tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chuli

Manuel Jesús Vázquez Florido eli Chuli (s. 25. tammikuuta 1991 Huelva, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Getafea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Chuli siirtyi vuonna 2006 kotikaupungistaan Huelvasta Barcelonaan, jossa hän liittyi Espanyolin junioriakatemiaan. Vuodet 2009–2011 hän pelasi Espanyolin reservijoukkueessa maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Kesällä 2011 Chuli palasi takaisin Recreativoon ja ensiesiitymisensä seuran edustusjoukkueessa hän teki 16. toukokuuta 2012 ottelussa Córdobaa vastaan.
Seuraavaksi kaudeksi 2012–2013 Chuli nostettiin edustusjoukkueen kokoonpanoon, esiinnyttyään edukseen edellisellä kaudella seuran reservijoukkueessa. Hän teki kauden aikana 30 ottelussa 22 maalia. Kauden 2012–2013 ensimmäisen ottelunsa hän pelasi Xereziä vastaan. 8. syyskuuta 2012 Chuli teki kaksi maalia 3–2-kotivoittoon päättyneessä ottelussa Real Murciaa vastaan.
6. lokakuuta 2012 Chuli jatkoi hyvin alkanutta kauttaan ja teki hattutempun ottelussa AD Alcorcónia vastaan. Samalla hän teki seurahistorian 1 500. maalin Segunda Divisiónissa.
8. toukokuuta 2013 hän teki nelivuotisen sopimuksen sevillalaisseura Real Betisin kanssa. Hänestä maksettiin 600 000 euron siirtokorvaus.
Andre Wisdom

Andre Wisdom (s. 9. toukokuuta 1993 Leeds, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, jonka nykyinen seura on Englannin mestaruussarjassa pelaava Derby County. Hän aloitti ammattilaisuransa Liverpoolissa mutta pelasi lainasopimuksella useissa muissakin seuroissa. Hän pelaa puolustajan paikkaa.
Ura.
Seuraura.
Wisdom syntyi Leedsissä, Yorkshiren kreivikunnassa jamaikalaisille vanhemmille. Hän aloitti uransa Bradford Cityn urheiluakatemiassa, jossa hän pelasi säännöllisesti vuotta vanhempien ikäluokassa, edeten alle 15-vuotiaiden joukkueeseen asti. 14-vuotiaana Wisdom siirtyi Liverpooliin summalla, jota Bradfordin nuorten joukkueen silloinen päävalmentaja kuvasi ennenkuulumattomaksi Englannin kakkosliigan nuorukaisesta.
Wisdom kehittyi nopeasti Liverpoolin juniorijoukkueissa, ja nousi ensimmäisen kerran edustusjoukkueen kokoonpanoon liigacupin ottelussa Northampton Townia vastaan. Hän kuitenkin istui koko ottelun vaihtopenkillä seuraten joukkueensa rangaistuspotkukilpailuun asti venynyttä shokkitappiota. Kenny Dalglishin astuessa Roy Hodgsonin paikalle Liverpoolin päävalmentajana kesällä 2011 Wisdom sai palkinnon kovasta työstään. Hän allekirjoitti vuoteen 2013 ulottuvan jatkosopimuksen, mutta ei siitä huolimatta saanut luottamusta edustusjoukkueen pelaavassa kokoonpanossa, vaan toimi pääasiassa reservijoukkueen johtohahmona.
Liigacupin voitosta ja liigan kahdeksannesta sijasta kaudella 2011–12 huolimatta Liverpoolin johto päätti erottaa Dalglishin, ja hänen tilalleen valmentajaksi valittiin Swansean entinen päävalmentaja Brendan Rodgers. Seuraavalla kaudella Wisdom pelasi ensimmäistä kertaa, tosin Eurooppa-liigan lohkovaiheessa hyvin nuorella joukkueella sveitsiläistä Young Boysia vastaan. Yhtä kaikki, hänet valittiin avauskokoonpanoon ja hän onnistui maalinteossa heti debyytissään Liverpoolin voittaessa ottelun 5–3. Valioliigassa pelaamissaan otteluissa Wisdom ei ole kuitenkaan onnistunut maalinteossa.
Tammikuussa 2013 Wisdom allekirjoitti uuden pitkäaikaissopimuksen Liverpoolin kanssa.
Maajoukkueura.
Kansainvälisellä tasolla Wisdom on edustanut Englantia useassa ikäluokassa, ja parhaiten hänet muistetaan alle 17-vuotiaiden EM-turnauksesta 2010, jossa hän kapteenin roolissa johdatti joukkueensa mestaruuteen. Wisdom itse iski Espanjaa vastaan pelatussa finaalissa 1–1-tasoituksen, ja Connor Wickham sinetöi loppulukemat 2–1.
Lehto-orakas

Lehto-orakas ("Hydnum subovoideisporum") on rusko-orakkaiden ryhmään kuuluva, tieteelle verrattain uusi sieni. Vuonna 2008 sattumalta löytyneen lehto-orakkaan ainoa tunnettu esiintymispaikka maailmassa on Turun Ruissalo.
I-divisioona

I-divisioona [ykkösdivisioona] voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Luettelo Porin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Porin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Porin kaupungin alueella julkisissa paikoissa sijaitsevia pysyviä patsaita, veistoksia, muistomerkkejä- ja laattoja sekä muita taideteoksia. Mukana on vuosien 1918 ja 1939–1944 sotien hautamuistomerkkejä. Yksityishaudoilla olevia muistomerkkejä on sisällytetty luetteloon, mikäli ne ovat tunnetun taiteilijan töitä tai ovat jonkin yhteisön tai yhdistyksen pystyttämiä. Porin kaupunkiin on liitetty Porin maalaiskunta sekä Ahlaisten, Noormarkun ja Lavian kunnat.
Porin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä.
Sekä Porin että kuvanveistäjä Emil Cedercreutzin ensimmäinen julkinen veistos on vuonna 1920 paljastettu "Äestäjä". Sitä pidetään Cedercreutzin merkittävänä teoksena. Näkyvä on myös Reposaaren kirkon puistossa vuonna 1930 paljastettu Wäinö Aaltosen "". Sen jälkivalos paljastettiin myös Turussa vuonna 1967 nimellä "Myrsky". Porin maskotti on Kauko Räikeen vuonna 1961 paljastettu "Rumpalipoika". Pertti Mäkisen kolmihenkinen "Toriparlamentti" (1992) on kokoontunut Porin kauppatorille ja Per Kirkebyn tiilirakenteinen "Porin portti" (1993) on Eteläpuistossa. Ensimmäinen naisveistäjän tekemä teos Porissa on Kerttu Horilan Keramiikkareliefi Sampolassa vuodelta 1981.
Eräs Porin sankaripatsaista on Aimo Tukiaisen laaja panoraaman kaltainen henkilösommitelma Keski-Porin kirkon lähellä (1952).
Porin seinämaalauksia ovat puolalaisen katutaiteilijan m-cityn nimetön teos Porin Gallen-Kallelankadulla vuodelta 2012 ja Otto Majan suuri seinämaalaus "Seinämaalaus" (2013) Postitalon seinässä. Kerttu Horilan "Mairen" (2010) viereen moni on asettunut istumaan ja se on tunnettu selfie-kaveri. Kesällä 2016 "Maire" nostettiin pois paikaltaan, suojaan töhrijöiltä.
Porin entisen lyhytaaltoaseman alueella on vuonna 2011 aloitettu T.E.H.D.A.S. veistospuisto.
Julkiset taideteokset ja muistomerkit.
 Luettelossa on 190 kohdetta.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1967

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1967 Säämingin Aholahdessa (vuodesta 1973 osa Savonlinnaa). Miesten viestissä hiihdettiin neljä osuutta aiemman kolmen sijaa.
Who’s That Girl (kappale)

”Who’s That Girl” on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Madonnan kappale hänen "Who’s That Girl" -albumiltaan. Kappaleen julkaisi Sire Records 30. kesäkuuta 1987 albumin ensimmäisenä singlenä. Se oli myös hänen vuonna 1991 julkaistulla EP:llään, "The Immaculate Collectionilla" sekä vuonna 2009 julkaistulla kaksilevyisellä "Celebration"-kokoelma-albumilla. Kuvattaessa musiikkivideota, silloista "Slammeria", Madonna pyysi Patrick Leonardia kehittämään ylätempoisen kappaleen, joka kuvastaisi hänen elokuvapersoonaansa. Myöhemmin hän lisäsi sanoituksen Leonardin kehittämälle demolle ja päätti nimetä sekä kappaleen että elokuvan ”Who’s That Girliksi”.
Sisältäen instrumentaatioita rummuista, bassosta sekä kielisoittimista, "Who’s That Girl" jatkoi Madonnan latinalaisamerikkalaisen kulttuurin kiehtomista sisällyttämällä espanjankielisiä sanoituksia ja käyttämällä kaksoisvokaalien efektejä. Vaikka kappale sai ristiriitaisia vastaanottoja, siitä tuli Madonnan kuudes Billboard Hot 100 -listan kärkisijan saavuttanut single, ja se saavutti listan kärkisijan myös esimerkiksi Britanniassa, Kanadassa, Alankomaissa, Irlannissa ja Belgiassa.
Musiikkivideo kuvasti enemmän Madonnan erilaista persoonaa kuin hänen elokuvahahmoa elokuvassa, jolle kappale oli tarkoitus myös julkaista. Kappaleen tavoin musiikkivideo sisältää latinalaisamerikkalaista kulttuuria, ja siinä Madonna on pukeutunut espanjalaiseen tyyliin kuin nuori nainen, joka etsii aarretta. Madonna esitti kappaleen kerran Who’s That Girl Tourilla vuonna 1987. Kappaleen ovat coveroineet monet artistit, ja se on ollut monilla kokoelma- ja kunnianosoitusalbumeilla.
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Kappaleet.
European 7" Single
UK 12" Single / Limited Edition 12" Picture Disc
U.S. 12" Single/UK Limited Edition 12"
Germany / UK CD Maxi Single (1995)
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1968

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1968 Liperissä ja Kuusamon Rukalla.
Tulokset.
Miehet.
30 kilometriä.
Liperissä käytyä kilpailua haittasi kova pakkanen, jonka vuoksi monet hiihtäjät jättivät matkan väliin.
Naiset.
5 kilometriä.
Kilpailu käytiin Liperissä.
Markasiitti

Markasiitti (FeS2) on sulfidimineraali. Se on rikkikiisun alhaisen lämpötilan muunnos, ja sen kemiallinen koostumus on sama kuin rikkikiisun. Markasiitin kiteet ovat levymäisiä tai pylväsmäisiä, usein kaksostuneita. Sitä on tavattu useissa sedimenttikivilajeissa, ja se esiintyy sedimenttikivissä konkreetioina, joissa on helposti tunnistettavat säteittäiset kiteet. Se voi myös muodostua saostumalla alhaisen lämpötilan vesiliuoksista. Yleisiä epäpuhtauksia ovat kupari ja arseeni.
Sana markasiitti on arabialaista tai maurilaista alkuperää.
Alavuden helluntaiseurakunta

Alavuden helluntaiseurakunta on Alavudella toimiva seurakunta. Se on perustettu vuonna 1933 ja se kuuluu jäsenseurakuntana Suomen Helluntaikirkkoon. Seurakunta on rekisteröity 4. heinäkuuta 2003. Seurakunnan toimintamuotoina ovat jumalanpalvelusten lisäksi muun muassa lapsi- ja nuorisotyö, lähetystyö, ruokajako, kuorot ja lauluryhmät sekä radiotyö. Seurakunnassa oli 150 jäsentä vuonna 2021.
Helluntaiseurakunta on järjestänyt vuosikymmenien ajan lapsi- ja perheleirejä. Useasti leiripaikkana on ollut Vetämäjärven leirikeskus. Seurakunta on pitänyt leirejä myös Töysän Hakojärvellä sijaitsevassa Isosaaressa.
Historia.
Helluntaiherätys saapui Alavudelle 1900-luvun alkupuolella. Vuoden 1930 tienoilla Rantatöysässä alkoi herätys, joka jakautui kahtia vuonna 1933. Osa liittyi helluntailiikkeeseen ja osa vapaakirkkoon. Helluntaiherätykseen kuuluneet perustivat vuonna 1933 Sydänmaalle Betel-seurakunnan. Helluntaiherätys lisäsi kannatustaan erityisesti 1960-luvulla. Tuohon aikaan helluntaiherätys oli leimaa-antava erityisesti Rantatöysän ja asemanseudun uskonnolliselle elämälle, minkä lisäksi Sydänmaa kuului helluntailaisten vahvaan tukialueeseen.
Seurakunnan johtajat.
"Listaa täydennettävä"
Saksan jalkapallon 1. Bundesliiga 2013–2014

Bundesliigakausi 2012–2013 oli järjestyksessään 51. jalkapallon Bundesliigakausi. Kausi alkoi 9. elokuuta 2013 ja päättyi 10. toukokuuta 2014. Saksan mestaruuden voitti FC Bayern München. Mestaruus oli seuralle toinen perättäinen.
Ottelut.
Puikkokalat

Puikkokalat (Mastacembelidae) on yhdyskiduskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Afrikasta ja Aasiasta. Eräitä heimon lajeja pidetään myös akvaariokaloina.
Lajit ja anatomia.
Puikkokalojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 3–5 sukua ja 70–86 lajia. Niiden pituus vaihtelee 14 ja 100 sentin välillä, mutta akvaariossa pidettävät lajit ovat yleensä alle 30-senttisiä. Suurin laji on tulipuikkokala ("Mastacembelus erythrotaenia"), joka on koostaan huolimatta varsin suosittu akvaariokala. Puikkokalat muistuttavat pitkine ruumiineen ankeriaita, vaikkeivät ne ole sukua niille. Lajeille tyypillisiä piirteitä ovat pitkähkö kuono, putkimaiset sieraimet, pienikokoinen pyrstöevä ja rintaevien puuttuminen. Puikkokalojen selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa, ja sitä edeltää 9–42 piikkiä. Kala puolustautuu nostamalla piikit pystyyn, ja voi sitä käsiteltäessä aiheuttaa pahoja haavoja. Puikkokaloilla on ruskeita ja harmaita kuvioita, eivätkä ne yleensä ole erityisen kirkkaan värisiä.
Levinneisyys ja elintavat.
Puikkokalalajeja tavataan makeista vesistä trooppisesta Afrikasta, Eufrat-joesta Syyriasta ja alueelta, joka ulottuu Intiasta, Malaijien saaristoon ja Kiinaan. Niiden elinympäristöt vaihtelevat ja niitä tavataan joista, järvistä, soilta ja tulvatasangoilta. Suurin osa lajeista on aktiivisia yöllä, ja ne kaivautuvat hiekkaan tai liejuun päivän ajaksi, osa lajeista myös koko kuivan kauden ajaksi, jolloin vain kuono on näkyvissä. Puikkokalalajien ravintoa ovat vesihyönteiset ja muut selkärangattomat eläimet. Monet heimon kaloista ovat paikallisesti tärkeitä ruokakaloja ja värikkäitä lajeja, kuten tulipuikkokalaa ja kirjopuikkokalaa ("Mastacembelus armatus") pidetään akvaarioissa.
Jäykistämätön ilmalaiva

Jäykistämätön ilmalaiva eli blimppi on ilmalaiva, jossa ei ole lainkaan sisäistä tukirakennetta, vaan joka pysyy muodossaan pelkästään nostekaasun paineen ansiosta. Useimmat nykyään käytössä olevat kaasuilmalaivat ovat jäykistämättömiä tai puolijäykistettyjä köliltään, sillä tällaiset ilmalaivat ovat suhteellisen yksinkertaisia ja kestäviä. Moottorit kiinnitetään aluksen gondoliin.
Institut supérieur européen de formation par l’action

Institut supérieur européen de formation par l'action (ISEFAC) on ranskalainen, vuonna 2000 perustettu yksityinen kauppakorkeakoulu. Sen päätoimipiste on Pariisissa ja sivutoimipisteiden sijainnit ovat Lille, Bordeaux, Lyon, Montpellier, Nantes, ja Nizza. Korkeakoulu on osa noin 25 yksityistä oppilaitosta hallinnoivan IONIS Education Group -yrityksen toimintaa.
Eredivisien kausi 2013–2014

Eredivisien kausi 2013–2014 oli järjestyksessään 58. Eredivisien kausi. Kausi alkoi 2. elokuuta 2013 ja päättyi 3. toukokuuta 2014. Hollannin mestaruuden voitti amsterdamilainen AFC Ajax. Mestaruus oli seuralle sen historian 33.
Joukkueet.
Seuraavat 18 joukkuetta pelasivat kautta sarjassa: Parhaat 15 joukkuetta kaudelta 2012–13, kaksi noussutta/pudonnutta playoff voittajaa ja Eerste Divisien kauden 2012–13 mestarit.
Ottelut.
Knights of Cydonia

Knights of Cydonia on englantilaisen alternative rock-yhtye Musen vuonna 2006 julkaistu single. Kappale on Black Holes &amp; Revelations -albumin sulkemisraita. Kappaleen nimi tulee Marsin osasta nimeltään Cydonia, jossa on kuuluisat "kasvot Marsissa". Populaarikulttuurissa kappale tunnetaan erityisesti musiikkipelistä "".
Myrskyn sankarit

Myrskyn sankarit on suomalainen roolipeli, jonka ensimmäinen osa on vuonna 2013 julkaistu "Myrskyn sankarit – Suurkuninkaan miekka". Pelin on kirjoittanut ja suunnitellut Mike Pohjola ja julkaissut Tactic Games Oy.
"Myrskyn sankarit – Suurkuninkaan miekka" kertoo metsässä asuvista kapinallisista, jotka taistelevat pahan keisarin hirmuvaltaa vastaan. Samaa aihetta käsitteli myös Pohjolan ensimmäinen julkaistu roolipeli "Myrskyn aika".
Peliä on markkinoitu ensimmäisenä suurelle yleisölle tarjolla olevana suomenkielisenä roolipelinä kahteenkymmeneen vuoteen, sillä sitä myydään perinteisten roolipelikauppojen lisäksi myös kirjakaupoissa ja tavarataloissa.
Kyseessä on myös Suomen ensimmäinen joukkorahoitettu roolipeli, kenties jopa ensimmäinen joukkorahoitettu peli.
Bhutanin ngultrum

Bhutanin ngultrum (BTN) on Bhutanin rahayksikkö. Se on ollut käytössä vuodesta 1974 lähtien ja on maan virallisena valuuttana Intian rupian rinnalla. Luontihetkellään se perustettiin korvaamaan Bhutanin rupia ja se on arvoltaan saman suuruinen maan toisen valuutan, Intian rupian, kanssa. Bhutanin ngultrum jakaantuu 100 chetrumiin.
Bhutanin ngultrumia ei vaihdeta sellaisenaan muiden maiden valuuttoihin, vaan se on vaihdettavissa ainoastaan Intian rupiaan.
Libanonin punta

Libanonin punta (LBP) on Libanonin rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1924 lähtien. Tuota ennen Libanonissa käytössä olivat vuorollaan niin Egyptin punta kuin Syyrian puntakin. Libanonin punta jakaantui aiemmin 100 piastreen, mutta sisällissodan aikaisen inflaation takia puntaa pienemmästä rahayksiköstä luovuttiin.
Libanonissa on 25, 50, 100, 250 ja 500 punnan kolikot. Seteleiden arvot ulottuvat tuhannesta sataantuhanteen puntaan.
Ennen ensimmäistä maailmansotaa Libanon ja Syyria olivat osa Ottomaanien valtakuntaa, ja Turkin punta oli laillinen maksuväline. Ottomaanien valtakunnan kaatumisen jälkeen syyskuussa 1918 Turkin punta korvattiin Egyptin punnalla (jonka liikkeeseen laski yksityinen brittiläinen laitos) laillisena maksuvälineenä Ranskan ja Ison-Britannian yhteisen mandaatin alaisuudessa olevilla alueilla. Se oli saman arvoinen Britannian punnan kanssa. Otettuaan Libanonin ja Syyrian erillisen mandaatin piiriin Ranskan hallitus pyrki korvaamaan Egyptin valuutan ja myönsi liikepankille – Banque de Syrielle, joka on Ottomaanien pankin ranskalainen tytäryhtiö – valtuudet laskea liikkeeseen valuuttaa uuden mandaatin alaisuudessa oleville osavaltioille. Tätä valuuttaa kutsuttiin Syyrian punnaksi.
Libanonin poliittisen aseman kehittyessä Banque de Syrie, jonka oli määrä toimia Libanonin ja Syyrian virallisena pankkina, nimettiin uudelleen Banque de Syrie et du Libaniksi (BSL). BSL:lle myönnettiin yksinoikeus laskea liikkeeseen arvoltaan Ranskan frangia vastaavaa libanonilais-syyrialaista valuuttaa Libanonissa ja Syyriassa 15 vuoden ajan tammikuusta 1924 alkaen. Vuonna 1937, kaksi vuotta ennen 15 vuoden ajanjakson päättymistä, BSL:n voimassaoloa jatkettiin vielä 25 vuodella, jotta Libanonissa voitaisiin laskea liikkeeseen Syyrian valuutasta erillinen libanonilainen raha. Vaikka valuutta oli nimellisesti libanonilainen, sen kytkös Ranskan frangiin säilyi vuoteen 1941 asti, jolloin se sidottiin Englannin puntaan. Itsenäistyttyään vuonna 1943 Libanon solmi vuonna 1948 valuuttasopimuksen Ranskan kanssa.
Luettelo Thaimaan hallitsijoista

Tämä on luettelo Thaimaan kuninkaista (thai. รายพระนามพระมหากษัตริย์ไทย) . Luettelo on aikajärjestyksessä.
Qatarin rial

Qatarin rial (QAR) on Qatarin rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1966 lähtien. Sitä ennen Qatarissa käytössä ollut valuutta oli Intian rupia. Qatarin rial jakaantuu 100 dirhamiin. Yksi euro oli 3,73 rialia 21. marraskuuta 2022.
Joosef Ferdinand (Itävallan arkkiherttua)

Joseph (Joosef) Ferdinand (24. toukokuuta 1872 Salzburg – 28. elokuuta 1942 Wien) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja kenraali, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Suku.
Joosef Ferdinand oli Toscanan suurherttua Ferdinand IV:n ja Bourbon-Parman prinsessa Alice "Alix" (1849–1935), joka oli Parman herttua Kaarle III:n tytär, poika.
Ennen maailmansodan syttymistä hän oli Itävalta-Unkarin armeijan sotamarsalkkaluutnantti ja toimi kolmannen jalkaväkidivisioonan komen tajana Linzissä. 
Sotilasura.
Sodan alussa hän palveli kenraali Brudermanin komentamassa kolmannessa armeijassa, kunnes hänet 30. syyskuuta 1914 nimitettiin neljännen armeijan komentajaksi jalkaväenkenraaliksi ylennettynä. Joosef Ferdinandin joukot osallistuivat puolustustaisteluihin Galitsiassa ja sittemmin Volyniassa, mutta niiden menestys oli heikkoa. Syyskuussa 1915 suoritettu suuri hyökkäysoperaatio epäonnistui surkeasti. Venäläisten 4. kesäkuuta 1916 käynnistämä niin sanottu Brusilovin hyökkäys murskasi kokonaan kaksi Joosef Ferdinandin komentamista armeijakunnista Lutskissa ja operaation kahden ensimmäisen päivän aikana hän menetti 130 000 miestä kuolleina tai vangeiksi antautuneina. Hieman aiemmin kenraalieverstiksi ylennetyn arkkiherttuan komentajanura päättyi käytännössä tähän, sillä Itävalta-Unkarin liittolainen Saksa vaati hänen hyllyttämistään sotilaallisen katastrofin vuoksi. Hän toimi kuitenkin vielä 1917–1918 ilmavoimien johdossa.
Avioliitot.
Hän solmi morganaattisen avioliiton vuonna 1921 Rosa Kaltenbrunnerin (1878–1929) kanssa. Liitto oli lapseton ja pari erosi vuonna 1928.
Vuonna 1929 Joosef Ferdinand avioitui toisen kerran Gertrude Tomanekin (1902–1997) kanssa. Heille syntyi kaksi lasta:
Sodan jälkeen.
Maailmansodan jälkeen Joosef Ferdinand asui yksityishenkilönä Wienissä. Kun Itävalta liitettiin Saksaan vuonna 1938, hän joutui Gestapon pidättämäksi ”epäilyttävän käytöksen” vuoksi ja päätyi kolmeksi kuukaudeksi keskitysleirille. Hänet vapautettiin valvonnan alaisena, mutta vankeusaika oli murtanut hänen terveytensä. Hän kuoli Wienissä vuonna 1942.
Jordanian dinaari

Jordanian dinaari (, ISO 4217-koodi: JOD) on Jordanian rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1950 lähtien. Jordania itsenäistyi jo vuonna 1946, mutta maassa käytettiin valuuttana Palestiinan puntaa, kunnes kolme vuotta myöhemmin perustettu valuuttakomitea perustettiin uuden lain nojalla. Viisihenkisen komitean tehtäväksi annettiin suunnitella maalle oma valuutta. Dinaarista tuli kuningaskunnan ainoa laillinen valuutta 30. syyskuuta 1950.
Dinaari on sidottu Yhdysvaltain dollariin, ja yhdellä dollarilla saa noin 0,7 dinaaria. Yksi dinaari jakautuu 10 dirhamiin, 100 qiršiin ja 1000 filsiin. Qiršista käytettään toisinaan myös nimitystä piastre.
Kolikot.
Kun Jordanian nykyinen kuningas Abdullah II nousi valtaistuimelle vuonna 1999, maan keskuspankki ilmoitti lyövänsä uudet kolikot, joissa olisi uuden kuninkaan kuva. Nämä laskettiin liikkeelle vuonna 2000 ja niiden nimellisarvot ovat seuraavat:
Setelit.
Lähde:
50 dinaarin setelin etupuolen taustalla on kuvattu Itä-Jerusalemissa sijaitseva Temppelivuori, jonka suojelija Jordania katsoo olevansa. Israel ei ole tunnustanut tätä, jonka vuoksi setelin julkaiseminen aiheutti närää Israelissa.
Alan Oliveira

Alan Fonteles Cardoso Oliveira (s. 21. elokuuta 1992 Marabá, Brasilia) on brasilialainen vammaisurheilija. Hänen molemmat jalkansa on amputoitu polven alapuolelta ja hän kilpailee vammaisurheilussa pikajuoksuissa luokissa T43 ja T44.
Pekingin paralympialaisissa 2008 Oliveira sijoittui 200 metrin juoksussa seitsemänneksi ja sai Brasilian joukkueessa hopeaa T42–T46-luokkien 4×100 metrin viestissä. Lontoon paralympialaisissa 2012 hän voitti T44-luokassa 200 metrillä kultaa ajalla 21,45 s.
Vuoden 2011 vammaisyleisurheilun MM-kilpailuissa Oliveira saavutti pronssia 100 metrillä ja 4×100 metrin viestissä. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 100 metrin juoksussa kisaennätyksellä 10,80 s, 200 metrin juoksussa maailmanennätyksellä 20,66 s ja 400 metrin juoksussa kisaennätyksellä 48,58 s. 4 × 100 metrin viestissä hän sai hopeaa.
15. kesäkuuta 2013 Oliveira juoksi 100 metrillä T43-luokan maailmanennätyksen 10,77 s. Hän paransi Oscar Pistoriuksen ja Blake Leeperin nimissä ollutta ennätystä 0,14 sekunnilla. 28. heinäkuuta hän paransi ennätystään aikaan 10,57 s. Juostessaan 200 metrin maailmanennätyksen MM-kilpailuissa 2013 hän paransi Pistoriuksen nimissä ollutta ennätystä 0,64 sekunnilla.
Aero (auto)

Aero oli vuosina 1929–1951 Tšekkoslovakiassa valmistettu automerkki. Ensimmäinen malli oli "Aero 10 Enka Bretislavova Novotný". Vuoteen 1931 mennessä Aero oli valmistanut 1245 autoa. Niissä kaikissa oli kaksitahtimoottori, aluksi yksisylinterinen moottori, jonka tilavuus oli 500 cm³ ja teho 10 hv eli 7 kilowattia.
Vuodesta 1931 Aero valmisti malleja "Aero 18", "Aero 750" ja "Aero 20". Näissä oli 662 cm³ moottori (13 kW/18 hv) tai 1000 cm³ (18 kW/24 hv) sekä takaveto. Vuosina 1931-1934 ajoneuvoja tuotettiin 2692. Vuoteen 1932 asti Aeroissa oli vain yksi ovi oikealla, sitten kaksi ovea.
Aero-autolla tehtiin kuuluisa Saharan ylitys edestakaisin: väli Cotonou (Benin) - Alger (426 km) yhdessä päivässä.
Vuonna 1934 Aero esitteli urheilullisen etuvetoauton "Aero 30" (1000 cm³, 22 kW/30 hv) ja vuonna 1936 nelisylinterisen "Aero 50":n (2000 cm³, 37 kW/50 hv). Näissä oli hydraulinen jarrujärjestelmä. Tyyppiä "Aero 30" yksikköä rakennettiin 1934–1947 yhteensä 7964, ja "Aero 50" 1205 kappaletta vuosina 1936–1941. Nämä olivat enimmäkseen kaksipaikkaisia roadster-autoja, lisäksi tehdas valmisti nelipaikkaisia avoautoja tai katettuja autoja.
Sodan aikana Aero teki kaksi prototyyppiä, "Aero P 750 Pony" ja "Aero R 1500 Rekord". Sodan jälkeen syksyllä 1945 hallitus päätti kansallistaa autoteollisuuden ja Aero lopetti autojen valmistuksen.
Tehtaan viimeiseksi automalliksi jäi Aero Minor, jonka suunnittelu alkoi 1940-luvun alussa. . Minoria tuotiin Suomeen vain kaksi esittelykäytössä ollutta autoa.
Hermann Kövess von Kövessháza

Hermann Kövess von Kövessháza (30. maaliskuuta 1854 Temesvár – 22. syyskuuta 1924 Wien) oli itävaltalainen paroni ja sotamarsalkka, joka toimi Itävalta-Unkarin armeijan viimeisenä, joskin puhtaasti muodollisena ylipäällikkönä aivan ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa.
Kövess aloitti sotilasuransa jalkaväenupseerina. Hänet ylennettiin 1896 everstiksi, sotamarsalkkaluutnantiksi 1907 ja jalkaväenkenraaliksi 1911. Maailmansodan alla hän toimi viimeksi 12:nnen armeijakunnan komentajana. Hän oli jo lähellä eläköitymistä, mutta suursodan puhkeaminen merkitsi hänen uralleen uutta nousua. Kövess komensi armeijakuntaansa sodan alkuvaiheessa Galitsiassa ja Karpaateilla ja valtasi Ivangorodin vuonna 1915. Syyskuussa samana vuonna hänet nimitettiin komentamaan kolmatta armeijakuntaa, joka osallistui kenraali August von Mackensenin johtaman armeijaryhmän osana Serbian valtaukseen. Kövessin joukot valtasivat Belgradin 9. lokakuuta ja jatkoivat sen jälkeen hyökkäystä Montenegroon ja Albaniaan. Hänet ylennettiin helmikuussa 1916 kenraalieverstiksi ja lähetettiin toukokuussa Italian rintamalle, jossa oli käynnistymässä uusi itävaltalaisten suurhyökkäys. Kövess osallistui Asiagon taisteluun, mutta hänet kutsuttiin kesken operaation takaisin itärintamalle, joka oli luhistumassa venäläisten menestyksekkään Brusilovin hyökkäyksen vuoksi. Hän sai 20. lokakuuta komentoonsa seitsemännen armeijan.
Venäläisten epäonnistuneen Kerenskin hyökkäyksen jälkeen Kövess valtasi vastahyökkäyksellä Czernowitzin elokuussa 1917, mistä hyvästä hänet palkittiin sotamarsalkan ja paronin arvoilla. Tammikuussa 1918 hän sai johdettavikseen sekä kolmannen että seitsemännen armeijan eli rintamaosuuden Dobrujasta Galitsiaan. Maaliskuussa 1918 Venäjän ja keskusvaltojen välillä solmitun Brest-Litovskin rauhansopimuksen jälkeen Kövess jäi vaille arvoaan vastaavaa tehtävää ja toimi komentajana Serbiassa, kunnes hänet 3. marraskuuta nimitettiin ylipäälliköksi. Tehtävä oli lähinnä muodollinen, sillä Itävalta-Unkari oli jo hajoamassa ja keisari Kaarle I oli joutunut tunnustamaan kansalliset armeijat. Sodan päätyttyä Kövess vetäytyi eläkkeelle.
Ile Jokinen (näyttelijä-muusikko)

Ilkka ”Ile” Jokinen (s. 6. lokakuuta 1961 Hämeenkyrö) on suomalainen näyttelijä, muusikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Jokinen on esiintynyt erilaisissa mainoksissa, teatterissa, TV-ohjelmissa ja elokuvissa. Jokisen tunnetuin teos on Ylen radioteatterille 1995 kirjoittama "Tulitikkuja palauttamassa". Jokinen ohjasi sovitti ja ohjasi kuunnelman vuonna 2011 Keurusselän kesäteatterille. Jokinen esiintyi vuonna 1989 etelänmiehen roolissa hyttysmyrkkymainoksessa. 1990-luvulla Jokinen esitti eri rooleja Radiomafian Cafe Veijon Baari -ohjelmassa nimellä "Ile Etelänmies".
2000-luvun alussa Jokinen teki TVT-Tampere-kanavalla esitettyä Ile Jokinen -show -ohjelmaa, Radio Suomipopille huumoriohjelmia vuosina 2002 ja 2003 sekä vuonna 2011 "Sivistysradio". -ohjelmaa Järviradioon. Jokinen tekee myös musiikkia ja hänen tunnettuja kappaleitaan ovat "Corollalla isketty nainen" ja "Turhia haaveita". Musiikista julkaistiin vuonna 2001 levy "Ile Jokinen". Jokinen on lisäksi kehittänyt monopolintyyppisen "Kapakkakierros"-lautapelin ja kirjoittanut kirjan "Tähden pohjan alla täällä".
Seututie 610

Seututie 610 on Joutsan Tammilahdesta Korpilahdelle johtava seututie. Tie kulkee Joutsan, Jyväskylän ja Luhangan kuntien alueella. Tie on noin 46 kilometriä pitkä, ja se on kokonaan päällystetty.
Seututie 610 alkaa Joutsan Tammilahdesta valtatien 4 risteyksestä. Tie lähtee länteen ja kulkee Pappisen kylän kautta. Kitulassa tie risteää yhdystien 6134 kanssa. Kitulan jälkeen tie tulee Tammijärvelle ja Tammikoskelle. Tammikoskella tiestä erkanee seututie 612 Luhangan keskustan suuntaan. Tie kulkee Putkilahden ja Korospohjan kylien kautta ja tulee Päijänteen Kärkistensalmelle. Tie ylittää salmen Kärkisten siltaa pitkin. Sillan jälkeen tie tulee Markkulanmäkeen, ja se päättyy valtatien 9 risteykseen.
Vuonna 2020 tien keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 900–1 700 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien vilkkain osuus on sen loppupää Kärkisten sillalta tien päätepisteeseen. Vähiten liikennettä on Pappisen ja Kitulan sekä Tammikosken ja Putkilahden välillä.
Egg

Egg oli sveitsiläinen automerkki, jota valmistettiin vuosina 1896–1904 ja 1914–1919. Suunnittelija Rudolf Egg ja hänen kumppaninsa Egli perustivat vuonna 1896 Zürichissä autotehtaan Zürich Egg &amp; Egli.
Rudolf Egg oli suunnitellut ensimmäisen autonsa vuonna 1893 omaan käyttöönsä ja tämä auto siirtyi sarjatuotantoon vuonna 1896. Autot olivat kolmipyöräisiä, takana oli vain yksi pyörä. Yksisylinterinen moottori tuotti 3 hv (2 kW). Kolmipyöräisen auton tuotanto päättyi 1899. Vuosina 1899-1904 tehdas valmisti nelipyöräisiä autoja, joiden moottori oli takana.
Egg-autojen tuotanto päättyi vuonna 1904, jolloin Rudolf Egg jätti yhtiön ja perusti Excelsior-automerkin. Rudolf Egg siirsi yhtiön Wollishofeniin ja muutti sen nimen Motorwagenfabrik Excelsior'iksi. Excelsior-autoja valmistettiin 1905–1907.
Toisen kerran Egg-autoja valmistettiin 1914–1919 Zürichissä. Rudolf Egg aloitti Egg-autojen valmistuksen uudelleen Fritz Moserin Moser Moteurs -yhtiön avulla. Tuotanto päättyi kuitenkin 1919 taloudellisiin vaikeuksiin.
Seututie 612

Seututie 612 on Sysmästä Luhankaan johtava seututie. Tien pituus on noin 54 kilometriä, ja se on kokonaan päällystetty.
Seututie 612 alkaa Sysmän kirkonkylältä seututien 410 risteyksestä. Pian tien alkamisen jälkeen siitä haarautuu yhdystie 4131 Suopeltoon. Tie jatkuu pohjoiseen, kulkee Palvalan ja Särkilahden kylien kautta, ylittää Korkeasaarensalmen ja tulee Vehkasalon saareen. Tie ylittää Samaansalmen ja palaa mantereelle, mutta ylittää pian Hopeasalmen ja tulee Judinsalon saareen. Tie kulkee Judinsalon läpi ja palaa mantereelle Vuoksensalmen kautta. Luhangan kirkonkylän luoteispuolella tiestä erkanee yhdystie 6121, joka vie kirkonkylään. Seututie 612 kulkee vielä Klemettilän kylän kautta ennen kuin tie tulee Tammikoskelle, jossa se päättyy seututien 610 risteykseen.
Vuonna 2020 tien vilkasliikenteisin osuus oli alkupisteen ja yhdystien 4131 välinen lyhyt osuus Sysmän kirkonkylässä. Osuuden keskimääräinen vuorokausiliikenne (KVL) oli 2 100 ajoneuvoa vuorokaudessa. Yhdystien 4131 ja Särkilahden välinen liikenne oli 700 ajoneuvoa vuorokaudessa sekä yhdystien 6121 ja tien päätepisteen välinen liikenne 500 ajoneuvoa vuorokaudessa. Tien vähäliikentein osuus on Särkilahden ja yhdystien 6121 välillä. Osuuden liikenne oli 200–300 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Action 52

Action 52 on Active Enterprisesin kehittämä ja julkaisema videopelikokoelma. Peli julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1991 ja Sega Mega Drivelle vuonna 1993. "Action 52" sisältää 52 eri peliä. Sitä pidetään yleisesti yhtenä huonoimmista Nintendo Entertainment Systemin peleistä. Peliä mainostettiin lehdissä myös SNES:ille, mutta versiota ei ikinä julkaistu.
Seututie 627

Seututie 627 on Hirvaskankaalta Multialle johtava seututie. Tie alkaa Hirvaskankaalta ja yhdistyy Multialla valtatiehen 18 ja kantatiehen 58. Tie on kokonaan päällystetty.
Reitti.
Hirvaskangas-Kangashäkki-Uurainen-Kyynämöinen-Sahrajärvi-Multia
Seututie 633

Seututie 633 on Saarijärveltä Multian Väätäiskylään johtava seututie. Tie alkaa Saarijärven keskustan tuntumasta ja yhdistyy Multialla valtatiehen 18 ja kantatiehen 58. Tie on viitoitettu kulkemaan Saarijärveltä Ähtäriin, jonne Väätäiskylän jälkeen johtaa valtatie 18.
Tie on kaksikaistainen ja kokonaan päällystetty. Tien liikennemäärät ovat vähäiset.
Reitti.
Saarijärvi-Hännilä-Mahlu-Väätäiskylä
Seututie 648

Seututie 648 on Saarijärveltä Kannonkoskelle johtava seututie. Tie on noin 40 kilometriä pitkä, ja se on kokonaan päällystetty.
Tie alkaa Saarijärven keskustan tuntumasta, jossa se risteää valtatien 13 kanssa. Tie jatkuu pohjoiseen ja kulkee Kannonjärven, Kannonsahan ja Kannonkosken kirkonkylän kautta. Tie päättyy Vuoskosken kylän lähellä kantatien 77 risteykseen.
Srilankanbulbuli

Srilankanbulbuli ("Pycnonotus penicillatus") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Srilankanbulbulia tavataan kotoperäisenä Sri Lankassa. Vaikka se onkin vielä yleinen sopivissa elinympäristöissä, se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö.
Srilankanbulbuli elää metsissä 900–2 000 metrin korkeudella merenpinnasta.
CUNA

CUNA oli Italian autonvalmistajien kehittämä normi autojen tehon mittaamiseksi. CUNA tulee italian kielen sanoista "Commissione Tecnica di Unificazione nell'Autoveicolo". CUNA-normissa moottorin lisälaitteet ovat mukana tehon mittauksessa lukuun ottamatta äänenvaimenninta. Italialaiset autonvalmistajat siirtyivät 1970-luvun alussa käyttämään DIN-normia autojen tehon ilmoittamisessa.
CUNA-normin mukaan mitatut teholukemat ovat hieman suurempia kuin DIN-normissa. Saksalaisessa DIN-normissa moottorin kaikki lisälaitteet ovat mukana tehomittauksessa, myös CUNAsta puuttuva äänenvaimennin.
Eräitä esimerkkejä saman auton tehosta eri normien mukaan. NSU Prinz 1000L vuonna 1964: 43 hv DIN, 47 hv CUNA ja 51 hv SAE . Auton teho nykyisin käytettyinä kilowatteina on 31,6 kW DIN.
Vuoden 1968 Fiat 850:n teho on 47 hv CUNA ja 45 hv DIN-standardin mukaan (33 kW). Saman vuosimallin Fiat 850 Sport Coupen teho on 54 hv CUNA ja 52 hv DIN eli 38 kW.
SAE-normin mukaisessa tehomittauksessa moottorista on riisuttu useimmat moottorin lisälaitteet mahdollisimman suuren teholukeman saamiseksi, joten SAE-tehon mittauksessa käytetty moottori poikkeaa melko paljon sarjatuotantomoottorista. Tämä koskee SAE brutto ("SAE gross horsepower") -mittaustapaa, joka oli käytössä vuoteen 1971 saakka eli samoihin aikoihin, kun myös CUNA-normi väistyi tehon mittauksessa.
Mustaohjasbulbuli

Mustaohjaslbuli ("Pycnonotus flavescens") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustaohjasbulbulia tavataan Bangladeshissa, Kiinassa, Intiassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti runsaslukuinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, mutta harvinaisempi levinneisyysalueensa reuna-alueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltaperäbulbuli

Keltaperäbulbuli ("Pycnonotus goiavier") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltaperäbulbulia tavataan laajalla Kaakkois-Aasiassa. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkokulmabulbuli

Valkokulmabulbuli ("Pycnonotus luteolus") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkokulmabulbulia tavataan Intiassa ja Sri Lankassa. Sen on kuvattu olevan runsaslukuinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
USS Coral Sea (CVB-43)

USS Coral Sea (runkonumerot CVB-43, CVA-43 ja CV-43) oli Yhdysvaltain laivaston vuosina 1947-1990 palveluksessa ollut Midway-luokan lentotukialus. Se nimettiin toisen maailmansodan Korallimeren taistelun mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1944. Alus laskettiin vesille 2. huhtikuuta 1946 kumminaan amiraali Thomas Kinkaidin puoliso ja otettiin palvelukseen 1. lokakuuta 1947 ensimmäisenä päällikkönään A. P. Storrs III.
Palvelus.
Alus määrättiin palvelukseen otettaessa Atlantin laivastoon. Se lähti 7. kesäkuuta 1948 Norfolkista Välimerelle ja Karibialle ja se palasi Norfolkiin 11. elokuuta. Huollon ja Karibialla pidetyn koulutuksen jälkeen alus lähti 3. toukokuuta 1949 ensimmäiselle partiomatkalleen Välimerelle osana Yhdysvaltain 6. laivastoa, mistä se palasi 28. syyskuuta. Alus palasi Välimerelle 9. syyskuuta 1950, mistä se palasi 1. helmikuuta 1950.
Aluksen ensimmäiseen lentokalustoon kuuluivat muun muassa Vought F4U-4 Corsair -hävittäjät, viimeiseen muun muassa F/A-18A Hornet -hävittäjät.
"Coral Sea" poistettiin palveluksesta 24. toukokuuta 1957 telakalle siirtoa varten. Alus palasi muutostöiden päätyttyä palvelukseen 25. tammikuuta 1960. Alus osallistui Vietnamin sotaan. 
Alus poistettiin palveluksesta 26. huhtikuuta 1990. Alusluettelosta poiston jälkeen se myytiin romutettavaksi 7. toukokuuta 1993.
Oliivisiipibulbuli

Oliivisiipibulbuli ("Pycnonotus plumosus") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Oliivisiipibulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Filippiineillä, Singaporessa ja Thaimaassa. Se on kuvattu olevan runsaslukuinen koko levinneisyysalueellaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Seututie 636

Seututie 636 on Karstulasta Pylkönmäen Timpersuntiin johtava seututie. Tie alkaa Karstulan keskustasta ja yhdistyy Timpersunnissa seututiehen 633.
Tie on kokonaan päällystetty.
Reitti.
Karstula-Pääjärvi-Pylkönmäki-Timpersunti
Viirukorvabulbuli

Viirukorvabulbuli ("Pycnonotus blanfordi") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viirukorvabulbulia tavataan Kambodžassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Sitä on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkosilmäbulbuli

Valkosilmäbulbuli ("Pycnonotus simplex") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkosilmäbulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa ja Thaimaassa. Sitä on kuvattu melko yleisestä hyvin yleiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta vähenemisen ei vielä uskota vaarantavan lajia, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rusosilmäbulbuli

Rusosilmäbulbuli ("Pycnonotus brunneus") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rusosilmäbulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Sen on kuvattu olevan melko yleinen koko levinneisyysalueellaan. Sen kannankehitys on laskeva, mutta vähenemisen ei vielä uskota vaarantavan lajia, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rillibulbuli

Rillibulbuli ("Pycnonotus erythropthalmos") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rillibulbulia tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Sen on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Sen kannankehitys on laskeva, mutta vähenemisen ei vielä uskota vaarantavan lajia, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Singaporesta rillibulbuli on kuitenkin hävinnyt.
Bombay Talkies (elokuva)

Bombay Talkies on vuonna 2013 ilmestynyt intialainen hindinkielinen episodielokuva. Se koostuu neljästä lyhytelokuvasta, jotka ovat ohjanneet Karan Johar, Dibakar Banerjee, Zoya Akhtar ja Anurag Kashyap. Elokuva julkaistiin 3. toukokuuta 2013 intialaisen elokuvan satavuotisjuhlan kunniaksi. "Bombay Talkies" esitettiin saman vuoden Cannesin elokuvajuhlilla.
Vastaanotto.
"Bombay Talkies" sai positiivisia arvosteluja, mutta ei menestynyt taloudellisesti. Box Office India julisti sen ”flopiksi”.
Idols (7. tuotantokausi)

Idolsin seitsemäs tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla 16. syyskuuta – 19. joulukuuta 2013. Koelaulut järjestettiin elokuussa kolmella eri paikkakunnalla: Helsingissä, Oulussa ja Tampereella. Kilpailun voittaja solmii levytyssopimuksen Warner Music Finland -levy-yhtiön kanssa.
Kauden tuomareina toimivat alusta asti mukana ollut Jone Nikula sekä uusina tuomareina Sini Sabotage, Lauri Ylönen ja Jussi 69. Ohjelman juontajana jatkoi Heikki Paasonen.
Kilpailun voitti Mitra Kaislaranta.
Koelaulut.
Koelaulut järjestettiin yhteensä kolmella paikkakunnalla elokuussa 2013. Teatteriviikonloppuun koelauluista ja "Jone's Roadtrip"-osiosta pääsi yhteensä 63 laulajakokelasta.
Finaalit.
Finalistit.
Lähde: MTV3
Finalistit jaettiin aluksi kahteen kuuden laulajan ryhmään, joista molemmat laulavat vuoroviikoin.
Jaksot.
Idolsia esitettiin seitsemännellä tuotantokaudella joka maanantai ja torstai koelaulu- ja teatteriviikonloppujaksojen ajan. Suorien lähetysten alettua jaksoja esitettiin joka torstai.
SS Juve Stabia

Società Sportiva Juve Stabia on italialainen, Castellammare di Stabiasta kotoisin oleva jalkapalloseura. Se perustettiin vuonna 1907. Joukkue pelaa kaudella 2024–2025 Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä.
Seuran värit ovat keltainen ja sininen.
Historia.
Castellamare di Stabian kaupungin jalkapallohistorian voi nähdä syntyneen maaliskuussa 1907, kun Weiss, Romanon veljekset ja Pauzano perustivat seuran nimeltä "Stabia Sporting Club". Vuonna 1930 se muutti nimensä "FC Stabiese"ksi, ja ajautui kolme vuotta myöhemmin konkurssiin.
Salvatore Russo pelasti seuran perustamalla sen uudelleen jo 1933 nimellä "AC Stabia". Nimenvaihdoksesta huolimatta vuonna 1953 seura julistettiin jälleen suistuneeksi vararikkoon. Samalla hetkellä kaupungin toisesta urheiluseurasta "Società Sportiva Juventus Stabia"sta tuli kaupunkinsa suurin. Se jatkoikin entisen seuran perinteitä pitkään, mutta ajautui itse vararikkoon vuonna 2001.
Kesällä 2002 yrittäjä Paolo D'Arco osti Serie D -joukkue Comprensorio Nolan oikeudet, ja nimesi seuran välittömästi "Comprensorio Stabia"ksi. Kesällä 2003 se sai nykyisen nimensä, ja heti seuraavalla kaudella nosti itsensä Serie C2:een voittamalla oman divisioonansa. Viiden vuoden aikana seuran sijainti vaihteli Serie C1:n ja C2:n välillä.
Kaudella 2010–11 Stabia taisteli itsensä pudotuspelien kautta takaisin Serie B:hen, 59 vuoden poissaolon jälkeen.
Paula Salovaara

Paula Salovaara (s. 1964) on suomalainen toimittaja.
Salovaara aloitti radiotoimittajan uransa Ylen Radio Mellannylandissa, jossa työskenteli 1986–1989. Hän työskenteli Radio Westissä 1990 ja Radio Cityn uutis- ja ajankohtaistoimittajana 1990–1997. Vuosina 1997–1999 hän oli Radio X3M:n ajankohtaistoimituksen esimies.
Syyskuussa 2000 Salovaara oli mukana perustamassa Radio Helsinkiä ja oli yksi sen omistajista. Hän toimi radiokanavan päätoimittajana sen perustamisesta vuoden 2008 loppuun saakka. "Helsingin Sanomat" osti Radio Helsingin vuonna 2005. Salovaara siirtyi Radio Helsingistä HS.fi:n esimieheksi vuoden 2009 alussa. Hän toimi "Helsingin Sanomien" toimituspäällikkönä vuoden 2009 lopusta elokuuhun 2013. "Helsingin Sanomat" myi Radio Helsingin Pro Radio Helsinki -liikkeelle syksyllä 2013. Salovaara on mukana uudessa Radio Helsingissä yhtenä omistajana.
Salovaara irtisanoutui "Helsingin Sanomista" yhdessä Ville Blåfieldin ja Reetta Rädyn kanssa kesällä 2013, mutta irtisanoutumiseen ei toimittajien mukaan liity dramatiikkaa. He perustivat yhdessä viestintäyrityksen Räty-Salovaara-Blåfield.
Salovaara on opiskellut journalismia Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa ja Executive MBA -opintoja Aalto-yliopistossa.
Paula Salovaaran äidin isoisä oli Karl Fazer. Hänellä on paljon yhtiön osakkeita ja esimerkiksi vuonna 2017 hänellä oli 1,1 miljoonan euron pääomatulot.
Palaeocoma

 
Palaeocoma on sukupuuttoon kuollut käärmetähtien suku, joka eli Euroopassa trias- ja jurakausilla. Se kasvoi noin 5–10 senttimetriä pitkäksi.
Eurypterus

Eurypterus on sukupuuttoon kuolleisiin meriskorpioneihin kuulunut niveljalkaisten suku. Sen fossiileja on löydetty Saksasta, Kanadasta, Norjasta, Venäjältä, Kiinasta, Britanniasta ja Yhdysvalloista. Suvun tyyppilaji on "Eurypterus remipes", joka oli ensimmäinen löydetty eurypteridin fossiili. Yhteensä sukuun kuuluvia lajeja tunnetaan viisitoista.
"Eurypterus" -suvun jäsenet olivat tavallisesti pituudeltaan 13–23 cm, mutta suurin löydetty yksilö oli 1,3 metriä pitkä. Niillä kaikilla oli melan muotoinen suuri uloke, jota ne käyttivät uimiseen. Suvun nimikin tarkoittaa ”leveää siipeä” tai ”leveää melaa”, viitaten uimajalkoihin, kreikan εὐρύς ("eurús", leveä) ja πτερόν ("pteron", siipi). Syömätavoiltaan ne olivat monipuolisia, yhtä hyvin saalistajia kuin raadonsyöjiä.
Ensimmäisen tunnetun "Eurypteruksen" fossiilin löysi fossiilinkerääjä S. L. Mitchill vuonna 1818. Sen löytöpaikka oli Bertie Formation New Yorkista (läheltä Westmorelandia, Oneida County). Mitchill tulkitsi panssarin ulokkeet suusta ulos työntyviksi tuntosarviksi. Niinpä hän virheellisesti tunnisti fossiilin monnikalaksi suvusta "Silurus". "Eurypterus" ymmärrettiin niveljalkaiseksi vuonna 1825. Lisää fossiileja löydettiin suurissa määrin New Yorkista 1800-luvulla, ja muualta itäisestä Euraasiasta ja Pohjois-Amerikasta. Nykyään "Eurypterus" pysyy yhtenä tavallisimmin löydetyistä ja parhaimmin tunnetuista eurypteridien suvuista, käsittäen yli 95 prosenttia kaikista tunnetuista meriskorpionien fossiileista.
Don’t Stop the Music (Rihannan kappale)

Don't Stop the Music on barbadoslais-artisti Rihannan kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan, Good Girl Gone Badiltä. Sen sanoittivat Tawanna Dabney, Michael Jackson, Mikkel S. Eriksen ja Tor Erik Hermansen, ja sen tuottivat Eriksen ja Hermansen heidän StarGate-yhtiönsä alaisena. Kappale julkaistiin maailmanlaajuisesti albumin neljäntenä singlenä 7. syyskuuta 2007. "Don't Stop the Music" on dancepop- ja teknokappale, joka sisältää laajan valikoiman tehosteita, joita käytetään pääosin hip hop -musiikissa. Kappale jäljittelee linjaa "Mama-say, mama-sa, ma-ma-ko-ssa", joka on otettu Michael Jacksonin vuonna 1983 julkaistulta "Wanna Be Startin' Somethin'". Linjan käyttöön liittyen Rihanna ja Jackson molemmat kohtasivat oikeusjutun, jossa muusikko Manu Dibango väitti, että linja on alun perin hänen vuonna 1972 julkaistulta "Soul Makossa"-kappaleesta.
"Don't Stop the Music" sai pääosin positiivisia vastaanottoja monien arvostelijoiden ollessa yllättyneitä kappaleen "Mama-say, mama-sa, ma-ma-ko-ssa"-interpoloinnista. Kappaleella oli useita ehdokkuuksia, ja se voitti lopulta palkinnon 2008 NRJ Music Awards -gaalassa kategoriassa "Paras kansainvälinen kappale". "Don't Stop the Music" oli kaupallinen menestys sijoittuen ensimmäiselle sijalle yli 10 maassa, esimerkiksi Australiassa, Itävallassa, Ranskassa, Saksassa ja Sveitsissä. Kappale sijoittui kolmannelle sijalle Billboard Hot 100 -listalla, sekä ensimmäiselle sijalle Hot Dance Club Songs -listalla. Kappale sai triplaplatinaa Recording Industry Association of Americalta myyden Yhdysvalloissa yli 3,5 miljoonaa kappaletta.
Anthony Mandler kuvasi kappaleelle musiikkivideon Prahassa, Tšekissä. Videolla Rihanna murtautuu kahden kaverinsa kanssa karkkikaupan takatiloihin, jossa on salainen klubi. Muissa kohtauksissa näytetään, kun Rihanna juhlii klubilla muiden ihmisten kanssa. Julkaisustaan lähtien kappaleesta on tullut osa monia Rihannan live-esityksiä. Se oli osa hänen Good Girl Gone Bad Tour, Last Girl on Earth Tour, Loud Tour ja Diamonds World Tour -kiertueiden settilistaa.
Kappalelista.
Promotional remix singles
iTunes EP
German CD single
FR/UK CD single
iTunes Remixes
James V. Monaco

James Vincent ”Jimmy” Monaco (13. tammikuuta 1885 – 16. lokakuuta 1945) oli italialaissyntyinen populaarimusiikin säveltäjä.
Monaco syntyi Italiassa vuonna 1885. Hänen syntymäpaikakseen mainitaan lähteestä riippuen joko Genova tai Formia. Kuusivuotiaana Monaco muutti vanhempiensa mukana Yhdysvaltoihin. Musiikkiuransa hän aloitti 17 vuoden iässä kabareepianistina. Hänen ensimmäinen julkaistu sävellyksensä oli vuoden 1911 Broadway-revyyssä "Hanky Panky" esitetty ”Oh, You Circus Day”.
Laulaja Al Jolson nosti Monacon ja Joseph McCarthyn kappaleen ”You Made Me Love You” suureen suosioon vuonna 1912. Samana vuonna julkaistiin Monacon sävellys ”Row, Row, Row”, jonka oli sanoittanut William Jerome. Monaco liittyi ASCAP-säveltäjäjärjestöön vuonna 1914.
Al Jolson lauloi Monacon säveltämän kappaleen ”Dirty Hands, Dirty Face” vuoden 1927 elokuvassa "Jazzlaulaja". Elokuvamusiikki sai keskeisen roolin Monacon tuotannossa; Paramount Pictures palkkasi hänet vuonna 1936 elokuvasäveltäjäksi ja hän muutti Los Angelesiin. Sanoittaja Johnny Burken kanssa Monaco teki kappaleita lukuisiin Paramountin elokuviin. Myöhemmin, kun Burke siirtyi sanoittamaan Jimmy Van Heusenille, Monaco työskenteli useiden sanoittajien kanssa. Hän oli urallaan neljästi ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi: vuonna 1938 kappaleella ”Rhythm on the River” (san. Burke), vuonna 1943 kappaleella ”We Mustn’t Say Goodbye” (san. Al Dubin), vuonna 1944 kappaleella ”I’m Making Believe” (san. Mack Gordon) ja vuonna 1945 kappaleella ”I Can’t Begin to Tell You” (san. Gordon).
James V. Monaco kuoli sydänkohtaukseen Beverly Hillsissä 16. lokakuuta 1945.
Vakava Show

Vakava Show on suomalaisen rap-duo Nost3 &amp; Protro:n toinen studioalbumi. Sen julkaisi Jiffel Records 22. maaliskuuta 2013.
Kappaleilla ”En oo homo” ja ”Miehinen mies” kuullaan vierailijoina kaksikon kanssa yhteiskiertueellakin nähty Justimusfilms. Bonusraitoina levyllä on mukana kaksikon omakustanteena julkaistulta esikoisalbumilta "Kouvolan kovimmat" singlenä julkaistut kappaleet ”NRJ-hitti” ja ”Koolla ei oo väliä”.