tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Deborah Ann Woll

Deborah Ann Woll (s. 7. helmikuuta 1985 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Woll näytteli Jessica Hambyta HBO:n draamasarjassa "True Blood" (2008–2014), josta hän oli ehdolla Screen Actors Guild Award -palkinnon saajaksi. Myöhemmin Woll näytteli Karen Pagea Marvel Televisionin Netflix-sarjoissa "Daredevil" (2015–2018), "The Defenders" (2017) ja "The Punisher" (2017–2019), sekä Marvel Studiosin Disney+-sarjassa "" (2025–). Woll on esiintynyt elokuvissa "Mother's Day" (2010), "Someday This Pain Will Be Useful to You" (2011), "Catch .44" (2011), "Ruby Sparks" (2012), "Meet Me in Montenegro" (2014), "The Automatic Hate" (2015) ja kaupallisesti menestyneessä elokuvassa "Escape Room" (2019) sekä sen vuoden 2021 .
Nuoruus.
Deborah Ann Woll on kotoisin Brooklynista New Yorkista. Hän oli nuorena ujo ja kiusattu. Hän alkoi värjätä vaaleita hiuksiaan punaisiksi 14-vuotiaana erottuakseen muista. Woll harrasti teatteria, pianonsoittoa ja tanssia.
Ura.
Woll opiskeli teatteria Etelä-Kalifornian yliopistossa. Valmistumisensa jälkeen hän vieraili useissa televisiosarjoissa kuten "Life", "Teho-osasto" ja "Kovan onnen kundi". Woll teki läpimurtonsa vampyyri Jessica Hambyn roolissa televisiosarjassa "True Blood" vuonna 2008. Sittemmin hän on saanut useita elokuvarooleja muun muassa elokuvista "Catch .44" ja "Little Murder". Woll on esiintynyt myös teatterissa.
Yksityiselämä.
Woll alkoi seurustella E. J. Scottin kanssa joulukuussa 2007. He menivät naimisiin joulukuussa 2018. Scottilla on korioideremia, sairaus, joka lopulta johtaa sokeuteen, ja Woll käyttää julkisuuttaan lisätäkseen tietoisuutta taudista. Woll on sanonut, että Scottin rohkeus taistella vammansa kanssa on antanut Wollille rohkeutta hänen omassaan, tosin vähemmän elämää muuttavassa taistelussa keliakiaa vastaan.
Woll on innostunut "Dungeons &amp; Dragons" -pelaaja, ja D&amp;D Beyond ja Dragon Talk ovat haastatelleet häntä. Hän on esiintynyt useissa "Dungeons &amp; Dragons" -hyväntekeväisyyserikoisohjelmissa sekä pelaajana että Dungeon Masterina, jonka on tuottanut Lost Odyssey Events.
Pjetër Budi

Pjetër Budi (, 1566 – joulukuu 1622) oli Sapën hiippakunnan katolinen piispa ja kirjailija. Hän on merkittävä hahmo Albanian kulttuurihistoriassa. Hän julkaisi neljä, aikanaan harvinaislaatuista albaniankielistä uskonnollista kirjaa. Hän oli lisäksi ensimmäinen huomattavan määrän runoutta julkaissut albanialainen.
Budi ansioitui myös osallistumalla kansan vastarintaan ottomaanimiehitystä vastaan. Hänet nimitettiin Sapën piispaksi 21. heinäkuuta 1621 ja konsekroitiin 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ottavio Bandini, jota avustivat Luca Alemanni ja Giovanni Antonio Santorio. Piispan mukaan nimetty Pjetër Budin katu sijaitsee Albanian pääkaupungissa Tiranassa.
Derbyn raviradan roomalaisrauniot

Derbyn raviradan roomalaisrauniot on kolmas Derbyn kaupungin liepeillä oleva roomalaisaikainen muinaisjäänne Strutt’s Parkin roomalaislinnoituksen ja Dervention linnoituksen lisäksi. Raviradan asutus on ollut "vicus" eli pieni kylä, jossa oli Dervention linnoitukseen liittyvää siviiliasutusta. Se sijaitsee noin 600 metrin päässä linnoituksesta. Paikalla on tehty arkeologisia kaivauksia vuosina 1968–1974.
Nykyisen Derbyn raviradan alta on löydetty hautakammioita, pajoja ja harvinainen uurnaholvi, joka on ollut derventiolaisten käytössä. Derventiosta Sawleyyn kulkenut roomalaistie kulki nykyisen raviratapuiston poikki. Pajoissa on tehty roomalaistyyppistä lasitettua keramiikkaa ja taottu rautaa, mahdollisesti muitakin metalleja. Pajoja on käytetty aktiivisimmin vain muutaman vuosikymmenen ajan 100-luvun alussa. Keramiikantuuotannon hiipuessa metallinvalmistus nousi alueen merkittävimmäksi toiminnaksi, ja se jatkui 300-luvun puoliväliin. Alueelta löydetyt haudat liittyvät tähän vaiheeseen. Roomalaistien varrella on viisi mausoleumia. Niiden yhteydessä on myös avoin hautausmaa. Pohjoisempana on muurien suojaama hautausmaa-alue, jossa on jälkiä sekä poltto- että arkkuhautauksista.
Sevillan metron linja 1

Linja 1 () on Sevillan metron ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa käytössä oleva linja. Se yhdistää Sevillan kaupungin ympäröiviin Mairena del Aljarafen ja San Juan de Aznalfarachen kuntiin sekä Dos Hermanasin Montequinton kaupunginosaan. Linja on otettu käyttöön 2. huhtikuuta 2009.
Toiminta.
Linjan 1 varrella on 21 asemaa, jotka on jaettu kolmeen eri maksualueeseen. Junia kulkee arkisin ruuhka-aikoina 4-5 minuutin vuorovälein, muulloin vuoroväli on pääosin 6-7 minuutin luokkaa. Arkisin liikenne alkaa kello 6.30 ja viikonloppuisin tuntia myöhemmin. Liikenne loppuu kello 23 perjantai- ja lauantai-iltoja lukuun ottamatta, jolloin metro liikennöi kello kahteen asti yöllä.
Asemat.
Taulukossa on esitetty linjan 1 asemat lännestä itään sekä nykyiset ja suunnitteilla tai rakenteilla olevat raideliikenteen vaihtoyhteydet asemilta.
Sevillan lentoasema

Sevillan lentoasema () on lentoasema kymmenen kilometrin päässä Sevillan kaupungista Espanjassa. Asema on Andalusian alueen toiseksi vilkkain Málagan lentoaseman jälkeen. Vuonna 2010 matkustajia oli 4 224 718.
Sevillan lentoasema on useiden halpalentoyhtiöiden, kuten Ryanairin, Vueling Airlinesin ja easyJetin käytössä. Asemalla on yksi kiitotie ja yksi terminaalirakennus.
Felix Krohn

Felix Julius Theofil Krohn (20. toukokuuta 1898 Tampere – 8. marraskuuta 1963 Lahti) oli suomalainen kapellimestari, säveltäjä ja Lahdessa toimineen Viipurin musiikkiopiston pitkäaikainen rehtori.
Henkilöhistoria.
Krohnin vanhemmat olivat säveltäjä ja musiikkitieteilijä Ilmari Krohn ja Emilie Alide Marie von Dittmann. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1919–1936 oli Meri Annikki Hallenberg, parin lapsia ovat ekonomi-juristi Juhana Kurki-Suonio ja lääketieteen tohtori Kyllikki Ohela. Toinen puoliso vuodesta 1940 oli Aune Kyllikki Lepistö Krohn tuli ylioppilaaksi 1915 ja opiskeli Helsingin musiikkiopistossa vuosina 1916–1918 pääaineenaan säveltäminen. Lisäopintoja hän hankki seuraavina vuosina Keski-Euroopassa, muun muassa Berliinin musiikkikorkeakoulussa. Vuonna 1921 Krohn antoi Helsingissä oman sävellyskonsertin ja suoritti vuonna 1922 Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon pääaineenaan musiikkitiede.
Krohn toimi 1920-luvulla Viipurissa sekä liike-elämän palveluksessa että Viipurin Musiikkiopiston musiikin teorian opettajana. Musiikkiopiston ja kaupungissa toimineen sinfoniaorkesterin johtajana oli noina aikoina tunnettu venäläissyntyinen kapellimestari ja viulupedagogi Boris Sirpo. Krohn itse puolestaan johti Viipurin Lauluveikkoja vuosina 1927–1932. Kun kieltolaki kumottiin, Kroh siirtyi perheineen Helsinkiin, jossa hän sai työpaikan Oy Alkoholiliike Ab:n pääkonttorissa. Helsingin vuosinaan hän johti vuonna 1933 perustettua Kalevan Laulajat -mieskuoroa (nyk. Helsingin Lauluveljet). Talvisodan kynnyksellä vuonna 1939 Krohn palasi takaisin Viipuriin musiikkiopiston vt. johtajaksi Boris Sirpon lähdettyä Yhdysvaltoihin. Sodan aikana musiikkiopisto joutui kuitenkin evakkoon Lahteen, jonne se asettui pysyvästi välirauhan aikana syksyllä vuonna 1940. Krohn nimitettiin tällöin laitoksen vakinaiseksi johtajaksi, ja hän olikin sitten opiston johtajana aina kuolemaansa saakka vuoteen 1963. Hän toimi myös Lahden Orkesteriyhdistyksen orkesterin kapellimestarina, samoin kuin musiikkikriitikkona.
Krohn vaikutti merkittävällä tavalla Lahteen vuonna 1954 valmistuneen uuden konserttitalon rakennushankkeen toteutumiseen. Viipurin Musiikkiopisto sai talosta uudet opetustilat. Krohnilla on talossa jopa oma nimikkosali, "Felix Krohn -sali", joka on ollut kaupungissa suosittu konserttien ja musiikkitilaisuuksien pitopaikka. Krohnin kuoltua vuonna 1963 hänet siunattiin tässä salissa. Musiikkiopisto muutti samana vuonna nimensä Lahden musiikkiopistoksi (vuodesta 2003 Lahden konservatorio). Krohnin luottamustehtäviin kuului muun muassa Suomen Musiikkioppilaitosten liiton puheenjohtuus. Suomen sisällissotaan Krohn osallistui valkoisten joukoissa ja toimi myöhemmin Viipurin suojeluskunnassa komppanianpäällikkönä.
Tuotanto.
Sävellyksiä.
Krohn sävelsi runsaasti kuoroteoksia ja yksinlauluja monien suomalaisten runoilijoiden teksteihin, mutta hän sävelsi mieluusti myös näyttämö- ja elokuvamusiikkia. Hänen noin 300 sävellyksestään kuorolaulujen osuus on lähes kolmannes. Krohnia on luonnehdittu säveltäjänä herkäksi romantikoksi. Hänen sävellyksiään ovat muun muassa:
Vitebskin rautatieasema (Pietari)

Vitebskin rautatieasema () on Pietarin kaupungin ydinkeskustan eteläosassa sijaitseva kauko- ja lähiliikenteen rautatieasema.
Liikenne.
Vitebskin asema on Venäjän rautateiden Pietarista etelään ja lounaaseen suuntautuvan henkilöjunaliikenteen pääteasema. Täältä liikennöidään mm. Pihkovaan, Venäjän eteläosiin ja Kaliningradin alueelle sekä kansainvälisillä reiteillä Latviaan, Liettuaan, Valko-Venäjälle, Ukrainaan ja Keski-Euroopan maihin. Kaukojunien ohella Vitebskin asemalta lähtee lähiliikenteen junia Pietarin eteläisiin kaupunkeihin kuten Puškiniin ja Pavlovskiin, sekä Novgorodiin.
Sijainti ja yhteydet.
Vitebskin asema sijaitsee Pietarin Baltian aseman (liikenne Tallinnan suuntaan) ja Moskovan aseman puolivälissä, noin 2 km:n päässä molemmista. Pietarin metrolinjan 1 asema "Puškinskaja" on aseman vieressä. Tämän metroaseman koillispuolella sijaitsee myös linja 5:n metroasema "Zvenigorodskaja". Aseman editse kulkevaa valtatietä liikennöivät johdinautolinjat 3, 8, 15 ja 17 sekä raitiovaunu 16. Aseman edustalla on myös linjataksien K258 ja K338 päätepysäkki.
MeeK

MeeK eli Stephane-Franck Pascal (s. 16. helmikuuta 1971 Montmorency, Ranska) on brittiläis-ranskalainen indie pop -genren lauluntekijä, kitaristi, pianisti, sovittaja ja tuottaja. Hän laulaa niin englanniksi kuin ranskaksi ja hän on yksi ensimmäisistä eurooppalaisista artisteista, joka jo kauan ennen sosiaalisen median alustoja käytti internetiä markkinoidakseen omaa musiikkiaan tavallisille kuuntelijoille ja faneille. 
Hänen ensimmäinen albuminsa "Psychotique" julkaistiin vuonna 2002 ja oli erittäin onnistunut Internetin ansiosta. 
Hänen toista albumiaan "Margaret et ses Bijoux" myytiin hyvin vuonna 2004 ja se oli jo ns. "käsitealbumi". 
Samana vuonna 2004 MeeK : in japanilainen levy-yhtiö vei hänen tribuuttialbuminsa "Sleeping With Big Ben" myyntiin Japanin markkinoille. Albumi on siinä mielessä erikoinen, koska MeeK päätti laulaa 12 Beatlesin kappaletta uudenlaisessa akustisessa järjestyksessä ja albumista tuli kansainvälinen jättimenestys Beatles-fanien keskuudessa. Vuonna 2008 MeeK julkaisi kolmannen albuminsa nimeltään "Sortie de secours", joka sisältää hitin "Six Feet Under".
MeeK:in musiikki on hyvin melodista ja usein hänen sointunsa syntyvät päällekkäisten lauluosuuksien harmonioista. Hänen sanoituksensa sisältää niin surrealistista, ironista, kaksimielistä kuin vääristynyttäkin kuvakieltä. Todellinen The Meek -soundi on ehta seos akustisia instrumentteja sekä hienostuneita laulullisia sovituksia ja kaikki tämä on kuorrutettu korkealla, herkullisella ja melkein lapsenomaisella äänellä.
Jotkut sanovat, että hänestä on tullut eräänlainen "kulttiartisti" vuosien myötä hänen arvoituksellisen persoonansa vuoksi. 
Hänen albumeitaan on ylistetty fanisivuilla internetissä ympäri maailman.
Innovatiivisuus

Innovatiivisuus tarkoittaa rajatummin määriteltynä kykyä luoda innovaatioita ja laajemmin tulkittuna avoimuutta uusia ideoita ja uudistuksia kohtaan. Innovatiivisuus voi ilmetä esimerkiksi yksittäisissä ihmisissä, yrityksissä tai alueissa. Lisäksi toimintaa itsessään voidaan kuvailla innovatiiviseksi.
Yleisesti todetaan, että innovatiivisuutta tarvitaan paitsi liiketoiminnassa, myös koko yhteiskunnassa, jotta kiihtyvässä kasvutahdissa on mahdollista pärjätä. 
Innovatiivisuuden osatekijät.
Innovatiivisuuden voidaan katsoa olevan luovuutta, johon liittyy käytäntöönsaattamispyrkimys. Esimerkiksi innovatiivisuudesta väitelleen Reijo Siltalan mukaan innovatiivuus on monipuolista oppimista edellyttävää luovuutta, jolla on prosessiin tai tapahtumaan liittyviä positiivisia vaikutuksia käytännössä.
Innovatiiviseksi työyhteisöksi kehittyminen.
Robert D. Behnin mukaan innovatiiviseksi työyhteisöksi voi tietoisesti pyrkiä kehittymään.
Tärkeää tällöin on kymmenen perusperiaatetta:
Margit Ekman

Margit Linnea Ekman (25. helmikuuta 1919 Helsinki – 19. elokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen valokuvaaja, joka yhdessä Eila Marjalan kanssa perusti legendaariseksi luonnehditun muotokuvastudion Kuvasiskot, joka toi värikuvauksen muotokuviin ja nosti valokuvan maalattujen muotokuvien rinnalle.
Marjala ja Ekman tutustuivat nuorina Pelastusarmeijassa. Ekman auttoi alkuun Marjalaa tämän kuvaamon raha-asioiden hoidossa, mutta innostui itsekin valokuvaamisesta. He perustivat 1946 Kuvasiskot-studion Lahdessa, josta se siirtyi Helsinkiin. Studion vakioasiakkaisiin kuului suomalaisen politiikan ja taiteen huippuja, ja se oli Urho Kekkosen hovikuvaaja. Marjalan kuoltua Ekman jatkoi työtä vuoteen 1995.
Studio palkittiin useilla merkittävillä palkinnoilla. Studion negatiivit ja valikoima kuvia on lahjoitettu Suomen valokuvataiteen museoon.
Vankila (elokuva)

Vankila (eng. "Prison") on Renny Harlinin ohjaama vuonna 1988 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Viggo Mortensen, Chelsea Field, Lane Smith ja Lincoln Kilpatrick. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kutsuu elokuvaa paitsi Renny Harlinin ”käyntikortiksi Hollywoodiin”, myös komeasti tehostetuksi ja vauhditetuksi kuvaukseksi vankilaelämästä. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa vain puolitoista tähteä neljästä.
197 Arete

 
197 Arete on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi J. Palisa vuonna 1879. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Areten mukaan. 
Areten läpimitta on vain noin 29 kilometriä, joten se on aika pieni. Se kuitenkin heijastaa hyvin valoa ja on siksi melko kirkas. Se kuuluu spektrityyppiin S ja sen albedo on noin 0,442. Areten pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 6,61 tuntia.
Joka 18. vuosi Arete tulee 0,04 astronomisen yksikön päähän Vestasta. Täten Areten radan muutoksista on voitu määrittää Vestan massa.
580 Selene

 
580 Selene on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Max Wolf vuonna 1905. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Kuun jumalatar Selenen mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin tunnuksella 1905 SE, mikä on saattanut vaikuttaa sen lopullisen nimen valintaan.
Selene on noin 46 kilometrin läpimittainen ja se kiertää Aurinkoa päävyöhykkeen ulko-osissa, etäisyydellä 3,23 astronomista yksikköä. Selenen pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 9,47 tuntia.
Sancho III Suuri

Sancho III Suuri (985 – 18. lokakuuta 1035) oli Navarran eli Pamplonan kuningas isänsä Garcia II:n jälkeen vuosina 1000–1035. Hän yhdisti Pohjois-Espanjan kristityt valtiot Barcelonaa lukuun ottamatta, mutta vesitti lopulta työnsä ja pirstoi alueen uudelleen jakamalla valtakuntansa poikiensa kesken.
Kastilian valtaus.
Leónin kuninkaaksi nousi vuonna 999 alaikäinen Alfonso V. Holhoojahallituksen johdossa oli hänen enonsa, Kastilian kreivi Sancho García, joka käytti tilaisuutta hyväkseen kasvattamalla omaa aluettaan valtaamalla Cea- ja Pisuergajokien välisen alueen. Vuonna 1017 Kastilian kreivikunnan asemassa tapahtui suuria muutoksia: kreivi Sancho García kuoli ja valtaan nousi alaikäinen García Sánchez (1017–1029) ja toisaalla täysi-ikäinen Leonin kuningas Alfonso V julistautui keisariksi, eli alueen johtavaksi hallitsijaksi. Tämä tilanne antoi Navarran Sancho III:lle mahdollisuuden esiintyä nuoren kreivin tukena ja turvana, mikä tyydytti myös Kastilian aatelisia.
Vuonna 1028 poliittinen tilanne muuttui jälleen: Alfonso V:tä seurasi kuninkaana hänen yhdeksänvuotias poikansa Bermudo III (1028–1037) ja täysi-ikäiseksi tullut Kastilian kreivi García Sánchez ryhtyi hankkiutumaan eroon suojelijansa Navarran Sancho III:n vaikutusvallasta ja lähentyi nyt puolestaan Leónin kuningasta. Kreivi sopi naivansa Bermudo III:n sisaren Sanchan ja antavansa myötäjäisinä takaisin 1017 menettämänsä alueet Cea- ja Pisuergajokien välistä. García Sánchez kuoli kesken häävalmistelujen vuonna 1029 ja hanke raukesi. Hyödyn nuoren kreivin kuolemasta otti kreivin sisaren nainut Navarran Sancho III, joka vaimonsa nimissä valtasi Kastilian.
Leonin valtaus.
Rohkaistuneena Kastiliassa saamastaan menestyksestä Sancho III alkoi sekaantua Leónin kuningaskunnan asioihin. Hänen onnistui naittaa poikansa Ferdinand ja Leonin kuninkaan Bermudo III:n sisar Sancha ja neuvotella myötäjäisiksi sama Cea- ja Pisuegrajokien välinen alue, mikä oli ollut Sanchan myötäjäisinä jo edellisen avioliittoaikeen aikana. Tämän jälkeen Sancho kutsui Bermudoa Galician kuninkaaksi, mutta otti itselleen tittelin "rex Dei gratia Hispaniarum", ja loi näin vaateen niemimaan johtavan hallitsijan asemasta. Hän olikin kiistämättä voimakkain kristitty hallitsija, ja vuonna 1034 hän valtasi Leónin ja Bermudo III joutui pakenemaan Galiciaan.
Sanchon muut valtaukset.
Hallituskautensa aikana Sancho III valtasi Aragonian, Sobrarben ja Ribagorzan kreivikunnat sekä saattoi Barcelonan vasallin asemaan.
Sancho III Suuren perintö.
Sancho III jakoi valtakuntansa poikiensa kesken ja perusti näin Aragonian ja Kastilian kuningaskunnat. Vanhin poika García III (1035–1054) sai Navarran, seuraava poika Ferdinand I (1035–1065) Kastilian, avioton poika Ramiro I (1035–1063) Aragonian ja nuorin poika Gonzalo (1035–1043/5) Sobrarben ja Ribagorzan.
Pierre Colombier

Pierre Charles Henri Colombier (18. maaliskuuta 1896 Compiègne, Ranska – 25. tammikuuta 1958 Montrouge, Ranska) oli ranskalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Suurimman osan hänen elokuvistaan lavasti hänen veljensä Jacques Colombier.
Hänen ohjaamistaan elokuvista on Suomessa esitetty ainakin "Paris en cinq jours" ("Viisi päivää Pariisissa") vuodelta 1925, "Le Roi", ("Kuningas") vuodelta 1936 ja "Ignace" ("Kaikkien tyttöjen monni") vuodelta 1937. Käsikirjoituksen hän on tehnyt elokuvaan "Le Roi des resquilleurs", ("Hurskas hurmuri huippu-urheilijana") vuodelta 1945.
Knut Kangas

Knut Gustaf Fabian Kangas (11. toukokuuta 1883 Oulu – 25. toukokuuta 1941 Kuopio) oli suomalainen työväenliikkeessä vaikuttanut säveltäjä, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hänen tunnetuin työnsä on kappaleen "Taistojen tiellä" sanoitus.
Elämä.
Kankaan vanhemmat olivat siltavahti Heikki Kangas ja Maria Korpi. Hän lauloi nuoruudessaan oululaisessa mieskuoro Oraassa. Musiikin alalle hän kouluttautui pääasiassa itseopiskelulla, mutta tultuaan Helsinkiin tullimieheksi vuonna 1911 hän täydensi musiikin opintojaan Helsingin musiikkiopistossa ja Helsingin lukkari- ja urkurikoulussa. Hän myös lauloi kuorossa ja toimi ravintola- ja elokuvamuusikkona. Myöhemmin 1930-luvulla Kangas johti OTK:n mieslaulajia. 
Pasifistina Kangas ei osallistunut Suomen sisällissotaan, mutta oli punaisten kansanvaltuuskunnan alaisen tullineuvoston jäsenenä ja pakeni sodan jälkeen Pietariin kahdeksi vuodeksi. Palattuaan Suomeen hänet tuomittiin maanpetturuudesta, mutta korkein oikeus lievensi vankeustuomion ehdolliseksi. Kangas joutui kiertämään paikkakunnalta toiselle, koska ei onnistunut hankkimaan vakituista työpaikkaa. Monet hänen työnantajistaan olivat työväenjärjestöjä. Hän oli sosiaalidemokraatti, mutta tuli toimeen myös työväenliikkeen vasemman laidan kanssa. Viimeisimmäksi jääneessä työpaikassaan Kuopiossa hän kuoli astmakohtaukseen.
Kangas sävelsi yli 50 teosta, joista suurin osa on kuorolauluja, mutta joukossa on myös yksinlauluja ja orkesteriteoksia, joista pääosa on orkesterisarjoja. Hänen on kerrottu opiskelleen Pietarin-vuosinaan Aleksandr Glazunovin johtamassa Pietarin konservatoriossa. Kangas piti konsertit 1930-luvulla Oulussa ja Helsingissä. Hän kirjoitti musiikista varsinkin Suomen Työväen Musiikkiliiton "Työn Sävel" -lehteen. Kankaan laulunsanoituksissa on sanottu olleen yhtymäkohtia hänen ystävänsä Yrjö Kallisen ajatteluun.
555 Norma

 
555 Norma on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Max Wolf vuonna 1905. Pikkuplaneetta sai nimensä Vincenzo Bellinin "Norma"-oopperan Norman, druidien temppelin ylipapittaren mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1905 PT. Norman läpimitta on noin 40 kilometriä ja pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 30,6 tuntia.
86 Semele

 
86 Semele on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi F. Tietjen vuonna 1866. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Semelen mukaan. 
Semele on suhteellisen suuri päävyöhykkeen kohde, sillä sen läpimitta on noin 121 kilometriä. Se kuuluu tummiin hiilipitoisiin C-tyypin asteroideihin ja sen albedo on vain noin 0,047. Semelen pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 16,63 tuntia.
83 Beatrix

83 Beatrix on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi A. de Gasparis vuonna 1865. Pikkuplaneetta sai nimensä Beatrice Portinarin, Dante Alighierin rakastetun, mukaan. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidi on spektrityypiltään X-tyypin asteroidi.
Barrikadimarssi

Barrikadimarssi on Suomessa tunnettu mutta mahdollisesti venäläistä alkuperää oleva vanha työväenlaulu, jossa on huomiota herättävän sotaisat sanat.
Kappaleen sävelenä on vanha venäläinen sotilasmarssi "Kaipaus isänmaahan (Тоска по родине, Toska po rodine)". Kappaleen ensimmäinen suomennos ilmestyi nimellä "Venäläisten barrikaadien marssi kööreille ja soittokunnille" vuonna 1909 eräässä työväenlaulukokoelmassa. Kappaletta ei tunnettu Neuvostoliitossa, mutta tyylinsä perusteella sitä on arveltu alkuaan venäläiseksi. On pidetty myös mahdollisena, että sen ovat saattaneet tehdä pietarinsuomalaiset tai Viaporin kapinalliset vuosina 1905–1906.
"Barrikadimarssi" tuli suosituksi arkkiveisuna Suomen sisällissodan aikana. Ludvig Kososen mukaan 1920-luvulla kappaletta yhteislauluna esitettäessä tuli jättää pois tiettyjä sanoja, kuten avaus ”"Veikot, siskot, barrikadein luo!"”.
Venäläisten barrikaadien marssi kööreille ja soittokunnille
 1. Niillä joil on metsät, tehtaat, maat 
 on ollut valta kautta aikojen.
 Ne orjakseen on luoneet työläisen.
 On pohatoilla kevyt elon tie
 kun suuret voitot työstämme ne vie.
 2. Näin jatkua ei saa
 on jokaiselle luotu tämä maa.
 On liian raskas raatajaimme ies
 liian kylmä on kotiemme lies.
 3. Siksi kaikki jäseniksemme 
 liittykää yhteisrintamaan.
 Rinta rinnan toimimaan
 raatajat kuin rynnistää.
 Ne uutta aikaa kohden käy.
 4. Veikot, siskot barrikadein luo.
 Meitä uhkaa vaino taas
 monen monta uhria jo kaas.
 Veikot koston säilät temmatkaa
 ja nostakaa ne kohden sortajaa.
 5. Niin uljasta taistella on ihmisoikeudesta.
 Ne uudet olot maailmaan luo
 ja paljon kärsineille kevennystä tuo.
 Onnen aika eessä kajastaa.
 6. On liian vanha aika entinen.
 On liian raskas aika nykyinen.
 Vaan tulevaisuus uutta antaa voi
 kun osattomain kutsuhuuto soi.
 7. Joukkomme nuorekas
 se suuri on ja voimakas.
 Se uudet olot maailmaan luo 
 ja
Barrikaadimarssi
 1. Veikot, siskot, barrikadein luo! 
 Oi, veikot, uhkaa meitä vaino taas! 
 Se kyllin monta uhria jo kaas! 
 Nyt, veljet, kostonsäilät temmatkaa, 
 ja sitten kohti sortajaa! 
 2. Oi, veikot, uhkaa meitä vaino taas! 
 Se kyllin monta uhria jo kaas! 
 Nyt, veljet, kostonsäilät temmatkaa, 
 ja sitten kohti sortajaa!
 3. Jaloa, suurta taistella 
 on ihmisoikeudesta! 
 Ei meitä tykit peloita, 
 ei raa'at sotajoukotkaan.
 4. Jaloa, suurta taistella 
 on ihmisoikeudesta! 
 Ei meitä tykit peloita, 
 ei raa'at sotajoukotkaan.
 5. Eespäin, veikot, vaan! Nyt taisteloon! 
 Ihana suuri taistelo 
 nyt meitä veljet vuottaa jo. 
 Luo barrikadein käyköön tie, 
 meit' taistoon punalippu vie.
 6. Ihana suuri taistelo 
 nyt meitä veljet vuottaa jo. 
 Luo barrikadein käyköön tie, 
 meit' taistoon punalippu vie.
84 Klio

 
84 Klio on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi R. Luther vuonna 1865. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Kleio-muusan mukaan.
Klion läpimitta on noin 79 kilometriä ja se kuuluu G- tai Ch-tyyppiin. Klion pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 23,56 tuntia.
Kootut levyt osa 20 (Olavi Virta)

Kootut levyt osa 20 on vuonna 1995 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuosilta 1955–1956.
Kappaleet ”La Cumparsita” ja ”Mustasukkaisuutta” Virta oli levyttänyt jo kerran aiemmin vuonna 1953, edellisen Metro-tyttöjen kanssa.
Fort Katarina

Fort Katarina on Ruotsinsalmen merilinnoituksen päälinnoitus Kotkassa. Se sijaitsee Kotkansaaren eteläosassa Katariinanniemellä. Linnoitusalue on nykyisin osa Katariinan meripuistoa.
Historia.
Fort Katarinan rakentaminen alkoi vuonna 1791. Sen tehtävänä oli hallita Ruotsinsalmen laivaväylää yhdessä Varissaaressa sijaitsevan Fort Elisabetin ja Kukourissa sijaitsevan Fort Slavan kanssa. Linnoitus menetti sotilaallisen merkityksensä Suomen sodan jälkeen ja englantilais-ranskalainen laivasto pommitti linnoitusta Krimin sodan aikana vuonna 1855. Kotkan kaupungin perustamisen aikaan vuonna 1879 linnoitus on ollut suurelta osin jo raunioina.
Fort Katarinaa on entisöity Katariinanniemellä olleen öljysataman purkamisen jälkeen vuodesta 2006 lähtien. Entisöinnillä on pyritty parantamaan linnoituksen hahmottumista maastossa ja liittämään se paremmin puistoalueisiin. Entisöinnissä on myös vaalittu linnoitusalueen kasvillisuutta.
Rakenne.
Fort Katarinan linnoitus on maaston korkeuseroista johtuen rakennettu kaksiosaiseksi. Ylälinnoitus on niemen korkeimmalla kohdalla ja alalinnoitus alempana rinteessä. Molemmat linnoitukset ovat muodoltaan epäsäännöllisiä ja sovitettu maaston muotoihin. Yhteensä linnoitukset ovat noin 140 × 220 metrin laajuisella alueella. Linnoituksissa oli graniitista ja maasta koostuva pohjarakenne, jonka päällä oli tiilestä rakennettu maatäytteinen ylärakenne, jonka takana olivat tykkiasemat. Tiiliset ylärakenteet ovat kadonneet kokonaan.
89 Julia

 
89 Julia on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Édouard Jean-Marie Stephan vuonna 1866. Pikkuplaneetta on todennäköisesti nimetty Korsikan suojeluspyhimys Julian mukaan.
Julian läpimitta on noin 151 kilometriä, joten se on melko suuri päävyöhykkeen kappale. Julian pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 11,39 tuntia.
Katrin Siska

Katrin Siska (s. 10. joulukuuta 1983 Tallinna) on virolainen muusikko, joka on tullut tunnetuksi vuonna 2002 perustetusta Vanilla Ninja -yhtyeestä. Hän soittaa yhtyeessä koskettimia.
Vuonna 2003 Siska osallistui Eurolaul-laulukilpailuun Vanilla Ninjan kanssa jääden kuitenkin kilpailussa viimeiseksi. Vuonna 2005 Siska esiintyi Vanilla Ninjan kanssa Euroviisuissa edustaen Sveitsiä. Yhtye sijoittui kahdeksanneksi "Cool Vibes" -kappaleella.
Siska aloitti työt Tallinnan kaupunginhallituksessa vuonna 2008. Maaliskuussa 2010 hänestä tuli Lindakivi-kulttuurikeskuksen johtaja. Elokuussa 2009 hän liittyi Viron keskustapuolueeseen.
Köyhälistön laulu

”Köyhälistön laulu” tai ”Köyhälistön marssi” on vanha saksalaista alkuperää oleva työväenlaulu, joka tunnetaan myös Suomessa. Se on vanhimpia suomennettuja työväenlauluja.
Laulun alkuperäinen sanoittaja on saksalainen sosialisti Johann Most. Kappaleen sävelenä on Andreas Hoferista kertova Tirolin maakuntalaulu ”Zu Mantua in Banden”, jonka säveltäjäksi on arveltu Leopold Knebelsbergeriä. Samaan säveleen on myöhemmin tehty toinen työväenlaulu ”Nuorison laulu” ("Lied der Jugend"), joka tunnetaan paremmin nimellä ”Nuori kaarti”.
Laulun suomentajaa ei tunneta, mutta laulu sisältyi ensimmäiseen suomalaiseen "Työväen laulukirjaan" vuonna 1900 nimellä ”Proletaarilaulu”. Jo vuotta aiemmin se oli käännetty nimellä ”Ken maasta kullan kaivaa”. Nykyään käytetty suomennos (”Ken maasta hyisen hallan loi pellot viljavat…”) on vuodelta 1906.
Leksigrammi

Leksigrammi on symboli, joka edustaa sanaa mutta ei välttämättä viittaa sanan kohteeseen. Leksigrammeja on käytetty Georgian osavaltionyliopiston kielentutkimuskeskuksessa kommunikoitaessa bonobojen ja simpanssien kanssa. Tutkijat ja apinat saattoivat kommunikoida leksigrammitasojen avulla, jotka koostuivat kolmesta yhteensä 384 avainta sisältävästä paneelista.
Termin "leksigrammi" ("lexigram") on kehittänyt Ernst von Glasersfeld vuonna 1971. Hän suunnitteli ensin 120 symbolia ja sitten niiden käyttöön kieliopin. Tälle keinotekoiselle kielelle hän antoi Robert M. Yerkesin kunniaksi nimen yerkin kieli ("Yerkish"). Yerkes on perustanut laboratorion, jossa simpanssi Lana alkoi 1973 käyttää leksigrammeja LANA-hankkeessa.
Saimi Järnefelt

Saimi Pia Järnefelt (o.s. "Swan"; 12. kesäkuuta 1867 Helsinki – 24. lokakuuta 1944 Järvenpää) oli suomalainen näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja.
Saimi Järnefelt oli yksi maisteri Carl Gustaf Swanin ja Emilia Malinin yhdeksästä tyttärestä. Järnefeltin siskoja olivat Helmi, Aino, Elli, Toini, Lyyli, Anni, Ilma ja Nelma. Järnefelt oli näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa ja meni sitten naimisiin taidemaalari Eero Järnefeltin kanssa. He asuivat muun muassa Järvenpään Suvirannassa.
Georg Procopé

Fritiof Georg Fredrik Procopé (22. lokakuuta 1873 Helsinki – 15. helmikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut toimittaja, runoilija ja kääntäjä. 
Georg Procopén vanhemmat olivat kenraaliluutnantti Berndt Feodor Georg Procopé ja Mathilda Helena von Knorring. Hän suoritti kadettikoulun vuonna 1895 ja palveli Suomen kaartissa sen lakkauttamiseen saakka. Procopén sotilasarvo oli esikuntakapteeni.
Procopé työskenteli toimittajana "Wiborgs Nyheterissä" vuosina 1902–1903, "Helsingfors-Postenissa" vuosina 1905–1905 ja "Nya Pressenissä" vuodesta 1906 sekä myöhemmin jälleen "Wiborgs Nyheterissä". Hän oli poliittisista syistä karkotettuna Tomskin kuvernementissa vuosina 1914–1917. Procopé työskenteli sen jälkeen "Svenska Pressenissä" muun muassa ulkomaantoimittajana. Hän kirjoitti myös runoja ja toimi kääntäjänä.
Hedvig von Schantz

Hedvig Emilia von Schantz (3. maaliskuuta 1865 Raisio – 15. helmikuuta 1942 Raisio) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija ja taiteilija. 
Von Schantz kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun ja harjoitti sen jälkeen pedagogisia opintoja. Hän perusti veistokoulun Helsinkiin ja toimi piirustuksenopettajana Laurellska skolanissa 1898–1926. Hän kirjoitti lehtiartikkeleita ja oli myös silhuettitaiteilija, alan merkittävimpiä Suomessa. Hänen nimeään kantavasta rahastosta myönnetään palkinto elämäkertateokselle, jonka suomenruotsalainen kirjailija on kirjoittanut ruotsiksi.
Philadelphia Atoms

Philadelphia Atoms oli yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelasi North American Soccer Leaguessa vuosina 1973–1976.
Atomsin perusti philadelphialainen rakennusyrittäjä Tom McCloskey NASL-seura Dallas Tornadon ja NFL-seura Kansas City Chiefsin omistajan Lamar Huntin innoittamana. Yhdysvaltalaisista ja brittiläisistä pelaajista koostunut ja Al Millerin valmentama Atoms saavutti NASL:n mestaruuden heti esikoiskaudellaan 1973 voitettuaan loppuottelussa Huntin Dallasin maalein 2–0. Loppuottelussa Atomsin avauskokoonpanossa oli kuusi yhdysvaltalaissyntyistä pelaajaa, mikä oli poikkeuksellista, sillä suurin osa liigan pelaajista oli ulkomaalaisia. Urheilulehti "Sports Illustrated" nosti tapauksen kansikuvaansa otsikolla ”Soccer goes American”, ja Atomsin maalivahdista Bob Rigbystä tuli ensimmäinen lehden kannessa esiintynyt jalkapalloilija.
Atoms ei kyennyt ylläpitämään menestystään mestaruuskauden jälkeen, eikä yltänyt enää pudotuspeleihin. Myös liigan huippua olleet yleisömäärät kääntyivät laskuun kolmannella kaudella, jonka jälkeen McCloskey myi Atomsin neljän meksikolaisseuran muodostamalle sijoittajaryhmälle. Atomsin viimeisellä kaudella 1976 joukkue koostui lähinnä meksikolaispelaajista. Uusien omistajien oli tarkoitus siirtää seura lähemmäs Meksikoa Texasin San Antonioon, jossa se olisi korvannut juuri Havaijille siirtyneen San Antonio Thunderin, mutta suunnitelma ei toteutunut. Liiga asetti Atomsin konkurssihallintoon, josta se lunastettiin vuoden 1977 lopulla, kun uusi seura Philadelphia Fury aloitti toimintansa.
Atomsin kotistadioneina toimivat Veterans Stadium (1973–1975) ja Franklin Field (1976).
Herbert Standertskjöld

Carl Herbert Standertskjöld (21. maaliskuuta 1893 Enso – 10. heinäkuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija, lausuja ja lausunnan opettaja. 
Herbert Standertskjöldin vanhemmat olivat Enson tehtaan johtaja everstiluutnantti Berndt Standertskjöld ja Maria von Ammondt. Opiskeltuaan jonkin aikaa yliopistossa Herbert Standertskjöld kävi Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun ja sai sitten kiinnityksen Turun ruotsalaiseen teatteriin. Hän erikoistui sitten lausuntaan ja opiskeli sitä Suomessa, Tukholmassa ja Berliinissä. Standertskjöld toimi lausunnan opettajana ja piti lausuntailtoja pääasiassa Helsingissä mutta myös muillakin paikkakunnilla. Hän oli erityisesti tunnettu J. L. Runebergin runojen tulkitsijana. Standertskjöld julkaisi myös yhden novellikokoelman ja kirjoitti lehtiartikkeleita Suomen 1800-luvun kulttuurihistorian aiheista.
John Järnefelt

Bror Gustaf Johannes (John) Järnefelt (20. tammikuuta 1871 Oulu – 13. lokakuuta 1941) oli suomalainen kirjailija ja viulisti. 
Henkilöhistoria.
John Järnefeltin vanhemmat olivat rovasti Klas Erik Järnefelt ja Ida Emilia Ottelin. Suomen Pankissa työskennelleet Jalo Järnefelt ja Armas Gideon Järnefelt olivat John Järnefeltin veljiä. Järnefelt opiskeli lyseossa ja palveli rautateillä ja tuli oppilaaksi orkesterikouluun 1893. Hän toimi viulunsoittajana Helsingin filharmonisen seuran orkesterissa, samoin kuin pianonvirittäjänä. Järnefelt julkaisi kaunokirjallisia ja luonnontieteellisiä tekstejä ja kirjoja. 
Teoksia.
Järnefelt julkaisi kaksi teosta 1900-luvun alussa:
Huulitokot

Huulitokot (Xenisthmidae) on tokkokaloihin kuuluva kalaheimo. Huulitokkoja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä.
Huulitokot ovat pitkänomaisia mutta hyvin pienikokoisia kaloja, yleensä alle 2.5 cm:n pituisia. Niillä on ylöspäinsuuntautunut suu, ja alahuulen alareuna roikkuu vapaana.
Huulitokkoihin kuuluu kuusi sukua ja yhteensä 16 lajia, esimerkiksi raitahuulitokko ("Xenisthmus polyzonatus"). Ne elävät indopasifisella merialueelta.
Dunkel

Dunkel tai dunkles on perinteinen, saksalaistyylinen tumma lagerolut. Sana "dunkel" on ja saksan kieltä ja tarkoittaa tummaa. Dunkel-oluiden väri vaihtelee tumman mahongin väristä ruskeaan. Dunkel on maultaan vahvasti mallasmainen. Maussa voi olla vivahteita esimerkiksi pähkinästä, toffeesta tai tuoreesta leivästä. Dunkelin keksi Münchenissä asunut Carl Sedlmayr nuorempi 1830-luvulla, ja se tunnetaan myös nimellä Münchener. Se on perinteisesti ollut müncheniläinen ja kulmbachilainen oluttyyppi.
Dunkel valmistetaan ohramaltaasta siten, että mäskistä osa erotetaan ja keitetään kiehumispisteeseen mäskäyksen aikana ja lisätään sen jälkeen takaisin muun mäskin sekaan. Jotta olut saa riittävän tumman värin ja halutun maun, erilleen otettua mäskiannosta voidaan keittää jopa 45 minuuttia.
Punalippu (laulu)

Punalippu () on tunnetuin englantilainen työväenlaulu. Se esitetään perinteisesti yhteislauluna Britannian Työväenpuolueen puoluekokouksissa.
Kappaleen sävelenä on saksalainen joululaulu "Oi kuusipuu", sanat on kirjoittanut Jim Connell vuonna 1889.
Muotoilun valtionpalkinto

Muotoilun valtionpalkinto on suomalainen valtionpalkinto, jonka myöntää vuosittain valtion muotoilutoimikunta. Muotoilun valtionpalkintoja on nykymuodossaan myönnetty vuodesta 1999 alkaen. 
Muotoilun valtionpalkinto myönnetään tunnustuksena kolmen viimeksi kuluneen vuoden aikana valmistuneesta muotoilun alaan liittyvästä merkittävästä työstä tai suorituksesta. Palkinto voidaan myöntää myös pitkäaikaisesta ansiokkaasta toiminnasta muotoilun alalla.
Valtion taideteollisuustoimikunta jakoi taideteollisuuden valtionpalkintoja vuosina 1969–1992. Vuonna 1993 opetusministeriö alkoi jakaa Suomi-palkintoja ja vuosina 1993–1994 ne korvasivat valtion taidetoimikuntien myöntämät valtionpalkinnot. Vuoteen 1998 asti ministeriö jakoi myös Nuoren taiteen Suomi-palkintoja. Valtion taidetoimikuntien myöntämien valtionpalkintojen käytäntöön palattiin vuonna 1995, kuitenkin niin, että myös taidetoimikuntien omalle alalleen myöntämät palkinnot olivat vuosina 1995–1998 nimeltään Suomi-palkintoja. Vuodesta 1999 lähtien taidetoimikuntien myöntämät palkinnot ovat jälleen olleet nimeltään ko. taiteenalan valtionpalkintoja (esim. muotoilun valtionpalkinto). Opetus- ja kulttuuriministeriö jakaa edelleen Suomi-palkintoja. Lisäksi taiteen keskustoimikunta jakaa taiteen valtionpalkintoja ja lastenkulttuurin valtionpalkintoja, jotka voidaan myöntää myös muotoilun alalle.
Taideteollisuuden valtionpalkinnot.
1974.
teknikko Aarne Leinonen
1979.
sisustusarkkitehti Esko Pajamies 
tekstiilitaiteilija Irma Kukkasjärvi 
teollinen muotoilija Jorma Pitkonen 
vaatetussuunnittelijat Piippa Lappalainen, Ritva-Liisa Pohjalainen ja Pirkko Vienola 
taidetakoja Kaj Nuorivaara 
toiminnanjohtaja Salme Tervonen
1980.
hopeaseppä Pekka Piekäinen
Rayman Raving Rabbids 2

Rayman Raving Rabbids 2 on peli joka on kehitetty Wii, Nintendo DS ja PC konsoleille. Peli on julkaistu kaikille konsoleille PC:tä lukuun ottamatta vuonna 2007, mutta PC:lle se on julkaistu syyskuussa 2008.
Tarina.
Pelin tarina alkaa siitä kun Rayman Raving Rabbids pelistä tutut pupuolennot ovat vallanneet taas maailman, tällä kertaa Raymanin täytyy matkustaa oikean elämän maapallolla ja sen jokaisessa maanosassa ja läpäistä tarpeeksi minipelejä kerätäkseen tarpeeksi pisteitä ja saadakseen rauhan takaisin maapallolle. Tarinan lopussa Raymania haastatellaan sen maailman pelastamisesta.
Pelaaminen.
Rayman Raving Rabbids 2 pelissä pelaajan täytyy läpäistä jokaisesta maanosasta, eli Euroopasta, Australiasta, Pohjois-Amerikasta, Etelä-Amerikasta ja Aasiasta tarpeeksi minipelejä joista suurin osa on joka maanosassa samanlainen perusidealtansa, mutta jokaisen maanosan pelit eroavat kuitenkin kulttuurin osalta ja jokainen maanosa sisältää kokonaisuudessaan 9 minipeliä. Rayman Raving Rabbids 2 pelin minipeleihin luokittuu mm. peli jossa pelaajan oma pupu toimii kauppiaana pienessä kioskissa jossa hänen täytyy antaa mahdollisimman monelle pupuasiakkaalle tarvittavat tuotteet ja herkut, sellainen peli jossa täytyy spraymaalata määrätty kuvio oikein, sellainen peli jossa täytyy yrittää saada oma pupu röyhtäisemään mahdollisimman useaan kertaan keräämällä röyhtäisykuplia yhdeksi kuplaksi ja ohjaamalla kyseinen kupla pupun kurkkuun ja sellainen peli missä pelaajan täytyy soittaa tietty kappale pupujen kanssa kuten Euroopassa täytyy soittaa Smoke on the Water niminen kappale. Mitä paremmin pelaaja suorittaa minipelin, sitä paremman arvosanan hän saa ja sitä enemmän hän tienaa tarvittavia pisteitä. Pelaaja voi avata minipelejä "Free Mode" tilaan jos hän on pelannut minipelin tarpeeksi hyvin läpi. Rayman Raving Rabbids 2 sisältää myös tilan jossa pelaaja voi muokata oman pupun ulkonäköä erilaisilla päähineillä, jalkineilla, laseilla ja paidoilla tai hameilla.
Vastaanotto.
Rayman Raving Rabbids 2 sai melko paljon negatiivisia kommentteja positiivisten lisäksi, yksi tekijä on mm. se että se on lyhyempi kuin sen edeltäjä Rayman Raving Rabbids ja sen lisäksi mm. IGN totesi että sen minipelit eivät olleet niin nautittavia kuin edeltäjän minipelit. Seuraavat arvostelijat antoivat seuraavat arvosanat pelille.
Surumarssi (vallankumouslaulu)

Surumarssi on venäläinen työväenlaulu ja surumarssi, jota esitettiin kuolleiden vallankumouksellisten hautajaisissa. Erityisesti vuoden 1905 Pietarin verisunnuntai teki kappaleen kuuluisaksi. Laulu on myöhemmin tunnettu myös Suomen työväenliikkeen parissa.
Laulun sanat perustuvat runoilija A. Arhangelskin (joissain lähteissä V. G. Arhangelski; oikea nimi Anton Amosov) runoon vuodelta 1878, ja se tuli Venäjällä tunnetuksi jo 1880-luvulla nimellä ”Te tuskissanne kaaduitte” (). Sävelen taustasta on erilaisia näkemyksiä: sen on sanottu olleen romanssisäveltäjä Aleksandr Varlamovin sovitus eräästä kansanlaulusta, toisaalta säveltäjäksi on väitetty N. N. Ikonnikovia. Erään tiedon mukaan samalla melodialla oli aiemmin laulettu toista, runoilija Ivan Kozlovin sanoihin perustunutta laulua.
Nadežda Krupskajan mukaan kappaletta laulettiin verisunnuntain uhrien hautajaisissa 9. tammikuuta 1905 (gregoriaanisen kalenterin mukaan 22. tammikuuta).
Kappaleen vanhan suomennoksen on tehnyt ilmeisesti Esa Paavo-Kallio ja uuden 1950-luvulla Reino Sandell. Laulusta on useita suomenkielisiä levytyksiä 1970- ja 1980-luvuilta, muun muassa Koiton Laulun esittämänä albumilla "V. I. Lenin 1870–1970" (1970), Kom-teatterin esittämänä albumilla "Kansainvälinen" (1972) sekä Ajan laulun esittämänä albumilla "Ajan laulu" (1972).
Dmitri Šostakovitš käytti "Surumarssin" teemaa 11. sinfoniansa adagio-osassa, Benjamin Britten puolestaan nuoruudensävellyksessään "Russian funeral".
Gjergj Fishta

Gjergj Fishta (23. lokakuuta 1871 Fishtë, Dajç, Lezhën alue – 30. joulukuuta 1940 Shkodër) oli albanialainen fransiskaani, runoilija, poliitikko, Albanian kansallisen heräämisen hahmo, journalisti, pedagogi ja kielenkääntäjä. Hän johti vuonna 1908 pidetyssä Manastirin kongressissa komissiota, joka hyväksyi albanian kielen kirjoittamiseen käytettävän aakkoston. Fishta oli ensimmäinen Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajaksi ehdolle asetettu albanialainen. Hänen pääteoksensa on gegin murteella kirjoitettu eeppinen runoelma "Lahuta e Malcís" (1937). 
Fishta aloitti "Hylli i Dritës" -lehden julkaisemisen vuonna 1913. Hän toimi vuosina 1919–1920 Albanian delegaation sihteerinä Pariisin rauhankonferenssissa. Vuonna 1920 hänet valittiin parlamentin jäseneksi, ja vuonna 1921 hänestä tuli sen varapuheenjohtaja. Fishta tuki Fan S. Nolia ja lähti Italiaan Zogun valtaannousun jälkeen. Hän kuitenkin palasi kotimaahansa ja työskenteli opettajana ja kirjailijana Shkodërissa, jossa kuolikin.
Kummituskartano

Kummituskartano () on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Rob Minkoffin ohjaama kauhukomediaelokuva, joka perustuu Walt Disney Worldin teemapuistoissa sijaitsevaan "The Haunted Mansion" -nähtävyyteen. Elokuvan pääosia näyttelevät Eddie Murphy, Terence Stamp, Jennifer Tilly, Marsha Thomason ja Nathaniel Parker. "Kummituskartanon" lisäksi Disneyn teemapuistonähtävyyteen perustuva elokuva on samana vuonna julkaistu "Pirates of the Caribbean -"elokuvasarjan ensimmäinen osa "" (2003). Kritiikistä huolimatta "Kummituskartano" oli suuri kaupallinen menestys, vaikkei yltänytkään "Pirates of the Caribbeanin" lipputuloihin.
Juoni.
Elokuva kertoo ylitöitä paiskivasta kiinteistövälittäjä Jim Eversistä (Eddie Murphy), joka koettaa pitää vaimonsa ja lapsensa tyytyväisinä. Perheen loma peruuntuu, kun uudeksi myyntikohteeksi tulee yllättäen vanha ja hylätty kartano. Rajuilman takia perhe joutuu jäämään yöksi kartanoon, jolla on kammottavat omistajat ja jossa kaiken lisäksi kummittelee. Pelastaakseen vaimonsa ja lapsensa talon kauhuilta, Jimin on poistettava kartanon ympärillä leijuva kirous.
Nuorison marssi

Nuorison marssi ("Nuoriso valmis on taistelemaan...") on marssimuotoinen työväenlaulu, joka on lähtöisin Neuvosto-Venäjältä. Kappale on tunnettu myös Suomessa.
Kappaleen sävel on alkujaan Samuil Pokrasin säveltämästä vanhasta puna-armeijan marssista ”Valkoinen armeija, musta paroni”. Saksalaisella kielialueella kappaletta laulettiin nimillä ”Wir sind das Bauvolk” ja ”Arbeiter von Wien”. Sieltä se kulkeutui 1920-luvulla Suomeen. Laulua levitti kommunistinuorten propaganda- ja ohjelmatyötä vuosina 1929–1930 ohjannut Helsprokeskus. Kaarlo Kivilahden muistiinmerkitsemän tiedon mukaan suomentaja olisi ollut kommunistisessa liikkeessä toiminut Toivo Sillanpää.
Laulun suomenkielisistä sanoista on olemassa hieman toisistaan eroavia versioita. Lisäksi alkuperäisten suomenkielisten sanojen säe ”Uus yhteiskunta, neuvostovalta” on nykyään tunnetussa versiossa korvattu sanoilla ”Uus yhteiskunta, työväenvalta”.
Yhteisrintama (laulu)

Yhteisrintama () on Bertolt Brechtin kirjoittama ja Hanns Eislerin säveltämä vasemmistolainen työväenlaulu 1930-luvun alkupuolelta. Kappaleen on suomentanut Elvi Sinervo.
Yhteisrintama on kommunistinen termi, joka tarkoittaa eri asiaa kuin kansanrintama.
Soutu kesäolympialaisissa 2012

Soudussa kilpailtiin Lontoon 2012 kesäolympialaisissa 28. heinäkuuta – 4. elokuuta. Tapahtumia oli 14, joista kahdeksan oli miehille ja kuusi naisille. Kilpailijoita oli yhteensä 550, joista miehiä 353 ja naisia 197. Soutukilpailut käytiin Eton Dorneyssä.
Tapahtumat.
Miehet:
Naiset:
Mitalistit.
Lähteet: Sports-reference.com, London2012.com
Oulun yliopiston teknillinen tiedekunta

Oulun yliopiston teknillinen tiedekunta on yksi Oulun yliopiston tiedekunnista. Teknillisessä tiedekunnassa on 13 tutkimusyksikköä, joista osa koostuu useista tutkimusryhmistä. Teknillisessä tiedekunnassa annetaan tekniikan kandidaatin ja diplomi-insinöörin tutkintoon johtavaa perusopetusta neljässä koulutusohjelmassa. Tiedekunnassa on lisäksi kaksi kansainvälistä maisteriohjelmaa, joissa voi suorittaa ylemmän korkeakoulututkinnon englannin kielellä: Master´s Degree Programme in Environmental Engineering ja Master´s Degree Programme in Product Management. Tekniikan alalla voi suorittaa lisensiaatin tai tohtorin tutkinnon Oulun yliopiston tutkijakoulussa (UniOGS).
Tiedekunnassa on 1700 opiskelijaa, ja siellä työskentelee noin 290 henkilökuntaan kuuluvaa. 
Tiedekunnan tutkimuksen ja opetuksen tavoite on pohjoisten luonnonvarojen kestävä teollinen hyödyntäminen. Näitä ovat mm. terästutkimus, vihreät materiaalit ja kemikaalit, mineraalivarat sekä materiaalien rakennesovellukset. Kaikkiin teknillisen alan tutkimus- ja koulutushankkeisiin kuuluu oleellisena osana myös niiden teknistaloudellinen tarkastelu. 
Historia.
Tiedekunta aloitti toimintansa vuonna 1959 arkkitehti-, rakennusinsinööri- ja teollisuusinsinööriosastojen voimin. Sähkötekniikan osasto ja konetekniikan osasto perustettiin vuonna 1965. Sähkötekniikan osasto suuntautui ensimmäisen professorinsa Juhani Oksmanin johdolla elektroniikkaan ja radiotekniikkaan. Ensimmäinen tietoliikennetekniikan professuuri perustettiin vuonna 1985 ja langatonta tietoliikennetekniikkaa tiedekunnassa tutkittiin vuodesta 1986 asti. Tietotekniikan professuuri tiedekuntaan perustettiin vuonna 1990. Rakennustekniikan koulutus lakkautettiin tiedekunnasta vuonna 2001.
Vuoden 2014 alusta lähtien Oulun yliopiston teknillinen tiedekunta jakaantui kolmeen eri teknillistieteelliseen tiedekuntaan: teknillinen tiedekunta, arkkitehtuurin tiedekunta sekä tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta. Vuoden 2018 alusta entiset arkkitehtuurin ja kaivannaisalan tiedekunnat ovat jälleen kuuluneet teknilliseen tiedekuntaan.
Oscar (nimi)

Oscar on miehen etunimi. Oscar on yksi Oskari-nimen vastineista.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Oscar on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä 4 715 miehellä.
Kootut levyt osa 29 (Olavi Virta)

Kootut levyt osa 29 on vuonna 1993 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuosilta 1962–1966. Nämä levytykset olivat Olavi Virran viimeiset. "Nyt soita, balalaikka" ja "Sateinen ilta" on levytetty 6. kesäkuuta 1966.
Olavi Virran terveydentila oli huonontunut tasaisesti koko 1960-luvun. Lisäksi hän oli joutunut syksyllä 1962 Seutulan työsiirtolaan suorittamaan saamaansa parin kuukauden pituista tuomiota rattijuopumuksesta. Äänitykset oli toteutettu siten, että orkesteriosuudet oli soitettu valmiiksi, ja niiden päivämäärät ovat tiedossa. Äänitykset tehtiin pääasiallisesti Kulttuuritalon juhlasalissa, joka oli siihen akustisesti sopivin. Äänittäjänä toimi tuolloin mm. Jouko Ahera. Olavi Virta kävi myöhemmin hoitamassa omat lauluosuutensa valmiiden orkesterinauhoitusten päälle. Kerran hän oli työsiirtolassa rikkonut silmälasinsa päästäkseen työsiirtolan pakettiautolla pyykkikuorman päällä lomalle hankkimaan uusia. Samalla hän oli poikennut Kulttuuritalolla hoitamassa muutaman lauluosuuden. Nämä kappaleet olivat tangot Annabella ja Kun ilta ehtii. Näiden lauluosuuksien päivämäärät eivät ole tiedossa.