Qiu Jin

Qiu Jin (, pinyin: Qiū Jǐn, Wade–Giles: Ch'iu Chin; 8. marraskuuta 1875 –15. heinäkuuta 1907) oli kiinalainen vallankumouksellinen ja feministi. Qiu myös julkaisi naisille suunnattuja lehtiä, ja perusti ensimmäisen vaikkakin lyhytikäisen kiinalaisen naisasialehden. Qiu mestattiin maanpetoksesta vuonna 1907, minkä myötä hänestä tuli sankarillisuuden, isänmaallisuuden ja feminismin symboli. 
Elämäkerta.
Qiu Jin syntyi vuonna 1875 Xiamenin satamakaupungissa Fujianissa. Hänen syntymänimensä oli Guijin (闺瑾). Qiu oli vanhin perheensä neljästä lapsesta. Qiu kasvoi verrattain oppineessa ja liberaalissa, vaikkakin rappioituneessa aatelisperheessä. Hänen isänsä Qiu Shounan oli hallituksen virkamies. Myös Qiun äiti oli arvostetusta virkamiesperheestä. Perhe hankki Qiulle klassisen koulutuksen. 
Qiu naitettiin 18-vuotiaana Wang Tingjunille, joka oli varakkaan kauppias poika Hunanin maakunnassa. Järjestetty avioliitto oli onneton, mutta Qiu synnytti kaksi lasta. Perhe muutti 1900-luvun taitteessa Pekingiin, kun länsimaalaisia vastustanut boksarikapina riehui Kiinassa. Pekingissä väkivaltaisuuksia todistanut Qiu liittyi maata vuosisatoja hallinneen Qing-dynastian alasajoa vaatineeseen liikehdintään.
1900-luvun alussa Qiusta oli tullut vakaumuksellinen naisasianainen, joka vastusti naisten jalkojen sitomista ja jalkavaimoja. Myös Qiun omat jalat oli sidottu nuorena, mutta Pekingissä Qiu lopetti jalkojensa sitomisen. Qiu ihaili venäläisiä vallankumouksellisia ja anarkisteja ja oli kirjeenvaihdossa naisaktivistien kanssa.
Japanissa.
Vuonna 1904 Qiu lähti tuolloin ennenkuulumattomaan tapaan opiskelemaan Japaniin ja jätti perheensä Kiinaan. Tokiossa hän lyhensi nimensä Qiu Jiniksi ja liittyi Qing-dynastian alasajon puolesta kampanjoivien maanpaossa elävien kiinalaisten joukkoon. Tokion kiinalaisten vallankumouksellisissa kerhoissa liikkui tuolloin yhteensä noin sata naista. Qiusta tuli intohimoinen julkinen puhuja, joka kirjoitti vallankumouksellisia artikkeleita ja auttoi organisoimaan Qing-vastaista propagandaa. Lisäksi hän toimi paikallisissa naisjärjestöissä.
Qiu omaksui suuren osan vallankumouksellisista ajatuksistaan Fukuda Hidekolta ja Shimoda Utakolta, joista jälkimmäinen kehitti opettajien opetussuunnitelman Jissenin naisten yliopistolle Tokiossa, jossa Qiu opiskeli. Tokiosta käsin Qiu perusti puhetyylisellä kiinan kielellä kirjoittamiseen kannustaneen Puhekielisen lehden (). Lehdessä Qiu julkaisi "kunnioittavan julistuksen 200 miljoonalle naistoverille", jossa kehotti naisia vapauttamaan itsensä kouluttautumalla.
Japanissa Qiu lopetti jalkojensa sitomisen ja kehitti fyysisiä kykyjään oppimalla itsepuolustuslajeja, voimistelua ja jousiammuntaa. Hän joi viiniä miestovereittensa kansa ja piti usein yllään miesten vaatteita. Qiu oli erinomainen ratsastaja ja taitava nyrkkeilyssä, miekankäytössä ja pommien tekemisessä. Hän myös välitti useita taitojaan muille naisille.
Paluu Kiinaan ja mestaus.
Valmistuttuaan opettajaksi Qiu palasi Kiinaan vuonna 1906. Hän työskenteli useissa lyhyissä työsuhteissa useassa eri koulussa. Opettajan työn ohella Qiu kirjoitti ja julkaisi lehtiä. Vuonna 1907 hän perusti "Kiinan naistenlehden" (). Sekä "Kiinan naistenlehteä" että Qiun Tokiossa perustamaa "Puhekielistä lehteä" ilmestyi vain muutama numero, mutta niitä on pidetty vallankumouksellisen feminismin alalla merkittäviä. Naistenlehdessä Qiu levitti näkemystään siitä, että vahva kansakunta voidaan luoda naisten vapauttamisen kautta. Hän moitti perinteisiä kiinalaisia käytäntöjä, jotka pitivät naiset alisteisessa asemassa ja kielsivät heiltä koulutuksen. Qiu kuitenkin myös sätti kiinalaisia naisia itseään siitä, että he olivat niin pitkään tukeneet vanhoja tapoja hiljaisuudessa.
Vuonna 1907 Qiu alkoi opettaa Shaoxingissa, Zhejiangissa Datongin koulussa, jota vallankumoukselliset käyttivät keskuksenaan. Qiu johti koulun vallankumousta kannattavaa järjestöä ja perusti urheiluseuran, joka oli käytännössä sotilaskoulutusryhmä. Qiu oli läheisessä yhteydessä muihin aktivisteihin, mukaan lukien serkkuunsa Xu Xinliniin, joka suunnitteli vallankaappauksen tekemistä myöhemmin samana vuonna. Taistelut kuitenkin puhkesivat suunniteltua aiemmin ja Xu sai surmansa. Qiu kieltäytyi pakenemasta ja hänet pidätettiin.
Kidutuksesta huolimatta Qiu kieltäytyi tunnustamasta, että hän oli suunnitellut vallankumousta. Hänet mestattiin 31-vuotiaana vuotiaana 15. heinäkuuta 1907. Oikeudenkäynnin asiakirjat ovat harvoja ja epätäydellisiä, eikä Qiun rikoksesta ole täyttä selvyyttä. Hänen toimintaansa pidettiin kuitenkin asiakirjoissa maanpetoksena. Neljä vuotta Qiun kuoleman jälkeen Qing-dynastia romahti ja maasta tuli tasavalta. Mestauksen myötä Qiusta tuli joka tapauksessa sankarillisuuden, isänmaallisuuden ja feminismin symboli, jota käyttivät useat eri poliittiset tahot 1900-luvun aikana.