tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kehitysmaayhdistys Pääskyt

Kehitysmaayhdistys Pääskyt ry on Suomen vanhimpia sitoutumattomia kehitysyhteistyöjärjestöjä. Pääskyt on vuodesta 1964 lähtien tukenut ja tehnyt kehitysyhteistyötä Etelän kansalaisjärjestöjen kanssa sekä tiedottanut kansainvälisistä solidaarisuuskysymyksistä sekä edistänyt sosiaalisesti ja ekologisesti kestävää kehitystä Suomessa. 
Pääskyt on Emmaus Suomen ja Emmaus Euroopan jäsenjärjestö. Se on myös yksi ympäristöalan kehitysyhteistyöhankkeita rahoittavan Siemenpuu-säätiön perustajajärjestöistä Pääskyt on Kepan jäsenjärjestönä mukana Kepan organisoimassa Etelän vapaaehtoisohjelma Etvossa.
Pääskyjen tärkeimmät yhteistyökumppanit ovat Perussa ja Intiassa.
Peru ja Cuna Nazareth.
Pääskyjen toiminta on suuntautunut alusta lähtien Peruun. Limaan lähetettiin vapaaehtoisia työskentelemään Perun Emmaukseen kuuluvan Cuna Nazarethin säätiön päiväkoteihin. Yhteistyösuhde on jatkunut vuodesta 1964.
Intia.
Työ Intiassa alkoi 1967. Vuodesta 1983 kumppanina on ollut kyläkehitysjärjestö VCDS Tamil Nadun osavaltiossa. Vuosina 1987–1999 Pääskyt myös tuki Biharissa Intian alkuperäisväestön adivasialueella sijaitsevaa kyläkehitys- ja koulutuskeskus Jagriti Viharaa. Vuonna 2010 alkoi Gujaratin ja Rajasthanin osavaltioissa yhteistyö SEWA-järjestön kanssa. Intiassa työtä tehdään muun muassa kastittomien eli dalit-työläisten ja naisten organisoimisessa, kastittomien lasten epävirallisten koulujen perustamisessa ja maanviljelyn kehittämisessä.
Palkinnot.
Vuonna 2005 Pääskyt ja intialainen kyläkehitysjärjestö VCDS saivat presidentti Tarja Halosen myöntämän Kumppanuus-palkinnon, joka on Kepan myöntämä palkinto parhaalle järjestöjen kehitysyhteistyöhankkeelle.
Sampo Haapamäki

Sampo Haapamäki (s. 3. helmikuuta 1979) on suomalainen säveltäjä. 
Sampo Haapamäki opiskeli sävellystä Tristan Murailin johdolla New Yorkin kaupungissa Columbian yliopistossa, josta Haapamäki valmistui musiikin tohtoriksi vuonna 2012. Hän opiskeli sävellystä myös Sibelius-Akatemiassa Helsingissä Tapio Nevanlinnan ja Veli-Matti Puumalan johdolla valmistuen musiikin maisteriksi vuonna 2005. Lisäksi Haapamäki on opiskellut Leipzigissa Hochschüle für Musik und Theaterissa sävellysopettajanaan Claus-Steffen Mahnkopf.
Sievä

Sievä on suomalainen naisen etunimi. Siitä tunnetaan myös muoto Sievi, joka on jäänyt harvinaisemmaksi. 
Sievä on ollut Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 453 naisen nimenä. Nimen käyttö alkoi jo ennen vuotta 1900 ja on jatkunut näihin päiviin. Vuoteen 1899 mennessä nimi oli annettu 97:lle tytölle. Yli puolet Sievä-nimisistä on syntynyt vuosina 1900–1919, jolloin nimi annettiin 230 tytölle. Vuosina 1920–1939 se annettiin 92:lle ja 1940–1959 yhdelletoista tytölle. Vuosien 1960–1979 aikana ei ole syntynyt yhtäkään suomalaista, jonka etunimi olisi Sievä, mutta sittemmin nimeä on alettu käyttää jälleen; vuosina 1980–1999 on syntynyt kuusi ja vuosina 2000–2009 seitsemän Sievää. Vuonna 2010 Sievä-nimen sai alle viisi tyttöä.
Sievi-nimen on saanut alle 152 suomalaista, joista ensimmäiset niin ikään ennen vuotta 1900, mutta suurin osa vuosina 1900–1939
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Sievä on ollut sukunimenä 48:lla ja Sievi 86:lla suomalaisella. Nämä tiedot sisältävät vain ne henkilöt, jotka eivät ole kuolleet aiemmin kuin 1964–1968.
Raikas

Raikas on suomalainen miehen etunimi. Sen tarkoitus on ilmaista vanhempien lapselleen toivomia ominaisuuksia. Sen nimipäivänä oli suomalaisessa almanakassa 6. lokakuuta vuosina 1929–1949. Raikas on ollut Suomessa nimenä alle 300 henkilöllä. Suosituimmillaan se oli aikavälillä 1920–1939, jolloin sen sai 173–177 ihmistä.
Raikas tunnetaan myös sukunimenä. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan se on ollut tässä käytössä 71 suomalaisella (mukana vain ne, jotka eivät ole kuolleet aiemmin kuin 1964–1968). Tunnettuja Raikas-nimisiä henkilöitä ovat:
Raikasta käytetään fiktiivisen henkilön nimenä ("Dödö", oikealta nimeltään Raikas Poikolainen) Matti Yrjänä Joensuun romaanissa "Harjunpää ja kiusantekijät".
George Sidney

George Sidney (4. lokakuuta 1916 New York, New York – 5. toukokuuta 2002 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Elokuva-alalla hän aloitti ensin lapsinäyttelijänä, ja vuonna 1933 hän pääsi juoksupojaksi Metro-Goldwyn-Mayerille. Sidney eteni pian leikkaajaksi, ja vuonna 1935 hän oli apulaisohjaajana. Ensimmäisen lyhytkomediansa hän ohjasi vuotta myöhemmin. Pitkissä elokuvissa Sidneyn erikoisalaa olivat musiikkikomediat. Sidney jätti MGM:n 1955 ja ryhtyi itsenäiseksi tuottajaksi. Samoihin aikoihin hän myös liittyi johtajistoon Hanna-Barbera-animaatiostudiossa, jota hän oli ollut mukana perustamassa 1944.
Sidney oli neljästi ehdolla parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajaksi. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Ureakierto

Ureakierto on aineenvaihduntareitti, jonka tehtävänä on poistaa elimistöstä ylimäärä ammoniakkia urean muodossa. Ureakierto on ensimmäinen löydetty syklinen aineenvaihduntareitti ja sen löysivät Hans Krebs ja Kurt Hanseleit vuonna 1932.
Merkitys.
Eliöt tuottavat ammoniakkia aminohappojen aineenvaihdunnan seurauksena. Ammoniakin kertyminen elimistöön eli hyperammonemia aiheuttaa vaurioita muun muassa eläinten keskushermostossa. Kalat ja eräät muut vesieläimet pystyvät erittämään ammoniakin veteen, mutta nisäkkäät, matelijat ja linnut muuttavat sen vähemmän myrkyllisiksi yhdisteiksi.
Ureakierron reaktiot.
Ureakierto tapahtuu pääasiassa maksan soluissa ja vähäisemmässä määrin myös munuaisissa. Osa reaktioista tapahtuu mitokondrion matriisissa ja osa sytoplasmassa.
Ureakierron reaktiot muodostavat syklin
1 -ornitiini2 karbamoyylifosfaatti3 -sitrulliini4 argininomeripihkahappo5 fumaarihappo6 -arginiini7 urea -Asp -aspartaamihappoCPS-1 karbamoyylifosfaattisyntaasiOTC OrnitiinitranskarbamylaasiASS arginiinimeripihkahapposyntaasiASL argininosukkinaattilyaasiARG1 arginaasi
Ureahappokierron kokonaisreaktio voidaan kirjoittaa muodossa:
Aspartaamihappo + NH3 + CO2 + 3 ATP + H2O → urea + fumaarihappo + 2 ADP + AMP + 2 Pi + PPi
Ureahappokierron säätely ja sairaudet.
Ureahappokierron nopeuden määrävä entsyymi on karbamoyylifosfaattisyntaasi ja se on reitin tärkein säätelykohta. Entsyymi tarvitsee toimiakseen kofaktorikseen N-asetyyliglutamiinihappomolekyylin, jota muodostuu glutamiinihaposta ja asetyylikoentsyymi-A:sta N-asetyyliglutamaattisyntetaasin katalysoimana. Muodostuminen on nopeaa erityisesti proteiinipitoisen aterian jälkeen, joten myös ureakierto on tällöin aktiivinen.
Ureahappokiertoon osallistuvien entsyymien puutostilat ovat suhteellisen harvinaisia. Puutostilat johtuvat perinnöllisistä mutaatioista, minkä vuoksi jotain entsyymiä ei tuoteta elimistössä tai entsyymi on toimimaton. Jokaiselle ureakierron osana toimivalle entsyymille on tavattu puutostilasta kärsivä potilas. Puutostilasta johtuva hyperammonemia aiheuttaa neurologisia oireita, kuten epilepsiaa ja jopa kuoleman. Hyperammonemian lisäksi elimistöön voi kertyä glutamiinia, glysiiniä, ornitiinia, sitrulliinia ja argininomeripihkahappoa. Puutostiloja hoidetaan oikeanlaisella ruokavaliolla ja lisäksi bentsoehappo-, fenyylietikkahappo- tai natriumfenyylibutyraattilääkityksellä. Nämä poistavat elimistöstä ammoniakkia muodostamalla yhdisteitä glysiinin ja glutamiinin kanssa. Esimerkiksi bentsoehappo muodostaa glysiinin kanssa hippurihappoa ja fenyylietikkahappo glutamiinin kanssa fenyyliasetyyliglutamiinia.
Petru Lucinschi

Petru Lucinschi (27. tammikuuta 1940 Rădulenii Vechi, Romania, nyk. Moldovassa) oli Moldovan 2. presidentti 1996–2001.
Lucinschi teki uransa Moldavian SSR:ssa, jossa hän nousi 1989 puolueen pääsihteeriksi. Vuonna 1991 hän siirtyi Moskovaan, jossa hänet valittiin NKP:n keskuskomitean sihteeriksi.
Vuosina 1993-1997 hän oli Moldovan parlamentin puhemies. Hänet valittiin maan toiseksi presidentiksi 1996. Moldovassa parlamentti valitsee presidentin neljän vuoden kaudelle. Vuonna 2000 parlamentti ei kuitenkaan saanut sovittua Lucinschin seuraajasta, joten Lucinschi määräsi 2001 ennenaikaiset vaalit, joiden jälkeen parlamentti valitsi presidentiksi Vladimir Voroninin.
Iconoclast

Iconoclast on Symphony X:n kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 17. kesäkuuta 2011.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 76. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 25.
Henrik II Äpärä

Henrik II Äpärä (esp. "El de las Mercedes, Enrique de Trastamara, Enrique el Bastardo, Enrique el Fratricida, Enrique, conde de Trastámara);" (1333 — 29. toukokuuta 1379, Burgos, Kastilian kruunu) oli Kastilian kuningas vuosina 1369–1379. 
Suku.
Hän oli yksi Alfonso XI:n kymmenestä aviottomasta lapsesta Leonor de Guzmánin kanssa. Hänen velipuolensa oli Pietari I Julma. Hän oli Trastámara-suvun kantaisä. 
Kuningas.
Henrik nousi kapinaan velipuoltaan Pietaria vastaan, mutta joutui tappiolle. Henrik pakeni Ranskaan, josta hän pyysi ja sai tukea. Hän hyökkäsi Kastiliaan Ranskan avustuksella vuonna 1366 ja hänet kruunattiin kuninkaaksi Burgosissa. Samanaikaisesti Pietari liittoutui englantilaisen Edvard Mustan prinssin kanssa, jonka avustuksella Pietari löi Henrikin Nájeran taistelussa 3. huhtikuuta 1367. Kun Pietari ei halunnut maksaa luvattua summaa Mustalle prinssille, tämä liittyi ranskalaisten puolelle ja Pietari I jäi lopulta tappiolle. Hän sai lisää apua Ranskalta ja vangitutti Pietarin, jonka hän murhasi 23. maaliskuuta 1369.
Kuninkaana Henrik II joutui kohtaamaan surmatun velipuolensa kannattajat ja ulkoisia vihollisia. Näitä vastaan taistellessaan hän joutui turvautumaan Bertrand du Guesclinin apuun. Hän onnistui lyömään Granadan joukot ja tekemään vuonna 1371 rauhan Portugalin kanssa. Seuraavaksi hän ryhtyi kukistamaan viimeistä merkittävää vastustajaansa Martín López de Córdobaa. Lupauksista huolimatta López de Córdoba teloitettiin antautumisen jälkeen.
Legitimistinen väite hyväksyttiin Galiciassa, Portugalissa, jonne hän hyökkäsi; ja hänen täytyi myös puolustaa itseään Leicesterin herttua John of Gauntia vastaan, joka oli naimisissa Pedro I:n tyttären kanssa. Hän murskasi vastustuksen ja palkitsi kannattajansa. Hän toi Ranskasta perinnölliset herttuan ja markiisin tittelit, joihin kuului omaisuus, luoden sukulaisistaan ​​ja kannattajistaan ​​suurmiesten luokan. Näin hän sai El de las Mercedes -tittelin.
Martín López de Córdoba

Martín López de Córdoba oli viimeinen Kastilian kuninkaan Pietari I Julman tukija, joka kykeni vastustamaan Henrik II Äpärää. Martín López de Córdoba piti Sevillan lähellä hallussaan Carmonan linnaa, missä olivat Pietarin aarteet sekä kaksi kuolleen kuninkaan aviotonta poikaa. Vuonna 1371 Henrik II oli vallannut koko maan, ja tajuttuaan tilanteensa epätoivoisuuden Martín López de Córdoba suostui antautumaan. Antautumisen ehtona oli hänen ja Pietari I Julman poikien vapaa pääsy ulkomaille. Sopimusta kuitenkin rikottiin räikeästi, ja ranskalaisia joukkoja komentanut Bertrand du Guesclin vangitsi miehet ja teloitutti heidät. Bertrand, joka itse oli petollisin lupauksin houkutellut Pietari I Julman kuolemaan, sanoi López de Córdoballe: "Enkö minä varoittanut sinua, että vastarintasi johtaa tähän", mihin vanki vastasi: "Parempi kuolla laillani uskollisena, kuin elää petturina niin kuin sinä".
Buddha Air

Buddha Air on nepalilainen lentoyhtiö, joka lentää pääosin kotimaan lentoja. Yhtiön kotikenttä on Tribhuvanin kansainväliseltä lentoasema Kathmandussa.
Lentoyhtiön pienkone Beechcraft 1900D syöksyi maahan 25. syyskuuta 2011. Onnettomuudessa kuolivat koneessa olleet 19 ihmistä, joista 16 oli matkustajia.
Hotelli Ukraina

Radisson Royal Hotel (), alun perin Hotelli Ukraina () on viiden tähden luksushotelli Moskovan kaupungissa Moskvajoen varrella Venäjällä. Hotellin rakensivat vuosina 1953–1957 saksalaiset sotavangit. Rakennus edustaa stalinistista arkkitehtuuria. Hotelli on yksi samaan tyyliin rakennetusta seitsemästä sisaresta, joita on kutsuttu myös nimellä ”Stalinin torahampaat”. Hotellin arkkitehteinä toimivat neuvostoliittolaiset arkkitehdit Arkadi Mordvinov ja Vjatšeslav Oltarževski. Rakennuksessa on 34 kerrosta ja 497 huonetta, ja se on 198 metriä korkea. Nykyään hotelli on osa belgialaista The Rezidor Hotel Group -hotelliketjua. Yksityiset sijoittajat Zarah Ilijev ja God Nisanov omistavat hotellin.
Hotelli Ukraina oli maailman suurin hotelli vuosina 1957–1976, kunnes Westin Peachtree Plaza Hotel valmistui Yhdysvaltoihin. Vuosien 2007–2010 aikana hotelli remontoitiin kokonaan. Remontin kustannukset olivat noin 300 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Remontin yhteydessä hotellista poistettiin kaikki Stalinin kuvat ja patsaat mutta säästettiin melkein kaikki neuvostoaiheiset maalaukset ja patsaat. Ennen remontin alkamista hotellissa oli tuhat huonetta, mutta remontin jälkeen jäi jäljelle vain 497 huonetta, kun huoneita suurennettiin. Yöpyminen hotellissa maksaa noin 500 euroa yöltä. Hotellissa on myös useita ravintoloita, muun muassa Veranda Restaurant, Lobby Bar, FARSI Restaurant, Tatler Club Restaurant, Buono Restaurant, Beefbar Junior ja Troubadour Karaoke Bar. Hotellissa on myös laaja kirjakokoelma, josta löytyy kirjoja myös englannin kielellä. Hotellissa on myös kolme kuntosalia, kaksi uima-allasta ja sauna.
Hotellin taidekokoelmat.
Moskovan Radisson Royal Hotelissa on yli 1 200 alkuperäistä neuvostotaulua. Hotellin aulan katossa on suuri dioraama eli näyttävä kommunistihenkinen maalaus työläisistä.
Hotellin aulassa on pienoismalli Moskovan kaupungista. Pienoismalli rakennettiin vuonna 1977. Pienoismallissa ovat Punainen tori, Kreml ja muutama rakennus sen ympäriltä.
Hotellin palkinnot.
Moskovan Radisson Royal Hotel on voittanut monia palkintoja, muun muassa Russia's Leading Luxury Hotel -palkinnon vuonna 2011.
Moskovan Radisson Royal Hotelin palkinnot:
2010
2011
Awkward

Awkward on yhdysvaltalainen komedia/draamasarja, jonka ensiesitys Yhdysvalloissa oli 19. heinäkuuta 2011 MTV:llä. Sarja keskittyy 16-vuotiaan Jenna Hamiltonin (Ashley Rickards) ympärille, joka kamppailee identiteettinsä kanssa erityisesti itsemurhayritykseksi luullun onnettomuuden jälkeen.
Juoni.
Sarja kertoo Jenna Hamilton -nimisestä hylkiöstä, jonka onnettomuuteen jouduttuaan luullaan yrittäneen itsemurhaa ja tulee täten koulussa huomatuksi. Tehden muutoksia ja syleillen epäonneaan, Jennasta tulee koulussaan tunnettu. Joutuessaan käsittelemään uutta, ei-niin-kivaa-mainettaan, Jennan täytyy selvitä päivittäisestä teini-ikäisten draamasta.
Jesús Olmos

Jesús "El Tuto" Olmos Moreno (20. heinäkuuta 1910 Chihuahua, Chihuahua – 25. lokakuuta 1988 Chihuahua, Chihuahua) oli meksikolainen koripalloilija. Hän osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 ja kuului pronssia voittaneeseen Meksikon joukkueeseen. Hän pelasi kaikissa seitsemässä ottelussa.
Juhana I (Aragonia)

 
Juhana I (27. joulukuuta 1350 – 16. toukokuuta 1395) oli Aragonian kuningas vuosina 1387–1395 isänsä Pietari IV:n jälkeen. Kuninkaana hän keskittyi metsästykseen, musiikkiin ja kirjallisuuteen ja jätti hallinnon hoidon vaimolleen ja suosikeilleen. Juhana kuoli pudottuaan hevosen selästä, jolloin hänen nuorempi veljensä, Sisilian käskynhaltija Martin I tunnustettiin kuninkaaksi. Tämän kuoleman jälkeen Juhanan sisarenpoika Kastilian Ferdinand I nousi vuonna 1412 Aragonian kuninkaaksi.
Tuovilan silta

Tuovilan silta () on Mustasaaressa oleva kivinen kaksiosainen holvisilta, joka on otettu museosillaksi vuonna 1982. Silta on valmistunut vuonna 1781 ja on Suomen museosilloista toiseksi vanhin Espoon kartanon Sågbron sillan jälkeen. Pienen saaren kohdalle rakennettu Laihianjoen yli johtava Tuovilan silta sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin teemakohteessa "museosillat".
Sillan kokonaispituus on 93 metriä ja hyötyleveys 6 metriä. Kaksiosainen silta on 1- ja 2-aukkoisten siltojen yhdistelmä, suurimman kaaren aukko on 8 metriä. 
Tuovilan silta on osa Vaasan ja Kristiinankaupungin välistä tietyhteyttä. Kivisiltaa oli suunniteltu jo 1760-luvulla. Rakentamismääräys tuli maaherralta 1775. Kivisillat olivat tuolloin Suomessa uusia, ja sillan rakentamiseen määrättyjen kuntien talonpojat vastustivat kivisillan rakentamista. Sillan on piirtänyt yli-intendentti Carl Fredrik Adelcrantz, ja se on rakennettu vuosina 1780–1781. Se on tehty kylmämuurina, eli kivet on sovitettu paikoilleen ilman laastia ja kivien näkyvien pintojen viimeistely on karkeaa. Siltaa on aiemmin korjattu muun muassa 1960-luvulla.
Tuovilan silta korjattiin perusteellisesti vuosina 2009–2010. Korjauksen kustannusarvio oli noin 240 000 euroa. Sillan rakenteita vahvistettiin laastilla ja betoniteräksillä, ja sillan kannelle kertynyt paksu sorakerros poistettiin. Sillalle asennettiin myös uudet riittävän korkeat metallikaiteet — alkuperäiset kaiteet olivat vajaat puoli metriä korkeat kivipaadet. Ne palautettiin kuitenkin paikoilleen.
Director’s Cut (albumi)

Director’s Cut on laulaja-lauluntekijä Kate Bushin albumi vuodelta 2011. Albumista on julkaistu tavallinen painos sekä erikoispainos, joka sisältää myös albumit "The Sensual World" ja "The Red Shoes".
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 8.
Taustaa.
Albumi sisältää uusia versioita Bushin aiempien albumien "The Sensual World" ja "The Red Shoes" kappaleista. Kappaleet ”This Woman's Work”, ”Rubberband Girl” ja ”Moments of Pleasure” nauhoitettiin kokonaan uudelleen. Muut kappaleet ovat uudelleen sovitettuja ja miksattuja versioita vanhoista kappaleista.
Kappale ”The Sensual World” julkaistiin albumilla nimellä ”Flower of the Mountain”. Kappaleessa on uudet sanat, jotka ovat peräisin James Joycen teoksesta "Odysseus". Bush olisi halunnut käyttää Joycen tekstiä jo kappaleen alkuperäisessä versiossa, mutta ei saanut tuolloin lupaa siihen. 
Albumilta julkaistiin singlenä kappale "Deeper Understanding". Siihen tehtiin myös musiikkivideo.
50 Words for Snow

50 Words for Snow on laulaja-lauluntekijä Kate Bushin kymmenes studioalbumi, joka ilmestyi 21. marraskuuta 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 11, yltäen parhaimmillaan sijalle 8 toisella listaviikollaan.
Taustaa.
Albumi on toinen julkaisu Kate Bushin omalta levy-yhtiöltä Fish People. Se sisältää seitsemän täysin uutta kappaletta toisin kuin Bushin edellinen julkaisu "Director’s Cut" , joka koostui vanhojen kappaleiden uusista versioista. Kestoltaan "50 Words for Snow" on 65 minuutin pituinen. 
Albumilta julkaistiin singlenä kappale "Wild Man". Kappale kertoo lumimieslegendoista. Bush on kertonut, että albumin nimi "50 Words for Snow" tulee myytistä, jonka mukaan eskimoilla on 50 sanaa lumelle.
Kappaleessa "Snowed In at Wheeler Street" laulaa Bushin lisäksi Elton John. Näyttelijä Stephen Fry esiintyy puolestaan kappaleessa "50 Words for Snow".
FMA I.A.e 33 Pulqui II

FMA IAe 33 Pulqui II oli argentiinalainen yksimoottorinen yksipaikkainen suihkuhävittäjä. Koneen suunnitteli Saksasta toisen maailmansodan jälkeen Argentiinaan muuttanut Kurt Tank, joka oli jo sodan loppupuolella suunnitellut Focke-Wulf Ta 183 -hävittäjää Saksan Luftwaffelle.
Nykyään koneen alkuperäistä prototyyppiä säilytetään Argentiinan kansallisessa ilmailumuseossa.
APG III -luokittelu

APG III -luokittelu eli Angiosperm Phylogeny Group III system on Angiosperm Phylogeny Groupin vuonna 2009 julkaisema koppisiemenisten kasvien luokittelusysteemi. APG III -luokittelu on vuonna 2009 julkaistun APG II -luokittelun seuraaja. Vuonna 2016 julkaistiin APG III -luokittelua seurannut APG IV -luokittelu.
Koppisiemeniset.
Aitokaksisirkkaiset.
Aitokaksisirkkaisten ydinryhmä.
Rosidit.
Eurosidit I -ryhmä
Eurosidit II -ryhmä
Asteridit.
Euasteridit I -ryhmä
Euasteridit II -ryhmä
Hornborgin komitea (1923)

Hornborgin komitea eli ensimmäinen puolustusrevisioni oli vuosina 1923–1926 toiminut suomalainen komitea, joka selvitti Suomen maanpuolustuksen vastaista järjestämistä. 
Komitean asettaminen ja tehtävänanto.
Valtioneuvosto asetti komitean 26. marraskuuta 1923 "tutkimaan maan nykyisen puolustusjärjestelyn tarkoituksenmukaisuutta sekä tekemään ehdotuksensa sen uudelleenjärjestelystä, mikäli aihetta siihen katsottaisiin olevan, ollen komitean Valtioneuvoston päätöksen mukaisesti tehtävää suorittaessaan otettava huomioon niin hyvin maan taloudellinen kantokyky kuin sotilaalliset näkökohdat".
Komitean kokoonpano.
Komitean puheenjohtajana toimi Eirik Hornborg. Hänen lisäkseen komiteaan kuuluivat sotilasjäseninä kenraaliluutnantti Martin Wetzer, eversti Lauri Malmberg, everstiluutnantti Harald Öhquist sekä majuri Armas-Eino Martola ja heidän lisäkseen viisi siviilijäsentä. Malmbergin korvasi kesäkuussa 1924 majuri Leonard Grandell ja Öhquistin saman vuoden lokakuussa Erik Heinrichs. Komitean sihteerinä toimi Lasse Leander, jonka sijaisena oli syksyllä 1924 Into Auer.
Tilannekuva ja keskeiset suositukset.
Hornborgin komitea jätti mietintönsä 21. tammikuuta 1926. Komitean mukaan Suomen puolueettomuutta voivat loukata kaikki Itämerellä sotaa käyvät valtiot. Suomen itsenäisyyden voivat vaarantaa ainoastaan Venäjän tekemät puolueettomuuden loukkaukset. Puolustuslaitoksen tarkoitus on olemassaolollaan "ehkäistä sotia syttymästä".
Komitea kiinnitti huomiota kahteen pääongelmaan: yllättäviltä hyökkäyksiltä suojautumiseen ja ylijohdon käytössä sodan syttyessä olevien divisioonien määrään. Komitea edellytti riittävän vahvoja suojajoukkoja varmistamaan liikekannallepanoa ja joukkojen siirtoja ("ylösmarssia") sotatoimialueelle. Kenttäarmeija käsittäisi sen esityksen mukaan mobilisoidut kantajoukot, suojeluskuntien muodostamat joukot sekä kolmantena elementtinä viisi nostoväkidivisioonaa sekä täydennysjoukkoja. 
Kun yleisesikunnan suunnitelma suuntasi Kannakselle kuusi divisioonaa ja Laatokan Karjalaan yhden, puolustusrevisionin ehdotus sisälsi Kannakselle kahdeksan ja Laatokan Karjalaan kaksi sekä ylijohdon reserviksi kolme, siis yhteensä yhdeksän divisioonaa.
Alveolaarinen nasaali

Alveolaarinen nasaali ("n"-äänne) on useissa kielissä käytettävä konsonanttiäänne. Sitä merkitään kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa merkillä []. Alveolaarinen nasaali on yleinen myös suomen kielessä, jonka kirjoitetussa muodossa, samoin kuin yleensä muissakin latinalaisia aakkosia käyttävissä kielissä, sitä merkitään "N"-kirjaimella.
Alveolaarisen nasaalin ominaisuuksia ovat:
Benito Guerra

Benito Iván Guerra Latapí (s. 25. maaliskuuta 1985) on meksikolainen ralliautoilija. 
Guerra debytoi WRC-sarjassa vuonna 2006 Meksikon rallissa, jossa hän sijoittui sijalle 26. Vuosina 2007-2009 Guerra ajoi yksittäisiä kilpailuja WRC-sarjassa parhaana tuloksena 13. sija Portugalin rallista. Vuonna 2009 Guerra voitti Spanish Production tittelin ja Spanish Gravel tittelin vuonna 2010. 
Vuonna 2011 Guerra sai ensimmäiset MM-pisteet sijoittumalla yhdeksänneksi Australian rallissa, hän sai kaksi pistettä.
Nuukin tuomiokirkko

Nuukin tuomiokirkko () on kirkko Nuukin kaupungissa Grönlannissa. Nuukin tuomiokirkko rakennettiin vuosien 1848–1849 aikana. Rakennusmateriaalina oli puu. Kirkon tornissa on neljä kellotaulua. Kellotorni lisättiin vuonna 1928 Nuukin kaupungin 200-vuotisjuhlan kunniaksi. Sisällä oleva alttaritaulu on valmistunut jo 1722 ja sen lahjoitti kirkolle kuningas Kristian VI.
Kirkon lähellä on kukkula, jolla sijaitsee lähetyssaarnaaja Hans Egeden patsas.
6 Luotia

6 Luotia ("6 Bullets") on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Ernie Barbarash, sekä käsikirjoittanut Chad Law ja Evan Law. Pääosissa esiintyy Jean-Claude Van Damme ja Joe Flanigan.
Juoni.
Andrew Fayden on entinen vapaaottelun mestari, joka yrittää paluuta huipulle. Hän vierailee Moldovassa vaimonsa ja tyttärensä kanssa puhuakseen promoottorinsa kanssa paluustaan. Matkan aikana Faydenin tytär siepataan ja hän saa apua entiseltä palkkamurhaajalta Samson Gaulilta, joka on erikoistunut jäljittämään kadonneita lapsia.
Kuvaukset.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin Romaniassa 22. elokuuta 2011 ja ne kestivät noin viisi viikkoa. Sitä kuvattiin myös Moldovassa. Elokuva tunnettiin vielä tuotantovaiheessa kahdella eri nimellä "Six Bullets" ja "The Butcher".
Yksityisomaisuus

Yksityisomaisuus on yksityisen henkilön omaisuutta. Yksityisomaisuus on erotettavissa julkisesta omaisuudesta, jolla viitataan valtion tai yhteisön omistukseen. Yksityisomistus syntyi teollisen vallankumouksen myötä 1700-luvun alussa ja se korvasi kartanotalouden ja ammattikuntalaitoksen, jotka pohjautuivat työntekijöiden omistamiseen. 
Poliittinen tavoite.
Konservatismissa yksityinen omistusoikeus on tärkeä osa laillisen yhteiskuntajärjestyksen ylläpitämistä. Yksityinen omistusoikeus kuuluu sellaisenaan konservativiisiin arvoihin riippumatta yksityisen omistusoikeuden taloudellisista vaikutuksista. Yksityisen omistusoikeuden säilyminen yhteiskunnassa muodostaa sellaisenaan konservatiivisen tavoitteen.
Yksityinen omistusoikeus on arvo sinänsä, koska yksityinen omistusoikeus vahvistaa kansakunnan sisäistä lujuutta ja vakiintuneita elämänmuotoja ja koska yksityinen omistusoikeus kuuluu sellaisenaan kansalaisen perusoikeuksiin. Yksityinen omistusoikeus on myös välttämätön markkinatalouden edellytys.
Kritiikki.
Marxismi ja sosialismi erottelevat yksityisomaisuuden ja "henkilökohtaisen omaisuuden". Näiden mukaan yksityisomaisuudet ovat tuotannon välineitä, kuten tehtaita, suhteessa yksityisyrityksiin, jotka pohjautuvat sosialistiseen tuotantoon. Jälkimmäisellä tarkoitetaan kuluttajatavaroita tai yksilön valmistamia tavaroita. Historiallisessa merkityksessään "omaisuus" on tarkoittanut maaomaisuutta kapitalismin syntyyn saakka, jolloin omaisuudesta tuli yksi tuotantokeino. Siitä lähtien omaisuus on arkikielessä muuntunut kattamaan henkilökohtaisen omistuksen ja yksilön ei-tuottavan omaisuuden.
Juho-Pekka Rantala

Juho-Pekka Rantala (s. 1962 Seinäjoki) on suomalainen televisio- ja radiotoimittaja, joka on työskennellyt Yleisradiossa vuodesta 1987. Hän on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden maisteri Tampereen yliopistosta.
Rantala aloitti Yle-uransa 1987 "A-studion" kesätoimittajana. Hän on toimittanut "A-studion" lisäksi Yle TV1:ssä lukuisia muita ajankohtaisohjelmia mm. ohjelmia "A-piste", "A-raportti", "A-bros". ja "Ulkolinja". Rantala muistetaan myös kriittisistä ja kovatempoisista vaalitenteistä vuoden 2006 presidentinvaaleissa. Vuodesta 2007 alkaen hän on toiminut tuottajana Ylen asiaohjelmissa. Hän on perustanut ja johtaa toimitusta, joka tekee TV1:n alkuillan hyväntuulista asiaohjelmaa "Puoli seitsemän".
Vuoden 2013 alusta vuoden 2021 loppuun Rantala teki Yle Radio 1 -kanavalle viikoittaista talouden suoraa keskusteluohjelmaa "Mikä maksaa?". 2010-luvulla Rantala tuli tunnetuksi myös television pitkäaikaisen haastatteluohjelman "Itse asiassa kuultuna" haastattelijana.
Hänen harrastuksiinsa kerrotaan kuuluvan kirjallisuuden ja kuntoilun lisäksi junioriurheilun tukitehtävät. Savossa kasvaneena hänen on kuultu luonnehtivan itseään ikuisesti henkiseksi kuopiolaiseksi - mutta ei savolaiseksi.
Jääpallon SM-sarjakausi 1983–1984

Jääpallon Suomen mestaruus 1984 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Mitalikolmikko oli sama kolmatta kertaa peräkkäin. Oulun Luistinseura voitti mestaruuden, Helsingin IFK sai hopeaa ja Porvoon Akilles pronssia. Veitsiluodon Vastus jäi edellisen kauden tapaan neljänneksi. Lappeenrannan Veiterä jäi sarjan viimeiseksi ja putosi I-divisioonaan.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Veiterä putosi sarjasta suoraan. JPS säilyi karsittuaan Kulosaaren Vestan kanssa. Sarjaan nousi Keminmaan Pallo.
Välierät.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa heikommin menestyneen kotikentällä. 
Loppuottelut.
Loppuottelut pelattiin paras kolmesta. ensimmäinen ottelu runkosarjassa heikommin sijoittuneen kotikentällä.
Suomen mestarit.
OLS: Jukka Palinsaari, Jouni Taskila; Ilkka Alatalo, Kalevi Immonen, Jari Löthman, Juha Niemikorpi, Timo Okkonen, Ari Rintala; Matti Alatalo, Ari Kuokkanen, Jari Luokkola, Kari Moilanen, Jukka Ohtonen, Jorma Kolehmainen; Asko Eskola, Eero Hamari, Risto Kontturi, Jari Surakka, Jouni Vesterinen. Valmentaja Reijo Karppinen.
Patricia Saunders

Patricia Saunders (s. 21. helmikuuta 1966 Ann Arbor, Michigan) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut naispainija, maailman- ja aasianmestari.
46-50 kilogramman painoluokissa kilpaillut Saunders voitti urheilu-urallaan neljä maailmanmestaruutta ja yhden MM-hopean. Vuonna 1996 hän voitti Aasian mestaruuden. Saunders nimettiin ensimmäisenä yhdysvaltalaisena naispainijana FILA:n kunniagalleriaan vuonna 2011.
Saunders on naimisissa painin olympiahopeamitalisti Townsend Saundersin kanssa.
LÉ Banba

LÉ Banba (viirinumero CM11) oli Irlannin laivaston Ton-luokan miinanraivaaja, joka oli valmistunut Britannian kuninkaallisen laivaston miinanraivaajaksi HMS Alvertoniksi. Se nimettiin legendaarisen Tuatha Dé Danannin kuningattaren Banban mukaan. Se otettiin palvelukseen 23. helmikuuta 1971 Gibraltarilla ensimmäisenä päällikkönään J. Deasy.
Valmistus.
Britannian kuninkaallinen laivasto tilasi aluksen 4. syyskuuta 1950 vuoden 1950 hankintaohjelmassa nimellä "CMS04" Southamptonista Camper and Nicholsons'lta, missä köli laskettiin 25. kesäkuuta 1951. Heinäkuussa aluksen nimeksi määrättiin "HMS Golden Ant". Se laskettiin vesille 18. marraskuuta "HMS Alvertonina" (viirinumero M1104) ja valmistui 24. maaliskuuta 1954. Alus otettiin palvelukseen 8. kesäkuuta.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Lontooseen sijoitettuun 101. miinanraivauslaivueeseen laivaston reservin Lontoon yksikölle nimellä "HMS Thames". Se siirrettiin 13. marraskuuta 1961 Chathamin telakalle huollettavaksi ja varastoitavaksi Hytheen, jolloin sen nimeksi palautettiin "Alverton". Joulukuussa 1962 alus siirrettiin Southamptoniin ja helmikuussa 1965 edelleen Plymouthiin, syyskuussa Singaporeen ja toukokuussa 1967 Gibraltarille, jossa se olisi palvelukseen palatessaan 14. miinantorjuntalaivueessa. Alus sijoitettiin elokuussa 1969 poistolistalle.
Irlannin laivasto.
Irlannin hallitus osti marraskuussa 1970 aluksen, joka luovutettiin 23. helmikuuta 1971 Irlannin laivastolle siinä kunnossa kuin oli Gibraltarilla. Alus nimettiin "LÉ Banbaksi", minkä jälkeen se varustettiin Irlantiin siirtoa varten. Alus lähti 20. maaliskuuta sisaraluksen "LÉ Folan" kanssa Välimereltä kohti Cobhia, mutta ne joutuivat hakeutumaan myrskyltä suojaan Lissaboniin. Alukset saapuivat lopulta 29. maaliskuuta Irlantiin.
Alus osallistui maaliskuussa 1973 sisaralustensa "LÉ Grainne" ja "Fola" kanssa aselaiva "Claudian" pidättämiseen Waterfordin edustalla. Seuraavana vuonna alus oli mukana laivaston ja ilmavoimien yhteisharjoituksessa.
Se myytiin 1987 romutettavaksi Espanjaan.
Massimo Giustetti

Massimo Giustetti (28. helmikuuta 1926 – 4. joulukuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Pinerolon hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1950 ja nimitettiin Pinerolon apostoliseksi hallitsijaksi sekä Celenen titulaaripiispaksi 1. heinäkuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michele Pellegrino, jota avustivat Albino Mensa ja Santo Bartolomeo Quadri.
Giustetti sai 21. maaliskuuta 1974 nimityksen Pinerolon piispaksi, 17. joulukuuta 1975 Mondovin ja 3. joulukuuta 1986 Biellan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 13. heinäkuuta 2001.
Enrique Baliño

Enrique Baliño Pavón (20. kesäkuuta 1928 Montevideo – 14. lokakuuta 2018) oli uruguaylainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Baliño osallistui Uruguayn kokoonpanossa vuoden 1952 kesäolympialaisiin Helsingissä, mistä maa voitti pronssia. Baliño pelasi kaikissa kahdeksassa ottelussa ja teki parhaimmillaan 20 pistettä Bulgariaa vastaan. Uruguay hävisi välieränsä Neuvostoliitolle neljällä pisteellä mutta voitti pronssiottelussa naapurimaansa Argentiinan. Baliño kuului Uruguayn joukkueeseen myös Brasilian MM-kilpailuissa 1954, missä joukkue sijoittui kuudenneksi. Vuosina 1949 ja 1953 hän voitti maajoukkueessa Etelä-Amerikan mestaruuden. Baliño kuoli 90-vuotiaana 14. lokakuuta 2018.
Verve (yritys)

Verve, virallisesti Coronaria Verve, 
on suomalainen yritys, joka tarjoaa erilaisia moniammatillisia kuntoutuspalveluita, työurapalveluita ja terapiaa. Liikenne- ja tapaturmavakuutuskuntoutuksessa se tarjoaa sekä vakuuttajille että vakuutetuille toimintakykykuntoutuksen ohjaus- ja arviointipalveluita.
Yrityksen kaupparekisterissä oleva nimi on KK-Verve Oy. Se on perustettu vuonna 1965.
Helmikuussa 2021 Psykoterapiakeskus Vastaamon liiketoiminta myytiin Vervelle. Kauppa vaatii konkurssipesän pesänhoitajan ja velkojien hyväksynnän.
Toimipaikat.
Vervellä on lääkinnällisen kuntoutuksen yksiköt Lahdessa ja Oulussa, ja työura- ja ammatillisen kuntoutuksen paikkoja useilla paikkakunnilla.
Samuel Cohen

Salomon Cohen -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
António Mascarenhas Monteiro

António Mascarenhas Monteiro (16. helmikuuta 1944 – 16. syyskuuta 2016 Praia) oli kapverdeläinen poliitikko, joka edusti Demokratialiike-puoluetta (MPD). Kun maassa järjestettiin ensimmäiset monipuoluevaalit vuonna 1991, entisten oppositioryhmien yhteenliittymä MPD sai enemmistön parlamentissa ja Mascarenhas Monteiro valittiin presidentiksi. Vuonna 1996 hänet valittiin toiselle kaudelle.
Kesyhanhi

Kesyhanhi tarkoittaa ihmisen kotieläimikseen kesyttämiä hanhia. Useimmat kesyhanhet polveutuvat eurooppalaisesta merihanhesta ("Anser anser"), osa puolestaan aasialaisesta joutsenhanhesta ("Anser cygnoides"). Hanhia on pidetty kotieläiminä jo 4 000 vuotta sitten Egyptissä. 
Hanhia jalostettaessa on valittu mahdollisimman suuria yksilöitä, niinpä kesyhanhi voi painaa jopa kymmenen kilogrammaa, kun taas sen kantamuoto merihanhi painaa vain noin neljä kiloa. Ero näkyy hanhien ruumiinrakenteessa: siinä missä villihanhien takapää on vaakasuora ja ohut, kesyhanhien takapäähän kertyy runsaasti rasvaa ja ne ovat tukevia ja joutuvat liikkumaan pystymmässä asennossa. Takapainoisuus myös estää kesyjä hanhia lentämästä.
Hanhia on pidetty aikojen kuluessa kotieläimenä lihan, munien ja höyhenten vuoksi. Lisäksi hanhenmaksaa valmistetaan ruoaksi. Hanhenmaksan tuotantomenetelmiä pidetään kuitenkin eettisesti julmina, sillä osaa hanhista pakkoruokitaan ennen teurastusta, jotta maksa kasvaisi suuremmaksi.
Aiheesta muualla.
Me Wokkivihannekset

Me Wokkivihannekset on vuonna 2008 perustettu suomalainen ramopunk-punkrock-yhtye, joka laulaa suomeksi. Yhtyeen jäsenet ovat kotoisin Ilmajoelta, Etelä-Pohjanmaalta.
Taustaa.
Me Wokkivihannekset on perustettu Ilmajoella vuonna 2008. Yhtyeen tarkoituksena oli soittaa yhdessä yksinkertaista punkrockia The Ramonesin hengessä. Yhtye osallistui paikallisiin bändi-iltoihin ja bändikilpailuun. Yhtye sai omat alasivunsa Mika Vesterisen ramopunk-sivustolle alkuvuodesta 2009. Yhtyeen ensimmäinen esiintyminen ramopunk-väelle tapahtui Haukivuorella vuonna 2009 järjestetyllä Ramopunk-piknikillä. 
Yhtye on esiintynyt esikuviensa seurassa Tavastia-klubilla maaliskuussa 2011. Muita esiintyjiä olivat Himanes, Rehtorit, Pojat, Luonteri Surf ja Ne Luumäet. 
Yhtye esiintyi Tavastia-klubilla uudelleen 11. marraskuuta 2011 Jari Marjalan kirjanjulkaisun yhteydessä mukanaan Vandaalit ja Ne Luumäet.
Me Wokkivihannekset osallistuivat Ramoviisut-kilpailuun vuonna 2010 ja voittivat sen kappaleellaan ”Inno No Senomar”, joka on julkaistu "Sä &amp; Mä" -EP:llä vuonna 2011.
Yhtyeellä on oma lukunsa Jari Marjalan syksyllä 2011 ilmestyneessä kirjassa, joka keskittyy ramopunk-ilmiöön Suomessa.
Yhtyeen esikuvia ovat muun muassa The Ramones, Misfits, Ne Luumäet, Himanes, Häiriköt, Pojat, Iskuryhmä, Blink-182, Green Day, Eppu Normaali, The Knob ja The Tarjas.
Kanankirppu

Kanankirppu eli lintukirppu ("Ceratophyllus gallinae") on pienikokoinen lintujen ulkoloinen, joka voi siirtyä myös ihmiseen.
Kanakirput ovat 1–3 mm pitkiä, eikä niillä ole siipiä. Aikuiset elävät linnun höyhenten välissä ja syövät isäntäeläimen verta. Toukat kasvavat linnunpesissä, missä emot ruokkivat niitä veriulosteilla. Kanoihin liittyvästä tieteellisestä ja suomalaisesta nimestään huolimatta se loisii monissa muissakin lintulajeissa, Euroopassa etenkin kolopesijöissä kuten tali- ja sinitiaisissa. Linnun tai linnunpesän ulkopuolella kirput eivät elä kovin pitkään, ja ne lisääntyvät vain linnunpesissä. Kun lintu lähtee pesästä, kirput jäävät sinne kotelovaiheeseen, ja kuoriutuvat seuraavana kesänä, kun lintu palaa samaan pesään. Kanaloissa pesät ovat jatkuvasti käytössä, joten kirput voivat lisääntyä ympäri vuoden.
Kirpun puremat aiheuttavat ihmisessä punaisia paukamia, jotka voivat kestää viikon ajan. Näppyjä tulee niille ihmisille, jotka ovat kirpuille allergisia. Yhden herkistymisen jälkeen näppylöitä tulee myös seuraavana kesänä.
Oleksandr Saljuk

Oleksandr Oleksandrovytš Saljuk (; s. 16. heinäkuuta 1978 Kiova), kansainvälisesti Oleksandr Saliuk Jr., on ukrainalainen ralliautoilija. 
Saljuk voitti Ukrainan kansallisen rallisarjan mestaruuden vuosina 2006, 2007, 2009 ja 2010. Vuonna 2010 Saljuk debytoi rallin MM-sarjassa Turkin rallissa, jossa hän keskeytti. Vuonna 2011 Saljuk kilpaili PWRC-luokassa Mitsubishi Lancerilla. Hän ajoi ensimmäiset MM-pisteensä Australian rallissa sijoittumalla kahdeksanneksi, saavuttaen neljä pistettä.
LÉ Fola

LÉ Fola (viirinumero CM12) oli Irlannin laivaston ulkovartiolaiva, joka oli valmistunut Britannian kuninkaallisen laivaston Ton-luokan miinanraivaajana HMS Blaxton.
Valmistus.
Alus tilattiin Woolstonista john I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin 17. kesäkuuta 1954. Alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1955 nimellä "HMS Blaxton" ja valmistui 24. huhtikuuta 1956. Alus otettiin palvelukseen Britannian kuninkaallisessa laivastossa 23. toukokuuta 1956.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus määrättiin Harwichin laivastotukikohtaan 105. raivaajalaivueeseen, johon se liittyi 26. toukokuuta. Alus lähti 25. elokuuta laivueen mukana Maltalle, jonne se saapui 2. syyskuuta. Alus oli itäisellä Välimerellä 31. lokakuuta - 14. marraskuuta, jona aikana se osallistui operaatio Musketeeriin. Alus osallistui 8. joulukuuta alkaen tammikuun puoliväliin 1957 Kyproksen rannikkoalueiden valvontaan.
Alus lähti 31. tammikuuta Portsmouthiin, jonne se saapui 10. helmikuuta. Alus poistettiin 11. helmikuuta palveluksesta siirrettäessä telakalle, missä sen propulsiojärjestelmä piti päivittää. Työ jäi kuitenkin kesken ja alus sijoitettiin 1958 Hythen reserviin, missä se oli vuoteen 1964. Alus hinattiin huhtikuussa 1966 Singaporeen, missä se sijoitettiin reserviin. Se hinattiin huhtikuussa 1967 Gibraltarille, missä se oli edelleen reservissä.
Gibraltarilla ollut alus myytiin helmikuussa 1971 Irlannin laivastolle, joka otti aluksen palvelukseen 23. helmikuuta 1971 ensimmäisenä päällikkönään J. Deasy. Se nimettiin legendaarisen Tuatha Dé Danannin kuningattaren Folan mukaan.
Alus lähti 20. maaliskuuta sisaraluksen "LÉ Banban" kanssa Välimereltä kohti Irlantia, mutta ne joutuivat hakeutumaan myrskyltä suojaan Lissaboniin. Alukset saapuivat lopulta 29. maaliskuuta Irlantiin. Se myytiin romutettavaksi Espanjaan 1987.
Makkarakalat

Makkarakalat (Badidae) on labyrinttikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Kaakkois-Aasian makeista vesistä.
Taksonomia.
Makkarakaloihin luetaan nykyisin kuuluvaksi 15 lajia kahdessa suvussa. Lajeja ovat muun muassa makkarakala ("Badis badis") ja tulimakkarakala ("Dario dario"). Aikaisemmin makkarakalalajien katsottiin olevan osa lehväkalojen heimoa (Nandidae), josta se erotettiin omaksi heimokseen vuonna 1968. Suku "Dario" siirrettiin tähän heimoon vuonna 2002. Eräät kalatieteilijät, muun muassa Joseph S. Nelson, luokittelevat makkarakalat edelleen osaksi lehväkaloja alaheimona Badinae.
Anatomia.
Makkarakalat ovat varsin pienikokoisia, noin 2,0–8 cm pitkiä. Makkarakalat ovat värikkäitä ja pystyvät myös vaihtamaan väriään suhteellisen nopeasti. Makkarakaloilla ei ole lainkaan hampaita, vaan niiden tilalla on erityinen luu. Makkarakalalajien poikasilla on erityinen tarttumaelin ja munat ovat tuppimaisessa suojuksessa, joka on kuitumaista erittäin tarttuvaa ainetta.
Levinneisyys.
Makkarakaloja tavataan hitaahkosti virtaavista puroista ja pienistä lammista. Ne ovat yleisiä Nepalissa, Intiassa ja Bangladeshissa Ganges-, Brahmaputra- ja Mahanadijokien valuma-alueilla ja "Dario"-suvun lajit elävät Iravadijoessa Myanmarissa ja Kiinassa. Kalojen ravintoa ovat pienet selkärangattomat eläimet. Eräitä lajeja, kuten makkarakalaa ja tulimakkarakalaa, pidetään myös akvaariokaloina.
Äidittömät

Äidittömät on Jack Witikan ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1958. Se perustuu Walentin Chorellin menestysnäytelmään "De moderlösa", joka liittyy 1950-luvun absurdin näytelmän aaltoon. Witikka ohjasi ensin näytelmän teatterissa, ja samoja näyttelijöitä käyttäen hän teki elokuvankin.
Juoni.
Äiti on kyllästynyt olemaan pelkkä perheensä palvelija ja lavastaa katoamisensa. Professori-isä ja hänen poikansa syventyvät muinaisintialaisen rakkausrunouteen niin, että äidin katoaminen jää heiltä havaitsematta. Äiti palaa yksityisetsiväksi naamioituneena tutkimaan omaa katoamistaan, eikä sen paremmin isä kuin poikakaan tunnista häntä.
Arviot.
Aikalaisarvioissa moitittiin elokuvan teatterimaisuutta. Paula Talaskivi kirjoitti: ”Witikka on siirtänyt filminauhalle näytelmäesityksen suunnilleen sellaisenaan.” Sitä kuitenkin pidettiin kiinnostavana kokeiluna. Ansa Ikosen näyttelijäntyö pääsee kriitikon mukaan edukseen verrattuna teatterissa nähtyyn, jossa hän jäi alakynteen.
Myöhemmin televisioesityksen yhteydessä on saanut kiitosta erityisesti Heikki Savolaisen roolisuoritus. "TV-Maailman" Henri Waltter Rehnströmin mukaan Maikki Länsiön roolityö ylinäyteltynä kotiapulaisena on taitavaa. Elokuvan kohtauksiin sisältyy hänen mukaansa ovelan eroottisia piilomerkityksiä.
Ton-luokka

Ton-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston alusluokka, jonka 119 miinanraivaajaa John I. Thornycroft and Company valmisti 1950-luvulla. Alukset palvelivat kuninkaallisessa laivastossa vuoteen 1994, mutta sen lisäksi ne palvelivat Etelä-Afrikan, Australian, Irlannin, Argentiinan, Ghanan, Intian, Malesian ja Uuden-Seelannin laivastoissa.
Taustaa.
Alukset oli suunniteltu mataliin vesiin kuten rannikoille ja jokisuihin, satama-altaisiin asetettujen pohjamiinojen raivaukseen, johon palveluksessa olleet Algerine-luokan miinanraivaajat eivät enää kyenneet.
Alukset.
Aluksista viisitoista ensimmäistä eli M1101-1115 tilattiin 9. syyskuuta 1950 ja niiden nimiksi piti tulla erivärisiä hyönteisiä kuten "Red Ant", "Blue Ant", "Green Ant", "Golden Ant", "Red Aphis", "Blue Aphis", "Green Aphis", "Golden Aphis" jne. Kaksi seuraavaa M1116-M1117 tilattiin 20. lokakuuta ja niiden nimiksi piti tulla "Golden Beetle" ja "Red Butterfly". Kolmas erä M1118-M1127 tilattiin 4. huhtikuuta 1951 ja neljäs M1128-M1144 28. syyskuuta. Alusten nimiksi otettiin kylät maaliskuussa 1952. Vuoden 1952 tilaukset tehtiin 14. helmikuuta (M1145-M1149), 19. maaliskuuta (M1150-M1151), 21. huhtikuuta (M1152-M1154), 22. maaliskuuta (M1155-M1167) ja 17. kesäkuuta (M1168-M1186).
Martin I

Martin I (1356 Girona – 31. toukokuuta 1410 Barcelona) oli Aragonian kuningas vuosina 1395–1410 veljensä Jaakko I:n jälkeen.
Martin toimi isänsä Pietari IV:n sijaishallitsijana Sisiliassa, jolloin hän tosiasiallisesti käytti Sisilian kuninkaan arvonimeä. Sisilian aateliset vastustivat Martinia, eikä hän kyennyt saamaan saarta hallintaansa. Martin palasi Aragoniaan saatuaan Aragonian kruunun ja luovutti Sisilian pojalleen Martin nuoremmalle. Näin sisialaisille tunnustettiin autonomia, mikä käytännössä tarkoitti itsenäisyyttä ja Aragonian kanssa tehdyn valtioliiton purkautumista.
Myös Aragonian puolella Martin kohtasi vastustusta. Martinin matkatessa Sisiliasta mantereelle Foix’n kreivi Mathieu kieltäytyi hyväksymästä Pietari IV:n testamenttia ja julistautui kruununtavoittelijaksi. Vaatimuksia tehostaakseen hän aloitti raivoisan kapinan, mutta joutui kuitenkin pian palaamaan omille tiluksilleen. Matkansa aikana kesällä 1397 Martin vieraili Avignonissa vastapaavi Benedictus XIII:n luona ja lupasi tälle täyden tukensa. Kun Ranska sanoutui irti kuuliaisuudesta vastapaaville ja lähetti joukkoja Avignoniin, Martin vastasi lähettämällä laivastonsa Benedictuksen avuksi ja kirkollinen hajaannus jatkui.
Martin nuorempi sai Sisilian rauhoitettua, mutta hän kuoli heinäkuussa 1409. Tämä aiheutti kiivaan taistelun tulevasta vallanperimyksestä, sillä Martin vanhemmalla ei ollut muita laillisia perillisiä ja pian kävi ilmi, ettei Aragonian ylhäisö hyväksyisi kruunun antamista aviottomalle pojalle. Uuden perillisen syntymän toivossa kuningas avioitui vuoden 1409 syyskuussa Margarita de Pradesin kanssa. Myös vastapaavi Benedictus XIII otti voimakkaasti kantaa kruununperimykseen saadakseen itselleen mieluisan ehdokkaan kuninkaaksi.
Martin I:n kuollessa 31. toukokuuta 1410 hänelle ei kuitenkaan ollut syntynyt perillistä, eikä hän myöskään ollut tehnyt selkeää päätöstä monien mahdollisten perijäehdokkaiden väliltä. Kahden vuoden riitelyn ja taistelun jälkeen yhdeksänmiehinen komitea valitsi 28. kesäkuuta 1412 kuninkaaksi Martinin langon Fernando de Antequeran, joka tuli hallitsemaan nimellä Ferdinand I vuosina 1412–1416.
Walter Renkonen

Walter Olof Streng-Renkonen; sukunimi vuoteen 1930 "Streng", vuodesta 1940 "Renkonen" (19. kesäkuuta 1876 Mikkeli – 16. heinäkuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, lyseon lehtori ja professori. Hän julkaisi teoksiaan myös nimillä "Walter O. Streng", "W. O. Streng-Renkonen", "W. O. Renkonen" ja "Walter O. Renkonen".
Streng-Renkosen vanhemmat olivat lehtori Anton Olof Streng ja Jenny Sofia Mathilda Sundeberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Mikkelin lyseosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1899, maisteriksi 1900, lisensiaatiksi 1904 ja tohtoriksi 1922.
Streng-Renkonen toimi Sortavalan lyseon saksan- ja ranskankielen vt. lehtorina 1904–1905 ja lehtorina 1905–1910 sekä Turun suomalaisen lyseon lehtorina 1910–1924 ja Turun suomalaisen klassillisen lyseon vanhempana lehtorina 1924–1942. Hän oli Turun yliopiston saksan ja ranskankielen vt. lehtorina 1922–1925, saksan ja ranskan kielen dosenttina 1925–1942 sekä romaanisen kielitieteen ylimääräisenä professorina 1942–1949. Streng-Renkonen hoiti romaanisen kielitieteen professorin opetus- ja tutkimusvelvollisuuksia jo vuodesta 1931 alkaen.
Streng-Renkonen julkaisi kielitieteellisiä tutkimuksia sekä ranskan, saksan ja italian kielen oppi- ja sanakirjoja.
Walter Streng-Renkonen oli naimisissa vuodesta 1903 Elna Maria Lindbladin (k. 1959) kanssa. Luonnontutkija ja lehtori Yrjö Olavi Renkonen (1907–1959) oli heidän poikansa. Streng-Renkosen vanhempi veli oli arkkiatri ja Helsingin yliopiston bakteriologian ja serologian professori Oswald Renkonen (1872–1951).
Finn (nimi)

Finn on miehen etunimi.
Nimen alkuperä on kahtalainen. Pohjoismaissa se johtuu suomalaisia, aikoinaan myös saamelaisia tarkoittavasta sanasta "finn". Toisaalta Irlannissa se on muunnos muinaiskelttiläisestä nimestä "Fionn", joka merkitsee "valkoista" tai myös "reilua" ja jonka on tehnyt nimenä suosituksi irlantilaisen mytologian hahmo Finn mac Cumhaill.
Suomessa nimi Finn on 1900-luvun alusta syyskuuhun 2025 mennessä annettu noin 440 henkilölle. Finnin nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 26. syyskuuta.
YORP-ilmiö

YORP-ilmiö eli Yarkovsky–O’Keefe–Radzievskii–Paddack–ilmiö (nimetty havaitsijoidensa mukaan) on auringon säteilyn paineesta johtuva ilmiö, joka muuttaa pienten taivaankappaleiden pyörimisnopeuksia, pyörähdysakselin suuntaa ja joskus myös pyörimissuuntaa. Se vaikuttaa esimerkiksi pieniin asteroideihin, joiden pyörimisnopeuksista ollaan päätelty ilmiön olemassaolo. YORP-ilmiö johtuu siitä kun epäsäännöllisen kappaleen pinnasta on sen pyöriessä eri aikoina eri kokoinen alue Auringon valaisemana ja lämmittämänä. Suuremmasta alueesta säteilee enemmän infrapunasäteilyä kuin pienemmistä alueista ja tämä epätasaisuus säteilyssä muuttaa kappaleen pyörähdysaikaa. YORP-ilmiöllä ei ole vaikutusta pyöreisiin tai suuriin kappaleisiin. Ilmiö voi sekä kasvattaa että hidastaa pyörähdysaikaa.
Vuonna 2007 saatiin ensimmäiset suorat havainnot YORP:ista. Maan lähelle tulevien asteroidien 1862 Apollo ja (54509) 2000 PH5 pyörähdysajoissa havaittiin muutoksia. 2000 PH5:n pyörähdysajan havaittiin neljän vuoden havaintoaineiston perusteella jatkuvasti kasvavan YORP-ilmiön mukaisella tavalla. Tästä syystä 2000 PH5 on nykyään saanut nimen 54509 YORP. YORP-ilmiö selittää poikkeavuudet alle 10 kilometrin läpimittaisten asteroidien pyörimisessä, sekä niiden kuiden syntymekanismin. Kun pienen kappaleen pyörähdysaika kasvaa hyvin suureksi, sen päiväntasaajalta irtoaa materiaa, joka kerääntyy sitä kiertäväksi kuuksi.