tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Vesta (1910)

HMS Vesta (runkonumerot 54 ja V54) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1910 ja liitettiin laivastoon 1911.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1928 yhteysveneeksi runkonumerolla V54, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 30. joulukuuta 1941 ja myytiin 1947 romutettavaksi.
HMS Komet (1896)

HMS Komet (runkonumero vuodesta 1916 alkaen V20) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Saksasta Elbingistä F. Schichau GmbH:n telakalta. Alus laskettiin vesille 4. kesäkuuta 1896 ja se liitettiin laivastoon 12. elokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1916 yhteysveneeksi runkonumerolla V20, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Lisäksi sen muu aseistus vähennettiin kahteen 37 millimetrin tykkiin. Alus makasi ankkurissa vuodesta 1922 ja se poistettiin palveluksesta 15. tammikuuta 1926.
HMS Blixt (1898)

HMS Blixt (runkonumero vuodesta 1921 alkaen V27) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1898 ja se liitettiin laivastoon joulukuussa.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V27, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Se palveli pääosan toista maailmansotaa Malmöhön sijoitetussa laivasto-osastossa ja sotatoimien päätyttyä alus sijoitettiin merisotakouluun koululaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947.
Sven van Beek

Sven van Beek (s. 28. heinäkuuta 1994 Gouda) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden pääsarjassa pelaavaa Heerenveeniä. Aiemmin hän edusti pitkään Feyenoordia ja puoli vuotta lainasopimuksella Willem II:ta. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Van Beek teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 18. elokuuta 2013, kun Feyenoord hävisi Ajaxille vieraissa 1–2. Hän pelasi kaudella 2013–2014 yhteensä kymmenen sarjaottelua. Kaudella 2014–2015 van Beek edusti Feyenoordia 31 sarja- ja kahdessa pudotuspeliottelussa.
HMS Meteor (1898)

HMS Meteor (runkonumero vuodesta 1921 alkaen V28) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 28. syyskuuta 1898 ja se liitettiin laivastoon joulukuussa 1899.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V28, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Se palveli pääosan toista maailmansotaa Malmöhön sijoitetussa laivasto-osastossa. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947.
HMS Orion (1903)

HMS Orion (runkonumero vuodesta 1921 alkaen V35) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:lta. Alus laskettiin vesille 5. syyskuuta 1903 ja liitettiin laivastoon 8. marraskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V35, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Se oli pääosan toista maailmansotaa Malmöhön sijoitetussa laivasto-osastossa ja sen päätyttyä merisotakoulussa koululaivana. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947.
Tipotien sosiaali- ja terveysasema

Tipotien sosiaali- ja terveysasema on Tampereen Amurin kaupunginosaan vuonna 2013 avattu monien kaupungin (vuodesta 2023 Pirkanmaan hyvinvointialueen) palvelujen keskus. Asemalla toimii useita sosiaali- ja terveyspalveluja: muun muassa terveysasema ja hammashoitola, mielenterveyspalveluja, fysio- ja toimintaterapiapalveluja, lapsiperheiden sosiaaliasema, äitiys- ja lastenneuvola sekä lasten, nuorten ja perheiden yksikkö. Rakennuksen viidennessä kerroksessa on ravintola Vaski. Sitä kutsutaan joskus virheellisesti Pyynikin sosiaali- ja terveysasemaksi.
Sosiaali- ja terveysaseman suunnittelusta järjestetyn arkkitehtuurikilpailun voitti turkulainen Sigge Arkkitehdit Oy. Talo on rakennettu jyrkkään Pyynikinharjun rinteeseen niin, että sisäänkäynnit ovat toisen kerroksen ja viidennen kerroksen tasalla. Rakennuksen julkisivu on lasia ja kuparia, katossa on kuparia. Tipotien sosiaali- ja terveysasema sai Tampereen kaupungin Hyvän rakentamisen tunnustuspalkinnon. Rakennus maksoi noin 33 miljoonaa euroa. Rahoitusmallina on leasing.
Augustuksen temppeli

Augustuksen temppeli latinaksi "templum Divi Augusti" oli ensimmäisen kuolemansa jälkeen jumalaksi korotetun keisarin, Augustuksen temppeli Roomassa. Se sijaitsi Basilica Julian takana, paikalla jossa oli ollut tulevan keisarin kotitalo hänen nuoruusvuosinaan. Temppelin tarkkaa sijaintia eikä sen kokoa tunneta. 
Temppelin likimääräinen ulkonäkö tunnetaan roomalaisista rahoista. Se oli rakennettu joonilaiseen tyyliin. Rakennuttajaa ei varmuudella tiedetä, sen oletetaan olleen joko keisari Tiberius tai Augustuksen lesken Livian. Temppelin avajaisjuhlallisuudet pidettiin vuonna 37 keisari Caligulan johdolla. Temppeliä korjattiin vuosina 89 ja 90 sen kärsittyä vaurioita tulipalossa. Uudelleen sitä korjattiin vuonna 150.
Viimeinen tunnettu maininta temppelistä on asiakirjassa vuodelta 248. Sen jälkeen se lienee vähitellen raunioitunut ja sen kivet otettu materiaaliksi uusiin rakennuksiin. Paikalla, jossa temppeli on sijainnut ei ole tehty kaivauksia, joten tietoa mahdollisista jäännöksistä ei ole.
HMS Stjerna

HMS Stjerna (runkonumero vuodesta 1921 alkaen V29) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1899 ja se liitettiin laivastoon 8. elokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V29, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1937.
HMS Sirius (1903)

HMS Sirius (runkonumero vuodesta 1921 alkaen V36) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:lta. Alus laskettiin vesille 12. syyskuuta 1903 ja liitettiin laivastoon 18. marraskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V36, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 24. heinäkuuta 1942.
HMS Kapella

HMS Kapella (runkonumero vuodesta 1921 alkaen V37) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Bergsunds Mekaniska Verkstads AB:lta. Alus laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1904 ja liitettiin laivastoon 19. toukokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V37, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1937 ja se upotettiin maalilaivana.
HMS Orkan

HMS Orkan (runkonumero vuodesta 1921 alkaen V30) oli Ruotsin laivaston Komet-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1900 ja liitettiin laivastoon 11. elokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1921 yhteysveneeksi runkonumerolla V30, jolloin sen torpedoaseistus korvattiin miinanraivauskalustolla. Toisessa maailmansodassa alus oli Malmöhön sijoitetussa laivasto-osastossa. Alus poistettiin palveluksesta 13. kesäkuuta 1947.
Marina Kaye

Marina Kaye, oikealta nimeltään Marina Dalmas (s. 9. helmikuuta 1998 Marseille), on ranskalainen poplaulaja.
Dalmas voitti "La France a un incroyable Talent" -kykykilpailun myötä 100 000 euroa vuonna 2011. Vuonna 2014 hän teki levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa. Toukokuussa 2014 julkaistiin hänen ensimmäinen EP:nsä "Homeless". Toukokuussa 2015 julkaistiin hänen esikoisstudioalbuminsa "Fearless". Albumi debytoi Ranskan albumilistalla kolmantena.
Monterotondo

Monterotondo on kunta Italiassa Latiumin alueella olevassa Rooman metropolikaupungissa. Se sijaitsee noin 23 kilometriä Rooman koillispuolella olevalla kukkulalla, josta on näkymä Tiberjoen laaksoon.
Mentana

Mentana on kunta Italiassa Latiumin alueella olevassa Rooman metropolikaupungissa. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Roomasta koilliseen. 
Historiaa.
Antiikin aikaan se tunnettiin nimellä Nomentum. 
3. marraskuuta 1867 Mentanassa käytiin Mentanan taistelu, jossa Garibaldin johtamat joukot ottivat yhteen Kirkkovaltion ja Ranskan joukkoja vastaan. Garibaldin joukot hävisivät taistelun. Nykyään kaupungissa on museo johon on kerätty esineistöä Garibaldista.
Saptarin piirikunta

Saptarin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeellä. Sirahan piirikuntaa rajaa etelässä Intian Biharin osavaltio. Lännessä naapurina on Sirahan, pohjoisessa Udayapurin ja idässä Sunsarin piirikunta.
Saptarin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 639 284 henkeä (570 282 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 363 neliökilometriä ja väestötiheys 469 as./km2. Hallinnollinen keskus on Rajbiraj (37 738 as., 2011), Vuonna 2014 piirikuntaan perustettuja uusia kaupunkeja olivat: Kanchan Rup, Saptakoshi ja Shambhunath.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Itäiseen alankoon (Terai) kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 94,7 % sisällytetään alavampaan trooppiseen ja 2,4 % ylempään trooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 2,9 % vesistöihin kuuluvaksi.
Sirahan piirikunta

Sirahan piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeellä. Sirahan piirikuntaa rajaa etelässä Intian Biharin osavaltio. Lännessä naapurina on Dhanusan, pohjoisessa Udayapurin ja idässä Saptarin piirikunta.
Sirahan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 637 328 henkeä (572 399 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 188 neliökilometriä ja väestötiheys 536 as./km2. Hallinnollinen keskus on Siraha (28 442 as., 2011), vuonna 2011 piirikunnan toinen kaupunki oli Lahan (33 653 as.) Vuonna 2014 piirikuntaan perustettuja uusia kaupunkeja olivat: Mirchaiya ja Golbazar.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Itäiseen alankoon (Terai) kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 90,5 % sisällytetään alavampaan trooppiseen ja 9,5 % ylempään trooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen.
Joel Stein

Joel Stein (s. 23. heinäkuuta 1971) on yhdysvaltalainen journalisti.
Joel Stein vietti lapsuutensa Edisonissa New Jerseyssä ja opiskeli englantia Stanfordin yliopistossa. Stein on kirjoittanut useisiin yhdysvaltalaisiin sanomalehtiin ja toiminut TIME-aikakauslehden vakituisena journalistina vuosina 1997–2017. lähtien. Steinillä oli TIME-lehdessä vakituinen humoristinen kolumni, "The Awesome Column", jonka lisäksi hän on kirjoittanut lehteen muun muassa 14 kansikuvajuttua.
Journalistin uran lisäksi Stein on myös kirjoittanut kirjan "Man Made: A Stupid Quest for Masculinity" (2012) sekä opettanut humoristista kirjoittamista Princetonin yliopistossa. Hän on naimisissa Cassandra Barrin kanssa ja heillä on yksi yhteinen lapsi.
Playboy (Ann-Christinen kappale)

Playboy on Ann-Christinen kappale, jolla hän edusti Suomea vuoden 1966 Eurovision laulukilpailussa. Tyylilajiltaan kappale on vauhdikas popiskelmä. Kappaleen oli säveltänyt ja sanoittanut Ossi Runne, joka toimi myös kappaleen kapellimestarina. Tämä oli kaikkiaan 22 kertaa Suomen euroviisuesitystä johtaneen Runteen debyytti tässä tehtävässä.
Kappale sai kilpailussa seitsemän pistettä ja sijoittui jaetulle kymmenennelle sijalle.
Liu Dong

Liu Dong () (s. 24. joulukuuta 1973) on kiinalainen keskimatkojen juoksija. Hän pitää hallussaan 800 metrin juoksun Kiinan ja Aasian ennätystä 1.55,54, jonka hän juoksi Pekingissä 9. syyskuuta 1993.
Liu voitti 1 500 metrin maailmanmestaruuden Stuttgartissa 1993 ajalla 4.00,50. Edellisvuonna hän oli voittanut saman matkan nuorten maailmanmestaruuden Soulissa ajalla 4.05,14. Hän sai Itä-Aasian kisoissa hopeaa 1 500 metrillä 1993.
The Riddle

The Riddle on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Brendan Foleyn ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama brittiläinen psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Vinnie Jones, Derek Jacobi, Vanessa Redgrave, Julie Cox, P. H. Moriarty, Jason Flemyng ja Mel Smith.
"The Riddle" kuvattiin viiden miljoonan dollarin budjetilla Englannissa, jossa elokuvan kuvauspaikkoina olivat Kentin Sittingbournen kunta ja Lontoon kaupungin Bromleyn, Greenwichin ja Lewishamin hallintoalueet. "The Riddle" ”sai ensi-iltansa” Isossa-Britanniassa 16. syyskuuta 2007, jolloin elokuvan DVD:n sai ilmaiseksi "The Mail on Sunday" -sanomalehden yhteydessä. "The Riddle" -elokuvasta tuli maailman ensimmäinen elokuva, jonka julkaisi DVD:lle kansainvälinen sanomalehti. "The Mail on Sunday" oli ostanut elokuvan Ison-Britannian DVD-julkaisuoikeudet ja levittänyt elokuvaa 2,6 miljoonan kopion verran sanomalehtiensä välissä. Elokuva esitettiin Yhdysvalloissa Austinin elokuvajuhlilla 14. lokakuuta 2007 ja Egyptissä Kairon elokuvajuhlilla 20. marraskuuta 2008. "The Riddle" julkaistiin virallisesti omana DVD-julkaisunaan 19. elokuuta 2008. Suomessa elokuva julkaistiin DVD:nä 18. maaliskuuta 2009.
Juoni.
Lontoolaisen pubin kellarista löytyy Charles Dickensin julkaisematon käsikirjoitus. Löytö käynnistää tapahtumasarjan, jonka kuluessa ei vältytä ruumiilta. Kuuluisuutta halajava tutkiva journalisti Mike alkaa tutkia murhia yhdessä nuoren naispoliisin ja kummallisen kulkurin kanssa. Murhat ratkeavat kuitenkin vain, jos Dickensin käsikirjoituksessa kuvattu kuolemantapaus selvitetään ensin.
VAK

VAK-konserni on Ruskon Vahdolla toimiva raskaan kuljetuskaluston valmistaja.
Perheyritys sai alkunsa vuonna 1972, kun Lassi Virtanen perusti Virtasen Autokori Ky:n Turun kupeeseen, Vahdolle. Ensimmäinen umpikoriperävaunu rakennettiin käytetylle alustalle, ja aluksi verstas palveli lähinnä paikallisia kuljetusyrittäjiä. Vuosien varrella yritys on kasvanut yhden miehen verstaasta lähes 600 henkeä työllistäväksi konserniksi, ja nimi on muotoutunut Virtasen Autokori Oy:n kautta nykyiseen muotoonsa VAK Oy.
VAK Oy on lämpötilasäädeltyjen kuljetuskalustoratkaisujen markkinajohtaja Suomessa ja ainoa raskaan kaluston päällirakenteiden valmistaja, jolla oma maan kattava huoltoverkosto. VAK Huoltopalvelut Oy tarjoaa monipuoliset huolto- ja korjaamopalvelut kaikelle raskaalle kuljetuskalustolle. VAK Huoltopalvelut Oy toimii Liedossa, Vantaalla, Seinäjoella, Jyväskylässä, Tampereella, Oulussa, Västeråsissa ja Örebrossa.
VAK Oy toimii Suomessa Kässbohrerin virallisena jälleenmyyjänä ja VAK Huoltopalvelut -huoltopalvelupisteet ovat Kässbohrerin valtuutettuja huoltokorjaamoja. Kässbohrerin tuotevalikoimaan kuuluvat mm. avolava-, lavetti-, kontti-, kippi-, säiliö-, pressukapelli- ja umpikoriperävaunut.
HMS Sökaren (47)

HMS Sökaren (runkonumerot 16 ja 47) oli Ruotsin laivaston Sökaren-luokan miinanraivaaja.
Valmistus.
Alus tilattiin Motala Verkstadilta. Alus laskettiin vesille 16. elokuuta 1917 ja liitettiin laivastoon 5. huhtikuuta 1918.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1930-luvulla lautaksi. Alus ajoi karille 3. lokakuuta 1953 Baggensfjärdenissä ja upposi. Alus poistettiin vielä samana vuonna palveluksesta. Hylky myytiin uponneena huhtikuussa 1955. Ostaja nosti ja kunnostia sen. Vuonna 1970 alus oli tukkilauttoja hinaamassa nimellä "Renö". Alus myytiin 1976 Ramvikiin Lars Erikssonille, joka nimesi sen "Ramöksi".
HMS Sveparen (48)

HMS Sveparen (runkonumerot 17 ja 48) oli Ruotsin laivaston Sökaren-luokan miinanraivaaja.
Valmistus.
Alus tilattiin Motala Verkstadilta. Alus laskettiin vesille 19. joulukuuta 1917 ja liitettiin laivastoon 9. syyskuuta 1918.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1930-luvulla lautaksi Se poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1964.
HMS Sprängaren (49)

HMS Sprängaren (runkonumerot 18 ja 49) oli Ruotsin laivaston Sökaren-luokan miinanraivaaja.
Valmistus.
Alus tilattiin Motala Verkstadilta. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1918 ja liitettiin laivastoon 14. marraskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1930-luvulla lautaksi Se poistettiin palveluksesta 1. tammikuuta 1962.
Caroline Graham

Caroline Graham (17. heinäkuuta 1931 Warwickshire, Britannia) on brittiläinen kirjailija, jonka teossarjaan "Chief Inspector Barnaby" perustuu televisiosarja "Midsomerin murhat".
Graham esiintyy cameoroolissa kirkon penkissä "Midsomerin murhat" -sarjan ensimmäisessä osassa.
Arne Sucksdorff

Arne Sucksdorff (3. helmikuuta 1917 – 4. toukokuuta 2001 Tukholma) oli ruotsalainen elokuvaohjaaja, jota pidetään yhtenä elokuvahistorian parhaista dokumenttielokuvan tekijöistä. Hänet tunnetaan erityisesti visuaalisesti runollisisista ja upeaa maisemakuvausta sisältävistä luontodokumenteistaan. Hänen elokuviaan ovat muun muassa "Metsien hurjat" ("Pojken i trädet", 1961) ja Oscarilla palkittu lyhytelokuva "Ihmisiä kaupungissa" ("Människor i stad", 1946). 
Sucksdorff sai kansainvälistä mainetta erityisesti vuoden 1953 elokuvallaan "Suuti seikkailu" ("Det stora äventyret"), jossa luonnon vuodenaikoja seurataan muun muassa kettupoikueen, maalaistalon ja sen kahden pikkupojan näkökulmasta. Sucksdorff esittää itse tilan isäntää ja hänen oma poikansa toista pojista. Elokuva palkittiin Cannesin ja Berliinin elokuvajuhlilla.
1960-luvun alussa Sucksdorff muutti Rio de Janeiroon, jossa hän opetti elokuvakoulussa ja jatkoi dokumenttien tekoa. Tältä ajalta on peräisin muun muassa elokuva "Kotini on Copacabana" ("Mitt hem är Copacabana", 1965). Sucksdorffista tuli vanhemmalla iällä kiivas sademetsien tuhoamisen vastustaja.
Sucksdorffin viimeiseksi elokuvaksi jäi vuoden 1971 "Mr. Forbush and the Penguins", jonka pääosia esittivät John Hurt ja Hayley Mills.
Lucas Woudenberg

Lucas Woudenberg (s. 25. huhtikuuta 1994 Woerden) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Alankomaiden pääsarjassa pelaavaa Heerenveeniä. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja.
Woudenberg nostettiin Feyenoordin junioreista edustusjoukkueeseen kesällä 2013. Kaudeksi 2013–2014 hänet lainattiin Excelsioriin. Woudenberg pelasi Excelsiorissa 31 toiseksi korkeimman sarjatason ottelua. Ensiesiintymisensä Eredivisiessä hän teki 1. maaliskuuta 2015, kun Feyenoord pelasi vierasottelussa maalittoman tasapelin Utrechtia vastaan. Woudenberg pelasi kaudella 2014–2015 kaksi pääsarjaottelua.
Arsiniini

 
Arsiniini eli arsabentseeni (C5H5As) on heterosyklinen aromaattinen yhdiste ja rakenteeltaan pyridiinin ja fosforiinin arseenianalogi.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa arsiniini on väritön kaasu tai neste, jolla on sipulinkaltainen haju. Se pystytään tislaamaan normaalissa ilmanpaineessa, mutta se reagoi helposti ilman happeen muuttuen punaiseksi. Arsiniini on suhteellisen stabiili heikkojen happojen tai emästen aiheuttamaa hydrolyysiä vastaan. Arsabentseenin rakenteessa kaikki sidokset ovat lähes yhtä pitkiä ja NMR-, UV-, fotoelektroni- ja mikroaaltospektroskooppiset tutkimukset ja laskennalliset tutkimukset vahvistavat yhdisteellä olevan aromaattista luonnetta. 
Arsiniini reagoi pyridiinistä poiketen helposti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla o- ja p-asemiin. Arsiniini on bentseeniin verrattuna noin 1 000 kertaa reaktiivisempi. Se reagoi myös erittäin elektrofiilisten alkyynien kuten heksafluori-2-butyynin kanssa Diels–Alder-reaktiolla. Arsiniini muodostaa kompleksiyhdisteitä eräiden siirtymämetallien kanssa.
Valmistus.
Arsiniinin synteesin ensimmäinen vaihe on 1,4-pentadiyynin reaktio dibutyylistannaanin kanssa, minkä tuotteena muodostuu 1,1-dibutyylistannasykloheksa-2,5-dieeniä. Tämä syklinen välituote reagoi arseenitrikloridin kanssa muodostaen heterosyklisen arseeniyhdisteen. Tästä yhdisteestä eliminoituu vetykloridia kuumennettaessa tai emäksen kuten DBU:n vaikutuksesta.
De re metallica

De re metallica on Georgius Agricolan vuonna 1556 julkaisema latinankielinen kirja kaivostoiminnasta, malmien prosessoimisesta ja puhdistamisesta. Kirja julkaistiin vuosi Agricolan kuoleman jälkeen ja varsinkin sen kansankielisistä käännöksistä muodostui merkittävä kaivostominnan käsikirja pariksi seuraavaksi vuosisadaksi. Kirja oli selkeä esitys kaivostoiminnasta ja sitä tukivat 672 sivua ja 289 puupiirroskuvaa.
Kirjana "De re metallica" on merkittävä kemian ja kaivosteollisuuden historiankuvaus.
"De re metallica" - vanhat painokset 1500-1600 luvuilla.
"De re metallicalla" oli huomattavaa kysyntää. Alla on mainittu Hooverin 1950 painoksessa mainitut painokset. Huhua on myös ranskan- ja espanjankielisistä laitoksista, mutta ne eivät liene koskaan toteutuneen. On myös tiedossa, että sir John Pettus on tavoitellut "De Re metallica"n kääntämistä englanniksi, mutta sekään ei ole toteutunut.
Määttä (Tuntematon sotilas)

Määttä on kuvitteellinen henkilö Väinö Linnan romaanissa "Tuntematon sotilas". 
Määtän kuvaus Tuntemattomassa sotilaassa.
Määttä on kotoisin pohjoisesta. Sotilasarvoltaan Määttä on sotamies. Neljännessä luvussa Määttä eksyy hetkeksi komppaniasta, mutta löytää itse takaisin. Hyökkäysvaiheen aikana Määttä on seisomassa kovennettua muonavarkaudesta Lehdon ja Rahikaisen kanssa. Hyökkäysvaiheen aikana Määttä palkitaan toisen luokan vapaudenmitalilla. Petroskoissa hänet ylennetään korpraaliksi. Lahtisen kaaduttua Määtästä tulee ryhmänjohtaja. Kun konekiväärit perääntymisvaiheessa upotetaan lampeen Määtän ryhmän kivääri on se, joka jätetään komppanialle muistoksi. Määttä ylennetään sodan aikana vielä alikersantiksi. Ennen kaatumistaan Koskela kiittää Määttää sitkeästä konekiväärin kantamisesta. Määttä selviää sodasta haavoittumatta.
Määttä dramatisoinneissa.
Edvin Laineen vuoden 1955 elokuvassa Määttää näyttelee Pentti Siimes, Rauni Mollbergin versiossa (1985) Ossi-Ensio Korvuo ja Aku Louhimiehen kolmannessa filmatisoinnissa (2017) Max Ovaska, jonka esittämä Määttä nähdään myös elokuvan virallisessa mainosjulisteessa.
Eurogrand

EuroGrand on Gibraltarilla lisensioitu nettikasinoyritys ja William Hillin tytäryhtiö.
Kasino tarjoaa satoja animoituja kasinopelejä, kuten blackjack, ruletti, videopokeri, hedelmäpelit ja internetin raaputusarvat. Lisäksi tarjolla on live-kasino, jossa käyttäjät voivat suoratoistovideon kautta pelata kasinopöydässä, jossa on oikea, ammattimainen kasinojakaja. Sivustolla on myös mobiililaitteille tarkoitettu alusta, joten käyttäjät voivat pelata kasinopelejä mobiililaitteilla.
Käyttäjät voivat pelata monella eri valuutalla. EuroGrand-sivusto on saatavilla 12 eri kielellä, joita ovat muun muassa englanti, espanja, ranska, suomi ja saksa.
EuroGrandin valikoimassa olevat kasinopelit on kehitellyt ja niitä ylläpitää Playtech Software Limited, joka on Lontoon pörssiin listautunut yritys. Se tarjoaa lisäksi iOS- ja Android-mobiilisovelluksen.
EuroGrand on sitoutunut siihen, että riippumattomat, johtavat kirjanpitoyritykset tarkistavat säännöllisesti sen toiminnan. Näin varmistetaan, että sen sivuston satunnaisnumerogeneraattori toimii puolueettomasti.
Mitrakukat

Mitrakukat ("Mitella") on rikkokasvien (Saxifragaceae) heimoon kuuluva ruohovartisten kasvien suku.
Tuntomerkit.
Mitrakukat ovat juurakollisia ja toisinaan rönsyllisiä ruohoja. Kukintovarret ovat kohenevia tai pystykasvuisia, lehdellisiä tai lehdettömiä, tavallisesti 6–55, joskus vain kaksi, joskus jopa 65 senttimetrin korkuisia, lähes kaljuja tai niissä on varrellisia rauhasia. Lehdet sijaitsevat tyviruusukkeena ja varressa; varsilehdet voivat puuttua tai niitä on yhdestä kolmeen. Ne ovat vuorottaisia tai vastakkaisia, korvakkeellisia ja tavallisesti ruodillisia, karvattomia tai rauhaskarvaisia. Lehtilapa on soikea, herttamainen tai munuaismainen, tavallisesti matalaliuskainen, harvoin liuskaton, nyhä- tai hammaslaitainen, kourasuoninen ja kalju tai eri määrässä karvainen.
Kukat sijaitsevat tertuissa, 2–60 kussakin, tai toisinaan kukat ovat yksittäin. Hypantio (pohjusmalja) on kasvanut enimmäkseen yhteen sikiäimen seinämän kanssa ja on väriltään vihreä, vihertävän valkoinen tai vihertävän keltainen. Valkoisia, vihertäviä tai kellertäviä verholehtiä on viisi, samoin terälehtiä, jotka ovat vihertäviä, kellertäviä tai valkoisia, joskus vaaleanpunaisia tai purppurankirjavia. Mesiäinen sijaitsee heteiden tyvellä tai puuttuu. Heteitä on viisi tai kymmenen, ja niiden palhot ovat rihmamaisia. Sikiäin on lähes kehänpäällinen tai miltei kokonaan kehänalainen, yksilokeroinen ja koostuu emilehdistä, jotka ovat yhtyneet melkein koko pituudeltaan. Istukat ovat parietaalisia eli laitaistukoita. Vartaloita on kaksi. Hedelmänä on epäselvästi kaksinokkainen kota, joka sisältää punertavan purppuvaisia, punertavanruskeita tai mustahkoja, kiiltäviä, soikeahkoja tai munanmuotoisia siemeniä.
Levinneisyys.
Mitrakukat ovat kotoisin Pohjois-Amerikasta, Kiinasta, Japanista, Koreasta, Mongoliasta ja Aasian puoleiselta Venäjän alueelta.
Luokittelu.
Mitrakukkien suvussa on noin 20 lajia laajasti ymmärrettynä. Fylogeneettisten tutkimusten mukaan suku on kuitenkin polyfyleettinen, ja tulisi jakaa neljäksi tai viideksi suvuksi. Sukulaisuussuhteet muihin rikkokasveihin ovat epäselviä.
Kaarna (Tuntematon sotilas)

Kaarna on Väinö Linnan "Tuntematon sotilas" -romaanin hahmo, joka esiintyy vain kirjan alussa. 
Kaarnan kuvaus romaanissa.
Kaarna on romaanin kuvaaman konekiväärikomppanian päällikkö jatkosodan alkaessa ja sotilasarvoltaan kapteeni. Kaarna esitellään romaanin ensimmäisessä luvussa, kun hän saapuu katselemaan komppanian harjoitusta paloaukealla. Kaarnan kerrotaan olevan jääkäri ja osallistuneen Aunuksen retkikuntaan. Kaarnan kerrotaan saanen mitaleita talvisodassa. Tämän johdosta hän on tyytymätön siihen, ettei saanut komennettavakseen pataljoonaa. Kaarna kaatuu heti komppanian ensimmäisessä taistelussa yrittäessään innostaa miehiä hyökkäämään. Hänen viimeiset sanansa ovat "Tankki se on piru!" hänen kiisteltyään lähetti Mielosen kanssa vihollisen ammunnasta. Lammiosta tulee Kaarnan kuoltua komppanian päällikkö.
Kaarna dramatisoinneissa.
Edvin Laineen "Tuntemattomassa sotilaassa" (1955) Kaarnaa näyttelee Pentti Irjala, Rauni Mollbergin versiossa (1985) Veikko Tiitinen ja Aku Louhimiehen vuoden 2017 filmatisoinnissa Pirkka-Pekka Petelius.
Analyysi.
Ilkka Malmberg näkee "Tuntematonta sotilasta" analysoivassa teoksessaan Kaarnassa isällisiä piirteitä. Kaarna on kuolemansa jälkeen erityisesti Kariluodon esikuva. Linna kuvailee Kaarnaa jo viisissäkymmenissä olevaksi vanhaksi mieheksi. Kaarnalla kerrotaan olevan vaimo, jota Lehto on ennen sotaa auttanut muutossa. Kaarnan esikuva oli Linnan oma komppanianpäällikkö Toivo Kärnä, joka niin ikään kaatui pian sodan alettua.
Hiedanranta

Hiedanranta on Tampereen läntinen kaupunginosa, joka on perustettu 2020-luvulla. Hiedanranta rajoittuu etelässä kantatiehen 65 ja Sellukadun varren tontteihin, lännessä Lielahdenkatuun, pohjoisessa Niemenrannan kaupunginosaan ja idässä Näsijärveen. Se on ollut Lielahden teollisuusalue, jonka Tampereen kaupunki osti vuonna 2014. Hiedanranta-nimi on aiemmin ollut Näsijärven lahdenpoukaman vanha nimi, mutta unohtunut käytöstä. Teollisuusrakennusten, joille etsitään nyt uutta käyttöä, lisäksi alueella sijaitsee muun muassa Lielahden kartano.
Tulevaisuuden Hiedanrannassa on koteja 25 000 asukkaalle ja työpaikkoja 10 000 tekijälle. Kehittämistyöstä vastaa Hiedanrannan kehitysohjelma ja toteutuksesta Hiedanrannan Kehitys Oy.
Väliaikainen Hiedanranta.
Tampereen kaupunki aloitti vuonna 2015 kokeilun, jossa kaupunki avasi entisen tehdasalueen ja sen tilat kaupunkilaisten käyttöön. Muutamassa vuodessa kaupunkilaiset ovat luoneet entiselle tehdasalueelle monipuolista toimintaa, tapahtumia ja taidetta. Alueella toimii muun muassa käsityöläisiä, taiteilijoita, muusikoita, yrittäjiä ja yhdistyksiä. Kaupunkikulttuuriin limittyvät myös kiertotalouden kokeilut ja energian tuotannon uudet ratkaisut. 
Hiedanrannasta on tullut tunnettu katutaiteen kohde näyttävien seinämaalausten ja graffitien takia. Töitä on ollut tekemässä ulkomaisiakin taiteilijoita. Suurimmat seinämaalaukset, kuten taiteilija Wild Drawingin vuonna 2017 tekemä, ovat jopa 15 metriä korkeita.
Hiedanrannan kaupunginosa.
Hiedanrannan uuden kaupunginosan maankäytön yleissuunnitelma hyväksyttiin Tampereen kaupunginhallituksessa 8.6.2020. Hiedanranta tulee koostumaan kolmen asuinkeskuksen, Uusi Lielahti, Keskusta ja Järvikaupunki, ympärille.
Lielahden kartano

Lielahden kartano sijaitsee Tampereella Hiedanrannan kaupunginosassa. Se ja alueen vesitorni ovat valtakunnallisesti merkittäviä rakennuksia, ja alue kuuluu Pirkanmaan maakunnallisesti arvokkaisiin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Kartano on suojeltu. 
Puuteollisuusyhtiö Metsä Board edeltäjineen omisti Lielahden kartanon muiden maa-alueiden ohella, ja kartanon alueella toimi Lielahden kemihierretehdas vuoteen 2008 saakka. Vuonna 2014 yhtiö myi puuteollisuuskäytöstä poistuneen alueen rakennuksineen Tampereen kaupungille 26 miljoonalla eurolla. Kauppaan kuului 90 hehtaaria maa-aluetta ja noin tuhat hehtaaria vesialuetta. Tampereen kaupunki kehittää entisille kartanon maille uutta Hiedanrannan kaupunginosaa.
Kartano on aikoinaan ollut ratsutila. Kartanon ja läheiset talot omisti vuosina 1872–1904 von Nottbeck -suku, ja päärakennuksen suunnitteli Maria Lydia von Nottbeck. Kartanon osti von Nottbeckeiltä tehtailija J. W. Enqvist, ja sen maille perustettiin Ab J. W. Enqvist Oy:n sellutehdas vuonna 1913. Tehdas osti viereisen Niemen kartanon, joka varsinaisesti oli tavallinen maalaiskartano. Tehtaan työntekijöiden asuinalue rakennettiin Niemen alueelle. Sinne rakennettiin myös mahtava navetta, sillä tila alkoi huolehtia yhtiön elintarvikeomavaraisuudesta. Kartanon nykyisen päärakennuksen rakennutti Finlaysonin tehtailijan poika.. Merkittäviä rakennuksia päärakennuksen lisäksi ovat esimerkiksi myös suojeltu vesitorni sekä Nottbeckien hautausmaa ja kappeli.
Ranskan avoin tennisturnaus 2015 – sekanelinpeli

Anna-Lena Grönefeld ja Jean-Julien Rojer olivat puolustavat mestarit.
Bethanie Mattek-Sands ja Mike Bryan voittivat mestaruuden päihittäen Lucie Hradeckán ja Marcin Matkowskin loppuottelussa luvuin 7–6(7–3), 6–1.
Rayman Rush

Rayman Rush on Ubisoft Shanghain kehittämä ja Ubisoftin julkaisema ajopeli, joka julkaistiin PlayStationille Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuonna 2002.
Hugo (videopeli)

Hugo on ITE Median kehittämä ja julkaisema pelikokoelma, joka julkaistiin PlayStationille vuonna . Se on kokoelma uudelleentehtyjä "Hugo"-minipelejä paremmilla grafiikoilla ja äänillä. Peli käyttää samoja repliikkejä kuin "Hugo Classic" -tietokonepelit. Pelistä julkaistiin myös Microsoft Windows-versio nimeltä Hugo XL.
Pelaaminen.
Pelissä on kaksi pelitilaa: TV-versio ja pelihalliversio. TV-versiossa voi pelata joko yhden tai kahden pelaajan pelinä jotakin seuraavista peleistä: Metsä, Tukkijoki, Sukellus, Juna, Rullalauta, Vuori ja Lentokone. Pelihalliversiossa on toteutettu vaikeammat versiot TV-version tasoista ja Hugon ohjaaminenkin on vähemmän rajoitettua. Pelaajan päätehtävä on kuljettava samoilla lisäelämillä ja pisteillä kartan läpi, niin että pääsee lopulta Skylla-noidan luolassa tapahtuvaan Köysi-loppukohtaukseen. Pelaaja voi aloittaa pelaamalla ensin joko Metsän tai Tukkijoen. Sitten aloitustasosta riippuen voi valita minkä tason pelaa seuraavaksi. Mentyään pelihalliversiossa läpi yhden tason pelaaja voi halutessaan tallentaa tilanteensa ja jatkaa myöhemmin. Jos pelaaja menee yhden läpipeluun pelihalliversiossa läpi niin, että suorittaa onnistuneesti vähintään kerran läpi jokaisen seitsemästä tasosta ja saa loppukohtauksessa vielä pistebonuksen, saa pelin päävalikkoon avattua minipelin nimeltä Taikakädet.
Hugo 2

Hugo 2 on ITE Median kehittämä ja julkaisema videopeli joka julkaistiin PlayStationille vuonna . Se on kokoelma uudelleentehtyjä Hugo-minipelejä paremmilla grafiikoilla ja äänillä. Siinä ovat käytössä lähes samat repliikit kuin "Hugo Classic" -peleissä.
Pelaaminen.
Pelissä on kaksi pelitilaa: TV-versio ja pelihalliversio. TV-versiossa pelaaja voi pelata joko yhden tai kahden pelaajan pelinä jotakin seuraavista peleistä: Lumilauta, Kelkka, Jääluola, Kaivos, Suo (Hugo Classicissa Nummi), Vuorenjyrkänne ja Salama (perustuu Hugo Classicin Noita-loppukohtaukseen). Pelihalliversiossa on toteutettu vaikeammat versiot TV-version tasoista ja siinä pelataan peräkkäin läpi kaikki pelin seitsemän tasoa samoilla lisäelämillä ja pisteillä. Mentyään pelihalliversiossa läpi yhden tason pelaaja voi halutessaan tallentaa tilanteensa ja jatkaa myöhemmin.
Sonic the Hedgehog (8-Bit)

Sonic The Hedgehog on Ancientin kehittämä ja Segan julkaisema tasohyppelypeli. Peli kuuluu "Sonic the Hedgehog" -pelisarjaan ja se on vuonna Sega Master Systemille ja Sega Game Gearille. Peli on 8-bittinen versio 16-bittisestä "Sonic the Hedgehog" pelistä. 
Vuonna 2008 peli uudelleenjulkaistiin Wii Virtual Console -pelinä. 
Aiheesta muualla.
K. A. Saarinen

Gustaf Adolf (Kustaa Adolf, K. A.) Saarinen (16. lokakuuta 1869 Iitti – 9. marraskuuta 1932 Turku) oli suomalainen maanmittausinsinööri ja juristi, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1911.
Elämä ja ura.
Saarisen vanhemmat olivat rakennusmestari Gustaf Adolf Saarinen (s. 1838) ja Hilda Karolina Vinter (1840–1872). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Vaasan yksityislyseosta vuonna 1890 ja suoritti maanmittausinsinöörin tutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1895. Vuosina 1895–1897 Saarinen toimi Oulun läänin varamaanmittarina ja 1897–1920 Turun ja Porin läänin varamaanmittarina, nuorempana maanmittarina sekä vanhempana maanmittausinsinöörinä.
Vuonna 1916 Saarinen suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon ja sai varatuomarin arvon 1919. Vuosina 1917–1918 hän toimi myös Hämeen läänin vt. kuvernöörinä. Vuosina 1920–1926 Saarinen työskenteli Turun väliaikaisen maanjako-oikeuden puheenjohtajana ja 1926–1932 Mikkelissä toimineen Viipurin maanjako-oikeuden puheenjohtajana.
Tyrväällä asuessaan Saarinen valittiin sosialidemokraattien kansanedustajaksi vuoden 1910 eduskuntavaaleissa. Hän kuoli pitkäaikaisen sairauden jälkeen Turussa 63-vuotiaana marraskuussa 1932.
Perhe.
Saarisen puoliso oli Keuruulta kotoisin ollut Elli Salonen (s. 1872), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1896.
Matts Carlgren

Matts Vilhelm Carlgren (24. syyskuuta 1917 Danderyd – 23. elokuuta 1999 Tukholma) oli ruotsalainen urheilujohtaja ja yritysjohtaja.
Matts Carlgren kuului ruotsalaiseen Kempen metsäteollisuussukuun. Hänen enojaan olivat tunnetut 1900-luvun alun ruotsalaiset metsäteollisuusjohtajat Frans ja Seth Kempe. Hän valmistui ekonomiksi Tukholman kauppakorkeakoulusta vuonna 1944. Sen jälkeen hän toimi toimitusjohtajana Kempen suvun omistamassa historiallisessa ruotsalaisessa metallinjalostusyrityksessä Wedevågs bruks AB vuosina 1953–1962, jonka hallituksen puheenjohtajaksi hän valittiin vuonna 1967. Pääosan ammatillisesta urastaan Carlgren teki metsäteollisuuden yritysjohdossa. Hän toimi Kempen suvun omistaman metsäteollisuusyhtymä Mo och Domsjö AB:n hallituksen puheenjohtajana vuosina 1965–1973 ja edelleen 1981–1991 sekä yhtiön toimitusjohtajana vuosina 1971–1981.
Vuonna 1989 Carlgren oli käynnistämässä uutta ruotsalaista TV-kanavaa Nordic Channel, josta tuli myöhemmin Kanal 5. Carlgren oli 1990-luvun alkuun mennessä luonut henkilökohtaisen jättiomaisuuden, mutta vuoden 1991 kansainvälinen finanssikriisi kaatoi Carlgrenin omaisuuskeskittymän. Hänen täytyi luopua Kanal 5:n omistuksestaan, huutokauppafirma Bukowskista sekä sukutilastaan.
Carlgrenin ura ruotsalaisen urheilun järjestötoiminnassa oli pitkä. Hän toimi vuosina 1965-1973 Ruotsin yleisurheiluliiton puheenjohtajana. Hänet valittiin vuonna 1969 Ruotsin urheilun keskusjärjestön hallitukseen, jossa hän oli vuoteen 1975. Edellisenä vuonna 1968 hänet oli valittu Ruotsin olympiakomitean jäseneksi ja edelleen vuonna 1976 Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) ruotsalaisjäseneksi Sven Thofeltin KOK-uran päättyessä. KOK- ja Ruotsin olympiakomiteajäsenyys kestivät vuoteen 1992.
Matts Carlgrenin veljenpoika on Reinfeltin hallituksen ympäristöministeri keskustapoliitikko Andreas Carlgren.
Eurooppalainen veljeskunta

Eurooppalainen veljeskunta – Runoilijamatka halki Saksan on vuonna 1942 ilmestynyt runoilija Arvi Kivimaan matkakertomus natsi-Saksasta. Se julkaistiin kaksi vuotta myöhemmin myös saksaksi nimellä "Europäische dichterreise durch Deutschland". Saksankielisessä laitoksessa on mukana matkan aikana tehtyjä piirroksia eri rakennuksista ja maisemista. Kivimaa oli tuolloin Europäischen Schriftsteller-Vereinigung -kirjailijaliiton jäsen, joka oli Joseph Goebbelsin johtaman Saksan propagandaministeriön PEN Internationalin vastapainoksi perustama järjestö.
Matka Saksaan.
Kivimaa vieraili natsi-Saksassa lokakuussa 1941, jolloin hän osallistui Suomen Kirjailijaliiton lähettämänä Weimarissa järjestetyille runoilijapäiville. Vierailuun liittyi Saksan kiertomatka, jolla Kivimaan lisäksi oli mukana neljätoista kirjailijaa eri puolilta Eurooppaa, sekä heidän isäntinään toimineita saksalaisia kirjailijoita. Seurueen saattajina oli armeijan upseereita sekä natsien propagandaministeriön edustaja.
Kirja.
Teoksessaan Kivimaa muun muassa ylistää kansallissosialistisen vallankumouksen vaikutusta Saksan kulttuurielämään ja ihannoi heidän luomaansa ”Uutta Eurooppaa”, joka ”nykyhetken kärsimyksistä rakentaa sillan parempaan, inhimillisempään tulevaisuuteen”. Se sisältää myös joitakin antisemitistisiä viittauksia. Hänen mukaansa germaani on ”hallitsevan rodun jäsen”, joka on ”irroittanut juutalaiset Saksan valtioruumiista”. Kivimaa itse sanoi kirjan olevan ”subjektiivinen ja henkilökohtainen tunnustus”.
Jatkosodan jälkeen lokakuussa 1945 teos poistettiin valvontakomission määräyksestä sekä kirjastoista että kirjakaupoista.
Femte akten

Femte akten: Litterär resa genom det yngsta Tyskland on vuonna 1937 ilmestynyt suomenruotsalaisen kirjailijan Göran Steniuksen esseekokoelma ja matkakertomus natsi-Saksasta. Stenius asui kesällä 1936 Travemünden saksalais-pohjoismaisessa kirjailijakodissa ja vieraili myös Berliinin olympiakisoissa sekä Nürnbergin puoluepäivillä. Steniuksen matkaseurana oli Olavi Paavolainen, joka julkaisi omia vaikutelmiaan kirjassa "Kolmannen valtakunnan vieraana".
Teoksessaan Stenius pyrkii säilyttämään puolueettomuuden kansallissosialistisen Saksan oppeihin nähden ja keskittyy raportoimaan maan kirjallisuus- ja kulttuurielämästä. Hän ei kirjassaan tuo kriittisesti esille maan hallinnon epädemokraattisuutta eikä liioin sen rotuoppeja. Sen vuoksi teosta on myös kutsuttu pelkästään ajan saksalaisen nykykirjallisuuden esittelyksi.
Steniuksen kirja on saanut nimensä Johann Wolfgang von Goethen "Faustin" viidennestä näytöksestä, jossa sen päähenkilön omistautuminen yhteiskunnan rakentamiseen aikakauden saksalaisten tulkintojen mukaan ennakoi kansallissosialismia.
Elena Ferrante

Elena Ferrante on italialainen kirjailija. Hänen oikea henkilöllisyytensä ei ole tiedossa. Ferrante kuvaa teoksissaan oppineiden naisten elämää yhteiskunnallisen kuohunnan keskellä.
Ferrante sai vuonna 1992 Elsa Morante -palkinnon teoksesta "Amalian rakkaus" (1992). Ferranten romaani "Storia della bambina perduta" (2014) oli vuoden 2015 Strega-palkinnon ehdokkaana. Teoksen englanninnos "The Story of the Lost Child" oli vuoden 2016 kansainvälisen Booker-palkinnon lyhyellä listalla.
Salanimi.
Ferranten henkilöllisyydestä on esitetty useita arvauksia. Yksi esitetty arvaus on kääntäjä Anita Raja, jonka puoliso on kirjailija Domenico Starnone. Raja on kääntänyt italiaksi muun muassa Christa Wolfin teoksia. Käännökset on julkaissut kustantamo Edizioni e/o, joka julkaisee myös Ferranten kirjoja. Italiassa herätti vuonna 2016 paheksuntaa tutkivan toimittajan Claudio Gattin selvitystyö, jonka tuloksena Gatti esitti, että salanimen takana olisi juuri Anita Raja. Artikkeliaan varten Gatti tutki Rajan kiinteistöomistuksia ja nimettömästä lähteestä saamiaan tietoja Rajan palkkioista. Ferrante on perustellut salanimen käyttöä halulla säilyttää yksityisyys.
Elokuvat.
"Amalian rakkaudesta" on Mario Martone ohjannut elokuvan "Salattu rakkaus" (1995), joka oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi Cannesin elokuvajuhlilla. Teoksesta "Hylkäämisen päivät" (2002) on Roberto Faenza ohjannut elokuvan "I giorni dell’abbandono" (2005).
Vallitunsaari

Vallitunsaari on saari Kemijoessa Isohaaran vesivoimalaitoksen vieressä. Vallitunsaari on alunperin ollut Kemijoen suiston Isohaaran ja Vähähaaran välillä ollut saari.
Osaksi Kemijoen ylittävää maantie- ja rautratieratkaisua.
Vallitunsaari liittyi olennaisena osana liikennejärjestelyihin, jotka tehtiin rakennettaessa kesällä 1903 Kemijoen yli kulkevaa maantie- ja rautatiesiltaa, jossa Vähä- ja Isohaaran väliin jäävän Vallitunsaarella sijainneen tien pituus oli 300 m. Näin Kemijoen ylityksen kokonaispituus oli yli 700 m.
Jatkosodan aikana
Saarella on Ajoksessa sijainneen saksalaisten vankileirin sivuleiri, jonne Vallitunsaaren sivuvankileirissä kuolleet puna-armeijan sotilaat haudattiin. Näin Vallitunsaarelle muodostui neuvostosotilaiden hauta-alue. 
Lapin sodan alkuvaiheessa 8.10.1944 saksalaiset tuhosivat Kemijoen sillat.
Energiayhtiö Pohjolan Voiman aikakausi.
Sodan aikana perustettu energiayhtiö Pohjolan Voima Oy teki 1945 valtiolle esityksen, jolla se tarjoutui rakentamaan Kemijoen yli uuden sillan toukokuuhun 1946 mennessä, jos se saa rakentaa sillan yhteyteen vesivoimalan. Rakentaminen aloitettiin 1945. Patosilta rauta- ja maanteineen valmistui 1946 ja avattiin liikenteelle kesällä 1947.
Mittavan voimalaitoksen rakennustyömaan tukikohtana käytettiin Vallitunsaarta, joka vakiintui voimayhtiön konttoripaikaksi ja sen henkilökunnan yhdyskunnaksi. Asuinalue toteutettiin 1940- ja 1950-luvun vaihteessa korkeatasoisena sekä rakennuskannaltaan (arkkitehti Eino Pitkänen) että viheralueiltaan (puutarha-arkkitehti John Hausen). 
Voimalaitoksen rakentamisen yhteydessä Pohjolan Voima Oy:n pääkonttori sijoittui Isohaaran voimalaitoksen välittömässä läheisyydessä sijainneelle Vallitunsaarelle, jossa se sijaitsi aina 1970-luvun puoliväliin, jolloin pääkonttori siirtyi Ouluun. Samalla se oli vesivoimayhtiön työntekijöiden asuinalue ja suljettu ulkopuolisilta, mutta nykyisin se on avoin. Saaren omistaa Pohjolan Voima Oy:n seuraajayritys PVO-Vesivoima Oy, joka on yrittänyt turhaan myydä sitä.
USS Woolsey

USS Woolsey (runkonumero DD77) oli Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä, joka valmistui pian ensimmäisen maailmansodan päätyttyä.
Valmistus.
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen nimettömänä hävittäjä No. 77:na Bathista Mainen osavaltiosta Bath Iron Worksiltä, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1917. Laivastoesikunnan 1. elokuuta 1918 päivätyllä käskyllä se nimettiin "USS Woolseyksi" ja laskettiin vesille 17. syyskuuta 1918 kumminaan rouva Elise Campau Wells. Alus otettiin palvelukseen 30. syyskuuta ensimmäisenä päällikkönään Frederick V. McNair.
Palvelus.
Bathin edustalla järjestettyjen koeajojen ja Bostonin laivastontelakalla ja Newport Toledon laivastoasemalla tehtyjen varustamisten päätyttyä "Woolsey" lähti 9. lokakuuta New Yorkiin kohdatakseen "USS Virginian" Euroopan matkaa varten. Alukset lähtivät 13. lokakuuta New Yorkin satamasta suojaten saattuetta HX-52. Suhteellisen tapahtumaköyhän matkan päätteeksi saattue luovutettiin Britannian kuninkaallisen laivaston saattajille 22. lokakuuta. "Woolsey" suuntasi tehtävästä vapauduttuaan Islannin pohjoisosassa sijaitsevaan Buncranaan, jonne se saapui seuraavana päivänä. Kaksi päivää myöhemmin alus lähti merelle kohti Azorien Ponte Delgadaa, josta se jatkoi tankkauksen jälkeen matkaansa. Alus saapui New Yorkiin 5. marraskuuta. Oltuaan kuukauden New Yorkissa, minä aikana sotatoimet päättyivät aselepoon 11. marraskuuta. Alus lähti New Yorkista Eurooppaan liittyäkseen Yhdysvaltain laivasto-osastoon. Alus saapui Brestiin 20. joulukuuta ilmoittautuen Eurooppaan sijoitetun laivasto-osaston komentajalle.
Alus suoritti seuraavien seitsemän kuukauden aikana erilaisia tehtäviä Euroopassa kuten toimien yhteysaluksena kuljettaen postia ja matkustajia Brestin ja Britteinsaarten satamien ennen kaikkea Plymouthin ja Southamptonin välillä. Alus oli 11. maaliskuuta 1919 yksi neljästä hävittäjästä, jotka saattoivat presidentti Woodrow Wilsonia kuljettaneen "George Washingtonin" Brestiin. "Woolsey" saattoi Versailles'n rauhankokouksen päätyttyä presidenttiä kuljettaneen "George Washingtonin" Yhdysvaltoihin. Alukset lähtivät Brestistä kesäkuun lopulla 1919 ja ne saapuivat Hampton Roadsiin 8. heinäkuuta.
Kymmenen päivää saapumisensa jälkeen "Woolsey" lähti jälleen merelle liittyäkseen Tyynenmeren laivastoon. Alus saapui 24. heinäkuuta Panamaan läpäisten kanavan ja jatkaen matkaansa kohti Havaijilla järjestettäviä sotaharjoituksia, joiden päätyttyä se palasi San Diegoon. Alus poistettiin 31. toukokuuta 1920 Mare Islandin laivastontelakalla palveluksesta ja se palautettiin palvelukseen 20. lokakuuta. Alus liittyi Tyynenmeren laivastoon, jonka mukana se operoi Yhdysvaltain länsirannikolla. Alukseen törmäsi 26. helmikuuta 1921 Panaman edustalla lähellä Coiban saarta "SS Steel Inventor", jonka keula leikkasi hävittäjän rungon kahtia. "Woolsey" upposi turman seurauksena.
Vallen kalliopiirrokset

Vallen kalliopiirrokset eli Finnhågenin kalliopiirrokset sijaitsevat Norjassa Nordlandissa Ballangenissa. Kohde sijaitsee Ofotvuonon lahden haaran Efjordenin rannan tuntumassa. Piirroksia pidetään Norjan vanhimpina kalliopiirroksina, ja niiden piirtäjinä pidetään jääkauden jälkeisen ajan ensimmäisiä asukkaita.
Ajoitus.
Norjassa vallitsee yleinen yksimielisyys siihen, että useimmat kalliopiirrokset on piirretty aikoinaan veden äärelle. Koska jääkauden jälkeinen maankohoaminen on nostanut piirroskentät korkealle merenpinnan yläpuolelle, voidaan tällaiset piirrokset ajoittaa maankohoamisen avulla. Vallen molemmat kuvakentät sijaitsevat 73 metriä merenpinnan yläpuolella (mpy), ja se vastaa ajoituksena 9600 BP eli 9150−8840 eaa.. Piirrokset ovat ajoituksen mukaan Norjan vanhimpia kalliopiirroksia, ja niiden piirtämisen aikoina elettiin mesoliittista kivikautta.
Kalliopiirrokset.
Vallen piirroskentät rekisteröitiin vasta vuonna 1931, ja ne tunnetaan vanhemmassa kirjallisuudessa Finnhågenin nimellä läheisen vuoren huipun mukaan. Ne sijaitsevat Efjordenin vuonon länsipuolella Vallen maatilan mailla metsärajan yläpuolella 150 metrin etäisyydellä toisistaan, ja niiden lähelle pääsee kätevimmin veneellä.
Mikäli piirroksien ajoitus on oikea, oli merenpinta piirtämisen aikoihin yli 70 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella. Silloin Vallebuktanin lahti oli merenpohjaa ja Moldforvikanpuron laakso sijaitsi veden alla. Mainittu puro laski mereen aivan kalliopiirrosten Valle 1 kohdalla. Piirrokset sijaitsivat saaren ainoan tasaisen alueen rannassa.
Valle 1.
Kohde Valle 1 sijaitsee silokallion eteläpuolella, ja se viettää 40 asteen jyrkkyydellä kohti ohi virtaavaa Moldforvikan puroa, joka virtaa aivan kuvien alapuolella. Piirroskentässä, jonka koko on 10,5 × 1,6 metriä, näkyy viisi kuviota tai niiden katkelmaa. Selvimmin erottuvat kuviot ovat hylje (1,47 metriä pitkä) ja pyöriäinen (1,48 m), jotka sijaitsevat lännessä. Näiden lähellä sijaitsee osittain piirretyt peura (1,66 m) ja hylje (2,29 m). Itäisin kuvio on niin huonosti säilynyt, ettei siitä voi päätellä, esittääkö se hyljettä vai peuraa (1,24 m).
Valle 2.
Kohde Valle 2 sijaitsee noin 60 metriä leveällä ja 2 metriä korkealla silokalliolla, joka viettää alas etelään 60 asteen kulmassa. Kuvakentästä erottuu vain kaksi kuviota, jotka esittävät karhua (2,26 × 1,26 metriä) ja sen itäpuolella olevaa peuraa (2,0−2,5 m leveä). Peura erottuu nykyään niin heikosti, että se luokitellaan tunnistamattomaksi maaeläimeksi. Kuviot on piirretty kallioon hiomalla sen pinta sileäksi ja vaaleaksi 2−2,5 cm leveillä viivoilla. Sekä Helge Gjessing että Hesjedal ovat sitä mieltä, että karhu on nimenomaan jääkarhu.
Kuvioiden välinen etäisyys on 29 metriä, ja esimerkiksi Anders Hesjedal on tulkinnut karhun ja peuran asettamisen etäälle toisistaan pedon ja saaliin vastakkaisasetteluna.