tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Shades of Cool

”Shades of Cool” on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Lana Del Reyn kappale artistin kolmannelta studioalbumilta "Ultraviolence" (2014). Del Reyn ja Rick Nowelsin säveltämä ja Dan Auerbachin tuottama kappale on balladi, joka kertoo ”ei korjattavissa olevasta” miehestä. Kappale julkaistiin "Ultraviolencen" toisena singlenä 26. toukokuuta 2014 Interscope Recordsin kautta.
”Shades of Cool” sai hyviä arvioita musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat sen musiikillista tyyliä. Jotkut kriitikot arvelivat sen olevan täydellinen "James Bond" -elokuvan kappaleeksi. Kaupallisesti se pärjäsi kohtalaisesti päästen top-40 joukkoon muun muassa Ranskassa, Unkarissa ja Espanjassa. Yhdysvalloissa se ylsi "Billboard" Hot 100 -listan sijalle 79.
Musée de l’Armée

Musée de l’Armée on Pariisin Hôtel des Invalidesin yhteydessä toimiva sotahistoriallinen museo.
Musée de l’Armée on yksi maailman suurimpia sotahistoriallisia museoita, ja sillä on maailman kolmanneksi suurin historiallisten aseiden kokoelma. Museon näyttely kuvaa sotahistoriaa kivikaudelta aina toisen maailmansodan loppuun saakka. Kokoelmiin kuuluu kaikkiaan noin puoli miljoonaa esinettä, ja museon näyttelytilat ovat 8 000 neliömetrin laajuiset. Musée de l’Armée luotiin vuonna 1905 yhdistämällä kaksi vanhempaa sotahistoriallista museota, vuonna 1796 perustettu ja vuodesta 1871 Hôtel des Invalidesissa toiminut Tykistömuseo ("Musée de l'artillerie") ja taidemaalari Édouard Detaillen johdolla vuonna 1896 perustettu yksityinen Armeijan historiallinen museo ("Musée Historique de l'Armée").
Nykyisin Musée de l’Arméen tilat on jaettu seitsemäksi kokonaisuudeksi: pääpihalla näytteillä oleva historiallisten tykkien kokoelma, 1200–1600-lukujen haarniskoja ja aseita sisältävä vanhojen aseiden osasto, vuosien 1643–1870 sotahistoriaa esittelevä modernin ajan osasto, vuosien 1871–1945 sotia esittelevä nykyajan osasto, pienoismalleja ja sotilassoittimia esittelevä erikoisnäyttely sekä Charles de Gaulle -osasto. Museosta on yhteys myös Saint-Louis-des-Invalides-kappeliin ja varsinaiseen Invalidikirkkoon, jonka tunnetuin nähtävyys on Napoleonin hauta. Musée de l’Arméen kokoelmiin kuuluu myös muun muassa Jean Auguste Dominique Ingresin kuuluisa maalaus "Napoleon I keisarillisella valtaistuimellaan".
Hirving Lozano

Hirving Rodrigo Lozano Bahena (s. 30. heinäkuuta 1995 Mexico City) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa San Diego FC:tä. Oikeajalkainen Lozano on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Meksikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Lozano on CF Pachucan kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Liga MX:ssa kaudella 2013–2014 tehden 16 ottelussa kaksi maalia. Kaudella 2014–2015 Lozano debytoi CONCACAF Champions Leaguessa. Hän voitti Clausura-mestaruuden 2016. Hän pelasi seurassa kaikki kilpailut mukaan lukien 149 ottelua ja teki 43 maalia.
Heinäkuussa 2017 Lozano siirtyi alankomaalaisseura PSV Eindhoveniin. Hän teki Eredivisiessa 17 maalia sekä kaudella 2017–2018, jolloin PSV voitti Alankomaiden-mestaruuden, että kaudella 2018–2019. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki kaksi maalia.
Elokuussa 2019 hän siirtyi italialaisseura Napoliin. Hän pelasi Napolissa neljän kauden aikana 120 Serie A:n ottelua ja teki 23 malia. Hän voitti Italian-mestaruuden 2023 ja Italian cupin 2020. Mestarien liigassa hän pelasi Napolin paidassa 16 ja Eurooppa-liigassa 12 ottelua, ja teki kummassakin kilpailussa kaksi maalia.
Lozano siirtyi takaisin PSV Eindhoveniin syyskuussa 2023. Hän pelasi PSV:n mestaruuteen päättyneellä kaudella 2023–2024 Eredivisiessä 24 ottelua, joissa hän teki kuusi ja syötti kolme maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Syyskaudella 2024 hän pelasi yhdeksän Eredivisien ottelua ja teki niissä neljä maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi syyskaudella 2024 kaksi ottelua. 
Tammikuussa 2025 Lozano siirtyi MLS-seura San Diegoon vuoden 2028 loppuun ulottuvalla sopimuksella.
Maajoukkueura.
Lozano on edustanut Meksikoa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden CONCACAFin-mestaruuskilpailuja, ollen turnauksen paras maalintekijä viidellä osumallaan. Saman vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Lozano pelasi kolmessa ottelussa tehden yhden maalin. Hän pelasi Meksikon kaikki kolme ottelua olympialaisissa 2023.
Meksikon jalkapallomaajoukkueessa Lozano debytoi helmikuussa 2016 ystävyysottelussa Senegalia vastaan. Avausmaali syntyi seuraavassa kuussa MM-karsintaottelussa Kanadan verkkoon. Hän pelasi Meksikon kaikki neljä ottelua Copa América Centenariossa 2016. Hän oli avauskokoonpanossa Meksikon kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2018, ja teki voittomaalin avausottelussa Saksaa vastaan. Hän oli avauskokoonpanossa Meksikon kaikissa kolmessa ottelussa myös MM-kilpailuissa 2022.
Saavutukset.
Maajoukkuetasolla
Seurajoukkueessa
Henkilökohtainen
Gutenbergin linna

Gutenbergin linna (saksaksi "Burg Gutenberg") on linna Liechtensteinissa Balzersissa. Gutenberg on yksi viidestä ruhtinaskunnan linnasta ja toinen kahdesta, jotka ovat säilyneet tähän päivään saakka. Toisin kuin Vaduzin linna Vaduzissa, Gutenbergin linna ei ole Liechtensteinin ruhtinasperheen asuinpaikka. Se on avoinna yleisölle museona. Linna sijaitsee kukkulalla lähellä Balzersin keskustaa, ja sinne pääsee kadun ja Burgweg-tien kautta.
Historia.
Linnan kukkulalla on ollut asutusta jo kivikaudella. Arkeologiset kaivaukset ovat paljastaneet useita esihistoriallisia esineitä, kuten 12-senttisen "Mars von Gutenberg" -figuriinin, joka on nyt esillä Liechtensteinin kansallismuseossa.
Gutenbergin linna on rakennettu sydänkeskiajalla. Se oli alkuun kirkko, jota ympäröi hautausmaa. Kirkko raunioitui vuosisatojen kuluessa, mutta se entistettiin 1905–1912. Hautausmaan käyttö lopetettiin 1100-luvun alussa.
Nykypäivä.
Gutenbergin linna on avoinna yleisölle maksutta ympäri vuoden. Linnan vuonna 2010 kunnostetut kappeli ja ruusutarha ovat yleisölle avoinna maksutta sunnuntaisin kesän matkailukaudella (1. toukokuuta – 31. lokakuuta) kello 10–19.
Les rois thaumaturges

Les rois thaumaturges. Étude sur le caractère surnaturel attribué à la puissance royale particulièrement en France et en Angleterre ("Parantavat kuninkaat. Tutkimus erityisesti Ranskan ja Englannin kuninkaille suodusta yliluonnollisesta kuninkaallisesta voimasta") on ranskalaisen medievistin ja annalistisen historiankirjoituksen koulukunnan toisen perustajan Marc Blochin keskeisin teos, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1924. Tässä teoksessaan Marc Bloch pyrkii selvittämään keskeistä kuninkuuteen liittyvää ja keskiajalla syntynyttä perinnettä eli kuninkaita ihmeparannuksen tekijöinä. Tämä kyky oli ominainen lähinnä Ranskan ja Englannin kuninkaille. Kyseinen parantaminen kohdistui lähinnä imusolmuketuberkuloosia eli risatautia (scrofula) sairastaviin. Aikoinaan järjestettiin suuria tapahtumia, joissa kuningas kosketti läsnäolijoita ja totesi: ”"Kuningas koskettaa sinua, Jumala sinut parantaa"”.
Historialliset lähteet.
"Parantavat kuninkaat" -teoksen alkuun kirjoittaja on liittänyt monipuolisen lähdeluettelon. Vuonna 1924 ilmestynyt teos ei kuitenkaan edusta enää viimeisintä tietoa aiheestaan. Bloch käytti useita asiakirjalähteitään ensimmäistä kertaa tieteellisen tutkimuksen välineenä. Tuolloin ei ollut mitään organisaatiota, joka olisi valmistellut ja selvitellyt keskiaikaista arkistomateriaalia tutkijoiden käyttöön.
Tijan Jaiteh

Tijan Jaiteh (s. 31. joulukuuta 1988 Bwiam) on gambialainen jalkapalloilija, joka on edustanut muun muassa Suomen Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa. Oikeajalkainen Jaiteh on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Gambian jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Jaiteh siirtyi kotimaansa Gambia Ports Authoritystä Norjan Tippeligaenin SK Branniin, jossa hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan Tippeligaenin mestaruuden. Hän pelasi seuran paidassa vuosina 2007–2012 68 ottelua onnistuen maalinteossa kahdesti. Vuonna 2011 hän kävi lainalla Tanskan Superliigan Randersissa. Kaudet 2012 ja 2013 Jaiteh pelasi Norjan Adeccoligaenin Sandefjord Fotballissa tehden kolme maalia pelaamassaan 52 ottelussa. Kauden 2014 Jaiteh pelasi Tippeligaenin Sandnes Ulfissa ollen kentällä 24 ottelussa. Tammikuussa 2015 Jaiteh siirtyi Slovenian PrvaLigan FC Koperiin, jossa hän pelasi vain kaksi ottelua.
Huhtikuussa 2016 Jaiteh solmi loppukauden kattavan sopimuksen Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuran kanssa.
Maajoukkueura.
Vuonna 2005 Jaiteh oli mukana voittamassa Gambian alle 17-vuotiaiden kanssa ikäluokan Afrikan-mestaruutta. Samana vuonna hän pelasi myös alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdessa ottelussa. Vuoden 2007 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Jaiteh pelasi neljässä ottelussa. Gambian jalkapallomaajoukkueessa Jaiteh debytoi kesäkuussa 2008 MM-karsintaottelussa Liberiaa vastaan. Avausmaali syntyi elokuussa 2011 ystävyysottelussa Kongon demokraattisen tasavallan verkkoon.
Saavutukset.
Seurajoukkueura
Maajoukkueura
Olavi Levula

Olavi Toivo Levula (11. tammikuuta 1928 Harjavalta – 17. kesäkuuta 2002) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Turun kaupunginteatteriin vuodesta 1965. Puheroolien ohella Levula teki useita operettirooleja.
Elämä ja ura.
Olavi Levula työskenteli Rauman Kaupunginteatterin iltanäyttelijänä 1952–1965. Pitkän työrupeamansa Turun kaupunginteatterissa hän aloitti vuonna 1965. Levulan näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Akseli Koskelan rooli Väinö Linnan romaaniin perustuvassa draamassa "Täällä Pohjantähden alla" ja Petruchion rooli William Shakespearen komediassa "Kuinka äkäpussi kesytetään". Niin ikään Shakespearen näytelmässä "Kuningas Lear" Levula tulkitsi Cornwallin roolin.
Levulan merkittäviä sivurooleja olivat Tammiston Kyösti ja Rajamäen Mikko Kalle Holmbergin ohjaamassa "Seitsemässä veljeksessä", joka oli eräs 1970-luvun suomalaisen teatterin menestyneimpiä tuotantoja.
Teatteriuransa ohella Levula näytteli sivurooleja muutamissa elokuvissa. Rauni Mollbergin "Tuntemattomassa sotilaassa" hänellä oli Karjulan rooli, hahmo jonka Edvin Laine oli jättänyt pois 1950-luvun filmatisoinnistaan.
Levula avioitui Soili Jalosen kanssa 1953. Liitto päättyi eroon 1972. Heillä on tytär.
Vitun puhelinmyyjät – The Movie

Vitun puhelinmyyjät – The Movie on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Ilmo Pietarinen. Elokuvan on käsikirjoittanut Jari Kaarre. Elokuva perustuu Fox-televisiokanavalla esitettyyn Vitun puhelinmyyjät -tositelevisiosarjaan. Elokuvan maailmanensi-ilta oli Night Visions -elokuvafestivaaleilla 14. huhtikuuta 2016.
Elokuva esitettiin televisiossa Foxilla 16. toukokuuta 2016. Se koostuu pitkälti televisiosarjan kohtauksista.
Juoni.
Elokuva yhdistää sarjan tositapahtumat fiktiiviseen tarinaan. Siinä seurataan Espanjan aurinkorannikolla telemarkkinoinnissa työskenteleviä henkilöitä. Yrityksen johtaja Miksu on kuollut ja hänen jälkeensä on jäänyt useiden tuhansien velat. Myyjät Jere ja Henkka joutuvat kuulusteluihin, koska heillä molemmilla on ollut motiivi surmata vanha esimiehensä.
Lähteet.
Palais du Trocadéro

Palais du Trocadéro oli näyttely- ja museorakennus, joka sijaitsi Pariisissa nykyisen Palais de Chaillot’n paikalla vuosina 1878–1935. Palatsiin kuului kaksi tornia sekä pitkät ja matalat siipirakennukset.
Palais du Trocadéro rakennettiin vuoden 1878 Pariisin maailmannäyttelyä varten ja sen suunnittelivat arkkitehti Gabriel Davioud ja insinööri Jules Bourdais. Palatsi sai nimensä Espanjan Cádizin lähellä sijainneesta Trocaderon linnakkeesta, jonka ranskalaiset olivat vallanneet vuoden 1823 sotaretkellään. Palais du Trocadéron arkkitehtuurissa olikin vaikutteita perinteisestä maurilaisesta arkkitehtuurista. Palatsin ympärille sijoitettiin kuusi suurta patsasta, jotka edustivat eri maanosia.
Toisin kuin muita maailmannäyttelyn rakennelmia, Palais du Trocadéroa ei purettu näyttelyn päätyttyä. Siellä aloittivat vuonna 1882 toimintansa kansatieteellinen museo "Musée d’Ethnographie du Trocadéro" ja kuvanveistomuseo "Musée de Sculpture". Se toimi näyttelyrakennuksena myös vuosien 1889 ja 1900 maailmannäyttelyiden yhteydessä. Rakennus purettiin lopulta vuonna 1935, ja sen paikalle rakennettiin vuoden 1937 maailmannäyttelyn näyttelyrakennukseksi tarkoitettu Palais de Chaillot.
Napoleon oli jo vuonna 1811 määrännyt rakentamaan palatsin samalle paikalle, mutta hän joutui keskeyttämään rakennushankkeensa ennen kuin mitään saatiin valmiiksi.
Patrick Jane

Patrick Jane on Bruno Hellerin luoma kuvitteellinen hahmo televisiosarjassa "Mentalist", jossa häntä esittää Simon Baker. Jane toimii FBI:n erityisavustajana. Aiemmin hän on työskennellyt CBI:n (Kalifornian osavaltion poliisi) erityisavustajana, ja ennen poliisityötä Jane rikastui valemeediona. Jane on tunnettu huikeasta päättelykyvystä, mutta myös mukavuudenhaluisuudesta ja itsepäisyydestä. 
Rooli.
Sarjan alussa työskentelee CBI:n murharyhmän erityisavustajana. Patrick Jane on karismaattinen, keski-ikäinen, pohjimmiltaan yksinäinen mies. Hän on aina pukeutunut pukuun ja liivin. Patrickilla on hyvät sosiaaliset taidot, ja hän on erittäin puhumaan kaikenlaisille ​​ihmisille. Hänellä on myös taipumus olla kylmä, tunteeton, kyyninen ja katkera. Patrick on usein ylimielinen ja tahditon, mutta pohjimmiltaan hän on hyväsydäminen ja huolehtivainen. CBI:ssa Jane on tunnettu kurittomuudestaan. Hän harvoin noudattaa vakiintuneita menettelytapoja, ja käyttääkin tehokkaita, joskin hieman kyseenalaisia, menetelmiä. Janella on kyky ratkoa merkillisiä rikosmysteerejä veitsenterävän huomiokykynsä avulla. Hän käyttää usein apunaan myös laajaa tietämystään asioista, hypnoosia ja neurolingvististä ohjelmointia. Epäiltyjen hypnotisointi on yksi niistä asioista, jonka takia esimiehet eivät pidä hänestä. Jane on vain erityisavustaja, eikä hänellä koskaan ole virka-asetta. Ennen uraa CBI:ssa hän oli erittäin menestynyt meedio, mutta hän myöntänyt, että todellisuudessa hän vain huijasi ihmisiä.
Heti sarjan alussa kerrotaan, että pelätty sarjamurhaaja Red John on murhannut Janen vaimon ja tyttären, minkä vuoksi Jane jätti uransa meediona ja liittyi CBI:hin. Patrickin tavoite on löytää Red John ja kostaa tälle.
Palais de Tokyo

Palais de Tokyo on museorakennus Pariisin keskustassa Seinen pohjoisrannalla, 16. arrondissementin alueella. Rakennuksen itäsiivessä toimii Pariisin kaupungin modernin taiteen museo Musée d’Art Moderne de la Ville de Paris, länsisiivessä puolestaan Ranskan valtion ylläpitämä nykytaiteen keskus "Site de Création Contemporaine".
Palais de Tokyon suunnittelivat arkkitehdit Jean-Claude Dondel, André Aubert, Paul Viard ja Marcel Dastugue paikalle, jossa oli vuosisatoja aiemmin sijainnut maailmankuulu Savonnerien mattotehdas. Palais de Tokyo rakennettiin vuoden 1937 Pariisin maailmannäyttelyä varten. Rakennuksen julkisivua hallitsee monumentaalinen pylväikkö ja Seinen suuntaan avautuvat portaat. Se oli alun perinkin tarkoitettu nykytaiteen esittelyyn. Musée d’Art Moderne de la Ville de Paris aloitti toimintansa rakennuksessa vuonna 1961. Länsisiiven taidekeskus perustettiin vuonna 2002, ja vuoden 2012 laajennuksen jälkeen sillä on käytössään 22 000 neliömetrin tilat.
Rakennuksen sisäänkäynnin edessä on Antoine Bourdellen veistos "Ikuinen Ranska".
Lemmikkihautuumaa

Lemmikkihautuumaa on ramopunk-yhtye Poikien single, joka julkaistiin vuonna 1994 levymerkillä Poko Rekords. Se julkaistiin myös 7" vinyylillä.
Unescon päämaja

Unescon päämaja () on Yhdistyneiden kansakuntien kasvatus-, tiede- ja kulttuurijärjestön Unescon päätoimipaikka Pariisissa. Se sijaitsee Pariisin 7. arrondissementin alueella aivan École militairen eteläpuolella osoitteessa Place de Fontenoy 7.
Rakennuskompleksi valmistui Unescon käyttöön vuosina 1955–1958. Siihen kuuluu hallintorakennus, konferenssirakennus ja lähetystösali. Sen suunnitteli kansainvälinen arkkitehtiryhmä, johon kuuluivat ranskalainen Marcel Breuer, italialainen Pier Luigi Nervi ja ranskalainen Bernard Zehrfuss. Rakennuksen katsotaan edustavan Le Corbusierin hahmottamaa tyyliä. Maison de l’Unesco on kahdeksankerroksinen, kolmisiipinen ja Y-kirjaimen muotoinen, ja se on rakennettu massiivisten betonipylväiden varaan. Ikkunaseiniä jäsentävät suuret ristikkomaiset betonituet. Rakennuksen kolmen sivun pituudet ovat 124 metriä, 136 metriä ja 148 metriä. Päärakennusta täydentää kolme erimuotoista lisärakennusta.
Maison de l’Unescon koristeluun osallistui useita maailmankuuluja taiteilijoita. Sisätiloista löytyy muun muassa Pablo Picasson seinämaalaus "Valon ja rauhan voitto pimeydestä ja kuolemasta", Joan Mirón toteuttama seinäkeramiikkatyö, Hans Arpin reliefi sekä Jean Lurçat’n ja Le Corbusierin suunnittelemia seinävaatteita. Pihalla olevan puutarhan suunnitteli Isamu Noguchi. Pihalle on sijoitettu muun muassa Henry Mooren monumentaaliveistos ja Alexander Calderin valtava mobile. Lisäksi pihalla on pienoiskopio Eila Hiltusen "Sibelius-monumentista.
Aina lauantai

Aina lauantai on ramopunk-yhtye Poikien single, joka julkaistiin vuonna 1998 levymerkillä Poko Rekords.
Luettelo itämerensuomalaisten kielten slaavilaisista lainasanoista

Itämerensuomalaisissa kielissä on monia vanhoja lainasanoja, jotka on saatu slaavilaisista kielistä jo varhain.
Tuntomerkkejä.
Lainasanojen ikä voidaan useimmissa tapauksissa parhaiten määrittää äännehistorian avulla.
Kaikki tuntomerkit eivät ole olleet samanaikaisia; niistä varhaisin lienee 600-luvulle ajoittuva kehitys *tj &gt; č, myöhäisin taas 1200-luvulle ajoittuva *ь:n ja *ъ:n kato (Bjørnflaten 2006).
Merkittävä on kuitenkin myös kristinuskoon liittyvä sanasto, joka voidaan historiallisten lähteiden nojalla ajoittaa 900-luvun lopun ja 1100-luvun puolivälin välimaastoon. Tähän ryhmään kuuluvat ainakin "pakana", "pappi", "raamattu", "risti", "räähkä" ja suomessa vain murteissa esiintyvä "netäli".
Gannanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri

Gannanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri (, "Gainlho Poirig Ranggyong Kü"; ) on autonominen prefektuuri Gansun maakunnassa Kiinassa. Prefektuurin pinta-ala on 38 312 neliökilometriä (luku vaihtelee eri lähteiden mukaan) ja väkiluku 689 132 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka on piirikuntatason Hezuon kaupunki, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 150 kilometriä maakunnan pääkaupunki Lanzhousta lounaaseen.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja seitsemään piirikuntaan.
Dunhuang

Dunhuang (, aiemmin Wade–Gilesin mukaan Tunhuang) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Gansun maakunnan luoteisosassa. Hallinnollisesti se kuuluu prefektuuritason kaupunki Jiuquaniin. Kaupungin pinta-ala on 30 983,6 neliökilometriä ja väkiluku noin 186 027 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 330 kilometriä Jiuquanista länsiluoteeseen ja noin 920 kilometriä maakunnan pääkaupunki Lanzhousta luoteeseen.
Maailmanperintökohde Mogao-luolat sijtaisee Dunhuangissa.
Madden NFL 09

Madden NFL 09 on EA Tiburonin kehittämä ja EA Sportsin julkaisema urheilupeli, jonka aiheena on amerikkalainen jalkapallo. Peli on julkaistu vuonna muun muassa PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wiille. Pelin kansikuvaksi valittiin Brett Favre, kun taas espanjalaisessa versiossa kanteen valittiin Roberto Garza. Peli julkaistiin Wiille nimellä "Madden NFL 09 All-Play".
20-juhlavuoden kunniaksi julkaistiin Collector's Edition versio, joka sisältää Madden NFL 09 lisäksi "NFL Head Coach 09" ja "John Madden Football '93" -pelit, sekä lisämateriaalia.
Peli oli viimeinen Xboxille julkaistu peli ja viimeinen "Madden"-peli Nintendo DS:lle.
Uudistuksia.
Madden NFL 09 on sarjan toinen peli, joka siirtyi uuden sukupolven konsoleille PS3:lle ja Xbox 360:lle. Vanhemman pelikonsoleiden versioissa keskitytään enemmän uusiin pelaajiin, jonka myötä pelattavuus on näppäimiltään yksinkertaisempaa. Pelitiloina ovat edelliseen tapaan Play Now, Franchise, Superstar, Fantasy Challenge ja Skill Drills. Family Play erityisesti tarjoaa nopean näytösottelun, jossa on yksinkertaistetut näppäimet. Kokeneemmille pelaajille on tarjolla analogisen tatin liikuttaminen, jolla pelaaja voi liikuttaa takamiestä, jotta hän voisi välttää vastustajan päälle käyviä puolustajia. Superstar tilassa voi luoda oman pelaajansa tai ladata sen "NCAA Football 09" -pelistä. Tarkoituksena on kehittää pelaajaansa ja tulla uransa aikana yhdeksi parhaista pelaajista NFL:ssä.
Luettelo Venäjän laivaston kalustosta

Tämä on keskeneräinen luettelo Venäjän laivaston nykyisestä kalustosta.
Ryan Guzman

Ryan Anthony Guzman (21. syyskuuta 1987 Abilene, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä on meksikolaista syntyperää ja äitinsä puolelta hän on brittiläistä, saksalaista, ranskalaista, alankomaalaista ja ruotsalaista syntyperää.
Ura.
Hänen tunnetuimmat roolityönsä ovat Sean Asan rooli elokuvissa "Step Up Revolution" (2012) ja "Step Up: All In" (2014), miespääosa elokuvassa "The Boy Next Door", Jaken rooli televisiosarjassa "Valehtelevat viettelijät" sekä Carlos Gutierrezin rooli minisarjassa "Heroes Reborn". Vuodesta 2018 alkaen Guzman on näytellyt "9-1-1" -sarjassa.
ICICI Bank

ICICI Bank Limited on suuri intialainen pankkikonserni, joka tarjoaa asiakkailleen pankki- ja rahoituspalveluja. Pankkiyhtiön kotipaikka on Mumbai.
Yhtiömuodoltaan ICICI Bank on julkinen osakeyhtiö. Yhtiön osake noteerataan Bombayn (BSE) ja Intian kansallisessa pörssissä (NSE) sekä New Yorkin pörssissä. ICICI pankki on Intian suurin yksityisomisteinen pankki- ja rahoitusalan yritys. Sen tase oli maaliskuun 2015 lopussa 6461,29 miljardia INR eli noin 103 mrd. USD. Yhtiöllä oli tuolloin 4 450 konttoria ja 13 692 pankkiautomaattia.
Yhdysvaltalainen talousjulkkaisu Forbes luokitteli ICICI Bankin vuonna 2015 Intian viidenneksi ja maailman 283. suurimmaksi julkiseksi osakeyhtiöksi. Pankkikonsernin liikevaihto oli 14,25 miljardia dollaria ja liikevoitto 1,95 miljardia dollaria (2014).
Historiaa.
Pankkiyhtiön taustalla on vuonna 1955 perustettu ICICI Ltd, joka on Maailmanpankin, Intian hallituksen ja Intian teollisuuselämän edustajien yhdessä perustama rahoitusalan yritys. ICICI on lyhenne englanninkielen sanoista "Industrial Credit and Investment Corporation of India", joka suomennetuna tarkoittaa Intian teollisuusluotto- ja investointiyhtiötä. 1990-luvulla ICICI:n toiminta muuttui kapeammasta projektikohtaisesta rahoittajasta laaja-alaiseksi rahoitusalan yritykseksi. ICICI Ltd perusti 1994 ICICI Bank Ltd:n tytäryhtiökseen, tuolloin nimellä "ICICI Banking Corporation Ltd.". Perustamisvaiheessa 75,0 % osakepääomasta kuului ICICI Ltd:lle ja 25,0 % SCICI Ltd:lle. Nämä omistajat yhdistyivät sittemmin. Kun pankki vietiin budjettivuonna 1998 pörssiin Intiassa, ICICI:n omistusosus pieneni 46 prosenttiin. Ensimmäisenä intialaisena yhtiönä ICICI Bank listautui New Yorkin pörssiin vuonna 1999. Syyskuussa 1999 pankin nimi muutettiin nykymuotoon. 2000-luvulla ICICI Bank on kasvanut muun muassa yritysostoin.
Food and Fun

Food and Fun on kansainvälinen ruokakulttuuriin keskittyvä festivaali. 
Tapahtuma sai alkunsa Islannista, jossa ensimmäinen tapahtuma järjestettiin helmikuussa 2002. Ideana oli järjestää kilpailu islantilaisten ja ulkomailta saapuvien ravintola-alan ammattilaisten välillä. Tarkoituksena oli myös elävöittää hiljaisempia kuukausia turistisesonkien ulkopuolella. Food &amp; Fun -festivaali keräsi heti maailmanlaajuista tunnustusta, ja siitä on tullut vuosittainen tapahtuma.
Festivaaleille saapuu ravintola-alan ammattilaisia ympäri maailmaa, muun muassa Yhdysvalloista, Islannista, Ruotsista, Ukrainasta, Italiasta, Venäjältä, Tanskasta ja Japanista. Keittiö- ja baarimestarit suunnittelevat ja valmistavat yhdessä paikallisten kokkien ja ravintoloiden kanssa neljän ruokalajin menun.
Turussa festivaalia on järjestetty vuodesta 2014. Tapahtumaa järjestänyt Saariston Ruokatapahtumat Oy ajautui kesällä 2018 konkurssiin.
Lähteet.
http://www.travelchannel.com/interests/hot-topics/articles/iceland-food-and-fun-festival
https://www.extremeiceland.is/en/information/events-in-iceland/2856-food-and-fun-festival-in-reykjavik
http://www.visitreykjavik.is/food-and-fun-festival-0 
http://denver.eater.com/2014/2/28/6271919/denver-chefs-in-iceland-at-the-food-and-fun-festival
http://icelandreview.com/news/2015/02/26/food-and-fun-festival-begins?language=en
http://www.turkulainen.fi/artikkeli/343428-food-fun-festivaalia-on-kinuttu-helsinkiin-miten-kay 
http://ruoka.ts.fi/uutiset/food-and-fun-tulee-turkuun/ 
http://ruoka.ts.fi/horppyi-ja-herkkui/cocktails-fun-eli-horppyja-ja-hauskaa/
Aktia Wallet

Aktia Wallet, aiemmin Elisa Lompakko oli teleoperaattori Elisan maksamisen palvelu ja Suomen ensimmäinen mobiilimaksamisen palvelu . 
Aktia Rahoitusyhtiö osti Elisa Lompakko -palvelun vuonna 2017 ja muutti sen nimeksi Aktia Wallet. Vuonna 2019 se lopetti Elisa Lompakko -palvelusta tulleet palvelut Aktia Walletista ja alkoi tarjoamaan sen tilalla muita palveluita.
Historia.
Elisa Lompakko aloitti toimintansa 27. helmikuuta 2013 tarjoamalla asiakkaailleen puhelimeen liimattavia tarroja (maksutarra), jotka hyödyntävät EMV-standardin mukaista lähimaksuteknologiaa. Lisäksi palvelu tarjoaa asiakkailleen mahdollisuuden virtuaalisiin nettimaksamiseen käytettäviin kortteihin. Palvelu sisälsi myös mahdollisuuden rahan siirtoon käyttäjien välillä matkapuhelinnumeron perusteella , joka myöhemmin laajeni rahan siirtoon myös muille kuin palvelun asiakkaille . Rahansiirto-ominaisuus poistettiin palvelu-uudistuksessa syksyllä 2015, mutta Elisa on ilmoittanut palauttavansa sen käyttöön myöhemmin. Vuonna 2013 Elisa Lompakko alkoi tarjota opiskelijakorttia, joka sisältää normaalisti luottokorttiin yhdistettävät maksuominaisuudet (sirumaksaminen, magneettiraita) sekä lähimaksamisominaisuuden. Syksyllä 2014 Elisa laajensi lähimaksamisen palveluita tehden ensimmäisenä Suomessa mahdolliseksi maksamisen käyttäen puhelimen omaa NFC-sirua SIM-kortilla olevalla maksukortilla. Palvelukokonaisuuteen on kuulunut myös mm. Saunalahden latausliittymien latausmahdollisuus sekä HSL Matkakortin lukija -ominaisuus. Syksyllä 2015 Elisa ilmoitti palvelun käyttäjämäärän ylittäneen 100 000 asiakasta. Heinäkuussa 2016 Aktia Rahoitusyhtiö osti Elisa Lompakko -palvelun, ja Elisa Lompakko tunnettiin sen jälkeen nimellä Aktia Wallet. 
30.1.2019 Aktia ilmoitti lopettavansa Elisa Lompakko -palvelun mukana tulleet palvelut, mukaan lukien virtuaalikorttipalvelun, Aktia Walletista. Tilalle se tarjosi virtuaalista Aktia Digital Credit -luottokorttia, joka ei kuitenkaan enää toimi prepaidkorttina eikä sitä voi avata ja sulkea kuten haluaa, vaan korttia haetaan erikseen. Tässä kortissa on joka kerta vaihtuva CVC-turvakoodi. Se toimii verkkokaupoissa ja myös tavallisissa kaupoissa Android-sovelluksella, NFC-teknologian avulla.
Zooloretto

Zooloretto on Michael Schachtin lautapeli, sukua Colorettolle. Suomenkielisen painoksen julkaisi suomalainen Lautapelit.fi.
Zooloretto voitti Spiel des Jahres -palkinnon vuonna 2007.
Antimonipentoksidi

Antimonipentoksidi eli antimoni(V)oksidi (Sb2O5) on antimoni- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa keramiikan valmistukseen ja polymeerien täyte- ja palonestoaineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa antimonipentoksidi on vaaleankeltaista kiteistä tai jauhemaista kiinteää ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja vesiliuos on hapan eli antimonipentoksidi on luonteeltaan hapan oksidi ja reagoi esimerkiksi alkalimetallihydroksidien kanssa antimonaateiksi. Kuumennettaessa antimonipentoksidia 380 °C:n lämpötilaan se hajoaa muodostaen ensin antimonitetroksidia ja voimakkaammin kuumennettaessa antimonitrioksidia. Kidevedettömän antimonipentoksidin lisäksi tunnetaan myös kidevedellisiä hydraatteja, joissa kideveden määrä vaihtelee. Näitä hydraatteja kutsutaan usein antimonihapoksi.
Valmistus ja käyttö.
Antimonipentoksidia voidaan valmistaa hapettamalla metallista antimonia tai antimonitrioksidia väkevän typpihapon avulla tai hydrolysoimalla antimonipentakloridia. Näin muodostuu antimonipentoksidin hydraatteja, joista kidevesi poistuu varovaisesti kuumentamalla.
Antimonipentoksidilla voidaan värjätä lasia ja keramiikkaa. Ainetta käytetään muun muassa polyalkeenien, polyesterien, epoksimuovien sekä ABS-muovin täyte- ja palonestoaineena yhdessä halogeeniyhdisteiden kanssa. Erityisesti sitä käytetään tähän tarkoitukseen tekstiiliteollisuudessa.
Peitenimi Coq Rouge

Peitenimi Coq Rouge ("Täcknamn Coq Rouge") on ruotsalainen jännityselokuva vuodelta 1989. Pääosaa Carl Hamiltonia esittää Stellan Skarsgård. Elokuvan kertoo yrityksestä estää terrori-isku. 
Elokuva perustuu Jan Guilloun romaaniin "Coq Rouge" (1986, suom. 1987). Tarinassa on mukana niin Ruotsin Säpo kuin palestiinalaisia ja israelilaisiakin.
Sanni Sateenkaari

Sanni Sateenkaari (, , ) on eteläkorealainen, kiinalainen ja kanadalainen animaatiotelevisiosarja. Suomessa sitä esittää Yle TV2.
Suomenkieliset ääniroolit.
Suomenkieliset äänet on tuottanut Dubberman → BTI Studios.
Teri Niitti

Teri Onni Sakari Niitti (12. maaliskuuta 1973 Outokumpu – 9. tammikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen stylisti, muotisuunnittelija ja televisiopersoona, joka tuli tunnetuksi muun muassa televisiosarjoista "Suomen Huippumalli haussa" ja "Vuosia nuoremmaksi". Taideteollisessa korkeakoulussa vaatesuunnittelua opiskelleella Niitillä oli suuri vaikutus erityisesti suomalaiseen muotimediaan. Hän esiintyi myös usein eri yhteyksissä muodin asiantuntijana. Hän esimerkiksi kommentoi Linnan juhlia ja stailasi Ylen uutisankkurit. Vuonna 2009 Niitti sai Vuoden suomalainen muotiteko -palkinnon. Tammikuussa 2016 Niitti aiheutti sosiaalisessa mediassa kohun, kun hän paheksui lentokoneessa imettänyttä naista.
Teri Niitti sai sairauskohtauksen kotonaan joulupäivänä 2016 ja oli hoidettavana sairaalassa kuolemaansa asti.
Tuija Töyräs

Tuija Helena Töyräs (s. 6. syyskuuta 1962) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja näytelmäkirjailija. Tuija Töyräs on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri. Vuodesta 1995 Töyräs on toiminut vapaana taiteilijana. Hän on kirjoittanut, dramatisoinut ja ohjannut näytelmiä sekä aikuisille että lapsille.
Tuija Töyräs on ohjannut, kirjoittanut ja dramatisoinut näytelmiä muun muassa Helsingin Kaupunginteatteriin, Pyynikin kesäteatteriin, Ahaa-teatteriin, Tampereen Teatteriin. Vuonna 2013 hän dramatisoi ja ohjasi Minna Canthin Kauppa-Lopo -novellista kansanmusiikkinäytelmän Jyväskylän kaupunginteatterille.
Vuonna 2004 sai Helsingin kaupunginteatterissa kantaesityksensä Töyräksen kirjoittama kirjailija Pentti Saarikosken lapsuudesta ja nuoruudesta kertova näytelmä "Omaksi kuvakseen" (julkaistu vuonna 2004).
Can’t Stop Feeling

Can’t Stop Feeling on skotlantilaisen indie rock-yhtye Franz Ferdinandin kappale, joka julkaistiin kolmantena singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta "" 6. heinäkuuta 2009. 
Kappale oli Franz Ferdinandin ensimmäinen single, joka ei päässyt Britannian singlelistan top 100:n joukkoon. Ranskassa se kuitenkin nousi parhaimmillaan sijalle 79 ja Italiassa sijalle 47.
Dioriittiperhe

Dioriittiperhe on kuvanveistäjä Jussi Koivusalon vuonna 1961 valmistunut veistos, joka sijaitsee Porissa. Valtion taidelautakunta valitsi veistoksen Porin tyttölyseolle lukuvuonna 1961 - 1962, ja se sijoitettiin taiteilijan osoittamalle paikalle koulun järjestelypihassa. Porin tyttölyseo oli toiminut valtion omistuksessa vuodesta 1919 lähtien. Tyttölyseon uudisrakennus valmistui Presidentinpuistokadulle 1960-luvun alussa aikana, jolloin suuret ikäluokat pyrkivät oppikouluihin ja oppilasmäärät monikertaistuivat edeltäviin vuosikymmeniin verrattuna. Nykyään Valtion taideteostoimikuntana tunnettu taho hankki taidetta valtion omistamiin tiloihin, ja siten Dioriittiperhe sijoitettiin Poriin uuden koulurakennuksen pihaan. Vuonna 1974 Pori siirtyi peruskoulujärjestelmään, ja tyttölyseo muutettiin Kuninkaanhaan yläasteeksi ja lukioksi. Samalla valtio myi koulukiinteistön Porin kaupungille. Veistos kuuluu yhä valtion taideteostoimikunnan kokoelmaan.
Tuulosjärvi

Tuulosjärvi on Pirkanmaalla Nokian Tottijärven ja Vesilahden rajalla sijaitseva erämaajärvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Tuulosjärvi on osa Vastinjoen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 800 metriä pitkä, 600 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee moreenimaaston painaumassa, mutta vajaa puolet sen alavista rannoista ovat suota. Järvessä on kaksi ojaa, joista suurin on 60 metriä pitkä ja pienempi alle 30 metriä pitkä ja samalla hyvin kapea. Huomattavin tulo-oja on Hurusuntinoja, joka laskee järven eteläpäähän. Ojan latvat sijaitsevat aivan Suonojärven rantojen tuntumassa. Järveen laskee vielä noin kymmenen muutakin metsä- ja suo-ojaa, joista enemmistö tuo järveen Paunukorven kuivatusvesiä. Järven laskuoja lähtee järven itäpäästä ja juoksee Kolunkulman maatalojen peltojen läpi Ylisentyrynojana. Se yhtyy lopulta Kallasojaan, jonka nimi muuttuu Kallaskosken jälkeen Sakkoonojaksi ja vielä alempana Vassinjoeksi. Valuma-alueen koko suhteutettuna järven tilavuuteen selittää veden nopean vaihtumisen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 240 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 2,6 kilometriä. Luoteisrannat ovat suota ja ilmeisesti suo-ojista johtuu pohjoisosan rehevät vesikasvustot. Eteläosan kasvustot voidaan selittää Hurusuntinojasta. Järven pohjoisranaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie yhdystieltä 2992 Joenpohjan luoteispuolelta. Eteläosan Kotaniemen kalliolla sijaitsee Nokian ja Vesilahden välisen rajan pyykki.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1978 ja 1995. Vedenväri on hyvin ruskeaa humusvettä, joka on sameaa. Valuma-alueen suot laskevat veden happamuustasoa, mutta järven puskurikyky happamoitumista vastaan on kuitenkin tyydyttävä. Järven happitalous on ollut tyydyttävällä tasolla. Happea on kulunut humusjärvien tapaan myös pintavesissä, mutta huonoin tilanne on pohjan lähellä, mistä happi oli kulunut vuonna 1995 lähes kokonaan loppuun. Talvella 1978 alitti veden fosforipitoisuus vielä rehevien vesien raja-arvon, joka on 30 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l). Kuitenkin talvella 1995 fosforipitoisuus ylitti rehevien järvien raja-arvon. Koska kesällä ravinnepitoisuudet tavallisesti kasvavat talven tasosta, voidaan järvi pitää rehevöityneenä järvenä. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Historiaa.
Vuosina 1855−1856 kootussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Tulusjärvi”. Kartassa itse järvi vaikuttaa autiolta, mutta sen laskuojan varrella sijaitsi kolme torppaa.
Vuoden 1954 peruskartassa järven pohjoispään suota oli jo ojitettu, mutta Hurunsuntinoja ja järven oma laskuoja näyttävät luontaisilta puroilta. Järvelle ei johtanut silloin tietä. Vuoden 1975 kartassa olivat tärkeimmät ojitukset jo tehty. Järven luoteipuolelta ohitti metsätie järven ja siitä oli rakennettu pistotie järven pohjoisrantaan. Tien päässä oli nyt vapaa-ajan asunto.
Konstantínos Stefanópoulos

Konstantínos Stefanópoulos (, 15. elokuuta 1926 Patras, Kreikka – 20. marraskuuta 2016 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen poliitikko, joka toimi Kreikan presidenttinä 10. maaliskuuta 1995 – 12. maaliskuuta 2005.
Elämä ja ura.
Stefanópoulos syntyi Patraksessa Peloponnesoksella vuonna 1926. Hän opiskeli oikeustiedettä Ateenan yliopistossa ja toimi lakimiehenä vuosina 1954–1974. Stefanópoulos asettui ensimmäisen kerran ehdolle Kreikan parlamenttiin vuonna 1958 puolueenaan kansallisradikaali unioni Ethnikí Rizospastikí Énosis (ERE), ja hänet valittiin parlamentaarikoksi ensimmäisen kerran vuonna 1964. Hänet valittiin parlamenttiin uudelleen Uusi demokratia (ND) -puolueesta vuosina 1974, 1977, 1981 ja 1985. Vuosina 1981–1985 hän toimi parlamentin sihteeristössä ja puolueensa ryhmäpuhujana.
Stefanópoulos toimi useissa eri ministerintehtävissä Konstantínos Karamanlísin hallituksissa vuosina 1974–1981. Hän erosi Uudesta demokratiasta vuonna 1985 ja perusti oman puolueen Dimokratikí Ananéosi (DIANA). Hänet valittiin parlamenttiin puolueesta vuonna 1989, ja hän toimi puolueen puheenjohtajana sen lakkauttamiseen vuonna 1994 saakka.
Stefanópoulos valittiin presidentiksi riippumattomana ehdokkaana 8. maaliskuuta 1995. Hän voitti tuolloin parlamentin kolmannen äänestyksen 181 äänellä 300:sta. Hän astui virkaan 10. maaliskuuta. Stefanópoulos valittiin presidentiksi uudelleen 8. helmikuuta 2000. Tuolloin hän voitti ensimmäisen äänestyksen 269 äänellä läsnä olleesta 298:sta. 13. elokuuta 2004 presidentti Stefanópouloksella oli kunnia avata Ateenan olympialaiset.
Stefanópoulos teki ensimmäisenä Kreikan presidenttinä valtiovierailun Suomeen lokakuussa 1996 tasavallan presidentti Martti Ahtisaaren toimiessa isäntänä.
Elle (elokuva)

Elle on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut ranskalais-saksalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Paul Verhoeven. Elokuva kertoo naisesta (Isabelle Huppert), joka alkaa selvittämään raiskaajansa henkilöllisyyttä.
"Elle" sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 21. toukokuuta 2016, missä se kilpaili Kultaisesta palmusta. Elokuva sai hyvän vastaanoton ja erityisesti Huppertin roolisuoritusta kehuttiin. Huppert sai roolistaan muun muassa Critics’ Choice- ja Golden Globe -palkinnot parhaasta naispääosasta.
Maija Häkkinen

Hilja Maria (Maija) Häkkinen, (o.s. Helenius, myöh. Pelttari, 9. huhtikuuta 1885 Merimasku – 21. toukokuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen tilanomistaja ja kokoomuslainen kansanedustaja.
Häkkinen valittiin eduskuntaan kahdesti vuosien 1929 ja 1930 vaaleissa ja hän toimi kansanedustajana 1. elokuuta 1929 – 31. elokuuta 1933 ja presidentin valitsijamies 1937, 1940 ja 1943. Hän oli mukana myös kunnallispolitiikassa, Ruoveden kunnanvaltuustossa.
Häkkinen oli koulutukseltaan ylioppilas (1903). Hän oli maatilan emäntä 1906–1919 ja sitten miehensä kuoltua 1919–1935 tilanomistaja. Poliittisen toiminnan lisäksi hän oli mukana järjestötoiminnassa muun muassa Hämeen-Satakunnan Marttapiiriliiton puheenjohtajana, Marttaliiton valtuuskunnan jäsenenä ja Pohjois-Hämeen Lottapiirin piirijohtokunnan jäsenenä.
Häkkisen puoliso oli vuodesta 1906 kansanedustaja Kaarle Fredrik Häkkinen ja heidän poikansa oli Tampereen kunnallispormestari Heikki Häkkinen.
Irma Hamara

Irma Elisabeth Hamara (vuoteen 1905 Hammarén; 22. tammikuuta 1904 Nastola – 9. kesäkuuta 1989 Nastola) oli suomalainen emäntäkoulun johtaja ja kokoomuslainen kansanedustaja. 
Hamara oli Mikkelin läänin vaalipiiristä valittu kansanedustaja kahdessa vaiheessa, 1948–1958 ja 1962–1970. Hän oli myös presidentin valitsijamies 1950, 1956 ja 1962 ja oli mukana kunnallispolitiikassa Säämingin kunnanvaltuustossa.
Hamaran vanhemmat olivat asemapäällikkö, maanviljelijä Fridolf Edvard Hammarén ja Lydia Elisabet Karlsson. Hamara valmistui ylioppilaaksi 1923 ja agronomiksi 1928. Hän hoiti kotitilaa Nastolassa 1928–1932 ja oli sitten Säämingin emäntäkoulun maatalous- ja yhteiskunta-aineiden opettaja ja havaintotilan hoitaja 1932–1970 sekä samalla Säämingin emäntäkoulun johtaja 1933–1949, 1951–1962.
Helena Virkki

Helena Virkki, o.s. "Talsi", (22. helmikuuta 1884 Suursaari – 4. maaliskuuta 1968 Karkkila) oli suomalainen emäntä ja kokoomuslainen kansanedustaja (1945–1954). Hänelle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi 1944.
Virkin vanhemmat olivat kalastaja Anton Talsi ja Maria Ulrika Mattson. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1905 Teodor Virkki. Virkki kävi kansakoulun ja meijerikoulun 1902. Hän oli Humppilan meijerin harjoittelija 1901, meijerikkö ja meijerinhoitaja Lapualla 1902–1905, maatilan emäntä Vuokselassa 1905–1928 ja maanviljelijä 1928–1939. Sotien aikana 1940–1944 hän toimi Suomen Huollon työtupien ja vapaan huoltotyön tarkastajana. Sotien jälkeen hän joutui evakkoon, ja hän asettui asemaan Karkkilaan.
Virkki oli kansanedustaja Kymen läänin läntisestä vaalipiiristä 6. huhtikuuta 1945 – 21. heinäkuuta 1948 ja 22. heinäkuuta 1948 – 28. maaliskuuta 1954 sekä myös presidentin valitsijamies 1950 ja 1956.
Virkki oli luottamustoimissa muun muassa Marttaliiton puheenjohtaja ja Pohjoismaisen emäntäliiton puheenjohtaja. Marttaliiton ensimmäiseksi kunniapuheenjohtajaksi hänet valittiin 1953.
Venuto al mondo

Venuto al mondo (; kansainväliseltä nimeltään "Twice Born") on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut italialais-espanjalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Sergio Castellitto. Elokuvan pääosissa ovat Penélope Cruz ja Emile Hirsch. Sivuosissa ovat muun muassa Adnan Hasković, Saadet Aksoy ja Pietro Castellitto.
"Venuto al mondo" perustuu Margaret Mazzantinin samannimiseen romaaniin "Venuto al mondo" (2008), jonka pohjalta Mazzantini sovitti elokuvan käsikirjoituksen aviomiehensä, elokuvan ohjaajan Castellitton, kanssa. Castellitto oli myös elokuvan toisena tuottajana Roberto Sessan ohella. Castellitto näyttelee elokuvassa lisäksi pientä sivuhahmoa Giulianoa.
Juoni.
Italialainen Gemma (Penélope Cruz) matkustaa Roomasta kesälomalle Bosnian sodan runtelemaan Sarajevoon teini-ikäisen poikansa Pietron (Pietro Castellitto) kanssa. Gemma haluaa näyttää pojalleen maan, jossa hän rakastui vuosia sitten pojan isään Diegoon (Emile Hirsch). Gemma ja vastasyntynyt Pietro olivat paenneet Sarajevosta sodan sytyttyä, mutta Diego oli jäänyt kaupunkiin ja kuollut myöhemmin. Perillä Gemma kohtaa kauan säilyneen salaisuuden, joka paljastaa paljon enemmän menneisyydestä kuin mitä Gemma muistaa tai edes tietää.
Tuotanto.
"Venuto al mondon" kuvaukset alkoivat Sarajevossa Bosnia ja Hertsegovinassa 12. syyskuuta 2011. Bosnia ja Hertsegovinan lisäksi elokuvaa kuvattiin Kroatiassa, Serbiassa ja Italiassa. Kroatiassa elokuvan kuvauspaikkana oli Korčula, Serbiassa Belgrad ja Italiassa Rooma ja Torino. Elokuvaa oli tuottamassa useat tuotantoyhtiöt, joita olivat Medusa Film, Alien Produzioni, Mod Producciones, Picomedia ja Telecinco Cinema.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Venuto al mondo" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 13. syyskuuta 2012. Elokuvan Espanjan ensi-ilta oli San Sebastiánin elokuvajuhlilla 25. syyskuuta 2012 ja Italian 8. marraskuuta 2012. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Espanjassa 11. tammikuuta 2013. "Venuto al mondon" teatterilevittäjänä Italiassa oli Medusa Distribuzione ja Espanjassa Alta Films. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti lähes yhdeksän miljoonan dollarin lipputulot.
"Venuto al mondo" on saanut elokuvakriitikoilta kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 17% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,1/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 23 arviointiin. 1 571 käyttäjästä 68% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,7/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 13 arvostelun perusteella elokuva on saanut 34 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 12 196 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,4/10.
Valfornace

Valfornace on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa.
Kunta perustettiin 1.1.2017, kun kaksi kuntaa, Fiordimonte ja Pievebovigliana, yhdistyivät uudeksi Valfornacen kunnaksi.
Fiastra

Fiastra on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa. Kunnassa on noin 700 asukasta. "Acquacaninan" kunta liittyi 1.1.2017 Fiastran kuntaan.
Maantiede.
Fiastra sijaitsee Monti Sibillinin kansallispuistossa Fiastronen laaksossa. Laaksossa on myös "Lago di Fiastran" järvi.
Historiaa.
Kunnan juuret ulottuvat 1000-luvulla perustettuun linnaan nimeltä Castrum Flastrae. Linnassa oli paksut seinät sekä tornit, ja se oli laakson asukkaiden pakopaikka barbaarien hyökkäyksille. Linnan omisti Magalottin perhe vuosina 1170–1259, jolloin se sai nimekseen Castello dei Megalotti.
Eeva-Liisa Sorainen

Eeva-Liisa Sorainen, e. "Mölsä" (s. 1957 Nakkila) on suomalainen kuvanveistäjä ja keraamikko ja valjasseppä.
Sorainen kirjoitti ylioppilaaksi 1977 Kuninkaanhaan lukiosta Porista ja opiskeli Turun taideyhdistyksen Piirustuskoulussa 1977–1980. Hän on Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen.
Soraisen teoksia on useiden kaupunkien kokoelmissa. Hänen julkisia teoksiaan sijaitsee Kirrin päiväkodissa Jyväskylän maalaiskunnassa (1997), Keski-Suomen keskussairaalassa Jyväskylä (1997) ja Päiväkoti Rannassa Helsingin Herttoniemessä (2001).
Abbath (albumi)

Abbath on Immortalin entisen keulahahmon Abbath Doom Occultan ensimmäinen Abbath -yhtyeen alla ilmestynyt albumi, joka julkaistiin 22. tammikuuta 2016 levymerkillä Season of Mist. Musiikillisesti albumi muistuttaa hyvin paljon Immortalia, johon on sisällytetty elementtejä rockmusiikista. Albumi on yhtyeen ainoa, jolla rumpuja soittaa Creature hänen jätettyä yhtyeen joulukuussa 2015.
Albumin kappale ”Count the Dead” julkaistiin 7” vinyylisinglenä joulukuussa 2015. Kappaleesta ”Fenrir Hunts” kuvattiin musiikkivideo. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 33.
Abbath lähti Immortalista vuonna 2014, ja yhtyeen nykyinen laulaja Demonaz on väittänyt Abbathin varastaneen silloiset yhtyeelle kirjoittamansa kappaleet sooloalbumilleen.
Vastaanotto.
Albumi sai pääosin hyvän vastaanoton. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä viidestä, ja sanoi musiikin sisältävän Immortalin hyviä kuin huonojakin elementtejä, sekä Abbathin äänen sekä riffien toimivan edelleen, vaikka myönsikin jääneensä kaipaamaan ”kylmempää ja repivämpää”, tuhtia soundia. Viihdesivusto Imperiumin Sami Kontio antoi albumille arvosanan 8/10, ja sanoi Abbathin onnistuneen antamaan tunnistettavalla laulullaan haasteen entiselle yhtyeelleen. Kaaoszinen Riku Mäkinen piti albumia perusvarmana, keskinkertaisena albumina. Hän sanoi sen kärsivän mielikuvituksettomuudesta, eikä uskonut albumin pahemmin lämmittävän kuin vannoutuneita Immortalin faneja. Tätä vastoin Blabbermouthin arvioija piti albumia jokseenkin yllätyksellisenä, ja piti Abbathin urakehitystä myönteisenä ja albumia hyvällä tavalla immortalmaisena. Metal Injectionin Dan Davisin mukaan Abbath kuulostaa inspiroituneelta ensimmäistä kertaa vuosikymmeneen, ja albumin olevan erinomainen vaikkei se keksikään tulta uudestaan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Abbath.
PKP Petšeneg

PKP Petšeneg on venäläinen konekivääri. Se on modernimpi versio neuvostoliittolaisesta PKM-konekivääristä. PKP Petšenegin piippu on raskaampi, sitä ei voi irrottaa ja se on paineilmajäähdytetty säteittäisellä jäähdytysvirralla, joka pitää aseen luotettavampana ja hallittavampana. Lisäksi aseeseen voi asentaa optisen tähtäimen tarkkuuden parantamiseen. Venäjän asevoimien mallinimike aseelle on 6P41 tai 6P41N (Petšeneg-N), jossa on kisko yötähtäimelle. Tällä hetkellä PKP:ta on käytössä Venäjän asevoimien erikoisjoukoissa, Spetsnazissa ja myös muissa joukoissa huomattavia määriä.
PKP Petšeneg on nimetty Turkin sotaisan alkuperäisheimon petsenegien mukaan, jonka alueesta tuli myöhemmin osa Etelä-Venäjän ja Ukrainan aroja. PKP on vakio 7,62×54mmR PKM konekivääri ilman nopean piipunvaihdon mahdollisuutta, ja tarkoitettu käytettäväksi kiinteällä jalustalla ryhmän tulitukiaseena. PKP on tulivoimaisempi ja pystyy tuottamaan pidemmän aikaa jatkuvaa tulta kuin vakioase RPK-74, minkä lisäksi 7,62x54mmR omaa pidemmän tehokkaan kantaman ja paremman läpäisykyvyn rakenteisiin ja rakennettuihin suojiin taisteluympäristössä.
Suunnittelu.
PKP Petšenegin voidaan katsoa olevan muunnelma PKM-konekivääristä, mutta se on valmistettu yhtä taktista roolia varten, olemaan kunnollinen tulitukiase mekanisoidulle jalkaväelle ja erikoisjoukoille. Sen keskeinen ero verrattuna edeltäjäänsä on piipussa, jota ei voi nopeasti vaihtaa kentällä, mutta sen voi kuitenkin irrottaa tarkastusta ja huoltoa varten. PKP:n piippu on jonkin verran painavampi kuin PKM-konekiväärin, ja se käyttää säteittäisiä jäähdytysvirtoja. Piippu on suljettu metalliseen vaippaan, jonka sisällä paineilmajäähdytys tapahtuu. Tätä tekniikkaa käytettiin jo Lewis-pikakiväärissä, joka kehitettiin 1. maailmansodan aikoina. Jäähdytysilma saapuu vaipan sisään ovaalinmuotoisista luukuista vaipan takaosasta ja poistuu piipun suulla. Ensimmäisissä prototyypeissä Petšenegistä käytettiin vakioliekinvaimenninta, kuten PKM-konekiväärissä, mikä aiheutti suuren paineaallon aseen kuumentuessa. Nykyisissä vaimentimissa ongelma on poistettu. Piipun takaosaan on kiinnitetty pysyvästi kiinnitetty kahva, jossa on pitkänomainen muoto, sillä sen on tarkoitus myöskin suojata kangastuksilta, joita syntyy kun kuuma ilma pyörii aseen edessä. Valmistaja lupaa aseen ampuvan 600 laukausta yhteen menoon ilman mitään ongelmaa piipussa. Käytännössä kuitenkin jatkuvaa tulta on mahdollista ampua 250 laukausta. Toinen ero on kiinteä jalusta aseen etuosassa. Tämä lisäys parantaa hallittavuutta ja tarkkuutta pitkälle ammuttaessa, mutta se myös rajoittaa ampumissektoria, joka olisi ilman jalustaa suurempi. Toinen seuraus edellä mainitusta lisäyksestä on, että PKP:llä on epämukavampi ampua olkapäältä tai lonkalta, koska aseessa ei ole kahvaa ja jalusta on sijoitettu liian eteen. Kuitenkin aseessa on kantohihna, jota voi käyttää apuna lonkalta ammuttaessa.
Muissa teknisissä seikoissa PKP on samanlainen kuin PKM. 
Tekniset tiedot.
Tulinopeus.
600–600 lks/min