tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alfonso VII (Kastilia)

Alfonso VII Keisari (esp. "El Emperador"), (1. maaliskuuta 1105, Caldas de Reyes – 21. elokuuta 1157, Santa Elena) oli Kastilian ja Leónin kuningas vuosina 1126–1157 äitinsä Urracan jälkeen.
Alfonso VII:llä oli vaateita muslimien hallitsemasta Zaragozasta, ja hänen vasallejaan olivat Navarran kuningas, Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV ja monet muut merkittävät aateliset. Alleviivatakseen johtoasemaansa kristittyjen kuninkaiden joukossa Alfonso antoi kruunata itsensä keisariksi vuonna 1135.
Kuollessaan hän jakoi kuitenkin valtakuntansa kahdelle pojalleen ja vesitti näin työnsä kristittyjen valtioiden yhdistämiseksi. Pojista Sancho III sai Kastilian ja Ferdinand II Leónin.
Suku ja perhe.
Alfonso VII:n vanhemmat olivat Leónin kuningatar Urraca I ja Burgundin kreivi Raimund. Hänellä oli myös vanhempi sisar Sancha Ramirez ja avioton sisar- ja velipuoli äitinsä seuraavasta suhteesta.
Alfonso VII oli kaksi kertaa naimisissa ja hänellä oli tunnustettuja aviottomia lapsia.
Hän avioitui vuonna 1127/1128 Barcelonan Berengarian (1116–helmikuu 1149), Barcelonan kreivi Ramón Berenguer III:n ja Provencen kreivittären Dulcen tyttären kanssa. Heillä oli seitsemän lasta:
Alfonso avioitui vuonna 1152 Puolan prinsessa Riquildan (1140–16. kesäkuuta 1185), suurherttua Vladislaus II:n ja Babenbergin Agneksen tyttären kanssa. Heillä oli kaksi lasta: 
Suhteesta Gontrodo Pérezin kanssa:
Suhteesta Urraca Fernández de Castron kanssa, joka oli kreivi Rodrigo Martínezin leski:
C/-43 K1

 
C/-43 K1 tai Caesarin komeetta on komeetta, joka näkyi kirkkaana vuonna 44 eaa.. Se on todennäköisesti antiikin ajan kuuluisin komeetta. Vaikka komeetta oli hyvin kirkas ja näkyi päivälläkin, niin sen kuuluisuus ei tule niinkään sen näkyvyydestä, vaan siitä että se näkyi juuri Julius Caesarin murhan jälkeen Rooman yllä.
Marie Therese Nordsletta Aslaksen

Marie Therese Nordsletta Aslaksen (s. 1979) on norjansaamelainen poliitikko, joka edustaa Etelä-Norjassa asuvia saamelaisia (SbS). Hänet valittiin kaudelle 2013-2017 saamelaiskäräjille. Hän oli edustaja myös kaudella 2009–2013, ja oli myös suunnittelu- ja talouskomitean jäsen. Lisäksi hän johtaa tukirahoista päättävää elintä ("Tilskuddsstyret"). Hän on ollut saamelaiskäräjien edustaja myös kausilla 1997–2001 ja 2005–2009, mutta oli silloin edustajana työväenpuolueesta. Kaudella 2001–2005 hän oli 1. varaedustaja ja oli samalla Tilskuddsstyretin apulaisjohtaja. 
Aslaksen on koulutukseltaan sosionomi, ja hänellä on myös kaupallinen koulutus. Hän työskentelee opettajana Volla skolessa.
Raúl Mera

Raúl Ebers Mera Pozzi (s. 14. kesäkuuta 1936 Montevideo) on uruguaylainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Hän kilpaili vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa ja kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen. Hän osallistui kesäolympialaisiin jälleen vuonna 1960 Roomassa mutta jäi mitaleitta kuuluen kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Mera pelasi Montevideon Club Atlético Stockolmolle.
C/1999 F1

 
C/1999 F1 (Catalina) on Aurinkoa kiertävä komeetta, joka löydettiin Catalina Sky Survey -ohjelmalla vuonna 1999. C/1999 F1:n rata on hyvin epäkeskinen: sen eksentrisyys on noin 0,9988384. Komeetan keskietäisyys Auringosta on noin 4 981,90 AU:ta ja kiertoaika noin 351 642,46 vuotta.
Kauko Heuru

Kauko Aarno Artturi Heuru (11. huhtikuuta 1936 Hinnerjoki – 10. helmikuuta 2023 Huittinen) oli suomalainen oikeustieteen lisensiaatti ja hallintotieteiden tohtori ja Huittisten ja Kuopion kaupunginjohtaja. Heuru toimi Huittisten kunnanjohtajana 1966–1971, kauppalanjohtajana 1972–1976, kaupunginjohtajana 1977–1990, Tampereen yliopiston vt. apulaisprofessorina 1988–1990 ja Kuopion kaupunginjohtajana 1990–1998.
Tutkija.
Heurun kunnallisoikeuden alaan kuuluva väitöskirja ”Kunnan päätösvallan siirtyminen” tarkastettiin Tampereen yliopistossa vuonna 2000.
Heuru kirjoitti kunnallisasioista lukuisia teoksia, kuten käytännön kuntalakiin, perustuslailliseen kunnallishallintoon ja kunnalliseen itsehallintoon liittyvistä kysymyksistä. Tarkastelukulma on paljolti oikeudellinen, koska hän katsoo, että kunnallinen itsehallinto on ennen kaikkea kansalaisten oikeus.
Heuru on esittänyt muun muassa seuraavan teesin: ”Kuntarajojen muuttamisen sijasta kuntien tehtävät pitäisi eriyttää. Jokaisen kunnan ei tarvitsisi tehdä samoja asioita. Meillä pitäisi olla kaksi tai useampi tasoinen kuntalaitos.”
Heurun mukaan demokratia ja tehokkuus muodostavat kunnallishallinnon keskeisimmän arvopohjan. Näiden välillä vallitsee tietynlainen jännite. Heuru on tutkinut oikeushistoriallisessa valossa kunnanvaltuuston asemaa tämän jännitteen sisällä. Hän on selvittänyt kunnanvaltuuston vallan syntyhistoriaa sekä sen kehittymistä yhteiskunnallisen muutoksen osana.
Heurun mukaan kunnallishallinnossa on perinteisesti korostettu demokraattisia arvoja. Hän väittää tutkimuksissaan, että 1990-luvulla tässä tapahtui ratkaiseva muutos. Tällöin tehokkuusvaatimukset voimistuivat ja niihin myös vastattiin. Suomen kunnallishallinto siirtyi erilaisten kokeilujen ja hallinnonuudistusten kautta uudenlaiseen kunnallishallintoon, jonka johtavana aatteena on tulosjohtamisen idea.
Heuru pohtii, että mitä pitemmälle tulosjohtamista on kunnallishallinnossa toteutettu, sitä enemmän valtuusto on menettänyt asemaansa kunnan päätösvallan käyttäjänä. Hänen mukaan valtuuston valtaa on siirretty täytäntöönpanijoille tietoisesti, mutta sitä on siirtynyt myös salaisesti. Jokainen pelkän tavoitteen asettava valtuuston päätös, jota ei sidota keinovalikoimaan, siirtää valtuuston valtaa. Samoin tekee määrärahapäätös, jota ei sidota yhteen määrätarkoitukseen.
Tohtori Heuru on pitänyt luentosarjoja hallinto-oikeudesta Kuopion yliopistossa, Tampereen yliopistossa ja Turun yliopistossa. Hän on myös harjoittanut kuntien luottamushenkilöiden ym. koulutusta eri puolilla maata (1999–2008) sekä ollut Satakunnan ammattikorkeakoulun tuntiopettaja (2000–2008).
Kunnallisalan kehittämissäätiö (KAKS) on aikoinaan rahoittanut Heurun post doc -työtä.
Kauko Heuru oli yhteiskuntatieteiden tohtori h.c. (1996) Kuopion yliopistosta.
Yhdystie 2453

Yhdystie 2453 on maantie joka kulkee Nakkilan Arantilasta Harjavallan keskustaan. Tien pituus on 9 kilometriä. Nakkilan katuosoitteissa siitä käytetään nimeä "Harjavallantie", Harjavallassa se puolestaan on nimeltään "Satakunnantie". 
Muuta.
Yhdystien 2453 reittiä liikennöi arkisin kouluvuoden aikana Porin ja Kokemäen väliä kulkeva bussilinja 71, joka kulkee kaksi kertaa päivässä Harjavallasta Nakkilaan ja kerran Nakkilasta Harjavaltaan. Linjaa liikennöivät Lyttylän Liikenne ja Sundell.
Antti Parviainen (valmentaja)

Antti Parviainen (s. 1960) on suomalainen jääpallovalmentaja.
Valmentajaura.
Parviainen on toiminut kolmeen otteeseen Suomen jääpallomaajoukkueen päävalmentajana, vuosina 1989–1992, 1997–1999 ja 2013–2019. Hän on valmentanut maajoukkuetasolla myös Viroa vuosina 2000–2001 ja Suomen junioreita vuosina 1985–1988. Seuratasolla hän on valmentanut jyväskyläläisseura JPS:ää vuosina 1983–1988, helsinkiläisseura Botniaa vuosina 1988–1996 ja porvoolaisseura Akillesta vuodesta 2012 vuoteen 2016. 
Parviainen toimi toisen kerran Akilleen päävalmentajana kaudella 2018-2019.
Botnia voitti hänen valmennuksessaan kahdesti SM-kultaa ja kolmesti SM-hopeaa. Parviainen on valmentanut jääpallon lisäksi myös junioritason jääkiekossa.
Yksityiselämä.
Parviainen on koulutukseltaan liikuntatieteiden kandidaatti, joksi valmistui Jyväskylän yliopistosta vuonna 1988. Urheiluvalmentamisen lisäksi hän on toiminut muun muassa Mercuri Urvalin konsulttina, Helsingin Diakonissalaitoksen kehitysjohtajana, erityisasiantuntijana ja laatu- ja turvallisuuspäällikkönä sekä SLU:n erityisasiantuntijana.
Keväällä 2022 Parviainen valittiin Suomen Jääpalloliiton puheenjohtajaksi.
Saavutukset.
Maajoukkueessa:
Seurajoukkueessa:
Jace Everett

Jace Everett (s. 1972 Evansville, Indiana Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen tunnetuin kappaleensa on "True Blood" -televisiosarjan tunnussävel "Bad Things".
Ura.
Everett julkaisi ensimmäisen singlensä "That's The Kind of Love I'm In" vuonna 2005. Hänen esikoisalbuminsa "Jace Everett" ilmestyi seuraavana vuonna. Albumin kappaleesta "Bad Things" tehtiin myöhemmin televisiosarjan "True Blood" tunnussävel. Everett on sittemmin julkaissut albumit "Old New Borrowed Blues" (2008), "Red Revelations" (2009) ja "Mr. Good Times" (2011).
Everett on ollut säveltämässä Josh Turnerin kappaletta "Your Man". Kappale nousi Billboardin country-listan ykköseksi vuonna 2006.
Habiba Ghribi

Habiba Ghribi (s. 9. huhtikuuta 1984 Kairouan) on tunisialainen kestävyysjuoksija, jonka päälaji on 3 000 metrin estejuoksu.
Ghribi sijoittui 2002 Radèsin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 5 000 metrin juoksussa 11:nneksi. Hän karsiutui Helsingin MM-kilpailuissa 2005 3 000 metrin estejuoksun alkuerissä. Hän sai samassa lajissa hopeaa Bambousin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006 ajalla 10.10,93. Pekingin olympialaisissa 2008 hän oli estejuoksussa kolmastoista. Ghribi sai Pescaran Välimeren kisoissa 2009 pronssia 1 500 metrin juoksussa. Berliinin MM-kilpailuissa hän oli 3 000 metrin estejuoksussa viides. 
Sekä Daegun MM-kilpailuissa 2011 (aika 9.11,97) että Lontoon olympialaisissa 2012 (aika 9.08,37) Ghribi sijoittui alun perin toiseksi maansa ennätysajoilla, mutta nousi myöhemmin molempien kisojen voittajaksi kun Julija Zaripova hylättiin dopingin vuoksi. Lontoossa hänestä tuli ensimmäinen olympiamitalin voittanut tunisialainen nainen. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2014 Ghribi sijoittui estejuoksussa viidenneksi ja 1 500 metrillä kuudenneksi.
Ghribi saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.19,24. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli estejuoksussa kahdestoista.
Post Carbon Institute

Post Carbon Institute (lyh. PCI) on ajatushautomo, joka tarjoaa tietoa ja tutkimusta erilaisista tavoista vastata ilmastonmuutoksen, öljyhuipun, liikakulutuksen ja talouskriisien aiheuttamiin haasteisiin. Sen tavoitteena on lisätä yhteiskunnallista ja paikallista kestävyyttä sekä resilienssiä. Instituutin tutkijajäsenet erikoistuvat aihepiirin eri alueille, kuten fossiilisia polttoaineita, ruokaa, vettä ja väestöä koskeviin kysymyksiin. Post Carbon Institute on yleishyödyllinen organisaatio, jonka toimipaikka sijaitsee Kalifornian Santa Rosassa.
Historia.
Post Carbon Institute perustettiin vuonna 2003. Vuosina 2003–2008 instituutin toiminnan pääpaino oli fossiilisten polttoaineiden hupenemista (ks. öljyhuippu, kivihiilihuippu ja maakaasuhuippu) ja ilmastonmuutosta koskevan tiedon levittämisessä. Instituutti pyrki myös lisäämään tietoa erilaisista tavoista vastata kyseisiin ongelmiin. Keskeinen käsite oli ”relokalisointi”, joka tarkoittaa yhteisön resilienssin lisäämistä painottamalla ruoan, energian ja tarvikkeiden lähituotantoa sekä kehittämällä paikallista hallintoa, kulttuuria ja vaihdantajärjestelmiä. Instituutti käynnisti useita yllä mainittuja aihepiirejä koskevia tiedotuskampanjoita ja julkaisi hahmotelman kansainväliseksi sopimukseksi nimellä ”maaöljyn ehtymisen protokolla” (myös Riminin protokolla tai Uppsalan protokolla). Sopimuksen tarkoituksena on hallita öljyhuippua seuraavia maaöljyn hinnan heilahteluita ja luopua asteittain öljyn tuotannosta sekä kulutuksesta.
Instituutti ryhtyi uudistamaan toimintojaan vuonna 2009. Uusi painopiste oli entistä enemmän tutkimuksessa sekä julkaisutoiminnassa. Toimintaa laajennettiin käsittämään uusia aihealueita, kuten ympäristöresurssien riittävyys, taloudellisen kasvun rajat, liikakansoitus, ruoka ja yhteiskunnallisen romahduksen estäminen. Instituutti lakkautti tai yhdisti suurimman osan aikaisemmista ohjelmistaan ja aloitti yhteistyön siirtymäliikkeen yhdysvaltalaisen haaran sekä EnergyBulletin –tietokantasivuston kanssa. Energy Bulletin kerää ja julkaisee globaalia energian ehtymistä koskevia uutisia ja kommentaareja.
Post Carbon Instituten tutkijajäseniin kuuluvat muun muassa tietokirjailija [[Richard Heinberg]], [[ekologinen jalanjälki|ekologisen jalanjäljen]] käsitteen luoja [[William E. Rees]] sekä [[siirtymäliike|siirtymäliikkeen]] perustaja [[Rob Hopkins]]. Eläkkeellä oleva öljygeologi, [[ASPO]]-yhdistyksen perustaja [[Colin Campbell (geologi)|Colin Campbell]] toimi instituutin neuvonantajana.
Teemat.
Post Carbon Instituten mukaan [[ihmiskunta]] ei kohtaa 2000-luvulla vain öljyhuipun ja ilmastonmuutoksen muodostamia uhkia, vaan edessä on laaja-alainen ympäristö-, talous ja sosiaalinen kriisi. Kriisin eri tekijöitä kategorisoiden instituutti jakaa tutkijoidensa osaamisalueet 15 eri luokkaan. Näihin kuuluvat:
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Tiedejärjestöt]]
[[Luokka:Ilmastonmuutos]]
[[Luokka:Öljyhuippu]]
[[Luokka:Yhdysvaltalaiset ajatushautomot]]
Vitali Manski

Vitali Vsevolodovitš Manski (, s. 2. joulukuuta 1963 Lviv, Ukraina) on venäläinen dokumentti- ja elokuvaohjaaja. Hän on asunut Latviassa Krimin valtauksen jälkeen ja vei mukanaan sinne arkistonsa. Hän on syntyperältään ukrainanjuutalainen.
Manski opiskeli Moskovassa VGIK-elokuvakoulussa ja teki ensimmäisen dokumenttielokuvansa 1989. Hän oli pitkään Vladimir Putinin luottodokumentaristi ja on tehnyt dokumentteja myös Mihail Gorbatšovista ja Boris Jeltsinistä. Hän on saanut dokumenteistaan yli sata palkintoa eri puolilla maailmaa.
Manski vieraili tammikuussa 2018 Suomessa DocPoint-festivaalilla, jolla esitettiin dokumentti "Putin's Witnesses".
Kesäkuussa 2023 hänet julistettiin Venäjällä ulkomaiseksi poliittiseksi toimijaksi.
Luciano Pacomio

Luciano Pacomio (s. 4. marraskuuta 1941 Villanova Monferrato) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Mondovin hiippakunnan piispaksi 3. joulukuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Miroslav Stefan Marusyn. Pacomio asetettiin virkaansa 2. helmikuuta.
Pacomio erosi tehtävsitään Mondovìn piispana 29. syyskuuta 2017.
Suck It and See

Suck It and See on Arctic Monkeysin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 3. kesäkuuta 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 34.
Kappaleet.
Japanin julkaisuun sisältyy lisäksi kappale ”The Blond-O-Sonic Shimmer Trap”, joka julkaistiin myös singlen ”Don’t Sit Down ’Cause I’ve Moved Your Chair” B-puolena.
Gros-Islet (kunta)

Gros-Islet on kunta Saint Lucian pohjoiskärjessä Karibialla. Sen pinta-ala on 101 km2 ja vuoden 2010 asukasluku 22 647. Gros-Islet on Saint Lucian nopeimmin kasvava kunta; vuosina 2001–2010 kunnan väkiluku kasvoi yli 20%.
Gros-Islet samannimisessä keskustaajamassa on moderni krikettikenttä, jossa pelattiin maailmancupin otteluita 2007. Matkailijat suosivat Gros-Isletiä myös joka perjantai järjestettävien katujuhlien takia.
Kunnan pohjoisosassa on Pigeon Islandin vanha linnoitus. Pigeon Island on nykyisin kansallispuisto. Kylästä on noin 20 minuutin kävelymatka piennartietä pitkin Pigeon Pointiin.
Eddie Murphy lavalla

Eddie Murphy lavalla ("Eddie Murphy Raw") on vuonna 1987 valmistunut stand up -komiikkaelokuva. Elokuvassa Eddie Murphy esiintyy lavalla kertoen vitsejä ja esittäen sketsejä itsestään, perheestään ja kuuluisista henkilöistä. Samuel L. Jackson tekee elokuvassa cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Robert Townsend. Elokuva kuvattiin New Yorkin Madison Square Gardenissa.
Elokuvassa sanotaan sana ”fuck” peräti 223 kertaa mikä oli enemmän kuin siihen astista ennätystä hallineessa elokuvasssa "Scarface – arpinaama". Elokuvan kiroiluennätyksen ohittivat myöhemmin elokuvat "Mafiaveljet" (1990) ja "" (1997).
Cookin patsas

Cookin patsas () on kapteeni James Cookin kunnaksi rakennettu patsas. James Cook oli brittiläinen tutkimusmatkailija ja merenkävijä. Hän purjehti kolmesti (1768–1771, 1772–1775 ja 1776–1779) Tyynellä valtamerellä ja kartoitti laajoja aiemmin tuntemattomia alueita, muun muassa koko Uuden-Seelannin rannikon ja Australian itärannikon. 
Cookin patsas sijaitsee "Victoria Squarella" Christchurchin kaupungissa Uudessa-Seelannissa. Patsas valmistui vuonna 1932. Patsaan veistäjänä ja suunnittelijana toimi William Trethewey. Patsas on valmistettu Italian Carraran alueen marmorista. Patsaan omistaa Christchurch City Council.
Claudio Baggini

Claudio Baggini (1. elokuuta 1936 Rooma – 25. syyskuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. kesäkuuta 1959 ja nimitettiin Vigevanon hiippakunnan piispaksi 18. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacomo Capuzzi, jota avustivat Paolo Magnani ja Giovanni Locatelli.
Baggini asetettiin virkaansa 18. kesäkuuta 2000, ja hän toimi tehtävissään, kunnes erosi niistä 12. maaliskuuta 2011.
Giacomo Capuzzi

Giacomo Capuzzi (14. elokuuta 1929 Manerbio – 26. joulukuuta 2021) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1952 ja nimitettiin Lodin hiippakunnan piispaksi 7. maaliskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Foresti, jota avustivat Paolo Magnani ja Vigilio Mario Olmi.
Capuzzi erosi tehtävistään 14. marraskuuta 2005.
Vigilio Mario Olmi

Vigilio Mario Olmi (14. elokuuta 1927 Coccaglio – 25. tammikuuta 2019 Brescia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brescian hiippakuntaan 25. kesäkuuta 1950 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Gunuguksen titulaaripiispaksi 20. maaliskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Foresti, jota avustivat Luigi Morstabilini ja Pietro Gazzoli. 
Olmi jäi eläkkeelle 25. maaliskuuta 2003.
Anse-la-Raye (kunta)

Anse-la-Raye on kunta Saint Lucian länsirannalla Karibialla. Sen pinta-ala on 31 km2 ja vuoden 2010 asukasluku 6 033.
Kunnan samanniminen keskustaajama sijaitsee Karibianmeren rannalla. Useimmat sen asukkaat ovat kalastajia. Kylässä rakennetaan edelleen myös perinteisiä yhdestä puusta kaiverrettuja kanootteja.
Humbug

Humbug on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin elokuussa 2009.
Yhtye aloitti kappaleiden säveltämisen ja sanoittamisen kesän 2008 lopulla ja viimeistelivät sen keväällä 2009. "Humbug" on huomattavasti synkempi ja kokeellisempi kuin yhtyeen kaksi aiempaa albumia.
Edellisen albumin, vuoden 2007 "Favourite Worst Nightmaren" tavoin "Humbug" julkaistiin ensimmäiseksi Japanissa 19. elokuuta 2009, tämän jälkeen Australiassa, Brasiliassa, Saksassa ja Irlannissa 21. elokuuta. Britanniassa se julkaistiin myöhemmin 24. elokuuta ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 11.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Alex Turner.
Listasijoitukset.
Listasijoitusten lähde:
HMS Vindex (1915)

HMS Vindex oli Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva ensimmäisessä maailmansodassa. Armstrong Whitworth valmisti aluksen nimellä SS "Viking", ja se oli suunniteltu nopeaksi matkustajalautaksi Isle of Man Steam Packet Companylle.
Valmistus.
Isle of Man Steam Packet Company tilasi SS "Vikingin" Armstrong Whitworthilta ja sen köli laskettiin 1904. Alus laskettiin vesille 7. maaliskuuta 1905 ja se valmistui toukokuussa 1907.
Amiraliteetti pakko-otti aluksen 15. maaliskuuta 1915 lopulla vesilentokoneiden emälaivaksi, ja se lunastettiin 11. lokakuuta. Alus nimettiin "HMS Vindexiksi", jotta vältettäisiin sekaannus hävittäjä "HMS Vikingin" kanssa.
Palvelus.
Pääosan urastaan alus palveli Pohjanmerellä, mistä se kahdesti teki hyökkäyksen saksalaisten Zeppelini-tukikohtaan Tonderniin. 3. marraskuuta 1915 aluksen Bristol Scout -lentokoneesta tuli ensimmäinen lentotukialukselta noussut lentokone, ja aluksen toisesta koneesta tuli ensimmäisen lentotukialukselta torjuntalennolle noussut lentokone vuoden 1916 aikana, kun se torjui onnistuneesti Zeppelin L 17:n. Alus siirrettiin vuonna 1918 Välimerelle, ja se myytiin takaisin alkuperäisille omistajilleen 12. helmikuuta 1920.
Alus palveli toisessa maailmansodassa vuosina 1942–1943 joukkojenkuljetusaluksena nimellä HMS "Viking". Alus saapui 24. syyskuuta 1954 Wardille romutettavaksi.
Pippa Middleton

Philippa Charlotte "Pippa" Middleton (s. 6. syyskuuta 1983) on englantilainen juhlasuunnittelija, julkisuuden henkilö ja Walesin prinsessa Catherinen sisar.
Middleton kävi Marlborough College -yksityiskoulua urheilustipendillä ja opiskeli Edinburghin yliopistossa englantilaista kirjallisuutta. Hän työskenteli PR-firmassa ja myöhemmin vanhempiensa yrityksessä toimittamassa juhlien suunnitteluun keskittynyttä Party Times -sivustoa. Middleton opiskelee kesällä 2016 julkisuudessa olleen tiedon mukaan ravintoneuvojaksi.
20. toukokuuta 2017 Pippa Middleton vihittiin avioliittoon investointipankkiiri James Matthewsin kanssa. He olivat kihlautuneet vuosien yhdessäolon jälkeen edellisen vuoden heinäkuussa . Heillä on vuosina 2018, 2021 ja 2022 syntyneet lapset, joista esikoinen on poika.
Middleton oli morsiusneitona sisarensa ja prinssi Williamin häissä huhtikuussa 2011.
18. huhtikuuta 2011 julkaistiin "William &amp; Kate" -niminen televisioelokuva hänen siskonsa Catherinen romanssista. Pippaa filmatisoinnissa näytteli Mary Elise Hayden.
Vieux-Fort (kunta)

 Vieux-Fort on kunta Saint Lucian saaren kaakkoisnurkassa Karibialla. Sen pinta-ala on 44 km2 ja vuoden 2010 asukasluku 14 632. 
Kunnan keskustaajama Vieux-Fort on Saint Lucian toiseksi suurin kaupunki. Se on yleisilmeelltään moderni kaupunki, mutta siirtomaatyylisiä rakennuksia on säilynyt kaupungin keskustassa.
Kunnan alueella toimii satama ja Hewanorran kansainvälinen lentoasema. Se on Saint Lucian kahdesta lentoasemasta suurempi, ja perustettiin toisen maailmansodan aikana sotilaslentokentäksi.
Murmanskin rautatieasema

Murmanskin rautatieasema () on Venäjän Murmanskin alueen Murmanskissa sijaitseva Venäjän rautateiden tärkeä rautatieasema.
Asema on Murmanskin radan henkilöliikenteen pääteasema ja sijaitsee Murmanskin sataman vieressä, vain 400 metrin etäisyydellä Jäämerestä. Asemalle on säännöllinen junayhteys lukuisista kaupungeista, muun muassa Pietarin Laatokan rautatieasemalta ja Moskovan Leningradin asemalta. 
Hallinnollisesti Murmanskin rautatieasema kuuluu Venäjän rautateiden luoteisen tytäryhtiön, Lokakuun rautateiden vastuualueeseen.
Alluviaalikeila

Alluviaalikeila on viuhkamainen kerrostuma, joka muodostuu paikkaan, jossa nopeasti virtaava joki tulee esimerkiksi kanjonista tasankoalueelle. Ne ovat usein huomattavampia kuivilla ja puolikuivilla alueilla. Se on erikoistapaus alluviaalista, joka on virtaavan veden kuljettamaa ja kasaamaa sedimenttiä.
Alluviaalikeilat muodostuvat paikkaan, jossa topografiassa on selvä murtumakohta, josta vesi pystyy virtaamaan ylänköalueelta matalammalle tasankoalueelle. Tällainen murtuma, kuten kanjoni, johtaa virran tasangolle, jossa vedellä on mahdollisuus levittäytyä. Virran nopeus hidastuu, kun se päätyy tasangolle, eikä se pysty enää kuljettamaan maa-ainesta mukanaan. Aines kerääntyy sedimenteiksi viuhkamaiseen muotoon. Myös jäätikköjokien virrattua kohti jäätikön reuna-alueella olevaa joen suuta jäätikön reuna saattaa hidastaa virtausta niin, että joen kuljettama aines kasaantuu joen suulle viuhkamaiseksi suistoksi.
Babcock International Group

Babcock International Group on brittiläinen tukipalveluyhtiö, joka on erikoistunut hoitamaan mutkikkaita kalustoja ja infrastruktuuria turvallisuudeltaan ja tehtävänkuvaltaan vaikeissa ympäristöissä. Vaikka yhtiöllä on myös siviilipuolen sopimuksia, sen tärkeimpiä yhteistyökumppaneita ovat julkiset yhteisöt, etenkin Britannian puolustusministeriö ja Britannian rautateiden rataverkosta vastaava Network Rail. Yhtiöllä on neljä liiketoimintayksikköä ja ulkomaiset yksiköt Afrikassa, Pohjois-Amerikassa ja Australiassa. 
Yrityksen liiketoimintayksiköt ovat Marine &amp; Technology (merenkulku), Defence &amp; Security (puolustus ja turvallisuus), Support Services (Tukipalvelut) ja International (kansainvälinen yksikkö).
Irlannin asevoimat

Irlannin puolustusvoimat (, ) on perustettu 1. lokakuuta 1924. Se koostuu kahdesta osastosta, vakinaisessa palveluksessa olevista ja reservistä. Vakinaisessa palveluksessa ovat maavoimissa, merivoimissa ja ilmavoimissa palvelevat, joiden lukumäärä ei saa lain mukaan ylittää 10 500 henkeä. Reserviin kuuluvat maavoimien ja laivaston reservissä olevat, ja se on jaettu ensilinjan reserviin, johon kuuluvat aktiivipalveluksessa olleet ja toisen linjan reserviin, joka muodostuu vapaaehtoisista. Puolustusvoimien ylipäällikkö on Irlannin presidentti Michael D. Higgins.
Organisaatio.
Maa on jaettu kolmeen maanpuolustusalueeseen. Läntisen maanpuolustusalueen esikunta on Athlonessa. Itäisen maanpuolustusalueen esikunta oli Dublinn Collins Barracksissa, jonka lakkauttamisen jälkeen se siirrettiin Cathal Brugha Barracksiin. Eteläisen maanpuolustusalueen esikunta on Collins Barracksissa Corkissa. Kukin maanpuolustusalue käsittää yhden maavoimien prikaatin tukijoukkoineen.
Savikat

Savikat ("Chenopodium" "s.l.") on kasvisuku revonhäntäkasvien, aiemman luokituksen mukaan savikkakasvien ("Chenopodiaceae") heimossa. Siihen kuuluu 130 lajia.
Uuden 2010-luvulla julkaistun systematiikan mukaan savikat on jaettu useisiin pienempiin sukuihin: murosavikat ("Blitum"), liuskasavikat ("Chenopodiastrum"), rikkasavikat ("Chenopodium" "s.str."), hentosavikat ("Lipandra"), mehisavikat ("Oxybasis") ja koristesavikat ("Teloxys"). Lisäksi jotkin aiemmista suvun lajeista sijoitetaan nyt tuoksusavikoiden ("Dysphania") sukuun.
Useimmat savikat ovat yksivuotisia ruohoja, joiden lehdet ovat kierteisesti. Monet savikkalajit ovat ulkomuodoltaan hyvin muuntelevia. Savikat saattaa sekoittaa maltsoihin ("Atriplex"). Savikat ovat erotettavissa maltsoista kaksineuvoisuutensa (maltsat ovat yksineuvoisia) ja maltsoille tyypillisten hedelmän suojuslehtien puuttumisen perusteella.
Savikkalajeista monet, kuten jauhosavikka ("Chenopodium album"), ovat rikkakasveja. Savikoihin kuuluu myös useita hyötykasveja kuten ravintokasvit hyvänheikinsavikka ("Chenopodium bonus-henricus"), marjasavikka ("Chenopodium foliosum") ja kvinoa ("Chenopodium quinoa").
Savikkalajeja.
Savikoihin aiemmin sijoitettuja lajeja:
Giulio Sanguineti

Giulio Sanguineti (20. helmikuuta 1932 Lavagna – 6. marraskuuta 2025) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Chiavarin hiippakuntaan 29. toukokuuta 1955 ja nimitettiin Savona-Nolin hiippakunnan piispaksi 15. joulukuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Canestri ja Belchior Joaquim da Silva Neto.
Sanguineti sai 7. joulukuuta 1989 nimityksen La Spezia-Sarzana-Brugnaton ja 19. joulukuuta 1998 Brescian hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 19. heinäkuuta 2007.
Bassano Staffieri

Bassano Staffieri (6. syyskuuta 1931 Casalpusterlengo – 31. heinäkuuta 2018 La Spezia) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Carpin hiippakunnan piispaksi 11. heinäkuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ugo Poletti, jota avustivat Camillo Ruini ja Giacomo Capuzzi.
Staffieri sai 10. heinäkuuta 1999 nimityksen La Spezia-Sarzana-Brugnaton hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 6. joulukuuta 2007.
Elio Tinti

Elio Tinti (14. elokuuta 1936 Bologna – 24. syyskuuta 2024) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Bolognan arkkihiippakuntaan Giacomo Lercaro 25. heinäkuuta 1960, ja hänet nimitettiin Carpin hiippakunnan piispaksi 17. kesäkuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giacomo Biffi, jota avustivat Benito Cocchi ja Paolo Rabitti. Tinti asetettiin virkaansa 24. syyskuuta.
Take On Helicopters

Take On Helicopters on Bohemia Interactiven kehittämä lentosimulaattori, joka keskittyy siviilihelikoptereihin. Pelissä pääsee lentämään satojen neliökilometrien kokoisilla, oikeaan karttadataan perustuvilla pelialueilla. Peli julkaistiin 27. lokakuuta 2011 Microsoft Windows-alustalle. 15. maaliskuuta 2012 pelille julkaistiin ensimmäinen lisäosa nimeltään Take On Helicopters: Hinds.
Pelaaminen.
"Take On Helicopters" sisältää kolme eri helikopteriluokkaa; kevyt, keskiraskas ja raskas. Pelissä on myös kolme vaikeustasoa "Trainee", "Beginner" ja "Expert". Pelimoodeja ovat vapaalento, uramoodi, haastetehtävät, aikaratatehtävät, harjoitustehtävät, tehtäväeditori ja moninpeli.
Tärkeimpänä pelialueena on 3600 km² laajuinen Seattlen urbaani ympäristö pilvenpiirtäjineen ja vesistöineen. Toinen pelialue on 14400 km² laajuinen eteläaasialainen aavikkomaasto pienine kylineen ja jokineen.
Kehitys.
Ennen virallista julkaisua "ARMA 2: Operation Arrowhead" -pelin omistajat pystyivät testaamaan lentämistä "Take On Helicopters":n "Community Preview"-versiossa. Pelin ennakkotilanneet saivat ladata beta-version pelistä 4. lokakuuta 2011 alkaen.
Pelin versiosta 1.06 lähtien "Arma 2" ja "Arma 2: Operation Arrowhead" pelien sisältöä on voinut käyttää "Take On Helicopters":sta käsin.
Branislav Simić

Branislav Simić (, s. 21. maaliskuuta 1935 Gornja Rogatica, Jugoslavian kuningaskunta) on Jugoslaviaa edustanut, aktiiviuransa lopettanut kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, painituomari ja olympiavoittaja.
Simić voitti 87 kg:n painoluokan olympiakultaa Tokiossa 1964 ja olympiapronssia Méxicossa 1968. MM-kilpailuista hän saavutti yhden hopeamitalin.
Simić nimettiin vuonna 2007 FILA:n kunniagalleriaan.
Kesähorros

Kesähorros eli estivaatio on eläinten lepotila, jonka aikana aineenvaihdunta on hyvin alhainen ja eläin on epäaktiivinen. Eläin saattaa vaipua kesähorrokseen, kun ympäristöolosuhteet ovat liian kuumia ja kuivia.
Kesähorrosta esiintyy sekä maalla että vedessä elävillä eläimillä, ja kesähorrostajia löytyy monista eläinluokista, kuten hyönteisistä, kaloista, sammakkoeläimistä, matelijoista ja nisäkkäistä. Kesähorros voi kestää tunneista kuukausiin. Se on erityisen yleistä aavikon kotiloilla, jotka pyrkivät estämään veden menetyksen erittämällä ympärilleen suojaavan kerroksen. Jotkut Negevin autiomaan "Sphincterochila"-lajit voivat olla kesähorroksessa jopa 98 prosenttia elämästään. "Scaphiopus"-suvun sammakkoeläimet voivat olla kesähorroksessa kymmenen kuukautta vuodesta ja keuhkokalat jopa muutamia vuosia.
Aarne Aho

Aarne Rafael Aho (10. kesäkuuta 1904 Tampere – 12. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen taidegraafikko ja -maalari. Hänen ensinäyttelynsä oli Helsingissä vuonna 1939.
Ahon vanhemmat olivat asianajaja Hjalmar Unger ja Maria Aho. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1935–1939 ja talvisodan jälkeen vielä vuonna 1941. Hänen puolisonsa oli taiteilija Lyyli Aho (s. Molander).
Aho aloitti taideopintonsa hieman tavanomaista myöhemmin, täytettyään jo kolmekymmentä. Hänen merkittävin tuotantonsa ajoittuukin vasta 1950-luvulle. Ahon teosten aiheina olivat muun muassa maisemat, henkilökuvat ja työnkuvat, ja teoksille on tunnusomaista rauhallinen sommittelu ja hiljainen tunnelma. Niille on ominaista myös suurpiirteinen naivistisisuus, jota on kuitenkin sävytetty hienostuneesti pehmeällä värien ja valoisuuserojen käsittelyllä. Grafiikassa Aho kehitti omintakeista ilmaisuaan erityisesti mezzotintotekniikalla. 
Ahon grafiikkaa on ollut laajasti esillä myös monissa ulkomaisissa näyttelyissä 1940-luvulta lähtien. Aho palkittiin vuonna 1962 Pro Finlandia -mitalilla.
Etelänkirkupöllönen

Etelänkirkupöllönen ("Megascops trichopsis") on pöllösten sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa ja Yhdysvalloissa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät, toisinaan myös entiset metsät, sekä viljelyalueet, kuivat ja kosteat vuoristoalueet 600–2 950 metrin korkeudessa.
Kuvaus.
Aikuisilla on kahta väritystä: joko ruskea tai tummanharmaa höyhenys. Niiden pää on pyöreä, ja niillä on korvatupsut, keltaiset silmät ja kellertävä nokka. Lintu on hyvin saman näköinen kuin lännenkirkupöllönen, mutta sillä on rinnassa vahvempi raidoitus ja se on kooltaan pienempi.
Lintu painaa keskimäärin 88,35 grammaa.
Käyttäytyminen.
Etelänkirkupöllönen vaanii saalista oksalla ja syöksyy sen kimppuun. Ne saattavat saalistaa myös lennossa. Ne syövät pääasiassa pieniä nisäkkäitä ja suuria hyönteisiä, kuten heinäsirkkoja, kovakuoriaisia ja yöperhosia, joista ruokavalio pääosin koostuu. Ne ovat aktiivisia yöllä tai hämärissä ja huomaavat saaliin erinomaisen kuulonsa ja yönäkönsä avulla.
Niiden tavallisinta ääntelyä on kahdeksan lyhyin väliajoin kuuluvaa ”buu”-ääntä, keskellä vähän korkeampana ja alussa ja lopussa vähän matalampana äänenä. 
Lintu munii yleensä huhti-toukokuussa 3–4 munaa, joko puunkoloon tai vanhaan tikankoloon 5–7 metrin korkeudelle maasta.
Singh Is Kinng

Singh Is Kinng (hindiksi सिंह इज़ किंग, punjabiksi ਸਿੰਘ ਇਜ਼ ਕਿੰਗ) on Anees Bazmeen ohjaama intialainen toimintakomediaelokuva vuodelta 2008. Päärooleja näyttelevät Akshay Kumar ja Katrina Kaif. Rap-artisti Snoop Doggilla on cameo-rooli elokuvassa. "Singh Is Kinng" kuului vuoden menestyneimpiin Bollywood-elokuviin.
Juoni.
Punjabilaisesta kylästä kotoisin oleva Happy Singh päätyy epäonnisten sattumien kautta Australian alamaailman kuninkaaksi.
Musiikki.
Elokuvan musiikki sai poikkeuksellisen paljon huomiota Snoop Doggin mukana olon takia.
Filippiinienkyläpöllönen

Filippiinienkyläpöllönen ("Otus mantananensis") on pienikokoinen pöllöjen heimoon ja pöllösten sukuun kuuluva lintulaji.
Se on kotoperäinen Malesiassa Sabahin rannikon pikkusaarilla sekä Filippiineillä Palawanin rannikon pikkusaarilla, Sulun saaristossa ja Keski-Filippiineillä. Sen levinneisyysalue on hyvin pieni.
Alalajit.
Filippiinienkyläpöllösellä on neljä alalajia:
House Party (The Temptationsin albumi)

House Party on yhdysvaltalaisen soul-lauluyhtye The Temptationsin vuonna 1975 julkaistu studioalbumi. Albumi on ilmestynyt Motown Record Corporationin levymerkillä Gordy.
Jeffrey Bowenin ja häntä edeltäneen Norman Whitfieldin jälkeen tuottajiksi saatiin useita ryhmiä. Avauskappaleen on tuottanut Brian Holland, joka oli tässä vaiheessa jo varsinaisesti jättänyt Motownin muun Holland–Dozier–Holland-ryhmän mukana. Muut tuottajat ovat Steve Cropper (3 kappaletta) sekä jo edellisellä "A Song for You" -albumilla mukana olleet Clayton Ivey ja Terry Woodford (2 kappaletta) sekä Suzee Ikeda ja James Carmichael (3 kappaletta). The Temptations on mukana viimeksimainitun ryhmän kanssa tuottamassa kappaleita "What You Need Most (I Do Best of All)" ja "Darling Stand by Me (Song for My Woman)". Ne ovat myös yhtyeen tekemiä ja albumin parhaimmistoa. Yhtyeen bassolaulaja David English on pääosassa kappaleella "Ways of a Grown Up Man".
Edelliseltä albumilta tuttuja nimiä ovat myös sovittajat Harrison Calloway ja Ted Stovall.
Albumin ääniraidat on koostanut Cal Harris. Hän on myös äänittänyt ensimmäisen kappaleen ja muista vastaavat Lawrence T. Horn ja Fred Ross. Näistä aikaisemmin mukana olivat Harris ja Ross.
Levykannen on suunnitellut Douglas Boyd Design Frank Mulveyn ohjauksessa. Albumin tekoa on järjestellyt Suzee Ikeda.
Albumilta on julkaistu single "Keep Holding on" / "What You Need Most I Do Best of All" (Tamla Motown 1C006-97377).
Kappaleet.
&lt;hr&gt;
"Keep Holding on"
"It's Just a Matter of Time"
"You Can't Stop a Man in Love"
"World of You, Love and Music"
"What You Need Most of All (I Do Best of All)"
"Ways of a Grown Up Man"
"Johnny Porter"
"Darling, Stand by Me (Song for My Woman)"
"If I Don't Love You This Way"
The Temptations.
Lauluyhtyeen jäseniä ei ole mainittu, mutta kappaleen "What You Need Most (I Do Best of All)" tekijätietojen perusteella mukana ovat
LP-levyn takakannessa on valokuva yhtenäisiin esiintymisasuihin sonnustautuneista yhtyeen jäsenistä.
Vuonna 1971 Ricky Owensin korvannut Damon Harris erosi tämän jälkeen yhtyeestä ja hänen tilalleen tuli Glenn Leornard.
Lähteet.
Viitteet.
LÉ Ciara

LÉ Ciara (viirinumero P42) on Irlannin laivaston Peacock-luokan partiovene, joka valmistui Britannian kuninkaallisen laivaston partioalus "HMS Swallowiksi". Se nimettiin Irlannin laivastossa Tipperaryn suojeluspyhimyksen Ciaran mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Hall, Russell and Companyltä Aberdeenista, missä köli laskettiin 1983. Se laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1984 ja liitettiin 17. lokakuuta 1984 kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Swallow".
Palvelus.
Vuoden 1985 kesästä alkaen alus oli Hongkongissa, kunnes se todettiin alkuvuodesta 1988 tarpeettomaksi ja poistettiin palveluksesta. Alus hinattiin Britteinsaarille ja myytiin 21. marraskuuta 1988 Irlannille, joka liitti sen 16. tammikuuta 1989 laivastoonsa nimellä "LÉ Ciara". Aluksen ensimmäisenä päällikkönä oli komentajakapteeni Donaldson.
Lehtiahven

Lehtiahven ("Banjos banjos") on lyhtyahvenkaloihin kuuluva kala ja ainoa laji banjoahventen heimossa (Banjosidae). Lehtiahven elää Tyynellämerellä.
Ulkonäkö.
Lehtiahven voi kasvaa 20–30 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan se on litteä ja korkea, erityisesti otsaprofiili on jyrkkä. Kalan suomut ovat väriltään oliivinvihreät tai harmahtavan ruskeat, selkäevässä on musta laikku. Selkäevä on pitkä ja piikikäs. Erityisesti kolmas selkäevän suodoista on pitkä. Myös peräevä on lehtiahvenella piikikäs.
Levinneisyys.
Lehtiahventa tavataan Tyynellämerellä Korean ja Japanin rannikoilta etelään itä-Kiinan merelle. Toisinaan lajia on rapeotoitu tavataaneen myös Indonesiasta. Paikalliset kalastajat Kiinassa ja Japanissa kalastavat lehtiahventa ja sillä on myös jonkin verran kaupallista arvoa.
Juha Karhunen

Juha Karhunen (s. 23. huhtikuuta 1954 Juva) on Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulun tietojenkäsittelytieteen, erityisesti neuroverkkojen ja signaalinkäsittelyn professori. Hän toimii Adaptiivisen informatiikan tutkimuksen huippuyksikössä, jonka asema perustuu Suomen akatemian tekemään valintaan.
Tiedemies.
Professori Juha Karhunen on tehnyt maailmanlaajuista pioneerityötä liittyen lineaarisiin ominaisvektoripohjaisiin ja aliavaruustyyppisiin pääkomponenttiverkkoihin eli PCA-verkkoihin (Principal Component Analysis), epälineaariseen PCA:han, neuraalisiin ICA-verkkoihin (Independent Component Analysis) eli riippumattomien komponenttien analyysiin sekä BSS-menetelmiin (Blind Source Separation) eli sokeaan signaalien separointiin. Hän on ollut mukana kirjoittamassa ICA:sta ja BSS:stä teosta (ks. "Teoksia"), jota on myyty v. 2011 mennessä n. 4000 kappaletta. Siitä on tullut tällä tieteenalalla perusviite. Se on käännetty myös kiinaksi.
Juha Karhunen johtaa ryhmää, joka tutkii Bayesilaista koneoppimista. Uusimpana tutkimustuloksena on Riemannin geometriaan perustuva approksimatiivinen konjugaattigradienttialgoritmi, johon liittyviä artikkeleita on julkaistu arvovaltaisilla kansainvälisillä tiedefoorumeilla.
Juha Karhusen tutkimustöihin on viitattu Microsoftin tietokannan mukaan lähes 1800 kansainvälisessä julkaisussa, ja hänen g-indeksinsä on 40 ja h-indeksi on 20.
Catalina Lancasterilainen

Catalina de Lancaster oli Kastilian kuningatar avioiduttuaan kuningas Henrik III:n kanssa ja puolisonsa kuoleman 1406 jälkeen alaikäisen poikansa Juhana II:n sijaishallitsija. 
Suku.
Catalinan isä oli englantilainen, Lancasterin herttua John of Gaunt ja äitinsä vuonna 1369 syrjäytetyn Kastilian kuninkaan Pietari I Julman ja Mará de Padillan vanhin avioton tytär Constanza (1354–1394).
Sijaishallitsija.
Vuonna 1406 kruununperijä Juhana II oli kaksivuotias, kun hallitusvalta jaettiin Catalinan ja Juhanan sedän Aragonian kuningas Ferdinand I:n kesken. Sijaishallitsijat sopivat vuonna 1407 keskinäisestä jaosta siten, että Catalina hallitsi pohjoisosia ja Ferdinand I Toledoa, Extremaduraa, Murciaa ja Andalusiaa. Ferdinandin kuoleman jälkeen Catalina jatkoi yksin poikansa sijaishallitsijana aina kuolemaansa vuonna 1418 saakka.
Catalina lähetti edustajansa Konstanzin kirkolliskokoukseen pohtimaan paavin asemaa. Vaikka hallitsijat sanoutuivat irti kuuliaisuudesta Avignonin paaville, Catalina antoi salaisen tukensa syrjäytetylle vastapaavi Benediktus XIII:lle.
Catalina pakotti muslimit kantamaan kirkkaankeltaista sinisellä kuulla koristeltua viittaa ja määräsi näille monia jokapäiväistä elämää vaikeuttaneita säädöksiä: muslimien tuli kaupungeissa elää omilla asuinalueillaan, heitä ei hyväksytty julkisiin virkoihin eikä moniin muihin tehtäviin. Hän myös ahdisti juutalaisia ja määräsi vuonna 1412 Valladolidissa juutalaiset kantamaan erityistä keltaista vaatetta sekä elämään getoissa, jotka oli öisin lukittu, jotta juutalaisten ja kristittyjen kanssakäyminen hankaloituisi. Kristittyjä kiellettiin asettumasta juutalaisten palvelukseen tai syömään juutalaisten kanssa. 
Vielä vuonna 1465 johtavat aateliset vaativat vuoden 1412 Vallodolidin säädösten hengessä inkvisitiota koetellakseen kristityiksi kääntyneiden juutalaisten oikeaa uskoa.
Vasili Perovski

Vasili Aleksejevitš Perovski (, 20. helmikuuta 1795 Potšep – 20. joulukuuta 1857 Alupka) oli venäläinen kenraaliadjutantti ja ratsuväen kenraali.
Vasili Perovski oli venäläisen valtiomiehen Aleksei Razumovskin avioton lapsi. Valmistuttuaan Moskovan yliopistosta vuonna 1811 hän pääsi aliupseerina Venäjän keisarin seurueen palvelukseen. Borodinon taistelun jälkeen Perovski jäi ranskalaisten vangiksi. Turkin sodassa vuonna 1828 hän haavoittui vakavasti ja joutui jättämään asepalveluksen. Vuonna 1833 Perovski nimitettiin Orenburgin läänin sotilaskuvernööriksi. Vuonna 1839 hän teki epäonnistuneen sotaretken Hivan kaanikuntaa vastaan. Vuonna 1842 Perovski luopui tehtävistään, mutta palasi uudestaan Orenburgin sotilaskuvernöörin virkaan vuosiksi 1851–1857. Vuonna 1853 venäläiset valtasivat hänen johdollaan Ak-Metšetin linnoituksen, joka sai nimen Fort-Perovski (myöhemmin Perovsk, nykyään Qızılorda). Vuonna 1855 Perovski sai kreivin arvon.
Sancho III (Kastilia)

Sancho III (esp. "el Deseado") (s. 1133/1134​ Toledo – k. 31. elokuuta 1158 Toledo) oli Kastilian kuningas vuosina 1157–1158 isänsä Alfonso VII:n jälkeen. Hänen äitinsä oli Barcelonan Berengaria (1116–helmikuu 1149), Barcelonan kreivi Ramón Berenguer III:n ja Provencen kreivittären Dulcen tytär. 
Sanchon veli Ferdinand II peri Leónin ja näin Kastilian ja Leónin valtioliitto purkaantui. Huomattavaa on, että vanhempi pojista sai Kastilian, joka siis laskettiin nyt arvokkaammaksi osaksi perintöä ja nuorempi sai valtakunnan aiempien vuosien ydinalueen Leónin. 
Sancho III oli kuitenkin kuvitellut perivänsä isänsä keisariuden ja helmikuussa 1158 hän solmi Tudellenissa liittolaissuhteen Barcelonan kreivi Ramón Berenguer IV:n kanssa saadakseen korvausta menetyksilleen tulevista valloituksista Navarrasta. 
Muutama kuukausi tämän jälkeen Sancho tapasi veljensä Ferdinandin Sahagúnissa ja sopi tämän kanssa, kuinka tulevissa taisteluissa voitetut maat jaettaisiin heidän kesken. Sopimus oli tähdätty kaikkia muita kristittyjä kuninkaita kuin Ramón Berenguer IV:tä vastaan. Sancho III kuitenkin kuoli 31. elokuuta 1158 ja vallan peri hänen kaksivuotias poikansa Alfonso VIII ja maa ajautui valloitussotien sijaan sisäiseen sekasortoon.
Perhe ja suku.
Sancho III avioitui 30. tammikuuta 1151 Pamplonan kuninkaan García Ramírezin ja Marguerite de l'Aiglen tyttären Blanca Garcés de Pamplonan eli Blanka Navarralaisen (1137 Laguardia – 12. elokuuta 1156), kanssa. Kuningatar Blanca kuoli lapsivuoteeseen. Heillä oli kolme lasta, joista vain yksi eli aikuiseksi:
Herman Hallonblad

Herman Hallonblad (5. kesäkuuta 1825 Sortavala – 22. helmikuuta 1894 Sortavala) oli suomalainen varatuomari, pormestari, valtioneuvos, tilanomistaja ja suurlahjoittaja.
Hallonbladin vanhemmat olivat Käkisalmen pohjoisen kihlakunnan kruununvouti, kollegiasessori Johan Hallonblad ja Katarina Fredrika Wegelius. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja pääsi ylioppilaaksi 1843. Hallonblad suoritti tuomarintutkinnon 1849 ja hänestä tuli varatuomari 1852.
Hallonblad toimi Käkisalmen pormestarina 1852–1861 ja sen jälkeen hän oli tilanomistajana Sortavalan Myllykylässä. Hallonblad sai kollegiasessorin arvon 1861 ja valtioneuvoksen arvon 1888. Hallonbald toimi myös Yhdyspankin Sortavalan konttorin johtajana. Hallonblad omisti kolme maatilaa Karjalassa ja lisäksi vuosina 1869–1872 Laukon ja Tottijärven kartanot Vesilahdella.
Herman Hallonblad oli naimisissa vuodesta 1851 Elisabeth Siitoimen (Siitoinen) kanssa. Hänen isänsä oli kauppias Iivana Feodoroff Siitoin jolta Elisabeth peri suuren omaisuuden. Herman Hallonblad lahjoitti vaimonsa perintörahoja muun muassa Sortavalan opettajaseminaarin (Sortavalan seminaari). perustamiseen 1880.
Hallonbladit testamenttasivat varoja myös Helsingin yliopistolle ja "Herman ja Elisabeth Hallonbladin rahastosta" myönnetään nykyisin stipendejä eteville nuorille suomalaisille tiedemiehille. He testamenttasivat vuonna 1909 Suomen Taideyhdistykselle 13 taideteosta ja 200 000 markkaa rahaa. Rahalahjoituksen korkotuotoilla ostettiin 30 vuoden aikana suomalaista taidetta "Herman ja Elisabeth Hallonbladin taidekokoelmaan" joka sisältää nykyisin 185 taideteosta. Kokoelma kuuluu Ateneumin taidemuseon peruskokoelmiin. Hallonbladit tukivat myös Itä-Karjalan kansanopistoa. Herman Hallonblad perusti 1864 kansakoulun omistamalleen Kymölän tilalle lähellä Sortavalaa ja lisäksi hän oli mukana perustamassa kansakoulua Tottijärvelle 1870.
Hallonbladit on haudattu Sortavalan suomalaiselle hautausmaalle.
Ryssänuuni

Ryssänuuni on kansanomainen nimitys Suomen rannikolla Virolahdelta Raumalle ulottuvalla alueella esiintyville kivilatomuksille. Kiviuuneja lienee käytetty leipien paistamiseen ja kalojen kuivatukseen. Niitä esiintyy eniten niillä alueilla, joilla venäläinen kaleerilaivasto liikkui isonvihan aikana 1714–1721 ja pikkuvihan aikana 1741–1743. Uunit ovat suorakaiteen muotoisia ja kooltaan noin 1,5 x 1–1,5 metriä. 
Venäläisten ohella uuneja ovat 1700- ja 1800-luvun sodissa voineet käyttää myös ruotsalaiset. Lisäksi niitä ovat voineet käyttää kalastajat ja muut tilapäiset asukkaat. Uuneja on myös sisämaassa, missä ne usein ovat osa muuta muinaisjäännöstä kuten sotilasleiriä tai elinkeinohistoriallista kohdetta.
Uuneja oli Suomessa Museoviraston tiedossa vuonna 2016 yhteensä 114 kappaletta. Suurimmat yksittäiset keskittymät ovat Varsinais-Suomessa Naantalissa ja Länsi-Turunmaalla sekä Närpiössä. Pohjoisin tavattu uuni on sisämaassa lähellä Rovaniemeä, ja liittynee kalastukseen.
Suomen ulkopuolella uuneja on ainakin Tukholman saaristossa. Myös siellä ne tunnetaan ryssänuuneina () ja niitä on löydetty yli 400.
Arkeologisissa tutkimuksissa uuneja on toistaiseksi ajoitettu 1700-luvulta 1900-luvulle.
Pakistanin koulubussiturma 2011

Pakistanin koulubussiturma oli auto-onnettomuus, joka tapahtui 27. syyskuuta 2011 lähellä Kallar Kaharin kaupunkia Chakwalin alueella Pubjabin provinssissa Pakistanissa.
Onnettomuudessa osallisena ollut koulubussi oli kyydittämässä yksityiskoulun oppilaita (koulu sijaitsee Millat Townissa Faisalabadissa), jotka olivat palaamassa takaisin kaupunkiin koulun järjestämältä ulkoiluretkeltä. Kun bussi oli ajamassa moottoritiellä, se lähti liukumaan jarruvian vuoksi ja suistui rotkoon. 37 ihmistä kuoli onnettomuudessa ja ainakin 70 loukkaantui vakavasti. Lehtitietojen mukaan kuolleisiin lukeutuivat 30 oppilasta, bussin kuljettaja, kuusi koulun opettajaa ja koulun apulaisjohtaja. Oppilaat olivat kuudennella, seitsemännellä, kahdeksannella, yhdeksännellä ja kymmenennellä luokalla.
Victor Razafimahatratra

Victor Razafimahatratra (8. syyskuuta 1921 – 6. lokakuuta 1993) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän kuului jesuiittoihin.
Razafimahatratra vihittiin papiksi 28. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Farafanganan hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert Ramanantoanina, jota avustivat Albert Joseph Tsiahoana ja Jean-Pierre-Dominique Zévaco.
10. huhtikuuta 1976 Razafimahatratra sai nimityksen Tananariven arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Ennen hänen kuolemaansa arkkihiippakunnan nimi ehti kuitenkin muuttua Antananarivoksi. Kardinaaliksi Razafimahatratra valittiin 24. toukokuuta 1976, jolloin hänet nimitettiin Santa Croce in Gerusalemmen kardinaalipapiksi. Hän osallistui paavin valintoihin kahdessa konklaavissa vuonna 1978.
Body Heat (Blue Systemin albumi)

Body Heat on Blue Systemin toinen albumi, joka on julkaistu vuonna 1988. Se on tyylillisesti vielä edellisen albumin synthpop musiikkia, mutta osassa kappaleista on jo viitteitä syntymäisillään olevasta 90-luvun soundista.
Albumilta nousivat hiteiksi kappaleet "Under My Skin" ja "My Bed Is Too Big".