tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tetsuwan Atom

Tetsuwan Atom () on japanilaisen Osamu Tezukan vuonna 1952 julkaistu manga, joka jatkui vuoteen 1968 saakka. Mangan pohjalta tehtiin vuonna 1963 julkaistu anime-versio. Sarja seuraa "Atom"-nimisen robotin seikkailuja. Sarja oli ensimmäisiä suosittuja japanilaisia animaatioita, jonka suosio levisi myös Japanin ulkopuolelle. 
Juoni.
Tetsuwan Atomin maailma on tieteisfiktiivinen, jossa robotit ja ihmiset elävät rinnakkain. Tarina keskittyy päähenkilöön, robottiin nimeltä Atom, jonka tiedeministeriössä työskentelevä tohtori Tenma luo korvatakseen auto-onnettomuudessa menettämänsä poikansa. Tenma loi Atomin kuolleen poikansa kuvaksi, mutta pian huomaa, ettei robotti kykene täyttämään poikansa paikkaa.
Jonkin ajan kuluttua tiedeministeriön uusi johtaja tohtori Ochanomizu huomaa robotin ja adoptoi tämän. Uusi johtaja huomaa robotin voimakkuuden, taidon ja kyvyn kokea ihmismäisiä tunteita. Tämän jälkeen Atom taistelee rikollisuutta ja pahuutta vastaan. Hänen vihollisiaan ovat robotteja vihaavat ihmiset, avaruusolennot ja tuhoa aiheuttavat toiset robotit.
1960-luvun animaatio.
Anime-sarjaa tehtiin 193 jaksoa vuosina 1963-1966. Sen ohjasivat Eiichi Yamamoto, Gisaburo Sugii, Osamu Dezaki ja Yoshiyuki Tomino. Käsikirjoituksen tekivät Osamu Tezuka ja Yoshiyuki Tomino. Musiikki on Tatsuo Takain tekemä.
Tekniikaltaan sarja oli rajoitettua animaatiota, jossa oli vain 8 kuvaa sekunnissa. Tuotantokustannukset olivat aluksi 550 000 jeniä jaksoa kohden, loppuvaiheessa 2-3 miljoonaa jeniä.
Sarja teki animesta koko kansan ohjelmistoa, jota voitiin esittää iltaisin parhaaseen katseluaikaan. Se oli ensimmäinen tv-anime, joka myytiin ulkomaille ja Amerikassa sen ensi-ilta oli jo syksyllä 1963.
Versiot.
Astro Boyn pohjalta tehty ensimmäinen televisiosarja ei ollut animaatio, vaan erikoisefekteillä höystettyä näyteltyä draamaa. Sitä esitettiin vuosina 1959-1960 yhteensä 65 osaa. Tezuka itse oli tyytymätön tähän sarjaan ja se oli yksi syy siihen, että hän ryhtyi itse animaatiotuottajaksi.
Animaatiosta tehtiin uusintaversio "Tetsuwan Atom" 1980-luvulla ja toinen "Tetsuwan Atom" vuonna 2003. Näissä vanhempaa sarjaa esitettiin 52 jaksoa vuosina 1980-1981 ja uudempaa 50 jaksoa vuosina 2003-2004. Vuonna 2009 ilmestyi amerikkalainen sarjaan perustuva 3D-tietokonegrafiikalla tehty elokuva "Astro Boy". Akira Himekawa teki myös sarjakuvasta uuden version, joka on julkaistu suomeksi kolmena pokkarina nimellä "Astro Boy".
Andrew Lincoln

Andrew Lincoln (s. Andrew James Clutterbuck, 14. syyskuuta 1973 Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Vuosina 2010–2018 hän näytteli päähenkilö Rick Grimesia yhdysvaltalaisessa AMC:n televisiosarjassa "The Walking Dead". Lincoln palasi näyttelemään hahmoa spin-off-sarjassa "", jota alettiin esittää vuonna 2024.
Lincoln on aiemmin näytellyt muun muassa brittiläisissä televisiosarjoissa "This Life", "Teachers" ja "Afterlife" sekä elokuvissa "Rakkautta vain" (2003), "Ikuinen rakkaus" (2004), ja "Heartbreaker" (2010).
Lincoln opiskeli näyttelemistä Lontoon Royal Academy of Dramatic Art -teatterikoulussa.
Ville Kauppinen

Ville Kauppinen (s. 10. tammikuuta 1993 Tampere) on uransa lopettanut suomalainen jalkapallomaalivahti.
Jalkapallossa Kauppinen edusti Veikkausliigassa pelaavaa Valkeakosken Hakaa. Kauppinen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten seitsemän ottelua Veikkausliigassa, joista kuusi avauskokoonpanossa. Hänet ajettiin kauden aikana kerran kentältä punaisella kortilla.
Futsalin puolella Kauppinen on kenttäpelaaja ja pelaajaprofiililtaan pohjapelaaja. Kauppinen edusti Futsal-Liigassa pelaavaa valkeakoskelaista Futsal Mad Maxia kaudella 2020-2021.
Aleksi Nieminen

Aleksi Nieminen (s. 15. joulukuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Veikkausliigassa Valkeakosken Hakaa ja Ykkösessä FC Hämeenlinnaa.
Nieminen teki ainoan esiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011, kun hän tuli Valkeakosken Hakan joukkueen pelaajana vaihdosta kentälle elokuussa pelatussa vierasottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Huhti-kesäkuussa 2011 hän pelasi lainalla Tampereen Ilves-Kissoissa. Kaudella 2012 hän pelasi Ykkösessä 14 ottelua FC Hämeenlinnan joukkueessa.
Jarruneste

Jarruneste on hydraulineste, jota käytetään ajoneuvoissa siirtämään jarrupolkimeen kohdistettu voima jarrusatulan mäntään tai jarrusylinteriin. Jarrumäntä puristaa jarrupaloja jarrulevyyn tai vastaavasti jarrukenkiä jarrurumpuihin, joka aiheuttaa jarrutustapahtuman renkaiden ja tien välillä. Jarrunesteeltä vaaditaan korkeaa kiehumispistettä ja kokoonpuristumattomuutta vaihtelevissa lämpötiloissa.
Laatuluokitukset.
Nykyaikaiset hydrauliikkaöljyt täyttävät jarrunesteeltä vaadittavat ominaisuudet. Yleisimmät käytössä olevat jarrunestelaadut ovat DOT 3, DOT 4, DOT 4-LV (Low Viscosity), DOT 5 ja DOT 5.1. 
Uudempien autojen ABS- ja ESP-jarrujärjestelmiin suositellaan usein alemman viskositeetin DOT 4-LV:n tai DOT5.1:n mukaista jarrunestettä, mikä takaa jarrujärjestelmän paremman vasteen jarrujen vielä ollessa kylmät. DOT 3:n, 4:n ja 5.1:n mukaiset jarrunesteet ovat glykolipohjaisia, ja ne sitovat itseensä kosteutta (vettä). 
DOT 5 on näistä ainoa silikonipohjainen neste ja sitä ei voi sekoittaa muiden jarrunestelaatujen kanssa, eikä se yleensä sovellu tavanomaisiin ajoneuvoihin. DOT 5-neste ei sido itseensä vettä, joten se on yleisesti käytetty esimerkiksi armeijan ajoneuvoissa, joissa huoltovälit voivat olla hankalat toteuttaa. DOT 5 on suosittu kilpakäytössä, sillä tällöin ajoneuvoissa ei yleensä ole jarrutehostinta ja jarrunesteeltä vaaditaan erittäin hyviä ominaisuuksia. 
Ominaisuuksien vertailu.
Jarrunestestandardit määrittelevät jarrunesteille vähimmäissuorituskyvyn, eli mm. kiehumispisteen kuivana (tuore jarruneste), kiehumispisteen märkänä (vettä imenyt jarruneste) ja maksimiviskositeetin. Yleisesti voisi todeta, että mitä suurempi DOT-luokitus, sen suorituskykyisempää (laadukkaampaa) jarruneste on.
Jarrunesteen vaihto.
Jarruneste on vaihdettava ensisijaisesti ajoneuvovalmistajan suosituksen mukaisesti (yleinen vaihtovälisuositus on 2 vuotta) tai muussa tapauksessa jos se on muuttunut alkuperäisestä ruskehtavaksi. Glykolipohjaiset jarrunesteet sitovat itseensä kosteutta, mikä huonontaa niiden ominaisuuksia ja aiheuttaa jarrujärjestelmässä korroosiota. Tämän vuoksi on erityisen tärkeää vaihtaa jarrunesteet säännöllisesti.
Kasperi Ojala

Kasperi Ojala (s. 23. toukokuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ojala pelasi pääsarjatasolla Veikkausliigassa kaudella 2011 Valkeakosken Hakan joukkueessa kuusi liigaottelua, joissa kaikissa hän tuli vaihdosta kentälle. Hän sai kauden aikana yhden varoituksen. Lisäksi hän pelasi Hakassa yhden ottelun liigacupissa ja yhden ottelun Suomen Cupissa. Hän edusti kaudet 2012–2017 alemmilla sarjatasoilla Urjalan Palloseuraa.
Jon Bernthal

Jonathan Edward ”Jon” Bernthal (s. 20. syyskuuta 1976 Washington, D.C.) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa sheriffi Shane Walshin roolista kauhusarjassa "The Walking Dead". 
Bernthal kasvoi juutalaisessa perheessä Washingtonin kaupungissa. Hän opiskeli parikymppisenä Moskovan taiteellisen teatterin koulussa Venäjällä ja suoritti myöhemmin tutkinnon Harvardissa. Bernthalin alkuperäinen intohimo oli teatteri, ja hän päätyi näyttelemään televisioon alun perin kasvattaakseen ansioluetteloaan ja saadakseen siten teatterirooleja. Bernthalin ensimmäinen televisiorooli oli "" -sarjassa vuonna 2002.
Vuosina 2010−2012 Bernthal näytteli siihenastisen uransa isoimmassa roolissa sheriffi Shane Walshia "The Walking Deadin" kahdella ensimmäisellä tuotantokaudella.
Kesäkuussa 2015 Bernthal valittiin näyttelemään Tuomaria Marvel Televisionin Netflix-sarja "Daredevilin" (2015–2018) toisella tuotantokaudella. Kausi julkaistiin Netflixissä maaliskuussa 2016, ja pian sen jälkeen tilattiin Tuomarista kertova spin-off-sarja "The Punisher" (2017–2019). Bernthal palasi rooliinsa Marvel Studiosin Disney+-sarjan ' ensimmäisellä tuotantokaudella (2025) sekä elokuvassa ' (2026).
Valkokankaalla Bernthal on esiintynyt muun muassa elokuvissa "The Wolf of Wall Street", "Fury", "Sicario", "The Accountant" ja "Baby Driver".
Sasha Popovitš

Aleksandr "Sasha" Popovitš (s. 8. toukokuuta 1993 Tampere) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti viimeksi Pallo-Sepot 44:ää.
Popovitš teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten kasvattajaseurassaan Hakassa 11 liigaottelua, joista kolme avauskokoonpanossa. Kaudella 2012 Popovitš pelasi Hakassa yhdeksän liigaottelua. Hän edusti seuraa myös Ykkösen kaudella 2013 pelaten 14 sarjaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hakassa pelatessaan Popovitš kävi myös lainalla I-Kissoissa 2011 ja P-Iiroissa 2013, joissa hän pelasi yhteensä kolme Kakkosen ottelua.
Kaudella 2014 Popovitš saavutti nousun Kakkosen MP:ssä pelaten 26 sarjaottelua ja tehden kolme maalia. Kaudella 2015 hän edusti MP:tä Ykkösessä täsmälleen samoin tilastoin. Tammikuussa 2016 Popovitš siirtyi Kolmosen Tampere Unitediin.
Popovitš on pelannut Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 2011.
Hänen isänsä on entinen jalkapalloilija Valeri Popovitš.
Johanna Mäkelä

Johanna Mäkelä (s. 14. helmikuuta 1961 Helsinki) on Helsingin yliopiston ruokakulttuurin professori ja 1. tammikuuta 2018 alkaen Helsingin yliopiston kasvatustieteellisen tiedekunnan dekaani.
Mäkelä valmistui valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta 2002. Hänen sosiologian alaan kuuluvan väitöskirjansa oli otsikoitu "Syömisen rakenne ja kulttuurinen vaihtelu".
Työurallaan hän on toiminut Helsingin yliopistossa tutkijana 1990–2000 sekä Kuluttajatutkimuskeskuksessa erikoistutkijana 2000–2001 ja tutkimuspäällikkönä 2001–2012. Vuonna 2012 hän aloitti Helsingin yliopistoon lahjoitusprofessuurina perustetussa ruokakulttuurin professorin tehtävässä ensimmäisenä alan professorina Suomessa.
Mäkelän puoliso on Helsingin pormestari Juhana Vartiainen. Heillä on vuonna 1998 syntynyt poika. Johanna Mäkelän isä on professori Klaus Mäkelä.
Saade Vol. 2

Saade Vol. 2 on ruotsalaisen poplaulaja Eric Saaden kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2011. Albumi on jatkoa saman vuoden kesäkuussa julkaistulle Saade Vol. 1:lle.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin "Hotter Than Fire" 2. marraskuuta 2011, ja se debytoi Ruotsin singlelistalla viidentenä.
Jerry Voutilainen

Jerry Voutilainen (s. 29. maaliskuuta 1995 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai oikea laitapuolustaja.
Voutilainen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten kaksi liigaottelua Kuopion Palloseuran (KuPS) riveissä, joissa molemmissa hän tuli kentälle vaihdosta. Neljän KuPS-kauden jälkeen Voutilainen siiirtyi kaudeksi 2015 Vaasan Palloseuran (VPS) riveihin. Hän teki keväällä 2019 vielä jatkosopimuksen kauden 2020 loppuun VPS:n kanssa. Vaasassa Voutilainen pelasi Veikkausliigaa kuitenkin vain kauden 2019 loppuun siirtyen kaudeksi 2020 Espooseen FC Hongan riveihin. Honka-vuosina oli pari loukkaantumista, joiden vuosi kaudet 2021 ja 2023 jäivät pelimäärissä vajaiksi. Menestyksellisten Honka-kausien myötä Voutilainen teki keväälä 2023 3-vuotisen sopimuksen Hongan kanssa. Taloudellisten vaikeuksien myötä FC Honka hajosi kauden 2023 lopulla. Sen seurauksena kevään 2023 loukkaantumisen jälkeisen toipumisen jälkeen Voutilainen teki sopimuksen kasvattajaseuransa KuPS:n kanssa 9-vuotisen VPS-Honka -kierroksen jälkeen. Näin hän oli voittamassa KuPS:n riveissä kaudella 2024 niin Veikkausliigassa Suomen mestaruuden kuin Suomen cupin mestaruuden.
Jerry Voutilainen on pelannut Veikkausliigassa kauden 2024 loppuun mennessä 14 kautta kolmessa joukkueessa (KuPS, VPS ja Honka) yhteensä 257 ottelua ja tehnyt 17 maalia. 
Voutilainen on pelannut viisi nuorten maaottelua ja 32 poikien maaottelua.
Juuso Kupiainen

Juuso Kupiainen (s. 21. maaliskuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa Kuopion Palloseuran joukkueessa kaudella 2011 tullessaan yhdessä liigaottelussa vaihdosta kentälle. Hän ei kuitenkaan saanut vakiopaikkaa edustusjoukkueessa ja lopetti uransa kauden 2014 jälkeen.
Mindoronpöllönen

Mindoronpöllönen ("Otus mindorensis") on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Filippiinien seitsemänneksi suurimmalla saarella Mindorolla.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät yli 700 metrin korkeudessa vuoristossa Mindoron saaren keskiosissa. Yli 1 000 metrin korkeudessa se on yleinen. Sitä on tavattu 700–900 metrin korkeudessa Iglit-Bacon vuoren kansallispuistossa, jossa se on yleinen. Koska kuitenkin linnun jäljellä oleva elinalue on pieni, sen populaation kokonaismäärä ei ole suuri. Saaren vuoristometsiä on kaadettu hyvin laajalti, ja metsänhakkuu jatkuu yhä ja voi siis olla uhka linnulle.
Helsingin junkkarikoulu

Helsingin junkkarikoulu, varsinaisesti "Helsingin jalkaväen junkkariopisto" () oli Helsingissä joulukuusta 1846 vuoteen 1879 toiminut sotilasopetuslaitos, jossa opetettiin tulevia vänrikkejä tehtäviinsä. 
Koulun tarkoituksena oli opettaa suomalaisille vapaaehtoisille sotatiedettä ja venäjää. Koulu ei kuitenkaan ollut vain suomalaisia varten, vaan muitakin oppilaita otettiin siten, että noin kaksi kolmasosaa oli nimiltään suomalais-ruotsalaisia. Maaliskuussa 1844 Suomen senaatti antoi perustamishankkeelle rahoitusta. 
Junkkarikoulu toimi aluksi vuokratiloissa. Oma talo saatiin vuonna 1850 salaneuvos Otto Wilhelm Klinckowströmin 1800-luvun alussa rakennuttamasta uusgoottilaista tyyliä edustaneeseesta palatsista Liisantorin varrelta. Valtio hankki palatsin Klinckowströmin kuoltua. Koulussa opetettiin venäläisessä jalkaväkidivisioonassa palveleville suomalaisille aliupseereille ja upseerikokelaille erilaisia sotilasaineita sekä venäjän kieltä. Sana junkkari tulee saksan kielen sanasta "junker", ja tätä termiä käytettiin Venäjällä upseerikokelaasta. 1860-luvulla koulun pääsyvaatimuksia tiukennettiin ja vapaiksi jääneille paikoille otettiin Venäjältä tulleita oppilaita. Tästä oli suuri apu koulun taloudelle, vaikkakin venäläisten osuus pysyi pienenä.
Koulu lakkautettiin 1879, kun Suomen senaatti ei halunnut enää ylläpitää sitä. Entinen palatsirakennus purettiin 1880-luvun alussa, ja paikalle rakennettiin Uudenmaan tarkk'ampujapataljoonan kasarmit. Koko olemassaolonsa ajan Helsingin junkkarikoulu oli merkittävä upseerien kouluttaja. Vuoteen 1871 mennessä sieltä valmistui kaikkiaan 381 upseeria, joista 160 oli suomalaisia. Vuodesta 1872 alkaen oppilaiden määrä kasvoi niin, että valmistuneita oli 80 upseeria vuodessa.
Molukkienpöllönen

Molukkienpöllönen ("Otus magicus") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa Itä-Timorilla.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja suot, hävitetyt metsät ja viljellyt alueet.
Se on elinalueellaan hyvin runsaslukuinen, joten se ei ole uhattu.
Alalajit.
Molukkienpöllösellä on kymmenen alalajia
Indianan yliopisto Bloomingtonissa

Indianan yliopisto Bloomingtonissa on julkinen yliopisto Bloomingtonissa, Indianassa. Se kuuluu Indianan yliopiston kampusalueisiin.
Indianan osavaltion hallinto päätti yliopiston perustamisesta vuonna 1820. Kaksi vuotta myöhemmin alueen rakennustyöt aloitettiin. Yliopisto aloitetti toimintansa vuonna 1824, jolloin ensimmäiset opiskelijat aloittivat opiskelun. Koulu tunnettiin aluksi nimellä "State Seminary", mutta vuonna 1838 nimeksi muutettiin Indianan yliopisto ().
Vuonna 2010 Indianan yliopisto listattiin maailman 90:nneksi ja Yhdysvaltain 50:nneksi parhaaksi yliopistoksi.
Sami Räsänen

Sami Räsänen (s. 17. lokakuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Itä- ja Keski-Suomen kolmosessa pelaavaa Kurkimäen Kisaa.
Räsänen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten kaksi liigaottelua, joissa molemmissa hän tuli kentälle vaihdosta. Seuraavalla kaudella hän pelasi 11 ottelua.
Räsänen on pelannut yhden nuorten maaottelun ja 12 poikien maaottelua.
Ensimmäisessä virallisessa KuKi-debyytissään Räsänen heilutti verkkoa kaksi kertaa, kun KuKi voitti Regions' Cupin toisella kierroksella Lehmon Pallon lukemin 5-0.
Ratkaisun hetki

Ratkaisun hetki (tai Todistaja, "The Verdict") on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut oikeussalidraama, joka perustuu Barry Reedin romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Paul Newman, Charlotte Rampling, Jack Warden, James Mason, Milo O'Shea ja Lindsay Crouse. Elokuvan on ohjannut Sidney Lumet.
Elokuva kertoo alkoholisoituneesta lakimiehestä, joka saa uuden oikeustapauksen myötä mahdollisuuden itsetuntonsa palauttamiseen.
Bruce Willis ja Tobin Bell vilahtavat elokuvassa avustajina, tarkkailijoina oikeussalissa. Elokuva oli Bruce Willisin ensimmäisiä.
Elokuva sai samat viisi ehdokkuutta sekä Oscareissa että Golden Globessa – käsikirjoituksesta ja ohjauksesta, Newmanin ja Masonin roolisuorituksista ja parhaan elokuvan sarjoissa – muttei voittanut palkintoja kummassakaan. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures palkitsi Lumetin vuoden 1982 parhaasta ohjauksesta ja nosti elokuvan vuoden kymmenen parhaan englanninkielisen elokuvan joukkoon. 
Elokuva on saanut 96-prosenttisesti positiivisen arvostelun Rotten Tomatoes -sivustolta ja äänestetty 254 maailman parhaan elokuvan listalle. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Atlantic Coast Conference

Atlantic Coast Conference (lyh. ACC) on NCAA:n kuuluva korkeakoulujen konferenssi. Konferenssiin kuuluu 18 yliopistoa ja 28 eri urheilulajia. Konferenssin päämaja sijaitsee Pohjois-Carolinan Greensborossa ja se on perustettu vuonna 1953. Konferenssi on yksi yhdestätoista I-divisioonan ylemmästä Football Bowl Subdivision-konferenssista.
Oivan ja Onnin jouluseikkailu

Oivan ja Onnin jouluseikkailu ("Buster &amp; Chauncey's Silent Night") on vuonna 1998 ilmestynyt kanadalainen lastenelokuva. Sen on ohjannut Buzz Potamkin.
Fjodor Sergejev

Fjodor Andrejevitš Sergejev, puoluenimeltään Artjom (; 19. maaliskuuta 1883 Kurskin läänin Fatežin kihlakunnan Glebovon kylä – 24. heinäkuuta 1921) oli venäläinen bolševikkijohtaja.
Artjom syntyi talonpojan perheeseen. Hän opiskeli Moskovan teknisessä korkeakoulussa ja liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1901. Vuonna 1905 hän johti Harkovan bolševikkijärjestöä sekä siellä joulukuussa tehtyä kapinayritystä. Pidätyksen ja paon jälkeen Artjom johti Permin puoluekomiteaa vuonna 1906 ja osallistui bolševikkien puoluekokoukseen vuonna 1907. Samana vuonna hänet karkotettiin Siperiaan. Vuonna 1910 Artjom pakeni Korean ja Japanin kautta Australiaan, jossa hän jatkoi poliittista toimintaa. Venäjälle hän palasi vuonna 1917.
Vuonna 1917 Artjom toimi bolševikkipuolueen Donetskin aluekomitean byroon sihteerinä, osallistui kuudenteen puoluekokoukseen ja valittiin puolueen keskuskomitean jäseneksi. Lokakuussa hän osallistui vallankumoustapahtumiin Harkovassa ja Donbassissa. Marraskuussa hänet valittiin Harkovan neuvoston ja läänin vallankumouskomitean puheenjohtajaksi sekä joulukuussa Ukrainan toimeenpanevan keskuskomitean jäseneksi. Vuonna 1918 Artjom oli Donetskin ja Krivoi Rogin neuvostotasavallan kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja ja Ukrainan kommunistipuolueen keskuskomitean jäsen. Tammikuusta 1919 lähtien hän toimi Ukrainan väliaikaisen hallituksen varapuheenjohtajana ja johti Denikinin armeijan vastaista taistelua Donbassissa. Vuonna 1920 hän oli Donetskin läänin toimeenpanevan komitean puheenjohtaja.
Artjom valittiin NKP(b):n keskuskomitean ehdokasjäseneksi vuonna 1919 ja sen varsinaiseksi jäseneksi vuonna 1920. Vuosina 1920–1921 hän työskenteli Moskovan puoluekomitean sihteerinä ja vuorityöläisten liiton keskuskomitean puheenjohtajana. Hän oli myös Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean jäsen.
Artjom kuoli uutta pikajunamallia ("aerovagon") kokeiltaessa tapahtuneessa onnettomuudessa. Hänet on haudattu Moskovan Punaiselle torille. Neuvostoaikana hänen mukaansa nimettiin kaupunkeja, katuja ja muita kohteita.
Bob Knight

Robert Montgomery ”Bob” Knight (25. lokakuuta 1940 Massillon – 1. marraskuuta 2023 Bloomington) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän on saavuttanut toiseksi eniten voittoja yliopistovalmentajista.
Ura.
Knight pelasi yliopistokoripalloa Ohion osavaltionyliopistossa, jossa hän voitti NCAA-mestaruuden vuonna 1960. Hän aloitti vain muutaman ottelun aloitusviisikossa, mutta oli joukkueen niin sanottu kuudes mies. Valmistuttuaan yliopistosta Knight aloitti apuvalmentajana Cuyahoga Fallsin lukiojoukkueessa. Ainoastaan vuoden jälkeen hän siirtyi armeijan West Pointin apuvalmentajaksi. Vuonna 1965 Knight siirtyi joukkueen päävalmentajaksi, jolloin hänestä tuli historian nuorin yliopistovalmentaja. Hänen alaisuudessaan armeijan joukkue voitti 102 ottelua ja hävisi 50. Joukkue eteni myös neljä kertaa NIT-turnaukseen, jossa se oli parhaimmillaan kolmas.
Vuonna 1971 Knight siirtyi Indianan yliopiston päävalmentajaksi. Hänen valmentajaurallaan koulu voitti NCAA-turnauksen kolme kertaa vuosina 1976, 1981 ja 1987. Knight valmensi samanaikaisesti myös Yhdysvaltain maajoukkueen olympiakullalle vuonna 1984. Hän valmensi Indianan yliopistoa aina vuoteen 2000 asti. Tällöin julkisuuteen oli noussut Knightin huono käyttäytyminen sekä entisiin pelaajiin kohdistunut väkivalta, joiden johdosta hänet vapautettiin.
Yhden välivuoden jälkeen Knight jatkoi valmennusta Texas Techin yliopistojoukkueessa. Hän valmensi joukkuetta vuoteen 2008 asti, jonka jälkeen hän vetäytyi koripallosta. Knight voitti valmennusurallaan ennätykselliset 902 ottelua.
K-On!

K-On! (けいおん! Keion!) on japanilainen manga- ja anime-sarja. "K-On!"-sarjakuva ilmestyi "Manga Time Kirara" -lehdessä vuosina 2007–2010, minkä jälkeen siitä on alettu julkaista itsenäisiä laitoksia. Manga on poikinut kahden tuotantokauden mittaisen animaatiosarjan, kaksi OVA-animaatiota ja yhden PSP-pelin. Lisäksi animesarjaan liittyvä elokuva ilmestyi joulukuussa 2011. Suomeksi "K-ON!" on ilmestynyt heinäkuusta 2011 alkaen Punaisen jättiläisen kustantamana. Teoksia on yhteensä kuusi: neljä varsinaista ja kaksi ekstraosaa.
Juoni.
Neljä lukion aloittanutta tyttöä liittyy musiikkikerhoon ja yrittää pelastaa sen lakkauttamiselta. Tämä ei suju ongelmitta, sillä kerhobändin kitaristiksi valitaan hieman yksinkertainen tyttö, Yui Hirasawa, jolla ei ole aluksi mitään kokemusta musiikista. Tytöt viettävät paljon aikaa kerholuokassa, muun muassa syöden herkkuja ja juoden teetä. Kerho on vaarassa useammin kuin kerran. Ensin sitä uhkaa Yuin heikko koulumenestys: ellei hän suorita hyväksytysti reputtamaansa koetta, kerho lakkautetaan. Seuraavaksi todetaan, ettei kerho voi olla virallinen ilman ohjaajaa, mutta tytöt saavat suostuttelulla ja kiristyksellä opettaja Sawako Yamanakan ryhtymään tehtävään. Kerho tarvitsee säilyäkseen myös uusia jäseniä, eikä niiden hankinta suju hyvin.
Kuskohygriini

Kuskohygriini (C13H24N2O) on pyrrolidiinirakenteen sisältävä alkaloidi. Sitä esiintyy erityisesti "Erythroxylum cocan" ja muiden kokapensaiden lehdissä ja monissa "Solanales"-lahkon kasveissa, kuten belladonnassa ("Atropa belladonna") ja hulluruoholajin "Datura discolor" juurissa. Kuskohygriini on öljymäinen vesiliukoinen neste.
Monien muiden pyrrolidiinialkaloidien tavoin kasvit syntetisoivat sitä lähtien ornitiiniaminohaposta, josta muodostuu putreskiinia ja edelleen N-metyyli-Δ1-pyrroliumkationi. Tämä kationi kondensoituu Mannich-reaktiolla toisen N-metyyli-Δ1-pyrroliumkationin ja asetoetikkahapon tai asetyylikoentsyymi-A:n kanssa muodostaen kuskohygriiniä. Kuskohygriinin rakenne sisältää kaksi kiraliakeskusta. Luonnossa se on optiivisesti inaktiivisena meso-kuskohygriininä. Puhtaat (+)- ja (-)-kuskohygriinit rasemisoituvat liuoksessa hygriinin tavoin hyvin nopeasti.
Moncef Zerka

Moncef Zerka (, s. 30. elokuuta 1981 Orléans, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija. Hyökkääjänä pelaava Zerka edustaa Major League Soccerissa New England Revolutionia.
__notoc__
Ura.
Zerka aloitti jalkapalloilun US Orléansin junioreissa, josta hän siirtyi edustamaan Nancyn kakkosjoukkuetta kaudella 1999–2000. Seuraavalla kaudella hän siirtyi edustusjoukkueeseen kesken kauden ja edusti sittemmin joukkuetta aina vuoteen 2009 saakka. Zerka oli muun muassa ratkaisevassa roolissa joukkueen voitettua Ranskan liigacupin vuonna 2006.
18. elokuuta 2011 Zerka siirtyi vapaa-agenttina Yhdysvaltoihin New England Revolutioniin.
Maajoukkueura.
Maajoukkuetasolla Zerka on edustanut Marokkoa vuosina 2001–2008. Hän oli mukana vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Lisäksi Zerka pelasi myös Marokon alle 23-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2004 kesäolympialaisissa.
Operaatio Ocean Shield

Operaatio Ocean Shield oli YK:n pyynnöstä Naton johdossa suoritettu operaatio Intian valtamerellä Afrikan sarven läheisillä merialueilla, jossa suojattiin kauppa-aluksia merirosvoukselta. Operaatio käynnistyi 17. elokuuta 2009. Vuonna 2012 tapahtui neljä epäonnistunutta merirosvojen hyökkäystä. Tammikuussa 2013 alueella ei ollut enää hyökkäyksiä, lähestymisyrityksiä tai härintää. Operaatio lopetettiin 15. joulukuuta 2016 koska sille ei ollut enää tarvetta.
Operaation historia.
Yhdistyneet kansakunnat pyysi vuonna 2008 Natoa turvaamaan Adeninlahdella, Afrikan sarven rannolla ja Intian valtameressä tapahtuvaa merenkulkua koska merirosvous häiritsi kansainvälisen humanitaarisen avun toimittamista Afrikkaan. Nato aloitti kaksi operaatiota: "Allied Providerin" ja "Allied Protectorin".
Nato aloitti elokuussa 2009 operaatio Ocean Shieldin, joka perustui näihin kahteen operaatioon. Se teki yhteistyotä Euroopan unionin sekä muiden maiden kanssa kuten: Kiinan, Japanin ja Etelä-Korean. Operaatiossa pyrittiin estämään ja häiritsemään merirosvohyökkäyksiä sekä parantamaan alueen yleistä turvallisuustilannetta. Naton aluksilta suoritettiin esimerkiksi helikopterivalvontatehtäviä, joilla pyrittiin jäljittämään ja tunnistamaan alueella liikkuvia aluksia. Nato myös auttoi estämään ja häiritsemään kaappauksia ja aseellisia ryöstöjä. Yhdistyneiden Kansakuntien pyynnöstä Nato myös saattoi tarviketoimituksia AMISOM -joukoille ("African Union Mission to Somalia") tuovia aluksia Mogadishun sataman sisääntuloreitille.
Myöhemmin, kun merirosvojen taktiikat muuttuivat, muutettiin myös taktiikkaa operaatiossa. Alettiin esimerkiksi tuhoamaan merirosvojen tukialuksia.
Operaatioon pysyvän ryhmän alukset 2009–2014.
Vuosina 2009–2014 alueella Ocean Shield -operaatiossa oli kaksi ryhmää joiden vuoro kesti aina kuusi kuukautta kerrallaan: "Standing NATO Maritime Group 1" (SNMG1) ja "Standing NATO Maritime Group 2" (SNMG2).
Kommodori Aage Buur Jensen (Tanska)
Amiraali Eugenio Diaz del Rio (Espanja)
Amiraali Henning Amundsen (Norja)
Amiraali Antonio Natale (Italia)
Kommandori Ben Bekkering (Alankomaat)
Amiraali Sinan Tosun (Turkki)
Amiraali Gualtiero Mattesi (Italia)
Kommandori Michiel Hijmans (Alankomaat)
Kommandori Christian Rune (Tanska)
12. maaliskuuta - 30. kesäkuuta: kommodori Steve Chick (Iso-Britannia)
1. heinäkuuta – 6. elokuuta: kommodori Michiel Hijmans (Alankomaat)
Kommandori Christian Rune (Tanska) (Jose Pereira de Cunha (Portugali) 25. tammikuuta 2010 alkaen).
Kommandori Steve Chick (Iso-Britannia)
Lähde:
Reaction Engines Skylon

Reaction Engines Skylon on brittiläinen Reaction Engines Limitedin (REL) kehitteillä oleva uudelleenkäytettävä avaruuslentokone. Kone on tyypiltään SSTO-avaruusalus, eli sen on tarkoitus nousta kiertoradalle ilman useamman rakettivaiheen käyttöä. Koneella on mahdollista kuljettaa joko rahtia tai rahtitilaan tulevan miehistömodulin avulla matkustajia avaruuteen. Yhden koneyksilön on arvioitu voivan lentää ainakin 200 lentoa. 
Voimanlähteenään alus käyttää ilmaahengittäviä SABRE-rakettimoottoreita. Kone pystyy saavuttamaan ilmakehässä ilmakehän happea hapettimena käyttäen 5,4 machin nopeuden, jonka jälkeen ilmakehä käy liian ohueksi moottoreille ja hapettimena siirrytään käyttämään koneen säiliöissä olevaa nestehappea.
Skylonin maksimilasti matalalle kiertoradalle on 17 tonnia, eikä sillä pysty saavuttamaan korkeampia kiertoratoja. Laukaisut korkeammille kiertoradoille hoidetaan erillisellä uudelleenkäytettävällä kakkosvaiheella, jonka Skylon nostaa matalalle kiertoradalle, ja joka nostaa satelliitin korkeammalle kiertoradalle ja palaa sen jälkeen takaisin matalalle kiertoradalle, josta Skylon palauttaa sen rahtitilaansa ja tuo mukanaan takaisin lentokentälle.
Eetu Vähäsöyrinki

Eetu Risto Ilmari Vähäsöyrinki (s. 12. huhtikuuta 1990 Jyväskylä) on kilpauransa päättänyt suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti Lahden Hiihtoseuraa. Hän on entisen Suomen Hiihtoliiton päävalmentajan ja maastohiihdon lajipäällikön Pekka Vähäsöyringin poika.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Vähäsöyrinki oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 46:s ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 47:s. Joukkuekilpailussa hän oli mukana Suomen seitsemänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 37:nneksi, joukkuekilpailussa kahdeksanneksi ja joukkuesprintissä 11:nneksi.
Maailmancupissa Vähäsöyrinki kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2010. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti Kuusamossa 26. marraskuuta 2011 oltuaan 25:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 17:nneksi Tšaikovskissa tammikuussa 2014.
Noppaperhoset

Noppaperhoset (Riodinidae) on päiväperhosiin kuuluva perhosheimo. Siihen kuuluu maailmanlaajuisesti noin 1000 lajia. Lajimäärä on suurin trooppisessa Amerikassa, mutta heimo on edustettuna myös vanhalla mantereella.
Tyypillinen piirre on heimon perhoslajien siivillä näkyvät kirkkaat ja metallinhohtoiset täplät tai kuviot. Heimon perhoset muistuttavat sinisiipiä, sillä koiraiden etummainen raajapari on surkastunut, kun naarailla kaikki raajat ovat täysimittaisia. Lisäksi takasiipien siipisuonitus on heimolle tunnusomainen. Lepäävät perhoset piilottelevat lehtien alapinnoilla pitäen siipiään ruumiin sivuille levitettynä. Pääasiassa koiraiden eturaajojen piirteiden perusteella heimo on joskus yhdistetty joko sinisiipisiin tai täpläperhosiin.
Euroopassa heimoa edustaa esikkoperhonen eli noppaperhonen ("Hamearis lucina"), jota ei tavata Suomessa, mutta kylläkin Virossa sekä Etelä-Ruotsissa.
Forssan varavoimalaitos

Forssan varavoimalaitos on Fingridin omistama Forssassa sijaitseva 338 megawatin varavoimalaitos. Se rakennettiin, jotta Suomen sähköverkossa olisi riittävästi reservissä olevaa energiantuotantokapasiteettia. Voimalaitos koostuu kahdesta kaasuturbiinista, jotka käyttävät polttoaineenaan kevyttä polttoöljyä. Voimalaitos voidaan käynnistää kauko-ohjauksella ja se saadaan käyttöön 15 minuutissa.
Varavoimalaitoksen rakentaminen aloitettiin syksyllä 2010 ja sen peruskivi muurattiin tammikuussa 2011. Fingrid tilasi varavoimalaitoksen pääkoneiston italialaiselta Ansaldo Energia S.p.A:lta. Laitos valmistui aikataulussaan vuoden 2012 lopulla ja se vihittiin käyttöön 25. maaliskuuta 2013. Hankkeen rakennuskustannukset olivat 111 miljoonaa euroa. Forssan valintaan varavoimalaitoksen rakennuspaikaksi vaikutti sijainti kantaverkon solmukohdassa.
Vuonna 2018 Fingrid nosti varavoimalaitoksen tehoa. Fingrid teki kaasuturbiineille säätömuutoksen ja hankki kW-set Oy:ltä kaksi dieselgeneraattoria, joiden avulla kaasuturbiinit voidaan käynnistää ilman ulkoista sähkönsyöttöä. Muutostyöt nostivat laitoksen tehoa 318 megawatista 338 megawattiin.
ARC Antioquia (1933)

ARC Antioquia oli Kolumbian laivaston vuonna 1933 vesillelaskettu Antioquia-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus oli alun perin Portugalin 12. kesäkuuta 1931 Yarrow Shipbuildersilta tilaama "NRP Tejo". Perun ja Kolumbian välinen rajakiista pakotti Kolumbian hallituksen pyytämään apua Portugalilta, joka myi keskeneräiset aluksensa. Alus laskettiin vesille 10. toukokuuta 1933 ja otettiin palvelukseen 23. helmikuuta 1934.
Palvelus.
Kolumbia pitäytyi puolueettomana toisessa maailmansodassa, ja sen vuoksi laivasto valvoi puolueettomuutta maan aluevesillä. "Antioquia" partioi Karibianmerellä valvooen meriliikennettä. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1960 ja määrättiin poistolistalle 25. lokakuuta. Alus myytiin romutettavaksi International Technical Servicelle Barranquillaan, jonne se saapui marraskuussa.
Liberty Memorial

Liberty Memorial () on ensimmäisen maailmansodan aikana kuolleiden muistolle rakennettu muistomerkki Penn Valley Park -puistossa Kansas Cityn kaupungissa Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Muistomerkin yhteydessä on ensimmäisen maailmansodan museo. Muistomerkkiä alettiin rakentaa vuonna 1921 ja se valmistui vuonna 1926. Muistomerkin suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti Harold Van Buren Magonigle. Muistomerkki edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja egyptiläistyylistä arkkitehtuuria. Vuonna 2006 muistomerkki pääsi National Historic Landmark -kohteeksi (NHL, ). Muistomerkki on valmistettu kasota-kalkkikivestä, indiana-kalkkikivestä ja graniitista.
Muistomerkki on esiintynyt myös elokuvassa "The Day After" vuodelta 1983. Elokuvassa muistomerkki tuhoutuu ydinsodassa.
Yksi puraisu

Yksi puraisu ("Once Bitten") on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut vampyyriaiheinen kauhukomediaelokuva. Sen pääosia esittävät Lauren Hutton, Jim Carrey, Cleavon Little, Karen Kopins, Megan Mullally ja Jeb Stuart Adams. Elokuvan on ohjannut Howard Storm. Se tuotti maailmanlaajuisesti noin 10 miljoonaa dollaria ja nousi kulttimaineeseen negatiivisesta kritiikistään huolimatta. Elokuva julkaistiin suoraan videolle monessa maassa. "Yksi puraisu" oli Jim Carreyn ensimmäinen pääroolielokuva.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen kutsuu "Yhtä puraisua" makaaberiksi horror-huumoriksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.
Statsraad Lehmkuhl

Statsraad Lehmkuhl on suuri kolmimastoinen purjealus, jonka omistaja on ollut vuodesta 1978 lähtien norjalainen Stiftelsen Seilskipet Statsraad Lehmkuhl -säätiö. Takiloinniltaan alus on parkki. Sen kotisatama on Bergen, ja sitä käytetään muun muassa Norjan merisotakoulun () koululaivana, nimellä KNM "Statsraad Lehmkuhl". Aluksen nimi kääntyy suomeksi "valtioneuvoston jäsen Lehmkuhl", joka puolestaan juontuu Norjan työministerinä vuosina 1905–1907 toimeesta Kristofer Lehmkuhlista.
Alus rakennettiin Johann C. Tecklenborg AG:n telakalla Geestemündessä Bremerhavenissa, ja se laskettiin vesille 14. tammikuuta 1914. Aluksen purjepinta-ala on 2 026 m2, ja sen vetoisuus on 1 516.
Niko Perera

Niko Perera (s. 27. tammikuuta 1988) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Grankulla IFK:ta. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Perera pelasi FC Espoossa 33 ottelua Ykköstä vuosina 2010–2011. Hän siirtyi Espoosta Hakaan elokuussa 2011 ja pelasi Hakassa Veikkausliiga-kaudella 2011 kolme liigaottelua, joista kahdessa hän oli avauskokoonpanossa. Kaudesta 2013 lähtien Perera on pelannut Kakkosta GrIFK:ssa.
John Naber

 
John Naber (s. 20. tammikuuta 1956 Evanston, Illinois) on yhdysvaltalainen uinnin nelinkertainen olympiavoittaja
Naber oli Montréalin 1976 olympialaisten menestynein miesuimari. Hän voitti neljä kultamitalia, kaikki maailmanennätysajalla. Henkilökohtaisen kultamitalin hän voitti 100 metrin ja 200 metrin selkäuinnissa. Muut kultamitalit hän sai 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä ja 4 × 100 metrin sekauintiviestistä. Hän saavutti hopeaa 200 metrin vapaauinnissa, jossa hän hävisi vain maanmiehelleen Bruce Furnissille.
Naber oli ensimmäinen selkäuimari, joka alitti 50 sekuntia 100 jaardilla, 56 sekuntia 100 metrillä, 1.50 200 jaardilla ja kaksi minuuttia 200 metrillä. Montréalin olympialaisissa hän ui 200 metrin selkäuinnissa saman pituisen matkan perhosuinnin maailmanennätystäkin nopeammin.
Dirndl

Dirndl [ˈdɪʁndl̩] on naisten puku Alppien saksankielisiltä alueilta. Sitä käyttävät perinteisesti naiset ja tytöt Itävallassa, Baijerissa (kaakkoisessa Saksassa), Liechtensteinissa, Sveitsissä ja Italian alppialueilla Etelä-Tirolissa. Dirndl-pukuun kuuluu tyköistuva liivi, jossa on laaja pääntie, liivin alla käytettävä pusero, leveähelmainen korkeavyötäröinen hame sekä esiliina. 
Dirndliä pidetään kansanpukuna ( ). Se kehittyi Alppien talonpoikaisväen puvuksi 1500- ja 1700-lukujen välisenä aikana. Nykyään sitä pidetään naisten ja tyttöjen perinteisenä asuna Alppien saksankielisissä osissa. Eri alueilla on siitä omaleimaisia versioitaan. Dirndlin vastineena miehille ja pojille pidetään lederhosenia.
Puku.
Dirndl-puvun osat ovat liivi, hame, pusero ja esiliina. 
Liivi ( tai "") on tyköistuva ja siinä on laaja pääntie. Tyypillinen liivi koostuu yhdestä kappaleesta ja se suljetaan etukeskeltä nauhoilla, napeilla, hakasilla tai vetoketjulla. Vetoketju voi sijaita myös takana tai sivulla. Perinteisesti liivi valmistettiin tummasta lujasta puuvillakankaasta, jotta vaate olisi kestävä. Nykyaikaisempia malleja vartan liivi voidaan tehdä läpivärjätystä tai painokuvioidusta puuvillasta, pellavasta, sametista tai silkistä. Pääntie on perinteisesti pyöreä tai suorakaiteen muotoinen, nykyaikaisissa malleissa se voi myös olla korkea, V-muotoinen, sydämen muotoinen tai erikoisen laaja. Etenkin julkisissa tilaisuuksissa käytettävissä liiveissä on usein koristeena kirjailua. 
Hame () on laajahelmainen ja vyötäröltä laskostettu. Hame ja liivi olivat alun perin erilliset vaatekappaleet, mutta 1930-luvulta lähtien ne on ommeltu yhteen. Perinteinen dirndl-hame on pitkä, mutta nykyisin hame on tyypillisesti keskipitkä. Myös minipituisia hameita on. Perinteisesti hameeseen kuuluu esiliinan alle jäävä tasku sivussa tai edessä. 
Liivin alle puettava pusero () on lyhyt, sen helma ulottuu vyötärölle. Puseron ja etenkin sen pääntien tyyli vaikuttaa dirndl-puvun kokonaisvaikutelmaan. Laaja pääntie puserossa ja liivissä korostaa dekolteeta kun taas kiinteämpi pääntie antaa siveän vaikutelman. Perinteisissä malleissa puseron pääntie kulkee kaulan vierellä. Suosittuja tyylejä ovat V-muotoiset, suorakulmaiset tai sydämenmuotoiset pääntiet. Pusero on yleensä valkoinen ja sen materiaali on useimmiten batisti, pellava tai pitsi . Lyhyet puhvihihat ovat tyypilliset, mutta myös kapeat lyhyet tai pitkät hihat ovat yleiset. 
Esiliina () on kapea ja kiinnittyy hameeseen peittäen sen etuosan. Perinteiset esiliinamallit vaihtelevat paikallisten perinteiden mukaan ja ovat yleensä yksivärisiä. Nykyaikaisissa puvuissa esiliinat ovat monimutkaisempia.
Abdessamad Chahiri

Abdessamad Chahiri (, s. 17. toukokuuta 1982) on marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Chahiri edustaa Marokon pääsarjassa FAR Rabatia.
Ura.
Chahiri aloitti jalkapalloilun Al-Ahramin junioreissa, josta hän siirtyi Raja Casablancaan vuonna 2003 ja oli voittamassa ensimmäisellä kaudellaan Marokon mestaruutta. Kauden jälkeen Chahiri pelasi lainalla IR Tangerissa kaudella 2004–2005, kunnes palasi takaisin Casablancaan. Chahiri saavutti vielä Arabian Mestarien liigan voiton vuonna 2006.
Kaudeksi 2007–2008 Chahiri siirtyi Difaa el-Jadida, josta matka jatkui kauden jälkeen FAR Rabatiin.
Maajoukkueura.
Maajoukkuetasolla Chahiri on edustanut Marokkoa vuosina 2007–2008. Hän oli mukana vuoden 2008 Afrikan-kisoissa.
C-Murder

Corey Miller (s. 9. maaliskuuta 1971, New Orleans, Louisiana), taiteilijanimeltään C-Murder, on yhdysvaltalainen rap- ja hip hop -artisti. Hän on myös hip hop -artistien Master P:n nuorempi veli sekä Romeon setä. C-Murder on julkaissut kahdeksan eri albumia, joista ensimmäinen "Life or Death" julkaistiin vuonna 1998. C-Murderin ehkä tunnetuin kappale on "Down for my Niggas", jonka hän esitti Snoop Doggin ja Magicin kanssa. C-Murder on myös näytellyt muutamissa elokuvissa, useimmiten veljensä Master P:n kanssa.
Miller tuomittiin vuonna 2009 elinkautiseen vankeuteen toisen asteen murhasta.
Murhaoikeudenkäynti.
Vuonna 2002 Corey Miller pahoinpiteli ja ampui 16-vuotiaan Steve Thomasin kuoliaaksi louisianalaisella yökerholla. Henkirikoksen aikoihin Miller seurusteli Monica -nimisen R&amp;B -laulajan kanssa. Miller tuomittiin syyskuussa 2003 toisen asteen murhasta, mutta hänelle määrättiin uusi oikeudenkäynti myöhemmin, kun selvisi, että osalla Thomasin tapon todistajista oli rikostaustaa. Miller määrättiin kotiarestiin oikeudenkäynnin ajaksi ja odottaessaan oikeudenkäyntiä hän rikkoi kotiarestinsa sääntöjä. Siitä huolimatta Milleriä ei sijoitettu vankilaan vaan hänen annetaan pysyä kotiarestissa.
Oikeudenkäynneissä Corey Miller todettiin ensin syylliseksi murhanyritykseen ja sen jälkeen, jälleen, toisen asteen murhaan. Miller tuomittiin 14. elokuuta 2009 murhanyrityksestä 10 vuodeksi vankeuteen sekä toisen asteen murhasta elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen, mikä on Louisianan osavaltiossa pakollinen rangaistus kyseisestä rikoksesta.
Corey Miller suorittaa rangaistustaan Louisianan osavaltionvankilassa.
Janne Juvonen

Janne Aleksi Juvonen (s. 3. lokakuuta 1994 Kiihtelysvaara) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottaa.
Ura.
Seuraura.
Juvonen on Enon Jetsin kasvatti ja siirtyi sieltä pelaamaan Jokipoikiin. Hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen keväällä 2010, mutta ei pelannut edustusjoukkueessa otteluakaan. Kauden 2010–2011 Juvonen pelasi pääosin joukkueen A-nuorissa I-divisioonassa, jotka karsivat paikasta A-nuorten SM-liigaan.
Elokuussa 2011 Juvonen siirtyi Jokipojista lainalle Pelicansiin. Hän pelasi pääosin A-nuorissa, jossa hän toimi joukkueen kakkosmaalivahtina. Juvonen teki SM-liigadebyyttinsä 26. marraskuuta 2011 kotona Helsingin IFK:ta vastaan, kun hän pääsi kentälle 0–4-tappiotilanteessa Antti Rautiolan tilalle. Hän teki 3–6-tappioon päättyneessä ottelussa 14 torjuntaa. Hän pelaa myös usein Heinolan Peliitoissa. Juvonen pelasi uransa ensimmäisen nollapelin Liigassa 21. marraskuuta 2014, kun Pelicans voitti kotonaan Lukon 3–0. Juvonen torjui ottelussa 36 laukausta.
Vuosina 2018–2019 Juvonen edusti Ruotsin pääsarjassa, SHL:ssä, Mora IK:ta. Vuosina 2019–2021 hän pelasi SHL-seura Leksands IF:n riveissä. Juvonen siirtyi toukokuussa 2021 Jokereihin. Maaliskuussa 2022 hän siirtyi Sveitsin pääsarjan HC Ambrì-Piottaan.
Maajoukkueura.
Juvonen pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011. Hän oli mukana nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2014 Suomen voittaessa kultaa. Hän oli kuitenkin kolmas maalivahti, eikä pelannut turnauksessa yhtäkään ottelua.
Muuta.
Juvonen opiskelee Lahdessa liiketaloutta.
Marianna Flinckenberg-Gluschkoff

Marianna Flinckenberg-Gluschkoff (s. 1940) on eläkkeellä oleva Helsingin yliopiston venäjän kielen lehtori. Flinckenberg-Gluschkoff on ikonimaalari ja ortodoksisen kirkon jäsen. Taustaltaan hän on suomenruotsalais-venäläinen. Hän on matkustanut Siperiassa ja kirjoittanut Siperiaa käsittelevien kirjojen lisäksi aiheesta televisiokäsikirjoituksia ja lehtiartikkeleita.
Flinckenberg-Gluschkoff juonsi 1970-luvun taitteessa television kielenopetusohjelmaa "Dobryj vetšer".
Marianna Flinckenberg-Gluschkoffin vanhemmat olivat Jarl Flinckenberg ja Irina Butusoff. Hänen puolisonsa oli Venäjän-kauppaan erikoistunut myyntijohtaja Kirill Gluschkoff (1937–2006). Hänen lapsiaan ovat elokuvaaja Peter Flinckenberg ja valokuvaaja Kira Gluschkoff.
Ikuinen paluu

Ikuinen paluu on monissa uskonnoissa ja todellisuuskäsityksissä esiintyvä käsite. Sen mukaan aika on syklinen eli samat tapahtumat toistuvat uudelleen ja uudelleen maailmankaikkeudessa, ja mahdollisesti ovat toistuneet myös menneisyydessä. Tunnetuimmin ajatus ikuisesta paluusta esiintyy intialaisten uskontojen (hindulaisuus, buddhalaisuus ja jainalaisuus) jälleensyntymis- ja sielunvaellusopissa ("samsara"), antiikin ajan stoalaisilla filosofeilla ("ekpyrosis") sekä saksalaisfilosofi Friedrich Nietzschen teoksissa.
Friedrich Nietzschen käsitys.
Nietzschen teoksissa esiintyvä käsitys ikuisesta paluusta on eräs hänen keskeisimmistä teemoistaan. Nietzschen mukaan ihminen, joka kykenisi hyväksymään sen, että hänen elämänsä toistuisi loputtoman monta kertaa samoine iloineen ja murheineen, kykenisi hyväksymään täydellisesti elämänsä. Ikuisen paluun hyväksyminen johtaa siihen, että ihminen arvostaa jokaista hetkeään ja tekoaan menneisyydessä sekä tulevaisuudessa, minkä jälkeen ihminen voi suhtautua vilpittömästi kaikkiin suorittamiinsa tekoihin; tämä on välttämätön askel niiden ”henkisten kahleiden” katkaisemisessa, jotka rajoittavat ihmisen kehittymistä yli-ihmiseksi.
On käyty keskustelua siitä, pitikö Nietzsche ”ikuista paluuta” varsinaisena totuutena. Martin Heideggerin yleisesti hyväksytyn käsityksen mukaan kyseessä on Nietzschen keksimä ajatuskoe, johon hän sai vaikutteita antiikin kreikkalaisesta ja intialaisesta ajattelusta. Usein nähdään, että ikuinen paluu on Nietzschen vastaus Immanuel Kantin kategoriselle imperatiiville: kun kategorinen imperatiivi painottaa päätöksen eettisiä seurauksia mietittäessä sitä ”mitä jos kaikki tekisivät samalla tavalla”, ajatus ikuisesta paluusta liittyy kysymykseen ”mitä jos joutuisi kokemaan teon seuraukset loputtoman monta kertaa”. Nietzsche itse piti ikuisen paluun universaalia totuutta ”raskaimpana mahdollisena taakkana mitä voi kuvitella”.
Jerry Reinsdorf

Jerry M. Reinsdorf (s. 25. helmikuuta 1936 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen lakimies ja Chicago White Soxin sekä Chicago Bullsin omistaja.
Ennen urheiluseuran omistajuutta Reinsdorf työskenteli täysaikaisesti lakimiehenä. Oltuaan lakimies hän siirtyi kiinteistöalalle, jolla hän rikastui. Tämän jälkeen Reinsdorf siirtyi urheilu-alalle ja osti vuonna 1981 Chicago White Sox. Neljä vuotta myöhemmin hän hankki Chicago Bullsin omistajuuden. Reinsdorfin tulon myötä sekä White Sox että Bulls menestyivät paremmin. Hänen uudistustensa ansiosta Bullsin katsojaluvut nousivat.
Treasure Isle

Treasure Isle oli Zynga nimisen yhtiön kehittämä peli joka julkaistiin 4. huhtikuuta 2010. Peli julkaistiin ainoastaan Facebookin palvelimelle. Peli lakkautettiin loppuvuodesta 2012 vähäisen suosionsa takia. Pelissä pelaajan täytyy kaivaa ja etsiä aarteita.
Pelaaminen.
Treasure Isle-pelin pelaaminen alkoi sillä että pelaaja valitsi oman hahmon sukupuolen ja sen jälkeen taas haluamansa ihon värin ja vaatetuksen. Pelissä pelaajan täytyi kiertää saarelta saarelle ja kaivaa joka saaresta tietty määrä aarteita, pelaajan kaivaessa maata hän menetti 7 palkkia energiaa, joissakin kohdissa peliä tuli vastaan kiviä tai joissakin tapauksissa jopa kokonaisia kivikoita joita täytyi louhia ja yhden kiven tai kivikon louhiminen menetti hahmolta 10 palkkia energiaa. Pelissä pelaaja sai jokaisen saaren läpäistyä kolikoita joilla pystyi ostamaan kaikenlaisia erikoisesineitä kaupasta. Kuten muissakin Zyngan kehittämissä peleissä, jokaisella hahmolla oli oma kehitysmittari jonka täyttyessä pelaaja sai aina yhden setelin, seteleillä pelaaja pystyi kolikoiden tavoin ostaa erilaisia esineitä ja erikoisuuksia. Jokaisella pelaajalla oli myös oma saari jota he pystyivät muokkaamaan ja jonne he pystyivät lisäämään erilaisia esineitä aina silloin kun halusi, oma kotisaari toimi myös lepopaikkana jos pelaajalla kävi niin että häneltä loppui energiat kesken, yhden energiapalkin täyttymiseen meni aikaa aina 5 minuuttia. Treasure Islessä pelaaja pystyi muidenkin Zynga-pelien tavoin lähettämään kavereille pyyntöjä ja esineitä, kuten energiapalkkia täyttäviä hedelmiä. Yksi tämän pelin oletusesineistä oli Gem Tree "Timanttipuu" johon kasvoi timantteja, joita pystyi välillä pomimaan, timanttipuista saatavista timanteista pelaaja pystyi saamaan lisää rahaa.
Vastaanotto.
Peli sai melko paljon positiivisia vastaanottoja, sillä mm. IGN kehui peliä siitä kun se eroaa melko paljon muista Zyngan kehittämistä selainpeleistä toisin kuin mm.FarmVille.
Omar Daoud

Omar Daoud (, 9. huhtikuuta 1983 Baida, Libya – 9. toukokuuta 2018) oli libyalainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut Daoud edusti Libyan pääsarjassa pelaavaa Al-Ahlia. Hän kuului Libyan maajoukkueessa vuoden 2006 Afrikan-mestaruuskilpailussa.
Seurajoukkueura.
Daoud pelasi vuosina 2005–2007 Algeriassa JS Kabyliessa, jossa hän saavutti Algerian mestaruuden kaudella 2005–2006. Kahden kauden jälkeen Daoud siirtyi takaisin Libyaan Al-Ahliin. Hän vietti seurassa vain yhden kauden, josta hänen matkansa jatkui saudiarabialaiseen Al-Wehdaan.
Kesällä 2009 Daoud palasi vanhaan seuraansa Al-Ahliin.