tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nathan Lieuwen

Nathan Lieuwen (s. 8. elokuuta 1991 Abbotsford, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi lyhyeksi jääneellään ammattilaisurallaan lähinnä pohjoisamerikkalaisessa AHL-liigassa. NHL-otteluita Lieuwen pelasi urallaan seitsemän, jokaisen Buffalo Sabresissa kaudella 2013–2014. Lieuwen lopetti ammattilaisuransa aivotärähdyksen jälkioireiden vuoksi vuonna 2017.
Pelaajaura.
Junioriura.
Lieuwen voitti alle 15-vuotiaiden PCBHL-junnumestaruuden kotikaupunkinsa Abbotsford Hawksissa kaudella 2004–2005. Lieuwen valittiin sarjan parhaaksi maalivahdiksi ja WHL-seura Kootenay Ice varasi hänet WHL-juniorisarjaan WHL Bantam -varaustilaisuudessa. Lieuwen pelasi vuoden alle 18-vuotiaiden BCMML-sarjassa Fraser Valley Bruinsissa ennen siirtymistään juniorikiekkoon kaudelle 2007–2008.
Ensimmäisen juniorikauden Lieuwen pelasi sekä WHL- että BCHL-juniorisarjoissa. Osan kaudesta hän oli sivussa aivotärähdyksen takia. Lieuwen edusti Kootenay Icea yhteensä neljä kautta. Tuona aikana, kolmannella kaudella, Ice voitti WHL-liigan mestaruuden kaudella 2010–2011 ja Lieuwen valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi. Buffalo Sabres varasi hänet NHL:ään samana keväänä varaustilaisuuden vuorolla 167.
Ammattilaisura.
Toukokuussa 2012 Lieuwen teki sopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hän pelasi Buffalon AHL- ja ECHL-farmiseuroissa Rochester Americansissa ja Greenville Road Warriorsissa.
Kauden 2013–2014 keväällä hän nousi Sabresin NHL-kokoonpanoon tuuraamaan loukkaantunutta varamaalivahtia Michal Neuvirthiä. Heti ensimmäisessä ottelussa Lieuwen pääsi kentälle, kun Jhonas Enroth loukkaantui. Lieuwen aloitti ensimmäisen NHL-ottelunsa Calgary Flamesia vastaan 18. maaliskuuta 2014 ja saavutti ensimmäisen voittonsa 1. huhtikuuta 2014 New Jersey Devilsiä vastaan. Huhtikuussa hän sai pahan aivotärähdyksen ja oli sivussa loppukauden.
Kausilla 2014–2015 ja 2015–2016 Lieuwen sai peliaikaa ainoastaan AHL-liigassa. Hänen pelaajasopimuksensa päättyi keväällä 2016 ja hän solmi yksivuotisen sopimuksen AHL-seura San Antonio Rampagen kanssa. Buffalossa tullut aivotärähdys oireili kuitenkin edelleen eikä Lieuwen pystynyt pelaamaan tasaisesti. Hän haki peliaikaa myös Rampagen ECHL-yhteistyöseurasta Colorado Eaglesistä. Lopulta Lieuwen totesi, ettei pelaaminen ollut enää mahdollista ja ilmoitti kauden jälkeen lopettavansa pelaajauransa.
Olavi Haarala

Vilho Olavi (Olli) Haarala (20. syyskuuta 1925 Porvoo – 25. kesäkuuta 1978 Lahti) oli suomalainen taidemaalari, joka kuului Brondan vintin taiteilijaryhmään.
Haarala opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa Tukholmassa 1948–1949 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1950–1954. Hän kävi myös Aukusti Tuhkan taidegrafiikan kurssin 1954–1955. Haarala osallistui Nuorten näyttelyyn 1955 ja Suomen Taiteilijain näyttelyyn 1956. Hän osallistui 1950-luvun lopulla myös useisiin kansainvälisiin näyttelyihin Pohjoismaissa, Englannissa, Länsi-Saksassa ja Yhdysvalloissa. Olavi Haaralan 25-vuotistaiteilijanäyttely oli Lahden taidemuseossa vuonna 1977.
Mouth &amp; MacNeal

Mouth &amp; MacNeal oli vuosina 1971–1974 toiminut alankomaalainen pop-duo. Sen jäsenet olivat Big Mouth (oik. Willem Duyn) ja Maggie MacNeal (oik. Sjoukje van’t Spijker). Duon kuuluisin kappale oli Euroopassa ja Yhdysvalloissa vuonna 1972 menestystä saavuttanut ”How Do You Do?”. Lisäksi vuonna 1974 Mouth &amp; MacNeal edusti Alankomaita vuoden 1974 Eurovision laulukilpailussa sijoittuen kolmanneksi kappaleella ”I See a Star”, joka singlenä ilmestyessään ylsi Britannian top 10:een. Kotimaassaan duo saavutti kaikkiaan yhdeksäntoista top 20 -hittiä.
Duo hajosi vuonna 1974, kun Big Mouth ryhtyi työskentelemään vaimonsa, Ingrid Kupin, kanssa. Tuloksena oli uusi duo, Big Mouth &amp; Little Eve. Maggie MacNeal puolestaan saavutti jonkinasteista menestystä sooloartistina, kunnes siirtyi televisiotyöhön.
Willem Duyn kuoli sydänkohtaukseen 67-vuotiaana 3. joulukuuta 2004.
Maggie MacNeal

Maggie MacNeal (oik. Sjoukje van’t Spijker, s. 5. toukokuuta 1950 Tilburg, Alankomaat) on alankomaalainen laulaja. Hän edusti kotimaataan vuoden 1980 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Amsterdam”, joka sijoittui viidenneksi. Sitä ennen hän oli ollut jäsen Mouth &amp; MacNeal -nimisessä duossa, joka osallistui Euroviisuihin vuonna 1974. Sen esittämä kappale ”I See a Star” ylsi kolmanneksi. Mouth &amp; MacNeal saavutti joitakin hittejä erityisesti Euroopassa, kuten ”How Do You Do?” ja ”Hello-A”, kunnes hajosi 1974.
Soolourallaan MacNeal saavutti kaikkiaan kuusi top 50 -hittiä Alankomaissa.
Wiking Forsström

Wiking Kaj Forsström (17. huhtikuuta 1931 Porvoo – 15. huhtikuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari joka kuului Brondan vintin taiteilijaryhmään. Hänen vanhempansa olivat insinööri Karl Harald Forsström (1892–1957) ja Elna Alina Sihvola (1901–1994).
Forsström teki taiteilijan debyyttinsä Helsingissä vuonna 1957. Hän teki aluksi myös abstraktia taidetta ja veistoksia. Myöhemmät työnsä joihin kuului muun muassa merimaisemia ja alastontutkielmia Forrström maalasi pääasiassa Kemiön saarella. Forsström osallistui Nuorten näyttelyihin 1957, 1960 ja 1961, Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1962, 1966 ja 1970 sekä Suomen taideakatemian kolmivuotisnäyttelyyn 1971. Hän osallistui 1950-, 1960- ja 1980-luvuilla myös useisiin kansainvälisiin näyttelyihin Pohjoismaissa, Englannissa, Länsi- ja Itä-Saksassa, Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Forsstöm toimi myös öljymaalauksen opettajana Svenska arbetarinstitutetissa vuodesta 1983 alkaen. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1991.
Wiking Forsström esiintyy pääosassa Eino Ruutsalon kokeellisessa lyhytelokuvassa "Romutaiteilija" (1965). Hän esiintyy myös Ruutsalon vuonna 1958 valmistuneessa taidedokumenttielokuvassa "Ullakko elää", joka kertoo Brondan vintin taiteilijoista, sekä Ruutsalon matkailudokumentissa "Sinisilmäinen Helsinki" (1963), joka kertoo laivaretkestä Helsingin saaristoon.
Naurusarvinokka

Naurusarvinokka ("Rhinoplax vigil") on sarvinokkien heimon "Rhinoplax"-sukuun kuuluva hyvin isokokoinen lintu ja suvun ainoa lintu, jonka elinaluetta ovat Brunei, Indonesia, Malesia, Myanmar ja Thaimaa.
Naurusarvinokka on enimmäkseen hyvin tumman ruskea, lähes musta. Vatsa, perä ja pyrstö ovat valkoiset. Punainen nokka on suuri ja muodostaa päälaelle ikään kuin kypärän. Naurusarvinokan elinympäristöä ovat kosteat ainavihannat metsät. Naurusarvinokan ravintoa ovat hedelmät, erityisesti viikunat, ja satunnaisesti pienet selkärankaiset eläimet.
Naurusarvinokan uhkana on salametsästys sillä sen nokasta maksetaan enemmän kuin norsunluusta. Metsästyksen aiheuttaman uhan vuoksi laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Jalmari Peltonen

Jalmari Kustaa Peltonen (17. elokuuta 1893 Pyhäjärvi Ul – 16. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Maanviljeljäperheeseen syntynyt Peltonen opiskeli 1915–1922 arkkitehdiksi Teknillisessä korkeakoulussa ja teki opiskeluaikanaan stipendimatkan Italiaan. Peltonen toimi aluksi suunnittelijana Jussi Paatelan arkkitehtitoimistossa mutta ryhtyi sitten itsenäiseksi arkkitehdiksi vuodesta 1925 alkaen. Peltonen toimi vuodesta 1930 alkaen Maataloushallituksessa arkkitehtina ja myöhemmin yliarkkitehtinä.
Peltonen suunnitteli 1920-luvulla ja 1930-luvulla runsaasti liike- ja asuinrakennuksia Helsinkiin. Peltosen suunnittelemia rakennuksia on erityisesti Töölön kaupunginosassa. Näissä art deco-tyylisissä rakennuksissa Peltonen yhdisti klassistisia koristeaiheita ns. töölöläisfunkkikseen ja talojen porrashuoneiden sisustukseen kiinnitettiin erityistä huomiota.
Sonja Roman

Sonja Roman (s. 11. maaliskuuta 1979 Hodoš) on slovenialainen keskimatkojen juoksija. 
Roman karsiutui 1 500 metrin alkuerissä sisäratojen MM-kilpailuissa 2003, 2004 ja 2006. Hän sijoittui samalla matkalla seitsemänneksi EM-hallikilpailuissa 2007. Hän karsiutui 1 500 metrin välierissä Osakan MM-kilpailuissa 2007, keskeytti loppukilpailun sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 ja karsiutui alkuerissä Pekingin olympialaisissa
Roman sijoittui Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa 2009 1 500 metrillä alun perin kolmanneksi ajalla 4.11,42, mutta nousi hopealle kilpailun voittaneen Anna Alminovan jäätyä kiinni dopingista. Hän karsiutui saman matkan välierissä Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja oli kahdeksas .
Roman karsiutui 1 500 metrin välierissä Helsingin EM-kilpailuissa 2012, alkuerissä Lontoon olympialaisissa, välierissä Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja alkuerissä Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän sijoittui 1 500 metrillä kymmenenneksi Prahan EM-hallikilpailuissa 2015.
Felix Gustavsson

Felix Gustavsson (s. 22. elokuuta 1994 Haaparanta, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ruotsin jalkapallon ykkösdivisioonassa pelaavaa Bodens BK:ta. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Gustavssonin kasvattajaseura on Haparanda FF, jossa hän pelasi vuoteen 2012 asti. Keväällä 2013 Gustavsson siirtyi Kakkosessa pelanneeseen PS Kemi Kingsiin. Keväällä 2016 Kolmen PS Kemi-kauden jälkeen Gustavsson siirtyi Kokkolaan Ykkösessä pelanneen KPV:n riveihin. Yhden KPV-kauden jälkeen syksyllä 2016 Gustavsson siirtyi Veikkausliigaan nousseen JJK Jyväskylän riveihin. Gustavsson avasi Veikkausliiga-uransa 8. huhtikuuta 2017 Maarianhaminassa ottelussa IFK Maarianhamina-JJK. Hän palasi kaudeksi 2019 takaisin Ruotsiin siirryttyään jalkapalloseura Bodens BK:hon kauden 2020 loppuun voimassa olevalla sopimuksella.
Juhani Pennanen

Juhani Pennanen (s. 19. helmikuuta 1993, Oulunsalo) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa maalivahtina Veikkausliigan AC Oulussa. Pennanen debytoi Veikkausliigassa kaudella 2016 PS Kemin riveissä. Hän on pelannut myös 105 Ykkösen ottelua AC Oulussa, PS Kemissä ja OPS:issa.
Seurajoukkueet.
Pennasen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2011, kun hän nousi Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Pennanen pelasi kaudella 2011 AC Oulun kakkosmaalivahtina yhdessä Ykkösen ottelussa. Kauden 2012 Pennanen pelasi lainalla Kakkosen HauPa:ssa. Kaudella 2013 Pennanen kuului AC Oulun maalivahtikolmikkoon, mutta otteluita kertyi vain lainalla Kolmosessa OLS:n riveissä.
Pennanen siirtyi kaudeksi 2014 Kakkosessa pelanneen PS Kemin riveihin. Pennanen pelasi kaudella 2014 PS Kemin ykkösmaalivahtina 17 Kakkosen ottelua. PS Kemi voitti Kakkosen Pohjoislohkon ja nousi Ykköseen. Kaudella 2015 Pennanen jakoi torjuntavastuun Daniel Kollarin kanssa ja Ykkösen otteluita kertyi 11. PS Kemi voitti Ykkösen kaudella 2015 ja nousi Veikkausliigaan. Pennanen debytoi Veikkausliigassa 25. huhtikuuta 2016 ottelussa HIFK–PS Kemi. Pennanen pelasi kaudella 2016 PS Kemin ykkösmaalivahtina yhteensä 22 liigaottelua. PS Kemi oli kauden päätteeksi liigassa yhdeksäs. Pennanen pelasi kausina 2014–2016 yhteensä 50 sarjaottelua PS Kemin riveissä.
Pennanen siirtyi kaudeksi 2017 Ykkösessä pelanneen OPS:n riveihin. Hän pelasi kaudella 2017 yhteensä 22 Ykkösen ottelua. OPS oli Ykkösessä kahdeksas, mutta seura menetti sarjapaikkansa kun se ei saanut Ykkösen lisenssiä kaudelle 2018. Pennanen siirtyi kaudeksi 2018 Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi ACO:n ykkösmaalivahtina kaudella 2018 yhteensä 26 ja kaudella 2019 yhteensä 24 Ykkösen ottelua. Pennanen teki jatkosopimuksen AC Oulun kanssa myös kausista 2020–2021. Pennanen pelasi kaudella 2020 yhteensä 21 ottelua AC Oulun ykkösmaalivahtina, kun joukkue voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. AC Oulu päästi kauden aikana vähiten maaleja (16) koko sarjassa. Pennasen rooli AC Oulun noustua Veikkasligaan on ollut toimia varamaalivahtina, ja pelejä Veikkausligassa on kertynyt 10 vuosien 2021-2023 aikana.
Maajoukkue.
Juhani Pennanen debytoi ikäluokkansa (1993) maajoukkueessa 17-vuotiaana 3. tammikuuta 2011 Pietarissa pelatussa ottelussa Venäjä–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kahdeksan ottelua.
Nagra

Nagra on puolalais­syntyisen sveitsi­läisen keksijän Stefan Kudelskin 1950-luvun alusta asti kehittämä kannettavien nauhurien tuote­sarja ja siitä kehittyneiden digitaalisten äänen­tallentimien tuote­merkki. Nagra-nauhureita käytettiin 1950-luvulta alkaen ammatti­käytössä, erityisesti radio-, televisio- ja elokuva­tuotannon työ­välineenä studion ulko­puolella tehtävään äänen tallen­tamiseen. Sittemmin Nagra-tuotesarja on kehittynyt ja laajentunut pienempiin nauha­kokoihin, digitaa­liseen äänen­tallennukseen ja kova­levyä käyttäviin tallentimiin.
Nykyiset Nagra SD -äänentallentimet ovat kooltaan enää sanelukoneen luokkaa, mutta niiden äänenlaatu on parhaimmillaan studiotasoista.
Historiaa.
Puolassa syntynyt, Sveitsissä opiskellut sähköinsinööri­opiskelija Stefan Kudelski patentoi vuonna 1951 maailman ensimmäisen kannettavan, paristo­käyttöisen Nagra I -kelanauhurin. Kenkä­laatikon kokoisen laitteen äänen­laatu oli lähes yhtä hyvä kuin silloisten puhelin­kopin kokoisten studio­nauhureiden. Ensimmäiset tilauksensa Kudelski sai sveitsi­läisiltä radio­yhtiöiltä.
Vuonna 1958 Kudelski esitteli elokuva­käyttöön tarkoitetun Nagra III -nauhurin, jonka avulla ääni voitiin synkronoida elokuva­kameran kuvaamaan materiaaliin filmi­ruudun tarkkuudella. Kevyt nauhuri ja samaan aikaan kevyemmiksi kehittyneet elokuva­kamerat aloittivat uuden­laisen elokuvan­teon aidoissa ympäristöissä studioiden ulko­puolella. Tästä kiinnos­tuivat ensimmäisten joukossa ranska­laisen uuden aallon ohjaajat kuten Jean-Luc Godard ja François Truffaut. Yhdys­valloissa ensimmäisiä Nagran käyttäjiä oli dokumentaristi D. A. Pennebaker, ja myös Hollywood innostui kevyestä ääni­kalustosta niin, että käytännössä kaikki amerikkalais­elokuvat äänitettiin Nagra-nauhureilla vuodesta 1961 aina 1990-luvun digitaali­tekniikan läpi­murtoon asti. Elokuva-ala palkitsi Stefan Kudelskin ansioistaan ääni­tekniikan kehittä­misessä Oscar-palkinnolla vuosina 1965, 1977, 1978 ja 1990. Emmy-palkinnon hän sai 1984 ja 1986.
1960-luvulla Yhdys­valtojen salainen palvelu tilasi Kudelskilta suunnilleen C-kasetin nauha­leveyteen perustuvia pieniä kela­nauhureita, joista syntyi Nagran "Serie Noire" (SN). Nagra-nauhurit ovat olleet käytössä myös monilla Mount Everestin retki­kunnilla sekä syvän­meren­sukeltaja Jacques Piccardin sukelluksilla.
Nagra-laitteiden pitkä­aikainen valmistaja oli Sveitsin Cheseaux-sur-Lausannessa toimiva, vuonna 1951 perustettu "Kudelski SA". Vuoden 2012 alusta audio­tuotteet eriytettiin Kudelski-konsernissa omaksi yhtiökseen nimeltä "Audio Technology Switzer­land SA". Vuotta myöhemmin Stefan Kudelski kuoli 83-vuotiaana.
Strutsisaurit

Strutsisaurit eli strutsiliskot (Ornithomimosauria) on ruumiinrakenteeltaan strutsia muistuttaneiden teropodien osalahko. Ne olivat myös yhtä nopeita kuin nykyinen strutsi. Strutsisaurit kykenivät mahdollisesti juoksemaan 80 kilometrin tuntivauhtia, minkä johdosta ne olivat kaikkein nopeimpia dinosauruksia. Strutsisaurien juoksutapa oli mahdollisesti suurten loikkien ottaminen juoksun aikana, kuten strutseilla nykyisin.
Vaikka strutsisaurit kehittyivät lihaa syöneistä teropodeista, niiden nokat ja hampaat viittaavat niiden olleen kaikkiruokaisia. Strutsisaureille tyypillisiä piirteitä olivat pitkät jalat, pitkä kaula, pieni nokkamainen pää ja suuret silmät. Hampaat olivat joko pieniä tai niitä ei ollut laisinkaan. Monet tutkijat uskovat, että strutsisaurit eivät olleet pelkästään suomuisen ihon peitossa, vaan niillä oli alkeellisia höyheniä muiden läheistä sukua olleiden dinosaurusten tapaan. Strutsisaurit olivat yleensä 
3–4 metriä pitkiä, mutta "Deinocheirus" kasvoi jopa 11 metriä pitkäksi.
Strutsisaurit ilmestyivät varhaisliitukaudella 130 miljoonaa vuotta sitten, ja hävisivät myöhäisliitukaudella liitukauden joukkosukupuutossa 65 miljoonaa vuotta sitten.
Kathleen Beller

Kathleen Beller (s. 19. helmikuuta 1956 Westchester, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Beller esiintyi lapsena mainoksissa ja teki ensimmäisen varsinaisen televisioroolinsa 1970-luvun alussa saippuasarjassa "Search for Tomorrow". Muutettuaan Los Angelesiin Beller sai pienen osan elokuvasta "Kummisetä, osa II" (1974). Myöhemmin hän näytteli muun muassa draamaelokuvassa "Promises in the Dark" (1979), josta hän oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi.
Näkyvimmän roolinsa Beller teki vuosina 1982–1984 televisiosarjassa "Dynastia", jossa hän esitti Kirby Andersia. Hän palasi näyttelemään hahmoa minisarjassa "Dynastia – viimeinen luku" (1991).
Yksityiselämä.
Beller avioitui vuonna 1988 muusikko Thomas Dolbyn kanssa. Heillä on kolme lasta.
Mauri Määttänen

Mauri Pellervo Määttänen (s. 20. maaliskuuta 1943 Uusikirkko) on suomalainen tekniikantutkija. Hän oli Oulun yliopiston teknillisen mekaniikan professori 1978–1988 ja Teknillisen korkeakoulun lujuusopin professori vuodesta 1988 vuoteen 2006. Hänen tutkimuskohteitaan ovat lujuusoppi ja majakkarakenteet sekä jään ominaisuudet.
Radeon HD 6000 -sarja

Radeon HD 6000 on AMD:n Northern Islands mikroarkkitehtuuriin perustuva sarja grafiikkasuorittimia (GPU). Vuonna 2010 julkaistu mallisto perustui TeraScale2 arkkitehtuuriin, osa vanhempaan TeraScale arkkitehtuuriin. Näytönohjaimen suora kilpailija oli Nvidian GeForce 600 näytönohjainsarja.
Arkkitehtuuri.
TeraScale 2 "Northern Islands" arkkitehtuuriin perustuvat ovat Radeon HD 6350 ja Radeon HD 6900 -sarjassa. 
TeraScale 2 "Evergreen" arkkitehtuuriin perustuu Radeon HD 6350 -sarja.
TeraScale 3 arkkitehtuuriin perustuvat grafiikkasuorittimet ovat Radeon HD 6900 -sarjassa.
HD6xxx näytönohjaimet toivat myös DisplayPort 1.2 tuen.
Näytönohjaimet.
Uusina näytönohjaimina tuotiin Radeon HD 6870 ja 6850 näytönohjaimet. Näytönohjaimissa käytettiin uutta VLIW 4 arkkitehtuuria jossa kyetään suorittamaan 4 kpl 32-bittisiä MAD operaatioita kellojaksoa kohden. Myös tesselaatioyksikkö oli uusittu: parhaassa tapauksessa tesselaatiosuorituskyky kaksinkertaistui. Barts grafiikkaprosessorissa käytetään Redwood koodinimellisen HD5670 näytönohjaimen muistiväylää. Tämä johti siihen että GDDR5 muistien kellotaajuutta piti laskea 4,8 ghz taajuudelta 4,2 ghz kellotaajuudelle. Samalla muistikontrollerin pinta alaa kyettiin supistamaan 50%.
Radeon HD6870 näytönohjaimen Barts-grafiikkaprosessorin pinta ala on 25% pienempi kuin edellisen sukupolven Cyoress grafiikkaprosessorin. Silti anandtechin artikkelissa havaittiin vain 7% heikompi suorituskyky. Myös FP64 Suorituskykyä leikattiin huomattavasti.
Suuri Herra

Suuri Herra on suomalaisen contemporary Christian Music -yhtyeen Rodrigo &amp; Saaran toinen studioalbumi. Missiokustannus julkaisi sen 5. joulukuuta 2014.
Kappaleen ”Luotan” on alun perin säveltänyt Ana Paula Valadão nimellä ”Confio em Teu Amor”.
Marrakechin ePrix 2016

Marokon ePrix 2016 eli 2016 Marrakesh ePrix oli Formula E -sarjan kauden 2016–2017 toinen osakilpailu. Kilpailu ajettiin 12. marraskuuta 2016 Marrakechin katuradalla Marrakechissa, Marokossa. 
Felix Rosenqvist lähti kilpailuun paalupaikalta. Sébastien Buemi onnistui kuitenkin nousemaan kilpailun voittoon ja otti näin ollen kauden toisen voittonsa. Toiseksi sijoittui Sam Bird ja kolmanneksi paalupaikalta lähtenyt Rosenqvist. Kilpailua oli seuraamassa paikan päällä 7 000 katsojaa, joiden joukossa muun muassa Grammy-ehdokas Akon.
Claire Yarlett

Claire Yarlett (s. 15. helmikuuta 1965 Englanti) on brittiläis-yhdysvaltalainen näyttelijä.
Yarlett esitti Bliss Colbya saippuasarjassa "Colbyt" (1985–1987), joka oli "Dynastian" spin-off-sarja. Yarlett on näytellyt myös "Päivien viemää" -sarjassa vuosina 1990–1991. Lisäksi hän on esiintynyt televisioelokuvissa ja vieraillut esimerkiksi sarjoissa "Teräsmieheni", "Teho-osasto", "Frasier", "West Wing" ja "Hyvässä uskossa".
Fisk University

Fisk University on alun perin Yhdysvaltojen mustalle väestölle tarkoitettu pieni yksityinen yliopisto Tennesseen osavaltion Nashvillessä.
Fisk perustettiin pian Yhdysvaltain sisällissodan ja orjuuden päätyttyä vuonna 1866, ja se sai nimensä yliopistolle toimitiloja lahjoittaneen kenraalin Clinton B. Fiskin mukaan. Vuonna 1930 Fiskistä tuli ensimmäinen mustille tarkoitettu korkeakoulu, joka sai Southern Association of Colleges and Schools -järjestön akkreditoinnin. Fisk kuuluu nimellä ”Historically black colleges and universities” (HBCU) tunnettuun joukkoon korkeakouluja, jotka perustettiin ennen vuotta 1964 erityisesti afroamerikkalaisen väestönosan tarpeisiin. Ensimmäisen afroamerikkalaisen johtajansa Fisk sai vasta 1947.
1970-luvulla Fisk University joutui talousvaikeuksiin, kun sen suosio väheni afroamerikkalaisten opiskelijoiden valitessa yhä useammin heitä ennen syrjineitä ”valkoisia” korkeakouluja opiskelupaikoikseen. Myös 2000-luvulla Fisk on ollut talousvaikeuksissa, ja se joutui oikeustaisteluun yrittäessään myydä osaa merkittävästä Georgia O’Keeffen ja Alfred Stieglitzin yliopistolle lahjoittamasta yli sadan teoksen taidekokoelmasta.
Yliopistolla on läheiset yhteydet United Church of Christ -kirkkokunnan kanssa. Yliopiston kuoro Fisk Jubilee Singers sai vuonna 2008 arvostetun National Medal of Arts -palkinnon..
Vuonna 2016 "U.S. News &amp; World Report" -⁠lehden rankingissä Fisk sijoitettiin 8. tilalle HBCU-korkeakoulujen joukossa,´ja sijalle 171 kaikkien liberal arts college -tyyppisten korkeakoulujen joukossa..
Rodrigo &amp; Saara

Rodrigo &amp; Saara on suomalainen kristillistä nykymusiikkia tekevä yhtye, joka koostuu kahdesta jäsenestä: Rodrigo Campos ja Saara Vatanen Campos. Duo julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2010 nimellä "Uusi laulu nousee".
Straight Blast Gym Ireland

 
Straight Blast Gym Ireland (lyhyemmin SBG) on irlantilainen vapaaotteluseura. John Kavanagh perusti seuran 2001, joka on osa Matt Thorntonin Straight Blast Gym Internationalia. Sen tunnetuinpia ottelijoita ovat muun muassa Conor McGregor, Gunnar Nelson ja Cathal Pendred.
Historia.
John Kavanagh perusti seuran 2001 ja oli sitä ennen omin avuin harjoitellut kamppailulajeja. Myöhemmin samana vuonna seurasta tuli osa Matt Thorntonin Straight Blast Gym International seuraa. Thornton myönsi 2002 Kavanaghille purppura vyön brasilialaisessa jujutsussa. Kolme vuotta myöhemmin hän voitti kultaa brasilialaisen jujutsun euroopanmestaruuskilpailuissa. 2007 Kavanagh'lle myönnettiin musta vyö brasilialaisessa jujutsussa, jonka myötä hänestä tuli samalla ensimmäinen mustan vyön brasilialaisessa jujutsussa saanut irlantilainen. Seura sai sittemmin tunnettavuutta Kavanaghin valmennettua Conor McGregorin Cage Warriorsin vapaaottelumestariksi kesällä 2012, jonka jälkeen McGregor saavutti vielä joulukuussa kevytsarjan mestaruuden, jonka jälkeen hän siirtyi ottelemaan UFC:hen.
Carl-Olof Tötterström

Carl-Olof Tötterström (24. elokuuta 1926 Turku – 10. toukokuuta 1953 Helsinki) oli suomalainen moottoripyöräilijä. Hän edusti kilpauransa aikana Porvoon Moottorikerhoa.
Kilpaura.
Tötterström aloitti kilpailemisensa hyvin nuorena ja nousi nopeasti Suomen TT-ajajien kärkijoukkoon. Hän kilpaili sekä Suomessa että Ruotsissa. Tötterströmin ensimmäisiä voittoja oli kerhomestaruus Porvoon Moottorikerhon järjestämässä Veckjärven ajoissa 1948. Carl-Olof ajoi Matchless pyörällä luokassa 500 cm³. Vuonna 1950 hän nousi kansalliseen tietoisuuteen voitettuaan Päijänteen ympäriajon. Samana vuonna hän myös voitti Savonlinnan TT-ajot Triumph-pyörällä sekä Suomen maantiemestaruuden. Seuraavana vuonna 1951 hän voitti Pyynikinajot luokassa 500 cm³. Hän kilpaili myös Ruotsissa hyvällä menestyksellä. Hänellä on lukuisia voittoja pienemmissä kilpailuissa Suomessa.
Viimeinen kilpailu.
Tötterström oli ostanut Triumph 500 cm³ pyörän Raine Lampiselta. Raine Lampinen oli aikaisemmin voittanut tällä pyörällä useita kilpailuja mm. Eläintarhanajot vuonna 1950. Pyörä oli hyvin nopea koska siihen oli tehty useita rakenneparannuksia. Tällä pyörällä hän ajoi Eläintarhanajoissa äitienpäivänä 10. toukokuuta 1953. Pyörän numero oli pahaenteisesti 13. Kolmen ajajan kärki Alan-J Dudley Ward, Harry Bostok ja Carl-Olof Tötterström taistelivat voitosta. Kaikilla kolmella oli Triumph-pyörät. 
Toiseksi viimeisellä kierroksella sattui Tötterströmille onnettomuus Moukaripörssin alamäessä. Tötterström kallisti pyöräänsä liikaa, jolloin jalkatappi ja pakoputki osuivat rataan. Tötterström luisui rata-aidan pystytolppien välistä metsään. Hän kuoli sairaalassa. 
Porvoon TT-ajot Aunelan lenkillä ajettiin 14. toukokuuta 1953. Kaikki osanottajat luovuttivat osanottomaksunsa ja palkintorahansa Carl-Olof Tötterströmin perheelle, johon kuului puoliso ja neljän kuukauden ikäinen poika.
Sinikka Kouvo

Aino Sinikka Kouvo (17. lokakuuta 1953 Kuusjärvi) on suomalainen arkkitehti. 
Henkilöhistoria.
Kouvo syntyi geologi Joel Antti Olavi Kouvon ja varanotaari Aino Pyykkösen perheeseen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1972 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1982. Kouvo perusti samana vuonna arkkitehtuuritoimiston miehensä Erkki Partasen kanssa. Kouvo on saanut muun muassa Rakennus- ja yhdyskuntasuunnitelun valtionpalkinnon 1988 ja Euro-Belgian arkkitehtuuripalkinnon 1998. Useita Kouvon yhdessä Partasen kanssa tekemiä suunnitelmia on palkittu ja lunastettu arkkitehtilpailuissa. Kouvolle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Töitä.
Kouvon puolisonsa kanssa suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa seuraavat:
Marja Nykänen

Marja Nykänen (s. 1962) oli Finanssivalvonnan apulaisjohtaja vuodesta 2014 ja instituutiovalvontaosaston osastopäällikkö vuodesta 2010. Lokakuussa 2016 hänet valittiin Suomen Pankin johtokunnan jäseneksi viisivuotiskaudelle, joka alkoi 1. helmikuuta 2017.
Nykänen on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari. Hän on aiemmin työskennellyt eri tehtävissä Nordealla ja sen edeltäjäpankeissa vuodesta 1987.
New Yorkin Lehti

New Yorkin Lehti oli New Yorkissa vuosina 1891–1894 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
Siirtolaisagentti G. A. Grönlundin julkaisemaa "New Yorkin Lehteä" toimittivat kustantajan veli John Grönlund ja vuodesta 1893 Akseli Rauanheimo (Axel Järnefelt). Sitä ennen kaupungissa oli yritetty perustaa "New Yorkin Suomalainen Lehti". 
Kerran viikossa ilmestynyt "New Yorkin Lehti" saavutti 6 000 kappaleen levikin. Vuosien 1893–1894 vaihtessa se yhdistettiin New Yorkiin muuttaneen "Siirtolaisen" kustannusyhtiöön. Grönlundin siirtolaisyhtiön tehtyä konkurssin "New Yorkin Lehti" lopetettiin ja "Siirtolaista" kustantamaan muodostettiin uusi yhtiö.
Pekka Kurenmaa

Pekka Akseli Kurenmaa (10. huhtikuuta 1933 Terijoki – 17. lokakuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen eversti.
Kurenmaan vanhemmat olivat kenraali Arvi Kurenmaa ja Oili Törnroos ja puoliso vuodesta 1962 Mirja Irmeli Virkkunen. Kurenmaa tuli ylioppilaaksi 1954, suoritti Kadettikoulun 1958 ja Sotakorkeakoulun 1967. Hän toimi Pohjan prikaatin opetusupseerina ja komppanianpäällikkönä 1958–1960, Kadettikoulun opetusupseerina ja komppanian varapäällikkönä 1960–1965, Helsingin sotilaspiirin esikunnan toimistoupseerina 1967–1968, Sotakorkeakoulun opettajana 1968–1976 ja apulaisjohtajana 1979–1983, Pääesikunnan toimistopäällikkönä 1976–1978, Hämeen jääkäripataljoonan komentajana 1978–1979, Lounais-Suomen sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1983–1989 ja Sotatieteen laitoksen johtajana 1989–1993. Kurenmaa ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1958, yliluutnantiksi 1961, kapteeniksi 1964, majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1974 ja everstiksi 1979.
Kurenmaa hoiti myös useita luottamustehtäviä, julkaisi artikkeleita ja toimitti muun muassa seuraavat teokset:
Lauri Haaksi

Lauri Volmari Haaksi (5. toukokuuta 1893 Rauma – 31. tammikuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen vakuutusjohtaja. Hän oli vakuutusyhtiö Karjalan ja lyhyen aikaa myös Tapaturmavakuutusosakeyhtiö Ilmarisen toimitusjohtaja. 
Haaksi kävi viisi luokkaa lyseota ja kauppaopiston. Hän oli Keskinäinen vakuutusyhtiö Sammon palveluksessa vuosina 1911–1926, Karjalan ja Ilmarisen toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen 1926–1948 ja Vakuutusosakeyhtiö Imatra-Karjalan johtaja ja hallituksen jäsen vuodesta 1948.
Calcio

Calcio on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Se sijaitsee 28 kilometriä Bergamosta kaakkoon Ogliojoen länsirannalla. Kaupunki on Calcianan alueen keskus.
Historia.
Alueella on ollut asutusta jo roomalaisten aikaan, mistä todisteena on löydetty arvokas mosaiikki toiselta vuosisadalta. Se on nähtävissä Bergamon arkeologisessa museossa. Ensimmäinen kirjallinen mainita Calciosta on vuodelta 1035.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyys on vuonna 1880 valmistunut San Vittoren kirkko. Kirkko on 76 metriä pitkä, 36 metriä leveä ja 64 metriä korkea. Se on Lombardian toiseksi suurin kirkko; ainoastaan Milanon katedraali on sitä kookkaampi.
Fara Olivana con Sola

Fara Olivana con Sola on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Se sijaitsee noin 30 kilometriä Bergamosta etelään Seriojoen itärannalla.
Historia.
Kaupungin historia ulottuu longobardien aikakaudelle 500- ja 600-luvuille. Ensimmäinen kirjallinen mainita kaupungista on vuodelta 915.
Nähtävyyksiä.
Solan kylässä oleva San Lorenzon kirkko on alkujaan keskiajalta ja yksi alueen vanhimmista kirkoista. Se kuitenkin tuhoutui Seriojoen tulvissa. Nykyisen ulkomuotonsa kirkko sai vuonna 1900.
Antti Keskitalo

Antti Keskitalo (s. 14. helmikuuta 1983 Rauma) on suomalainen salibandyn pelaaja. Pelipaikaltaan hän on keskushyökkääjä.
Ennen salibandyuraansa Keskitalo pelasi jalkapalloa maalivahtina. Hän pelasi juniorina FC Raumassa ja Pallo-Iiroissa, jonka A-junioreihin siirtyi kaudeksi 2002. Keskitalo pelasi kaudella 2004 EuPassa 19 Kakkosen ottelua, kaudella 2005 P-Iiroissa kahdeksan Ykkösen ottelua ja kaudella 2006 P-Iiroissa 12 Kakkosen ottelua. Hän lopetti jalkapallon kauden 2008 jälkeen.
Keskitalo vaihtoi polvivaivojen vuoksi jalkapallon salibandyyn. Hän pelasi vuosina 2011–14 SalBassa kolme kautta ja 55 ottelua Divarissa tehopistein 36+41=77. Vuodesta 2014 lähtien Keskitalo on edustanut SalBaa Salibandyliigassa 41 ottelussa, joissa hän on tehnyt 13+23=36 tehopistettä (tilanne 17. lokakuuta 2016).
Keskitalo on raumalaisen Vainion jääkiekkosuvun ainoa jalkapalloilija.
Marko Humphrey-Lahti

Marko Bryan Humphrey-Lahti (s. syyskuu 1957) on englantilainen kuvanveistäjä. Hän asuu ja työskentelee Hertfordshiressä Englannissa puolisonsa, kuvataiteilija Eva Humphrey-Lahden kanssa.
Ura.
Humphrey-Lahden veistokset liikkuvat abstraktin ja esittävän taiteen välimaastossa. Humphrey-Lahti tutustui kuvanveistoon alun perin Välimeren saarella Gozossa, Maltalla. Hän opiskeli lisää kuvanveistoa Hertfordshiren yliopistossa.
Humphrey-Lahden veistoksia on ollut useaan otteeseen esillä muun muassa Royal Society of British Artistsissa ja National Societyssä Lontoossa. Hänen teoksiaan on näytteillä lisäksi Saksassa, Gibraltarilla, Guernseyssä ja New Yorkissa.
Vuonna 2008 hänen veistoksensa olivat ehdolla Royal Academyn näyttelyyn ja seuraavana vuonna hänet valittiin jäseneksi Royal British Society of Sculptorsiin. Vuonna 2014 hän sai pronssiluokan Threadneedle-taidepalkinnon. Hänen Hugging Pair -veistoksensa ovat voittaneet kunniamainintoja Saatchi Artissa Yhdysvalloissa Los Angelesissa. Vuonna 2016 Royal British Society of Sculpturers valitsi Markon taiteilijaresidenssiin Pietrasantaan Italiaan.
Marko Humphrey-Lahden veistoksia on nähtävillä julkisissa sekä yksityisissä kokoelmissa ja puutarhoissa Britanniassa, Euroopassa, Australiassa, Kiinassa ja Yhdysvalloissa.
Käkisalmen kapina 1337

Käkisalmen kapina oli karjalaisten kapina Käkisalmen linnaa hallinnoivaa liettualaista Narimantasia vastaan vuonna 1337 tapahtunut kansannousu.
Taustaa ja tapahtumia.
Korelan linnoitus lienee ikivanha, mahdollisesti jo 1100-luvulla rakennettu linnoitus Ruotsin ja Novgorodin välisellä karjalaisalueella Laatokan länsipuolella Suur-Sakkulan pogostan vaiheilla, ja sitä paikalliset lienevät pitäneen edes jonkinasteisena turvanaan. Sakkulan seutu oli jatkuvien levottomuuksien kuten ristiretkien kohteena. Kivimuurin linnoitus sai 1200-luvulla. Novgorod tuhosi linnoituksen vuonna 1310 ja rakensi tilalle Käkisalmen linnan. Pähkinäsaaren rauha 1323 antoi linnan Novgorodille, tarkemmin Vatjan verotusalueeseen. Novgorod läänitti sen liittolaiselleen Liettuan Gediminasin pojalle Narimantasille. Tämä piti alueella niin ankaraa verotusta, että karjalaiset nousivat isäntäänsä vastaan vuonna 1337. Ruotsalainen sotaväki, käytännössä suomalaisia, kutsuttiin apuun. Runsaasti venäläisiä surmattiin. Linnanpäällikköna toiminut karjalaistaustainen Vallittu luopui, ja karjalaisia pakeni aina Vienanmerelle saakka. Novgorod kukisti kapinan eikä rajalinjoja muutettu vuonna 1339 tehdyssä rauhansopimuksessa.
Käkisalmen kapinan aikana Ruotsin hallitsijana oli kuningas Maunu Eerikinpoika. Novgorod oli tasavalta.
Toni Jyvälä

Toni Jyvälä on suomalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän pitää Pornoaddiktin päiväkirja -nimistä blogia. Jyvälä on kertonut julkisuudessa menettäneensä luottotietonsa soiteltuaan seksipuhelimiin.
Jyvälä esiintyi vuonna 2017 Porissa Rakastajat-teatterissa näytelmässä, jonka nimi on "Elämä kunnossa".
Gunnar Nelson

Gunnar Lúðvík Nelson (s. 28. heinäkuuta 1988 Akureyri) on islantilainen vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2012 lähtien.
Vapaaottelu-ura.
UFC.
Nelson otteli UFC:ssä ensimmäisen kerran 29. syyskuuta 2012 "" -tapahtumassa. Hän voitti kamppailunsa DaMarques Johnsonia vastaan luovutuksella saadessaan hänet takakuristukseen ensimmäisessä erässä.
Kielettömät sammakot

Kielettömät sammakot, uusi nimiehdotus kennosammakot (Pipidae) on heimo sammakoiden ja konnien lahkossa. Ne ovat alkeellisia moniin muihin sammakoihin verrattuna, ja niitä on tavattu maapallolla jo liitukaudelta saakka.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kielettömien sammakoiden lajeja tavataan luontaisesti Etelä-Amerikan pohjoisosissa (kennosammakot) ja Afrikassa (muut suvut). Tunnetuin laji, tavallinen kynsisammakko, on kuitenkin ihmisen toimien vuoksi levinnyt koko Amerikkaan sekä osiin Kaakkois-Aasiaa ja Eurooppaa.
Kielettömät sammakot elävät kokonaan vedessä. Niitä tavataan monenlaisissa vesissä, ja jos vesiolot pysyvät normaaleina, ne eivät välttämättä poistu vedestä koko elämässään.
Luokittelu.
Heimoon kuuluu viisi sukua:
Kloprostenoli

Kloprostenoli (C22H29ClO6) on prostaglandiinianalogeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä sekä hedelmättömyyden hoitamiseen että tiineyden keskeyttämiseen.
Vaikutusmekanismi ja käyttö.
Kloprostenoli on luonnollisen prostaglandiini F2α:n eli dinoprostin synteettinen analogi. Yhdiste sitoutuu prostaglandiini F-reseptoriin ja on sen agonisti. Kloprostenoli on agonistina dinoprostia voimakkaampi. Yhdiste on kiraalinen ja optisesti aktiivinen ja ainoastaan +-isomeerilla on fysiologisia vaikutuksia. Kloprostenoli indusoi keltarauhasen luteolyysin ja käynnistää kiiman. Kiima käynnistyy muutaman vuorokauden kuluttua kloprostenoliruiskeen annosta. Tiineillä eläimillä yhdiste aiheuttaa kohdun supistuksia ja alentaa keltarauhashormonin pitoisuutta, mikä johtaa tiineyden keskeytymiseen. Lääketieteessä kloprostenolia käytetään kiiman aikaansaamiseksi muun muassa naudoilla, sioilla ja hevosilla sekä tiineyden keskeytykseen naudoilla, hevosilla ja koirilla. Ainetta käytetään usein natriumsuolana.
Valmistus.
Kloprostenolin valmistamiseen on kehitetty asymmetrinen menetelmä. Tyypillisesti synteesi on monivaiheinen ja mutkikas. Synteesin lähtöaineina ovat muun muassa niin sanottu Corey-aldehydi ja m-kloorifenoli.
Härgmäen taistelu

Härgmäen taistelu käytiin 2. elokuuta 1560 nykyisen Latvian alueella Ērģemen eli Härgmäen tienoilla Valgan lähistöllä osana Liivinmaan sotaa eräänä ratkaisutaisteluna. Taistelun osapuolina olivat Iivana Julman johtama Venäjä ja Saksalainen ritarikunta. Iivanan päämääränä oli saavuttaa reitti Viljandiin, joka oli Saksalaisen ritarikunnan tärkein tukikohta Liivinmaalla. Venäläisten sotapäällikköinä olivat Ivan Mstislavski ja Pjotr Šuiski ja historioitsija Nikolai Karamzinin mukaan Tarttoon kokoontuneina 60 000 ratsukkoa, 40 piiritys- ja 50 kenttätykkiä.
Venäläiset vakoilijat saivat tietää, että entinen maaherra Johann Wilhelm von Fürstenberg pyrkisi valtavan kassan kanssa Haapsaluun. Ruhtinas Vasili Barbašinilla oli 12 000 kevyttä ratsukkoa, ja hänen tuli keskeyttää tämän matka meren rantaan. Hän leiriytyi metsään viiden kilometrin päähän Härgmäen linnasta. Keskellä kirkasta päivää 30 saksalaisritaria lähetettiin rehunkeruuseen 27 kilometrin päähän leiristä ja hälytti toisella puolella Õhnejokea 500 venäläissotilaan joukon, ja ne alkoivat tulittaa toisiaan. Saksalaisia kaatui enemmän, mutta he pystyivät tiedottamaan asian maamarsalkka Philipp Schall von Bellin, joka lähetti 300 miestä venäläisiä vastaan tietämättä, että vastustajia oli paljon enemmän. Näin tuhoutui merkittävin "teutonien" vastarinta,ja Viljandi oli Iivanan ulottuvilla.
Viipurin merkinantokomppania

Viipurin merkinantokomppania oli vuoden 1918 Suomen sisällissodan aikana toiminut Viipurin punakaartin osasto, joka oli muodostettu kokonaan naisista. Sen päällikkö oli Toini Mäkelä.
Toiminta.
Viipurin merkinantokomppania perustettiin vajaat kaksi viikkoa sisällissodan alkamisen jälkeen 8. helmikuuta 1918. Se oli Helsingin ja Valkeakosken naiskaartien ohella ensimmäisiä sisällissodan aikana perustetuista noin 20 naiskaartista. Komppaniaan liittyi noin 150 työläisnaista, jotka saivat koulutusta muun muassa aseiden käsittelyssä sekä erilaisissa viestitehtävissä. Sen jäsenet toimivat aluksi vartiopalveluksessa ja tekivät myös kaupungin ulkopuolelle suuntautuneita tiedusteluretkiä. Myöhemmin Viipurin merkinantokomppanian naiset osallistuivat Antrean rintaman ja Viipurin taisteluihin. 
13. huhtikuuta Antreassa käydyssä Pullilan taistelussa kaatui kahdeksan komppanian naista. Lisäksi useita teloitettiin Viipurin valtauksen jälkeen toukokuussa. Joitakin antautui valkoisille, mutta suurin osa merkinantokomppanian jäsenistä onnistui pakenemaan Neuvosto-Venäjälle. Siellä heitä liittyi Toini Mäkelän kokoamaan Pietarin suomalaiseen naiskomppaniaan, joka muun muassa osallistui taisteluihin suomalaista Aunuksen retkikuntaa vastaan kesällä 1919.
Take Me Out (kappale)

Take Me Out on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin läpimurtokappale. Kappale julkaistiin toisena singlenä yhtyeen debyyttialbumilta "Franz Ferdinand" ja se nousi Britannian singlelistan sijalle 3. ”Take Me Out” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Käyttö populaarimediassa.
Kappale "Take Me Out" esiintyi vuonna 2008 elokuvan "Hancock" trailerissa, sekä myös videopelien Madden NFL 2005, NHL 2005 ja Shaun White Skateboarding soundtrackissa.
Tulimarjat

Tulimarjat ("Pyracantha") on suku, joka koostuu suurikokoisista piikikkäistä ikivihreistä pensaista, jotka kuuluvat ruusukasvien heimoon. Suvun lajien levinneisyysalue ulottuu Lounais-Euroopasta Kaakkois-Aasiaan. Ne muistuttavat ja ovat sukua tuhkapensaiden ("Cotoneaster") suvulle, mutta niillä on sahalaitaiset lehdet ja paljon piikkejä. Tuhkapensaat ovat piikittömiä.
Kasvit kasvavat jopa kuusi metriä korkeiksi. Seitsemällä lajilla on valkoiset kukat ja joko punaiset, oranssit tai keltaiset marjat (teknisesti omenoita). Kukinta on myöhään keväällä tai aikaisin kesällä; marjat kehittyvät loppukesällä ja kypsyvät myöhään syksyllä.
Lajikkeet.
Lajeista on kehitetty lukuisia lajikkeita mm. Britanniassa. Ne on useimmin kehitetty välimerentulimarjasta ("Pyracantha coccinea").
Viljely.
Tulimarjat ovat suosittuja koristekasveja Keski-Euroopassa, joita kasvatetaan puutarhoissa niiden koristeellisten kukkien ja marjojen vuoksi. Tiheän rakenteen vuoksi niitä käytetään näkösuojaa antavina pensasaitakasveina. Lisäksi ne luovat hyviä pesintä- ja suojapaikkoja pikkulinnuille kissoja ja näätiä vastaan.
Marjat.
Tulimarjojen marjat ovat lievästi myrkyllisiä, sillä niiden siemenet sisältävät glykosideja (samoin kuin omenien, luumujen ja kirsikan siemenet). Marjoista voidaan tehdä mehua, hilloa tai marmeladia kunhan taataan, ettei se sisällä siemeniä tai niiden osia.
Ravenswood (televisiosarja)

Ravenswood on yhdysvaltalainen kauhudraamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC Family -televisiokanavalla 22. lokakuuta 2013. Se on "Valehtelevat viettelijät" -sarjan spin-off. Spin-off -sarjan tapahtumat sijoittuvat kuvitteelliseen Pennsylvanian kaupunkiin Ravenswoodiin, jossa joukko nuoria yrittää selvittää kaupungin yllä leijuvaa kirousta.
Sarjan lähtölaukauksena toimi "Valehtelevat viettelijät" -sarjan neljännen kauden halloween-erikoisjakso, joka esitettiin samana päivänä kuin spin-offin aloitusjakso. Jaksossa pääsarjan tytöt matkustivat Ravenswoodiin etsimään kadonnutta ystäväänsä. Spin-offia tehtiin lopulta yksi kymmenen jakson mittainen tuotantokausi. Alhaisten katsojalukujen vuoksi kanava ei tilannut sarjaan lisää jaksoja.
Juoni.
Sarjan alussa "Valehtelevista viettelijöistä" tuttu Caleb on matkustanut Rosewoodin naapurikaupunkiin Ravenswoodiin. Hän tutustuu sijaisperheessä kasvaneeseen Mirandaan, joka on tullut kaupunkiin saadakseen tietoja perheestään ja tavatakseen ainoan elossa olevan sukulaisensa; enon, joka hylkäsi hänet pienenä. Kaupungissa he tapaavat muita nuoria: isänsä menettäneet sisarukset Olivian ja Luken, sekä sanomalehdessä työskentelevän Remyn. Viisikko yrittää saada selvyyttä kaupungin yllä leijuvasta kirouksesta, jonka hyökkäyksen kohteeksi he joutuvat.
Lenita Susi

Lenita Susi (s. 18. heinäkuuta 1996 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Elämä.
Susi aloitti näyttelemisen 6–7-vuotiaana päiväkodin näytelmissä ja Keravan Vekarateatterissa. Vuonna 2005 hän esiintyi lyhytelokuvassa, minkä jälkeen hän teki televisiomainoksia. Roolituspalvelun kautta Susi sai paikan Dome Karukosken vuoden 2014 "Mielensäpahoittajassa", mitä seurasi hänen ensimmäinen suurempi roolinsa Mika Kaurismäen "Elämältä kaiken sain" -elokuvassa vuonna 2015. Vuonna 2016 Susi näytteli rikossarjassa "Sorjonen". Huhtikuussa 2021 MTV3 kertoi, että Susi aloittaa näyttelijänä "Salatut elämät" -saippuasarjassa.
Yksityiselämä.
Susi on kirjailija Pauliina Suden tytär.
Hän on naimisissa Aamu-nimisen naisen kanssa.
Mary McLeod Bethune

Mary Jane McLeod Bethune (o.s. "Mary Jane McLeod"; 10. heinäkuuta 1875 Mayesville, Etelä-Carolina – 18. toukokuuta 1955) oli yhdysvaltalainen pedagogi, poliitikko, hyväntekijä ja kansalaisoikeusaktivisti , joka tunnetaan parhaiten afroamerikkalaisia varten perustamastaan koulusta Floridan Daytona Beachissä. Pienestä tyttökoulusta on sittemmin kehittynyt 4 000 opiskelijan Bethune-Cookman University.
Bethune toimi myös presidentti Franklin D. Rooseveltin neuvonantajana rotukysymyksissä tämän vuonna 1938 perustamassa ”mustaksi hallitukseksi” (Black Cabinet) kutsutussa neuvottelukunnassa. Hän oli mukana perustamassa ja johtamassa ainakin kahta afroamerikkalaisten järjestöä, "National Council of Negro Women" ja "National Association for the Advancement of Colored People" (NAACP). Bethune sai kutsumanimen ”The First Lady of Struggle” ().
Elämä ja ura.
Bethune syntyi kymmenisen vuotta Yhdysvaltojen orjuuden lakkauttamisen jälkeen Etelä-Carolinassa entisten orjien tyttäreksi. Jo viisivuotiaana hän alkoi auttaa vanhempiaan peltotöissä, mutta osoitti myös kiinnostusta kouluttautumiseen. Hän pääsi lähistölle perustettuun lähetyskouluun ja sai sitten stipendin opettajaseminaariin Pohjois-Carolinaan. Hän opiskeli myös Moody Bible Institutessa ja otti aviomiehekseen opettajakollegan, Albertus Bethunen.
Vuonna 1904 Bethune perusti mustille tytöille tarkoitetun koulun Floridan Daytona Beachiin. Se sulautui vuonna 1923 pojille perustettuun kouluun ja tunnettiin nimellä Bethune-Cookman School, sitten Bethune-Cookman College. Hän toimi oppilaitoksen johtajana 1923–1942 sekä 1946–1947. Hän oli tuolloin yksi harvoista naispuolisista korkeakoulun rehtoreista.
Bethunen perustama koulu Daytona Beachissä ja talo Washington D.C.:ssä ovat nykyisin suojeltuja historiallisia kohteita.
Kaarlo Leppänen

Kaarlo Kalevi Leppänen (15. helmikuuta 1929 Kuopio – 1. lokakuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria.
Leppäsen vanhemmat olivat liikennöitsijä Kaarlo Oskari Leppänen ja Fanny Emilia Jääskeläinen ja puoliso vuodesta 1955 sairaanhoitaja Kristina Wikström (k. 1988). Leppänen tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1954.
Leppäsen poika Kari Leppänen on myös arkkitehti.
Toiminta arkkitehtina.
Leppänen työskenteli Alvar Aallon arkkitehtitoimistossa suunnittelijana ja sittemmin toimiston päällikkönä 1956–1975, omassa toimistossaan vuodesta 1975 ja arkkitehtitoimistossa FOR-ARK vuodesta 1980. Leppänen toteutti Aallon ns. toisen valkoisen kauden suunnitelmia, ensimmäisenä Vuoksenniskan kirkko ja viimeisenä Finlandia-talo. Hänen osuutensa Saksaan suunnitelluissa Wolfsburgin kulttuurikeskuksessa ja Essenin oopperatalossa oli myös merkittävä. Leppäsen käsialaansa oli myös Aalto-näyttely, joka kiersi useissa eri maissa.
Suunnittelutöitä.
Leppäsen suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa seuraavat:
Leppänen suunnitteli myös useita asuin-, koulu- ja liikerakennuksia. Niitä ovat muun muassa Forumin kauppakeskus, korttelitalo Merirasti Vuosaaressa sekä vanhustentalot Puotilassa ja Kulosaaressa. Yhteensä Leppänen teki tai teetti omassa toimistossaan noin 60 kohdetta, arkkitehtina hän työskenteli aina 71-vuotiaaksi asti.
Löyhkäsilokka

Löyhkäsilokka ("Thelephora palmata") on pensasmainen, haarakkaita muistuttava sieni, joka kuuluu silokoiden ("Thelephora") sukuun. Itiöemä on 2–6 cm korkea, purppuran- taikka ruskeanharmaa. Kärjet ovat lähes valkoiset ja litteät. Malto on harmaata, sitkeää. Sienessä on voimakas ja erittäin vastenmielinen haju. Siinä voidaan tuntea valkosipulin, pilaantuvan kaalin ja jalkahien lemua.&lt;br&gt;
Sieni kasvaa syys–lokakuun aikana havumetsissä. &lt;br&gt;
Todella pahasta hajustansa huolimatta sientä voidaan käyttää värjäykseen. Siitä saadaan sinertäviä sävyjä.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2016–2017

Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2016–2017 kymmenen joukkueen lohkoissa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Joukkueita oli vähennetty keväällä 2016 pudottamalla kummastakin lohkosta suoraan kaksi joukkuetta eli yhteensä neljä joukkuetta. Lisäksi jatkokarsinnoissa Örebro SK ja HT-Bandy säilyttivät sarjapaikkansa. Uusia joukkueita 1. Divisioonasta ei noussut jatkokarsintojen kautta Allsvenskaniin. Allsvenskaniin tuli talousvaikeuksistaan keväällä 2016 ilmoittanut pitkäaikainen Elitserienin keskikastin joukkue IFK Kungälv. Vastaavasti karsinnoissa rannalle niukasti jäänyt tukholmalainen IK Tellus nostettiin pääsarjaan. 
Verrattuna edelliseen kauteen Allsvenskanin lohkojen välillä tapahtui muutama seurasiirto. Pohjoislohkoon siirrettiin Etelälohkosta Nitro/Nora BS ja Örebro SK. Pohjoislohkosta Etelälohkoon siirrettiin Katrineholm Värmbol BS. Elitserienistä vapaaehtoisesti luopunut IFK Kungälv pelasi Etelälohkossa.
Sarjan päättyessä todettiin, että neljä pitkäaikaista Allsvenskan-joukkuetta putosi sarjasta. Niistä IFK Rättvik oli pelannut sarjassa yhtäjaksoisesti syksystä 2009, Katrineholm Värmbol BS ja Blåsut BK syksystä 2010 sekä HT-Bandy syksystä 2011. Näistä HT-Bandy teki kauden päättyessä vielä konkurssin.
Elitserien-karsinnat.
Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Lohko 2.
TB Västerås, Kalix Bandy ja IK Tellus säilyttivät Elitserien-paikkansa. IFK Motala nousi Elitserieniin.
Allsvenskan-karsinnat.
B-ryhmä.
Åby/Tjureda IF nousi ja Gustavsbergs IF säilyi Allsvenskanissa.
Shocking Blue (albumi)

Shocking Blue on alankomaalaisen rockyhtyeen Shocking Bluen vuonna 1967 julkaistu esikoisalbumi.