tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tioguaniini

Tioguaniini (C5H5N5S) on guaniinin analogi eli muistuttaa sitä rakenteeltaan. Yhdiste kuuluu niin kutsuttuihin antimetaboliittilääkeaineisiin ja sitä käytetään leukemian ja psoriasiksen hoidossa.
Käyttö ja vaikutusmekanismi.
Tioguaniinia käytetään myeloblastisen leukemian ja lymfaattisen leukemian hoidossa. Yhdisteen käyttöä psoriasiksen hoidossa on tutkittu. Aine on osoittautunut erittäin tehokkaaksi erityisesti vaikeissa tapauksissa, joihin sen käyttö rajoittuu yhdisteen myrkyllisyyden vuoksi. Tioguaniini on myös atsatiopriinin aineenvaihduntatuote ja sitä voidaan käyttää atsatiopriinin ja merkaptopuriinin tavoin myös Crohnin taudin hoidossa.
Tioguaniini metaboloituu elimistössä nukleotidifosfaatikseen 9-(1'-ribosyyli-5'-fosfaatiksi), joka liittyy syöpäsolujen DNA-molekyyliin aiheuttaen solujen kuoleman. Maksassa tioguaniinin aineenvaihduntatuotteena muodostuu aldehydioksidaasientsyymin vaikutuksesta pääasiassa 8-hydroksitioguaniinia. Muita tioguaniinin aineenvaihduntatuotteita ovat tiovirtsahappo ja metyylitioguaniini.
Sivuvaikutukset.
Tioguaniini on myrkyllistä luuytimen ja maksan soluille. Lääkkeen sivuvaikutuksina voi ilmetä keltatautia ja maksan vajaatoimintaa. Eräät lääkkeet kuten busulfaani voivat lisätä maksavaurioiden riskiä. Tiopuriinimetyylitransferaasi on entsyymi, joka katalysoi tioguaniinin hajoamista elimistössä vähemmän myrkyllisiksi yhdisteiksi. Entsyymin aktiivisuus suositellaankin tutkittavan sopivan tioguaniiniannostuksen selvittämiseksi.
Agan

Agan () on Obin vesistöön kuuluvan Tromjeganin sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Agan laskee Tromjeganiin lähellä tämän suuta, minkä takia sitä toisinaan pidetään Obin sivujokena. Joen pituus on 544 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 32 200 neliökilometriä.
Agan saa alkunsa Purin ja Obin itäisten sivujokien soiselta vedenjakajalta. Se virtaa Länsi-Siperian alangon keskiosassa kohti lounasta ja yhtyy Tromjeganiin lähellä Surgutin kaupunkia. Keskimääräinen virtaama on 260 kuutiometriä sekunnissa. Joki jäätyy lokakuun lopussa ja vapautuu jäistä toukokuussa.
Agan varrella sijaitsevat Radužnyin ja Pokatšin kaupungit sekä Novoaganskin taajama. Pokatšin lähistöltä on löydetty arkeologisissa kaivauksissa esihistoriallisesti merkittäviä vanhan asutuksen jäänteitä laajoilta alueelta (useita kymmeniä kaivauspaikkoja).
Adzva

Adzva (, ) on Petšoran vesistöön kuuluvan Usan sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 334 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 10 600 neliökilometriä.
Adzva saa alkunsa Bolšaja Zemljan tundra-alueelta ja virtaa Tšernyševin harjanteen länsipuolella kohti lounasta. Alajuoksun leveä jokilaakso on soistunut. Virtaama vaihtelee voimakkaasti kevättulvien ja kesän kuivan kauden välillä. Keskimäärin se on 110 kuutiometriä sekunnissa. Joki jäätyy loka-marraskuussa ja vapautuu jäistä touko-kesäkuussa.
Joen nimitys perustuu komin kielen sanoihin "adź" ’jokiluhta, tulvaniitty’ ja "va" ’vesi’. Sen suussa sijaitsevat Adzvan ja Adzvavomin kylät.
Adytša

Adytša (, jakuutiksi Аадыча, "Aadytša", yläjuoksulla "Borong", Боронг) on Janan sivujoki Jakutiassa Venäjällä. Sen pituus on 715 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 89 800 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 500 kuutiometriä sekunnissa.
Adytša saa alkunsa Tšerskivuoriston länsirinteiltä ja virtaa leveässä laaksossa kohti luodetta. Suurimmat sivujoet ovat Delakag, Tšakry, Tuostah, Derbeke, Nelgese ja Borulah. Joki jäätyy lokakuusta lähtien pohjiaan myöten ja avautuu toukokuun lopussa valtavina lumensekaisina jäämassoina.
Aivasedapur

Aivasedapur () on Pur-joen itäinen alkujoki Jamalin Nenetsiassa Venäjällä. Se saa alkunsa Jetypur ja Jerkalnadeipur -joista ja yhtyy Pjakupuriin Tarko-Salen kaupungin luona.
Jerkalnadeipur mukaan laskettuna joen pituus on 610 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 26 100 neliökilometriä. Alajuoksu on liikennöintikelpoinen.
Aihal

Aihal ( ja jakuutiksi Айха́л) on kaupunkimainen taajama Sahan tasavallan Mirnyin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Viljuin ylätasangolla 500 kilometriä Mirnyistä luoteeseen. Asukkaita on 15 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1962 Aihalin timanttiesiintymän yhteyteen.
Julkinen johtaminen

 
Julkinen johtaminen, usein myös muodossa julkisjohtaminen, on julkishallinon johtamista. Julkinen johtaminen on ilmiönä ja ilmaisuna hybridi. Yhtäältä sen juuria juontuu ylipäätään ilmiöstä nimeltä johtaminen ja erityisesti yritysjohtamisen ja sen periaatteiden ja viitekehysten piiristä. Toisaalta ilmauksen 'julkinen johtaminen' edellinen sana viittaa erityisesti ilmiöön nimeltä julkishallinto. Julkinen johtaminen kohdistuukin tutkimuksen ja käytännön osaamisen alueena paljolti julkishallinnon johtamiseen. 
Suomessa julkista johtamista on tutkittu ja tutkitaan erityisesti laajalla hallintotieteellisten oppiaineiden alueella. Ylipäätään Suomen hallinnon tutkimus on joutunut ottamaan monipuolisesti kantaa julkisen johtamisen kysymyksiin.
Varsin usein myös suomenkielisen esityksen yhteydessä käytetään englanninkielistä ilmausta (New) Public Management tai sen lyhennettä NPM, eli Uusi julkisjohtamisen oppi. Uuden julkisjohtamisen opin mukaan yksityiset markkinat ovat tehokkaat ja perinteinen valtio (julkiset toiminnot yleensä) tehoton.
Kunniamarssi

Kunniamarssi on marssisävellys, joka on laadittu tai valittu sotilasyhteisön nimikkomarssia varten. Suomen Puolustusvoimien kunnia- ja perinnemarssit vahvistaa Puolustusvoimain komentaja.
Suomen puolustusvoimien kunniamarssi on ollut "Porilaisten marssi" vuodesta 1918. 
Monien Kansainyhteisömaiden sotilasyksiköiden kunniamarssi on "The British Grenadiers".
Vappu Säilynoja

Vappu Johanna Säilynoja (22. marraskuuta 1926 Ylivieska – 28. huhtikuuta 2016 Muhos) oli suomalainen poliitikko. Säilynoja oli kansanedustaja Oulun läänin vaalipiiristä vuosina 1979–1991. Hän edusti Suomen Kansan Demokraattista Liittoa ja Vasemmistoliittoa.
Säilynoja kuului Sievin kunnanvaltuustoon 1960–1970 ja -hallitukseen 1969–1970 sekä Oulun kaupunginvaltuustoon 1972–1984. Säilynoja toimi SKDL:n liittovaltuuston varapuheenjohtajana 1979–1985 ja puheenjohtajana 1985–1989. Hän lukeutui . Eduskunnassa Säilynoja kuului maa- ja metsätalous-, talous- ja toiseen lakivaliokuntaan. Hän oli toisen lakivaliokunnan puheenjohtaja 1983–1990.
Säilynoja työskenteli vuodesta 1953 lähtien terveydenhoitoalalla terveyssisarena, kätilönä, vanhainkodin vt. johtajana, Oulun kaupungin toimistoterveyssisarena, Oulun sairaanhoitajaopiston opettajana, Oulun kaupungin terveyskeskuksen ylihoitajana ja Oulun läänin terveydenhuollon tarkastajana. Säilynoja kuului Oulun yliopistollisen keskussairaalan hallitukseen ja liittovaltuustoon 1975–1996 sekä Sairaalaliiton vastaaviin elimiin.
Vuoden 1988 presidentinvaaleissa Säilynoja valittiin Kalevi Kivistöä kannattaneen Liike 88:n valitsijamieheksi 5 851 äänellä.
Säilynoja julkaisi vuonna 2002 muistelmateoksen "Minun puumerkkini". Kaunokirjallisen teoksen "Siunatut sokerisakset" hän julkaisi vuonna 2010. Teos voitti Päätalo-instituutin Möllärimestari 2012 -omakustannekilpailussa ensimmäisen palkinnon novelli- ja kertomuskokoelmien sarjassa.
Barnes &amp; Noble

Barnes &amp; Noble on yhdysvaltalainen maailman suurimpiin kuuluva kirjakauppaketju.
Yrityksen tulosta on heikentänyt kilpailu verkko- ja halpakauppojen kanssa sekä sähkökirjojen yleistyminen. Yhtiöllä on myös oma sähköinen lukulaite nimeltä Nook.
Syyskuussa 2010 yritys ilmoitti sulkevansa Lincoln Centerin läheisyydessä New Yorkissa sijainneen lippulaivamyymälänsä tammikuussa 2011.
Ampuma-alue

Ampuma-alue on puolustusvoimien käytössä oleva alue, jota käytetään erilaisissa ampuma-harjoituksissa.Ampuma-alueita käyttävät muun muassa jalkaväki, ilmatorjunta, kenttätykistö ja panssarijoukot.
Suomen ampuma-alueet.
Suomessa olevia ampuma-alueita ovat muun muassa
Koripallon Oseanian-mestaruuskilpailut 2009

Koripallon Oseanian-mestaruuskilpailut 2009 pidettiin 23. – 25. elokuuta Sydneyssä ja Wellingtonissa. Kilpailuihin osallistui vain kaksi joukkuetta, Australia ja Uusi-Seelanti. Joukkueet ratkaisivat paremmuuden kahdella osaottelulla, joista ensimmäinen pelattiin Sydneyssä ja toinen Wellingtonissa. Kilpailut voitti Uusi-Seelanti, jolle mestaruus oli maan historian kolmas. Turnaus toimi samalla Oseanian karsintaturnauksena koripallon MM-kisoihin 2010, johon tosin molemmat osallistujat selviytyivät.
Ottelut.
Uusi-Seelanti voitti korein 177-162
Hachikō

Hachikō (, 10. marraskuuta 1923 – 8. maaliskuuta 1935) oli akita-koira, joka tuli tunnetuksi omistajalleen osoittamastaan uskollisuudesta. Koiran nimi oli alkujaan Hachi, ja Hachikō on tästä johdettu hellittelymuoto. Sana "hachi" () tarkoittaa ”kahdeksan”, ja koiran omistajan Hidesaburō Uenon mukaan koirapennun etujalkojen asento muistutti kyseistä kirjoitusmerkkiä, joten hän nimesi koiran Hachiksi. Lemmikkinimen loppuosan "kō" tarkoittaa prinssiä tai ruhtinasta.
Hachikō syntyi 10. marraskuuta 1923 maatilalla lähellä Ōdaten kaupunkia Japanissa. Hachi tuli aamuisin mukaan Shibuyan rautatieasemalle, kun sen isäntä, Tokion keisarillisen yliopiston professori Hidesaburō Ueno lähti töihin, ja tuli asemalle odottamaan Uenon paluuta töistä kotiin. Vain 16 kuukauden yhdessäelon jälkeen Ueno kuoli yllättäen aivoverenvuotoon työpaikallaan 21. toukokuussa 1925. Hachi palasi siitä huolimatta Shibuyan rautatieasemalle myös seuraavana päivänä ja yli yhdeksän vuoden ajan odottamaan isäntänsä paluuta.
Uenon kuoltua hänen vaimonsa Yae joutui muuttamaan pienempään asuntoon. Tokion Nihonbashin kaupunginosassa kimonomyymälää pitänyt vaimon ystävä otti Hachin hoitaakseen. Muuton jälkeen Hachi karkasi välillä etsimään isäntäänsä 8 kilometrin päässä sijaitsevalta juna-asemalta. Myöhemmin koira eli Yaen sukulaisten luona Asakusassa, sitten Yaen luona Setagayassa. Koira ei kuitenkaan lakannut yrittämästä päästä Shibuyaan. Kun Uenon aiempi puutarhuri Kobayashi Kikuzaburō, joka asui lähellä Uenon aiempaa kotia Shibuyassa, kuuli Hachin ahdingosta, hän otti koiran hoidettavakseen. Tämän jälkeen Hachi palasi aseman ulkopuolelle joka aamu ja ilta, satoi tai paistoi. Se vaikutti uskovan loputtomasti, että sen isäntä lopulta palaisi.
Aluksi ohikulkijat eivät erityisemmin kiinnittäneet huomiota koiraan. Japanin koirien suojeluyhdistyksen perustaja Saitō Hirokichi kuitenkin liikuttui Hachin uskollisuudesta. Vuonna 1932 hän kirjoitti artikkelin koiran tarinasta nykyisen Asahi Shimbun -sanomalehden edeltäjään.
Hachin vanhetessa ihmiset läheltä ja kaukaa huolestuivat koiran tilasta. Myös rautatieaseman väki huolehti koirasta. Sen tarina levisi sanomalehtiin ja radio-ohjelmiin, ja paikalliset ehdottivat patsaan pystyttämistä koiran kunniaksi. Vuonna 1934 aloitettiin rahankeruu, ja 21. huhtikuuta koiralle pystytettiin Shibuyan rautatieaseman eteen pronssipatsas. Siinä 162 senttimetriä korkea pronssinen koirahahmo istuu 180 senttimetriä korkealla jalustalla paikassa, jossa Hachi istui isäntäänsä odottamassa. Hachi oli läsnä, kun patsas vihittiin.
Hachi kuoli 8. maaliskuuta 1935, ja se löydettiin Shibuyan kadulta. Se oli kuollut loismatojen heikennyttämänä. Koiran hautajaiset järjestettiin neljä päivää myöhemmin. Hachin muistokivi löytyy Aoyaman hautausmaalta Hidesaburō Uenon haudan vierestä. 
Hachikōn täytetty turkki säilytettiin ja on esillä Japanin luonnontieteellisessä museossa Uenossa Tokiossa.
Hachin patsas poistettiin sotaponnistelujen käyttöön lokakuussa 1944, mutta kolme vuotta toisen maailmansodan jälkeen tilalle tehtiin uusi patsas. Kaikkiaan Hachikōsta on tehty kolme patsasta, jotka on sijoitettu Japaniin.
Sisilianpaimenkoira

Sisilianpaimenkoira () on italialainen koirarotu. FCI ei ole sitä toistaiseksi tunnustanut, mutta Alianza Canina Latina sitä vastoin on. Lisäksi Ente Nazionale della Cinofilia Italiana on aloittanut rodun rekisteröintiprosessin, ja se on lisätty hyväksytyksi roduksi ns. "lisärekisteriin" (Registro Supplementare Riconosciuti - RSR).
Ulkonäkö.
Sisilianpaimenkoiran silmät ovat kohtisuorat, korvat korkealle asettuneet ja päähän verrattuna pienet. Takaraajoissa on joko yksöis- tai kaksoiskannukset. Urosten säkäkorkeus on vähintään 65 cm (ihanne 69 cm) ja narttujen vähintään 59 cm (ihanne 64 cm).
Pitkä karvapeite vaihtelee aaltoilevasta lähes kiharaan. Sallitut värit ovat fawn kaikissa sävyissään kermasta mahonginpunaiseen, vaalea maksanruskea, brindle, harmaa ja musta; kaikissa edellä mainituissa väreissä voi esiintyä tan-merkit silmien yllä, kuonossa, poskissa, rintakehässä ja raajoissa. Vanhemmiten tan-merkit vaalenevat, ja lopulta niistä tulee erittäin vaalean norsunluun väriset. Myös (vähäisemmät tai laajemmat) valkoiset merkit sallitaan, ja ns. "nunna"-kuviointi on ihannetapaus: tällöin valkoista on kuonossa, kaulassa, niskassa, rintakehässä, raajojen alaosissa ja hännänpäässä. Valkoinen ei saa koskaan olla dominoiva, vaan sen tulee kattaa vähemmän karvapeitteestä kuin päävärityksen. Sallituista väreistä epätoivottavia ovat brindle ja harmaa. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Sisilianpaimenkoira on tasapainoinen, peloton, erittäin rohkea, hyvin älykäs, uskollinen, luotettava ja tottelevainen työkoira. Se on kuitenkin epäluuloinen vieraita kohtaan ja rotuna vaativa.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Sisiliasta, missa sitä on käytetty vuosisatojen ajan vartioimaan maaöljyä ja karjaa pedoilta. Kallolöydösten perusteella se on peräisin pronssikaudelta, ja jo 300-luvulta eaa. peräisin olevissa mamertiinien kolikoissa esiintyy mastiffityyppinen vartiokoira. Foinikialaisten uskotaan tuoneen sisilianpaimenkoiran esi-isät alueelle noin 1000-0 eaa, ja sitä pidetään sen aikaisen epeiroksenmolossin suorana jälkeläisenä. Sittemmin berbeerien mahdollisesti jo 300-200-luvuilla eaa Sisiliaan tuomat pohjoisafrikkalaiset koirat sekä arabien noin vuonna 878 jaa mukanaan tuomat koirat vaikuttivat paikallisen rodun kehittymiseen. 
Rodun lukumäärä alkoi laskea vuonna 1925 susien kadottua saarelta, sillä se menetti täten tarkoituksensa, ja se päätyi lähes sukupuuton partaalle. Elvytysprosessi kuitenkin onnistui, ja nykyisin rotu rekisteröidään ENCI:ssä RSR-rekisteriin.
Sotilassoittokunta

Sotilassoittokunta on ammattisoittajista koostuva soittokunta, jonka jäsenet kuuluvat asevoimien henkilökuntaan (Suomessa kantahenkilökuntaan). Tyypillisesti sotilassoittokunnat ovat puu- ja vaskipuhaltimista sekä lyömäsoittimista muodostettuja puhallinorkestereita.
Sotilassoittokunnat Suomessa.
Suomessa sotilassoittokunnat esiintyvät julkisissa konserteissa, sekä puolustusvoimien, rajavartiolaitoksen ja maanpuolustusjärjestöjen tilaisuuksissa.
Suomessa on kuusi sotilassoittokuntaa: Maavoimien alaisuudessa olevat Kaartin soittokunta, Lapin sotilassoittokunta, Rakuunasoittokunta ja Puolustusvoimien Varusmiessoittokunta, sekä Ilmavoimien soittokunta ja merivoimien alaisuudessa oleva Laivaston soittokunta.
Soittokunta kuuluu yleensä joukko-osaston organisaatioon, pois lukien merivoimien esikunnan organisaatioon kuuluva Laivaston soittokunta.
Bull arab

Bull arab on australialainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Tavallisesti karvapeite on valkoinen eri värisin laikuin. Laikut voivat olla mustia, punaisia, maksanruskeita, "buckskin"-värisiä, sinisiä, hopeita, punaruskeita tai juovikkaita. Valkoisella alueella on usein täplitys.
Luonne ja käyttäytyminen.
Bull arab on uskollinen, hyväluonteinen ja omalla pihalla rauhallinen. Se on jalostettu tarkkaan sellaiseksi, ettei sen tulisi osoittaa aggressiivista käytöstä ihmisiä ja eläimiä kohtaan. Kuten kaikki koirat, niiden tulee olla hallinnassa ja valvonnan alla kaiken aikaa.
Rotu on hyökännyt monta kertaa ihmisen kimppuun useissa eri Australian osavaltioissa. Tapahtumista on myös koottu 80 kunnan hankkima raportti ja lähetetty se paikalliselle hallitukselle heinäkuun 1. 2005 ja lokakuun 30. 2006 välisenä aikana.
Nämä koirat myös kykenevät tappamaan suuria määriä lampaita ja muita eläimiä jos ne pääsevät karkaamaan omistajaltaan.
Alkuperä.
Mike Hodgens jalosti rodun 1970-luvulla aloittaen bullterrieristä, englanninvinttikoirasta ja saksanseisojasta. Alun perin se oli puoliksi bullterrieri ja puoliksi lyhytkarvaisen saksanseisojan ja englanninvinttikoiran risteytys, mutta myöhemmin käytettiin myös vihikoiraa ja pointteria. Joissain sukulinjoissa on myös mastiffityyppisiä rotuja.
Bull arab jalostettiin lähinnä villisian metsästykseen. Sen tarvitsi olla tarpeeksi kookas pystyäkseen pysäyttämään eläimen, mutta kuitenkin tarpeeksi nopea ja sisukas kestääkseen jahdissa pidempään kuin moni painavampi mastiffi. Sitä käytetään myös villihärkien kiinni ottoon Australian takamailla. Käyttötarkoituksen takia jalostukseen valitaan hyväkuntoisia, kyvykkäitä metsästäjiä.
HMS Wilton (L128)

HMS Wilton (viirinumero L128) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 osana vuoden 1939 sota-ajan hätäohjelmaa () työnumerolla J1850 Yarrow and Companyltä Scotstounista Glasgow'sta, missä köli laskettiin 7. kesäkuuta 1940. Alus laskettiin vesille 17. lokakuuta 1941 ja valmistui 18. helmikuuta 1942.
Palvelus.
Alus sijoitettiin 1959 poistolistalle ja myytiin 22 900 punnalla Shipbreaking Industriesille Faslaneen, jonne se saapui 4. joulukuuta romutettavaksi.
Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys

Lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistys (LFTY), on vuonna 1968 perustettu fyysikoiden, insinöörien ja lääkäreiden yhteinen poikkitieteellinen, aatteellinen ja ammatillinen yhdistys.
Yhdistyksen jäsenistö kattaa lääketieteellisen tekniikan ja fysiikan koko kentän oppi- ja tutkimuslaitoksista terveydenhuollon yrityksiin ja sairaaloihin. Yhdistyksen tarkoituksena on herättää ja ylläpitää kiinnostusta lääketieteelliseen fysiikkaan, tekniikkaan ja biofysiikkaan sekä edistää näiden aineryhmien tieteellisen tutkimuksen, koulutuksen ja teollisuuden kehitystä.
Toiminta.
Toiminta
Yhdistys järjestää vuosittain vähintään yhden tapaamisen, jossa on tutustuttu johonkin teemaan tai yhteisöön sekä toisiimme. Muuten yhdistys toimii linkkinä kansainvälisiin sisaryhteisöihin, joiden konferensseista mm. saamme kohtalaisen alennuksen. Ilmoitamme myös alamme tapahtumista niin s-postitse kuin nettisivuillamme.
Yhdistys on mukana myös muiden lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan alan tapahtumissa sekä Suomessa että ulkomailla. LFTY pyrkii toiminnallaan lisäämään lääketieteellisen fysiikan ja tekniikan yhdistysten, tutkimuksen, koulutuksen ja teollisuuden yhteistyötä. LFTY:n www-sivut (http://www.lfty.fi/) ovat alan tutkija- ja jatkokoulutuksen infopaikka.
Hallitus 2010 ja 2011-.
Prof. Risto Ilmoniemi, Aalto-yliopiston Lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitos (BECS), puheenjohtaja; TkT Jari Viik Tampereen teknillisen yliopiston Lääketieteellisen tekniikan laitos, varapuheenjohtaja; FT Mika Tarvainen Itä-Suomen yliopisto, sihteeri; Prof. Pekka Hänninen, Turun yliopisto; Rosa-Maria Inkinen, HUS; Prof. Timo Jämsä, Oulun yliopisto; Prof. Pasi Karjalainen, Itä-Suomen yliopisto; FT Tiina Lyyra-Laitinen Kuopion yliopistollinen sairaala; Prof. Tapio Seppänen Oulun yliopisto
Ander Iturraspe

Ander Iturraspe Derteano (s. 8. maaliskuuta 1989 Abadiño, Vizcayan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pitkään bilbaolaista Athleticia ja viimeisellä kaudellaan 2019–2020 Espanyolia. Hän pelasi Espanjan maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 2014.
Iturraspe on Athleticin oma kasvatti ja edustanut seuraa kaudesta 1999–2000 lähtien. Kaudet 2008–2010 hän kuului vielä seuran reservijoukkueen Athletic B:n kokoonpanoon, mutta pelasi kaikkiaan 24 ottelussa edustusjoukkueessa. Ensiesiintymisensä hän teki 14. syyskuuta 2008 Primera Divisiónin ottelussa Málagaa vastaan. Kaudeksi 2010–2011 hänet nostettiin pysyvästi edustusjoukkueeseen.
Iturraspe kuului myös Espanjan alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Pömpeli

Pömpeli on suomalainen vuonna 1993 Härmässä perustettu kansanmusiikkiyhtye. Yhtyeen perustajajäseniä olivat Tiina Erkkilä, Veli Kujala, Risto Kupari, Ilkka Norjamäki ja Päivi Pihakari. Yhtye on tehnyt keikkoja Suomessa, Ruotsissa, Virossa, Latviassa ja Ranskassa.
Kokoonpano.
Vuonna 2025 yhtyeen kokoonpano on:
Diskografia.
Yhtye on julkaissut kahdeksan levyä:
Mizan Zainal Abidin

Mizan Zainal Abidin (s. 22. tammikuuta 1962 Kuala Terengganu) on Malesian Terengganun osavaltion sulttaani. Hänet kruunattiin Terengganun sulttaaniksi isänsä Mahmudin kuoltua vuonna 1998. Sulttaani Mizan toimi Malesian kuninkaan virassa vuosina 2006-2011.
Mizan on naimisissa Nur Zahirahin kanssa ja heillä on neljä lasta.
John Spencer

John Spencer (20. joulukuuta 1946 New York – 16. joulukuuta 2005 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Spencer syntyi alempaan keskiluokkaan kuuluneeseen perheeseen New Yorkissa ja vietti lapsuutensa Totowassa New Jerseyssä. Hän kirjautui vuonna 1963 Professional Children's School -esiintymiskouluun New Yorkissa, missä hänen opiskelutovereitaan olivat mm. Liza Minnelli ja viulisti Pinchas Zukerman. Spencer tunnetaan kenties parhaiten vuosina 1999–2006 esitetystä draamasarjasta "West Wing", jossa hän näytteli Valkoisen talon kansliapäällikkö Leo McGarryä. Spencer palkittiin roolistaan parhaalla sivuosan Emmyllä vuonna 2002, ja hän näytteli sarjassa kuolemaansa saakka. Spencer esiintyi myös mm. tv-sarjassa "L.A. Law" sekä elokuvissa "Cop Land", "Neuvottelija" ja "The Rock – paluu helvettiin", jossa hän tulkitsi fiktiivisen FBI-johtajan James Womackin roolin. Spencer kuoli sydänkohtaukseen sairaalassa Los Angelesissä joulukuussa 2005, vain neljä päivää ennen 59-vuotispäiväänsä. Hänen kuolemansa käsikirjoitettiin tv-sarjaan "West Wing", jossa varapresidenttiehdokkaaksi päätynyt Leo McGarry menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen vaalipäivän iltana. Tunnetuimman roolihahmonsa Leo McGarryn tavoin myös Spencerillä oli ollut nuorempana alkoholiongelma.
Rembert Weakland

Rembert George Weakland (2. huhtikuuta 1927 – 22. elokuuta 2022) oli yhdysvaltalainen katolisen kirkon pappi, joka toimi Milwaukeen arkkipiispana vuosina 1977–2002.
Weakland syntyi Pattonissa, Pennsylvaniassa ja lähti noviisiksi benediktiiniläisluostariin vuonna 1945. Teologiaa hän opiskeli Roomassa ja Latrobessa. Hänet vihittiin papiksi Italiassa 24. kesäkuuta 1951. Hän opiskeli myös musiikkia muun muassa Juilliard Schoolissa ja toimi vuosina 1957–1963 musiikinopettajana. Vuosina 1967–1977 hän toimi Kansainvälisen benediktiiniläisliiton apottipriimaksena.
Weakland vihittiin Milwaukeen arkkipiispaksi 8. marraskuuta 1977 ja hän jäi eläkkeelle piispanvirasta 24. toukokuuta 2002 täytettyään 75 vuotta. Hän ehti toimia arkkipiispana miltei 25 vuotta.
Ennen eläkkeellejäämistä kävi ilmi että hän oli maksanut entiselle rakastajalleen 450 000 dollaria hiippakunnan varoja, jotta tämä olisi pysynyt hiljaa heidän suhteestaan. Mies oli väittänyt Weaklandin käyttäneen häntä seksuaalisesti hyväksi. Uransa aikana Weaklandiä pidettiin yhtenä liberaaleimmista katolisista piispoista Yhdysvalloissa. Vuonna 2009, muistelmiensa julkaisun yhteydessä hän kertoi julkisesti olevansa homoseksuaali.
Survivor Series (1997)

Survivor Series (1997) oli yhdestoista vuosittainen Survivor Series showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä järjesti World Wrestling Federation. Se pidettiin 9. marraskuuta, 1997 Molson Centressä Montreal, Quebecissä. Paikanpäällä yleisöä oli 20,593.
Päätapahtuma matsina nähtiin WWF Mestaruus matsi, Bret Hart vastaan Shawn Michaels. Ottelu päättyi Michaelsin voittoon, kun WWF:än johtaja Vince McMahon käski tuomaria soittaa kelloa, kun Shawn saisi lukittua Hartin oman luovutusliikkeen, Sharpshooteriin. Michaels voitti matsin ja WWF -mestaruuden, vaikka Bret ei koskaan luovuttanutkaan. Tämän jälkeen Hart sylkäisi McMahonin kasvoille ja rikkoi 20 000 dollarin edestä kehätarvikkeita. Huhun mukaan Hart on myös lyönyt McMahonia kulissien takaisilla lavoilla. Bret myös lähti jo seuraavana päivänä WWF:än kilpailevaan yhtiöön World Championship Wrestlingiin. Tätä on alttu kutstua Montreal Screwjobiksi Vasta tammikuussa 2010 Hart teki paluunsa WWE:hen. 
Matsit ja tulokset.
Survivor Series eliminaatio matsit.
1
2
3
4
Koirasalamanteri

Koirasalamanteri eli täpläkoirasalamanteri ("Necturus maculosus") on pohjoisamerikkalainen vedessä elävä salamanterilaji.
Ulkonäkö.
Koirasalamanteri kasvaa 20-50 cm:n pituiseksi. Laji on väritykseltään yleensä harmaa tai ruskea sinimustin kuvioin. Silmiä pitkin kulkee tumma juova kyljille. Vatsa on harmaa ja täpläinen. Koirasalamanterilla on selkeästi näkyvät pensasmaiset voimakkaan punaruskeat ulkoiset kidukset. Ne sijaitsevat pään takana kolmena parina. Kidusten koko ja muoto vaihtelee veden laadun mukaan. Mitä viileämpää ja hapekkaampaa vettä sitä pienemmät ja haarattomammat kidukset ovat. Vartalo on pitkä ja litteä. Lyhyissä raajoissa on neljä varvasta. Iso pyrstö on sivuilta litistynyt. Koirasalamanterin kyljissä on poikittaisuurteita. Raajat ovat jokseenkin vahvat. 
Elintavat.
Koirasalamanteri on yöaktiivinen ja liikkuu vain suppealla (200 m) alueella piilotellen puiden alla ja kivenkoloissa päivisin. Varsinkin sameissa vesissä se saattaa liikkua päivisinkin tuntiessaan olonsa turvalliseksi. Se pysyttelee tiiviisti pohjan tuntumassa ryömien pohjamudassa. Uidessaan koirasalamanteri heiluttaa pyrstöään sivusuunnassa jalat kylkiä vasten painettuina. Koirasalamanteri saalistaa maaten pohjassa odottaen virran tuovan kohdalle ajelehtivia selkärangattomia, pikkukaloja ja toisia sammakkoeläimiä. Koirasalamanteri vaatii melko korkeaa veden happipitoisuutta. Vähähappisissa ja likaisissa vesissä kidukset kasvavat suuriksi ja tuuheiksi. Se pitää kiduslehtensä siisteinä haromalla niitä jaloillaan. Koirasalamanteri sietää hyvin kylmää vettä ja saattaa olla aktiivinen jään alla. Se elää joissa, järvissä, kanavissa ja virroissa. Koirasalamanteri esiintyy yleisenä Yhdysvaltain itä- ja keskiosissa, ja levinneisyys ulottuu myös Kanadan puolelle Suurten järvien alueelle.
Lisääntyminen.
Koirasalamanteri tulee sukukypsäksi 5-7 vuoden iässä. Ne kutevat loppukesällä tai syksyllä ennen kuin asettuvat talvihorrokseen. Itse muninta tapahtuu vasta keväällä huhti-kesäkuussa. Joidenkin lähteiden mukaan naaras munisi syksyllä tai talvella. Naaraan koosta riippuen munien määrä vaihtelee 18 ja 880 välillä. Tavallisimmin munia on 20-300. Munien halkaisija on noin 6 mm ja niitä ympäröi hyytelöpallo. Naaras laskee munat puiden tai kivien alle tekemäänsä pieneen hiekkakuoppaan. 
Munat kehittyvät noin kahdessa kuukaudessa. Tänä aikana naaras vartioi niitä poiketen useimmista muista sammakkoeläimistä. Poikasten kuoriutuessa niillä on vielä ruskuaispussi alapuolellaan. Se ravitsee poikasia ensimmäiset kaksi kuukautta kunnes ne kykenevät hankkimaan itse ravintonsa. Tällöin poikaset ovat noin neljän senttimetrin pituisia. Poikaset muistuttavat jo syntyessään paljon aikuisia pienemmässä koossa.
Klaus Schmidt-Koenig

Klaus Schmidt-Koenig (21. tammikuuta 1930 Heidelberg – 18. helmikuuta 2009) oli saksalainen lintutieteilijä.
Schmidt-Koenig opiskeli ensin Heidelbergin yliopistossa, jonka jälkeen hän lyhyen aikaa opiskeli kemiaa Münchenin yliopistossa. Täältä hän siirtyi Freiburgin yliopistoon opiskelemaan biologiaa. Hän vietti kaksi vuotta Max Planck-instituutissa Wilhelmshavenissa Gustav Kramerin oppilaana, ja väitteli filosofian tohtoriksi 1958 arvosanoin "summa cum laude". Väitöksessään hän tutki kesykyyhkyjen suunnistautumista kotilakkaansa.
Valmistumisensa jälkeen Schmidt-Koenig muutti post doc stipendiaatiksi Yhdysvaltoihin Duke Universityyn Durhamiin. Hän avioitui Inka Rauchin kanssa 1959 ja heille syntyi kolme lasta. Vuonna 1963 hänet nimitettiin Göttingenin yliopistoon, ja 1971 Duke Universityn eläintieteen professoriksi. Schmidt-Koenig asui kuitenkin Saksassa ja teki Yhdysvaltoihin luentomatkoja. 1975 hänet nimitettiin Tübingenin yliopiston käyttäytymisfysiologian (Behavioral Physiology) professoriksi. Tästä virasta hän jäi eläkkeelle 1996.
Schmidt-Koenig toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana 1986–1991, ja myöhemmin hänet valittiin yhdistyksen kunniajäseneksi. Hän oli American Ornithologists' Unionin kunniajäsen vuodesta 1992 lähtien. Hän kirjoitti lukuisia tieteellisiä artikkeleita ja ainakin kaksi kirjaa suunnistautumisesta: "Avian Orientation and Navigation" (1979) ja "Das Rätseldes Vogelzugs" (1980).
Castrol

Castrol on voiteluöljyjä valmistava yritys, jonka emoyhtiö on BP. Nimi Castrol tulee risiinistä (), josta voiteluöljyt valmistetaan. Mm. Volkswagen, BMW ja Audi käyttävät Castrolin tekemiä voiteluöljyjä. Yrityksen tuotteita käytetään myös laajalti moottoriurheilussa.
Historia.
Castrolin (silloinen CC Wakefield and Company) perusti Charles Wakefield vuonna 1899 erottuaan entisestä työpaikastaan. Castrol valmisti voiteluöljyjä lentokoneille ja autoille. 1900–luvulla Wakefield sai ajatuksen sponsoroinnista: sponsorointi alkoi autoista, jotka pyrkivät rikkomaan autojen huippunopeusennätyksiä. 1960 luvulla yrityksen nimi CC Wakefield and Company vaihdettiin Castrol Ltd:hen. Vuonna 1966 Burmah Oil Company osti Castrolin. Vuonna 2000 Burmah Oil Company fuusioitui BP:n kanssa, mutta Castrol sai pitää oman tuotenimensä.
Haslital

Haslital on Aarejoen alkujuoksun laakso itäisessä Bernin kantonissa, Sveitsissä. Laakso erottaa Bernin Alpit ja Urin Alpit toisistaan. 
Haslital on noin 40 kilometriä pitkä. Laakso kaartuu Brienzjärveltä, noin 600 metrin korkeudelta, kaakkoon. Sen eteläpäässä sijaitsee 2 165 metriä korkea Grimselsola, joka johtaa Rhônen laaksoon. 
Laakson suurimmat paikkakunnat ovat Meiringen ja Innertkirchen. Laakson kautta kulkee Valtatie 6, "Grimselstrasse".
Matkailualue.
Seudun kunnat (Brienzwiler, Guttannen, Hasliberg, Innertkirchen, Meiringen, Schattenhalb) käyttävät Haslital-nimeä koko seudun matkailupalveluiden markkinoinnissa.
This Tuesday in Texas

This Tuesday in Texas oli World Wrestling Federationin tuottama vapaapainitapahtuma, joka järjestettiin 3. joulukuuta 1991 Freeman Coliseumissa San Antoniossa. Tapahtuman tarkoituksena oli vakiinnuttaa tiistai toissijaiseksi pay-per-view illaksi. Tapahtuma sai kuitenkin heikon reaktion ja surkeat myyntitulokset. Kolmetoista vuotta myöhemmin WWE:ssä toimi muutaman vuoden Taboo Tuesday niminen PPV tiistai pay-per-viewinä.
Tapahtumassa nähtiin kaksi osaista juonikuvioa. Randy Savage teki paluunsa WWE:hen eläkkeelle jäätyään WrestleMania VII:ssä. Hän kohtasi This Tuesday in Texasissa Jake Robertsin, joka oli jo pitemmän aikaa ärsyttänyt esiintymisissään Savagea. Päätapahtuma oli uusinta WWF -mestaruudesta sen aikaisen mestarin The Undertakerin ja Hulk Hoganin välillä. Hogan voitti, mutta sai pitää sitä vain yhden päivän, koska joutui siitä luopumaan epäselvän tuloksen ansiosta.
Ranskanpodenco

Ranskanpodenco (provensaaliksi "Charnego" tai "Charnigou") on sukupuuttoon kuollut ranskalainen koirarotu. Ranskankieliset nimitykset ovat "charnaigre", "charnègre" ja "charnique".
Ulkonäkö.
Rotu oli olemukseltaan samankaltainen kuin muutkin Välimeren "vinttikoiramaiset" jäniskoirat: sillä oli meripihkan väriset silmät ja pystyt korvat. Urosten säkäkorkeus ei mennyt yli 70 cm eikä narttujen yli 65 cm.
Luonne ja käyttäytyminen.
Ranskalaisten kynologien mukaan ranskanpodenco oli brutaali, julma, karkealuonteinen, omanarvontuntoinen ja itsenäinen. Se oli kuitenkin isännälleen omistautunut, vaikka tottelikin tätä vain silloin kun itse halusi, mikä teki siitä haastavan koulutettavan.
Alkuperä.
Ranskanpodenco oli kotoisin Provencen, Languedocin ja Roussillonin alueilta, ja se oli aikanaan Provencessa erittäin yleinen. Jotkut arvelevat sen polveutuneen vinttikoiran ja griffon-tyyppisen ajokoiran välisestä risteytyksestä. Samankaltaiset yhdistelmät Espanjassa ja Portugalissa ovat erittäin hyviä metsästämään viljelemättömillä ja ryteiköiden peittämillä tasangoilla: ne eivät juokse vaan loikkivat.
Toinen teoria on, että rotu olisi alun perin ollut jonkin Välimeren jäniskoiran (podencot, podengo, faaraokoira yms.) ja provencelaisen paimenkoiran välinen risteytys. Joka tapauksessa se kuului samaan rotutyyppiin sisilialaisen etnankoiran, portugalinpodengon ja andalusianpodencon kanssa ja oli läheistä sukua ibizanpodencolle. Useat mosaiikit todistavat että jo muinaiset roomalaiset käyttivät sitä metsästykseen. Se saattoi kulkeutua Provenceen Maghrebista saraseenien mukana heidän miehityksensä aikaan. 
Itä-Pyreneiden metsästäjät ja salametsästäjät käyttivät ranskanpodencoa jäniksen metsästykseen ja viiriäisen jäljitykseen: kivääriä ei edes tarvittu, sillä koira paitsi karkotti saaliin liikkeelle ja ajoi tätä takaa, otti tämän myös kiinni. Se oli erittäin monipuolinen metsästyskoira: jotkut käyttivät sitä vinttikoirana, toiset seisojana ja kolmannet jäljestäjänä. Sillä metsästettiin villikaniinia aina 1800-luvun loppuun asti, mutta Aix-en-Provencen oikeustalon päätöksestä ja kassaatioistuimen vahvistuksesta sillä metsästäminen kiellettiin vuonna 1844. Tämän vuoksi sen kasvattaminen lopetettiin, minkä jälkeen se katosi vähitellen.
Etymologia.
"Charnègre" tarkoittaa "mustanaamaa", mikä viittaa rodun punahiillikon väriseen kuonoon.
Nevin Yanıt

Nevin Yanıt (s. 16. helmikuuta 1986 Mersin, Turkki) on turkkilainen pika-aitajuoksija, 100 metrin aitajuoksun Euroopan-mestari.
Yanıt keskeytti alkueräjuoksunsa Göteborgin EM-kilpailuissa 2006. Vuonna 2007 hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin aitajuoksun alkuerissä ja Osakan MM-kilpailuissa 100 metrin aitajuoksun välierissä. Hän voitti samana vuonna alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Debrecenissä ajalla 12,90 ja sai hopeaa Bangkokin universiadeissa ajalla 13,07. 
Yanıt karsiutui 2008 välierissä sekä Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa että Pekingin olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän sai kultaa Pescaran Välimeren kisoissa ajalla 13,08 ja Belgradin universiadeissa ajalla 12,89, mutta karsiutui välierissä Berliinin MM-kilpailuissa. Hän voitti 100 metrin aitajuoksun Euroopan-mestaruuden Barcelonassa 2010 Turkin ennätysajalla 12,63. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä. 
Vuonna 2013 Yanit sai Turkin yleisurheiluliitolta kahden vuoden kilpailukiellon dopingin käytön vuoksi. Kansainvälinen yleisurheiluliitto valitti tapauksessa urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka pidensi kilpailukiellon kolmen vuoden pituiseksi. Kaikki hänen tuloksensa 28. kesäkuuta 2012 lähtien hylättiin. Hylättyihin tuloksiin sisältyi 2012 Helsingin EM-kilpailuiden voitto ajalla 12,81, Lontoon olympialaisten viides sija Turkin ennätysajalla 12,58 ja 2013 Göteborgin EM-hallikilpailuiden voitto maansa ennätyksellä 7,89.
Herrojen Eeva

Herrojen Eeva on Yrjö Kostermaan ohjaama suomalainen komediaelokuva vuodelta 1954. Elokuva on sekä Kostermaan että käsikirjoittaja Erkki-Mikael Salmen ainoa elokuva. 
Juoni.
Elokuva kertoo sukkatehtaassa työskentelevästä yksinhuoltajan tyttärestä (Liisa Tuomi), jonka tuttavapiiri koostuu monenlaisista miehistä. Eevan miesystävä Bertil (Holger Salin) on roisto eikä pidä siitä että Eeva on tekemisissä poliisien kanssa. Mainosmiehen roolissa on Tarmo Manni.
Vastaanotto.
Elokuvaa on luonnehdittu tyhjänpäiväiseksi aikaansaannokseksi, jonka tekemiseen ei juuri ole paneuduttu. Ainoana katsomisperusteena pidetään Liisa Tuomea, jonka osuudesta todetaan eräässä kritiikissä, että ”hän teki hienon paluun valkokankaalle”. Jo aikalaisarviossa Jörn Donner toteaa, että Tuomi kuuluu niihin harvoihin filminäyttelijöihin, joilla on älyä, temperamenttia ja uskallusta. Teatteriohjaajana kannuksensa hankkinut Kostermaa ei saanut aikalaiskriitikoilta kiitosta, eikä hän sen jälkeen ohjannutkaan kuin pari dokumenttielokuvaa.
Monterreyn hurrikaani

Monterreyn hurrikaani vuonna 1909 oli tuhoisimpia Atlantin valtameren hurrikaaneja, joista on säilynyt tietoja. Meksikossa sen arvioidaan tappaneen noin 4 000 ihmistä. Hurrikaaniksi se kehittyi trooppisesta myrskystä Leewardsaarten itäpuolella, kulki Hispaniolan ylitse 23. elokuuta ja nousi maihin Kuubassa ennen kuin kehittyi luokan 3 hurrikaaniksi Karibianmerellä. Tämän jälkeen se liikkui Jukatanin niemimaan pohjoiskärjen yli, minkä jälkeen se saavutti korkeimman tuulennopeutensa 185 km/h. Tamaulipasin osavaltioon se saapui 27. elokuuta ja haihtui seuraavana iltapäivänä.
Aineellisten vahinkojen arvioidaan nousseen 50 miljoonaan dollariin. Monterreyn kaupunki kärsi pahimmat tuhot. Siellä yli puolet rakennuksista tuhoutui ja 20 000 ihmistä jäi kodittomaksi.
Kerimäen rautatieasema

Kerimäen rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Savonlinnan Silvolassa noin 10 kilometriä Kerimäen kirkonkylältä lounaaseen. Kaikki rataosalla kulkevat Parikkalan ja Savonlinnan väliset taajamajunat pysähtyvät asemalla.
Asema avattiin Elisenvaaran ja Savonlinnan välisen rataosuuden yhteydessä 1. joulukuuta 1907. Kerimäen asemarakennus on rakennettu Bruno Granholmin suunnittelemien V luokan aseman tyyppipiirustusten mukaan. Asemarakennus valmistui 1907, ja sitä laajennettiin 1947.
Silvolan aseman nimen antoivat rautatieläiset. Aseman lähellä oli radan valmistumisen aikoihin Silvolanlampi, jonka mukaan aseman oletetaan saaneen nimensä. Asemalla avattiin posti 1.12.1907. Aseman nimi muutettiin silloisen sijaintikunnan mukaan Kerimäeksi 29. toukokuuta 1988.
Asemalla oli 1990-luvun alkuun asti noin 10 kilometrin päässä sijaitsevan Ruokojärven kalkkikivilouhoksen kuljetuksiin liittyvää tavaraliikennettä. Lipunmyynti asemalla lakkautettiin vuonna 1999, ja miehitys loppui huhtikuussa 2007 kauko-ohjaukseen siirtymisen myötä.
Carolin Dietrich

Carolin Dietrich (o.s. Nytra, s. 26. helmikuuta 1985 Hampuri) on saksalainen pika-aitajuoksija. Hän edustaa MTG Mannheim -seuraa ja häntä valmentaa Rüdiger Harksen.
Nytra sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Grossetossa 2004 sekä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Erfurtissa 2005 ja Debrecenissä 2007. Hän karsiutui välierissä Pekingin olympialaisten 2008 ja Berliinin MM-kilpailujen 2009 100 metrin aitajuoksussa sekä Torinon sisäratojen EM-kilpailujen 2009 60 metrin aitajuoksussa.
Nytra sai pronssia 100 metrin aitajuoksussa Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 ajalla 12,68. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän voitti 60 metrin aitajuoksussa kultaa ajalla 7,80.
Nytra on voittanut Saksan mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa vuosina 2007–2010 ja 2012 sekä sisäradoilla 60 metrin aitajuoksussa 2010 ja 2011. Hän juoksi 100 metrin aitajuoksussa ennätyksensä 12,57 Lausannessa 8. heinäkuuta 2010 ja 60 metrin aidoissa 7,80 Pariisissa 4. maaliskuuta 2011.
CIM-10 Bomarc

CIM-10 Bomarc oli Boeingin Yhdysvaltain ilmavoimille valmistama maasta laukaistava ilmatorjuntaohjus. Sen ensilaukaisu tapahtui 24. helmikuuta 1955. Boeingin ohella ohjuksen kehitystyöhän osallistui Michiganin yliopisto. Boeing valmisti vuosien 1957 ja 1964 välisen aikana kaikkiaan 700 Bomarc-ohjusta ja niihin 420 laukaisujärjestelmää. Ohjukset olivat käytössä 1970-luvun alkuvuosiin saakka.
Bomarc-kriisi.
Yhdysvallat ja Kanada solmivat vuonna 1957 NORAD-sopimuksen, joka johti John Diefenbakerin konservatiivihallituksen päätökseen sijoittaa Kanadan alueelle Bomarc-ohjuksia. Kanada vastaanotti 56 ohjusta, jotka sijoitettiin La Macazaan, Quebeciin ja North Bayhin, Ontarioon. Ohjusten hallinnasta vastasi NORAD. Päätöstä tehtäessä hallitus ei ollut kuitenkaan tehnyt selväksi, että ohjukset oli tarkoitus varustaa ydinkärjillä. Asian tultua julki vuonna 1960, syntyi väittelyä tulisiko Kanadaan sijoittaa ydinaseita. Viivytys huononsi Kanadan ja Yhdysvaltojen välisiä suhteita. Päätös ydinkärjistä viipyi vuoteen 1963, jolloin ne hyväksyi uudeksi pääministeriksi nousseen Lester B. Pearsonin johtama liberaalihallitus, ja ydinkärjet toimitettiin laukaisupaikoille 31. joulukuuta 1963. Päätös oli kuitenkin tehty vastahakoisesti ja vuonna 1969 valtaan noussut Pierre Trudeaun hallitus kumosi sen. Kanadassa Bomarcit poistettiin käytöstä vuoteen 1972 mennessä.
Asetyypille tapahtuneet onnettomuudet.
7.6. 1960 syttyi tuleen Bomarc-A tyyppinen ohjus McGuiren lentotukikohdassa kun ohjuksen nesterakettimoottoreita oltiin tankkaamassa. Aseen ydinlatauksesta pääsi karkaamaan plutoniumia, joka saastutti tukikohdan aluetta. Se peitettiin betonoinnilla sekä asfaltoinnilla.
Säiliöitten pitäminen täysinä olisi aihettanut korroosiota. Täyttäminen oli taasen hidasta sekä vaarallistakin, mikä teki aseen toimintavalmiuden heikoksi.
Tekniset tiedot.
Lähde:
In Guezzam

In Guezzam (myös 'Ayn Qazzām, Aïn Guezzam, I-n-Guezzâm) () on kunta In Guezzamin piirikunnassa Tamanrassetin maakunnassa eteläisessä Algeriassa. Asukkaita kunnassa on 4 938 (1998).
In Guezzam sijaitsee kymmenen kilometrin päässä Nigerin rajalta pohjoiseen. Algerian puolen rajamuodollisuudet tapahtuvat siellä. In Guezzamista pääsee 416 kilometrin päässä pohjoisessa sijaitsevaan Tamanrassetin kaupunkiin jaetuilla nelivetotakseilla, jotka lähtevät niiden ollessa täysiä. In Guezzamin kautta kulkee myös kuorma-autoja, jotka ottavat kyytiinsä myös matkustajia. Lisäksi Tamanrassetiin kulkee muutama linja-auto viikossa. Tamanrassetista liikennöi kerran viikossa lentokone In Guezzamin lentoasemalle.
In Guezzamissa on yksi ravintola, joka järjestää myös majoitusta. Esimerkiksi pankki kaupungista puuttuu.
Dakar-rallin reitti on kulkenut In Guezzamin kautta vuonna 1979.
Pedot (romaani)

Pedot () on Frank Schätzingin vuonna 2004 ilmestynyt tieteellinen jännitysromaani.
Tarina.
Juoni.
Kirja seuraa suurta joukkoa omiin aloihinsa erikoistuneita ihmisiä, jotka yrittävät selittää kummallisia tapahtumia; muun muassa valtavia tsunameja, jotka vaativat miljoonia ihmishenkiä.
Sigur Johanson on norjalainen biologi, joka työskentelee Trondheimin yliopistossa. Häntä pyydetään tutkimaan uudenlaista merimatojen lajia. Monien tutkimusten jälkeen selviää, että madot ovat yhdistyneet bakteerin kanssa ja tuhoavat maapohjaa, joka aiheuttaa merenalaisia maanvyörymiä ja sitä myöten tsunameja. Samanaikaisesti Leon Anawak, tiedemies, joka tutkii valaita ja työskentelee valaiden tarkkailu-yhdistyksessä huomaa valaiden käyttäytymisen muuttuvan väkivaltaiseksi. Ne esimerkiksi hyökkäävät järjestelmällisesti laivojen kimppuun.
Kun selviää, että tapahtuneella on sama syy, asia siirtyy Yhdysvaltojen hallituksen käsiteltäväksi. Toimintaa johtaa Judith Li, presidentin läheinen ystävä. Kun asiaa ratkotaan, hyökkäykset ihmiskuntaa vastaan jatkuvat. Tutkijoille selviää, että asioille ei ole täysin luonnollista selitystä ja alkavat kutsua ilmiötä nimellä "yrr". Selviää, että Yrr on tietoinen olento, joka asuu meressä ja haluaa tuhota ihmiskunnan.
Kenraali Li ja tutkijoiden pieni joukko yrittävät saada yhteyden Yrriin. Heille selviää, että Yrr koostuu yksisoluisista eliöistä, jotka toimivat ryhmissä. Eliöillä on kollektiivinen älykkyys, joka on ollut olemassa satojen miljoonien vuosien ajan. Tutkijat eivät kuitenkaan saa mahdollisuutta tutkia niitä. Heille myös selviää, ettei kenraali Li ole kertonut kaikkia Yrriä koskevia suunnitelmia. Yksi tutkijoista etsii nimittäin keinoa, jolla voisi tuhota Yrrin - lopullisesti. Johanson korostaa, että se on väärä lähestymistapa mutta Li ei kuuntele häntä ja määrää Johansonin tapettavaksi. 
Kirjan lopussa, vuoden päästä tuhoista, tieto siitä, että ihmiset eivät ole ylivertaisia planeetallaan aiheuttaa kaaosta, heidän pitää keskittyä siihen, että he eivät loukkaa merenalaista voimaa, joka valvoo heitä koko ajan.
Nell Balaban

Nell Balaban on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä, teatteriohjaaja ja ääninäyttelijä. Hän on esiintynyt teatterissa 1990-luvun ja 2000-luvun alussa muutamissa Broadway-näytelmissä. Balaban esiintyi myös televisiossa 1990-luvun lopulla cameo-rooleissa televisiosarjoissa Kova laki ja Sopranos. Hän esiintyi myös muutamassa suoraan DVD:lle julkaistuissa elokuvissa, kuten Wildly Available ja Amyn salattu maailma.
2000-luvulla Balaban teki äänirooleja animaatioihin, jossa hän käytti salanimiä Karen Neil ja Karen Neill. Kaikki projektit olivat 4Kidsin tuotantoa, joissa hän muun muassa dubbasi englanniksi Pokemonissa Carolineaa, Roxannea ja Elisaa. Balaban oli myös "Yu-Gi-Oh!" -animessa Ishizu Ishtarin ja One Piecessä Nefertari Vivin äänenä. Lisäksi hän oli usean vuoden ajan Karain äänenä vuoden 2003 Turtles-sarjassa, sekä muutamissa videopeleissä, kuten .
Perri Shakes-Drayton

Perri Shakes-Drayton (s. 21. joulukuuta 1988 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen 400 metrin aitajuoksija.
Shakes-Drayton sijoittui kahdeksanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Pekingissä 2006. Saman ikäluokan EM-kilpailuissa Hengelossa 2007 hän sai hopeaa 400 metrin aitajuoksussa Britannian junioriennätyksellä 56,46. 4 × 400 metrin viestissä hän ankkuroi Britannian niin ikään toiseksi.
Shakes-Drayton voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 400 metrin aitajuoksussa Kaunasissa 2009 ajalla 55,26. Saman vuoden Berliinin MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen brittien 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän oli 400 metrin aitajuoksussa kolmas ennätyksellään 54,18 ja juoksi 4 × 400 metrin viestissä ankkuriosuuden Britannian pronssijoukkueessa. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitojen välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Britannian pitkän viestin joukkueeseen. 
Shakes-Drayton voitti Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ja sijoittui Britannian joukkueessa viidenneksi 4 × 400 metrin viestissä. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän voitti kultaa sekä 400 metrillä ajalla 50,85 että 4 × 400 metrin viestissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi. 
Shakes-Drayton juoksi Lontoon MM-kilpailuissa 2017 alkuerissä 4 × 400 metrin viestissä. Loppukilpailussa Britannia sai toisella kokoonpanolla hopeaa.
SønderjyskE

SønderjyskE on tanskalainen jalkapalloseura, jolla on myös jääkiekko- ja käsipallotoimintaa. Seuran joukkueilla on useita kotipaikkoja Etelä-Jyllannissa. Seuran nimikin on johdettu sanoista "Sønderjysk Elitesport", mikä tarkoittaa Etelä-Jyllannin pääsarjaurheilua. Seura onkin perustettu, koska alueella tultiin siihen johtopäätökseen että yksittäisistä kunnista ei pystytä kasaamaan kilpailukykyisiä joukkueita eri sarjoihin. Vuonna 2010 neljä seuran viidestä joukkueesta pelasikin pääsarjatasolla, jääkiekkojoukkue on jopa voittanut kaksi viimeisintä mestaruutta. Miesten jalkapallojoukkue on pelannut pääsarjatasolla vasta kolme kautta. 
Miesten jalkapallojoukkue pelaa Tanskan Superliigassa. Miesten jalkapallojoukkue pelaa ottelunsa Haderslevin jalkapallostadionilla ja naisten joukkue Vojensissa. 
SønderjyskE sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 232.
Joukkue.
Nykyinen kokoonpano.
"Päivitetty 20. maaliskuuta 2021"
Terry Southern

Terry Southern (1. toukokuuta 1924 Alvarado, Texas, Yhdysvallat – 29. lokakuuta 1995 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli vaikutusvaltainen yhdysvaltalainen kirjailija, esseisti, käsikirjoittaja ja yliopiston opettaja, erityisesti tunnettu satiirisesta tyylistään. Hän oli sodanjälkeisen Pariisin kirjallisten piirien jäsen ja kuului New Yorkin Greenwich Villagen beat-runoilijoihin. Hän vaikutti 1960-luvulla amerikkalaisen elokuvan uudistumiseen. 
Southern käsikirjoitti monia elokuvia, esimerkiksi "Easy Riderin" ja "Tohtori Outolemmen", josta hän sai vuonna 1964 The Writer's Guild of American palkinnon sarjassa paras komediakäsikirjoitus.
Helvetin jengi

Helvetin jengi ("The Wild Angels") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1966. Sen on ohjannut Roger Corman. Elokuvan pääosia näyttelevät Peter Fonda, Nancy Sinatra, Bruce Dern ja Diane Ladd. Elokuvan sai ensi-iltansa Suomessa vasta vuonna 1973 vahvasti leikattuna. Sitä ennen "Helvetin jengi" oli ollut Suomessa esityskiellossa.
"Helvetin jengi" on ensimmäisiä moottoripyöräelokuvia, ja se aloitti aina 1970-luvulle asti jatkuneen lajityypin.
Elokuvan aitouden lisäämiseksi siihen palkatiin muutamia aitoja helvetin enkeleitä.
Mark Fuhrman

Mark Fuhrman (s. 5. helmikuuta 1952 Eatonville, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen Los Angelesin poliisin etsivä. Hän on myös kirjoittanut kirjoja ja pitänyt omaa puheohjelmaa radiossa. 
Fuhrman on esiintynyt yhdysvaltalaisessa animaatiosarjassa "South Park", yhdennentoista tuotantokauden jaksossa With Apologies to Jesse Jackson.