tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gla

Gla () eli "Glas" (Γλας) oli mykeneläisaikainen linnoitus ja asutuspaikka Boiotiassa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Orchomenóksen kunnassa lähellä nykyistä Kástron (”Linna”) kylää. Paikan nimi on nykyaikainen. Sen pronssikautista nimeä ei tunneta.
Historia.
Gla rakennettiin LH IIIA2 -kaudella 1300-luvun eaa. loppupuolella. Se oli todennäköisesti Theban ja Orkhomenoksen kaupunkien perustama ja niiden alaisuudessa. Se sijaitsi Orkhomenoksen minyalaisten linnoituksen rakentamisaikaan osittain kuivattaman Kopaisjärven (Kopaḯda) koillisrannalla. Se toimi alueen hallinnollisena ja maanviljelyyn liittyneen varastoinnin keskuksena. Linnoituksen tehtävänä on todennäköisesti ollut järven kuivatuksen seurauksena maanviljelyn käyttöön muutetun tasangon ja sen kanavien hoitaminen.
Gla tuhoutui Theban ja Orkhomenoksen tavoin tulipalossa LH IIIB2 -kaudella eli noin 1220–1200 eaa., todennäköisesti vihollisten hyökkäyksen seurauksena. Hyökkäyksen seurauksena paikka raunioitui ja autioitui, sillä sitä ei muiden keskusten tavoin asutettu uudestaan edes pienemmässä mittakaavassa.
Alueen arkeologiset kaivaukset on suoritettu vuonna 1893 André de Ridderin johdolla, vuosina 1955–1961 Ioánnis Threpsiádiksen johdolla sekä vuosina 1981–1983 ja 1990–1991 Spýros Iakovídiksen johdolla.
Rakennukset ja löydökset.
Glan linnoitus oli rakennettu saareketta muistuttavalle kukkulalle, joka sijaitsee noin 20–40 metriä muuta tasankoa korkeammalla. Linnoituksen pinta-ala on noin 20 hehtaaria. Näin se on ollut noin kymmenen kertaa suurempi kuin Tiryns ja noin seitsemän kertaa suurempi kuin Mykene. Koko kukkula on ollut ympäröity noin 2,8 kilometriä pitkällä ja enimmillään noin 5 metriä korkealla ja 5,50–5,80 metriä paksulla muurilla. Muurissa on neljä porttia, joiden yhteydessä on ollut torneja. Linnoituksessa on ollut palatsi, jossa on ollut poikkeuksellinen megaronin kaltainen "melathron"-huone sekä muun muassa varastorakennuksia. Muureista on säilynyt laajoja osia.
Jørgen Frantzen

Jørgen Nagel Frantzen (9. toukokuuta 1935 Holbæk – 10. tammikuuta 2020 Hundested) oli tanskalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Frantzen saavutti Svend Petersenin ja Poul Svendsenin kanssa olympiapronssia miesten perämiehellisessä kaksikossa Helsingissä 1952.
Carol Grace

Carol Grace Marcus (1924–2003) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja kirjailija. Hän esiintyi elokuvissa "Gangster Story" (1959) ja "Mikey and Nicky" (1976) sekä yhdessä "Alfred Hitchcock esittää" -televisiosarjan jaksossa.
Carol Grace oli naimisissa kolmesti, kahdesti kirjailija William Saroyanin kanssa (liitosta kaksi lasta) ja kerran näyttelijä Walter Matthaun kanssa (yksi lapsi).
Carol Gracen lähipiiriin kuului muun muassa kirjailija Truman Capote, jonka tiedetään kertoneen Aamiainen Tiffanylla -kirjan hahmon Holly Golightlyn perustuneen Carol Graceen.
Carol Grace syntyi ja kuoli Manhattanilla, New Yorkissa. Kuolinsyy oli aivojen valtimonpullistuma.
Poul Svendsen

Poul Verner Svendsen (21. huhtikuuta 1927 Kööpenhamina – 2. tammikuuta 2024) oli tanskalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Svendsen voitti Svend Petersenin ja Jørgen Frantzenin kanssa olympiapronssia miesten perämiehellisessä kaksikossa Helsingissä 1952.
Inkere (Jaaman piiri)

Inkere () on entinen kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla noin kuusi kilometriä Niisnovasta koilliseen.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Inkeressä asui 49 inkerikkoa, jotka kuuluivat Kaprion ortodoksiseen seurakuntaan. Kylän nimtys perustui sen asukkaiden kansallisuuteen. Paikalliset talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Someron volostin Nakkovan kyläkuntaan. Vuonna 1899 kylässä oli 39 asukasta, joista 25 oli ”suomalaisia” ja 14 venäläisiä. He kaikki olivat ortodokseja.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Inkere kuului Kattilan ja myöhemmin Jaaman piirin Vassakaran kyläneuvostoon. Kylä tuhoutui toisen maailmansodan aikana.
Svend Petersen

Svend Ove Petersen (sukunimi myös muodossa Pedersen, 31. lokakuuta 1920 Frederiksværk – 3. elokuuta 2009) oli tanskalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Petersen voitti Poul Svendsenin ja Jørgen Frantzenin kanssa olympiapronssia miesten perämiehellisessä kaksikossa Helsingissä 1952.
Eeva-Maija Tammekann

Eeva-Maija Tammekann (9. toukokuuta 1930 Tartto, Viro – 12. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja filosofian lisensiaatti. Hän toimi Jyväskylän yliopiston kirjaston ylikirjastonhoitajana 1970–1979 ja Eduskunnan kirjaston ylikirjastonhoitajana 1980–1993. Eduskunta myönsi hänelle professorin arvonimen vuonna 1992.
Lapsuus ja nuoruus.
Tammekannin isä oli virolaissyntyinen maantieteilijä August Tammekann. Tammekannin lapsuuden kokemuksiin kuului Neuvostoliiton tankkien vyöryminen hänen kotinsa Villa Tammekannin ohi. Perhe pakeni Virosta aluksi Suomeen, sitten Sveitsiin ja Ruotsiin. Nuoruusvuosinaan Tammenkann opiskeli Belgiassa ja Ranskassa. Korkeakouluopinnot antoivat hänelle klassisen sivistyksen, johon sisältyi ranskan, latinan, estetiikan ja kirjallisuuden opintoja.
Kirjastoura.
Tammekann oli Tampereen yliopistossa kirjastoalan ensimmäinen professori. Hän oli kirjastotoiminnan uudistaja. Eeva-Maijan syvä mielenkiinto kehitystyöhön, koulutukseen ja sivistykseen teki hänestä sitkeän kirjastojen kehittäjän ja puolustajan. Jyväskylän yliopiston kirjasto sai 1970-luvulla hänen johtamanaan kirjastorakennuksen, johon yhdistyi uudenlainen kirjaston palveluorganisaatio ja uusi arkkitehtuuri.
Ura Eduskunnan kirjastossa.
Eduskunnan kirjaston ylikirjastonhoitajana (1980–1993) Tammekann vahvisti tietotekniikan käyttöä kirjastossa. Elektroninen Eki-kokoelmaluettelo tuli käyttöön vuonna 1988. Kirjastojärjestelmän ja Selma-kokoelmatietokannan käyttöönotto vuonna 1992 muutti kirjastosalin kalustuksen: kortistolaatikoiden tilalle tulivat näyttöpäätteet. Muita kauaskantoisia Tammekannin käynnistämiä asioita olivat lakien eduskuntakäsittelyrekisterin valmistuminen vuonna 1990 ja veteraanikansanedustajien muistitietoprojektin aloitus.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2016

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Imatralla 29.–31. tammikuuta, Taivalkoskella 1.–3. huhtikuuta ja Rukalla 10. huhtikuuta.
Tulokset.
Miehet.
Sprintti, 1,6 kilometriä, vapaa.
Imatra, 29. tammikuuta
7,5 kilometriä, perinteinen.
Taivalkoski, 2. huhtikuuta
15 kilometriä, vapaa.
Imatra, 30. tammikuuta
15 kilometriä, vapaa, takaa-ajo.
Taivalkoski, 3. huhtikuuta
50 kilometriä, perinteinen.
Ruka, 10. huhtikuuta
Parisprintti, 6 × 1,7 kilometriä, vapaa.
Taivalkoski, 1. huhtikuuta
4 × 10 kilometriä, (p + p + v + v).
Imatra, 31. tammikuuta
Naiset.
Sprintti, 1,6 kilometriä, vapaa.
Imatra, 29. tammikuuta
3,75 kilometriä, perinteinen.
Taivalkoski, 2. huhtikuuta
10 kilometriä, vapaa.
Imatra, 30. tammikuuta
10 kilometriä, vapaa, takaa-ajo.
Taivalkoski, 3. huhtikuuta
30 kilometriä, perinteinen.
Ruka, 10. huhtikuuta
Parisprintti, 6 × 1,4 kilometriä, vapaa.
Taivalkoski, 1. huhtikuuta
3 × 5 kilometriä, (p + v + v).
Imatra, 31. tammikuuta
Lähteet.
&lt;br&gt;
Úrvalsdeild karla

Úrvalsdeild karla on Islannin koripallon miesten pääsarja. Sarjaa on pelattu kaudesta 1951–1952 lähtien. Sarjan voittaja on koripallon Islannin mestari.
Mestaruudet joukkuettain.
Muita joukkueita: UMF Tindastóll, Breiðablik UBK
Peter Heise

Peter Heise (11. helmikuuta 1830 – 12. syyskuuta 1879) oli tanskalainen säveltäjä. Hänen ensimmäiset sävellyksensä olivat C. E. F. Weysen tapaista vanhempaa tanskalaista romantiikka. Myöhemmin tyyli muuttui Schubertin ja Schumannin vaikutuksesta melodiikaltaan intensiivisemmäksi ja säestyksen osuudelta yksilöllisemmäksi.
Sävellyksiä.
Heisen lauluista tunnetuimpia ovat 1850-luvulta olevat "Fire folkeviser" (Carl Ploug), "Syv Kærlighedssange" (Christian Winther) ja "Havfruens Sange" (Bernhard Severin Ingemann) sekä vuodelta 1879 oleva "Dyvekes Sange" (Holger Drachmann). Hänen oopperansa "Drot og marsk" (1878) on kuulunut ilmestymisestään saakka pysyvään ohjelmistoon Tanskassa.
The View (keskusteluohjelma)

The View on yhdysvaltalainen aamupäivän talk show -ohjelma, jota on esitetty ABC:llä vuodesta 1997. Ohjelmassa neljä tai viisi naista ruotivat ajankohtaisia aiheita, kuten poliittisia kysymyksiä tai viihdeuutisia. Ohjelman on luonut Barbara Walters, joka itse toimi ohjelmassa panelistina sen perustamisesta vuoteen 2014 asti.
Ohjelma koostuu kahdesta osasta: ensimmäisessä osassa panelistit vaihtavat näkemyksiään ajankohtaisista aiheista, ja jälkipuoliskolla keskusteluun liittyy yleensä kutsuvieras, jota panelistit haastattelevat. Ohjelman alkaessa vuonna 1997 sen panelisteina toimivat Barbara Waltersin lisäksi Meredith Vieira, Joy Behar, Star Jones ja Debbie Matenopoulos.
Ohjelmaa kuvataan New Yorkissa, ja se lähetetään suorana lähetyksenä arkipäivisin ennen puoltapäivää. "The View" on Yhdysvaltojen neljänneksi pitkäaikaisin päiväsajan talk show. Ohjelma on saanut kaksi Daytime Emmy -palkintoa: vuonna 2003 se sai parhaan talk show'n palkinnon ja vuonna 2009 viisi tuolloista panelistia palkittiin parhaina talk show -juontajina.
Elina Keinonen

Elina Annemari Keinonen (s. 1987) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta 2014 ja on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. 
Keinosen tähänastiset elokuvaroolit ovat lentoemäntä Irma Ylpön rooli elokuvassa "Kaappari" (2013) sekä kuvanveistäjä Christina Schulmanin rooli elokuvassa "Love Records – Anna mulle Lovee" (2016). Televisiossa Keinonen on viimeksi nähty komediassa "Napamiehet" ( Nelonen/Ruutu 2015).
Keinonen on myös näytellyt mm. Helsingin Kaupunginteatterissa, Teatteri Takomossa ja Tampereen Teatterissa.
Lars Knudsen

Lars Ramkilde Knudsen (s. 21. helmikuuta 1962) on tanskalainen matemaatikko ja kryptologian tutkija. Hän toimii professorina Tanskan teknillisen korkeakoulun matematiikan laitoksella.
Knudsen työskenteli aluksi pankkialalla, kunnes aloitti matematiikan ja tietojenkäsittelyn opinnot Århusin yliopistossa 1984. Hän väitteli tohtoriksi 1994 ja työskenteli 1997–2001 Bergenin yliopistossa Norjassa.
Knudsenin Erdősin luku on kolme. Hän on tehnyt kryptologista tutkimusta Don Coppersmithin ja opettajansa Ivan Damgårdin kanssa.
Nathan Goff, Jr.

Nathan Goff, Jr. (9. helmikuuta 1843 Clarksburg, Länsi-Virginia – 24. huhtikuuta 1920 Clarksburg, Länsi-Virginia) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Ennen politiikkaan lähtemistä Goff opiskeli lakia New Yorkin kaupunginyliopistossa ja toimi myöhemmin lakimiehenä. Goff edusti kotiosavaltiotaan Länsi-Virginiaa Yhdysvaltain kongressissa ensin edustajainhuoneessa vuosina 1883–89 ja myöhemmin senaatissa vuosina 1913–19. Lisäksi hän toimi liittovaltion tuomarina vuosina 1892–1913 ja kahden kuukauden Yhdysvaltain laivastoministerinä presidentti Rutherford B. Hayesin hallituksessa vuonna 1881.
Yhdysvaltain sisällissodan sytyttyä Goff liittyi Unionin puolella taistelleeseen Virginian kolmanteen vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin ja kotiutui armeijasta majurina.
Myös Goffin poika Guy Despard Goff (1866–1933) ja edelleen Guy Goffin tytär Louise Goff Reece (1898–1970) ovat olleet Yhdysvaltain kongressissa.
Kevin Brown (jääpalloilija)

Kevin Brown (s. 18. syyskuuta 1962 Ruotsi) on yhdysvaltalais-ruotsalainen jääpalloilija, joka on edustanut ruotsalaisia jääpalloseuroja ja Yhdysvaltain maajoukkuetta. Brownin isä on yhdysvaltalainen ja äiti ruotsalainen. Kahtena kautena 2012–2013 hän pelasi Ruotsin eliittiliigaa Ljusdals BK:ssa. 
Brown siirtyi urheilulukioon Ljusdaliin ja pelasi samalla Ljusdals BK:n juniorijoukkueessa ja kaudesta 2009 alkaen ykkösjoukkueessa. Kaudet 2012–2013 ja 2013 hän pelasi Ruotsin pääsarjaa eli Eliittiliigaa. 
Brown pelasi kevään 2014 Allsvenskanissa nuoruuden seurassaan Gustavsbergs IF:ssä. Syksyllä 2014 hän siirtyi Borlänge Bandyyn, joka pelasi myös Allsvenskanissa.
Kevin Brown valittiin Yhdysvaltain jääpallomaajoukkueeseen vuoden 2015 MM-kisoihin. Kisat onnistuivat hänellä hyvin, sillä hän viimeisteli niissä kolme maalia, vaikka Yhdysvaltain maajoukkue jäikin A-sarjassa viimeiseksi eli kahdeksanneksi. Vuonna 2016 Brown on myös Yhdysvaltain MM-joukkueessa.
James Bond -ensyklopedia

James Bond -ensyklopedia ("James Bond Encyclopedia") on John Cork ja Collin Stutzin kirjoittama kirja. Se on James Bondia käsittelevä tietosanakirjamainen hakuteos, joka on jaettu osiin aihepiireittäin. Kirja on tehty yhteistyössä Bond-elokuvien tuotantoyhtiön EON Productionsin kanssa ja se käsittelee vain EONin elokuvia. Alkuteoksessa ja suomennoksessa on kummassakin 320 sivua.
Kirja ilmestyi Britanniassa syyskuussa 2007, Yhdysvalloissa saman vuoden lokakuussa ja Suomessa vuonna 2008. Sen ovat suomentaneet Reija Becks ja Henrik Laine. Suomalainen kustantaja on Readme.fi. Kirjasta ilmestyi Suomessa uusi laajennettu painos vuonna 2015. Sen laajuus on 350 sivua.
Kirsti Penttinen

Kirsti Penttinen (11. joulukuuta 1924 Sortavalan maalaiskunta – 29. maaliskuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen filosofian lisensiaatti ja radiotoimittaja.
Penttinen oli 1940-luvun lopulla "Ylioppilaslehden" toimitussihteerinä ja myöhemmin 1950-luvulla muun muassa "Hopeapeili"-lehden toimittajana. Hän oli sitten Yleisradion palveluksessa vuosina 1957–1984. Penttinen teki aluksi radioon kirjallisuusohjelmia mutta myöhemmin hän alkoi tehdä useilta eri elämän alueilta. Hän siirtyi vuonna 1974 Yleisradion sisällä koulutus- ja perehdytystehtäviin mutta jatkoi myös työtään radiotoimittajana. Penttinen toimi 1980-luvulla monien kehitys- ja ohjelmaprojektien vetäjänä ja hän kirjoitti myös radion ohjelmatyön oppikirjoja. Penttinen toteutti muun muassa "Kun radio tuli meille" ja "Kun tv tuli meille" -kirjoituskilpailut. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi 1971 ; lisensiaattityön "Muistokirjakäytänne Suomessa" aiheena olivat muistovärssyt.
Nuuskija

Nuuskija () on ukrainalainen dekkari-tv-sarja, jota on esitetty Ukrainassa marraskuusta 2013 alkaen. Suomessa sarja sai ensiesityksensä Yle TV1:llä 3. tammikuuta 2016 ja ensimmäinen tuotantokausi esitettiin uusintana alkukesällä 2016. Ohjelman on tuottanut Artjom Litvinenko, ja sen nimiroolia näyttelee virolainen Kirill Käro. Kaikkiaan Film.UA:n tuottamaa tv-sarjaa tehtiin neljä kautta, joista Yle esitti vain ykköskauden.
Juoni.
Nuuskija (Kirill Käro) ratkaisee rikoksia poikkeuksellisen hyvän hajuaistinsa ansiosta. Hän pystyy erottamaan pieniäkin yksityiskohtia vain yhdellä nuuskaisulla. Nuuskijan kanssa rikoksia selvittää hänen ystävänsä, eversti Viktor "Vitja" Lebedev (Ivan Oganesjan). Nuuskijalla on myös ongelmia omassa yksityiselämässään, hänen poikansa Aleksandr on vaarassa sekaantua rikollisuuteen. Jokaisessa jaksossa ratkaistaan aina yksi rikos.
Sarja sijoittuu Moskovaan, mutta se on kuvattu Kiovassa.
Muuta.
Nuuskijaa on verrattu Sherlock Holmesiin, sillä molemmilla on poikkeuksellinen tapa ratkoa rikoksia. Ohjelman ensimmäiset kaudet olivat katsojamenestyksiä Ukrainassa ja Venäjällä, ja siitä on tehty neljä tuotantokautta.
Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Nyrkkitappelu Rocks

Bangkok Shocks, Saigon Shakes, Nyrkkitappelu Rocks on punkyhtye Nyrkkitappelun esikoisalbumi. Se julkaistiin 8. maaliskuuta 2013 levymerkeillä Blast of Silence ja Svart Records. Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 17.
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Ville Pirinen antoi sille arvosanaksi kolme tähteä viidestä ja kommentoi albumin olevan ”rehellistä hauskanpitopunkia, jossa totinen yhteiskunnallisuus ja muu tylsistely sivuutetaan pilkallisella hymähdyksellä”. Rumban Oskari Onninen antoi albumille yhden tähden viidestä, sanoen "tamperelaisrokut rakentavat itselleen alfaurosimagoa osoittamalla vailla ironian häivää, että päässä pyörii vain pillu ja kalja".
Ahvenlampi (Parkano, Viitalankylä)

Ahvenlampi on Pirkanmaalla Parkanossa Viitalankylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kovesjoen valuma-alueeseen. Ahvenlampi on osa Kovesjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 400 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,3 hehtaaria. Se sijaitsee Kovesjärven pohjoispuolella Viitanevan reunalla. Sen ympäristö on kangasmetsää ja lammen rannat ovat avosuota. Ympäröivien soiden suo-oja laskevat avosuon reunalle ja lammen laskuoja lähteen sen itärannalta itään. Se laskee 800 metrin jälkeen Kovesjärven pohjoispäässä olevaan Koveslahteen. Rantaviivan pituus on 950 metriä. Lammen lähellä sijaitsee entinen maatila Ahvenlampi. Rannoilla ei ole rakennuksia eikä rantaan johda tietä.
Historiaa.
Vanhassa 1800-luvulla laaditussa pitäjänkartassa erottuu heikosti itärannalla viherällä maalattu niitty. Muuten lampi oli luonnontilainen ja autio.
Vuonna 1952 jätti talollinen Michel Jeremiasson Kovesjärven maatalosta hakmuksen kuivata järvi. Tästä on annettu päätös samana vuonna, mutta päätöspaperi on kadonnut. Koska peruskartan mukaan lampea ympäröivät avuosuon reunus, on osittainen järvenlasku täysin mahdollinen. Sillä pyrittiin luomaan heinäniittyjä karjan rehun kasvattamiseksi.
John Cork

John Cork on tietokirjailija, televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja sekä dokumenttituottaja. Hän on ollut toisena kirjoittajana kirjoittamassa James Bondia käsitteleviä kirjoja "James Bond, the Legacy", "Bond Girls Are Forever" ja "James Bond -ensyklopedia". Cork käsikirjoitti elokuvan "Pitkä taival" ja oli käsikirjoittajana televisiosarjassa "Piru irti". Vuonna 2006 ilmestyi Corkin sarjakuvaromaani "The Night Driver". Hän omistaa dokumenttituotantoyhtiö Cloverlandin.
Cork asuu Los Angelesissa. Hän on naimisissa ja hänellä on lapsi.
Franz-Josef Rehrl

Franz-Josef Rehrl (s. 15. maaliskuuta 1993 Schladming) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä ja MM-mitalisti. Rehrl edustaa WSV Ramsau-Steiermark -seuraa.
Rehrl sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 normaalimäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi. Hän saavutti Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 pronssia suurmäen Gundersen-kilpailussa, parisprintissä ja joukkuekilpailussa. Normaalimäen Gundersen-kilpailussa hän sijoittui neljänneksi Pekingin olympialaisissa 2022 Rehrl sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi ja suurmäen vastaavassa kilpailussa 11:nneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 Rehrl saavutti pronssia normaalimäen Gundersen-kilpailussa. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui normaalimäen ja 7,5 kilometrin hiihdon Individual Compact -kilpailussa 14:nneksi ja saavutti hopeaa joukkuekilpailussa.
Rehrl debytoi maailmancupissa joulukuussa 2011 Ramsaun normaalimäen kilpailussa sijoittuen sijalle 49. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2013 Almatyn suurmäen kilpailusta ollen 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Lahdessa tammikuussa 2017. Kaksi viikkoa myöhemmin hän oli samalla sijalla Chaux-Neuvessa. Hän oli Chaux-Neuvessa seitsemäs myös vuotta myöhemmin. Rerhl saavutti ensimmäisen palkintokorokepaikkansa marraskuussa 2018 Lillehammerissa missä hän oli kolmas. Rehrl oli myös toinen Ramsaussa joulukuussa 2018. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti Chaux-Neuven suurmäen ja 5 kilometrin kilpailusta tammikuussa 2019. Hän voitti toistamiseen seuraavana päivänä suurmäen ja 10 kilometrin kilpailun. Suurmäen ja 15 kilometrin kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Hän sijoittui kolmanneksi kauden 2018–2019 maailmancupin kokonaiskilpailussa. Seuraavalla kaudella hän oli Oberstdorfissa kolmas. Kaudella 2021–2022 Rehrl sijoittui Klingentahlin jälkimmäisessä kilpailussa kolmanneksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Otepään Gundersen-kilpailussa kolmanneksi. Klingentahlin yhteislähtökilpailussa hän sijoittui toiseksi ja Gundersen—kilpailussa kolmanneksi. Hän oli kolmas myös Oberstdorfin molemmissa kilpailuissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2024–2025 hän ei saavuttanut maailmancupissa palkintosijoja, ja oli cupin kokonaispisteissä kahdeksas.
Continental Cupista Rehrl on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa. Nuorten MM-kilpailuista Rehrlillä on yksi kulta ja yksi hopea joukkuekilpailusta.
Rehrl aloitti mäkihypyn vuonna 1999 ja maastohiihdon talvella 2002–2003.
Haluan olla rocktähti ja saada paljon naisia

Haluan olla rocktähti ja saada paljon naisia on punkyhtye Nyrkkitappelun toinen studioalbumi. Se julkaistiin 25. huhtikuuta 2014 levymerkillä Stupido Records.
Vastaanotto.
Soundin Antti Granlund vertasi albumia niin hyvässä kuin huonossakin edeltäjänsä kaltaiseksi. Lyhytkestoisten kappaleiden muuttuvat helposti toistensa kopioiksi, toisaalta ”keskinkertaisuudelta Nyrkkitappelun pelastaa yhtyeen tuima energia – ja luojan kiitos muutama täysosuma”. Kaaoszinen Rudi Peltosen mukaan ”"Rocktähti" ei edelleenkään vauhdissa säästele, mutta Nyrkkitappelu on tajunnut svengin merkityksen”.
Georg Jensen

Georg Jensen (31. elokuuta 1866 Radvaad, Tanska – 2. syyskuuta 1935 Hellerup) oli tanskalainen hopeaseppä ja muotoilija. Hän perusti yhä toimivan, erityisesti koruistaan ja kankaistaan tunnetun luksustavarayrityksen "Georg Jensen Sølvsmedie". 
Elämä ja ura.
Georg Jensen aloitti kööpenhaminalaisen hopeasepän opissa 14-vuotiaana ja haaveili kuvanveistäjän ammatista. Hän opiskelikin kuvanveistoa 1895–1901 Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa ja työskenteli sitten keramiikkaveiston parissa Mogens Ballinin ateljeessa. Sieltä hän siirtyi muutamaksi vuodeksi Bing &amp; Grøndal -posliinitehtaaseen kunnes perusti 1904 oman hopeasepänverstaan, jossa hän alkoi tehdä jugendtyylisiä koruja. Yritys "Georg Jensen Sølvsmedie" alkoi menestyä hyvin, ja jo 1924 se avasi liikkeen New Yorkin Fifth Avenuella.
Yritys Jensenin jälkeen.
Georg Jensen kuoli 1935, ja yrityksen otti hoitoonsa toiseksi vanhin poika Jørgen Adolf Harding Jensen (1895–1966). Hän laajensi hopeatuotteiden valikoimaa ja alkoi käyttää useita muotoilijoita kuten Sigvard Bernadotte, Arne Jacobsen, Verner Panton, Finn Juhl, Henning Koppel, Nina Koppel ja Erik Magnussen. 
1960- ja 1970-luvuilla yritys otti tuotantoon veistoksellisia koruja ja rannekelloja, joita suunnittelivat muun muassa Nanna Ditzel ja Vivianna Bülow-Hübe. Yrityksen muotoilujohtajana 1962–1974 toimi Georg Jensenin kolmas poika Sören Georg Jensen (1917–1982), joka oli myös kuvanveistäjä ja hopeaseppä.
Vuonna 1973 Georg Jensenin tavaramerkin osti tanskalainen posliinitehdas Royal Copenhagen, joka liitti sen 1997 osaksi Royal Scandinavian Groupia. Konserniin kuuluivat myös Bing &amp; Grøndahl, Holmegaard Glasværk, Orrefors Kosta Boda, Boda Nova ja Höganäs. Nykyisin Georg Jensenin tavaramerkin omistaa suomalainen Fiskars.
Georg Jensen -palkinto.
Vuodesta 1988 tanskalainen Tuborg-panimon säätiö on jakanut joka toinen vuosi Georg Jensenin mukaan nimettyä palkintoa pohjoismaisille muotoilijoille. Palkintoraatiin valitaan museonjohtajia kaikista viidestä Pohjoismaasta. Georg Jensen -palkinnon on saanut muun muassa suomalainen muotoilija Markku Salo vuonna 1990.
Kalevi Tamminen

Kalevi Reino Tamminen (5. huhtikuuta 1928 Maaria – 29. elokuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen teologi, kasvatustieteilijä ja professori. hän oli Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian professori 1970–1992. Hän käsitteli julkaisuissaan lasten ja nuorten uskonnollista kehitystä, koulujen uskonnonopetusta, kirkon kasvatustyötä sekä teologien koulutusta.
Tamminen pääsi ylioppilaaksi 1946, ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1948, maisteriksi 1949, lisensitaatiksi 1956, teologian kandidaatiksi 1952, lisensiaatiksi 1967, filosofian ja teologian tohtoriksi 1967. Hän toimi uskonnonopettajana Turussa, Helsingin opettajakorkeakoulussa ja Savonlinnan seminaarissa ja oli Lapuan seurakunnan kirkkoherran apulainen 1952, Pöytyän seurakunnan virallinen apulainen 1954, Kristillisen kasvatuksen keskuksen kirkon kasvatusasiain sihteeri 1955–1963, Helsingin yliopiston käytännöllisen teologian assistentti 1963–1968, kasvatustieteen dosentti 1967–1970, vt. apulaisprofessori 1968–1969, käytännöllisen teologian, erityisesti uskonnonpedagogiikan vt. ylimääräinen professori 1969–1970, kiinteä ylimääräinen professori 1970–1977, varsinainen professori 1977 sekä käytännöllisen teologian dosentti 1993–1995. 
Tamminen julkaisi uskonnon oppikirjoja ja runsaasti muuta uskonnonopetukseen liittyvää kirjallisuutta. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1967 käsitteli aihetta "Kansakoulun uskonnonopetus vuosisadan vaihteen murroksessa". Hän julkaisi vuonna 2004 muistelmansa "Pitkin elämänkaarta polvihousuisesta seniorivuosiin".
Lomalla (albumi)

Lomalla on Vesku Jokisen &amp; Sundin poikien toinen studioalbumi. Se julkaistiin 6. kesäkuuta 2014 levymerkillä Sony Music Entertainment. Levy on teemaltaan kesäalbumi joka koostuu kappaleista, joita soitettiin radiossa yhtyeen jäsenten ollessa nuoria. Kappaleesta ”Kesän lapsi” kuvattiin musiikkivideo.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Glastonburyn festivaali

Glastonburyn festivaali on viisipäiväinen esittävien taiteiden festivaali, joka järjestetään vuosittain kesäkuun viimeisenä viikonloppuna Somersetissa, Englannissa. Musiikin lisäksi festivaaleilla on myös taiteita, tanssia, komediaa, teatteria, sirkusta ja kabareeta. Festivaali sai alkunsa vuonna 1970, ja 1980-luvulta lähtien se on järjestetty vuosittain muutamaa välivuotta lukuun ottamatta. Nykyään Glastonbury on maailman suurin ulkoilmafestivaali, jossa on vuosittain noin 175 000 kävijää. Glastonbury tekee yhteistyötä erilaisten hyväntekeväisyys- ja luonnonsuojelujärjestöjen kanssa. Festivaaleilla ovat esiintyneet muun muassa David Bowie, The Rolling Stones, New Order, Elvis Costello, The Smiths, Oasis, Coldplay, Muse ja Metallica.
Ensimmäisen festivaalin järjesti vuonna 1970 brittiläinen Michael Eavis, maanviljelijä joka halusi järjestää oman tapahtumansa käytyään Bath Blues -festivaaleilla vuonna 1969. Pääsylippu maksoi yhden punnan, minkä lisäksi kävijöille tarjottiin ilmaista maitoa. Seuraavana vuonna festivaali oli ilmainen ja kävijämäärä nousi 12 000:een. 1970-luvulla festivaali oli vahvasti sidoksissa hippikulttuuriin ja mystiikkaan, ja esiintymisalueelle rakennettiin muun muassa laskeutumispaikka ufoille sekä pyramidin muotoinen lava. Festivaaleilla on aikojen saatossa esiintynyt tuhansia suurempia ja pienempiä yhtyeitä ja artisteja, joista monet ovat nauhoittaneet keikkansa videoille ja levyille. Myös itse festivaali on mainittu useissa kappaleissa ja siitä on tehty dokumentteja. Festivaali on kautta historiansa kasvattanut suosiotaan ja on nykyään tunnettu kautta maailman. Liput ovat haluttuja ja myydään lähes poikkeuksetta loppuun äärimmäisen nopeasti.
Maurice Binder

Maurice Binder (25. elokuuta 1925 – 4. huhtikuuta 1991) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka suunnitteli elokuvien alkutekstejä ja elokuvamainoksia.
Binder syntyi vuonna 1925. Hän opiskeli teknisessä korkeakoulussa, jonka jälkeen hän hakeutui taidekouluun. Binder meni töihin New Yorkin Macy’s-tavarataloon, jossa hän yleni tavaratalon taiteelliseksi johtajaksi. Toisen maailmansodan aikana hän palveli laivastossa ja käydessään satamassa Hollywoodin lähellä sai töitä still-kuvaajana. Sodan jälkeen Binder työskenteli elokuvamainonnassa ja alkutekstien suunnittelussa, erityisesti Stanley Donenin ohjaamien elokuvien parissa. Binderin suunnittelemat alkutekstit elokuvaan "Ruoho on vihreämpää aidan toisella puolella" (1961) sai suosiota, jonka vuoksi hänet pyydettiin tekemään traileri ja alkutekstit elokuvaan "Salainen agentti 007 ja tohtori No". Binder ideoi James Bond -elokuvien aseenpiippukohtauksen. Hän ei ollut mukana elokuvien "Salainen agentti 007 Istanbulissa" ja "007 ja Kultasormi" tuotannoissa, mutta suunnitteli alkutekstit kaikkiin Bond-elokuviin vuosina 1965–1989. Binder suunnitteli lisäksi alkutekstit muun muassa elokuviin "Miljardin dollarin aivot" (1967), "Barbarella" (1968), "Sherlock Holmesin salaisuus" (1970), "Villihanhet" (1987) ja "Viimeinen keisari" (1987).
Binderilla oli laaja modernin taiteen kokoelma. Hän kuoli vuonna 1991.
Chris Christoffersen

Chris Tasker Christoffersen (s. 13. elokuuta 1979 Hasle) on tanskalainen koripalloilija.
218-senttinen Christoffersen on pelipaikaltaan sentteri. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Italiassa, Yhdysvalloissa yliopistossa ja D-liigassa, Suomessa ja Ruotsissa. Maiden pääsarjojen lisäksi hän on pelannut muun muassa EuroCupia ja EuroChallengea. Kaudella 2005–2006 Christoffersen edusti joulukuusta lähtien suomalaista LrNMKY:tä, jossa hän voitti Suomen mestaruuden ja Suomen cupin sekä pelasi EuroChallengea. Ennen kauden ratkaisuotteluita Christoffersen joutui polvileikkaukseen.
Christoffersen on pelannut myös Tanskan miesten maajoukkueessa, joka hänen aikanaan ei ole yltänyt arvokisojen lopputurnauksiin.
Liigacup 2016

Liigacup 2016 oli alkuvuodesta 2016 pelattu jalkapallokilpailu, johon osallistuivat Suomen pääsarjassa Veikkausliigassa pelanneet 12 joukkuetta. Se oli järjestyksessään 20. ja viimeinen Liigacup.
Liigacup pelattiin vuonna 2016 kahdessa kuuden joukkueen lohkossa yksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pelasivat vastakkain loppuottelussa 19. maaliskuuta, jossa ratkesi kilpailun voittaja.
Lohkovaiheen paras joukkue kummastakin lohkosta Mestarien liigaan tai Eurooppa-liigaan osallistuvien joukkueiden (SJK, RoPS, HJK ja IFK Mariehamn) lisäksi pääsi Suomen Cupissa 2016 suoraan 32 parhaan joukkoon, kun muut Veikkausliigan joukkueet aloittivat kierrosta aiemmin.
Suomen Cupin uudistuessa kaudelle 2017 Liigacup lakkautettiin.
Maalintekijät.
Kaksi maalia:
Yksi maali:
Rick Haney

Rick Haney (s. 28. toukokuuta 1965 Duluth, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääpalloilija, joka on edustanut ennätykselliset 20 kertaa Yhdysvaltain maajoukkuetta jääpallon MM-kisoissa vuosien 1990–2015 aikana. 
Haney on syntyisin Duluthista, jossa hän pelasi jääkiekkoa, kuten muutkin nuoret miehet. Hän siirtyi opiskelemaan Harvardin yliopistoon taloustieteitä ja pelasi samanaikaisesti yliopiston jääkiekkojoukkueessa Harvard Crimson, joka menestyi valmentaja Bill Clearyn johdolla erinomaisesti NCAA-sarjassa. Seura pääsi vuonna 1986 Michiganissa järjestettyyn lopputurnaukseen. 1980-luvun lopulla Haney jatkoi opintojaan Wisconsinin Madisonissa pankkitoiminnan maisterikoulussa. 
Haney aloitti jääpallouransa 1989 ja pelasi seuraavana vuonna Yhdysvaltain jääpalloliigassa. Vuodesta 1991 alkaen hän on ollut mukana jääpallon MM-kisoissa eli osallistuessaan vuoden 2016 MM-kisoihin ne ovat hänelle 20.:t. Haneyllä on siis eniten MM-kisaedustuksia ja yli sata MM-ottelua. Kansainvälisiä jääpallo-otteluita hänellä on vuoden 2016 MM-kisojen alkaessa 207. Haney on toiminut Yhdysvaltain jääpallomaajoukkueen kapteenina vuosina 1995-2015. 
Yhdysvaltain jääpallomestaruuksia Haneyllä on kaikkiaan kolme, jotka hän on saavuttanut Minnesota Bandolierin ja viimeisimmän Dynamo Duluthin riveissä. Haney oli perustamassa Duluthin kotiseudulleen Duluthiin jääpallojoukkuetta vuonna 2006. Jääpallouransa alkuvaiheessa 1990-luvulla Haney pelasi kauden Ruotsissa Örebro SK:n joukkueessa ja kaksi kautta Norjassa IF Readyn joukkueessa.
Christian Drejer

Christian Drejer (s. 8. joulukuuta 1982 Fredriksberg) on tanskalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on ensimmäinen NBA:han varattu tanskalainen. Drejer pelasi urallaan Tanskan lisäksi Espanjassa ja Italiassa sekä Yhdysvaltain yliopistosarja NCAA:ssa ja esiintyi myös Tanskan maajoukkueessa. Loukkaantumisista urallaan kärsinyt Drejer lopetti uransa 25-vuotiaana.
Pelaajaura.
Laitahyökkääjänä pelannut Drejer aloitti uransa kotimaansa SISU BK:ssa, missä hänet valittiin 31,6 pisteen ottelukohtaisen keskiarvon tehtyään vuonna 2002 Basketligaenin kauden parhaaksi pelaajaksi. Hän siirtyi vuosiksi 2002–2004 Yhdysvaltoihin tasokkaaseen Floridan yliopiston joukkueeseen vaikka hänelle tarjottiin miljoonasopimuksia Euroopan huippujoukkueista. Drejer sai ensimmäisenä yliopistovuonnaan jalkavamman, joka haittasi hänen loppu-uraansa. New Jersey Nets varasi Drejerin NBA:han 51. vuorolla . Drejer oli historian ensimmäinen NBA:han varattu tanskalainen, mutta hän ei koskaan pelannut sarjassa. Hän siirtyi Eurooppaan jossa pelasi Espanjassa ja Italiassa sekä kansainvälisissä seurakilpailuissa. Vuonna 2004 Drejer voitti FC Barcelonassa Espanjan mestaruuden ja Espanjan Supercupin. Vuonna 2007 hän pelasi EuroCupin tähdistöottelussa. Drejer lopetti pelaajauransa vain 25-vuotiaana saatuaan jälleen jalkavamman vuonna 2008.
Drejer pelasi myös Tanskan miesten maajoukkueessa, joka hänen aikanaan ei ole yltänyt arvokisojen lopputurnauksiin.
Knud Lundberg

Knud Lundberg (14. toukokuuta 1920 Kööpenhamina – 12. elokuuta 2002 Gentofte) oli tanskalainen jalkapalloilija, koripalloilija ja käsipalloilija.
Lundberg voitti Tanskan mestaruuden jokaisessa kolmessa harjoittamassaan palloilulajissa. Jalkapallossa hän voitti Tanskan miesten maajoukkueessa olympiapronssia Lontoossa 1948 ja sijoittui Helsingin kesäolympialaisissa 1952 jaetulle viidennelle sijalle.
The Heartburns

The Heartburns on suomalainen punkyhtye, joka perustettiin Turussa vuonna 2001. Yhtyeen perusti myöhemmin Kakka-hätä 77:n ja Pää Kii -yhtyeistä tunnettu laulaja-kitaristi Teemu Bergman.
Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia, "Fucked Up in a Bad Way" (2006) ja "Fixin’ to Die" (2008). Toisen studioalbumin julkaisun jälkeen The Heartburnsin toiminta hiipui, vaikkei se koskaan varsinaisesti hajonnut. Kuuden vuoden hiljaiselon jälkeen yhtye julkaisi uutta musiikkia "Cold Hell Below" -EP:n myötä vuonna 2014.
Augusto Giomo

Augusto Gianni Giomo (3. helmikuuta 1940 Treviso – 27. tammikuuta 2016) oli italialainen koripalloilija. Hänen veljensä Giorgio Giomo oli myös koripalloilija.
Giomo pelasi kotimaansa pääsarjassa. Hän pelasi myös Italian miesten maajoukkueessa, joka sijoittui Rooman kesäolympialaisissa 1960 neljänneksi, Tokion kesäolympialaisissa 1964 viidenneksi ja Brasilian MM-kilpailuissa 1963 seitsemänneksi.
Giomo kuoli 75-vuotiaana 27. tammikuuta 2016.
Yeah (Xysman albumi)

Yeah on vuonna 1991 ilmestynyt suomalaisen grindcore-yhtye Xysman ensimmäinen kokopitkä albumi. Vuonna 1993 se julkaistiin CD-versiona, jonka bonuskappaleina on mini-LP:n "Above the Mind of Morbidity" (1990) materiaali. Levy on mukana myös 2004 julkaistulla kokoelmalla "Yeah / First &amp; Magical".
Crystal Bradford

Crystal Bradford (s. 1. marraskuuta 1993 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Vuodet 2011–2015 Bradford pelasi Central Michigan Universityn joukkueessa. Vuonna 2013 hän kuului Yhdysvaltain kesäuniversiadien kultamitalijoukkueeseen. Hyvät peliesitykset yliopistokentillä johtivat WNBA-seura Los Angeles Sparksin varaukseen koko tilaisuuden seitsemännellä vuorolla vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Bradford pelasi Sparksissa WNBA:ssa 15 ottelussa joista yhden avausviisikossa. Hänen ottelukohtaisiksi keskiarvoikseen kirjautuivat 2,7 pistettä ja 1,3 levypalloa keskimäärin 9,4 minuutissa.
WNBA-kautensa jälkeen Bradford pelasi loppuvuoden 2015 Brasiliassa Sampaion joukkueessa. 29. tammikuuta 2016 hänen uutisoitiin siirtyvän loppukaudeksi Suomen pääsarjan Vimpelin Vetoon. Helmikuussa hänet valittiin naisten Korisliigan kuukauden pelaajaksi.
Above the Mind of Morbidity

Above the Mind of Morbidity on vuonna 1990 ilmestynyt suomalaisen grindcore-yhtye Xysman ensimmäinen mini-LP. Se julkaistiin aluksi valkoisilla kansilla 50 kappaleen numeroituna painoksena, jota myytiin ainoastaan yhtyeen keikoilla. Kansitaide saatiin valmiiksi vasta myöhemmin ilmestyneeseen toiseen painokseen. 
Levyn materiaali on mukana myös bonuskappaleina "Yeah"-albumin vuonna 1993 julkaistulla CD-versiolla sekä kokoelmalla "Yeah / First &amp; Magical" (2004).
Wille Särkkä

Wilhelm Gustaf (Wille Kustaa, W. K.) Särkkä (26. helmikuuta 1877 Suomenniemi – 18. huhtikuuta 1968 Lappeenranta) oli suomalainen maanviljeljä, kunnallisneuvos ja nuorsuomalaisten sekä Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja. 
Särkän vanhemmat olivat maanviljelijä Wille Särkkä ja Anna Sofia Kiesilä. Särkkä oli maanviljelijänä Suomenniemellä ja hän oli myös palovakuutusyhtiön toimitusjohtajana. 
Särkkä oli kansanedustajana 1917–1929 ja 1930–1936 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Särkkä oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1925 ja 1931 presidentinvaaleissa. Hän oli Suomenniemen kunnanvaltuuston jäsenenä ja Suomenniemen kunnallislautakunnan esimiehenä. Särkkä kuului Paloapuyhdistysten jälleenvakuutusyhdistyksen johtokuntaan ja Suomi-yhtiön edustajistoon. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1933.
Särkkä oli naimisissa vuodesta 1899 Amanda Loviisa Kurkelan kanssa.
Aaro Jaskari

Aaron (Aaro) Jaskari (1. heinäkuuta 1880 Laihia – 28. heinäkuuta 1925 Karstula) oli suomalainen maanviljeljä ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja. 
Jaskarin vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Jaskari ja Liisa Hyöty. Jaskari kävi kansakoulun. Hän oleskeli vuosina 1902–1905 Yhdysvalloissa kieltäydyttyään osallistumasta asevelvollisuuskutsuntoihin. Suomeen palattuaan hän oli tilanomistajana Karstulassa 1905–1925 ja hän oli myös vakuutusyhtiö Salaman tarkastajana. 
Jaskan kuului Karstulassa nuorsuomalaisten johtomiehiin, ja sittemmin hän liittyi edistyspuolueeseen. Jaskari oli kansanedustajana 1922–1925 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Jaskari kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli Edistyspuolueen Eva Heikinheimo. Hän oli Karstulan kunnanvaltuuston jäsenenä ja Karstulan kunnallislautakunnan esimiehenä. Hän kuului Keski-Suomen maanviljelysseuran ja Keskisuomalainen-lehden johtokuntiin sekä edusti vuonna 1918 Saarijärven rovastikuntaa kirkolliskokouksessa.
Jaskari kuoli salamaniskun seurauksena heinäkuun lopulla 1925. Kun joukko henkilöitä, heidän joukossaan Jaskari, oli suorittamassa lähtökatselmusta Karstulan pitäjänapulaisen virkatalossa, iski salama sisään huoneeseen ja surmasi Jaskarin.
Jaskari oli naimisissa vuodesta 1902 Olga Krookin kanssa.
Þórey Edda Elísdóttir

Þórey Edda Elísdóttir (s. 30. kesäkuuta 1977 Reykjavik) on islantilainen seiväshyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan FH Hafnarfjörður -seuraa, ja on pituudeltaan 181 cm.
Þórey sijoittui yhdeksänneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Turussa 1997. Hän karsiutui EM-kilpailujen loppukilpailusta 1998 sekä sisä- että ulkoradoilla. Hän sijoittui seuraavana vuonna yhdeksänneksi Maebashin sisäratojen MM-kilpailuissa, viidenneksi Göteborgin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja 13:nneksi Sevillan MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Sydneyn olympialaisissa 2000.
Þórey voitti NCAA:n yliopistomestaruuden 2001 Islannin halliennätyksellä 451. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 445. Münchenin EM-kilpailuissa 2002 hän oli yhdestoista. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Birminghamin MM-hallikilpailuissa ja jäi loppukilpailussa ilman tulosta Pariisin MM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta Budapestin MM-hallikilpailuissa 2004.
Þórey hyppäsi Islannin ulkorataennätyksen 460 Madridissa 17. heinäkuuta 2004. Hän sijoittui viidenneksi Ateenan olympialaisissa 2004 tuloksella 455. hän oli samana vuonna seitsemäs ja kahdeksas. Hän karsiutui loppukilpailusta Helsingin 2005 ja Osakan MM-kilpailuissa 2007 sekä Pekingin olympialaisissa 2008.
Väinö Joensuu

Väinö Mikael Joensuu (13. elokuuta 1894 Viipuri – 16. elokuuta 1973) oli suomalainen filosofian maisteri, toimittaja, suomentaja ja pakinoitsija. 
Joensuun vanhemmat olivat talonomistaja Salomon Joensuu ja Paulina Laurila. Hän pääsi ylioppilaaksi 1912 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja maisteriksi 1923. 
Joensuu oli sanomalehti Karjalan ulkomaan osaston toimittajana 1917–1919, Uuden Suomen toimittajana 1919–1931, Ilta-Sanomien toimittajana 1932–1950 sekä Sanomalehtimiehen toimittajana vuodesta 1947. Hän toimi myös Karjalan Helsingin-kirjeenvaihtajana 1920–1939 ja oli venäjänkielen opettajana Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Joensuu oli Helsingin sanomalehtimiesyhdistyksen sihteerinä vuodesta 1926 ja Suomalais-latvialaisen yhdistyksen sihteerinä 1928–1936. Joensuu kirjoitti Ilta-Sanomiin pakinoita nimimerkillä "Mikko". 
Joensuu oli naimisissa vuodesta 1938 Kyllikki Vasan (Waldstedt) kanssa. 
Aiheesta muualla.
Väinö Joensuun lehtiartikkeleita:
Jyrjövä

Jyrjövä () on entinen kylä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Länsi-Inkerin ylängön pohjoisreunalla viitisen kilometriä Kapriosta pohjoiseen.
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Jyrjövä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatiman maakirjan mukaan kylään oli ortodoksien rinnalle muuttanut luterilaisia uudisasukkaita Jääskestä.
1700-luvun alusta lähtien Jyrjövä kuului Vornaisin kartanoon, jonka omistajat siirsivät seudulle venäläisiä talonpoikia. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui venäläisten ohella 43 äyrämöistä, jotka kuuluivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan. Ortodoksit kuuluivat Klopitsan seurakuntaan, mutta kävivät kirkossa mieluummin lähempänä Kapriossa. Jyrjövässä oli vuonna 1731 rakennettu tsasouna.
Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Vornaisin volostin Vysotskojen kyläkuntaan. Maanviljelyn lisäksi asukkaat työskentelivät Hatapusan paperitehtaalla ja kyytimiehinä kaupungeissa. Lapset kävivät koulua Kostlovassa.
Venäjän vallankumouksen jälkeen Jyrjövä kuului aluksi Sirkkovan ja myöhemmin Kaprion kyläneuvostoon. Kylä hävisi toisen maailmansodan aikana tai sen jälkeen. 
Nykyään paikalla on puutarhapalstojen ympäröimien omakotitalojen muodostama huvila-asutus. Kesäasukkaiden määräksi arvioidaan 48 henkeä. Jyrjövän ja Sirkkovan tienoille suunnitellaan laskettelukeskusta.
Cirkelbroen

Cirkelbroen ("Ympyräsilta") on Kööpenhaminassa sijaitseva jalankulun ja pyöräilyn silta, joka ylittää Christianshavnin kanavan. Silta avattiin elokuussa 2015 ja sen on suunnitellut tanskalais-islantilainen taiteilija Olafur Eliasson. Silta on rakenteeltaan ainutlaatuinen. Se koostuu viidestä ympyränmuotoisesta tasosta, jotka ovat yhteydessä toisiinsa. Jokaisen tason keskellä on masto ja köysistö, jolloin silta muistuttaa aikoinaan alueen satamassa olleista purjelaivoista.
Koskikatu (Joensuu)

Koskikatu on itä-länsisuuntainen katu Joensuun keskustassa. Se johtaa Elielinkujan päästä, Rantakadulta Länsikadulle. Katu jatkuu Yliopistokatuna kohti Linnunlahtea ja Noljakkaa. Nimensä se on saanut sijaintinsa mukaan Pielisjoen koskista.
Kadun varren rakennuksia.
Koskikadun varrella on eteläpuolella, joelta päin alkaen:
Koskikadun varrella on pohjoispuolella, joelta päin alkaen:
https://www.karjalainen.fi/paikalliset/8065178
Poikkikatuja ovat joelta päin luettuna Torikatu, Kauppakatu, joka on myös kävelykatu, Kirkkokatu, Koulukatu, Kalevankatu, Merimiehenkatu ja Sepänkatu.
Toriparkki.
Lokakuussa 2018 avatun Toriparkin sisään- ja ulostuloväylät ovat Koskikadulla Mustosen kadun kohdalla. 
Liikennevalot.
Liikennevalot ovat Rantakadun ja Koulukadun risteyksissä. Koulukatu on etuajo-oikeutettu katu. Syksyllä 2024 Länsikadun risteykseen, jossa oli liikennevalot, valmistui liikenneympyrä.
Pyörätiet.
Kadun pohjoislaidalla kulkee koko matkalla pyörätie. Eteläpuolella pyörätie on merkitty vain kahden korttelin matkalle eli Merimiehenkadun ja Länsikadun välille.
Pienlehti

Pienlehti on usein niukoilla resursseilla sekä vapaaehtoistyönä tehty mielipide-, kulttuuri- tai tiedeaiheinen julkaisu, jonka kustantajana toimii usein valtion tukema yleishyödyllinen yhteisö. Pienlehtiin lukeutuvat muun muassa seurojen, järjestöjen, yhdistysten kuin muiden vastaavien organisaatioiden
tuottamat julkaisut. Pienlehdiksi voidaan lukea jopa blogityyppisiä verkkojulkaisuja, vaikka yleensä lehden tulisi ilmestyä säännöllisesti ja sisältää edes jollain tasolla toimitettua, suunniteltua sisältöä.
Suomessa ilmestyy tällä hetkellä yli 300 pienlehteä, joiden lukijoiden määrä liikkuu sadoissa tuhansissa. Niiden määrästä ei ole tarkkaa tilastoa, sillä niitä ei luokitella virallisesti omaksi lajityypikseen.
Monissa pienlehdissä vaikuttavat aktiivisesti muun muassa järjestöihmiset, kansalaisvaikuttajat ja omien alojensa asiantuntijat, jotka kokevat alati lisääntyvän lehtimainonnan ja -markkinoinnin uhkana sananvapaudelle, uskottavuudelle sekä ammattitaidon osoittamiselle. Näiden järjestöjen aktivistit ovat sitä mieltä, että lehtimainonta sitoo lehden lisäksi myös sen toimittajatkin seisomaan mainostajan ja tämän mahdollisesti kyseenalaisen tai epäeettisen ideologian takana. Vaikka pienlehdessä mainostaminen olisi edullista, se ei usein ole kannattavaa, sillä yksittäisen lehden levikki on pieni. Viestinnän dosentti Sinikka Sassi määrittelikin pienlehdistöä koskevassa tutkimuksessaan pienlehdet ei-kaupallisiksi ja mainostuloista riippumattomiksi lehdiksi. 
Sarjakuvapuolella pienlehti-käsitteellä tarkoitetaan yksittäisten tekijöiden kokoamia pieniä sarjakuvalehtiä.
Leonora Christina Ulfeldt

Leonora Christina Ulfeldt (8. heinäkuuta 1621 – 16. maaliskuuta 1698) oli Schleswig-Holsteinin kreivitär, Tanskan ja Norjan kuningas Kristian IV:n ja tämän morganaattisen vaimon Kirsten Munkin (1598–1658) tytär. 
Hänellä oli yksitoista sisarusta. Hän toimi kuuden sisarensa Schleswig-Holsteinin kreivitär Anna Cathrinen, Sophie Elisabethin, Elisabeth Augusten, Christianen, Hedwigin ja Dorothea Elisabethin kanssa kuningashuoneen ensimmäisinä naisina uuden kruununprinsessa Sofian Amalian tuloon vuonna 1643 asti. Hän avioitui vuonna 1636 kreivi Corfitz Ulfeldtin (1606–1664) kanssa ja heille syntyi vuosina 1637-1651 kymmenen lasta.
Sisartensa puolisoitten kanssa muodostettu ns. "Svogerpartiet" eli 'Vävypuolue' kasvatti valtaansa vuoteen 1651 asti. Aviomies kreivi Corfitz Ulfeldtin jouduttua epäsuosoon vuonna 1651 (hänen huhuttiin olleen yhteydessä kuningasperheen myrkyttämiseen), vaimo seurasi häntä Amsterdamiin ja Tukholmaan. Heistä tuli pakolaisia, jotka usein vaelsivat paikasta toiseen vältelläkseen kiinnijoutumista. Leonora vietti toisinaan viikkoja mieheksi naamioituneena, kerran torjuen tanskalaisten ​​takaa-aja aseella uhaten ja toisen kerran hän joutui torjumaan ihastunutta baarityttöä.
Leonora osallistui omasta halustaan miehensä Ulfeldtin maanpakoon ja matkoille, kun tämä harjoitti juonittelua Tanskan vihollisten kanssa muutaman vuoden ajan toivoen joko palaavansa takaisin Kööpenhaminaan valtaan tai nöyryyttääkseen siellä olevia vallanpitäjiä. Huolimatta siitä, että Corfitz Ulfeldt sai Sölvesborgin kreivin arvon Ruotsissa palkkiona Tanskan vastaisesta toiminnasta, hänet todettiin syylliseksi kaksinkertaiseen maanpetokseen ja vuonna 1659 hänet vangittiin. Leonora puolusti miestään julkisesti. 
He pakenivat erikseen Kööpenhaminaan, jossa Corfitz Ulfeldt pidätettiin, ja Leonora seurasi miestään tämän ankaran vankeustuomioon Hammershusin linnassa Bornholmin saarella vuosina 1660–1661, kunnes he lunastivat itsensä luovuttamalla suurimman osan omaisuudestaan.
Kun tanskalaiset etsivät Ulfeldtiä jälleen maanpetoksesta, Leonora Christina matkusti Englantiin pyytämään kuningas Kaarle II:lta takaisin rahat, jotka hänen miehensä oli lainannut tälle kuninkaan maanpaon aikana. Kuningas maksoi velkansa toivottamalla kreivittären (serkkunsa) tervetulleeksi pöytäänsä, jonka jälkeen hän antoi pidättää Leonoran, kun tämä nousi alukseen lähteäkseen Englannista, minkä jälkeen Kaarle II luovutti hänet Tanskalle vuonna 1663.
Leonora oli vangittuna 22 vuotta Kööpenhaminan linnassa olleessa sinisessä tornissa ("Blåtårn"), jonne hänen velipuolensa kuningas Frederik III oli passittanut vuonna 1663, ja jota tuomiota jatkoi tämän leskikuningatar Sophia Amalie aina kuolemaansa vuoteen 1685 asti. Vankilassa hän kirjoitti omaelämäkertansa Jammers Minden, joka kuuluu nykyään Tanskan kulttuurikaanoniin.
Michal Krčmář (balettitanssija)

Michal Krčmář (s. 13. kesäkuuta 1990 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläissyntyinen balettitanssija, joka tanssii Suomen kansallisbaletissa tähtitanssijana. Hän on kuulunut Kansallisbaletin balettikuntaan vuodesta 2011. Suomen Kulttuurirahasto myönsi hänelle vuonna 2016 Edvard Fazer -palkinnon. Perusteluissa mainittiin Krčmářin huikea tekniikka ja syvällinen taiteellinen tulkinta. Lisäksi hän on ollut kannustava työtoveri ja mentoroinut uransa alussa olevia tanssijoilta.
Krčmář on opiskellut Prahan tanssikonservatoriossa 2001–2009 ja osallistunut Daria Klimentovan mestarikurssille Prahassa 2006. Suomessa hän sai tähtitanssijan tittelin 2015. Hän on tehnyt vierailuja muun muassa Japaniin, Venäjälle ja Kolumbiaan sekä kotimaansa Prahan valtionoopperan balettiin 2012. Ennen kiinnitystään Kansallisoopperan balettiin hän on työskennellyt solistitanssijana Böömin baletissa ja Prahan valtionoopperan baletissa.
Voi hyvin

Voi hyvin on A-Lehtien kustantama henkiseen hyvinvointiin keskittynyt aikakauslehti. Lehti sisältää muun muassa onnellisen ja terveellisen elämäntavan asiantuntijoiden kertomuksia, mielen ja kehon kunnossapitoa sekä elämästä nauttimista. Lehti ilmestyy 10 kertaa vuodessa.
Lehden päätoimittaja on Riitta Nykänen.