tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Muisto Lassila

Muisto Adolf ”Kusti” Lassila (10. maaliskuuta 1920 Viipuri – 12. heinäkuuta 2012 Imatra) oli suomalainen jatkosodan aikainen kaukopartioradisti.
Ylikersantin arvoinen Lassila oli jatkosodan aikana kaukopartiomatkoilla venäläisten selustassa yhteensä 190 vuorokauden ajan ja tehtyjen matkojen kokonaispituus oli yli 3 000 kilometriä. Kesällä 1944 hän oli mukana Karjalan kannaksella venäläisten selustassa toimineessa nelimiehisessä Matti 7 -kaukopartiossa, johon kuuluivat Lassilan lisäksi ylikersantti Urpo Lempiäinen, alikersantti Olavi Hietanen ja sotamies Erkki Haltsonen. He jättäytyivät piiloon kesäkuussa 1944 venäläisten suurhyökkäyksen aikana ja tarkkailivat venäläisten kuljetuksia rintamalle ilmoittaen niistä radioteitse Päämajaan. Partiolla oli kätkössä ruokaa ja ampumatarvikkeita niin, että se ei tarvinnut ilmatäydennystä.
Heinäkuussa Matti 7 -partio havaitsi, että venäläisten junat menivät tyhjinä rintaman suuntaan ja tulivat takaisin aseilla ja miehistöllä lastattuina. Tästä voitiin päätellä, että venäläiset olivat siirtämässä joukkoja pois Suomen rintamalta, ja näin suomalaisilla rauhanneuvottelijoilla oli tieto siitä, etteivät venäläiset enää pyrkineet jatkamaan hyökkäystään eivätkä enää vaatineet ehdotonta antautumista. Matti 7 -partio palasi takaisin yöllä 4. elokuuta uimalla Vuoksen yli suomalaisten puolelle. Partio oli ollut 51 vuorokautta retkellään.
Lassila oli vielä mukana kolmimiehisessä partiossa, joka hyppäsi laskuvarjoilla venäläisten puolelle Metsäpirtin Munasuolle 31. elokuuta 1944. Partion, jonka muut jäsenet olivat sotamies Roman Guika ja kersantti Arvo Ranki, tehtävänä oli venäläisten huoltoliikenteen tarkkailu. Partion jäsenenistä vain Lassila selvisi takaisin Suomen puolelle aselevon jälkeen uimalla Vuoksen yli 11. syyskuuta 1944.
Sodan jälkeen Lassila oli 1940-luvun lopulla Kuohun Pilke -nimisen peiteyrityksen palveluksessa muodollisesti työmiehenä mutta todellisuudessa jatkuvassa valmiudessa olleen kaukopartion yhtenä jäsenenä. Lassila teki 1950-luvun alussa Naton ja Norjan tiedustelupalvelun palkkaamana ainakin kolme vakoilumatkaa Neuvostoliiton puolelle, ja hän luovutti saamiaan tietoja myös Suomen puolustusvoimien sotilastiedustelulle. Hän yritti yhdessä entisen kaukopartiomies Viljo Suikkasen kanssa tehdä vakoilumatkan Stalinin kanavalle, mutta tämä retki ei onnistunut.
Tiedustelu-uransa jälkeen Lassila asui Imatralla ja oli työssä Imatran terästehtaalla.
Olipa kaksi kertaa eilinen

Olipa kaksi kertaa eilinen… ("The Man with Rain in His Shoes") on María Ripollin ohjaama espanjalais-brittiläinen elokuva vuodelta 1998. Romanttisen fantasiakomedian pääosia näyttelevät Lena Headey, Douglas Henshall ja Penélope Cruz.
Juoni.
Lontoolaisen pariskunnan, Victor Bukowskin (Douglas Henshall) ja Sylvia Weldin (Lena Headey), parisuhde on kariutumassa. Victor on alkoholisoitunut työtön näyttelijä, joka päätyy pettämään Sylviaa ja menettää sen seurauksena hänet. Pian Sylvia on menossa naimisiin toisen miehen, Dave Summersin (Mark Strong), kanssa. Victor yrittää estää häntä astumasta alttarille, mutta epäonnistuu yrityksessään. Hän alkaa suunnitella jo itsemurhaa, mutta tapaakin kaksi outoa miestä, joiden ansiosta hän saa tilaisuuden korjata asiat. Victor pääsee matkustamaan kahdeksan kuukautta taaksepäin tilanteeseen, jossa hän saattoi vielä vaikuttaa tulevaisuuteensa.
Tuotanto.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 21. heinäkuuta 1997 ja päättyivät 7. syyskuuta 1997. Elokuva kuvattiin Lontoossa, Britanniassa.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Olipa kaksi kertaa eilinen…" sai ensi-iltansa Kanadassa Montrealin elokuvajuhlilla 30. elokuuta 1998. Elokuvan teatteriensi-ilta oli Britanniassa 27. marraskuuta 1998 ja Espanjassa 19. helmikuuta 1999. Elokuvan muina niminä ovat Espanjassa "Lluvia en los zapatos", Britanniassa, Ranskassa ja Australiassa "If Only…" sekä Yhdysvalloissa "Twice Upon a Yesterday". Elokuva esitettiin myös muun muassa San Sebastiánin, Toronton ja Cannesin elokuvajuhlilla. "Olipa kaksi kertaa eilinen…" sai teatteriensi-iltansa Suomessa 23. heinäkuuta 1999 ja oli Finnkinon levittämä. Elokuva oli Suomessa 143. katsotuin elokuva 1 562 hengen katsojamäärällään vuonna 1999. Finnkino on julkaissut elokuvan Suomessa myös DVD:lle.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 29 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 4,8/10. Keräys perustuu 21 arviointiin. 1 214 käyttäjästä 56 prosenttia on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 3,2/5. Internet Movie Databasen 2 069 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,5/10.
Isoksatsoli

Isoksatsoli (C3H3NO) on aromaattinen ja heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Isoksatsoli on oksatsolin isomeeri.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa isoksatsoli on väritöntä nestettä ja sillä on pyridiininkaltainen epämiellyttävä haju. Yhdiste reagoi elektrofiilien kanssa 4-asemassa olevan hiiliatomin kanssa. Yhdiste on heikko emäs, joka liukenee hieman veteen ja hyvin orgaanisiin liuottimiin. Hyvin vahvat emäkset reagoivat isoksatsolin kanssa, jolloin sen rengasrakenne avautuu ja muodostuu syanoasetaldehydin suola.
Isoksatsolia voidaan valmistaa propargyylialdehydin tai sen asetaalien ja hydroksyyliamiinin välisellä reaktiolla. Yhdisteen kaupallinen merkitys on suhteellisen vähäistä.
A Man and a Woman

A Man and A Woman () on vuonna 2016 julkaistu eteläkorealainen elokuva, jonka on ohjannut Lee Yoon-Ki.
Elokuvaa kuvattiin vuoden 2015 helmikuussa Suomessa.
Juoni.
Elokuvassa kaksi toisilleen outoa ihmistä kohtaa Suomessa. Toinen on autistisen lapsen äiti, ja toinen isä jonka tytär on sairastunut masennukseen. He päätyvät rakkausuhteeseen jota he tahtovat jatkaa kun palaavat kotiin, missä heillä on molemmilla kuitenkin perhe. Suhteen jatkamisesta seuraa kuitenkin heille molemmille vaikeuksia heidän perheidensä taholta.
Cover Me

Cover Me on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijän Bruce Springsteenin tekemä ja esittämä kappale. Se oli toinen julkaistu single hänen menestyksekkäältä "Born in the U.S.A." -albumilta. Springsteen teki kappaleen Donna Summerille. Kuitenkin Springsteenin managerin Jon Landaun mielestä kappaleessa oli hittipotentiaalia, joten hän piti sen tulevalle Springsteenin albumille.
Historia.
Kappale äänitettiin tammikuussa 1982 ensimmäisten "Born in the U.S.A." äänityssessioiden aikana. Kappale oli alun perin tarkoitettu Donna Summerille, mutta Jon Landau esti tämän ja Springsteen teki tälle myöhemmin kappaleen "Protection".
Kappale pääsi parhaimmillaan sijalle 7 "Billboard" Hot 100 -singlelistalla loppukesästä 1984. Se oli toinen "Born in the U.S.A." -albumin ennätystä sivuavasta seitsemästä top 10 hittisinglestä.
Kappaleelle ei tehty musiikkivideota.
Erik Bonsdorff

Björn Erik Avenir Bonsdorff (s. 26. kesäkuuta 1954 Tammisaari) on suomalainen biologi ja professori, joka on erikoistunut meribiologiaan. Hän on työskennellyt meribiologian professorina Åbo Akademissa vuodesta 1999 lähtien.
Bonsdorff on Suomen merkittävimpiä ja siteeratuimpia merentutkijoita. Hänet nimettiin vuoden professoriksi vuonna 2017. Hän on vaikuttanut konkreettisesti Itämeren tilanteen kohentumiseen muun muassa HELCOMin neuvonantajana.
Apollo Computer

Apollo Computer Inc. oli yhdysvaltalainen vuonna 1980 perustettu tietokoneita ja työasemia valmistanut yritys.
Hewlett-Packard osti yrityksen vuonna 1989, kauppasumma oli 476 miljoonaa dollaria.
Yrityksen toiminta loppui vaiheittain 1990–1997.
Tuotteet.
Yrityksen tuotteisiin kuuluivat:
Yrityksen työasemamallit perustuivat Motorola 68000 -sarjan suorittimiin lukuun ottamatta DN10000-mallia, jossa oli Apollo/PRISM-suoritin.
Apollo-työasemat toivat hajautetun tietotekniikan myös CERNiin.
Domain/OS.
Domain/OS oli jatkoa aiemmalle AEGIS-käyttöjärjestelmälle.
Domain/OS oli huomattava, koska se oli yksi ensimmäisiä hajautettuja käyttöjärjestelmiä ja toteutti hajautetun levyjärjestelmän.
Käyttöjärjestelmän tuki loppui 2001.
Apollo/PRISM.
PRISM () käytti suunnitteluperiaatetta, jota myöhemmin kutsuttiin nimellä VLIW suoritintyypiksi.
PRISM oli hetkellisesti yksi nopeimpia mikroprosessoreja. Sen sanotaan vaikuttaneen PA-RISC suorittimen kehitykseen.
Kristiina Abrahamintytär

Kristiina Abrahamintytär () oli Ruotsin kuningatar, kuninkaallinen jalkavaimo ja myöhemmin Ruotsin kuningas Kaarle VIII Knuutinpoika Bonden kolmas vaimo. 
Elämäkerta.
Arvellaan, että Kristiina oli suomalaisen aatelismiehen ja Raaseporin käskynhaltijan Abraham Pederssonin tytär ja että Kaarle tapasi hänet toisen maanpakonsa aikana Suomessa 1457. Kun Kaarle palasi Ruotsiin ja nousi valtaistuimelle toisen kerran vuonna 1464, seurasi Kristiina mukana. Heidän poikansa Kaarle Kaarlenpoika syntyi noin 1465. 
Vuonna 1470 Kaarle meni Kristiinan kanssa naimisiin ja siten hänestä tuli kuningatar. Avioliitto solmittiin huolimatta siitä, että valtaneuvosto vastusti sitä. Hän on Kaarina Maununtyttären lisäksi ainoa suomalainen kuninkaan jalkavaimo, josta on myös tullut kuningatar. Avioitumisen päivämäärä on tuntematon, mutta se tapahtui kevään 1470 aikana, joitakin viikkoja ennen Kaarlen kuolemaa 15. toukokuuta. Häät eivät olleet salaisuus, vaan niihin osallistui Tukholmassa 50 häävierasta. Avioitumisen seurauksena Kristiinan pojasta Kaarle Kaarlenpojasta tuli isänsä tunnustettu perillinen. Sekä poika että Kristiina liitettiin uuteen testamenttiin, jonka kuningas laati heti häiden jälkeen. Tämä tapahtui kuninkaan vävyjen kustannuksella. Kuningas antoi veljenpoikansa Sten Sturen varmistaa Kristiinan ja hänen poikansa oikeudet hänen kuolemansa jälkeen: "hjälpa och försvara dem och deras tillrätta, som han ock fulleliga lovat haver sig gärna vilja göra". Sen perusteella Sten Sture nimitettiin valtionhoitajaksi kunnes poika Kaarle olisi täysi-ikäinen ja voitaisiin valita kuninkaaksi vävy Ivarin sijaan, jolla tämä asema oli aikaisemmin ollut. 
Kuningas Kaarlen avioliitto Kristiinan kanssa oli kiistanalainen, koska se rikkoi perinnettä avioitua oman yhteiskuntaluokan sisällä. 1490-luvulla kirjoitti piispa Henrik Tidemansson Linköpingistä avioliittoa kuvailevan runon: "Konung Karl vart enkil och led stort had/at han giffte sig mot Rikesins raad/Huar stadge haffwe sedelis kläde/oc ey osid vor herra hääde"
Kristina oli kuningattarena muutaman viikon, kunnes hänestä tuli leski 15. toukokuuta 1470. Samassa yhteydessä Sten Sture kumosi testamentin, otti itselleen kaiken vallan ja antoi suurimman osan entisen kuninkaan omaisuudesta vävyillensä. Vuonna 1488 Kaarle Kaarlenpoika poikansa onnistui palauttamaan osan isänsä omaisuudesta Sten Sturen myötävaikutuksella.
Ilona Meretoja on kirjoittanut Kristiinasta historiallisen romaanin "Rakkauden viimeinen sinetti", WSOY 1969.
Göransson Arena

Göransson Arena on jääpallohalli ja samalla myös monikäyttöareena Sandvikenissä, Ruotsissa. Hallissa pelaa Ruotsin jääpallon paikallinen pääsarjajoukkue Sandvikens AIK. Lisäksi hallissa on järjestetty syksystä 2009 alkaen Jääpallon maailmancup. Keväällä 2017 hallissa pelataan vuotuiset jääpallon miesten A-sarjan MM-kisat.
Jääpallohallin rakentamisen ensimmäisinä ideoijina olivat vuonna 2004 Lennart Malmkvist, Magnus Muhrén och Per Nilsson. Seuraavana vuonna keskusteluihin tulivat mukaan paikalliset Sandvikin kunta ja suuryritys Sandvik. Työryhmä teki asiasta raportin marraskuuhun 2005 mennessä. Seuraavana vuonna asian selvittelyä jatkettiin, ja keskeiseksi rahoitustahoksi paikallisen Elitserien jääpalloseuran Sandvikens AIK:n, Sandvikenin kunnan ja Sandvik AB:n lisäksi tuli Göransson-säätiö, Sandviken-yrityksen perustajan mukaan nimetty rahasto. Suunnitelmien mukaan areenan tuli olla monikäyttöareena eli jääpallo oli vain osa areenan käytöstä. Muina käyttötarkoituksina tuotiin esille konsertit, ratsastuskilpailut, sirkus ja muut urheiluharjoitukset.
Areenan rakennustyöt käynnistyivät 2007, ja areena oli valmis vihittäväksi toukokuun lopussa 2009. Paikalla järjestettiin avajaisshow, jossa edustettuina olivat sandvikeniläistaustaiset Ruotsin euroviisuedustajat Tomas Ledin ja Malena Ernman sekä Sandviken Big Band, Sandvikenin sinfoniaorkesteri ja jazz-yhtye Jappz. Viihteen puolen seuraava suurtapahtuma oli Eurovision laulukilpailujen Ruotsin karsintojen eli Melodifestivalenin välierät vuonna 2010.
Sandviken AIK aloitti Elitserien-pelinsä syksyllä 2009 Göransson Arenalla. Lisäksi Jääpallon maailmancup on pelattu areenalla syksystä 2009 alkaen. Talvella 2017 Areenalla järjestetään jääpallon miesten A-sarjan MM-kisat.
Halli rakennettiin vuosina 2007-2009. Halli on 105 metriä pitkä ja 65 metriä leveä. Korkeimmasta kohdastaan se on 28,5 metriä korkea.
Miguel Antonio Otero

Miguel Antonio Otero (17. lokakuuta 1859 St. Louis, Missouri – 7. elokuuta 1944 Santa Fe, New Mexico) oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Miguel Antonio Oteron isä, joka oli samanniminen, oli pankkiiri, liikemies ja lakimies. Hänen äitinsä oli Mary Josephine (o.s. Blackwood) Otero. 
Miguel Antonio Otero meni naimisiin joulukuussa 1888 Caroline V. Emmettin kanssa. Perheeseen syntyi kolme lasta, joista yksi kuoli lapsena. Hän meni uudelleen naimisiin lokakuussa 1913. Toisesta avioliitosta hänellä ei ollut lapsia.
Kun Otero oli 2-vuotias, perhe palasi tasankojen poikki kotiseudulle New Mexicoon. Hän opiskeli St. Louisin yliopistossa ja Notre Damen yliopistossa. Hänestä tuli kirjanpitäjä. Vuonna 1880 hän sai työpaikan kassavirkailijana San Miguel National Bankista, jossa hänen isänsä oli toimitusjohtajana. Tässä toimessa hän oli vuoteen 1885 saakka. Hän toimi myös Las Vegasin kaupungin rahatoimiston johtajana sekä testamentin valvojana San Miguelin piirikunnassa. Myöhemmin hänestä tuli tuomiopiirin sihteeri, jossa hän työskenteli vuoteen 1893 saakka. 
Presidentti William McKinley nimitti Oteron New Mexicon kuvernööriksi 2. kesäkuuta 1897. Otero oli New Mexicon ainoa latinotaustainen kuvernööri. Taustansa takia hän jätti laajalti huomiotta vanhat poliittiset klikit, kuten ”Santa Fe Ringin”, ja sen sijaan rakensi oman vahvan poliittisen organisaation. 
Huolimatta espanjalaisesta taustastaan Otero tuki innostuneesti presidentti McKinleyn pyyntöä saada vapaaehtoisia palvelemaan Espanjan–Yhdysvaltain sodassa. Otero esti menestyksekkäästi padon rakentamisen Teksasin El Pason ja Meksikon Ciudad Juárezin välillä; pato olisi estänyt newmexicolaisia käyttämästä Rio Granden vettä. 
Oterosta tuli New Mexicon osavaltion kannattaja. Hän ei kuitenkaan kannattanut Arizonan ja New Mexicon yhdistämistä yhdeksi osavaltioksi. Marraskuussa 1905 presidentti Theodore Roosevelt, joka kannatti Arizonan ja New Mexicon yhdistämistä, nimitti Herbert Hagermanin kuvernööriksi, ja Otero erosi virastaan 22. tammikuuta 1906 palveltuaan pitempään kuin kukaan toinen New Mexicon territorion kuvernööri. 
Otero jätti republikaanipuolueen ja liittyi myöhemmin demokraatteihin. New Mexicossa sijaitseva Oteron piirikunta on nimetty hänen mukaansa. 
Miguel Antonio Otero ja hänen veljensä Page vierailivat Billy the Kidin luona Santa Fen vankilassa talvella 1880–1881.
Koidu

Koidu tai Koidu-New Sembehun on Sierra Leonen Itäisessä maakunnassa sijaitsevan 505 767 asukaan Konon piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 128 074 (VL2015; vuonna 2004 väkiluku oli 80 025 as.). Se kasvoi osaltaan, kun läheinen New Sembehun liitettiin aiempaan Koiduun.
Koidussa sijaitsee timanttikaivosalue, jota Sierra Leone Selection Trust vuokraa. Siellä toimii esimerkiksi israelilaisomisteinen Koidu Holdings, jolla on Sierra Leonen suurin teollinen timanttikaivos. Seudun asukkaat etsivät timantteja myös perinteisemmin käsityönä. Ensimmäiset timantit löydettiin vuonna 1930 ja alueen ”helmiin” kuuluu vuonna 1972 esiin kaivettu maailman suurin alluviaalinen "Sierra Leonen tähti" -timantti (Star of Sierra Leone, hiomattomana 968,9 karaattia eli 193,8 g). 1990-luvun sisällissodan aikaan seudun asukkaita pakotettiin aseellisesti kaivostöihin ja seudun timantteja salakuljetettiin Liberiaan. Julmuuksien vuoksi seudun timantteja nimitettiin myös veritimanteiksi, mutta sodan päätyttyä ja olojen parannuttua kansainväliset rajoitukset sierraleonelaisille timanteille poistettiin vuonna 2003. Seudun timantteja toimitaan nykyisin maailman tunnetuimmille korulikkeille kuten Tiffany &amp; Co.:lle.
Ringling Bros. and Barnum &amp; Bailey Circus

Ringling Bros. and Barnum &amp; Bailey Circus on toukokuussa 2017 toimintansa lopettanut yhdysvaltalainen sirkusyhtiö, joka tunnetaan myös nimellä "The Greatest Show on Earth". Yhtiö syntyi vuonna 1919, kun P. T. Barnumin ja James Anthony Baileyn vuonna 1881 perustama Barnum &amp; Bailey Circus yhdistettiin Ringlingin veljesten vuonna 1884 perustettuun sirkukseen. Ringlingin veljekset olivat ostaneet Barnum &amp; Baileyn jo Baileyn kuoltua vuonna 1906, mutta sirkukset toimivat erikseen, kunnes ne yhdistettiin vuonna 1919.
Vuoteen 1956 asti sirkus toimi perinteisenä sirkusseurueena purettavine ja siirrettävine telttoineen ja junakuljetuksineen, mutta sen jälkeen se on esiintynyt kiinteillä esiintymispaikoilla, kuten urheilustadioneilla. Vuonna 1967 Ringlingin veljekset myivät sirkuksensa veljeksille Irvin ja Israel Feld, jotka puolestaan myivät sen vuonna 1971 leluyritys Mattelille, kunnes ostivat sen takaisin itselleen vuonna 1982. Vuonna 1984 sirkus tuli osaksi kansainvälistä Feld Entertainment -viihdeyritystä, jonka pääkonttori on Floridassa.
Vedoten laskeviin yleisömääriin ja korkeisiin käyttökustannuksiin Feld Entertainment ilmoitti tammikuussa 2017, että sirkuksen toiminta lopetetaan toukokuussa 146 toimintavuoden jälkeen. Kävijämäärät lähtivät nopeaan laskuun, kun sirkus luopui eläinten käytöstä esityksissään eläinsuojelujärjestöjen painostuksesta. Emoyhtiö Feld Entertainment jatkaa toimintaansa ja tuottaa muun muassa Disney on Ice -esityksiä.
Viimeinen näytös pidettiin 21. toukokuuta 2017 New Yorkissa.
BMW 7-sarja (E38)

BMW E38 on BMW 7-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1994–2001. Se korvasi edeltäneen E32-mallin ja seuraajaksi tuli E65.
BMW E38 esiintyy James Bondin autona elokuvassa "Huominen ei koskaan kuole".
BMW 7-sarja (E38) 1994–2001.
BMW E38:n valmistus alkoi huhtikuussa 1994. Edeltäjään verrattuna sekä sisä- että ulkomitat kasvoivat ja muotoilu muuttui valmistajan uuden tyylisuunnan mukaiseksi. Korin muodot olivat pyöreämmät ja BMW:lle tunnusomaiset neljä pyöreää ajovaloumpiota vaihtuivat 3-sarjalaisen (E36) tyylisiin suorakaiteen muotoisiin ajovaloihin. Vuotta myöhemmin esitelty 5-sarjalainen (E39) muistuttaa hyvin paljon E38-mallia sekä sisätilojen että korin muotoilun osalta. Normaalin sedanin lisäksi 7-sarjaa valmistettiin pidennettyinä L- (Lang) ja L7-malleina. E38 oli viimeinen 7-sarjalainen, joka oli saatavana manuaalivaihteisena.
Kaikissa malleissa oli vakiovarusteina ABS-jarrut ja kuljettajan sekä etumatkustajan turvatyynyt. Vuonna 1995 740i/740iL- ja 750i/750iL-malleihin alettiin tarjota lisävarusteena ajovakaudenhallintajärjestelmää (DSC). Seuraavana vuonna vakiovarusteeksi tuli etumatkustajien sivuturvatyynyt, ja vuonna 1997 ensimmäisenä maailmassa päätä suojaavat sivuturvatyynyt. Samaan aikaan tuli saatavaksi lisävarusteena takamatkustajien sivuturvatyynyt.
Syksyllä 1998 BMW E38 sai uuden 3-sarjalaisen (E46) tyyliset ajovalot, joiden alalaita oli muotoiltu pyöreiden lamppujen mukaisesti. Myös takavalojen laseihin tuli uusi kristallikuviointi. Ajovakaudenhallintajärjestelmä lisättiin vakiovarusteeksi kaikkiin 7-sarjan malleihin.
Vuodelle 2001 tehtiin vielä muutama pieni ulkonäöllinen uudistus. Etuvilkut muuttuivat oransseista kirkaslasisiksi ja sivuhelmoista ja puskurien listoista tuli korinväriset. Viimeiset E38-mallit valmistuivat heinäkuussa 2001.
Volavérunt

Volavérunt on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Bigas Lunan ohjaama espanjalais-ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Aitana Sánchez-Gijón, Penélope Cruz, Jordi Mollà ja Jorge Perugorría. Elokuva sijoittuu 1700- ja 1800-lukujen Espanjaan ja kertoo Alban 13. herttuattaresta ja hänen kuolemastaan.
"Volavérunt" perustuu uruguaylaisen Antonio Larretan samannimiseen Planeta-kirjallisuuspalkinnolla palkittuun historialliseen romaaniin "Volavérunt" (1980), jonka pohjalta Bigas Luna ja Cuca Canals sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Mate Cantero ja Stéphane Sorlat.
"Volavérunt" sai ensi-iltansa Espanjassa 1. lokakuuta 1999 ja Ranskassa 22. marraskuuta 2000. Elokuva on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Elokuvajuhlilla elokuva esitettiin alkuperäisessä kestossaan, mutta elokuvan tuottajat leikkasivat sen kansainvälistä julkaisua varten uudelleen. "Volavérunt" sai muun muassa neljä Goya-ehdokkuutta.
Kailahun

Kailahun on Sierra Leonen Itäisessä maakunnassa sijaitsevan 525 372 asukaan Kailahunin piirikunnan hallintokeskus. Vuonna 2004 kaupungin väkiluku oli 13 108. Se on muslimivaltaisen piirikuntansa suurin kaupunki.
Kailahunin seudulla on pienen mittakaavan kaivostoimintaa. Maataloustuotannon myytävät päätuotteet ovat kahvi, kaakao ja riisi. Seudun vuosisademäärä on 2001–3000 millimetriä vuodessa ja luonto on pääsääntöisesti savannin tai metsän peitossa. Vuosien sisällissodan (1991–2002) jälkeen alue on toipunut hitaasti ja on yhä Sierra Leonen köyhimpiä piirikuntia.
Kaupunki sijaitsee Kailahunin piirikunnan Luawan päällikkökunnassa (81 610 as., 2015), vain noin kolme kilometriä Guinean rajan eteläpuolella. Kailahunista on linnuntietä 82 kilometriä aluekeskus Kenemaan (länsilounaassa), 294 kilometriä pääkaupunki Freetowniin (lännessä) ja noin 60 kilometriä Guinean lähimpään piirikuntakeskukseen Guéckédouhun (koillisessa) sekä 41 kilometriä Liberian Lofan piirikunnan Foyaan (idässä).
Guinean puoleisen Guéckédoun piirikunnan syrjäkyliä pidetään loppuvuodesta 2013 alkunsa saaneen Länsi-Afrikan ebolaepidemian (2014–2015) lähtöalueena. Koska ebolaa ei ollut esiintynyt Länsi-Afrikassa aiemmin, sitä ei tunnistettu nopeasti. Kun tunnistaminen tapahtui maaliskuussa 2014, tämä tappava tauti oli jo ehtinyt levitä myös Sierra Leonen puolelle. Epidemia saatiin loppumaan Sierra Leonessa marraskuussa 2015 ja tämä vahvistettiin jälkiseurannan jälkeen maaliskuussa 2016.
Smyrna (täsmennyssivu)

Smyrna voi viitata seuraaviin:
Tarton yliopiston kasvitieteellinen puutarha

Tarton yliopiston kasvitieteellinen puutarha () on kasvitieteellinen puutarha Virossa Tartossa. Se kuuluu Tarton yliopistoon.
Puutarha on perustettu 1803. Alun perin se sijaitsi Tiigi-kadun varrella puistossa lähellä nykyistä Vanemuinen Pikkuteatteria. Vuonna 1806 puutarha siirrettiin sopivampaan paikkaan, vanhan kaupunginmuurin linnakkeeseen Lai tänaville vanhankaupungin pohjoispuolelle.
Puutarhan perusti ja sen ensimmäinen johtaja oli professori G. A. Germann. Puutarhan suunnitteli ja rakennustöitä valvoi J. A. Weinmann. Vuonna 1811 johtajaksi tuli C. F. Ledebour, joka oli johtajana 25 vuotta, ja hänen aikanaan puutarhaa laajennettiin 3,5 hehtaariin. Puutarha on Baltian kasvitieteellisistä puutarhoista vanhin ja pienin. Keskusrakennuksena on palmusali, jonka takana on vuoristo-osasto ja myös pieni lampi. 
Puutarhaan rakennettiin trooppinen kasvihuone, ja kasveja kerättiin Venäjältä. Nykyisin kokoelmaan kuuluu 10 000 kasvilajia.
Sotsialist-revoljutsioner

Sotsialist-revoljutsioner (, ”Sosialistivallankumouksellinen”) oli Helsingissä vuosina 1917–1918 ilmestynyt venäjänkielinen vasemmistososialistivallankumouksellinen sanomalehti.
Heinäkuussa 1917 ensimmäisen kerran ilmestynyt "Sotsialist-revoljutsioner" oli yksi helmikuun vallankumouksen jälkeen syntyneistä venäläisistä sotilaslehdistä. Se perustamisen syynä oli vasemmistososialistivallankumouksellisten erottaminen Sosialistivallankumouksellisesta puolueesta ja puolueen Helsingin-äänenkannattajan "Narodnaja nivan" joutuminen oikeistososialistivallankumouksellisen Sergei Tsionin käsiin.
"Sotsialist-revoljutsioner" ilmoittautui ensin Helsingin vasemmistososialistivallankumouksellisinternationalistien ja sittemmin Sosialistivallankumouksellisen puolueen Suomen aluekomitean äänenkannattajaksi. Helmikuuhun 1918 saakka kuudesti viikossa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät muun muassa Proš Prošjan, Aleksei Ustinov ja Pavel Šiško.
QuickPath

Intel QuickPath Interconnect (QPI) on Intelin väyläteknologia, joka korvaa vanhemman suoritinväyläteknologian (). Väylä on julkaistu vuonna 2007 ja se on otettu käyttöön Intel Xeon -malleissa vuonna 2009.
Vastaava käytössä oleva teknologia on AMD:n käyttämä HyperTransport (2003).
Aiemmin Intelin moniprosessointituki keskittyi olemassa olevaan suoritinväylään ja lisäsi välimuistia sekä väylän haistelua ("bus snooping").
Intelin ostettua Compaqilta DEC Alphan Intel sai mukana tämän suunnitteluosaston. Alphan suunnittelijat kehittivät Common System Interface (CSI) -kytkennän, joka tuli käyttöön Intel Itanium ja Intel Nehalem -suorittimissa markkinointinimellä QuickPath. CSI kehitettiin paketteja käyttäväksi verkoksi aiemman väylän sijaan.
QPI:n on korvannut Intel UltraPath Interconnect (UPI).
Motorola 88000

Motorola 88000 (m88k) oli Motorolan suunnittelema 32-bittinen RISC suoritinsarja, joka esiteltiin vuonna 1988.
Suoritin saapui markkinoille myöhässä. Laitevalmistajat valitsivat kilpailevat SPARC- ja MIPS-suorittimet sen sijaan.
Applen, IBM:n ja Motorolan allianssi (AIM) kehitti PowerPC-suoritinta, johon Motorola lisäsi "m88k" ominaisuuksia tarjotakseen helpon päivityksen eteenpäin.
Käyttökohteet.
Suuri osa suorittimen käyttökohteista oli VME-väyläisen MVME-alustan laitteissa sekä sulautetut järjestelmät.
Data General valmisti Aviion-sarjan palvelimia, joissa suoritin oli käytössä DG/UX Unixin kanssa. Unisys S-8400 palvelimet käyttivät suoritinta.
GEC:n GEC 4000 sarjan minitietokoneissa.
Puolustuslaitevalmistaja Harris Corporation käytti suoritinta "Night Hawk 5000" järjestelmässä. Myöhemmät versiot siirtyivät käyttämään PowerPC-suoritinta.
Sulautetuissa tietokonejärjestelmissä, "Tri-channel VMS Computer" F-15 S/MTD lentokoneessa käytti kolmea 88000-suoritin kolmois-redundanttisessa tietokoneessa.
Václav Klement

Václav Klement (16. lokakuuta 1868 Velvary – 10. elokuuta 1938 Mladá Boleslav) oli tšekkiläinen ajoneuvopioneeri ja toinen nykyään Škoda Auto -nimellä tunnettavan Laurin &amp; Klementin perustajista. Hän oli alun perin kirjojen myyjä.
Hänen lapsuutensa ei ollut onnellisin. Hänen äitinsä kuoli, kun hän oli pieni. Äidin korvasi äitipuoli, joka ei pahemmin piitannut pienestä pojasta. 14-vuotiaana Klement teki töitä käsillään, vaikkakin hänellä oli kykyjä opiskeluun. Huolimatta vaikeuksista hänestä tuli hyvä oppilas ja hän pääsi harjoittelijaksi kirjakauppaan Slanýn kylään, jossa hän sai päätettyä oppikoulunsa.
Sen jälkeen Klement työskenteli Prahassa jonkin aikaa ja muutti sitten Mladá Boleslaviin, jossa hän työskenteli toisessa kirjakaupassa. Kun kirjakaupan omistaja kuoli, Klement päätti ostaa kaupan. Kauppa ei kuitenkaan kukoistanut ja Klementin oli pakko myydä kirjakauppa maksaakseen velkansa.
Laurin &amp; Klement -yhtiön perustamisen tarina alkaa samana päivänä, jolloin Klement osti saksalaisen Seidel &amp; Naumann -yhtiön valmistaman polkupyörän. Löydettyään vian polkupyörästä Klement lähetti kirjeen yhtiölle tšekin kielellä kirjoitettuna pyytäen korjausta. Yhtiöstä vastattiin, että he hoitaisivat korjauspyynnön vain, jos kirje olisi kirjoitettuna "ymmärrettävällä" kielellä. Klement oli niin tuohtunut, että hän päätti aloittaa polkupyörien korjaamisen itse Václav Laurinin kanssa.
Myöhemmin vuonna 1895 Klementin vaatimattomuus, erinomaiset johtamistaidot ja yritystoiminnan ymmärrys yhdessä Laurinin teknisen taitavuuden kanssa johtivat siihen, että kaksikko päätti perustaa Laurin &amp; Klement -yhtiön tuottamaan heidän omia polkupyöriään. Nämä tunnettiin Slavia-polkupyörinä. Yhtiö lähti käyntiin ja pian heillä oli 12 työntekijää. Määrä kasvoi myöhemmin 40:een.
Vuonna 1899 he alkoivat valmistaa moottoripyöriä, jotka olivat välitön menestys, ei vain kotimaassaan vaan myös ulkomailla ja jopa kilpailuissa. Vuonna 1902 Laurin &amp; Klement -moottoripyörät olivat menestyksellisiä kuuluisassa Pariisi–Wien-kilpailussa. Tämä kilpailu oli 1430 km pitkä, ja ainoat moottoripyörät, jotka pääsivät maaliin ilman mitään rikkoutumisia 31:ssä tunnissa, olivat Laurin &amp; Klement -moottoripyörät.
Pian nämä moottoripyörät olivat niin menestyneitä, että yhtiö päätti lopettaa polkupyörien valmistamisen pitäytyäkseen täysin moottoripyörissä.
Vuonna 1903 yhtiöllä oli jo noin 200 työntekijää valmistamassa noin 2000 moottoripyörää vuosittain.
Vuonna 1905 yhtiö alkoi valmistaa autoja, ja vuonna 1907 yhtiötä laajennettiin, rekisteröitiin pörssiin ja moottoripyörien valmistus lopetettiin.
Vuonna 1925 Laurin &amp; Klement -yhtiö liittyi Pilsner Škoda -konserniin ja tehtaan nimeksi vaihdettiin Laurin &amp; Klement - Škoda, myöhemmin vain Škoda, joka valmisti hyvin menestyviä ajoneuvoja ja josta tuli yksi Tšekin tasavallan suurista, maailmanlaajuisesti arvostetuista brändinimistä. Václav Laurin piti paikkansa teknisenä johtajana. Vuonna 1991 Škoda-tehtaasta tuli osa Volkswagen Groupia.
Václav Laurin

Václav Laurin (16. lokakuuta 1865 Kamení lähellä Pěnčíniä – 13. elokuuta 1930 Mladá Boleslav) oli tšekkiläinen insinööri, teollisuusmies ja ajoneuvopioneeri, joka perusti Václav Klementin kanssa autovalmistaja Laurin &amp; Klementin, josta tuli myöhemmin Škoda Auto.
Ura.
Laurin oli lukkoseppäharjoittelijana Mladá Boleslavissa, jossa vuonna 1895 hän ja Václav Klement perustivat yhtiön Laurin &amp; Klementin (nykyään Škoda Auto). Joulukuun alussa 1895 mekaanikko Václav Laurin ja kirjojen myyjä Václav Klement, molemmat polkupyöräharrastajia, aloittivat valmistamaan omia polkupyörämallejaan patrioottisesti nimetty Slavia 1800-luvun lopun nationalistisessa ilmapiirissä . Vuonna 1905 Laurin valmisti heidän ensimmäisen autonsa. Nykyään yhtiö nauttii kansainvälisestä suosiosta Škoda Auto -brändin alla .
Hän oli nimekkäästi työllistettynä Laurin &amp; Klement valmistusyhtiössä yhdessä hänen yhteistyökumppani Václav Klementin kanssa, toinen yhtiön perustajista. Hän osallistui ajoneuvojen valmistukseen siellä. Viimeisinä vuosinaan hän oli Škoda Auton tekninen johtaja.
So Far Away (Dire Straitsin kappale)

So Far Away on Dire Straits -yhtyeen rock-kappale. Se on mukana albumilla "Brothers in Arms". Siitä tuli yhtyeen neljäs ja viimeinen top 20 -hitti (kuten myös top 40 -hitti) "Billboard" Hot 100 -listalla päästen parhaimmillaan sijalle 19. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 13. Kappaleen alkuperäinen studioversio on mukana vuoden 2005 kokoelma-albumilla ".
Singlen julkaisu.
"So Far Away oli" "Brothers in Arms" -albumin johtosingle Isossa-Britanniassa ja Euroopassa, kun se julkaistiin 8. huhtikuuta 1985. Kappale pääsi sijalle 20 Ison-Britannian listoilla mutta saavutti myös top 5 -sijoituksen Norjassa (4.), top 10 -sijoituksen Sveitsissä (6.) ja Ruotsissa (7.) ja top 40 -sijoituksen Italiassa (33.). Kappale julkaistiin myös Australiassa ja pääsi siellä parhaimmillaan sijalle 22 listoilla.
Sen jälkeen kun kappale kipusi sijalle 29 "Billboard" Hot Mainstream Rock Tracks -listalla vuonna 1985, se julkaistiin vuotta myöhemmin albumin kolmantena singlenä Pohjois-Amerikassa, missä se pääsi parhaimmillaan sijalle 3 Hot Adult Contemporary Tracks -listalla ja sijalle 19 "Billboard" Hot 100 -listalla. Tämä oli Dire Straitsille kolmas peräkkäinen top 20 hitti "Brothers in Arms" -albumilta kyseisellä listalla.
B-puoli.
Vuoden 1985 "So Far Away" Euroopan julkaisut sisälsivät "Walk of Life" -kappaleen "Brothers in Arms" -albumilta. Tämä kappale oli neljäs julkaistu virallinen single albumilta Euroopassa (toinen Pohjois-Amerikassa) vuoden 1985 lopulla päästen sijalle 7 "Billboard" Hot 100 -listalla ja sijalle 2 Isossa-Britanniassa - yhtyeen korkeimmalle sijoitettu kappale kotimaassaan. Seitsemäntuumainen single sisälsi editoidun version "So Far Away" -kappaleesta, jota käytettiin "Brothers in Arms" -LP-versiossa. Kaksitoistatuumainen single sisälsi kappaleesta täyden version, joka oli "Brothers in Arms" -CD-versiossa. Sen joskus virheellisesti luullaan olevan pidennetty versio kappaleesta. Yhdysvalloissa kappale, jota käytettiin "So Far Awayn" B-puolella oli "If I Had You" Dire Straitsin vuoden 1983 ExtendedancEPlay -EP:ltä.
Liveversio.
Yksi kappaleista Mark Knopflerin vuoden 2006 "Real Live Roadrunning" -albumilla on duetto-versio "So Far Awaysta" amerikkalaisen country-folk -laulajan Emmylou Harrisin kanssa.
Sideways (täsmennyssivu)

Sideways.
Sideways voi tarkoittaa seuraavia:
Nitropropaani

Nitropropaani eli 1-nitropropaani (C3H7NO2) on nitroalkaaneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena, orgaanisissa synteeseissä sekä ajoaineena. Nitropropaani on 2-nitropropaanin isomeeri.
Ominaisuudet.
Nitropropaani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee pienessä määrin veteen ja hyviin moniin orgaanisiin liuottimiin, esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Voimakkaat emäkset, esimerkiksi natriumhydroksidi- tai -hydridi, voivat deprotonoida yhdisteen, jolloin muodostuu nitronaattisuoloja. Nitropropaani ärsyttää silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta oireina voi olla muun muassa huonovointisuus, päänsärky ja kurkkukipu. Yhdiste on myrkyllistä maksalle.
Valmistus ja käyttö.
Nitropropaania valmistetaan nitraamalla propaania kaasufaasissa noin 400 °C:n lämpötilassa. Tässä reaktiossa syntyy myös muita yhdisteitä, esimerkiksi 2-nitropropaania ja nitrometaania.
Nitropropaania käytetään liuottamaan muun muassa selluloosa-asetaattia, rasvoja, öljyjä, lakkoja sekä synteettisiä kumeja ja hartseja. Sitä voidaan käyttää myös orgaanisten reaktioiden liuottimena. Yhdistettä käytetään myös orgaanisen kemian synteeseissä muodostettaessa aromaattisista aldehydeistä nitriilejä. Lisäksi nitropropaanista valmistetaan muun muassa etambutolia ja sitä voidaan käyttää rakettien ajoaineena.
Hulda Nordenstreng

Hulda Maria Nordenstreng, o.s. "Hynninen" (13. tammikuuta 1879 Mikkeli – 27. joulukuuta 1971 Mikkeli) oli suomalainen liikkeenharjoittaja ja kansanedustaja.
Nordenstreng kävi tyttökoulun 1894 ja keittokoulun opettajakurssi 1897. Hän oli Isonkyrön talous- ja emäntäkoulun opettaja 1897–1899. Hän perusti Mikkeliin vaatetusliikkeen, jonka toimitusjohtaja hän oli 1904–1954.
Nordenstreng valittiin kansanedustajaksi Mikkelin läänin vaalipiiristä. Hän oli kansanedustaja Kansallisen Edistyspuolueen eduskuntaryhmässä 1. elokuuta 1929 – 20. lokakuuta 1930.
Nordenstreng toimi myös kunnallispolitiikassa Mikkelin kaupunginvaltuustossa 1919–1956 ja Mikkelin kaupunginhallituksessa, ja hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1942. Hän oli vuonna 1931 presidentin valitsijamies. 
Nordenstrengin vanhemmat olivat kauppias Abraham Hynninen ja Hedda Stolt. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1899 Otto Lennart Nordenstreng.
Nordenstrengin muistoksi on Mikkelin Kirkonvarkauden alueelle nimetty kaksi katua, Huldankuja ja Huldanranta.
Walk of Life (kappale)

Walk of Life on brittiläisen Dire Straits -yhtyeen kappale heidän viidenneltä "Brothers in Arms" (1985) -studioalbumiltaan. Se myöhemmin esiintyi heidän "On the Night" (1993) -livealbumillaan. Kappale julkaistiin singlenä marraskuussa 1985, mutta oli ollut ensiksi saatavilla "So Far Away" -singlen B-puolella, mikä julkaistiin aiemmin "Brothers in Arms" -albumilta.
Kappale pääsi parhaimmillaan seitsemänneksi Yhdysvaltain listoilla ja oli heidän suurin kaupallinen menestyksensä Isossa-Britanniassa, päästen listoilla sijalle kaksi. Kappale myös esiintyi kolmella kokelma albumilla: "Money for Nothing" (1988), ' (1998) ja ' (2005).
Kappale jätettiin melkein pois albumilta kun toinen kappaleen tuottaja Neil Dorfsman äänesti kappaleen pois jättämisen puolesta. Muu yhtye äänesti kuitenkin säilyttämisen puolesta.
B-puolet.
Kappaletta itseään käytettiin singlen "So Far Away" -Euroopan julkaisun kääntöpuolella. "Walk Lifella" oli monia eri B-puolia eri formaattien ja eri julkaisualueiden välillä. Kaksi eniten käytetyintä kappaletta ovat liveversio kappaleesta "Two Young Lovers", joka oli aiemmin esiintynyt vuoden 1983 ExtendedancEPlay -EP:llä ja "One World", joka "Brothers in Arms albumin" kahdeksas kappale.
Soodavesi

Soodavesi (tunnetaan myös hiilihapotettuna vetenä) on vettä, johon on liuennut hiilidioksidikaasua paineen alla. Joissain näissä on lisäaineita kuten natriumkloridia, natriumbikarbonaattia tai vastaavaa. Suurin osa soodavedestä myydään pulloissa mineraalivetenä ja hiilihappoa sisältävinä juomina kuten virvoitusjuomina. Soodavettä on kuitenkin helppo valmistaa myös kotona.
Terveysvaikutukset.
Tutkimusten mukaan soodavedellä näyttää olevan vain vähän vaikutusta terveyteen. Vaikka hiilihapotettu vesi on hieman hapanta, tämän happamuuden kuitenkin neutralisoi sylki.
Soodavesi saattaa lisätä ärtyneen suolen oireita kuten muun muassa turvotusta sekä ilmavaivoja hiilidioksidin vapautumisen takia ruoansulatuskanavassa. Soodavedellä ei tosin ole vaikutusta refluksitautiin. On alustavaa näyttöä siitä, että hiilihapotettu vesi saattaa helpottaa ummetusta, jos ihminen on kärsinyt halvauksesta. Joissakin soodavesissä on lisättyä natriumia, jolloin ne voivat olla ongelmallista niille, joilla on vähäsuolainen ruokavalio.
Presidentti (televisiosarja)

Presidentti on Yle TV1:llä helmi–huhtikuussa 2017 esitetty Lauri Nurksen ohjaama draamasarja. Sarja sijoittuu vuoteen 2018, jolloin Samuli Edelmannin esittämä avaruusteknologian parissa uraa tehnyt liikemies Henri Talvio valitaan Suomen uudeksi presidentiksi populistisen Liike-puolueen ehdokkaana.
Sarjan ensimmäinen osa esitettiin 5. helmikuuta 2017. Se on osa Yleisradion Suomi 100 -ohjelmistoa.
Jaksot.
1 Katsojamäärä televisiossa ensiesityspäivänä&lt;br&gt;
Vastaanotto.
"Presidentti" on saanut negatiivisia arvosteluja. Aamulehden Jussi Saarinen kuvaili sarjaa tylsäksi ja poukkoilevaksi ja sanoi, että siitä on vaikea saada otetta. Myös Helsingin Sanomien Leena Virtanen piti sarjaa pettymyksenä.
Franck Kessié

Franck Yannick Kessié (s. 19. joulukuuta 1996 Ouragahio) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Ahlia. Molempijalkainen Kessié on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Kessié aloitti uransa Norsunluurannikon Ligue 1:n Stella Clubissa, josta hän siirtyi vuonna 2015 italialaiseen Atalantaan. Kauden 2015–2016 hän vietti lainalla Serie B:n Cesenassa, jossa Kessié onnistui maalinteossa neljä kertaa 38 ottelussa. Debyyttinsä Atalantan paidassa Serie A:ssa hän teki elokuussa 2016 Laziota vastaan onnistuen ottelussa myös maalinteossa.
Norsunluurannikkoa nuorten maajoukkuetasolla edustanut Kessié debytoi Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 Sierra Leonea vastaan.
Saavutukset.
Päivitetty 25. toukokuuta 2023.
Seija Wallius

Seija Raili Orvokki Wallius (e. Wallius-Kokkonen; s. 21. maaliskuuta 1941 Nurmes) on suomalainen toimittaja. Hän aloitti uransa radiossa 1960-luvun puolivälissä.
Walliuksen radio-ohjelmia olivat muun muassa "Herraseurassa", joka oli keskusteluohjelma ", Eroottiset iltamat", jossa lukijat kertoivat omista eroottisista fantasioistaan, "Sukupuolielämän kirjelaatikko", jossa Wallius ja Sirkka-Liisa Valle vastasivat kuuntelijoiden kysymyksiin, ja "Kansanradio", joka aloitti 1979.
Wallius sai tiedonjulkistamispalkinnon 1974 televisiotyöstä. Perusteluissa todettiin:
”Seija Wallius-Kokkosen ääni on radion kuuntelijoille tuttu – –. Hänen ohjelmansa täyttävät parhaan radioilmaisun vaatimukset: ne puhuttelevat läheltä, käsittelevät asioita selkeästi ja kaihtamatta ja siten, että ne säilyttävät yhteyden yhteiskunnalliseen todellisuuteen.”
Walliuksen veli on VB-seuran puheenjohtaja, toimittajana myös työskennellyt Ossi Wallius.
Turkish Airlinesin lento 6491

Turkish Airlinesin lento 6491 oli Turkish Airlinesin rahtilento Hongkongista Biškekin kautta Istanbuliin. 16. tammikuuta 2017 lentoa Turkish Airlinesin puolesta operoineen ACT Airlinesin Boeing 747-400F syöksyi maahan lähellä Biškekin Manasin kansainvälistä lentoasemaa lähestymisen keskeyttämisen jälkeen. Se syöksyi asuinalueelle noin 1 100 metrin päässä kiitotien lopusta. Maahansyöksyssä kuolivat kaikki neljä miehistön jäsentä sekä alustavien tietojen mukaan 33 sen kylän asukasta, johon kone syöksyi, eli yhteensä ainakin 37 ihmistä. Lopulta kuolonuhrien määräksi varmistui 39. Lisäksi 15 loukkaantunutta toimitettiin sairaalaan.
Onnettomuuden aikaan Biškekissä oli sumuista ja näkyvyys oli huono. Jo onnettomuuspäivänä Kirgisian varapääministeri Muhammetgaly Abulgaziev kertoi, että ensimmäisten tietojen perusteella turman aiheutti miehistön virhe.
Lentokone.
Onnettomuuskone oli Boeingin valmistama 747-412F-rahtikone. Se oli lentänyt ensilentonsa tammikuussa 2003. Kuukautta myöhemmin se toimitettiin Singapore Airlines Cargolle, joka poisti koneen käytöstään elokuussa 2013 ja asetti sen säilytykseen. ACT Airlinesin käyttöön se tuli joulukuussa 2015.
Ana Bogdan

Ana Bogdan (s. 25. marraskuuta 1992 Sinaia) on romanialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 59 kesäkuussa 2018. Hän oli junioreiden maailmanlistalla parhaimmillaan toisena tammikuussa 2009.
Bogdan pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Yhdysvaltain avoimissa 2016, missä hän eteni toiselle kierrokselle. Kolmannelle kierrokselle hän on yltänyt Australian avoimissa 2018.
Loma Mansa

Loma Mansa, myös Bintumani on Sierra Leonen ja läntisen Afrikan korkein vuori. Loma Mansan korkein kohta on 1 948 metriä merenpinnan yläpuolella. Vuori on osa Lomavuoristoa, joka sijaitsee vuonna 1952 metsäreservaatiksi rauhoitetussa 332,01 neliökilometrin laajuisessa luonnonpuistossa (IUCN-kategoria II) maan luoteisosassa, Pohjoisen maakunnan Koinadugun piirikunnassa. Piirikuntakeskus Kabala sijaitsee linnuntietä noin 62 kilometriä vuoresta pohjoisluoteeseen.
Lomavuoristo

Lomavuoristo tai Lomavuoret on Sierra Leonen luoteisosassa, Pohjoisen maakunnan Koinadugun piirikunnassa sijaitseva vuoriryhmä. Se sijaitsee vuonna 1952 metsästysvapaaksi metsäreservaatiksi rauhoitetun 332,01 neliökilometrin laajuisen, vuonna 2013 "Lomavuorten kansallispuistoksi" (IUNC kategoria II) muutetun luonnonsuojelualueen sisällä. Piirikuntakeskus Kabala sijaitsee linnuntietä runsas 60 kilometriä vuoriryhmästä pohjoisluoteeseen.
Lintutieteilijöiden yhdistys African Bird Club mainitsee Lomavuorten alueen yhtenä Sierra Leonen tärkeistä lintualueista, josta on tavattu yli 245 lintulajia. Lomavuoriston korkein huippu on 1 948 metriä merenpinnan yläpuolelle kohoava Loma Mansa (eli Mount Bintumani), joka on paitsi Sierra Leonen myös Länsi-Afrikan korkein vuori.
Desoutter Tools

Desoutter Industrial Tools on sähkö- ja paineilmatyökaluja valmistava teollisuusyritys. Yritys on perustettu vuonna 1914 ja sen pääkonttori sijaitsee Ranskassa. Sen 20 toimipistettä myy yhtiön tuotteita ja palveluita yli 170 maahan. Desoutter Tools toimii ilmailu- ja ajoneuvoteollisuuden, kevyen, raskaan ja maastoajoneuvoteollisuuden sekä yleisteollisuuden parissa.
Ranskalaiset yhtiöt Georges Renault vuonna 1989 ja Seti-Tec vuonna 2011, yhdysvaltalainen Tech-motive vuonna 2005 ja ruotsalainen Scan Rotor vuonna 2004 ovat yhdistyneet Desoutter Tools -yhtiöön.
Historia.
Tausta.
Marcel Desoutter, yksi Desoutter'n viidestä veljeksestä, oli lentäjä. Kun hän menetti jalkansa lento-onnettomuudessa, hän sai "epämiellyttävän puisen proteesin". Hänen veljensä Charles auttoi häntä kuntoutumaan suunnittelemalla prototyypin uudesta jalkaproteesista, joka valmistettiin duralumiinista. Se oli maailman ensimmäinen metallinen jalkaproteesi. Koska se oli kevyempi ja helpompi liikutella kuin puinen proteesi, Marcel pystyi lentämään uudelleen jo seuraavana vuonna.
Tämä keksintö kiinnosti myös muita kevyempää jalkaproteesia kaipaavia ihmisiä, mikä lopulta johti Marcel Desoutter'n johtaman Desoutter Companyn perustamiseen.
Tuotteet.
Alusta lähtien Desoutter'n täytyi kehittää erityisiä paineilmatyökaluja, joilla voitiin varmistaa, että proteesien alumiinikomponentteihin tehdyt poraukset olivat tarkkoja.
Tässä tuotannossa käytyjen lukuisten kehitysvaiheiden ansiosta yhtiöstä tuli asiantuntija tällä alalla, ja vuonna 1950 se päätti keskittää liiketoimintansa vain tähän alaan.
Logo.
Tämän symbolin alkuperäinen idea oli Charles Cunliffen ansiota. Hän johti Desoutter'n  mainososastoa useita vuosia toisen maailmansodan aikana. Se oli kasvun aikakausi, mikä johtui erityisesti uusien tuotteiden kehittämisestä. Niiden lanseerausta siivitti vaatimaton mainoskampanja, jossa työntekijöiden haalareissa esiintyi pikkuruisia kuvia hevosten päistä.
Hevosvoimakonseptia kehitettiin useissa tuotemerkin mainoksissa noin 20 vuoden ajan. Johtoryhmä jopa päätti tuolloin, että se oli yhtiön identiteetin ruumiillistuma.
Vuonna 1973 Hevosen pää yhdistettiin Desoutter'n logo-tekstiin, joka oli Louis Albert Desoutter’n allekirjoitus. Hän oli yksi yhtiön perustajista.
Tuotemerkin satavuotisjuhlan kunniaksi tunnuskuva sai nykyaikaisemman graafisen ilmeen.
Leo Saressalo

Leo Anton Saressalo, entinen Skippari (23. syyskuuta 1921 Virolahti – 2. marraskuuta 1983) oli suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin komentajana.
Saressalon vanhemmat olivat vääpeli Anton Saressalo ja Eeva-Liisa Mässeli. Hän oli naimisissa vuodesta 1942 Ellen Matilda Holmbergin kanssa. Perheen neljästä lapsesta Jussi Saressalosta (s. 1947) tuli isänsä tapaan eversti ja myös Saressalon vanhempi veli Olli Saressalo (s. 1919) oli eversti.
Saressalo tuli ylioppilaaksi Haminan yhteislyseosta 1940 ja suoritti varusmiespalveluksen samana vuonna Uudenmaan rakuunarykmentissä. Talvisotaan hän osallistui Viipurinlahdella. Jatkosodassa Saressalo palveli vänrikkinä Jalkaväkirykmentti 58:n nuorempana upseerina 1941 ja komppanian päällikkönä 1941–1944. Hän haavoittui Kaalamossa 1941. Kadettikoulun 25. kadettikurssin Saressalo suoritti kahdessa jaksossa, alkuvuonna 1941 ja loppuvuonna 1945. Komppanianpäälliköksi Jalkaväkirykmentti 9:ään hän tuli 1944. 
Sotien jälkeen Saressalo toimi Jalkaväkirykmentti 9:n koulutus- ja järjestelyupseerina ja aliupseerikoulun johtajana aina vuoteen 1956 asti. Hän toimi myös Pääesikunnan koulutusosaston toimistoesiupseerina 1958–1963, 3. Divisioonan esikunnan toimistopäällikkönä 1963–1965, Uudenmaan rakuunapataljoonan komentajana 1966–1968, Pohjan prikaatin komentajana 1968–1971 Björn Kontiopään jälkeen, Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnan päällikkönä 1971–1974 sekä Pääesikunnan koulutusosaston päällikkönä 1974–1977 ja koulutusosaston erityistehtävissä 1977–1981. Saressalo erosi aktiivipalveluksesta vuonna 1981.
Ekseligmos

Ekseligmos (, ”vanteen kääntäminen”, ”taivaallisten kehien pyöriminen”) on tähtitieteellinen jakso, jonka kuluttua auringon- ja kuunpimennykset toistuvat suunnilleen samanlaisina suunnilleen samoissa paikoissa. Jakson pituus on 54 vuotta ja 34 päivää eli 19 756 päivää tai 669 synodista kuukautta. Ekseligmos-jakso on saros-jakson (noin 18 vuotta, 11 vuorokautta ja 8 tuntia) parannettu, tarkempi versio ja koostuu kolmesta saroksesta.
Jaksoa käytetään pimennysten ennustamisessa. Koska saros-jakson pituus ei ole tasapäiviä, jakson välein pimennykset toistuvat kyllä suunnilleen samanlaisina mutta niiden sijainti siirtyy joka jaksolla noin 120 astetta lännemmäksi, jolloin pimennys ei yleensä ole näkyvissä samasta paikasta kuin edellinen vastaava pimennys. Ekseligmos-jakson välein pimennykset osuvat sen sijaan suunnilleen samaan osaan maapalloa. Koska jakso on yli kuukauden tasavuosia pidempi, pimennysten täsmällisissä reiteissä on kuitenkin suuria eroja.
Ekseligmos-jakso tunnettiin antiikin Kreikassa viimeistään hellenistisellä ajalla, sillä sen osoitin oli mukana Antikytheran koneessa, joka valmistettiin noin 150–100 eaa.
Esimerkki.
Seuraavat kartat esittävät ekseligmos-jakson välein toistuneiden auringonpimennysten reitit saros-jaksolla 126 vuosina 1936 ja 1990:
Uusikuu

Uusikuu on Kuun vaihe, jolloin Maahan näkyvä eli "maahan katsova" Kuun pinnan osa on kokonaan vailla Auringon valaisua, koska Aurinko valaisee juuri Kuun vastakkaista puolta. Maahan Kuu näyttää siis kokonaan pimeältä.
Kuuhun perustuvissa kalentereissa eli kuukalentereissa uusikuu aloittaa uuden kuukuukauden. Synodinen kuukausi eli aika uudestakuusta seuraavaan uuteenkuuhun on 29,5306 vuorokauden pituinen. Tästä syystä vuodessa on 12 tai 13 uusikuuta (kuten myös täysikuuta).
Auringonpimennykset tapahtuvat aina uudenkuun aikaan silloin kun Aurinko on havainnointipisteeseen nähden tarkalleen Kuun takana. Uudenkuun samoin kuin täydenkuun aikaan vuorovesi on korkeim­mil­laan eli silloin esiintyy tulvavuoksi, koska Auringon ja Kuun aiheuttamat nousuvedet sattuvat samaan hetkeen.
Joonas (animaatiosarja)

Joonas on suomalainen lapsille tarkoitettu animaatiosarja. Se kertoo pienen pojan sirkuksesta. Sarjan on käsikirjoittanut myös "Sirkuspelle Hermannin" ja "Kolmen ässän" luojana tunnettu kirjailija Simo Ojanen ja piirtänyt animaattorit Mikko Kunnas ja Tuija Kunnas. Kertojana toimii näyttelijä Heikki Määttänen.
"Joonas-"sarjan ensimmäiset jaksot esitettiin TV2:n "Pikku Kakkosessa" vuonna 1991–1993. Vuosina 1991–1993 valmistui yhteensä 26 viiden minuutin pituista jaksoa.