tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Honkakylä

Honkakylä on Seinäjoen kylä kaupungin keskustan ja Törnävän eteläpuolella, Seinäjoen lentoaseman kaakkoispuolella. Aiemmin kylä kuului Ilmajoen kuntaan, kunnes se liitettiin osaliitoksella Seinäjokeen vuonna 2005 yhdessä Lehtimäenkylän ja Ojajärvenkylän kanssa. Nyt se kuuluu Keski-Seinäjoen suuralueeseen yhdessä Ämmälänkylän, Lehtimäenkylän, Riskunmäen ja Viitalan kanssa.
Honkakylän asukasluku oli vuoden 2022 lopussa 215.
Honkakylä sijaitsee Seinäjoen varren molemmin puolin ja seututien 694 länsipuolella. Alue on metsäistä niin, että kylä ei hahmotu yhtenäisenä kyläkokonaisuutena, vaan rakennukset sijaitsevat hajanaisesti metsäselänteen reunalla ja siitä työntyvillä niemekkeillä sekä harvana nauhana Ojajärventien, Honkakyläntien ja Lapinsaarentien varsilla. Tiheämpää asutusta on kylän koulun ympärillä joen molemmin puolen sekä Matalamäen ja Ämmälän talojen pohjoispuolella. Honkakylän läpi kulkee Rengonharjuntie eli seututie 701 valtatie 19:lle ja Rengonharjun lentoasemalle.
Moacyr Daiuto

Moacyr Brondi Daiuto (19. heinäkuuta 1915 Altinópolis – 1994) oli brasilialainen koripallovalmentaja.
Daiuto valmensi muun muassa Brasilian miesten maajoukkuetta, joka ylsi hänen alaisuudessaan olympiapronssille Lontoossa 1948.
Osmo Kuusisto

Osmo Kuusisto (21. marraskuuta 1936 – 20. helmikuuta 2002) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edusti pääsarjaurallaan Töölön Vesaa ja Jokereita. Hän oli samalla Jokerien historian ensimmäinen kapteeni.
Kuusiston kasvattajaseura oli Helsingin Kullervo, mutta ensimmäiset pääsarjaottelunsa hän pelasi Töölön Vesassa kausilla 1960–1961, 1961–1962 ja 1962–1963. Hän toimi joukkueen kapteenina, ja jatkoi tehtävässään kaudella 1967–1968, jolloin seura muutettiin Helsingin Jokereiksi. Pääsarjassa Kuusisto edusti Jokereita vain kauden 1969–1970, minkä jälkeen hän pelasi vielä pari kautta seuran kakkosjoukkueessa, Peikoissa. Sen jälkeen hän lopetti jääkiekkouransa, jatkaen ylipalomiehen ammattiaan Helsingin palolaitoksella, josta jäi eläkkeelle vuonna 1991. Jääkiekkouransa jälkeen Kuusisto harrasti kaukalopalloa Töölön Vesan ikämiehissä sekä pelastuslaitoksen omassa joukkueessa. Niistä hän saavutti kymmeniä mestaruusmitaleja.
Kuusisto tunnettiin kovaotteisena puolustajana, jolla oli myös hyvä luistelutaito. Sen sijaan taklaukset ja laukaukset eivät kuuluneet hänen vahvuuksiinsa. Kuusisto otti Jokerien virallisen sarjahistorian ensimmäisen jäähyn 23. marraskuuta 1967 pelatussa ottelussa Karhu-Kissoja vastaan. Kyseessä oli viiden minuutin rangaistus.
Osmo Kuusisto kuoli leukemiaan 20. helmikuuta 2002.
Anton Salakari

Anton Adolf Salakari (oik. Lagerström, 11. huhtikuuta 1859 – 2. tammikuuta 1917) oli suomalainen työväenliikkeen aktiivi ja sosialidemokraatti. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli muurari, mutta Salakari toimi myös Tampereen työnvälitystoimiston ensimmäisenä johtajana. Vuoden 1905 suurlakon aikana hänet valittiin Tampereen suurlakkokomitean puheenjohtajaksi.
Elämä.
Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen jäseniin kuulunut Salakari oli vuonna 1898 perustamassa "Kansan Lehteä" julkaissutta Tampereen Työväen Sanomalehti Osakeyhtiötä. Hän kuului sen suurimpiin osakkaisiin yhdessä toimittaja Kaarlo Sandelinin (myöh. Salmela) sekä Akusti Vuorelan kanssa. Maaliskuussa 1904 Tampereen kaupunginvaltuusto nimitti Salakarin vastaperustetun Tampereen kunnallisen työnvälitystoimiston johtajaksi ja hän toimi aluksi myös sen ainoana työntekijänä. 
Tampereen kaupunginvaltuustoon Salakari valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1901 kunnallisvaaleissa. Hän oli Suomen Työväenpuolueen ehdokkaana, vaikka äänestikin itse Suomalaisen puolueen listaa, josta vaalien jälkeen sai ankaraa kritiikkiä "Kansan Lehteen" kirjoittaneelta Yrjö Mäkeliniltä. Vuoden 1905 valtiopäivämiesvaaleissa Salakari oli työväenpuolueen ja nuorsuomalaisten yhteislistan ehdokkaana, mutta ei tullut valituksi. Loka–marraskuussa 1905 Salakari toimi Tampereen suurlakkokomitean puheenjohtajana ja hän oli myös ensimmäinen kuuluisan "Punaisen julistuksen" allekirjoittajista. Lakon päättymisen jälkeen Salakari osallistui marraskuun lopussa 1905 Tampereella järjestettyyn SDP:n ylimääräiseen puoluekokoukseen.
Tammikuussa 1917 57-vuotiaana kuollut Salakari on haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle.
Planescape

Planescape on Dungeons &amp; Dragons -roolipeliä varten luotu kuvitteellinen maailma, joka julkaistiin vuonna 1994. Perinteisistä kampanjamaailmoista poiketen se sijoittuu pääulottuvuuden sijasta ulottuvuuksien välille. Näiden ulottuvuuksien välillä kuljetaan portaaleista. Sigil-niminen kaupunki, joka on tärkeä tapahtumapaikka, sijaitsee valtavan donitsin muotoisen rakennelman sisässä.
Maailma tunnetaan ehkä parhaiten -tietokoneroolipelistä, joka julkaistiin vuonna 1999. Sille on tehty myös keräilykorttipeli "Blood Wars" sekä fantasianovelleja.
HMS Impregnable (1810)

HMS Impregnable oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva, joka luokiteltiin 1. tammikuuta 1817 ensimmäisen luokan linjalaivaksi.
Valmistus.
Sir William Rulen vuonna 1798 suunnittelema alus tilattiin 13. tammikuuta 1798 nimellä "HMS Europe" Chathamin telakalta, missä sen rakennustöistä vastasi David Polhill maaliskuuhun 1803 ja sen jälkeen Robert Seppings. Alus nimettiin 7. maaliskuuta 1800 uudelleen "HMS Impregnableksi". Köli laskettiin 23. helmikuuta 1802. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1810 ja saatiin varustettua 24. lokakuuta mennessä, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 65 025 puntaa.
Palvelus.
Napoleonin sodissa alus oli amiraali Clarencen herttuan (myöhemmin Wilhelm IV) lippulaivana. Alus osallistui 1816 Algerin pommittamiseen amiraali David Milnen lippulaivana. Alus oli erillään muusta rivistä tarjoten suuren maalin rannikkopuolustukselle. Aluksen runkoon osui 233 laukausta ja sen päämasto vaurioitui viidestätoista kohtaa. Aluksella sai surmansa 50 ja haavoittui 160 henkeä. Taistelun jälkeen alus oli lähinnä reservissä lukuun ottamatta lyhyttä rupeamaa Välimerellä ennen reserviin siirtoa 1819 Devonportissa.
Alus oli toukokuusta 1839 lokakuuhun 1841 laivaston komentajan lippulaivana maaten ankkurissa Hamoazen suulla. Se luokiteltiin koululaivaksi 1862 ja siirrettiin Devonportiin kadettien koululaivaksi. Alus nimettiin 9. marraskuuta 1888 "HMS Kentiksi" ja 22. helmikuuta 1891 "HMS Caledoniaksi". Alus myytiin 19. heinäkuuta 1906 J. B. Garnhamille romutettavaksi.&lt;ref name="W26"&gt;
Yritysneuvonta

Yritysneuvonta on esimerkiksi julkisrahoitteisen kehitysyhtiön tai tilitoimiston tarjoama palvelu, jonka tavoitteena on kannattavan yritystoiminnan käynnistäminen sekä olemassa olevan liiketoiminnan tehostaminen ja parantaminen.
Käytännössä julkisrahoitteiset kehitysyhtiöt (mm. uusyrityskeskukset) tarjoavat verovaroin rahoitettuja ilmaispalveluita, joiden tarkoituksena on joko edistää yhteiskunnallisesti kannattavan yritystoiminnan syntymistä tai tukea yrityksen kansainvälistymistä. Yksityisen sektorin (mm.tilitoimistot) tuottamat yritysneuvontapalvelut kattavat koko yrityksen elinkaaren, useimmiten neuvonnan painopiste keskittyy yrityksen olemassa olevan liiketoiminnan tehostamiseen ja parantamiseen.
Yritysneuvontapalvelut on kohdennettu mikro­ja pienyrityksille. Lähes 95 % suomalaisista yrityksistä (94,7 % Tilastokeskus yritykset 2014) on alle 10 henkilöä työllistäviä pk-­yrityksiä. Näiden yritysten kannattavuus, kehitys ja liiketoiminnan tavoitteiden saavuttaminen on yritysneuvonnan keskiössä.
Käytännössä yritysneuvoja auttaa yrittäjää rajaamaan kehittämiskohteet, antaa konkreettisia työvälineitä muutosprosessiin ja ohjaa päätöksentekoon – auttaa yrittäjää saavuttamaan hänen liiketoiminnalliset tavoitteensa. Esimerkkejä liiketoiminnan kehittämisen kohteista;
Esimerkkejä prosessien eri vaiheista;
Yritysneuvonnan toteuttaminen vaatii riittävän talous­ ja prosessiosaamisen sekä oikeat työvälineet. Suomessa yritysneuvojan erikoisammattitutkintoa järjestää sekä julkisrahoitteiset että yksityiset koulutusorganisaatiot.
Scheinin

Scheinin [šeinin] on muun muassa seuraavien merkittävien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Sukunimen kanta näyttää olevan venäjänjuutalaista alkuperää 1800-luvulta, jolloin Venäjän imperiumi ryhtyi antamaan etunimen ja isännimen lisäksi sukunimiä. Lähtökohtana on naisennimi Šeina.
Säkeniä

Säkeniä oli Massachusettsin Fitchburgissa vuosina 1907–1921 ilmestynyt amerikansuomalainen sosialistinen aikakauslehti.
"Raivaajan" kustannusyhtiön julkaisema "Säkeniä" oli kerran kuukaudessa ilmestynyt kaunokirjallis-teoreettinen aikakauslehti. Yleensä 32–64 sivua käsittänyt lehti sisälsi artikkeleita yhteiskunnallisista aiheista, romaaneja, kertomuksia, runoja, satiiria ja jopa urheilu-uutisia. Lehden ensimmäinen toimittaja oli Eetu Salin. Hänen jälkeensä toimittajina työskentelivät Alex Coleman (Kolehmainen), Santeri Nuorteva, Yrjö Halonen ja Moses Hahl. Lehden avustajiin kuuluivat Eemeli Parras, Kalle Rissanen, A. B. Mäkelä, F. J. Syrjälä ja Yrjö Sirola. "Säkeniä"-lehden levikki oli 2 000 kappaletta vuonna 1907, 4 000 vuonna 1911, 6 650 vuonna 1914 ja 11 000 vuonna 1921. Vuonna 1921 sen tilalle perustettiin "Nykyaika"-niminen aikakauslehti.
Denis Villeneuve

Denis Villeneuve (s. 3. lokakuuta 1967 Trois-Rivières, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Elämä ja ura.
Denis Villeneuve syntyi 3. lokakuuta 1967 Trois-Rivièresissä Quebecissä. Hänen pikkuveljestään Martinista tuli myös elokuvaohjaaja. Villeneuve opiskeli aluksi luonnontieteitä mutta vaihtoi elokuvaopintoihin Université du Québec à Montréalissa.
Villeneuve ohjasi vuonna 1988 dokumenttielokuvan "La Course Destination Monde". Hän voitti Radio-Canadan järjestämän nuorten elokuvakilpailun ja sai palkinnoksi rahoitusta kansalliselta elokuvasäätiöltä. Seuraavina vuosina hän ohjasi useita lyhytelokuvia, kuten jakson "Le Technetium" elokuvaan "Cosmos".
Villeneuven ensimmäinen pitkä elokuva oli draamaelokuva "Un 32 août sur terre" (1998), jonka hän ohjasi ja käsikirjoitti. Villeneuven läpimurto tapahtui elokuvalla "Maelström" (2000), joka voitti useita palkintoja. Hänen seuraava pitkä elokuvansa käsikirjoittaja-ohjaajana oli "Polytechnique" (2009), joka kertoi vuonna 1989 tapahtuneesta koulusurmasta. Jännitysdraama "Incendies" (2010) oli niin ikään kriittinen ja kaupallinen menestys ja toi Villeneuvelle jälleen useita palkintoja.
Jännityselokuva "Vangitut" (2013) oli Villeneuven ensimmäinen englanninkielinen elokuva, ja se sai muun muassa Oscar-ehdokkuuden parhaasta kuvauksesta. Psykologinen trilleri "Enemy" (2013) toi Villeneuvelle jälleen useita kanadalaisia palkintoja parhaasta ohjauksesta ja elokuvasta. "Sicario" (2015) on rikosdraama, joka nousi maailmanlaajuiseksi menestyselokuvaksi ja sai muun muassa kolme Oscar-ehdokkuutta ja kultainen palmu -ehdokkuuden Cannesissa.
"Arrival" (2016) on tieteiselokuva, joka saavutti yli 200 miljoonan dollarin lipunmyyntitulot ja kiitosta elokuvakriitikoilta. Se sai useita Oscar-ehdokkuuksia, joista yksi Villeneuvelle parhaasta ohjauksesta. "Arrivalin" jälkeen Villeneuve ohjasi tieteiselokuvat "Blade Runner 2049" (2017), "Dyyni" (2021) ja "" (2023). Kesällä 2025 kerrottiin, että Villeneuve on valittu ohjaamaan seuraava "James Bond" -elokuva.
Villeneuve on ollut kahdesti naimisissa. Hänellä on kolme lasta ensimmäisestä avioliitostaan.
Hiustenleikkuukone

Hiustenleikkuukone on pienkone, jota käytetään hiusten ja parran leikkuuseen. Hiustenleikkuukoneita on yleensä parturi-kampaamoissa. 
Ensimmäisen sähkökäyttöisen hiustenleikkukoneen kehitti Leo J. Wahl vuonna 1919. Hän alkoi valmistaa niitä pienessä tehtaassa Sterlingissä, Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. 
Hiustenleikkuukoneita on vanhastaan myös käsikäyttöisinä.
Eskoo

Tuki- ja osaamiskeskus Eskoo on Seinäjoella toimiva kehitysvammais- ja lastensuojelupalveluihin erikoistunut julkinen palveluorganisaatio. Seinäjoen lisäksi Eskoolla on toimintaa Kristiinankaupungissa, Pietarsaaressa, Vaasan Tervajoella entisen Vähänkyrön alueella sekä Alajärven Lehtimäellä, jossa sijaitsee Pekonrannan leirikeskus. Eskoota ylläpitää Eskoon sosiaalipalvelujen kuntayhtymä, johon kuuluvat kaikki Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakuntien 34 kuntaa.
Eskoon keskuslaitos sijaitsee Seinäjoen Törnävän ja Kärjen kaupunginosien eteläpuolella. Se muodostaa oman postinumeroalueensa 60280 Seinäjoki.
Historiaa.
Kehitysvammaisille tarkoitettu Eskoon keskuslaitos rakennettiin Törnävän eteläpuolen kallioiselle ja mäntymetsäiselle alueelle 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alkuvuosina. 1980-luvulla Eskoossa oli 317 asukasta kaikkialta silloisen Vaasan läänin suomenkielisistä kunnista. Vuonna 2006 Eskoossa oli noin 150 asukassta, mikä teki siitä Suomen mittakaavassa keskisuuren kehitysvammalaitoksen. Tavoitteena on saada asukasmäärä noin 50:een vuoteen 2017 osana trendiä, jossa kehitysvammahuoltoa siirretään laitoksista tuettuun asumiseen.
1970-luvun alkuvuosina Eskoossa asui ja kävi koulua muun muassa vuoden 2015 Euroviisuedustajana tunnettu Pertti Kurikka.
Babes in Toyland (vuoden 1934 elokuva)

Babes in Toyland on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut kokoillan elokuva, joka on julkaistu suomenkielisillä nimillä "Leikkikaluarmeija", "Kaksi kunnon kisälliä", "Kaksi sankaria" ja "Surullisen hahmon ritarit". Elokuva perustuu Glen MacDonoughin ja Anna Alice Chapinin käsikirjoittamaan samannimiseen näytelmään. Elokuvan ovat ohjanneet Gus Meins ja Charley Rogers ja sen pääosassa nähdään komediaparivaljakko Ohukainen ja Paksukainen. 
Filmin tuottanut Hal Roach oli työskennellyt pitkään koomikkoparin kanssa, mutta oli tämän filmin aikana jo luopumassa Laurelista ja Hardystä. Hän ei osallistunut tuotantovaiheeseen kovinkaan aktiivisesti. Pääosan esittäjille filmi taas merkitsi suuntautumista lapsiyleisöön, ja sisällössä ei ole entiseen tapaan juopottelua, yökerhoja eikä naisten vokottelua.
Hahmot.
Stannie Dum (Stan Laurel) ja Ollie Dee (Oliver Hardy) asuvat kengässä. Heidän kanssaan kengässä asuvat myös Mother Peep, Bo Peep (Charlotte Henry), Mikki Hiirtä muistuttava hiiri ja monia muita. Kengän kiinnikkeen omistaa elokuvan "vihollinen" Silas Barnaby (Henry Brandon), joka haluaa naida Bo Peepin.
Vastaanotto.
Elokuvan vastaanotto oli myönteinen. "The New York Timesin" kriitikon mukaan elokuva oli ”autenttinen lastenelokuva ja hilpein sellainen Hollywood-elokuva aikoihin”. Lapsenomaisuus toisaalta tulkittiin koomikkoparin huonontumiseksi ja ideoiden loppumiseksi.
Aiheesta muualla.
Pariisin rauha (1973)

Pariisin rauha 1973 oli Vietnamin sodan loppuvaiheessa tammikuussa 1973 solmittu rauhansopimus Yhdysvaltojen, Vietnamin tasavallan, Etelä-Vietnamin kansallisen vapautusrintaman ja Pohjois-Vietnamin välillä. Yhdysvallat sitoutui siinä vetämään joukkonsa pois Vietnamista. Taistelut lakkasivat noin vuoden ajaksi myös Etelä- ja Pohjois-Vietnamin välillä. Rauhansopimusta pidetään joskus pelkkänä aseleposopimuksena, koska se ei ratkaissut alueen jännitteitä.
Sopimukseen sisältyi aselepo, yhdysvaltalaisten sotavankien vapauttaminen ja sen joukkojen poistuminen Vietnamista kahden kuukauden kuluessa. Vietnamin asiat ratkaistaisiin rauhanomaisesti vapaiden vaalien kautta.
Sopimuksen tausta.
Yhdysvaltain presidentti Richard Nixon voitti vuonna 1972 presidentinvaalit, jossa hänen päävastustajansa George McGovern kampanjoi Vietnamin sodan vastaisuudella. Istuva presidentti Nixon puolustautui sillä, että melkein kaikki amerikkalaiset sotilaat ovat jo vetäytyneet maasta. Ulkoministeri Henry Kissinger vakuutti äänestäjille, että rauhansopimus on lähellä toteutumista. Sopimus syntyikin melko pian vaalien jälkeen.
Sopimuksen jälkeiset tapahtumat.
Sopimuksen pääneuvottelijat, ulkoministerit Lê Ðức Thọ ja Henry Kissinger saivat vuoden 1973 Nobelin rauhanpalkinnon, joskin Lê Ðức Thọ kieltäytyi ottamasta sitä vastaan.
Presidentti Nixon voitti selvästi vuoden 1972 vaalit, mutta Watergate-skandaali murensi hänen arvovaltansa. Niinpä Yhdysvaltain kongressi alkoi tehdä päätöksiä, jotka sitoivat presidentin käsiä. Elokuussa 1973 se kielsi Yhdysvaltojen ilma-aseen käytön Indokiinassa. Sen vuoksi Yhdysvallat ei pystynyt ilma-aseella ja taloudellisella avulla puolustamaan liittolaistaan Vietnamin tasavaltaa. Keväällä 1975 Vietnamissa tapahtui lopullinen välienselvittely, jossa Vietnamin tasavallan puolustus romahti odottamattoman nopeasti. Koko Etelä-Vietnamin armeija hajosi muutamassa viikossa. Pääkaupunki Saigon luhistui huhtikuun lopussa, ja sota päättyi Pohjois-Vietnamin ja sen eteläisten liittolaisten voittoon.
Blå Band

Blå Band on tuotemerkki, jota markkinoi elintarvikeyritys Continental Foods . Blå Band tunnetaan etenkin ateria-aineksistaan. Merkillä on myös keitto- ja kastikeaineksia, nestemäisiä valmiskeittoja ja kastikkeita, jälkiruokia sekä retkiaterioita. 
Historia.
Blå Band lanseerattiin Ruotsissa vuonna 1950 ja Suomessa 1969, kun Paasivaara-yhtymä toi markkinoille ensimmäisenä keittoainekset. Blå Band -brändille perustettiin oma yksikkö Suomen pääkonttoriin, jonka vastuulla oli tuotekehitys, markkinointi ja taloushallinto. Vuonna 1983 Blå Band siirtyi Paasivaara-yhtymästä Lipton Oy:n tuotemerkiksi. Samana vuonna Blå Band julkaisi pioneerina Suomessa retkiateriavalikoiman. Vuonna 1984 Lämmin Kuppi -tuotemerkki tuotiin markkinoille. 
1990-luvun alussa Blå Band siirtyi Van Den Bergh Foodsin tuotemerkkeihin. Yhdysvaltalainen Campbell Soup Company osti toiminnot vuonna 2001. Lokakuussa 2013 Blå Band siirtyi Continental Foods elintarvikeyrityksen alaisuuteen, kun Campbell Soup myi Euroopan yksikkönsä CVC Capital Partners sijoitusyhtiölle .
Benjamin Karl

Benjamin Karl (s. 16. lokakuuta 1985 Sankt Pölten) on itävaltalainen lumilautailija, joka kilpailee paripujotteluissa. 186 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Karl edustaa Union Trendsport Weichbergeriä.
Karl on kilpaillut neljissä olympiakisoissa ja ollut kolme kertaa mitaleilla. Vancouverissa 2010 hän saavutti parisuurpujottelussa hopeaa. Sotšissa 2014 hän saavutti pronssia paripujottelussa ja oli kymmenes parisuurpujottelussa. Pyeongchangissa 2018 hän sijoittui viidenneksi parisuurpujottelussa. Pekingissä 2022 hän voitti kultaa parisuurpujottelussa. MM-kilpailuihin Karl on osallistunut yhdeksästi ja saavuttanut viisi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Vuoden 2011 MM-kilpailuista La Molinasta Karl voitti kaksi kultaa, ja muut mestaruudet ovat vuosilta 2009, 2013 ja 2021.
Lumilautailun maailmancupissa Karl debytoi jo tammikuussa 2004 Bad Gasteinin lumilautakrossissa sijoittuen sijalle 65. Hänellä on maailmancupista 22 henkilökohtaista osakilpailuvoittoa ja 53 palkintosijaa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2007–2008, 2009–2010 ja 2010–2011, parisuurpujottelun cupin kaudella 2023–2024 sekä parallel-lajien yhteiscupin kausilla 2007–2008, 2009–2010, 2010–2011 ja 2023–2024.
Rambo (kirja)

Rambo on kasvanut kaksin äidin kanssa ja tottunut selviytymään yksin, kun äiti on masentunut. Pojalla on lyhyt pinna mutta huima mielikuvitus, ja koulussa hän karttaa hyväosaisten seuraa.
Kesäloma saa väriä, kun Rambo pääsee äidin mies­ystävän vanhempien mökille. Mikä paratiisi: päivärytmi, ruoka-ajat ja maailman hyväsydämisin isäntäväki! Rauha rikkoontuu, kun niskojaan nakkeleva Liina saapuu. Tytöllä on näennäisesti kaikki hyvin, mutta onko hän yhtään Ramboa onnellisempi?
Rambo on Nadja Sumasen lokakuussa 2015 ilmestynyt Otavan kustantama nuortenromaani. Se sai vuoden 2015 Finlandia Junior -palkinnon.
Kirja kertoo 14-vuotiaasta Rambosta, jolla on diagnosoitu ADHD, ja jonka äiti kärsii masennuksesta. Kesälomallaan Rambo matkaa äitinsä poikaystävän vanhempien mökille, missä hän saa elämäänsä tärkeitä ihmisiä. 
Kirjan käsikirjoitus voitti helmikuussa 2015 Otavan ja Otavan kirjasäätiön nuortenromaanimestaruuskilpailun. Kirjasta on tehty myös Elina Kilkun dramatisoima ja ohjaama näytelmä, joka kantaesitettiin Kansallisteatterin Omapohjassa joulukuussa 2015.
Enaam Ahmed

Enaam Ahmed (s. 4. helmikuuta 2000) on brittiläinen autourheilija, joka kilpaili kaudella 2015 SMP Formula 4 -sarjassa. Ahmedia on nimitetty uudeksi Lewis Hamiltoniksi.
Vuonna 2009 kartingin aloittanut Ahmed voitti vuonna 2014 sekä kartingin KF Junior -luokan Euroopan-mestaruuden että saman luokan maailmanmestaruuden. Kaudeksi 2015 Ahmed siirtyi ajamaan SMP Formula 4 -sarjaan. Hän saavutti kauden aikana viisi voittoa ja seitsemän palkintosijaa, mutta ei kilpaillut kauden aikana pisteistä. Samana vuonna hän kilpaili Britanniassa MSA Formula -sarjaa voittaen yhden kilpailun ja saavuttaen kolme muuta palkintosijaa sijoittuen sarjassa kahdeksanneksi.
Ahmedin isä on ansainnut rahansa muotibisneksessä.
Pertaani (yhdiste)

Pertaani eli etylaani (C18H20Cl2) on rakenteeltaan DDT:tä ja DDD:tä muistuttava orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty hyönteismyrkkynä niin maataloudessa kuin sisätiloissakin.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa pertaani on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin, erityisesti kloorattuihin hiilivetyihin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Pertaani ei ole nisäkkäille akuutisti erityisen myrkyllistä esimerkiksi sen LD50-arvo rotalle on 8 170 mg/kg. Pertaani hajoaa hieman nopeammin luonnossa kuin DDT tai DDD, mutta kertyy silti ravintoketjussa.
Valmistus ja käyttö.
Pertaania voidaan valmistaa diklooriasetaldehydin ja etyylibentseenin välisellä reaktiolla.
Pertaani tuli markkinoille vuonna 1950. Sitä on käytetty hyönteismyrkkynä hedelmien ja vihannesten viljelyssä sekä alhaisen myrkyllisyytensä vuoksi myös sisätiloissa kärpästen ja vaatekoiden torjuntaan. Käyttömuotona on jauhe tai emulsio.
Soliser Viadukt

Soliser Viadukt on Sveitsissä, Rhätische Bahn -yhtiön Albulan rautatiellä, välillä Filisur–Thusis sijaitseva silta vuodelta 1902. Silta ylittää Albulajoen rotkon ja sijaitsee Albula/Alvran kunnassa, Alvascheinin kylässä.
Sillan pisin jänneväli on 45 metriä. Silta on 85 metriä joenpinnasta, ja se on Albulan rautatien korkein silta.
Aljaž Bedene

Aljaž Bedene (s. 18. heinäkuuta 1989 Ljubljana, Slovenia) on slovenialainen tennisammattilainen. 183 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Bedene on oikeakätinen. Hänen paras sijoituksensa kaksinpelin ATP-rankingissa on 43. sija helmikuussa 2018. Vuoteen 2015 asti Bedene edusti synnyinmaataan Sloveniaa, mutta sai vuonna 2015 Ison-Britannian edustusoikeuden. Vuonna 2017 hän muutti edustusmaansa takaisin Sloveniaan.
Vuonna 2008 ammattilaiseksi siirtynyt Bedene ei ole saavuttanut kaksinpelissä yhtään ATP-turnausvoittoa. Grand Slam -turnauksissa Bedene on ollut parhaimmillaan kolmannella kierroksella Ranskan avoimissa 2016, Wimbledonissa 2017 ja Yhdysvaltain avoimissa 2019.
Nelinpelissä Bedenellä ei myöskään ole yhtään ATP-turnausvoittoa. Grand Slam -turnauksissa hän on ollut parhaimmillaan toisella kierroksella Ranskan avoimissa 2013. Nelinpelissä Bedenen paras ATP-rankingsijoitus on sija 127 vuodelta 2013.
Kari Øyre Slind

Kari Øyre Slind (s. 22. lokakuuta 1991) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Oppdal IL -seuraa. Hänen isosiskonsa Astrid ja Silje Øyre Slind ovat myös maastohiihtäjiä.
Junioreiden MM-kilpailuissa Slind on saavuttanut viestikultaa sekä Hinterzartenissa 2010 että Otepäässä 2011. Lisäksi hänellä on hopeaa Otepään sprintistä ja viiden kilometrin vapaan kilpailusta sekä pronssia Hinterzartenin sprintistä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Liberecissä 2013 hän saavutti pronssia 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa.
Maastohiihdon maailmancupissa Slind kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa maaliskuussa 2010 sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä 36:nneksi. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Düsseldorfin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2010 sijoituttuaan 22:nneksi. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Drammenin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2015. Parhaimmillaan hän on ollut neljäs Ski Tour Canadaan kuuluneessa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Canmoressa maaliskuussa 2016.
Anton Burdasov

Anton Burdasov (s. 9. toukokuuta 1991) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Burdasov on Metšel Tšeljabinskin kasvatti. Hän aloitti ammattilaisuransa kotikaupunkinsa Traktor Tšeljabinskin joukkueessa. Kaudeksi 2012–2013 Burdasov siirtyi SKA Pietariin. Kauden 2015–2016 puolessa välissä SKA myi Burdasovin Avangard Omskiin vaihdossa Sergei Širokoviin.
Kaudeksi 2019-20 Burdasov siirtyi yksivuotisella sopimuksella takaisin SKA Pietariin. Toukokuussa 2020 Burdasov solmi kaksivuotisen jatkosopimuksen SKA:n kanssa.
Dmitri Judin

Dmitri Judin (s. 31. heinäkuuta 1995) on venäläinen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL-seura Ak Bars Kazania.
Judin on Sputnik Nižni Tagilin kasvatti. Jugra Hanty-Mansijsk varasi Judinin KHL:n varaustilaisuudessa vuonna , ja hän siirtyi seuran MHL-joukkueeseen kaudeksi 2012–2013. Kauden aikana SKA Pietari hankki Judinin. Judin pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa kaudella 2013–2014 SKA Pietarin joukkueessa.
Neandertalinihminen – kadonnut lajitoveri

Neandertalinihminen – kadonnut lajitoveri on biologi ja tietokirjailija Juha Valsteen kirjoittama kirja, joka ilmestyi vuonna 2015. Sen on kustantanut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Kirjassa Valste kertoo ihmissuvun sukupuuttoon kuolleesta lajista neandertalinihmisestä. Toisaalta hän myös sanoo, että yhtä hyvin voidaan puhua ihmisen kahdesta eri alalajista, jolloin nykyihminen ja neanderttalilainen kuuluvat samaan lajiin, jonka nimi on ihminen.
Valste murskaa kirjassaan aluksi neandertalinihmisestä vallalla olevia perinteisiä mielikuvia, joita tiedon puutteesta on syntynyt 1800-luvulta alkaen, sen jälkeen kun ensimmäinen fossiili löydettiin. Jo 1950- ja 1960-luvulla tutkimus oikoi monia väärinkäsityksiä tämän nykyihmisen sisarlajin rakenteesta, asennosta ja henkisistä kyvyistä, mutta erityisesti 2000-luvulla on tullut uutta tietoa kaivausten, rakennetutkimusten ja varsinkin uusien tutkimusmenetelmien ansiosta. Valste itse on saanut vuosittain muuttaa tietoja kirjoittaessaan artikkeleita ja pitäessään luentoja. Suuri edistysaskel oli DNA:n rakenteen selvittäminen vuonna 2009. Ihmislajin kehityksessä vallalla olleen "alkukoti Afrikassa" -hypoteesin rinnalle on tullut "monialuemalli"-hypoteesi. Valste ennustaa, että edessä on vielä suuria muutoksia käsityksissä maapallon väestöjen alkuperästä.
Teos jakautuu kymmeneen lukuun, joista eniten tilaa saa luku, jossa kerrotaan, miten neandertalinihminen eli. 
Kirjassa on nelivärinen kuvaliite, mustavalkoisia arkistokuvia eri lähteistä sekä Kimmo Koiviston piirroskuvia. Lisäksi liitteenä on luku fossiilien iän määrittämisestä, ja lopussa on käsitteitä selventävä sanasto, kirjallisuusluettelo ja hakemisto.
Arviot.
Jukka Ruukki toteaa esitellessään kirjaa Helsingin Sanomissa, että sen voi lukea nykyihmisen sisarlajin kunnianpalautuksena.
Takaisin pintaan

Takaisin pintaan on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Juan Reina.
Juoni.
Takaisin pintaan kertoo vuonna 2014 Norjassa Plurdalenin laaksossa tapahtuneesta luolasukellusonnettomuudesta . Dokumentissa suomalainen luolasukellusryhmä kohtaa pahimman painajaisensa, kun kaksi ryhmän jäsentä menehtyy syvälle luolaan. Onnettomuudesta selvinneet sukeltajat päättävät koota oman pelastusryhmän ja hakea menehtyneet ystävänsä luolasta pois sen jälkeen, kun kansainvälisesti koordinoitu nosto-operaatio todetaan liian vaaralliseksi . Hengenvaarallinen sukellus joudutaan suorittamaan sekä viranomaisilta että uutisvälineiltä salassa.
Dokumenttielokuvassa sukeltajat joutuvat kohtaamaan menehtyneet ystävänsä äärimmäisissä olosuhteissa, joista ovat itse selvinneet hengissä vain muutamia viikkoja aiemmin. Ryhmä on kuitenkin määrätietoisesti päättänyt tuoda ystävänsä takaisin kotiin. Elokuvassa salaista operaatiota seurataan useiden kameroiden avulla sukeltajien rinnalla sekä veden pinnalla että syvällä pinnan alla . 
Nosto-operaatioon osallistunut ryhmä koostui 12 sukeltajasta ja 13 muusta operaatiossa avustaneesta työryhmän jäsenestä. Elokuvassa tapahtumia seurataan kolmen onnettomuudesta selvinneen sukeltajan (Patrik Grönqvist, Kai Känkänen, Vesa Rantanen) sekä sukeltaja Sami Paakkarisen kautta.
Safir

Safir on Finndiscin vuonna 1963 perustama levymerkki. Finndisc julkaisi vuosina 1963–1970 kaikki levynsä Safir-merkillä. 1960-luvun puolivälin myyntimenestyksiin kuuluivat Juha Vainio, Martti ”Huuhaa” Innanen ja Irwin Goodman.
Safirin ensimmäinen vuosikymmen.
Uuden yhtiön alkuajan artisteja olivat Arja Tuomarila, Erkki Liikanen ja Heikki Aarva. Aarvan "Tuulella ei ole ystävää" nousi listasijalle 10. joulukuussa 1963. Finndisc julkaisi myös uutta rautalankaa. The Adventurers levytti Erik Lindströmin säveltämän "Letkajenkan".
Finndiscin artisteihin liittyivät vuonna 1965 Irwin Goodman ja 1967 Martti ”Huuhaa” Innanen. Irwinin toinen sinkku "Työmiehen lauantai" pääsi jo Suomen listalla kakkoseksi. Vuonna 1966 Irwin siirtyi Fazerille.
Martti Innanen levytti Safirille kaikkiaan yhdeksän singleä ja yhden LP-levyn. "Elsa, kohtalon lapsi" pysyi neljä kuukautta Suomen listaykkösenä.
Perinteisestä iskelmämusiikista vastasivat muun muassa Pauli Lehtola, Kauko Käyhkö, Tapio Rautavaara ja sokea Kari Purhonen. Yhtiön nuorisoidolina oli Kai Lind.
Safir myydään.
Finndiscin osti vuonna 1971 Scandia-Musiikki, jonka omistajaksi tuli seuraavana vuonna Musiikki-Fazer. Vuonna 1979 Safir-levymerkki otettiin uudelleen käyttöön. Toiminnasta vastasivat Scandian myynnin jälkeen Paavo Einiö ja Jaakko Salo. 1970–1980-lukujen Finndisc tuotti sekä popmusiikkia että perinteistä iskelmää.
Marco Mäkinen

Marco Timo Mäkinen (s. 11. helmikuuta 1965 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja, joka tunnetaan työstään mainostoimistoalalla. Hän on työskennellyt vuodesta 2013 lähtien TBWA\Helsinki-mainostoimiston varatoimitusjohtajana.
Mäkinen on työskennellyt aiemmin toimitusjohtajana AMG Helsingissä (1997–1999), Ego Taivas Medialabissa (1999–2000), SEK &amp; Greyssä (2007–2012) ja TBWA\Helsingissä (2012–2013) sekä strategiajohtajana TBWA\PHS Helsingissä (2000–2005) ja SEK-ryhmässä (2005–2007). Lisäksi Mäkinen on vuodesta 2012 lähtien kuulunut Vallila Interiorin hallitukseen.
Mäkinen valmistui vuonna 1990 filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan estetiikka. Hän on suorittanut lisäksi Helsingin kauppakorkeakoulun eMBA-koulutusohjelman vuonna 1991.
Mäkinen on ralliautoilija Timo Mäkisen poika.
Hampurin pörssi (korttipeli)

Hampurin pörssi on 2-10 pelaajan välillä pelattava korttipeli, jossa ratkaisevina tekijöinä ovat sekä sattuma että korttien ja panosten määrä. Pelissä käytetään kahta 52 kortin pakkaa.
Säännöt.
Yksi pelaajista toimii jakajana/pankkiirina. Korttien jako aloitetaan jakajan vasemmalta puolelta, ja jakaminen jatkuu aina viimeiseen sijoittavaan pelaajaan asti, eli jakaja ei ota kortteja itselleen ollenkaan. Sijoittavat pelaajat saavat niin monta korttia kuin he haluavat, mutta jokaiseen saatuun korttiin täytyy asettaa panos, joiden suuruuden pelaaja saa päättää itse. Panostettavat kortit täytyy pitää kaikkien nähtävänä kuvapuoli ylöspäin, ja asetettu panos täytyy pitää kyseisen kortin päällä. Kun jakaminen ja panostus on suoritettu loppuun, niin jakaja kääntää toisesta pakasta neljä korttia riviin kuvapuoli ylöspäin. Ne pelaajat, jotka ovat panostaneet kyseisiin kortteihin saavat ottaa panoksensa pois korttiensa päältä, mutta he eivät voita mitään. Kaikki "pelatut kortit" täytyy antaa pankkiirin haltuun sekaannusten välttämiseksi. Ensimmäisen kääntökierroksen jälkeen pankkiiri kääntää seuraavat neljä korttia, joiden omistajat saavat panoksensa takaisin kaksinkertaisina. Tämän jälkeen pankkiirin "neljän kortin kääntö" toistuu vielä kaksi kertaa. Kolmannessa käännössä voitto on kolminkertainen, ja neljännessä voitto on nelinkertainen. Viimeisen käännön jälkeen pankkiiri kääntää vielä yhden kortin, jonka sijoittaja saa panoksensa takaisin seitsenkertaisena. Tämän jälkeen peli päättyy, ja jakaja kerää panokset korteilta, jotka eivät ole voittaneet, ja peli alkaa alusta.
Agneta Horn

Agneta Horn (18. elokuuta 1629 Riika – 18. maaliskuuta 1672 Tukholma) oli Horn af Björneborg -sukuun kuulunut kartanonrouva ja kirjailija.
Hornin isä oli valtakunnanmarski, sotakollegion presidentti ja kreivi Kustaa Horn, äiti tämän ensimmäinen puoliso vapaaherratar Kristina Oxenstierna ja puoliso vuodesta 1648 eversti, vapaaherra Lars Kruus (1621–1656), Jesper Kruusin poika. Hornin äiti kuoli ruttoon Stettinissä, ja hän joutui ensin setänsä perheen ja sitten tätinsä ja isoäitinsä huollettavaksi. Isänsä palattua Ruotsiin ja mentyä uudelleen naimisiin Horn pyrittiin naittamaan Erik Sparrelle, mutta tuloksetta. Lars Kruusin kanssa hän kihlautui ensin salaa talvella 1647, mutta sai myöhemmin samana vuonna avioliittoluvan isältään. Pariskunta meni naimisiin seuraavana vuonna. Hornin puoliso kaatui Pohjan sodassa 1656, ja hän jäi leskeksi viiden lapsen kanssa 27-vuotiaana. Harvialan kartanon emäntänä hän oli miehensä kuoleman jälkeen kuusitoista vuotta. Horn kuoli äkillisesti halvaukseen keväällä 1672. Hänen omaelämäkerrallinen teoksensa "Agneta Horns lefverne" julkaistiin Tukholmassa 1908. Sitä pidetään kielellisesti, kulttuurihistoriallisesti ja kirjallisesti merkittävänä aikalaiskuvauksena.
Bastnäsiitti

Bastnäsiitti (tyypillisesti (Ce,La,Y)(CO3)F) on alkalikivissä esiintyvä, harvinaisia maametalleja sisältävä karbonaattimineraali. Se esiintyy pääasiassa kolmena muunnoksena:
Bastnäsiitin kuvasi ensimmäisenä ruotsalainen kemisti Wilhelm Hisinger vuonna 1838. Mineraali on nimetty Ruotsin Bastnäsin kaivoksen mukaan. Kaivos sijaitsee Riddarhyttanissa, Västmanlandin maakunnassa, Ruotsissa. Bastnäsiittia myös esiintyy hyvin puhtaina kristalleina Zagi-vuorella Pakistanissa. Sitä on löydetty myös Burundista ja Yhdysvalloista.
Bastnäsiitti on eräs yleisimpiä harvinaisten maametallien mineraaleista ja sillä on kaupallista merkitystä niiden sekä ceriumin ja lantaanin tuotannossa.
Brighi

Brighi, oikealta nimeltään Brigitta Balogh (s. 18. huhtikuuta 1989 Oradea), on romanialainen laulaja. Hänen vanhempansa ovat unkarilaisia. Brighi osallistui Unkarissa käytyyn "Csillag Születik" -kilpailuun ("Got Talent") vuosina 2007 ja 2009. Vuonna 2014 hän pääsi semifinaaliin Romanian The Voice -laulukilpailussa. Hän on voittanut lukuisia kansallisia ja kansainvälisiä palkintoja.
Ensimmäisen soolosinglensä, ”Szerelem Fáj”, Brighi julkaisi vuonna 2010. Vuonna 2012 Brighi teki Snoop Doggin kanssa kappaleen ”Play Me Like A Violin”.
Hellanmaa

Hellanmaa on Lapuan kylä, joka sijaitsee Vaasaan johtavan valtatie 16:n ja Ylihärmään vievän Hellanmaantien (yhdystie 7233) varrella. Hellanmaahan kuuluvat myös Toijanniemi ja Raamattu sekä Ylihärmän rajan lähellä Ala-Hella.
Noin 750 asukkaan kylä on maatalousvaltainen, mutta sieltä käydään työssä Lapuan ohella myös Kauhavalla, Kauhavan Ylihärmässä ja Seinäjoen Ylistarossa. Kylän omia suurimpia työllistäjiä ovat metallialan yritykset Veljekset Ala-Talkkari Oy ja Jusmara Oy.
Vuonna 2000 julkaisi kylätoimikunta yli 600-sivuisen kyläkirjan "Minun Hellanmaani, elämää Hellanmaassa 250 vuotta".
Sirkku ja Heikki Saarenpään pihapiirissä kuvattiin Yle TV1 -kanavalla vuonna 2011 ensiesitettyä kolmiosaista minisarjaa "Alavilla mailla hallan vaara".
Sanmenxia

Sanmenxia (, pinyin: Sānménxiá Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 220 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta länteen. Kaupungin väkiluku on 2,23 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 10 475 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Yunchengin, idässä Luoyangin, kaakossa Nanyangin, sekä lännessä Shangluon ja Weinanin prefektuuritason kaupunkeihin..
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kuuteen osaan seuraavasti: (numerointi kuten oheisessa kuvassa, asukasluvut vuonna 2010):
&lt;br clear=left&gt;
Bráz

João Francisco Bráz (25. marraskuuta 1920 São Paulo – 11. syyskuuta 1996) oli brasilialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Bráz kuului Brasilian olympiapronssia Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hänen edustamansa Brasilia sijoittui kuudenneksi.
Marcus Vinícius Dias

Marcus Vinícius Dias (22. tammikuuta 1923 Rio de Janeiro – 1992) oli brasilialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Vinícius Dias kuului Brasilian olympiapronssia Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Hän saavutti Brasilian joukkueessa myös Etelä-Amerikan mestaruuden vuonna 1945.
Luettelo televisiosarjan Better Call Saul jaksoista

"Better Call Saul" on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka ovat luoneet Peter Gould ja Vince Gilligan. Se on "Breaking Bad" -sarjan esiosa. "Better Call Saul" alkoi AMC-kanavalla 8. helmikuuta 2015.
Yhteenveto.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Jaksot.
Kuudes tuotantokausi (2022).
!colspan="8;" style="background-color: #B11222;"| Osa 1
!colspan="8;" style="background-color: #B11222;"| Osa 2
Afonso Évora

Afonso de Azevedo Évora (26. elokuuta 1918 – 2. elokuuta 2008 Petrópolis) oli brasilialainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Évora kuului Brasilian olympiapronssia Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Hän saavutti Brasilian joukkueessa myös hopeaa Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuista vuonna 1947.
Évora kuoli 89-vuotiaana 2. elokuuta 2008.
Biluochun

Biluochun () on kuuluisa, Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Jiangsun maakunnan Suzhoun kaupunkitason prefektuurin alueella Taijärven Dontingsaarella ja saaren itäpuolella sijaitsevalla niemellä kasvatettujen teepensaiden lehdistä. Paras sato poimitaan maaliskuun lopulla, ja tällöin teepensaan oksista poimitaan vain kärkisilmu ja puoliksi auennut ensimmäinen lehti. Tee tunnettiin Ming-dynastian kaudella aluksi nimellä "Xiasharenxiang" (’Hämmästyttävä tuoksu’). Keisari Kangxi nimesi sen ’Kevään vihreäksi etanaksi’ vuonna 1699, kun hän oli nähnyt teelehtien kierteisen, kotilon kuorta muistuttavan muodon. 
Teepensaiden väliin on istutettu luumu-, persikka- ja aprikoosipuita. Hedelmäpuiden kukkiminen tuo usein hennon valkoisen nukan peittämille teelehdille oman aromivivahteensa. Teejuoma suositellaan haudutettavan 60–70 °C lämpöisessä vedessä. Arvostettu ranskalainen teetalo Mariage Frères suosittelee myymälleen biluochunille kolmen minuutin haudutusta (yllättävästi) 95-asteisessa vedessä. Teejuoma on väriltään hienostunutta, maultaan hedelmäistä ja kukikasta.
Lotta Svärd (patsas)

Lotta Svärd -patsas (tai Lotta) on suomalaisen kuvanveistäjän Nina Sailon tekemä pronssiveistos Lappeenrannassa. Veistos on luonnollista kokoa ja esittää paksussa manttelissa ja muissa talvivarusteissa kuljetusta odottavaa lottaa. Lotan jalkojen juuressa on hänen varustekäärönsä. Veistos on paljastettu vuonna 1985. Siitä on myöhemmin tehty kaksi muuta valosta, jotka ovat Turussa ja Tuusulassa.
Patsaan hankinta ja sijoitus.
Lotta Svärd -patsaan lahjoitti raumalainen talousneuvos Pauli Talvio, joka halusi kunnioittaa patsaalla lottien työtä ja myös edesmenneen vaimonsa muistoa. Patsaan sijoituspaikka muodostui ongelmalliseksi, koska aluksi lottapatsaalle ei tuntunut löytyvän tilaa yhdestäkään kaupungista. Lopulta Lappeenrannan silloinen kaupunginjohtaja Jorma Kölhi päätti luovuttaa lottapatsaalle paikan Lappeenrannasta. Veistoksen sijoituspaikka on Kirkkokatu 6:n puistikossa, lähellä suojeluskuntatalona toiminutta kivirakennusta. Veistoksen korkeus on 170 senttimetriä.
Lottapatsas paljastettiin 7. syyskuuta 1985. Patsaan luovuttivat Lappeenrannan kaupungille Mannerheim-ristin ritarit ja paljastuspuheen piti jalkaväenkenraali Adolf Ehrnrooth.
Patsaan mallina oli Pauli Talvion vaimo Mirjami Talvio, joka oli toiminut lottana sodassa.
Valokset Turussa ja Tuusulassa.
Myöhemmin Lotta Svärd -patsaasta on tehty kaksi toisintoa. Turun Seudun Lottaperinneyhdistys ry halusi lottapatsaan Turkuun, jonne se pystytettiin vuonna 2001. Turun patsas on Tuomaanpuistossa entisellä Turun kasarmin alueella. Patsas paljastettiin 21. syyskuuta 2001.
Turun patsaan kanssa samaan aikaan valettu toinen toisinto on Lottamuseon puutarhassa Tuusulassa.
Doreen Wilber

Doreen Viola Wilber (o.s. Hansen, 8. tammikuuta 1930 Rutland, Iowa – 19. lokakuuta 2008 Jefferson, Iowa) oli yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiavoittaja.
Wilber voitti naisten yksilökilpailun olympiakultaa Münchenissä 1972, jolloin olympiatasolla kilpailtiin ensimmäisen kerran nykyaikaisessa jousiammunnassa.
Wilber kuoli 78-vuotiaana 19. lokakuuta 2008.
Steve Jobs (vuoden 2015 elokuva)

Steve Jobs on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut elämäkertaelokuva, jonka on ohjannut Danny Boyle. Elokuvan on käsikirjoittanut Aaron Sorkin perustuen Walter Isaacsonin kirjaan "Steve Jobs" ja Sorkinin tekemiin haastatteluihin. Elokuva kertoo Applen perustajajäsenestä Steve Jobsista, jota esittää Michael Fassbender.
"Steve Jobs" sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla 5. syyskuuta 2015, jonka jälkeen se sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 23. lokakuuta 2015. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 22. tammikuuta 2016. Kate Winslet palkittiin Joanna Hoffmanin roolistaan parhaan naissivuosan Golden Globella sekä Baftalla.
Juoni.
Teatterin puhedraamaa muistuttavassa, nopeaan ja päällekkäiseen dialogiin perustuvassa tarinassa tapahtumat keskittyvät Jobsin uran merkittävimpiin tuotelanseerauksiin, tarkemmin niitä edeltäviin hektisiin loppuvalmisteluihin ja niiden yhteydessä käytyihin keskusteluihin. Kohtausten lomassa nähdään lyhyitä takaumia muun muassa Apple-yhtiön alkuajoista. Tarina alkaa ensimmäisen Macintoshin lanseerauksesta 1984, hyppää keskeneräisen ja epäonnistuneen NeXT-tietokoneen esittelyyn 1988, sitten iMacin esittelyyn 1998. Keskustelujen keskushahmoja ovat Jobsin (Fassbender) lisäksi markkinointijohtaja ja Jobsin luotettu Joanna Hoffman (Kate Winslet), Applen toimitusjohtaja John Sculley (Jeff Daniels), alkuaikojen yhteistyökumppani Steve Wozniak (Seth Rogen) ja Jobsin tytär Lisa (Makenzie Moss, Ripley Sobo ja Perla Haney-Jardine).
Vastaanotto.
Winslet ja Fassbender saivat rooleistaan Oscar-ehdokkuuden. Golden Globe -gaalassa Kate Winslet palkittiin parhaasta naissivuosasta ja Aaron Sorkin parhaasta käsikirjoituksesta. Pääosan esittäjä Fassbender ja elokuvan musiikin tekijä Daniel Pemberton olivat Golden Globe -ehdokkaina.
Roger Deakins

Roger Alexander Deakins, (s. 24. toukokuuta 1949 Torquay, Devon, Iso-Britannia) on englantilainen elokuvaaja, joka on työskennellyt Joel ja Ethan Coenin, Sam Mendesin ja Denis Villeneuven ohjaamissa elokuvissa. 
Deakins on saanut vuoteen 2023 mennessä 16 parhaan kuvauksen Oscar-palkintoehdokkuutta. Hän voitti palkinnon vuonna 2018 elokuvasta "Blade Runner 2049" ja vuonna 2019 elokuvasta "1917".
Valikoitu filmografia.
Joel ja Ethan Coenin ohjaamat:
Edward Zwickin ohjaamat:
Norman Jewisonin ohjaamat:
Sam Mendesin ohjaamat:
Denis Villeneuven ohjaamat:
Luettelo Trafalgarin taisteluun osallistuneista aluksista

Luettelo Trafalgarin taisteluun osallistuneista aluksista listaa Trafalgarin taisteluun 21. lokakuuta 1805 osallistuneet alukset ja aluksilla taistelussa surmansa saaneiden ja haavoittuneiden lukumäärät.
Luettelossa ristillä ('†') merkityt ovat joko kuolleet taistelussa tai menehtyneet taistelussa saamiinsa vammoihin.
Britannian kuninkaallinen laivasto.
Alla oleva luettelo esittää kuninkaallisen laivaston alukset, jotka osallistuivat taisteluun.
"HMS Africa" oli hyökkäsi ranskalais-espanjalaisen laivaston kärkeä vastaan (tuulenpuolen jonon pohjoispuolella) ja loput linjalaivoista oli jaettu kahteen jonoon. Tuulenpuolella ollut jono muodosti pohjoisen sivustan ja suojanpuolella ollut eteläisen sivustan. Alukset on listattu purjehdusjärjestyksen mukaisessa järjestyksessä.
Taistelun aikana fregatit ja niitä pienemmät alukset olivat tukitehtävissä eivätkä osallistuneet varsinaiseen taisteluun.
Ranskalais-espanjalainen laivasto.
Seuraava taulukko esittelee Ranskan ja Espanjan laivastojen linjalaivat purjehdusjärjestyksessä pohjoisesta etelään.
Chris Avellone

Chris Avellone (s. 27. syyskuuta 1971) on yhdysvaltalainen videopelisuunnittelija, joka on työskennellyt Interplay Entertainment ja Obsidian Entertainment -yhtiöissä.
Avellonea syytettiin vuonna 2020 häiriökäyttäytymisestä.
"Dying Light 2" pelin kehittäjä Techland lopetti yhteistyön Avellonen kanssa käytökseen liittyvien syytöksien takia. Myös hänen työnsä ":ssa" korvattiin osana pelin kehitystä. 
Chris Avellone haastoi oikeuteen henkilöt, jotka syyttivät häntä häiriökäyttäytymisesta. Vuonna 2023 Avelonne ja häntä syyttäneet pääsivät yhteisymmärrykseen. Avelonille maksettiin korvaukset syytöksien aiheuttamasta mainehaitasta ja syytöksen esittäneet sanoivat syytösten olleen väärinymmärrys. He tarkensivat yhteisessä lausunnossa ettei Avellone ole käyttäytynyt koskaan epäsopivasti heitä tai ketään muuta kohtaan heidän tietääkseen.
Avellone on ollut mukana suunnittelemassa seuraavia videopelejä:
Nykyaika (lehti 1921–1937)

Nykyaika oli Massachusettsin Fitchburgissa vuosina 1921–1937 ilmestynyt amerikansuomalainen sosiaalidemokraattinen aikakauslehti.
"Raivaajan" kustannusyhtiön julkaisema "Nykyaika" perustettiin amerikansuomalaisten sosialistien hajaannuksen yhteydessä lakanneen "Säkeniä"-lehden tilalle. Kahdesti ja myöhemmin kerran kuukaudessa ilmestyneen lehden levikki oli 5 000 kappaletta vuonna 1923 ja 3 000 vuonna 1927. Sen ensimmäisenä toimittajana työskenteli Moses Hahl. Muita toimittajia olivat William N. Reivo ja
Oskari Tokoi.
Ammoniumtiosyanaatti

Ammoniumtiosyanaatti (NH4SCN) on ammonium- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä, muiden syanaattien valmistamiseen ja rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa ammoniumtiosyanaatti on väritöntä ja hyvin hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja liukoisuus on suurempi lämpimään kuin kylmään veteen ja liukeneminen on voimakkaasti endoterminen prosessi. Se liukenee myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten asetonitriiliin, asetoniin ja etanoliin. Huoneenlämpötilassa ammoniumtiosyanaatin kiderakenne on alkeiskopiltaan monokliininen ja kuumennettaessa noin 90–92 °C:n lämpötilaan kiderakenne muuttuu rombiseksi. Enemmän kuumennettaessa yhdiste hajoaa muodostaen ensin tioureaa ja noin 190–200 °C:n lämpötilassa muodostuu ammoniakkia, vetysulfidia, hiilidisulfidia, jotka haihtuvat, ja jäljelle jää guanidiinitiosyanaattia. Ammoniumtiosyanaatti reagoi alkyylihalogenidien kanssa nukleofiilisella substituutiolla muodostaen orgaanisia tiosyanaatteja ja amiinien kanssa se reagoi tioureajohdannaisiksi.
Valmistus ja käyttö.
Ammoniumtiosyanaattia valmistetaan johtamalla hiilidisulfidia ammoniakkia sisältävää vesiliuokseen, johon on katalyytiksi lisätty aktiivihiiltä. Kuumennettaessa 50 °C:n lämpötilaan lähtöaineet reagoivat ammoniumditiokarbamaatiksi, joka hajoaa ammoniumtiosyanaatiksi kuumennettaessa 95–100 °C:n lämpötilaan. Muodostuvasta liuoksesta poistetaan vesi haihduttamalla alennetussa paineessa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on ammoniumsyanidin reaktio ammoniumsulfidin tai rikin kanssa.
Ammoniumtiosyanaattia käytetään herbisidien ja tuholaismyrkkyjen kuten diallaatin, triallaatin ja 1-naftyylitiourean valmistamiseen. Lisäksi sitä käytetään herbisidinä yhdessä amitrolin kanssa. Yhdisteestä valmistetaan myös muita orgaanisia ja epäorgaanisia tiosyanaatteja. Analyyttisessä kemiassa sitä käytetään raudan toteamiseen, koska rautaionit muodostavat tiosyanaatti-ionien kanssa verenpunaisen kompleksin. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat muun muassa apuaineena tekstiilien värjäyksessä, valokuvauskemikaalina, korroosionestoaineena ja lisäaineena metallien elektrolyyttisessä päällystämisessä ja alumiinin etsauksessa.