tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Veisjärv

Veisjärv (myös Veisejärv tai Valgejärv ) on Virossa Viljandimaalla Mulgin ja Viljandin kuntien välisellä rajalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 481 hehtaaria (ha) ja se on 3,5 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä.
Sen laskujoki on Õhne jõgi, joka laskee kolmen kilometrin päässä Mäeküla järveen ja huomattavin tulo-oja on Anikatsi kraavi. Järven valuma-alueen laajuus on 26,1 km².
Järvi on luodattu ja sen suurin syvyys on 4,0 metriä ja keskisyvyys 1,3 metriä. Järven laskennallinen tilavuus voidaan arvioida 0,0063 kuutiokilometriksi (km³) eli 6,3 miljoonaksi kuutiometriksi (m³). Järven rantaviivan pituus on 9,0 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on limnoligiselta luokitukseltaan kovavetinen ja miksotrofinen järvi. Siinä kallioperän kalkkikivestä liukenee veteen mineraaleja ja vetykarbonaattia, joka nostaa veden kovuutta keskikovaksi (80−240 mg/l). Veisjärvessä on vetykarbonaatin pitoisuus on 2,1–3,2 mg(ekv) litrassa vettä ja veden happamuustaso on pH 8,4–9,3. Mineraalien runsas määrä merkitsee myös korkeampaa suolojen pitoisuutta vedessä. Veden sähkönjohtavuus on 156–286 μS/cm.
Miksotrofinen järvi on alkujaan voinut olla joko eutrofinen tai dystrofinen, mutta on ravinnekuormituksen vuoksi muuttunut miksotrofiseksi. Veisjärvi sijaitsee suuren Rubinan soon vieressä ja se kohottaa veden humuspitoisuutta. Järven hapenkulutus on eutrofista järveä voimakkaampaa, koska siinä on runsaasti happea kuluttavaa humusta. Tästä huolimatta happipitoisuus voi olla Veisjärvestä melko korkeaakin. Happipitoisuudeksi on mitattu 8,5–11 mg litrassa vettä, minkä on hapen kylläisyytenä ilmaistuna 97–116%. Veden ravinnepitoisuudet ovat melko korkeita. Fosforipitoisuus on keskimäärin 31 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l) ja typpipitoisuus on 1077 μg/l. Tällaiset määrät ravinteita kasvattavat levien ja bakteerien biomassaa ja samentavat vettä. Veden näkösyvyys onkin vain 0,7–1,1 metriä. Järven mataluus estää veden lämpötilakerrostumista, jolloin koko vesimassa säilyy vuoden ympäri samanlaatuisena.
Järvessä elää yleisinä ahven, hauki, kiiski, kuha, lahna, allikkosalakka, pasuri, sorva, särki, salakka ja mutakala.
Luonnonsuojelualue.
Veisjärv kuuluu osana Rubinan luonnonsuojelualueeseen, jonka pohjoinen osa se on.
Guttannen

Guttannen on kunta Sveitsissä, Bernin kantonin kaakkoisnurkassa. Vuoden 2015 lopussa kunnassa oli 291 vakinaista asukasta. Kunnan pinta-ala on 201 neliökilometriä, joten asukastiheys on vain runsaat 1 asukasta neliökilometrillä. 
Maantiede.
Maantieteellisesti kunta sijaitsee Bernin Alpeilla sekä Aarejoen varrella, sen alkulähteillä. Paikkakunnan korkein vuori on 4,3-kilometrinen Finsteraarhorn. Kunnan alueesta 173 neliökilometriä, lähes 90 prosenttia, on tuottamatonta maata, vuoristoa, jäätiköitä tai tekojärviä. 
Talous.
Guttannen on tunnettu Kraftwerke Oberhasli AG:n vesivoimalaitoksista sekä niitä varten tehdyistä patojärvistä (Grimselsee, Oberaarsee, Gelmersee, Räterichsbodensee).
Liikenne.
Valtatie 6 kulkee pohjoisesta Meiringenista ja Innertkirchenistä Guttannenin kautta etelään, Grimselsolan yli Rhônejoen laaksoon, Valais’n kantoniin. 
Aiheesta muualla.
Antaudun (Reino Nordinin albumi)

Antaudun on suomalaisen näyttelijä-laulaja Reino Nordinin 24. helmikuuta 2017 julkaistu toinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin aluksi vain digitaalisessa muodossa, mutta se julkaistiin CD-levynä ja vinyylinä muutama kuukausi digijulkaisun jälkeen. Albumi oli saavuttanut jo ennakkoon kultalevyrajan, kun siltä julkaistut singlet ylittivät yhteenlasketusti 10 miljoonan suoratoistokuuntelun rajan. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi.
"Antaudun" oli YleX-radiokanavan viikon albumina sen julkaisuviikolla.
Singlet.
"Antaudun"-albumin ensimmäinen single, ”Puhu vaan”, julkaistiin hieman yli vuosi ennen itse albumia, 5. helmikuuta 2016. Kappale sijoittui kahdeksi viikoksi singlelistan 18:nneksi ja se oli parhaimmillaan 57:nneksi soitetuin radiokappale Suomessa. Single toi Nordinille hänen uransa ensimmäisen kultalevyn, kun kappaletta striimattiin yli kaksi miljoonaa kertaa.
Toinen single, ”Kato mua silmiin”, julkaistiin 29. huhtikuuta 2016. Jaakko "JS16" Salovaaran tuottama kappale nousi albumin suurimmaksi hitiksi sijoittuen 16 viikoksi latauslistalle sekä ollen heinäkuussa viikolla 28/2016 10:nneksi soitetuin radiokappale. ”Kato mua silmiin” -single toi Nordinille puolestaan Nordinin uran ensimmäisen platinalevyn.
Kolmantena singlenä elokuussa 2016 julkaistu ”Kosketa” saavutti puolestaan kultalevyrajan. Neljäs single ”Momentumii” julkaistiin tammikuussa 2017 ja samana päivänä itse albumin kanssa sen viides single ja nimikappale ”Antaudun”. ”Antaudun” oli touko–kesäkuussa 2017 viisi viikkoa putkeen Suomen soitetuin radiokappale. ”Antaudun”-kappale oli vuoden 2019 toukokuuhun mennessä saavuttanut nelinkertaista platinaa.
Huhtikuun alussa 2016 SoundCloud-palvelussa julkaistiin epävirallinen single ”Otan sut haltuun”. Kappale tuli saataville muihinkin suoratoistopalveluihin 22. kesäkuuta 2016.
Inner Evil

Inner Evil on Convulsen single, joka julkaistiin 25. tammikuuta 2013 levymerkillä Svart Records. 1000:n kappaleen rajoitettuna 12” vinyylipainoksena sekä 100:n kappaleen käsin numeroituna kasettipainoksena. Kappaleet on äänitetty analogisesti.
Vastaanotto.
Single sai ristiriitaisen vastaanoton. Kappaleet eivät vastanneet Kaaoszinen Arto Mäenpään ennakko-odotuksia ja sanoi siltä uupuvan jotakin, vaikkei pitänytkään sitä täydellisenä floppina. Angry Metal Guy -sivuston Natalie Zed antoi julkaisulle neljä tähteä viidestä. Hän kehui sen orgaanisuutta, koska nauhoituksissa ei ole käytetty mm. Pro Toolsia. Hänestä yhtye oli ilmiömäisessä vireessä, vaikka kappaleissa kuuleekin tauon tuoman hienoisen ruosteisuuden. Imperiumin Janne Rintala piti vanhan koulukunnan meininkiä tervetulleena, vaikka kaipasikin kappaleisiin lisää hyökkäävyyttä ja ilmavuutta.
USS Mizar

USS Mizar (runkonumero AP-12) oli Yhdysvaltain laivaston kuljetusalus, joka lunastettiin 1932.
Valmistus.
United Fruit Company tilasi kylmäkonein varustetun rahtilaivan Betlehem Shipbuilding Corporationilta Quincystä Massachusettsista. Alus valmistui 1932 nimellä "SS Quiriqua". Laiva kykeni kuljettamaan lastin lisäksi 95 matkustajaa.
Yhdysvaltain laivasto hankki aluksen yhteysalukseksi 2. kesäkuuta 1941 ja se otettiin palvelukseen 14. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään E. D. Walbridge. Alus muutettiin Staten Islandilla Brewer's Drydockilla varastolaivaksi.
Palvelus.
Alus saapui 25. tammikuuta 1946 San Franciscoon, missä se sai määräyksen siirtyä Yhdysvaltain itärannikolle. Alus tarkastettiin siviiliin siirtoa varten. Se lähti Queposiin Costa Ricaan, missä alukselle kuormattiin banaaneja luovutettavaksi United Fruit Companylle Charlestonissa. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta Baltimoressa, minkä jälkeen se palautettiin alkuperäiselle omistajalle. Se poistettiin laivaston alusluettelosta 17. huhtikuuta.
On My Way (Omar Naberin kappale)

On My Way on slovenialaislaulaja Omar Naberin esittämä kappale, jolla hän edusti Sloveniaa vuoden 2017 Euroviisuissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta 2017, jossa se sai 36 pistettä, jäi sijalle 17 eikä päässyt finaaliin.
National League A -kausi 2015–2016

NLA-kausi 2015–2016 oli Sveitsin jääkiekon pääsarjan National League A:n 78. kausi. Sarjan runkosarjan voitti zürichlainen ZSC Lions. Sveitsin mestaruuden voitti lopulta SC Bern, jolle mestaruus oli historian 14. ja ensimmäinen sitten kauden 2012–2013.
Karsintasarja.
Jatkokarsinta.
EHC Bielin piti kohdata putoamiskarsinnassa National League B:n mestari HC Ajoie, mutta karsinta peruttiin, koska Ajoie ei ollut hakenut ajoissa lisenssiä sarjanousuun. Biel piti sarjapaikkansa.
Eric Lux

Eric Lux (s. 19. joulukuuta 1967) on luxemburgilainen yrittäjä ja liikemies. Hän on Gérard Lopezin ohella Genii Capitalin toinen perustajaosakas.
Yksityiselämä.
17. huhtikuuta 2011 Kiinan GP:n jälkeen Lux nahisteli Shanghaissa M1NT-nimisessä yökerhossa Formula 1 -kuljettaja Adrian Sutilin kanssa. Saksalaisen "Bild"-lehden mukaan Sutil iski juomalasilla Luxia kaulaan, joka sai näin ollen haavan kaulaansa. Lux teki tapauksesta rikosilmoituksen Sutilia vastaan.
Solmu Salonmies

Solmu Kullervo Salonmies, alkujaan Salonius (24. joulukuuta 1903 Viipuri – 15. huhtikuuta 1988) oli suomalainen upseeri, joka toimi Jääkäripataljoona 1:n ja sen tultua uudelleen nimetyksi Pohjanmaan jääkäripataljoonan komentajana.
Salonmiehen vanhemmat olivat rakennusmestari Onni Salonius ja Anna Friman. Hänen puolisonsa vuodesta 1930 oli Eeva Rissanen.
Salonmies tuli ylioppilaaksi Viipurin maanviljelyslyseosta 1924, Kadettikoulusta hän valmistui 1927. Suomen sisällissodassa Salonmies oli lähetti Karjalan sotilaspiirin esikunnassa Viipurissa. Talvisodassa hän toimi pataljoonankomentajana Jalkaväkirykmentti 25:ssä, jatkosodassa taas pataljoonankomentajana Jalkaväkirykmentti 54:ssä ja 12. Prikaatissa, taktiikan opettajana Maasotakoulussa eli Kadettikoulussa sekä osasto- ja esikuntapäällikkönä 15. divisioonan esikunnassa, osastopäällikkönä Ryhmä Pajarissa, pataljoonan komentajana Jalkaväkirykmentti 8:ssa ja esikuntapäällikkönä Jalkaväkirykmentti 1:ssä. Salonmies haavoittui Kuhmon Löytövaarassa vuonna 1940.
Nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Salonmies toimi Karjalan kaartin rykmentissä vuodesta 1927 vuoteen 1935, Kadettikoulussa hän oli koulutusupseeri 1935–1939 ja opettaja 1940–1941. Sotien jälkeen hän oli pataljoonankomentaja, esikuntapäällikkö sekä komentajan sijainen Jalkaväkirykmentti 1:ssä 1945–1952 ja Jääkäripataljoona 1:n – Pohjanmaan jääkäripataljoonan komentaja 1952–1958, ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta 1958.
Salonmies ylennettiin reservin vänrikiksi 1925, vänrikiksi 1927, luutnantiksi 1929, kapteeniksi 1935, majuriksi 1941 ja everstiluutnantiksi 1946.
Elisha Cook Jr.

Elisha Vanslyck Cook, Jr. (s. 26. joulukuuta 1903, San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 18. toukokuuta 1995, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Cook Jr. teki lähes 60 vuoden mittaisen uran elokuvan ja television parissa.
Elisha Cook Jr. aloitti näyttelijänuransa vaudeville-näyttämöillä ja Broadwaylla, ja saapui Hollywoodiin 1930-luvun taitteessa. Pienikokoinen Cook Jr sai usein näyteltäväkseen erinäisiä onnettoman syntipukin ja marttyyrin rooleja, ja parhaiten hänet muistetaan konnaroolista John Hustonin ohjaamassa klassikkoelokuvassa "Maltan haukka" (1941). Hänen muita merkittäviä rooleja olivat myös esiintymiset elokuvissa "Syvä uni" (1946), "Etäisten laaksojen mies" (1953), "Peli on menetetty" (1956) sekä "Rosemaryn painajainen" (1968). Myöhäisurallaan Cook Jr. nähtiin lukuisissa televisiosarjoissa.
Kaiken kaikkiaan Cook Jr:lla oli yhteensä yli 200 kreditoitua elokuva- ja televisioesiintymistä vuosien 1930–1988 välillä. Cook Jr. menehtyi aivoverenkiertohäiriöön 91-vuotiaana vuonna 1995.
Tampellan juhlatalo

Tampellan juhlatalo sijaitsee Tampereella Tampellan kaupunginosassa Lapintie 3:ssa. Vuonna 1897 valmistuneessa kaksikerroksisessa talossa toimii nykyisin Tampereen Komediateatteri ja talon nimenä on Komediateatterin Juhlatalo.
Juhlatalo rakennettiin alun perin Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n (Tampella) ja sen henkilökunnan kokousten ja juhlatilaisuuksien pitopaikaksi. Talon rakentamiseen alettiin suunnitella vuodesta 1885 alkaen ja varsinainen rakentaminen tapahtui 1895–1897 sekä virallinen käyttöönotto 1898. Uusrenessanssityylisen talon suunnittelija oli arkkitehti Georg Schreck.
Tampellan juhlatalossa sijaitsi vuoteen 1925 saakka myös tehtaan ruokala ja sen jälkeen sinne muutti tehtaan poliklinikka. Talossa kokoontuivat muun muassa Tampella konepajan ja pellavatehtaan soittokunnat, kaksi urheiluseuraa, "Konepajan Tempaus" ja "Pellavatehtaan Riento" sekä raittiusseura Aamurusko, josta sittemmin tuli Tampereen Raittiusseura.
Vuonna 1994 juhlataloon muutti Esko Raipian ja Tapio Parkkisen vuonna 1991 perustama Komediateatteri ja vuonna 1998 juhlatalon omistajaksi tuli "Raipian Kiinteistöt Oy". Teatterilla on myös kesäisin käytössä oleva ulkoilmanäyttämö rakennuksen yhteydessä ja vuonna 2009 rakennettiin sisäpihalle kesäteatterin yhteyteen Paviljonki-ravintola. Teatterin yhteydessä toimii Tampereen Komediateatterin oppilaskoulu (vuodesta 2004 Suomen Teatteriopisto) joka perustettiin vuonna 1995. Syksyllä 2006 valmistui juhlatalon kellarikerrokseen teatterin päänäyttämö jossa on 256 katsojapaikkaa. Juhlatalon tiloissa järjestetään myös kokouksia sekä juhla- ja koulutustilaisuuksia.
Evil Prevails

Evil Prevails on death metal -yhtye Convulsen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2013 levymerkillä Svart Records. Se on yhtyeen ensimmäinen täyspitkä albumi sitten vuoden 1994 albumin "Reflections". Albumi on äänitetty analogisesti, ja sen äänimaailmaltaan huolittelematon ja orgaaninen.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Metal Sucks -sivuston Sammy O’ Hagar antoi albumille arvosanan 3.5/5, ja oli yllättynyt aktivoitumisen jälkeen tuotetun materiaalin toimivuudesta, ja piti sitä yhtyeen parhaana. Infernon blogissa albumin rosoisuutta kuvailtiin toimivaksi vailla väkinäisyyden tunnetta. Imperiumin Janne Rintala totesi albumin antavan vahvempaa näyttöä kuin aikaisemmin samana vuonna julkaisu ”Inner Evil” -single, vaikka musiikki jääkin tuhovoimassaan ja nuoruuden innossaan kahden vuosikymmenen takaisen tuotannon jälkeen. Hänestä kappaleet eivät olleet kovin kekseliäitä, mutta antoi arvoa monipuolisuudelle ja kulmikkuudelle. Soundin Antti Mattila antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän piti soittoa terävämpänä ja iskevämpänä kuin esikoisalbumilla "World Without God", ja sanoi sen olevan pimeydessään ja täyteläisyydessään se albumi, minkä edeltävän albumin "Reflectionsin" olisi pitänyt olla.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Convulse.
Grimselsee

Grimselsee on tekojärvi Keski-Sveitsissä, Guttannenin kunnassa, Bernin Alpeilla. Järven pinnankorkeus on korkeimmillaan 1 909 metriä mpy. Järvi on Aarejoen lähtöpaikka.
Tekojärvellä on kaksi tarkoitusta. Siihen kerätään yläpuolisten jäätiköiden (Unteraargletscher, Oberaargletscher, Finsteraargletscher, Lauteraargletscher) ja lähivuorten sulamisvedet kesän ja syksyn aikana. Toisaalta sitä käytetään välialtaana Kraftwerke Oberhasli AG:n (KWO) voimalaitosten sähköntuotannossa ja vedenvarastoinnissa Grimselseen, Oberaarseen, Gelmerseen ja Räterichsbodenseen välillä.
Tammelan Voiman talo

Tammelan Voiman talo on Tampereella Tammelan kaupunginosassa Tammelantorin varrella sijaitseva nelikerroksinen liike- ja asuintalo. Syyskuussa 1920 valmistuneen 1920-luvun klassisismia edustaneen talon suunnitteli rakennusmestari Frans Jousi.
Talo rakennettiin 3. syyskuuta 1917 perustetun tamperelaisen Osuusliike Voiman keskustoimitaloksi. Talon paikalla aiemmin sijainneet puutalot olivat palaneet Suomen sisällissodan aikana Tampereen taistelussa valkoisten pommittaessa Tammelaa.
Talon alimmassa kerroksessa sijaitsivat osuusliikkeen ruoka- kangas- ja sekatavaramyymälät ja niiden varastot sekä annosruokala. Toisessa kerroksessa oli kahvila ja sen vieressä Tampereen kaupungin sanomalehtilukusali. Lukusalin yhteyteen perustettiin muutamia vuosia myöhemmin Tampereen ensimmäinen sivukirjasto Tammelan lainausasema joka toimi rakennuksessa vuoteen 1929 saakka. Kahvilan entisiin tiloihin sijoittui 1925 lastentarha. Rakennuksen ylimmissä kerroksissa oli asuinhuoneistoja.
Voiman myymälät toimivat talossa vuoteen 1976 saakka ja lastentarha vuoteen 1984 saakka. Osuusliike Voima yhdistettiin vuonna 1983 keskusosuusliike OTK:n ja 38 muun osuusliikkeen kanssa E-osuusliike Ekaksi. Eka myi samana vuonna Tammelan Voiman talon kolme ylintä kerrosta rakennusliike H. Böökille toimistotiloiksi ja omistusasunnoiksi. Tammelan Voiman talossa toimiva ravintola (nykyiseltä nimeltään "Wanha Mestari") on Tampereen vanhin samoissa tiloissa edelleen toimiva ravintola. Ravintolan kanta-asiakkaina ovat olleet muun muassa Jorma Ikävalko, Juice Leskinen ja Irwin Goodman. Ravintolassa toimii biljardikerho "Tammelan Voiman Biljardikerho".
Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1975.
CAST-128

CAST-128 (myös CAST5) on symmetrinen lohkosalausmenetelmä, joka on määritelty IETF:n standardissa .
CAST-128 kuuluu salausalgoritmien luokkaan, joka tunnetaan Feistel-salauksina ja toiminta on vastaavanlainen kuin DES-salauksessa. CAST käyttää "Substitution-Permutation Network" (SPN) konseptia.
CAST-128 käyttää 16 kierrosta ja se operoi 64-bittisissä lohkoissa. Avaimen pituus voi olla välillä 40-128 bittiä.
CAST-salauksien sarjaan kuuluu myös CAST-256, joka oli ehdolla AES-standardiksi.
Cycle of Revenge

Cycle of Revenge on death metal -yhtye Convulsen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. maaliskuuta 2016 levymerkillä Svart Records. Albumi on tyyliltään edeltäjiään progressiivisempi ja sludgemaisempi.
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Imperiumin Serpentin ja Marko Saarisen arvoiden keskiarvoksi muodostui 7–. Serpentin arvio oli negatiivisempi, ja hän sanoi albumin kärsivän nasevuuden puutteesta ja olisi tuottanut sen paremmin eikä uskonut sen kestävän aikaa kuin fanien keskuudessa, mutta totesin sen kuitenkin olevan kohtalainen teos. Marko Saarinen piti sitä tunnelmoivana ja perinteisenä death metalina, joka ei suurempia hienouksia sisällä. Hänestä yhtyeen pitäisi osata irrottautua tyylilleen ominaisesta, rajoittavasta perinteisen death metalin leimasta. Metalliluolan Tore Pedersen antoi albumille arvosanan 6/10. Hän ei pitänyt uutta tyylisuuntaa hakevasta Convulsesta, ja jäi kaipaamaan yhtyeelle ominaista vanhan liiton death metalia. Hän koki ajoittain albumin olleen tehty vain esittelemään jäsenten kehittyneitä soittotaitoja. Kaaoszinen Tuomas Saari antoi albumille arvosanan 8.5/10, ja sanoi yhtyeen ottavan pelkäämättä vaikutteita Kingston Wallilta, Amorphikselta ja Sepulturalta. Hän kuvaili musiikkia mystiseksi ja kiehtovaksi, kuuntelun vaativan oikean mielentilan ja sanoi yhtyeen löytäneen oman äänensä.
Allan Soiniemi

Allan Alarik Soiniemi (18. joulukuuta 1910 Turku – 31. lokakuuta 1993 Seinäjoki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja everstiluutnantti, joka toimi Suomen Rahapajan johtajana vuosina 1958–1975.
Perhetausta.
Allan Soiniemi oli lähtöisin Turusta, vanhemmat olivat liikemies Alpo Soiniemi, ent. Soilander ja Hulda Soilander o.s. Pakkala. Hänestä tuli ylioppilas vuonna 1930, naimisiin hän meni 1937, puoliso Sylvi Rakel Hallila. He saivat yhden tyttären.
Urakehitys.
Ylioppilaaksi tultua hän lähti Kadettikouluun. Soiniemi valmistui Kadettikoulusta 1933 ja Sotakorkeakoulusta vuonna 1939. Hän osallistui talvi- ja jatkosotaan ilmatorjunnassa patterinpäällikönä ilmatorjuntarykmentti 2:ssa, raskaan ilmatorjuntapatterin päällikkönä Laatokan Karjalassa, sekä osasto Laguksen ilmatorjuntakomentajana Syvärillä sekä 1944 Merivoimien ilmatorjuntakomentajana Viipurinlahdella.
Soiniemen siirtyessä siviiliuralle hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1950. Soiniemi toimi Ammus Oy:n ja Sytytin Oy:n tutkimus- ja kehitystehtävissä 1946–1956, ja sen jälkeen Pate Oy:n apulaisjohtajana Messukylässä sekä Soiniemi &amp; Lintukarin agentuuriliikkeen myynti-insinöörinä Turussa. Suomen Rahapajan johtajana Soiniemi toimi vuosina 1958–1975. Soiniemen toimikautena tuli rahauudistuksessa useita kolikkouudistuksia.
Eläkkeellä ollessaan Soiniemi vastusti julkisuudessa voimakkaasti rahapajan suunniteltua siirtoa Rovaniemelle. Hän perusteli vastustustaan kolikkokuljetusten turvallisuusriskeillä, jotka olisivat moninkertaistuneet kuljetusmatkan Suomen Pankkiin venyessä kahdesta kilometristä satoihin kilometreihin. Rahapajan siirto ei silloin toteutunutkaan. Eduskunta päätti 1983 pitää rahapajan pääkaupunkiseudulla. Nykyinen Rahapaja Oy muutti Helsingin Katajanokalta Vantaalle syksyllä 1988.
Tunnustukset.
Lähde:
Lempel-Ziv

Lempel–Ziv (LZ) algoritmit ovat yksi tunnetuimmista ja suosituimmista menetelmistä tiedon häviöttömälle pakkaukselle.
Menetelmä.
Algoritmin ovat kehittäneet Abraham Lempel ja Jacob Ziv. Algoritmin ensimmäiset versiot tunnetaan LZ77 ja LZ78 julkaisuvuosien 1977 ja 1978 perusteella (myös LZ1 ja LZ2).
Lempel-Ziv algoritmi käyttää sanastoon perustuvaa pakkausta, jossa toistuvat jaksot korvataan viittauksilla sanastoon. Jotta pakattu tieto voidaan palauttaa on sanasto tunnettava. Sanasto voi olla ennalta määritelty tai se voi seurata tiedon mukana. LZW-muunnos lisää sanaston dynaamisen luomisen pakattavasta tiedosta, jolloin sitä ei tarvitse erikseen määritellä, ja sanasto päätellään purkamisen yhteydessä.
Lempel-Ziv-Welch (LZW) on Terry Welchin vuonna 1984 kehittämä muunnos LZ78-pakkauksesta. LZW on kuvattu artikkelissa "A technique for high performance data compression" IEEE Computer -lehdessä. Welch ehdotti muutoksia sanaston käsittelyyn ja sanaston indekseinä käytettäviin koodisanoihin.
Pakkaustehoon vaikuttavia tekijöitä ovat mm. sanaston laajuus ja jaksojen pituus.
Menetelmän eri versioita ja muunnoksia:
Algoritmia käytetään yleisessä tiedostojen pakkauksessa sekä kuvadatan pakkauksessa kuten GIF ja PNG tiedostomuodot.
Vaikutus.
Lempel-Ziv algoritmi on nimetty IEEE:n merkkipaalujen () listalla. Lempel-Ziv-Welch (LZW) -muunnelma on pahamaineinen Unisysin vuonna 1994 hakeman patentin johdosta. Unisys haki patenttia, kun LZW:tä käyttävä GIF oli jo laajalti käytössä internetissä esitetyssä sisällössä. Viimeinen LZW:tä koskeva patentti vanheni vuonna 2004.
Kaarlo Ahlgren

Karl August ”Kalle” Ahlgren (myöh. Alakari) (17. marraskuuta 1904 Oulu – 21. maaliskuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija, joka edusti vuoteen 1927 asti Viipurin Susia. Kaudesta 1928 alkaen muutti Viipurista Helsinkiin ja edusti HJK:ta niin jalka- kuin jääpallossa. Hän toimi myös mm. Helsingin kaupungin liikennelaitoksen toimitusjohtajana.
Kalle Ahlgren opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulussa valmistuen ekonomiksi 1927, kauppatieteen kandidaatiksi 1932 ja sai maisterin arvon 1934.
Kalle ”Kilu” Ahlgren aloitti jääpallouransa Viipurin Susissa kaudesta 1925, jolloin Sudet voitti Suomen mestaruuden, kuten kahtena seuraavana kautena. Ahlgren siirtyi opiskelemaan Helsinkiin ja kaudesta 1928 alkaen hän edusti HJK:ta, jolloin hän oli voittamassa itselleen neljännen Suomen mestaruuden. Sen jälkeen hän oli muutaman vuoden poissa edustusjoukkueen riveistä, mutta palasi kaudella 1937 HJK:n edustusmiehistöön ja oli voittamassa seuralleen vielä Suomen mestaruuden.
Jalkapalloilijana Kalle Ahlgren ei päässyt jääpalloilun kaltaisiin saavutuksiin. Hän edusti samalla tavalla ensin Viipurin Susia ja muutettuaan Helsinkiin HJKta.
Urheilu-uransa jälkeen Alakariksi nimensä muuttanut oli mukana Suomen Palloliiton johtotehtävissä. Vuosina 1939–1955 hän toimi mm. Palloliiton varapuheenjohtajana, liittohallituksen jäsenenä ja jääpallojaoston puheenjohtajana. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa hän toimi jalkapallojaoston puheenjohtajana. Palloliiton edustajana hän toimi mm. Veikkauksen hallintoneuvostossa ja Valtion urheilulautakunnan jäsenenä. Palloliitto kutsui Alakarin liiton kunniajäseneksi 1955. Hänelle myönnettiin mm. Suomen Urheilun kultainen ansioristi, Palloliiton kultainen ansiomerkki ja Suomen Leijonan komentajamerkki (SLK).
Saavutuksia.
Jääpallo:
Jalkapallo:
Rhuddlanin linna

Rhuddlanin linna on Grade I -luokan suojeltu keskiaikainen linna, joka sijaitsee Rhuddlanissa, Walesissa. Edvard I asui linnassa jonkin aikaa ja hänen tyttärensä Elizabethin oletetaan syntyneen siellä.
Edvard I alkoi rakennuttaa linnaa vuonna 1277 ja työt saatiin päätökseen 1282. Clwyd-joen uomaa siirrettiin 3,5 kilometriä, jotta linnasta olisi pääsy merelle. Se oli walesilaisten hyökkäyksen kohteena 1294 ja 1400. Sisällissodan jälkeen se jäi nykyiseen raunioituneeseen tilaansa.
Mikko Viitasalo

Mikko Uljas Kustaa Viitasalo (s. 3. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen fyysikko. Hänestä tuli filosofian tohtori vuonna 1973, ja hän on Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1974. 
Historia.
Mikko Viitasalo toimi oppikoulunopettajana 1966–1969 ja assistenttina Helsingin yliopistossa 1968–1972. Viitasalo toimi vuosina 1972–1974 maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan yleissihteerinä ja pääsihteerinä 1974–1983. 
Viitasalo oli Maanpuolustuskorkeakoulun ensimmäinen tutkimusjohtaja 1993–2006 ja on keskeisesti osallistunut Maanpuolustuskorkeakoulun kansallisen yliopistostatuksen luomiseen. Sitä ennen hän oli toiminut tutkimusjohtajana ja professorina Sotatieteen Laitoksessa 1984–1985 ja Sotakorkeakoulussa 1985–1992.
Akavan puheenjohtajana Viitasalo toimi 1995–1999.
Viitasalolla on ollut useita tärkeitä luottamustehtäviä. Hän on toiminut Professoriliiton hallituksen jäsenenä 1987–1988 sekä puheenjohtajana 1989–1992. Hän oli Tieteen keskustoimikunnan jäsen 1992–1994. Lisäksi Viitasalo oli Suomen Akatemian hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja 1995–1996. Paasikivi-Seuran puheenjohtajana hän toimi 2001–2010 sekä Ulkopolitiikan tutkimuksen säätiön hallituksen puheenjohtajana 2004–2006 sekä Ulkopoliittisen instituutin hallituksen jäsenenä 2007–2014 ja varapuheenjohtajana 2010–2014. 
Mikko Viitasalolla on julkaisutoimintaa kokeellisen ydinfysiikan, ulko- ja turvallisuuspolitiikan ja aseidenriisunnan alueilta. Sotilasarvoltaan hän on majuri.
Mikko valittiin Suomen kansalliskirjaston kummiksi vuoden 2014–2018 ajaksi.
Amidofosforibosyylitransferaasi

Amidofosforibosyylitransferaasi eli fosforibosyylipyrofosfaattiamidotransferaasi on entsyymi, joka katalysoi aminoryhmän siirtoa glutamiinilta fosforibosyylipyrofosfaattimolekyylille. Reaktion tuotteina muodostuu fosforibosyyliamiinia ja glutamiinihappoa. Entsyymiä esiintyy niin aitotumaisissa kuin esitumaisissa eliöissä ja se osallistuu puriiniemästen biosynteesiin ja on yksi puriinisynteesin säätelykohdista. Amidofosforibosyylitransferaasin EC-numero on EC 2.4.2.14.
Rakenne ja toiminta.
Rakenteeltaan amidofosforiboryylitransferaasi on tetrameeri ja koostuu neljästä samanlaisesta alayksiköstä. Ihmisellä entsyymistä on molekyylimassaltaan alhaisempi (133 kDa), kun taas niin kutsuttu pieni muoto on massaltaan suurempi (270 kDa). Näistä pieni muoto on katalyyttisesti aktiivinen entsyymi. Entsyymi muuttaa muotoaan inaktiviivisesta muodosta aktiiviseksi fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutuessa amidofosforibosyylitransferaasiin. Amidofosforibosyylitranferaasilla on eliöistä riippuen kaksi eri muotoa, joista toinen on rauta-rikkiproteiini ja sisältää rauta- ja sulfidi-ionien muodostaman klusterin. Tällainen on esimerkiksi ihmisen entsyymi. Esimerkiksi "Escherichia coli"-bakteerilla ei tätä klusteria ole. Entsyymi vaatii toimiakseen myös kaksiarvoisen metallikationin, joka useimmiten on magnesium-tai mangaani-ioni, mutta voi olla myös koboltti-ioni.
Amidofosforibosyylitransferaasin katalysoiman reaktion ensimmäisessä vaiheessa glutamiini hydrolysoidaan ammoniakiksi ja glutamiinihapoksi. Fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutuessa entsyymiin muodostuu hydrofobinen kanava, jota pitkin ammoniakki kulkeutuu fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutumiskohdan läheisyyteen, jossa tapahtuu reaktio fosforibosyyliamiiniksi.
Amidofosforibosyylitransferaasin inhibiittoreita ovat puriinisynteesin tuotteet muun muassa AMP-,GMP- ja IMP-molekyylit. Ne sitoutuvat aktiiviseen entsyymiin ja saavat sen muodostamaan entsymaattisesti inaktiivisen molekyylimassaltaan suuremman muodon. Inhibiitio on reversiibeli ja aktiivisuus palautuu fosforibosyylipyrofosfaatin sitoutuessa entsyymimolekyyliin.
Verner Malinen

Alexander Verner Theodor Malinen (sukunimi vuoteen 1906 "Malin", 28. helmikuuta 1863 Hämeenlinna – 11. heinäkuuta 1937 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori, valtiopäivämies ja suomentaja.
Henkilöhistoria.
Malisen vanhemmat olivat filosofian maisteri, Hämeenlinnan yläalkeiskoulun konrehtori Matthias Malin (1822–1867) ja Sofia Eleonora von Platen. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1881 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1885 ja maisteriksi 1886.
Malinen toimi Oulun suomalaisen lyseon historian, maantieteen ja suomen kielen vt. lehtorina 1889–1890 ja vakinaisena lehtorina 1890–1891. Hän oli sitten Tampereen reaalilyseon historian, maantiedon ja suomen kielen lehtorina 1891–1926 sekä opettajana Tampereen kauppakoulussa 1891–1895 ja Tampereen tyttökoulussa 1896–1897. Hän oli pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1904 ja 1905. Malinen oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1898–1909 ja 1914–1916.
Verner Malinen oli naimisissa 1892–1929 opettaja Nadja Lisitzinin (k. 1929) kanssa. Heidän tyttärensä Aune Malinen oli naimisissa vuodesta 1916 professori Alf Tudeerin kanssa.
Teoksia.
Nimellä "V. Malin":
Nimellä "Verner Malinen":
Suomennoksia.
Nimellä "V. Malin":
Nimellä "Verner Malinen":
Samandağ

Samandağ () on kaupunki Hatayn maakunnassa, Etelä-Turkissa, Orontesjoen suulla Välimeren rannikolla, lähellä Turkin ja Syyrian rajaa, 25 kilometriä Antakyan kaupungista. Pormestarina toimii Mithat Nehir (CHP).
Etymologia.
Samandağ tunnettiin aiemmin nimellä "Yukarı Alevışık", "Levşiye" ja "Süveydiye" ( "Svedia"). Se nimettiin virallisesti Samandağ’ksi vuonna 1948. Nimi tulee turkinkielisestä vuoren nimestä Seman Dağ eli Pyhän Simeonin vuori.
Historia.
Samandağ sijaitsee lähellä antiikin Seleucia Pieriaa kaupunkia, jonka Seleukos I Nikator perusti vuonna 300 eaa. Seleucia Pieriasta tuli nopeasti merkittävä Välimeren satama hellenistisellä ajalla ja Rooman valtakunnan aikana.
Maantiede.
Samandağ itsessään on pieni 35 000 ihmisen asuttama kaupunki lähellä Antakyaa. Paikallinen talous on riippuvainen kalastuksesta ja maataloudesta, ja erityisesti sitrushedelmistä.
Väestö.
Suurin osa kaupungin väestöstä on arabiaa puhuvia šiialaisia. Siellä on myös sunni-arabeja, turkmenialaisia ja kurdeja. 
Paikallispolitiikka.
Poliittisesti Samandağ on perinteisesti kallistunut vasemmalle. Vuonna 2009 paikallisvaaleissa vapauden ja solidaarisuuden puolueen (ÖDP) ehdokas Mithat Nehir valittiin piirikunnan pormestariksi saaden 34,20 prosentin osuudella äänistä (CHP:n ehdokas sai 31,77 % ja AKP:n ehdokas 14,07 %). Hän oli siten ainoa voitokas ÖDP:n ehdokas koko tasavallassa.
Nähtävyydet.
&lt;br&gt;
Alfa Romeo Alfetta

Alfa Romeo Alfetta on Alfa Romeon vuosina 1972–1984 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi edeltäneen 1750/2000-mallisarjan. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimellä Alfa Romeo Sport Sedan. Samalle alustalle perustui myös urheilullinen kaksiovinen Alfetta GTV -malli. Alfettan korvaajaksi tuli Alfa Romeo 90.
Alfa Romeo Alfetta esiteltiin vuonna 1972. Vaihdelaatikko oli sijoitettu taakse tasauspyörästön kanssa optimaalisen painojakauman saavuttamiseksi (transakselirakenne). Takana oli De Dion -pyöräntuenta, edessä vääntösauvajousitus. Alfettan alkuperäinen moottori oli 1,8-litrainen ja tuotti 122 hevosvoimaa tehoa. Vuodenvaihteessa 1974–1975 esiteltiin myös 1,6-litrainen (109 hv) moottori, ja näissä malleissa oli 1,8-litraisesta poiketen vain yksi ajovalo kummallakin puolella. Yhdysvaltojen markkinoille esiteltiin samaan aikaan 2,0-litraisella ruiskutusmoottorilla varustettu malli.
Vuonna 1977 2,0-litrainen (122 hv) moottori saapui myös Euroopan markkinoille, kuitenkin kaasutinversiona. 2,0 litran moottorilla varustetut mallit saivat nimekseen Alfetta 2000, ja niiden ajovalot olivat kulmikkaat. Seuraavana vuonna 2,0-litrainen sai uuden nokka-akselin, ja teho nousi 130 hevosvoimaan. Vuoden 1979 uutuus oli 2,0-litrainen (82 hv) turbodiesel.
Heinäkuussa 1982 esiteltiin Alfetta-malliston huippumalliksi Quadrifoglio Oro, jossa oli polttoaineen suihkutusjärjestelmällä (sama kuin Yhdysvaltain markkinoilla) varustettu 2,0-litrainen (128 hv) moottori. Varusteluun kuului muun muassa ajotietokone ja sähkösäätöiset istuimet. Ajovaloja oli neljä, ja ne olivat aikaisemmasta 2,0-litraisesta mallista poiketen pyöreät.
Vuonna 1983 dieselvalikoima täydentyi 2,4-litraisella (95 hv) turbodieselillä.
Valtion ravitsemusneuvottelukunta

Valtion ravitsemusneuvottelukunta (VRN) on Suomen maa- ja metsätalousministeriön alainen ja asettama määräaikainen asiantuntijaelin.
Valtion ravitsemusneuvottelukunta julkaisi ensimmäiset koko väestölle tarkoitetut ravitsemussuositukset vuonna 1987. Nykyinen suositus on julkaistu vuonna 2024.
Tehtävät.
Ravitsemusneuvottelukunnan tehtävät ovat:
Kokoonpano.
Neuvottelukunta nimitetään aina kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Sen jäsenet ovat ravitsemukseen perehtyneitä asiantuntijoita ja edustavat laajasti ravitsemuskenttää. 
Nykyisen neuvottelukunnan toimikausi on 15.11.2023–14.11.2026.
Neuvottelukunnan puheenjohtaja on pääjohtaja Leena Räsänen, Ruokavirasto. Varapuheenjohtaja on Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen pääjohtaja Mika Salminen. Neuvottelukunnalla on päätoiminen pääsihteeri Satu Jyväkorpi.
Muut jäsenet: 
Historia.
Vuonna 1936 valtioneuvosto perusti maatalousministeriön esityksestä kansanravitsemuskomitean, jonka tehtävänä oli tutkia maan kansanravitsemuksen tilaa. Komiteaa johtivat kansanedustaja Oskari Reinikainen ja sotaväen ylilääkäri Väinö Lindén. Kansanravitsemuskomitea julkaisi vuonna 1940 komiteamietinnön suomalaisten ravitsemustilasta, joka kiinnitti huomiota erityisesti puutostautien torjumiseen. 
Kansanravitsemuskomitean työtä jatkoi valtion ravitsemustoimikunta, jonka valtioneuvosto perusti 1. huhtikuuta 1954 maatalousministeriön alaiseksi pysyväksi toimikunnaksi. Professori Artturi I. Virtanen oli yksi ravitsemustoimikunnan perustajista ja sen ensimmäinen puheenjohtaja. Vuonna 1970 toimikunnan nimeksi vaihdettiin valtion ravitsemusneuvottelukunta. Ravitsemustoimikunta koostui ravitsemusalan ja lääketieteen asiantuntijoista, lääkintä- ja maataloushallinnon edustajista ja kansanedustajista. Ravitsemusneuvottelukunnan jäseniksi kutsuttiin ravitsemusasiantuntijoita ja esimerkiksi kuluttajien, maatalouden, teollisuuden, kaupan, joukkoruokailun ja eri hallinnonalojen edustajia.
Ravitsemusneuvottelukunnan tärkeimpiä tehtäviä ovat sen toiminnan alkuajoista lähtien olleet kouluruokailun kehittäminen, kansan ravitsemustiedon kohentaminen ja kansanravitsemuksen tutkiminen. Ravitsemussuositukset on tarkoitettu käytettäviksi ruokapalveluiden suunnittelussa, elintarvikkeiden kehitystyössä, ravitsemusopetuksen aineistona sekä arvioitaessa eri väestöryhmien ruoankäyttöä ja ravintoaineiden saantia.
Puheenjohtajat.
Neuvottelukunnan puheenjohtajina ovat toimineet muun muassa:
Matti Kotila

Matti Miika Jaakonpoika Kotila (18. lokakuuta 1887 Toholampi – 20. joulukuuta 1953 Toholampi) oli suomalainen maanviljelijä ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja. Kotilan vanhemmat olivat Jaakko Kotila ja Karoliina Jämsä. Kotilan vanhemmat kannattivat Suomalaista puoluetta, ja kotitilalla Pajamäessä järjestettiin Suomalaisen puolueen vaalitilaisuuksia.
Matti M. Kotila toimi Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1917–1919 Vaasan pohjoisesta vaalipiiristä. Kotila toimi yhteistyössä Ernst Saaren ja Wilhelmi Malmivaaran kanssa edustaen kannanotoissaan Suomalaisen puolueen linjaa tiukempaa kantaa suhteessa itsenäisyyteen ja Venäjän-politiikkaan. Kotila kannatti laajaa äänioikeutta kunnallislakien valmistelussa. 
Kotila otti joulukuussa eduskunnassa voimakkaasti kantaa Turun mellakoihin ja vaati tekijöitä vastuuseen. Kotila siirtyi Suomen sisällissodan alussa Vaasaan ja toimi siellä Vaasaan kokoontuneiden kansanedustajien kanssa.
Kotila vastusti ankarasti Suomen kuningaskuntahanketta. Hän oli perustamassa Tasavaltalaisten liittoa ja toimi sen johtokunnassa.
Kotila äänesti ratkaisevassa äänestyksessä puolueen kannan vastaisesti Jaakko Loukon kanssa vastustaen kuninkaanvaalin toteuttamista. Puoluekentän muututtua joulukuussa 1918 Jaakko Loukko ja Matti Miika Kotila liittyivät Maalaisliittoon, kun muut Suomalaisen puolueen kansanedustajat liittyivät Kansalliseen kokoomukseen. Keväällä Kotila ei enää asettunut ehdokkaaksi.Myöhemmin hän suoritti elämäntyönsä kunnallismiehenä. Hän toimi Toholammin kunnallislautakunnan puheenjohtajana 1919–1945 ja useita vuosia sivutoimisena kunnansihteerinä.
Kotila oli naimisissa Naima Elina Parhialan kanssa (k. 1923), ja jäätyään leskeksi hän meni uusiin naimisiin 1929 Hilja Maria Koskelan kanssa (k. 1968).
Jessie Magdaleno

Jessie Magdaleno (s. 8. marraskuuta 1991 Las Vegas, Nevada) on yhdysvaltalainen ammattinyrkkeilijä ja hallitseva ylemmän kääpiösarjan WBO-liiton maailmanmestari.
Amatööriura.
Amatööriurallaan Magdaleno otteli 136 ottelua joista voitti 120. 
Ammattiura.
Jesus liittyi Bob Arumin Top Rank nyrkkeilytalliin 5. lokakuuta 2010.
Uran alkuvuodet Magdaleno otteli tuntemattomia nyrkkeilijöitä vastaan. Vuonna 2016 Magdaleno kohosi WBO-liiton tunnustamaksi mestariksi voittamalla Nonito Donairen kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä ottelussa.
Circle Line (MRT)

Circle Line on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän linja. Se avattiin liikenteelle 28. toukokuuta 2009. 35,5 kilometrin pituisella linjalla on 30 asemaa. Kokonaan maan alla kulkeva linja on täysin automatisoitu.
Circle Line on MRT:n linjoista toiseksi uusin. North East Linen tavoin sen rakentamista ehdotettiin jo 1990-luvulla, jolloin siitä käytettiin nimeä Marina Line. Linjan ensimmäinen osuus avattiin kuitenkin vasta 28. toukokuuta 2009.
Linjan viimeinen osuus Marina Baysta HarbourFrontiin avataan vuonna 2026. Tällöin linjasta tulee kehälinja.
Ursus – sankareista suurin

Ursus – sankareista suurin (, ”Ursus tulen maassa”) on vuonna 1963 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Giorgio C. Simonelli. Sen sankaria Ursusta esittää yhdysvaltalainen Ed Fury.
Juoni.
Kuningas Lotar tavoittelee Ursuksen puolustamaa naapurimaata neuvonantajansa Amilcaren ja veljentyttärensä Milan johdattelemana. He syyttävät Ursusta prinsessa Dianan kaappaamisesta ja lähettävät miehensä tappamaan sankarin. Maanjäristys hautaa Ursuksen ja Diana katoaa. Amilcare murhaa Lotarin ja nousee Milan kanssa valtaistuimelle. Kruunajaisten juhlistamiseksi järjestetään turnajaiset, joihin Ursus saapuu voittaen vallananastajan käskyläiset. Amilcare kaappaa Dianan ja vangitsee Ursuksen, mutta kansa nousee kapinaan ja vapauttaa sankarin. Mila ja Amilcare saavat ansionsa mukaan, ja Diana nousee valtaistuimelle.
Tuotanto.
Elokuva on kuvattu Dyaliscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Elioksen studiolla Roomassa. Ulkokuvissa nähdään Grotte Di Salonen luolat, Monte Gelaton vesiputoukset, Tolfan laakso ja Tor Caldaran maisemat sekä muualta lainattuja otoksia tulivuorenpurkauksista. Kertoman mukaan suuren osan elokuvasta on ohjannut apuohjaajana toiminut Nick Nostro.
"Ursus – sankareista suurin" on Ed Furyn kolmas Ursus-seikkailu ja viimeinen peplum-elokuva. Sen lapsellista ja epäjohdonmukaista juonta sekä vaatimattomia näyttelijäsuorituksia, ohjausta ja erikoistehosteita kompensoivat elokuvan synkkä ilmapiiri, groteski lavastus, Carlo Savinan musiikki ja sankarin lähes yli-inhimilliset voimainkoetukset. Henkilöhahmona Ursus ei juurikaan poikkea Herkuleen ja Macisten kaltaisista peplum-sankareista.
Grindometri

Grindometri on laite, jota käytetään mittaamaan hiukkaskokoa suspensiosta, jollaisia ovat esimerkiksi maalit ja painoteollisuudessa käytettävät painovärit. Grindometri koostuu teräslaatasta, johon on koneistettu syvyydeltään muuttuva kanava. Kanavan syvyys on toisessa päässä tarvittavan etäisyyden pinnan tason alapuolella ja madaltuu toista päätä lähestyttäessä saavuttaen lopulta laatan pinnan. Uran syvyydelle on merkitty mitta-asteikko uran viereen tai laatan sivuun. Testattava suspensio kaadetaan uran syvään päähän ja kaavitaan kohti matalaa päätä metallisella kaapimella. Siinä vaiheessa, kun uran syvyys on yhtä suuri kuin suurimmat hiukkaset suspensiossa, epäsäännöllisyydet kuten pigmenttipartikkelit painovärinäytteessä tarttuvat kaapimen mukaan ja tulevat näkyviin.
Menetelmän etuna on, että pienellä näytekoolla saadaan nopeasti yleiskuva näytteen partikkelikokojakaumasta, mikä mahdollistaa tuotantoprosessien seuraamisen reaaliajassa.
Seuraavat standardit ovat olennaisia grindometrin käytön yhteydessä: ASTM D 1210, ASTM D-1316, JIS K 5600-2-5, ISO 1524, DIN EN 21524, BS 3900-C6
Riivatut (vuoden 1988 elokuva)

Riivatut () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Andrzej Wajdan ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Jutta Lampe ja Philippine Leroy-Beaulieu.
"Riivatut" perustuu Fjodor Dostojevskin romaaniin "Riivaajat" (Бесы; "Besy", 1872), jonka pohjalta Andrzej Wajda, Jean-Claude Carrière, Agnieszka Holland ja Edward Żebrowski sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Margaret Ménégoz. Elokuva kilpaili vuoden 1988 Berliinin elokuvajuhlien pääkilpailussa, jossa Andrzej Wajda oli ehdokkaana parhaan elokuvan Kultaisen karhun saajaksi.
Juoni.
"Riivatut" alkaa vuodesta 1870 ja sijoittuu Venäjälle. Elokuva kertoo joukosta nuoria vallankumouksellisia, jotka haluavat tuhota yhteiskuntajärjestelmän väkivallalla. He uskovat, että tämä on ainoa keino uudistaa vanhaa venäläistä yhteiskuntaa.
Tuotanto.
"Riivattujen" kuvaukset alkoivat 3. maaliskuuta 1987, ja se kuvattiin Varsovassa, Puolassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Gaumont, Films A2 ja Les Films du Losange. Tuotantoa oli tukemassa myös CNC-virasto.
Julkaisu.
"Riivatut" sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla helmikuussa 1988. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 24. helmikuuta 1988 ja oli Gaumontin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 76 668 katsojaa.
"Riivatut" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 9. joulukuuta 2010 ja blu-raylle 5. marraskuuta 2014.
T2 Trainspotting

T2 Trainspotting on Danny Boylen ohjaama brittiläinen draama/komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 27. tammikuuta 2017. Elokuva on jatko-osa vuoden 1996 elokuvalle "Trainspotting", ja se perustuu kirjailija Irvine Welshin teoksissaan "Trainspotting" ja sen jatko-osassa "Porno" luomiin hahmoihin.
Elokuvassa Mark Renton palaa kaksikymmentä vuotta alkuperäisen elokuvan tapahtumien jälkeen takaisin Edinburghiin, jossa hän kohtaa vanhat ystävänsä ja vihollisensa Spudin, Sick Boyn ja Begbien.
Freeform (televisiokanava)

Freeform on yhdysvaltalainen televisiokanava, jonka omistaa The Walt Disney Companyyn kuuluva Disney–ABC Television Group. Kanavan aiempia nimiä ovat muun muassa The Family Channel, Fox Family ja ABC Family; Freeform-nimi lanseerattiin vuonna 2016.
Historia.
Kanava sai alkunsa vuonna 1977, jolloin televisioevankelista Pat Robertsonin Christian Broadcasting Network perusti CBN Satellite Servicen levittääkseen materiaaliaan kaapelitalouksiin. Vuonna 1981 kanava nimettiin CBN Cable Networkiksi ja sille alettiin tuottaa myös omaa materiaalia, kuten saippuasarjaa "Another Life". Vuosina 1988−1989 seurasivat nimenvaihdokset CBN Family Channeliksi ja The Family Channeliksi.
1980-luvun aikana kanavan tilaajamäärä noin viisinkertaistui, ja kasvavan tuoton myötä CBN:n täytyi vuonna 1990 luopua kanavan omistuksesta noudattaakseen IRS:n asettamia rajoituksia voittoa tavoittelemattomille järjestöille. Kanavan omistajaksi perustettiin International Family Entertainment -yhtiö. Vuonna 1997 News Corpin ja Saban Entertainmentin omistama Fox Kids Worldwide osti International Family Entertainmentin 1,9 miljardilla dollarilla.
Fox Family Channelin katsojaluvut eivät kehittyneet toivotulla tavalla, ja kanava myytiin Disneylle vuonna 2001. Aiempien omistajanvaihdosten tapaan kauppaehtoihin kuului, että kanava jatkaisi Robertsonin päivittäisen konservatiivis-kristillisen talk show’n "The 700 Clubin" esittämistä. Disneyn alaisuudessa kanava sai nimen ABC Family. Vuodesta 2006 alkaen se alkoi kehittää ohjelmistoaan uskaliaampaan ja enemmän nuorisolle kohdennettuun suuntaan.
Syksyllä 2015 julkistettiin päätös ABC Familyn uudelleennimeämisestä Freeformiksi, jotta kanava vetoaisi paremmin tavoittelemaansa 14−34-vuotiaiden katsojaryhmään. Uusi nimi otettiin käyttöön 12. tammikuuta 2016.
Aria Airin lento 1525

Aria Airin lento 1525 oli Aria Airin reittilento Teheranista Mašhadiin. 24. heinäkuuta 2009 sen laskukiito meni pitkäksi. Lennolla käytetty Iljušin Il-62M törmäsi muuriin kiitotien loputtua kesken, jolloin 11 miehistön jäsentä ja viisi matkustajaa eli 16 koneessa olleista 173 ihmisestä kuoli.
Lento lähestyi Mašhadia liian kovalla nopeudella, ja sen pyörät koskettivat maata vasta kilometrin päässä kiitotien alusta. Lentomekaanikko käytti suihkujarruja koneen hidastamiseen sen ollessa vielä ilmassa ja sulki ne juuri ennen laskeutumista. Kun hän laskeutumisen jälkeen yritti taas käyttää suihkujarruja, ei hän huomannut niiden olevan suljettuina, ja käänsi sen sijaan moottorit 1 ja 4 täydelle teholle. Kun miehistö huomasi, ettei kone hidastu, lentomekaanikko sammutti moottorit 2 ja 3 ja hätäjarrutus aloitettiin. Siitä huolimatta koneella oli nopeutta vielä 200 kilometriä tunnissa, kun kiitotie loppui kesken. Sen nokkateline katkesi ja vasemmanpuoleinen pääteline ajautui ojaan, jolloin kone kääntyi vasemmalle ja törmäsi seinään. Törmäys murskasi koneen keulan matkustamon kuudenteen penkkiriviin asti.
Onnettomuuden pääsyyksi todettiin miehistön jäsenten heikko kommunikointi ja yhteistyö.
Libanoninristi

Libanoninristi (The Lebanese Forces Cross; Salib al-Muqawama; Resistance Cross) otettiin käyttöön Libanonin kristillisen armeijan piirissä sisällissodan (1975–1990) aikaan vuonna 1984, mutta kyseinen tunnus ei ole ollut yleisessä käytössä vuoden 1990 jälkeen, kun Libanonin rintama -puolue lakkautettiin.
Giorgio Simonelli

Giorgio Candido Simonelli (23. marraskuuta 1901 Rooma – 3. lokakuuta 1966 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja leikkaaja. Hänet tunnetaan varsinkin koomikkopari Franco &amp; Ciccion ohjaajana.
Ekonomistiksi valmistunut Simonelli työskenteli aluksi toimittajana ja elokuvakriitikkona. Vuonna 1928 hän toimi ensimmäisen kerran apuohjaajana ja vuonna 1930 hän oli yksi Italian ensimmäisen äänielokuvan, Gennaro Righellin "La canzone dell’amoren" käsikirjoittajista. Vuodesta 1934 lähtien Simonelli työskenteli etupäässä leikkaajana ja vuodesta 1940 komediaelokuvien ohjaajana. Hän työskenteli muun muassa Totòn, Eduardo ja Peppino De Filippon, Alberto Sordin ja Aldo Fabrizin kanssa ja päätti uransa sarjalla koomikkoparin Franco Franchin ja Ciccio Ingrassian elokuvia.
Juhani Halme

Toivo Juhani ”Jussi” Halme (1. joulukuuta 1924 Lappeenranta – 16. toukokuuta 2002 Kotka) oli suomalainen jääpalloilija, jonka pelaajaura ajoittui 1940-lopulta 1950-luvun lopulle.
Heikki Kääriäinen (kirjallinen johtaja)

Heikki Kääriäinen (25. lokakuuta 1928 Hamina – 29. lokakuuta 2016) oli suomalainen kustannusjohtaja ja päätoimittaja. 
Sosialidemokraatteihin kuulunut Kääriäinen oli Ylioppilaslehden päätoimittajana 1956–1959 kunnes hänet erotettiin liian vapaamielisenä ja ”kekkoslaisena”. Kääriäinen siirtyi sitten kustannusosakeyhtiö Tammen palvelukseen ja toimi ensin mainospäällikkönä, vuodesta 1965 tietokirjaosaston päällikkönä ja viimeksi kirjallisen osaston päällikkönä. Hän suunnitteli ja toimitti muun muassa Tammen Huutomerkki-sarjaa joka alkoi ilmestyä 1968. Kääriäinen jäi eläkkeelle 1991. Eläkkeellä ollessaan Kääriäinen asui Kuopiossa.
DEL-kausi 2015–2016

DEL-kausi 2015–2016 oli Saksan jääkiekon pääsarjan DEL-liigan 22. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Adler Mannheim.
Joukkueet pelasivat runkosarjan aikana 52 ottelua. Runkosarjan kuusi parasta eteni suoraan puolivälieriin, sijoilla 7–10 jääneet pääsivät pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Runkosarjan voitti EHC München ja sen paras pistemies oli saksalainen Patrick Reimer, joka edusti Thomas Sabo Ice Tigersia.
Välieristä loppuotteluun etenivät runkosarjan voittanut München ja runkosarjan neljäs, Grizzlys Wolfsburg. Mestaruuden voitti lopulta München voitoin 4–0. Mestaruus oli vuonna 1998 perustetulle seuralle sarjan historian ensimmäinen. München oli pelannut DEL:ssä kaudesta 2010–2011.