tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Horst Weigang

Horst Weigang (30. syyskuuta 1940 Bielawa – 2024) oli saksalainen jalkapalloilija. Hänen tyttärensä, Birte Weigang, oli olympiavoittaja uinnissa..
Ura.
Weigang aloitti jalkapallon vuonna 1952 Medizin Leipzig Mittessä. Kahden vuoden jälkeen hän siirtyi SC Lok Leipzigiin, jossa hän pelasi vuoteen 1960 asti. Kauden 1961–1962 Weigang edusti SC Turbine Erfurtia, mutta palasi pian Leipzigiin SC Rotation Leipzigiin, eli 1. FC Lokomotive Leipzigiin. Hän pelasi seurassa vuoteen 1967 saakka, jonka jälkeen hän siirtyi FC Rot-Weiß Erfurtiin. Jalkapallouransa Weigang lopetti kuusi vuotta myöhemmin, eli vuonna 1973. Pääsarjatasolla Weigang pelasi 234 ottelua, mutta ei voittanut yhtään mestaruutta. Sen sijaan hänet valittiin vuonna 1965 DDR:n vuoden jalkapalloilijaksi.
Weigang pelasi DDR:n jalkapallomaajoukkueessa kaksitoista ottelua. Hän oli myös mukana olympiapronssia vuonna 1964 voittaneessa joukkueessa.
NHLPA Hockey ’93

NHLPA Hockey ’93 on Electronic Artsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli on julkaistu Super Nintendo Entertainment Systemille ja Sega Mega Drivelle joulukuussa .
Ominaisuudet.
Pelissä on mukana näytösottelu, jossa valitaan kaksi joukkuetta ottamaan mittaa toisistaan ystävyysottelussa. Toinen pelissä mukana oleva ominaisuus on pudotuspelivaihe (yksi ottelu tai paras 7:stä) jonka voittaja voittaa samankaltaisen pokaalin, kuin Stanley Cup.
Peli sai NHLPA-lisenssin mutta ei NHL-lisenssiä, joten pelissä oli oikeat pelaajat ja heidän numeronsa, mutta ei oikeita joukkueita eikä logoja. Joukkueisiin viitattiin kaupunkien nimillä (New York Islandersia vastasi Long Island).
Karaca Dağ

Karaca Dağ on kilpitulivuori Itä-Turkissa, Şanlıurfan ja Diyarbakırin maakunnissa. Vuoren korkeus on 1 957 metriä. Paikka tunnetaan arkeologiassa mahdollisena maanviljelyn alkupaikkana. Saksalaisen Kölnin Max Planck -instituutin tutkimuksen mukaanpaikalla eläävät vieläkin 68 viljelykasvien edeltäjät.
Harmaahuuhkaja

Harmaahuuhkaja ("Bubo coromandus") on pöllöihin kuuluva lintu, jonka asuinaluetta ovat Bangladesh, Kiina, Intia, Malesia, Myanmar, Nepali, Pakistan ja Thaimaa.
Harmaahuuhkaja on melko suurikokoinen, sen ruumiin pituus on 48–53 cm.
Harmaahuuhkaja esiintyy runsasvetisillä ja metsäisillä alueilla. Se suosii mangometsiä sekä tamarindi- ja muita tiheälehtisiä puita. Se on paikkalintu, ja parit usein asuvat samassa metsässä vuosi vuoden jälkeen.
Pesimäkausi on marraskuusta huhtikuuhun.
Lintu tekee pesän risuista suuren puun rungon haaraan mieluiten lähelle vettä ja usein ihmisasutuksen lähelle.
Oto-intiaanit

Oto-intiaanit olivat preerioiden maanviljelijöitä ja asuivat historiallisella aikakaudella Nebraskassa ja Missourissa Yhdysvalloissa. Heidän omakielinen nimensä oli "wat'ota" ("irstailijat") ja he olivat yksi kolmesta siouxien kielisestä "chiwere"-haaraan kuuluneesta ryhmästä. ranskalaiset siirtolaiset tapasivat otoja ensimmäisen kerran vuonna 1690 Des Moines -joella nykyisessä Iowassa. 1800-luvulla he liittoutuivat pawneiden kanssa pystyäkseen puolustautumaan ympäristön heimoja vastaan. Otojen määrä oli alun perin noin tuhat, mutta 1800-luvun lopulla heitä oli alta 400. Vuonna 1854 he luovuttivat maansa Yhdysvalloille ja asettuivat reservaattiin Kansasin ja Nebraskan rajalle. Myöhemmin vuonna 1882 otot siirrettiin uuteen reservaattiin Oklahoman pohjoisiin osiin. 1980-luvulla otojen lukumäärä ylitti uudelleen tuhannen intiaanin rajan. 
Otojen synty.
Vanhan suullisen tradition mukaan suuri joukko intiaaneja, joka kutsui itseään nimellä "hotanga" ("Kalansyöjät") oli paremman ruoan toivossa lähtenyt taivaltamaan kohti lounasta metsästääkseen biisoneita. Suurimman osan jäädessä Green Bayn rannoille, erkani heistä joukko, joka halusi jatkaa matkaa eteenpäin. He tulivat lopulta Mississippin rannoille ja Iowa-joelle leiriytyen suurille hiekkasärkille. Osa tästä joukosta päätti jäädä paikoilleen. He olivat "pahodjat", jotka tultiin tuntemaan nimellä iowat. Loppuosa joukosta jatkoi kulkuaan, mutta riitaantui jakaantuen kahtia. Toinen joukko kutsui itseään nimellä "neutache", mutta eurooppalaiset sanoivat heitä missoureiksi. Jäljelle jääneet kutsuivat itseään nimellä "wat'ota", joko lyhentyi muotoon oto tai otoe.
The Ruthless Roundtable

The Ruthless Roundtable oli heel-ryhmittymä World Wrestling Entertainmentin ECW-brändissä. Ryhmää johti William Regal. Muut jäsenet olivat Ezekiel Jackson ja Vladimir Kozlov, jotka auttoivat Regalia hänen feudissaan Christiania vastaan saadakseen ECW-mestaruuden, mutta Regal ei sitä koskaan voittanut.
__notoc__
Feudi Christianin kanssa ja ECW-mestaruuden tavoittelu (2009–2010).
21. heinäkuuta 2009 Ezekiel Jackson ja Vladimir Kozlov alkoivat esitellä armottomia lopetusliikkeitä "jobbereihin" matsien jälkeen. 11. elokuuta ECW:ssa Willíam Regal tuli ykköshaastajaksi (voittamalla Tommy Dreamerin) ECW Mestaruuteen. Seuraavan viikon ECW:ssa päätapahtuma matsissa oli tag team -ottelu Regal ja Kozlov vs. ECW-mestari Christian ja Ezekiel. Matsin aikana Ezekiel hyökkäsi Christanin kimppuun, minkä seurauksena Regal pääsi selättämää ECW-mestarin. Matsin jälkeen Kozlov ja Ezekiel iskivät vielä lopetusliikkeensä. SummerSlamissa Regal hävisi Christianille kahdeksassa sekunnissa, joka käytiin Christianin ECW-mestaruudesta. Seuraavassa ECW:ssa General Manager Tiffany laati stipulaatiot päätapahtuma matsiin, joka käytäisiin Regalin ja Chrstianin välilla; jos Regal voittaa hän saa uusinta matsin WWE Breaking Pointiin, mutta jos Christian voittaa Regal ei saa uusintaottelua. Matsin voitti Regal Kozlovin headbutt liikkeen ja Regal Tremblerin jälkeen. 9. syyskuuta Rutless Roundtable voitti ECW-mestarin ja Tommy Dreamerin tag team -matsissa. Breaking Pointissa Regal hävisi Christianille ECW-mestaruus matsissa. 29. syyskuuta William Regal toimi väliaikaisena General Managerina, koska Tiffany oli joutunut auto onnettomuuteen.
27. lokakuuta Regal vaati Tiffanylta ECW Mestaruus matsia, mutta Regal ei saanut haluamaansa. Saman illan päätapahtuma matsin jälkeen Ruthless Roundtable hyökkäsi Christianin kimppuun iskemällä tupla chokeslamin. Seuraavan viikon ECW:ssa Regal sai ECW Mestaruus mahdollisuuden ensiviikon ECW:hen. 10. marraskuuta Sheffield, Englannissa päätapahtuma matsissa Regal ei onnistunut voittamaan Christianin ECW Mestaruutta oman kotimaan edessä. 15. joulukuuta ECW:ssä Ezekiel ja Kozlov kohtasivat, minkä voittaja pääsisi ottelemaan battle royal matsissa 12. tammikuuta ja sen voittaja pääsee ottelemaan Royal Rumblessa ECW Mestaruudesta. Ezekielin ja Kozlovin matsin aikana Regal nykäisi Kozlovia jalastaan, mikä johti Jacksonin lopetusliikkeeseen ja selätykseen. 12. tammikuuta Ezekiel Jackson voitti 8 miehen battle royalin eliminoimalla viimeisenä Kanen ja pääsi ottelemaan Christiania vastaan Royal Rumblessa ECW Mestaruudesta. 19. tammikuuta ECW:ssä Ezekiel sekaantui Regalin ja Christianin väliseen matsiin ja kun Regal oli diskattu Ezekiel ja William pieksivät Christianin. Seuraavan viikon ECW:ssa Regal ja Ezekiel voittivat tag team -matsissa Christianin ja Kanen. Royal Rumblessa Ezekiel kuitenkin hävisi Christainille. ECW:n viimeisessä jaksossa 16. helmikuuta, 2010 Ezekiel voitti ECW Mestaruuden Regalin avulla Extreme Rules matsissa iskemällä The Book of Ezekielin pöydälle. Jacksonista tuli samalla viimeinen ECW-mestari.
Mestaruudet ja saavutukset.
World Wrestling Entertainment
Panaman jalkapallomaajoukkue

Panaman jalkapallomaajoukkue edustaa Panamaa miesten jalkapallon maaotteluissa. Sitä hallinnoi Panaman jalkapalloliitto. Joukkueen suurin saavutus on CONCACAF Gold Cup -maanosaturnauksen toinen sija vuodelta 2005. Panama selviytyi ensimmäisen kerran jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018.
Pelaajat.
Nykyinen joukkue.
Kesällä 2016 pelattuun Copa América Centenarioon valitut pelaajat:
Maalivahdit
Puolustajat
Keskikenttäpelaajat
Hyökkääjät
Eniten otteluita.
Tilastot päivitetty 23. elokuuta 2016. Vahvennetut ovat vielä aktiivipelaajia ainakin seuratasolla.
Tarvola (Lappajärvi)

Tarvola on Lappajärven luoteisrannalla sijaitseva, noin 800 asukkaan maalaiskylä. 
Tarvolan Hanhivuorelta löytyy laavu, jonne vie moottorikelkkareitistö. Tarvolaan on rakennettu myös kylätalo, Rantatupa. Tupaa vuokrataan kyläläisten yhteisten tilaisuuksien lisäksi esimerkiksi erilaisiin juhlatilaisuuksiin ja illanistujaisiin. 
Historiaa.
Tarvolan kylä tuhoutui tulipalossa vuonna 1872 ja se jouduttiin rakentamaan uudelleen. 
Tarvolassa sijaitsevassa Seikkalan niemessä oli aikaisemmin valtavia vanhoja puita, joita pidettiin haltioiden puina. Kansanperinteen mukaan muinaisina aikoina eräs Melkeri niminen mies kaatoi yhden niistä ja menetti pian näön toisesta silmästä. Myöhemmin meni ja kaatoi toisenkin puista ja tuli sitten sokeaksi. Tätä pidettiin haltioiden rangaistuksena. Uudentuvan Jussi -niminen mies kaatoi myös yhden puista ja hänen jalkansa koukistui loppuiäksi. Sen jälkeen puihin ei koskettu, ja vielä 1930- luvun lopulla sanottiin puiden olevan yhä paikoillaan.
Super Bowl XLV

Super Bowl XLV oli järjestyksessään 45. Super Bowl. Ottelu pelattiin Cowboys Stadiumilla Arlingtonissa, Texasissa 6. helmikuuta 2011. Kyseinen ottelu oli järjestyksessään kolmas Texasissa järjestetty tapahtuma (aikaisemmat Houstonissa pelatut VIII ja XXXVIII), mutta ensimmäinen Dallas-Fort Worth-Arlington-alueella. Vastakkain pelasivat Green Bay Packers ja Pittsburgh Steelers, joista voiton vei Green Bay Packers.
Valintaprosessi.
NFL:n johto äänesti 22. toukokuuta 2007 Pohjois-Texasin Super Bowl XLV -tapahtuman järjestäjäksi. Texas voitti äänestyksessä Arizonan ja Indianapolisin tarjoukset. Arizonalle oli jo luvattu vuoden 2008 loppuottelu ja Indianapolis sai kauden 2011 loppuottelun, Super Bowl XLVI:n, järjestettäväkseen.
Sheldon Brookbank

Sheldon Brookbank (s. 3. lokakuuta 1980 Lanigan, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan 351 NHL-liigassa. Kaudella 2015–2016 hän edusti Rauman Lukkoa. Brookbank pelasi oikealta ja oli rooliltaan niin kutsuttu "kovanaama".
Ura.
Brookbankia ei varattu NHL:ään. Hän pelasi kauden 2000–2001 Saskatchewanin paikallisessa juniorisarjassa SJHL:ssä. Brookbank valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi puolustajaksi. Hän pelasi seuraavan kauden lähinnä ECHL-joukkue Mississippi Sea Wolvesissa, mutta sai peliaikaa myös AHL-joukkue Grand Rapids Griffinsistä kuuden ottelun verran. Brookbank pelasi seuraavan kauden kokonaan Griffinsissä.
Kaudeksi 2002–2003 Brookbank siirtyi vapaana agenttina Mighty Ducks of Anaheimin organisaatioon. Hän ei vielä debytoinut NHL:ssä ja pelasi AHL:ää Cincinnati Mighty Ducksissa vuodet 2003–2005. Seuraavat kaksi vuotta Brookbank pelasi Nashville Predatorsin farmijoukkue Milwaukee Admiralsissa. Admiralsissa Brookbank loisti myös kiekollisena. Hän teki kaudella 2005–2006 35 pistettä ja kaudella 2006–2007 Brookbank voitti AHL:n puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 15+38=53. Hänet valittiin kauden päätteeksi parhaaksi puolustajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Brookbank teki kauden aikana myös NHL-debyyttinsä ja pelasi Predatorsin riveissä kolme ottelua tehden niissä yhden syöttöpisteen.
Heinäkuussa 2007 Brookbank teki sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Joukkue kuitenkin asetti hänet siirtolistalle jo ennen, kuin Brookbank pelasi ainuttakaan runkosarjaottelua organisaatiossa. Lokakuussa 2007 New Jersey Devils nappasi hänet riveihinsä. Brookbankille kausi 2007–2008 oli ensimmäinen täysi NHL:n puolella. Hän teki 44 ottelussa tehot 0+8=8 ja pelasi farmijoukkue Lowell Devilsissäkin yhden ottelun. Brookbank kaupattiin helmikuussa 2009 Anaheim Ducksiin vaihdossa David MacIntyreen. Ducksissa hän teki myös ensimmäisen NHL-maalinsa ja keräsi loppukevään 2009 aikana tehot 1+3=4.
Brookbank siirtyi kaudeksi 2012–2013 Chicago Blackhawksin riveihin tekemällä kahden vuoden sopimuksen.
Marraskuussa 2015 Brookbankin ilmoitettiin siirtyvän Suomeen, Rauman Lukkoon loppukauden mittaisella sopimuksella.
Muuta.
Brookbankin isoveli on myös NHL:ssä pelannut Wade Brookbank, joka edusti kaudella 2010–2011 Chicago Blackhawksin farmijoukkue Rockford IceHogsia. Veljesten serkku on yli 1000 NHL-ottelua pelannut Geoff Sanderson.
Jānis Daliņš

Jānis Daliņš (5. marraskuuta 1904 Valmiera, Latvia – 11. kesäkuuta 1978 Melbourne, Australia) oli latvialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kävelyssä. Daliņš voitti kultaa Torinon EM-kisoissa 1934 50 kilometrin matkalla ja sijoittui samassa lajissa toiseksi olympialaisissa 1932. Hän osallistui myös Berliinin olympialaisiin 1936, mutta ei selvinnyt maaliin saakka.
Daliņš muutti vuonna 1949 Australiaan ja eli siellä koko loppuikänsä.
1337 Gerarda

1337 Gerarda on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi H. Van Gent vuonna 1934. Pikkuplaneetta sai nimensä rouva Gerarda Prinsin mukaan, joka oli Leiden Observatoryssä työskentelevän laskijan vaimo. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1934 RA1.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on .
1512 Oulu

1512 Oulu on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Heikki Alikoski vuonna 1939. Nimensä asteroidi sai löytäjänsä syntymäpaikan, Oulun kaupungin mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1939 FE. Kiertoradan tyyppi on Hilda-ryhmän tyyppiä.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on .
Anton Lander

Sven Anton Lander (s. 24. huhtikuuta 1991 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue Timrå IK:ssa. Lander on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänen vahvuutensa ovat kahden suunnan pelaamisessa, pelikäsityksessä ja pelinlukemisessa.
Ura.
Lander on Timrå IK:n kasvatti, ja hän on edustanut joukkuetta koko juniori-uransa. Hän nousi Timrån Elitserien-joukkueeseen vain 16-vuotiaana kaudella 2007–2008, jolloin Lander pelasi 32 ottelua tehoin 1+2=3. Hän on parantanut tehojaan kausi kaudelta ja kaudella 2009–2010 Lander teki 49 ottelussa tehot 7+9=16. Huhtikuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Lander oli nuoresta iästään huolimatta jo kaudella 2009–2010 Timrån varakapteeni.
Edmonton Oilers varasi Landerin toisella kierroksella 40. pelaajana vuonna . Vuotta myöhemmin hän sai varauksen myös KHL-joukkue Spartak Moskovalta kesällä , kun joukkue varasi Landerin 149. pelaajana.
Maajoukkue.
Lander oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa 2010. Hän oli viidellä osumallaan Ruotsin toiseksi paras maalintekijä André Peterssonin jälkeen. Lander pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa myös vuonna 2011. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009. Kaudella 2009–2010 Lander debytoi Ruotsin A-maajoukkueessa ja pelasi kaksi ottelua Euro Hockey Tour -tasolla.
Muuta.
Landerin pikkuveli Filip (s. 1995) pelaa Timrå IK:ssa.
Pussikaljaelokuva

Pussikaljaelokuva on vuonna 2011 valmistunut Ville Jankerin ohjaama suomalainen elokuva, joka perustuu Mikko Rimmisen romaaniin "Pussikaljaromaani". Elokuvan tarina on lähes samanlainen kuin kirjan, mutta sitä on hieman vauhditettu lisäämällä koomisia sattumuksia poliisin kanssa sekä hienoinen rakkaustarina. Filmiä kuvattiin kesällä 2010 Kallion kaupunginosassa Helsingissä, muun muassa Vaasankadun terassimiljöössä. "Pussikaljaelokuva" sai ensi-iltaviikonloppunaan 15 499 katsojaa. Suomalaisista elokuvista samana vuonna katsotumpia ovat olleet ainoastaan Vares-elokuvat.
Elokuva sai Kirkollisen tuomariston palkinnon Nordic Film Days Lübeck -elokuvafestivaaleilla Saksassa 2011.
Arvioita.
Elokuvan henkisenä sukulaisena pidetään vuonna 2008 valmistunutta lyhytelokuvaa "Monte Rosso".
"Iltalehden" Tuomas Riskalan neljän tähden arvio kuvaa "Pussikaljaelokuvaa" näin: "Mikko Rimmisen Pussikaljaromaanin elokuvaversio on hauska, inhimillinen ja lopulta riipaisevan melankolinen kuvaus kolmen nuoren miehen ystävyydestä ja päämäärättömyydestä."
"Ilta-Sanomien" Tarmo Poussun mukaan kirjan kielellinen ilotulitus kuuluu etenkin Eero Milonoffin roolihenkilön suussa. Romaanin tajunnanvirtatekniikalle Ville Jankerin ulkoiseen realismiin pitäytyvä ohjaus ei kuitenkaan hänestä tarjoa vastinetta.
"Helsingin Sanomien" Nyt-liitteessä Veli-Pekka Lehtonen kirjoittaa, että elokuvaa voidaan pitää juuri ja juuri onnistuneena kirjafilmatisointina. Jankerin pelkistettyä ilmaisua hän pitää välillä kankeahkona. Lehtonen vertaa elokuvaa Aki Kaurismäen Calamari Unioniin. Ylermi Rajamaan roolisuoritus tuo Lehtosen mielestä elokuvaan tarvittavaa lämpöä ja positiivisuutta. Tapahtumapaikkojen tallentamista tuleville polville hän pitää arvokkaana.
"Keskipohjanmaa"-lehdessä Hannu Björkbacka moittii Helsinki-aiheisen filmin visuaalista ilmettä. Muutenkin tarina jää valkokangasversiona hänen mielestään luonnosmaiseksi. ”Mutta loppukohtaus on komea. Vaikka edeltänyt ei sitä täysin perustelekaan, aamu-utuisella sillalla kolmikon ystävyys kiteytyy kauniisti sekä näyttelijätyössä että otoksissa.”
"Helsingin Sanomien" Nyt-liitteen viiden kriitikon antamien pisteiden keskiarvo oli 3,0 (max. 5).
Pavel Astahov

Pavel Aleksejevitš Astahov (, 8. syyskuuta 1966 Moskova) on venäläinen juristi ja Venäjän entinen lapsiasiavaltuutettu. Hänen seuraajansa on Anna Kuznetsova. 
Koulutus.
Astahov valmistui Dzeržinskin KGB:n korkeakoulusta 1991 ja suoritti maisterin tutkinnon Pittsburghin yliopistossa 2002. Vuonna 2002 hänestä tuli oikeustieteen tohtori (kandidaatin tutkinto) ja venäläisen korkeamman tohtorintutkinnon hän suoritti 2006. Väitöskirjaa on kuitenkin epäilty plagiaatiksi. Toimittaja Sergei Parhomenkon tekstianalyysin perusteella 80 prosenttia tekstistä on kopioitu ilmoittamatta lähdettä.
Ura.
Astahov on toiminut asianajajana Moskovassa vuodesta 1991 lähtien. Vuoden 2010 alusta hänet nimitettiin Venäjän federaation presidentin lasten oikeuksien komissaariksi. Hän erosi virasta syyskuussa 2016. Astahov on tullut tunnetuksi kommenteistaan Venäjän Karjalan Säämäjärven veneturmassa hukkuneiden lastenleiriläisten tapauksessa ja Suomessa erityisesti Rantalan huostaanottotapauksen yhteydessä.
Astahovilla on ollut oma tositelevisiosarja, kaksi radio-ohjelmaa, ja hän on julkaissut yleistajuisia kirjoja lakiasioista. Hän on myös julkaissut useita rikosromaaneja.
Lähteet.
Julia Jones

Julia Jones (s. 23. tammikuuta 1981 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka näytteli ihmissutta nimeltä Leah Clearwater vuoden 2010 elokuvassa "Twilight – Epäilys", joka on Twilight-elokuvasarjan kolmas elokuva. Elokuvasarja perustuu Stephenie Meyerin kirjoittaman Houkutus-kirjasarjaan.
Yksityiselämä.
Jones opiskeli Bostonin balettikoulussa neljävuotiaasta lähtien. Hän on toiminut mallina seuraaville: Levis, Etnies, Esprit ja L'Oreal. Jones valmistui Bostonin latinalaisesta koulusta, joka on vanhin koulu Amerikassa, ja vielä myöhemmin hän valmistui Columbian yliopistosta, tutkintonaan Englannin kieli.
"Twilight – Epäilyksen" jälkeen Julia muutti New Yorkista Los Angelesiin. Jones esiintyi Chuck Wicksin musiikkivideolla "Hold That Thought".
Sven Nylander

Sven Olof Nylander (s. 1. tammikuuta 1962 Varberg, Ruotsi) on ruotsalainen 400 metrin aitajuoksija, joka kilpaili kansainvälisellä huipputasolla 1980–1990-luvuilla. Hän saavutti kolme mitalia EM-kilpailuissa sekä sijoittui olympialaisissa ja MM-kilpailuissa kaikkiaan neljä kertaa neljänneksi.
Nylander sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1982 seitsemänneksi 400 metrin aitajuoksussa ja kahdeksanneksi 4 × 400 metrin viestissä. Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän oli aitajuoksussa neljäs ajalla 49,06 jääden pronssimitalista kolmen sadasosasekunnin päähän. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän oli niin ikään neljäs juostuaan ajan 48,97. 
Nylander sai pronssia Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 ajalla 49,38. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän juoksi jälleen neljänneksi ajalla 48,37. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sai hopeaa tuloksella 48,43. Tokion MM-kilpailuissa 1991, Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän karsiutui välierissä
Nylander sai hopeaa Helsingin EM-kilpailuissa 1994 juostuaan ajan 48,22. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän sijoittui viidenneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Nylander oli jälleen neljäs: hän juoksi Pohjoismaiden ennätyksen 47,98, ja jäi pronssimitalisti Calvin Davisista kaksi sadasosasekuntia.
Nylander voitti Ruotsin-mestaruuden 110 metrin aitajuoksussa 1979 ja 1983 sekä 400 metrin aitajuoksussa 1982, 1987, 1990 ja 1992.
Yksityiselämä.
Nylander jäi kiinni vuonna 2006 Göteborgin yleisurheilun EM-kisojen jälkeen järjestetyissä juhlissa yhdessä korkeushyppääjä Patrik Sjöbergin ja pikajuoksija Patrik Lövgrenin kanssa käyttämästään kokaiinista. Tapahtuman jälkeen hän meditoi 11 viikkoa ja pääsi eroon huumeista. 
Hän oli aviossa Ulrika Nylanderin kanssa vuosina 1997–2014 ja heillä on neljä lasta, jotka asuvat vanhemmillaan vuoroviikoin. Myös lapset kilpaurheilevat.
Arno Kasvi

Arno Kasvi (tunnetaan myös etunimellä Aarno) (s. 1941 Halikko) on suomalainen kasvitieteilijä ja puutarhaneuvos, joka toimi Turun yliopiston kasvitieteellisen puutarhan pitkäaikaisena ylipuutarhurina. Kasvin etunimi on kirjoissa Arno, mutta Turun yliopiston tiedoissa Aarno.
Ura.
Kasvi oli töissä Turun kasvitieteellisessä puutarhassa jo 1960-luvun alussa, sekä myös Naantalin Kultarannassa Suomen tasavallan presidentin kesäasunnolla. Kasvi muutti Ruotsiin 1960-luvulla ja työskenteli useassa eri paikassa puutarhurina. Vuonna 1983 hän palasi Turun kasvitieteelliseen puutarhaan, jossa hän eteni urallaan ylipuutarhuriksi asti.
Kasvi on tullut tutkimustyönsä lisäksi tunnetuksi suurelle yleisölle puutarha-alan opaskirjoistaan, opastustyöstään, tv- ja radiosarjoissa esiintymisestä, lehtiin kirjoittamistaan asiantuntija-artikkeleista, sekä lukuisista luennoistaan ja messuesiintymisistä. Kasvi on esiintynyt muun muassa televisio-ohjelmissa "Viherpeukalo" (1986–1998), "Tässä on itua" (1999) ja "Puutarhassa" (Trädgårdsrutan, 1989–1996).
Kasvi sai kesällä 2009 puutarhaneuvoksen arvonimen.
Hän jäi eläkkeelle ylipuutarhurin virasta 1. lokakuuta 2009, mutta sai jatkaa asumistaan Ruissalon kasvitieteellisen puutarhan virka-asunnossa, jossa hän järjesti myös esitelmiä ja ryhmäkierroksia. Turun yliopisto irtisanoi Kasvin vuokrasopimuksen vuoden 2019 lopussa, sillä yliopisto tarvitsi lisätilaa tutkimuskäyttöä varten. Näin ollen Kasvi joutui muuttamaan pois Turun yliopiston kasvitieteellisen puutarhan "Sinisestä talosta", jossa hän oli asunut yli 30 vuotta.
Shineray

Shineray Group on kiinalainen ajoneuvovalmistaja. Se valmistaa kaikennäköisiä ja -kokoisia moottoripyöriä , mopoja ja mönkijöitä. Shineray valmistaa nykyisin myös omaa automallia sekä oheistuotteita, kuten kypäriä ja muita ajovarusteita.
Shineray mönkijöitä myytiin suomen markkinoilla 2007-2012 vuosina. Suurimpina maahantuojina olivat tällöin Modularbox Oy sekä Veljekset Keskinen.
Uskonliike

Uskonliike (toisinaan myös ns. Uskon Sana-liike, tai "Word Movement") on karismaattisen kristinuskon piirissä 1970-luvun alussa syntynyt liike, joka korostaa uskon voimaa elämän haasteiden voittamisessa. Liike on levinnyt pitkälti tunnustuskuntiin kuulumattomien seurakuntien kautta.
Uskonliike korostaa Pyhän Hengen työtä ajassa, yhdistettynä evankeliseen ja raamatulliseen näkemykseen "Raamatusta", baptistiseen näkemykseen kasteesta ja apostolisen johtajuuden vahvistamiseen. Liikkeen raamattunäkemystä luonnehditaan perinteiseksi siinä mielessä, että se pitää Raamattua Jumalan sanana ja kristillisen uskon keskeisenä auktoriteettina. Keskeisiä asioita ovat usko, henki ja lähetyksen korostaminen, joka ilmenee evankelioimisena ja seurakuntien perustamisena sekä voimakkaana yhteiskunnallisena sitoutumisena.
Jumalanpalveluksille ominaista ovat ylistys, rukous, julistus ja esirukous. Uskonliikkeen seurakunnat ylläpitävät myös useita kristillisiä kouluja.
Liikkeen perustajana tunnetaan erityisesti Kenneth Hagin (1917–2003), joka aloitti saarnaajan uransa vuonna 1934 sen jälkeen, kun hänen kerrottiin kokeneen parantumisen sydänsairaudesta. Haginin toiminta vakiintui 1960-luvun lopulla ja sai tunnustustusta helluntailaisissa piireissä 1970-luvun alkuun mennessä. Haginin Rhema Bible Training Center toimii Oklahomassa ja sillä on sivuliikkeitä myös Etelä-Afrikassa ja Australiassa. Muita tunnettuja johtajia ovat olleet muun muassa Kenneth Copeland, Jerry Savelle, Fred Price, Charles Capps, Bob Tilton, Marilyn Hickey sekä Lester Sumrall.
Kannatus alueittain.
Uskonliike on levinnyt erityisesti tunnustuskuntiin kuulumattomien seurakuntien kautta, joista monet ovat Rhema-opiskelijoiden perustamia. Uskonliikkeen antamista virikkeistä on eri puolilla maailmaa syntynyt runsaasti seurakuntia. Pohjoismaissa niitä laskettiin olevan 2000-luvun alussa lähes sata ja huomattavalla osalla niistä on keskinäistä yhteistoimintaa.
Pohjoismaissa.
Pohjoismaissa uskonliikkeen pääuoma on ollut Livets Ord, joka sai alkunsa Uppsalassa 1980-luvun alussa. Livets Ord on uskonliikkeen suurin yksittäinen seurakunta ja sen konferenssit, erityisesti vuosittainen "Europakonferesen" on uskonliikkeen keskeinen kohtaamispaikka Ruotsissa ja Livets Ordin kansainvälisessä verkostossa, johon kuuluu noin 800 seurakuntaa.
Samfundet Trosrörelsen on Ruotsin uskonliikkeen seurakuntia yhdistävä toimielin. Se perustettiin vuonna 1994 ja sen päätoimipaikka on Uppsalassa. Toimielin hoitaa liikkeen pappisvihkimykset.
Suomessa merkittävimpiä uskonliikkeestä vaikutteita saaneita yhteisöjä ovat olleet Elämän Sana Suomi (1981), ESY Church (1983), Hyvät Uutiset -seurakunta (1987), Vaasan Cityseurakunta (1989) sekä Kokkolan Word of Faith Church (2014).
Vesipoika

Vesipoika () on nimi kahdelle eri DC Comicsin kustantamalle sarjakuvasankarille, jonka loivat alun perin Robert Bernstein ja Ramona Fradon. Se teki ensi esiintymisensä vuonna 1960 "Adventure Comics" -sarjakuvalehden numerossa 269. Vesipoika tunnetaan Vesimiehen apurina, sekä seikkailuistaan Teinititaaneissa.
Vesipojat.
Garth.
"Pääartikkeli: Garth"
Alkuperäinen Vesipoika Garth jätettiin nuorena kuolemaan muinaisten Atlantiksen taikauskojen ja ennustuksien pelossa. Hän kuitenkin selvisi hylkäyksestä huolimatta ja kehittyi supersankariksi ja otti nimekseen Vesipoika, joka oli myös Teinititaanien yksi perustajajäsenistä. Garth seikkaili pitkään Vesimiehen apurina, kunnes aikuisiän myötä hän otti uudeksi nimekseen Tempest. Tämän myötä Garth seikkaili usein yksin ja toimi osa-aikaisena Teinititaanien jäsenenä.
Kaldur’ahm (Jackson Hyde).
Toinen Vesipoika Hyde on afroamerikkalainen Silver Citystä, New Mexicosta kotoisin oleva opiskelija. Hänen vanhempansa opetettivat poikaa nuoresta iästä lähtien pelkäämään vettä. He eivät halunneet Hyden menevän veden lähelle, koska hänen biologiset vanhemmat voisivat löytää hänet. Lisäksi Hyde kokisi suuria muutoksia astuessaan veteen. Hyde piti salaisuuttaan piilossa vuosia ja valehteli tyttöystävälleen pelkäävänsä hukkumista.
Muissa medioissa.
Animaatio.
The Superman/Aquaman Hour of Adventure.
Garth teki Vesipoikana ensiesiintymisensä The Superman/Aquaman Hour of Adventure -animaatiossa vuonna 1967, jonka jaksot esitettiin myöhemmin myös Vesimiehen omassa animaatiossa vuosina 1968-1970.
Teen Titans.
Garthin versio esiintyi toisen kerran vuonna 2003 "Teen Titans" -animaatiossa, jossa hänen ensiesiintymisensä oli sarjan 8. jaksossa, jossa hän jahtasi Atlantiksen pahinta rikollista Tridentiä. Myöhemmin hän perusti Bumblebeen, Speedyn ja Más y Menos veljesten kanssa Teinititaanien sisar ryhmän Teen Titans East.
Batman – pelottomat.
Garth esiintyi kolmannen kerran Vesipoikana televisiossa "Batman – pelottomat" -sarjan jaksossa "Sidekicks Assemble!", jossa hahmon äänenä toimi Zack Shada. Garth taisteli jaksossa Robinin ja Speedyn kanssa Ra’s al Ghulia vastaan.
Young Justice.
Kaldur’ahm esiintyy vuoden 2010 "Young Justice" -sarjassa, jossa hän toimii ensimmäisellä tuotantokaudella ryhmänjohtajana. Toisella tuotantokaudella hän soluttautui Valoon, jonka jäseniin hänen isänsä Black Manta kuului. Kolmannella tuotantokaudella hänestä oli tullut Ihmenaisen ohella toinen Oikeuden Puolustajien johtajista. Mutta he molemmat erosivat asemastaan, kun he paljastivat olleensa mukana Batmanin juonessa lavastaa vaaratilanteita nostaakseen Ulkopuolisten mainetta. Hahmon äänenä toimii Khary Payton.
Live at the Fillmore – February 1969

Live at the Fillmore – February 1969 on yhdysvaltalaisen The Byrds -yhtyeen helmikuussa 2000 julkaistu livealbumi, joka on nimensä mukaisesti äänitetty The Fillmoressa, San Franciscossa helmikuussa 1969. Konsertti järjestettiin alle viikko sen jälkeen, kun yhtyeen uusin albumi "Dr. Byrds &amp; Mr. Hyde" oli julkaistu.
Landing Gear

Landing Gear on Devin the Duden viides studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2008.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 47.
Davide Rigon

Davide Rigon (s. 26. elokuuta 1986 Thiene, Vicenzan maakunta, Italia) on italialainen rata-autoilija.
Ura.
Rigon on kilpaillut lukuisissa moottoriurheilusarjoissa kuten Formula BMW, Formula Renault, Formula 3, Formula Azzurra, Euroseries 3000, International Formula Master, GP2 ja Superleague Formula -sarjoissa. Rigon voitti Formula Azzurra sarjan mestaruuden vuonna 2005, Italian F3000 ja Euroseries 3000 sarjan mestaruuden vuonna 2007 ja Superleague Formula sarjan mestaruuden vuonna 2008.
Vuonna 2009 Rigon kilpaili GP2-sarjassa Trident -tallissa saavuttaen kolme pistettä. Hän kilpaili myös Aasian GP2 -sarjassa kaudella 2008–2009 saavuttaen yhden palkintosijan. Vuonna 2010 Rigon jatkoi Superleague Formula sarjassa voittaen jälleen sarjan mestaruuden. Vuonna 2011 Rigon teki paluun GP2-sarjaan ajaen Scuderia Coloni -tallissa. Hän joutui Turkin sprinttikisassa kolariin Julián Lealin kanssa, joka mursi häneltä sääriluun ja pohjeluun. Hänelle jouduttiin tekemään jalkaleikkaus ulosajon takia. Rigon ei pystynyt kilpailemaan kauden lopuissa kilpailuissa leikkauksen takia, joten hänet korvattiin Kevin Cecconilla. Vuonna 2012 Rigon ajoi kaksi kilpailua Formula Renault 3.5 sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuodesta 2013 alkaen Rigon on toiminut Scuderia Ferrari -tallin testikuljettajana. Vuodesta 2014 alkaen Rigon on kilpaillut FIA World Endurance Championship -sarjassa.
City Lights (kirjakauppa)

City Lights on 1953 perustettu maineikas sanfranciscolainen kirjakauppa ja kustantamo, jonka omistaa Lawrence Ferlinghetti. 
Kustantamo sai julkisuutta, kun se julkaisi Allen Ginsbergin runon "Huuto". Julkaisijaa vastaan nostettiin 1957 epäsiveellisyyssyyte, mutta syyte hylättiin. Suomessakin runon esittäminen radiossa nosti eduskunnassa pienen myrskyn.
Huuto (runo)

Huuto () on Allen Ginsbergin runo, joka ilmestyi 1956 kokoelmassa "Howl and Other Poems". Kokoelman julkaisi Lawrence Ferlinghettin kustantamo City Lights.
Runo sai maailmanlaajuista mainetta, kun sen julkaisijaa vastaan nostettiin epäsivellisyyssyyte, mutta oikeudenkäynti ei johtanut tuomioon. 
Suomennos.
Runo julkaistiin hiukan sensuroituna suomeksi Anselm Hollon käännöksenä "Parnassossa" vuonna 1961, sitten kokoelmassa "Huuto ja muita runoja" (1963), jossa on mukana sensuroitu teksti. Runo on julkaistu sittemmin myös antologioissa "Maailman runosydän" (1998) ja "Runon suku: Valikoima suomeksi elävää käännöslyriikkaa" (1991). Kokoelmassa "Huuto ja muita runoja 1947–1971" (2000) ilmestyneeseen versioon on vielä tehty joitakin muutoksia. 
Esitys Yleisradiossa.
Suomessa runon radiointi aiheutti edunkuntakohun. Runon esitys Porin Jazzeilla 1969 nauhoitettiin, ja se esitettiin Yleisradiossa 30. syyskuuta 1969 kello 22.30 myöhäisuutisten alla sekä yleis- että rinnakkaisohjelmassa. 83 kansanedustajaa teki Arne Bernerin aloitteesta kyselyn siitä, oliko runon esitys Yleisradion toimilupaehtojen mukaista. Kulkulaitosministeri Paavo Aitio vastasi, ettei runoa olisi sopinut esittää radiossa, ja Yleisradion johtokunta rankaisi vastaavaa ohjelmatoimittajaa Pekka Lounelaa muistutuksella. Yleisradion tuolloinen pääjohtaja Eino S. Repo oli yrittänyt saada Yleisradion johtokunnassa läpi lievempää tulkintaa, jonka mukaan runon esittäminen radiossa oli ollut ”puutteellisesti harkittua” ja ristiriidassa Yleisradiossa noudatetun käytännön, mutta ei toimiluvan ehtojen kanssa. Radion ohjelmapolitiikan vastustajat puolestaan liittivät "Huudon" niin sanotun Reporadion syntilistaan.
Yleisradion tuolloinen ohjelmatoiminnan koordinaattori Pertti Hemánus raportoi presidentti Urho Kekkosen todenneen tapauksen johdosta Tamminiemeen ”Sananvapauden iltaan” kokoontuneille radion edustajille: ”Te olette ottaneet kaksi askelta siinä missä yksi olisi riittänyt, ja nyt saatte kestää seuraukset.”
AIDS-orpo

AIDS-orpo on lapsi, jonka toinen tai molemmat vanhemmat ovat kuolleet AIDSiin.
Yhdistyneiden kansakuntien (YK) UNAIDS-ohjelman, Maailman terveysjärjestön (WHO) ja Unicefin tilastoissa termiä käytetään kuvaamaan lasta, jonka äiti on kuollut AIDSiin ennen kuin lapsi on täyttänyt 15 vuotta, riippumatta siitä, onko isä elossa. Arvioidaan, että noin 80 prosentilla AIDS-orvoista on elossa oleva isä.
Vuosittain noin 70 000 lasta jää AIDSin takia orvoksi. Vuoteen 2010 mennessä arvioidaan noin 20 miljoonan lapsen jääneen orvoksi.
AIDS tarttuu erityisesti niihin aikuisiin, jotka ovat seksuaalisesti aktiivisia. Tämä merkitsee, että tautiin kuolevat ovat usein perheensä pääasiallisia huoltajia, joten AIDS vaikuttaa merkittävästi perheen ansaintamahdollisuuksiin. AIDS-orvot joutuvat yleensä turvautumaan valtion tarjoamaan apuun.
Eniten elossa olevia AIDS-orpoja vuonna 2007 oli Etelä-Afrikassa (huolimatta siitä, että eteläafrikkalainen määritelmä sisältää enintään 18-vuotiaat lapset, joiden kumpi tahansa biologinen vanhempi on kuollut).
New York Hall of Science

New York Hall of Science on New Yorkissa sijaitseva museo. Se sijaitsee yhdessä harvoista vuoden 1964 maailmannäyttelyn jäljellä olevista rakennuksista Flushing Meadows–Corona Parkissa, Queensissä. Nykypäivänä rakennus on New Yorkin ainoa museo, jossa voi kokeellisesti tutustua biologiaan, kemiaan ja fysiikkaan.
Historia.
Museo perustettiin vuonna 1964 osana New Yorkin maailmannäyttelyä. Se oli perustamisajankohtanaan yksi harvoista tiedemuseoista koko maailmassa. Useimmat museot ja vierailukohteet suljettiin pian maailmannäyttelyn päättymisen jälkeen, mutta New York Hall of Science jatkoi toimintaansa. Vuonna 1979 museo suljettiin korjauksia varten.
New Yorkin kaupunki palkkasi fyysikko Alan Friedmanin auttamaan museon uudistamisessa ja hän suunnitteli museon painopisteen siirron science fictionin merkitykseen arkipäivän elämässä. Museo avattiin uudelleen vuonna 1986. Museo osoittautui odotettua suositummaksi, ja kaupunki päätti laajentaa sitä edelleen.
Vuonna 1991 julkistettiin museon 10-vuotinen laajennusohjelma, johon sisältyi muun muassa uusi sisäänkäynti ja ravintola. Työt aloitettiin vuonna 1996. Vuonna 1999 päätettiin, että museoon ei rakenneta Imax-teatteria.
Staicele

Staicele on kaupunki Pohjois-Latviassa Vidzemen historiallisella alueella. Kaupungissa on parituhatta asukasta ja suurin osa sen pinta-alasta on metsän tai viljelysten peitossa. Etäisyys Riikaan on 130 km. Salatsijoki virtaa noin 30 km kaupungin alueella.
Historia.
Staicelen kaupunki muodostui vuonna 1897 rakennetun paperitehtaan ympärille. Ennen tätä paikalla oli vain hevostallit ja hotelli. Kaupungin nimi on peräisin Stazeleksi kutsutulta ruotsalaiselta naiselta, joka piti aikoinaan lauttaa Salatsijoen yli. Staiceleen on pystytetty hänen muistomerkkinsä. Vuonna 1904 kaupunkiin rakennettiin peruskoulu. Vuonna 1913 rakennettiin paperitehtaan käyttöön kapearraiteinen rautatie Pāleen ja seuraavana vuonna hankittiin uudenaikaiset paperikoneet. Toisessa maailmansodassa saksalaiset yrittivät räjäyttää tehtaan, mutta paikallisten partisaanien onnistui suistaa räjähteitä kuljettanut juna raiteiltaan ennen kuin se pääsi kohteeseensa. Maailmansodan jälkeen tehdasta modernisoitiin useampaan otteeseen. Kaupungin koulu tuhoutui tulipalossa vuonna 1957 ja uusi koulurakennus rakennettiin vuonna 1966, mutta sekin tuhoutui tulipalossa vuonna 1983.
Kaupunki sai vuonna 1997 Limbažin piirin siisteimmän kaupungin arvonimen ja Sējējs ’97-kilpailussa se voitti ensimmäisen palkinnon kuntien kehityskilpailussa. Vuodesta 1999 kaupunki on tehnyt yhteistyötä Etelä-Viron kuntien kanssa osana EUn tukemaa Pohjois-Liivinmaa hanketta.
Kaupungin tunnukset.
Staicelella on käytössään lippu ja vaakuna, joissa molemmissa on kuvattu kattohaikara sinisellä pohjalla. Molemmat otettiin käyttöön kaupungin saadessa kaupunginoikeudet vuonna 1992. Lipun ja vaakunan lisäksi on käytössä kaupungin hymni, joka otettiin käyttöön vuonna 1996.
Albanian linja-autoturma 2010

Albaniassa Pukën alueella sattui lauantaina 17. heinäkuuta 2010 noin kello 17.00 bussiturma, kun linja-auto syöksyi noin kello 17:00 paikallista aikaa jyrkänteeltä alas Pukën piirikunnassa 140 kilometriä Tiranasta pohjoiseen. Onnettomuudessa kuoli 14 ihmistä ja lisäksi 12 loukkaantui, joista neljä vakavasti. Poliisi mainitsi onnettomuuden syyksi kaatosateen. Pudotusta oli 30–40 metriä. Loukkaantuneina selvinneet pääsivät sairaaloihin Tiranaan ja Shkodëriin. 
Reaktioita.
Albanian hallitus julisti sunnuntaiksi maansurun. Maassa pidettiin suruliputus ja yleinen minuutin hiljainen hetki. Albanian presidentti Bamir Topi ja pääministeri Sali Berisha vierailivat loukkaantuneiden luona sairaalassa Shkodërissa. Hallituksen edustaja Erla Mehilli ilmoitti, että valtio maksaisi onnettomuudessa kuolleiden hautauskulut. Euroopan parlamentin puhemies Jerzy Buzek ja Kosovon presidentti Fatmir Sejdiu ilmaisivat osanottonsa.
18. heinäkuuta 2010 oli maansuru Albaniassa.
Sara Nordenstam

Sara Maria Evelina Nordenstam (s. 28. helmikuuta 1983 Lycksele, Ruotsi) on norjalainen uimari, 200 metrin rintauinnin olympiamitalisti ja Euroopan-mestari.
Nordenstam muutti perheensä mukana isänsä työn vuoksi Norjaan 1993. Muut perheenjäsenet pitivät Ruotsin kansalaisuuden, mutta Sara päätti Yhdysvalloissa opiskellessaan vaihtaa itselleen Norjan kansalaisuuden. Hän siirtyi edustamaan Norjaa vuoden 2002 aikana.
Nordenstam sijoittui 200 metrin sekauinnissa vuonna 2000 neljänneksi sekä Helsingin pitkän radan että Valencian lyhyen radan EM-kilpailuissa. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai pronssia 200 metrin rintauinnissa ennätyksellään 2.23,02. Budapestin EM-kilpailuissa 2010 hän sai samassa lajissa hopeaa ajalla 2.24,42. Hän voitti 200 metrin rintauinnin Euroopan-mestaruuden Debrecenissä 2012 ajalla 2.26,91.
Vehmassalmi

Vehmassalmi on merenlahti Vehmaan ja Taivassalon rajalla Varsinais-Suomessa. Se ulottuu Mynälahdelta pitkälle sisämaahan Vehmaan Himoisiin saakka kapeana kaksihaaraisena, osin vuonomaisena lahtena. Vehmassalmi jakautuu kahteen haaraan eli Himoistenlahteen (myös Isosalmi), jonka perukkaan on Mynälahdelta 14 kilometriä, ja läntiseen Viiaistenlahteen (myös Vähäsalmi). Rannikon lähellä Vilussa lahden ylittää Vehmassalmen silta ja Himoistenlahdella Ristinkylän silta. Lahtea voidaan käyttää pienveneilyyn ja se on ollut tärkeä liikenneväylä myös aiemmin historiansa aikana. 
Vehmassalmen kalakantaan kuuluu runsaasti ahvenia, hieman haukea, salakkaa ja erilaisia särkikaloja. Salmesta on aikoinaan kalastettu myös madetta ja runsaasti lahnaa. Lahna on myös ollut piparjuurikastikkeen kera suosittu ruoka Vehmaalla.
Salmeen laskee pohjoisessa Isosalmen Himoistenperän lahdessa kaksi pientä rannikkovesistöä Marjavuorenoja ja Katinkarinoja.
Lentopallo kesäolympialaisissa 1996

Vuoden 1996 kesäolympialaisten lentopallo järjestettiin 20. heinäkuuta – 4. elokuuta 1996 Atlantassa. Tämä oli yhdeksäs kerta kun lentopallo oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Lentopallo järjestettiin miehille ja naisille. Mukana oli 275 osanottajaa 18 eri maasta.
Rantalentopallo.
Atlantan kesäolympialaisissa 1996 järjestettiin myös rantalentopalloturnaus 23. heinäkuuta – 28. heinäkuuta. Tämä oli ensimmäinen kerta kun rantalentopallo oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Rantalentopallo järjestettiin miehille ja naisille. Mukana oli 84 osanottajaa 21 eri maasta.
Ingvild Snildal

Ingvild Nicoline Nerdrum Snildal (s. 25. elokuuta 1988 Asker, Norja) on norjalainen uimari, perhosuinnin MM-mitalisti ja Euroopan-mestari.
Snildal osallistui arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Helsingin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2006. Hän sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa Rooman MM-kilpailuissa 2009 ajalla 25,58. Välierässä hän oli tehnyt ennätyksensä 25,53. 100 metrin perhosuinnissa hän oli samoissa kilpailuissa seitsemäs ajalla 56,96. Lyhyen radan EM-kilpailuissa hän sai Istanbulissa 2009 pronssia 50 metrin perhosuinnissa ajalla 25,10 ja Eindhovenissa 2010 hopeaa 100 metrin perhosuinnissa ajalla 57,46.
Snildal voitti 100 metrin perhosuinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuden Debrecenissä 2012 ajalla 58,04. Lisäksi hän sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa.
NGC 6334

NGC 6334 on emissiosumu, joka sijaitsee Skorpionin tähdistössä. Sen löysi tähtitieteilijä John Herschel vuonna 1837.
Herschel löysi sen Hyväntoivonniemeltä Etelä-Afrikasta.
Nevalı Çori

Nevalı Çori on kivikautinen eteläisestä Itä-Turkista löydetty temppelialue. Sieltä on löydetty eläinten kuvia esittäviä kivipilareita, patsaita ja vastaavantyyppisiä löytöjä. Tämä arkeologien tutkima paikka liittyy Lähi-idän maanviljelyn syntyvaiheeseen. 
Se muistuttaa eniten Göbekli Tepeä mutta muutenkin liittyy ajan rakennusperinteisiin Lähi-idässä.
Sijainti.
Nevalı Çori sijaitsee Şanlıurfan maakunnassa Şanlıurfan kaupungista itäkoilliseen ja Adiyamanista itäkaakkoon. Paikka on Taurus-vuorten etelärinteillä noin 490 m korkeudessa merenpinnasta. Arkeologiset löydökset ovat Eufratista haarautuvan Kantara-virran molemmin puolin Hilvanin kylästä länteen. Nevalı Çorin koordinaatit ovat 37.586° N, 38.630° E 
Temppelialue on ollut veden alla Atatürkin padon rakentamisesta alkaen.
Temppeli, kivet ja patsaat.
Paikalta on löydetty hyvin varhaisia temppeleitä joihin liittyy suuria megaliittisia kiviä. Megaliiteissa ja muissa kivissä on eläinten kuvia.Tällöin Nevalı Çori on Göbekli Tepen tapainen esimerkki hyvin varhaisesta monumenttirakentamisesta. Nevalı Çorin kausiin I-III ajoittuva temppelikompleksi rakennettiin kukkulalle, ja käsittää kivistä tehtyjä muureja, joissa on kivipilareita.
Nevalı Çorista löydetty savesta ja kalkkikivestä tehtyjä patsaita. Suurimmat työt muistuttavat toteemipaaluja. Vaikuttavimmat ovat linnun pitelemää naisen päätä esittävä suurikokoinen patsas ja toinen, joka esittää miestä, jolla on käärme hiuspalmikon tilalla.
Ajoitus.
Paikka asutettiin jo 8400 eaa. ja siellä asuttiin vielä n. 5500 eaa. Laajasti kausi ajoitetaan esikeraamiseen neoliittinen kauteen..
Tämä oli maanviljelyn synnyn ja varhaisen leviämisen kautta, jolloin asuttiin kylissä ja ei osattu tehdä vielä saviastioita.
Tarkemmin kylä ajoittuu PPNB-kauteen.
Nevalı Çorissa asuneet ihmiset eivät saaneet pääasiallista toimeentuloaan maanviljelystä vaan metsästämällä. Kehittyneiden metsästystekniikoiden avulla saatiin niin suuria saaliita (gaselleja, kauriita, villisikoja ja jäniksiä), että ruoan varastoimiseen piti rakentaa erityisiä varastorakennuksia.
Nevalı Çorissa näkyy nopea jäännöksistä ja ajoituksista päätelty sikojen koon pieneneminen noin 10500 eaa, joka saattaa liittyä sian kesytykseen.
Michael Dudikoff

Michael Joseph Stephen Dudikoff (s. 8. lokakuuta 1954 Redondo Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä, joka tuli tunnetuksi elokuvasta American Ninja.
Elämäkerta.
Dudikoff syntyi Redondo Beachissa, Kaliforniassa venäläiselle isälle ja kanadanranskalaiselle äidille. Hän opiskeli aluksi West Torrance High Schoolissa ja sittemmin Harbor Collegessa lapsipsykologiaa. Dudikoff siirtyi kuitenkin malliksi, ja hän alkoi näytellä 1970-luvun puolessa välissä. Hänen ensimmäinen roolinsa oli Coppertonen aurinkovoidemainoksessa.
Näyttelijäura.
Dudikoffin näyttelijän ura alkoi televisiossa vuonna 1978, jolloin hän vieraili yhdessä Dallas-televisiosarjan jaksossa. Sittemmin hän esiintyi myös vierailevana hahmona Onnen päivissä vuosina 1979–1980. Dudikoffin ensimmäinen elokuvarooli oli Mustaa marmoria -elokuvassa 1980. Koska Dudikoff sai aluksi vain pieniä elokuvarooleja, hän teki samaan aikaan myös vierasesiintymisiä televisiosarjoissa. Dudikoff oli pääosassa 10-osaisessa tilannekomediassa "Star of the Family""," jossa esiintyi myös muun muassa George DelHoyo. 
1980-luvun puolessa välissä Dudikoff nousi julkisuuteen, kun hän esitti pääosaa" American Ninja" -elokuvassa. Menestyksen myötä American Ninjalle tehtiin kolme jatko-osaa, joista Dudikoff esiintyi kahdessa:" American Ninja 2" (1987) ja" American Ninja 4" (1990). Tämän lisäksi Dudikoff oli pääosassa 22-osaisessa televisiosarjassa" Koodinimi Cobra", kunnes hän siirtyi näyttelemään pelkästään elokuvissa, kuten" Jersey Bellini – palkkionmetsästäjä, Tappolista" ja" Sekopäiden sirkus."
Dudikoffin aktiiviura päättyi vuonna 2003. Vuoden 2013 aikana Dudikoff palasi elokuvien pariin ja teki muutaman cameo-roolin elokuvissa "Olympos on valloitettu" ja" ".
Yksityiselämä.
Dudikoff on ollut naimisissa Belle Dudikoffin kanssa vuodesta 2004 lähtien, ja parilla on kaksi lasta. Hän harrastaa myös kamppailulajeja: harrastus alkoi aikidon parissa. Sittemmin Dudikoff on harrastanut pääosin brasilialaista jujutsua.
Anthology (Kalevalan albumi)

Anthology on progressiivisen rockin yhtye Kalevalan kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2004 levymerkillä ShroomAngel Productions. Tuplakokoelman ensimmäinen CD sisältää livenauhoituksia vuosilta 1970, 1973 ja 1977. Toinen levy sisältää yhtyeen kolmannen albumin "Abraham’s Blue Refrain" ensi kertaa CD-muodossa ja 5 aiemmin julkaisematonta, suunnitelman asteelle jäänyttä comeback-levyä varten nauhoitettua kappaletta vuodelta 1995.
Makó

Makó [ˈmɒkoː] on kaupunki Unkarissa Csongrádin läänissä. Makóin asukasluku on 24 403 (2009) ja pinta-alaa sillä on 107,5 neliökilometriä. Vuosina 1552–1699 Makó oli osa osmanien valtakuntaa. Kaupungin maamerkki on 1895 valmistunut romantiikan synagoga. Kaupungissa on kumi-, tekstiili- ja huonekaluteollisuutta.
Ystävyyskaupungit.
Lähde:
Ainaži

Ainaži (vir. "Heinaste"; liiv. "Āinast)") on kaupunki Latvian pohjoisosassa Vidzemen historiallisella alueella lähellä Viron rajaa. Nykyisin kaupungin alue on osa Salacgrīvan kuntaa. Pääosa asukkaista on latvialaisia, mutta kaupungissa on historiallisesti ollut myös virolaisia, jotka muodostavat nykyisin kuitenkin vain noin 2% väestöstä.
Historia.
Nykyisen kaupungin kohdalla on sijainnut liiviläinen kalastuskylä "Ainagi", josta kaupungin nykyinen nimi mahdollisesti juontuu. Ainažin nimi mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1564. Ainaži säilyi pienenä kylänä eri moisioiden alaisuudessa, kunnes se alkoi kasvaa 1850-luvun puolivälissä sataman myötä. Vuonna 1896 Ainažiin rakennettiin Latvian vanhin edelleen käytössä oleva säähavaintoasema. Nykyisin aseman tietoja käytetään koko Eurooppaa koskevien sääennustusten laadinnassa. 
Viron ja Latvian itsenäistyttyä maat kiistelivät rajoistaan ja yksi kiistan kohteista oli Ainaži, eli viroksi Heinaste. Tilanne kärjistyi miltei maiden välisen yhteenoton partaalle. Rajakiistan ratkaisi lopulta brittiläisen eversti Stephen Tallentsin johtama virolais-latvialainen komissio, jonka päätöksen perusteella heinäkuussa 1920 Ainaži jäi Latvian puolelle. Ainaži sai kaupungin oikeudet vuonna 1926.
Ainažin majakka rakennettiin 1930 tukemaan Ainažin sataman merenkulkua H. Cakovskan suunnitelman mukaan kahdensankulmaiseksi. Sen valolaite on 22,8 metrin korkeudella Itämeren pinnasta, varsinainen majakan torni ulottuu 18 metri korkeudelle. aikaisemman kapearautatien lähellä. Saksalaiset pommittivat majakkaa toisen maailmansodan aikana. Majakka peruskorjattiin 1990-luvulla ja avattiin matkailunähtävyydeksi. Majakalta on osallistuttu kansainvälineen majakka- ja majakkalaivaviikonloppuun 2017. Sen tunnus on LV0006 eli Latvian kuudes majakka.