tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vincenzo Consolo

Vincenzo Consolo (18. helmikuuta 1933 Sant'Agata di Militello, Italia – 21. tammikuuta 2012) oli italialainen kirjailija. 
Consolo asui Milanossa vuodesta 1969 kuolemaansa saakka. Hänen kirjallinen uransa alkoi 1963, mutta laajempaa huomiota hän sai 1976 teoksella "Il sorriso dell’ignoto marinaio" ja hän sai uransa aikana useita palkintoja.
Kudosteknologia

Kudosteknologiassa yhdistetään solujen, teknologian ja materiaalien käyttö sekä sopivat biokemialliset ja fysikokemialliset tekijät parantamaan tai korvaamaan biologisia toimintoja. 
Kudosteknologia tähtää tuottamaan toimivaa korjauskudosta kudosvaurioitten korvaamiseksi. Kudosteknologian tarve on tullut siitä, että luovutuskudoksia on rajoitetusti saatavilla. Kudosteknologiassa hyödynnetään soluja ja biohajoavia biomateriaaleja rakentamaan tai korjaamaan kudoksia "in vitro" tai "in vivo". Kudosteknologian kehitys on ollut voimakasta sitten 1980-luvun, kun kudosteknologian käsite silloin ensi kertaa esiteltiin: erilaistuneista soluista on edetty multipotentteihin kantasoluihin, primitiivisistä biomateriaaleista yksinkertaisin muodoin on edetty säädeltäviin biomateriaaleihin ominaisin muodoin ja kokoluokin ja mekanistiset näkemykset on otettu nykyisin huomioon. Kudosteknologia on kehittynyt voittamaan kudossiirteisiin ja keinotekoisiin laitteisiin liittyvät puutteet eri syistä johtuvien kudosvaurioiden hoidossa. Kudosteknologia ja regeneratiivinen lääketiede tähtäävät toiminnallisen kudoksen luomiseen käyttämällä soluja, materiaaleja ja signalointimolekyylejä, jotka tunnetaan yhteiseltä nimeltä kudosteknologian triadi. Williams (2006) on määritellyt kudosteknologian uuden kudoksen luomiseksi ihmisen kehon terapeuttiseksi uudelleen rakentamiseksi tarkoituksellisella ja kontrolloidulla valittujen kohdesolujen stimuloimisella, joka saavutetaan molekulaaristen ja mekaanisten signaalien systemaattisella yhdistämisellä.
Népszabadság

Népszabadság (suom. 'kansan vapaus') oli Budapestissa ilmestyvä unkarilainen sanomalehti. Se oli vasemmistolainen, ja sen omisti sveitsiläinen mediayritys Ringier. Népszabadság oli Unkarin suosituin oppositiolehti ja myydyin broadsheet-kokoinen sanomalehti.
Népszabadság oli 1956–1990 Unkarin sosialistisen työväenpuolueen virallinen kannattaja. Kommunismin kaatumisen jälkeen lehti pyrki saamaan mainetta laadukkaalla uutistarjonnalla vaikka säilyttikin läheiset siteet työväenpuolueen seuraajaan Unkarin sosialistiseen puolueeseen. Népszabadságin levikki laski 1990-luvun jälkeen. Se oli vielä 2000-luvun alussa yli 200 000, mutta laski sittemmin 40 000:een (2015). Verkkosivujen kävijämäärä oli 100 000.
Lehti suljettiin lokakuussa 2016. Itävaltalainen omistaja ilmoitti keskeyttävänsä julkaisun kustannussyistä, kunnes "uusi konsepti saadaan luotua". Sulkemista on vastustettu hyvin voimakkaasti. Taustalla epäiltiin jo tuoreeltaan lehden kustannusyhtiön omistusmuutoksia, ja uudeksi omistajaksi arvioitiin pääministeri Viktor Orbánin lähipiirin Lőrinc Mészárosia, joka on vaurastunut Orbánin pääministerikaudella.
Lehden omistajan, mediayhtiö Mediaworksin omistaja, itävaltalainen Vienna Capital Partners -sijoitusyhtiö myi Mediaworksin unkarilaiselle Opimus-yhtiölle, jonka omistajuus johtaa veroparatiiseihin, mutta unkarilaistietojen mukaan omistaja on juuri Mészáros, vaikka sitä on mahdoton todistaa. Kaupan ennakkoehtona on tiettävästi ollut lehden sulkeminen. Euroopan unioni on huolestunut Unkarin sananvapaudesta jo aiemmin.
Salli Saari

Salli Sisko Saari (o.s. "Kaukinen", s. 19. heinäkuuta 1944 Jämsä) on suomalainen psykologi. Hän on ollut perustamassa Suomen Punaisen Ristin kriisipsykologitoimintaa. Hän oli vuodesta 2007 alkaen Psykologian tieteellisen neuvottelukunnan jäsen. Neuvottelukunta muotoilee suosituksia psykologian eri sovellusaloilla käytettävistä työmenetelmistä. Suositukset on tarkoitettu sekä psykologien ammattikunnalle että asiakkaille ja viranomaisillekin.
Saari valmistui ylioppilaaksi vuonna 1963 ja filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968. Hän valmistui lisensiaatiksi 1979 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1981 Turun yliopistossa. Vuodesta 1984 Saari on ollut Helsingin yliopiston terveydenhuollon psykologian dosentti.
Vuodesta 1969 Saari työskenteli Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiön (YTHS) psykologina. Hän oli YTHS:n valtuuskunnan jäsen 1969–1971 ja hallituksen jäsen 1973–1975 sekä työsuojelutoimikunnan puheenjohtaja 1986–1989. Vuosina 1982–1985 Saari oli Suomen Akatemian nuorempi tutkija.
Saari veti SPR:n psykologien suuronnettomuuksien valmiusryhmää vuodesta 1993 ja on toiminut kriisi- ja katastrofipsykologian asiantuntija-, koulutus- ja työnohjaustehtävissä vuodesta 1994.
Vuonna 2007 Saari sai Suomen Mielenterveysseuran pro salutate mentis -mitalin. Vuonna 2008 hänelle myönnettiin työympäristötyön erityisansiomitali. Vuonna 2009 Saarelle myönnettiin valtion tiedonjulkistamispalkinto.
Saari katsoo, että suomalainen kriisityö on kehittynyt vaiheittain:
Sammalrikko

Sammalrikko ("Saxifraga hypnoides") on monivuotinen, valkokukkainen rikkokasvi. Lajia käytetään myös koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko.
Löyhästi mätästävä ja rönsyllinen sammalrikko kasvattaa 10–20 cm korkeat, pystyt varret. Kukattomat varret ovat rentoja. Vesojen ja toisinaan myös kukattomien varsien kärjissä on joskus itusilmuja. Lehdet ovat syvään kolmiliuskaisia tai tasasoukkia, liuskat ovat otakärkisiä. Kaksineuvoiset kukat ovat väriltään valkoisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä, heteitä on 10 kappaletta. Teriö on kolme kertaa verhiön pituinen. Emiö on kaksilehtinen ja enintään tyvestä yhdislehtinen, emilehtien tyvellä on mesisuomuja. Nuput ovat nuokkuvat. Suomessa sammalrikko kukkii kesäkuussa. Hedelmä on kaksiosainen ja monisiemeninen kota.
Levinneisyys.
Alun perin sammalrikko on kotoisin Luoteis-Euroopasta. Pohjoismaissa lajia kasvaa melko yleisenä Islannissa ja Färsaarilla sekä muutamin paikoin Norjassa. Suomessa sammalrikkoa voi toisinaan tavata villiintyneenä maan eteläosista.
Elinympäristö.
Sammalrikolle tyypillisiä kasvupaikkoja ovat rinteet, soraikot, purolaaksot ja jokivarret. Laji on kalkinsuosija. Suomessa laji on luonnonvaraisena harvinainen viljelykarkulainen.
Käyttö.
Sammalrikkoa viljellään koristekasvina pihoissa ja puutarhoissa. Vielä yleisemmin viljellään sammalrikon ja mattorikon ("S. rosacea") punertavakukkaista risteymää patjarikkoa ("S." × "arendsii").
Herman Friele

Herman Friele (s. 21. elokuuta 1943 Bergen) on norjalainen liikemies ja Høyren poliitikko. Hänestä tuli kahvinvalmistaja Frielen johtaja vuonna 1981. Hän toimi myös Bergenin pormestarina vuosina 2003–2007. Friele ei asettunut uudelleen ehdolle vuonna 2007. Vuonna 2019 hänet valittiin Bergenin kaupunginvaltuustoon.
Népszava

Népszava () on Budapestissa ilmestyvä unkarilainen sosiaalidemokraattinen sanomalehti, joka perustettiin 1877.
Népszava perustettiin 1870-luvulla sosiaalidemokraattisen puolueen viralliseksi lehdeksi. Kommunismihallinnon aikana se oli ammattiliittojen ainoa sallittu sanomalehti. Nykyään Népszavan lukijat ovat pääasiassa vasemmistolaisia, ja sillä on läheiset suhteet Unkarin sosialistiseen puolueeseen.
Baba Diawara

Papa Babacar "Baba" Diawara (s. 5. tammikuuta 1988 Dakar, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Sevillaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Diawara aloitti ammattilaisuransa senegalilaisesta ASC Jeanne d'Arcista, joka pelasi maan korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 2007 Diawara siirtyi Eurooppaan, ollessaan 19-vuotias, kun hän teki sopimuksen portugalilaisen Marítimon kanssa. Seuran edustusjoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä kaudella 2007–2008 ottelussa Estrela da Amadoraa vastaan.
Kesänä aikana hän nousi pysyvästi edustusjoukkueen kokoonpanoon. Kauden 2008–2009 aikana hän teki 10 maalia pelaamassaan 25 ottelussa.
17. tammikuuta 2012 Diawara siirtyi espanjalaiseen Sevillaan ja teki 4½-vuotisen sopimuksen joukkueen kanssa.
Stefano Gross

Stefano Gross (s. 4. syyskuuta 1986 Bolzano, Italia) on italialainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut pujotteluun. Hän edustaa GS Fiamme Gialle -seuraa.
Gross sijoittui Mont-Sainte-Annen junioreiden MM-kilpailuissa 2006 pujottelussa neljänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa 22:s, Schladmingissa 2013 11:s, Sotšin olympialaisissa 2014 neljäs, Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 yhdeksäs ja Åren MM-kilpailuissa 2019 kymmenes.
Gross kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Alta Badian pujottelussa joulukuussa 2008. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan samalla kaudella Garmisch-Partenkirchenin pujottelussa 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän selviytyi ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Alta Badian pujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset palkintokorokepaikkansa hän saavutti myöhemmin samalla kaudella oltuaan Adelbodenissa kolmas, Schladmingissa toinen ja Banskossa kolmas. Pujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2015. Hän oli samalla kaudella toinen Wengenin ja Schladmingin pujotteluissa. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Wengenin ja Kranjska Goran pujottelussa ja Tukholman paripujottelussa. Kaudella 2016–2017 hän sijoittui toiseksi Kransjka Goran ja kolmanneksi Madonna di Campiglion pujottelussa. Kaudella 2019−2020 hän oli kolmas Val d’Isèren pujottelussa.
Sammalsaniaiskasvit

Sammalsaniaiskasvit ("Hymenophyllaceae") on saniaisheimo, joka muodostaa "Hymenophyllales"-lahkon. Heimoon kuuluu 7(–10) sukua ja noin 600 trooppisilla ja lauhkeilla alueilla kasvavaa lajia. Sammalsaniaiskasvit ovat usein pieniä, lehtien koko vaihtelee 0,5:stä 60 senttimetriin, ja kasvavat epifyytteinä. "Cardiomanes"-sukua lukuun ottamatta kasvien lehtilavat ovat vain yhden solukerroksen paksuisia.
Pohjoismaissa tavataan yksi heimon laji, pienikokoinen lehväsammalta muistuttava varjosammalsaniainen eli sammalsaniainen ("Hymenophyllum wilsonii"), joka kasvaa Norjan länsirannikolla, Islannissa ja Färsaarilla. Britteinsaarilla on kaksi muutakin lajia.
Naoki Yuasa

Naoki Yuasa (, s. 24. huhtikuuta 1983 Sapporo) on japanilainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Sports Alpen Ski Clubia.
Yuasa sijoittui Torinon olympialaisissa 2006 pujottelussa seitsemänneksi. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli samassa lajissa kuudes.
Yuasa on kilpaillut maailmancupissa yksinomaan pujottelussa. Ensimmäisen kilpailunsa hän laski Shigokogenissa maaliskuussa 2003. Ensimmäiset pisteensä hän sai oltuaan 21:s Sestrieressä joulukuussa 2004. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan seitsemäs Kranjska Gorassa joulukuussa 2005. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi Madonna di Campigliossa joulukuussa 2012.
Yuasa on voittanut pujottelun Japanin-mestaruuden 2003 ja 2006. Euroopan cupissa hän on voittanut kolme kilpailua.
Rautarouva (elokuva)

Rautarouva ("The Iron Lady") on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Phyllida Lloydin ohjaama elämäkertaelokuva Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeristä Margaret Thatcheristä. Elokuvassa Thatcheriä näyttelee Meryl Streep. 
Elokuva sai ensi-iltansa Suomessa 27. tammikuuta 2012.
Streep palkittiin elokuvasta parhaan naispääosan Oscarilla, Golden Globella ja Baftalla. Elokuva palkittiin myös parhaan maskeerauksen Oscarilla.
Vastaanotto.
Elokuva sai ristiriitaisen vastaanoton elokuvakriitikoilta, mutta Meryl Streepin roolisuoritus sai paljon kehuja. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 51 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 5.7/10. Keräys perustuu 209 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 54 pistettä 100:sta.
"Helsingin Sanomien" arvostelussa kirjoitetaan "Keskinkertaisuudelta elokuvan pelastaa – ja kuinka pelastaakaan – Meryl Streep. Hän ilmentää häikäisevästi, pienin elein, hahmonsa taistelunhalua, vallantäyteisyyttä ja charmia. Juuri Streepille kuuluvat elokuvan tähdet. Niin tarkkaa työtä kuin hän Rautarouvassa tekeekin, katsoja ei koskaan tunne seuraavansa näyttelijäntyön oppituntia. Streep on Thatcher, alkaen tuntua aidommalta kuin rouva itse." "Ilta-Sanomien" Tarmo Poussu kirjoittaa arvostelussaan "Ilman Streepin monumentaalista roolityötä "Rautarouva" olisi keskinkertaisen tv-elokuvan tasoa. Hänen ansiostaan sen katsoo kevyesti ja jopa ihastuksesta huokaillen."
Mariah

Mariah on naisen etunimi. Nimi on heprealaisperäisen, Raamatusta tunnetuksi tulleen Maria-nimen (alkujaan "Miriam") englanninkielinen muoto. Englannin kielessä nimi äännetään /məˈraɪə/. Nimi oli Yhdysvalloissa harvinainen ennen 1990-lukua, kunnes laulaja Mariah Careyn suosion myötä nimi nousi Yhdysvaltain 62. yleisimmäksi naisen nimeksi vuonna 1998.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Mariah-nimestä on tullut osa suomalaista etunimistöä 1900-luvun loppupuoliskolla: vuosina 1980-1999 Mariah-nimisiä naisia tilastoitiin Suomessa yhteensä 28 ja vuosien 2000-2019 aikana yhteensä 31. Nimi oli Suomessa äärimmäisen harvinainen ennen 1990-lukua. Mariah-nimi ei ole mukana almanakassa.
Pikkukäärmeenkieli

Pikkukäärmeenkieli ("Ophioglossum azoricum") on käärmeenkielisaniaisiin kuuluva pieni saniaislaji.
Ulkonäkö.
Pikkukäärmeenkieli kasvaa 1–6 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa paljon isokäärmeenkieltä ("Ophioglossum vulgatum"), johon verrattuna laji on pienikokoisempi ja samasta juurakosta kasvaa useampia lehtiä. Lehden leveä osa on väriltään vihreä, kiilatyvinen ja tylppäkärkinen. Lehtimäinen lehden osa on 1,5–2,3 cm pitkä. Pikkukäärmeenkielen tähkämäisessä itiöpesäkkeistössä on 6–14 pesäkeparia.
Levinneisyys.
Pikkukäärmeenkieltä tavataan Atlantin pohjoisosan rannikolla ja saarilla, pohjoisimpana Islannissa kuumien lähteiden lähellä sekä Grönlannissa.
Nike-Hercules

Nike-Hercules ("MIM-14") oli Yhdysvaltain käyttämä ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Sen edeltäjä oli maailman ensimmäinen kohdeilmatorjuntaohjus Nike-Ajax. Nike-Hercules-ohjusjärjestelmä asetettiin palveluskäyttöön eli operatiiviseen valmiuteen kesäkuussa 1958.
Nike-Hercules oli suhteellisen ulottuva, joten sitä voi kutsua alueilmatorjuntaohjusjärjestelmäksi. Sen kehitystyö alkoi joulukuussa 1952, ja töitä johti Bell Labs. Alustavat suunnitelmat, lähinnä ydinlatauksen käytön suhteen, esitettiin jo maaliskuussa samana vuonna. Nike-Herculesta käytettiin hyvin pitkälle niin kutsuttua kylmää sotaa. Asetyyppiä käytettiin ainakin Neuvostoliiton hajoamiseen asti Yhdysvaltain kotirintaman ilmapuolustuksessa. Ohjustyypin torjuntavoima laskettiin olevan jopa kuusinkertainen edeltäjäänsä nähden.
Alun perin torjuntajärjestelmän alkutavoite oli saada it-ohjustorjunnan piiriin: enintään 1 600 km/h lentävä, 19 200 m:n korkeudessa ja etäisyyden rajalta 45 km lentävä lentokone. Nämä tavoitteet kyettiin saavuttamaan jo varhaisessa kehitysvaiheessa. Uusia yhteistyökumppaneita tuli mukaan, kuten Thiokol Teksasista. Vuonna 1960 Nike-Herculeksella onnistuttiin torjumaan lentävä Corporal-ohjus (maasta-maahan -tyyppinen).
Nike-Herculeksella on joitain itäisiä verrokeita, lähinnä samana ajankohtana kehitelty ja käyttöönotettu neuvostoliittolais-valmisteinen S-75/SA-75. Siinä ei ollut taistelulatauksessa ydinräjähdettä.
Ohjusjärjestelmään taistelulataukseksi kehiteltiin ydinkärkiä, niin ilmatorjunnan ohjusaseistus kuin kyseessä olikin. Ase olikin lajissaan ensimmäisin. Tuo ydinlataus oli tyypiltään W-31. Sitä edelsi W-7. Ydinräjäytyksen teho oli vaihdettavissa optionaalisesti portaittain. Maksimi räjähdysvoima (engl. yield) oli 40 kT, ja minimi 2 kT.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1963–1964

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1963–1964 pelattiin kahdentoista joukkueen runkosarja, jossa neljä viimeistä putosi sarjasta ja kaksi uutta nousi tilalle. Sarja jakautui ensimmäisen kerran kahdelle kalenterivuodelle, kun ulkosarjat siirrettiin sisäkentille. 4.2.1963 SVUL:n lentopallo irtisanoutui Lentopallokomiteasta ja Suomen Lentopalloliitto alkoi järjestää SM-sarjaa. Rantaperkiön Isku, Koiton Riento, Pirkkalan Viri, Helsingin Visa ja Luolajan Kajastus eivät lähteneet mukaan Lentopalloliiton sarjaan vaan jatkoivat Lentopallokomitean SM-sarjassa, josta käytännössä muodostui TUL:n mestaruussarja. Suomen Työväen Urheiluliitto vetäytyi syrjään yhteistoiminnasta.
Sarjaohjelman laadinnassa oli onnistuttu siinä mielessä, että mestaruus ratkesi sarjan viimeisellä kierroksella kärkijoukkueiden kohdatessa Helsingissä. Käpylä oli kärsinyt ensimmäisen tappionsa vasta viimeistä edellisellä kierroksella, kun taas Kimmo oli aiemmin kärsinyt SaPKolle puhtaan 0-3 -tappion. Tasaisessa loppuottelussa peri voiton ja Suomen mestaruuden Lahden Kimmo erin 2-3 (15-13,10-15,12-15,15-10,8-15). Pronssimitalit nappasi JoPo lyömällä päätösottelussaan LaPon 3-1. Myös viimeinen putoaja ratkesi viimeisellä kierroksella, kun FC-57 peittosi itselleen säilymisen kannalta merkityksettömässä ottelussa Pyrinnön 3-2.
Miesten SM-sarja.
Runkosarja.
Sarjaan nousivat Lahden Kakkonen ja Valkeakosken Isku-Veikot.
Mestarit: Juhani Aallonen, Pentti Aallonen, Raimo Huotari, Olavi Koskinen, Pertti Koskinen, Erkki Kostensalo, Sauli Lahti, Tauno Lahti, Raimo Päärilä.
Lentopallokomitean SM-sarja.
Mestarit: Pekka Uljas, Niilo Uljas, Keijo Repo, Olavi Leinonen, Väinö Enlund, Juhani Vanhanen, Veikko Ahtomaa, Matti Hotari, Pertti Teinilä, Rauno Teuvala ja Jaakko Jaakkola.
Aleksandr Knaifel

Aleksandr Aronovitš Knaifel (, 28. marraskuuta 1943 Taškent, Uzbekistanin sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto – 2024) oli venäläinen säveltäjä.
Knaifel oli aluksi sellisti, mutta hermotulehdus pakotti hänet vaihtamaan alaa. Hän ryhtyi säveltäjäksi ja opiskeli Boris Arapovin johdolla Leningradissa 1964–1967. Knaifel jäi asumaan kaupunkiin, jossa hän siitä saakka toimi freelance-säveltäjänä ja musiikkitoimittajana.
Jo ensimmäisistä töistään lähtien Knaifel alkoi vältellä virallisia sääntöjä musiikin estetiikalle. Hän liittyi joukkoon avantgarde-säveltäjiä, joka syntyi 1960-luvulla. Moskovassa samanhenkisiä aikalaisia olivat muun muassa Alfred Schnittke, Sofia Gubaidulina ja Edison Denisov, Kiovassa Valentin Silvestrov sekä Tallinnassa Arvo Pärt. Knaifel ei kuitenkaan hylännyt perinteitä täysin, vaan otti vaikutteita myös Wienin toisesta koulukunnasta ja Dmitri Šostakovitšilta. Knaifelin sävellykset ovat ennen kaikkea erittäin intensiivisiä ja ilmaisuvoimaisia. Hän tutkii erilaisten sävellystekniikoiden ja rikkaiden äänimaailmoiden mahdollisuuksia.
Knaifelin sävellystyyli muuttui 1970-luvulla. Hänen tuotantovaihtinsa hidastui ja hän keskittyi laajempiin ja rakenteisempiin töihin. Hänen töidensä musiikillinen materiaali kehittyi säästeliäämmäksi ja työt keskittyivät äänen rooliin päättävässä roolissa sävellysten etualalla. 1990-luvulla hänen työnsä saivat voimakkaita uskonnollisia vaikutteita, liikkuen filosofian, psykologian ja esoteerisuuden rajamailla.
Knaifelin tuotanto käsittää lukuisia kokonaisuuksia sisältäen teatterimusiikkia, symfonisia sävellyksiä, elokuvamusiikkia, kamarimusiikkia ja laulumusiikkia. Hänen töitään ovat esittäneet muun muassa Mstislav Rostropovitš, Gennadi Roždestvenski sekä Aleksei Ljubimov.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1957

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1957 pelattiin kuudentoista joukkueen runkosarja kahdessa lohkossa. Kuusi parasta joukkuetta pelasivat loppusarjan mitaleista. Kausi oli ensimmäinen, jolloin ratkaistiin lentopalloilun Suomen mestaruus. Aiemmin Suomen Kori- ja Lentopalloliito ja TUL olivat pelanneet omia mestaruussarjojaan.
TUL:n voimasta kertoo se seikka, että loppusarjan kuudesta joukkueesta viisi oli TUL:n seuroja. Helsingin Tarmo oli TUL:n mestari 1956, mutta "loikannut" sen jälkeen SKLL:n leiriin. Tarmo voitti talvella pelatun SKLL:n sisähallimestaruuden, joten siitä tuli molempien liittojen hallitseva mestari (TUL:n mestaruudesta ei 1957 pelattu). Suomen mestaruutta seura ei kuitenkaan saavuttanut hävittyään uusintaottelussa Porin Pyrinnölle.
Miesten SM-sarja.
Runkosarja.
Itälohko
Länsilohko
Loppusarja.
Uusinta Suomen mestaruudesta pelattiin Tampereella: Porin Pyrintö - Helsingin Tarmo 3-0
Sarjaan nousivat Helsingin Isku ja Turun Toverit.
Mestarit: Pentti Järvinen, Kauko Kaappa, Ossi Koskinen, Matti Lehtonen, Lasse Mattila, Pentti Meronen, Teuvo Mäkinen, Reijo Oras, Kalle Vuorinen, Pertti Österlund. Valmentaja: Eero Loven.
Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruus.
SKLL:n mestaruuden voitti Helsingin Tarmo, Lahden Kimmo otti hopeaa ja Porin Lepakot pronssia.
TUL:n sarja.
Työväen Urheiluliitto järjesti ns. talvisarjan kaikkiaan 10 lohkossa. Sarjan voitti Eiran Riento, joka ylimääräisessä loppuottelussa voitti Järvensivun Kisan 3–1. Kolmanneksi sijoittui Porin Pyrintö ennen Popinniemen Ponnistusta ja Luolajan Kajastusta. Kilpailulla ei ollut liiton mestaruuskilpailun arvoa.
Jamie Mackie

James Charles ”Jamie” Mackie (s. 22. syyskuuta 1985) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä tai oikea laitahyökkääjä. Hän pelaa Skotlannin maajoukkueessa, koska hänen isovanhempansa ovat syntyisin Kilmarnockista Skotlannista.
Mackie aloitti kauden 2010–2011 tekemällä QPR:lle Englannin mestaruussarjassa seitsemän maalia kahdeksassa ottelussa, muun muassa kaksi maalia Ipswichiä ja Leicesteriä vastaan sekä viime sekunnin tasoitusmaalin Derbya vastaan. Tämän jälkeen Mackie pelasi 13 ottelua ilman maalia, kunnes onnistui jälleen maalinteossa 26. joulukuuta Swanseata vastaan. Mackie loukkaantui pahoin FA Cupin ottelussa Blackburnia vastaan 8. tammikuuta 2011 eikä pelannut enää kyseisenä kautena yhtään peliä.
Mackie palasi pelikentälle vasta lokakuussa 2011 vaihtopelaajana Englannin Valioliigan otteluun Fulhamia vastaan. Mackie teki ensimmäisen valioliigamaalinsa kotiottelussa Sunderlandia vastaan joulukuussa 2011.
Eteläamerikanpöllönen

Eteläamerikanpöllönen ("Megascops choliba" aiemmin "Otus choliba") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan hyvin laajalla alueella Etelä- ja Keski-Amerikassa: Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Ranskan Guyanassa, Guyanassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Uruguayssa ja Venezuelassa.
Levinneisyys ja elinpiiri.
Sitä tavataan kaikkialla Etelä-Amerikassa, paitsi Andeilla, Tyynenmeren alankoalueilla ja aivan etelässä. Se on yleensä yleinen, suuressa osassa levinneisyysaluettaan se kuuluu yleisimpiin pöllölajeihin ja on todennäköisesti yleisin tropiikin kirkupöllö. Sitä esiintyy monenlaisilla metsäalueilla kuivasta "caatingasta" tiheisiin sademetsiin, jopa kaupunkipuistoihin.
IUCN:n mukaan sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät, savannit, pensastot, viljellyt alueet, puutarhat, kaupunkimaiset alueet ja hävitetyt metsät.
Kuvaus.
Polymorfisena lajina sen väri vaihtelee suuresti. Se voi olla kokonaan harmaanruskea tai joskus ruskea tai punaruskea, mutta aina siinä on selvästi musta reuna naamassa ja sen silmät ovat keltaiset. Sen pituus on 21–23 cm. Se painaa 97–160 grammaa.
Alalajit.
Sillä on seuraavat alalajit:
M/S Finnmarken

M/S Finnmarken on norjalaisen Hurtigruten Group ASA -varustamon omistama vuonna 2002 valmistunut laiva.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Kvaerner Kleven Skeppsvarvilta Ulsteinvikistä Norjasta. Sen köli laskettiin 10. marraskuuta 2000 telakkanumerolla 292 ja alus laskettiin vesille 15. syyskuuta 2001. Alus luovutettiin 3. huhtikuuta 2002 narvikilaiselle Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskap A/S:lle.
Käyttöhistoria.
Alus aloitti 6. huhtikuuta 2002 neitsytmatkan telakalta Bergenin, Orkenyn, Dublinin, Southamptonin, Amsterdamin, Kööpenhaminan ja Oslon kautta Stavangeriin. Liikennöinnin Hurtigrutenilla Bergenin ja Kirkenesin välillä alus aloitti 20. huhtikuuta. Alus rekisteröitiin maaliskuussa 2006 Hurtigruten ASA::lle aluksen kotisatamana säilyessä Narvik.
Alus oli FMV:n Fredrikstadin telakalla 17.-23. huhtikuuta 2007, jolloin sen azipodit korjattiin. Alus vuokrattiin lokakuussa 2009 autralialaiselle yhtiölle majoitusalukseksi Fremantleen. Alus lähti 23. tammikuuta 2010 Norjasta ja se saapui 13. helmikuuta Kapkaupunkiin, josta se jatkoi matkaansa 15. helmikuuta Fremantleen. Vuokrasopimus päättyi 30. lokakuuta 2011 ja alus lähti Singaporeen telakalle marraskuussa.
Alus lähti joulukuussa Singaporesta ja se saapui Durbaniin 1. tammikuuta 2012. Alus aloitti liikennöinnin Hurtigrutenilla 16. helmikuuta.
M/S Nordstjernen

M/S Nordstjernen on norjalaisen M/S Nordstjernen A/S:n omistama ja Vestland Rederi A/S -varustamon operoima vuonna 1956 valmistunut matkustaja-alus.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Blohm &amp; Vossilta Hampurista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 787 ja alus laskettiin vesille 26. lokakuuta 1955. Alus luovutettiin Det Bergenske Dampskibsselskab A/S:lle Bergeniin Norjaan 24. lokakuuta 1956.
Liikennöintihistoria.
Alus asetettiin maaliskuussa 1956 Hurtigruten-reitille Bergenin ja Kirkenesin väliseen liikenteeseen. Se myytiin tammikuussa 1979 Troms Fylkes Dampskibsselskab A/S:lle Tromssaan aluksen jatkaessa liikennöintiä Hurtigrutenilla.
Alus oli 1982-1983 Bergenissä Mjellem &amp; Karlsenin telakalla, missä se uudistettiin ja aluksen moottorit vaihdettiin. Alus palasi liikenteeseen 23. maaliskuuta 1983, kunnes se poistettiin Hurtigrutenilta 4. huhtikuuta 1994. Alus sijoitettiin Tromssan ja Huippuvuorten välisiin risteilyihin.
Alus palasi 5. syyskuuta 1995 Hurtigrutenille Bergenin ja Kirkenesin välille, mistä se poistettiin 17. huhtikuuta 1996. Alus palasi Tromssan ja Huippuvuorten välisille risteilyille. Alus aloitti kolmannen kerran Hurtigrutenilla 26. syyskuuta 2005.
"Nordstjernen" siirtyi Hurtigruten ASA:n omistukseen maaliskuussa 2006. Aluksen moottorit pysähtyivät 22. helmikuuta 2007 ja se ajautui karille Bulandetilla. Irrotettu alus hinattiin Floröhön. Hurtigruten ASA poisti aluksen liikenteestä 22. maaliskuuta 2012.
Marraskuussa M/S Nordstjernen A/S rekisteröi aluksen nimiinsä ja saman kuukauden aikana se rekisteröitiin edelleen Vestland Rederi A/S:lle. Alus saapui marraskuussa Gdanskiin kunnostettavaksi, mistä se lähti paluumatkalle Bergeniin 29. heinäkuuta 2013. Elokuussa alus lähti paluumatkalle Puolaan jatkaakseen huoltoa, mistä se aloitti matkan Bergeniin 10. marraskuuta. Seuraavana iltana alus ajoi karille Karmsundetissa. Aamulla 12. marraskuuta alus irrotettiin karilta ja se hinattiin Haugesundiin.
M/S Nordnorge

M/S Nordnorge on norjalaisen Hurtigruten Group ASA -varustamon omistama laiva ja se on rakennettu vuonna 1997. Laiva on 123,3 metriä pitkä ja 19,5 metriä leveä. Aluksen nopeus on 15 solmua ja bruttovetoisuus 11 384. Sen matkustajakapasiteetti on 691 henkeä, ja vuodepaikkoja siinä on 457. Laivassa on 45 autopaikkaa.
Rakentaminen.
Alus tilattiin 1. toukokuuta 1994 Kvaerner Ulsteinvik A/S:lta Ulsteinvikistä Norjasta. Sen köli laskettiin 8. syyskuuta 1995 telakkanumerolla 266 ja alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1996. Se valmistui 14. maaliskuuta 1997 ja alus luovutettiin Narvikiin rekisteröidylle Ofotens og Vesteraalens D/S A/S:lle Norjaan 19. maaliskuuta. Seuraavana päivänä alus kastettiin "Nordnorgeksi" kumminaan Sissel Rönbäck.
Liikennöintihistoria.
Alus aloitti maaliskuussa 1997 risteilyt Itämerellä, Shetlantiin, Orkneylle sekä Kööpenhaminaan. Se siirrettiin 29. huhtikuuta Hurtigrutenille Bergenin ja Kirkenesin välille. Alus teki vuoden 1999 lopulla vuosituhannen vaihtumiseen liittyen purjehduksen Helsinkiin.
"Nordnorge" aloitti 29. marraskuuta 2002 risteilyt Chilestä Etelänapamantereelle. Se saapui 4. huhtikuuta 2003 Brestiin, mistä se lähti 10. huhtikuuta Bergeniin. Alus aloitti vielä huhtikuussa liikennöinnin Hurtigrutenilla, mistä se palasi syksyllä jälleen Chileen. Alus palasi huhtikuussa 2004 Hurtigrutenille palaten syksyllä Chileen.
Alus lähti Oslosta 9. huhtikuuta 2005 Itämerelle vieraillen Gdanskissa, Visbyssä, Riiassa, Klaipėdassa ja Warnemündessä ennen paluutaan Osloon 16. huhtikuuta. Se aloitti vielä huhtikuussa liikennöinnin Hurtigrutenilla palaten syksyllä Chileen. Alus rekisteröitiin maaliskuussa 2006 Narvikiin rekisteröidylle Hurtigruten Group ASA:lle ja huhtikuussa alus kiersi Itämerta ennen liikennöinnin aloittamista Hurtigrutenilla.
Alus lähti syksyllä 2007 jälleen Chileen tehden risteilyjä Etelänavalle. Se pelasti 23. marraskuuta uppoavalta risteilyalus "Explorerin" matkustajat ja henkilökunnan. Huhtikuussa 2008 alus palasi jälleen Hurtigrutenille. Se teki chartermatkan Orkneylle 18. syyskuuta ennen kuin se makuutettiin Åndalsnesissa 21. lokakuuta.
Alus vuokrattiin joulukuussa 2008 Adrianmerelle hotellilaivaksi ja se lähti 4. joulukuuta Åndalsnesista. Alus saapui 24. elokuuta 2009 Bredo Shipyardille Bremerhaveniin.
Vuonna 2011 laivalla kuvattiin yli viisi päivää kestänyt matka Bergenistä Kirkkoniemeen, ja se esitettiin suorana lähetyksenä NRK2-kanavalla nimellä "".
M/S Richard With

M/S Richard With on norjalaisen Hurtigruten Group ASA -varustamon omistama laiva ja se on rakennettu vuonna 1993. Laiva on 121,8 metriä pitkä ja 19,2 metriä leveä. Aluksen nopeus on 15 solmua ja bruttovetoisuus 11 205. Sen matkustajakapasiteetti on 691 henkeä, ja vuodepaikkoja siinä on 466. Laivassa on 45 autopaikkaa.
Alus on saanut nimensä Hurtigrutenin perustajana pidetyn kapteeni Richard Bernhard Within (1846-1930) mukaan. With aloitti säännöllisen ympärivuotisen liikenteen Trondheimin ja Hammerfestin välillä vuonna 1893.
Vesa Ruuskanen

Pentti Vesa Ruuskanen (27. heinäkuuta 1940 Rantasalmi – 28. joulukuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen professori. Hän oli Jyväskylän yliopiston teoreettisen fysiikan professori.
Savonlinnan lyseosta ylioppilaaksi kirjoittanut Ruuskanen opiskeli Helsingin yliopistossa ja erikoistui teoreettiseen ydinfysiikkaan. Jatko-opinnoissa hän erikoistui teoreettiseen hiukkasfysiikkaan, joka oli tuolloin voimakkaasti kehittyvä uusi tieteenala. Ruuskanen väitteli 1970 ja siirtyi työskentelemään CERNiin. Hän oli myös Illinoisin yliopiston Urbana-Champaignin vieraileva professori.
Ruuskanen siirtyi Jyväskylän yliopistoon 1972, jossa hän toimi alkuun fysiikan lehtorina, sitten teoreettisen fysiikan apulaisprofessorina. Vuodesta 1996 eläkkeelle jäämiseensä saakka hän toimi teoreettisen fysiikan professorina. Hän toimi yliopistojen yhteisen fysiikan tutkimuslaitoksen perustamisen hyväksi. Hän pani alkuun uuden tutkimusalan, suurienergiaisten raskaiden ionien törmäyksiin liittyvän fysiikan.
Ruuskanen joutui onnettomuuden vuoksi pyörätuoliin ja sairastui pian vakavasti.
M/S Kong Harald

M/S Kong Harald on norjalaisen Hurtigruten Group ASA -varustamon omistama Saksassa vuonna 1993 valmistettu autolautta.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Volswerft GmbH:lta Stralsundista Saksasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 101 ja alus laskettiin vesille 28. marraskuuta 1992. Alus luovutettiin 25. kesäkuuta 1993 Tromssaan Norjaan rekisteröidylle Troms Fylkes Dampskipsselskap A/S:lle. Alus kastettiin luovutettaessa "Kong Harladiksi" kumminaan Herdis Opseth.
Käyttöhistoria.
Alus lähti luovutuksen jälkeen Trondheimiin. Se sijoitettiin 6. heinäkuuta Hurtigrutenille välille Bergen-Kirkenes. Alukselle asennettiin Bremerhavenissa ylimääräinen azimuutti moottori. Alus rekisteröitiin maaliskuussa 2006 Narvikiin rekisteröidylle Hurtigruten Group ASA:lle.
Alus vuokrattiin vuonna 2006 lyhyeksi aikaa Norsk Hydrolle majoituskäyttöön, minkä jälkeen se palasi liikenteeseen. Alus oli marraskuusta 2010 maaliskuuhun 2011 Odense Steel Shipyard telakalla Odensessa Tanskassa.
Alus ajoi 4. maaliskuuta 2013 Trollfjordin suulla Hadselissa, jolloin sen keula vaurioitui lievästi. Se poistettiin liikenteestä ja alus siirrettiin korjattavaksi Fiskestrand Verftille Ålesundiin.
HMS Sandown (M101)

"HMS Sandown" (viirinumero M101) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Sandown-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1988 kumminaan Gloucesterin herttuatar ja valmistui vuotta myöhemmin 9. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus osallistui 9. kesäkuuta – 26. elokuuta 1999 "HMS Atherstonen" ja "HMS Bulldogin" kanssa Naton operaatio Allied Harvestiin, jonka tarkoituksena oli raivata liittouman Kosovon sodan aikana Adrianmereen pudottamat pommit. Osasto paikansi ja raivasi noin 20 prosenttia tiedetyistä 93 pommista ja ohjuksesta.
Alus paikansi 16. tammikuuta 2000 uponneen troolarin "Solway Harvesterin". "Sandown" osallistui heinäkuussa 2002 Joint Maritime Courseen, jonka päätyttyä se osallistui joulukuussa Välimerellä Argonaut 02 -harjoitukseen. Alus osallistui Irakin sodan operaatio Teliciin raivaten miinoja Persianlahdella sekä turvaten Irakin satamiin johtaneita reittejä.
Britannian puolustusministeriö ilmoitti heinäkuussa 2004, että laivaston rakennemuutosten takia kolme vanhinta Sandown-luokan alusta poistetaan palveluksesta huhtikuussa 2005. "Sandown" poistettiin palveluksesta tammikuussa 2005, minkä jälkeen se makasi ankkurissa odottaen joko ostajaa tai romuttamista.
Viron laivasto.
Viron puolustusministeri Jürgen Ligi ja Yhdistyneiden kuningaskuntien puolustusministeri lordi Paul Drayson allekirjoittivat 14. syyskuuta 2006 "HMS Victoryn" kannella Portsmouthissa sopimuksen, jolla Viro osti kolme Sandown-luokan miinantorjunta-alusta. Babcock Internationalin tekemän huollon päätyttyä alus luovutettiin 26. huhtikuuta 2007 Rosythissä virallisesti Viron laivastolle, joka nimesi sen "EML Admiral Cowaniksi" runkonumerolla M313. Alukselta on poistettu 30 millimetrin Oerlikon ja sen aseistukseen kuuluu ainoastaan kolme 12,7 millimetrin Browning-konekivääriä.
Alus oli elokuun alusta 2013 alkaen Naton pysyvässä miinantorjuntaosastossa Itämerellä, mistä se palasi 27. marraskuuta Tallinnaan. Osaston mukana alus osallistui neljään harjoitukseen ja operaatioon mukaan lukien Steadfast Jazz harjoitus. Lisäksi alus vieraili yhdeksässä maassa.
Vuosina 2018-2019 alus oli modernisoitavana Britteinsaarilla, jolloin kaikuluotain ja taistelunjohtojärjestelmä uusittiin. Aluksen kaikuluotain kykenee havaitsemaan pohjaan asetetut miinat, minkä jälkeen alukselle asennettu Seafox-järjestelmä tunnistaa ja tarpeen tullen sukeltaja- tai robotti tuhoaa miinan.
Alus lähti 18. heinäkuuta 2020 Liettuaan, missä se liittyi Naton 1. pysyvään miinantorjuntaryhmään viideksi kuukaudeksi. Ryhmä lähti Norjaan, missä se osallistui elokuun alussa miinantorjuntaharjoitukseen.
HMS Bridport (M105)

HMS Bridport (viirinumero M105) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Sandown-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta Scotstounista. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1992 ja valmistui vuotta myöhemmin 6. marraskuuta.
Palvelus.
Alus oli 2002 reserviin sijoitettuna Faslanessa, josta se hinattiin marraskuussa 2003 Portsmouthiin. Britannian puolustusministeriö ilmoitti heinäkuussa 2004, että laivaston rakennemuutosten takia kolme vanhinta Sandown-luokan alusta poistetaan palveluksesta huhtikuussa 2005. Alus poistettiin palveluksesta vuoden 2004 lopulla, minkä jälkeen se oli ankkurissa odottaen joko ostajaa tai romuttamista.
Viron laivasto.
Viron hallitus osti syyskuussa 2006 "Bridportin" sekä kaksi muuta luokan alusta. Rosythissä tehdyn huollon päätyttyä alus luovutettiin tammikuussa 2009 virallisesti Viron laivastolle, joka nimesi aluksen "EML Ugandiksi" runkonumerolla M315. Alukselta on poistettu 30 millimetrin Oerlikon, joka on korvattu kaksiputkisella 23 millimetrin ZU-23-2-ilmatorjuntatykillä. Alus kuuluu Viron laivaston Miinaviirikköön päällikkönään Marek Mardo.
HMS Inverness (M102)

HMS Inverness (viirinumero M102) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Sandown-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. heinäkuuta 1987 Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 27. helmikuuta 1990 ja valmistui vuotta myöhemmin 24. tammikuuta.
Palvelus.
Lokakuussa 2001 alus osallistui Omanissa Saif Sareea II -harjoitukseen, jossa se kuului sen sisaraluksesta "HMS Walneystä" ja Hunt-luokan miinantorjunta-aluksista "HMS Quorn" ja "HMS Cattistock" muodostettuun osastoon, jonka emälaivana toimi "RFA Diligence". Persianlahdelta palatessaan osasto harjoitteli Välimerellä Argonaut 2001 -merisotaharjoituksessa.
Alus oli 2003 monikansallisessa laivastoharjoituksessa Skotlannin rannikolla, mihin osallistui lukuisten kuninkaallisen laivaston alusten lisäksi aluksia muun muassa Saksasta, Ranskasta ja Yhdysvalloista.
EML Sakala.
Alus myytiin 2007 Virolle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "EML Sakala" runkonumerolla M314.
Koulutus Elämään Säätiö - Lära för Livet Stiftelse

Koulutus Elämään Säätiö - Lära för Livet Stiftelse on suomalainen voittoa tavoittelematon järjestö, joka pyrkii edistämään lasten ja nuorten terveitä elämäntapoja sekä ehkäisemään päihteiden väärinkäyttöä.
Säätiö toteuttaa kansainvälistä Life Education opetusohjelmaa, joka on muokattu tukemaan ja täydentämään suomalaista kouluopetusta. Ohjelma on lähtöisin 60-luvun Australiasta josta se on Englannin kautta rantautunut myös Suomeen. Nykyään ohjelma toimii 14 eri maassa ja sen käy läpi n. 4 miljoonaa lasta vuosittain. 
Ohjelma on laaja terveyskasvatusohjelma, jonka ydinteemoja ovat ehkäisevä päihdetyö, ravinto, lepo, liikunta sekä jokaisen lapsen henkisen ja fyysisen ainutlaatuisuuden korostaminen. 
Suomessa tavoitettiin vuonna 2016 noin 20 000 lasta. Koulutus Elämään
säätiö on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton ja sen hallituksen
puheenjohtajana toimii Kari Helaniemi. 
Koulutus Elämään Säätiö on SOSTEn jäsen.
Albert Nobbs

Albert Nobbs on Rodrigo Garcían ohjaama irlantilainen elokuva vuodelta 2011. Sen pääosassa on Glenn Close ja muissa päärooleissa Mia Wasikowska, Aaron Johnson, Janet McTeer, Jonathan Rhys Meyers, Brendan Gleeson ja Maria Doyle Kennedy. Elokuva perustuu George Mooren novelliin ”The Singular Life of Albert Nobbs”.
Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta. Glenn Close oli ehdolla parhaan naispääosan Oscarin saajaksi ja Janet McTeer parhaan naissivuosan Oscarin saajaksi. Lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan maskeerauksen kategoriassa.
The Descendants

The Descendants on Alexander Paynen ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia vuodelta 2011. Sen pääosissa ovat George Clooney, Shailene Woodley, Judy Greer, Beau Bridges, Matthew Lillard ja Robert Forster. Elokuva perustuu Kaui Hart Hemmingsin romaaniin "The Descendants".
Juoni.
Työlleen omistautuneen havaijilaisen kiinteistöjuristin (Clooney) vaimo vaipuu veneonnettomuuden takia parantumattomaan koomaan ja aviomies joutuu ottamaan vastuuta kouluikäisistä tyttäristään, joilla on omia ongelmiaan. Esikoistyttäreltään mies saa tietää vaimonsa olleen uskoton ja etsii sitten tuon miehen käsiinsä kertoakseen tälle vaimonsa lähestyvästä kuolemasta. Sivujuonena on miehen havaijilaissuvun omistaman arvokkaan rantapalstan kohtalo.
Vastaanotto.
"The Descendants" voitti Oscarin parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta oltuaan ehdolla myös parhaan elokuvan, ohjauksen, miespääosan ja leikkauksen kategorioissa. Elokuva voitti myös parhaan draamaelokuvan ja miespääosan Golden Globe -palkinnon.
Yhdestä puusta

Yhdestä puusta on reggaelaulaja Jukka Pojan 14. maaliskuuta 2012 julkaistu sooloalbumi. Albumi nousi ensimmäisellä viikollaan (12/2012) Suomen virallisen albumilistan kärkeen. Albumista on saatavilla myös versio, joka sisältää DVD:n.
Vuonna 2013 "Yhdestä puusta" palkittiin Vuoden albumin Emma-palkinnolla.
Taustaa.
Albumin ensimmäinen single "Silkkii" julkaistiin 23. toukokuuta 2011 ja siitä julkaistiin myös musiikkivideo. Se sijoittui parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan ykköspaikalle (29/2011). "Silkkii" -kappale palkittiin myös Emma-gaalassa 2011 kategoriassa "Vuoden biisi". Albumilta on saanut ensisoittonsa myös kappale "Älä tyri nyt" Yle X:llä 9. helmikuuta ja myös siitä on julkaistu musiikkivideo. Albumin kappaleesta "Siideripissis" julkaistiin musiikkivideo 21. toukokuuta 2012 ja kappaleesta "Potentiaali" 25. syyskuuta samana vuonna.
Haamut eivät kykene

Haamut eivät kykene ("Ghosts Can't Do It") on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Bo Derek, Anthony Quinn, Leo Damian, Julie Newmar, Don Murray ja Donald Trump (cameo-rooli). Elokuvan on ohjannut John Derek. Elokuva voitti neljä Razzie-palkintoa huonoimmasta elokuvasta, huonoimmasta miessivuosasta, huonoimmasta naispääosasta ja huonoimmasta ohjauksesta.
Bello Romano kiteytti elokuvan Video-oppaassa vuonna 1994 näin: ”Itsensä ampuneen miljonäärin leski etsii hyvää miesbodia miehensä haamuhengelle. Totaalista kökköä kalkkunaelokuvien ystäville.” Hän antoi elokuvalle pommin, joka on asteikon 1–5 tähteä alapuolelle sijoittuva arvosana ja tarkoittaa teoksen mukaan sanallista arviota ”täysin epäonnistunut tekele”.
F. A. Kaselius

Frans August Kaselius, sukunimi esiintyy myös muodossa Caselius (5. lokakuuta 1838 Ruovesi – 19. joulukuuta 1894 Tampere) oli suomalainen 1800-luvun lopulla Tampereella asunut runoilija ja arkkiveisujen tekijä. Omana aikanaan laajalti Suomessa tunnettu Kaselius julkaisi ainakin 68 erilaista arkkiveisuvihkoa, arkkiveisut käsittelivät pääasiassa erilaisia ajankohtaisia uutistapahtumia, kuten onnettomuuksia, murhia, sotia ja Venäjän keisariperheen vaiheita. Kaseliuksen arkkiveisu "Sotilas Otto Luodin nuoruus sekä lankeemus ja kauhia kuolema" joutui poikkeuksellisesti painoylihallituksen kieltämäksi ja sen painos poltettiin.
Kaselius toimi kyyditsijänä ja laivurina. Hänellä oli Tampereen pormestarin myöntämä "reisupassi". Kaseliuksen puoliso oli Wilhelmina Tuomaantytär (o.s. Fagerholm). Frans Kaselius kirjoitti runoja ja veisuja nimillä F.A. Caselius, F.A.K., F.A.K-s, ja F.A. Kaselius. 
Aiheesta muualla.
Frans August Kaselius (1838–1894), GENi
Sotahevonen (elokuva)

Sotahevonen ("War Horse") on Steven Spielbergin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2011. Se perustuu Michael Morpurgon samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosissa ovat David Thewlis, Benedict Cumberbatch, Jeremy Irvine, Emily Watson, Tom Hiddleston, Eddie Marsan, Toby Kebbell ja Peter Mullan.
Elokuva sai kaksi Golden Globe -ehdokkuutta ja oli ehdolla kuudessa Oscar-palkintokategoriassa (paras elokuva, musiikki, äänitehosteet, äänitys lavastus ja kuvaus).
Rantakaurat

Rantakaurat ("Ammophila") on kasvisuku heinäkasvien heimossa. Siihen kuuluu kolme lajia, joita kasvaa Pohjois-Amerikassa, Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Rantakauraa ("Ammophila arenaria") käytetään hyödyksi esimerkiksi hiekansitojana ja kuitukasvina. Jotkin rantakaurat voivat risteytyä kastikoiden ("Calamagrostis") suvun lajien kanssa. Tällainen risteymä on esimerkiksi itämerenkastikka ("Calamagrostis" × "baltica" eli "Ammophila arenaria" × "Calamagrostis epigejos").
Suku yhdistetään mahdollisesti kastikoihin.
E. K. Saarinen

Erik Kustaa (E. K.) Saarinen (1846 – 15. tammikuuta 1901 Kotka) oli suomalainen Kymissä asunut kauppias, runoilija ja arkkiveisujen tekijä.
Saarinen toimi maakauppiaana ja myi kustantamiaan ja tekemiään lauluja Kaakkois-Suomessa ja toimi lahjoittajana opetus- ja raittiustarkoituksissa. Saarinen toimi Suomen Raittiuden Seuran asioitsijana ja sisällytti lauluihinsa raittiusaatetta. Hän kävi myös oikeutta Kymissä pyhäpäivien rauhoittamiseksi teollisuuslaitoksissa.
Saarinen kirjoitti runsaasti runoja ja lauluja Kotkan Sanomille ja Helsingin Viikko-Sanomille. Hän käytti kirjoituksissaan nimimerkkejä "E.K.S" ja "E.S-nen".
Saarinen kuoli Kotkan sairashuoneessa saatuaan aivoverenvuodon kauppias Nordströmin pihalla.
Erik Ode

Erik Ode (6. marraskuuta 1910 – 19. heinäkuuta 1983) oli saksalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Oden tunnetuin rooli oli televisiosarjassa "Komissaari" Herbert Kellerinä vuosina 1968–1975. Hän on myös itse ohjannut kolme sarjan jaksoa.
Palpakot

Palpakot ("Sparganium") on kasvisuku osmankäämikasvien (Typhaceae) heimossa. Aikaisemmin palpakot on luettu omaksi palpakkokasvien (Sparganiaceae) heimokseen.
Palpakot ovat tyypillisesti monivuotisia vesi- ja suokasveja. Niillä on pystyt tai kelluvat lehdet ja kukinnot muodostuvat pallomaisista sykeröistä. Palpakot risteytyvät helposti keskenään.
Pyyhältäjät

Pyyhältäjät (Pempheridae) on lyhtyahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Ne ovat lämpimien merten pieniä parvikaloja.
Lajit ja anatomia.
Pyyhältäjien heimoon kuuluu kaksi sukua ja noin 85 lajia. Ne ovat pieniä kaloja, yleensä kymmensenttisiä ja korkeintaan 15–30 cm:n mittaisia. Muodoltaan ne ovat soikeita ja litteitä. Kaloilla on yksi lyhyt selkäevä, peräevä sen sijaan on pitkä. Pyrstöevä on selvästi haarautunut. Kalojen silmät ovat suuret ja suu keskikokoinen. Eräillä lajeilla on bioluminoivia valoelimiä. Uimarakko puuttuu tummapyyhältäjältä ("Pempheris poeyi"), mutta muilla lajeilla se on. "Pempheris"-suvun kalat ovat tyypillisesti harmahtavia tai kellertävän ruskeita. "Parapriacanthus"-suvussa kalat voivat olla läpinäkyviä.
Levinneisyys ja elintavat.
Pyyhältäjät elävät Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren lämpimissä osissa. Ne liikkuvat suurina parvina koralliriuttojen läheisyydessä matalissa vesissä. Pyyhältäjät liikkuvat öisin ja viettävät päivät piileskellen koloissa ja luolissa. Ravintona ovat yöaktiiviset meroplanktoniin kuuluvat äyriäiset. Eräät heimon lajeista ovat hyvänmakuisia ruokakaloina, mutta niitä ei kalasteta kaupallisesti.
Jukka Toivonen

Jukka Toivonen on suomalainen näyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan erityisesti "Jopet Showsta", jossa hän esitti lukuisia hahmoja, joista tunnetuimmat olivat Costa ja vankikarkuri Molo. Toivonen on myös esiintynyt televisiosarjoissa "Nahkiaiset", "Kallio", "Päin perhettä", "Sata lasissa", "Roba" sekä televisioelokuvassa "Kirkkaat kaakelit" ja lyhytelokuvassa "Don't Push the River".
Vuodesta 2002 lähtien Toivonen on ollut mukana monissa Teatteri Telakan tuotannoissa.
Bishopsgaten pommi-isku

Bishopsgaten pommi-isku oli Irlannin tasavaltalaisarmeijan 24. huhtikuuta 1993 Lontoossa tekemä autopommi-isku, jossa kuoli yksi ihminen ja haavoittui yli 40. Aineellisten vahinkojen määräksi arvioitiin noin miljardi puntaa. St Ethelburgan keskiaikainen kirkko romahti täysin ja Liverpool Streetin metroasema vaurioitui.
Räjähdys.
Pommin räjähtäessä poliisi oli aloittanut alueen evakuoinnin saatuaan varoituksia. Useimmat loukkaantuneista olivat vartijoita, rakennustyöläisiä, huoltohenkilöstöä ja viikonloppuna toimistotöihin tulleita. Surmansa saanut oli 34-vuotias uutisvalokuvaaja Ed Henty.
Lontoon pormestari lupasi Cityn jatkavan toimintaansa maanantaihin mennessä.
HMS Quorn (M41)

HMS Quorn (viirinumero M41) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta. Se laskettiin vesille 23. tammikuuta 1988 kumminaan Lady Rosemary Thompson ja valmistui 21. huhtikuuta 1989.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Portsmouthiin 2. miinantorjuntalaivueeseen ().
HMS Cattistock (M31)

HMS Cattistock (viirinumero M31) on Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan miinantorjunta-alus.
Valmistus.
Alus tilattiin 29. tammikuuta 1979 Vosper Thornycroftilta. Alus laskettiin vesille 22. tammikuuta 1981 ja valmistui 5. maaliskuuta 1982 luokkansa kolmantena aluksena.
Palvelus.
Alus oli elokuun puolivälissä sisaralustensa "HMS Atherstonen" ja "HMS Hurworthin" kanssa Persianlahden sodassa ensin itäisellä Välimerellä ja myöhemmin Persianlahdella. Osaston tukena oli emälaivaksi muutettu Hecla-luokan tutkimusalus "HMS Herald".
Alus törmäsi 23. marraskuuta 2002 aallonmurtajaan lähtiessään kotisatamastaan Portsmouthista. Aluksen kylkeen tuli reilun puolen metrin reikä. Miehistöstä ei kuitenkaan loukkaantunut ketään.
Martin Hansen (jalkapalloilija)

Martin Hansen (s. 15. kesäkuuta 1990 Brøndby) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Odense BK:ta, johon hän siirtyi elokuussa 2022. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Englannissa, Alankomaissa, Saksassa, Sveitsissä ja Norjassa.
Jay Bothroyd

Jay Bothroyd (s. 7. toukokuuta 1982) on uransa lopettanut englantilainen jalkapalloilija. Hän pelasi viimeiset vuotensa Hokkaido Consadole Sapporossa.
Bothroyed on Arsenalin junioriakatemian kasvatti. Urallaan hän on pelannut muun muassa Coventryssa, Perugiassa, Blackburnissä, Charltonissa, Wolverhamptonissa, Stokessa, Cardiffissa, Queens Park Rangersissa ja Sheffield Wednesdayssa. Bothroyd on pelannut Englannin valioliigaa sekä ollessaan Blackburnissa (11 ottelua) että Charltonissa (18 ottelua).
Bothroyd solmi 12. heinäkuuta 2011 kahden vuoden sopimuksen QPR:n kanssa. Hän teki avausmaalinsa nykyiselle seuralleen 3–1-tappioon päättyneessä vierasottelussa Tottenhamia vastaan 30. lokakuuta 2011.