tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cooloola

Cooloolidae on suorasiipisten lahkoon kuuluva heimo, jonka ainoa suku on Cooloola.
"Cooloola" löydettiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 1977, kun sellainen löytyi ansakuopasta Cooloolan kansallispuistosta, Queenslandista. Löytö ei sopinut mihinkään olemassa olevaan heimoon, joten se sai oman heimonsa Cooloolidae. Lajin nimeksi annettiin cooloolanhirviö ("Cooloola propator"). Tämä oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 1905 kun suorasiipisten lahkoon on lisätty uusi heimo. Toinen laji löytyi vuonna 1980 ja nykyään lajeja tunnetaan neljä.
Ulkonäkö ja koko.
"Cooloolat" ovat väritykseltään vaalean oransseja, niiden pää on pyöreä ja niillä on hyvin pienet, pyöreät tuntosarvet. Alaleuat ("maksillat") ovat pidempiä kuin yläleuat ("mandibelit") ja niiden takaosassa on kaivamiseen erikoistunut uloke. Takajalkojen reidet ovat hyvin lyhyet. Sääret, etenkin edessä, ovat erikoistuneet kaivamiseen.
Koiraalla on surkastuneet siivet, jotka erottuvat tummina läntteinä. Naaraalta siivet puuttuvat kokonaan. Sen jalat ovat lyhyemmät ja tukevammat ja peräpää ("abdomen") suurempi, kuin koiraalla. Eräältä lajilta naaraan silmät ovat lähes surkastuneet.
Elinympäristö ja -tavat.
"Cooloolat" tunnetaan vain Queenslandin itärannikolta, jossa ne elävät enimmäkseen maan alla hiekkaisessa ja kosteassa maaperässä. Naaras ei ilmeisesti elävät koko elämänsä maanalla. Koiraat sen sijaan tulevat pinnalle öisin, etenkin sadekausina, etsimään naaraita. Lajit ovat ilmeisesti petoja ja saalistavat toukkia ja mahdollisesti lieroja.
Strati Iliev

Strati Iliev (s. 15. lokakuuta 1973) on bulgarialainen entinen jalkapalloilija.
Iliev pelasi Suomessa Veikkausliigaa vuodet 1999–2001 TPV:n, FC Jokerien ja FC Jazzin joukkueissa. Hän pelasi yhteensä 55 veikkausliigaottelua ja teki niissä 12 maalia. FC Jazzin paidassa hän onnistui maalinteossa myös Intertoto Cupissa romanialaista Gloria Bistrițaa vastaan.
Kotimaassaan Bulgariassa Iliev on edustanut toisen ja kolmanneksi korkeimman sarjatason joukkueita.
Tollywood

Tollywood eli telugunkielinen elokuvateollisuus on Telanganan ja Andhra Pradeshin pääkaupunkiin Hyderabadiin keskittyvä, Bollywoodin jälkeen markkina-arvoltaan Intian toiseksi suurin elokuvateollisuus. Vuonna 2010 Tollywood tuotti 181 elokuvaa, mikä oli Intian elokuvateollisuuksista kolmanneksi eniten.
Historia.
Ensimmäiset telugunkielisen elokuvateollisuuden elokuvat olivat 1910- ja 1920-luvuilla tehtyjä mykkäelokuvia, joiden pääosiin palkattiin teatterinäyttelijöitä. Ensimmäinen puhuttu elokuva oli 1931 ilmestynyt H. M. Reddyn tuottama ja ohjaama "Bhakta Prahlada". Puhuttujen elokuvien suosio kasvoi nopeasti ja niinpä niitä alettiin tehdä yhä enemmän. Ensimmäinen merkittävästi taloudellisesti menestynyt elokuva oli Chittajallu Pullaiahin ohjaama "Lavakusa", jonka yllättävä menestys nosti Tollywoodin paikallisen kulttuurin valtavirtaan. Elokuvataiteen yleistyttyä 1930-luvun loppupuolella, uskonnollisten ja myyttisten genrejen lisäksi elokuvat alkoivat kertoa myös yhteiskunnallisista ongelmista ja muista käytännönläheisemmistä aiheista.
Toisen maailmansodan aiheuttaman resurssipulan takia Brittiläinen Intia rajoitti vuonna 1943 käytettävissä olevan filminauhan määrän kahdestakymmenestätuhannesta yhteentoistatuhanteen jalkaan. Tämän seurauksena sodan aikana tuotettujen elokuvien määrä väheni sotaa edeltäneisiin vuosiin verrattuna. Sodan jälkeen Chennaihin alettiin perustaa elokuvatuotantoyhtiöitä. Ensimmäinen Hyderabadiin perustettu tuotantoyhtiö oli legendaarisen telugunäyttelijä Nageswara Rao Akkinenin vuonna 1975 perustama Annapurna Studios. 1990-luvun alkupuolella loputkin yhtiöt olivat siirtyneet Chennaista Hyderabadiin.
Vuonna 1996 Hyderabadiin perustettiin Ramoji Film City, joka on maailman suurin elokuvastudio. Siellä kuvataan suuri osa Tollywood-elokuvista.
Vuonna 2006 telugunkielinen elokuvateollisuus tuotti 245 elokuvaa, joka oli sinä vuonna enemmän kuin yhdessäkään toisessa Intian elokuvateollisuudessa.
Jälkiäänitetyt elokuvat.
Telugunkielisten alueiden ulkopuolelta tulleiden elokuvien dubbaus on yleistä. Erityisesti tamilinkielisiä elokuvia dubataan teluguksi hyvin paljon, ja Andhra Pradeshin hallitus on joutunut kiristämään dubattujen elokuvien verotusta. Esimerkiksi vuonna 2010 Rajinikanthin tähdittämä tamilinkielinen elokuva "Endhiran" teluguksi dubattuna oli Tollywoodissa yksi vuoden menestyneimmistä elokuvista tuottaen 600 miljoonaa rupiaa.
Tollywoodin elokuvakoulut.
Andhra Pradeshin elokuva- ja televisioinstituutti, Ramanaidun elokuvakoulu ja Annapurnan kansainvälinen elokuva- ja mediakoulu kuuluvat myös koko Intian suurimpien elokuva-alan oppilaitosten joukkoon.
Mikko Mannila

Mikko Mannila (s. 2. maaliskuuta 1975) on suomalainen jalkapallovalmentaja, joka toimii Veikkausliigassa pelaavan FC Lahden päävalmentajana.
Valmennusura.
Vuosina 2004–2011 Mannila valmensti Porin Palloilijoita ja FC Jazzia Kakkosessa sekä NiceFutista Naisten Liigassa. 
Vuonna 2014 Mannila siirtyi Helsingin Jalkapalloklubin organisaatioon toimien vuoteen 2016 seuran B-junioreiden kakkosvalmentajana, kunnes hänet nimitettiin joukkueen päävalmentajaksi kaudeksi 2017. Kaudet 2018–2019 Mannila toimi seuran reservijoukkueen Klubi 04:n päävalmentajana. Vuosina 2018 lähtien hän kuului myös HJK:n edustusjoukkueen valmennustiimiin. 
Syyskuussa 2020 Mannila nimettiin RoPS:n päävalmentajaksi Vesa Tauriaisen tilalle. Kesäkuussa 2022 hänet valittiin FC Lahden päävalmentajaksi.
Vuonna 2009 Mannilan valmentama FC Jazz voitti Suomen Cupin Pikkufinaalin, ja 2017 hän valmensi HJK B-nuoret Suomen mestareiksi. Mannila valittiin myös Vuoden nuorten valmentajaksi 2017.
Pilvihiirihaukka

Pilvihiirihaukka ("Parabuteo leucorrhous") on mustaruostehaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Paraguayssa, Perussa ja Venezuelassa.
Sen määrää ei ole arvioitu, mutta se on jokseenkin harvinainen ja esiintyy paikoittain ja on vähenemässä elinalueiden hävittämisen vuoksi. Linnun elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät ja ajoittain kosteat heinäarot 1 400–3 300 metrin korkeudessa.
Pilvihiirihaukka luokiteltiin aiemmin hiirihaukkojen sukuun, mutta 2000-luvulla tehtyjen geneettisten tutkimusten perusteella se on siirretty mustaruostehaukkoihin.
Punch the Clock

Punch the Clock on brittiläisen Elvis Costello and the Attractions -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1983.
Tuottajat ovat Clive Langer ja Alan Winstanley ja levy-yhtiö on F-Beat Records. LP-levyn luettelotunnus on XXLP 20 ja C-kasetin XXC 20. Osallisena on myös Riviera Global Rec. Prod. Ltd.
Kappaleet.
Elvis Costello on säveltänyt ja sanoittanut kaikki kappaleet lukuun ottamatta "Shipbuildingia", jonka on säveltänyt Clive Langer.
Nopeatempoisen avauskappaleen "Let Them All Talk" sanoituksessa viitataan Otis Reddingin kappaleeseen "Fa Fa Fa Fa Fa (Sad Song)": "Listening to the sad song that the radio plays / Have we come this fa-fa-fa to find a soul cliche". Muutenkin muutamat kappaleet ovat Stax-soul-vaikutteisia levyllä mukana olevan puhallinryhmän ansiosta.
Albumin nimi mainitaan kappaleessa "The Greatest Thing". Siinä on myös viittaus tunnetun viihdejätin tuotteisiin: "Never once removed the Sony / 'Cos it's a status thing".
Kappaleessa "Love Went Mad" on viittaus virkavallan autolla kaahailuun: "The boys in blue are hard to catch / They're busy turning Piccadilly / Into Brands Hatch".
Kakkospuolen avauskappaleen vaihtoehtoisena nimenä on annettu "TKO (Boxing Day)". Boxing Dayn tavanomainen merkitys on tapaninpäivä.
Kappaleessa "Charm School" on Costellolle tyypillistä nokkelaa sanailua: "Sinä ja minä rakastavaisina / olimme pelkkä farssi / kuin yrittäisi valmistaa silkkikukkaron / emäsian takapuolesta".
Kappaleessa "The Invisible Man" tunnekuohua verrataan Niagaran putouksiin. Kappaleen kertoja haluaa myös olla kuin kuuluisa kahlekuningas: "I want to be like Harry Houdini / Now I'm the Invisible Man".
Varkaiden kuninkaasta kertovassa kappaleessa viitataan tapaukseen nimeltä 'The Case of the Three Pins'.
"Pills and Soap" on alun perin Fairley/Imposter-äänitys, jota tuottajat ovat muokanneet. Kappale poikkeaakin albumin yleisilmeestä, kuten myös hidas kappale "Shipbuilding", jolla kuullaan trumpetisti Chet Bakerin soolo.
Perhetarinassa "The World and His Wife" lomaillaan eksoottisessa paikassa: "Kertoakseni totuuden äitimme karkasi jonkun toisen isän kanssa / meni kahden viikon lomalle Taramasalataan". 
Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen Plangent Vision Music Ltd. luvalla.
Kokoonpano.
The TKO Horns
sekä
Leven Rambin

Leven Alice Rambin (s. 17. toukokuuta 1990 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on tehnyt roolin ensimmäisen vyöhykkeen tyttötribuuttina Glimmerinä elokuvassa "Nälkäpeli". Rambin on esiintynyt myös televisiosarjoissa ', "Greyn anatomia" ja '.
Gibraltar Football League

Gibraltar Football League on Gibraltarin jalkapallosarja paikallisille joukkueille. Gibraltarin jalkapalloliitto perusti sen lokakuussa vuonna 1907. Ensimmäisenä vuonna mukana oli kahdeksan joukkuetta. Ensimmäisen mestaruuden voitti Prince of Wales FC. Kaudella 1909–1910 sarjassa oli kaksi divisioonaa. Ennen Gibraltar Football League -sarjaa Gibraltarissa pelattiin "Merchants Cupia", vuosien 1895–1907 aikana.
Kaikki sarjan joukkueet ovat amatöörijoukkueita.
Pikikanukka

Pikikanukka eli mustamarjakanukka ("Cornus sanguinea") on Euroopassa esiintyvä puuvartinen kanukkalaji, joka kasvaa enimmillään neljä metriä korkeaksi pensaaksi. Se on ulkonäöltään kuten idänkanukka ("Cornus alba"), mutta suurimmissa lehdissä on vain kolmesta viiteen paria suonia. Huiskilokukinto on viisi senttimetriä leveä ja koostuu pienistä nelilukuisista kukista, joissa on pihlajamainen tuoksu. Kukkien terälehdet ovat valkoisia, 4–7 millimetriä pitkiä. Hedelmä on punamusta tai sinimusta luumarja.
Pikikanukka kasvaa Pohjoismaissa Etelä-Ruotsin ja -Norjan korkeudelle asti alkuperäiskasvina kalkkiperäisissä lehtometsissä. Pikikanukkaa käytetään koristepensaana. Suomessa sitä tavataan harvoin viljelykarkulaisena.
Medina-Sidonia

Medina-Sidonia on kunta Eteläisessä Espanjassa Andalusian alueella Cádizin maakunnassa. Sitä pidetään yhtenä Euroopan vanhimmista kaupungeista. Nykyisin se on noin 12 000 asukkaan kylä. Se sijaitsee yli 300 metrin korkeudessa sotilaallisesti strategisessa paikassa, ja se kuului aikoinaan Espanjan tärkeimpiin herttuakuntiin. 
Kaupungin juuret ovat roomalaisten ja foinikialaisten linnoituksissa. Visigoottien aikana se oli maakunnan pääkaupunki, ja se on ollut kirkollinen keskus 500-luvun lopulta asti. Arabit valloittivat alueen 712 ja kuningas Alonso X vuonna 1264. Herttuakunta perustettiin vuonna 1445, ja sitä hallinnut suku jatkuu edelleen.
Jouni Palokangas

Jouni Palokangas (s. 21. marraskuuta 1986) on suomalainen lentopalloilija, joka on pelannut Suomen A-maajoukkueessa sekä kaudella 2012–2013 Mestaruusliigassa Team Lakkapään väreissä. 
Palokangas pelasi uransa ensimmäisen A-maaottelun Katowicessa Puolassa pelatussa Maailmanliigan turnauksessa Brasiliaa vastaan 1. kesäkuuta 2012. Hän on edustanut urallaan pääsarjatasolla lisäksi Vammalan Lentopalloa, Raision Loimua ja Salon Piivolleyta. Lakkapäähän hän siirtyi kaudeksi 2011–2012.
Ura.
Tampereella syntynyt Palokangas aloitti lentopallouransa Aitolahden Riennossa E-juniorina. B-poikaikäisenä hän siirtyi Vammalan Lentopalloon ja A-junioreissa takaisiin Tampereelle, Isku-Volleyn paitaan. Samassa joukkueessa pelasi hänen kanssaan myös A-maajoukkueessa esiintynyt libero Tommi Roininen.
Miesten sarjoissa debyytin Palokangas teki Aitolahden Riennossa 2-sarjassa kaudella 2003–2004. Seuraavalla kaudella edessä oli siirto yhtä sarjaporrasta ylemmäs 1-sarjaan Tampereen Kisa-Tovereihin.
Liigadebyytin Palokangas teki 1. lokakuuta 2005 liigan avauskierroksella Vammalan Lentopallon paidassa kotiottelussa Isku-Volleyta vastaan. Avauskaudella peliaika jäi erittäin vähiin ja pisteitäkin syntyi vain seitsemän koko kaudella.
Palokangas jatkoi Vammalassa vielä toisen kauden ennen siirtymistään 1-sarjassa pelaavaan Naantalin VG-62:een kaudeksi 2007–2008.
Liigaan Palokangas palasi kaudeksi 2008–2009 Raision Loimun riveissä. Yhden Raision kauden jälkeen Palokangas vaihto Salon Piivolleyn riveihin. Siellä hän teki toisella kaudellaan läpimurron liigassa kaudella 2009–2010: 13,5 pisteen ottelukeskiarvo oli edellisiin liigakausiin verrattuna huima. Palokangas sijoittui pistepörssissä kolmanneksitoista, ässäsyöttötilastossa hän oli yhdeksäs. 
Rovaniemelle Palokangas siirtyi kaudeksi 2011–2012 Team Lakkapään joukkueeseen voittaen siellä ensimmäisen SM-mitalinsa, pronssia. Runkosarjassa Palokangas teki 11,6 pistettä ottelua kohden ja pudotuspeleissä lähes 13. Kauden aikana Palokangas saavutti myös Suomen Cupissa hopeaa. Kauden päätteeksi Palokangas valittiin miesten maajoukkueryhmään. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä maailmanliigassa ja pelasi Suomen riveissä EM-karsinnoissa, joista Suomi eteni vuoden 2013 EM-kisoihin.
Suklaakakku

Suklaakakku on sulatetulla suklaalla tai kaakaojauheella maustettu kakku. Suklaakakulla on Yhdysvalloissa kansallinen juhlapäivä, joka on 27. tammikuuta. Joskus suklaa paloitellaan ja sitten sulatetaan. Joskus se taas leikataan rouheeksi. Mutakakku on eräänlainen suklaakakku. Kakkujen suklaakuorrutteita on monenlaisia. Jotkut suklaakuorrutteet sisältävät kermaa, jolloin sopiva kerman määrä riippuu siitä, onko käytettävä suklaa tumma-, valko- vai maitosuklaata.
Antikulttiliike

Antikulttiliike on uususkontojen sosiaalisia ongelmia vastaan toimivia ryhmiä. Yleensä sekulaaria kulttien vastaista toimintaa sanotaan antikulttiliikkeeksi, uskonnollista vastakulttiliikkeeksi. Antikulttiliike syntyi vastauksena 1960-luvun lopun ja 1970-luvun alun uusien uskonnollisten liikkeiden aaltoon. Monien uususkontojen vastaisten järjestöjen toiminta keskittyy neuvontaan, tietoisuuden lisäämiseen ja poliittiseen kampanjointiin.
Historia ja toiminta.
1900-luvun alussa kulttien vastainen toiminta oli lähinnä kristillisten kirkkojen harjoittamaa ”harhaoppisina” pidettyjen, monesti lahkoiksi kutsuttujen yhteisöjen kuten Jehovan todistajien ja mormonien arvostelua.
Uusia uskontoja nousi 1960-luvuilla. Ne saattoivat olla voimakkaan johtajan hallitsemia pieniä eristyneitä yhteisöjä. Ulkopuoliset huolestuivat muun muassakulttien jäsenten määräilystä ja ”aivopesusta”, mahdollisista huonoista elinoloista kulttien sisällä sekä kulttien johtajien harjoittamasta kulttiin kuuluvien hyväksikäytöstä. 1970-luvun lopulla kulttivastaisuus sai pontta Jonestownin joukkoitsemurhasta.
Vuonna 1972 yhdysvaltalainen Ted Patrick aloitti jyrkän kulteista pois käännyttämisen, jota kutsui poisohjelmoinniksi. Siinä kulttiin joutunut sieppattiin lainvastaisesti ja pidettiin vankina soveltaen siepatun uskon vastaisia taktiikoita. Poisohjelmointi oli muodissa 1980-luvulla, mutta se on nyt harvinaista. Uudelleenohjelmointi on antikulttiliikkeissä pyritty korvaamaan vapaaehtoisuuteen pohjautuvalla ”poistumisneuvonnalla”. Monet antikulttiliikkeen väitteistä kulttien toimintaa selittävinä tekijöinä on useissa tieteellisissä tutkimuksissa kiistetty, muun muassa kulttien harjoittama aivopesu.
Patrickin antikulttijärjestöä FREECOG kutsuttiin lopulta nimellä CAN (Cult Awareness Network). Skientologiakirkko haastoi CAN:n oikeuteen ja CAN kaatui oikeusjutun kuluihin ja korvauksiin. CAN joutui Skientologiakirkon haltuun.
Muun muassa Ranskassa on voimakas kulttien vastainen liike. Suuret kirkot ovat olleet varovaisia kulttien vastaisten liikkeiden tukemisessa, koska ne ovat pelänneet mahdollisten uskontoja koskevien hallinnollisten toimien kaventavan myös kirkkojen omaa liikkumatilaa.
Suomen antikulttijärjestö on Uskontojen uhrien tuki UUT, joka perustettiin 1987 ja rekisteröitiin 1993.
Gibraltarin kansallispäivä

Gibraltarin kansallispäivää (Gibraltar National Day) juhlitaan vuosittain Gibraltarilla 10. syyskuuta. Kansallispäivä järjestettiin ensimmäisen kerran 1992 ja sillä juhlistetaan vuoden 1967 suvereniteettikansanäänestystä.
Ensimmäisen kansallispäivän järjesti Self Determination for Gibraltar Group, joka pyrki ajamaan Gibraltarin itsemääräämisoikeutta. Se järjesti sen 10. syyskuuta 1992, jolloin ensimmäisestä kansanäänestyksestä suvereniteetista tuli kuluneeksi 25 vuotta. Tapahtuma oli alkujaan myös poliittinen, mutta vuonna 2008 Gibraltarin hallitus ilmoitti, että se ei tue enää kansallispäivän aikana kilpailevia poliittisia kokouksia. Pääministeri Peter Caruana sanoi, että poliitikoilla on 364 päivää aikaa tehdä politiikkaa, mutta kansallispäivänä kaikki voisi juhlia gibraltarilaisen kulttuurin muita osa-alueita.
Kansallispäivän tapahtumat alkavat aamupäivällä John Mackintoshin aukiolta. Siellä on musiikkia, ja kaupungintalon parvekkeelta pormestari ilmoittaa kunniamitalin saajat ja lukee kansallispäivän julistuksen. Julistuksen lukemisen jälkeen parlamenttitalon katolta lähetetään tuhansia ilmapalloja. Päivään kuuluu myös monia muita musiikki- ja viihdetapahtumia sekä kiitosmessu Shrine of Our Lady of Europessa. Illan päättävät ilotulitukset. Ihmiset ovat usein päivän kunniaksi pukeutuneet Gibraltarin tunnusväreihin, eli punaiseen ja valkoiseen.
Haus der Kunst

Haus der Kunst (suom. "Taiteen talo") on Münchenissä Saksassa oleva taidemuseo.
Historia.
Adolf Hitler rakennutti taidemuseon, jossa esiteltäisiin ainoastaan kansallissosialistien hyväksymää taidetta. Museon suunnitteli Hitlerin suosikkiarkkitehti Paul Ludwig Troost. Museon, joka oli tuolloin nimeltään Haus der Deutschen Kunst, avajaiset olivat vuonna 1937. Museossa pidettiin arjalaisen kuvataiteen näyttelyitä vuoteen 1944 saakka.
Toisen maailmansodan jälkeen museorakennus toimi yhdysvaltalaisten miehitysjoukkojen upseerikerhona.
Panttilainaaja (vuoden 1916 elokuva)

Panttilainaaja tai Panttilainaamo ("The Pawnshop") on Charles Chaplinin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen vuoden 1916 lyhyt mykkäelokuva.
Chaplin esittää elokuvassa panttilainaamon apulaista, joka on jatkuvassa sotatilassa toisen apulaisen (John Rand) kanssa. Chaplin saa potkut vanhalta lihavalta panttilainaajalta (Henry Bergman), mutta saa paikan takaisin, kun vetoaa mimiikalla perheensä anhdinkoon. Chaplin pystyy näin jatkamaan panttilainaajan tyttären (Edna Purviance) kosiskelua, joka tuottaa tuloksen, kun Chaplin saa kekseliäästi kiinni murtovarkaan (Eric Campbell). "Panttilainaaja" tunnetaan erityisesti runsaasta pilojen käytöstä, ja siitä, että Chaplin käyttää monia erilaisia esineitä koomisesti toisessa käyttötarkoituksessa. Lisäksi elokuvassa esiintyi ensimmäisen kerran Henry Bergman, josta sittemmin tuli Chaplinin uskollinen apulainen.
Berndt Otto Schauman

Berndt Otto (B. O.) Schauman (17. toukokuuta 1821 Helsinki – 28. maaliskuuta 1895 Helsinki) oli suomalainen taiteenharrastaja ja tietokirjailija, joka toimi Suomen taideyhdistyksen ensimmäisenä intendenttinä 1869–1887 ja harrasti taide-elämän kehittämistä.
B. O. Schaumanin vanhemmat olivat senaatin kamarineuvos Carl Schauman ja Johanna Lovisa Hoeckert. Hän oli teologi ja piispa Frans Ludvig Schaumanin sekä toimittaja August Schaumanin veli. Schauman kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1837 ja opiskeli Helsingissä sekä 1842–1843 Uppsalassa, mutta ei suorittanut mitään tutkintoa. Hän toimi Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1849–1867. 1850-luvulla hän toimitti M. A. Castrénin kaksiosaiset matkamuistelmat ja julkaisi G. A. Wallinin matkoista kertovan kirjan sekä myöhemmin muitakin tietokirjoja.
Schauman liittyi Suomen taideyhdistykseen sen perustamisen yhteydessä 1846 ja tutustui 1857–1858 pitkällä ulkomaanmatkalla eurooppalaiseen taiteeseen. Vuosina 1862–1865 hän julkaisi ensimmäisen suomalaisen taidealbumin "Fotografier af Finska Målares taflor jemte en kort text I–III". 
Vuonna 1868 Schauman valittiin Suomen Taideyhdistyksen johtokuntaan, jossa hän työskenteli yhdessä Carl Albert Edelfeltin, Fredrik Cygnaeuksen, Zacharias Topeliuksen ja Carl Gustaf Estlanderin kanssa. Hän toimi 1869–1887 taideyhdistyksen kokoelmien sekä 1885–1895 Cygnaeuksen gallerian intendenttinä. Schauman järjesti taideyhdistyksen kokoelmat ja kokosi niistä näyttelyitä sekä kirjoitti runsaasti suomalaisesta taiteesta ja suomalaisista taiteilijoista. Hän erosi toimestaan Ateneumin taidemuseon valmistuttua. 
Schauman oli sukunsa edustaja aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Hän toimi Ritarihuoneen genealogina 1889–1891.
Frans Ludvig Schauman

Frans Ludvig Schauman (24. syyskuuta 1810 Maaria – 28. kesäkuuta 1877 Porvoo) oli suomalainen teologian professori, piispa ja Schaumanin aatelissuvun jäsen.
Henkilöhistoria.
Schauman määrättiin 1837 hoitamaan Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston teologisen tiedekunnan seminaaripastorin tehtäviä. Hänet nimitettiin 1847 käytännöllisen teologian ensimmäiseksi professoriksi ja 1864 Porvoon piispaksi. Hänen merkittävimpiä aikaansaannoksiaan oli vuoden 1869 kirkkolain laatiminen. Laki oli aiempaan verrattuna hyvin edistyksellinen, ja siihen tuli muun muassa uskonnonvapauden periaate, mutta uskonnottomuus ei ollut mahdollista, vaan kansalaisen oli välttämättä kuuluttava johonkin uskontokuntaan.
Schauman herätti valtapiirien paheksuntaa puheellaan, jonka hän piti Aleksanteri II:n kruunauksen johdosta yliopiston juhlassa. Hän vaati valtiopäivien kokoonkutsumista. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1863, 1867 ja 1872. Hänet kutsuttiin yliopiston rehtoriksi, mutta perustuslaillisten kannanottojen takia häntä ei nimitetty tehtävään. Hän oli vararehtori vuosina 1855–1865.
Schaumanin ja tämän puolison Fredrika Kristina Gylichin, kaupunginarkkitehti Pehr Johan Gylichin tyttären, poikia olivat virka- ja valtiopäivämies Karl Frans Johan Schauman ja pormestari, valtiopäivämies August Michael Schauman.
Ossian Schauman

Julius Ossian Schauman (30. maaliskuuta 1862 Pietarsaari – 6. helmikuuta 1922 Helsinki) oli suomenruotsalainen lääkäri ja Florinin komitean puheenjohtaja sekä Folkhälsanin eli (eli 'Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland'-järjestön) perustaja.
Schaumanin vanhemmat olivat pietarsaarelainen apteekkari ja teollisuusmies Viktor Leonard Schauman ja Elisabet Wilhelmina Ekelund. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1879 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1884, lääketieteen lisensiaatiksi 1888 ja lääketieteen tohtoriksi 1894. Hän toimi Helsingin Diakonissalaitoksen sairaalan sisätautiosaston ylilääkärinä 1893–1908, Helsingin yliopiston sisätautiopin ylimääräisenä professorina vuodesta 1908 ja propedeuttisen klinikan esimiehenä. Hän perusti Samfundet Folkhälsan i Svenska Finland -järjestön, jolle hän testamenttasi omaisuutensa. Schauman osoitti väitöskirjassaan pernisiöösin anemian yhteyden heisimatoon.
Schauman oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.
Ossian Schauman rakensi vuonna 1908 Dalby-nimisen huvilan Bodominjärven rannalle Espooseen. Huvilaan kuuluvan tasankopuutarhan rakentaminen aloitettiin vuonna 1914. Puutarhan suunnittelusta vastasivat puutarha-arkkitehdit O. W. Skogström, Paul Olsson ja Bengt Schalin. 
Schauman oli naimisissa vuodesta 1895 Betsy Maria Lerchen kanssa. Hänen veljiään olivat teollisuusmes Wilhelm Schauman ja vaasalainen kauppaneuvos Axel Mortimer Schauman (1855–1903).
Paavali Scheel

Paavali Scheel (, k. 1516) oli Turun tuomiorovasti. Hän opiskeli Greifswaldin yliopistossa ja Pariisin yliopistossa, josta valmistui maisteriksi 1490. Turussa hän oli kaniikki ja piispa Maunu Särkilahden sihteeri. Hänestä tuli arkkipresbyteeri 1497, arkkiteini noin 1502 ja tuomiorovasti 1513. Hän osallistui Novgorodissa käyneeseen rauhanneuvottelukuntaan. Palatessaan piispa Maunu Särkilahden kanssa Venäjän rajalta piispanlinnaan Kuusistoon Scheel menetti vasemman käden peukalonsa räjähdysonnettomuudessa, kun piispa oli käskenyt häntä antamaan merkin saapumisesta. Koska kirkon kanonisen oikeuden mukaan pappi ei saanut toimia virassa ruumillisen vamman kanssa, Scheelin oli haettava tähän poikkeuslupaa Roomasta.
Scheel oli todennäköisesti päävastuussa Turun piispa Hemmingin translaatiojuhlan järjestelyistä Turun tuomiokirkossa vuonna 1514.
Scheelin kirjekokoelma on Kansalliskirjastossa, ja se on Suomen ainoa keskiaikainen yksityiskirjeiden kokoelma.
Giuseppe Tornatore

Giuseppe Tornatore (s. 27. toukokuuta 1956 Bagheria, Sisilia, Italia) on italialainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat "Cinema Paradiso" (1988) ja "Malèna" (2000).
Tornatore on sisilialaista syntyperää. Hän kiinnostui nuorena näyttelemisestä ja teatterista ja järjesti 16-vuotiaana Luigi Pirandellon ja Eduardo De Filippon näytelmien esityksiä. Työuransa hän aloitti freelance-valokuvaajana, ja elokuvan pariin hän siirtyi palkitulla yhteistyödokumentilla "Le minoranze etniche in Sicilia". Hänen esikoisohjauksensa oli "Il Camorrista" (1986). Ensimmäinen kansainvälinen menestys oli "Cinema paradiso", joka voitti Oscarin parhaana vieraskielisenä elokuvana vuonna 1989, ja mainetta ovat saaneet myös elokuvat "Legenda nimeltään 1900" (1998) ja "Malèna" (2000).
Hjalmar Schildt

Carl Hjalmar Fabian Schildt (18. marraskuuta 1849 Heinola – 7. toukokuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen liikemies, kauppaneuvos (1907) ja moninkertainen valtiopäivämies.
Hjalmar Schildt oli yhdessä Mauritz Hallbergin kanssa perustamansa Schildt &amp; Hallbergin osakas vuodesta 1877 ja johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1917. Hän oli myös Tanskan pääkonsuli 1908–1918 ja aatelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Viinuri luistimilla

Viinuri luistimilla tai Charlie rullaluistimilla ("The Rink") on Charles Chaplinin ohjaama ja käsikirjoittama vuoden 1916 yhdysvaltalainen lyhyt mykkäelokuva.
"Viinuri luistimilla" -elokuvan innoittamana oli todennäköisesti Fred Karnon ”Skating”-sketsi, vaikkakin yhtäläisyydet ovat melko pinnallisia. Elokuva ei ollut täysin kehittynyt lyhytelokuva vaan lähinnä eräänlainen kohtaussarja, jossa tapahtumat sijoittuivat ravintolaan ja luisteluradalle. "Viinuri luistimilla" sai ensi-iltansa 4. joulukuuta 1916, ja se oli Chaplinin viimeinen elokuva vuonna 1916. Elokuvan arvosteluista nousi kohua, kun New York Tribunen Heywood Broun syytti Chaplinia yli-ihmismoraalista. Brounin ei ollut todennäköisesti kirjoittanut aivan tosissaan, mutta monet lukijat olettivat, että kirjoitus oli tehty tosissaan. "Viinuri luistimilla" oli kuitenkin aikansa suosituimpia Chaplin-elokuvia, ja se oli myös Chaplinin ensimmäinen elokuva, jota esitettiin myös Saksassa. Elokuvan Berliinin-ensi-ilta oli 2. syyskuuta 1921.
Wolfgang Schmidt (kirkkohistorioitsija)

Wolfgang Amadeus August Arnold Ferdinand Schmidt (1904–1959) oli suomalainen kirkkohistorioitsija. Hän oli Åbo akademin vt. professori 1938–1943, professori vuodesta 1943 ja tiedekunnan dekaani 1954–1958.
Hänen isänsä oli Gustav Friedrich Schmidt.
Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut 2013

Lumilautailun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2013 kymmenennen kerran. Kilpailut käytiin Stoneham Mountain Resortissa, Stoneham-et-Tewkesburyssa, Quebecissa, Kanadassa 17.–27. tammikuuta.
Miehet kilpailivat kuudessa lajissa, ja naiset viidessä lajissa. Big airissa kilpailivat ainoastaan miehet.
Suomalainen Roope Tonteri voitti sekä slopestylen että big airin maailmanmestaruuden. Markus Malin voitti pronssia half-pipessa ja Janne Korpi tuli pronssille slopestylessä.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Sven Scholander

Sven Scholander (21. huhtikuuta 1860 Tukholma – 14. joulukuuta 1936 Djursholm) oli ruotsalainen säveltäjä ja laulaja, kuvanveistäjä ja liikemies. Hän avasi 1895 Hasselbladin valokuvaustarvikkeita myyvän liikkeen Tukholmaan..
Scholander esiintyi myös Suomessa. Hän kirjoitti muistelmateoksen "Visan, lutan och jag" (1935).
Sven Scholanderin isä oli arkkitehti Fredrik Wilhelm Scholander.
Hilkka Inkala

Hilkka Inkala (30. toukokuuta 1924 Oulu – 9. heinäkuuta 2012 Oulu) oli suomalainen kuvittaja, piirtäjä ja pankkivirkailija.
Inkala on tehnyt tussipiirroksia, jotka kuvaavat oululaista rakennushistoriaa, purjelaivoja sekä koteja 1700–1900-lukujen taitteesta aina nykypäivän rakennussuojelukohteisiin.. Kuvia on julkaistu eri kirjoissa.
Elämänvaiheita.
Hilkka Inkala syntyi oululaisen lehtitoimittaja Kaarlo ja Johanna (o.s. Wiklund) Inkalan perheeseen, joka asui puutalossa Oulun Kakaravaarassa Kauppurienkadulla. Inkala vietti useita kesiä äitinsä ja siskonsa kanssa meren rannalla Kotkan Mussalossa Wäinö Jousen kesähuvilalla. Inkala valmistui ylioppilaaksi Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun lukiosta vuonna 1942. Hän teki pääuransa Oulussa Suomen Pankin virkailijana 1942–1982. 
Inkala hakeutui Pentti Koiviston oppilaaksi vuosina 1955–1957 ja vuonna 1966 Oriveden kansanvalistusseuran järjestämälle Nándor Mikolan kurssille. Lisäksi Inkala osallistui Art Students League of New Yorkin kurssille.
Hän toimi Oulun taiteilijaseuran rahastonhoitajana 1969–1973 ja Oulun aluenäyttelyn juryssa 1977. Oulun kaupungin kuvataidelautakunnassa hän oli vuosina 1981–1984 ja julkisivulautakunnassa vuosina 1985–1988. 
Inkala valittiin 1987 vuoden oululaiseksi ja hän sai Oulun Etta -arvonimen. Hän oli Oulu-seuran kunniajäsen. Inkalalle myönnettiin vuonna 2000 Suomen Kotiseutuliiton kotiseututyön ansiomitali. Inkala suunnitteli muun muassa vuonna 1990 Sara Wacklinin 200-vuotisjuhlavuoden postileiman.
Kuvituksia.
Inkala on kuvittanut useita Oulua ja paikallishistoriaa käsitteleviä kirjoja.
Forever Living Products

Forever Living Products on Aloe vera -pohjaisten terveys- ja ihonhoitotuotteiden suoramyyntiyritys, joka on perustettu Arizonassa Yhdysvalloissa vuonna 1978. Nykyään yrityksellä on jälleenmyyjiä yli 160 maassa ympäri maailmaa. Yrityksen pohjoismainen tytäryhtiö on Forever Living Products Scandinavia AB.
Tuotteet.
Forever Living Productsin tuotteet jakautuvat kuuteen ryhmään: ravintolisät ja ravitsemus, liikunta ja painonhallinta, ihonhoito, hiustenhoito, eteeriset öljyt sekä kodinhoito. Tuotteita myyvät itsenäiset jälleenmyyjät. Tuotekehitys tapahtuu emoyhtiössä, joka sijaitsee Yhdysvalloissa, Arizonan Scottsdalessa.
Roland Totheroh

Roland Totheroh (29. marraskuuta 1890 San Anselmo, Kalifornia – 18. kesäkuuta 1967 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja, joka tunnettiin yhteistyöstään Charles Chaplinin kanssa.
Totheroh aloitti uransa kuvittajana sanfrancicolaisessa sanomalehdessä. Hän siirtyi 1910 Essanay Studiosille Jess Robbinsin kuvausavuastajaksi. Chaplinin Totheroh tapasi 1915, kun hän kuvasi Essanayllä Bronco Billy Andersonin elokuvaa. Ensimmäisissä Chaplin-elokuvissaan Totheroh toimi William C. Fosterin apulaisena, mutta sitten hänestä tuli Chaplinin pääelokuvaaja.
Luizão (jalkapalloilija, 1981)

Luizão eli virallisesti Luiz Fernando Gonçalves da Silva (s. 23. heinäkuuta 1981, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja tai hyökkääjä.
Luizão pelasi vuosina 2000-2010 useissa kotimaansa Serie A:sta ja B:sta lähes 300 ottelun verran. 
Sen jälkeen elokuusta 2010 alkaen Luizão on pelannut Ykkösen oululaisessa OPS:ssä. Kauden 2011 päätteeksi tehtyään 23:ssa Ykkösen ottelussa 11 maalia, OPS teki Luizãon kanssa vuoden jatkosopimuksen.
Zbigniew Juszczak (maahockeypelaaja, s. 1946)

Zbigniew Juszczak (s. 8. syyskuuta 1946 Poznań) on puolalainen entinen maahockeypelaaja. Hän pelasi seuratasolla Grunwald Poznańissa. 
Juszczak pelasi EM-kisoissa vuosina 1970 ja 1974, ja vuonna 1975 hän osallistui MM-kilpailuihin. Juszczak oli mukana maansa joukkueessa myös vuoden 1972 olympialaisissa, joissa Puola sijoittui yhdenneksitoista.
Ihmisoikeudet nyt!

Ihmisoikeudet nyt! () oli kuusi viikkoa kestänyt maailmanlaajuinen hyväntekeväisyyskiertue ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin hyväksi. Kiertue järjestettiin 2. syyskuuta - 15. lokakuuta 1988 tehden 20 esiintymistä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa ja Euroopassa. Kiertueeseen osallistuivat Bruce Springsteen, Sting, Peter Gabriel, Tracy Chapman ja Youssou N'Dour, joiden lisäksi jokaisessa esiintymisessä oli mukana useita paikallisia tähtiä.
Ennen jokaista esiintymistä artistit sekä Amnestyn edustajat pitivät kaupungissa tiedotustilaisuuden, jossa he kertoivat ihmisoikeuksista ja jakoivat ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen kopioita. Kiertueen tarkoituksena oli nimenomaan levittää tietoutta ihmisoikeuksista, eikä kerätä rahaa Amnestylle.
Tapahtumaa sponsoroi urheiluvälinevalmistaja Reebokin alainen Reebok Foundation.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2013

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2013 järjestettiin Itävallan Schladmingissa 4. – 17. helmikuuta 2013. Viimeksi Schladmingissa käytiin MM-kilpailut vuonna 1982.
Miehet.
Syöksylasku.
Suomalainen Andreas Romar sijoittui kilpailussa viidenneksi, mikä oli siihen asti paras suomalaissijoitus alppihiihdon MM-kisojen syöksylaskussa.
Superalppiyhdistetty.
Suomalainen Andreas Romar sijoittui kilpailussa neljänneksi, mikä oli siihen asti paras suomalaissijoitus alppihiihdon MM-kisojen alppiyhdistetyssä.
Naiset.
Supersuurpujottelu.
Kilpailun alkua siirrettiin yli kahdella tunnilla eteenpäin sumun vuoksi. Kahdeksan laskijan jälkeen kisa jouduttiin keskeyttämään vähäksi aikaa ratavalvojan luokkaannuttua. Kisa päättyi ja tulokset vahvistettiin, kun yli 2/3 laskijoista oli päässyt maaliin. Yksi kilpailun ennakkosuosikeista, Lindsey Vonn kaatui ja loukkaantui laskussaan.
Eispiraten Crimmitschau

Eispiraten Crimmitschau on saksalainen jääkiekkojoukkue Crimmitschaun kaupungista. Joukkue on perustettu 2007 ja se pelaa Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla DEL2:ssa. Joukkue liittyi liigaan suoraan perustamisensa jälkeen ja on pitänyt paikkansa siellä.
Pelaajat.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut 2012

Lentomäen maailmanmestaruuskilpailut 2012 järjestettiin Vikersundissa, Norjassa, 23. – 26. helmikuuta 2012.
Henkilökohtaisessa kilpailussa kultaa voitti Robert Kranjec 408,7 pisteellä. Toiseksi sijoittui Rune Velta ja kolmanneksi Martin Koch. Joukkuekilpailun mestaruuden voitti Itävalta, toiseksi sijoittui Saksa ja kolmanneksi Slovenia.
Reetta Kallio

Reetta Kallio (s. 24. joulukuuta 1989 Ylivieska) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Espoon Tapiot -seuraa. Häntä valmentaa Reijo Jokela. 
Kallio saavutti pronssia sisäratojen SM-kilpailuissa kaksi hopeaa 2007, 2008 ja yhden pronssin 2009. Kalevan kisoissa Turussa 2011 hän oli neljäs ennätystuloksellaan 178 cm. Hallissa hän on hypännyt 179 cm. Hänellä on nuorten maaotteluedustus.
Hollywood Zen

Hollywood Zen on Guns N' Roses- ja Velvet Revolver-yhtyeistä tunnetun yhdysvaltalaisen rumpali Matt Sorumin soolouran ensimmäinen studioalbumi. 
Sorumin useat muusikkoystävät, joista mainittavimpia ovat Guns N' Rosesissa ja Velvet Revolverissa Sorumin kanssa vaikuttaneet Saul "Slash" Hudson sekä Duff McKagan, vierailevat albumilla.
Sukakampelat

Sukakampelat (Paralichthyidae) on piikkimakrillikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä. 
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat sukakampeloiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Heimoon kuuluu 16 sukua ja lähteestä riippuen 86–105 lajia. Heimon monofyleettisyys on osittain kyseenalainen. Kooltaan heimon kalat ovat 14–150 cm pitkiä. Ruumiinmuodoltaan ne ovat soikeita ja litteitä kaloja. Silmät sijaitsevat suurimmalla osalla lajeista vasemmalla kyljellä. Selkä- ja peräevät ovat pikät mutta eivät yhtyneet pyrstöevän kanssa. Selkäevän etuosassa on sukasia. Suu on kookas ja hampaat terävät, kartiomaiset ja suurikokoiset. Väriltään sukakampelat ovat tyypillisesti ruskeita tai harmaita. Evissä ja ruumiissa voi olla tummempia pilkkuja, laikkuja tai silmämäisiä täpliä. Silmätön kylki on väriltään useimmiten vaalea. 
Levinneisyys ja elintavat.
Sukakampelalajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Ne elävät lähellä pohjaa ja usein myös kaivautuneina hiekkaan tai mutaan ja kykenevät myös vaihtamaan väritystään pohjan mukaiseksi. Niitä tavataan aina matalista vesistä yli 200 metrin syvyyteen. Heimon lajien ravintoa ovat pienemmät kalat ja muut eläimet. Varsinkin suurimmat heimon lajeista ovat taloudellisesti merkittäviä ruokakaloja ja niitä myydään tuoreina tai pakastettuina.
Kosti Kustaa Kartiokari

Kosti Kustaa Kartiokari, alkujaan Kakola, myöhemmin Lakus;(16. heinäkuuta 1923 Kärkölä — 19. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen huumekaupan organisoija ja liikemies. Lehdistö on nimittänyt häntä mm. Pohjolan huumekuninkaaksi. 
Kartiokari salakuljetti ja salakuljetutti kuriireilla amfetamiinia ja Preludinia (fenmetratsiini, amfetamiiniryhmään kuuluva aine) suurina erinä erityisesti Saksasta sekä Suomeen että muihin Pohjoismaihin. Hänen on arvioitu tuoneen ja tuottaneen Suomeen ja Ruotsiin 200 kg amfetamiinia. 
Elämä.
Lisänimillä "Tuplakoo" ja "Kolme Koota" tunnettua miestä on luonnehdittu hienosti pukeutuvaksi herrasmieheksi, mutta toisaalta suorastaan saidaksi. Hänellä oli peltisiä teollisuushalleja rakentanut yritys. Myöhemmin hän perusti maalausalan yrityksen voidakseen hankkia sen nimissä amfetamiinin valmistuksessa tarvittavia kemikaaleja. Kartiokari esiintyi mahtipontisesti myös julkisuudessa. Hän lähetti sanomalehti "Uuteen Suomeen" kirjeitä, joissa hän uhosi voivansa säädellä amfetamiinin markkinoita, olipa vapaalla tai vankilassa. "Pystyn myöskin yhdellä ainoalla puhelinsoitolla tyrehdyttämään lopullisesti käytännöllisesti katsoen koko Euroopan amfetamiinisulfaatin ulostulon", Kartiokari kerskui 14. toukokuuta 1969 lähettämässään kirjeessä.
Poliisi tutki vuonna 1968 amfetamiinipillerien kauppaa, jossa Kartiokarin epäiltiin olevan taustalla. Hän joutui poliisin kuultavaksi Helsingissä, hallussaan suuri selittämätön rahamäärä, mutta hänet laskettiin vapaaksi todisteiden puuttuessa. Tämän jälkeen hän siirtyi pysyvästi Ruotsiin. Kartiokarista annettiin etsintäkuulutus kaikkiin Pohjoismaihin ja hän jäi kiinni Tanskan Kalundborgissa marraskuussa 1969 salanimellä "Anton Lagerlöf". Hänet tuomittiin ensin Ruotsissa kuuden ja sitten Suomessa viiden vuoden ja seitsemän kuukauden pituiseen vankeusrangaistukseen, kun hänen menetelmiinsä tyytymätön apulainen todisti häntä vastaan. Rangaistus oli pisin Suomessa siihen mennessä huumerikoksista langetettu. Vankilassa hän otti uudeksi sukunimekseen "Lakus".
Vapauduttuaan Kartiokari jatkoi amfetamiinin valmistuksen organisointia opiskeltuaan vankeusaikanaan uusia menetelmiä. Vankeusaikanaan hankkimansa asiantuntemuksen avulla hän hankki tarvittavia aineita ja organisoi ainakin kaksi tehdasta, yhden kerrostaloasuntoon Helsingin Vuosaaressa ja toisen omakotitaloon Kesälahdelle. Valmistuksen hoitaneet apurit jäivät kiinni varkaudesta ja joku heistä paljasti Kartiokarin olevan valmistuksen taustalla. Hänelle annettiin yli viiden vuoden vankeustuomio.
Kartiokari kuoli sydäninfarktiin 19. heinäkuuta 1981 Helsingin keskusvankilassa ollessaan kärsimässä vuonna 1978 saamaansa 5 vuoden 4 kuukauden vankeusrangaistusta puukotuksesta ja huumausainerikoksen valmistelusta.
Beringinhanhi

Beringinhanhi ("Anser canagicus") on eräs hanhilaji.
Tuntomerkit.
Beringinhanhi on 66–85 senttimetriä pitkä. Linnun ruumis on siniharmaa ja suomukuvioinen. Pää ja niska ovat valkoiset, mutta kaulan etupuoli on musta. Jalat ovat oranssinkeltaiset.
Levinneisyys.
Beringinhanhia pesii Koillis-Siperiassa ja Alaskassa. Laji on havaittu joissain Euroopan maissa, mutta havainnot koskevat suurella todennäköisyydellä tarhoista karanneita yksilöitä. Esiintyy kesäisin tundrilla ja talvisin kivisillä rannoilla sekä rantahetteiköillä ja lähellä suolavesiä kaikkina vuodenaikoina.
Toukohärät

Toukohärät (Meloidae) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva heimo. Heimoon kuuluu neljä alaheimoa, 120 sukua ja 2 500 lajia.
Elinympäristö ja ulkonäkö.
Aikuisen pää on kokonaan näkyvissä ja niska on epätavallisen ohut. Selkäkilpi on etupäästä kapeampi kuin takapäästä, eikä siinä ole harjannetta. Selkäkilvet ovat usein värikkäitä. Jalat ovat pitkät. Jotkin lajit ovat lentokyvyttömiä. Puolustautumiskeinona toukohärät erittävät nivelistään kantaridiinia, joka on ihoa ärsyttävää myrkkyä.
Triunguliinit ovat pieniä, veneenmuotoisia ja kuusijalkaisia.
Suurin osa aikuisista on päiväeläimiä. Aikuiset toukohärät viihtyvät aurinkoisilla, avoimilla paikoilla, kuten niityillä ja hakkuuaukeilla. Ne elävät ryhmissä ja niitä esiintyy keväällä.
Elämänkierto.
Toukohärkänaaras munii maahan, kivien alle tai kasveille suuren määrän munia kerralla, jopa tuhat. Munista kuoriutuu kuusijalkaisia toukkia, triunguliineja. Toukat hakeutuvat erakkomehiläisten pesiin. Eräät lajit kiipeävät kukkiin vaanimaan erokkomehiläisiä, joiden karvoihin kiinnittyineinä ne saavat kyydin pesään, toiset löytävät sinne omin voimin.
Pesässä niistä kehittyy matomaisia ja ne syövät isäntäeläimen munia, toukkia ja ruokavarastoja. Kuudennessa tai seitsemännessä toukkavaiheessa ne talvehtivat lepotilassa ("diapaussi"), jossa iho kovettuu, lihakset rappeutuvat ja hengitys vähenee. Sen jälkeen ne taas kuorituvat matomaisina toukkina ja koteloituvat. Jotkut lajit kaivavat itselleen kolon koteloitumista varten. Koteloista ne kuoriutuvat keväällä. Aikuiset elävät yleensä kolmisen kuukautta, jona aikana ne parittelevat ja munivat useita kertoja.
Tämä peruskuvio voi vaihdella lajeittain ja ympäristötekijöistä johtuen. Eräillä lajeilla ei toisinaan ole lepovaihetta ollenkaan tai ne voivat palata siihen uudestaan. Toisilla lajeilla ei ole erillistä lepomuotoa vaan ne talvehtivat munina, triunguliineina tai aikuisina. Joskus lepotila voi kestää yli vuodenkin.
Levinneisyys.
Suomessa.
Yleisintä lajia, sinitoukohärkää, tavataan koko maassa. Isotoukohärkä on uhanalainen, sitä on tavattu 2010-luvulla Hämeessä useina kesinä. Kaksi lajia, huhtihärkä ja typytoukohärkä, ovat hävinneet maasta elinympäristön umpeenkasvun takia.
Lajeja.
Seuraavassa listassa on joitakin lajeja heimon noin 2500:sta lajista. Suomessa tavattavat on merkitty tähdellä (*) ja aiemmin tavatut kahdella (**).
Robert Zurbriggen

Robert Zurbriggen (16. maaliskuuta 1917 Saas-Fee, Valais – 21. huhtikuuta 1952) oli sveitsiläinen maasto- ja ampumahiihtäjä. Zurbriggen osallistui vuoden 1948 talviolympialaisiin Sankt Moritzissa 4x10 km viestihiihdossa ja 18 km:n matkalla, jossa hänen sijoituksensa oli 26. Zurbriggen kilpaili lisäksi myös näytöslajina olleeseen sotilaspartiohiihtoon toimien partion johtajana. 
Zurbriggen työskenteli vuoristo-oppaana ja kuoli jäätiköllä tapahtuneessa onnettomuudessa vuonna 1952.
Takaisin pelissä

Takaisin pelissä () on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Robert Lorenz. Elokuvan pääosissa esiintyvät Clint Eastwood, Amy Adams, Justin Timberlake, Matthew Lillard ja John Goodman. Elokuva kertoo eläköityvästä baseballin kykyjenetsijästä, joka ottaa tyttärensä mukaan viimeiselle työmatkalleen.
"Takaisin pelissä" on Clint Eastwoodin paluu näyttelijäksi vuoden 2008 elokuvan "Gran Torino" jälkeen.
Juoni.
Gus Lobel on ollut yksi kaikkien aikojen parhaimmista kykyjenetsijöistä baseballissa vuosikymmenten ajan. Hän pystyy esimerkiksi kertomaan syöttäjän tekemän heiton pelkästään mailaan jääneen murtuman perusteella. Gus on vanhentunut, mutta ei suostu jäämään pois Gus kykyjenetsintäkeikasta, joka saattaa jäädä hänen uransa viimeiseksi. Atlanta Bravesin joukkueen johto on alkanut epäillä Gusin arviointikykyä, varsinkin kun rekrytoinnin mahdollisuuksiin on tulossa maan odotetuin lyöjälupaus.
Gusin tytär Mickey, joka toimii juristina arvostetussa atlantalaisessa lakifirmassa, saattaisi kyetä auttamaan. Mickey ei ole koskaan ollut läheinen isänsä kanssa, sillä Gus ei ollut varautunut yksinhuoltajuuteen vaimonsa kuoleman jälkeen. Gusin huomion jakaa aivan liian helposti asia jonka Mickey arvioi olevan tämän ensirakkaus: Baseball. Omaa arviointikykyään vastaan toimien ja Gusin vastustuksista huolimatta Mickey liittyy mukaan kykyjenetsintä matkalle Pohjois-Carolinaan, laittaen vaakalaudalle oman uransa pelastaakseen isänsä uran. Isä ja tytär viettävät aikaa yhdessä ensimmäistä kertaa vuosiin, ja kumpikin tekee uusia löytöjä tahollaan – paljasten pitkäaikaisia salattuja totuuksia heidän menneisyydestään ja nykyisyydestään jotka saattavat muuttaa heidän tulevaisuutensa.
Tuotanto.
Elokuvan kuvaukset alkoivat maaliskuussa 2012 Georgiassa Yhdysvalloissa. Tarkkoihin kuvauspaikkoihin kuuluivat Atlantan Virginia-Highland kaupunginosa, mukaan lukien paikkakunnan ”George’s”-ravintola, Athensin kaupunki (joka toimii elokuvan Ashevillen kaupunkina Pohjois-Carolinassa). Yksi kohtaus kuvattiin ”The Globe” -ravintolassa keskustan alueella ja toinen College Avenue ja Clayton Street -katujen luona. Dawsonvillen kaupunki, jossa toteutettiin useita kohtauksia, etenkin paikallisessa motellissa ja sen ympäristössä.
Legions of Perkele

Legions of Perkele on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin vuonna 1998 julkaistu neljäs albumi. Albumin julkaisi Spinefarm Records. Albumin raidat 10 ja 11 ovat ”tyhjiä” kahdentoista sekunnin mittaisia pätkiä, jotka eivät sisällä ollenkaan musiikkia. Myöskään albumin aloittavaa ”Introa” ei ole mainittu albumin kappalelistauksessa. Kappaleet ”Deep from the Depths” ja ”Warmetal” ovat bonusraitoja, jotka on mainittu levyn etukannen vihkossa, mutta ei takakannessa. Albumi uudelleenjulkaistiin yhdessä "Saatana" -albumin kanssa vuonna 2004. 
Jyväskyläläinen Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus -yhtye levytti kappaleesta ”Last Day in Heaven” suomenkielisen version nimeltään ”Viimeinen päivä taivaan?” vuonna 2000. Kappaleen suomenkielisen käännöstekstin ovat tehneet Timo Rautiainen ja Tomi Tuomaala.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset, sanoitukset ja sovitukset Demonos Sova.
Astromantic Charm School

Astromantic Charm School on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon kolmas remix-albumi. Se sisältää uudelleenmiksauksia yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "Astromantic", joka ilmestyi muutamaa kuukautta aiemmin. Albumi julkaistiin 15. syyskuuta 2004.
Albumilla vierailee useita japanilaisia ja ulkomaisia remiks-artisteja, kuten Free Tempo, Halfby, Comoesta Yaegashi, Lab Tomita, Ugly Duckling ja Space Cowboy. Sitä kuljettaa eteenpäin ”Astromantic Charm School” -koulusta kertova kehystarina. Albumin välisoitoilla kertojana toimii Masaaki Yashima.
Ericus Schroderus

Ericus Johannis Schroderus (viimeistään 1609 Uppsala – 14. tammikuuta 1639 Tukholma) oli ruotsalainen leksikografi. Hänen vuonna 1637 julkaisemansa nelikielinen sanakirja "Lexicon Latino-Scondicum" oli ensimmäinen suomen kieltä sisältänyt sanakirja.
Elämänvaiheet.
Schroderus oli luultavasti uppsalalaisen porvarin poika, ja hän opiskeli lääketiedettä Uppsalan yliopistossa vuosina 1625–1635. Pian maisteriksi valmistumisensa jälkeen hänet lähetettiin marraskuussa 1635 Ouluun hankkimaan kuninkaalliselle kanslialle tietoja Johannes Messeniuksen historiateoksesta "Scondia illustrata". Kuningatar Kristiinan holhoojahallitus halusi tietää kiistanalaisen teoksen sisällön ennen julkaisuluvan antamista. Schroderus asui Messeniuksen luona tammikuusta marraskuuhun 1636, jolloin Messenius kuoli, ja palasi sen jälkeen Tukholmaan jättämään raporttinsa.
Schroderus kuoli tapaturmaisesti tammikuussa 1639 pudottuaan Tukholmassa Norrström-virtaan, jossa myllyn vesiratas ruhjoi hänet kuoliaaksi.
Työt.
Schroderus valmisteli jo Uppsalassa latina-ruotsi-sanakirjaa. Hän lisäsi siihen mukaan latinankielisten sanojen käännökset myös suomeksi, koska tajusi Oulussa asuessaan, ettei yhtään suomen kielen sanakirjaa ollut vielä olemassa, ja saksaksi, mahdollisesti saksalaisen kirjanpainajan toiveesta. Schroderus ei osannut suomea, mutta Oulun kappalainen Marcus Pauli Björneburgensis (Sadelerus) antoi hänelle suomenkieliset sanavastineet noin 2 400 sanaan. Vuonna 1637 julkaistu "Lexicon Latino-Scondicum" oli Schroderuksen töistä ainoa hänen elinaikanaan ilmestynyt. Teoksesta otettiin näköispainos 1941.
Kuollessaan Schroderus jätti jälkeensä käsikirjoituksen myös toiseen suureen nelikieliseen sanakirjaan "Dictionarium quadrilingue", joka sisälsi käännöksiä ruotsin kielen sanoista saksaksi, latinaksi ja kreikaksi. Käsikirjoitus jäi tuntemattomaksi, kunnes kielitieteilijä Bengt Hesselman julkaisi sen vuonna 1929. Sen on sanottu olleen ensimmäinen nykyaikaisen ruotsin kielen sanakirja, sillä muista saman ajan ruotsalaisista sanakirjantekijöistä poiketen Schroderus oli kiinnostuneempi aidosta puhekielestä kuin ikivanhoista sanoista.
Schroderus käänsi latinasta ruotsiksi Johan Amos Comeniuksen teoksen "Janua linguarum reserata aurea". Käännös ilmestyi postuumisti vuonna 1640.
Gustavo Chapela

Gustavo Chapela (s. 8. syyskuuta 1946 México) on meksikolainen entinen miekkailija.
Chapela osallistui Méxicon olympialaisissa 1968 säilässä sekä henkilökohtaiseen että joukkuekilpailuun ja oli mukana myös floretin joukkuekisassa, mutta putosi kaikissa kilpailuissa alkulohkossa. Hän miekkaili Pan-Amerikan kisoissa 1971 maansa säiläjoukkueessa, joka voitti pronssia.