tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Diane Sawyer

Lila Diane Sawyer (s. 22. joulukuuta 1945 Glasgow, Kentucky) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja ja entinen uutisankkuri. Hän työskenteli yhdeksän vuotta CBS News -yhtiössä, ja vuodesta 1989 hän on työskennellyt ABC News -yhtiössä. Hän on ollut uutisankkurina muun muassa ohjelmissa "ABC World News" ja "Good Morning America". Uransa alkuaikoina hän työskenteli Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonille.
Ura.
Sawyer aloitti uransa vuonna 1967 WLKY-TV-kanavalla Louisvillessa, Kentuckyssa. 1970-luvulla hän työskenteli Yhdysvaltain presidentti Richard Nixonille ja muun muassa auttoi tätä kirjoittamaan muistelmansa. Hän myös auttoi valmistelemaan Nixonia tämän kuuluisiin haastatteluihin David Frostin kanssa. Nixonin puolustaja ja luottoystävä rabbi Baruch Korff väitti, että Sawyer oli Watergate-skandaaliin liittyvä salainen tiedonlähde syvä kurkku. Vuonna 2005 henkilöksi paljastui W. Mark Felt.
1980-luvulla Sawyer työskenteli yhdeksän vuotta CBS News -kanavalla, muun muassa "CBS Morning News" -ohjelman uutisankkurina. Hän oli "60 Minutes" -ohjelman ensimmäinen naiskirjeenvaihtaja.
Vuonna 1989 Sawyer siirtyi ABC Newsille. Hän oli uutisankkurina ohjelmassa "Primetime", vuosina 1999–2009 ohjelmassa "Good Morning America" ja vuosina 2009–2014 ohjelmassa "World News", minkä jälkeen hän siirtyi yhtiössä toiseen rooliin, jossa hän keskittyy erikoisraportteihin ja haastatteluihin.
Sawyer on saanut työstään muun muassa Peabody-palkinnon, Robert F. Kennedy Journalism Award -palkintoja, sekä Emmy-palkintoja.
Yksityiselämä.
Sawyer oli naimisissa elokuvaohjaajan Mike Nicholsin kanssa vuodesta 1988 tämän kuolemaan vuonna 2014 asti.
Päijänteen sotilaslääni

Päijänteen sotilaslääni oli Lahden suojeluskuntapiirin ja Suur-Saimaan suojeluskuntapiirin käsittänyt sotilaslääni, jonka esikunta oli Mikkelissä. Keväällä 1941 sen alueella oli muun muassa Lahdessa Lahden suojeluskuntapiirin esikunta, II armeijakunnan esikunta, Huoltopataljoona 2, Huoltokoulu ja Ilmtatorjuntapatteristo 14. Huoltopataljoona 2:n osana Lahdessa oli myös Lääkintäkoulu. Myös Keskussotilassairaala 2 oli Lahdessa. Lahdessa oli keväällä 1941 myös Salpausselän sotilasläänin esikunta.
Päijänteen sotilasläänin suojeluskuntapiirit perustivat jatkosotaan 10. divisioonan joukot: kolme jalkaväkirykmenttiä, kevyen osaston, kenttätykistörykmentti 9:n, raskas patteristo 25:n, pioneeripataljoona 26:n ja viestipataljoona 29:n.
Lahden suojeluskuntapiiri

Lahden suojeluskuntapiiri oli Suomen suojeluskuntien yksi piiri, joka toimi nykyisessä Päijät-Hämeessä. Lahden suojeluskuntapiiri ja Suur-Saimaan suojeluskuntapiiri muodostivat yhdessä Päijänteen sotilasläänin.
Lahden suojeluskuntapiiriin kuuluivat Lahden ja Heinolan kaupungit sekä Asikkalan, Hartolan, Heinolan, Joutsan, Luhangan, Nastolan ja Sysmän kunnat.
Jatkosota.
"Lähde: Jatkosodan historia 1, sivu 101, sotatieteen laitoksen sotahistorian toimisto, WSOY, , ISSN 0355-8002"
Jatkosodan loppu ja Moskovan välirauha.
Monien muiden suojeluskuntapiirien tapaan alettiin Lahden suojeluskuntapiirissä valmistella aseiden hajasijoitusta jatkosodan lopulla. Asekätkennästä pidätettiin useita henkilöitä.
Lahden suojeluskuntapiiri.
Lahden suojeluskuntapiiristä löydettiin 23 kätköä, joista pääosa vasta kesällä 1946. Tämä vastasi kolmasosaa kätketyistä aseista, joilla olisi voitu aseistaa 300 sotilasta. Antero Aakkula oli kesällä 1945 valtiollisen poliisin kuulusteluissa, jonne hänet ja muut toiset yleisesikuntaupseerit oli käsketty 5. heinäkuuta 1945. Riihimäellä Aakkula ei vaihtanut Helsinkiin menevään junaan, vaan lähti länteen.
Aakkulan apulaiseksi epäilty majuri Urho Purhonen oli kuulusteluissa kahdeksan kuukautta, mutta kiisti tietävänsä Aakkulan toimista mitään.
Erillinen pataljoona 4.
Erillinen pataljoona 4 oli päämajan kaukopartiointiin liittyvä yksikkö, jonka jäsenistä osa oli päijäthämäläisiä.
Pohjois-Uudenmaan ja Pohjois-Kymenlaakson suojeluskuntapiirit.
Nykyinen Päijät-Häme ulottui myös Uudellemaalle, jossa Artjärvi kuului Pohjois-Kymenlaakson suojeluskuntapiiriin ja Orimattila Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiiriin.
Ladies’ Night (albumi)

Ladies’ Night on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1979 julkaistu albumi. Se nousi Billboard 200 -listan sijalle 13 sekä R&amp;B-listan kärkeen. Suuriksi hiteiksi muodostuivat kappaleet ”Ladies’ Night” ja ”Too Hot”.
Everybody’s Dancin’

Everybody’s Dancin’ on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1978 julkaistu kymmenes albumi. Se nousi Billboardin R&amp;B-listan sijalle 71.
The Force (Kool &amp; the Gangin albumi)

The Force on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1977 julkaistu yhdeksäs albumi. Se nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan sijalle 142 sekä R&amp;B-listan sijalle 33.
Love &amp; Understanding

Love &amp; Understanding on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1976 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Se nousi Billboard 200 -listan sijalle 68 sekä R&amp;B-listan sijalle 68. Single ”Love and Understanding (Come Together)” saavutti jonkinasteista menestystä Yhdysvalloissa.
Spirit of the Boogie

Spirit of the Boogie on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1975 julkaistu kuudes studioalbumi, jota on pidetty yhtyeen parhaana. Levy nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 48, jazz-listan sijalle 18, ja R&amp;B-listan sijalle 5. Lisäksi kappaleet ”Spirit of the Boogie” ja ”Caribbean Festival” muodostuivat hiteiksi.
The Fifth Chapter

The Fifth Chapter (tyylitellysti T5C) on saksalaisen Scooter-yhtyeen seitsemästoista studioalbumi, joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014.
Taustaa.
"The Fifth Chapter" on ensimmäinen Scooterin albumi, jota ei ole tuottanut Rick J. Jordan. Jordan oli lopettanut toimessaan vuoden 2014 alulla ja tilalle oli tullut Phil Speiser. The Fifth Chapter on myös ensimmäinen vinyylinä julkaistu albumi sitten vuoden 1996 Our Happy Hardcoren.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on tuottanut Scooter, paitsi "Today," ja "Radiate," jotka ovat tuottaneet Scooter ja Vassy.
Deluxe Edition Bonus Disc.
Limited Deluxe Box
2 CD
+ Scooter Shout Box
+ Sticker-Set
Singlet.
1. Radio Mix (3:07)
2. Scooter Remix (3:59)
1. Radio Mix (3:07)
2. Scooter Remix (4:00)
3. Extended Mix (4:14)
4. P.A.F.F. Remix (5:06)
1. Radio edit (3:27)
2. Extended mix (4:14)
1. Radio edit (3:27)
2. Extented Mix (4:14)
3. Laurent H remix
4. Crew Cardinal remix
5. Scooter remix (3:52)
6. Instrumental
1. Radio edit (2:45)
2. Extended mix (3:45)
1. Can't Stop The Hardcore - Radio edit (2:45)
2. Can't Stop The Hardcore - Scooter remix (3:55)
3. Can't Stop The Hardcore - Extended mix (3:45)
4. Can't Stop The Hardcore - Heavyweight edit (3:21)
5. Hain A.M. (4:59)
6. Can't Stop The Hardcore - Instrumental (2:45)
1. SPY version (3:03)
2. Extended mix (3:45)
1. SPY version (3:02)
2. Extended mix (3:42)
3. Jerome Edit (3:27)
4. Jerome Remix (4:05)
Targa

Targa on termi yleensä kaksiovisen henkilöauton katosta, josta on irrotettavissa osa, joka rajoittuu reunoistaan turvakaareen, sivuikkunoihin ja tuulilasin kehykseen. Rakenteeltaan irrotettava osa on kevyt ja joskus ikkunallinen. Targan katon irrotettava osuus koostuu yleensä yhdestä osasta, mutta joissain autoissa on käytetty kahta irrotettavaa ikkunaa, jotka irtoavat molemmilta puolilta ja niiden väliin jää kattoon paikalleen pitkittäinen palkki. Tällöin kyseessä on T-top.
Diklooridifenyylidikloorietaani

Diklooridifenyylidikloorietaani eli DDD (C14H10Cl4) on orgaaninen yhdiste, joka muistuttaan rakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan huomattavasti DDT:tä ja on sen aineenvaihduntatuote. Yhdistettä on aikaisemmin käytetty DDT:n tavoin hyönteismyrkkynä maataloudessa. DDD:n isomeeri on lääkeaineena käytettävä mitotaani.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa diklooridifenyylidikloorietaani on valkoista kiteistä veteen liukenematonta ainetta. Yhdiste on DDT:n aineenvaihduntatuote eliöissä ja maaperässä, ja sillä on samanlaisia insektisidisiä ominaisuuksia DDT:n kanssa. Nisäkkäille sen akuutti myrkyllisyys ei ole yhtä suuri kuin DDT:n, ja esimerkiksi rotalla suun kautta saatuna diklooridifenyylidikloorietaanin LD50-arvo on 3,4 g/kg. Yhdiste kuitenkin kertyy DDT:n tavoin ravintoketjussa eliöihin ja säilyy luonnossa pitkiä aikoja hajoamatta.
Diklooridifenyylidikloorietaania on käytetty muun muassa kasvis- ja tupakkaviljelmillä hyönteismyrkkynä. Yhdistettä levitettiin joko jauheena tai emulsiona. Nykyään yhdisteen käyttö on kielletty monissa maissa esimerkiksi Yhdysvalloissa se kiellettiin vuonna 1974.
Onni Saari

Onni Saari (31. tammikuuta 1887 Kauhava – 25. toukokuuta 1974 Fitchburg) oli amerikansuomalainen toimittaja.
Saari kävi oppikoulun Suomessa ja muutti vuonna 1905 Yhdysvaltoihin, jossa hän liittyi Amerikan sosialistiseen puolueeseen. Saari opiskeli Työväen Opistossa vuosina 1908–1910 ja Cassin teknisessä koulussa vuosina 1916–1917. Hän työskenteli "Raivaajan" toimittajana vuosina 1911–1914 ja 1918–1921, "Sosialistissa" vuosina 1914–1915, "Työmiehessä" vuosina 1917–1918 sekä kommunistisessa "Eteenpäin"-lehdessä vuosina 1921–1923.
Vuosina 1923–1924 Saari oli kanadansuomalaisen kommunistilehden "Vapauden" päätoimittaja. Hänet erotettiin tehtävästä opportunistina ja sosiaalidemokraattina. Vuonna 1925 Saari erotettiin myös Yhdysvaltain kommunistisesta puolueesta, jonka ”bolševisointia” hän oli vastustanut.
Vuosina 1934–1935 Saari toimi torontolaisen "Vapaan Sanan" liikkeenhoitajana. Myöhemmin hän omisti lomakylän Massachusettsin Ashburnhamissa. Hän toimi myös osuustoimintaliikkeessä ja amerikansuomalaisten lehtien avustajana.
Henry Askeli

Philip Henry Askeli (24. maaliskuuta 1886 Hailuoto – 13. marraskuuta 1962 Hyannis, Massachusetts) oli amerikansuomalainen piirtäjä, työväenliikkeen aktivisti ja terapeutti.
Askeli kävi kansakoulun ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1900. Hän opiskeli Lockwoodin taidekoulussa Michiganin Kalamazoossa vuosina 1908–1909, New Yorkin taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1915–1916 ja Chicagon taideakatemiassa vuonna 1918. Vuosina 1916–1917 hän työskenteli "Duluth News Tribunen" mainospiirtäjänä.
Askeli liittyi nuorena työväenliikkeeseen. Hän työskenteli "Toverin" toimittajana vuosina 1912–1915, Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön pääsihteerinä vuosina 1917–1922 ja "Työmiehen" toimittajana vuosina 1924–1927. Vuosina 1922–1923 Askeli työskenteli Petroskoissa ja vuosina 1927–1929 hän johti brooklynilaisen Co-operative Trading Association -osuuskunnan valistusosastoa. 1920-luvulla Askeli kuului Yhdysvaltain kommunistiseen puolueeseen, josta hänet erotettiin sen opposition mukana vuonna 1928. Myöhemmin hän oli sosiaalidemokraattisen Amerikan Suomalaisen Kansanvallan Liiton jäsen.
Poliittisen uransa jälkeen Askeli työskenteli fysioterapeuttina Bostonissa, Rhode Islandin Providencessa, Massachusettsin Hyannisissa sekä omistamallaan klinikalla Massachusettsin West Yarmouthissa. Hän suoritti tohtorin tutkinnon luontaislääkinnän alalta Chattanoogan Taylor-yliopistossa vuosina 1938–1939. Hän on myös kirjoittanut alaan liittyviä teoksia.
Beer Barrel Polka

Beer Barrel Polka, Roll out the Barrel tai Rosamunde on Jaromír Vejvodan (1902–1988) vuonna 1927 säveltämä polkka, joka aluksi tunnettiin instrumentaaliversiona ensimmäisen esityspaikkansa, Prahan esikaupunki Modřanyn mukaan nimellä Modřanská polka. Kappaleen sanoitti tšekiksi Václav "Vašek" Zeman, jolloin nimeksi tuli Škoda lásky (suomeksi "onneton rakkaus").
Toisen maailmansodan aikaan kappale tunnettiin jo useissa maissa lukuisilla nimillä. Vuonna 1938 kappaleen levytti saksalainen hanuristi Will Glahé nimellä "Rosamunde". Saksankieliset sanat oli kirjoittanut Klaus S. Richter vuonna 1934. Nimi "Beer Barrel Polka" liittyy Lew Brownin ja Wladimir Timmin sanoitukseen. Englanniksi kappale tuli tunnetuksi useina versioina, joita levyttivät muun muassa The Andrews Sisters, Glenn Miller Orchestra, Benny Goodman, Bobby Vinton, Billie Holiday ja Joe Patek.
Ruotsiksi kappale tunnetaan Nils Pernen sanoittamana nimellä Ut i naturen. Suomalaisia versioita kappaleesta ovat Böömiläinen polkka, Hei hei mukaan jokainen (sanoittajina Kullervo, Eine Laine ja Jukka Kuoppamäki) sekä Tonttujen joulupolkka -niminen lastenlaulu, jonka sanoitti Reino Helismaa.
Westfield Mall of Scandinavia

Westfield Mall of Scandinavia (aiemmin "Mall of Scandinavia") on kauppakeskus Solnan kunnassa, Tukholman läänissä, Ruotsissa. Kauppakeskus avattiin 12. marraskuuta 2015. Keskuksessa on 224 liikettä ja kerrospinta-alaa 101 000 neliömetriä. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Gert Wingårdh. Kauppakeskuksen yhteydessä on 15-salinen Filmstaden-ketjun elokuvateatteri. Yhteen sen saleista rakennettiin Imax-järjestelmä, joka on Ruotsin ensimmäinen. Ostoskeskuksen vieressä on Friends Arena -jalkapallostadion sekä 90 metriä korkea tornihotelli Quality Hotel Friends. Keskuksen ympärille on rakenteilla kaupunginosa ja työpaikkakeskittymä Arenastaden. Tukholman paikallisjunaverkon Solnan rautatieasema sijaitsee keskuksen vieressä.
Tom Ashley

Thomas John Mitchell "Tom" Ashley (s. 11. helmikuuta 1984 Auckland) on uusiseelantilainen uransa päättänyt kilpapurjehtija, joka kilpaili purjelautailussa. Ashley on 188 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. Hän edusti Takapuna BC:tä.
Ashley osallistui urallaan kaksiin kesäolympialaisiin, vuosina 2004 ja 2008. Vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä hän saavutti kultaa purjelautailusta ja oli vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa kymmenes. MM-kilpailuista Ashley saavutti kultaa vuodelta 2008 ja hopeaa vuodelta 2006. Hän kilpaili viimeisen kilpailunsa maaliskuussa 2012.
Ashleyn valmentajina toimivat David Robertson, Grant Beck, Mat Brick ja David Slyfleid.
Roberto Cammarelle

Roberto Cammarelle (s. 30. heinäkuuta 1980 Cinisello Balsamo) on italialainen amatöörinyrkkeilijä ja olympiavoittaja. 190 senttimetriä pitkä vasenkätinen Cammarelle kilpailee superraskaassa sarjassa. Cammarelle edustaa GS Fiamme Oroa.
Cammarelle saavutti ensimmäisistä olympialaisistaan, vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta, pronssia superraskaasta sarjasta. Vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä hän voitti kultaa samasta sarjasta. Kolmansista kesäolympialaisistaan, vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta Cammarelle saavutti hopeaa. MM-kilpailuista Cammarelle on saavuttanut kaksi kultaa ja kaksi pronssia. EM-kilpailuista hänellä on kolme hopeaa. EU-mestaruuskilpailuista Cammarelle on saavuttanut neljä kultaa ja Välimeren kilpailuista kolme kultaa. 
Cammarelle on siviiliammatiltaan poliisi.
Pariisin verilöyly

Pariisin verilöyly oli 17. lokakuuta 1961 Pariisissa tapahtunut joukkomurha, jolloin poliisi surmasi useita kymmeniä rauhanomaiseen mielenosoitukseen osallistuneita algerialaisia. Arviot uhrien lukumäärästä vaihtelevat 50:n ja 200:n välillä. Tapahtumat olivat osa tuolloin seitsemättä vuotta jatkunutta Algerian itsenäistymissotaa.
Mielenosoitukseen osallistui noin 30 000 Algerian itsenäistymistä ajaneen Kansallisen vapautusrintaman kannattajaa, joiden kimppuun Pariisin poliisijohtajan Maurice Paponin komentamat joukot hyökkäsivät. Hän oli etukäteen luvannut suojella poliiseja tulevilta syytteiltä. Suuri osa uhreista syntyi, kun poliisi ajoi mielenosoittajia kaupungin läpi virtaavaan Seinejokeen. Heitä hakattiin myös tajuttomiksi ja heitettiin veden varaan.
Ranskan hallitus myönsi lopulta vuonna 1998 syyllisyytensä 40 mielenosoittajan kuolemaan, mutta todellisuudessa surmansa saaneita oli lähes 200. Vuonna 2001 Pariisin pormestari Bertrand Delanoë paljasti uhrien muistolaatan Pont Saint-Michelin sillalla.
Karel Pešek

Karel Pešek (20. syyskuuta 1895 Olomouc, Itävalta-Unkari – 30. syyskuuta 1970 Praha, Tšekkoslovakia) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija sekä olympiamitalisti. Hän pelasi keskikenttäpelaajana AC Sparta Prahassa ja Tšekkoslovakian jalkapallomaajoukkueessa. 
Pešek pelasi maajoukkueessa 44 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän osallistui olympialaisiin vuosina 1920 ja 1924. 
Vuoden 1920 olympialaisissa Pešek edusti maataan myös jääkiekossa. Tšekkoslovakia sijoittui turnauksessa kolmanneksi.
Jan Peka

Jan Peka (27. heinäkuuta 1894 Rataje nad Sázavou, Itävalta-Unkari – 21. tammikuuta 1985 Praha) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija, joka edusti maataan olympialaisissa kolmesti vuosina 1920, 1928 ja 1936. 
Pekan edustama Tšekkoslovakia voitti vuoden 1920 olympialaisissa pronssia.
Jan Palouš

Jan Leopold Alois Palouš (25. lokakuuta 1888 České Budějovice – 25. syyskuuta 1971 Praha) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti, joka osallistui olympialaisiin vuosina 1920 ja 1924. 
”Koza” Paloušin edustama Tšekkoslovakia saavutti pronssia vuoden 1920 kesäolympialaisissa. Neljä vuotta myöhemmin Palouš osallistui ensimmäisiin järjestettyihin talviolympialaisiin.
Valentin Loos

Valentin "Vilda" Loos (13. huhtikuuta 1895, Praha, Itävalta-Unkari – 8. syyskuuta 1942, Praha, Böömin ja Määrin protektoraatti, Saksan valtakunta) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija, joka pelasi olympialaisissa vuosina 1920 ja 1924. 
Loosin edustama Tšekkoslovakian maajoukkue voitti pronssia vuoden 1920 olympiaturnauksessa. Hän edusti maataan myös neljä vuotta myöhemmin järjestetyissä ensimmäisissä talviolympialaisissa.
Karel Hartmann

Dr. Karel Hartmann (6. heinäkuuta 1885 – 16. lokakuuta 1944) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija, joka pelasi vuoden 1920 kesäolympialaisissa, joissa hän voitti joukkueensa kanssa pronssia. 
16. lokakuuta 1944 Hartmann ja hänen vaimonsa lähetettiin Auschwitziin keskitysleirille, jossa heidät todennäköisesti tapettiin jo samana päivänä.
Magnus Goodman

Magnus ”Mike” Goodman (18. maaliskuuta 1898 Winnipeg, Manitoba – 18. heinäkuuta 1991 Dade City, Florida, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän oli osa jääkiekkojoukkue Winnipeg Falconsia, joka valittiin edustamaan Kanadaa vuoden 1920 olympialaisissa. Joukkue voitti turnauksessa kultaa.
Kirjorintapeukaloinen

Kirjorintapeukaloinen ("Pheugopedius sclateri") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kirjorintapeukaloista tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 65 300 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Christian Fridfinnson

Kristmundur Numi Fridfinnson (14. kesäkuuta 1898 Baldur, Manitoba, Kanada – 10. marraskuuta 1938 Selkirk, Manitoba, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka edusti maataan kesäolympialaisissa 1920. 
Fridfinnson pelasi Winnipeg Falconsissa, joka valittiin edustamaan Kanadaa vuoden 1920 kesäolympialaisissa. Hän teki voittomaalin turnauksen finaaliottelussa, jossa Kanada voitti lukemin 12–1.
Jokipeukaloinen

Jokipeukaloinen ("Cantorchilus semibadius") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Jokipeukaloista tavataan Costa Ricassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 12 900 km2. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Raitapeukaloinen

Raitapeukaloinen ("Cantorchilus nigricapillus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Raitapeukaloista tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Nicaraguassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 301 000 neliökilometriä. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Verkkopeukaloinen

Verkkopeukaloinen ("Cantorchilus thoracicus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Verkkopeukaloista tavataan Costa Ricassa, Nicaraguassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 74 100 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirukurkkupeukaloinen

Viirukurkkupeukaloinen ("Cantorchilus leucopogon") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viirukurkkupeukaloista tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 140 000 km². Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ola Fløene

Ola Fløene (s. 1. helmikuuta 1969 Hamar) on norjalainen autourheilija. Hän on toiminut rallin MM-sarjassa Andreas Mikkelsenin ja Mads Østbergin kartanlukijana.
Ura.
Fløene debytoi rallin MM-sarjassa kaudella 1995 John Skarin kartanlukijana. Hän on toiminut myös muun muassa Henning Solbergin ja Pontus Tidemandin kartanlukijana. Ensimmäistä kertaa Fløene toimi Andreas Mikkelsenin kartanlukijana vuonna 2006. Ensimmäisen MM-sarjan palkintosijansa Fløene saavutti Mikkelsenin kanssa vuoden 2014 Puolan rallissa. Hän sijoittui Mikkelsenin kanssa MM-sarjassa kolmanneksi tuolla kaudella. 
Kaudella 2015 Fløene saavutti ensimmäisen WRC-voittonsa Katalonian rallissa ja oli jälleen MM-sarjan kolmas Mikkelsenin kanssa.
Loppuvuodesta 2015 ilmoitettiin, että Fløene siirtyy Mads Østbergin kartanlukijaksi.
Fløene ja Mikkelsen voittivat Intercontinental Rally Challengen mestaruuden vuosina 2011 ja 2012. Vuonna 2013 Fløene ja Tidemand voittivat JWRC:n mestaruuden.
Kiipijäpeukaloinen

Kiipijäpeukaloinen ("Thryophilus pleurostictus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kiipijäpeukaloista tavataan Costa Ricassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Nicaraguassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 185 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Volkswagen Transporter (T2)

Volkswagen Transporter T2 (Typ 2) on Volkswagen Transporterin toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1968–1979. Näkyvin ero aikaisempaan sukupolveen oli, että tuulilasi ei ollut enää jaettu. Vuoteen 1971 saakka valmistettiin mallia T2a ja sen jälkeen mallia T2b. Uudemmassa versiossa oli muun muassa edessä levyjarrut. Mallia valmistettiin Saksassa vuoteen 1979, ja sen jälkeen Meksikossa vuoteen 1986. Valmistus Brasiliassa nimellä Volkswagen Kombi jatkui katkeamatta 56 (kaikkiaan 64) vuoden ajan joulukuun 2013 loppuun asti, kunnes arviolta 10 miljoonan kappaleen tuotantomäärän saavuttanutta mallia ei enää mitenkään pystytty muuttamaan jotta se täyttäisi nykyaikaiset turvallisuusmääräykset. 
Suomessa tällä mallilla on lempinimi "Terroristipaku". Nimi tulee siitä, että 1970-luvun keskieurooppalaiset vasemmistoterroristit suosivat automallia attentaateissaan.
Moottorit.
Bensiini
Volkswagen Transporter (T4)

Volkswagen Transporter T4 on Volkswagen Transporterin neljännen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1990–2003. Pakettiautoversion lisäksi siitä myytiin Caravelle- ja Multivan-henkilönkuljetusmalleja.
Eurovan oli T4:stä Yhdysvaltain ja Kanadan markkinoilla käytetty nimi. Se oli myynnissä vuosina 1993–2004. Autoa sai ainoastaan henkilönkuljetusmallina, lukuun ottamatta matkailuautoiksi varusteltuja malleja. Eurovan poistui markkinoilta, kun Transporterin viides sukupolvi esiteltiin. Siitä lähtien mallia ei ole viety Pohjois-Amerikkaan. Eurovan-nimeä on käytetty ajoittain myös Euroopassa, jolloin kyseessä on ollut autoon saatava varustepaketti.
Volkswagen Transporter T4 (1990–2003).
Neljännen sukupolven Transporter suunniteltiin aivan uudelta pohjalta, ja se poikkesi rakenteeltaan huomattavasti edeltäjistään. Siinä oli eteen poikittain sijoitettu moottori ja etu- tai neliveto. Moottorin sijoittaminen eteen muodosti kolariturvallisuutta lisäävän muodonmuutosvyöhykkeen auton keulaan. Lisäksi muutoksen myötä tavaraa pystyi kuormaamaan helpommin takaluukun kautta, koska luukun kokoa rajoittava moottori ei ollut taka-akselin takana. Ensimmäistä kertaa mallin historiassa saatavana oli kaksi eripituista akseliväliä.
Vuonna 1996 kaikki henkilönkuljetusmallit kokivat malliuudistuksen, joka tunnetaan saksankielisellä nimellä "Große Produktaufwertung" (GP). Kasvojenkohotuksessa keulan ilmettä uudistettiin uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja puskurilla. Uusi keula oli myös aiempaa pidempi, mikä mahdollisti 2,8-litraisen VR6-moottorin asentamisen konepellin alle. Tavarankuljetusmalleissa vanha keula säilyi tuotannon päättymiseen saakka. Vuoden 1998 lopussa ohjauspyörä ja mittaristo vaihdettiin uusiin. Uusi mittaristo sinisellä taustavalaistuksella oli samankaltainen kuin uusissa Volkswagen-henkilöautomalleissa.
Volkswagen Transporter (T5)

Volkswagen Transporter T5 on Volkswagen Transporterin viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2003–2015. Pakettiautoversion lisäksi siitä myytiin Caravelle- ja Multivan-henkilönkuljetusmalleja sekä tehdasvalmisteista California-retkeilyautoa. 
Volkswagen Transporter T5 (2003–2015).
Viidennen sukupolven Transporter ei eronnut edeltäjästään niin ratkaisevasti kuin T4 erosi omista edeltäjistään, koska moottorin sijoitukseen ja jäähdytystapaan ei tehty muutoksia. Perusratkaisuna säilyi edelleen eteen poikittain sijoitettu moottori ja etuveto. Vaihteenvalitsin siirtyi lattialta kojelautaan ohjaamoergonomian parantamiseksi.
Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä T5 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Syksyllä 2009 malliston keulan ilmettä muokattiin vastaamaan uusia Volkswagen-henkilöautomalleja. Ajovalot, etusäleikkö ja -puskuri olivat uudet, samoin kuin myös sivupeilit. Sisällä ohjauspyörä ja mittaristo olivat uusia, lisäksi kojelaudan keskikonsoliin oli myös tehty pieniä uudistuksia. Aiempi kuusiportainen automaattivaihteisto korvattiin seitsemänportaisella DSG-kaksoiskytkinvaihteistolla.
Marco Koch

 
 
Marco Koch (s. 25. tammikuuta 1990 Darmstadt) on saksalainen uimari. 185 senttimetriä pitkä ja 84 kilogrammaa painava Koch edustaa DSW 1912 Darmstadtia. Koch kilpailee rintauinnissa.
Koch on sijoittunut olympialaisten 200 metrin rintauinnissa sijalle 13 vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa ja seitsemänneksi Rio de Janeirossa 2016. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Kazanista hän saavutti MM-kultaa ja vuoden 2013 MM-kilpailuista Barcelonasta MM-hopeaa samalta matkalta. Lyhyen radan MM-kilpailuista hänellä on kaksi kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi. Pitkän radan EM-kilpailuista Kochilla on yksi kulta vuodelta 2014 ja kaksi hopeaa sekä lyhyen radan EM-kilpailuista kolme kultaa, kolme hopeaa ja kaksi pronssia.
Kochin valmentajina toimivat Henning Lambertz maajoukkueessa ja Alexander Kreisel seurassa. Koch aloitti uinnin kahdeksanvuotiaana.
Volkswagen Transporter (T6)

Volkswagen Transporter T6 on Volkswagen Transporterin kuudennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2015–2024. Se ei ollut täysin uusi malli, vaan perustui edelleen hyvin pitkälti edeltäjänsä, vaikka autoa olikin uudistettu sekä päällisin puolin että myös tekniikan osalta. Mallia valmistettiin pakettiauton lisäksi Caravelle- ja Multivan-henkilönkuljetusversioina sekä tehdasvalmisteisena California-retkeilyautona.
Volkswagen Transporter T6 (2015–2024).
Transporterin kuudes sukupolvi esiteltiin Amsterdamissa keväällä 2015. Se tuli heti aluksi tarjolle retrotyylisenä Generation Six -erikoismallina, jonka yksityiskohdat muistuttavat alkuperäistä Typ 2 -mallia.
Moottorina on nelisylinterinen 2,0-litrainen TDI-dieselmoottori, josta oli valittavana neljä tehovaihtoehtoa (84/102/150/204 hv). Kahden suuritehoisimman yhteyteen oli saatavana neliveto ja seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. Vuoden 2017 lopulla saataville tuli myös 2,0-litrainen TFSI-bensiinimoottori. 
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2019 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut T6. Näkyvimpiä ulkonäöllisiä muutoksia olivat uudelleenmuotoillut ajovalot ja etusäleikkö. Ohjaamossa uudistettiin kojelautaa, mittaristoa ja tietoviihdejärjestelmää. Lisäksi vakiovarustelua parannettiin ja lisävarustevalikoimaa laajennettiin. 
Moottorit.
Huippunopeus, kiihtyvyys ja polttoaineenkulutus on annettu Multivan-mallin tietojen mukaisesti.
Totuus (amerikansuomalainen lehti)

Totuus oli Duluthissa vuosina 1920–1929 ilmestynyt amerikansuomalainen aikakauslehti. Sen toimittaja ja ilmeisesti myös kustantaja oli syndikalistina tunnettu William Risto.
Lähinnä syndikalistiseksi työväenlehdeksi luokiteltu "Totuus" sisälsi paljon teosofiaan, henkisyyteen ja psykologiaan liittyvää aineistoa. Lehti oli myös voimakkaasti kommunismin vastainen. Se ilmestyi neljästä kuuteen kertaan vuodessa. Totuus Publishing Company julkaisi myös Riston kaunokirjallisia teoksia.
Langwieser Viadukt

Langwieser Viadukt on Sveitsissä, Rhätische Bahn -yhtiön Chur–Arosa-rautatiellä sijaitseva teräsbetonisilta vuodelta 1914. Silta ylittää Plessurjoen ja sijaitsee Arosan kunnassa, Langwiesin kylässä.
Silta on 284 metriä pitkä ja sen pisin jänneväli on 100 metriä. Silta oli valmistuessaan maailman pisin teräsbetonisilta. Sillan kansi on 62 metriä joenpinnasta.
Auguste Dumont

 Auguste Alexandre Dumont (14. heinäkuuta 1801 – 28. tammikuuta 1884) oli ranskalainen kuvanveistäjä ja Ranskan kuvataideakatemian jäsen. Hän oli kuvanveistäjä Jacques-Edme Dumontin (1761–1844) poika ja säveltäjä Louise Farrencin (o.s. Dumont, 1804–1875) veli. Dumont opiskeli kuvanveistoa ensin isänsä ja Pierre Cartellierin johdolla ja jatkoi sitten opintojaan Roomassa saamansa stipendin turvin.
Dumontin tunnetuimpiin teoksiin kuuluu Vapauden henki -veistos, jossa vapautta edustava hahmo kohottaa soihdun ja pitää rikkinäisiä kahleita toisessa kädessään. Se on osa Heinäkuun vallankumouksen uhrien muistomerkkiä, jonka kuningas Ludvig Filip I tilasi vuonna 1830. Patsaan puoliokoinen kopio on Louvren taidemuseossa.
Rondo (levymerkki)

Rondo on Finndiscille vuonna 1974 Fazerin lanseeraama levymerkki. 1963 perustetun Finndiscin osti Scandia-Musiikki vuonna 1971, jonka tuleva omistaja oli seuraavana vuonna Musiikki-Fazer. Scandian Finndisc herätettiin jälleen henkiin vuonna 1974 Musiikki-Fazerilla.
Rondon aikakausi.
Rondo keskittyi suomalaiseen iskelmään. Rondon tuottajina toimivat etenkin Jaakko Salo ja Erik Lindström. Rondolle levytti mm. Jukka Raitanen, jonka debyytti "Vangin toive" sai platinalevyn ja myi 54.000 kappaletta. Rondo julkaisi Raitasen seitsemän albumia.
Jaakko Salon jo 1960-luvun työtoveri Eino Grön teki Rondolle yhteensä kuusi albumia. Rondon läpimurtoa Mika ja Turkka Malia julkaistiin kolme albumia. 
Rondon huumoria edustivat Esa Pakarinen, Kivikasvot ja Seitsemän seinähullua veljestä. Kivikasvojen "Tankeros Love" oli myyntimenestys listoillakin.
Rondo julkaisi lisäksi 11 kokoelmaa ja neljä lastenlevyä.
Rondolta ilmestyi 1974–1985 yhteensä 75 LP-levyä ja 93 singleä.
Wiesener Viadukt

Wiesener Viadukt on Sveitsissä, Rhätische Bahn -yhtiön Filisur–Davos-rautatiellä sijaitseva kivibetonisilta vuodelta 1908. Silta ylittää Landwasserjoen ja sijaitsee Davosin kaupungissa, Wiesenin kylässä.
Silta on 204 metriä pitkä, ja sen pisin jänneväli on 55 metriä. Silta on 87 metriä joenpinnasta, ja se on Rhätische Bahnin rataverkon korkein silta.
Pablo Iglesias Posse

Pablo Iglesias Posse (18. lokakuuta 1850 El Ferrol – 9. joulukuuta 1925 Madrid) oli espanjalainen poliitikko ja ammattiyhdistysjohtaja, jonka katsotaan perustaneen Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) ja maan johtavan ammattijärjestön Unión General de Trabajadoresin (UGT). Hän johti kumpaakin järjestöä usean vuosikymmenen ajan.
Köyhästä perheestä lähtöisin ollut Iglesias oli alkuperäiseltä ammatiltaan latoja. Hän liittyi vuonna 1870 ensimmäisen internationaalin paikallisosastoon ja vuonna 1873 Espanjan kirjapainotyöntekijöiden liittoon, jonka johdossa hän toimi vuosina 1874–1885. Hän osallistui Espanjan sosialistisen työväenpuolueen perustamiseen toukokuussa 1879 ja tuli pian puolueen sihteeriksi. Hän johti vuonna 1882 Espanjan ensimmäistä lakkotaistelua sitten vuoden 1875 monarkian palauttamisen. Vuonna 1885 Iglesiasista tuli PSOE:n keskuskomitean puheenjohtaja. Seuraavana vuonna aloitti ilmestymisensä Iglesiasin toimittama puolueen lehti "El Socialista". Hän oli mukana perustamassa myös UGT-keskusammattijärjestöä puolueen rinnalle vuonna 1888. Iglesias johti vuodesta 1899 alkaen sekä PSOE:ta että UGT:ta kuolemaansa asti. Hän oli puolueensa edustajana toisen internationaalin perustavassa kokouksessa vuonna 1889.
Iglesiasin pitkällä puheenjohtajakaudella sosialistinen puolue kasvatti vähitellen kannatustaan ja vaikutusvaltaansa. Iglesias valittiin yhtenä ensimmäisistä sosialisteista Madridin kaupunginvaltuustoon vuonna 1905 ja Espanjan parlamenttiin vuonna 1910. Hän vastusti alun perin yhteistyötä ei-sosialististen puolueiden kanssa, mutta lievensi kantaansa vuoden 1909 Barcelonan niin sanotun murheellisen viikon tapahtumien jälkeen. Viimeisinä vuosinaan Iglesias vastusti työväenliikkeen kommunistista suuntausta, ja hänen kantansa vaikutti siihen, että PSOE ei vuonna 1921 liittynyt kommunistiseen internationaaliin. Vuodesta 1923 alkaen PSOE:n ongelmana oli suhtautuminen Miguel Primo de Riveran diktatuuriin. Iglesiasin hautajaiset Madridissa vuonna 1925 muodostuivat valtavaksi mielenosoitukseksi.
Hautakorvenlampi (Ikaalinen)

Hautakorvenlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sipsiössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Hautakorvenlampi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Se on 230 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja se on pinta-alaltaan 1,4 hehtaaria. Lampi sijaitsee hautakorven maatilaa lukuun ottamatta metsäalueella. Tilan pellot ovat nykyään niittyä. Lampeen laskee yksi pelto-oja ja sen oma laskuoja lähtee sen pohjoispäästä. Laskuoja on 650 metriä pitkä ja se laskee Kortetlampeen. Lammella on puoli kilometriä rantaa, mutta rannalle ei ole rakennettu mitään. Lähin tie johtaa maatilalle muttei rantaan asti.
Hanna Ruohomaa

Hanna Ruohomaa (s. 10. helmikuuta 1994 Eura) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Ura.
Ruohomaa debytoi Naisten Liigassa kaudella 2011 NiceFutiksen paidassa. Hän pelasi tuolla kaudella 21 ottelua tehden viisi maalia. Yhteensä hän pelasi vuosina 2011–2013 Naisten Liigassa 66 ottelua tehden 16 maalia. Kaudeksi 2014 Ruohomaa siirtyi Turun Palloseuran paitaan. Avauskaudellaan hän pelasi 16 ottelua tehden kymmenen maalia. Vuosina 2014–2015 Ruohomaa opiskeli Yhdysvalloissa Koillis-Ohion yliopistossa ja pelasi yliopiston joukkueessa 19 ottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. 
Kaudella 2015 Ruohomaa pelasi TPS:n paidassa Naisten Liigassa 15 ottelua tehden yhdeksän maalia. Kaudella 2017 hän teki Liigassa 14 maalia ja koko TPS-jaksonsa aikana 40 maalia 69 ottelussa. Kaudeksi 2018 hän siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin.
Ruohomaa edusti kaudella 2021 Kansallisessa liigassa FC Honkaa. Hän päätti uransa kyseisen kauden jälkeen useiden päävammojen vuoksi.
Ruohomaa edusti Suomea nuorten maajoukkueissa. Hän edusti Suomea alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013, joissa hän pelasi kolmessa ottelussa.
Jalkapallouransa jälkeen hän on toiminut Yleisradiossa jalkapalloasiantuntijana. Hän on toiminut kaudesta 2024 alkaen Paimion Hakan naisten edustusjoukkueen valmennustiimissä.
Anders Gunnar Holmqvist

Anders Gunnar Holmqvist (28. marraskuuta 1903 Tampere – 10. maaliskuuta 1935 Turku) oli 1930-luvun alun tärkeimpiä turkulaisia taidegraafikoita.
Holmqvistin vanhemmat olivat Envald Konrad Holmqvist ja Fanny Vilhelmiina Heinonen. Hänen maalauksiaan oli ensimmäisen kerran esillä taidenäyttelyssä Turussa 1928. Yksityisnäyttelyssä Tukholmassa 1932 esiteltiin vain hänen grafiikkaansa, mutta jo sitä ennen hän oli ollut esillä ainoana turkulaisena taidegraafikkona Helsingin suuressa yhteispohjoismaisessa grafiikan näyttelyssä 1931. Taidegrafiikkaan Holmqvist perehtyi Viljo Lehmussaaren johdolla vuodesta 1930 ja keskittyi varsinkin akvatinta-menetelmään. Hänen grafiikkansa ovat maisema-aiheita, mutta myös esimerkiksi sisäkuvia Turun linnasta ja symbolisia sekä mielikuvitusaiheita, joissa on nähty liityntöjä Hugo Simbergiin. Holmqvist osallistui Turun taide-elämään ja toimi myös tilapäisenä grafiikan opettajana vuonna 1933. Hän kuului "Grafica" -ryhmään, joka järjesti ensimmäisen turkulaisen grafiikan näyttelyn 1932 ja oli perustajajäsen Turun Graafillisen Taiteen yhdistyksessä. Suomen Graafilliset Taiteilijat -liitossa hän oli johtokunnan varajäsen. Sairaalloinen ja rampa Holmqvist kuoli vain 34-vuotiaana. Hänen tuotantonsa käsittää kaikkiaan 48 teosta.
Lucas Lima

Lucas Rafael Araújo Lima (s. 9. heinäkuuta 1990 Marília) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Série A:ssa pelaavaa Santos FC:tä. Vasenjalkainen Lima on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Brasilian jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Lima aloitti uransa Inter de Limeirassa, jota hän edusti vuodet 2010–2010, muttei pelannut otteluakaan seuran paidassa. Vuodet 2012–2013 hän edusti Série A:n Internacionalia pelaten 14 ottelussa. Vuonna 2013 hän oli lainalla Sport Club do Recifessä, jossa maaleja kertyi 36 ottelussa seitsemän. Hän debytoi Recifen paidassa myös Copa Sudamericanassa. Helmikuussa 2014 Lima siirtyi Santos FC:hen. Hän voitti seuran kanssa Campeonato Paulistan vuonna 2015.
Maajoukkueura.
Lima debytoi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2015 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki saman vuoden marraskuussa MM-karsintaottelussa Argentiinaa vastaan.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Eino Lehtonen

Eino Veikko Johannes Lehtonen (Eikka Lehtonen, 18. tammikuuta 1923 Hämeenlinna, Suomi – 9. joulukuuta 2010) oli suomalainen näyttelijä ja ohjaaja. Taiteellisen uransa hän teki Hämeenlinnan kaupunginteatterissa, minkä ohella hän näytteli muutamissa elokuvissa. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuodesta 1985 alkaen.
Ura.
Teatteri.
Lehtonen aloitti näyttelijänuransa Hämeenlinnan Työväen Teatterissa 1946. Sittemmin hän työskenteli myös samaisen teatterin ohjaajana ja vuodesta 1965 johtajana. Teatterin nimi vaihtui vuonna 1956 Hämeenlinnan kaupunginteatteriksi.
Lehtosen varhaisia näyttämötehtäviä olivat muun muassa Tuomas ("Klaus, Louhikon herra") ja Juhana Razelius ("Rakas Wenander"). Hänen myöhempiä roolejaan olivat muun muassa Tevje ("Viulunsoittaja katolla"), Pulma ("Kesäyön unelma") ja Harpajov ("Saituri"). Lehtonen näytteli myös useissa suomalaisissa klassikoissa, kuten Väinö Linnan tekstiin perustuvassa kappaleessa "Täällä Pohjantähden alla", jossa hän tulkitsi räätäli Halmeen osan. Kansannäytelmässä "Pohjalaisia" hänellä oli Saltun rooli. 
Lehtosen ohjauksiin lukeutuivat muun muassa "Kaksi sisarta", "Sininen partio", "Miehen kylkiluu" ja "Niskavuori"-näytelmät.
Elokuvat ja televisio.
Lehtonen näytteli myös muutamassa elokuvassa ja erinäisissä televisiotuotannoissa. Edvin Laineen 1955 ohjaamassa "Tuntemattomassa sotilaassa" Lehtonen näytteli pioneerivänrikkiä. Rauni Mollbergin elokuvassa "Milka" hänellä oli kanttorin rooli. Lehtosen televisiorooleihin kuuluu muun muassa Ukonkuivuuvaaran isäntä televisiosarjassa "Havukka-ahon ajattelija" (1971) ja Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen televisionäytelmässä "Pimeän päivän muisto" (1977).
Perhesuhteet.
Eino Lehtosen vanhemmat olivat kirvesmies Juha Jalmari Lehtonen ja Ida Karolina Aaltonen. Lehtosen aviopuoliso oli Vieno Orvokki Aalto. Hänellä on kaksi lasta, Anne-Maija (s. 1951) ja Hannu-Juhani (s. 1954).
Viljo Holopainen

Viljo Emil Holopainen (13. maaliskuuta 1916 Riistavesi – 9. huhtikuuta 2011 Kuopio) oli Helsingin yliopiston puumarkkinatieteen professori ja Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtaja.
Holopaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Mikko Kusti Holopainen ja emäntä Kerttu Maria Miettinen ja puoliso vuodesta 1944 Helvi Rakel Niinimaa. Hän valmistui Kuopion yhteiskoulusta 1936 ja suoritti Helsingin yliopiston metsätutkinnon ja Metsähallituksen metsätaloudellisen virkatutkinnon. Maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti hänestä tuli 1947 ja lisensiaatti ja tohtori 1950, samoin kuin valtiotieteen kandidaatti. London School of Economics -korkeakoulussa hän oli British Councilin rahoittamana stipendiaattina 1950-1951 ja 1964 Yhdysvalloissa ASLA-Fulbright-tutkijastipendiaattina. Helsingin yliopiston metsätalouden apulaisprofessorina Holopainen toimi 1954-1959 ja puumarkkinatieteen professorina 1959-1964. Metsäntutkimuslaitoksen ylijohtaja hän oli 1964-1979, Erkki Kalelan jälkeen. Holopainen oli aktiivinen alansa kotimaisissa ja kansainvälisissä järjestöissä. Hänen yhteensä 85 julkaisuaan sisältävät myös metsäpolitiikkaa käsitteleviä teoksia, kuten "60-luvun metsäpolitiikka" (1967), "Vastuun metsäpolitiikka" (1970) ja Erkki Timosen kanssa laadittu "Metsä vastaa" (1995). Hän oli Suomen Metsätieteellisen Seuran kunniapuheenjohtaja vuodesta 1985 ja lahjoitti seuralle puolisonsa kanssa peruspääoman nimeään kantavaan rahastoon 1989.
Light of Worlds

Light of Worlds on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1974 julkaistu albumi. Se nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan sijalle 63 sekä R&amp;B-listan sijalle 16. Hittejä olivat ”Rhyme Tyme People”, ”Summer Madness” ja ”Higher Plane”.
Matkustajasilta

Matkustajasilta on suljettu, liikuteltava silta, jota pitkin matkustajat pääsevät siirtymään terminaalista lentokoneeseen tai laivaan ilman, että heidän täytyy kulkea ulkona. Lentoasemilla käytettävän matkustajasillan keksi Frank Der Yuen.
Ennen matkustajasiltojen käyttöönottoa lentomatkustajat kävelivät yleensä asematasoa pitkin lentokoneen luokse ja nousivat koneeseen joko siirrettäviä portaita tai koneen omia portaita. Tällaisia portaita käytetään yhä monilla, erityisesti pienemmillä lentoasemilla. Lisäksi monet halpalentoyhtiöt käyttävät niitä matkustajasiltojen lisäksi koneeseennousun nopeuttamiseksi.
Yhdysvaltain ensimmäinen matkustajasilta asennettiin 29. heinäkuuta 1959 San Franciscon kansainväliselle lentoasemalle.
Tampereen yleinen sairaala

Tampereen yleinen sairaala oli Tampereella vuosina 1848–1963 toiminut valtion sairaala.
Historia.
Sairaala aloitti toimintansa vuonna 1848 Nalkalan torin laidalla olleessa puutalossa, joka oli yksityiseltä vuokrattu tila. Kaupunki lahjoitti vuonna 1906 valtiolle tontin uutta sairaalarakennusta varten Kalevankankaalta. Toiminta käynnistyi uudessa 120-paikkaisessa sairaalassa vuonna 1910.
Talvi- ja jatkosodan aikana Tampereen yleinen sairaala oli 10. sotasairaalan käytössä. Talvisodassa tammikuun 15. päivä 1940 tapahtuneessa ilmapommituksessa särkyivät kaikki sairaalan ikkunat. Yleinen sairaala siirtyi Lamminpään kansakouluun, jossa se toimi 30. huhtikuuta 1940 asti.
Sairaalan toiminta loppui vuonna 1963, jolloin Tampereen keskussairaala valmistui.
Rakennukset.
Nalkalan torin varrella ollutta puutaloa ei enää ole, mutta Kalevankankaan rakennukset ovat yhä olemassa. Kalevankankaalla sijainnut sairaala koostuu neljästä rakennuksesta, joka muodostaa valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön. Sairaalan päärakennus on H-kirjaimen muotoinen, jossa on jugendin ja klassismin piirteitä. Muita rakennuksia ovat samantyylinen talousrakennus, puinen eristysosasto sekä sauna- ja asuinrakennus. Eristysosasto rakennettiin puusta, jotta se olisi voitu tarvittaessa polttaa.
Rakennusten käyttö sairaalatoiminnan jälkeen.
Sairaalatoiminnan siirryttyä uuteen keskussairaalaan rakennukset otti käyttöön Pirkanmaan sairaanhoito-oppilaitos. Vuonna 2016 tiloissa sijaitseva Tredun toimipiste, joka on tarjonnut toisen asteen sosiaali- ja terveysalan koulutusta, siirtyi uuteen toimipisteeseen Pyynikille. Tällöin yhteen rakennukseen tulee Suomen Vapaakirkon keskustoimisto, kustannusosakeyhtiö ja teologinen opisto. Alueen kahdessa pienimmässä rakennuksessa toimii päiväkoti. Vuonna 2017 vanha päärakennus siirtyi Puistokoulun (Liisanpuiston Koulu) väistötilaksi. Nykyään tilassa toimii Sammon Koulun Sairaalankatu 6:n toimipiste.
Wild and Peaceful (Kool &amp; the Gangin albumi)

Wild and Peaceful on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1973 julkaistu neljäs studioalbumi. Se on yhtyeen alkuvuosien menestynein levy, joka nousi Billboard 200 -listan sijalle 33 sekä R&amp;B-listan sijalle 6. Levyllä on myös listahitit ”Jungle Boogie”, ”Hollywood Swinging” ja ”Funky Stuff”.
Music Is the Message

Music Is the Message on yhdysvaltalaisen Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1972 julkaistu neljäs albumi, ja samalla toinen studioalbumi. Levy nousi Billboardin R&amp;B-listan sijalle 25.
Notre Damen moskeija

Metšet Parižskoi Bogomateri () on venäläisen kirjailijan Elena Tšudanovan () romaani-dystopia. Tapahtumat sijoittuvat vuoteen 2048 Ranskaan, jossa islamistit ovat nouseet valtaan. Kirja saavutti suuren suosion Venäjällä, mutta Ranskassa paikallinen media sivuutti kustantajan Jean Robinin mukaan käännetyn teoksen ("La Mosquée Notre-Dame de Paris: Annéе 2048") poliittisesti epäkorrektina.
Juoni.
Koko Lännessä Euroopassa valta siirtyi islamilaisille maahanmuuttajille. Šaria, islamilainen laki on voimassa, katoliset kirkot tuhotaan, ranskalaiset, jotka eivät siirtyneet islamiin siirrettään gettoihin. Notre Damen katedraali muutettiin Al Frankoni -moskeijaksi. Ennen islamisaatiota katolinen kirkko vähitellen häviää ja romahtaa. Jäivät vain Pyhän Piuksen seuran katoliset-traditionaaliset, jotka piiloutuvat katakombeihin. Tilanne muistuttaa esikristittyjen vainoja. Silti kristittyjen vastarinta jatkuu, vaikka kaikki ennustivat heidän kärsivän murskaavan tappion.
Nothing Was the Same

Nothing Was the Same on rap-artisti Draken kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2013.
"Nothing Was the Same" oli myyntimenestys: se nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäiseksi ja ylsi ykköseksi myös Kanadassa ja Tanskassa sekä keräsi runsaasti kärkipään listasijoituksia myös muista maista. Albumi myi platinalevyyn oikeuttavan määrän Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Albumilta julkaistiin seitsemän singleä, muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa platinaa myynyt "Started from the Bottom".
Alberto Marson

Alberto Marson (24. helmikuuta 1925 São Paulo – 25. huhtikuuta 2018) oli brasilialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Marson kuului Brasilian olympiapronssia Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Hän saavutti Brasilian joukkueessa myös Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailujen hopeaa vuonna 1949 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia 1951.
Marson kuoli keuhkoinfektion aiheuttamiin hengitysongelmiin 93-vuotiaana 25. huhtikuuta 2018. Hän oli kuollessaan Brasilian vanhin elossa ollut olympiamitalisti.
Lehtimäenkylä

Lehtimäenkylä on Seinäjoen kylä Seinäjoen keskustan ja Peräseinäjoen keskustan puolivälissä seututien 694 varrella. Aiemmin kylä kuului Ilmajoen kuntaan, kunnes se liitettiin osaliitoksella Seinäjokeen vuonna 2005 yhdessä Honkakylän ja Ojajärvenkylän kanssa, jotta kuntaliitoksesta päättäneille Seinäjoelle ja Peräseinäjoelle saatiin yhtenäinen alue. Nyt se kuuluu Keskiseinäjoen suuralueeseen yhdessä Ämmälänkylän, Honkakylän, Riskunmäen ja Viitalan kanssa.
Lehtimäenkylän asukasluku oli vuoden 2022 lopussa 80.
Lehtimäenkylä kuuluu postinumeroalueeseen 61120 Louko. Lehtimäenkylässä on kolmisenkymmentä taloa, mukaan lukien muutamia perinteisiä puolitoistakerroksisia pohjalaistaloja pihapiireineen. Talot sijaitsevat tiiviinä nauhana Seinäjoelta Virroille kulkevan seututien 694 molemmin puolin. Lehtimäenkylän ja sen itäpuolella sijaitsevan Louonmäenkylän välissä kulkee Tampere–Seinäjoki-rata, jonka seututie 694 ylittää kylien kohdalla maisemaa hallitsevan maasillan kautta. Lehtimäenkylän länsipuolen peltoaukealla sijaitsee metsäinen Pitkärannanmäki.
Kylään saatiin katuvalot vuonna 2004. Kesällä 2006 Lehtimäenkylässä vieraili EU:n maatalouskomissaari Mariann Fischer Boel. Vuonna 2012 valmistui kylähistoriikki "Kuokanjälkiä Karvasuon laidalta".
Alfredo da Motta

Alfredo Rodrigues da Motta (12. tammikuuta 1921 Rio de Janeiro – 22. huhtikuuta 1998) oli brasilialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Da Motta kuului Brasilian olympiapronssia Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen ja Helsingissä 1952 kuudenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen. Hän saavutti Brasilian joukkueessa myös MM-hopeaa Brasiliasta 1954 ja Pan-Amerikan kisojen pronssia 1951. Brasilian koripalloliiton mukaan da Motta saavutti myös neljä mitalia Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista.
Alexandre Gemignani

Alexandre Gemignani (26. kesäkuuta 1925 Rio de Janeiro – 1998) oli brasilialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Gemignani kuului Brasilian olympiapronssia Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Hän saavutti Brasilian joukkueessa myös hopeaa vuoden 1949 Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista.
Algodão

Zenny ”Algodão” de Azevedo (1. maaliskuuta 1925 Rio de Janeiro – 10. maaliskuuta 2001 Rio de Janeiro) oli brasilialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Algodão kuului Brasilian olympiajoukkueisiin neljissä perkkäisissä kisoissa: hän voitti olympiapronssia Lontoossa 1948 ja Roomassa 1960 ja sijoittui kuudenneksi sekä Helsingissä 1952 että Melbournessa 1956. Hän saavutti Brasilian joukkueessa myös maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja MM-hopeaa Brasiliassa 1954 sekä kolme Pan-Amerikan kisojen pronssimitalia. Brasilian koripalloliiton mukaan Algodão saavutti myös kolme mitalia Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista.