tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harmaavuoret

Harmaavuoret (engl. "Grey Mountains") olivat yksi neljästä Keski-Maan pohjois-etelä-suunnassa kulkeneesta vuoristosta, jotka Ambarkantan mukaan muodostuivat Ardan Alkuajoilla sen jälkeen, kun Melkor oli tuhonnut Valarin Lamput ja "valarin" linnoittautuessa Amaniin he työnsivät Keski-Maata itään suojellakseen maataan. Legendariumin myöhemmissä versioissa, jotka toistuvat myös painetussa Silmarillionissa, tätä maailman muuttumista ei enää lasketa "valarin" toiminnan seuraukseksi eikä Harmaavuoria enää mainita nimeltä. Samoin unohtuvat Keltavuoret, mutta Sinivuoret ja Punavuoret (eli Orocarni) jäävät mukaan.
Vuoristo esiintyy nimeltä mainittuna myös eräässä J. R. R. Tolkienin karttaluonnoksessa (ks. The Ambarkanta: Map IV), joka kuvaa Ardaa Lamppujen kaatamisen jälkeen; myöhemmässä kartassa (The Ambarkanta: Map V), joka esittää Ardaa Mahtien Mittelön jälkeen, Harmaavuoret ovat yhä olemassa Keski-Maan eteläosassa, mutta niitä ei ole enää nimetty.
Huomautus nimestä.
Tähän vuoristoon viittaava suomennos "Harmaavuoret" ei esiinny missään painetuissa Tolkienin teosten suomennoksissa. On myös huomattava, että nämä vuoret ovat täysin eri vuoristo kuin Keski-Maan pohjoisosan "Ered Mithrin", joka on myös käännetty Harmaavuoriksi (engl. "Grey Mountains").
Durinin heimo

Durinin heimo (engl. "Durin's Folk") eli Pitkäparrat (engl. "Longbeards") oli kääpiökansa, jonka muinainen koti oli Moria. Durinin heimon kuninkaat olivat Durinin huonetta, Durin Kuolemattoman jälkeläisiä.
Durinin heimon vaiheita.
Durin heräsi ensimmäisenä kääpiöiden seitsemästä isästä; erään kirjoituksen mukaan tämä tapahtui Gundabadin vuorella.[1] Herättyään hän vaelsi Azanulbizariin ja asettui asumaan Kheled-zâramin yläpuolella oleviin kaivoksiin, jotka saivat nimen Khazad-dûm, Kääpiökaivanto – haltioiden puheenparressa Moria. 
Durin eli niin kauan että häntä alettiin nimittää Durin Kuolemattomaksi, mutta lopulta hänkin kuoli. Hänen jälkeläisensä asuivat Khazad-dûmissa läpi koko ensimmäisen ajan, ja kaupunki säilyi jopa Mustien vuosien yli, kunnes lopulta kääpiöt "mithriliä" kaivaessaan herättivät Morgothin balrogin, joka teki lopun Khazad-dûmin kääpiövaltakunnasta vuonna 1981 ka.
Tämän jälkeen suurin osa Durinin heimoa vaelsi pohjoiseen ja asettui Thráin I:n johdolla Ereboriin, jonne perustettiin Vuorenalainen kuningaskunta. Mutta jo Thráinin poika Thorin I muutti Ereborista Harmaavuorille. Sinne kerääntyi suurin osa Durinin heimosta, joka alkoi taas vaurastua. Tämän valtakunnan tuhosivat kuitenkin lohikäärmeet vuosina 2570-2590 ka. käydyssä sodassa, jonka päätteeksi osa Durinin heimosta palasi Ereboriin Thrórin johdolla, osa muutti Rautavuorille seuraten Thrórin veljeä Grória.
Rautavuorten kääpiövaltakunta kukoisti pitkään, mutta Erebor veti puoleensa lohikäärmeiden kullanhimon. Smaug Kultainen hävitti Vuorenalaisen kuningaskunnan vuonna 2770 ka., ja Durinin heimon jäännökset joutuivat jälleen pakosalle. Tällä kertaa kääpiöt suunnistivat Mustainmaahan.
Thrór yritti epätoivoisena palata Khazad-dûmiin yksin ja vailla aseita. Kaivoksia hallussaan pitävä örkkipäällikkö Azog surmasi hänet. Thrórin sukulaiset nostattivat kaikki kääpiöt, ei vain Durinin heimoa, sotaan örkkejä vastaan. Vuonna 2793 ka. alkanut kääpiöiden ja örkkien sota päättyi Azanulbizarin taisteluun vuonna 2799 ka. Örkit tuhottiin, mutta Khazad-dûmia ei vallattu takaisin.
Thrórin poika Thráin jäi myöhemmin Sauronin vangiksi, ja Thráinin poika Thorin II Tammikilpi kaatui vuonna 2941 ka. Viiden armeijan taistelussa yritettyään vallata Vuorenalaisen kuningaskunnan takaisin Smaugilta. 
Vaikka Thorin kaatui, yritys onnistui. Smaug surmattiin ja kääpiöt saivat Ereborin takaisin haltuunsa. Dáin II Rautajalka muutti Rautavuorilta Ereboriin ja Durinin heimo asettui jälleen kerran Vuorenalaiseen kuningaskuntaan. 
Vielä kerran ennen kolmannen ajan loppua Durinin heimon kääpiöt koettivat palata Khazad-dûmiin, mutta Balinin johtama yritys päättyi viiden vuoden kamppailun jälkeen täydelliseen tuhoon vuonna 2994 ka. 
Neljännen ajan alussa Durinin heimon kääpiöt perustivat vielä yhden uuden valtakunnan, kun Gimli Glóinin poika vei osan Ereborin kääpiöistä Ered Nimraisille Aglarondiin ja hänestä tuli Kimaltavien luolien ruhtinas.
Alejandro Lerroux

Alejandro Lerroux y García (4. maaliskuuta 1864 Córdoba – 27. kesäkuuta 1949 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi neljä kertaa Espanjan toisen tasavallan pääministerinä vuosien 1933–1935 aikana. Hänen hallituksensa olivat keskustaoikeistolaisia koalitioita.
Poliittinen ura.
Lerroux oli upseerin poika. Hän oli alkuperäiseltä ammatiltaan asianajaja ja toimi myös lehtimiehenä Barcelonassa, ennen kuin lähti politiikkaan radikaalien riveissä. Hänet valittiin Espanjan parlamenttiin eli cortesiin ensi kerran vuonna 1901. Tasavaltalaisten mielipiteidensä vuoksi Lerroux joutui vuonna 1907 pakenemaan joksikin aikaa maasta, ja hän oleskeli Argentiinassa. Lerroux ei hyväksynyt tasavaltalaisjohtaja Nicolás Salmerónin päätöstä ryhtyä liittoon katalaaninationalistien kanssa, joten hän perusti vuonna 1908 uuden Radikaalin tasavaltalaispuolueen ("Partido Republicano Radical"). Vuoden 1909 Barcelonan levottomuuksien aikana hänen kannattajiensa väitettiin syyllistyneen luostareiden tuhopolttamiseen. Tämän jälkeen Lerroux lievensi radikaaleja mielipiteitään. Hän oli vuonna 1930 yksi tasavaltalaisen opposition niin sanotun San Sebastiánin sopimuksen allekirjoittajista. Vuonna 1931 hänestä tuli toisen tasavallan ensimmäinen ulkoministeri. Hän oli ensimmäisen kerran pääministerinä lyhytaikaisesti syyskuussa 1933 Manuel Azañan eron jälkeen.
Marraskuun 1933 parlamenttivaalien jälkeen valta toisessa tasavallassa siirtyi muutaman vuoden ajaksi keskustaoikeistolle. Lerroux muodosti ensin heti vaalien jälkeen keskustalaisen Radikaalipuolueen vähemmistöhallituksen, joka oli riippuvainen oikeisto-opposition tuesta. Hallitus peruutti tasavallan alkuvaiheessa luotua valtion ja kirkon eroon tähdännyttä lainsäädäntöä. Lerroux oli valmis ohjaamaan Espanjan sisäpolitiikkaa voimakkaamminkin oikealle, mikä herätti maan vasemmistossa pelkoa. Lerrouxin toinen hallitus kesti huhtikuuhun 1934 saakka. Kun hän muodosti lokakuussa 1934 uuden hallituksen ja otti siihen mukaan myös oikeistolaisen CEDA-puolueen, useissa maakunnissa ja etenkin Asturiassa puhkesi vasemmiston johtamia vallankumouksellisia levottomuuksia, jotka armeija tukahdutti väkivaltaisesti. Toukokuussa 1935 Lerroux uusi hallituksensa kokoonpanon siten, että aiemmin sen ulkopuolelle jäänyt CEDA:n johtaja José María Gil Robles tuli sotaministeriksi ja oikeiston asema hallituksessa vahvistui entisestään. Osana maan rauhoittamistoimia muun muassa ammattiliitot kiellettiin kokonaan.
Lerroux’n ja koko Radikaalipuolueen poliittinen uskottavuus romahti syksyllä 1935 niin sanotun "estraperlo"-skandaalin myötä, jossa useita hänen sukulaisiaan ja hänen puolueensa poliitikkoja syytettiin uhkapelilupien myöntämiseen liittyneestä korruptiosta. Erottuaan pääministerin paikalta Lerroux tuli aluksi ulkoministeriksi uuteen hallitukseen, mutta hänet jouduttiin erottamaan tästäkin tehtävästä hallituksen julkisuuskuvan suojelemiseksi. Hän myös putosi parlamentista helmikuun 1936 vaaleissa. Espanjan sisällissodan aikana Lerroux siirtyi Portugaliin. Hän palasi Espanjaan vasta vuonna 1947.
Klein Bikes

Klein Bikes oli Gary Kleinin perustama polkupyörävalmistaja. Klein oli yksi ensimmäisistä, jotka käyttivät runkomateriaalina alumiinisia, normaalia paksumpia putkia. Kasvattamalla putken läpimittaa saavutettiin jäykempi, mutta samaan aikaan myös kevyempi, rakenne.
Klein valmisti ensimmäisen polkupyöränsä opiskellessaan Massachusetts Institute of Technologyssä 1970-luvulla, ja varsinainen valmistus alkoi 1980-luvulla. Vuonna 1995 Trek Bicycle Corporation osti yhtiön, ja alkuperäinen Kleinin tehdas Chehalisissa, Washingtonissa suljettiin vuonna 2002, kun tuotanto siirrettiin Trekin pääkonttorin yhteydessä olevaan tehtaaseen Waterloossa, Wisconsinissa. Merkin laajamittainen valmistus päättyi Yhdysvalloissa vuonna 2007 ja muualla maailmassa vuonna 2009.
Historia.
Gary Klein (s. 9. kesäkuuta 1952) opiskeli Kalifornian yliopistossa Davisissä ja myöhemmin Massachusetts Institute of Technologyssa. Vuonna 1973 Klein yhdessä muutamien muiden kanssa valmisti professori Buckleyn johdolla alumiinirunkoisen pyörän. Tutkittuaan teräsrunkoisia pyöriä ja myös käytössä rikkoutuneita runkoja he saivat selville polkupyörän rungon rasituspisteet. Käytössä olleiden alumiiniseosten rajoitetusta valikoimasta johtuen ryhmä päätti käyttää runkomateriaalina alumiiniseosta 60061.
Valmistuttuaan MIT:stä vuonna 1974 Klein opiskeli yrittäjyyttä. Hän oli innokas maantiepyöräilijä, joten vuonna 1975 hän perusti kolmen muun henkilön kanssa yrityksen, joka valmisti alumiinirunkoisia polkupyöriä MIT:n innovaatiokeskuksessa. Hän sai MIT:ltä 20 000 dollarin apurahan, ja lisäksi kukin osakas sijoitti yhtiöön 1 000 dollaria. Vuonna 1973 valmistettuja prototyyppejä, joiden runkoputket olivat totuttua isompia mutta joiden seinämävahvuus oli totuttua ohuempi, esiteltiin New Yorkissa pidetyillä kansainvälisillä polkupyörämessuilla helmikuussa 1975.
Seuraavana vuonna yhtiö muutti Kleinin vanhempien maatilalla Kalifornian San Martinissa olleeseen käyttämättömään rakennukseen, jota oli aiemmin käytetty luumujen kuivaamiseen. Vuonna 1977 Klein patentoi keksimänsä rakenteen suuren halkaisijan käyttämisestä jäykkyyden kasvattamiseksi, ja vuonna 1980 yhtiö muutti Kaliforniasta Chehalisiin, Washingtoniin. Yhtiö valmisti 1980-luvun alusta lähtien maantiepyöriä ja 1980-luvun puolivälistä lähtien maastopyöriä.
Kleinin idea alumiinin käyttämisestä runkomateriaalina ei ollut aivan uusi, mutta hänen keksintönsä läpimitan kasvattamisesta oli. Tämän ansiosta hän pystyi rakentamaan noin 15 prosenttia vastaavaa teräsrunkoista pyörää kevyempiä malleja. 
Vuonna 1995 Trek osti Kleinin, kun yhtiö ei pystynyt kilpailemaan suuren valmistajan myyntiverkostoa vastaan.
Parhaimmillaan yhtiö työllisti noin 250 henkilöä Chehalisin tehtaalla, mutta hiljalleen tuotanto siirtyi Trekin tehtaalle Wisconsiniin. Vuonna 2001 noin 70 henkilöä työllistänyt tehdas valmisti 15 000–20 000 runkoa vuodessa. Vuonna 2002 kaikki valmistus siirrettiin Trekin tehtaalle. Kleinin valmistamia pyöriä myytiin Yhdysvalloissa vuoteen 2007 ja Japanissa vuoteen 2009 saakka.
Väinö Karvinen (opettaja)

Väinö Karvinen (20. heinäkuuta 1885 Viipuri – 21. huhtikuuta 1944 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Väinö Kouta".
Karvisen vanhemmat olivat maanviljelijä Aleksanteri Karvinen ja Katri Loviisa Rautiainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Viipurin lyseosta 1904 ja valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1907. Karvinen asui vuodesta 1908 lähtien Kuopiossa ja toimi kauppaoppilaitoksen äidinkielen lehtorina ja teollisuuskoulun opettajana. Karvinen harrasti kotiseututyötä ja hän kirjoitti Kuopion kulttuurihistoriasta artikkeleita lehtiin ja vuosikirjoihin. Karvinen piti myös radioesitelmiä ja hän oli suosittu juhlapuhuja. Toukokuussa 1939 Karvinen johti sanoittamansa "Kallan ranta"-kantaatin esitystä Pohjois-Savon Maakuntaliiton maakuntajuhlassa joka pidettiin Kuopion Väinölänniemen kentällä.
Diego Martínez Barrio

Diego Martínez Barrio (25. marraskuuta 1883 – 1. tammikuuta 1962) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan toisen tasavallan pääministerinä kaksi lyhyttä kautta vuosina 1933 ja 1936.
Martínez Barrio aloitti poliittisen uransa vuonna 1903 "Unión Republicana" -nimisessä tasavaltalaisessa puolueessa, joka hajosi jo muutamaa vuotta myöhemmin. Sen jälkeen hän liittyi Alejandro Lerroux’n perustamaan Radikaalipuolueeseen. Kenraali Miguel Primo de Riveran diktatuurin aikana hän oli oppositiossa. Martínez Barrio oli elokuussa 1930 yksi tasavaltalaisten niin sanotun San Sebastiánin sopimuksen allekirjoittajista. Toisen tasavallan ensimmäisessä hallituksessa vuonna 1931 hän toimi viestintäministerinä. Manuel Azañan hallituksen kaaduttua Martínez Barrio toimi syksyllä 1933 parin kuukauden ajan pääministerinä ja hänen hallituksensa määräsi hajotusvaalit. Vaalien jälkeen hän oli hetken sisäministerinä Lerroux’n hallituksessa, mutta erosi pian ja perusti uuden "Unión Republicana" -puolueen, koska ei hyväksynyt Lerroux’n ja Radikaalipuolueen siirtymistä oikealle. Myöhemmin hän siirtyi yhteistyöhön Azañan ja kansanrintaman kanssa.
Kansanrintaman saatua enemmistön helmikuun 1936 parlamenttivaaleissa Martínez Barrio valittiin parlamentin puhemieheksi. Kun parlamentti erotti presidentti Niceto Alcalá Zamoran huhtikuussa 1936, Martínez Barrio toimi kuukauden ajan vt. presidenttinä, kunnes Azaña valittiin Alcalá Zamoran seuraajaksi. Kun joukko oikeistolaisia kenraaleja aloitti Espanjan sisällissodan lähtölaukauksena toimineen kapinan, presidentti Azaña nimitti Martínez Barrion 18. heinäkuuta 1936 pääministeriksi. Ehkäistäkseen sodan hän tarjosi puhelimitse ministerinsalkkuja kapinaa johtaneille kenraaleille kuten Emilio Molalle, mutta nämä kieltäytyivät. Martínez Barrio erosi vielä saman yön aikana José Giralin hyväksi. Martínez Barrio jatkoi tämän jälkeen puhemiehen tehtävässään. Hän joutui pakenemaan Espanjasta tasavallan kukistuttua vuonna 1939 ja asui myöhemmin maanpaossa Ranskassa ja Meksikossa. Hänet nimettiin Azañan kuoltua Espanjan tasavallan pakolaishallituksen presidentiksi. Viimeiset vuotensa hän vietti Pariisissa. Hänen jäännöksensä uudelleenhaudattiin vuonna 2000 Sevillaan Espanjaan.
Udo Lindenberg

Udo Gerhard Lindenberg (s. 17. toukokuuta 1946 Gronau, Westfalen) on saksalainen rockmuusikko, kirjailija ja taidemaalari. Lindenberg on valtavirtaistanut saksankielistä rock-musiikkia ja ansioitunut saksalaisen rock-lyriikan kehittäjänä. Hänen sanoituksensa käsittelevät sekä yhteiskunnallisia kysymyksiä että ihmissuhteita. Kylmän sodan vuosina hän otti laaja-alaisesti kantaa Saksojen välisiin suhteisiin. Lindenbergin taustayhtye tunnetaan nimellä Panikorchester.
Ura.
Udo Lindenbergin vanhemmat olivat Hermine ja Gustav Lindenberg. Hänen veljensä Erich Lindenberg (1938–2006) tunnettiin taidemaalarina. Lisäksi hänellä on kaksi nuorempaa siskoa, Erika ja Inge.
Vuonna 1969 Lindenberg perusti Peter Herbolzheimerin kanssa yhtyeen Free Orbit, ja ensimmäinen pitkäsoitto ilmestyi lokakuussa 1970. Läpimurtonsa hän teki 1973 albumilla "Andrea Doria" ja hittikappaleilla "Alles klar auf der Andrea Doria" ja "Cello". Lindenbergistä tuli yksi 1970-luvun suosituimmista saksankielisistä muusikoista. Erityisen tuottoisa oli vuosi 1976, jolloin ilmestyivät albumit "Galaxo Gang", "Sister King Kong" ja "Panik Udo". 1970-luvun lopulla Lindenberg teki suurisuuntaisen kiertueen nimeltään "Dröhnland-Symphonie-Tour", jonka tiimoilta julkaistiin hänen ensimmäinen livealbuminsa "Livehaftig". Samoihin aikoihin hän levytti saksankielisiä versioita muun muassa Little Richardin, The Beatlesin ja Rolling Stonesin kansainvälisistä menestyssävellyksistä.
1980-luvulla Lindenberg otti tavan takaa kantaa Saksojen välisiin suhteisiin. Vuonna 1983 julkaistiin käännösversio Harry Warrenin sävellyksestä "Chattanooga Choo Choo" nimellä "Sonderzug nach Pankow". Kappaleesta tuli Lindenbergin toistaiseksi suurin kaupallinen menestys. "Sonderzug nach Pankow" oli vastaus Itä-Saksan viranomaisten kielteiseen kantaan Lindenbergin kaavaillun DDR:n kiertueen suhteen.
Muurinmurtumisen jälkeen Lindenberg orkestereineen pääsi vihdoin DDR:n kiertueelle. 1990-luvulla hän keskittyi yhä enemmän taidemaalarin uraansa ja järjesti useita näyttelyitä. Lindenbergin töitä on nykyisin esillä Saksan liittokanslerin kansliassa. 2000-luvulla Lindenberg on julkaissut uutta musiikkia harvakseltaan. Maaliskuussa 2008 julkaistu "Stark wie zwei" nousi Media-Control-Charts -listan ensimmäiselle sijalle.
Vuonna 2010 Lindenberg suunnitteli kaksi postimerkkiä Deutsche Postille, merkit perustuvat hänen esittämiinsä kappaleisiin "Andrea Doria" ja "Sonderzug nach Pankow". Vuonna 2014 Lindenberg esiintyi menestyksekkäästi stadionkonserteissa Düsseldorfissa ja Leipzigissa.
Lindenberg on saanut useita palkintoja musiikillisista ansioistaan. Näihin lukeutuvat muun muassa 1992 myönnetty Echo-musiikkipalkinto elämäntyöstä sekä Goldene Stimmgabel -palkinto vuosina 1993 ja 1997. Vuonna 2010 Lindenberg sai Nordrhein-Westfalenin osavaltion myöntämän ansiomerkin, Verdienstorden des Landes Nordrhein-Westfalen.
Palokin voimalaitos

Palokin voimalaitos on Outokumpu Oy.n rakennuttama vesivoimala Heinävedellä Juojärven ja Varisveden välissä olevassa Palokinkoskessa. Voimala valmistui 1961. Sen putous oli aluksi 19,4 metriä ja teho 6,4 MW. Voimalan energia käytettiin Outokummun Keretin kaivoksella. 110kV:n linja kulki Palokki-Viinijärven kytkin-/muuntoaseman kautta Kerettin, sekä varalinjalla suoraan kaivoksen voima-asemalle 45kV:n jännitteellä, jota käytettiin, jos 110 kV:n linjaan tuli jokin häiriö. Vuonna 1983 Imatran Voima Oy, (Fortum) osti voimalaitoksen Outokumpu Oy:ltä. Lopuksi sen osti Pohjois-Karjalan Sähkö Oy, joka on sittemmin nostanut voimalaitoksen putouskorkeutta ja kokonaistehoa.
Turbiini on pystyakselinen Kaplan. Turbiini ja generaattori ovat alkuperäiset, mutta niitä on automaation ja kaukokäytön osalta modernisoitu. Generaattorin jännite on 6kV josta se muunnetaan PM1 110kV.
Aikoinaan voimalaitoksella oli 3-vuoropäivystys josta oli radiopuhelinyhteys Keretin voimaasemalle ja takaisin, sekä Varkauden IVO:n muuntoasemalle asti.
Keretin muuntoasemasta 110/45/6 kV oli varasyöttö Vuonoksen kaivokselle 20kV jännitteellä. Siitä saatiin tarvittaessa sähköä 20kV jännitteellä Kerettiin, jossa se muunnettiin 6kV:n käyttöä varten. Yleensä Keretti syötti Vuonoksen kaivokselle 20kV jännitettä. 
Palokissa oli aiemmin muunto 6/45/110 kV jännitteelle. Kuvassa on jo 45kV muuntaja sekä aseman rippeet purettu kokonaan pois. Nykyisin 110kV PM 1 muuntaja on poissa käytöstä.
Juho Konttinen

Juho (Johannes) Konttinen (31. toukokuuta 1878 Leppävirta – 8. joulukuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen liikemies, huonekalutehtailija ja kirjailija. 
Konttisen vanhemmat olivat maanviljelijä Elias Konttinen ja Hilda Maria Arpiainen. Hän oli naimisissa Maria Josefiina Miettisen kanssa. Konttinen asui Kuopiossa vuosina 1898–1922. Hänellä oli huonekaluliike ja "Huonekalutehdas Juho Konttinen Osakeyhtiö" niminen huonekalutehdas Kuopiossa. Säveltäjä Otto Kotilainen sävelsi Konttisen runon "Savolaisten esi-isät" ja tämä laulu esitettiin Pohjois-Savon maakuntaliiton vuonna 1953 tuottamassa dokumenttielokuvassa "Tämä on Pohjois-Savo".
Veikko Palosuo

Veikko Juhana Palosuo (vuoteen 1933 Brander; 29. marraskuuta 1911 Helsinki – 9. joulukuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen metsäalan toimija, Keskusmetsäseura Tapion toimitusjohtaja ja metsäneuvos. 
Henkilöhistoria.
Palosuon vanhemmat olivat ylijohtaja, ministeri Uuno Brander sekä Helena Sofia Karttunen ja puoliso vuodesta 1937 Meeri Mirjam Harto (Häggström). Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1930 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1933. Palosuo työskenteli 1930-luvulla ja 1940-luvun alussa useissa metsätalouden ja sahausliiketoiminnan tehtävissä, mutta myös asutustoiminnan parissa. Sota-aikana hän toimi sekä joukkueenjohtajana, komppanianpäällikkönä, viestikouluttajana että sotilashallinnon metsätoimistossa. Palosuo oli Keskusmetsäseura Tapion toimitusjohtaja 1963–1976.
Veikko Palosuon poika on Kansanterveyslaitoksen tutkimusprofessori Timo Palosuo (s. 1939).
José Giral

José Giral y Pereira (22. lokakuuta 1879 Santiago de Cuba, Kuuba – 23. joulukuuta 1962 México, Meksiko) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan toisen tasavallan pääministerinä Espanjan sisällissodan alkuvaiheessa vuonna 1936.
Giral oli ennen politiikkaan siirtymistään kemian professori, vuodesta 1905 Salamancan ja vuodesta 1928 Madridin yliopistossa. Hänet vangittiin useasti kuningaskunnan aikana tasavaltalaisten mielipiteidensä vuoksi. Toisen tasavallan perustamisen jälkeen vuonna 1931 hänestä tuli Madridin yliopiston rehtori. Hän toimi myös laivastoministerinä vasemmistolaisissa hallituksissa vuosina 1931–1933 ja keväällä 1936. Kun oikeistolaiset kenraalit aloittivat kapinansa heinäkuussa 1936, suurin osa Espanjan laivastosta jäi tasavallalle uskollisten joukkojen käsiin. Diego Martínez Barrion epäonnistuttua hallituksen muodostamisessa presidentti Manuel Azaña nimitti Giralin pääministeriksi 19. heinäkuuta, päivää kapinan alkamisen jälkeen. Vaikka Giral antoikin määräyksen ryhtyä aseistamaan kansanrintamahallitusta tukeneita vasemmistolaisia järjestöjä, sosialistit pitivät häntä liian maltillisena. Hän joutui väistymään jo 4. syyskuuta, jolloin uudeksi pääministeriksi tuli Francisco Largo Caballero. Giral oli Largo Caballeron hallituksessa salkuttomana ministerinä ja vuosina 1937–1938 Juan Negrínin hallituksessa ulkoministerinä. Hän joutui lopulta pakenemaan Espanjasta tasavallan kukistuttua maaliskuussa 1939. Hän asui loppuelämänsä ajan Meksikossa. Hän oli vuosina 1945–1947 Espanjan tasavallan pakolaishallituksen pääministerinä.
Gronau (Leine)

Gronau (Leine) on kaupunki Saksassa Ala-Saksin osavaltion kaakkoisosassa.
Maantiede.
Gronau sijaitsee Hildesheimin lounaispuolella Leineberglandin ja Innersteberglandin välissä. Leine-joki kulkee kaupungin halki.
Historia.
Gronau perustettiin Hochstift Hildesheimin lounaiseksi linnoitukseksi Leinejoen saarelle vuonna 1298. Alun perin nimi oli "Gronowe", ja se viittaa kaupungin maantieteelliseen sijaintiin Leinejoen tasankojen ympäröimänä (Grüne Aue, vihreä tulvatasanko). Vuonna 1427 Gronausta tuli Hansa-kaupunki.
1900-luvun alussa Gronau kasvoi teollistumisen ja Elze–Bodenburg-rautatieyhteyden avaamisen myötä. 1980- ja 1990-luvuilla Gronau koki rakennemuutoksen, jonka myötä katosi metalli- ja kemianteollisuuden työpaikkoja.
Naapurikunnat Banteln, Betheln, Brüggen (Leine), Despetal ja Rheden yhdistyvät Gronauhun marraskuussa 2016.
Kaupunkikuva.
Gronaun kaupunkikuvaa hallitsevat niin kutsutut ristikkotalot. Vanhaa kantakaupunkia ympäröineiden muurien paikalle on sittemmin rakennettu jalankulku- ja polkupyöräväyliä. Osia vanhasta kaupunginmuurista on säilynyt jälkipolville. Vanhankaupungin maamerkki on St.-Matthäin kirkko 65-metrisine torneineen. Varhaisin asiakirjamaininta kirkosta on vuodelta 1309. Nykyisen kirkon rakentaminen aloitettiin 1457. Lukuisista tulipaloista vuosisatojen saatossa kärsinyt kirkko päätettiin 1800-luvun puolivälissä peruskorjata.
Jiamusi

Jiamusi (, pinyin: Jiāmùsī Shì; mantšuksi: "Giyamusi") on prefektuuritason kaupunki Kiinan Heilongjiangin maakunnan koillisosassa. Se on Kiinan itäisin prefektuuritason kaupunki. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 310 kilometriä maakunnan pääkaupunki Harbinista itäkoilliseen. Prefektuurin pinta-ala on 32 703 neliökilometriä ja väkiluku 2,55 miljoonaa (2010).
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa ja idässä Venäjälle, etelässä Shuangyashanin, Qitaihen ja Harbinin, lännessä Yinchunin sekä luoteessa Hegangin prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 10 osaan seuraavasti:
Carlos Arias Navarro

Carlos Arias Navarro (11. joulukuuta 1908 Madrid – 27. marraskuuta 1989 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi korkeissa asemissa Francisco Francon diktatuurin aikana. Hän oli Espanjan pääministerinä diktatuurin loppuvaiheessa vuosina 1973–1976.
Arias Navarro oli koulutukseltaan lakitieteen tohtori ja työskenteli vuodesta 1929 virkamiehenä Espanjan oikeusministeriössä. Espanjan sisällissodan aikana tasavallan edustajat vangitsivat hänet, koska hän tuki Francon joukkoja. Sisällissodan päätyttyä Francon voittoon Arias Navarro vapautui ja hänet nimitettiin sotilassyyttäjäksi. Hän osallistui Francon diktatuurin vastustajien vainoihin.
Arias Navarro toimi Leónin maakunnan kuvernöörinä 1944–1949, Navarran kuvernöörinä 1949, Espanjan turvallisuusjohtajana 1957–1965, Madridin pormestarina 1965–1973 ja sisäministerinä 1973. Hänet nimitettiin pääministeriksi Luis Carrero Blancon kuoltua ETA:n järjestämässä attentaatissa vuonna 1973. Arias Navarro oli ainoa siviili Espanjan pääministerinä Francon valtakaudella. Francon kuoltua vuonna 1975 uudeksi valtionpäämieheksi tuli kuningas Juan Carlos I, joka antoi aluksi Arias Navarron jatkaa pääministerinä. Kun hän osoittautui haluttomaksi Francon ajan poliittisen järjestelmän uudistamiseen, kuningas erotti hänet vuonna 1976 ja nimitti uudeksi pääministeriksi Adolfo Suárezin. Arias Navarro palkittiin myöhemmin markiisin aatelisarvolla eikä hänen rikoksiaan tutkittu edes Espanjan siirryttyä demokratiaan.
Arctic Airlink

Arctic Airlink oli Oulun, Luulajan ja Tromssan välinen lentoreitti. Oulun kaupunki, Norrbottenin maakäräjät ja Tromssan aluehallinto olivat sitoutuneet rahoittamaan lentoreittiä ainakin viideksi vuodeksi. Lentoyhteyttä operoi NextJet 33-paikkaisella lentokoneella viisi kertaa viikossa. 
Lentoyhteyttä varten perustettiin yhteisyritys Arctic Link AB. Jokainen kaupunki omistaa yrityksestä 16% ja loput 52% Norrbottenin kauppakamari. Kaupungit olivat sitoutuneet sijoittamaan vuosittain korkeintaan 5 miljoonaa Ruotsin kruunua lentoyhteyden ylläpitämiseen. Reitin tarkoituksena oli edistää maiden yhteistyötä elinkeinoelämässä sekä korkeakoulujen ja tutkimuslaitosten välillä.
Reitti lakkautettiin vuonna 2018 operoivan lentoyhtiön NextJetin hakeuduttua konkurssiin. Korvaavaa operaattoria reitille ei hankittu.
Protacanthopterygii

Protacanthopterygii on viuhkaeväisten kalojen ylälahko.
Lahkot.
Protacanthopterygii jaetaan kolmeen lahkoon:
HMS Hannibal (1854)

HMS Hannibal oli Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Woolwichin telakalta. Tilaus uudistettiin 19. kesäkuuta 1847 John Edyen suunnitelmien mukaiseksi. Köli laskettiin joulukuussa 1848. Aluksen tilaus uudistettiin 23. syyskuuta 1852 potkurikäyttöisenä taistelulaivana, jonka muutostyöt aloitettiin vielä samana päivänä. Alus laskettiin vesille 31. tammikuuta 1854 ja valmistui 22. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 18. maaliskuuta 1854 laivasto-osaston kommodorin aluksena ensimmäisenä päällikkönään Frederick William Grey. Osaston tehtävänä oli kuljettaa 10 000 ranskalaista sotilasta Ahvenanmaalle. Myöhemmin alus siirrettiin Mustallemerelle. John Charles Dalrymple Hay vastaanotti aluksen päällikkyyden 25. tammikuuta 1855, jolloin se oli kontra-amiraali Houston Stewartin lippulaivana Mustallamerellä ja myöhemmin Välimerellä. Alus poistettiin palveluksesta 20. marraskuuta 1856 Portsmouthissa.
Alus palautettiin palvelukseen 1. helmikuuta 1858 Portsmouthin vartioaluksena päällikkönään George Fowler Hastings. Se kuljetti Garibaldin sotilaita Italiassa ja saapui Napoliin heinäkuussa 1860. Alus muutettiin 1874 proomuksi ja myytiin romutettavaksi 12. huhtikuuta 1904.
HMS Algiers (1854)

HMS Algiers oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1854 valmistunut Albion-luokan 91-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 3. lokakuuta 1833 Pembroken telakalta Queen-luokan 110-tykkisenä ensimmäisen luokan linjalaivana. Alus päätettiin 11. joulukuuta 1834 muuttaa 74-tykkiseksi kaksikantiseksi alukseksi, mutta Symondsin suunnittelema runkorakenne ja 110-tykkisen aluksen mittasuhteet päätettiin kuitenkin säilyttää. Suunnitelman mukaan alukselle asennettaisiin alemmalle tykkikannelle 28 kappaletta 8 tuuman ja 68 naulan 65 cwt:n tykkiä ja ylemmälle kannelle saman verran 32 naulan 56 cwt:n tykkejä. Lisäksi alusten puolikannelle ja etukannelle oli tarkoitus asentaa 16 kappaletta 32 naulan 48 cwt:n ja kaksi kappaletta 32 naulan 56 cwt:n tykkiä. Amiraliteetti päätti kuitenkin 5. helmikuuta 1839 palauttaa "Algiersin" 110-tykkiseksi alukseksi.
Aluksen tilaus uudistettiin 26. joulukuuta 1840 Albion-luokkassa Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 90-tykkisenä toisen luokan linjalaivana 10. heinäkuuta 1840.. Read, Chatfield ja Creuze tekivät uudet suunnitelmat, joilla alus tilattiin 25. huhtikuuta 1847 uudelleen Devonportin telakalta pidennettynä noin kahdella metrillä Queen-luokan suunnitelmasta. Alus tilattiin uudelleen 3. elokuuta 1852 potkurialuksena. Muutostyöt aloitettiin 27. syyskuuta 1852. Alus laskettiin vesille 26. tammikuuta 1854 ja valmistui 30. kesäkuuta, jolloin se sijoitettiin reserviin. Alukselle asennettiin ensin "HMS Megaeralla" ollut höyrykone, joka osoittautui heikoksi. Höyrykone korvattiin uudella neljäsylinterisellä höyrykoneella, joka tuotti 450 nhp:tä yhteen akseliin. Alus saavutti koeajoissa 9 solmua 1 117 ihp:llä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 27. toukokuuta 1854 Itämerelle joukkojenkuljetusaluksena ensimmäisenä päällikkönään Charles Talbot. Se kuljetti myöhemmin joukkoja Mustallemerelle. Toukokuussa 1855 alus osallistui Krimin sodassa Kerchin ja Jenikalen valtaukseen. Sodan jälkeen alus oli Maltalla ja tykkivenelaivueen emälaivana. Alus osallistui vuoden 1856 laivastokatselmukseen Spitheadissä. Alus poistettiin 12. joulukuuta 1862 palveluksesta Portsmouthissa ja myytiin 26. helmikuuta 1870 Mr. D. Cooper Scottille romutettavaksi.
Daxing’anlingin prefektuuri

Daxing'anlingin prefektuuri (, pinyin: Dàxīng'ānlǐng Dìqū) on prefektuuri Kiinan Heilongjiangin maakunnan luoteisosassa. Se on Kiinan pohjoisin prefektuuri. Prefektuurin pinta-ala on 82 929 neliökilometriä, joista 18 160 neliökilometriä kuuluu virallisesti Sisä-Mongoliaan. Asukasmäärä oli 511 560 vuonna 2010. Prefektuurin hallintokeskus sijaitsee Jiagedaqin piirissä, joka on noin 550 kilometriä maakunnan pääkaupunki Harbinista luoteeseen.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 4 hallintopiiriin ja 3 piirikuntaan seuraavasti:
Erikoisuudet prefektuurin hallinnossa.
Daxing'anlingin prefektuuri on erikoinen hallintoyksikkö Kiinassa. Prefektuuri kuuluu Heilongjiangin maakuntaan, mutta osat alueistaan (Jiagedaqi ja Songling) kuuluvat Sisä-Mongoliaan. Toiseksi, Kiinan virallinen hallintajako ei tunnista Huzhongin ja Xinlinin piirejä; ne kuuluvat virallisesti Human piirikuntaan. Kolmanneksi, Kiinassa jos prefektuuri ei saanut kaupungin asemaa, sen hallintokeskus sijaitsee yleensä jossain piirikunnassa tai piirikuntatason kaupungissa, mutta Daxing'anlingin hallintokeskus on Jiagedaqin piirissä.
2-piperidoni

2-Piperidoni eli 2-piperidinoni tai δ-valerolaktaami (C5H9NO) on laktaameihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden esimerkiksi polymeerien valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 2-piperidoni on väritöntä hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja etanoliin sekä dietyylieetteriin. Myös hapot liuottavat sitä.
Valmistus ja käyttö.
2-Piperidonia voidaan valmistaa Beckmann-toisiintumisella syklopentanonioksiimista. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on vetysyanidin reaktio gammabutyrolaktonin kanssa ja muodostuva 4-syanovoihappo kondensoituu 2-piperidoniksi vedytyksen seurauksena.
2-Piperidonia käytetään orgaanisissa synteeseissä. se on esimerkiksi polyamideihin kuuluvan Nylon 5:n valmistuksen monomeeri ja Nylon %:tä valmistetaan siitä renkaanavautumispolymeroinnilla. 2-Piperidonin kuusiatominen rengasrakenne on suhteellisen pysyvä, minkä vuoksi polymeroituminen on hidasta ja vaatii initiaattoreiksi kvaternäärisiä ammoniumsuoloja.
Vierumäki Floorball Cup

Vierumäki Floorball Cup (VFC) on helsinkiläisen salibandyseuran Tapanilan Erän järjestämä salibandyturnaus tytöille. Turnausta järjestämässä ovat myös yhteistyökumppanit Vierumäki sekä opiskelijat Haaga-Helian ammattikorkeakoulun liikunnan ja vapaa-ajan koulutusohjelmasta. Opiskelijat ovat mukana vahvasti projektin suunnittelussa ja toteutuksessa. 
Turnaus pelataan Suomen Urheiluopistolla Vierumäellä, jossa puitteet tapahtumalle on mitä parhaimmat. Pelikentät, majoitukset, ruokailut ja kaikki muu oheistoiminta on lähellä. Majoitusta löytyy myös kannustusjoukoille. Turnauksen järjestämisen taustalla oli ajatus Suomen ensimmäisestä vain tytöille suunnatusta kaudenpäätöstapahtumasta. Erilaiseksi turnauksen tekee myös monipuolinen oheistoiminta ja Suomen Urheiluopisto, jossa kaikki palvelut ovat käden ulottuvilla. 
Ensimmäinen tytöille suunnattu Vierumäki Floorball Cup järjestettiin Suomen Urheiluopistolla 15.-17.5.2015. Tällöin mukana oli 20 F-, E- ja D-ikäistä tyttöjoukkuetta ympäri Suomen. D-tyttöjen sarjan voittajaksi selviytyi Lohjan salibandy (LoSB) ja toisen sijan jakoivat Mynämäen SBS Wirmo ja Steelers Hämeenlinnasta. E-tyttöjen sarjan voittaja oli SBS Wirmo, toiseksi ylsi Pornaisten Light Iron ja kolmanneksi sijoittui LoSB. Turnaukseen osallistui myös kolme F-tyttöjoukkuetta. He saivat turnauksesta arvokasta pelikokemusta ja heidät kaikki palkittiin. Turnauksen ohella järjestettiin muuta oheistoimintaa, joista suosituimpia olivat vesidisko, melonta sekä kaupunkisota. 
Positiivista palautetta kerännyt turnaus saa jatkoa. Vuonna 2016 Vierumäki Floorball Cup on enemmän kuin turnaus. Kevään tapahtuma-ajankohta on 6.-8.5.2015 eli äitienpäiväviikonloppu. Tapahtumajärjestelyissä ja oheistoiminnoissa on huomioitu pelaajien lisäksi äidit, kannustusjoukot sekä muut perheenjäsenet.
Läkeenlahti

Läkeenlahti on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Läkeenlahti on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Järvi on 700 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 8,3 hehtaaria. Yli puolet ympäröivistä rannoista rajautuvat peltomaahan. Itärannalla on metsäistä mäkimaata. Järveen laskee muutama pelto-oja ja sen eteläpäästä lähtee järven 150 metriä pitkä laskuoja, joka laskee vedet Kyrösjärven Sikurinlahden kupeeseen. Laskuojan yli kulkee kylätie. Soistuneeseen rantaan ei ole rakennettu montaakaan vapaa-ajan asuntoa. Järvelle johtaa teitä vain talojen pihoilta. Niille pääsee valtatieltä 3, joka ohittaa järven kilometrin etäisyydeltä.
Historiaa.
Läkeenlahti on yksi Kyrösjärven lähiympäristön järvistä, jotka syntyivät Kyrösjärven pinnanlaskujen vuoksi 1800-luvulla. Vesi laski niin paljon, että lahdensuun rannat kuroutuivat yhteen ja sen tilalle jäi ainoastaan järven nykyinen laskuoja.
Zaōn hyppyrimäki

Zaōn hyppyrimäki () on hyppyrimäki Yamagatassa Japanissa.
Historia.
Zaōn hyppyrimäessä on järjestetty vuosittain kansallisia kilpailuja sen valmistumisesta vuodesta 1978 alkaen. Vuodesta 1995 alkaen on järjestetty myös Continental Cupin kilpailuja. Vuodesta 2012 alkaen siinä on järjestetty naisten maailmancupin osakilpailuja.
Vuoden 1999 remontissa mäen K-piste siirtyi 85 metristä 90 metriin ja HS-pisteeksi tuli myöhemmin 100 metriä. Keväällä 2013 vanha vauhtimäki purettiin ja sen jälkeen alettiin rakentaa kokonaan uutta vauhtimäkeä samalle paikalle. Uuteen vauhtimäkeen asennettiin Ski-Line-latu-ura. Remontin yhteydessä myös alastulorinne muotoiltiin uudelleen, rakennettiin uusi hiihtohissi ja tuomaritorni sekä uusittiin hyppyrimäen valaistus. Tammikuussa 2014 järjestettiin ensimmäiset kilpailut uudessa hyppyrimäessä. Joulukuussa 2015 alastulorinteeseen asennettiin muovitus ja hyppyrimäki FIS-sertifioitiin uudelleen. Sertifioinnissa K-piste siirtyi 90 metristä 95 metriin ja HS-piste siirtyi 100 metristä 106 metriin, samalla hyppyrimäki nimettiin Kuraray Zaō Schanzeksi. Vuonna 2016 HS-piste siirrettiin 103 metriin ja kesällä 2017 HS-piste siirrettiin 102 metriin.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 103,5 metriä on hypännyt Robert Johansson.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 106,0 metriä on hypännyt Sara Takanashi.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 108,5 metriä on hypännyt Ryōyū Kobayashi.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 95,0 metriä on hypännyt Yuki Itō.
Antonio Cesaro

Claudio Castagnoli (s. 27. joulukuuta 1980) on sveitsiläinen showpainija, joka tunnetaan paremmin kehänimellään Cesaro (aikaisemmin Antonio Cesaro). Ennen WWE läpimurtoaan hän on esiintynyt muun muassa amerikkalaisissa Ring of Honor ja Combat Zone Wrestling promootioissa. Lokakuuhun 2015 mennessä Cesaro on voittanut WWE tag team-mestaruuden kerran ja WWE United States-mestaruuden kerran.
Cesaro voitti kautta aikain ensimmäisen Andre the Giant memorial battle royalin WrestleMania XXX -tapahtumassa.
Kaarlo Aleksanteri Suvanto

Kaarlo Aleksanteri Suvanto (alkuperäiseltä sukunimeltään "Horneman", 16. maaliskuuta 1887 Oulu – 16. maaliskuuta 1972) oli amerikansuomalainen pilapiirtäjä.
K. A. Suvanto syntyi työnjohtajan perheeseen. Hän kävi Oulun lyseota, mutta lähti kuudennelta luokalta Helsinkiin opiskelemaan taideaineita. Opinnot Ateneumissa jäivät kuitenkin kesken, minkä jälkeen hän työskenteli kuvittajana ja lehtimiehenä Pietarissa. Suvanto oli liittynyt jo lyseolaisena Oulun työväenyhdistykseen ja vastannut Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen vuoden 1906 Oulun-puoluekokouksen kokoussalin somistuksesta. Vuonna 1907 hänet palkattiin Oulussa ilmestyneen sosiaalidemokraattien lehden "Kansan Tahdon" kuvittajaksi ja taittajaksi. Vuonna 1909 ilmestyneeseen "Jätkä"-pilalehteen hän teki nimimerkillä Santeri Törkymöykky julkaistuja pilapiirroksia sekä Pohjois-Suomen ensimmäiseksi sarjakuvaksi mainitun ”Antti Lehkosen merkilliset elämänvaiheet”, jossa pilkattiin tunnettua kansanedustajaa. Sen jälkeen Suvanto oli sosiaalidemokraattien "Kurikka"-pilalehden toimittajana.
Vuonna 1911 Suvanto muutti Yhdysvaltoihin, sillä häntä uhkasi Suomessa syyte Venäjän armeijan halventamisesta erään pilapiirroksensa vuoksi. Hänet palkattiin "Työmiehen" julkaiseman "Lapatossu"-pilalehden toimittajaksi ja piirtäjäksi. Vuonna 1912 Suvanto siirtyi kanadansuomalaisen "Väkäleuan" toimittajaksi, mutta palasi takaisin "Lapatossuun" viimeistään keväällä 1914. 1920-luvun alussa lehden nimi muutettiin "Punikiksi" ja se omaksui päälehtensä mukana kommunistisen ideologian. Toveri Tossu -nimeä käyttänyt Suvanto jatkoi lehden aputoimittajana ja piirtäjänä. Kuvan ja sanan voimin hän herjasi amerikkalaista kapitalismia, porvarillisia amerikansuomalaisia sekä maltillisempaa "Raivaaja"-lehteä. Suvanto suhtautui hyvin myönteisesti Neuvostoliittoon, mutta arvosteli ankarasti valkoista Suomea.
"Punikki" sai vuonna 1936 neutraalimman nimen "Kansan Huumori", mutta sen räväkkä linja jatkui entisellään. Suvanto erosi lehden palveluksesta vuoden 1937 lopussa ilmeisen pettyneenä kommunistiseen ideologiaan. Päätökseen lienee vaikuttanut hänen Neuvostoliittoon muuttaneen poikansa kohtalo. "Pravdassa" ja muissa neuvostolehdissä työskennellyt Matti Into Suvanto oli kadonnut Stalinin puhdistuksissa ja Moskovassa käynyt äiti Evi Suvanto yritti häntä turhaan etsiä. Vuonna 1940 Kaarlo Suvanto siirtyi entisen ideologisen vihollisensa "Raivaajan" pilapiirtäjäksi herjaten ankarasti Stalinia ja Hitleriä. Hän piirsi ja kirjoitti lehteen vuoden 1941 loppuun asti ja avusti myöhemmin myös "New Yorkin Uutisia".
Suvanto teki kansikuvia kymmeniin Amerikan suomalaisten sosialistien kustannusliikkeiden liiton (ASSKL) julkaisemiin kirjoihin, muun muassa neljään Lauri Luodon romaaniin. Suvanto julkaisi itse kuvitetun pakinakirjan "Hauska kirja" (1929), pilakuvakokoelmat "Poliittisia piirroksia" (1932) ja "Suomalaisia sotakartooneja" (1940) sekä poliittisen pamfletin "Kommunistit Hitlerin ystävinä ja vihollisina" (1941).
Joensuun Tiedepuisto

Joensuun Tiedepuisto on perustettu vuonna 1990. Se toimii Joensuun keskustan tuntumassa Länsikadulla. Pääomistaja on Joensuun kaupunki, joka omistaa Joensuun Tiedepuisto Oy:stä 86 prosenttia. 
Yhtiöllä on 24 työntekijää. Se vuokraa työ- ja kokoustiloja yritykselle ja tarjoaa asiantuntijapalveluita. Yrityshautomo-ohjelmassa on vuosittain 20–30 yritystä.
Joensuun Tiedepuisto Oy toimintamalli on nettisivujensa mukaan "vahvistaa Joensuun seudun ja maakunnan elinkeinoelämää tarjoamalla innovatiivisia toimintaympäristöjä liiketoiminnan kasvulle". 
Tiedepuistossa oli vuonna 2015 noin 120 yritystä, suurin osa tietotekniikan ja ohjelmistoalan yrityksiä. Työntekijöitä on noin 1000. Toimitilaa on 40 000 neliötä. Tiedepuisto aloitti Louhelan koulun siipirakennuksessa vuonna 1990. Sen jälkeen samalla tontilla on tehty laajennuksia neljässä eri vaiheessa. Tiedepuistossa on tiloja myös muun muassa Itä-Suomen yliopistolla, Joensuun lyseon lukiolla, Itä-Suomen liikuntaopistolla, Pohjois-Karjalan liikunnalla (Pokali) ja Puolustusvoimien palvelukeskuksella.
S3RL

S3RL (lausutaan SERL, oikealta nimeltään Jole Hughes) on australialainen DJ, tuottaja ja muusikko, joka on kotoisin Brisbanesta, Queenslandista.
Brix Smith Start

Brix Smith Start (s. 12. marraskuuta 1962) on yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimii Ultimate Shopper -ohjelman päätuomarina. Hän on muoti-ikoni.
Hän omistaa miehensä Philip Startin kanssa muotiliikkeitä.
Dylan DeMelo

Dylan DeMelo (s. 1. toukokuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsin organisaatiossa.
Pelaajaura.
DeMelo pelasi neljän kauden ajan vuosina 2009–2013 juniorikiekkoa Ontario Hockey Leaguessa, jossa teki 25 maalia ja 100 syöttöpistettä eli yhteensä 125 tehopistettä 218 ottelussa. Hän sai myös 220 rangaistusminuuttia. San Jose Sharks varasi DeMelon vuoden 2012 varaustilaisuudessa.
20. huhtikuuta 2012 DeMelo solmi San Jose Sharksin kanssa tulokassopimuksen. Hän debytoi NHL:ssä 17. lokakuuta 2015 ottelussa New York Islandersia vastaan.
Helmikuussa 2020 Ottawa Senators kauppasi DeMelon Winnipeg Jetsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon. Lokakuussa 2020 DeMelo teki Jetsin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen jonka cap hit on kolme miljoonaa dollaria. Kesäkuussa 2024 DeMelo solmi Jetsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 19,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Antti Palva

Lauri Antti Juhani Palva (s. 28. marraskuuta 1933 Porvoo) on suomalainen lääkäri ja professori emeritus. 
Palvan vanhemmat olivat lääninrovasti Lauri Ilmari Palva ja Aili Elisabeth Tyni. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 on kotitalousopettaja Ritva Impi Rinne. Ylioppilaaksi Palva tuli Riihimäen lyseosta 1952 ja lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1959.
Palva toimi Oulun yliopiston korva-, nenä- ja kurkkutautiopin professorina vuodesta 1975 vuoteen 1994. Hänen tutkimusalojaan ovat olleet kuulontutkimus, välikorvan patologia ja sisäkorvan biokemia. Hän on kehittänyt korvaleikkausmenetelmiä.
Palvan veli on professori Heikki Palva.
Ben Hutton

Ben Hutton (s. 20. huhtikuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Vegas Golden Knightsia. Hän on Vancouver Canucksin viidennen kierroksen varaus .
Ura.
Yliopistouransa jälkeen Hutton siirtyi 16. maaliskuuta 2015 kaksivuotisella tulokassopimuksella Vancouver Canucksiin. Hän pelasi kauden 2014–2015 lopun Canucksin AHL-farmiseura Utica Cometsissa.
5. lokakuuta 2015 Hutton valittiin kautensa NHL:n puolella aloittavien pelaajien joukkoon, vaikka hänen olikin tarkoitus aloittaa kautensa AHL:ssä Utica Cometsissa. Hutton teki debyyttinsä 7. lokakuuta 5–1 -voitossa Calgary Flamesia vastaan ja sai ottelussa myös uransa ensimmäisen tehopisteen syötettyään Jannik Hansenin tekemän ottelun avausmaalin.
Huhtikuussa 2021 Anaheim Ducks kauppasi Huttonin Toronto Maple Leafs vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon.
China Mobile

China Mobile () on kiinalainen valtio-omisteinen pörssiyhtiö ja maailman suurin matkapuhelinoperaattori. Yrityksellä on yli 800 miljoonaa asiakasta ja sen markkinaosuus on 60 prosenttia kotimaan markkinoilla.
Anthony Bitetto

Anthony "Tony" Bitetto (s. 15. heinäkuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New York Rangersissa. Nashville Predators varasi hänet numerolla 168 . 
29. maaliskuuta 2012 Bitetto ja Nashville Predators solmivat kahden vuoden tulokassopimuksen. Bitetto aloitti ammattilaisuransa vuonna 2012 pudotuspeleissä Milwaukee Admiralsin riveissä.
Kolmannella täydellä ammattilaiskaudellaan 2014–2015 Bitetto oli Milwaukeen puolustajista paras pisteentekijä. 17. tammikuuta 2015 Bitetto kutsuttiin NHL:n puolelle tekemään NHL-debyyttiä Detroit Red Wingsiä vastaan ottelussa, jonka Detroit voitti lukemin 5–2.
Pankajärvi (järvi)

Pankajärvi on Lieksan reitin järvi Lieksassa. Se on 12 kilometriä pitkä ja laskee Lieksanjokea Pieliseen. Pankajärven pinta-ala on 23,8 neliökilometriä.
Maantiede.
Niemet ja saaret jakavat Pankajärven useisiin selkävesiin, jotka ovat Ahvenselkä, Niskanselkä, Kallioselkä ja Mustaselkä järven eteläosassa. Mustaselältä siirrytään Lietesalmea luoteeseen Lehtoselälle, jonka pohjoispuolella sijaitsee Oinasselkä. Oinasselältä on yhteys Metelinjokea järven pohjoisimpaan osaan eli Lonttaan. Pankajärven kaakkoisosan muodostaa Pudasjärvi, jonne kuljetaan Putaansalmen kautta.
Noin neliökilometri Pankajärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä; syvät alueet eivät muodosta yhtenäistä vyöhykettä, vaan järven pohja kumpuilee. Järven syvimmät alueet sijaitsevat Mustaselän pohjoisosassa. Kallioselkä ja muusta järvestä varsin erillään sijaitseva Pudasjärvi ovat kauttaaltaan alle kymmenen metriä syviä.
Pankajärven saariluku on 41. Suurimpia saaria ovat Näräsensaari, Ukonsaari, Kääntämö, Suokkolansaari, Metelinsaari ja Ulkkasaari. Vain Ulkkasaari sijaitsee yli puolen kilometrin etäisyydellä järven rantaviivasta, muut saaret sijaitsevat paikka paikoin vain muutaman metrin levyisten vesiuomien erottamana mantereesta.
Vesistösuhteet.
Pankajärvi (04.423.1.001) kuuluu Pankajärven-Pudasjoen alueeseen (04.423), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Lieksanjoen alue (04.42) ja ensimmäinen on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Pankajärven-Pudasjoen alueeseen kuuluu 97 vähintään hehtaarin laajuista järveä. Pankajärvi on niistä selkeästi laajin. Sitä seuraa Rekusenjärvi, Iso-Tainio, Siikajärvi, Naarajärvi ja Joutenjärvi, jota pienemmät vakavedet ovat alle 50 hehtaarin laajuisia.
Ekologinen tila.
Pankajärven ekologinen tila on sama kuin Pielisen, eli hyvä. Kokonaisfosforipitoisuus on 9 µg/l ja näkösyvyys 1,8 metriä. Järven vesitilavuus on 90 361 000 kuutiometriä eli noin 90,4 kuutiohehtometriä.
Bangkok Airways

Bangkok Airways ("Bangkok Airways Public Company Limited") on alueellinen lentoyhtiö, joka lentää lentoja Thaimaasta eri puolille Aasiaa: Bangladeshiin, Kambodžaan, Kiinaan, Hongkongiin, Laosiin, Malediiveille, Burmaan, Intiaan ja Singaporeen. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 1968 nimellä Sahakol Air, mutta on toiminut vuodesta 1989 nimellä Bangkok Airways. Yhtiön pääkenttänä toimii Suvarnabhumin kansainvälinen lentoasema.
Laivasto.
Heinäkuussa 2016: