tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
FS Argonaute (S636)

Argonaute (runkonumero S636) oli Ranskan laivaston Aréthuse-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1955. Se laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1957 ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1958.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Ranskan Välimeren laivastoon Touloniin. Se poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta 1982. Alus on ollut vuodesta 1991 näytteillä ja museoituna Pariisin Parc de la Villettessä, tiedekeskus Cité des sciences et de l’industrien yhteydessä.
FS Ariane (S640)

Ariane (runkonumero S640) oli Ranskan laivaston Aréthuse-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1955. Se laskettiin vesille 12. syyskuuta 1958 ja otettiin palvelukseen 16. maaliskuuta 1960.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Brestiin. Se oli Algerian sotatoimien ajan 1959-1963 Mers-el-Kébiriin sijoitetussa Ranskan Atlantin laivaston 1. sukellusvenelaivueessa (). Alus siirrettiin 1963 Touloniin. Se poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 1981 ja upotettiin 25. toukokuuta 1985 Giensin edustalle 55 metrin syvyyteen, jonka jälkeen kahdeksan metrin päässä aluksen rungosta räjäytettiin tuhoamispanos.
Jouppilanvuoren hyppyrimäet

Jouppilanvuoren hyppyrimäet on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Seinäjoella Jouppilanvuorella.
Historia.
Jouppilanvuoren hyppyrimäki oli rakennettu kokonaan kyllästetystä puusta ja siinä oli myös kyllästetystä puusta rakennettu alastulorinne. Mäen K-piste sijaitsi 64 metrissä. Jouppilanvuoren hyppyrimäki purettiin sen huonon kunnon takia vuonna 2005 ja tilalle rakennettiin samana vuonna K25-, K10-, K4-mäet. K17 muovitettu hyppyrimäki rakennettiin kesällä 2012 ja samalla K10- ja K4-mäkien alastulorinteisiin asennettiin muovitus. 
K25.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 26,0 metriä on hypännyt Lauri Ala-Talkkari.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt Kaisa Lindberg.
K17.
K17 -hyppyrimäki rakennettiin kesällä 2012 ja rakennettaessa sen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Mäen HS-piste sijaitsee 20 metrissä.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 17,0 metriä on hypännyt Paavo Romppainen.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 16,5 metriä on hypännyt Elli Seppänen.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 16,0 metriä on hypännyt Topi Kuusisto.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 15,0 metriä on hypännyt Sanni Tuomisto.
K10.
Mäki rakennettiin vuonna 2005 ja kesällä 2012 mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus.
Mäkiennätyksen 10,5 metriä on hypännyt Tuomas Meis kaksi kertaa 24.1.2015 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 8,5 metriä ovat hypänneet Emilia Sorvisto 4.3.2012 Liito-orava Cupissa ja Elsa Thors 24.1.2015 Liito-orava Cupissa.
Kesämäkiennätyksen 10,5 metriä on hypännyt Elmeri Perälä 7.10.2012 Liito-orava kesä Cupissa. Naisten kesämäkiennätyksen 9,5 metriä on hypännyt Pinja Koivisto kaksi kertaa 7.10.2012 Liito-orava kesä Cupissa.
K4.
Mäkiennätyksen 4,0 metriä ovat hypänneet Juho Ojanen 25.1.2009 Liito-orava Cupissa, Roope Rinta 21.2.2010 Liito-orava Cupissa, Miiko Sivula kaksi kertaa 4.3.2012 Liito-orava Cupissa, Aatu Ranto 4.3.2012 Liito-orava Cupissa, Mika Kärkkäinen kaksi kertaa 4.3.2012 Liito-orava Cupissa ja Jaakko Romppainen 4.3.2012 ja 10.2.2013 Liito-orava Cupissa.
Naisten mäkiennätyksen 4,5 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto 21.2.2010 Liito-orava Cupissa.
Studio25

´
Studio25 on merkkivaatteiden jälleenmyyjä ja maahantuoja. Yrityksen juuret ulottuvat vuoteen 1952, ja ensimmäinen liike ketjun nimellä avattiin vuonna 1977. 
Historia.
Studio25:n tarina alkaa kolmen sukupolven takaa. Toisen maailmansodan jälkeen Studio25:n perustaja Martti Suominen loukkaantui vakavasti eikä enää voinut työskennellä ruumiillisessa työssä. Hänen oli keksittävä uudet kuviot elannon hankkimiseksi, mikä tuohon aikaan ei ollut helppoa. Vuonna 1952 hän sai hankittua vanhan Fordin, jolla hän päätti lähteä ovelta ovelle lähikyliin vaatteita myymään. Asiakkaat saivat kätevästi tavarat suoraan kotiinsa, ja mukavat yhteiset juttutuokiot olivat aina odotettuja hetkiä. Työstä muodostui Martti Suomiselle suuri rakkaus.
Sillä välin, kun Martti Suominen huristeli maakunnassa, oli hänen vaimollaan, Raakkelilla, toripaikka hoidettavana Uudenkaupungin keskustassa. Talvet olivat jäätävän kylmiä, ja Raakkel Suominen paleli kojussaan, kun hän myi pukimia. Huolehtivana aviomiehenä Martti Suominen perusti ensimmäisen kivijalkakauppansa vuonna 1954 ja nimesi sen R. Suomiseksi vaimonsa Raakkelin mukaan. Näin ei Raakkelin tarvinnut enää hytistä ulkosalla pukimiensa kera, vaan torimyyjä sai oman myymälänsä.
Vuonna 1977 Martti ja Raakkel Suomisen poika, Markku, otti vetovastuun liiketoiminnasta uusin ideoin ja ottein. Farmarihousuista oli kysyntää, ja näin ollen päätettiin avata vaatemyymälä, joka nimettiin New York Cityssä olevan kuuluisan yökerhon, Studio54:n, mukaan. 54 korvautui 25:llä, koska se oli silloisen myymälän kadunnumero. Studio25 osoittautui menestykseksi, ja siitä kehkeytyi myös nuorison kohtaamispaikka Uudessakaupungissa.
Vuonna 1985 Studio25 laajensi Turkuun vuonna 1985. Myymälä koki kovia jo ennen varsinaista avaamista, sillä tavarantoimittajat boikotoivat muiden kauppiaiden painostuksesta Studio25:ttä eivätkä suostuneet myymään Studio25:lle tuotteita myyntiin. Kuin nurkkaanajettuna päättivät Markku ja hänen vaimonsa Anne Suominen lähteä hakemaan vaatteita myyntiin sieltä, mistä niitä oli saatavilla eli maailmalta. Markku ja Anne Suominen toivat vaatteita eritoten Lontoosta, ja erikoiset vaatekappaleet tekivät kuluttajiin vaikutuksen. Studio25 oli trendikuluttajan ykkösvalinta, koska se kykeni tarjoamaan tuotteita, joita ei muualta saanut. Sabotointiyritykset kääntyivätkin lopulta siis Studio25:n menestykseksi.
Vuonna 2003 remmiin astui Sami Suominen, Markku ja Anne Suomisen esikoispoika. Sami Suomisen myötä yhtiö on kasvanut franchising-ketjuksi, ja yritys tuo maahan sellaisia merkkejä kuten Bench ja Rich &amp; Royal. Yritys on siis kehittynyt pienestä kauppa-autoilusta ja torimyynnistä suomalaiseksi vaateketjuksi, jonka toimipisteitä löytyy ympäri Suomen. Vaikka elämme muuttuvassa maailmassa, on Studio25:n perusideologia säilynyt: ideana on tuoda muotia maailmalta suurille persoonille pieneen Suomeen.
Omat hommat

Omat hommat on Esa Helasvuon levy vuodelta 1974. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Esa Helasvuo.
Made in Britain

Made in Britain on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Alan Clarken ohjaama elokuva. Elokuva oli näyttelijä Tim Rothin ensimmäinen elokuvapäärooli.
Juoni.
Elokuva kertoo nuoresta englantilaisesta skinheadistä Trevorista, joka on rasistinen ja epäsosiaalinen rikollinen 1980-luvun Lontoossa.
Näyttelijät.
Lähde:
Maria Jacobini

Maria Jacobini (17. helmikuuta 1892 Rooma – 20. marraskuuta 1944 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Ylempään keskiluokkaan syntynyt Jacobini teki ensimmäiset elokuvansa torinolaiselle Savoia Filmille vuonna 1910. Hänen suurimpia menestyksiään olivat Gennaro Righellin ohjaama "Come le foglie" (”Kuin lehdet”, 1916) ja Augusto Geninan "Addio giovinezza" (”Hyvästi, nuoruus”, 1918). Mykkäelokuvan muihin diivoihiin verrattuna Jacobinin näyttelijäntyö oli varsin hillittyä.
1920-luvulla Jacobini työskenteli miehensä Gennaro Righellin kanssa muun muassa Saksassa ja Ranskassa. Äänielokuvan tultua hän näytteli vain muutamissa elokuvissa. 1930-luvun lopulla hän toimi opettajana Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa. Jacobinin sisar Diomira oli myös näyttelijä.
Bandstand

Bandstand on Olli Ahvenlahden esikoislevy vuodelta 1975. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Olli Ahvenlahti.
Episode (Jukka Haurun albumi)

Episode on Jukka Haurun toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1975 levymerkillä Love Records (LRLP 144).
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Jukka Hauru.
OpenSSL

OpenSSL tarkoittaa avoimen lähdekoodin toteutusta SSL- ja TLS-protokollista. C-ohjelmointikielellä kirjoitettu kirjasto toteuttaa yksinkertaisia kryptograafisia funktioita ja tarjoaa lukuisia avustavia funktioita. Kirjastoa käytetään tietokoneverkoissa tietojen salaamiseen. Lisäosat mahdollistavat OpenSSL-kirjaston käytön useilla eri ohjelmointikielillä.
Versioita on olemassa useille Unixin kaltaisille käyttöjärjestelmille (kuten Solarikselle, Linuxille, macOS:lle ja lukuisille avoimen lähdekoodin BSD-käyttöjärjestelmille), OpenVMS:lle ja Microsoft Windowsille.
OpenSSL perustuu Eric Andrew Youngin ja Tim Hudsonin kehittämään SSLeay-kirjastoon, jonka kehitys loppui epävirallisesti 17. joulukuuta 1998, kun Young ja Hudson siirtyivät tekemään työtä RSA Securitylle.
Projektin historiaa.
OpenSSL-projekti perustettiin vuonna 1998. Sen tavoitteena oli kehittää ilmaiset työkalut Internetissä käytetyn koodin salaamiseen. Kaksi kolmasosaa kaikista verkkopalvelimista käyttivät sitä vuonna 2014. OpenSSL-projektin johtotiimi koostuu neljästä eurooppalaisesta. Koko kehitysryhmä koostuu 11 jäsenestä, joista 10 ovat vapaaehtoisia; Stephen Henson on projektin pääkehittäjä ja ainoa kokopäiväinen työntekijä.
Projektilla on alle yhden miljoonan dollarin vuosibudjetti ja on osittain riippuvainen lahjoituksista. Steve Marquess, entinen armeijan konsultti Marylandista, aloitti säätiön lahjoituksille ja konsultointisopimuksille. Projekti on saanut tukea Department of Homeland Securitylta ja Yhdysvaltain puolustusministeriöltä. Projekti saa myös yrityksien rahoitusta Linux Foundationin kautta, joka jakaa yrityksien rahoitusta useille projekteille.
Ominaisuudet.
OpenSSL sisältää toteutuksen SSL- ja TLS-protokollille sekä niihin liittyville salausstandardeille. Mukana on komentorivityökalu kirjaston ominaisuuksien käyttöön.
Versiossa 3.5.0 on lisätty tuki kvanttiturvalliseen salaukseen tarkoitetuille algoritmeille (ML-KEM, ML-DSA ja SLH-DSA). Mukana on tuki palvelinpään QUIC-protokollalle (). Lisäksi mukana on tuki vanhentuneiden TLS-ryhmien kytkemiseen pois ().
Forkit.
LibreSSL.
OpenBSD-projektin henkilöt ovat forkanneet rinnakkaisen version LibreSSL vuonna 2014.
BoringSSL.
BoringSSL on Googlen tekemä forkki OpenSSL-kirjastosta Googlen omaan tarpeeseen: kirjaston ylläpidossa ei taata API- tai ABI-yhteensopivuutta. Kirjasto on mukana Chrome- ja Chromium-selaimissa ja Android-käyttöjärjestelmässä.
Vaihtoehdot.
Vaihtoehtoja OpenSSL:lle kirjastolle ovat muun muassa WolfSSL (aiemmin CyaSSL), jossa on mukana yhteensopivuuskerros OpenSSL:lle.
Giuffria

Giuffria oli yhdysvaltalainen hard rock -yhtye. Yhtyeen nimi tulee perustajan, kosketinsoittaja Gregg Giuffrian sukunimestä. Giuffria oli yksi melodisen rockin sanansaattajia 1980-luvulla.
Historia.
Giuffrian perusti vuonna 1983 kosketinsoittaja Gregg Giuffria, joka oli juuri jättänyt Angel-yhtyeen. Hän keräsi ympärilleen kokoonpanon, joka koostui laulaja David Glen Eisleysta, kitaristi Craig Coldysta, basisti Chuck Wrightista ja rumpali Tom Quintonista. Ennen debyyttialbumin julkaisua Quinton erotettiin yhtyeestä ja hänet korvasi Alan Krigger. Giuffria teki levytyssopimuksen MCA Recordsin kanssa vuonna 1984, ja debyyttialbumi "Giuffria" julkaistiin samana vuonna. Albumi nousi Yhdysvalloissa 26. sijalle albumilistalla. Single ”Call to the Heart” teki yhtyeestä entistä kuuluisamman noustessaan korkealle sijalle singlelistalla. Yhtye avasi Deep Purplen Yhdysvaltain-kiertueen konsertit. Deep Purplen kitaristi Ritchie Blackmore kohteli Giuffriaa huonosti lyhentäen yhtyeen soittamisaikaa 45 minuutista 25 minuuttiin ja kieltäen heitä muun muassa soittamasta kitarasooloja. Yhtye nautti kuitenkin suosiota ja sai hyvää palautetta musiikkipiireissä.
Giuffrian toinen studioalbumi "Silk and Steel" julkaistiin vuonna 1986 eri kokoonpanolla: Uusi kitaristi Lanny Cordola oli korvannut Coldyn, joka oli liittynyt Dion riveihin. Wright oli jättänyt Giuffrian liittyäkseen Quiet Riotiin pysyväksi jäseneksi. Hänet korvasi ensin Rick Bozzo ja sitten David Sikes, joka soitti "Silk and Steelillä". Albumi menestyi huonommin kuin "Giuffria". Vuonna 1987 Giuffria nauhoitti demoja kolmatta albumia varten kokoonpanoon palanneen Wrightin kanssa, mutta yhtye hajosi pian tämän jälkeen. Giuffrian hajottua Gregg Giuffria muodosti House of Lords -yhtyeen.
Luis Pasquet

Luis Santiago Pasquet (13. toukokuuta 1917 Salto, Uruguay – 5. marraskuuta 2013 Lahti) oli uruguaylaistaustainen säveltäjä ja muusikko, joka asui Suomessa vuodesta 1974 lähtien. Pasquet sai Suomen kansalaisuuden mentyään naimisiin suomalaisen vaimonsa kanssa. Pasquet yhdisti sävellyksissään muun muassa jazzin, eteläamerikkalaisen kansanmusiikin ja uruguaylaisen tangon aineksia impressionismiin ja ekspressionismiin. Valtaosa Pasquetin sävellystuotannosta syntyi Suomessa.
Elämä.
Pasquet syntyi 13. toukokuuta 1917 Saltossa, Uruguayssa. Hän sai opetusta musiikinteoriassa ja pianonsoitossa jo 7-vuotiaana.. Jazzista hän innostui kuultuaan sitä kotona äänilevyiltä. Hän soitti jazzia radiossa jo 15-vuotiaana. Hän toimi kolme vuotta pianistina kotikaupungissaan Saltossa ja muutti sitten Montevideoon opiskelemaan kemiaa. Hän opiskeli samalla myös pianopedagogiikkaa, orkesterinjohtoa ja sävellystä.
Pasquet toimi 14 vuoden ajan kapellimestarina Uruguayn radiossa ja televisiossa. 1960-luvulla hän toimi musiikin johtajana Libanonin Kasinossa. Hän toimi myös pianistina eri puolilla Eurooppaa. Hän esiintyi monien aikansa kuuluisuuksien, kuten Edith Piafin, Josephine Bakerin, Louis Armstrongin ja Juliette Grécon kanssa.
Vuonna 1974 Pasquet muutti Lahteen tavattuaan tulevan vaimonsa Ilsen. Hän toimi aluksi korrepetiittorina Suomen kansallisoopperassa ja myöhemmin Lahden oopperassa ja vuosina 1988–95 säestäjänä Lahden konservatoriossa. Lahden konservatoriossa hän alkoi näyttää sävellyksiään Sotilasmusiikkikoulussa opettaneille ja konservatorion puhallinorkesteria johtaneille Juha Salmelalle ja Hannu Lehtoselle. He auttoivat tuomaan Pasquetin teoksia konserttilavalle ja yleisempään tietoisuuteen.
Pasquetille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 1998. Hänet kutsuttiin konservatorion kunniasäveltäjäksi vuonna 2004, ja hän on lahjoittanut kaikki sävellyksensä konservatoriolle.
Pasquet kuoli Lahdessa 5. marraskuuta 2013 96 vuoden iässä.
Vyöhemppo

Vyöhemppo ("Crithagra xantholaema") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vyöhemppoa tavataan Etiopiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Arohemppo

Arohemppo ("Crithagra donaldsoni") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Arohemppoa tavataan Etiopiassa, Keniassa ja Somaliassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Etelänarohemppo

Etelänarohemppo ("Crithagra buchanani") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Etelänarohemppoa tavataan Keniassa ja Tansaniassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltavatsahemppo

Keltavatsahemppo ("Crithagra flaviventris") eli aiemmalta nimeltään kapinkeltahemppo on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltavatsahemppoa tavataan laajalla alueella Eteläisessä Afrikassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkovatsahemppo

Valkovatsahemppo ("Crithagra dorsostriata") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkovatsahemppoa tavataan Itä-Afrikassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Voiton tie

Voiton tie on suomalaisen kommunistin Tuure Lehénin Neuvostoliitossa kirjoittama ja salanimellä "Alfred Langer" julkaistu kapinaopas kommunisteille. Sen on tarkoitus esittää Marxin ja Leninin oppeihin perustuva teoria kapinan tekemisestä ja valtiollisen vallan valtaamisesta.
Teos ilmestyi alun perin vuonna 1926 saksaksi nimellä "Der Weg zum Sieg". Ensimmäinen suomennos ilmestyi Kustannusliike Kirjan julkaisemana vuonna 1928 osana Lehénin laajempaa teosta "Voittamisen taito: Marxin ja Leninin teoria vallan valtaamisesta". Tämän teoksen osat olivat nimiltään "Marx ja aseellisen kapinan taito", "Tie voittoon", "Lenin ja kapinan taito" sekä "Historiallisia esimerkkejä kapinasta". Lehén laati kirjasta vielä täydennetyn version, joka ilmestyi saksaksi Zürichissä vuonna 1931 nimellä "Der Weg zum Sieg: die Kunst des bewaffneten Aufstandes" ja suomeksi vuonna 1932 Leningradissa nimellä "Voiton tie". Teos on kirjoitettu ensisijaisesti Saksan oloja ajatellen ja se saikin eniten huomiota Saksassa. Kirja julkaistiin myös venäjäksi nimellä "Put Pobedy". "Voiton tietä" käytettiin 1930-luvulla oppikirjana Leningradin Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston ja Moskovan Lenin-koulun suomalaisilla kursseilla. Jotkut maanalaista toimintaa suunnitelleet kommunistiryhmät lukivat sitä myös Suomessa sota-aikana. Teoksen saksankielisestä versiosta julkaistiin vielä vuonna 1976 uusintapainos.
"Voiton tien" mukaan kapina on luokkasodan eli kansalaissodan välttämätön ensimmäinen vaihe, jossa proletariaatti pyrkii valtaamaan itselleen poliittisen vallan jollain alueella. Vaikka kapinan tarkoituksena on johtaa sotaan, on olemassa erityinen ”kapinan taito”, joka eroaa sotataidosta. Tarkkoja yleispäteviä sääntöjä menestyksekkään kapinan tekemiselle ei voida antaa. Tutkija Markku Salomaan mukaan nämä huomiot ovat yhteensopivia sotateoreetikko Carl von Clausewitzin ajatusten kanssa. Lehén esitteli kuitenkin lopulta runsaasti erilaisia käytännöllisiä ohjeita kapinan tekemiseen. Erityisen tärkeänä hän piti maanalaisen verkoston luomista sotaväen sisälle. Hän oli myös sitä mieltä, että liiallinen humaanisuus vastustajaa kohtaan kapinan aikana on vahingollista ja tämän vuoksi työväenluokan on oltava tarpeen vaatiessa valmis turvautumaan myös vallankumoukselliseen terroriin.
Lehén sai "Voiton tien" ansiosta Suomessa maineen johtavana suomalaisena vallankumoustaktiikan tuntijana. Hän toimi 1930-luvun alussa Kominternin sotilaspoliittisten kurssien saksankielisen osaston johtajana ja opetti Neuvostoliitossa opiskelleille saksalaisille kommunisteille kapinan teoriaa. Lähinnä "Voiton tien" luoman maineen vuoksi Lehénin kuviteltiin olleen myös SKP:n vuoden 1948 väitetyn vallankaappaussuunnitelman ”aivot”, vaikka todellisuudessa näin ei ollut.
OnePlus One

OnePlus One on kiinalaisen OnePlus-yhtiön valmistama älypuhelin. OnePlussan mukaan sen on tarkoitus haastaa muiden valmistajien lippulaivapuhelimet hyvällä designillä ja teknisillä ominaisuuksilla sekä halvalla hinnalla. Puhelinta myytiin aluksi vain netissä erityisellä kutsujärjestelmällä, mikä aiheutti puhelimen ympärille hypetystä.
Ominaisuudet.
OnePlus One on saatavilla mustana ja valkoisena. Puhelimessa on 5,5 tuuman HD-näyttö, jonka resoluutio on 1 920 × 1 080 pikseliä. Akun kapasiteetti on 3 100 milliampeerituntia.
Tekniset tiedot.
OnePlus Onessa on neliytiminen Qualcomm Snapdragon 801 -prosessori. Siinä on neljä 2,5 gigahertsin Krait 400 -suoritinydintä. Puhelimessa on kolme gigatavua käyttömuistia. Tallennustilaa on mallista riippuen 16 tai 64 gigatavua. Puhelimessa ei ole muistikorttipaikkaa.
Kamera.
OnePlus Onessa on kuudesta linssielementistä koostuva 13 megapikselin Sony Exmor IMX214 -kamera. Kamerassa on LED-kaksoissalama ja sillä voi kuvata 4K-videoita. Etukamerassa on viisi megapikseliä. OnePlus One sisältää valmistajan oman kamerasovelluksen. Puhelimessa ei ole erillistä kamerapainiketta.
Käyttöjärjestelmä.
OnePlus Onessa on esiasennettuna CyanogenMod 11S puhelimen Android 4.4 -käyttöjärjestelmän päälle. CyanogenMod tunnetaan perus-Androidia monipuolisempana, eikä se sisällä puhelinvalmistajan omia sovelluksia. Lisäksi CyanogenMod antaa käyttäjälle mahdollisuudet rajata eri sovellusten tarvitsemia oikeuksia. OnePlus on luvannut puhelimelleen päivityksiä vähintään kahdeksi vuodeksi. Yhtiö lupasi päivityksen Android 5.0 Lollipoppiin alun perin 90 päivän sisällä lähdekoodin julkaisusta, mutta päivitys myöhästyi useita viikkoja. Päivitys julkaistiin lopulta huhtikuun 2015 alussa. Samoihin aikoihin OnePlus julkaisi myös oman OxygenOS-käyttöjärjestelmänsä.
Myynti.
OnePlus Onea ei myydä lainkaan tavallisissa kivijalkakaupoissa, vaan ainoastaan verkossa. Aluksi puhelimia sai ostaa vain saatuaan kutsun toiselta puhelimen omistajalta tai osallistuttuaan valmistajan kampanjaan. Lisäksi oli erityisiä päiviä, kuten Black Friday ja joulunaluspäivät, jolloin kuka tahansa saattoi ostaa OnePlus Onen. Vuoden 2015 alusta lähtien puhelimia saattoi ostaa kuka tahansa tiistaisin. Nykyään puhelimia voi ostaa kuka tahansa minä tahansa päivänä. Puhelinta myytiin aluksi 269 (16 GB:n malli) ja 299 euron (64 GB:n malli) hintaan, mutta euron arvon laskettua suhteessa dollariin puhelimen hintaa päädyttiin nostamaan 299 ja 349 euroon. OnePlus ilmoitti marraskuussa 2014, että puhelinta oli myyty yli puoli miljoonaa kappaletta.
Vastaanotto.
OnePlus One otettiin vastaan erittäin positiivisesti. Taskumuron vertailun mukaan "One tuntuu selvästi hintaluokkaansa laadukkaammalta". Puhelinta moitittiin lähinnä kuuluvuusongelmista ja ajoittaisesta kaatuilusta.
Markku Salomaa

Markku Salomaa (1954 Forssa – 30. huhtikuuta 2024) oli suomalainen valtiotieteen tohtori, päätoimittaja ja sotahistorioitsija.
Salomaa opiskeli Tampereen yliopistossa lehdistöoppia ja taloushallintoa. Hän väitteli valtiotieteen tohtoriksi 1992 Helsingin yliopistossa aiheenaan suomalaiset Neuvostoliitossa koulutuksensa saaneet punaupseerit. Salomaa oli tutkijana Tampereen yliopistossa ja Leicesterin yliopistossa sekä Suomen Akatemiassa. Hän oli Itä-Suomen yliopiston sotahistorian dosentti ja Ulkopolitiikan tutkimuksen säätiön johtaja. Salomaa työskenteli myös uutistoimittajana "Ilta-Sanomissa", päätoimittajana yli 20 vuoden ajan Rakennusliiton "Rakentaja"-lehdessä ja puoli vuotta 2007–2008 "Turun Sanomissa" ennen kuin hänet erotettiin alkoholiongelmansa takia.
Salomaa kannatti Suomen liittymistä Natoon mutta ehdotti myös vaihtoehtona kahdenvälisen puolustussopimuksen tekemistä Yhdysvaltojen kanssa, missä tapauksessa Suomi olisi hänen mukaansa voinut luopua omista meri- ja ilmavoimistaan.
Nyanga (provinssi)

Nyanga on yksi Gabonin yhdeksästä provinssista. Provinssi on Gabonin eteläisin, pinta-alaltaan suurin ja harvimmin asuttu. Nyangan pinta-ala on 21 285 km2 ja väkiluku oli 39 430 vuonna 1993. Provinssin pääkaupunki on Tchibanga. Se rajoittuu luoteessa Ogooué-Maritimen provinssiin, pohjoisessa Ngounién provinssiin, etelässä Kongon tasavaltaan ja lännessä Atlantin valtamereen.
Departementit.
Nyanga on jaettu neljään departementtiin:
François Boucq

François Boucq (s. 1955) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Hän on Ranskan keskipolven sarjakuvatekijöistä merkittävimpiä. Boucq on saanut vuonna 1998 alan arvostetuimman tunnustuksen Angoulêmen festivaalin pääpalkinnon.
Boucq on piirtänyt lännensarjakuvaa "Bouncer", jonka ensimmäinen osa "Kainin silmä" ilmestyi suomeksi 2015. Tarinan on käsikirjoittanut chileläissyntyinen elokuvaohjaaja Alejandro Jodorowsky.
Risto Santala

Risto Aleksi Santala (18. toukokuuta 1929 Helsinki – 26. syyskuuta 2012) oli suomalainen rovasti, teologian kunniatohtori ja kirjailija.
Santala opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1953. Hän työskenteli aluksi nuorisopastorina Helsingissä ja merimiespappina Haifassa ja toimi sitten pastorina ja opettajana Suomen Lähetysseuran ylläpitämässä hepreankielisessä "Shalhevetjah"-työkeskuksessa ja koulussa Jerusalemissa 1957–1968. Santala oli sen jälkeen Helsingin Raamattukoulun rehtorina 1968–1975, teki kirjallisia töitä Israelissa 1976–1986 ja toimi viimeksi 1988–1992 Joutjärven seurakunnan kirkkoherrana Lahdessa.
Santala on kirjoittanut yli 20 kirjaa. Niistä tunnetuimpia ovat tutkielmat Messiaasta Vanhassa ja Uudessa testamentissa rabbinistisen kirjallisuuden valossa sekä tutkielma "Paavali ihmisenä ja opettajana," jotka on julkaistu useilla kielillä. Santala luennoi näistä aiheista Yhdysvalloissa ja Sveitsissä.
Raija Kaarikallio

Raija Orvokki Kaarikallio (22. heinäkuuta 1929 Juva – 18. lokakuuta 2011 Mikkeli) oli suomalainen kirjailija.
Kaarikallio kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä vuodet 1954–1965 sekä myöhemmin vuodesta 1970 Mäntyharjulla koulukeittäjänä. Hän julkaisi vuonna 1977 omaelämäkerrallisen romaanin "Pesä pelon oksalla". 
Kaarikallion vanhemmat olivat kauppias ja maanviljelijä Gabriel Parkkinen ja Ada Maria (o.s. Purhonen). Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Kalervo Teittinen vuodesta 1948 jälkimmäisen kuolemaan asti. Toinen puoliso oli Viljo Kääriäinen vuosina 1961–1968 jälkimmäisen kuolemaan asti.
Talisman (albumi)

Talisman on ruotsalaisen hard rock -yhtye Talismanin debyyttialbumi vuodelta 1990. Yhtyeen perustaja, basisti Marcel Jacob kirjoitti kappaleita albumia varten jo vuosia ennen julkaisua. Albumin piti alun perin julkaista Electra, mutta se meni konkurssiin, kun albumin miksaus oli käynnissä. Lopulta albumin julkaisi Airplay/Vinylmania helmikuussa 1990. Albumia myytiin yli 33 000 kappaletta kahdessa kuukaudessa. Monet pitävät kyseistä albumia yhtenä melodisen rockin klassikkoteoksista.
Albumin tuotti Mats Lindfors, joka myös soitti kitaraa albumilla. Jacob soitti itse kaikki komppikitarat ja ohjelmoi rummut kaikkia paitsi kahta kappaletta varten. Kitaristi Christopher Ståhl ja rumpali Peter Hermansson toimivat enemmänkin sessiomuusikoina kuin oikeina jäseninä.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä "I'll be Waiting" ja "Just Between Us". "I'll be Waiting" -singlestä tuli hitti Ruotsissa ja se nousi toiselle sijalle Ruotsin virallisella singlelistalla.
Albumi julkaistiin uudelleen bonusmateriaalin kera syyskuussa 2012.
Monimuotoisuus

Monimuotoisuudesta voidaan puhua esimerkiksi seuraavissa yhteyksissä:
Jimmy Choo

Jimmy Choo Yeang Keat (; s. 15. marraskuuta 1948) on malesialainen muotisuunnittelija, joka asuu Isossa-Britanniassa. Hänet tunnetaan parhaimmin tuotemerkistä Jimmy Choo Ltd, joka tuli tunnetuksi käsintehdyistä naisten nahkakengistä.
Paksin ydinvoimalaitos

Paksin ydinvoimalaitos () on Unkarin ensimmäinen ja ainoa ydinvoimala. Voimalaitos sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Paksin kaupungista Tolnan läänissä maan keskiosassa. Voimalan neljä reaktoria tuottaa noin 40 prosenttia Unkarissa tuotetusta sähköstä. Ydinvoimalayhtiö (MVM Paksi Atomerőmű Zrt.) on osa Unkarin valtiollista MVM-energiakonsernia.
Unkarin ja Venäjän hanke kahden uuden reaktorin rakennus- ja huoltosopimuksista on herättänyt epäilyjä. Euroopan atomienergiayhteisö (Euratom) vastustaa Unkarin suunnitelmaa tuoda ydinpolttoaine ainoastaan Venäjältä. Venäjä on luvannut lainata Unkarille 80 prosenttia voimalahankkeen rahoituksesta.
Kodisjoen kirkko

Kodisjoen kirkko on Rauman Kodisjoella sijaitseva puinen, satulakattoinen ja länsitornillinen pitkäkirkko, joka rakennettiin vuonna 1907 raumalaisen urkurin Johan Frederik Lindegrenin piirusten mukaan. Kirkko rakennettiin edellisenä vuonna puretun, vuonna 1779 valmistuneen kirkon hirsistä ja vanhan kirkon muodot pääosin säilyttäen. Kirkon keskellä ovat runkohuoneesta ulkonevat korkeat kylkiäiset. Kolminivelinen suippohuippuinen torni rakennettiin uudelleen 1930-luvun tulipalon jälkeen. Kirkossa on pyörökaari-ikkunat, ulkovuorauksessa vaihtelevat pysty- ja vaakalaudoitukset. Sisäseinät ovat hirsipintaiset ja sisäkatto on kolmitaitteinen lautakatto. Kirkkorakennusta korjattiin vuonna 1966. Kirkossa on istumapaikkoja noin 250 hengelle. Kirkon kellot ovat vuosilta 1798 ja 1865. 
Kirkossa on esillä joitakin vanhan kirkon esineitä. Alttarilla on taiteilija Väinö Ylenin Kristus-patsas. Laitilassa syntynyt taiteilija Edwin Lydén lahjoitti kirkkoon öljymaalauksensa "Ylösnousseen ilmestyminen Maria Magdalenalle", joka on vuodelta 1949. Kirkon nykyiset 10-äänikertaiset urut ovat vuodelta 1991, ne on valmistanut Urkurakentamo Matti Erola. Kirkon ympärillä on hautausmaa, mukaan lukien sankarihaudat patsaineen. Kirkon vieressä on myös kaksi ruumiskiveä, isompi miehen (1906) ja pienempi naisen (1930) arkkua varten, samoin kuin muualle haudattujen muistokivi vuodelta 2005. Kirkon läheisyydessä on Kodisjoen seurakuntatalo Kodistupa vuodelta 1992, jossa on tilaa noin 120 hengelle ja lisäksi lasten kerhotilat sekä partion tilat.
Kodisjoen saarnahuonekunta.
Kodisjoen kirkon omistaa Suomen ainoa jäljellä oleva saarnahuonekunta. Se toimi pitkään osana Laitilan seurakuntaa, mutta toimii nykyään yhteistyössä Rauman seurakunnan kanssa. Saarnahuonekunnan asioista päättää kirkkohallintokunta ja Rauman seurakunta avustaa sitä taloudellisesti. Saarnahuonekunnan hallinnossa äänivaltaisia ovat Rauman seurakunnan jäsenet, jotka asuvat Kodisjoen kylän alueella. Kirkolla järjestetään säännöllisesti erilaista toimintaa ja talkoita.
Kopsiini

Kopsiini on proteiini, josta odotetaan korvaajaa perinteisille antibiooteille. Sitä saadaan hevosen lannasta, ja se on samantapaista kuin ihmisen iholle ja limakalvoille muodostuu suojaksi tulehduksia vastaan.
Kopsiinin bakteereja tuhoavan vaikutuksen havaitsi Sveitsin teknologiainstituutti ETH. Havainto tehtiin tutkittaessa sittamustesienen ("Coprinopsis cinerea") kykyä tappaa bakteereja. Sieni kasvaa hevosen lannassa.
A. J. Soveri

Albert Johan Soveri, sukunimi vuoteen 1906 "Silander" (14. maaliskuuta 1873 Lammi – 3. helmikuuta 1961 Ylöjärvi) oli suomalainen rovasti, lehtori ja kirjailija.
Soverin vanhemmat olivat director cantus Henrik Silander ja Lovisa Silén. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1892. Soveri suoritti teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1897 ja hänet vihittiin samana vuonna papiksi. Hän valmistui vielä filosofian kandidaatiksi 1900 ja filosofian maisteriksi 1904.
Soveri toimi uskonnon opettajana Tornion alkeiskoulussa, Raahen alkeiskoulussa ja Turun tyttökoulussa 1902–1912, uskonnon lehtorina Oulun suomalaisessa lyseossa 1912–1920 ja uskonnon ja filosofian vanhempana lehtorina Tampereen tyttölyseossa 1920–1936. Hän oli Sauvon kirkkoherrana 1936–1950 ja sai rovastin arvon 1938.
Soveri on sanoittanut ja säveltänyt Siionin virret virsikirjan virren 189 "Olen maan päällä".
Soveri oli naimisissa vuodesta 1908 filosofian maisteri Tekla Matilda Teivaalan kanssa. Soverin vanhempi veli oli lyseon rehtori, oppikirjojen tekijä ja kirjallisuuden suomentaja Heikki Ferdinand Soveri.
Teoksia.
Nimimerkillä "Pulamies":
Koijärven kirkko

Koijärven kirkko on Forssan Koijärvellä sijaitseva puinen satulakattoinen päätytornillinen pitkäkirkko, joka rakennettiin metsänhoitaja Mauno Kallion piirustusten mukaan 1920–1922, alun perin Kojon manttaalikunnan seurantaloksi. Torni rakennukseen lisättiin 1923 ja kirkoksi se vihittiin 16. joulukuuta samana vuonna. Vihkimisen toimitti Tampereen hiippakunnan piispa Jaakko Gummerus. Kirkkosali on yksilaivainen, sisällä on puinen tasakatto. Kirkon pinta-ala on 315 neliötä ja siinä on istumapaikkoja noin 250 hengelle. Kirkon 10-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1968. Taiteilija Elias Muukan maalaama alttaritaulu "Jeesus Getsemanessa" saatiin lahjoituksena 1924. Kirkon kaksi kelloa on valettu Jaroslavlissa ja ostettu Tammisaaren entisestä venäläisestä sotilaskirkosta. Molemmissa on teksti "Maa, julista suurta iloa. Kiittäkää taivaat Jumalan kunniaa". Kirkon ulkovuorausta korjattiin 1930 Ilmari Launiksen suunnitelman perusteella, ja koko rakennus peruskorjattiin 1953 Ilmari Wirkkalan suunnitelman mukaan. Kirkon ulkoseinät maalattiin vaaleiksi 1997.
Horneophytopsida

Horneophytopsida on luokka, johon kuului sukupuuttoon kuolleita kasveja, joilla oli haaroittunut varsi ilman lehtiä, varsinaisia juuria tai putkilorakennetta, joita esiintyi varhaiselta siluurikaudelta varhaiselle devonikaudelle (noin 430–390 miljoonaa vuotta sitten). Ne olivat yksinkertaisimpia kladiin Polysporangiophyta kuuluneita, jotka olivat kasveja, joilla haaroittuneissa varsissa olevissa itiöpesäkkeissä oli monta itiöitä muodostavaa osaa. Ne luokiteltiin ennen kaareen Rhyniophyta, mutta myöhemmin huomattiin, että joillakin alkuperäisillä ryhmän jäsenillä oli yksinkertainen putkilorakenne ja joillakin ei.
2004 Crane ja kumppanit julkaisivat kladogrammin Polysporangiophytalle, missä Horneophytopsida sijoitettu kaikkien toisten Polysporangiophytaan kuuluvien kasvien sisarryhmäksi. Yksi toinen entinen Rhyniophytaan kuulunut ryhmä, "Aglaophyton" on myös sijoitettu putkilokasvien ulkopuolelle, koska sillä ei ole varsinaista putkilorakennetta (erityisesti ei putkilosolukkoa), vaikka sen johtosolukko oli kehittyneempi kuin Horneophytopsidan.
Fylogenia.
Osittainen kladogrammi Crane, Herendeen &amp; Friis 2004 mukaan:
Cry for You

Cry for You, tunnetaan myös nimellä Cry for You (You’ll Never See Me Again) Hard2Beatissä, on ruotsalaislaulaja Septemberin kappale. Kappale on samplattu Bronski Beatin kappaleesta ”Smalltown Boy” tämän "The Age of Consent" -studioalbumilta. Toukokuussa 2007 dance-pop kappale vietti yhteensä kolme viikkoa Billboardin Hot Dance Airplay Chartin kärjessä. Yhdysvalloissa se on toinen single Septemberin toiselta, omaa nimeään kantavalta kokoelma-albumilta. Kappale on ollut mukana monilla kokoelma-albumeilla Euroopan alueella.
Ruotsissa kappale oli suuri menestys, kuin myös muualla Euroopassa ja sitä voidaan pitää hänen tähän mennessä suurimpana hittinä yhdessä ”Satellitesin” kanssa. Hänen kotimaassaan Ruotsissa ”Cry for You” saavutti sijan kuusi Swedish Top 60 Singles Chart -listalla kahdeksi peräkkäiseksi viikoksi. Se oli Ruotsin singlelistoilla yhteensä seitsemäntoista ei-peräkkäistä viikkoa. Se on Ruotsin kaikkien aikojen 936:nneksi parhaiten myynyt kappale. Vuonna 2008 se oli yksi Ison-Britannian myydyimmistä kappaleista.
Marraskuussa 2010 ”Cry for You” palkittiin Yhdysvalloissa kultalevyllä, myytyään yli 500 000 kopiota, muodostaen Septemberistä ensimmäisen artistin, joka on saavuttanut Yhdysvalloissa kultalevyn sitten vuonna 1998 julkaistun Ace of Basen ”Cruel Summerin”.
Written in the Stars

Written in the Stars on brittiläisräppäri Tinie Tempahin kappale, jolla vierailee yhdysvaltalaislaulaja Eric Turner. Toisin kuin hänen kaksi edellistä läpimurtohittiä, joiden tuotannosta vastasi Labrinth, vastasi siitä tämän kappaleen kohdalla iSHi. Sen julkaisi Parlophone iTunes Storessa digitaalisesti ladattavana singlenä 19. syyskuuta 2010. Se julkaistiin hänen Disc-Overy-debyyttistudioalbumin kolmantena virallisena singlenä. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa Tempahin debyyttisinglenä, jossa se saavutti parhaimmillaan Billboard Hot 100-listan sijan kaksitoista. Kappale oli myös Tinien ensimmäinen, joka pääsi "Billboard" Pop Chartin kymmenen parhaan joukkoon.
"Written in the Starsia" käytettiin Major League Baseballin mainoksissa mainostamaan heidän vuoden 2011 pelikautta. WWE valitsi kappaleen heidän WrestleMania XXVII-tapahtuman tunnuskappaleeksi. Myöhemmin sitä on käytetty myös South Asian Softball Leaguen kahdeksannen kauden esittelykappaleena. Vuosien 2011-12 kaudesta lähtien sitä on käytetty myös Sky Sportsin kattaman Englannin valioliigan tunnuskappaleena. Samplauksia "Written in the Starsista" voi kuulla USA Networkin urheiludraamassa Necessary Roughness. Kappale valittiin Miss USA 2011-iltapukukilpailun taustamusiikiksi. New York Giants käytti kappaletta heidän aloituskappaleena Super Bowl XLVI-pelissä 5. helmikuuta 2012. Sitä käytettiin myös Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisten loppuseremoniassa elokuussa 2012.
Belesin voimalaitos

Belesin voimalaitos on vesivoimalaitos Luoteis-Etiopiassa, Amharan osavaltiossa, Tanajärven länsipuolella. Voimalaitos on Etiopian suurin voimalaitos nimellisteholtaan 460 megawattia. Vuosituotanto on noin 1,7 terawattituntia. Voimalaitoksen ensimmäinen yksikkö otettiin käyttöön vuonna 2010.
Vesistö.
Voimalaitos toimii Tanajärvestä Belesjokeen ohjattavan veden avulla. Veden luonnollinen reitti olisi Bahir Darista alkunsa saava Sininen-Niili, jonne vesi päätyy Belesin kautta vasta lähellä Sudanin rajaa. Voimalaitoksen tulotunneli on 12 kilometriä pitkä. Tunnelin alkupää on noin 1 780 metrin korkeudessa, Tanajärven rannalla, Kunzilan kylän länsipuolella (). Voimalaitoksen alatunneli päättyy Belesiin 1 450 metrin korkeudessa, 7 kilometriä voimalaitokselta lounaaseen ().
Voimalaitoksen rakentamiseen liittyen Belesiin rakennettiin patoja, joiden avulla 1 400 km² laakson maa-alueita saatiin keinokasteluun.
Tekniikka.
Voimalaitoksella on neljä Francis-turpiinia. Voimalaitoksen rakennevirtaama on 160 kuutiometriä sekunnissa. Putouskorkeus on 332 metriä.
Voimalaitoksen nimellisteho on 460 megawattia (540 MVA). Voimalaitos on liitetty 400 kilovoltin sähköverkkoon.
Sexy Bitch

Sexy Bitch (tunnetaan myös nimellä Sexy Chick) on ranskalaisen DJ David Guettan kappale, joka on nauhoitettu hänen neljännelle, One Love-studioalbumille. Kappale sisältää sanoja senegalilais-yhdysvaltalaiselta laulaja-lauluntekijä Akonilta. Se julkaistiin "One Loven" toisena kansainvälisenä singlenä. Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa CHR-radiokanavilla 1. syyskuuta 2009 Astralwerksin kautta yhdessä Capitol Recordsin kanssa.
Kappaleen sanoittivat Giorgio Tuinfort, Aliaune Thiam, David Guetta, Jean-Claude Sindres and Sandy Vee; heistä kolme viimeisintä myös tuottivat kappaleen. Kappale tehtiin yhdessä yössä sen jälkeen kun kaksi pääartistia tapasivat konsertissa. "Sexy Bitchin" sanat käsittelevät päähenkilön ihastumista naiseen. "Sexy Bitch" sai musiikkikriitikoilta vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista positiivisiin, jotka kehuivat erityisesti kappaleen tuotantoa.
Kappale muodostui maailmanlaajuisesti kaupalliseksi menestykseksi, päästen viiden parhaan joukkoon lukuisissa valtioissa, mukaan lukien listan kärkipaikat Australiassa, Itävallassa, Kanadassa, Saksassa, Uudessa-Seelannissa ja Isossa-Britanniassa. "Sexy Bitch" saavutti sijan viisi Billboard Hot 100-listalla ja siitä muodostui Guettan ensimmäinen viiden parhaan joukkoon päässyt single Yhdysvalloissa. Kappaleesta tuli myös hänen parhaiten myynyt single Yhdysvalloissa, Recording Industry Association of American (RIAA) palkitessa sen kolminkertaisella platinalla. Maaliskuussa 2014 kappaletta oli myyty pelkästään Yhdysvalloissa yli 3 507 000 kopiota. "Sexy Bitchin" musiikkivideolla nähdään Guetta ja Akon kotibileissä sekä esiintymässä konsertissa.
Run Baby Run

Run Baby Run on DJ Valdin, Marcos Rodriguezin ja Quique Tejadan esittämä kappale, jolla esiintyy vierailevana artistina naislaulaja Estela Martin. Sen julkaisi Blanco y Negro Music digitaalisesti ladattavana singlenä 3. helmikuuta 2015. Ajatus kappaleen tekemisestä lähti liikkeelle jo yli viisi vuotta ennen kappaleen julkaisua, kun Quique ja DJ Valdi tapasivat toisensa ja päättivät tehdä jotain yhdessä. Mark ja Estela, televisio-ohjelman Europa Baila järjestäjät, muodostuivat ohjelmassa kilpailleen Valdin faneiksi ja halusivat pitkin kilpailua luoda Formula 1 teemaisen pilottijoukon ja tehdä musiikkia.
Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 13. helmikuuta 2015. Videolla nähdään esiintyjäkokoonpano kuvataiteilija Jose Cuberon kuvittamana ajamassa läpi sarjakuvamaisten kaupunkimaisemien kilpaa autoillaan, määränpäänä seuraavan konsertin järjestämispaikka.
Kaupallisesti kappaleesta tuli kohtalainen menestys, päästyään Espanjan singlelistan sijalle kolmekymmentäneljä. Ennen tätä kappale oli päässyt jo Espanjan iTunes-latauslistan ensimmäiselle sijalle.
Samsara 2015

Samsara 2015 on norjalais-ruotsalaisen tuottajakaksikko Tungevaag &amp; Raabanin kappale. Siitä tuli menestys Pohjoismaiden singlelistoilla, mukaan lukien Norjassa, Ruotsissa ja Tanskassa. Kappaleen norjalainen hittiversio, joka sisältää norjalaislaulaja Emilan esittämiä sanoja, pääsi alkuperäisen kappaleen tavoin VG-listalle sekä tällä kertaa myös Suomen viralliselle singlelistalle.
DJ-tuottajaduo Tungevaag &amp; Raabanin yhdistymisen myötä ilmoitettiin, että Raaban on tuottanut kappaleen yhdessä Tungevaagin kanssa ja että uusi, Emilan sanat sisältävä versio on julkaistu Ruotsissa. Kyseinen versio löysi pääjulkaisun tavoin paikkansa Sverigetopplistanin viiden parhaan joukosta viikolla viisi, sen jälkeen kun alkuperäinen versio oli ollut listoilla marraskuusta 2014 viikolle neljä asti, sijoituttuaan parhaimmillaan listasijalle neljä.
Kappaleen ovat tuottaneet Tungevaag ja Raaban molemmat, mutta se julkaistiin ensimmäisenä Tungevaagin nimen alaisena nimellä "russlåt" (Russ on norjalainen versio lukiosta). Kaksikko päätti viedä yhteistyönsä uudelle tasolle ja päättivät julkaista julkaista kappaleen uudelleen, mutta tällä kertaa duona.
Kappale oli ehdolla Norjassa vuoden 2014 Spellemannprisen-gaalassa kategoriassa "Paras hitti", mutta hävisi Admiral P:n ja Nico D:n "Engelille".
Listasijoitukset.
Martin Tungevaag
Martin Tungevaag ft. Emila
Tungevaag &amp; Raaban ft. Emila
Sulkamittari

Sulkamittari ("Phigalia pilosaria") on mittariperhosten heimoon kuuluva, hyvin varhain keväällä lentävä yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Sulkamittari on monien lähisukulaistensa tapaan selvästi sukupuolidimorfinen laji, sillä ainoastaan koirailla on siivet. Koiras muistuttaa käherämittaria ("Lycia hirtaria"), mutta on ruumiiltaan selvästi hennompi. Siivet ovat vaihtelevissa määrin harmaankirjavat ja niiden täplikäs kuviointi on sulautuvaa. Jotkin yksilöt ovat lähes kuviottomia. Poikkiviirut erottuvat etenkin siiven etureunassa, mutteivät yleensä erotu koko siiven poikki, poikkeuksena keskivarjo, joka erottuu usein selvästi koko siiven leveydeltä. Takasiivet ovat vaaleat, tiheään tummapisteiset ja niiden poikki kulkee tumma poikkiviiru. Siipiripsien tyvellä on tumma viiru. Takaruumiin pinta on sileäsuomuinen ja vastakuoriutuneiden yksilöiden takaruumiissa on punertavaa sävyä. Koiraan tuntosarvet ovat leveästi sulkamaiset. Naaras on siivetön ja väriltään ruskehtava. Sen selkäpuolella on pareittain tummia laikkuja ja raajat ovat nivelten kohdilta valkoiset. Koiraan siipiväli 41–46 mm.
Lajilla esiintyy myös tumma värimuoto f. "monacharia".
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta Lähi-itään, Kaukasukselle ja Uralille. Suomessa laji tavattiin ensimmäisen kerran Ahvenanmaalta vuonna 1939 ja vielä 1980-luvulla se oli varsin harvinainen. Nykyisin sulkamittaria tavataan melko yleisenä likimain Kristiinankaupunki-Joensuu-linjan eteläpuolella, mutta yleisin se on edelleen etelärannikon läheisyydessä.
Laji on lentoaikansa puolesta erittäin aikainen. Keski-Euroopassa aikuiset perhoset ovat liikkeellä tammikuusta maaliskuulle ja Suomessakin lento alkaa maaliskuussa ja jatkuu huhtikuulle. Aivan viimeisiä yksilöitä voi tavata vielä toukokuun alkupuolella. Lämpiminä talvina ensimmäiset perhoset saattavat lähteä liikkeelle jo joulukuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Sulkamittarin elinympäristöä ovat monenlaiset lehtimetsät ja puistot. Naaraat kiipeävät iltaisin puiden rungoille ja houkuttelevat koiraita luokseen. Koiraat lentävät yöllä ja tulevat helposti kirkkaiden valojen luokse. Toukka koteloituu maahan. Talvehtiva vaihe on kotelo, jonka sisälle on jo syksyllä kehittynyt kuoriutumisvalmis perhonen.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla eri lehtipuilla ja -pensailla.
Milano – San Remo 2015

Milano – San Remo 2015 oli järjestyksessään 106. maantiepyöräilyn Milano – San Remo -kilpailu. Se käytiin 293 kilometrin reitillä Milanosta San Remoon 22. maaliskuuta 2015.
John Degenkolb voitti kilpailun ohitettuaan loppukirissä Alexander Kristoffin, Michael Matthews sijoittui kolmanneksi. 26 parasta saivat saman ajan.
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Casper Van Dien

Casper Robert Van Dien (s. 18. joulukuuta 1968 Milton, Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan lukuisista televisiorooleistaan sekä "Starship Troopers" -elokuvista, joissa hän näyttelee Johnny Ricoa. Van Dien on tunnettu myös Tyler ”Ty” Moodyn roolista 1990-luvun televisiosarjassa "One Life to Live". 2000-luvun taitteessa hänellä oli merkittäviä osia kauhuleffoissa, kuten "Päätön ratsumies" (1999) ja "Hurskauden hinta" (2000). 
Van Dien on vieraillut useissa 1990-luvun sarjoissa, kuten "Beverly Hills 90210" ja "Pulmuset" (eng. "Married... with Children"). 2000–2001 hänellä oli päärooli tv-sarjassa "Titaanit".
Van Dien kasvoi Ridgewoodissa, New Jerseyssä ja hänellä on tanskalaisia sukujuuria. Käydessään koulua Floridassa häntä pidettiin Admiral Farragut Academyn oppilaiden keskuudessa ”Keninä”, mikä johtui hänen komeasta ulkonäöstään. Van Dien joutui nuorena usein myös tappeluihin ulkonäkönsä takia. 
2010-luvulla Van Dienillä on ollut rooleja lähinnä pienen budjetin independent-elokuvissa, kuten "The Pact" (2012).
Aita Gasparin

Aita Emilie Gasparin (s. 9. helmikuuta 1994 Samedan) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Debyyttinsä maailmancupissa Gasparin teki vuonna 2014.
Gasparin sijoittui Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 kymmenenneksi sekä pikakilpailussa että takaa-ajossa. Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 hän oli yhteislähdössä yhdestoista. Maailmancupissa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas Soldier Hollown normaalimatkalla kaudella 2023–2024 ja Antholzin takaa-ajokilpailussa kaudella 2024–2025. Hän voitti maailmancupin parisekaviestin Niklas Hartwegin kanssa Pokljukassa maaliskuussa 2025.
Myös hänen siskonsa Selina Gasparin ja Elisa Gasparin ovat ampumahiihtäjiä.
Ramón María Narváez

Ramón María Narváez, Valencian herttua (5. elokuuta 1800 Loja, Granada – 23. huhtikuuta 1868 Madrid) oli espanjalainen sotamarsalkka ja poliitikko. Hän tuki uskollisesti kuningatar Isabella II:a ja toimi kuusi kertaa Espanjan pääministerinä vuosina 1844–1846, 1847–1851, 1856–1857, 1864–1865 ja 1866–1868.
Tunnettuun sotilassukuun syntynyt Narváez liittyi Espanjan kuninkaalliseen kaartiin jo 15-vuotiaana ja yleni nopeasti sotilasurallaan. Ensimmäisen karlistisodan aikana (1833–1839) hän oli yksi sijaishallitsija Maria Kristiinan luotetuimmista komentajista. Narváez sai vuonna 1836 näyttävän voiton ja hänet nimitettiin 1838 Vanhan-Kastilian kenraalikapteeniksi. Hänet valittiin samana vuonna myös parlamentin jäseneksi, mutta hän joutui lähtemään maanpakoon osallistuttuaan sotilaskapinaan vapaamielisten johtajana tunnettua kenraali Baldomero Esparteroa vastaan. Vuonna 1843 Narváez osallistui Juan Primin ja Francisco Serranon johtamaan kapinaan, jolla Espartero kukistettiin. Hän eteni Valenciasta kohti Madridia ja valtasi pääkaupungin 24. heinäkuuta.
Kuningatar Isabella nimitti Narváezin ensimmäisen kerran pääministeriksi toukokuussa 1844. Hän sai myös armeijan ylipäällikkyyden sekä Valencian herttuan ja Espanjan granden arvot. Hänen ensimmäisellä pääministerikaudellaan perustettiin kansalaiskaarti, vahvistettiin uusi perustuslaki vuonna 1845 ja uudistettiin verotusjärjestelmä. Narváezin hallinto muutti perustuslakia vanhoillisempaan suuntaan ja nojasi lähes diktatoriseen sotilasvaltaan. Hän joutui eroamaan pääministerin tehtävistä helmikuussa 1846, joskin palasi tehtävään parin viikon ajaksi maaliskuun jälkipuoliskolla. Narváez oli uudelleen pääministerinä lokakuusta 1847 tammikuuhun 1851, lokakuusta 1856 lokakuuhun 1857, syyskuusta 1864 kesäkuuhun 1865 ja heinäkuusta 1866 aina kuolemaansa huhtikuussa 1868 saakka. Hän kuoli vain muutamaa kuukautta ennen kuin Isabella II syrjäytettiin vallasta.
Dietyylikarbonaatti

Dietyylikarbonaatti (C5H10O3) on etanolin ja hiilihapon esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä, liuottimena ja elektrolyyttinä litiumioniakuissa.
Ominaisuudet.
Dietyylikarbonaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin.
Valmistus ja käyttö.
Dietyylikarbonaattia valmistetaan fosgeenin ja etanolin välisellä reaktiolla ja etanolia käytetään ylimäärin. Sivutuotteena muodostuu vetykloridia. Muodostuvasta tuotteesta poistetaan ylimääräinen reagoimaton etanoli tislaamalla.
Dietyylikarbonaattia käytetään pääasiassa selluloosajohdannaisten, kuten nitroselluloosa ja selluloosaeettereiden ja -estereiden, ja hartsien liuottimina. Siitä valmistetaan myös lääkeaineita, väriaineita ja maatalouskemikaaleja. Dietyylikarbonaattia voidaan käyttää myös liuottimena ja elektrolyyttinä litiumioniakuissa.