tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Léon Bollée

Léon Bollée oli ranskalainen keksijä ja ajoneuvojen valmistaja. Hänen isänsä oli kellonvalaja ja autoilun pioneeri Amédée Bollée ja veljensä Amédée Bollée nuorempi, joka oli myös Ranskan autoteollisuuden vaikuttajia.
Jalkapalloseura Le Mans FC:n kotistadion on nimetty Léon Bolléelle.
Hồ Chí Minhin kaupungissa Vietnamissa sijaitsee "Institut International d'Informatique Léon Bollée" -tutkimus- ja koulutusinstituutti.
Laskukone.
Vuonna 1887 Léon Bollée alkoi tutkia mahdollisuutta yhdistää kolme sen aikaista mekaanista laskukonetta yhdeksi laitteeksi. Bolléen laskukone oli lajissaan ensimmäinen ja hän voitti sillä kultaisen mitalin vuoden 1889 Pariisin Maailmannäyttelyssä.
Ajoneuvot.
Vuonna 1895 Bollée perusti Le Mansiin nimeään kantavan yhtiön Automobiles Léon Bollée.
Léon Bollée oli suunnitellut kolmipyöräisen ajoneuvon, jonka 1-sylinterinen moottori sijaitsi laitteen takaosassa, kolmeportainen vaihteisto keskiosassa ja sieltä voimansiirto vetävälle takapyörälle tapahtui hihnavälitteisesti. Bolléen ajoneuvo oli ensimmäinen ranskalainen polttomoottorilla varustettu ajolaite, ja erottaakseen sen höyrykonekäyttöisistä ajoneuvoista, hän antoi sille nimen "Voiturette" (pieni ajoneuvo). Erisnimi jäi sittemmin elämään pienikokoista autoa tarkoittavana yleisnimenä. Voiturettella Léon lyhensi isänsä tekemän, 18-tuntisen matka-aikaennätyksen Le Mansista Pariisin, seitsemään tuntiin. Kevyt laite oli varsin suorituskykyinen ja kykeni saavuttamaan 60 km/h huippunopeuden. Mallia valmistettiin ja myytiin useita satoja kappaleita.
Vuonna 1899 Bollée toi myyntiin nelipyöräisen "oikean" auton.
Wrightin veljekset.
Toukokuussa 1908 Wilbur Wright saapui Ranskaan. Näihin aikoihin kertomuksia amerikkalaisten lentokokeiluista pidettiin pötypuheena, mutta kymmenen viikkoa toukokuun 1908 lopusta, ensimmäinen Ranskassa tehty lento oli todellisuutta. Wrightien "Flyer A" -lentokoneen kokoonpanoa ja testejä suoritettiin toukokuun ja elokuun 1908 välisenä aikana Bolléen tehtaalla Le Mansissa. Tarjoamiensa tehdastilojen lisäksi Léon Bollée toimi Wilbur Wrightin vieraanvaraisena isäntänä. Lentokoneen testaus herätti ranskalaisessa yleisössä suurta mielenkiintoa ja innostusta. Vierailijoihin kuului Euroopan aristokraattien ylintä kastia, kuten Italian kuningatar Margherita, Espanjan kuningas Alfonso XIII ja Englannin kuningas Edvard VII. Léon Bollée otti vuosien 1908 ja -09 aikana tehdyistä lennoista 127 mustavalkokuvaa. 
Léon Bollée loukkaantui lento-onnettomuudessa vuonna 1911. Hän ei toipunut onnettomuuden aiheuttamista vammoista, koska hänellä oli myös piilevä sydänsairaus. Léon Bollée kuoli näiden seurauksena vuonna 1913.
Brøndby Stadion

Brøndby Stadion on jalkapallostadion Brøndbyssä Kööpenhaminan metropolialueella Tanskassa. Vuonna 1965 avatulle stadionille mahtuu 29 000 katsojaa. Stadion tunnetaan parhaiten Tanskan Superliigassa pelaavan Brøndby IF:n kotikenttänä.
Brøndby IF osti stadionin omakseen Brøndbyn kunnalta vuonna 1998. Kauppahinta oli 23,5 miljoonaa Tanskan kruunua.
Stadionin katsojaennätys 31 508 on vuodelta 2003, ottelusta paikallisvastustaja FC Kööpenhaminaa vastaan.
Mike Sullivan

Mike Sullivan (s. 27. helmikuuta 1968 Marshfield, Massachusetts) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen ammattilaisjääkiekkoilija. Hän toimii tällä hetkellä NHL-joukkue New York Rangersin päävalmentajana. 
Hänet nimettiin 12. joulukuuta 2015 Mike Johnstonin seuraajaksi Pittsburgh Penguinsin päävalmentajaksi. Aiemmin hän on toiminut myös Boston Bruinsin päävelmantajana. John Tortorellan apuvalmentajana Sullivan on toiminut Tampa Bay Lightningin, New York Rangersin ja Vancouver Canucksin organisaatioissa. Huhtikuussa 2025 Penguins ja Sullivan päättivät yhteisymmärryksessä ettei Sullivan jatka Penguinsin päävalmentajana. Toukokuussa 2025 New York Rangers palkkasi hänet päävalmentajakseen. Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa Sullivan toimi päävalmentajana Venäjän MM-kilpailuissa 2007 ja apuvalmentajana Torinon talviolympialaisissa 2006.
Pelaajana Sullivan varattiin 6. kierroksella New York Rangersin toimesta. Rangers ei kuitenkaan koskaan tehnyt sopimusta Sullivanin kanssa. Sen sijaan hän teki sopimuksen San Jose Sharksin kanssa elokuussa 1991. Sharksin lisäksi hän pelasi kolmessa muussakin organisaatiossa. Sullivan pelasi urallaan 709 ottelua, joissa teki 136 pistettä.
Sävelsiskot

Sävelsiskot oli suomalainen lauluyhtye, jonka muodostivat Hramovin perheen kolme sisarusta, Katja, Olga ja Tamara. Yhtye kiersi Suomea vuosina 1946–1949 George de Godzinskyn ja Dallapén kanssa. Sävelsiskot teki kuusi levytystä, neljä niistä Olavi Virran kanssa. Kaikki levytykset ovat vuodelta 1950. Tamara Hramova liittyi 1950-luvun alussa Metrotyttöihin, joka etsi riveihinsä sopraanoa.
Hramovit olivat venäläinen emigranttiperhe, johon kuului kymmenen sisarusta. Sittemmin Hramovin sisaret tunnettiin nimillä Tamara Dernjatin, Katja Tevilin ja Olga Levonen.
Oscar-gaala 1995

Oscar-gaala 1995 oli 67. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 1994 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa Los Angelesissa 27. maaliskuuta 1995.
"Forrest Gump" voitti kuusi palkintoa mukaan lukien parhaan elokuvan palkinnon.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().
Bubbling Under Hot 100 Singles

Bubbling Under Hot 100 Singles (aikaisemmin Bubbling Under the Hot 100) on yhdysvaltalaisen "Billboard"-lehden viikoittain julkaisema musiikkilista. Listalla ovat ne menestyneimmät kappaleet, jotka eivät ole aikaisemmin nousseet Billboard Hot 100 -listalle. Listasijoitukset perustuvat radiosoittoon ja myyntiin. Listan alkuvuosina sillä oli 15 sijaa ja 1960-luvulla enimmillään 36 sijaa, erityisesti vuosina joina Hot 100 -päälistalla kävi yli tuhat kappaletta. Vuosina 1974–1985 listalla oli kymmenen sijaa, ja vuodesta 1992 lähtien niitä on ollut 25.
Lista julkaistiin ensimmäisen kerran 1. kesäkuuta 1959. Listasijojen kuvailtiin edustavan kappaleen potentiaalia nousta Hot 100 -listalle. Aikavälillä 31. elokuuta 1985 – 28. marraskuuta 1992 sitä ei kerätty lainkaan.
Vuoteen 2010 mennessä kaksi kappaletta on ollut listalla vähintään vuoden nousematta lainkaan Hot 100 -päälistalle: Pearl Jamin ”Alive” (61 viikkoa) ja ”Even Flow” (52 viikkoa).
Allyylieskaliini

Allyylieskaliini on vähemmän tunnettu psykedeelinen aine. Se on läheisesti sukua meskaliinimolekyylille. Sen syntetisoi ensimmäisenä Otakar Leminger vuonna 1972. Aine aiheuttaa empatogeenisen ja enteogeenisen vaikutuksen, ja käyttäjä voi tuntea ikään kuin "liukuvaa energiaa" ruumiissaan.
Aineen farmakologisista ominaisuuksista, metabolismista ja myrkyllisistä vaikutuksista tiedetään vain hyvin vähän.
PiHKAL-kirjan mukaan aineen annostus on 20–35 mg suun kautta ja vaikutusten kesto 8–12 tuntia.
Laki.
Allyylieskaliini on luokiteltu Suomessa kuluttajamarkkinoilta kielletyksi psykoaktiiviseksi aineeksi.
Klampenborg

Klampenborg on Kööpenhaminan pohjoinen esikaupunki Gentoften kunnassa Tanskassa. Se sijaitsee Juutinrauman rannalla Taarbækin ja Skovshovedin välissä. Muiden Juutinrauman rantakaupunkien tavoin se on vaurasta omakotialuetta.
Nähtävyyksiä.
Klampenborg tunnetaan monista arkkitehti Arne Jacobsenin suunnittelemista kohteista. Näitä ovat Bellevue Beach, Bellavista-asuinalue ja Bellevue-teatteri, jotka kaikki ovat varhaisen tanskalaisen modernismin edustajia vuosilta 1932–1936. Jacobsenin suunnittelemassa ravintolarakennuksessa avattiin ison remontin jälkeen 2009 Jacobsen-niminen ravintola, joka on saanut hyviä arvioita.
Bellevue Beachin ansiosta Klampenborg on ollut myös suosittu kesäinen lomakohde, mutta kööpenhaminalaiset kävijät ovat vähentyneet Amagerin saaren rantapuiston ja Kööpenhaminan satamakylpylän valmistuttua.
Klampenborgista on pääsy suureen Dyrehaven-puistoon, josta on tullut yksi Kööpenhaminan alueen suosituimmista luontokohteista peuroineen ja vanhoine tammineen. Sen vieressä on Dyrehavsbakken eli ”Bakken”, maailman vanhin yhä toiminnassa oleva huvipuisto.
Andreas Cornelius

Andreas Evald Cornelius (s. 16. maaliskuuta 1993 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2021–2022 turkkilaisseura Trabzonsporia. Kausina 2019–2021 hän edusti Italian Serie A:ssa pelaavaa Parmaa lainalla saman sarjan Atalantasta.
Cornelius siirtyi kesällä 2013 Englannin Valioliigan Cardiff Cityyn, arviolta kahdeksan miljoonan punnan siirtosummalla. Hän pelasi uudessa seurassaan vain kahdeksan liigaottelua ja siirtyi jo tammikuussa 2014 takaisin FC Kööpenhaminaan. Vuonna 2017 hän siirtyi Italiaan Atalantan joukkueeseen mutta on sittemmin pelannut myös lainalla ranskalaisseura Bordeaux'ssa ja kausilla 2019–2021 Parmassa. Hän teki Serie A:ssa Parman joukkueessa hattutempun Genoaa vastaan sekä kotiottelussa lokakuussa 2019 että vierasottelussa kesäkuussa 2020. Hän teki kaudella 2019–2020 Serie A:ssa kaikkiaan 12 maalia mutta jäi seuraavalla kaudella yhteen maaliin vaikka pelasikin hieman enemmän.
Cornelius pelasi Tanskan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syys- ja lokakuussa 2012. Vuonna 2013 hän pelasi seitsemän maaottelua ja teki ensimmäiset kolme maaliaan ystävyysottelussa Kanadaa vastaan tammikuussa 2013. Vuonna 2014 hän pelasi yhden maaottelun ja palasi maajoukkueeseen vuonna 2016 kolmen ottelun verran. Vuonna 2017 hän pelasi kuusi maaottelua ja vuonna 2018 samoin kuusi, joista kolme Venäjällä pelatuissa MM-kilpailuissa. Vuonna 2019 hän pelasi kaksi EM-karsintaottelua. Hän pelasi kaksi maaottelua vuonna 2020 ja seuraavan kesäkuussa 2021. Kesän 2021 EM-kilpailujen alkulohkossa hän tuli vaihtopelaajana kentälle joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa, kuten myös neljännesvälierässä, mutta puolivälierässä ja välierässä hän ei enää pelannut. Vuoden 2021 loppuun mennessä hän on pelannut 38 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Virgin Oil Co.

Virgin Oil Co. oli S-ryhmään kuulunut ravintola, joka toimi Uudessa ylioppilastalossa Helsingin keskustassa. Vuonna 2006 avattua tilaa kutsuttiin monitoimiravintolaksi, sillä toimitilaan kuuluivat myös olutbaari ja klubi, jossa järjestettiin keikkoja. Ravintolassa oli 190 asiakaspaikkaa ja klubille mahtui 850 ihmistä. Virgin Oil Co. toiminta päättyi vuoden 2019 lopussa, kun sen vuokrasopimus päättyi.
Maia Mitchell

Maia Charlotte Mitchell (s. 18. elokuuta 1993 Lismore, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa Brittany Flunen roolissa lastensarjassa "Mortified", sekä McKenzien roolissa elokuvissa "Teen Beach Movie" ja "Teen Beach 2".
Yksityiselämä.
Mitchellin isä Alex toimii taksikusina ja Jill-äiti opettajana. Hänellä on nuorempi veli Charlie. Mitchell on soittanut kitaraa nuoresta lähtien. Hän opiskeli Lismoressa katolisessa Trinityn collegessa.
Ura.
Mitchell aloitti uransa koulun ja paikallisen teatterin näyttämöillä. 12-vuotiaana hän sai Brittany Flunen roolin australialaisesta "Mortified"-lastensarjasta. Sen menestyksen jälkeen hän näytteli australialaisessa nuortensarjassa "Trapped" ja sen sisarsarjassa "Castaway".
Mitchell vieraili 2009 sarjassa "K-9", joka kertoo "Doctor Whon" robottikoiran K-9:n seikkailuista.
Shaylee Michaelsin rooli Disney Channelin "Jessiessä" vuonna 2013 olii hänen ensiesiintyminen yhdysvaltalaiselle yleisölle. Seuraavaksi Mitchell sai pääroolin McKenzienä Disney-elokuvassa "Teen Beach Movie" (2013) ja sen jatko-osasta "Teen Beach 2" (2015).
Vuodesta 2013 lähtien Mitchell on näytellyt Callieta yhdysvaltalaisessa draamasarjassa "The Fosters".
Diskografia.
Soundtrack-albumit
Holger Drachmann

Holger Drachmann (9. lokakuuta 1846 Kööpenhamina, Tanska – 14. tammikuuta 1908 Hornbæk, Tanska) oli tanskalainen prosaisti, runoilija ja taidemaalari. Hän syntyi ja vietti lapsuutensa Kööpenhaminassa.
Yksityiselämä.
Drachmann oli kolmesti naimisissa. Ensimmäisen vaimonsa Vilhelmine Erichsenin hän tapasi Bornholmin saarella, missä hän vieraili säännöllisesti vuosina 1865–1874. Vuonna 1879 hän meni naimisiin toisen vaimonsa Emmyn kanssa, ja he saivat neljä lasta. Hänen kolmas vaimonsa oli nimeltään Soffi.
Skagen.
Drachmann kävi ensimmäisen kerran Skagenissa vuonna 1872 norjalaisen taidemaalarin Frits Thaulowin kanssa, ja siitä lähtien Skagen oli kuolemaan saakka hänen suosikkipaikkojaan. Drachmannista tuli Skagenin maalarit -nimisen taiteilijaryhmän jäsen. Vuonna 1903 hän muutti kolmannen vaimonsa Soffin kanssa Skagenissa olevaan Villa Paxiin. Viimeisinä elinvuosinaan hän alkoi taas maalata Skagenin merimaisemia. Drachmann kuoli vuonna 1908 Hornbækissa, mutta hänet haudattiin Skageniin. Vuonna 1911 Villa Pax muutettiin museoksi.
Ura kirjailijana.
Drachmann hyväksyttiin vuonna 1865 opiskelijaksi Tanskan kuninkaalliseen taideakatemiaan, jossa hän opiskeli merimaalausta. Samanaikaisesti hän alkoi kirjoittaa runoja, ja vuonna 1872 hän teki läpimurtonsa kirjailijana. Silloin ilmestyi hänen ensimmäinen kirja "Med kul og kridt". Samana vuonna julkaistiin myös hänen runokirjansa "Digte". Skagenissa ollessaan hän kirjoitti novellin sankaruudesta. Tähän hänet innoitti paikallinen kalastaja Lars Kruse, joka oli pelastanut monta merimiestä hukkumiselta.
Suomennetut teokset.
Suomennettuja novelleja.
Lisäksi tekstinäytteitä on teoksessa "Skandinavian kirjallisuuden kultainen kirja" (WSOY 1930).
Niki viinitilojen keittiöissä

Niki viinitilojen keittiöissä oli keväällä 2011 Liv-kanavalla esitetty lifestyleohjelma, jossa Niki Thieulon tutustui jokaisessa jaksossa yhden ranskalaisen viinitilan toimintaan sekä viinintekijöihin valmistaen myös samalla ranskalaista ruokaa.
Pentti Talonen

Pentti Kalevi Talonen (11. marraskuuta 1935 Kokemäki – 24. syyskuuta 2010 Espoo) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän oli Teollistamisrahaston palveluksessa 1963–1971, Lassila &amp; Tikanojan toimitusjohtaja 1971–1983 ja Vakuutusyhtiö Pohjolan toimitusjohtaja 1983–1985 sekä pääjohtaja 1986–1989.
Talonen väitteli 1968 tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta, jossa hän myös opetti.
Niclas Kalatsev

Niclas Kalatsev (s. 12. kesäkuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Tampere Unitedia. Vasenjalkainen Kalatsev on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Kalatsev debytoi kaudella 2008 Veikkausliigassa kasvattajaseuransa KooTeePeen paidassa. Avausmaalinsa hän teki vuoden 2008 elokuussa IFK Mariehamin verkkoon. Kaudella 2008 Kalatseville kertyi seitsemän ottelua ja yksi maali. Kaudella 2009 Kalatsev pelasi KooTeePeen paidassa Ykkösessä 17 ottelua. Kesällä 2010 Kalatsev siirtyi kolmosessa pelanneeseen KTP:hen. Hän pelasi seuran paidassa 23 ottelussa tehden viisi maalia.
Kauden 2012 Kalatsev pelasi Kakkosessa FC Futuran paidassa tehden 22 ottelussa seitsemän maalia. Kauden 2013 hän pelasi taas kasvattajaseuransa KooTeePeen paidassa Ykkösessä pelaten 13 ottelussa. Kausi 2014 Kalatsevilta jäi väliin erilaisten vammojen takia. Kauden 2015 Kalatsev pelasi Kolmosen Haminan Pallo-Kissoissa.
Tammikuussa 2016 Kalatsev siirtyi Kolmosen Tampere Unitediin.
Kalatsev pelasi vuonna 2008 Suomen alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.
Pentti Talvitie

Aarni Pentti Juhani Talvitie (1. maaliskuuta 1922 Helsinki – 14. syyskuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja suurlähettiläs, koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Jatkosodan aikana hän palveli Valtion tiedoituslaitoksessa ja sodan jälkeen työskenteli Ranskan radion suomenkielisessä toimituksessa. Ulkoasiainhallinnon palvelukseen Talvitie astui vuonna 1950, ja hän edisti merkittävästi Suomen kauppapolitiikkaa. Hän oli suurlähettiläs 1970–1975 Brysselissä, ulkoasiainministeriön edustustojen tarkastaja 1975–1977, suurlähettiläs Bonnissa 1977–1979, Lissabonissa 1979–1984 ja Méxicossa 1984, ja 1985 hän siirtyi jälleen Brysseliin, josta jäi eläkkeelle.
Lähteet.
Tamma-Karjala

Tamma-Karjala () oli Novgorodin Karjalaan kuulunut pienehkö alue, joka sijaitsi Pähkinäsaaren rauhassa määritellyn rajan lähellä, luultavasti Karjalankannaksen itälaidalla. Se mainitaan kronikoissa vuonna 1338 ja Novgorodin veroalueena verokirjassa vuodelta 1500.
Nimen on tulkittu viittaavan hevosten kasvatukseen ja vientiin. Kustaa Vilkuna on esittänyt, että hevosten talonpoikaisella kaupalla, josta Viipurin porvarit valittivat kuninkaalle 1300-luvulla, on voinut olla esihistorialliset juuret. Erityisesti tammahevosiin viittaava nimitys johtuisi Vilkunan mukaan siitä, että tammojen pitäminen olisi ollut muinaisessa Pohjois-Euroopassa harvinaista. Karjalassa metsissä laiduntavia, puolivillejä tammoja olisi voinut olla, samaan tapaan kuin esimerkiksi Gotlannissa vielä 1800-luvulla.
Joe Sugg

Joe Sugg, oikealta nimeltään Joseph Sugg (s. 1991) on brittiläinen YouTube-vloggaaja. Hänet tunnetaan kanavastaan ThatcherJoe, jolla on yli 7 miljoonaa tilaajaa youtubessa.
Sugg varttui Englannin maaseudulla pienessä kylässä Wilkshiressä. Siellä hän aloitti työnsä ruokokattojen tekijänä.
Sugg julkaisi ensimmäisen kirjansa "Username Evie" syyskuussa 2015. Myöhemmin samana vuonna Sugg ja Caspar Lee julkaisivat ensimmäisen elokuvansa "Joe And Caspar Hit The Road". Ystävykset matkustavat elokuvassa ympäri Eurooppaa minibussilla.
Kadmeia

Kadmeia () oli Theban kaupungin akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori mykeneläisellä ja antiikin ajalla.
Kadmeia sai nimensä Kadmoksesta, joka oli kreikkalaisessa mytologiassa Theban kaupungin perustaja. Paikka on asutettu mahdollisesti jo varhaisella pronssikaudella, mutta varhaisimmat rakennuslöydöt ovat peräisin 1400-luvulta eaa. Kadmeia sijaitsi kukkulalla, joka on Tanagrasta Helikonvuorelle kulkevan kukkulajonon osa ja joka sijaitsee laajan tasangon laidalla. Kukkula on noin 700 metriä pitkä ja 400 metriä leveä ylätasanko ja kohoaa noin 60 metriä ympäristöään korkeammalle. Nykyisen Thívan kaupungin keskusta sijaitsee Kadmeian paikalla.
Rakennukset.
Mykeneläisenä aikana Kadmeian keskuksena oli palatsi. Siinä on ollut historian aikana kaksi rakennusvaihetta. Varhaisempi oli Kadmeion eli ”Kadmoksen palatsi”, joka rakennettiin 1400-luvulla eaa. ja joka tuhoutui tulipalossa 1300-luvulla eaa. Tämän jälkeen rakennettiin uusi palatsi, joka tuhoutui noin vuonna 1250 eaa. Palatsin jäänteet ovat pääosin nykyisten rakennusten alla. Nykyinen katuverkosto noudattaa jossain määrin myöhemmän palatsin asettelua. 
Palatsissa oli ainakin kaksi kerrosta, ja se oli koristeltu seinämaalauksilla. Rakennuksessa oli vesijohdot ja viemäröinti. Mykeneläisten palatsien tapaan sen yhteyteen on kuulunut erilaisia kaupallisia ja työpajatiloja. Myös asevarasto on tunnistettu, samoin kuin palatsin arkisto, josta on löydetty lineaari-B-kirjoitusta sisältäneitä savitauluja. Palatsin alueella on tehty osittaisia kaivauksia 1900-luvun alussa. Sen arkeologinen alue sijaitsee nykyisen kaupungin keskustassa Pindárou-kadulla.
Kadmeian muurissa oli seitsemän porttia, mikä vastaa mytologiassa säilynyttä perimätietoa: Borrheai pohjoisessa, Proitides ja Homoloides idässä, Elektra ja Onka etelässä, sekä Kreneai ja Neistai lännessä. Elektra-portilla oli kaksi pyöreää, 300-luvulla eaa. rakennettua tornia.
Antiikin aikana Kadmeialla oli vanhan palatsin paikan lisäksi muun muassa ainakin Dionysokselle omistettu pyhäkkö. Tähän liittyi thebalainen Agrionia-juhla, johon kuului muun muassa musiikkikilpailuja. Yläkaupungissa sijaitsi myös muun muassa Thebassa pitkään vaikuttaneen runoilija Pindaroksen talo, joka tuli kuuluisaksi siitä, että se oli temppeleiden ohella Theban ainoa rakennus, jonka Aleksanteri Suuri säästi tuhotessaan kaupungin vuonna 335 eaa.
Theban alakaupunki sijaitsi Kadmeian pohjois- ja itäpuolella.
Fred Lindholm

Fred (Fredrik) Lindholm (28. syyskuuta 1897 Tuusula – 19. marraskuuta 1969 Petroskoi Neuvostoliitto) oli taidemaalari, lavastaja ja Petroskoin suomalaisen teatterin pitkäaikainen taiteellinen johtaja.
Lindholmin puoliso oli näyttelijä Irja Takala (aiemmin Hämäläinen, 1910–1996). Tuusulan Hyrylässä syntyneen Lindholmin syntymävuosi on suomalaislähteiden mukaan 1897 ja neuvostoliittolaisten asiakirjojen mukaan 1902. Lindholm meni jo nuorena töihin sahalle Reposaareen, liittyi 1918 punakaartiin, vangittiin Suomen sisällissodassa ja joutui Hennalan vankileirille. Vuonna 1928 hän meni töihin Kanadaan ja sieltä edelleen vuonna 1931 metsätyöntekijäksi, puusepäksi ja kirvesmieheksi Belomorskiin Neuvosto-Karjalaan. Petroskoissa hän ryhtyi opiskelemaan ja harrastamaan maalausta. Lindholm sai maalauksiaan ensi kerran esille Moskovassa 1936 ja seuraavana vuonna Leningradissa. Taideopintojen ohella hän toimi silti yhä myös kirvesmiehenä Petroskoin rautatieasemalla. Keväällä 1938 aseman työprikaati, jossa oli kaksitoista suomalaista, pidätettiin ja Lindholm passitettiin vankileirille Solikamskiin, jossa hänen kätensä osin murskattiin. Lindholmin onnistui kuitenkin vapautua vankeudesta, ja hän sai taideopintonsa päätökseen 1941. Hänestä tuli 1944 Petroskoin suomalaisen teatterin taiteellinen johtaja, ja hän toimi tehtävässä lähes 20 vuotta. Lindholm suunnitteli lavastuksen yhteensä 55 näytelmään, ja hänen lavastusluonnoksiaan oli esillä useissa näyttelyissä. Hän jatkoi sotien jälkeenmyös taidemaalarin työtään ja maalasi useat tunnetut teoksensa 1950-luvulla.
Ho-5

Ho-5, myös Armeijan tyyppi 2 oli Japanilainen 20 mm:n Japanin armeijan ilmavoimien käyttämä tykki toisessa maailmansodassa. Ase perustui teknisesti yhdysvaltalaiseen Browning M2 - raskaaseen konekivääriin. Tykin suora edeltäjä oli Armeijan ilmavoimien H-103 raskas konekivääri.
Japanin laivaston ilmavoimat ja Armeijan ilmavoimat eivät juuri tehneet yhteistyötä ja niiden organisaatiot olivat erilliset.
Tästä seurasi, että samanlaisiin tarpeisiin kehitettiin toisistaan teknisesti poikkeavia ratkaisuja. Laivaston Tyyppi 99 - tykki
perustui Oerlikon- yhtiön kehittämään tykkiin ja sen toimintaperiaate ja patruuna poikkesivat Ho-5:stä.
Ho-5 tykin perustana olivat Browning M2 ja siitä kehitetty Ho-103, joka oli tykin suora edeltäjä. Aseen toimintaperiaate oli konekiväärin tapaan lyhyt rekyyli. Kaliiperi oli 20 × 94 mm ja ase oli vyösyöttöinen. Patruuna oli lyhennetty versio Hispano-Suiza HS 404 :n käyttämästä patruunasta. Ammuksen lähtönopeus oli 750 ms ja tulinopeus n. 700-850 ls./ minuutissa. Ase painoi 35–37 kg.
Tulinopeus oli selvästi parempi kuin liittoutuneiden tai Saksan käyttämissä vastaavissa aseissa. Aseen paino oli kevyt suorituskykyyn verrattuna. Tämä oli tarkoituksellinen valinta, sillä kuten Neuvostoliitossa, Japanissa oli todettu että aseella ammuttujen laukausten määrä ei keskimäärin lähestynyt kestoikää ennen onnettomuutta tai alasampumista. Näin tehtiin valinta tulinopeuden eduksi.
Tykki oli Armeijan ilmavoimien pääaseita 1942 eteenpäin erilaisina asennuksina.
Vuoritsalon lampi

Vuoritsalon lampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Vuoritsalon saaressa sijaitseva nimetön lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa vuoren kattilamaisessa syvennyksessä saaren korkeimman kohdan läheisyydessä. Sen vedenpinta on noin 53 metriä Päijänteen vedenpinnan yläpuolella ja se on saaren ainoa vesistö . Sen rantaviivan pituus on 400 metriä ja sen metsät ovat metsämaata. Sen rannalla on kota, jota on käytetty leirikoulutoiminnassa .
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 138,0 metriä mpy. Siihen ei ole johdettu ympäristöstä oja ja sen laskuoja lähtee lammen länsirannasta ja se laskee vuoren paikoin kallioista rinnettä alas kohti Päijänteen Kalasalmen rantaa.
Pirttijärvi (Parkano)

Pirttijärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Pirttijärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Pirttijärvi on osa Kovesjoen yläosan aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 1,6 kilometriä, leveys 700 metriä ja sen pinta-ala on 79 hehtaaria. Se sijaitsee laajalla suoalueella Lehmiletonnevan ja Välikorvennevan välissä. Soilta laskee järveen lukuisia suo-ojia. Järven laskuoja Pirttiluoma lähtee järven eteläpäästä ja yhtyy kolmen kilometrin jälkeen Kovesjokeen. Järvi on matala ja kivinen. Siinä on kaksi pientä saarta ja yksi rannassa sijaitseva luoto. Rantaviivan pituus on 5,0 kilometriä. Rannoille on rakennettu parikymmentä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet seututieltä 274.
Historiaa.
Vanhassa 1800-luvun pitäjänkartassa järven nimi kirjoitettiin "Pirtijärvi". Sen länsirannalle oli ilmaantunut uudisasutusta, jota ympäröi pienet pellot. Järven eteläpäästä luusuan ympäriltä olivat kovesjärveläiset raivanneet niityn. Myös järven koillispäässä sijaitsi heisän toinen niitty. Muuten järvi oli luonnollisessa tilassaan.
C. E. F. Weyse

Christoph Ernst Friedrich Weyse (5. maaliskuuta 1774 – 8. lokakuuta 1842) oli saksalaissyntyinen tanskalainen säveltäjä. Hän asui Tanskassa vuodesta 1789 ja opiskeli Kööpenhaminassa musiikin teoriaa J. A. P. Schulzin johdolla. Weyse toimi myös urkurina, ja häntä arvostettiin improvisointitaitonsa ansiosta.
Sävellyksiä.
Weyse tuotanto on pääosin melodioiltaan yksinkertaisia säkeistölauluja. Niissä on virikkeitä oppi-isänsä Schulzin ja Mozartin tuotannosta sekä tanskalaisista kansansävelmistä. C. E. F. Weyse sävelsi noin sata yksinlaulua tunnettujen runoilijoiden, kuten Adam Oehlenschlägerin, Bernhard Severin Ingemannin, Nikolai Frederik Severin Grundtvigin, Johan Ludvig Heibergin ja Christian Wintherin runoihin. Erityisen tunnetuksi ovat tulleet Ingemannin runoihin sävelletyt kokoelmat vuosina 1837 ja 1838 ilmestyneet "Morgensange for Børn" ja "Syv Aftensange", joiden lauluja lauletaan usein myös virsinä. Weyse sävelsi myös singspielejä, kuten "Sovedrikken" (Oehlenschlæger 1809) ja "Et Eventyr i Rosenborg Have" (J.L.Heiberg 1827).
Christiansfeld

Christiansfeld on tanskalainen kaupunki, joka sijaitsee Koldingin kunnassa. Christiansfeldissa oli vuoden 2018 alussa noin 3 000 asukasta. Sen perustivat herrnhutilaiset vuonna 1773
Sijainti.
Christiansfeld sijaitsee Jyllannin Tanskan puoleisen osan eteläosissa suurin piirten Koldingin ja Haderslevin puolivälissä. Christiansfeldistä on kahdeksan kilometrin matka Vähän-Beltin salmelle.
Historia.
Christiansfeldin perustivat 1. huhtikuuta 1773 herrnhutilaiset, jotka käyttivät asemakaavan mallina aiemmin perustamiaan Herrnhaagia ja Gnadauta. Varhaisin säilynyt asemakaava on vuodelta 1772, ja siinä on kaupunkikuvan lisäksi viisi merkittävintä taloa, jotka tulisi rakentaa ensimmäisenä.
Christiansfeldissä asui vuoteen 1779 mennessä 279 asukasta ja vuonna 1806 jo 756 asukasta. Kaupungin merkittävimmät rakennukset olivat valmiina 1780-luvun alkupuolella. Kaupunki laajeni vuosien 1782–1812 aikana itään ja länteen. Samaan aikaan muun muassa kaupungintaloon rakennettiin uusi siipi ja pojille ja tytöille erilliset koulut.
Christiansfeld ajautui pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin Napoleonin sotien aikana 1810–1814. Tanskan valtion ajauduttua konkurssiin 1813 monet christiansfeldiläiset yritykset joutuivat lopettamaan toimintansa. Kaupungissa rakennettiin vain muutamia uusia rakennuksia vuosien 1812–1920 välisenä aikana. Asukasluku laski samalla, niin että vuonna 1864 Christiansfeldissä asui 431 ihmistä.
Christiansfeld siirtyi vuonna 1864 Saksalle toisen Saksan–Tanskan sodan seurauksena. Se palautettiin Tanskalle 1920, jolloin sieltä olivat lähteneet lähes kaikki yritykset ja palvelut. Uusia rakennuksia alettiin kuitenkin suunnitella samana vuonna, ja niiden arkkitehtuurissa otettiin huomioon kaupungin alkuperäiset herrnhutilaiset periaatteet.
Christiansfeld alkoi teollistua 1900-luvulla, ja asukasluku alkoi kasvaa 1950-luvun puolivälin jälkeen nopeasti. Vielä vuonna 1955 kaupungissa oli hieman yli tuhat asukasta, kun niitä vuonna 1960 oli yli 1 500 ja vuonna 1970 noin 2 000.
Christiansfeldin kaupunki oli vuoteen 2007 samannimisen kunnan keskustaajama. Kuntauudistuksen takia Christiansfeldin kunta liitettiin Koldingin kuntaan.
Talous ja liikenne.
Christiansfeldissä on merkittävää elintarviketeollisuutta. Siellä on toimintaa muun muassa Arla Foodsilla ja Danægilla. Arla Foodsilla on taajamassa sen suurin tuoretuoteterminaali. Sen yhteyteen yritys avasi vuonna 2014 mikromeijerin, jossa on tarkoitus tehdä maitotuotekokeiluja.
Väestö ja kulttuuri.
Tanskan tilastokeskuksen mukaan Christiansfeldissä oli vuoden 2018 alussa 2 956 asukasta.
Christiansfeld on Unescon maailmanperintöluettelossa, ja taajamassa on monia kulttuurihistoriallisesti merkittäviä nähtävyyksiä.
E. J. Reinilä

Eetu Johannes (Hannes) Reinilä, nimi vuoteen 1906 saakka "Edvard Rehnbäck" (3. helmikuuta 1879 Oulu – 8. kesäkuuta 1951 Pirkkala) oli suomalainen oppikoulun rehtori ja siirtolapuutarhatoiminnan uranuurtaja.
Reinilän vanhemmat olivat pankinkomissaari Johan Edvard Rehnbäck (1849–1930) ja Elisabeth (Betty) Hellman (1852–1927). Hän pääsi ylioppilaaksi 1899 Oulun lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 ja maisteriksi 1905.
Reinilä toimi Kemin yhteiskoulun matematiikan ja luonnonopin opettajana 1906–1914 ja matematiikan ja luonnonopin nuorempana lehtorina Tampereella Huhtimäen tyttökoulussa 1914–1943. Reinilä toimi myös tyttökoulun rehtorina. Hän oli Kemin kaupunginvaltuuston ja Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä. Reinilä toimi Suomen Siirtolapuutarhaliiton puheenjohtajana vuodesta 1929 alkaen.
Suomen ensimmäinen siirtolapuutarha perustettiin Tampereen Hatanpäälle vuonna 1916 Reinilän aloitteesta, ja hän toimi samana vuonna perustetun Tampereen Siirtolapuutarhayhdistyksen puheenjohtajana. Siirtolapuutarha oli Hatanpäällä vuoteen 1975 saakka, jolloin se siirtyi Niihamalle. Hatanpään alueella on nykyisin Reinilän mukaan nimetyt "E. J. Reinilän aukio" ja "E. J. Reinilän puisto".
Reinilä oli naimisissa vuodesta 1907 kirjailija Ilmari Kiannon sisaren Vilma Elina Calamniuksen (1880–1958) kanssa. Vilma Reinilä toimi maantiedon, saksankielen ja suomenkielen opettajana Kemin yhteiskoulussa, Tampereen reaalilyseossa ja Huhtimäen tyttökoulussa. Kotitalousopettaja ja keittokirjojen tekijä Edit Reinilä-Hellman ja tekstiilitaiteilija Hanna Loimaranta o. s. Reinilä olivat Eetu Reinilän sisaria.
Bjarne Reuter

Bjarne Reuter (s. 29. huhtikuuta 1950 Brønshøj, Tanska) on tanskalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja, joka on kirjoittanut noin 60 teosta, useimmat niistä lapsille ja nuorille. Monet kirjoista on sovitettu elokuviksi, televisiosarjoiksi ja teatterinäytelmiksi.
Reuterin ensimmäinen kirja ilmestyi 1975, samana vuonna jolloin hän valmistui opettajaksi. Vuonna 1980 hän jättäytyi opetustyöstä päätoimiseksi kirjailijaksi. Monet Reuterin tarinoista sijoittuvat 1950- ja 1960-luvuille ja Kööpenhaminan seudulle, hänen oman lapsuutensa ja nuoruutensa aikaan ja ympäristöön.
Vuonna 2006 hänen Martin Andersen Nexøn romaanin pohjalta käsikirjoittamansa elokuva "Pelle Valloittaja" otettiin yhtenä 12 tanskalaiselokuvasta mukaan Tanskan kulttuurikaanoniin.
Reuterin vuoden 1989 kirjasta "Kaverina leijona" sovitettiin Turun kaupunginteatteriin tammikuussa 1993 ensi-iltansa saanut näytelmä.
Alfred Lunt

Alfred Davis Lunt, Jr. (12. elokuuta 1892 Milwaukee, Wisconsin – 3. elokuuta 1977 Chicago, Illinois) oli yhdysvaltalainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä sekä teatteriohjaaja.
Lunt voitti urallaan kolme teatterialan Tony-palkintoa: vuonna 1954 parhaan ohjauksen Tonyn näytelmällä "Ondine", vuonna 1955 parhaan draamanäyttelijän Tonyn näytelmällä "Quadrille" ja vuonna 1970 erikois-Tonyn vaimonsa Lynn Fontannen kanssa. Lunt oli ehdolla parhaan draamanäyttelijän Tonyyn vuonna 1959 näytelmällä "The Visit". Vuonna 1965 Lunt voitti parhaan miespääosan Primetime Emmyn kategoriassa minisarja tai televisioelokuva. Lunt sai palkinnon televisioelokuvasta "The Magnificent Yankee", jossa hänen hahmonsa oli Oliver Wendell Holmes, Jr.. Lunt oli 1931/32 ehdolla parhaan miespääosan Oscar-palkintoon roolista elokuvassa "The Guardsman". Lunt teki myös muutaman roolin radionäyttelijänä.
Lunt avioitui vuonna 1922 näyttelijä Lynn Fontannen kanssa. Pari oli yhdessä aina Luntin kuolemaan vuonna 1977. Lunt kuoli epäonnistuneeseen syöpäleikkaukseen.
911 Is a Joke

911 Is a Joke on yhdysvaltalaisen hip hop -yhtyeen Public Enemyn kappale vuodelta 1990. Se julkaistiin singlenä yhtyeen kolmannelta albumilta "Fear of a Black Planet". Kappale kritisoi ambulanssimiehistöjen hidasta reagointia hätäpuheluihin tummaihoisten asuinalueella. Yhdysvalloissa hätänumero on 911.
Single nousi Yhdysvalloissa "Billboardin" Hot Rap Singles -listan kärkeen, Hot R&amp;B/Hip-Hop Singles Tracks -listan sijalle 15 ja Hot Dance Music/Maxi-Singles Sales -listan sijalle 26.
Vuonna 2009 "Washington Post" kirjoitti artikkelin Public Enemyn vierailusta kodittomien nuorten keskukseen. Jutussa viitattiin kappaleeseen, mutta ”911” kirjoitettiin virheellisesti muodossa ”9/11”, joka viittaa syyskuun 11. päivän iskuihin. Lehti julkaisi oikaisun viikon päästä.
Akureyrin lentoasema

Akureyrin lentoasema on kansainvälinen lentoasema Islannin Akureyrissä, noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Eyjafjörður-vuonon pohjukassa. Lentoasema avattiin vuonna 1955.
Vuonna 2015 lentoaseman kautta kulki 176 576 matkustajaa, mikä tekee siitä maan kolmanneksi vilkkaimman lentoaseman. Vuonna 2010 Eyjafjallajökullin tulivuorenpurkauksen aikana osa Islantiin suuntautuvasta lentoliikenteestä ohjattiin Akureyrin lentoasemalle.
Islannin ilmailumuseo sijaitsee lentoasemalla.
Raymond Massey

Raymond Hart Massey (30. elokuuta 1896 Toronto, Ontario, Kanada – 29. heinäkuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Masseyn tunnetuin rooli oli Abraham Lincoln elokuvassa "Abraham Lincoln taistelujen mies". Massey oli suorituksestaan ehdokkaana parhaan miespääosan Oscar-palkintoon vuonna 1940.
Massey taisteli ensimmäisessä maailmansodassa Kanadan maavoimissa länsirintamalla. Massey haavoittui taisteluissa Ranskassa. Sodan jälkeen hän teki töitä perheyrityksessään, kunnes teki ensiesiintymisen teatterissa Lontoossa 1922. Toisen maailmansodan alettua majuriksi kohonnot Massey liittyi jälleen Kanadan armeijaan, mutta hänet vapautettiin palveluksesta vuonna 1943. Hän haavoittui myös toisessa maailmansodassa.
Masseyn tunnetuin elokuvarooli oli "Abraham Lincoln taistelujen mies", jossa hän esitti presidentti Abraham Lincolnia. Suoritus oli ehdokkaana parhaan miespääosan Oscar-palkintoon vuonna 1940. Massey sai kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle vuonna 1960 työstään sekä elokuvien että television parissa.
Massey oli aviossa kolmesti, joista kaksi ensimmäistä Margery Fremantlen (1921–1929) ja Adrianne Allenin (1929–1939) kanssa päättyivät eroon. Dorothy Whitneyn (1939–1982) kanssa avioliitto päättyi Whitneyn kuolemaan. Massey itse kuoli seuraavana vuonna keuhkokuumeeseen. Masseylla oli ensimmäisestä avioliitosta yksi lapsi, Geoffrey. Toisesta avioliitosta syntyivät Anna Raymond (1937–2011) ja Daniel Raymond (1933–1998), jotka molemmat tekivät näyttelijäuran.
Pentti Huovinen (kustannusjohtaja)

Pentti Juhani Huovinen (9. toukokuuta 1930 Sotkamo – 21. toukokuuta 2016 Helsinki) oli Otavan tietokirjajohtaja. Hän oli avioliitossa toimittaja Maarit Huovisen (o.s. Tyrkkö) kanssa. Kirjailija Veikko Huovinen oli hänen veljensä.
Huovinen aloitti Otavassa kustannusvirkailijana vuonna 1956 ja siirtyi vuonna 1967 Weilin &amp; Göösin tieto- ja oppikirjaosaston päälliköksi. Otavan tietokirjajohtaja hänestä tuli 1967 ja kirjallinen johtaja 1983. Eläkkeelle hän jäi vuonna 1984. Hän oli ideoimassa ja julkaisemassa "Otavan Iso Fokus" -tietokirjasarjaa, "Otavan Suurta Ensyklopediaa" sekä monia muita suurteossarjoja.
Alexander Knox

Alexander Knox (16. tammikuuta 1907 Strathroy, Ontario, Kanada – 25. huhtikuuta 1995 Berwick-upon-Tweed, Northumberland, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli kanadalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Knoxin tunnetuin rooli oli Woodrow Wilson elokuvassa "Wilson". Knox voitti suorituksestaan parhaan draamaelokuvan miespääosan Golden Globen vuonna 1944 ja oli ehdokkaana parhaan miespääosan Oscar-palkintoon samana vuonna.
Knox muutti 1929 Yhdysvaltoihin ja Bostoniin, mutta jo 1930 Knox lähti Lontooseen parempien roolien perässä. Knox saikin itsensä tunnetuksi Old Vicillä. Elokuvaroolit Knox aloitti vuonna 1938 elokuvalla "The Gaunt Stranger" (1938) ja pienellä roolilla elokuvassa "Neljä sulkaa" (1939). Toisen maailmansodan syttyminen kuitenkin pakotti Knox palaamaan Yhdysvaltoihin.
Knox sai itsensä tunnetuksi myös Boardwaylla ja palasi elokuvien pariin Hollywoodissa vuonna 1941 elokuvassa "Merisusi". Tunnetuimman roolinsa hän teki vuoden 1944 elokuvassa "Wilson", jossa hän esitti Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilsonia.
HUAC laittoi Knoxin vuonna 1952 Hollywoodin mustalle listalle, mikä pakotti hänet lähtemään Englantiin. Englannissa Know jatkoi elokuvaroolejaan elokuvissa "Kirotut" (1963) ja "Onnettomuus" (1967). Knox esitti Yhdysvaltain presidenttiä James Bond -elokuvassa "Elät vain kahdesti" (1967). Englannissa ollessaan hän alkoi myös kirjoittamaan näytelmiä.
Knox kuoli luusyöpään vuonna 1995 kotonaan Berwick-upon-Tweedissä. Know avioitui vuonna 1944 yhdysvaltalaisen näyttelijän Doris Nolanin (1916–1998) kanssa. Pari oli yhdessä aina Knoxin kuolemaan saakka eli reilut 50 vuotta. Parilla oli yksi lapsi, myös näyttelijäuran tehnyt Andrew (1947–1987).
Bent Rasch

Bent Peder Benjamin Rasch (31. toukokuuta 1934 Kööpenhamina – 26. marraskuuta 1988 Vancouver, Kanada) oli tanskalainen ratameloja ja olympiavoittaja.
Rasch voitti parinsa Finn Haunstoftin kanssa olympiakultaa miesten kanadalaiskaksikkojen 1 000 metrillä Helsingissä 1952.
Hannu Häkkinen

Hannu Häkkinen (s. 1962) on laskennallisen nanotieteen professori Jyväskylän yliopistossa (2007-). Hän on akatemiaprofessori kaudella 1.1.2016–31.12.2020.
Ura.
Hannu Häkkinen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1981. Filosofian maisteri (fysiikka) vuonna 1988 ja filosofian tohtori (fysiikka) Jyväskylän yliopistosta vuonna 1991. Väitöskirjan aiheena oli “Effective-Medium Studies of Dislocations and Surfaces in FCC Metals”. Dosentin arvo (Jyväskylän yliopisto) 1997. Vuosina 1998–2003 tutkijana Georgia Institute of Technologyssä Yhdysvalloissa. Nimitettiin Jyväskylän yliopiston laskennallisen nanotieteen professoriksi 2007. Vuodesta 2012 lähtien Jyväskylän yliopiston Nanotiedekeskuksen (NSC) tutkimusjohtaja. Vuodesta 2016 alkaen akatemiaprofessori. 
Professori Häkkinen tekee tutkimusta Jyväskylän yliopistossa, sen Nanotiedekeskuksen ja useiden ulkomaisten tutkimusryhmien kanssa. Hänellä on laaja kansainvälisten huippututkimusryhmien yhteistyöverkosto. Professori Häkkisen yhteistyökumppanina on muun muassa kemian nobelisti Roger D. Kornberg Stanfordin yliopistosta.
Huhtikuussa 2024 Häkkisen johtama tutkimushanke sai Euroopan tiedeneuvoston arvostetun ERC Advanced Grant -hankerahoituksen. Tämä kokeneille tutkijoille myönnettävä viisivuotinen, 2,5 miljoonan euron suuruinen apuraha tuli Dynamic nanocluster – biomolecule interfaces -hankkeelle. Hankkeessa kehitetään laskentamenetelmiä, joita voidaan soveltaa esimerkiksi nanolääketieteessä.
Finn Haunstoft

Finn Haunstoft (8. heinäkuuta 1928 Aarhus – 15. toukokuuta 2008 lähellä Hobroa) oli tanskalainen ratameloja ja olympiavoittaja.
Haunstoft voitti parinsa Bent Raschin kanssa olympiakultaa miesten kanadalaiskaksikkojen 1 000 metrillä Helsingissä 1952. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän sijoittui kanadalaiskaksikkojen 10 000 metrillä kuudenneksi.
Haunstoft kuoli 79-vuotiaana kaaduttuaan kotonaan 15. toukokuuta 2008.
Victor Jørgensen

Victor Jørgensen (12. kesäkuuta 1924 Hjørring – 29. elokuuta 2001 Rødovre) oli tanskalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Jørgensen voitti sarjan 67 kg olympiapronssia Helsingissä 1952. Hän hävisi välieränsä Neuvostoliiton lopulta hopeaa saavuttaneelle Sergei Štšerbakoville.
Witches of East End

Witches of East End on yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu löyhästi kirjailija Melissa de la Cruzin samannimiseen romaaniin (2011). Sarjan pääosassa ovat äiti ja tämän kaksi tytärtä, jotka saavat tietää olevansa noitia.
Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Lifetime-kaapelikanavalla 6. lokakuuta 2013, ja ensimmäinen tuotantokausi keräsi keskimäärin 1,67 miljoonaa katsojaa. Toisella kaudella katsojaluvut putosivat keskimäärin 1,13 miljoonaan eikä kanava tilannut sarjasta kolmatta tuotantokautta. Sarjan fanit ovat järjestäneet internetissä kampanjan sarjan jatkumiseksi, ja myös Netflixiä on yritetty saada jatkamaan sarjaa mutta turhaan.
Suomessa sarjaa alettiin esittää lauantain ja sunnuntain välisenä yönä Subilla 17. tammikuuta 2016.
Juoni.
Joanna Beauchamp asuu kahden aikuisen tyttärensä, Freyan ja Ingridin, kanssa kuvitteellisessa East Endin pikkukaupungissa. Tytöt eivät tiedä, että heidän äitinsä on vuosisatoja vanha noita ja että heillä itselläänkin on taikavoimia. Tytöt on kirottu ja he ovat syntyneet vuosisatojen ajan aina uudestaan mutta kuitenkin kuolleet aina alle 30-vuotiaina. Tytöt eivät itse muista edellisistä elämistään mitään. Tässä elämässä tyttöjen äiti Joanna halusi tarjota heille normaalin elämän ja olla kertomatta noituudesta.
Eräänä päivänä Joannan sisko ja tyttöjen täti Wendy saapuu heidän luokseen ja kertoo, että entinen vihamies aikoo tappaa Joannan ja hänen tyttärensä. Tapahtumien seurauksena tytöt saavat tietää olevansa noitia.
Karen Lachmann

Karen Vilhelmine Lachmann (30. toukokuuta 1916 Peking, Kiinan tasavalta – 30. syyskuuta 1962 Gentofte) oli tanskalainen miekkailija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Lachmann osallistui naisten floretin yksilökilpailussa neljiin kesäolympialaisiin voittaen hopeaa Lontoosta 1948 ja pronssia Helsingistä 1952. Berliinissä 1936 hän sijoittui viidenneksi ja Melbournessa 1956 kuudenneksi. Lachmann voitti myös useita MM-mitaleja.
Taistelulaiva (televisiosarja)

Taistelulaiva oli keväällä 2011 Jim-kanavalla esitetty tositelevisiosarja, jossa seurattiin kolmen kuukauden ajan Somalian merirosvojahtiin tammikuussa lähtevän miinalaiva Pohjanmaan matkaa kuuden koulutuspurjehtijan ja 120 sotilaan voimin.
Skjoldungernen kansallispuisto

Skjoldungernen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Tanskassa melko lähellä Kööpenhaminaa. Se sijaitsee Roskilden vuonossa. Puistossa on viikinkien hautakumpuja, rauhaisia metsäalueita ja komeita kartanoita. Se on tärkeä lintujen pesimä- ja ruokailualue jossa pesii myös harvinainen merikotka.
Puiston pinta-ala on 170 neliökilometriä. Se avattiin 21. maaliskuuta 2015.
HMS Alfred (1778)

HMS Alfred oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1778 vesillelaskettu Alfred-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 13. elokuuta 1772 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin marraskuussa. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1778 ja valmistui tammikuussa 1779. Aluksen valmistuskustannukset olivat 39 170 puntaa 14 shillinkiä ja 2 dimeä, mikä sisälsi varustamisen.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1778 päällikkönään William Bayne, joka sai surmansa 9. huhtikuuta 1782.
Alus siirrettiin reserviin marraskuussa 1812 ja se romutettiin toukokuussa 1814 Portsmouthissa.
Kolera (ruoka)

Kolera () on Valais’n kantonissa, Sveitsissä suosittu ruokalaji, joka valmistetaan paistamalla perunoita, vihanneksia ja hedelmiä juuston kanssa torttua muistuttavaksi leivonnaiseksi.
Ruokalajin erikoinen nimi selittyy sen historialla. Kun seudulla riehui vuonna 1836 koleran aiheuttama epidemia, asukkaat joutuivat improvisoimaan uuden ruokalajin leivonnaisista ja mistä tahansa saatavilla olleesta ruoasta, koska normaali kaupankäynti oli keskeytynyt. Epidemian hellitettyä keittiömestarit jatkoivat reseptin käyttöä valmistaen paikallisista aineksista ruokaisaa torttua. Näin sai alkunsa alueella yhä edelleen suosittu ”kolera”-ruoka. Muualla Sveitsissä ruokalajia ei juuri tunneta.
Alun perin aineksina käytettiin omenoita, päärynöitä, perunoita, sipulia, purjoa, raclette-juustoa ja pekonia.
Valur

Valur on urheiluseura Reykjavíkin kaupungista. Sillä on toimintaa koripallossa, käsipallossa ja jalkapallossa. Se on perustettu vuonna 1911.
Jalkapallo.
Seuran miesten jalkapallojoukkue pelaa Islannin korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildissa. Se on historian toiseksi menestynein seura 20 mestaruudellaan. Islannin cupin seura on voittanut kymmenen kertaa.
Seuran naisten jalkapallojoukkue pelaa Islannin korkeimmalla sarjatasolla Úrvalsdeildissa. Se on historian toiseksi menestynein seura kymmenellä mestaruudellaan. Islannin cupin se on voittanut 13 kertaa.
Sito

Sito Oy oli suomalainen suunnittelu- ja konsultointitoimisto infrastruktuuri-, liikenne-, maankäyttö- ja ympäristösuunnittelun sekä digitaalisten palveluiden aloilla. Sillä oli Suomessa yli 400 työntekijää kymmenellä paikkakunnalla. Siton palvelut kattoivat suunnittelun kaikki vaiheet ja osatehtävät sekä asiakasprosessien konsultoinnin ja tietopalvelut.
Vuonna 2014 yrityksellä oli 421 työntekijää. Sen liikevaihto oli 44,2 miljoonaa euroa.
Yritys yhdistyi Wise Groupin kanssa Sitowiseksi.
HMS Montague (1779)

HMS Montagu oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1779 vesillelaskettu Alfred-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 16. heinäkuuta 1774 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 30. tammikuuta 1775. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1779 ja valmistui 23. syyskuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 42 331 puntaa 12 shillinkiä ja 10 dimeä sisältäen varustamisen ja kuparoinnin.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1779 päällikkönään John Houlton. Alus lähti 25. joulukuuta Tuulensuunnansaaristoon.
Alus osallistui 16.-17. tammikuuta 1780 Cabo de São Vicenten taisteluun sekä 1794 Ushantin taisteluun ja Gibraltarin saartorenkaan murtamiseen 19. tammikuuta.
Alus poistettiin heinäkuussa 1816 palveluksesta, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Chathamissa. Alus romutettiin 1818.
Andrew Scott Waugh

Andrew Scott Waugh (3. helmikuuta 1810 – 21. helmikuuta 1878) oli brittiläinen kenraalimajuri ja maanmittaaja, joka nykyisin tunnetaan miehenä, joka nimesi maailman korkeimman vuoren Mount Everestin edeltäjänsä sir George Everestin mukaan.
Yksityiselämä.
Andrew Waughin ensimmäinen vaimo Lady Waugh kuoli 22. helmikuuta 1866, 42-vuotiaana. Waughin toinen vaimo oli Cecilia Eliza Adelaide, joka kuoli 9. helmikuuta 1884.
P-Klooribentsotrikloridi

p-Klooribentsotrikloridi eli 4-klooribentsotrikloridi (C7H4Cl4) on tolueenin kloorattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa muita orgaanisia kemikaaleja kuten väriaineita ja maatalouskemikaaleja. p-Klooribentsotrikloridi on o- ja m-klooribentsotrikloridien isomeeri.
Ominaisuudet.
p-Klooribentsotrikloridi on huoneenlämpötilassa pistävänhajuista väritöntä nestettä. Se hydrolysoituu veden vaikutuksesta p-klooribentsoehapoksi. Yhdiste liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin, dietyylieetteriin ja aromaattisiin liuottimiin. Yhdiste on voimakkaasti syövyttävää.
Valmistus ja käyttö.
p-Klooribentsotrikloridia voidaan valmistaa fotokemiallisella kloorauksella p-klooritolueenista. Reaktiossa muodostuu välituotteina p-klooribentsyylikloridia ja p-klooribentsaalikloridia. Toinen valmistustapa on p-tolueenisulfonyylikloridin tai di-p-toluyylisulfonin klooraus peroksidien katalysoimana.
p-Klooribentsotrikloridista valmistetaan muita yhdisteitä kuten p-klooribentsoehappoa sekä väriaineita ja väriaineiden ja herbisidien kuten trifluraliinin valmistuksessa tarvittavaa p-klooribentsotrifluoridia.