Marie Thérèse Rodet Geoffrin

Marie Thérèse Rodet Geoffrin, madame Geoffrin (26. kesäkuuta 1699 Pariisi, Ranskan kuningaskunta – 6. lokakuuta 1777, Pariisi, Ranskan kuningaskunta) oli varakas ranskalainen salonginpitäjä ja mesenaatti, jota pidetään yhtenä valistusajan tärkeimmistä naispuolisista vaikuttajista. 
Marie Thérèsen ja hänen puolisonsa yksityispalatsi Hôtel de Rambouillet Pariisissa, rue Saint-Honorén varrella oli kansainvälinen taiteilijoiden ja kirjailijoiden kohtaamispaikka eli salonki vuosina 1749–1777.
Marien isä Pierre Rodet oli Ranskan kruununprinsessa Maria Anna Christina Victoria von Bayernin, Ludvig Ranskan kruunuprinssin puolison palopäällikkö ja palveli vuosia prinsessan vaatevaraston hoitajana. Työnantajansa kuoltua vuonna 1690 Rodet osti itselleen "Pariisin kaupungin komissaarin, valvojan ja vannotun puuntyöstäjän" viran, mikä oli pieni virka, joka mahdollisti hänelle tietynlaisen huolenpidon. Marie-Thérèsen äiti, pankkiirintytär Angélique Thérèse Chemineau oli sivistynyt nainen, jolla oli tiettyjä taidemaalarilahjoja. Äiti kuoli kun Marie-Thérèse oli 7-vuotias, ja hänet uskottiin isoäitinsä madame Chemineaun huostaan, joka asui rue Saint-Honorélla, missä hän sai koulutuksen ja oppi keskustelutaidon.
Samaan aikaan hänen isänsä spekuloi Law'n järjestelmän alaisuudessa ja rikastui hyvien sijoitusten kautta ansaiten 100 000 livren voiton, joka oli tuolloin pieni omaisuus ja rakennutti yksityistalon Pariisiin 30 000 livrellä. Isoäiti naitti hänet 14-vuotiaana upseeri, Pariisin miliisin everstiluutnantti Pierre François Geoffrinin kanssa, joka kuten hänkin tuli porvarillisesta perheestä, mutta oli erittäin varakas sillä hän oli Saint-Antoinessa esikaupungissa sijaitsevan Manufacture royale de glaces de miroirs¨n johtaja ja osakkeenomistaja sekä yksi Pariisin rikkaimmista miehistä. 
Hän meni naimisiin rikkaan tehtailija, kuninkaan virallisen peilivalmistamon omistaja Pierre François Geoffrinin (k. 1749) kanssa, joka oli vasta vaikutusvaltaiseen porvaristoon kuuluva, mutta jonka kanssa hänellä ei ollut minkäänlaista yhteyttä. Vaikka madame Geoffrinilla itsellään ei ollut muodollista koulutusta, hän oli herkkä, erinomainen kuuntelija ja luonnostaan ​​älykäs. Hän peri salongin epätavanomaisemmalta, ensyklopedisti Jean le Rond d'Alambertin äidiltä, Claudine Sophie Guérin de Tenciniltä Saint-Martin de l’isle de Ré'n markiisittarelta (k. 1749), antoi sille lisäarvoa ja hänestä tuli antelias, äidillinen suojelija vierailleen ja suojateilleen, tarjoten näille kritiikkiä ja neuvoja.
Hän hallitsi salonkiaan tahdikkaasti ja tiukasti; uskontoa tai politiikkaa ei sallittu keskustelunaiheena. Maanantaisin paikalla olivat taiteilijat, kuten François Boucher, Maurice-Quentin de La Tour ja Jean-Baptiste Greuze; keskiviikkoisin paikalla olivat kirjailijat, kuten Horace Walpole, Pierre Marivaux, Bernard de Fontenelle ja Helvétius. Madame Geoffrinin salonki oli myös tietosanakirjailijoiden eli ensyklopedistien keskus, joiden laajaa hanketta hän rahoitti.
Vallitsevan etiketin mukaan tilaisuuden emäntä () valikoi tilaisuuden vieraat, järjesti ohjelman ja tarjoilun sekä johti keskusteluja. Hänen kutsuvieraslistoiltaan löytyivät monet ajan suurimmat kirjailijat ja runoilijat, filosofit, taidemaalarit ja kuvanveistäjät, kriitikot kuin matemaatikotkin. Lopulta hänen järjestämänsä tilaisuudet muodostuivat niin suosituiksi, että kutsuja alkoi sadella Euroopan hoveista; muun muassa vuonna 1765 madame Geoffrin vieraili Puola-Liettuan kuningas Stanislaus II:n luona.
Lapset.
Hänelle ja aviopuolisolle syntyivät lapset: