Sanna Kekäläinen

Sanna Kekäläinen (s. 23. tammikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen koreografi-tanssija sekä helsinkiläisen Kekäläinen &amp; Companyn (K&amp;C) taiteellinen johtaja ja perustaja.
Kekäläinen &amp; Company perustettiin vuonna 1996, ja se toimi 1996–2001 nimellä Ruumiillisen Taiteen Teatteri. K&amp;C vaalii tanssitaidetta älyllisenä taidemuotona ja hyödyntää tanssin poeettista ja poliittista potentiaalia. K&amp;C työskentelee Kaapelitehtaalla Helsingissä Ruumiillisen taiteen teatterissa.
Kekäläisen teokset laajentavat käsitystä tanssiteoksesta yhdistäen filosofiaa, sukupuolen moninaisuutta, queer-teoriaa, feminismiä, tekstejä sekä konseptuaalista ajattelua vahvasti fyysiseen ja ainutlaatuiseen liikekieleen. 
Taustaa.
Kekäläinen opiskeli London Contemporary Dance Schoolissa 1980–1983 ja oli kausittain opiskelijana Theaterschool of Amsterdamissa vuosina 1983 ja 1985. Kekäläinen oli mukana perustamassa Zodiak Presents ry:tä (1986), joka toimii nykyään nimellä Zodiak – Uuden tanssin keskus. Kekäläisen kausi Zodiakissa kesti 1986–1996, ja hän loi sinä aikana yli 20 teosta.
Taiteellinen statement.
Taiteilijana Kekäläinen ottaa kantaa maailman tilaan. Kekäläisen mielestä on järkyttävää huomata tämänhetkinen jako itään ja länteen, pohjoiseen ja etelään, rikkaisiin ja köyhiin, A- ja B-luokan kansalaisiin.
Kekäläinen on löytänyt tavan linkittää ruumiissa koetut yksityiset kokemukset laajempiin sosiaalisiin kokonaisuuksiin syvällisen tutkimuksen kautta. Esimerkkinä tästä tutkimuksesta toimii käsitys läheisyyden tärkeydestä fyysisenä kokemuksena, joka koskee niin yksilöä kuin valtioitakin. Läheisyyden vastakohtana on väkivalta; hyväksikäyttävä terrori, etninen puhdistus tai sotatila. Hänen painotuksensa on yhteisten ja jaettavien mahdollisuuksien löytämisessä erottelun ja eristämisen sijaan.
Kekäläisen taiteellisen työn yhtenä kantavana ajatuksena on ollut tutkia kuinka paljon informaatiota ja ajattelua liike voi ilmaista. Liike on hänen mielestään yhtä täsmällinen keino kommunikoida ja ilmaista kuin mikä tahansa muu kommunikaation muoto. Kekäläinen on kehittänyt metodin kirjoittaa tanssilla ja tanssissa, hän on myös tuonut kirjoitetun ja puhutun sanan osaksi nykytanssin konseptia. Feminismin, filosofian ja psykoanalyysin lähtökohdista Kekäläinen on luonut tapoja linkittää ruumiissa koetut yksityiset kokemukset laajempiin sosiaalisiin yhteyksiin.
Kekäläinen on pohtinut "esitys"-sanaa ja sen merkitystä. Esitystilanne tuo ihmiset yhteen, oli muoto sitten teatteri, tanssi tai jokin muu taidemuoto. Tämä on jo itsessään merkittävää ja näyttää olevan ihmisen arkaainen tarve. Jos esityksen tavoitteena on purkaa sisältönsä ja merkityksensä ja tarkastella tilannetta niin vuorovaikutuksellisesti kuin mahdollista, onko kyseessä silloin esitys vai enemminkin länsimainen rituaali?
Kekäläinen vastustaa markkinatalouden sanastoa, jota ilmenee yhä enemmän ja enemmän myös kulttuurin ja taiteen alueilla. Hän ei koe itseään palveluntarjoajana, vaan ehkä enemmän palvelijana. Kekäläistä motivoi lisääntyvä arvojen ja humanismin katoaminen, rahan merkityksen kasvaminen maailmassa ja taiteen kaupallistuminen sekä epätasa-arvon ja hyväksikäytön lisääntyminen. Kekäläistä onkin kuvattu feministisen eksistenssin promoottorina, provokaattorina, ongelmanasettelijana, tarkkailijana ja runoilijana. 
Kekäläisen teosten tematiikka on kahlannut läpi sukupuolen moninaisuutta, häpeää, maailmanlaajuista eriarvoistumista, yhteisön suhtautumista mielenterveysongelmiin ja hulluuteen. Uusimmissa teoksissaan Kekäläinen &amp; Company on syventynyt tutkimaan maapallon hälyttävää tilaa sekä ihmisen väistämätöntä pääroolia ekokatastrofiin suistumisessa.
Vuonna 2020 Kekäläinen aloitti antroposeenin aikakautta käsittelevän teossarjan, jonka ensimmäinen osa If I Would Lose My Voice kantaesitettiin Suomen Kansallisteatterissa. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun ns. vapaan kentän koreografi ryhmineen esiintyi Kansallisteatterin suurella näyttämöllä. Teossarjan toinen osa, Parvi – Flock, havainnoi antroposeenin ajan olentoja ja luontokappaleita ja se kantaesitettiin Suomen Kansallismuseossa. Toisessa osassa Kekäläinen nosti keskiöön kokemuksen ryhmästä sekä äänen merkityksestä tiedon ja tunneviestien välittäjänä.
Taiteellinen merkitys.
Kekäläinen edustaa omaleimasta estetiikkaa ja on tehnyt useita taiteellisia avauksia suomalaisessa nykytaidekentässä. Filosofi Olli Ahlroos on kuvaillut Kekäläistä yhdeksi mielenkiintoisimmaksi, ellei jopa merkittävimmäksi nykytaiteilijaksi. Kriitikko Maria Säkö on teosarviossaan 18.8.2020 väittänyt, että harva tanssitaiteilija uskaltaa olla niin järkähtämättömän poliittinen kuin Sanna Kekäläinen. 
Eurooppalainen Springback Magazine julkaisi keväällä 2019 painetun vuosikirjan, johon oli valittu Spring Forward -festivaalin verkkolehdessä julkaistuista artikkeleista kiinnostavimmat. Vuosikirjaan valittiin tutkija Riikka Laakson kirjoittama englanninkielinen artikkeli The Naked Stage of Sanna Kekäläinen, joka antoi tiiviin ja avartavan kuvauksen Sanna Kekäläisen taiteesta ja metodeista. Joulukuussa 2019 filosofialehti Hyperion: On the future of Aesthetics julkaisi kaksi laajaa artikkelia Kekäläisen taiteesta. Lehdessä oli englanninkielinen käännös filosofi Olli Ahlroosin artikkelista The Courage that Art Demands, joka alkujaan on julkaistu Tanz im August -festivaalin lehdessä 2017 sekä kirjassa Sielu, Ruumis ja Liha – Näkökulmia Sanna Kekäläisen työhön (2018). Lehdessä julkaistiin myös tutkija Riikka Laakson artikkeli The Routes of a Nymph: A Shaping Body in the Poetics of Sanna Kekäläinen.