tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hervannan hyppyrimäet

Hervannan hyppyrimäet on kolmen muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Tampereen Hervannassa.
Historia.
Hervantaan rakennettiin K47-mäki muovitettuna vuonna 1985 ja hyppytoiminta Tahmelan hyppyrimäessä päättyi. Samaan aikaan rakennettiin viereen myös pikkumäet. Vuonna 1998 K47-mäen alastulorinteen muovitus poistettiin. Kesällä 2012 asennettiin muovitukset K25- ja K10-mäkiin. Syksyllä 2018 K47-mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja kevään 2019 aikana rakennettiin alastulorinteen reunoille kaiteet sekä tehtiin jarrutusalueen viimeistelytöitä.
Hervanta K47.
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 47 metrissä ja HS-piste 52 metrissä.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 52,0 metriä ovat hypänneet Ossi-Pekka Valta ja Sami Heiskanen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 45,5 metriä on hypännyt Vilma Meis.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 51,5 metriä on hypännyt Tuomas Kinnunen.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 43,0 metriä on hypännyt Raakel Karhumaa.
Hervanta K25.
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 25 metrissä ja HS-piste 27 metrissä, alastulorinteessä on muovitus.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 25,5 metriä on hypännyt Sami Saapunki.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt Julia Tervahartiala.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 24,0 metriä on hypännyt Petteri Forsström.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 19,5 metriä on hypännyt Emilia Vidgren.
Hervanta K10.
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 10 metrissä ja HS-piste 12 metrissä, alastulorinteessä on muovitus.
Mäkiennätyksen 11,5 metriä on hypännyt Tuomas Kinnunen 26.1.2013 Etelä-Suomen alue-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 11,5 metriä on hypännyt Elli Seppänen 31.1.2015 Lidl Cupissa.
Kesämäkiennätyksen 10,5 metriä ovat hypänneet Tuomas Kinnunen ja Jasper Suomela 26.8.2012 Hervannan muovimäkien avajaiskilpailussa. Naisten kesämäkiennätyksen 9,5 metriä on hypännyt Sofia Mattila 6.9.2015 Kesäkisassa.
Turn It Up

Turn It Up on suomalaisyhtye Bomfunk MC’s:n kappale heidän kolmannelta, Reverse Psychology-studioalbumiltaan. Sen julkaisi Universal Music sekä albumin kolmantena että koko yhtyeen uran viimeisenä singlenä vuonna 2004. Kappaleella esiintyy Bomfunk MC’s:n lisäksi ruotsalainen naisartisti Anna Nordell. Toisin kuin yhtyeen edelliset singlet, tämä ei onnistunut pääsemään edes kotimaassa listoille.
Dexter Jackson

Dexter ”The Blade” Jackson (s. 25. marraskuuta 1969) on uransa vuoden 2020 lopussa lopettanut yhdysvaltalainen kehonrakentaja. Hän on saavuttanut tittelin Mr. Olympia vuonna 2008. Hän on sijoittunut 2000-luvulla aina Mr. Olympia -kilpailussa kymmenen parhaan joukkoon.
Inny

Inny () on Irlannin pisimmän joen, Shannonin, sivujoki. Se virtaa läntisessä Irlannissa. Se saa alkunsa Lough Sheelin -järvestä ja virtaa Lough Kinalen, Lough Derravaraghin, Lough Ironin kautta Lough Reehen. Joen kokonaispituus on noin 50 kilometriä. Sen syvyys on tyypillisesti 1,5–3,0 metriä, mutta vaihtelee sään mukaan.
Inny on virkistyskalastajien suosiossa. Sieltä kalastetaan taimenta ja haukea. Joesta on satu yli kymmenen kilogramman painoisia haukia. Joen yleisimmät kalalajit ovat särki, lahna, ahven ja suutari.
Vuokatin mäkikeskus

Vuokatin mäkikeskus on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Sotkamossa.
Vaaran HS100.
Vuonna 1947 avatun hyppyrimäen K-piste oli 70 metrissä. Vuoden 1992 hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuja varten hyppyrimäki remontoitiin ja K-piste siirrettiin 80 metriin. Vuoden 2001 Euroopan nuorten olympiafestivaaleja varten hyppyrimäkeä remontoitiin uudestaan. K-pistettä siirrettiin 90 metriin ja HS-pisteeksi asetettiin 100 metriä.
Vuoden 1992 nuorten maailmanmestaruuden voitti Toni Nieminen ja joukkuekilpailun voitti Suomi joukkueella J. Salo, Olli Happonen, Janne Väätäinen ja Toni Nieminen. Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla 2001 miesten kilpailun voitti Janne Happonen, naisten kilpailun voitti Daniela Iraschko ja joukkuekilpailun voitti Suomi.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 105,5 metriä on hypännyt Taku Takeuchi.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 99,0 metriä on hypännyt Daniela Iraschko-Stolz.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 103,5 metriä on hypännyt Janne Ahonen.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 92,5 metriä on hypännyt Julia Kykkänen.
HS54.
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 49 metrissä ja HS-piste sijaitsee 54 metrissä, alastulorinteessä on muovitus.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 50,5 metriä on hypännyt Markus Virrantalo.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 47,0 metriä on hypännyt Julia Tervahartiala.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 51,0 metriä on hypännyt Tuomas Kinnunen.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 49,0 metriä on hypännyt Milla Kukkonen.
HS35.
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 30 metrissä ja HS-piste 35 metrissä, alastulorinteessä on muovitus. K-piste on sijainnut myös 28 metrissä HS-piste 32 metrissä.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 31,5 metriä ovat hypänneet Kasperi Valto, Tuomas Kinnunen ja Pyry Kykkänen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 28,0 metriä on hypännyt Alva Thors.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 32,5 metriä on hypännyt Olli Koponen.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 31,0 metriä on hypännyt Saara Ihantola.
HS14.
Hyppyrimäen K-piste sijaitsee 10 metrissä ja HS-piste 14 metrissä, alastulorinteessä on muovitus. Sitä remontoitiin vuonna 2010. Ennen kesää 2017 HS-piste sijaitsi 15 metrissä.
Mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Jasper Suomela 19. tammikuuta 2014 Lidl Cupissa kaksi kertaa, Juho Ojala 15. helmikuuta 2015 Lidl Cupissa ja Andreas Helanne 30. joulukuuta 2017 Juniori Cupissa kaksi kertaa. Naisten mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Emilia Sorvisto 19. tammikuuta 2014 Lidl Cupissa kaksi kertaa sekä Vilma Kykkänen kaksi kertaa ja Neela Kytöluhta 29. tammikuuta 2022 Junioricupissa.
Kesämäkiennätyksen 12,5 metriä on hypännyt Sampo Runnakko 9. kesäkuuta 2022 Latu Lentoon Leirikisassa. Naisten kesämäkiennätyksen 11,5 metriä on hypännyt Josefiina Kankaanpää 3. elokuuta 2017 Junnumäkiviikon kisassa.
Nelson Mason

Nelson Mason (s. 13. lokakuuta 1987 Niagara Falls) on kanadalainen moottoriurheilija.
Ura.
Mason aloitti Karting-uransa vuonna 1999. Hän oli kolmas British Universities Karting Championship -luokassa vuonna 2008. Vuosina 2007-2008 Mason osallistui Formula Ford Festivaliin. Vuonna 2010 Mason ajoi kuusi kilpailua Italian Formula 3 -sarjassa. Vuodet 2011-2012 Mason piti välivuotta kilpa-autoilusta, kunnes vuonna 2013 Mason siirtyi European F3 Open -sarjaan. Hän saavutti kolme voittoa, neljä paalupaikkaa, neljä nopeinta kierrosta ja kuusi palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä sarjan kolmanneksi. Vuonna 2014 Mason ajoi GP3-sarjassa Hilmer Motorsport -tallissa. Hän ei saavuttanut pisteitä sijoittuen parhammillaan kilpailussa kymmenenneksi.
Frank Zane

Frank Zane (s. 28. kesäkuuta 1942 Kingston, Pennsylvania) on entinen yhdysvaltalainen kehonrakentaja, opettaja ja kolminkertainen Mr. Olympia -kilpailun voittaja vuodesta 1977 vuoteen 1979.
Frank Zane harjoitteli ja kilpaili samaan aikaan muun muassa Arnold Schwarzeneggerin, Dave Draperin ja Franco Columbun kanssa. 1970-luvulla he harjoittelivat yhdessä Gold’s Gym -kuntosalilla, joka sijaitsi Los Angelesin Venicen kaupunginosassa.
Frank Zane on aktiiviuransa jälkeen kirjoittanut lukuisia kirjoja kehonrakennuksesta. 
Yksityiselämä.
Frank Zane on ollut yli 40 vuotta naimisissa vaimonsa Christinen kanssa. Kehonrakennuksen lisäksi Frank Zanen kiinnostuksen kohteita ovat muun muassa meditointi, kirjoittaminen ja musiikki; hän osaa soittaa seitsemää eri instrumenttia.
Juicy J

Juicy J (oik. Jordan Michael Houston, s. 5. huhtikuuta 1975 Memphis, Tennessee) on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Hän on julkaissut neljä studioalbumia, mutta tuli alun perin tunnetuksi yhtenä 1990-luvun hip hop-yhtye Three 6 Mafian perustajista.
HairStore

HairStore on vuonna 1996 perustettu Suomen suurin kampaamoketju. Ketju toimi yrityksenä vuoteen 2009 asti nimellä HairStore Oy, minkä jälkeen se sulautui CenCei Oy:n kanssa ja liiketoiminnat siirtyivät tämän omistukseen.
Vuonna 2007 yhtiö sekä sen toimitusjohtaja Veikko Nenonen tuomittiin Vantaan käräjäoikeudessa maksamaan sakkoja työturvallisuusrikoksesta. Yhtiö joutui maksamaan 30 000 euron yhteisösakon ja Nenonen puolestaan 75 päiväsakkoa 1 800 euron edestä. Syyskuussa 2009 yhtiö tuomittiin jälleen työrikoksesta. Se joutui maksamaan 10 000 euron korvaukset työntekijälle, joka ei saanut työsopimuksen takaisia lisiä. Noin viikkoa myöhemmin paljastui, että yhtiö oli peittänyt tuotteidensa parasta ennen -päiväyksiä.
Toukokuussa 2014 CenCei Oy tiedotti hakeneensa HairStoren konkurssiin hoitamattomien saneerausvelkojen takia ja lopettavansa ketjun toiminnan, jos uutta ostajaa ei löydy kesäkuuhun mennessä. Kaupparekisterin mukaan liikevaihto oli ollut vuoden 2012 ensimmäisellä kvartaalilla 23,3 miljoonaa euroa ja tilipäätöstiedoista oli käynyt ilmi, että yhtiölle kertyi tappiota lähes kaksi miljoonaa euroa. Heinäkuussa kerrottiin yrityksen nykyjohdon ja ulkopuolisten sijoittajien ostaneen yrityksen konkurssipesältä ja jatkavan toimintaa. Samalla yrityksen nimi muuttui muotoon New Hairstore.
Liikkeet.
Tässä on lista kaikista paikkakunnista, missä New HairStorella on liikkeitä helmikuussa 2021.
Pekka Strang

Pekka Kristian Strang (s. 23. heinäkuuta 1977 Helsinki) on suomalainen Jussi-palkittu näyttelijä ja teatterinjohtaja. Strang on näytellyt Lilla Teaternissa ja Helsingin Kaupunginteatterissa sekä suomen- että ruotsinkielisiä koomisia päärooleja. Strang näytteli Touko Laaksosta elokuvassa "Tom of Finland" (2017). Strang palkittiin parhaan miespääosan Jussilla elokuvasta "Koirat eivät käytä housuja" (2019).
Ura.
Pekka Strang syntyi Jukka Strangin ja Camilla Anderssonin perheeseen. Hän varttui Vaasassa, missä hän sai ensimmäisen pääroolinsa, Arne Ankan roolin Vaasan ylioppilasteatteri Rampissa. Strang suoritti Teatterikorkeakoulun vuosina 1997–2001. Uransa alkuvuosina hän näytteli muun muassa Ruotsalaisessa teatterissa, Wasa Teaterissa ja Viirus-teatterissa.
Vuosina 2005–2014 Strang työskenteli Lilla Teaternin johtajana.
Pekka Strangin varhaisia näyttämötehtäviä olivat muun muassa "Stenar i fickan" (2001, 2005), "Satan i Moskva" (2001) ja "Den komiska tragedin" (2002). Lilla Teaternissa hän on näytellyt muun muassa Molièren komediassa "Den girige" (2011) ja Albert Camusin näytelmässä "De rättfärdiga" (2011). Strang on näytellyt myös erinäisissä suomenkielisissä teatterituotannoissa, kuten Oscar Wilden komediassa "Miksi naiset aina rakastuvat Ernestiin" (2007) ja Aleksandr Ostrovskin komediassa "Huijarin muistiinpanot" (2014).
Vuonna 2001 Strangilla oli Dani Bexarin rooli Peter Lindholmin elokuvassa "Leijat Helsingin yllä". Dome Karukosken ohjaamassa elämäkertaelokuvassa "Tom of Finland" (2017) Strang näytteli pääosan. Lisäksi Strang on näytellyt sivurooleja useissa elokuva- ja televisiotuotannoissa.
Yksityiselämä.
Strangilla on kolme lasta vaimonsa Pia Strangin kanssa.
Norlannin ooppera

Norlannin ooppera (, NOP) on oopperatalo, joka sijaitsee Uumajassa, Norlannissa, Ruotsissa.
Norlannin ooppera perustettiin vuonna 1974 alueellisena oopperakokonaisuutena. Sen ensimmäinen artistinen johtaja oli Arnold Östman vuosina 1974–1979. Norlannin oopperalla on oma sinfoniaorkesteri ja tilat oopperalle, tanssille, musiikille ja taiteelle työpajoineen ja studioineen.
Sen ylikapellimestareina ovat toimineet Roy Goodman (1995–2001); Kristjan Järvi (2000–2004); Andrea Quinn (2005–2009); Rumon Gamba (2009–2015) ja Elim Chan (2017-2018). Orkesterin päävierailijana toimii syksystä 2022 alkaen Ville Matvejeff.
Norlannin oopperan omistus on jaettu Uumajan kunnan (40 %) ja Västerbottenin läänin (60 %) kesken.
Esiintymistilat.
Norlannin oopperassa on neljä salonkia, seuraavin istumapaikoin:
Rakennuksessa on myös "Vita kuben" (Valkoinen kuutio), joka toimii näyttelytilana nykytaiteelle.
Historia.
Norlannin ooppera perustettiin vuonna 1974 Ruotsin kulttuurin uudistamisen seurauksena samana vuonna. Musiikkiteatteriryhmä "Sångens makt" muodosti vastaperustetun oopperakokonaisuuden ytimen. Ryhmän täytyi aluksi käyttää väliaikaisia tiloja, mutta pian he löysivät pysyvämmän kodin Umeå Folkets husista. Norlannin oopperan ensimmäinen johtaja oli Arnold Östman, joka oli myös oopperan taiteellinen johtaja vuosina 1974-1979.
Vuonna 1984 Norlannin ooppera muutti vanhaan, vuonna 1937 rakennettuun paloasemaan Uumajassa, jonka on suunnitellut Wejke &amp; Ödeen. Paloasemalle tehtiin laaja uudelleenrakentaminen ja laajentaminen, jotka suunnitteli Olle Qvarnström.
Vuonna 2002 rakennettu teatteri- ja konserttisali, joka on yhdistetty vanhaan oopperataloon, vihittiin. Uudessa rakennuksessa on 480 paikkaa, suuri näyttämö, jossa sivunäyttämöt ja orkesterisyvennys, sekä konserttisali 500 paikalla.
Joka toukokuu vuodesta 2006 lähtien Norlannin ooppera on järjestänyt tiloissaan ja ulkona Operaplanissa vuosittaisen "MADE festivalin".
Mando Diaon konsertin aikana 27. tammikuuta 2007 osa lattiasta romahti ja yli 20 ihmistä tippui noin kaksi metriä syvään reikään. 22 ihmistä loukkaantui tapahtuman vuoksi.
Obsessed

Obsessed voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Elokuvat:
Musiikki:
Maksim Majorov

Maksim Olegovitš Majorov (; s. 26. maaliskuuta 1989 Andižan, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläis-uzbekistanilainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskissa.
Ura.
Seuraura.
Uzbekistanissa syntynyt Majorov kasvoi Venäjällä ja hän on Ak Bars Kazanin kasvatti. Majorov pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana seuran kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa. Seuraavan kauden 2007–2008 hän vietti pääasiassa sarjatasoa ylempänä Vysšaja Ligassa Neftjanik Leninogorskin ja Neftjanik Almetjevskin joukkueissa. Columbus Blue Jackets varasi Majorovin neljännellä kierroksella 94. pelaajana . Kauden 2007–2008 hän pelasi suurimmaksi osaksi taas Kazanin kakkosjoukkueessa, mutta sai tililleen myös 11 ottelua Ak Barsin Superliigassa pelanneessa joukkueessa tehden siellä yhden maalin.
Kesällä 2008 WHL-joukkue Brandon Wheat Kings varasi Majorovin 33. pelaajana . Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 kuitenkin Columbus Blue Jacketsin organisaatioon ja pelasi kautensa pääosin farmijoukkue Syracuse Crunchissa, AHL:ssä. Majorovin tulokaskausi toi siellä 71 runkosarjaottelussa tehot 17+14=31. Hän oli Crunchin kolmanneksi paras maalintekijä. Majorov pelasi kauden aikana myös kolme ensimmäistä NHL-otteluaan Blue Jacketsissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 3. tammikuuta 2009 vieraissa St. Louis Bluesia vastaan. Kaudella 2009–2010 Majorov jakoi 17 osumallaan Crunchin sisäisen maalipörssin voiton Derek MacKenzien ja Alexandre Picardin kanssa. Hänet valittiin 11. huhtikuuta 2010 AHL:n viikon pelaajaksi. Majorov pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua.
Kaudella 2010–2011 Majorov oli Blue Jacketsin uuden farmijoukkueen, Springfield Falconsin toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 19+14=33. Hän pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua tehden NHL-uransa avausmaalin 1. huhtikuuta 2011 Chicago Blackhawksia vastaan. Kaudella 2011–2012 Majorov pelasi kymmenen NHL-ottelua tehopistein 1+1=2.
Toukokuussa 2012 Majorov teki KHL-sopimuksen kasvattajaseuransa Ak Bars Kazanin kanssa, mutta hänet kuitenkin kaupattiin ennen kauden 2012–2013 alkua Atlantiin. Majorovin KHL:n tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 16+6=22 sekä viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän oli runkosarjassa Atlantin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies.
Maajoukkueura.
Majorov edusti Venäjää alle 20-vuotiaiden Super Seriesissa vuonna 2007.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 1934 loppuottelu

Vuoden 1934 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen loppuottelu pelattiin 10. kesäkuuta 1934 Roomassa Nazionale del PNF -stadionilla. Ottelussa olivat vastakkain Italia ja Tšekkoslovakia. Se päättyi Italian 2–1-voittoon jatkoajan jälkeen.
Tausta.
Vuoden 1934 MM-lopputurnaus oli järjestyksessään historian toinen. Cup-muotoisena pelatussa turnauksessa oli mukana yhteensä 16 maata, joista 12 oli Euroopasta, 3 Etelä-Amerikasta ja yksi Afrikasta. Välierissä kohtasivat Italia ja Itävalta sekä Tšekkoslovakia ja Saksa. Turnauksen suursuosikki oli "Ihmejoukkueeksi" kutsuttu Itävalta, joka oli huhtikuusta 1931 lähtien hävinnyt ainoastaan kerran 28:ssa ottelussa. Sen ensimmäinen tappio sitten joulukuun 1932 tuli välieräottelussa Italiaa vastaan.
Ottelu.
Loppuottelu alkoi Rooman Nazionale del PNF -stadionilla sunnuntaina 10. kesäkuuta kello 17.30 paikallista aikaa. Joukkueen menestystä poliittisiin tarkoitusperiinsä käyttänyt diktaattori Mussolini oli edellisenä iltana tavannut Italian pelaajat ja pitänyt heille puhuttelun. Ottelussa oli vastakkain kaksi erityylistä joukkuetta; Italia koostui fyysisistä pelaajista, kun taas Tšekkoslovakia luotti taitaviin yksilöihinsä. Avausmaalia saatiin odottaa 71. peliminuutille, kunnes Antonín Puč sai pallon takaisin antamansa kulmapotkun jälkeen ja siirsi Tšekkoslovakian johtoon lähes nollakulmasta tekemällään maalilla. Joukkueella oli hetkeä myöhemmin mahdollisuus ratkaista ottelu, mutta František Svobodan laukaus osui tolppaan. Italia onnistui tasoittamaan ottelun yhdeksän minuuttia ennen loppua, kun Raimundo Orsi karkasi Enrique Guaitan pystysyötön jälkeen Tšekkoslovakian puolustukselta ja sijoitti pallon valelaukauksen jälkeen maalivahti František Pláničkan yli.
Jatkoajalle Italia joutui lähtemään altavastaajana Giuseppe Meazzan loukkaantumisen vuoksi. Tuohon aikaan jalkapallossa ei tunnettu pelaajavaihtoja, joten Meazza joutui olemaan kentällä loukkaantuneena. Tšekkoslovakian pelaajat eivät kuitenkaan vaivautuneet vartioimaan ontuvaa Meazzaa ja niin hän pääsi ottelun 95. peliminuutilla käynnistämään Italian hyökkäyksen syöttämällä pallon Enrique Guaitalle, joka puolestaan vapautti Angelo Schiavion maalintekoon. Italia onnistui pitämään johtoasemansa ottelun loppuun saakka ja pääsi näin juhlimaan ensimmäistä maailmanmestaruuttaan. Joukkueen pelaajista Luis Monti oli aikaisemmin edustanut Argentiinaa ja pelannut sen riveissä myös vuoden 1930 MM-finaalissa.
Luolamaalauksia

Luolamaalauksia on vammalalaisen Tyhjät Patterit -yhtyeen EP-levy vuodelta 1982. Tuottaja on yhtyeen johtohahmo Esa Ijäs.
Levy-yhtiö on tamperelainen Poko Rekords ja luettelotunnus on Patteri 1. Tuotanto-oikeudet omistaa Unitor Oy ja musiikkikustantaja on Jee-Jee Music Oy.
Kansitaiteesta vastaavat yhtyeen jäsenet. Suunnittelija on Esa Ijäs ja valokuvan on ottanut Ari Ijäs Canon AT-1 -kameralla. Kannen on painanut Kirjapaino E. Kuronen.
Muusikot.
sekä:
Dutch Swing College Band

Dutch Swing College Band (DSCB) on hollantilainen perinteistä dixieland-jazzia soittava yhtye, jonka perusti vuonna 1945 klarinetisti ja saksofonisti Peter Schilperoort.
Yhtye nousi 1940-luvulla nopeasti kansainväliseen maineeseen ja on tehnyt vaihtuvalla kokoonpanolla paljon kiertueita ja levytyksiä. Schilperoort toimi yhtyeen johtajana kuolemaansa 1990 saakka, lukuun ottamatta viiden vuoden taukoa 1950-luvun loppupuolella, jolloin hän toimi varsinaisessa ammatissaan insinöörinä.
Omien äänilevyjensä lisäksi Dutch Swing College Band on levyttänyt monien amerikkalaisten jazzmuusikoiden kanssa, muun muassa Sidney Bechet’n vuonna 1951, Jimmy Witherspoonin 1970, Joe Venutin 1971, Teddy Wilsonin 1972 ja 1973, Billy Butterfieldin 1973, Bud Freemanin 1975 ja Wild Bill Davisonin kanssa 1976.
Nykyinen kokoonpano.
Tammikuusta 2012 alkaen yhtyeen kokoonpano on ollut seuraava:
Bob Kaper yhtyeen johto, klarinetti, alttosaksofoni, laulu
Ton van Bergeijk banjo, kitara, laulu
Keesjan Hoogeboom trumpetti, laulu
Maurits Woudenberg pasuuna
Frits Kaatee klarinetti, sopraanosaksofoni, baritonisaksofoni
Adrie Braat kontrabasso
Onno de Bruijn rummut
Alkuperäinen kokoonpano.
Vuoden 1945 lopulta lähtien yhtyeessä soittivat:
Frans Vink Jr yhtyeen johto, piano
Peter Schilperoort klarinetti, altto- ja baritonisaksofoni
Joost van Os trumpetti
Bill Brant pasuuna
Otto Gobius kitara
Henry Frohwein kontrabasso
Tony Nüsser rummut
Enantioylimäärä

Enantioylimäärä tai enantiomeerinen ylimäärä (lyhennetään e.e. ) on kemiallisen reaktion tuotteina muodostuvien optisesti aktiivisten tuotteiden puhtauden määrittämiseen käytetty käsite. Aineen optinen puhtaus määritellään eri enantiomeerien mooliosuuksien erotuksen itseisarvona |x(+)-isomeeri-x(-)-isomeeri|. Esimerkiksi seokselle jossa (+)-isomeerin mooliosuus on 0,75 ja (-)-isomeerin mooliosuus on 0,25 on enantioylimäärä e.e = |0,75-0,25|·100 % = 50%.
Enantioylimäärän määrittäminen.
Optisesti aktiivisen yhdisteen enantiomeerien seoksen kiertokyky eli kyky kääntää tasopolarisoidun valon värähtelysuuntaa riippuu usein lineaarisesti seoksen mooliosuuksista ja siten myös enantioylimäärästä. Aineen enantioylimäärä voidaan määrittää siis polarimetrin avulla selvittämällä seoksen kiertokyky ja enantioylimäärä saadaan laskettua näytteen kiertokyvyn [α] ja tunnetun puhtaan enantiomeerin ominaiskiertokyvyn [α]λ suhteena. Erityisesti vanhemmassa kirjallisuudessa tästä käytetään nimitystä optinen puhtaus. Polarimetrin avulla määritettyyn enantioylimäärän määrittämiseen liittyy kuitenkin ongelmia. Kiertokyky on riippuvainen käytetystä liuottimesta, näytteen konsentraatiosta ja mittauslämpötilasta. Lisäksi eräillä yhdisteillä kiertokyky ei riipu lineaarisesti seoksen mooliosuuksista ja tätä kutsutaan Horeau-efektiksi.
formula_1
Polarometrian lisäksi enantioylimäärä voidaan määrittää NMR-spektroskopian avulla ja erottamalla enantiomeerit toisistaan resoluutiolla ja määrittämällä enantiomeerien suhteet esimerkiksi korkean erotuskyvyn nestekromatografialla.
Thursday October Christian II

Thursday October Christian II (1. lokakuuta 1820 – 27. toukokuuta 1911) oli pitcairnilainen mies. Hän oli Thursday October Christian I poika ja Fletcher Christianin pojanpoika. Hän hallitsi Pitcairnia vuosina 1844, 1851, 1864, 1867, 1873–1874, 1880 ja 1882. Hän sai vaimonsa Mary Youngin kanssa 17 lasta. Hän asui pitkään Norfolkinsaarella, mutta muutti asumaan takaisin Pitcairnille vuonna 1864. Hän kuoli 90 vuoden ja 226 päivän iässä vuonna 1911 ollen toiseksi vanhimmaksi elänyt pitcairnilainen mies koskaan. Häntä vanhemmaksi on elänyt miehistä ainoastaan Charles C. V. Young, joka kuoli 91 vuoden ja 41 päivän iässä 31. toukokuuta 1941.
Tim

Tim on varsinkin englannin­kielisissä maissa yleinen miehen etunimi, lyhentymä kreikkalais­peräisestä nimestä Timotheos (Τιμόθεος), joka merkitsee "Jumalaa kunnioittavaa". Nimen suomenkielisiä vastineita ovat Timo ja Timi.
Suomessa nimi Tim on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu toukokuuhun 2025 mennessä noin 1 310 henkilölle. Timin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 9. toukokuuta, joka suomen­kielisen kalenterin mukaan on Timon nimipäivä.
Torpa stenhus

Torpa stenhus on rakennus Ruotsissa Tranemon kunnassa. Ensimmäisen talon rakennutti valtaneuvos Arvid Knutsson noin vuoden 1470 tienoilla. Keskiajalla se toimi sekä puolustus- että kauppalinnana. Vanhimmat osat ovat 1400-luvulta, mutta pääosin linna on nykyään 1500-lukulaisen tyylin mukainen.
1500-luvulla linnassa asui valtaneuvos Gustav Olofsson Stenbock. 1500-luvun loppupuolella linnaan tehtiin kattava laajennus ja modernisointi. Silloin tehtiin muun muassa neljäs kerros, porrastornit, kattoa kohotettiin ja salit koristeltiin maalauksilla. 1600-luvun alussa silloinen linnanherra Gustav Otto Stenbock rakennutti itselleen asuinkäyttöön hirsitalon ja käytti linnaa vain edustustarkoituksiin. Viimeisin sisustustyö oli linnan kappeli, joka tehtiin hänen kuolemansa jälkeen karoliiniseen barokkityyliin ja oli valmiina vuonna 1699.
Stenbockin suvulta Torpa siirtyi perintönä vuonna 1765 Sjöbladin suvulle ja sen jälkeen vuonna 1787 Sparreille. Vuonna 1927 linna siirtyi Ebba Marianne Charlotte Storckenfeltille, jonka pojanpoika Pehr Zethelius omistaa ja hoitaa linnaa nykyisin. Omistajien historia on sikäli poikkeuksellinen, että vain yhden kerran linna on vaihtanut omistajaa muuten kuin periytymällä.
Kirjailija Birgit Sparren romaanisarjassa "Gårdarna runt sjön" Torpa stenhus on mukana nimellä Heljö.
Duracell

Duracell on pääosin paristoja valmistava yhdysvaltalainen yritys, jonka omistaa Berkshire Hathaway. Yritys tunnetaan hyvin maskottinaan toimivasta vaaleanpunaisesta jäniksestä eli niin sanotusta Duracell-pupusta. 
Historiaa.
Duracellin perustivat yhdysvaltalaiset Samuel Ruben ja Philip Rogers Mallory, jotka tutustuivat 1920-luvulla. Vuonna 1964 yhtiö otti käyttöön nimen Duracell, joka on kontaminaatio sanoista "durable cell battery" (suomeksi: kestävä kennoparisto). 
Duracellin on omistanut aikojen saatossa neljä eri yritystä: Mallory Battery Company, Gillette Company, Gilletten ostanut Procter &amp; Gamble sekä nykyisin Berkshire Hathaway. Berkshire Hathaway osti yrityksen 4,7 miljardilla dollarilla Procter &amp; Gamblelta vuonna 2014.
Nykyisin yhtiö valmistaa esimerkiksi AA-, AAA-, C- ja D-alkaliparistoja ja erilaisia pieniä sähkölaitteita.
Vuonna 2016 tehdyn kyselyn mukaan Duracell on suomalaisten eniten arvostama paristomerkki.
Ottaa tyypit

Ottaa tyypit on rap-artisti Chebaleban 30. toukokuuta 2014 julkaistu pitkäsoitto. Sen julkaisee Monsp Records. Albumin kappaleesta "Pitää mennä" julkaistiin musiikkivideo helmikuussa 2014 ja kappaleesta "Standby" maaliskuussa samana vuonna. Kolmas musiikkivideo julkaistiin toukokuussa 2014 kappaleesta "Kuumalle hiekalle". "Ottaa tyypit" nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 37. sijalle.
Kappaleet.
Kappale "Kuumalle hiekalle" sisältää samplen Nylon Beatin kappaleesta "Kuumalle hiekalle".
NeO Olarista

NeO Olarista on rap-duo Jeijjon &amp; Nupin toinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 3rd Rail Musicin kautta 30. toukokuuta 2014. Albumin kappaleesta "Toyboy" julkaistiin musiikkivideo marraskuussa 2013 ja kappaleista "Lupa läikyttää 2014" ja "Kolmipyörä" toukokuussa 2014. "NeO Olarista" nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan sijalle 46.
Jarno Sinisalo

Jarno Juhani Sinisalo (17. toukokuuta 1956 Tampere – 27. toukokuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen kapellimestari. 
Hän toimi Tampereen Työväen Teatterin kapellimestarina johtaen ja sovittaen lukuisia operetteja ja musikaaleja, joista monet olivat suomalaisia kantaesityksiä. Hänen viimeiseksi työkseen jäi helmikuussa 2005 Työväenteatterin suurelle näyttämölle valmistunut Marilyn Monroesta kertova näytelmä "Marilyn".
Sinisalo soitti myös kosketinsoittimia Heikki Silvennoisen johtamassa yhtyeessä Tabula Rasa vuosina 1975–1977.
Hänen vanhempansa olivat näyttelijät Veikko (1926–2003) ja Kaija Sinisalo (s. 1931). 
Sinisalo menehtyi vain 50-vuotiaana vakavaan sairauteen Helsingissä. Hänet on haudattu isänsä viereen Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle.
Emil Nikolaus von Reznicek

Emil Nikolaus Joseph Freiherr von Reznicek [fon 'reznitšek] (myös Rezniček; 4. toukokuuta 1860 Wien, Itävalta-Unkari — 2. elokuuta 1945 Berliini, Saksa) oli itävaltalainen säveltäjä. Hänen sukujuurensa olivat Böömissä.
Elämäkerta.
Emil Nikolaus von Reznicek syntyi Wienissä kenraali, vapaaherra Joseph Reznicekin perheeseen. Hänen velipuolensa oli maalari Ferdinand von Reznicek (1868–1909). Emil Nikolaus opiskeli aluksi oikeustiedettä ja musiikkia Grazissa ja sitten musiikkia Leipzigin konservatoriossa. Hän työskenteli teatterikapellimestarina eri puolilla Saksaa, muun muassa Berliinin Koomisessa oopperassa, sekä opetti sävellystä Berliinin valtiollisessa musiikkikorkeakoulussa vuodesta 1920 alkaen. Hänen ollessaan Prahassa syntyi hänen esikoispoikansa Friedrich ("Fritz") 22. helmikuuta 1887. Von Reznicek työskenteli Saksassa myös natsien valtakaudella (Reichsmusikkammerin jäsenenä 1934–1942), ja hänelle myönnettiin Goethe-mitali vuonna 1935. Hänen poikansa Friedrich palveli myöhemmin luutnanttina Itävallan armeijassa ennen kuin muutti Yhdysvaltoihin 1. elokuuta 1907, jossa hän otti äitinsä sukunimen "von Marbod." Hän meni naimisiin Katharina ("Katie") Riesen kanssa Dresdenistä ja he kasvattivat yhdessä kaksitoista lasta.
Tuotanto.
E. N. von Reznicekin sävellystuotantoon kuuluu useita oopperoita sekä kuoroteoksia, kamarimusiikkia ja orkesterimusiikkia. Hänen tunnetuin teoksensa lienee alkusoitto oopperaan "Donna Diana" (1894).
Rikos (televisiosarja)

Rikos () on tanskalainen rikosdraamasarja, jonka on tuottanut yleisradioyhtiö DR. Sarjan pääkäsikirjoittajana on toiminut Søren Sveistrup, ja sarjan päähenkilöä, kööpenhaminalaista rikosetsivää Sarah Lundia, esittää Sofie Gråbøl.
Ensimmäinen tuotantokausi.
"Rikos"-sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Tanskassa vuonna 2007. Kauden kymmenen ensimmäistä jaksoa esitettiin keväällä 2007, ja kymmenen viimeistä jaksoa oli tarkoitus esittää keväällä 2008. Suuren suosion takia kymmenen viimeistä jaksoa esitettiin jo syyskaudella 2007, ja viimeistä jaksoa seurasi 2 107 000 katsojaa.
Ensimmäinen tuotantokausi käsittelee lukiolaisen Nanna Birk Larsenin murhan selvittelyä. Tapahtumat sijoittuvat marraskuuhun 2003, ja jokainen jakso kuvaa yhden päivän tapahtumia. Syyllisiksi epäillään niin oppilaita ja opettajia kuin poliitikkojakin. Murhaajan henkilöllisyys pysyy pitkään avoimena.
Sarjasta tuli suosittu myös Britanniassa, ja se sai Bafta-palkinnon. Sekä kymmenen ensimmäistä että kymmenen viimeistä jaksoa olivat Emmy-ehdokkaina. Sarjasta tehtiin Yhdysvalloissa uusintaversio "Jälkiä jättämättä" (2011–2014).
Keskeisiä henkilöitä ensimmäisellä kaudella:
Toinen tuotantokausi.
Toinen tuotantokausi oli kymmenen jakson mittainen, ja se esitettiin Tanskassa syys–marraskuussa 2009. Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2005. Asianajaja Anne Dragsholm löydetään murhattuna, mutta rikoksen selvittely ajautuu pian umpikujaan. Sarah Lund kutsutaan johtamaan tutkimuksia.
Keskeisiä henkilöitä toisella kaudella:
Kolmas tuotantokausi.
"Rikoksen" kolmas tuotantokausi esitettiin Tanskassa syys–marraskuussa 2012. Jaksoja oli jälleen kymmenen. Parlamenttivaalien lähestyessä kolme merimiestä löydetään murhattuina ja laivanvarustamo Zeelandin omistajan Robert Zeuthenin yhdeksänvuotias tytär siepataan.
Keskeisiä henkilöitä kolmannella kaudella:
Kapoor

Kapoor tai Kapur () on yleinen intialainen sukunimi. Tämännimisiä henkilöitä ovat:
FlatOut (pelisarja)

FlatOut on suomalaisen Bugbear Entertainmentin kehittämä ajopelisarja, jonka ensimmäisen osa on julkaistu vuonna 2004.
Peleissä ajetaan kilpaa toisia autoja vastaan erilaisilla radoilla sekä "Demolition derby" -romuralliareenat, joissa on tarkoitus tuhota kokonaan toisia autoja. Peleissä on myös eräitä humoristisia lisähaasteita.
FlatOut-sarjan pelejä on myyty n. 3 miljoonaa kappaletta. FlatOut: Head On PlayStation Portable:lle on myyty 300 000 tuhatta kappaletta.
Pelit.
Muiden kehittäjien pelit.
Sarjaan on tehty muita osia muiden kehittäjien toimesta kun oikeudet sarjaan siirtyivät.
Se tavallinen tarina

Se tavallinen tarina on kirjailija Hannu Salaman vuonna 1961 ilmestynyt esikoisteos, jonka kustansi Otava. 
Romaanin tapahtumat sijoittuvat 1930-luvun alkuun ja sen päähenkilönä on maaseudulta Teiskosta Tampereelle puuvillatehtaaseen työhön tullut noin 20-vuotias Eeli. Suurin osa kirjasta keskittyy yhden kesän kuvaamiseen Eelin elämässä. Raskaaksi tullut Eeli joutuu poikaystävänsä hylkäämäksi, hänelle tehdään abortti ja hän joutuu lopulta mielisairaalaan.
Romaanin pohjalta on tehty vuonna 1972 MTV-teatterin tuottama televisioelokuva, jonka ohjasi Veikko Kerttula. Näyttelijöinä olivat muun muassa Riitta Räty, Ahti Kuoppala, Helinä Viitanen, Antti Litja, Saara Pakkasvirta, Katriina Rinne ja Hannele Lauri.
Koulutyttöjen sieppaus Nigeriassa

Koulutyttöjen sieppaus Nigeriassa oli ääri-islamistisen Boko Haram järjestön taistelijoiden toteuttama joukkosieppaus tyttökoululla Chibokin kaupungissa Nigerian Bornon osavaltiossa yöllä 14.–15. huhtikuuta 2014. Järjestön taistelijat kaappaisivat 276 koululla opiskellutta tyttöä. Tapaus herätti laajaa huomiota Nigeriassa ja maailmalla.
Ensimmäinen tyttö löydettiin toukokuussa 2016, ja vuonna 2024 yhteensä yli 180 tyttöä oli vapautettu tai paennut, suuri osa heistä hallituksen ja Boko Haramin neuvottelujen kautta.
Tapahtumat.
vuonna 2014 14.–15. huhtikuuta välisenä yönä Chibokissa, Koillis-Nigeriassa, kun ääri-islamistinen järjestö Boko Haram kaappasi 276 koulutyttöä. Boko Haramin joukot murtautuivat koululle, ampuivat vartijat ja pakottivat opiskelijat kuorma-autoihin. Tytöt olivat 16–18-vuotiaita. Boko Haram oli aiemminkin tehnyt iskuja kouluihin, koska se pitää niitä islamin oppien vastaisina. Monet kouluista oli suljettu iskujen takia, mutta Chibokia pidettiin turvallisena, ja koulu oli auki päättökokeita varten. Sieppaus oli eräänlainen huipentuma terroristijärjestön toiminnalle, jossa se on iskenyt kouluihin, kristittyjä, poliiseja, pettureina pitämiään muslimeja vastaan. Nigerialaiset viranomaiset ovat arvioineet, että kaapatut on saatettu viedä Kameruniin tai Tšadiin. Viranomaiset tarjoavat 300 000 dollarin vihjepalkkion ratkaisevasta vihjeestä.
Järjestö kaappasi myöhemmin toukokuussa lisää koululaisia.
Reaktiot maailmalla.
 Yhdysvallat tarjosi vuonna 2014 apua Nigerian hallitukselle kaapattujen vapauttamiseksi. Britannian ulkoministeri William Hauge on luvannut Britannian tarjoavan käytännön apua Nigerialle tilanteen ratkaisemisessa. Samoin Kiina ja Ranska ovat luvanneet apua. Koulutyttöjen vapauttamisen puolesta nousi myös suuri sosiaalisen median kampanja #BringBackOurGirls.
Vapauteen päässeet tytöt.
Osa tytöistä pystyi karkaamaan heti sieppauksen jälkeen, mutta yli 200 jäi vangiksi.
Toukokuussa 2016 Nigerian armeija löysi ensimmäisen tytön, 19-vuotiaan Amina Ali Nkekin, Sambisan metsästä Pohjois-Nigeriassa. Hän oli saanut lapsen, joka hänellä oli mukanaan, ja lisäksi hänen seurassaan oli mies, jonka Nkeki sanoi olevan aviomiehensä. Nkeki kertoi, että tyttöjä kidutettiin ja pakotettiin naimisiin taistelijoiden kanssa, ja jotkut tytöistä olivat kuolleet. Lokakuussa 2016 hallitus sai neuvoteltua 21 tytön vapauttamisesta.
Toukokuun 2017 alussa noin 80 tyttöä vapautettiin. Hallituksen mukaan kyse oli vaihtokaupasta, jossa viranomaiset puolestaan päästivät vapaaksi järjestön taistelijoita. Huhtikuussa 2024 vapautettuja tai sieppaajiltaan paenneita oli yli 180.
Osa vapautetuista naisista on palannut takaisin Boko Haramin joukkoihin. Syitä palaamiselle saattavat olla esimerkiksi heidän kokemansa stigmatisointi sekä huonot taloudelliset olosuhteet. Osa on myös valittanut olosuhteista valtion kuntoutuskeskuksissa, jonne entisiä siepattuja on sijoitettu. Kritiikkiä on herättänyt myös valtion hanke, jossa Boko Haramin taisteilijoita on armahdettu antautumisen johdosta. Osa antautuneista olivat tyttöjen sieppaajia.
Publicis

Publicis Groupe on ranskalainen mainos- ja markkinointiviestintäalan jättiyritys, jonka päämaja on Pariisissa. Se on yksi viidestä suuresta maailmanlaajuisesta mainos-, digi-, media- ja viestintätoimistojen ryhmästä, joista muut ovat WPP, Interpublic, Omnicom Group ja Dentsu.
Kesällä 2013 kerrottiin Publicis Groupen kaavailevan fuusiota Omnicomin kanssa, mutta hanke kariutui toukokuussa 2014..
Publicis-ryhmän perusti Marcel Bleustein-Blanchet vuonna 1926. Yhtiön suurin omistaja ja hallituksen puheenjohtaja on hänen tyttärensä, feministikirjailija ja professori Élisabeth Badinter.
Vuonna 2011 Publicis nousi kolmanneksi suurimmaksi markkinointiviestintäryhmäksi ohi Interpublicin. Ryhmällä oli tuolloin toimintaa 202 kaupungissa 105 maassa sekä strateginen liittoutuma japanilaisjätti Dentsun kanssa. 
Huhtikuussa 2019 kerrottiin Publicis-ryhmän ostavan datamarkkinointijätti Epsilonin 3,9 miljardilla eurolla. Yrityskauppa on "Advertising Age" -lehden mukaan alan suurin sitten vuoden 2013, jolloin Dentsu hankki Aegis Groupin 4,3 miljardilla eurolla.
Publicis Suomessa ja muissa Pohjoismaissa.
Suomessa Publicis-ryhmään ovat kuuluneet mainostoimistot Publicis Törmä ("ent. Markkinointi Topitörmä Oy"), Publicis Marché ("ent. MK-mainos") ja Publicis Dialog, jotka myöhemmin yhdistyivät Publicis Helsingiksi. Se yhdistyi Skandaali-mainostoimiston kanssa nimelle Reputation Helsinki. Ryhmään kuuluivat myös X2M ja turkulainen Lahtinen &amp; Mantere, joka kuitenkin lopetti yhteistyön Publicisiin kuuluvan Saatchi &amp; Saatchin kanssa 2017. Reputation Helsinki suljettiin kesällä 2019, minkä jälkeen Publicisilla ei enää ole ollut toimintaa Suomessa. 
Norjassa Publicis toimii nimellä Kitchen ja Tanskassa nimellä Reputation.
Jäsenyritykset.
Mainostoimistoketjut.
Vuonna 2012 Publicis-ryhmän kokonaan tai osittain omistamat suurimmat toimistoketjut olivat:
Tom Lawrence

Thomas Morris "Tom" Lawrence (s. 13. tammikuuta 1994) on walesilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Rangersia. Hän on pelannut Englannin Valioliigassa muutaman ottelun Manchester Unitedin ja Leicester Cityn joukkueissa mutta viettänyt suurimman osan urastaan alemmilla sarjatasoilla. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Lawrence on pelannut myös Walesin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa.
Lawrencen kasvattajaseura on Manchester United, josta hän siirtyi vuonna 2013 lainalle Carlisle Unitediin. 2014 tammikuussa Lawrence siirtyi Englannin mestaruussarjan Yeovil Towniin, josta hän palasi kasvattajaseuraansa saman vuoden huhtikuussa. Hän teki United-debyyttinsä 6. toukokuuta 2014, kun vastassa oli Hull City. Hän pelasi avauksessa 70 minuuttia, ennen kuin tuli vaihtoon pelaaja-valmentaja Ryan Giggsin vaihdettua itsensä kentälle. 
Syyskuussa 2014 Lawrence siirtyi Unitedista Valioliigaan nousseeseen Leicester Cityyn. Hän pelasi seurassa kauden aikana vain kolme ottelua käyden lainalla Mestarussarjan Rotherham Unitedissa.
Blake Bortles

Blake Bortles (s. 28. huhtikuuta 1992 Oviedo, Florida) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edusti urallaan viittä eri seuraa kausina 2014–2021.
Bortles oli vuoden 2014 kolmas varaus. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistojalkapalloa Keski-Floridan yliopiston joukkueessa. Bortles pelasi Jacksonville Jaguarsin aloittavana pelinrakentajana viiden kauden ajan. Tämän jälkeen hän sai vain lyhyitä sopimuksia varamiehenä eri joukkueissa. Lokakuussa 2022 Bortles ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Super Mario (pelisarja)

Super Mario on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelysarja, jonka ensimmäinen osa, "Super Mario Bros.", ilmestyi 13. syyskuuta 1985. Sarja on osa laajempaa "Mario"-pelisarjaa. "Super Mario" on yksi kaikkien aikojen tunnetuimpia tasohyppelysarjoja ja on vaikuttanut genreensä voimakkaasti. Sarjaan sisältyy yhteensä 22 peliä. Sarjan peleistä on tullut myös uusintaversioita ja kokoelmia.
Eli Lilly and Company

Eli Lilly and Company on yhdysvaltalainen maailmanlaajuinen lääkeyhtiö. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Indianapoliksessa, Indianassa, Yhdysvalloissa. Sen tuotteita myydään noin 125 maassa ympäri maailmaa. Yrityksen perusti vuonna 1876 eversti Eli Lilly, joka oli kemisti ja Yhdysvaltain sisällissodan veteraani. Yrityksen tunnetuimpia lääkkeitä ovat Prozac, Zyprexa ja Cymbalta. Fortune 500 -yhtiönä Eli Lillyn liikevaihto oli vuonna 2008 20 miljardia dollaria, mikä teki siitä Yhdysvaltojen 148. suurimman ja kymmenenneksi suurimman lääkeyhtiön kansainvälisillä markkinoilla. Yhtiön osake on noteerattu New Yorkin pörssissä ja S&amp;P 500 -osakeindeksissä. Eli Lilly on European Federation of Pharmaceutical Industries and Associationsin (EFPIA) täysivaltainen jäsen. 
Historia.
Yrityksen perustaja oli kemisti ja Unionin armeijan sisällissodan veteraani Eli Lilly. Lilly toimi yrityksen pääjohtajana kuolemaansa 1898 asti. Tyylitelty punainen versio hänen allekirjoituksestaan on edelleen yrityksen logo. Unionin armeijasta erottuaan Lillystä tuli pian puuvillaviljelijä Mississippissä, mutta yritys epäonnistui ja hän palasi keskilänteen, missä hän toimi osakkaana Parisissa, Illinois’ssa, apteekissa. Lilly alkoi suunnitella lääketukkumyyntiyrityksen perustamista Bindrodin kanssa.
Retkipaikka

Retkipaikka on suomalainen luontomatkailun ja -median asiantuntija- ja vaikuttajaorganisaatio. Retkipaikka.fi on Suomen suosituin luontomatkailusivusto, joka tavoittaa vuosittain yli 1,2 miljoonaa suomalaista käyttäjää. Retkipaikka esittelee sivustollaan ja omassa karttapalvelussaan suomalaisia ja lähialueiden luontokohteita. 
Retkipaikan perusti vihtiläinen digitaalisen markkinoinnin asiantuntija Antti Huttunen vuonna 2012. Retkipaikka-blogin alkuperäinen idea oli esitellä perustajansa retkiä. Sivusto laajeni nopeasti luontokohteiden esittelyyn, ja samalla mukaan liittyi muita kirjoittajia. Vuoden 2015 loppuun mennessä kirjoittajaverkosto oli laajentunut valtakunnalliseksi, 55 henkilöä käsittäväksi yhteisöksi. Vuonna 2022 Retkipaikalla oli jo yli 100 hengen yhteisö.
Vuoden 2016 elokuuhun mennessä sivusto oli julkaissut jo lähes 1 500 luontoa ja retkeilyä käsittelevää artikkelia. Tällöin artikkeleita oli luettu yli 6,5 miljoonaa kertaa, joista vuoden 2015 aikana yli 2 500 000 kertaa.
Kuntoliikunta- ja retkeilyjärjestö Suomen Latu julkaisee Retkipaikan kirjoituksia omilla sivuillaan. Suomen Ladun Latu &amp; Polku -jäsenlehdessä julkaistaan myös retkeilyreittejä esittelevää Retkipaikka-palstaa.
Karttakeskus julkaisi toukokuussa 2015 Retkipaikka-kirjan. Touko Kauppisen ja Antti Huttusen toimittamassa kirjassa esitellään 80 kiinnostavaa luontokohdetta.
Luontokeskukset ja -palvelut.
Retkipaikka tuottaa luontomatkailupalveluita Metsähallituksen omistamissa lokaatioissa Suomen luontokeskus Haltiassa Espoossa, Nuuksion kansallispuiston vieressä ja Kolin luontokeskus Ukossa Lieksassa, Kolin kansallispuistossa.
Luontokeskusten palveluihin sisältyvät kokous- ja kongressipalvelut, luontoaktiviteetit ja -opastukset, retkeilyneuvonta, tapahtumatuotanto ja myymälät.
Retkipaikan kehittämä Wine in the Woods -elämyskonsepti on valittu kahdesti "Hungry for Finland" -ruokamatkailukilpailun finaaliin. Vuoden 2021 kilpailussa Wine in the Woods sai kunniamaininnan.
Metsien kätkemä tv-sarja.
Kesällä 2016 esitettiin Yle TV1:llä Retkipaikka-blogiin perustuva tv-ohjelma "Metsien kätkemä". Kotimaiseen sarjaan tehtiin vielä toinen tuotantokausi.
Sarjan formaatti on kansainvälisesti kiinnostava, ja Australian 
Metsien kätkemä tv-sarjalla on Yle Areenassa yli miljoona katselukertaa.
Kausi 1.
Kausi 2.
Hitlerin hallitus

Hitlerin hallitus oli Saksan valtakunnankansleri Adolf Hitlerin johtama hallitus, joka hallitsi Saksaa vuosina 1933–1945. Hallituksen nimitti valta­kunnan­­presidentti Paul von Hindenburg 30. tammikuuta 1933. Aluksi hallituksessa oli mukana kaksi puoluetta: Hitlerin johtama Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue (NSDAP) sekä konservatiivinen Saksalaiskansallinen kansanpuolue (DVNP), jonka toivottiin toimivan mahdollisimman voimakkaana vastapainona NSDAP:lle.. Lisäksi hallituksessa oli joukko ammatti­ministereitä. Varsin pian NSDAP kuitenkin tuli ainoaksi hallitus­puolueeksi, ja sen jälkeen kun maaliskuun 1933 vaaleissa valitut valtio­päivät olivat säätämällään valta­lailla myöntäneet hallitukselle lähes rajoitta­mattoman vallan, se julisti pian kaikki muut puolueet paitsi NSDAP:n laittomiksi. Hindenburgin kuoltua vuonna 1934 Hitler otti itselleen myös valta­kunnan­presidentin tehtävät.
Hitlerin hallitus oli toiminnassa läpi Saksan nousun talouslamasta 1930-luvulla ja läpi toisen maailmansodan. Hallituksen toiminta päättyi 30. huhtikuuta 1945, Hitlerin tehtyä itsemurhan ja hänen testamenttinsa astuessa voimaan. Hitlerin hallitus oli varsin pitkäaikainen, se oli Saksan johdossa kaksitoista vuotta. Sitä seurasi hyvin lyhytikäinen Dönitzin hallitus, joka jäi Saksan valtakunnan viimeiseksi.
Monet hallituksen ministereistä tuomittiin lokakuussa 1946 Nürnbergin oikeuden­käynnissä kuoleman­rangaistukseen tai pitkä­aikaiseen vankeuteen sota­rikoksista tai rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Pauliina Rauhala

Pauliina Rauhala (s. 21. huhtikuuta 1977 Siikajoki) on suomalainen kirjailija ja opettaja. Vuonna 2013 ilmestyi Rauhalan menestynyt esikoisteos "Taivaslaulu".
Ura.
Rauhala valmistui ylioppilaaksi Kemin lukiosta vuonna 1997. Hän opiskeli kirjallisuutta Oulun yliopistossa ja valmistui filosofian maisteriksi ja äidinkielen opettajaksi vuonna 2006.
"Taivaslaulun" aiheena on lestadiolaisuus ja etenkin naisen asema sen piirissä. Teos valittiin vuonna 2013 vuoden kristilliseksi kirjaksi. Vuonna 2014 se sai Kiitos kirjasta -mitalin, Gummeruksen Kaarlen palkinnon ja kirjabloggaajien Varjo-Finlandian. Teosta on painettu 40 500 nidettä. Se on Gummeruksen kaikkien aikojen myydyin esikoisromaani. Siitä on tehty myös näytelmäsovitus Tampereen Työväen Teatterissa ja Oulun kaupunginteatterissa.
Menestyneen esikoisteoksensa myötä opettajana työskennellyt Rauhala jättäytyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Vuonna 2018 julkaistiin hänen toinen romaaninsa "Synninkantajat". Se oli Finlandia-ehdokkaana 2018.
Yksityiselämä.
Rauhala asuu miehensä ja kolmen poikansa kanssa Oulussa. Virsirunoilija Niilo Rauhala on hänen appensa.
William A. Wellman

William A. Wellman (29. helmikuuta 1896 Brookline, Massachusetts, Yhdysvallat – 9. joulukuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Yli 80 elokuvaa ohjanneen Wellmanin ohjaukset olivat pääosin miehisiä sota-, rikos- ja lännenelokuvia. Elokuvissa on sekä maineikkaina tunnettuja lajityyppiensä edustajia että rutiiniohjauksia.
Wellman oli ensimmäisen maailmansodan veteraani.
Eränkävijäin kuningas

 Eränkävijäin kuningas ("Across the Wide Missouri") on William A. Wellmanin ohjaama elokuva vuodelta 1951. Se perustuu Yhdysvaltojen lännen historiaan erikoistuneen historioitsijan Bernard DeVoton kirjaan "Across the Wide Missouri".
Tarina kertoo turkiskauppiaista ja intiaaneista ja miten turkiskauppiaasta tuli sankari ja legenda. Clark Gable näyttelee majavanmetsästäjää, jonka intiaanivaimo toimii kahden kulttuurin välisenä siltana. 
Arviot.
Elokuva kuuluu kriitikko Matti Rämön mukaa Wellmanin rutiiniohjauksiin. Ohjaaja ei ole kiinnostunut niinkään eräkansojen yhteiselosta kuin siitä, kuinka valkoinen mies selviää erämaan ankarissa oloissa.
"Helsingin Sanomien" tv-kriitikko Mikael Fränti ei pitänyt elokuvaa suurena westerninä, mutta sanoi sen olevan kuitenkin nautittava, koska ”tarina on hyvin kirjoitettu, henkilökuvat ovat värikkäitä, näyttelijät nauttivat työstään ja kuvat kertovat oleellisesti Lännen kansanperinteestä”.
Kupariluura

Kupariluura ("Grallaria przewalskii") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kupariluuraa tavataan Perussa Andien vuoriston keskiosissa. Lajin uskotaan vähenevän tulevaisuudessa metsien hakkuiden seurauksena.
Ruosteluura

Ruosteluura ("Grallaria capitalis") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruosteluuraa tavataan Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kettuluura

Kettuluura ("Grallaria erythroleuca") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kettuluuraa tavataan Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkuluura

Pikkuluura ("Grallaria rufula") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkuluuraa tavataan Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kastanjaluura

Kastanjaluura ("Grallaria blakei") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kastanjaluuraa tavataan Perussa. Laji on harvinainen, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Páramoluura

Páramoluura ("Grallaria quitensis") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Páramoluuraa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruskovyöluura

Ruskovyöluura ("Grallaria milleri") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruskovyöluuraa tavataan Kolumbiassa. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. Sen kannaksi arvioidaan 2 500–9 999 yksilöä.
Punaposkiluura

Punaposkiluura ("Grallaria erythrotis") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punaposkiluuraa tavataan Boliviassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.