tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cassandra Clare

Cassandra Clare (oik. Judith Rumelt, s. 27. heinäkuuta 1973) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on luonut "The Shadowhunter Chronicles" -mediatuotesarjan ja kirjoittanut 17 sarjaan kuuluvaa romaania, joita on myyty miljoonia kappaleita. Claren teoksiin pohjautuvat elokuva "" ja televisiosarja "Shadowhunters". Hänen kirjasarjoistaan on suomennettu muun muassa "Varjojen kaupungit", "Magisterium" ja "Varjometsästäjät".
Judith Rumelt syntyi amerikkalaisille vanhemmille Iranissa. Lapsena hän matkusti paljon Sveitsissä, Englannissa ja Ranskassa. Rumelt asuu Massachusettsissa miehensä Joshua Lewisin ja kolmen kissansa kanssa.
Bibliografia.
Suomennetut teokset.
Magisterium.
Kirjoitettu yhdessä Holly Blackin kanssa.
Spawn (elokuva)

Spawn on vuonna 1997 julkaistu Mark A.Z. Dippén ohjaama supersankarielokuva.
Juoni.
Palkkasotilas Al Simmons (Michael Jai White) suorittaa tehtävän jonka tarkoitus on tappaa pakoileva terroristijohtaja; Simmons kuitenkin turhautuu siihen että joutuu esimiehensä valehtelun johdosta tappamaan myös sivullisia ja uhkaa erota. Katkeruutta kuvastaa erityisesti se että hän kivahtaa pomolleen, että jos verilöylyjä halutaan niin Jessica Priest (Melinda Clarke) olisi kaikkein sopivin sellaisiin. 
Simmonsin umpikiero pomo Jason Wynn (Martin Sheen) houkuttelee miehen kuitenkin vielä yhteen tehtävään, jonka lopussa Priest ja Wynn polttavat hänet hengiltä. 
Myöhemmin Simmons pääsee helvettiin, jossa hän tekee sopimuksen Paholaisen eli Malebolgian kanssa ja hän pääsee takaisin Maahan. Mutta Al muistaa vain Wynnin ja vaimonsa, Wandan (Theresa Randle), hänen kaverinsa on kuitenkin nainut Wandan hänen kuoltua. Al taas saa tietää,että hänen pomonsa aikoo vapauttaa vaarallisen viruksen, jotta helvetin armeija pääsee maahan. Kiusakseen Simmons saa demoni Silpojan eli Klovnin (John Leguizamo) joka pyrkii ajamaan hänet hulluuden partaalle.
Niin Alin on valittava hyvyys tai pahuus. Avukseen hän saa kuolemattoman taistelija Gogliostron (Nicol Williamson). Hänkin on entinen palkkasoturi joka on vuosisatoja aiemmin petetty samalla tavoin kuin Simmons ja etsii sovitusta teoilleen.
Edward Cummins

Edward McClellan Cummins (25. heinäkuuta 1886 Chicago – 21. marraskuuta 1926 New Britain) oli yhdysvaltalainen golfaaja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Exmoor Country Club. 
Edwardin isä Benjamin Franklin Cummins oli Länsi-Yhdysvaltain golfliiton puheenjohtaja ja työskenteli asianajajana Chicagossa. Tämän veli Albert taas toimi senaatissa Iowan edustajana. Edward Cummins kilpaili maansa amatöörimestaruuskilpailuissa 1902, ja kahta vuotta myöhemmin hän osallistui St. Louisin olympialaisiin. Hän oli olympialaisissa henkilökohtaisen kisan jaetulla kuudennellatoista eli viimeisellä sijalla, mutta oli voittamassa kultaa joukkuepelissä.
Mefedroni

Mefedroni on muuntohuume, joka tunnetaan myös nimillä 4-metyylimetkatinoni, 4-MMC tai 4-metyyliefedroni on synteettinen stimulantti joka kuuluu amfetamiini- ja katinoniryhmiin. Mefedronia kutsutaan slanginimillä drone, MCAT tai meow meow, ja sitä on valmistettu Kiinassa josta sitä on virrannut muualle maailmaan. Mefedroni muistuttaa vaikutuksiltaan amfetamiinia, MDMA:ta ja kokaiinia.
Stimulantin vaikutuksen lisäksi se aiheuttaa myös negatiivisia sivuvaikutuksia, joista yleisin on hampaiden narskuttelu.
Mefedroni tunnetaan niin kutsuttuna "kylpysuolana" Yhdysvalloissa.
Historia.
Mefedroni kehitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1929, mutta se ei tullut laajempaan tietoisuuteen ennen sen uudelleenlöytämistä vuonna 2003. Mefedroni on yksi sadoista muuntohuumeista joita on löydetty ja raportoitu viime vuosina, näistä mainiten muun muassa synteettiset kannabinoidit ja puolisynteettiset aineet kuten metyyliheksanamiini.
Lainsäädäntö.
Mefedroni on listattu valtioneuvoston asetuksessa huumausaineina pidettävistä aineista, valmisteista ja kasveista.
Maaseurakunta

Maaseurakunta (lyhenne msrk., ) on nimitys, jota Suomessa on käytetty kaupunkien tai kauppaloiden kanssa samannimisten maalaiskuntien evankelis-luterilaisten seurakuntien nimen jälkiosana. Samannimisen kaupungin tai kauppalan seurakunnan nimi oli tällöin "kaupunkiseurakunta"- tai "kauppalaseurakunta"-loppuinen. Kaupunki-, kauppala- ja maaseurakunta – toisin kuin kaupunki, kauppala ja maalaiskunta – eivät olleet hallinnollisia käsitteitä, vaan pelkkiä selvyyden vuoksi käytettyjä nimityksiä. Kauppalaseurakunta-niminen seurakunta oli ainoastaan Loimaalla ja Pieksämäellä, koska niissä kauppalaksi ei erotettu maalaiskunnan kirkonkylää, vaan asemakylä. Viimeinen maaseurakunta-sanaa nimessään käyttänyt seurakunta, Mikkelin maaseurakunta, jonka alue vastasi entistä Mikkelin maalaiskuntaa, liittyi osaksi Mikkelin tuomiokirkkoseurakuntaa vuoden 2013 alussa.
Maaseurakunta-sanaa nimessään käyttäneen seurakunnan kirkko, virastot ja hautausmaa ovat voineet sijaita kaupungissa samoin kuin maalaiskunta-sanaa nimessään käyttäneiden kuntien kunnalliset virastot. Esimerkiksi Jyväskylän maaseurakunnan kirkko oli Taulumäen kirkko Taulumäessä Jyväskylän kaupungin alueella (tosin ennen vuonna 1941 tehtyä alueliitosta maalaiskunnan puolella rajaa) ja Jyväskylän maaseurakunnan hautausmaakin sijaitsi Jyväskylän kaupungissa. Samoin Mikkelin maaseurakunnan kirkko oli Mikkelin keskustassa.
Osassa maalaiskunta-nimisistä kunnista ei ollut maaseurakunta-nimistä seurakuntaa, vaan kirkkoon kuuluvat kuntalaiset kuuluivat samaan seurakuntaan kuin maalaiskunnan kanssa samannimisen kaupungin tai kauppalan kirkkoon kuuluvat asukkaat. Kajaanissa taas toimi sekä kaupungin että maalaiskunnan alueella seurakunta nimeltä Kajaanin kaupunki- ja maaseurakunta.
Maaseurakunta-sanaa nimessään käyttäneitä seurakuntia.
Nimitystä maaseurakunta on käytetty ainakin seuraavien kuntien alueella toimineissa seurakunnissa:
Lisäksi Loimaan kunnan evankelis-luterilainen seurakunta oli nimeltään Kanta-Loimaan seurakunta.
Helena Kuusisto

Helena Ksenia Kuusisto (s. 6. marraskuuta 1992) on suomalainen karateka. Hän edustaa karateseura Porin Shotokania ja hänen valmentajanaan toimii Sade-Maria Pirttinen. Aiemmin häntä valmensi Anssi Kaltevo. Naisten +68kg painoluokassa otteleva Kuusisto on saavuttanut vuonna 2012 Wold Cup hopeaa Ateenassa sekä Premier Liigan pronssimitalit Frankfurtin,Istanbulin ja Salzburgin osakilpailuissa.
Vuonna 2013 Kuusisto saavutti Nuorten EM-pronssia 18-20-vuotiaiden sarjassa Turkin Konyassa järjestetyissä nuorten EM-kilpailuissa. Lisäksi hän oli hopealla Premier Liigan Pariisin osakilpailuissa.
Vuonna 2014 Kuusisto voitti yleisen sarjan EM-pronssia +68kg sarjassa. Kuusisto oli mukana myös EM-hopeaa saavuttaneessa naisten joukkueessa yhdessä Emma Arosen, Melis Abatin ja Henna Kuusiston kanssa.
Hän on voittanut urallaan Finnish Openin (2008, 2009, 2011, 2012,2013), Estonia Openin (2010, 2012), Budapest Openin (2010, 2011), Stockholm Openin (2011),Latvia Openin (2011)ja Tšekin Euro karate GP:n(2013).
Kuusisto voitti ensimmäisen yleisin Pohjoismaiden mestaruutensa keväällä 2012. Hän on voittanut PM-kultaa myös 2013 ja 2014. Urallaan hän on saavuttanut useita yleisin sarjan Suomen mestaruuksia, ensimmäiset vuonna 2009 jolloin hän voitti 16-vuotiaana SM-kultaa sekä naisten +68kg sarjassa että naisten avoimessa painoluokassa. Hänellä on myös useita Nuorten Suomen mestaruuksia.
Vuoden 2011 Nuorten MM-kilpailuissa Malesiassa Kuusisto sijoittui 5. sijalle 18-20-vuotiaiden +60kg sarjassa. Hän on osallistunut nuorten MM-kilpailuihin myös 2009. Nuorten EM-kilpailuihin hän on osallistunut 2010, 2011,2012 ja 2013. Kuusisto on osallistunut yleisen sarjan EM-kilpailuihin vuonna 2011,2012,2013 ja 2014. Yleisen sarjan MM-kilpailuihin hän on osallistunut 2012
Clarence von Rosen (nuorempi)

Clarence von Rosen, Jr. (10. marraskuuta 1903 Äsköping – 7. heinäkuuta 1933 Västerås) oli ruotsalainen kreivi, joka tunnettiin este- ja kenttäratsastajana. Hänen seuransa oli tukholmalainen K1 IF. 
Von Rosen osallistui Los Angelesin olympialaisissa 1932 sekä este- että kenttäratsastukseen, joista molemmista hän voitti pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa. Ruotsi ei saanut joukkuekilpailussa sijoitusta kummassakaan lajissa. Von Rosen kuoli seuraavana vuonna lentonäytöksessä oltuaan törmänneen lentokoneen kyydissä. 
Von Rosenin nuoremman isä Clarence von Rosen oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen ja oli kehittämässä olympialaisten ratsastuskilpailuja. Hänen siskonsa Maud von Rosen-Engberg oli kuvanveistäjä, ja tämän tytär Maud kilpaili kouluratsastuksessa.
Maud von Rosen-Engberg

Kreivitär Maud Ella Clara Lillian von Rosen-Engberg (2. elokuuta 1902 Tukholma – 13. joulukuuta 1988 Enslöv) oli ruotsalainen kuvanveistäjä. Hän osallistui kolmella eri työllään Los Angelesin olympialaisten taidelajeihin 1932, mutta kyseisen kilpailun tulokset eivät ole tiedossa. 
Maudin tytär Maud von Rosen ja veli Clarence von Rosen, Jr olivat ratsastajia. Hänen isänsä Clarence von Rosen oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen ja oli kehittämässä olympialaisten ratsastuskilpailuja.
Sauvakrotit

Sauvakrotit (Diceratiidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista lämpimistä valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Sauvakrottien heimoon kuuluu 2 sukua ja lähteestä riippuen 4–6 lajia, muun muassa parisauvakrotti ("Diceratias bispinosus"). Sauvakrottinaaraat ja koiraat eroavat kooltaan huomattavasti. Heimon naaraat voivat saavuttaa 24 cm:n pituuden, kun koiraat kasvavat korkeintaan 1,4 cm pitkiksi. Heimo tunnetaan pääosin nuorista naaraista sillä ainoastaan yksi aikuinen, sukukypsänaaras ja koiras on pyydystetty. Heimon lajit ovat ruumiinrakenteeltaan pallomaisia. Ensimmäinen selkäevä on pidentynyt ja sen kärjessä on valoa tuottava elin. Sen tapka on toinen lyhyempi selkäevän ruoto, jossa on myös luminoiva elin. Taaempi selkäevä sijaitsee lähellä pyrstöä ja on lyhyehkö, vatsaevät puuttuvat heimon lajeilta. Aikuiset koiraskalat tarttuvat kiinni löytämäänsä naaraaseen suullaan, mutta eivät loisi naaraissa, kuten eräiden muiden krottiheimojen koiraat. Sauvakrottien suu on suuri ja hampaat kookkaat. Kalat ovat väriltään tumman ruskeita tai mustia ja ihossa on piikkejä.
Levinneisyys.
Sauvakrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynenmeren länsiosista. Heimon kalat elävät 300–2 000 metrin syvyydessä merenpinnasta.
Maud von Rosen

Maud Florence Ella von Rosen (s. 24. joulukuuta 1925 Tukholma) on ruotsalainen entinen kouluratsastaja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Malmö Civila RF. Von Rosen osallistui Münchenin olympialaisiin 1972, joissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksanneksi ja oli voittamassa pronssia joukkuekilpailusta. 
Maudin äiti Maud von Rosen-Engberg oli kuvanveistäjä ja tämän veli Clarence ratsastaja. Maudin isoisä Clarence von Rosen oli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen ja oli kehittämässä olympialaisten ratsastuskilpailuja.
Black &amp; Blue (Black Sabbath ja Blue Öyster Cult)

Black &amp; Blue on Black Sabbathin ja Blue Öyster Cultin vuoden 1980 yhteiskiertueella kuvattu live-konserttivideo. Alun perin se julkaistiin VHS- ja Betamax-formaateissa sekä myöhemmin Laserdisc-formaatilla. Virallista DVD-julkaisua ei yrityksistä huolimatta ole julkaistu.
Videolla kummatkin yhtyeet esittävät seitsemän kappaletta, jotka kuvattiin Nassau Coliseumilla New Yorkissa 17. lokakuuta 1980, lukuun ottamatta Blue Öyster Cultin "The Marshall Plan"-kappaletta, josta mukana on promovideo-versio. Tallenteella kuullaan Black Sabbathin alkuaikojen suurimmat klassikot ("Paranoid", "War Pigs", "Iron Man") ja tuolloin tuoreet Ronnie James Dion ajan tulevat klassikot, kuten "Neon Knights" ja "Heaven and Hell". BÖC:n osuuksissa kuullaan mm. "Cities on Flame" ja "Godzilla", sekä kaksi coveria, The Doorsin "Roadhouse Blues" ja Steppenwolfin "Born to be Wild". Yhtyeen suurinta hittiä, "(Don't Fear) The Reaper"ia ei videolla ole. 
2000-luvun alussa "Black &amp; Blue" oli tarkoitus julkaista DVD:nä virallisesti kahteenkin otteeseen, ensin julkaisijan piti olla Castle Communications ja sittemmin Universal Music Group, mutta kumpikin julkaisu peruuntui viime hetkellä. Syyksi epäiltiin Black Sabbath -kitaristin ja johtohahmon Tony Iommin olevan haluton julkaisemaan materiaalia uudelleen. Laittomia piraatti-DVD-versioita on liikkeellä jonkin verran.
Anacapri

Anacapri on kaupunki Italiassa Napolinlahdella sijaitsevalla Caprin saarella Napolin metropolikaupungissa. Kaupunki sijaitsee ylhäällä Monte Solanon juurella vaikeapääsyisessä paikassa. Kaupunkiin valmistui ensimmäinen tie vuonna 1872 alempana sijaitsevasta Caprin kaupungista. Tätä aiemmin Anacapriin pääsi vain Scala Fenicia -portaita pitkin. Muita Anacaprin nähtävyyksiä on muun muassa Grotta Azzurra.
Anacaprissa on noin 7 000 asukasta ja kunnan pinta-ala on 6,47 neliökilometriä.
Saarion voimalaitos

Saarion voimalaitos eli Saarionkosken voimalaitos on vesivoimala Jänisjoen Saarionkoskessa Tohmajärven kunnan alueella. 
Ensimmäinen voimalaitos.
Ensimmäisen voimalaitoksen Saarionkoskeen rakennutti Oy Wärtsilä Ab vuonna 1908 toimittamaan sähköä Värtsilän rautaruukille ja myöhemmin Uuden Värtsilän rautasulatolle. Kun voimalan energian alkuperäinen tarvitsija, Värtsilässä sijainnut rautatehdas, luovutettiin Neuvostoliitolle, sähköä alettiin myydä Pohjois-Karjalan Sähkölle. Voimalaitoksen putouskorkeus oli 6,9 metriä ja teho 1,2 MW.
Nykyisin vanhan voimalaitoksen tiloissa toimii Saarion voimalaitosmuseo.
Uusi voimalaitos.
Alkuperäinen voimalaitos jäi museokäyttöön vuonna 1984, jolloin se korvattiin uudella. 
Vuonna 1991 Oy Wärtsilä Ab:n seuraaja Oy Metra Ab myi voimalaitoksen yhdessä muiden Jänisjoen voimalaitosten (Ruskeakoski, Vihtakoski ja Vääräkoski) kanssa Pohjois-Karjalan Sähkö Oy:lle.
Tekniset tiedot.
Voimalaitoksen tekniset ja tilastotiedot ovat:
Operaatio Gunnerside

Operaatio Gunnerside oli liittoutuneiden sabotaasioperaatio, jonka avulla pyrittiin tuhoamaan Etelä-Norjan Telemarkissa toimiva Norsk Hydron raskasvesitehdas ja näin päättää natsi-Saksan ydinohjelma. Se oli jatkoa operaatio Grouselle.
28. helmikuuta 1943 kuusi miestä pudotettiin Telemarkiin laskuvarjoilla operaatio Grousen neljän seuraksi. Kymmenen miehen ryhmä taivalsi jäisen rotkon yli tehtaalle. He asensivat räjähteitä, räjäyttivät tehtaan ja pakenivat. Neljä heistä jäi Norjaan avustamaan vastarintaliikettä, loput kuusi hiihtivät Norjasta 400 kilometrin matkan Ruotsiin vapauteen.
Iskua pidettiin yhtenä toisen maailmansodan uskaliaimmista sabotaaseista. Sen pohjalta tehtiin myöhemmin elokuvat "Kampen om tungtvannet" (1948) sekä "Telemarkin sankarit", jonka pääosassa oli Kirk Douglas.
Hydro-lautan upottaminen.
Räjäytyksen jälkeen saksalaiset päättivät siirtää Saksaan kaiken sen, mitä tehtaasta oli jäljellä, myös raskaan veden. Kuullessaan tästä Norjan vastarintaliikkeen miehet kehittelivät salaisen suunnitelman upottaakseen Hydro-lautan, jonka oli määrä kuljettaa neljään rautatievaunuun lastattu raskas vesi. 20. helmikuuta 1944 lautalle salakuljetettiin pommi. Se räjähti, kun lautta oli ylittämässä Tinnsjöjärveä Tinnissä. Lautan uppoaminen teki lopun natsi-Saksan ydinohjelmasta.
Muinaispuku

Muinaispuku on esihistoriallisen ajan mallin mukainen puku, joka on valmistettu hautalöytöjen perusteella. Suomessa ensimmäiset muinaispuvut tehtiin 1800-luvun lopussa, jolloin myös kansallispukujen käyttö ja valmistus yleistyi.
Pakanalliseen tapaan kuului haudata vainaja juhlapuvussaan. Lisäksi mukana oli muun muassa pronssista valmistettuja koruja ja muita koristeita. Niiden perusteella on pystytty selvittämään pukujen malli sekä kankaiden rakenne ja väri. Kaikki toistaiseksi tehdyt suomalaiset muinaispuvut ovat naisten pukuja. Miesten asuja ei ole pystytty vähäisten hautalöytöjen vuoksi jäljentämään. 
Suomen ensimmäinen muinaispuku oli ns. Aino-puku, jonka Helsingin yliopiston Viipurilainen osakunta valmisti vuonna 1893 arkeologi Theodor Schvindtin ohjeiden mukaan näytelmäpuvuksi. Tunnetuin suomalainen muinaispuku lienee Euran emännän puku, jollaista presidentti Tarja Halonen käytti vuonna 2001 itsenäisyyspäivän vastaanotolla. Vuonna 1982 valmistuneen Euran muinaispuvun suunnittelutyö pohjasi ensimmäisenä suomalaisena muinaispukuna kokonaan yhden haudan, Euran Luistarin haudan 56, löytöihin ja se pyrittiin tekemään kaikilta osin alkuperäisiä löytöjä vastaavaksi.
Yhteensä suomalaisia muinaispukuja on valmistettu kymmenen erilaista mallia. Uusin, Kaarinan Ravattulan Ristimäen löytöihin pohjautuva puku julkaistiin vuonna 2021.
Satsumankoira

Satsumankoira (薩摩犬) on vanha japanilainen koirarotu, joka on kotoisin entisestä Satsuman provinssista Kagoshiman prefektuurista.
Ulkomuoto.
Satsumankoira on keskikokoinen. Silmät ovat mustat. Korvat ovat pystyt ja teräväkärkiset. Häntä kiertyy selän päälle. Väritys on mustaseesami, jolla tulee olla selkeä urajiro. Toisin kuin muilla urajiron omaavilla japanilaisilla roduilla, urajiro voi valkoisten karvojen lisäksi muodostua punaisista karvoista. Jälkimmäisessä tapauksessa se näyttää paljon black &amp; tan-väritykseltä, mutta mustan sijaan seesamin päävärin omaavalla koiralla.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu tunnetaan pelottomana, voimakasluonteisena ja reviiritietoisena, mutta omistajaansa kohtaan se on tottelevainen, kiintynyt ja lempeä.
Alkuperä.
Satsumankoira polveutuu koshikijimankoirasta ja muista paikallisista metsästyskoirista. Sotilaat käyttivät sitä alun alkaen villisian metsästykseen ja vartiointiin. Saigō Takamorilla oli tämänrotuinen narttukoira nimeltä Tsun, ja häntä esittävässä patsaassa Tokion Uenossa on kuvattuna juuri satsumankoira, vaikka kyseisen patsaan mallina toimikin urospuolinen yksilö.
Rotu oli historiansa aikana kerran vähällä kuolla sukupuuttoon. "Showa"-kauden lopulla 1960-1980-luvulla Shimokoshikin vanhassa kylässä Kagoshiman prefektuurissa oli jäljellä muutama puhdasrotuinen yksilö. Vuodesta 1989 lähtien tehty jalostustyö rodun elvyttämiseksi kantoi viimein tulosta vuonna 1996, jolloin seitsemän koiraa uudelleen jalostetun populaation neljännestä sukupolvesta saivat viralliset sukutaulut.
Vuonna 2005 perustettiin "Society for the Preservation of Satsuma Dog" edesauttamaan rodun pelastumista ja uudelleenvakiintumista. Sitä ei kuitenkaan luokitella kansallisaarteeksi, toisin kuin monta muuta alkuperäistä japanilaista pystykorvaa.
Pelivideo

Pelivideolla tarkoitetaan digitaalisen pelin pelaamisesta nauhoitettua videotallennetta. Pelivideoita voivat olla esimerkiksi Pelataan-videot (engl. "Let’s Play") tai nopeuspelaamisvideot (engl. "speedrun"). Monesti pelivideoita jaetaan internetin välityksellä, esimerkiksi YouTube-palvelussa. Silloin niiden tekijöitä voidaan kutsua tubettajiksi.
Alalajit.
Pelataan-video.
Let’s Play (lyhennettynä usein LP, suomeksi käytetään myös nimiä ”Pelataan”, ”Pelaillaan” jne.) tarkoittaa videopelaajan pelikuvan ja puheen (mahdollisesti myös kasvojen (niin sanottu ”facecam”)) taltioimista sekä niistä koostetun videon julkaisemista Internetin videopalveluissa, joista suosituimpana YouTubessa. Tapa sai alkunsa vuonna 2006 Something Awful -sivuston foorumilla, jossa se tunnetaan nimellä ”Screenshot LP” (suomeksi ”Kuvakaappaus-LP”). Nykyään suositummasta ”Video-LP:stä” eroten sen tarkoituksena on nimensä mukaisesti aina pelin edetessä ottaa pelistä kuvakaappaus ja liittää siihen liittyvä tekstikommentti. Myös Suomesta löytyy monia Let’s Play -tekijöitä.
Speedrun.
Speedrun eli nopeuspelaaminen on videopelin tai sen osan suorittaminen mahdollisimman nopeasti.
This Week in WWE

This Week in WWE on World Wrestling Entertainmentin tuottama showpainiohjelma. Ohjelma tiivistää menneen viikon tapahtumat RAW'ssa ja SmackDownissa. Suomalainen vapaapainija Starbuck ja entinen tuomari Robert Holmström selostavat sekä juontavat ohjelman. Eurosport esitti ensimmäisen lähetyksen helmikuussa 2009 ja ohjelmaa on esitetty laajakuva -formaatissa huhtikuusta 2010 lähtien. 
This Week in WWE on tällä hetkellä ainoa Suomessa esitettävä showpainiohjelma WWE Vintage Collectionin lisäksi.
Talvisodan pommitukset Porissa

Talvisodan pommitukset Porissa kohdistuivat kaupungin keskustaan neljänä päivänä joulukuun 1939 ja helmikuun 1940 välisenä aikana. Sen lisäksi Porin maalaiskunnassa sijainnutta Mäntyluodon satamaa pommitettiin 28 kertaa.
Yleistä.
Porin ja Mäntyluodon pommituksiin osallistui yhteensä 126 Neuvostoliiton Itämeren laivaston ilmavoimien pommikonetta. Ne lensivät Virossa sijainneesta Paldiskin tukikohdasta. Pommeja pudotettiin yhteensä 122 tonnia.
Pommituslentojen erikoisuuksiin kuului lentäjille annettu määräys olla pudottamatta pommeja keskustan pohjoispuolella sijaitsevalle Toejoelle. Silloin vielä Ulvilan kuntaan kuulunut alue oli vähävaraisten työläisten asuinseutua. Toejoen sijaan pommituksen kohteeksi joutui keskustan kupeessa sijainnut puutaloista koostuva V kaupunginosa.
Poriin kohdistuneet ilmahyökkäykset loppuivat jo pari viikkoa ennen talvisodan päättymistä. Maaliskuun aikana kaupunkia ei enää pommitettu. Tämän katsotaan johtuneen helmikuussa toimintansa aloittaneesta Säkylän lentotukikohdasta. Pyhäjärven jäältä operoinut Lentolaivue 28 perustettiin suojaamaan Porin, Rauman ja Turun kaupunkeja sekä niiden satamia.
Jatkosodan aikana Poria ei pommitettu, johtuen saksalaisten hallussa olleen Porin lentokentän vahvasta ilmatorjunnasta sekä Viron menettämisen vuoksi pidentyneistä lentomatkoista.
Helmikuun 1940 tuhoisa pommitus.
Tuhoisin kaupungin keskustaan kohdistunut pommitus tapahtui 2. helmikuuta 1940. Aamupäivän aikana sai surmansa yhteensä 21 ihmistä. Yhteensä 20 lentokoneesta koostunut laivue pommitti ensin Mäntyluodon satamaa ja kääntyi sen jälkeen kohti kaupunkia. Keskustassa se pudotti noin 200 pommia Satakunnan keskussairaalan ja Seikun sahan väliselle alueelle.
Yksi pommeista osui suoraan Rosenlewin tehtailla olleeseen sirpalesuojaan ja surmasi 14 työntekijää. Yksitoista heistä oli naisia ja kolme miehiä. Rosenlewin uhreista osa on haudattu Käppärän hautausmaalla sijaitsevaan yhteishautaan.
Helmikuun 2. päivän pommitukset vaativat lisäksi muualla kaupungissa seitsemän uhria, joista kaksi oli miehiä ja viisi naisia.
Mäntyluodon sataman pommitukset.
Ensimmäinen suuria vahinkoja aiheuttanut hyökkäys Mäntyluotoon tapahtui joulukuun 22. päivänä 1939 ja sen jälkeen satamaa pommitettiin parin päivän välein. Pommikoneet saapuivat yleensä 8–9 aikoihin aamulla, joka johti siihen, että satamassa alettiin työskentelemään vain öisin.
Mittavilta henkilövahingoilta Mäntyluodossa vältyttiin, mutta pommitukset aiheuttivat suuria materiaalisia vahinkoja. Hyökkäyksissä tuhoutui muun muassa sataman ruokala sekä kaksi suurta varastomakasiinia.
Lisäksi pommit vaurioittivat rautatietä, junanvaunuja, lautatapuleja sekä puhelin- ja lennätinlinjoja. Satamassa olleista laivoista osumia saivat ainakin S/S Rigel sekä S/S Bore III ja S/S Bore IV.
Ilmatorjunta.
Talvisodan aikana Poria ja Mäntyluotoa suojasivat Säkylän lentotukikohdan lisäksi myös vuonna 1935 rakennettu Reposaaren linnake sekä seudulle sijoitetut rannikkopatterit. Ne onnistuivatkin pudottamaan yhden venäläisen pommikoneen Reposaaren länsipuolelle.
2-pyridoni

2-pyridoni (C5H5NO) on heterosyklinen yhdiste. Sitä käytetään muun muassa orgaanisessa synteesissä ja katalyyttinä.
Tautomeria.
2-pyridonilla esiintyy kaksi tautomerista muotoa: 2-pyridoni ja 2-hydroksipyridiini. Tämä tautomerian muoto on laktaami-laktiimi-tautomeria. Näistä laktiimimuotoinen 2-hydroksipyridiini on vallitseva ainoastaan kaasufaasissa. Kiinteässä faasissa 2-pyridoni on selkeästi vallitseva, mutta liuoksessa tautomeeri riippuu liuottimesta. Polaarisessa liuottimessa laktaamimuotoinen 2-pyridoni on vallitseva tautomeeri, kun poolittomat liuottimet suosivat laktiimimuotoista 2-hydroksipyridiiniä.
Valmistus, reaktiot ja käyttö.
2-pyridonia voidaan valmistaa pyridiini-N-oksidista. Yhdiste muuntuu 2-pyridoniksi, kun sitä käsitellään etikkahappoanhydridillä.
2-pyridoni reagoi helposti elektrofiilien kanssa elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Tässä suhteessa se eroaa esimerkiksi pyridiinistä. Se reagoi hyvin helposti myös nukleofiilien kanssa nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla. Esimerkiksi fosforyylikloridin kanssa muodostuu 2-klooripyridiiniä. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu fosfaattiesteri 2-pyridonin happiatomin ja fosforiatomin välille. Fosfaattiryhmä on hyvä lähtevä ryhmä, jota seuraa kloridi-ionin hyökkäys renkaaseen.
2-pyridonia voidaan käyttää syntetisoitaessa lääkeaineita, kuten amfenidonia. Sitä voidaan käyttää myös katalyyttinä eräissä reaktioissa, kuten estereiden ammonolyysissä ja sokerimolekyylien epimerisaatiossa. Näissä se toimii protoninsiirtokatalyyttinä.
Johannes Snellmann

Johannes Snellmann eli Johan Snellman (noin 1711 Oulu – 13. heinäkuuta 1738 Iin Hamina) oli suomalainen Oulun triviaalikoulun opettaja ja vanhimman Oulun historiaa käsitelleen teoksen tekijä. Hänen 1737 julkaisemansa kaksiosainen maisterinväitöskirja "De Urbe Uloa" oli ensimmäinen Oulun kaupunkia käsitellyt tieteellinen tutkimus. Väitöskirjassaan Snellmann käsitteli Oulun historiaa, rakennuksia, asemakaavaa, elinkeinoja ja kauppaa.
Johan Snellmannin vanhemmat olivat Oulun tullitarkastaja Johan Snellman (k. 1759) ja Anna Enroth. Snellmann kävi Oulun triviaalikoulua 1720-luvulla ja valmistui sitten ylioppilaaksi ensin Uppsalan yliopistosta vuonna 1731 ja Turun akatemiasta vuonna 1736. Snellmann valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1738. Snellmann toimi Oulun triviaalikoulun alempana kollegana vuodesta 1733 ja ylempänä kollegana vuodesta 1737.
Snellmann oli naimisissa vuodesta 1737 Elisabet Caliciuksen kanssa tämän ensimmäisessä avioliitossa. Snellmann kuitenkin kuoli jo heinäkuussa 1738 matkalla ollessaan Iin satamassa.
Päärynäsompasammal

Päärynäsompasammal ("Splachnum ampullaceum") on lehtisammallaji sompasammalten heimossa ("Splachnaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuoliskon lauhkea vyöhyke ja havumetsävyöhyke. Laji on lyhytikäinen ja kasvaa muun muassa havumetsissä kostealla maalla eläinten lannalla.
Päärynäsompasammalen lehdet ovat leveän soikeat ja kapeatyviset. Niissä on pitkä ja terävä kärki, jossa on tiheästi hampaita. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti ja itiöt ovat pieniä. Itiöpesäkkeen perä on punertava ja viidestä kymmeneen senttimetriä pitkä. Pesäkeperä on laajentunut itiöpesäkkeen tyvellä päärynämäiseksi.
Aiheesta muualla.
Kuvalinkit:
Elsa Holmsten

Elsa Christina Holmsten-Wacklin (1709 tai 1710 Oulu – 20. lokakuuta 1735 Oulu) oli suomalainen varhainen naisrunoilija.
Elsa Holmsten oli naimisissa vuodesta 1734 postimestari Johan Wacklinin kanssa. Molemmat puolisot olivat kuuluneet yltiöpietisteihin ja lakanneet käymästä ehtoollisella ja jumalanpalveluksissa. Avioliittoon päästäkseen he luopuivat mielipiteistään ja palasivat takaisin valtiokirkon yhteyteen. Elsa Wacklin kuoli jo pari vuoden päästä 1735 vaikeaan synnytykseen.
Elsa Holmsten kirjoitti ruotsin kielellä neljä virttä jotka hänen puolisonsa Johan Wacklin suomensi 1737 ja julkaisi ne arkkiveisuina. Virsistä yksi "Kiitos olkoon Jumalalle" on mukana myös nykyisessä virsikirjassa (virsi 307). 
Toivo Hyyryläinen on kirjoittanut Elsa Holmstenin elämästä Lasimeri-nimisen näytelmän
WWE Vintage

WWE Vintage Collection on World Wrestling Entertainmentin tuottama showpainiohjelma. Ohjelma esittää matseja ja muuta materiaalia menneiltä vuosilta WWE'n videoarkistosta. Kukin jakso sisältää yleensä 4 tai 5 matsia tietyn teeman ympärillä (tietyn painijan, tapahtuman, divisioonan jne. ympärillä). Tietty teema voi kestää 3 tai 4 jakson ajan. Vintage Collectionia juontaa "Mean" Gene Okerlund ja Renee Paquette, Suomessa selostajina toimii suomalainen vapaapainija Starbuck ja entinen tuomari Robert Holmström. Eurosport aloitti ohjelman esityksen helmikuussa 2009.
Kesäkuussa 2013 Eurosport päätti lopettaa suomenkielisen selostuksen tarjoamisen WWE'n ohjelmille ja hetken ohjelmia esitettiin alkuperäisellä selostuksella. Suomenkielinen selostus palasi syyskuussa. Lokakuussa WWE Vintage Collection pudotti nimestään loppuosan, muuttaen nimensä pelkäksi WWE Vintageksi. Ohjelman ulkonäkö ja grafiikka muuttuivat myös uudistuksen mukana.
WWE Vintage on tällä hetkellä ainoa Suomessa esitettävä showpainiohjelma This Week in WWE'n lisäksi.
Anders Törnudd

Anders Törnudd, nimi aik. "Andreas Pitzén" (12. syyskuuta 1748 Tyrnävä – 22. syyskuuta 1820 Lohtaja) oli suomalainen kirkkoherra, kansanrunouden kerääjä ja runoilija. Hän otti uudeksi sukunimekseen "Törnudd" syntymäkuntansa Tyrnävän ruotsinkielisen nimen mukaan.
Törnuddin vanhemmat olivat Tyrnävän lukkari Tomas Pitzén ja Brita Andersdotter. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1766. Hän opiskeli Turun akatemiassa ja hänet vihittiin papiksi 1772. Törnudd toimi Muhoksen kappalaisen apulaisena vuodesta 1772, Kuusamon kirkkoherran apulaisena vuodesta 1773, Ylistaron kappalaisen apulaiena vuodesta 1775 sekä Kauhajoen kappalaisena vuodesta 1783 ja Lohtajan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1802–1820.
Törnudd keräsi kansanrunoutta sekä kotiseudultaan Tyrnävältä että Pohjanmaalta (muun muassa Pyhän Henrikin surmavirren käsikirjoitus ja tyrnäväläisiä loitsuja). Hän kirjoitti myös 574 säkeisen suomenkielisen runomuotoisen puheen jonka hän esitti 1772 Pohjalaisessa osakunnassa kuningas Kustaa III:n kruunajaisjuhlallisuuksien yhteydessä.
Törnudd oli naimisissa vuodesta 1775 Brita Kristina Lesceliuksen kanssa. Heidän poikansa Toholammin seurakunnan kappalainen Anders Gustaf Törnudd (1793–1835) kirjoitti myös runoja suomen kielellä.
Antti Toivainen

Antti "Tepe" Toivainen (9. joulukuuta 1859 Sääminki – ?) oli suomalainen räätäli ja lyhytkasvuisin tunnettu suomalainen. Säämingin Nojamaan kylästä kotoisin ollut 122 senttiä pitkä Toivainen oli naimisissa normaalipituisen naisen kanssa, ja heillä oli neljä lasta, joista yksi jäi eloon.
Colony-luokka

Colony-luokka oli toisessa maailmansodassa palvellut Britannian Kuninkaallisen laivaston fregattiluokka, jonka muodostivat 21 Walsh-Kaiserin Providencessa Rhodes Islandilla Yhdysvalloissa valmistamaa alusta. Ne valmistettiin 1943–1945 ja ne luovutettiin Britannialle osana lend-lease -sopimusta, minkä jälkeen ne luokiteltiin uudelleen fregateiksi sekä nimettiin pienehköjen siirtomaiden mukaan. Alukset palvelivat saattueiden suojana, sukellusveneiden torjunnassa sekä rannikkoliikenteen valvonnassa. Luokan alukset pohjautuivat Yhdysvaltain laivaston Tacoma-luokan fregatteihin, joiden pohjana oli River-luokan fregatit.
Sodan päätyttyä lähes kaikki jäljellä olevat alukset palautettiin Yhdysvaltoihin, millä yritettiin osaltaan pienentää maksettavia kuluja.
Johan Henrik Kranck

Johan Henrik Kranck (2. joulukuuta 1778 Kuusamo – 17. lokakuuta 1838 Pudasjärvi) oli suomalainen kappalainen ja arkkiveisurunoilija.
Kranckin vanhemmat olivat Kuusamon kirkkoherra Johan Kranck (1751–1800) ja Anna Planting. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1797. Kranck vihittiin papiksi 1801. Hän oli armovuodensaarnaajana Kuusamossa 1801, kirkkoherran apulaisena Kuusamossa 1802 ja Oulussa vuodesta 1803, Oulun vt. kappalaisena vuodesta 1807 ja Pudasjärven kappalaisena vuodesta 1810.
Kranck kirjoitti nimimerkillä "J.H.K-da" Oulun kaupungin palosta 1822 arkkiveisun "Surun sanoma saneltu, murehella muistuteltu, pantu kokohon palosta." (Barck 1827).
Kranck oli naimisissa vuodesta 1811 Beata Kristina Elfvingin kanssa.
Constance Jeans

Constance Mabel Jeans (23. elokuuta 1899 Nottingham – huhtikuu 1994 Falmouth) oli brittiläinen uimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Nottingham Ladies' Swimming Club. 
Jeans kilpaili ensimmäisissä olympialaisissaan Antwerpenissa 1920. Hän sijoittui tuolloin neljänneksi sekä 100 että 300 metrin vapaauinnissa, joista jälkimmäisessä hän hävisi pronssimitalisti Frances Schrothille vain 0,4 sekuntia. Jeans kuului kisoissa maansa hopeaa voittaneeseen 4 × 100 metrin vapaauintiviestijoukkueeseen ja sai samasta lajista hopeaa myös Pariisin olympiakisoissa 1924. Hän oli Pariisissa jälleen 100 metrin matkalla neljäs, jonka lisäksi hän pääsi välieriin saakka 400 metrin vapaauinnissa.
Silkkilehtimittari

Silkkilehtimittari ("Scopula caricaria") on Suomessa harvinainen lehtimittarilaji.
Koko ja ulkonäkö.
Pienehkö mittariperhonen, jonka siivet ovat voimakkaasti silkinkiiltoiset. Siipien pohjaväri on valkoinen ja niissä on jonkin verran mustaa kehnäisyyttä. Poikkiviirut ovat kellertävän ruskeat. Keskipilkku erottuu heikosti ja silloinkin vain takasiivissä. Siipien alapinta on valkoinen ja etureunasta hieman varjostunut.
Erityisen samannäköinen on luhtalehtimittari ("Scopula immutata").
Levinneisyys ja lentoaika.
Silkkilehtimittarin levinneisyys ulottuu Iberian niemimaalta Keski-Euroopan poikki Baltiaan ja idässä aina Venäjän kaukoitään saakka. Suomessa laji on tulokas, joka tavattiin ensimmäisen kerran Kirkkonummelta vuonna 2000. Sittemmin se on vakiintunut Uudenmaan, Etelä-Karjalan ja Etelä-Savon alueille. Perhoset lentävät heinä-elokuun vaihteessa.
Elinympäristö ja elintavat.
Silkkilehtimittari elää kosteilla niityillä ja luhdissa.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasveja ovat ketomaruna ("Artemisia campestris") ja ahdekaunokki ("Centaurea jacea").
Ahdelehtimittari

Ahdelehtimittari ("Scopula marginepunctata") on harmaankirjava mittariperhoslaji. Suomesta se on tavattu yhden kerran.
Koko ja ulkonäkö.
Ahdelehtimittari muistuttaa ulkonäöltään yleisempää harmolehtimittaria ("Scopula incanata"), mutta 22–26 mm siipivälillään on jonkin verran sitä pienempi. Siipien yleissävy on vaaleanharmaa, joskin sävy vaihtelee harmaasta ruskehtavaan. Poikkiviirut ovat harmaat tai ruskeat, melko mutkittelevat ja ulompi poikkiviiru kaartuu siiven etureunassa jyrkästi siiven tyveä kohti. Ulomman poikkiviirun ulkopuolella on rivi laajahkoja, harmaita laikkuja. Keskipilkku erottuu selvänä mustana pisteenä sekä etu- että takasiivissä. Aivan siipien ulkoreunassa on rivi selkeitä mustia pisteitä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys ulottuu Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Suomessa se on satunnainen harhailija, joka on tavattu toistaiseksi vain kerran Hankoniemeltä elokuussa 2006. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena kesäkuusta elokuulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Ahdelehtimittari elää vain hyvin aurinkoisilla ja lämpimillä paikoilla, tyypillisesti hiekkarannoilla, ja perhoset häviävät nopeasti sopivan elinpaikan umpeenkasvun seurauksena. Perhoset lentävät pääasiassa yöllä ja tulevat valolle. Parittelu tapahtuu kasveilla lähellä maanpintaa ja naaras munii munat yksitellen ravintokasvin lehdille tai kukintoihin. Toukkia löydetään kuitenkin luonnosta harvoin. Perhoset kuoriutuvat koteloistaan iltapäivän ja illan aikana. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana.
Ruotsissa laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Ravintokasvi.
Toukka elää erilaisilla matalilla kuivien paikkojen kasveilla, kuten ajuruohoilla ("Thymus") ja mataroilla ("Galium").
Ernst Nilsson

Ernst Hilding Waldemar Nilsson (10. toukokuuta 1891 Malmö – 11. helmikuuta 1971 Malmö) oli ruotsalainen painija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili sekä kreikkalais-roomalaisessa että vapaapainissa. Nilsson edusti seuratasolla malmöläistä IK Spartaa. 
Nilsson osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Tukholmassa 1912, jossa hän putosi neljännellä kierroksella alle 82,5 kiloisten kreikkalais-roomalaisessa painissa. Hän voitti seuraavana vuonna lajissa kultaa MM-kilpailuissa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Antwerpenin olympiakisoissa 1920 hän oli pronssisijalla yli 82,5 kilon vapaapainissa ja osallistui myös kreikkalais-roomalaisen tyylin raskaaseen sarjaan, jossa hän putosi puolivälierissä. 
Nilsson voitti toisen maailmanmestaruutensa 1922, jolloin hän otti kultaa yli 82,5-kiloisten kreikkalais-roomalaisesta painista. Hän sijoittui sarjassa jaetulle viidennelle tilalle vuoden 1924 olympialaisissa, joissa hän ylsi neljännelle sijalle vapaapainissa samassa painoluokassa.
Isabelle White

Isabelle White (1. syyskuuta 1894 Willesden – 24. kesäkuuta 1972 Muswell Hill) oli brittiläinen uimahyppääjä ja olympiamitalisti. 
White voitti Tukholman olympialaisissa 1912 pronssia kymmenen metrin kerroshypyissä ja oli samalla maansa ensimmäinen uimahyppyjen olympiamitalisti. Hän sijoittui vuoden 1920 kisoissa neljänneksi ja oli kuudes Pariisissa 1924. White voitti EM-kisoissa 1927 kultaa 10 metrin kerroshypyissä, mutta putosi karsinnassa Amsterdamin olympialaisissa 1928.
Barbeksakloni

Barbeksakloni (tuotenimi "Maliasin") on fenobarbitaalin ja levopropyyliheksedriinin muodostama barbituraattijohdannainen suola. Se tuli markkinoille vuonna 1983, ja sen on raportoitu olevan yhtä tehokas kuin fenobarbitaalin, mutta paremmin siedetty. Joka tapauksessa näitä lupaavia tuloksia ei ole pystytty vuoteen 2004 vahvistamaan tai kieltämään.
100 mg barbeksaklonia vastaa 60 mg fenobarbitaalia.
Viihdekäytössä barbeksaklonin on raportoitu aiheuttavan empatogeenisiä, sosiaalisia estoja poistavia ja rentouttavia vaikutuksia. Tämä saattaa johtua siitä, että sitä on monesti käytetty yhdessä metamfetamiinin ja GHB:n kanssa, ja vaikutukset johtuvat piristävän ja rauhoittavan aineen sekoittamisesta.
Barbeksaklonin kemiallinen kaava on C12H12N2O3 · C10H21N, moolimassa 387,516 g/mol ja CAS-numero 4388-82-3.
Górowo (Olsztynin piirikunta)

Górowo () on kylä Kolnon kunnassa Olsztynin piirikunnassa Warmia-Masurian voivodikunnassa Puolassa. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 205 asukasta.
Satakunnan Suunta

Satakunnan Suunta oli Porissa vuosina 1934–1936 ilmestynyt sanomalehti, joka oli äärioikeistolaisen Isänmaallisen kansanliikkeen äänenkannattaja. Lehti ei saavuttanut suurta suosiota, sillä se ilmestyi epäsäännöllisesti vain 1–4 kertaa kuukaudessa ja lakkautettiin joulukuussa 1936.
Lehden päätoimittajana oli syyskuun 1934 alkuun saakka opettaja Akseli Aarnio, jonka jälkeen tehtävää hoiti maisteri N. J. Nissilä. Lehden toimituskuntaan kuuluivat eri aikoina muun muassa Arne Somersalo ja Yrjö Kares.
Achim

Achim on kunta Weserjoen varrella Ala-Saksissa Saksassa. Siellä asui 30 258 ihmistä vuoden 2011 lopussa. 
Historia.
Achimia ympäröivä alue on luonnollisessa tilassaan enimmäkseen nummea, ja itse kaupunki on 15 metrin korkeudella merenpinnasta. Ensimmäinen kirjoitettu merkintä Achimista on vuodelta 1091, jolloin sitä kutsuttiin Arahemiksi. Muinoin paikassa kokoontuivat saksien tuomioistuimet ja erilaiset kultit. 1100-luvulla kristilliset lähetyssaarnaajat pystyttivät baptistisen kirkon Achimiin. Se oli nykyisen, vuonna 1257 rakennetun kirkon edeltäjä. 
Achim sytytettiin tuleen vuonna 1381 sodassa, jossa taisteltiin Lüneburgin ruhtinaskunnan johtajuudesta. 1600-luvulta eteenpäin paikkaa ovat hallinneet monet eri kansat kuten ruotsalaiset, tanskalaiset ja ranskalaiset, jotka pitivät Achimia hallussaan seitsenvuotisen sodan aikaan 1700-luvun puolivälin jälkeen. 1800-luvun alussa alue meni Hannoverin kuningaskunnan haltuun, johon se palautettiin ranskalaisilta. 
Achimissa on ollut juna-asema vuodesta 1847 lähtien. Se sijaitsee Bremenin ja Hannoverin välisellä rataosuudella.
Ystävyyskaupungit.
Achim on latvialaisen Cēsisin ystävyyskaupunki.
Richard Corts

Richard Corts (16. heinäkuuta 1905 Remscheid – 7. elokuuta 1974 Remscheid) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hänen seuransa oli Deutscher Sportklub Berlin. 
Corts osallistui Amsterdamin olympialaisiin 1928, joissa hän pääsi välieriin saakka 100 metrillä ja juoksi maansa hopeaa voittaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Hän teki samana vuonna Düsseldorfissa 100 metrin matkalla ennätysaikansa 10,4 sekuntia, joka oli kyseisenä vuonna maailmantilason jaettu paras aika. Corts kuoli vuonna 1974 suoritettuaan itsemurhan.
Chamseddine Dhaouadi

Chamseddine Dhaouadi (, s. 16. tammikuuta 1987 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa Espérancea.
Seurajoukkueura.
Dhaouadi aloitti seurauransa pääsarjassa kaudella 2009–2010 CS Hammam-Lifin riveissä, jossa hän pelasi kaksi ja puoli kautta siirtyessään kesken kauden 2011–2012 ES Saheliin.
Kaudeksi 2013–2014 Dhaouadi siirtyi Espéranceen.
Maajoukkueura.
Dhaouadi on edustanut Tunisian maajoukkuetta vuodesta 2012 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa harjoitusottelussa Irania vastaan 15. elokuuta 2012.
Pohjanlehtimittari

Pohjanlehtimittari ("Scopula frigidaria") on pohjoisten seutujen harmaa mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Yleisvaikutelmaltaan pohjanlehtimittari on suttuisen ruskeanharmaa. Sekä etu- että takasiivet ovat tiheästi harmaan kehnän peittämät ja etusiiven ulkoreuna on leveästi tummanharmaa. Aaltoviiru erottuu valkoisena harmaata pohjaväriä vasten. Poikkiviirut ovat sameat, mutta erottuvat hyvin. Siipien keskipilkut ovat erittäin heikot tai puuttuvat kokonaan. Siipiväli 19–22 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Pohjanlehtimittari on levinneisyydeltään holarktinen laji, jota tavataan Skandinavian pohjoisosista Itä-Siperiaan ja Alaskasta Kanadan poikki Quebeciin saakka. Suomessa sitä tavataan vain itäisessä Lapissa ja Kuusamossa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta heinäkuulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Suomessa pohjanlehtimittari elää kuivilla mäntykankailla ja puronotkoissa. Kanadassa lajin elinympäristöjä ovat kosteat metsät, metsänreunat sekä aukkopaikat. Perhoset lentävät illalla ja tulevat valolle, mutta pilvisellä säällä lentoa voi tapahtua päivälläkin. Talvehtii pienenä toukkana.
Ravintokasvi.
Toukka syö mustikkaa ("Vaccinium myrtillus").
Rusolehtimittari

Rusolehtimittari ("Scopula rubiginata") on Suomessa suhteellisen harvinainen, punertavanruskea mittariperhoslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU)
Koko ja ulkonäkö.
Rusolehtimittarin siipien pohjaväri vaihtelee vaaleanruskeasta punaruskeaan ja jopa ruskehtavan vaaleanpunaiseen. Etusiivessä erottuvat tummanruskeina tai tumman punaruskeina selvästi kolme ja takasiivissä kaksi poikkiviirua. Ulomman poikkiviirun ulkopuolelta siipi on selvästi tummempi. Takasiivissä on tumma keskipilkku. Siipiripset ovat punertavat. Siipiväli 18–20 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Rusolehtimittaria tavataan Pohjois-Afrikasta ja Espanjasta Etelä- ja Keski-Euroopan poikki Skandinavian eteläosiin, Baltiaan, Venäjälle ja Etelä-Siperiaan saakka. Suomessa laji on nykyiseltä levinneisyydeltään etelä- ja itäpainotteinen pohjoisimpien löytöjen ollessa Pohjois-Pohjanmaalta. Keski-Suomesta ja Lapista se puuttuu. Perhoset ovat lennossa kahtena, osin päällekkäisenä sukupolvena kesä-heinäkuussa ja heinä-syyskuussa. Toinen sukupolvi on yksilömäärältään ensimmäistä suurempi.
Elinympäristö ja elintavat.
Rusolehtimittari vaatii kuivan ja lämpimän elinympäristön ja sille sopivien ympäristöjen umpeenkasvu uhkaa lajin säilymistä. Esiintymät ovat tavallisesti paikoittaisia, mutta niiden yksilömäärät voivat olla suuriakin. Laji on pääasiassa yöaktiivinen, mutta lähtee häirittynä helposti lentoon myös päivällä. Täysikasvuinen toukka talvehtii ja koteloituu maahan toukokuussa.
Suomessa rusolehtimittari on luokiteltu vaarantuneeksi, Ruotsissa se on silmälläpidettävä.
Ravintokasvi.
Toukka elää syöden erilaisia matalia kasveja.
Kepler-42

Kepler-42 eli "KOI-961" on punainen kääpiötähti, jolta on löydetty kolme planeettaa.
Tähden kuvaus.
Tähti "Kepler-42" sijaitsee Joutsenen tähdistössä, mutta on erittäin himmeä 16,2 suuruusluokan tähti, jollainen näkyy vain suurella kaukoputkella. Kepler 42 on 126 valovuoden päässä oleva punainen kääpiötähti, jonka spektrityyppi on M5V. Tähden Kepler 42 massa noin 0.13 auringon massaa, säde 0.17 auringon sädettä, pintalämpötila 3068 K ja luminositeetti 2,4 tuhannesosaa Auringon luminositeetista. Metallipitoisuus [Fe/H] =-0.48±0.17.
Planeettakunnan tiedot.
Tähden kolme planeettaa "c", "b" ja "d" on löydetty mittaamalla tähden kirkkautta Kepler-avaruuteleskoopilla. Vaikka planeettoja ei suoraan havaita, niiden aiheuttamat jaksoittaiset himmenemiset kyetään mittaamaan. Planeetat ovat luultavasti kaikki elinkelvottomia, koska ne ovat kuumia. Hieman tätä järjestelmää muistuttavia moniplaneettajärjestelmiä on tähdillä Kepler-20, 55 Cancri, Kepler-11, Gliese 581, Gliese 876, HD 10180 ja Kepler-33.
Poika (romaani)

Poika () on Nick Hornbyn vuonna 1998 ilmestynyt romaani. Se kertoo 36-vuotiaasta miehestä ja 12-vuotiaasta pojasta, joiden kovin erilaiset maailmat kohtaavat yllättävän sattuman kautta. Kirjan pohjalta tehtiin vuonna 2002 samanniminen elokuva.
Vasemmistopopulismi

Vasemmistopopulismi on politiikkaa, joka yhdistelee vasemmistolaisia näkemyksiä ja populistista retoriikkaa.
Piirteet.
Vasemmistopopulismissa kannatetaan valtion roolin huomattavaa voimistamista, jonkinlaista sosialismia. Vasemmistopopulistit hahmottavat kansan koostuvan yhteiskuntaluokkien kautta. Yleensä sosialistinen teoria tai yhteiskuntaluokkaideologia ei kuitenkaan vasemmistopopulisteille ole niin tärkeää kuin perinteisissä vasemmistopuolueissa.
Vasemmistopopulistit ajavat tasa-arvoa, sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja edistystä. Vasemmistopopulistit asettavat etusijalle sosioekonomiset asiat, kuten köyhyyden, epätasa-arvon ja työvarmuuden, eivätkä kiinnitä sosiokulttuurisiin aiheisiin yhtä paljon huomiota kuin oikeistopopulistit. Vasemmistopopulisteille kansa koostuu työtä tekevistä ihmisistä, kuten käsityöläisistä, teollisuustyöläisistä ja maataloustyöntekijöistä. Vasemmistopopulistit ovat inklusiivisempia kuin oikeistopopulistit, ja he lukevat kansaan myös etniset ja uskonnolliset vähemmistöt sekä muut marginalisoidut ryhmät. Vasemmistopopulistit näkevät myös naapurimaiden työläiset liittolaisinaan.
Muita tärkeitä teemoja vasemmistopopulisteille ovat yleensä antikapitalismi, pasifismi ja globalisaatiokritiikki. Vasemmistopopulistien vastustama korruptoitunut eliitti koostuu kapitalisteista, kuten monikansallisista yrityksistä, kauppablokeista sekä IMF:n ja WTO:n kaltaisista organisaatioista. Toisin kuin oikeistopopulistit, vasemmistopopulistit uskovat vallanpitäjien instituutioihin, kunhan ne ovat "omissa käsissä".
Historia.
Nykyajan vasemmistopopulismin aalto syntyi 1980- ja 1990-luvulla reaktiona uusliberalismin nousulle, joka johti eriarvoisuuden lisääntymiseen ja sosiaaliturvan heikentämiseen. Erityisen vahvasti vasemmistopopulismi nousi Latinalaisessa Amerikassa, ja Venezuelassa (Hugo Chávez), Nicaraguassa, Boliviassa ja Ecuadorissa valtaan nousivat vasemmistopopulistiset presidentit. He lisäsivät valtion menoja, valtion kontrollia ja valtionomistusta sekä lupasivat jakaa varallisuutta köyhille.
Lännessä vasemmistopopulismi nousi reaktiona monen vasemmisto- ja sosialistipuolueen hyväksyttyä markkinatalouden ja globalisaation. Se sai monet pienituloiset ajattelemaan, että vasemmisto oli hylännyt heidät. Kun vuoden 2008 talouskriisi heikensi monen elintasoa lännessä, säästöpolitiikkaa vastustamaan syntyi useita laitavasemmistolaisia populistisia sosiaalisia liikkeitä, kuten Espanjan Indignados ja Yhdysvaltain Occupy Wall Street.
Esimerkkejä.
Eurooppalaisia esimerkkejä vasemmistopopulisteista ovat Ranskan Jean-Luc Mélenchon, Kreikan Syriza ja Espanjan Podemos. Vasemmistopopulismia esiintyykin Etelä-Euroopassa enemmän kuin Pohjois-Euroopassa, missä oikeistopopulismi on yleisempää. Yhdysvaltalainen "Los Angeles Times" nosti vuonna 2011 Vasemmistoliiton puheenjohtajan Paavo Arhinmäen esimerkiksi pohjoismaisesta vasemmistopopulismista hänen korkeakulttuuriin suhtautumisensa vuoksi. Myös entisessä Slovakian pääministerissä Vladimír Mečiarissa on kuvattu olevan vasemmistopopulistia piirteitä. Latinalaisamerikkalaisia vasemmistopopulisteja ovat Hugo Chávez ja Daniel Ortega.
Younès El Aynaoui

Younès El Aynaoui (, s. 12. syyskuuta 1971 Rabat) on marokkolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla neljätoista marraskuussa 2003.
El Aynaoui osallistui urallaan kaksiin olympialaisiin, Barcelonassa 1992 ja Sydneyssä 2004. Hän lopetti uransa tammikuussa 2010.
Peikkotarinoita

Peikkotarinoita ("Troll Tales") on tanskalais-saksalainen piirrossarja. Suomessa sarjaa on esitetty Nelos-kanavalla. Sarjan päähahmoja ovat Sumppi, Tumppi ja Viljami. Sarjassa nähdään myös ilkeitä peikkoja ja keijukaisia. Sarjan ovat tuottaneet A. Film, Egmont Imagination, Ocean Group ja EIV Entertainment.
Grotta Azzurra

Grotta Azzurra (Sininen luola) on Caprin saarella Italiassa sijaitseva luonnon muovaama luola. Luola sijaitsee meren pinnan tasolla siten, että luolan suuaukon korkeus merenpinnasta on vain 1,3 metriä. Pituutta luolalla on 54 metriä, leveyttä 30 metriä ja korkeutta 15 metriä. Nimensä luola on saanut siitä, että auringonvalo saa luolan veden näyttämään siniseltä, kun valo heijastuu suuaukosta veden läpi.
Historia.
Luola on tunnettu jo roomalaisten aikaan. Silloin se tunnettiin nimellä Gradola lähellä sijainneen samannimisen huvilan mukaan. Roomalaiset rakensivat luolasta nymfaionin, jonka patsaista ei nykyään ole paljon jäljellä. Luola unohtui, kunnes vuonna 1826 sen löysi uudestaan saksalainen kirjailija ja taidemaalari August Kopisch ystävänsä saksalaisen taidemaalarin Ernst Friesin kanssa. Luolasta on tullut sittemmin yksi Caprin tärkeimmistä tutustumiskohteista.