tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Norman Granz

Norman Granz (6. elokuuta 1918 Los Angeles, Kalifornia – 22. marraskuuta 2001 Geneve, Sveitsi) oli yhdysvaltalainen jazzmusiikin impressaari, konserttien järjestäjä ja levy-yhtiöiden Clef, Norgran, Down Home, Verve ja Pablo perustaja. Granz perusti myös vuosikymmeniä jatkuneen Jazz at the Philharmonic -kiertuehankkeen. Hän sai arvostusta myös rasismin kitkemisestä amerikkalaisessa musiikkielämässä.
Granz syntyi Los Angelesissa juutalaiseen Venäjän Tiraspolista saapuneeseen siirtolaisperheeseen, jonka kauppayritys teki vararikon 1930-luvun lamavuosina. Palveltuaan toisessa maailmansodassa Granz opiskeli filosofiaa Kalifornian yliopistossa. Hän työskenteli leikkaajana Metro-Goldwyn-Mayer-elokuvayhtiössä ja alkoi vapaa-aikanaan järjestää sunnuntaisia jazzkonsertteja paikalliselle Trouville Clubille. Hän sai klubin omistajan sallimaan sekä valkoisen että mustan väestönosan pääsyn jazziltoihin ja kalustamaan myös tanssilattian pöydin ja tuolein, jotta musiikkia keskityttäisiin vain kuuntelemaan. Tämän konserttimaisen muodon saatua yhä enemmän suosiota Granzin päässä alkoi kehittyä ajatus toiminnan laajentamisesta isommille areenoille. Ensimmäinen Granzin Los Angeles Philharmonic -konserttisalissa järjestämä jazzkonsertti vuonna 1944 toi esiintymislavalle tuolloin vasta pianistina tunnetun Nat King Colen, kitaristina tunnetun Les Paulin sekä Benny Carterin ja Lester Youngin. Tästä lähti liikkeelle 1980-luvulle jatkunut Jazz at the Philharmonic -projekti, joka toi jazzin hämäristä klubeista suurille konserttilavoille ympäri Pohjois-Amerikkaa ja Eurooppaa ja auttoi Granzia ansaitsemaan suuret tulot. Granz tuli kuitenkin tunnetuksi siitä, että maksoi hyvin myös konserttien ja kiertueiden esiintyjille ja kohteli musta- ja valkoihoisia muusikoita ehdottoman tasa-arvoisesti.
Levybisneksessä Norman Granz teki Jazz at the Philharmonic -projektin puitteissa yhteistyötä Mercury Recordsin kanssa, kunnes perusti oman Clef-yhtiön. Granzin vuonna 1955 perustamasta jazzmusiikkiin erikoistuneesta Verve Recordsista tuli suurmenestys, jonka markkinaosuus Yhdysvaltain jazzlevymyynnistä oli vuosikymmenen lopulla jopa puolet. Granz myi Verven jo 1960 MGM:lle, jolta omistus siirtyi 1970-luvulla Polygramille. Granz vetäytyi 1960-luvun alussa asumaan miljoonineen Sveitsin Geneveen, mutta perusti 1974 ihailemansa Pablo Picasson mukaan nimetyn Pablo Recordsin, jonka hän myi Fantasy Records -yhtiölle 1987. Sveitsiin asetuttuaan hän toimi 1970-luvun puoliväliin saakka Ella Fitzgeraldin, Duke Ellingtonin ja Oscar Petersonin managerina ja järjesti esiintymisiä myös muun muassa Frank Zappalle, The Osmonds -yhtyeelle ja Barbra Streisandille.
Lushui

Lushui (, pinyin: Lúshuǐ Shì) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Yunnanin maakunnassa. Se on Nujiangin lisujen autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 3 091 neliökilometriä ja väkiluku 184 835 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 410 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista länsiluoteeseen.
Hallinnollinen jako.
Kuntatasolla kaupunki jakauttuu kolmeen suurkuntaan, neljään maalaiskuntaan ja kahteen etniseen kuntaan. Piirikunnan keskus on Liukun suurkunta.
Nasridien dynastia

Nasridien dynastia ( "banū Naṣr") oli Espanjan viimeinen muslimidynastia, ja se hallitsi Granadan emiraattia vuosina 1238–1492. Nasrid-dynastia nousi valtaan almohadikalifaatin hajottua hävittyään Las Navas de Tolosan taistelun vuonna 1212. Dynastiaa hallitsi 23 emiiriä Muhammad I ibn Nasr perustettua dynastian vuonna 1238 aina tammikuuhun 1492, jolloin Muhammad XII antautui kristinuskoisten Aragonian ja Kastilian kuningaskuntien sotajoukoille. Nykyään näkyvin jäänne nasrideista on heidän rakennuttamansa Alhambran palatsi.
Perimyskiistat ja sisällissota.
Kristittyjen valmistautuessa nasrididynastian päättävään sotaan Granadan emiraattia vastaan, nasridit kävivät sisällissotaa Granadan valtaistuimesta. Abu 'abd Allah Muhammad XII:n syöstyä isänsä emiiri Abu l-Hasan Alin valtaistuimelta, tämä vetäytyi Malagaan, ja sisällissota puhkesi osapuolten välille. Kristityt käyttivät tilaisuuden hyväkseen, ja jatkoivat muslimilinnoitusten valtaamista. Vuonna 1483 kristittyjen joukot saivat Muhammad XII:n kiinni Lucenassa, ja hänet vapautettiin hänen vannottuaan liittolaisuutta Ferdinandille ja Isabellalle. Abu l-Hasan Ali sitten luovutti valtaistuimen veljelleen el Zagalille. El Zagal voitti dynastiansisäisen taistelun, mutta joutui antautumaan kristityille. Abu 'abd Allahille (Mumhamed XII) myönnettiin herruus Alpujarra-vuorilla, mutta sen sijaan hän lähti Iberian niemimaalta Espanjan kruunun maksamaa rahallista korvausta vastaan.
Sukupuu.
Sukupuusta käy ilmi kaikkien nasridiemiirien sukulaissuhteet. Sukupuu alkaa emiirien yhteisestä esi-isästä, Yusuf al-Ahmarista. Sukupuussa ei esiinny tyttäriä, eikä niitä poikia, joiden jälkeläiset eivät hallitseet emiraattia. Kun valtaistuimesta oli useita kilpailijoita, sukupuuhun on merkitty se emiiri, joka hallitsi Granadan kaupunkia ja Alhambran palatsia.
Königs Wusterhausenin lento-onnettomuus

Königs Wusterhausenin lento-onnettomuus tapahtui 14. elokuuta 1972, kun tilauslennolla Berliinistä Bulgarian Burgasiin ollut Interflugin Iljušin Il-62 syöksyi maahan lähellä Königs Wusterhausenia pian lentoonlähdön jälkeen. Kaikki 148 matkustajaa ja kahdeksan miehistön jäsentä kuolivat turmassa. Onnettomuus oli siihenastisen ilmailuhistorian toiseksi pahin vuotta aiemmin Japanissa sattuneen, 162 ihmishenkeä vaatineen matkustajakoneen ja sotilashävittäjän törmäyksen jälkeen.
Onnettomuuden aiheutti koneen takaosan kuumailmaputkessa ollut halkeama, josta paennut kuuma ilma sulatti sähköjohtojen eristeitä aiheuttaen oikosulun ja tulipalon takaosan rahtitilassa. Tulipalo tuhosi hallintalaitteiden kaapeleita ja heikensi rakenteita niin, että lopulta koko pyrstö irtosi aiheuttaen hallinnan menetyksen ja maahansyöksyn.
Belgian rugby union -maajoukkue

Belgian rugby union -maajoukkue, lempinimeltään "Zwarte Duivels" tai "Diables Noirs", on Belgian kansallinen rugby union -joukkue. Se pelasi ensimmäisen pelinsä Hollantia vastaan vuonna 1932. World Rugbyn rankingissa Belgia on sijalla 27.
Arvokisat.
Belgia pelaa European Nations Cupissa 1B-divisioonassa, jonka se on voittanut 2011, 2012 ja 2014. Belgia voitti Cup of Nations -kilpailun 2012.
Belgia on karsiutunut kaikista maailmanmestaruuskilpailuista.
Kustannus Aarni

Kustannus Aarni Oy on vuoden 2014 lopussa perustettu pieni yleiskustantamo, joka toimii Jyväskylässä. Kustantamon on perustanut kirjailija Pasi Luhtaniemi.
Aarni julkaisee suomalaista suorasanaista kaunokirjallisuutta ja tietokirjoja, vuosittain noin 5–10 painettua teosta. Vuoden 2016 alussa Aarni aloitti myös sähköisten kirjojen julkaisun ja jokainen teos julkaistaan myös e-kirjana. Lisäksi kustantamolla on mahdollista tehdä kirja valmennuksen kautta yhdessä Hopeantakojat-yhdistyksen kanssa. 
Aarnin toiminnan ja arvojen ytimessä on kustantajan mukaan kirjailija. Kustantamo pyrkii tekemään tiivistä yhteistyötä kirjailijan kanssa jo kirjan luonnosvaiheesta lähtien. Aarnin periaatteisiin kuuluu myös kirjan kustantaminen maakunta edellä, mikä tarkoittaa, että erityisesti kirjailijan maakuntaa ja kotiseutua korostetaan tiedotuksessa ja markkinoinnissa. 
Kustantamon toimituskuntaan kuuluu Luhtaniemen lisäksi muita ammattikirjailijoita. 
Kirjat ja kirjailijat.
Alkuvuodesta 2015 lähtien Aarni on julkaissut yhdeksän painettua kirjaa, joista kaksi on tietokirjoja.
Lähteellä

Lähteellä (; tunnetaan myös nimellä "Sua lähde kaunis katselen") on Johan Ludvig Runebergin kirjoittama runo, joka tunnetaan myös lauluna. Runo ilmestyi alkujaan Runebergin vuonna 1833 julkaisemassa "Runoelmia" ("Dikter") -runokokoelman toisessa osassa. Laulun on säveltänyt ja sovittanut sekakuorolle Runebergin ystävä Fredrik August Ehrström. Tunnetuimmat suomenkieliset sanat perustuvat Elias Lönnrotin vuonna 1845 julkaisemaan käännökseen, joskin kolmas säkeistö esitetään yleensä P. J. Hannikaisen vaihtoehtoisilla sanoilla. Runeberg sai tiettävästi innoituksen runoon viettäessään nuoruudessaan aikaa Ruovedellä, jossa hänellä oli tapana istuskella erään lähteen äärellä. Kyseinen lähde tunnetaan nykyään Runebergin lähteenä.
Sanat.
Ruotsinkieliset sanat.
&lt;poem&gt;
Jag sitter, källa, vid din rand
Och ser på molnens tåg,
Hur, ledda af en osedd hand,
De vexla i din våg.
Der kom en sky, den log så röd,
Som rosenknoppen ler.
Farväl! Hur snart farväl den bjöd,
För att ej komma mer.
Dock, der en annan mera klar
Och strålande igen!
Ack, lika flyktig, lika snar,
Försvinner äfven den.
Nu åter en! -- Den vill ej fly,
Den vandrar tungt sin stig,
Men, källa, mörk är denna sky,
Och den förmörkar dig.
Jag tänker, när jag ser dig så,
Uppå min egen själ:
Hur mången gyllne sky också
Har bjudit den farväl!
Hur mången, tung och dyster, spred
Sin djupa natt i den
Och kom så hastigt, ack, men skred
Så långsamt bort igen!
Men hur' de kommit, hur' de gått,
Jag känt dem ganska väl:
De varit tomma skyar blott
I spegeln af min själ.
Och spegelns ljus och mörker skall
Likväl af dem bero! --
O källa, när blir leken all,
När får din bölja ro?
&lt;/poem&gt;
Suomenkieliset sanat.
&lt;poem&gt;
Sua lähde kaunis, katselen
likellä vettäsi,
kun pilven varjot vaeltavat
kuvastimessasi.
Kas, tuoll' on pilvi loistava,
ihana, kaunoinen.
Jo lähti pois pakenemaan -
hyvästi varjoinen.
Mä näitä nähden aattelen
mun omaa sieluain.
Niin moni pilvi kultainen
noin senkin jätti vain.
&lt;/poem&gt;
Aiheesta muualla.
 (Elias Lönnrotin alkuperäinen suomennos)
 (Gustaf Reinhold Blomqvistin suomennos)
 (Edvin Avellanin suomennos)
 (Johan Bäckwallin suomennos)
 (Kaarlo Forsmanin suomennos)
Kadmiumbromidi

Kadmiumbromidi (CdBr2) on kadmium- ja bromidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kemikaalina valokuvauksessa ja litografiassa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa kadmiumbromidi on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste on polymorfista ja siitä tunnetaan 4 eri kidemuotoa. Kadmiumbromidi liukenee hyvin veteen ja liukenee hieman myös eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedelliset monohydraatti (CdBr2·H2O) ja tetrahydraatti (CdBr2·4H2O), jotka ovat väriltään valkoista. Kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa noin 200 °C:n lämpötilaan.
Valmistus ja käyttö.
Kadmiumbromidia valmistetaan kuumentamalla metallista kadmiumia bromin läsnä ollessa, kadmiumin ja bromiveden välisellä reaktiolla tai kadmiumasetaatin ja asetyylibromidin välisellä reaktiolla jääetikkaliuoksessa.
Cd + Br2 → CdBr2
Kadmiumbromidia käytetään valokuvausfilmien valmistamiseen sekä kemikaalina litografiatöissä.
Vormö

Vormö on saari Suomenlahdessa Inkoon edustalla. Saaren pinta-ala on noin kaksi neliökilometriä.
Vormöllä on Siuntion kunnan virkistysalue. Noin kolmen hehtaarin alueella on kaksi uimarantaa ja rannassa on Siuntion venekerhon laituri.
Jawed Karim

Jawed Karim (s. 28. lokakuuta 1979, Merseburg, Itä-Saksa) on amerikansaksalainen internet-yrittäjä. Karim on YouTuben perustajia ja ensimmäinen, joka latasi videon YouTubeen.
Karimin isä on bangladeshilainen tiedemies ja äiti saksalainen biokemian tutkija Minnesotan yliopistosta. Hän syntyi Itä-Saksan Merseburgissa, mutta pakeni perheineen länteen vuonna 1981 ja varttui Neussissa Länsi-Saksassa. Perhe muutti vuonna 1992 Minnesotan Saint Pauliin, missä Karim tutustui YouTuben kahteen muuhun perustajaan, Chad Hurleyyn ja Steve Cheniin.
Antero Voutilainen

Antero Voutilainen (6. tammikuuta 1914 Lapinlahti – 30. elokuuta 1998) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Voutilaisen vanhemmat olivat opettaja Antti Voutilainen ja Lahja Vainio ja puoliso vuodesta 1942 sairaanhoitaja Martta-Raakel Haapala. Hän tuli ylioppilaaksi Joensuun lyseosta 1934 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1945. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi Voutilainen väitteli 1954. Hän erikoistui röntgentutkimukseen ja -hoitoon 1952 ja sädehoidon suppeaan erikoisalaan 1961. Uransa alkuvuosina hän toimi lääkärinä eri sairaaloissa, vuonna 1955 hänestä tuli HYKSin sädehoitoklinikan apulaisylilääkäri. Sodissa Voutilainen toimi muun muassa kenttäsairaalan ja varuskuntalääkärinä, hän oli sotilasarvoltaan reservin lääkintäkapteeni (1962). Voutilainen oli Oulun yliopiston röntgenologian vt. professori 1962–1963 ja professori 1965 ja Helsingin yliopiston lääketieteellisen radiologian dosentti 1957–1968 Sittemmin hän oli Turun yliopiston onkologian ja sädehoito-opin professori 1965–1977 ja tutki radiologiaa. Hän oli viran ensimmäinen haltija. Voutilaisella, joka oli isotooppilääketieteen uranuurtajia Suomessa, oli paljon luottamustoimia alansa yhdistyksissä ja järjestöissä. Hän oli Suomen radiologiyhdistyksen ja Suomen onkologiayhdistyksen kunniajäsen ja sai syöpäjärjestöjen hopeisen ansiomitalin.
Yövahti (televisiosarja)

Yövahti (engl. "The Night Manager") on brittiläis-yhdysvaltalainen draamasarja, joka perustuu John le Carrén romaaniin "Yön pakolainen". Sarja alkoi brittiläisellä BBC One -kanavalla ja yhdysvaltalaisella AMC-kanavalla keväällä 2016. Suomessa sarjan esittäminen alkoi MTV3-kanavalla 22. kesäkuuta 2016.
Juoni.
Jonathan Pine (Tom Hiddleston) on entinen brittisotilas, joka työskentelee egyptiläisen hotellin yövastaavana. Pine tutustuu asekauppaan sotkeutuneen mahtimiehen rakastajattareen. Pine saa häneltä asiakirjoja, jotka liittyvät Kairon asekauppoihin. Rakastajatar kumminkin murhataan, koska oli antanut asiakirjat Pinelle. Tämän vuoksi Pine muuttaa toimipisteensä luksushotelliin Alpeille. Neljä vuotta myöhemmin hän kohtaa työssään Richard Onslow Roperin (Hugh Laurie), miehen, jonka epäilee olevan Kairon tapahtumien takana.
Jonathan päätyy brittiläisen tiedustelupalvelun operaatioon, jossa hänen kontaktinaan toimii Angela Burr (Olivia Colman). Operaation myötä Pine saa uuden identiteetin, jonka turvin hän soluttautuu asekauppias Roperin sisäpiiriin. Roper on erittäin älykäs, vaikutusvaltainen miljardööri, jonka lähipiiriin kuuluvat tyttöystävä Jed (Elizabeth Debicki) ja luotettava yhteistyökumppani Corkoran (Tom Hollander).
Jaksot.
Britanniassa sarja näytettiin kuutena jaksona. Suomessa sarjassa on kahdeksan jaksoa, koska alkuperäiskanava BBC Onella ei ole mainoskatkoja, mutta Suomen esityskanava MTV3:lla puolestaan on mainoskatkot.
Esittäminen.
Sarjaa on esitetty Ison-Britannian ja Yhdysvaltojen lisäksi monissa muissakin maissa, esimerkiksi Suomessa, Espanjassa, Uudessa-Seelannissa, Australiassa, Alankomaissa, Puolassa ja Saudi-Arabiassa.
Herää Suomi!

Herää Suomi! on Arvid Genetzin (nimimerkki Arvi Jännes) sanoittama ja hänen veljensä Emil Genetzin säveltämä suomalainen isänmaallinen laulu. Suomenmielisissä piireissä sitä tarjottiin 1800-luvun lopulla vaihtoehtoiseksi Suomen kansallislauluksi alkuperältään ruotsinkielisen ”Maamme”-laulun tilalle, ja se säilytti suosionsa pitkään myöhemminkin.
Emil Genetz sävelsi laulun mieskuorolle Hämeenlinnassa vuonna 1881. Laulu oli ehdolla mieskuoro Muntra Musikanterin järjestämässä kuorolaulujen sävellyskilpailussa, ja palkintolautakunta kannatti sitä voittajaksi, mutta se diskattiin lopulta sillä perusteella, että se ehdittiin kilpailun sääntöjen vastaisesti esittää vuoden 1882 Lönnrot-juhlilla ja julkaista juhla-albumissa ennen kilpailun ratkeamista. Laulun ensimmäinen julkinen esitys Helsingissä oli 23. marraskuuta 1882 suomenmielisten ylioppilaiden järjestämässä professori Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen läksiäisjuhlassa, joka oli samalla suomenkielisen laulukuoron Ylioppilaskunnan Laulajien ensimmäinen esiintyminen.
"Marseljeesiin" rinnastettu uhmakas laulu sai suomenkielisten keskuudessa riemastuneen vastaanoton. Laulu ja sen suosio yhdistettiin niin voimakkaasti fennomaanien tavoitteisiin, että ruotsinmieliset tulkitsivat sen pelkäksi puoluelauluksi ja kielikiihkoiluksi. Jos 1800-luvun lopulla konserteissa esitettiin sekä ”Herää Suomi!” että ”Maamme”, kävi joskus niin, että osa yleisöä nousi seisomaan toisen ja osa toisen laulun aikana. Runoilija K. A. Tavaststjerna käänsi ”Herää Suomen!” ruotsiksi "Päivälehden" pyynnöstä vuonna 1890 nimellä ”Suomi, vak upp!”.
Laulun suosio lisääntyi sortovuosien aikana, koska sanat kannustivat uskomaan Suomen tulevaisuuteen. Varsinkin juuri Ylioppilaskunnan Laulajat pitivät Genetzien laulua esillä vielä itsenäisyyden aikanakin. Esimerkiksi kuoron 50-vuotisjuhlissa vuonna 1932 esitettiin päätösnumerona ”Herää Suomi!”, kun taas Maammelaulua ei esitetty lainkaan. Myös Lapuan liikkeen piirissä ”Herää Suomea!” pidettiin Suomen oikeana kansallislauluna.
Jean Sibeliuksen orkesteriteos "Finlandia" sai alkunsa ohjelmamusiikkina, joka liittyi Suomen historiaa kuvanneen kuvaelman ”Suomi herää” -nimiseen osaan. Sibelius tunsi Genetzit kouluajoiltaan, joten on pidetty mahdollisena, että hän sai teokseensa innoitusta ”Herää Suomesta!”. Matti Hyökki esitti väitöskirjatutkimuksessaan vuonna 2003, että Sibelius olisi itse asiassa lainannut "Finlandia"-hymnin alkutahtien sävelkulun ja soinnutuksen suoraan Genetzin ”Herää Suomesta!”.
Vuolenkosken vesivoimalaitos

Vuolenkosken voimalaitos on Myllykoski Oy:n Pietilän koskeen rakennuttama vesivoimala Kymijoessa Iitissä, Koskenniskan kylässä. Voimalaitos valmistui 1958. Sen putous on 3,5 metriä ja teho oli tuolloin 11 MW. Nykyinen teho 9 megawattia, jonka tuottavat kolme vesiturbiinia ja generaattori. Sen pitkän aikavälin keskivirtaama on 240 kuutiometriä sekunnissa. Voimalaitos kuuluu nykyisin KSS Energia Oy:lle.
Kun Vuolenkosken kylälle perustettiin saha vuonna 1915, koskeen tuli pieni voimalaitos, josta myös kylä sai sähköä. Sahan toiminnan loputtua 1930-luvun lamaan myös voimalaitoksen sähköntuotanto lakkasi. Kosken patoamisesta 1950-luvulla kertovat Väinö Timoteuksen runo "Vuolenkoski" ja Ahti Sainion säveltämä "Vuolenkoski-valssi".
Chóran arkeologinen museo

Chóran arkeologinen museo () on arkeologinen museo Chóran kaupungissa Pýlos-Néstoraksen kunnassa Kreikassa. Se esittelee erityisesti niin kutsutun Nestorin palatsin eli mykeneläisaikaisen Pyloksen arkeologiselta alueelta löydettyä esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1969 heti Carl Blegenin ja Spyrídon Marinátoksen suorittamien Nestorin palatsin arkeologisten kaivausten päätyttyä. Museorakennus sijaitsee Chóran koillislaidalla noin neljä kilometriä palatsin arkeologiselta alueelta.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Nestorin palatsin alueelta keskiseltä helladiselta kaudelta sekä mykeneläiseltä kaudelta. Museossa on esillä myös tholos-haudoista löydettyjä esineitä sekä löytöjä Messenian alueen muista arkeologisista kohteista. Esineisiin lukeutuu muun muassa keramiikkaa, mukaan lukien suuria pithos-ruukkuja; sekä seinämaalausten osia, lineaari-B-kirjoitusta sisältäviä savitauluja, kultakoruja ja erilaisia pieniä esineitä.
Gýroulaksen arkeologinen museo Sagkríssa

Gýroulaksen arkeologinen museo Sagkríssa () on arkeologinen museo Demeterin temppelin arkeologisen alueen yhteydessä Sagkrín kylän Gýroulaksessa Náxoksen saarella Kreikassa. Se esittelee temppelin alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on avattu vuonna 2001. Museorakennuksen arkkitehtuuri on palkittu siitä, että se sulautuu taidokkaasti luonnonympäristöön. Náxoksella toimii myös kaksi muuta arkeologista museota, Náxoksen arkeologinen museo ja Apeíranthoksen arkeologinen museo.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu Sagkrín arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. rakennetun Demeterin temppelin rakenneosia, joita ei ole käytetty temppelin kunnostuksen aikana, paikalle bysanttilaisella ajalla rakennetun kirkon osia, sekä alueelta tehtyjä esinelöytöjä.
Ioánninan arkeologinen museo

Ioánninan arkeologinen museo () on arkeologinen museo Ioánninan kaupungissa Kreikassa. Se esittelee Epeiroksen alueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on rakennettu vuosina 1963–1966 ja se aloitti toimintansa vuonna 1970. Museorakennus sijaitsee aivan Ioánninan keskustassa Litharítsian puiston laidalla. Alun perin museossa oli esillä myös bysanttilaisen ajan kokoelma, joka on nykyisin erillisessä Ioánninan bysanttilaisessa museossa, sekä taidekokoelma, joka on nykyisin kaupungin taidemuseossa. Museossa on seitsemän varsinaista näyttelysalia sekä muita tiloja, ja sen näyttelyiden yhteispinta-ala on 1 200 neliömetriä.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu noin 3 000 esinettä. Löydöt ajoittuvat paleoliittiselta kivikaudelta roomalaiselle kaudelle 200-luvulle jaa. Merkittävimmät löydöt ovat peräisin Dodonan ja Nekromanteionin oraakkelipaikoista, joille kummallekin on omistettu oma näyttelysali.
Kilkíksen arkeologinen museo

Kilkíksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Kilkíksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee kaupungista ja sen lähialueelta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1972–1973. Sen alkuperäiset kokoelmat perustuivat lähinnä tavallisten ihmisten tekemiin löytöihin. Myöhemmin kokoelmat ovat laajentuneet järjestelmällisten arkeologisten kaivausten myötä. Museorakennus on yksikerroksinen ja siinä on kolme näyttelysalia. Se sijaitsee Kilkíksen kaupungin pohjoisosassa.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta ajalta antiikin ajan lopulle. Museossa on löytöjä paitsi Kilkíksen kaupungista myös muualta Kilkíksen alueyksikön alueelta. Salissa 1 on esihistoriallisen ajan löytöjä, kuten figuriineja ja työkaluja, muun muassa Kolchíksen neoliittisen kauden asutuksesta. Salissa on myös varhaisen rautakauden pronssiesineitä, kuten koruja, sekä antiikin ajan löytöjä. Salissa 2 on Palaió Gynaikókastron rautakautisen hautausmaan löytöjä, mukaan lukien hautauhreja, aseita ja koruja. Salissa 3 on historiallisen ajan löytöjä, kuten veistoksia, keramiikkaa, koruja ja arkipäiväisiä esineitä.
Merkittävimpiin museoesineisiin kuuluvat muun muassa suurikokoinen niin kutsuttu Evropóksen kuros 500-luvulta eaa.; Dionysosta esittävä veistos Palatianósta; Apollonia esittävä veistos Mikró Dásoksesta; Afroditea esittävä veistos Chorýgista; neljä veistosta Palatianósta löydetystä heroonista 100-luvulta jaa.; Filyriásta tehdyt hautalöydöt; sekä Morryloksen (nykyinen Áno Apóstoloi) kaupungista löydetty kunniapiirtokirjoitus.
Kozánin arkeologinen museo

Kozánin arkeologinen museo () eli "Kozánin arkeologinen kokoelma" (Αρχαιολογική Συλλογή Κοζάνης, "Archaiologikí Syllogí Kozánis") on arkeologinen museo Kozánin kaupungissa Kreikassa. Se esittelee kaupungista ja sen ympäristöstä löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo toimii vuodesta 1989 Kozánin keskustassa uusklassista arkkitehtuuria edustavassa kaksikerroksisessa rakennuksessa, joka tunnetaan nimellä "Oíkos Katsiká". Rakennuksen pinta-ala on 240 neliömetriä. Vuoden 1995 maanjäristyksen seurauksena museo on ollut kunnostettavana ja suljettuna yleisöltä.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä pääosin Kozánin kaupungista sekä Kozánin ja Grevenán alueyksiköiden alueilta. Aianín alueen löydökset ovat kuitenkin Aianín arkeologisessa museossa. Löydöt ajoittuvat esihistorialliselta ajalta roomalaiselle ajalle. Löydöksiä on muun muassa kaupungin antiikin aikaisilta hautausmailta, Apidéasta, Elánista, Mesóvaiosta, Aliákmonas-joen laaksosta sekä pelastuskaivauksilta Polýfytos-tekojärven alueelta.
Míloksen arkeologinen museo

Míloksen arkeologinen museo (myös "Meloksen arkeologinen museo"; ) on arkeologinen museo Plákan kylässä Míloksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä helladista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1985. Se toimii Míloksen pääkylän Plákan keskustassa Ernst Zillerin suunnittelemassa uusklassisessa rakennuksessa vuodelta 1870. Museorakennuksessa on neljä salia. Lisäksi esineitä on myös museon ulkotiloissa.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä neoliittiselta kaudelta, helladiselta/mykeneläiseltä kaudelta sekä antiikin ajalta. Merkittävimpiin esihistoriallisiin löytöihin lukeutuvat Míloksen Fylakopín helladisen asutuksen kaivauksista tehdyt löydökset sekä löydökset muista saaren esihistoriallisista kohteista kuten Nýchia ja Demenagáki. Niihin lukeutuvat muun muassa niin kutsuttu Fylakopín nainen eli Fylakopísta löydetty jumalattaren tai papittaren 45 cm korkea helladinen pienoispatsas LH IIIA -kaudelta 1300-luvulta eaa.; lukuisat muut uskonnollisessa käytössä olleet figuriinit; vulkaanisesta kivestä tehty alttari; sekä keraamiset astiat. Esihistoriallisiin löytöihin lukeutuvat myös Chálakaksen Rivárista löydetty varhaiskykladisen talon pienoismalli, joka on ajoitettu noin ajalle 2200–2000 eaa. ja antaa arvokasta tietoa tuon ajan rakentamisesta, sekä lukuisat obsidiaanista tehdyt esineet.
Lisäksi museossa on muun muassa antiikin aikaista keramiikkaa, mukaan lukien arkaaiselta kaudelta noin 650–600 eaa. oleva amfora, jonka koristelussa esiintyvät muun muassa Dionysos, Ariadne, Apollon, Artemis ja Leto, sekä hautauksessa käytetyt pithokset; veistoksia erityisesti hellenistiseltä ja roomalaiselta ajalta; käyttöesineitä ja rahoja; sekä piirtokirjoituksia, mukaan lukien kirjoituksia arkaaisella meloslaisella aakkostolla. Museossa on myös saarelta löydetyn Milon Venuksen eli Meloksen Afroditen nykyaikainen kopio. Alkuperäinen noin vuodelta 120 eaa. peräisin oleva veistos on Louvressa.
Mýkonoksen arkeologinen museo

Mýkonoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Mýkonoksen kaupungissa Mýkonoksen saarella Kreikassa. Se esittelee Mýkonokselta ja sen lähialueilta tehtyjä pääosin antiikin aikaisia löytöjä.
Museo on perustettu ja rakennettu vuonna 1902 tuolloin vasta hieman aiemmin vuonna 1898 tehtyjä Ríneian saaren löytöjä varten. Museota laajennettiin vuonna 1972. Museorakennus sijaitsee Mýkonoksen kaupungin keskustan pohjoispuolella lähellä merenrantaa.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä esihistorialliselta ajalta (kykladinen kulttuuri) antiikin ajan lopulle. Esineet ovat peräisin arkeologisilta kaivauksilta paitsi Mýkonokselta myös viereiseltä Ríneian (antiikin Rheneia) saarelta, joka toimii antiikin aikana Deloksen saaren hautausmaana. Monet löydöistä ovat hautalöytöjä. Esineisiin kuuluu muun muassa hautakiviä, -patsaita ja -uurnia, keramiikkaa, koruja sekä lasiesineitä.
Náxoksen arkeologinen museo

Náxoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Náxoksen kaupungissa eli Chórassa Náxoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löytynyttä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1973. Se toimii Kástrossa eli Náxoksen kaupungin frankkivallan aikaisessa linnassa. Alun perin venetsialainen museorakennus on rakennettu vaiheittain noin vuosina 1600–1800. Se on viisikerroksinen ja rakennettu kiinni linnan muuriin, ja siihen kuuluu kaksi linnan torneista. Alun perin 1600-luvulla rakennuksessa toimi jesuiittojen koulu, ja 1800-luvulla sekä 1900-luvun alussa kauppakoulu.
Náxoksella toimii myös kaksi muuta arkeologista museota, Apeíranthoksen arkeologinen museo ja Gýroulaksen arkeologinen museo Sagkríssa.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä neoliittiselta kaudelta 5300 eaa. alkaen aina varhaiskristilliselle ajalle 400-luvulle jaa. saakka. Esineet ovat peräisin arkeologisilta kaivauksilta eri puolilta saarta, mukaan lukien Grótta, Aplómata ja Plíthos Chórassa; Mélanes, Sagkrín Demeterin temppeli, Ýrian Dionysoksen pyhäkkö ja Tsikalarió saaren keskiosissa; sekä Pánormos ja Korfí t' Aronioú saaren itäosissa.
Esineisiin kuuluu muun muassa varhaiskykladisia idoleita, keramiikkaa ja kiviastioita ajalta 3200–2300 eaa.; mykeneläistä keramiikkaa ja kultakoruja 1000-luvulta eaa.; geometrisen kauden keramiikkaa 800–700-luvuilta eaa; veistoksia, terrakottafiguriineja, keramiikkaa ja koruja arkaaiselta, klassiselta ja hellenistiseltä kaudelta; sekä lattiamosaiikkeja ja lasiesineitä roomalaiselta kaudelta.
Suomen valta

Suomen valta ("Nouse, riennä Suomen kieli") on August Ahlqvistin (nimimerkki A. Oksanen) kirjoittama isänmaallinen runo. Runon sanoissa korostetaan suomen kielen merkitystä Suomelle maana ja kansakuntana. Runoa on esitetty lauluna useilla eri sävelmillä.
Ahlqvist julkaisi runonsa alkujaan vuonna 1860 kokoelmassaan "Säkeitä I". Kun se vuonna 1871 liitettiin pääasiassa ruotsinkielisen Akademiska Sångföreningen -mieslaulukuoron ensimmäiseen laulukokoelmaan, ruotsinmieliset ylioppilaat hyökkäsivät laulua vastaan. Ruotsinkielisille erityisen vastenmielinen oli ensimmäisen säkeistön säe ”"Yksi mieli, yksi kieli"”, joka oli helposti nähtävissä ruotsin kielen vastaisena kannanottona. Akademiska Sångföreningen ei lopulta koskaan suostunut ottamaan laulua ohjelmistoonsa, ja osin tästä syystä joukko suomenmielisiä ylioppilaita erosi koko kuorosta.
Runossa huomiota on myöhemmin herättänyt varsinkin viimeisen säkeistön alku: ”"Äänisjärvi, Pohjanlahti / Auranrannat, Vienansuu, / siin’ on, suomalainen, mahti / jok’ ei oo kenenkään muun"”. Ahlqvist määrittelee näin runon sanoissa Suomen rajat paljon silloisen Suomen suuriruhtinaskunnan rajoja laajemmiksi, katsoen kaikki suomen kieltä ja sen lähisukukieliä puhuneiden asuttamat alueet todelliseen Suomeen kuuluviksi. Ajatus on hyvin samankaltainen kuin saksalaisen runoilijan Ernst Moritz Arndtin vuonna 1813 julkaisemassa runossa "Des Deutschen Vaterland", jossa Saksaan julistettiin kuuluviksi kaikki alueet, joiden asukkaat puhuivat saksaa. Neljän vesistön (Ääninen, Pohjanlahti, Aurajoki ja Vienanlahti) ilmoittaminen Suomen rajoiksi muistuttaa samalla myös August Heinrich Hoffmann von Fallerslebenin kirjoittaman "Deutschlandliedin" ensimmäistä säkeistöä. Ahlqvistin runon runomittakin on sama kuin "Deutschlandliedissä". Koska Ahlqvistin runo ilmoittaa näissä säkeissään ”Suomen mahdin” ulottuvan myös Itä-Karjalaan, sen on sanottu olleen myöhemmän Suur-Suomi-aatteen runollinen alkusysäys. Ahlqvistin sanoitus tosin viittaa selkeästi lähinnä suomen kielen kulttuuriseen ”mahtiin” eikä niinkään vaadi Suomen poliittisen vallan laajentamista Venäjän Karjalaan.
Suomen valta sisältyi Isak Inbergin vuoden 1862 kuorolaulukokoelmaan "Deutschlandliedin" sävelellä, jonka Joseph Haydn teki alkuaan lauluun "Gott erhalte Franz den Kaiser". Heinrich Wächter sovitti sen saksalaisen Franz Abtin sävelmään vuonna 1867. Emil Genetz julkaisi oman sävelmänsä vuonna 1905. Myös Oskar Merikanto sävelsi runon vuonna 1902 Suomen kansallisteatterin uuden rakennuksen vihkijäisjuhliin sekakuorolle ja orkesterille.
Johnny Cueto

Johnny Brent Cueto Ortiz (s. 15. helmikuuta 1986 San Pedro de Macorís) on dominikaanilainen baseballpelaaja, joka on vuodesta 2016 lähtien edustanut MLB:n San Francisco Giantsia. Hänen pelipaikkansa on syöttäjä.
Cueto pelasi vuosina 2008–2015 Cincinnati Redsissä, ja hänet valittiin kaudella 2014 ensimmäistä kertaa un. Hänet kaupattiin heinäkuussa 2015 Kansas City Royalsiin, ja samana syksynä joukkue voitti World Seriesin yhtenä avainpelaajana Cueto.
Cueto teki joulukuussa 2016 vapaana pelaajana San Francisco Giantsin kanssa kuusiuotisen sopimuksen, arvoltaan 130 miljoonaa dollaria.
Poliisin tietohallintokeskus

Poliisin tietohallintokeskus (PTHK) oli vuosina 2000–2008 toiminut valtion virasto, joka sijoittui sisäministeriön alaisuuteen. 
Poliisin tietohallintokeskuksen tehtävänä oli vastata kokonaisvaltaisesti poliisin tietohallinnosta, tuottaa ja hankkia poliisin tietotekniset palvelut sekä vastata infrastruktuurista poliisin toiminta- ja tietohallintostrategioiden mukaisesti.
Historia.
Perustaminen.
Poliisin tietohallintokeskus aloitti toimintansa 1.1.2000. Se muodostettiin organisoimalla uudelleen poliisin ylijohdon tekniikan yksikön ja keskusrikospoliisin valtakunnalliset tietohallintotehtävät. Poliisin tietohallintokeskuksen perustamisen myötä lakkautettiin sisäasiainministeriön poliisiosaston tekniikan yksikkö. Keskuksen tietohallintojohtajaksi valittiin Heikki Riippa. Poliisin tietohallintokeskus aloitti toimintansa ensin keskusrikospoliisin tulosyksikkönä. Sen henkilöstö koostui käynnistymisvaiheessa sisäasiainministeriön poliisiosastolta siirtyvistä virkamiehistä sekä keskusrikospoliisin lakkautetun tietojärjestelmäpalvelu-yksikön valtakunnallisia tehtäviä hoitavista virkamiehistä. Keskuksessa työskenteli käynnistymishetkellä 47 työntekijää.
Syyskuun 2002 alusta Poliisin tietohallintokeskuksesta muodostettiin poliisihallinnossa sisäasiainministeriön alaisuudessa toimiva itsenäinen virasto, johon siirtyi myös poliisin lääninjohdon alaisuudessa toimivien tietotekniikkakeskusten henkilöstö.
Alueellistaminen Rovaniemelle.
Poliisin tietohallintokeskuksen sijoittamisesta Rovaniemelle päätettiin lokakuussa 2001. Päätöksen tavoitteena oli edistää hallituksen aluepoliittisen tavoiteohjelman mukaisesti maan tasapainoista kehitystä sijoittamalla keskushallinnon yksiköitä ja muita valtakunnallisesti tai keskitetysti hoidettavia toimintoja maan eri osiin. Keskuksen tehtävät siirrettiin Rovaniemelle vaiheittain useiden vuosien aikana. Vantaan Tikkurilassa toimintansa aloittaneen keskuksen työntekijöistä vain muutama oli valmis muuttamaan Rovaniemelle.
Keskuksen päätoimipaikan siirryttyä Rovaniemelle, alueelliset tietotekniikkakeskukset jatkoivat toimintaansa sen sivutoimipisteinä. Vuonna 2007 PTHK:lla oli 16 alueellista toimipaikkaa seuraavilla paikkakunnilla: Joensuu, Jyväskylä, Kajaani, Kouvola, Kuopio, Kuusamo, Mikkeli, Oulu, Raahe, Savonlinna, Vaasa, Vantaa, Varkaus, Tampere, Turku ja Ylivieska.
Lakkauttaminen.
Poliisin tietohallintokeskus lopetti toimintansa 1.3.2008, kun sen tehtävät ja henkilöstö siirrettiin koko sisäasiainhallintoa palvelevaan Hallinnon tietotekniikkakeskukseen.
Myllylampi (Ikaalinen)

Myllylampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Myllylampi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 300 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,4 hehtaaria. Se sijaitsee Sipsiöjoen reitin alimpana lampena, joka laskee suoraan Kyrösjärveen. Lampi on pääasiassa läpivirtausjärvi, vaikka siihen laskee pohjoisesta Kyynärlammen laskuoja ja etelästä Äijänsuonvuorelta metsä- ja pelto-oja. Siihen putoaa koillisesta Huopionkoski, jonka luusuassa sijaitsee vanha mylly ja sen pato. Koskessa on kaksi saarta ja sen vesi putoaa vajaa viisi metriä ja lammen laskujoen osuudella vesi putoaa vajaa kaksi metriä noin 200 metrin matkalla Kyrösjärveen. Lammen luoteis- ja etelärantojen läheisyydessä sijaitsee peltoja sekä muutama maatila. Lammessa on 1-2 saarta. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä ja rantaan on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Lammen pohjoispuolella kulkee yhdystie 2741 ja eteläpuolella pienempi yhdystie. Nämä yhtyvät Kyrösjärveä kiertävään seututiehen 276.
Virkistys.
Lampi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Myllylampi– Kyrösjärvi.
Pölkkyruoho

Pölkkyruoho eli ketopölkkyruoho ("Turritis glabra", syn. "Arabis glabra") on kaksivuotinen pitkäpalkolaji. Ensimmäisenä vuonna se kasvattaa matalan lehtiruusukkeen, toisena vuonna pystyn kukkavarren.
Ulkonäkö ja koko.
Kukkavarsi voi olla metrin korkuinen. Koko kasvi on sinivihreänsävyinen ja ohuen vahamaisen kerroksen peitossa.
Kukassa on neljä kapeaa, 3–6 mm pitkää vaaleankeltaista terälehteä ja neljä verholehteä.
Levinneisyys ja kasvupaikat.
Pölkkyruohoa esiintyy Keski-Euroopasta Siperiaan ulottuvalla vyöhykkeellä ja samoilla leveysasteilla Pohjois-Amerikassa.
Suomessa laji on alkuperäinen maan eteläosissa, pohjoisempana muinaistulokas.
Viktor Kovalenko

Viktor Viktorovytš Kovalenko (, s. 14. helmikuuta 1996 H’erson) on ukrainalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Atalantaa. Oikeajalkainen Kovalenko on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Ukrainan jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Kovalenko on Šah’tar Donetskin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Ukrainan valioliigassa kaudella 2014–2015. Kaudella 2015–2016 Kovalenko debytoi seuran paidassa sekä Mestarien liigassa että Eurooppa-liigassa tehden jälkimmäisessä myös kaksi maalia. Hän on voittanut Ukrainan liigamestaruuden vuosina 2017–2020 ja cupmestaruuden vuosina 2016–2019.
Helmikuussa 2021 Kovalenko siirtyi italialaisseura Atalantaan. Ensimmäisen kerran hän pääsi Serie A:ssa kentälle maaliskuussa Hellas Veronaa vastaan pelatun vierasottelun viime minuuteilla.
Maajoukkueura.
Kovalenko on edustanut useita Ukrainan nuorten maajoukkueita. Vuonna 2015 hän teki alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa viisi maalia, millä hän oli turnauksen paras maalintekijä. Maaleista kolme syntyi alkulohkon ottelussa Yhdysvaltoja vastaan.
Ukrainan A-maajoukkueessa Kovalenko debytoi maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua ja kaksi niistä avauskokoonpanossa. Hän on pelannut kaikkiaan 31 A-maaottelua ja niistä 19 ottelua avauskokoonpanossa.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Chris Sale

Christopher Allen ”Chris” Sale (s. 30. maaliskuuta 1989 Lakeland, Florida) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka edustaa MLB-liigan Chicago White Soxia. Hänen pelipaikkansa on syöttäjä.
Vasenkätinen Sale oli White Soxin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2010 . Hän teki MLB-debyyttinsä jo samana vuoden, ollen vasta viides varausvuonnaan MLB:ssä esiintynyt pelaaja kautta aikojen.
Sale on noussut White Soxin suurimpien tähtipelaajien joukkoon, ja hänet on valittu seitsemän kertaa peräkkäin American Leaguen joukkueeseen un. Kaudella 2018 hän voitti Red Soxin joukkueessa World Seriesin.
Pesäpallon maakuntasarja 1980

Pesäpallon maakuntasarja kaudella 1980 pelattiin yhdeksässä lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan suomensarjaan, eli tosiasiassa säilyttivät paikkansa 3. korkeimmalla sarjatasolla, kun suomensarjan ja mestaruussarjan väliin luotiin uusi Ykkössarja. Lisäksi lohkojen kakkoset jatkoivat kolmilohkoiseen nousukarsintaan, jossa oli tarjolla suomensarjapaikka kolmelle joukkueelle.
Maakuntasarja.
Luoteislohko.
Jatkokarsinnan jälkeen suomensarjaan saivat paikan Heinolan Maila-Pojat, Kankaanpään Maila ja Lapin Lukko.
Josh Donaldson

Joshua Adam ”Josh” Donaldson (s. 8. joulukuuta 1985 Pensacola, Florida) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka on vuodesta 2015 lähtien edustanut MLB-liigan Toronto Blue Jaysiä. Hänen pelipaikkansa on kolmosvahti.
Ammattilaisura.
Chicago Cubs varasi siepparina pelanneen Donaldsonin ensimmäisellä kierroksella vuoden 2007 . Hän teki MLB-debyyttinsä Oakland Athleticsin riveissä kaudella 2010.
Donaldson kaupattiin Oaklandista kauden 2014 jälkeen Toronto Blue Jaysiin. Hänen avauskautensa uudessa seurassa oli jättimenestys, Donaldsonin voittaessa American Leaguen arvokkaimman pelaajan palkinnon.
Muuta.
Donaldson oli "MLB The Show 16" -videopelin kansikuvaurheilija.
Baise

Baise (, ), joskus Bose, on prefektuuritason kaupunki Guangxin zhuangien autonomisella alueella Etelä-Kiinassa. Kaupungin pinta-ala on 36 252 neliökilometriä ja väkiluku 3,47 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 220 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Nanningista luoteeseen.
Nimi ja sen lausuminen.
Vanhoissa sanakirjoissa kaupungin nimen kiinan merkille 百 on merkitty "bó" ääntämysohjeeksi tässä erisnimessä. Tämän vuoksi monissa vieraskielissä kaupungin nimi on ollut muotona Bose. Näyttää siltä, että nykyään kaupungin nimeä lausutaan kiinaksi "Bǎisè", ja sitten muotoa Baise käytetään yhä enemmän muissa kielissä.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu yhteen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin, yhdeksään piirikuntaan ja yhteen autonomiseen piirikuntaan.
Leimet

Leimet Oy on Rauman Lapissa vuodesta 1964 toiminut metalli­alan yritys, joka valmistaa paalu­tuksessa tarvittavia betoni­paalujen teräksisiä jatkos- ja kärki­kappaleita. Leimetin asiakkaita ovat betoni­paalu­valimot Pohjois­maissa ja läntisessä Euroopassa. Tuotannosta noin 90 prosenttia menee vientiin.
Historia.
Paalutustarvikkeiden valmistamisen aloitti kolmannen polven seppä Eino Leino vuonna 1964 silloisen Lapin kunnan Kodiksamin kylässä. Hän esitteli kehittämäänsä paalukenkää tamperelaisen elementti­tehtaan osto­johtajalle, ja toiminta pääsi alkuun. Isän ja kaksi poikaa työllistäneeseen yritykseen palkattiin ensimmäinen ulkopuolinen työntekijä vuonna 1968. Vuonna 1973 tehdas muutti Kodiksamista Lapin kirkonkylän teollisuusalueelle. 2010-luvun puolivälissä Leimet Oy työllisti yli 40 henkilöä, ja liikevaihtoa syntyi noin 9 miljoonaa euroa vuodessa.
Vuosina 1980–1982 Leimet Oy oli lahtelaisen Teräspeikko Oy:n omistuksessa, kunnes Eino Leinon poika Erkki Leino osti koko osakekannan takaisin. 2000-luvun alussa Leimet osti ruotsalaisen Hercules Grundläggning AB:n Etelä-Ruotsissa sijaitsevan konepajan koko konekannan ja solmi Herculeksen kanssa pitkän toimitussopimuksen. 2000-luku olikin Leimetin vahvaa kasvuaikaa, kun taas 2010-luvulla liikevaihto on suhdanteiden takia laskenut.
Satakunnan Yrittäjät myönsi Leinon perheelle vuonna 2011 Satakunnan yrittäjäperhe -palkinnon. Yritystä johtaa nyt perustajan Eino Leinon pojanpoika Antti Leino.
Huonoa seuraa

Huonoa seuraa on rockmuusikko Jukka Nousiaisen ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2014 c-kasettina. Maaliskuussa 2014 Nousiainen oli pulassa rahattomana Kanariansaarilla ja julkaisi Facebookissa avunpyyntöviestin. Paluulipun Nousiainen kustansi ennakkotilauksilla saaduilla varoilla, ja Suomeen päästyään albumi valmistui nopealla aikataululla.
Levy-yhtiö Äänetön julkaisi levyn myöhemmin CD:nä kahden lisäkappaleen kera. Levy on ilmestynyt myös vinyylinä.
Vastaanotto.
Levy sai kriitikoilta ylistävän vastaanoton. Rumban Jean Ramsay antoi albumille täydet viisi tähteä, sanoen Nousiaisen tyylin olevan niin omintakeinen, että on vaikea uskoa ettei häntä ole keksitty laboratoriossa. Hänen mukaansa Nousiaisen ymmärtävän rockin syvimmän olemuksen, ja vertasi tätä Hasil Adkinsiin ja Roky Ericksoniin. Niin ikään Soundin toimittaja Antti Luukkanen antoi albumille viisi tähteä, ylistäen artistin omaleimaisuutta, todeten ”kaiken älämölön takana piilottelevan herkän ja lahjakkaan lauluntekijän”. Nyt-liitteen arviossa todettiin albumin paljastavan Räjäyttäjien keulakuvan toisen puolen, ja Desibelin Heikki Väliniemen mukaan hän ei pysty piilottamaan lahjakkuuttaan huolittelemattoman äänimaailman avulla.
Isovesikrassi

Isovesikrassi ("Nasturtium officinale") on ristikukkainen kasvi, jota viljellään salaattina ja mausteena käytettävien mehevien versojensa takia.
Isovesikrassi kasvaa vedessä tai märissä ympäristöissä. Sen varsi voi kasvaa 50–200 cm pitkäksi ja olla halkaisijaltaan kaksi senttiä. Liuskaisista lehdistä voi tulla 27 cm pitkät.
Isovesikrassi kasvaa luonnonvaraisena Keski- ja Etelä-Euroopassa.
Kyynärlampi

Kyynärlampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Luhalahdella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Kyynärlampi on osa Sipsiönjärven-Vahojärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 350 metriä, leveys 250 metriä, ja sen pinta-ala on kuusi hehtaaria. Se sijaitsee Sipsiönjoen reitin pohjoispuolella ja Ohistonlammen ja Silmikkeenvuoren välissä olevassa painanteessa. Siihen laskee kaksi metsäojaa, ja sen laskuoja lähtee lammen eteläpäästä ja laskee sadan metrin päässä Myllylampeen. Laskuoja alittaa matkallaan yhdystien 2764. Rantaviivan pituus on 950 metriä, ja sen ympäristössä sijaitsee kolme maatilaa. Rannalle on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 2764. Silmikkeenvuori kohoaa noin 30 metriä vedenpinnan yläpuolelle.
Historiaa.
Vuoden 1955 painetussa peruskartassa lammen nimi kirjoitettiin ”Kyynärälampi”.
Aeroflotin lento 343

Aeroflotin lento 343 oli Aeroflotin reittilento Moskovasta Luxemburgin ja Havannan kautta Limaan. Lennolla käytetty Iljušin Il-62M ajautui ulos kiitotieltä laskeutuessaan Findelin kansainväliselle lentoasemalle 29. syyskuuta 1982. Seitsemän matkustajaa menehtyi onnettomuudessa. Onnettomuuden aiheutti tekninen vika moottorin numero 1 suihkujarrussa.
Onnettomuuslennolla oli 66 matkustajaa, 11 miehistön jäsentä ja 2 605 kilogrammaa postia, rahtia ja matkatavaroita. Lähestyminen Luxemburgiin sujui normaalisti. Koneen ollessa viiden metrin korkeudella kiitotien päällä miehistö käynnisti moottorien 1 ja 4 (uloimmat moottorit) suihkujarrut ja laittoi moottorit 40 prosentin teholle. Nopeutta oli tällöin 278 km/h. Moottorin 1 suihkujarru ei kuitenkaan teknisen vian vuoksi käynnistynyt. Moottorin automaattinen sammutuskaan ei toiminut. Epäsymmetrisen työntövoiman vuoksi kone alkoi ajautua oikealle. Se laskeutui viiden sekunnin kuluttua, jolloin nopeutta oli 265 km/h.
Maakosketuksen jälkeen miehistö avasi spoilerit ja nosti moottorien 1 ja 4 tehoja 86 ja 80 prosenttiin maksimista. Suihkujarrun vian vuoksi moottori numero 1 ei kuitenkaan hidastanut konetta, vaan työnsi sitä eteenpäin ja sivulle. Nokkapyöräohjaus ja pyöräjarrut eivät riittäneet koneen pitämiseen suorassa, ja se ajautui päällysteen sivuun 1 300 metrin päässä kiitotien alusta. Koneen siipi osui kiitotien sivussa pumppausasemaan, minkä jälkeen kone jatkoi matkaansa lentokentän verkkoaidan läpi matalaan metsikköön.
Kone pysähtyi kuljettuaan 2 200 metrin päähän kiitotien alusta ja 200 metriä kiitotiestä sivuun. Se päätyi pieneen rotkoon, jonka pohjalla oli lampi ja puro, ja syttyi tuleen. Kuusi matkustajaa kuoli onnettomuuspaikalla ja yksi matkustaja myöhemmin sairaalassa.
Tutkinnassa todettiin, ettei Iljušin Il-62M:lle ollut olemassa toimintaohjeita suihkujarrun ja moottorin automaattisammutuksen vioittumisen varalta, eikä miehistö saanut konetta hallintaansa, vaikka tunnistikin vian. Tutkijat suosittelivat ohjeiden laatimista sekä lentäjien kouluttamista toimimaan vikatilanteissa.
Forchem

Forchem Oy on Raumalla toimiva mäntyöljyä ja sen jatko­jalosteita valmistava kemian­teollisuus­yhtiö. Rauman sellu­tehtaan liepeille vuonna 2002 valmistunut maailman suurin mänty­öljyn kuiva­tislaamo siirtyi vuonna 2013 portugali­laisen perhe­yrityksen Respol Groupin omistukseen. Sitä ennen se oli vuodesta 2007 MB Rahastot -pääomasijoitus­yhtiön omistuksessa. Perustamis­vaiheessa Forchemin pää­omistajat olivat Bio Fund Management, Nordea Capital, OKO-Venture Capital ja valtion omistama Suomen Teollisuussijoitus. Forchemin modernin tehtaan perustaminen johti kilpailevan Arizona Chemicalin tehtaan sulkemiseen Valkeakoskella, jossa yli 50 jäi työttömiksi.
Forchem valmistaa useita kemikaaleja sekä bio­poltto­ainetta Rauman sellu­tehtaan sivu­virrasta saatavasta raaka­mäntyöljystä. Forchemin päätuotteita ovat liima­jalosteisiin käytettävät mäntyhartsit, öljymaalien sideaineina käytettävät mänty­rasvahapot sekä vähä­rikkisenä bio­poltto­aineena käytettävä mäntypiki. Prosessissa saatavia rasvahappoja käytetään myös puhdistus­aineiden valmistuksessa sekä voitelu- ja hydrauliöljyinä.
Forchem on vuodesta 2005 asti suunnitellut rakentavansa kasvisteroleita tuottavan tehtaan mäntyöljytislaamonsa yhteyteen.
Forchem tuottaa yhteistyössä Suomen Rehun kanssa terveysvaikutteista Progres-siipikarjanrehua.
Vuonna 2012 Global Cleantech Cluster Association (GCCA) valitsi Forchemin maailman 30 lupaavimman cleantech-yrityksen joukkoon.
Cubana de Aviaciónin lento 9646

Cubana de Aviaciónin lento 9646 oli Cubana de Aviaciónin tilauslento Havannasta Milanon kautta Kölniin. Lennolla käytetty Iljušin Il-62M syöksyi maahan pian lentoonlähdön jälkeen lähellä Havannaa 3. syyskuuta 1989. Kaikki 115 matkustajaa ja 11 miehistön jäsentä menehtyivät onnettomuudessa. Heidän lisäkseen maassa kuoli 45 ihmistä.
Sää onnettomuuden aikaan oli huono. Sade oli rankkaa, ja tuulen nopeus 30–40 kilometriä tunnissa. Pian lentoonlähdön jälkeen kone joutui laskuvirtaukseen ja alkoi laskeutua. Se osui antenneihin ja kukkulaan ennen kuin syöksyi maahan asuinalueella.
Vaikka onnettomuuden välitön aiheuttaja oli huono sää, onnettomuustutkijat laskivat sen välillisesti lentäjän syyksi. Heidän mukaansa lentäjä teki virheen päättäessään lähteä lentoon liian huonoissa olosuhteissa ja yliarvioidessaan koneensa suorituskyvyn.