tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Koskinen ja taikashow

Koskinen ja taikashow on Seppo Jokisen kirjoittama vuonna 1999 julkaistu rikosromaani, jonka kustansi Karisto. 2006 Karisto julkaisi teoksen myös pokkarina ja 2010 teos julkaistiin Ola Tuomisen lukemana äänikirjana. 
Juoni.
Koskisen avioliitto päättyy eroon. Nainen jättäytyy junan alle Tampereella. Outo itsemurhakirje saa Koskisen kiinnostumaan tapauksesta. Nainen oli ennen kuolemaansa taikurin avustajana. Koskinen tapaa taikurin sattumalta laivaristeilyllä ja ryhtyy selvittämään naisen kuolinsyytä. Tutkinta johtaa myös seurustelusuhteeseen eronneen Koskisen ja taikurin uuden avustajan välillä. Lopulta Koskinen huomaa yllättäen rikoksen liittyvän hänen omaan elämäänsä.
Diakourouna

Diakourouna on maalaiskunta Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diakourouna Nerisso sijaitsee 55 kilometriä Sanista lounaaseen. Kunnassa on 11 700 asukasta (vuonna 2009).
Diakourounan kunta rajoittuu pohjoisessa Sanin piirin Niamanan ja Diélin, idässä Karaban ja Kavan, etelässä Kanieguén ja Tourakolomban, luoteessa Blan piirin Yangasson sekä lännessä Sikasson alueen Koutialan piirin Niantagan kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymäalueeseen.
Kuntaan kuuluu 20 kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja, bambaroita ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen ja pienimuotoinen kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, riisi ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siat ja siipikarja.
N’Togosso Sinsinguesson kylässä pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat kolme julkista koulua, kuusi kyläkoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus, kaksi koraanikoulua ja terveysasema.
Scirè (S527)

Scirè (runkonumero S527) on Italian laivaston Salvatore Todaro -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin elokuussa 1997 Fincantierin Muggianon telakalta, missä köli laskettiin 27. heinäkuuta 2000. Se laskettiin vesille 18. joulukuuta 2004 ja valmistui 19. helmikuuta 2007. Alus luovutettiin laivastolle vielä samana päivänä.
Palvelus.
Alus oli 2015 palveluksessa.
Victoria (Hongkong)

Victoria eli Victoria City, virallisesti City of Victoria () oli yksi ensimmäisistä kaupunkimaisista asutuksista, jotka Hongkongiin perustettiin sen jälkeen, kun alueesta vuonna 1842 tuli Britannian siirtomaa. Sen nimi oli aluksi Queenstown, mutta se sai pian nimen Victoria, Ison-Britannian silloisen kuningatar Viktorian mukaan. Se oli Hongkongin pääkaupunkina vuodesta 1842 aina vuoden 1997 vallanvaihtoon saakka, ja lähes kaikki nykyisen Hongkongin itse­hallinto­alueen hallituksen virastot sijaitsevat yhä sen alueella.
Victoria käsitti suuren osan Hongkongin nykyisistä Kennedy Townin, Sheung Wanin, Centralin ja Wan Chain alueista. Yleisessä käytössä kuitenkin Victorian koko entinen alue tunnetaan nykyisin nimellä Central. Nimi Victoria tai Victoria City on kuitenkin säilynyt useiden järjestöjen nimissä, joita ovat esimerkiksi paikallinen partio­lippu­kunta "Victoria City District", sekä "Victoria Junior Chamber". Sikäläisen tuomioistuimen nimenä "Victoria District Court" oli käytössä 1980-luvulle saakka, jolloin se siirrettiin Wanchai Toweriin ja yhdistettiin muiden Hongkongissa toimineiden alioikeuksien kanssa.
Sijainti.
Victoria City sijaitsi pääasiassa nykyisen Centralin alueella, ja se sai nimensä kuningatar Viktorian mukaan vuonna 1843. Se käsitti nykyiset Centralin, Admiraltyn, Sheun Wanin, Wan Chain, East Pointin, Shek Tong Tsuin, Mid-levelsin, Victoria Peakin, Happy Valleyn, Tin Haun ja Kennedy Townin kaupunginosat Hongkongin saarella. Vuonna 1903 Hongkongin hallitus pystytti kaupungin rajoille seitsemän tekstillä "City Boundary 1903" ("kaupungin raja 1903") varustettua rajakiveä kaupunkiin johtaneiden teiden varsille. Ne ovat kaikki yhä paikoillaan lukuun ottamatta Magazine Gap Roadin varrella ollutta, joka katosi kesäkuussa 2007. Näiden kivien rajoittama alue ulottuu Causeway Baystä Kennedy Towniin.
Aluejako.
Vuonna 1857 Britannian hallitus laajensi Victoria Cityn aluetta ja jakoi sen neljään piiriin ("wan", ):
Ha Wania lukuun ottamatta näiden alkuperäiset nimet ovat yhä käytössä kiinan kielessä.
Nämä piirit ("wan") jaettiin edelleen yhdeksään kaupunginosaan, "yeuk" (:
Historia.
Pääkaupunki ulottui 1890-luvulla itä-länsisuunnassa noin kuuden kilometrin pituisena rannikkoa myöten. Talot oli rakennettu
graniitista ja tiilestä. Linja-autot ja raitiovaunut tulivat myöhemmin alueen tärkeimmiksi kulkuneuvoiksi.
Genie in a Bottle

Genie in a Bottle on yhdysvaltalaisen laulajan Christina Aguileran kappale. Sen kirjoittivat ja tuottivat Steve Kipner ja David Frank, ja kirjoitukseen osallistui myös Pamela Sheyne. Levy-yhtiö RCA julkaisi sen Aguileran debyyttialbumin ensimmäisenä singlenä 22. kesäkuuta 1999. 
Single pääsi listaykköseksi 21 maassa. Yhdysvalloissa se nousi "Billboard Hot 100" -listan kärkeen, ja RIAA antoi sille platinalevyn; singleä on myyty maassa yli 1,4 miljoonaa kappaletta.
Suomen virallisella singlelistalla kappale oli korkeimmillaan kuudentena.
Gabriele Gori

Gabriele Gori (s. 10. lokakuuta 1987) on italialainen beachfutispelaaja. Hän edustaa Italian beachfutisliigan Viareggio Beach Socceria ja Italian beachfutismaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 169 senttimetriä pitkä ja 69 kilogrammaa painava Gori on hyökkääjä.
Gori pelasi Italian paidassa vuoden 2011 MM-kotikisoissa Ravennassa, jossa hän teki neljässä ottelussa yhden maalin. Gori saavutti Italian kanssa hopeaa vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta, jossa Gori oli kisojen toiseksi paras maalintekijä seitsemällä osumallaan.
Gori on edustanut koko uransa, vuodesta 2010 lähtien, kotimaansa pääsarjan Viareggio Beach Socceria. Hän on saavuttanut seuran kanssa Italian cupin voiton sekä kolme Italian pääsarjan maalikuninkuutta vuosina 2010, 2012 ja 2014.
Juri Krašeninnikov

Juri Jurjevitš Krašeninnikov (, lempinimeltään "Krash" s. 19. joulukuuta 1984) on venäläinen beachfutispelaaja. Hän edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Kristall-seuraa ja Venäjän beachfutismaajoukkuetta. 186 senttimetriä pitkä ja 87 kilogrammaa painava Krašeninnikov on pelipaikaltaan puolustaja.
Vuodesta 2009 maajoukkueessa pelannut Krašeninnikov on voittanut Venäjän maajoukkueen kanssa kaksi MM-kultaa vuosina 2011 ja 2013. Vuonna 2015 Krašeninnikov kuului Venäjän joukkueeseen mestaruuteen päättyneissä Euroopan kisoissa Bakussa. Samana vuonna hän saavutti myös MM-pronssia. Krašeninnikov on voittanut maajoukkueen kanssa myös Euro Beach Soccer Leaguen ja Euro Beach Soccer Cupin.
Krašeninnikov on pelannut nykyisessä seurassaan Kristallissa vuodesta 2014 alkaen. Hän on edustanut myös Moskovan Lokomotivia sekä brasilialaista Corinthiansia, jossa hän pelasi lainalla vuonna 2012.
Diéli

Diéli on maalaiskunta Ségoun alueen Sanin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Diéli Felinso sijaitsee 45 kilometriä Sanista lounaaseen. Kunnassa on 14 000 asukasta (vuonna 2009).
Diélin kunta rajoittuu pohjoisessa Sanin piirin Djéguenan ja N’Torosson, idässä Dahin ja Sourountounan, etelässä Diakourounan sekä lännessä Niamanan ja Blan piirin Yangasson kuntiin.
Kuntaan kuuluu 35 kylää. Asukkaat ovat etupäässä muslimeja ja kristittyjä. Lisäksi on jonkin verran animisteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista karjankäyntiä.
Palveluihin kuuluvat kolme julkista koulua, viisi kyläkoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus, koraanikoulu ja kaksi terveysasemaa.
So Pure

So Pure on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen neljänneltä ja toiselta kansainväliseltä studioalbumiltaan,"Supposed Former Infatuation Junkie". Kappale julkaistiin kansainvälisesti albumin kolmantena singlenä 14. kesäkuuta 1999. Kappaleen on tehnyt ja tuottanut Alanis Morissette yhdessä Glen Ballardin kanssa. Albumin "Supposed Former Infatuation Junkie" nimi tulee yhdestä "So Pure" -kappaleen säkeestä. Kappale julkaistiin Yhdysvaltain radioasemille 29 kesäkuuta 1999, mutta se sai vain vähän soittoaikaa ja oli parhaimmillaankin top 20:n ulkopuolella "Billboard" Adult Top 40 -ja "Billboard" Top 40 Mainstream -listalla. Kappale ei onnistunut pääsemään "Billboard" Hot 100 -listalle. Se suoriutui kohtalaisesti Isossa-Britanniassa, missä se ylsi top 40:een. Kappaleen musiikkivideon ohjasi Alanis Morissette.
Musiikkivideo.
Singlen musiikkivideon ohjasi Morissette itse. Videossa Morissette ja hänen silloinen poikaystävänsä Dash Mihok tanssivat tanssipareina, ajan ja tanssityylin vaihtuessa videon aikana. Se kuvattiin Torontossa kahden päivän aikana.
Geenireservimetsä

Geenireservimetsä on metsäalue, jossa suojellaan puulajin perimää mahdollisimman monimuotoisena, alkuperäisillä kasvupaikoillaan. Suomessa geenireservimetsiä on perustettu Suomessa kasvaville puulajeille: kuuselle, männylle, koivuille, lehmukselle ja vaahteralle. Geenireservimetsiä hoidetaan siten, että alueen puuston luonnollinen geeniperimä säilyy mahdollisimman hyvin. Geenivarojen suojelun tarkoitus on säilyttää lajien ja paikallisten esiintymien perinnöllinen monimuotoisuus pitkälle tulevaisuuteen. Geenireservimetsissä tehdään hoitohakkuita esimerkiksi eri-ikäisrakenteen parantamiseksi. 
Metsäpuiden geeniperimän ja siten geneettisen monimuotoisuuden suojelu pohjautuu kansainvälisiin sopimuksiin ja velvoitteisiin. 
Suomessa on geenireservimetsiä 44 kpl yhteensä 7 179,5 hehtaaria ja niiden ylläpito on Luonnonvarakeskuksen ja sen tutkijoiden vastuulla.
Valtaosa geenireservimetsistä sijaitsee valtion maalla ja vain yksi yksityisen omistamassa metsässä Perhossa.
Luettelo Queenslandin paikallishallintoalueista

Luettelo Queenslandin paikallishallintoalueista käsittää Australian osavaltion Queenslandin paikallishallintoalueet (). Osavaltio on jaettu 73 paikallishallintoalueeseen.
Paikallishallintoalueita ovat kaupungit ("cities" ja "towns"), alueet ("regions") ja piirikunnat ("shires").
Suomi 100 (satelliitti)

Suomi 100 on nanosatelliitti, joka laukaistiin 3. joulukuuta 2018. Suomi 100 -satelliitti on jatkumoa Aalto-yliopiston nanosatelliittiohjelmalle ja yksi osa Suomen itsenäisyyden satavuotisjuhlavuoden 2017 ohjelmaa.
Satelliitti oli valmis lähtöön jo vuoden 2017 lopussa, mutta alun perin laukaisussa käytettäväksi suunnitellun intialaisen ongelmien vuoksi laukaisu viivästyi useaan otteeseen. Kesällä 2018 laukaisu päätettiin siirtää SpaceX -yhtiön Falcon 9 -kantoraketilla tehtäväksi syksyllä 2018. Kyseessä on Spaceflight -yhtiön SSO-A -lento , jolla lähetetään avaruuteen 73 muuta nano- ja mikrosatelliittia. 
Laukaisu Yhdysvalloista oli tarkoitus tehdä jo 19. marraskuuta 2018 klo 20.32 Suomen aikaa. 
Satelliitin päähyötykuormana on VHF/UHF -kaistoilla toimiva radiovastaanotin ja näkyvän valon alueella toimiva kameralaitteisto. Radiota käytetään maapallon lähiavaruuden sähkömagneettisten ilmiöiden (ns. avaruussään) tutkimiseen. Kameralaitteisto tukee avaruussäähavaintoja, mutta pystyy myös kuvaamaan maisemia satelliitin ympärillä sekä maapallon pintaa.
Suomi 100 -satelliitti laukaistaan napa-alueiden kautta kulkevalle polaariradalle. Satelliitti on noin yhden kilon painoinen nanosatelliitti, jonka tekninen toteutus perustuu CubeSat-standardiin. Satelliitin koko on 10 × 10 × 10 cm.
Satelliitin likimääräinen kaksoiskappale rakennettiin syys-lokakuussa 2017 Suomea kiertäneessä Avaruusrekassa; jokaisessa pysähdyspaikassa tehtiin satelliittia yksi askel eteenpäin ja kiertueen lopuksi satelliitti oli valmis. Se lähetettiin kaasupallolla matkalle stratosfääriin näyttelykeskus WeeGeen pihalta Espoosta marraskuussa 2017.
Australian paikallishallinto

Australian paikallishallinto on asetettu osavaltioiden vastuulle. Osavaltiot sekä Pohjoisterritorio jakautuvat paikallishallintoalueisiin (), joiden rooli vaihtelee osavaltioittain. Alueet vastaavat kuntia ja niitä on maassa yhteensä 565.
Osavaltiot määrittelevät paikallishallintoalueiden määrän, rajat ja tehtävät. Alueita johtaa kunnan- tai kaupunginvaltuusto. Alueiden kutsumanimet vaihtelevat suuresti, niitä ovat muun muassa: city, town, shire, region ja municipality. Paikallishallintoalueiden vastuulla on usein kaavoitus ja kunnallistekniikka, osavaltion tai liittovaltion toimittaessa perus- ja hyvinvointipalvelut.
Mot (rap-artisti)

Mot () (oik. Matvei Melnikov, ; s. 2. maaliskuuta 1990 Krymsk) on venäläinen rap-artisti.
Hänen esikoisalbuminsa "Remote" julkaistiin tammikuussa 2011. Vuonna 2012 julkaistiin hänen toinen albuminsa "Ремонт" ja vuonna 2013 julkaistiin "Чёрточка".
Kelsey-Lee Barber

Kelsey-Lee Barber (o.s. Roberts, s. 20. syyskuuta 1991 East London, Etelä-Afrikka) on australialainen keihäänheittäjä. Hänen perheensä muutti Australiaan Etelä-Afrikasta vuonna 2000. Barberin henkilökohtainen ennätys on Luzernissa 9. heinäkuuta 2019 heitetty 67,70 metriä.
Barber saavutti Kansainyhteisön kisoissa 2014 pronssia tuloksella 62,95. Seuraavana vuonna hän oli Pihtiputaan keihäskarnevaalien naisten kilpailussa ainoa 60 metrin ylittäjä ja voitti kisan tuloksella 61,74. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Barber voitti naisten keihäänheiton myös Kuortaneen eliittikisoissa 2017 tuloksella 60,09 metriä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kymmenenneksi. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai hopeaa tuloksella 63,89.
Barber avioitui vuonna 2018 ja otti miehensä sukunimen.
Dohan MM-kilpailuissa 2019 Barber voitti kultaa tuloksella 66,56. Hän heitti voittotuloksen viimeisellä heitollaan oltuaan sitä ennen neljäntenä. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Barber sai pronssia tuloksella 64,56. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti toisen maailmanmestaruutensa heitettyään kauden kärkituloksen 66,91. Hän voitti samana vuonna kultaa Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 64,43 Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli seitsemäs.
Rikkasepät

Rikkasepät (Throscidae) on yksi seppämäisten kovakuoriaisten yläheimoon kuuluvista heimoista. Ryhmä tunnettiin aikaisemmin valekauniaisina.
Heimo on varsin pieni ja siihen kuuluu maailmanlaajuisesti vain noin 150 lajia, joista Pohjoismaissa ja Baltiassa on tavattu kahdeksan. Suurin osa lajeista kuuluu sukuihin "Aulonothroscus" ja "Trixagus".
Piirteitä.
Lähisukulaistensa seppien ja sepiköiden tapaan aikuisilla rikkasepillä on ponnahdusmekanismi, jolla ne voivat selälleen jouduttuaan kääntyä oikeinpäin tai vaikkapa paeta saalistajalta. Kuoriaiset ovat pieniä, useimmat 3–5 mm:n pituisia, mutta tunnetaan alle millimetrin kokoiseksi jääviä lajeja. Kuoriaiset muistuttavat ulkoasultaan ja elintavoiltaan seppiä, mutta tuntosarvien kärjessä on kolmijaokkeinen nuijamainen laajentuma. Lajit ovat myös keskenään varsin samankaltaisia, muodoltaan soikeita ja väritykseltään vaihtelevan ruskeita. Häirittynä rikkasepät painavat raajansa ja tuntosarvensa ruumista vastaan ja teeskentelevät kuollutta. Tällöin ne muistuttavat paljolti kasvien siemeniä.
Elinympäristö ja elintavat.
Rikkaseppien elintavat tunnetaan melko huonosti. Aikuiset kuoriaiset ovat liikkeellä erityisesti kesä-heinäkuun vaihteessa ja niiden etsiminen on helpointa haavimalla tai oksia karistelemalla. Kuoriaiset parveilevat matalalla kasvillisuudessa sekä puiden rungoilla. Öisin niitä voi lentää kirkkaiden valojen luokse, jolloin kuoriaisia voi harhautua myös sisätiloihin. Aikuiset rikkasepät eivät ilmeisesti nauti ravintoa lainkaan.
Aikuiset kuoriaiset kuoriutuvat koteloistaan syksyllä, talvehtivat maassa karikkeen joukossa, ja lähtevät liikkeelle uudestaan keväällä. Sään muuttuessa liian viileäksi, ne voivat vaipua uudestaan talvihorrokseen.
Toukkien elintavoista ei tiedetä juuri mitään. Toukat elävät yleensä maassa ja imevät ravintonsa kasvien juurten kärkiosista tai sienijuuresta. Muutamien lajien toukat elävät onttojen puiden onkaloiden mulmissa. Toukan kehitys lienee kaksivuotinen, mutta huonoissa oloisuhteissa voi kestää pitempäänkin.
Lajit Suomessa.
Suomesta on tavattu kahdeksan rikkaseppälajia, joista yksi on luokiteltu Suomen kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 äärimmäisen uhanalaiseksi (CR), yksi erittäin uhanalaiseksi (EN) ja yksi vaarantuneeksi (VU). Lisäksi kaksi lajia jätettiin puutteellisten tietojen vuoksi arvioimatta (NE).
Lohko C jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1994

Vuoden 1994 jalkapallon MM-kisojen alkulohkossa C pelasivat Saksa, Espanja, Etelä-Korea ja Bolivia.
Ottelut.
Kaikki ajat ovat paikallista aikaa.
Ennen aurinkoa

Ennen aurinkoa on Ankin viides soololevy. Sen linja on hieman popahtavampi kuin Ankin aiemmat soololevyt. Monet levyn kappaleista ovat angloamerikkalaisten naislauluntekijöiden, kuten Joni Mitchellin, Buffy Sainte-Marien ja Carole Kingin, sävelmiä. Useimmista teksteistä vastaa Hector, Ankin bändikaveri pari vuotta aiemmin perustetusta Cumuluksesta. Anki on itse tehnyt suomenkielisen tekstin neljään levyn kappaleista.
Aikalintu

Aikalintu on suomalaislaulaja Ankin soolouran kuudes, vuonna 1973 julkaistu studioalbumi. Kappalevalikoimaltaan levy on hyvin samankaltainen kuin sitä edeltänyt "Ennen aurinkoa" (1972). Albumi jäi Ankin viimeiseksi listoille nousseeksi albumiksi.
Albumi sisältää aiempien Ankin levyjen tapaan musiikkia useilta tunnetuilta naismuusikoilta kuten Joni Mitchelliltä, Carly Simonilta ja Carole Kingiltä. Nimikappaleen ”Aikalintu” on säveltänyt Anki itse ja sanoittanut Hector, joka teki puolet levyn sanoituksista. Kappale muistuttaa laulettua runoesitystä akustisen säestyksen ja pianon ollessa keskiössä. Sanoitus on yhdistelmä maailmansyntymyyteistä ja filosofisista ajatuksista, ja on täten hyvin epämuodollinen muistuttaen enemmän runoutta.
Kappaleet.
Sovitukset Matti ja Pirjo Bergström, paitsi 4 Cay Karlsson ja 9 Sakari Lehtinen.
Tekijät.
Muusikot.
Muusikot soittavat ainakin mainituilla kappaleilla.
Lähteet:
Longyan

Longyan (, pinyin: Lóngyán Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Fujianin maakunnan lounaisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 255 kilometriä maakuntakeskus Fuzhousta lounaaseen. Longyanin väkiluku on 2,559 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 19 028 neliökilometriä. 
Longyan rajoittuu lounaassa Meizhoun, lännessä Ganzhoun, pohjoisessa Sanmingin, idässä Quanzhoun, sekä kaakossa Zhangzhoun prefektuuritason kaupunkeihin.
Ilmasto.
Longyanissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 21 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 680 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 12 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 300 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 34 millimetriä.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui (2010) seuraavasti:
Yongding muuttui piirikunnasta kaupunkipiiriksi helmikuussa 2015.
Jake DeBrusk

Jake DeBrusk (s. 17. lokakuuta 1996 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksissa. Boston varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 14. pelaajana vuonna . Marraskuussa 2020 DeBrusk teki Bruinsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 7,35 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2022 DeBrusk teki Bruinsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä kahdeksan miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2024 DeBrusk teki vapaana agenttina Vancouver Canucksin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 38,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Muuta.
DeBruskin isä Louie DeBrusk on entinen NHL-hyökkääjä, joka pelasi uransa aikana Edmonton Oilersin, Tampa Bay Lightningin, Arizona Coyotesin ja Chicago Blackhawksien riveissä.
Zhangzhou

Zhangzhou () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Fujianin maakunnan eteläosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 237 kilometriä maakuntakeskus Fuzhousta lounaaseen. Zhangzhoun väkiluku on 4,810 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 12 873 neliökilometriä. 
Zhangzhou rajoittuu lounaassa Chaozhoun, lännessä Meizhoun, luoteessa Longyanin, sekä Quanzhoun ja Xiamenin prefektuuritason kaupunkeihin. Kaakossa kaupunki rajoittuu Taiwaninsalmeen (Etelä-Kiinan mereen), kaupungilla on 680 kilometriä merenrantaa.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui (2010) seuraavasti:
Lohko D jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1994

Vuoden 1994 jalkapallon MM-kisojen alkulohkossa D pelasivat Nigeria, Bulgaria, Argentiina ja Kreikka.
Ottelut.
Kaikki ajat ovat paikallista aikaa.
En anna heille anteeksi

En anna heille anteeksi on Ankin seitsemäs soololevy. Edellisistä levyistä poiketen mukana ei ole yhtään käännöskappaletta, vaan kaikki laulut on sävelletty tälle levylle. Nimikappaleen on säveltänyt Anki itse Pentti Saarikosken runoon. Ensi kertaa Ankille ovat säveltäneet muun muassa Wigwam ja Tasavallan Presidentti -muusikot Jim Pembroke ja Frank Robson. Levy on aiempiin verrattuna paljon progressiivisempi Matti ja Pirjo Bergströmin sovituksineen.
Kappaleet.
Sovitukset Matti ja Pirjo Bergström, paitsi 4 Cay Karlsson ja 9 Sakari Lehtinen.
Ulla-Liisa Heino

Ulla-Liisa Heino (30. maaliskuuta 1934 Helsinki – 13. heinäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen venäjänkielisen kirjallisuuden suomentaja. Hän suomensi myös latvialaista ja liettualaista kirjallisuutta. 
Heino vietti nuoruutensa Helsingin Kalliossa ja kävi koulunsa Helsingin kaksoisyhteislyseossa. Venäjän kieltä opiskelemaan hän päätyi kertomansa mukaan arvalla, kun luokan oppilaat jaettiin saksan ja venäjän lukijoiksi.
Heino jatkoi venäjän opintojaan Helsingin yliopistossa ja 1960-luvun alussa Moskovassa ja toimi sitten kääntäjänä ja toimittajana Tass- ja Novosti-uutistoimistoissa Helsingissä.
Kun venäläisen kirjallisuuden käännöstyöt 1990-luvun taitteessa harvenivat, Ulla-Liisa Heino perusti Liettuan kansaa tukevan Donelaitis-seuran protestiksi Neuvostoliiton aloittamalle Liettuan taloussaarrolle. Hän oli vieraillut Liettuassa ensi kerran vain pari vuotta aiemmin. Vuonna 1998 hän perusti Suomi-Liettua kulttuurisäätiön ja toimi myös sen ensimmäisenä puheenjohtajana. Suomi–Neuvostoliitto-Seurasta hän puolestaan erosi, kun se muuttui Suomi–Venäjä-Seuraksi. Hän oli kiinnostunut Neuvostoliiton ajan kulttuurisesta moninaisuudesta, ei pelkästään Venäjästä.
Brandon Carlo

Brandon Carlo (s. 26. marraskuuta 1996 Colorado Springs, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsissa. Boston Bruins varasi hänet toisella kierroksella 37. pelaajana vuonna . Syyskuussa 2019 Carlo teki kahden vuoden ja vuosipalkaltaan 2,85 miljoonan dollarin jatkosopimuksen. Heinäkuussa 2021 Carlo teki kuuden vuoden ja vuosipalkaltaan 4,1 miljoonan dollarin jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2025 Bruins kauppasi Carlon Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Fraser Minteniin, ehdolliseen ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Lohko E jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1994

Vuoden 1994 jalkapallon MM-kisojen alkulohkossa E pelasivat Meksiko, Irlanti, Italia ja Norja.
Ottelut.
Kaikki ajat ovat paikallista aikaa.
Ningde

Ningde (, pinyin: Níngdé Shì), myös nimellä Mindong tunnettu prefektuuritason kaupunki Kiinan Fujianin maakunnan koillisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä runsas 70 kilometriä maakuntakeskus Fuzhousta pohjoiskoilliseen. Ningden väkiluku on 2,822 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 13 452 neliökilometriä. 
Ningde rajoittuu idässä Itä-Kiinan mereen. Naapurina on etelässä Fuzhou, lännessä Nanpingin, sekä pohjoisessa Lishuin ja Wenzhoun prefektuuritason kaupungit.
Ilmasto.
Ningdessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 19 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 570 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 10 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 270 millimetriä. Marraskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 42 millimetriä.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui (2010) seuraavasti:
Jäänmurtaja (elokuva)

Jäänmurtaja on suomalainen nuorten komedia­elokuva vuodelta 1997. Jääkiekko­juniorien maailmaan sijoittuvan puolipitkän (62 min) elokuvan on ohjannut Heikki Kujanpää ja yhtä pääosaa näyttelee Tommi Korpela. Kujanpään ja Korpelan ohella mukana on myös muita Q-teatterin silloisia näyttelijöitä kuten Antti Raivio ja Hannu Kivioja. Elokuva oli viimeinen vuosina 1990–1996 nuorille elokuvan­tekijöille suunnatun Sparraus­rinki-tuki­ohjelman puitteissa valmistuneesta kahdestatoista elokuvasta. Tukihankkeessa olivat mukana Suomen elokuvasäätiö, Audiovisuaalisen viestintäkulttuurin edistämiskeskus (AVEK), Yleisradio ja MTV3. Alun perin elokuvan piti tuottaa Filminor, mutta sen taloudellisten vaikeuksien vuoksi tuotanto­yhtiöksi tuli Silva Mysterium Oy.
Elokuvan pääosaa näytteli 14-vuotias Sampo Borgar, joka valittiin noin 300 ehdokkaan koekuvausten perusteella. Borgar kuoli neljä vuotta kuvausten jälkeen 18-vuotiaana.
Juoni.
14-vuotias Petri haaveilee monien muiden suomalaispoikien tavoin jääkiekko­ammattilaisuudesta. Äiti on kuitenkin jättänyt taitavan jääkiekko­valmentajana tunnetun isän ja ottanut tilalle paikkakunnan surkeimman jääkiekkoilijan, puolustaja Mutasen. Petri löytää kuitenkin tavan saada Mutasesta paras suoritus esiin: hänet pitää suututtaa kunnolla ennen ottelua.
Lohko F jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa 1994

Vuoden 1994 jalkapallon MM-kisojen alkulohkossa F pelasivat Alankomaat, Saudi-Arabia, Belgia ja Marokko.
Ottelut.
Kaikki ajat ovat paikallista aikaa.
Runoja (Anki)

Runoja on Ankin kahdeksas soololevy. Se on ensimmäinen Suomessa kokonaan naisvoimin tuotettu levy: kaikki levyn muusikot ovat naisia tuottajia ja sovittajia myöten. Vain äänittäjä Erkki Hyvönen on poikkeus. Levyn sisältö on suomalaisten naislyyrikoiden tekstejä Ankin ja Pirjo Bergströmin säveltäminä.
Émilie Andéol

Émilie Andéol (s. 30. lokakuuta 1987) on ranskalainen judoka.
Andéol voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa yli 78 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa kuubalaisen Idalys Ortízin.
Andéol saavutti yli 78 kg:n painoluokassa pronssia Tšeljabinskin MM-kilpailuissa 2014 sekä sijoittui viidenneksi Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 ja seitsemänneksi Budapestissa 2017. Joukkuekilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden 2014 sekä sai MM-pronssia 2013 ja 2017.
Andéol voitti yli 78 kg:n sarjassa ja joukkuekilpailussa kultaa Montpellier’n EM-kilpailuissa 2014 ja Bakun Euroopan kisoissa 2015. Hän saavutti yli 78 kg:n painoluokassa ja joukkuekilpailussa hopeaa Budapestin EM-kilpailuissa 2013. Hän oli yli 78-kiloisissa seitsemäs Kazanin EM-kilpailuissa 2016. Hän voitti joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden Varsovassa 2017.
Hän saavutti Shenzhenin universiadeissa 2011 pronssia yli 78 kg:n sarjassa, avoimessa luokassa ja joukkuekilpailussa. Hän sai alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen yli 78-kiloisten sarjassa hopeaa 2008 ja pronssia 2007.
Andéol on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kaksi turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja yhdeksän kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kolme turnausvoittoa, yksi kakkossija ja kaksi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa neljä Ranskan-mestaruutta.
Putian

Putian (, pinyin: Pútián Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Fujianin maakunnan itäosassa, Taiwaninsalmen länsirannalla. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 75 kilometriä maakuntakeskus Fuzhousta etelälounaaseen. Putianin väkiluku on 2,779 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 4 119 neliökilometriä. 
Putian rajoittuu lounaassa ja lännessä Quanzhoun, pohjoisessa ja koillisessa Fuzhoun prefektuuritason kaupunkiin.
Ilmasto.
Putianissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 21 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 230 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on helmikuu, jolloin keskilämpötila on noin 12 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 200 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 30 millimetriä.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui (2010) seuraavasti:
Elizabeth Gleadle

Elizabeth ”Liz” Gleadle (s. 5. joulukuuta 1988 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen keihäänheittäjä.
Vuonna 2005 Gleadle oli viides Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän oli 12:s Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa. Vuonna 2009 Gleadle oli Belgradin universiadeissa viides ja vuonna 2011 Shenzhenin universiadeissa kahdeksas.
Lontoon olympialaisissa 2012 Gleadle oli 12:s tuloksella 58,78. Edellisen kerran kanadalaisnainen oli kilpaillut olympialaisten keihäänheitossa Soulissa 1988.
Vuonna 2014 Gleadle voitti neljännen Kanadan-mestaruutensa tuloksella 60,62. Saman vuoden Glasgow’n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän oli viides ja maanosien cupissa kolmas. Vuonna 2015 Gleadle voitti kultaa Toronton Pan-Amerikan kisoissa tuloksella 62,83. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli yhdestoista. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli kahdestoista.
Gleadle sijoittui neljänneksi Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018. Hän saavutti hopeaa Liman Pan-Amerikan kisoissa 2019 tuloksella 63,30. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui loppukilpailusta, kuten myös vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 59,59.
Gleadlen henkilökohtainen ennätys on Kawasakissa 10. toukokuuta 2015 heitetty 64,83 metriä. Se on myös Kanadan ennätys, jota Gleadle on parantanut useaan otteeseen.
Kim Polling

Kim Polling (s. 8. helmikuuta 1991) on alankomaalaissybtyinen judoka, joka on edustanut Italiaa avioiduttuaan Andrea Regisin kanssa 24.2.2024.
Polling voitti Euroopan-mestaruuden 70 kg:n painoluokassa Budapestissa 2013 kukistettuaan loppuottelussa maannaisensa Linda Bolderin, ja Montpellier’ssa 2014, jossa hän voitti finaalissa saksalaisen Laura Vargas-Kochin. Hän voitti 70 kg:n sarjassa kultaa Bakun Euroopan kisoissa 2015 kukistettuaan loppuottelussa jälleen Vargas-Kochin. Hän oli samassa painoluokassa viides Kazanin EM-kilpailuissa 2016. Hän voitti Euroopan-mestaruuden jälleen Tel Avivissa 2018 kukistettuaan finaalissa britti Sally Conwayn. Lissabonin EM-kilpailuissa 2021 hän oli viides.
Polling saavutti 70 kg:n painoluokassa pronssia Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 sekä sijoittui viidenneksi Tšeljabinskin MM-kilpailuissa 2014 ja seitsemänneksi Astanassa 2015 ja Abu Dhabissa 2024. Hän saavutti sekajoukkuekilpailun MM-pronssia Alankomaiden edustajana Dohassa 2023 ja Italian joukkueessa Abu Dhabissa 2024.
Hän voitti Shenzhenin universiadeissa 2011 kultaa 70 kg:n sarjassa. Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 70 kg:n sarjassa 2010, sai samassa painoluokassa alle 20-vuotiaiden EM-kultaa 2010 ja hopeaa 2009 sekä alle 17-vuotiaiden EM-hopeaa 2007.
Polling on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa neljätoista turnausvoittoa, kuusi kakkossijaa ja kuusi kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on neljä turnausvoittoa, yksi kakkossija ja kaksi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Alankomaiden-mestaruutta.
Sanming

Sanming (, pinyin: Sānmíng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Fujianin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 170 kilometriä maakuntakeskus Fuzhousta länteen. Sanmingin väkiluku on 2,503 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 22 929 neliökilometriä. 
Sanming rajoittuu etelässä Quanzhoun ja Longyanin, lännessä Ganzhoun, pohjoisessa Jiangxin Fuzhoun ja Nanpingin, sekä idässä Fujianin Fuzhoun prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui (2010) seuraavasti:
What a Girl Wants (Christina Aguileran kappale)

What a Girl Wants on yhdysvaltalaisen laulajan Christina Aguileran kappale tämän debyyttialbumilta. Kappaleesta levytettiin uusi versio, jonka levy-yhtiö RCA Records julkaisi albumin toisena singlenä 28. marraskuuta 1999. Kappaleen ovat kirjoittaneet Shelly Peiken ja Guy Roche. Espanjankielinen versio kappaleesta nimeltä ”Una Mujer” on Aguileran toisella studioalbumilla "Mi Reflejo" (2000).
Yhdysvalloissa kappaleesta tuli Aguileran toinen peräkkäinen "Billboard Hot 100" -listan ykkönen, ja se pääsi listojen kärkeen myös Uudessa-Seelannissa ja Espanjassa. Suomessa sen paras sijoitus virallisella singlelistalla oli kahdestoista.
Nanping

Nanping (, pinyin: Nánpíng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Fujianin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 130 kilometriä maakuntakeskus Fuzhousta länsiluoteseen. Nanpingin väkiluku on 2,646 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 26 278 neliökilometriä. 
Nanping rajoittuu etelässä Sanmingin, lännessä Fuzhoun ja Yingtanin, pohjoisessa Shangraon, Quzhoun ja Lishuin, sekä idässä Ningden prefektuuritason kaupunkeihin.
Ilmasto.
Nanpingissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 20 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 650 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 11 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 290 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 39 millimetriä.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui (2010) seuraavasti:
&lt;br clear=left&gt;
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1994

Vuoden 1994 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Kanadassa 4.-14. elokuuta. Kisojen lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Mestaruuden voitti tappioitta pelannut Yhdysvallat, hopeaa saavutti Venäjä ja pronssia Kroatia. Turnauksen korikuningas oli Australian Andrew Gaze ja arvokkain pelaaja Yhdysvaltain Shaquille O’Neal.
Areenat.
MM-kilpailujen lopputurnaus pelattiin kolmella areenalla:
Palkitut.
Tähdistöjoukkue.
Lähde:
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkit

Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkit ovat Suomessa usealle paikkakunnalle toisen maailmansodan jälkeen pystytettyjä muistomerkkejä. Niitä pystytettiin, koska omaiset eivät voineet vierailla luovutetun Karjalan alueelle haudattujen vainajien alkuperäisillä haudoilla. Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki löytyy lähes jokaisesta Suomen kunnasta. Usein tällainen muistomerkki on pystytetty joko luterilaiselle hautausmaalle tai paikallisen ortodoksisen kirkon tai rukoushuoneen viereen.
Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkkejä ryhdyttiin pystyttämään järjestelmällisesti 1950-luvulla. Karjalan Liitto teki aiheesta aloitteen vuonna 1951 ja toimitti paikallisille Karjalaseuroille viisi kuvanveistäjä Kirsti Liimataisen suunnittelemaa vaihtoehtoista mallia. Tiettävästi ensimmäinen muistomerkki pystytettiin Humppilaan vuonna 1952. Liimataisen malleihin perustuneita muistomerkkejä pystytettiin lukuisille paikkakunnille, kuten Rovaniemelle, Kajaaniin, Saloon, Imatralle, Riihimäelle, Jämsään, Nokialle, Haapamäelle, Kauhajoelle, Kankaanpäähän ja Rautalammille. Helsingin Hietaniemen hautausmaalle pystytettiin 1957 valtakunnallinen Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki, jonka on suunnitellut Armas Tirronen.
Koripallon maailmanmestaruuskilpailut 1990

Vuoden 1990 koripallon maailmanmestaruuskilpailut pelattiin Argentiinassa 8.-19. elokuuta. Kisojen lopputurnaukseen selviytyi 16 maata. Mestaruuden voitti Jugoslavia, hopeaa saavutti Neuvostoliitto ja pronssia Yhdysvallat. Turnauksen korikuningas oli Brasilian Oscar Schmidt ja arvokkain pelaaja Jugoslavian Toni Kukoč.
Areenat.
Vuoden 1990 MM-kilpailujen lopputurnaus pelattiin kuudessa eri kaupungissa:
Käsi sydämellä

Käsi sydämellä on vuonna 1969 ilmestynyt näyttelijä Tauno Palon omaelämäkerta, jonka on toimittanut teatterihistorioitsija Aino Räty-Hämäläinen. Kirjasta on otettu yhteensä kahdeksan painosta. Viimeisin ilmestyi pokkarina vuonna 2008, jolloin Palon syntymästä tuli kuluneeksi 100 vuotta.
Teoksessa hän kertoo elämästään ja taiteilijaurastaan vuoteen 1963 saakka, jolloin Palo vietti 35-vuotistaiteilijajuhlaansa. Elokuva- ja teatteriuransa lisäksi Palo muistelee muun muassa lapsuuttaan vuoden 1918 sisällissodan kauhujen keskellä sekä nuoruuttaan ennen ryhtymistään näyttelijäksi vuonna 1927. Lisäksi kirjassa on kolme laajaa kuvaliitettä, jotka sisältävät runsaasti valokuvia Palon perhealbumista, teatterinäyttämöltä sekä elokuvista.
That I Would Be Good

That I Would Be Good on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen neljänneltä ja kansainvälisesti toiselta studioalbumilta, "Supposed Former Infatuation Junkie". Kappaleen on tehnyt Alanis Morissette yhdessä Glen Ballardin kanssa ja sen on tuottanut Morissette. Morissette esitti kappaleesta akustisen live-version MTV Unplugged -esiintymisessään, mikä julkaistiin singlenä vuoden 2000 helmikuussa hänen Alanis Unplugged -albumiltaan.
Kappale sai positiivisia arvosteluja musiikkikriitikoilta, jotka ylistivät muun muassa Morissetten huilusooloa. Single pääsi vain "Billboard" Adult Top 40 -ja Alankomaiden Dutch Top 40 -listalle.
Muuta.
Kappaleessa kuuluva jatkuva sähköinen sirinä johtuu siitä, että Ballard vahingossa äänitti kappaletta liian lähellä vahvistinta. Kun Ballard korjasi vian, Morissette huomasi muutoksen välittömästi ja halusi sirinän takaisin sanomalla Ballardille, että kappale menettäisi taikansa ja hänen on laitettava se takaisin.
Aino Räty-Hämäläinen

Aino Kaarina Räty-Hämäläinen (31. elokuuta 1929 Suistamo – 2. marraskuuta 2024 Joensuu) oli suomalainen kirjailija ja teatterihistorioitsija. Hän työskenteli muun muassa Yleisradion kulttuuri- ja taidetoimittajana sekä Espoon ja Turun kulttuuritoimenjohtajana ennen jäämistään eläkkeelle Helsingin kulttuuritoimenjohtajan virasta vuonna 1991. Räty-Hämäläinen toimitti runokokoelmia ja kirjoitti lukuisia taiteilijaelämäkertoja sekä Karjalaa käsitteleviä teoksia. Lisäksi hän käsikirjoitti vuonna 1973 valmistuneen Matti Tapion ohjaaman pitkän televisiodokumentin "Elän tätä päivää – lähikuva näyttelijä Tauno Palosta".
Aino Räty-Hämäläisen teoksia ovat muun muassa vuonna 1969 ilmestynyt Tauno Palon omaelämäkerta "Käsi sydämellä", jonka toimitustyöstä hän vastasi, sekä vuonna 2000 julkaistu Räty-Hämäläisen aviopuolison Tapio Hämäläisen elämäkerta "Pohja se on miunkii säkis". Hän toimitti Wilho Ilmarin ja Ilmari Turjan elämäkerrat sekä Aarne Palkin runokokoelman "Suomi synnyinmaani". Räty-Hämäläisen oma elämäkerta "Voileipäkiviä" ilmestyi WSOY:n "Ihmisen ääni" -sarjassa vuonna 2004. Hänen viimeisin teoksensa on 2010 julkaistu "Arvoituksellinen muusa – inspiraation lähteillä", jossa Räty-Hämäläinen käsittelee muusan käsitettä ja sen historiaa. Väitöskirjansa hän teki Ilmari Turjan näytelmistä vuonna 1981.
Hands Clean

Hands Clean on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen viidenneltä ja kansainvälisesti kolmannelta studioalbumilta, "Under Rug Swept". Kappale julkaistiin singlenä kyseiseltä albumilta 5. helmikuuta 2002. Sen on sanoittanut, säveltänyt ja tuottanut Alanis Morissette. Kappale aiheutti polemiikkia sillä, että se oli kuulemma Morissetten muisto hänen kielletystä seksuaalisesta suhteesta paljon vanhempaan mieheen, kun hän oli noin 14-vuotias.
Kappale sai yleisesti positiivisia arvioita musiikkikriitikoilta. Se myös pärjäsi hyvin listoilla. Kappale oli parhaimmillaan sijalla 23 U.S. "Billboard" Hot 100 -listalla. Kappale pääsi kärkeen Uuden Seelannin -ja Kanadan listoilla. Singlelle julkaistiin myös musiikkivideo vuonna 2002, jonka ohjasi Francis Lawrence.
Sanoitukset.
Sanoitukset kertovat Morissetten suhteesta vanhempaan mieheen Morissetten ollessa noin 14-vuotias. Säkeistöt on kirjoitettu kyseisen suhteen miehen oletetusta näkökulmasta, kun taas kertosäe edustaa Morissetten omia tuntemuksia.
Albumin track-by-track selostuksessa Morissette kommentoi kappaletta näin:
Clarisse Agbegnenou

Clarisse Agbegnenou (s. 25. lokakuuta 1992 Rennes) on ranskalainen judon olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan-mestari. Hän on kilpaillut 63 kg:n painoluokassa vuodesta 2009 lähtien.
Agbegnenou voitti maailmanmestaruuden Tšeljabinskissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa israelilaisen Yarden Gerbin. Hän sai MM-hopeaa Rio de Janeirossa 2013 hävittyään Gerbille finaalissa ja Astanassa 2015 hävittyään loppuottelussa slovenialaiselle Tina Trstenjakille. Hän voitti MM-kultaa Budapestissa 2017 kukistettuaan finaalissa Trstenjakin sekä Bakussa 2018 ja Tokiossa 2019 voitettuaan kummallakin kerralla loppuottelussa japanilaisen Miku Tashiron. Hän voitti maailmanmestaruuden jälleen Budapestissa 2021 ja Dohassa 2023 kukistettuaan molemmilla kerroilla finaalissa slovenialaisen Andreja Leškin. Hän saavutti MM-pronssia Abu Dhabissa 2024. Joukkuekilpailussa hän voitti maailmanmestaruuden 2014, sai MM-hopeaa 2018 sekä MM-pronssia 2013 ja 2017.
Agbegnenou saavutti olympiahopeaa Rio de Janeirossa 2016 hävittyään loppuottelussa Tina Trstenjakille. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Agbegnenou voitti kultaa 63 kg:n painoluokassa, jossa hänen vastustajansa loppuottelussa oli jälleen Trstenjak. Hän oli lisäksi mukana Ranskan judojoukkueessa, joka voitti sekajoukkuekilpailun kultaa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän saavutti 63-kiloisissa pronssia. Hävittyään välierässä Andreja Leškille hän kukisti pronssiottelussa itävaltalaisen Lubjana Piovesanan. Sekajoukkuekilpailussa hän voitti kultaa.
Agbegnenou voitti Euroopan-mestaruuden Budapestissa 2013 kukistettuaan loppuottelussa venäläisen Marta Labazinan, Montpellier’ssa 2014 ja Tel Avivissa 2018, joissa hän voitti finaalissa Tina Trstenjakin, sekä Prahassa 2020, jossa kukisti loppuottelussa itävaltalaisen Magdalena Krssakovan. Hän sai EM-hopeaa Podgoricassa 2025 ja EM-pronssia Tšeljabinskissa 2012 sekä sijoittui viidenneksi Varsovassa 2017 ja seitsemänneksi Montpellier'ssä 2023. EM-joukkuekilpailussa hän saavutti kultaa 2014 sekä hopeaa 2012 ja 2013. Hän voitti kultaa Minskin Euroopan kisoissa 2019 kukistettuaan loppuottelussa Alice Schlesingerin. Bakun Euroopan kisoissa hän sai 63-kiloisissa pronssia ja joukkuekilpailussa kultaa.
Hän sai alle 20-vuotiaiden MM-pronssia 2011 ja voitti kadettien (alle 17-v.) Euroopan-mestaruuden 57 kg:n sarjassa 2008.
Agbegnenou on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kaksikymmentä turnausvoittoa, kuusi kakkossijaa ja neljä kolmossijaa sekä maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa yhden voiton ja yhden kolmossijan. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Ranskan-mestaruutta. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden 2018.
Hän valmistui HEC Parisista.
Alfa Romeo Giulia (2015)

Alfa Romeo Giulia on Alfa Romeon vuodesta 2015 lähtien valmistama ylemmän keskiluokan automalli. Se korvasi edeltäneen Alfa Romeo 159:n, jonka valmistus oli päättynyt vuonna 2011. Uuden mallin nimi on peräisin 1960–1970-luvuilla tuotannossa olleelta Giulialta. Auton ensiesittely tapahtui 24. kesäkuuta 2015 Aresessa, ja suurelle yleisölle se esiteltiin saman vuoden syyskuussa Frankfurtin autonäyttelyssä. Automallin valmistus alkoi marraskuussa 2015 ja myynti helmi–maaliskuussa 2016. Sitä on viety myös Yhdysvaltojen markkinoille vuoden 2016 lopusta alkaen. Giulia on valmistajansa ensimmäinen uusi sarjavalmisteinen takavetoinen malli sitten Alfa Romeo 75:n, jonka valmistus lopetettiin vuonna 1992.
Vuoden 2016 Euro NCAP -kolaritestistä Giulia sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Ensiesittelyssä ollut Giulia Quadrifoglio oli alkuvaiheessa malliston suorituskykyisin versio. Sen voimanlähteenä on jo saman konsernin merkin Maseratin Quattroporte- ja Ghibli-malleissa käytetty kaksoisturboahdettu V6-moottori, joka tuottaa tehoa 510 hevosvoimaa. Sen voimin Giulia kiihtyy nollasta sataan 3,9 sekunnissa. Giulia Quadrifoglio on takavetoinen, mutta valmistusohjelmassa on myös nelivetoisia malleja.
Perusmallien moottorivalikoiman muodostavat turboahdettu 2,0-litrainen (200 hv) Multiair-bensiinimoottori sekä 2,2-litrainen (136/150/180 hv) Multijet-dieselmoottori.
Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2016 esiteltiin perusmallien ja Quadrifoglion väliin sijoittuva Giulia Veloce. Sen moottorivaihtoehdot ovat 2,0-litrainen bensiinimoottori 280-hevosvoimaisena tai 2,2-litrainen dieselmoottori 210-hevosvoimaisena. Molempien yhteydessä on aina kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja neliveto.
Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2019 esiteltiin pienen kasvojenkohotuksen kokenut Giulia. Suurimmat muutokset kohdistuivat sisustaan, jossa uudistettiin muun muassa keskikonsolia. Auto sai myös 8,8-tuumaisen kosketusnäytön.
Malliston huipulle esiteltiin keväällä 2020 Giulia GTA, jossa on sama kaksoisturboahdettu 2,9-litrainen V6 kuin Quadrifogliossa, mutta teho on nostettu 540 hevosvoimaan. Lisätyllä hiilikuidun ja alumiinin käytöllä auton painoa on saatu pudotettua 100 kilogrammalla. Raideleveyttä on 50 millimetriä enemmän, jonka vuoksi lokasuojia on levennetty. Auton saa halutessaan GTAm-versiona, joka on kaksipaikkainen. Siinä on turvakaaret ja kuusipisteturvavyöt. Molempia GTA-malleja valmistetaan yhteensä 500 kappaleen rajoitettu erä. 
Moottorivaihtoehdot.
Hakasulkeissa olevat arvot automaattivaihteistolla varustetuilla malleilla
Hakasulkeissa olevat arvot automaattivaihteistolla varustetuilla malleilla
Canopo (F531)

Canopo (runkonumero F531) oli Italian laivaston Canopo-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Taranton laivastontelakalta (), missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1952. Se laskettiin vesille 20. helmikuuta 1955 ja liitettiin laivastoon 1. huhtikuuta 1959.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 1981.
Castore (F533)

Castore (runkonumero F533) oli Italian laivaston Canopo-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Taranton laivastontelakalta (), missä köli laskettiin 14. maaliskuuta 1955. Se laskettiin vesille 8. heinäkuuta 1956 ja liitettiin laivastoon 1. huhtikuuta 1957.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 30. marraskuuta 1980.
Cigno (F555)

Cigno (runkonumero F555) oli Italian laivaston Canopo-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Taranton laivastontelakalta (), missä köli laskettiin 10. helmikuuta 1954. Se laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1955 ja liitettiin laivastoon 7. maaliskuuta 1957.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 1983.
Cantiere Navale Triestino

Cantiere Navale Triestino oli italialainen Monfalconessa sijainnut telakka, jonka Cosulichin suku perusti 1908 ja se lakkautettiin 1929. Telakan omistaa nykyisin Fincantieri.
Cosulichin suku perusti vuonna 1908 Cantiere Navali Triestinon (CNT) Monfalconeen. Yhtiö oli italialainen, vaikka sen telakka sijaitsikin silloisen Itävalta-Unkarin alueella Monfalconessa. Ensimmäisen maailmansodan alettua CNT valmisti sekä kauppa- että sotalaivoja kuten Itävalta-Unkarin laivaston risteilijän "SMS Saidan". Italian julistettua sodan Itävalta-Unkarille vuonna 1915 jättivät telakan italialaiset työntekijät työnsä ja telakka-alueen ollessa liian lähellä rintamalinjaa, jotta työt olisivat voineet jatkua. Italian maavoimat miehittivät alueen 8. kesäkuuta ja telakka oli Itävalta-Unkarin tykistön tulen alla heinäkuusta syyskuuhun osana Isonzon taistelua. Telakka jatkoi toimintaansa saatuaan vuokrattua tiloja Budapestista DDSG:n telakalta sekä Polan laivastontelakalta. Sodan aikana telakka valmisti Itävalta-Unkarin laivastolle U-27 -luokan sukellusveneitä.
Sodan päätyttyä Triesten alue liitettiin Italiaan ja telakka jatkoi toimintaansa Italiassa valmistaen Italian kuninkaallisen laivaston ja kauppamerenkulun tarvitsemia aluksia. Vuonna 1923 yhtiöstä irrotettiin lentokonetoiminnot, joista muodostettiin CANTin lentokoneyhtiö. Vuonna 1929 CNT yhdistyi Stabilimento Tecnico Triestinon kanssa muodostaen Cantieri Riuniti dell'Adriaticon (CRDA). CNT:n telakka sai täten uuden nimen CRDA Monfalcone ja se erikoistui sukellusveneiden valmistukseen. Ennen toista maailmansotaa valmistetuista sadasta sukellusveneestä Monfalconessa valmistettiin 47.
CRDA Monfalconen telakka liitettiin osaksi Fincantieria vuonna 1984.
J. Karjalaisen diskografia

Tämä on J. Karjalaisen diskografia. 
J. Karjalainen ja Mustat Lasit.
Singlet.
"vinyyli 7" ellei muuta mainita, PS=kuvapussi"
J.Karjalainen &amp; Mustat Lasit - Topi Sorsakoski &amp; Agents:
J. Karjalainen yhtyeineen.
Singlet:
J. Karjalainen Electric Sauna.
Promolevyt:
Muut.
Mainokset.
Tiedot: mainosbiisit aakkosissa, Teoston rekisteröintipäivä, kreditit
Muuta tuotantoa.
"J. Karjalainen ja Mustat Lasit - laulukirja", Love-kustannus, , -92