kaupunginvaltuutettuna Néracin kaupungissa ja hänet valittiin sieltä edustajainkamariin vuonna 1876. Hän kuului silloiseen vasemmistoon ja vastusti presidentti Patrice de Mac-Mahonin 1877 suorittamaa parlamentin hajottamista. Fallières toimi sisäministeriön alivaltiosihteerinä Jules Ferryn hallituksessa 1880–1881, sisäministerinä Charles Duclercin hallituksessa 1882–1883 ja kohosi itse pääministeriksi 29. tammikuuta 1883, mutta hänen hallituksensa kesti vain 21 päivää. Hän erosi pääministerin paikalta senaatin hylättyä hallituksen esityksen Ranskan kruununtavoittelijoiden maastakarkotuksesta. Sen jälkeen Fallières toimi opetusministerinä Ferryn toisessa hallituksessa 1883–1885, sisäministerinä Maurice Rouvierin hallituksessa 1887, oikeusministerinä Pierre Tirardin ensimmäisessä hallituksessa 1887–1888 ja opetusministerinä tämän toisessa hallituksessa 1889–1890 sekä oikeus- ja kulttuuriministerinä Charles de Freycinetin hallituksessa 1890–1892.
Fallières valittiin Ranskan senaattiin vuonna 1890 ja hän toimi sen puhemiehenä 1899–1906. Tammikuussa 1906 hänet valittiin Ranskan presidentiksi. Hän sai vasemmiston ehdokkaana 449 ääntä vastaehdokkaana olleen Paul Doumerin saadessa 371. Presidenttinä Fallières pitäytyi perustuslaillisissa tehtävissään. Kautensa päätyttyä helmikuussa 1913 hän vetäytyi julkisesta elämästä.
Pyynikin uimaranta

Pyynikin uimaranta on laaja uimaranta ja puistoalue, joka sijaitsee Pyhäjärven rannassa, Tampereen keskustan läheisyydessä. Alueen uimarannat ovat matalia hiekkarantoja ja rannalla on isot nurmialueet. Alueen eteläisimmässä osassa on kallioinen Jalkasaari, johon pääsee kävelemään pientä siltaa pitkin. Alueella on runsaasti palveluita: muun muassa pukutila, wc/käymälä, kioski, leikkivälineitä, pelikenttä ja tenniskenttiä. Pyynikin uimarannalla on myös esteetön mahdollisuus päästä uimaan.
70-luvulta lähtien tuhannet nuoret ovat kokoontuneet touko-kesäkuun vaihteessa juhlistamaan koulujen loppumista Rosendahlin rantaan.
Alueen pohjoisosassa sijaitsee Hotelli Rosendahl ja uimarannan itäpuolella on Pyynikin kesäteatteri.
Pyynikin uimarannan historia.
Pyynikin julkinen uimaranta perustettiin vuonna 1931 Jalkasaaren ja Joselininniemen väliselle alueelle. Jalkasaaren kalliolla on ainakin 1930-luvulta 1950-luvulle ollut puinen vesikelkkamäki. 1970 Pyynikin uimaranta suljettiin uimakelvottomana seitsemäksi vuodeksi.
Elements (kappale)

Elements on saksalais-yhtye Neo Cortexin kappale. Kappaleen sanoittivat DJ Gollum, DJ Yanny sekä Heiko Lempio ja se julkaistiin singlenä 19. marraskuuta 2001. Kappale ei menestynyt kaupallisilla listoilla kovin hyvin, vaan sen ainoaksi saavutukseksi jäi UK Singles Top 75-listan 67. sija, jossa se pysyi viikon verran.
Kappalelista.
CD, Maxi-Single