tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Duan Yingying

Duan Yingying (s. 3. heinäkuuta 1989 Tianjin) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 60 huhtikuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 79 huhtikuussa 2018. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen sekä kaksin- että nelinpelissä.
Duan pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2013, johon hän pääsi mukaan karsintojen kautta. Hän hävisi avauskierroksen ottelunsa.
Hyks-instituutti

Hyks-instituutti Oy on yritys, joka hallinnoi lääketieteen tutkimusrahoitusta. Yritys sijaitsee Biomedicumissa Helsingin Meilahdessa. Yritys on keskittynyt laajoihin potilas- ja lääketutkimuksiin yhteistyössä Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirin sekä kansainvälisten lääkeyritysten kanssa. Yhtiön liikevaihto vuonna 2012 oli 6,7 miljoonaa euroa. Hyks-instituutti hallinnoi myös lääketieteen tutkimus- ja opetuskeskus Biomedicumin toimintaa. 
Hyks-instituutin omistaa Biomedicum-säätiö, jonka hallitukseen kuuluivat 2013: 
Hyks-instituutin toimitusjohtajana toimi 2013 Seppo Pakkala. 
Aiheesta muualla.
Hyks-instituutin sivusto
Alexander Cellarius

Alexander Cellarius (2. helmikuuta 1898 Orenburgin kuvernementti, Venäjä – 5. heinäkuuta 1979) oli saksalainen Suomessa toisen maailmansodan aikana toiminut tiedustelu-upseeri. Hän oli sotilasarvoltaan komentaja Saksan laivastossa (saks. "Fregattenkapitän").
Toiminta sota-aikana.
Cellariuksesta tuli 1939 Saksan Suomen-lähetystön laivastoasiamiehen Reimar von Boninin apulainen ja hänen asemapaikkanaan oli ensin Tallinna ja sitten Tukholma. Vuonna 1941 Cellarius joutui poistumaan Ruotsista paljastuneen vakoilutapauksen vuoksi, jonka seurauksena hän siirtyi Helsinkiin, jonne perustettiin Cellariuksen johtama "Abwehrin KO Finland." Sen toimisto sijaitsi Pohjoinen Makasiinikatu 9:ssä, jota alettiin kutsua "Büro Cellariukseksi".
Jatkosodan alettua ja Saksan vallattua Viron, perustettiin sinne vastaava toimisto, jota Cellarius toimensa ohessa johti. Suomen toimistolla oli alaosastot Mikkelin päämajassa, Rovaniemellä, Kotkassa ja Liinahamarissa Petsamossa. Büro Cellariuksen tehtäviin kuuluivat tiedustelu-, vastavakoilu- ja sabotaasitehtävät venäläisten selustassa. Saksan armeijan tiedustelupalvelun Abwehr liityttyä kesäkuussa 1944 Raichsicherheitshauptamptin (RSHA) alaisuuteen siirtyivät Byro Cellariuksen tiedustelutehtävät Suomessa elokuussa 1944 Alarich Brossin hoitoon ja Büro Cellarius jäi hoitamaan vain vastavakoilua.
Kun Saksan ulkoministeri Joachim von Ribbentrop vieraili Suomessa kesäkuun lopulla 1944, hän antoi Brossille ja Cellariukselle tehtäväksi luoda Suomeen saksalaismielinen vastarintaorganisaatio, joka voisi tarvittaessa tehdä Suomessa vallankaappauksen erillisrauhan solmimisen estämiseksi. Tätä menetelmää Saksa oli käyttänyt jo Unkarissa maaliskuussa 1944. Bross ja Cellarius alkoivat etsiä organisaatioon saksalaismielisiä jäseniä erityisesti IKL:n piiristä ja SS-joukoissa palvelleista suomalaisista. Uusi organisaatio sai nimekseen Sonderkommando Nord.
Kun Suomi oli solminut välirauhan Neuvostoliiton kanssa syyskuussa 1944, Büro Cellarius poistui maasta. Cellarius ja Bross johtivat sen jälkeen Sonderkommando Nordin toimintaa Pohjois-Saksassa sijainneesta Swinemündesta käsin. He organisoivat Suomeen saksalaismielisen vastarintaliikkeen; perustivat radiotiedusteluverkon, jota hoiti Helsingissä tanskalainen insinööri Thoralf Kyrre ja kokosivat Swinemündeen noin parinkymmenen suomalaisen ryhmän. Tälle ryhmälle annettiin koulutusta sabotaasitehtävissä. Osa näistä miehistä pudotettiin laskuvarjolla Suomeen ja myös saksalaiset sukellusveneet tekivät salaisia matkoja Suomen rannikolle. Sonderkommando Nordin toiminta päättyi Saksan antauduttua keväällä 1945.
Cellarius ja Bross olivat sodan jälkeen ainakin jonkin aikaa läntisten tiedustelupalveluiden tehtävissä.
Carl Slotte

Carl Robert Slotte (6. kesäkuuta 1878 Tammisaari – 11. joulukuuta 1946) oli suomalainen koristemaalari. Hänellä oli Helsingissä toiminut maalarinliike Carl Slotte Stuccatur &amp; Måleriaffär.
Slotte työskenteli aluksi Salomo Wuorion maalausliikkeessä ja opiskeli myöhemmin koristemaalausta Ruotsissa sekä Italiassa. Hänestä tuli koristemaalauksen johtava asiantuntija Suomessa, ja hän oli erityisesti tunnettu stukko-ornamenteistaan ja -reliefeistään.
Slotten yritys vastasi vuosina 1902–1907 rakennetun Tampereen tuomiokirkon koristemaalauksista. Sen jälkeen hän jatkoi yhteistyötä arkkitehti Lars Sonckin kanssa ja huolehti koristemaalauksista myös useilla muilla hänen suunnittelemillaan rakennuksilla. Slotte ei kuitenkaan itse maalannut kaikkia töitään, vaan käytti runsaasti apulaisia.
Carl Slotten tyttärentytär on keraamikko Francesca Lindh.
M/V Mærsk Mc-Kinney Møller

M/V Mærsk Mc-Kinney Møller on maailman suurin konttialus, jonka omistaa tanskalaiskonserni A. P. Møller-Mærsk. Se on yhtiön ensimmäinen Maersk Triple E -luokkaan kuuluva alus. Alus rakennettiin Daewoo Shipbuilding &amp; Marine Engineering -telakalla Etelä-Koreassa, ja sen rakentaminen maksoi noin 200 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Se valmistui vuonna 2013. Alus on nimetty A. P. Møller-Mærskin perustajan pojan, Mærsk Mc-Kinney Møllerin, mukaan, joka kuoli vuonna 2012. Pituudeltaan M/V "Mærsk Mc-Kinney Møller" on 400 metriä, ja leveydeltään 59 metriä. Kansia siinä on 19 kappaletta.
Aarne Runolinna

Aarne Kaarlo Waldemar Runolinna (15. lokakuuta 1898 Joensuu – 21. tammikuuta 1953 Ruotsi) oli suomalainen toimitusjohtaja ja äärioikeistolainen aktivisti.
Runolinnan vanhemmat olivat Kaarlo Waldemar Runolinna (aik. Rosenborg, 1877–1927) ja Olga Maria Isaksson 1877–1954. Hänen veljensä oli tekniikan tohtori ja professori Urmas Runolinna (1919–1991). Aarne Runolinna oli naimisissa saksalaisen Anna Maria Winklen kanssa.
Aarne Runolinna kuului 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen johtohenkilöihin. Hänen veljensä Olavi Runolinna (1906–1971) ampui Minna Craucherin tämän Mechelininkadun asunnossa 1932. 
Aarne Runolinna kuului 1944–1945 Suomessa toimineen saksalaismielisen vastarintaliikkeen Sonderkommando Nordin johtoon. Liike kaavaili hänestä ministeriä perustamatta jääneeseen Suomen kansallissosialistiseen pakolaishallitukseen. Runolinna toimi myös Saksasta käsin toimineen Vapaan Suomen radion kuuluttajana. Sodan jälkeen Runolinna päätyi vaimonsa ja tyttärensä kanssa YK:n perustaman pakolaisjärjestön UNRRA:n leirille Hampuriin, jossa he olivat vuoteen 1947.
Sodan jälkeen Aarne Runolinna ei halunnut palata Suomeen, vaan siirtyi perheineen Ruotsiin, jossa hän kuoli vuonna 1953.
Collin Altamirano

Collin Altamirano (s. 7. joulukuuta 1995 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja.
Vuonna 2013 Altamirano voitti Yhdysvaltain 18-vuotiaiden kaksinpelimestaruuden sijoittamattomana pelaajana. Voiton myötä hän sai villin kortin Yhdysvaltain avoimiin. Hän hävisi kuitenkin ensimmäisen kierroksen ottelunsa.
Smita Patil

Smita Patil (17. lokakuuta 1955 Pune – 13. joulukuuta 1986 Bombay) oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Häntä pidetään yhtenä aikansa parhaista näyttelijättäristä. Hän voitti kaksi parhaan naispääosan National Film Awards -palkintoa ja parhaan naispääosan Filmfare Awards -palkinnon. Intian hallitus myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1985.
Patil oli naimisissa näyttelijä Raj Babbarin kanssa. Patil kuoli synnytyksen jälkeisiin komplikaatioihin 31-vuotiaana 13. joulukuuta 1986. Heidän pojastaan Prateik Babbarista tuli myös näyttelijä.
Ruuniemen kalliomaalaus

Ruuniemen- eli Jäkälänjärven kalliomaalaus sijaitsee Jäkälänjärvellä Savitaipaleella Etelä-Karjalassa. Kalliomaalauksen löysivät Välijoen koulun oppilaat hiihtoretkellään ja maalauksesta ilmoitti eteenpäin ainakin T. Taskinen ja Jukka Luoto vuonna 1997.
Kallio ja sen sijainti.
Kohde sijaitsee Jäkärlänjärven itäosassa Ruuniemessä, joka pistää esille etelärannasta kohti pohjoista. Niemen kärjen länsipuolella on metsän suojassa kallioseinämä, jossa maalaus on. Kallion erottaa järvestä pieni rantakaistale, jossa kasvaa tiheä puusto.
Maalaus.
Kalliomaalaus käsittää muutaman havaitun kuvion. Selvin kuvioista on ihmishahmo, joka on osittain tuhoutunut. Siitä näkyy enää pyöreä pää, molemmat alaviistoon vedetyt suorat kädet, jotka alkavat niskasta, vartaloviivan katkelma ja lopuksi toinen suora jalka. Jalka jatkuu vartalosta kuin yhtenäisenä viivana. "Katkenneen" jalan kohdalta kallion pinta on rapautunut. Ihmishahmon alapuolella on vielä punaista puuta.
Pari metriä oikealle näkyy nuolimainen kuvio, jota pidetään toisena ihmishahmona. Siitä erottuu vasen käsi ja vartalaosta katkelmia. Parin punaväriläikän lisäksi on havaittu pystysuuntaan "luikerteleva" viiva, joka voisi esittää käärmettä.
Maalauksen löytäjät havaitsivat ensimmäiseksi ylempänä olleen hirvieläimen kuvion, mutta sitä ei enää ole.
Hauenguano

Hauenguano on Unescon maailmanperintökohteisiin kuuluvassa Vanhassa Raumassa sijaitseva aukio. Se on varsinaisesti pelkkä Kuninkaankadun leventymä, jollaisia torit ja aukiot usein olivat Suomen keskiaikaisissa kaupungeissa. Hauenguano on ilmeisesti saanut nimensä hauen leukaa muistuttavasta kolmion mallisesta muodostaan.
Hauenguanossa yhdistyvät Vanhan Rauman kaksi pääkatua, Kuninkaankatu ja Kauppakatu. Aukio sijaitsi lähellä tulliaitaa, joka ympäröi kaupunkia 1600-luvun alkupuolelta vuoteen 1808. Kaupunkiin tultiin sisään niin sanotun Porin tullin kautta, joka oli Hauenguanon kohdalla. 
Hauenguanon etelälaidalla on Rauman taidemuseo, joka sijaitsee 1795 rakennetussa Pinnalan talossa. Aukiolla on usein väliaikaisesti esillä taidemuseon näyttelyihin liittyviä teoksia. Vuonna 1996 Hauenguonolle valmistui vanhan mallin mukainen puurakenteinen kaivo. Aukion ympäristössä toimii käsityöläisten pajoja ja myymälöitä.
Baba Vanga

Vanga () (oikealta nimeltään Vangelia Pandeva Surčeva, avioliiton kautta Vangelia Gušterova, 31. tammikuuta 1911 – 11. elokuuta 1996) oli bulgarialainen selvänäkijä. Hän syntyi vuonna 1911 pienessä Strumican kaupungissa Ottomaanien valtakunnassa köyhään talonpoikaisperheeseen. Suurimman osan elämästään hän asui Petritšin kaupungissa Bulgariassa kolmen valtion rajojen risteyskohdassa. Vanga sokeutui 12-vuotiaana pyörremyrskyn riepotellessa häntä. 30-vuotiaana hän alkoi ennustaa ihmisille heidän kadonneiden sukulaistensa olinpaikkoja. Hänen ensimmäisiä kuuluisia vieraitaan oli Bulgarian kuningas Boris III.
Vanga usein ohjasi ihmiset parantajille tai lääkäreille, jotka voisivat auttaa heitä ja usein Vanga ei tuntenut parantajia nimeltä, vaan viittasi heihin seuraavasti: ”Eräässä kaupungissa elää sellainen mies, joka voi sinua auttaa”.
Vuonna 1967 Vangasta tehtiin valtion virkamies. Siitä hetkestä hän alkoi saada virallista palkkaa 200 levaa kuukaudessa. Vierailu hänen luonaan maksoi sosialististen maiden kansalaisille 10 levaa ja länsimaiden kansalaisille 50 dollaria. Tähän asti Vanga otti vastaan ihmisiä ilmaiseksi, ehkä pientä lahjaa vastaan.
Vangan keräämien varojen ansiosta Rupiten kylään rakennettiin kirkko vuonna 1994.
Baba Vanga ennusti vuodesta 2025 kaaoksen ja tuhon vuotta. Hänen mukaansa vuodella 2025 on erityisen suuri historiallinen merkitys. Sen lisäksi, että Eurooppaa uhkaa kaaos, Vanga on kertonut avaruusolioiden paljastavan itsensä ihmiskunnalle suuren urheilutapahtuman yhteydessä. Katastrofeista huolimatta Vanga ennusti ihmiskunnan selviävän – aina vuoteen 5079 saakka, jolloin ihmiset kuolevat sukupuuttoon luonnonkatastrofin seurauksena. Vangaa on arvosteltu epämääräisistä, epätarkoista ja monitulkintaisista ennustuksista.
Jason Sudeikis

Jason Sudeikis (s. 18. syyskuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ääninäyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Sudeikis työskenteli käsikirjoittajana komediasarjassa "Saturday Night Live" vuosina 2003–2005 ja myöhemmin näyttelijänä samassa sarjassa vuosina 2005–2013. Hän on tunnettu muun muassa rooleistaan elokuvissa "Kaameat pomot" (2011), "Hall Pass – lupa rellestää" (2011), "Millerit" (2013) ja "Kaameat pomot 2" (2014) sekä "Angry Birds -elokuva" (2016) ja "Angry Birds -elokuva 2" (2019). 
Yksityiselämä.
Sudeikis oli kihloissa näyttelijä Olivia Wilden kanssa vuosina 2013–2020. Heillä on kaksi lasta (s. 2014 ja 2016).
Sokotranharmaakerttu

Sokotranharmaakerttu ("Incana incana") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sokotranharmaakerttua tavataan kotoperäisenä Sokotran saarella. Sitä tavataan koko saarella ja se on paikallisesti yleinen. Lajin kannaksi arvioidaan yli 5 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Sokotranharmaakerttu on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö.
Sokotranharmaakerttu elää pensaikkoalueilla noin 800 metrin korkeudelle merenpinnasta, mutta se on havaittu myös 1 400 metrin korkeudessa.
Kaulusherttu

Kaulusherttu ("Malcorus pectoralis") eli aiemmalta nimelään kauluspriinia on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kaulusherttua tavataan Botswanassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
James Duckworth

James Duckworth (s. 21. tammikuuta 1992 Sydney) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 82 huhtikuussa 2015.
Duckworth teki debyyttinsä ATP-tasolla Brisbanessa vuonna 2012.
Timantit on ikuisia

"Timantit on ikuisia" on rap-artisti Cheekin kappale, jonka on säveltänyt Antti Riihimäki. Kappale julkaistiin 9. elokuuta 2013. Kappale on toinen single 20. syyskuuta 2013 julkaistulta "Kuka muu muka" -albumilta.
Kappaleen musiikkivideo esitettiin ensimmäisen kerran 8. elokuuta Tennispalatsin 1. salissa. Videon pääsi näkemään 700 ensimmäiseksi paikalle saapunutta henkilöä. YouTubessa video julkaistiin seuraavana päivänä, jossa se on kerännyt jo yli kahdeksantoista miljoonaa katselukertaa.
Paul Kammerer

Paul Kammerer () oli itävaltalainen biologi, joka pyrki 1910-luvulla kumoamaan perinnöllisyystieteen perusteet väittämällä, että hankitutkin ominaisuudet voivat periytyä. Hän kävi asiasta pitkän kiistan Gregor Mendelin perinnöllisyyskäsitystä kannattavien biologien kanssa. Vuonna 1926 Kammererin todistusaineisto paljastettiin väärennetyksi. 
Kammererin tutkimat kätilösammakot ("Alytes obstetricans") kutevat maalla, eikä niiden etujaloissa sen vuoksi ole kutukyhmyjä. Vedessä kutevilla sammakkolajeilla on kutukyhmyt, koska kyhmyjen avulla koiras saa vedessäkin pitävän otteen naaraasta. Kammerer kasvatti kätilösammakoitaan muutaman sukupolven ajan vedessä, niin etteivät ne päässeet kutemaan maalle. Kammerer väitti, että tänä aikana koiraille kehittyi kutukyhmyt. 
Vuonna 1926 yhdysvaltalainen tutkija Gladwyn Kingsley Noble kävi Kammererin laboratoriossa ja havaitsi, että kutukyhmyiltä näyttäneet elimet olivat ihon alle ruiskutettua tussia. Kammerer vakuutti, ettei hän ole väärentänyt aineistoa, mutta tiedeyhteisö alkoi pitää häntä huijarina. Kammerer ampui itsensä.
Native American Church

Native American Church (myös Amerikan alkuperäiskansojen kirkko, Peyotekirkko tai Peyote-tien kirkko) on Pohjois-Amerikan intiaanien suurin uskonnollinen järjestö. Sillä on noin 250 000 jäsentä ja se toimii usean pohjoisamerikkalaisen intiaanikansan keskuudessa. Kirkon ominaispiirre on hallusinogeenisen peyotekaktuksen sakramenttirituaalinen käyttö eli "peyotismi".
Native American Church perustettiin Oklahomassa vuonna 1918, joskin peyotea oli käytetty luultavasti jo tuhansien vuosien ajan. Kirkko perustettiin antropologi James Mooneyn neuvosta. Myös komanssipäällikkö Quanah Parker oli tärkeässä osassa kirkon synnyssä. Kirkko yhdistää alkuperäisiin pohjoisamerikkalaisiin uskontoihin New Agen ja kristinuskon piirteitä. Luonnon objekteissa nähdään yliluonnollisia merkityksiä ja tietyissä esineissä ja paikoissa uskotaan asuvan pyhyys. Peyoten käyttöön liittyy rituaaleja ja šamanismia. Kirkolla on laillisen aseman turvaama uskonnonvapaus, joka sallii jäsenille myös peyoten käytön.
Peyoterituaaleja eli kokoontumisia harjoitetaan niitä varten pystytetyssä tiipiissä. Koko illan kestävä seremonia tapahtuu puolikuun muotoisen alttarin äärellä ja siihen kuuluu nuotio, laulua, rukoilua sekä peyoten käyttöä. Seremonioita järjestetään useista syistä kuten sairauksien parantamiseksi tai merkittävien juhlapäivien tai tapahtumien juhlistamiseksi.
Iggy Azalea

Amethyst Amelia Kelly (s. 7. kesäkuuta 1990 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia), paremmin tunnettu taiteilijanimellä Iggy Azalea, on australialainen hip hop-artisti.
Azalean debyyttialbumi "The New Classic" julkaistiin huhtikuussa 2014 ja nousi useissa maissa myyntilistojen kärkiviisikkoon.
Tausta.
Amethyst Amelia Kelly syntyi ja kasvoi Mullumbimbyssa, Sydneyssä. Hän aloitti räppäämisen ollessaan 14-vuotias ja haaveili muutosta Yhdysvaltoihin. Tämän vuoksi hän jätti lukion kesken ja tienasi rahaa työskentelemällä äitinsä kanssa lomahotellien huonesiivoojana. Azalea muutti Yhdysvaltoihin vuonna 2006. Hän asui alkuun Miamissa ja sittemmin myös Houstonissa ja Atlantassa. 
Taiteilijanimekseen hän otti lapsuuden lemmikkikoiransa nimen ”Iggy” sekä Azalea Street-kadun, jolla hänen perheensä asuu Australiassa.
Musiikkityyli.
Vaikka Azalea on australialainen, hän räppää Yhdysvaltojen etelävaltiolaisella aksentilla.
Azalean kappaleet ovat pääasiassa hip hopia, mutta niiden instrumentaalityylit vaihtelevat. Esimerkiksi kappaleissa ”Black Widow” ja ”Work” on trap-instrumentaali, kappaleessa ”Change Your Life” on EDM-instrumentaali ja kappaleessa ”Fancy” on elektro-instrumentaali.
Yksityiselämä.
Azalea seurusteli rap-artisti A$AP Rockyn kanssa vuosina 2011–2012. Kesäkuussa 2015 hän meni kihloihin koripalloilija Nick Youngin kanssa. He olivat seurustelleet marraskuusta 2013 lähtien. Pari erosi vuonna 2016.
Jugoslavian valtaus

Jugoslavian valtaus oli Saksan, Italian ja Unkarin joukkojen toisessa maailmansodassa suorittama operaatio, jossa Jugoslavian valtio vallattiin ja miehitettiin.
Saksan johtaja Adolf Hitler oli jo aiemmin päättänyt auttaa Italiaa Kreikan valtaamisessa, mikä edellytti Jugoslavian yhteistyötä. Sijaishallitsija Paulin johtama Jugoslavian hallitus taipui 25. maaliskuuta 1941 allekirjoittamaan kolmen vallan sopimuksen liittolaisuuden merkiksi, mutta tästä seurasi kaksi päivää myöhemmin sotilasvallankaappaus Belgradissa. Kuningas Pietari II julistettiin täysi-ikäiseksi ja Jugoslavian uusi hallitus irtisanoutui liittolaisuudesta Saksan kanssa. Jo samana päivänä Hitler antoi johtajan ohjeen numero 25, mikä käynnisti Jugoslavian valtauksen suunnittelun. Hyökkäys aloitettiin 6. huhtikuuta 1941 ja taistelut päättyivät Jugoslavian antautumiseen 18. huhtikuuta 1941. Skopje vallattiin 7. huhtikuuta ja Sarajevo vallattiin 15. huhtikuuta. Taisteluiden jälkeen Jugoslavia jaettiin saksalaisten, italialaisten ja unkarilaisten kesken ja osa alueista liitettiin akselivaltoihin. Saksalaiset loivat maan pohjoisimpaan kärkeen Itsenäisen Kroatian valtion, jota johtivat Ante Pavelić ja Nikola Mandić. Italia sai Jugoslavian laivaston, johon kuuluivat muun muassa Malinska-luokan miinalaiva, kevyt risteilijä Dalmacija ja sukallusveneiden kuljetusalus "Hvar". Jugoslavian partisaanit tekivät vastarintaa miehityksen aikana vuoteen 1944 asti, jolloin puna-armeija vapautti Jugoslavian saksalaismiehityksestä.
Deathmarched

Deathmarched oli vuosina 2009–2014 toiminut seinäjokelainen death metal -yhtye, joka kasattiin hajonneiden God Forsakenin sekä Putridin jäsenistä.
Kesäkuussa 2012 yhtye julkaisi promoalbumin "Open Fire!", minkä jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen Violent Journey Recordsin kanssa. Esikoisalbumi, "Spearhead of Iron", julkaistiin joulukuussa 2012.
Yhtye hajosi kesäkuussa 2014.
Durant (automerkki)

Durant oli vuosina 1921–1926 ja 1928–1932 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki. New Yorkissa sijaitsevan Durant Motors -autotehtaan perusti William C. Durant jouduttuaan eroamaan General Motorsin toimitusjohtajan paikalta. Durant Motors -yhtiö valmisti Durant-autojen lisäksi myös Rugby, Locomobile, Flint ja Star -merkkisiä autoja sekä Mason-merkkisiä kuorma-autoja. Star-autoja myytiin vientimaissa kuten Englannissa.
Durant-autoissa oli 1921–1926 nelisylinterinen moottori ja sen lähimpiä kilpailijoita oli Oakland. Aluksi Durant Motors -tehdas menestyi hyvin William Durantin kokemuksen ja valmistamiensa monien automerkkien ansiosta.
Tuotanto keskeytettiin vuodeksi 1927, jonka aikana Durant-auto suunniteltiin uudestaan, kuusisylinterisellä moottorilla. Auton korit toimitti Budd-yhtiö.
New Yorkin 1929 pörssiromahdus vähensi huomattavasti autojen myyntiä. 1930-luvun lama lopetti monia yrityksiä ja myös Durant Motors ajautui maksukyvyttömäksi, joten Durant-autojen tuotanto loppui 1932 alussa.
Suomessa myytiin Durant Motorsin autoista eniten Rugby-autoja, joka oli myyntitilastoissa noin kymmenenneksi myydyin automerkki.
Nasim Pedrad

Nasim Pedrad (s. 18. marraskuuta 1981 Teheran, Iran) on amerikaniranilainen näyttelijä. Pedrad esiintyi "Saturday Night Livessa" vuosina 2009–2014. Hän on esiintynyt myös komediasarjoissa "Scream Queens" ja "Kolme miestä ja tyttö".
Pedrad muutti muutaman vuoden ikäisenä perheensä mukana Iranista Yhdysvaltoihin vuonna 1984. Hänen vanhempansa Arasteh Amani ja Parviz Pedrad olivat aikanaan tavanneet toiseensa opiskellessaan Berkeleyssä. Pedrad kasvoi Kaliforniassa ja opiskeli teatterikoulussa Kalifornian yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 2003.
Georges Richard

Georges Richard oli vuosina 1897–1902 valmistettu ranskalainen automerkki. Merkin nimesi ranskalainen kilpa-ajaja Georges Richard (1863–1922). Georges Richard -autoja valmistavan tehtaan virallinen nimi oli "Société des Anciens Établissements Georges Richard", ja se sijaitsi Pariisin pohjoisosassa sijaitsevassa Ivry-Port'in esikaupungissa. Georges Richard perusti autotehtaan vuonna 1897 veljensä Maxime Richardin kanssa.
Richardin veljekset ottivat vuonna 1901 liikekumppanikseen Charles-Henri Brasier'in. Hänen vaikutuksestaan automerkki nimettiin vuonna 1902 uudestaan, jolloin Georges Richard -automerkin valmistus siis päättyi. Georges Richard lähti tehtaan johdosta ja perusti uuden Unic-automerkin. Hän perusti autotehtaan vuonna 1906.
"Georges Richard vis-à-vis" vuodelta 1898 on nelipaikkainen auto, jossa istutaan vastakkain. Kattoa tai ovia ei ajoneuvossa ole. Yksisylinterisen Benz-moottorin iskutilavuus oli 1045 cm³. "Georges Richard vis-à-visin" pituus oli 230 cm, leveys 132 cm ja omapaino 300 kiloa. Ajoneuvon huippunopeus oli 22 km/t.
Oranssi-iiso

Oranssi-iiso ("Agastache aurantiaca") on iisoihin kuuluva yrtti ja koristekasvi. Se on kotoisin Pohjois-Amerikasta.
Oranssi-iiso kasvaa noin 30–40 senttimetrin korkuiseksi. Se viihtyy auringossa ja hiekkapitoisessa mullassa lämpimällä kasvupaikalla. Kasvi kestää kuivuutta.
Heinäkuussa alkava kukinta kestää pitkään. Oranssi-iiso on melko hyvä mesi- ja perhoskasvi.
Käyttö.
Aniksen ja mintun tuoksuiset lehdet ovat hyvä teeaines joko yksin tai esimerkiksi mintun, iison ja sitruunamelissan kera. Kukkia ja lehtiä voi käyttää myös jälkiruokien ja leivonnaisten mausteena. 
Oranssi-iisoa on käytetty rohtona hengitys- ja ruuansulatusvaivoihin.
Rutan Voyager

Rutan Model 76 Voyager oli ensimmäinen lentokone, jolla lennettiin maapallon ympäri ilman välilaskuja ja -tankkauksia.
Lentokoneen suunnitteluun ryhdyttiin loppuvuodesta 1980 ja siitä vastasi ilmailutekniikan insinööri Burt Rutan. Voyager oli edistyksellinen niin muotoilultaan kuin rakennusmateriaalien valinnoiltaankin. Suuria määriä Voyagerin rakennusmateriaaleja saatiin lahjoituksina muilta ilmailuharrastajilta. Neljänkymmenen minuutin pituisen ensilentonsa Voyager teki kesäkuussa 1984. Vain 67 koelennon jälkeen kone oli valmis yrittämään ennätyslentoa.
Ennätyslento nousi ilmaan Edwardsin tukikohdasta, Mojaven autiomaasta, Kaliforniassa 14. joulukuuta 1986. Koneen ohjaimissa olivat Burt Rutanin veli Dick Rutan sekä hänen tyttöystävänsä Jeana Yeager. Koneen omapainon (1 021 kg) lisäksi sen seitsemääntoista polttoainetankkiin oli pumpattu yhteensä 3 180 kilogrammaa kerosiinia. Massiivisesta, noin 4,4 tonnin kokonaispainosta johtuen Voyager rikkoi uuden maailmanennätyksen heti sen renkaiden irrottua kiitotien pinnasta; ilmaan nousu oli vaatinut noin 4 250 metrin matkan. Ennätyksen lisäksi lähtö rikkoi myös molempien – 34 metrin päässä toisistaan sijainneiden – siipien kärjet, niiden raahauduttua lähes koko lähtöön nousun ajan kiitotien pintaa vasten.
Lähtöön nousu ei jäänyt matkan ainoaksi vastoinkäymiseksi. 16. joulukuuta Voyager joutui hirmumyrskyyn Tyynenmeren yllä. Seuraavana päivänä koneen jäähdytysnestesäiliö alkoi vuotaa ja 19. joulukuuta öljynpaine laski kriittisesti. Lisäksi kohtuuton valvominen aiheutti molemmille lentäjille monenlaisia ongelmia, kuten aistiharhoja.
23. joulukuuta 1986 kello 8:05 Voyagerin renkaat koskettivat jälleen maata. Lento oli kestänyt 9 vuorokautta, 3 minuuttia ja 45 sekuntia. Tuossa ajassa se oli taittanut 40 212 kilometriä.
Lennot Voyagerilla lopetettiin vuonna 1987 ja nykyään se on näytillä Yhdysvaltojen kansallisessa ilmailumuseossa Washingtonissa.
Oli aikakin

Oli aikakin "(About Time)" on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Richard Curtisin ohjaama ja käsikirjoittama draamakomedia. Se kertoo nuoresta miehestä joka yrittää aikamatkustamalla parantaa tulevaisuuttaan. Sen pääosissa ovat Domhnall Gleeson, Rachel McAdams, Bill Nighy, Tom Hollander ja Margot Robbie.
Aiheesta muualla.
Dennis Rafkin

Dennis Rafkin (25. huhtikuuta 1944 Ruotsi – 14. maaliskuuta 2025 Turku) oli suomalainen ravintoloitsija ja talousneuvos. Hänet tunnettiin perustamistaan Pizzeria Dennis -ravintoloista, joita toimi Rafkinin kotikaupungin Turun lisäksi myös muun muassa Helsingissä ja Tampereella.
Dennis Rafkin syntyi Ruotsissa, jonne suomalaisia äitejä lähetettiin sota-aikana synnyttämään. Hänen äitinsä oli helsinkiläinen ja isä Venäjältä Viipuriin muuttanutta juutalaista sukua. Lapsuutensa ja nuoruutensa Rafkin vietti Helsingissä, jossa hän valmistui kondiittoriksi. Hän muutti Turkuun vuonna 1968 ja työskenteli aluksi leipurina Naantalissa, kunnes perusti pizzerian Turun Linnankadulle vuonna 1975. Rafkin myi yrityksensä vuonna 2008, jolloin siihen kuului yhteensä neljä ravintolaa sekä Kaarinassa toiminut leipomo. Yrityksen uusi omistaja ajautui konkurssiin vuonna 2022, mutta Rafkinin perhe osti konkurssipesältä takaisin Pizzeria Dennisin tuotemerkin. Dennisin poika Kim Rafkin avasi ravintolan jälleen Linnankadulla vuonna 2023. 
Vuonna 1981 Rafkin hankki yhtiökumppaneineen huonokuntoisen "Pikinytky"-höyrylaivan ja teki siitä Turun ensimmäisen ravintolalaivan nimeltä "Le Pirate", ”Merirosvo”. Myöhempien omistajien aikana 1992 puurunkoinen laiva paloi ja upposi Aurajokeen. "Le Piratesta" alkoi trendi, joka on tehnyt Turun Aurajokivarresta Suomen tiheimmän ravintolalaivakeskittymän.
Vuonna 1995 Rafkin perusti käsipallojoukkue HC Denniksen, joka voitti vajaan kymmenen vuoden aikana muun muassa kolme Suomen mestaruutta. Seuran toiminta lopetettiin keväällä 2005 Rafkinin heikentyneen terveydentilan vuoksi. Hän oli yksi Turun Palloseuran jääkiekkojoukkueen omistajista. Rafkinin pojanpoika Ruben Rafkin on jääkiekkoilija. 
Julkisuudessa Rafkin on ollut mukana muun muassa "Diili"-televisiosarjassa Hjallis Harkimon neuvonantajana.
Dennis Rafkin kuoli 80-vuotiaana 14. maaliskuuta 2025 sairastettuaan pitkään.
Wand’rin’ Star

”Wand’rin’ Star” (vap. suom. "Vaeltava tähti") on Frederick Loewen säveltämä ja Alan Jay Lernerin sanoittama musiikkikappale vuoden 1951 Broadway-näytelmästä "Paint Your Wagon". Kappale lisättiin musikaaliin viime hetkellä sen Broadwayn ensi-iltaa edeltävien Bostonin-näytösten aikana. Näytelmän pohjalta tehdyssä elokuvassa "Kultarynnäkön iloiset päivät" (1969) sen esitti Lee Marvin. Marvinin levytys nousi Britannian singlelistan kärkeen maaliskuussa 1970.
Juha Vainio on kääntänyt kappaleen suomeksi nimelle ”Toiset on luotuja kulkemaan”. Suomennoksen ovat äänittäneet muun muassa Ossi Ahlapuro, Tapio Rautavaara, Kai Lind, Jukka Raitanen, Kari Tapio ja Sielun Veljet.
Levytyskapellimestari Markku Johansson on kertonut, että kappale oli Tapio Rautavaaralle poikkeuksellisen haastava, ja levylle kelpaava versio syntyi monien uusintaottojen ja nauhaleikkausten jälkeen. Kappale ilmestyi Rautavaaran albumilla "Muistoissain muuttumaton" vuonna 1971.
Artjom Vesjolyi

Artjom Vesjolyi (, oikea nimi "Nikolai Ivanovitš Kotškurov", Никола́й Ива́нович Кочку́ров; 29. syyskuuta 1899 Samara – 8. huhtikuuta 1938 Kommunarka) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Artjom Vesjolyi syntyi köyhään perheeseen ja meni 14-vuotiaana ansiotöihin. Hän liittyi helmikuun vallankumouksen jälkeen bolševikkeihin ja osallistui puna-armeijan riveissä Venäjän kansalaissotaan. 1920-luvun alussa Vesjolyi opiskeli jonkin aikaa kirjallisuusinstituutissa ja Moskovan yliopistossa. Hän kuului Pereval-kirjailijaryhmään ja vuodesta 1929 lähtien Venäjän proletaarikirjailijoiden yhdistykseen.
Vesjolyi tunnetaan Venäjän kansalaissodan alkuvoimaisena kuvaajana, joka tyyliltään edustaa Boris Pilnjakin koulukunnan ”ornamentaalista” proosaa. Hänen pääteoksensa on kansalaissotaa kuvaava romaani "Rossija, krovju omytaja" (”Verellä huuhdeltu Venäjä”, 1924–1932). Kirjailija on laatinut myös Jermakin Siperian-valloituksesta kertovan historiallisen romaanin "Guljai, Volga!" (”Juokse, Volga!”, 1932).
1930-luvun lopussa Vesjolyi joutui Stalinin vainojen uhriksi. Hänet pidätettiin lokakuussa 1937 ja teloitettiin syytettynä osallistumisesta vastavallankumouksellisen terroristijärjestön toimintaan. Vesjolyin maine palautettiin vuonna 1956.
Guanidiini

Guanidiini eli iminourea (CH5N3) on emäksinen typpipitoinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä muodostuu eliöissä muun muassa proteiiniaineenvaihdunnan tuotteena. Guanidiinia käytetään syntetisoitaessa muun muassa lääkeaineita.
Ominaisuudet.
Guanidiinia muodostuu eliöissä aminohappojen, kuten arginiinin ja kreatiinin, sekä puriinien aineenvaihduntatuotteena. Huoneenlämpötilassa se on valkoista kiteistä ainetta, joka liukenee erittäin hyvin veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Kuumennettaessa guanidiinin vesiliuosta yhdiste hydrolysoituu hitaasti ureaksi. Guanidiini on voimakkaasti emäksistä. Esimerkiksi 25 massaprosenttia guanidiinia sisältävän vesiliuoksen pH-arvo on 13,5. Protonoituessaan guanidiini muodostaa guanidiniumionin (CH6N3+), jonka rakennetta stabiloi resonanssi. 
Guanidiini ja guanidiniumkationi eivät ole kovin reaktiivisia. minkä vuoksi reaktiot tapahtuvat vain hyvin emäksisissä olosuhteissa. Guanidiinille tapahtuvia reaktioita ovat muun muassa alkylointi, asylointi ja erilaiset kondensaatioreaktiot. Väkevä typpihappo nitraa yhdisteen nitroguanidiiniksi.
Valmistus ja käyttö.
Guanidiinia valmistetaan syanamidista tai disyandiamidista ja ammoniakista tai ammoniumsuoloista. Näissä prosesseissa muodostuu guanidiniumsuoloja, joista guanidiini vapautetaan voimakkaan emäksen, kuten alkalimetallihydroksidin avulla. Eräitä guanidiinisuoloja voidaan valmistaa myös urean ja ammoniakin välisellä reaktiolla korkeassa paineessa. Tämän prosessin etuna on urean halpuus verrattuna syanamidiin ja disyandimaidiin. Muita yhdisteen valmistustapoja ovat muun muassa kalsiumsyanidin ja ammoniumjodidin reaktio tai syanogeenikloridin ja ammoniakin välinen reaktio.
Guanidiinia käytetään monien orgaanisten yhdisteiden ja lääkeaineiden synteesien lähtöaineina. Tärkeimpiä reaktioita ovat heterosyklisiä yhdisteitä muodostavat kondensaatioreaktiot. Guanidiinista valmistetaan muun muassa 2-aminopyrimidiinijohdannaisia, puriinijohdannaisia, kuten metotreksaattia ja sulfonamideja, kuten sulfametatsiinia. Monissa reaktioissa käytetään guanidiinin suoloja, kuten guanidiinihydrokloridia, guanidiinikarbonaattia tai guanidiininitraattia. Guanidiinia voidaan käyttää myös muovien ja räjähteiden valmistuksessa sekä kumien vulkanointia kiihdyttävänä aineena.
Kommunarka

Kommunarka () on Sosenskojen kuntaan kuuluva taajama Moskovan Novomoskovskin hallintopiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kalugan maantien varrella neljän kilometrin päässä Moskovan kehätiestä. Taajaman lähellä on samanniminen Stalinin vainojen uhrien teloituspaikka ja hautausmaa.
Paikalla sijainnut kartano toimi 1920–1930-lukujen vaihteesta lähtien OGPU:n ja NKVD:n päälliköiden maaseutuasuntona. Genrih Jagodan pidätyksen jälkeen vuonna 1937 sitä alettiin käyttää teloituspaikkana. FSB:n asiantuntijalautakunnan vuonna 1993 tekemän arvion mukaan Kommunarkaan on haudattu 10 000–14 000 vainajaa, joista alle 5 000 mainitaan nimeltä Memorial-järjestön laatimissa luetteloissa. Teloitettujen joukossa on lukuisia ulkomaalaisia poliitikkoja ja merkkihenkilöitä. Moskovan seudun muita teloituspaikkoja olivat 1930–1940-lukujen vaihteessa Butovo (20 765 teloitettua) ja Donskoin luostarin lähellä sijaitseva uusi hautausmaa (muutama sata uhria).
Kommunarkan hautausmaa siirtyi FSB:ltä Venäjän ortodoksisen kirkon hallintaan vuonna 1999. Vuonna 2007 sinne valmistui ortodoksinen kirkkorakennus.
On the Midnight Wire

On the Midnight Wire on suomalaisen ska/reggae-yhtyeen The Capital Beatin järjestyksessä toinen studioalbumi. Albumin julkaisi Stupido Records 6. huhtikuuta 2011. Levy nousi Suomen viralliselle albumilistalle viikolla 17/2011 sijoittuen sijalle 17 ja viihtyen tulevien viikkojen aikana listalla yhteensä seitsemän viikon ajan. Levy myös sijoittui sijalle 19. Rumban vuoden 2011 albumilistalla. 
Singlekappaleella "Sweet, Sweet" on mukana maailmankuulu kuoro Soweto Gospel Choir, joka on aiemmin tehnyt yhteistyötä mm. Red Hot Chili Peppersin, Aretha Franklinin, Celine Dionin ja Diana Rossin kanssa.
Claes Purjo

Bror Claes Purjo (10. tammikuuta 1918 – 27. maaliskuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja ja SS-vapaaehtoinen, joka oli mukana 1944–1946 Suomessa toimineessa saksalaismielisessä vastarintaliikkeessä.
Toinen maailmansota.
Purjo liittyi kesällä 1941 suomalaiseen SS-vapaaehtoispataljoonaan, jossa hän yleni SS-Obersturmführeriksi. Purjo jäi Saksaan jälkikomennukselle vielä sen jälkeen, kun suomalainen SS-pataljoona oli kotiutettu kesäkuun alussa 1943. Hän oli ensin "SS-Verbindungstelle Finnlandin" huoltotoimiston palveluksessa ja siirtyi keväällä 1944 Berliiniin SS-Hauptamtin Verbindungsstelle Finnlandin tehtäviin. Saksalaismielisellä ja kansallissosialismia kannattaneella Purjolla oli hyvät välit Saksan poliittiseen ja sotilaallisen johtoon. Valpon vuonna 1945 tekemän selvityksen mukaan Purjo oli sanonut Suomen tehtyä aselevon syyskuussa 1944 olevansa ainoa Suomen virallinen edustaja Saksassa.
Purjo kuului myös Berliinissä oleskelleiden suomalaisten perustaman saksalaismielisen Suomi-liiton johtoon yhdessä amiraali Gustav von Schoultzin, vapaaherratar Ruth Munckin ja professori Johannes Öhquistin kanssa.
Lokakuun alussa 1944 Lapin sodan aikana Purjo ja SS-Hauptsturmführer Jouko Itälä saapuivat Norjan kautta Rovaniemelle värväämään saksalaisten vangeiksi joutuneita suomalaisia sotilaita SS-joukkoihin. Purjo järjesteli myös värväystoimintaa Suomessa ja hän suunnitteli myös sabotaasitoiminnan aloittamista täällä. Purjo oli lisäksi Berliinistä käsin toimineen Vapaan Suomen radion kuuluttajana syksyllä 1944. Sodan loppuvaiheissa keväällä 1945 Purjo pakeni Saksasta Norjaan. Hänet pidätettiin Norjassa, mutta hän onnistui karkaamaan ja siirtyi Ruotsiin.
Muukalaislegioonassa.
Myöhemmin Purjo palveli Ranskan muukalaislegioonassa Pohjois-Afrikassa ja Indokiinassa 1946–1950. Sodan jälkeen Valpo epäili Purjoa ja kahta muuta entistä SS-miestä, Kaj Laurellia ja Unto Parvilahtea, maanpetoksesta, mutta maasta poistunut Purjo saatiin kuulusteltavaksi vasta 1950.
Paluu Suomeen.
Palattuaan Suomeen Purjo toimi Keskinäinen vakuutusyhtiö Aarni-Liikenteen ja Yksityisyrittäjäin vakuutusyhtiön toimitusjohtajana.
Claes Purjo joutui vakavaan liikenneonnettomuuteen 12. joulukuuta 1970 ollessaan Linja-autoliiton toiminnanjohtajan Aarne Helkamon kanssa valtatie 4:llä matkalla metsästysretkelle Hartolaan. Helkamon ohjaama henkilöauto alkoi heittelehtiä jäisellä tiellä Orimattilan Luhtikylässä ja törmäsi vastaan tulleeseen Mannerkivi Oy:n linja-autoon. Purjo selvisi onnettomuudesta lievin vammoin, mutta Helkamo sai heti surmansa.
Jouko Itälä

Jouko Kauko Itälä (21. joulukuuta 1916 Mäntsälä – 20. heinäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja ja talousneuvos. Hän palveli jatkosodan aikana suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa ja oli mukana 1944–1945 Suomessa toimineessa saksalaismielisessä vastarintaliikkeessä.
Elämä.
Nuoruus.
Jouko Itälän vanhemmat olivat maatalousteknikko Juho Artturi Itälä ja Aino Maria Haikkola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1937 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1956.
Waffen-SS.
Kesällä 1941 itälä liittyi suomalaiseen SS-vapaaehtoispataljoonaan jossa hän yleni SS-Hauptsturmführeriksi. Hän toimi vuodesta 1942 Saksassa kouluttajana ja hän jäi sinne vielä senkin jälkeen kun suomalainen SS-pataljoona kotiutettiin kesäkuun alussa 1943. Suomen irtauduttua sodasta syyskuussa 1944 Itälä olisi halunnut palata Suomeen, mutta hänet määrettiin SS-Nord-divisioonan yhteysupseeriksi Pohjois-Suomeen.
Lokakuun alussa 1944 Lapin sodan aikana Itälä ja SS-Untersturmführer Claes Purjo saapuivat Norjan kautta Rovaniemelle värväämään saksalaisten vangeiksi joutuneita suomalaisia sotilaita SS-joukkoihin. Suomalaisia saatiin värvättyä noin 70 ja heitä koulutettiin Kongsvingerin pikkukaupungin linnoituksessa Norjassa. Itälä toimi komppanian vahvuisen joukon johtajana. Osa värvätyistä lähetettiin koulutukseen Saksaan. Saksan antauduttua toukokuussa 1945 Itälä joutui norjalaisten vangiksi.
Sotavankeudessa Jouko Itälä oli vangittuna Norjassa aina kevääseen 1946 saakka, jolloin hän pääsi palaamaan Suomeen. Suomessa hänet tuomittiin oikeudessa 14 kuukaudeksi kuritushuoneeseen, jonka tuomion hän istui Turun lääninvankilassa.
Sotien jälkeen.
Itälä oli Vallilan puutavara Oy:n konttoripäällikkönä 1951–1956, Kosan Oy:n hallinnollisena päällikkönä 1957–1958 sekä Oy Sanitol Ab:ssä varatomitusjohtajana 1958–1968 ja toimitusjohtajana vuodesta 1968. Hän oli myös Cederroth Oy:n hallituksen jäsenenä vuodesta 1978. Itälä sai talousneuvoksen arvon 1977.
Perhe.
Jouko Itälä oli naimisissa vuodesta 1942 Eila Tellervo Juurisen kanssa. Ministeri Jaakko Itälä on Jouko Itälän nuorempi veli. Jouko Itälä on myös kansanedustaja Ville Itälän setä.
Rakkautta ennen keskiyötä

Rakkautta ennen keskiyötä ("Before Midnight") on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Richard Linklaterin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva. Elokuva on jatko-osa elokuville "Rakkautta ennen aamua" (1995) ja "Rakkautta ennen auringonlaskua" (2004). Elokuvan pääosissa nähdään aiempien osien tapaan Ethan Hawke ja Julie Delpy.
Vastaanotto.
"Ilta-Sanomissa" vuonna 2017 Timo Malmi antoi elokuvalle kolme ja puoli tähteä viidestä ja luonnehti sitä viehättäväksi mutta harvinaisen aikuiseksi rakkauselokuvaksi, joka ei vältä kipeitäkään kysymyksiä.
Lawrence G. Rawl

Lawrence G. Rawl (4. toukokuuta 1928 Lyndhurst, New Jersey – 14. helmikuuta 2005 Fort Worth, Texas) oli yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka toimi Exxonin puheenjohtajana ja toimitusjohtajana. Hänen uransa Exxonissa oli pitkä, ja hänen hallintokautenaan yritys muun muassa vähensi toimintakulujaan ja siirsi päämajansa Texasin Irvingiin. Exxonin säiliöalus "Exxon Valdez" joutui 1989 öljyonnettomuuteen, josta vuoti mereen miljoonia litroja öljyä. Exxonia ja Rawlia syytettiin hitaasta reagoinnista onnettomuuteen.
Nuoruus ja uran alku.
Lawrence Rawl syntyi vuonna 1928 kuusilapsisen perheen viidentenä lapsena. Hän liittyi toisen maailmansodan lopulla Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Sodan jälkeen hän opiskeli Oklahoman yliopistossa ja valmistui öljyteknologian alalta vuonna 1952. Valmistumisensa jälkeen Rawl työskenteli Etelä-Texasissa Exxonin edeltäjän Humble Oilin porausinsinöörinä.
Rawlin ura Exxonissa oli pitkä. Vuonna 1960 hänet siirrettiin New Yorkiin yrityksen tuotanto-osastolle. Hän sai jatkuvasti lisää kansainvälistäkin vastuuta Exxon USA:ssa ja Esso Europessa, jonka varatoimitusjohtajaksi hänet valittiin vuonna 1980. Rawl palasi New Yorkiin 1980, kun hänet valittiin Exxon Corporationin toimialajohtajaksi. Vuonna 1985 hänestä tuli Exxonin hallintoneuvoston puheenjohtaja ja 1987 hallituksen puheenjohtaja ja toimitusjohtaja.
Toimitusjohtajana ja viimeiset vuodet.
Rawl toimi Exxonin johdossa vuoteen 1993. Hänen hallintoaikanaan Exxon vähensi toimintojaan ja toimintakulujaan, kun se myi tytäryhtiöitään, sulki huoltoasemia ja muutti päämajansa Manhattanilta Texasin Irvingiin. Yritys laajensi kuitenkin kemiallisia toimintojaan ja öljy- ja kaasuvarantojaan Afrikassa ja Aasiassa.
Rawlin aika toimitusjohtajana muistetaan erityisesti Exxonin säiliöaluksen "Exxon Valdezin" öljyonnettomuudesta, kun miljoonia litroja öljyä vuosi arvokkaaseen meriekosysteemiin Alaskan Prince William Sound -lahdessa. Maaliskuussa 1989 tapahtunut onnettomuus tappoi kymmeniätuhansia lintuja ja merieläimiä ja ajoi tuhansia kalastajia työttömäksi. Monien kommentoijien mukaan Exxonilla kesti liian kauan reagoida onnettomuuteen; Rawl itse kommentoi ensimmäisen kerran onnettomuutta julkisesti vasta noin viikon päästä ja vieraili onnettomuuspaikalla vasta kolme viikkoa onnettomuuden jälkeen. Esimerkiksi Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston silloisen johtajan William K. Reillyn mukaan Rawlin toiminta oli malliesimerkki siitä, miten yritys ei saisi hoitaa viestintää itse tekemänsä virheen jälkeen.
Rawl jäi eläkkeelle 1993 työskenneltyään Exxonilla 41 vuoden ajan. Häntä seurasi Exxonin johdossa Lee Raymond. Rawl kuoli vuonna 2005 Fort Worthissa Alzheimerin taudin komplikaatioihin.
Yksityiselämä.
Rawl oli kahdesti naimisissa: hänen ensimmäinen vaimonsa oli Betty E. Rawl ja toinen vaimonsa Gail Williamson Rawl. Hän sai yhteensä neljä lasta, kaksi poikaa ja kaksi tyttöä. Rawlin ensimmäinen vaimo ja yksi poika kuolivat ennen kuin Rawl itse.
Tomáš Dlabaja

Tomáš Dlabaja (s. 13. lokakuuta 1983 on tšekkiläinen suunnistuksen maailmanmestari. Hän edustaa seuratasolla suomalaista Rajamäen Rykmenttiä.
Dlabaja juoksi aloitusosuuden Tšekin viestijoukkueessa vuoden 2012 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkueen yllättäen voittaessa ensimmäistä kertaa maan historiassa miesten viestin maailmanmestaruuden.
Jan Šedivý

Jan Šedivý (s. 7. elokuuta 1984 Praha) on tšekkiläinen suunnistuksen maailmanmestari. Hän on edustanut seuratasolla muun muassa ruotsalaista Stora Tuna OK:ta ja norjalaista Halden SK:ta
Šedivý juoksi toisen osuuden Tšekin viestijoukkueessa vuoden 2012 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkueen yllättäen voittaessa ensimmäistä kertaa maan historiassa miesten viestin maailmanmestaruuden. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hän kuului pronssia saavuttaneeseen viestijoukkueeseen. Henkilökohtaisilla matkoilla Šedivý on parhaimmillaan sijoittunut MM-kilpailuissa yhdeksänneksi ja EM-kilpailuissa kuudenneksi. Nuorten MM-kilpailuissa hän saavutti viestihopeaa vuonna 2004.
Antti Hukka

Antti Hukka (s. 9. syyskuuta 1987 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa FC Lahti Akatemiaa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Hukka on pelannut myös FC Lahden riveissä ja debytoinut Veikkausliigassa 22. huhtikuuta 2012 ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan.
Suomupääherttu

Suomupääherttu ("Hypergerus atriceps") eli aiemmalta nimeltään siniperuukkikerttu on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Suomupääherttua tavataan Länsi- ja Keski-Afrikassa. Sitä on kuvattu harvinaisesta yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eminia

Eminia ("Eminia lepida") eli aiemmalta nimeltään peruukkikerttu on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Eminiaa tavataan Itä-Afrikan keskiosissa. Sitä on kuvattu harvinaisesta yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jokiapali

Jokiapali ("Apalis thoracica") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Jokiapalia tavataan Afrikan etelä- ja kaakkoisosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Robin Saastamoinen

Robin Saastamoinen (s. 22. kesäkuuta 1993 Mäntsälä) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä ja hän pelaa JJK:n riveissä. Aiemmin Saastamoinen on pelannut myös lahtelaisjoukkueissa eli Lahden Reippaan ja FC Lahden riveissä. Veikkausliiga-debyyttinsä hän teki FC Lahden paidassa 29. huhtikuuta 2012 pelatussa ottelussa FC Interiä vastaan. Enimmäkseen hän on pelannut FC Lahden akatemiajoukkueessa vuosina 2013-2017. Kaudella 2018 hän pelasi Lahden Reippassa Kolmosta, joka oli nostamassa seuraa Kakkoseen.
Saastamoinen siirtyi kaudeksi 2019 Jyväskylään ja pelasi Kolmoseen pudonneessa JJK Jyväskylässä, jota oli nostamassa Kolmosesta Kakkoseen. Hän voitti kauden maalipörssin 19 maalilla 20 ottelussa yhdessä entisen maajoukkuepelaajan Tomi Petrescun kanssa. Kauden 2020 Kakkosessa Saastamoinen valittiin lohkonsa parhaaksi hyökkääjäksi voittaen samalla lohkonsa maalintekijätilaston 13 maalilla.
Punakylkiapali

Punakylkiapali ("Oreolais pulcher") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punakylkiapalia tavataan Kamerunissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Nigeriassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa ja Ugandassa. Sitä on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hunajakukat

Hunajakukat ("Phacelia") on lemmikkikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Ennen tämän suvun ajateltiin kuuluvan sievikkikasvien heimoon. Suvun lajit ovat yksivuotisia.
Ulkonäkö ja koko.
Kasvin tavallinen korkeus vaihtelee 15–50 cm välillä. Joskus aitohunajakukka voi kasvaa 60–90 cm:n korkuiseksi. Kukkien värisävyjä ovat violetin, sinisen, keltaisen ja valkoisen sävyt.
Levinneisyys.
Hunajakukat ovat lähtöisin Pohjois-Amerikasta ja niitä tavataan edelleen luonnonvaraisina maanosan länsiosissa.
Elinympäristö.
Hunajakukat viihtyvät kuivassa tai hieman kosteassa maassa sekä aurinkoisella tai puolivarjoisella paikalla.
Käyttö.
Aitohunajakukkaa kasvatetaan paitsi koristekasvina, myös pellolla mehiläisten houkuttelemiseksi. Aitohunajakukan lisäksi myös kellohunajakukkaa käytetään kesäkukkana kukkapenkeissä. Kellohunajakukka sopii maanpeittokasviksi. Aitohunajakukka soveltuu myös leikkokukaksi. Siemenet kylvetään suoraan avomaalle aikaisin keväällä.
J. O. Mallander

Jan Olof (J. O.) Mallander (s. 25. joulukuuta 1944 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija, muusikko ja kriitikko.
Mallander kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1965. Vuosina 1968–1980 hän työskenteli Hufvudstadsbladetin ja vuosina 1971–1972 Dagens Nyheterin taidearvostelijana. Mallander oli toimittajana Aura-lehdessä 1976–1982 ja Suomi-lehdessä 1982–1988. Hän työskenteli freelance-toimittajana myös Yleisradiolle, Uudelle Suomelle ja Taide-lehdelle.
Muusikkona Mallander aloitti underground-musiikin ja Sperm-yhtyeen parissa. Hän debytoi taiteilijana käsitteellisellä äänitaideteoksella "Extended Play" vuonna 1968. Musiikillinen ote jatkui myös taiteilijan myöhemmässä tuotannossa. Helsingin Sanomien kriitikon Harri Uusitorpan mukaan Mallander oli ”kuusikymmentäluvun lopulla lähes kansainvälisen luokan pioneeri, jolla oli ideoita vaikka toiselle jakaa, ja myös kykyä toteuttaa ideansa”.
Vuonna 1970 Mallander oli perustamassa taiteilijaryhmä Elonkorjaajia. Vuosina 1971–1977 hän oli Halvat Huvit -gallerian hoitaja. Mallander oli valtion taidetoimikunnan jäsen vuosina 1998–2001. Hän on kuulunut myös Oraan Suojelijat -ryhmään.
Mallander on saanut kriitikolle myönnettävän E. J. Vehmaksen palkinnon vuonna 1970 ja taiteen valtionpalkinnon vuonna 2003. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2005. Mallander sai vuonna 2014 Suomen Kulttuurirahaston Eminentia-apurahan.
Mallanderin avopuoliso oli vuosina 1980–1985 vihreiden poliitikko Heidi Hautala. Heillä on vuonna 1981 syntynyt poika. Vuosina 2004–2009 Mallanderin puoliso oli balettitanssija Ulla-Mari Mäkelä. Heillä on vuonna 2005 syntynyt poika.
Keltarinta-apali

Keltarinta-apali ("Apalis flavida") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltarinta-apalia tavataan laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.