tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Percy Hobart

Percy Cleghorn Stanley Hobart (14. kesäkuuta 1885 – 19. helmikuuta 1957) oli insinööri ja brittiarmeijan upseeri ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Hän yleni ennen kuolemaansa kenraalimajuriksi. Hänet tunnetaan parhaiten toisen maailmansodan 79. panssaridivisioonan komentajana sekä Normandian maihinnousuun suunnittelemistaan erikoispanssarivaunuista, "Hobart's Funnies" ().
Hobart oli jo ennen toista maailmansotaa arvioinut panssarijoukoilla olevan merkittävä rooli sodankäynnissä. Tämän johdosta hän oli ideoinut suuren määrän erikoisvarusteltuja panssaroituja ajoneuvoja. Armeija ei kuitenkaan lämmennyt hänen keksinnöilleen vaan painosti hänet eroamaan. Winston Churchill sai taivuteltua hänet palaamaan palvelukseen ja jatkamaan panssariajoneuvojen kehitystyötä.
Mailis Vaaja

Mailis Vaaja (myös Mailis Marne, oik. Mailis Laaksonen, 8. huhtikuuta 1917 Turku – 8. lokakuuta 1995 Oslo, Norja) oli suomalainen näyttelijä. 
Ura.
Vaaja teki elokuvanäyttelijänä lyhyen mutta ansiokkaan uran, johon kuului sivuosien lisäksi myös pari näkyvämpää roolia muun muassa Valentin Vaalan ja Ilmari Unhon elokuvissa. Uransa tappiollisesta alusta huolimatta Vaaja jatkoi elokuvatyön parissa vuosina 1943–1950, jolloin hänet nähtiin kaikkiaan seitsemässä elokuvassa.
Ennen elokuvauraansa Vaaja työskenteli paikannäyttäjänä turkulaisessa elokuvateatterissa sekä esiintyi Turun Ruotsalaisessa Teatterissa.
Mailis Vaaja, joka vielä uransa alussa käytti nimeä Mailis Marne, voitti Suomi-Filmin Uutisaitan järjestämän Filmikasvot-kilpailun vuonna 1942. Hän sai pääosan turkulaisen Valo-Filmi-yhtiön pioneerielokuvasta "Miehen vankina". Elokuvan tekijöinä toimivat yhtiön perustajat Eino ja Aarne Kivimäki, jotka tekivät pari lyhytelokuvaa ennen ensimmäistä pitkää näytelmäelokuvaansa. "Miehen vankina" -elokuvan ohjasi Aarne Kivimäki taiteilijanimellä Olavi Kallas. Elokuvaa pidettiin täydellisenä epäonnistumisena. Se sai tyrmäävät arviot, eikä siitä tullut varsinaista ensi-iltaelokuvaa. Kantaesitys pidettiin Viipurissa. Tappiollisen teoksen jälkeen Valo-filmi teki kuitenkin vielä myöhemmin pari pitkää elokuvaa.
Vaajan seuraava elokuva oli Valentin Vaalan ohjaama draamaelokuva "Miehen kunnia" vuonna 1943, jossa hänellä on pieni sivurooli. Ensimmäisen merkittävän roolinsa hän teki Vaalan kauhuromanttisessa klassikkoelokuvassa "Linnaisten vihreä kamari", jossa hänellä oli sivuosa sveitsiläisenä kotiopettajattarena. Kriitikko piti Vaajan suoritusta eräänlaisena voittona. Arvosteluissa pantiin ensimmäisen kerran merkille hänen kauneutensa ja huomattavat näyttelijänkykynsä.
Jännityselokuvassa "Kolmastoista koputus" (1945) Vaajalla oli uransa ehkä merkittävin osa Bella-nimisenä tanssijattarena. Eräs arvostelija nosti esiin Vaajan näyttelijäntyön: ”Mailis Vaaja osoittautui tässä ensimmäisessä suuremmassa osassaan tehtävänsä tajuavaksi tyttölapseksi, jossa on sekä pehmeyttä että hiven kiintoisaa julkeuttakin.” 
Jatkosodan aikana Vaaja kuului Suomi-Filmin "Satakielet"-viihdytyskiertueeseen. Vuonna 1947 hän työskenteli Suomen Kansallisoopperassa ja sai seuraavana vuonna stipendin Pariisiin opiskellakseen balettia. Siellä hän tapasi toisen aviomiehensä Ebbe Moen, joka esiintyi Suomessa elokuvissa "Hallin Janne" (1950) ja "Suomalaistyttöjä Tukholmassa" (1952).
Vaajan elokuvaura päättyi 1950-luvun vaihteessa. Varsinaisen elämäntyönsä hän teki Oslossa Norjan Kansallisoopperan kuorossa, josta hän jäi eläkkeelle vuonna 1980. Hän kuoli 78-vuotiaana Oslossa lokakuussa 1995.
Pääilmansuunnat

Pääilmansuunnat ovat sovittuja suuntia, jotka pätevät kaikkialla maapallon pinnalla. Pohjoinen on pohjoisnavan suunta, etelä etelänavan. Tarkalleen niiden välissä sillä puolella, josta aurinko nousee, on itä, ja sille vastakkainen suunta on länsi. Kartalla pohjoinen on ylöspäin, itä oikeaan, etelä alaspäin, ja länsi vasempaan.
Pohjoinen.
Pohjoinen on suunta meridiaania pitkin kohti maapallon pohjoisnapaa. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti yläreunaan. Kompassissa se on 0° kohdalla.
Sanan alkuperä.
Sana pohjoinen on sukua sanalle pohja. Uskottiin mahdollisesti, että Manalaan, eli ikään kuin maailman pohjalle pääsi pohjoisen kautta. Eteläisempien suomalaisten näkökulmasta jotakuinkin Pohjoisessa olivat myös Pohjanlahti ja Pohjanmaa, kuten myös myyttinen Pohjola.
Pohjoisella voi sanana olla yhteys myös pohjaan, talon pohjaan, jonne ei tehty ikkunoita. Vrt. etelä.
Itä.
Itä on se suunta, johon maapallo pyörii. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti oikeaan reunaan. Kompassissa se on 90° kohdalla.
Sanan alkuperä.
Sana itä tulee luultavasti siitä, että aurinko nousee idästä, eli aurinko "itää" sieltä päin. Itää, eli aamun sarastusta ja auringonnousun ilmansuuntaa merkitsevä ikivanha suomalais-ugrilainen sana on "koi".
Etelä.
Etelä on suunta meridiaania pitkin kohti maapallon etelänapaa. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti alareunaan. Kompassissa se on 180° kohdalla.
Sanan alkuperä.
Sana "etelä" voi olla johdos kantasanasta "esi", jolloin etelä tarkoittaisi suuntaa, joka on esimerkiksi asumuksen tai maankohouman etupuolella, eli lämpimällä ja valoisalla puolella, minne aurinko keskipäivällä paistaa. "Eteinen" on saanut nimensä siitä, että se tehdään talon tai kodan etu- eli eteläpuolelle. Etelä voi olla myös johdos kantasanasta "etä", jolloin etelä olisi merkinnyt alun perin jotakuinkin samaa kuin etäinen suunta.
Muinaissuomalaiset uskoivat Lintukodon sijaitsevan äärimmäisessä etelässä. Kaukana etelässä oli käsitysten mukaan hyvin kuuma, ja taivaankansi niin lähellä, että kaikki sen alla kutistui.
Suomen sana etelä on sukua viron kielen sanalle "edel", joka tarkoittaa lounas-ilmansuuntaa.
Länsi.
Länsi on se suunta, johon taivaankappaleet näyttävät laskevan. Toisin sanoen se on vastakkainen suunta maan pyörimiselle. Nykyisissä kartoissa se merkitään tyypillisesti oikeaan reunaan. Kompassissa se on 270° kohdalla.
Sanan alkuperä.
Suomen kielen sanan "länsi" alkuperä on hyvin epävarma. Suomessa on paikoin sanottu illan tullessa, että päivä "länttää". Länsi voisi erään tulkinnan mukaan tarkoittaa suuntaa, johon aurinko päivän jälkeen "läntätään" (litistetään, mätetään). Läntistynyt tarkoittaa samaa kuin litistynyt. Muitakin mahdollisia etymologioita on esitetty, muun muassa sukulaisuus sanaan "lenseä" ’leuto, lempeä’ tai sanaan "lansi" ’alava maa’.
Kustaa Rautsuo

Kustaa Erik Rautsuo (nimi aik. Gustaf Erik Rosenström; 14. syyskuuta 1893 Helsinki – 15. huhtikuuta 1969) oli suomalainen eversti (ylennetty 1942), joka toimi 1920-luvulla Suomen yleisesikunnan tiedustelun palveluksessa ja jatkosodan aikana Päämajan valvontaosaston eli sotilasvastavakoilun päällikkönä.
Ura.
Rautsuon vanhemmat olivat työnjohtaja Gustaf Jakob Rosenström ja Sofia Wekblad. Hän toimi ensimmäisen maailmansodan aikana jääkäriliikkeen yhteydessä Saksan tiedustelijana Suomen rannikoilla. Hän osallistui valkoisten mukana Suomen sisällissotaan ja hänet määrättiin pian sen jälkeen Yleisesikunnan III osaston eli tiedusteluosaston käyttöön.
Silloinen kapteeni Rautsuo toimi 1920-luvulla Yleisesikunnan tiedustelutoimiston alaisten Sortavalan ja Viipurin alatoimistojen päällikkönä. Hänen vastuullaan oli Neuvostoliittoon Karjalankannaksen kautta kohdistunut sotilastiedustelu, jossa käytettiin usein apuna venäläisiä emigrantteja ja näiden järjestöjä. Hän auttoi henkilökohtaisesti vuonna 1927 Viktor Larionovin ja Maria Zahartšenko-Schultzin johtamat ROVS:n terroristiryhmät rajan yli Neuvostoliittoon. Hänen nimensä nousi Neuvostoliitossa julkisuuteen seuraavana vuonna Georgi Radkovitšin Moskovassa tekemän pommi-iskun selvittelyjen yhteydessä, joten Suomen Yleisesikunta siirsi hänet pois operatiivisista tiedustelutehtävistä. Rautsuon tilapäisen alennuksen on arveltu toisaalta liittyneen Operaatio Trustin ja kaksoisagentti Toivo Vähän roolin paljastumiseen. Rautsuo oli saattanut myös brittivakooja Sidney Reillyn rajanylityspaikalle tämän viimeisellä epäonnisella vakoilumatkalla vuonna 1925. Rautsuon ja Etsivän keskuspoliisin johtajan Esko Riekin välillä on arveltu olleen epäluuloja ja kilpailua, sillä he halusivat hoitaa Neuvostoliittoon kohdistuneen tiedustelun eri tavoin. Riekki kokosi Rautsuon syrjäyttämiseen johtanutta materiaalia.
Majuriksi ylennetty Rautsuo siirrettiin 1931 Yleisesikunnan VI toimiston (”valvontatoimiston”) eli vastavakoilun päälliköksi. Rautsuon on väitetty olleen 1930-luvulla ensimmäinen suomalainen virkailija, joka pääsi tutustumaan Saksan keskitysleireihin.
Rautsuo toimi jatkosodan aikana 1941–1943 Päämajan tiedustelujaoston alaisen valvontaosaston päällikkönä. Jatkosodan alkuvaiheessa kesällä 1941 Rautsuo teki saksalaisten kanssa salaisen suullisen sopimuksen, jonka perusteella suomalaisten saamat juutalaiset tai poliittisissa tehtävissä NKVD:ssä ym. olleet neuvostoliittolaiset sotavangit luovutettiin Gestapolle. Tällaisia vankeja luovutettiin Pohjois-Suomessa yhteensä 525. Rautsuo siirrettiin sodan aikana pois valvontaosaston johdosta, koska hän ei tullut toimeen esimiehensä, tiedustelujaoston päällikön Aladár Paasosen kanssa. Syksyllä 1944 Alarich Bross pyysi Rautsuota liittymään saksalaismieliseen vastarintaliikkeeseen, mutta hän päätti jatkaa yhteyttä sekä saksalaisiin että Suomen sotilasjohtoon. Vuoden 1944 lopussa Rautsuo pakeni Ruotsiin, jossa hän toimi myöhemmin liikealalla.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1991–1992

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1991–1992 Pussihukat Vantaalta voitti seuran toisen peräkkäisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Forssan Alku ja pronssia Karhun Pojat Helsingistä, molemmat niin ikään toista kertaa peräkkäin. Kaikki mitalistit olivat siis samat, kuin edellisellä kaudella. Pussihukat vei loppuottelusarjan nimiinsä voitoin 3-1.
Runkosarja pelattiin kahdeksan joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka kuusi parasta selvisivät kevään jatkosarjaan. Jatkoon selvinneet joukkueet pelasivat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Jatkosarjan neljä parasta selviytyivät pudotuspeleihin.
Välierissä kohtasivat jatkosarjan voittaja Karhun Pojat ja sarjan neljäs Pussihukat sekä sarjan sijoille 2 ja 3 sijoittuneet Forssan Alku ja Turun Riento. Sekä välierät että loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Pronssimitalit jaettiin pelaamalla kaksi ottelua, joiden yhteistulos ratkaisi voittajan.
SM-sarjasta putosi Kotkan Työväen Palloilijat, mutta Kotka ei jäänyt tulevallekaan kaudelle ilman edustusta SM-sarjassa, sillä KTP:n tilalle nousi kotkalainen Merikoris.
Niilo Rauvala

Niilo Vilho Rauvala (15. kesäkuuta 1883 Karkku – 24. huhtikuuta 1956) oli suomalainen insinööri ja 1930–1940-luvuilla toimineen äärioikeistolaisen Uuden Suomalaisen Puolueen puheenjohtaja.
Rauvalan vanhemmat olivat maanviljelijä Reinhold Rauvala ja Selma Junttila. Hän kävi Turun teknillisen koulun ja valmistui insinööriksi Tampereen teknillisestä opistosta 1915. Rauvala oli Valtion rautateiden palveluksessa 1903–1915 ja sen jälkeen hän oli työssä Lokomo Oy:ssä 1916–1917 ja Keskusosuusliike Hankkijassa 1917–1921. Rauvala perusti 1926 "Keksijäin Patenttitoimiston" ja vuonna 1944 sen toimintaa jatkamaan "Suomalaisen Patenttitoimiston". Hän toimi myös "Koneinsinööritoimisto Oy":n johtajana sekä oli vuodesta 1935 "Kullervo-tehtaat Oy":n johtokunnan jäsennenä. Sotavuosina 1939–1944 Rauvala oli puolustusvoimien pääesikunnan palveluksessa.
Kesällä 1918 Rauvala valittiin kolmehenkiseen toimikuntaan, joka valmistelin oikeistososialistisen Suomen Sosialidemokraattisen Uudistuspuolueen perustamista. Valmistelun pohjalta perustettiin kesäkuussa 1919 Sosialistinen Työpuolue, jonka viisihenkiseen väliaikaiseen puoluetoimikuntaan Rauvala valittiin.
Rauvala oli 1930-luvun alussa Vapaan Työväenliiton varapuheenjohtajana ja vuonna 1932 hänestä tuli vastaperustetun Oikeisto-Työväen ja Talonpoikain Puolueen puheenjohtaja. Tämä puolue käytti myöhemmin nimiä Suomalaisen Työn Puolue ja Uusi Suomalainen Puolue. Rauvala toimi 1932–1933 myös puolueen lehden Vapaan Suomen päätoimittajana. Vuonna 1933 Suomalaisen Työn puolue julkaisi Taavi Vanhasen suomennokseen perustuvan version Siionin viisaiden pöytäkirjoista nimellä "Kansojen Ruoska". Teos oli tarkoitus julkaista kahtena vihkona, mutta vain ensimmäinen osa ilmestyi.
Rauvalalla oli vuosina 1949–1951 kaksikin uutta puoluetta, joiden nimet olivat Keskikansan puolue ja Suomalainen Kansanpuolue. Jälkimmäinen puolue korosti ruotsinkielen vastaisuutta ja sen ehdokaslistalla oli mukana muun muassa emeritusprofessori Iivari Leiviskä. Toiminnassa oli mukana entisiä IKL:läisiä. Myöhemmin Rauvala osallistui vaaleihin Suomen Kansanpuolueen ehdokkaana.
Niilo Rauvala oli naimisissa vuodesta 1921 Hellin Laitisen kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
Rauvala kuului Suomen Teosofisen Seuran hallitukseen.
Timo Serenius

Timo Serenius (8. elokuuta 1955 Lappeenranta – 5. marraskuuta 2021 Lappeenranta) oli suomalainen jääpalloilija. Hänet valittiin Suomen vuoden jääpalloilijaksi vuonna 1982 ja ensimmäisten joukossa Jääpallon Kunniagalleriaan vuonna 2012.
Serenius edusti seurajoukkueurallaan Lappeenrannan Palloa, Veiterää ja ruotsalaista Vetlandaa. Hän saavutti Suomen-mestaruuden Veiterässä vuonna 1980 ja Ruotsin-mestaruuden Vetlandassa vuonna 1986. 
Serenius pelasi Suomen jääpallomaajoukkueessa 110 A-maaottelua vuosina 1976–1989 ja teki niissä yhteensä 45 maalia. Hänet valittiin parhaaksi keskikenttäpelaajaksi vuoden 1987 MM-kilpailuissa, joissa Suomi sijoittui hopealle.
Myös Sereniuksen isä Matti ja isoisä Yrjö olivat jääpalloilijoita.
Serenius menestyi myös tenniksessä. Hän voitti viisi junioreiden Suomen mestaruutta ja edusti Suomea Wimbledonin juniorisarjassa. Vuonna 1979 Serenius oli ulkokenttien SM-kisojen miesten kaksinpelin loppuottelussa häviten Matti Timoselle.
Koripallon naisten SM-sarjakausi 1989–1990

Koripallon naisten SM-sarjakaudella 1989–1990 Turun Riento voitti seuran historian ensimmäisen Suomen mestaruuden. Hopeaa voitti Karhun Pojat Helsingistä ja pronssia Pussihukat Vantaalta. Riento voitti loppuottelusarjan puhtaasti voitoin 3-0. Kausi oli ainoa 1990-luvun kausista, jona Forssan Alku jäi kokonaan mitalien ulkopuolelle. Huomionarvoista on myös 29.10.1989 pelattu Turun Riennon ja Sampo Basketin välinen, 70:70 tasatulokseen päätynyt peli.
Runkosarja pelattiin kahdeksan joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka kuusi parasta selvisivät kevään jatkosarjaan. Jatkoon selvinneet joukkueet pelasivat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Jatkosarjan neljä parasta selviytyivät pudotuspeleihin.
Välierissä kohtasivat jatkosarjan voittaja Turun Riento ja sarjan neljäs Forssan Alku sekä sarjan sijoille 2 ja 3 sijoittuneet Pussihukat ja Karhun Pojat. Sekä välierät että loppuottelut pelattiin paras viidestä -järjestelmällä. Pronssimitalit jaettiin pelaamalla kaksi ottelua, joiden yhteistulos ratkaisi voittajan.
SM-sarjasta putosi nokialainen Kankaantaan Kisa ja seuraavaksi kaudeksi sarjaan nousi toinen forssalaisjoukkue Forssan Koripojat.
Runkosarja.
Jatkosarja.
KTP - PuHu ottelun tulos ei tiedossa, ei vaikutusta sarjajärjestykseen.
Jonas Ahnelöv

Jonas Peter Ahnelöv (s. 11. joulukuuta 1987 Huddinge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Isokokoisen Ahnelövin vahvuuksiin kuuluu luistelu, fyysisyys, taklaaminen, hyökkäyspään pelaaminen ja syöttäminen. Hänen heikkouksiinsa kuuluu puolustuspään pelaaminen ja sijoittuminen. Ahnelövin tulisi käyttää myös kokoaan enemmän hyödyksi.
Ura.
Seuraura.
Ahnelöv on Flemingsbergs IK:n kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Huddinge IK:ssa. Ahnelöv jakoi kaudella 2004–2005 J20 SuperElitin jäähypörssin viidennen sijan Djurgårdens IF:n Victor Nordensonin kanssa 94 minuutillaan. Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Frölunda HC:hen, jossa Ahnelöv teki Elitserien-debyyttinsä ja pelasi Elitserienissä kauden aikana 15 runkosarjaottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Frölundan J20-joukkueessa, jossa Ahnelöv voitti J20 SuperElitin mestaruuden keväällä 2006. Phoenix Coyotes varasi hänet kolmannella kierroksella 88. pelaajana .
Kausi 2006–2007 oli Ahnelöville varsinainen tulokaskausi Elitserienissä ja se toi hänelle 46 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4. Hän vahvisti kauden aikana myös Frölundan J20-joukkuetta, jossa Ahnelöv voitti J20 SuperElitin hopeaa keväällä 2007.
Kaudeksi 2008–2009 Ahnelöv siirtyi kolmivuotisella tulokassopimuksella Phoenix Coyotesin organisaatioon. Hän oli syksyn 2008 harjoitusleirin jälkeen lähellä paikkaa joukkueen NHL-kokoonpanossa, mutta loukkaantumiset pilasivat lopulta Ahnelövin kaikki kolme sopimuskautta, eikä hän missään vaiheessa debytoinut NHL:ssä. Ahnelöv pelasi kaikki sopimuskautensa AHL-joukkue San Antonio Rampagessa, jossa hän pelasi yhteensä vain 96 runkosarjaottelua. Ahnelövin sopimuskausista lyhyimmäksi jäi toinen kausi 2009–2010, jolloin hän pelasi olkapääleikkauksen takia vain 11 ottelua.
Ahnelöv palasi kaudeksi 2011–2012 kotimaahansa ja teki kaksivuotisen sopimuksen MODO Hockeyn kanssa. Hän teki ensimmäisellä kaudellaan Elitserienin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+9=11. Kahden MODO:ssa viettämänsä vuoden jälkeen Ahnelöv palasi kaudeksi 2013–2014 vuoden mittaisella sopimuksella Frölunda HC:hen. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi taas vuoden mittaisella sopimuksella MODO:on. Ahnelöv nousi joukkueen varakapteeniksi. Hän voitti MODO:n sisäisen tehotilaston lukemalla +5, kuten myös samalla lukemalla kevään 2015 Kvalserienissä.
Kaudeksi 2015–2016 Ahnelöv siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Avangard Omskiin.
Maajoukkueura.
Ahnelöv edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Yhteensä Ahnelöv on pelannut 35 A-maaottelua tehopistein 2+3=5. Ahnelöv pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007.
Muuta.
Ahnelövin pikkuveli Jimmy pelaa Ruotsin III-divisioonaa Stortorparna IF:ssä. Hän on HockeyAllsvenskanin jäähykuningas kaudelta 2008–2009.
Aidan Turner

Aidan Turner (s. 19. kesäkuuta 1983 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa "Hobitti"-elokuvatrilogian Kilinä, televisiosarjan "Being Human" Mitchellinä sekä BBC:n tuottamasta draamasarjasta "Poldark", jossa hän näyttelee pääosaa Ross Poldarkia.
Joulupukin vaatteissa

Joulupukin vaatteissa ("The Man in the Santa Claus Suit") on vuonna 1979 julkaistu Corey Allenin ohjaama televisioelokuva, jossa Fred Astaire esittää seitsemää eri roolia.
Juoni.
Kolmen miehen elämä muuttuu, kun maagisen pukuvuokraamon omistaja vuokraa heille joulupukkiasun.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Bello Romano antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hän kuvasi elokuvaa ”miellyttävän naiiviksi joulufantasiaksi”.
Joulun taikaa (elokuva)

Joulun taikaa tai Joulukuun kaksi päivää ("One Magic Christmas") on vuonna 1985 julkaistu Phillip Borsosin ohjaama elokuva, jonka pääosissa nähdään Mary Steenburgen ja Harry Dean Stanton.
Juoni.
Joulupukki lähettää enkeli Gideonin joulua vihaavan Ginny Graingerin, tämän aviomiehen ja kahden lapsen luo. Perheen talous on mennyt huonoon jamaan ja on entistäkin vaikeampi uskoa joulun taikaan. Gideon saa apua lapsilta yrityksessään palauttaa äiti-Ginnyn uskon elämään.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Kari Salminen antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hänestä elokuva on hyvin ohjattu, vakavamielinen ja Disney-elokuvaksi yllättävän vähäsiirappinen joulufantasia.
Boston College

Boston College on yksityinen yliopisto Chestnut Hillissä, Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1863, ja vuonna 2011 siellä opiskeli lähes 15  000 opiskelijaa.
Maailman viidensadan huippuyliopiston Shanghai-yliopistovertailussa Boston College sai vuonna 2014 sijaluvun 401–500.
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat Boston College Eaglesin nimellä kulkevat joukkueet.
Tie (romaani)

Tie () on Cormac McCarthyn vuonna 2006 julkaistu romaani, joka sijoittuu maailmanlopun jälkeiseen maailmaan ja kuvaa nimiä mainitsematta isän ja pojan vaellusta ja selviytymistä. Teos on saanut muun muassa Pulitzer-palkinnon vuonna 2007 ja Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 2009. Teoksen on suomentanut Kaijamari Sivill.
Kirjasta on tehty John Hillcoatin ohjaama elokuvasovitus vuonna 2009.
Vastaanotto.
"Tietä" ovat kehuneet muun muassa "Guardian", "The New Republic" ja "The New York Times". Suomessa "Savon Sanomat" kuvaa teosta merkittäväksi ja intensiiviseksi. "Helsingin Sanomien" Jukka Petäjä kuvaili teosta seuraavasti: ”Ilahduttavaa on, miten taitavasti McCarthy onnistuu lataamaan kirkkaan proosansa täyteen jännitteitä ja imua, vaikka Tie ei rakennukaan juonellisille yllätyksille. Pessimistisistä painotuksista huolimatta sentimentaalisuutta karttava romaani ei ole yksin ahdistava, ja se onnistuu myös koskettamaan emotionaalisesti.”
McDonnell F3H Demon

McDonnell F3H Demon on yhdysvaltalainen laivaston hävittäjälentokone, joka on suihkumoottorikäyttöinen. Se saapui korvaamaan McDonnell F2H Bansheeta. Konetyyppi kykeni ylittämään vaakalennossa 1 000 km/h nopeuden, muttei äänivallia. F3H Demonissa oli taitettavat nuolisiivet.
Tämä tyyppi tarkoitettiin olemaan kaikkein ensimmäisin yksinomaan pelkkiä ilmataisteluohjuksia käyttävä. Convair F-102 Delta Dagger tuli olemaan sitä ennen oleva hävittäjä, vailla ampuma-aseistusta, kuten konekiväärit tai tykit. Ensimmäisin oli Northrop F-89 Scorpion. Aseistukseen kuitenkin kuului 4x 20 mm tykkiaseistus. Konetyypin aktiivi ensilinjan palveluskäyttö kesti 8 vuotta. Ensilento tapahtui 7. elokuuta 1951. Palvelusaika sijoittui vuosille 1956–1964. Tämä tyyppi ei osallistunut merkittäviin sotilasoperaatioihin eli sotatoimiin. Konetyypille sattui paljon lento-onnettomuuksia.
Wayne Ellington

Wayne Robert Ellington (s. 29. marraskuuta 1987) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies (). Hän edustaa NBA-seura New York Knicksiä.
Ura.
Ellington pelasi ennen ammattilaisuraansa kolme kautta (2006–2009) Pohjois-Carolinan yliopiston (Chapel Hill) joukkueessa. Hän oli voittamassa vuosina 2007 ja 2008 Atlantic Coast Conferencen (ACC) koripallomestaruutta sekä vuonna 2009 NCAA-koripallon I-divisioonan mestaruutta, jolloin hänet valittiin Final Four -vaiheen parhaaksi pelaajaksi. Ellington teki kahdessa NCAA:n Final Four -ottelussa yhteensä 39 pistettä ja otti 13 levypalloa, joista 19 pistettä ja neljä levypalloa pistein 89–72 päättyneessä loppuottelussa Michiganin osavaltionyliopiston joukkuetta vastaan.
Minnesota Timberwolves varasi Ellingtonin numerolla 28 ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi Timberwolvesissa kolme kautta, kaudesta 2009–2010 kauteen 2011–2012, kullakin pääasiassa vaihtomiehen roolissa. Hänen pistekeskiarvonsa oli noina vuosina parhaimmillaan 6,6 pistettä ottelua kohden (kahdella ensimmäisellä kaudella) ja levypallokeskiarvonsa 2,1 (tulokaskaudella). Heinäkuussa 2012, ennen kautta 2012–2013, Ellington siirtyi Timberwolvesista Memphis Grizzliesiin pelaajakaupassa, jossa Minnesota sai vaihdossa laitahyökkääjä Dante Cunninghamin.
Ellington pelasi Grizzliesissä runkosarjakauden 2012–2013 puoliväliin asti. Tammikuussa 2013 hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin osana pelaajakauppaa, jossa Cavaliers sai hänen lisäkseen Josh Selbyn, Marreese Speightsin sekä ensimmäisen kierroksen varausvuoron ja jossa Grizzliesiin siirtyi Jon Leuer. Hän pelasi tuonkin kauden pääasiassa vaihtomiehen roolissa ja hänen pistekeskiarvonsa oli 7,9 (Memphisissä pelatuissa otteluissa 5,5 ja Clevelandissa pelatuissa otteluissa 10,4) sekä levypallokeskiarvonsa 2,1 (Memphisissä pelatuissa otteluissa 1,3 ja Clevelandissa pelatuissa otteluissa 3,0). Heinäkuussa 2013, ennen kautta 2013–2014, Ellington teki vapaana pelaajana kaksivuotisen sopimuksen Dallas Mavericksin kanssa. Tämän jälkeen hän on edustanut Los Angeles Lakersia, Brooklyn Netsiä, Miami Heatiä, helmikuusta 2019 Detroit Pistonsia ja heinäkuusta 2019 New York Knicksiä.
Ellington valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen Pan-Amerikan kisoihin 2007, mutta joutui jättämään turnauksen kesken yhden ottelun jälkeen loukkaantumisen vuoksi.
Kuonomonnit

Kuonomonnit (Cranoglanididae) on monnikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Itä-Aasiasta.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat kuonomonnien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu paleoseenikaudelle. Nykyään heimossa elää yksi suku ja kolme lajia. Lajit ovat kuonomonni ("Cranoglanis bouderius"), "C. henrici" ja "C. multiradiatus". Kooltaan ne ovat keskikokoisia kaloja, jotka voivat saavuttaa noin 20–30 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan kuonomonnilajit ovat pitkulaisia, ja pitkäkuonoisia ja niiden ruumis on litteähkö. Tyypillinen piirre ovat päätä suojaavat kookkaat luulevyt ja kuonon 4 viiksisäieparia. Heimon kalojen silmät ovat kookkaat, selkäevässä on piikki ja pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Kuonomoniella on myös rasvaevä.
Levinneisyys.
Kuonomonnilajit ovat suurten jokien lajeja, joita tavataan Kiinasta Xi-joesta ja Hainanin saarelta sekä Vietnamista Punaisestajoesta.
Artikla (yhdistys)

 Artikla ry on Lapin yliopiston oikeustieteen ylioppilaiden yhdistys. Yhdistyksen sääntömääräisenä tarkoituksena on toimia Lapin yliopiston opiskelijoiden yhdyssiteenä ja etujärjestönä. Tässä ominaisuudessa yhdistys edistää jäsentensä ammatillisia valmiuksia, luo ja ylläpitää suhteita muun muassa tiedekuntaan, Juristiliittoon, ja erityisesti oikeudellisen alan koti- ja ulkomaisiin järjestöihin, sekä muutoinkin edistää jäsentensä etua niin paikallisella kuin valtakunnallisellakin tasolla ja järjestää jäsenilleen vapaa-ajan aktiviteetteja.
Artikla ry on Juristiliiton jäsenjärjestö.
Toiminta.
Artikla ry:n ylin päättävä elin on yhdistyksen kokous. Tavallisesti kokous järjestetään kerran keväällä ja kerran syksyllä. 
Yhdistyksellä on toimisto oikeustieteiden tiedekunnan siivessä Lapin yliopistolla sekä oma toimitila, Toippari, joka sijaitsee Aittatiellä Rovaniemellä. Yhdistys vuokraa Toipparia sekä erikseen myös sen saunatiloja tarvitseville.
Artikla pyrkii edistämään ja helpottamaan jäsentensä opiskelua. Artikla tarjoaa jäsenilleen mm. mahdollisuuden tilata lakikirjoja alennettuun hintaan sekä oikeuden käyttää toimiston yhteydessä sijaitsevaa kirjastoa. Yhdistys valvoo jäsenistönsä etua oikeustieteiden tiedekunnassa, Lapin yliopiston ylioppilaskunnassa sekä Juristiliitossa. Artiklasta erillään toimii Artikla-edustajistoryhmä, joka ajaa oikeustieteen opiskelijoiden etua Lapin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa. 
Yhdistys järjestää jäsenistölleen vapaa-ajanviettomahdollisuuksia. Tällaisia ovat esimerkiksi viikoittaiset liikuntavuorot sekä erilaiset opiskelijatapahtumat kuten Kaamosluennot sekä Poronkusema.
Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää ainejärjestölehteä Digestaa. Lehti on saanut nimensä bysanttilaisen lakikodifikaation, Corpus iuris civiliksen Digesta-nimiseltä osalta.
Artikla on ollut vuodesta 1995 lähtien pohjoismaisten oikeustieteen opiskelijoiden yhteistyöelimen, Nordiska sekretariatetin, jäsen. Yhdistys toimii myös läheisessä yhteistyössä alumnijärjestönsä Kaamos ry:n kanssa.
Valmennuskurssit.
Artikla ry on järjestänyt valmennuskursseja oikeustieteelliseen tiedekuntaan pyrkiville vuodesta 1980 lähtien. Nykyään kursseja järjestetään Helsingissä, Oulussa ja Rovaniemellä. Lisäksi Artikla järjestää etäkursseja, jotka ovat paikkakunnasta riippumattomia. Valmennuskurssien tuotto käytetään yhdistyksen toimintaan.
Hide Your Heart

”Hide Your Heart” on Kiss-yhtyeen laulajan ja rytmikitaristin Paul Stanleyn sekä säveltäjäkaksikko Desmond Childin ja Holly Knightin kirjoittama kappale. 
Stanley, Child ja Knight sävelsivät ”Hide Your Heartin” jo vuonna 1987, ja sen piti jo alun pitäen ilmestyä nimenomaan Kissin levyttämänä yhtyeen vuoden 1987 studioalbumilla "Crazy Nights", mutta kappale hylättiin ja jätettiin pois albumilta. Koska kappale jäi ulkopuolelle Kissin seuraavalta albumilta, Stanley tarjosi kappaletta muiden artistien levytettäväksi. Lopulta Bonnie Tyler levytti kappaleen vuonna 1988 ilmestyneelle albumilleen "Hide Your Heart", ja kappale julkaistiin tuolloin myös singlenä b-puolenaan kappale ”I’m Not Foolin’”. Kappale ei saavuttanut listamenestystä missään maassa, mutta se on siitä huolimatta esiintynyt sittemmin useilla Tylerin kokoelma-albumeilla.
Esiintyessään omalla kiertueellaan sooloartistina vuonna 1989 Stanley esitti kappaletta tiuhaan, ja fanien myönteisen vastaanoton myötä hän päätti ottaa kappaleen mukaan seuraavalla Kissin albumille "Hot in the Shade". Ennen kuin Kiss ennätti julkaisemaan kappaletta tai edes koko albumia, Molly Hatchet julkaisi oman versionsa kappaleesta albumillaan "Lightning Strikes Twice". Jopa Kissin entinen soolokitaristi Ace Frehley levytti kappaleen 13. lokakuuta 1989 ilmestyneelle "Trouble Walkin’" -albumilleen, kunnes Kissin versio lopulta ilmestyi neljä päivää Frehleyn albumin julkaisun jälkeen. Lisäksi Robin Beckin esittämä versio kappaleesta ilmestyi marraskuussa 1989. 
Joidenkin arvioiden mukaan yhdenkään artistin julkaisema versio kappaleesta ei noussut hitiksi, koska niin moni eri yhtye tai artisti levytti oman versionsa kappaleesta kukin juuri samoihin aikoihin ja julkaisi versionsa käytännössä heti edellisen jälkeen. Bonnie Tylerin ja Kissin välisessä vertailussa singlejulkaisun menestyksen suhteen Kiss onnistui jossain määrin paremmin, sillä heidän versionsa sijoittui korkeimmillaan Yhdistyneen kuningaskunnan singlelistalla sijalle 59. Yhdysvalloissa kappaleen sijoitus Billboardin singlelistalla oli 66 ja Billboardin Hot Mainstream Rock Tracks -listalla 22. Australian virallisella singlelistalla kappaleen sijoitus oli vasta 76.
Woodbury Common Premium Outlets

Woodbury Common Premium Outlets on New Yorkin kaupungin lähellä, pienessä Woodburyn kaupungissa sijaitseva outlet-ostoskeskus New Yorkin osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Manhattanilta noin tunnin ajomatkan päässä sijaitseva, suurta mökkikylää muistuttava outlet-keskus on osa suurta Simon Property Group -yhtymää. Woodbury Common Premium Outlets avattiin loppuvuodesta 1985 ja sitä laajennettiin vuosina 1993 ja 1998. Nykyään keskuksessa on 220 myymälää ja se on yksi maailman suurimmista outlet-ostoskeskuksista. New Yorkin kaupungin läheisyyden vuoksi outletissa vierailee vuosittain paljon ulkomaalaisia matkailijoita, erityisesti japanilaisia, koska on arvioitu, että noin puolet keskuksen voitoista tulisi japanilaisilta. Helpoiten New Yorkin Manhattanilta ostoskeskukseen pääsee Gray Linen busseilla. Ostoskeskus myös tunnettu edullisuudestaan.
Liikkeet.
Ostoskeskuksessa on 220 myymälää, joissa on edustettuina erilaisia merkkejä ympäri maailman Lacostesta McDonald’siin. Liikkeet on jaettu kahdeksaan ryhmään: muoti- ja urheiluvaate, lapset, kengät, laukut, korut, koti ja keittiö, lahjat, ja ruoka. Merkeistä mainittakoon aiempien lisäksi esimerkiksi Prada, Nike, Gap, Versace ja Tom Ford. Jo yksistään kenkäliikkeitä on yli 30, merkkejä muun muassa Adidas, Ecco, Converse ja Crocs. Ostoskeskuksessa on esimerkiksi Vera Bradleyn ja Swarovskin koruliikkeet. Koti ja keittiö -kauppoja on seitsemän, ravintoloita on ympäri keskusta.
Laajennussuunnitelmat.
Vuonna 2011 keskus ilmoitti investoivansa 100 miljoonaa dollaria ostoskeskuksen laajennukseen, joka sisältäisi kolmikerroksisen pysäköintihallin rakentamisen ja 5 600 neliömetrin liiketilan rakentamisen. Rakentaminen kestäisi kolme vuotta ja olisi tarkoitus aloittaa vuonna 2013.
Johan Fellman

Johan Fellman (4. syyskuuta 1781 Raahe – 4. elokuuta 1870 Raahe) oli suomalainen liikemies ja lahjoittaja. 
Fellman toimi Raahessa laivanvarustajana ja kauppiaana veljensä Baltzar Fellmanin (1789–1862) kanssa. Kun veli oli kuollut 1862, hän lahjoitti tältä jääneen omaisuuden (noin 75 000 hopearuplaa) Raaheen perustettavan porvari- ja kauppakoulun rahastoksi. Hän lahjoitti itse tarkoitukseen talon. Alkuun koulu oli ruotsinkielinen, mutta muuttui 1909 suomenkieliseksi.
Johan Fellmanin vanhemmat olivat kauppias Jakob Fellman ja Maria Freitag.
Suzhou (elokuva)

Suzhou () on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Ye Loun ohjaama elokuva. Se on traaginen rakkaustarina nykypäivän Shanghaista.
Anoppi on pahin

Anoppi on pahin ("Monster-in-Law") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Robert Luketicin ohjaama romanttinen komedia, jonka pääosissa nähdään Jennifer Lopez, Jane Fonda, Michael Vartan, Wanda Sykes, Monet Mazur ja Elaine Stritch.
Juoni.
Pätkätöillä elävä köyhä mutta kaunis nuori nainen törmää komeaan kirurgiin. He rakastuvat toisiinsa, ja pian tyttöä viedään kirurgiakin varakkaamman kirurgin äidin katsastettavaksi. Tämä on saattanut hautaan neljä rikasta aviomiestä ja juontanut television keskusteluohjelmaa kunnes menetti työnsä nuoremmalle haastajalle. Hermoparantolasta kotiutunut anoppiehdokas alkaa tehdä kaikkensa erottaakseen poikansa köyhästä tytöstä.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mukaan elokuva nauraa sydämettömästi naisten ikäerosta johtuville, usein epäoleellisille vastakohtaisuuksille, vaikka toisaalta ylistää amerikkalaisen demokratiaa siitä, että on sallittua avioitua yli säätyrajojen.
Münchenin joulumarkkinat

Münchenin joulumarkkinat on perinteinen joulunalusajan tapahtuma Münchenissä Saksassa. Markkinoiden juuret ulottuvat 1300-luvulle asti, kaupungin kirjoissa vanhin maininta joulumarkkinoista on vuodelta 1642.
Perinteisimmät markkinat ovat Marienplatzilla vanhan kaupungin ytimessä. Kaupungissa on myös muita pienempiä toreja. Markkinat avataan ensimmäistä adventtia edeltävänä perjantaina, jolloin suureen joulukuuseen sytytetään valot. Kuusen juurella on yli 140 markkinakojua, joissa myydään puusta veistettyjä joulukoristeita, lasipalloja, koruja ja käsiteollisuustuotteita. Varsinaisen markkinatorin takana on seimitori, jossa myydään hahmoja jouluseimeä varten. Torilla nautitaan myös hehkuviiniä ja perunakakkuja.
Vuosittain markkinoilla käy noin 2,9 miljoonaa kävijää.
Emerald Forest and the Blackbird

Emerald Forest and the Blackbird on suomalaisen melodisen doom metal -yhtyeen Swallow the Sunin viides studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Spinefarm Records.
Svart Records julkaisi albumista rajoitetun 600 kopion värillisen painoksen, joista 200 on valkoisia ja 400 vihreitä. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 2.
The Straight Story

The Straight Story ("The Straight Story") on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut David Lynchin ohjaama elokuva. Se on ohjaajalle epätyypillinen, lämminhenkinen ja realistinen, tositapahtumiin perustuva filmi Alvin Straightistä, joka lähtee tapaamaan aivohalvauksen saanutta veljeään toiseen osavaltioon kulkuneuvonaan päältäajettava ruohonleikkuri. Elokuvan pääosaa esittänyt Richard Farnsworth sairasti syöpää ja teki itsemurhan vuonna 2000.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "The Straight Storyn" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Do Not Disturb

Do Not Disturb, televisioesityksessä Mykkä kauhu ("Do Not Disturb" tai "Silent Witness") on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Dick Maasin ohjaama alankomaalainen elokuva, jonka pääosia esittävät William Hurt, Jennifer Tilly ja Denis Leary.
Näyttelijät.
Lähde:
Kauppakeskus Kaari

Kauppakeskus Kaari on Helsingin Kannelmäkeen Kehä I:n ja Hämeenlinnanväylän varteen 17. lokakuuta 2013 avautunut kauppakeskus. Kauppakeskuksen rakennutti HOK-Elanto. Kauppakeskuksen omistaa Keva.
Kaari on pääkaupunkiseudun viidenneksi ja Suomen yhdeksänneksi suurin kauppakeskus. Vuosittaiseksi tavoitteeksi on asetettu 6,5 miljoonaa kävijää. Kaari sijaitsee keskeisellä paikalla Kehä I:n ja Hämeenlinnan väylän varrella. Alle viiden kilometrin säteellä asuu noin 205 000 asukasta, ja Kannelmäki on pääkaupunkiseudun työmatkaliikenteen vilkas solmukohta.
Kaaren liikeala on 46 500 neliömetriä ja kokonaispinta-ala 101 000 neliömetriä. Suurimman liikkeen Prisman lisäksi Kaaressa on noin 80 erikoisliikettä, Sokos-tavaratalo ja Kaaren Ravintolamaailma, jossa suurin osa kauppakeskuksen ravintoloista sijaitsee. Kauppakeskuksen yhteydessä on parkkialueet 600 polkupyörälle ja 1 700 autolle. Sähköautoille on varattu 25 Plugit-latauspaikkaa sekä ABC-suurteholatausasema.
Nykyisen kauppakeskuksen paikalla sijaitsi aikaisemmin vuonna 1973 avattu Eka-market, josta myöhemmin tuli Maxi ja lopulta vuonna 2004 Kannelmäen Prisma. Helmikuussa 2007 Prisman toiminnot siirrettiin rakennuksen kaksikerroksiseen osaan, ja vanhan rakennuksen purkutoimet aloitettiin kesällä 2007. Ensimmäinen osa uudisrakennusta otettiin käyttöön keväällä 2009, minkä jälkeen loputkin vanhasta rakennuksesta purettiin. Uuden kauppa­keskuksen valmistuminen syksyllä 2013 korosti Kannel­mäen asemaa Länsi-Helsingin aluekeskuksena.
Nuori Adam

Nuori Adam ("Young Adam") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut David Mackenzien ohjaama draamaelokuva, joka perustuu Alexander Trocchin samannimiseen romaaniin.
Juoni.
Skotlanti 1950-luvulla. Jokilaivan apupoika Joe (Ewan McGregor) näkee vedessä ruumiin, jonka hän ja kippari Les (Peter Mullen) onkivat kuiville. Joe ryhtyy kehittelemään suhdetta Lesin vaimoon Ellaan (Tilda Swinton). Suurin ongelma ei olekaan mustasukkainen aviomies, vaan menneisyyden haamut, jotka liittyvät kuolleeseen tyttöön ja murhaoikeudenkäyntiin.
Vastaanotto.
Film-O-Holic.com -sivuston Onnimanni Liukkosen mielestä elokuva on vaikuttava tuskaisten ihmishahmojen selviytymiskertomus. ”Se on brittiläistä laatutuotantoa, joka valitettavasti pitää sisällään myös muodon jäykkyyden. Toisinaan elokuvan vanhanaikaisuus on miellyttävää, mutta aika ajoin se on vain tylsää. Tarinan edetessä tunnelma kuitenkin tiivistyy, ja loppu on lakonisuudessaan suorastaan mykistävä.”
Jakson 4 alkuaine

Jakson 4 alkuaine on alkuaine, joka sijaitsee jaksollisen järjestelmän neljännessä jaksossa. Neljäs jakso sisältää 18 alkuainetta alkaen kaliumista ja päättyen kryptoniin. 
Ominaisuudet.
Kaikkien tämän ryhmän alkuaineiden atomiytimet ovat vakaita, ja monet niistä ovat erittäin yleisiä Maan kuoressa tai ytimessä. Moni siirtymämetalli jaksossa 4 on erittäin luja, ja niitä käytetään runsaasti teollisuudessa, etenkin rautaa. Kupari on yksi kolmesta metallisesta alkuaineesta, joka ei ole väriltään hopeinen tai harmaa; kaksi muuta ovat cesium ja kulta. Kaksi alkuainetta tässä jaksossa on hyvin myrkyllisiä: arseeni on yksi parhaiten tunnetusta myrkyistä, ja seleeni on myrkyllistä ihmiselle suurina annoksina. Moni jakson alkuaine on ihmiselle välttämätön, kuten kalsium, joka vahvistaa luustoa. 
Luettelo ominaisuuksista.
(*) Poikkeus Madelungin säännöstä
Now That’s What I Call Music! 80

Now That's What I Call Music! 80 tai Now! 80 on tuplalevyllä varustettu kokoelma-albumi, joka julkaistiin Isossa-Britanniassa 21. marraskuuta 2011. Se on Now!-albumisarjan 80:s albumi.
"Now! 80" sisältää yhdeksän singleä, jotka ylsivät ensimmäiselle sijalle Britannian singlelistalla ja ne ovat: "We Found Love", "What Makes You Beautiful", "Heart Skips a Beat", "All About Tonight", "Read All About It", "No Regrets", "Stay Awake", "Loca People" ja "Don't Go".
Kappaleet.
CD 1.
Kokonaispituus: 1:17:41
CD 2.
Kokonaispituus: 1:18:39
Rubén García Santos

Rubén García Santos (s. 14. heinäkuuta 1993 Valencia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Osasunaa ja on pelipaikaltaan oikea laitalinkki.
Seurajoukkueura.
García on valencialaisseura Levanten kasvatti. Hän nousi seuran reservijoukkueeseen vuonna 2010, joka pelasi maan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Tammikuussa 2012 hän teki ensimmäisen ammattilaissopimuksensa, joka ulottui vuoteen 2016 asti.
García pelasi ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa 2. syyskuuta 2012 Espanyolia vastaan.
Yemen Times

Yemen Times on Jemenin ensimmäinen ja luetuin englanninkielinen sanomalehti. Sen perusti vuonna 1990 professori, ihmisoikeusaktivisti Abdulaziz Al-Saqqaf. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 27. helmikuuta 1991. Lehti ilmoittaa edistävänsä samoja arvoja, joiden pohjalta se perustettiin, eli lehdistönvapautta, demokratiaa, ihmisoikeuksia ja kansalaisyhteiskuntaa. Vuonna 2005 "Yemen Timesin" päätoimittajaksi tuli Jemenin ensimmäinen naistoimittaja, Nadia Al-Saqqaf.
"Yemen Times" sai vuonna 2006 International Press Instituten "Free Media Pioneer" -palkinnon.
Hailemariam Desalegn

Hailemariam Desalegn Boshe (; s. 19. heinäkuuta 1965) on etiopialainen poliitikko, joka edustaa Etiopian kansan vallankumouksellista demokraattista rintamaa. Hänestä tuli syksyllä 2012 Etiopian pääministeri Meles Zenawin kuoltua. Hän jätti eroanomuksen 15.2.2018 ja jätti viran uuden pääministerin Abiye Ahmedin pian aloitettua tehtävässä.
Ennen pääministeriyttään Desalegn oli muun muassa toiminut syksystä 2010 varapääministerinä ja ulkoministerinä. Hän on taustaltaan vesi-insinööri, ja hän opiskeli Addis Abeban yliopiston lisäksi Azusan Tyynenmeren yliopistossa ja Tampereen teknillisessä yliopistossa, josta hän valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1992 ja teki diplomityönsä jätevedenkäsittelystä.
Desalegn on Etiopian eteläosista kotoisin oleva protestanttikristitty ja kuuluu welayta-kansaan.
Amatlain Elizabeth Kabua

Amatlain Elizabeth Kabua (s. 15. elokuuta 1953 Majuro) on marshallinsaarelainen diplomaatti. Hänestä tuli maansa pysyvä YK-edustaja elokuussa 2012. Hän oli aiemmin toiminut muun muassa suurlähettiläänä Japanissa (1997–2003) ja Fidžillä (2009–2012).
Kabua opiskeli Honolulun Chaminade-yliopistossa Havaijilla.
Donald Kalpokas

Donald Masike'Vanua Kalpokas (23. elokuuta 1943 Lelepa – 20. maaliskuuta 2019) oli vanuatulainen poliitikko ja diplomaatti. Hän on istunut maansa parlamentissa ja toiminut maansa pääministerinä vuosina 1991 ja 1998–1999. Vuosina 1988–1991 hän oli ulkoministerinä. Kalpokas opiskeli Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Tyynenmeren yliopistossa, ja ennen poliittista uraansa hän toimi opettajana.
Kalpokas nimitettiin vuonna 2007 Vanuatun pysyväksi YK-edustajaksi. Hän on naimisissa.
Paul Schmiedlin

Paul Schmiedlin (2. kesäkuuta 1897 Basel – 2. heinäkuuta 1981) oli sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edusti FC Bern -seuraa.
Schmiedlin kilpaili Sveitsin joukkueessa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa ja oli mukana saamassa hopeaa.
Tianjinin satama

Tianjinin satama (, LOCODE: CN TJP tai CN TSN) on Kiinan suurkaupunki Tianjinin suursatama Keltaisenmeren Bohainmereksi kutsutun lahden rannalla. Satama sijaitsee pääkaupunki Pekingistä noin 160 kilometriä itäkaakkoon.
Yksi maailman suurimmista satamista.
Kokonaisrahtimäärällään (541,0 milj. tonnia) mitattuna Tianjinin satama oli vuonna 2015 neljänneksi suurin satama. Konttiliikenteessä Tianjinin satama oli vuonna 2015 hollantilaislistan 10. sijalla maailmassa 14 110 kTEU:n konttimäärällä.
Satama nousi neljänneksi suurimmaksi satamaksi 2010-luvun alkupuolella. Kiinalaisten satamatilastojen vertailavuutta muiden maiden tilastoihin tosin vaikeuttaa se, että kiinalaistilastoissa kotimaan rahtiliikenne esitetään osana satamien rahtimääriä. Monen muun tahon satamatilastoissa tarkastellaan sen sijaan ainoastaan kansainvälistä rahtiliikennettä.
Daddy Frank (Guitar Man)

Daddy Frank (Guitar Man) on yhdysvaltalaisen kantrilaulaja-lauluntekijä Merle Haggardin tekemä kappale.
Suomessa karjaalainen Country Express -yhtye on valinnut sen vuoden 1976 singlejulkaisunsa nimikappaleeksi. Levy-yhtiö on Oy EMI Finland Ab.
Singleä on myyty suojakuoressa, jossa on kuva tästä seitsenmiehisestä yhtyeestä.
Yhtye oli edustamansa musiikkityylin pioneereja Suomessa Jussi Raittisen ohella ja aikanaan Pohjoismaiden parhaaksi valittu harrastuspohjainen yhtye.
Singlen molemmat kappaleet ovat yhtyeen esikoisalbumilta "Country Express" (EMI 5E 062-36019).
Kappaleesta "My Old Love" on sanottu, että se on kaunein kotimainen laulu, minkä asianomainen musiikkikriitikko oli vähään aikaan kuullut.
Now That’s What I Call Music! 81

Now That’s What I Call Music! 81 tai Now! 81 on tuplalevyllä varustettu kokoelma-albumi, joka julkaistiin Isossa-Britanniassa 2. huhtikuuta 2012. Se on Now!-albumisarjan 81:s albumi ja se on saatavilla CD:nä sekä ladattavana.
"Now! 81" sisältää yhdeksän singleä, jotka ovat yltäneet ensimmäiselle sijalle Britannian singlelistalla ja ne ovat: "Somebody That I Used to Know", "Paradise", "", "Titanium", "Good Feeling", "Dance With Me Tonight", "Cannonball", "Wherever You Are" ja "Twilight".
Kappaleet.
CD 1.
Kokonaispituus: 1:18:02
CD 2.
Kokonaispituus: 1:15:16
August Förster (näyttelijä)

Johann August Förster (3. kesäkuuta 1828 Bad Lauchstädt, Saksa – 22. joulukuuta 1889 Semmering, Itävalta) oli saksalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Elämä.
Förster aloitti opinnot Merseburgissa 1838, jatkoi Donndorfin luostarikoulussa ja edelleen vuodesta 1841 Schulpfortessa Naumburgissa. Myöhemmin hän opiskeli filologiaa Hallessa ja hänet promovoitiin 1851 Jenassa. Samana vuonna Förster debytoi Seckendorfin roolissa Karl Gutzkowin näytelmässä "Zopf und Schwert". Ura jatkui Stettinissä, Danzigissa ja Breslaussa, kunnes hänet kiinnitettiin Wienin Burgtheateriin vuonna 1858, jossa hän toimi näyttelijänä vuoteen 1875, ohjaajana vuodesta 1870 ja johtajana vuodesta 1888. Vuosina 1875–1882 Förster työskenteli Leipzigin Kaupunginteatterin johtajana ja houkutteli teatteriin aikansa lahjakkuuksia, kuten Josef Kainzin, Josephine Wesselyn ja Maria Geistingerin. Vuosina 1883–1888 hän toimi Deutsches Theaterin ohjaajana ja varajohtajana Berliinissä. Försterin päärooleihin kuului muun muassa Galottin rooli Gotthold Ephraim Lessingin näytelmässä "Emilia Galotti" ja vanha Miller Schillerin näytelmässä "Kabale und Liebe".
Förster käänsi lukuisia ranskalaisia näytelmiä saksaksi. Hänet on haudattu Matzleinsdorfin evankeliselle hautausmaalle Wieniin.
Aiheesta muualla.
August Förster Constantin von Wurzbachin teoksessa "Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich"
Friedrich Mitterwurzer

Friedrich Mitterwurzer (16. lokakuuta 1844 Dresden – 13. helmikuuta 1897 Wien) oli itävaltalainen näyttelijä.
Elämä.
Mitterwurzer sai 27-vuotiaana kiinnityksen Wienin Burgtheateriin. Hän saavutti merkittäviä voittoja muun muassa Faustin ja Mephiston rooleissa. Vaikka hän tulkitsi useita demonisia hahmoja, hän profiloitui ennen kaikkea naturalistisen näyttämötaiteen pioneerina. Vuosina 1879–1884 hän työskenteli ohjaajana Wienin Kaupunginteatterissa, jonka jälkeen hän siirtyi ohjaajaksi Carltheateriin.
Vuosina 1886–1894 Mitterwurzer teki menestyksekkäitä kiertueita Saksassa, Alankomaissa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 1894 hän otti uudelleen pestin Burgtheaterista. Friedrich Mitterwurz kuoli 52-vuotiaana Wienissä. Hänet on haudattu Grinzingin hautausmaalle samaisessa kaupungissa.
Vuonna 1928 Wienin Döblingin kaupunginosaan (19. Bezirk) nimettiin katu, Mitterwurzergasse, Mitterwurzerin muistoksi ja vuonna 1982 puolestaan Mitterwurzerweg hänen aviopuolisonsa Wilhelminen kunniaksi.
Aiheesta muualla.
Hugo von Hofmannsthalin kirjoittama nekrologia
Fu Manchu – himon herra

Fu Manchu – himon herra (; ) on Jesús Francon ohjaama brittiläis-saksalais-espanjalainen kauhua sisältävä toimintatrilleri vuodelta 1968. "Fu Manchu – himon herra" on neljäs viidestä "Fu Manchu" -elokuvasarjassa. Elokuvan pääosissa ovat Christopher Lee Fu Manchuna, Tsai Chin Lin Tangina, Maria Rohm Ursula Wagnerina ja Richard Greene Nayland Smithinä.
Elokuva kertoo Fu Manchusta, kerran murskatusta mielipuolesta, joka punoo uusia juonia maailman pään menoksi Amazonin sademetsässä...
"Fu Manchu – himon herra" perustuu kirjailija Sax Rohmerin romaaneihin ja luomiin hahmoihin. Harry Alan Towers tuotti elokuvan. "Fu Manchu – himon herra" kuvattiin Madridissa, Espanjassa ja Rio de Janeirossa, Brasiliassa.
Richard Greene korvasi Douglas Wilmerin elokuvasarjassa. Wilmer oli näytellyt Nayland Smithiä toisessa ja kolmannessa osassa. Greene uusi roolinsa vielä elokuvasarjan viimeisessä osassa.
"Fu Manchu – himon herra" sai ensi-iltansa Länsi-Saksassa 23. elokuuta vuonna 1968. Britanniassa elokuva sai ensi-iltansa 30. elokuuta. Suomen ensi-ilta oli 25. huhtikuuta vuonna 1969. Uusintaesitys Suomessa oli 1. toukokuuta vuonna 1981. "Fu Manchu – himon herra" on julkaistu videolle ja DVD:lle.
"Fu Manchu – himon herralla" on monta nimikettä englanninkielisissä maissa: Yhdysvalloissa videonimikkeenä on "Against All Odds", "Fu Manchu and the Keys of Death", "Fu Manchu and the Kiss of Death", "Fu Manchu's Kiss of Death", "Kiss and Kill" ja "Kiss of Death". Espanjassa elokuvaa on levitetty myös nimellä "Fu Manchú y el beso de la muerte" "The Blood of Fu Manchu" -nimikkeen kanssa. Lisäksi elokuvalla on eripituisia leikkauksia; on muun muassa 94-, 92-, 88-, 82- ja 61 minuutin leikkaukset.
Juoni.
Pirullinen mielipuoli Fu Manchu on herännyt henkiin. Kerran hänet murskattiin, mutta kuka pystyy siihen nyt? Fu Manchulla on uusi ase lamaannuttaakseen koko maailman sadistiseen pakko-otteeseensa. Nyt on viimeinen mahdollisuus nousta taisteluun tuota kammottavaa ihmishirviötä vastaan...