tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kreikanvaskitsa

Kreikanvaskitsa ("Anguis cephalonnica") on raajaton vaskitsojen heimoon kuuluva lisko.
Levinneisyys.
Kreikanvaskitsa on kotoperäinen laji Kreikassa, ja sitä tavataan merenpinnan tasolta 1 200 metrin korkeuteen saakka. Lajin levinneisyysalueeseen kuuluvat Jooniansaariin kuuluvat Lefkas, Zákynthos, Kefaloniá ja Kythera. Lisäksi lajia tavataan Manner-Kreikassa Peloponnesoksen niemimaalla.
Elinympäristö ja uhkat.
Lajin elinympäristöön kuuluvat avoimet metsiköt, pensaikot, metsittyneet purojen rannat ja niityt. Näiden lisäksi kreikanvaskitsa viihtyy perinteisesti viljellyillä alueilla sekä puutarhoissa maaseudulla. Laji on suhteellisen sopeutuvainen. Ihmisen aiheuttamat maastopalot saattavat olla lajin uhkia. Esimerkiksi vuonna 2007 Peloponnesoksella oli maastopaloja, eikä näiden palojen vaikutusta lajiin ei ole tutkittu. Kreikanvaskitsa lisäksi tapetaan yleisesti kohdattaessa.
Bahrainin Grand Prix 2012

Bahrainin Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix) oli Formula 1 -kauden neljäs osakilpailu, joka ajettiin 20.–22. huhtikuuta 2012 Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. Bahrain palasi kalenteriin vuoden tauon jälkeen, kun viime vuoden Bahrainin GP jouduttiin perumaan maan levottomuuksien vuoksi.
Kilpailun voitti paalupaikalta lähtenyt Red Bullin Sebastian Vettel, Lotuksen Kimi Räikkönen sijoittui toiseksi ja kolmanneksi ajoi hänen tallikaverinsa Romain Grosjean. Räikkönen nousi toiselle sijalle kilpailun yhdennestätoista lähtöruudusta.
Vapaat harjoitukset.
Williamsin kolmoskuljettaja Valtteri Bottas ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Bruno Sennan tilalla.
Choctawin kieli

Choctawin kieli on choctawi-intiaanien kieli, jota puhutaan McCurtainin piirikunnassa Oklahoman kaakkoisosassa ja itäisessä ja keskisessä Mississippissä. Joitain puhujia on myös Louisianassa ja Tennesseessä. Choctawia puhuu 11 400 henkilöä. Puhujien määrä on laskussa. Suurin osa puhujista on vanhempia aikuisia, lapset suosivat englantia.
Choctawin kieli kuuluu muskogee-kielten läntiseen ryhmään. Kieltä kirjoitetaan latinalaisilla aakkosilla.
Horacio Podestá

Horacio Podestá (26. heinäkuuta 1911 Buenos Aires, Argentiina – 15. heinäkuuta 1999) oli argentiinalainen soutaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia perämiehettömässä kaksikossa.
Inhottujärvi

Inhottujärvi (myös Inhottu) on Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi, joka sijaitsee pääosaltaan Noormarkussa Porissa ja pienemmältä osaltaan Pomarkussa Satakunnan maakunnassa.
Vesistösuhteet.
Järvi on Karvianjoen vesistön keskusjärvi. Pohjoisesta siihen laskee Kynäsjoki, joka saa alkunsa Karvianjoen yläjuoksun vedet keräävästä Kynäsjärvestä. Idästä siihen laskee Lassilanjoki, joka saa alkunsa Lavian Karhijärvestä.
Inhottujärvi on bifurkaatiojärvi. Tämä tarkoittaa, että järvellä on kaksi lasku-uomaa. Inhotunjärven lasku-uomia ovat Pomarkunjoki, joka laskee Isojärveen Pomarkun ja Siikaisten rajalla, ja Noormarkunjoki, joka laskee Eteläjoen nimellä mereen Ahlaisissa Porissa. Näistä Noormarkunjoki laskee Inhottujärvestä kahtena haarana: Oravajokena ja Hanhijokena, jotka virtaavat jokien väliin jäävän Oravasaaren kahden puolen. Inhotunjärven ohella myös Pomarkun Isojärvi on bifurkaatiojärvi. Sen vedet päätyvät mereen toisaalta Merikarvianjoen kautta Merikarvialla ja toisaalta Pomarkun Salmusojan, Noormarkun Poosjärven ja Ahlaisissa mereen laskevan Pohjajoen muodostaman vesireitin kautta.
Vesistöhistoriaa.
Karvianjoen vesistöalueella on etenkin 1900-luvulla, mutta osittain jo aiemmin tehty lukuisia vesistöjärjestelyjä, joissa järviä on laskettu ja puroja ja jokia perattu etenkin viljelymaan kuivattamiseksi. Tämän seurauksena vesistön suurimmista järvistä muun muassa Kynäsjärvi, Karhijärvi, Inhottujärvi ja Isojärvi ovat säännösteltyjä.
Veden laatu ja kuormitus.
Inhottujärvi on vetensä laadun puolesta rehevä, humuspitoinen, matala järvi, joka on vähitellen kasvamassa umpeen, ja sen käyttökelpoisuusluokka on välttävä. Ravinne- ja kiintoainekuormitusta aiheuttavat etenkin valuma-alueen maa- ja metsätalous, suo-ojitukset, turvetuotanto sekä haja- ja taajama-asutus.
Mataloituminen ja umpeenkasvu.
Umpeenkasvu on järvissä luontaista, mutta esimerkiksi veden pintaa laskemalla ihminen voi nopeuttaa sitä suuresti. Säännöstelyllä lasketussa Inhottujärvessä on tapahtunut juuri näin, ja sitä onkin luonnehdittu olemukseltaan tyypilliseksi lasketuksi järveksi, jolle on tyypillistä pitkälle ulapalle ulottuva kasvusto. Kasvillisuuden leviämistä edistävät lisäksi säännöstelyn myötä samalla korkeudella pysyvä vedenpinta ja tästä seuraava tulvien puute, ja samaan suuntaan vaikuttaa myös järveen tuleva ravinne- ja kiintoainekuormitus.
Linnusto ja luontoarvot.
Monen muun umpeenkasvavan järven tavoin Inhottujärvi on tärkeä lintujärvi. Se kuuluu valtioneuvoston vuonna 1982 vahvistamaan valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja myös Natura 2000 -ohjelmaan. Lintujärvenä järvi on luettu yhdeksi Etelä-Suomen parhaista. Rehevöitymisen myötä lintumäärät ovat kuitenkin radikaalisti vähentyneet. Järvellä esiintyviä lintulajeja ovat muiden muassa kaakkuri, mustakurkku-uikku, kaulushaikara, laulujoutsen, uivelo, ruskosuohaukka, kurki, luhtahuitti, liro, kalatiira, mustatiira ja pikkulepinkäinen. Nisäkkäistä esiintyy muiden muassa saukko. Järvityypiltään järvi on rehevä osmankäämi-sarpiotyypin järvi.
Hermann Betschart

Hermann Betschart (19. joulukuuta 1910 – 30. marraskuuta 1949) oli sveitsiläinen soutaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä saaden hopeaa perämiehellisessä ja pronssia perämiehettömässä nelikossa. Lisäksi hän oli mukana sijoittumassa kuudenneksi kahdeksikossa.
Cesare Milani

Cesare Milani (4. tammikuuta 1905 Livorno – 21. kesäkuuta 1956) oli italialainen soutaja. Hän oli mukana saamassa hopeaa kahdeksikossa sekä kesäolympialaisissa 1932 Los Angelesissa että kesäolympialaisissa 1936 Berliinissä. Kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa hän osallistui perämiehelliseen kaksikkoon.
Mikko Hyytiä

Mikko Hyytiä (s. 12. heinäkuuta 1981 Jyväskylä) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi SM-liigaa JYPissä kaudella 2000–2001, jolloin Hyytiä teki 20 runkosarjaottelussa yhden maalin ja keräsi kaksi jäähyminuuttia. Kausi jäi hänen ammattilaisuransa ainoaksi.
Ura.
Seuraura.
Hyytiä oli JYPin oma kasvatti. Joukkue jäi hänen junioriuransakin ainoaksi. Hyytiä voitti A-nuorten SM-pronssia vuonna 2001 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 1999. Montréal Canadiens varasi hänet 225. pelaajana .
Kaudella 2000–2001 Hyytiä teki SM-liigadebyyttinsä. Hän teki liigauransa ainoaksi jääneen maalin kauden toisessa ottelussa 16. syyskuuta 2000 Oulun Kärppiä vastaan. Suurimman osan ainoasta uransa viimeisestä kaudestaan Hyytiä pelasi kuitenkin JYPin pronssia voittaneissa A-nuorissa. Hän lopetti pelaajauransa jatkaakseen opintojaan.
Maajoukkueura.
Hyytiä oli voittamassa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 1999, jolloin hän oli tehoilla 4+3=7 Suomen paras pistemies Jouni Kulosen kanssa ja paras maalintekijä Ville Hämäläisen kanssa. Hyytiä valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
David Jones (jääkiekkoilija)

David Jones (s. 10. elokuuta 1984 Guelph, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Jones pelasi ammattilaisurallaan yhdeksän kautta NHL-liigassa edustaen Colorado Avalanchea, Calgary Flamesia ja Minnesota Wildia.
Ura.
David Jonesin ura alkoi juniorina vuonna 2001 Coquitlam Expressin joukkueessa, BCHL:ssä. Siellä hän pelasi kevääseen 2004 saakka, menestyen hyvin varsinkin viimeisenä kautenaan. Jones oli ehditty edellisenä keväänä NHL:ään: Colorado Avalanche valitsi hyökkääjän yhdeksännellä kierroksella numerolla 288.
Vuodet 2004–2007 Jonesilla kuluivat Dartmouth Collegen edustusjoukkueessa, Hanoverissa, New Hampshiressa. Menestyskautensa 2006–2007, jonka aikana hänet mm. valittiin nk. Ivy Leaguen parhaimmaksi pelaajaksi, siivittämänä kanadalainen allekirjoitti kesällä 2007 sopimuksen Colorado Avalanchen kanssa. Sopimuksen myötä Jones pääsi viimein Avalanchen AHL-farmiseuran Lake Erie Monstersin kokoonpanoon. 
Hyökkääjä ei Monstersissa ehtinyt syyskaudella 2007 saada tililleen kuin 45 ottelua, kun Avalanche-johto päätti 10. joulukuuta nostaa Jonesin edustusjoukkueeseen. Ensimmäisen kautensa Jones maksoi vielä oppirahojaan, esimerkiksi ensimmäinen maali syntyi vasta maaliskuussa. Kaksi seuraavaa sesonkia puolestaan olivat repaleisia loukkaantumisten vuoksi. 
Vasta kausi 2010–2011 muodostui kanadalaishyökkääjälle läpimurroksi: 77 ottelussa syntyivät tehopisteet 27+18, joilla irtosi Coloradon sisäisen maalipörssin jaettu kärkisija.
Marco Wittmann

Marco Wittmann (s. 24. marraskuuta 1989 Fürth) on saksalainen moottoriurheilija.
Ura.
Wittmann aloitti Karting-uransa vuonna 1996 ja ajoi siellä aina vuoteen 2007 asti. Vuonna 2007 hän kilpaili jo Formula BMW ADAC-sarjassa sijoittuen sarjan viidenneksi. Vuonna 2008 Wittmann ajoi Formula BMW:n Eurosarjassa sijoituen sarjan toiseksi. Vuonna 2009 Wittmann kilpaili Formula 3 Euroseries-sarjassa ollen ensimmäisellä kaudellaan sarjan 16:s. Vuonna 2010 Wittmann jatkoi sarjassa ja sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2011 hän sijoittui jälleen toiseksi. 
Vuonna 2012 Wittmann toimi BMW:n testikuljettajana DTM-sarjassa. Seuraavaksi kaudeksi hänet ylennettiin tallin kisakuljettajaksi. Hän saavutti kauden aikana yhden paalupaikan ja yhden kakkossijan sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Vuonna 2014 Wittmann jatkoi DTM-sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän voitti sarjan mestaruuden myös vuonna 2016. 
Lisäksi Wittmann on ajanut urallaan muun muassa GT World Challenge Europe Endurance Cup ja IMSA SportsCar Championship -sarjoissa. Wittmannin autokunta voitti vuonna 2023 Span 24 tunnin ajon kilpailun.
Palkinnoksi DTM-mestaruudestaan Wittmann pääsi ajamaan vuonna 2014 F1-testin Scuderia Toro Rosso -tallin autolla.
Maurice Bouton

Maurice Paul René (Monney-)Bouton (24. helmikuuta 1892 Pariisi, Ranska – 15. kesäkuuta 1965 Clichy, Ranska) oli ranskalainen soutaja. Hän sai hopeaa ensin perämiehellisessä kaksikossa kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä ja sitten perämiehettömässä kaksikossa kesäolympialaisissa 1924 Pariisissa. Hän oli Ernest Barberollen vävy.
White River (Indiana)

White River on joki Yhdysvalloissa Indianan osavaltiossa. Se Wabash-joen sivujoki. Kaksihaaraisen joen läntinen haara on 583 km pitkä.
Vuonna 1999 joessa koettiin ympäristökatastrofi, kun noin viisi miljoonaa kalaa kuoli kemikaalipäästön takia.
Ernest Barberolle

Ernest Barberolle (16. lokakuuta 1861 Pariisi, Ranska – 5. syyskuuta 1948 Joinville-le-Pont, Ranska) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissä ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä kaksikossa. Maurice Bouton oli hänen appinsa.
Felix Rosenqvist

Felix Rosenqvist (s. 7. marraskuuta 1991 Värnamo) on ruotsalainen moottoriurheilija, joka kilpailee IndyCar Series -sarjassa. Hän on toiminut Formula E -sarjassa Mahindra Racing -tallin kuljettajana vuosina 2016–2018. Hän on vuoden 2015 Euroopan Formula 3 -sarjan mestari. Rosenqvist on kilpaillut myös Indy Lights, Blancpain GT Series ja DTM-sarjoissa.
Ura.
Rosenqvist aloitti Karting-uransa vuonna 2004 ja kilpaili siellä vuoteen 2006 asti. Vuonna 2007 Rosenqvist ajoi Aasian Formula Renault Challence -sarjaa sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna hän ajoi Pohjois-Euroopan Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2008 hän voitti Formel Asia 2.0 -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi muutamia kilpailuja Italian Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2009 Rosenqvist voitti NEZ Formula Renault -sarjan mestaruuden. Hän voitti myös Ruotsin Formula Renaultin mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi Formula Palmer Audi -sarjassa muutamia kilpailuja. Vuonna 2010 hän ajoi Saksan Formula 3-sarjassa sijoittuen loppupisteissä viidenneksi ja vuonna 2011 oli myös Formula 3 Euroseries -sarjassa viides. Samana vuonna hän voitti Formula 3 Masters -kilpailun. Vuonna 2012 hän jatkoi F3-eurosarjassa voittaen neljä kilpailua sijoittuen sarjan kolmanneksi. 
Vuonna 2013 Rosenqvist kilpaili uudelleen perustetussa Euroopan Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi. Samana vuonna hän ajoi toisen kerran voittoon Formula 3 Masters -kilpailussa ollen toinen kuljettaja Valtteri Bottaksen jälkeen, joka on pystynyt voittamaan kilpailun kahdesti. Vuonna 2014 Rosenqvist jatkoi Euroopan F3 -sarjassa. Hän voitti yhden kilpailun kauden aikana sijoittuen sarjassa kahdeksanneksi. Vuoden lopussa hän ajoi arvostetun Macaon Grand Prixin kilpailun voittoon. Vuonna 2015 Rosenqvist onnistui voittamaan Euroopan F3 -sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän voitti Macaon GP:n jo toiseen otteeseen.
Vuonna 2016 Rosenqvist siirtyi kesken kauden DTM-vakioautosarjaan korvaten Formula 1 -sarjaan siirtyneen Esteban Oconin. Vuoden 2016 lopulla Rosenqvist debytoi Formula E -sarjassa Mahindra Racing -tallissa. Hän ajoi heti ensimmäisessä kilpailussaan kilpailun nopeimman kierroksen. Ensimmäisen paalupaikkansa ja palkintosijansa hän sai Marokon osakilpailussa. Sarjan ensimmäinen voitto tuli Saksan osakilpailusta ja hän sijoittui kauden jälkeen lopputuloksissa kolmanneksi. Toisen kauden aikana Rosenqvist ajoi voittoon Hongkongissa ja Marokossa. Kaudella 2018–2019 Rosenqvist ajoi ainoan kilpailun Saudi-Arabiassa ennen kuin siirtyi IndyCar Seriesiin.
Formula E -tilastot.
† = Kuljettaja ajoi yli 90 % kisapituudesta ja sai tuloksen.
Kuningas kulkureitten

Kuningas kulkureitten on Roland af Hällströmin ohjaama elokuva vuodelta 1953. Elokuvan tekoon lähdettiin "Kulkurin valssin" menestyksen innostamana, ja vaikutteita tuli monista muista saman lajin elokuvista.
Toimi Kiviharjun suunnittelema juliste valittiin Suomen Filmikamari ry:n järjestämässä kilpailussa vuoden 1953 parhaaksi elokuvajulisteeksi.
Vastaanotto.
Kritiikeissä elokuvaa on pidetty välityönä. "Tv-maailman" kriitikko määrittelee elokuvan kuivaksi ja ylinäytellyksi.
Christine Muzio

Christine Carmen Marie Muzio (10. toukokuuta 1951 Creil – 29. marraskuuta 2018) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Muzio kuului Ranskan floretin joukkuekilpailussa olympiakultaa Moskovassa 1980 ja olympiahopeaa Montréalissa 1976 saavuttaneisiin joukkueisiin. Hän kuoli 67-vuotiaana 29. marraskuuta 2018.
Noël Vandernotte

Étienne Noël Henri Vandernotte (25. joulukuuta 1923 Anglet – 19. kesäkuuta 2020 Beaucaire) oli ranskalainen soudun olympiamitalisti. Hän kilpaili 12-vuotiaana Berliinin kesäolympialaisissa 1936 saavuttaen pronssia sekä perämiehellisessä kaksikossa että nelikossa. Hän oli Fernand Vandernotten poika ja Marcel Vandernotten veljenpoika. EM-kilpailuista Vandernotte saavutti perämiehellisissä nelikoissa hopeaa vuosina 1934 ja 1935. Hän kuoli 96-vuotiaana 19. kesäkuuta 2020.
Petri Bryk

Petri Baldur Bryk (13. joulukuuta 1913 Sortavala – 25. heinäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja, keksijä, metallurgi, diplomi-insinööri ja vuorineuvos.
Elämä.
Koulutus ja työ.
Petri Brykin isä oli wieninjuutalainen kirjailija, taidemaalari ja hyönteistutkija Felix Bryk ja äiti Aino Mäkinen. Petri Bryk syntyi Sortavalassa, jossa hän kävi koulunsa ensimmäiset vuodet. Sieltä hänen perheensä muutti Tukholmaan, missä hän alkoi käydä klassillista lyseota. Perheen palattua pian Suomeen hän jatkoi koulunkäyntiään ja kirjoitti ylioppilaaksi 1932 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta. Ainon ja Felixin lapsista Beato Kelopuu toimi Silta ja Satama Oy:n toimitusjohtajana ja vuorineuvos Petri Bryk Outokummun toimitusjohtajana. Sisar Ruth käytti keramiikkataiteilijana nimeä Rut Bryk. Kansallisia taiteilijanimiä ovat myös hänen miehensä ja tyttärensä, Tapio Wirkkala ja Maaria Wirkkala.
Outokumpu Oyj:n palvelukseen hän tuli vuonna 1938 ja toimi yrityksessä aina vuoteen 1972 asti. Brykistä tuli Outokummun päämetallurgi 1947, johtokunnan jäsen 1949 ja toimitusjohtaja Eero Mäkisen kuoltua 1953 Outokumpu Oyj:n toimitusjohtaja. Outokummussa hänen suurimpana ansionaan voidaan pitää vuosina 1945–1949 kehitettyä kuparin liekkisulatusmenetelmää.
Lankoski

Lankoski () on kylä ja Merikarvianjoen koski Merikarvialla Satakunnassa. Se sijaitsee aivan valtatie 8:n ja Merikarvianjoen risteyskohdassa noin 40 kilometriä Porista pohjoiseen. Merikarvian kunnan keskustasta on Lankoskelle matkaa 15 kilometriä.
Lankoski on suosittu virkistyskalastuspaikka ja ohikulkijoiden levähdysalue. Alueella on muun muassa ympäri vuorokauden avoinna oleva kahvila-ravintola sekä majoitusta. Lankoski kuuluu Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Teollisen toiminnan historiaa.
Lankosken ympäristö on pohjoisen Satakunnan vanhaa kalastus- ja erämaa-aluetta, jonka vakituinen asuttaminen aloitettiin vasta 1600- ja 1700-lukujen vaihteessa. Vuonna 1835 Lapväärtistä kotoisin ollut kauppa-apulainen Johan Liljeblad rakennutti koskeen myllyn ja muutaman vuoden kuluessa lisäksi saviastiatehtaan, sahan ja paperitehtaan. Vuonna 1840 toimintansa aloittanutta Lankosken paperitehdasta pidetään Satakunnan ensimmäisenä teollisuuslaitoksena. 
Liljebladin kuoltua vuonna 1847 meni merikarvialainen Antti Ahlström naimisiin hänen leskensä kanssa, hankkien samalla Liljebladin liiketoimet omistukseensa. Lankosken mylly ja saha olivat myöhemmin Suomen varakkaammaksi liikemieheksi nousseen Ahlströmin ensimmäisiä yrityksiä. Hän toimi myös laivanvarustajana, rakennuttaen muun muassa Lankoski-nimisen kuunarin, joka vei Ahlströmin yhtiöiden puutavaraa aina Länsi-Intiaan saakka.
Vuonna 1924 myllystä tehtiin voimalaitos. Se tuotti sähköä 1950-luvulle saakka, jolloin Lankosken Sähkö Oy rakennutti uuden nykyisinkin toiminnassa olevan Lankosken voimalaitoksen. Vanhasta myllystä remontoitiin kesäkahvila vuonna 1979.
Museosilta ja luontopolku.
Vuonna 1887 valmistui Merikarvianjoen yli kulkeva kivinen holvisilta. Lankosken silta palveli vuoteen 1960 asti, jolloin valtatie 8:n valmistuttua rakennettiin myös uusi silta. Museosilta jäi paikoilleen uuden valtatien viereiselle levähdysalueelle. Vuonna 2002 se suljettiin kokonaan ajoneuvoliikenteeltä.
Lankosken alueella kulkee kilometrin mittainen luontopolku, jolla voi tutustua alueen luontoon ja kulttuurihistoriaan.
Patuxent

Patuxent on Chesapeakenlahden sivujoki Yhdysvaltain Marylandin osavaltiossa. Se on keskeisen Marylandin pääjoista keskimmäinen Potomacin ja Patapscon välissä. Patuxentin 2 479 neliökilometrin valuma-alueella asui vuonna 2000 590 800 ihmistä ja väestönkasvu oli suurta. Patuxent on Marylandin rajojen sisäpuolella kokonaan sijaitsevista joista pisin.
Maantiede.
Patuxentin alkulähde sijaitsee 185 kilometrin päässä Chesapeakenlahdelta Marylandin kukkuloilla Piedmontissa lähellä neljän piirikunnan rajaa: Howardin, Frederickin, Montgomeryn ja Carrollin. Alkulähde sijautsee vain kilometrin päässä Patapscojoen alkulähteestä Parr’s Springistä. Patuxent virtaa kaakkoon Baltimoren ja Washingtonin väliin jäävän kaupunkialueen poikki. Joki laajenee pujehduskelpoiseksi vuorovesiestuaariksi Queen Annen sataman lähistöllä Prince Georgen piirikunnassa Bowien kaakkoispuolella ja yhtyy Chesapeakenlahteen 84 kilometriä sen jälkeen. Joen estuaari on enimmillään 3,7 kilometriä leveä. Chesapeaken estuaarin syvin kohta (40 metriä) sijaitsee Patuxentin alajuoksulla.
Patuxent rajaa länsipuolellaan Montgomeryn, Prince Georgen, Charlesin ja Saint Maryn piirikuntaa ja itäpuolellaan Howardin, Anne Arundelin ja Calvertin piirikuntaa. Joen kolme suurinta haaraa ovat Little Patuxent, Middle Patuxent ja joen läntinen haara. Middle Patuxent virtaa Little Patuxentiin Savagessa ja yhtyy päähaaraan aivan Bowien kaakkoispuolella. Middle Patuxent on 38,5 kilometriä pitkä ja virtaa Howardin piirikunnan keskellä. Little Patuxent on 61 kilometriä pitkä ja virtaa Howardin piirikunnan koillis- ja kaakkoisosan ja läntisen Anne Arundelin piirikunnan läpi.
John Peake

John Morris Peake (26. elokuuta 1924 Cambridge – 30. maaliskuuta 2022) oli brittiläinen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Peake kuului Ison-Britannian miesten maajoukkueen kokoonpanoon Lontoon kesäolympialaisissa 1948, missä maa saavutti Intian jälkeen hopeaa. Työuransa hän teki teollisen muotoilun parissa. Peake kuoli 97-vuotiaana 30. maaliskuuta 2022. Hän oli viimeinen elossa ollut vuoden 1948 kesäkisojen isäntäjoukkueen mitalisti.
Indianapolisin lastenmuseo

Indianapolisin lastenmuseo on maailman suurin lastenmuseo. Se toimii Indianapolisin kaupungissa Yhdysvaltojen Indianassa. Museossa käy vuosittain yli miljoona vierailijaa. Se kokoelmiin kuuluu yli 120 000 esinettä, jotka jaetaan kolmeen aihepiiriin: Amerikka-kokoelma, Maailman kulttuurit -kokoelma ja Luonto-kokoelma. Koska kohderyhmänä ovat lapset, näyttelyt on suunniteltu mahdollisimman interaktiivisiksi ja niin että lapset saavat osallistua aktiivisesti museokokemukseen.
Museon perusti vuonna 1925 Mary Stewart Carey.
Museo käyttää QRpedia-koodeja, joiden avulla näyttelyesineistä kertovia Wikipedia-artikkeleita voi lukea museovieraan omasta älypuhelimesta.
Maaria Päivinen

Maaria Päivinen (s. 1982 Tohmajärvi) on suomalainen prosaisti ja runoilija. Päivinen on koulutukseltaan filosofian maisteri vuodelta 2006 ja työskennellyt äidinkielenopettajana. Hän on asunut Venäjällä, Saksassa, Islannissa ja Virossa.
Päivisen esikoisromaani "Silja ja Mai" ilmestyi vuonna 2010. Kolmas romaani "Pintanaarmuja" lmestyi vuonna 2013, ja se oli ehdolla vuoden 2014 Runeberg-palkinnon ja Mahdollisen Kirjallisuuden Seuran kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Vuonna 2014 Päiviseltä julkaistiin ensimmäinen runokokoelma.
Päivinen on ollut Suomen Kirjailijaliiton hallituksen varajäsen vuosina 2022-23 ja varsinainen jäsen vuodesta 2024 lähtien.
Janne Löppönen luonnehtii "Parnassossa" Päivisen toista runokokoelmaa "Maailmanymmärrysmatka" (2024) elämännälkää uhkuvaksi. Se, kuten muutkin Päivisen teokset, on Löppösen mukaan "täynnä seksiä, väkivaltaa ja suuria tunteita". Löppönen sanoo varoen, olematta mielestään yleensä moralisoiva kriitikko, että jotkut kokoelman runot lähestyvät puhetta "inspiroivista köyhistä". Kun hän kysyy onko tarkoitus vihjata, että ihmisen elämänvietti sisältää kuolemanvietin, hän arvioi, että keinossa on kuitenkin "halvan shokkiefektin" sävyä. Hän kiittää kokoelman suppeutta, sillä se on ilmaisultan kovin runsasta ja laajempana tuntuisi muodottomalta.
Ouran saaristo

Ouran saaristo (myös Karvianourat, ) on saaristo Selkämerellä Merikarvian kunnassa. Se sijaitsee avomeren äärellä. Mantereelta on ensimmäisiin saariin matkaa noin 4–6 kilometriä.
Pyöreän muotoinen saaristo käsittää yli 300 pientä, pääosin lähes puutonta saarta ja luotoa.
Ouran saaristo kuuluu Selkämeren kansallispuistoon ja on myös Natura 2000 -aluetta. Pääsaareen Ouraluotoon pääsee Merikarvian Krookasta lähtevillä venekuljetuksilla. Saareen johtaa 1,8 metrin syvyinen väylä. Lisäksi Hamskerin saaressa on retkisatama, jonne johtaa 1,2 metrin väylä.
Vuonna 2002 sai ensiesityksensä Ouran saaristoon sijoittuva Arvo Salon kirjoittama Ouraooppera. Sitä esitettiin harrastelijavoimin neljänä peräkkäisenä kesänä Krookan satamaan rakennetulla näyttämöllä.
Luonto.
Ouran saarista suurimpia ovat keskellä saaristoa sijaitsevat Pastuskeri, Hevosluoto, Lankrunni, Kuuskrunni, Hamskeri ja Stukkrunni. Näillä saarilla kasvaa myös metsää, ja saarien sisäosien painanteissa on suoperäistä maastoa. Pienempien saarien kasvillisuuteen on olennaisesti vaikuttanut niillä tapahtunut laiduntaminen.
Luonto muistuttaa pohjoisempana olevan Merenkurkun saaristoa. Rantoja hallitsevat tyrnin lisäksi muun muassa merisuolake ja merikohoke. Saarien linnusto on erittäin runsas. Muuttoaikaan saarilla levähtää muun muassa merihanhia, lapasotkia ja pilkkasiipiä. Myös merikotkia on havaittu Ourassa.
Ouraluoto.
Merikarvian kunnan omistama Ouraluoto on saariston lounaisosassa sijaitseva matkailu- ja virkistysalue. Saarella on muun muassa sauna, hiekkapohjainen uimaranta sekä nuotio- ja telttapaikkoja. Ouraluodolla on toiminut luotsiasema vuoteen 1968 saakka. Vanhaa luotsiasemaa vuokrataan nykyään kokous-, ruokailu- ja majoitustiloiksi. Sen kolmannessa kerroksessa on näköalapaikka. Lisäksi Ouraluodossa sijaitsee historiallinen niin sanottu "Ryssänkasarmi", jota vuokrataan majoituskäyttöön.
Ouraluodon vieressä sijaitsevalla Pookikarilla on vuonna 1850 alun perin valmistunut Ouran pooki, joka viitoittaa Merikarvian satamaan.
Jalkapallon Suomen Cup 1982

Jalkapallon Suomen Cup 1982 oli cupin 28. järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 275 joukkuetta joista 40 liiton sarjojen ulkopuolelta.
Loppuotteluun selvisivät Valkeakosken Haka ja Kokkolan Palloveikot, ja se pelattiin Olympiastadionilla. Ottelun voitti Haka 3-2.
1. kierros.
SM-sarjan ja 1.divisioonan joukkueet.
1. kierroksella SM-sarjan ja 1.divisioonan joukkueista muodostettiin 12 otteluparia. Näiden otteluiden voittajat etenivät suoraan cupin 7. kierrokselle.
Suomen Cupin ottelut 7.kierroksesta alkaen.
26 rangaistuspotkukilpailu.
Mestarijoukkueen kokonnpano:
Olavi Huttunen, Teuvo Vilen, Reijo Vuorinen, Esko Ranta, Pekka Heikkilä, Heikki Huoviala, Risto Salonen, Mark Dziadulewicz, Jarmo Kujanpää, Endre Kolar, Jari Möykky, Timo Lehtinen, Ari Valvee
Bethany Hamilton

Bethany Meilani Hamilton (s. 8. helmikuuta 1990 Havaiji) on yhdysvaltalainen lainelautailija.
Lokakuussa 2003, ollessaan 13-vuotias, Hamilton joutui lautaillessaan haihyökkäyksen kohteeksi, jonka seurauksena hän menetti vasemman kätensä. Toivuttuaan hän teki pian paluun lainelautailun pariin ja sai vuonna 2004 ESPN:n ESPY Awardin sarjassa Best Comeback Athlete sekä Courage Award -erikoispalkinnon Teen Choice -palkintogaalassa. Hän on kilpaillut ammattilaisena ja voittanut muun muassa hopeaa Billabong ASP World Junior -mestaruuskilpailussa vuonna 2009.
Vuonna 2004 julkaistiin Hamiltonin kirjoittama kirja "Soul Surfer: A True Story of Faith, Family, and Fighting to Get Back on the Board" ja vuonna 2011 sai ensi-iltansa hänestä kertova elokuva "Soul Surfer", jonka ohjasi Sean McNamara, ja jonka pääosaa esitti AnnaSophia Robb.
Hamilton avioitui elokuussa 2013 Adam Dirksin kanssa. Vuonna 2014 he osallistuivat yhdessä "Amazing Race" -tositelevisiokilpailun 25. tuotantokaudelle.
Jalkapallon Suomen Cup 1981

Jalkapallon Suomen Cup 1981 oli cupin 27. järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui 302 joukkuetta joista 40 liiton sarjojen ulkopuolelta.
Loppuotteluun selvisivät Helsingin Jalkapalloklubi ja Kuusysi, ja se pelattiin Helsingin Pallokentällä. Ottelun voitti HJK 4-0.
1. kierros.
SM-sarjan ja 1.divisioonan joukkueet.
1. kierroksella SM-sarjan ja 1.divisioonan joukkueista muodostettiin 12 otteluparia. Näiden otteluiden voittajat etenivät suoraan cupin 8. kierrokselle.
Suomen Cupin ottelut 8.kierroksesta alkaen.
14 rangaistuspotkukilpailu.
HJK:n kokoonpano:
Eero Virta, Olli Isoaho, Kalle Niemi, Ari Lehkosuo, Jari Europaeus, Jouko Soini, Juha Dahllund, Jari Rantanen, Pasi Rasimus, Atik Ismail, Pasi Jaakonsaari, Jari Parikka, Martti Holopainen.
Naji Talib

Naji Talib (1917 Nasiriyah, Irak – 23. maaliskuuta 2012) oli Irakin 52. pääministeri 1966–1967 Abd ar-Rahman al-Bazzazin jälkeen.
Talib oli syntyisin maata omistavasta luokasta. Hänen isänsä oli parlamentin jäsen. Talib opiskeli 1930-luvulla Britannian sotilasakatemiassa ja oli Britanniassa Irakin sotilasattaseana 1954–1955. Vuodesta 1958 alkaen hän oli eri alojen ministerinä, ja 1966 hän nousi pääministeriksi.
Gotthold Eisenstein

Ferdinand Gotthold Max Eisenstein (16. huhtikuuta 1823 Berliini, Saksa – 11. lokakuuta 1852 Berliini, Saksa) oli saksalainen matemaatikko. Hän oli erikoistunut lukuteoriaan ja analyysiin ja todisti joitakin tuloksia, jotka olivat käsittämättömiä jopa Gaussille. Hän on julkaissut todistuksen resiprookkilaille.
Eisensteinin mukaan on nimetty muun muassa potenssisarjojen kertoimia koskeva Eisensteinin lause sekä eräs kompleksitason osajoukko, Eisensteinin kokonaisluvut.
Kuten Galois ja Abel ennen häntä, Eisensteinkin kuoli ennen kuin ehti täyttää 30. Hänen kaikki sisaruksensa kuolivat aivokalvontulehdukseen, johon hän itsekin sairastui mutta toipui. Kuolinsyy oli keuhkotuberkuloosi.
Interstate 90

Interstate 90 (I-90) on Seattlesta Bostoniin kulkeva Interstate-tie. Tie on 4 861 kilometriä pitkä ja siten Interstate-teistä pisin. Se oli toiseksi kallein Interstate-tie: rakennuttaminen maksoi 7,5 miljardia dollaria. Tie kulkee kolmentoista eri osavaltion läpi: Washingtonin, Idahon, Montanan, Wyomingin, Etelä-Dakotan, Minnesotan, Wisconsinin, Illinois’n, Indianan, Ohion, Pennsylvanian, New Yorkin ja Massachusettsin. Tien varrella olevia kaupunkeja ovat mm. Seattle, Spokane, Billings, Sioux Falls, Chicago, Cleveland, Erie, Buffalo, Albany ja Boston.
National Academy of Medicine

National Academy of Medicine (NAM), vuoteen 2015 saakka "Institute of Medicine" (IoM), on Yhdysvaltain kansallinen lääketieteellinen akatemia. Sen tarkoituksena on kehittää kaikkien terveyttä edistämällä tiedettä, kiihdyttämällä terveydellistä tasa-arvoa, sekä tuottamalla riippumattomia ja luotettavia neuvoja kansallisesti ja kansainvälisesti. Vuonna 2021 NAMin puheenjohtaja on Victor Dzau.
NAMilla on yli 2 200 jäsentä. Vuosittain valitaan enintään 90 uutta tavallista jäsentä ja 10 kansainvälistä jäsentä. valittujen tulee edustaa alansa kärkeä. Vähintään neljännes jäsenistä tulee olla sellaisia terveyden ja lääketieteen ammattikunnan ulkopuolisten alojen edustajia, jotka ovat tekemisessä terveyden ja lääketieteen kanssa - esimerkiksi luonnontieteiden, yhteiskuntatieteiden, laskennallisten tieteiden ja käyttäytymistieteiden, lakitieteen, hallinnollisten ja teknisten tieteiden parista.
National Academy of Medicine on perustettu vuonna 1970. Tiedeakatemian kotipaikka on Washington (DC). NAM voidaan ymmärtää myös yhdeksi vuonna 1863 Yhdysvalloissa perustetun National Academies of Sciences, Engineering, and Medicine -tiedeakatemian (Yhdysvaltain kansalliset tiedeakatemiat) seuraajaksi. Yhdysvaltain muut kansalliset akatemiat ovat nykyään Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia ja National Academy of Engineering. 
Näiden kolmen kansallisen akatemian ohjelmaneuvostot tunnetaan yhteisnimellä Kansallinen tutkimusneuvosto.
Püspökladány

Püspökladány on noin 14 300 asukkaan kaupunki Koillis-Unkarissa, Hajdú-Biharin läänissä. Se sijaitsee Debrecenin lounaispuolella kolmen alueen, Sárrétin, Hortobágyn ja Nagykunságin yhtymäkohdassa. Kaupunki on tärkeä liikenteellinen solmukohta Budapestista Záhonyyn kulkevan valtatie 4:n ja Romaniasta Biharkeresztesiin kulkevan valtatie 42:n välillä. 
Püspökladány on ollut Hämeenlinnan ystävyyskaupunki vuodesta 1987.
Kun kyyhkyset katosivat

Kun kyyhkyset katosivat on Sofi Oksasen vuonna 2012 ilmestynyt romaani. Se on Oksasen Viron lähihistoriaa käsittelevän Kvartetti-sarjan kolmas osa. Sarjan edelliset osat ovat "Stalinin lehmät" (2003) ja Finlandia-palkinnon saanut "Puhdistus" (2008). Kirjan kustansi Like. Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1930–1960-luvuille. Kirjasta otettiin ennätyksellisen suuri sadantuhannen kappaleen ensipainos. Teoksesta on sovitettu Oksasen itsensä dramatisoima samanniminen näytelmä, jonka kantaesitys oli Kansallisteatterissa marraskuussa 2013. Toinen sovitus nähtiin Tarton Vanemuinessa. Kolmas sovitus, suomalais-virolainen yhteisproduktio, jonka ohjasi Priit Pedajas, sai ensi-iltansa tammikuussa 2016 Kuopion kaupunginteatterissa.
Vastaanotto.
Ensimmäisissä arvioissa teosta pidettiin kiinnostavana mutta "Puhdistukseen" verrattuna vaikeana, sillä sen kuviot asettuvat paikalleen vasta lopussa. "Helsingin Sanomissa" kriitikko Antti Majander sanoi, että toinen lukukerta on antoisa, ja ”ko­mea kir­jal­li­nen som­mi­tel­ma pää­see oi­keuk­siin­sa”. "Aamulehden" Juhani Branderin mukaan kiintoisinta on Oksasen taito kuvata selviytymistilan varassa eläviä ihmisiä, jolloin näiden pinnanalaiset taipumukset tulevat esille. Näytelmäversio sai "Helsingin Sanomien" kriitikolta negatiivisen arvostelun.
Käännökset.
Kirjan käännösoikeudet on myyty useaan maahan, muun muassa Viroon, Pohjoismaihin, Espanjaan, Ranskaan, Saksaan, Tšekkiin ja Ukrainaan. Yhdysvalloissa sen julkaisi merkittävä kustannusyhtiö Knopf.
Teoksen on virontanut virolainen kirjailija Jan Kaus, joka on kertonut korjanneensa muutamia yksityiskohtia pikkutarkkojen virolaisten lukijoiden vuoksi, sillä Kausin mukaan ”Virossa osa lukijoista jää ikään kuin tekstin pinnalle”.
Jouko Vuorinen

Jouko Ensio Vuorinen (16. lokakuuta 1910 Turku – 25. tammikuuta 1997 Lohja) oli maaperätutkija ja Maatalouden Tutkimuskeskuksen ylijohtaja. Hän valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1937, väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1939 (arvo 1940) ja sai riemutohtorin arvon Maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan tohtorinpromootiossa 1990.
Vuorinen aloitti heti valmistumisensa jälkeen Maatalouden koelaitoksen (nyk. Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus, MTT) maantutkimusosaston kemistinä (1937-), toimi agrogeologina (1942-) ja osastonjohtajana ja professorina (1947-) ja nimitettiin silloisen Maatalouden tutkimuskeskuksen ylijohtajaksi (1960–1973). Hänellä oli keskeinen osuus sen prosessin valmistelussa, jolla tutkimuskeskus siirtyi hallitusti Jokioisiin Tikkurilasta. Eläkepäivinään hän halusi panna teorian käytäntöön ja hankki Alitalon tilan Lohjansaaresta ja viljeli sitä vaimonsa kanssa 15 vuotta muuttaen rappiotilan nykyaikaiseksi omenanviljelytilaksi. Hänellä oli runsaasti yhteyksiä ulkomaille Amerikasta Japaniin asti, ja hän oli mm. Neuvostoliiton maatalousakatemian ulkomainen jäsen (1967).
Vuorinen oli sodassa autokomppanian päällikkönä ja yleni reservin majuriksi. Aimo Turusen kanssa he olivat viimeiset suomalaiset, jotka lähtivät sodan lopussa Petroskoista 1944. 
Vuorisella oli olennainen osuus Suomen maatalousmaiden kartoituksessa ja maaperän analysoinnissa. Hän oli viljavuustutkimuksen kehittäjä ja alullepanija Suomessa 1940-luvulla ja oli myös mukana perustamassa Viljavuuspalvelu Oy:tä, joka tekee viljelijöille maaperäanalyyseja. Tätä työtä hän teki myös kansainvälisesti mm. YK:n maatalousjärjestön FAO:n Euroopan maatalouskomission toimeenpanevan komitean jäsenenä ja sen maaperäkartoitusryhmän jäsenenä ja puheenjohtajana.
Vuorinen toimi lukuisissa kansalaisjärjestöissä ja yhdistyksissä. Näistä tärkein ja pitkäaikaisin oli Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen johtokunnan jäsenyys (1942–1981) ja ennätyspitkä puheenjohtajuus (1947–1981). Maltillinen ja tasapainottava Vuorinen oli keskeinen tekijä siinä, että liike ei hänen aikanaan joutunut sellaisiin ristiriitoihin mm. naispappeuskysymyksissä ja ahtaassa kirjaimellisessa raamatuntulkinnassa, joka on leimannut sitä hänen kautensa jälkeen. Hän toimi useissa kirkon ja kristillisten järjestöjen luottamustoimissa. Vuorinen oli myös raittiusmies, joka toimi mm. Kansalaisjärjestöjen raittiustoiminnan keskusliiton hallituksen jäsenenä (1956–1970). Hän oli Yleisradion ohjelmaneuvoston jäsen 1950–1955 ja toimi puutarhajärjestöissä, mm. Hedelmänviljelijäin yhdistyksen (1954–1970) puheenjohtajana.
Jouni Waldén

Jouni Antero Waldén (s. 9. tammikuuta 1982 Kuopio) on suomalainen diplomi-insinööri ja entinen kiekonheittäjä. 
Hän aloitti yleisurheilu-uransa Kuopion NMKY:n riveissä, josta siirtyi edustamaan Ikaalisten Urheilijoita vuonna 2005. Vuosina 2002–2013 häntä valmensi Anssi Mäkinen ja vuodesta 2013 lähtien hän on valmentanut itse itseään.
Aikuisten SM-kisoista hän on saavuttanut kultaa Kalevan kisoissa 2013 ja hopeaa 2011, 2012, 2014 ja 2015 sekä pronssia 2009. Alle 23-vuotiaiden SM-kisoista Waldén on voittanut kultaa 2003 ja hopeaa 2004.
Hänen ennätyksensä 61,95 m on vuodelta 2014. 
Siviilitöinään Waldén toimii Kangasalla rakennusliike Tikirak Oy:n toimitusjohtajana ja osaomistajana. Aiemmin hän toimi rakennusliike Visura Oy:n varatoimitusjohtajana.
Tetrasykliset masennuslääkkeet

Tetrasykliset masennuslääkkeet ovat ryhmä masennuslääkkeitä. Luokittelu pohjautuu Achté &amp; Tammisen teokseen Psykiatrian käsikirja, joka on vuodelta 1998. Mirtatsapiini on kuitenkin mianseriinin pyridiinianalogi, joten lukeutunee tähän samaan ryhmään. Mirtatsapiini on luokiteltu myös NaSSA-lääkkeenä (Noradrenergic and specific serotonergic antidepressants). Kari Siimeksen teos luokittelee mianseriinin ja mirtatsapiinin samaan ryhmään (NaSSA).
Tetrasykliset lääkeaineet kehitettiin turvallisemmiksi tuotteiksi käyttää, kuin niiden edeltäjät: trisykliset masennuslääkkeet. Nämä aiheuttavat muun muassa antikolinergisia sivuoireita sekä ovat yliannosteltuina jopa hengenvaarallisia. Niillä on myrkyllinen vaikutus verenkiertoelimistöön suurilla annoksilla.
Noora Toivo

Noora Toivo (s. 29. kesäkuuta 1989 Toijala) on urheilu-uransa vuonna 2020 lopettanut suomalainen aitajuoksija. Hän edusti kilpa-urallaan Toijalan Vauhtia ja hänen valmentajanaan toimivat isäpuolensa Robin Millard vuosina 2001–2011 sekä 2014–2020 ja Juha Sainio 2011–2014. Aitajuoksujen lisäksi Toivo juoksi myös sileitä pikamatkoja.
Kalevan kisoissa 2013 Toivo saavutti pronssia 400 metrin aidoissa. Hän juoksi vuonna 2010 ulkoradoilla kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksusta ja pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksusta. Sisäradoilla Toivo on voittanut 300 metrin aitajuoksussa kultaa (2012) ja hopeaa (2008), pronssia 400 metrin aitajuoksussa (2009) sekä hopeaa 400 metrin juoksussa (2012).
Myös Toivon kaksoissisko Nelli Toivo on pikajuoksija, sekä siskopuoli Emma Millard aitajuoksija.
Urheilu-uran jälkeen.
Toivo työskentelee Ylen urheilutoimittajana.
Toivo osallistui Farmi-tosi-tv-ohjelmaan vuonna 2021 ja Erikoisjoukot-tosi-tv-ohjelmaan vuonna 2025.
Yksityiselämä.
Toivolla on diagnosoitu IBD-suolistosairaus, joka alkoi oireilla jo vuonna 2019. Hänellä on yksi lapsi.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1981

Jalkapallon I divisioonan kausi 1981 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi jakautui kahteen vaiheeseen. Runkosarjan jälkeen neljä parasta siirtyi karsimaan Mestaruussarjan paikoista. Kahdeksan jäljelle jäänyttä jatkoi I divisioonan loppusarjassa, johon saivat mukaansa runkosarjan puolitetut pisteet.
Maalikuninkuuden voitti Oulun Työväen Palloilijoita edustanut Wladyslaw Dabrowski, joka teki kauden aikana 26 maalia. Se säilyi Suomen toiseksi korkeimman sarjatason maaliennätyksenä vuoteen 2014 saakka, jolloin ennätyksen rikkoi FC Hakan Kalle Multanen.
Runkosarja.
Uusinta Nokialla: JyP-77 - Honka 1-5.
Neljä parasta karsimaan Mestaruussarjan neljän heikoimman kanssa.
Kertomus näkevistä

Kertomus näkevistä (Ensaio sobre a Lucidez) on Nobel-palkitun kirjailijan José Saramagon teoksen "Kertomus sokeudesta" sisarteos.
Juoni.
Kertomus näkevistä tapahtuu neljä vuotta valkotaudin alkamisesta. Kirja jakautuu kahteen osaan. Alussa kuvataan maan vaaleja, joissa suurin osa pääkaupungin asukkaista äänestää tyhjää. Vaikka vaalit uusitaan, on tyhjää äänestäneiden osuus 83 %. Valtaeliitti tulkitsee sen kapinoinniksi, ja maan armeija saartaa pääkaupungin kapinan kukistamiseksi. Protesti on kuitenkin niin passiivinen, että kapinan johtajia ei tiedetä. Pääkaupungin pormestari eroaa virastaan, kun häntä painostetaan. Valtaapitävät yrittävät kukistaa kapinan vakoilemalla, valehtelemalla, räjäyttämällä metroaseman, mutta tilanne ei muutu.
Toisessa osassa tavataan edellisestä romaanista tutut henkilöt. Silmälääkärin vaimo oli edellisessä romaanissa näkönsä säilyttänyt. Hänen ympärilleen oli muodostunut ihmisjoukko, jota aletaan epäillä kapinan johtoryhmäksi. Heidän peräänsä lähetetään salamurhaaja.
Kirjailija pohtii teoksessaan, että demokratiassakin voi olla sellaista tyytymättömyyttä, jonka kapinointia valtaeliitti ei osaa kanavoida järkeviin uomiin. Vastatoimet ovat ylimitoitettuja.
Emma Montell

Emma Montell (s. 29. lokakuuta 1981 Ylitornio) on suomalainen entinen aitajuoksija. Hänen päämatkansa oli 100 metrin aitajuoksu, mutta hän kilpaili myös muilla pikajuoksumatkoilla. Montell edusti Aavasaksan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi hänen isänsä Markku Montell. Aikuisten SM-kisoista hän voitti ulkoradoilta kaksi pronssia 100 metrin aitajuoksussa ja sisäradoilta kultaa ja kaksi hopeaa 60 metrin aitajuoksussa.
Myös hänen siskonsa Annu Montell on entinen yleisurheilija.
Annu Montell

Annu Maaria Montell (s. 7. toukokuuta 1976 Ylitornio) on suomalainen entinen seitsenottelija. Hän edusti Aavasaksan Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi hänen isänsä Markku Montell. Aikuisten tasolla hän voitti ulkoratojen SM-kilpailuissa viisi mitalia: pronssia korkeushypyssä ja kolme hopeaa ja yhden pronssin seitsenottelussa. Sisäratojen SM-kilpailuista Montell voitti kaksi hopeaa ja kaksi pronssia viisiottelussa. Montell on myös seitsenottelun nuorten Euroopan mestari vuodelta 1995, ja samassa kilpailussa Katja Ripatti oli kolmas. Hän ei ole kilpaillut virallisissa kilpailuissa vuoden 2004 jälkeen. Hänen ennätyksensä seitsenottelussa on 5931 pistettä, mikä oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa (heinäkuussa 2022) sijaan 13.
Myös hänen siskonsa Emma Montell on entinen yleisurheilija.
Iivari Halttu

Iivari (Kaarlo Isak Antinpoika) Halttu (1. tammikuuta 1894 Haukipudas – 8. heinäkuuta 1951 Alatornio) oli suomalainen itseoppinut taidemaalari.
Haltun vanhemmat olivat Kuivaniemen entinen kunnankirjuri Antti Halttu ja Iida Kustaava Halttu.
Iivari Halttu muutti 1917 Haukiputaalta ensin Alatorniolle ja sitten Kuivaniemelle. Hän asui yksin mökissään ja myi maalaamiaan tauluja lähiympäristön asukkaille sekä teki myös maataloustöitä taloissa. Haltun tunnetuin maalaus on 1941 valmistunut Kuivaniemen kirkon alttaritaulu "Jeesus tyynnyttää myrskyn", joka on pienen kuvan pohjalta tehty jäljennös Pietarin Aleksanteri Nevskin luostarin kirkossa olevasta taulusta.
Halttu muutti 1940-luvun lopulla Alatorniolle, jossa hän sitten kuoli 57-vuotiaana.
Sjuksköterskeföreningen i Finland

Sjuksköterskeföreningen i Finland ('Suomen sairaanhoitajataryhdistys') on vuonna 1898 perustettu ruotsinkielinen sairaanhoitajien järjestö Suomessa. Järjestö on Pohjoismaiden ensimmäinen sairaanhoitajien järjestö.
Järjestön puheenjohtajat.
Järjestön puheenjohtajina ovat toimineet:
Michel Bonnevie

Michel Bonnevie (19. marraskuuta 1921 Chaville – 10. syyskuuta 2018) oli ranskalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Bonnevie pelasi Ranskan miesten maajoukkueessa vuosina 1948–1950 kymmenen ottelua ja teki niissä 13 pistettä. Hän kuului Ranskan kokoonpanoon maan saavuttaessa olympiahopeaa Lontoossa 1948. Bonnevie kuoli 96-vuotiaana 10. syyskuuta 2018.
Jasmin Showlah

Jasmin Susanna Showlah (s. 30. toukokuuta 1989 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa HIFK:ta. Showlahia valmentaa Lars Fagerholm. Hänen valmentajanaan toimi 2019–2022 Olli-Pekka Mykkänen ja 2013–2019 Atte Pettinen. Sitä ennen Showlahia valmensi Anne Suoranta. 
Saavutukset.
Aikuisten SM-kilpailuista Showlah on saavuttanut ulkoradoilta hopeaa 100 metrin juoksusta (2010) sekä kolme kultaa, neljä hopeaa ja kaksi pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksusta ja yhden hopean 4 × 400 metrin viestijuoksusta. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 60 metrin juoksussa kultaa 2016 ja kolme pronssia, 200 metrin juoksussa yhden hopean sekä viestijuoksussa kultaa 2017, kolme hopeaa ja yhden pronssin.
Ainoa arvokisaedustus Showlahilla on 19-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2008, jossa hän juoksi 100 metrin alkuerissä 37. sijalle ajalla 12,08.
Lähde: Tilastopaja
Hyundai Motor Group

Hyundai Motor Group on eteläkorealainen monialayritys ja Hyundai Motor Companyn emoyhtiö. Roots perustettiin ensimmäisen kerran vuonna 1967 nimellä Hyundai Motor Company.
Matilda Bogdanoff

Aleksiina Laura Matilda Bogdanoff (s. 8. lokakuuta 1990) on suomalainen aitajuoksija ja pituushyppääjä. Hän edustaa HIFK:ta ja on ollut Anne Suorannan valmennettavana vuodesta 2010 lähtien. Sanna Saarman oli mukana valmennuksessa 2013 ja Tiia Hautala 2013–2015. Bogdanoffin kasvattajaseura on Riihimäen Kisko, jossa häntä valmensi Hannu Bogdanoff.
Aikuisten SM-kisoissa Bogdanoff on voittanut ulkoradoilla pituushypyssä kultaa vuosina 2013 ja 2017, hopeaa vuosina 2012, 2015 ja 2016 sekä 100 metrin aitajuoksussa hopeaa 2015 ja kolmesti pronssia (2012–2014). Lisäksi hän on voittanut 4 × 100 metrin viestijuoksussa kolmesti kultaa (2011, 2013 ja 2016), kerran hopeaa (2012) ja kerran pronssia (2018). Sisäradoilla Bogdanoff on saavuttanut 60 metrin aitajuoksussa kaksi hopeaa (2014 ja 2016) ja kolme pronssia (2008, 2012 ja 2019).
Bogdanoff saavutti vuonna 2011 Pohjolan mestaruuspronssia seitsenottelussa 22-vuotiaiden sarjassa. Hänellä on myös useita nuorten maaottelu- ja arvokisaedustuksia. Aikuisten arvokilpailuissa hän on karsiutunut 2014 alkuerissä Sopotin MM-hallikilpailuissa juostuaan 60 metrin aitajuoksussa ennätyksensä 8,12 ja Zürichin EM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksussa. Hän voitti 100 metrin aitajuoksun Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2015. Hän karsiutui välierissä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019.
Bogdanoffin ennätys 100 metrin aitajuoksussa on Jämsässä 27. kesäkuuta 2019 juostu 13,11. Pituushypyn ennätyksensä 635 cm hän hyppäsi Lahdessa 9. kesäkuuta 2017. 60 metrin aidat hän on juossut hallissa aikaan 8,03 Helsingissä 19. tammikuuta 2020.
Ahmattiahvenet

Ahmattiahvenet (Champsodontidae) on lyhtyahvenkalojen lahkon kalaheimo, joka elää indopasifisen merialueen syvissä vesissä.
Lajit ja anatomia.
Ahmattiahventen heimoon kuuluu vain yksi suku Champsodon ja siinä 13 lajia, muiden muassa ahmattiahven ("Champsodon vorax"). Ahmattiahvenet ovat pitkulaisia ja suuripäisiä mutta pienikokoisia kaloja, jotka kasvavat 15–40 cm pitkiksi. Niillä on kaksi selkäevää, etummainen on lyhyt ja piikikäs ja taaempi pidempi ja pehmeäruotoinen, ja myös peräevä on hyvin pitkä. Vatsaevät ovat pitkät ja sijaitsevat pienikokoisia rintaeviä edempänä. Suu on suuri, se ulottuu silmien taakse. Hampaat ovat terävät. Yleisväri on ruskehtava, kyljet ovat hopeanväriset, ja ruumiissa voi olla tummempia laikkuja.
Levinneisyys.
Ahmattiahvenia tavataan Afrikan rannikolta ja Punaiseltamereltä Havaijille ulottuvalta vyöhykkeeltä. Niitä on tavattu läheltä pohjaa 400–1100 metrin syvyydestä ja ne mahdollisesti nousevat öisin lähemmäksi pintaa. Kalat liikkuvat suurina parvina ja saalistavat pienempiä eläimiä.
Bajo Nuevo ja Serranilla

Bajo Nuevo eli Petrelsaari ja Serranilla ovat asumattomia saaria, joita Honduras, Jamaika, Kolumbia, Nicaragua ja Yhdysvallat ovat kaikki vaatineet itselleen.
Kolumbia pitää Bajo Nuevoa ja Serranillaa osana San Andrés, Providencia y Santa Catalinan departementtiaan ja on rakennuttanut Serranillalle majakan. Jamaika on sopinut Kolumbian kanssa alueen luonnonvarojen käytöstä, eikä ole viime vuosikymmeninä enää käytännössä vaatinut aluetta itselleen. Honduras on luopunut vaateistaan, mutta Nicaragua vaatii Bajo Nuevoa ja Serranillaa itselleen kansainvälisessä tuomioistuimessa.
Englannin 1. divisioonan kausi 1888–1889

Vuonna 1888 kaksitoista englantilaista jalkapalloseuraa perustivat The Football Leaguen, ja kausi 1888-1889 oli ensimmäinen kausi kun sarjaa Englannin mestaruudesta pelattiin. Alempia divisioonia ei vielä ensimmäisinä kausina ollut, vaan kaikki pelasivat yhdessä sarjassa. Jokainen joukkue kohtasi toisensa kaksi kertaa; kerran kotona ja kerran vieraissa. Ensimmäisen liigamestaruuden voitti Preston North End, joka voitti myös FA Cupin ja saavutti näin heti ensimmäisellä liigakaudella "tuplan".
Ottelut.
Gustav Klingstedt

Gustav Klingstedt (s. 8. joulukuuta 1985 Helsinki) on suomalainen aitajuoksija. Hän edustaa HIFK:ta. 
Aikuisten SM-kisoista Klingstedt on saavuttanut 400 metrin aitajuoksusta pronssia vuosina 2011 ja 2012. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut hopeaa 300 metrin aitajuoksussa 2012 ja 400 metrin juoksussa 2015 sekä viestikilpailuissa kultaa 2012, hopeaa 2014 ja 2017 sekä pronssia 2019. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksusta 2011 ja 2012 sekä kultaa 4 × 400 metrin viestijuoksusta 2013, 2014, 2015 ja 2018. 400 metrin aitajuoksun ennätyksensä 51,67 s hän juoksi Ruotsi–Suomi-maaottelussa 2012. 
Hänellä on maaotteluedustuksia.
Lähteet.