Aleksandr Koroljuk

Aleksandr Ivanovitš Koroljuk (; s. 15. tammikuuta 1976 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa KHL-joukkue Jugra Hanty-Mansijskia. Koroljuk on pelannut suurimman osan urastaan kotimaassaan, mutta hän on pelannut myös NHL:ssä yhteensä 296 runkosarjaottelua tehopistein 62+80=142 ja keräten 140 jäähyminuuttia sekä 34 playoff-ottelua tehopistein 6+8=14 ja keräten 18 jäähyminuuttia. Varsin pieni koko on rajoittanut Koroljukin peliä, mutta hän on tästä huolimatta pelannut varsin röyhkeästi ja on korjannut puutteitaan varsin hyvällä sijoittumisella.
Ura.
Seuraura.
Ammattilaisuran alku ja ensimmäiset NHL-kaudet.
Koroljuk on Krylja Sovetovin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa 17-vuotiaana Kansainvälisessä liigassa kaudella 1993–1994, jolloin Koroljuk teki 22 runkosarjaottelussa tehot 4+4=8 sekä kolmessa playoff-ottelussa yhden maalin. San Jose Sharks varasi hänet kuudennella kierroksella 141. pelaajana . Kaudella 1994–1995 Koroljuk oli Krylja Sovetovin toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudella 1995–1996 hän voitti koko Kansainvälisen liigan pistepörssin ja jakoi maalipörssin voiton TsSKA Moskovan Valentin Morozovin kanssa tehoilla 30+19=49.
Kesken kauden 1996–1997 Koroljuk siirtyi Krylja Sovetovista Pohjois-Amerikkaan IHL-joukkue Manitoba Mooseen. Heinäkuussa 1997 hän teki tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Koroljuk pelasi kauden 1997–1998 suurimmaksi osaksi farmijoukkue Kentucky Thoroughbladesissa, AHL:ssä, mutta hän sai myös NHL:ssä tililleen 19 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5. 
Varsinaisella NHL-tulokaskaudellaan 1998–1999 Koroljuk teki 55 runkosarjaottelussa tehot 12+18=30 sekä kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Kausina 2000–2001 ja 2001–2002 hänellä oli erimielisyyksiä Sharksin päävalmentaja Darryl Sutterin kanssa, joka mm. kritisoi Koroljukin puolustusasennetta ja sitoutumista joukkueen pelitapaan. Hän piipahti ensimmäisellä kaudella myös kotimaassaan Ak Bars Kazanin joukkueessa ja jälkimmäisellä kaudella hän pelasi NHL:ssä vain 32 runkosarjaottelua.
Paluu Venäjälle ja siirtoepäselvyyksiä NHL:ssä.
Kaudeksi 2002–2003 Koroljuk palasi kotimaahansa ja Kazaniin, jonka toiseksi paras pistemies hän oli Sergei Zinovjevin kanssa Jan Bendan jälkeen tehoilla 14+17=31. Kaudeksi 2003–2004 Koroljuk palasi Sharksiin, jonka päävalmentajana aloitti Ron Wilson. Hän teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+18=37. Kevään 2004 pudotuspeleissä syntyi tehot 5+2=7. Saman vuoden syyskuussa Koroljuk palasi taas kotimaahansa ja siirtyi Venäjän toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Vysšaja Ligan Vitjaz Podolskiin vuoksi. Hän voitti kaudella 2004–2005 joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 24+28=52, joilla Koroljuk jakoi koko liigan maalipörssin voiton Metšel Tšeljabinskin Sergei Gomoljakon kanssa. Pistepörssissä hänen edellään oli vain Kazahmys Karagandan Andrei Tarasenko. Helmikuussa 2005 Koroljuk siirtyi kuitenkin sarjatasoa ylemmäs Superliigan Himik Voskresenskiin. 
Työsulun jälkeen Koroljukin sopimus Sharksin kanssa eteni välimieskäsittelyyn, mutta hän jatkoi kaudella 2005–2006 sopimuserimielisyyksien vuoksi uraansa kuitenkin edellisenä keväänä Superliigaan nousseessa Vitjaz Podolskissa. Koroljuk voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 19+15=34.
Lokakuussa 2006 Sharks kauppasi Koroljukin ja Jim Faheyn New Jersey Devilsiin vaihdossa Vladimir Malahoviin ja kesän ensimmäisen kierroksen varausvuoroon. Hän jatkoi kaudella 2006–2007 pelejään vielä Vitjaz Podolskissa, kunnes Sharks hankki Koroljukin oikeudet takaisin helmikuussa 2007 ja kauppasi Devilsille saman kesän kolmannen kierroksen varausvuoron. Hän ei kuitenkaan saapunut ajoissa seuran lääkärintarkastukseen, eikä Koroljuk palannut enää NHL:ään. Hän oli Vitjazin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 16+35=51, joilla Koroljuk voitti koko Superliigan syöttöpörssin ja jakoi pistepörssin kuudennen sijan SKA Pietarin Maksim Sušinskin kanssa.
Ura KHL:ssä.
Kaudella 2008–2009 Koroljuk jatkoi uraansa Superliigan tilalle perustetussa KHL:ssä ja Atlantin (ent. Himik Voskresensk) joukkueessa. Hän oli tehoilla 21+32=53 joukkueen toiseksi paras pistemies Sergei Mozjakinin jälkeen ja jakoi KHL:n pistepörssin seitsemännen sijan Avangard Omskin Jaromír Jágrin kanssa. Koroljuk valittiin KHL:n tammikuun 2009 kuukauden hyökkääjäksi. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi SKA Pietariin. Kaudella 2010–2011 Koroljuk jatkoi uraansa Lokomotiv Jaroslavlissa ja kaudella 2011–2012 Neftehimik Nižnekamskissa, jonka varakapteeniksi hän nousi. 
Kaudeksi 2012–2013 Koroljuk palasi Vitjaz Podolskiin, jonka sisäisen piste- ja maalipörssin hän voitti tehoilla 15+14=29. Koroljuk jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Georgi Belousovin kanssa lukemalla +7. Tammikuussa 2013 hän siirtyi kuitenkin loppukaudeksi Metallurg Magnitogorskiin. Kaudeksi 2013–2014 Koroljuk palasi taas Vitjaziin, jonka varakapteeniksi hän nousi. Koroljuk oli tehoilla 7+12=19 joukkueen toiseksi paras pistemies Maksim Afinogenovin jälkeen ja voitti Vitjazin sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Hän pelasi kauden aikana myös ssa.
Koroljuk palasi lokakuussa 2014 loppukauden 2014–2015 kattavalla sopimuksella Neftehimik Nižnekamskiin, mutta marraskuussa hän siirtyi sieltä Jugra Hanty-Mansijskiin.
Maajoukkueura.
Koroljuk edusti Venäjää Torinon olympiakisoissa 2006 sekä MM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 2001. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1995 ja 1996, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Koroljuk jakoi vuoden 1995 turnauksen maalipörssin voiton Kanadan Éric Dazén kanssa ja Venäjän sisäisen pistepörssin voiton Vadim Šarifjanovin kanssa tehoilla 8+2=10. Hän voitti myös turnauksen jäähypörssin 47 minuutillaan. Koroljuk jakoi myös vuoden 1996 turnauksen maalipörssin voiton viiden muun pelaajan kanssa viidellä osumallaan.
Koroljuk pelasi myös alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1994, jolloin hän voitti Euroopan-mestaruuden.