Tärähtäneet ämmät

Tärähtäneet ämmät (engl. Nutty Tarts) on suomalainen Helsingissä toimiva taiteilijakaksikko, jonka muodostavat Katriina Haikala (s. 1977) ja Vilma Metteri (s. 1977).
Työskentely.
Tärähtäneet ämmät aloitti toimintansa vuonna 2007. Taiteilijakaksikko haluaa kyseenalaistaa töillään sosiaalisia ja kulttuurisia normeja, jotka yhteiskunnassa vallitsevat ja hallitsevat. Tärähtäneet ämmät ovat taiteellisessa työskentelyssään kiinnostuneita erityisesti kauneusihanteisiin, naiseuteen ja tasa-arvoon liittyvistä kysymyksistä. Tärähtäneet ämmät haluavat taiteellisella toiminnallaan osallistaa ja rohkaista sekä yksilöitä että yhteisöä ja tuoda katsojan osaksi prosessia. He ovat suunnitelleet ja toteuttaneet useita yhteisötaideprojekteja sekä keränneet huomiota yleisöä osallistavilla työpajoillaan, performansseillaan ja interventioillaan.
Tärähtäneitten ämmien viime vuosien laajimmat yhteisötaideprojektit ovat olleet Get-InArt (2011−2013), Monokini 2.0 (2013-), Dystopia/Utopia (2013-) ja Dresscode (2012-). Tämän lisäksi Tärähtäneet ämmät ovat suunnitelleet kansainvälistä huomiota saaneen Hairy Underwear -alusvaatemalliston, joka ottaa humoristisesti kantaa länsimaisen kulttuurin käsitykseen kauneudesta. Heidän töitään on nähty julkisissa tiloissa, museoissa ja gallerioissa mm. Helsingissä, Tukholmassa, Oslossa, Berliinissä, New York Cityssä, Tokiossa ja Washington DC:ssä.
Projektiesittely.
Monokini 2.0 on muotia, valokuvausta ja voimauttamista yhdistelevä projekti, jonka kohderyhmänä on rintasyöpää sairastavat ja sairastaneet naiset, jotka ovat käyneet läpi rinnanpoistoleikkauksen. Projektia on ollut rahoittamassa Koneen Säätiö, Pohjola-Norden ja Suomalaisnorjalaisen kulttuurirahasto. Projektissa 10 suomalaista muotisuunnittelijaa suunnittelivat uima-asuja yksirintaisille naisille. Asuista otetuissa muotikuvissa toimivat malleina rintasyöpää sairastaneet naiset. Monokini 2.0 -valokuvanäyttely on esitetty muun muassa Suomen valokuvataiteen museolla 2014, Ruotsissa 2014 ja 2015 ja Kunstplasse10:ssä Oslossa 2015. Monokini 2.0 -hyväntekeväisyysmyuotinäytös järjestettiin elokuussa 2015 Yrjönkadun uimahallissa. Muotinäytöksessä oli mahdollista nähdä projektin uimapuvutpuvut ensi kertaa livenä..
Dystopia/Utopia -projekti on syrjäytymisvaarassa oleville nuorille suunnattu valokuvausta ja skenaariotyöskentelyä yhdistelevä projekti, jonka tavoitteena on aktivoida nuoria pohtimaan oman elämänsä suuntaa ja asettamaan itselleen tavoitteita. Nuoret ovat yhdessä taiteilijoiden kanssa tehneet valokuvauksen keinoin näkyviksi omia tulevaisuuden näkymiään dystopia - ja utopia -käsitteiden kautta. Dystopia/Utopia -projekti on toteutettu kaksi kertaa Koneen säätiön Saaren kartanon residenssissä (2013 ja 2014). Näiden projektien valokuvat ovat esillä galleria Hippolytessä lokakuussa 2015. Dystopia/Utopia -projekti toteutetaan syksyllä 2015 pääkaupunkiseudulla Myrsky-rahoituksella.
"Kun ryhdymme kuvittelemaan toisenlaisia todellisuuksia ja tulevaisuuksia, niin silloin on jo laitettu siemen muutoksen eteen. Muutos on mahdollista vain silloin, kun pystymme kuvittelemaan toisenlaisia todellisuuksia" ( Vilma Metteri ja Katriina Haikala. )
Get-InArt oli Myrsky-hankerahoitteinen , liikuntavammaisille nuorille suunnattu projekti, jonka tavoitteena oli rohkaista nuoria itsenäistymisessä. Projektin lopputuloksena syntyi interventioita Järvenpään kaupungin julkisiin tiloihin.
Dresscode on etnografista tutkimusta ja valokuvausta yhdistelevä yhteiskuntaluokkaa ja tyyliä tutkiva yhteisölähtöinen projekti, joka paljastaa yksilöllisyyden ja yhteisön väliset suhteet tyylin ja pukeutumisen kautta. Dresscode on toteutettu ja ollut esillä Helsingissä (Amos Andersonin taidemuseo, 2012), New York Cityssä (Parson the New School gallery, 2013) sekä Tokiossa, Japanissa joulukuussa 2014.
Hairy Underwear on 2008 aloitettu projekti, joka sekä provosoi että naurattaa. Projektin tarkoituksena on luoda taidetta arkikäyttöön ja toisaalta ottaa kantaa vallitseviin kauneuskävityksiin. Tärähtäneet ämmät suunnittelivat muun muassa alushousuja- ja paitoja sisältävän alusvaatemalliston, johin on suunniteltu erilaisia ihokarvaprinttejä. Hairy underwear -mallistolla halutaan herättää keskustelua asenteistamme ihokarvoihin ja kauneuskäsitykseen karvattomasta vartalosta. Hairy Underwear -mallisto on myynnissä verkkokaupassa .
Hate Couture on Tärähtäneiden ämmien vuonna 2010 suunnittelema teoskokonaisuus, jonka inspiraatioina ovat kehon virheinä ja epätäydellisyyksinä ymmärretyt piirteet. Mallisto ottaa kantaa länsimaisiin kauneusihanteisiin, jotka ohjailevat käsityksiämme kauniina ja hyväksyttävinä nähdyistä piirteistä vartaloissamme. Projektilla kysytään, kuinka sopeutua muutoksiin, jotka kulttuurissa mielletään epämiellyttäviksi, epätäydellisyyksiksi, asioiksi, jota kukaan ei vartaloonsa halua. Mallisto nauraa kauneusihanteille ja juhlistaa vartaloiden yksilöllisyyttä. Hate Couture mallisto on esitelty mm. Mäntän kuvataideviikoilla, Honkahovin kesässä vuonna 2011 sekä Smart Design Smart Processes näyttelyssä 2012, Helsingissä. Kokonaisuuteen kuuluu muun muassa teokset "FatSoFat", "SaggyStyle" ja "OldiesGoldies".
Yhteisötaideprojektien lisäksi Tärähtäneet ämmät / Nutty Tarts ovat olleet kutsuttuina kansainvälisille performanssifesivaaleille. Supernova -performancefesitvaaleille (Washington DC, USA, 2013) Tärähtäneet ämmät ottivat osaa ”Happy Camper” performanssillaan, joka oli kannanotto kaupungin alueen asunnottomuuteen ja asunnottomien elintilanteeseen. Keväällä 2014 Tärähtäneet ämmät toteuttivat ”Fuck the Tourist” -performanssin Dominikaanisessa tasavallassa ”Women only – 7 holy actions” -performancefestivaaleilla. ”Fuck the tourist” käsitteli karibianalueen seksiturismia.
Yhteisötaideprojektien ja performanssien lisäksi Tärähtäneet ämmät ovat erittäin kysyttyjä luennoitsijoita ja työpajan vetäjiä erilaissa konferenseissa ja seminaareissa. Tärähtäneet ämmät ovat olleet puhujina mm. Flow-festivaaleilla, Suomen valokuvataiteenmuseossa, Taideyliopiston Kuvataideakatemiassa sekä Aalto-yliopistossa. Tärähtäneet ämmät ovat olleet mukana useissa kansainvälisissä yhteisnäyttelyissä, sekä järjestäneet yksityisnäyttelyitä niin Suomessa kuin ulkomaillakin. Useimmat heidän projekteistaan ovat ylittäneet sekä kotimaisen- että kansainvälisen uutiskynnyksen ja saavuttaneet laajasti kansainvälistä huomiota.