Golitsyn

Golitsyn () (Galitzine, Golitzin, Golitsin) on venäläinen ruhtinassuku, joka on yksi tunnetuimmista ja suurimmista aristokraattisuvuista Venäjän historiassa. Suku on tuottanut merkittäviä valtiomiehiä, suurlähettiläitä, kuvernöörejä, marsalkkoja, tiedemiehiä, muusikoita, kirjailijoita, hyväntekijöitä ja taiteenkeräilijöitä.
Suku polveutuu Liettuan hallitsijasta Gediminasista. Suvun esi-isät Narimantas ja Patrikas pitivät hallussaan karjalaisia läänityksiä. Ruhtinas Mihail Bulgakov sai Golitza-kutsumanimen, joka tarkoittaa rautaista käsinettä. Golitsynin sukunimi juontaa kyseisen tarinaan.
Suvun motto on latinan kielellä "Vir est Vis", joka tarkoittaa "Ihminen on voima" suomen kielellä.
Golitsynin suvussa on neljä sukuhaaraa: Vasiljevitši, Ivanovitši, Aleksejevitši, ja Mihailovitši. 
Aleksejevitši-sukuhaarassa on eniten jäseniä. Sukuhaaran kantaisä on ruhtinas Aleksei Andrejevitš Golitsyn (1632-1694).
Golitsynit ovat sukua Rurik- ja Romanov-suvuille. Golitsynit ovat sukua venäläisille ja eurooppalaisille aatelissuvuille.
Ruhtinas Vasili Golitsyn, joka toimi Venäjän suurlähettiläänä Puolassa, oli ehdokas uudeksi tsaariksi Venäjän sekasorron vuosien 1598-1613 aikana. Puolalaiset vangitsivät Golitsynin, joka menehtyi vankeudessa.
Ruhtinatar Feodora Golitsyn (k. 1651) avioitui ruhtinas Dmitri Požarskin (1578-1642) kanssa, jonka kunniaksi on pystytetty Mininin ja Požarskin muistomerkki. Ruhtinas Požarskia kutsutaan isänmaanpelastajaksi, koska hänen johtamat joukot vapauttivat Moskovan sekasorron aikana. 
Neljä suvun jäsentä vaikutti merkittävissä tehtävissä keisari Pietari Suuren aikana. Boris Golitsyn (1654-1714) toimi Pietari Suuren kamariherrana ja opettajana. Vasili Golitsyn (1643-1714) oli Venäjän sijaishallitsijan Sofia Aleksejevnan neuvonantaja ja ulkoministeri. Dmitri Mihailovitš Golitsyn (1665-1737) oli valtaneuvoston presidentti, kauppakollegion presidentti ja senaattori. Mihail Golitsyn oli ylisotamarsalkka, senaattori ja Venäjän joukkojen ylipäällikkö Suomessa suuren Pohjan sodan aikana. 
Prinssi Pavel Vasiljevitš Golitsyn peri Marjinon palatsin äidiltään kreivitär Aglaida Pavlovna Stroganovalta (1799-1882), joka oli Stroganov-suvun jäsen .
Kapteeni Boris Golitsyn toimi kruununprinssi Aleksanteri II:n adjutanttina. Hän sai Suomen senaatilta luvan perustaa Katariinan ruukin Muolaan pitäjän Perkjärven kylään. Ruukki sijaitsi Kosenjoen varrella.
Golitsynin suku omisti maa-alueita myös Suomen suuriruhtinaskunnan puolella. Suku lahjoitti maita Riihimäki-Pietari-radan rakennustyötä varten. Suku lahjoitti yhdeksän ratavirstaa Muolaan pitäjän alueelta ja 23 ratavirstaa Kivennavan pitäjän alueelta.
Prinssi Georgi Golitsynin (1916-1992) muistokirjasto sijaitsee Carlow’n palatsissa Pietarissa osoitteessa Fontanka 46. Palatsin suojissa edistettiin musiikkikulttuuria. Prinssi Georgen isoäiti kreivitär Natalia Georgina Carlow omisti palatsin.
Golitsynon kaupunki on nimetty suvun mukaan. 
Suvun jäseniä.
Golitsyn-sukunimi otettiin käyttöön 1500-luvun puolivälissä. 
Yksi suvun sukuhaaroista selvisi Josif Stalinin vainoista Neuvostoliiton aikana. Toinen sukuhaara muutti Yhdistyneeseen kuningaskuntaan vuoden 1917 Venäjän vallankumouksen takia. Suvun jäseniä elää Yhdysvalloissa, Britanniassa, Kanadassa, Saksassa ja Venäjällä.