Blade Runner

Blade Runner, Suomessa myös nimellä Blade Runner – Metropolis 2020, on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen neo-noir-tieteiselokuva. Sen ohjasi Ridley Scott. Pääosissa ovat Harrison Ford, Rutger Hauer, Sean Young ja Edward James Olmos. Hampton Fancherin ja David Webb Peoplesin käsikirjoitus perustuu löyhästi Philip K. Dickin romaaniin "Palkkionmetsästäjä" (1968). 
Elokuva on dystopia, joka sijoittuu vuoden 2019 Los Angelesiin. "Blade Runner" kuvaa tulevaisuutta, jossa vaikutusvaltainen Tyrell-yhtiö on rakentanut synteettisiä ihmisiä eli replikantteja työskentelemään avaruussiirtokunnissa. Eräästä tällaisesta synkästä työleirisiirtokunnasta pakenee Roy Batty -nimisen replikantin (Rutger Hauer) johtama joukko takaisin Maahan. Ylirasittunut poliisi Rick Deckard (Harrison Ford) suostuu vastahakoisesti viimeisenä toimeksiantonaan etsimään paenneet replikantit. Tutkinnan aikana Deckard tapaa Rachaelin (Sean Young), kehittyneen androidin (taikka gynoidin) joka saa hänet kyseenalaistamaan tehtävänsä.
Blade runner on eräänlainen palkkionmetsästäjä tai eliminoija. Termin alkuperäinen suomennos oli ”teräratas”.
Alkuaan "Blade Runner" tuotti Pohjois-Amerikan elokuvateattereissa odotettua vähemmän ja jakoi kriitikkojen mielipiteet. Osa kehui sen teemojen monimutkaisuutta ja visuaalista ilmettä, kun taas toiset olivat tyytymättömiä sen epätavanomaiseen tahditukseen ja juoneen. Siitä on kuitenkin sittemmin muodostunut suosittu kulttielokuva, ja monet kriitikot pitävät sitä nykyisin yhtenä kaikkien aikojen parhaista tieteiselokuvista. Lavastuksestaan kehuttu "Blade Runner" on säilynyt neo-noir-elokuvien johtavana esimerkkinä, ja sillä on ollut suuri vaikutus moniin myöhempiin tieteiselokuviin, -videopeleihin, -animeihin ja -televisiosarjoihin. Vangelisin säveltämää elokuvan musiikkia on kehuttu, ja se oli vuonna 1983 parhaan sävellyksen Bafta- ja Golden Globe -ehdokkaana.
Philip K. Dickin teokset saivat elokuvan ansiosta huomiota, ja myöhemmin tehtiin useita hänen teoksiinsa perustuvia elokuvia. Ohjaaja Ridley Scott pitää "Blade Runneria" ”todennäköisesti” elokuvistaan ehyimpänä ja henkilökohtaisimpana. Vuosi ensi-iltansa jälkeen elokuva sai arvostetun Hugo-palkinnon parhaasta draamallisesta esityksestä, ja vuonna 1993 se valittiin Yhdysvaltain National Film Registryyn ”kulttuurillisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä”.
Elokuvasta on tehty seitsemän eri leikkausversiota. Elokuvastudioiden johtohenkilöt ovat tehneet elokuvan leikkaukseen kiisteltyjä muutoksia, jotka eivät ole miellyttäneet ainakaan ohjaajaa. Ohjaajan versio eli "The Director's Cut" julkaistiin vuonna 1992 sen jälkeen, kun yleisö reagoi versioon voimakkaasti koenäytöksissä. Nimestä huolimatta Scott ei kokenut saavansa riittävää sananvaltaa versioon. Elokuva julkaistiin ensimmäisten joukossa DVD:nä, tosin keskinkertaisella ääni- ja videolaadulla. Vuonna 2007 Warner Bros. julkaisi 25-vuotisjuhlaksi digitaalisesti remasteroidun "The Final Cut" -version, ainoan, johon Scott on voinut käyttää täydellistä luovaa toimivaltaa. Tätä versiota esitettiin valikoiduissa teattereissa, ja se julkaistiin DVD:nä, HD DVD:nä ja Blu-raynä.
Jatko-osa "Blade Runner 2049" sai ensi-iltansa lokakuussa 2017. 
Amazon Studios valmistelee molempien elokuvien jatko-osaksi tarkoitettua televisiosarjaa "Blade Runner 2099". Animesarja julkaistiin syksyllä 2021. 
Juoni.
Ollaan tulevaisuuden Los Angelesissa marraskuussa 2019. Konstaapeli Gaffin (Edward James Olmos) pidättää poliisivoimista jo eläkkeelle jääneen Rick Deckardin (Harrison Ford). Deckard viedään entisen esimiehensä Harry Bryantin (M. Emmet Walsh) luokse. Deckard toimi aiemmin ”blade runnerina”, ja nyt hänen palveluksiaan tarvitaan jälleen. Blade runnerin tehtävä on jäljittää ja ”siirtää syrjään” eli eliminoida replikantteja, jotka ovat bio- ja geeniteknologialla luotuja androideja. Bryantin mukaan Maahan on saapunut laittomasti neljä vanhentunutta teknologiaa edustavaa replikanttia. Kyseiset replikantit ovat Tyrell-yhtiön Nexus-6 -malleja, joiden alkuperäinen elinkaari on vain neljä vuotta, joten pakenevat replikantit ovat tulleet Maahan kenties pidentääkseen elämäänsä.
Deckard näkee videon, jolla blade runner Holden (Morgan Paull) suorittaa Voight-Kampffin testiä. Testiä käytetään erottamaan ihmiset replikanteista, ja siinä arvioidaan kuinka empaattisesti testattava vastaa haastattelijan kysymyksiin. Testattava replikantti Leon (Brion James) ampuu Holdenin, kun hän kysyy Leonilta tämän äidistä. Bryant tahtoo että Deckard eliminoi Leonin, Roy Battyn (Rutger Hauer), Zhoran (Joanna Cassidy) ja Prisin (Daryl Hannah). Deckard ei ole innostunut, ja yrittää kieltäytyä. Bryant vihjaa, että kieltäytymisestä saattaa seurata Deckardille jotain ikävää, joten lopulta hän kuitenkin suostuu.
Deckard lähtee Tyrell-yhtiön toimistolle yhdessä konstaapeli Gaffin kanssa. Deckardin tulee varmistaa, että testi toimii myös Nexus-6- mallien kanssa. Toimistolla hänelle selviää, että Eldon Tyrellin (Joe Turkel) apulainen Rachael (Sean Young) on kokeellinen replikantti, joka uskoo olevansa ihminen. Rachaelin tajuntaan on istutettu ylimääräisiä muistoja, jotka toimivat eräänlaisena ”emotionaalisena muurina”. Sen seurauksena Rachaelille täytyy suorittaa tavallista laajamittaisempi Voight-Kampffin testi, jotta hän paljastuisi replikantiksi.
Deckard etsii johtolankoja replikanttien olinpaikasta. Samaan aikaan replikantit yrittävät päästä Tyrellin puheille, jotta voisivat pakottaa miehen pidentämään heidän elinkaartaan. Roy ja Leon saapuvat laboratorioon, jossa Hannibal Chew (James Hong) valmistaa replikanttien silmiä. He uhkailevat Chew'tä, joka ohjaa replikantit Tyrellin kanssa työskentelevän lahjakkaan suunnittelijan J. F. Sebastianin (William Sanderson) luokse.
Rachael käy tapaamassa Deckardia tämän asunnolla ja yrittää todistaa ihmisyytensä näyttämällä tälle perhevalokuvaa. Deckard paljastaa muistojen todellisuudessa kuuluvan Tyrellin jo kuolleelle sukulaistytölle. Rachael pudottaa valokuvan lattialle ja lähtee kyynelehtien pois. Sillä välin Pris tapaa Sebastianin tämän Bradbury Buildingissa sijaitsevan asunnon ulkopuolella ja onnistuu saavuttamaan tämän luottamuksen sekä pääsee asuntoon sisään.
Deckard käy tutkimassa Leonin hotellihuonetta Hundertwasserilla. Hän löytää valokuvien joukosta Zhoran kuvan ja replikanttikäärmeen suomun. Ne johdattavat Deckardin Zhoran työpaikalle strippiklubille, jossa hän eliminoi sieltä pakenevan Zhoran. Sitten Deckard saa Bryantilta käskyn tappaa myös Rachael, joka on kadonnut Tyrell-yhtiön päämajasta. Deckard sattuu näkemään Rachaelin väkijoukossa, mutta saa pian kimppuunsa Leonin. Rachael tulee apuun, ja ampuu Leonin Deckardilta pudonneella pistoolilla. Kaksikko palaa yhdessä Deckardin asunnolle, ja intiimin keskustelun jälkeen mies lupaa, ettei eliminoi Rachaelia. Kun Rachael yrittää lähteä tiehensä, Deckard suutelee häntä.
Roy saapuu Sebastianin asunnolle ja kertoo siellä olevalle Prisille, että sekä Leon että Zhora ovat kuolleet. Sebastian asettuu heidän puolelleen. Hän paljastaa että kärsii ”Metusalahin syndroomasta”, joka aiheuttaa nopeutunutta ikääntymistä. Sebastian ja Roy pääsevät sisään Tyrellin kattohuoneistoon, ja Roy vaatii luojaltaan pidempää elämää. Tyrellin mukaan pyyntöä on mahdotonta toteuttaa, koska se ei onnistu. Roy tunnustaa että hän on tehnyt ”kyseenalaisia asioita”. Tyrell kuitenkin vähättelee Royn syyllisyydentunnetta ja ylistää sen sijaan tämän kehittynyttä muotoilua ja saavutuksia. Roy suutelee Tyrellia ja tappaa hänet. Sebastian juoksee hissille Roy perässään, mutta Sebastian ajaa hissillä alakertaan yksin. "Final Cutissa" Bryant kertoo Deckardille, että Sebastianin ruumis löydettiin Tyrellin asunnosta, mutta muissa versioissa Sebastianin kohtalo jää arvoitukseksi.
Deckard saapuu Sebastianin asunnolle, jossa on kaikenlaisia mekaanisia nukkeja mallinukkeja ja mannekiineja. Hän ei huomaa niiden joukossa olevaa replikanttia, ja saa yllättäen kimppuunsa raivoisan Prisin. Deckardin onnistuu tappaa Pris juuri ennen kuin Roy saapuu paikalle. Royn lyhyt elämä alkaa kuitenkin olla lopuillaan, ja hän ajaa Deckardia takaa katolle. Deckard yrittää paeta hyppäämällä viereiseen rakennukseen, mutta hyppy jää lyhyeksi: hän päätyy roikkumaan rakennuksesta törröttävään palkkiin. Kun Deckard lopulta menettää otteensa sateen liukastamasta palkista, hypystä vaivatta selvinnyt Roy pelastaa hänet. Viimeisillä hetkillään Roy pitää yksinpuhelun elämästään: 
Roy kuolee sateen kastelemana Deckardin silmien edessä, tämän istuessa hiljaa paikallaan.
Gaff saapuu paikalle ja toteaa, että Deckard on tehnyt työnsä. Ennen kuin mies lähtee pois, hän huutaa Deckardille jotain Rachaelista: ”Sääli ettei hän jää eloon. Mutta toisaalta, kuka jää?” Deckard palaa asuntoonsa ja löytää Rachaelin elossa, nukkumassa miehen sängyssä. Deckard ja Rachel ovat aikeissa lähteä pois. Silloin Deckard löytää lattialta yksisarvista esittävän origamin, joka toimii Gaffin käyntikorttina. 
Elokuvan lopusta on tehty kaksi versiota: Yhdessä Deckard ja Rachael poistuvat kerrostalosta kohti epävarmaa tulevaisuutta, toisessa heidän nähdään ajavan idyllisen maiseman halki.
Visuaalinen ilme.
"Blade Runnerin" suurimpia vahvuuksia on visuaalisesti kaunis ja huolellisen yksityiskohtaisesti toteutettu tummasävyinen lavastus – sekoitus sadetta, pursuavaa savua ja loputtomasti muuttuvia keinovaloja, jotka yhdessä synnyttävät mielikuvan dystooppisesta yhteiskunnasta ja kurjasta, loppuunkulutetusta Maa-planeetasta.
Ohjaaja Ridley Scott halusi, että kuva näyttää pimeältä, mutta sisältää silti useita valokerroksia. Kuvaaja Jordan Cronenweth käytti työssään monimutkaisia väripaletteja. Hän valitsi usein voimakkaita valonlähteitä, jotka oli sijoitettu juuri ja juuri pois näkyvistä. Näin hän valaisi elokuvan ainutlaatuisella tavalla. Kuvaajan mantra elokuvaa tehdessä oli: ”Kyse ei ole siitä mitä valaistaan, vaan siitä mitä ei valaista.” Cronenwethin kanssa työskentelivät läheisesti konseptisuunnittelija Syd Mead, tuotantosuunnittelija Lawrence G. Paull, taiteellinen ohjaaja David Snyder, puvustajat Michael Kaplan ja Charles Knode ja trikkikuvausvalvoja Douglas Trumbull.
Päähenkilö Deckardin elokuvassa käyttämä ”PKD-pistooli” rakennettiin asevalmistaja Charter Armsin .44 Special -revolverin pohjalta. Siihen liitettiin Steyr-Mannlicher SL -kiväärin osia, joiden päälle liitettiin muovinen kuori, minkä lisäksi se varustettiin meripihkamaisella läpikuultavalla kädensijalla ja LED-valoilla. Aseen toimintatapa ei tule elokuvassa ilmi, mutta se oli ensimmäisiä yrityksiä irrottautua aiemmin yleisestä sädeaseen mallista tieteiselokuvissa luontaisen tulevaisuuden asekehityksen suuntaan. Alun perin Syd Mead suunnitteli elokuvaan täysin erilaisen ”musta aukko” -aseen, mutta tämä suunnitelma hylättiin. Elokuvassa nähty Deckardin ase myytiin vuonna 2012 huutokaupassa 270 000 dollarin hintaan.
Vastaanotto.
Elokuvan vastaanotto oli alusta asti ristiriitainen. Elokuvan koenäytöksissä studioiden johtajat eivät pitäneet siitä – eräs tuottaja jopa sanoi elokuvan ”muuttuvan jokaisella katselukerralla vain tylsemmäksi”. Kommenteissa arvosteltiin toisaalta Vangeliksen musiikin vähäistä käyttöä, toisaalta kyseenalaistettiin kertojanäänen käyttöä elokuvassa.
"Blade Runner" sai aluksi myös kielteisiä arvosteluja, ja elokuvateattereissa yleisön reaktiot vaihtelivat hämmennyksestä nauruun, jopa raivoon. Teatterilevitys käynnistyi huonosti Yhdysvalloissa, mutta onnistui hieman paremmin muualla maailmassa. Elokuvan suosio ja kulttimaine alkoivat kuitenkin kasvaa, kun sen levityksessä kokeiltiin ajan uusia jakelukanavia: videokasetteja ja kaapeli-TV-lähetyksiä.
"Blade Runner" valittiin yhdeksi kaikkien aikojen ensimmäisistä elokuvista, joka julkaistiin DVD-formaatissa.
Vaikutus.
Monet pitävät "Blade Runneria" modernina klassikkona sekä 2000-luvulle tärkeiden aiheiden ja ongelmien ennustajana. Siihen myös viitataan useissa muissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten "Num3roiden" kolmannen kauden jaksossa Hardball. Yksityiskohtaisen ja omaperäisen tulevaisuudenkuvansa ansiosta sitä myös pidetään yhtenä kaikkien aikojen vaikutusvaltaisimmista elokuvista. Sen visuaalista tyyliä on jäljitelty runsaasti, ja sitä pidetään kyberpunk-genren määritelleenä elokuvana. Se on myös monien tieteentekijöiden suosikkielokuva. "Blade Runner" myös toi kirjailija Philip K. Dickin Hollywoodin tietoisuuteen, ja sen jälkeen hänen kirjojensa pohjalta on tehty lukuisia elokuvia.
Jatko-osa.
Ridley Scott ilmoitti elokuussa 2011 tekevänsä elokuvalle jatkoa, joka ei tule olemaan alkuperäisen elokuvan uudelleenfilmatisointi, vaan jatko-osa joka sijoittuu muutaman vuoden päähän ensimmäisestä elokuvasta.
Saman ohjaajan toisen tieteiselokuvan "Prometheuksen" (2012) Blu-ray-julkaisu sisältää vihjauksen mahdollisesta yhteydestä Alien-universumin Weylandin ja "Blade Runner" -universumin Tyrellin kanssa: Blu-rayn ”pääsiäismunan” mukaan Weyland puhuu edesmenneestä mentoristaan, joka muun muassa asui pyramidin huipulla katsoen enkelten kaupunkia (Los Angeles).
Helmikuussa 2015 "Blade Runner 2049" -elokuvan tuotannon aloittaminen varmistui. Elokuvan käsikirjoittivat Michael Green sekä Hampton Fancher, joka kirjoitti myös ensimmäisen "Blade Runner" -elokuvan. Harrison Ford palasi "Rick Deckardin" rooliin 33 vuoden jälkeen. Ridley Scott tuotti ja Denis Villeneuve ohjasi elokuvan. Ensi-ilta oli 6. lokakuuta 2017.