tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wes Morgan

Westley Nathan ”Wes” Morgan (s. 21. tammikuuta 1984 Nottingham, Englanti) on englantilaissyntyinen jamaikalainen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaisena Nottingham Forestissa ja Leicester Cityssä vuosina 2002–2021. Hän toimi Leicesterin kapteenina seuran voittaessa valioliiganestaruuden kaudella 2015–2016. Oikeajalkainen Morgan oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuului myös Jamaikan jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Morganin kasvattajaseura on Nottingham Forest, jonka paidassa Englannin 1. divisioonassa hän debytoi kaudella 2003–2004. Vuonna 2002 hän kävi lainalla Englannin 3. divisioonan Kidderminster Harriersissa. Morgan edusti Nottinghamia kymmenen vuoden ajan pelaten parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla eli Mestaruussarjassa tai 1. divisioonassa. Otteluita Morganille kertyi 352 kappaletta, joissa syntyi 12 maalia. Kaudella 2010–2011 hänet valittiin Mestaruussarjan tähdistöön.
Tammikuussa 2012 hän siirtyi Mestaruussarjan Leicester Cityyn, jossa kapteeniksi noussut Morgan valittiin seuran kauden pelaajaksi kaudella 2012–2013 sekä samalla kaudella myös sarjan tähdistöön. Seuraavalla kaudella, joka päättyi Leicesterin mestaruuteen ja nousuun Valioliigaan, Morgan valittiin niin ikään sarjan tähdistökentälliseen.
Debyyttinsä Valioliigassa Morgan teki elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Avausmaalinsa pääsarjatasolla hän teki maaliskuussa 2015 Tottenham Hotspuria vastaan. Seuraavassa kuussa hänet valittiin Mestaruussarjan vuosikymmenen tähdistöjoukkueeseen. Kaudella 2014–2015 hän pelasi 37 ottelussa onnistuen kahdesti maalinteossa. Kaudella 2015–2016 Morgan pelasi Leicesterin paidassa kaikissa 38 ottelussa tehden kaksi maalia ja juhlien kauden päätteeksi Valioliigan mestaruutta. Hänet valittiin myös sarjan tähdistöjoukkueeseen.
Kaudella 2016–2017 Morgan pelasi Mestarien liigassa yhdeksän ottelua ja teki maalin pudotuspelikierroksella Sevillaa vastaan. Valioliigassa hän pelasi 27 ottelua, mutta oli loppukauden sivussa selkävaivojen vuoksi. Seuraavalla kaudella pääsarjaotteluita kertyi 32. Hän menetti asemiaan avauskokoonpanon pelaajana kaudella 2018–2019, jolloin hän pelasi 22 valioliigaottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi 11 liigaottelua ja viimeisellä kaudellaan 2020–2021 vain kolme. Hän pääsi pelaamaan viimeiset kahdeksan minuuttia Leicesterin voittaessa FA Cupin loppuottelussa Chelsean toukokuussa 2021.
Maajoukkueura.
Englannissa syntynyt ja koko ikänsä asunut Morgan sai edustaa maajoukkuetasolla Englannin lisäksi myös Jamaikaa, sillä hänellä on sukujuuria tuossa maassa. Debyyttinsä Jamaikan jalkapallomaajoukkueessa Morgan teki syyskuussa 2013 MM-karsintaottelussa Panamaa vastaan. Hän pelasi Jamaikan kaikki kuusi ottelua sen saavuttaessa hopeaa Gold Cupissa 2015 sekä kaikki kolme ottelua Copa Américassa 2015 ja 2016.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Energiateollisuus (järjestö)

Energiateollisuus ry (ET) on suomalainen vuonna 2004 perustettu energia-alan elinkeino- ja työvoimapoliittinen etujärjestö. Sen toimialaan kuuluvat sähkökauppaan, -verkkoon ja -tuotantoon sekä kaukolämpöön ja energia-alan palvelutuotantoon ja työmarkkinoihin liittyvät asiat.
Energiateollisuudella on 280 varsinaista jäsentä ja 60 yhteistoimintajäsentä. Se on Elinkeinoelämän keskusliiton jäsenjärjestö.
Sulvan kirkko

Sulvan kirkko on Mustasaaren Sulvaan 1783–1786 rakennettu kustavilaista uusklassismia edustava puinen torniton pitkäkirkko. Kirkon suunnitteli Johan Elfström. Runkohuoneessa on keskiakselilla kaksi vastakkaista kapeaa runkohuoneen korkuista kylkiäistä, joissa on laakea satulakate. Runkohuoneen katto on päädyistä aumattu, katolla on karniisikattoinen kattoratsastaja. Ulkoseiniä jäsentävät vaakalaudoitetut pilasterit, ikkunat ovat pyörökaariset. Sisäkatteena on puinen tynnyriholvi. Kirkkoa on korjattu vuosina 1874, 1886, 1901, 1921, 1933 ja 1963, peruskorjaus tehtiin 1954. Erillinen puinen Carl Axel Setterbergin suunnittelema kellotapuli on rakennettu 1870, sen kellot ovat vuosilta 1726 ja 1858. Kirkon pinta-ala on 343 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 700 hengelle. Kirkon 23-äänikertaiset urut on valmistanut Oy Kangasalan Urkutehdas Ab vuonna 1983. Aiemmat urut olivat 14 + 3 -äänikertaiset, jotka valmisti Gebrüder Rieger 1942. Julkisivu on Jens Zachariassenin uruista vuodelta 1875.
Kirkossa on neliosainen alttarilaite, jota pidetään barokin kansanomaisen puunveiston ehkä merkittävimpänä taideteoksena Suomessa. Puunleikkaaja, rakennusmestari Måns Jonsson Granlund teki alttarilaitteen Hudiksvallin kirkkoon 1696, se ostettiin Ruotsista 1769. Alttarilaitteeseen liittyvät taulut "Ehtoollinen", "Ristiinnaulittu" ja "Ylösnousemus" ovat Dionysius Möuchhovenin 1696 maalaamia.
Riitta Örö

Brita Johanna (Riitta) Örö (vuoteen 1942 Öhrling; 24. helmikuuta 1920 Varkaus – 8. elokuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti. Hänestä tuli Suomen ensimmäinen suurlähettilääksi diplomaattiuran kautta edennyt nainen, kun hänet nimitettiin Suomen Intian-suurlähettilääksi 1. lokakuuta 1974. Suomen kaikkein ensimmäinen naissuurlähettiläs oli vuonna 1958 Norjaan nimitetty Tyyne Leivo-Larsson, joka oli taustaltaan poliitikko.
Örön vanhemmat olivat uittopäällikkö, insinööri Werner Ferdinand Öhrling ja Tyyni Johanna Peltola. Hän vietti nuoruusvuotensa Rovaniemellä, jota hän piti myöhemminkin kotikaupunkinaan. Örö pääsi ylioppilaaksi 1939 ja opiskeli Helsingissä valmistuen ekonomiksi 1944 sekä valtiotieteen kandidaatiksi 1956. Örö oli aluksi valtioneuvoston kanslian notaarina 1953–1956 ja sen jälkeen tasavallan presidentin linnan toimistosihteerinä vuosina 1956–1959. Tässä tehtävässä Örö ystävystyi presidentti Urho Kekkosen ja rouva Sylvi Kekkosen kanssa. Örön arkistoa säilytetään Urho Kekkosen arkistossa Orimattilassa.
Örö oli ulkoministeriön palveluksessa avustajana, lähetystösihteerinä ja lähetystöneuvoksena muun muassa Etelä-Afrikassa, Itävallassa, Unkarissa, Alankomaissa ja Isossa-Britanniassa vuosina 1960–1974. Tämän jälkeen hän oli Suomen Intian-suurlähettiläänä vuosina 1974–1979 ja samalla myös lähettiläänä Bangladeshissa, Nepalissa, Singaporessa ja Sri Lankassa. Örö toimi sitten vielä Suomen Perun-suurlähettiläänä 1983–1986. Hän sai lähetystöneuvoksen arvonimen 1969.
Abborren-luokka

Abborren-luokka oli Ruotsin merivoimien kuuden aluksen muodostama sukellusveneluokka. Luokan alukset olivat alun perin U1-luokan aluksia, jotka modernisoitiin 1960-luvulla.
1960-luvulla U1-luokka oli kaksikymmentävuotta vanha, mutta merivoimat todisti luokan olevan edelleen modernisoitavissa. Modernisointi toteutettiin 1962-1964, minkä jälkeen ne luokiteltiin rannikkosukellusveneiksi (). Modernisoitaessa aluksen runkorakennetta virtaviivaistettiin kuten Yhdysvaltain laivaston GUPPY-hankkeessa, millä pyrittiin parantamaan vedenalaista suorituskykyä. Ruotsin merivoimien tavoite poikkesi kuitenkin Yhdysvaltain laivaston tavoitteesta, koska sukellusveneille oli suunniteltu ainoastaan yksi tehtävä eli vieraiden sukellusveneiden torjunta.
Alusten keulaan asennettiin suuret kaikuluotaimet ja rungon takaosan painolastitankkiin erityisesti suunniteltu pyörivä kasetti sukellusveneidentorjuntatorpedoille. Laukaistaessa torpedo siirrettiin jommankumman laukaisuluukun kohdalle, minkä auettua torpedo ui mereen noin 30 asteen kulmassa runkoon nähden. Toteutus edellytti koko takarungon uudelleen suunnittelua, jolloin alkuperäiset perässä olleet torpedoputket poistettiin ja alusten voimanlähteeksi tuli ainoastaan yksi akseli. Aluksilla oli kaikkiaan kaksitoista lankaohjattua TP40-torpedoa.
Isopapuanrastas

Isopapuanrastas ("Amalocichla sclateriana") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isopapuanrastasta tavataan Uuden-Guinean saarella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Papuanrastas

Papuanrastas ("Amalocichla incerta") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Papuanrastasta tavataan laajalla alueella Uuden-Guinean saarella. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Euophrys omnisuperstes

Euophrys omnisuperstes on Himalajan vuoristossa elävä hyppyhämähäkkeihin kuuluva hämähäkki. "E. omnisuperstes" elää kaikista eläimistä korkeimmalla ja niitä on löydetty jopa 6 700 metrin korkeudelta merenpinnasta ja Mount Everest -vuorelta. Sen ainoa ravinnonlähde ovat hyönteiset, joita tuuli tuo alemmilta alueilta.
Henrik Schütt

Henrik Schütt (s. 29. joulukuuta 1948 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja, joka tunnetaan mainos- ja muotikuvistaan sekä rockmuusikoiden muotokuvista ja levynkansistaan. 1970-luvun alussa hän teki Suomen romaneista valokuvakokoelman, joka vuonna 2008 julkaistiin kirjana "Mustalaiset". Schütt jatkaa yhä 1960-luvulla alkanutta uraansa studiollaan Helsingin Kaapelitehtaalla.
Schütt aloitti uransa hankkiutumalla Suomen silloisen huippumainoskuvaajan Max Petreliuksen kolmanneksi assistentiksi Seppo ”Sebastian” Nurmen ja Seppo Konstigin ohella. Kaikista kolmesta tuli sittemmin tunnettuja muoti- ja mainoskuvaajia. Kahden vuoden jälkeen Schütt matkusti rahtilaivalla Lontooseen ja yritti soitella töitä sikäläisiltä huippukuvaajilta, mutta kukaan ei halunnut edes tavata häntä, ja hän palasi samalla laivalla takaisin Suomeen. Kun Schütt kuuli John Hustonin olevan tulossa Helsinkiin kuvaamaan elokuvaansa "Kremlin kirje" (1970), hän pääsi päätähtien stand-iniksi kuvausryhmän valaisutyötä helpottamaan ja otti odotellessaan kuvia elokuvan teosta. Filmin virallinen still-kuvaaja epäonnistui kuvissaan 30 asteen pakkasessa, mutta Schütt onnistui paikkaamaan tilanteen itse ottamillaan kuvilla. Elokuvaryhmän PR-päällikön suosituskirjeen avulla Henrik Schütt pääsi Lontooseen yhdeksi John Kellyn kuvausassistenteista. Kelly oli tuohon aikaan muun muassa The Beatles -yhtyeen vakiokuvaaja.
Lähes kahden Lontoon-vuoden jälkeen Schütt palasi Suomeen muttei löytänyt heti töitä. Hän lyöttäytyi suomalaisten romanien seuraan ja kuvasi heitä eri puolilla Suomea. Helsingissä hän työskenteli ensin samassa studiossa Johannes Runebergin ja Douglas Sivenin kanssa, sitten Max Petreliuksen omistamassa studiossa itsenäisenä yrittäjänä. Vähitellen hän pääsi Suomessakin muoti-, aikakauslehti- ja mainoskuvausten tekijäksi, suurimpana asiakkaanaan Hopeapeili-naistenlehti. Sen lakkautuksen jälkeen Schütt kuvasi Eevaan ja Gloriaan ja alkoi saada asiakkaikseen vaatevalmistajia. Niistä tärkeimmäksi muodostui kuopiolainen Piretta-P.T.A.
Suomen 1990-luvun alun lama ja Neuvostoliittoon suuntautuneen bilateraalikaupan loppuminen romahdutti suomalaisen vaatetustuotannon, ja muotikuvaustoimeksiannot vähenivät. Sen jälkeen Henrik Schütt siirtyi kuvaamaan enemmän muun muassa levynkansia ja levy-yhtiöiden PR-kuvia, sisustuksia ja matkaesitteitä.
Schüttin kuvaamia levynkansia.
Lähde:
Karjalan Kopla

Karjalan Kopla oli joensuulainen jääkiekkojoukkue, joka pelasi vuoteen 2020 asti II-divisioonassa. Joukkue perustettiin vuonna 2011 nimellä Kiekkokopla ja 2018 se vaihtoi nimensä Karjalan Koplaksi. Kiekkokopla pelasi Suomi-sarjassa kausilla 2015–2016 ja 2016–2017.
Hossein Shahabi

Hossein Shahabi (حسین شهابی, 20. kesäkuuta 1967 Tabriz, Iran — 22. tammikuuta 2023 Karaj, Iran) oli iranilainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvatuottaja.
Shahabi sai klassisen musiikin korkeakoulutuksen Teheranin yliopistossa. Valmistuttuaan hän opetti musiikkia ja nastalikia useita vuosia. Hän aloitti uransa vuonna 1996 lyhytelokuvalla "Hundred Times Hundred", joka toi hänelle parhaan elokuvan ja ohjaajan diplomit Iranin elokuvafestivaaleilla omistettu satavuotisjuhla. Seuraavina vuosina hän teki useita lyhytelokuvia ja ohjasi useita TV-elokuvia, kuten "Valokuva" (2005) ja "Mehdin tähden" (2011). 
Hänen ensimmäinen laajan julkaisun saanut elokuvansa "Bright Day" (2013) kertoo lastentarhanopettajasta, joka lähtee etsimään murhan todistajaa pelastaakseen oppilaansa isän kuolemantuomiolta. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Fajrin kansainvälisillä filmifestivaaleilla Teheranissa ja se sai kriitikoilta ja yleisöltä kiitosta. Elokuva palkittiin myös Mar del Platan elokuvajuhlilla erityismaininnalla. Hänen toinen elokuvansa "The Sale" (2014) kertoo naisesta, joka joutuu myymään kaiken omaisuutensa saadakseen miehensä pois vankilasta, joka on vangittu, koska ei ole maksanut myötäjäisiä toiselle vaimolleen.
Norjan Polaari-instituutti

Norjan Polaari-instituutti ( eli NPI) on Norjan napa-alueita koskevan kansainvälisen yhteistyön, tutkimuksen ja ympäristöhallinnon pääkeskus. NPI toimii Norjan ilmasto- ja ympäristöministerion (Klima- og miljødepartementet) alaisuudessa.
Historia.
Norjan Polaari-instituutti jatkaa Norjan pitkän historian omaavaa napa-alueiden tutkimusta. Monacon ruhtinas Albert I rahoitti ensimmäisen, Gunnar Isachsenin johtaman Huippuvuorten kartoituksen vuonna 1906. Sitä seuranneet kenttätutkimusretket järjestettiin Adolph Hoelin johdolla Norjan valtion tukemana. Vuonna 1928 (1920) nimeksi tuli "Norges Svalbard- og Ishavs-undersøkelser" (NSIU). Vuotta 1928 pidetään Norjan polaari-instituutin perustamisvuotena. Vuodesta 1937 se oli kokonaan Norjan parlamentin rahoittama, mutta yhä tilapäiseksi luokiteltu organisaatio. Organisaation nimi muuttui vuonna 1948, jolloin järjestön vastuulle annettiin myös Norjan Antarktiksen alueiden kartoitus ja paikannimet.
Toiminta.
Norjan Polaari-instituutin päätoimipaikka sijaitsee Pohjois-Norjan Tromssan Framsenteretissä. Framsentreretissa toimii yhteensä 20 tutkimuslaitosta ja yli 500 tutkijaa, joista vain osa on NPI:n palveluksessa. Keskus ja sen laitokset toimivat Norjan ympäristö- ja ilmastoministeriön alaisuudessa. Instituutti neuvoo Norjan valtiota koskien sen toimintaa Huippuvuorilla, Jan Mayenilla ja Antarktiksen alueilla. Instituutti tuottaa topografista ja geografista kartoitusta sekä tukee logistisesti napa-alueiden tutkimusta. Polaari-instituutti vastaa muun muassa "Kronprins Haakon" -tutkimusaluksesta, Longyearbyenin tutkimuskeskuksesta Huippuvuorilla, Sverdrupin- ja Zeppelin-tutkimusasemista Ny-Ålesundissa Huippuvuorilla sekä Tor- ja Troll-tutkimusasemista Kuningatar Maudin maalla Antarktiksella. 
NPI vastaa myös asumattoman Bouvet’nsaaren vuonna 1971 perustetusta luonnonpuistosta. Karulla saarella on toiminut automaattinen sääasema, ja siellä on kesäkautena käytettävissä oleva pieni Norvegia-tutkimusasema. Eroosio ja maanvyöryt ovat kuitenkin tuhonneet saarelle perustettuja automaattisia mittauslaitteita ja majoitusparakkeja useasti. Esimerkiksi vuonna 2014 perustetun tutkimusaseman majoitustilojen havaittiin vuonna 2018 tuhoutuneen niin, että tutkijoiden oli majoituttava ainakin aluksi telttaleirissä.
Norjan koripallomaajoukkue

Norjan koripallomaajoukkue edustaa Norjaa koripallon kansainvälisissä turnauksissa.
Norja pelasi ensimmäisen maaottelunsa vuonna 1966 Islantia vastaan. FIBA:an maa liittyi kahta vuotta myöhemmin.
Norja on Valko-Venäjän ja Slovakian jälkeen Euroopan kolmanneksi väkirikkain valtio, joka ei ole koskaan selvinnyt koripallon arvokisojen lopputurnaukseen.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Euroopan-mestaruuskilpailut
Norjan käsipallomaajoukkue

Norjan käsipallomaajoukkue edustaa Norjaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Joukkuetta hallinnoi Norjan käsipalloliitto.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Norja on selviytynyt lopputurnaukseen 17 kertaa ja EM-kilpailuissa 11 kertaa. MM-kilpailuissa joukkue on saavuttanut hopeaa vuosina 2017 ja 2019. EM-kilpailuissa joukkue saavutti ensimmäisen mitalinsa vuonna 2020 sijoittuessaan pronssille. Olympialaisissa Norja on pelannut vuosien 1972, 2020 ja 2024 kisoissa.
Muuta.
Norjan naisten käsipallomaajoukkue on yksi lajin menestyneimmistä.
Juhani Tarna

Juhani Tarna (s. 1937 Kankaanpää) on suomalainen taidemaalari, jota pidetään yhtenä suomalaisen abstraktin taiteen uranuurtajista. Hän on myös toinen Kankaanpään taidekoulun perustajista. Hänen puolisonsa on taidemaalari Marja Tarna.
Ura.
Tarna opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa ja Vapaassa taidekoulussa 1956–1960 ja sen jälkeen Pariisin Académie de la Grande Chaumièressa vuonna 1964. Hän oli aikaisemmin vieraillut kaupungissa jo vuosina 1958 ja 1960, tutustuen Denise Renén galleriassa Victor Vasarelyn kineettisiin maalauksiin. Tarnan opettajina Vapaassa taidekoulussa olivat muun muassa Unto Pusa ja Sam Vanni sekä opiskelutovereina Tor Arne, Erkki Hienonen, Kauko Hämäläinen ja Seppo Kärkkäinen. Vielä 1950-luvun puolivälissä Tarna oli kiinnostunut populaarikulttuurista ja sarjakuvasta, mutta siirtyi taideopinnot aloitettuaan konstruktivismiin. 1960-luvun alussa Tarnan ja Kauko Räikkeen ympärille muodostui niin sanottu "Kankaanpään kolonia", joka ammensi vaikutteitaan kubismista ja konkretismista. Ensimmäisen yksityisnäyttelynsä Tarna piti 1962 Helsingissä taidegalleria Pinxissä. Vuonna 1965 Tarna ja Räike perustivat Kankaanpään taidekoulun, jonka johtajana hän toimi vuodet 1973–1980.
Teoksia.
Tarnan merkittäviin töihin lukeutuu muun muassa Porin teknillisen oppilaitoksen aulaan 1966 tehty seinämaalaus "Savuja", joka on yksi harvoista täysin abstrakteista julkisista taideteoksista Suomessa. Vuonna 1956 hän alkoi piirtää kunnianhimoista suurkaupunkiin sijoittuvaa sarjakuvaa "Metropolis", jota ei kuitenkaan milloinkaan julkaistu. Säilyneistä piirroksista koottiin vuonna 2013 Porin taidemuseon ja Kankaanpään kaupunginmuseon yhdessä toteuttama näyttely. Piirroksia on esillä myös Kankaanpään Galleriassa toukokuussa 2015.
Natassia Malthe

Linn Natassia Malthe (s. 19. tammikuuta 1974 Oslo, Norja) on norjalainen näyttelijä ja malli.
Ura.
Malesialaiset sukujuuret äitinsä puolelta omaava Malthe opiskeli nuorempana balettia, josta hän siirtyi ensin teatterimusikaaleihin ja tämän jälkeen televisio- sekä elokuvarooleihin.
Malthe on näytellyt useissa Uwe Bollin ohjaamissa elokuvissa.
Kaaron Roima

Kaaron Roima (lyh. KaaRo) on vuonna 1979 perustettu raumalainen urheiluseura, joka tunnetaan erityisesti naisten koripallotoiminnastaan. Koripallon lisäksi seuralla on toimintaa yleisurheilussa, lentopallossa ja salibandyssä, ja sillä on yhteensä noin 500 jäsentä.
KaaRon menestyksekkäin ajanjakso koripallossa ajoittuu 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puoliväliin, jolloin seuran A-tytöt voittivat yllättäen ikäluokkansa SM-pronssia. Samana keväänä seura nousi junioripelaajillaan naisten I-divisioonaan, ja seuraavalla kaudella 2004–2005 KaaRolle myönnettiin paikka naisten SM-sarjaan. Seura ei kuitenkaan ottanut paikkaa vastaan taloudellisten resurssien puutteessa. Kyseisen sukupolven KaaRo-kasvateista Lotta Aaltonen ja Tiia Huuhka jatkoivat pelaajauriaan muissa joukkueissa menestyksekkäästi.
Kon-Tiki (elokuva)

Kon-Tiki on historiallinen draamaelokuva vuodelta 2012. Sen ovat ohjanneet Joachim Rønning sekä Espen Sandberg, ja käsikirjoittanut Petter Skavlan. 
Elokuva pohjautuu tutkimusmatkailija Thor Heyerdahlin vuonna 1947 tekemään tutkimusmatkaan ja hänen siitä kirjoittamaansa kirjaan. "Kon-Tiki" oli Heyerdahlin aluksen nimi.
Elokuva on kansainvälinen yhteistuotanto Norjan, Tanskan, Saksan, Ruotsin sekä Yhdistyneen kuningaskunnan välillä, ja se kuvattiin pääasiassa Maltalla. Elokuvasta kuvattiin poikkeuksellisesti kaksi versiota; alkuperäinen norjankielinen sekä englanninkielinen kansainväliselle yleisölle.
Ehdokkuudet.
"Kon-Tiki" oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan kategoriassa sekä Oscar-gaalassa että myös Golden Globe -gaalassa, ensimmäisenä norjalaisena elokuvana kautta aikojen. Oscar-ehdokkuus oli maan elokuvien viides.
Heyerdahlin retkestä oli tehty aiemmin vuonna 1950 dokumenttielokuva, joka voitti parhaan dokumenttielokuvan Oscarin.
Vaalikauden 2015–2019 eduskunta

Vaalikauden 2015–2019 eduskunta valittiin vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Hallitustunnustelut.
19. huhtikuuta 2015 pidettyjen eduskuntavaalien jälkeen suurimman puolueen Keskustan puheenjohtaja Juha Sipilä aloitti epäviralliset hallitustunnustelut vaaleja seuraavalla viikolla. 28. huhtikuuta eduskuntaryhmät nimesivät Sipilän virallisesti hallitustunnustelijaksi. 7. toukokuuta Sipilä ilmoitti, että hallitusneuvottelut aloitetaan Keskustan, Perussuomalaisten ja Kokoomuksen kanssa. Yhteensä puolueilla on 124 kansanedustajaa 200:sta.
Hallitusneuvottelut.
Hallitusneuvottelut aloitettiin 8. toukokuuta valtioneuvoston tiloissa Smolnassa. Tavoitteena oli muodostaa hallitus toukokuun aikana.
Perjantaina 8. toukokuuta hallitusohjelman taloudelliseksi perusteeksi sovittiin valtiovarainministeriön virkamiesten ennuste. Sen mukaan Suomen odotettavissa oleva lähivuosien talouskasvu on noin 1 prosentin luokkaa. Velkasuhteen kasvun lopettamiseksi julkista talouden meno–tulo-tasapainoa tulee parantaa 6 miljardia euroa vuoteen 2019 mennessä. Leikkauksista 4 miljardia tulisi valtiontalouteen ja 2 kuntatalouteen. Valtiontalouden leikkaukset tulee tehdä lähinnä menoja leikkaamalla, koska työllisyyssyistä kokonaisverotusta ei voi lisätä. Kuntataloudessa osa leikkauksista voidaan hoitaa vähentämällä kuntien velvoitteita. Tavoitteena myös kuntien osalta on, että kunnallisverotusta ei tarvitsisi nostaa. Neuvotteluissa sovittiin, että kokonaisveroastetta ei nosteta. Viikonloppuna puolueet toimivat lähinnä keskenään muiden muassa valiten edustajiaan työryhmiin.
Maanantaina 11.5. neuvottelut jatkuivat maahanmuutto-, EU- sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikka-työryhmissä. Lisäksi yhteiskunnan kokonaiskuvaa ja visiota käsitteli strategiatyöryhmä, jonka perusteella muotoiltiin visio.
Tiistaina 12.5. samat 4 työryhmää jatkoivat neuvotteluja.
Keskiviikkona 13.5. julkistettiin neuvoteltu visio Suomelle vuodelle 2025 ja sen pohjalta viisi strategista tavoitetta vuosille 2015–2025. Näiden pohjalta neuvoteltiin vuosille 2015–2019 hallituskauden strategiset painopisteet ja myöhemmin näihin kuhunkin liittyvät kärkihankkeet. Strategiset painopisteet ja työryhmät ovat hyvinvointi, työ ja työllisyys, koulutus ja osaaminen, biotalous, toimintatavat, johtaminen, digitalisaatio, normien purku ja kokeilut. Näiden lisäksi työryhmät ovat aiheista kestävä julkinen talous ja sen alatyöryhmä: verotus, sisäinen turvallisuus sekä rakenneuudistukset (sote, valtion- ja aluehallinto, kuntien tehtävät). Maahanmuutto-, EU- sekä ulko- ja turvallisuuspolitiikka-työryhmien tulokset julkistettiin.
Sipilän hallitus.
Eduskuntavaalikauden hallitukseksi valittiin eduskunnan äänestyksessä Juha Sipilän enemmistöhallitus, johon kuului keskusta, kokoomus ja perussuomalaiset. Perussuomalaisten hajotessa sininen tulevaisuus jatkoi hallituksessa joka pysyi yhä enemmistöhallituksena, mutta kapeamman enemmistön turvin.
Jaish al-Fatah

Jaish al-Fatah on maaliskuussa 2015 perustettu Syyrian hallitusta vastaan taistelevien ryhmittymien liittouma. Siihen kuuluvat muun muassa islamistijärjestöt kuten al-Nusran rintama ja Ahrar al-Sham, sekä muita maltillisempia järjestöjä. 
Liittouma on vallannut alueita Idlibin maakunnassa mukaan lukien maakunnan samannimisen pääkaupungin maaliskuun lopulla 2015. Idlibin valloitukseen osallistui arviolta noin 6 000 kapinallista ja heistä noin 1 200 al-Nusrasta. Noin kuukausi Idlibin kukistumisen jälkeen liittouma valtasi tärkeän Jisr al-Shughurin kaupungin ja eteni Bašar al-Assadin tärkeällä tukialueella alaviittien sydänalueella Latakian maakunnassa. Liittouma on taistellut hallitusta vastaan myös Aleppossa, jossa sen vastustajana oli lisäksi Isis.
Onnistuneiden operaatioiden taustalla uskotaan olevan entistä kiinteämpi yhteistyö eri kapinallisryhmittymien välillä, sekä Qatarista, Saudi-Arabiasta ja Turkista saatu apu.
Ramechhapin piirikunta

Ramechhapin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Janakpurin vyöhykkeellä. Piirikunnan keskustaajama Manthali sijaitsee linnuntietä noin 82 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta itäkaakkoon. 
Vuoristoinen piirikunta rajautuu pohjoisessa Dolakhan, idässä Solukhumbun ja Okhaldhungan, etelässä Sindhulin ja lännessä Kavrepalanchokin piirikuntaan.
Ramechhapissa asui vuonna 2011 yhteensä 202 646 ihmistä 43 910 perhekunnassa. Piirikunnan pinta-ala on 1 546 neliökilometriä ja väestötiheys 131 as./km2. Vuonna 2011 asutukseltaan hajanaisessa vuoristoisessa piirikunnassa ei ollut kaupunkeja. Hallintokeskus on Manthalin taajama (kyläkomitea, VDC; jossa oli 2 018 taloutta, 7 569 as., 2011). Joulukuussa 2014 piirikuntaan muodostettiin kaksi kaupunkia: Manthali ja Ramechhap. Vuonna 2014 Nepalissa muodostetuille kaupungeille oli tyypillistä, että niihin yhdistettiin vierekkäisiä kylä(kehitys)komiteoita niin, että (syrjäseuduilla) kaupungin väkiluvuksi saatiin yli 10 000.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Keskisen kumpuvyöhykkeen osaksi. Maastoltaan monimuotoiselle piirikunnalle on tehty myös tarkempi jako eri kasvillisuusvyöhykkeisiin.
Ramechhapin piirikunta oli yksi pahoin kärsineitä seutuja 25. huhtikuuta 2015 sattuneessa maanjäristyksessä. YK:n arviointielimen 4. toukokuuta 2015 päiväämän yhteenvedon mukaan, maanjäristys vaikutti oleellisesti 55 prosenttiin piirikunnan asukkaista (yli 112 000 ihmistä humanitaarisen avun tarpeessa).
Sindhulin piirikunta

Sindhulin piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskisen kehitysalueen Janakpurin vyöhykkeellä. Piirikunnan keskuskaupunki Kamalamai sijaitsee linnuntietä 81 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta itäkaakkoon. 
Piirikunta rajautuu pohjoisessa Kavrepalanchokin, Ramechhapin ja Okhaldhungan, idässä Udayapurin, etelässä Dhanusan, Mahottarin ja Sarlahin sekä lännessä Makwanpurin piirikuntaan.
Sindhulissa asui vuonna 2011 yhteensä 296 192 ihmistä 57 581 perhekunnassa. Piirikunnan pinta-ala on 2 491 neliökilometriä ja väestötiheys 119 as./km2. Piirikunnan keskuskaupunki on Kamalamai (aiemmalta nimeltään "Sindhulimadi", 9 304 taloutta, 39 413 as., 2011). Se on monen muun nepalilaisen kumpu- ja vuoristovyöhykkeen kaupunkiaseman saaneen hallinnollisen alueen tavoin jakaantunut useaan maantieteellisesti erilliseen asutustaajamaan.
Ekologis-hallinnollisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Keskistä kumpuvyöhykkettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 13,7 % sisällytetään alempaan trooppiseen, 61,7 % ylempään trooppiseen, 23,6 % subtrooppiseen ja 0,5 % lauhkeaan kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 0,5 % vesistöihin.
Sindhulin piirikunta kärsi merkittäviä vahinkoja 25. huhtikuuta 2015 sattuneen maanjäristyksen ja sen 12. toukokuuta sattuneen voimakkaan jälkijäristyksen johdosta.
Okhaldhungan piirikunta

Okhaldhungan piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeellä. Piirikunnan keskustaajama Okhaldhunga sijaitsee linnuntietä noin 125 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta itäkaakkoon.
Vuoristoinen piirikunta rajautuu pohjoisessa Solukhumbun, idässä Khotangin, etelässä Udayapurin sekä lännessä Sindhulin ja Ramechhapin piirikuntiin.
Okhaldhungassa asui vuonna 2011 yhteensä 147 984 henkeä 32 502 perhekunnassa. Piirikunnan pinta-ala on 1 074 neliökilometriä ja väestötiheys 138 as./km2. Piirikunnassa ei ollut kaupunkeja vuonna 2011, mutta keskustaajamana toimi Okhaldhungan kylä(kehitys)komitean (VDC) taajama (1 358 taloutta, 4 963 as., 2011). Okhaldhungan kyläkomitean asutustaajamat sijaitsevat vuorella (korkeus 1 300-1 460 mpy). Toukokuussa 2014 Okhaldhungan piirikuntaan muodostettiin hallinnollisesti sen ensimmäinen kaupunki Siddicharan, johon yhdistettiin useita kyläkomiteoita (VDC) 10 000 asukkaan vähimmäiskoon aikaansaamiseksi.
Ekologis-hallinnollisesti piirikunta ryhmitellään osaksi Nepalin Itäistä kumpuvyöhykettä. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 22,2 % luokitellaan ylempään trooppiseen, 51,1 % subtrooppiseen, 24,2 % lauhkeaan ja 2,1 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 0,5 % vesistöihin kuuluvaksi.
Okhaldhunga oli yksi pahoin kärsineistä piirikunnista 25. huhtikuuta 2015 sattuneessa maanjäristyksessä. YK:n arviointielimen 4. toukokuuta 2015 päiväämän yhteenvedon mukaan maanjäristys vaikutti oleellisesti 23 prosenttiin piirikunnan asukkaista (yli 34 000 ihmistä humanitaarisen avun tarpeessa).
Solukhumbun piirikunta

Solukhumbun piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Sagarmathan vyöhykkeellä. Piirikunta on tunnettu erityisesti sen pohjoisosassa, Kiinan rajalla sijaitsevista korkeista vuoristaan (kuten Mount Everest, Lhotse ja Makalu). Piirikunnan hallintokeskus, Sallerin kylätaajama, sijaitsee linnuntietä noin 128 kilometriä Nepalin pääkaupunki Kathmandusta itään.
Vuoristoinen piirikunta rajautuu pohjoisessa Kiinan Tiibetin autonomiseen alueeseen. Nepalin piirikunnista naapureita ovat idässä Sankhuwasabhan ja Bhojpurin, etelässä Khotangin ja Okhaldhungan sekä lännessä Ramechhapin ja Dolakhan piirikunnat.
Solukhumbun piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 105 886 ihmistä 23 785 perhekunnassa. Piirikunnan pinta-ala on 3 312 neliökilometriä ja väestötiheys 32 as./km2. Vuonna 2011 piirikunnassa ei ollut kaupunkeja. Keskustaajama oli tuolloin Sallerin kylä(kehitys)komitea (1 682 taloutta, 6 590 as., 2011). Sallerin kyläkomitean alueelle kuului useita vuoristokyliä 2 200–3 005 metrin korkeudella merenpinnasta. Joulukuussa 2014 uutisoitiin piirikunnan ensimmäisen kaupungin, Dhudhkundan muodostamisesta. Haluttu, vähintään 10 000 asukkaan väkiluku hajanaiselle kaupungille saatiin yhdistämällä hallinnollisesti useita vuoristokyläkomiteoita (VDC) kaukana toisistaan sijaitsevine kylineen yhdeksi paikallishallinnolliseksi kokonaisuudeksi.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Nepalin Itäiseen vuoristovyöhykkeeseen. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 0,7 % sisällytetään ylempään trooppiseen, 9,3 % subtrooppiseen, 20,6 % lauhkeaan, 16,6 % subalpiiniseen ja 28,3 % alpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen sekä 24,4 % ylempään vuoristovyöhykkeeseen (nival zone).
Solukhumbun piirikunta kuuluu 25. huhtikuuta 2015 sattuneen maanjäristyksen vahinkoalueisiin. Länsimaissa uutisoitiin järistyksen jälkeen lähinnä turisteja, Mount Everestin vuorikiipeilijöitä ja heidän oppaitaan surmanneista lumivyöryistä, mutta merkittäviä järistystuhoja tapahtui myös muualla piirikunnassa.
Haakon Tranberg

Haakon Werner Tranberg (2. maaliskuuta 1917 – 24. huhtikuuta 1991) oli norjalainen pikajuoksija. Tranbergin uran suurimmat saavutukset olivat EM-hopeamitalit 100 metrin ja 200 metrin juoksuista Oslon kotikisoista vuonna 1946. Lisäksi hän voitti urallaan Norjan mestaruuden 100 metrillä vuosina 1939, 1946 ja 1947, 200 metrillä vuosina 1939 ja 1946 sekä pituushypyssä vuosina 1946 ja 1947.
Tranbergin seurana oli koko hänen uransa ajan Kristiansands IF.
Kaurjärvi

Kaurjärvi eli Kaurajärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Malkolla oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,8 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Siihen laskee yksi metsäoja ja sen oma laskuoja, joka lähtee järven pohjoispäästä, on 3,0 kilometriä pitkä. Laskuoja laskee Malvonjokeen eli Sirppujoen latvajokeen. Järvellä on 820 metriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa, joka on suostunutta. Rannoille on rakennettu alle kymmenen loma-asuntoa, joille johtaa tiet Laitilasta.
Kakojärvi

Kakojärvi eli Kakonlampi on Varsinais-Suomessa Laitilan Malkolla sijaitseva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Siihen laskee lähinnä Kakosuon ojat. Järven laskuoja lähtee järven pohjoisrannalta ja se yhtyy ojien verkkoon, joka laskee 3,3 kilometrin päässä Sirppujoen latvahaaraan eli Malvonjokeen. Järvellä on 480 metriä rantaviivaa ja sen ranta on suota, jota ympäröi kallio- ja moreenipohjainen metsämaasto. Sen rannat ovat rakentamattomia.
Houkonjärvi

Houkonjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Haarolla oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,3 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järven rannat ovat umpeenkasvamisen vuoksi soistuneita. Järveen laskee pari pelto-ojaa ja metsäoja. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä Houkonjärvenoja. Järvellä on 1,3 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota. Rannat ovat rakentamattomia.
Historia.
Järvi on piirretty näkyviin Kalmbergin kartastoon ja siinä se on pitempi kuin Pahkajärvi ja yhtä pitkä kuin Hepojärvi. Nykyinen järvi on Pahkajärvestä enää murto-osan pituinen, joten järven pintaa on laskettu.
HMS Stickleback

HMS Stickleback (viirinumero X51) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Stickleback-luokan minisukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin syyskuussa 1951 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista. Valmistus eteni hitaasti, ja alus laskettiin vesille vasta 1. lokakuuta 1954 nimellä "X51." Alus nimettiin joulukuussa 1954 "HMS Sticklebackiksi".
Palvelus.
Alus myytiin vuonna 1958 Ruotsin merivoimille, joka vastaanotti 15. heinäkuuta aluksen. Alus nimettiin "HMS Spiggeniksi," ja sitä käytettiin ensisijaisesti hyökkäyssukeltajien kouluttamiseen. Alus poistettiin alusluettelosta 27. tammikuuta 1970, ja se palautettiin vuonna 1977 Britteinsaarille, missä se kunnostettiin Gosportissa Submarine Museumissa.
Trifluorimetaanisulfonihappoanhydridi

Trifluorimetaanisulfonihappoanhydridi (C2S2O5F6) on orgaaninen yhdiste ja trifluorimetaanisulfonihapon anhydridi. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa trifluorimetaanisulfonihappoanhydridi on väritöntä ja voimakkaasti syövyttävää nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta reagoi hitaasti vedessä hydrolysoituen trifluorimetaanisulfonihapoksi. Se reagoi helposti polaaristen yhdisteiden kanssa, esimerkiksi alkoholien kanssa muodostuu triflaattiestereitä ja ammoniakin kanssa muodostuu trifluorimetaanisulfonamidia. Tetrahydrofuraani polymeroituu trifluorimetaanisulfonihappoanhydridin vaikutuksesta.
Valmistus ja käyttö.
Trifluorimetaanisulfonihappoanhydridiä valmistetaan kuumentamalla trifluorimetaanisulfonihappoa tai sen monohydraattia fosforipentoksidin tai fosforipentasulfidin läsnä ollessa.
Trifluorimetaanisulfonihappoanhydridiä käytetään trifluorimetaanisulfonyyliryhmän sisältävien yhdisteiden kuten triflaattiestereiden ja -amidien valmistamiseen. Lisäksi se katalysoi esteröinti- ja Friedel–Crafts-asylointireaktioita katalysoimalla asyliumionin muodostumista haposta. Se katalysoi myös Pummerer-toisiintumisia, aktivoi amidien pelkistymistä amiineiksi, toimii dehydraavana reagenssina ja sitä käytetään myös hiilihydraattikemiassa sokerijohdannaisten syntetisointiin.
K.C. Salainen agentti

K.C. Salainen agentti ("K.C. Undercover") on yhdysvaltalainen nuorten tilannekomediasarja, jonka pääosassa on Zendaya. Sarja alkoi Disney Channel -kaapelikanavalla 18. tammikuuta 2015. Suomessa Disney Channel aloitti sarjan esittämisen saman vuoden huhtikuussa.
Juoni.
Zendaya näyttelee sarjassa 16-vuotiasta "K.C. Cooperia", joka saa tietää vanhempiensa olevan hallitukselle työskenteleviä vakoojia. He alkavat myös kouluttaa tyttärestään hallituksen salaista agenttia, joka hoitaa tehtäviä maansa pelastamiseksi. K.C. soluttautuu salaisia tehtäviään varten ja pysäyttää rikolliset, mutta joutuu tasapainottelemaan elämäänsä koulun, parhaan ystävän, sekä uuden huippusalaisen työn välillä.
Tuotanto.
Vuonna 2013 esituotantovaiheessa sarjan nimenä oli "Super Awesome Katy". Toukokuussa 2014 Disney Channel tilasi sarjan ensimmäisen kauden ja samalla ilmoitti sen uudeksi nimeksi "K.C. Undercover". 27 jakson pituinen ensimmäinen kausi julkaistiin Disney Channel -kaapelikanavalla 18. tammikuuta 2015.
Toukokuussa 2015 Disney Channel ilmoitti tilanneensa sarjaan toisen tuotantokauden, jonka esittäminen alkoi 1. maaliskuuta 2016.
People-lehti uutisoi elokuussa 2016, että kolmas kausi on jo tilattu.
Funktio (sisustusliike)

Funktio oli Helsingissä vuosina 1968–2011 toiminut sisustusliike, joka oli erikoistunut italialaisten designhuonekalujen, -valaisinten ja pientavaroiden maahantuontiin ja vähittäismyyntiin. Suurimmillaan Funktiolla oli kaksi myymälää, Vanhan kirkon puiston laidalla Lönnrotinkadulla sekä Fredrikinkadulla.
Funktion perusti sisustusarkkitehti ja toisen polven huonekalukauppias Alli Syvänoja (1929–2014), joka omisti 1960-luvulla kaksi huonekaluliikettä. Niistä toiseen, Fredrikinkadulla sijainneeseen, hän perusti 1968 modernia italialaismuotoilua esitelleen Funktio-osaston, joka eriytyi pian omaksi liikkeekseen.
Funktion valikoimiin kuului muun muassa Alessin pientavaroita, Artemiden valaisimia sekä B&amp;B Italian ja Cassinan huonekaluja. 1980-luvun loppupuolella Funktiossa järjestettiin muun muassa värikästä postmodernismia edustaneen Memphis-ryhmän ja valaisinsuunnittelija Ingo Maurerin näyttelyt. Funktion asiakaskuntaa olivat varakkaat yksityisasiakkaat, arkkitehdit, yritysten pääkonttorit ja mainostoimistot. Syksyllä 1989 Funktio avasi keskustamyymälää suuremman projektimyyntinäyttelytilan Lauttasaareen.
Suomen 1990-luvun alun laman alkuhetkillä 1991 Alli Syvänoja myi Funktion Anita ja Mikael Ruolalle, jotka jatkoivat toimintaa vuoteen 2011 saakka.
Music of Vladimir Martynov

Music of Vladimir Martynov on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Nonesuch. Levyllä kuullaan yhdysvaltalaisen Vladimir Martynovin teoksia.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset Vladimir Martynov.
Stefano Sturaro

Stefano Sturaro (s. 9. maaliskuuta 1993 Sanremo) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Genoaa. Hän kuului viisi vuotta Juventuksen miehistöön ja pelasi tuona aikana myös lainalla Genoassa ja portugalilaisessa Sportingissa. Oikeajalkainen Sturaro on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Sturaron kasvattajaseura on Genoa CFC, jonka paidassa Serie A:ssa hän debytoi elokuussa 2013 Internazionalea vastaan. Kaudella 2012–2013 hän kävi lainalla Serie B:n Modena FC:ssä, jossa hän pelasi kahdeksan ottelua. Genoassa Sturarolle kertyi otteluita 16. 
Heinäkuussa 2014 Sturaro siirtyi Serie A:n hallitsevan mestarin, Juventuksen riveihin. Seuraavana päivänä hän kuitenkin palasi takaisin vanhaan seuraansa Genoaan lainasopimuksella, joka päättyi helmikuussa 2015 ja Sturaro palasi Juventukseen. Hän debytoi seuran paidassa seuraavassa kuussa US Palermoa vastaan. Huhtikuussa 2015 Sturaro teki Mestareiden liiga -debyyttinsä tulemalla vaihdosta kentälle puolivälierien ensimmäisessä osaottelussa AS Monacoa vastaan. Välierien ensimmäisessä osaottelussa toukokuussa Real Madridia vastaan Sturaro oli avauksessa. Ensimmäisen maalinsa Serie A:ssa Sturaro teki niin ikään toukokuussa SSC Napolia ja juhli kauden 2014–2015 jälkeen Serie A:n mestaruutta.
Maajoukkueura.
Sturaro on pelannut Italian alle 18-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän kuului Italian joukkueeseen alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran kesäkuussa 2016 Suomea vastaan ja pelasi myös kolmessa ottelussa saman vuoden EM-kilpailuissa.
Espanja–Suomi-jalkapallomaaottelu 2013

Suomen jalkapallomaajoukkue ja Espanjan jalkapallomaajoukkue kohtasivat karsintaottelussa vuoden 2014 MM-kilpailuihin kahdesti. Ensimmäinen ottelu käytiin Gijónissa, El Molinón-stadionilla 22. maaliskuuta 2013. Ottelua oli saapunut katsomaan paikan päälle 27 637 katsojaa. Ottelu päättyi yllättäen tasan 1-1.
Taustaa.
Espanjan joukkue oli FIFA-rankingin ykkösenä ennen ottelua, kun taas Suomi oli vasta sijalla 87. Espanjaa pidettiin siis ennen ottelua selvänä ennakkosuosikkina. Ottelu pelattiin Gijónissa, Espanjassa, pelipaikkana oli Sporting Gijónin kotistadion El Molinón. Ottelun tuomitsi romanialainen Ovidiu Hațegan. Espanjan valmentajana toimi Vicente del Bosque ja Suomen valmentajana Mixu Paatelainen.
Ottelu.
Ottelu oli ensimmäisen puoliajan jälkeen tilanteessa 0-0. Ensimmäisellä puoliajalla parhaimmat paikat osuivat Espanjalle. Kun toista puoliaikaa oli pelattu neljä minuuttia, Sergio Ramos puski David Silvan antaman kulmapotkun maaliin. Suomi tuli tasoihin reilut kymmenen minuuttia ennen peliajan päättymistä. Alexander Ring syötti keskelle Teemu Pukille, joka iski pallon lähietäisyydeltä ohi Victor Valdesin. Ottelu päättyi 1-1, vaikka pallonhallinta oli Espanjalle 67-33 ja laukaukset maalia kohti 6-1.
Ottelun jälkeen.
Suomen yllättävää tasapeliä alettiin kutsua ottelun jälkeen "Gijónin ihmeeksi". Idols-finalisti Ali Elkharam teki ottelusta samannimisen laulun. Teemu Pukin tasoitusmaali palkittiin vuoden 2014 Suomen urheilugaalassa vuoden sykähdyttävimpänä urheiluhetkenä.
Suomi-sarjan kausi 2015–2016

Kausi 2015–2016 on jääkiekon Suomi-sarjan 17. kausi. Kaudella pelaa 15 joukkuetta. Uusia joukkueita ovat II-divisioonasta nousseet AIK, D-Kiekko, Karhu HT, Kiekkokopla ja VG-62. Edelliskauden joukkueista HC Satakunta luopui sarjapaikastaan ja Red Ducks putosi karsinnoissa. Myös HC Vantaan (aikaisemmin K-Vantaa Itä) oli tarkoitus pelata Suomi-sarjassa, mutta se luopui paikastaan ja jatkaa II-divisioonassa.
Runkosarja.
Runkosarjassa pelattiin 15 joukkueen kaksinkertainen sarja. Lisäksi pelattiin kolmessa neljän joukkueen lohkossa kaksinkertaiset välisarjat ja yhdessä kolmen joukkueen lohkossa kolminkertainen välisarja.
Välisarjat:
Tämän lisäksi kolmen joukkueen välisarjalohkossa pelattiin ylimääräinen kierros ja muut joukkueet pelasivat kaksi ottelua seuraavin parein:
Kokonaisottelumääräksi tuli 36 ottelua.
Sarjataulukko.
PYRYltä ja Kiekkokoplalta vähennetty 3 pistettä.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit.
Suomi-sarjan pudotuspeleihin pääsi kahdeksan joukkuetta. Puolivälierät ja välierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä, kotietu oli runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Loppuottelu ja pronssiottelu pelattiin yksiosaisena. Loppuottelun voittaja nousi suoraan Mestikseen ja häviäjä kohtasi karsinnoissa Mestiksen 12. sijoittuneen joukkueen. Pronssiottelun voittaja kohtasi Mestiksen 11. sijoittuneen.
Mikäli Mikkelin Jukurit ei olisi noussut SM-liigaan, loppuottelun voittaja olisi kohdannut Mestiksen 12. sijoittuneen joukkueen ja häviäjä Mestiksen 11. sijoittuneen. Lisäksi pronssiottelua ei olisi pelattu.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Putoamiskarsinnat.
Sijoille 12-15 runkosarjassa sijoittuneet joukkueet pelasivat neljän joukkueen kaksinkertaisen alemman jatkosarjan, jonka kaksi viimeistä olisivat jatkaneet putoamiskarsintaan II-divisioonan joukkueita vastaan. Karsintojen toinen vaihe kuitenkin peruttiin, koska vain Riemu ja Titaanit olivat kiinnostuneita pelaamaan Suomi-sarjassa.
HMS Neptun (Np)

HMS Neptun (runkonumero Np) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1942. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. marraskuuta ja liitettiin laivastoon 26. elokuuta 1943.
Palvelus.
Alus modernisoitiin vuonna 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
HMS Najad (Nj)

HMS Najad (runkonumero Nj) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1942. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 26. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 15. heinäkuuta 1943.
Palvelus.
Alus modernisoitiin 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
HMS Näcken (Nä)

HMS Näcken (runkonumero Nä) oli Ruotsin laivaston Neptun-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1942. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 26. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 12. kesäkuuta 1943.
Palvelus.
Alus modernisoitiin 1951 valmistamalla uusi torni sekä asentamalla snorkkeli. Lisäksi aluksen ilmatorjunta-aseet poistettiin. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1966.
Valkkisjärvi (Laitilan Leinmäki)

Valkkisjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Leinmäellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pahkajärvenojan valuma-alueeseen.
Laitilassa on toinenkin Valkkisjärvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 12 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee vieresten soiden ojia, joista yksi tuo Lapsjärven vesiä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Pahkajärveen.
Järvellä on 1,7 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa, joka on paikoin soistunutta. Rannat ovat avosuota ja niille on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Laitilasta. Luusuan lähellä sijaitsee pieni saari.
Luonnontila.
Järvi on säilynyt lähes luonnontilaisena.
Pahkajärvi (Laitila)

Pahkajärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Leinmäellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pahkajärvenojan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kahdeksan suo- tai metsäojaa, joista yksi tuo Valkkisjärven ja Lampsjärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 3,8 kilometriä pitkä Pahkajärvenoja, joka yhtyy Malvanjokeen.
Järvellä on 2,2 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on puoliksi suota ja puoliksi kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Itä- ja pohjoisrannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Laitilasta.
HMS U1

HMS U1 oli Ruotsin laivaston U1-luokan rannikkosukellusvene (.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1940. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1941 ja liitettiin laivastoon 27. toukokuuta 1942.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1960, jolloin se siirrettiin koealukseksi. Alus myytiin 1969 Karlskronaan romutettavaksi.
Lampsjärvi

Lampsjärvi eli Lamssinjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Leinmäellä oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pahkajärvenojan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 19 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kolme suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä laskuoja Valkkisjärveen.
Järvellä on 2,0 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin suota, mutta itärantaan rajautuu kallio- ja moreenipohjainen metsämaasto. Pohjoisessa sijaitsee Oromaansuo, joka on Iso-Hölön länsiosaa. Kaakoiskulmauksessa sijaitsee ainoa loma-asunto, jonne johtaa tiet Laitilasta.
Connor Hellebuyck

Connor Hellebuyck (s. 19. toukokuuta 1993 Commerce, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsissä. 193 senttimetriä pitkän ja 91 kilogrammaa painavan Hellebuyckin hanskakäsi on vasen.
Ura.
Seurajoukkuetasolla.
Hellebuyck on Winnipeg Jetsin viidennen kierroksen 130. varaus vuoden 2012 varaustilaisuudesta. Huhtikuussa 2014 hän teki kaksisuuntaisen sopimuksen Jetsin kanssa. Hän pelasi koko kauden 2014-2015 Jetsin farmijoukkueessa, St. John’s IceCapsissa, AHL:ssä. Otteluita kertyi 58.
Lokakuussa 2023 Hellebuyck teki Jetsin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 59,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkuetasolla.
Hellebuyck debytoi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa vuonna 2014. Samana vuonna hän kuului maan MM-kokoonpanoon, muttei pelannut yhtään ottelua. Hellebuyck kuului Yhdysvaltain joukkueeseen myös vuoden 2015 MM-kilpailuissa, jossa hän torjui hyvillä peliesityksillään Yhdysvallat pronssille kahden vuoden tauon jälkeen.
2. maaliskuuta 2016, hänet valittiin ensimmäisten pelaajien joukossa edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin. Hellebuyck edusti Yhdysvaltoja myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Kuusankosken suuralue

Kuusankosken suuralue on suuralue Kouvolan kaupungissa. Se käsittää kokonaan vanhan Kuusankosken kaupungin alueet. Kuusankoskella oli vuonna 2015 hieman alle 19 000 asukasta, suurin osa asukkaista asuu Kouvolan keskustaajaman alueella. Kuusankoski on Kouvolan väkiluvultaan toiseksi suurin ja pinta-alaltaan toiseksi pienin suuralue.