tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Daniel Schmid

Daniel Schmid (26. joulukuuta 1941 Flims, Graubünden, Sveitsi – 5. elokuuta 2006 Flims, Sveitsi) oli sveitsiläinen ooppera- ja elokuvaohjaaja.
Lapsuus.
Schmid syntyi tapaninpäivänä Flimsissä Sveitsissä vuonna 1941. Perhe asui Schweizerhofin hotellissa, joka kuului hänen suvulleen. Schmid on myöhemmin sanonut, että lapsuus hotelliympäristössä vaikutti myöhemmin hänen elokuviinsa. Hotellin aulassa illuusio ja todellisuus kohtasivat usein, ja Schmidin mukaan hänen elokuvansa sijoittuvat kaikki hämärälle alueelle, maailmojen rajoille.
Scweizerhofin hotelli sijaitsi metsän laidassa noin kolmen kilometrin päässä Flimsin keskustasta. Hänen lapsuutensa oli melko yksinäinen ja vahvojen naishahmojen vaikuttama. Isä kuoli tuberkuloosiin, kun Daniel Schmid oli nelivuotias. Hänen isoisänsä oli viimeiset vuotensa sokea, joten äiti ja isoäiti hoitivat monta vuotta kahdestaan perheyritystä. Schmidilla oli ennen kouluun menoaan hyvin vähän kontakteja muihin lapsiin, ja hänen paras ystävänsä oli mielikuvituspoika.
Ura.
Schmid muutti vuonna 1962 Länsi-Berliiniin opiskelemaan historiaa ja kirjallisuustiedettä. Vuonna 1967 hän aloitti Berliinin elokuva- ja televisioakatemiassa, jonka pääsykokeissa hän tapasi Rainer Werner Fassbinderin, ja heille kehittyi syvä ystävyyssuhde. Fassbinder esitteli Schmidin Werner Schroeterille, ja kolmikko vaikutti merkittävästi toistensa ensimmäisiin elokuviin. Schmidin aloitti televisio-ohjaajana vuonna 1970, ja hänen ensimmäinen teatterielokuva, kokeellinen "Heute Nacht oder nie" valmistui vuonna 1972. Se vanhan linnan isännästä ja palvelijasta, jotka vaihtoivat päiväksi osiaan.
Schmidin seuraavat elokuvat "La Paloma" (1974), "Schatten der Engel" (1976) ja "Violenta" (1978) varmistivat hänelle esteetikon maineen. Hän erottui selvästi muista sveitsiläisistä ohjaajista, joita kiinnosti lähinnä realismi ja naturalismi. Schmidin elokuvissa oli puolestaan satumaisia elementtejä. 1980-luvulla Schmid ohjasi viisi elokuvaa, ja niistä kaksi oli dokumentteja. Vuonna 1992 valmistui "Muistojen hotelli", joka kertoi miehestä, joka palasi muistelemaan hylättyyn hotelliin, jossa vietti lapsuutensa.
Elokuvien lisäksi Schmid ohjasi oopperatuotantoja Geneven Grand Théâtreen ja Zürichin oopperaan.
Schmid kuoli syöpään kotikylässään Flimsissa elokuussa 2006.
The Mill Sessions

The Mill Sessions oli suomalainen televisiosarja, jossa tunnetut artistit tulevat The Mill Studioon soittamaan sitä musiikkia, mikä merkitsee heille eniten. Sarja näkyy Elisa Viihde -palvelun kautta IPTV-verkossa ja The Voice -televisiokanavan kautta. Mukana olleita artisteja olivat muun muassa Laura Närhi ja orkesteri Jazzminister Abbey. Ohjelman ensimmäinen kausi kuvattiin Vaasassa huhtikuussa 2011.
Kobayakawa Hideaki

Kobayakawa Hideaki (, 1577 – 1. joulukuuta 1602) oli japanilainen daimio, joka eli Azuchi-Momoyama-kaudella. Hideaki oli Toyotomi Hideyoshin langon Kinoshita Iesadan viides poika, jonka Kobayakawa Takakage adoptoi sukuunsa.
Hideyoshi nimitti Kobayakawan yhdeksi toisen Korean sotaretken komentajista Kuroda Kanbein alaisuuteen. Sotaretken aikana Kobayakawa ei tullut toimeen joukkojen valvojana toimineen Ishida Mitsunarin kanssa, sillä Ishida kanteli Hideakin kyvyttömyydestä Hideoyoshille. Ilmeisesti tämän johdosta Hideyoshi siirsi Kobayakawan läänityksen Kyūshūsta vähempituottoiseen Echizeniin. Ennen kuolemaansa Hideyoshi kuitenkin peruutti muutoksen ja salli Kobayakawan muuttaa takaisin.
Pian Hideyoshin kuoltua sijaishallitsijoiden neuvostossa toimineet Tokugawa Ieyasu ja Ishida Mitsunari jakaantuivat kahteen vastakkaiseen leiriin. Kartuttaakseen joukkojansa Ishida tarjosi Kobayakawalle kahta lääniä Osakan ympäriltä sekä kampakun paikkaa, mikäli tämä liittyisi hänen kannattajiinsa. Kobayakawa kysyi neuvoa Hideyoshin leskeltä Neneltä, joka kuitenkin kehotti tätä liittymään Tokugawaan. Mitsunari ei hyväksynyt päätöstä, sillä Hideakin lähes 16 000 sotilaan armeija olisi merkittävä tekijä sodassa, ja suostutteli Kobayakawan liittymään riveihinsä. Vaikka Kobayakawa lupasi antaa tukensa Mitsunarille, hän kävi salaa keskustelua myös Tokugawan kanssa.
Sekigaharan taistelussa Kobayakawan joukot sijoittuivat Masuo-vuorelle Ōtani Yoshitsugun joukkojen yläpuolelle ja ne muodostivat Mitsunarin armeijan oikean siiven. Kun Mitsunari komensi Hideakin etenemään, tämä ei suostunut ja pysyi paikallaan vielä Konishi Yukinagan ja Ōtani kehotuksista huolimatta. Tämän seurauksena Ōtani alkoi epäillä Hideakin uskollisuutta ja käänsi varmuuden vuoksi osan joukoistaan vastaamaan mahdolliseen hyökkäykseen selustasta. Myös Tokugawa oli epävarma Hideakin lopullisesta päätöksestä ja lähetti joukkojaan ampumaan Kobayakawaa kohti muistutuksena tilanteen vakavuudesta. Tämän seurauksena Kobayakawa teki päätöksen ja komensi joukkonsa hyökkäämään Ōtania vastaan. Taistelusta tuli verinen molemmille osapuolille, mutta tilanne ratkesi viimein kun Mitsunarin puolella taistellut Wakisaka Yasuharu loikkasi Ieyasun puolelle ja auttoi Hideakia tuhoamaan Ōtanin joukot.
Taistelun jälkeen Tokygawa lähetti Kobayakawan jahtaamaan pakenevia vihollisiaan, ja tämä päihitti Ishida Masatsugun Sawayaman piirityksessä. Muutamaa vuotta myöhemmin Kobayakawa ilmeisesti tuli hulluksi ja kuoli ilman perillistä. Tämän myötä Kobayakawan klaani hajosi ja sen läänitykset annettiin Ikedan klaanille.
Jean-Sebastien Bax

Jean-Sebastien Bax (s. 5. lokakuuta 1972 Marseille) on mauritiuslais-ranskalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Bax pelasi seuratasolla vuosina 1994–1997 mauritiuslaisessa Fire Brigade SC:ssä, jonka jälkeen hän edusti kaksi vuotta réunionilaista AS Marsouinsia. Hän pelasi uransa viimeiset kahdeksan vuotta Kapkaupungin Santoksessa, jonka riveissä hän voitti Premier Soccer Leaguen kaudella 2001–2002.
Bax pelasi Mauritiuksen maajoukkueessa 16 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi muun muassa vuosien 2002 ja 2006 MM-kisojen karsinnoissa ja teki maalin Egyptiä vastaan vuoden 2002 kisojen karsinnoissa.
Lähteet.
Armand Forchério

Armand Forchério (s. 1. maaliskuuta 1941) on monacolainen entinen jalkapalloilija ja -valmentaja. Hän pelasi puolustajana.
Forchério pelasi AS Monacossa vuosina 1961–1972 ja oli mm. voittamassa vuoden 1963 Ranskan cupin ja Ligue 1:en. Hän edusti viimeisen pelivuotensa AC Arlesia ja valmensi sitä seuraavalla kaudella. Forchério valmensi myös AS Monacoa vuosina 1975–1977.
Ristin Tuki

Ristin Tuki ry on suomalaisen kristillisen Taivas TV7 -televisiokanavan taustalla toimiva yhdistys. Ristin Tuki toimii lahjoitusvarojen koordinoijana, julkaisee TV7 uutiset -lehteä ja tuottaa ohjelmia näytettäväksi TV7:ssä. Noin 70 prosenttia kanavan tuloista on lahjoitusvaroja, joita kanavan tukiyhdistys Ristin Tuki ry kerää. Yhdistys on perustettu vuonna 1986, sen kotipaikka on Espoo ja rek.nro 146.323.
Suomessa tuotettavan ohjelman lisäksi yhdistys kustantaa TV7:n Jerusalemin toiminnan. Ristin Tuki ry:llä on myös taloudellinen vastuu Viron TV7:n toiminnasta.
Alain Cavalier

Alain Cavalier (s. 14. syyskuuta 1931 Vendôme, Ranska) on ranskalainen elokuvaohjaaja.
Cavalier aloitti Édouard Molinaron ja Louis Mallen apulaisena, ja hänen ensimmäinen oma ohjauksensa oli lyhytelokuva "L’américain" vuodelta 1958. Cavalier’n ensimmäinen kokopitkä elokuva oli vuoden 1962 "Taistelu saarella". Hänen tunnetuin elokuvansa lienee vuoden 1968 "Levoton sydän", jonka pääosassa esiintyi Catherine Deneuve.
Cavalier’n ensimmäiset elokuvat olivat poliittisia jännityselokuvia, mutta myöhemmin urallaan hän siirtyi filosofisiin teoksiin, joita ovat 1980-luvulla valmistuneet "Un étrange voyage" (1981) ja "Thérèse" (1986). "Thérèse" palkittiin Ranskassa parhaan elokuvan César-palkinnolla, ja Cavalier sai siitä parhaan ohjaajan Césarin.
Cavalierin elokuva "Pater" kilpaili Cannesin vuoden 2011 elokuvajuhlien pääkilpailusarjassa.
NGC 3109

NGC 3109 on epäsäännöllinen- tai spiraaligalaksi, joka kuuluu paikalliseen ryhmään. Se sijaitsee päässä Maasta, Vesikäärmeen tähdistössä. Galaksi on yksi Paikallisen ryhmän suurimmista, ja sen uskotaan olevan vuorovaikutuksessa Ilmapumpun kääpiögalaksin kanssa. Galaksin löysi John Herschel 24. maaliskuuta 1835 Etelä-Afrikassa.
Tutkimalla galaksin punaisia jättiläisiä on havaittu, että sillä on poikkeuksellisen alhainen metallipitoisuus kuten Pienellä Magellanin pilvellä. Galaksin status on epävarma, ja teoriat vaihtelevat epäsäännöllisen galaksin ja pienen spiraaligalaksin välillä. Mikäli NGC 3109 on spiraaligalaksi, se on pienin Paikallisen ryhmän spiraaligalakseista.
Hari Khadka

Hari Khadka (; s. 11. maaliskuuta 1976 Kathmandu) on nepalilainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän edusti seuratasolla muun muassa meksikolaista CF Atlantea. Khadka pelasi Nepalin maajoukkueessa 20 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän osallistui muun muassa vuoden 2002 MM-kisojen karsintoihin, joissa hän onnistui maalinteossa kahdesti.
Samuel Olivas

Samuel Olivas (s. 24. joulukuuta 1974) on nicaragualainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Hän edusti koko uransa Nicaraguan pääsarjassa pelannutta Real Estelía. Olivas pelasi maajoukkueessa kolme ottelua, vuonna 2000 karsinnoissa MM-kisoihin 2002.
Lähteet.
Shashi Kapoor

Balbir Raj Kapoor (; 18. maaliskuuta 1938 Kalkutta – 4. joulukuuta 2017 Mumbai), taiteilijanimeltään Shashi Kapoor () oli intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja ja -ohjaaja. Hän näytteli monissa hindinkielisissä elokuvissa ja muutamissa englanninkielisissä elokuvissa. Hän kuului Kapoorin näyttelijäsukuun. Hän oli Prithviraj Kapoorin poika, Raj Kapoorin ja Shammi Kapoorin veli, Jennifer Kendalin leski sekä Karan Kapoorin, Kunal Kapoorin ja Sanjana Kapoorin isä.
Intian valtio myönsi Kapoorille Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2011.
Montako minua on?

Montako minua on? Matkoja filosofiaan () on Richard David Prechtin vuonna 2007 ilmestynyt kirja filosofiasta. Kirjan luvut on järjestetty filosofi Immanuel Kantin esittämien kysymysten mukaan.
Luvut.
Mitä minä voin tietää?
Miten minun tulee toimia? 
Tarvitsemmeko muita ihmisiä? – Miksi me autamme muita? – Miksi minun kuuluu olla hyvä? – Voinko haluta, mitä haluan? – Onko aivoissa moraalia? – Kannattaako minun olla hyvä? – Onko moraali synnynnäistä? – Saako ihmistä tappaa? – Onko abortti moraalinen teko? – Onko kuolinapu sallittu? – Saako eläimiä syödä? – Kuinka suhtautua ihmisapinoihin? – Miksi luontoa pitää suojella? – Saako ihmisiä kopioida? – Mihin lisääntymislääketiede johtaa? – Mitä aivotutkimus saa tehdä?
Mitä minä saan toivoa? 
Onko Jumala olemassa? – Löytyykö luonnosta järkeä? – Mitä on rakkaus? – Mitä on vapaus? – Tarvitsemmeko me omaisuutta? – Mikä on oikeudenmukaista? – Mitä on onnellinen elämä? – Voiko onnellisuuteen oppia? – Onko elämällä jokin tarkoitus?
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut

Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut ovat Euroopan yleisurheiluliiton järjestämät yleisurheilukilpailut. Kilpailuihin osallistuvien kilpailijoiden pitää täyttää vähintään 16 ja korkeintaan 19 vuotta kyseisen kalenterivuoden aikana. Ensimmäiset alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1970 ja toiset kolme vuotta myöhemmin. Toisen kerran jälkeen niitä on järjestetty kahden vuoden välein.
Download to Donate

Download to Donate on Linkin Park -yhtyeen vuonna 2005 perustaman, luonnonkatastrofien uhreja auttavan Music for Relief -hyväntekeväisyysjärjestön projekti. Toistaiseksi projekti on julkaissut kolme kokoelma-albumia: kaksi tukeakseen vuonna 2010 tapahtuneen Haitin maanjäristyksen uhreja sekä yhden tukeakseen vuonna 2011 tapahtuneen Sendain maanjäristyksen ja tsunamin uhreja. Useat artistit ovat tehneet kappaleita kokoelma-albumeita varten, ja ihmisiä on kannustettu lataamaan musiikkia tukeakseen katastrofien uhreja.
"Download to Donate for Haiti".
Download to Donate for Haiti on Music for Reliefin kokoelma-albumi, jota on tehty yhteistyössä United Nations Foundationin, Habitat for Humanityn sekä Dave Matthews Bandin BAMA Worksin kanssa. Kokoelma-albumin avulla on kerätty yhteensä 270 000 dollaria 115 000 latauksesta.
"Download to Donate for Haiti V2.0".
"Download to Donate for Haitin" päivitetty versio, "Download to Donate for Haiti V2.0" julkaistiin 11. tammikuuta 2011.
"Download to Donate: Tsunami Relief".
Download to Donate: Tsunami Relief (joskus myös nimellä Download to Donate for Japan) on Music For Relief -järjestön kokoelma-albumi, jonka tuotot menevät Pelastakaa Lapset -järjestön kautta Sendain maanjäristyksen ja tsunamin uhreille. Se julkaistiin 22. maaliskuuta 2011.
Sandy Martin

Sandy Martin (s. 9. tammikuuta 1950) on yhdysvaltalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Ura.
Sandy Martin on toiminut ammattinäyttelijänä 15-vuotiaasta asti. Hän on esiintynyt yli 60 elokuvassa, joista tunnetuimpia ovat "Baarikärpänen", "Dynamiitti Napoleon", "48 tuntia" ja "Speed – Kuoleman kyydissä". Martin on näytellyt televisiossa muun muassa sarjoissa "Elämää Philadelphiassa" ja "Big Love". Hän on ollut avustavana tuottajana elokuvissa "Selena" ja "Gettysburgin taistelu".
Martin on toiminut teatterissa tuottajana, ohjaajana ja näyttelijänä. Hän ollut perustamassa New Yorkin teatteriyhtiöitä WPA Theatre ja Perry Street Theatre. Martin on sovittanut näytelmäkäsikirjoituksia.
Grays Harbor

Grays Harbor on estuaari, joka sijaitsee Washingtonin osavaltiossa Tyynenmeren rannikolla 72 kilometriä Columbiajoesta pohjoiseen. Lahti on veden alle vajonnut jokilaakso, joka muodostui viime jääkaudella, kun merivesi nousi Chehalisinlahteen. 
Lahti on 27 kilometriä pitkä ja 19 kilometriä leveä. Chehalisjoki laskee sen itäpäähän, jossa joen rannalla sijaitsee Aberdeenin kaupunki, ja joen pohjoisrannalla tätä hiukan pienempi Hoquiam välittömästi luoteeseen ja lahden rannalle levittyen. Chehalisin lisäksi Grays Harboriin laskee useita muita pienempiä jokia ja puroja, kuten Hoquiam ja Humptulips. 
Grays Harborin erottaa merestä matalien niemien muodostama portti, joka on vain noin kolme kilometriä leveä. Molemmat niemet ovat asuttuja: pohjoisella niemellä sijaitsee Ocean Shores, eteläisellä niemellä Westport. Lahden alkuperäinen nimi oli Bullfinch Harbor, mutta se nimettiin myöhemmin löytäjänsä, kapteeni Robert Grayn mukaan. Tämä löysi lahden vuonna 1792 ja purjehti sinne osana pitkin rannikkoa suuntautuneita turkismyyntiretkiään. 
Alueen piirihallinto perustettiin vuonna 1854, mutta laajamittainen seudun puuteollisuuden, lähinnä sahateollisuuden, viitoittama asuttaminen alkoi 1870-luvulla. Kun Yhdysvaltain itäosien metsävarat olivat ehtyneet, monet aikaisemmin idässä ja pohjoisvaltiossa työtään tehneet lokarit () muuttivat Grays Harborin alueelle. Sinne heitä tuli myös Euroopasta, erityisesti Ruotsista ja Suomesta.
Vuonna 1988 Hoquiamin läheisyyteen perustettiin 6,2 neliökilometrin suuruinen luonnonsuojelualue, jonka runsas lajisto asuu vuorovesialueen mutatasangoilla ja suolasoilla.
All Together Now

All Together Now on englantilaisen rockyhtye Argentin kolmas albumi. Se äänitettiin Abbey Road -studiolla Lontoossa 1971. Levy julkaistiin heinäkuussa 1972. 
Albumi oli yhtyeen suurin kaupallinen menestys. Se nousi Britannian albumilistan sijalle 13, ja pysyi listalla yhteensä 8 viikkoa. Yhdysvalloissakin levy myi hyvin. Albumin singlehittejä olivat ”Hold Your Head Up” (UK ja USA nro 5) sekä ”Tragedy” ja ”He’s a Dynamo”.
1997 julkaistulla CD-versiolla löytyy yhteensä seitsemän bonuskappaletta, muun muassa Russ Ballardin sävellys ”God Gave Rock and Roll to You”.
Ouwo Moussa Maazou

Ouwo Moussa Maazou (s. 25. elokuuta 1988 Niamey) on nigeriläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa ES Sahelia.
Seurajoukkueura.
Maazou aloitti uransa nigeriläisessä Sahel SC:ssä. Vuonna 2007 hän siirtyi Belgian liigassa pelanneeseen KSC Lokereniin. Maazou oli seurassa kaksi vuotta, kunnes lähti venäläiseen TsSKA Moskovaan. Hän on pelannut moskovalaisjoukkueessa 15 ottelua ja ollut seurasta lainalla sekä AS Monacossa että FC Girondins de Bordeaux'ssa. Maazou oli mukana voittamassa Venäjän cupia vuonna 2009.
Heinäkuussa 2012 Maazou allekirjoitti kolmen vuoden sopimuksen ES Sahelin kanssa.
Maajoukkueura.
Maazou on pelannut Nigerin maajoukkueessa vuodesta 2008 lähtien. Hän on edustanut joukkueessa muun muassa , joissa hän pelasi viisi ottelua. Maazou on tehnyt maajoukkueessa yhden maalin, voittomaalin Egyptiä vastaan karsinnoissa Afrikan-mestaruuskilpailuihin 2012.
Shimazu Yoshihiro

Shimazu Yoshihiro (, 21. elokuuta 1535 – 30. elokuuta 1619) oli japanilainen daimio, joka kuului Shimazu-klaaniin. Hän oli Shimazu Takahisan poika ja Shimazu Yoshihisan pikkuveli.
Yoshihiro oli kyvykäs kenraali, ja osallistui usein veljensä kampanjoihin. Vuonna 1572 hän johti joukkonsa voittoon taistelussa Itō Yoshisuken lukumäärältään suurempaa armeijaa vastaan. Tämän jälkeen hän toimi laajasti Kyūshūn yhdistämiseksi, kunnes lopulta joutui alistumaan Toyotomi Hideyoshin palvelukseen vuonna 1587. Tämän alaisuudessa Yoshihiro nimitettiin daimioksi, ja hänet lähetettiin osallistumaan Hideyoshin Korean kampanjaan.
Pian Hideyoshin kuoltua sijaishallitsijoiden neuvosto jakautui kahteen leiriin Tokugawa Ieyasun ja Ishida Mitsunarin johdolla. Yoshihiro liittoutui Mitsunarin kanssa, mutta ei tullut tämän kanssa toimeen, eikä tuntenut saavansa ääntään kuuluviin päätöksenteossa. Ieyasun ja Mitsunarin kohdatessa Sekigaharan taistelussa vuonna 1600, Yoshihiron ja Mitsunarin välit olivat hyvin tulehtuneet. Yoshihiro raivostui jopa kun Mitsunarin lähettiläs saapui käskemään häntä taisteluun nousematta ensin ratsailta, ja Mitsunarin täytyi tulla henkilökohtaisesti pahoittelemaan tapahtunutta. Tästä huolimatta Yoshihiro ei suostunut hyökkäämään, mikä pahensi entisestään Mitsunarin tilannetta. Lopulta toinen Mitsunarin liittolaisista Kobayakawa Hideaki liittyi Tokugawaan, ja hyökkäsi Ōtani Yoshitsugun selustaan.
Taistelun päätteeksi Yoshihiro joutui Tokugawan sotilaiden piirittämäksi, mutta ei suostunut antautumaan. Hän kokosi joukkonsa ja murtautui väkisin Tokugawan linjojen läpi pakoon. Tämän seurauksena suuri osa Yoshihiron joukoista menehtyi, mutta he onnistuivat samalla haavoittamaan Tokugawan tärkeää kenraalia, Ii Naomasaa, jonka uskotaan kuolleen tämän johdosta kaksi vuotta myöhemmin. Taistelusta paettuaan Shimazu palasi laivoilla takaisin Satsumaan.
Yoshihiron onnistui sopia välinsä Tokugawan kanssa, joka antoi Yoshihiron pojan Shimazu Tadatsunen seurata isäänsä klaanin johtajana. Loppuelämänsä Yoshihiro vietti Sakurajimassa kouluttaen nuorempia sukupolvia.
Merikarvianjoki

Merikarvianjoki () on runsaskoskinen joki Siikaisten ja Merikarvian kunnissa Satakunnassa. Joki saa alkunsa Isojärvestä Siikaisissa ja jatkuu Merikarvian alueella, jossa se laskee mereen Merikarvian keskustan luona. Joen pituus on 27 kilometriä, pudotuskorkeutta mereen on 35 metriä, ja keskivirtaama on noin 15 m³/s. Vaelluskaloilla on merestä vapaa nousuyhteys koko joen matkalle. Merikarvianjoki on Etelä-Suomen suosituimpia kalastuskohteita. 
Joen varrella sen keskijuoksulla sijaitsee Merikarvian Lankosken kylä, jossa on aiemmin toiminut Lankosken paperitehdas. Joen suulla sijaitsee Merikarvian kirkonkylä, joka muodostuu Alakylän ja Ylikylän kylistä.
Vesistösuhteet.
Joki on osa Karvianjoen vesistöä ja tärkein sen kolmesta lasku-uomasta. Karvianjoen vesistön kaksi muuta lasku-uomaa ovat Noormarkun Inhottujärvestä Porissa alkunsa saava Noormarkunjoki eli Eteläjoki ja Noormarkun Poosjärvestä alkunsa saava Pohjajoki, jotka molemmat laskevat mereen Ahlaisissa Porissa. Merikarvianjokeen laskee pohjoisesta Merikarvian Lauttijärven ja Tuorilan kylien suunnasta Tuorijoki.
Joe E. Brown

Joe E. Brown (28. heinäkuuta 1891 Holgate, Ohio – 6. heinäkuuta 1973 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän aloitti esiintyjänuransa sirkuksessa kymmenvuotiaana ja siirtyi myöhemmin vaudeville-esiintyjäksi. Vuonna 1920 hän eteni Broadwaylle. Ensimmäisen kerran hän näytteli elokuvissa vuonna 1928 ja seuraavana vuonna hän solmi sopimuksen Warner Bros -elokuvastudion kanssa. Brownin Warnerille tekemien elokuvien joukkoon kuuluu muun muassa vuonna 1935 valmistunut "Kesäyön unelma". Sopimus Warnerin kanssa päättyi 1936, jonka jälkeen Brown näytteli pääasiassa b-elokuvissa. Sodan jälkeen Brown keskittyi teatteriin ja 1950- ja 1960-luvuilla hän esiintyi myös televisiossa. Hänen viimeiset elokuvaesiintymisensä olivat pääasiassa cameorooleja, merkittävimpänä poikkeuksena Osgood Fieldingin rooli vuonna 1959 valmistuneessa elokuvassa "Piukat paikat". Brown on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Pallivahankivi

Pallivahankivi eli Pallivaha on noin 10 metriä korkea siirtolohkare Pallivahanmäen kupeessa Turun Pallissa. Kivi on antanut nimensä ympäröivälle Pallivahan eli Pallin asuinalueelle, jossa sijaitsevat muiden muassa Pallivahan koulu ja Pallivahan kirkko. Kiveen liittyy tarina, jonka mukaan sen on nykyiselle paikalleen viskannut läheisellä Nunnavuorella asunut jättiläinen. 
Vuonna 1697 kuninkaallinen maanmittari Magnus Bergman merkitsi kiven verotusta varten laatimaansa karttaan rajakiveksi. 
Nimen Pallivaha alkuosa viittaa kiven muotoon ja tulee murteen "palloa" merkitsevästä sanasta "palli". Loppuosa "vaha" tarkoittaa lounaismurteessa isoa kiveä tai rajakiveä. Kivi on rauhoitettu luonnonmuistomerkkinä.
Vuoden 2011 heinäkuussa yhtenä Turku365 -hankkeen käsityöteoksena Pallivahankivellä toteutettiin paikkasidonnainen taideteos, jossa siirtolohkare verhottiin pienistä pitsiliinoista yhteen ommellulla suurella pitsipeitteellä, johon kaupunkilaiset olivat saaneet lahjoittaa pitsejä, ja pitsejä kerättiin myös kirpputoreilta ja kierrätyskeskuksista eri puolilta Suomea. Ajatuksena teoksessa oli houkutella ihmisiä käyttämään vanhaa kokoontumispaikkaa, jollaisena kiven on kerrottu aiemmin toimineen. Avajaisissa oli läsnä kymmeniä ihmisiä ja teoksen vieraskirjaan jätettiin seuraavan kuukauden aikana runsaasti viestejä, ja vierailijat olivat myös täydentäneet teosta lisäämällä siihen itse tuomiaan pitsialusvaatteita. Teoksen avajaisissa siirtolohkareella nähtiin myös harpunsoittaja.
Bharat Mata

Bharat Mata eli Äiti Intia on Intian henkilöitymä, joka kuvastaa Intiaa äitijumalattarena. Symboli sai alkunsa 1800-luvun lopulla, mutta yleistyi vasta hindunationalismin nousun myötä. Bharat Matalle on omistettu temppeleitä ja alueittain häntä palvotaan jumalattarena.
Varhaisimpiin Bharat Mata -mainintoihin sisältyy tuntemattoman kirjoittajan teos Unabimsapurana (1866), K. C. Bandyopadhyayan näytelmä "Bharat Mata" (1873) ja Bankim Chandra Chattopadhyayan teos "Anandmath" (1880). Vuonna 1905 bengalitaiteilija Abanindranath Tagore kuvasi maalauksessaan Äiti Bengalia (Bangamata), mutta päätti omistaa teoksen lopulta koko Intialle. Bharat Mata sai vuonna 1936 itselleen temppelin Varanasiin, jota koristaa valtava Intian niemimaan kartta. Bharat Matan temppeleitä sijaitsee eri puolilla maata.
Hindunationalismin myötä ajatus Bharat Matasta jumalattarena on yhdistänyt intialaista nationalismia ja hindulaisuutta. Hindunationalistisen Rashtriya Swayamsevak Sangh -järjestön johtaja Mohan Bhagwatin julistus, että jokaisen intialaisen tulisi laulaa "Bharat Mata ki jai" ("eläköön Äiti Intia") on kerännyt osakseen kritiikkiä intialaisuuden kytkemisestä hindulaisuuteen. Intian muslimien keskuudessa on esiintynyt vastustusta Bharat Mataa kohtaan, koska useat muslimit kokevat Bharat Matan ylistämisen olevan islamin monoteismin vastaista. Myös sikhiläinen poliitikko Simranjit Singh Mann on ilmoittanut, että sikhiläisiltä Bharat Matan ylistäminen ei onnistu, koska sikhit eivät palvo naisia.
Bharat Mata voi myös viitata poliittisen idean sijasta ajatukseen hindulaisuuden tiiviistä kytkeytymisestä Intian maantieteeseen.
Tərtər

Tərtər (, ) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kuran sivujoen Tərtərin rannalla 332 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Tərtərin piirin keskus. Asukkaita on 19 400 henkeä (vuonna 2010).
Tərtərin kylästä tuli vuonna 1869 Jelizavetpolin lääniin kuuluneen Dževanširin kihlakunnan keskus. Myöhemmin se oli piirikunnan ja vuodesta 1934 lähtien hallintopiirin keskus. Vuonna 1949 Tərtəristä tuli kaupunki, joka sai nimen "Mir-Bəşir" (ven. Мир-Баши́р, "Mir-Bašir") azerbaidžanilaisen neuvostojohtajan Mir Bəşir Qasımovin mukaan. Alkuperäinen nimi palautettiin vuonna 1991.
Kaupunki on maatalousalueen keskus, jossa toimii puuvillanjalostamo ja elintarviketeollisuutta.
Mir Bəşir Qasımov

Mir Bəşir Fəttah oğlu Qasımov (, 1879 Täbrizin vilajeetin Dašbulahin kylä – 23. huhtikuuta 1949 Baku) oli azerbaidžanilainen neuvosto- ja puoluejohtaja.
Mir Bəşir Qasımov syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Hän liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1905 ja osallistui vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumiin Bakussa. Vuonna 1920 hänet valittiin Azerbaidžanin kommunistipuolueen keskuskomitean ja Bakun vallankumouskomitean jäseneksi. Vuosina 1921–1924 ja 1931–1935 Qasımov työskenteli Azerbaidžanin SNT:n toimeenpanevan keskuskomitean varapuheenjohtajana ja vuosina 1937–1938 sen puheenjohtajana. Vuosina 1935–1937 hän oli tasavallan sosiaalihuollon kansankomissaari. Vuosina 1938–1949 Qasımov toimi Azerbaidžanin korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajana. Hän oli myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustaja ja puhemiehistön varapuheenjohtaja.
Qasımov on palkittu kahdella Leninin kunniamerkillä. Tərtərin kaupunki kantoi hänen nimeään vuosina 1949–1991.
Härmä (elokuva)

Härmä on JP Siilin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka sai ensi-iltansa 17. helmikuuta 2012. Elokuva kertoo 1800-luvun puukkojunkkareista. Elokuvan ensi-esitys oli Kauhavalla 27. tammikuuta 2012, jossa se esitettiin tuhannelle kutsuvieraalle.
Juoni.
1800-luvulla mahtava Välitalon tila on menossa perinnöksi puukkojunkkareiden joukossa pyörivälle Eskolle. Nuorempi suoraselkäinen Matti, joka on salakihloissa naapuritilan tyttären Ainon kanssa, olisi isännäksi sopiva. Perinteiden vastaisesti veljesten isä päättää testamentata tilansa esikoisen ohi Matille. Tästä alkaa veljesten välillä kiihkeä taistelu sekä tilasta että Ainosta.
Tuotanto.
Elokuva kuvattiin kesällä 2011 Seinäjoella, Lapualla ja Kauhavalla. Elokuvaa kuvattiin osittain myös Kuortaneella. Muita kuvauspaikkoja olivat Helsinki, Ylihärmä, Laitila, Laihia sekä Stundarsin museoalue Mustasaaressa.
Göygöl

Göygöl (, ) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kuran sivujoen Gəncəçayn rannalla 364 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Göygölin piirin keskus. Asukkaita on 19 500 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on saanut alkunsa saksalaisten vuonna 1819 perustamasta "Helendorfin" tai "Helenendorfin" siirtokunnasta (ven. Елендорф, "Jelendorf" tai Еленендорф, "Jelenendorf"). Siirtolaiset harjoittivat etupäässä viininviljelyä ja konjakin valmistusta. Vuonna 1938 Helendorfista tuli kaupunki, joka sai nimen "Xanlar" (ven. Ханла́р, "Hanlar") azerbaidžanilaisen vallankumouksellisen Xanlar Səfərəliyevin mukaan. Vuonna 1939 kaupungin 5 600 asukkaasta 47,6 % oli saksalaisia, 20,8 % armenialaisia ja 18,1 % assyrialaisia. Saksalaiset karkotettiin Kazakstaniin vuonna 1941. Nykyisen nimensä kaupunki sai vuonna 2008.
Göygöl on maatalousalueen keskus, jossa toimii konepaja ja elintarviketeollisuutta. Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1857 valmistunut goottilaistyylinen luterilainen kirkko sekä kaupungin viimeisen saksalaisen, vuonna 2007 kuolleen Viktor Kleinin talo, josta suunnitellaan museota. Lähistöllä on suuri pronssi- ja rautakautinen kurgaanihautausmaa ja muinainen asuinpaikka. Kaupungin eteläpuolella sijaitsee luonnonkauneudestaan kuuluisa Göygölin kansallispuisto.
Juha (vuoden 1956 elokuva)

Juha on Toivo Särkän ohjaama suomalainen värielokuva vuodelta 1956. Se pohjautuu Juhani Ahon samannimiseen romaaniin vuodelta 1911. Tarinassa Juha ja Marja ovat solmineet järkiavioliiton. ”Vilkkusilmäinen” Shemeikka saapuu kaupantekoon Juhan kanssa ja viettelee Marjan. 
Särkän "Juha" on ensimmäinen suomalainen pitkä värielokuva ja myös ensimmäinen suomalainen laajakangaselokuva (AgaScope).
Vastaanotto.
Samasta aiheesta ovat ohjanneet elokuvan myös Nyrki Tapiovaara vuonna 1937 ja Aki Kaurismäki 1999. Suomalaissyntyinen Mauritz Stiller on ohjannut Ruotsissa aiheesta elokuvan "Johan" (1921).
"Juhan" luontokuvaukset tehtiin Kuusamossa. Elokuvasta tehtiin samanaikaisesti ruotsinkielinen versio, jonka ensi-ilta oli Sundsvallissa tammikuussa 1957. Menestys oli kuitenkin heikko, eikä elokuvaa esitetty Tukholmassa.
Arviot.
Televisioesityksen yhteydessä on kritiikissä todettu, ettei Särkän ohjaustyö yllä Tapiovaaran version tasolle, sillä kerronta on näyttelijäkeskeistä, teatterinomaista. Elina Pohjanpään roolisuoritusta Marjana on kuitenkin kehuttu edelleen puhuttelevaksi.
Muhammad Irfan

Muhammad Irfan (s. 5. kesäkuuta 1984 Kohat) on pakistanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa seuratasolla PIA FC:tä, jossa hän on pelannut vuodesta 2002 lähtien. Irfan on pelannut Pakistanin maajoukkueessa kuusi ottelua, muttei ole tehnyt niissä yhtäkään maalia. Hän on osallistunut muun muassa , joissa hän pelasi Irakia vastaan ottelussa, joka päättyi 0-0.
Lähteet.
Aşağı Ağcakənd

Aşağı Ağcakənd (, ) on taajama Azerbaidžanin Goranboyn piirissä. Se sijaitsee Pienen-Kaukasuksen reuna-alueella noin 35 kilometriä Goranboysta lounaaseen.
Aşağı Ağcakəndin kylästä tuli hallintopiirin keskus vuonna 1931. Vuonna 1938 se sai nimen "Şaumyan" (ven. Шаумя́новск, "Šaumjanovsk") Stepan Šaumjanin mukaan. Vuonna 1961 siitä tuli kaupunkimainen taajama.
Etupäässä armenialaisten asuttama Šaumjanin piiri lakkautettiin ja liitettiin Goranboyn piiriin helmikuussa 1991. Vuoristo-Karabahin sodan aikana vuonna 1992 koko armenialaisväestö karkotettiin alueelta. Vuonna 2010 taajamassa oli 200 asukasta.
Nathan Beaulieu

Nathan Beaulieu (s. 5. joulukuuta 1992 Stratford, Ontario) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Barys Astanassa.
Beaulieu auttoi joukkueensa Canadian Hockey Leaguen mestaruuteen vuonna 2011, ja hänet myös valittiin lopputurnauksen tähdistöjoukkueeseen. NHL-seura Montreal Canadiens varasi hyökkäävänä puolustajana tunnetun Beaulieun 17. pelaajana .
Beaulieu edusti Montreal Canadiensia kaudet 2012–2017. Kauden 2017–2018 hän pelasi Buffalo Sabresissa, jossa aloitti myös kauden 2018–2019, mutta siirtyi helmikuussa 2019 Winnipeg Jetsiin. Jetsiä Beaulieu edusti vielä kaudet 2019–2020 ja 2020–2021 sekä osan kautta 2021–2022. Maaliskuussa 2022 Jets kauppasi hänet Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon.
Elokuussa 2023 Beaulieu siirtyi tryout-sopimuksella Carolina Hurricanesiin.
Akechi Mitsuhide

Akechi Mitsuhide (明智 光秀, 1528 – 2. heinäkuuta 1582) oli daimio Oda Nobunagan kenraali, joka sittemmin petti Nobunagan ja pakotti tämän tekemään itsemurhan.
Mitsuhide oli Akechin linnaa Minon provinssissa hallinneen Akechi Mitsukuni poika. Hän palveli muun muassa Saitō-klaania ja Asakura Ujikagea kunnes siirtyi Nobunagan palvelukseen tämän valloitettua Minon vuonna 1566. Mitsuhide osoittautui päteväksi kenraaliksi, ja hänelle myönnettiin Sakamoto sekä kaksi piirikuntaa Ōmista vuonna 1571. Tämän jälkeen Mitsuhide lähetettiin rauhoittamaan Tamban alue, jonka myötä hänelle myönnettiin kyseinen alue sekä Kamiyaman linna.
Vuonna 1579 Mitsuhide sai haltuunsa Yakamin linnan Hatano Hideharulta esitettyään tälle sopineet rauhanehdot, mutta Nobunaga ei noudattanut näitä ehtoja vaan teloitti Hideharun. Useiden tarinoiden mukaan Hatanon perhe syytti Mitsuhidea petoksesta, ja murhasi tämän äidin.
Vuonna 1582 Mitsuhide johti armeijansa Honnojiin, minne Nobunaga oli majoittunut. Mitsuhiden joukot yllättivät tämän täysin, ja Mitsuhide pakotti valmiiksi haavoittuneen Nobunagan tekemään seppukun. Tämän jälkeen Mitsuhide kiirehti Kiotoon, missä keisari julisti hänet virallisesti shōguniksi. Mitsuhiden uskotaan toivoneen Nobunagan liittolaisesta Toyotomi Hideyoshista itselleen liittolaista, mutta sen sijaan Hideyoshi lähti yhdessä Tokugawa Ieyasun kanssa kostamaan Nobunagan kuoleman. Hideyoshi saavutti Mitsuhiden ensin, ja löi tämän Yamazakin taistelussa. Taistelusta paenneen Mitsuhiden sanotaan joutuneen lopulta maalaisroisto Nakamuran tappamaksi, vaikkakin joidenkin huhujen mukaan hän pakeni ja aloitti uuden elämän pappina nimellä Tenkai. Lyhyen valtakautensa johdosta Mitsuhidelle annettiin lempinimeksi ”kolmentoista päivän shōgun”.
Newtonin luku

Newtonin luku formula_1 on yleinen dimensioton suure liittyen inertiavoiman vastavoimaan.
Newtonin luvulle on eri määrityksiä riippuen sovellettavasta alasta. Esim. tehosekoittimen Newtonin luku määritellään:
formula_2
missä
Sean Couturier

Sean Couturier (s. 7. joulukuuta 1992 Phoenix, Arizona, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa NHL-liigan Philadelphia Flyersissa. Couturierin vahvuuksiin kuuluvat kahden suunnan pelaaminen, monipuolisuus sekä vahva luistelu. 2015 kesällä Couturier solmi pitkän kuusivuotisen sopimuksen Flyersin kanssa, ja sen arvo tulee olemaan 26 miljoonaa dollaria.
Couturier on Flyersin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta .
Ura ennen NHL:ää.
Couturier syntyi Phoenixissa, Yhdysvalloissa hänen isänsä Sylvain Couturierin pelatessa ammatikseen jääkiekkoa IHL-liigan Phoenix Roadrunnersissa. Varhaislapsuutensa hän kuitenkin vietti pääosin isänsä pidempiaikaisissa asemapaikoissa, ensin Yhdysvaltain Milwaukeessa ja myöhemmin vielä Berliinissä, Saksassa. Perhe asettui Bathurstiin, New Brunswickin provinssiin Kanadaan hänen isänsä lopetettua pelaajauransa vuonna 2001 ja siirryttyä ammattimaisen juniorivalmennuksen pariin LHJMQ:n Acadie-Bathurst Titanin palvelukseen. Vuodesta 2005 Sylvain Couturier on toiminut seuran toimitusjohtajana. 
Sean Couturier varattiin saman junioriliigan Drummondville Voltigeursin riveihin vuoden 2008 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella ennen Titanin varausvuoroa, joten Sean esiintyi näin vuosina 2008–2011 isänsä seuraa vastaan. Drummondvillen mukana hän voitti mestaruuden kaudella 2008–2009, ja sarjan pistepörssin kautta myöhemmin.
Couturier edusti Kanadaa vuoden 2011 nuorten MM-kilpailuissa, joukkueen ainoana tulevan kesän varaustilaisuudessa varauskelpoisena pelaajana. Kanada saavutti turnauksessa hopeaa.
NHL-ura.
Philadelphia Flyers varasi Couturierin kahdeksantena pelaajana vuoden . Puolueettoman kykyjenetsintätoimiston Central Scouting Servicen väliarvioinneissa Couturier oli pitkään Pohjois-Amerikan kenttäpelaajien listan kärjessä, mutta lopullisessa listauksessa hän löytyi sijalta viisi.
Couturier teki NHL-uransa ensimmäisen maalin 18. lokakuuta 2011 ottelussa Ottawa Senatorsia vastaan. Hän pelasi ensimmäisellä NHL-kaudellaan 77 runkosarjan ottelua ja 11 pudotuspeliä, mutta kaudella 2012–2013 hän pelasi osan kaudesta AHL-sarjan Adirondack Phantomsissa. Kahdella seuraavalla kaudella hän pelasi 82 NHL:n runkosarjan ottelua.
Couturier voitti Frank J. Selke Trophyn eli parhaan puolustavan hyökkääjän palkinnon kaudella 2019-2020.
Elokuussa 2021 Couturier teki Flyersin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 62 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen, joka alkaa kaudesta 2022-2023, kun hänen edellinen sopimuksensa päättyy.
Helmikuussa 2024 Flyers nimesi Couturierin kapteenikseen.
Maajoukkue.
Couturier kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Kanadan maajoukkueeseen vuonna 2015.
2. maaliskuuta 2016 Stan Bowman ja Peter Chiarelli nimesivät Couturierin ensimmäisten pelaajien joukossa edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin. Hän oli ennen turnausta joukkueensa kokenein pelaaja NHL-otteluiden määrällä mitattuna (331 ottelua).
Louis Réard

Louis Réard (1897 – 16. syyskuuta 1984) oli ranskalainen autoinsinööri ja muotisuunnittelija, joka tunnetaan parhaiten bikinien keksijänä. 
Réard keksi bikinit vuonna 1946 lähdettyään työstään autoinsinöörinä ja siirryttyään äitinsä alusvaatekauppaan.
Réard kilpaili Jacques Heimin kanssa maailman pienimmän uima-asun keksimisestä. Heimin suunnitelma oli nimeltään "Atomi". Réard nimesi bikinit Bikinin atollin mukaan.
Kaksiosaisia uima-asuja oli ollut ennenkin Hollywoodin ikoneilla ja pin-up-malleilla, mutta napa ei ollut näkynyt. Bikini oli aluksi enemmän sensaatio kuin menestys, mutta muutamat kuvaajat ja mallit uskaltautuivat kuvauksiin niissä ja Réard muodosti liiketoiminnan niiden ympärille.
Rory McIlroy

Rory McIlroy (s. 4. toukokuuta 1989 Holywood, Pohjois-Irlanti) on pohjoisirlantilainen ammattilaisgolfaaja. Hän on ollut uransa aikana yli 120 viikkoa ensimmäisenä virallisella golfin maailmanlistalla (OWGR) ja voittanut viisi major-turnausta: 2011 Yhdysvaltain avoimen, 2012 ja 2014 PGA Championshipin, 2014 Britannian avoimen sekä vuoden 2025 Mastersin. Hän on yksi kuudesta pelaajasta lajin historiassa, joka on uransa aikana voittanut kaikki neljä major-turnausta eli saavuttanut niin sanotun ura- Grand Slamin.
Amatööriura.
McIlroy voitti 14-vuotiaana vuonna 2003 Irlannin poikien mestaruuden ja vuonna 2004 Irlannin nuorten mestaruuden. Hänestä tuli 16-vuotiaana nuorin Irish Amateur Close Championshipin voittaja. Vuonna 2006 hän voitti Euroopan amatöörimestaruuden. Vuoden 2007 British Openissa hän oli paras amatööri sijoittumalla 42:nneksi.
Ammattilaisura.
McIlroy siirtyi ammattilaiseksi syksyllä 2007. Hän otti ensimmäisen ammattilaisvoittonsa Dubai Desert Classicissa 2009. Vuonna 2011 hän voitti Yhdysvaltain avoimen turnauksen ja alitti tuloksellaan 268 lyöntiä neljällä lyönnillä Jack Nicklausin lyöntiennätyksen. Vuonna 2012 McIlroy voitti PGA Championship -turnauksen, ja hänestä tuli samana vuonna myös kaikkien aikojen nuorin yli 10 miljoonaa dollaria palkintorahoina tienannut pelaaja.
Maailman ykköspelaajaksi McIlroy nousi vuonna 2012 ollessaan 22 vuoden ja 305 päivän ikäinen, toiseksi nuorimpana Tiger Woodsin jälkeen. McIlroy voitti Euroopan ja Yhdysvaltojen rahalistat vuonna 2012. Vuonna 2014 hän voitti useita turnauksia, kuten major-turnaukset British Openin ja PGA Championshipin. Hän on voittanut urallaan yhteensä viisi major-turnausta.
Golfin tullessa uutena lajina mukaan Rion olympialaisissa 2016, McIlroy päätti edustaa Ison-Britannian sijaan Irlantia.
McIlroy voitti uransa viidennen majorin vuoden 2025 Masters-turnauksessa. Samalla hänestä tuli golfhistorian kuudes pelaaja, joka on voittanut kaikki neljä major-turnausta saavuttaen niin sanotun ura-Grand Slamin.
Sponsorisopimukset.
McIlroy solmi tammikuussa 2013 viisivuotisen sponsorisopimuksen amerikkalaisen urheiluvälinejätti Niken kanssa.
Yksityiselämä.
McIlroy seurusteli vuosina 2011–2014 tanskalaisen tennispelaajan Caroline Wozniackin kanssa.
Melfort

Melfort on kaupunki Kanadassa, Saskatchewanin provinssissa. Kaupunki sijaitsee noin 95 kilometriä kaakkoon Prince Albertin kaupungista. Melfortin väkiluku on 5 192 (2006) asukasta.
Kaupunkia kutsutaan lempinimellä Revontulien kaupunki (), koska sen alueella nähdään usein revontulia lähes ympäri vuoden.
Historia.
Ensimmäisenä eurooppalaisena vuonna 1753 ranskalainen Chevalier de la Corne tutki alueen sopivuutta viljakasvien kasvatukseen ja totesi maaperän olevan suotuisaa maatalouden harjoittamiseen. Ensimmäisenä asukkaana tilansa perusti Hudson's Bay Companyn työntekijä Reginald Beatty vuonna 1884 joka myös perusti Stoney Creekin siirtokunnan nykyisen Melfortin kaupungin eteläpuolelle. Vuonna 1892 Stoney Creekin väkiluku kasvoi voimakkaasti, kun alueelle muutti suurempi joukko siirtolaisia. Vuoden 1902 heinä- ja elokuussa Canadian National Railway rautatieyhtiön maanmittaajat merkitsivät rautatielinjausta nykyisen Melfortin alueen läpi, joka valmistui vuonna 1904. Rautatielinjaus rakennettiin 2,4 kilometriä etelään Stoney Creekistä. Linjauksen johdosta Stoney Creekin asukkaat päättivät siirtää kaupungin rakennuksineen rautatien varteen, nykyisen Melfortin paikalle. Kaupungin nimesi ensimmäisen asukkaan Reginald Beattyn vaimo Mary Melfort Campbell, joka oli ensimmäinen naispuolinen eurooppalainen alueella. Hän nimesi asuinalueen, [Argyll]]istä Skotlannista kotoisin olevan sukunsa mukaan Melfortiksi.
Melvillestä tehtiin virallisesti kylä vuonna 1903. Ensimmäisessä väestönlasekennassa 21. heinäkuuta 1906 kylän väkiluku oli 448 asukasta. Melfortin väkiluku kasvoi ja 1. heinäkuuta 1907 siitä tehtiin kaupunki (Town).
Talous.
Kaupungin talous perustuu maatalouteen ja sen palveluihin. Melfortin läheisyydessä sijaitsee useita teurastamoja, myllyjä, viljankäsittelylaitoksia, maatalouskemikaalien toimittajia ja koillisen Saskatchewanin suurin vilajavarasto. Maatalouskoneiden myynti on suurin kaupan sektori kaupungissa. Kaupungin talousalueella asuu kaikkiaan 60 000 asukasta ja se on koillisen Saskatchewanin keskus. Matkailu on alueen toinen tärkeä sektori. Turistit käyttävät vuosittain noin 9-12 miljoonaa dollaria alueen palveluihin.
Ilmasto.
Melfort sijaitsee lämminkesäisellä mannerilmastovyöhykkeellä (Köppenin ilmastoluokitus Dfb). Talvet ovat yleensä kylmiä ja kuiva ja kesät puolestaan lyhyitä, lämpimiä ja keskimääräistä kosteampia.
Hepolan koulu (Mäntsälä)

Hepolan koulu on Mäntsälässä toimiva suomenkielinen peruskoulu. Koulu sijaitsee keskustaajaman länsiosassa, aivan valtatie 4:n itäpuolella. Koulussa järjestetään esiopetusta sekä perusopetusta yleisluokka-asteilla 1.–6. ja erityistä tukea myös pienluokilla esiopetuksesta yhdeksänteen luokkaan. Lisäksi pedagogisilla tukiluokilla on jaksoilla lisätukea oppimiseensa tarvitsevia perusopetusikäisiä oppilaita. 
Koulua käy 220 oppilasta (lukuvuosi 2019–2020). Koulun opetushenkilökuntaan kuuluu 19 opettajan lisäksi 14-16 koulunkäynninohjaajaa sekä kolme osittain koko kunnan alueella työskentelevää koulumentoria.
Hepolan koulu aloitti toimintansa 1. elokuuta 1990. Se toimi aluksi hajasijoitettuna eri paikkoihin ja pääsi muuttamaan uuteen koulurakennukseen tammikuussa 1991. Koulun suunnitteli Suunnittelukeskus-yhtiö, suunnittelutyötä johti arkkitehti Lauri Sorainen. Koulu nimettiin Hepola-nimisen 1900-luvun alkupuolella rakennetun eläinlääkärin virkatalon mukaan. Vanha Hepolan talo oli aluksi koulun pihalla. Se oli erikoinen, korkeakattoinen vanha puutalo. Museoviraston mukaan vanha ja uusi rakennus muodostivat ”kerroksellisen rakennustaiteellisen kokonaisuuden”. Vanha rakennus otettiin huomioon uuden suunnittelussa muun muassa niin, että koulurakennuksen ikkunat mukailevat vanhan rakennuksen siluettia. Vanha Hepola purettiin kesällä 2007.
Koulun sisäliikuntatilojen maalauksen on tehnyt Sven-Olof Westerlund.
Aave-festivaali

Aave-festivaali eli "Alternative Audio Visual Event" on Helsingissä järjestettävä tapahtuma, jossa esitetään lyhyitä ja pitkiä elokuvia. Juhla järjestettiin ensimmäisen kerran 2010.
Elokuvien valinnassa painotetaan vuosittain tiettyä maantieteellistä aluetta. Vuonna 2010 painopistealue oli lyhytelokuvien osalta Eurooppa ja Amerikka, vuonna 2011 Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan elokuva. Pitkien elokuvien aiheena on japanilaisen elokuvan historia.
Juhlan taustaorganisaatiot ovat Kaiku (Kansainvälisen kulttuurin seura ry), Kokeellisten Taiteiden Nomadinen Akatemia ja Malmitalo.
Amstel Gold Race 2011

Amstel Gold Race 2011 oli järjestyksessään 46. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se järjestettiin 260,4 kilometrin reitillä Maastrichtista Caubergiin 17. huhtikuuta 2011. Kilpailureitillä oli 32 nousua, maali sijaitsi Caubergin nousun huipulla. 
Philippe Gilbert voitti Amstel Gold Racen toisena peräkkäisenä vuonna. Hän ja Joaquim Rodríguez ohittivat irtiotossa olleen Andy Schleckin Caubergin nousussa noin 500 metriä ennen maalia, minkä jälkeen Gilbert pudotti Rodríguezin kyydistään. Simon Gerrans sijoittui kolmanneksi.
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 24 joukkuetta: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cofidis, Euskaltel-Euskadi, Farnese Vini - Neri Sottoli, Garmin-Cervélo, Team HTC-High Road, Katjuša, Lampre-ISD, Landbouwkrediet, Team Leopard-Trek, Liquigas-Cannondale, Team Movistar, Omega Pharma-Lotto, Quick Step, Rabobank, Team RadioShack, Team Saxo Bank-Sungard, Skil-Shimano, Team Sky, Topsport Vlaanderen - Mercator, Vacansoleil-DCM, Veranda's Willems - Accent.
Jeff Beck with The Jan Hammer Group Live

Jeff Beck with The Jan Hammer Group Live on Jeff Beckin ja Jan Hammerin johtaman yhtyeen yhteinen live-albumi vuodelta 1977. Levy on CBS, Inc:n julkaisu ja levy-yhtiö on Epic Records.
Tuottajana on toiminut Jan Hammer ja vastaavana tuottajana Tom Werman. Kyseessä on Fiberchem International -tuotanto.
Dennis Weinreich ja Jan Hammer ovat remiksanneet albumin konserttitallenteen Scorpio Sound -studioilla Lontoossa.
Kansiteksteissä on mainittu että levyn stereofoninen äänikuva vastaa yhtyeen lava-asetelmaa siten, että kitara on keskellä oikealla, kosketinsoittimet keskellä vasemmalla, viulu oikealla sekä rummut ja basso keskellä.
Kiitoksissa on mainittu yhtyeen roudarit Andy Topeka, Chris Hill, Dave Cohen, Bob Schachner, John Dodd sekä Alan Dutton ja Elliott Sears.
Levykannen on suunnitellut John Berg. Etukannen valokuvan Jeff Beckistä on ottanut Larry Yelen ja takakannen kuvan soittopuuhissa olevista Beckistä ja Jan Hammerista Hue and Eye. Levykannen tekstitaide on Joyce McGregorin käsialaa.
Uudelleenjulkaisut.
Levy on julkaistu uudelleen CD-muodossa sarjassa 5xCD Original Album Classics. Julkaisija on Sony BMG Music Entertainment, vuosi 2008 ja luettelotunnus Epic 88697302772. Ko. sarjassa Beckin ensimmäisen boksin viisi albumia on julkaistu remasteroimattomina ja alkuperäisillä kansikuvilla.
Kappaleet.
Sivu 1
Sivu 2
Instrumentaalikappaleet "Freeway Jam" ja "Scatterbrain" sekä Beatles-cover "She's a Woman" on aiemmin kuultu Beckin albumilla Blow by Blow. Instrumentaali "Blue Wind" on Beckin edelliseltä albumilta Wired. Ykköspuolen kahdella viimeisellä kappaleella kuullaan Talk box-efektilaitetta, jolla on muun muassa toteutettu konserttiesiintymisten tyypilliset "Do you feel alright?" -kyselyt.
Kappaleen "Earth (Still Our Only Home)" studioversio on Hammerin ja Jerry Goodmanin albumilla "Like Children" ja "Darkness / Earth in Search of a Sun" on Hammerin kehutulta sooloalbumilta "The First Seven Days".
The Jan Hammer Group.
Jan Hammer esiintyy albumilla Nemperor Recordsin suosiollisella luvalla.
Navisence

Navisence on Lounais-Sveitsissä, Valais'n kantonissa virtaava Rhônen sivujoki, joka saa alkunsa Italian raja-alueen jäätiköiltä. Navisence laskee Rhôneen Chippisissä, Sierren kaupungin kohdalla.
Vesivoima.
Navisencen vesistössä on neljä "Kraftwerke Gougra AG":n vesivoimalaitosta, joiden teho on yhteensä 165 MW: 
Mottecin voimala on pumppuvoimalaitos. Voimalaitosten vuosituotanto on keskimäärin 637 GWh energiaa.
Vuoriston jäätiköiden sulamisvedet kerätään kahteen patojärveen. Lac de Moiryn patojärvi (77 milj. m³, 2 249 m mpy.) sijaitsee Gougra-sivujoessa. Turtmannin patojärvi (0,8 milj. m³, 2 177 m mpy.) sijaitsee toisessa vesistössä, Turtmänna-joen latvoilla, Navisencen itäpuolella.
Great Rhythm &amp; Blues Vol. 1 (Louis Jordan)

Great Rhythm &amp; Blues Vol. 1 on Louis Jordanin ja Johnny Otisin johtaman yhtyeen studioalbumi vuodelta 1973. Levy-yhtiö on Yhdysvalloissa Blue Spectrum Records ja Englannissa levyä on julkaissut Jordanin kuoleman jälkeen lisenssillä Bulldog Records. Markkinoinnista on tällöin huolehtinut President Records ja levykannen on valmistanut Garrod &amp; Lofthouse Ltd. Samassa sarjassa on julkaistu albumit myös artisteilta Charles Brown, Johnny Otis, Joe Turner, Pee Wee Crayton ja Joe Liggins.
Esitelty albumi sisältää Louis Jordanin viimeiset äänitykset, sillä hän kuoli 66-vuotiaana 4. helmikuuta 1975 kotonaan Los Angelesissa saatuaan sydänkohtauksen.
Levyn esittelytekstin on tehnyt Clive Richardson, joka on ollut mukana Shout Magazinen ja Black Wax Record Shopin toiminnassa.
Kappaleet.
Sivu 1
Levyetiketin mukaan kappaleen #2 tekijät ovat (Fleecie, Moore). Kappaleen #5 tekijälistaan on myös lisätty J. Carrington ja D. Isenberg.
Julkaisijayhtiöt ovat: 1, Victoria Music Pub. Co. Ltd. 2, Edwin H. Morris &amp; Co. Ltd. 3, 5 Anglo-Pic Music Co. Ltd. 4, Criterion / Lorna Music Co. Ltd.
&lt;hr&gt;
Sivu 2
Levyetiketin mukaan kappaleen #3 tekijät ovat Weldon, Razaf ja Jacobs.
Julkaisijayhtiöt ovat: 1, 3, Leeds Music Ltd. 2, Anglo-Pic Music Co. Ltd. 4, Copyright Control 5, Criterion / Lorna Music Co. Ltd.