tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Teernijärvi

Teernijärvi on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 71,3 hehtaaria, ja sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 630 metriä. Se on muodostunut Nokianvirran eteläpuolelle maaston painanteeseen. Järven ympäristö on melko matalaa, vaikka rannoilla esiintyy rinnettä. Järven eteläpuolella kohoaa kallioinen Naulonvuori 50 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järven rantaviiva on 5,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat metsämaata, vaikka Kohmalan peltomaat ulettuvat lähes järvelle asti. Etelärannikon peltomaat ovat niittyinä ja pohjoisrannikolla rantaan ulottuu yksi peltopalsta. Rantaan rajautuu muutama peltotilkku. Rantojen läheisyydessä on 13 kiinteästi asuttua tilaa ja rannoille on rakennettu 17 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet joko valtatieltä 12 tai yhdystieltä 2501, jotka kulkevat eri puolilla järveä.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Kuloveden lähialueeseen (35.132) se kuuluu. Järveen laskee muutama pelto-oja ja yksi Kahtalammista laskeva oja. Teernijärven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,4 kilometriä pitkä laskuoja Nokianvirtaan. Järven vedenpinnan korkeus on 87,1 metriä ja Nokianvirralla 57,5 metriä mpy., joten laskuojalle kertyy pudotusta 29,6 metriä.
Historiaa.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Ternejärvi”. Järven rannikon läheisyydestä on raivattu niittymaita, vaikka järvellä ei ole maatiloja. Vuoden 1922 Tampereen seudun taloudellisessa kartassa näkyy järven itäosat. Järven pohjoisrannassa on peltomaata, mutta sen rannoilla ei näy maatiloja. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa näkyy järven länsiosat. Edellä mainitun peltoalueen länsiosassa sijaitsee rannassa maatila, jonka naapurikin on maatila ja joka sijaitsee Väinännokan kohdalla. Muiden peltomaiden lähellä ei ole merkitty maatiloja. Kartoissa on järven nimi kirjoitettu muodossa ”Ternijärvi”. Vuosien 1953 ja 1954 peruskartoissa järveä kutsutaan nimellä ”Teernijärvi”. Rantaan on rakennettu 14 kiinteästi asuttua tilaa. Kartan rantaviivaa vertaamalla nykykarttojen rantaviivaan voidaan todeta vedenpinnan alentuneen hieman. Esimerkiksi Mulverinnokan länsipuolella oli aikaisemmin saari, joka on nykyään maatunut kiinni mantereeseen. Järven ainoa säilynyt luoto sijaitsee pohjoisrannan lähellä ja se on saanut seurakseen matalan niemenkärjen.
Roridulaceae

Roridulaceae on kaksilajinen kasviheimo koppisiemenisten Ericales-lahkossa, jonka tunnetuimmat edustajat ovat kanervakasvit (Ericaceae).
Tuntomerkit.
Kasvit ovat pieniä pensaita ja hyönteissyöjäkasveja. Niiden sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa iridoideja. Kasveja peittää tiheä rauhaskarvapeite; karvat eivät kuitenkaan ole kosketusherkkiä, niin kuin esimerkiksi kihokkikasveilla (Droseraceae), joita kasvit voivat päällisin puolin muistuttaa. Lehdet ovat ruodittomia, tasasoukkia ja ehyt- tai nyhälaitaisia. Kukinnossa on päätekukka, toisinaan se näyttää terttumaiselta. Kukat ovat keskikokoisia ja niissä on esilehtiä sekä erilehtiset verhiö ja teriö. Viisi hedettä sijaitsee kohdakkain verholehtien kanssa, ja niiden lokeroside on ponnen tyvestä turvonnut, silmiinpistävä, kirkkaankeltainen ja mettä erittävä. Emilehtiä on kolme, vartaloita vain yksi. Siemenaiheet ovat riippuvia ja kiinnittyvät kärki-istukkaan, ja luotti on pallomainen. Siemenkuori on limautuva, ja alkio saa ravintonsa endospermistä imuelimen eli haustorion välityksellä.
Saattaa olla, että kasvit eivät ole tavanomaisessa mielessä lihansyöjiä, sillä niiden ei ole havaittu erittävän ruoansulatusentsyymejä. Kasvit elävät kuitenkin läheisessä mutualismissa kahden nivelkärsäisiin kuuluvan "Pameridea"-lajin kanssa, jotka syövät kasvin tahmeaan eritteeseen takertuneita hyönteisiä, ja joiden eritteistä kasvit puolestaan saavat ravinteita ja ovat siten epäsuorasti lihansyöjiä. On myös havaittu, että kasvit ovat absorboineet mineraaleja niihin takertuneista hedelmäkärpäsistä ("Drosophila"). "Pameridea"-nivelkärsäiset toiminevat myös kasvien pölyttäjinä.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa Etelä-Afrikassa.
Luokittelu.
Heimossa on vain yksi suku "Roridula" ja siinä kaksi lajia. Lajit ovat:
Chanián kansainvälinen lentoasema

Chanián kansainvälinen lentoasema ”Ioánnis Daskalogiánnis” (, , YPA: ΚΑΧΝΔ) on kansainvälinen lentoasema Chanián kaupungin lähellä Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Akrotírin niemellä noin 15 kilometriä kaupungista itään.
Lentoasema on yksi saaren kolmesta päälentoasemasta (muut ovat Iraklion ja Siteía). Se on alun perin Kreikan ilmavoimien Soúdan tukikohta, ja toimii tässä käytössä edelleen. Matkustajalennot lentoasemalle aloitettiin vuonna 1959. Terminaalirakennus rakennettiin vuonna 1967 ja uusittiin vuonna 1996. Vuonna 1974 lentoasemalle alettiin lentää myös kansainvälisiä lentoja. Vuodesta 2000 lentoasema on omistettu Kreetan kansannousua johtaneelle Ioánnis Daskalogiánnikselle. Lentoasemalla on yksi kiitotie, jonka pituus on metriä. Vuonna 2014 lentoasemaa käytti noin 2,1 miljoonaa matkustajaa. Sotilastukikohdasta johtuen valokuvaus lentoasemalla on kielletty.
Aegean Airlines ja Olympic Air lentävät lentoasemalle säännöllisiä lentoja muun muassa Ateenasta. Lukuisat ulkomaiset yhtiöt, myös muun muassa Finnair, lentävät lentoasemalle suoria reitti- tai tilauslentoja turistikaudella. Lentoasemalta on taksi- ja linja-autoyhteydet Chanián kaupunkiin, ja sieltä voi vuokrata myös autoja. Monet lomakohteet, kuten Plataniás, Agía Marína ja Káto Stalós sijaitsevat noin 14–25 kilometrin päässä lentoasemasta.
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Chaniáan lentävät seuraavat yhtiöt:
The Spectator

The Spectator on Isossa-Britanniassa viikoittain ilmestyvä aikakauslehti, jossa julkaistaan politiikkaa, kirjallisuutta ja talousasioita käsitteleviä artikkeleita. Lehti on ilmestynyt vuodesta 1828 lähtien, ja se on siten vanhin yhtäjaksoisesti ilmestynyt englanninkielisen aikakauslehden.
Aikaisemmin lehti oli kuuluisa oivaltavista pakinoistaan mutta sittemmin sen artikkelit ovat muuttuneet suoraviivaisemmiksi. Nykyään se tunnetaan erityisesti laadukkaista kirja-arvosteluista ja huolitellusta kirjoitustyylistä. Poliittisesti se on konservatiivisempi kuin kilpailijansa "The Economist" ja "New Statesman". Lehden päätoimittajana on toiminut monia huomattavia konservatiiveja, kuten myöhempi pääministeri Boris Johnson ja entiset parlamentaarikot Iain Macleod, Ian Gilmour ja Nigel Lawson.
Brittiläiset liikemiesveljekset David ja Frederick Barclay ovat omistaneet "The Spectatorin" vuodesta 2004 lähtien osana laajempaa Telegraph Media Group -mediakonsernia, johon kuuluvat myös suuret sanomalehdet "The Daily Telegraph" ja "The Sunday Telegraph". Lehteä pidetään poliittisesti vaikutusvaltaisena vaikka sen levikki onkin suhteellisen pieni (54 000).
M/S Norman Atlantic

M/S Norman Atlantic on italialaisen Visemar di Navigazionen omistama ro-ro-luokan autolautta, jota liikennöi ANEK Lines. 
Laivalla syttyi tulipalo 28. joulukuuta 2014, kun se oli matkalla Patrasista, Kreikasta Anconaan, Italiaan. Aluksen matkustajat evakuoitiin ja heidät kuljetettiin pois helikopterilla, mutta ainakin kymmenen ihmistä kuoli.
Tekniset tiedot.
Laiva on 186 metriä pitkä, 25,6 metriä leveä ja sen syväys on 6,71 metriä. Sen voimanlähteenä on kaksi MAN B&amp;W 9L48/60B-dieselmoottoria, jotka tuottavat sille 24 solmun (44 km/h) maksiminopeuden.
Historia.
Laiva rakennettiin Visentinin telakalla Porto Virossa Koillis-Italiassa englantilaiselle Ermine Street Shippingille vuonna 2009. Se sai ensimmäiseksi nimekseen "Akeman Street". Helmikuusta 2010 huhtikuuhun 2011 alus oli vuokrattuna norjalaiselle T-linkille. Kesäkuussa 2011 laiva sai uuden nimen, "Scintu", ja siirtyi italialaisen Saremarin liikennöimäksi. Tammikuussa 2013 aluksen operoijaksi tuli Grande Navi Veloci, jolta alus siirtyi saman vuoden huhtikuussa italiaiselle Moby Linesille. Lokakuussa 2013 laiva vuokrattiin ranskalaiselle LD Linesille. Tammikuussa 2014 alus sai nimen "Norman Atlantic". Syyskuusta 2014 alkaen laivalla liikennöi Caronte &amp; Tourist, kunnes "Norman Atlantic" siirtyi italialaiselle ANEK Linesille.
Tulipalo.
M/S Norman Atlanticin autokannella syttyi tulipalo sunnuntaina 28. joulukuuta 2014 sen ollessa matkalla Kreikasta Italiaan. Matkustajia ja miehistöä oli syttymishetkellä kyydissä yhteensä 478 henkeä. Sää onnettomuuspaikalla oli hankala, mikä haittasi pelastustöitä. Matkustajat ja miehistö saatiin evakuoitua laivalta seuraavan päivän iltaan mennessä, viimeisenä laivasta poistui kapteeni Argilio Giacomazzi. Yksitoista ihmistä on turman jäljiltä löydetty kuolleena. Lisäksi kaksi albanialaista merimiestä kuoli laivan hinaustöissä.
Panu Aaltio

Panu Aaltio (s. 29. tammikuuta 1982 Nurmijärvi) on suomalainen elokuvasäveltäjä ja musiikin tuottaja. 
Ura.
Aaltio alkoi soittaa selloa kuusivuotiaana. Hän pääsi suoraan lukiosta valmistuttuaan opiskelemaan musiikkiteknologiaa ja sävellystä Sibelius-Akatemiaan. Hän muutti Los Angelesiin vuonna 2005 opiskellakseen elokuvamusiikkia Etelä-Kalifornian yliopistossa, jossa häntä opettivat muun muassa Christopher Young ja Jack Smalley. Valmistuttuaan hän on tehnyt töitä Los Angelesissa ja ollut mukana työstämässä musiikkia elokuvaan "Spider-Man 3" (2007), televisiosarjaan "Lost" ja dokumenttielokuvaan "Nanking" (2007). Nykyään Aaltio tekee töitä pääasiassa Suomessa. Hän on tehnyt sävellyksiä elokuviin, dokumentteihin, lyhytelokuviin, televisiosarjoihin ja videopeleihin Suomessa sekä ulkomailla.
Aaltion säveltämä musiikki elokuvaan "Tummien perhosten koti" (2008) sai Jussi-ehdokkuuden. Aaltio sai parhaan dokumenttielokuvan sävellyksen palkinnon vuonna 2012 valmistuneesta dokumenttielokuvasta "Metsän tarina", vuonna 2016 ensi-iltansa saaneesta dokumenttielokuvasta "Järven tarina" ja vuonna 2021 julkaistusta dokumenttielokuvasta "Tunturin tarina". Arvostetut palkinnot myönsi Kansainvälinen elokuvamusiikkikriitikkojen järjestö (IFMCA). "Järven tarina" -elokuvasta hän sai myös Jussi-palkinnon. Aaltio sai vuonna 2013 Nurmijärven kunnan kulttuuripalkinnon Konstiniekan musiikkielämän monipuolisena vaikuttajana paikkakunnalla. 
Filmografia.
Muut.
Aaltio on säveltänyt musiikin Taaborinvuoren Kivi-juhlilla esitettyyn Aleksis Kiven näytelmään "Selman juonet" (2010) ja Nurmijärven tanssiopiston ja musiikkiopiston yhteisproduktioon "Ali baba ja neljäkymmentä rosvoa" (2008).
Andienvihervarpunen

Andienvihervarpunen ("Spinus spinescens") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Andienvihervarpusta tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Venezuelassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Brasilianvihervarpunen

Brasilianvihervarpunen ("Spinus yarrellii") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Brasilianvihervarpusta tavataan kahdella erillisellä alueella Pohjois-Venezuelassa ja Koillis-Brasiliassa. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä. Lajia uhkaa laiton kauppa, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Andienvihertikli

Andienvihertikli ("Spinus crassirostris") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Andienvihertikliä tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Chilessä ja Perussa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Richard Lindh

Hakon Richard Emil Lindh (5. maaliskuuta 1929 Helsinki – 7. joulukuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen taiteilija ja teollinen muotoilija. Hän työskenteli Arabian tehtaalla eri tehtävissä vuosina 1955–1989, vuodesta 1973 taiteellisena johtajana. Päätyönsä ohella hän suunnitteli tuotteita useille muillekin suomalaisille yrityksille. Yleisesti tunnetuin Lindhin suunnittelema tuote lienee Solifer Export -mopo vuodelta 1960.
Lindhin ensimmäinen puoliso vuosina 1953–1976 oli keramiikkataiteilija Francesca Lindh ja toinen puoliso vuodesta 1978 keramiikkataiteilija Inkeri Leivo.
Jakkupuku

Jakkupuku on naisen puku, jossa on irtotakki eli jakku. Jakkupuvun osat ovat hame ja jakku, joita täydennetään erilaisilla puseroilla tai paidoilla, mikäli jakkua halutaan pitää auki. Kun jakkupuvun hame korvataan jakun kankaasta valmistetuilla housuilla, puhutaan housupuvusta. 
Jakkupukua on aikaisemmin nimitetty kävelypuvuksi, ja sitä on suositeltukin ulkosalla reippailuun. Kävelypuku valmistettiin tuolloin tukevasta ja lämpimästä kankaasta. Sellaisena sitä suositeltiin ulkoilun lisäksi aamupäivätilaisuuksien asuksi. Toisaalta 1950-luvulla jakkupukuja myös teetettiin nuorelle puvuksi hänen ensimmäisiin suuriin juhliinsa, ja sitä käytettiin esimerkiksi rippijuhlassa, ylioppilaaksi tulon kunniaksi tai vihkiasuna. 
Työelämää koskevissa pukeutumisohjeissa jakkupuku rinnastetaan nykyisin miehen arkipukuun. Laadukkaista materiaaleista valmistettuna jakkupukua pidetään sopivana myös johdon tehtävissä tai päivän aikana eteen tulevissa edustus- tai esiintymistilaisuuksissa.
Juhlapukeutumisessa jakkupukua vastaa usein merkintä "tumma puku" tai "vierailupuku". Kello 18 jälkeen alkavissa juhlavissa ja virallisissa tilaisuuksissa ilta- tai juhlapuku on kuitenkin jakkupukua turvallisempi valinta.
Mauricio Pinilla

Mauricio Ricardo Pinilla Ferrera (s. 2. huhtikuuta 1984 Santiago de Chile, Chile) on chileläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut pitkään Italiassa sekä myös Espanjassa, Portugalissa, Skotlannissa ja Kyproksella.
Pinilla on pelannut Chilen maajoukkueessa vuodesta 2003 lähtien yhteensä 45 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. Vuosina 2007–2010 hän ei pelannut maaotteluita. Pinilla oli mukana MM-kilpailuissa 2014, joissa hän tuli vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Australiaa ja Alankomaita sekä ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelussa Brasiliaa vastaan. Brasilia-ottelussa Pinilla sai varoituksen ja epäonnistui Chilen tappioon päättyneessä rangaistuspotkukilpailussa joukkueensa ensimmäisenä laukojana.
Saavutukset.
Sporting CP:
Palermo:
The Voice of Finland (4. tuotantokausi)

The Voice of Finlandin neljäs tuotantokausi alkoi 2. tammikuuta 2015. Kauden tähtivalmentajina toimivat Tarja Turunen, Olli Lindholm, Redrama ja Michael Monroe. Ohjelma koostui edellisen kauden tapaan neljästä eri vaiheesta, jotka olivat Ääni ratkaisee, Kaksintaistelu ja kaappaus, Knock out sekä Suorat lähetykset. Kauden finaali oli 17. huhtikuuta 2015.
Ohjelman juonsivat Axl Smith ja backstage-toimittajana toiminut Jenni Alexandrova. Kaksintaisteluissa tähtivalmentajien apuna toimi neljä apuvalmentajaa, jotka olivat Monroella Sami Yaffa, Lindholmilla Janna, Turusella Samu Haber ja Redramalla Kasmir.
Kaksintaistelut.
Kaksintaistelu-vaiheessa putoava kilpailija voitiin kaapata toiseen joukkueeseen, mikäli joku toinen tähtivalmentajista painoi nappia pudonneen selvittyä. Useamman tähtivalmentajan painaessa kilpailija sai valita haluamansa valmentajan. Jokainen tähtivalmentaja sai tehdä korkeintaan kaksi kaappausta.
Jakso 11 (13.2.2015).
Raakel Korholan kohdalla nappia painoi Olli ja Tarja, joista hän valitsi Tarjan. Michael kaappasi Kai Linsénin. Jesper Anttosen kohdalla nappia painoi Olli ja Redrama, joista hän valitsi Redraman.
Jakso 12 (20.2.2015).
Heidi Sundströmin kohdalla nappia painoi Michael, Olli ja Tarja, joista hän valitsi Tarjan. Satu Kopon kohdalla nappia painoi Olli ja Redrama, joista Satu valitsi Redraman. Olli kaappasi Sarah Tiaisen ja Margaritan.
Jakso 13 (27.2.2015).
Michael kaappasi Kevin Stocksin.
Knock Out.
Knock Out -vaiheessa kaksintaisteluista edenneet kilpailijat jaettiin pareiksi, jotka esittivät tähtivalmentajalleen valitsemansa kappaleen. Valmentaja valitsi toisen laulajista jatkoon livelähetyksiin.
Live-jaksot.
Live 1 - Jakso 16.
Redraman ja Tarjan joukkueen jäsenet valittiin tällöin.
Jesper ja Kaisa valittiin yleisöäänin jatkoon. Redrama valitsi Sinin jatkoon ja pudotti Kiian.
Miia ja Paolo valittiin yleisöäänin jatkoon. Tarja valitsi jatkoon Avinin ja pudotti Riinan.
Live 2 - Jakso 17.
Tällöin valittiin Ollin ja Michaelin kilpailijat.
Maria ja Jani valittiin yleisöäänin jatkoon. Olli valitsi jatkoon Minnan ja pudotti Arin.
Kevin ja Jennie valittiin yleisöäänin jatkoon. Michael valitsi jatkoon Kimmon ja pudotti Björnin.
Live 3 - Jakso 18.
Tällöin valittiin semifinalistit.
Miska Rantanen

Miska Rantanen (s. 30. huhtikuuta 1967) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Rantanen työskenteli "Helsingin Sanomissa" vuosina 1995–2024. Hän on erikoistunut kulttuuriin, politiikkaan ja nettimaailman ilmiöihin. Ennen "Helsingin Sanomia" hän työskenteli muun muassa "Yliopisto"-lehdessä, "Nurmijärven Sanomissa", "Ylioppilaslehdessä" sekä avustajana muun muassa "Rumba"-lehdessä, "Imagessa" ja "Yliopistolainen"-lehdessä.
Rantanen on toiminut Politiikan toimittajien yhdistyksen hallituksen jäsenenä ja sihteerinä. Hän on ollut myös Sanoman toimitusosaston (STO) hallituksen puheenjohtaja. 
Vuosina 1995 ja 1996 Rantanen oli "Helsingin Sanomien" kulttuuritoimituksen kesätoimittaja. Vuosina 1996–1997 hän työskenteli vasta perustetun "Helsingin Sanomien" Verkkoliitteen toimittajana. Vuosina 1998–1999 Rantanen oli Yle TV1:llä esitetyn ajankohtaissatiirin "Uutisvuodon" käsikirjoittaja Jari Keräsen ohella. "Helsingin Sanomissa" Rantanen oli vakituisena toimittajana helmikuusta 2000 huhtikuuhun 2024. Hänen toimituksiaan olivat HS-verkkoliite (nyk. HS.fi), sunnuntaitoimitus, talous ja politiikka sekä kulttuuritoimitus. 
Rantanen on julkaissut oman työnsä ohella seitsemän kirjaa. Ensimmäinen, "Lepakkoluola – Lepakon ja Liekkihotellin tapahtumia ja ihmisiä" ilmestyi vuonna 2000 ja sen kustansi WSOY. Vuonna 2005 ilmestyi "Love Records - Tarina, taiteilijat, tuotanto" (Schildts &amp; Söderströms). Mustaa huumoria edustava "Mies – Yleisimmät tyyppiviat ja niihin sopeutuminen" (Schildts) ilmestyi 2011. Rantasesta teki tunnetun hänen toimittamansa syksyllä 2013 julkaistu kirja "Kukkiva syyspervo ruukussa", johon on koottu tahattomia kirjallisia tekstimokia muun muassa mainoksista, ilmoituksista ja kylteistä eri vuosikymmeniltä. Kirjan jatko-osa "Kaikki ranteet auki" ilmestyi syksyllä 2014. Kolmas tekstimokakirja "Kivaan kipuun" ilmestyi syyskuussa 2016. Helmikuussa 2018 ilmestyi Rantasen kirja "Kalsarikänni – Suomalainen opas hyvään elämään" (S&amp;S), joka on sekä parodia pohjoismaisista hyvinvointifilosofiakirjoista että kuvaus perisuomalaisesta kalsarikänni-ilmiöstä. Kirjan käännösoikeudet on myyty 13 kielialueelle.
Rantasen kahdeksas kirja on Karri Miettisen elämäkerta "Paleface, protestilaulaja" ja se ilmestyi syyskuussa 2024. Kirjan kustansi Johnny Kniga.
Vuoden 2016 aikana Rantanen toimitti Love Recordsin viisiosaisen "Kaikki singlet" -singleboksisarjan.
Oman työnsä ohella Rantanen on toiminut Helsingin kaupungin asettamassa nimistötoimikunnassa vuodesta 1997 lähtien. Helsingin kaupunki palkitsi hänet toimikuntatyöskentelystään kultaisella Helsinki-mitalilla kesäkuussa 2023. 
Koulutukseltaan Rantanen on valtiotieteiden maisteri, pääaineena poliittinen historia.
Francesco Negri

Francesco Negri (26. maaliskuuta 1623 Ravenna, Italia – 1698) oli katolinen pappi ja ensimmäinen italialainen tutkimusmatkailija, joka matkusti Nordkappiin.
Negri valmistui papiksi, mutta omistautui työssään luonnontieteille. Olaus Magnuksen 1500-luvun pohjoisten kansojen historiateos "Historia de gentibus septentrionalibus" ja "Carta marina" vaikuttivat Negriin niin, että hän lähti kesäkuussa 1663 eli 40-vuoden ikäisenä Danzigista Tukholman kautta Tornioon ja edelleen Inarinjärvelle. Palattuaan Tukholman kautta Kööpenhaminaan hän lähti lokakuussa Bergeniin ja Trondheimiin ja saapui ensimmäisenä italialaisena laivalla Nordkappiin. Ravennaan Negri palasi 1666 ja aloitti ahkeran kirjeenvaihdon matkakokemuksistaan, muun muassa Johannes Schefferuksen ja Toscanan suurherttuakunnan Cosimo III de’ Medicin kanssa. 
Negrin kirja "Matka Pohjolaan" eli "Viaggio settentrionale" ilmestyi postuumisti 1700 ja siitä otettiin toinen luvaton lisäpainos seuraavana vuonna. Kirjassa on kahdeksan kirjettä, joista puolet käsittelee Norjaa. Teoksesta ei kuitenkaan tullut samanlaista suosikkia kuin Giuseppe Acerbin noin sata vuotta myöhemmin ilmestyneestä pohjoisen matkakirjasta, mahdollisesti koska se painottuu luontoon eikä niinkään pohjoisessa asuvien ihmisten elämään. Acerbi ei myöskään omassa teoksessaan mainitse edeltäjäänsä.
Matthew Fox (yleisurheilija)

Matthew Inglis Fox (s. 15. helmikuuta 1987) on australialainen keskimatkojen juoksija, joka kilpailee pääosin 800 metrillä. Fox edustaa suomalaisseura Viipurin Urheilijoita.
Fox muutti Australiasta Suomeen vuonna 2012. Hänen ennätyksensä 800 metrillä on vuonna 2010 Regensburgissa juostu 1.48.36. Vuonna 2014 Fox voitti pronssia Kalevan kisojen 800 metriltä ajalla 1.51.13.
Munkinpuisto

Munkinpuisto () on Helsingin Munkkiniemessä sijaitseva puistoalue. Alue on saanut kansan suussa nimen ”Koneen puisto” alueen maamerkin mukaan.
Historia.
Puiston alueella oli alun perin vesijättömaata ja niitty, jonka nimi oli Pitkäniitty. Itäpäässä oli luonnonlammikko ja sotavuosina ja pitkään sen jälkeen ”Pelto”, joka oli jaettu viljelypalstoihin. Peltoviemäreiden tukkeuduttua viemärin varret lammikoituivat, mikä lienee ollut itäpään luonnonlammikon alkuperänä.
Länsipäässä, nykyisen Ritokalliontien viimeisten talojen kohdalla, alueen jätevedet ohjattiin avo-ojaan, jota kutsuttiin Kakkakanaaliksi tai Kakkajordaniksi. Se laski Isoon Huopalahteen. Kanaalin penkereissä viihtyivät kärpät ja lumikot, sillä kaislikossa pesi niitten ruokalista, nimittäin sorsat, nokikanat ja naurulokit. Lisäksi alueella vilisi myyriä.
Eliel Saarisen vuonna 1915 laatimassa Munkkiniemi–Haaga-suunnitelmassa suurin osa nykyistä Munkin­puistoa oli merkitty rakennus­maaksi, jonka poikki olisi kulkenut leveä puisto­katu, "Ison Puistotien" eli nykyisen Munkkiniemen puistotien jatke. Vain alueen länsiosaan oli suunniteltu nykyistä huomattavasti pienempi puisto. Tältä osin suunnitelma jäi kuitenkin toteutumatta.
Vielä vuonna 1950 vahvistetun asemakaavan mukaan Munkki­niemen puisto­tie olisi ulottunut Ison Huopa­lahden rantaan saakka, jossa sen päästä olisi rakennettu pengertie Espoon puolelle suunnilleen nykyisen Turunväylän sillan kohdalle. Tien länsiosan verrelle eli nykyisen Munkin­puiston alueelle ei tässä kaavassa kuitenkaan suunniteltu rakennuksia, vaan puistot olisivat reunustaneet sitä molemmilta puolilta.
Kun Turun­väylää (Helsingin puolella alun perin nimellä "Läntinen moottori­tie" suunniteltiin, poistettiin Munkki­niemen puisto­tien läntisin osa asema­kaavasta vuonna 1960.
Kone Oy:n pääkonttori.
Puiston itäreunaan rakennettiin 1973 Kone Oy:n pääkonttori, jonka eteläpään alle joutunut luonnonlammikko säilytettiin. Se tunnetaan ”Sorsalammikon” nimellä. Jo ennen konttorirakennuksen rakennustöiden alkamista alettiin puiston kunnostaminen. Ilmeisesti rakennussuunnitelmista tietämättömänä kaupungin puisto-osasto ryhtyi kunnostamaan tulevan suurrakennuksen takana ollutta aluetta. Tulevan rakennuksen paikalle istutettiin ruusutarha, jonka kasvit sitten kaivettiin ylös rakennustöiden alkaessa. Puistoon tuli leikkikenttä, joka talvella jäädytetään luistinradaksi. Rakennuksen paikalla ollut luonnonlammikko säilytettiin, ja alta avoin, pilareiden varaan rakennettu rakennus näyttää kohoavan siitä. Puistoon luvattiin myös kalalammikoita, mutta ne jäivät saamatta. Ruusupensaat palautettiin konttorirakennuksen alle.
Nimi Munkinpuisto vahvistettiin vuonna 1984 puisto­alueelle asema­kaavassa.
Puisto nykyisin.
Puisto rajoittuu idässä Laajalahdentien ja etelässä Tiilimäen varrella oleviin rakennuksiin, pohjoisessa Turunväylään. Puistossa on kävelyreittejä, frisbeegolfrata ja koirapuisto, joka sijaitsee kävelypolkujen varrella Turunväylän juuressa.
Philippe Chiappe

Philippe Chiappe (s. 21. marraskuuta 1963 Cau de Bec) on ranskalainen F1-veneilijä ja lajin vuosien 2014–2016 maailmanmestari. Chiappe kilpailee kiinalaisen CTIC China Teamin riveissä. Hän on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kilogrammaa.
Chiappe debytoi F1-veneiden MM-sarjassa vuonna 2008. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti vuonna 2013. Chiappe saavutti kaudella 2014 maailmanmestaruuden voitettuaan kaksi kilpailua ja ollen kahdesti toinen. Pisteitä hän keräsi viidestä kilpailusta 70 kappaletta. Kaudella 2016 hän keräsi 97 pistettä ja voitti kolmannen perättäisen maailmanmestaruutensa 14 pisteen erolla Yhdysvaltain Shaun Torrenteen. Vuosina 2012 ja 2017 hän sijoittui MM-sarjan toiseksi ja vuonna 2013 kolmanneksi.
Jaakko Niemi (uudisraivaaja)

Jaakko Sipinpoika Niemi (22. huhtikuuta 1715 – 15. joulukuuta 1785 Teuva) oli aikanaan tunnettu uudisraivaaja.
Niemen vanhemmista ja syntymäpaikasta ei ole tietoa. Teuvalle hänet merkittiin uudisasukkaaksi 1760 eli jo 40-vuotiaana ja rippikirjaan hänen syntymäaikansa lisättiin vasta parinkymmenen vuoden päästä. Niemi alkoi raivata tilaansa esikoispoika Joosepin syntymävuonna 1753. Raivaukseen hän ei saanut tukea, mutta silti sen seurauksena ensin 18 ja sitten vielä 7 verovapaata vuotta. 1777 hänellä oli raivattuna 5/12 manttaalin tila itselleen lunastettavaksi, Niemi toisin sanoen kohosi omalla työllään rengistä merkittävän uudistilan isännäksi. Pihapiirissä oli kahdeksan rakennusta, päärakennuksessa oli avattava ikkuna ja maalattu karmi. Pihalle kaivettu kaivo oli peräti 16 metrin syvyinen, ulkorakennuksiin kuului saunan ohella paja. Niemen talli sijaitsi kaukana pihapiiristä, kirkolla asti. Useita peltoja oli tuolloin raivauksessa, vaikkakin vasta yksi oli valmis. Ojia oli kaivettu 4 kilometriä ja aitoja niittyjen ympärille 16 kilometriä. Humalatarha puuttui, mutta sadan humalasalon tarha oli suunnitteilla. Niemellä oli ollut raivaus- ja rakennustöissään apuna tilapäisesti yksi renki ja lisäksi veljensä, mutta varsinaista työväkeä hän pestasi tilalleen vasta tytärten tultua naitetuiksi. 
Niemen puoliso vuodesta 1749 oli miestään huomattavasti nuorempi Maria Joosepintytär (1731–1806). Perheeseen syntyi kaksi poikaa, joista toinen kuoli jo syntymävuonnaan, ja kaksi tytärtä.
Iso-Valkee

Iso-Valkee (joskus myös "Valkee", vanhalta nimeltään "Mäyrämäen Valkee") on Uskelanjoen vesistöön kuuluva karu, erittäin kirkasvetinen harjualueen järvi Somerniemellä Somerolla.
Perustiedot.
Kolmannen Salpausselän reunamuodostumaan kuuluva järvi sijaitsee Somerniemen Mäyrämäen kylässä. Järven pinta-ala on 32,6 ha, rantaviiva 3 960 metriä, tilavuus 2 686 000 kuutiometriä, keskimääräinen syvyys 8,2 metriä ja suurin syvyys 24,7 metriä. Korkeus merenpinnasta on 108 metriä.
Saman alueen muita järviä ovat Karjaanjoen vesistöön kuuluvat Pikku-Valkee eli Moron Valkee, Pikku-Ätämö ja Iso-Ätämö idässä Somerniemen Oinasjärven kylässä. Muut lähijärvet kuuluvat Uskelanjoen vesistöön. Näitä ovat lounaassa Myllyojan kautta Halkjärveen laskevat Tytyjärvi, Iso-Herakas ja Tasku Somerniemen Kaskiston kylässä sekä usean kylän rajapaikkana oleva Herakkaanlähde. Etelässä on laskujoeton Varvaslammi Mäyrämäen kylässä, luoteessa Mustalammi eli Muslammi Somerniemen Kaskiston ja Mäyrämäen kylien rajalla ja pohjoisessa Koirlammi Somerniemen Mäyrämäen kylässä.
Luonnonarvot ja virkistyskäyttö.
Järvi on osa Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -suojelualuetta. Järvi rantoineen on pääosin Someron kaupungin omistuksessa, ja sen vesienhoitoa varten on tehty hoitosuunnitelma vuonna 2006. Järven ja sen ympäristön luonnonarvot ovat huomattavia, ja vuonna 2014 järven länsirannat käsittävälle Natura-alueen osalle Someron kaupungin maalla muodostettiin Someron kaupungin omistama yksityinen luonnonsuojelualue.
Iso-Valkeella on noin 4 kilometrin pituinen luontopolku, jonka varrella on kaksi laavua. Polku on paikoitellen keskivaativa, johtuen juurakoista ja jyrkistä mäistä. Sen kulkemiseen kiireettömästi menee parisen tuntia.
Varsinaista uimarantaa järvellä ei ole, mutta rannoilla on useita alueita, jotka soveltuvat uimapaikoiksi. Retkeily on sallittu myös luonnonsuojelualueeksi rauhoitetulla osalla järven rantoja.
Iso-Valkee on kirkkaasta vedestään johtuen myös sukeltajien suosima järvi.
Historiaa.
Järven lasku-uomana on sen lounaispuolella olevaan Taskulampeen laskeva kaivettu oja, joka muistitiedon mukaan kaivettiin läheiseen Halkjärveen laskevassa Myllyojassa toimineen Kaskiston sahan vedensaannin tarpeisiin 1800-luvulla. Asiakirjojen mukaan saha aloitti toimintansa vuonna 1836. Tätä ennen järvi oli laskenut Halkjärveen pohjoisesta laskevan Murrosjoen valuma-alueeseen kuuluvaan Mustalampeen. Vielä nykyäänkin järven länsipäästä ulottuu yhtenäinen suopainanteiden ketju Mustalammin rantaan luoteessa.
Luovan valokuvauksen keskus

Luovan valokuvauksen keskus ry on Jyväskylässä toimiva alueellinen valokuvakeskus, joka toimii yhdessä Jyväskylän Grafiikkakeskuksen kanssa Jyväskylän Veturitalleilla yhteisnimellä "Grafiikka- ja valokuvakeskus Ratamo". 
Vuonna 1989 perustettu yhdistys oli Suomen ensimmäinen alueellinen valokuvakeskus.
Luovan valokuvauksen keskus ry:n tarkoitus on edistää ja tehdä tunnetuksi keskisuomalaista valokuvataidetta, parantaa valokuvaajien toimintaedellytyksiä ja pitää yllä yhteyksiä sekä suomalaisiin että kansainvälisiin alan taiteilijoihin ja instituutioihin. Se on profiloitunut nykyvalokuvaan sekä valokuvataiteen ja kuvataiteiden välimaastoon. Yhdistyksen jäsenistö koostuu ammattivalokuvaajista, valokuvauksen harrastajista ja taiteilijoista.
Valokuvauskeskus on järjestänyt kursseja muun muassa vedenalaiskuvauksesta, digitaalisesta vedostamisesta sekä vanhoista valokuvatekniikoista. Valokuvakeskuksessa on kirjasto sekä perinteinen pimiö sekä atk-laboratorio kuvankäsittelyyn ja tulostukseen.
Valokuvakeskus osallistuu Jyväskylän taidemuseon järjestämän kansainvälisen Lumo-valokuvatriennaalin ideointiin ja toteutukseen.
Dance Again... the Hits

Dance Again...the Hits on yhdysvaltalaisartisti Jennifer Lopezin kokoelma-albumi. Sen julkaisi Epic Records 17. heinäkuuta 2012 samaan aikaan kun hän käynnisti hänen ensimmäisen Dance Again World Tour-maailmankiertueen. Lopez oli aiemmin suunnitellut kokoelma-albumin tekoa vuonna 2009, mutta päätti sen sijaan käyttää tallennettua materiaalia hänen seitsemättä, Love?-studioalbumia varten, jonka julkaisi Island Records toukokuussa 2011 sen jälkeen kun hän erosi Epic Recordsista vuonna 2010. Kun Lopez veloitti levy-yhtiölle viimeisen albumin täyttääkseen hänen työsopimuksensa, hän aloitti uuden kokoelma-albumin teon marraskuussa 2011. Myöhemmin hän tuli epävarmaksi siitä, että haluaako hän työskennellä sovittujen suunnitelmien mukaisesti vai aikooko hän julkaista uuden studioalbumin, joista lopulta hän päätti valita ensimmäisen vaihtoehdon.
"Dance Again...the Hits" sisältää yksitoista ennenjulkaistua kappaletta ja kaksi uutta nauhoitetta: "Dance Again" ja "Goin' In". Albumin erikoisversio julkaistiin myös, sisältäen kolme lisättyä ennenjulkaistua kappaletta sekä DVD:n joka sisältää yksitoista valittua musiikivideota. Albumi sai pääosin positiivisia vastaanottoja musiikkikriitikoilta, jotka ylistivät sen kuvaavan hyvin Lopezin menestystä. Jotkut kriitikot ilmaisivat kuitenkin pettymyksensä siitä kun albumilta puuttuu useita onnistuneita singlejulkaisuja, mutta katsoivat tämän olevan ymmärrettävää siksi, koska hänellä on niin monta onnistunutta singlejulkaisua vuosien varrelta. "Dance Again...the Hits" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, saavuttaen sijoituksia kymmenen parhaan joukossa neljällätoista sekä kahdenkymmenen parhaan joukossa kymmenessä kansallisella listalla.
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 16.
Truly Madly Deeply

Truly Madly Deeply on australialaisen pop-yhtye Savage Gardenin kappale, joka julkaistiin heidän nimeään kantavan debyyttialbumin kolmantena singlenä maaliskuussa 1997. Kappaleen sanoittivat yhtyetoverit Darren Hayes ja Daniel Jones. Kappale on uudelleentehty versio kappaleesta ”Magical Kisses”, jonka toverit kirjoittivat yhdessä kauan ennen debyyttialbuminsa nauhoituksen aloittamista. Kappaletta käytettiin vuonna 1998 julkaistun, Jude Lawin ja Gretchen Molin tähdittämän elokuvan "Music from Another Room" tunnuskappaleena. Billboard Hot 100 -listan 55-vuotisjuhlalistalla ”Truly Madly Deeply” listattiin kaikkien aikojen 35:nneksi parhaaksi kappaleeksi.
Kappale saavutti Australiassa listan kärjen vuonna 1997 sekä Yhdysvalloissa seuraavana vuonna. Kappaletta varten kuvattiin kaksi musiikkivideota – yksi on alkuperäistä Australian julkaisua ja toinen, Pariisissa kuvattu video puolestaan kansainvälistä julkaisua varten. Ranskassa kappale onnistui saavuttamaan kultarajan.
Yrjö Majamaa

Yrjö Antero Majamaa (s. 23. huhtikuuta 1957 Nokia) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kiekonheittäjä. Hän edusti vuodesta 1979 lähtien Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajinaan toimivat Aarno Majamaa sekä Seppo Simola. Kalevan kisoista Majamaa saavutti kiekonheiton pronssia vuonna 1985. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1989 jälkeen.
Musiikki.
Majamaa soitti rumpuja Kari Peitsamon yhtyeissä Kari Peitsamo ja Ankkuli sekä Kari Peitsamo Revival.
Justin Dowling

Justin Dowling (s. 1. lokakuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura New York Rangersin organisaatiossa.
Dowling aloitti kauden 2012–2013 ECHL-joukkue Idaho Steelheadsissa, mutta siirtyi kesken kauden AHL:ään Texas Starsiin. 
Ensimmäisen kokonaisen Texasissa pelaamansa kauden jälkeen Dowling jatkoi AHL-tasolla ja sai kahden vuoden sopimuksen Texasin yhteistyöseura Dallas Starsiin.
Heinäkuussa 2021 Dowling solmi kahden vuoden ja arvoltaan 1,5 miljoonan dollarin sopimuksen Canucksin kanssa.
Curtis McKenzie

Curtis McKenzie (s. 22. helmikuuta 1991 Golden, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Texas Starsissa. Hän on Dallas Starsin kuudennen kierroksen varaus . Pelipaikaltaan McKenzie on vasen laitahyökkääjä.
Ura.
McKenzie pelasi vuosina 2009-2013 neljä kautta yliopistojääkiekkoa Miamin yliopiston joukkueessa. Hän teki 159 ottelussa yhteensä tehot 29+51=80 sekä kärsi 285 rangaistusminuuttia. Viimeisen Miami-kauden jälkeen McKenzie teki hänet vuonna 2009 kuudennella kierroksella varanneen NHL-seura Dallas Starsin kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen. Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 2013-2014 McKenzie pelasi Dallasin AHL-farmiseura Texas Starsissa, joka voitti liigan mestaruuden. Runkosarjassa McKenzie oli joukkueen sisäisen pistepörssin toinen tehtyään 75 ottelussa tehot 27+38=65. Hänet valittiin AHL:n vuoden tulokkaaksi.
McKenzie teki NHL-debyyttinsä 18. lokakuuta 2014 Philadelphia Flyersia vastaan. Tulokaskaudellaan hän pelasi 36 ottelua tehden neljä maalia ja yhden syöttöpisteen. Heinäkuussa 2015 Dallas ja McKenzie solmivat kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Seuraavalla kaudella McKenzie pelasi neljä ottelua NHL:ssä, mutta esiintyi suurimman osan kaudesta Texas Starsin joukkueessa. Kaudella 2016-2017 hän vakiinnutti paikkansa Dallasin NHL-kokoonpanossa. McKenzie pelasi 53 ottelua tehden tehot 6+10=16.
Maaliskuussa 2017 McKenzie teki Starsin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Seuraavan kauden hän pelasi jälleen lähes kokonaan farmiseura Texas Starsissa, jossa hän toimi myös joukkueen kapteenina 51 runkosarja- sekä 22 pudotuspeliottelussa. McKenzie valittiin AHL:n tähdistöotteluun ja hän voitti pudotuspelien maalipörssin. Dallasissa hän pelasi seitsemän ottelua saaden kaksi syöttöpistettä.
1. heinäkuuta 2018 McKenzie siirtyi vuotta aiemmin perustetun Vegas Golden Knightsin organisaatioon kahden vuoden sopimuksella. Hänet valittiin heti ensimmäisellä kaudella farmiseura Chicago Wolvesin varakapteeniksi. Kauden päätteeksi McKenzie oli Wolvesin sisäisen pistepörssin ensimmäinen pudotuspeleissä tehtyään 21 ottelussa tehot 8+7=15.. Myös sopimuksen jälkimmäisen kauden McKenzie pelasi kokonaan lainalla Wolvesissa.
Kahden Golden Knightsin organisaatiossa pelatun kauden jälkeen McKenzie teki yhden vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen St. Louis Bluesiin. Myös Bluesissa McKenzie joutui pelaamaan AHL:n puolella Utica Cometsissa. Koronaviruspandemian vuoksi lyhennetyn kauden aikana McKenzie pelasi 26 ottelua tehoin 5+8=13. Lisäksi hän oli myös Cometsissa joukkueen varakapteeni.
McKenzie siirtyi kaudet 2021-2023 kattavalla sopimuksella takaisin AHL-joukkue Texas Starsiin, jossa hän oli pelannut viidellä kaudella aikaisemmin. Sopimuksen tekohetkellä McKenzie oli seurahistorian viidenneksi eniten tehopisteitä tehnyt pelaaja. Hänet valittiin joukkueen kapteeniksi, kuten edelliselläkin kerralla Starsissa pelatessaan.
Jesse Root

Jesse Root (s. 23. marraskuuta 1989) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-seura Texas Starsissa.
Root pelasi Yalen yliopiston joukkueessa neljän kauden ajan. Viimeisenä vuotenaan hän asetti uuden NCAA-ennätyksen tehdessään ratkaisumaalin jatkoajalla yhdeksän sekunnin jälkeen.
Rebel Heart

Rebel Heart on yhdysvaltalaislaulaja Madonnan kolmastoista studioalbumi. Albumin julkaisi Interscope Records 6. maaliskuuta 2015. Joulukuussa 2014 tapahtuneiden albumisisältövuotojen jälkeen albumin julkaisuajankohdaksi ilmoitettiin maaliskuu 2015, ja kuusi sen kappaletta julkaistiin virallisesti 20. joulukuuta 2014.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 2.
Kappaleet.
Super Deluxe 2CD
Asger Jorn

Asger Jorn (vuoteen 1945 asti "Asger Olug Jørgensen", 1914 Vejrum – 1973 Aarhus) oli tanskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli yksi Cobra-taiteilijaryhmän ja Situationistisen internationaalin perustajista.
Jyllannin Vejrumissa syntynyt Jorn kävi koulunsa Silkeborgissa, jossa nykyisin on hänen nimeään kantava taidemuseo. Hän aloitti maalaamisen vuonna 1930 ja piti ensimmäisen ekspressionistisen näyttelynsä 1933. Jorn matkusti vuonna 1936 moottoripyörällään Pariisiin, jossa hän opiskeli Fernand Légerin johdolla ja työskenteli jonkin aikaa Le Corbusierin assistenttina, kunnes palasi Tanskaan.
Saksalaismiehityksen vuosina 1941–1944 Jorn alkoi julkaista Helheste-nimistä taidelehteä, jonka piiriin hakeutuivat nuoret tanskalaistaiteilijat kuten Ejler Bille, Egill Jacobsen, Henry Heerup ja Carl-Henning Pedersen. He pitivät myös yhteisiä näyttelyitä. Sodan jälkeen Jorn matkusteli Lapissa, Alankomaissa, Ranskassa ja Tunisiassa ja tutustui tulevan Cobra-ryhmän taiteilijoihin kuten Pierre Alechinsky, Karel Appel, Corneille ja Christian Dotremont. ”Spontaaniin abstraktismiin” keskittynyt Cobra-ryhmä oli virallisesti olemassa vain vuodesta 1948 vuoteen 1951, jolloin Jorn sai tuberkuloosin ja joutui viettämään pitkiä aikoja parantolassa.
1950-luvulla Jorn kiinnostui Picasson innoittamana myös keramiikasta ja alkoi tehdä maalauksia löytämiensä valokuvien ja painokuvien pohjalta.
Radikaalin marxilainen Jorn kieltäytyi elinaikanaan muun muassa Ecker-mitalista ja mahdollisuudesta edustaa Tanskaa Venetsian biennaalissa. Guggenheim-palkinnosta hän kieltäytyi vuonna 1964 sähkeellä:
Silkeborgin nimikkomuseon ohella hänen töitään on paljon Louisianan taidemuseon kokoelmissa, vaikka hän inhosi myös Louisianaa sen perustamisen 1958 aikoihin.
Greg Rallo

Greg Rallo (s. 26. elokuuta 1981) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa AHL-joukkue Texas Starsissa. 
Varaamaton Rallo pelasi kaksi kautta Texas Starsissa ennen kuin allekirjoitti yhdne vuoden NHL-sopimuksen Florida Panthersin kanssa 2. heinäkuuta 2011. Kaudella 2011-2012 hän teki NHL-debyyttinsä 30-vuotiaana Carolina Hurricanesia vastaan 18. joulukuuta 2011. Heinäkuussa 2012 hän teki vuoden jatkosopimuksen. 
Kolmen Floridan organisaatiossa kiekkoillun kauden jälkeen Rallo palasi Texasiin vuoden mittaisella sopimuksella elokuussa 2014.
Go West! A Lucky Luke Adventure

Go West! A Lucky Luke Adventure on vuonna 2007 Atarin kehittämä ja julkaisema "Lucky Luke"-videopeli, joka perustuu "Lucky Luke – Lähde länteen!"-animaatioelokuvaan. Peli julkaistiin Nintendo DS:lle, Wiille sekä tietokoneelle.
Juoni.
Pidätettyään Daltonin veljekset on Lucky Luken saatettava uudisraivaajajoukko Kaliforniaan 80-päivässä.
Tietokone ja Wii-versioissa tarinaa kuljettevat eteenpäin suoraan elokuvasta leikatut lyhyet välianimaatiot, mutta DS:llä tarina kerrotaan kuvin ja tekstein.
Pelaaminen.
Peli on monipuolinen ja sisältää mm. ampumista, ratsastusta sekä tanssimista. DS-version tapauksessa tehtäviä on yksikertaistettu.
Pelatessa tietokoneella pelihahmoa ohjataan näppäimillä ja ampuessa kättä hiirellä. Juostakseen pelaajan on usein näpyteltävä kahta näppäintä vuorotellen. Wiillä pelatessa pelaaja hyödyntää Wii Remote-ohjainta.
Tietokone ja Wii-versioissa pelattavina hahmoina toimivat lähes kaikki elokuvassakin esiintyneet hahmot, mutta DS:llä hahmot rajoittuvat lähinnä Lucky Lukeen ja Daltoneihin.
Juurikasvua

"Juurikasvua" on Mikko Reitalan käsikirjoittama ja Saara Saarelan ohjaama, Moskito Television Oy:n tuottama kaksiosainen televisioelokuva Ylelle, joka esitettiin ensimmäisen kerran Vähässäkyrössä 16. syyskuuta 2009. Julkisesti elokuva esitettiin saman vuoden lokakuussa.
Juoni.
Kaupunkilaiset Mika (Antti Luusuaniemi), lääkäri ja Ricu (Ville Myllyrinne), parturi-kampaaja, muuttavat Pohjanmaalle Mikan uuden työpaikan perässä. Pienellä paikkakunnalla elämä saa aikaan kaikenlaista eikä asiaa helpota, että uudet kunnan asukkaat ovat samaa sukupuolta oleva pariskunta.
Ludwig Karlsson

Ludwig Karlsson (s. 6. tammikuuta 1991) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Dallas Starsin organisaatiossa. 
Ura.
Karlsson pelasi kaksi kautta vuosina 2009-2011 USHL-joukkue Green Bay Gamblersissa tehden 24 maalia ja yhteensä 70 tehopistettä. Ensimmäisellä kaudellaan Karlsson auttoi Gamblersin Clark Cupin voittoon ja toisellakin aina finaaliin saakka. Vuonna 2011 hän siirtyi Northeastern Huskiesiin.
Tulokasvuotenaan Karlsson oli joukkueensa paras pistemies tehtyään kymmenen maalia ja 16 syöttöä. Toisena opiskelijavuotenaan hän pelasi vain 17 ottelua loukkaantumisen vuoksi. Näissä hän teki viisi maalia ja syötti kolme. Heinäkuussa 2013 hän allekirjoitti Ottawa Senatorsin kanssa tulokassopimuksen, joka oli pituudeltaan kaksi vuotta. Hän pelasi yhden kauden Ottawan farmijoukkue Binghamton Senatorsissa ennen kuin hänet kaupattiin 1. heinäkuuta 2014 Dallas Starsiin.
Guerrino De Luca

Guerrino De Luca on Logitechin hallituksen entinen puheenjohtaja (2008–19). Hän toimi yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 1998 vuoteen 2008. Hän oli Worldwide Marketing Apple Computer Inc'in vara­toimitus­johtajana vuonna 1997. Hän on nostanut Logitech uusiin korkeuksiin ja menestykseen, koska oheislaitteiden valmistaja. Yksi hänen tärkeimmistä saavutuksistaan oli Webcamin valmistuksen osto Connectixilta.
De Luca on kotoisin Italiasta ja on opiskellut insinööriksi Rooman yliopistossa. Nykyään hän asuu San Franciscosa. Hänen entinen vaimonsa on nimeltään Daniela, ja hänellä on kaksi tytärtä, Ottavian ja Chiara.
Veikselin kynnäs

Veikselin kynnäs (, , ) on 70 kilometrin pituinen ja leveimmillään 1,8 kilometriä leveä niemimaa, joka erottaa Veikselinhaffin Gdanskinlahdesta ja siten avoimesta Itämerestä. Sen katkaisee poliittisesti Puolan ja Venäjän valtioiden raja. Puolassa niemimaa on osa Pommerin voivodikuntaa, Venäjän puolella se kuuluu Kaliningradin alueeseen. Venäjän läntisin piste sijaitsee Veikselin kynnäällä. 
1300-luvulle saakka Veikselin kynnäällä oli navigoitavia salmia, jotka antoivat Saksalaisen ritarikunnan hallitsemalle Elbingin kaupungille pääsyn Itämerelle. Tämän salmiyhteyden luonnollinen sulkeutuminen 1300-luvulla heikensi Elbingin asemaa kauppakaupunkina, mikä puolestaan vahvisti niin ikään Saksalaisen ritarikunnan hallussa olleen Danzigin asemaa. Vuonna 1497 kynnään poikki kaivettiin 550 metriä pitkä ja 360 metriä leveä Pillaunsalmi (saks. "Pillauer Tief"), nyk. Baltijskinsalmi. Salmi turvattiin vuonna 1626 Pillaun linnoituksella (saks. "Festung Pillau"). Vuonna 1890 rakennettiin vielä lisäksi Königsbergin merikanava.
Vuonna 2016 Puola päätti rakentaa uuden kanavan kannaksen poikki omalle alueelleen. Kanava valmistui vuonna 2022.
Saksan kielessä Veikselin kynnäästä on käytetty myös nimitystä "Danziger Nehrung". Historiallinen preussinkielinen nimitys on "Aismares".
Veikko Pesonius

Veikko Valter Olavi Pesonius (3. elokuuta 1906 Pori – 4. tammikuuta 1985 Helsinki) oli Suomen Puolustusvoimissa tykistössä ja esikuntatehtävissä palvellut eversti, joka sotilasuransa jälkeen toimi Liiketyönantajain liiton johdossa. 
Pesoniuksen vanhemmat olivat tullitarkastaja, asessori Walter Gottlieb Pesonius sekä Eva Olsoni. Ylioppilaaksi 1925 valmistunut Pesonius kävi reserviupseerikoulun 1925–1926 ja tämän jälkeen kadettikoulun tykistölinjan 1927–1929. Pesonius palveli KTR 1:ssä 1926–1927 sekä 1929–1936 kouluttajana, rykmentin adjutanttina sekä patterin päällikkönä. Sotakorkeakoulusta hän valmistui 1937 ja nimitettiin yleisesikuntaupseeriksi 1938. Vuosina 1937–1939 hän toimi sotaväen päällikön adjutanttina. 
Talvisodan sytyttyä Pesonius toimi toimistoupseerina Kannaksen armeijan esikunnassa. Välirauhan aikana hänet oli sijoitettu V. armeijakunnan esikuntaan. Jatkosodassa hän toimi operatiivisen osaston päällikkönä III. armeijakunnan esikunnassa 1941–1942 sekä IV. armeijakunnan esikunnassa 1944. Edelleen Lapin sodan aikana hän palveli III. armeijakunnan esikunnassa. 
Sodan jälkeen Pesonius siirtyi toimistopäälliköksi Liiketyönantajain keskusliiton palvelukseen. Vuodesta 1958 alkaen hän toimi liiton toimitusjohtajana. Hän toimi myös useissa sotilasalan ja elinkeinoelämän luottamustehtävissä 1950–1960-luvuilla, ja osallistui myös Suomen sota 1941–1945 -teoksen laatimiseen. 
Ylennykset: reservivänrikki 1926, vänrikki 1929, luutnantti 1930, kapteeni 1936, majuri 1940, everstiluutnantti 1943, eversti 1958.
Michael Houser

Michael Houser (s. 13. syyskuuta 1992) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Buffalo Sabresin organisaatiossa. 
Houser pelasi kolme kautta vuosina 2009–2012 OHL-joukkue London Knightsissa. Hänet valittiin kaudella 2011–2012 OHL:n vuoden parhaaksi maalivahdiksi ja nimettiin ensimmäiseen tähdistöön. Hänet palkittiin myös Red Tilson Trophylla.
Vuonna 2012 Houser osallistui Florida Panthersin kehitysleirille ja 9. heinäkuuta 2012 joukkue teki hänen kanssaan tulokassopimuksen.
Evijärven koulukeskus

Evijärven koulukeskus on Evijärvellä, Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva oppilaitos, jossa toimii yläkoulu ja 70 opiskelijan lukio. Koulun ja lukion rehtori on Riitta Mustajärvi.
Lukio.
Evijärven lukio tekee yhteistyötä Lappajärven lukion, Vimpelin lukion ja Järviseudun opiston kanssa ja kuuluu Etelä-Pohjanmaan toisen asteen oppilaitosten Opinlakeus-verkostoon. Yhteistyölukioiden kanssa on järjestetty vuosittain yhteisiä kursseja. Lukiossa voi opiskella englantia (A1), ruotsia (B1), venäjää (B2), saksaa (B2/B3) ja ranskaa (B3).
Peruskoulu.
Koulutuskeskuksessa toimii peruskoulujärjestelmän mukainen yläkoulu, Evijärven keskikoulu. Koulussa osa oppiaineista on hajautettu, osa opiskellaan kursseina.
NykytanssiPaletti

NykytanssiPaletti on Suomen Kansallisbaletin ja Suomen Tanssioppilaitosten Liiton järjestämä tanssikatselmus, joka järjestetään loppusyksyisin Suomen Kansallisoopperan Alminsalissa. Ensimmäistä kertaa katselmus järjestettiin marraskuussa 2011. 
Tanssioppilaitokset saavat lähettää videotaltiointeja nyky-, jazz- ja modernin tanssin numeroista, joista raati valitsee edustajat katselmukseen. Katselmuksessa esiintyy tanssioppilaita ympäri Suomea. 
BalettiPaletti järjestetään samalla konseptilla, mutta keväisin suurella näyttämöllä.
Saloum Faal

Saloum Faal (s. 10. lokakuuta 1994 Serekunda) on gambialainen jalkapalloilija, joka edustaa Suomen Ykkösessä pelaavaa IF Gnistania. 
Seurajoukkueura.
Hän on aikaisemmin pelannut kotimaansa pääsarjassa Gambia Ports Authority FC:n joukkueessa sekä lainasopimuksella Senegalin pääsarjan Casa Sportsissa. FC Jazzin kanssa Faal teki vuoden mittaisen sopimuksen joulukuussa 2014, mutta ei ollut kauden alkaessa enää mukana. Myöhemmin Faal on pelannut Kakkosta espoolaisessa EsPassa, helsinkiläisissä FC Kiffenissä ja vuodesta 2018 lähtien Gnistanissa. Tammikuussa 2020 hän solmi Gnistanin kanssa vuoden pituisen jatkosopimuksen.
Maajoukkue.
Gambian maajoukkuetta Faal on edustanut neljässä A-maaottelussa. Hän teki debyyttinsä kesäkuussa 2012 Algeriaa vastaan pelatussa Afrikan mestaruusturnauksen karsintaottelussa ja pelasi myös vuoden 2014 Marokkoa ja Tansaniaa vastaan. Toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa Faal teki joulukuussa 2012 ystävyysottelussa Angolaa vastaan.
Faal on edustanut myös Gambian nuorten maajoukkueita. Vuonna 2011 hän oli mukana Gambian joukkueessa alle 17-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Huhtikuussa 2014 pelatussa alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruusturnauksen karsintaottelussa Liberiaa vastaan Gambian jalkapalloliitto peluutti Faalia ja neljää muuta vuonna 1994 syntynyttä pelaajaa, vaikka turnaus on tarkoitettu 1. tammikuuta 1995 ja myöhemmin syntyneille. Tapauksen vuoksi Afrikan jalkapalloliitto CAF sulki Gambian maa- ja seurajoukkueet kaikista maanosaturnauksista kahden vuoden ajaksi.