tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Carsten Jensen

Carsten Jensen (s. 24. heinäkuuta 1952 Marstal, Ærø) on tanskalainen kirjailija, journalisti ja yhteiskuntakriitikko.
Jensen valmistui Kööpenhaminan yliopistosta kirjallisuustieteen maisteriksi vuonna 1981. Hän tuli 80-luvulla tunnetuksi Politiken-lehdessä julkaistuista yhteiskuntakriittisistä esseistään, artikkeleistaan ja reportaaseistaan. Hän on työskennellyt myös lukuisissa muissa tanskalaisissa lehdissä. Vuosina 1985-1990 hän toimi Fredag-aikakauslehden päätoimittajana.
Vuonna 1997 Jensen sai kirjakauppiaiden jakaman Boghandlernes Gyldne Laurbær -palkinnon matkakertomuksestaan "Jeg har set verden begynde".
Vuonna 2001 Etelä-Tanskan yliopiston humanistinen tiedekunta myönsi Jensenille kulttuurianalyysin dosentin arvon ja vuosina 2000 – 2003 Jensen toimi yhtenä Tanskan ammatillisen keskusjärjestön perustaman ”kulttuuristen viisaiden miesten neuvoston” jäsenenä. Vuonna 2004 hän tuli tunnetuksi myös "Vis Hvad Du Kan"-kykyjenetsintäohjelman tuomarina.
Jensen voitti radiokanava P2:n romaanipalkinnon 2007 teoksellaan "Vi, de druknede" (suom. "Me hukkuneet", 2009). Tästä romaanistaan hän sai myös Danske Bankin 300 000 tanskan kruunun arvoisen kirjallisuuspalkinnon. "Me hukkuneet" on historiallinen romaani, joka kuvaa kirjailijan kotikaupunkia Marstalia vuosina 1848 – 1945, jolloin kaupunki oli merkittävä paikka Tanskan merenkululle. 
Jensen vastaanotti vuonna 2010 Olof Palme –palkinnon, koska hän oli "sanoilla ja teoilla taistellut heikkojen ja sorrettujen puolesta sekä kotimaassaan että ulkomailla". Samana vuonna hän otti vastaan myös "Ebbe Kløvedal Reichin demokratiakapulan". Viestikapula annetaan vuoden ajaksi henkilölle, joka toiminnallaan jatkuvasti pyrkii edistämään demokratiaa.
Vuodesta 2012 lähtien Jensen on vastaanottanut Tanskan valtion jakamaa elinikäistä taiteilija-apurahaa.
Jensen asuu yhdessä kirjailija Liz Jensenin kanssa. Hänellä on yksi tytär aiemmasta avioliitosta.
Slayer of Gods

Slayer of Gods on suomalaisen Brymirin toinen albumi, joka julkaistiin vuonna 2016.
Onnea oi verratonta

Onnea oi verratonta on ruotsalaisen kirjakauppiaan ja vapaakirkollisen saarnaajan Svenning Johanssonin (1827–1898) kirjoittama hengellinen laulu vuodelta 1855. 
Laulun melodia on skandinaavinen kansansävelmä.
On luotu mulle koti taivainen

On luotu mulle koti taivainen on Antreasta kotoisin olevan lestadiolaissaarnaaja Antti Ruposen (1881–1954) hengellinen laulu, joka julkaistiin Siionin lähetyslehdessä vuonna 1934. 
Laulun melodia on Einari Junturan säveltämä. Juntura toimi kanttorina Kemin seurakunnassa. Pentti Seppänen yhdisti tekstin ja sävelmän toisiinsa vuonna 1950 ilmestyneessä Siionin laulujen nuottipainoksessaan.
Henkensä antoi hän, kaikki ken loi

Henkensä antoi hän, kaikki ken loi on Gustaf Skinnarin kirjoittama laulu vuodelta 1888. Skinnari kirjoitti laulunsa Psalmin 76 sanoman pohjalta. 
Laulun sävelmä on suomalainen toisinto Heinrich Albertin sävelmästä. Toisinnon on merkinnyt muistiin Toivo Kuula isänsä Matti Kuulan laulamana.
Oi rakas Jeesus, milloin saavutkaan

Oi rakas Jeesus, milloin noudat sä on ruotsalaisen kansakoulunopettaja Nils Frykmanin kirjoittama hengellinen laulu. Sen on suomentanut O. H. Jussila vuoden 1916 Siionin lauluihin.
Nyt kiitosvirteni riemuin laulan

Nyt kiitosvirren mä riemuin laulan on laajalti tunnettu hengellinen laulu etenkin herätysliikkeiden parissa. Norjalainen pappi Lars Oftedal (1838–1900) kirjoitti laulun sanat vuonna 1874 Fredrik Engelken laulun (1872) pohjalta. Engelken laulu (Vi äro köpta och återlösta) on sekin käännetty suomeksi ("Me oomme ostetut ja lunastetut"). Oftedalin versio käännettiin suomeksi vuonna 1920. 
Laulun melodia on toisinto norjalaisesta kansansävelmästä. Pohjoismaisissa virsikirjoissa onkin erilaisia muunnoksia kyseisestä melodiasta (esim. Virsikirja nro 925 "Maa järkkyy, murtuu").
Kotini on taivahassa

Kotoni on taivahassa on Leonard Typön vuonna 1902 "Siionin kansan matkalaulut" -kokoelmassa julkaistu laulu. 
Laulun melodia on suomalainen kansansävelmä. Laulu on käännetty sekä ruotsiksi että englanniksi.
Punanokkatoko

Punanokkatoko ("Tockus erythrorhynchus") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan eteläisestä Mauritaniasta läpi Somalian koilliseen Tansaniaan. Punanokkatokon viisi alalajia on nyttemmin erotettu omiksi lajeikseen, "kempi", "erythrorhynchus", "ruahae", "rufirostris" ja "damarensis". IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi, mutta sisällyttää siihen kaikki taksonit paitsi "damarensiksen".
Lajin pääasiallisia elinalueita ovat kuivat metsät ja savannit, mutta myös pensaikkoalueet aina parin kilometrin korkeuteen saakka.
Kraftwerke Oberhasli

Kraftwerke Oberhasli AG (KWO) on sveitsiläinen sähköntuotantoyhtiö, jonka voimalaitokset ja tekojärvet sijaitsevat Aarejoen latvoilla Bernin kantonissa. Yhtiön kotipaikka on Innertkirchen. KWO:n omistajia ovat Bernin kaupungin energiayhtiö BKW, Bernin vesi- ja sähkölaitos, Baselin kaupungin tekninen laitos ja Zürichin kaupunki. Yhtiön liikevaihto on vuosittain noin 160 milj. Sfr ja tuotetun sähkön määrä noin 2,2 TWh. Osa KWO:n voimalaitoksista on pumppuvoimalaitoksia, jotka kuluttavat sähköä vuosittain noin 0,6 TWh, joten nettosähkötuotanto on noin 1,6 TWh vuodessa.
Tekojärvet.
Kraftwerke Oberhaslin voimalaitokset ja niihin liittyvä vesistöjärjestelmä tekojärvineen ja vesitunneleineen sijaitsevat Guttannenin ja Innertkirchenin kunnissa, Haslitalin laaksossa. Tekojärviä käytetään jäätiköiden sulamisvesien keräämiseen ja toisaalta pumpatun veden varastoaltaana. Isoimmat tekojärvet ovat Grimselsee, Oberaarsee, Räterichsbodensee ja Gelmersee, jotka sijaitsevat 1 800–2 300 metrin korkeudessa Bernin ja Urin Alpeilla. 
Voimalaitokset.
KWO:n voimalaitosten nimellinen sähköntuotantoteho on yhteensä 1 368 MW ja pumppausteho 424 MW. Voimalaitoksia on yhteensä 12 kappaletta. 
Junaliikenne.
KWO harjoittaa junaliikennettä omistamallaan rautatiellä välillä Meiringen–Aareschlucht–Innertkirchen (Meiringen–Innertkirchen-Bahn, MIB). Radan pituus on viisi kilometriä. Se on kapearaiteinen (1 000 mm) ja sähköistetty (1 200 Vdc). Juna kulkee noin 30 minuutin välein ympäri vuoden. Matka-aika on 10–12 minuuttia. 
Köysiradat.
Osa voimalaitosyhtiön köysiradoista on julkisessa käytössä lähinnä kesäkaudella. Radat on rakennettu voimalaitosten ja patolaitteistojen rakentamisen yhteydessä. Ratoja on useita Haslitalissa ja Gadmentalissa.
Peraia

Peraia (, , ”toisella puolella oleva”) tai Peraía () voi tarkoittaa seuraavia:
Pedro Caixinha

Pedro Caixinha (s. 15. lokakuuta 1970) on portugalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. 
Ura.
Caixinha teki peliuransa Portugalin alasarjoissa. Hän edusti maalivahtiurallaan muun muassa kotikaupunkinsa CD Bejaa. Caixinha lopetti pelaajauransa vuonna 1999 ja jatkoi uraansa jalkapallon parissa Bejan juniorivalmentajana. Kaudeksi 2003/04 Caixinha siirtyi amatööriseura CF Vasco da Gama Vidigueiran päävalmentajaksi. Kauden jälkeen Caixinha aloitti yhteistyön José Peseiron kanssa. Hän työskenteli Peseiron apulaisvalmentajana kuusi vuotta Sportingissa, Al-Hilalissa, Panathinaikosissa, FC Rapid Bukarestissa ja Saudi-Arabian jalkapallomaajoukkueessa.
Päävalmentajadebyyttinsä aikuisten tasolla Caixinha teki kaudella 2010/11 UD Leiriassa. Hän luotsasi seuran debyyttikaudellaan Liga Sagresissa hienosti sijalle 10. Hän erosi yllättäen tehtävistään kauden 2011/12 alussa seuran palkanmaksuongelmien vuoksi. Pian Leiriasta lähtönsä jälkeen Caixinha siirtyi CD Nacionalin päävalmentajaksi. Hän luotsasi seuran kaudella 2011/12 liigassa seitsemänneksi. Caixinha jätti seuran lokakuussa 2012 surkeasti alkaneen kauden vuoksi.
Tammikuussa 2013 Caixinhan ura jatkui Meksikossa Santos Lagunan päävalmentajana. Caixinhan johdolla Santos voitti kaudella 2014 Meksikon cupin Apertura-mestaruuden ja kaudella 2015 liigan Clausura-mestaruuden. Hän luotsasi vuonna 2013 Santosin myös CONCACAF Champions Leaguen loppuotteluun, jossa joukkue kuitenkin taipui CF Monterreylle 4–2. Caixinhan menestyksekäs Santos-pesti huipentui kaudella 2015, kun Santos voitti Meksikon kauden päättäneen mestaruusturnauksen. Hän jätti tehtävänsä elokuussa 2015.
Joulukuun lopussa 2015 Caixinhasta tuli Qatar Stars Leaguessa pelanneen Al-Gharrafan päävalmentaja. Caixinha luotsasi Al-Gharrafan liigan yhdeksänneksi kauden 2015/16 päätteeksi. Maaliskuussa 2017 hän jätti liigassa neljäntenä olleen seuransa ja siirtyi kolmivuotisella sopimuksella Skotlannin Valioliigan Rangersin päävalmentajaksi. Rangers hävisi Caixinhan alaisuudessa vain kaksi 10 viimeisestä liigaottelusta ja sijoittui kauden päätteeksi kolmanneksi. Kausi 2017/18 alkoi kuitenkin katastrofaalisesti, kun Rangers putosi Eurooppa-liigasta jo karsintavaiheessa luxemburgilaiselle puoliammattilaisjoukkue FC Progrès Niederkornille. Paineet Caixinhan harteilla kasvoivat, kun alkukauden tasapelit ja kaksi tappiota pudottivat Rangersin 10 kierroksen jälkeen liigassa neljänneksi jo kahdeksan pisteen päähän Celticistä. Kun Rangers vielä putosi Skotlannin liigacupissa välierissä Motherwellille, sai Caixinha potkut tehtävistään 26. lokakuuta 2017. Hän ennätti toimia seuran päävalmentajana vain 229 päivää ja on lyhytaikaisin Rangersin päävalmentaja.
Tammikuusta 2018 lähtien hän on toiminut meksikolaisen Cruz Azulin päävalmentajana. Caixinha luotsasi Cruz Azulin Copa MX:n mestariksi 2018. Liigamestaruuden joukkue hävisi finaalissa Club Américalle. Seuraava kausi 2019 sujui kuitenkin heikosti ja Caixinha sai potkut syyskuussa 2019.
Heinäkuussa 2020 Caixinhasta tuli Al Shababin päävalmentaja. Hän sai kuitenkin potkut jo tammikuussa 2021 seuran pudottua Arabian Mestarien liigasta.
Lemonsoft

Lemonsoft Oyj on suomalainen ohjelmistoyritys, joka myy ja kehittää toiminnanohjausjärjestelmiä. Lemonsoftin toimipaikat sijaitsevat Vaasassa, Vantaalla, Tampereella, Turussa sekä Joensuussa. Vuonna 2006 perustettu Lemonsoft on kasvava yritys . Yrityksen liikevaihto on yli 11 miljoonaa euroa, ja yrityksellä on noin 100 työntekijää. Lemonsoft tarjoaa monipuolisia toiminnanohjausjärjestelmiä, jotka soveltuvat useiden eri alojen yritysten käyttöön. Yli 6 000 yritystä käyttää Lemonsoft-toiminnanohjausjärjestelmää. Lemonsoft listautui Helsingin pörssin First North -listalle marraskuussa 2021.
Lemonsoft Oy täytti vuonna 2021 helmikuussa 15 vuotta. Maaliskuussa 2021 Lemonsoft Oy osti jyväskyläläisen Metsys Oy:n. Lisäksi yritys julkaisi Regista-nimisen tuotteen, joka keskittyy prosessikehittämiseen.
Yrjö Viitasaari

Yrjö Johannes Viitasaari (s. 6. kesäkuuta 1941 Lapua) on suomalainen kenraalimajuri evp.
Viitasaari syntyi tarkastaja Arvo Viitasaaren ja Erika Ruuthin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1965 on Liisa Rodas. Myös heidän pojastaan Markusta (s. 1969) tuli ammattiupseeri. 
Viitasaari tuli ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1961, Kadettikoulusta hän valmistui 1965 ja Sotakorkeakoulusta 1975. Viitasaari toimi opetusupseerina ja komentotoimiston päällikkönä Kaartin pataljoonassa 1965–1967, toimistoupseerina Viestikoelaitoksella 1967–1973, Pääesikunnan opetusosastolla toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1975–1980 ja apulaissotilasasiamiehenä Moskovassa 1980–1983. Pääesikunnan tiedusteluosaston toimistoesiupseeri ja toimistopäällikön sijainen hän oli 1983–1985 ja Viestikoelaitoksen johtaja 1985–1988. Pääesikunnan tiedusteluosaston päällikkönä Viitasaari toimi 1989–1990 ja tiedustelupäällikkönä vuodesta 1990. Tästä tehtävästä Viitasaari jäi eläkkeelle vuonna 2001.
Viitasaari ylennettiin vänrikiksi 1962, luutnantiksi 1964, yliluutnantiksi 1968, kapteeniksi 1971, majuriksi 1976, everstiluutnantiksi 1985, everstiksi 1990, prikaatikenraaliksi 1996 ja kenraalimajuriksi 1998.
Saattokeikka (suomalainen elokuva)

Saattokeikka on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka on ohjannut Samuli Valkama.
Elokuvassa maahanmuuttajataustainen Kamal lähtee viemään naapurissa asuvaa vanhaa ja äksyä Veikkoa kesämökille. Molemmilla on ennakkoluuloja toista kohtaan, mutta matkan aikana he huomaavat että heillä on myös paljon yhteistä. 
Pääosissa näyttelevät Noah Kin ja Heikki Nousiainen.
Eksoribonukleaasit

Eksoribonukleaasit ovat hydrolaaseihin tai transferaaseihin kuuluvia entsyymejä. Ne katalysoivat RNA-molekyylin hajotusta, joko hydrolyyttisesti, jolloin niistä muodostuu sokerifosfaatti ja lyhentynyt RNA-ketju tai fosforolyyttisesti, jolloin entsyymi hajottaa RNA-ketjun ja sokerifosfaattijohdannaiseen liittyy fosfaatti-ioni, jolloin muodostuu sokeripyrofosfaatti ja lyhentynyt RNA-ketju. Nimitys eksoribonukleaasit tulee siitä että ryhmän entsyymit hajottavat RNA-ketjua ketjun päästä, toisin kuin endoribonukleaasit, jotka hajottavat RNA-ketjun sen keskeltä. 
Eksoribonukleaaseja esiintyy kaikissa niin esi- kuin aitotumaisissakin eliöissä. Niiden tehtävä on hajottaa RNA:ta, kun esimerkiksi tiettyä lähetti-RNA:ta ei enää tarvita tai mikäli RNA on virheellinen. Reaktiossa muodostuvat nukleotidisokerifosfaatit voidaan käyttää uudelleen RNA-molekyylien muodostamiseen. Eksoribonukleaasit jaetaan kuuteen alaryhmään sen perusteella, miten niitä esiintyy eliöissä, reaktiotyypin mukaan ja reaktion etenemissuunnan mukaan. Eksoribonukleaasit voivat hajottaa RNA-molekyyliä alkaen 3'-suunnasta eli sokerimolekyyliin päättyvästä päästä ja edetä kohti fosfaattiryhmään päättyvää päätä eli 5'-päätä. Näitä entsyymejä kutsutaan 3'→5'-eksoribonukleaaseiksi ja niitä esiintyy sekä esi- että aitotumaisissa soluissa. Aitotumaisilla eliöillä on lisäksi 5'→3'-eksoribonukleaaseja, jotka hajottavat RNA:ta fosfaattipäästä edeten kohti sokeripäätä.
Gerard Lecoq

Gerard Lecoq (s. 12. heinäkuuta 1958) on ranskalainen entinen Toro Rosson Formula 1 -tallin mekaanikko. Lecoq aloitti uransa Sauberilla testitiimin päämekaanikkona vuonna 1994. Vuonna 2000 hän siirtyi Toyotalle päämekaanikoksi, jossa työskenteli kauden 2009 loppuun saakka. Vuosina 2010–2011 hän toimi Toro Rosso -tallin päämekaanikkona.
Högt över havet

Högt över havet on ruotsalainen iskelmä vuodelta 1987. Sen on säveltänyt ja sanoittanut Lasse Holm. Suomalainen Arja Saijonmaa esitti sävelteoksen Melodifestivalen-kilpailussa 1987 ja se sijoittui toiseksi. Teos voitti samana vuonna OGAE Second Chance Contest -kilpailun.
"Högt över havet" -single julkaistiin seitsentuumaisena ja sen b-puolella on kappale "Millioner rosor", joka on ruotsinkielinen versio latvialaisesta iskelmästä "Dāvāja Māriņa". "Högt över havet" on saman nimisen, niin ikään 1987 julkaistun musiikkialbumin avausraita.
Listasijoitukset.
"Högt över havet" oli Svensktoppen-musiikkilistan kärjessä useita viikkoja keväällä 1987. Sverigetopplistanille kappale nousi 11. maaliskuuta 1987 sijalle 14, joka oli sen korkein sijoitus kyseisellä listalla.
Sanoitus ja rakenne.
Nopeatempoinen "Högt över havet" on rakenteeltaan tyypillinen iskelmä ensimmäisen kertosäkeen jälkeisellä välisoitolla maustettuna: intro → säkeistö → silta → kertosäe → välisoitto → säkeistö → silta → kertosäe (ei loppuhäivytystä). Sanoituksessa minä-kertoja pyrkii yhteyteen henkilön kanssa, josta hän on romanttisesti kiinnostunut. Sähköteknisiä ja maantieteellisiä metaforia on runsaasti: "kan vi få kontakt nu, genom hjärtats telegrafi", "plus når minus och lyckan är (g)jord" ja "våra zoner är laddade fält".
Lasse Holm

Lars-Eric Gustav "Lasse" Holm (9. joulukuuta 1943 Tukholma) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä ja pianisti.
Ura.
Lasse Holm vaikutti 1960-luvulla pop- ja rockyhtyeissä Doug and the Millsmen, The Spacemen ja The Moonlighters (viimeksimainitussa pseudonyymillä "Larry Moon"). 1980-luvulla Holm kuului Chips-nimiseen yhtyeeseen sekä country-yhtye Rankarnaan, joka esiintyi yhdessä Mats Rådbergin kanssa.
Holm on tullut tunnetuksi ennen kaikkea ruotsalaiseen Melodifestivalen-televisio-ohjelmaan tekemistään sävellyksistä. Musiikkiuransa ohella Holm on juontanut useita televisio-ohjelmia.
Holmin sävellyksiä on kaikkiaan noin 700, mukaan luettuna "Växeln hallå" (1980), "Främling" (1983), "E' de' det här du kallar kärlek" (1986), "Högt över havet" (1987) ja "Eloise" (1993).
Holmin itsensä tulkitsemista kappaleista erityisen suosittu on "Cannelloni, macaroni" vuodelta 1986.
Vuonna 2015 ilmestyi muistelmateos "En hel massa Lasse".
Taiichi Ōno

Taiichi Ōno (, 29. helmikuuta 1912 Dalian, Kiina – 28. toukokuuta 1990 Toyota, Japani) oli japanilainen Toyota Motor Corporationilla työskennellyt tuotantomenetelmien asiantuntija, joka kehitti vallankumouksellisen just-in-time-järjestelmän (kanban).
Ōno aloitti työskentelyn Toyotalla vuonna 1932, valmistuttuaan Nagoyan teknillisestä opistosta. Noin kahdenkymmenen vuoden kuluttua hän alkoi soveltaa kehittämäänsä tuotantokustannusten säästömenetelmää. Ōno työskenteli aluksi päällikkönä Toyotan kokoonpanolinjalla, mutta yleni pian johtoportaaseen, kun hänen asiantuntemuksensa tunnistettiin. Ōnon just-in-time-metodi nosti vararikon partaalla käyneen Toyotan maailman kolmanneksi suurimmaksi autonvalmistajaksi. Ōnon menetelmän perusajatus oli, että osia valmistettiin vain tarvittava määrä ja vain sitä mukaa kuin niitä tarvittiin tuotantolinjan seuraavassa työvaiheessa.
Ōnosta tuli Toyotan varatoimitusjohtaja vuonna 1975. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1978, mutta pysyi yhtiön konsulttina aina vuoteen 1982 asti. Ōno on kirjoittanut suositut liikkeenjohdon kirjat "Toyota Production System" (1978), "Workplace Management" (1984) ja "Just-in-Time for Today and Tomorrow" (1988).
Hyperdimension Neptunia (pelisarja)

Hyperdimension Neptunia () on japanilaisen Idea Factoryn kehittämä roolipelisarja.
Sarja sisältää parodiaa videopeliteollisuudesta. Esimerkiksi tapahtumat sijoittuvat maailmaan nimeltä "Gamindustri" (, sanaleikki ).
Päähenkilön nimi perustuu julkaisemattomaan Sega Neptune -pelikonsoliin.
Sarjan kehittäjä Mizuno Naoko mainitsee parodian vähäisen määrän yhdeksi motivaatioksi sarjan suunnittelussa:
Hahmot.
Päähahmot ovat "Console Patron Unit (CPU)", jotka ovat vastuussa omasta alueestaan. Päähahmot ovat antropomorfismeja ja perustuvat/parodioivat jotakin videopelikonsolia:
Muu media.
Pelisarjaan perustuen on tehty manga .
Pelisarjaan perustuen on tehty myös anime-sarja ("Choujigen Game Neptune The Animation").
Pyreneiden niemimaan sota

Pyreneiden niemimaan sota (, Espanjan itsenäisyyssota) oli sotilaallinen selkkaus Napoleonin Ranskan sekä Espanjan, Britannian ja Portugalin liiton välillä Pyreneiden niemimaan hallinnasta. Sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä itsenäisyyssodista, ja sen aikana kehitetyjä laajamittaisen sissisodan käytänteitä on käytetty paljon muissakin sissisodissa. 
Ranska ja Espanja olivat 1700-luvun lopussa liittolaisia. Espanjan pääministeri Manuel de Godoy oli tosin 1792–1795 vienyt maansa ensimmäiseen liittokuntaan ja sen mukana sotaan Ranskaa vastaan, mutta sen jälkeen maiden suhteet paranivat. Tästä todisteina olivat Aranjuezin sopimus 1801, sotilasliitto 1801, Amiensin rauha 1802 ja Fontainebleaun sopimus 1807, jossa maat sopivat hyökkäävänsä yhdessä Portugaliin. Ranskalainen kenraali Junot vei 20 000 miehen joukkonsa Lissaboniin marraskuun 1807 lopussa, jolloin Portugalin kuningasperhe pakeni Brasiliaan. 
Ranskalaisjoukkoja tuli yhä lisää, ja sopimuksen mukaisesti ne kulkivat Espanjan läpi. Godoyn politiikka synnytti kuitenkin vastustusta Espanjan hovissa, ja kruununprinssi Ferdinand VII teki maaliskuussa 1808 palatsivallankaappauksen. Ranska ryhtyi asiassa sovittelijaksi: ensiksi Ferdinand pakotettiin luopumaan kruunusta ja toiseksi Kaarle pakotettiin luovuttamaan kruununsa Napoleonille. Kuninkaaksi tuli 6. kesäkuuta 1808 Napoleonin veli Joosef.
Madridissa puhkesi Ranskan-vastainen kapina 2. toukokuuta 1808. Ranska vastasi siihen teloittamalla satoja kapinallisia. Tämä johti kansannousun laajenemiseen. Espanjan armeijan jäänteet aloittivat sodan ranskalaisia vastaan, ja mukaan liittyi suuri määrä siviilejä. Vapaaehtoiset organisoituivat paikallisiksi kapinajuntta-nimisiksi ryhmiksi, jotka tekivät yllätyshyökkäyksiä ranskalaisten kuljetuksia ja pikku varuskuntia vastaan. Britannia sekaantui tilanteeseen, ja heinäkuussa 1808 alueelle tuli 35 000 brittisotilasta Arthur Wellesley Wellingtonin komennossa. 
Sekä Espanjan että Portugalin paikalliset armeijat löivät Ranskan joukot. Vuoden 1808 heinäkuussa 17 000 ranskalaista valiosotilasta antautui Andalusian Bailénissa ja elokuussa 9 000 miestä Portugalin Sintrassa. Napoleon teki kuitenkin diplomaattisen operaation, jolla hän saattoi säilyttää asemansa: lokakuun 1808 Erfurtin kokouksessa hän kasvatti “kuninkaiden katsomon” edessä luottamusta Ranskan politiikkaan. Tämän jälkeen hän toi Espanjaan 200 000 miehen armeijan. Hän valloitti Madridin joulukuussa ja löi brittiarmeijan 16. tammikuuta 1809 Galician La Coruñassa. Tämän jälkeen hän veti joukkojaan pois Espanjasta muihin operaatioihinsa. Tilanne oli kuitenkin edelleen Napoleonin kannalta vaarallinen, koska kansa oli valmis kapinoimaan.
Wellingtonin brittijoukot alkoivat vuonna 1813 saada yliotteen Ranskan joukoista. Tammikuussa Wellington valtasi Madridin ja karkotti Napoleonin nimittämän kuninkaan Joosefin. Ratkaisutaistelu käytiin 21. kesäkuuta 1813 Vitoriassa. Brittien, espanjalaisten ja portugalilaisten joukot voittivat ylivoimaisesti. Sota niemimaalla päättyi Napoleonin tappioon kuudetta liittokuntaa vastaan. Brittijoukot jatkoivat tosin sotaa tunkeutumalla Ranskan alueelle.
Neerja

Neerja on intialainen hindinkielinen elämäkerrallinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Ram Madhvani. Lentoemäntä Neerja Bhanotista ja Pan Amin lennon 73 kaappauksesta kertova elokuva sai ensi-iltansa 19. helmikuuta 2016. Neerja Bhanotia elokuvassa esittää Sonam Kapoor. Muissa päärooleissa ovat Shabana Azmi, Yogendra Tiku, Shekhar Ravjiani, Kavi Shastri ja Sadh Orhan.
"Neerja" voitti vuonna 2016 kuusi Filmfare-palkintoa, muun muassa kriitikoiden palkinnon parhaasta elokuvasta ja naispääosasta (Kapoor) sekä parhaan naissivuosan palkinnon (Azmi).
Jens Marquardt

Jens Marquardt (s. 20. toukokuuta 1967 Sindelfingen) on saksalainen BMW:n moottoriurheilujohtaja. Marquardt työskenteli Toyotan Formula 1 -tallissa vuodesta 2000 lähtien. Vuonna 2009 hän toimi tallin tiimimanagerina. Marraskuussa 2010 hänet nimettiin BMW:n moottoriurheilujohtajaksi. Hän korvasi tehtävässään Mario Theissenin 1. heinäkuuta 2011 lähtien.
Suomen urheiluhierontakeskus

Suomen Urheiluhierontakeskus (lyh. SUHK) on vuonna 2005 perustettu Helsingissä, Espoossa, Kirkkonummelle ja Tampereella toimiva PK-yritys. Vuonna 2015 liikevaihto oli 1 477 000 euroa . SUHK on Suomen suurimpia palveluntarjoajia urheiluhieronnassa. Sen palveluihin kuuluvat myös fysioterapia, osteopatia, raskaushieronta, purentalihasten käsittelyt sekä akupunktio. Vuonna 2023 Suomen Urheiluhierontakeskus SUHK Oy ja naisten terveyteen erikoistunut fysioterapiakeskus SUHK Mama Oy yhdistyivät.
Historia.
SUHK perustettiin vuonna 2005 nimellä Espoon Urheiluhierontakeskus. Ensimmäinen toimipaikka sijaitsi Matinkylässä. Vuonna 2014 nimeksi muutettiin Suomen Urheiluhierontakeskus. 
Tänään.
SUHK työllistää yli 100 urheiluhierojaa, fysioterapeuttia, osteopaattia ja Personal traineriä. Toimipisteet sijaitsevat Suomenojalla, Leppävaarassa, Kampissa, Tapiolassa, Niittykummussa, Espoonlahdessa, Käpylässä, Leppävaarassa, Konalassa, Etu-Töölössä, Tampereella ja Kirkkonummella. Aikaisemmin SUHK on vastannut mm. Espoo Unitedin kaikkien edustusjoukkueiden lihashuollosta ja on ollut esim. taitoluistelun MM2017-kilpailun virallinen kehonhuoltokumppani. 
Tällä hetkellä SUHK tekee yhteistyötä monien eri seurojen ja joukkueiden kanssa.
Dying to Try

Dying To Try on irlantilaislaulaja Brendan Murrayin esittämä kappale, jolla hän edusti Irlantia vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 11. toukokuuta 2017, jossa se sai 86 pistettä, jäi sijalle 13 eikä päässyt finaaliin.
Scheenstia

Scheenstia on kuollut sukupuuttoon viuhkaeväisten kalojen suku liitukaudelta. Fossiileja on löydetty Baijerista Ranskasta ja Englannista.
"Scheenstia" on usein kuvattu suuren dinosauruksen "Baryonyx walkerin" saaliina, sillä näiden kalojen suomuja ja hampaita havaittiin erään fossiilisen "B. walkeri-"yksilön mahan alueelta. Kalan jäänteet olivat aiemmin osoitetut sukuun "Lepidotes" kuuluvaksi, mutta kaikki tämän suvun lajit liitukaudelta on sittemmin uudelleenluokiteltu sukuun "Scheenstia" seuraten yksityiskohtaista fylogeneettistä tutkimusta.
Luokittelu.
"Scheenstia" kuluu luuhaukikaloihin ja on sukua "Lepidotekselle". Jälkimmäinen on ollut yksi suurimmista viuhkaeväisten roskakoritaksoneista, yhdessä vuoden 2012 tutkimuksessa todetaan lajien olevan viitattavia vähintään kolmeen erilaisiin ja kaukaista sukua toisilleen oleviin sukuihin. "Scheenstia" on myös sukua "Isanichthykselle". Neopterygiin sukulaissuhteet osoittava kladogrammi oli julkaistu reviewissä, ja yksinkertaistettu versio "Lepidotesin" edellisten lajien merkinnöistä näytetään täällä.
Robert Easter Jr

Robert Easter Jr (s. 26. tammikuuta 1991 Toledo, Ohio) on yhdysvaltalainen kevytsarjan nyrkkeilijä ja painoluokkansa hallitseva IBF-liiton mestari.
Ammattiura.
Easter Jr aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2012. Uran alkuvuodet Easter Jr otteli lähinnä tuntemattomia nyrkkeilijöitä vastaan. Vuonna 2016 Easter Jr pääsi ottelemaan Richard Commeytä vastaan väliaikaisesta IBF liiton mestaruudesta voittaen tämän niukasti hajaäänituomiolla. Vuonna 2017 Easter Jr sinetöi asemansa IBF-liiton mestarina voittamalla Luis Cruzin kaikin tuomariäänin.
Rantakatu (Oulu)

Rantakatu on katu Oulussa Pokkisen kaupunginosassa, keskustan ruutukaava-alueen luoteislaidalla. Kadun koillinen päätepiste on Pokkisen kaupunginosassa Ojakadun risteyksessä, josta tie kulkee kauppatorin ja kauppahallin ohitse Saaristonkadulle. Varsinaiseen keskustan ruutukaavaan kuuluvista kaduista Rantakatu kulkee lähinnä Oulujoen suistoa.
Ojakadun ja Saaristonkadun välisellä osuudella Rantakadun varrella on useita vanhoja rakennuksia, kuten Rantakatu 1:ssä sijaitseva vuonna 1884 valmistunut Oulun hiippakunnan tuomiokapitulin talo, Rantakatu 4:ssä sijaitseva vuonna 1884 valmistunut, nykyisin ravintolakäytössä oleva rakennus sekä Oulun kauppahalli. Etenkin kesäaikaan kadulla on runsaasti jalankulkua ja pyöräilyä. Autoliikenteelle kadun merkitys on pienempi, joskin sen kautta kulkee Kivisydämeen ja muihin pysäköintilaitoksiin suuntautuvaa liikennettä. Kadulla ei ole joukkoliikennettä. Nykyisin kadulla ei ole erillisiä pyöräteitä tai -kaistoja, mutta Oulun kaupunki suunnittelee kadun kehittämistä pyöräilyn pääreitiksi. Kesän 2021 ajaksi katu muutettiin pihakaduksi, ja kadun varrella sijaitsevien ravintoloiden terasseja laajennettiin pysäköintiruutujen päälle.
Ennen vuotta 2019 katu jatkui Meritullin eteläpuolella Sepänkadulta Oulun Suomalaisen Yhteiskoulun lukion ja Oulun urheilutalon ohi ja päättyi Limingankadulle. Oulun kaupungin yhdyskuntajaosto päätti kuitenkin elokuussa 2019, että kadun Meritullin eteläpuolisen osan nimi muuttuu Kuusiluodonkaduksi, koska samannimiset erilliset kadunosat muun muassa vaikeuttavat pelastustoimintaa.
Pyhä Pancratius

Pyhä Pancratius oli kristitty marttyyri, joka mestattiin Roomassa 14-vuotiaana noin vuonna 304. Hänen muistopäiväänsä vietetään katolisessa kirkossa 12. toukokuuta. Hän on lasten suojeluspyhimys.
Legendan mukaan Pancratius vangittiin keisari Diocletianuksen vainojen aikana ja häntä käskettiin uhraamaan roomalaisille jumalille. Hän kieltäytyi, vaikka keisari lupasi hänelle valtaa ja rikkauksia, joten hänet mestattiin Via Aurelian varrella 12. toukokuuta vuonna 303. Legendan mukainen kuolinaika on ristiriidassa sen kanssa, että Diocletianus ei ollut silloin Roomassa.
Paavi Symmachus rakennutti Pancratiuksen hautapaikan kohdalle basilikan, jossa säilytetään Pancratiuksen pyhäinjäännöksiä. Kun paavi Gregorius Suuri lähetti munkki Augustinuksen Britteinsaarille julistamaan kristinuskoa, tälle annettiin mukaan osa pyhäinjäännöksistä. Englantiin perustettiin paljon Pancratiuksen nimeä kantavia kirkkoja. Lontoon St Pancras Old Church on yksi Britteinsaarten vanhimmista kristillisistä palvontapaikoista. Vuonna 1868 sen viereen valmistui rautatieasema, joka on niin ikään nimetty Pyhän Pancratiuksen mukaan.
Caroní

Caroní on Orinocon sivujoki Venezuelassa. Se liittyy Orinocoon lähellä Ciudad Guayanan kaupunkia ja Lloviznan putouksia.
Joen alkulähteet ovat Bolívarin osavaltiossa lähellä Venezuelan, Brasilian ja Guyanan rajaa.
Jokeen on tehty voimalaitoksia varten kaksi suurta patoa: Macagua ja Guri.
Emanuel Pastreich

Emanuel Pastreich (s. 1964 Nashville, Tennessee, Yhdysvallat) on enimmäkseen Etelä-Koreassa vaikuttava yhdysvaltalainen akateemikko, joka hoitaa apulaisprofessorin virkaa Kyung Hee -yliopistossa ja ohjaa The Asia Institutea Soulissa. Hän kirjoittaa sekä itäaasialaisesta klassisesta kirjallisuudesta että ajankohtaisista ilmiöistä kansainvälisessä politiikassa ja teknologiassa.
Elämä.
Pastreich kävi Lowell High Schoolia San Franciscossa ja valmistui sieltä 1983. Hän aloitti opintonsa Yalen yliopistossa, missä hän suoritti kandidaatin tutkintonsa kiinan kielessä vuonna 1987. Tänä aikana hän opiskeli myös ulkomailla Taiwanin kansallisessa yliopistossa. Pastreich suoritti maisterin tutkintonsa vuonna 1991 kirjallisuustieteissä Tokion yliopistossa, missä hän kirjoitti pro gradu -tutkielmansa "Edo kôki bunjin Tanomura Chikuden: Muyô no shiga" (Myöhäisen Edo-kauden oppinut Tanomura Chikuden; Maalauksen ja runouden hyödyttymyys), kokonaan japaniksi. Tämän jälkeen hän palasi Yhdysvaltoihin ja suoritti vuonna 1998 tohtorin tutkintonsa Itä-Aasian tutkimuksessa Harvardin yliopistossa. Pastrecih toimi apulaisprofessorina Illinoisin yliopistossa Urbana-Champaignissa, George Washingtonin yliopistossa sekä Solbridgen kansainvälisessä kauppakorkeakoulussa. Nykyään Pastreich on apulaisprofessori Kyung Hee -yliopiston kansainvälisen politiikan laitoksella.
Hallinnollinen julkinen palvelu.
Pastreich toimi kansainvälisten suhteiden neuvonantajana Chungnamin provinssin kuvernöörille. sekä ulkoisten suhteiden neuvonantajana Daedok Innopolis tutkimuskeskuksessa. Lisäksi Pastreich toimi Daejeonin kaupunginkomiteassa 2009-2011.
Työ.
Pastreich ohjaa ajatushautomo The Asia Institueta, joka tutkii kansainvälisen politiikan, ympäristön ja tekniikan yhteenliittymiä Itä-Aasiassa. Hän toimi Etelä-Korean suurlähetystön neuvonantajana 2005–2007 Washington D.C.ssä. Lisäksi Pastreich oli Etelä-Korean ulkoministeriön "Dynamic Korea" -julkaisun päätoimittaja 2005–2007.
Pastreichin kirjallisiin teoksiin kuuluvat "The Novels of Park Jiwon: Translations of Overlooked Worlds" (käännöskokoelma korealaisen uuden ajan kriitikon töistä), "The Visible Vernacular: Vernacular Chinese and the Emergence of a Literary Discourse on Popular Narrative in Edo Japan" (tutkielma kiinalaisen kansankielisen kirjallisuuden vastaanotosta Japanissa), "Life is a Matter of Direction, not Speed: A Robinson Crusoe in Korea" (kuvaus Pastreichin henkilökohtaisista kokemuksista Etelä-Koreassa) sekä "Scholars of the World Speak out About Korea's Future" (haastattelusarja johtavien tutkijoiden, kuten Francis Fukuyaman, Larry Wilkersonin ja Noam Chomskyn kanssa Korean nykytilasta).
Samuel Coleridge-Taylor

Samuel Coleridge-Taylor (15. elokuuta 1875 Holborn, Lontoo – 1. syyskuuta 1912 Croydon, Surrey) oli englantilainen säveltäjä, jolla oli kriolaiset sukujuuret. Hän sai niin merkittävää huomiota, että Coleridge-Tayloria kutsuttiin ”Afrikan Mahleriksi.”
Ruotsin Kultarannikko

 
Ruotsin Kultarannikko () oli Ruotsin siirtomaa, joka perustettiin vuonna 1650 Henrik Carloffin toimesta Guineanlahdelle nykyisen Ghanan alueelle. Se oli olemassa huhtikuuhun 1663 asti, jolloin Tanska otti haltuunsa koko Ruotsin Kultarannikon ja liitti sen Tanskan Kultarannikkoon. 
Historia.
Louis De Geerin Ruotsin Afrikan kauppakomppanian perustamisen jälkeen Henrik Carloffin johtama retkikunta lähetettiin Afrikkaan vuonna 1650. Carloff teki sopimuksen paikallisen kuninkaan kanssa alueiden ostamisesta. 22. huhtikuuta 1650 Ruotsin Kultarannikko perustettiin ja Carloffista tuli sen ensimmäinen ylläpitäjä. 
Vuonna 1656 Johan Filip von Krusenstierna (Adam Johann von Krusensternin isoisoisän veli) nimitettiin siirtomaan uudeksi ylläpitäjäksi, joka suututti Carloffin. Hän lähti Cabo Corsosta ja palasi 27. tammikuuta 1658 takaisin tanskalaisen kaapparin "Glückstadtin" matkassa. Fort Carlsborg vallattiin ja liitettiin osaksi Tanskan Kultarannikon siirtomaata. 
Tämä oli yksi syistä, jonka takia kuningas Kaarle X Kustaa päätti aloittaa sodan Tanskan kanssa. Kööpenhaminan rauhan jälkeen vuonna 1660 Cabo Corson linnake sovittiin palautettavaksi Ruotsin hallintaan. Tämän jälkeen tosin paljastui, että Carloffin liikekumppani Samuel Schmidt oli jo myynyt siirtomaan huhtikuussa 1659 Alankomaiden Länsi-Intian kauppakomppanialle ja oli kadonnut kullan kanssa Angolaan. 
Myöhemmin paikallinen väestö aloitti onnistuneen kapinan uutta emämaata vastaan ja joulukuussa 1660 paikallinen kuningas tarjosi jälleen Ruotsille hallintaa alueesta. Uusi retkikunta lähetettiin siirtomaahan, joka oli Ruotsin hallitsemana vain vähän aikaa. Von Krusenstierna uudelleennimitettiin ylläpitäjäksi. 
20. huhtikuuta 1663 Fort Carlsborg ja pääkaupunki Fort Christiansborg joutuivat jälleen Tanskan valtaamaksi ruotsalaisen päällikön Anton Vossin johtaman pitkän puolustuksen jälkeen. 
9. toukokuuta 1664 alue vallattiin jälleen, tällä kertaa Robert Holmesin toimesta, joka liitti alueen Brittiläisen Kultarannikon siirtomaahan.
Tanskan Kultarannikko

 
Tanskan Kultarannikko () tai Tanskan Guinea () tarkoittaa siirtomaita, joita Tanska-Norja hallitsi Afrikassa osana Kultarannikkoa. Tanskan Kultarannikko oli olemassa vuodesta 1658 vuoteen 1850. 
Norjan itsenäistymisen jälkeen vuonna 1814 Tanskan viisi Kultarannikon aluetta myytiin Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle, jolloin niistä muodostui Brittiläinen Kultarannikko.
Historia.
20. huhtikuuta 1663 Tanskan haltuunotto Fort Christiansborgista ja Carlsborgista sai Ruotsin Kultarannikon siirtomaan liittämisen osaksi Tanskaa päätökseen. Vuosina 1674–1755 siirtomaata hallinnoi Tanskan Länsi-Intian kauppakomppania. Joulukuusta 1680 elokuun 29. päivään 1682 Fort Christiansborg oli Portugalin valtaamana. 
Vuonna 1750 Tanskan Kultarannikosta tehtiin Tanskan kruununsiirtomaa. Vuosina 1782–1785 siirtomaa oli Britannian valtaamana. 30. maaliskuuta 1850 kaikki Tanskan Kultarannikon asutukset myytiin Britannialle ja liitettiin Brittiläiseen Kultarannikkoon. 
Siirtomaan hallitsijan arvo oli nimeltään "Opperhoved" vuodesta 1658 vuoteen 1766, jolloin arvo muuttui kuvernööriksi.
Linnakkeet ja asutukset.
Päälinnakkeet.
Seuraavat linnakkeet olivat Tanskan hallussa siihen asti, kunnes kaikki myytiin Britannialle vuonna 1850. 
Väliaikaisesti hallitut linnakkeet ja kauppapaikat.
Päälinnakkeiden lisäksi Tanska hallitsi väliaikaisesti seuraavia linnakkeita ja kauppapaikkoja.
Ruotosarvinokka

Ruotosarvinokka ("Rhabdotorrhinus exarhatus") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa. Laji on määritelty vaarantuneeksi elinalueiden tuhoutumisen ja metsästyksen aiheuttaman vähenemisen vuoksi. Suojelutoimia ei ole aloitettu.
Lajia esiintyy Indonesiassa Sulawesin saaren pohjoisosassa ja Lembehin saarella. Alalajia "R. e. sanfordi" esiintyy Sulawesin eteläosassa ja Munan ja Butungin saarilla.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan paikallisesti yleinen. Sitä metsästetään ravinnoksi ja lemmikiksi.
Elinympäristö.
Lajia esiintyy alavissa vanhoissa metsissä, toisinaan myös korkeakasvuisissa sekundaarimetsissä, tavallisesti alle 650 metrin korkeudessa mutta joskus jopa 1 100 metrissä. Suurempina ryhminä se saattaa joskus oleilla avoimemmissa ympäristöissä.
Ravinto koostuu lähinnä hedelmistä (85 %), mutta joskus se saattaa syödä pieniä elämiä, lähinnä selkärangattomia. Se etsii ravintoa puiden latvusten alapuolisista osista. Sulawesin Gorontalossa lajin on havaittu syövän vanhoissa metsissä ja hylätyissä valikoivasti kaadetuissa metsissä, myös melko lähellä ihmisasutusta. Pesintään se tarvitsee suuria metsäpuita ja rakentaa pesän luonnonkoloihin tai vanhoihin tikankoloihin. Sen pesiä käyttää toisinaan celebesinsarvinokka ("Aceros cassidix").
Eurobasket2017-teos

Helsingin mainos.
Suomessa koripallomainos pystytettiin Helsingin Rautatientorille elokuussa 2016.
Helmikuussa 2017 poliisi siirsi Kiasmalla olleen turvapaikanhakijoiden Oikeus elää -mielenosoituksen Rautatientorille. Mielenosoitus peitti teoksen torilta päin katsottuna ja esti koripallofanien selfieiden ottamisen teoksen edessä usean kuukauden ajaksi. Tämä aiheutti närkästystä.
Koripallomainos siirrettiin Helsingin Kansalaistorille toukokuun lopulla 2017.
Wings of Tomorrow (kappale)

Wings of Tomorrow on suomalaisen power metal -yhtye Stratovariuksen neljäs single. Se julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä T &amp; T.
Buba

Buba on kaupunki sekä osa-alue eli sektori Guinea-Bissaussa. Se sijaitsee Bubajoen latvalla 220 kilometriä Bissausta maanteitse kaakkoon. Kaupunki on Quinaran alueen hallinnollinen keskus. Kaupungissa on 7 571 ja osa-alueella 17 123 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta). Osa-alueen pinta-ala on 744,2 neliökilometriä.
Kaupunki lienee saanut nimensä biafadojen Buguba tai Biguba -nimisestä kuningaskunnasta. Alkuperäinen Buguba sijaitsi alempana lähellä Jassonca ja Uaja -jokien suuta. 1500-luvun lopulta lähtien se oli lançadojen harjoittaman orjakaupan keskus. Sataman muita vientitavaroita olivat kulta, vaha, norsunluu ja kolapähkinät.
Orjakaupan lakattua 1800-luvun puolivälissä kaupankäynti siirtyi Bubaan. Tärkeimmäksi vientitavaraksi muodostuivat maapähkinät. Vuosisadan lopulla maapähkinän plantaasiviljelyä ja Futa Djallonin kanssa käytyä karavaanikauppaa häiritsivät fulbejen Forrean alueella käymät sodat. Niiden aikana fulbet tuhosivat Buban ja Geban portugalilaiset varuskunnat ja lähes kaikki maapähkinäviljelmät hylättiin. Rauhan palattua 1900-luvun alussa Buba oli menettänyt asemansa maatalouden ja kaupan keskuksena.
Kaupungin tulevaisuudennäkymät liittyvät Gabún alueen Boén seudulta löydettyihin suuriin bauksiittiesiintymiin. Guinea-Bissaun hallitus sopi niiden hyödyntämisestä Angola Bauxiten kanssa vuonna 2008. Suunnitelmaan kuuluu uuden syväsataman sekä rauta- ja maanteiden rakentaminen Bubaan. Vuoden 2012 vallankaappauksen seurauksena hankkeen toteuttaminen pysähtyi.
Sean Harris

Sean Harris (s. 7. tammikuuta 1966 Bethnal Green, Lontoo) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän sai vuonna 2014 parhaan miesnäyttelijän Bafta-palkinnon roolistaan Stephen Mortonina televisiosarjassa "Southcliffen tragedia". 
Harris antaa harvoin haastatteluja.
Walk on Water (albumi)

Walk on Water on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn neljästoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Kitaristi Michael Schenker, kosketinsoittaja-kitaristi Paul Raymond sekä Andy Parker tekivät albumilla paluun yhtyeeseen.
Kappaleet.
Vuoden 1997 uudelleenpainoksen lisäkappaleet.
&lt;li value=11&gt;
Lähteet.
Hr. Ms. O 11

Hr. Ms. O 11 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1926 palvelukseenotettu O 9 -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. elokuuta 1921 Wilton-Fijenoordilta Schiedamista ja sen köli laskettiin 24. joulukuuta 1922. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1925 ja se otettiin palvelukseen 18. tammikuuta 1926.
Palvelus.
Alus lähti 21. kesäkuuta Den Helderistä "Hr. Ms. Maarten Harpetzsoon Trompin", "Hr. Ms. Jacob van Heemskerckin", "Hr. Ms. Z 7":n ja "Hr. Ms. Z 8":n kanssa koulutuspurjehdukselle Itämerelle. Osasto vieraili Kielissä, Göteborgissa ja Trondheimissä ennen paluutaan Den Helderiin 30. heinäkuuta.
Alus lähti 9. toukokuuta 1927 Nieuwediepistä Den Helderistä laivastovierailulle Norjaan "Hr. Ms. Hertog Hendrikin", "Hr. Ms. Z 5":n, "Hr. Ms. Z 6":n, "Z 7":n, "Z 8":n kanssa ja osasto palasi 1. kesäkuuta kotisatamaansa. Sama osasto lähti 12. heinäkuuta koulutuspurjehdukselle Irämerelle. Paluumatkalla osasto kulki Kattegatin kautta ja se saapui Den Helderiin 8. elokuuta.
Alus lähti 4. toukokuuta 1936 Itämerelle koulutuspurjehdukselle "Hr. Ms. O 9", "Hr. Ms. O 10", "Hertog Hendrikin" ja "Z 5":n kanssa, mistä ne palasivat 20. kesäkuuta.
Alus kolaroi 6. maaliskuuta 1940 hinaaja "BV 3":n (ex -"Amsterdam") kanssa. Hinaaja törmäsi alukseen juuri komentotornin etupuolelle. Kolme miehistönjäsentä sai surmansa ja sukellusvene upposi Willemsoordin sataman suulle. Kannella olleet neljätoista miestä hyppäsivät mereen. Hätäpuhelimen poiju nousi pintaan, mutta yhteyttä aluksessa olleisiin neljääntoista mieheen ei kyetty luomaan.
Alus saatiin pintaan tyhjentämällä ponttoainetankit jolloin neljätoista aluksessa ollutta saatiin pelastettua. Pian pelastustöiden jälkeen alus jälleen upposi uudelleen.
Hylky nostettiin 7. tai 9. maaliskuuta 1940 ja se siirrettiin matalikolle, jossa kolmen surmansa saaneen ruumiit saatiin poistettua. Matalikolla reiän peitoksi rakennettiin tilapäiskansi. Alus siirrettiin 10. tai 11. maaliskuuta Den Helderin laivastotukikohtaan, jossa sen aseistusriisuttiin ennen korjauksia.
Saksa hyökkäsi 10. toukokuuta Alankomaihin. Alus oli 14. toukokuuta kuivatelakalla, mistä se upotettiin pyrittäessä estämään sen valtaus. Saksalaiset nostivat hylyn ja siirsivät sen telakalle kunnostettavaksi.
Syyskuussa 1944 saksalaiset upottivat aluksen Buitenhaveniin estääkseen Den Helderin satamaan pääsyn. Saksa antautui 8. toukokuuta 1945. Hylky nostettiin 10. joulukuuta 1947 ja se myytiin romutettavaksi.
Souvenir (vuoden 2016 elokuva)

Souvenir on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Bavo Defurnen ohjaama ranskalais-belgialais-luxemburgilainen romanttinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Kévin Azaïs. Elokuvan käsikirjoittajina olivat Bavo Defurne, Jacques Boon ja Yves Verbraeken, joka oli myös elokuvan tuottajana.
Juoni.
Keski-ikäinen Liliane Cheverny (Isabelle Huppert) on elintarviketyöntekijä liha-alan tehtaalla ja musiikkiteollisuuden unohdettu laulajatähti Laura. Hän tapaa nuoren 22-vuotiaan Jean Leloupin (Kévin Azaïs), ammattilaisnyrkkeilijäksi aikovan miehen, johon hän rakastuu. Jeanin suostuttelemana ja tuella Liliane yrittää tehdä paluuta musiikin pariin.
Tuotanto.
"Souvenirin" kuvaukset alkoivat Luxemburgissa syyskuussa 2015. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalainen Avenue B Productions, belgialaiset Bonjour Pictures ja Frakas Productions sekä luxemburgilainen Deal Productions. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 9. marraskuuta 2016.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Souvenir" sai ensi-iltansa Angoulêmen ranskankielisten elokuvien elokuvajuhlilla Ranskassa 24. elokuuta 2016. Elokuvan teatteriensi-ilta oli Ranskassa 21. joulukuuta 2016 ja Belgiassa 18. tammikuuta 2017. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa ARP Sélection ja Belgiassa Alternative Films. "Souvenir" keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 53 869 katsojaa ja tuotti 269 753 dollarin lipputulot. Elokuva on kiertänyt useita elokuvajuhlia, kuten vuoden 2016 Toronton elokuvajuhlat Kanadassa. Elokuva sai ranskalaisilta elokuvakriitikoilta ja yleisöltä lähinnä myönteisen vastaanoton.
"Souvenir" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 2. toukokuuta 2017.
Triklokarbaani

Triklokarbaani (C13H9N2Cl3O) on karbamideihin eli ureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty antibakteerisena aineena kosmetiikkatuotteissa, mutta mahdolliset negatiiviset terveys- ja ympäristövaikutukset ovat vähentäneet sen käyttöä ja esimerkiksi Yhdysvalloissa yhdistettä ei saa olla kuluttajatuotteissa enää syyskuun 2017 jälkeen.
Ominaisuudet, käyttö ja valmistus.
Triklokarbaani on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Triklokarbaani patentoitiin Yhdysvalloissa vuonna 1957. Yhdiste tehoaa sieniin sekä moniin bakteereihin muun muassa MRSA:n ja vankomysiinille vastustuskykyisiin "Enterococcus"-kantoihin. Sitä on lisätty muun muassa antibakteerisiin saippuoihin, deodorantteihin, voiteisiin, hammastahnoihin ja pesuaineisiin. Triklokarbaanin vaikutusmekanismi on samankaltainen triklosaanin kanssa eli se vaikuttaa mikrobien solukalvoihin. 
Triklokarbaanin on todettu olevan myrkyllistä vesieliöille ja se myös kertyy vesistöihin. Yhdysvalloissa sitä on havaittu runsaasti muun muassa jätevesistä, jonne sitä joutuu käytön yhteydessä. Yhdiste hajoaa luonnossa vain hyvin hitaasti ja monet sen hajoamistuotteita ovat myrkyllisiä ja karsinogeenisiä. Triklokarbaanin on todettu olevan normaalia hormonitoimintaa häiritsevä yhdiste ja se vaikuttaa muun muassa kilpirauhasen toimintaan. Vuonna 2016 Yhdysvaltain elintarvike- ja lääketurvallisuudesta vastaava viranomainen FDA ilmoitti, että muun muassa triklokarbaania ja triklosaania sisältävien tuotteiden tulee poistua markkinoilta syyskuun 2017 loppuun mennessä.
Triklokarbaania valmistetaan 3,4-dikloorianiliinin ja p-kloorifenyyli-isosyanaatin välisellä reaktiolla.
Alankomaat kesäolympialaisissa 2012

Alankomaat vuoden 2012 olympialaisissa.
Alankomaat osallistui Lontoon olympialaisiin 175 jäsenisellä joukkueella, joista 95 oli miehiä ja 80 naisia. Alankomaiden urheilijat osallistuivat 18 eri kilpailulajiin. 
Alankomaat voittivat yhteensä 20 mitalia, joista 6 oli kultaa, kuusi hopeaa ja 8 pronssia.
Maan lipunkantajana avajaisissa toimi Dorian Van Rijsselberghe.
Alankomaiden Epke Zonderland sai lehdistöltä kutsumanimen Lentävä hollantilainen.
Raittisilta

Raittisilta on jalankulun ja pyöräilyn silta Vuosaaren sillan ja Vuosaaren metrosillan välissä. Sillan pituus on 416 metriä ja leveys noin 6,5 metriä.
Sillan rakennustyöt aloitettiin kesäkuussa 2017, ja sen oli määrä valmistua kesäkuussa 2019. Silta valmistui kuitenkin jo marraskuun 2018 lopulla. Sillan rakentamisen tavoitteena on laajentaa pyöräilyn baanaverkkoa ja parantaa jalankulunyhteyksiä. Samaan aikaan Vuosaaren silta peruskorjattiin ja sillalta poistettiin pohjoispuolen yhdistetty jalankulun ja pyöräilyn väylä. 
Raittisillan suunnittelussa ja rakentamisessa erikoisuutena olivat erittäin haastavat perustusolosuhteet, jossa vesisyvyys on vain pari metriä ja sen alla on paikoittain yli 30 metriä syvä liejukerros. Jännitetyn kannen suunnittelussa haastetta toi kahden kaukolämpöputken, yhden vesiputken ja tarkastussillan mahduttaminen sen alapuolelle. Suunnittelusta vastasi A-Insinöörit.
Geba

Geba on Atlantin valtamereen laskeva joki Guineassa, Senegalissa ja Guinea-Bissaussa. Sen pituus on noin 544 kilometriä.
Joki saa alkunsa Guinean pohjoisosasta, virtaa Senegalin Casamancen alueen läpi ja laskee Atlanttiin Bissaun kaupungin lähellä muodostaen laajan estuaarin. Geba oli aikoinaan tärkeä kulkureitti, jonka ympärille muodostui Kaabun valtakunta. Se on liikennöintikelpoinen alle 2 000 tonnin aluksilla 149 kilometrin pituudelta. Sivujokia ovat Colufe ja Corubal.
Sievinkylä

Sievinkylä on kylä Sievin kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla. Sievinkylä sijaitsee Kokkola-Kajaanitien varrella noin 10 kilometriä päässä Sievin keskustasta Kokkolaan päin. Sievinkylän läpi virtaa Vääräjoki. Vuonna 2013 asukkaita oli 282.
Maantiede.
Sievinkylään kuuluvat Markkula, Sievinmäki ja Vanhakirkko. Sievinkylällä sijaitsee Vanhankirkon kappeli. Vanhankirkon kappeli on rakennettu 1950-luvulla Sievin ensimmäisen kirkon paikalle Sievinkylän keskustaan. Sievin kirkko siirrettiin 1860-luvun alussa Sievin Haikolankylälle.
Historia.
Sievinkylän kehitys oy oli alun perin 1980-luvun kylätoiminta-aallon aikana perustettu Sievinkylän Asunnot Oy, joka rakensi kylälle rivitaloja. Kun vuonna 1993 kylätoimikunta lakkautettiin, otti Sievinkylän kehitys oy  vastatakseen kylän kehittämisestä ja Sievinkylän nuorisoseura sai vastuulleen kylän viihteellisen puolen. Vuonna 2000 kyläyhtiö osti kunnalta Vanhankirkon koulun ns. vanhan rakennuksen. Koulu on remontoitu ja siellä on kaksi vuokra-asuntoa, kyläyhtiön toimisto sekä kansalaisopistolle vuokrattu yläsali. Kyläyhtiö on hankerahoituksen turvin maisemoinut paikallisen soramontun, sekä rakentanut sinne uimarannan ja rantasaunan.
Kyläläisten aloitteesta kylään laadittiin oikeusvaikutteinen osayleiskaava v. 2002–2005.
Sievinkylälle valmistui Sievin kunnan ensimmäinen haja-asutusalueen viemäröinti vuonna 2012. Osan hankkeen kustannuksista maksoi Pohjois-Pohjanmaan Ely-keskus Euroopan maaseudun kehittämisen maaseuturahastosta.
Jokiverkko on Sievin ja Merijärven alueelle rakennettava valokuituverkko. Sievinkylä kuuluu Sievin kunnan alueelle ensimmäisessä vaiheessa rakennettavaan alueeseen ja töiden pitäisi alkaa kesällä 2017.
Pohjois-Pohjanmaan maaseudun asutusrakenne -raportissa (9.11.2015) kerrotaan Vanhakirkko-Markkula alueesta mm. seuraavaa: