tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Casablancan konferenssi (1943)

Casablancan konferenssi pidettiin 14.–23.1.1943 Marokon Casablancassa, jossa tapasivat toisensa edustajineen Britannian pääministeri Winston Churchill ja Yhdysvaltain presidentti Franklin Roosevelt. Stalin ei ollut paikalla sotilaallisista syistä, koska Neuvostoliiton eteläinen hyökkäys oli parhaillaan käynnissä. Kokoukseen oli kutsuttu kaksi ranskalaista kenraalia, Pohjois-Afrikan joukkojen komentaja Henri Giraud ja "Vapaan Ranskan" komentaja Charles de Gaulle.
Tapaamisessa korostuivat erilaiset näkemykset, joita valtiojohtajilla oli Hitlerin kukistamisesta. Britit halusivat jatkaa taistelua Välimerellä ennen Englannin kanaalin ylitehtävää päähyökkäystä Eurooppaan. Brittien kaavailujen mukaan hyökkäys Italiaan ja Sisiliaan johtaisi siihen, että saksalaiset joutuisivat vetämään joukkojaan italialaisten avuksi Ranskasta ja Alankomaista, mikä taas puolestaan suistaisi Mussolinin vallasta. Samalla saataisiin tukikohtia Liittoutuneiden pommituksille Saksan sota- ja Romanian öljyteollisuutta vastaan. Amerikkalaiset uskoivat suunnitelman sitovan tarpeettomasti voimia sodan sivunäyttämöille ja heikentävän siten Englannin kanaalin ylitystä. Erimielisyyttä aiheutti myös Rooseveltin ehdottoman antaumisen vaatimus., joka tuli yllätyksenä Churchillille, mutta hän ja myöhemmin Stalin hyväksyivät sen.
Päätökset.
Tärkein Casablancan päätöksistä oli ehdottoman antautumisen vaatimus Saksalle ja sen liittolaisille. Päätöksellä pyrittiin estämään ainakin muodollisesti liittoutuneisiin kuuluvien maiden erilliset rauhansopimukset Akselivaltojen kanssa, mikä vahvisti luottamusta Hitlerin vastaisen koalition piirissä. Pelkona oli nimittäin ollut, että Neuvostoliitto tekisi erillisrauhan Saksan kanssa, koska sen vaatima toisen rintaman muodostaminen oli viivästynyt. Churchill ja Roosevelt sopivat Pohjois-Afrikan operaation jälkeen siirtävänsä sotaponnistelut akselivaltojen heikoimpana lenkkinä pitämäänsä Italiaa vastaan.
Léon Bonnat

Léon Joseph Florentin Bonnat (20. kesäkuuta 1833 Bayonne – 8. syyskuuta 1922 Monchy-Saint-Éloi) oli ranskalainen taidemaalari.
Elämä ja ura.
Bonnat syntyi Ranskan Bayonnessa, mutta hänen perheensä muutti Espanjan Madridiin hänen ollessaan 14-vuotias, koska hänen isänsä oli perustanut sinne kirjakaupan. Isänsä kuoltua vuonna 1853 Bonnat muutti Pariisiin. Hän opiskeli maalausta ensin Madridissa Federico de Madrazon johdolla ja myöhemmin Pariisissa Léon Cogniet’n johdolla saatuaan Bayonnen kaupungilta 1 500 frangin suuruisen apurahan. Hänen töitään oli ensi kerran esillä Pariisin salongissa vuonna 1857. Voitettuaan seuraavana vuonna Prix de Rome -apurahan hän täydensi opintojaan Roomassa vuosina 1858–1860. Vuonna 1869 hänet palkittiin mitalilla Pariisin salongissa näytteillä olleista töistään.
Bonnat’n varhaistuotanto käsittää enimmäkseen espanjalaisesta barokista vaikutteita saaneita uskonnollisia maalauksia. Tehtyään vuonna 1868 matkan Egyptiin ja Jerusalemiin hän maalasi myös joitain itämaisia töitä. Hänet kuitenkin muistetaan parhaiten sarjasta Ranskan ja Euroopan merkkihenkilöiden muotokuvia, joita hän maalasi vuodesta 1875 alkaen. Niissä hänen taiteellisina esikuvinaan olivat muun muassa Diego Velázquez ja muut espanjalaiset realistit. Bonnat maalasi kaikkiaan noin 200 muotokuvaa, joista useimmat ovat valokuvamaisen tarkasti toteutettuja ja väreiltään hillittyjä. Tunnettuja ovat muun muassa muotokuvat Ranskan presidenteistä Adolphe Thiersistä (1877) ja Jules Grévystä (1880), kirjailija Victor Hugosta (1878), tiedemies Louis Pasteurista (1886) sekä kardinaali Charles Lavigeriesta (1888).
Bonnat valittiin vuonna 1881 Ranskan instituutin jäseneksi. École des Beaux-Arts -taidekoulussa hän toimi vuodesta 1888 maalaustaiteen professorina ja vuodesta 1905 koko koulun johtajana. Hän oli monien tunnettujen taidemaalarien, kuten Thomas Eakinsin, Gustave Caillebotten ja Henri de Toulouse-Lautrecin opettaja. Bonnat kuului myös pitkään Pariisin salongin palkintolautakuntaan ja toimi useasti sen puheenjohtajana.
Bonnat keräsi suuren taidekokoelman ja perusti sen avulla vuonna 1901 syntymäkaupunkiinsa Bayonneen Musée Bonnat -taidemuseon. Loputkin hänen kokoelmastaan siirtyivät museon haltuun hänen kuoltuaan vuonna 1922.
Helge Mether-Borgström

Helge Erik Mether-Borgström (21. maaliskuuta 1913 Helsinki – 9. helmikuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen mainosgraafikko. Hän suunnitteli Marimekon logon.
Mether-Borgström on varsin tunnettu suomalaisena mainosgraafikkona ja julistetaiteilijana. Hänen avopuolisonsa oli Ulla Stierncreutz. Heidän poikansa oli taiteilija Mikael Stierncreutz (k. 1976) ja lapsenlapsi Zachris Alexander Stierncreutz eli laulaja-lauluntekijä Knipi. Hän avioitui myöhemmin arkkitehti Helvi Mether-Borgströmin (o.s. Väänänen) kanssa ja sittemmin toimittaja Annikki Uusoksan kanssa. Hänen veljensä oli taiteilija Ernst Mether-Borgström. 
Mether-Borgström kävi kuusi luokkaa oppikoulua ja valmistui Taideteollisuuskeskuskoulusta vuonna 1935. Sen jälkeen hän työskenteli vuposina 1935–1938 mainospiirtäjänä SOK:lla ja myöhemmin vuosina 1944–1948 Yhteismainoksen ateljeen johtajana. Vuosina 1954–1957 hän oli Mainosyhtymä Oy:n ateljeepäällikkö ja vuosina 1957–1963 hän työskenteli Mainos Taucher Reklam -toimistossa. Art director nimikkeellä hän työskenteli vuosina 1963–1976. 
Vuodesta 1948 lähtien Helge Mether-Borgström teki lukuisia opintomatkoja ulkomaille: Ranskaan 1948, Sveitsiin 1949, Italiaan 1954, Englantiin 1965 ja Yhdysvaltoihin vuonna 1967. Vuonna 1954 hän suunnitteli logon hyvän ystävänsä Armi Ratian vastaperustetulle Marimekko-yritykselle. 1960-luvulla Mether-Borgström toimi opettajana muun muassa Taideteollisuusopiston graafisen taiteen osastolla.
Mether-Borgströmin vanhemmat olivat kartanonomistaja Ernst Johan Henrik Mether-Borgström ja Bertha Henriette (o.s. Sjöblom). Mether-Borgström kuoli vuonna 1985 ja hänet on haudattu Helsingissä Hietaniemen hautausmaalle.
Menodotos Nikomedeialainen

Menodotos Nikomedialainen (, 100-luku jaa.) oli antiikin kreikkalainen lääkäri ja pyrrhonistiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Nikomedeiasta Bithyniasta.
Menodotos kuului antiikin lääketieteen empiriiseen koulukuntaan, joka yhdisti empirismin ja skeptisismin. Hän oli Antiokhos Laodikealaisen oppilas ja Herodotos Tarsoslaisen opettaja. Menodotos hylkäsi eräät Asklepiades Bithynialaisen mielipiteet, ja vastusti dogmaattisen koulukunnan näkemyksiä. Menodotos oli aikanaan kuuluisa, ja Galenos lainaa häntä usein.
Menodotos vaikuttaa kirjoittaneen teoksia, joita Diogenes Laertios käytti lähteenään. Niitä ei ole kuitenkaan säilynyt. Galenoksen teosten joukossa on kuitenkin lyhyt tutkielma nimeltä "Galeni Paraphrastae Menodoti Suasoria ad Artes Oratio". Se on saattanut olla alun perin Menodotoksen teos, jota Galenos on muokannut.
Rita Kirst

Rita Kirst (omaa sukua Schmidt, s. 21. lokakuuta 1950 Großgrimma) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän edusti seuratasolla SC DHfK Leipzigia ja maajoukkuetasolla Itä-Saksaa. Kirst voitti sisäratojen EM-kisoissa viisi mitalia, joista kolme oli kultaisia ja kaksi pronssisia. Hän osallistui olympialaisiin kolmesti, vuosina 1968–1972. Kirst sijoittui viidenneksi Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972, mutta jäi sijalle 22 Montrealin kisoissa 1976.
Kirst voitti yhteensä 11 maansa mestaruutta. Mestaruuksista seitsemän tuli ulko- ja neljä sisäradoilta. Myös Ritan aviomies Joachim Kirst oli olympiatason yleisurheilija.
Empiirinen koulukunta

Empiirinen koulukunta () oli lääketieteellinen koulukunta antiikin Kreikassa ja Roomassa. Koulukunnan perustajina pidetään Serapion Aleksandrialaista ja Filinos Koslaista kolmannella vuosisadalla jaa.
Koulukunnan jäseniä kutsuttiin empiirikoiksi siksi, että he katsoivat perustavansa toimintansa ainoastaan havaintoihin eli ilmeisiin tosiseikkoihin, ja pyrkivät jättämään teoretisoinnin esimerkiksi sairauksien syitä koskien. Näin ollen he olivat vastakohta toiselle antiikin lääketieteen koulukunnalle, dogmaattiselle koulukunnalle. Kolmas koulukunnista, metodinen koulukunta, sijoittui näkemyksissään näiden kahden puoliväliin.
Empiirisen koulukunnan tunnettuja jäseniä ovat muun muassa kreikkalaiset Apollonios Kitionlainen, Glaukias, Herakleides, Bakkhios, Zeuksis, Menodotos, Theodas, Herodotos ja Aiskhrion, sekä gallialainen Marcellus Empiricus. Sekstos Empeirikos oli empiristi lisänimeltään, mutta antaa itse ymmärtää kannattavansa enemmän metodisen koulukunnan näkemyksiä: hän oli filosofiselta koulukunnaltaan pyrrhonisti, ja katsoi, etteivät empiirisen koulukunnan näkemykset ole yhteensopivia pyrrhonistisen skeptisismin kanssa, koska koulukunta esittää positiivisia väitteitä ei-ilmeisten asioiden tavoittamattomuudesta.
Body Volume Index

Body Volume Index (BVI) on tapa mitata ihmisten ylipainoa. BVI:ssä kolmiulotteisen vartaloskannerin avulla muodostetaan malli ihmisestä, jonka avulla voidaan määrittää kehon eri osien tilavuus ja koostumus. BVI:tä on ehdotettu painoindeksin korvaajaksi.
Painoindeksi perustuu kehon kokonaismassaan, mutta ei ota huomioon massan jakautumista. BVI huomioi massan jakautumisen. Viimeaikaiset tutkimukset ovat osoittaneet painoindeksin puutteelliseksi yksilön terveysriskiä arvioitaessa.
BVI kehitettiin vuonna 2000 tietokoneavusteisena mittausmenetelmäksi ihmisen ylipainon määrittämiseen ja vaihtoehdoksi painoindeksille. BVI:ssä mitataan vyötärönympärys ja vyötärö–lantio-suhde.
BVI on ohjelmisto, jota voidaan käyttää yhdessä kolmiulotteisen vartaloskannerin kanssa. BVI:n avulla voidaan erottaa henkilöt, joilla on sama painoindeksi, mutta joiden paino jakaantuu eri tavalla.
BVI-menetelmälle tehdään kliinisiä testejä Yhdysvalloissa ja Euroopassa osana kaksivuotista tutkimusprojektia.
Venäjän väestönlaskenta 2010

Venäjän väestönlaskenta 2010 () on Venäjän toinen väestönlaskenta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen. Viimeksi väestönlaskenta suoritettiin vuonna 2002. Väestönlaskenta suoritettiin 15.−25. lokakuuta 2010. Ennakkotulokset julkaistiin aikataulun mukaan huhtikuussa 2011 ja koko väestönlaskenta vuoden 2012 loppupuolella.
Väestönlaskennan valmistelut alkoivat jo 2007. Tuolloin väestönlaskentaa suunniteltiin suoritettavaksi vuoden 2010 lokakuussa, mutta sen pelättiin myöhästyvän rahoitusongelmien takia vuodelle 2013. Vladimir Putin ilmoitti kuitenkin 30. lokakuuta 2009, että hanke saisi 10,5 miljoonan ruplan rahoituksen ja väestönlaskenta saatettiin aloittaa aikataulun mukaisesti. Väestönlaskentaa varten palkattiin 62 000 vakituista ja 700 000 määräaikaista työntekijää Työntekijöiden palkkoihin kuluu lähes kaksi kolmannesta väestönlaskentaa varten osoitetuista rahoista.
Janne Viitamies

Janne Sakari Viitamies (s. 21. tammikuuta 1964 Lahti) on suomalainen entinen kansanedustaja ja kaupunkikeskustan kehittämisen asiantuntija. Hän on koulutukseltaan filosofian tohtori. 
Toiminta kaupunkikehittäjänä.
Viitamies on työskennellyt kaupunkikehittäjänä ja -tutkijana 2000-luvulla Jyväskylässä, Lahdessa, Mikkelissä, muualla Itä-Suomessa, Vantaalla, Helsingissä ja Huittisissa. 
Viitamies toimi Mikkelissä kaupunkikeskustan kehittämisyhdistys Mikken toiminnanjohtajana 2001–2013. Mikkelin keskustauudistus palkittiin vuonna 2012 kaupunkikeskustapalkinnolla. Mikkelin kaupunki muisti Viitamiestä Pro Mikkeli -mitalilla.
Viitamies työskenteli Lahti City ry:n toiminnanjohtajana Lahdessa 2013–2018 ja samaan aikaan keskustakehittämisen konsulttina useissa kaupungeissa Etelä-Suomessa. Lahteen rakennettiin keskuspysäköintilaitos torin alle, laajennettiin kävelykeskustaa ja alettiin Viitamiehen aloitteesta suunnitella taide- ja muotoilukeskusta.
Vuonna 2014 Viitamies toimitti kaupunkikeskustan kehittämisen käsikirjan "Citybook '14" yhdessä arkkitehti Pokko Lemminkäisen kanssa. Ympäristöministeriö tuki julkaisun tuottamista. Viitamiehen kaupunkitutkimuksen väitöskirja "Kenen Aleksi sen Helsinki – Kluuvin kävelykatutaistelut 1968–2003" valmistui vuonna 2016. Se käsittelee osallistumisoikeutta kaupungin kehittämiseen ja kaupunkitilan demokratian edellytyksiä.
Elokuussa 2018 Viitamies aloitti Jyväskylän kaupunkikeskustan kulttuuritilojen ja -toimintojen projektipäällikönä.
Jyväskylän sydän -projektin ehdotus, että Jyväskylän uusi musiikkisali, pääkirjasto, taidemuseo ja käsityön museo sijoitettaisiin saman katon alle ydinkeskustan vilkkaimpaan paikkaan, julkistettiin helmikuussa 2020.
Syyskuussa 2025, Viitamies aloittaa Kouvolassa projektipäällikkönä. Työtehtävään kuuluu päästä kehittämään Kouvolan ydinkeskustaa ja Urheilupuistoa.
Poliittinen toiminta.
Viitamies oli valittuna kansanedustajaksi vuosina 1995–1999 Mikkelin läänin vaalipiiristä ja kuului Sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Yksityiselämä.
Janne Viitamiehen sisar Pauliina Viitamies on myös ollut sosiaalidemokraattien kansanedustaja.
Tunnustuksia.
Viitamies palkittiin vuonna 2011 Vuoden mikkeliläisen kunniamaininnalla ja vuonna 2013 Pro Mikkeli -mitalilla.
Stand Up and Scream

Stand Up and Scream on Asking Alexandrian esikoisalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2009. Se debyboi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 170.
Kappaleet ”Hey There Mr. Brooks”, ”A Prophecy” ja ”Final Episode (Let’s Change the Channel)” ovat ladattavissa Rock Band Networkissa.
Marjut Köpsi

Marjut Hannele Köpsi (o.s. Kaarilahti, s. 26. helmikuuta 1960 Skövde, Ruotsi) on suomalainen poliitikko. Koulutukseltaan hän on terveydenhoitaja. Kaarilahti toimi kansanedustajana kaksi vaalikautta vuosina 1991–1999. Hän edusti Turun läänin eteläistä vaalipiiriä ja kuului Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmään.
Kavallustuomio.
Varsinais-Suomen käräjäoikeus tuomitsi Köpsin heinäkuussa 2025 isänsä varojen kavalluksesta kymmeneksi kuukaudeksi ehdolliseen vankeuteen. Köpsi vei vajaan neljän vuoden aikana isänsä tililtä lähes 36 000 euroa tilisiirroilla ja automaattinostoilla. Käräjäoikeuden antama tuomio ei ole lainvoimainen.
Sopeutumiseläkkeen ja -rahan nostaminen.
Marjut Köpsi putosi eduskunnasta keväällä 1999. Hän aloitti tuolloin kansanedustajien tilapäiseksi työttömyysturvaksi tarkoitetun etuuden, sopeutumiseläkkeen, nostamisen, ja nosti sitä yhtäjaksoisesti 26 vuotta. Etuus lakkautettiin vuonna 2019, mutta tilalle tullutta sopeutumisrahaa maksettiin Köpsille vuoteen 2025 saakka.
Erja Lahikainen

Erja Helena Lahikainen (21. helmikuuta 1954 Heinolan mlk – 1. elokuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Lahikainen toimi kansanedustajana vuosina 1991–1995. Hän edusti Mikkelin läänin vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Irtileikattu

Irtileikattu on Verenpisara-yhtyeen elokuussa 2005 ilmestynyt kolmas albumi. Se debytoi Suomen virallisen albumilistan sijalla 13.
Kappaleista "Viimeinen kosketus" ja "Aamuisin kun sataa" on tehty videot.
Kappaleet.
Sävellykset Santeri Kallio ja Rami Raski, sanoitukset Rami Raski, sovitukset Verenpisara.
Singlet.
Helpoin tie.
Julkaistu 3. elokuuta 2005.
Jorma Kukkonen

Jorma Viljami Kukkonen (s. 20. heinäkuuta 1950 Rautalampi) on suomalainen pappi ja poliitikko. Kukkonen toimi kansanedustajana vuosina 1995–1999. Hän edusti Kuopion läänin vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään. Kukkonen on toiminut kulttuuriministerin erityisavustajana opetusministeriössä 1987–1988. Hän on ollut Suomen Lähetysseuran pastorina Hongkongissa 1978–1982 ja 2003–2006, Lapinlahden seurakunnan kappalaisena 1984–1989 ja Hankasalmen seurakunnan kirkkoherrana 2006–2013. Kukkonen oli Lapinlahden kunnanvaltuuston jäsen vuonna 1989 ja Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1993–1999. 
Kukkonen toimi Rautalammin kunnanvaltuuston puheenjohtajana valtuustokaudella 2013–2016.
Julistemuseo

Julistemuseo oli Lahden taidemuseon yhteydessä toimiva graafisen muotoilun erikoismuseo, joka on perustettu vuonna 1975. Se yhdistettiin Lahden visuaalisten taiteiden museo Malvaan, joka avautui 2022.
Julistemuseon toiminta-ajatuksena on kerätä ja taltioida sekä pitää näytteillä suomalaista ja ulkomaista graafista muotoilua. Kokoelmiin kuuluu nykyisin yhteensä yli 75 000 painotuotetta, ja niistä suurin osa on julisteita. Kokoelmissa on niin kaupallisia, aatteellisia kuin kulttuurijulisteitakin. Vaikka museossa on myös mittava kansainvälisen julistetaiteen kokoelma, toiminnan painopiste on kotimaisessa grafiikassa. Julisteiden lisäksi museon kokoelmiin kerätään myös muun muassa etikettejä, ex libriksiä ja taidepainojäljennöksiä. Museo saa kokoelmiinsa uutta aineistoa pääosin lahjoituksin, mutta niitä kartutetaan myös ostoin. 
Julistemuseo osallistuu myös graafisen suunnittelun tutkimukseen ja julkaisee aihetta käsitteleviä tutkimuksia. Joka toinen vuosi museossa järjestetään Lahden kansainvälinen julistebiennale.
Julistemuseo suljettiin vuonna 2018 ja se avautuu vuonna 2022 uusissa tiloissa, kun Lahden uusi taide-, juliste- ja muotoilumuseo avautuu Malski-keskuksen yhteyteen.
Aaron Burkart

Aaron Burkart (s. 20. syyskuuta 1982 Singen) on saksalainen ralliautoilija. Hän aloitti uransa vuonna 2002 ja on kilpaillut muun muassa JWRC:ssä eli nuorten rallin maailmanmestaruussarjassa. Hän voitti vuonna 2010 rallin nuorten maailmanmestaruuden.
Heikki Järvenpää

Heikki Mikael Järvenpää (s. 11. joulukuuta 1948 Lappeenranta) on suomalainen yritysjohtaja ja kokoomuslainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana Kymen läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1991 ja 1998–1999.
Järvenpää valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja valtiotieteiden maisteriksi 1975. Hän työskenteli Oy Kaukas Ab:n hallinnollisen johtajan assistenttina Lappeenrannassa 1977–1978 ja tiedotuspäällikkönä 1978–1986, minkä jälkeen hän oli apulaisjohtaja Kymmene Oy:ssä 1986–1991. Järvenpää toimi vuodesta 1992 johtajana UPM-Kymmene Oyj:ssä.
Eduskuntaan Järvenpää valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1979 vaaleissa, ja hän jatkoi kansanedustajana kunnes putosi vuoden 1991 vaaleissa. Hän toimi kansanedustajana uudelleen vuosina 1998–1999 Kari Häkämiehen siirryttyä Kuopion kaupunginjohtajaksi. Järvenpää on toiminut Lappeenrannan kaupunginvaltuustossa vuosina 1976–1992 sekä vuodesta 2005 eteenpäin, ja ollut kaupunginvaltuuston puheenjohtaja vuosina 1985 ja 1987–1992 sekä vuodesta 2005 eteenpäin. Hän on Kokoomuksen Kaakkois-Suomen piirin puheenjohtaja.
Vuonna 2000 Järvenpää perusti "International Youth Foundation" -verkostoon kuuluvan Suomen Lasten ja Nuorten Säätiön, jonka toiminnanjohtajana hän toimi vuosina 2000–2004.
Rutto ja romu

Rutto ja romu on kotimaisen Ernos-yhtyeen debyyttialbumi vuodelta 1968. Levyllä on ainoastaan yksi käännöskappale muitten ollessa yhtyeen laulusolistin Erno Lindahlin sävellyksiä.
Yhtye oli julkaissut ennen albumin levytystä muutaman single-menestyksen kuten "Yksin" ja "Harha" vuodelta 1966 sekä "Kaikki hyvin" ja "Olet liian kaukana" vuodelta 1967. Nämä kaikki äänitykset löytyvät myös yhtyeen ensimmäiseltä albumilta ja loput LP:n kappaleista on äänitetty vuonna 1968. Kaikki sävellykset ovat Erno Lindahlin käsialaa, sanoituksissa Ilari Hannula on ollut mukana kappaleissa "Lumi" ja "Taas kerran". Beach Boys käännöskappaleen "Kaikki hyvin'" "(Good Vibrations)" on sanoittanut ja sovittanut yhtyeen kitaristi Matti Vattulainen. "Ei" on saanut selviä vaikutteita psykedeliasta tunnelmiin jotka vaihtelevat pehmeistä harmonioista särökitaraan ja hysteeriseen, pakokauhuiseen lauluun.
"Rutto ja romu" -kappaleessa on hieman humoristisesti yhdistetty kansanmusiikin elementtejä 60- luvun alun instrumentaalimusiikkiin missä erityisesti The Tornados -yhtyeen Telstar -hitin vaikutus kuuluu selvästi.
Levy antaa varsin hyvän leikkauksen yhtyeen tuon ajan omasta materiaalista.
Levy on julkaistu vuonna 2008 yhdessä yhtyeen seuraavan albumin "Lekaa otsaan" kanssa uudelleen masteroituna, tupla-cd-versiona lisänä bonus-raidat "Maria Louiza" ja "Ei paljon puutu onnestain". 
Kappalelista.
Levystä otettiin myös kakkospainos noin vuotta myöhemmin alkuperäisen ilmestymisen jälkeen.
Clacton-on-Sea

Clacton-on-Sea on noin asukkaan kaupunki Tendringin niemimaalla Essexin kaakkoisrannikolla. Arkeologiset löydöt osoittavat, että seudun ensimmäiset asukkaat olivat paleoliittisia metsästäjiä. Paikalla olleesta pienestä kylästä kehittyi 1800-luvun lopussa terveydenhoitoon keskittynyt rantalomakohde. Vuonna 1871 sinne rakennettiin suuri laiturialue ja rautatie saapui kymmenen vuotta myöhemmin. Kaupunki on edelleen suosittu kesälomakohde ja viihdekeskus Englannissa.
Rantakylä (Mikkeli)

Rantakylä on Mikkelin 31. kaupunginosa. Rantakylässä asuu noin 5 000 ihmistä. Ennen vuoden 2001 kuntaliitosta Rantakylä oli Mikkelin maalaiskunnan keskustaajama. 
Rantakylässä sijaitsee nuorisotalo, yleisurheilu- ja tenniskenttä, pururata, uimahalli, ruokakaupat S-market sekä K-Supermarket, Puuilo-tavaratalo, baari, St1-huoltoasema ja koulu. Talvisin tenniskenttä muutetaan jääkiekkokaukaloksi, yleisurheilukenttä luistinradaksi ja pururata laduksi. Rantakylän yhtenäiskoulu on oppilasmäärältään Mikkelin suurin koulu heti Saimaanportin yhtenäiskoulun jälkeen. Rantakylässä toimii urheiluseura RTA. Viihdeuimala Rantakeitaassa on myös mahdollista harrastaa monia lajeja, kuten salibandya, uintia ja kuntosaliharjoittelua. 
Rantakylä paikannimenä on tunnettu jo 1500-luvun puolivälistä, jolloin se oli Rantakylän kymmenyskunta, joka kuuluu Visulahden pitäjän Vuolingon neljänneskuntaan.
Santa Barbara (televisiosarja)

Santa Barbara on yhdysvaltalainen saippuasarja, joka voitti monia televisioalan palkintoja.
Sarja keskittyi kahden kaupungin mahtisuvun, Capwellien ja Lockridgen perheen, keskenäiseen taisteluun sekä näiden perheiden jäsenten ihmissuhteisiin. Sarjan pääosissa nähtiin muun muassa Lane Davies, Jed Allan, Robin Wright, Marcy Walker, A. Martinez, Harley Jane Kozak, Judith McConnell, Nancy Grahn sekä Robin Mattson.
Oscar Furuhjelm

Knut Oscar Furuhjelm (21. marraskuuta 1880 Varsova – 6. huhtikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen graafikko. Hänellä oli merkittävä rooli suomalaisen julistetaiteen kehittymisessä 1900-luvun alkupuolella.
Furuhjelm syntyi Varsovassa, missä hänen isänsä Rolf Furuhjelm toimi upseerina. Isä oli mennyt naimisiin puolalaisen Wanda Zaydelin kanssa. Nuoruutensa Oscar Furuhjelm eli kuitenkin Vaasassa. Siellä isä Rolf Furuhjelm toimi Vaasan tarkk'ampujapataloonan viimeisenä komentajana. Oscar Furuhjelm opiskeli vuosina 1900–1902 Helsingin Polyteknillisessä opistossa ja sen jälkeen Kööpenhaminan taideakatemiassa, Münchenin taideakatemiassa, Berliinissä ja Pariisissa. Pariisissa hän suoritti mainosgrafiikan kurssin. 
Vuonna 1910 Furuhjelm perusti mainosgraafikko Heino Aspelinin ja arkkitehti Gösta Kulvikin kanssa Finska konstnärliga reklambyrån -mainostoimiston, joka pysyi kuitenkin pystyssä vain vuoden. Vuodesta 1914 alkaen hän työskenteli Öflund &amp; Pettersson -painotalon piirtämössä, jossa hän vastasi muun muassa Stockmannin tavaratalon mainosten suunnittelusta. Yritys sulautettiin vuonna 1918 Tilgmann Ab -yhtiöön, jonka palvelukseen myös Furuhjelm siirtyi. Furuhjelm toimi Tilgmannin kuvataideosaston johtajana 1928–1952. 
Furuhjelm tuli julkisuudessa tunnetuksi sekä julistetaiteilijana että sarjakuva- ja pilapiirtäjänä. Vuosisadan alkupuolella hän julkaisi omaa "Movitz"-lehteään ja kuului "Garm", "Kerberos" ja "Puntari" -pilalehtien avustajiin. Vuonna 1933 hän osallistui myös pilapiirtäjien "Humoristernas utställning" -näyttelyyn Tukholmassa ja oli innokkaasti mukana samana vuonna perustetun Suomen Taidepiirtäjäin liiton toiminnassa. Hänen julistetaiteestaan erityisen tunnettuja ovat muun muassa Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiölle tehdyt työt vuosina 1909–1911. Furuhjelm suunnitteli myös joulukortteja. Vapaa-ajallaan hän oli mukana parapsykologisen Sällskapet för Psykisk Forskning -yhdistyksen toiminnassa.
Oscar Furuhjelm on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle. Samassa haudassa lepäävät myös Furuhjelmin sisko Viola sekä heidän puolalainen äitinsä Wanda Furuhjelm.
Oikarainen

Oikarainen on kylä Rovaniemellä. Se sijaitsee Kemijoen ja kantatien 81 varrella noin 20 kilometriä kaupungin keskustasta itään. Kylä sijaitsee Kemijoen molemmilla puolilla. Tämän vuoksi kylällä sijaitsikin lossijoen oikealla puolella. Vasemmalla puolella jokea sijaitsee myös "Oikaraisen koulu", jossa on 40 oppilasta ja jolla on pitkä historia takanaan.
Lossi lopetti toimintansa vuoden 2010 aikana, ja lossin korvasi uusi silta 14.9.2011. Lappiin jäi tämän jälkeen vain yksi lossi.. Lossi myytiin ulkomaille.
Kylässä järjestetään heinäkuisin Marjetantori-kyläjuhla.
Oikaraisella, Ylikörköntien varressa sijaitsee Kultarannan ratsustustila, jossa käy niin paikalliset kuin ulkomaiset turistitkin. 
Kylällä sijaitsee myös Oikaraisen Taukopaikka, joka sijaitsee oikealla puolella jokea. Se on pitseria/kahvila/kioski/karkkikauppa, joka on kesällä auki päivittäin ja talvella harvemmin. 
Kylällä, koskenkyläntien varrella, sijaitsee Oikaraisen Hakan seurantalo, Jokkapirtti, joka talvisin toimii myös latukahviona. 
Oikaraisissa sijaitsee myös suuri siirtolohkare nimeltään Somosen kirkko.
I Thank You

I Thank You on alun perin Sam &amp; Daven vuonna 1968 julkaisema kappale. ZZ Top -yhtye julkaisi kappaleesta cover-version albumilla "Degüello" vuonna 1979, joka ilmestyi myös singlenä vuonna 1980.
Kairon konferenssi

Kairon konferenssi (koodinimeltä Sextant) pidettiin 22. marraskuuta–26. marraskuuta vuonna 1943 Kairossa, Egyptissä. Siihen osallistuivat Franklin Roosevelt Yhdysvalloista, Winston Churchill Britanniasta ja Tšiang Kai-šek Kiinasta. Konferenssi järjestettiin Rooseveltin vaatimuksesta. 
Kokouksessa päätettiin lähinnä Kiinan ja Burman asioiden järjestämisestä sodanjälkeisenä aikana. Roosevelt ja Churchill jatkoivat Kairosta matkaa Teheraniin.
Helsinginrannan maihinnousu

Helsinginrannan maihinnousu Helsingin kylässä Taivassalossa 26.–28. syyskuuta 1808 oli yksi Suomen sodan Saaristomeren taisteluista. Taistelusta piti tulla ruotsalaisten yli 8 000 miehen maihinnousu. Sään vuoksi eversti Anders Fredrik Skjöldebradin hyökkäysretkikunta ei kuitenkaan päässyt perille ja joutui palamaan Ruotsiin. Everstiluutnantti Gustav Olof Lagerbringin 3 400 miestä rantautui Helsingin kylään ja aloitti etenemisen sisämaahan. Kuningas Kustaa IV Aadolf saapui laivallaan myöhässä taistelupaikalle 28. syyskuuta 1808.
Taistelun kulku.
Maanantai 26. syyskuuta (J: 14.).
Maihinnousu alkoi aamulla klo 9. Rannalla vahdissa olevat kasakat työnnettiin Järvenperään. Ruotsalaiset etenivät hitaasti, ja venäläiset saivat lähetetyksi kolme komppaniaa Pärnun rykmentistä tukenaan kaksi tykkiä. Kronobergin rykmentin hyökkäys sai venäläiset vetäytymään.
Tiistai 27. syyskuuta (J: 15.).
Aamulla ruotsalaiset etenivät Viiaisten suuntaan, jossa heitä oli vastassa Karl Gustav Baggovutin komentama Nevskin rykmentin pataljoona. Baggovutilla oli ohjeet viivyttää ruotsalaisia, ja hän ryhmittäytyi kartanon ympäristöön. Ruotsalaiset työnsivät venäläiset asemista. Eversti, vapaaherra Gustaf Reinhold Boije af Gennäs määrättiin ruotsalaisten taistelujoukkojen komentajaksi.
Keskiviikko 28. syyskuuta (J: 16.).
Yön aikana kenraaliluutnantti Pjotr Bagration toi suuret venäläisvahvistukset paikalle. Boije suunnitteli hyökkäävänsä Viiaisista pohjoiseen Puostaan (Puotila). Samanaikaisesti Lagerbringin johdolla piti iskeä sivustahyökkäys Puotilaan Haaroisten ja Rannan kautta. Baggovutilla oli lisävoimien johdosta aloite, ja hän hyökkäsi voimakkaasti Boijen pääasemaan. Venäläisillä oli myös tarkoituksena tehdä sivustahyökkäys Rannan kautta. Lagerbringin hyökkäys pysähtyi venäläisten vahvaan voimaan, ja hän joutui peräytymään. Boije totesi tilanteen toivottomaksi ja määräsi yleisen vetäytymisen Helsingin kylään.
Helsinginrannalla tilanne oli sekasortoinen. Kuningas oli siirrättänyt tykkipurret Kahiluotoon. Paikalla olivat vain suojaamattomat kuljetuslaivat. Laivoihin siirtyminen tapahtui epäjärjestyksessä, soutaen ja suurin tappioin.
Johan Tobias Sergel

Johan Tobias Sergel (28. elokuuta 1740 – 26. helmikuuta 1814) oli ruotsalainen kuvanveistäjä, taidemaalari ja piirtäjä.
Sergelin vanhemmat olivat saksalainen taiteilijapari Christoffer Sergell ja Elisabet Swyrner, jotka muuttivat Ruotsiin vuotta ennen poikansa syntymää. Nimestä on myös muotoja Särgell ja Sergell. Hän oli uusklassisen ajan kuvanveistäjä ja Ruotsin ensimmäinen huomattava kuvanveistäjä. Hän toimi Kustaa III:n hovikuvanveistäjänä vuodesta 1779 alkaen ja Tukholman taideakatemian professorina vuodesta 1780. Hän oli myös Ranskan taideakatemian ulkojäsen.
Sergel opetteli kuvanveistoa vuodesta 1755 Ranskasta Ruotsiin muuttaneen Pierre Hubert Larchevêguen alaisena. Hän sai tehtäväkseen esimerkiksi suunnitella muotokuvia kipsimitaleihin. Hän tuli 1760-luvulta alkaen tunnetuksi myös graafikkona. Hän teki opintomatkoja Pariisiin ja Roomaan, joista saadun opin hän tiivisti sanoihin “ei pidä seurata muita mestareita kuin antiikkia ja luontoa”. Sergel valitsikin veistoksensa aiheet usein antiikin mytologiasta. Roomassa hän teki ensimmäisen mestarillisen työnsä, terrakottaveistoksen "Lepäävä juopunut fauni" (1770, marmorisena 1774). Seuraavina vuosina hän teki muitakin mytologisten aiheiden veistoksia, joissa ilmenevät aistillisuus, tuoreus ja lämmin vitaalisuus.
Vuonna 1778 Sergel päätti palata Tukholmaan, mutta viipyi matkalla Pariisissa, joten paluu lykkääntyi vuoteen 1779. Seuraavat työt olivat Kustaa III:n tilaustöitä, jotka esittävät kuninkaallista perhettä ja valtakunnankansleri Axel Oxenstiernaa. Muutamat tilaustyöt eivät häntä innostaneet: kuninkaanlinnan pylvässaliin tilattu veistos "Venus aux belles festes" oli hänelle epämiellyttävä aihe, koska klassisia jumalhahmoja käytettiin siinä kevytmielisiin tarkoituksiin. Teos ei juuri onnistunutkaan, sillä sen raajoihin tuli väärät mittasuhteet. Samaan aikaan häntä työllistivät myös muotokuvamedaljongit. Merkittävä Sergelin saama kontakti oli ystävystyminen sotamarsalkka Augustin Ehrensvärdin pojan Carl August Ehrensvärdin kanssa. Sergel viimeisteli vuosina 1801–1802 Suomenlinnassa olevan Augustin Ehrensvärdin hautamuistomerkin, jonka luonnoksen oli tehnyt J. E. Rein. Toinen Suomessa oleva Sergelin veistos on vuosina 1812–1813 tehty Henrik Gabriel Porthanin muotokuva Helsingin yliopistossa.
Tukholman Hötorgetilla sijainnut Sergelhuset oli hänen ateljeensa, jossa on myöhemmin työskennellyt useita taiteilijoita. Sergelin nimeä kantavat Tukholmassa Sergelin tori ja Sergelgatan.
The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall

The Unparalleled Adventures of One Hans Pfaall on Kari Peitsamon ja hänen Straight Perverts -yhtyeensä studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2010. Levy on Peitsamon järjestyksessään 58. albumi ja jäi ainoaksi Straight Perverts -yhtyeen julkaisuksi yhtyeen hajottua jo ennen levyn julkaisua.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Kari Peitsamo.
Miesten Ykköspesis-kausi 1991

Pesäpallon Ykkössarjan kausi 1991 oli yhdestoista ykkössarjakausi pesäpallossa. Sarjan voitti Loimaan Palloilijat.
Ykkössarja.
Runkosarja.
Loimaa nousi Superpesikseen. Muhos ja Riihimäki karsintaan Superpesiksen 12.-13.. sijoittuneiden kanssa. Suomensarjaan putosi suoraan Kempele, Ulvila joutui karsintaan. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Puurtilan Kisa-Pojat, Jokioisten Koetus ja Nurmon Jymy.
sekä lohkokakkosten välisen karsinnan voittaja Pattijoen Urheilijat. Myös Hakunilan Kisa nostettiin ykköspesikseen kaudelle 1992 (Lohjan Kisa-Veikkojen paikalle?).
Hietasisilisko

Hietasisilisko ("Lacerta agilis") on suurimpaan osaan Eurooppaa levinnyt sisiliskolaji. Pohjoisrajana on Etelä- ja Luoteis-Englanti ja Skandinavian eteläosat. Laji puuttuu Iberian niemimaalta. Idässä sitä tavataan Mongoliaan saakka ulottuvalla alueella Keski-Aasiassa. Suomessa laji havaittiin vuonna 2014 Turun seudulla.
Hietasisiliskon pituus kuonosta hännänpäähän voi pisimmillään olla 25 senttimetriä, Suomessa ehkä vähän vähemmän. Se on rakenteeltaan tavallista sisiliskoa huomattavasti tanakampi, ja sen pää on suhteellisen iso ja raskasrakenteinen, etenkin koirailla. Selässä erottuu tavallisesti selvä, kapeiden suomujen muodostama nauha. Useimpien eläinten, myös poikasten, kyljissä näkyy rengastäpliä. Koiraat ovat pohjaväriltään vihreitä, naaraat ruskeita.
Hietasisiliskot elävät erilaisilla kuivilla elinpaikoilla, kuten kasvillisuuden peittämissä rantojen hiekkakinoksissa ja hietanummilla. Ne syövät hyönteisiä ja myös erilajisten sisiliskojen poikasia. Toisin kuin sisilisko, hietasisilisko munii munia (4–14 kpl), jotka se hautaa hiekkakinokseen, auringon haudottaviksi. Liskot alkavat lisääntyä 3–4-vuotiaina. Talven ne horrostavat kaivamassaan kolossa. Ruotsissa on havaittu 19-vuotiaaksi elänyt hietasisilisko.
Vuonna 2014 hietasisiliskoja löydettiin Varsinais-Suomesta. Suomen lähialueilla sitä tavataan muun muassa Venäjän Karjalassa, Baltiassa ja Ruotsissa. Hietasisiliskolla on noin kymmenen alalajia: Karjalassa tavattu lisko on eri alalajia kuin Suomesta löydetty.
Khambatinlahti

Khambatinlahti on Arabianmereen kuuluva lahti, joka sijaitsee Gujaratin osavaltion alueella Länsi-Intiassa. Lahti on noin 80 kilometriä pitkä ja erottaa Kathiawarin niemimaan Gujaratin osavaltion itäisestä osasta. Narmada ja Taptijoki laskevat Khambatinlahteen.
Lahti tunnetaan voimakkaista vuorovesistään. Lahden rannalla sijaitseva maailman suurimpiin lukeutuva Alangin laivaromuttamo käyttää voimakasta vuorovesivaihtelua hyväkseen, kun suuret laivat ajetaan rannalle vuoroveden ollessa korkeimmillaan muutaman kerran kuukaudessa, ja puretaan vuoroveden laskiessa.
Vuonna 1977 valmistuneen matkustaja-autolautta GTS Finnjetin purkutyöt aloitettiin Alangin romuttamolla syyskuussa 2008.
American Accordionists’ Association

American Accordionists’ Association (AAA) on vuonna 1938 perustettu yhdysvaltalainen harmonikka-alan järjestö. Järjestön puheenjohtajana vuonna 2020 toimii Joseph Ciccone.
Toiminta-ajatus.
Yhdistyksen tehtävänä on edistää harmonikkatietoisuutta ja -tietoa sekä soittimen arvostusta julkisuudessa ja tiedotusvälineissä. Se edistää harmonikkayhteisön ykseyttä ja kannustaa jäseniään yhteistyöhön sekä toistensa kanssa että muiden organisaatioiden kanssa harmonikan näkyvyyden edistämiseksi. Yhdistys pyrkii myös edistämään harmonikkamusiikin tasoa, huomioimaan alan toimijoiden saavutuksia, järjestämään eritasoisia harmonikkakilpailuja ja opetustilaisuuksia sekä edistämään harmonikansoiton opetuksen ja taiteen tasoa. 
Historia.
Järjestö perustettiin 9. maaliskuuta 1938 New Yorkissa. Perustajajäseniä olivat Joe Biviano, Sydney Dawson, Pietro Deiro, Pietro Frosini, Anthony Galla-Rini, John Gart, Abe Goldman, Charles Magnante, Charles Nunzio, Sam Roland, Byron Streep ja Gene Von Hallberg. Pietro Deiro valittiin järjestön ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Renjith Maheshwary

Renjith Maheshwary (; s. 30. tammikuuta 1986 Kerala, Intia) on intialainen kolmiloikkaaja.
Maheshwary karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Grossetossa 2004. Hän sijoittui neljänneksi Dohan Aasian kisoissa 2006 tuloksella 16,54 ja voitti Aasian-mestaruuden Ammanissa 2007 tuulituloksella 17,19. Hän karsiutui loppukilpailusta Osakan MM-kilpailuissa 2007 ja Pekingin olympialaisissa 2008. Kantonin Aasian-mestaruuskilpailuissa 2009 hän sijoittui neljänneksi sentin pronssimitalista jääneenä. Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 hän sai pronssia Intian ennätystuloksella 17,07. Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja Lontoon olympialaisissa 2012 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Sisäratojen Aasian-mestaruuskilpailuissa 2016 hän sai kolmiloikassa hopeaa.
Pauli Välimäki

Pauli Erik Välimäki (s. 20. joulukuuta 1955 Kokkola) on suomalainen toimittaja ja poliitikko. Hänen puolueensa on Vihreä liitto.
Välimäki kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1975 Kokkolan yhteislyseosta, minkä jälkeen hän opiskeli vuodesta 1977 tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Hän valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1990. Hän toimi 1978–1979 päätoimittajana Etsijä-lehdessä, 1979–1980 uutistoimittajana Kansan Äänessä ja 1981–1986 toimittajana ja toimitussihteerinä Hämeen Yhteistyössä. Vuonna 1985 hän oli perustamassa Radio 957 -paikallisradiota ja vuosina 1986–1989 hän toimi Vihreän Langan päätoimittajana. Hän on työskennellyt vuodesta 1990 vapaana toimittajana. 
Vapaana toimittajana Välimäki on muun muassa kirjoittanut Helsingin Sanomiin, Kuluttajaan ja Vihreään Lankaan sekä toiminut radiotoimittajana Radio Suomessa ja Ylen ykkösellä. Hänen toimittamiinsa radio-ohjelmiin kuului muun muassa ympäristöohjelma "Varrella virran". Suomen freelance-journalistit ry valitsi hänet vuoden freelance-journalistiksi 2000.
Poliitikkona Välimäki on toiminut Vihreän liiton varapuheenjohtajana vuosina 1990–1991 ja Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosina 1998–2006 sekä Tampereen kaupunginhallituksen jäsenenä vuosina 1999–2002 ja 2005–2006. Vuosina 2003–2004 hän oli kaupunginvaltuuston toinen varapuheenjohtaja ja vuosina 1999–2006 vihreän valtuustoryhmän puheenjohtaja. Hän erosi kaupunginvaltuuston jäsenyydestä aloitettuaan viestinnän erityisasiantuntijana Tampereen pormestarin Timo P. Niemisen esikunnassa vuoden 2007 alussa. Välimäki on ollut myös eduskuntavaaliehdokkaana, ensimmäisen kerran eduskuntavaaleissa 1983 silloisessa Hämeen läänin pohjoisessa vaalipiirissä ja viimeisimmän kerran eduskuntavaaleissa 2007 Pirkanmaan vaalipiirissä, mutta ei ole tullut valituksi.
Välimäki on naimisissa Irene Roivaisen kanssa ja hänellä on kolme lasta, vuosina 1981 ja 1994 syntyneet pojat sekä vuonna 1989 syntynyt tytär.
Lima (jalkapalloilija, 1983)

Rodrigo José Lima dos Santos, yleensä vain Lima (s. 11. elokuuta 1983 Monte Alegre, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Benficaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Lima edusti pelaajauransa alkuvaiheilla useita brasilialaisjoukkueita. 21. heinäkuuta 2009 ukrainalaisseura Metalist Harkova ilmoitti hankkineensa brasilialaishyökkääjän riveihinsä noin 1 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Siirto ei kuitenkaan lopulta toteunut, sillä Lima ei läpäissyt ennen siirron vahvistamista suoritettua lääkärintarkastusta. Myöhemmin samana kesänä hän teki sopimuksen portugalilaisen Belenensesin kanssa.
1. heinäkuuta 2010 hän siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Sporting Clube de Bragaan. 24. elokuuta 2010 pelatussa Mestarien liigan pudotuskierroksen toisessa osaottelussa Sevillaa vastaan Lima teki hattutempun, kun Braga eteni yhteistuloksella 5–3 ensimmäistä kertaa historiassaan turnauksen lohkovaiheeseen.
Ekhemos

Ekhemos (, ) oli kreikkalaisessa mytologiassa Arkadian kuningas, joka seurasi kuninkaana Lykurgosta tämän suvun sammuttua. Ekhemos oli Airopoksen poika ja Kefeuksen lapsenlapsi, ja hän meni naimisiin Timandran, Ledan ja Tyndareuksen tyttären kanssa.
Ekhemoksen hallitusaikana doorilaiset hyökkäsivät Peloponneksokselle. Heidän johtajansa Hyllos, Herakleen poika haastoi vastustajansa kaksinkamppailuun, jonka lopputuloksen mukaan joko maa luovutettaisiin herakleideille tai sitten nämä pidättäytyisivät hyökkäämästä uudelleen joko seuraavaan viiteenkymmeneen tai sataan vuoteen. Ekhemos otti haasteen vastaan ja löi Hylloksen pakottaen herakleidit siten peräytymään.
Olaf Hampel

Olaf Hampel (s. 1. marraskuuta 1965 Bielefeld) on saksalainen entinen rattikelkkailija.
Ensimmäisen arvokisamitalinsa, EM-hopean, Hampel saavutti vuonna 1991 Dirk Wiesen johtamassa neljän miehen joukkueessa. Olympialaisista Hampel saavutti olympiakultaa neljän miehen rattikelkkailussa 1994 Lillehammerissa Harald Czudajn joukkueessa ja 1998 Naganossa Christoph Langenin joukkueessa. Lisäksi hän saavutti MM-kultaa Langenin jarrumiehenä kahden miehen rattikelkkailussa vuonna 1995 ja neljän miehen kelkkailussa vuonna 1996, jolloin hän voitti lisäksi EM-kultaa sekä kahden että neljän miehen rattikelkkailussa. Saksan mestaruuden hän voitti vuosina 1989 ja 1995 kahden miehen rattikelkkailussa ja 1996 neljän miehen rattikelkkailussa. 
Seuratasolla Hampel edusti BSC Winterbergiä. Hän on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 98 kilogrammaa.
Arvokisamitalit.
Olympialaiset
neljän miehen kelkka: kultaa (Czudaj, Brannasch, Hampel, Szelig)
neljän miehen kelkka: kultaa (Langen, Zimmermann, Jakobs, Hampel)
Maailmanmestaruuskilpailut
kahden miehen kelkka: kultaa (Langen, Hampel)
neljän miehen kelkka: kultaa (Langen, Zimmermann, Rühr, Hampel)
Euroopanmestaruuskilpailut
neljän miehen kelkka: hopeaa (Wiese, Wölm, Rogge, Hampel)
kahden miehen kelkka: kultaa (Langen, Hampel)
neljän miehen kelkka: kultaa (Langen, Kohlert, Zimmermann, Hampel)
kahden miehen kelkka: hopeaa (Langen, Hampel)
neljän miehen kelkka: pronssia (Langen, Zimmermann, Kohlert, Hampel)
kahden miehen kelkka: pronssia (Dostthaler, Hampel)
Quebecin ensimmäinen konferenssi

Quebecin ensimmäinen konferenssi pidettiin 13.–24. elokuuta 1943 Quebecissa Kanadassa. Se oli toisen maailmansodan konferenssi, johon osallistuivat liittoutuneiden päämiehistä pääministeri Winston Churchill Britanniasta, presidentti Franklin D. Roosevelt Yhdysvalloista ja isäntämaasta pääministeri William Lyon Mackenzie King.
Tapaamisessa Britannia vahvisti Yhdysvaltain ylivallan Tyynenmeren sotanäyttämöllä, jossa pyrittiin tehostamaan sotatoimia. Osapuolet päättivät jatkaa Tšiang Kai-šekin avustamista Kiinassa, ja Kaakkois-Aasian joukot määrättiin vara-amiraali Louis Mountbattenin alaisuuteen.
Kokouksessa päätettiin myös kiihdyttää taisteluita Italiassa, jotta Mussolinin kukistumista voitaisiin hyödyntää jatkossa. Osapuolet hyväksyivät kenraali Frederick E. Morganin suunnitelman Englannin kanaalin yli tehtävästä hyökkäyksestä, operaatio Overlordista, jonka kaavailtiin toteutuvan 1. toukokuuta 1944. Britanniassa rakennettiin operaatiota varten kelluvia keinotekoisia satamia, jotka aiottiin hinata Ranskan rannikolle. Hyökkäyksen komentajuus annettiin amerikkalaisille.
FIPFA

FIPFA ("Fédération Internationale de Powerchair Football Association") on kansainvälinen sähköpyörätuolijalkapallon kattojärjestö. Sen päämaja sijaitsee Pariisissa, Ranskassa. Se perustettiin vuonna 2006 sen jälkeen, kun yhdeksän eri maan edustajat tapasivat ensin Portugalin Coimbrassa ja toisen kerran Atlantassa, Yhdysvalloissa. He sopivat pelin säännöistä ja perustivat lajille kansainvälisen kattojärjestön.
Organisaatio.
FIPFA on organisaatioltaan samantyyppinen kuin FIFA, jolla on useita kansainvälisiä maanosaliittoja. Toistaiseksi FIPFAn ainut organisoitunut maanosaliitto on Euroopan sähköpyörätuolijalkapallon liitto EPFA, johon kuuluu tällä hetkellä seitsemän jäsenmaata: Suomi, Belgia, Tanska, Britannia, Ranska, Portugali ja Turkki. Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan ollaan tällä hetkellä rakentamassa Amerikkojen sähköpyörätuolijalkapallon konferenssia, PFCA:ta. FIPFAn tavoitteena on perustaa maanosaliitot myös Aasiaan ja Afrikkaan. Aasiassa FIPFAn jäsenmaita ovat ainakin Japani ja Singapore.
FIPFAn ylin päättävä elin on kymmenen nelivuotiskautisen jäsenen muodostama neuvosto. Sen puheenjohtaja valvoo lajille ehdotettuja esityksiä, joita esittävät lajia eri puolilla maailmaa kehittämään pyrkivät komissiot.
Irene Roivainen

Irene Roivainen (s. 14. joulukuuta 1955 Sotkamo) on suomalainen sosiaalitieteilijä ja poliitikko. Hänen puolueensa on Vihreä liitto.
Roivainen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden tohtori, joksi hän valmistui vuonna 1999, pääaineenaan sosiaalityö. Hänen väitöskirjansa, nimeltään "Sokeripala metsän keskellä – lähiö sanomalehden konstruktiona", käsitteli lähiöstä rakennettua kuvaa "Helsingin Sanomissa". Myös hänen pro gradunsa vuodelta 1987 ja lisensiaatintyönsä vuodelta 1992 liittyivät lähiöihin. Roivainen on työskennellyt muun muassa sosiaalityön yliassistenttina ja määräaikaisena professorina sekä sosiaalipolitiikan ja sosiaalityön laitoksen johtajana Tampereen yliopistossa.
Poliitikkona Roivainen on vaikuttanut Tampereen kunnallispolitiikassa. Hän nousi Tampereen kaupunginvaltuuston jäseneksi vuonna 1999 varavaltuutetun paikalta, minkä jälkeen hänet on valittu valtuuston varsinaiseksi jäseneksi neljissä vaaleissa, 2000, 2004, 2008 ja 2012. Vuosina 2009–2012 hän toimi kaupunginvaltuuston puheenjohtajana. Hän on ollut myös kaupunginhallituksen jäsen vuosina 2007–2008.
Roivaisen muihin luottamustehtäviin ovat kuuluneet muun muassa Sosiaalityön tutkimuksen seuran puheenjohtajuus 2005–2006, Suomen Setlementtiliiton varapuheenjohtajuus ja Tampereen seurakuntayhtymän yhteisen kirkkovaltuuston jäsenyys. Roivainen valittiin Suomen Setlementtiliiton puheenjohtajaksi marraskuussa 2010.
Roivainen on ollut naimisissa Pauli Välimäen kanssa vuodesta 1980 ja hänellä on kolme lasta.
Leena Saraste

Leena Saraste ("ent. Salokangas", s. 3. elokuuta 1942) on suomalainen valokuvaaja ja filosofian tohtori. Hän on työskennellyt valokuvaajana, alan opettajana, tutkijana ja taiteilijana. Sarasteen teoksia on muun muassa Suomen valokuvataiteen museon kokoelmissa.
Elämä.
Saraste opiskeli Taideteollisen oppilaitoksen (nyk. Aalto-yliopisto) kamerataiteen laitoksella, josta hän valmistui 1965. Sen jälkeen hän opiskeli taidehistoriaa Helsingin yliopistossa ja väitteli tohtoriksi 2004. Hänen väitöskirjansa otsikko oli: "Valo, muoto vai elämä, Kameraseurat kohti modernia 1950-luvulla". Saraste on julkaissut 1980 valokuvauksen perusteoksen "Valokuva, pakenevan todellisuuden kuvajainen", jota on käytetty oppikirjana. Teoksesta on ilmestynyt kaksi täysin uudistettua laitosta nimillä "Valokuva tradition ja toden välissä" (1996) ja "Valokuva, muisto – viesti – taide" (2010).
Saraste matkusteli 1980-luvulla Syyriassa, Palestiinassa ja Libanonissa dokumentoiden erityisesti palestiinalaisten pakolaisten arkea Beirutin leireillä. Hän julkaisi matkoistaan kuvajournalistisen kirjan "Rakkaani, Palestiina" (1983).
Arethusa (täsmennyssivu)

Arethusa voi viitata seuraaviin:
Natriumdikromaatti

Natriumdikromaatti (Na2Cr2O7) on natrium- ja dikromaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään kromin ja kromiyhdisteiden valmistuksessa hapettimena orgaanisessa synteesissä ja tekstiiliteollisuudessa.
Valmistus.
Natriumdikromaattia tuotetaan kromiittimalmista kuumentamalla sitä emäksen esimerkiksi natriumkarbonaatin kanssa, jolloin muodostuu natriumkromaattia. Natriumkromaatista natriumdikromaattia saadaan käsittelemällä natriumkromaatin vesiliuosta rikkihapolla tai hiilidioksidilla. Tällöin keltainen natriumkromaatti muuttuu oranssiksi natriumdikromaatiksi. Vesiliuos väkevöidään ja natriumdikromaatti kiteytetään alipaineessa.
2 Na2CrO4 + H2SO4 → Na2Cr2O7 + Na2SO4 + H2O
2 Na2CrO4 + 2 CO2 + H2O → Na2Cr2O7 + 2 NaHCO3
Näin saatu tuote on kidevedellistä dihydraattia Na2Cr2O7·2H2O, josta kidevesi poistuu, kun se kuumennetaan 100 °C:n lämpötilaan.
Käyttö.
Natriumkromaattia käytetään valmistettaessa kromimetallia ja kromiyhdisteitä, kuten kromi(III)oksidia. Orgaanisen kemian synteeseissä sitä käytetään hapettimena. Se on hieman halvempaa kuin kaliumdikromaatti, mutta ongelmana on natriumdikromaatin hygroskooppisuus. Yhdistettä käytetään myös nahan parkitsemisessa ja analyyttisenä reagenssina laboratorioissa.
Turvallisuus.
Natriumdikromaatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Yhdisteen on todettu olevan karsinogeeninen ja aiheuttavan mutaatioita.
Sami Kukka

Sami Kukka (oik. Esa Santonen; s. 25. lokakuuta 1960 Tuulos) on suomalainen laulaja-lauluntekijä ja äänitarkkailija.
Sami Kukka on työskennellyt muun muassa äänittäjänä ja masteroijana Henrik Otto Donnerin studiolla.
Anders Nyström

Anders "Blakkheim" Nyström (s. 22. huhtikuuta 1975 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko. Hän on metalliyhtye Katatonian kitaristi. Nyström toimii myös Bloodbathin kitaristina ja on soittanut myös yhtyeessä Bewitched ja sooloprojektissaan Diabolical Masquerade.
Diskografia.
Katatonia
Bewitched
Diabolical Masquerade
Bloodbath
The Great Escape (Seventh Wonderin albumi)

The Great Escape on Seventh Wonderin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 3. joulukuuta 2010. Albumi on nauhoitettu keväästä syksyyn 2010. 
Albumi on ensimmäinen, jolle yhtye on nauhoittanut yli 10 minuuttia kestävän kappaleen. Se on myös viimeinen albumi, jonka yhtye nauhoitti nykyisen rumpalinsa, Johnny Sandinin, kanssa. Sandin lähtee bändistä henkilökohtaisista syistä, kun ennalta sovitut keikat on soitettu. "Alley Cat" on ensimmäinen Seventh Wonderin kappale, josta on tehty musiikkivideo.
Albumin nimikkokappale The Great Escape on jaettu 13 osaan ja se on myös siis yhtyeen ensimmäinen yli 10-minuuttinen kappale. Siinä on havaittavissa selkeä konsepti.
Egmond aan Zee

Egmond aan Zee on noin 5 000 asukkaan kylä, joka sijaitsee Bergenin kunnassa Pohjois-Hollannin länsirannikolla. Se perustettiin vuonna 977, kun Walgerus-niminen maanomistaja antoi kymmenelle köyhälle perheelle luvan rakentaa talonsa meren rannalle, kunhan nämä maksaisivat hänelle verona kymmenesosan saamistaan kalansaaliista. Koko historiansa ajan kylä on ollut sään ja meren armoilla, ja sen rakennukset ovat tuhoutuneet myrskyissä useita kertoja.
Egmond aan Zeen terveellinen meri-ilmasto alkoi houkutella matkailijoita 1900-luvun alussa, ja kylä on yhä suosittu matkailukohde Alankomaissa. Sen näkyvin maamerkki on vuonna 1834 rakennettu Jan van Speyckin majakka.