tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hyrylän vesitorni

Hyrylän vesitorni on Tuusulan keskustaan Hyrylään vuonna 2007 rakennettu vesitorni. Sen vesitilavuus on 800 m³. Vesitornin korkeus on 42 metriä ja sen vesisäiliöosa on päällystetty keraamisella tiilenpunaisella lankulla.
Uusi vesitorni korvasi vanhan heikkokuntoisen Hyrylän vesitornin, joka lisäksi sijaitsi nykyiseen vesijohtoverkostoon nähden epäedullisesti. Vanha torni oli vesitilavuudeltaan 1 000 m³ ja rakennettu 1973. Torni oli elementtirakenteinen MJ-vesitorni.
Joakim Hedqvist

Joakim Hedqvist (s. 22. marraskuuta 1977) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa IFK Vänersborgia. Hedqvist on tunnettu urallaan todella kovasta laukauksesta.
Hedqvist pelasi kasvattajaseurassaan Brobergs IF:n edustusmiehistössä seitsemän ensimmäistä Ruotsin pääsarjakautta vuoteen 2000. Sen jälkeen hän pelasi sen jälkeen vuoteen 2008 mennessä Edsbyns IF:n ja Brobergs IF:n riveissä. Syksyllä 2008 hän siirtyi Venäjän Superliigaan Krasnogorskin Zorkin riveihin, mutta palasi kesken kauden takaisin Ruotsiin.
Palattuaan Elitserieniin keväällä 2009 hän on edustanut aiempia seurojaan eli Edsbyniä ja Brobergia ennen kuin siirtyi kesken kauden syksyllä 2011 IFK Vänersborgin riveihin.
Keväällä 2009 Hedqvist edusti Ruotsia MM-kisoissa, joissa ruotsalaiset saivat kultaa. Hedqvist oli yhdessä Venäjän Jevgeni Ivanuškinin kanssa vuoden 2009 MM-kisojen maalintekijätilaston ykkösnimi 14 maalilla.
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Henkilökohtaisesti
Akepa

Akepa ("Loxops coccineus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu. Se on kotoperäinen laji, jota tavataan vain Havaijisaarilla.
Koko ja ulkonäkö.
Akepa on 10 senttimetriä pitkä. Koiras on kirkkaan punaoranssi, ja sen siivet ja perä ovat tummemmat. Naaras on harmaanvihreä, ja sen rinta on keltaoranssi.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Akepaa tavataan Havaijin saarella kolmella alueella. Sen elinympäristöä ovat metsät, jotka sijaitsevat 1 100–2 100 metrin korkeudessa. Lajin ravintoa ovat hyönteiset ja hämähäkit.
Akepan nimialalajin ("Loxops coccineus coccineus") populaatioksi on arvioitu 14 000 yksilöä, ja sen kaksi muuta alalajia on kuollut sukupuuttoon. Lajin kanta on laskussa.
Akepa on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja sirpaloitunut. Hakkuut ja maatalouden leviäminen ovat vähentäneet lajin elinympäristöjen määrää.
Fritz Hartwieg

Fritz Hartwieg (3. syyskuuta 1877 Braunschweig – 25. joulukuuta 1962 Braunschweig) oli saksalainen hyönteistieteilijä, oikeustieteen tohtori ja paikallisen hallintotuomioistuimen jäsen.
Hartwieg tutki ja keräsi perhosia erityisesti Braunschweigin seudulla, mutta myös laajemmin Saksan ja Itävallan alueella, kuten esimerkiksi Alpeilla. Hän alkoi tehdä säännöllisiä tutkimuksia ja muistiinpanoja havaitsemistaan perhosista vuonna 1904. Tämän ohella hän keräsi laajan, yli 23 000 yksilöä käsittäneen perhoskokoelman. Niiden pohjalta hän julkaisi tärkeimmän tieteellisen artikkelinsa, "Schmetterlingsfauna des Landes Braunschweig" vuonna 1930. Nykyään kokoelmat ovat Braunschweigin luonnonhistoriallisen museon hallussa, jossa hän usein myös luennoi perhosista. Hartwieg kuoli pitkän sairauden jälkeen joulukuussa 1962.
Arnos Groven metroasema

Arnos Grove on Lontoon metron asema Enfieldissä, Lontoossa. Se on Piccadilly-linjalla, Oyster-vyöhykkeellä 4. Charles Holdenin suunnittelema, vuonna 1932 valmistunut asema on ollut suojeltu rakennus vuodesta 1971.
Historia.
Asema avattiin 19. syyskuuta 1932 Piccadilly Linen laajennuksen ensimmäisen osan pohjoisimpana asemana. Se oli pääteasema ennen linjan jatkamista Oakwoodiin 13. maaliskuuta 1933. Aseman nimi päätettiin julkisessa keskustelussa: vaihtoehtoina olivat Arnos Grove, Bowes Road ja Southgate.
Asemarakennus.
Kuten muut Charles Holdenin suunnittelemat Piccadilly Linen jatkeen asemat, Arnos Grove on tyyliltään modernin eurooppalainen. Rakennus suunniteltiin käyttäen yksinkertaisia geometrisiä kuvioita, ja rakennusmateriaaleina olivat tiili, lasi ja teräsbetoni. Matalan, yksikerroksisen rakennuksen keskeltä nousee pyöreä lipunmyyntiaula, jossa on betoninen tasakatto. Rakennuksessa on vaikutteita Gunnar Asplundin suunnittelemasta Tukholman kaupunginkirjastosta. Asemahallin keskellä on käytöstä poistettu lipunmyyntitoimisto, jossa on näyttely asemasta ja Piccadilly-linjasta.
Asema nykyään.
Aseman läpi kulkee kolmet rinnakkaiset raiteet. Raiteiden välissä on kaksipuoliset laiturit. Uloimpia laitureita (laiturit 1 ja 4) käyttävät yleensä Cockforstersiin menevät junat, ja sisimpiä (laiturit 2 ja 3) Lontoon keskustaan menevät junat sekä junat, joiden pääteasema Arnos Grove on.
Fiktiossa.
Asemarakennus esiintyy "Hercule Poirot" -televisiosarjan jaksossa "Ampiaispesä" nimellä Marble Hill.
Nelson (Uusi-Seelanti)

Nelson () on kaupunki Tasmaninlahden pohjukassa Uuden-Seelannin Eteläsaaren pohjoispäässä. Nelson sijaitsee lähellä Etelä- ja Pohjoissaarta erottavaa Cookinsalmea ja maan pääkaupunkia Wellingtonia salmen rannalla Pohjoissaaren puolella.
Kaupungin noin 50 000 asukkaasta kymmenisen prosenttia on maoreja.
Maorit ovat asuneet alueella 1300-luvulta asti ja tunsivat paikan nimellä Whakatū. Eurooppalaiset valitsiva Nelsonin asutuspaikaksi vuonna 1841 hyvän luonnonsataman ja läheisen hedelmällisten tasankojen takia.
Pertunmaan kirkko

Pertunmaan kirkko on Mäntyharjun Pertunmaalla sijaitseva rakennusmestari Matti Vihosen piirustusten mukaan vuonna 1929 rakennettu puinen lyhytsakarainen tornillinen ristikirkko. Se kuului alun perin Pertunmaan seurakunnalle, mutta vuonna 2016 kirkosta osa Mäntyharjun seurakuntaa ja se nimettiin Pertunmaan kappeliseurakunnan kirkoksi. Kirkon pinta-ala on 400 neliömetriä, ja siinä on istumapaikkoja 400 hengelle. Kirkko rakennettiin osin paikalle siirretyistä Hartolan vanhan kirkon hirsistä ja samaan muotoon. Siirto tapahtui talkoohengessä hevosilla, kuormia tuli 300. Saarnastuolin kuljetti talollinen Johan Abel Tuomaala. Torni on rakennettu Hartolan kirkon kellotapulista, mutta eri muotoisena. Se on kolmikerroksinen ja ylhäällä on telttakattoinen lyhty. Kirkon kaksi kelloa on saatu Mikkelin entisestä venäläisestä sotilaskirkosta 1924. Kirkossa on päistään pyöristetyt ikkunat ja rakennuksen kulmissa on pilasterit, ulkokatot ovat satulakattoja. Sisäkatteena on lautaholvi, sisäseinät ovat hirsipinnalla. Kirkkoa korjattiin 1958. Alttaritaulun "Jeesus siunaamassa lapsia" on maalannut Albert Carlsson. 
Arkkitehti Alvar Aalto laati vuonna 1925 kaksikin suunnitelmaa Pertunmaan kirkosta, joita ei kuitenkaan toteutettu. Hartolan seurakunta lahjoitti vuosina 1684–1693 rakennetun vanhan kirkkonsa ja kellotapulinsa pertunmaalaisille. Rakennukset tuotiin purettuina Pertunmaalle vasta vuosien päästä, vuoden 1927 lopussa ja 1928 alussa, hartolalaisen kirjailija Maila Talvion vastustuksesta huolimatta. Puretuista hirsistä ja Pertunmaalle 1907 rakennetusta väliaikaisena kirkkonakin toimineesta rukoushuoneesta tehtiin ristikirkko niin, että rukoushuone muodosti kirkon poikkilaivan. Ennen nykyistä väriä kirkko on ollut keltainen. 
Kirkon 15-äänikertaiset urut valmisti Urkurakentamo Tuomi vuonna 1982.
Pia Lohikoski

Pia Marjaana Lohikoski (s. 5. syyskuuta 1977 Vantaa) on kansanedustaja, suomalainen kansalaisaktivisti ja keravalainen kunnallispoliitikko. Hän on ollut myös vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtaja.
Koulutus ja ura.
Lohikoski on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Kansalaisjärjestökentällä Pia Lohikoski on ollut mukana organisoimassa rasisminvastaista Antifa-liikettä, joka oli vahvimmillaan 1990-luvun loppupuolella. Hän oli mukana perustamassa globaalia oikeudenmukaisuutta ajavaa Attacia Suomeen sekä järjesti bussikuljetuksia antikapitalistiseen mielenosoitukseen Göteborgiin 2000-luvun vaihteessa. Pia Lohikoski oli järjestämässä Suomen lähihistorian suurimpia mielenosoituksia, kun Ei Iskua Irakiin -verkosto kokosi kymmeniä tuhansia ihmisiä liikkeelle useina päivinä Irakin sodan syttyessä.
Lohikoski valittiin puoluekokouksessa 2016 vasemmistoliiton puoluevaltuuston puheenjohtajaksi. Sitä ennen hän oli toiminut puoluevaltuuston varapuheenjohtajana.
Kuntatasolla Lohikoski on Keravan vasemmistoliiton valtuustoryhmän puheenjohtaja, kolmannen kauden kaupunginvaltuutettu ja kaupunginhallituksen jäsen.
Lohikoski valittiin vuoden 2019 eduskuntavaaleissa kansanedustajaksi eduskuntaan Uudenmaan vaalipiiristä 2 544 äänellä. Lohikoski toimi naiskansanedustajien verkoston varapuheenjohtajana.
Eduskuntavaaleissa 2023 Lohikoski sai 2 550 ääntä ja jäi ensimmäiselle varasijalle. Hän nousi takaisin eduskuntaan vuonna 2024 kansanedustaja Jussi Saramon tultua valituksi Euroopan parlamenttiin.
Näkemykset.
Arvot.
Lohikoski sijoittuu vaalikonevastausten perusteella vasemmistoon. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Lohikosken näkemykset ilmentävät liberaalivihreyttä (GAL). HS:n vaalikoneeseen Lohikosken antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin vasemmistolaiset ja liberaalivihreät mielipiteet.
Seksuaali- ja sukupuolipolitiikka.
Lohikoski on allekirjoittanut Setan ehdokasitoumuksen eduskuntavaaleissa 2019. Ehdokassitoumuksen allekirjoittajana Lohikoski on sitoutunut tukemaan sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen tavoitteita eduskuntatyössään, vastustamaan syrjintää ja vihapuhetta sekä edistämään näiden ryhmien osallistumista päätöksentekoon.
Uskonto ja kirkko.
Lohikoski ei usko Jumalaan tai muihin korkeampiin voimiin. Lohikoski on vaatinut uskonnotonta maailmankatsomusta edustavan vaihtoehtotilaisuuden virallistamista valtiopäivien avajaisjumalanpalveluksen rinnalle. Kirkkojen yhteiskunnalliseen asemaan liittyen Lohikoski kannattaa evankelis-luterilaisen ja ortodoksisen kirkon verotusoikeuden poistamista sekä hautaustoimen siirtämistä julkisen sektorin hoidettavaksi. Hän kannattaa myös uskonnonopetuksen korvaamista kaikille yhteisellä katsomusaineella, poistaen uskonnolliset tilaisuudet koulujen toiminnasta. Hänen mielestään vapaapäivien säätämisellä ei tule olla yhteyttä kirkkolakiin.
Lohikoski kieltäisi poikien ympärileikkauksen ja eläinten rituaaliteurastukset, mutta sallisi musliminaisille huivin käytön työpaikalla.
Johan Esplund

Johan Per Bertil Esplund aik. Andersson (s. 22. tammikuuta 1983 Örebro) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Gripen Trollhättan BK:ta.
Esplund aloitti pääsarjauransa Lidköpingin Villassa 17-vuotiaana syksyllä 2001. Villassa hän pelasi seuraavat neljä kautta nousten joukkueen keskeiseksi hahmoksi ennen siirtymistään Venäjän Superliigaan.
Esplund pelasi kolmeen otteeseen Venäjän Superliigassa. Ensimmäisen kerran hän siirtyi Venäjälle Krasnogorskin Zorkin riveihin syksyllä 2005 kahdeksi kaudeksi. Uudelleen yhden Villa-vuoden jälkeen hän siirtyi uudelleen Venäjälle syksyllä 2008 Dynamo Kazanin riveihin. Kolmannen kerran Esplund pelasi Venäjällä syksystä 2011 lähtien kaksi kautta uudelleen Zorkin riveissä. Kaikkiaan Esplund pelasi Venäjällä viisi kautta.
Venäjältä palattuaan Esplund teki hieman yllättäen sopimuksen Villan kovan kilpailijan Västeråsin kanssa. Västerås-aikaa kesti kaksi kautta, joista jälkimmäisenä eli keväällä 2015 Esplund oli voittamassa ensimmäistä kertaa urallaan Ruotsin mestaruuden. Pian sen jälkeen maaliskuussa 2015 hän ilmoitti siirtyneensä takaisin Lidköpingin Villaan. Villa-uraa kesti kaikkiaan viisi kautta eli 2015-2020, jona aikana hän saavutti toisen Ruotsin mestaruuden keväällä 2019 ja kaksi kertaa hopeaa eli keväällä 2016 ja 2020. Sen jälkeen hän siirtyi 2-vuotisella sopimuksella Tukholman AIK:n riveihin samaan aikaan toisen Villa-ikonin eli Daniel Anderssonin kanssa. ja oli heti keväällä 2021 loppuottelussa häviten edelliselle seuralleen Villalle. Kesällä 2021 Esplund ilmoitti purkavansa AIK-sopimuksen ja siirtyvänsä Allsvenskanissa pelanneen Gripen Trollhättan BK:n riveihin. Gripen nousikin kauden 2022 päätteeksi Elitserieniin.
Esplund on pelannut kaikkiaan 11 MM-kisat ja saavuttanut niissä neljä maailmanmestaruutta. Menestyksekkään uransa ja vuoden 2014 saavutusten perusteella Edlund nimettiin jääpallon vuoden pelaajaksi. 
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Henkilökohtaisesti
Lelu (albumi)

Lelu on Sannin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 24. huhtikuuta 2015. Se debytoi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle, jolla se vietti kaksi viikkoa. Lelu pysyi albumilistalla yhteensä 65 viikkoa.
Albumin ensimmäinen single ”2080-luvulla” julkaistiin 13. helmikuuta 2015. Kappaleesta muodostui Sannin uran suurin hitti, sillä se nousi 13 viikon ajaksi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi sekä latauslistan ensimmäiseksi ja singlelistan kolmanneksi. Toinen single ”Pojat” menestyi huomattavasti heikommin sillä se nousi vain yhdeksi viikoksi singlelistan 11:nneksi ja radiosoitossakin sen paras sijoitus oli vain 68. sija. Kolmas single ”Supernova” julkaistiin kesäkuussa 2015.
Pahan ajan apokalypsi

Pahan ajan apokalypsi on Mikko Herrasen toinen sooloalbumi.
Albumi poikkeaa edellisestä albumista siten että albumissa on kuultavissa myös räppiä kappaleella "Maailma on muovia", jonka Mikko teki Kesäsedän kanssa. Suurin osa albumin kappaleista on kuitenkin Mikon käsialaa. 
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 35.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mikko Herranen ellei tosin mainita.
Leppävirran silta

Leppävirran silta on Saviveden ja Unnukan välisen Leppävirran ylittävä teräsbetoninen kaarisilta Leppävirran kunnassa Pohjois-Savossa. Silta valmistui vuonna 1965 ja se on viimeinen silta, jonka professori Ossian Hannelius suunnitteli. Hannelius oli jo jäänyt eläkkeelle professorin virastaan mutta jatkoi lempiharrastuksensa eli käytännön siltasuunnittelun parissa. Sillan jänneväli on huomattavan pitkä, ja silta on myös korkea – se ylittää Saimaan syväväylän Varkaus–Kuopio-osuuden ja oli valmistuessaan Suomen korkein kaarisilta. Sillan yli johtaa seututie 534.
Rakentaminen.
Ennen kaarisillan rakentamista Leppävirran ylitys tapahtui kapeaa puista kääntösiltaa pitkin. Uuden alituskorkeudeltaan 22-metrisen sillan tarkoitus oli helpottaa vesiliikennettä syväväylällä ja myös maantieliikennettä Soisalon kautta Joensuuhun ja Savonlinnan seudulle. Sillan rakentaminen alkoi 15. tammikuuta 1963, ja kevään 1963 aikana ehdittiin jo valaa muun muassa sillan kaarien kantapisteiden kohdalle järeät pilarit, jotka kannattaisivat sillan ylärakennetta eli ajorataa. Työt jouduttiin keskeyttämään 1. kesäkuuta 1963, koska syväväylän Kuopioon johtavalle osuudelle päätettiin vaatia kolme metriä korkeampi alituskorkeus kuin alun perin suunniteltiin eli 25 metriä. Hannelius laati uuden siltasuunnitelman. Rakennustöitä voitiin jatkaa 1. maaliskuuta 1964. Hannelius vastasi myös sillan telineiden suunnittelusta; puurakenteiset telineet oli tuettu niin, että väylää voitiin työn aikana käyttää tukinuittoon. Molemmilla rannoilla oli betoniasema ja torninosturi. Silta haluttiin saada valmiiksi mahdollisimman pian, ja telineitä koottiin kummallakin rannalla valmiiksi elementeiksi – tämä paransi myös työturvallisuutta. Silta saatiin valmiiksi elokuussa 1965.
Mitat.
Leppävirran sillan kokonaispituus on 209,67 metriä ja hyötyleveys eli kaiteiden sisäpuolinen etäisyys 10 metriä. Teräsbetonikaarien jännemitta on 86,67 metriä ja kaaren nuolikorkeus eli kaaren laen etäisyys kantoja yhdistävästä linjasta on 25,6 metriä. Kaaren lisäksi sillassa on molemmilla sivuilla yhteensä yhdeksän muuta jännettä: Leppäsalon saaren puolella kolme, pituudeltaan 12, 15 ja 12 metriä ja Leppävirran keskustan puolella kuusi, niiden pituudet ovat 12 metriä, neljä 15 metristä ja 12-metrinen. Rakennuskustannukset olivat 2,95 miljoonaa markkaa.
Leppävirran sillan peruskorjaus valmistui vuonna 2011.
Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari

Jatkuvasti maailmaa pelastamaan kyllästynyt supersankari on vuonna 2002 ilmestynyt Kuusumun Profeetan viides studioalbumi ja yhtyeen toinen suomenkielinen julkaisu. Levy sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Vuonna 2012 verkkomedia Nuorgam valitsi sen avauskappaleen "Ei aurinko milloinkaan laske" 2000-luvun kotimaiset pop-helmet -listalleen sijalle 30. 
Albumin kansitaiteesta vastasivat Herra Ylppö ja Jussi Lehtisalo.
Varkaiden kaupunki

Varkaiden kaupunki () on yhdysvaltalaisen kirjailija-käsikirjoittaja David Benioffin kirjoittama historiallinen romaani. Se sijoittuu toisen maailmansodan aikaiseen Leningradiin, missä kaksi nuorta miestä saavat tehtäväkseen hankkia NKVD-upseerille rasiallisen kananmunia saksalaisten piirittäessä kaupunkia.
Juoni.
17-vuotias Lev Beniov jää sotilaspoliisien vangiksi Leningradin piirityksen ensimmäisenä talvena. Hän luulee joutuvansa teloitetuksi, mutta saa yhdessä rintamakarkuri Koljan kanssa mahdollisuuden välttyä pikaiselta rangaistukselta. NKVD:n eversti Gretsko antaa kaksikolle tehtäväksi etsiä tusinan kananmunia tyttärensä hääkakkua varten. Tehtävä tuntuu miehitetyssä kaupungissa lähes mahdottomalta, mutta he kuitenkin lupaavat hankkivansa munat käskyn mukaisesti vain viidessä päivässä.
Vastaanotto.
"Varkaiden kaupunki" sai kriitikoilta hyvän vastaanoton. Varsinkin "San Francisco Gaten" Jesse Berrett ja "The New York Timesin" Boris Fishman pitivät kirjasta. "Entertainment Weeklyn" Jennifer Reese antoi sille arvosanaksi A- ja kirjoitti: ”Kuuntelemalla tarkasti – ja keksimällä loput – Benioff on saanut aikaan hauskan, surullisen ja kiehtovan romaanin.”
Romaanilla oli myös suuri vaikutus post-apokalyptiseen videopeliin "The Last of Us" (2013). Pelin ohjannut Bruce Straley sanoi: ”On hienoa inspiroitua [...] oikeista asioista. "Varkaiden kaupunki" on uskomaton kirja. Kaikkien tulisi lukea se.”
Holma (Hiittinen)

Holma on saari ja kylä Kasnäsin länsipuolella Kemiönsaaren kunnassa. Aiemmin saari oli osa Hiittisten kuntaa ja myöhemmin se kuului Dragsfjärdin kuntaan. Noin 203 hehtaarin kokoisella saarella asuu ympärivuotisesti yhdeksän ihmistä. Yhteysalus m/s Stella kulkee säännöllisesti saarelle.
Holman asutus on keskittynyt saaren eteläosaan Byvikenin rannalle. Saaren rannoilla on muutamia kesäasuntoja, mutta sen sisäosat ovat lähinnä metsää. Keskelle saarta on raivattu peltoaukea ja saaren pohjoisosassa on suoalue Stormossen. Holma on ollut asutettuna kauan. Nykyinen kyläasutus on peräisin ainakin 1570-luvulta. Saaren asukkaiden elikeinoina ovat kalastus ja matkailu.
McLeod Russel

McLeod Russel tai McLeod Russel India Ltd on Intian Kalkutasta kotoisin oleva, teealan keskisuuri yritys. Tämän maailman suurimman teeviljelijän toimintahistoria alkaa vuodesta 1869. Yrityksen osakkeet noterataan sekä Bombayn pörssissä (Mumbai, BSE) että Intian kansallisessa pörssissä (Mumbai, NSE). Yhtiön teestään saama hinta ja osakkeen arvostus vaihtelee voimakkaasti säästä riippuvien suurten tuottajamaiden teesatojen mukaan. Yrityksen nykyinen nimi McLeod Russel India Ltd otettiin käyttöön helmikuussa 2005. Yritys on hankkinut yritysostoin useita uusia teeviljelmiä 2000-luvulla ja näin noussut maailman suurimmaksi teeviljelijäksi.
McLeod Russelin teeviljelmät sijaitsevat Intian Assamin ja Länsi-Bengalin osavaltioissa, Vietnamissa, Ugandassa ja Ruandassa. Vuosittain se tuottaa noin 100 miljoonan kilogrammaa teetä. Tämä on noin kaksi prosenttia maailman vuotuisesta teetuotannosta. Pääosa yhtiön tuotannosta on CTC-menetelmällä tehtyä rikottua mustaa teetä, mutta osa Intian Assamin ja Vietnamin viljelmien mustasta ja Vietnamin vihreästä teestä valmistetaan ortodoksisella tuotantotavalla. McLeod Russelilla on useita vastuulliseen tuotantoon liittyviä sertifiointeja, esimerkiksi Reilun kaupan (FLO) ja Rainforest Alliancen hyväksyntä. 
Teeviljelyn ohella yritys valmistaa asiakkailleen teesekoituksia Intian ja Dubain teesekottamoissaan. Yrityksellä on toimistot Intian ohella Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Dubaissa ja Kenian Mombasassa. 
Yhtiö on osallistunut Pohjois-Intiassa myös öljyjatropan viljelyyn biodieselin raaka-aineeksi.
HMS Gunhild

HMS Gunhild oli Ruotsin laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1862 Bergsundin telakalta ja se otettiin palveluksen kesäkuussa 1863. Teräsrunkoinen alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 279 neliömetrin purjeet.
Palvelus.
Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus muutettiin vuonna 1898 käsimiina-alukseksi ja siitä tuli siten Ruotsin merivoimien ensimmäinen miinanraivaaja. Ensimmäisessä maailmansodassa alus miinanraivauksen lisäksi valvoi Ruotsin merialueen koskemattomuutta. Alus osui miinaan raivatessaan Skagenin edustalla olleita miinoja 24. syyskuuta 1918, jolloin aluksen upotessa seitsemäntoista miehistönjäsentä sai surmansa.
HMS Hogland

HMS Hogland oli Ruotsin laivaston vuonna 1856 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Motalan telakalta ja se laskettiin vesille vuonna 1856. Alus otettiin palveluksen vielä samana vuonna 27. lokakuuta. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 279 neliömetrin purjeet.
Palvelus.
Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 1886, minkä jälkeen sitä käytettiin vartio- ja kuljetusaluksena.
Retkikunta 43

Retkikunta 43 () oli Kansainvälisen avaruusaseman 43. miehistö. Se aloitti 11. maaliskuuta 2015, kun Retkikunta 42 poistui asemalta Sojuz TMA-14M:lla ja jäljelle jäänyt osa siirtyi Retkikunnaksi 43. Retkikunta päättyi 11. kesäkuuta 2015, kun osa miehistöstä poistui Sojuz TMA-15M:llä ja asemalle jääneet siirtyivät Retkikunta 44:ään.
Mikhail Korniyenko ja Scott Kelly viettävät asemalla tavallista pidemmän ajan, 12 kuukautta, lennolla nimeltä ISS year long mission. Tarkoituksena on tutkia pitkäkestoisen lennon vaikutuksia.
What About Me

What About Me on Quicksilver Messenger Servicen albumi, joka julkaistiin vuonna 1970 levymerkillä Capitol Records. Levy nauhoitettiin yhdessä "Just for Love" -albumin kanssa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. Jesse Oris Farrow jollei toisin mainita.
Puulaki

Puulaki on makeinen, jota tuotetaan lähinnä Isfahanissa Iranissa. Se on muodoltaan hyvin ohut levy ja läpimitaltaan kolikon luokkaa. Makeinen valmistetaan sokerista, vedestä ja valkoisesta viinietikasta sekä luontaisesta sahramiaromista, kuivatusta limetistä tai kaakaojauheesta. Se sulaa suussa pehmeän toffeen tavoin.
Sonic Temple

Sonic Temple on The Cultin levy, joka julkaistiin vuonna 1989.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Ian Astbury ja Billy Duffy..
Rimpilammi (Hämeenlinna)

Rimpilammi on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Rimpilampi on pieni suolampi, joka on 120 metriä pitkä ja 50 leveä. Se sijaitsee aivan Myllyharjusta itään jakuvan harjujakson pohjoispuolella harjun juurella. Lammen läpi virtaa Iso Tähilammista Suojärveen kulkeva osin luonnonuomaansa seuraava suo-oja. Lampi on todennäköisesti jäänne harjujen välissä olleesta lammesta, joka on kasvamassa umpeen. Samanlainen historia on otaksuttavissa toisellekin 200 metrin päässä olevalle pienemmälle lammelle.
Lähteet.
Iso Tähilammi

Iso Tähilammi eli Iso Tähilampi on Kanta-Hämeessä Hattulassa ja Hämeenlinnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 23 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 650 metriä. Siihen laskee kuusi suo- tai metsäojaa, jotka tuovat Pikkulamminsuon ja Vaarinsuon vettä. Yksi ojista on Pikku Tähilammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 2,4 metriä pitkä laskuoja Suojärveen. Laskuoja virtaa matkallaan Rimpilammin läpi.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa ja osin myös suomaastoa. Rannoille on rakennettu toistakymmentä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Teurolta ja Nummenkylältä. Hämeenlinnan ja Hattulan välinen raja ylittää järven niin, että suurin osa siitä kuuluu Hattulaan.
Viereiset lammet.
Järven rantamäen takana on vielä kolme pientä suolampea, joista kahden nimet ovat Kissalammi ja Koiralammi. Kissalammen halkaisija on 70 metriä, Koiralammen 60 metriä ja kolmannen 50 metriä. Näillä ei ole tulo- tai laskuojia ja ne ovat kokonaan suon ympäröimiä.
Pikku Tähilammi

Pikku Tähilammi on Kanta-Hämeessä Hattulassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 9,5 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee toistakymmentä suo-ojaa Pikkulamminsuolta. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 750 metriä pitkä luonnollinen laskuoja Iso Tähilammiin.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Rannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Teurolta ja Nummenkylältä. Hattulan ja Hämeenlinnan välinen raja kulkee 150 metrin etäisyydellä.
Hän mennyt on (kappale)

Hän mennyt on on Veikko Salmen sanoittama suomenkielinen käännöskappale Jeane Mansonin laulamasta kappaleesta "Avant de nous dire adieu". Suomeksi kappaleen ovat levyttäneet Markku Aro sekä Lea Laven. 
Lähteet.
HMS Ingegerd

HMS Ingegerd oli Ruotsin laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus laskettiin vesille vuonna 1862 Motalan telakalta ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna 10. heinäkuuta. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 279 neliömetrin purjeet.
Palvelus.
Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus palveli rannikkotykistössä Tukholman alueella. Alus poistettiin palveluksesta 22. maaliskuuta 1888, minkä jälkeen se muutettiin hiiliproomuksi.
HMS Motala

HMS Motala oli Ruotsin laivaston vuonna 1860 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus laskettiin vesille vuonna 1860 Motalan telakalta ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna 23. heinäkuuta. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 279 neliömetrin purjeet.
Palvelus.
Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus poistettiin palveluksesta 18. helmikuuta 1888, minkä jälkeen se muutettiin hiiliproomuksi.
HMS Sigrid

HMS Sigrid oli Ruotsin laivaston vuonna 1862 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus laskettiin vesille joulukuussa 1862 Nyköpingin telakalta ja se otettiin palveluksen 10. heinäkuuta 1863. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 270 neliömetrin purjeet.
Palvelus.
Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus kuului Tukholman alueen rannikkotykistöön. Se poistettiin palveluksesta 15. marraskuuta 1901.
Abu Dhabin Grand Prix 2015

Abu Dhabin Grand Prix 2015 oli Formula 1 -kauden 2015 19. ja samalla viimeinen osakilpailu. Kilpailu ajettiin 29. marraskuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa.
Aika-ajot.
Paalupaikalle ajoi Mercedeksen Nico Rosberg, joka saavutti ensimmäistä kertaa urallaan kuusi paalupaikkaa peräkkäin. Toiseen ruutuun ajoi Mercedes-kuljettaja Lewis Hamilton. Kolmanneksi sijoittui Kimi Räikkönen, neljänneksi Sergio Pérez, viidenneksi Daniel Ricciardo ja kuudenneksi Valtteri Bottas. Ferrarin Sebastian Vettel putosi aika-ajon ensimmäisellä osiolla pois, jääden ruutuun 16, koska Ferrari oletti Vettelin ajan riittävän seuraavaan aika-ajo-osioon. Vettel kuitenkin nousi yhden lähtöruudun Romain Grosjeanin saaman lähtöruuturangaistuksen myötä.
Kilpailu.
Manorin Roberto Merhi starttasi kilpailuun varikkosuoralta. Ensimmäisessä mutkassa Fernando Alonso törmäsi Pastor Maldonadoon, jonka seurauksena Maldonadon kilpailu jäi kesken heti avausmutkaan takaripustusten hajottua. Alonso sai kolaroinnista varikon läpiajorangaistuksen. Kärkinelikko pysyi lähdössä samana, mutta Valtteri Bottas tippui ensimmäisellä kierroksella kymmenenneksi.
Ensimmäisten varikkopysähdysten aikana Valtteri Bottas lähti varikkoruudustaan törmäten Jenson Buttoniin varikkosuoralla. Bottas hajotti etusiipensä ja sai kolarista viiden sekunnin rangaistuksen. Max Verstappen lukkojarrutti pilaten renkaansa. Myöhemmässä vaiheessa kilpailua Verstappen taisteli Jenson Buttonin kanssa ohittaen brittikuskin radan ulkopuolelta ja saaden rangaistuksen. Verstappen sai vielä kilpailun jälkeen rangaistuspisteitä sinisten lippujen noudattamatta jättämisestä.
Abu Dhabin GP:n voittoon ajoi Nico Rosberg ennen tallikaveriaan Lewis Hamiltonia. Kolmanneksi ajoi Kimi Räikkönen, jolle palkintosijoitus oli kauden kolmas. Neljänneksi nousi Sebastian Vettel. Viides oli Force Indian Sergio Pérez, kuudes Red Bullin Daniel Ricciardo, seitsemäs Nico Hülkenberg, kahdeksas Felipe Massa, yhdeksäs Romain Grosjean ja kymmenes Daniil Kvjat. Valtteri Bottas oli maalissa 13:s.
HMS Svensksund (1856)

HMS Svensksund oli Ruotsin laivaston vuonna 1856 vesillelaskettu 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Motalan telakalta. Alus laskettiin vesille vuonna 1856 ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna 3. marraskuuta. Puusta ja teräksestä valmistettu alus oli varustettu kahdella mastolla, joihin oli mahdollista nostaa 270 neliömetrin purjeet.
Palvelus.
Vuosina 1866-1867 aluksen pääaseet korvattiin yhdellä 96 millimetrin tykillä ja lisäksi mastot poistettiin. Muutostöiden jälkeen alus luokiteltiin tykkiskuunertiksi ja sen miehistön tarve laski 31:een. Alus poistettiin palveluksesta 26. elokuuta 1884, jonka jälkeen se muutettiin majoitusalukseksi.
Haukilammi (Tammelan Teuro)

Haukilammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja sen pituus on 270 metriä ja leveys 140 metriä. Järvellä on suora, 150 metriä pitkä ja 30 metriä leveä lahti. Järveen laskee kolme metsäojaa, joista yksi on Koskuslammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 3,3 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy ensin 2,0 kilometrin jälkeen Hietastenojaan ja sitten 1,3 kilometrin jälkeen Teuronjokeen.
Järven rantaviiva on 690 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin avosoista ja metsäistä suomaastoa. Järvi on asumaton ja sitä kiertää läheltä metsäautotie, joka yhtyy seututieheen 283.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi on kirjoitettu "Iso Koskisjärvi". Järven rantaviivan viereen on piirretty ruohottumista ilmaisemia karttamerkkejä. Järven rannat olivat tuolloin asumattomia. Kulmalan talo sijaitsi tuolloin 400 metrin päässä.
Koskuslammi

Koskuslammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 270 metriä ja leveys 100 metriä. Siihen laskee neljä metsäojaa, joista yksi tuo Koskuslamminsuon vettä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä laskuoja Haukilammiin. Haukilammista saa alkunsa 3,3 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy ensin 2,0 kilometrin jälkeen Hietastenojaan ja sitten 1,3 kilometrin jälkeen Teuronjokeen.
Järven rantaviiva on 600 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven itäsannat rannat ovat hieman soistuneita.Järvi on asumaton ja sen vierestä ohittaa läheltä metsäautotie, joka yhtyy seututieheen 283.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi on kirjoitettu "Wähä Koskusjärvi". Järven rantaviivan viereen on piirretty ruohottumista ilmaisemia karttamerkkejä. Järven rannat olivat tuolloin asumattomia. Kulmalan talo sijaitsi tuolloin 300 metrin päässä.
Kylänlammi (Tammela)

Kylänlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Kuuslammilla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee ympäröiviltä suolta ojia sekä Salakkajoki, joka on Keskisen laskujoki. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 980 metriä pitkä laskujoki Kyläsillanjoki, joka laskee suoraksi perattuna Pihosuon läpi Rautijärveen.
Järven rantaviiva on 1,6 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa. Järvessä on kaksi pientä luotomaista saarta. Rannalle on rakennettu kaksi asuntoa ja lähistöllä on kaksi maatilaa, joille johtaa tiet Kuuslammin kylän läpi kulkevasta Teuron tieltä.
Luonnontila.
Kylänlammi on matalana hyvin ruohottunut ja sen pohjoispää vaikuttaa umpeenkasvavalta.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa Kylänlammi on kirjoitettu "Lammilajärvi" ja sen rantaviiva on piirretty erimuotoiseksi kuin se on nykyjärvellä. Samassa kartassa Kyläsillanjoki kulkee mutkitellen suon reunaa seuraten ja laskee sitten Rautijärveen. Vaikuttaa siltä, että järvi on laskettu pian sen jälkeen, kun Rautijärven vedenpintaa on alennettu. Siihen viittaa myös laskuojan perkaaminen aivan suoraksi. Järven rannoilla on vain yksi tila. Rautijärvi on laskettu vuoden 1862 jälkeen, kun siihen oli saatu lupa.
Keskinen (Tammela)

Keskinen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 16 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 400 metriä. Siihen laskee neljä metsäojaa eri suunnilta, Koverojärven laskuoja kaakosta ja Ylimmäisen laskuoja pohjoisesta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 220 metriä pitkä Salakkajoki, joka laskee Kylänlammiin.
Järven rantaviiva on 3,4 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, jossa pienet rantakaistaleet ovat soistuneet. Järvessä on yhdeksän saarta, joista Lammassaari ja sen viereinen saari ovat suuria. Lammassaressa on loma-asunto. Järven rannoille on rakennettu toistakymmentä loma-asuntoa ja yksi maatila, joille johtaa tiet Kuuslammin kylän läpi kulkevasta Teuron tieltä.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järven nimi on kirjoitettu "Koskijärvi". Järven rantaviivan viereen on piirretty ruohottumista ilmaisemia karttamerkkejä. Järven rannat olivat tuolloin asumattomia.
Koverojärvi (Tammela)

Koverojärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 150 metriä. Siihen laskee kaksi metsäojaa, joista toinen tuo Kaakkolammin ja Kaukasenviidanlammin vesiä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 90 metriä pitkä laskuoja Keskiseen.
Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja se luikertelee pitkänomaisena järvenä. Sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, jonka länsipäässä ranta on soistunutta. Rannoille on rakennettu kuusi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kuuslammin kylän läpi kulkevasta Teuron tieltä.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa Silmälän talo oli piirretty Koverojärven ja Alasen väliin ja järvien väliltä sekä ympäriltä oli maata raivattu pelloiksi.
Kaakkolammi (Tammelan Teuro)

Kaakkolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja sen pituus on 330 metriä ja leveys 130 metriä. Siihen laskee ympäröivältä pieneltä suolta kaikki suo-ojat. Yksi suo-ojista tuo myös läheisen lampareen sekä kauempana olevan Kaukasenviidanlammin vedet. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 850 metriä pitkä laskuoja Koverojärveen.
Järven rantaviiva on 810 metriä pitkä ja järvi sijaitsee suon keskellä. Suon reunat moreenipohjaista metsämaastoa. Lähellä ei ole rakennuksia ja Kuuslammin kylän läpi kulkeva, Teurolta Ojajärvelle vievä tie, kulkee 100 metrin etäisyydellä idässä.
Kaukasenviidanlammi

Kaukasenviidanlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 60 metriä. Siihen laskee ympäröiviltä soilta viisi suo-ojaa. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 500 metriä pitkä laskuoja Kaakkolammiin, joka virtaa matkallaan pienen lampareen läpi. Järven rantaviiva on 540 metriä pitkä ja se sijaitsee ojitetun suon keskellä. Järvi on rakentamaton, mutta sinne kulkee metsäautotie seututieltä 283 ja Kuuslammin kylän kautta kulkevalta Teuron ja Ojajärven yhdistävältä tieltä.
Noin 900 metriä luoteeseen sijaitsee vielä kaksi pienetä lamparetta, jotka laskevat kaivettuja ojia pitkin Kaukasenviidanlammiin.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa lammen nimi on kirjotettu "Wähä Kakolampi" sen mukaan, että viereinen Kaakkolammi oli kartassa kirjoitettu "Kakolampi". Voidaan ajatella, että paikalliset äänsivät lammen nimen "Vähäkaakkolammi". Lammesta ei tuolloin laskenut Kaakkolammiin mitään ojaa.
Ylimmäinen (Tammela)

Ylimmäinen on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,6 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee kolme metsäojaa. Niistä yksi on Pikku-Ylimmäisen laskuoja. Toinen on Pörrösaarenjoki, joka tuo yläjuoksulta muun muassa Kanalammin ja Kanajärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 350 metriä pitkä laskuoja Keskiseen.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven pohjoisrannat ovat hieman soistuneita. Rannoille on rakennettu 16 loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kuuslammin kylältä tai Teurolta.
Historia.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvin nimi on kirjoitettu "Tammelanlampi". Sen rannoille on piirretty ruohottumista ilmaisevat karttamerkit. Järvi oli tuolloin asumaton ja lähin Kulmalan talo sijaitsi 600 metrin etäisyydellä.
Tuomistonlammi

Tuomistonlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Pyöreän suolammen halkaisija on 40 metriä. Siihen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi tuo vettä Pikku Kaukasenviidanlammilta, ja neljäs on 100 metriä pitkä laskuoja Pörrösaarenjokeen, joka laskee Ylimmäiseen. Lampi on suon ympäröimää eikä sen rannoille ole rakennettu asuntoja. Sen lähelle johtaa metsäautotie, joka johtaa seututielle 283.
Lähteet.
Pikku Kaukasenviidanlammi

Pikku Kaukasenviidanlammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Lampi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Teuronjoen valuma-alueeseen, jonka keskusjärven eli Rautijärven itäiseen, Kyläsillanjokeen päättyvään, reittiin se kuuluu.
Maantiede.
Lampi on 120 metriä pitkä ja 50 metriä leveä suolampi. Siihen laskee kolme metsäojaa ja neljä on sen laskuoja Tuomistonlammiin. Lammen ympäristö on metsäistä suomaata ja sen rannat ovat rakentamattomia. Lähin metsäautotie ohittaa lammen 250 metrin päässä.
Lähteet.
Universum

Universum on neljän helsinkiläisen vapaan ammattiteatterin yhteinen kaksikielinen yhdistys ja tila, Teatteritalo Universum. Universumiin kuuluu Aurinkoteatteri, Teater Mars, Sirius Teatern ja Teatteri Venus. Universumin tilat sijaitsevat Betania-talossa Perämiehenkadulla Punavuoressa. Teatteritalossa esitetään vuosittain noin 2–6 omien ryhmien ensi-iltaa sekä vierailuesityksiä. Universumiin kuuluu myös tarinankerrontayhteisö Story Sharing Universum. Toukokuusta 2020 lähtien Universumin toiminnanjohtajana toimii Jan Liesaho. Birgit Aittakumpu oli ennen Liesahoa yhdistyksen pitkäaikainen toiminnanjohtaja. 
Historia.
Universum on perustettu vuonna 1998. Universum perustettiin neljän samanhenkisen teatteriryhmän tarpeesta luoda yhteisö, jossa henkilökunta sekä resurssit jaetaan. Universumin neljä teatteriryhmää eivät kuulu teatterilain piiriin ja saivat näin aluksi turvattua talouttaan. Universumin perustajina olivat teattereiden johtoryhmät, muun muassa Tuuja Jänicke, Pentti Halonen, Leea Klemola, Annamari Karjalainen, Joakim Groth, Max Bremer, Paul Holländer, Niklas Groundstroem, Frank Skog ja Juha Mustanoja.
Teatterit.
Aurinkoteatteri.
Aurinkoteatteri on vuonna 1989 perustettu helsinkiläinen ammattilaisryhmä, jonka tekee poliittisesti epäkorrektia teatteria joka käsittelee vaikeita aiheita. Teatteri on pitänyt taiteellisesta riippumattomuudestaan järkähtämättömästi kiinni. Aurinkoteatteri on tehnyt yhteistyötä mm. Kansallisteatterin, Tampereen Teatterin ja Taideyliopiston Teatterikorkeakoulun kanssa. Teatterin taiteellinen johtaja on Leea Klemola. 
Teater Mars.
Teater Mars on perustettu vuonna 1985. Produktiot luodaan erilaisten työskentelymenetelmien kautta (suzuki, Michael Tjechov, klowneria, prosessityöskentely a la Mike Leigh). Teater Marsin ensimmäiset teokset olivat uudelleen tulkittuja klassikoita ja 2000-luvusta eteenpäin fokus on ollut uusissa, vastakirjoitetuissa näytelmissä tai prosessityöskentelyllä luoduissa teoksissa. Perustajajäsenistä jäljellä on enää Joakim Groth. Vakiintuneita näyttelijöitä ovat muun muassa Max Bremer, Åsa Nybo, Nina Hukkinen, Niklas Häggblom ja Oskar Silén.
Sirius Teatern.
Sirius Teatern on vapaa, ammattilaisteatteriryhmä, jonka toimipaikkana on ollut Helsinki vuodesta 1992 lähtien. Sirius tekee kokeilevia, vaihtoehtoisia esityksiä joita harvoin tai ei koskaan olla esitetty Suomessa. Siriuksen perustajajäseniä ovat Niklas Groundstroem, Paul Holländer, Peter Lüttge, Paul Olin ja Frank Skog. Nykyään teatterissa toimivat Wilhelm Grotenfelt, Paul Olin ja Paul Holländer. Sirius Teatern tekee usein yhteistuotantoja muiden vapaiden ryhmien kanssa, kuten esimerkiksi Klockriketeatern ja Teater Mestola. 
Teatteri Venus.
Teatteri Venus on helsinkiläinen teatterikollektiivi, joka tutkii töissään esiintyjyyttä, esittämistä ja esityksen ehtoja sekä erilaisia yleisösuhteita. Vakituisia jäseniä ovat Tuuja Jänicke ja Marja Silde.
Vakiotila

Vakiotila eli stationääritila tarkoittaa kemiassa tilaa, jossa tietyn ajan jälkeen systeemiin saapuvien ja sieltä poistuvien massa- ja energioiden erotus on nolla ja tällöin tilassa ei tapahdu muutoksia. Useimmiten tämä vaatii virtausta systeemin läpi siten, että systeemiin saapuvat massa- ja energiavuot ovat yhtä suuret poistuvien kanssa. Vakiotila voidaan saavuttaa esimerkiksi virtausreaktoreissa ja biologisissa systeemeissä.
Vakiotilaoletus.
Useampivaiheisissa kemiallisissa reaktioissa reaktiivisten välituotteiden voidaan olettaa olevan vakiotilassa ja niiden konsentraation olevan tietyn initiaatioajan jälkeen lähes muuttumaton verrattuina lähtöaineiden ja tuotteiden konsentraatioihin. Koska reaktiivisten välituotteiden konsentraation voidaan katsoa olevan muuttumaton, niiden muodostumis- ja häviämisnopeudet ovat yhtä suuret.
Oletetaan reaktio, jossa aine A reagoi muodostaen ainetta B reaktiivisen välitilan I kautta. Tällöin reaktionopeudet eri kemiallisille lajikkeille, kun kaikki reaktiot ovat 1. kertaluvun reaktioita ja nopeusvakio reaktiolle A → I on k1 ja nopeusvakio reaktiolle I → B on k2, ovat seuraavat:
formula_1
formula_2
formula_3
Vakiotilassa reaktiivisen välituotteen formula_4 konsentraation muutosnopeudeksi otetaan 0. 
formula_5 tällöin formula_3 joten formula_7.
Vakiotilaoletuksen oikeellisuudeesta on lisää alkeisreaktiossa. Esimerkkeinä vakiotilaoletuksen käytöstä on Michaelis–Menten-kinetiikka ja Stern-Volmer -kuvaaja.
HMS Svensksund (1891)

HMS Svensksund oli Ruotsin laivaston 2. luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstadilta. Alus laskettiin vesille 30. syyskuuta 1891 ja se otettiin palveluksen vielä samana vuonna 21. marraskuuta.
Palvelus.
Alus osallistui 1897 S. A. Andréen kuumailmapallolla tehdylle napamatkalle ja ruotsalais-venäläiseen tutkimusmatkaan. Ruotsin miehittäessä Ahvenanmaan 1918 alus oli mukana kuljettamassa joukkoja. Alus poistettiin palveluksesta 1942 ja se luovutettiin sodan jälkeen merenkulkulaitokselle, joka poisti sen käytöstä 1957. Hylky myytiin viisi vuotta myöhemmin romutettavaksi.
Pyhän Dionysios Areopagitan katedraali

Dionysios Areopagitan katedraali () on katolinen kirkko Ateenassa Kreikassa. Se on Ateenan katolisen arkkihiippakunnan katedraali eli piispanistuin. Kirkko on omistettu Dionysios Areopagitalle, joka oli "Apostolien tekojen" mukaan ensimmäisiä apostoli Paavalin kristityksi käännyttämiä ateenalaisia ja perimätiedon mukaan kaupungin ensimmäinen piispa.
Kirkko sijaitsee Panepistimíou-kadulla kaupungin keskustassa. Tyylillisesti kirkkorakennus edustaa uusrenessanssia. Sen on suunnitellut saksalainen arkkitehti Leo von Klenze. Kirkko on rakennettu vuosina 1853–1865 ja sitä laajennettiin vuosina 1875–1891. Kirkko on muodoltaan kolmilaivainen basilika. Sen pituus on 38 metriä, korkeus 15 metriä ja leveys 24 metriä. Kirkko on koristeltu freskoilla ja lasimaalauksilla.
Kirkon lähellä sijaitsevat muun muassa Ateenan rahamuseo sekä Hansenin veljesten trilogia Ateenan akatemia, Ateenan yliopiston päärakennus ja Kreikan kansalliskirjasto.
Kaikkien pyhien kirkko (Ateena)

Kaikkien pyhien kirkko () on bysanttilaisaikainen kirkko Ampelókipoin kaupunginosassa Ateenassa Kreikassa. Pieni kirkko sijaitsee nykyaikaisten asuintalojen ympäröimänä lähellä Apóstolos Nikolaḯdiksen stadionia ja Ampelókipoin metroasemaa.
Arkkitehtuurinsa perusteella kirkko vaikuttaa rakennetun 1000-luvulla. Se on ilmeisesti ollut alun perin jonkun luostarin pääkirkko ("katholikon"). Kirkko on kunnostettu vuonna 1956. Kirkko on muodoltaan ristinmuotoinen ja siinä on kahdeksankulmainen kupoli. Kirkon rakentamiseen on käytetty antiikin aikaisten rakennusten osia, joissa on jäljellä muun muassa piirtokirjoituksia.