tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andrés Nin

Andrés Nin (oik. Andreu Nin i Pérez, 4. helmikuuta 1892 El Vendrell – 20. kesäkuuta 1937 Alcalá de Henares) oli katalonialainen poliitikko, joka tunnetaan trotskilaisen POUM-puolueen perustajana ja johtajana.
Varhaiset vuodet.
Köyhään suutarin ja maatyöläisen perheeseen syntynyt Nin muutti Barcelonaan vuonna 1914. Hän on aluksi kiinnostunut anarkismista, mutta liittyi vuonna 1917 sosialistiseen työväenpuolueeseen. Marraskuussa 1921 Nin oli mukana perustamassa Espanjan kommunistista puoluetta (PCE). Myöhemmin 1920-luvulla hän muutti maanpakoon Neuvostoliittoon ja toimi Stalinia vastustaneissa trotskilaisissa. Nin työskenteli lyhyen aikaa myös Lev Trotskin henkilökohtaisena avustajana.
Paluu Espanjaan ja sisällissodan aika.
Vuonna 1935 Andrés Nin palasi Espanjaan ja perusti POUM:n yhdessä Joaquin Maurinin kanssa vastavoimaksi stalinistiselle PCE:lle. Uudesta puolueesta tuli nopeasti suosittu erityisesti Kataloniassa, jossa se kasvoi kilpailevaa PCE:tä suuremmaksi. POUM oli myös mukana tammikuussa 1936 perustetussa kansanrintamassa, joka voitti helmikuussa järjestetyt parlamenttivaalit. Syyskuussa hänet nimitettiin Katalonian hallituksen oikeusministeriksi. Nin erotettiin kuitenkin tehtävästä jo joulukuussa tasavaltalaisia sisällissodassa tukeneen Neuvostoliiton vaatimuksesta. Pääkonsuli Vladimir Antonov-Ovsejenko ilmoitti Neuvostoliiton aseavun ehdoksi trotskilaisten erottamisen sekä Espanjan toisen tasavallan että Katalonian hallituksista.
Toukokuussa 1937 käytiin Barcelonan toukokuuksi kutsuttu tasavaltalaisten keskinäinen valtataistelu, jossa vastakkain olivat hallitus ja PCE:n kommunistit vastapuolellaan anarkistit ja POUM:n trotskilaiset. Aselepoon päättyneen lyhyen selkkauksen jälkeen kansanrintaman neuvonantajina toimineet Neuvostoliiton turvallisuuspalvelun NKVD:n agentit saivat Stalinilta määräyksen tasavaltalaisten riveissä toimivien trotskilaisten eliminoimiseksi. Turvallisuuspalvelun kenraali Aleksander Orlov määräsi lukuisia POUM:n johtajia pidätettäviksi touko-kesäkuussa 1937. Andrés Nin vietiin vankileirille Madridin lähistölle, jossa häntä kidutettiin useiden päivien ajan ja lopulta teloitettiin.
Shigeo Yaegashi

Shigeo Yaegashi (24. maaliskuuta 1933 Iwate, Japani – 2. toukokuuta 2011) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Yaegashi edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1956–1968. Tokion olympialaisissa 1964 hän kuului Japanin viidenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen ja Méxicon olympialaisissa 1968 pronssimitalijoukkueeseen.
Naoki Sōma

Naoki Sōma (, s. 19. heinäkuuta 1971 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-1999.
Shigeyoshi Mochizuki

Shigeyoshi Mochizuki (s. 9. heinäkuuta 1973 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997-2001.
Tetsuji Hashiratani

Tetsuji Hashiratani (s. 15. heinäkuuta 1964 Kioto, Japani) on japanilainen uransa lopettanut jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1988-1995.
Wagner Lopes

Wagner Lopes (s. 29. tammikuuta 1969 Franca, São Paulo, Brasilia) on japanilainen uransa vuonna 2002 päättänyt jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Lopes edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997–1999. Hän pelasi yhteensä 20 ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Shōji Jō

Shōji Jō (, s. 17. kesäkuuta 1975 Hokkaido, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2001.
Titus (elokuva)

Titus () on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Julie Taymorin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalais-brittiläis-italialainen jännitysdraamaelokuva, joka perustuu William Shakespearen kostoaiheiseen tragedianäytelmään "Titus Andronicus". "Titus" kertoo antiikin Rooman kenraalin tuhosta.
"Tituksen" nimiroolissa on Anthony Hopkins ja goottien kuningatarta näyttelee Jessica Lange. "Titus" on "Titus Andronicuksen" ensimmäinen elokuvasovitus. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Overseas Filmgroup ja Clear Blue Sky Productions ja levittäjänä Fox Searchlight Pictures. "Titus" on ohjaaja ja käsikirjoittaja Taymorin esikoisohjaus elokuvassa.
Juoni.
"Titus" kertoo roomalaisesta kenraalista, Titus Andronicuksesta (Anthony Hopkins), joka palaa sodasta voitokkaana ja tuo mukanaan kuningasperheelle arvokkaita panttivankeja. Goottien kuningatar Tamora (Jessica Lange) on juonittelija, ja Tituksen pystypäisyys johtaa veritaisteluihin ja lopulta tuhoon.
Tuotanto.
"Tituksen" kuvaukset alkoivat 5. lokakuuta vuonna 1998. Näyttelijät olivat harjoitelleet kolme viikkoa ennen kuvausten alkua. Elokuva kuvattiin Floridan Tampassa, Kroatian Pulassa ja Italian Roomassa sekä siellä sijaitsevalla Cinecittàssa 20 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan kuvaukset päättyivät tammikuussa vuonna 1999.
Soundtrack.
"Tituksen" musiikin sävelsi ohjaaja Julie Taymorin pitkäaikainen ystävä ja avopuoliso Elliot Goldenthal. Elokuvan soundtrack-albumi julkaistiin 11. tammikuuta vuonna 2000.
Julkaisu ja vastaanotto.
Yhdysvalloissa "Titus" sai ensi-iltansa 25. joulukuuta vuonna 1999 Los Angelesissa ja New Yorkissa. Rajoitettuun teatterilevitykseen elokuva pääsi seuraavana vuonna 11. helmikuuta. Italiassa elokuva tuli ensi-iltaan 24. maaliskuuta vuonna 2000 ja Isossa-Britanniassa ensimmäiseksi 1. syyskuuta 2000 Lontoossa ja sitten 29. syyskuuta maanlaajuisesti. "Titusta" ei esitetty Suomessa ollenkaan elokuvateattereissa, mutta elokuva julkaistiin VHS:lle ja DVD:lle.
Ilmestyessään "Titus" oli taloudellinen floppi. "Titus" tuotti vain 22 313 dollaria avausviikonloppunaan, joka johtui rajoitetusta teatterilevityksestä. "Titusta" esitettiin vain kahdessa elokuvateatterissa avausviikonloppuna. Elokuvan laajin teatterilevitys Yhdysvalloissa ylsi ainoastaan 35:een elokuvateatteriin, joka johti vain 2 007 290 dollarin lipputuloihin.
"Titus" sai ilmestyessään kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Metacriticissä elokuvalla on arvosanana 57, joka perustuu kahteenkymmeneenyhdeksään arvosteluun. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "tuore" 68 prosentin arvosana, joka perustuu seitsemäänkymmeneenviiteen arvosteluun. Melkein 20 250 arvionsa tehdystä käyttäjästä 86 prosenttia piti elokuvasta. Elokuva sai kritiikkiä muun muassa sen 162:n minuutin pituudesta.
"The New York Timesin" elokuvakriitikko Stephen Holden antoi elokuvalle myönteisen arvostelun tehden "Tituksesta" "kriitikkojen valinnan". "Chicago Sun-Timesin" Roger Ebert ylisti elokuvaa ja antoi "Titukselle" kolme ja puoli tähteä neljästä.
"Tituksesta" on saatavilla monia eri DVD-julkaisuja.
Christian Folin

Christian Folin (s. 9. helmikuuta 1991 Kungsbacka, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Frölunda HC:ssa. Isokokoisen puolustajan vahvuuksiin kuuluvat liikkuvuus, fyysisyys, hyökkäystaidot ja laukaus. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Folin on Hanhals IF:n kasvatti ja pelasi juniorina myös Frölundan J20-joukkueessa SuperElitissä. Kaudella 2009–2010 Folin debytoi miesten tasolla Hanhals IF:ssa Ruotsin II-divisioonassa pelaten yhden ottelun.
Kaudeksi 2009–2010 Folin siirtyi Pohjois-Amerikkaan, USHL-joukkue Fargo Forceen, josta vaihtoi kesken kauden NAHL:n Austin Bruinsiin. Seuraavalla kaudella Folin oli Bruinsin toiseksi tehokkain puolustaja tehoilla 11+20=31. Hänen teholukemansa +45 oli NAHL:n kolmanneksi paras. Folin valittiin myös NAHL:n All-Central Division Team -kentälliseen.
Kaudet 2012–2014 Folin pelasi Massachusetts Lowellin yliopistossa. Hän voitti ensimmäisen yliopistokautensa 2012–2013 päätteeksi Hockey Eastin mestaruuden ja omasi joukkueen parhaan teholukeman +17. Folin siirtyi NCAA-kauden päätyttyä kaksivuotisella tulokassopimuksella NHL-joukkue Minnesota Wildiin maaliskuussa 2014. Folinia pidettiin yliopistojen parhaana vapaana agenttina, ja 15–20 NHL-joukkuetta olivat kiinnostuneita hänestä.
Muuta.
Folinin veli Niklas pelaa myös jääkiekkoa, USHL:n Omaha Lancersissa.
Elina Vehkaoja

Elina Vehkaoja on suomalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat pääosa Venla Virkkusena nuortensarjassa "Lukio" sekä sivurooli Laura Maasalona fantasia-draamasarjassa "Nymfit". Vuonna 2008 Vehkaoja näytteli "Salatut elämät" -sarjassa Sampsa Tuomalan esittämän Sampo Kaukovaaran armeijassa tapaamaa tyttöystävää Anu Määttää. Vehkaoja on mukana myös elokuvissa "Heavy Metal" (2007), "Maata meren alla" (2009) ja "Väärät juuret" (2009). Hän on näytellyt useissa TV-mainoksissa ja äänenä animaatioissa.
Vehkaoja on opiskellut soveltavaa teatteria ja esittäviä taiteita ja valmistunut teatteri-ilmaisun ohjaajaksi Metropolia Ammattikorkeakoulusta.
Vehkaoja työskentelee näyttelijä-muusikkona Nukketeatteri Sampossa sekä freelancerina muun muassa lukemalla äänikirjoja ja toimimalla ääninäyttelijänä. Vehkaoja on toinen perustajajäsen lastenmusiikkiorkesteri Päistikkassa, jossa hän soittaa koskettimia ja laulaa.
Hongkongin hallitus

Hongkongin hallitusta johtaa hallintojohtaja ("Chief Executive"), joka käyttää ylintä valtaa Hongkongissa. Hallintojohtaja nimittää ministeriöille ("bureaux") ja virastoille ("department") päälliköt ("secretary") ja Kiinan kansantasavallan valtioneuvosto hyväksyy nimitykset. Päälliköt tekevät oman toimialansa päätökset itsenäisesti tai tekevät esityksensä hallintojohtajalle. Vaikka hallintojohtajaa ja ministeriöiden ja virastojen päälliköitä kutsutaan Hongkongin hallitukseksi, hallitus ei muodosta yhtenäistä elintä, joka tekisi kollektiivisia päätöksiä. Hallitus on toimeenpanovaltainen eikä sitä ole muodostettu poliittisin perustein. Sen ei tarvitse nauttia parlamentin vaan Kiinan keskushallituksen luottamusta. Vuonna 2002 voimaan tulleen Principal Officials Accountability Systemin myötä päälliköt ovat olleet poliittisesti vastuussa hallintojohtajalle, mikä on lisännyt hallituksen toimeenpanojohtoisuutta. Hallitukseen kuuluu 15 päällikköä, jotka ovat:
Kaikki hallituksen jäsenet ja heidän lisäkseen 16 muuta jäsentä muodostava ExCon, hallintojohtajan johtaman hallintoneuvoston. Hallintojohtajalla on velvollisuus konsultoida ExCoa keskeisissä päätöksissä. Mikäli hallintojohtaja tekee ExCon enemmistön tahdon vastaisen päätöksen, hänen on kirjattava päätöksestään selonteko neuvoston pöytäkirjaan. Hallintoneuvostolla on kollektiivinen vastuu tekemistään päätöksistä.
Nikeforos Blemmydes

Nikeforos Blemmydes (; tai "Blemmida"; 1197–1272) oli bysanttilainen filosofi ja munkki, joka kirjoitti sekä filosofisia että teologisia teoksia.
Elämä.
Blemmydes oli kotoisin Konstantinopolista. Neljännen ristiretken ja Latinalaisen keisarikunnan perustamisen jälkeen vuonna 1204 hänen perheensä muutti Vähä-Aasiaan. Hän sai hyvän koulutuksen ja toimi papistossa Nikaiassa. Myöhemmin hän ryhtyi munkiksi ja perusti luostarin Efesoksen lähelle.
Blemmydeen oppilaisiin kuuluivat muun muassa keisari Theodoros II Laskaris sekä historioitsija Georgios Akropolites. Blemmydeen logiikan tuntemusta hyödynnettiin ortodoksisen teologian puolustamisessa "filioque"-kiistaa eli Pyhän Hengen lähtemistä koskevissa väittelyissä paavin lähettiläiden kanssa.
Blemmydes oli välillä kiistoissa keisarien ja Konstantinopolin patriarkan kanssa. Hän muun muassa karkotti Johannes Dukaksen rakastajattaren Markesinan luostarinsa kirkosta ja kirjoitti tästä teologisen kiertokirjeen "De regia pellice templo ejecta" ("Kuninkaan rakastajattaren temppelistä karkottamisesta"). Tästä huolimatta keisarit pitivät häntä arvossa. Kun patriarkan virka oli vapaana vuonna 1255, Theodoros II tarjosi sitä Blemmydeelle, mutta tämä valitsi elämän luostarissa ja pysyi siellä kuolemaansa saakka.
Teokset.
Blemmydes kirjoitti lukuisia teoksia sekä filosofista että teologiasta, ja erityisesti hänen logiikkaa ja luonnonfilosofiaa käsittelevät yhteenvetonsa olivat hyvin luettuja. Blemmydeen teokset perustuivat enimmäkseen Aristoteleen teoksiin sekä myöhempiin Aristoteles-kommentaattoreihin. Hän sai kuitenkin vaikutteita myös mm. Johannes Damaskolaiselta sekä stoalaiselta Kleomedeeltä. Teologiassaan hän hyödynsi kirkkoisiä. Blemmydes kirjoitti myös lukuisia kirjeitä, runoja, maantieteellisiä teoksia, ohjeita keisarille ja luostarinsa munkeille, sekä kaksi omaelämäkertaa.
Blemmydeen teoksia ovat mm.:
Georgios Pakhymeres

Georgios Pakhymeres (; n. 1242–1310) oli bysanttilainen historioitsija ja filosofi, joka kirjoitti sekä keisarikunnan historiasta että monipuolisesti filosofian eri osa-alueista.
Elämä ja teokset.
Pakhymeres oli kotoisin Nikaiasta, johon hänen isänsä oli paennut neljättä ristiretkeä seuranneen Konstantinopolin valtauksen ja Latinalaisen keisarikunnan perustamisen jälkeen vuonna 1204. Kun Konstantinopoli oli vallattu takaisin vuonna 1261, Pakhymeres asettui kaupunkiin. Siellä hän opiskeli lakia ja astui kirkon palvelukseen.
Pakhymereen kirjallinen tuotanto oli laaja. Hänen merkittävin teoksensa on 13 kirjaa käsittänyt Bysantin historia, joka jatkoi Georgios Akropoliteen työtä ja kattoi vuodet 1255/1261–1308. Filosofian puolella Pakhymeres kirjoitti laajan Aristoteleen ajattelua käsittelevän parafraasi-tiivistelmän nimeltä "Filosofia" ("Philosophia"). Se käsitti sekä logiikan, luonnonfilosofian, metafysiikan että etiikan alueet. Hän kirjoitti myös kommentaarit Aristoteleen "Organoniin", "Fysiikkaan", "Metafysiikkaan" ja "Nikomakhoksen etiikkaan"; teoksen "Quadrivium", joka käsitteli neljää matemaattista oppiainetta eli "quadriviumia" (aritmetiikka, geometria, tähtitiede ja musiikki); sekä ainoan myöhäisbysanttilaisen Platon-kommentaarin, joka oli jatkoa Prokloksen "Parmenides"-dialogin kommentaarille.
Pakhymeres kirjoitti myös runoutta, mukaan lukien omaelämäkerta; Pseudo-Dionysios Areopagitan puheiden ja kirjeiden parafraasin; sekä kuvauksen Augusteumista, keisari Justinianuksen Hagia Sofiaan pystyttämästä pylväästä. Hän osallistui filosofisten tekstien käsikirjoitusten kokoamiseen, kopiointityöhön ja toimittamiseen.
Valheen vangit

Valheen vangit on suomalainen Liv-kanavalla esitettävä televisiosarja, jossa käsitellään tavallisten ihmisten tositarinoita tositelevisiosta tutulla kerrontatavalla. Sarjan jokaisessa jaksossa päähenkilöllä on salaisuus, jonka kanssa henkilö yrittää kamppailla, koska salaisuus on liian suuri tai liian vaikea käsitellä. Sarjassa on käsitelty monenlaisia arkaluontoisia asioita, muun muassa alkoholismia, itsemurhaa, lääkkeiden väärinkäyttöä, mielenterveyden häiriöitä, parantumattomia sairauksia, peliriippuvuutta, pienen lapsen kuolemaa, rikoksia, teiniraskauksia, transsukupuolisuutta ja uskottomuutta. Ohjelma perustuu hollantilaiseen "Behind the Closed Doors"-formaattiin. Sarjan ensimmäistä jaksoa seurasi keskimäärin 298 000 katsojaa, mikä tekee siitä kaikkien aikojen parhaimman tv-sarjan aloituksen Liv-kanavalla.
Valheen vangit on tosi-tv-ohjelmien tyyliin kuvattu scripted reality -ohjelma, jossa näyttelijöinä ovat tavalliset ihmiset. Osa kertomuksista on Hollannista, josta formaattikin on. Osa kertomuksista on suomalaisia.
Seppo Koski (balettitanssija)

Seppo Einari Koski (10. maaliskuuta 1941 Helsinki – 31. joulukuuta 2007) oli suomalainen balettitanssija ja balettipedagogi. Hänet kiinnitettiin Suomen Kansallisoopperan balettiin 1962, ja hän oli ensitanssija vuodesta 1970. Häntä on pidetty teknisesti taitavana ja luonnehtimiskykyisenä. Hän tanssi päärooleja esimerkiksi baleteissa "Romeo ja Julia", "Joutsenlampi", "Carmen" ja "Spartacus".
Kosken puoliso oli balettitanssija Seija Silfverberg.
Tapio Koski

Tapio Johannes Koski (17. kesäkuuta 1920 Viipuri – 7. lokakuuta 2009 Kauniainen) oli suomalainen vuorineuvos ja Keskon pääjohtaja 1969–1980. Hän tuli Keskon palvelukseen 1948. Lisäksi hän oli Liiketyönantajain keskusliiton puheenjohtaja 1969–1979 sekä Kansainvälisen kauppakamarin Suomen osaston puheenjohtaja vuodesta 1970.
Koski suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1947, ja varatuomarin arvon hän sai 1951.
Viljo Mömmö

Viljo Johannes Mömmö (27. kesäkuuta 1888 Sotkamo – 4. toukokuuta 1918 Sotkamo) oli suomalainen radikaali pastori, joka herätti vuonna 1916 julkaisemallaan pamfletilla suurta huomiota Suomen evankelis-luterilaisen kirkon piirissä.
Mömmön vanhemmat olivat kappalainen August Mömmö ja Hildur Sofia Beyrath. Hän pääsi ylioppilaaksi 1905 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1910. Mömmö vihittiin papiksi 1911. 
Mömmö hoiti apulaispapin tehtäviä useissa eri seurakunnissa. Hän oli Lappeenrannan vt. kappalaisena, Tohmajärven vt. kirkkoherrana ja viimeksi vuodesta 1916 Savonlinnan-Säämingin papiston apulaisena.
Mömmö julkaisi keväällä 1916 "Uskonnollisia ajankysymyksiä"-nimisen pamfletin jossa hän hyökkäsi vanhoillisena pitämäänsä valtiokirkkoa vastaan. Pamfletti herätti kiivasta keskustelua ja Mömmö julkaisi myöhemmin samana vuonna siitä vielä laajennetun version nimellä " Murrosaikoja". Mömmön pamfletista otettiin vuoden aikana kuusi painosta, yhteensä noin 27 000 kappaletta. Pamfletin aiheuttama kohu laantui kuitenkin pian.
Mömmö kuoli keväällä 1918 keuhkotautiin.
Viljo Mömmö oli naimisissa vuodesta 1915 Toini Maria Warénin kanssa.
Pete Parkkonen (albumi)

Pete Parkkonen on Pete Parkkosen kolmas ja samalla ensimmäinen suomenkielinen studioalbumi. Warner Music Finland julkaisi sen CD:nä, LP:nä sekä digitaalisesti 25. huhtikuuta 2014. Albumin on tuottanut Joonas Angeria. YleX-radiokanava valitsi albumin viikon albumikseen viikolla 17/2014. Seuraavalla viikolla NRJ valitsi "Pete Parkkosen" viikon albumikseen. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 20:nneksi.
Albumin ensimmäinen single, ”Mitä minä sanoin”, julkaistiin 6. joulukuuta 2013. Kappale nousi viikolla 51/2013 latauslistan seitsemänneksi, joka jäi sen ainoksi sijoitukseksi kyseisellä listalla. Radiolistalla kappale nousi 15:nneksi soitetuimmaksi kappaleeksi. 21. helmikuuta 2014 julkaistu toinen single ”Mun” nousi radiolistan 14. sijalle.
Laura Haimila

Laura Haimila on suomalainen toimittaja, juontaja ja sosiaalisen median vaikuttaja. Halmila juonsi vuoteen 2015 Radio NRJ:llä toimittaja Tuija Pehkosen kanssa iltapäivä- ja aamuohjelmia. Hän on työskennellyt NRJ:n jälkeen Yle Kioskin tuottajana ja vuonna 2019 Radio Helsingin aamulähetyksen juontajana. 2020-luvun taitteessa Haimila toimi Sannin keikkamanagerina. Halmila toimi vuonna 2022 Big Brother Suomen kommentaattorina.
Vuodesta 2021 hetkellä Haimila on juontanut yhteiskunnallista kahdesti viikossa julkaistavaa "Kerhotalo"-podcastia yhdessä Emmi Nuorgamin kanssa.
Haimila on kertonut olevansa intersukupuolinen.
Muut työt.
Haimila on kuvannut laulaja Cristal Snow’n musiikkivideot "Wicked" ja "Surrender" sekä ohjannut ja kuvannut Maija Vilkkumaan musiikkivideon "Unisex". Hänet on nähty myös Ilta-Sanomien "ToosaTV"-nettisketsisarjassa kahdessa roolissa.
Joseph Oller

Joseph Oller i Roca (1839–1922) oli espanjalaissyntyinen yrittäjä ja impressaari, joka asui pääosan elämästään Ranskassa.
Joseph Oller kehitti vuonna 1864 menetelmän laskea vedonlyönnin kertoimia ja erityisen laskukoneen sitä varten. Hän perusti hevoskilpailuja seuraavan lehden vuonna 1867.
Joseph Oller kiinnostui musiikkiviihteestä ja perusti vuonna 1876 Pariisin ensimmäisen musiikkihallin. Sitä seurasivat erilaiset viihdelaitokset kuten operetti- ja vaudeville-teatteri sekä sirkus.
Kuuluisin hänen perustamistaan instituutioista on Moulin Rouge -kabaree vuodelta 1889.
Major League Baseball -kausi 2000

Major League Baseball -kausi 2000 oli baseballin Major Leaguen kausi, joka alkoi 29. maaliskuuta 2000 Tokyo Domessa, Tokiossa, Japanissa, jossa Chicago Cubs voitti New York Metsin 5–3 kautta aikojen ensimmäisessä Pohjois-Amerikan ulkopuolella pelatussa "ison liigan" ottelussa. Kausi päättyi New York Yankeesin voittoon paikalliskilpailija New York Metsistä 44 vuoden tauon jälkeen pelatussa "Subway Seriesissä". Kaikkiaan tämä oli 14. kerta, kun newyorkilaisjoukkueet kohtasivat World Seriesissä ja 11. kerta, kun Yankees voitti kyseisen kamppailun. Kauden All-Star-ottelu pelattiin 11. heinäkuuta Turner Fieldillä Atlantassa, ja siinä voittajaksi selvisi American League 6–3. Ottelun MVP oli Derek Jeter.
Runkosarjan sarjataulukot.
- Oakland voitti American Leaguen West Divisionan puoli voittoa ennen Seattlea pelattuaan yhden pelin vähemmän kuin Mariners. Athleticsia ei vaadittu pelaamaan 162. peliään, sillä vaikka Oakland olisi hävinnyt tämän pelin, heidän keskinäiset ottelunsa Seattlen kanssa olisivat antaneet divisioonavoiton heille. Uusintaa ei olisi pelattu, koska myös divisioonan kakkonen pääsi villillä kortilla jatkoon.&lt;br&gt;
- Ensimmäisen kerran MLB:n historiassa kaikkien joukkueiden voittosuhde asettui .400 ja .600 väliin.
Postseason.
Kauden pudotuspelit pelattiin 3.-26. lokakuuta 2000.
Harkovan kuvernementti

Harkovan kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1835–1918. Harkovan kuvernementtia edelsi Sloboda-Ukrainan kuvernementti vuosina 1765–1780 ja 1796–1835 () ja Harkovan käskynhaltijakunta vuosina 1780–1796 (Харьковское наместничество).
Näitä ennen seutu muodosti Sloboda-Ukrainan. Se oli slobodojen lisääntyessä muotoutunut, Moskovan Venäjän lounaisille rajaseuduilla sijainnut, alkujaan melko suurista vapauksista nauttinut alue. Svobodat olivat tyypillisesti 15–25 vuoden verovapauden tarjonneita kyläyhteisön tyyppisiä erityisalueita, joita varakas suurtilallinen perusti mailleen. Etuuksilla kymmeniä tuhansia uudisasukkaita saatiin houkuteltua muuttamaan muun muassa Kultaisen ordan jäljiltä harvaanasutuille "villeille" maille. Asutuksen laajentuessa 1600-luvun puolivälissä Venäjä järjesti seudulle aluehallinnollisen rykmenttijärjestelmän (esimerkiksi "Harkovan rykmentti").
Kuvernementin naapureina olivat vuonna 1917: etelässä Jekaterinoslavin, lännessä Pultavan, luoteessa Tšernihivin, pohjoisessa Kurskin ja Voronežin kuvernementit. Idässä Harkovan kuvernementti rajoittui Donin kasakoiden alueseen ().
Harkovan kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd), joita vuonna 1897 oli 11 kappaletta. Kuvernementin keskuskaupunki oli Harkova, jossa asui 173 989 henkeä (vuonna 1897).
Kuvernementissä asui vuonna 1897 yhteensä 2 492 316 asukasta. Väestöstä 85,3 prosenttia asui maaseudulla. Etniseltä taustaltaan alue oli selkeän ukrainalainen. Kuvernementin väestön suurimmat etniset ryhmät olivat ukrainalaiset (82,7 %) ja venäläiset (16,3 %). Äidinkielen osalta suurimmat kieliryhmät olivat (1897) ukraina (80,6 %), venäjä (17,7 %), jiddiš (0,5 %), valkovenäjä (0,4 %), saksa (0,4 %) ja puola (0,2 %). Joku muu äidinkieli oli 0,2 prosentilla väestöstä.
Venäjän keisarikunnan hajottua Harkovan kuvernementin alueesta tuli osa Ukrainan sosialistista neuvostotasavaltaa.
Pampasuohaukka

Pampasuohaukka ("Circus buffoni") on haukkojen heimon petolintu. Sitä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Chilessa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Guyanassa, Paraguayssa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Uruguayssa ja Venezuelassa. Vaelluslintuna sitä on tavattu Falklandin saarilla (Malvinas) ja Panamassa.
Sitä esiintyy hyvin laajalla alueella, ja sen populaatio on pienenemässä, mutta sitä pidetään toistaiseksi elinvoimaisena. Sen elinpiiriä ovat ensisijaiset erilaiset subtrooppiset ja trooppiset suotyypit 300–1 000 metrin korkeudessa, mutta sitä tavataan myös viljellyillä mailla, heinäaroilla, kuivilla savanneilla ja yli 8 hehtaarin kokoisilla ajoittain kuivuvilla järvillä.
Raitasuohaukka

Raitasuohaukka ("Circus cinereus") on haukkojen heimon petolintu. Sitä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Chilessa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Falklandin saarilla, Paraguayssa, Perussa ja Uruguayssa.
Sitä tavataan hyvin laajalla alueella. Vaikka sen populaatio on pienenemässä elinalueiden tuhoutumisen, ampumisten, kosteikkojen kuivattamisen ja tuhohyönteismyrkkyjen liiallisen käytön vuoksi, se on kuitenkin elinvoimainen.
Sen elinpiiriä ovat ensisijaisesti lauhkean vyöhykkeen heinäarot, mutta myös subtrooppiset ja trooppiset viljellyt alueet (ei pesintää), entiset metsät, ylävät heinäarot, pensastot ja erilaiset suotyypit aina 4 500 metrin korkeuteen.
Nokia Lumia 630

Nokia Lumia 630 on Microsoft Mobilen valmistama älypuhelin. Puhelimessa on Windows Phone 8.1 -käyttöjärjestelmä. Lumia 630 -mallia on saatavilla neljää eri väriä: Musta, valkoinen, oranssi ja vihreä. Puhelin käyttää Windows 8.1 -käyttöjärjestelmää ja Microsoft on kertonut, että he julkaisevat siihen syksyllä 2015 Windows 10 -käyttöjärjestelmäpäivityksen. Laitteen vähäisen muistinmäärän takia kaikkia Windows 10:n ominaisuuksia ei tulla laitteelle julkaisemaan.
Puhelin on saatavilla myös kaksois-SIM-versiona.
Metaanisulfonihappo

Metaanisulfonihappo on väritön nestemäinen yhdiste, jonka kemiallinen kaava on CH3SO3H. Se on yksinkertaisin sulfonihappo. Sen suolat ja esterit ovat mesylaatteja. Metaanisulfonihappoa käytetään happokatalyyttinä orgaanisissa reaktioissa, koska se on haihtumaton vahva happo ja se liukenee orgaanisiin liuottimiin. Metaanisulfonihappo soveltuu hyvin teollisiin sovellutuksiin, koska se on neste huoneen lämpötilassa, kun taas sen sukulaisyhdiste "p"-tolueenisulfonihappo (PTSA) on kiinteä. Laboratoriokäytössä kiinteä PTSA on käyttökelpoisempi.
Metaanisulfonihapon voidaan ajatella olevan rikkihapon (H2SO4) ja metyylisulfonyylimetaanin ((CH3)2SO2) välituote, jossa yksi rikkihapon -OH ryhmistä on korvautunut -CH3 ryhmällä.
Metaanisulfonihapon CAS-numero on 75-75-2.
Toshihiro Hattori

Toshihiro Hattori (s. 23. syyskuuta 1973 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1996-2003.
Makoto Tanaka

Makoto Tanaka (s. 8. elokuuta 1975 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2004-2006.
Minor League Baseball -kausi 1913

National Association of Professional Baseball Leagues (vuodesta 1999 alkaen Minor League -baseball) -kausi 1913 katsotaan sisältäneen viitisenkymmentä erillistä liigaa. Osa liigoista toimi itsenäisinä, eivätkä liittyneet NA:han.
Itsenäiset liigat.
- Liiga aloitti itsenäisenä kaudella 1913, jonka jälkeen se hankki Major League -statuksen, joka kesti kahden seuraavan kauden ajan. Liiga lakkautettiin ennen kauden 1916 alkua.
Sek-butyylilitium

sek-Butyylilitium (C4H9Li) on eräs litiumin muodostamista organometalliyhdisteistä eli organolitiumyhdisteistä. Se on vahva emäs, jota käytetään orgaanisissa synteeseissä ja polymeeriteollisuudessa.
Ominaisuudet.
sek-Butyylilitium on huoneenlämpötilassa väritön tai hivenen kellertävä neste. Yhdiste reagoi proottisten polaaristen yhdisteiden, kuten veden, kanssa hajoten butaaniksi ja litiumsuolaksi. Se liukenee erittäin hyvin hiilivetyihin ja eettereihin, mutta saattaa reagoida eetterien kanssa. Muille organolitiumyhdisteille tyypillisesti sek-butyylilitium muodostaa aggregaatteja ja hiilivetyliuoksissa se esiintyy tyypillisesti tetrameerinä. Yhdisteen hiilivetyliuoksista eliminoituu hitaasti litiumhydridiä ja muodostuu 1-buteenia, cis-2-buteenia ja trans-2-buteenia. Hajoamista nopeuttavat emäkset ja korkea lämpötila. sek-Butyylilitium on voimakkaasti emäksinen ja nukleofiilinen. 
Valmistus ja käyttö.
sek-Butyylilitiumia valmistetaan tyypillisesti metallisen litiumin ja 2-klooributaanin välisellä reaktiolla. Liuottimina reaktiossa käytetään hiilivetyjä ja kaupallisesti yhdistettä myydään joko heksaani- tai sykloheksaaniliuoksena.
sek-Butyylilitiumia käytetään hyvin samoin tavoin kuin n-butyylilitiumia, mutta se on sitä reaktiivisempi. Yhdisteellä on käyttökohteina muoviteollisuudessa polymerointireaktioiden initiaattorina, erityisesti valmistettaessa styreenibutadieenikumia. sek-Butyylilitiumin käyttö johtaa nopeaan polymeroitumisen lakkaamiseen ja suhteellisen pieneen molekyylimassaan ja kapeaan molekyylipainojakaumaan, mikä on etu elastisille ominaisuuksille. Yhdistettä käytetään myös orgaanisissa synteeseissä litiuiontireaktioissa ja reaktioissa, joissa vaaditaan n-butyylilitiumia suurempaa reaktiivisuutta.
Mustavalkomonarkki

Mustavalkomonarkki ("Symposiachrus manadensis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Mustavalkomonarkkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan harvinainen ja paikallinen, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Manusinmonarkki

Manusinmonarkki ("Symposiachrus infelix") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Manusinmonarkkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa Amiraliteettisaarilla. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen populaatio on pieni ja pienenemässä metsien hakkuiden vuoksi.
Saintmatthiasinmonarkki

Saintmatthiasinmonarkki ("Symposiachrus menckei") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Saintmatthiasinmonarkkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa Mussaun saarella. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen populaatio on suhteellisen pieni ja pienenemässä.
The Gambler

The Gambler on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, jonka ohjasi Rupert Wyatt. Elokuvan käsikirjoituksen laati William Monahan elokuvan "Piru pakassa" (1974) pohjalta. Elokuvan pääosissa ovat Mark Wahlberg, John Goodman, Brie Larson, Michael K. Williams ja Jessica Lange. Elokuva sai ensi-iltansa American Film Instituten elokuvajuhlilla 10. marraskuuta 2014.
Juoni.
"The Gambler" kertoo uhkapeliriippuvuudesta kärsivästä yliopiston kirjallisuuden professorista, joka riitautuu gangstereiden kanssa.
Tuotanto.
Elokuussa 2011 Paramount Pictures ilmoitti tekevänsä uudelleenfilmatisoinnin Karel Reiszin ohjaamasta "Piru pakassa" -elokuvasta alkuperäisten tuottajien Irwin Winklerin ja Robert Chartoffin kanssa. Alun perin Leonardo DiCaprio kiinnitettiin miespääosan esittäjäksi ja Martin Scorsese ohjaajaksi. Uudelleenfilmatisoinnin käsikirjoittajaksi valittiin William Monahan. DiCaprio ja Martin Scorsese vetäytyivät projektista, jonka jälkeen Todd Phillips neuvotteli ohjaajan paikasta elokuussa 2012. Syyskuussa 2013 näyttelijä Mark Wahlberg ja ohjaaja Rupert Wyatt olivat kiinnostuneita tekemään elokuvan. Lokakuussa 2013 Brie Larson palkattiin elokuvan naispääosaan. Mark Wahlberg laihdutti yli 25 kiloa rooliaan varten. "The Gamblerin" kuvaukset alkoivat 20. tammikuuta 2014 Los Angelesissa.
Julkaisu.
"The Gamblerin" ensimmäinen teaser-elokuvajuliste ja -traileri julkaistiin 22. lokakuuta 2014. Elokuvan toinen traileri julkaistiin 5. marraskuuta 2014.
Elokuva sai ensi-iltansa American Film Instituten elokuvajuhlien aikana Los Angelesin Dolby Theatressa 10. marraskuuta 2014. Elokuva sai maanlaajuisen teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. joulukuuta 2014. Paramount Pictures alun perin asetti elokuvan ensi-illaksi 19. joulukuuta, mutta elokuvayhtiö ilmoitti 5. joulukuuta elokuvan ensi-illan siirtyvän joulukuun 25. päivään. Suomessa "The Gambler" saa ensi-iltansa vuoden 2015 aikana.
Vastaanotto.
"The Gambler" on saanut elokuvakriitikoilta sekalaisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 85 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 45 prosenttia oli positiivisia. Metacritic-sivuston mukaan 37 arvostelun perusteella elokuva on saanut 55 pistettä. Vaikka elokuva sai sekalaisen vastaanoton, Mark Wahlbergin ja Jessica Langen roolisuorituksia on ylistetty.
Svedmyran metroasema

Svedmyran metroasema on metroasema Svedmyran kaupunginosassa Tukholmassa. Asema sijaitsee Sockenplanin metroaseman ja Sturebyn metroaseman metroasemien välissä. Asemalta kulkevat junat Hässelby Strandin ja Hagsätran suuntaan.
Tulevaisuus.
Tukholman metron sinisen linjan eteläinen jatke on parhaillaan rakenteilla, ja sen odotetaan avautuvan matkustajille vuonna 2030. Osana laajennusta Svedmyran asema siirretään siniselle linjalle.
LUnix

LUnix (lyhenne nimeäst "Little Unix") on Unix-käyttöjärjestelmä Commodore 64- ja Commodore 128-kotitietokoneille. 
Käyttöjärjestelmä tukee TCP/IP-verkkopinoa SLIP- tai PPP-protokollaa käyttäen RS232-väylällä. LUnix on ohjelmoitu MOS 6502 -assemblyllä.
Kummolan kääntöpiiri

Kummolan kääntöpiiri. Urheiluviihteen kulissien takaista peliä on toimittaja Pentti Sainion vuonna 2014 ilmestynyt kirja. Se käsittelee suomalaisen jääkiekon vaikuttajien, kuten Kalervo Kummolan ja Harry Harkimon sekä Suomen jääkiekkoliiton tekemiä liiketoimia ja jääkiekon yhteydessä liikkuvia rahavirtoja. Kirjan julkaisu lykkääntyi kustantamoa vastaan tehtyjen oikeustoimien johdosta.
Sisältö.
Sainio kirjoittaa esipuheessa, että teos perustuu hänen parinkymmenen vuoden aikana tekemiinsä tutkimuksiin siitä, mitä urheilussa kulissien takana tapahtuu.
Oikeustoimet.
Teosta markkinoitiin alun perin nimellä "Kummolan rahankääntöpiiri". Kustantajan mukaan kirjan piti ilmestyä jo ennen helmikuussa 2014 alkaneita Sotšin talviolympialaisia. Joulukuussa 2013 julkaisua kuitenkin siirrettiin huhtikuun 2014 loppuun. Into Kustannuksen mukaan teos sisälsi niin arkaluontoisia tietoja, että yhtiö halusi luetuttaa kirjan lakimiehillään ennen sen ilmestymistä. Kustantaja mainosti teosta ”kevään hurjimpana paljastuskirjana”. 
Helmikuussa 2014 Kalervo Kummola ja Suomen jääkiekkoliitto yrittivät estää kirjan julkaisemisen. He tekivät Helsingin käräjäoikeudelle hakemuksen väliaikaisesta turvaamistoimesta, jolla sen julkaisu, myynti ja jakelu olisi kielletty sakon uhalla. Hakemuksen mukaan Into Kustannus ei pyynnöstä huolimatta suostunut oikaisemaan kirjan sisältämiä tietoja, joita Kummola piti väärinä. Lisäksi kieltovaatimuksessa väitettiin kustantajan syyllistyneen kunnianloukkaukseen jo teoksen markkinoinnissa, koska siinä vihjattiin Kummolan ja jääkiekkoliiton siirtäneen varoja veroparatiiseihin. Perusteluissa epäiltiin kirjan sisältävän myös totuudenmukaista tietoa, joka kuitenkin saattaisi sisältää liikesalaisuuksia ja loukata Kummolan yksityisyyttä. Into Kustannus piti kirjan mahdollista kieltämistä ennakkosensuurin käyttöönottona Suomessa.
Helsingin käräjäoikeus hylkäsi hakemuksen väliaikaisesta turvaamistoimesta. Se totesi päätöksessään, että olisi Suomen perustuslain vastaista hyväksyä Kummolan ja jääkiekkoliiton vaatimukset. Käräjäoikeuden mukaan sananvapauden käyttämistä ei Suomessa voi ennakolta estää mikään viranomainen tai yksityinen taho. Asia eteni hovioikeuteen, jossa käräjäoikeuden ratkaisu pidettiin voimassa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Jyri Hännisen artikkelin mukaan kirja ”piirtää kuvaa härskiä peliä pelaavasta jääkiekon sisäpiiristä, jonka keskiössä on Kalervo Kummola.” Kommenttiartikkelissa toimittaja Tero Hakola nosti kirjan tärkeimmäksi anniksi sen, että urheilujohtaminen ei ole läpinäkyvää. Samat henkilöt lähipiireineen päättävät niin järjestöissä, seuroissa kuin niiden ympärillä toimivissa yrityksissäkin, jopa kaksoisrooleissa. Hakola arvosteli kirjaa siitä, että siitä puuttuu dokumentointi ja keskushenkilöitä mustamaalataan tarkoitushakuisesti, esimerkiksi yhdistämällä suorasukaisesti Kummola ja urheilurikoksista syytetty Wilson Raj Perumal.
Kirjasta julkaisemassaan tiedotteessa Kummola vertasi sitä Sainion aiempaan kirjaan "Harkimoiden hattutemppu", jonka Huonon kirjallisuuden seura valitsi 1999 vuoden huonoimmaksi kirjaksi. Hän sanoi, ettei aio kommentoida kirjaa enempää.
Nikeforos Khumnos

Nikeforos Khumnos (; n. 1250/55–1327) oli bysanttilainen filosofi ja Palaiologosten hovin virkamies. Hän oli keisari Andronikos II:n hovin johtavia hahmoja 1290-luvulta alkaen.
Khumnos kirjoitti filosofisia tutkielmia erityisesti luonnonfilosofiasta, kosmologiasta ja psykologiasta. Hän ei kuitenkaan kirjoittanut monien muiden bysanttilaisten oppineiden tavoin kommentaareja ja parafraaseja antiikin aikaisista teksteistä. Monet Khumnoksen tutkielmista oli kirjoitettu kirjallisia kokoontumisia ("theatra") varten. Myös keisari oli usein läsnä tällaisissa kokoontumisissa.
Khumnos pyrki argumentoimaan Platonin ja Aristoteleen filosofisia näkemyksiä vastaan filosofisin perustein teologisten sijasta, ja tuki tällä tavalla vakiintuneita teologisia kantoja. Hän esimerkiksi osoitti ristiriitaisiksi Aristoteleen näkemyksen siitä, että taivaankappaleet koostuisivat viidennestä alkuaineesta; Platonin näkemyksen "anamnesiksestä" ja sielujen ennalta-olemisesta; sekä Platonia ja Aristotelesta yhdistäneen näkemyksen siitä, että aine on ikuista eikä sitä ole luotu. Toisaalta hän katsoi todistaneensa ruumiillisen ylösnousemuksen vetomalla Platonin näkemykseen sielunvaelluksesta.
Hovissa Khumnoksen kilpailijana toimi toinen filosofi, Theodoros Metokhites.
Theodoros Metokhites

Theodoros Metokhites (; 1270–1332) oli bysanttilainen filosofi ja Palaiologosten hovin virkamies.
Metokhiteen tunnetuimpia teoksia on "Sēmeiōseis gnōmikai", joka koostuu 120 tutkielmasta. Ne käsittelevät hyvin moninaisia aiheita, kuten Platonin ja Aristoteleen ajattelua, psykologiaa ja sielun osien suhteita, sekä poliittista filosofiaa ja eri valtiomuotoja. Tutkielmiinsa Metokhites on saanut vaikutteita Plutarkhoksen esseistä ("Moralia").
Metokhites kirjoitti myös johdannon Ptolemaioksen tähtitieteeseen; parafraaseja Aristoteleen luonnonfilofisista teoksista; runoutta, kuten heksametrimuotoisen runon "Matematiikasta"; sekä puheita, kuten puheen "Kasvatuksesta".
Metokhites oli toisen hovissa toimineen filosofin Nikeforos Khumnoksen kilpailija. Tähtitieteilijä ja historioitsija Nikeforos Gregoras oli Metokhiteen oppilas ja intellektuaalinen perillinen.
Can’t Remember to Forget You

Can’t Remember to Forget You on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran kappale hänen kymmenenneltä, Shakira-studioalbumilta, jolla myös laulaa mukana barbadoslaislaulaja-lauluntekijä Rihanna. Shakira alkoi pohtimaan uuden musiikin julkaisemista vuonna 2011; Työskentely jatkui vuoteen 2012, jolloin hän jätti aiemman levy-yhtiönsä Epic Recordsin ja liittyi RCA Recordsiin. Kappaleen julkaisivat "RCA Records" sekä "Sony Latin Iberia" albumin johdantosinglenä 13. tammikuuta 2014. Kappaleesta julkaistiin 21. tammikuuta 2014 myös espanjan kielellä esitetty versio, nimeltään "Nunca Me Acuerdo de Olvidarte".
Kappaleen sanoittivat Shakira, Rihanna, John Hill, Tom "Kid Harpoon" Hull, Daniel Ledinsky, sekä Erik Hassle, kun taas tuotannosta vastasivat Shakira, Hill, ja Hull. "Can't Remember to Forget You" on kategorialtaan ylätempoinen uusi aalto ja reggae rock-kappale. "Can't Remember to Forget You" on saanut pääosin ristiriitaisia vastaanottoja kriitikkojen keskuudessa; kun kriitikot yllättyivät ska vaikutteista, he tunsivat että kappale ei jäänyt kovin hyvin heille mieleen. Muut kriitikot huomioivat samanlaisuuksia kahden pop reggaelaulajan, The Policen ja Bruno marsin välillä.
Kaupallisesti single menestyi hyvin sijoittuen Britannian singlelistan 11. sijalle; kappale sijoittui myös kymmenen parhaan joukkoon Espanjassa, Ranskassa, Saksassa ja Sveitsissä. Yhdysvalloissa kappale pääsi ensimmäisellä viikollaan Billboard Hot 100 -listalla 28. sijalle, muodostuen Shakiran kaikista parhaimmaksi singlen julkaisuviikolla saavuttamaksi sijaksi kyseisellä listalla. Korkeimmillaan kappale pääsi kokonaisuudessaan 15. sijalle. Kappaleen musiikkivideon, mikä kuvattiin Los Angelesissä, ohjasi Joseph Kahn ja se ladattiin videopalvelu YouTubeen 30. tammikuuta 2014. Video sisältää Shakiran ja Rihannan molemmat paljastavissa asuissa sekä "alasti syleilemistä". Kappale esitettiin ensimmäistä kertaa livenä iHeartRadiossa.
Pentti Sainio

Pentti Sainio (29. syyskuuta 1950 Kuopio – 23. huhtikuuta 2022) oli suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Sainio valmistui Sanoman toimittajakoulusta vuonna 1976 ja työskenteli muun muassa "Helsingin Sanomissa", "Turun Sanomissa", "Pohjolan Sanomissa" ja "Avussa". Hän opiskeli myös Kadettikoulussa sekä yleistä historiaa Helsingin yliopistossa. Sainion teokset edustavat lähinnä paljastuskirjallisuutta ja tutkivaa journalismia. 
Vuonna 1993 julkaistussa teoksessa "Operaatio Ahtisaari" Sainio käsitteli SDP:n presidenttiehdokkaaksi valittua Martti Ahtisaarta varsin kovakouraisesti. Sainion mukaan Ahtisaaren tehtävät Bosnia ja Hertsegovinan rauhanneuvotteluissa Sveitsin Genevessä vuosina 1992–1993 olivat vain keino vauhdittaa tämän vaalikampanjaa. Lisäksi Sainio syytti Ahtisaarta tuhlailevasta rahankäytöstä ulkoministeriön virkamiehenä sekä osuudesta Helsingissä toimineen YK:n alaisen Wider-instituutin rahoitussotkuihin. Syytöksiä Ahtisaarta kohtaan oli Wider-instituuttiin liittyen jo ennen Sainiota esittänyt Keskustan presidenttiehdokas, entinen ulkoministeri Paavo Väyrynen. Sainion kirjan innoittamana tehtiin selvityspyyntöjä oikeuskanslerille ja eduskunnan oikeusasiamiehelle, mutta nämä eivät löytäneet merkkejä väitetyistä väärinkäytöksistä. Ahtisaari leimasi Sainion kirjan hyökkäykseksi SDP:ta vastaan eikä halunnut kommentoida sen väitteitä. 
Vuonna 1999 Sainiolta ilmestyi omakustanteena teos "Harkimoiden hattutemppu". Kirjassa hän kertoo siitä, miten Jokerien avulla kerättyjä Lastenklinikoiden kummien keräysvaroja hävisi tuntemattomille teille. Kirja nosti hälyn, mutta Rautakirjan toimitusjohtajan Hannu Syrjäsen vaatimuksesta suuret kirjakaupat vetivät sen myynnistä, ja kirja jäi Sainiolle käsiin. Yleisradion Ajankohtainen kakkonen teki sen pohjalta ohjelman, joka kuitenkin hyllytettiin lähetyspäivänä. Huonon kirjallisuuden seura valitsi Harkimoiden hattutemppu -teoksen vuoden huonoimmaksi kirjaksi fiktionaalisten kirjojen sarjassa. Seura perusteli valintaansa mm. sillä, että kirja osoittautui "niin huonoksi fiktioksi, että se vaiettiin julkisuudessa kuoliaaksi. Erityisenä meriittinä palkintolautakunta piti sitä, että myös kirjakauppiaat totesivat teoksen niin huonoksi, etteivät suostuneet ottamaan opusta edes myyntiin". 
Keväällä 2014 nousi kohu Sainion teoksesta "Kummolan kääntöpiiri", joka käsittelee suomalaisen jääkiekon taustavaikuttajien liiketoimia. Kalervo Kummola ja Suomen jääkiekkoliitto yrittivät estää sen julkaisun oikeusteitse, mutta Helsingin käräjäoikeuden päätöksen mukaan kirjan kieltäminen ennakkoon olisi Suomen perustuslain vastaista.
Kissa kuumalla katolla (televisioelokuva)

Kissa kuumalla katolla () on Jack Hofsissin ohjaama ja Phylis Gellerin tuottama yhdysvaltalainen televisioelokuva, joka esitettiin ensimmäistä kertaa vuonna 1984. Televisioelokuva on genreltään draama, ja sen pääosissa ovat Jessica Lange ja Tommy Lee Jones. "Kissa kuumalla katolla" kertoo lapsettomasta pariskunnasta, Maggiesta (Jessica Lange) ja alkoholisoituneesta Brickistä (Tommy Lee Jones), jotka matkustavat Mississippiin Brickin kuolemansairaan puuvillafarmari-isän syntymäpäiville. Vuoden 1984 "Kissa kuumalla katolla" -sovitukseen palautettiin alkuperäisen näytelmän seksuaaliset viittaukset, jotka jätettiin pois vuoden 1958 elokuvasta.
"Kissa kuumalla katolla" perustuu Tennessee Williamsin samannimiseen, Pulitzer-palkinnolla palkittuun, "Kissa kuumalla katolla" -näytelmään (1955). Alkuperäistä näytelmää esitettiin New Yorkin Broadwaylla Morosco Theaterissa. Näytelmän ensi-ilta oli 24. maaliskuuta 1955, ja sitä esitettiin 694 esitystä. Näytelmä oli ehdolla parhaan näytelmän Tony-palkintoon.
"Kissa kuumalla katolla" esitettiin ensi kerran 19. elokuuta 1984 Yhdysvalloissa Showtime-kanavalla. Myöhemmin elokuva julkaistiin VHS:lle ja DVD:lle.
Get It Started

Get It Started on amerikkalaisräppäri Pitbullin kappale hänen seitsemänneltä, Global Warming-studioalbumiltaan. Sen julkaisi RCA Records albumin toisena singlenä 28. kesäkuuta 2012. Kappaleen ovat tuottaneet Sidney Samson, Marc Kinchen, Develop, ja DJ Buddha. Kappale sisältää kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran lauluosuuksia. "Get It Started" on kolmas kappale, jota Pitbull ja Shakira ovat työstäneet yhdessä, muiden ollessa virallinen espanjankielinen remixversio kappaleesta "Did it Again", "Lo Hecho Está Hecho", sekä englanninkielinen versio kappaleesta "Rabiosa". "Get It Started"-kappaleen on sanoittanut Pitbull, Durrell Babbs, DJ Buddha, Sidney Samson, Marc Kinchen, Develop, Shakira, sekä Kris Stephens. Se on dancepopkappale, joka "yhdistää tanssin sykkeen ja ylätempoisia jakeita hidastetulla, pianolla soitetulla pop-kertosäkeellä".
Empire (Shakiran kappale)

Empire on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran kappale hänen kymmenenneltä, "Shakira"-studioalbumilta. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä promootiosinglenä 24. helmikuuta 2014 ja se on kokonaisuudessaan albumin toinen virallinen single. "Empiren" sanoittivat Steve Mac ja Ina Wroldsen, kun taas tuotannosta vastasivat Shakira ja Mac. "Empire" on alatempoinen rockballadi, joka kertoo rakkauden kokemisesta niin voimakkaana että heidän valtakuntansa voisi tehdä "maailmojen yhdistymisen".
Julkaisustaan lähtien "Empire" on saanut kehuja kriitikkojen keskuudessa, jotka kiittivät laulajan itsensä saamista takaisin rock-juurilleen. Jotkut jopa kutsuivat sitä upeaksi balladiksi sekä vertasivat hänen ääntään Tori Amosiin, Jeweliin, Joni Mitchelliin sekä Alanis Morissetteen. Kappale oli kohtalainen menestys lukuisissa valtioissa, kuten Ranskassa, Etelä-Koreassa ja Espanjassa.
Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 25. maaliskuuta 2014. Darren Craig, Jonathan Craven ja Jeff Nicholas ohjasivat kappaleen musiikkivideon. Saadakseen kappaleelle enemmän julkisuutta Shakira esitti sen muiden kappaleidensa kanssa iHeartRadiossa, "The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa", "The Today Showssa" sekä "The Voice UK:ssa".
Carl Valeri

Carl Valeri (s. 14. elokuuta 1984 Canberra, Australia) on australialainen jalkapalloilija, joka edustaa A-Leaguessa pelaavaa Melbourne Victorya. Puolustavana keskikenttänä pelaavan Valerin kasvattajaseura on australialainen AIS.
Ura.
Seurajoukkueura.
Valeri aloitti ammattilaisuransa Italian suurseurassa Inter Milanissa, jossa hän ei tosin pelannut otteluakaan, vaan oli koko ajan lainalla toisessa italialaisseurassa, SPALissa. Vuonna 2005 hän siirtyi Grossetoon, jossa vietetyn viiden vuoden aikana hän pelasi yli 130 ottelua. Vuonna 2010 tie kävi jälleen italialaisseuraan, US Sassuolo Calcioon, joka voitti Serie B:n 2013 ja nousi Serie A:han. Valeri ei kuitenkaan saanut Serie A:ssa paljoa peliaikaa, joten hän siirtyi 2014 talvella takaisin Serie B:hen, Ternanaan. Vuonna 2014 hän siirtyi kotimaansa Melbourne Victoryyn.
Maajoukkueura.
Valeri kuului Australian joukkueeseen vuoden 2004 kesäolympialaisissa. Maajoukkuedebyyttinsä Valeri teki Australian paidassa 2007 ja on siitä asti kuulunut maan vakiokokoonpanoon. Hän edusti maataan myös vuoden 2010 MM-kisoissa, joissa hän pelasi Australian jokaisessa kolmessa ottelussa.
Chandelier

Chandelier () on australialaisen laulaja-lauluntekijä Sian kappale, joka julkaistiin 17. maaliskuuta 2014 ensimmäisenä singlenä hänen kuudennelta studioalbumiltaan "1000 Forms of Fear".
Kappale sai viisi Grammy-palkintoehdokkuutta kategorioissa vuoden levytys, kappale, paras popsooloesitys, paras tuottaja ja musiikkivideo.
Taustaa.
Sia on säveltänyt kappaleen yhdessä Jesse Shatkinin kanssa. Shatkin ja Greg Kurstin toimivat tuottajina. Kappaleen melodia syntyi, kun Sia ja Shatkin soittivat improvisoiden studiossa, Sia pianoa ja Shatkin marimbaa. Sia on kertonut ajatelleensa kappaletta alun perin Rihannan tai Beyoncén esitettäväksi, mutta päätti pitää sen itsellään. Hän on sanonut kirjoittaneensa "vahingossa täyden popkappaleen itselleen". Kappaleella on vaikutteita popin lisäksi elektronisesta musiikista ja reggaesta. Chandelier julkaistiin ensimmäisenä singlenä Sian albumilta "1000 Forms of Fear".
Musiikkivideo.
Chandelier-kappaleen musiikkivideo julkaistiin 6. toukokuuta 2014. Videolla esiintyy 11-vuotias tanssija Maddie Ziegler, joka oli aiemmin esiintynyt "Dance Moms" -tositelevisio-ohjelmassa (). Videon ohjasivat Sia ja Daniel Askill. Kesäkuussa 2014 videosta julkaistiin vaihtoehtoinen yhdellä otolla kuvattu versio.
Listasijoitukset.
Kappale nousi listaykköseksi Ranskassa ja Israelissa. Yhdysvalloissa kappale nousi "Billboardin" Hot 100 -listan sijalle kahdeksan ja Suomessa singlelistan sijalle viisi. Se nousi listoille myös muun muassa Tanskassa, Norjassa, Kanadassa ja Ranskassa. Single on myynyt nelinkertaista platinaa Australiassa.
Myöhempi arvostus.
Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Chandelier” ylsi kokonaistuloksissa sijalle 99.