tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vahojärvi (Ikaalinen)

Vahojärvi on Pirkanmaalla Ikaalisten Luhalahdessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Vahojärvi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 1,5 kilometriä, leveys 1,2 kilometriä ja sen pinta-ala on 91 hehtaaria. Se sijaitsee Sipsiöjärven itäpuolella ja on Sipsiöjoen reitin seuraava yläpuolinen järvi. Vahojärveen laske kaksi suurempaa jokea: Sisättöjoki ja Hihkiönjoki. Sisättöjoen kautta tulevat pohjoisesta Juurijärven-Hulppojärven valuma-alueen vedet ja ne laskevat Vahojärven pohjoisimpaan lahdenpohjukkaan. Vahojärven itäpuoliseen Kortelahteen laskee Hihkiönjoki, joka muodostuu Liesijoen alueen ja Liesijärven valuma-alueen vesistä. Muut tulo-ojat ovat pieniä metsä- tai pelto-ojia sekä noin 100 metriä pitkä Noljasjärven laskuoja. Noljasjärven ja Vahojärven vedenpinnat ovat samassa tasossa. Järven laskujoki on Vahojoki, jonka luusua sijaitsee järven länsipäässä Kirkkolahdessa. Vahojärvellä on kolme erillistä järviallasta, joita erottuvat toisitaan kapeahkoissa salmissa. Kortelahti on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä, mutta on voimakkaasti ruohottunut ja vain keskiosassa on avovettä. Hihkiönjoen delta on soistunutta lietettä, jossa joki haarautuu kahtia. Lahdella on joen edustalla saari ja lahdensuussa on pieni luoto. Lahden suu on vain 60 metriä leveä, mutta kasvillisuudesta johtuen se on vieläkin kapeampi. Länsipäässä sijaitsee Kirkkolahti, joka on yhteydessä Vahojärven selkään alle 30-metrisen salmen kautta. Kirkkolahti on 600 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Kirkkolahdessakin on kasvillisuutta paljon, mutta ei ilmeisesti niin paljon kuin Kortelahdessa. Järven selkä muodostaa pääosan Vahojärvestä ja se on 1,2 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Koillispäässä sijaitsee kaksi pientä luotoa ja 60 metriä pitkä saari. Rantaviivan pituus on 12 kilometriä. Yli puolet rannoista reunustaa pellot ja loppuja reunustavat metsämaat. Järven ympäristössä sijaitsee yhdeksän maatilaa ja rannoille on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13284.
Virkistys.
Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Constantin Ion Parhon

Constantin Ion Parhon (15. lokakuuta 1874 Câmpulung – 9. elokuuta 1969 Bukarest) oli romanialainen poliitikko, joka toimi Romanian kansantasavallan ensimmäisenä valtionpäämiehenä eli kansalliskokouksen puhemiestön puheenjohtajana vuosina 1948–1952. Hän kuului kommunistiseen puolueeseen. Siviiliammatiltaan Parhon oli neuropsykologi.
Constantin Ion Parhon opiskeli lääketiedettä Bukarestin yliopistossa vuosina 1893-1900 ja saavutti vuonna 1900 lääketieteen tohtorin arvon. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Bukarestin ulkopuolella. Vuosina 1913-1933 hän työskenteli Iasin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa ja Bukarestin ylopistossa. Vuonna 1939 hänestä tuli Romanian akatemian täysjäsen. Vuonna 1946 kuningas Mikael perusti endokrinologian instituutin nimellä "CI Parhon". 
Parhonin polittinen suuntautuminen kommunismiin alkoi jo vuonna 1919. Toisen maailmansodan loppuvaiheessa 1944 oli mukana protestoimassa Romanian liittoutumista natsi-Saksan sotaponnisteluihin. Vuodesta 1946 lähtien hän toimi Romanian parlamentin jäsenenä aina vuoteen 1961 asti. 
Romanian kansantasavaenä kesäkuhun 1952lan julistamisen jälkeen 30. joulukuuta 1947 Constantin Ion Parhon valittiin Romanian kansantasavallan väliaikaisen komitean puheenjohtajiston puheenjohtajaksi 30. joulukuuta 1947 - 13. huhtikuuta 1948. Romanian kansantasavallan perustuslaki hyväksyttiin 13. huhtikuuta 1948, jonka jälkeen Constantin Ion Parhon valittiin kansalliskokouksen puheenmiehistön puheenjohtajaksi, joka vastasi kansandemokratiassa valtionpäämiehen roolia tosiasiallisen vallan ollessa kuitenkin kommunistipuolueella. Ion Parhon toimi tehtävässä 2. kesäkuuta 1952 asti. Tällöin hän luopui poliittisesta toiminnasta keskittyen sen jälkeen tieteelliseen työhön. 
Hän oli Neuvostoliiton, Bulgarian ja Itä-Saksan akatemioiden, Unkarin tiedeakatemian sekä useiden ulkomaisten tiedeseurojen kunniajäsen. Vuonna 1948 hänelle myönnettiin Prahan yliopiston kunniatohtorin arvo. Vuonna 1959 hänelle myönnettin Neuvostoliitossa Leninin kunniamerkki.
Constantin Ion Parhon kuoli 9. elokuuta 1969 Bukarestissa 94 vuoden iässä. Hänet haudattiin Bukarestin Vapaudenpuistoon (alunperin Carol-puisto) "Kansan vapauden ja isänmaan, sosialismin sankarien monumentin" pyöreään saliin, mutta vuoden 1989 vallankumouksen jälkeen hänet haudattiin uudelleen toiselle bukarestilaishautausmaalle.
Linja 5 (Brysselin metro)

Linja 5 on Brysselin metron itä-länsisuuntainen linja, joka kulkee Erasmen asemalta Herrmann-Debroux’n asemalle. Nykymuodossaan se on ollut olemassa vuodesta 2009, jolloin linjaan 1A kuulunut osuus Beekkantista Roi Baudouiniin korvattiin linjaan 1B kuuluneella osuudella Beekkantista Erasmeen.
Linjan ensimmäiset osuudet rakennettiin 1960-luvun lopussa, jolloin niitä käyttivät raitiovaunut. Ensimmäinen metrojuna otettiin käyttöön 20. syyskuuta 1976.
Hockeytvåan

Hockeytvåan tai Ruotsin jääkiekon II-divisioona () on Ruotsin jääkiekon neljänneksi korkein sarjataso SHL:n, HockeyAllsvenskanin ja Hockeyettanin jälkeen. Sarja on aiemmin tunnettu pelkästään nimellä Division 2, jota käytetään usein edelleen eri tilastoissa. Hockeytvåan alueellinen ja se on jaettu neljään alueeseen: pohjoiseen, eteläiseen, itäiseen ja läntiseen. Alueilla on yhteensä 11 sarjaa. Hockeytvåanin neljän jatkosarjan parhaiten sijoittuneet joukkueet nousevat Hockeyettaniin, kun taas Hockeyettanin neljän alkusarjan viimeiseksi sijoittuneet joukkueet putoavat Hockeytvåaniin.
Kauden 2015–2016 lopulla Hockeytvåanissa oli pelaajia 23 maasta. Suomalaisista sarjassa kiekkoili muun muassa uransa jo kertaalleen päättänyt entinen NHL- ja maajoukkuekiekkoilija Hannes Hyvönen.
Villa d’Angleterre

Villa d’Angleterre on huvila Hangon Kylpyläpuiston huvila-alueella, joka sijaitsee Appelgrenintie 9:ssä Hangossa. Sen suunnittelivat arkkitehdit R. Grönholm 1881 ja Hjalmar Åberg 1909.
Hedelmänviljely

Hedelmänviljely tarkoittaa hedelmäpuiden kasvattamista tarkoituksena tuottaa ruokaa. Paikkaa, jossa niitä viljellään, kutsutaan hedelmätarhaksi. Kaupallisten hedelmätarhojen lisäksi hedelmiä kasvatetaan myös puutarhoissa.
Viljelmillä kasvit on istutettu järjestelmällisesti ruutuihin. Kasvien juurella maa pidetään paljaana tai ruoho leikataan lyhyeksi, jotta ylläpito ja sadonkorjuu on yksinkertaista ja tehokasta.
Hedelmätarhan puiden välimatka riippuu lajista. Luumupuita voidaan kasvattaa 3 metrin välein, omenapuiden perinteinen välimatka on 8-10 metriä, ja päärynäpuilla pidetään jopa 20 metrin välejä. Omenapuihin on kehitetty tavallista pienempiä kääpiörunkoja, joita voidaan istuttaa jopa kahden metrin välein. Sitrushedelmien kuten appelsiinien normaalikokoisten puiden väli on 4-8 metriä, kääpiöpuiden 2-3 metriä. 
Taloudellisesti merkittävimpiä hedelmiä ovat omena, banaani, viinirypäle, appelsiini, mango, guava, papaija ja ananas. Kaikkien näiden yhteenlasketussa tuotantomäärässä Kiina on maailman suurin. Se on myös suurin omenien ja rypäleiden tuottaja, kun taas Intia on sitä suurempi mangon, guavan, banaanin ja papaijan tuottaja. Appelsiinien tuottajista Brasilia on suurin. Ananastuotannon kärjessä ovat hyvin tasaisilla osuuksilla Brasilia, Costa Rica, Filippiinit ja Thaimaa.
Suomen yleisin viljelty hedelmä on omena, jota kasvatetaan vuodessa noin viisi miljoonaa kiloa. Suomessa on noin 300 ammattimaista omenatilaa, joilla omenaa viljellään 670 hehtaarilla. Pääosa näistä on Ahvenanmaalla, Lounais-Suomessa ja Länsi-Uudellamaalla, mutta viljelyalueita löytyy myös Hämeestä, Kaakkois-Suomesta ja Etelä-Savosta. Suomen ammattimainen omenanviljely keskittyi 1900-luvulla Salpausselän eteläpuolelle. Talvenkestävien lajikkeiden jalostuksen ja ilmastonmuutoken takia omenia voidaan viljellä kaupallisesti myös Kaakkois-Suomessa ja Etelä-Savossa, ja kotipuutarhoissa on omenapuita jopa Lapissa. 2000-luvulla on alettu kokeilla myös päärynän ammattimaista viljelyä. Myös luumujen ja kirsikoiden viljely yleistyy.
Bryce Dejean-Jones

Bryce Alexander Dejean-Jones (21. elokuuta 1992 Los Angeles, Kalifornia – 28. toukokuuta 2016 Dallas, Texas) oli yhdysvaltalainen koripalloilija.
Kolmea eri yliopistoa edustanut Dejean-Jones pelasi ensimmäisellä ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2015–2016 aluksi D-liigajoukkue Idaho Stampedessa mutta nousi NBA-joukkue New Orleans Pelicansin kokoonpanoon vuoden 2016 alussa, kunnes loukkaantuminen päätti hänen kautensa. Hänet ammuttiin toukokuussa 2016 Dallasissa, kun hän luuli lapsensa äidin lukinneen hänet ulos ja murtautui vahingossa naapurihuoneistoon. Dejean-Jones oli kuollessaan 23-vuotias, ja hän oli tehnyt jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Pelaajaura.
Peräti kolmea eri yliopistoa edustanutta, heittävänä takamiehenä pelannutta Dejean-Jonesia ei varattu NBA:han . Hän pelasi kesällä 2015 NBA:n kesäliigaa New Orleans Pelicansin joukkueessa 12,8 pisteen keskiarvolla ja teki joukkueen kanssa sopimuksen elokuussa. Pelicans kuitenkin vapautti Dejean-Jonesin sopimuksestaan lokakuussa, ja tämä siirtyi joulukuussa D-liigajoukkue Idaho Stampedeen.
Tammikuussa 2016 Pelicans teki Dejean-Jonesin kanssa kymmenpäiväisen sopimuksen. Tyreke Evansin loukkaannuttua hän nousi Pelicansin avausviisikkoon ja jatkoi NBA:ssa toisella kymmenpäiväisellä sopimuksella. Hän pelasi NBA-uransa tehokkaimman ottelun Los Angeles Lakersia vastaan 4. helmikuuta heitettyään 17 pistettä ja otettuaan yhdeksän levypalloa. Helmikuun lopussa hän joutui kautensa päättäneeseen ranneleikkaukseen. Viikko aikaisemmin hän oli ehtinyt tehdä tiettävästi kolmivuotisen jatkosopimuksen Pelicansin kanssa.
Kuolema.
Dejean-Jones kuoli 28. toukokuuta 2016 Texasin Dallasissa. Entisen tyttöystävänsä luona tyttärensä 1-vuotissyntymäpäivää juhlistamassa ollut Dejean-Jones erehtyi oletettavasti asunnosta palattuaan kävelyltä, luuli lapsensa äidin lukinneen hänet ulos ja murtautui tietämättään samassa rakennuksessa sijainneeseen toiseen asuntoon. Dejean-Jonesin potkaistua vieraan asunnon makuuhuoneen oven auki huoneiston asukas ampui häntä vatsaan. Dejean-Jones löydettiin ulkoa jalkakäytävältä ja kuoli sairaalassa. Texasin lakien mukaan itsensä puolustaminen omassa kodissaan, vaikka murtautuja kuolisi, on sallittua.
Vain 23-vuotiaana kuollut Dejean-Jones oli ensimmäinen NBA:n kuollut aktiivipelaaja sitten vuonna 2007 liikenneonnettomuudessa kuolleen Eddie Griffinin.
Marjapensas

Marjapensas tarkoittaa pensasta, johon muodostuu ihmisravinnoksi kelpaavia marjoja. Marjapensaita kasvatetaan usein puutarhoissa, mutta niitä kasvaa myös villinä metsissä.
Marjapensaita ovat esimerkiksi:
Henk Bouwman

Henricus Nicolaas ”Henk” Bouwman (30. kesäkuuta 1926 Amsterdam – 27. joulukuuta 1995 Baarn) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Bouwman kuului Alankomaiden olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948. Hänen Roderick-poikansa pelasi myös maahockeya olympiatasolla.
Piet Bromberg

Pieter Marie Johan ”Piet” Bromberg (4. maaliskuuta 1917 Haag – 27. heinäkuuta 2001 Wassenaar) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Bromberg kuului Alankomaiden olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Ton Richter

Antonius Maria ”Ton” Richter (16. marraskuuta 1919 Blaricum – 10. elokuuta 2009 Hilversum) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Richter kuului Alankomaiden olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Jenne Langhout

Jenne Langhout (27. syyskuuta 1918 Batavia, Alankomaiden Itä-Intia – 29. maaliskuuta 2010 Hilversum) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Langhout kuului Alankomaiden olympiapronssijoukkueeseen Lontoossa 1948.
Halford Mackinder

Halford Mackinder (1861–1947) oli englantilainen maantieteilijä ja akateemikko. Häntä pidetään geopolitiikan perustajana, sillä sir Halford Mackinderin mallit historian maantieteellisestä ytimestä muodostivat tieteenalan pohjan.
Oxfordin yliopistossa toimineen Mackinderin vuosina 1904 ja 1919 julkaisemat teoriat eivät siinä mielessä ole geopolitiikkaa, sillä tekijä itse ei koskaan käyttänyt termiä geopolitiikka. Mackinder kuitenkin loi teorioillaan kuvan globaalista kilpailusta, jossa on olemassa maasta itsestään johdettavissa olevia, osin ihmistoiminnasta riippumattomia voimia. Hän laati niin kutsutun sydänmaateorian. Maailmanlaajuisessa mittakaavassa Euraasia on hänen mielestään globaalin vallan luonnollinen tyyssija, koska se sijaitsee sijaitsee keskellä, maailman keskipisteessä. Edullisin sijainti maalle on Mackinderin mukaan keskellä. Euraasia oli maavalta, jota vastaan merivalloilla ei olisi mahdollisuuksia kilpailla. Lisäksi Euraasiaa ympäröi Mackinderin mukaan alue, jonka valloittaminen tekee siitä koko maailmaa hallitsevan mahdin.
Mackinder jakoi maailman hierarkkiseen maantieteelliseen järjestykseen, joka koostui samankeskisistä ympyröistä, joiden ydin on lähes identtinen venäläisen valtakunnan alueen kanssa. Maailman keskipisteessä on hänen mukaansa Euraasian manner, jonka keskellä ovat Euraasian maat eli sydänmaa (engl. "pivot" "area"). Itä-Euroopan hallinta merkitsee sydänmaan hallintaa ja sydänmaan hallinta merkitsee maailmansaaren hallintaa. Maailmansaari koostuu kolmesta mantereesta: Afrikasta, Aasiasta ja Euroopasta. Mackinderin mielestä se, joka hallitsee maailmansaarta, hallitsee koko maailmaa.
Charline Van Snick

Charline Van Snick (s. 2. syyskuuta 1990 Liège) on belgialainen judon olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari sarjasta 48 kg.. 
Van Snick saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 48 kg:n painoluokassa pronssia 2008 ja kultaa 2009. Hän sai samassa sarjassa pronssia Wienin EM-kilpailuissa 2010 ja sijoittui viidenneksi Pariisin MM-kilpailuissa 2011. Tšeljabinskin EM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa hävittyään loppuottelussa romanialaiselle Alina Dumitrulle.
Van Snick saavutti olympiapronssia 48 kg:n sarjassa Lontoossa 2012. Hävittyään välieräottelussa brasilialaiselle Sarah Menezesille hän kukisti pronssiottelussa Argentiinan Paula Pareton. Budapestin EM-kilpailuissa 2013 hän saavutti hopeaa hävittyään finaalissa unkarilaiselle Éva Csernoviczkille. Saman vuoden Rio de Janeiron MM-kilpailuissa hän sai pronssia.
Van Snick voitti 48-kiloisissa kultaa Bakun Euroopan kisoissa 2015 kukistettuaan loppuottelussa Turkin Ebru Sahinin ja Kazanin EM-kilpailuissa 2016, jossa voitti finaalissa Éva Csernoviczkin.
Van Snick on kilpaillut alle 52 kg:n painoluokassa loppuvuodesta 2016 lähtien. Hän sijoittui sarjassa viidenneksi Bakun MM-kilpailuissa 2018. Tokion MM-kilpailuissa 2019 hän oli seitsemäs. Hän saavutti pronssia Prahan EM-kilpailuissa 2020.
Van Snick on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa yhdeksän turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja neljätoista kolmossijaa. Maailmancupeissa/Continental Open -kilpailuissa hänellä on neljä turnausvoittoa.
Surkotada

Surkotada on Luoteis-Intiassa rannikolla sijaitseva muinainen Indus-kulttuurin satamakeskus. Paikka on nykyisessä Gujaratin osavaltiossa Kutchin piirikunnassa, 160 km Bhujista luoteeseen. Surkotada on pieni, sen ala on 1,4 hehtaaria. Kaupungin itäosa on suunnilleen neliömäinen 60x55 m tavallisen väen asutus, ja länsiosa 60x60 m linnoitus. Linnoituksen talot ovat suurempia kuin tavallisen väen asunnot. Surkotadasta on löydetty merkkejä hevosesta ajalta noin 2000 eaa. Kypsä Harappan kulttuuri päättyi täällä laajasti arvioiden välillä 2200-1700 kalenterivuotta eaa. Surkotadan kaltainen linnoitus voi viitata siihen, että Harappan kulttuuri oli feodaalivaltio, jossa paikallisilla linnanherroilla oli merkittävä asema.
Aikajako.
Surkotadasta on saatu monia radiohiiliajoituksia, joiden tulkinta riippuu käytetystä kalibraatiosta.
Hevoset.
Hevosen luita on löydetty kaikista kerrostumista, ajalta 2100-1700 eaa.
Kakkurilampi (Ikaalinen, Sisättö)

Kakkurilampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätössä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kakkurilampi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se sijaitsee noin kolme kilometriä pohjoiseen Sipsiöjärvestä Kivijärvenkulmalla. Lampea ympäröi ojitettu suo ja sitä ylittää sähkölinja. Lampeen laskee 12 suo-ojaa, joista ainakin yksi myös tuo vettä pois. Karttatiedon puuttuessa voidaan kuitenkin pitää todennäköisenä, että vedet virtaavat Sipsiöjärveen Markkolanlammen kautta. Rantaviivan pituus on 700 metriä. Rantaa reunustaa suo lukuun ottamatta pohjoista rantaa. Rantaan on rakennettu vapaa-ajan asunto, jonne johtaa yhdystieltä 2764 haarautuva Tampere-Seinäjoki-junarataa seuraava maantie.
Markkolanlampi (Ikaalinen)

Markkolanlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Markkolanlampi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee kilometrin verran pohjoiseen Sipsiönjärvestä peltoaukean eteläreunassa. Lampi on muodostunut usean mäen muodostamaan painanteeseen. Siihen laskee kaksi pelto-ojaa pohjoisesta ja kolmas etelästä. Laskuoja lähtee kaakkoisrannasta kapean lahden pohjukasta ja 1,3 kilometriä pitkällä matkallaan Sipsiöjärveen siihen yhtyy Raittilanlammen laskuoja. Laskuoja laskee samaan lahteen Vahojoen kanssa. Rantaviivan pituus on 450 metriä. Lammen ympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Niille pääsee yhdystieltä 2764.
Ylinen Tervalammi

Ylinen Tervalammi on Pirkanmaalla Ylöjärven pohjoisosissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Ylinen Tervalammi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Lampi on 200 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee noin kolme kilometriä kaakkoon Ikaalisten Vahojärvestä pitkänomaisessa painaumassa Tervavuoren pohjoispuolella. Lampea ympäröi kapeareunainen suo. Siihen laskee etelästä kaksi metsäojaa. Läntisempi oja tuo Sorsalammin ja Kallionevan vesiä. Itäisempi oja tuo vettä sekä Metsävuoren takaa esimerkiksi Vääräjärvestä että Honkanevan ja Honkalammin vesiä pohjoisemmasta. Itäisemmälle ojalle on kaivettu myös Tervalammin ohittava oja. Lammin laskuoja Tervaoja lähtee sen pohjoispäästä ja kulkee Alisen Tervalammin ohitse ja se laskee kuljettuaan noin kolme kilometriä Hihkiönjoen alajuoksulle. Hihkiönjoki laskee Vahojärveen. Lammen ympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa, mutta rannat ovat autiot. Vapaa-ajan asunnot on rakennettu ylemmäksi mäelle. Niille johtaa pieni kylätie, joka haarautuu pois yhdystieltä 13284 Vahojoen lähellä.
Albert Pike

Albert Pike (29. joulukuuta 1809 Boston – 2. huhtikuuta 1891 Washington, DC) oli yhdysvaltalainen asianajaja, sotilas, kirjailija ja vapaamuurari. Pike toimi Yhdysvaltain sisällissodan aikana konfederaation armeijan prikaatinkenraalina.
Pike liittyi vapaamuurarehin vuonna 1850. Vuonna 1853 hän liittyi muurariuden skottilaisen riitin yläastejärjestelmään, ja nousi nopeasti organisaatiossa. Vuonna 1859 hänet valittiin skottilaisen riitin Yhdysvaltojen eteläisen hallintoalueen korkeimmaksi komentajaksi, jonka alueelle kuuluivat koko Yhdysvallat Mississippi-joesta itään sijaitsevia 15 osavaltiota ja Ohio-joen pohjoispuolella olevia osavaltioita lukuun ottammatta. Pike hoiti tätä tehtävää loppuikänsä. Sisällissodan jälkeen Pike käytti suuren osan ajastaan ​​skottilaisen riitin rituaalien kirjoittamiseen. Hänen teostaan "Morals and Dogma of the Ancient and Accepted Scottish Rite of Freemasonry" (1871) jaettiin vuosikymmeniä skottilaisen riitin eteläisen hallintoalueen jäsenille, ja siitä tehdään edelleen uusia painoksia. 
Pike kuoli skottilaisen riitin temppelissä Washington DC:ssä 2. huhtikuuta 1891. Vuonna 1944 hänen ruumiinsa siirrettiin temppelin alla olevaan kryptaan. Piken vapaamuurariveljet pystyttivät tälle patsaan Washington DC:en vuonna 1901. Mustien orjuutta puolustaneiden ja liittovaltiota vastaan kapinoineiden etelävaltioiden upseerin patsaan sijainti maan pääkaupungissa on herättänyt kritiikkiä, ja sen poistamisesta on keskusteltu.
Tepe Yahya

Tepe Yahya on Etelä-Iranissa sijaitseva muinainen jo raunioitunut asutuskeskus. Paikka oli asuttu 5500 eaa.–400 jaa. Paikka sijaitsee sisämaassa Hormuzin salmesta pohjoiseen, Kermānin provinssissa noin 220 km Kermanin kaupungista etelään. Paikalta on löydetty satoja kloriittikivestä tehtyjä astioita.
Aikajako.
Tepe Yahyassa vaikuttaneet kulttuurit jaetaan ajoitusten mukaan seuraavasti:
Tall-i-Bakun

Tall-i-Bakun on esihistoriallinen löytöpaikka kolme kilometriä Persepoliksesta etelään Marv Dashtin tasangolla, Etelä-Iranissa. Paikalla sijaitsevalla kahdella kumpareella vallitsi kuparikautinen kulttuuri esihistoriallisena aikana. Näillä kahdella kumpareella ovat löytöpaikat Tall-i-Bakun A (noin 4000–3500 eaa.) ja Tall-i-Bakun B (noin 5000–4200 eaa.). Alueella on tehty runsaasti löytöjä.
Tall-i-Bakun.
Ernst Herzfeld Berliinin yliopistosta teki läntisellä kummulla vuonna 1928 kaivauksia, joissa löytyi esihistoriallista esineistöä. Tall-i-Bakun B:n löysivät vuonna 1932 Alexander Langsdorff ja Donald McCown laajentaessaan kaivauksia. Vuonna 1937 kaivauksia tekivät McCown ja Erich Schmidt Chicagon yliopiston itämaiselle instituutille tekemissään kaivauksissa.
Tall-i-Bakun B (noin 5000–4200 eaa.) koostuu kahdesta erillisestä kulttuurikertymästä, joista alempi kerrostuma, Bakun BI, sisälsi vain tuhkaa ja roskia sekä karkeaa punaista maata. Bakun BII:sta löytyi keramiikkaa, mutta ei rakennuksia. Bakun A:n (noin 4000-3500 eaa.) kaivausten ensimmäinen kausi alkoi vuonna 1932 ja oli laajuudeltaan noin 1 200 neliömetriä. Siinä oli neljä eri kaivaustasoa.
Löydöt.
Läntisen kukkulan kerrostumista löytyi runsaasti maalattua keramiikkaa, joka ajoitettiin 4000 eaa. tehdyksi. Yllättävästi paikalta löydettiin ehjiä astioita taloista sisäkkäin pinottuina. Kermanväriseen keramiikkaan oli maalattu geometrisia ornamentteja, joista osa oli yksinkertaisia mutta joukossa oli myös monimutkaisia. Osaa oli koristeltu myös yksinkertaisilla vuorikauriin ja muflonin kuvilla. Keramiikka-astioiden lisäksi paikalta löydettiin myös ihmisten ja eläinten figuureja, jotka olivat maalattua savea. Myös napin mallisia sinettejä löytyi, ne olivat enimmäkseen vihreästä kivestä tehtyjä. Kuparista tehtyjä veitsiä, teriä ja tikareita löydettiin suuria määriä.
Tall-i-Bakunissa on ollut varhain teollisuutta, jota osoittavat paikalta löydetyt rikkaat esihistorialliset esineistöt. Paikalta on löydetty paljon jälkiä simpukankuorista, kuparia, steatiittia, lapista ja turkoosia, joita oli hankittu muualta. Alueella valmistettua esineistöä on kulkeutunut kauas ympäröiville seuduille.
Center-Inn

Center-Inn on suomalainen ravintolaketju. Sen perusti 1983 Eila Kuurma, o.s. "Paasivaara" (21. syyskuuta 1929 Wien – 14. toukokuuta 2016 Hattula) ostettuaan Fazerilta Go-Inn-ravintolat. 2000-luvun alussa yrityksen johtoon siirtyi hänen poikansa Kimmo Kuurna. Omistusosuudet oli myös muilla Eila Kuurman lapsilla Petri Kuurmalla ja Kasperiina Kuurmalla.
Kun perhe myi vuonna 2007 ravintolaketjun, jonka ensimmäinen ravintola oli Helsingin Makkaratalossa toiminut Omenapuu, siihen kuuluivat Cafe de Paris, Famiglia Pizza &amp; Steak Cellar, Friday, Gaselli, König, La Famiglia, Michelle, Omenapuu, Rafaello, Simone, Sir Eino ja Soopeli. Ostajina olivat ravintoloitsija Henri Klimscheffskij, Vantaan Jumbon Citymarket-kauppias Matti Himberg ja Ison Omenan Citymarket-kauppias Toni Pokela. Ketju siirtyi vuonna 2013 HOK-Elannolle.
Savonlinna Works

Savonlinna Works Oy on Savonlinnan Lypsyniemessä toimiva konepaja, joka on erikoistunut sellu- ja paperiteollisuuden laitteiden tuotantoon. Savonlinna Works Oy on Andritzin tytäryhtiö. Savonlinna Worksissa tuotetaan muun muassa sellun pesureita, rumpusuodattimia, kiekkosuodattimia, sellunkeiton laitteita ja painelaitteita, sekä kaikkia varaosia näihin laitteisiin. Savonlinna Works toimittaa myös näille tuotteille varaosia, huoltopalveluja, päivityksiä, modernisointipalveluja, seisokkipalveluja ja asennuspalveluja ympäri maailman. Konepaja suunnittelee, valmistaa, tarkastaa ja asentaa kaikki tuotteet itse, eli tehtaassa on täysi tuotantoketju. 
Savonlinna Worksin toimitusjohtajana toimii Simo Pylkkäinen.
Historia.
1917 Savonlinnan lypsyniemeen perustetaan konepaja Konetehdas osakeyhtiö
1948 Konepaja fuusioituu Enso-Gutzeitin kanssa. Konepajan johtajana toimi 1950–1958 ja 1965–1968 teollisuusneuvos Erkki Manner.
1987 Konepaja siirtyy Ahlströmin omistukseen
2000 Konepaja Andritzin omistukseen Andritzin ostaessa Ahlstrom Machineryn liiketoiminnan
2004 Savonlinnan konepaja yhtiöitetään ja nimeksi tulee Andritz Savonlinna Works Oy.
Lähde:
Kinaldiinipunainen

Kinaldiinipunainen (C21H23N2I) on kinoliinin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää pH-indikaattorina ja väriaineena.
Ominaisuudet.
Kinaldiinipunainen on huoneenlämpötilassa hyvin tummanpunaista, lähes mustaa, kiteistä ainetta. Se liukenee vain hyvin vähän veteen, mutta liukenee paremmin muun muassa etanoliin ja etikkahappoon. Yhdisteen absorptiomaksimin aallonpituus on 528nm. Valon vaikutuksesta kinaldiinipunainen hajoaa hitaasti. Kinaldiinipunainen on väritöntä pH:n ollessa alle 1,4 ja muuttuu väriltään punaiseksi pH:n kohotessa välille 1,4–3,2. Kloridi-ionien läsnä olo laskee hieman värinmuutosalueen pH-arvoa.
Valmistus ja käyttö.
Kinaldiinipunaista valmistetaan kinaldiinietyylijodidin ja p-dimetyyliaminobentsaldehydin välisellä kondensaatioreaktiolla etanoliliuoksessa pyridiinin toimiessa emäksisenä katalyyttinä.
Kinaldiinipunaista voidaan käyttää indikaattorina titrattaessa emäksiä hapoilla. Muita käyttökohteita ovat solujen värjäys biokemiallisissa tutkimuksissa, fotoresistinä elektroniikkavalmistuksessa, maaleissa ja pinnoitteissa sekä eräiden virustautien hoidossa.
Arts-Loi/Kunst-Wetin metroasema

Arts-Loi (Kunst-Wet) on Brysselin metron asema Brysselin kaupungin alueella. Sitä käyttävät linjojen 1, 2, 5 ja 6 junat.
Asema avattiin jo vuonna 1969, jolloin sitä käyttivät raitiovaunut. Metroasema siitä tuli vuonna 1976, jolloin ensimmäiset metrojunat otettiin käyttöön.
Alankomaiden alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue

Alankomaiden alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkue on Alankomaiden kuninkaallisen jalkapalloliiton hallinnoima kansallinen alle 21-vuotiaiden jalkapallojoukkue. 
Alankomaiden joukkue on voittanut alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden kahdesti, vuosina 2006 ja 2007.
Nykyinen joukkue.
Seuraavat pelaajat on valittu Alankomaiden joukkueeseen alle 21-vuotiaiden EM-kisoihin 2025 Slovakiaan.
"Maalit ja ottelut päivitetty 25. maaliskuuta 2025 jälkeen."
Yhdysvaltain presidentin virkavala

Yhdysvaltain presidentin virkavala on Yhdysvaltain presidentin virkaanastujaisissaan antama vala tai vakuutus, jossa hän lupaa vaalia Yhdysvaltain perustuslakia. Valatilaisuudessa virkaan astuva presidentti asettaa vasemman kätensä yleensä Raamatun päälle ja toistaa korkeimman oikeuden puheenjohtajan lukeman valatekstin. Usein valan loppuun lisätään myös ”So help me God” (suom. "Jumala minua auttakoon").
Laissa ei edellytetä uskonnollisia elementtejä, kuten Raamatun käyttöä. Theodore Roosevelt ei käyttänyt Raamattua astuessaan virkaan vuonna 1901. Harry S. Truman, Dwight D. Eisenhower, Richard Nixon, George H. W. Bush, Barack Obama ja Donald Trump käyttivät kahta raamattua.
Teksti.
Presidentin virkavalasta säädetään perustuslain toisessa artiklassa.
Suomeksi:
Beaulieun metroasema

Beaulieu on Brysselin metron asema Auderghemin kunnassa. Sitä käyttävät linjan 5 junat. Se on nimetty kenraali Jean-Pierre de Beaulieun mukaan.
Vuonna 1976 avattu asema oli linjan pääteasema, kunnes linjan jatke avattiin seuraavana vuonna.
Sam Clemmett

Sam Clemmett (s. 1. lokakuuta 1993 Brundall, Englanti) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Survivor" ja "Burn the Clock". Clemmet on esiintynyt myös J.K Rowlingin näytelmässä "Harry Potter and the Cursed Child", jossa hän näytteli Harry Potterin poikaa Albus Potteria.
Ura.
Clemmet on näytellyt urallaan useissa teatterinäytöksissä Lontoossa. Hän on myös esiintynyt BBC:n televisiosarjoissa "The Musketeers" ja "Foylen sota", sekä ollut sivurooleissa muun muassa "Holby Cityn sairaalassa", "Tohtoreissa" ja "Our World War:ssa".
Rangpur

Rangpur on arkeologinen löytöpaikka Gujaratissa, Intiassa.
Sieltä on löydetty Indus-kulttuurin aikainen asutuskeskus.
Paikan ala on noin 80 ha, muinoin asutun keskuksen ala jopa 320 ha.
Rangpurin kulttuuri.
Paikan koko oli myöhäisharappalaisella jaksolla noin 50-100 ha. Niin sanottu kiillotettu punainen keramiikka Rangpur III-jaksolla lienee alkanut noin 1850-1800 eaa. ja jatkunut ehkä vuoteen 1400 eaa. Rangpur III-kaudelta on löydetty paikan ensimmäiset muutamat hevosen ja koiran jäänteet.
Rangpurin aikakausien jako.
Summittainen aikajako .
Kaukajärvi (Ikaalinen)

Kaukajärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kaukajärvi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2 kilometriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 23 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa Vahojärven ja Hulppojärven puolivälissä. Järvi on muodoltaan suora ja kapea ja sen rannat ovat paikoin jyrkätkin. Suurin tulojoki on Vesajärvestä alkunsa saava 650 metriä pitkä joki, jossa on pudotusta 3,2 metriä. Siihen laskee vielä viisi muuta suo- ja metsäojaa. Järven luusuasta alkaa sen 2,6 kilometriä pitkä laskujoki Hihkiönjoki, joka laskee Vahojärveen. Hihkiönjoki virtaa vuolaasti parissa koskessa, mutta sitä se on etenkin joen alajuoksulla, ja sen kokonaispudotus on yli 23 metriä. Rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä. Rannan läheisyydessä on sijainnut maatila, joka ei ole enää toiminnassa. Rannoille on rakennettu alle 15 vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 2764.
Etymologia.
Kaukajärvien nimissä on niiden alkuosalle "kauka" ehdotettu selitykseksi "pitkä". Järvien nimet voivat olla hyvinkin vanhoja, jolloin nimen alkuperäinen merkitys on voinut unohtua. Ante Aikio ehdottaakin, että "Kaukajärvi" tarkoittaisikin "Pitkäjärveä". Koska ajatus on uusi ja sen idea sisältää epävarmuustekijöitä, tulisi lukijan suhtautua tähän varauksella.
Virkistys.
Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Outi Leinonen

Outi Leinonen (s. 15. heinäkuuta 1950 Helsinki) on suomalainen taiteilija ja muotoilija, joka tunnetaan erityisesti keramiikan töistään. Hän kävi vuosina 1969–1975 Taideteollisen korkeakoulun Helsingissä ja teki 1980-luvun alussa freelance-tehtäviä Arabialle ja Pentikille. Hänellä on ollut vuodesta 1976 oma keramiikkapaja. Leinosella on ollut vuosina 1997–1999 valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha. Hänet valittiin vuonna 2013 vuoden keramiikkataiteilijaksi. Hänen töitään on esillä Designmuseossa ja Arabian museossa Helsingissä. Leinonen on tehnyt Käpylän ruotsinkielisen ala-asteen ulkoseinässä olevan seinäteoksen. Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Maailmanherruus

Maailmanherruus tarkoittaa hypoteettista voimarakennetta, jossa jokin yksi taho dominoisi kaikkia maapallon kansoja. Maailmanherruutta on käsitelty erityisesti fiktiossa. Fiktiossa maailmanherrus tyypillisesti kuvataan totalitaristisena hallintona, joka ei salli oppositiota. Maailmanherruutta käsitellään dystopia-kirjallisuudessa, jossa maailmanherruus kuvataan tulevaisuuteen sijoittuvana ihmisarvoa loukkaavana sortoyhteiskuntana.
Maailmanvalloitus on toimintaa, jolla tavoitellaan maailmanherruutta. Maailmanvalloitusta käsitellään erityisesti fiktiossa. Esimerkiksi "Sonic the Hedgehog" -peleissä Robotnik pyrkii valloittamaan maailman. Fiktiossa maailmanvalloittajat ovat tyypillisesti päähenkilön vastustajia ja heidät kuvataan pahoiksi. Maailmanvalloituksen estäminen on fiktiossa tyypillisesti maailman pelastamista.
Kuolanpioni

Kuolanpioni ("Paeonia anomala") on kestävä ja vankkarakenteinen pionilaji, jolla on laaja levinneisyysalue aina Kuolan niemimaalta Uralille, Xinjiangiin, Mongoliaan ja Altaille. A. O. Kihlman ja J. Montell havaitsivat lajin Kuolassa ja toivat sitä siemeninä Suomeen jo 1800-luvulla, missä sitä tavataan vanhoissa pihapiireissä. Laji on sopeutunut mantereiseen ilmastoon. Sille on tyypillistä, että se kukkii aikaisin, jopa toukokuussa, ja sen lehdet punertuvat voimakkaasti syksyä kohti. Kukat saattavat kestää vain muutamia päiviä, terälehtien väri vaihtelee punaisen ja violetin välillä. Laji on monivuotinen, lähtee kasvuun juurakosta ja siemenistä. Parhaat kasvupaikat ovat puolivarjoisia. Paikan lumisuus ei ole ongelma. Kasvin korkeus voi ylittää metrin. Kuolanpionin ja sen lähilajien taksonomiaa ja sukulaissuhteita on nykyään melkoisen perusteellisesti selvitetty.
Kasvi on lievästi myrkyllinen, mutta pienen määrän syöminen ei yleensä aiheuta oireita. Venäjällä sen sekä juurta ("Maarianjuuri") että maanpäällisiä osia on käytetty kansanlääkinnässä. Siitä on löydetty muun muassa salisyyli- ja bentsoehappoa sekä eteerisiä öljyjä.
Beekkantin metroasema

Beekkant on Brysselin metron asema Molenbeek-Saint-Jeanin kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 1, 2, 5 ja 6 junat.
Beekkant avattiin vuonna 1981. Vuoteen 1982 asti se oli linjan 1 läntinen pääteasema.
Hannu Vuori

Hannu Veikko Vuori (s. 13. helmikuuta 1941 Loimaa) on suomalainen lääkäri. Hän oli Kuopion korkeakoulun kansanterveystieteen professori.
Henkilöhistoria.
Vuori väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1970. Hän oli 1968–1970 sosiaalilääketieteen vt. apulaisprofessori Turun yliopistossa ja sen jälkeen 1972–1984 kansanterveystieteen professori Kuopion korkeakoulussa. Vuosina 1987–1988 hän oli Helsingin yliopiston terveyden- ja sairaanhoitohallinnon professori. 1979–2001 Vuori oli WHO:n palveluksessa. Vuodesta 1999 hän työskenteli Kosovossa terveyden- ja sairaanhoidon kohennustyössä ja vuodesta 2001 YK:n siviilihallinnossa. Hän on julkaissut tieteellisiä julkaisuja terveydenhoidon, ensihoidon ja terveyskasvatuksen alalta.
Vuoren vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Eino Eemil Vuori (ent. Bergh) ja hammaslääketieteen lisensiaatti Enni Aino Tervo. Professori Ilkka Vuori on hänen veljensä.
Rappeutuminen

Rappeutuminen, degeneroituminen tai degeneraatio tarkoittaa evoluutiossa tapahtuvaa kehitystä, jossa lajin, rodun tai suvun perintötekijät muovautuvat yhä yksinkertaisempaan suuntaan monien sukupolvien ajan. Tämä ilmenee hitaana biologisen funktion katoamisena, erikoistumisena tai jonkin elimistön osan sopeutumisena useiden sukupolvien aikana. Konseptin laajemmalla määritelmällä sillä tarkoitetaan yhä etenevässä määrin tapahtuvaa turmeltumista aikaisempien sukupolvien fyysisen luonteen normista tai muodoista. Ilmiö voi johtua esimerkiksi pitkälle jalostetun kotieläinrodun tai kasvilajikkeen siirtämisestä ympäristöön, johon se ei ole sopeutunut, tai siitä, että peittyvät huonot perintötekijät pääsevät pitkään jatkuneen sukusiitoksen vuoksi yhä useammin ilmiasussa esiin.
Termin taustalla on ajatus, että lajista voisi perinnöllisen heikkenemisen myötä tulla ajan kuluessa tulla “alkeellisempi“.
Käsitteellä ei ole mitään sijaa nykyisissä biotieteissä: evoluutiobiologia käsittelee valintaa sekä adaptaatiota (soputumista), joka johtaa eliöpopulaatioihin, jotka ovat geneettisesti erilaisia esi-isistään. Kyseisellä valinnalla tai soputumisella ei ole luontaista suuntaa. Tieteenala ei tee erottelua niille muutoksille, jotka johtavat populaation suurempaan tai pienempään monimutkaisuuteen suhteessa näiden esi-isiin, joten alkeellisen lajin käsitettä ei voida määritellä.
Nykyisin “rappeutuminen“ -käsitteen ei-tekninen käyttö perustuu pitkälti seuraaviin virheellisiin päätelmiin:
Nämä virhepäätelmät liittyvät kahteen väärinkäsitykseen, että:
Ilkka Vuori (lääkäri)

Martti Ilkka Vuori (29. joulukuuta 1937 Kauhajoki – 21. lokakuuta 2022 Tampere) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Henkilöhistoria.
Vuori oli Turun yliopiston kansanterveystieteen professori 1979–1983 ja UKK-instituutin johtaja vuodesta 1981. Hänen tutkimuskohteitaan olivat urheilufysiologia ja kliininen fysiologia. Hän oli myös Jyväskylän yliopiston liikuntahygienian ja kansanterveyden professori, Stanfordin yliopiston lääketieteen laitoksen vieraileva professori, Turun yliopiston sovelletun fysiologian dosentti ja Tampereen yliopiston liikuntalääketieteen dosentti. Hän julkaisi nelisensataa tieteellistä julkaisua lähinnä liikuntafysiologian ja -lääketieteen alalta sekä oppikirjoja ja yleistajuisia kirjoituksia. Hän toimi eri yhteyksissä asiantuntijana, muun muassa Maailman terveysjärjestölle (WHO).
Vuori kutsuttiin vuonna 2012 Suomen Fysiatriyhdistyksen (Societas Medicinae Physicalis et Rehabilitationis Fenniae) kunniajäseneksi. Hän sai Juho Vainion Säätiön tunnustuspalkinnon vuonna 2007.
Vuoren vanhemmat olivat lääketieteen ja kirurgian tohtori Eino Eemil Vuori (ent. Bergh) ja hammaslääketieteen lisensiaatti Enni Aino Tervo. Hänen veljensä on kansanterveystieteen emeritusprofessori Hannu Vuori ja hänen puolisonsa oikeusneuvos Eeva Vuori.
Bockstaelin metroasema

Bockstael on Brysselin metron asema Brysselin kaupungin alueella. Sitä käyttävät linjan 6 junat. Vuonna 1982 avattu asema oli linjan läntinen pääteasema vuoteen 1985 asti.
Aseman vieressä on Bockstaelin rautatieasema.
Botanique/Kruidtuinin metroasema

Botanique (Kruidtuin) on Brysselin metron asema Saint-Josse-ten-Nooden kunnassa. Sitä käyttävät linjojen 2 ja 6 junat.
Asema avattiin vuonna 1974, jolloin sitä käyttivät raitiovaunut. Metroasema siitä tuli vuonna 1988.
Lavatähti ja kirjamies

Lavatähti ja kirjamies on kirjailija ja kirjallisuudentutkija Panu Rajalan vuonna 2013 julkaisema muistelmateos hänen ja laulaja Katri Helenan suhteesta. Kirja alkaa Rajalan ja Katri Helenan tapaamisesta joulukuussa 1992. Kolmen ja puolen vuoden seurustelua seuraa seitsemän vuoden avioliitto, jonka he solmivat elokuussa 1997. Liitto päättyi eroon vuonna 2004. Kirjassa Rajala kirjoittaa itsestään kolmannessa persoonassa.
Kivesveto Go Go

Kivesveto Go Go on kouvolalainen vuonna 2007 perustettu punkyhtye. Sen jäsenet ovat vaikuttaneet myös yhtyeissä Lasten hautausmaa sekä A. Takalo &amp; Takavalot. Yhtyeen musiikki käsittelee vaikeita asioita huumorin keinoin, mutta myös vakavalla otteella. Yhtyettä on kutsuttu mediassa myös nimellä Kivarit. Sen nimi tulee Laineen tuttavaa vaivanneesta sairaustilasta torsio testis.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli toisen kouvolalaisen punkyhtye Kakka-hätä 77:n kanssa vuonna 2008 julkaistu yhtyeiden nimiä kantava split-albumi. Vuonna 2009 julkaistiin EP:t "Saatana kutsuu minua" sekä "Tuplaseiska". Tammikuussa 2013 julkaistiin 7" EP "Mieti elämääs I", ja myöhemmin samana vuonna ilmestyi "Mieti elämääs II", joiden kansikuvat on mukailtu Guns N’ Rosesin "Use Your Illusion I" ja "Use Your Illusion II" -albumeista. Yhtye julkaisti esikoisalbuminsa "Tutti Frutti" kesäkuussa 2014, ja sen julkaisemiskeikka järjestettiin Tavastia-klubilla 4. heinäkuuta. Tuorein julkaisu, EP "Vesipäät" julkaistiin 10. helmikuuta 2016.
Vuonna 2017 yhtye juhli kymmenvuotista taivaltaan, minkä kunniaksi yhtyeen oli tarkoitus julkaista kaksi äänitettä kevään aikana. Albumeista järjestyksessään ensimmäiseltä julkaistiin tammikuussa kappale ”Veijo”. Lopulta EP-levy "Nopeempi ku Veijo" julkaistiin heinäkuussa 2017.
Serkusavioliitto

Serkusavioliitto on kahden serkuksen välinen avioliitto. Joissakin kulttuureissa serkusavioliittoa pidetään insestinä, mutta valtaosassa maailmaa serkkuavioliitto on silti laillista.
Maailmanlaajuisesti serkusten väliset avioliitot ovat yleisiä: on arvioitu, että maailmanlaajuisesti jopa 20 prosenttia avioliitoista solmitaan serkkujen välillä. Arabien keskuudessa serkusavioliittoja avioliitoista on keskimäärin 40 prosenttia. BBC:n mukaan Isossa-Britanniassa asuvista pakistanilaisista 55 prosenttia on naimisissa serkkunsa kanssa.
Synnynnäisiä epämuodostumia esiintyy 4,5–6 prosentilla serkkujen välisistä lapsista, kun muulla väestöllä luku on 3 prosenttia.
Myös Suomessa serkukset voivat solmia avioliiton. Ruotsin valtakunnan Vuoden 1734 lain naimiskaaren säännös määritteli, että serkkujen avioituminen vaati kuninkaan luvan: ”"Orpanat ei mahda otta toinen toistans awioxi, ellei Cuningas sijhen lupaa anna."” Venäjän vallan aikana keisarillinen asetus kumosi tämän 1872 ja serkut saivat normaalin avioliitto-oikeuden. 
Joissakin kulttuureissa serkusten välisiä sukupuolisuhteita pidetään insestinä: serkusavioliitot ovat laittomia esimerkiksi eräissä Yhdysvaltain osavaltioissa sekä Etelä-Koreassa. Serkusavioliitot eivät ole kiellettyjä missään Euroopan valtiossa, mutta niiden osuus maanosan avioliitoista laski huomattavasti 1900-luvun toisella puoliskolla.
Lucien Victor

Lucien Honoré Victor (28. kesäkuuta 1931 Oekene – 17. syyskuuta 1995 Saint-Menges, Ranska) oli belgialainen maantiepyöräilijä ja olympiavoittaja.
Victor voitti yhdessä Robert Grondelaersin ja André Noyellen kanssa olympiakultaa maantieajon joukkuekilpailusta Helsingissä 1952.
Robert Baetens

Robert Frédérik Louis ”Bob” Baetens (28. lokakuuta 1930 Antwerpen – 19. lokakuuta 2016) oli belgialainen soutaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Baetens saavutti parinsa Michel Knuysenin kanssa perämiehettömässä kaksikossa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Voittaja Yhdysvalloille belgialaiset hävisivät 2,8 sekuntia. Melbournessa 1956 belgialaiset eivät selviytyneet loppukilpailuun.
EM-kilpailuista Baetens–Knuysen-kaksikko voitti neljä mitalia joista yhden kultaisen vuonna 1951.
Sorsalammi (Ylöjärvi, Väinänperä)

Sorsalammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Väinänperällä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Sorsalammi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa 2,3 kilometriä koilliseen Väinänperällä sijaitsevalta Isojärveltä. Lammen ympäristö on suoperäistä metsää, jonka kaakkoispuolella kohoaa suurehko Sorsalamminmäki. Lampeen laskee kaksi lyhyttä suo-ojaa ja kolmas kaivettu oja on samalla lammen laskuoja. Se juoksee 850 metriä koilliseen ja laskee Yliseen Tervalammiin. Rantaviivan pituus on 400 metriä ja se on kokonaan suota. Lammelle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa metsätiet Väinänperältä.
Geraldo Rivera

Gerald Michael Rivera (tunnetaan nimellä Geraldo Rivera, s. 4. heinäkuuta 1943) on yhdysvaltalainen asianajaja, toimittaja, kirjailija ja televisiojuontaja. Hän juonsi vuosina 1987–1998 "Geraldo"-keskusteluohjelmaa. Rivera juosi myös uutismagasiiniohjelmaa "Geraldo Rivera Reports". Vuodesta 2001 Rivera on toiminut Fox News Channelin tutkivana journalistina ja kirjeenvaihtajana. Hän osallistui "Diili"-ohjelman seitsemännelle julkkiskaudelle.
Siuntion asemanseutu

Siuntion asemanseutu (ruots. "Sjundeå stationsområde") on Siuntion kunnan kuntakeskus ja selvästi suurin taajama. Taajamassa asui vuoden 2017 lopulla 2 293 asukasta. Taajamasta yli viisi kilometriä pohjoiseen sijaitsee Siuntion kirkonkylä.
Nimensä mukaisesti taajama on rakentunut Rantaradan varrella sijaitsevan Siuntion rautatieaseman ympärille. Siuntion asema on Y-junan, H-junan sekä yhden L- ja U-junavuoron pääte-/lähtöasema. Seututie 115 kulkee taajaman läpi. Taajama on pientalovaltainen, mutta alueella on myös muutama kerrostalo.
Siuntion asemanseudulla on saatavilla peruspalvelut: muiden muassa kaksi peruskoulua (suomenkielinen luokille 1–9 ja ruotsinkielinen luokille 1–6), Siuntion kunnankirjasto, Siuntion terveyskeskus, päiväkoti, vanhainkoti, ruokakauppa S-market, ravintola, apteekki ja parturi-kampaamo. Lisäksi Siuntion seurakunnilla on kuntakeskuksessa Capella-niminen yhdistetty kirkko ja seurakuntakoti. Virkistysalueisiin kuuluu vuonna 2024 avattu kesäpiha, koulun urheilu- ja tenniskentät, sekä Siuntionjoen varrella sijaitseva jokipuisto. Aleksis Kiven Fanjunkars sijaitsee myös Siuntion asemanseudulla.
Dick Cavett

Richard Alva ”Dick” Cavett (s. 19. marraskuuta 1936 Gibbon, Nebraska) on yhdysvaltalainen televisioesiintyjä, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulta 2000-luvulle jatkuneesta urastaan keskusteluohjelmien () isäntänä. Hänen tunnetuin ohjelmansa oli vuonna 1968 alkanut "The Dick Cavett Show", jossa hän haastatteli erityisesti populaarikulttuurin kuten musiikin ja elokuvan suurnimiä. Hänet on palkittu kahdesti Emmy-palkinnolla.
Elämä ja ura.
Dick Cavett syntyi opettajaperheeseen Nebraskassa, jossa hän harrasti kilpavoimistelua ja esiintyi jo nuorena radio-ohjelmissa ja taikurina. Hän opiskeli Yalen yliopistossa pääaineenaan aluksi englanti ja sitten teatteri. Hän pääsi yhdeksi Johnny Carsonin "The Tonight Show’n" käsikirjoittajaksi NBC-yhtiöön vuosiksi 1960–1962, sitten Merv Griffinin ja Jerry Lewisin käsikirjoittajaksi 1962–1964. Vuonna 1964 hän alkoi Groucho Marxin ja Woody Allenin innostamana esiintyä standup-koomikkona. Vuonna 1968 Cavett sai oman aamuisin lähetettävän talk show’nsa ABC-kanavalle. "The Dick Cavett Show" sai suosiota ja siirrettiin aluksi prime timeen ja sitten myöhäisiltaan kilpailemaan katsojista "The Tonight Show’n" kanssa. Hänen pitkien haastattelujensa vieraina nähtiin muun muassa Groucho Marx viidesti, Jimi Hendrix, John Lennon ja Yoko Ono (kädessään lähikuviin päässyt Björn Weckströmin sormus), Salvador Dalí, Ingmar Bergman, Danny Kaye, Angela Davis, Katharine Hepburn, Marlon Brando ja Oscar Peterson.
Vuonna 1974 ABC lopetti "The Dick Cavett Show’n", mutta Cavett jatkoi sitä CBS-verkossa 1977–1982, USA Network -verkossa 1985–1986 ja uudestaan ABC:llä 1986–1987. Hän on juontanut myös kymmeniä muita sarjoja ja pisteohjelmia Yhdysvaltain televisiossa.
Cavettin tv-haastatteluja on julkaistu myös dvd-tallenteina.
Huppupitta

Huppupitta ("Pitta sordida") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Huppupittaa tavataan Aasian kaakkoisosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 2 100 000 km2. Huppupitan on raportoitu olevan suhteellisen yleinen joissain osissa sen levinneisyysaluetta, mutta harvinainen ja paikallinen joillain alueilla. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta se on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen ja häkkilinnuksi pyydystämisen takia.
Molukkienpitta

Molukkienpitta ("Pitta maxima") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Molukkienpittaa tavataan Indonesiassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 25 700 km2. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Manusinpitta

Manusinpitta ("Pitta superba") on pittojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Manusinpittaa tavataan Manusin saarella, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 800 km2. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen kanta on pieni ja vähenemässä.
Päistärikkö (koiraväri)

Päistärikkö on koiran väritys, jossa turkin hallitsevaan pääväriin sekoittuu osittain valkoista karvoitusta tasaisesti siten, että koiran väritys näyttää paikoin vaaleammalta. Useimmiten päistärikkö tarkoittaa ruskeasävyistä koiraa, jossa ruskean eri sävyjen seassa on valkoista karvoitusta. Päistärikön päässä ja rungossa on usein myös yhtenäisiä, tasaisesti vallitsevan värityksen peittämiä alueita. 
Päistärikkö voi näyttää eri vuodenaikoina hyvin erilaiselta, sillä valkoisen karvoituksen näkyvyys vaihtelee koiran turkin paksuuden mukaan. Mikäli turkin hallitseva väri on musta tai harmaa, käytetään yleensä ilmausta harmaapäistärikkö.
Alinen Tuohisurma

Alinen Tuohisurma on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Vekarassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Alinen Tuohisurma on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 350 metriä, leveys 50 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa kaakko-luoteissuuntaisen murroksen pohjalla ja lammen molemmilla sivuilla sijaitsee korkeat mäet. Siihen laskee kaakosta kaksi metsäojaa, jotka tuovat vettä esimerkiksi Tuohisurmannevalla sijaitsevilta Yliseltä- ja Keskiseltä Tuohisurmalta. Laskuoja lähtee lammen koillispäästä ja juoksee samaan suuntaan laskien lopuksi kahden kilometrin päässä Aliseen Hähkälammiin. Lammen rantaviivan pituus on 650 metriä ja rannat ovat pääosin suota. Rinteet kohoavat jyrkkinä kummaltakin sivulta. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lähin metsätie ohittaa lammen 150 metrin etäisyydeltä.