tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dangerous (Michael Jacksonin albumi)

Dangerous on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 1991. Albumilta julkaistiin yhteensä yhdeksän singleä. "Dangerousin" nauhoittaminen aloitettiin Los Angelesin Ocean Way- ja Record One -studioilla kesäkuussa 1990 ja lopetettiin Larrabee North- sekä Ocean Way -studioilla lokakuussa 1991, mikä teki albumin levytyssessiosta Jacksonin uran siihen asti pisimmän.
"Dangerousin" kannen suunnitteli yhdysvaltalainen taidemaalari Mark Ryden. Albumin julkaisua odotettiin maltaamattomasti, ja Los Angelesin kansainvälisellä lentoasemalla varastettiin aseellisen ryöstön yhteydessä 30 000 levyä ennen julkaisupäivää.
"Dangerousista" julkaistiin remix-versio "Dangerous Remix" vuonna 1993. Albumista julkaistiin samana vuonna myös kahden CD-levyn keräilyversio "Dangerous – Collector’s Edition", joka sisältää alkuperäisen albumijulkaisun kaikki kappaleet sekä remix-versioita Jacksonin kappaleista.
Levymyynti ja menestys.
"Dangerousia" on myyty maailmanlaajuisesti 32 miljoonaa kappaletta, mikä tekee siitä kaikkien aikojen myydyimmän new jack swing -tyylisen albumin. "Dangerous" kapusi listaykköseksi sekä Yhdysvalloissa että Isossa-Britanniassa. Albumi myi ensimmäisen viikkonsa aikana 326 500 kopiota Yhdysvalloissa ja pysyi listaykkösenä neljän viikon ajan. "Dangerous" jatkoi Yhdysvaltain kymmenen myydyimmän levyn joukossa 17 viikkoa ja Ison-Britannian kymmenen parhaan kärjessä 23 viikkoa. Albumi vietti Yhdysvaltain Billboard 200 -listalla yhteensä 117 viikkoa. Yhdysvaltain ääniteteollisuusjärjestö RIAA myönsi "Dangerousille" seitsenkertaisen platinalevyn sen myytyä seitsemän miljoonaa kopiota Yhdysvalloissa. "Dangerous" myi Isossa-Britanniassa hieman yli kaksi miljoonaa kopiota, mikä tekee siitä yhden Britannian myydyimmistä albumeista 1990-luvulla.
Michelle Baptiste

Michelle Baptiste (s. 27. elokuuta 1977) on saintlucialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä ja pikajuoksussa.
Baptiste osallistui olympialaisiin kerran, Atlantassa 1996. Hän oli tuolloin 100 metrin juoksussa alkueränsä seitsemäs ajallaan 11,92 sekuntia eikä päässyt toiselle kierrokselle. Baptiste osallistui Keski-Amerikan ja Karibianmeren mestaruuskilpailuissa 1999 pituushyppyyn, jossa hän voitti pronssimitalin hypättyään 6,26 metriä.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF" 
Lähteet.
Taitouinti kesäolympialaisissa 2012

Taitouinnissa kilpailtiin Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisissa 5.–10. elokuuta. Kilpailtavina lajeina olivat naisten parikilpailu ja joukkuekilpailu, joista parikilpailuun osallistui 24 ja joukkuekilpailuun kahdeksan maata. Yhteensä kilpailijoita oli 104. Taitouintikilpailut käytiin London Aquatics Centressä.
Karsinta.
Britannialla oli isäntämaana automaattisesti maapaikka kumpaankin kilpailuun. Joukkuekilpailussa maanosien mestaruuskilpailujen voittajajoukkueet Eurooppaa lukuun ottamatta pääsivät mukaan olympialaisiin, ja loput kolme paikkaa ratkesivat Lontoossa järjestetyssä karsintaturnauksessa 18.–22. huhtikuuta 2012.
Kaikki joukkuekilpailuun osallistuvat maat osallistuivat myös parikilpailuun. Parikilpailun uimarien on osallistuttava myös joukkuekilpailuun. Maanosien mestarit saavat kisapaikan, ja loput paikat jaettiin Lontoon karsintaturnauksessa.
Jurgen Themen

Jurgen Themen (s. 26. lokakuuta 1985) on surinamelainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Themen osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Osakassa 2007. Hän oli tuolloin 100 metrillä alkueränsä kuudes ajallaan 10,96 sekuntia eikä päässyt jatkoon. Themen kilpaili samalla matkalla myös Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän juoksi ajan 10,61, mutta karsiutui jälleen. Themen ei päässyt 100 metrillä toiselle kierrokselle saakka myöskään vuosien 2009 ja 2011 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän juoksi ennätyksensä 10,38 Port of Spainissa 29. huhtikuuta 2012. Lontoon olympialaisissa 2012 hän selviytyi jatkoon 100 metrin karsintaeristä ajalla 10,55, mutta putosi alkuerissä.
Lähteet.
Richard Mabuza

Richard Mabuza (3. maaliskuuta 1946 – 2018) oli swazimaalainen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa.
Mabuza oli Münchenin olympialaisissa 1972 maansa lipunkantaja kisojen avajaisissa ja osallistui 10 000 metrille sekä maratonille. Hän keskeytti 10 000 metrillä, mutta oli maratonilla seitsemästoista ajallaan 2.20.39,6. Mabuza juoksi vuonna 1974 10 000 metrin henkilökohtaiseksi ennätyksekseen 30.08,6 ja maratonilla Swazimaan ennätysajan 2.12.54,4, joka on edelleen maan ennätys. Maratonin ennätysaika syntyi Brittiläisen kansainyhteisön kisoissa 1974, joissa hän saavutti pronssimitalin.
Eero Backman

Eero Veikko Backman (14. toukokuuta 1945 Helsinki – 22. toukokuuta 2011) oli suomalainen juristi ja Turun yliopiston rikosoikeuden professori.
Backman valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1968. Hänet valittiin rikosoikeuden professorin virkaan 1981, jota ennen hän oli hoitanut oikeussosiologian ja rikos- ja prosessioikeuden virkoja Helsingin ja Turun yliopistoissa. 60-lukulaiseksi luonnehdittu Backman oli kiinnostunut yhteiskunnallisista asioista ja toimi monissa järjestöissä ja yhteisöissä ja toimi asiantuntijana; muun muassa eduskunnan valiokunnat käyttivät hänen asiantuntemustaan.
Backmanin väitöskirja "Rikoslaki ja yhteiskunta I: Teoreettinen erittely rikosoikeuden tieteenkäsityksistä 1800-luvulla ja sen konkretisointi moraalin, uskonnon ja rikoslain suhteisiin Suomessa vuosina 1894–1917" valmistui 1976.
Kinect Joy Ride

Kinect Joy Ride on BigParkin kehittämä ja Microsoft Game Studiosin marraskuussa 2010 julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin Xbox 360:lle, ja pelissä käytetään Kinectiä pelin ohjaamiseen.
Pelaaminen.
Peli pystyy ohjaamaan kun pelaaja ottaa kiinni ns. näkymättömästä ratista ilmassa kiinni ja kääntää käsiänsä kuin rattia. Pelaaja pystyy tekemään erilaisia temppuja ilmassa saadakseen ylimääräisiä pisteitä. Peliä pystyy pelaamaan korkeintaan kaksi pelaajaa samalla konsolilla tai korkeintaan kahdeksan pelaajaa Xbox Livessä.
Kinectimals

Kinectimals on videopeli Xbox 360:lle ja käyttää Kinectiä pelin ohjaamiseen. Pelin on kehittänyt Frontier Developments. Pelissä pelaaja pääsee vuorovaikutukseen virtuaalieläinten kanssa. Peli on suunnattu nuorelle pelaajakunnalle, lähinnä lapsille.
Pelaaminen.
Pelaaja pystyy ruokkimaan, leikkimään ja huolehtimaan lemmikistään. Peli on kuvattu ensimmäisestä persoonasta ja Kinect seuraa pelaajan liikkeitä. Pelaaja voi mm. mennä makaamaan lattialle selälleen jolloin pentu kopioi pelaajaa ja leikkii kuollutta.
Eläimet.
Pelin alussa pelaaja pystyy valitsemaan viidestä eri eläimestä mieluisansa:
Pelin edetessä pelaaja pystyy valitsemaan lisää eläimiä:
Wounded Rhymes

Wounded Rhymes on ruotsalaisen Lykke Lin toinen studioalbumi, joka julkaistiin Britanniassa 28. helmikuuta 2011 ja muualla maailmassa maaliskuun ensimmäisellä viikolla. Levyltä on julkaistu kaksi singleä, "Get Some" 22. lokakuuta 2010 ja "I Follow Rivers" 21. tammikuuta 2011.
Li kirjoitti ja äänitti kappaleita puolen vuoden ajan Echo Parkissa Los Angelesissa, koska piti Ruotsin talvea liian ankeana jo muutenkin synkän levyn kirjoittamiseen. Hän on kertonut saaneensa vaikutteita muun muassa Alejandro Jodorowskyn vuonna 1973 ilmestyneestä elokuvasta "The Holy Mountain".
Metacriticissa levy sai 83 pistettä sadasta perustuen 32 musiikkikriitikon arvioihin. Levy oli Suomen virallisella albumilistalla parhaimmillaan 18. ja pysyi listalla kaksi viikkoa.
Helsingin Seudun Lintutieteellinen Yhdistys Tringa

Helsingin Seudun Lintutieteellinen Yhdistys - Helsingforstraktens Ornitologiska Förening Tringa r.y. on Uudenmaan lintuharrastajien oma yhdistys. Tringa on BirdLife Suomen jäsenyhdistys ja yli 3700 jäsenellään suurin sen paikallisyhdistyksistä.
Tringa syntyi aikoinaan Suomen lintutieteellisen yhdistyksen eli SLY:n nuorisojaoston pohjalta ja sen perustava kokous pidettiin 24. tammikuuta 1974. Tuolloin yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin Kalevi Malmström. 
Nykyään Tringa on aktiivinen harrastusjärjestö. Toiminnan kulmakivinä on aktiivinen retkitoiminta ja osallistuminen linnustonsuojeluun Uudellamaalla. Yhdistyksellä on palkattuna osa-aikainen toiminnanjohtaja. Lisäksi yhdistyksellä on oma osa-aikainen suojelusihteeri ja viime vuosina Tringan panostus linnustonsuojeluun on näkynyt muun muassa Suomenojan altaan lähelle suunnitellun rakentamisen kaavoituksen yhteydessä. Yhdistys tukee myös pienimuotoista tutkimustoimintaa. Tringan kaupunkihuuhkajatyöryhmä on ollut mukana dokumentoimassa kuuluisien ”city-huuhkajien” elämää heti alusta saakka. 
Yhdistys kokoontuu syys-toukokuun välisenä aikana aina kuukauden ensimmäisenä torstaina Tieteiden talolla Helsingin Kruununhaassa. Yhdistys julkaisee myös omaa, neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Tringa-lehteä. Lisäksi yhdistyksellä on oma lintuasema Halias Hangossa Uddskatanin kärjessä. 
Yhdistys järjestää vuosittain kymmeniä linturetkiä kaikentasoisille harrastajille. Retkiä tehdään niin koti - kuin ulkomaillakin.
James Calado

James John Calado (s. 13. kesäkuuta 1989 Cropthorne, Worcestershire) on brittiläinen moottoriurheilija. 
Ura.
Hän aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 1999 voittaen British Cadet Championship tittelin vuonna 2001 ja KF2 European Championship tittelin vuonna 2005. Hän kilpaili lukuisissa muissa karting-sarjoissa vuoteen 2007 saakka sijoittuen toistuvasti viiden parhaan joukkoon tai toiseksi. 
Vuonna 2008 Calado siirtyi Britannian Formula Renault-sarjaan. Hän sijoittui seitsemänneksi pääsarjassa. Lisäksi hän voitti BRF Winter Series luokan mestaruuden ja Portugalin FR Winter Series mestaruuden. Calado jatkoi pääsarjassa vuonna 2009 sijoittuen toiseksi. Vuonna 2010 Calado kilpaili Britannian F3 mestaruussarjassa sijoittuen toiseksi. Vuonna 2011 Calado kilpaili GP3-sarjassa ART-tallissa. Hän otti yhden voiton Valencian sprinttikisassa. Calado taisteli sarjan mestaruudesta loppuun asti tiimikaverin Valtteri Bottaksen kanssa. Hän sijoittui lopulta sarjan toiseksi ja keräsi 55 pistettä. 
Vuonna 2012 Calado siirtyi GP2-sarjaan jatkaen edelleen Lotus ART-tallissa. Hän ajoi voittoon Malesian ja Saksan sprinttikilpailuissa. Hän saavutti myös kaksi paalupaikkaa ja yhden kilpailun nopeimman kierroksen sijoittuen loppupisteissä viidenneksi. Vuonna 2013 Calado jatkoi GP2:ssa. Hän voitti kaksi kilpailua ja saavutti yhteensä seitsemän palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi.
Formula 1 -ura.
Vuonna 2013 Calado pääsi testaamaan heinäkuussa Force Indian Formula 1 -autoa Silverstonen nuorten kuljettajien testeissä. Hän ajoi heti aamun ensimmäisellä testiosiolla Kärkiajan. Myöhemmin talli vahvisti Caladon heidän viralliseksi testi- ja varakuljettajakseen. Hän osallistui Italian Monzassa perjantain vapaisiin harjoituksiin. Hän oli ajamassa myös Korean, Intian, Abu Dhabin ja Brasilian vapaissa harjoituksissa.
FIA World Endurance Championship.
Jäätyään ilman F1-paikkaa Calado siirtyi vuonna 2014 FIA World Endurance Championship -sarjaan, jossa hän kilpailee Ferrarilla GTE Pro -luokassa.
Savon Kansa (1930–1958)

Savon Kansa (1930–1944 Savon Työmies) oli Kuopiossa vuosina 1930–1958 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen sanomalehti.
Kommunistisen "Savon Työn" lakkauttamisen jälkeen sen kustannusyhtiö Savon Kansan Kirjapaino Oy joutui sosiaalidemokraattien haltuun ja alkoi julkaista SDP:n uutta piirilehteä "Savon Työmiestä". Vuonna 1944 se sai nimen "Savon Kansa". Lehden taloudellinen tilanne oli alusta lähtien heikko ja muuttui 1950-luvulla täysin kestämättömäksi. Myös lehden journalistinen taso oli vaatimaton, ja SDP:n hajaannus 1950-luvun lopulla vähensi ennestään sen kannatusta. Syksyllä 1958 "Savon Kansa" lopetettiin taloudellisten vaikeuksien vuoksi.
Lehti ilmestyi aluksi kolme ja vuodesta 1942 lähtien neljä kertaa viikossa. Vuonna 1950 kokeiltiin kuusipäiväisyyttä, mutta jo samana vuonna jouduttiin palaamaan neljään ja seuraavana vuonna kolmeen viikoittaiseen ilmestymiskertaan. Levikki nousi vuonna 1939 kolmeen ja vuonna 1946 neljään tuhanteen kappaleeseen. Vuonna 1957 se oli 5 100 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät Eero Kaukinen (1931–1934), Eino Heinonen (1934–1942), Kalle Lampinen (1943–1949), Viljo Hyvönen (1949–1950), Sulo Jokela (1950–1951), Mauno Ojamo (1951), Tuomo Salo (1951–1953), Erkki Virtanen (1953–1955), Aimo Siltari (1955–1956) ja Eino Kyyhkynen (1956–1958).
Tomer Chencinski

Tomer Chencinski (s. 1. joulukuuta 1984 Tel Aviv) on israelilaissyntyinen kanadalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti, jolta löytyy myös Puolan kansalaisuus. Hän edustaa irlantilaista seuraa Shamrock Rovers FC, johon hän siirtyi alkuvuonna 2017. Hän on pelannut lyhyen aikaa vuonna 2015 Rovaniemen Palloseurassa.
Chencinski kasvoi Thornhillissä, Ontariossa ja pelasi kaksi kautta yliopistojalkapalloa Robert Morrisin yliopistossa. Hän siirtyi Fairleigh Dickinsonin yliopistoon juniorina ja pelasi siellä kaksi kautta.
Chencinski aloitti ammattilaisuransa vuonna 2007, kun hän teki sopimuksen try-outin jälkeen Major League Soccer -seura Toronto FC:n kanssa. Tästä huolimatta hän ei pelannut seuran edustusjoukkueessa. Hän siirtyi vuonna 2007 Major Indoor Soccer Leagueen Detroit Ignitioniin. Hän pelasi tämän jälkeen sarjatasoa alempana USL Premier Development Leaguessa Newark Ironbound Expressissä vuonna 2008, mutta jätti seuran kesken kauden saatuaan sopimuksen Moldovan pääsarjasta Nistru Otacista. Chencinski pelasi Nistru Otacissa vain kolme ottelua ennen paluuta Yhdysvaltoihin ja Harrisburg City Islandersiin vuonna 2009. Pelattuaan kauden Harrisburgissa hän vietti aikaa harjoittelemalla MLS-seura Philadelphia Unionn kanssa.
Chencinskin piti aloittaa seuraava kausi Harrisburgissa, mutta hän siirtyi koejaksolla Veikkausliigassa pelaavaan Vaasan Palloseuraan tammikuussa 2011. Hän teki seuran kanssa 1+1-vuotisen sopimuksen. Chencinski ja Janne Henriksson kamppailevat seurassa ykkösmaalivahdin paikasta. Hän debytoi Veikkausliigassa 23. toukokuuta 2011 FF Jaroa vastaan, kun hän pääsi Henrikssonin tilalle 83. minuutilla.
Joulukuun 5. päivä 2011 Chencinski siirtyi Ruotsin Allsvenskaniin Örebro SK:n riveihin kaudeksi 2012.
Joulukuussa 2012 Chencinski siirtyi julkistamattomalla siirtosummalla Örebrosta Maccabi Tel Avivin joukkueeseen pelaamaan Israelin pääsarjaa.
Tammikuussa 2015, Chencinskin ilmoitettiin palanneen Suomeen ja liittyneen Rovaniemen Palloseuran joukkueeseen.
Huhtikuussa 2015 Chencinski loukkaantui Veikkausliigan avausottelussa yhteentörmäyksessä HJK:n Mike Havenaarin kanssa. Hänellä todettiin oikean olkanivelen kiertäjäkalvosimen repeämä. Hänet leikkasi ortopedi Risto Kemppainen Rovaniemellä. Tehokkaan kuntoutuksen ja onnistuneen leikkauksen myötä Chencinski palasi ennätysnopeasti pelikentille vain 3 ½ kk kuluttua leikkauksesta.
Kaarlo Waltonen

Kaarlo Matias Waltonen (Valtonen) (10. toukokuuta 1892 Impilahti – 20. helmikuuta 1963 Mikkeli) oli suomalainen tehtailija ja pakinoitsija.
Henkilöhistoria.
Valtosen vanhemmat olivat käsityöläinen Matti Waltonen ja Anna Saavalainen. Käytyään kansakoulun Valtonen oli harjoittelijana sortavalaisessa Kauppahuone Karvinen &amp; Kumppanit -liikkeessä ja kävi samalla kaksivuotisen Sortavalan liikeapulaiskoulun. Tämän jälkeen Valtonen oli Kusti Reinikaisen tukku- ja vähittäisliikkeen liikkeenhoitajana 1910–1913. Hän kävi Helsingin kauppakoulun 1913–1914 ja perusti 1915 oman Kaarlo Valtosen Lakkitehdas-nimisen yrityksen Viipuriin.
Valtonen myi tämän yrityksen ja perusti 1919 Tampereen Pukutehdas -yhtiön. Luovuttuaan myös tästä yrityksestä Valtonen lähti Saksaan ja opiskeli siellä nahka- ja turkisteollisuutta Dresdenin teknillisen korkeakoulun kemian osastolla 1920–1922. Palattuaan Suomeen hän perusti Viipuriin 1925 Valtosen Lakkitehdas -yhtiön. Hän siirsi lakkitehtaansa pian Impilahteen ja muutti myös itse sinne perheineen. Talvisodan aikana tehdas siirtyi Helsinkiin ja samalla sen nimeksi muuttui Valtosen Lakki- ja Solmiotehdas. Sotavuosina Valtosen tehdas valmisti lakkeja armeijalle Saksasta hankitusta materiaalista. Valtonen sai vuonna 1947 teollisuusneuvoksen arvonimen.
Valtonen toimi Impilahtiseuran ja Pääkaupunkilaisten Impilahtiseuran johtotehtävissä. Hän kirjoitti murrepakinoita lehtiin ja Yleisradiolle. Pakinoita julkaistiin myös kokoelmana.
NGC 147

NGC 147 on kääpiösferoidigalaksi noin 2 580 000 valovuoden päässä Maasta, Kassiopeian tähdistössä. Se on osa Paikallista ryhmää ja on Andromedan galaksin satelliittigalaksi. Se on myös NGC 185 -galaksin fysikaalinen pari. NGC 147:n löysi John Herschel syyskuussa 1829. Visuaalisesti NGC 147 on hieman NGC 185:ttä tummempi mutta hieman suurempi. Galaksin magnitudiksi on arvioitu 10,5.
Mikk Reintam

Mikk Reintam (s. 22. toukokuuta 1990 Tallinna, Viron SNT, Neuvostoliitto) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Skotlannin mestaruussarjassa pelaavaa Alloa Athleticia.
Ura.
Reintam aloitti uransa virolaisessa suurseurassa FC Florassa, jossa hän pelasi junioreissa. Vuonna 2007 hän siirtyi Esiliigassa pelaavaan FC Valgaan. Hän pelasi seurassa kaksi kautta ennen paluuta FC Floraan, jossa hän pelasi edustusjoukkueen lisäksi seuran kakkosjoukkueessa. Vuonna 2010 Reintam siirtyi JK Tulevik Viljandiin. Hän pelasi seurassa neljätoista ottelua. Helmikuussa 2011 Reintam siirtyi koejaksolle Veikkausliigassa pelaavaan JJK Jyväskylään, jonka kanssa hän teki myöhemmin kolmen vuoden sopimuksen. Reintam debytoi Veikkausliigassa 12. toukokuuta 2011 ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Ensimmäiset maalinsa Veikkausliigassa hän teki 31. heinäkuuta Kuopion Palloseuraa vastaan luvuin 4−4 päättyneessä ottelussa.
Maajoukkueura.
Reintam on edustanut Viron nuorisomaajoukkueita. Hän debytoi A-maajoukkueessa 25. toukokuuta 2011 Baskimaita vastaan, mutta tätä ei nimitetty viralliseksi maaotteluksi. Reintamin ensimmäisen virallinen A-maaottelu oli Chileä vastaan. Hän teki oman maalin toisessa maaottelussaan Uruguayta vastaan. Hän oli tätä ennen edustanut Viron alle 19-vuotiaita yhdeksässä ottelussa.
Frans Värtelä

Frans Oskari Värtelä, sukunimi vuoteen 1936 "Färm" (22. huhtikuuta 1904 Kymi – 9. maaliskuuta 1968 Hämeenlinna) oli suomalainen näytelmäkirjailija.
Värtelä toimi Pohjanmaan Kansan päätoimittajana vuosina 1935–1937.
Danske Invest

Danske Invest on Danske Bank -konsernin sijoitusrahastojen tuotemerkki. Danske Invest -rahastoja on tarjolla Suomessa, Tanskassa, Ruotsissa, Norjassa, Luxemburgissa, Saksassa ja Baltiassa.
Danske Invest -rahastoja oli vuoden 2014 lopussa noin 425. Rahastojen pääomat olivat noin 80 miljardia euroa.
Suomessa Danske Investin rahastoja hallinnoivat "Danske Invest Rahastoyhtiö Oy" ja "Danske Invest Management A/S".
Danske Invest Rahastoyhtiö.
"Danske Invest Rahastoyhtiö Oy" on "Danske Bank Oyj":n kokonaan omistama tytäryhtiö. Danske Invest Rahastoyhtiö Oy:n hallinnoimien rahastojen pääoma oli vuoden 2014 lopussa 11 miljardia euroa. Yhtiön markkinaosuus oli 12,9 % ja sen rahastoilla oli yhteensä 323 000 osuudenomistajaa. Sekä markkinaosuus että osuudenomistajien lukumäärä laskivat vuonna 2014. Yhtiö teki 7,3 miljoonan euron voiton ja sen taseen loppusumma oli 58,8 miljoonaa euroa vuonna 2014. Yhtiön toimitusjohtaja on 1.5.2015 alkaen "Janne Hirvonen".
Elyn tuomiokirkko

Elyn tuomiokirkko () on Englannin kirkon katedraali Elyssä, Englannissa.
Benediktiinimunkit rakensivat vuonna 970 uudelleen tanskalaisten noin sata vuotta aiemmin tuhoaman luostarin, josta vuonna 1109 tuli katedraali. Kirkkoon on haudattu Yorkin arkkipiispa Wulfstan II ja ensimmäinen Elyn piispa Hervey le Breton.
Kuluttajakasvatus

Kuluttajakasvatus on osa kestävään tulevaisuuteen tähtäävää yhteiskunnallista kasvatusta. Kuluttajakasvatukseen sisältyy Brundtlandin komission määrittelemät kestävän kehityksen neljä ulottuvuutta; taloudellinen kestävyys, sosiaalinen kestävyys, kulttuurinen kestävyys ja ekologinen kestävyys osa-alueineen. Kuluttajakasvatuksella tarkoitetaan elämäntaitojen opettamista, arkisen elämänpiirin ja sen ilmiöiden avaamista ja selittämistä kasvatuksellisella otteella. Tavoitteena on arjen taitojen oppiminen, joilla menestytään omassa elämässä ja globaalin yhteiskunnan aktiivisena jäsenenä.
Kuluttajatietojen ja taitojen oppiminen on tarkemmin esitelty strategia-asiakirjassa Kuluttajakompetenssien oppiminen - kuluttajakasvatuksen strategia. 
Kuluttajakasvatuksen tavoitteet perustuvat kahteen eheyttävään avainteemaan:
Nämä avainteemat ovat tärkeitä kuluttajakasvatuksen painopisteitä, jotka integroidaan kaikkiin kuluttajakasvatuksen neljään osa-alueeseen:
Kuluttajakasvatuksella on monia toteuttajia, sillä yhteisiä sisältöjä löytyy tulevaisuuskasvatuksesta, mediakasvatuksesta, ympäristökasvatuksesta, talouskasvatuksesta, oikeuskasvatuksesta, terveyskasvatuksesta, ravitsemus- ja ruokakasvatuksesta, turvallisuuskasvatuksesta, eettisyyskasvatuksesta ja kansalaisuuskasvatuksesta. Kestäviin kulutustottumuksiin ja kuluttajakansalaisuuteen kasvattamisessa keskeistä on arjen taitojen tavoitteellinen käsittely kasvatus- ja opetustyössä sekä ikäkaudelle sopivien pedagogisten menetelmien käyttäminen.
Kouluopetuksessa kuluttajatietoja ja -taitoja opitaan esimerkiksi kotitalouden, historian ja yhteiskuntaopin, biologian ja kemian, matematiikan, äidinkielen sekä taiteen ja käsityön oppiaineissa. Perusopetuksen valinnaisaineet sekä lukion syventävät ja soveltavat kurssit ovat koulujen luonteva mahdollisuus käsitellä kuluttamista ja kuluttajuutta eri näkökulmista. Kuluttaja- ja elämäntapa-asioita käsitellään myös opetussuunnitelman aihekokonaisuuksien yhteydessä.
Varhaiskasvatuksessa ja esiopetuksessa kuluttajakasvatus on osa jokapäiväistä toimintaa. Leikillä ja oppimisympäristöllä ja kasvatuskumppanuudella on keskeinen merkitys. Ensimmäisten vuosien tavoitteena on sellaisten välineiden ja valmiuksien hankkiminen, joiden avulla oppija vähitellen pystyy ymmärtämään ja kokemaan kuluttajuuden ja markkinoiden monimuotoisia ilmiöitä. Myöhemmin opetuksessa ja toiminnassa otetaan huomioon arkielämän käytännön tiedot ja – taidot, aktiivisen kuluttajakansalaisen rooli sekä kuluttajanäkökulman sisältävä asenne yrittäjyyteen. Kuluttajakasvattaminen on myös tärkeä osa nykyajan vastuullista ja välittävää vanhemmuutta ja kotien kasvatuskulttuuria.
Rain of a Thousand Flames

Rain of a Thousand Flames on italialaisen heavy metal-yhtye Rhapsody Of Firen ensimmäinen EP, joka julkaistiin 2001. Nimikkokappaletta soitetaan edelleen yhtyeen konserteissa ja siitä on julkaistu musiikkivideo. Alessandro Lotta soittaa äänitteellä viimeistä kertaa bassoa yhtyeen jäsenenä, ja rumpali Thunderforce ensikertaa. Myöhemmin Rhapsodyyn liittynyt rumpali Alex Holzwarth ei soita EP:llä, vaikka tämä soitti vakinaisesti yhtyeen livekokoonpanossa vuodesta 2000 alkaen ja mainittiin levyn muusikoissa.
Vaikka esimerkiksi yhtyeen kotisivulla levyä sanotaan täyspitkäksi albumiksi , lasketaan se yleensä EP:ksi muun muassa lyhyytensä vuoksi ja siksi, että levyn tarina kuulu Emerald Sword-saagaan, vaan on siihen liittyvä oma tarinansa. Lisäksi kappaleista vain 1, 2, 4 ja 6 ovat kokonaan yhtyeen kirjoittamia. "Queen of the Dark Horizons" pohjautuu kauhuelokuva Phenomenan tunnusmusiikkiin, "Elnor’s Magic Valley" on muunnelma irlantilaisesta kansanlaulusta Cooley’s Reel, ja "The Wizard’s Last Rhymes" pohjautuu Antonín Dvořákin yhdeksännen sinfonian neljänteen osaan Allegro con fuoco.
Kokoonpano.
Vierailevat muusikot
Mario Party 6

Mario Party 6 on Hudson Softin kehittämä ja Nintendon vuonna julkaisema partypeli. Peli on "Mario Party" -pelisarjan kuudes osa ja samalla kolmas Nintendo GameCubelle julkaistu sarjan peli. Pelin minipeleissä käytetään pelin mukana tulevaa mikrofonia.
Vastaanotto.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 6,9/10 arvostelussaan.
From Chaos to Eternity

From Chaos to Eternity on italialaisen power metal-yhtye Rhapsody Of Firen albumi, joka julkaistiin 17. kesäkuuta 2011. Kappaleesta "Aeons of Raging Darkness" julkaistiin single ennen albumin julkaisua. Myös kappale "Tornado" oli kuunneltavissa yhtyeen kotisivulta etukäteen. Albumi on päätös osa 1997 alkaneelle saagalle.
Albumilla soittaa ensi kertaa rytmikitaristi Tom Hess, joka ilmoitettiin liittyneen yhtyeeseen 15. huhtikuuta 2011 . Hess soitti uudestaan albumin rytmikitara-osuudet, jotka alun perin olivat todennäköisesti Luca Turillin tai entisen rytmikitaristi Dominique Leurquinin soittamia. Leurquin ei kuulunut koskaan virallisesti yhtyeeseen, mutta oli vakituisesti kakkoskitaristina konserteissa ja soitti kahdella aiemmalla albumilla.
Kappalelista.
Kaikki kappaleet säveltänyt Luca Turilli &amp; Alex Staropoli sekä sanoittanut Luca Turilli.
Kakkosen kausi 2004

Kakkonen on Suomen jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Kaudella 2004 sarja pelattiin neljässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkojen kaksi parasta pelasivat nousukarsinnat, jonka ensimmäisessä vaiheessa lohkovoittajat pelasivat toisen lohkon toiseksi sijoittuneita vastaan, toisessa vaiheessa näiden otteluparien voittajat suorasta noususta Ykköseen ja kolmannessa vaiheessa hävinneet osapuolet Ykkösen sijoille 11–12 sijoittuneita joukkueita vastaan.
Lohkoista putosivat sijalle 11 tai sitä huonommin sijoittuneet joukkueet suoraan Kolmoseen ja sijalle 10 sijoittuneet joukkueet karsivat sarjapaikasta Kolmosen joukkueiden kanssa. Poikkeuksena oli 13 joukkueen etelälohko, josta putosivat sijoille 12–13 sijoittuneet suoraan ja sijoille 10–11 sijoittuneet karsivat paikasta.
Ykkösen nousukarsinnat.
1. vaihe
PK-35 selvisi jatkoon yhteismaalein 2–0
Atlantis selvisi jatkoon rangaistuspotkukilpailulla
KPV selvisi jatkoon yhteismaalein 3–1
OLS selvisi jatkoon vierasmaalisäännöllä
2. vaihe
PK-35 nousi Ykköseen yhteismaalein 8–1
Atlantis nousi Ykköseen yhteismaalein 4–3
3. vaihe
KPV nousi Ykköseen rangaistuspotkukilpailulla
VG-62 säilytti Ykkösen paikkansa yhteismaalein 4–1
Kakkosen nousukarsinnat.
TKT säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 6–4
Tervarit säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 7–4
KajHa säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 9–2
Ponnistus nousi Kakkoseen vierasmaalisäännöllä
KäPa säilytti Kakkosen paikkansa yhteismaalein 8–2
Parhaat maalintekijät.
Etelälohko
Itälohko
Länsilohko
Pohjoislohko
Headcrab

Headcrab () on Half-Life-pelisarjan peleissä ja niiden lisäosissa esiintyvä avaruusolentorotu.
Half-Life.
Half-Lifen headcrab muistuttaa nelijalkaista rapuolentoa, jolla on suuret kulmahampaat ja neljä muuta pitkää etuhammasta. Headcrabin alla on pyöreä suu, jolla se puree vastustajaansa päähän. Headcrabit voivat muuttaa elävän tai kuolleen ihmisen (tai Combinen sotilaan) zombiksi. Yleensä kun zombin isäntäkeho kuolee, päärapu hyppää pois ruumiin päästä ja etsii uuden uhrin. Monet alkuperäisen Half-Lifen viholliset kuten Barnaclet, Bullsquidit ja Vortigauntit saalistavat päärapuja. Pääravut piileskelevät pimeissä nurkissa tai ilmastointikuiluissa ja hyökkäävät nopeasti.
Half-Life 2.
Half-Life 2 esittelee uuden headcrabin, joka on suurempi kuin alkuperäisen pelin headcrab. Lisäksi pelissä esiintyy kaksi muuta headcrabia.
Fast Headcrab.
Fast Headcrab (), joka on pienikokoinen ja väriltään ruskea, mutta hyvin nopea päärapu, joka kykenee muuttamaan valtaamansa kehon nopeaksi zombiksi (). 
Poison Headcrab.
Musta ja isokokoinen Poison Headcrab () voi lamauttaa uhrinsa hermomyrkyllä. Tohtori Kleiner on tätä uhkaa varten varustanut Gordonin HEV-puvun vastamyrkkyjärjestelmän sopivalla vastamyrkyllä. Tämä päärapu-muunnos luo Poison Zombeja (), jotka kantavat selässään useita myrkkypäärapuja ja voivat heittää niitä pelaajan kimppuun neljä kappaletta.
Half-Life 2 lisäepisodit.
 näyttää uuden Combine-zombin, jota Alyx kutsuu Zombineksi. Nämä ovat päärapujen hallitsemia Combine-sotilaita, jotka pystyvät räjäyttämään itsensä ja vastustajan kranaatilla ja juoksemaan nopeasti. Pelissä Combine ampuu tai on ampunut kaupunkiin tai kaupungin lähettyvillä oleville alueille headcrabeja sisältäviä säiliöitä, joissa on kerrallaan jopa viisi headcrabia. Ravenholm on malliesimerkki pelissä kaupungista, jonka zombit ja headcrabit ovat täysin vallanneet.
Muita headcrabeja.
Half-Life 2 pelissä tohtori Kleiner omistaa lemmikkiheadcrabin, jonka hän on nimennyt Hedy Lamarriksi. Tosin kuin pelin muut headcrabit, Lamarr on kesy, arka ja syö vesimeloneja. Kleinerin mukaan pahinta mitä Lamarr voisi tehdä on yrittää "paritella henkilön pään kanssa", koska Lamarrilta on poistettu headcrabeille ominainen, mustekalojen nokkaa muistuttava osa niiden suusta. Lamarr aiheuttaa häiriön Kleinerin teleportaatiokokeessa, jossa Gordonia ollaan siirtämässä Kaupunki 17:sta Black Mesa Eastiin. Myöhemmin Lamarr nähdään hetken aikaa Gordonin ja Alyxin palattua Nova Prospektista Kleinerin laboratorioon, jolloin Lamarr karkaa. Kleiner kieltäytyy lähtemästä ennen kuin Lamarr on hänen mukanaan. pelaaja voi nähdä Lamarriin hyppäävän tohtori Magnussonin avaruusrakettiin ennen laukaisua, jonka seurauksena Lamarr todennäköisesti laukaistiin avaruuteen. Ei kuitenkaan tiedetä, mitä Lamarrille tapahtui.
Miehet jotka vihaavat naisia

Miehet jotka vihaavat naisia () on ruotsalaisen Stieg Larssonin vuonna 2005 ilmestynyt rikosromaani, joka on Millennium-trilogian ensimmäinen osa. Suomeksi sen on julkaissut WSOY vuonna 2009 Marja Kyrön kääntämänä. Sarjan muut osat ovat "Tyttö joka leikki tulella" ja "Pilvilinna joka romahti".
Kirjasta on tehty kaksi elokuvasovitusta, tanskalaisen Niels Arden Oplevin ohjaama "Miehet jotka vihaavat naisia" vuodelta 2009 ja David Fincherin ohjaama Hollywood-versio "The Girl with the Dragon Tattoo" vuodelta 2011.
Talouskasvatus

 
Talouskasvatus on osa kuluttajakasvatusta. Kodin raha-asioiden hoitoa opetetaan kotitalouden oppiaineessa yleensä perusopetuksen seitsemännellä vuosiluokalla. Lisäksi taloustietoa opetetaan yhteiskuntaopissa, matematiikassa ja käsityössä. Taloustietoa voidaan opettaa myös valinnaisaineiden yhteydessä. Taloustiedon tavoitteena on oppia perustiedot ja -valmiudet yksityistalouden hoidosta. Oppijoiden tulee pystyä huolehtimaan omasta ja tulevan perheensä taloudesta sekä ymmärtää yksityisen kulutuksen ja yhteiskuntatalouden välisiä yhteyksiä. Taloustiedossa käsitellään käytännön taloudenpitoa, hankintoja ja ostamista, säästämistä, lainaamista, laskujen maksamista, yksityistalouden merkitystä, talouden suunnittelua ja seurantaa sekä taloudellisten ongelmien ratkaisuja.
Hyvässä talouskasvatuksessa opittavat asiat yhdistyvät arkielämää vastaavaksi kokonaisuudeksi. Oleellista on opintokokonaisuuksien ajoitus ja varmistuminen siitä, että oppijoille avautuu asioiden välillä olevat yhteydet. Talouskasvatuksen toteutumiseen ei riitä pelkkä yksityistalouden menetelmien opiskelu. Talouden lainalaisuuksien ja yksilön toiminnan ymmärtäminen edellyttävät kuluttamiseen liittyvien arvojen, asenteiden ja ihmisen valintojen taustalla olevien systeemien käsittelyä.Taloustiedon kohderyhmänä nähdään kaikenikäiset kuluttajat kehitysvaiheen edellytysten mukaisesti. 
Talouskasvatuksen puutteet näkyvät lasten ja nuorten hyvinvoinnissa. Talouskasvatusta voidaan opettaa joko makro- tai mikrotaloutta painottaen. Talouden ymmärtäminen edellyttää molempien tasojen käsittelyä, mutta oman elämän hallinnan kannalta tärkeintä on yksityis- eli mikrotalouden oppiminen. Talouskasvatus onnistuakseen edellyttää myös muiden kuluttajakasvatuksen osa-alueiden oppimista.
Puisto-osasto

Puisto-osasto ("Parks and Recreation") on yhdysvaltalainen komediasarja, jonka ensiesitys oli NBC-kanavalla huhtikuussa 2009. Sen loivat "Konttorin" amerikkalaisversion tekijät Greg Daniels ja Michael Schur. Sarja seuraa Amy Poehlerin esittämää virkamiestä Leslie Knopea ja hänen työtovereitaan fiktiivisessä Pawneen kaupungissa Indianassa.
Sarja on "Konttorin" tavoin mockumentary eli pseudodokumentti. Pääosaa esittänyt Amy Poehler oli myös toinen sarjan tuottajista ja hän käsikirjoitti osan jaksoista. Sarja oli Emmy-ehdokkaana muun muassa parhaan komediasarjan ja parhaan näyttelijän (Poehler) kategorioissa.
Sarjaa tehtiin kaikkiaan seitsemän tuotantokautta. Suomessa MTV3 Komedia alkoi esittää sarjaa tammikuussa 2011.
Seppo Vainio (jääkiekkoilija)

Seppo Johannes Vainio (3. tammikuuta 1937 Rauma – 14. joulukuuta 2020) oli suomalainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelasi SM-sarjassa aikana 1954–1967 ja voitti Suomen-mestaruuden kapteenina vuonna 1963 sekä kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Vainio edusti koko uransa Rauman Lukkoa. Suomen maajoukkueessa Vainio pelasi 22 maaottelua ja osallistui kaksiin MM-kilpailuihin. (1960, 1961).
Pentti Rautalin

Pentti Armas Rautalin (s. 6. toukokuuta 1940 Nokia) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti Rauman Lukkoa SM-sarjassa kaudet 1958–1972 ja voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1963, sekä kaksi hopeaa ja pronssia. "Ikku" Rautalin oli aikansa Lukon kantavia voimia. Hänelle myönnettiin seuran kultainen ansiomerkki. Suomen maajoukkueessa Rautalin pelasi 25 ottelua ja osallistui kaksiin MM-kilpailuihin. (1963, 1965).
Risto Kaitala

Risto Juhani Kaitala (11. syyskuuta 1941 Tampere – 27. huhtikuuta 2017 Rauma) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1960–1967 ja voitti Lukon riveissä Suomen-mestaruuden vuonna 1963 sekä yhden hopean ja pronssin. "Rike" Kaitala aloitti SM-uransa SaiPassa. Maajoukkueessa Kaitala pelasi 37 kertaa ja otti osaa Colorado Springsin MM-kilpailuissa 1962 ja Ljubljanan MM-kilpailuissa 1966. Kautena 1982–1983 Kaitala toimi Lukon edustusjoukkueen valmentajana ja aikaisemmin myös B-junioreiden valmentajana.
Anto Virtanen

Anto Emil Virtanen (s. 13. huhtikuuta 1938 Ulvila) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi SM-sarjassa vuosina 1961–1975 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Virtanen edusti hyökkääjän pelipaikalla Porin Karhuja ja Porin Ässiä. 
Virtanen pelasi B-maajoukkueessa yhden ottelun Yhdysvaltojen A-joukkuetta vastaan vuonna 1965. Virtanen teki neljästä Suomen voittoon vieneestä maalista kaksi. Virtanen pelasi myös jalkapalloa Suomensarjassa.
Anto Virtasen poika Jaakko Virtanen pelasi 154 liigaottelua Ässissä vuosina 1983–1989 ja pojanpoika Jami Virtanen palasi vuoden yliopistokiekkoilun jälkeen Poriin ja debytoi Ässien liigajoukkueessa kaudella 2021–2022.. Myös Anto Virtasen toisen pojan poika Eemeli Virtanen debytoi Ässien liigajoukkueessa kaudella 2021–2022.
Pertti Mäkelä (jääkiekkoilija)

Pertti Mäkelä (s. 7. tammikuuta 1948 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1965–1973 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Mäkelä edusti SM-sarjaurallaan Porin Karhuja ja Porin Ässiä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 197 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 53 + 22 = 75 ja jäähymääränsä 94 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1971.
Eddie Money

Eddie Money (oikealta nimeltään Edward Joseph Mahoney, 21. maaliskuuta 1949 – 13. syyskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, kitaristi ja saksofonisti. Hänen tunnetuimpia kappaleitaan ovat muun muassa ”Two Tickets to Paradise” ja ”Baby Hold On”.
Elämä.
Eddie Money syntyi vuonna 1949 katolilaiseen irlantilaisperheeseen New Yorkissa. Hän kävi Island Trees High Schoolia ja valmistui vuonna 1967. Sen jälkeen hän seurasi isänsä, isoisänsä ja veljensä jalanjälkiä ja ryhtyi poliisiksi. Eddie oli naimisissa ja hänellä on viisi lasta. 
Money kuoli 70-vuotiaana 13. syyskuuta 2019, pian sen jälkeen kun hänellä oli diagnosoitu ruokatorven syöpä.
Musiikki.
Eddie Money julkaisi ensimmäisen levynsä vuonna 1977. Sen nimi oli "Eddie Money" ja se sisälsi kaksi ehkä hänen muistetuinta kappalettaan, ”Two Tickets to Paradise” ja ”Baby Hold On”. Kaiken kaikkiaan Eddie Money julkaisi 11 albumia, joista moni on myynyt kultaa tai platinaa. Eddie Moneyn musiikkityyli vaihteli pop rockin, rockin ja hard rockin välillä.
Tapio Rautalammi

Tapio Rautalammi (s. 12. toukokuuta 1944 Pori) on suomalainen motocrosskuljettaja ja jääkiekkoilija. Motocrossia hän ajoi maajoukkueessa ja jääkiekkoa hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1964–1976 voittaen kaksi Suomen-mestaruutta.
Rautalammi edusti jääkiekon pääsarjaurallaan Rosenlewin Urheilijat-38:aa vuosina 1964–1967, Porin Ässiä vuosina 1967–1971 sekä vielä Forssan Palloseuraa kaudella 1975–1976. Hän pelasi pääsarjassa yhteensä 172 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20 + 6 = 26 ja jäähymääränsä 66 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1967 ja 1971.
Reijo Heinonen (jääkiekkoilija)

Reijo Kalevi Heinonen (7. syyskuuta 1951 Pori – 2018) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1966–1976 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Heinonen aloitti SM-sarjauransa Porin Karhuissa yhdellä ottelulla kaudella 1966–1967. Vuosina 1970–1975 hän pelasi Porin Ässissä ja vielä kaudella 1975–1976 viisi ottelua Forssan Palloseurassa. Hän pelasi SM-sarjassa 70 ottelua ja vaihtopenkillä istumiset mukaan laskien 138 ottelua. Tilastoihin kertyi neljä jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ässien joukkueessa vuonna 1971.
Heinonen toimi varaosamyyjänä. Hänen kotikuntansa oli Pori. Heinonen kuoli vuonna 2018 ja hänet on haudattu Porissa Käppärän hautausmaan muistolehtoon.
Esa Isaksson

Esa Edwin Isaksson (21. huhtikuuta 1947 Turku – 21. toukokuuta 2022 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa vuosina 1963–1974 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Isaksson edusti kolmissa MM-kilpailuissa. Sarjatasolla Isaksson pelasi Lukossa ja HIFK:ssa. Häntä on kutsuttu aikansa IFK:n ydinpelaajiksi. Isaksson on tiettävästi ensimmäinen suomalaispelaaja, jolle on tarjottu NHL-sopimusta.
Ura.
"Saxon" edusti SM-sarjaurallaan Rauman Lukkoa ja Helsingfors IFK:ta. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 201 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 83 + 107 = 190 ja jäähymääränsä 136 minuuttia. Isaksson oli kautena 1970-1971 SM-sarjan paras syöttäjä ja kautena 1968-1969 HIFK:n paras pistemies. Isaksson voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuosina 1969 ja 1970 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia. Vuonna 1970 kultaa tuli myös Ahearne Cupista. 
Isaksson pelasi Suomen maajoukkueessa 46 maaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja sai 12 syöttöpistettä. Hän edusti Suomea kolmissa MM-kilpailuissa: Ljubljanassa 1966, Tukholmassa 1969 sekä Bernissä ja Genevessä 1971.
HIFK:n Jaakko Marttisen mukaan vähälle huomiolle jäänyt Esa Isaksson oli heidän "koko hyökkäyspelin aivot ja luoja". Isaksson muodosti joukkueen kärkikolmikon Juhani Jylhän ja Juha Rantasilan kanssa.
Isaksson on tiettävästi ensimmäinen suomalaispelaaja, jolle on tarjottu NHL-sopimusta. Isakssonin mukaan St. Louisin silloinen vara-GM Cliff Fletcher vieraili joitain kertoja Suomessa heidän peleissä ja kertoi kovasti haluavansa Isakssonin pelaamaan joukkueeseen. Isaksson kuitenkin siirsi sopimuksen kirjoitusta koulunkäynnin vuoksi, jonka jälkeen perheenlisäys esti sopimuksen teon jälleen. Isaksson sanoi, että oli myös epävarma pärjäämisestään NHL:ssä.
Siviilissä Isaksson työskenteli kirjapainoalalla.
Jaakko Marttinen

Jaakko Marttinen (s. 16. maaliskuuta 1944 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1964–1979 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 14 maaottelua.
Marttinen edusti pääsarjaurallaan Helsingfors IFK:ta ja Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 215 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 51 + 39 = 90 ja jäähymääränsä 176 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi kuusi ottelua ja sai niissä yhden syöttöpisteen sekä kaksi jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuonna 1969 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Marttinen pelasi Suomen maajoukkueessa 14 maaottelua, joissa hänelle ei kertynyt tehopisteitä.
Isabelle Gulldén

Isabelle Therese Gulldén (s. 29. kesäkuuta 1989 Göteborg) on ruotsalainen käsipalloilija, joka edustaa seuratasolla tanskalaista Viborg HK:ta. Aikaisemmin hän edusti ruotsalaista IK Sävehofia. Gulldén kuuluu myös Ruotsin maajoukkueen vakionimiin.
Urheilu-ura.
Ruotsin maajoukkueessa Gulldén on pelannut 69 ottelussa ja tehnyt niissä 180 maalia.
Gulldén on saavuttanut Ruotsin maajoukkueessa EM-hopeaa vuonna 2010. Loppuottelussa Ruotsi hävisi Norjalle maalein 25–20. Gulldén oli 36 maalillaan kisojen viidenneksi paras maalintekijä. Vuoden 2008 EM-kilpailuissa Gulldén oli Ruotsin joukkueessa yhdeksäs ja Pekingin kesäolympialaisissa 2008 kahdeksas. Pekingissä Gulldén pelasi kahdeksassa ottelussa tehden 14 maalia. Vuonna 2009 Ruotsi oli MM-kilpailujen 13:s.
Seuratasolla Gulldén on voittanut IK Sävehofin joukkueessa neljä Ruotsin mestaruutta. Kesäkuussa 2011 hän siirtyi tanskalaiseen Viborg HK:iin.
Yksityiselämä.
Gulldénin lempinimi on ”Bella”. Hänellä on Rebecca-niminen sisko ja Pontus-niminen veli.
Gulldénin setä Christer Gulldén on entinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka saavutti EM-pronssia ja kesäolympialaisten neljännen sijan.
Suomen Sairaanhoitajat

Suomen Sairaanhoitajat ry () (ent. Suomen sairaanhoitajaliitto ry) on 25. tammikuuta 1925 perustettu järjestö, joka levittää hoitotyön asiantuntemusta ja järjestää alan täydennyskoulutusta. Järjestön puheenjohtaja on Heljä Lundgrén-Laine ja varapuheenjohtaja Terhi Reunama. 
Suomen Sairaanhoitajat on jäsenenä useissa kansainvälisissä organisaatioissa kuten Kansainvälisessä sairaanhoitajaliitossa, ICN:ssä.
Sairaanhoitajapäivät on Suomen suurin sairaanhoitajien täydennyskoulutustapahtuma ja se järjestetään Suomen Sairaanhoitajien toimeksiannosta vuosittain Helsingin Messukeskuksessa.
Sairaanhoitaja-lehti on Suomen Sairaanhoitajien jäsenlehti, jota voi myös tilata. Sairaanhoitaja-lehti ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. 
Ennen Suomen Sairaanhoitajia Suomessa aloitti toiminnan Sjuksköterskeföreningen i Finland vuonna 1898. 
Suomen Sairaanhoitajat on Tehyn suurin yhteistyöjäsenjärjestö. 
Suomen Sairanhoitajilla on yhteensä 15 alueyhdistystä eri puolilla Suomea: Etelä-Hämeen Sairaanhoitajat ry, Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitajat ry, Kainuun sairaanhoitajat ry, Keski-Suomen sairaanhoitajat ry, Kymenlaakson sairaanhoitajat ry, Lapin sairaanhoitajat ry, Pohjois-Hämeen sairaanhoitajat ry, Pohjois-Karjalan sairaanhoitajat ry, Pohjois-Pohjanmaan sairaanhoitajat ry, Päijät-Hämeen sairaanhoitajat ry, Saimaan sairaanhoitajat ry, Satakunnan sairaanhoitajat ry, Savon sairaanhoitajat ry, Uudenmaan sairaanhoitajat ry sekä Varsinais-Suomen sairaanhoitajat ry. 
Sairaanhoitajaliiton alla toimi aiemmin koulutus- ja kustannusyhtiö Fioca Oy. Fioca asetettiin Helsingin käräjäoikeuden päätöksellä konkurssiin 17. syyskuuta 2020. 
Suomen Sairaanhoitajien jäsenmerkki.
Suomen Sairaanhoitajien jäsenellä on tutkinnon suoritettuaan oikeus käyttää Suomen Sairaanhoitajien jäsenmerkkiä ja se on jäsenelle maksuton ensimmäisellä kerralla. Jos merkki katoaa tai rikkoutuu, voi jäsen ostaa itselleen uuden. Valmistuttuaan uusi sairaanhoitaja saa ensimmäisen jäsenmerkin automaattisesti maksettuaan ensimmäisen jäsenmaksunsa. Sairaanhoitajien jäsenmerkki on rekisteröity tavaramerkiksi. 
Sairaanhoitajan tutkintomerkillä kerrotaan, että on suorittanut sairaanhoitajan (nykyisin AMK) tutkinnon. Kalevala Korun valmistama merkki on hopeinen, nelikulmainen pyramidi. Tutkintomerkin suunnitelija taiteilija Bengt Eriksson. Se on suunniteltu vuonna 1966. Keskiportaastaan kullattu hopeinen merkki osoitti aiemmin erikoissairaanhoitajan tutkinnon ja kokonaan kullattu merkki osoitti, että merkin kantaja oli suorittanut sairaanhoitajaopettajan ja -johtajan tutkinnon. Tällä hetkellä voimassa olevan Sairaanhoitajien suosituksen mukaan keskiportaan kultainen merkki osoittaa sairaanhoitajan ja terveydenhuollon, terveystieteiden kandidaatin tutkinnon tai erikoissairaanhoitajan tutkinnon. Kokonaan kullatun tutkintomerkki osoittaa terveydenhuollon tai terveystieteiden maisteritutkinnon, sairaanhoitaja ylempi (AMK) tutkinnon, sairaanhoitajaopettajan tai sairaanhoitajajohtajan tutkinnon.
Kuonokalat

Kuonokalat (Gonorynchidae, joskus myös virheellisesti Gonorhynchidae) on maitokalojen lahkoon kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan pääasiassa indopasifiselta merialueelta.
Lajit.
Varhaisimmat kuonokalojen heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu eoseenikaudella. Tällainen suku on esimerkiksi Pohjois-Amerikasta, Euroopasta ja Australiasta löytynyt "Notogoneus". Muita fossiileja on löytynyt muun muassa Israelista. Nykyisin elää viisi kuonokalalajia yhdessä suvussa.
Anatomia.
Ruumiinrakenteeltaan kuonokalat ovat pitkulaisia ja voivat kasvaa noin 60 cm pitkiksi.Terävän kuonon kärjessä on yksi viiksisäie ja lajit voivat työntää yläleukaansa eteenpäin ja leuat ovat hampaattomat. Kalojen suomut ovat hieman sahalaitaiset. Kuonokaloilla ei ole uimarakkoa.
Levinneisyys.
Kuonokalalajit on mereisiä ja elävät indopasifisella merialueella. Niitä voidaan tavata harvinaisena myös eteläiseltä Atlantilta muun muassa Saint Helenan saaren lähistöltä.
Godfrey järjestää kaiken

Godfrey järjestää kaiken ("My Man Godfrey") on Gregory La Cavan ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1936. Elokuvassa William Powell näyttelee koditonta Godfrey Parkia, jonka varakas perijätär Irene Bullock Carole Lombard kohtaa aarteenetsintäkilpailussa ja palkkaa hänet hovimestariksi talouteensa. 
"Godfrey järjestää kaiken" oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi kuudessa eri kategoriassa, mutta se jäi ilman palkintoa. Elokuva valittiin National Film Registryyn vuonna 1999. 
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Godfreyn" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi sen kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Henrik Granholm

Henrik Granholm (s. 14. marraskuuta 1945 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edusti maalivahdin pelipaikalla SM-sarjassa vuosina 1962–1971 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
"Grana" edusti koko SM-sarjauransa ajan Helsingfors IFK:ta. Hän pelasi yhteensä 40 SM-ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan lukien 107. Jäähyjä hänelle kertyi neljä minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1969 ja 1970 sekä saavutti lisäksi yhden SM-pronssin.
Granholm toimi myös HIFK:n- ja GrIFK:n juniorimaalivahtien valmentajana ja IFK:n jääkiekkojaoston sihteerinä. Granholm pelasi jääpalloa IFK:n ykkösjoukkueessa 1960-luvulla.
Eero Holopainen (jääkiekkoilija)

Eero Juhani Holopainen (22. helmikuuta 1942 Tampere – 1. lokakuuta 2005) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1961–1973 ja voitti kolme Suomen-mestaruutta, kaikki eri seuroissa.
Holopainen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä, Tampereen Kilpa-Veljiä, Helsingfors IFK:ta ja Helsingin Jokereita. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 127 ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan lukien 245 ottelua. Jäähyjä hänelle kertyi 14 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1962, HIFK:ssa vuonna 1969 ja Jokereissa vuonna 1973 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Jalkapalloilussa Eero (Eppuli) Holopainen voitti vuonna 1961 nuorten SM pronssia ja vuonna 1962 hopeaa Puolustusvoimien mestaruuskilpailuissa. Holopainen pelasi lukuisia kansainvälisiä jääkiekko-otteluja ja valmensi Helsingin piirin nuoria maalivahteja. Huolimatta menestyksekkäästä urastaan Holopainen ei, jos olisi saanut uudelleen valita, olisi omien sanojensa mukaan ryhtynyt maalivahdiksi – "on sen verran paha paikka!"
Holopainen oli ammatiltaan radioasentaja. Hänen kotikuntansa oli Helsinki. Holopainen on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle.
Timo Parkkonen

Timo Parkkonen (s. 7. heinäkuuta 1952 Lahti) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1973–1977 ja oli kevään 1976 pudotuspelien pistepörssin ykkönen yhdessä Porin Ässien Rauli Levosen kanssa.
Parkkonen edusti koko pääsarjauransa ajan Helsingfors IFK:ta. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 109 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 26 + 23 = 49 ja jäähymääränsä 50 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi seitsemän ottelua ja kokosi niissä tehopisteet 4 + 2 = 6 sekä jäähyminuutteja neljä. Parkkonen saavutti urallaan yhden Suomen mestaruuden (-74) ja yhden SM-hopean (-75). Parkkonen pelasi myös viisi kautta Ruotsissa. Sekä Eliserienissä ( Björklöven, Umeå), että Allsvenskanissa (Huddinge IK, Huddinge). Ruotsissa otteluita 162, maaleja 100, syöttöjä 87, yhteensä 187 pistettä. Jäähyjä 182 min PPG 1,15 .