tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valkonokkaluura

Valkonokkaluura ("Grallaria carrikeri") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkonokkaluuraa tavataan Perussa. Lajia on kuvattu harvinaisesta paikallisesti yleiseksi. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkovatsaluura

Valkovatsaluura ("Grallaria albigula") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkovatsaluuraa tavataan Argentiinassa, Boliviassa ja Perussa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltarintaluura

Keltarintaluura ("Grallaria flavotincta") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltarintaluuraa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkorintaluura

Valkorintaluura ("Grallaria hypoleuca") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkorintaluuraa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Andrei Kornejev

Andrei Nikolajevitš Kornejev (, 10. tammikuuta 1974 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 2. toukokuuta 2014 Moskova) oli venäläinen uimari, olympiamitalisti ja Euroopan mestari. Hän piti hallussaan lyhyen radan 200 metrin rintauinnin maailmanennätystä kahden vuoden ajan.
Kornejev voitti 200 metrin rintauinnissa olympiapronssia Atlantassa 1996. Hän voitti samalla matkalla pitkällä radalla Euroopan mestaruuden 1995, EM-hopeaa 1997 ja EM-pronssia 1993 sekä lyhyellä radalla EM-hopeaa 1997. 4×100 metrin sekauintiviestissä hän voitti Venäjän joukkueessa pitkän radan Euroopan mestaruuden vuosina 1995 ja 1997. Hän antoi urallaan positiivisen dopingnäytteen.
Kornejev kuoli mahasyöpään 40-vuotiaana Moskovassa 2. toukokuuta 2014.
Tiketti

Tiketti Oy on suomalainen tapahtumalippuja välittävä yritys. Yritys välittää noin miljoona ennakkolippua vuodessa tuhansiin tapahtumiin ympäri Suomen. Sen tapahtumavalikoimasta löytyy muun muassa konsertteja, klubitapahtumia, festivaalia, urheilua, teattereita ja messutapahtumia. Tiketin liikevaihto oli vuonna 2022 noin 4,3 miljoonaa euroa. Tiketti työllistää yli 50 tapahtuma-alan ammattilaista.
Tiketti tarjoaa tapahtumajärjestäjille kaikki nykyaikaiset palvelut sujuvan tapahtuman järjestämiseksi. Näitä palveluita ovat muun muassa kulunvalvonta, akkreditointi ja markkinointi.
Tiketin historia.
Yritys on perustettu vuonna 1976. Alun perin Ylioppilastiketti Oy -nimellä toiminut yritys myi lippuja erityisesti osakuntien tapahtumiin, kuten Hämäläis-Osakunnan silloin omistaman Tavastia-klubin keikoille. Syksyllä 1990 Tiketin omistus siirtyi muiden Tavastia-klubin omistusmuutosten mukana Tavastian taustalla toimivan Helsingin Rock and Roll Oy:n omistukseen. Vuonna 2007 Tiketti perusti myös ensimmäiset toimipisteensä muihin kaupunkeihin, Levykauppa Äx:n yhteyteen, Tampereelle, Turkuun, Ouluun, Kuopioon ja Jyväskylään. 
Netistä sähköpostiin ja puhelimeen tilattavia lippuja Tiketti alkoi myymään vuodesta 2007.
Laajeneminen näkyi yrityksen kasvuna: vuodesta 2009 vuoteen 2012 Tiketti Oy:n liikevaihto ja henkilökunnan määrä kaksinkertaistuivat. Vuoden 2012 liikevaihto oli yhteensä 1 678 000 euroa ja firman palveluksessa toimi 18 henkilöä. Samana vuonna Tiketti aloitti yhteistyön R-kioskin kanssa: Huhtikuusta 2012 alkaen Tiketin verkkokaupasta ja puhelinpalvelusta ennakkoon varatut tai maksetut liput voitiin noutaa tilausnumeroa vastaan kaikista Suomen R-kioskeista.
David Schlemko

David Schlemko (s. 7. toukokuuta 1987 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka pelaa NHL-seura Philadelphia Flyersissä.
Ura.
Schlemko pelasi WHL-joukkue Medicine Hat Tigersissä vuosina 2004–2007. Joukkue voitti vuonna 2007 WHL:n mestaruuden. Schlemkoa ei varattu NHL:ään, mutta hän teki 19. heinäkuuta 2007 tulokassopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa, mutta suurimman osan kaudesta hän pelasi kuitenkin CHL-joukkue Arizona Sundogsissa. Hän pelasi myös yhden ottelun AHL-seura San Antonio Rampagessa. NHL-debyyttinsä Schlemko teki kaudella 2008–2009, kun pelasi kolme ottelua ja sai yhden syöttöpisteen. Ensimmäisen NHL-maalinsa hän teki 14. marraskuuta 2009 Dallas Starsia vastaan ohittaessaan maalivahti Marty Trucon.
Työsulkukaudella 2012–2013 Schlemko pelasi Arizona Sundogsissa 14 ottelua, joissa teki kymmenen pistettä.
Kaudella 2014–2015 Arizona asetti Schlemkon waiver -listalle, josta Dallas Stars poimi hänet 3. tammikuuta 2015.
Jere Nurminen

Jere Nurminen on suomalainen entinen urheilutoimittaja. Hän työskenteli Yleisradion "Urheiluruudun" juontajana ja taitoluistelun selostajana. Nurminen oli yksi Sotšin olympialaisten Ylen kisastudioisännistä vuonna 2014.
Nurminen aloitti Ylen viestinnän päällikkönä maaliskuun 2018 alussa.
Michael Stone (jääkiekkoilija)

Michael Stone (s. 7. kesäkuuta 1990 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Calgary Flamesia. Michaelin nuorempi veli Mark pelaa Vegas Golden Knightsissa. 
Hänet varattiin Coyotesiin numerolla 69 kolmannella kierroksella. Vuoden 2016 kesäkuussa hän solmi vuoden jatkosopimuksen Coyotesin kanssa.
Tammikuussa 2021 Stone teki yksivuotisen sopimuksen Flamesin kanssa.
Syyskuussa 2021 Stone teki yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Flamesin kanssa.
Yksityiselämä.
Stonen veli Mark pelaa myös NHL:ssä Vegas Golden Knightsissa.
Hydrogen

Hydrogen on avoimen lähdekoodin rumpukoneohjelmisto, jonka avulla on mahdollista luoda rumpukomppeja musiikkiin.
Hydrogenin komppeja voi siirtää esimerkiksi Qtractoriin ja Audacityyn sekä muihin äänenmuokkausohjelmiin. Ohjelmisto on saatavilla ilmaiseksi Linux, Windows ja Mac OS X -alustoille.
Hydrogenin kehityksen on aloittanut italialainen Alessandro Cominu. Hydrogeniä kehitetään nykyisin C++-kielellä ja Qt-ympäristöllä.
Paloma San Basilio

Paloma San Basilio (22. marraskuuta 1950 Madrid, Espanja) on espanjalainen laulaja, joka tunnetaan kansainvälisesti parhaiten Espanjan edustajana vuoden 1985 Eurovision laulukilpailussa. Hän esitti tuolloin Juan Carlos Calderónin säveltämän kappaleen ”La Fiesta Terminó” ja sijoittui neljänneksitoista 36 pisteellä.
San Basilio aloitti musiikkiuransa 1970-luvun puolivälissä, jota ennen hän oli opiskellut filosofiaa, psykologiaa ja balettia. Vuonna 1975 julkaistiin hänen ensimmäinen albuminsa "Sombras". Hän on näytellyt kotimaassaan useissa musikaaleissa, kuten "Evitassa" Madridin Teatro Monumentalissa vuonna 1980. Hän on tehnyt paljon yhteistyötä espanjalais-meksikolaisen oopperalaulaja Plácido Domingon kanssa. Vuonna 2006 San Basilio sai Latin Grammy Award -erikoispalkinnon.
Eric Adlercreutz

Carl Eric Alfred Adlercreutz (s. 14. joulukuuta 1935 Helsinki) on suomalainen arkkitehti.
Adlercreutz valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1961. Hän työskenteli Alvar Aallon toimistossa vuosina 1959–1965 ja on myöhemmin osallistunut Aallon töiden laajentamiseen ja uudistamiseen.
Vuosina 1965–1973 Adlercreutzilla oli toimisto ensimmäisen yhtiökumppaninsa Nils-Hinrik Aschanin kanssa. Sen ensimmäisiin töihin kuului Tammisaaren Motel Marine (1965, 1971). Vuodesta 1974 Adlercreutz on työskennellyt perustamassaan arkkitehtitoimistossa A-konsultit. Adlercreutzin toimisto on tehnyt monenlaisia töitä: sekä yhdyskuntasuunnittelua ja kaavoitusta että asuntoja ja julkisia rakennuksia, ja myös niiden restaurointia, kunnostusta ja laajennuksia.
Adlercreutzin suunnittelemiin alueisiin kuuluu Lehtovuoren pientaloalue Helsingin Konalassa ja julkisiin rakennuksiin Länsi-Pasilan kappeli. Adlercreutz on johtanut Viipurin kirjaston kunnostustöitä.
Eric Adlercreutzin isä oli dosentti Erik Adlercreutz. Hänen puolisonsa on arkkitehti Gunnel Adlercreutz. Myös heidän poikansa, kansanedustaja Anders Adlercreutz (s. 1970) on arkkitehti.
Västerbottenin rykmentti

Västerbottenin rykmentti, I 19, I XIX, I 20 ja I 20/Fo 61 () oli Ruotsin puolustusvoimien jalkaväkijoukko, joka toimi eri muodoissa vuosien 1624 ja 2000 välissä. Rykmentti sijaitsi Uumajan varuskunnassa Uumajassa, Västerbottenissa.
Mihail Larionov

Mihail Fjodorovitš Larionov (; 3. kesäkuuta 1881 Tiraspol, Venäjän keisarikunta – 10. toukokuuta 1964 Fontenay-aux-Roses, Ranska) oli venäläinen avant-garde-taidemaalari.
Elämä.
Larionov syntyi Tiraspolissa lähellä Odessaa Venäjän keisarikunnassa. Vuonna 1989 hän aloitti opinnot Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa Isaak Levitanin ja Valentin Serovin alaisuudessa. Hänet erotettiin kolme kertaa liian radikaalien näkemystensä vuoksi. Vuonna 1900 hän tapasi Natalja Gontšarovan, jonka kanssa hän solmi elinikäisen suhteen.
Vuodesta 1902 alkaen hänen tyylinsä oli impressionismi. Vierailtuaan Pariisissa vuonna 1906 hän siirtyi kohti Jälki-impressionismia ja sen jälkeen kohti uusprimitiivistä tyyliä, joka oli kehittynyt venäläisistä niinipuupiirroksista. Vuonna 1908 hän järjesti Moskovassa näyttelyn "Kultainen talja", jossa esiteltiin kansainvälisten avant-garde-taiteilijoiden, kuten Henri Matissen, André Derainin, Georges Braquen, Paul Gauguinin ja Vincent van Goghin, maalauksia. Muut hänen pitämänsä yhteisnäyttelyt esittelivät Vladimir Tatlinin, Marc Chagallin ja Kazimir Malevitšin teoksia.
Larionov oli kahden merkittävän venäläisen taiteilijaryhmän, Ruutusotamiehen (1909–1911) ja radikaalimman Aasinhännän, perustajajäseniä, ja hän antoi molemmille nimen. Hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli yhden päivän mittainen Moskovassa vuonna 1911. Georgialainen taiteilija Niko Pirosmani vaikutti Larionoviin.
Vuonna 1913 Larionov perusti rayonismin, joka oli ensimmäinen lähes abstrakti taidesuuntaus Venäjällä. Hän piti yhden miehen esityksen Omega-työpajassa. Vuonna 1915 hän jätti Venäjän ja työskenteli Pariisissa Sergei Djagilevin Ballets russes -seurueen produktioissa. Hän vietti loppuelämänsä Ranskassa, ja hän ja Gotšarova saivat Ranskan kansalaisuuden vuonna 1939. Hän kuoli 82-vuotiaana Pariisin esikaupungissa Fontenay-aux-Rosesissa.
Jordan Szwarz

Jordan Szwarz (s. 14. toukokuuta 1991 Burlington, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Saksan pääsarjassa DEL-liigajoukkue Schwenninger Wild Wingsissä. NHL-seura Phoenix Coyotes varasi Szwarzin NHL:ään vuonna 2008 neljännellä kierroksella. Coyotesissa hän on pelannut 35 NHL-ottelua.
Ura.
Szwarz pelasi vuosina 2007–2011 OHL-joukkue Saginaw Spiritissä. Lähtiessään joukkueesta hän oli sen historian kolmanneksi paras pistemies 204 pisteellään.
Szwarz pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa kaudella 2009–2010 AHL-joukkue San Antonio Rampagen paidassa.
Szwarz teki NHL-debyyttinsä 29. lokakuuta 2013 pelatessaan kahdeksan minuuttia ja 16 sekuntia 3–1 voitossa Los Angeles Kingsiä vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa seuraavassa ottelussaan 31. lokakuuta Nashville Predatorsia vastaan. Szwarz pelasi kaudella 2013–2014 lopulta 26 NHL-ottelua. Farmiseura Portland Piratesissa hän toimi joukkueen kapteenina. Kauden jälkeen Szwarz allekirjoitti Coyotesin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Szwarz pelasi kaudella 2014–2015 yhdeksän NHL-ottelua ja 45 AHL-ottelua. Seuraavalla kaudella hän oli koko kauden Coyotesin farmijoukkueessa toimineessa Springfield Falconsissa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi AHL-joukkue Providence Bruinsiin.
Aristarh Lentulov

 
Aristarh Vasiljevitš Lentulov (; 16. tammikuuta 1882 Tšornaja Pjatina, Penzan kuvernementti – 15. huhtikuuta 1943 Moskova) oli venäläinen kubismivaikutteinen avantgarde-taiteilija, joka teki myös teatterilavastuksia.
Elämäkerta.
Aristarh Lentulov syntyi Tšornaja Pjatinassa lähellä Nižni Lomovia Penzan kuvernementissa maalaispapin perheeseen. Hän opiskeli taidetta Penzan ja Kiovan taidekoulussa vuosina 1897–1905 ja sen jälkeen Dmitri Kardovskin yksityisateljeessa Pietarissa vuonna 1906.
Hän asui Moskovassa vuodesta 1909 alkaen ja oli yksi Ruutusotamies-nimisen avantgardistisen taiteilijaseuran perustajista. Tämä seura toimi aktiivisesti hajoamiseensa saakka vuoteen 1916 asti.
Vuosina 1910–1911 Lentulov opiskeli Pariisissa Henri Le Fauconnier’n ateljeessa ja Académie de La Palette -akatemiassa. Siellä ollessaan hän tutustui ajan ranskalaisiin maalareihin, kuten Albert Gleizes, Jean Metzinger, Fernand Léger ja Robert Delaunay, ja imettyään fauvistisia ja kubistisia periaatteita hän kehitti oman uniikin värikylläisen maalaustyylinsä. Myöhemmin palattuaan Venäjälle hänestä tuli venäläisen futurismin ja erityisesti kubo-futurismin tärkein vaikuttaja. Sekä Wassily Kandinsky että Kazimir Malevitš saivat vaikutteita häneltä.
Lentulov muodosti myös toisen ryhmän yhdessä Vladimir Majakovskin ja Kazimir Malevitšin kanssa, nimeltään "Nykypäivän lubok". He tuottivat satiirista, Saksan ja Itävallan vastaista taidetta. Taide sai vaikutteita venäläisestä kansanperinteestä ja lubokeista. Lentulovin oma taide sai paljon vaikutteita perinteisestä venäläisestä arkkitehtuurista kuten myös kansanarkkitehtuurista.
Venjän vallankumousta edeltävänä aikana Lentulov oli aktiivisesti mukana myös monissa teatteriproduktioissa, tehden muun muassa lavasteet Aleksandr Skrjabinin sinfoniseen runoelmaan "Prometeus, tulen runoelma"
Vuonna 1928 Lentulov tuli mukaan Moskovan taiteilijaseuraan, johon entiset Ruutusotamies-ryhmän taiteilijat liittyivät. Hänestä tuli seuran puheenjohtaja ja hän alkoi myös opettaa VHUTEMASissa.
Lentulov kuoli Moskovassa ja hänet haudattiin Vagankovon hautausmaalle.
Matthew Irwin

Matt Irwin (s. 29. marraskuuta 1987 Victoria, British Columbia, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana.
Ura.
Irwin valittiin BCHL:n parhaaksi puolustajaksi kahtena vuotena peräkkäin 2007 ja 2008, kun hän pelasi Nanaimo Clippersissä.
Irwin teki kahden ensimmäisen ammattilaiskautensa aikana 73 pistettä Worcester Sharksissa, jonka jälkeen San Jose Sharks teki hänen kanssaan sopimuksen kärsiessään Jason Demersin ja Brent Burnsin loukkaantumisista.
Irwin teki ensimmäisen NHL-maalinsa 26. tammikuuta 2013 Colorado Avalanchea vastaan. Irwin pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan 38 ottelua, joissa teki kuusi maalia ja 12 pistettä. Hän laukoi keskimäärin 2.1 kertaa maalia kohti per ottelu, mikä oli eniten kaikista tulokaspuolustajista.
3. huhtikuuta 2013 Irwin teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Sharksin kanssa.
Siirtotakarajalla helmikuussa 2020 Irwin siirtyi Nashville Predatorsista kuudennen kierroksen varausvuoron kanssa Anaheim Ducksiin vaihdossa Korbinian Holzeriin.
Chicagon koulu

Chicagon koulu oli Yhdysvaltain Chicagon kaupungissa vuosina 1880–1900 vallinnut arkkitehtuurin koulukunta. Chicagon koulun arkkitehtuurin tunnusmerkkejä ovat teräsrunkorakenne sekä ilmeeltään yksinkertainen muotokieli, joka kuvastaa rakennuksen konstruktiota ja funktiota. Chicagon koululla oli suuri vaikutus moderniin yhdysvaltalaiseen pilvenpiirtäjäarkkitehtuuriin.
Chicagon koulu sai alkunsa vuoden 1871 Chicagon palosta, jossa koko kaupunki käytännössä tuhoutui ja jouduttiin rakentamaan uudelleen. Uudelleenrakennuksessa taloista tehtiin vähemmän koristeelliset ja siten halvemmat kuin New Yorkissa, jonka korkeissa rakennuksissa suosittiin raskaita ja historistisia julkisivuja. Myös paloturvallisuus otettiin Chicagossa entistä paremmin huomioon siten, että metallirunko tehtiin bessemerteräksestä, joka oli verhottu reikätiilillä.
Chicagon koulun tunnettuja edustajia ovat Louis Henry Sullivan, Henry Richardson, William Holabird, Martin Roche, Daniel Burnham ja John Wellborn Root. Sullivanin rakennuksissa pohjakerros ja toinen kerros suurine ikkunoineen muodostivat jalustan ja myymäläosan, joiden yläpuolella oli pääkerrosten muodostama yhdenmukainen toimistotilojen ruudukko. Kaikkein ylinnä oli teknisiin tarkoituksiin tehty, lähes suljettu kerros. Sullivanin koristelu oli säästeliästä, ja hän käytti suuria lasipintoja. Sullivanin motosta "muoto seuraa funktiota" tuli vähitellen koko modernin arkkitehtuurin tunnuslause. Chicagosta tuli myös 1900-luvun vaihteessa maailman modernin arkkitehtuurin keskus.
Markku Komonen

Markku Urmas Johannes Komonen (s. 14. elokuuta 1945 Lappeenranta) on suomalainen arkkitehti ja arkkitehtuurin professori. Hänellä on ollut toimisto Mikko Heikkisen kanssa vuodesta 1974. Sen tunnetuimpiin töihin kuuluu Suomen Washingtonin suurlähetystö.
Komonen valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1974 ja on työskennellyt Arkkitehtitoimisto Heikkinen-Komonen Oy:ssä vuodesta 1974. Sivutoimenaan hän on työskennellyt Arkkitehti-lehden päätoimittajana 1977–1980 ja Suomen rakennustaiteen museon näyttelyosaston päällikkönä 1978–?.
Antonín Honejsek

Antonín Honejsek (s. 19. helmikuuta 1991 Prostějov, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Extraliga-joukkue HC Zlínissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Honejsek on HC Prostějovin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin HC Zlíniin, jossa Honejsek voitti Tšekin U18-nuorten mestaruuden vuonna 2007. Kaudella 2008–2009 hän jakoi tehoilla 21+22=43 Zlínin U20-junioreiden sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Lukáš Finsterlen kanssa. WHL-joukkue Moose Jaw Warriors varasi Honejsekin viidentenä pelaajana .
Vuodet 2009–2011 Honejsek vietti Pohjois-Amerikassa pelaten WHL:ää hänet varanneessa Moose Jaw Warriorsissa. Kaudeksi 2011–2012 Honejsek palasi kotimaahansa ja siirtyi HC Zlínin miesten joukkueeseen. Hänen tulokaskautensa Extraligassa toi 34 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Ensimmäisellä kokonaisella Extraliga-kaudellaan 2012–2013 Honejsek teki 44 runkosarjaottelussa tehot 19+17=36 sekä kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 4+4=8. Hän oli runkosarjassa Zlínin toiseksi paras maalintekijä Jaroslav Balaštíkin jälkeen, kuten myös 15 osumallaan seuraavalla kaudella 2013–2014. Honejsek voitti kauden päätteeksi Tšekin-mestaruuden.
Kaudeksi 2014–2015 Honejsek siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Espoo Bluesiin. Hänen harjoittelukautensa meni pilalle loukkaantumisten takia ja Honejsek pääsi aloittamaan harjoittelun kunnolla vasta syyskuussa 2014. Hän pelasi lopulta vain kaksi runkosarjaottelua ja yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa, kunnes Honejsek purki sopimuksensa Bluesin kanssa lokakuussa. Samassa kuussa hän palasi kotimaahansa ja siirtyi HC Kometa Brnon paitaan. Honejsek voitti kauden päätteeksi pronssia.
Kesken kauden 2015–2016, lokakuussa 2015 Kometa Brno lainasi Honejsekin loppukaudeksi HC Hradec Královén riveihin. Kaudeksi 2016–2017 hän palasi vuoden mittaisella sopimuksella HC Zlíniin. 
Maajoukkueura.
Honejsek pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän oli Tšekin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 4+2=6. Honejsek valittiin molemmissa turnauksissaan joukkueensa yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008.
Honejsek on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 15. joulukuuta 2012 Channel One Cupissa Mytištšissä turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan.
Electro house

Electro house on housemusiikin kiinteä muoto. Electro housen alkuperä on epäselvä, jolla on viittauksia electroon, electroclashiin, pop-musiikkiin, synthpopiin ja tech houseen. Termiä on käytetty kuvaamaan monien DJ Mag Top 100 DJs-listan yhtyeiden, kuten Deadmau5:n, Dimitri Vegas &amp; Like Miken, Hardwellin, Kaskaden, Knife Partyn, Madeonin, Porter Robinsonin ja Zeddin kappaleita.
Lundbeck

H. Lundbeck A/S (yleisesti Lundbeck) on tanskalainen maailmanlaajuinen lääkeyhtiö, joka on noteerattu Kööpenhaminan pörssissä. Yhtiön tunnetuin tuote on essitalopraamia sisältävä SSRI-lääke Cipralex.
Historia.
Yhtiön perusti Hans Lundbeck vuonna 1915, mutta sen päätoimiala oli muun muassa koneet ja valokuvausvälineet vuoteen 1924, jolloin se aloitti lääkkeiden ja kosmetiikkatuotteiden maahantuonnin Euroopasta ja Yhdysvalloista. 
1930-luvun loppupuolella Lunbeck aloitti omien tuotteiden tekemisen ja perusti tutkimusosaston. Tuotanto jatkui toisen maailmansodan aikanakin, joskin raakamateriaalien puutteesta johtuen rajallisesti. Sodan jälkeen Lundbeck jatkoi kasvua ja vuonna 1957 yhtiö toi markkinoille Truxalin skitsofrenian hoitoon. Lundbeck Foundation perustettiin vuonna 1954 ylläpitämään ja laajentamaan Lundbeck Groupin toimintaa ja rahoittamaan korkealaatuisia tieteellisiä tutkimuksia. Vuonna 1989, Lundbeck toi markkinoille Celexan (sitalopraami) Tanskassa, mistä tuli yhtiön ulkomaisille markkinoille laajenemisen merkkipaalu. 
Lundbeckin kehittämä psykoosilääke sertindoli (Abbot Laboratoriesin markkinoimana tuotenimellä Serdolect) aiheutti Yhdysvalloissa 27 ihmisen kuoleman ihmistutkimuksissa enimmäkseen sydänongelmiin, jotka johtuivat QT-ajan pidentymisestä. Tuote ei saanut Yhdysvalloissa myyntilupaa. EU:ssa lääke tuli myyntiin vuonna 1998, mutta Euroopan komissio kielsi sen vuosina 2000−2002, kunnes sille myönnettiin uudelleen myyntilupa tiukennetuin varotoimin.
Vuonna 2009 Lundbeck osti Ovationin ja perusti kaupallisen perustan USA:han.
Vuonna 2013 Lunbeck sai Euroopan komissiolta 93.8 miljoonan euron sakot maksettuaan vuonna 2002 rinnakkaislääkeyhtiöille viivästyttääkseen sitalopraamin rinnakkaislääkkeiden markkinoille tuloa.
Carioca (elokuva)

Carioca () on vuonna 1933 ensi-iltansa saanut Thornton Freelandin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Dolores del Río, Gene Raymond, Ginger Rogers ja Fred Astaire. "Carioca" on ensimmäinen kymmenestä Rogersin ja Astairen yhteisestä elokuvamusikaalista. "Cariocassa" Astaire tekee myös ensimmäisen elokuvaroolinsa; hän oli esiintynyt cameoroolissa kuukautta aiemmin ilmestyneessä "Suurkaupungin tytär" -elokuvassa. "Carioca" kertoo tanssiorkesterin vetäjästä, joka löytää rakkauden ja menestyksen Brasilian Rio de Janeirossa.
Mustavalkoisesta "Cariocasta" on saatavilla myös värillinen versio. Elokuva perustuu Anne Caldwellin näytelmään ja Lou Brockin tarinaan, joiden pohjalta Cyril Hume, H. W. Hanemann ja Erwin S. Gelsey laativat käsikirjoituksen. Elokuvan tuottivat Brock ja Merian C. Cooper. Linwood Dunn teki erikoisefektit maineikkaaseen lentokoneen siipi -tanssinumeroon. Kappale "Carioca" oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkintoon vuonna 1935.
Musikaalinumerot.
Kaikki "Cariocan" kappaleet ovat Vincent Youmansin, Gus Kahnin ja Edward Eliscun käsialaa. Youmans toimi kappaleiden säveltäjänä, ja Kahn ja Eliscu sanoittajina. Max Steiner vastasi elokuvasävellyksestä. Tanssiohjauksesta vastasi Dave Gould, jonka apulaisena toimi Hermes Pan. Panista tuli myöhemmin Fred Astairen yhteistyökumppani koreografioiden laatimisessa.
Kappaleesta "Orchids in Moonlight" tuli suosittu tangolaulu. Musikaalinumero "Carioca" on huomattava siitä, että se on Astairen ja Rogersin ensimmäinen tanssi yhdessä.
Tuotanto.
"Cariocan" tuotanto alkoi 23. elokuuta 1933 ja päättyi 7. marraskuuta 1933. Elokuvan budjettina oli 462 000 dollaria. RKO Radio Pictures oli elokuvan tuotantoyhtiönä. Alun perin Joel McCreaa harkittiin Roger Bondin rooliin, mutta rooliin palkattiin Gene Raymond.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Cariocan" Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 22. joulukuuta vuonna 1933, jonka jälkeen elokuvan maanlaajuinen ensi-ilta oli 29. joulukuuta 1933. Suomessa "Cariocan" teatteriensi-ilta oli 16. syyskuuta vuonna 1934. Tuotantoyhtiönä toiminut RKO oli myös elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa.
Ilmestyessään "Carioca" oli yleisömenestys. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa ja Kanadassa 923 000 dollaria, ja ulkomailla 622 000 dollaria. Yhteensä "Carioca" tuotti 1 545 000 dollarin lipputulot, ja toi RKO:lle 480 000 dollarin voitot.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista täysi sata prosenttia on myönteistä perustuen viiteen arvosteluun.
VHS- ja DVD-julkaisut.
"Carioca" on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle useita kertoja. Elokuvasta julkaistiin ensimmäinen DVD-julkaisu 24. lokakuuta vuonna 2006 Yhdysvalloissa.
Thomas MacDonagh

Thomas MacDonagh (1. helmikuuta 1878 Cloughjordan, Tipperaryn kreivikunta – 3. toukokuuta 1916 Dublin) oli irlantilainen runoilija ja vallankumouksellinen, joka kuului vuoden 1916 pääsiäiskapinan johtoon. Hänet teloitettiin kapinan kukistamisen jälkeen.
Elämä.
MacDonaghin molemmat vanhemmat olivat opettajia katolisessa koulussa. Hän opiskeli seitsemän vuoden ajan papiksi Rockwell Collegessa, mutta keskeytti opintonsa vuonna 1901 ja ryhtyi työskentelemään kielenopettajana. Tänä aikana hän liittyi kulttuurinationalismia edustaneeseen Gaelic League -järjestöön ja julkaisi ensimmäiset runokokoelmansa. Parantaakseen iirinkielen taitoaan hän oleskeli Aransaarilla ja tutustui siellä Patrick Pearseen. Kun Pearse vuonna 1908 perusti St. Enda’s -koulun, MacDonagh ryhtyi sen apulaisjohtajaksi. Työnsä ohessa hän opiskeli University College Dublinissa. MacDonagh valmistui vuonna 1911 maisteriksi ja sai samana vuonna nimityksen yliopistonsa englannin kielen opettajaksi. Hän julkaisi vuonna 1913 Thomas Campionia ja englantilaista runoutta käsitelleen tutkielmansa. MacDonagh sai mainetta Dublinin kirjallisissa piireissä julkaisemalla useita runoteoksia, kolme näytelmää sekä lukuisia artikkeleita eri lehdissä. Hän perusti "Irish Review" -lehden ja osallistui myös Irish Theatre -teatterin perustamiseen.
MacDonagh liittyi Irlannin vapaaehtoisjoukkoihin ("Irish Volunteers") niiden perustamisen yhteydessä marraskuussa 1913 ja hänestä tuli järjestön keskuskomitean jäsen. Hän kirjoitti vapaaehtoisjoukoille oman marssilaulun ja oli mukana hakemassa salaista aselastia Howthista heinäkuussa 1914. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua suurin osa jäsenistöstä erosi vapaaehtoisjoukoista värväytyäkseen brittiarmeijaan. MacDonagh kuului niihin, jotka jäivät, ja hänestä tuli vapaaehtoisjoukkojen ylimmän neuvoston jäsen sekä koulutusjohtaja. Maaliskuussa 1915 hänet nimitettiin Dublinin prikaatin toisen pataljoonan komentajaksi ja seuraavassa kuussa hän liittyi kumoukselliseen Irlannin tasavaltalaisveljeskuntaan (IRB). MacDonagh suunnitteli feeniläisjohtaja Jeremiah O'Donovan Rossan hautajaismenot heinäkuussa 1915.
MacDonagh ei juuri osallistunut pääsiäiskapinan suunnitteluun, sillä hänet kutsuttiin IRB:n sotaneuvostoon vasta huhtikuun 1916 alussa, muutamaa viikkoa ennen kapinan alkua. Hän ilmeisesti kuitenkin vaikutti pääsiäisjulistuksen muotoiluun ja oli yksi sen seitsemästä allekirjoittajasta. Kapinan aikana hän oli yksi kapinallisten joukkojen neljästä pataljoonankomentajasta Dublinissa. Hänen apulaiskomentajinaan toimivat feeniläisliikkeen veteraani John MacBride sekä Michael O’Hanrahan. MacDonaghin pataljoona miehitti Jacobs’in keksitehdasta Bishop Streetillä, eivätkä britit hyökänneet sinne suoraan kapinaviikon aikana. MacDonagh kuitenkin antautui Pearselta saamansa käskyn mukaisesti 30. huhtikuuta. Hänet tuomittiin kolme päivää myöhemmin sotaoikeudessa kuolemaan ja teloitettiin Kilmainhamin vankilan pihalla.
Pääsiäiskapinan johtajiin kuulunut Joseph Plunkett meni naimisiin MacDonaghin vaimon siskon kanssa.
Jeremiah Sola

Jeremiah "JJ" Sola (s. 12. syyskuuta 1981) on yhdysvaltalais-italialainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Sola pelasi urallaan Suomessa, Meksikossa, Italiassa, Kyproksella ja Islannissa, jossa voitti maan mestaruuden. Suomeen Sola saapui marraskuussa 2004, kun Pyrbasket hankki hänet eurovahvistukseksi liettualaispelaajan tilalle. Pyrbasket sijoittui kyseisellä kaudella kymmenenneksi eikä selviytynyt pudotuspeleihin. Sola oli runkosarjan viidenneksi paras pisteidentekijä 22,21 pisteen keskiarvolla. Aikaisemmin Sola oli menossa Italian toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta hän ei saanut vaadittua Italian kansalaisuutta tuolloin ajoissa. Kansalaisuuden Solalle hankkinut seura halusi kolmivuotisen pelaajasopimuksen ja kertoi muille seuroille Solasta negatiivisia asioita. Lokakuussa 2009 tehdyssä haastattelussa Sola kertoi lopettaneensa ammattilaisuransa. Hänellä oli vaimo ja lapsia, ja hän työskenteli Yhdysvaltain armeijan palveluksessa. Kommunikaatioyhteyksistä armeijassa vastannut Sola oli lähdössä Irakiin.
Joseph Plunkett

Joseph Mary Plunkett (21. marraskuuta 1887 Dublin – 4. toukokuuta 1916 Dublin) oli irlantilainen runoilija, lehtimies ja nationalisti, joka osallistui vuoden 1916 pääsiäiskapinan johtoon. Hänet teloitettiin kapinan kukistamisen jälkeen.
Plunkettin isä George Noble Plunkett oli saanut paavilta kreivin arvon. Plunkett kävi useita jesuiittakouluja Irlannissa ja Englannissa, ja kirjoitti ensimmäiset runonsa opiskeluaikanaan. Hän valmistui vuonna 1909 University College Dublinista. Hän sairastui nuorena tuberkuloosiin ja hoiti itseään matkustelemalla Italiassa ja Pohjois-Afrikassa vuosina 1910–1912. Plunkett tutustui varhain runoilija Thomas MacDonaghiin, joka toimi hänen yksityisopettajanaan hänen valmistautuessaan yliopiston sisäänpääsykokeisiin, ja heistä tuli ystäviä. MacDonagh julkaisi Plunkettin varhaisia runoja toimittamassaan "Irish Review" -lehdessä ja toimitti myös vuonna 1911 ilmestyneen Plunkettin ensimmäisen runokokoelman "The Circle and the Sword". Plunkett tuli "Irish Review’n" päätoimittajaksi vuonna 1913 ja teki lehdestä Sinn Féin -puolueen avoimen kannattajan.
Plunkett valittiin marraskuussa 1913 perustettujen Irlannin vapaaehtoisjoukkojen ("Irish Volunteers") väliaikaiseen keskusneuvostoon ja myöhemmin hänestä tuli järjestön sotilasoperaatioiden johtaja. Hän liittyi myös maanalaiseen vallankumousjärjestö Irlannin tasavaltalaisveljeskuntaan (IRB). Huhtikuussa 1915 hän matkusti Sir Roger Casementin kanssa Saksaan tarkoituksenaan hankkia aseita ja sotilaallista tukea Irlannissa järjestettävää separatistista kapinaa varten. Seuraavassa kuussa Plunkett otettiin mukaan IRB:n sotaneuvostoon, joka valmisteli kapinaa. Hän suunnitteli pääsiäiskapinan käytännön toteutuksen yhdessä James Connollyn ja Seán Mac Diarmadan kanssa. Plunkettin ja Mac Diarmadan on arveltu väärentäneen 19. huhtikuuta 1916 julkistetun asiakirjan, jossa annettiin ymmärtää viranomaisten suunnittelevan Irlannin vapaaehtoisjoukkojen lakkauttamista, oletettavasti saadakseen joukkojen maltillisen osan tukemaan kapinaa. Pääsiäiskapinan alkaessa Plunkett oli huonossa kunnossa ja toipumassa niskaleikkauksesta, mutta hän liittyi silti mukaan kapinajohtoon. Hän oli nuorin pääsiäisjulistuksen seitsemästä allekirjoittajasta.
Kapinan kukistamisen jälkeen Plunkett tuomittiin sotaoikeudessa kuolemaan ja teloitettiin 4. toukokuuta. Viranomaiset sallivat hänen mennä teloituspäivää edeltäneenä yönä Kilmainhamin vankilassa naimisiin kihlattunsa, Thomas MacDonaghin kälyn Grace Giffordin kanssa. Hän oli kuollessaan vain 28-vuotias.
Not Alone

Not Alone on armenialaisen laulajan Aram Mp3:n kappale, jolla hän edusti Armeniaa vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa Tanskassa. Kappale julkistettiin 14. maaliskuuta 2014. "Not Alone" on balladi, johon sisältyy myös dubstepia. Laulajan mukaan kappaleen viesti on: "Älä koskaan luovuta, ja taistele aina rakkauden puolesta. Yksi suudelma voi muuttaa kaiken." Sen on säveltänyt esittäjä itse ja sanoittanut hänen paras ystävänsä, Garik Papoyan.
Aram Mp3 pääsi 6. toukokuuta pidetyssä ensimmäisessä semifinaalissa Eurovision laulukilpailun finaaliin, joka nähtiin 10. toukokuuta 2014.Aram sijoittui loppukilpailussa neljänneksi.
Lähteet.
You’re the Voice

You’re the Voice on suomalaisen a cappella -yhtye Club for Fiven 14. lokakuuta 2009 julkaistu neljäs studioalbumi. Julkaisuviikollaan albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 18:nneksi (43/2009) ja yhdeksännellä listaviikollaan se saavutti parhaan sijoituksensa, 8. Yhteensä albumi oli listalla 16 viikkoa, minkä jälkeen se on noussut kahdeksi viikoksi mid-price listalle. Albumi on yli 16 000 kappaleen myynnillään myynyt kultaa.
Albumista on syksyllä 2009 julkaistun perusversion lisäksi julkaistu "Special Edition" toukokuussa 2010, joka sisältää yhden bonuskappaleen.
"You’re the Voice" -albumin kappaleet ovat coverversioita ulkomaisista pop- ja rock-klassikkokappaleista. Kappaleet ovat alun perin esittäneet Dire Straits, Kate Bush, John Farnham, Genesis, Eurythmics, David Bowie, Heart, The Police, U2, Red Hot Chili Peppers sekä Metallica.
Albumilta julkaistiin singleinä kappaleet "Sweet Dreams (Are Made of This)", "Brothers In Arms" ja "Running Up That Hill", josta julkaistiin täysin ihmisäänellä tehty danceremix-versio. "Brothers In Arms" nousi loppuvuodesta 2009 sekä lataus- että singlelistalle: latauslistalla parhaimmillaan 16:nneksi ja singlelistalla 20:nneksi.
Juha Kangas (ralliautoilija)

Juha Kangas (s. 23. joulukuuta 1973) on suomalainen, kilpauransa lopettanut ralliautoilija. Hän ajoi rallin MM-sarjassa vuosina 1996–2004. Kaikkiaan Kangas ajoi urallaan 25 MM-osakilpailua, joista paras saavutus oli vuonna 1997 Ruotsin rallin N-ryhmän kolmas ja yleiskilpailun 13. sija.
Ura.
Taustaa.
Monen muun suomalaisen ralliautolijan tavoin Juha Kangas kasvoi maanviljelijäperheessä. Ensimmäisen kerran hän pääsi kotitilallaan traktorin ohjaimiin viisivuotiaana ja auton rattiin viitisen vuotta myöhemmin. Ensimmäisen rallinsa hän ajoi vuonna 1992 monien muiden aloittelevien rallikuskien tapaan takavetoisella F-ryhmän Ford Escortilla.
Vuonna 1994 Kangas voitti rallin SM-sarjassa junioreiden mestaruuden. Tämän ansiosta hän pääsi AKK:n nuorten kuljettajien valmennusryhmään, ja harrastus vaihtui vakavasti otettavaksi työksi, ilman nuotteja ajettava "pimeät" rallit nuotitettaviksi kilpailuiksi ja takavetoinen Escort nelivetoiseen Mitsubishiin.
Prodrive-sopimus.
Vuonna 1998 Prodrive teki viiden vuoden sopimuksen Kankaan kanssa. Samana vuonna Uuden-Seelannin rallissa Kangas sai ajaa tehtaan kolmosautoa. Kartanlukijaksi tuli kokenut Pentti Kuukkala. Kilpailu päättyi ulosajoon 12. erikoiskokeella. Seuraavan vuoden aikana hän sai ajaa N-ryhmän Subarulla kuudessa kisassa, minkä jälkeen Subaru-sopimus purettiin. Kuudesta startistaan N-ryhmän Subarulla kolmessa Kangas ajoi maaliin ja kolmessa tuli keskeytys. Paras saavutus oli Production WRC -luokan eli N-ryhmän kolmas sija Portugalin rallissa 1999.
SM-sarjaa.
Kaudet 2000 ja 2001 Kangas ajoi vuokratuilla Toyota Corolla WRC -autoilla SM-sarjaa ja molempina vuosina kauden päätteeksi yksityisellä N-ryhmän Mitsubishi Lancer Evolutionilla Australian MM-rallin.
Sopimus Suzukille.
Kaudelle 2001 Kangas sai sopimuksen Suzukin tehdastiimiin FIA Junior WRC -sarjan ajamisesta Suzukin Super1600 -luokan Igniksellä. Seitsemästä startista neljä päättyi keskeytykseen eikä hän muissakaan yltänyt lähellekään luokan kärkeä. Niinpä sopimusta ei tuon kauden jälkeen uusittu.
Jäähdyttelyä Australiassa.
Kausilla 2003–2005 Kangas ajoi joitakin ralleja Australiassa paikallisen Les Walkden Racingin N-ryhmän Mitsubishilla ja Subarulla kartanlukijanaan englantilainen Julia Rabbett-Barkley. Kaudella 2005 Kangas ajoi myös kotimaassa Lasse Hirvijärven kanssa Tunturirallin ja SM Vaakuna rallin. Kaudella 2004 Kangas sijoittui Australian rallisarjassa neljänneksi ja uransa päätöskaudella 2005 viidenneksi.
Nathanael af Schultén nuorempi

Nathanael Gerhard af Schultén nuorempi (16. kesäkuuta 1794 Nauvo – 5. elokuuta 1860 Turku) oli matematiikan professori ja kanslianeuvos.
Af Schulténin vanhemmat olivat professori, senaattori Nathanael Gerhard af Schultén vanhempi ja Jacobina Theodora Finckenberg. Hän valmistui filosofian maisteriksi Uppsalassa 1815 ja siirtyi sitten Turkuun, missä julkaisi merkittävän tutkimuksen "De motu corporum libera in medio resistente" (1815–1817). Sovelletun matematiikan dosentiksi Turun Akatemiaan hänet nimitettiin 1816 ja matematiikan ja fysiikan apulaiseksi 1817. Matematiikan professorina af Schultén toimi 1826-1855, vt. matematiikan professori hänestä oli tullut jo 1824. Af Schultén teki vuonna 1824 omalla kustannuksellaan opintomatkan Ruotsiin, Englantiin, Ranskaan, Saksaan ja Tanskaan.
Af Schultén oli paitsi pidetty opettaja, myös tuottelias tutkija, joka julkaisi useita kymmeniä tutkimuksia aritmetiikan, algebran, geometrian, matemaattisen analyysin, mekaniikan ja optiikan kysymyksiä. Ruotsin tiedeakatemia palkitsi hänet 1819 sarjateorian tutkimuksesta. 1829 hänen julkaisemansa tutkimus "Note sur la tension des fils élastiques", jossa oikaistiin eräs Joseph-Louis Lagrangen virhe, herätti suurta huomiota. Myös hänen väitöskirjasarjaansa "Strödda anteckningar rörande grunderna af aritmetiken och geometrien" (1849–1852) pidettiin ansiokkaana. Vuonna 1841 af Schultén julkaisi Suomen kouluissa sittemmin pitkään käytössä olleet logaritmitaulut. Af Schultén oli Suomen Tiedeseuran perustajia ja sen ensimmäinen pysyvä sihteeri 1838-1855. Af Schulténille myönnettiin ansioistaan kanslianeuvoksen arvo.
Af Schulténin puoliso vuodesta 1832 oli Agatha Eleonora von Knorring (k. 1886).
N-fenyyli-1-naftyyliamiini

N-fenyyli-1-naftyyliamiini (C16H13N) on aromaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kumien ja muovien hapettumisenestoaineina ja biokemiassa tutkimuskemikaalina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa N-fenyyli-1-naftyyliamiini on puhtaana värittömiä kiteitä, mutta epäpuhtaudet värjäävät sen tyypillisesti violetiksi. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin.
N-fenyyli-1-naftyyliamiini on myrkyllistä ja ärsyttää hengitysteitä ja ihoa. Yhdiste voi lisätä methemoglobiinin määrää veressä, mikä ilmenee ihon sinistymisenä aineelle altistumisen jälkeen.
Valmistus ja käyttö.
N-fenyyli-1-naftyyliamiinia voidaan valmistaa 1-naftolista ja aniliinista 180 °C lämpötilassa.. Katalyyttinä on happokatalyytti esimerkiksi sulfaniilihappo. Toinen harvinaisempi tapa on lähteä 1-naftyyliamiinista ja aniliinista kaasufaasireaktiolla, jota katalysoi alumiinioksidi.
N-fenyyli-1-naftyyliamiinia käytetään kumeissa hapettumisenestoaineena ja se suojaa kumeja hapen ja lämmön vaikutuksilta. Yhdistettä voidaan käyttää myös öljytuotteiden stabilisaattorina. N-fenyyli-1-naftyyliamiini sitoutuu voimakkaasti hiirten MUP-proteiiniin (major urinary protein) muodostaen fluoresoivan kompleksin. Tätä kompleksinmuodostusta voidaan käyttää hyväksi biologisissa ja biokemiallisissa tutkimuksissa.
HTC One (M7)

HTC One -puhelinmalli julkaistiin keväällä 2013.
Ominaisuudet.
Puhelin on kokonaan alumiinia ja siinä on edessä kaksi stereokaiutinta. HTC Onen suorituskyvystä huolehtii Qualcommin Snapdragon 600 -järjestelmäpiiri (APQ8064T), joka sisältää neljä 1,7 GHz Krait 300 -prosessoriydintä, Adreno 320 GPU:n sekä kaksi gigatavua RAM-muistia. HTC Onen näyttönä toimii 4,7-tuumainen S-LCD3-näyttöpaneeli, jonka resoluutio on 1 080 x 1 920 pikseliä. Toisin sanoen sen pikselitiheys on 469 PPI. 
Puhelimessa on 2 300 mAh Li-polymeeriakku, joka ei ole vaihdettavissa. Mallissa ei ole muistikorttipaikkaa, mutta siinä on sisäistä muistia 32 gb. Puhelimessa on kaksi kameraa: takaosassa neljän megapixelin Ultrapixel-kamera ja 2 megapixelin etukamera. Mallin värivaihtoehdot ovat hopea, musta, kultainen, punainen ja sininen.
Simona de Silvestro

Simona de Silvestro (s. 1. syyskuuta 1988 Thun, Sveitsi) on sveitsiläinen moottoriurheilija. Hän ajoi Formula E -sarjassa kaudella 2015–16 Andrettin tallissa.
Ura.
De Silvestro aloitti kilpailemisen kartingissa vuonna 2002. Vuonna 2005 hän siirtyi Italian Formula Renault-sarjaan. Seuraavana vuonna hän kilpaili Yhdysvaltain Formula BMW-sarjassa. Vuodeksi 2007 de Silvestro siirtyi ajamaan Atlantic Championship-sarjaan. Hän ajoi sarjassa kolme kautta, ennen kuin siirtyi IndyCar Seriesiin HVM Racingin talliin kaudeksi 2010. Hän ajoi neljä kautta sarjassa, ajaen yhden nopeimman kierroksen ja sijoittuen kerran, kaudella 2013 toiseksi. Hänen paras yhteissijoituksensa oli 13, sekin kaudella 2013.
Formula 1 (2014).
Helmikuussa 2014 de Silvestro siirtyi Sauberin Formula 1-tallin testikuljettajaksi. Sauberin tarkoitus olisi ajattaa häntä niin, että hän olisi valmis olemaan tallin kilpakuljettaja kaudella 2015. Hän ajoi huhtikuussa 2014 ensimmäiset testinsä Sauberin vuoden 2012 autolla. Myöhemmin taloudellisten vaikeuksien takia de Silverstro ei päässyt koskaan kilpailemaan F1-luokassa. 
Formula E (2015–2016).
De Silvestro ajoi ensimmäiset kilpailunsa Formula E:ssä sarjan debyyttikaudella osallistuttuaan kauden päätösviikonloppuun Lontoossa Andretti-tallin kuljettajana. Hän ei saanut kahdessa kilpailussa pisteitä.
De Silvestro jatkoi Andrettilla kaudella 2015–16 sijoittuen sarjassa 18. sijalle ja saavuttaen neljä pistettä kauden aikana. Hänestä tuli myös historian ensimmäinen naiskuljettaja, joka saavutti pisteitä Formula E -sarjan kilpailussa.
Supercars ja paluu IndyCariin.
Formula E -uransa jälkeen de Silvestro siirtyi australialaiseen Supercars-sarjaan vuonna 2015. Tammikuussa 2021 uutisoitiin, että de Silvestro tekee paluun IndyCariin, jossa ajaa Paretta Autosportin autolla.
Von Ahnska magasinet

Von Ahnska magasinet on satamavarasto, joka sijaitsee Storgatanilla Uumajassa, Ruotsissa. Varasto oli alun perin puunavetta, jonka everstiluutnantti Ludwig August von Hedenberg rakensi vuonna 1887. Seuraavana vuonna Uumajassa oli tulipalo, mutta navetta säilyi ehjänä. Saman vuoden aikana kauppias Johan Viktor von Ahn osti sen itselleen. Hän laajensi rakennusta kohti Uumajanjokea Carl Fridolf Engelbert Sandgrenin piirustusten mukaan.
Nykyään rakennus on Umeå Energin omistuksessa, jonka pääkonttori sijaitsee Von Ahnska magasinetin ja Gamla bankhusetin välissä. Vuodesta 1980 rakennus on ollut kulttuuriperintörakennus.
Kesä kartsalla (televisioelokuva)

Kesä kartsalla on suomalainen televisioelokuva vuodelta 1982. Se on Hannele Ruotsalon dramatisointi Liisi Hietasen samannimisestä romaanista vuodelta 1976. Yle TV1:n lasten- ja nuortentoimituksen tuottaman elokuvan on ohjannut Timo Martinkauppi.
Juoni.
13-vuotiaan Sakun iäkäs kasvattiäiti joutuu sairaalaan, ja Sakun on mentävä kesäloman alkaessa lastenkotiin. Pian hänen oma äitinsä suostuukin ottamaan pojan väliaikaisesti kotiinsa Helsingin Kallioon. Siellä Saku saa hoitaakseen pienen velipuolensa Köpin sillä aikaa kun äiti ja isäpuoli käyvät töissä. Veljeksistä tulee hyvät kaverit, ja Köpin ensimmäinen sana on ”Veikka”. Äiti ei kuitenkaan halua kertoa ystävilleen vanhemmasta lapsestaan, vaan vieraiden tullessa kylään Saku laitetaan piiloon yläkomeroon. Kun kasvattiäidin terveydentila heikkenee entisestään, Saku palaa hänen luokseen mutta tietää, että voi milloin tahansa mennä tapaamaan velipuoltaan ja oikeaa äitiään.
Vastaanotto.
”"Kesä kartsalla" on suorastaan poikkeuksellisen viitseliästä työtä monilta osasiltaan”, kirjoitti "Helsingin Sanomien" tv-arvostelija Jukka Kajava. ”Martinkaupin ohjaus kiinnittää huomiota kuvien kertovuuteen. Kari Sorsan kuvaus elokuvan valaistusta myöten ja Antero Honkasen äänitys lataavat tulokseen artistisen ilmaisuvoiman.” Kajava kehui myös nuoren Samuel Franckin roolityötä pääosassa.
Keita Baldé Diao

Keita Baldé Diao (s. 8. maaliskuuta 1995 Arbúcies, Espanja) on espanjalais-senegalilainen jalkapalloilija, joka kuuluu Ligue 1:ssä pelaavan AS Monacon miehistöön. Kaudella 2018–2019 hän pelasi lainasopimuksella italialaisessa Interissä. Molempijalkainen Diao on pelipaikaltaan hyökkääjä. Diao on FC Barcelonan junioriakatemian kasvatti.
Seurajoukkueura.
FC Barcelonan nuorisojoukkueissa vuoteen 2011 asti pelannut Diao siirtyi vuonna 2011 SS Lazioon, vaikka myösReal Madrid ja Manchester United olivat kiinnostuneita hänestä. Hän teki debyyttinsä edustusjoukkueessa vuonna 2013 Chievo Veronaa vastaan. Myöhemmin hän teki myös debyyttinsä Eurooppa-liigassa. Kaudella 2013-2014 Diao oli yksi Lazion avainpelaajista. 
Maajoukkueura.
Diao teki maajoukkuedebyytin Senegalin maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2016 Nigeriä vastaan. Ottelu päättyi Senegalin 2-0 voittoon. Diao pelasi ottelussa 6 minuuttia ja sai varoituksen ottelun viimeisellä peliminuutilla. Espanjassa syntynyt Diao olisi voinut valita edustavansa Senegalin sijaan Espanjaa maajoukkuetasolla. Hän valitsi kuitenkin vanhempiensa kotimaan Senegalin.
Shine (kappale)

Shine on venäläisen duo Tolmachevy Sistersin kappale, jolla he edustivat Venäjää vuoden 2014 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sanoittajiin kuuluu tunnettu venäläinen laulaja, Filipp Kirkorov. ”Shine” julkaistiin 19. maaliskuuta 2014 ja sen musiikkivideo 25. maaliskuuta. Kappaleesta on myös venäjänkielinen versio, jonka nimi on ”Polovina”. Duo on aikaisemmin osallistunut myös Lasten Eurovision laulukilpailuun, jonka se voitti vuonna 2006.
Kappale kilpaili laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 67 pistettä, sijoittui kuudenneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 89 pistettä ja sijoittui seitsemänneksi.
Timo Martinkauppi

Timo Olavi Martinkauppi () oli suomalainen lavastaja, näyttelijä ja televisio-ohjaaja.
Martinkauppi toimi lavastajana muun muassa elokuvissa "Rakastunut rampa" (1975) ja "Isännät ja isäntien varjot". Hän näytteli sivuosia noin kymmenessä suomalaisessa teatteri- ja televisioelokuvassa.
Martinkauppi toimi ohjaajana muun muassa televisioelokuvissa "Aimo Kanerva – mies maisemassa" (1977) ja "Kesä kartsalla" (1982) sekä avoimen runokilpailun pohjalta syntyneessä televisiosarjassa "Suomen kansa runoilee" (1977).
Martinkauppi oli mukana perustamassa Ryhmäteatteria sekä teatteritekniikan kehitystä edistävän OISTAT-järjestön (Organisation Internationale des Scénographes, Techniciens et Architectes de Théâtre) Suomen-osastoa.
Timo Martinkaupin puoliso oli näyttelijä Irma Martinkauppi 1964–1973.
Otavan toimitalo

Otavan toimitalo on Helsingin Uudenmaankatu 10:ssä sijaitseva, arkkitehtien Karl Lindahlin ja Valter Thomén suunnittelema jugendtyylinen rakennus, jossa toimii kustannusyhtiö Otavan pääkonttori. Talo on valmistunut 1906, ja se on yksi harvoja Helsingin keskustan rakennuksia, jotka ovat edelleen rakennuttajansa omistuksessa ja alkuperäisessä käytössä.
Julkisivu.
Talon erikoisesta julkisivusta osa on verhoiltu hiomattomalla harmaalla graniitilla, osa on rapattu. Graniittijulkisivusta tuli jugendin aikana arkkitehtien suosikki, koska sen katsottiin viittaavan suomalaiskansalliseen alkuvoimaan ja keskiajan kirkkorakentamiseen. Sen vuoksi graniittipinta jätettiin karkeaksi. Ensimmäinen Helsinkiin valmistunut luonnonkivestä tehty julkisivu oli vakuutusyhtiö Pohjolan toimitalossa Aleksanterinkadulla vuonna 1892. Sitä seurasivat kansallismuseo, kansallisteatteri ja rautatieasema. Lindahlin ja Thomén edellinen graniittirakennus, Polyteknikkojen talo eli "Vanha Poli", valmistui Lönnrotinkadulle 1903. Kadunvarsilla graniittitalo erottui naapuritaloista muita arvokkaamman näköisenä.
Otavan talon julkisivu on epäsymmetrinen ja geometrinen. Se koostuu kolmiopäädyistä, neliönmuotoisista ikkunoista ja ympyräaiheista. Keskellä on koristeparveke. Julkisivu sisältää useita koristeaiheita, joista Lindahlin muutkin talot tunnetaan. Pääoven yläpuolella on mosaiikki, jossa on tyylitelty tähtikuvio ja sana Otava. Pääoven portaalia kiertää kivinen vyökoriste, jonka esittää mehiläisiä. Talon julkisivun kello on vuodelta 1926.
Viereiset talot.
Viereiselle tontille, Uudenmaankatu 12:een, Otava rakennutti muutaman vuoden kuluttua kirjapainon. Talojen julkisivut on yhdistetty niin, että niiden rajaa ei helposti huomaa. Kirjapainotaloon ei käytetty paljon graniittia, mutta yhtenäisyyden vuoksi sitä sijoitettiin hiukan sen alaosiin. Kirjapainon sisäänkäynti on romaaniseen tyyliin viittaava. Kirjapaino siirrettiin melko pian pois, ja tilat muutettiin toimistoiksi. Myös toisen puolen naapuritalo, Uudenmaankatu 8, on Otavan rakennuttama ja Lindahlin suunnittelema. Se on valmistunut 1924. 
Talon sisäosat.
Talon sisustus uusittiin 1920-luvun laajennuksen yhteydessä. Vanhat jugendhuonekalut väistyivät, ja tilalle tuli pelkistettyä klassismia. Luontoaiheiden tilalle tuli korkeakulttuurisia kuva-aiheita. Johtajien huoneisiin sijoitettiin upottavia nahkatuoleja. Vuonna 1925 yhtiö työllisti 347 henkeä, joista suurin osa työskenteli toimitalossa. Vuosikymmenen lopussa työtapoja ryhdyttiin kuitenkin uudistamaan ja väkeä vähentämään. Uusia työhuoneita rakennettiin, ja vanhan puolen tiloista avattiin kulkuaukkoja painotalon puolelle. Kassaosastolle hankittiin 1920-luvulla suuri palvelutiski. Myös nämä muutokset ovat Lindahlin suunnittelemia. Nykyisin talon sisäosat ovat esillä silloin, kun toimittajat raportoivat Otavan salissa pidetyistä tiedotustilaisuuksista. Kassaosasto on nykyisin suojelukohde, joka on vain vähäisessä käytössä.
Folkbladet (Västerbotten)

Folkbladet, aikaisemmalta nimeltään Västerbottens Folkblad, on ruotsalainen sanomalehti. Se on perustettu vuonna 1917 ja sen julkaisupaikka sijaitsee Uumajassa. Sanomalehden pääasiallinen levikkialue koostuu Västerbottenin läänistä. Lehti ilmestyy viikon jokaisena päivänä lukuun ottamatta sunnuntaita. Vuonna 2013 lehden levikki oli 9 700.
18. huhtikuuta 2012 "Västerbottens Folkblad" -nimellä tunnettu lehti vaihtoi nimensä "Folkbladetiksi". Samalla muutettiin lehden muotoa ja rakennetta.