tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Martinlaakson ostari

Martinlaakson ostari on Vantaan Martinlaaksossa, aivan Martinlaakson rautatieaseman vieressä sijaitseva kolmikerroksinen ostoskeskus. Ostoskeskus avattiin 1. joulukuuta 2011. 
Vuonna 2020 ostoskeskus kirjasi 2,0 miljoonaa kävijää; arkipäivisin asiakkaita oli keskimäärin 6 100. Vuosimyynti oli 34,3 miljoonaa euroa.
Elokuussa 2017 Citycon myi Martinlaakson ostarin yhdysvaltalaiselle sijoitusyhtiö Cerberus Capital Managementille ja Martinlaakson ostari siirtyi Cerberukselle marraskuussa 2017.
Bolšeohtinski-silta

Bolšeohtinski-silta () on Nevan ylittävä nostosilta Pietarissa Venäjällä. Sillan alkuperäinen nimi oli "Pietari Suuren silta" ) ja siitä on käytetty myös nimeä myös "Ohtinski-silta" ().
Silta valmistui vuonna 1909. Tuolloin Pietari Suuren voittoisasta Pultavan taistelusta oli kulunut 200 vuotta ja silta nimettiin Pietari suuren sillaksi. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 1956.
Silta on 334,3 metriä pitkä ja leveyttä nostosillan kohdalla on 23,5 metriä, teräsristikkokaarien kohdalta se on kolme metriä leveämpi.
Panteleimonin silta

Panteleimonin silta () on yksi Fontankan ylittävistä silloista Pietarin kaupungissa Venäjällä.
Nykyisen sillan paikalle oli vuonna 1726 valmistunut puinen sillan ja akveduktin yhdistelmä, joka johti vettä läheisen Kesäpuiston suihkulähteisiin. Rakenne korvattiin uudella arkkitehti Bartolomeo Rastrellin suunnittelemalla barokkityylisellä silta-akveduktilla, joka valmistui 1749. Vuonna 1777 tulva tuhosi Kesäpuiston suihkulähteet ja akvedukti kävi tarpeettomaksi ja purettiin.
Vuonna 1824 valmistui paikalle "Ketjusiltana" tunnettu silta, joka purettiin vuonna 1906, vaikka sillan rakenteet olivatkin kestäneet moitteetta. Purkamisen syynä oli toisen Fontankan sillan, samanrakenteisen nykyistä Egyptiläistä siltaa edeltäneen ketjusillan sortuminen vuonna 1905.
Nykyisen sillan rakentamisprojekti alkoi vuonna 1907 ja silta valmistui vuonna 1914. Sillassa on massiiviset kiviset maatuet ja kannattajina 12 matalaa teräskaarta. Silta on 43 metriä pitkä ja 23,4 metriä leveä.
Silta nimettin vuonna 1925 uudelle nimelle "Pestelin silta" (), nimenvaihdoksella haluttiin muistaa sata vuotta aikaisemmin tapahtunutta Dekabristikapinaa. Sillalle palautettiin sen alkuperäinen Pyhään Panteleimoniin viittaava nimi vuonna 1991.
Lum Rexhepi

Lum Rexhepi (s. 3. elokuuta 1992 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, jolla on myös Kosovon kansalaisuus. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Rexhepi edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Helsingin Jalkapalloklubia.
Seurajoukkueura.
Turussa syntyneen Rexhepin kasvattajaseura on FC Viikingit. Hän on pelannut tämän jälkeen Helsingin Jalkapalloklubissa, jonne Rexhepi siirtyi 14-vuotiaana. Kesken kauden 2010 Rexhepi siirtyi HJK:sta FC Honkaan. Hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon vuoden 2011 Liigacupissa, jonka Honka voitti. Rexhepi debytoi Veikkausliigassa 6. toukokuuta 2011 JJK:ta vastaan.
Maajoukkueet.
Rexhepi on edustanut Suomen nuorisomaajoukkueita kaikissa eri ikäluokissa ja toiminut poikamaajoukkueiden kapteenina. A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa tammikuussa 2013 Thaimaassa järjestetyn Kings Cupin loppuottelussa Ruotsia vastaan. 
Rexhepi on edustanut myös Kosovon maajoukkuetta. Hän oli mukana maan ensimmäisessä virallisessa jalkapallomaaottelussa, joka pelattiin maaliskuussa 2014 Mitrovicassa Haitia vastaan. Rexhepi saa edustaa Suomen ohella Kosovoa, koska maa pelaa toistaiseksi vain ystävyysotteluja. Hänet nimettiin Kosovon maajoukkueeseen myös toukokuussa 2014 Turkkia ja Senegalia vastaan pelattaviin otteluihin.
Ryan Harrison

Ryan Harrison (s. 7. toukokuuta 1992 Shreveport, Louisiana) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 40 heinäkuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 16 marraskuussa 2017. Hän on voittanut kaksinpelissä yhden ATP-turnauksen ja nelinpelissä neljä.
Junioriurallaan hän ylsi parhaimmillaan rankinglistan seitsemänneksi huhtikuussa 2008. Parhaimmillaan hän pääsi välieriin Australian avoimissa 2008. Hän harjoittelee Nick Bollettierin tennisakatemiassa. Harrisonista tuli huhtikuussa 2008 kaikkien aikojen kolmanneksi nuorin pelaaja vuoden 1990 jälkeen, joka on voittanut ATP-tason ottelun. Vain Richard Gasquet ja Rafael Nadal ovat voittaneet ATP-ottelun häntä nuorempana.
Grand Slam -turnauksissa Harrison on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Yhdysvaltain avoimissa 2016 ja Australian avoimissa 2018. Toiselle kierrokselle hän on yltänyt Yhdysvaltain avoimissa 2010 ja 2012, Wimbledonissa 2011, 2012, 2017 ja 2018, Australian avoimissa 2013 ja 2017 sekä Ranskan avoimissa 2013.
Lei

Lei on Havaijilla käytetty kaulassa pidettävä kukkaseppele. Nykyään niitä annetaan erityisesti saarille saapuville matkailijoille.
Leiden valmistukseen käytetään yleisesti temppelipuiden kukkia. Yksi lei saattaa sisältää jopa 300 kukkaa.
Syklofosfamidi

Syklofosfamidi ("Sendoxan", "Syklofosfamid") on laajakirjoinen sytostaatti eli solunsalpaaja. Sitä voidaan käyttää Hodgkinin taudissa sekä lymfosarkoomassa. Sillä on käyttöä myös leukeemisissa verisairauksissa sekä keuhko- ja rintasyöpien hoidossa.
Lääkettä voidaan annostella suonensisäisesti eli intravenöösisti (iv.), etenkin hoidon alkuvaiheissa ja jatkaa sitä suun kautta annettavalla lääkityksellä (po.).
Sivuvaikutuksina voidaan havaita pahoinvointia, oksentelua, valkosolukatoa sekä hiusten lähtöä. Virtsarakon limakalvoilla voi esiintyä fissuuroita eli haavaumia.
Ifosfamidi eli isofosfamidi on syklofosfamidin isomeeri.
Erityistä huomioitavaa syklofosfamidilla tapahtuvaan lääkitykseen nähden.
Yhden vuorokauden ajan syklofosfamidilla tapahtuvan sytostaattihoidon aloituksesta tulisi nauttia paljon nestettä.
Tällä pyritään välttämään hemorragista kystiittiä.
Carl Albert Andersen

Carl Albert Andersen (15. elokuuta 1876 Østre Aker – 28. syyskuuta 1951 Oslo) oli norjalainen telinevoimistelija, yleisurheilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla oslolaisia IF Ørnulfia ja Oslo Turnforeningia.
Andersen osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pariisissa 1900. Hän sijoittui tuolloin korkeushypyssä neljänneksi ja voitti seiväshypyssä pronssia tuloksella 320. Andersen kilpaili Ateenan välikisoissa 1906 voimistelussa, jossa hän oli jaetulla 23. sijalla viisiottelussa, jossa oli yhteensä 37 kisaajaa. Hän oli myös mukana voittamassa joukkuekilpailua maansa väreissä. Andersen osallistui Lontoon olympialaisissa 1908 vain voimistelun joukkuekilpailuun, josta Norja sai hopeaa.
Andersenin ennätys seiväshypyssä oli 320 cm, jonka hän hyppäsi vuonna 1900 ja korkeushypyssä 175,2 cm vuodelta 1902.
Syvä konvektio

Syvä konvektio on meressä tai ilmakehässä tapahtuvaa konvektiota, joka ulottuu paksuun kerrokseen. Ilma nousee siinä pitkän matkaa ylöspäin. Ilmakehässä syvä konvektio ulottuu 500 hPa:n painepinnan yläpuolelle, yleensä pysähtyen noin 200 hPa:ssa olevaan tropopaussiin. Syvä konvektio liittyy kesällä yleensä ukkosiin ja on yleisin tropiikissa. 
Ilmakehän syvä konvektio tuottaa kuuropilviä ja usein, mutta ei aina, ukkosta.
Merissä syvää konvektiota on vain muutamissa harvoissa paikoissa: avomeren syvää konvektiota havaitaan vain Atlantilla Laboradorin lähellä, Grönlanissa ja Välimerellä sekä ajoittain Waddellinmerellä.
Hendrik Helmke

Hendrik Alexander Helmke (s. 13. heinäkuuta 1987 Winsen an der Luhe, Saksa) on brasilialais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Uransa Helmke aloitti Pohjois-Saksassa. Kaudella 2008-09 hän pelasi neljänneksi korkeimmassa sarjatasolla Regionalligassa VfB Lübeckin joukkueessa. Ensimmäisellä Lübeck-kaudellaan hän pelasi 27 ja seuraavalla 24 ottelua. Keväällä 2011 Helmke siirtyi Suomen Veikkausliigaan IFK Mariehamnin joukkueeseen, jossa hän pelasi 21 ottelua ja teki 4 maalia. Sen jälkeen hän pelasi Malesiassa kaudella 2012, mutta palasi Suomeen Veikkausliigan pietarsaarelaiseen FF Jaroon kaudeksi 2013. Helmkellä oli kuitenkin vapaa siirto-oikeus. Niinpä hän siirtyi elokuussa 2013 Norjan Tippeliigaan Tromsø ILn joukkueeseen. Helmke, joka oli valittu Jaron vuoden 2013 pelaajaksi, tuli kuitenkin Norjasta keväällä 2014 takaisin Jaroon. Kausi oli Helmkelle erinomainen. Heti kauden aluksi hänet valittiin Veikkausliigan kuukauden pelaajaksi huhtikuussa 2014. Kauden aikana maaleja syntyi kaikkiaan kahdeksan. Menestyksekkään Veikkausliigakauden jälkeen hän teki sopimuksen Iranin liigaa pelaavan Esteglal Teheranin kanssa. Helmke purki kuitenkin sopimuksen ja siirtyi Egyptiin Kairon Al-Ahliin kaudeksi 2015.Nykyään Helmke pelaa FC Lahdessa.
Jutta Kirst

Jutta Kirst (o.s. Krautwurst; s. 10. marraskuuta 1954 Dresden) on saksalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän edusti aktiiviurallaan Saksan demokraattista tasavaltaa ja seuratasolla SC Dynamo Berliniä.
Kirst osallistui olympialaisiin kerran, Moskovassa 1980. Hän voitti tuolloin pronssia tuloksellaan 194 cm, joka oli vielä suorituksen jälkeen silloinen olympiaennätys. Kirst voitti maansa mestaruuden yhteensä kolme kertaa, kerran ulko- ja kaksi kertaa sisäradoilla. Hänen ennätyksensä oli 197 cm, jonka hän hyppäsi Karl-Marx-Stadtissa vuonna 1982.
Lähteet.
Dehoniaanit

Dehoniaanit eli Jeesuksen Pyhän Sydämen pappien veljeskunta () on katolisen kirkon kongregaatio, jonka perusti Léon Dehon Ranskassa vuonna 1878. Se vaikuttaa tällä hetkellä 37 maassa eri maanosissa; Suomeen dehoniaanit saapuivat vuonna 1907. Heihin kuuluu esimerkiksi piispa Teemu Sippo.
Léon Dehon kuoli elokuussa 1925. Hänen jälkeensä sääntökunnan johdossa ovat toimineet Joseph Laurent Philippe (1926–1935), Guillermo Teodorus Govaart (1935–1953), Alfonso Maria Lellig (1954–1958), Joseph Anthony De Palma (1959–1967), Albert Bourgeois (1967–1979), Anthony Panteghini (1979–1991), Virginio D. Bressanelli (1991–2003) ja José Ornelas de Carvalho (2003–).
Dehoniaanien pääpaikka sijaitsee Roomassa.
Suomessa toimi vuodesta 1972 lähtien rukouksen apostolaatin ryhmä, jonka pohjalta perustettiin vuonna 1995 Jeesuksen pyhän sydämen maallikkoryhmä, joka nykyisin toimii Helsingissä, Tampereella ja Turussa.
Babruiskin rautatieasema

Babruiskin rautatieasema (, ) on tärkeä Valko-Venäjän rautateiden väli- ja risteysasema maan kahden suurimman kaupungin Minskin ja Homelin (Gomel) välisellä rautatiellä. Asema sijaitsee Babruiskin teollisuuskaupungissa Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan lounaisosissa. Kaupunki sai ensimmäiset asemarakennuksensa tsaari-Venäjän aikana vuonna 1873. Asema sijaitsee kantakaupungissa, noin kaksi kilometriä Bobrusikin nykykeskustan länsipuolella. 
Minskistä Žlobinin risteysaseman kautta Homeliin johtavan pääradan ohella kaupunkiin saapuu pistorata etelästä, Homelin alueen pohjoisosissa sijaitsevasta Aktsjabrskin kaupunkimaisesta taajamasta. Babruiskin aseman kautta kulkee paikallisjunia ainakin Asipovitšyn ja Žlobinin risteysasemien välillä.
Liityntäliikenne.
Aseman vieressä (200 m luoteeseen) on Babruiskin keskuslinja-autoasema.
Meredith Colket

Meredith Bright Colket (19. marraskuuta 1878 Philadelphia – 7. kesäkuuta 1947 Bryn Mawr, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, tennispelaaja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Penn Quakersia.
Colket opiskeli Pennsylvanian yliopistossa ja osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1900. Hän voitti tuolloin hopeaa seiväshypyssä tuloksellaan 325 cm. Asianajajana työskennellyt Colket tunnettiin myös tennispelaajana, sillä hän muun muassa oli toisena vuoden 1903 collegeiden tenniskilpailujen nelinpelissä. Hänen ennätyksensä seiväshypyssä oli 338, jonka hän hyppäsi vuonna 1900.
Colketin poika Meredith Colket jr. oli Yhdysvaltain sukututkimusseuran palkitsema tutkija.
Lähteet.
Jonathan Mensah

Jonathan Mensah (s. 13. heinäkuuta 1990 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen seuransa on Ranskan miesten jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla Ligue 1:ssä pelaava Evian Thonon Gaillard. Hän käyttää pelipaidassaan usein nimeä "Jonathan", jotta hänen ja John Mensahin välillä ei syntyisi sekaannusta.
Seurajoukkueura.
Mensah aloitti uransa kotimaassaan Ashanti Goldissa vuonna 2007. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi kuitenkin vasta seuraavana vuonna Free State Starsin joukkueessa Etelä-Afrikan korkeimmalla sarjatasolla. Tammikuussa 2010 Mensah siirtyi italialaiseen Udineseen, josta hänet lainattiin heti Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneeseen Granadaan. Siellä hän ehti tehdä yhden maalin 15 ottelussa ja kokea kaksi sarjanousua, kunnes matkusti Ranskaan nykyiseen seuraansa kesällä 2011.
Maajoukkueura.
Mensah edusti maataan alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2009. Siellä hän auttoi joukkueensa mestaruuteen, ja ansaitsi esityksellään paikan Ghanan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2010. Mensah pelasi kaksi lohko-ottelua sekä neljännesvälieräottelun Yhdysvaltoja vastaan topparipari John Mensahin vierellä puolustuksen keskellä.
Hän voitti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 2010.
N-etyylimaleimidi

N-etyylimaleimidi (C6H7NO2) on α,β-tyydyttymätön imidi. Sillä on käyttöä biokemiallisissa tutkimuksissa.
Käyttö.
N-etyylimaleimidi on Mihael-akseptori, eli se voi reagoida konjugaattiadditiolla eli Michael-additiolla. Se reagoi erityisesti kysteiiniaminohapon sivuketjun tioliryhmän kanssa muodostaen tioeetterisidoksen. Tämä sidos on kestävä, ja reaktio on siten käytännössä irreversiibeli. Reaktio suoritetaan tyypillisesti neutraaleissa olosuhteissa, koska yhdiste hydrolysoituu pH:n ollessa yli 8. N-etyylimaleimidia käytetään tutkiessa runsaasti tioliryhmiä sisältäviä proteiineja ja entsyymien inhibiittoreina entsyymitutkimuksissa.
Natalja Sokolova

Natalja Dmitrievna Sokolova (s. 6. lokakuuta 1949 Moskova) on Neuvostoliittoa edustanut entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hänen seuransa oli Moskovan Dynamo.
Sokolova oli mukana maansa pronssia voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa Rooman EM-kisoissa 1974. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Montréalissa 1976. Sokolova kilpaili tuolloin 400 metrillä, jolla hän pääsi välieriin saakka ja 4 × 400 metrillä, jolla hän voitti pronssia yhdessä Inta Kļimovičan, Ljudmila Aksenovan ja Nadežda Iljinan kanssa. Hän sai 400 metrin henkilökohtaiselta matkalta hopeaa vuoden 1977 universiadeista, joissa hän juoksi matkan 52,15 sekunnissa.
Sokolovan ennätys 400 metrillä oli 51,43 sekuntia, jonka hän juoksi vuonna 1976.
Lähteet.
Noppawan Lertcheewakarn

Noppawan Lertcheewakarn (, s. 18. marraskuuta 1991 Chiang Mai) on thaimaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut WTA-listan sijalla 149 syyskuussa 2011. Lertcheewakarn on voittanut urallaan kolme ITF-turnausta kaksinpelissä.
Junioriurallaan Lertcheewakarn voitti kaksinpelin Wimbledonissa 2009. Nelinpelissä hän voitti yhteensä kolme kertaa Grand Slam -mestaruuden. Hän oli myös juniorirankingin ykkössijalla.
Ammattilaisurallaan Lertcheewakarn on selviytynyt Grand Slam -turnauksissa kaksi kertaa pääsarjaan. Wimbledonissa 2010, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Andrea Hlaváčkoválle ja Yhdysvaltain avoimissa 2011, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Anastasija Jakimovalle.
Orest Kiprenski

Orest Adamovitš Kiprenski (; 24. maaliskuuta 1782 Niisnovan kartano – 17. lokakuuta 1836 Rooma) oli venäläinen taidemaalari ja graafikko.
Tuleva taiteilija oli tilanomistaja A.S. Djakonovin ja maaorjanaisen avioton lapsi. Hänet kastettiin Kapriossa, mistä hän sai sukunimen "Koporski". Myöhemmin nimi muutettiin "Kiprenskiksi". Äiti naitettiin Djakonovin maaorjalle Adam Schwalbelle, jonka luona Orest vietti varhaislapsuutensa.
Vuonna 1788 Kiprenski annettiin kasvatettavaksi Pietarin taideakatemiaan, jossa hän opiskeli Grigori Ugrjumovin, Dmitri Levitskin ja Gabriel François Doyenin johdolla. Vuoteen 1809 saakka Kiprenski oli taideakatemian stipendiaatti ja vuonna 1812 hänestä tuli akateemikko. Vuodesta 1816 lähtien hän matkusteli Saksassa, Sveitsissä ja varsinkin Italiassa, joka vaikutti voimakkaasti hänen tuotantoonsa. Kiprenski oli ensimmäinen Euroopassa menestystä saavuttanut venäläinen taidemaalari. Vuodesta 1823 lähtien hän asui Pietarissa. Vuonna 1828 hän palasi Italiaan. Siellä hän meni viimein naimisiin, mutta kuoli vilustuttuaan pian häiden jälkeen.
Kiprenski tunnetaan romantiikan ajan muotokuvamaalarina, jonka teokset varsinkin hänen uransa alkuvaiheessa kuvastavat herkästi kohteidensa yksilöllisyyttä ja sisäisiä tunteita. Myöhempiä teoksia on pidetty muodoltaan kuivina ja ulkoista kauneutta korostavina. Kehittymässä ollut realistinen kuvaustapa jäi Kiprenskille vieraaksi. Hänen ryhmäkuvansa ovat usein ulkokohtaisia ja ratkaisuiltaan keinotekoisia. Taiteilijan parhaana työnä pidetään hänen vuonna 1827 maalaamaansa Aleksandr Puškinin muotokuvaa.
Johannes Nordström

Johannes Nordström (s. 23. tammikuuta 1993 Örebro, Ruotsi) on suomalainen jalkapalloilija.
Nordström debytoi Veikkausliigassa vierasottelussa MYPAa vastaan 5. lokakuuta 2010 ja pelasi täydet minuutit laitapuolustajan tontilla. Hänestä tuli samalla 20. Veikkausliigassa esiintynyt ahvenanmaalaispelaaja. Marraskuussa 2010 hän teki seuran kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2013 Nordström teki sopimuksen Ruotsin jalkapallon 1. divisioonassa pelanneen Eskilstuna City FK:n kanssa.
Poikamaajoukkueissa Nordström on esiintynyt 54 kertaa. Hän on kymmenen eniten poikamaaotteluita pelanneiden pelaajien joukossa.
Leonhard Pohl

Leonhard ”Leo” Pohl (18. heinäkuuta 1929 Olsztyn – 23. huhtikuuta 2014 Pfungstadt) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 100 metrin juoksussa.
Pohl osallistui Melbournen kesäolympialaisiin 1956 kilpaillen 4 × 100 metrin viestijuoksussa voittaen pronssia ajalla 40,34 sekuntia. Itä- ja Länsi-Saksan yhdistyneeseen joukkueeseen kuului Knörzerin lisäksi Lothar Knörzer, Heinz Fütterer ja Manfred Germar.
Mette Bergmann

Mette Bergmann (s. 9. marraskuuta 1962 Kråkerøy) on entinen norjalainen kiekonheittäjä.
Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän voitti hopeaa. Samana vuonna hän voitti hopeaa GP-finaalista. Toukokuussa 1995 Florassa hän heitti oman ennätyksensä 69,68 metriä. Samana vuonna Göteborgin MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi. Atlantan kesäolympialaisissa 1996 hän sijoittui yhdeksänneksi.
Albert Champoudry

Albert Alphonse Champoudry (8. toukokuuta 1880 Pariisi – 23. kesäkuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän edusti seuratasolla SA Montrougea.
Champoudry osallistui olympialaisiin kerran Pariisissa 1900. Hän oli tuolloin mukana voittamassa hopeaa 5 000 metrin joukkuekilpailusta, vaikka oli kilpailussa vain keskeyttänyttä Stanley Rowleyta parempi.
Kōsuke Matsūra

Kōsuke Matsūra (, s. 4. syyskuuta 1979 Aichi, Japani) on japanilainen kilpa-autoilija, joka kilpailee tällä hetkellä Super GT-sarjassa.
Ura.
Matsūra aloitti autourheilu-uransa kartingissa vuonna 1997. Vuosina 1999 ja 2000 hän kilpaili uudessa japanilaisessa Formula Dream -sarjassa, voittaen jälkimmäisellä kaudella sarjan mestaruuden. Seuraavat kaksi vuotta Matsūra vietti Saksan F3-sarjassa. Ensimmäisellä kaudella Matsūra oli pisteissä kahdeksas, toisella kaudella irtosi jo sarjan kakkostila.
Hyvien saavutuksiensa myötä F3-autolla Matsūra sai tilaisuuden kokeilla BAR-tallin F1-autoa. Tallin moottorit toimitti Honda, jonka kuljettajaohjelmaan Matsūra kuului. Espanjassa Jerezin radalla järjestetyissä testeissä Matsūra jäi yli kaksi sekuntia BAR-tallin testikuskista Anthony Davidsonista. 
Seuraavaksi kaudeksi Matsūra siirtyi jälleen uuteen sarjaan, tällä kertaa vuorossa oli Formula Renault V6 Eurocup. Loppusijoituksissa Matsūra oli sarjan kolmas.
Kaudeksi 2004 Matsūra suuntasi Atlantin taakse kilpailemaan IndyCar-sarjaan. Hän kilpaili Fernández Racing -tallissa saavuttaen sarjan 14. sijan ja vuoden tulokkaan palkinnon. Legendaarisessa Indianapolis 500-kisassa Matsūra oli hienosti 11. ja sai kilpailun vuoden tulokkaan palkinnon. Kauden paras sijoitus oli neljäs sija Kentuckystä.
Matsūra jatkoi sarjassa myös seuraavina kolmena vuotena. Kausina 2005 ja 2006 hän jatkoi Fernández Racing -tallissa. 2005 Matsūran sijoitus sarjassa oli jälleen 14. Seuraavana vuonna hän pystyi parantamaan hieman sijoitustaan ja oli 13.
Kaudeksi 2006 Matsūraa huhuttiin uuden F1-tallin Super Agurin kuljettajaksi. Talli halusi kaksi japanilaista kuljettajaa, ja Matsūraa pidettiin varteenotettavana vaihtoehtona. Paikat veivät kuitenkin japanilaiset Takuma Satō ja Yūji Ide.
Kaudelle 2007 Matsūra vaihtoi tallia ja siirtyi Panther Racing -talliin. Sijoitus sarjassa oli 16.
Firestone Indy 400-kilpailussa Matsūra sivusi uransa parasta sijoitusta ja oli neljäs.
Kaudeksi 2008 Matsūra suuntasi takaisin Japaniin kilpailemaan Formula Nippon- ja Super GT-sarjoihin. Kausi oli kuitenkin pettymys, sillä hän onnistui saalistamaan vain 3,5 pistettä ja oli vasta sarjan 18. Tulokaskuskeistakin Matsūra keräsi vähiten pisteitä. 
Kaudesta 2009 lähtien Matsūra on kilpaillut vain Super GT:ssä. Kaudet 2008-2009 hän kilpaili GT500-luokassa ja vuodesta 2010 lähtien hän on kilpaillut GT300-luokassa.
Vuonna 2009 Matsūra teki kilpailun mittaisen paluun IndyCar-sarjaan, kun hän kilpaili Conquest Racing -tallin väreissä Indy Japan 300-kilpailussa Motegin radalla kotimaassaan Japanissa.
Isänmaan tähden

Isänmaan tähden on kirjailija Jalmari Finnen vuonna 1926 ilmestynyt isänmaallinen näytelmä. Hän tosin kirjoitti näytelmän jo 1920-luvun alkupuolella. Julkaisuaikaan Finne toimi Viipurin teatterin johtajana. 
"Isänmaan tähden" käsittelee vakoilua ja pohtii hyvän ja pahan teemoja, oikeudenmukaisuutta, kunniaa ja laillisuutta. Näytelmän päähenkilö on suoraselkäinen ja ehdottoman rehellinen majuri Urho Talola, ja tämän esikuvana toimi hänen hyvä ystävänsä, sen aikainen kapteeni (myöh. jalkaväenkenraali) Kustaa Tapola. Finne arvosti ystäväänsä suuresti ja piti häntä sitkeänä ja temperamenttisena ihmisenä. Näytelmän tuomarin henkilökuvan Finne puolestaan rakensi itseään koskevien pohdintojen mukaan.
Finne oli käsialatutkijana joutunut avustamaan useissa vakoilu- ja maanpetosasioissa. Postuumina julkaistussa elämäkerrassaan "Ihmeellinen seikkailu" hän kertoo näytelmän syntyneen ”sielullisen hädän pakosta”, sillä hänelle oli välttämätöntä purkaa katkeruutensa yhteiskunnallista välinpitämättömyyttä kohtaan vapautuakseen ahdistuksestaan.
Näytelmä esitettiin ainakin vuonna 1930 Tampereella ja Helsingissä Ruotsalaisessa teatterissa. Silloin sitä pidettiin jopa paljon ajankohtaisempana kuin alkuperäiseen ilmestymisaikaansa vuonna 1926, kuten käy ilmi Finnen Tapolalle vuonna 1933 lähettämästä kirjeestä.
Näytelmän loppukohtaus.
Elämäkerrassaan Finne mainitsee, että näytelmällä oli kiire valmistua, sillä näyttelijöiden osia valmisteltiin jo kirjoitusprosessin aikana. Hänen kertomansa mukaan loppukohtauksen kirjoituksen aikana Tapola oli paikan päällä. Tapola suuttui ja haukkui koko juonen, koska hän piti Finnen suunnittelemaa loppua epäsotilaallisena. Finne otti tilanteen huumorilla ja totesi, että koska näytelmän päähenkilötkin perustuivat heihin, voisi loppukohtaus yhtä hyvin olla sama kuin heidän juuri käymänsä keskustelu. Lopun dialogista tulikin lopulta naseva siksi, koska se oli käydyn keskustelun lyhennelmä. Samasta syystä myös majuri on kuvattu kohtauksessa olevan ehdottoman oikeassa.
Fulgencia Romay

Fulgencia Romay Martínez (s. 16. tammikuuta 1944 Luyanó) on kuubalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa.
Romay oli mukana maansa hopeaa voittaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Pan-Amerikan kisoissa 1963. Hän voitti samasta lajista olympiahopeaa Méxicon olympialaisissa 1968, joissa hän myös pääsi 100 metrillä välieriin jääden vain kolmen sekunnin sadasosan päähän finaalipaikasta ja osallistui 200 metrille, jolla hän putosi alkuerissä. Romay sai vuoden 1971 Pan-Amerikan kisoissa hopeaa sekä pikaviestistä että 200 metriltä, jolla hänen aikansa oli 23,70 sekuntia. Hän voitti seuraavan vuonna toisen olympiamitalinsa Münchenin kisoista, joissa hän juoksi maansa pronssia voittaneessa 4 × 100 metrin joukkueessa. Romay sai matkalta vielä yhden Pan-Amerikan kisojen hopeamitalin vuonna 1975, mutta Kuuban joukkue jäi alkueriin Montréalin olympialaisissa 1976.
Lähteet.
Helga Hoffmann

Helga Hoffmann (s. 24. syyskuuta 1937 Saarbrücken) on entinen saksalainen pituushyppääjä ja viisiottelija.
Hoffmann osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Melbournessa 1956. Silloin hän sijoittui pituushypyssä kymmenenneksi. Rooman olympialaisissa 1960 hän sijoittui pituushypyssä kuudenneksi. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Hoffmann voitti pronssia viisiottelussa. Tokion olympialaisissa 1964 hän sijoittui kuudenneksi viisiottelussa ja kahdeksanneksi pituushypyssä. Budapestin EM-kilpailuissa 1966 hän voitti pituushypystä pronssia.
Alvin Harrison

Alvin Harrison (s. 20. tammikuuta 1974 Orlando, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen pikajuoksija. Hän voitti hopeaa 400 metrin juoksussa Sydneyn olympialaisissa 2000. Miesten 4×400 metrin viestissä hän oli kultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa sekä 1996 Atlantassa että 2000 Sydneyssä, mutta Sydneyn kultamitali mitätöitiin joukkuetoveri Antonio Pettigrewin jäätyä kiinni doping-testissä . Alvin Harrison ei osallistunut vuoden 2004 olympialaisiin, koska oli itse kilpailukiellossa dopingrikkeen vuoksi. Harrison vaihtoi kansalaisuutensa Dominikaanisen tasavallan edustajaksi ennen vuoden 2009 MM-kisoja.
Hänen kaksoisveljensä Calvin Harrison on myös 400 metrin juoksija.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1993–1994

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1993-1994 pelattiin kahdeksan joukkueen runkosarja, josta 6 parasta jatkoi pudotuspeleihin muiden joutuessa karsintaan. 
Miesten SM-sarja.
Pudotuspelit.
Mestarit: Sami Harjula, Seppo Hoivala, Matti Juntura, Erkki Keränen, Vesa Mäntysalo, Ady Pralea, Kari Rissanen, Jari Salokangas, Tero Viitanen, Harri Vänni, Juha Ylitalo. Valmentaja: Timo Hoivala.
Liigakarsinta.
Pateri ja Metso-Kentis säilyttivät paikkansa. Kalevan Lentopallo ja Perttelin Peikot nousivat suoraan ja Salon Viesti karsintojen jälkeen. Pallavolo luopui sarjapaikastaan.
Gaston Ragueneau

Adolphe Gaston Ragueneau (10. lokakuuta 1881 Lyon – 14. heinäkuuta 1978 Draveil) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kestävyys- este- ja keskimatkojen juoksussa. Hän edusti seuratasolla SA Montrougea.
Ragueneau osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pariisissa 1900, jossa hän oli mukana maansa hopeaa saaneessa joukkueessa 5 000 metrin joukkuekilpailussa, jossa sen ainoa vastustaja oli Yhdistyneen kuningaskunnan ja Australian sekajoukkue. Hän tuli kyseisessä kilpailussa maaliin neljäntenä juoksijana. Ragueneau juoksi viiden mailin kilpailussa Ateenan välikisoissa 1906, mutta joutui keskeyttämään. Hän osallistui Lontoon olympialaisissa 1908 viiden mailin matkalle, 3 200 metrin estejuoksuun ja 1 500 metrille, mutta keskeytti kaikissa kilpailuissa.
Ragueneaun ennätys 1 500 metrillä oli 4.10,0, jonka hän juoksi vuonna 1904.
Lähteet.
Kutina (kaupunki)

Kutina on kaupunki Keski-Kroatiassa, Sisak-Moslavinan piirikunnassa. Kaupungin asukasluku on 22 760 (2011). Kutinan linna on ensimmäisen kerran mainittu historiallisissa asiakirjoissa vuodelta 1256, mutta siitä on jäljellä enää raunioita ja vähän muuria.
Alueella on öljy- ja elektroniikkateollisuutta, ja kaupungissa toimii myös paikallislehti ja paikallisradio. Kirjailija Dubravka Ugrešić ja jalkapalloilija Igor Tomašić ovat syntyisin Kutinasta.
Vera Popkova

Vera Ivanovna Popkova (; 2. huhtikuuta 1943 Tšeljabinsk – 2. lokakuuta 2011) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Burevestnik Tšeljabinskiä.
Popkova voitti EM-kisoissa 1966 pronssia sekä 4 × 100 metrin viestistä että 200 metriltä. Hän oli mukana maansa pronssia voittaneessa pikaviestijoukkueessa myös Méxicon olympialaisissa 1968, joissa hän pääsi lisäksi 200 metrillä välieriin asti. Popkova voitti Helsingin EM-kisoissa 1971 pronssia 4 × 400 metriltä.
Popkova lopetti urheilu-uransa vuonna 1973 ja työskenteli sen jälkeen insinöörinä Lvovissa. Hän kuoli vuonna 2011 pitkän sairauden jälkeen.
Ennätykset.
"Lähde: Sports-Reference"
Ernst Schultz

Ernst Ludwig Emanuel Schultz (15. kesäkuuta 1879 Horsens – 20. kesäkuuta 1906 Roskilde Fjord) oli tanskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Københavns IF:ää.
Schultz osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1900. Hän voitti tuolloin 400 metrillä pronssia hävittyään 25 jaardilla voittaja Maxey Longille, joka juoksi ajan 49,4 sekuntia. Schultz voitti maansa mestaruuskilpailuissa yhden kultaisen, yhden hopeisen ja kaksi pronssista mitalia vuosina 1898–1902. Hänen ennätyksensä 400 metrin matkalla oli 51,5 sekuntia vuodelta 1900.
Lähteet.
Jarkko Nikara

Jarkko Nikara (s. 28. huhtikuuta 1986 Saarijärvi) on suomalainen ralliautoilija.
Ura.
Nikara aloitti uransa 16-vuotiaana National Autocross-kilpailuissa. Vuonna 2003 hän osallistui Suomen rallisprint-kilpailuihin voittaen Juniorien mestaruuden. Vuonna 2006 Nikara voitti Suomen Junior-rallisarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna hän oli toinen kansallisessa N-ryhmän mestaruussarjassa. Vuonna 2009 Nikara ajoi kuusi kilpailua rallin MM-sarjassa, mukaan lukien Suomen Neste Oil Rallissa osana Pirelli Star Driver kilpailua. Hän ei saavuttanut pisteitä. Vuonna 2010 Nikara kilpaili Britannian rallisarjassa Renault Twingolla. Vuonna 2012 Jarkko sijoittui viidenneksi Katalonian rallissa saavuttaen uransa ensimmäiset WRC-pisteet. Hän ajoi kilpailussa Minin autolla.
Kaudella 2017 Nikara on ajanut Tommi Mäkinen Racing Oy:n palkollisena Rallin SM-sarjaa tehtävänään koulia japanilaisesta kartanlukijaa Adachi Sayakasta MM-tasolle. Mäkisen operoiman Toyota Gazoo Racingin takana oleva Toyota Motor Company haluaa jossain vaiheessa japanilaisen autokunnan MM-sarjaan.
Nenad Stekić

Nenad Stekić (, 7. maaliskuuta 1951 Belgrad – 18. heinäkuuta 2021 Belgrad) oli Jugoslaviaa edustanut pituushyppääjä.
Stekić sijoittui kolmanneksi junioreiden EM-kilpailuissa 1970 tuulituloksella 751 cm. Hän sai hopeaa Rooman EM-kilpailuissa 1974 hypättyään 805. Montrealin olympialaisissa 1976 hän oli kuudes. Prahan EM-kilpailuissa 1978 hän saavutti jälleen hopeaa tuloksella 812. Vuonna 1980 hän oli toinen Sindelfingenin EM-hallikilpailuissa hypättyään 791, mutta karsiutui loppukilpailusta Moskovan olympialaisissa. Hän sijoittui viidenneksi Ateenan EM-kilpailuissa 1982 ja Helsingin MM-kisoissa 1983. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän karsiutui loppukilpailusta.
Stekić sai universiadeissa kultaa 1977 ja hopeaa 1975. Hän voitti pituushypyn Välimeren kisoissa 1975 ja 1979 sekä Balkanin kisoissa 1973, 1974, 1976, 1978, 1979 ja 1980. Jugoslavian-mestaruuden hän voitti 1972, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1983 ja 1985.
Stekić hyppäsi Euroopan ennätyksen 845 cm Montrealissa 25. heinäkuuta 1975. Se kesti maanosan ennätyksenä vuoteen 1980 saakka.
Ingrid Lotz

Ingrid Lotz (o.s. Eichmann; s. 11. maaliskuuta 1934 Malliß) on saksalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kiekonheitossa. Hän edusti Saksan demokraattista tasavaltaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigia.
Lotz osallistui olympialaisiin kerran, Tokiossa 1964. Hän voitti tuolloin hopeaa tuloksellaan 57,21 metriä, joka oli vielä heiton jälkeen silloinen olympiaennätys ja myös jäi hänen henkilökohtaiseksi ennätyksekseen. Lotz voitti maansa mestaruuden kolmesti peräkkäin vuosina 1962–1964.
Ingrid on naimisissa moukarinheittäjä Martin Lotzin kanssa.
Lähteet.
Japanilaiset lähetystöt keisarillisessa Kiinassa

Japanilaiset lähetystöt keisarillisessa Kiinassa olivat satunnaisesti toimineita diplomaattisia lähetystöjä, jotka toimivat Kiinan hovissa. Kaikki erot Japanin hovin tai shognunaattien lähettiläiden välillä poistettiin lähettiläiden saapuessa Kiinan pääkaupunkiin.
Säilyneiden dokumenttien perusteella on olemassa tietoja vuosien 600 ja 894 välillä toimineista lähetystöistä. Lähetystöihin kuului aristokraattisten sukujen "kugejen" jäseniä ja buddhalaisia pappeja. Lähetystöt johtivat kiinalaisen kulttuurin kulkeutumiseen Japaniin ja edistivät tieteiden kehittymistä. Lähetystöt johtivat useiden buddhalaisuuden koulukuntien, mukaan lukien Zen, syntymiseen.
Kiinalaisen näkemyksen mukaan Kiina on maailman keskipiste ja tämän mukaan Chang'anissa Kiinan hovi piti japanilaisia lähetystöjä Kiinan alamaisina, mutta siitä olivatko japanilaiset samaa mieltä asiasta, ei ole näyttöä.
Kiina näyttää olleen ensimmäinen, joka halusi rakentaa yhteistyötä maiden välille. Sui-dynaistian keisari Yangdi lähetti vuonna 605 Japanin hoviin viestin, johon Shōtoku Taishi vastasi lähettämällä Ono no Imokon johdolla lähetystön Kiinaan.
Sui-dynastian aikaisiin Lähetystöihin kuului buddhalaisuuden opiskelijoita. Tang-dynastian aikaisista lähetystöistä on säilynyt ehkä parhaiten tietoja. Näitä oli yhteensä 13 ja ne päättyivät vuonna 894, jolloin keisari Uda peruutti suunnitteilla olleen lähetystömatkan saatuaan tietoja Kiinassa vallinneista levottomuuksista.
Émile Torchebœuf

Émile Torcheboeuf (17. kesäkuuta 1876 - ?) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili vauhdittomassa pituushypyssä, kuulantyönnössä ja seiväshypyssä. Hän edusti seuratasolla pariisilaista Racing Club de Francea.
Torcheboeuf osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1900. Hän voitti tuolloin vauhdittomasta pituushypystä pronssia tuloksellaan 303 cm, jolla hän voitti neljänneksi sijoittuneen Yhdysvaltain Lewis Sheldonin yhdellä sentillä.
Torcheboeuf voitti maansa mestaruuden kuulantyönnössä vuosina 1896 ja 1900, jonka lisäksi hän oli Ranskan-mestaruuskilpailujen pronssimitalisti seiväshypyssä vuonna 1896.
Timi Lahti

Timi Lahti (s. 28. kesäkuuta 1990 Jyväskylä) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka edusti viimeisinä pelivuosinaan Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Lahti on Jyväskylän Jalkapalloklubin kasvatti. Hän siirtyi seurasta myöhemmin Valkeakosken Hakaan. Lahti siirtyi tämän jälkeen Padovaan, jossa hän pelasi kolme vuotta. Elokuussa 2010 hän palasi Hakaan, jossa hän oli loppukaudella joukkueensa avainpelaajia. Joulukuussa 2010 Lahti siirtyi Veikkausliigakauden päätyttyä lopputalveksi Italian Serie D:hen AC Bellunon riveihin. Elokuussa 2011 hän siirtyi Hakasta loppukauden kattavalla lainasopimuksella Helsingin Jalkapalloklubiin, jolla on myös kauden päätyttyä osto-optio Lahteen. Lahti debytoi HJK:n puolustuksessa 18. elokuuta Eurooppa-liigan karsintaottelussa saksalaista Schalkea vastaan, jonka HJK voitti sensaatiomaisesti 2–0.
Lahti on pelannut useissa Suomen nuorisomaajoukkueissa, viimeisenä alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
Antti Mäkijärvi

Antti Mäkijärvi (s. 8. joulukuuta 1993 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Mäkijärvi on FC Hongan kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa seuran edustusjoukkueessa 15. toukokuuta 2011 ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Mäkijärvi siirtyi VfB Oldenburgiin Tampereen Ilveksestä elokuussa 2015.
Brunhilde Hendrix

Brunhilde Hendrix (2. elokuuta 1938 Langenzenn – 28. marraskuuta 1995 Ansbach) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla 1. FC Nürnbergiä.
Hendrix voitti maansa mestaruuden 100 metrillä vuonna 1957 ja 200 metrillä vuonna 1960. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Roomassa 1960, jolloin hän kilpaili 100 metrillä ja 4 × 100 metrin viestissä. Hendrix pääsi 100 metrin henkilökohtaisella matkalla välieriin saakka ja oli voittamassa hopeaa maansa pikaviestijoukkueessa. Hänen ennätyksensä 100 metrillä oli 11,6 sekuntia, jonka hän juoksi vuonna 1960.
Sekä Brunhilden isä Fritz että äiti Marie olivat olympiatason yleisurheilijoita.
Lähteet.
Truron tuomiokirkko

Truron tuomiokirkko eli The Cathedral of the Blessed Virgin Mary, Truro on anglikaaninen katedraali Trurossa Cornwallin kreivikunnassa Englannissa. Se on yksi Ison-Britannian kolmesta kolmitornisesta katedraalista. Muita ovat Lichfieldin tuomiokirkko ja St Mary's Cathedral Edinburghissa. Kirkko edustaa uusgoottilaista rakennustyyliä.
Ennen kuin kirkon rakennustyöt voitiin aloittaa vuonna 1880, jouduttiin tontin pohjoislaidalta lunastamaan ja purkamaan useita rakennuksia. Arkkitehti John Loughborough Pearson kuoli äkillisesti vuonna 1897, mutta hänen poikansa Frank jatkoi työtä. Kirkko vihittiin lopulta käyttöön vuonna 1910 kahden länsitornin valmistuttua viimeisinä.
Niko Liukkonen

Niko Markus Liukkonen (s. 30. maaliskuuta 1977) on lahtelainen säveltäjä, sanoittaja, kitaristi ja laulaja.
Vuodesta 1991 Liukkonen on toiminut Rattle Boys (vuodesta 1997 eteenpäin Rattle) -yhtyeen laulaja-kitaristina. Rattlen kanssa Liukkonen on levyttänyt omakustanteena kaksi singleä, yhden EP:n, kaksi studioalbumia ja kaksi livealbumia sekä Low Frequency Records -levy-yhtiön kustantamana yhden singlen ja yhden albumin.
Liukkonen on levyttänyt myös kaksi livealbumia The Beetles -yhtyeen kanssa. Näiden lisäksi hänen levytyksiinsä kuuluu kaksi Rodeo Drive -albumia, Lipa Rockin "Tilaisuus tekee varkaan" -albumi, Lipa Liukkonen "Syksy tulee -"albumi, Lipa Liukkonen "Keräilyerä" -albumi, Lipa Liukkonen -"Täällä ollaan" -albumi, sekä MediHevi EP.
Jon Flanagan

Jonathon Patrick "Jon" Flanagan (s. 1. tammikuuta 1993 Liverpool, Englanti) on irlantilaiset juuret omaava englantilainen jalkapalloilija, joka edusti pitkään Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia. Vuodesta 2018 hän on edustanut skotlantilaisseura Rangersia. Flanagan pelaa yleensä oikean laitapuolustajan paikkaa mutta kykenee myös pelaamaan vasemmalla laidalla.
Ura.
Liverpoolin oma kasvatti Flanagan teki ensiesiintymisensä Valioliigassa 11. huhtikuuta 2011 ottelussa Manchester Cityä vastaan. Kauden loppua kohden Flanagan vakiinnutti ennakkoluulottomien otteidensa myötä paikkansa joukkueen kokoonpanossa. Kesällä 2018 hän siirtyi skotlantilaisseura Rangersiin.
VEF I-16

VEF I-16 oli latvialaisen VEF-tehtaan valmistama hävittäjän prototyyppi. Sen suunnitteli Kārlis Irbītis ja prototyyppi rakennettiin vuonna 1939, mutta sen kehitystyö keskeytyi Neuvostoliiton miehittäessä Latvian vuonna 1939. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesällä 1941 prototyyppi jäi saksalaisille, ja Luftwaffe koelensi AW 10 -tunnuksen saanutta konetta.
I-16 alatasoinen, ja moottorina oli ahdettu tšekkiläinen 540 hevosvoiman V12-moottori. Moottorin kanssa käytettiin kaksilapaista potkuria. I-16 oli umpiohjaamoinen ja sen aseistuksena oli kaksi Browning-konekivääriä. Koneessa oli kiinteä laskuteline sisäänvedettävän sijasta.
Snežana Pajkić

Snežana Pajkić (, s. 23. syyskuuta 1970 Cuprija) on Jugoslaviaa edustanut keskimatkojen juoksija.
Pajkić sai Ateenan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1986 pronssia 1 500 metrillä ajalla 4.16,03. Lisäksi hän oli seitsemäs 800 metrin juoksussa. Hän voitti saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden 1 500 metrillä Birminghamissa 1987 ajalla 4.16,09 ja oli toinen Välimeren kisojen 800 metrillä Latakiassa 1987. Sudburyn alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1988 hän saavutti hopeaa 1 500 metrillä ajalla 4.16,19 ja oli kuudes 800 metrillä. Hän voitti saman ikäluokan Euroopan-mestaruuden 1 500 metrillä Varaždinissa 1989 ajalla 4.13,34.
Pajkić voitti Splitin EM-kilpailuissa 1990 kultaa 1 500 metrillä ennätyksellään 4.08,12. Tokion MM-kilpailuissa 1991 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä. Hän voitti Jugoslavian-mestaruuden 800 metrillä 1991 ja 1992, 1 500 metrillä 1986, 1987, 1988, 1990 ja 1991 sekä 3 000 metrillä 1986, 1987 ja 1990.
Songs from the Crystal Cave

Songs from the Crystal Cave on ensisijaisesti näyttelijänä tunnetun Steven Seagalin vuonna 2005 ilmestynyt esikoisalbumi. Seagal itse laulaa ja soittaa kitaraa levyllä. Levy yhdistelee kantria, maailmanmusiikkia, poppia ja rockia. Monet lauluista heijastavat Seagalin henkistä ja buddhalaista taustaa.
Levyllä esiintyvät myös muusikot Stevie Wonder ja Lady Saw.
Seagal on joskus tuottanut soundtrackeja elokuviinsa. Muun muassa kappale ”Girl It’s Alright”, esiintyy elokuvassa "Into the Sun".
Mingrelit

Mingrelit (omakielinen nimitys მარგალი, "margali") ovat mingrelin kieltä puhuva etninen ryhmä Georgian historiallisessa Mingrelian maakunnassa ja sen lähialueilla Abhasiassa. Kulttuuriltaan he ovat lähellä georgialaisia.
Mingrelien lähimpiä kielisukulaisia ovat Turkin koillisosassa Mustanmeren rannikolla elävät lazit. Kirjakielenään mingrelit ovat vanhastaan käyttäneet georgiaa. Abhasiassa he varsinkin neuvostoajan lopulla osasivat usein paremmin venäjää. 1800-luvun lopussa ja 1930-luvun alussa mingrelin kieltä yritettiin käyttää myös kirjallisesti. Vuosituhannen vaihteessa kiinnostus sitä kohtaan on jälleen lisääntynyt.
1930-luvulle saakka mingrelejä pidettiin erillisenä kansallisuutena. Vuoden 1926 väestönlaskennassa rekisteröitiin 243 000 mingreliä ja 285 000 äidinkielistä mingrelin puhujaa. Myöhemmin mingrelit on katsottu georgialaisiin kuuluvaksi kansatieteelliseksi ryhmäksi. Nykyisin heitä arvioidaan olevan noin puoli miljoonaa henkeä.
Mingrelien identiteetti on ollut kiistelty ja poliittisesti tulenarka kysymys. 1950-luvun alussa he joutuivat Stalinin puhdistusten kohteeksi. Mingrelisyntyisen Zviad Gamsakhurdian syrjäyttäminen vuonna 1992 johti kapinaan hänen tukialueenaan pidetyssä maakunnassa. Mingrelit joutuivat kärsimään myös Abhasian ja Georgian välisen sodan aikana 1990-luvun alussa, jolloin arviolta 250 000 henkeä pakeni Georgiaan. Myöhemmin eri arvioiden mukaan 45 000–70 000 mingreliä on päässyt palaamaan Abhasian Galin piiriin.
Anya Rozova

Anya Rozova (, s. 3. tammikuuta 1989), myös Anya Kop, on yhdysvaltalainen malli. Hän tuli toiseksi "Huippumalli haussa" -televisiosarjan 10. tuotantokaudella.
Rozova syntyi Venäjällä, mutta hänet adoptoitiin neljävuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän kasvoi Havaijilla. Esiinnyttyään "Huippumalli haussa" -sarjassa vielä nimellä Anya Kop, hän vaihtoi sukunimensä alkuperäiseen venäläiseen nimeensä.
Journey Without Maps

Journey Without Maps on englantilaisen kirjailijan Graham Greenen kirjoittama ja vuonna 1936 ilmestynyt matkakirja noin 560-kilometrisestä ja neljä viikkoa kestäneestä matkasta Liberian sisäosien halki. Matka tapahtui vuonna 1935 ja oli Greenen ensimmäinen Euroopan ulkopuolelle tekemä matka. Liberian sisäosia ei tuolloin ollut vielä karttoihin merkitty (Yhdysvaltain hallitus julkaisi sen sijaan kartan, jossa sisäosia edusti iso, valkoinen läiskä, johon oli kirjoitettu sana "kannibaalit"), joten Greene käytti matkan aikana paikallisia oppaita ja matkatavaroiden kantajia.
Greenen matka alkoi Liberian pohjoisimmasta kohdasta läheltä Sierra Leonessa sijaitsevaa Kailahunin kaupunkia. Sieltä hän matkusti kohti kaakkoa viidakon ylänkömaiden läpi. Hän kulki osan Ranskan Guineasta poikki ennen kuin kääntyi lounaseen ja saapui Grand Bassan läänin rannikolle. Sieltä hän matkusti pääkaupunkiin Monroviaan.
Matkan varrella Greene tapasi muita valkoisia, muun muassa amerikkalaisia ja englantilaisia lähetyssaarnaajia, saksalaisen seikkailijan, kullanetsijöitä ja rantaryöväreitä. Niistä kylistä, joiden läpi Greene matkusti, useimpien asukkaat olivat nähneet valkoihoisia matkustajia ennenkin, mutta monille siitä oli kulunut jo vuosia ja nuoremmille asukkaille kokemus oli uusi. Greene kirjoitti maan surkeasta kansanterveydestä; koko maasta löytyi vain kourallinen lääkäreitä ja tavallista liberialaista vaivasi pitkä luettelo tauteja (erityisesti sukupuolitaudit ja malaria vaikuttivat maanlaajuisilta, ja niiden rinnalla näkyi myös hyönteisten aiheuttamia avohaavoja sekä välillä spitaalia). Greene joi koko matkan aikana kokonaisia korillisia viskiä. Hän sairastui matkan puolivälissä, ja yöpyessään Zigi's Townissa matkan loppupuolella hän oli vähällä kuolla. Tuolloin Greene totesi, että hän oli "intohimoisen kiinnostunut elämisestä", mikä "vaikutti sinä yönä tärkeältä havainnolta". Greene matkusti yhdessä serkkunsa Barbara Greenen kanssa.
Greenen matkan toteutti vuonna 2009 uudelleen englantilainen toimittaja Tim Butcher. Hän oli työskennellyt Daily Telegraphin Afrikan kirjeenvaihtajana ja kirjoittanut Kongon demokraattista tasavaltaa käsittelevän kirjan "Blood River: A Journey to Africa's Broken Heart" (2007). Hän matkusti Liberiaan ja seurasi Greenen jalanjäljissään. Butcherin seuraava kirja perustuu tähän matkaan.
Žlobinin rautatieasema

Žlobinin rautatieasema (, ) on tärkeä Valko-Venäjän rautateiden väli- ja risteysasema maan kahden suurimman kaupungin Minskin ja Homelin (Gomel) välisellä rautatiellä. Myös Valko-Venäjän itäinen päärata, joka saapuu pohjoisesta Oršan ja Mahiljoun suunnalta, kulkee tämän Žlobinin kaupungin aseman kautta; rata jatkaa koilliseen Homelia kohti ja toinen haara etelään Kalinkavitšyn ja Mazyrin suuntaan. 
Žlobinin asema sijaitsee käytännössä kaupungin keskustassa, vain 200 metriä Žlobinin keskusaukion eteläpuolella. 
Žlobinin aseman kautta kulkee paikallisjunia ainakin Asipovitšyn risteysasemalle ja takaisin.
Toiset

Toiset () on China Miévillen vuonna 2009 ilmestynyt fantasia- ja rikosromaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2011 Kariston kustantamana. Suomentaja on J. Pekka Mäkelä. Kirja on poliisiromaani, jossa on spekulatiivisen fiktion lajityypin piirteitä. Teosta voi luonnehtia näiltä osin maagiseksi realismiksi tai tieteiskirjallisuudeksi. Tapahtumat sijoittuvat kahteen kaupunkiin, jotka sijaitsevat yhteisessä tilassa mutta ovat erossa pidettyjä. Romaani kommentoi arkitodellisuuden kieltämistä ja erilaisia poliittisia ongelmia.
Vastaanotto.
Sfreviews.net-sivuston Thomas M. Wagnerin mukaan kirja on hyvin toimivaa viihdettä yhteiskuntapoliittisine kommentteineen. Kriitikko Adam Robertsin mukaan kirjan fantasia toimii, mutta rikostarina on tuttu. "Telegraphin" Robert Hanksin mukaan teos on kiintoisa, mutta kuvaus jää hieman epämääräiseksi ja juonenkulku pakotetuksi. Zone-sf.comin Jonathan McCalmontin mukaan Miévillen teemat ovat kiintoisia, mutta kirjailija ei onnistu viemään niiden käsittelyä aivan loppuun asti. Kirja kompastuu latteaan juoneen ja ohueen henkilökuvaukseen. 
"Portti"-lehden Timo Pietilän mukaan kirjan perusajatus on kiehtova, joskaan ei erityisen looginen. "Tähtivaeltaja"-lehden Toni Jerrmanin mukaan vertauskuvallinen teos ammentaa kvanttimekaniikasta, niin kissaparadoksista kuin kietoutumisen käsitteestäkin. Teos oli Tähtivaeltaja- ja Tähtifantasia-palkintojen ehdokkaana 2012.
Kirja on voittanut useita palkintoja: BSFA, Red Tentacle, Arthur C. Clarke -palkinto, Hugo-palkinto, Locus-palkinto, World Fantasy Award
Murder

Murder on Anurag Basun ohjaama intialainen eroottinen jännityselokuva vuodelta 2004. Se perustuu vuoden 2002 yhdysvaltalaiseen elokuvaan "Kohtalokas syrjähyppy". Samasta elokuvasta on tehty myös kaksi muuta Bollywood-versiota, "Hawas" ja "Tezaab – The Acid of Love". "Murder" oli suuri menestys Intiassa. 
Soundtrack.
Elokuvan musiikin on säveltänyt Anu Malik. Sanoittajina toimivat Sayeed Quadri ja Rahat Indori.
Jatko-osa.
"Murder 2" ilmestyi 8. heinäkuuta 2011 ja on ollut myös suuri menestys. Molempien elokuvien suosion vuoksi tekeillä on kolmas osa elokuvasarjaan.
Johnny Grande

John A. Grande (14. tammikuuta 1930 – 3. kesäkuuta 2006) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka toimi Bill Haleyn taustayhtye "Bill Haley &amp; His Cometsin" pianistina ja harmonikansoittajana vuodesta 1949 vuoteen 1963.
Grande kuoli vuonna 2006 Houstonissa syöpään liittyvien komplikaatioiden johdosta.
USS Hyman G. Rickover

USS Hyman G. Rickover (runkonumero SSN-709) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene. Se on nimetty amiraali Hyman G. Rickoverin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin 10. joulukuuta 1973 General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1981. Se laskettiin vesille 27. elokuuta 1983 kumminaan amiraali Rickoverin puoliso Eleonore Ann Bednowicz Rickover ja liitettiin laivastoon 21. heinäkuuta 1984 ensimmäisenä päällikkönään Fredrik Spruitenburg.
Palvelus.
Koeajojen päätyttyä alus oli 6.–20. elokuuta 1984 asejärjestelmien kohdistuskokeissa, jolloin se vieraili Roosevelt Roadsissa Puerto Ricossa 10.–15. elokuuta ja Fredristed St. Croixissa Neitsytsaarilla 17.–20. elokuuta. Seuraavaksi alus läpäisi Mk48 torpedoammunnat 30. lokakuuta – 2. marraskuuta, mikä jatkui vierailulla Port Canaveralissa Floridassa 3.–7. marraskuuta. Vuoden lopun alus vietti New Londonin sukellusvenetukikohdassa.
Alus poistettiin palveluksesta 14. joulukuuta 2006.