tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Maailmankirjallisuuden kultainen kirja

Maailmankirjallisuuden kultainen kirja on 7-osainen suomalainen kirjallisuusantologia, joka julkaistiin vuosina 1930–1954. Teossarjaan koottiin näytteitä maailmankirjallisuudesta. Sarjan päätoimittajina olivat Rafael Koskimies ja Martti Haavio, ja teoksen kustansi WSOY.
Taustaa.
Käännöskirjallisuus oli toiminut 1800-luvun kansallisessa snellmanilaisessa hankkeessa oman suomalaisen kansalliskirjallisuuden edistämiskeinona. Maailmankirjallisuuden keskeisiä teoksia pyrittiin suomentamaan järjestelmällisesti ja siten edistämään sivistystä ja kansanvalistusta. Voimavarojen vähäisyys ja 1930-luvun talouspula kuitenkin rajoittivat laajamittaisia suomennoshankkeita. Niinpä 1920-luvulta lähtien alettiin julkaista erilaisia kirjallisia antologioita, kuten "Suomen kansalliskirjallisuus" (15 osaa) ja "Suomen kansan aikakirjat" (10 osaa). Antologioiden avulla voitiin tarjota nopeasti laaja valikoima parasta luettavaa.
"Maailmankirjallisuuden kultainen kirja" sai alkunsa 1920-luvulla, ja viisi ensimmäistä osaa julkaistiin 1930-luvun aikana. Sarjan laatua edesauttoi se, että WSOY oli selvinnyt lamavuosista paremmin kuin muut suomalaiset kustantamot ja osien toimittajiksi saatiin akateemisesti koulutettuja kirjallisuustieteilijöitä. Sarjan teoksiin otettiin olemassa olevia suomennoksia sekä käännettiin runsaasti näytteitä. Naisten osuus teossarjan tekijäkunnassa oli huomattava, ja esimerkiksi Elina Vaaran ja Aale Tynnin kääntäjänura alkoi "Maailmankirjallisuuden kultaisesta kirjasta".
Osien rakenne.
Sarjan kukin osa keskittyy tietyn kielialueen kirjallisuuteen, ja osaan on koottu runsaasti näytteitä eri kirjailijoilta: runoja, proosa- ja näytelmäkatkelmia. Jokaisessa osassa on esipuhe, ja jokainen kirjailija esitellään lyhyesti. Näytteet on järjestetty kirjailijoiden syntymävuoden mukaan.
Maantieteelliset alueet muodostavat oman osionsa. Esimerkiksi "Englannin kirjallisuuden kultaisessa kirjassa" brittiläiset kirjailijat ja yhdysvaltalaiset kirjailijat esitellään erikseen.
Ondine (elokuva)

Ondine (televisioesityksessä "Merenneito") on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut irlantilainen draamaelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Neil Jordan, ja sen pääosia näyttelevät Colin Farrell sekä Alicja Bachleda. Elokuva on kuvattu Castletownberessa, Irlannissa. Elokuvassa kalastaja löytää merestä salaperäisen nuoren naisen, jonka hän alkaa epäillä myöhemmin olevan "selkie" tai merenneito.
Elokuvan ensi-ilta Yhdysvalloissa oli osa Toronton elokuvajuhlia, jotka järjestettiin 14. syyskuuta 2009. Euroopan ensi-ilta oli 18. helmikuuta 2010 Dublinissa, Irlannissa.
Elokuvassa kuullaan muun muassa islantilaisen yhtyeen Sigur Rósin ja irlantilaisen folk-muusikon Lisa Hanniganin musiikkia. Sigur Rósin kappale "All Alright" on tärkeä osa elokuvan juonta.
Darren Mattocks

Darren Mattocks (s. 2. syyskuuta 1990 Portmore) on jamaikalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Vancouver Whitecapsia, joka pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan yhteisessä sarjassa MLS:issa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Mattocks pelasi Akronin yliopiston joukkueessa junioriotteluja vuosina 2010-11. Vuonna 2010 hän teki 18 maalia 25 ottelussa ja vuonna 2011 21 maalia 22 ottelussa. Vuonna 2012 Vancouver Whitecaps varasi vuoden 2012 varaustilauksessa toisena pelaajana Mattocksin. Mattocks teki ensimmäisellä kaudellaan (2012) kahdeksan maalia 22 ottelussa. Hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Seuraavalla kaudella hän teki kolme maalia 20 ottelussa. Vuonna 2013 hän pelasi myös kolme ottelua Whitecapsin reservijoukkueessa. Kaudella 2014 Mattocks teki 6 maalia 31 ottelussa.
Mattocks pelasi ensimmäisen ottelunsa Jamaikan maajoukkueessa 15. elokuuta 2012 ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan. Ensimmäisen maalinsa Mattocks teki ystävyysottelussa Barbadosta vastaan 2. maaliskuuta 2014. Mattocks osallistui vuoden 2014 Caribbean Cupiin ollen jaetusti turnauksen paras maalintekijä kolmella maalilla. Jamaika voitti lopulta turnauksen. Hän osallistui myös vuoden 2015 Copa Américaan, jossa pelasi kaksi ottelua. Hänet on valittu myös Gold Cupin vuoden 2015 turnaukseen. Hän on tehnyt 21 ottelussa 8 maalia.
Järvenpään kaupunginkirjasto

Järvenpään kaupunginkirjasto on Järvenpäässä toimiva yleinen kirjasto. Järvenpään kaupunginkirjasto on perustettu vuonna 1932 ja nykyiseen rakennukseensa se siirtyi vuonna 1987. Kirjasto sijaitsee Järvenpään aseman vieressä, vastapäätä Järvenpää-taloa. Kirjastorakennuksesta löytyy myös Järvenpään taidemuseo.
Aineisto ja palvelut.
Kirjaston palvelut ovat maksuttomia ja vapaasti kaikkien käytettävissä. Joihinkin palveluihin tarvitaan oma kirjastokortti. Kirjaston kokoelmista löytyy muun muassa kirjoja, lehtiä, elokuvia, äänitteitä, musiikkia ja pelejä. Kirjaston aineistoa voi selata ja varata Kirkes-verkkokirjastosta. Kirjasto tarjoaa myös luku- ja opiskelupaikkoja sekä erilaisia tapahtumia ja näyttelyitä. Asiakkaiden käytössä on myös tietokoneita, skanneri sekä kopiointi- ja tulostuslaite.
Kirkes-kimppa.
Järvenpää kaupunginkirjasto kuuluu Keski-Uudenmaan Kirkes-kirjastokimppaan yhdessä Tuusulan, Mäntsälän ja Keravan kirjastojen kanssa. Kirkes-kirjastokimppa tarjoaa käyttäjilleen muun muassa verkkokirjastopalveluja kuten e-kirjoja, sanoma- ja aikakauslehtiä sekä elokuva- ja musiikkipalveluja.
Sipsukka seikkailee kotona

Sipsukka seikkailee kotona on virolaissyntyisen käsikirjoittaja-ohjaaja Anna Jaanisoon kirjoittama näytelmä vuodelta 2015. Se perustuu virolaisen lastenkirjailijan Eno Raudin vuonna 1962 kirjoittamaan kirjaan "Sipsik". Kirjasta on dramatisoitu Virossa lukuisia näyttämöteoksia, oopperaa, nukketeatteria, teatteria, balettia ynnä muuta.
Näytelmää on esittänyt Suomessa Helsinki International Theatre, ja sen ensi-ilta oli 13. kesäkuuta 2015 Kansallismuseon Linnanpihalla.
Aaron Brooks

Aaron Jamal Brooks (s. 14. tammikuuta 1985 Seattle, Washington) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2007 lähtien yhtä Kiinassa vietettyä kautta lukuun ottamatta.
Pelintekijänä pelaavan Brooksin varasi 26. vuorolla Houston Rockets, jota hän edusti vuoteen 2011 saakka ja uudestaan kauden 2013–2014. Kauden 2009–2010 päätteeksi hänet valittiin .
Hurrikaani Ismael

Hurrikaani Ismael oli Tyynenmeren hurrikaani, joka surmasi yli sata henkeä Pohjois-Meksikossa vuoden 1995 Tyynenmeren hurrikaanikauden aikana. Tuhansia jäi kodittomaksi.
Hurrikaani alkoi heikentyä rajusti liikkuessaan Sierra Madren vuorten ylitse, ja se haihtui 16. syyskuuta.
Moraalin metafysiikan perustus

Moraalin metafysiikan perustus () on Immanuel Kantin vuonna 1785 ilmestynyt moraalifilosofinen teos. Teoksen on suomentanut Markus Nikkarla, ja suomennoksen on julkaissut Areopagus vuonna 2015. 
Teos on julkaistu aiemmin J. E. Salomaan suomentamana nimellä "Tapojen metafysiikan perustus" julkaisussa Immanuel Kantin "Siveysopilliset pääteokset" (1931). Jyrki Aleniuksen mukaan ”Salomaan suomennos – – jää todistamaan menneestä”. Uudesta suomennoksesta Alenius sanoo, että se on ”sujuvaa ja filosofisestikin perusteltua suomea”. Hän pitää johdantoa hyödyllisenä.
Ramon Sessions

Ramon Sessions (s. 11. huhtikuuta 1986 Myrtle Beach, Etelä-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuosina 2007–2018.
Pelintekijänä tai heittävänä takamiehenä pelaavan Sessionsin varasi 56. vuorolla Milwaukee Bucks, jota hän edusti vuoteen 2009 saakka ja uudestaan hetken vuonna 2014. Hänen muita NBA-seurojaan ovat olleet Minnesota Timberwolves, Cleveland Cavaliers, Los Angeles Lakers, Charlotte Bobcats, Sacramento Kings, Washington Wizards, Charlotte Hornets sekä kesästä 2017 helmikuuhun 2018 New York Knicks ennen paluuta loppukaudeksi 2018 Washington Wizardsiin.
Marraskuussa 2018 Sessions siirtyi israelilaisseura Maccabi Tel Aviviin.
3Steps

3Steps (lausutaan: ) on Saksasta lähtöisin oleva taiteilijaryhmä, johon kuuluvat kaksoset Kai Harald Krieger (s. 15.3.1980) ja Uwe Harald Krieger (s. 15.3.1980) sekä Joachim Pitt (s. 8.12.1980).
3Stepsin työt ovat saaneet vaikutteensa muraaleista, graffititaiteesta ja katutaiteesta. Spraymaali on 3Stepsin keskeisin työväline. Taiteilijakollektiivi tuottaa valtavia seinämaalauksia ja muraaleja, sekä erilaisia maalaustöitä studiossaan. Kirkkaat värit ja modernin yhteiskunnan kuvaaminen ovat tekijöille tärkeitä.
Marraskuussa 2014 3Steps saivat “Kultur- und Kreativpilot Deutschland” -palkinnon, jonka myöntää Saksan hallitus. 3Steps asuu ja työskentelee Gießenin yliopistokaupungissa Saksassa.
Kehitys.
3Steps perustettiin syksyllä 1998. Ryhmän tyyli kehittyi nopeasti “New York Style Writing” graffitista ja taidegraffitista taiteellisiin tarinoihin suurikokoisissa muraaleissa. 3Stepsin töitä on levinnyt Gießenistä ja Wetzlarista Münchenin ja Berliinin kautta Lontooseen, Milanoon ja Venetsiaan, Los Angelesiin ja New Yorkiin.
Päätettyään yliopisto-opintonsa kolmikko perusti studionsa ja taidetilansa Gießeniin 2012. Sen jälkeen he ovat omistautuneet luomaan uusia sisältöpohjaisia aiheita ja projekteja. 
Työt.
3Stepsin nykyinen tyyli on saanut vaikutteita katutaiteesta, kalligrafiasta, fotorealismista, taidegrafiikasta ja poptaiteesta. Uudemmissa töissään 3Steps peilaa nykypäivän elämää, kuvattuna erilaisilla elementeillä todellisuudesta, fiktiosta, mediasta ja mielikuvituksesta. 
3Stepsin työt kertovat lyhyitä tarinoita ja moderneja satuja. Useimmat kollektiivin tarinoista perustuvat ikonisiin henkilöhahmoihin ja arkipäiväisiin hetkiin. 3Steps muuttaa sekä arkipäivän että historialliset esineet moderniksi taiteeksi. Luonto kohtaa urbaanin kulttuurin ja kadonneet kaupungit. Työt ovat värikkäitä kuvauksia, joissa estetiikka ja glamour sulautuvat urbaaniin kulttuuriin ja seikkailuihin.
3Stepsin töihin kuuluu suurikokoisia muraaleja, maalauksia puulle ja kankaalle, valokuvia, taidegrafiikkaa sekä veistoksia ja installaatiotaidetta. Sekamediamaalauksista useimmat koostuvat kollaaseista, joissa on käytetty sanomalehtiä, aikakauslehtiä, valokuvia, stencil-tekniikkaa, spraymaalia, akryylia, resiniä ja taidegrafiikkaa puulle ja kankaalle.
Flussgeschichten.
Kansainvälinen urbaanin taiteen festivaali Flussgeschichten ("Jokitarinoita") on 3Stepsin perustama ja tukema. Projektin tavoite on kaupungin, maaseudun ja jokialueen kehittäminen urbaanin muraalitaiteen ja katutaiteen avulla. 2012 projekti kasvoi useiden kansainvälisten taiteilijoiden liityttyä mukaan (esimerkiksi Loomit, Dome, Alexander Becherer, 3Steps, Macs and Etnik). Festivaali nostaa keskusteluun urbaanialueiden muutoksen keskeisenä teemana ja pyrkii suunnittelemaan jokivarsien kaupunkeja uudelleen.
Stéphane Lasme

Stéphane Lasme (s. 17. joulukuuta 1982 Port-Gentil) on gabonilainen koripalloilija. Hän on maansa ainoa NBA:han varattu ja siellä pelannut koripalloilija. Lyhyen NBA-uransa jälkeen hän on pelannut menestyksekkäästi Euroopassa.
Etupäässä isona laitahyökkääjänä pelaavan Lasmen varasi 46. vuorolla Golden State Warriors, jonka lisäksi Lasme edusti NBA:ssa Miami Heatia. Hän pelasi myös D-leaguessa.
Euroopassa pelatessaan Lasme on pelannut muun muassa Euroliigaa ja voittanut muun muassa Kreikan ja Serbian mestaruuksia. Runsaasti heitontorjuntoja tekevä Lasme on saanut myös palkintoja (Euroliigan ja D-leaguen kauden paras puolustaja) puolustamisestaan.
Fiat Linea

Fiat Linea on Fiatin vuosina 2007–2018 valmistama keskiluokan sedan, joka korvasi Fiat Marean sekä Albean. Auto perustuu alustaltaan ja tekniikaltaan kaksi vuotta aikaisemmin esiteltyyn Fiat Grande Puntoon, ja Euroopassa myydyt mallit valmistettiin Turkissa. Linean korvasi Euroopassa Fiat Tipo ja Etelä Amerikassa Fiat Cronos.
Suomen moottorivalikoimassa oli kolme vaihtoehtoa. Bensiinimoottoreina oli kaksi 1,4-litraista, joista vapaasti hengittävässä oli tehoa 77 hevosvoimaa ja turboahdetussa T-Jetissä 120 hevosvoimaa. Dieselmoottori oli 1,3-litrainen (90 hv) Multijet. 
Varustetasoja ei ollut kuin yksi. Vakiovarustukseen sisältyi kuusi turvatyynyä, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, ISOFIX-kiinnikkeet takaistuimella, nahkaverhoiltu monitoimiohjauspyörä, manuaali-ilmastointi, sähköikkunat edessä, kuljettajan istuimen korkeussäätö, ohjauspyörän korkeuden ja etäisyyden säätö, radio/CD-soitin kuudella kaiuttimella ja sumuvalot.
Who Are You (kappale)

Who Are You on brittiläisen rockyhtyeen The Whon kappale heidän vuoden 1978 samannimiseltä albumilta, "Who Are You", joka oli viimeinen albumi ennen rumpali Keith Moonin kuolemaa syyskuussa 1978. Kappaleesta tuli yksi yhtyeen isoimmista hiteistä Pohjois-Amerikassa, päästen parhaimmillaan sijalle 7 Kanadassa ja sijalle 14 Yhdysvalloissa. Kappale toimii yhdysvaltalaisen "C.S.I."-televisiosarjan tunnusmusiikkina.
Taustaa.
Kappaleen sanoitukset saivat inspiraationsa Townshendin kokemasta tapauksesta. Oltuaan ulkona juomassa Sex Pistolsin Steve Jonesin ja Paul Cookin kanssa, poliisi löysi Townshendin ”Sohon oviaukolta”. Poliisi antoi Townshendin mennä, jos hän pystyisi turvallisesti kävelemään pois.
Behind Blue Eyes

Behind Blue Eyes on brittiläisen rockyhtyeen The Whon kappale. Se julkaistiin marraskuussa 1971 toisena singlenä heidän viidenneltä albumilta, "Who's Next". Kappale on yksi yhtyeen tunnetuimmista ja monet artistit ovat tehneet siitä cover-version.
Taustaa.
Kappale sai alkunsa The Whon konsertin jälkeen Denvrissä 9. kesäkuuta. Esityksen myötä Townshend joutui naisfanin houkuttelemaksi, mutta hän meni sen sijaan yksin hotellihuoneeseensa, mahdollisesti henkisen johtajansa Meher Baban opetuksien tuloksena. Saavuttuaan huoneeseensa hän alkoi kirjoittaa kappaletta.
Eno Raud

Eno Raud (15. helmikuuta 1928 Tartto, Viro – 9. heinäkuuta 1996 Haapsalu, Viro) oli virolainen lastenkirjailija. 
Raudin isä oli Mart Raud. Hänen puolisonsa oli Aino Pervik. Heidän lapsiaan ovat Rein Raud, Piret Raud ja Mihkel Raud.
Esra Terä

Esra Immanuel Terä (25. lokakuuta 1903 – 13. tammikuuta 1940 Ahvenanmeri) oli suomalainen meriväenluutnantti ja Lapuan liikkeen aktivisti.
Terän vanhemmat olivat käsityönopettaja Frans Vihtori Terä ja Anna Margareeta Rytkönen. Hänen puolisonsa oli Rakel Simojoki, poliitikko Elias Simojoen sisko. Terä kävi kahdeksan luokkaa Joensuun suomalaista lyseota ja siirtyi ensin sotilasuralle ja sitten kauppalaivaston palvelukseen. Sisällissotaan valkoisten riveissä osallistunut Terä oli mukana myös Aunuksen retkikunnassa. Asevelvollisuutensa Terä suoritti vuonna 1922 ja kadettikoulun merikadettiosaston 1922–1925. Aliluutnantiksi hänet ylennettiin 1925 ja meriväen luutnantiksi 1926. Terä palveli Rannikkolaivastossa 1925–1927.
Esra Terä määrättiin Lavansaaren merivartioaseman päälliköksi vuonna 1930 ja toimi samalla merivartiolaitoksen koko itäisen Suomenlahden aluepäällikkönä.
Terä oli mukana käynnistämässä Mäntsälän kapinaa helmikuussa 1932. Juuri hänen johtamansa neljäsataa suojeluskuntalaista avasivat tulen Ohkolan työväentaloa kohti, mistä koko kapina lähti liikkeelle.
Syksyllä 1935 Terä osallistui Sinimustat-nuorisojärjestön yhdessä Viron vapsien johtajan Artur Sirkin kanssa suunnitteleman Viron vallankaappaushankkeen valmisteluun ja oli järjestämässä salaista kuriiriliikennettä Suomen ja Viron välille yhdessä Jaakko Virkkusen ja Anton Eonsuun kanssa. 
Talvisodassa Terä toimi saattuetehtävissä Pohjanlahdella. Hän hukkui tammikuussa 1940 saattaja-aluksensa Aura II:n upottua sukellusvenejahdissa oman syvyyspommin räjähtämiseen Märketin lähellä Ahvenanmerellä. 
Terän muistolaatta on Merisotakoulun päärakennuksen pääportaikon seinällä muiden vastaavien joukossa.
Pentti Tevä

Pentti Kalervo Tevä (ent. Ax, 8. joulukuuta 1907 – 25. helmikuuta 1940) oli suomalainen Harmon-patsaalla palkittu lentäjä, joka kaatui talvisodassa taistelulennolla.
Tevän vanhemmat olivat paperimestari Kalle Oskari Ax ja Selma Hytönen. Tevä kävi Kajaanin lyseon ja siirtyi asevelvollisuutensa 1926-1927 suoritettuaan sotilasuralle. Ilmavoimien ohjaajakoulun hän kävi 1928, hävittäjäkurssin 1932 ja mittarilentokurssin 1933, jolloin hän suoritti myös sotilasradiosähköttäjätutkinnon. Alikersantiksi ja kersantiksi Tevä ylennettiin 1927, ylikersantiksi 1931, vääpeliksi 1932 ja reservin luutnantiksi 1939. Hän toimi IlmK:n koulutusaliupseerina ja lentokoneohjaajana 1927-1928, MaalK:ssa 1928-1929 ja 2. Erill. MeLL:ssä lentomestarina 1929 ja ohjaajana 1929-1935 ja sitten LAs. 5:ssa lentokoneohjaajana. Tammikuun 28. päivänä 1933 hän pelasti joukon muita lentäjiä Laatokalta jäälautalta, mistä sai tunnustuksena Harmon-patsaan vääpeli Reino Vilkunan kanssa, Suomen Valkoisen Ruusun I lk:n mitalin kultaristein ja Suomen Meripelastusseuran kunniakirjan.
Talvisodassa Tevä toimi hävittäjälentäjänä Lentolaivue 26:ssa ja osallistui kaikkiin laivueensa käymiin taisteluihin. Partiolennolla helmikuussa 1940 hän joutui taisteluun yhdeksän Polikarpov R-5 -viholliskoneen laivueen kanssa, joista hän pudotti kaksi, ennen kuin hänen oma koneensa sai täysosuman ja räjähti kappaleiksi.
Fiktiossa.
Kirjailija Erkki Rekimies julkaisi vuonna 1963 kirjan "Laatokan lentäjät", jossa hän kuvailee elävästi joskin kirjailijan vapauksia ottaen Tevän ja Vilkunan urotyötä vuonna 1933. Vilkunasta kirjailija käyttää sukunimeä Aalto.
Kreikan velkakriisi

Kreikan velkakriisi alkoi vuoden 2008–2009 taantuman jälkeen. Vuonna 2009 paljastui, että Kreikka oli vuosien ajan vääristellyt taloustilastojaan. Paljastus horjutti luottamusta Kreikan talouteen ja sen oli maksettava yhä korkeampaa korkoa lainoistaan. Maalla ei ollut mahdollisuuksia selvitä 360 miljardin euron velkojensa maksamisesta. Euromaat ja Kansainvälinen valuuttarahasto (IMF) tulivat sen vuoksi keväästä 2010 alkaen tukemaan Kreikkaa satojen miljardien eurojen takuilla (huhtikuun 2010 pelastusohjelma ja helmikuun 2012 Kreikka II -tukiohjelma). Kreikka puolestaan sitoutui tiukkaan säästöpakettiin. Kreikan poliitikot olivat kuitenkin haluttomia suuriin säästöhin. Vuodesta 2010 tukirahoja hallinnoi Euroopan rahoitusvakausväline ERVV.
Vuonna 2011 talouskriisi johti epäluottamukseen koko euroaluetta kohtaan vaikeuttaen myös Saksan kaltaisten vahvojen eurotalouksien velkakirjojen myyntiä. Loppuvuonna 2011 euron hajoamista pidettiin mahdollisena skenaariona. Kriisi kuitenkin laantui kun Euroopan keskuspankki (EKP) vakuutti markkinat siitä, ettei se päästäisi euroalueen jäsenvaltioita konkursseihin. Kriisin kiperin hetki oli vuoden 2012 puolivälissä. Silloin pääomaa pakeni euroalueelta ja valtionlainojen markkinakorot kohosivat voimakkaasti Espanjaa ja Italiaa myöten. Jopa EKP ja EU-komissio pelkäsivät tuolloin euron hajoamista, vaikkakin tuomitsivat moiset pelot tuolloin perusteettomiksi tuomiopäivän profetioiksi.
Kreikan velkakierteen jatkuessa vuonna 2014 europäättäjät vakuuttelivat, että euroalue on peruuttamaton ja Kreikka on sen pysyvä jäsen. Yhdysvaltain talouspäättäjät ja finanssimarkkinoiden analyysitalot alkoivat epäillä asiaa. He katsoivat, että Kreikan ero eli Grexit on mahdollinen, muttei riskitön. Yhdysvaltain hallituksen neuvonantaja varoitti huhtikuussa 2015, että Grexit ei olisi pahasta vain Kreikalle, vaan se aiheuttaisi erittäin suuren riskin koko maailman taloudelle. Se loisi viimeistään seuraavassa kriisissä epävarmuuden muidenkin euromaiden mukana pysymisestä.
Kreikassa järjestettiin kansanäänestys 5. heinäkuuta 2015 koskien velkojien maan hätärahoitusneuvotteluissa asettamien ehtojen hyväksymistä. Äänestyksessä ei-äänet voittivat osuudella 61,31 %, toisin sanoen kreikkalaiset hylkäsivät velkojien ehdotukset. 15. heinäkuuta 2015 Kreikan parlamentti äänesti lainapaketin ehtojen hyväksymisestä. ”Kyllä”-äänet voittivat 229–64. Tammikuussa 2016 Standard &amp; Poor's sanoi, että Kreikan talous on osoittautunut arvioitua kestävämmäksi ja nosti Kreikan luottoluokitusta pykälällä CCC+ luokkaan B-. Kreikan ei enää uskota jättävän velkaansa maksamatta.
No Kum-sok

No Kum-sok (myöhemmin Kenneth H. Rowe; 10. tammikuuta 1932, Sinhung, Korea – 26. joulukuuta 2022 Daytona Beach, Florida) oli Pohjois-Korean ilmavoimien luutnantti. Hän tuli tunnetuksi uskaliaasta loikkauksestaan Etelä-Koreaan pian Korean sodan päättymisen jälkeen. 
Nuoruus.
No Kum-sok syntyi varakkaaseen perheeseen tuolloin Japanin vallan alla olleessa Koreassa vuonna 1932. No halusi jo ala-asteikäisenä liittyä vapaaehtoisena Japanin ilmavoimiin, joka tuolloin värväsi korealaisia kamikaze-lentäjiksi. Non isä esti poikansa suunnitelmat, sillä Japanin tiedettiin tulevan olemaan sodan häviävä osapuoli. 
Toisen maailmansodan jälkeen Korean niemimaa jaettiin kahtia, ja No jäi asumaan Pohjoisen alueelle. 16-vuotias No oli kuitenkin alkanut ihannoida yhdysvaltoja ja amerikkalaista elämäntapaa pian sodan päättymisen jälkeen. Länsimaalaista ja etenkin amerikkalaismielistä ajattelutapaa ei ollut kuitenkaan turvallista harjoittaa Pohjois-Koreassa.
No liittyi armeijaan tekeytyen omistautuneeksi kommunistiksi, jotta hän pääsisi ylemmäksi yhteiskunnan arvojärjestyksessä. No otettiin vapaaehtoisena Pohjois-Korean ilmavoimiin, ja hän lensikin useita taistelutehtäviä Korean sodassa MIG-15 koneellaan.
Pako.
No Kum-sok pakeni Pohjois-Koreasta vuonna 1953, muutama viikko Korean sodan päättymisen jälkeen. Hän lensi harjoituslentoa ja päätti yksinkertaisesti lentää vapauteen. Non pako oli erittäin uskalias, sillä hän lensi suoraan Etelä-Korean pääkaupungin Soulin lähellä sijaitsevaan amerikkalaiseen lentotukikohtaan, jossa viholliskone ammuttaisiin normaalisti heti alas. Non onneksi tukikohdan ilmavalvontatutka oli sammutettu korjauksen ajaksi, minkä vuoksi hän pääsi laskeutumaan turvallisesti Etelä-Korean maaperälle. 
No sai ystävällisen vastaanoton amerikkalaisilta, sillä hänellä oli paljon arvokasta tietoa Pohjois-Koreasta ja sodan taustoista. Amerikkalaiset tiedusteluviranomaiset olivat myös innoissaan saadessaan tutkittavaksi vihollisten käyttämän MIG-15 koneen.
Non kuulustelupöytäkirjoja pidettiin salaisina vuoteen 2012 asti.
No Kum-sok muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1954. Hän sai 100 000 dollaria palkkioksi onnistuneesta loikkauksesta lentokoneen kanssa. Sama palkkio luvattiin myös muille Kiinasta, Neuvostoliitosta tai Pohjois-Koreasta loikkaaville piloteille.
Myöhempi elämä.
No Kum-sok vaihtoi pian muuton jälkeen nimensä Kenneth H. Roweksi. Hän valmistui Delawaren yliopistosta elektroniikkainsinööriksi sekä teki pitkän uran lentokoneinsinöörinä. No avioitui Pohjois-Koreasta muuttaneen vaimonsa kanssa ja he saivat kolme lasta. Myöhemmin hänelle myönnettiin myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
Hung-parlamentti

Hung-parlamentti (engl. "hung parliament") on erityisesti kaksipuoluejärjestelmässä tila, jossa yksittäinen poliittinen puolue tai puolueiden liittoutuma ei saa parlamentissa (lainsäädäntöelimessä) ehdotonta enemmistöä.
Kaksipuoluejärjestelmässä kahdesta puolueesta toinen saa yleensä vaaleissa ehdottoman enemmistön parlamenttiin ja muodostaa uuden hallituksen. Hung-parlamentti on poikkeus tästä mallista, ja sitä voidaan pitää poikkeavana ja epätoivottavana, sillä parlamentille kuuluva lainsäädäntötyöskentely ei helposti onnistu.
Monipuoluejärjestelmissä on harvinaista, että yksittäinen puolue voittaa kansanedustajapaikkojen enemmistöä, jolloin hung-parlamentti on normaalitila eikä käsitettä käytetä. Sitä voidaan kuitenkin käyttää kuvaamaan vaalitulosta, jossa mikään vakiintunut puolueiden liittoutuma ei saa selvää enemmistöä paikoista, kuten vuoden 2005 Saksan liittopäivävaaleissa.
Sormet sopassa

Sormet sopassa -keittokirjan julkaisi Näkövammaisten Keskusliitto syksyllä 1995. Keittokirja oli saatavissa Isokirjoituksena, pistekirjoituksena ja elektronisena Luetus-julkaisuna. 
Isokirjoituksena tuotetussa keittokirjassa kirjasinkoko oli keskimääräistä suurempi. Kirja oli kierreselkäinen, jolloin sen saattoi helposti taittaa haluamansa sivun kohdalta ja suojata esim. muovitaskulla. 
Pistekirjoituksella viisiosainen keittokirja vei tilaa huomattavasti enemmän. Pistekirjoituksella keittokirjan koko oli 10 kansiota. 
Näkövammaiset voivat hankkia keittokirjan myös Elektronisena Luetus -julkaisuksi muokattuna. Luetus -julkaisuja tuottaa Näkövammaisten Keskusliiton tiedonhallintapalvelut, ja ne on tarkoitettu vain näkövammaisten käyttöön. Luetus-muodossa ilmestyy mm. useita sanoma -ja aikakauslehtiä. 
Historia.
Näkövammaisille oli tehty Näkövammaisten keittokirja vuonna 1979 (Sokeain Keskusliitto). 
Sormet sopassa -keittokirja sai alkunsa jo 1990-luvun alussa. Näkövammaisten Keskusliiton kotitaloustoimikunta perusti työryhmän ja keittokirja julkaistiin syksyllä 1995.
Keittokirja.
Keittokirjassa on yli 500 ruokaohjetta ja erilaisia artikkeleja. Keittokirja jaettiin viiteen osa-alueeseen.
Ensimmäisessä osassa on artikkeleita, joissa on perustietoa ja erilaisia näkökulmia ruoanlaittoon. Toisessa osassa on ohjeita hyvien, mutta helppojen ja nopeiden ruokien valmistukseen. Kolmannessa osassa on vinkkejä aikaa vaativaan viikonloppukokkaamiseen. Neljännessä osassa on ohjeita, jotka vievät lukijat yhdessä ystävien kanssa illanistujaisten ja muiden yhteisten tapaamisten pariin. Viidennessä osassa käydään juhlapöytään ja tutustutaan vaativampiin ohjeisiin.
Keittokirjan valmistumisesta on lähes 20 vuotta. Osittain aika on kulkenut ohi, mutta kirjassa on myös paljon ajatonta tietoa ja ruokaohjeita.
Internetiin keittokirja siirtyi vuonna 2009.
Gudbrandsdalen

Gudbrandsdalen on Opplandin läänissä, Norjassa sijaitseva suuri laakso. Sen alueella sijaitsee myös samanniminen Norjan piiri.
Maantiede.
Laakso jaetaan kolmeen osaan. Norddalen sijaitsee Lesjan, Dovren, Skjåkin, Lomin, Vågan ja Selin kuntien alueella. Keskiosa, Midtdalen, puolestaan jakautuu Nord-Fronin, Sør-Fronin and Ringebun kuntiin. Eteläisin osa, Sørdalen, kuuluu Øyerin, Gausdalin ja Lillehammerin kuntiin.
Yhdessä Glomma-joen ja Østerdalen-laakson kanssa, Lågen-joki ja Gudbrandsdalen muodostavat Norjan suurimman joki/laakso-systeemin. Laakson lähellä sijaitsevia korkeimpia vuoristoalueita ovat Dovre, Jotunheimen ja Rondane.
Laakson vesi.
Laakson pohjalla virtaa Gudbrandsdalslågen-joki, josta käytetään myös lyhyempää nimitystä, Lågen. Vesi laskee kohti Oslonvuonoa. Matkalla etelään joen vesi käy laakson varrella sijaitsevissa Losna- ja Mjøsa-järvissä.
Liikenne.
Gudbrandsdalenia pitkin kulkee Dovrebanen-junareitti ja E6-valtatie. Laakso onkin pääkulkuväylä Oslon, keskisen itä-Norjan alankojen ja Trondheimin sekä Møren ja Romsdalin läänin väliselle maaliikenteelle.
Morgan Brittany

Morgan Brittany (synt. Suzanne Cupito; s. 5. joulukuuta 1951 Hollywood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Katherine Wentworthin roolissa 1970–1980-luvun saippuasarjassa "Dallas".
Ura.
Lapsinäyttelijä.
Brittany, jonka alkuperäinen nimi on Suzanne Cupito, aloitti näyttelemisen lapsena vuonna 1957 televisio-ohjelma "Playhouse 90". Tätä seurasivat kolme roolia televisiosarjassa "Hämärän rajamailla" (eng. "Twilight Zone"). Lisäksi hänellä oli kreditoimaton rooli vuoden 1963 elokuvassa "Linnut" ja merkittävä yhden jakson rooli televisiosarjassa "Lännen tie". Vuonna 1964 Cupito esitti sokeaa tyttöä televisiosarjan "Äärirajoilla" kaksiosaisessa jaksossa.
Mallinura ja aikuisroolit.
Cupito muutti 18-vuotiaana nimensä Morgan Brittanyksi ja alkoi työskennellä mallina. Hän toimi Ford-mallitoimiston mallina New Yorkissa ja esiintyi muun muassa L’Oréalin ja Fordin mainoksissa. Brittany mainosti myös Levi’s-farkkuja ja Camay-saippuamerkkiä. Japanilainen meikkiyhtiö Kanebo palkkasi hänet mainoksensa malliksi, jonka merkeissä Brittany muutti Tokioon kahdeksi ja puoleksi vuodeksi. Hän palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1976 ja aloitti uudelleen näyttelijänuransa.
Brittany näytteli Vivien Leighiä tositapahtumiin perustuvassa elokuvassa "Gable and Lombard". Hänellä oli myös roolit televisioelokuvissa "Sarahin voima" ("The Initiation of Sarah") ja "Hämmästyttävä Howard Hughes". Uransa tunnetuimman roolin Brittany sai saippuadraamasta "Dallas", jossa hän esitti Pamela Ewingin ja Cliff Barnesin juonittelevaa siskopuolta Katherine Wentworthia. Brittany oli mukana sarjassa vuosina 1981–1982 ja palasi lyhyesti rooliin 1985 ja 1987. 
"Dallasin" jälkeen Brittany jatkoi näyttelemistä useissa televisiosarjoissa ja -elokuvissa. Hän toimi myös televisio-ohjelmien "Star Games" ja "Photoplay" juontajana. Hän vieraili muun muassa sarjoissa "Lemmenlaiva", "Pulmuset", "Murhasta tuli totta", "Nanny" ja "Melrose Place". Hän näytteli elokuvassa "", joka esitettiin vain elokuvajuhlilla. Myöhempinä vuosina Brittany on ollut mukana muutamissa indie-elokuvissa.
Yksityiselämä.
Brittanyn aktiivinen näyttelijänura on sittemmin päättynyt. Nykyään hän työskentelee konservatiivien poliittisena kommentaattorina, toimittajana ja kirjailijana. 
Brittany on ollut vuodesta 1981 lähtien naimisissa stunttimies Jack Gillin kanssa. Heillä on kaksi lasta, näyttelijä Katie Gill (s. 1985) ja muusikkona ja stunttina toimiva Cody Gill (s. 1988).
Ludwig Augustinsson

Hans Carl Ludwig Augustinsson (s. 21. huhtikuuta 1994 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaisseura Aston Villaa lainalla espanjalaisesta Sevillasta. Vasenjalkainen Augustinsson on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on kuulunut myös Ruotsin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Augustinsson aloitti uransa IF Brommapojkarnassa. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa Superettanissa vuosina 2011–2012 30 ottelua tehden niissä kaksi maalia. Kaudeksi 2013 Augustinsson siirtyi IFK Göteborgiin, jonka paidassa hän teki pääsarjadebyyttinsä. Augustinsson pelasi seurassa kahden kauden aikana 29 ottelua tehden yhden maalin ja voittaen Ruotsin cupin kaudella 2012–2013.
Tammikuussa 2015 Augustinsson siirtyi Tanskan Superliigan FC Kööpenhaminaan. Ensimmäisellä kaudellaan seurassa hän voitti joukkueen kanssa Tanskan cupin. Kahtena seuraavana kautena hän voitti sekä liigamestaruuden että cupin. Hän pelasi Tanskan superliigassa 78 ottelua, joissa teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ja Eurooppa-liigassa neljä ottelua. 
Augustinsson siirtyi Bundesliigan Werder Bremeniin 4,5 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän pelasi joukkueessa neljän kauden aikana 98 bundesliigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Kesällä 2020 hän pelasi molemmat liigakarsintaottelut Heidenheimia vastaan ja teki jälkimmäisen ottelun lopussa sarjapaikan varmistamisen kannalta tärkeän maalin.
Augustinsson siirtyi Primera Divisiónin Sevillaan 5,5 miljoonan euron siirotsummalla kesällä 2021. Tulokaskaudellaan hän pelasi Espanjan pääsarjassa 19, Mestarien liigassa kolme ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua. Syyskauden 2022 hän oli lainalla Englannin Valioliigan Aston Villassa, jossa pelasi kolme liigaottelua. Kevätkaudella 2023 hän pelasi Mallorcassa lainasopimuksella neljä Primera Divisiónin ottelua.
Maajoukkueura.
Augustinsson on edustanut Ruotsia monissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruutta. Hän pelasi täyden ajan Ruotsin kaikissa viidessä ottelussa. Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa Augustinsson debytoi tammikuussa 2015 ystävyysottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-kilpailuissa 2018 alkulohkon viimeisessä ottelussa Meksikoa vastaan. Augustinsson pelasi MM-kilpailuissa täyden ajan Ruotsin jokaisessa viidessä ottelussa. Hän kuului Ruotsin joukkueeseen jo EM-kilpailuissa 2016 mutta ei tuolloin päässyt pelaamaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa. Toisen maajoukkuemaalinsa hän teki maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Kosovoa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 51 A-maaottelua, joista viimeisen EM-kilpailuissa 2021.
Muuta.
Augustinsson tulee urheiluperheestä. Hänen isänsä Hans on pelannut jalkapalloa Ruotsin 1. divisioonassa ja hänen äitinsä Elisabeth lentopalloa Ruotsin maajoukkueessa. Myös Augustinssonin pikkuveli Jonathan on jalkapalloilija. Hän on edustanut Ludwigin kasvattajaseuraa Brommapojkarnaa ja Djurgårdens IF:ää.
Saavutukset.
IFK Göteborg
FC Kööpenhamina
Ruotsi
Lohtander

Lohtander on pääosin Suomessa käytössä oleva sukunimi. Vuonna 2014 Suomessa oli 247 Lohtander-sukunimen omaavaa henkilöä, joista eniten, 53 kappaletta, oli kotoisin Nurmeksesta. Samana vuonna Ruotsissa oli 36 Lohtander-nimistä.
Tunnettuja Lohtander-nimisiä.
"Henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita."
Jairo dos Santos

Jairo Manoel dos Santos (taiteilijanimeltään Vampeta, s. 18. heinäkuuta 1984 Maringá, Brasilia) on brasilialaissyntyinen italialainen futsalpelaaja. Pelipaikaltaan 180-senttinen ja 79-kiloinen Vampeta on laitapelaaja eli ala.
Vampeta on kuulunut vuodesta 2008 Italian futsalmaajoukkueeseen. Vuonna 2012 hän saavutti MM-pronssia tehden turnauksessa yhden maalin. EM-kilpailuista Vampetalla on kultaa vuodelta 2014 ja pronssia vuodelta 2012.
Vampeta siirtyi kotimaastaan Brasiliasta italialaiseen Luparenseen vuonna 2004. Hän edusti seuraa vuoteen 2012 asti voittaen liigamestaruuden neljästi. Vuodesta 2014 asti Vampeta on pelannut italialaisessa Kaos-futsalseurassa.
Ruggiero di Lauria -luokka

Ruggiero di Lauria -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston taistelulaivaluokka, johon kuului kolme 1881-1891 valmistettua alusta. Alukset olivat parannettuja Caio Duilio -luokan aluksia.
Alukset.
Luokan hankinta vahvistettiin vuoden 1880 laivasto-ohjelmassa. Alusten valmistus aloitettiin vuonna 1881, mikä kesti hyvin kauan kuudesta ja puolesta aina yhdeksään ja puoleen vuoteen. Siten alukset olivat palvelukseen otettaessa jo teknologisesti vanhentuneita.
Nikoléta Kyriakopoúlou

Nikoléta ”Nikól” Kyriakopoúlou (, s. 21. maaliskuuta 1986 Ateena) on kreikkalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa EAR Rethimniakos -seuraa.
Kyriakopoúlou on ollut mukana MM-kilpailuissa kuusi kertaa. Pekingissä 2015 hän saavutti pronssia tuloksella 480. Daegussa 2011 hän oli kahdeksas ja Dohassa 2019 kolmastoista, Berliinissä 2009, Moskovassa 2013 ja Eugenessa 2022 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa kahdeksanneksi. Pekingin 2008 ja Lontoon 2012 olympialaisissa hän jäi karsintaan.
Kyriakopoúlou on osallistunut viidesti EM-kilpailuihin. Berliinissä 2018 hän saavutti hopeaa tuloksella 480 cm ja Helsingistä 2012 pronssia tuloksella 460 cm. Amsterdamissa 2016 hän oli neljäs, Zürichissä 2014 seitsemäs ja Barcelonassa 2010 hän karsiutui. 
Sisäratojen EM-kilpailuissa Kyriakopoúlou on saavuttanut pronssia Glasgow'ssa 2019 tuloksella 465. Prahassa 2015 hän oli viides ja Pariisissa 2011 yhdeksäs. Torinossa 2009, Göteborgissa 2013 ja Istanbulissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän on ollut kuudes Portlandissa 2016 ja kahdestoista Sopotissa 2014. Dohassa 2010 hän jäi loppukilpailussa ilman tulosta, Valenciassa 2008 hän karsiutui loppukilpailusta.
Kyriakopoúlou on saavuttanut Välimeren kilpailuista kultaa 2009 ja pronssia 2018. Heinäkuussa 2015 hän voitti Pariisin Timanttiliiga-osakilpailun sen hetkisellä Kreikan ennätyksellä 483 cm. Ennätyksen on sittemmin rikkonut olympiavoittaja ja maailmanmestari Aikateríni Stefanídi. 
Ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Alexis Vuillermoz

Alexis Vuillermoz (s. 1. kesäkuuta 1988 Saint-Claude) on ranskalainen maantie- ja maastopyöräilijä. Hän aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa Sojasun-tallissa 2013, edusti Ag2r-La Mondialea 2014–2020 ja kilpaili viimeiset ammattilaisvuotensa 2021–2024 Total Direct Énergie / Team TotalEnergies -tallissa.
Vuonna 2015 hän voitti Ranskan ympäriajossa Mûr-de-Bretagnen nousuun päättyneen etapin.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Arvchives, Pro Cycling Stats
Maastoajon junioreiden Ranskan-mestaruus
Maastoajon junioreiden EM-hopeaa
Barcelonan maastoajo, voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s
Route du Sud, mäkikirikilpailun voitto
Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, 2. etapin voitto
La Flèche Wallonne, kuudes
Grand Prix de Plumelec-Morbihan, voitto
Ranskan ympäriajo, 8. etapin voitto, 3. etapilla kolmas
Aquece Rio - International Road Cycling Challenge, voitto
Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon, 2. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 20:s, 15. etapilla kolmas
Grand Prix de Plumelec-Morbihan, voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 13:s
Tour du Limousin, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, neljäs
Lombardian ympäriajo, neljäs
Tour du Haut-Var, kokonaiskilpailussa toinen
Royal Bernard Drome Classic, voitto
Critérium du Dauphiné, 2. etapin voitto
Gran Piemonte, kolmas
Luettelo Fifan maakoodeista

Kansainvälinen jalkapalloliitto Fifa käyttää jäsenmaistaan kolmikirjaimista maakoodia. Fifan käyttämät maatunnukset poikkeavat joidenkin maiden kohdalla Kansainvälisen olympiakomitean maakoodeista ja ISO 3166 -standardin maakoodeista.
Fifan jäsenmaat.
Fifalla on 209 jäsenmaata, näistä 196 maata on myös KOK:n jäseniä. Fifan ja KOK:n koodit poikkeavat toisistaan 21 maan kohdalla.
Fifaan kuulumattomat maat.
Jotkut itsenäiset valtiot eivät kuulu Fifaan, mutta ne ovat jalkapallon maanosaliittojen jäseniä. Iso-Britannia ei kuulu mihinkään liittoon, mutta se on KOK:n jäsen, jolloin sillä on oikeus osallistua olympialaisten jalkapalloturnauksiin.
Historialliset maakoodit.
Toiset maakoodit ovat poistuneet käytöstä, kun maan jalkapallomaajoukkue on lakkautettu tai valtion nimi on muuttunut.
Gustaf Adolf Krogerus

Gustaf Adolf Krogerus (17. helmikuuta 1838 Kitee – 19. helmikuuta 1889 Helsinki) oli suomalainen senaattori, valtioneuvos ja prokuraattorin apulainen.
Krogeruksen vanhemmat olivat kruununvouti, kollegiasessori Gustaf Adolf Krogerus (1800–1876) ja Maria Helena Rosenbom. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 Kuopion lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1860. Krogerus sai varatuomarin arvon 1862. Krogerus oli Viipurin hovioikeudessa asessorina 1871–1875 ja hän toimi prokuraattorin apulaisena 1875–1887. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1887–1889. Krogerus sai valtioneuvoksen arvon 1885.
Hän toimi talonpoikaissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1877–1878. Krogerus oli naimisissa 1862–1874 Alexandra Titoffin (k. 1874) ja vuodesta 1879 Anna Eleonora Stockmannin kanssa. Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos Arvid Krogerus (1868–1944) oli hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta.
Caio Duilio -luokka

Caio Duilio -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden vuosina 1873−1882 valmistetun taistelulaivan muodostama alusluokka.
Piikkisikamaiset jyrsijät

Piikkisikamaiset jyrsijät (Hystricomorpha) on jyrsijöiden lahkoon kuuluva osalahko. Siihen kuuluu piikkisikamaiset-osalahkon (Hystricognathi) lisäksi Ctenodactylomorphi-osalahko, johon kuuluu gundien (Ctenodactylidae) heimo. Eräässä tutkimuksessa on selvitetty piikkisikamaisiin jyrsijöihin kuuluvien marsujen ja niiden kaltaisten eläinten, kuten tsintsillojen sukulaisuutta. Samassa yhteydessä on tutkittu myös muiden piikkisikamaisten jyrsijöiden genetiikkaa ja samalla myös muita nisäkkäitä.
Luokitus.
Piikkisikamaiset jyrsijät:
Sune Birger Johan af Björkesten

Sune Birger Johan Björkstén, aateloituna vuodesta 1896 af Björkesten (21. heinäkuuta 1825 Kangasniemi – 19. helmikuuta 1897 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja hovioikeudenneuvos.
Björksténin vanhemmat olivat Hauhon kirkkoherra Jakob Johan Björkstén (1780–1833) ja tämän toinen puoliso Gustava Albertina von Hausen. Hän kävi Hämeenlinnan ja Loviisan triviaalikouluja ja Porvoon lukiota, pääsi ylioppilaaksi 1843 ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarintutkinnon 1847. Björkstén sai varatuomarin arvon 1851.
Björkstén oli Viipurin hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina 1848–1853, kanslistina 1855–1857, kirjaajana 1857–1859, notaarina 1859–1861, varakanneviskaalina 1861–1862, kanneviskaalina 1862–1865, asessorina 1865–1869 ja hovioikeudenneuvoksena 1869–1879. Hän oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1879–1887.
Björkestén oli porvarissäädyssä Viipurin edustaja valtiopäivillä 1877–1878.
Björkstén oli naimisissa vuodesta 1855 Olivia Matilda Aspelinin kanssa. Heidän pojistaan Birger Fredrik Björkstén (af Björkesten, 1862–1949) oli vankeinhoitohallituksen virkamies ja valtiopäivämies, Sune Bertil Björkstén (af Björkesten, 1866–1939) oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvoksena 1918–1936, Karl Ragnar Björkstén (af Björkesten, 1876–1965) toimi pankkimiehenä ja pörssimeklarina Helsingissä omistaen vuodesta 1914 "Söderhjelm &amp; Thesleff" yhtiön ja lääketieteen lisensiaatti Sigurd Waldemar af Björkesten (1878–1957) omisti ja johti vuodesta 1914 Mäntymäen (Tallbacka) sairaalaa Helsingissä .
CONCACAF Gold Cup 2015

CONCACAF Gold Cup 2015 on 13. CONCACAF Gold Cup. Se pelataan jaetusti Yhdysvalloissa ja Kanadassa 7.–26. heinäkuuta 2015. Yhdysvallat lähti turnaukseen hallitsevana mestarina. Turnauksen voitti Meksiko, joka voitti loppuottelussa Jamaikan 3–1. Pronssiottelun voitti Panama.
Ottelut.
Alkulohkot.
Kaikki otteluajat ovat paikallista aikaa.
Kolmanneksi sijoittuneet joukkueet.
Kaksi parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta etenee pudotuspeleihin.
Pudotuspelit.
Kaikki otteluajat EDT- (UTC-4) aikaa
Maalintekijät.
Seitsemän maalia
Kuusi maalia
Neljä maalia
Kaksi maalia
Yksi maali
Omat maalit
Mikael Ericsson

Mikael Ericsson (s. 28. helmikuuta 1960) on ruotsalainen entinen ralliautoilija. Hän ajoi urallaan 40 MM-osakilpailua vuosina 1981 - 1993, joista kahdessa hän tuli maaliin voittajana. Kausi 1989 oli Ericssonin uran paras hänen sijoituttuaan kauden kokonaispisteissä neljänneksi. 
Ura.
Ericsson ajoi alkuun puoliammattilaisena Volkswagenin ja Audin Ruotsin maahantuojan laskuun. Vuoden 1986 kotikisaansa hän sai alleen Audin tehdastiimin 80 Quattron ja myöhemmin samana vuonna hän liittyi Lancian tehdastiimiin ajaen heille neljä kilpailua: Akropolis-rallin, Uuden-Seelannin rallin, Suurajot sekä RAC-rallin. Ennen Lancialle siirtymistä Ericsonilla oli eri kartanlukija lähes joka kilpailussa, mutta sen jälkeen hänen kartanlukijakseen vakiintui Claes Billstam. Ericsson pysyi Lancialla vuoteen 1989 asti, vaikkakaan ei yhtenäkään vuonna päässyt ajamaan täyttä sarjaa vaan vain 4-5 kilpailua per kausi. Sen ohella hän ajoi keikkaluontoisesti vuoden 1987 Olympus-rallin Nissanille sekä vuoden 1989 Suurajot Mitsubishille.
Kaudelle 1990 Ericsson siirtyi sitten Toyotan tehdaskuljettajaksi mutta Toyotallakaan hän ei päässyt tosissaan ajamaan maailmanmestaruudeta. Kaudella 1990 Ericson ajoi kuusi MM-osakilpailua ja oli kokonaispisteissä kuudes. Toyotan ykköskuski oli luonnollisesti Carlos Sainz ja toisen tehdasauton jakoivat Ericsson ja saksalainen Armin Schwarz. Kaudella 1991 Ericsson ajoi Toyotalle vain kolme rallia ja samalla päättyi myös yhteistyö kartanlukija Billstamin kanssa tämän lopetellessa uraansa. Myös Ericssonin oma MM-ura oli kahta vaille valmis. Seuraavana vuonna hän ajoi vielä Nicky Gristin kanssa Toyotan Kenian maahantuojan ilmoittamana Safari-rallin ja jäähyväiskilpailunaan 1993 Ruotsin rallin Fordin tehdasautolla yhdessä kartanlukija Tina Thörnerin kanssa.
MM-uran jälkeen Ericsson on ajanut harrastusmielessä keskimäärin kerran vuodessa jonkin Ruotsin kansallisen sarjan kilpailun VW Golf Kit Carilla.
Hengshui

Hengshui (, pinyin: Héngshuĭ Shì) on prefektuuritason kaupunki Hebein maakunnassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 105 kilometriä maakunnan pääkaupunki Shijiazhuangista itäkaakkoon ja noin 250 kilometriä Pekingistä etelälounaaseen. Hengshuin väkiluku on 4,34 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 8 815 neliökilometriä. 
Kaupunki rajoittuu lännessä Shijiazhuangin, pohjoisessa Baodingin, idässä Cangzhoun, sekä etelässä Dezhoun ja Xingtain prefektuuritason kaupunkeihin.
Pekingistä Hongkongiin johtava pohjois-eteläsuuntainen perinteinen rautatie kulkee Hengshuin kautta. Kaupungin kautta kulkee myös poikittainen Shijiazhuang–Dezhou -rautatie; jotka asemat ovat suurnopeusjunaratojen varrella.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (2010):
Chengde

Chengde (, pinyin: Chéngdé Shì, tunnettu aiemmin nimellä Jehol tai Rehe) on prefektuuritason kaupunki Hebein maakunnassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 175 kilometriä Pekingistä koilliseen. Chengden väkiluku on 3,47 miljoonaa (2010) ja pinta-ala on 39 519 neliökilometriä. 
Kaupungin naapureina ovat lounaassa maakuntatason suurkaupungit Tianjin ja Peking. Lännessä kaupunki rajautuu Zhangjiakoun prefektuuritason kaupunkiin, pohjoisessa Xilingolin liittoon ja Chifengin, idässä Chaoyangin, sekä etelässä Qinhuangdaon ja Tangshanin prefektuuritason kaupunkiin. 
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa, väkiluvut vuodelta 2010): 
Seudulta on löydetty kivikautisen ihmiselämän jäänteitä. Kaupunki toimi nimellä "Rehe" Qing-dynastian (1644–1911) kesälomapääkaupunkina. Erityisesti vuosina 1703–1792 seudulle rakennettiin keisarillinen Chengden kesälomapalatsialue (Chengden vuoristopalatsi), joka on vuodesta 1994 lähtien katsottu Unescon maailmanperintökohteeksi.
ZEHST

ZEHST ("Zero Emission Hyper Sonic Transport") eli päästötön hypersooninen liikenneväline on EADSn suunnitelma tulevaisuuden liikennelentokoneeksi.. Toistaiseksi kone on olemassa vain suunnittelupöydällä, mutta mikäli projekti etenee suunnitelmien mukaan, koneen ensilennon pitäisi tapahtua joskus 2040-luvun loppupuolella.
Koneen voimanlähteenä olisi kolme erilaista moottorityyppiä. Biopolttoaineilla toimivat suihkuturbiinit toimisivat koneen noustessa ja laskeutuessa. Matkanopeuteen kone kiihdyttäisi nestemäistä vetyä ja happea käyttävien rakettimoottoreiden avulla. Varsinaisessa matkalennossa koneen voimanlähteinä toimisivat nestemäistä vetyä ja ilmasta otettua happea käyttävät patoputkimoottorit.
Koneen teoreettinen maksiminopeus olisi Mach 4 ja matkalentokorkeus 32 km. Sen kyytiin mahtuisi vain 50-100 matkustajaa. Koneen hinnaksi on arvioitu noin 12 miljardia euroa.
I’m on Fire

I'm on Fire on amerikkalaisen laulaja-lauluntekijä Bruce Springsteenin tekemä ja esittämä kappale. Se julkaistiin vuonna 1985 "Born in the U.S.A." -albumin neljäntenä singlenä.
Historiaa.
”I'm on Fire” nauhoitettiin helmikuussa 1982. Kappale nousi parhaimmillaan sijalle kuusi "Billboard" Hot 100 -listalla. Single pääsi myös Alankomaiden listan kärkeen kolmeksi viikoksi elokuussa 1985, samaan aikaan kaksi muuta Springsteenin singleä (”Dancing in the Dark” ja ”Born in the U.S.A.”) miehittivät top 12:aa.
Toisin kuin albumin kolme ensimmäistä singleä, ”I'm on Fire” -kappaleesta ei tehty yhtään remixiä. Kappaletta ei sisällytetty Springsteenin "The Essential Bruce Springsteen" -kokoelma-albumiin.
Coverit.
Seuraavat artistit/yhtyeet ovat tehneet kappaleesta cover-version: Johnny Cash, HLAH, Harry Manx, Chromatics, Swati, Kenny Chesney, Kate Tucker &amp; the Sons of Sweden, Graveyard BBQ, The Motorettes, A.A. Bondy, Waylon Jennings, Russell Robertson, Town Mountain, Sophie Milman, John Mayer, The Guana Batz, Whitey Morgan and the 78's, Electrelane, Buzz Campbell, Lindi Ortega, Melissa McClelland, The Finches, BoDeans, Slightly Stoopid, The Heartbreaks, Bat For Lashes, Gabrielle Aplin, Low, Awolnation.
Isaac Makwala

Isaac Makwala (s. 29. syyskuuta 1986 Tutume) on botswanalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 200 ja 400 metrillä. Hän on 4 × 400 metrin viestijuoksun olympiamitalisti.
Makwala sijoittui Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 neljälläsadalla metrillä viidenneksi ajalla 44,63. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Botswanan joukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 200 metrillä kuudes. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi avausosuuden Botswanan pronssijoukkueessa 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja oli pitkässä viestissä kuudes. IAAF World Relays -kilpailuissa hän sai 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2024, jolloin tosin juoksi vain alkuerissä sekä hopeaa 2017 ja pronssia 2021. 
Makwala on saavuttanut Afrikan kisoissa 400 metrillä kultaa 2015 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2007 ja hopeaa 2015. Yleisurheilun Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut 200 metrillä hopeaa 2014, 400 metrillä kultaa 2012 ja 2014 ja hopeaa 2008 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2014 ja hopeaa 2010. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän voitti kultaa sekä 400 metrillä ajalla 44,35 että 4 × 400 metrin viestissä.
Makwala on pitänyt hallussaan Botswanan ennätyksiä 100, 200 ja 400 metrin juoksuissa. 14. heinäkuuta 2017 Makwala juoksi Madridissa ensin 400 metriä aikaan 43,92 s ja 75 minuuttia myöhemmin 200 metriä aikaan 19,77 s. Hänestä tuli ensimmäinen juoksija joka on saman illan aikana juossut 400 metriä alle 44 sekunnin ja 200 metriä alle 20 sekunnin.