tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
S&amp;M (kappale)

S&amp;M on barbadoslaisen laulajan Rihannan kappale hänen viidenneltä studioalbumiltaan "Loud" (2010). Kappale julkaistiin 21. tammikuuta 2011 albumin neljäntenä singlenä. Yhdysvaltalainen lauluntekijä Ester Dean kirjoitti sen yhteistyössä tuottajien StarGaten ja Sandy Veen kanssa. Kappale on nopeatempoinen hi-NRG– ja Eurodance–kappale, joka samplaa Depeche Moden vuoden 1984 kappaletta ”Master Servant”. Sen sanat käsittelevät sadomasokismia, bondagea ja fetissejä.
Kriitikoiden reaktio kappaleeseen oli sekalainen: jotkut ylistivät sen soundia ja sävellystä, kun taas toiset kritisoivat sen avoimen seksuaalisia sanoja. Kappaleen noustua Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan kakkoseksi siitä julkaistiin remix, jossa on mukana Britney Spears. Kun molempien versioiden myynnit yhdistetään, siitä tuli Rihannan kymmenes ja Spearsin viides Billboard-listan ykkönen. RIAA on antanut sille kolminkertaisen platinalevyn. ”S&amp;M” pääsi listakärkeen Australiassa, Kanadassa ja Puolassa, sekä viiden kärkeen Ranskassa, Saksassa, Espanjassa ja Isossa-Britanniassa.
Markkinoidakseen singleä Rihanna esitti lyhennetyn version kappaleesta vuoden 2011 Brit Awards -gaalassa ja yhdessä Spearsin kanssa remix-version saman vuoden Billboard Music Awards -gaalassa. Melina Matsoukas ohjasin kappaleen musiikkivideon, joka oli osittain Rihannan vastaus kritiikkiin. Videossa on softcore sadomasokistisia akteja ja fetissejä. Video kiellettiin useissa maissa ja näytettiin vain yöaikaan toisissa. Kriitikot kehuivat Rihannan sensuaalisuutta ja voimakkaita värejä. Valokuvaaja David LaChapelle nosti oikeussyytteen, jonka mukaan videossa käytetään ideoita hänen valokuvistaan. Rihanna ja LaChapelle sopivat tapauksen summasta, jota ei ole kerrottu julkisuuteen.
Lykoúrgos-Stéfanos Tsákonas

Lykoúrgos-Stéfanos Tsákonas (, s. 8. maaliskuuta 1990 Spárti) on kreikkalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. Tsákonas on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 67 kilogrammaa.
Tsákonas oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja 2016 Rio de Janeirossa selviytyen 200 metrillä semifinaaleihin. Hän on ollut mukana myös vuosien 2013, 2015 ja 2017 MM-kilpailuissa karsiutuen joka kerta 200 metrin välierissä. EM-kilpailuissa Tsákonas on ollut mukana viidesti, parhaana sijoituksenaan seitsemäs sija 200 metriltä vuosilta 2010 ja 2014. Hän voitti 200 metriltä kultaa Välimeren kilpailuista 2013. Tsákonas on voittanut myös yhden Timanttiliigan osakilpailun.
Mr Green

Mr Green Ltd. on nettikasinoa ylläpitävä rahapelialan yritys. Mr Green Ltd. on Maltan rahapeliviranomaisen, MGA:n, lisensoima ja sääntelemä yritys. Sen pääkonttori sijaitsee Sliemassa Maltalla.
Mr Green Ltd. on Mr Green &amp; Co:n suurin tytäryhtiö. Mr Green &amp; Co sijaitsee Tukholmassa. Se on listattu Tukholman pörssiin. Per Normanista tuli Mr Green &amp; Co:n toimitusjohtaja helmikuussa 2015.
Kolme ruotsalaista yrittäjää; Fredrik Sidfalk, Henrik Bergquist ja Mikael Pawlon, perustivat Mr Greenin vuoden 2007 loppupuolella. Yritys lanseerattiin vuonna 2008. Kolmikko oli aiemmin perustanut Anders Holmgrenin kanssa Betsson-nettikasinon.
Mr Green tarjosi ensimmäisten nettikasinoiden joukossa rahapelejä useilta eri pelintarjoajilta. Se rakensi myös niin sanotun saumattoman lompakon, jonka ansiosta pelimerkkejä ei enää tarvinnut vaihtaa pelatakseen eri pelintarjoajien tuotteita. Tällä hetkellä Mr Green tarjoaa yhteensä 350 peliä seuraavilta pelintarjoajilta: IGT, Net Entertainment, Nextgen, QuickSpin, Betsoft, Microgaming, Quickfire, Bally Technologies, Yggdrasil, Play&amp;Go. Live-pelit tarjoaa Evolution Gaming.
Tammikuussa 2014 Bo Wänghammar nimitettiin Mr Green Ltd:n toimitusjohtajaksi. Wänghammar työskenteli ennen Mr Greeniä 3 vuotta Lenswayllä.
Vuonna 2015 Mr Green osti italialaisen operaattorin, Mybet Italian, ja Italian peliviranomainen AAMS hyväksyi Mr Greenin toiminnan maassa. Mr Green aloitti operoinnin Italiassa vuonna 2015. Samana vuonna se sai myös lisenssin Britanniassa.
Saurom

Saurom (vuoteen 2006 asti Saurom Lamderth) on vuonna 1996 perustettu espanjalainen folk metal -yhtye.
Julkaisut.
DVD:t.
20... al Mundo de los Sueños (2016)
Tanelinkulma

Tanelinkulma on Waldemar Aspelinin suunnittelema vuonna 1889 valmistunut rakennus Haminassa. Uusrenessanssista tyyliä edustavan puurakennuksen pinta-ala on noin 1000 m². Rakennus on suojeltu asemakaavalla.
Tanelinkulman rakennutti Venäjältä Haminaan tullut kauppaneuvos Konstantin Aladin (1833–1896) itselleen kaupunkipalatsiksi. Hän ehti asua talossa vain muutamia vuosia ennen kuolemaansa. 1960-luvulla uusi rakennuskaava mahdollisti tehokkaamman rakentamisen tontille, jolloin Aladinin taloa uhkasi purkaminen. Rakennuksen osti vuonna 1968 Aladinien perikunnalta rakennusneuvos Veli O. Klami, joka alkoi kunnostaa taloa. Talo nimettiin Tanelinkulmaksi rakennustöissä 1880-luvun lopulla olleen Veli O. Klamin isoisän Taneli Klamin mukaan. Rakennuksen omistaa Veli O. Klamin perustama Oy Rakennuspartio.
Raatihuoneentorin kulmassa sijaitseva ensimmäisen kerroksen huoneisto on ollut Aladinin jälkeen monenlaisessa käytössä: asuntona, baarina, Prihan liimatehtaan konttorina, Haminan kaupungin teknisen toimen virastona sekä samovaarimuseona, jonka toiminta päättyi vuonna 2010. Nykyisin talossa on asuntoja, konditoria-kahvila, Kakspy Ry Haminan klubitalo ja yritysten toimitiloja.
Tanelinkulma on äänestetty Haminan kauneimmaksi rakennukseksi.
Shorehamin lentonäytösonnettomuus

Hawker Hunter T7 -hävittäjä syöksyi maahan Shorehamin lentonäytöksessä 22. elokuuta 2015. Koneen lentäjä yritti tehdä silmukkaa, mutta kone syöksyi maahan A27-tielle. 11 henkilöä kuoli maahansyöksyssä. Poliisi arvioi aluksi, että uhriluku voi nousta jopa 20:een, mutta lopulta uhreja ei löytynyt enempää. Lentäjä selvisi onnettomuudesta hengissä.
Lentokone ja lentäjä.
Onnettomuuskone oli kaksipaikkainen Hawker Hunter T7, rekisteritunnukseltaan G-BXFI. Sen vanha sotilasrekisteritunnus WV372 oli myös näkyvillä osana koneen väritystä. Britannian kuninkaallisten ilmavoimien palveluksessa ollut kone lensi ensimmäisen kerran huhtikuussa 1955. Noin vuotta myöhemmin se vaurioitui pahasti lennon aikana syttyneessä tulipalossa, minkä jälkeen se rakennettiin uudelleen ja muutettiin T7-versioksi. Kone palasi palveluskäyttöön toukokuussa 1959. Kuninkaalliset ilmavoimat poisti sen käytöstä vuonna 1996, ja sillä lennettiin näytöslentoja vuodesta 1998 lähtien. Onnettomuuden aikaan sen omisti liikemies Graham Peacock, ja sen kotikenttä oli North Wealdin lentokenttä Essexissä.
Konetta lensi 51-vuotias Andy Hill, jolla oli yli 12 000 tunnin lentokokemus. Hän on kapteeni British Airwaysillä, ja hän on lentänyt muun muassa Boeing 757- ja 767- sekä Airbus A340 -koneita. Ennen siviiliuraansa hän lensi Kuninkaallisissa ilmavoimissa Harrier-lentokoneita ja toimi myös kouluttajana. Lentonäytöksissä hän lensi Huntereiden lisäksi Van’s Aircraft RV-8- ja BAC Jet Provost -lentokoneita.
Onnettomuus.
Noin kello 13.20 paikallista aikaa lentäjä yritti tehdä koneella silmukkaa mutta epäonnistui, minkä seurauksena kone syöksyi A27-tielle lentokentän pohjoispuolella. Se osui useisiin tiellä olleisiin autoihin ja räjähti osuessaan maahan.
11 ihmistä kuoli ja 16 loukkaantui. Kuolleiden joukossa oli kaksi Englannin jalkapalloliigan yhdeksännen sarjatason Worthing Unitedin pelaajaa. Lentäjä Hill selvisi hengissä mutta loukkaantui hengenvaarallisesti. Hän oli onnettomuuden jälkeen kriittisessä tilassa, ja hänet saatettiin lääkkeillä keinotekoiseen koomaan. Hän pääsi sairaalasta syyskuussa 2015.
Tutkinta.
Yhdistyneen kuningaskunnan Air Accidents Investigation Branch (AAIB), joka tutkii onnettomuutta, julkisti syyskuussa 2015 väliraportin. Siinä kerrottiin lentäjä Hillin aloittaneen silmukan matalampana kuin hänen lentonäytöslupansa salli. Korkeutta liikkeen alkaessa oli vain 200 jalkaa (60 metriä), kun Hillillä oli lupa harjoittaa taitolentoa Hawker Hunterilla alimmillaan 500 jalan (150 metrin) korkeudessa. Lisäksi tutkijat olivat analysoineet ohjaamokameroiden kuvamateriaalin, joiden perusteella koneen ohjaimissa ei ollut vikaa.
Nils Erik Wahlberg

Nils Erik Wahlberg (1885 Johannes, Suomen suuriruhtinaskunta – 19. tammikuuta 1977) oli amerikansuomalainen insinööri, joka toimi 1917–1952 yhdysvaltalaisen Nash-autotehtaan pääsuunnittelijana ja 1940-luvun alusta alkaen teknillisenä johtajana ().
Nils Wahlbergin johdolla syntyneitä autoteknisiä innovaatioita olivat muun muassa kuusisylinterinen moottori kannen yläpuolisin venttiilein ja moottorin kiinnitys kumituin 1920-luvun alussa, vuoden 1940 Nash-mallien täysin itsekantava kori ja integroitu lämmitys- ja ilmanvaihtojärjestelmä sekä vuoden 1949 Nash Airflyte -mallin tieteellisin kokein suunniteltu sarjavalmisteisen henkilöauton aerodynaaminen kori, ergonomisesti suunniteltu kojetaulu, parivuoteeksi laskeutuvat istuimet ja turvavyöt. Entisenä Yhdysvaltain ilmavoimien lentäjänä Wahlberg piti aerodynamiikkaa hyvin tärkeänä ja vaikutti keskeisesti 1950-luvun alkupuolen Nash-autojen erikoislaatuiseen muotoiluun suljettuine pyöräkoteloineen.
Wahlberg syntyi Viipurin läänin Johanneksessa ja kävi oppikoulunsa Kuopiossa. Hän jätti opintonsa Helsingin polyteknillisessä opistossa kesken ja lähti 1907 Suomen venäläistämistoimisa pakoon Sveitsiin, jossa suoritti opintonsa loppuun opiskellen etenkin laivojen polttomoottoritekniikkaa. Opintojensa jälkeen Wahlberg lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hänen työnantajiaan olivat 1910-luvun alkupuolella autotehtaat Maxwell-Briscoe, Thomas Motor Company, Packard ja General Motorsin omistama Oakland Motor Car Company. Kun GM:n pääjohtaja Charles W. Nash lähti 1916 perustamaan omaa autotehdastaan ja osti Jeffery Motor Companyn, hän kutsui Wahlbergin pääsuunnittelijakseen.
Wahlberg teki 36 vuoden uran Nash-yhtiössä ja jäi eläkkeelle 1952. Hän kuoli 91-vuotiaana vuonna 1977.
Rabah Yousif

Rabah Yousif (, s. 11. joulukuuta 1986 Omdurman, Sudan) on sudanilaissyntyinen brittiläinen pikajuoksija, joka kilpailee 400 metrin juoksussa. 183 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Yousif edustaa Newham &amp; Essex Beaglesia.
Yousif kilpaili Sudanin väreissä vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi välieriin. Hän oli mukana myös vuosien 2009 ja 2011 MM-kilpailuissa, jääden molemmilla kerroilla välieriin. Yousif voitti 400 metrin kultaa vuoden 2011 Afrikan kisoista ja hopeaa vuoden 2010 Afrikan-mestaruuskilpailuista. 4 × 400 metrillä hän sai hopeaa Afrikan-mestaruuskilpailuista 2008.
Yousif sai toukokuussa 2013 Ison-Britannian kansalaisuuden, ja voitti maan lipun alla pitkän viestin EM-kultaa seuraavana vuonna Zürichissä. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Yousif juoksi ennätyksensä välierissä ja selviytyi finaaliin, jonka kuudenneksi hän sijoittui. Samoista kisoista hän saavutti pronssia pitkästä viestistä. Hän sai viestipronssia myös Amsterdamin EM-kilpailuista 2016. Hän juoksi 2017 Lontoon MM-kilpailuissa kolmannen osuuden Britannian pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä. Hän sai Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 400 metrin välierissä. 
Yousif pitää hallussaan Sudanin ennätystä 300 ja 400 metrillä. Hänellä on myös yksi Timanttiliigan osakilpailuvoitto.
Su Bingtian

 
Su Bingtian (, s. 29. elokuuta 1989 Zhongshan) on kiinalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 metrin juoksussa. 172 senttimetriä pitkä ja 65 kilogrammaa painava Su edustaa Guangdongin maakunnan yleisurheilujoukkuetta.
Su oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa, jossa hän oli välierissä sekä 100 metrillä että 4 × 100 metrin viestissä. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hänet hylättiin välierissä. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sijoittui 60 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 6,52. Vuoden 2015 MM-kotikisoissa Su selvisi 100 metrillä finaaliin, mutta jäi sen viimeiseksi ajalla 10,06. Samoista kisoista hän saavutti hopeaa pikaviestistä. Kiina tuli maaliin kolmantena, mutta nousi lopputuloksissa toiseksi kun Yhdysvallat hylättiin vaihtorikon vuoksi.
Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän sijoittui 60 metrillä viidenneksi ajalla 6,54. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrillä välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. Hän kuului World Relays -kilpailuissa 2017 pronssia saaneeseen Kiinan pikaviestijoukkueeseen. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 100 metrillä kahdeksas ja 4 × 100 metrin viestissä neljäs. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sai hopeaa 60 metrillä Aasian ennätysajalla 6,42.Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Su sijoittui kuudenneksi vuonna 2021 Tokion olympialaisten 100 metrillä ajalla 9,98. Aiemmin samana päivänä juostuissa välierissä hän juoksi Aasian ennätyksen 9,83. Pikaviestissä Kiina sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin pronssille Britannian joukkueen dopinghylkäyksen jälkeen. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 100 metrin välierissä.
Aasian-mestaruuskilpailuista Su on saavuttanut kolme kultaa, yhden hopean ja yhden pronssin. Aasian kisoista hänellä on kaksi pikaviestikultaa vuosilta 2010 ja 2014, 100 metrin kulta 2018, 100 metrin hopea vuodelta 2014 ja pikaviestipronssi 2018. Vuoden 2011 kesäuniversiadeista Shenzhenistä Su saavutti pronssia 100 metriltä.
Su oli ensimmäinen aasialaissyntyinen henkilö, joka alitti 100 metrillä sallituissa olosuhteissa kymmenen sekuntia. Hän pitää hallussaan Aasian ennätystä sekä 60 metrillä että 100 metrillä.
Kattohuoneisto

Kattohuoneisto on kerrostalon ylimmän kerroksen huoneisto, jossa on kattoterassi. Kattohuoneistot varustetaan ylellisesti, ja niihin pääsee usein erillisellä hissillä.
New Yorkin ensimmäinen kattohuoneisto rakennettiin vuonna 1925.
Jussi Harjula

Johannes (Jussi) Harjula, sukunimi vuoteen 1921 "Harakka" (6. kesäkuuta 1898 Kirvu – 6. helmikuuta 1960) oli suomalainen päätoimittaja.
Harjulan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Harakka ja Anna Verta. Hän kävi kansanopiston 1918 sekä maamieskoulun.
Harjula oli Maakansa-lehden toimitussihteerinä 1925–1940, Pohjolan Sanomain toimitussihteerinä 1940, Itä-Savo-lehden päätoimittajana 1940–1942, Karjalan Sanomain toimitussihteerinä 1943–1944, Käkisalmen Sanomain päätoimittajana 1944 sekä viimeksi Etelä-Saimaa-lehdessä toimitussihteerinä 1944–1949 ja päätoimittajana 1950–1960. Hän oli Kirvun kunnanvaltuuston jäsen 1923–1925 ja Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1948. 
Harjula oli naimisissa vuodesta 1945 Irja Kerttu Peltuen (aik. Bagge) kanssa.
Juan Nuñez

Juan Núñez Lima (s. 19. marraskuuta 1959) on entinen pikajuoksija, joka edusti Dominikaanista tasavaltaa. Helsingin MM-kisoissa 1983 hän juoksi 100 metrin juoksun finaalissa viidenneksi.
Anti-Doping rikkomus.
Vuonna 1983 Pan-Amerikan kisojen yhteydessä Nuñez kärysi dopingtestissä fenkamfamiini-piristeen käytöstä, jonka johdosta hänen tuloksensa kyseisissä kisoissa mitätöitiin.
Desai Williams

Empson Othman Desai Williams (12. kesäkuuta 1959 Basseterre, St. Kitts ja Nevis – 10. huhtikuuta 2022 Mississauga, Kanada) oli pikajuoksija, joka edusti urallaan Kanadaa. Hän oli mukana Kanadan pronssia voittaneessa pikaviestijoukkueessa Los Angelesin vuoden 1984 olympialaisissa. Williams kilpaili myös kaksissa ensimmäisissä yleisurheilun MM-kisoissa (1983 ja 1987).
Williams harjoitteli kotimaassaan Scarborough Optimists Track Clubin joukkueessa, joka yhdistettiin myös Ben Johnsonin doping-skandaalin. Seuran valmentaja Charlie Francis, yhdessä seuran lääkäri Jamie Astaphanin kanssa, oli toimittanut steroideja Johnsonille, Williamsille, Mark McKoylle, Tony Sharpelle, Angela Taylorille ja muutamille muille seuran juoksijoille.
Myöhemmin Williams työskenteli jalkapalloseura Toronto Argonautsin nopeusvalmentajana ja valmensi muutamaa kanadalaista yleisurheilijaa, muun muassa Tremaine Harrisia, Phylicia Georgea ja Justyn Warneria.
Samaras

Samaras tai Samarás on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Elizabeth Rodriguez

Elizabeth Rodriguez (s. 27. joulukuuta 1980 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Netflixin draamasarjassa "Orange Is the New Black" (2013–). Hän näytteli myös vuonna 2015 alkaneessa AMC:n televisiosarjassa "Fear the Walking Dead".
Kristiina Bruun

Mirka Kristiina Rahman (o.s. Henttonen, s. 1970 Lappeenranta) eli kirjailijanimeltään Kristiina Bruun on suomalainen esikoiskirjailija, markkinointihenkilö ja luennoija. Kirjailijanimi Bruun on hänen äitinsä tyttönimi.
Bruunin esikoisromaani "Kaikki mikä on sinun" ilmestyi elokuussa 2015 Schildts &amp; Söderströmsin kustantamana. Se on Yhdysvaltoihin ja Bangladeshiin sijoittuva rakkaustarina.
Rahman työskentelee Lappeenrannan kaupungin markkinointi- ja asiakaspalvelupäällikkönä sekä Lappeenrannan-Lahden teknillisen yliopiston ja LAB-ammattikorkeakoulun luennoijana. Lappeenranta voitti hänen johdollaan kuntamarkkinoinnin SM-kilpailuissa kilpailukyky- ja rekrytointisarjojen kultaa vuonna 2013. Rahmanilla oli pieni rooli Lappeenrannassa kuvatussa rikossarjassa "Sorjonen" (2016), jossa hän näytteli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston puheenjohtajaa.
Rahman kirjoitti ylioppilaaksi Lauritsalan lukiosta vuonna 1989, ja hänellä on tutkinnot yhdysvaltalaisista Dallasin ja Texasin (Arlingtonin) yliopistoista. Hänen miehensä on kotoisin Bangladeshista, ja heillä on kaksi poikaa.
Minä rakastan ikuisesti

Minä rakastan ikuisesti on Vuokko Hovatan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 27. syyskuuta 2013. Se ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 16.
Shane Hurlbut

Shane Hurlbut (s. 1964) on yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hän opiskeli elokuva-alaa Emerson Collegessa ja suoritti vuonna 1986 elokuva- ja televisioalan tutkinnon. Hänen teki uransa alkuaikoina mm. musiikkivideoita Gloria Estefanille ja Smashing Pumpkinsille. Hän tapasi ohjaaja Rob Cohenin tehdessään musiikkivideota katastrofielokuvalle Daylight (1996) ja palasi yhteistyöhön Cohenin kanssa työskennellessään elokuvaohjaajana The Guardianin pilottijakson parissa.
Hurlbut sai palkintoehdokkuuden Yhdysvaltain elokuvaajien yhdistykseltä vuoden 1998 televisioelokuvastaan Rat Pack – hän oli kaikkien aikojen nuorin elokuvaaja, joka on saanut palkintoehdokkuuden debyyttielokuvasta Yhdysvaltain elokuvaajien yhdistykseltä.
Hän on saanut kriitikoilta myönteistä palautetta elokuvatyöstään, esimerkiksi elokuvistaan Drumline ja Mr. 3000, ja Roger Ebert arvostelussaan Pinnan alla -elokuvasta korosti Hurlbutin työpanosta. Arvostelussaan The Greatest Game Ever Played -elokuvasta Joan E. Vadeboncoeur "The Post Standardista" kuvailee Hurlbutia “erinomaiseksi elokuvaajaksi”, joka toi ”kauneutta ja tunnelmaa” elokuvan otoksiin.
KTDA

KTDA eli Kenya Tea Development Agency (’Kenian teetuotannon kehitysvirasto’) on vuonna 2000 yksityistetty kenialaisten pienviljelijöiden tuottaman teesadon jalostamiseen ja markkinointiin keskittynyt konserniyritys. KTDA myös hankkii viljelijöille keskitetysti esimerkiksi lannoitteita ja tarkistaa viljelijöiden tuottamien tuoreiden teelehtien laadun ennen niiden käsittelyä. KTDA on noin 150 000 pienviljelijän yhteisesti omistama yhtiö. Yrityksen kotipaikka on Nairobi.
Yrityksen pohjana on alkujaan Kansainyhteisön kehitysjärjestön ja brittirahoituksen tuella 1960 Keniaan perustettu valtionvirasto "Special Crops Development Authority" (SCDA), joka pyrki edistämään afrikkalaista teenkasvatusta. Kenian itsenäistymisen jälkeen 1964 viraston nimeksi vaihdettiin "Kenya Tea Development Agency" (KTDA). Se yhtiöitettiin ja yksityistettiin 15. kesäkuuta 2000.
Keniassa valmistettiin vuonna 2014 yhteensä 444,8 miljoonaa kilogrammaa teetä. Maa on maailman suurin teenviejä, ja teetuotanto muodostaa noin neljä prosenttia maan bruttokansantuotteesta. Vuonna 2013 Keniassa oli noin 575 000 teen pientuottajaa. Heidän tuottamansa tee jalostettiin pääsääntöisesti KTDA:n 64 teetehtaalla, joiden tuotanto-osuus on yli 60 prosenttia kenialaisesta teestä.
Teen vähittäiskauppaa hallitsee Keniassa Kerichossa kotipaikkaansa pitävä KTDA:n tytäryhtiö ("Kenya Tea Packers Ltd", Ketepa), jolla on 65 prosenttia paikallisesta vähittäismyynnistä. Ketepan vähittäisomistaja on Kenian suurtuottajia edustava teekasvattajien järjestö (KTGA, Kenya Tea Growers Association). Ketepan merkkituotteisiin kuuluu musta Fahari Ya Kenya -tee, joka koostuu CTC-menetelmällä valmistetuista keskisuurista teerakeista ja pienestä määrästä rikottuja teelehtiä. Ketepan keskeinen kilpailija Kenian teen vähittäismarkkinoilla on kenialainen pörssiyritys "Sasini Ltd" (aiempi Sasini Tea &amp; Coffee Ltd).
KTDA on saanut kärkevääkin arvostelua pientuottajien puolelta matalista tuottajahinnoista. Yritystä on myös syytetty kilpailun rajoittamisesta hintakartellin ja Mombasan teepörssin hintamanipuloinnin avulla, johon KTDA on vastannut haastamalla teemonopolin esilletuoneen tahon oikeuteen.
Kenian yritysomisteisille suurtuottajille ovat puolestaan tyypillisiä laajat teeplantaasit. Suurtuottajien osuus on noin 40 prosenttia teetuotannosta; teeviljelmiä omistavat muun muassa "Brooke Bond" (Brooke Bond Kenya Limited eli Unilever Tea), "Finlays" (entinen James Finlay) ja "Eastern Produce Limited" (Camellia Plc:n osa). Suurtuottajien teetä jalostetaan 38 teentuotantolaitoksella.
Zbigniew Dregier

Zbigniew Dregier (s. 17. heinäkuuta 1935 Cumań) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Dregier saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista hopeaa Puolasta 1963 ja pronssia Neuvostoliitosta 1965 sekä Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa Dregier sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Tokiossa 1964 ja seitsemänneksi Roomassa 1960. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa ja vuoden 1959 EM-kilpailuissa.
Mieczysław Łopatka

Mieczysław Edwin Łopatka (s. 10. lokakuuta 1939 Drachowo [nyk. Gnieznon kunnassa]) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripallovalmentaja ja koripalloilija.
Pelaajana Łopatka saavutti Puolan maajoukkueessa EM-kilpailuista hopeaa Puolasta 1963 ja pronssia Neuvostoliitosta 1965 sekä Suomesta 1967. Kesäolympialaisiin Łopatka osallistui neljästi: hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968, seitsemänneksi Roomassa 1960 ja kymmenenneksi Münchenissä 1972. Lisäksi hän pelasi vuoden 1967 MM-kilpailuissa, missä hän oli turnauksen korikuningas 19,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvollaan.
Grzegorz Korcz

Grzegorz Henryk Korcz (s. 9. lokakuuta 1946 Środa Wielkopolska) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Korcz saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968 ja kymmenenneksi Münchenissä 1972. Vuoden 1967 lisäksi hän pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1969, 1971 ja 1973.
Maun luiska

Maun luiska () on Itä-Afrikan hautavajoaman itäharjanteen yli 3 000 metrin korkeudelle nouseva jyrkkä luonnonvalli Keniassa, Nakurun kaupungin länsi- ja eteläpuolella. Maun luiskan alue on suurelta osin laajan metsän peittämää. Etelää kohti metsäisyys vähenee ja maasto muuttuu avoimemmaksi tasangoksi.
Maun luiska on eräs Kenya Tea Boardin (’Kenian teetoimikunta’) luettelemista Kenian teetuotantoalueista.
John Rambo (korkeushyppääjä)

John Barnett Rambo (9. elokuuta 1943 Atlanta, Texas – 8. tammikuuta 2022 Paramount, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen korkeushyppääjä, joka voitti pronssia vuoden 1964 Tokion olympiakisoissa.
Opiskeluaikoinaan California State Universityssa, Long Beachssa, Rambo voitti 1964 yliopistomestaruuden ja myöhemmin Yhdysvaltain sisähallimestaruudet vuosina 1967 ja 1969. Valmistumisensa jälkeen vuonna 1968 Rambo sijoittui Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa kuudennelle sijalle, eikä näin ollen päässyt mukaan Mexicon olympiajoukkueeseen.
Vuonna 1965 koripallojoukkue St. Louis Hawks valitsi Rambon NBA-varaustilaisuuden kuudennella kierroksella. Rambo ei kuitenkaan koskaan pelannut ensimmäistäkään peliä koripalloammattilaisena.
FC Barcelona Juvenil A

FC Barcelona Juvenil A on espanjalaisen jalkapalloseuran FC Barcelonan alle 19-vuotiaiden joukkue. Joukkue on La Masian junioriasteen viimeinen vaihe, ja siitä seuraava vaihe on seuran reservijoukkue Barcelona Atlètic. 
Joukkue edustaa Barcelonaa nuorten mestarien liigassa, jonka se on voittanut kolmesti; 2014, 2018 ja 2025.
Historia.
UEFA Youth Leagueta pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 2013–14, ja Barcelonasta tuli kilpailun historian ensimmäinen mestari, kun seuraa mestaruuteen olivat johdattamassa muun muassa Munir, Adama Traoré ja Fabrice Ondoa.
Kaudella 2017–18 La Masian "uudeksi kultaiseksi sukupolveksikin" tituleerattu ikäluokka voitti Youth Leaguen seuran historian toisen kerran. Tällöin mestarijoukkueen avainpelaajia olivat muun muassa Iñaki Peña, Óscar Mingueza, Carles Pérez, Riqui Puig, Álex Collado, Abel Ruiz ja Juan Miranda.
Muutamien vuosien tauon jälkeen Barcelona pääsi tekemään historiaa voittamalla kolmannen Youth Leaguensa (enemmän kuin millään muulla seuralla) kaudella 2024–25. Seuraa historialliseen saavutukseen olivat johdattamassa esimerkiksi Áron Yaakobishvili, Andrés Cuenca ja Jan Virgili.
"Päivitetty 4. syyskuuta 2025."
Temotsolomidi

Temotsolomidi (C6H6N6O2) on imidatsotetratsiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä eräiden syöpien, kuten aivosyöpien hoitoon yhdessä sädehoidon kanssa.
Lääkeaineen kehitys ja ominaisuudet.
Temotsolomidi kehitettiin 1980 luvun alussa Aston-yliopistossa Birminghamissa professori Malcolm Stevensin johtamassa tutkimusryhmässä, joka tutki imidatsolitetratsiinien kemiaa ja niiden mahdollisia käyttökohteita lääkeaineina. Ennen temotsolomidin kehittämistä ryhmä tutki sen N-kloorietyylianalogin mitotsolomidin käyttöä. Myöhemmin temotsolomidin havaittiin olevan yhtä tehokas ja sen farmakologisten ominaisuuksien todettiin olevan suotuisammat kuin mitotsolomidin.
Temotsolomidi kuuluu alkyloiviin yhdisteisiin. Se on aihiolääke, josta muodostuu ihmiselimistössä 5-(3-metyylitriatseno)-imidatsoli-4-karboksiamidia ja edelleen diatsometaania, joka on varsinainen metyloiva yhdiste. Temotsolomidin aineenvaihduntatuotteet alkyloivat DNA:n emäksisiä guaniinia typpi- ja happiatomin kohdalta ja adeniinia happiatomin kohdalta. Metyloitunut DNA johtaa siihen, että syöpäsolut eivät kykene enää lisääntymään ja apoptoosiin. Temotsolomidi myös estää eräitä DNA:n vaurioita korjaavia entsyymejä. Temotsolamidi kykenee läpäisemään veri-aivoesteen. Lääkeainetta käytetään eräiden aivokasvainten hoitoon yhdistettynä sädehoitoon. Sen on todettu tehoavan myös melanoomaan, mutta tätä käyttöä ei ole vielä hyväksytty Suomessa.
Haittavaikutukset.
Temotsolomidin haittavaikutuksiin kuuluvat huonovointisuus ja luuydintoksisuus aiheuttaen luuydinsuppressiota, trombosytopenia, neutropenia ja anemia. Temotsolomidihoidon jälkeen voi ilmetä myelooinen leukemia. Potilaille annetaan yleensä tenotsolomidihoidon aikana keuhkokuumetta ehkäisevää lääkitystä.
Valmistus.
Temotsolomidisynteesin ensimmäisessä vaiheessa 4-aminoimidatsoli-5-karboksamidi reagoi natriumnitriittiliuoksen kanssa happamissa olosuhteissa muodostaen diatsoniumsuolan Tämä diatsoniumsuola reagoi metyyli-isosyanaatin kanssa muodostaen temotsolomidia. Metyyli-isosyanaatin suuren myrkyllisyyden ja räjähdysherkkyyden vuoksi on pyritty kehittämään vihreämpiä synteesireittejä, joissa tämä yhdiste on korvattu esimerkiksi vähemmän haihtuvilla etyyli-isosyanaattoasetaatilla tai trimetyylisilyylimetyyli-isosyanaatilla.
Mario Novelli

Mario Novelli (26. helmikuuta 1940 Rooma – 21. elokuuta 2016) oli italialainen elokuvanäyttelijä. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä "Anthony" tai "Antony Freeman".
Novellin elokuvadebyytti oli Pietro Franciscin "Verinen miekka" ("Saffo, Venere di Lesbo") vuonna 1960. Hän työskenteli sijaisnäyttelijänä ja stunttikoordinaattorina ja esitti sivurooleja lukuisissa seikkailuelokuvissa sekä muutamissa taide-elokuvissakin. Novellin harvoja pääosia olivat "Gli invincibili fratelli Maciste" (1964), "Per una manciata d’oro" (1965) ja "Barbaarien miekka" ("Sangraal, la spada di fuoco", 1982).
Lääninlampuri

Lääninlampurit olivat Ruotsissa, ja siis myös nykyisen Suomen alueella, vuosina 1739–1766 toimivia maatalousneuvojia, joiden erityistehtävänä oli lammastalouden ja erityisesti hienovillaisten ulkomaisten lammasrotujen kasvatuksen edistäminen raaka-aineen tuottamiseksi villamanufaktuureille. 
Toiminnan alku.
Jonas Alström (myöhemmin aateloituna Alströmer) perusti vuonna 1724 Ruotsiin Alingsåsin villamanufaktuurin. Vuonna 1727 hän sai käyttöönsä Alingsåsin läheltä Höjentorpin kuninkaankartanon, johon hän perusti ulkomaisten esikuvien mukaisen lammastarhan. Hän palkkasi kartanoon saksalaisen opettajan opettamaan Skaraborgin läänin nuorukaisille lammastaloutta. Opetus- ja neuvontatoimintaa pyrittiin edelleen laajentamaan valtakunnalliseksi ehdottamalla valtiopäivillä 1734, että kuhunkin lääniin tulisi lammastalouden neuvoja, lääninlampuri. Valtiopäivät hyväksyi ehdotuksen vuonna 1739 talouskomission lisäselvitysten perusteella.
Suomalaiset lääninlampurit.
Suomessa toimi lääninlampuri kolmessa läänissä: Pohjanmaan, Turun ja Porin sekä Uudenmaan ja Hämeen läänissä. Pohjanmaan läänissä toimi koko lääninlampurien toiminta-ajan Johan David Cneiff ja Uudenmaan ja Hämeen läänissä Anders Nathanael Wetterstrahl. Turun ja Porin läänissä toimi aluksi Matthias Samstedt, mutta hän joutui eroamaan viran huonon hoidon vuoksi vuonna 1751, minkä jälkeen hänen seuraajakseen tuli Pehr Adrian Gadd. Gaddin siirryttyä talousopin professoriksi vuonna 1761 hänen tilalleen tuli Carl Barck.
Toiminnan lopettaminen.
Lääninlampurilaitos oli osa hattupuolueen ajamaa teollisuuspolitiikkaa, jolla tuettiin kotimaista tuotantoa merkantilistisessa hengessä. Kun myssypuolueen kannatus kasvoi niin, että se sai enemmistön kaikissa säädyissä vuoden 1765 valtiopäivillä, puolue alkoi ajaa alas elinkeinoelämän tukia. Tässä yhteydessä lakkautettiin myös lääninlampurilaitos vuonna 1766. Lääninlampurit Cneiff, Wetterstrahl ja Barck elivät loppuikänsä virkojensa lakkauttamispalkalla.
Ivo Garrani

Ivo Garrani (6. helmikuuta 1924 Introdacqua, L’Aquilan maakunta – 25. maaliskuuta 2015 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Tekniikkaa opiskellut Garrani ryhtyi vuonna 1943 ammattinäyttelijäksi ja teki huomattavan teatteriuran. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Eduardo De Filippon ohjaama "Ragazze da marito" vuonna 1952. Garrani näytteli sivuosia lukuisissa taide- ja viihde-elokuvissa, työskenteli jälkiäänittäjänä ja esiintyi paljon televisiossa. Hänen poikansa Toni Garrani on myös näyttelijä ja televisiojuontaja.
Roldano Lupi

Roldano Lupi (oikealta nimeltään "Rolando Squassoni-Lupi", 8. helmikuuta 1909 Milano – 13. elokuuta 1989 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Kirjanpitäjäksi opiskellut Lupi ryhtyi ammattinäyttelijäksi vuonna 1938 ja teki huomattavan teatteriuran. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Ferdinando Maria Poggiolin ohjaama "Sissignora" vuonna 1941. Poggiolin "Gelosian" (1942) myötä Lupista tuli yksi aikansa elokuvatähdistä, mutta myöhemmin hän joutui tyytymään etupäässä viihde-elokuvien luonnenäyttelijän rooleihin. Lupi työskenteli paljon myös televisiossa. Hänen vaimonsa oli näyttelijä Pina Bertoncello.
Pulaliikkeet

Pulaliikkeet olivat 1930-luvun alun talouspulan aikana Suomessa syntyneitä kansanliikkeitä jotka syntyivät Lapuan liikkeen synnyttämän yhteiskunnallisen kuohunnan vanavedessä mutta olivat kuitenkin siitä erillään. Pulaliikkeiden toiminta-alueita olivat pääasiassa Loimaan seutu Lounais-Suomessa, Karjalan kannas ja Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla Kalajoen ja Muhoksen seudut. Loimaan seudun pulaliikkeen kannattajat olivat pääasiassa velkaantuneita maanviljelijöitä joista monet olivat aiemmin olleet mukana Lapuan liikkeessä. Erityisesti Pohjois-Suomessa Muhoksella pulaliikkeiden kannattajiin kuului myös vasemmistolaisesti ajattelevia pienviljelijöitä, mökkiläisiä ja tavallisia työläisiä. 
Pulaliikkeiden toimintaan kuuluivat suurten kokoontumisten järjestäminen joissa vaadittiin talouspulan rasitusten helpottamista muun muassa moratoriota ulosottojen ja maksujen keskeyttämiseksi sekä maatilojen velkaongelmien vakauttamista. Sunilan hallitus laatikin 1931 erityisen pulaohjelman jolla pyrittiin vastaamaan pulaliikkeiden vaatimuksiin.
Pulaliikkeet saivat alkunsa Loimaalla 7. tammikuuta 1931 pidetystä kokouksesta jota seurasi useita eri puolilla maata järjestettyjä kokouksia ja sitten pulalikkeiden yhteinen kokous Helsingissä 7. - 9. kesäkuuta 1931 jolloin perustettiin Talouspulan vastustamisliitto. Pulaliikkeiden toiminta oli vilkkainta kesällä 1931. Syksyllä liikkeiden kannattajat jakaantuivat kahtia kun 1. lokakuuta 1931 järjestetyssä kokouksessa osa liikkeestä järjestäytyi Helsingin yliopiston agraaripolitiikan dosentin Väinö F. Johansonin johdolla Lapuan liikettä lähellä olleeksi Loimaan liikkeeksi kun taas maltillisemmat ryhmät liittyivät professori Yrjö Jahnssonin johtamaan Talouspulan vastustamisliittoon. Loimaan liike ryhtyi yhteistyöhön 12. lokakuuta 1931 Viipurissa perustetun lähinnä poliittisia tavoitteita ajaneen oikeistolaisen Maakuntain liikkeen kanssa.
Vuoden 1932 alussa Etelä-Suomen pulaliikkeiden toiminta alkoi jo hiipua kun Loimaan pulaliikkeen yhdessä Kalajoen pulaliikkeen kanssa järjestämä osto-, myynti- ja maksulakko jäi samaan aikaan alkaneen Mäntsälän kapinan varjoon mutta Kalajoen pulaliikkeen kannattajat perustivat 21. elokuuta 1932 Kansanpuolueen ajamaan omia tavoitteitaan ja Muhoksen pulaliikkeen edustajat puolestaan perustivat Pulamiesten vaaliliiton vuoden 1933 eduskuntavaaleja varten.
Provena

Provena on Raisio-konsernin omistama tuotemerkki. Ensimmäiset Provena-tuotteet tulivat markkinoille vuonna 2006. Provena-kauratuotteet ovat täysin gluteenittomia, koska ne sisältävät vain gluteenitonta kauraa sekä muita gluteenittomia raaka-aineita, ja siten ne ovat turvallisia useimmille keliaakikoille.
Vuonna 2015 tuoteperheeseen kuului annospakattuja puuroja, hiutaleita, jauhoja, leipää, keksejä ja leivontamixejä. Provena-tuoteperheen gluteenittomat kaura-myslisämpylät valittiin vuoden 2013 gluteenittomaksi tuotteeksi. 
Kaikissa Provena-tuotepakkauksissa on gluteenittoman tuotteen merkki. Provena-tuotteet ovat kaikki Suomen keliakialiiton gluteenittoman tuotteen merkin käyttöoikeuden saaneiden tuotteiden luettelossa.
Vuoden 2020 alusta lähtien kaikki Provena-tuotteet muuttuivat "Elovena Gluten free" -tuotteiksi ja ovat näin osa Elovena-tuoteperhettä.
Gianni Solaro

Gianni Solaro (oikealta sukunimeltään "Lorenzon", 11. elokuuta 1926 Rooma – 2006) oli italialainen näyttelijä.
Solaro esitti erilaisia sivurooleja lukuisissa viihde- ja taide-elokuvissa, mutta ei koskaan saanut varsinaisia pääosia. Hänen veljensä oli näyttelijä Livio Lorenzon.
Giorgio Ardisson

Giorgio Ardisson (31. joulukuuta 1931 Torino – 11. joulukuuta 2014 Rooma) oli italialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan myös nimellä "George Ardisson".
Vaalean, komean ja urheilullisen Ardissonin elokuvadebyytti oli Mauro Bologninin ohjaama "Arrangiatevi!" vuonna 1959. Hän näytteli pääosia lukuisissa peplum-elokuvissa, spagettiwesterneissä ja vakoilujännäreissä. Ardisson muistetaan elokuvahistorian ainoana vaaleahiuksisena Zorrona sekä sivuosasta Federico Fellinin elokuvassa "Giulietta ja viettelykset" (1965).
Martes americana atrata

Martes americana atrata on amerikannäädän alalaji, jota esiintyy Newfoundlandissa.
Se on suurempi ja tummempi kuin muut lajin 13 alalajia.
Vuonna 2007 tätä alalajia oli jäljellä 300-600 aikuista yksilöä pilkkoutuneena viiteen alapopulaatioon.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2004 – miesten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt

Miesten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt kilpailtiin Ateenan Olympic Aquatic Centressä 16. elokuuta 2004.
Kilpailussa hypättiin vain finaali, johon osallistui kahdeksan paria. Jokaisella hyppykierroksella saman joukkueen urheilijat esittivät samanaikaiset, vapaavalintaiset hypyt. Parin jäsenet saivat esittää myös eri hypyt, mutta ehtona oli, että niiden vaikeusasteen tuli olla sama.
Tulokset.
Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä.
Sun Yue

Sun Yue (, s. 6. marraskuuta 1985 Cangzhou) on kiinalainen koripalloilija.
Heittävänä takamiehenä pelaavan Sunin varasi 40. vuorolla Los Angeles Lakers, jota tämä edusti kymmenessä ottelussa voittaen samalla kaudella NBA:n mestaruuden. Yhtä Yhdysvalloissa pelattua kautta lukuun ottamatta hän on pelannut kiinalaisissa seurajoukkueissa.
Sun on pelannut Kiinan maajoukkueessa muun muassa Pekingin 2008 (sijoitus kahdeksas) ja Lontoon 2012 (12:s) kesäolympialaisissa. Hän on saavuttanut maajoukkueessa useita mitaleja alueellisista mestaruuskilpailuista.
Robert Darnton

Robert Darnton (s. 10. toukokuuta 1939) on yhdysvaltalainen historiantutkija, joka on erikoistunut kulttuurihistoriaan ja 1700-luvun Ranskan vaiheisiin. Hänen isänsä oli sotakirjeenvaihtaja Byron Darnton ja veljensä on journalisti John Darnton.
Darntonin ura.
Darnton valmistui Harvardin yliopistosta 1960 ja väitteli tohtoriksi Oxfordissa 1964. Vuosina 1964–1965 hän toimi journalistina "New York Timesissa". Vuonna 1999 hän oli American Historical Association -yhdistyksen puheenjohtajana. 
Vuonna 1968 Darnton palkattiin Princetonin yliopistoon, ja hänestä tuli Euroopan historian professori. Eläköidyttyään professuurista vuonna 2007 hänet valittiin Harvardin yliopiston kirjastonjohtajaksi.
Tutkimukset ja toiminta.
Darnton on kirja-alan ja julkaisemisen historian uraauurtava tutkija. Myös elektroninen julkaiseminen ja tiedonsaannin vapaus ovat hänen kiinnostuksensa kohteita. Hän on ollut 1970-luvulla perustamassa Gutenberg-projektia.
Pyykinpesuaine

Pyykinpesuaine on pesuaine, jota käytetään pestäessä pyykkiä käsin, pesukoneessa tai muuten. Erilaisille tekstiileille sopivat eri pesuaineet.
Pesuainetta kannattaa vaihdella, jotta erityyppiset liat irtoaisivat vaatteista. Pesuainetta ei pidä annostella liikaa. 
Valkopyykin, väripyykin/kirjopyykin ja mustan pyykin pesuaineet.
Zeoliitti voi jättää valkoisia raitoja mustiin vaatteisiin. Mustan pyykin pesuaineissa zeoliittia ei ole. 
Valkopesuaine voi haalistaa värillistä pyykkiä. Jos valkaisuaine on natriumperboraatti ilman aktivaattoria, se ei haalista enintään 40 asteen lämpöisessä pesussa. 
Kuivaus.
Aurinko kirkastaa valkoisia vaatteita mutta haalistaa tummia. Kuivaus sisällä voi saada haihtuvan kosteuden vaikuttamaan huoneiston pintoihin. Rumpukuivaus ei niinkään kuluta vaatetta vaan kerää aiemmin irronneen nukan. Rumpukuivaus sopii lähes kaikille vaatteille kieltomerkeistä huolimatta, mutta vaate tulee jättää hieman kosteaksi ja kuivata loppuun riiputtamalla.
Alison Parkerin ja Adam Wardin murha

Alison Parkerin ja Adam Wardin murha oli elokuussa 2015 Roanokessa Virginiassa tapahtunut verityö, joka herätti huomiota, koska se tapahtui paikallistelevisio WDBJ:n suorassa lähetyksessä.
Toimittaja Alison Parker oli 26. elokuuta 2015 kello 6.45 lähellä Smith Mountain Lakea haastattelemassa Vickie Gardneria, kun heitä ammuttiin suorassa lähetyksessä. Veriteon uhrit, 24-vuotias toimittaja Alison Parker ja 27-vuotias kuvaaja Adam Ward kuolivat tapahtumapaikalla. Haastateltava Vickie Gardner loukkaantui ammuskelussa.
Myöhemmin samana päivänä ampuja Vester Flanagan teki itsemurhan. Hänellä ei ollut henkilökohtaista kaunaa ammuttuja kohtaan, mutta hän oli kokenut saaneensa huonoa kohtelua ollessaan kyseisen TV-yhtiön palveluksessa.
Hayley Kiyoko

Hayley Kiyoko Alcroft (s. 3. huhtikuuta 1991 Los Angeles, Kalifornia) on japanilais-amerikkalainen laulaja-lauluntekijä ja näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Velma Dinkleyn roolista elokuvissa "Scooby-Doo! The Mystery Begins" ja "Scooby-Doo! Curse of the Lake Monster", sekä Stella Yamadana Disney Channelin elokuvassa "Lemonade Mouth".
Kiyoko lauloi vuosien 2007–2011 aikana The Stunners -yhtyeessä. Hän on julkaissut kolme soolo-EP:tä; "A Belle to Remember" (2013), "This Side of Paradise" (2015)", Citrine" (2016) ja albumin "Expectations" (2018) .
Varhainen elämä.
Kiyokolla on englantilaista, skotlantilaista ja japanilaista sukujuurta. Hänen isänsä on näyttelijä-koomikko Jamie Alcroft ja äitinsä taitoluistelija Sarah Kawahara. Kiyokolla on kaksi sisarusta, Alysse ja Thatcher. Hän aloitti näyttelemisen jo nuorella iällä esiintyen useissa televisiomainoksissa, kuten GM Onstar, Slim Jim ja Cinnamon Toast Crunch. Kiyoko alkoi soittaa rumpuja kuusivuotiaana ja on pienestä saakka harrastanut myös taitoluistelua.
Ura.
Muusikkona.
Vuonna 2007 Kiyko perusti tyttöbändi "The Stunners" neljän muun naisartistin kanssa. Kuuden kuukauden päästä perustamisesta he solmivat levytyssopimuksen Columbia Recordsin kanssa. Heti sen jälkeen heidän "Bubblegum"-single julkaistiin iTunesissa. Vuonna 2009 ryhmä lähti Columbia Recordsilta ja siirtyi Lionsgate Entertainmentin alaisuuteen. Vuonna 2010 "The Stunners" jätti Lionsgaten ja solmi sopimuksen Universal Republicin kanssa, jonka jälkeen he julkaisivat singlen "Dancin""' Around the Truth". He suunnittelivat kokonaisen albumin tekoa, mutta se peruuntui yhtyeen lopettaessa vuonna 2011.
Vuoden 2013 maaliskuussa Kiyoko julkaisi ensimmäisen EP:n nimeltä "A Belle to Remember". Seuraava "This Side of Paradise" EP julkaistiin helmikuussa 2015. Kolmas EP "Citrine" julkaistiin syyskuussa 2016. Ensimmäisen albuminsa "Expectations" Kiyoko julkaisi maaliskuussa 2018. 
Näyttelijänä.
Vuonna 2009 Kiyoko sai Velma Dinkleyn roolin seikkailuelokuvasta "Scooby-Doo! The Mystery Begins". Vuonna 2010 hän palasi Velman rooliin elokuvaan "Scooby-Doo! Curse of the Lake Monster". Samana vuonna Kiyoko näytteli Stevie Nicholsia, ilkeää noitaa Disney-sarjassa "Waverly Placen velhot". Kiykolla oli myös suuri rooli vuonna 2011 julkaistussa Disney Channelin musikaalisessa draamaelokuvassa "Lemonade Mouth".
Hän on vieraillut muun muassa sarjoissa "Zeke ja Luther", "Vampyyripäiväkirjat" ja "The Fosters".
Kiyoko on esittänyt Raven Ramirezia CBS:n "C.S.I. Cyber" -sarjassa vuosina 2015–2016.
Diskografia.
Soolojulkaisut.
Albumit
Singlet
The Stunners.
EP:t
Singlet
Viimeinen juna Moskovaan

Viimeinen juna Moskovaan on suomalaisen diplomaatin René Nybergin kirjoittama kirja, joka käsittelee hänen juutalaisen äitinsä Feige (Fanny) Tokazierin (Tukatsier) suvun vaiheita. Nyberg kertoo, kuinka äidin avioituminen toisuskoisen, tulevan urheilujohtajan Bruno Nybergin kanssa rikkoi välit äidinisään ja koko perheeseen. Arkistolähteiden ja sukulaisten haastattelujen perusteella hän rakentaa kuvaa äitinsä Riiassa asuneen serkun Maschan ja tämän miehen Josefin elämästä. Lisäksi Nyberg luo taustaa Baltian maiden ja Neuvostoliiton juutalaisten vaiheille aina toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan saakka. 
Israeliin vuonna 1971 muuttaneet Mascha ja Josef päätyivät 1974 Länsi-Berliiniin, jossa he saivat Saksan kansalaisuuden ja huomattavan eläkkeen. Latvian viranomaiset palauttivat restituutiona heidän tyttärelleen Lenalle vuonna 1996 Maschan vanhempien jugend-talon Riiassa.
Kirjan idea syntyi, kun Nyberg sai serkultaan Hillel Tokazierilta tiedon, että yhteinen sukulainen, Maschan tytär Lena Shatzky, tulee Suomeen. Nyberg vei Lenan tapaamaan äitiään Fannya. Sen jälkeisessä yhteydenpidossa Nyberg kokosi tietoa suvustaan, ja samalla kävi ilmi hänen oman ei-juutalaisen isänsä osuus tapahtumissa. Löytyi myös pietarilainen pikkuserkku, runoilija Aleksandr Kušner. Tarinaan kietoutuu lisäksi Nybergin eno Abraham Tokazier, jonka voittoisa juoksu jätettiin huomiotta Olympiastadionin vihkiäisissä 1938. Tulos oikaistiin vasta 2013.
Nyberg sanoo, että hän pääsi kirjoittaessaan syvälle "maailman, jota tunsin ja tunnen huonosti eli juutalaisuuteen", sillä äiti oli luopunut juutalaisuudesta eikä luterilainen lapsuudenkoti ollut erityisen uskonnollinen.
Kirjan nimi viittaa viimeiseen Riiasta Moskovaan ennen saksalaisten tuloa lähteneeseen junaan, jossa Mascha ja Josef onnistuivat pelastautumaan, kun muu suku jäi Riikaan ja tuhoutui.
Teoksessa on lähdeviitteet ja henkilöhakemisto.
Arviot.
Arviot kirjasta ovat järjestään hyvin myönteisiä. Jörn Donner kirjoittaa Hufvudstadsbladetissa, että kirja "olisi välittömästi käännettävä ruotsiksi, monestakin syystä". Hän luonnehtii teosta merkittäväksi eurooppalaiseksi sukuhistoriaksi.
Paavo Lipponen esittää "Suomen Kuvalehteen" kirjoittamassaan arviossa, että teos on "suurella sivistyksellä kirjoitettu, järisyttävä lukukokemus - - suomalainen, juutalainen, eurooppalainen selviytymistarina".
Simon Andersson

Simon Andersson (s. 1989 Karjaa) on suomalainen rap-muusikko, laulaja ja poliitikko. Simon on urallaan voittanut rapin Suomen-mestaruuden vuonna 2007 englanninkielisessä sarjassa. Vuonna 2008 Karjaan kaupunki palkitsi hänet kaupungin kulttuuripalkinnolla.
Myöhemmin Simon on sanoittanut ja laulanut reggaetä, dubsteppiä ja soulia. Häntä voi kuulla muun muassa Julma-Henrin levyllä "Radio Jihad" kappaleessa "Paremmin kuin aiemmin", Ska-bändin The Capital Beatin kahdella viimeisellä levyllä sekä dubstep-duossa Beep jonka julkaisijana toimii San Franciscossa konttoria pitävä Bassism Records.
Artistinimiä miehellä on paitsi monen aavekirjoittaja-aliaksen lisäksi muun muassa Cstar, Amon Cinder sekä Cee.
Andersson edustaa poliitikkona SDP:tä. Hän on Raaseporin Kaupungin valtuutettu vuodesta 2023, vuoteen 2029. Andersson toimi kaudella 2021-2025 Raaseporin Kaupungin kulttuuri ja vapaa-ajan lautakunnan varapuheenjohtaja.
2023 Andersson toimi Johan Kvarnströmin kampanjapäälikkönä Kvarnströmin eduskuntavaalikampanjassa.
Kaudella 2025-2029 Andersson on varsinainen jäsen Raaseporin kulttuuri ja vapaa-ajan lautakunnassa sekä Raaseporin elinkeinolautakunnassa.
Antti Juutilainen

Antti Juutilainen (15. tammikuuta 1882 Ruskeala – 18. heinäkuuta 1951 Iitti) oli suomalainen maanviljelijä, päätoimittaja ja Maalaisliiton kansanedustaja.
Juutilaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Juutilainen ja Anni Sorjonen. Hän toimi vuoteen 1906 saakka maanviljelijänä kotitilallaan Ruskealassa. Tämän jälkeen Juutilainen oli viipurilaisessa Maakansa-lehdessä toimittajana 1906–1910, vastaavana toimittajana 1910–1915 ja päätoimittajana 1915–1920. Sittemmin Juutilainen oli maanviljelijänä Antreassa 1919–1933, Viipurin läänin Uudellakirkolla 1933–1939 ja viimeksi Iitissä vuoteen 1951 saakka.
Juutilainen oli Maalaisliiton kansanedustajana 1917–1922 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä ja 1922–1930 edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä.
Juutilainen toimi puheenjohtajana lokakuussa 1931 perustetussa Maakuntain liikkeessä, johon kuului pääasiassa Viipurin seudulla asuneita Lapuan liikkeen kannattajia, pulaliikkeiden kannattajia ja Suomen sisällissodan valkoisia veteraaneja. Liikkeen Helsingissä Ostrobotnialla pidetyssä perustavassa kokouksessa 22. lokakuuta 1931 hyväksyttiin liikkeen ohjelma, jossa vaadittiin työlainsäädännön tarkistamista, äänioikeuden rajoittamista ja päättäväisiä toimia kommunistista ja sosialistista agitaatiota vastaan. Kokoukseen osallistuneet Kalajoen pulamiehet vaativat myös virkamiesten palkkojen puolittamista ja kieltolain pitämistä edelleen voimassa, mutta näitä esityksiä ei otettu mukaan. Maakuntain liike oli jonkin aikaa yhteistyössä lapualaismielisen Väinö F. Johansonin johtaman Loimaan pulaliikkeen kanssa, mutta yhteistyö ei lopulta johtanut mihinkään, koska Maakuntain liike ei ollut kiinnostunut pulamiesten talouspoliittisista tavoitteista.