tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Shadow World

Shadow World on suomalaisen melodisen death metal -yhtyeen Wolfheartin toinen albumi. Sen julkaisi Spinefarm Records elokuussa 2015. Albumin korkein sijoitus Suomen virallisella albumilistalla oli kuudentena.
Kappaleista "Aeon of Cold" ja "Zero Gravity" kuvattiin musiikkivideot.
Archaía Messíni

Archaía Messíni () on Kreikan kyläyhdyskunta (virallisesti Τοπική Κοινότητα Αρχαίας Μεσσήνης, "Topikí Koinótita Archaías Messínis"), joka kuuluu hallinnollisesti Messínin kuntaan, Messenian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kyläyhdyskunnan väkiluku on 196 (vuonna 2011).
Archaía Messíni sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan lounaisosassa noin 30 kilometriä luoteeseen Kalamátan kaupungista. Sen nimi, suomeksi ”Antiikin Messene”, viittaa antiikin ajan Messenen kaupunkiin, jonka arkeologinen alue sijaitsee kyläyhdyskunnan alueella. Kyläyhdyskuntaan kuuluvat kylät Mavrommáti (142 asukasta vuonna 2011) ja Petrálona (52 asukasta) sekä Voulkánoksen luostari ("Moní Voulkánou", 2 asukasta). Näistä Mavrommáti sijaitsee heti arkeologisen alueen vieressä.
Aiemmin kyläyhdyskunta kuului Ithómin kuntaan ja vuodesta 2011 Messínin kunnan Ithómin kunnallisyksikköön.
Heikki Kulta

Heikki Kulta (s. 14. syyskuuta 1955) on suomalainen Formula 1 -kilpailuista kirjoittava toimittaja, joka on työskennellyt vuodesta 1978 asti Turun Sanomissa. Kulta raportoi myös Helsingin Sanomissa. Hän tekee myös F1-analyysiennakoita ja kirjoittaa formulakolumneja.
Kulta oli 22-vuotias tuore Turun Sanomien toimittaja, kun hänet lähetettiin Ahvenanmaalle tekemään juttua suhdetoimintakeikalla olevista moottoriurheilun tähdistä. Kullan uran ensimmäiseksi formulahaastateltavaksi tuli Niki Lauda, silloinen hallitseva maailmanmestari. Kulta itse katsoo siirtyneensä päätoimiseksi formulatoimittajaksi kauden 1983 Imolan osakilpailusta. Hänen uransa 300. formulakilpailu oli kauden 2014 Australian osakilpailu Melbournessa.
Urheilutoimittajain liitto valitsi Kullan vuoden toimittajaksi vuonna 1994 ja 1999 hän sai AKK:n tunnustuspalkinnon numero 1.
Matti Piipponen (laulaja)

Matti Juhani Piipponen (26. helmikuuta 1937 Helsinki – 1. tammikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori. Hän esiintyi paitsi Suomessa myös ulkomailla, muun muassa Düsseldorfin oopperassa. Hän oli vuosina 1973–1978 Sibelius-Akatemian oopperakoulutuksen professori. Hänet tunnettiin myös liedlaulajana ja oratoriosolistina.
Piipposen laulajanura alkoi vuonna 1960, kun "Albert Herringissä" laulanut Veikko Tyrväinen katkaisi kätensä pudotessaan ja viulisti Piipponen kutsuttiin orkesterista esittämään hänen roolinsa.
Winterborn (albumi)

Winterborn on suomalaisen melodisen death metal -yhtyeen Wolfheartin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 2013. Levy nousi Suomen virallisella listalla sijalle seitsemän, ja se oli Levykauppa Äxän äänestyksessä vuoden debyytti.
Kappaleesta "Routa pt. 2" kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tuomas Saukkonen.
Aurélio Miguel

Aurélio Fernández Miguel (s. 10. maaliskuuta 1964 São Paulo) on brasilialainen uransa jo päättänyt judon olympiavoittaja ja nykyinen poliitikko. 180 senttimetriä pitkä ja 95 kilogrammaa painava Miguel kilpaili urallaan 95-kiloisten sarjassa.
Miguel saavutti olympiakultaa 95-kiloisten sarjasta vuoden 1988 kesäolympialaisista Soulista. Hän ei saanut viidessä ottelussaan yhtään pistesuoritusta vaan voitti kaikki ottelunsa vastustajien varoitusten avulla. Vuoden 1996 kesäolympialaisista Atlantasta Miguel saavutti pronssia samasta painoluokasta. Lisäksi hän sijoittui yhdeksänneksi vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa. MM-kilpailuista Miguel saavutti kaksi hopeamitalia ja yhden pronssimitalin. Pan-Amerikan kisoista Miguelilla on yksi kulta- ja yksi hopeamitali.
Urheilu-uransa jälkeen Miguel ryhtyi poliitikoksi. Hän on toiminut synnyinkaupunkinsa São Paulon kaupunginvaltuustossa vuodesta 2004 alkaen. Hän edustaa Tasavallan puoluetta.
Karkku (taajama)

Karkun taajama on Karkun keskusta Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Se sijaitsee Rautaveden rannalla seututien 249 ja Tampere–Pori-radan varrella. Taajama on syntynyt Palvialan kylään, joka on kasvanut yhteen Ketunkylän ja Huidan kylien kanssa. Yleisesti Karkun keskustaa kutsutaankin Palvialaksi. Taajaman asukasluku on 541, ja sen eteläpuolella oleva haja-asutusalue nostaa alueen asukasluvun yli kuudensadan.
Taajama on syntynyt vasta 1900-luvulla ja Karkun keskusta on siirtynyt sinne. Palvialan kylä tosin on jo viimeistään keskiajalta. Palvialaan rakennettiin Karkun rautatieasema vuonna 1894. Taajamassa sijaitsevat Karkun palvelut ja muun muassa Karkun evankelinen opisto sekä Karkun kotitalous- ja sosiaalialan oppilaitos. Vajaat neljä kilometriä taajamasta etelään sijaitsee Karkun kirkko.
Adidas Beau Jeu

Beau Jeu on Ranskassa järjestettävien vuoden 2016 jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailuiden virallinen pelipallo, jonka on valmistanut Adidas. Ranskalainen jalkapallolegenda Zinedine Zidane esitteli pallon Instagram-tilillään marraskuussa 2015.
Pallon nimi on ranskaa ja tarkoittaa kaunista peliä. Pallossa on valkoista, sinistä ja punaista, jotka ovat Ranskan lipun Trikolorin värit. Ensimmäistä kertaa myös pudotuspeleillä on oma pelipallonsa vuoden 2016 EM-kilpailuissa. Pallo on lähes samanlainen vuoden 2014 MM-kilpailuiden virallisen pelipallon Brazucan kanssa, mutta sen pitoa ja näkyvyyttä ilmassa on parannettu.
Uotsola

Uotsola on kylä ja taajama Sastamalan kaupungissa. Se oli aiemmin Mouhijärven kunnan keskusta ja toinen kunnan taajamista. Uotsola sijaitsee Mätikköjärven rannalla valtatie 11:n pohjoispuolella. Vuonna 2011 Uotsolan asukasluku oli 1 036.
Uotsolassa on säilynyt paljon 1800-luvun lopun rakennuskantaa. Mouhijärven kirkko valmistui kylään vuonna 1858. Uotsolassa sijaitsevat myös mm. terveyskeskus, kirjasto, pankki, useita liikkeitä sekä Mouhijärven yhteiskoulu.
Uotsolan alueen postinumero on 38460 Sastamala, ennen kuntaliitosta 38460 Mouhijärvi.
Etymologiaa.
Uotsolan ja läheisen Siilijärven nimiä on arveltu alkuperältään saamelaiseksi nimiksi. Siili ei ole suomalainen alkuperäislaji, sillä se saapui Suomeen aikaisintaan 1800-luvulla. Siksi vanhalle Siilijärvelle on haettu jokin muu etymologia. Sellainen löytyy siita-, siiti- ja siili- alkuisena sanana merkityksellä eli "lappalaisten talvikylä" tai "lapinkylä". Uotsolan nimi sopii asiayhteyteen, sillä "vuosso"-, "vuotso"- ja "uotso"-alkuiset nimet ovat appellatiivina "vuohćću" eli "kapea, vetinen suo". Unto Salo on ehdottanut nimelle seuraavan selityksen. Hänen mukaansa ”paikan luonto sopii inarinlapin sanaan "vuaddzu", "vuaccu" ‘peräkkäisten lampien sarja suoalanteessa‘.” Näitä lampia olisivat Salon mukaan Pikku-Köhkörö, Iso-Köhkörö, Siilijärvi ja Mätikkö. Nimen säilyminen nykypäiviin voidaan ajatella niin, että maanviljelijät tunsivat rautakaudella tai keskiajalla lappalaisia Mouhijärvellä ja tiesivät paikkojen nimet. Kun viljely alkoi myös Mouhijärvellä, ottivat viljelijät myös käyttöönsä samat nimet.
NH10

NH10 on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Navdeep Singh. Päärooleja näyttelevät Anushka Sharma ja Neil Bhoopalam. Pienellä budjetilla tehdyn elokuvan saatua positiivisia arvosteluja, se nousi hitaan alun jälkeen menestykseksi. Se esitettiin Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla.
Juoni.
Kaupunkilaispariskunnan romanttinen viikonloppu muuttuu henkiinjäämistaisteluksi, kun he joutuvat todistamaan kunniamurhaa Intian takametsissä.
Midnight Memories

Midnight Memories on brittiläis-irlantilaisen poikabändi One Directionin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 25. marraskuuta 2013. Albumilta julkaistiin yhteensä neljä singleä: ”Best Song Ever”, ”Story of My Life”, ”Midnight Memories” ja ”You &amp; I”.
Albumi nousi kahden edellisen tapaan heti ilmestyttyään Billboard 200 -listan kärkeen, mihin mikään muu yhtye ei aiemmin ollut pystynyt.
Xi’an-Xianyangin kansainvälinen lentoasema

Xi’an-Xianyangin kansainvälinen lentoasema () on suurin lentoasema Luoteis-Kiinassa. Lentoasema sijaitsee Shaanxin maakunnan Xianyangin kaupungissa. Se palvelee pääosin Xi’ania ja muita lähellä olevia kaupunkeja. Matka Xi’anin keskustaan on noin 47 kilometriä.
Mirel Wagner (albumi)

Mirel Wagner on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Mirel Wagnerin helmikuussa 2011 ilmestynyt esikoisalbumi. Se julkaistiin myöhemmin syksyllä myös muualla Euroopassa sekä Britanniassa ja Pohjois-Amerikassa talvella 2012.
Kappale ”No Death” julkaistiin singlenä elokuussa 2011.
When the Cellar Children See the Light of Day

When the Cellar Children See the Light of Day on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Mirel Wagnerin elokuussa 2014 ilmestynyt toinen studioalbumi. Suomessa sen julkaisi Kioski ja muualla maailmassa amerikkalainen Sub Pop, jonka kanssa Wagner teki levytyssopimuksen aikaisemmin saman vuoden helmikuussa. Kappale "Oak Tree" julkaistiin singlenä toukokuussa 2014. 
Albumi nousi Suomen virallisen listan ykköseksi heti ilmestyttyään. Se oli myös arvostelumenestys, esimerkiksi Ison-Britannian suurin musiikkilehti Mojo antoi levylle täydet viisi tähteä ja valitsi sen kuukauden albumiksi. Maaliskuussa 2015 levy voitti Pohjoismaisen musiikkipalkinnon ensimmäisenä suomalaisena albumina.
Sister Sledge

Sister Sledge on yhdysvaltalainen, Philadelphiasta kotoisin oleva disko- ja soul-yhtye. Se perustettiin vuonna 1971, jolloin siihen kuuluivat siskokset Debbie, Joni, Kathy ja Kim Sledge. Kathy erosi yhtyeestä vuonna 1989, ja siitä lähtien Sister Sledge on esiintynyt triona. Joni kuoli kotonaan 60-vuotiaana 10. maaliskuuta 2017.
Yhtyeen kuuluisin kappale on vuonna 1979 julkaistu ”We Are Family”. Pienempiä hittejä ovat olleet ”He’s the Greatest Dancer”, ”Lost in Music”, ”My Guy” ja ”Frankie”. Kolmas albumi "We Are Family" (1979) valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Koskenkylä (Saarijärvi)

Koskenkylä on kylä Saarijärvellä, noin 17 kilometriä Saarijärven keskustasta luoteeseen. Kylä sijaitsee Kokkolantien (Valtatie 13) länsipuolella. Sen läpi virtaa Kalmujoki, joka on osa Saarijärven reittiä. Nimensä mukaisesti alueella on useampikin koski.
Koskenkylän muodostaa lohkotun Kalmukosken (1774), Haapakosken (1787), vanhan Kolkanniemen pappilan sekä vuonna 1789 perustetun Vähä-Kalmukosken maat.
Kylän naapurikyliä ovat Lehtola, Kolkanlahti, Kalmari sekä entisen Pylkönmäen kunnan puolella oleva Kuoppalan kylä. Länsiosastaan kylä rajoittuu osittain Karstulaan.
Kylän historiassa on ollut aktiivista toimintaa mm. tervatehtaan, tukin uittamisen ja tiilitehtaan muodossa. 1928 perustettu Koskenkylän pienviljelijäyhdistys ry toimii varsin aktiivisesti edelleen, ja pyörittää maatalousyrittäjien yhteishankintarengasta. Hankintarengas kilpailuttaa tuotantopanoksia seutukunnan maatiloille.
Koskenkylässä toimi oma kansakoulu vuosina 1920–1967. Sitä kävi vuoden 1962 paikkeilla 39 oppilasta.
Saarijärven reitti ja luonto.
Koskenkylän läpi virtaava Kalmujoki on osa Saarijärven reittiä, joka on valtakunnallisesti arvokasta maisema-aluetta. Reittiä on aiemmin käytetty tukinuittoon. 
Kalmujoessa on kolme eri koskea; Sahi, Kalmukoski sekä Haapakoski. Näistä Kalmukoski on selvästi pisin. 
Vesivoimaa on hyödynnetty jo varhain muun muassa sähkön tuotantoon. Haapalassa on edelleenkin toiminnassa oleva sähkövoimalaitos, joka saa voimansa Haapakoskesta. Samalla tontilla on aiemmin toiminut myös vesivoimalla toiminut saha.
Kalmukosken itäpuolella sijaitsee kivikautinen asuinpaikka. Löytöalue on talon länsi- ja lounaispuolella olevalla hiesupellolla. Paikalta on löytynyt käyräselkäinen kourutaltta, kvartsia ja rombikirves.
Järvistä Kalmarinselän sekä Iso-Löytänän eteläosa ja Horonalasen pohjoisosa ovat Koskenkylän puolella.
Pellot ovat tyypillisesti rinteillä, jotka viettävät vesistöihin. Asutus on perinteisesti peltojen yläpäässä, pellon ja metsän välissä. Maastoltaan alue on melko jyrkkäpiirteistä. Korkeuserot ovat merkittäviä, monin paikoin useita kymmeniä metrejä lyhyellä matkalla. Metsät ovat pääasiassa reheviä kuusikoita.
Teatro Bibiena

Teatro Bibiena (myös "Teatro Bibbiena" tai "Teatro Scientifico") on Italian Mantovassa toimiva, 1760-luvulla valmistunut teatteri. Sen on suunnitellut arkkitehti Antonio Galli da Bibiena. Talon julkisivun (1773) on suunnitellut Giuseppe Piermarini, jonka käsialaa on myös viereinen rakennus "Palazzo del-l’Accademia Virginale".
Barokkiteattereissa katsomo on hevosenkengän muotoinen, ja permantoa ympäröi yleensä 3–6 parveketta. Parvekkeen aitiot oli alkuaan tarkoitettu varakkaalle väelle. Teatro Bibiena noudattaa tätä barokin teatteri-ihannetta. Rakennus on melko pieni ja katunäkymässä huomaamaton. Sen näyttämö on 12,3 metrin levyinen, ja yleisöä voi olla enintään 380 henkeä. 
Teatteri otettiin käyttöön joulukuussa 1769. Muutamia viikkoja myöhemmin 16. tammikuuta 1770 siellä esiintyi 13-vuotias musiikin ihmelapsi Wolfgang Amadeus Mozart. Hänen isänsä kerrotaan hämmästelleen teatterin kauneutta.
Antonio Galli da Bibiena

Antonio Galli da Bibiena, myös Antonio Galli da Bibbiena (1697 tai 1698 – 1774) oli Galli Bibiena -arkkitehtisukuun kuulunut barokkikauden italialainen arkkitehti, kuvataiteilija ja sisustussuunnittelija. Hän työskenteli vuodesta 1721 alkaen Wienissä veljensä Giuseppen kanssa keisarillisen hovin sisustustaiteilijana. Vuonna 1751 hän muutti Bolognaan. Hänen italialaisia töitään ovat muun muassa Bolognan Teatro Comunale ja Mantovan Teatro Bibiena eli Teatro Scientifico.
Nicole Wilkins

Nicole Wilkins (s. 5. helmikuuta 1984 Farmington, Michigan) on yhdysvaltalainen fitness-urheilija ja valmentaja. Hän on maailman ainoa nainen, joka on voittanut Figure Olympia -tittelin neljä kertaa. Lisäksi hänellä on kolme figure-sarjan voittoa Arnold Sports Festivaleilta.
Nicole Wilkins on suorittanut Bachelor of Arts -tutkinnon terveystieteestä Oaklandin yliopistossa. Nicole Wilkinsin nimikkokilpailu on järjestetty kaksi kertaa Lahden Nordic FitnessExpo -tapahtumassa vuosina 2014 ja 2015. Kilpailussa lajin kansainväliset amatöörihuiput tavoittelevat ammattilaiskortteja. Wilkinsin äidinpuoleinen suku on kotoisin Pulkkilasta.
HMS Nile (1839)

HMS Nile oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1839 vesillelaskettu Rodney-luokan 92-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin marraskuussa 1826 Plymouthin telakalta, jossa sen vastaavana rakennusmestarina oli Thomas Roberts. Köli laskettiin lokakuussa 1827. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1839 ja sijoitettiin valmistuttuaan 12. elokuuta Devonportin reserviin.
Alus muutettiin Plymouthissa lokakuusta 1840 maaliskuuhun 1841 koealukseksi 7 579 punnalla. Amiraliteetti antoi 24. marraskuuta 1852 määräyksen aluksen muuttamisesta höyryfregatiksi. Muutostyö tilattiin samana päivänä Devonportin telakalta ja työt aloitettiin 14. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1854. Alukselle asennettiin muutostöiden aikana Seaward &amp; Capelin valmistama 500 nhp:n höyrykone. Muutostyö maksoi 63 837 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 30. tammikuuta 1854 kommodori Henry Byam Martinin läntiseen laivueeseen. Toukokuussa 1854 alus liittyi Suomenlahdella olleeseen laivasto-osastoon. Alus oli myös seuraavan kesän Itämerellä, mistä se palasi syyskuun lopulla Britteinsaarille. Alus osallistui 23. huhtikuuta 1856 Spitheadissä pidettyyn laivastokatselmukseen, ja se lähti kesäkuussa Halifaxiin, missä siitä tehtiin kontra-amiraali Arthur Flagshawen lippulaiva. Alus vieraili Bermudalla ja Karibialla ennen paluutaan Plymouthiin maaliskuussa 1857.
Alus poistettiin 20. huhtikuuta palveluksesta. Se siirrettiin heinäkuussa Devonportin telakalle, mistä se vapautui huhtikuussa 1858 varustettuna Queenstownin lippulaivaksi. Alus palautettiin palvelukseen 1. maaliskuuta 1858 Queenstownissa kontra-amiraali Henry Ducie Chadsin lippulaivana päällikkönään Henry Chads. Alus siirtyi 7. joulukuuta 1858 kontra-amiraali Charles Talbotin lippulaivaksi päällikkönään Arthur Parry Eardley Wilmot Talbot. Aluksen tehtävät siirrettiin 31. joulukuuta 1859 "HMS Sans Pareilille", kun kontra-amiraali Sir Alexander Milne nosti aluksella lippunsa ja aluksen päälliköksi tuli Edward King Barnard. Vuoteen 1860 alus oli Devonportin telakalla, jossa alukselle asennettiin uudet kattilat, minkä jälkeen se siirtyi Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoaseman lippulaivaksi.
Alus poistettiin palveluksesta 23. huhtikuuta 1864, ja se lainattiin Mercantile Marine Service Associationille. Alus muutettiin koululaivaksi, ja se nimettiin 24. heinäkuuta 1876 uudelleen "Conwayksi". Koululaivana alus ankkuroitiin Rock Ferryn edustalle Liverpooliin. Alus ajoi matalikolle hinattaessa huollettavaksi Birkenheadiin. Hylky paloi 31. lokakuuta 1956.
HMS Rodney (1833)

HMS Rodney oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1833 vesillelaskettu Rodney-luokan 92-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin marraskuussa 1826 Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin heinäkuussa 1827. Alus laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1833 ja se valmistui Plymouthissa 7. joulukuuta 1835.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 29. elokuuta 1835. Alus palveli Välimerellä sekä Krimin sodan aikana Mustallamerellä. Alus muutettiin potkurifregatiksi vuonna 1860, minkä jälkeen se palveli Kiinan asemalla vara-amiraali Henry Keppelin lippulaivana 21. tammikuuta 1867 alkaen.
Alus romutettiin vuonna 1884.
Donauinsel

Donauinsel (Tonavansaari) on pitkä ja kapea keinotekoinen saari Wienissä, Itävallassa Tonavan ja sen kanssa samansuuntaisena kulkevan kaivetun kanavan, Neue Donaun (”Uuden Tonavan”) välissä. Saari on 21,1 kilometriä pitkä, mutta vain 70–210 metriä leveä. Neue Donauta voidaan pitää myös pitkänä ja kapeana tekojärvenä.
Käyttö virkistysalueena ja festivaalipaikkana.
Useimmille kävijöille saari on lähinnä virkistysalue monine baareineen, ravintoloineen ja yökerhoineen. Siellä on myös urheilumahdollisuuksia rullalautailusta, pyöräilystä ja uinnista melontaan. Erästä saaren hiekkarantaa pidettiin aluksi niin eksoottisena, että se sai lempinimen ”Copa Cagrana”, joka sisältää humoristisen viittauksen Rio de Janeiron Copacabanaan; "Kagran" Wienin 22. kaupunginosaan kuuluva alue lähellä kyseistä rantaa. Saaren etelä- ja pohjoispäässä on laajat nudistirannat.
Donauinselfest on kansainvälisesti tunnettu vuotuinen ulkoilmajuhla ja laatuaan Euroopan suurin, jossa käy yli kolme miljoonaa vierailijaa. Se pidetään yleensä kesäkuun lopussa perjantaista sunnuntaihin. Vuonna 2008 se pidettiin kuitenkin poikkeuksellisesti vasta 5.–7. syyskuuta, koska Itävalta ja Sveitsi toimivat jalkapallon Euroopan-mestaruus­kilpailujen isäntänä. Syyskuun 23. päivänä 2008 Madonna piti siellä ensimmäisen konserttinsa Itävallassa 57 000-henkisen yleisön edessä.
Luotettava tulvasuojelu.
Saaren päätarkoitus on kuitenkin toimia osana Wienin kehittynyttä tulva­suojelu­järjestelmää. Koska Tonava kulkee kaupungin halki (tai alkujaan, ennen kuin kaupunki oli laajentunut nykyiselleen, läheltä sen ohitse), tulvat ovat olleet jatkuvana huolenaiheena satojen vuosien ajan. Ensimmäiset laajakantoiset rakennustyöt kaupungin suojaamiseksi tulvilta suoritettiin vuosina 1870–1875. Joen keskelle kaivettiin 280 metrin levyinen syvä uoma, ja sen vasemmalle rannalle varattiin 450 metrin levyinen suojavyöhyke tulvien varalta.
Vuonna 1970 laadittiin uusi suunnitelma, jota pian ryhdyttiin toteuttamaan: kaivettiin jokea myötäilevä kanava korvaamaan suoja-alueen, jolloin sen pohjasta poistetut maa-ainekset kasattiin uuden uoman ja 1800-luvulla syvennetyn vanhan uoman väliselle alueelle niin, että niistä muodostui pitkä ja kapea saari. Uusi kanava sai nimen Neue Donau (”Uusi Tonava”). Töiden valmistuttua uusi saari päätettiin muodostaa virkistys­alueeksi. Tulva­suojelu­järjestelmä on suunniteltu niin, että kaupunki ei kärsisi tuhotulvista, vaikka Tonavan virtaama nousisi 14 000 kuutiometriin sekunnissa. Niin suureksi se on noussut vain kerran Wienin historiassa, vuonna 1501. Vuoden 2002 tulvan aikanakin virtaama oli enimmillään 10 000 kuutiometriä sekunnissa. Tulvasuojelujärjestelmään kuuluvat Donaukanalin historiallinen Nußdorfin sulkuportti, sulut Neue Donaun kummassakin päässä, joen oikeanpuoleiselle rantavallille rakennettu pohjaveden korkeuden tarkkailujärjestelmä, jonka ansiosta vesi ei enää tulvi Praterin laajalle puistoalueelle, sekä Freudeneun uusi sulkuportti.
Rakennustyöt aloitettiin maaliskuussa 1972 ja ne valmistuivat vuonna 1988.
Nikkelikloridi

Nikkelikloridi (NiCl2) on nikkeli- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa metallien päällystämiseen nikkelillä elektrolyyttisesti ja muiden nikkeliyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa vedetön nikkelikloridi on keltaista hyvin hygroskooppista kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen ja eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös useita kidevedellisiä muotoja, joista huoneenlämpötilassa stabiili on heksahydraatti (NiCl2·6H2O, CAS 7791-20-0). Alhaisissa lämpötiloissa tunnetaan myös heptahydraatti (NiCl2·7H2O). Kuumennettaessa nikkelikloridiheksahydraattia noin 36 °C:n lämpötilaan osa kidevedestä poistuu ja muodostuu tetrahydraatti (NiCl2·4H2O, CAS 34304-82-0) ja edelleen kuumennettaessa dihydraatti (NiCl2·2H2O, CAS 17638-48-1). Nikkelikloridi muodostaa kloridipitoisissa liuoksissa kompleksisia kloronikkelaatti-ioneja kuten [NiCl3]- ja [NiCl4]2-]. Monet ligandit pystyvät myös korvaamaan kloridi-ionit joko osittain tai kokonaan keskusionina toimivan nikkelikationin ympäriltä.
Valmistus ja käyttö.
Vedetöntä nikkelikloridia voidaan valmistaa kuumentamalla nikkeliä kloorin läsnä ollessa tai kuumentamalla kidevedellisiä nikkeliklorideja kuivassa vetykloridivirrassa. Heksahydraattia voidaan valmistaa nikkelijauheen, nikkelihydroksidin, nikkelikarbonaatin tai nikkelioksidin ja vetykloridin vesiliuoksen välisellä reaktiolla ja haihduttamalla vesi pois.
Ni + Cl2 → NiCl2
NiO + 2 HCl → NiCl2 + H2O
Nikkelikloridin tärkein käyttökohde on metallien päällystys korroosiolta suojaavalla nikkelikerroksella elektrolyysillä. Muita käyttökohteita ovat muiden nikkeliyhdisteiden, erityisesti katalyytteinä käytettävien kompleksien valmistus, nikkelikloridi-natriumparistot sekä kaasunaamareissa ammoniakkia sitovana aineena.
HMS Ocean (1805)

HMS Ocean oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1805 vesillelaskettu 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva. Alus luokiteltiin 1. tammikuuta 1817 ensimmäisen luokan linjalaivaksi.
Valmistus.
Sir John Henslow'n suunnittelema alus tilattiin 4. toukokuuta 1797 Woolwichin telakalta, jossa sen vastaavana mestarina oli John Tovery heinäkuuhun 1801 ja sen jälkeen Edward Sison. Suunnitelma hyväksyttiin 21. kesäkuuta 1797, jolloin se siirrettiin omaksi luokakseen Dreadnought-luokasta. Köli laskettiin 1. lokakuuta 1792. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1805 ja valmistui takiloitavaksi ja varustettavaksi jo 10. joulukuuta 1801. Valmistuskustannukset olivat 90 076 puntaa sisältäen varustamisen.
Palvelus.
Marraskuussa 1805 alus otettiin palvelukseen päällikkönään Francis Pender, jonka alaisuudessa se lähti 1806 Välimerelle. Vuonna 1807 alus oli Välimerellä Collingwoodin lippulaivana päällikkönään Richard Thomas. Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1809.
Alus oli tammikuusta 1811 huhtikuuhun 1812 Plymouthissa telakalla, jossa sille tehtiin pienehköjä korjauksia ja varustettiin. Telakoinnin kustannukset olivat 49 622 puntaa. Alus palautettiin palvelukseen tammikuussa 1812 päällikkönään Robert Plampin ja lähti Välimerelle 17. huhtikuuta. Se poistettiin palveluksesta heinäkuussa 1814 ja siirrettiin reserviin Plymouthissa.
Alus luokiteltiin 1817 ensimmäisen luokan linjalaivaksi. Se muutettiin 1841 emälaivaksi ja romutettiin 1875. Aluksen keulakuva on museoitu Queensboroughiin Kentiin.
HMS Royal William (1833)

HMS Royal William oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1833 vesillelaskettu Caledonia-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. joulukuuta 1823 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1825. Se laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1833 ja valmistui 1834 Plymouthissa sijoitettuna reserviin. Valmistuskustannukset olivat 81 255 puntaa.
Palvelus.
Palvelukseen alus otettiin 16. helmikuuta 1854 Plymouthin vartiolaivana ja kommodori Michael Seymourin lippulaivana päällikkönään John Kingcombe. Alus siirtyi helmikuussa 1855 kontra-amiraali Sir James Hanway Plumridgen lippulaivana Itämerelle, mistä se palasi Plymouthin vartiolaivaksi. Aluksen päällikkönä oli 16. kesäkuuta 1856 Frederick Hutton sen ollessa edelleen Plumridgen lippulaivana. Päällikkyyden vastaanotti 5. toukokuuta 1857 Woodford John Williams. Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 1859, jolloin sen tehtävät vartiolaivana vastaanotti "HMS Royal Adelaide".
Alus muutettiin 1859–1860 89-tykkiseksi kaksikantiseksi potkuritaistelulaivaksi asentamalla alukselle Robert Napier &amp; Sonsin höyrykone, joka tuotti 1 763 ihp:ta mahdollistaen 10,58 solmun nopeuden. Muutostyö tilattiin 5. helmikuuta 1859 Devonportin telakalta, missä työ aloitettiin 21. maaliskuuta ja saatiin päätökseen 9. helmikuuta 1860.
Laivasto ei ottanut valmistunutta alusta enää palvelukseen, vaan se lainattiin marraskuussa 1884 Liverpool Roman Catholic Reformatory Societylle. Höyrykoneen poiston jälkeen alus saapui 30. elokuuta 1885 Liverpooliin, missä se nimettiin "Clarenceksi". Alus tuhoutui tulipalossa 26. heinäkuuta 1899 Mersey-joella lähellä New Ferryä. Aluksen keulakuva on museoituna Devonportin telakalla.
Kai Bäckström

Kai Bäckström (s. 1979 Espoo) on suomenruotsalainen näyttelijä. Hän valmistui vuonna 2012 teatteritaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta. Hän on myös kauppatieteen maisteri (Hanken, 2007) ja opiskellut viestintää (Helsingin yliopisto, 2005).
Bäckström puhuu suomen ja ruotsin lisäksi englantia ja saksaa. Hän on näytellyt muun muassa Tampereen Teatterissa, Seinäjoen kaupunginteatterissa ja Unga Teaternissa sekä televisiosarjoissa "Korpelan kujanjuoksu", "Roba", "Hinnalla millä hyvänsä", "Pintaa syvemmältä" ja "Downshiftaajat."
Rajoitettu rationaalisuus

Rajoitettu rationaalisuus (tai rajoittunut rationaalisuus, ) on käyttäytymistaloustieteessä yksilön päätöksentekoa kuvaava konsepti. Rajoitettu rationaalisuus tarkoittaa sitä, että ihmisen rationaalista eli optimaalista valintaa päätöksentekotilanteissa rajoittavat saatavilla olevan informaation rajallisuus, päätöksentekijän rajalliset kognitiiviset kyvyt sekä päätöksentekoon käytettävissä oleva rajoitettu aika. Inhimilliset taloudelliset toimijat voivat siis järkevistä pyrkimyksistään huolimatta olla monella tavalla rajoitetusti rationaalisia (katso prospektiteoria). Vaikka päätöksenteon kannalta kaikki tarpeellinen informaatio olisikin saatavilla, ei päätöksentekijällä välttämättä ole kapasiteettia prosessoida tätä informaatiota optimaalisen valinnan löytämiseksi.
Teorian isänä pidetään Herbert Simonia, joka esitti konseptin kirjassaan "Models of Man" vuonna 1957.
On oleellista havaita, ettei kyseessä ole varsinaisesti rationaalisuuden vastakohta. Siksi käsitettä ei tulekaan sekoittaa irrationaalisuuteen.
Juraj Halenár

Juraj Halenár (28. kesäkuuta 1983 Trnava – 30. kesäkuuta 2018 Bratislava) oli slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hän aloitti uransa FK Lokomotíva Trnavassa. Vuonna 2001 hän siirtyi FK Inter Bratislavaan. Heinäkuussa 2005 hän siirtyi FC Artmedia Petržalkaan. Ensimmäisessä osaottelussa Mestarien liigan kauden 2005–2006 toisen karsintakierroksen Celtic FC:tä vastaan hän teki kolme maalia (Artmedia voitti 5–0). Toinen osaottelu loppui Celticin voittoon 4–0, niinpä Artmedia eteni kolmannelle karsintakierrokselle.
Syyskuussa 2008 Halenár siirtyi ŠK Slovan Bratislavaan. 10. elokuuta 2014 hän rikkoi Róbert Semeníkin Slovakian liigan maaliennätyksen. Tammikuussa 2015 hän teki puolentoista vuoden sopimuksen Nyíregyháza Spartacus FC:n kanssa. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi SK Sigma Olomouciin ja jo joulukuussa 2015 hän jätti seuran. Helmikuussa 2016 hän siirtyi Iskra Borčiceen ja jo huhtikuussa 2016 hän jätti seuran. Elokuussa 2016 hän siirtyi Artmediaan. Tammikuussa 2017 hän siirtyi SV Gaflenziin.
Vuonna 2002 hän saavutti pronssia alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailussa. Slovakian maajoukkuedebyyttinsä hän teki 17. marraskuuta 2007 Tšekkiä vastaan.
1. tammikuuta 2014 Halenár sai tyttöystävänsä Romana Procházkován kanssa heidän poikansa Nicolaksen.
30. kesäkuuta 2018 hänen ruumiinsa löydettiin puistosta Bratislavassa.
Mischmetalli

Mischmetalli (saksan kielestä: "Mischmetall" – sekoitettu metalli) on harvinaisten maametallien metalliseos. Tyypillinen koostumus on noin 50 % ceriumia ja 25 % lantaania, sekä jonkin verran neodyymiä ja praseodyymiä sekä muita lantanoideja. Sen tavallisin käyttötarkoitus on kipinän iskeminen sytyttimissä. Koska pelkästään harvinaisista maametalleista koostuva sytyttimen raapaisukivi olisi liian pehmeä, siihen sekoitetaan myös rautaoksidia ja magnesiumoksidia, jolloin siitä saadaan ferroceriumina tunnettua materiaalia.
Mischmetalli on yleisin sekoitus harvinaisia maametalleja ja se muodostaa pohjan niiden käytölle teollisuudessa. Sitä on valmiiksi saatavilla raaka-ainemarkkinoilta, tosin sillä ei käydä kauppaa useimmissa raaka-ainepörsseissä. Sen tarkka koostumus voi vaihdella. Varsinkin neodyymimagneettien yleistyttyä neodyymin hinta on noussut, jolloin sitä on erotettu mischmetallista erikseen talteen. Tällä ei ole mischmetallin sovelluksissa juurikaan merkitystä, koska kevyempien lantanoidien metallurgiset ominaisuudet ovat hyvin samankaltaiset kuin jäljelle jäävien ainesosienkin.
Ensimmäisenä mischmetallia valmisti Carl Auer von Welsbach, joka tutki harvinaisten maametallien hyödyntämistä teknisissä laitteissa. Sitä on joskus kutsuttu myös "Auerin metalliksi". Mischmetallia voidaan valmistaa monatsiitti- ja bastnäsiitti-mineraaleista. Näistä mineraaleista erotettiin 1800-luvun lopulla toriumia Auerin keksimiä kaasuvalon hehkusukkia varten, joten jäljelle jääneelle seokselle yritettiin myös keksiä käyttöä.
Helix-sumu

Helix-sumu eli NGC 7293 on suuri planetaarinen sumu. Helix-sumu on yksi lähimmistä ja näyttävimmistä planetaarisista sumuista. Se sijaitsee Vesimiehen tähdistössä, noin 700 valovuoden etäisyydellä Maasta. Sumu on syntynyt noin Auringon kokoisen tähden elinkaaren lopussa tähden puhallettua ulkokuorensa avaruuteen.
Teleskoopeilla otetuissa kuvissa Helix muistuttaa silmää, ja sitä kutsutaankin joskus ”jumalan silmäksi”.
Vuohi kaipaa Kalahariin

Vuohi kaipaa Kalahariin on Maailmanmatkaajan seikkailut -lastenlevysarjan ensimmäinen osa. Albumilla seikkailee Julia Vuoren luoma Vuohi. Kappaleet ovat Pessi Levannon säveltämiä ja Marjatta Levannon sanoittamia. 
Albumin avausraidalla kamelit juoksevat kilpaa Saharassa. Kuolleita herätellään vainajien vuosijuhlassa Meksikossa. Grönlannissa eskimot pelastavat jäälautalle juuttuneen Vuohen. Japanissa Vuohi rentoutuu kuumissa lähteissä. Kalaharin aavikolla Vuohi osallistuu valokuvasafarille. Kolumbiassa etsitään kadonnutta kultaista kaupunkia, tarujen Eldoradoa. Nepalissa vuohi kerää hunajaa. Uzbekistanin torilla Vuohi osallistuu akrobaattikilpailuihin. Australiassa Vuohi kuuntelee muinaishenkien tarinoita Ulurun luolissa. Haitilla Vuohi tutustuu voodoohon. Vuohi osallistuu Stonehengessä juhannusvalvojaisiin ja miettii, ovatko suuret kivipaadet muinaisen jättiläisen hampaat. Vuoden vaihtumista Vuohi juhlii Balilla.
Kappaleet.
Kaikki sanoitukset Marjatta Levanto. Sävellykset ja sovitukset Pessi Levanto.
Som ett fladdrande ljus

Som ett fladdrande ljus on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin kolmastoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä MNW. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström.
Jotain johon voi luottaa

Jotain johon voi luottaa on ramopunk-yhtye Häiriköiden kolmas studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2003 levymerkillä Woimasointu. Albumi sisältää myös kahden varhaisen EP:n "Moukarimies" ja "Järkeäkonnitus" kappaleet. Albumilta julkaistiin myös single ”Joey &amp; Dee Dee”.
Vastaanotto.
Albumi sai positiivisen vastaanoton. Pop-lehden Juha Rantala antoi albumille neljä tähteä viidestä, sanoen sanoitusten olevan järjettömiä ja albumin erottuvan harmaasta massasta. Tanotorven ja Veturin toimittaja T. Kivinen ylisti albumia ”kasan mielenkiintoisimmaksi, parhaimmaksi ja hauskimmaksi”, antaen sille neljä ja puoli tähteä.
Ramon Gittens

Ramon Gittens (s. 20. heinäkuuta 1987 Bridgetown) on barbadoslainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. Gittens on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 82 kilogrammaa.
Gittens osallistui Lontoossa järjestettyihin vuoden 2012 kesäolympialaisiin jääden 100 metrillä alkueriin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 ja 200 metrin alkuerissä. MM-kilpailuihin Gittens on osallistunut viidesti, vuosina 2009, 2011, 2013, 2015 ja 2017, jääden joka kerralla finaalin ulkopuolelle. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista Gittens saavutti pronssia 60 metriltä uudella maansa sisäratojen ennätyksellä ja vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta hopeaa 100 metriltä. IAAF World Relays -kilpailuissa hän sai hopeaa 4 × 100 metrin viestissä 2017.
Gittensillä on yksi pronssi Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuskilpailuista.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1979

Pesäpallon naisten Mestaruusarjassa 1979 mestaruus matkasi Hyvinkäälle. Tasaisessa mitalisarjassa koko mitalikolmikko mahtui yhden pisteen sisään. Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta ja ne aloittivat kahdessa lohkossa joiden parhaat pääsivät mitalisarjaan muiden kamppaillessa sarjapaikastaan.
Naisten ensimmäisen Cup-mestaruuden voitti Keravan Pallokerho, joka kaatoi loppuottelussa Roihuvuoren Roihun 16-4.
Naisten Mestaruussarja.
Putoamissarja.
Pohjoislohko.
Toholampi luovutti viimeisen ottelunsa, kun putoaminen oli jo varma.
Etelälohko.
Roihuvuori putosi sarjasta.
Dogondoutchi (departementti)

Dogondoutchi on departementti Nigerin Dosson alueella. Sen pinta-ala on 7 092 neliökilometriä. Asukkaita on 372 473 henkeä (vuonna 2012, väestönlaskenta).
Dogondoutchin departementti sijaitsee Dosson alueen koillisosassa. Se rajoittuu lounaassa Dosson alueen Tibirin, Dosson ja Logan departementteihin, pohjoisessa Tillabérin ja idässä Tahouan alueisiin sekä etelässä Nigeriaan.
Seutu on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Luonnonvarainen kasvillisuus on heinä- ja metsäaroa, jossa on metsäsavannin jäänteitä. Pohjoisessa ja idässä on hiekkatasankoja.
Departementin hallinnollinen keskus on Dogondoutchin kaupunki. Samannimisen kaupunkikunnan lisäksi siihen kuuluu viisi maalaiskuntaa: Dankassari, Dogonkiria, Kiéché, Matankari ja Soucoucoutane. Kyliä on yhteensä 1051. Perinteinen hallinto käsittää Aréwan kantonin ja Dogondoutchin fulberyhmän.
Seudun asukkaat ovat etupäässä hausoja, fulbeja ja tuaregeja. Maaseutuväestön osuus on 90,07 %.
Dogondoutchin kautta kulkee päällystetty valtatie RN1. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, durra, maapähkinä, maapapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan varsinkin Nigeriaan suuntautuvaa kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Andrei Gag

Andrei Marius Gag (s. 27. huhtikuuta 1991 Bocsig) on romanialainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä. Gag on 195 senttimetriä pitkä, painaa 118 kilogrammaa ja edustaa CSM Aradia.
Gag kilpaili vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä jääden karsintaan. Myös vuoden 2014 EM-kilpailuissa lopputulos oli sama. Gag saavutti hopeaa vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista tuloksella 20,89. Vuoden 2015 kesäuniversiadeissa Gwangjussa Gag oli niin ikään toinen.
Gag karsiutui loppukilpailusta Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 sekä Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017. Hän sijoittui 12:nneksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Saman vuoden Taipein universiadeissa hän sai pronssia. Hän karsiutui loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018, Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019.
Gag saavutti hopeaa kiekonheitosta vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista Monctonista. Hän pitää hallussaan Romanian ulkoratojen ennätystä.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Bazilio Olara-Okello

Bazilio Olara-Okello (1929 – 9. tammikuuta 1990) oli ugandalainen upseeri, joka toimi maansa valtionpäämiehenä vuonna 1985.
Bazilio liittyi brittien siirtoma-armeijaan Kings African Rifles (KAR) vuonna 1949. Hän taisteli Britannian puolella Kenian Mau-mau-kapinassa, ja palasi Ugandaan maan itsenäistyessä 1962. Idi Aminin valtakaudella hän oli maanapossa, ja osallistui tämän syrjäyttämiseen 1979. Aminin jälkeen maa oli epävakaassa tilassa, ja Milton Oboten toinen hallintokausi kesti vain neljä ja puoli vuotta.
Kun Tito Okellosta tuli presidentti, Bazilio nimitettiin armeijan ylipäälliköksi.
Kun Okello syrjäytettiin, Bazilio lähti maanpakoon Sudaniin. Bazilio kuoli maanpaossa Sudanissa. Hänen jäännöksensä siirrettiin kotiseudulle 25 vuotta myöhemmin.
Filip Mihaljević

Filip Mihaljević (s. 31. heinäkuuta 1994 Livno, Bosnia ja Hertsegovina) on bosniahertsegovinalaissyntyinen kroatialainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä sekä kuulantyönnön Euroopan-mestari. Mihaljević on 200 senttimetriä pitkä ja painaa 115 kilogrammaa.
Mihaljević saavutti kuulantyönnössä pronssia tuloksella 20,87 vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista. Vuoden 2015 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista hän saavutti kuulantyönnössä kultaa ja oli kiekonheitossa neljäs. Vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista hän sai kuulantyönnössä hopeaa. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui kuulantyönnössä 11:nneksi. Hän saavutti pronssia Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 tuloksella 21,31. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 21,83 ja samana vuonna Eugenen ulkoratojen MM-kilpailuissa kuudenneksi tuloksella 21,82. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän voitti Euroopan-mestaruuden tuloksella 21,88. Seuraavana vuonna hän sijoittui Istnbulin sisäratojen EM-kilpailuissa neljänneksi ja Budapestin MM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän sijoittui vuonna 2024 Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ja saavutti Rooman EM-kilpailuissa hopeaa tuloksella 21,20.
Mihaljević on voittanut kiekonheitossa Kroatian-mestaruuden 2013, 2015, 2016 ja 2017 sekä Balkanin-mestaruuden 2015. Kuulantyönnössä hän voitti Kroatian-mestaruuden ulkoradoilla 2020, 2021, 2022 ja 2023 sekä sisäradoilla 2020. NCAA:n mestaruuden hän voitti sekä kuulantyönnössä että kiekonheitossa 2017.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
RNB Retail and Brands

RNB Retail and Brands AB on ruotsalainen vähittäiskauppayritys, jonka osake noteerataan Tukholman pörssissä. RNB omistaa miestenvaateketju Brothersin ja lastenvaateketju Polarn o. Pyretin. Yritys toimii 11 maassa ja liikkeitä on yhteensä noin 260.
RNB:n Departments &amp; Stores -divisioona ylläpitää shop-in-shopeja NK -tavarataloissa Tukholmassa ja Göteborgissa.
RNB Retail and Brands AB syntyi vuonna 2000, kun vuonna 1909 perustettu Polarn O. Pyret ja Portwear yhdistyivät. Seuraavana vuonna yritys listautui Tukholman pörssiin.
Vuosina 2006–2013 RNB omisti myös JC-ketjun, mutta myi sen hongkongilaiselle Denim Island Groupille.
Polarn O. Pyret.
Polarn O. Pyret on vauvan-, lasten- ja äitiysvaatteisiin erikoistunut kansainvälinen ketju, jolla on 150 liikettä kymmenessä maassa. Ruotsissa liikkeitä on 60, Suomessa 15 (maaliskuussa 2016). Myymälöitä on myös Alankomaissa, Britanniassa, Irlannissa, Islannissa, Latviassa, Norjassa, Yhdysvalloissa ja Virossa.
Yritys tunnetaan muun muassa Gunilla Axénin vuonna 1975 suunnittelemasta raitatrikookuosista. 1970-luvun unisex-muoti laajensi yrityksen trikoovaatteiden suosion myös naisten ja miesten mallistoiksi, mutta sittemmin yritys on keskittynyt lapsiin ja odottaviin äiteihin.
Yritys juontaa juurensa vuonna 1909 perustettuun "AB Nils Adamssons Sjukvårdsaffär" -yhtiöön, joka myi terveydenhoitotarvikkeita ja muun muassa tuolloin kiellettyjä kondomeja. 1970-luvulla yritys päätti keskittyä lasten- ja äitiysvaatteisiin, ja nimeksi otettiin Polarn O. Pyret. Yritystä johti Katarina af Klintberg vuodesta 1976 vuoteen 1983. Polarn O. Pyret aloitti kansainvälistymisensä 2003, aluksi Norjaan ja Suomeen ja vuonna 2011 Britanniaan.
Tioaldehydit

Tioaldehydit eli tiaalit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on RCHS. Ne ovat siis aldehydien analogeja ja eroavat aldehydeistä siten, että happiatomi ("O") on korvautunut rikkiatomilla ("S"). Useat tioaldehydit ovat hyvin reaktiivisia.
Ominaisuudet ja valmistus.
Tioaldehydit nimetään aldehydien kaltaisesti lisäämällä hiiliatomien ("C") lukumäärää ilmaisevaan etuosaan pääte -tioaldehydi tai -tiaali. Tioaldehydit ovat muiden tiokarbonyyliyhdisteiden tavoin hyvin reaktiivisia. Alifaattiset tioaldehydit dimerisoituvat ja trimerisoituvat hyvin helposti elleivät ne ole steerisesti estyneitä tai konjugoituneet johonkin toiseen ryhmään. Esimerkiksi tioformaldehydi (CH2S) trimerisoituu tritiaaniksi (C3H6S3). Tioaldehydit reagoivat helposti dieenien kanssa Diels–Alder-reaktiolla tiaanijohdannaisiksi. Reaktio on reversiibeli ja tuote hajoaa kuumennettaessa tioaldehydiksi ja dieeniksi. Tioaldehydit reagoivat myös monilla muilla sykloadditioreaktioilla. Tioaldehydit ovat elektrofiilisiä ja reagoivat aldehydien tavoin nukleofiilien kanssa additioreaktiolla.
Tioaldehydejä voidaan valmistaa kuumentamalla allyylisulfideja. Reaktio on perisyklinen reaktio ja toisena tuotteena muodostuu propeenia. Muita tapoja ovat aldehydien käsittely fosforireagensseilla fosforipentasulfidilla tai Lawessonin reagenssilla tai muilla rikkiyhdisteillä kuten bis(trimetyylisilyyli)sulfidilla.
Tynnelsön linna

Tynnelsön linna on rakennus Ruotsissa Strängnäsin kunnassa Tynnelsön saarella. Se on viisikerroksinen ja rakennettu tiilistä.
Linnan vanhin osa on kellari, joka on todennäköisesti rakennettu 1300-luvulla. Rakennusta uudistettiin 1400-luvulla piispa Kort Roggea varten. Keskiaikainen rakennus uudistettiin kokonaan vuosina 1584-1619, jolloin siihen tehtiin esimerkiksi kolme tornia muistuttavaa lisärakennusta. Tältä ajalta on säilynyt ovia ja kattoja. Nykyisen ulkoasunsa linna sai 1820-luvulla, jolloin esimerkiksi purettiin eteläinen lisärakennus. Kamariherra E. Boström lahjoitti linnan vuonna 1940 Kungl Vitterhets Historie och Antikvitets Akademienille.
Lippu (lupa)

Lippu on tosite, joka oikeuttaa pääsyyn johonkin kohteeseen tai matkaan julkisessa kulkuneuvossa. Lippu voi olla paperi- tai kartonkilappu tai vastaava sähköinen asiakirja. "Kertalippu" on tarkoitettu käytettäväksi vain kerran, "sarjalippu" useaan kertaan ja "kausilippu" vapaasti tietyn ajanjakson kuluessa.
Murtovarkaus (näytelmä)

Murtovarkaus on Minna Canthin näytelmä vuodelta 1878. Teosta kirjoittaessaan Canth oli jäänyt seitsemän lapsen äitinä leskeksi. Perhetragedia tapahtui pari kuukautta ennen näytelmän valmistumista. Silti Canth pystyi viimeistelemään näytelmän ja luovuttamaan sen Kansallisteatterille Helsinkiin. Teos on maalaisympäristössä tapahtuva romanttinen kansannäytelmä. 
Ensiesityksen "Murtovarkaus" sai kuitenkin vasta 23. helmikuuta 1882. Kepeä kansannäytelmä sai heti samana keväänä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palkinnon. Aikalaisarvostelija vertasi sitä Aleksis Kiven Nummisuutareihin. Tuolloin sitä ei vielä ollut julkaistu painettuna. WSOY julkaisi sen painettuna 1883.
Harry Roeck Hansen ja Erkki Kivijärvi ovat ohjanneet näytelmän pohjalta elokuvan "Murtovarkaus" (1926).
Elina Halttunen-Salosaari

Elina Halttunen-Salosaari (o.s. Halttunen, 11. toukokuuta 1931 Helsinki – 23. tammikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija, opettaja ja toimittaja. 
Halttunen aloitti uutistoimittajan työt 1955 Suomen tietotoimistossa toimitusharjoittelijana ja toimi STT:ssa kotimaisen osaston vastaavana toimittajana sekä toimittajana Keskustalehtien Uutistoimistossa. Hän on tiettävästi ensimmäinen naispuolinen toimittaja, joka luki STT:n uutisia Suomen radiossa. STT:n kokeilu tapahtui vuoden 1957 kahtena ensimmäisenä viikkona, mutta jäi sillä kertaa lyhytaikaiseksi, koska aika ei tuolloin ollut vielä kypsä naisäänelle radiouutisissa.
Halttunen opiskeli Helsingissä Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa Unto Kupiaisen oppilaana ja journalistisen uran jälkeen siirtyi 1960 Tampereelle, missä toimi Yhteiskunnallisen korkeakoulun ja Tampereen yliopiston kirjallisuustieteen assistenttina, vt. apulaisprofessorina ja muissa opetusviroissa sekä Kangasala-Opiston vt. rehtorina ja Jyväskylän yliopiston kirjallisuuden lehtorina. Viranhoidon ohella Halttunen-Salosaari oli muun muassa Kirjallisuudentutkijain Seuran, Suomen arvostelijain liiton ja Tampereen Teatterikerhon johtokunnan jäsen.
Elina Halttunen-Salosaari on teatteritutkija Kari Salosaaren puoliso.
Karl Hedman (taidekeräilijä)

Karl Gustaf Wilhelm Hedman (23. syyskuuta 1864 Vaasa – 29. huhtikuuta 1931 Vaasa) oli suomalainen lääkäri, taidekeräilijä ja mesenaatti.
Hedmanin vanhemmat olivat nahkuri Gustaf Adolf Hedman ja Natalia Ignatjeff. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1884 Vasa Svenska Lyceumista ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi 1888, filosofian maisteriksi 1890, lääketieteen kandidaatiksi 1891 ja lääketieteen lisensiaatiksi 1895. Hän toimi Vaasan kaupunginlääkärinä vuodet 1910–1929. Professorin arvonimi Hedmanille myönnettiin 1924.
Vuodesta 1892 lähtien Hedman keräsi erilaista historiallista esineistöä ja taidetta käsittäneen kokoelman, joka hänen kuolemansa jälkeen lahjoitettiin Pohjanmaan museolle Vaasaan. Hedman toimi myös museon johtokunnassa vuodesta 1899 aina kuolemaansa saakka. Hän oli suuresti vaikuttamassa vuonna 1930 valmistuneen uuden museorakennuksen syntyyn ja se nimettiinkin Hedmanin mukaan. Taidetta hän osti Ruotsiin ja Keski-Eurooppaan tekemiltään matkoilta sekä eri taidekauppiailta, joista merkittävin oli Gösta Stenman. 1920-luvun alussa Hedman hankki laajan kokoelman Venäjän tsaariperheelle kuulunutta hopeaesineistöä, jota Pietarista välitti antiikkikauppias Walter Sjöberg.
Karl Hedmanin puoliso oli Elin Hasselblatt, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1897. Lapsettomaksi jäänyt pariskunta perusti vuonna 1931 säätiön hallinnoimaan kokoelmiaan.
Yökyöpelit (albumi)

Yökyöpelit on vuonna 2015 julkaistu lastenmusiikkialbumi. Kappaleiden sanoitukset ovat Laura Ruohosen runoja kirjoista "Allakka pullakka" ja "Yökyöpelit". Anna-Mari Kähärä on säveltänyt kappaleet Yökyöpelit-näytelmään, jonka kantaesitys oli Helsingin Kaupunginteatterissa vuonna 2011. Näytelmän pohjalta tehtiin 13-osainen televisiosarja Yökyöpelit, ja albumin kappaleet ovat tästä sarjasta. Musiikki on äänitetty Ylen Pasilan M1-studiolla syksyllä 2013.
Varhaisiän musiikinopettajat ry valitsi albumin vuoden lastenlevyksi. Yhdistyksen hallituksen jäsenistä koostuva työryhmä valitsi voittajan reilun viidentoista marraskuun 2014 ja lokakuun 2015 välillä julkaistun suomalaisen lastenmusiikkialbumin joukosta. Valinnassa merkittäviä tekijöitä olivat laulujen sopivuus pienen lapsen kokemusmaailmaan ja musiikillinen monipuolisuus. Albumi oli ehdolla myös Emma-gaalassa vuoden 2015 parhaaksi lastenalbumiksi. Palkinnon voitti kuitenkin Hevisauruksen "Soittakaa Juranoid!"
Kappaleet.
Kaikki sanoitukset Laura Ruohonen. Sävellykset ja sovitukset Anna-Mari Kähärä.
Hollywood Undeadin diskografia

Tämä on luettelo Hollywood Undeadin julkaisuista. Yhtye on julkaissut seitsemän studioalbumia, yhden livealbumin, yhden remix -albumin, neljä EP:tä, 41 singleä sekä 32 musiikkivideota.