tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Narf

HMS Narf (runkonumerot 67, B9 ja V9) oli Ruotsin laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Galdr-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin ensin vartioveneeksi ja sitten yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Tukholmasta laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 5. elokuuta 1886 ja se liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 27. syyskuuta .
Palvelus.
Alus nimettiin "Minbåt N:o 67":ksi jo palvelukseen otettaessa. Alus muutettiin vartioveneeksi vuosina 1907-1909 nimellä "Bevakningsbåt B9", jolloin sen aseistuksena oli ainoastaan 37 mm kan M/98B. Vuonna 1910 alus luokiteltiin uudelleen yhteysalukseksi runkonumerolla "V9". Vuonna 1919 alus siirrettiin rannikkotykistölle, joka liitti sen Vaxholmin linnakkeelle. Alus poistettiin palveluksesta 13. tammikuuta 1928.
HMS Nörve

HMS Nörve (runkonumerot 69, B10 ja V10) oli Ruotsin laivaston Galdr-luokan torpedovene, joka luokiteltiin myöhemmin ensin vartioveneeksi ja sitten yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Tukholmasta laivastontelakalta. Se laskettiin vesille 13. lokakuuta 1886 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 22. marraskuuta.
Palvelus.
Alus nimettiin "Minbåt N:o 69:ksi" jo palvelukseen otettaessa. Se muutettiin vartioveneeksi 1907–1909 nimellä "Bevakningsbåt B10", jolloin sen aseistuksena oli ainoastaan 37 mm kan M/98B. Vuonna 1910 alus luokiteltiin uudelleen yhteysalukseksi "Vedettbåten N:r 10" runkonumerolla V10. Vuonna 1919 alus siirrettiin rannikkotykistölle, joka liitti sen Karlskronan linnakkeelle. Alus poistettiin palveluksesta 13. tammikuuta 1928.
Oulujoki (yritys)

Oulujoki Oy (vuoteen 1981 Oulujoki Osakeyhtiö) oli vuosina 1941–1991 toiminut energiayhtiö, jonka neljä yritystä perusti Oulujoen valjastamiseksi sähkön tuotantoon ja joka sulautui Imatran Voimaan ja sen myötä edelleen Neste Oy:n kanssa Fortum Oyj:ksi.
Historia.
Oulujoki Osakeyhtiö perustettiin 27. toukokuuta 1941 edellisen vuoden marraskuussa tehdyn sopimuksen perusteella, jossa Imatran Voima, A. Ahlström Oy, Yhtyneet Paperitehtaat Oy ja Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Oy (Tampella) olivat sopineet Oulujoen koskien rakentamisesta Oulun kaupungin omistamaa Merikoskea lukuun ottamatta. Suomen valtio oli yhtiön omistaja Imatran Voiman kautta, jonka osuus Oulujoki Osakeyhtiössä oli 65,6 %. Tampellan osuus oli 16,75 %, A. Ahlströmin osuus 10,65 % ja Yhtyneiden Paperitehtaiden osuus 7,00 %. Kaupparekisteriin Oulujoki Osakeyhtiö merkittiin 13. kesäkuuta 1941. Kansaneläkelaitos osti vuonna 1948 A. Alhströmin osakkeet, mutta myi ne Imatran Voimalle vuonna 1969. Imatran Voima luovutti puolestaan jo vuonna 1964 yhteensä 10 000 osaketta eli 0,28 % omistuksesta suoraan valtiolle, vastikkeena saamistaan Kemijoki Oy:n osakkeista. Valtion vuoden 1968 tulo- ja menoarviossa esille otettu Oulujoki Osakeyhtiön sulautuminen Imatran Voimaan saattoi toteutua, kun Imatran Voima oli 31. joulukuuta 1981 hankkinut kaikki muut osakkeet itselleen eli omisti 99,72 % yhtiöstä. Fuusiota olivat vastustaneet voimalaitosalueiden kunnat kunnallisverotulojen pienenemisen takia. Sulautuminen tapahtui kuitenkin vasta 31. joulukuuta 1991.
Voimalaitokset.
Vuosina 1941–1957 Oulujoki Osakeyhtiö rakensi ja otti tuotantoon Oulujoella seitsemän voimalaitosta, Oulujärvestä alkaen alavirtaan: Jylhämän voimalaitos, Nuojuan vesivoimalaitos, Utasen voimalaitos, Ala-Utoksen voimalaitos, Pällin voimalaitos, Pyhäkosken vesivoimalaitos ja Montan voimalaitos. Viimeksi mainitun yhteyteen rakennettiin Montan kalanviljelylaitos vuonna 1955. Lisäksi yhtiö rakensi vuosina 1957–1963 ja otti tuotantoon Oulujoen vesistön Hyrynsalmen reitin Emäjokeen kolme voimalaa ja osti yhden Kiehimänjokeen rakennetun valmiin voimalan. Ne ovat Ämmänsaaresta alkaen alavirtaan: Ämmän voimalaitos, Aittokosken voimalaitos, Seitenoikean voimalaitos ja Leppikosken voimalaitos, joka ostettiin Kajaani Oy:ltä vuonna 1962. Yhtiön toteuttama vesivoiman rakentaminen päättyi Aittokosken voimalaitoksen vihkiäisjuhlaan 6. kesäkuuta 1963, johon osallistui myös presidentti Urho Kekkonen. Voimalaitosten rakentamisessa työskenteli enimmillään noin 4 000 henkilöitä ja niiden yhteyteen perustettiin kokonaisia yhdyskuntia, kuten Jylhämä.
Johto.
Yhtiön johtokunnan ensimmäiset jäsenet olivat Väinö Tanner (puheenjohtaja), Hugo Malmi, joka valittiin yhtiön ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi, Alfons Alftan, Arno Solin ja Rudolf Walden. Pisimpään johtokunnassa toimi Niilo Saravirta, ensin perustamisen yhteydessä varajäsenenä ja sitten jäsenenä aina vuoteen 1977 asti eli yhteensä 37 vuotta. Johtokunnan puheenjohtajina toimivat Aleksi Aaltonen, Aarre Simonen, Heikki Lehtonen, Pentti Alajoki ja Kalevi Numminen.
Yhtiön toimitusjohtajina työskentelivät:
Jorma Cantell

Jorma Cantell (s. 18. maaliskuuta 1935) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Mikkelistä kotoisin ollut Cantell opiskeli historiaa Helsingin yliopistossa ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi. Hän toimi 1960-luvulla Partiopoikajärjestön tiedotussihteerinä 1960–1961, "Uuden Suomen" toimittajana 1961–1963, "Ylioppilaslehden" päätoimittajana 1963–1966 ja "Suomen Sosialidemokraatin" eduskuntatoimittajana 1967–1970. Tämän jälkeen Cantell oli Metallityöväen liiton tiedotussihteerinä, "Ahjo"-lehden päätoimittajana 1970–1973 ja "Suomen Sosialidemokraatin" toisena päätoimittajana 1973–1976. Cantell irtisanoutui "Suomen Sosialidemokraatista" 13. syyskuuta 1976 vastalauseena lehden alistamiselle SDP:n tarkempaan valvontaan. Myöhemmin hän työskenteli Valco Oy:n henkilöstö- ja suhdetoimintajohtajana 1976–1979. Cantell kuului 1960- ja 1970-luvulla SDP:ssä muun muassa Kalevi Sorsan lähipiiriin.
Cantell oli sitten omistamansa "Viestintäkanava Oy":n toimitusjohtajana vuodesta 1980 alkaen. Hän toimi myös Osuuspankkien palkansaajaosaston yhteyspäällikkönä ja "YV"-lehden toimituspäällikkönä 1985–1988 sekä Eläke-Varman tiedotussihteerinä 1994–1995.
Cantell julkaisi omakustanteena muistelmakirjansa "Tyhjäntoimittajan tunnustuksia" vuonna 2008. Cantell on kirjoittanut myös yhden "Uusi Suomi" -lehden toimitukseen sijoittuvan dekkarin "Murha lehtitalossa" ja suomentanut kirjoja.
Santarcangelo di Romagna

Santarcangelo di Romagna on kunta Italiassa olevassa Riminin maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Sen vanhakaupunki kapeine kujineen on rakennettu Colle Giove -nimisen mäen päällä. Siellä sijaitsevat myös tärkeimmät nähtävyydet. Niitä ovat paavi Klemens XIV:n kunniaksi rakennettu riemukaari sekä kaupunkikuvaa hallitseva kellotorni. Kaupunki on tullut tunnetuksi heinäkuussa pidettävästä kansainvälisestä teatterifestivaalista, joka on järjestetty vuodesta 1971 lähtien.
Uefan karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2018

Vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Euroopan maanosaliitosta Uefasta 52 joukkuetta. Karsinnat alkoivat syyskuussa 2016. Euroopasta lopputurnaukseen pääsi 13 joukkuetta.
Karsintasysteemi.
UEFA:n karsinnat jaettiin kahteen kierrokseen. Ensimmäisellä kierroksella kaikki joukkueet jaettiin 9 lohkoon. Lohkojen voittajat etenivät suoraan lopputurnaukseen ja kahdeksan parasta lohkokakkosta etenivät toiselle kierrokselle. Toiselle kierrokselle osallistuvat joukkueet arvottiin ottelupareihin, jotka pelasivat kaksiosaisen ottelusarjan. Ottelusarjojen voittajat etenivät lopputurnaukseen.
Ensimmäinen kierros.
Ensimmäisen kierroksen lohkoarvonta suoritettiin 25. heinäkuuta 2015 Konstantinin palatsissa Pietarissa.
Arvontakorit.
Karsintoihin osallistuneet joukkueet jaettiin kuuteen koriin FIFA-rankingin (heinäkuussa 2015) perusteella. Johtuen tv-oikeuksista Englanti, Ranska, Saksa, Alankomaat, Italia ja Espanja arvottiin lohkoihin, joissa on kuusi joukkuetta. Poliittisista syistä Azerbaidžania ja Armeniaa ei voitu arpoa samaan lohkoon.
Suluissa FIFA-ranking heinäkuussa 2015.
Toinen kierros.
Ottelut.
"Sveitsi voitti 1–0 yhteistuloksella."
"Kroatia voitti 4–1 yhteistuloksella."
"Tanska voitti 5–1 yhteistuloksella."
"Ruotsi voitti 1–0 yhteistuloksella."
John Alcott

John Alcott (1931 Lontoo – 28. heinäkuuta 1986 Cannes, Ranska) oli brittiläinen elokuvaaja, joka tunnetaan erityisesti yhteistyöstään ohjaaja Stanley Kubrickin kanssa tämän neljässä elokuvassa: ", Kellopeliappelsiini, Barry Lyndon" ja "Hohto".
John Alcott syntyi Gainsborough Studios -elokuvayhtiön tuotantopäällikön Arthur Alcottin poikana ja pääsi jo nuorena aloittamaan elokuvauransa klaffipoikana. Hänen suuri tilaisuutensa tuli kesken Kubrickin "Avaruusseikkailun" yli kaksi vuotta kestäneitä kuvauksia, kun pääkuvaaja Geoffrey Unsworth joutui jättämään hankkeen vuoden jälkeen muiden sitoutumusten vuoksi. Kubrick nosti apulaiskuvaaja Alcottin pääkuvaajaksi, ja heidän yhteistyönsä kesti läpi 1970-luvun ja yhteensä neljän elokuvan.
Alcott tunnetaan luonnonmukaiseen valaisuun pyrkineenä kuvaajana, mistä ääriesimerkkinä ovat pelkässä kynttilänvalossa erittäin valovoimaisella objektiivilla kuvatut kohtaukset "Barry Lyndonissa". Myös "Hohdon" Sheppertonin studioille rakennettu suuri hotelli-interiööri valaistiin lähes pelkästään osana lavastusta näkyvillä sisustusvalaisimilla.
Kubrickin elokuvien ohella John Alcott toimi pääkuvaajana muun muassa elokuvissa "Poliisipiiri Fort Apache" (1981), "" (1984), "Ei pakotietä" (1987) ja "Kun rohkeus pettää" (1987).
Alcott sai vuoden 1976 Oscar-gaalassa parhaan kuvauksen palkinnon elokuvasta "Barry Lyndon". Hän kuoli sydänkohtaukseen 55-vuotiaana Ranskan Cannesissa.
Karri Kaitue

Karri Pekka Kaitue (s. 1964) on suomalainen yritysjohtaja ja hallitusammattilainen, joka toimi elokuusta 2015 alkaen Ekokemin toimitusjohtajana. Hän jätti yhtiön toimitusjohtajuuden syyskuun 2016 lopussa yhtiön siirryttyä Fortumille. 
Kaitue teki pitkän uran Outokumpu Oyj:ssä. Hän eteni Outokummun organisaatiossa 1990–2011 lakimiehestä konsernin varatoimitusjohtajaksi ja toimitusjohtajan sijaiseksi. 
Kaitue on toiminut useiden julkisesti noteerattujen yhtiöiden hallituksissa ja valtiosektorilla, kuten Taideyliopiston, Destian ja CapManin hallitusten puheenjohtajana sekä Outotecin ja Cargotecin hallitusten jäsenenä.
Luotsauspalveluja tarjoavan valtionyhtiö Finnpilotin hallituksesta Kaitue erosi elokuussa 2016 Itä-Uudenmaan käräjäoikeuden tuomittua hänet sakkoihin vesiliikennejuopumuksesta ja vesiliikennerikkomuksesta. Kaitue oli ohjannut venettä noin 1,45 promillen humalassa Kuggenin merialueella.
Kaitue nimitettiin vuoden 2020 alussa Alexandria Pankkiiriliikkeen hallituksen puheenjohtajaksi ja Elcoline Group Oy:n hallitukseen.
Kaitue nimitettiin vuonna 2021 italialaisen asianajotoimisto Nunziante Magronen Of Councel tehtäviin.
Kaitue toimii puheenjohtajana lisäksi Filtra Oy:n ja vuoden 2022 alusta Marinetek Groupin hallituksissa. Vuonna 2022 Kaitue nimitettiin Teatteri Jurkan johtokuntaan.
Koulutukseltaan Kaitue on oikeustieteen lisensiaatti Helsingin yliopistosta. Hän on suorittanut lisäksi jatko-opintoja Yhdysvalloissa.
Kaitueelle on myönnetty vuonna 2018 Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan 1 luokan ritarimerkki. 
Karri Kaitue on näyttelijä Katariina Kaitueen veli. Heidän äitinsä on käsikirjoittaja-näyttelijä Liisamaija Laaksonen ja isä varatuomari, yritysjohtaja Raimo Kaitue . 
Karri Kaitue on nuorena esiintynyt Spede Pasasen ja Tapio Parkkisen tv-elokuvissa. Vuonna 1994 hän toimi juontajana Yle TV1:n keskusteluohjelmasarjassa "Operaatio isänmaa".
Saarnilaakson koulu

Saarnilaakson koulu on Espoon Saarniraiviossa sijaitseva peruskoulun yläasteen koulu, jossa toimii vuosiluokat 7–9. Sen osoite on Hösmärintie 1. Saarnilaakson koulu aloitti toimintansa elokuussa 1994. Koulun rehtorina toimi Jukka Kuittinen perustamisesta aina kuolemaansa marraskuuhun 2019 asti. Nykyään rehtorina toimii Matti Kärkkäinen.
Saarnilaakson koulussa on noin 400 oppilasta. Koulu painottaa opetuksessaan informaatioteknologiaa ja kansainvälisyyttä, ja lisäksi koulussa on monipuolinen valinnaisainetarjonta. Saarnilaakson koulussa toimii jokaisella vuositasolla yksi erityinen informaatioteknologiapainotteinen luokka, jonne oppilaat valitaan pääsykokeen perusteella. Informaatioteknologiapainotteiselle luokalle pääsee enintään 20 oppilasta. Koulussa on myös pienryhmäopetuksen ja joustavan perusopetuksen luokkia.
MGM-140 ATACMS

MGM-140 ATACMS () on yhdysvaltalaisen Lockheed Martinin valmistama maavoimien taktinen ohjusjärjestelmä – tykistöohjus. Laukaisualustana on M270 MLRS tai M142 Himars -raketinheitinjärjestelmät.
Kansainvälisesti vaikuttavan rypälepommien kiellon myötä kuorma-ammusten markkinat kuivuivat. Tämän johdosta Suomen maavoimat hankki M270 MLRS:eihin päivitykset, jotka mahdollistavat itseohjautuvien järjestelmien kuten ATACMS:n ja GMLRS:n käytön. Ensin mainituista käytännössä ainoastaan viimeisin variantti MGM-168 ATACMS – Block IVA tulee kysymykseen, sillä aiemmat ovat ongelmallisia kuorma-ammuksia.
Sadan miljoonan euron ATACMS Block IVA -ohjustilaus peruttiin 2014 vedoten korkeisiin kustannuksiin. Puolustusvoimat piti järjestelmää yhtenä tärkeimmistä uskottavan puolustuskyvyn ylläpidon kannalta. Vastaavaa kaukovaikutuskykyä on hankittu Ilmavoimien JASSM-kaupan myötä.
Hyökkäys Sydneyn satamaan

Hyökkäys Sydneyn satamaan oli toisessa maailmansodan aikainen hyökkäys, jonka japanilaiset tekivät Australiassa sijaitsevaan Sydneyn satamaan 31. toukokuuta – 8. kesäkuuta 1942 välisenä aikana.
Hyökkäyksessä upotettiin "HMAS Kuttabul", jonka mukana hukkui 21 miehistön jäsentä. Japanilaiset menettivät kolme minisukellusvenettä sekä kaksi partiolentokonetta. Minisukellusveneiden "M-14" ja "M-21" hylyt nostettiin merestä 3. ja 8. kesäkuuta. "M-24":n hylky löydettiin vasta vuonna 2006.
Japanilaiset sukellusveneet tulittivat kansitykein myös Newcastlen kaupunkia aiheuttaen pieniä vaurioita rakennuksiin.
ItäMaito

Osuuskunta ItäMaito oli noin 2 000 maidontuottajan omistama osuuskunta. Se toimi vuosina 2010–2019 maidonhankintaosuuskuntana toimittaen omistajiensa tuottaman maidon Valio Oy:lle jalostettavaksi.
ItäMaito omisti Valiosta noin neljäsosan.
Yhdistyminen Maitosuomeen.
Osuuskunta ItäMaito ja Osuuskunta Maitosuomi yhdistyivät 1. syyskuuta 2019 uudeksi osuuskunnaksi nimeltään Osuuskunta Maitosuomi. Se on Valion suurin osakkeenomistaja 42,7 prosentin osuudellaan.
Kaukolaukaistavat ohjukset

Kaukolaukaistavat ohjukset () tai stand-off-aseet ovat pommeja tai ohjuksia, jotka voidaan laukaista torjuntaetäisyyden ulkopuolelta. Käytännössä 50–100 kilometrin päästä kohteesta (liitopommi), 300–1 000 km (risteilyohjus) ja alle 1 000 km (lyhyen kantaman ballistinen ohjus). Tavanomainen käyttö on hyökkäyksessä maa- tai merimaaleja vastaan. Kaukolaukaisu mahdollistaa esimerkiksi ilmatorjunnan välttämisen. Vastaavaa "kaukovaikutuskykyä" voidaan hakea myös tykistöohjuksilla tai esimerkiksi elektronisen sodankäynnin keinoin. Tehokas käyttö edellyttää tiedustelukykyä, johon soveltuu esimerkiksi lennokit, kaukopartio, SAR-tutka ja tiedustelu ennakkoon. 
Kaukolaukaistavia ohjuksia pidetään ilmatorjunnan ja meripuolustuksen (rannikkotykistö ja/tai merimaaliohjukset), jopa itse yleisen asevelvollisuuden ohella niin sanottuina "kynnysasejärjestelminä" (). JASSM-kauppojen yhteydessä annettiin seuraava kuvaus: 
Myös Exocet-, Harpoon- ja RBS15-meritorjuntaohjuksia sekä Tomahawk-risteilyohjuksia voi pitää stand-off-aseina.
RN Artigliere (1937)

RN Artigliere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta OTO:lta, missä köli laskettiin 15. helmikuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta ja liitettiin laivastoon 14. marraskuuta 1938.
Palvelus.
Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijä "HMS Ajax" vaurioitti alusta pahoin Cape Passeron taistelussa. "HMS York" upotti aluksen seuraavana päivänä.
RN Aviere

RN Aviere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 16. tammikuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 19. syyskuuta ja liitettiin laivastoon 31. elokuuta 1938.
Palvelus.
Alus upotettiin 17. joulukuuta 1942.
RN Geniere (1938)

RN Geniere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 26. elokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1938 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 14. joulukuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 1. maaliskuuta 1943.
RN Camicia Nera (1937)

RN Camicia Nera () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 21. tammikuuta 1937. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 8. elokuuta ja liitettiin laivastoon 30. kesäkuuta 1938.
Palvelus.
Alus luovutettiin 21. helmikuuta 1949 sotakorvauksena Neuvostoliitolle.
Jennica Haikarainen

Jennica Haikarainen (s. 1. elokuuta 1989 Kuopio) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuului pronssia saaneeseen Suomen joukkueeseen Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän pelasi kaikkiaan 41 A-maaottelua, joissa teki neljä ja syötti kolme maalia.
Haikarainen pelasi Alavuden Peli-Veikoissa naisten 1. divisioonaa kaudet 2005–2009. Hänen pääsarjauransa alkoi Linköpings HC:ssä kaudella 2009–2010. Hän siirtyi Tampereen Ilvekseen kesken kauden 2011–2012. Kaudesta 2013–2014 alkaen hän pelasi jälleen Ruotsissa, ensin Modo Hockeyssa, kaudella 2015–2016 HV71:ssä, 2016–2017 Sundsvall Wildcatsissa ja uransa viimeisellä kaudella 2017–2018 1. divisioonan IF Björklövenissä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 43 runkosarjaottelua, joissa teki 11 ja syötti 25 maalia. Pudotuspelien 15 ottelussa hän viimeisteli yhden maalin ja alusti viisi maalia. Ruotsin pääsarjan 190 runkosarjaottelussa hän teki 25 ja syötti 56 maalia. Pudotuspeleissä hän pelasi 30 ottelua sekä viimeisteli viisi ja syötti 11 maalia.
Hän on opiskellut urheilupsykologiksi ruotsalaisessa yliopistossa.
RN Alpino (1938)

RN Alpino () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta CNR:n telakalta, missä köli laskettiin 2. toukokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 18. syyskuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 20. huhtikuuta 1939.
Palvelus.
Alus upposi Yhdysvaltain lentokoneiden pommittaessa La Spezian satamaa 19. huhtikuuta 1943.
RN Ascari

RN Ascari () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 11. joulukuuta 1937. Alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 6. toukokuuta 1939.
Palvelus.
Alus upposi 24. maaliskuuta 1943 osuttuaan miinaan.
RN Bersagliere (1938)

RN Bersagliere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Palermosta CNR:n telakalta, missä köli laskettiin 21. huhtikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 1. huhtikuuta 1939.
Palvelus.
Alus upotettiin 7. tammikuuta 1943.
Bobby Aro

Robert Leroy ”Bobby” Aro (22. lokakuuta 1926 Zim, Minnesota, USA – 19. tammikuuta 1996) oli toisen polven amerikansuomalainen radiotoimittaja ja viihdetaiteilija Yhdysvaltojen Minnesotassa. Hän tuli tunnetuksi myös Suomessa vuonna 1979 julkaistun kokoelma-albumin "Kapakka in the Kaupunki" myötä. Levyn humoristiset, amerikansuomella höystetyt kupletit soivat 1980-luvulla usein Suomenkin radio-ohjelmissa, ja Aro kävi Suomessa esiintymässä vuonna 1980 säestäjänään suomalainen kantrirockyhtye Vanha Isäntä.
Elämä ja ura.
Bobby Aro oli kotoisin samasta Saint Louisin piirikunnasta kuin Bob Dylan. Hän syntyi Zimin kaupungissa metsästäjä ja metsätyömies Victor Aron ja opettaja Hulda Aron pojaksi. Äiti Hulda kuoli, kun poika oli kolmevuotias. Bobby Aro kävi koulunsa paikkakunnalla nimeltä Leonidas. Hänen isoisänsä oli viihdeorkesterin johtaja, joka kierteli esiintymässä alueen iltamissa.
Bobby Aro opiskeli nuoruudessaan radiotoimittajaksi Radio School of Chicagossa ja sai sitten musiikkipäällikön paikan KHUZ-radioasemalta Texasin Borgerissa. Siellä hänestä tuli myös suosittu tiskijukka ja laulaja. Hän avioitui Texasissa Charlotte Burksin kanssa. He muuttivat Chicagoon, jossa Bobby Aro esiintyi alueen klubeissa ja pääsi maanlaajuisesti syndikoituihin radio-ohjelmiin ja televisioonkin. Hän palasi kotiseudulleen Pohjois-Minnesotaan ja alkoi työskennellä Arrowhead Radio Networkin radioasemilla. Hän alkoi suunnata osan radio-ohjelma-ajastaan alueen amerikansuomalaisille parodioiden heidän Finglish-kieltään. Vuonna 1959 Aro sai WEVE-kanavalle oman lauantaiohjelmansa "The Bobby Aro Show", jota hän toimitti läpi 1960- ja 1970-lukujen. Samalla hän esiintyi yleisölle ympäri Yhdysvaltoja ja Kanadaa. Hänen monipuolista tanssimusiikkia esittänyt yhtyeensä oli nimeltään The Ranch-Aros, sanaleikki Aron nimestä ja espanjan sanasta "ranchero", maatyöläinen. Bobby Aro esiintyi läpi 1980-luvun erityisesti Pohjois-Amerikan suomalaisalueilla, kunnes sydänongelmat lopettivat hänet uransa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa.
Aron ensimmäinen levytys oli vuonna 1957 julkaistu ”Highway Number 7”, joka äänitettiin Aron saunarakennuksessa Minnesotan Zimissä. Hän levytti kaksi muutakin Highway Number 7 -nimistä laulua eri sävelmien pohjalta. Elokuussa 2008 osa Aron kotiseudulla kulkevasta tiestä sai laulajan muistoksi nimen "Bobby Aro Memorial Highway".
RN Carabiniere (1938)

RN Carabiniere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1938 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 20. joulukuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 18. tammikuuta 1965.
RN Corazziere (1938)

RN Corazziere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta OTO:n telakalta, missä köli laskettiin 7. lokakuuta 1937. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 4. maaliskuuta 1939.
Palvelus.
Miehistö upotti aluksensa 9. syyskuuta 1943.
RN Fuciliere (1938)

RN Fuciliere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta CNR:n telakalta, missä köli laskettiin 2. toukokuuta 1937. Alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 10. tammikuuta 1939.
Palvelus.
Alus luovutettiin sotakorvauksena Neuvostoliitolle 17. tammikuuta 1950.
RN Granatiere (1938)

RN Granatiere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldati-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Palermosta CNR:n telakalta, missä köli laskettiin 5. huhtikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 1. helmikuuta 1939.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1958.
RN Lanciere (1938)

RN Lanciere () oli Italian kuninkaallisen laivaston maaliskuussa 1939 palvelukseen otettu Soldati-luokan hävittäjä. Italian julistettua sodan Ranskalle ja Isolle-Britannialle 9. kesäkuuta 1940 alus osallistui toisen maailmansodan sotatoimiin Välimerellä. Alus upposi kovassa tuulessa 23. maaliskuuta 1942. 
Valmistus.
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Terranolta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1937. Alus laskettiin vesille 18. joulukuuta 1938 ja liitettiin laivastoon 25. maaliskuuta 1939.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 12. hävittäjälaivueeseen. Alus lähti 23. toukokuuta 1940 La Speziasta sisaraluksensa "Corazzieren" kanssa saattaen vasta valmistunutta taistelulaiva "Littoriota" matkalla Tarantoon. Messinassa saattajat vaihdettiin, jolloin "Lanciere" sisaraluksineen palasi satamaan.
Kesäkuussa Italian julistettua sodan liittoutuneille alus osallistui miinoitusoperaatioihin. Alus osallistui 9.-10. kesäkuuta 428 miinaa sisältäneen LK-sulun laskemiseen Lampedusan ja Kerkennahin väliin. Heinäkuussa alus oli laivaston mukana Calabrian taistelussa. "Lanciere" vaurioitui pahoin 27. marraskuuta Cape Spartiventon taistelussa ja se jouduttiin hinaamaan Cagliariin.
Alus suojasi 24.-25. toukokuuta 1941 laivueensa mukana 3. risteilijäviirikköä, joka oli joukkojenkuljetussaattueen kaukosuojana. Alus oli jälleen 7.-9. kesäkuuta laivueensa mukana suojaamassa Napolista Tripoliin matkanneen joukkojenkuljetussaattueen kaukosuojana olevaa risteilijäviirikköä. Se suojasi 16.-18. heinäkuuta laivueensa mukana kolmea joukkojenkuljetusalusta Tarantosta Tripoliin.
Alus lähti 22. maaliskuuta 1942 aamuyöstä kello yksi Messinasta kontra-amiraali () Angelo Paronan 3. risteilijäviirikköä suojanneen 13. hävittäjälaivueen mukana osallistuakseen toiseen Syrtinlahden taisteluun. Satamasta merelle lähdettäessä sää oli hyvä, mutta se huononi nopeasti. Hieman kello kymmenen jälkeen aluksen piti vähentää nopeus 30 solmuun kovan merenkäynnin vuoksi. Iltapäivällä sää merenkäynti oli entistä kovempaa ja aallot löivät kansirakenteisiin. Ilmoitusten mukaan tuulen nopeus oli yli 20 solmua, minkä nostattamat aallot olivat 2,5-4 metriä korkeita. "Lanciere" vähensi nopeutta entisestään ensin 26 ja lopulta 22 solmuun. Muutamat luukut rikkoutuivat ja konehuoneen valot sammuivat. Lisäksi alukseen pääsi vettä kannelta.
Aluksen polttoaineeseen pääsi merivettä, jolloin moottori sammui. Alus pysähtyi illalla varttia vaille yksitoista. Puolisen tuntia myöhemmin alus pääsi jälleen liikkeelle, mutta vain toisella koneella. Aamulla moottori sammui uudelleen ja samalla dynamo sammui. Alus ei vastannut enää ruoriin ja se kaatui kyljelleen. Alusta yritettiin nostaa takaisin pystyyn, mutta se kääntyi välittömästi takaisin kyljelleen. Tämä osoitti vian olevan liian korkeassa painopisteessä eikä veden aiheuttamasta kallistumisessa. "Lancierelta" lähetettiin 23. maaliskuuta 1942 hätäviesti paria minuuttia vaille kymmenen. Vain muutamaa minuuttia myöhemmin tuli suuri aalto perän yli aiheuttaen suuren vesimäärän pääsyn alukseen. "Lanciere" upposi perä edellä noin 17 minuuttia yli kymmenen.
Johannes Vetter

Johannes Vetter (s. 26. maaliskuuta 1993) on saksalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on syyskuussa 2020 Chorzówissa heitetty 97,76 m. 
Vetter aloitti aikuisten uransa vuonna 2011. Ensimmäisen kerran hän heitti urallaan yli 80 metriä toukokuussa 2015 Hallessa ja 90 metriä hän ylitti ensimmäisen kerran Luzernissa 11. heinäkuuta 2017. Luzernissa hän heitti kilpailun neljällä ensimmäisellä heittokierroksella jokaisella yli 90 metriä, ja parhaallaan neljännellä kierroksella 94,44 m nousten nykykeihään maailman kaikkien aikojen listalla toiseksi. Häntä ennen vain Jan Železný oli heittänyt samassa kilpailussa neljästi tai useammin yli 90 metriä. 6. syyskuuta 2020 Vetter heitti Chorzówissa Puolassa 97,76 m jääden vajaan metrin Železnýn maailmanennätyksestä 98,48 m.
Vetter selviytyi vuoden 2015 MM-kilpailuiden finaaliin viimeisenä heittäjänä. Finaalissa hän oli seitsemäs. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Rion olympialaisissa 2016 hän oli neljäs tuloksella 85,32. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Vetter voitti kultaa avauskierroksen heitollaan 89,89 m. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia tuloksella 85,37; edellisen päivän karsinnassa hän heitti pisimmän tuloksen 89,35. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli yhdeksäs. Hänen valmentajansa Boris Obergföll piti epäonnistumisen syynä heittopaikan Mondo-alustaa.
Saksan-mestaruuskilpailuissa Vetter voitti kultaa 2017 ja 2020, hopeaa 2015 ja pronssia 2018. 
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 93,98" &lt;br&gt;Päivitetty 1.7.2021
Kotimyynti

Kotimyynti tarkoittaa hyödykkeiden eli tavaroiden ja palveluiden myyntiä kasvotusten suoraan kuluttajille heidän kotonaan tai ylipäätään muualla kuin myyjänä toimivan elinkeinonharjoittajan omissa toimitiloissa. Siitä ja sen erilaisista toimintamuodoista käytetään myös nimityksiä ovelta ovelle -myynti, suoramyynti, kiertokauppa, kaupustelu ja kulkukauppa. Historiallisia nimityksiä talosta taloon kiertäville kauppiaille ovat olleet muun muassa laukkuryssä, helppoheikki ja kamasaksa.
Kotimyynti Suomen laissa.
Suomessa kotimyyntiä on kuluttajan ja elinkeinonharjoittajan välinen kaupanteko, joka tapahtuu muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa ja jossa molemmat osapuolet ovat samanaikaisesti läsnä. Tämä voi siis tapahtua muuallakin kuin kuluttajan kotona, esimerkiksi kun elinkeinonharjoittaja lähestyy kuluttajaa kadulla tai kauppakeskuksen käytävällä ja sopimus tehdään heti tämän jälkeen elinkeinonharjoittajan toimitiloissa, puhelimitse, sähköpostitse tai kirjeitse. Kotimyyntiä on myös sopimuksen teko elinkeinonharjoittajan järjestämällä tutustumisretkellä tai yksityiskodeissa järjestettävät myyntikutsut.
Kotimyynnistä ei ole kuitenkaan kyse, jos elinkeinonharjoittaja tulee kuluttajan kotiin vain tutustumaan ja ottamaan esimerkiksi mittoja tai antamaan arvion ilman, että kuluttaja sitoutuu vielä mihinkään. Kotimyynniksi ei myöskään lueta alle 30 euron arvoista myyntitapahtumaa. Kotimyyntiä ei myöskään pidä sekoittaa "etämyyntiin", jota ovat postimyynti, puhelinmyynti ja verkkokauppa. Etämyynnissä myyjä ja ostaja eivät ole yhtä aikaa paikalla sopimusta tehtäessä, eikä ostajalla ole tilaisuutta tutustua tuotteeseen ennen kaupan tekemistä.
Kotimyynnissä ostajalla on yleensä 14 päivän peruuttamisoikeus. Tämä ei kuitenkaan koske muun muassa mittatilauksesta tehtäviä tavaroita.
Historiaa.
Kulkukauppiaiden toiminta oli menneinä vuosisatoina hyvin yleistä etenkin maaseudulla, joissa kauppaliikkeitä oli vain harvassa tai ei lainkaan, kuten Suomessa aina vuoteen 1854 asti, jolloin 1300-luvulta asti voimassa olleet maakaupan rajoituksia alettiin purkaa. Kulkukauppiaiden valikoima muodostui helposti mukana kannettavista keveistä ja pienistä tavaroista, kuten ompelutarvikkeista (ns. lyhyttavara), hiusten- ja kauneudenhoitotuotteista, koruista ja koristeista (ns. rihkama), harjoista ja muista kodin tarve-esineistä. Kauppiaat saattoivat ottaa maksuksi myös vanhaa vaatelumppua, jota he sitten myivät paperitehtaille raaka-aineeksi. Eräänlaista kulkukauppaa harjoittivat myös kiertävät veitsenteroittajat.
Antimonitetroksidi

Antimonitetroksidi tai antimoni(III,V)oksidi (Sb2O4) on antimonin oksideihin kuuluva epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä ja erikoiskeraamien valmistukseen. Yhdistettä esiintyy luonnossa servantiittimineraalina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa antimonitetraoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteessä antimoni esiintyy sekä hapetusluvulla +III että hapetusluvulla +V eli se on niin kutsuttu kaksoisoksidi tai suolaoksidi. Antimonitetroksidi on polymorfista ja siitä tunnetaan kaksi kiderakenteeltaan erilaista muotoa: alkeiskopiltaan ortorombinen α-Sb2O4 ja alkeiskopiltaan monokliininen β-Sb2O4. Näistä α-muodon rakenne on kerrosmainen. Hapetusluvulla +V oleva antimoni on koordinoitunut kuuteen happiatomiin muodostaen oktaedrin ja näiden välissä on antimoni muodostanut tasoja hapetusluvulla +III, joka on koordinoitunut neljään happiatomiin, kahteen tason yläpuolella ja kahteen tason alapuolella.
Antimonitetroksidi on käytännöllisesti katsoen lähes liukenematonta veteen. Se liukenee väkeviin emäsliuoksiin, mutta ei happoihin. Kuumennettaessa yli 930 °C:n se hajoaa antimonitrioksidiksi. Yhdiste voidaan pelkistää metalliseksi antimoniksi sulattamalla hiilen tai kaliumsyanidin kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Antimonitetroksidia voidaan valmistaa kuumentamalla antimonitrioksidia hapen läsnä ollessa 400–500 °C:n lämpötilassa tai kuumentamalla antimonipentoksidia noin 800 °C;n lämpötilaan. Kolmas tapa on antimonitrisulfidin kuumentaminen. Näin muodostuu α-muotoa, joka voidaan muuttaa β-muodoksi kuumentamalla kuivassa ilmakehässä. Toinen tapa β-muodon valmistamiseen on antimonihapon kuumentaminen 900 °C:n lämpötilaan.
2 Sb2O3 + O2 → 2 Sb2O4
2 Sb2O5 → 2 Sb2O4 + O2
Antimonitetroksidia käytetään eräiden keraamien valmistuksessa ja katalyyttinä hapetettaessa alkeeneja alkyyneiksi.
Tim Glover

Tim Glover (s. 11. tammikuuta 1990) on yhdysvaltalainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on huhtikuussa 2015 Knoxvillessä heitetty 84,09. Glover edustaa Illinois'n osavaltionyliopiston Red Birds -joukkuetta.
Glover aloitti uransa vuonna 2011. Huhtikuussa 2014 hän heitti Knoxvillessä silloiseksi ennätyksekseen 84,01. Samana vuonna Glover oli mukana myös Continental Cupissa, jossa hän oli viides tuloksella 79,67. Glover heitti huhtikuussa 2015 uudeksi ennätyksekseen 84,09, niin ikään Knoxvillessä.
Sergio Díaz

Sergio Ismael Díaz Velázquez (s. 5. maaliskuuta 1998 Itauguá) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa Real Madrid Castillaa. Pelipaikaltaan Díaz on hyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Díaz debytoi Cerro Porteñon paidassa Paraguayn pääsarjassa kaudella 2014, jolloin hän teki 20 pelaamassaan ottelussa kahdeksan maalia. Joukkue sijoittui tuolloin sarjan toiseksi. Kaudella 2015 Díaz on tehnyt 13 pelaamassaan ottelussa viisi maalia. Díazin siirtoa kesällä 2015 italialaisseura Romaan pidettiin hyvin todennäköisenä. Myös englantilaisseura Chelsea oli kiinnostunut Díazista.
Maajoukkueura.
Díaz on kuulunut vuodesta 2015 lähtien sekä Paraguayn alle 17-vuotiaiden että alle 20-vuotiaiden maajoukkueisiin.
Narvan Markkinat

Narvan Markkinat on viiden vuoden välein järjestettävä kesätapahtuma Narvan kylässä Vesilahdessa. Vuoden 2015 Narvan Markkinat järjestettiin 8.–12. heinäkuuta 2015. Vuonna 2020 markkinat oli tarkoitus järjestää 8.–12. heinäkuuta, mutta ne siirrettiin heinäkuulle 2021 ja lopulta heinäkuulle 2022 koronapandemian vuoksi.
Alkuperäisten 1730-luvulla aloitettujen Narvan Markkinoiden pitopaikkana oli Narvan kylän keskustan joen varren alue, ja markkinat pidettiin aina talvella Antin päivän aikoihin. Tuon ajan markkinat olivat tunnetut ja keräsivät runsaasti niin kauppiaita kuin ostajia kautta eteläisen Suomen. Vuonna 1787 markkinat siirrettiin Tampereelle, nykyisen Laukontorin kohdalle. 
Uuden ajan Narvan Markkinat saivat alkunsa vuonna 1964, kun nuorisoseura ”Tähden” silloinen sihteeri Eila Jakovuori ideoi markkinoiden henkiin herättämisen tarkoituksena rahankeruu kotiseutumuseon perustamiseksi Vesilahteen. Ensimmäiset uuden ajan Narvan Markkinat pidettiin sitten kesällä 1965 Narvan urheilukentällä talkoovoimin, ja kävijöitä oli 11 000. Markkinat päätettiin järjestää jatkossa viiden vuoden välein.
Markkinoiden pitopaikka vaihtui vuonna 1985 nykyiselle paikalleen Kotiseutumuseon ja nuorisoseura ”Tähden” yhteiselle Vilkinaron alueelle. Yhdessä museon alue ja markkinakenttä rakennuksineen muodostavat hienon ympäristön markkinoiden lisäksi muille tapahtumille ja juhlille. Narvan Markkinat ovat noin 400 talkoolaisen yhteinen voimannäyte ja kaikkien vesilahtelaisten kotiseutujuhla.
Markkinoiden perinteinen ohjelma on vuosien saatossa tuonut esille paikallisen historian, kädentaidot ja tavat. Monelle markkinoiden kohokohta on historiallinen kulkue ja tervahauta tuoksuineen ja tervamiehineen. Lapset on huomioitu omalla alueellaan, missä on erilaisia pajoja ja monenlaista toimintaa. Musiikkielämyksistä vastaa 111-vuotias Narvan Soittokunta. Yli sata markkinamyyjää tarjoaa tuotteitaan ja syötävää. Iltaisin järjetetään Narvan lavalla markkinatanssit.
Harmaarintasieppo

Harmaarintasieppo ("Eopsaltria griseogularis") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaarintasieppoa tavataan Australian etelä- ja lounaisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pensasoliivisieppo

Pensasoliivisieppo ("Quoyornis georgianus") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pensasoliivisieppoa tavataan Australian lounaisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Uudenkaledoniansieppo

Uudenkaledoniansieppo ("Cryptomicroeca flaviventris") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Uudenkaledoniansieppoa tavataan Uudessa-Kaledoniassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
David Carabott

David Carabott (s. 18. toukokuuta 1968 Melbourne) on uransa päättänyt maltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Carabott pelasi Maltan Valioliigassa 348 ottelua ja teki niissä 67 maalia seuraavissa joukkueissa: Hibernians, Valletta, Marsaxlokk, Msida St. Joseph ja Sliema Wanderers. Hän voitti mestaruuden Hiberniansissa kausina 1993–1994 ja 1994–1995 sekä Vallettassa kaudella 2000–2001. Lisäksi Carabott voitti Vallettan mestaruuskaudella myös Maltan Cupin.
Maltan maajoukkueessa Carabott pelasi vuosina 1987–2005 yhteensä 122 A-maaottelua, joissa hän teki 12 maalia. Hän on Maltan maajoukkueen ennätysmies pelattujen otteluiden määrässä ja kolmantena maalien määrässä (tilanne 27. marraskuuta 2014).
Saavutukset.
Hibernians:
Valletta:
Gilbert Agius

Gilbert Agius (s. 21. helmikuuta 1974 Valletta) on entinen maltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Agius pelasi Maltan Valioliigassa 451 ottelua ja teki niissä 175 maalia edustaen sarjassa ainoastaan Vallettaa. Hän voitti seurassa kahdeksan kertaa sekä Maltan-mestaruuden että Maltan Cupin. Lisäksi Agius pelasi kaudella 2001–2002 neljä sarjaottelua Italian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pisassa.
Maltan maajoukkueessa Agius pelasi vuosina 1993–2009 yhteensä 119 A-maaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia. Hän on Maltan maajoukkueen kaikkien aikojen tilastossa toisena pelatuissa otteluissa ja jaetulla neljännellä sijalla tehdyissä maaleissa (tilanne 27. marraskuuta 2014).
Saavutukset.
Valletta:
The Cinema Snob

The Cinema Snob on Brad Jonesin ohjaama, editoima ja käsikirjoittama nettikomediasarja. Jones esittää myös sarjan päähenkilöä, Cinema Snobia. Sarjan esittäminen alkoi vuonna 2007 YouTube -videopalvelussa, mutta Jones joutui siirtämään sarjan tekijänoikeussyistä sen omalle nettisivulle, TheCinemaSnob.comiin vuonna 2009. Sarja liittyi Channel Awesomeen tammikuussa 2010.
Sarja seuraa Cinema Snobia, joka arvostelee hämäriä eksploitaatioelokuvia ja pornografiaa 1960-luvun lopulta 1990-luvun alulle. Vuodesta 2013 lähtien Snob on alkanut arvostella myös laajemmin levinneitä elokuvia, kuten "Perjantai 13. päivä", "Halloween", "Painajainen Elm Streetillä" ja "Äiti kulta".
Brad Jones innostui tekemään Cinema Snobia katsottuaan Roger Ebertin arvostelun elokuvasta "Friday the 13th: The Final Chapter". "Se arvostelu oli minusta hauska", Jones sanoi, "ja se sai minut ajattelemaan, miten outoa on nähdä elokuvasnobi arvostelemassa kauhu- tai eksploitaatioelokuvia."
Sarja on saanut suuren kulttimaineen, ja vastaanotto on ollut myönteinen. Sarjasta tehtiin vuonna 2012 elokuvasovitus, "The Cinema Snob Movie", jonka ohjasi Ryan Mitchelle. Kyseinen elokuva sai vuonna 2019 jatko-osan "Another Cinema Snob Movie", myös Mitchellen ohjaamana.
WHIPS

WHIPS (Whiplash Protection System) on Volvon kehittämä henkilöautojen peräänajosuojausjärjestelmä, joka esiteltiin ensimmäistä kertaa vuonna 1998 Volvo S80:ssä. Vuodesta 2000 lähtien järjestelmä on ollut jokaisen Volvo-auton vakiovaruste.
Saab oli jo aiemmin ottanut merkittävän askeleen autojen peräänajosuojauksessa otettuaan ensimmäisenä autonvalmistajana käyttöön etuistuinten aktiiviset pääntuet (SAHR, Saab Active Head Restraint) automalleissaan vuonna 1996. Volvo päätti kehittää järjestelmää entistä paremmaksi.
WHIPS-järjestelmällä varustettujen autojen istuinten selkänojissa on törmäysenergiaa absorboiva metallirakenne. Samalla selkänoja antaa peräänajossa myöten, vähentäen niskaan ja selkärankaan kohdistuvaa rasitusta. Pääntuki liikkuu ylös- ja eteenpäin estäen niskaa retkahtamasta.
Volvon liikenneonnettomuustutkintaryhmän mukaan WHIPS vähentää peräänajoissa syntyviä niskan retkahdusvammoja jopa 54 prosentilla.
RN Airone

RN Airone () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1936. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1938 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 10. toukokuuta.
Palvelus.
Alus upposi 12. lokakuuta 1940 Cape Passeron taistelussa.
RN Ariel

RN Ariel () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1936. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1938 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 1. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus upposi 12. lokakuuta 1940 Cape Passeron taistelussa.
RN Alcione

RN Alcione () oli Italian kuninkaallisen laivaston Spica-luokan torpedovene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldon telakalta, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1936. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1937 ja liitettiin laivastoon 10. toukokuuta 1938.
Palvelus.
Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene "HMS Truantin" laukaisema torpedo upotti 11. joulukuuta 1941 "Alcionen".
Rally Costa Smeralda

Rally Costa Smeralda on Italiassa, Sardinian saarella ajettava rallikilpailu. Kilpailun historia ulottuu vuoteen 1978 ja se oli keskeinen osa rallin EM-sarjaa aina vuoteen 1994 asti. Kolmen vuoden tauon jälkeen ralli palasi kalenteriin vuonna 1998 Italian kansallisen mestaruussarjan osakilpailuna.
Suomalaisista rallin ovat voittaneet Harri Rovanperä kerran, Juha Kankkunen, Henri Toivonen ja Markku Alén kukin kahdesti.
Y-kromosomi-Aatami

Y-kromosomi-Aatami on nimitys sille miehelle, joka on kaikkien nykyään elävien miesten viimeinen yhteinen esi-isä katkeamattomassa isälinjassa. Jokainen mies perii Y-kromosominsa isältään. Kun mennään ajassa taaksepäin, erilaisten Y-kromosomien määrä vähenee, sillä kaikilla miehillä ei ole ollut poikaa. Lopulta on olemassa yksi ainoa mies, jonka Y-kromosomista kaikkien nykymiesten Y-kromosomit ovat periytyneet. Samaan aikaan hänen kanssaan eli monia muitakin miehiä, mutta heidän Y-kromosominsa eivät ole selvinneet nykyaikaan saakka.
Y-kromosomi-Aatamin elinhetkestä on esitetty vaihtelevia arvioita eri tutkimuksissa ja eri aikoina. Geneetikko Eran Elhaikin vuonna 2014 julkaiseman tutkimuksen mukaan hän eli hiukan yli 200 000 vuotta sitten. Vuonna 2013 "Science"-lehdessä julkaistun yhdysvaltalaistutkimuksen mukaan hän olisi elänyt noin 135 000 vuotta sitten. Tutkimus perustui 69:n eri puolilla maailmaa elävän nykymiehen Y-kromosomiin sekä mutaatioiden nopeuden arvioihin ja tietoon kansojen muuttoliikkeistä. Samana vuonna "American Journal of Human Genetics" -lehdessä julkaistun, eri tutkimuskohteilla tehdyn tutkimuksen mukaan hän olisi elänyt jo 237–581 000 vuotta sitten eli ennen nykyihmisen eriytymisen aikaa. Eräässä varhaisemmassa tutkimuksessa Aatamin elinhetki oli asetettu vain 50–60 000 vuoden taakse.
Lupasalmi

Lupasalmi (myös "Lubasalmi"; ) on entinen kylä Karjalan tasavallan Mujejärven piirin Lentieran kunnassa. Se sijaitsi Lupajärven (ven. "Lubojarvi") pohjoispäädyssä olevan salmen rannalla 50 kilometriä Lentierasta linnuntietä kaakkoon.
Sellin pogostaan kuulunut Vonkerin volosti Lupasalmessa mainitaan vuoden 1597 verokirjassa. Tuolloin siellä oli 27 taloa. Vuonna 1707 Lupasalmen kylässä oli 13 taloa, joista kahdeksan oli autiona. 1900-luvun alussa Lupasalmi kuului Porajärven volostin Klyyssinvaaran kyläkuntaan. Vuonna 1905 kylässä oli 21 taloa, 115 asukasta ja koulu. 
1920-luvulla perustettiin Petrovskin piiriin kuulunut Lupasalmen kyläneuvosto, johon kuuluivat myös Puzamalahden (ven. "Puzamaguba"), Puzanvaaran ("Puzamovaara"), Saaren ("Ostrov"), Soimivaaran ("Soimigora") ja Suoverkan ("Šaverki") kylät. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 587 asukasta, joista 572 oli karjalaisia, 8 venäläisiä ja 7 suomalaisia. Lupasalmen kyläneuvosto liitettiin vuonna 1958 Suojärven piirin Klyyssinvaaran kyläneuvostoon.
Nykyään Lupasalmessa ei ole rakennuksia. Lähistöllä entisen Saaren kylän paikalla sijaitsee kalastus- ja metsästysmaja Karelskaja zaimka.
Peugeot 108

Peugeot 108 on Peugeot’n vuosina 2014–2021 valmistama A-segmentin automalli, joka korvasi Peugeot 107:n. Se on kehitetty edeltäjänsä tavoin PSA-konsernin ja Toyotan välisessä yhteistyössä. Sitä valmistettiin yhdessä sisarmalliensa Citroën C1:n ja Toyota Aygon kanssa Tšekin Kolínissa PSA-konsernin ja Toyotan puoliksi omistamalla tehtaalla.
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä 108 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
108 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2014. Moottoreina ovat kolmesylinteriset 1,0- (69 hv) ja 1,2-litraiset (82 hv) bensiinimoottorit, joista pienempi on Toyotan ja suurempi PSA-konsernin kehittämä.
Tia Hälinen

Tia Jasmin Hälinen (s. 18. helmikuuta 1994) on uransa pelaajana lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka on edusti Kansallisessa Liigassa viimeksi Tikkurilan Palloseuraa kaudella 2021. Hän voitti Suomen-mestaruuden PK-35 Vantaan joukkueessa vuosina 2011 ja 2012 sekä Helsingin Jalkapalloklubin joukkueessa vuonna 2019. Hän voitti Tšekin-mestaruuden Sparta Prahan joukkueessa kaudella 2017–2018. Hän edusti myös Kokkola F10:tä, FC Honkaa, espanjalaista Santa Teresaa ja ruotsalaista Eskilstuna Unitedia. 
Tia Hälinen pelasi myös Helmareissa. Hälinen edusti Suomea alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2014. Naisten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2015. Maaliskuussa 2016 hän pelasi kaksi maaottelua Kypros Cupissa. Huhtikuun 2018 loppuun mennessä hän on pelannut yhteensä yhdeksän maaottelua.
Kaudella 2024 Hälinen aloitti NJS:n naisten joukkueen apuvalmentajana.
Hälinen harrastaa padelia.
Edgars Cgojevs

Edgars Cgojevs (aiemmin Edgars Kļaviņš; s. 10. maaliskuuta 1993 Talsi, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Puolan Polska Liga Hokejowan TMH Polonia Bytomissa.
Ura.
Seuraura.
Cgojevs aloitti jääkiekkoilun kotikaupungissaan Talsissa, mutta hän siirtyi jo 15-vuotiaana Ruotsiin ja SDE HF:n J18-junioreihin kaudeksi 2008–2009. Kesken kauden 2009–2010 Cgojevs siirtyi sieltä Lidingö Vikingsiin, jonka J18-junioreissa hän oli J18 Division 1:n nousukarsintasarjan paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 11+17=28. Joukkue nousi kauden päätteeksi J18 Elitiin. Cgojevs pelasi samalla kaudella Lidingössä myös kolme ensimmäistä miesten peliään Ruotsin II-divisioonassa. Kaudella 2010–2011 hän voitti joukkueen J18-junioreiden sisäisen maalipörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Oscar Alfredsson Jakobssonin kanssa. He jakoivat koko J18 Elitin pistepörssin toisen sijan edellään vain joukkuetoveri Jacob Lager. Cgojevs sijoittui myös maalipörssissä toiseksi edellään vain MODO Hockeyn Jesper Persson. Noin puolet kaudestaan hän pelasi Lidingön miesten joukkueessa.
Kaudeksi 2011–2012 Cgojevs siirtyi AIK IF:n J20-junioreihin. Kaudella 2012–2013 hän debytoi seuran Elitserien-joukkueessa, jossa Cgojevs teki 30 runkosarjaottelussa tehot 1+4=5. Huhtikuussa 2013 hän teki AIK:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2013–2014 Cgojevs pelasi joukkueessa kuusi SHL-ottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla HockeyAllsvenskanissa seuroinaan Timrå IK ja IF Troja-Ljungby, joista jälkimmäisessä Cgojevs pelasi kauden loppuun. Cgojevs pelasi kauden aikana lainalla myös vielä sarjatasoa alempana Hockeyettan-joukkue Vallentuna BK:ssa.
Cgojevs siirtyi kaudeksi 2014–2015 Hockeyettan-joukkue Kallinge/Ronneby IF:ään, jonka hän kuitenkin jätti marraskuussa 2014, kun Cgojevsin perhe ei viihtynyt Kallingen ympäristössä. Hän siirtyi tammikuussa 2015 loppukaudeksi Kazakstanin mestaruussarjan Beibarys Atıraw'n joukkueeseen. Kaudeksi 2015–2016 Cgojevs siirtyi vuoden mittaisella ja try-outin sisältäneellä sopimuksella Mestiksen nousijajoukkue Kokkolan Hermekseen. Hän jätti joukkueen kuitenkin jo harjoituskaudella elokuussa 2015, kun Hermeksen urheilujohtaja Pasi Tuukkanen kertoi Cgojevsin tilannenopeuden ja kovuuden olleen riittämättömiä Mestis-tasolle. Noin viikkoa myöhemmin hän teki sopimuksen Puolan Polska Liga Hokejowassa pelaavan TMH Polonia Bytomin kanssa.
Maajoukkueura.
Cgojevs pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010 ja I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän voitti viimeisimpänä mainitusta turnauksesta A-lohkon kultaa ja jakoi lohkon syöttöpörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa.
Latvian A-maajoukkueessa Cgojevs on pelannut kaksi ottelua. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2014 Jyväskylässä Suomea vastaan.