tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Greta Rajala-Rinne

Greta Viola Rajala-Rinne (o.s. Rajala, 1. helmikuuta 1912 Helsingin maalaiskunta – 31. tammikuuta 2009) oli suomalainen toimittaja ja toiminnanjohtaja.
Rajala-Rinteen vanhemmat olivat kirvesmies Kalle Rajala ja Hilma Lehmusvaara (Lindberg). Hän pääsi ylioppilaaksi 1934 ja opiskeli Manchesterin yliopistossa 1952. Rajala-Rinne toimi Työväen Urheiluliiton naissihteerinä 1936–1951 ja Pajulahden urheiluopiston johtajana 1936–1946. Hän oli "Työläisnaisten Urheilulehden" päätoimittajana 1936–1947 ja Suomi-Tsekkoslovakia-seuran toiminnanjohtajana 1959–1974.
Rajala-Rinne oli Työväen Urheiluliiton liittotoimikunnan jäsenenä 1951–1965 ja liiton naistoimikunnan puheenjohtajana 1951–1966. Hän oli naisvoimistelun olympiatoimikunnan jäsen ja sihteeri 1950–1952. Rajala-Rinne oli Helsingin olympialaisten naisvoimistelujoukkueen johtajana. Hän oli valtion urheiluneuvoston jäsen 1956–1971 ja Urheilumuseosäätiön hallintoneuvoston ja johtokunnan jäsen 1959–1973. 
Greta Rajala-Rinne oli naimisissa vuodesta 1946 osastopäällikkö, päätoimittaja Rafael Rinteen kanssa.
Fly (Flu-Bandin albumi)

Fly on jazzyhtye Flu-Bandin vuonna 1981 julkaistu esikoisalbumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Calle Björklund ja sanoittanut Frank Robson.
Luettelo Nintendo Switch -peleistä

Tämä on luettelo Nintendo Switch -peleistä.
Lista.
Yksinoikeus
Luettelo peruutetuista Nintendo Switch -peleistä.
Seuraavat pelit julkistettiin alun perin Nintendo Switch -peleinä, mutta myöhemmin kehittäjät tai julkaisijat peruivat tai lykkäsivät ne määräämättömäksi ajaksi.
Bonthe

Bonthe on rannikkokaupunki Sierra Leonen Eteläisessä maakunnassaBonthen piirikunnassa. Kaupunki sijaitsee Sierra Leonen suurimman saaren Sherbron itärannalla, Sherbrojoen suistossa. Vuoden 2015 väestönlaskennassa Bonthen väkiluku oli 9 975.
Tärkein elinkeino Bonthessa on kalastus. Siirtomaa-aikoina kaupunki oli merkittävä kaupan keskus, jossa myytiin palmukuitua ja muita maatalouden tuotteita.
Väestöltään Bonthe on monipuolinen, pääasialliset etniset ryhmät ovat sherbrot ja mendet.
Elite Prospects

Elite Prospects on ruotsalainen jääkiekon tilastojen kokoamiseen erikoistunut verkkosivusto, jonka perusti Johan Nilsson vuonna 1999. Sivustolla käy noin 1,2 miljoonaa yksilöllistä kävijää viikossa. Sen toiminnasta vastaa Every Sport Media Group AB. Virallisten verkkosivujen taustalla työskentelee ohjelmoijia ja myyntihenkilöstöä. Elite Prospectsin pääkonttori sijaitsee Växjössä, kaksi muuta toimistoa on sijoitettu Tukholmaan ja Malmöhön.
Elite Prospects sisältää tiedot yli miljoonasta henkilöstä. Vuonna 2015 sivusto aloitti tietojen keräämisen myös naispelaajista.
Luotettavuus.
Suomalaisen jääkiekon kattavuudesta yleisesti sekä pelaaja-arvioiden kirjoittamisesta englanniksi vastaa Yleisradion urheilutoimittajana työskentelevä Matias Strozyk. Lisäksi HIFK Hockey hyödyntää verkkosivustollaan Elite Prospectsin tilastopalveluja.
Lauri Reitz

Lauri Kullervo Andervaldt Reitz (7. maaliskuuta 1893 Valkeala – 8. syyskuuta 1959) oli suomalainen rakennusmestari, rakennuttajagrynderi sekä taide- ja antiikkiesineiden keräilijä.
Reitzin suku oli alun perin kotoisin Ruotsista josta hänen esi-isänsä oli muuttanut 1770-luvulla Suomeen lasinpuhaltajaksi Grönvikin lasitehtaaseen. Reitzin kaksikielisen perheen isä Ernst
Andervaldt Reitz oli rautatienkirjuri ja äiti Emma Paulina Malm ompelija. Reitz kävi kansakoulun Kuopiossa ja perheen muutettua Helsinkiin hän kävi viisi luokkaa Helsingin normaalilyseossa. Reitz valmistui sitten vuonna 1914 rakennusmestariksi Helsingin teollisuuskoulusta. Hän oli Helsingin kaupungin rakennuskonttorin rakennusmestarina 1914–1917 ja Kulosaaren huvilayhdyskunnan rakennusmestairna 1917–1921. 
Reitz ryhtyi rakennusurakoitsijaksi vuonna 1921 ja hän perusti Rakennustoimisto Lauri Reitz Oy:n vuonna 1928. Reitzin rakennustoimisto rakennutti vuosina 1927–1952 parikymmentä asuinkerrostaloa sekä lisäksi elokuvateattereita, kahviloita ja huviloita pääkaupunkiseudulle. Reitz rakennutti kerrostaloja erityisesti Töölön kaupunginosaan ja näiden töölöläisfunkkista edustaneiden talojen suunnittelijana toimi useimmiten arkkitehti Jalmari Peltonen. Reitz ei itse omistanut tontteja eikä urakoivia yrityksiä vaan toimi rakennuttajakonsulttina eri osapuolten välillä. Reitz kuului Helsingin Rakennusmestariyhdistyksen, Rakennusmestarien Säätiön, Työnantajarakennusmestariyhdistyksen ja Suomen Rakennusteollisuusliiton johtokuntiin.
Rakennuttajana ja grynderinä 1930-luvulla menestynyt Reitz aloitti myös taide- ja antiikkiesineiden keräämisen. Hän keräsi maalauksia, antiikkihopeaa, posliiniesineitä, vanhoja aseita, soittimia, kelloja, kirjoja ja antiikkihuonekaluja. Reitz harjoitti myös maanviljelyä, hänellä oli aluksi Solvikin tila Porkkalassa ja sitten Tasbyn tila Sipoossa.
Reitz rakennutti vuonna 1938 Eteläinen Hesperiankatu 22:teen Jalmari Peltosen suunnitteleman funkisasuinkerrostalon jonka hän sitten itse omisti. Reitz asui perheineen talossa vuodesta 1941 alkaen ja hänen taidekokoelmansa sijoitettiin myös taloon. Talossa avattiin elokuvateatteri Kino Ritz, joka sai nimensä Reitzin mukaan ja talon pohjakerroksessa sijaitsi myös taiteilijaravintola Elite.
Lauri Reitz oli naimisissa vuodesta 1922 Maria Lindholmin (1891–1971) kanssa. Heidän poikansa oli Lasse Reitz (1924–1966). Lauri Reitzin leski Maria Reitz perusti vuonna 1971 testamentillaan Lauri ja Lasse Reitzin säätiön, joka ylläpitää vuonna 1972 avattua taidemuseota Reitzin perheen entisessä kodissa Apollonkadulla sekä kartuttaa Reitzin kokoelmia säätiön tuotoilla. Museo on avoinna ilman pääsymaksua.
Brigita Langerholc

Brigita Langerholc (s. 23. heinäkuuta 1976 Kranj) on slovenialainen keskimatkojen juoksija.
Langerholc sijoittui Sydneyn olympialaisissa 2000 neljänneksi 800 metrin juoksussa ajalla 1.58,51, ja kuului alkuerissä karsiutuneeseen Slovenian 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 800 metrin välierissä.
Langerholc sijoittui 800 metrillä MM-kilpailuissa viidenneksi Osakassa 2007 ajalla 1.58,52. Hän karsiutui saman matkan MM-välierissä Sevillassa 1999 ja Pariisissa 2003 sekä alkuerissä Edmontonissa 2001 ja Helsingissä 2005. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän karsiutui 800 metrin välierissä Birminghamissa 2003.
Hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 ja kuudenneksi Birminghamin EM-hallikilpailuissa 2007.
Langerholc saavutti universiadeissa 800 metrillä kultaa 2001 ja hopeaa 1999. Välimeren kilpailuissa hän sai samalla matkalla hopeaa 2001. Hän oli viides 800 metrillä.
Sven Kuhlefelt

Sven Kuhlefelt (24. marraskuuta 1892 Helsinki – 18. lokakuuta 1980) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria.
Kuhlefeltin vanhemmat olivat aluelääkäri Elis Kuhlefelt (1865–1935) ja Katarina Estlander (1867–1935). Juristi ja tuomari Åke Kuhlefelt (1908-1991) oli hänen veljensä. Kuhlefelt opiskeli vuodesta 1910 alkaen Teknillisessä korkeakoulussa. valmistuen diplomiarkkitehdiksi 1915. Hän osti 1800-luvun lopulla rakennetun kalastajamökin Vuosaaren Kallahdenniemeltä kesäasunnokseen ja laajensi sitä 1920-luvulla. Talo tunnetaan nykyisin nimellä "Villa Kuhlefelt".
Fluoroformi

Fluoroformi eli trifluorimetaani eli HFC-23 (CHF3) on fluorihiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kylmäaineena ja ylikriittisenä liuottimena orgaanisen kemian reaktioissa. Fluoroformi on yksi voimakkaimmista tunnetuista kasvihuonekaasuista.
Ominaisuudet.
Fluoroformi on huoneenlämpötilassa väritöntä ja hajutonta kaasua tai nesteytettynä väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin. Ihmisille yhdiste ei ole myrkyllistä, mutta voi hengitettynä aiheuttaa uneliaisuutta. Fluorofromi on hyvin voimakas kasvihuonekaasu ja sen GFP-arvo (Global warming potential) on lähteestä riippuen 11 700–14 800 eli se on sadan vuoden aikana näin monta kertaa potentimpi kasvihuonekaasu kuin hiilidioksidi. Yhdiste säilyy ilmakehässä hajoamattomana noin 260 vuoden ajan. Vuonna 2000 fluoroformin päästöt ilmakehään olivat 7 000 tonnia.
Valmistus ja käyttö.
Fluoroformia muodostuu sivutuotteena valmistettaessa klooridifluorimetaania. Yhdistettä voidaan myös valmistaa kloroformista ja vetyfluoridista.
Fluoroformia voidaan käyttää viilennysaineena muun muassa kylmälaitteissa ja infrapunadetektoreissa. Sillä on osittain korvattu klooridifluorimetaanin käyttö. Ylikriittistä fluoroformia voidaan käyttää liuottimena orgaanisen kemian synteeseissä, mutta ylikriittisen yhdisteen hieman happaman protonin vuoksi se ei sovellu käytettäväksi, mikäli reaktiossa käytetään reagenssina tai katalyyttinä hyvin vahvoja emäksiä. Sitä on käytetty niin entsyymien katalysoimien reaktioiden liuottimena kuin liuottimena valmistettaessa syklopropaanijohdannaisia diatsokarbonyyliyhdisteistä ja alkeeneista. Fluoroformia voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä trifluorimetyyliryhmän lähteenä trifluorimetyylitrimetyylisilaanin sijasta. Reaktio vaatii voimakkaan emäksen katalyytiksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös trifluorimetyylitrimetyylisilaanin valmistukseen.
Ari Tenhula

Ari Tenhula (s. 22. maaliskuuta 1964, Oulu) on suomalainen koreografi. Hänen työnsä on painottunut nykytanssiin, mutta hän on toiminut koreografina myös oopperassa, näytelmissä ja musiikkiteatterissa. 
Ari Tenhula valmistui tanssitaiteen maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1998. Hän on suorittanut tanssiopintoja myös Ranskassa, Yhdysvalloissa, Intiassa, Indonesiassa ja Japanissa. Vuonna 1998 Tenhulalle myönnettiin valtion 5-vuotinen taiteilija-apuraha vuonna 1998, jonka hän keskeytti otettuaan vastaan Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmän (Helsinki Dance Company) taiteellisen johtajan tehtävän. Tässä tehtävässä hän toimi vuosina 2000–2002. Vuonna 2003 Ari Tenhulalle myönnettiin tanssitaiteen Suomi-palkinto.
Ari Tenhula on ollut Liikkeellä marraskuussa -festivaalin taiteellisen toimikunnan jäsenenä 1996–2005 ja festivaalin taiteellisena johtajana vuodesta 2006 lähtien. Vuonna 2010 hänen työparikseen festivaalin taiteelliseen johtoon tuli Mikael Aaltonen. Tenhula toimi lukuvuoden 2007–2008 Teatterikorkeakoulun tanssitaiteen, opetusalana erityisesti nykytanssin tanssijantyö, avoimen professorin viran hoitajana. Vuonna 2008 hänet nimitettiin tanssitaiteen professorin virkaan.
Ari Tenhula toimii Teatterikorkeakoulun opetuksesta vastaavana varadekaanina kaudella 1.4.2014–31.12.2015.
Massena (kylä)

Massena on kylä St. Lawrencen piirikunnassa, New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 10 936 vuonna 2010. Kylä nimettiin André Massénan mukaan, joka oli yksi Napoleonin kenraaleista. Kylä sijaitsee aivan Kanadan rajan tuntumassa St. Lawrencejoen etelärannalla.
Massena on Massenan kaupungin keskusta, mutta osa kylästä sijaitsee Louisvillen kaupungin puolella.
Spirit FM

Spirit FM oli Helsingissä ja Turussa kuulunut englanninkielinen paikallisradio. Sen omisti Radio Satellite Finland Oy, joka omisti myös venäjänkielisen Radio Sputnikin.
Kanavan kohdeyleisöön kuuluivat syntyperäisten suomalaisten lisäksi maahanmuuttajat sekä maassa vierailevat turistit.
Kanava aloitti toimintansa huhtikuussa 2015, kun Radio Sputnik vaihtoi nimeään. Radio Sputnik jatkoi toimintaansa vielä samana vuonna, mutta molemmat kanavat hiljenivät toukokuussa 2018. Kesäkuussa 2018 ilmoitettiin, että Radio Sputnikin ja Spirit FM:n taajuudet siirtyvät Basso Median käyttöön. Basso Media käynnistää kaksi uutta radiokanavaa, jotka eivät jatka lopettaneiden radiokanavien brändeillä.
Siikonen

Siikonen on suomalainen sukunimi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan nimi on 16. kesäkuuta 2025 mennessä ollut 152 henkilöllä.
Musta Haukka

Musta Haukka (1767 – 3. lokakuuta 1838, , omakieliseltä nimeltään Ma-ka-tai-me-she-kia-kiak) oli Sauk- ja Fox-intiaanien johtaja Mustan Haukan sodassa vuonna 1832. Hän kärsi tappion Yhdysvaltoja vastaan Bad Axen taistelussa (tai verilöylyssä) Wisconsinissa. Taistelun jälkeen saukit ja foxit pakotettiin luopumaan maistaan Illinois’n ja Iowan alueella, ja winnebagot Wisconsinin alueella.
Musta Haukka ei ollut syntyperäiseltä asemaltaan päällikkö, vaan hän ansaitsi asemansa toiminnallaan taistelukentällä ja vastarintaan valmiiden sotureiden johtajana ennen sotaan ryhtymistä. Hän taisteli brittien puolella vuoden 1812 sodassa suojatakseen saukien maita valkoisten uudisasutukselta. Mustan Haukan haastatteluihin perustuva omaelämäkerta julkaistiin vuonna 1833. Teoksesta tuli hyvin suosittu, ja siitä on otettu uusia painoksia vielä 2000-luvullakin.
Ninite

Ninite (koodinimeltään Volery) on Microsoft Windows -ympäristöön rakennettu palvelu, jonka avulla hallinnoidaan kolmannen osapuolen ohjelmistojen asentamista ja päivittämistä. Ninitestä on kolme erilaista versiota, ilmainen versio yksityiskäyttöön, maksullinen Pro-versio yritysympäristöihin ja halvempi Updater muiden tarpeisiin.
Ninite on saanut hyviä arvosteluja esimerkiksi "HowtoGeekin" ja "PCworldin" testeissä.
Ohjelman toiminto.
Ninite toimii Windows XP:ssä ja sitä tuoreimmissa Windows-käyttöjärjestelmissä. Aluksi käyttäjä valitsee haluamansa ohjelmat, jonka pohjalta luodaan oma asennustiedosto. Sen avulla Ninite lataa ja asentaa valittujen ohjelmien viimeisimmät versiot käyttäjän koneelle. Mukana ei asenneta normaalisti ohjelmien asennuspaketeissa mukana olevia mainosohjelmia tai selainliitännäisiä. Ninite asentaa ohjelmista joko x64- tai x86-version laitteen mukaan.
Miloš Pantović

Miloš Pantović (, s. 7. heinäkuuta 1996 München, Saksa) on saksalaissyntyinen serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Belgian liigassa pelaavaa KAS Eupenia. Oikeajalkainen Pantović on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai laitahyökkääjä.
Pantović on Bayern Münchenin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Bundesliigassa lokakuussa 2015 tultuaan vaihdosta kentälle Arturo Vidalin tilalle. Kaudet 2018–2022 hän edusti VfL Bochumia, joka nousi 2. Bundesliigasta pääsarjaan keväällä 2021. Pantović pelasi kaudella 2021–2022 Bundesliigassa 28 ottelua, joissa 18 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä neljä maalia: marraskuussa Hoffenheimia ja Freiburgia, tammikuussa Wolfsburgia sekä huhtikuun lopulla 3–4-vierasvoittomaalin Borussia Dortmundia vastaan.
Pantović on pelannut Serbian alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Juha Inovaara

Juha Inovaara on suomalainen Lahdessa asuva kirjailija, joka julkaisi esikoisteoksensa huhtikuussa 2015.
Inovaara, joka työskentee nykyään tietoturva-alan yrityksen myynnissä partnerina, on koulutukseltaan metsätalousinsinööri ja toimi aiemmin metsäalalla. Hän vietti lapsuutensa Rengossa ja nuoruutensa Hämeenlinnassa. Myllylahden kustantama Inovaaran esikoisteos "Männyn takaa" kuvaa fiktiivisen tarinan avulla nuoren miehen polkua metsäalalle ja puunhankintatehtäviin.
Inovaaran toinen kirja, Honkametsän huminaa, julkaistiin vuonna 2017. Kirja on suora jatko-osa ensimmäiselle romaanille. Se kuvaa metsätoimihenkilön työtä ja puunhankinnassa tapahtunutta suurta kehitystä 1990-luvun alkuvuosina.
Trilogian kolmas osa julkaistaan vuoden 2019 loppupuolella.
Amy Robbins

Amy Robbins (s. 18. helmikuuta 1971) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa on tohtori Jill Weatherillia sarjassa "Kyläsairaala (The Royal)", jossa he näyttelivät hänen miehensä Robert Dawsin kanssa lääkäripariskuntaa..
Stelton

Stelton A/S on tanskalainen yritys, joka valmistaa tunnettujen muotoilijoiden suunnittelemia pelkistettyjä taloustavaroita etupäässä metallista ja muovista.
Historiaa.
Stelton perustettiin 1960 valmistamaan ja markkinoimaan ruostumattomasta teräksestä valmistettuja keittoastioita. Vuonna 1964 yritys tilasi arkkitehti Arne Jacobsenilta sarjan metalliastioita. Näin syntyi "Cylinder Line", jota valmistetaan yhä korkeakiiltoisesta ruostumattomasta teräksestä. Vaikka Steltonin oli niiden valmistamiseksi uudistettava tuotantolaitteitaan, sarjasta tuli heti markkinoille tultuaan 1967 suuri muotoilu- ja myyntimenestys. Yhdysvaltalainen American Institute of Interior Designers palkitsi sen "International Design Awardillaan". Sarjaan kuului alun perin 18 osaa, mutta Jacobsen kehitti siihen uusia esineitä aina kuolemaansa 1971 asti, ja nykyisin "Cylinder Lineen" kuuluu 34 eri tuotetta. 
Vuodesta 1976 Steltonin esineitä on muotoillut Erik Magnussen, joka alkoi yhdistää muovia ja ruostumatonta terästä. Hänen tunnetuimpia Stelton-tuotteita ovat laajan värivalikoiman tarjoava termoskannu sekä teräksinen öljylamppu "Skeppslampa". Nykyisin Steltonin tuotteita muotoilevat monet muutkin. 
Yrityksen toimitusjohtaja ja omistaja on 1970-luvun lopulta asti ollut Peter Holmblad, joka jo 1964 toimi Steltonin myyjänä ja ehdotti silloin Arne Jacobsenin ottamista yrityksen muotoilijaksi.
Steltonin tuotteet ovat saaneet Red Dot- ja muita kansainvälisiä muotoilupalkintoja, ja niitä on otettu monien muotoilumuseoiden kokoelmiin.
Marjatta Okko

Liisa Marjatta Okko (o.s. Syvänen; 20. joulukuuta 1925 Helsinki – 15. kesäkuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen geologi ja informaatikko. Hän tutki kvartäärigeologiaa, tieteellisen tiedon välitystä ja kirjastojen tehtäviä.
Okko syntyi tykistöupseeri Olavi Syväsen ja Elisabeth (Liisa) Sténin perheeseen Helsingissä. Perhe muutti Jyväskylään 1930-luvulla ja Okko tuli ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1943. Lääketiedettä alkujaan opiskelemaan pyrkinyt Okko luki geologiaa ja minerologiaa, filosofian kandidaatiksi hän valmistui Helsingin yliopistosta 1953. Okko toimi jo opiskeluaikanaan yliopiston geologian laitoksen kirjastonhoitajana, vuodesta 1953 hän oli Geologisen tutkimuslaitoksen kirjastonhoitaja. "Geologi"-lehden päätoimittaja Okko oli 1954–1955. Vuonna 1955 ja 1956 hän oli ASLA-Fulbright-stipendiaatti Coloradon yliopistossa Denverissä ja suoritti siellä Master of Arts -tutkinnon. Filosofian lisensiaatti Okosta tuli 1959, tohtoriksi hän väitteli 1962.
Geologisen tutkimuslaitoksen kirjasto- ja informaatiopalvelutoimiston päällikön tehtävästä Okko siirtyi Tampereen yliopiston kirjastotieteen ja informatiikan professoriksi 1977, tehtävä oli tuolloin Pohjoismaiden ainoa. Häntä nimitettäessä presidentti Urho Kekkonen poikkesi yliopiston valmistelemasta ehdokasesityksestä, ja valitsi professoriksi Marjatta Okon eikä yliopiston ensimmäiselle ehdokassijalle asettamaa Pertti Tiihosta. Okko jäi eläkkeelle vuonna 1988. Hän kuoli syöpään 72-vuotiaana.
Marjatta Okon puoliso vuodesta 1958 oli professori Veikko Okko.
Eres tú

Eres tú on espanjalaisen Mocedades-yhtyeen esittämä kappale, joka sijoittui toiseksi vuoden 1973 Eurovision laulukilpailussa saatuaan 125 pistettä. Kappaleen sävelsi Juan Carlos Calderón. Singlenä ilmestyessään ”Eres tú” nousi joidenkin Euroopan maiden listoille. Lisäksi se ylsi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla yhdeksänneksi seuraavana vuonna 1974.
Kappaleesta on tehty lukuisia cover-versioita. Katri Helena levytti kappaleesta vuonna 1973 suomenkielisen version ”Runoni kaunein olla voit”, jonka oli sanoittanut Saukki.
Lähteet.
Lieksa Areena

Lieksa Areena on Lieksan Urheilupuistossa sijaitseva monipuolinen areena. Lieksa Areena toimii kotiareenana Lieksan Hurtille. Vuonna 2012 peruskorjattuun areenaan mahtuu noin 700 henkilöä. Areenan kaikki paikat olivat täynnä avajaisottelussa 9. elokuuta 2012, jolloin harjoitusottelussa toisensa kohtasivat jääkiekon SM-liiga-seurat JYP ja SaiPa.
Dingo ja Yö

Dingo ja Yö on Maija Vilkkumaan kappale, joka julkaistiin 14. heinäkuuta 2010 toisena singlenä hänen kuudennelta studioalbumiltaan "Kunnes joet muuttaa suuntaa".
Nimensä mukaisesti kappaleen teksteissä mainitaan Dingo- ja Yö-yhtyeet. Vilkkumaan mukaan rock oli nuorisomusiikkia vielä ainakin 1980-luvulla. ”Dingo ja Yö” on myös yksi niistä kappaleista, jotka käsittelevät keski-ikäistymistä.
Kolmosen kausi 2015

Kolmosen kausi 2015 oli Suomen jalkapallon neljänneksi korkeimman sarjatason kausi, joka pelattiin yhdeksässä alueellisessa lohkossa. Lohkovoittajat nousivat Kakkoseen kaudeksi 2016, lukuun ottamatta Pohjois-Suomen voittajaa Rollon Poikia, joka oli jo ennen kauden alkua ilmoittanut, ettei seura tavoittele nousua.
Lohkojen sarjataulukot.
Keski-Pohjanmaa/Vaasa.
FC Kiisto A-team luopui sarjasta 23. kesäkuuta ja joukkueen pelaamat ottelut mitätöitiin.
Pohjois-Suomi.
HauPa luopui sarjasta ennen kauden alkua ja RoPo ilmoitti, ettei seura tavoittele nousua.
Transistorien peruskytkennät

Transistorien peruskytkennät ovat yhteisemitteri-, yhteiskollektori- ja yhteiskantakytkennät. 
Yhteisemitterikytkentä.
Yhteisemitterikytkennässä transistorin emitteri on kytketty maahan. Kytkentä on invertoiva.
Yhteiskollektorikytkentä.
Yhteiskollektorikytkennässä transistorin kollektori on kytketty käyttöjännitteeseen. Tunnetaan myös nimellä emitteriseuraaja. Ei invertoiva. Jannitevahvistus noin yksi.
Yhteiskantakytkentä.
Yhteiskantakytkennässä transistorin kanta on kytketty maahan.
Sing Sang Song

Sing Sang Song on Les Humphries Singers -yhtyeen esittämä kappale, joka edusti Länsi-Saksaa vuoden 1976 Eurovision laulukilpailussa. Se ylsi sijalle 15 saaden 12 pistettä. Kappaleen sävelsi Ralph Siegel ja sanoitti Kurt Hertha. ”Sing Sang Song” nousi Länsi-Saksan singlelistalla sijalle 45.
Les Humphries Singersiin kuului suuri määrä laulajia, mutta se ei saanut osallistua kilpailuun koko kuoron voimin. Niinpä kappaletta esitti Euroviisuissa vain kuusi jäsentä. Yksi heistä oli John Lawton, joka tuli vaikuttamaan vuosina 1976–1979 Uriah Heep -yhtyeen solistina.
Tetrafluorimetaani

Tetrafluorimetaani eli hiilitetrafluoridi (CF4) on metaanin fluorattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa puolijohteitten valmistuksessa, kylmäaineena ja eristekaasuna.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa tetrafluorimetaani on väritöntä ja hajutonta ilmaa raskaampaa kaasua. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin. Tetrafluorimetaani on hyvin inertti kaasu, eikä juurikaan reagoi muiden aineiden kanssa. Tetrafluorimetaani ei ole myrkyllistä, mutta ilmaa raskaampana voi aiheuttaa tukehtumisvaaran syrjäyttämällä hapen.
Valmistus ja käyttö.
Ensimmäisen kerran tetrafluorimetaania valmisti Henri Moissan vuonna 1886 grafiitin ja fluorin välisellä reaktiolla, mutta tässä muodostui lisäksi muita hiilen ja fluorin yhdisteitä. Puhtaana ainetta valmistivat ensimmäisen kerran Paul Lebeau ja Augustin Damiens vuonna 1926. Nykyään sitä valmistetaan teollisesti joko vetyfluoridin ja difluoridikloorimetaanin tai fluoritrikloorimetaanin välisellä reaktiolla tai elektrolysoimalla fluoridisuoloja käyttäen grafiittielektrodeja. Hyvin puhdasta tetrafluorimetaania voidaan valmistaa erittäin puhtaan hiilen ja fluorin välisellä reaktiolla. Laboratoriomittakaavassa tetrafluorimetaania voidaan valmistaa piikarbidin ja fluorin reaktiolla tai fluoraamalla hiilimonoksidia, hiilidioksidia tai fosgeenia rikkitetrafluoridilla.
Tetrafluorimetaania voidaan käyttää kylmäaineena kylmälaitteissa. Tärkein erittäin puhtaan yhdisteen käyttökohde on puolijohteiden valmistuksessa etsanttina käyttäminen. Yhdiste syrjäyttää hapen, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää palojen sammuttamiseen.
Teinien Tuki

Teinien Tuki ry oli 1970-luvulla toiminut, vasemmistolaisen Suomen Teiniliiton vastavoimaksi perustettu, virallisesti puoluepoliittisesti sitoutumaton järjestö.
Teinien Tuki perustettiin vuonna 1971 ja merkittiin yhdistysrekisteriin 1972. Sekä koululaisia että vanhempia jäsenikseen ottanut yhdistys pyrki antamaan koulutusta kokoustekniikassa, puhetaidossa ja järjestötyössä niille teineille, jotka halusivat vastustaa Teiniliiton äärivasemmistolaista linjaa. Vuonna 1975 Teiniliiton 16 piirisihteeristä 14 oli taistolaisia.
Teinien Tuki ei ilmoituksensa mukaan halunnut syrjäyttää Teiniliittoa tai kilpailla sen kanssa, vaan kehotti jäseniään toimimaan Teiniliitossa sen toiminnan tasapainottamiseksi. Muiden muassa Kouluhallituksen tuolloinen pääjohtaja Erkki Aho piti kuitenkin kummallisena tilannetta, jossa perustetaan järjestö tukemaan jossain toisessa järjestössä toimivia.
Teinien Tuki ry oli osa järjestökenttää, joka vastusti Suomen tuolloista vasemmistolaista koulutuspolitiikkaa. Muita tällaisia järjestöjä olivat Vapaan koulutuksen tukisäätiö (VKTS), Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiö (SYT), Korkeakoulu- ja tiedepoliittinen tutkimussäätiö (KTTS) ja Taloudellinen Tiedotustoimisto (TT).
Teinien Tuki oli mukana vastustamassa muun muassa Teiniliiton ja vuosina 1972–1975 opetusministerinä toimineen Ulf Sundqvistin ajamaa kouluneuvostojen ristiinäänestystä, jossa sekä oppilas- että opettajaedustajien vaalissa saisivat äänestää molemmat. Tällöin oppilaat pääsisivät enemmistöllään käytännössä valitsemaan neuvostoihin myös opettajien edustajat.
Lahdesta käsin toiminut Teinien Tuki julkaisi "Puntti"-nimistä tabloidkokoista järjestölehteä, jota sen koululaisedustajat jakoivat oppikouluissa ympäri Suomen. Kun "Puntti" lopetettiin 1976, Teinien Tuki alkoi julkaista vuonna 1975 perustettua "Oppikoululainen"-lehteä.
Teinien Tuen toiminta loppui tarpeettomana sitä mukaa kuin Teiniliiton toiminta hiipui 1970-luvun jälkipuoliskolla talousepäselvyyksien seurauksena ja poliittisen ilmapiirin muuttuessa.
Kolmperänen

Kolmperänen on pieni järvi Kiikalan Lasikylässä Salossa lähellä Johannislundia. Järvi kuuluu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön ja siellä Varesjoen valuma-alueeseen. Sen korkeus merenpinnasta on 118,1 metriä, pinta-ala 2,41 hehtaaria ja rantaviivan pituus 0,69 kilometriä.
Järvi kerää vesiä Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen kuuluvan, 163,9 metrin korkeudelle merenpinnasta kohoavan Särämäen pohjoisrinteillä olevista suopainanteista mutta jää itse Natura-alueen ulkopuolelle. Se laskee Särämäen itäpuolitse suo- ja metsäojia pitkin etelään Särämäen eteläpäässä Salon ja Lohjan rajalla sijaitsevaan Säräjärveen, joka edelleen laskee Salon puolella olevan viereisen Ruukinjärven kautta Tampinjokea eli Huhdanojaa myöten Varesjokeen.
Kolmperänen on yksi Kiikalan Lasikylän pohjoisosan pienistä järvistä ja lammista lähellä Kiskonjoen–Perniönjoen vesistön ja Karjaanjoen vesistön vedenjakajaa. Suurin näistä on heti Kolmperäsen pohjoispuolella sijaitseva Tervakas, jolla on suo-ojista muodostuva lasku-uoma sekä etelään Säräjärveen Kiskonjoen–Perniönjoen vesistössä että itään Hossojanlähteiden suuntaan Karjaanjoen vesistössä. Sen ja Kolmperäsen laskuojat etelään yhtyvät vähän ennen Säräjärveä. Tervakkaseen laskee lännestä suo-ojia pitkin Suolammi. Tervakkaan pohjoispuolinen Härjänsilmä on suolampi, jota ympäröivä suo on ojitettu itäpuoliseen suppasuohon. Tervakkaan koillispuolinen Koivulammi on ilman lasku-uomaa oleva suppalampi. Näistä Härjänsilmä ja Koivulampi kuuluvat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen. Suolammi ja Tervakas, kuten myös Kolmperänen jäävät sen ulkopuolelle.
Nokipääpeukaloinen

Nokipääpeukaloinen ("Pheugopedius spadix") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nokipääpeukaloista tavataan Kolumbiassa ja Panamassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 32 300 km2. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sen kuitenkin arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Syyrian turkmeenit

Syyrian turkmeenit tai turkomaanit ovat etninen ryhmä Syyriassa. Turkmeeneja on eri lähteiden mukaan 100 000-500 000, tai jopa lähes 3 miljoonaa. Heitä asuu pääasiassa Latakiassa, Aleppossa, Homsissa, Idlibissä ja al-Raqqan alueilla, sekä yksittäisissä kylissä ympäri Syyriaa. Syyrian turkmeenit ovat sunnimuslimeja.
Historia.
Syyrian turkmeenit polveutuvat turkkilaisista paimentolaisheimoista, joita muutti nykyisen Syyrian alueelle useaan otteeseen 1000-luvun ja 1600-luvun välillä. Muuttoliikettä tukivat usein aluetta hallinneet eri dynastiat, jotka käyttivät turkmeeneja sotilaspalveluksessa. Syyrian Baath-puolueen noustua valtaan turkin kielen puhuminen ja joidenkin tapojen noudattaminen kiellettiin. Sadat tuhannet Syyrian turkmeenit eivät enää puhu turkin kieltä, mutta turkmeeni-identiteetti on silti säilynyt. 
Syyrian sisällissodan puhjettua turkmeenit ovat taistelleet Bašar al-Assadin hallintoa vastaan ja monet ovat nousseet merkittäviin asemiin vapaan Syyrian armeijassa. Turkmeenit ovat myös perustaneet lukuisia omia aseellisia ryhmittymiään, jotka toimivat yhteistyössä muidan kapinallisten kanssa. Syyrian turkmeenien poliittinen järjestö Syyrian turkmeenien neuvosto on pyrkinyt yhdistämään turkmeenien eri järjestöt yhden lipun alle. Järjestö perustettiin Gaziantepissa Turkissa ja Turkkia on syytetty turkmeenien käyttämistä pelinappuloina maan omien tavoitteiden saavuttamiseksi Syyriassa.
Urun kieli

Uru on urujen intiaaniheimon puhuma kieli, joka kuuluu uru–chipaya-kielten kielikuntaan. Kielitieteilijä William Adelaarin mukaan sitä puhui vuonna 2004 sujuvasti enää yksi henkilö. Lisäksi oli useita henkilöitä, jotka osasivat kieltä jonkun verran.
Urua puhuttiin esikolumbiaanisena aikana Bolivian Altiplanon jokien varsilla ja Titicaca-, Poopó- ja Coipasajärvien rannalla. Urut hajaantuivat todennäköisesti jo Inkavaltakunnassa, eikä heidän asemansa parantunut espanjalaisten tulon jälkeen. Urut joutuivat jättämään 1940-luvulla Titicacajärven vedenpinnan laskemisen takia omat kylänsä ja muuttamaan aimarakyliin. Urun kieli oli jo tuolloin lähes kuollut, ja monet urut menivät naimisiin aimaroiden kanssa. Urut ovat pystyneet palaamaan kyliinsä, ja he toivovat pystyvänsä herättämään kielensä henkiin.
Stelviosola

Stelviosola (; ) on vuoristosola Pohjois-Italiassa. Sen korkein kohta on 2 758 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Solan läpi kulkevaa tietä alettiin suunnitella Itävallan keisarikunnan aikaan. Habsburgien saatua Lombardian haltuunsa vuonna 1815, ryhdyttiin suunnittelemaan alueen yhdistämistä Tiroliin. Lombardiassa sijaitsevasta Valtellinasta Tirolin Val Venostaan johtavan tien suunnittelijaksi valittiin arkkitehti Carlo Donegani. 49 kilometriä pitkän tien rakentaminen kesti 2 500 työntekijältä viisi vuotta. Tie avattiin vuonna 1825. Ferdinand I myönsi Doneganille Itävallan keisarikunnan ritarin ja Stelvion herran arvon.
Stelvion nousu on ajettu useasti pyöräilyn Italian ympäriajossa. Ensimmäistä kertaa nousu oli mukana vuoden 1953 kilpailussa ja viimeksi vuonna 2020.
Formula V8 3.5 -kausi 2016

Formula V8 3.5 -kausi 2016 oli nykyisen Formula V8 3.5 -sarjan ensimmäinen kausi. Kausi oli samalla ensimmäinen RPM Racingin järjestämä sarja sen jälkeen, kun Renault Sport ilmoitti lopettavansa World Series by Renault -luokan tukijana viime kauden päätteeksi. Kausi alkoi 16. huhtikuuta, Espanjan Alcañizissa ja päättyi 6. marraskuuta, Espanjan Jerezissä.
Sarjan mestaruuden voitti ranskalainen Tom Dillmann. Toiseksi tuli sveitsiläinen Louis Delétraz ja kolmanneksi venäläinen Jegor Orudžev.
Tallit ja kuljettajat.
R = Sarjan tulokas kaudella 2016
Kuljettajamuutokset.
Uudet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Stewie Griffin

Stewart Gilligan ”Stewie” Griffin on fiktiivinen hahmo yhdysvaltalaisessa animaatiosarjassa "Family Guy". Hän on Peter ja Lois Griffinin nuorin lapsi, Chrisin ja Megin pikkuveli. Stewien ääninäyttelijänä toimii näyttelijä Seth MacFarlane. 
Ulkonäkö &amp; luonne.
Stewie on huippuälykäs vauva, jolla on amerikkalaisen jalkapallon muotoinen pää, muutamia hiushaituvia sekä "epäilevä" katse. Stewie puhuu brittiaksenttia jäljittelevällä tyylillä, vaikka todellisuudessa hän on hyvin epävarma äänestään eikä puhu niin. Stewie suunnitteli ensimmäisillä kausilla maailmanvalloitusta ja äitinsä murhaa, ja eräässä luomassaan simulaatiossa Stewie miltei onnistuikin molemmissa tavoitteissaan. Tuoreemmilla kausilla hän on jättänyt aikeet sikseen vaikka ei pidäkään vanhemmistaan. 
Vitsit Stewien ympärillä perustuvat suurelta osin tämän ikään. Hän ei ymmärrä kaikkea ja huvittuu lapsille ominaisista asioista. Esimerkiksi Peterin leikkiessä pojan kanssa piilosta, Stewie hämmentyy Peterin "kadotessa näköpiiristä" vaikka tämä peitti käsillään vain kasvonsa. Myös Loisin tavatessa sanoja joita Stewie ei saisi kuulla Stewie tokaisee, että "hänen on murrettava tämä koodi". Hänen paras ystävänsä Brian pilailee usein Stewien kustannuksella samoista syistä. 
Perheestä Brianin lisäksi vain Chris (toisinaan myös Meg) ymmärtävät Stewien puhetta täydellisesti, mutta vanhemmat Peter ja Lois eivät. Myös suurin osa sivuhahmoista ymmärtää Stewien puhetta. MacFarlance on kommentoinut, että perhe ei toisinaan "halua ymmärtää" tai ottaa tosissaan Stewietä, vaikka ymmärtäisivätkin tämän puhetta.
Suhteet.
Stewiellä ei juurikaan ole ystäviä, mutta on hän Griffinien koiran Brianin kanssa erottamaton kaksikko. Heillä on viha–rakkaus-suhde, ja tapana naljailla toisilleen molempien heikkouksista. He ovat seikkailleet monessa jaksossa esimerkiksi menneisyydessä Stewien huoneeseensa rakentaman aikakoneen avulla. Stewiellä on myös pehmolelu Rupert. Stewien ja Rupertin suhde on hyvin epäselvä, mutta useissa jaksoissa Stewie puhuu nallelleen kuin puolisolleen. Stewien on nähty myös viettävän aikaa Chrisin kanssa, ja tämä on antanut Chrisille useita neuvoja elämään.
Stewie on seurustellut muun muassa Olivian ja Penelopen kanssa, jotka molemmat olivat tälle huonoa seuraa. Suuressa osassa jaksoista Stewie on osoittanut myös useita homoseksuaalisia piirteitä, ja hän on muun muassa vaatinut Briania ottamaan kuvan, jossa nämä suutelevat.
Maastamuuttajat (elokuva)

Maastamuuttajat () on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut ruotsalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Jan Troell. Elokuva pohjautuu Vilhelm Mobergin kirjoihin "Maastamuuttajat" ja "Uuteen maahan", jotka ovat kaksi ensimmäistä teosta neliosaisesta "Maastamuuttajat"-kirjasarjasta. Elokuva sai viisi Oscar-ehdokkuutta ja voitti kaksi Golden Globe -palkintoa.
Elokuvan tarinassa kuvataan ruotsalaisperheen muuttoa siirtolaisina Ruotsista Yhdysvaltoihin. Maastamuuttajien jatko-osa "Raivaajat" (1972) keskittyy seuraamaan saman perheen elämää uudessa kotimaassaan.
Juoni.
Elokuvassa seurataan 1800-luvun puolessa välissä Smålannissa elänyttä Nilssonin perhettä, joka muuttaa paremman elämän toivossa siirtolaisina Ruotsista Minnesotaan, Yhdysvaltoihin. Tarinan alussa kuvataan perheen kokemia vaikeuksia Ruotsissa, jossa perheen jäsenet elävät torppareina, renkeinä ja piikoina. Köyhyyden, nälän ja traagisten vastoinkäymisten myötä perhe päättää lähteä vaaralliselle matkalle kohti uutta maailmaa. Myöhemmin elokuvassa kuvataan perheen ja heidän tuttaviensa pitkää matkaa, jota taitetaan purjelaivalla yli Atlantin valtameren ja läpi Amerikan mantereen muun muassa rautateillä.
Palkinnot.
Maastamuuttajat sai yhteensä viisi Oscar-ehdokkuutta. Se oli ehdolla parhaan elokuvan, parhaan vieraskielisen elokuvan, parhaan naispääosan (Liv Ullmann), parhaan ohjauksen (Jan Troell) ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen (Bengt Forslund, Jan Troell) palkintosarjoissa. Oscar-ehdokkuuksista vieraskielisen elokuvan palkinnon ehdokkuus tuli vuonna 1972, mutta muut ehdokkuudet vasta laajamittaisen elokuvateatterilevityksen jälkeen vuonna 1973. Elokuva ei ehdokkuuksista huolimatta voittanut yhtään Oscar-palkintoa.
Maastamuuttajat voitti vuonna 1973 parhaan vieraskielisen elokuvan ja parhaan draamaelokuvan naispääosan (Liv Ullman) Golden Globe-palkinnot. Kotimaassaan Maastamuuttajat voitti ilmestymisvuotenaan parhaan elokuvan Guldbagge-palkinnon. Vuotta myöhemmin Eddie Axberg voitti parhaan miespääosan Guldbaggen roolisuorituksistaan Maastamuuttajissa ja Raivaajissa. Suomessa Jan Troell voitti vuonna 1972 elokuvillaan Maastamuuttajat ja Raivaajat ulkomaisen elokuvantekijän Jussi-palkinnon.
Aiheesta muualla.
SEAT Inca

SEAT Inca (Typ 9K) on SEATin vuosina 1995–2003 valmistama Ibizaan perustuva pieni pakettiautomalli, joka korvasi SEAT Terran. Volkswagen myi samaa mallia Caddy-nimisenä. Tavarankuljetusmallin lisäksi saatavana oli myös tila-auto Kombi, jossa oli takana kolmen istuttava takaistuin.
Bensiinimoottoriksi oli saatavana joko 1,4- (60 hv) tai 1,6-litrainen (75 hv). Dieselvaihtoehdot olivat aluksi 1,9-litraiset D (64 hv) ja TDI (90 hv). Jälkimmäinen oli suorasuihkutteinen ja turboahdettu. Vuodesta 1999 lähtien joissain maissa oli tarjolla 1,9-litrainen SDI (64 hv), jossa oli elektroninen moottorinohjaus. 
Incan valmistus päättyi kesäkuussa 2003. Se ei saanut itselleen seuraajaa, mutta sisarmalli Caddy korvattiin uudella Golf V:een perustuvalla mallilla. Syynä tähän oli se, että Volkswagen halusi luoda SEAT-merkilleen urheilullisen auton imagon, eikä pakettiauto siten sopisi sen mallistoon.
Jack Aitken

Jack Aitken (s. 23. syyskuuta 1995 Lontoo, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläis-korealainen rata-autoilija.
Aitken kuului Renault’n nuorten kuljettajien ohjelmaan. Vuonna 2020 hän toimi Williamsin testikuljettajana ja ajoi Formula 2 -sarjassa.
Ura.
Aitken aloitti uransa karting-luokista. Vuonna 2012 Aitken siirtyi Dunlop InterSteps Championship -sarjaan jossa hän saavutti kaksi voittoa, kaksi paalupaikkaa ja 13 palkintosijaa sijoittuen sarjassa kolmanneksi.
Formula Renault (2013–2015).
Vuonna 2013 Aitken siirtyi Formula Renault NEC -sarjaan saavuttaen yhden paalupaikan ja viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Hän ajoi myös kuusi kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa. Vuonna 2014 Aitken ajoi täyden kauden Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen kauden aikana yhden voiton ja yhden paalupaikan sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Samana vuonna hän ajoi kahdeksan kilpailua Formula Renault Alps -sarjassa. Vuonna 2015 Aitken jatkoi Eurocup Formula Renault -sarjassa saavuttaen viisi voittoa ja neljä paalupaikkaa onnistuen voittamaan sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän voitti myös Formula Renault Alps -sarjan mestaruuden.
GP3 (2016–2017).
Vuonna 2016 Aitken kilpaili GP3-sarjassa Arden International -tallissa Renault’n tukemana. Aitken ajoi voittoon Belgian sprinttikilpailussa ja oli lisäksi kuudesti palkintopallilla kauden aikana ja sijoittui sarjan viidenneksi 148 pisteellä. Aitken jatkoi GP3:ssa myös kaudella 2017 ajaen ART Grand Prix -tallissa voittaen Unkarin kilpailun sijoittuen sarjan toiseksi.
Formula 2 (2018–2020).
Vuonna 2018 Aitken ajoi Formula 2 -sarjassa ART-tallissa voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuonna 2019 Aitken jatkoi sarjassa Campos Racing -tallissa voittaen kolme kilpailua sijoittuen sarjan viidenneksi. Aitken jatkoi samassa tallissa kaudella 2020 ajaen kaksi kolmossijaa Britannian GP:stä sijoittuen sarjan 14:nneksi.
Formula 1 (2020).
Aitken ajoi Sakhirin GP:ssä 2020 Williamsilla George Russellin tilalla. Hän sijoittui kilpailussa 16:nneksi.
GT-sarjat (2021).
Aitken jatkoi Williamsin testikuljettajana vuonna 2021 ja ajoi samalla GT-sarjoissa, missä hän loukkaantui Span 24 tunnin ajossa.
Invertointi

Invertointi eli vaiheenkääntö. Jotkin vahvistimet ovat invertoivia eli kääntävät analogisen lähtösignaalin vastakkaisvaiheiseksi tulosignaaliin nähden. Vaiheenkääntöä voidaan myös käyttää hyväksi esimerkiksi aktiivikuulosuojaimissa
Digitaalitekniikassa Not-piirillä voidaan invertoida tila 0 tai 1.
Tyias Browning

Tyias Browning (s. 27. toukokuuta 1995 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen kasvattajaseuransa on Everton, jonka junioreihin hän liittyi vuonna 2004 ja jonka ykkösjoukkueessa hän debytoi Valioliigassa syyskuussa 2014 ottelussa paikallisvastustaja Liverpoolia vastaan. Ennen valioliigauraansa Browning toimi Evertonin alle 21-vuotiaiden joukkueen kapteenina.
Browning pelasi myös lainalla vuonna 2014 Wiganissa sekä myöhemmin Prestonissa ja Sunderlandissa. Helmikuussa 2019 hän siirtyi kiinalaisseura Guangzhou Evergrandeen.
Browning on edustanut myös Englannin nuorisomaajoukkueita.
Gorohovaja-katu

Gorohovaja-katu (Гороховая улица), suomennettuna "Hernekatu", on yksi Pietarin keskustan pääkaduista. Katu toimii rajana Keskustan ja Amiraliteetin piireille ja ylettyy Amiraliteetti-prospektilta Pionerskaja-aukiolle. Gorohovaja-katu on yksi kolmesta Amiraliteetilta lähtevästä kadusta – muut kaksi ovat Voznesensky- ja Nevsky-prospektit. Kadut suunnitteli kokonaisuudeksi arkkitehti Pyotr Jeropkin rakennettaessaan vasempaa puolta Nevan rannasta, joka oli osittain tuhoutunut vuosien 1736–1737 tulipalojen johdosta.
Historia.
Kadun alkuperäinen nimi oli Sredneja perspektiva (Средняя перспектива), suomennettuna "Keskimmäinen perspektiivi". 1700-luvun keskivaiheilta katu kantoi heti kolme nimeä: Toinen Amiraliteetin prospekti, Toinen Perspektiivikatu ja Amiraliteetinkatu. Nykyisen nimen katu sai vuoden 1756 jälkeen, jolloin kauppias Garrah (mikä kansan keskuudessa herne / herneitä) rakensi kadulle kivitalon ja avasi putiikin. 
Rasputin asui Gorohovaja-katu 64:ssä vuosina 1914–1916. Osoite on hänen osoitteistaan parhaiten tunnettu. Vuodesta 1918 Gorohovaja-katu 2:ssa sijaitso "Yleisvenäläinen erityiskomissio vastavallankumousta ja sabotaasia vastaa"n (lyh. Tšeka), jonka johtoasemassa toimi Feliks Dzeržinski. Samana vuonna kadun nimeksi vaihdettiin Komissaariseksi, ja vuonna 1927 Dzeržinskin kaduksi. Alkuperäisen nimen katu sai takaisin vasta vuonna 1991.
Neuvostoliiton aikaan tuumittiin Gorohovaja-kadun laajentamista Pionerskaja-aukion taakse, jonka seurauksena rakennettiin tarkalleen linjassa oleva Sofijskaja katu, sekä rakettiinn taloja Volkoskin prospektille (talot 2 ja 4) ja Salovan kadulle (talot 20, 22, 24). Kuitenkaan laajimpiin uudistuksiin ei päästy, vaan tuumimiset jäivät tähän. 
Lähteet.
The first Petersburg apartments of Rasputin
St.Petersburg Encyclopaedia: Gorokhovaya street
The History Of Political Police In Russia 
St.Petersburg: Gorokhovaya street
Suolammi (Salo)

Suolammi on pieni, suorantainen järvi Kiikalan Lasikylässä Salossa lähellä Johannislundia. Sen korkeus merenpinnasta on 118,1 metriä, pinta-ala 1,37 hehtaaria ja rantaviivan pituus 0,46 kilometriä.
Suolampi laskee sitä ympäröivällä suolla olevaa suo-ojaa myöten viereiseen Tervakkaaseen lännessä. Tervakas laskee lännessä olevan ojitetun suon suo-ojien kautta edelleen kahtaalle: etelään Kiskonjoen–Perniönjoen vesistön ja länteen Karjaanjoen vesistöön. Nykyisessä vesistöaluejaossa Suolampi ja Tervakas on luettu Kiskonjoen–Perniönjoen vesistöön Tervakkaan alapuolisen suon suo-ojien eteläisemmän laskusuunnan mukaisesti. Valmisteilla olevassa esityksessä uudeksi valuma-aluejaoksi ne on esitetty luettaviksi Karjaanjoen vesistöön Tervakkaan alapuolisen suon suo-ojien läntisen laskusuunnan mukaisesti.
Muita saman alueen järviä ja lampia ovat Kolmperänen, Koivulammi ja Härjänsilmä. Kolmperänen laskee suo-ojia myöten etelään ja sen laskuoja yhtyy Tervakkaan eteläiseen laskuojaan vähän ennen Säräjärveä etelässä. Härjänsilmä on suolampi, jota ympäröivä suo on ojitettu itään, Tervakkaan koillispuolella olevaan suppasuohon. Tervakkaan koillispuolinen Koivulammi on ilman lasku-uomaa oleva suppalampi. Näistä Härjänsilmä ja Koivulampi kuuluvat Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualueeseen, mutta Suolammi, Tervakas ja Kolmperänen jäävät sen ulkopuolelle.
Demokraattisten voimien liitto

Demokraattisten voimien liitto (Съюз на демократичните сили; SDS) on bulgarialainen keskustaoikeistolainen puolue. Se syntyi maan demokratisoitumisen aikana loppuvuonna 1989. Puolueen vaalimenestys on 2010-luvulla ollut heikko. Vuodesta 2013 alkaen puolueen johtajana on toiminut Bozhidar Lukarski. 
Puolue nousi maan johtavaksi poliittiseksi voimaksi vuonna 1996, kun se sai parlamenttivaaleissa 55 %:n ääniosuuden. Puoluejohtaja Ivan Kostov muodosti hallituksen, joka toteutti useita talouden uudistuksia. Hän sai käynnistetyksi keskustelut maan liittymisestä Euroopan unioniin. Puolue johtui kuitenkin hajaannukseen, kun aikaisempi väliaikainen pääministeri Stefan Sofijanski erosi siitä vuonna 2001. Tämä käynnisti poliittisten liikkeiden monet liittoutumiset. SDS:n puheenjohtaja Kostov erosi puolueestaan ja perusti toukokuussa 2004 uuden puolueen, Demokraatit vahvan Bulgarian puolesta (Демократи за силна България; Demokrati za silna Bălgarija, DSB).
Vuonna 2009 SDS liittyi neljän muun keskustaoikeistolaisen puolueen kanssa siniseksi allianssiksi. Siinä olivat mukana DSB, talonpoikaispuolue BZNS, sosiaalidemokraatit ja radikaalidemokraattinen puolue. Allianssi sai vuoden 2009 europarlamenttivaaleissa yhden paikan. Saman vuoden parlamenttivaaleissa se sai äänistä 6,8 % ja 15 paikkaa. Allianssin hajottua ei DSB enää saanut vuoden 2013 vaaleissa yhtään paikkaa parlamenttiin. Tällöin SDS liittoutui Boiko Borisovin johtaman GERB-puolueen kanssa, ja marraskuussa 2014 muodostetussa vähemmistöhallituksessa puoluejohtaja Lukarski toimii talousministerinä.
Suolampi

Suolampi tai Suolammi esiintyy useiden pienten järvien tai lampien nimenä Suomessa. Näitä ovat muiden muassa:
Mies Joka Pelkää Hevosiaan

Mies Joka Pelkää Hevosiaan (, 1836 – 13. heinäkuuta 1893) oli oglala-lakotojen päällikkö. Lakotankielinen nimi Tȟašúŋke Kȟokípȟapi tarkoittaa täsmällisemmin käännettynä Mies Jonka Hevosia Pelätään, mutta virheellinen käännös on englanninkielisessä kirjallisuudessa yleisempi, ja se on vakiintunut muihinkin kieliin. Hänen isänsä oli samanniminen, joten heistä voidaan käyttää erotukseksi nimiä Vanha Mies ja Nuori Mies.
Mies Joka Pelkää Hevosiaan on tunnettu osallistumisestaan Punaisen Pilven sotaan ja Wounded Kneen verilöylyn jälkeisiin neuvotteluihin. Hän oli Hullun Hevosen ohella yksi oglaloiden neljästä viimeisestä sotapaidan kantajasta eli johtajasta, joilla oli oikeus pitää yllään erityistä arvostettujen sotureiden käyttöön tehtyä paitaa.
OmaSp Stadion

OmaSp Stadion on Seinäjoella Jouppilassa sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin kesäkuussa 2016. Stadion toimii Veikkausliigassa pelaavan SJK:n kotikenttänä ja sen kapasiteetti on 5 817 katsojaa.
Historia.
Seinäjoen jalkapallostadionin rakentaminen alkoi kesällä 2015, ja stadion avattiin kesäkuussa 2016. SJK siirtyi pelaamaan Veikkausliigan ottelunsa stadionille sen valmistuttua. Aiemmin SJK pelasi kotiottelunsa Seinäjoen keskuskentällä.
Helmikuussa 2016 stadionin pääyhteistyökumppaniksi julkistettiin kymmenen vuoden sopimuksella Oma Säästöpankki ja stadion nimettiin sen mukaan OmaSp Stadioniksi.
Ominaisuudet.
Stadionin katsomokapasiteetti on 5 817 istumapaikkaa. Konserteissa sekä muissa isoissa tapahtumissa sen yleisökapasiteetti on noin 10 000 katsojaa. Lisäksi stadionilta löytyy isot ravintolatilat kahdessa eri kerroksessa, joissa on yhteensä yli tuhat asiakaspaikkaa. Kentän pinnoitteena on lämmitetty tekonurmi. Rakennuskustannuksiksi arvioitiin etukäteen noin 11 miljoonaa euroa, mutta lopulta kustannukset nousivat hieman yli 13 miljoonaan euroon. Julkisen rahoituksen osuus hankkeessa oli 2,2 miljoonaa euroa.