tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Luxury Gap

The Luxury Gap on englantilaisen synthpop-yhtyeen Heaven 17:n toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin alun perin huhtikuussa 1983 Virgin Records -levy-yhtiöllä. "The Luxury Gap" on yhtyeen parhaiten myynyt albumi, myyden platinaa. Albumi sijoittui Britannian albumilistan sijalle 4. ja siitä tuli myös vuoden 1983 17:nneksi myydyin albumi. Suomessa albumi sijoittui Suomen virallisen listan sijalle 13. ja oli musiikkilistalla yhteensä seitsemän viikkoa. 
Toisin kuin yhtyeen esikoisalbumi "Penthouse and Pavement", "The Luxury Gapin" singlet sijoittuivat musiikkilistoille vahvasti, erityisesti ”Temptation”, joka sijoittui Britannian singlelistan sijalle 2. Single oli myös vuoden 1983 34:nneksi myydyin single. Muita hittikappaleita olivat ”Come Live with Me”, joka sijoittui Britannian singlelistan sijalle 5. ja ”Crushed by the Wheels of Industry”, joka sijoittui Britannian albumilistan sijalle 17. Ensimmäinen single ”Let Me Go” sijoittui Suomen virallisen listan sijalle 24. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Glenn Gregory, Ian Craig Marsh ja Martyn Ware.
Torill Thorstad Hauger

Torill Thorstad Hauger (22. marraskuuta 1943 Oslo, Norja – 4. heinäkuuta 2014) oli norjalainen kirjailija. Hänen keskeinen tuotantonsa käsittelee historiallista Kristianiaa. Hän on kirjoittanut lapsille ja nuorille kirjoja siirtolaisuudesta ja viikingeistä.
Hauge opiskeli Oslon yliopistossa saksaa, etnologiaa, kansanperinnettä ja arkeologiaa. Hän valmistui maisteriksi 1966. Hän opiskeli myös Statens Håndverks- og Kunstindustriskolessa 1962–1964. Sen jälkeen hän työskenteli Oldsaksamlingissa Historiallisessa museossa.
Hauger osallistui Gyldendalin kilpailuun käsikirjoituksellaan "Karl Eugen Olsen fra Vika", joka voitti kilpailun ja ilmestyi 1976. Se herätti runsaasti huomiota. Vanha Vika on silloin jo purettu Oslon kaupunginosa, jonka tilalle oli rakennettu uusi. Seuraavana ilmestyi 1984 menestyskirja "Krestiane Kristiania". joka kertoo työläisnaisen elämästä. Se palkittiin vuoden historiallisena dokumenttiromaanina. Sen jälkeen hän muutamia kirjoitti- lasten ja nuortenkirjoja ja jälleen aikuisille historiallisia romaaneja, "Karl Eugen Olsen fra Vika" (1976) ja "Krestiane Kristiania" (1984).
Haugerin kirjailijantyötä luonnehtii halu kertoa nykyajasta historiallisessa perspektiivissä ja millaista elämä on aiemmin saattanut olla. Kirjoja leimaa suvaitsevaisuus ja humanismi. Ei siten ollut sattuma että Norjan Punainen risti ja Pelastakaa lapset -järjestö pyysivät häntä kirjoittamaan maahanmuuttajalapsista. Tuloksena oli "Her er vi! "(1989). Hän on kirjoittanut myös tieto- ja oppikirjoja.
Sun Yee On

Sun Yee On (, Jyutping "San1 ji6 on1") on yksi johtavista triadeista Hongkongissa ja Kiinassa. Sillä on yli 55 000 jäsentä maailmanlaajuisesti. Triadin uskotaan myös toimivan Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Yhdysvalloissa, Ranskassa, Belgiassa ja Alankomaissa.
Sun Yee Onin nimi tarkoittaa suomeksi suurin piirtein "uutta oikeamielisyyttä ja rauhaa".
Populaarikulttuurissa.
Hongkongiin sijoittuva vuoden 2012 videopeli "Sleeping Dogs" keskittyy Kiinan triadeihin peitetehtävässä toimivan etsivän näkökulmasta. Pelissä pelataan peitetehtävässä toimivaa sanfranciscolaispoliisia nimeltä Wei Shen, jonka tehtävänä on soluttautua järjestäytyneeseen rikollisjärjestöön nimeltä ”Sun On Yee”. ”Sun On Yee” on muunnos Sun Yee Onin nimestä.
Flink (videopeli)

Flink on Psygnosis-yrityksen kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna Amiga CD32, Sega Mega Drive ja Sega CD -konsoleille.
Peli on julkaistu Pohjois-Amerikassa nimellä The Misadventures Of Flink.
Vastaanotto.
"The One" -lehti antoi pelille arvosanaksi 87% arvostelussaan.
Hwasong-15

Hwasong-15 (koreaksi 화성 15, suomeksi Mars-15) on Pohjois-Korean mannertenvälinen ohjus. Ohjus saattaa kantaa jopa 1000 kilogramman painoisen ydinkärjen 13000 kilometrin matkan. Hwasong 15 kykenisi siis kuljettamaan ydinkärjen kaikkialle Yhdysvaltoihin, mutta se lienee yhä epätarkka.
Koelaukaisu marraskuussa 2017.
Pohjois-Korea testasi ohjusta ensi kertaa 28. marraskuuta 2017. Noin kello 2.30-3.00 laukaistu ohjus nousi silloin 4 475 km:n korkeuteen ja lensi 950 km. Ohjus lensi 53 minuutin ajan ja osui Japaninmereen. Ohjus laukaistiin ilmeisesti kokeessa kiinteältä alustalta. 
Ohjuksen alastulovaiheessa lienee ollut ongelmia, jotka ovat vaikuttaneet sen tarkkuuteen.
Ohjuksen ominaisuuksista.
Ohjus tuo mieleen amerikkalaisen 60-luvun Titan II-ohjuksen, tai venäläisen SS-9-ohjuksen mutta on näitä pienempi.
Ohjus on 2.4 metriä paksu, 22,4 metriä pitkä. Se laukaistaan liikkuvalta alustalta. Ohjuksen 1. vaiheen päämoottorien työntövoima on 788 kN (noin 80 tonnia). Päämoottorin voimaa voi säätää. 1. vaiheen paloaika on 139 s. Kaksi päämoottoria ovat tyyppiä RD-250/251 Peaktusan. Polttoaine-hapetin on nestemäistä, varastoituvaa typpitetroksidi/epäsymmetristä dimetyylihydratsiinia N204/UDMH. 
Ohjuksen 2. vaihjeen neljä moottoria lienevät venäläistä neuvostoaikojen R-27:n tyyppiä.
Ohjus painaa noin 40-50 tonnia, josta suurin osa on polttoainetta.
Whidbey Island -luokka

Whidbey Island -luokka on Yhdysvaltain laivaston kahdeksan 1980-luvulta alkaen valmistetun aluksen muodostama Maihinnousualusluokka (). Luokan aluksilla on mahdollisuus kuljettaa merijalkaväen ajoneuvoja ja helikoptereita tai V-22 Osprey -kuljetuskoneita. Kuljetuskansi on suunniteltu neljälle LCAC-ilmatyynyalukselle ja kannelle on viisi ramppia ajoneuvojen kuormaukseen.
Vuonna 2009 aluksilla on aloitettu modernisointi, minkä tulee mahdollistaa palveluksessa pysyminen vuoteen 2038. Viimeisen aluksen modernisoinnin piti valmistua 2014. Modernisoinnin aikana alusten propulsiojärjestelmä uusitaan parannettaessa polttoainetehokkuutta ja ylläpitoa.
Harpers Ferry -luokka

Harpers Ferry -luokka on Yhdysvaltain laivaston neljän 1990-luvulla valmistetun maihinnousualuksen () muodostama alusluokka.
Ne ovat paranneltuja versioita edeltäneestä Whidbey Island -luokasta. Ulkoisesti alukset eroavat lähinnä aseiden sijoittelussa, kun Harpers Ferry -luokan alusten Phalanx CIWS -järjestelmät on asennettu edemmäs ja RAM-ohjukset komentosillan päälle. Whidbey Island -luokan aluksilla järjestelmät ovat päinvastoin.
Hitman (vuoden 2016 videopeli)

Hitman on IO Interactiven kehittämä ja Square Enixin julkaisema hiiviskelypeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleille sekä Linux, macOS ja Windows -alustoille Steam-palvelussa.
Peli on alun perin julkaistu kuutena ladattavana episodina, jotka muodostavan pelin ensimmäisen "kauden".
Pelille on julkaistu seuraaja "Hitman 2".
Vastaanotto.
GameSpot antoi pelille arvosanan 8/10 arvostelussaan.
Diallyyliamiini

Diallyyliamiini (C6H11N) on tyydyttymättömiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden kuten hartsien ja lääkeaineiden valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa diallyyliamiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja liukenee myös muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Diallyyliamiini on keskivahva emäs ja sen pKa-arvo on 9,29. Suhteellisen voimakkaana emäksenä se syövyttää eräitä metalleja kuten alumiinia. Yhdiste ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Se on lisäksi myrkyllistä ja voi aiheuttaa syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin ihon kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Diallyyliamiinia voidaan valmistaa allyyliamiinin ja allyylibromidin tai -kloridin välisellä reaktiolla. Toinen tapa on pelkistää akryylinitriiliä vedyllä kuparikromiitin toimiessa katalyyttinä. 
Diallyyliamiinia käytetään muiden yhdisteiden kuten pyridiinirakenteisten lääkeaineiden, N,N-diallyylidiklooriasetamidin ja vedenpuhdistuksessa käytettävien hartsien valmistukseen.
Casa Grande -luokka

Casa Grande -luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston ja Yhdysvaltain laivaston seitsemäntoista toisen maailmansodan aikana valmistetun aluksen muodostama Maihinnousualusluokka (). Luokkaan piti kuulua alun perin 19 alusta, mutta kahden valmistus keskeytettiin ennen valmistumista.
Alusten telakkakannelle voitiin sijoittaa joko kaksi brittiläistä tai kolme yhdysvaltalaista LCT:tä.
Alukset.
Britannia tilasi alun perin seitsemän alusta (LSD-9 - 15) Yhdysvaltain telakoilta. Näistä kuitenkin luovutettiin ainoastaan neljä ja loput jäivät Yhdysvaltain laivastolle, joka tilasi lisäksi vielä kaksitoista alusta. Yhdysvaltain laivaston tilaamista valmistui ainoastaan kymmenen.
Berengar II

Berengar II (n. 900 – 6. elokuuta 966), jota kutsuttiin myös nimellä Berengario, oli Ivrean markiisi ja Italian kuningas vuosina 950–952. Hän oli Berengar I:n pojanpoika.
Berengar vaikutti suuresti Otto I:n uraan. Vuonna 951 Berengar vangitsi Adelheidin, Italian kuninkaan Lothar II:n lesken. Tarkoitus oli naittaa Adelheid Berengarin pojalle Adalbertille. Adelheid kuitenkin onnistui pakenemaan ja meni naimisiin Oton kanssa, joka sai näin langobardien kuninkaan arvonimen ja teki Berengarista vasallinsa. Vuonna 960 Berengar ja hänen poikansa Adalbert hyökkäsivät paavi Johannes XII:n kimppuun. Paavi pyysi Ottoa apuun, joka marssi Roomaan ja kruunattiin vuonna 962 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisariksi. Johanneksen käymät neuvottelut Berengarin kanssa saivat Oton syrjäyttämään Johanneksen ja vangitsemaan Berengarin Saksassa vuonna 963.
Häävieras

Häävieras ("The Member of the Wedding") on Fred Zinnemannin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1953. Se perustuu Carson McCullersin Suomessakin esitettyyn näytelmään, jonka pohjalta käsikirjoituksen laativat Edna ja Edward Anhalt. Elokuvan pääosia näyttelevät Julie Harris ja Ethel Waters.
Juoni.
12-vuotias poikamainen Frankie-tyttö elää suljetussa perhepiirissä ja jumaloi isoveljeään, joka on menossa naimisiin. Tyttö karkaa kotoa, koska olisi halunnut veljensä mukaan häämatkalle. Murrosiän traumoja tuottaa myös nuoren serkkupojan äkillinen kuolema. Apua tuo ymmärtäväinen musta palvelijanainen Berenice.
Me kaksi

Me kaksi ("Le vieil homme et l’enfant") on Claude Berrin ohjaama ranskalainen draamakomedia vuodelta 1967. Elokuva oli Berrin esikoisohjaus ja saavutti melko suuren kansainvälisen suosion. Berri laati myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Gérard Brachin ja Michel Rivelinin kanssa. Pääosaa, äreää vanhaa maalaismiestä esittää Michel Simon.
Juoni.
Toisen maailmansodan aikana kolttosia tekevä pieni juutalaispoika lähetetään Pariisista kesäksi maaseudulle, jottei vilkas poika herättäisi saksalaismiehittäjien huomiota. Poika saa paikan katolisesta perheestä, jonka vanha yrmy isäntä Pepe vihaa juutalaisia ja paljon muutakin. Pojan on maallakin salattava juutalaisuutensa ja muun muassa vältettävä peseytymistä muiden seurassa, ettei hän paljastuisi ympärileikatuksi.
Vastaanotto ja jälkimaine.
Michel Simon voitti Berliinin elokuvajuhlilla pääosastaan Hopeisen karhun. Lisäksi Claude Berri sai kaksi palkintoa ja oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Ekvivalentti konsentraatio

Kemiassa ekvivalentti konsentraatio, eli normaalius tai normaalisuus N tarkoittaa jonkin aineen pitoisuuden ilmoittamista esimerkiksi molaarisuuden sijaan aineen "toiminnallisena" molaarisuutena jossakin tietyssä reaktiossa. Toiminnallisuuden mitta on ekvivalenssi. Normaalisuuden käsitettä voi käyttää monenlaisissa reaktioissa.
Esimerkiksi kaksiarvoisen hapon ja yksiarvoisen emäksen neutraloituessa keskenään vastaa yksi happo reaktiossa kahta emästä, eli yksi happo on kahdelle emäkselle ekvivalentti. Hapon ekvivalenssi on siten 2. Siksi kertomalla ekvivalenssi molaarisuudella M (mol/l), saadaan ekvivalentti molaarisuus N
N = M × ekvivalenssi
Tämä on yksi ekvivalentin konsentraation määritelmistä. N yksikkö on usein eq/l (ekvivalenttia per litra) tai ekvivalenttia grammaa per litra.
N saadaan myös jakamalla M ekvivalenssikertoimella feq
N = M / feq
Tämä on toinen ekvivalentin konsentraation määritelmä. feq on ekvivalenssin käänteisluku, eli (1/eq). Yksikkö on eq-1.
IUPAC ja NIST eivät suosittele normaalisuuden käyttöä koska se voi aiheuttaa tulkintavirheitä tilannekohtaisuutensa vuoksi. Toisin kuin molaarisuus, liuoksen normaalisuus on suhteellista ja riippuu aineesta itsestään sekä aineista joiden kanssa se reagoi.
Esimerkki.
Ekvivalenssi.
Rikkihappo (H2SO4) on kahdenarvoinen happo ja voi luovuttaa 2 protonia (H+) emäkselle kuten yhdenarvoiselle eli yhden H+ vastaanottavalle natriumhydroksidille (NaOH). Täydelliseen neutralointiin tarvitaan siksi 2 NaOH:ia per rikkihappo. Reaktio on
formula_1
Reaktiossa yllä yksi rikkihappo "vastaa" kahta NaOH:ia eli on näille "ekvivalentti". Rikkihapon ekvivalenssi on siten 2 eq. Jos hapon liuos on 1.5 molaarista (M), on sen ekvivalentti konsentraatio eli normaalisuus N
M × ekvivalenssi = 1.5 M × 2 eq = 3 N
1.5 M rikkihappoliuosta voidaan kutsua ääneen "kolme normaaliseksi". Tämä on kuitenkin aina suhteessa emäkseen ja jos valitaan NaOH sijaan neutralointireaktioon kahdenarvoinen emäs BaOH2, on 1.5 M rikkihappoliuos 1.5 N, sillä
 1.5 M × 1 eq = 1.5 N.
Jos NaOH kanssa reagoidaankin kolmenarvoinen 1.5 M fosforihappoliuos (H3PO4) rikkihapon sijaan, on fosforihappoliuos 4.5 N, sillä
1.5 M × 3 eq = 4.5 N.
Hapon normaalisuus siis riippuu aina hapon tyypistä, hapon molaarisuudesta ja emäksen tyypistä (jonka kanssa happo reagoi), mutta ei koskaan emäksen molaarisuudesta. Myös emäksen normaalisuus suhteessa happoon riippuu hapon tyypistä, mutta ei hapon molaarisuudesta.
Ekvivalenssi-käsite pätee kuitenkin muillekin reaktioille kuin happo-emäs -reaktioille. Se pätee mille tahansa kemialliselle reaktiolle. Siten ekvivalentin konsentraationkin käsitettä voi käyttää missä tahansa reaktiossa.
Ekvivalenssikerroin.
Kahdenarvoisen 1.5 M rikkihapon reagoidessa yhdenarvoisen NaOH kanssa, saadaan rikkihapon ekvivalenssikerroin hapon ekvivalenssin käänteislukuna
1 / 2 eq = 0.5 eq-1
Jakamalla molaarisuus ekvivalenssikertoimella, saadaan N
1.5 M / 0.5 eq-1 = 3 N
Käyttö.
Normaalisuutta käytetään muun muassa
Antitrinitianismi

Antitrinitianismi on kristinuskon tulkinta, joka hylkää valtavirran kristinuskon opin kolminaisuudesta eli opetuksen, jonka mukaan Jumala on kolme erillistä persoonaa, jotka ovat yhdistyneet yhdessä olennossa. Tietyt reformaation piiristä polveutuvat liikkeet edustavat nykyään antitrinitianismia.
Kolminaisuus julistettiin kristilliseksi opiksi 300-luvun ekumeenisissa kirkolliskokouksissa. Näitä edustivat ensimmäinen Nikean ensimmäinen kirkolliskokous vuonna 325, joka julisti Jeesuksen jumaluuden sekä Konstantinopolin ensimmäinen kirkolliskokous vuonna 381, joka julisti Pyhän Hengen jumaluuden.
Suurimmat antitrinitianistiset liikkeet ovat mormonit, Jehovan todistajat sekä Iglesia ni Cristo. Muita pienempiä ryhmiä ovat muun muassa La Luz del Mundo, kristadelfialaiset, kristillinen tiede, Dawn Bible Students ja Tie.
Antitrinitianististen liikkeiden näkemykset Jumalan, Jeesuksen ja Pyhän Hengen luonteesta eroavat keskenään suuresti. Jotkut antitrinitianistiset teologiat, kuten adoptianismi, monarkianismi ja subordinationismi, olivat olemassa jo ennen kolminaisuusopin vahvistamista. Antitrinitianismi otettiin uudelleen käyttöön kataarien piirissä 1000-luvulta 1200-luvulle, unitaarien piirissä reformaation aikana, 1700-luvun valistuksen aikana sekä eräiden Yhdysvaltojen 1800-luvun protestanttisten liikkeiden parissa.
Comè

Comè on kaupunki ja arrondissementti, joka sijaitsee Monon maakunnassa Beninissä. Kaupungin pinta-ala on 163 neliökilometriä ja vuonna 2012 sen asukasluku oli 33 507 henkilöä. Siellä oli togolaisten pakolaisten pakolaisleiri, kunnes se suljettiin vuonna 2006.
Dyynien daami

Dyynien daami () on Hiroshi Teshigaharan ohjaama japanilainen elokuva vuodelta 1964. Minimalistinen, synkkä ja absurdi psykoseksuaalinen draamaelokuva perustuu Kōbō Aben romaaniin "Hiekkaa", josta kirjailija itse sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvassa näyttelevät Hiroko Ito, Kyōko Kishida ja Eiji Okada.
Juoni.
Ruuhkaisesta ja kiireisestä Tokiosta rannikon autiolle hiekkadyynille paennut hyönteistutkija kohtaa hiekkaa lapioivan naisen, jonka työllä ei vaikuta olevan mitään tarkoitusta.
Vastaanotto.
"Dyynien daami" palkittiin Cannesissa tuomariston erikoispalkinnolla. Elokuva sai myös parhaan ohjauksen ja parhaan ulkomaalaisen elokuvan Oscar-ehdokkuudet.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Dyynien daamin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Niemi (kirja)

Niemi on Juha Hurmeen kirjoittama romaani, joka ilmestyi vuonna 2017 Teoksen kustantamana. Se sai vuoden 2017 Finlandia-palkinnon. Kirjan aiheena on Suomen historia aina alkuräjähdyksestä vuoteen 1809, jolloin maa joutui Venäjän vallan alle. Hurme kutsuu kirjassaan Suomea nimellä Niemi, koska varsinaista Suomen valtiota ei ollut olemassa sinä aikana, jota kirja käsittelee.
Niemen tyylilajista on keskusteltu. Se valittiin kilpailemaan Finlandia-palkinnosta kaunokirjallisuuden kategoriassa, mutta siinä on myös paljon tietokirjan piirteitä. Kirja ei sisällä päähenkilöä ja se sisältää paljon faktatietoa, mutta toisaalta kertojan ääni on vahvasti läsnä. Hurme ja kirjan kustantanut Teos kuitenkin luokittelevat kirjan romaaniksi.
Kun kirja voitti Finlandian, kustantamo innostui ottamaan kirjasta 100 000:n kappaleen painoksen, josta myytiin noin 75 000 kappaletta. Lopuista oli määrä tehdä lämpöeristettä. Juha Hurme lunasti osan yli jääneistä kirjoistaan ja jakoi ne ilmaiseksi ohikulkijoille.
Niemen jatko-osa "Suomi" julkaistiin vuonna 2020.
Acura RDX

Acura RDX on Acuran ensimmäinen kompakti katumaasturi. Se otti MDX:n paikan MDX:n kasvettua koossa ja hinnassa. Alun perin RDX jakoi saman pohjalevyn Honda CR-V:n kanssa, mutta kolmannen sukupolven esittelemisen jälkeen sillä on oma.
Autoa valmistetaan Hondan East Liberty Auto Plant -tehtaalla, Ohiossa.
Sveitsin kunnat

Kunnat ovat Sveitsissä alimman tason poliittisia hallinto- ja päätöksentekoyksiköitä. Kuntien velvollisuutena on muun muassa järjestää peruskoulutus, terveyden- ja sairaanhoito, energiahuolto ja tiestö. Lisäksi kuntien tehtäviin kuuluu väestörekisterin ja väestönsuojelun järjestäminen. Toisaalta niillä on verotusoikeus. 
Päätöksenteko.
Noin viidesosassa Sveitsin kuntia noudatetaan edustuksellisen demokratian periaatetta: asukkaat valitsevat edustajat päättämään kunnan asioista. Valtaosassa kunnista noudatetaan suoran demokratian periaatetta: asukkaat päättävät kunnan asioista suoraan, ilman valittuja edustajia.
Kunnat.
Sveitsissä on 2 240 kuntaa (tilanne 2.4.2017). Kunnissa on keskimäärin 3 759 asukasta. Väekkäin on Zürich, jossa asuu runsaat 400 000 ihmistä; vähiten väkeä on ticinolaisessa Corippossa, jossa on 14 vakinaista asukasta (31.12.2016). Kuntien keskimääräinen pinta-ala on noin 18 neliökilometriä. Pinta-alaltaan suurin kunta on graubündeniläinen Scuol, 439 neliökilometriä, ja pienin vaud’lainen Rivaz, 0,29 neliökilometriä.
Ford Thunderbird

Ford Thunderbird on henkilöauto, jota yhdysvaltalainen Ford Motor Company valmisti vuosina 1955–1997 ja 2002–2005.
Kane’s Soda Pop

Kane’s Soda Pop (aiemmin Buck’s Soda Pop) on Olvin valmistama virvoitusjuomamerkki, joka lanseerattiin syksyllä 2015. Olvin mukaan juoma on saanut inspiraationsa Yhdysvaltojen surffikulttuurista. Kane’s Soda Popia myydään Suomessa, Virossa, Latviassa ja Liettuassa.
Tuotteet Suomessa.
Kane’s Soda Popia myydään Suomessa seuraavina makuina:
Lapin Helvetti (Lapin Helvetin albumi)

Lapin Helvetti on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 8. joulukuuta 2017. Alun perin albumin oli määrä ilmestyä jo lokakuussa, mutta se viivästyi julkaisuteknisistä syistä.
Albumista julkaistiin CD-painoksen lisäksi vinyylipainos, joista 300 mustalla ja 200 sinisellä vinyylillä.
Darwininsammakot

Darwininsammakot eli ”suusynnyttäjät” (Rhinodermatidae) on sammakoiden heimo, jonka lajit elävät eteläisen Chilen ja läheisen Argentiinan lehtimetsissä.
Suvut ja lajit.
Heimoon kuuluu kolme lajia kahdessa suvussa:
Amanda Lightfoot

Amanda Mary Lightfoot (s. 30. tammikuuta 1987 Coventry, Englanti) on brittiläinen ampumahiihtäjä. Hän on pituudeltaan 172 cm.
Lightfoot on osallistunut kahdesti olympialaisiin ja yhdeksän kertaa MM-kilpailuihin. Parhaimmillaan hän on sijoittunut henkilökohtaisissa lajeissa 15 kilometrin normaalimatkalla 32:nneksi Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 ja 33:nneksi Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 sekä 7,5 kilometrin pikakilpailussa 36:nneksi Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017.
EM-kilpailuissa Lightfoot on ollut parhaimmillaan 19:s normaalimatkalla 2010. Maailmancupissa hän on sijoittunut 31:nneksi Östersundin normaalimatkalla marraskuussa 2017.
Lightfoot sijoittui rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa 2015 takaa-ajokilpailussa seitsemänneksi ja pikakilpailussa kahdeksanneksi.
Andreas Libavius

Andreas Libavius (n. 1560 – 25. heinäkuuta 1616) oli saksalainen kemisti ja lääkäri. Libaviuksen työt keskittyivät pääasiallisesti alkemiaan. Nykyaikana hänet tunnetaan esimerkiksi tinatetrakloridin löytäjänä.
Elämä.
Andreas Libau syntyi Johann Libaun poikana Hallen kaupungissa Saksassa noin vuonna 1560. Vuonna 1578 hän pääsi Wittenbergin yliopistoon, mutta siirtyi sieltä myöhemmin Jenan yliopistoon jatkamaan opintojaan. Vuonna 1581 Andreas suoritti "magister artiumin" korkeakoulututkinnon ja siirtyi Ilmenaun kaupunkiin opettamaan. Vuonna 1586 Andreas lähti Coburgiin ja hiukan myöhemmin vuonna 1588 hän jatkoi opintojaan Baselissa. Vielä samana vuonna Libaviuksesta tuli historian ja runouden opettaja Jenan yliopistossa.
Vuonna 1591 Libavius muutti Rothenburgiin ja hänestä tuli kaupungin lääkäri. Vuotta myöhemmin Andreas Libavius nimitettiin kaupungin koulujen valvojaksi. Vuonna 1607 hän palasi Coburgiin ja hänestä tehtiin Coburgin Casimirianum-opiston rehtori. Andreas Libavius asui Coburgissa kuolemaansa asti.
Uskonnolliset näkemykset.
Andreas Libavius julkaisi useita uskonnollisia tutkielmia salanimellä "Basilius de Varna". Libavius oli ortodoksiluterilainen ja arvosteli aikanaan voimakkasti katolista kirkkoa sekä erityisesti jesuiittoja. Varsinkin elämänsä loppupuolella Libavius teki myös kalvinisteja arvostelevia kirjoituksia.
Metsästysseurue

Metsästysseurue ("The Shooting Party") on Alan Bridgesin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1985. Se perustuu Isabel Colegaten romaaniin (1980), jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Julian Bond. Pääosia näyttelevät James Mason, Edward Fox ja John Gielgud. London Critics Circle nimesi James Masonin roolinsa perusteella Vuoden näyttelijäksi, mutta Mason kuoli 1984 ennen elokuvan ensi-iltaa.
Juoni.
Ensimmäisen maailmansodan alla yläluokan ihmiset kokoontuvat fasaaninmetsästykseen englantilaiseen maalaiskartanoon Derbyshiressä. Kartanon omistaja sir Randolph Nettelby (Mason) on kutsunut taloonsa hyvin erilaista väkeä, liberaaleista konservatiiveihin, nuorista keski-ikäisiin.
Vastaanotto ja jälkimaine.
Julian Bond sai Bafta-palkintoehdokkuuden käsikirjoituksestaan. Yhdysvaltalainen National Board of Review of Motion Pictures nimesi elokuvan yhdeksi vuoden 1985 kymmenestä parhaasta.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Metsästysseurueen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Helsingin Sanomien" televisiosivulla Mikael Fränti kutsui ohjaajaa ”köyhän miehen Joseph Loseyksi”, joka on Colegaten romaanin sovituksessa selvästi tavoitellut Renoirin "Pelin sääntöjen" tunnelmaa, mutta jäänyt siitä hyvin kauaksi. Fränti piti elokuvaa kylmänä ja kuivakkaana.
Anatoli Toll

Anatoli N. Toll, virallinen sukunimi "Antonov-Djadik", (s. 1896 Pietari) oli Suomessa 1920- ja 1930-luvulla asunut venäläinen emigrantti. Hän oli 1921 Berliinissä perustetun emigranttijärjestön Venäläisen Totuuden Veljeskunta virallinen edustaja Suomessa, ja hän oli myös Suomen yleisesikunnan tiedustelun ja Etsivän Keskuspoliisin agentti.
Aateliperheeseen syntynyt Toll kävi seitsemän luokkaa saksalaista kymnaasia ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Sodan aikana hänestä tuli laivastoluutnantti, ja vuonna 1919 hän palveli tiedustelutehtävissä kenraali Nikolai Judenitšin joukoissa. Marraskuussa 1919 Toll asettui asumaan Viipuriin, jossa hän oli Saima-karamellitehtaan osakkaana ja teknillisenä johtajana.
Toll toimi 1920-luvun alussa Suomen yleisesikunnan tiedustelun kuriirina ja agenttina ja teki salaa useita matkoja Pietariin. Toll oli Venäläisen Totuuden Veljeskunnan päällikkö Suomessa ja hoiti järjestön tiedustelulinjoja Neuvostoliittoon. Toll perusti veljeskunnalle vuosina 1926–1927 Luoteiseksi osastoksi kutsutun salaisen Suomen taistelukeskuksen, jolla oli hänen oman ilmoituksensa mukaan yhteydet myös Puolaan, Kiinaan, Kaukasiaan ja Turkestaniin. Taistelukeskuksella oli useita pieniä alaosastoja Etelä-Suomessa ja Karjalankannaksella. Toll piti kaiken aikaa yhteyttä Suomen yleisesikunnan tiedusteluun ja oli myös Etsivän Keskuspoliisin toimisto VIII:n agentti. Tätä salaista toimistoa johti Jalmari Sinivaara.
Hufvudstadsbladet-lehdessä julkaistiin vuonna 1929 artikkeli venäläisten emigranttien salaisesta toiminnasta Suomessa. Artikkelissa väitettiin, että Suomen viranomaiset olivat jo vuosia katsoneet sormien läpi Venäläisen Totuuden Veljeskunnan Suomesta käsin harjoittamaa terroritoimintaa. Artikkelin seurauksena Toll pidätettiin ja tuotiin Etsivän Keskuspoliisin kuulusteltavaksi Helsinkiin. Kuulustelujen jälkeen Toll kuitenkin vapautettiin, kun hän oli luvannut katkaista suhteensa veljeskuntaan. Hän ei pitänyt lupaustaan mutta muutti kuitenkin asumaan Viipurista Helsinkiin. Etsivän Keskuspoliisin kontaktit Tolliin jatkuivat edelleen Jalmari Sinivaaran kautta.
Vuonna 1932 Sinivaara ja yleisesikunnan tiedustelua edustanut Toivo Salokorpi tapasivat armenialaisen emigrantin ja kapinallisjohtajan Anušavan Zatikjanin Tollin huvilalla Uudenkirkon Vammelsuussa. Zatikjan oli paennut Neuvostoliitosta Suomeen 1930. Hän ryhtyi yhteistyöhön Tollin edustaman Venäläisen Totuuden Veljeskunnan kanssa, ja Toll lähettikin Suomesta 1930-luvun alussa pari pommiretkikuntaa Kaukasiaan Ja Etelä-Venäjälle. Zatikjan palasi Kaukasiaan ja oman kertomansa mukaan johti siellä kapinaliikettä vuoteen 1932 saakka. Venäläisen Totuuden Veljeskunta oli kuitenkin Neuvostoliiton salaisen palvelun OGPU:n soluttama joten tiedot salahankkeista vuotivat nopeasti.
Toll oli yhteistyössä myös Etsivän Keskuspoliisin seuraajaksi 1938 tulleen Valtiollisen poliisin Valpon kanssa ja avusti Valpoa hankkimalla tietoa muun muassa Suomeen 1938 saapuneen venäläisen emigrantin Boris Popperin toiminnasta.
Adam Anderson

Adam David Anderson (s. 14. toukokuuta 1984 Manchester) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan popduo Hurtsin toisena jäsenenä. Hän soittaa Theo Hutchcraftin kanssa yhtyeessä kitaraa ja kosketinsoittimia.
Anderson perusti Hurtsin yhdessä Hutchcraftin kanssa vuonna 2009. He julkaisivat debyyttialbuminsa "Happiness" syyskuussa 2010.
Maria Magdaleena (elokuva)

Maria Magdaleena () on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Garth Davis. Elokuva kertoo Raamatun Magdalan Mariasta ja sen pääosissa ovat Rooney Mara, Joaquin Phoenix, Chiwetel Ejiofor ja Tahar Rahim.
"Maria Magdaleena" sai ensi-iltansa 16. maaliskuuta 2018 Britanniassa ja 30. maaliskuuta 2018 Yhdysvalloissa.
Shanti Devi

Shanti Devi (11. joulukuuta 1926 Delhi – 27. joulukuuta 1987) oli intialainen nainen, joka väitti lapsena muistavansa asioita edellisestä elämästään. Hänen väitteensä katsottiin vahvistukseksi sille, että hindulaisuuden perusajatus jälleensyntymästä olisi totta. Shanti Devi oli kertonut olleensa naimisissa ja että hänen miehensä, jonka nimi oli Kedar Nath, asuisi Mathurassa. Shantin koulun rehtori selvitti asiaa ja löysi Mathurasta Kedarnath Chaubey -nimisen kauppiaan, joka vastasi Shantin kuvausta.  
Poliittinen käänne.
Jälleensyntymistarinat eivät olleet Intiassa erityisen poikkeuksellisia. Tapauksesta tuli poliittisesti merkittävä, kun Mahatma Gandhi nimesi muun muassa toimittajista ja poliitikoista koostuneen ryhmän selvittämään väitteiden todenperäisyyttä. Ryhmä päätyi tukemaan väitteitä.
Helmikuussa 1936 Shri Bal Chand Nahata haastatteli Shanti Deviä ja tämän lähipiiriä ja päätyi päinvastaiseen tulokseen. Hän julkaisi raporttinsa hindiksi kirjasena.
Indra Sen tutki Shanti Devin muistikuvia hypnotisoijan avulla ja totesi, että jotkut muistikuvat eivät täsmää. Tämä saattoi johtua myös käytetystä menetelmästä.
Vuonna 1939 Sushil Bose haastatteli Shanti Deviä ja julkaisi yksityiskohtaiset haastattelut. Hän ei kuitenkaan ottanut asiaan kantaa.
Myöhemmät tutkimukset.
Sture Lönnerstrand tutki tapausta 1950-luvulla haastattelemalla ihmisiä. Hän sai selville, että Shantin puolisokseen väittämä kauppias oli todellisuudessa käynyt useasti Delhissä ja asioi säännöllisesti Shantin naapurissa. Oli mahdollista, että hän oli tytölle entuudestaan tuttu. Tapauksen tultua Mathurassa tunnetuksi kauppias oli myös lähettänyt serkkunsa tapaamaan tyttöä, ja tämä oli saattanut saada tietoa sitä kautta.
Parapsykologi Ian Stevenson tutki tapauksesta kertyneitä materiaaleja ja kirjoitti, että Shanti Devi esitti ainakin 24 väitettä, jotka olivat totta. Toisaalta myös hän totesi, että mies saattoi olla tytölle tuttu entuudestaan.
John Hick haastatteli Gandhin nimittämään ryhmään kuulunutta jo eläkkeellä ollutta H. N. Banerjeeta ja kirjoitti tämän myöntäneen, että vaikka hän aikanaan allekirjoitti raportin ei hän oikeasti uskonut, että tyttö olisi jälleensyntynyt.
K. S. Rawat haastatteli Shanti Deviä 3.2.1986 ja 30.10.1987 ja vielä 23.12.1987.
Kinnie

Kinnie on kitkeränmakea hiilihapotettu pomeranssilla ja marunauutteella maustettu virvoitusjuoma. Sitä on valmistanut Maltan Attardissa vuodesta 1952 Simonds Farsons Cisk.
Juoma on väriltään ruskeaa. Sitä juodaan sellaisenaan tai sekoitetaan alkoholijuomien kanssa. Se tunnetaan Maltan suosituimpana alkoholittomana virvoitusjuomana, ja sitä on jopa sanottu Maltan kansallisjuomaksi.
Historia.
Kinnien kehitti Simonds Farsons Cisk -yhtiön johtaja Anthony Miceli Farrugia. Se luotiin vuonna 1952 kilpailemaan maahan toisen maailmansodan jälkeen tulleiden kansainvälisten virvoitusjuomamerkkien, erityisesti Coca-Colan, kanssa. Sen mausta tehtiin tarkoituksella ainutlaatuinen, sillä Farrugia halusi sen erottuvan kilpailijoistaan. Resepti on salainen, mutta juoman on arveltu sisältävän ginsengiä ja raparperiä.
Ranskalainen Comité International d’Action Gastronomique et Touristique valitsi Kinnien vuoden virvoitusjuomaksi 1975. Juoman kevytversio Diet Kinnie tuli kauppoihin vuonna 1984. Vuonna 2007 valikoimaan tuli mukaan Kinnie Zest, sokeriton juoma, jossa on voimakkaampi appelsiinin maku. Stevialla ja sokerilla makeutetun Kinnie Vitan myynti alkoi vuonna 2014.
Seppo Puttonen

Seppo Ilmari Puttonen (s. 9. syyskuuta 1953 Jyväskylä) on suomalainen Yleisradion kirjallisuustoimittaja ja Turun kirjamessujen ohjelmapäällikkö vuonna 2018. 
Henkilöhistoria.
Seppo Puttonen syntyi Kalevi Puttosen ja Mirjam Paajasen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on merkonomi Eeva Riitta Lindell. Puttonen tuli ylioppilaaksi 1972 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1979. Puttonen on toimittanut yhdessä Nadja Nowakin kanssa "Aamun kirja" -televisio-ohjelmaa sekä Yle Radio 1:n kirjallisuusohjelmia, kuten "Kirjakerho"-ohjelmaa. Hän on myös valinnut Ylen 101 kirjaa -listan kirjat osana Suomi 100 -hanketta yhdessä Nadja Nowakin kanssa.
Puttonen sai vuonna 2017 Rakkaudesta kirjaan -palkinnon. Hän valitsi vuoden 2018 kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon saajan.
Erkki Valaste

Kaarlo Erkki Matti Valaste (22. kesäkuuta 1931 Kokkola – 10. toukokuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen rumpali ja yhtyeenjohtaja, jota pidetään Suomen ensimmäisenä kansainvälisen tason jazzrumpalina. Hänen tuotteliainta aikaansa olivat 1950-luvun loppupuoli ja 1960-luvun alkupuoli, jolloin hän soitti myös tuhansilla iskelmälevytyksillä.
Erkki Valaste oli kotoisin Pohjanmaan ruotsinkieliseltä rannikolta kuten myös muusikot Sacy Sand, Göran Ödner ja Sven Nygård. Alueella kuului Ruotsin radio, joka lähetti 1950-luvulla jazzia paljon Yleisradiota enemmän. Huolimatta vammasta toisessa kädessään Valaste soitti 15-vuotiaasta asti rumpuja kokkolalaisessa Royal-orkesterissa, mutta kouluttautui myös merkonomiksi. Royalissa pianoa soittanut Erkki Ertama on muistellut, että he tilasivat Ruotsista yhdysvaltalaisten orkesterisovitusten nuotteja, minkä ansiosta Valaste oppi lukemaan nuotteja.
Valaste muutti Helsinkiin, jossa hän soitti rumpuja ainakin Erkki Ahon, Arvo Koskimaan, Olavi Koskelan, Göran Ödnerin, Olli Hämeen ja Jaakko Salon jazzkokoonpanoissa sekä vuonna 1957 perustetussa Radion tanssiorkesterissa. Valaste oli yksi Toivo Kärjen eniten käyttämistä rumpaleista 1950- ja 1960-luvun levytyksissä. Vaikka hän oli leimallisesti jazzrumpali, hän suhtautui kunnioittavasti myös iskelmien soittamiseen . Myöhemmin Valaste perusti oman yhtyeen, jossa puhaltimia soitti Unto Haapa-aho, kontrabassoa Erkki Seppä, pianoa Matti Konttinen ja laulusolisteina toimivat Vieno Kekkonen ja Seija Simola. Toinen Valasteen mukaan nimetty kokoonpano oli vuoden 1964 paikkeilla muutaman singlen levyttänyt Valastones-lauluyhtye, jossa hänen lisäkseen lauloivat Nacke Johansson, Vieno Kekkonen ja Heikki Laurila.
Valaste teki uransa aikana tuhansia levytyksiä ja keikkoja. Hän soitti muun muassa kaikilla Olavi Virran keskeisimmillä levytyksillä. Levy-yhtiöiden ohella Valasteen pääasiallisia työllistäjiä olivat Yleisradio ja Suomen Filmiteollisuus.
Maaliskuussa 1963 Erkki Valaste joutui kylmiltään sijaistamaan Duke Ellingtonin orkesterin rumpalia Kulttuuritalon konsertissa, kunnes tämä saatiin selviämään soittokuntoon.
Pahenevasta alkoholismistaan huolimatta Valaste soitti rumpuja ammattimaisesti 1980-luvun puoleenväliin asti. Hänet on haudattu Suomen kaartin hautausmaalle.
Viipurin ortodoksinen piispa

Viipurin ortodoksinen piispa on alun perin ollut Venäjän ortodoksisen kirkon apulaispiispa.
Venäjän keisarikunnan aika.
Viipuri kuului vuoteen 1892 saakka Pietarin hiippakuntaan. Vuosina 1799–1803 Viipuri kuului myös Pietarin metropoliitan titteliin, joka kuului seuraavasti: "Pietarin, Viron ja Viipurin metropoliitta." Tämä oli metropoliitta Amvrosin (1742–1818; virassa 1799–1818) titteli.
Vuosina 1859–1892 Viipurissa oli Pietarin hiippakuntaan kuulunut apulaispiispa. Vuonna 1892 perustettiin Suomen hiippakunta, jonka johdossa olleella piispalla oli titteli Viipurin ja Suomen arkkipiispa.
Suomen itsenäisyyden aika maailmansotien välillä.
Suomen itsenäistyttyä viimeinen näistä, Serafim (Lukjanov), siirrettiin lakkautuspalkalle, ja hänen tilalleen valittiin Herman Aav, jonka titteliksi tuli Karjalan ja koko Suomen arkkipiispa ja virkapaikaksi Sortavala. Viipuriin valittiin vielä vuonna 1935 piispaksi Aleksanteri Karpin, mutta hänen virkapaikakseen tuli toisen maailmansodan jälkeen Helsinki.
Toisen maailmansodan jälkeen.
Neuvostoaikana Viipurissa oli piispoja ainoastaan satunnaisesti.
Vuonna 2009 Viipurin piispaksi nimitettiin aiemmin mm. Konevitsan luostarissa igumenina toiminut Nazari (Lavrinenko). Hänen siirryttyään Kronstadtin piispaksi tilalle tuli v. 2013 Ignati (Punin), ja tuolloin perustettiin uusi Viipurin ja Käkisalmen hiippakunta, josta lähtien Viipurin piispa ei enää ole Pietarin hiippakunnan apulaispiispa.
Let Me Go

Let Me Go on brittiläisen synthpop-yhtyeen Heaven 17:n single, joka julkaistiin yhtyeen vuoden 1983 albumilla "The Luxury Gap". Kappale ilmestyi ensimmäisen kerran yhtyeen Yhdysvalloissa julkaistulla kokoelma-albumilla "Heaven 17", joka julkaistiin vuonna 1982. Single sijoittui Britannian singlelistan sijalle 41. Suomessa se oli Suomen virallisen listan sijalla 24. 
Kappale oli yksi ensimmäisistä kaupallisista julkaisuista, jossa soitettiin Roland TB-303:a, syntetisaattoria, jolla oli merkittävä rooli myöhemmässä acid house -liikkeessä.
Nimetty putki

Nimetty putki (myös "FIFO" eli "First In, First Out" sen rajatummassa merkityksessä) on prosessien välinen kommunikaatiotapa, joka löytyy jossakin muodossa useista eri käyttöjärjestelmistä.
Unixeissa ja Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä nimettyjä putkia voidaan luoda codice_1 tai vanhemmalla codice_2 järjestelmäkutsun avulla. Kirjoitus ja lukeminen voidaan tehdä vastaavilla funktioilla kuin tiedostojen lukemiseen ja kirjoittamiseen käytetään. Nimettyjä putkia voidaan myös käsitellä komentoriviltä.
Windowsissa nimettyjä putkia voidaan luoda codice_3 funktion avulla. Myös OS/2:ssa on tukea nimetyille putkille.
Nimettyyn putkeen liitytään eri prosesseista yhteisellä nimellä, joka prosesseilla on oltava tiedossa. Nimetyllä putkella on tyypillisesti jokin rajallinen maksimikapasiteetti, jonka verran se voi säilöä kerrallaan dataa. Raja voi riippua käytetystä alustasta tai voi olla konfiguroitavissa.
How Men Are

How Men Are on englantilaisen synthpop-yhtyeen Heaven 17:n kolmas studioalbumi. Albumi julkaistiin alun perin Virgin Recordsilla syyskuussa 1984. Se sijoittui Britannian albumilistan sijalle 12. ja myi hopeaa. Ruotsissa albumi sijoittui Topplistanin sijalle 28.
Albumilta julkaistiin kolme singleä: ”Sunset Now” ja ”This Is Mine” vuonna 1984 ja ”...(And That’s No Lie)” vuoden 1985 alussa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet san. ja säv. Glenn Gregory, Ian Craig Marsh ja Martyn Ware ellei toisin mainita.
Anchorage-luokka

Anchorage-luokka on Yhdysvaltain laivaston viiden 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa valmistetun maihinnousualuksen () muodostama alusluokka.
Aluksilla oli poistettavissa oleva helikopterikansi ilman helikoptereiden tarvitsemia huoltotiloja. Aluksille oli mahdollista sijoittaa 375 sotilasta. Alusten × telakkakansi mahdollisti kolmen LCU- tai yhdeksän LCM(8)-tyypin maihinnousualuksen tai niiden tilalle noin 50 LVT:n sijoittamisen alukselle. Alusten omasuojana oli kahdeksan 3"/50 tykkiä kaksiputkisina asennuksina, joista kaksi poistettiin 1990 ja loput 1993-1994. Tykkien tulenjohtolaitteet oli poistettu jo 1977-1978. Tykit korvattiin kahdella Phalanx CIWS -järjestelmällä ja kahdella 25 mm Bushmasterilla.
Alukset.
Aluksista tilattiin yksi vuoden 1965 ja 1967 budjeteista ja loput kolme vuoden 1966 budjetista.
Luokan alusten käyttökokemukset osoittivat, että LPD-tyyppiset alukset eivät täytä kaikkia maihinnousulaivaston vaatimuksia ja siten ne eivät voi olla ainoana alustyyppinä maihinnousulaivastossa.
Ulla ja Mark

Ulla ja Mark on Anni Swanin nuortenkirja vuodelta 1924. Se jatkaa tarinaa, joka alkoi kirjassa "Pikkupappilassa". Siinä seurataan Ullan ensimmäistä kouluvuotta. Ulla pääsee tätiensä luokse asumaan ja käymään heidän hieman vanhanaikaista tyttökouluaan. Tädit haluavat kasvattaa Ullasta nöyrän ja kiltin nuoren naisen. Luonnollista Ullaa on kuitenkin vaikea muokata, ja jopa ankarat tädit huomaavat nauttivansa Ullan iloisesta ja vapaasta tavasta. Tällä kertaa päättyy sukupolvien välinen konflikti päähenkilön voittoon.
Myös tässä kirjassa Swan vertailee maalaisnuoria rikkaisiin kaupunkilaisnuoriin. Ullan rikas luokkatoveri Vaava on samanlainen kontrasti Ullan luonnollisuudelle kuin kaupunkilaisserkku Tyyrakin. Tälläkin kertaa Swan kuvaa rikkaat karikatyyrimaisesti hienostelevina ja keikarimaisina. Miljöö on perinteisistä tyttökirjoista tuttu koulukaupunki. Edelleen kaupunki koetaan kuitenkin pelottavana, ja Ullalla onkin aluksi vaikeuksia sopeutua uuteen ympäristöön.
"Ulla ja Mark" on tavallaan tyttökirjan ja poikakirjan sekoitus. Kirjassa seurataan myös Markin elämää uuden isän ja tämän nuoren vaimon kanssa, joka ei ole aivan ihastunut uuteen rooliinsa Markin äitinä. Kun Markin isä kuolee, hänen asemansa joutuu vaakalaudalle väärinkäsitysten takia.
Sara ja Sarri matkustavat

Sara ja Sarri matkustavat on Anni Swanin nuortenkirja vuodelta 1930 ja jatkaa tarinaa, joka kerrottiin kirjassa "Sara ja Sarri". Se eroaa huomattavasti aikaisemmista nuortenkirjoista. Se on itse asiassa matkakertomus, johon on lisätty tyttökirjoista tuttuja piirteitä. Edellisestä kirjasta tutut Sara ja Sarri lähtevät isänsä kanssa kiertämään Eurooppaa. Anni Swan yhdistää faktaa ja fiktiota ja piilottaa tähän nuorisokirjaan varsinaisen tietopaketin Euroopasta ja sen historiasta. Tieto tarjotaan henkilöiden elämyksinä eikä pelkkinä kuvauksina. Kirjassa esiintyy runsaasti satuja ja legendoja, mikä selittyy kirjailijan mieltymyksellä legendoihin ja kansantaruihin. Sara ja Sarri matkustavat isänsä ja huvittavan seuraneitinsä kanssa Keski-Euroopassa ja Italiassa. He tutustuvat paikalliseen elämään ja nähtävyyksiin ja kokevat huimia, joskin paikoittain epäuskottavia seikkailuja.
Swan rikkoo kirjallaan perinteistä tyttökirjamallia lähettämällä kirjan päähenkilöt ulkomaille. Kodin turvallinen ympäristö vaihtuu matkailuun Euroopassa. Sara ja Sarri tapaavat paljon paikallisia asukkaita ja oppivat samalla niin Euroopan historiaa kuin maantietoakin.
Sara ja Sarri ovat edelleen kilttejä tyttöjä mutta jatkavat stereotypioiden rikkomista itsenäisillä tavoillaan. He kiertelevät paljon kaksin eri kaupungeissa, ja matkan loppupuolella he kokevat jopa poikamaisia seikkailuja. Ollessaan Pistyanin kylpyläkaupungissa Slovakiassa he sattumalta kuulevat nuoresta sotilaspojasta, joka on tullut rajan yli tapaamaan kuolevaa sisartaan. Poliisit jahtaavat häntä, eikä hän pääse rajan yli takaisin Unkarin puolelle turvaan. Niinpä tytöt päättävät auttaa häntä varastamalla seuraneitinsä passin ja pukemalla nuoren sotilaan hänen hepeneisiinsä ja salakuljettamalla hänet rajan yli. He onnistuvat yrityksessään saatuaan apua englantilaiselta lordilta, jonka autonkuljettajana sattuu olemaan tyttöjen hyvä ystävä Pauli. Seikkailut jatkuvat heidän saapuessaan myöhässä Budapestiin, jossa heidän oli tarkoitus tavata isänsä ja seuraneitinsä. He eivät löydäkään isäänsä juna-asemalta, vaan kulkevat yksinänsä ympäri Budapestia muutaman päivän, ennen kuin he löytävät takaisin isänsä luokse.
Me kolme ja Ritvan suojatit

Me kolme ja Ritvan suojatit on Anni Swanin nuortenkirja, joka ilmestyi vuonna 1937. Siihen sisältyy kaksi kertomusta.
Swan hahmotteli tarinaa palattuaan vuonna 1933 pitkältä ulkomaanmatkalta. Kertomuksen tapahtumien ajankohta on 1930-luku, ja taustalla ovat Swanin lapsuudenaikaiset paikat ja tapahtumat. Kuvauksissaan Valamosta ja Petsamosta Swan on hyödyntänyt omia lapsuudenaikaisia matkojaan.
Jälkimmäisen tarinan "Ritvan suojatit" kantava teema on hyväntekeväisyys, tarkemmin sanottuna huonompiosaisten auttaminen. Kirjan päähenkilö Ritva, joka on lukijoille tuttu jo tarinasta "Me kolme", käy koulua Helsingissä. Koulunkäynnin sijaan hänen huomionsa kääntyy pian luokkatoverin perheen säälittävään tilanteeseen. Perheen äiti on kuollut ja isä on taiteilija, joka lapsistaan välittämättä kiertää maata yrittäen myydä taulujaan. Perheen vanhin poika on keskeyttänyt koulunkäyntinsä ja ottanut toimen auttaakseen perhettään. Ritva ystävystyy lasten kanssa ja yrittää auttaa heitä parhaansa mukaan. Perheen isän palatessa kotiin heidän tilanteensa vaikuttaa helpottuvan isän vuokrattua yhden heidän huoneistaan virolaiselle liikemiehelle. Valitettavasti virolainen liikemies paljastuu salakuljettajaksi, joka jää osaksi Ritvan avulla kiinni. Lasten tilanne huononee entisestään isän lähdettyä ystävänsä kanssa kesäksi ulkomaille ja jätettyä lapset oman onnensa nojaan. Taas pelastaa Ritva tilanteen hankkimalla lapsille paikan portinvartijana omassa kylässään, jonne myös Ritva palaa kesäksi.
Kirjan ympäristö on pelottava urbaani miljöö. Kaupunki on pelottavien ja murheellisten tapahtumien näyttämö: kaupungissa lapset asuvat kerrostalon pohjakerroksessa pihalla, jonne aurinko harvoin pääsee paistamaan. He elävät köyhyydessä ja näkevät jopa ajoittain nälkää. Kaupungissa perhe tahtomattaan sekaantuu vuokralaisensa rikollisiin toimiin. Kirjan lopussa lasten päästessä maalle uusi maalaiskoti kuvataan heidän pelastuksenaan. Maalla heidän ei tarvitse nähdä nälkää eikä elää pimeässä, vaan he pääsevät nauttimaan puhtaasta ilmasta ja auringonpaisteesta.
Kirjan päähenkilö Ritva on kiltin tytön ja villin poikatytön yhdistelmä, uudenlainen itsenäinen nuori nainen. Ritva on kiltti, ystävällinen, sydämellinen ja auttavainen, mutta hän on myös luonnollisella tavalla villi ja spontaani. Ritva on muiden Swanin tyttökirjojen sankarittarien tavalla itsenäinen ja omaa päätään käyttävä tyttö. Ritva auttaa ystäviään ja järjestää heidän asioitaan oman päänsä mukaan. Ritva ei aina nauti ympäristönsä hyväksyntää, mutta hän ei kuitenkaan kapinoi tätä paheksuntaa vastaan. Hän tietää usein toimivansa muiden odotusten vastaisesti, mutta hänen hyvä sydämensä ei salli jättää ystäviä pulaan.
Teos on julkaistu myös Anni Swanin koottujen teosten 9. osassa.
Jaettu muisti

Jaettu muisti () on prosessien välinen kommunikaatiotapa, joka löytyy jossakin muodossa useista eri käyttöjärjestelmistä.
Menetelmässä tietty muistialue merkitään saataville useammalle prosessille ja se voi olla nopein tapa kommunikoida minimoiden kopioiden tarvetta.
Jaetulla muistilla voidaan tarkoittaa myös tietokonelaitteiston kykyä käyttää samoja muistialueita riippuen muistiarkkitehtuurista.
Unixeissa ja Unixin kaltaisissa käyttöjärjestelmissä voidaan käyttää System V järjestelmäkutsuja codice_1 ja codice_2 jaetun muistialueen luomiseen ja käsittelyyn. Uudempi POSIX-yhteensopiva rajapinta käyttää codice_3, codice_4 ja codice_5 järjestelmäkutsuja. Käyttöjärjestelmät voivat tukea molempia tapoja.
Windowsissa käytetään codice_6 ja codice_7 funktioita tai codice_8 ja codice_9 jaetun muistialueen käsittelyyn.
Jaettu muisti ei itsessään määrittele dataformaattia jaetuille tiedoille. 
Muistialue ei ole varattu prosessilta.
Xinglongwan kulttuuri

Xinglongwan kulttuuri oli neoliittinen kulttuuri nykyisten Sisä-Mongolian ja Liaoningn maakuntien rajalla Luoteis-Kiinassa. Se oli tyypillinen nuoremman kivikauden maatalouskulttuuri. Kulttuurista on löydetty hirssin jäänteitä.
Sen kylissä näkyi merkkejä yhteisöllisestä suunnittelusta: talot rakennettiin riveihin ja joissain kylissä oli suuri keskusrakennus. Xinglongwasta on löydetty 120 kuoppataloa. Paikka on Kiinan vanhin, jonka ympärillä on vallihauta. Hautauksissa jonkin verran eroja: rikkain haudattu kahden sian kanssa. Xinglongwan saviastiat yleensä sylinterimäisiä ja poltettu melko matalassa lämpötilassa, joitain ihmisiä haudattu talojen alle.
Triallyyliamiini

Triallyyliamiini (C9H15N) on tyydyttymättömiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden yhdisteiden valmistukseen, katalyyttinä ja korroosionestoaineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa triallyyliamiini on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin useaan orgaaniseen liuottimeen kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Triallyyliamiini on keskivahva emäs ja sen pKa-arvo on 8,31.
Valmistus ja käyttö.
Triallyyliamiinia voidaan valmistaa allyylikloridin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Tässä reaktiossa muodostuu lisäksi allyyliamiinia ja diallyyliamiinia. Triallyyliamiinia voidaan käyttää valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä. Katalyyttinä sitä voidaan käyttää polyestereiden ja butadieenipolymeerien valmistuksessa. Tämän lisäksi triallyyliamiinia voidaan käyttää korroosionestoaineena.
Sirpa Kivilaakso

Sirpa Kivilaakso (s. 1954) on suomalainen tietokirjailija ja nuortenkirjallisuuden opettaja. Hän on oppiarvoltaan filosofian tohtori ja väitellyt aiheesta "Lumometsän syli, Anni Swanin satusymbolismi 1875–1927". Hän on aiemmin työskennellyt lentopurserina.
Maasulku

Maasulku on sähkötekniikassa käytetty asiasana, jolla tarkoitetaan tavallisesti sähkön siirto- tai jakeluverkon jännitteisen osan viallista yhteyttä maahan.
Maasulun voi muodostaa johtimen rikkoontunut eriste, avojohdon päälle kaatunut puu tai jokin muu maan ja jännitteisen osan yhdistävä sähköä johtava vierasesine. Maasulkuja esiintyy erityisesti avojohdoissa. Maasulku on yleisin vika siirtojohdoissa. Esimerkiksi vuonna 2015 Fingridin verkossa tapahtuneista käyttöhäiriöistä maasulkujen osuus oli 72 % kaikista tilastoiduista siirtoverkon häiriöistä. Yleisin maasulun aiheuttaja avojohdoissa on salamanisku.
Berengar I

Berengar I (k. 7. huhtikuuta 924), joka tunnettiin myös nimellä Berengario, oli Friulin herttua ja rajakreivi sekä Italian kuningas 888-924 ja vuodesta 915 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari. Hän oli Friulin frankkilaisen rajakreivin Eberhard Friulilaisen poika. Äitinsä Giselan puolelta hän oli frankkien keisarin Ludvig Hurskaan tyttärenpoika.
Kaarle Paksun kuoltua Berengar valittiin Italian kuninkaaksi Paviassa 888. Hän sai kuitenkin koko Italian hallintaansa vasta seuraavana vuonna Spoleton Lambertin kuoltua. Kapinalliset ylimykset kutsuivat vuonna 900 Ludvig III:n Italiaan, jossa hänet kruunattiin langobardien kuninkaaksi ja seuraavana vuonna keisariksi. Berengar onnistui karkottamaan Ludvigin Italiasta, mutta tämä palasi pian takaisin. Vuonna 905 Ludvig vangittiin Veronassa ja sokaistiin. Paavi Johannes X kruunasi Berengarin keisariksi 915. Italian ylimystö kutsui vuonna 922 Burgundin Rudolf II:n Italiaan, ja myöhemmin Rudolf löi Berengarin lähellä Piacenzaa. Berengarin oma mies murhasi hänet seuraavana keväänä.