tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Alcide (1779)

HMS Alcide oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1779 vesillelaskettu Albion-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 31. elokuuta 1774 Deptfordin telakalta ja Amiraliteetti vahvisti aluksen nimen 16. syyskuuta 1774. Köli laskettiin 4. kesäkuuta 1776. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1779 ja valmistui 13. syyskuuta, jolloin sen hankintakustannukset olivat 38 164 puntaa 14 shillinkiä ja 7 pennyä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1779 ensimmäisenä päällikkönään John Brisbane. Se osallistui 8. tammikuuta 1780 Caracasiin matkannutta saattuetta vastaan tehtyyn hyökkäykseen sekä Cabo de São Vicenten taisteluun Juan de Lángara y Huarten osastoa vastaan 16.–17. tammikuuta välisenä yönä. Se osallistui Gibraltarin saarron murtamiseen 19. tammikuuta. Alus oli huhtikuusta kesäkuuhun Plymouthissa huollettavana, jolloin sen pohja kuparoitiin. Alus palasi merelle 20. kesäkuuta aloittaen matkan Karibialle Leewardsaarille kontra-amiraali Robert Digbyn laivasto-osastoon. Alus, jonka päällikkönä oli kesästä alkaen ollut Charles Thompson, lähti syyskuussa New Yorkiin amiraali Sir George Rodneyn laivasto-osastossa palaten Länsi-Intiaan vuoden lopulla.
Alus oli 3. helmikuuta 1781 St. Eustatiuksessa ja osallistui Martiniquen taisteluun 29.–30. ?. Alus lähti elokuussa Pohjois-Amerikan rannikolle Hoodin laivasto-osastossa ja osallistui Cheasapeaken taisteluun 5. syyskuuta. Alus lähti 11. marraskuuta Sandy Hookista saapuen Barbadokselle 5. joulukuuta. Alus osallistui 25.–26. tammikuuta 1782 St. Kittsin taisteluun, jossa ottivat yhteen Rodneyn ja de Grassen komentamat laivastot. Alus osallistui 12. huhtikuuta Saintesin taisteluun ja lähti 21. heinäkuuta Pohjois-Amerikan rannikolle Pigotin osastossa ollen 5. syyskuuta – 24. lokakuuta New Yorkissa, mistä se lähti Cape Francoisin sulkuun. Alus lähti 26. huhtikuuta 1783 Jamaikalta Britteinsaarille, jossa se poistettiin palveluksesta heinäkuussa Portsmouthin telakalle siirrettäessä.
Alus palasi telakalta joulukuussa 1784 ja palautettiin palvelukseen lokakuussa 1787 päällikkönään Benjamin Caldwell. Alus varustettiin vartiolaivaksi Portsmouthissa toukokuussa 1790 ja palautettiin palvelukseen päällikkönään Sir Andrew Snape Douglas.
Alus poistettiin palveluksesta ja ankkuroitiin marraskuussa 1794 Portsmouthiin, jossa se siirrettiin edelleen reserviin. Alus myytiin romutettavaksi huhtikuussa 1817.
Alcide (1742)

Alcide oli Ranskan laivaston vuonna 1742 vesille laskettu 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Blaise Ollivierin suunnittelema alus tilattiin lokakuussa 1741 Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin maaliskuussa 1742. Alus laskettiin vesille 6. joulukuuta 1743 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1744.
Palvelus.
Britannian kuninkaallisen laivaston "HMS Dunkirk" ja "HMS Torbay", jotka kuuluivat vara-amiraali Edward Boscawenin laivasto-osastoon, valtasivat aluksen 8. kesäkuuta. Vallattu alus saapui 20. helmikuuta 1757 Portsmouthiin ja amiraliteetti lunasti 26. maaliskuuta aluksen rungon takiloineen 12 223 punnalla ja 16 shillingillä sekä huonekalut ja varusteet 11 101 punnalla ja 11 shillingillä. Alus varustettiin heinäkuussa meripalvelukseen Portsmouthissa.
Alus otettiin huhtikuussa 1757 palvelukseen kuninkaallisessa laivastossa nimellä "HMS Alcide" päällikkönään James Douglas. Vuodesta 1760 alkaen aluksen päällikkönä oli Thomas Hankerton ja se palveli 1962 Martiniquella ja Havannassa. Aluksen kunto kartoitettiin heinäkuussa 1764, mutta havaittuja vikoja ei enää korjattu. Alus myytiin 1 510 punnalla Portsmouthissa 27. toukokuuta 1772.
Trietyylifosfaatti

Trietyylifosfaatti (C6H15PO4) on organofosfaatteihin kuuluva etanolin ja fosforihapon esteri. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena, muovien pehmentimenä, palonestoaineena ja katalyyttinä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa trietyylifosfaatti on väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen, mutta voi osittain hydrolysoitua Se liukenee myös hyvin etanoliin ja dietyylieetteriin.
Monien muiden organofosfaattien tavoin trietyylifosfaatti on koliiniesteraasi inhibiittori, mutta moniin muita ryhmän yhdisteitä huomattavasti heikompi. Yhdisteelle altistuminen aiheuttaa uneliaisuutta, huimausta ja narkoosin. Pitkäaikainen altistus voi vaurioittaa keskushermostoa. Trietyylifosfaatti metaboloituu ihmiselimistössä dietyylifosfaatiksi ja S-etyylikysteiiniksi.
Valmistus ja käyttö.
Trietyylifosfaattia voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Käytettyjä ovat muun muassa etanolin tai dietyylieetterin reaktio fosforipentoksidin tai fosforyylikloridin kanssa, tetraetyylihypofosfaatin ja etanolin välinen reaktio alumiinitrietoksidin katalysoimana tai trietyylifosfiitin reaktio dietyylivetyfosfaatin kanssa.
Trietyylifosfaattia käytetään selluloosan johdannaisten kuten selluloosanitraatin ja -asetaatin liuottimena sekä syttymistä estävänä aineena. Polyuretaanivaahtojen valmistuksessa se vähentää viskositeettia ja toimii vaahdoissa palamista estävänä aineena. Lisäksi yhdistettä käytetään muovien ja kumien pehmentimenä, tuholaismyrkkyjen kuten tetraetyylipyrofosfaatin valmistamiseen, peroksideja stabiloivana aineena, etyloivana reagenssina orgaanisissa synteeseissä ja katalyyttinä valmistettaessa keteeniä etikkahappoanhydridistä.
William Eklund (toimittaja)

William (Bill) Eklund (31. joulukuuta 1906 Pori – 4. elokuuta 1985) oli kanadansuomalainen toimittaja ja Canadan Suomalaisen Järjestön aktivisti.
Eklud kävi kuusi luokkaa koulua ja jatkoi työn ohessa opintojaan iltakoulussa. Vuonna 1927 hänet kutsuttiin palvelukseen Suomen ilmavoimiin. Armeijasta päästyään Eklund muutti vuonna 1928 Kanadaan, jossa hän työskenteli rakennusteollisuudessa ja metsätyömailla. Vuodesta 1932 lähtien hän toimi Canadan Suomalaisen Järjestön toimitsijana Torontossa, Timmins–South Porcupine–Kirklandin järvialueella ja Thunder Bayn seudulla. Vuonna 1937 Eklundista tuli järjestön sanomalehden "Vapauden" toimittaja ja helmikuussa 1940 päätoimittaja. Hän työskenteli lehden päätoimittajana sen ilmestymisen loppuun saakka lukuun ottamatta palvelusaikaa Kanadan armeijassa vuosina 1943–1944. "Vapauden" ja "Liekin" yhdistyttyä "Viikkosanomiksi" Eklund työskenteli lehden päätoimittajana vuoteen 1975 saakka.
Toimittajantyönsä ohessa Eklund osallistui aktiivisesti Canadan Suomalaisen Järjestön toimintaan. Hän oli lähes neljänkymmenen vuoden ajan järjestön toimeenpanevan komitean jäsen ja johti sen arkistomateriaalin järjestämistä. Eklund on laatinut järjestön historiateoksen "Canadan rakentajia", joka julkaistiin Torontossa vuonna 1983. Hän toimitti myös muita julkaisuja, työskenteli kääntäjänä ja kirjoitti nuoruudessaan muutamia kaunokirjallisia teoksia.
Ganzhou-Huangjinin lentoasema

Ganzhou-Huangjinin lentoasema () on lentoasema Jiangxin maakunnan prefektuuritason kaupungissa Ganzhoussa. Lentoasema sijaitsee Nankangin kaupunkipiirissä, noin 16 kilometriä Ganzhoun keskustasta. Lentoasema palveli 1 279 798 matkustajaa vuonna 2017 Kiinan sisäisessä liikenteessä.
Historia.
Entinen samanniminen lentoasema oli Ganzhoun Zhanggongin kaupunkipiirissä lähellä Huangjinin kylää, jonka mukaan lentoasema sai nimensä. Se rakennettiin ensin vuonna 1936, ja avattiin siviiliin käyttöön vuonna 1959. Kun viimeinen lento lähti entiseltä lentoasemalta 25.3.2008, kaikki toiminnat siirrettiin nykyiselle lentoasemalle, joka avattiin virallisesti seuraavana päivänä.
Bertta Valtonen

Bertta Valtonen, o.s. Räisänen, (27. huhtikuuta 1900 Uukuniemi – 6. helmikuuta 1980 Kuusankoski) oli suomalainen kätilö. Hän toimi yli neljä vuosikymmentä kätilönä Pohjois-Karjalassa, Karjalankannaksella, Laatokan Karjalassa, Pohjois-Savossa, Etelä-Karjalassa, Itä-Karjalassa, Pohjois-Pohjanmaalla ja Uudellamaalla.
Elämäkerta.
Bertta Valtonen syntyi nahkurimestari Räisäsen perheeseen Uukuniemellä. Käytyään kutomakurssin ja talouskoulun hän hakeutui opiskelemaan Helsingin Kätilöopistoon ja valmistui sieltä kätilöksi vuonna 1922. Aluksi hän työskenteli kätilön viransijaisena Pohjois-Karjalassa Enossa. Toimittuaan Pohjois-Pohjanmaalla Iin kunnassa vakinaisen kätilön toimessa kahden vuoden ajan hän siirtyi Pohjois-Karjalaan Liperiin ja hoiti siellä sekä synnytyslaitosta että kunnankätilön tehtäviä kaksi vuotta. Vuonna 1925 hän siirtyi vuodeksi vastaperustettuun kätilöpiiriin Karjalankannakselle Sakkolan Petäjärvelle. Räisänen avioitui Matti Valtosen kanssa vuonna 1926. Avioliitosta syntyi poika. Matti Valtonen kuoli vuonna 1953. Avioiduttuaan Bertta Valtonen muutti Sortavalaan, missä hänen puolisonsa palveli Rannikkotykistössä Laatokan merikomppaniassa. Sortavalassa Bertta Valtonen toimi kätilönä kaupungin synnytyslaitoksella. Rannikkotykistörykmentin muutettua kesällä 1932 Lahdenpohjan kauppalaan Bertta Valtonen työskenteli muun muassa varuskunnan kätilönä. Vuoteen 1939 saakka hän asui puolisonsa työn takia Laatokan Oiton saaressa. 
Talvisodan jälkeen Valtonen joutui lähtemään evakkoon Savonlinnan kautta Varkauteen, missä hän työskenteli Varkauden tehtaan synnytyslaitoksessa. Sieltä hän sai ensin komennuksen Tornion sairaalan kätilön viransijaiseksi ja sen jälkeen Naistenklinikalle Helsinkiin.
Jatkosodan aikana vuonna 1941 Valtonen sai Lääkintöhallitukselta komennuksen kätilöksi Petroskoihin eli Äänislinnaan synnytyslaitokselle, missä hän työskenteli vuoteen 1943 saakka. Sieltä hänet komennettiin Pohjois-Karjalaan Kontiolahdelle Romppalan piiriin vastaperustettuun toimeen paikkakunnan ensimmäiseksi kätilöksi. 
Sotien jälkeen Valtonen työskenteli vuoteen 1948 asti syntymäpitäjässään Uukuniemellä. Vuonna 1949 hän siirtyi viimeiseen virkapaikkaansa Muhokselle ja ehti olla siellä yksitoista vuotta eläkkeelle jäämiseensä saakka vuonna 1961. Asetuttuaan asumaan Lohjalle hän hoiti kätilön viransijaisuuksia Lohjan seudun sairaalassa, mutta hakeutui sittemmin uuteen ammattiin tehdasompelijaksi Vaaksan vaatetustehtaalle kuudeksi vuodeksi.
Viimeiset vuotensa Valtonen vietti Kuusankoskella, missä hänen poikansa toimi aluesairaalan talouspäällikkönä. Bertta Valtosen vuonna 1977 ilmestyneet muistelmat Kätilönä Karjalassa ja vähän muuallakin saavuttivat suuren suosion, ja kirjasta otettiin useita painoksia. Tekijänpalkkion muistelija lahjoitti Suomen Punaisen Ristin katastrofirahastoon ja Kaunialan sotavammasairaalalle. 
Valtosen harrastuksena oli käsitöiden ja yhdistystoiminnan lisäksi kuorolaulu.
HMS Aboukir (1848)

HMS Aboukir oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1858 valmistunut Albion-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 18. maaliskuuta 1839 Plymouthin telakalta osana Vanguard-luokkaa, mutta suunnitelmien muututtua se luokiteltiin Albion-luokan alukseksi. Aluksen nimi vahvistettiin 20. toukokuuta 1840 ja sen köli laskettiin elokuussa 1840. Se laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1848 ja varustettiin reserviin, jonne se sijoitettiin 19. huhtikuuta keskeneräisenä. Aluksen valmistumiseen oli käytetty 80 472 puntaa.
Aluksen muutostyöt potkurifregatiksi tilattiin 20. elokuuta 1856 Devonportin telakalta, jossa ne alkoivat 8. lokakuuta. Alus laskettiin vesille valmiina 1. tammikuuta 1858. Muutostyöt maksoivat 24 400 puntaa ja niiden aikana alukselle asennettiin John Penn and Sonin 1 533 ihp:n höyrykone, jolla alus saavutti 9,55 solmun nopeuden.
Palvelus.
Alus oli emälaivana/uivana patterina 1862 ja vastaanottoaluksena 1867 alkaen. Alus myytiin romutettavaksi 23. marraskuuta 1877.
Richard Cantillon

Richard Cantillon (1680-luvulla – 1734) oli irlantilainen taloustieteilijä, joka teki valtaosan elämäntyöstään Ranskassa. Häntä pidetään poliittisen taloustieteen perustajana. Hän tutki yrittäjän riskejä, rahateoriaa, tilastotiedettä, väestönkasvun teoriaa sekä taloudellisia syy-seuraussuhteita, mutta hänen tutkimuksensa saivat huomiota vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Cantillon muutti Ranskaan 1708, toimi pankkiirina ja otti Ranskan kansalaisuuden. Hän oli tyytymätön sen ajan merkantilistiseen talousteoriaan ja korosti, että varallisuus ei ole sama kuin raha tai jalometallit. Sen sijaan hän katsoi, että varallisuuden lähteenä on maa. Hänen katsotaan siten perustaneen fysiokratismina tunnetun taloustieteen suuntauksen. Cantillon korosti, että ihmiset saavat työn avulla maasta varallisuutta, joka antaa heille ravintoa, elämän mukavuutta ja nautintoja.
Cantillonin taloustieteellisiin aatteisiin vaikutti suuresti brittiläinen lääkäri William Petty, joka Cantillonin tavoin pyrki yhdistämään taloustieteeseen tilastotieteen näkökulman. Cantillonin pääteos "Essai Sur La Nature Du Commerce En Général" valmistui arviolta vuosien 1730 ja 1734 välillä, mutta ilmestyi vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1755. Senkin jälkeen sen arvoa vähäteltiin, koska se ei vastannut tieteenalan hallitsevaan asemaan nousseen itävaltalaisen taloustieteen näkemyksiä.
HMS Aboukir (1807)

HMS Aboukir oli Britannian Kuninkaallisen laivaston Carnatic-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 16. elokuuta 1800 tai 24. marraskuuta 1802 Josiah &amp; Thomas Brindleyltä Frindsburystä, missä köli laskettiin kesäkuussa 1804. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1807 ja valmistui 7. heinäkuuta 1808 Chathamissa. Aluksen valmistajalle maksettiin 41 430 puntaa ja lisäksi Chathamin telakalle 9 022 puntaa. Takilointi ja varustaminen maksoi lisäksi 22 417 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1808 Kanaalin laivueeseen päällikkönään George Parker. Se osallistui 1810 Scheldtin alueen operaatioihin ja alus partioi Texelin edustalla 1810-1811. Kesällä 1812 alus oli Itämerellä päällikkönään Thomas Browne kontra-amiraali Sir Thomas Byam Martinin lippulaivana. Kesällä 1813 aluksen päällikkönä oli jälleen Parker ja se lähti 19. kesäkuuta 1813 Välimerelle, jossa aluksen päällikkyyden vastaanotti syyskuussa Norburn Thompson. Alus oli vuonna 1814 Genovassa.
Alus oli 1817-1838 Chathamin reservissä. Se varustettiin heinäkuusta 1823 kesäkuuhun 1824 Chathamissa vastaanottoalukseksi, mikä maksoi 3 834 puntaa. Se muutettiin kesäkuussa 1831 Chathamissa edelleen sairaalalaivaksi. Alus myytiin 16. elokuuta 1838 romutettavaksi J. Lachlanille 4 250 punnalla.
Yichun (Heilongjiang)

Yichun (, pinyin: Yīchūn Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Heilongjiangin maakunnan pohjoisosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 277 kilometriä maakunnan pääkaupunki Harbinista koilliseen. Prefektuurin pinta-ala on 39 017 neliökilometriä ja väkiluku 1,15 miljoonaa (2010). 
Prefektuurin nimi tulee mantšun kielen vaateturkista tarkoittavasta sanasta. Yichunin prefektuuri tunnetaan metsäisenä seutuna; sen keskus metsätalousalueen keskus. Vihreät metsäkummut ja kirkkaat vedet ovat seudun houkuttimia matkailussa. Prefektuurin alueelta löydettiin aikoinaan Kiinan ensimmäinen dinosaurusfossiili. Sittemmin prefektuurista on löydetty runsaasti dinosaurusten, muun muassa hadrosaurien, ankylosaurien, tyrannosaurien ja keelurosaurien, fossiilijäänteitä.
Kemijärvi on Yichunin ystävyyskaupunki.
Maantiede.
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Amur-joelle, idässä Hegangin ja Jiamusin, etelässä Harbinin, sekä lännessä Suihuan ja Heihen prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 17 osaan seuraavasti:
Josh Manson

Josh Manson (s. 7. lokakuuta 1991 Hinsdale, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-liigassa pelaavaa Colorado Avalanchea. Anaheim Ducks varasi Mansonin 160. pelaajana kuudennella kierroksella. Heinäkuussa 2025 Manson solmi Avalanchen kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 7,9 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Mari Koistinen

Mari Koistinen (s. 1977 Liperi) on suomalainen kirjoittaja ja kuluttaja-aktivisti.
Elämä ja ura.
Koistinen on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri Helsingin yliopistosta (pääaine kuluttajaekonomia). 
Koistinen on perustanut Kulutusjuhla-sivuston vuonna 2006. Sivuston ylläpitäjän roolissa hän on kommentoinut kuluttaja-aiheita, blogeja ja sosiaalista mediaa myös julkisuudessa. Kulutusjuhla on palkittu muun muassa Vuoden ryhmäblogina vuoden 2007 blogiäänestyksessä. Koistisen Mari Koo -blogi sijoittui toiseksi mediatoimisto Cisionin listauksessa Suomen markkinointi- ja verkkoviestintäblogeista vuonna 2011. 
Yksityiselämä.
Koistinen asuu Helsingissä ja hänen harrastuksiinsa kuuluvat muun muassa sanomalehtirunot, joita hän julkaisee erillisessä blogissa.
Aquilon (1789)

Aquilon oli Ranskan laivaston 74-tykkinen Téméraire-luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Rochefortin telakalta, missä köli laskettiin elokuussa 1787. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1789 ja liitettiin laivastoon kesäkuussa 1790.
Palvelus.
Alus palveli Italian rannikolla vara-amiraali Brueys'n laivueessa päällikkönään Antoine-René Thévenard. Se osallistui 2. elokuuta 1798 Aboukirin taisteluun, jossa se otti yhteen "HMS Vanguardin", "HMS Minotaurin" ja "HMS Theseuksen" kanssa. "Aquilon" vallattiin ja liitettiin kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Aboukir".
Alus romutettiin maaliskuussa 1802.
Majajärvi (rautatieliikennepaikka)

Majajärvi () on rautatieliikennepaikka -radalla Hämeenkyrön ja Ylöjärven rajalla Majajärven itäpuolella. Liikennepaikka toimii ainoastaan junakohtauspaikkana eikä sillä ole kaupallista liikennettä. Majajärvi on ainoa Hämeenkyrön alueella sijaitseva liikennepaikka. Yhteensä Hämeenkyrön kunnan alueella on rautatietä noin puolentoista kilometrin edestä.
Chandler Stephenson

Chandler Stephenson (s. 22. huhtikuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Seattle Krakenissa. Hän on Washington Capitalsin kolmannen kierroksen varaus .
Ura.
Stephenson pelasi junioriuransa viimeiset vuodet WHL-joukkue Regina Patsissa. 12. huhtikuuta 2014 hän teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Washington Capitalsin kanssa. Kauden 2013–2014 lopuksi hän siirtyi Capitalsin AHL-farmiseura Hershey Bearsiin pelaamaan. 
Kauden 2015–2016 alussa 15. lokakuuta 2015 Stephenson kutsuttiin ylös Capitalsin NHL-kokoonpanoon. Hän sai paikan pelaavassa kokoonpanossa heti ja teki debyyttinsä Capitalsin voittaessa Chicago Blackhawksin lukemin 4–1.
Joulukuussa 2019 Stephenson siirtyi Vegas Golden Knightsiin vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2021 varaustilaisuudessa. Lokakuussa 2020 Stephenson teki Golden Knightsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 11 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Stephenson teki vapaana agenttina Seattle Krakenin kanssa seitsemänvuotisen ja yhteensä 43,75 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Perhe.
Stephensonin suvussa on useita kiekkoilijoita. Hänen setänsä Bob Stephenson pelasi NHL:ssä Hartford Whalersin paidassa. Hänen veljensä Colten pelaa WHL:ssä sekä serkut Shay Stephenson ja Logan Stephenson ovat molemmat pelanneet NHL:ssä ja Euroopassa.
HMS Exmouth (1854)

HMS Exmouth oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1855 valmistunut Albion-luokan 91-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. maaliskuuta 1840 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin 13. syyskuuta 1841. Työt aluksella keskeytettiin. Alus tilattiin uudelleen Devonportin telakalta muuttuneiden suunnitelmien mukaisena 30. lokakuuta 1852. Muutostyöt potkurifregatiksi aloitettiin 20. kesäkuuta 1853. Se laskettiin vesille 12. heinäkuuta 1854 ja varustettiin Devonportissa. Alus liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1855. Valmistuskustannukset olivat 146 067 puntaa, joista 76 379 puntaa kului purjealuksen rungon valmistukseen. Maudslay, Sons and Fieldin toimittamaan höyrykoneeseen kattiloineen ja tarvittavine asennuksineen kului 24 620 puntaa.
Palvelus.
Vuonna 1855 alus oli Välimerellä ja myöhemmin Itämerellä Sir Michael Seymourin lippulaivana. Alus oli vuonna 1859 Devonportissa vartioaluksena päällikkönään Robert Spencer Robinson.
Alus myytiin 4. huhtikuuta 1905 romutettavaksi George Cohenille ja romutettiin Penarthissa.
Amerikan Työmies

Amerikan Työmies oli New Yorkissa vuonna 1900 ilmestynyt ensimmäinen amerikansuomalainen työväenlehti.
Ajatus sosialistisen sanomalehden perustamisesta syntyi A. F. Tannerin puhetilaisuuksissa työväenyhdistys Imatran haalissa Brooklynissa ja Alex Halosen perustaman Auran huoneistossa Harlemissa. Lehden painamisesta tehtiin sopimus "Finska Amerikanarenia" julkaisseen Axel Hornborgin kanssa, mutta lopulta sitä varten jouduttiin hankkimaan oma kirjapaino. "Amerikan Työmiehen" ensimmäinen numero ilmestyi 2. tammikuuta 1900. Sen vastaava toimittaja oli A. F. Tanner ja aputoimittaja sosialisteihin liittynyt entinen pastori ja sanomalehtimies J. V. Lähde. Lehteä julkaistiin kerran viikossa nelisivuisena.
Ohjelmansa mukaan "Amerikan Työmiehen" tehtävänä oli toimia puhetorvena köyhille, heikoille ja sorretuille, tuoda ilmi yhteiskunnallisia epäkohtia ja esittää parannusehdotuksia työväen tilan parantamiseksi. Se ilmoitti kannattavansa sosialismia, raittius-, nais- ja rauhanliikettä ja korostavansa sivistyksen merkitystä. Lehden tavoitteita olivat työväen järjestäytyminen ammattiliittoihin, maahanmuuttajien kotouttaminen amerikkalaiseen yhteiskuntaan sekä amerikansuomalaisen työväenjärjestön perustaminen. Se vaati myös huomion kiinnittämistä Suomen sortovuosina uhanalaiseen asemaan.
Tunnettu agitaattori Martti Hendrickson lähetettiin Keskilänteen hankkimaan kannatusta uudelle yritykselle. Matkan tulokset jäivät heikoiksi, ja "Amerikan Työmies" sai vain vähän yli 500 tilausta. Tannerin muutettua pois lehti oli lakkautettava, kun sitä oli ilmestynyt 24 numeroa.
Jimmy Morales

James Ernesto Morales Cabrera (eli Jimmy Morales, s. 18. maaliskuuta 1969 Guatemala) on guatemalalainen poliitikko ja koomikko, joka toimi Guatemalan presidenttinä tammikuusta 2016 alkaen tammikuuhun 2020 saakka. Morales kuuluu Frente de Convergencia Nacional -puolueeseen.
Morales tuli tunnetuksi TV-koomikkona sarjasta "Moralejas", jossa hän näytteli veljensä Sammyn kanssa. Vuonna 2013 hän liittyi Frente de Convergencia Nacional -puolueeseen ja toimi puolueen pääsihteerinä. Lokakuussa 2015 Morales valittiin 70 prosentin äänimäärällä Guatemalan presidentiksi Otto Pérez Molinan erottua virastaan. Morales astui virkaan tammikuussa 2016.
Morales on protestantti. Hän on naimisissa Hilda Patricia Moralesin kanssa.
Jimmy Moralesin presidenttikausi päättyi tammikuussa 2020, kun hänen seuraajansa Alejandro Giammattei astui virkaansa.
Kiila (Kemiönsaari)

Kiila () on kylä Kemiönsaaren kunnan pohjoisosassa, niin sanotulla Suomenkulmalla. Se kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Suomessa, koska siellä on säilynyt edustava ryhmäkylämiljöö talonpoikaisine rakennuskantoineen 1800-luvun loppupuolelta ja 1900-luvun alusta. Kiilan kylä peltoineen muodostaa laajan, mäkiharjanteisiin rajautuvan maiseman. Kylä sijaitsee kyläpellon pohjoislaidalla olevalla matalalla harjanteella merenlahtien välisellä kannaksella, joka on osa kolmatta Salpausselkää. Kylässä on 1560-luvulla ollut kuusi maatilaa.
1930-luvulla Kiilan kylässä toimi Salon Sokeri -yhtiön sokerijuurikkaan viljelyn koetila.
Kiilan läpi kulkee Kemiönsaaren keskustasta Salon Angelniemelle ja Halikkoon johtava yhdystie 1835. Kylässä on uimaranta ja urheiluseura Kemiön Kiilojen toimintakeskus Kiilojen talo.
Malcom

Malcom Filipe Silva de Oliveira, tai yksinkertaisesti Malcom (ven. Малком Филипе Силва де Оливейра) (s. 26. helmikuuta 1997 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa saudiarabilaisseura Al-Hilalia ja Brasilian maajoukkuetta. Vasenjalkainen Malcom on pelipaikaltaan oikea ja vasen laitahyökkääjä. Hän omistaa myös Venäjän kansalaisuuden.
Seurajoukkueura.
Corithians.
São Paulossa syntynyt Malcom debytoi Corinthiansin paidassa Brasilian Serie A:ssa maaliskuussa 2014. Ensimmäisen maalinsa Corithiansille hän teki Chapecoense Realia vastaan syyskuussa 2014. Hänestä tuli yleinen avauskokoonpanon pelaaja kaudella 2015, jolloin hän debytoi myös Copa Libertadoresissa São Pauloa vastaan helmikuussa. Kaiken kaikkiaan hän pelasi Corithiansissa 70 ottelua, joissa hän teki kymmenen maalia. 
Bordeaux.
Tammikuussa 2016 Malcom siirtyi Ranskan Ligue 1:n Girondins de Bordeaux’hun 5 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki debyyttinsä sarjassa seuraavassa kuussa kotitappiossa Saint-Etienneä vastaan. Ottelussa hänet otettiin vaihtoon 69. minuutin kohdalla Thomas Touren tilalle. Bordeauxissa ensimmäisen maalinsa Malcom teki Ranskan cupin neljännesvälieräottelussa FC Nantesia vastaan helmikuussa 2016. Ainoan sarjamaalinsa hän teki ottelussa FC Lorientia vastaan toukokuussa 2016. Kauden lopussa hänellä oli kasassa yhteensä 12 sarjaottelua. Kaudella 2017–2018 Malcom onnistui tekemään peräti 12 maalia. Hän voitti myös Ligue 1:n Vuoden maali-palkinnon maalillaan Dijonia vastaan joulukuussa 2017.
Barcelona.
Heinäkuussa 2018 Malcom siirtyi Barcelonaan 41,5 miljoonan euron siirtokorvauksella ja viisivuotisella sopimuksella. Debyyttinsä Barcelonassa hän teki elokuussa 2018 Real Valladolidia vastaan, tullen kentälle Philippe Coutinhon tilalle 84. peliminuutilla. Marraskuussa 2018 Malcom teki ensimmäisen maalinsa Mestarien liigan lohkovaiheottelussa Inter Milanoa vastaan. Helmikuussa 2019 hän oli avauskokoonpanossa Copa del Reyn välieräottelussa Real Madridia vastaan. Ottelussa hän onnistui maalinteossa 57. peliminuutilla. huhtikuussa 2019 hän teki ensimmäisen La Liga-maalinsa, ottelussa Villarealia vastaan. 
Zenit Pietari.
Elokuussa 2019 Malcom siirtyi Zenit Pietariin 41 miljoonan euron siirtokorvauksella, mikä on yksi suurimmista venäläisseurojen maksamista siirtosummista. Debyyttinsä Zenitille hän pelasi ottelussa FK Krasnodaria vastaan, tullen kentälle 72. peliminuutilla Alexey Sutorminin tilalle. Toukokuussa 2021 hän teki maalin Lokomotiv Moskovaa vastaan, joka varmisti Venäjän mestaruuden Zenitille jo kolmatta kertaa putkeen. Huhtikuussa 2023 Malcom teki ensimmäistä kertaa urallaan neljä maalia yhdessä ottelussa. Tämä tapahtui vierasvoitossa KS Samaraa vastaan. Hän oi myös Venäjän liigan kauden 2022–2023 paras maalintekijä 23 maalilla 27 ottelussa.
Al-Hilal.
Heinäkuussa 2023 Malcom siirtyi Al-Hilaliin neljän vuoden sopimuksella ja 60 miljoonan euron siirtokorvauksella.
Saavutukset.
Päivitetty 3. lokakuuta 2025.
Andrei Zubkov

Andrei Jurjevitš Zubkov (, s. 29. kesäkuuta 1991 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen koripalloilija.
Pienenä laitahyökkääjänä pelaava Zubkov voitti BK Lokomotiv Kubanissa Eurocupin vuonna 2013.
Venäjän maajoukkueessa Zubkov pelasi vuoden 2015 EM-kilpailuissa.
Peikonmähkä

Peikonmähkä eli jerikonruusu ("Selaginella lepidophylla") on mähkien sukuun kuuluva kasvilaji. Sitä esiintyy luonnonvaraisena Chihuahuan aavikolla Meksikon pohjoisosissa sekä Yhdysvalloissa Texasin ja New Mexicon osavaltioissa.
Peikonmähkää kutsutaan toisinaan jerikonruusuksi, vaikka jerikonruusu on myös aivan toinen kasvilaji ristikukkaiskasvien (Brassicaceae) heimossa.
Peikonmähkä saattaa menettää 95 prosenttia painostaan ja kuivua palloksi kärsimättä vahinkoa. Se voi elää siten useita vuosia, kunnes kosteus "herättää sen eloon".
Jochen Hahn

Jochen Hahn (s. 18. huhtikuuta 1974 Altensteig) on saksalainen autourheilija, joka kilpailee kaudella 2015 ratakuorma-autoilun MM-sarjassa Castrol Team Hahn Racingin MAN:illa. Hahn on yksi ratakuorma-autoilun historian menestyneimmistä kuljettajista. 
Hahn debytoi EM-sarjassa kaudella 2000 korvatessaan isänsä Konrad Hahnin. Ensimmäisen mestaruutensa Hahn saavutti kaudella 2011 voitettuaan 12 kilpailua ja kerättyään 402 pistettä. Kaudella 2012 Hahn saavutti 16 voittoa ja voitti sarjan mestaruuden 517 pisteellä. Kolmannen peräkkäisen mestaruutensa Hahn saavutti kaudella 2013 kerättyään kahdeksan voittoa ja 417 pistettä. Hahn on ensimmäinen ja ainoa kuljettaja, joka on voittanut Euroopan mestaruuden kolmesti peräkkäin. Kolmen mestaruuden lisäksi Hahnilla on myös yksi EM-hopea ja neljä EM-pronssia.
Jokaisella mestaruuskaudellaan Hahn valittiin myös sarjan pidetyimmäksi kuljettajaksi.
Fosfaattimineraali

Fosfaattimineraalit ovat mineraaleja, joissa esiintyy fosfaatti-anioni (PO43-), tai sen tilalla joskus substituoituneena arsenaatti- (AsO43-) tai vanadaatti-ioni (VO43-). Lisäksi niissä voi esiintyä kloridi- (Cl-), fluoridi- (F-) tai hydroksidi-anioneja (OH-), jotka sopivat kiderakenteeseen.
Fosfaattimineraaleja on monia erilaisia, mutta vain harvat ovat edes suhteellisen yleisiä tai taloudellisesti merkittäviä.
Ranskanleipä

Ranskanleipä on valkoisesta vehnäleipätaikinasta leivottu pitkulainen leipä. Ranskanleivän päälle viilletään yksi tai useampia viiltoja ennen uuniin laittoa. 
Ranskanleipä oli 1970-luvun alkuun saakka Suomen suosituimpia kaupasta ostettavia leipiä, minkä vuoksi ranskanleivän hinta otettiin yhdeksi komponentiksi kuluttajahintaindeksiin. Tällöin sen hinta joutui niin suuren huomion kohteeksi, että leipomot siirtyivät sen valmistuksesta erilaisten erikoisleipien kehittämiseen, koska niitä voitiin hinnoitella vapaammin. 
Irtomyyntinä myydyssä tai itse tehdyssä ranskanleivässä voi olla rapea kuori, mutta muovipussissa myydyn ranskanleivän kuori nahistuu nopeasti pehmeäksi.
Samanlaisesta taikinasta voidaan leipoa myös vuokaleipää (esim. vaalea paahtoleipä), pyöreitä limppuja, pieniä sämpylöitä (esim. saksansämpylä) tai pitkiä ja kapeita patonkeja. Ranskanleipätaikinaan voidaan käyttää veden sijasta maitoa ja lisänä sokeria hiivan ravinnoksi.
Ranskanleivän kansanomaisia nimiä ovat junttaleipä, junttapulla ja ranskanpulla. 
Tuoretta ja ilman rasvaa leivottua ranskanleipää käytetään myös konservoinnissa esimerkiksi maalausten ja muiden herkkien pintojen hellävaraiseen puhdistukseen. Leivästä käytetään vain sisus, josta muotoillaan sopivan kokoinen puhdistuspallo.
Herman Erik Gummerus

Herman Erik Gummerus (18. syyskuuta 1841 Raahe – 16. lokakuuta 1892 Vaasa) oli suomalainen Gummerus-sukuun kuulunut rautateiden rakentaja ja valtiopäivämies.
Gummeruksen vanhemmat olivat Raahen pormestari Gregorius Gummerus ja Johanna Wilhelmina Chrohns ja puoliso vuodesta 1875 Olga Elisabeth Krook. Vaimo oli Gummeruksen serkun tytär. Professori, aktivisti Herman Gummerus (1877–1948) oli heidän poikansa ja taidemaalari Olga Gummerus-Ehrström (1876–1938) heidän tyttärensä. Vanhempien kuoltua Gummerus jäi sisarustensa huollettavaksi. Hänen Oulussa käymänsä yläalkeiskoulun luokkatoverin isä lääninkuvernööri Alexander Lavonius kustansi oman poikansa ohella myös Gummeruksen lukio-opinnot Kuopiossa. Valmistuttuaan yliopistosta Gummerus sai kaksivuotisen valtion stipendin opiskeluun teknillisessä opistossa Zürichissä ja vielä lisäapurahan tutustua paluumatkalla Pariisin maailmannäyttelyyn 1867. Gummerus pääsi Suomeen palattuaan töihin Riihimäki–Pietari-radan rakentamiseen ja työskenteli sitten vuoroin Suomessa ja Venäjällä, kunnes tuli Pietari–Uusikirkko-radan insinööriksi 1872. Vuonna 1878 hän siirtyi Helsinkiin ja viisi vuotta myöhemmin Vaasaan, jossa hän muun muassa rakennutti kaupungin satamaradan ja osallistui kunnallispolitiikkaan. Myös porvarissäädyssä Sortavalan edustajana valtiopäivillä 1882 ja 1885 toiminut Gummerus kuoli vain 51-vuotiaana 1892.
Jonathan Rea

Jonathan Rea (s. 2. helmikuuta 1987 Larne, Pohjois-Irlanti) on brittiläinen ratamoottoripyöräilijä ja viisinkertainen Superbiken maailmanmestaruussarjan mestari. Hän kilpailee kaudella 2020 Superbike-sarjassa Kawasaki Racing Teamissa.
Rea kilpaili Ison-Britannian Superbike-sarjassa vuodet 2003–2007 sijoittuen sarjassa toiseksi vuonna 2007. Vuonna 2008 Rea debytoi Superbike-sarjassa Hondalla. Samana vuonna hän sijoittui Supersport-sarjan toiseksi voitettuaan kauden aikana kolme kilpailua. Kaudella 2009 Rea saavutti Superbikessä kaksi voittoa ja sijoittui sarjan viidenneksi. Kaudella 2010 hän saavutti neljä voittoa sijoittuen sarjan neljänneksi. Kaudella 2011 Rea saavutti kaksi voittoa ja seuraavalla sekä sitä seuraavalla kummallakin yhden. Kaudella 2012 Rea kilpaili myös MotoGP-sarjan pääluokassa kahden kilpailun verran saavuttaen 17 pistettä ja sarjan 21:nnen tilan. Kaudella 2014 Rea sijoittui Superbiken kolmanneksi voitettuaan neljä osakilpailua ja oltuaan palkintokorokkeella yhdeksän kertaa.
Kaudeksi 2015 Rea siirtyi Kawasakille. Hän voitti kauden aikana puolet kauden 28 kilpailusta ollen palkintokorokkeella 23 kertaa ja voitti sarjan mestaruuden 548 pisteellä.
Marko Grujić

Marko Grujić (, s. 13. huhtikuuta 1996 Belgrad) on serbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa FC Portoa. Pelipaikaltaan Grujić on keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Serbian A-maajoukkueessa vuodesta 2016.
Ura.
Seurajoukkueura.
Grujić on Belgradin Punaisen tähden kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Serbian superliigassa kaudella 2012–2013, jolloin hän pelasi yhdessä ottelussa. Vuonna 2014 Grujić oli lainassa Serbian toiseksi korkeimman sarjatason FK Kolubarassa, jossa hän teki viidessä ottelussa kaksi maalia.
Tammikuussa 2016 Grujić siirtyi englantilaisseura Liverpooliin mutta pelasi vielä kauden 2015–2016 loppuun Punaisessa tähdessä. Liverpoolissa hän pelasi kahdeksan valioliigaottelua ja yhden Mestarien liigan ottelun kausina 2016–2018. Hän oli lainalla Englannin mestaruussarjan Cardiff Cityssä kevätkauden 2018 ja Saksan Bundesliigan Hertha Berlinissä kaudet 2018–2020. Hän pelasi Bundesliigassa 51 ottelua ja teki niissä yhdeksän maalia, joista yhden kauden 2019–2020 ensimmäisessä, tasapeliin päättyneessä ottelussa hallitsevaa mestaria Bayern Müncheniä vastaan.
Grujić pelasi kaudet 2020–2022 lainalla portugalilaisseura Portossa. Hän pelasi noina kausina Portugalin liigassa 44 ottelua, joissa hän teki kolme maalia, Mestarien liigassa 14 ottelua ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua. Kesällä 2022 hän siirtyi Porton omistukseen.
Maajoukkueura.
Grujić on edustanut Serbiaa käytännössä kaikilla nuorten maajoukkuetasoilla. Vuonna 2015 hän oli mukana alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pelaten viidessä ottelussa Serbian voittaessa kultaa.
Serbian A-maajoukkueessa Grujić pelasi ensimmäiset kolme otteluaan touko-kesäkuussa 2016. Hän palasi maajoukkueeseen marraskuussa 2017. Hän kuului Serbian joukkueeseen MM-kilpailuissa 2018 mutta ei päässyt turnauksessa pelaamaan. Seuraavan kerran hän pelasi maajoukkueessa marraskuussa 2020. MM-kilpailuissa 2022 hän pääsi vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Kamerunia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä 19 A-maaottelua.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueissa
Kenneth Hansen

Svend Kenneth Hansen (s. 29. syyskuuta 1960 Götene, Ruotsi) on ruotsalainen uransa jo päättänyt autourheilija, joka kilpaili urallaan rallicrossissa. Hän on historian menestynein kuljettaja rallicrossin EM-sarjassa 14 mestaruudellaan.
Hansen debytoi rallicrossin EM-sarjassa vuonna 1987 ja voitti ensimmäisen mestaruutensa jo vuonna 1989. Viimeisen mestaruutensa Hansen saavutti vuonna 2008, eli hänen ensimmäisen ja viimeisen mestaruutensa välillä oli 19 vuotta. Hansen osallistui urallaan 249 EM-osakilpailuun, joista hän voitti 73. Hansen lopetti uransa 25 EM-sarjakauden jälkeen vuonna 2011. Mestaruuksien lisäksi Hansen saavutti myös kuusi EM-hopeaa ja kymmenen Ruotsin mestaruutta.
Hansen kilpaili EM-sarjassa omassa Hansen Motorsport -tallissaan. Hän toimii nykyisin tallin tallipäällikkönä. Hansenin pojat Timmy ja Kevin kilpailevat Hansen Motorsportissa.
Long Lost Suitcase

Long Lost Suitcase on Tom Jonesin 41. albumi. Albumi on julkaistau 9. Lokakuuta 2015. Se on kolmas albumi trilogiasta johon kuuluu myös 2010 julkaisut Praise &amp; Blame sekä Spirit in the Room. Kuin aiemmatkin albumit myös tämän on tuottanut Ethan Johns.
Väinö Paavilainen

Väinö Herman Paavilainen (28. elokuuta 1909 Räisälä – 22. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi valtakunnansuunnittelutoimiston johtajana vuosina 1956–1972. Hänelle myönnettiin kanslianeuvoksen arvonimi 1965.
Paavilainen valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1948. Hän työskenteli vuosina 1945–1950 kustannusvirkailijana, vuosina 1951–1956 valtakunnansuunnittelukomitean pääsihteerinä ja vuosina 1956–1972 valtakunnansuunnittelutoimiston johtajana. Hän oli myös "Valtakunnansuunnittelu"-lehden toimitussihteeri. Paavilainen julkaisi selvityksen Suomen satamien kautta tapahtuvan viennin ja tuonnin tasoittamisen mahdollisuuksista. Hän oli Pääkaupungin Räisäläläiset ry:n puheenjohtaja.
Samoksen teatteri

Samoksen teatteri (nykyisin myös "Pythagóreion antiikin aikainen teatteri", ) oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Samoksen kaupungissa samannimisellä saarella (nyk. Sámos) Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee vuorenrinteessä kaupungin paikalla nykyisin olevan Pythagóreion kylän luoteispuolella lähellä Panagía Spilianín luostaria.
Teatteri on rakennettu 300-luvulla eaa. ja ollut käytössä vielä roomalaisella kaudella. Teatterista on säilynyt osa esiintymislavasta sekä yhdestä penkkirivistä sekä esiintymislavan takana olleesta holvatusta sisternistä. Katsomon istuimet on ollut alun perin tehty marmorista. Nykyisin teatterin esiintymislava ja katsomoalue on katettu kevyillä nykyaikaisilla teatterirakenteilla, ja sitä käytetään erilaisissa teatteri- ja musiikkiesityksissä, kuten antiikin aikaisten tragedioiden uudelleenesityksissä.
Vuodesta 1992 teatteri on osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä Sámoksen Pythagóreio ja Heraion.
Carl von Heideken

Carl Gustaf von Heideken (13. huhtikuuta 1856 Pori – 13. tammikuuta 1914 Turku) oli suomalainen lääkäri ja Turussa 1890–1995 toimineen Heidekenin synnytyslaitoksen perustaja.
Von Heidekenin vanhemmat olivat arkkitehti Carl Johan Fredrik von Heideken ja Gustava Sofia Järnefelt. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta lyseosta 1875 ja hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1880, filosofian maisteriksi 1882, lääketieteen kandidaatiksi 1882, lääketieteen lisensiaatiksi 1887 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1889. Von Heidekenin tohtorinväitöskirja " Om ålderns inflytande på hafvandeskap, förlossning och barnsäng hos förstfödersko" tarkasteli ensisynnyttäjien iän vaikutusta raskauteen, synnytykseen ja lapsivuodeaikaan.
Von Heideken toimi yksityislääkärinä Turussa vuodesta 1887 alkaen. Vuonna 1890 hän avasi Turussa 15-paikkaisen synnytyslaitoksen. Synnytyslaitoksen puinen päärakennus tuhoutui tulipalossa lokakuussa 1898 mutta von Heideken rakennutti tilalle uuden suuremman 29-paikkaisen kivisen sairaalarakennuksen joka valmistui vuonna 1900. Von Heidekenin kuoltua vuonna 1914 hänen leskensä myi synnytyslaitoksen Turun kaupungille ja synnytyslaitos toimi kunnallisena aina vuoteen 1995 saakka jolloin synnytykset siirrettiin TYKS:iin. Nykyisin entisen synnytyslaitoksen talossa toimii Perhetalo Heideken. Von Heideken oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana useiden vuosien ajan.
Von Heideken oli naimisissa vuodesta 1887 Ida Rosenlewin kanssa.
Valtakunnansuunnittelutoimisto

Valtakunnansuunnittelutoimisto oli vuosina 1956–1973 Suomessa toiminut toimisto, joka oli valtioneuvoston kanslian alainen. Se teki koko maata koskevaa aluepoliittista suunnittelua. 
Vuonna 1973 toimiston tilalle perustettiin valtioneuvoston kanslian suunnittelutoimisto, joka vuonna 1984 siirrettiin sisäministeriöön aluepoliittiseksi osastoksi.
Toimistolla oli julkaisusarja "Valtakunnansuunnittelutoimiston julkaisusarja", johon kuului kaksi sarjaa, A-sarja vuosina 1959–1970 ja B-sarja vuodesta 1964. A-sarja sisältää 24 julkaisua. Toimisto teki useita tutkimuksia sodanjälkeisten suurten ikäluokkien yhteiskunnalle aiheuttamista ongelmista ja esitti, mitkä tekijät vaikuttavat ongelman ratkaisuun, esimerkiksi julkaisun "Nuorten koulunkäyntimahdollisuudet ja työmarkkinoille tulo vuosina 1955–1965" (Valtakunnansuunnittelutoimiston julkaisusarja A:12. Helsinki 1962).
Valtakunnansuunnittelutoimisto piti toimintansa ajan yllä muun muassa toteuttamatta jäänyttä Lännentie-hanketta eli suunnitelmaa rakentaa maantie Turusta Ahvenanmaalle.
Stephen Hales

Stephen Hales (17. syyskuuta 1677, Bekesbourne – 4. tammikuuta 1761, Teddington) oli englantilainen kasvitieteilijä, pneumaattinen kemisti ja fysiologi. Hän kehitti muun muassa hengityskoneen varhaisen muodon.
Elämä.
Stephen Hales syntyi 17. syyskuuta 1677 Bekesbournen kylässä Kentin kreivikunnassa. Vuonna 1697 Hales aloitti teologian opinnot Cambridgen Corpus Christi Collegessa. Vuonna 1703 hän suoritti tutkinnon taiteessa. Hän kiinnostui myös astronomiasta, fysiikasta, kemiasta ja biologiasta. Vuonna 1708 hänet valittiin ministeriksi Teddingtoniin. Hän toimi virassa kuolemaansa saakka. 1711 Hales aloitti tutkimaan verenpainetta. Hän oli ensimmäinen ihminen, joka mittasi verenpaineen. Hän tutki muutenkin verenkiertoelimistöä: Hales määritti erikokoisten eläimien sykkeet, sydämen pumppauskapasiteetin. Hän tutki myös lämpötilan ja joidenkin lääkkeiden vaikutusta verenkiertoon. Vuonna 1718 hänet valittiin Royal Societyyn, jossa hän innostui tutkimaan kasveja. Hän tutki erityisesti mahlaa, jolla ajateltiin olevan sama merkitys kasveille kuin verellä ihmisille. Hän huomasi, että kasvit saavat osan ravinnostaan ilmasta. Tämä innoitti Halesia kehittämään erilaisia keräimiä kaasuille sekä mittareita. Vuonna 1719 hän avioitui Mary Newcen kanssa. Mary kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Vuonna 1727 hän julkaisi kirjan Vegetable Staticks, jossa hän kertoi löydöistään. Myöhemmin hän julkaisi kirjan "Haemastatics", joka keskittyi työhön verenkierron kanssa. Vuonna 1739 Hales sai Copley-mitalin. Hän kuoli 4. tammikuuta vuonna 1761 Teddingtonissa.
Hales kehitti hengityskoneen varhaisen muodon. Hän tutki myös puhtaan veden tislausta merivedestä ja lihan säilöntää. Häntä pidetään pneumaattisen kemian eli kaasukemian kehittäjänä. Hän oli mukana kehittämässä kokeita, joilla mitattiin poistuneen kaasun määrää, kun ainetta kuumennettiin.
Arvi Nummi

Arvi Pakarinen, kirjailijanimi Arvi Nummi (1895 – 1925) oli suomalaissyntyinen Neuvosto-Karjalaan siirtynyt kirjailija.
Polvijärven Martovaarassa syntynyt Pakarinen oli mukana työväenliikkeessä ja hän osallistui punaisten puolella Suomen sisällissotaan. Sodan jälkeen Pakarinen siirtyi Neuvosto-Karjalaan jossa hän toimi kirjallisissa ja opetustehtävissä. Pakarinen oli Uhtuan Työläis-Talonpoikais-opiston johtajana ja hän oli mukana perustamassa 1922 Karjalan kommuuni-lehden yhteyteen ensimmäistä suomenkielistä kirjallisuuskerhoa. Tämä kerho julkaisi suomenkielistä aikakauslehteä "Nuori raataja". Pakarinen kirjoitti muun muassa kertomukset "Perämies Iivanan matka Uhtualle", "Kemiä alas" ja "Kiimasjärveltä Repolaan".
Rhydaman

Rhydaman () on pikkukaupunki Etelä-Walesissa Carmarthenshiren kreivikunnassa vahvasti kymrinkielisellä alueella. Kymrin puhujien suhteellinen osuus väestöstä on kuitenkin ollut laskussa, sillä vuonna 2001 kieltä puhui 75,9% kaupungin asukkaista, mutta vuonna 2011 puhujia oli enää 51,5%.
Kuvia.
Vuonna 1925 Rhydamanissa oli hiilikaivostyöläisten lakko, joka kärjistyi väkivaltaisuuksiin poliisin kanssa. Lakon taustalla oli se, että sodan hävinnyt Saksa joutui toimittamaan sotakorvauksina hiiltä voittajavaltioille, minkä vuoksi hiilen vienti oli laskenut 12 kuukauden aikana 20 miljoonaa tonnia. Kun lakko sitten päättyi väkivaltaisuuksiin poliisin voitoksi, lakkoon osallistuneita kaivosmiehiä oli syytteessä 200, joista 58 tuomittiin 18-24 kuukauden vankeusrangaistuksiin. Kaivos lopetettiin myöhemmin.
Risto Bogdanov

Risto Bogdanov (1900 Vuonninen – 1931 Leningrad) oli vienankarjalainen kirjailija ja kansanperinteen kerääjä.
Bogdanovin isä Harittana Bogdanov siirtyi Venäjän sisällissodan aikana Suomeen vaimonsa ja perheen kahden nuorimman pojan Asjon ja Vasselein kanssa. Risto Bogdanov ja hänen vanhempi veljensä Miihkali (Miina) olivat ennen Venäjän vallankumousta työssä renkeinä sekä työmiehinä Muurmannin radan rakennustyömaalla. Risto kävi koulua kotikylässään, ja sen jälkeen hän kävi Petroskoin opettajaseminaaria. Palattuaan Petroskoista hän perusti sissiosaston, johon kuului miehiä Vuonnisen kylästä ja muista Vienan Karjalan rajakylistä. Tämä osasto taisteli Suomen puolelta tulleita vapaaehtoisretkikuntia, muun muassa Malmin retkikuntaa, vastaan. 
Sotatoimien päätyttyä Bogdanov oli mukana perustamassa vuonna 1922 Karjalan kommuuni-lehden yhteyteen ensimmäistä suomenkielistä kirjallisuuskerhoa. Tämä kerho julkaisi suomenkielistä aikakauslehteä "Nuori raataja". Hän lähti sitten opiskelemaan Moskovaan Idän Työtätekevien Kommunistiseen Yliopistoon ja palasi Neuvosto-Karjalaan vuonna 1924. Bogdanov kiersi karjalaiskylissä ja keräsi kansanrunoja, arvoituksia ja muuta kansanperinnettä. Hän järjesti myös kokouksia ja toimi puolueen puhujana. Lisäksi Bogdanov kirjoitti Karjalan kommuuni-lehteen ja Punakantele-aikakauslehteen.
Hirvijärvi (Ylöjärvi, Hirvilahti)

Hirvijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Hirvijärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Järvi on kilometrin pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 20 hehtaaria. Siihen laske neljä ojaa, joista yksi tuo vettä peltoalueelta. Se on valuma-alueensa ainoa järvi. Järven laskuoja lähtee järven luoteisrannasta, virtaa 1,1 kilometriä pohjoiseen ja laskee Kyrösjärven Viljakkalanselän Parvilahteen. Valuma-alueen pinta-ala 2,2 km, joka on järven tilavuuten nähden pieni ja veden laskennallinen viipymä järvessä onkin 171 vuorokautta. Rantaviivaa on 2,6 kilometriä ja se on pääosin metsämaata ja vähän peltomaata. Järven lähellä pelloilla on kaksi maatilaa, mutta rannoilla on luusuan lähellä vain kaksi vapaa-ajan asuntoa. Järvelle pääsee vain kärrypolkuja tai talon teitä pitkin, jotka lähtevät yhdystieltä 2771 tai 2773.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu alkutalvella vuonna 1990. Vesi on lievästi ruskean väristä ja siinä on runsaasti humusta. Veden happamuustason on maatalousvaltaiselle alueella olevalle järvelle normaali ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan hyvä. Tavella 1990 järven ravinnetaso oli rehevien järvien tasolla. Fosforin pitoisuudet saavuttivat rehevien järvien pitoisuuden alarajan, mutta typpipitoisuudet ylittivät järvien luonnollisen tason 1,5-kertaisesti. Koska kesäisin ravinnepitoisuudet kasvavat hieman, on järven ravinnepitoisuudet todennäköisesti selvemmin reheville järville ominainen. Järven happitilanne oli talvella 1990 varsin hyvä. Pintavesissä happipitoisuus normaalilla tasolla, vaikka hapen kylläisyys olikin laskenut johtuen humuksen kuluttavasta vaikutuksesta. Alusvedessä pohjan lähellä happipitoisuus oli laskenut arvoon 4,4 mg/l, mitä voidaan pitää hyvänä arvona. Lopputalvesta arvot vielä alenivat, mutta kokonaisuudessaan ne ovat todennäköisesti jääneet hyviksi. Kesän tilanteesta ei ole tehty tutkimuksia. Hirvijärvi soveltuu virkistyskäyttöön melko hyvin.
Historiaa.
Vuoden 1799 isojakokartassa järvellä oli sama nimi kuin nykyään. Järven laskujoki lähti samasta kohdasta kuin nykyään, mutta se päättyi metsään suolle ennen laskemistaan Hirvilahteen. Kyseinen suo oli tuolloin niittyä. Myös järven rannoille oli avattu kaksi pientä niittyä.
Harry Vanda

Harry Vanda (s. 22. maaliskuuta 1946) on alankomaalaissyntyinen australialainen muusikko, lauluntekijä ja tuottaja. Hän on ollut The Easybeats -yhtyeen kitaristi. Tuottajana hän on työskennellyt erityisesti toisen Easybeats-jäsenen George Youngin kanssa. He ovat tuottaneet muun muassa lukuisia AC/DC-albumeja, erityisesti sen uran alkuvaiheessa 1970-luvulla.
Jaakko Heickell

Jaakko (Jakob) Heickell (16. toukokuuta 1779 – 1840) oli suomalainen kruununvouti ja suomen kielellä kirjoittanut runoilija.
Heickellin vanhemmat olivat raahelainen luotsivanhin, kirvesmies Anders (Antti) Juhonpoika Heikkinen eli Heikkilä (1739–1809) ja Anna Lack eli Lacken (1737–1809). Sukunimi Heickell lienee otettu käyttöön vuoden 1800 tienoilla. 
Jaakko Heickell toimi kruununvoutina Torniossa ja hän kirjoitti suomenkielisiä runoja Oulun Viikko-Sanomiin. Heickellin poika käräjäkirjuri Jacob Fredrik Heickell (1808–1847) ja tytär Eva Charlotta Heickell (1820–1896) kirjoittivat ruotsinkielisiä runoja. Eva Charlotta Heickell piti ns. mamsellien koulua Raahessa 1860-luvulla ja hän perusti myös Raahen ensimmäisen kirjakaupan.