tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ringer (televisiosarja)

Ringer on yhdysvaltalainen The CW Television Networkin draamasarja, jonka pääosaa näyttelee Sarah Michelle Gellar. Sarjan ovat luoneet Eric Charmelo ja Nicole Snyder, jotka ovat vaikuttaneet muun muassa "Supernaturalin" kuudennella tuotantokaudella. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 13. syyskuuta 2011. "Ringer" jäi yhden tuotantokauden mittaiseksi, sillä alhaisista katsojaluvuista johtuen kanava ei tilannut siitä toista tuotantokautta.
Sarja kertoo nuoresta naisesta, joka alkaa elää kaksoissiskonsa henkilöllisyydellä, mutta joutuukin keskelle tämän ihmissuhdesotkuja. Suomessa sarjaa alettiin esittää valtakunnallisesti Livillä maanantain myöhäisillassa 7. kesäkuuta 2014. Aiemmin sarjaa on esitetty maksukanava Nelonen Kinolla.
Juoni.
Bridget Kelly (Sarah Michelle Gellar) on entinen strippari, joka on ainoa silminnäkijä mafiapomon tekemään murhaan. FBI-agentti Victor Machado (Nestor Carbonell) haluaa Bridgetin todistavan oikeudessa mafiapomoa vastaan, mutta ennen oikeudenkäyntiä Bridget pakenee New Yorkiin kaksoissiskonsa Siobhanin (myös Gellar) luo. Kun Bridget uskoo Siobhanin tappaneen itsensä, hän ottaa tämän henkilöllisyyden ja esiintyy siskonaan. Bridgetille paljastuu, että Siobhan on pettänyt aviomiestään Andrew'ta (Ioan Gruffudd) Henryn (Kristoffer Polaha) kanssa, joka on myös hänen parhaan ystävänsä Gemman (Tara Summers) aviomies.
Rooleissa.
Päärooleissa:
Sivurooleissa:
Tuotanto.
Vuoden 2011 alussa ilmoitettiin, että Sarah Michelle Gellar esittäisi pääosaa uudessa televisiosarjassa "Ringer". Pilottijakson kuvaukset alkoivat New Yorkissa maaliskuussa 2011. Gellar toimii myös sarjan vastaavana tuottajana Peter Traugottin ja Pam Veaseyn kanssa. Pilottijakson ohjasi Emmy-voittaja Richard Shepard ja sen käsikirjoittivat sarjan luojat Eric Charmelo ja Nicole Snyder. Loput jaksot kuvataan Los Angelesissa.
The CW tilasi sarjaa aluksi 13 jakson verran, kunnes 12. lokakuuta 2011 sitä tilattiin täydet 22 jaksoa.
Tencent QQ

Tencent QQ (tunnetaan yleisesti nimellä QQ) on kiinalainen pikaviestintäohjelma. QQ ei menestynyt aluksi, mutta nykyisin se on Kiinan käytetyin pikaviestintäohjelma. Maaliskuussa 2013 aktiivisia käyttäjiä oli 798,2 miljoonaa.
QQ:ta voi käyttää muun muassa iPadissä ja iPhonessa sekä tietokoneissa Windows- ja Mac OS X -käyttöjärjestelmillä.
Gavin Rossdale

Gavin McGregor Rossdale (s. 30. lokakuuta 1965) on englantilainen muusikko ja näyttelijä. Hän on Bush-yhtyeen laulaja ja kitaristi. Lisäksi hän on näytellyt muutamissa elokuvissa ja televisiosarjoissa, kuten "Constantine" (2005) ja "The Bling Ring" (2013). Gavin on esiintynyt myös Apocalyptican kanssa, ja vuonna 2010 he tekivät singlen ”End of Me”.
Yksityiselämä.
Rossdale oli 2002–2015 naimisissa laulaja Gwen Stefanin kanssa. Pariskunnalla on kolme poikaa. Rossdalella on lisäksi tytär Daisy Lowe lyhyestä suhteesta 1980-luvun lopulla muotisuunnittelija Pearl Lowen kanssa.
Zenon Jaskuła

Zenon Jaskuła (s. 4. kesäkuuta 1962 Gorzów Wielkopolski) on puolalainen maantiepyöräilijä. Hän sai hopeaa 100 kilometrin joukkueaika-ajossa Soulin olympialaisissa 1988 ja Chambéryn MM-kilpailuissa 1989. Hän kilpaili ammattilaisena vuosina 1990–1998. Vuoden 1993 Ranskan ympäriajossa hän voitti Saint-Lary-Soulaniin päättyneen 16. etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa Miguel Indurainin ja Tony Romingerin jälkeen kolmanneksi.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
Puolan ympäriajo, 9. etapin (aika-ajo) voitto
Maantieajon Puolan-mestaruus
Puolan ympäriajo, prologin sekä 3. ja 9. etapin voitto (kaikki aika-ajoja)
Circuit de la Sarthe, 1. etapin (aika-ajo) voitto 
Settimana Ciclistica Bergamasca, kokonaiskilpailun voitto 
Maantieajon Puolan-mestaruus
Olympialaiset, hopeaa 100 kilometrin joukkueaika-ajossa
MM-kilpailut, hopeaa 100 kilometrin joukkueaika-ajossa
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa toinen
Maantieajon Puolan-mestaruus
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa yhdeksäs
Herald Sun Tour, 8. ja 9. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 16. etapin voitto, 19. etapilla (aika-ajo) kolmas
Sveitsin ympäriajo, 6. etapin (aika-ajo) voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
Trofeo dello Scalatore, voitto
Milano–Torino, kolmas
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Portugalin ympäriajo, kokonaiskilpailun sekä 6. ja 9. etapin voitto
Fiat-raha

Fiat-raha tarkoittaa vaihdannan välinettä, jolla ei ole itseisarvoa ja jonka arvo perustuu hallinnon luomiin säännöksiin tai lakeihin sen olemisesta laillinen maksuväline. Termi tulee latinan sanasta "fiat", joka on latinankielisen ""-verbin konjunktiivimuoto: "tulkoon" tai "tapahtukoon". 
Kaikki maailman merkittävät valuutat ovat nykyisin fiat-valuuttoja. Tilanne oli toinen 1900-luvulla, jolloin suuret valuutat oli sidottu kultaan Yhdysvaltain dollarin kautta Bretton Woods -järjestelmässä. Linkki kultaan katkaistiin 1971 Yhdysvaltain toimesta.
Zbigniew Spruch

Zbigniew Spruch (s. 13. joulukuuta 1965 Kożuchów) on puolalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1992–2003. Hän edusti Lampre-tallia 1992–1995, Panariaa 1996, Mapeita 1997–1998 ja uudelleen Lamprea 1999–2003. Hän sai hopeaa Romāns Vainšteinsin voittamassa MM-kilpailujen maantieajossa Plouayssa 2000.
Saavutuksia.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
Rauhanajo, 3. etapin voitto
Puolan ympäriajo, 3. ja 5. etapin voitto
Rauhanajo, 2. etapin voitto
Puolan ympäriajo, prologin c-osan sekä 3., 4. ja 5. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 10. etapilla toinen
Pariisi–Tours, kolmas
Gent–Wevelgem, kuudes
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
Grand prix du Midi libre, 1. etapin voitto
Gent–Wevelgem, kuudes
Italian ympäriajo, 9. ja 18. etapilla kolmas
Olympialaiset, maantieajossa yhdeksäs
Étoile de Bessèges, kokonaiskilpailussa toinen
Settimana Ciclistica Lombarda, 5. etapin voitto
Puolan ympäriajo, 1. etapin voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, 24. etapilla kolmas
Gent–Wevelgem, toinen
Milano – San Remo, kolmas
Flanderin ympäriajo, viides
MM-kilpailut, hopeaa maantieajossa
Milano – San Remo, neljäs
Olympialaiset, maantieajossa 20:s
Shrine Auditorium

Shrine Auditorium on konserttien ja muiden tapahtumien pitopaikka Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se on myös Shriners-järjestön Al Malaikah Templen pääkonttori.
Merkittäviä tapahtumia.
Shrine Auditoriumissa on pidetty Oscar-gaaloja sekä Primetime Emmy -palkintogaaloja ja lukuisia muita gaaloja, kuten American Music Awards, BET Awards, NAACP Image Awards, People's Choice Awards, Soul Train Music Awards ja My VH1 Music Awards. Vuonna 1933 siellä kuvattiin myös kohtaus "King Kong" -elokuvaan. Tammikuussa 1984 Michael Jackson ja hänen veljensä olivat kuvaamassa televisiomainosta Pepsille. Kuvauksissa sattui kuitenkin onnettomuus, kun pyrotekniset laitteet sytyttivät Jacksonin hiukset tuleen, ja hän sai toisen asteen palovammoja päänahkaansa. Marraskuussa 1995 Fugazi-yhtye esiintyi kahdessa loppuunmyydyssä konsertissa.
Benedict Cumberbatch

Benedict Timothy Carlton Cumberbatch CBE (s. 19. heinäkuuta 1976 Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijä ja elokuvatuottaja. Hän on työskennellyt sekä elokuvissa, televisiossa, teatterissa että radiossa.
Regent’s Park Open Air -teatterissa hän on näytellyt muun muassa näytelmissä "Turhaa lemmen touhua" (2001), "Kesäyön unelma" (2001) ja "Romeo ja Julia" (2003). Hän on näytellyt lisäksi muun muassa näytelmissä "Hedda Gabler" (2005), "After the Dance" (2010) ja "Frankenstein" (2011).
Televisiossa hän on vieraillut muun muassa sarjoissa "Sydämen asialla" (2000), "Hiljainen todistaja" (2002) ja "Fortysomething" (2003). Vuonna 2004 hän näytteli nimiroolia televisioelokuvassa "Hawking". Vuodesta 2010 hän on näytellyt Sherlock Holmesia televisiosarjoissa "Uusi Sherlock".
Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Sankareita ja vihollisia" (2003). Sen jälkeen hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Sovitus" (2007), "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja" (2011), "Sotahevonen" (2011), "Star Trek Into Darkness" (2013), "12 Years a Slave" (2013) ja "Viides valta" (2013). Vuosina 2012–2014 hän ääninäytteli Smaugia ja Sauronia "Hobitti"-elokuvatrilogiassa. Vuonna 2014 hän näytteli elokuvassa "The Imitation Game", josta hän sai parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden. Hän on vuodesta 2016 näytellyt Marvel Cinematic Universen elokuvissa Tohtori Outoa. 
Cumberbatch on saanut kaksi Laurence Olivier -ehdokkuutta ja voittanut parhaan miespääosan näytelmästä "Frankenstein". Hän on lisäksi saanut neljä Bafta-ehdokkuutta ja kolme Emmy-ehdokkuutta, joista hän on voittanut parhaan miespääosan sarjasta "Uusi Sherlock", sekä saanut kaksi SAG-ehdokkuutta ja Golden Globe -ehdokkuuden. Vuonna 2014 Time-lehti listasi hänet yhdeksi maailman vaikutusvaltaisimmista ihmisistä.
Elämäkerta.
Cumberbatchin vanhemmat ovat näyttelijät Timothy Carlton ja Wanda Ventham. Perheen juuret ovat vanhassa brittiläisessä yläluokassa. Cumberbatch varttui Kensington and Chelsean alueella ja kävi koulunsa sisäoppilaitoksessa.
Cumberbatch opiskeli näyttelemistä Manchesterin yliopistossa ja London Academy of Music and Dramatic Artissa.
Yksityiselämä.
Vuonna 2003 Cumberbatch osallistui Irakin sotaa vastustaneisiin mielenosoituksiin. Hän osallistuu myös nuorison parissa tehtävään hyväntekeväisyyteen.
Vuonna 2005 Cumberbatch lomaili ystävineen Etelä-Afrikassa ja joutui kaapatuksi KwaZulu-Natalin maakunnassa. Cumberbatch oli ystävineen vangittuna yön yli, mutta vangitsijat vapauttivat heidät seuraavana aamuna ilman selityksiä.
Maaliskuussa 2011 Cumberbatch erosi näyttelijä Olivia Poulet’sta yli 12 vuoden seurustelun jälkeen. Marraskuussa 2014 Cumberbatch kertoi "The Timesissa" julkaistussa sanomalehti-ilmoituksessa kihlautuneensa Sophie Hunterin kanssa. Pariskunta avioitui 14. helmikuuta 2015 ja sai ensimmäisen lapsensa saman vuoden kesäkuussa. Lokakuussa 2016 Cumberbatch vahvisti, että hän ja hänen vaimonsa odottavat toista lastaan.
Cumberbatch sai 10. marraskuuta 2015 kuningatar Elisabet II:lta Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvonimen.
Grzegorz Gwiazdowski

Grzegorz Gwiazdowski (s. 3. marraskuuta 1974 Lubawa) on puolalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1998–2001. Hän edusti ensin kaksi vuotta Cofidis-tallia, jonka jälkeen Française des Jeux -joukkuetta 2000–2001. Hän voitti maailmancupiin kuuluneen Züri-Metzgete-kilpailun 1999 kukistettuaan toiseksi sijoittuneen Sergio Barberon 28 sekunnilla.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase
Tour de L'Ain, 4a-etapin voitto
GP Ouest-France, neljäs
Züri-Metzgete, voitto
Tour de L'Ain, kokonaiskilpailun voitto
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa toinen
Sakari Selin

Sakari Selin (26. heinäkuuta 1924 Tampere – 16. maaliskuuta 2014 Vantaa) oli suomalainen toimittaja, joka toimi pitkään "Kansan Uutisten" urheilutoimittajana. Hän kirjoitti eläkevuosinaan 1990-luvulta alkaen useita Suomen vasemmistolaisen työväenliikkeen historiaa käsitelleitä teoksia, joista osa oli samalla muistelmaluontoisia.
Jatkosodan aikainen toiminta ja sitä koskevat muistelmat.
Jatkosodan aikana Selin toimi Tampereella Pellervo Takatalon johtamassa nuorten kommunistien vastarintaryhmässä. Selin jäi kiinni syksyllä 1942 ja joutui Valpon julmassa kuulustelussa lopulta paljastamaan myös Takatalon piilopaikan. Selin sai Turun hovioikeudessa elinkautisen vankeustuomion (kuolemantuomio hävisi 2–3-äänin). Hänet vapautettiin sodan päätyttyä. Selin kirjoitti eläkepäivinään vastarintaryhmänsä toiminnasta kertovan tutkimuksen "Kun valtiopetos oli isänmaallinen teko". Vuonna 1992 valmistuneelle teokselle ei kuitenkaan löytynyt kustantajaa aiheen arkaluotoisuuden vuoksi, kunnes Kansan Sivistystyön Liitto julkaisi sen internetissä vuonna 1997. Painettuna se ilmestyi uutta tutkimusta sisältävänä versiona vasta 2011. Samasta ryhmästä kertovassa Hannu Salaman romaanissa "Siinä näkijä missä tekijä" esiintyvä hahmo Reino Tammelund perustuu löyhästi Seliniin. Selin käytti itsestään samaa salanimeä muistelmateoksensa alkuperäisessä versiossa, mutta vaihtoi sen myöhemmin oikeaan nimeensä. Kalevi Seilonen julkaisi ryhmästä vuonna 1974 haastatteluteoksen "Vastarintaliike", jossa Selin esiintyy nimellä ”Jakke”.
Sodan jälkeiset vuodet.
Selin toimi sodan jälkeen jonkin aikaa Demokraattisen nuorisoliiton johdossa ja "Terä"-lehden päätoimittajana. Hän oli myös perustamassa Yleistä lehtimiesliittoa vuonna 1947. Vuodet 1954–1958 Selin johti Unkarin radion suomenkielistä toimitusta Budapestissä, jossa todisti Unkarin kansannousua syksyllä 1956. Hän julkaisi päiväkirjansa kansannousun ajalta vuonna 2006 nimellä "Kapina joka kukistettiin". Selin toimi vuosina 1958–1973 "Kansan Uutisten" urheilutoimituksen johtajana ja sen jälkeen Veikkauksen johtajistossa eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Ammunta olympialaisissa

Ammunta on ollut olympialaisten kilpailuohjelmassa ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien, lukuun ottamatta vuosia 1904 ja 1928. Vuodesta 1932 lähtien, se on ollut ohjelmassa jokaisissa kesäolympialaisissa. Naiset saivat omat sarjansa ensimmäisen kerran vuoden 1984 kisoissa, vuosina 1968–1980 miehet ja naiset ampuivat samassa kilpailussa. Olympialaisten ammuntaa hallitsee Kansainvälinen Ampumaurheiluliitto ISSF. Lajin menestynein maa olympialaissa on Yhdysvallat.
Tapahtumat.
"Miesten kilpailut" olivat vuosina 1968–1980 ja haulikkoammunnassa vuoteen 1992 asti avoimia kilpailuja, joihin myös naiset saivat osallistua. Kaksi naista saavutti mitalin näissä avoimissa kilpailuissa.
Haukkapöllö

Haukkapöllö ("Ninox scutulata") on pöllöihin kuuluva lintulaji. Se pesii Etelä-Aasiassa Intiasta ja Sri Lankasta Indonesiaan ja Etelä-Kiinaan.
Tämä pöllö kuuluu pöllölintujen lahkossa pöllöjen heimoon, johon suurin osa pöllölajeista kuuluu. Toinen heimo on tornipöllöt ("Tytonidae").
Haukkapöllö pesii suurimmassa osassa trooppista Etelä-Aasiaa ja Lähi-idästä Etelä-Kiinaan. Sen elinpiiriä ovat puustoinen maaseutu ja metsät. Se munii puun koloon kolmesta viiteen munaa.
Haukkapöllö on keskikokoinen 32 senttimetriä pitkä pöllö, ja se on muodoltaan haukkamainen, mikä johtuu sen pitkästä pyrstöstä ja siitä, ettei sillä ole naamakiehkuraa. Se on päältä tummanruskea, pyrstö on viirullinen. Alta se on valkeahko, mutta siinä on punaruskeita viiruja, joskin Andamaaneilla tavattavan alalajin alapuoli on tummanruskea. Silmät ovat suuret ja keltaiset. Sukupuolet ovat samanlaiset.
Laji on yölintu, mutta sen voi havaita, kun pikkulinnut kiusaavat sitä, kun se istuu puunoksalla. Se syö pääasiassa suuria hyönteisiä, sammakoita, liskoja, pikkulintuja ja hiiriä. Sen ääni on toistuvat matala ja hiljainen "uu-ak ...uu-ak...", jota kuulee aamu- ja iltahämärissä.
Haukkapöllö on tavattu vaeltavana Australiassa ja Kazakstanissa. Palaussa olevan kannan alkuperä on tuntematon. Läntisellä pallonpuoliskolla sitä on tavattu vain kerran.
Alalajit.
Sillä on seuraavat alalajit:
Sylwester Szmyd

Sylwester Szmyd (s. 12. maaliskuuta 1978 Bydgoszcz) on puolalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2001, ja edusti pitkään italialaisjoukkueita: vuosina 2001–2002 Tacconi Sportia, 2003 Mercatone Unoaa, 2004 Saecoa, 2005–2008 Lamprea ja 2009–2012 Liquigasta. Vuosina 2013–2014 hän edusti Team Movistaria ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2015–2016 CCC-Sprandi-Polkowicea. Hänen pääasiallisena tehtävänään oli toimia apuajajana tallinsa kapteeneille. Hän oli parhaimmillaan etappikilpailuissa ja vuoristossa. Hän toimii nyttemmin apulaisjoukkueenjohtajana Bora-Hansgrohessa.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase
GP Schwarzwald, toinen
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Settimana Ciclistica Lombarda, kokonaiskilpailussa toinen
Critérium du Dauphiné Libéré, 5. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
Giro del Trentino, kokonaiskilpailussa kolmas
USS Independence (CVL-22)

USS Independence (runkonumerot CV-22 ja CVL-22) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin kevyt risteilijä "USS Amsterdamina" New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1941. Ennen vesille laskua alus päätettiin muuttaa lentotukialukseksi. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1942 kumminaan Rawleigh Warnerin puoliso ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään G. R. Fairlamb Jr.
Palvelus.
"Independence" liitettiin 15. marraskuuta 1945 operaatio Magic Carpetiin koottuun laivasto-osastoon kuljettamaan sodasta kotiutettavia joukkoja Yhdysvaltoihin. Aluksen saapuessa 28. tammikuuta 1946 San Franciscoon alus siirrettiin Bikinin atollilla tehtävien ydinkokeiden maalialukseksi. Se sijoitettiin 1. heinäkuuta tehdyn kokeen laukaisupaikan läheisyyteen eikä uponnut testissä. Se otti osaa toiseen räjäytykseen 25. heinäkuuta Kwajaleinin atollilla, jonka jälkeen se poistettiin palveluksesta 28. elokuuta 1946.
Voimakkaasti radioaktiivinen hylky siirrettiin ensin Pearl Harboriin ja edelleen San Franciscoon lisätesteihin. Lopulta sadoilla 200-litraisilla ydinkokeiden radioaktiivisia jätteitä sisältävillä tynnyreillä lastattu hylky upotettiin Kalifornian rannikolle 29. tammikuuta 1951. Hylky on 790 metrin syvyydessä Farallonin suojelualueella. Valtaosa "Independencen" mukana upotetuista ydinjätteistä oli cesium-137:ää ja strontium-90:tä, joiden puoliintumisaika on 29–30 vuotta.
Itämeren kaupunkien liitto

Itämeren kaupunkien liitto (Union of the Baltic Cities, UBC) on vapaaehtoinen ja proaktiivinen kaupunkiverkosto, joka on osallistunut Itämeren alueen menestyksekkääseen kehittämiseen ja integraatioon jo vuodesta 1991. Liittoon kuuluu yli sata jäsenkaupunkia Itämeren alueelta, ja ne toimivat yhdessä alueen demokraattisen, taloudellisen, sosiaalisen, kulttuurisen ja ympäristöllisen kestävän kehityksen edistämiseksi. Liiton tärkeimpiä yhteistyökumppaneita ovat paikallisviranomaiset, joiden työ on avainasemassa alueen haasteisiin vastattaessa ja kestäviä ratkaisuja toteutettaessa. Liitto koostuu seitsemästä eri aihealueita käsittelevästä komissiosta, joihin kuuluvat muun muassa turvallisuus-, kestävien kaupunkien- ja nuorisokomissio.
Komissiot.
Kestävien kaupunkien komissio (Sustainable Cities Commission).
Osana liiton kestävien kaupunkien komission työtä Itämeren kaupunkien liiton kestävien kaupunkien sihteeristö johtaa ja toteuttaa liiton kestävän kehityksen ohjelmaa vuosina 2016–2021. Hankkeiden kehittämisen ja johtamisen lisäksi sihteeristö järjestää kokouksia ja koulutusta kaupungeille, vaikuttaa päätöksenteon prosesseihin ja julkaisee ympäristölehteä. Tämän lisäksi sihteeristö ylläpitää Hyvien Käytäntöjen Tietokantaa englanniksi ja venäjäksi. Sihteeristö sijaitsee Turussa.
Ammiraglio di Saint Bon -luokka

Ammiraglio di Saint Bon -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston Italian-Turkin sodassa, Balkanin sodissa sekä ensimmäisessä maailmansodassa palvellut taistelulaivaluokka, johon kuului kaksi 1893-1902 valmistettua alusta.
Taustaa.
Regia Marinan vara-amiraali Saint Bon, josta tuli myöhemmin laivastoministeri, esitti paremmin maan laivastolle soveltuvan keskikokoisen taistelulaivan hankintaa. Muina syinä olivat aiempien alusten suuret kulut ja suuren yleisön vihamielinen suhtautuminen suurisuuntaisiin puolustushankkeisiin. Saint Bonin kuoltua viransijaisena ollut Brin sekä virassa seurannut vara-amiraali Racchia tilasivat esityksen mukaiset alukset, joihin kuitenkin tehtiin joitakin muutoksia.
Alukset.
Alusten vapaakorkeus oli pieni eli ainoastaan noin kolme metriä vesirajasta kannelle ja niihin oli asennettu pääaseiksi neljä kappaletta 10 tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä kahteen torniin. Apuaseina oli kahdeksan kuuden tuuman 40 pituuskaliiperin ja kahdeksan 4,7 tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä.
Ne jäivät uppoumaltaan ja aseistukseltaan jonnekin taistelulaivojen ja risteilijöiden välille, mutta niiden nopeus oli ainoastaan 18 solmua.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015

Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015 olivat seitsemännet FIFA:n järjestämät naisten maailmanmestaruuskilpailut. Ne pelattiin Kanadassa 6. kesäkuuta – 5. heinäkuuta 2015. Turnauksen voitti Yhdysvallat, joka voitti loppuottelussa Japanin. Mestaruus oli Yhdysvaltojen kolmas. Kolmanneksi sijoittui Englanti, joka voitti pronssiottelussa Saksan.
Kanadan kisoissa lopputurnaukseen pääsi ensimmäistä kertaa 24 maata.
Hakuprosessi.
Kisoja haki yhteensä kaksi valtiota, Kanada ja Zimbabwe. Zimbabwe veti hakemuksensa pois ennen valintaa. Lopputurnaus myönnettiin Kanadalle maaliskuussa 2011. Kanada järjesti turnauksen esikisoina naisten alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut.
Ottelut.
Ottelusysteemi.
Joukkueet jaettiin kuuteen lohkoon, joissa jokaisessa oli neljä joukkuetta. Joukkueet pelaavat lohkossaan kaikkia vastaan yhden ottelun. Sijoitus lohkossa määräytyy seuraavasti:
Jos kaksi tai useampi joukkue on edelleen tasoissa, määräytyy sijoitus seuraavasti:
Alkulohkot.
Kaikki ajat ovat paikallista aikaa.
Kolmanneksi sijoittuneet joukkueet.
Neljä parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta pääsee jatkoon.
Pudotuspelit.
Neljännesvälierät.
Neljännesvälierät pelattiin 20.−23. kesäkuuta.
Puolivälierät.
Puolivälierät pelattiin 26. ja 27. kesäkuuta.
Välierät.
Välierät pelataan 30. kesäkuuta ja 1. heinäkuuta.
Pronssiottelu.
Pronssiottelu pelattiin 4. heinäkuuta Edmontonissa.
Loppuottelu.
Loppuottelu pelattiin 5. heinäkuuta Vancouverissa.
Tilastot.
Palkinnot.
Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltojen Carli Lloyd. Toiseksi parhaaksi valittiin Ranskan Amandine Henry ja kolmanneksi Japanin Aya Miyama. Turnauksen paras maalintekijä ja kultainen kenkä -palkinnon saaja oli Saksan Célia Šašić. Lloyd teki yhtä monta maalia, mutta Šašić pelasi vähemmän aikaa, jolloin palkinto myönnettiin saksalaiselle. Turnauksen parhaaksi maalivahdiksi valittiin Yhdysvaltojen Hope Solo, parhaaksi nuoreksi pelaajaksi Kanadan Kadeisha Buchanan. Turnauksen Fair Play -palkinnon sai Ranska, joka otti vain kolme varoitusta pelaamissaan viidessä ottelussa.
Talvisalon koulu

Talvisalon koulu on peruskoulu Savonlinnassa. Peruskorjauksen jälkeen Pihlajaveden erityiskoulu muutti Talvisalon koulun tiloihin, ja koulut yhdistyivät Talvisalon kouluksi vuoden 2011 alusta. Tuolloin koulun oppilasmäärä nousi noin 350 oppilaaseen.
Savonlinnan kaupungin länsipuolen koulujen 6. luokan oppilaat siirtyivät opiskelemaan Talvisaloon syksyllä 2011. Sitä ennen koulussa oli vain luokat 7–9. Syksyllä 2018 Talvisalon koulun toiminta laajeni käsittämään myös toisen toimipisteen vanhoissa opettajankoulutuslaitoksen tiloissa Heikinpohjassa, kun Itä-Suomen yliopisto lakkautti Savonlinnan normaalikoulun toiminnan osana opettajankoulutuslaitoksen siirtoa Joensuuhun. Heikinpohjan toimipisteessä toimivat luokat 1–6 ja Talvisalon toimipisteessä luokat 7–9.
Palkinnot.
Talvisalon koulu voitti vuonna 2022 Opetusalan Ammattijärjestö OAJ:n Vuoden koulu, oppilaitos tai päiväkoti-palkinnon.
Caracciolo-luokka

Caracciolo-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston vuosina 1912–1913 suunnittelema neljän taistelulaivan muodostama alusluokka, joka tilattiin 1914. Ne eivät kuitenkaan koskaan valmistuneet ja ainoastaan yksi laskettiin vesille ennen romuttamista.
Alusten piti vastata Britannian kuninkaallisen laivaston Queen Elizabeth -luokan aluksia ja ne olivat samalla vastine Itävalta-Unkarin laivaston Ersatz Monarch -luokalle.
Alukset.
Insinöörikontra-amiraali Edgardo Ferratin suunnittelemat alukset piti aseistaa kahdellatoista 15 tuuman ja kahdellakymmenellä kuuden tuuman tykillä. Teräksen ja muun materiaalin puute sekä laivaston hävittäjien, sukellusveneiden ja keveiden alusten tarve pakottivat laivaston luopumaan taistelulaivojen valmistuksesta. "Caracciolon" valmistus keskeytettiin maaliskuussa 1916, jolloin 900 tonnia aluksen rungosta oli tehty. Työtä jatkettiin lokakuussa 1919 ja alus saatettiin vesillelasku kuntoon. Aluksen runko myytiin 25. lokakuuta 1920 Navigazione Generale Italiana varustamolle, joka suunnitteli sen muuttamista rahtialukseksi. Työt aluksella kuitenkin keskeytettiin ja runko romutettiin. "Colombon" työt keskeytettiin maaliskuussa 1916, jolloin 12,5 prosenttia rungosta oli rakennettu ja viisi prosenttia koneista tehty. Aluksen työstä oli tehty kaikkiaan noin 5,5 prosenttia. "Colonnan" ja "Morosinin" työt keskeytettiin lähes heti kölinlaskun jälkeen. Aluksista oli ollut tarkoitus ottaa palvelukseen kolme ensimmäistä 1917 ja neljäs 1918.
Alijännitesuoja

Alijännitesuoja on laite, joka keskeyttää sähkön läpipääsyn jännitteen laskiessa liian alas.
Käyttö.
Laitetta käytetään esimerkiksi metalli- ja puualalla. Sähkökatkoksen tullessa laite sammuu, eikä käynnisty ennen virtojen palaamista ja käyttäjän kuittaamista alijännitesuojaan. Näin vältytään mahdollisilta vahingoilta, joita saattaa tulla esimerkiksi käden ollessa laitteen alla sähkökatkoksen aikana.
In Paradisum

In Paradisum on power metal -superyhtye Symfonian ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt albumi. Se julkaistiin vuonna 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 9.
Erkki Ala-Honkola

Erkki Heikki Ala-Honkola (30. joulukuuta 1934 Kuortane – 26. joulukuuta 2024 Kuortane) oli suomalainen ampumahiihtäjä.
Ala-Honkola sijoittui Altenbergin MM-kilpailuissa 1967 kuudenneksi 20 kilometrin kilpailussa saatuaan ammunnasta 13 sakkominuuttia. Samana vuonna hän voitti Grenoblen esiolympialaisissa viestin. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 20 kilometrillä vuonna 1966 kukistaen muun muassa samana vuonna maailmanmestaruuden voittaneen Norjan Jon Istadin sekä viestissä vuonna 1968. SM-kisoissa hän saavutti hopeaa vuonna 1964 ja pronssia vuonna 1966. Hänen seuransa oli Kuortaneen Kunto. Ammatiltaan Erkki Ala-Honkola oli maanviljelijä.
Simo Halonen

Simo Halonen (s. 21. maaliskuuta 1947 Taipalsaari) on suomalainen ampumahiihtäjä.
Halonen innostui ampumisesta ja hiihtämisestä vasta jäätyään puolustusvoimien palvelukseen ja aloitti varsinaisen ampumahiihtoharjoittelun 25-vuotiaana. Jo vuonna 1974 hän voitti Pohjoismaiden mestaruuden 10 kilometrillä sekä saavutti Minskin MM-kilpailuissa viestissä hopeaa ja 10 kilometrin kilpailussa viidennen sijan seitsemän sekuntia pronssimitalistille hävinneenä. Seuraavana vuonna hän voitti Anterselvan MM-kilpailuissa kultaa viestissä, mutta vuoden 1976 Innsbruckin olympialaisiin hän ei päässyt jalkansa loukkaantumisen vuoksi, ja myös myöhempinä vuosina loukkaantumiset haittasivat hänen uraansa. Viestissä hän saavutti MM-hopeaa vielä vuosina 1977 ja 1979 sekä Pohjoismaiden mestaruuden vuosina 1975–1977.
Halonen voitti Suomen-mestaruuden 20 kilometrin pienoiskivääriampumahiihdossa vuonna 1976 sekä viestissä vuonna 1982 Riihimäen Kiskoa edustaen.
Simo Halosen sotilasarvo on sotilasmestari ja reserviarvo yliluutnantti.
Violaani

Violaani (CaMgSi2O6) on diopsidin sinipunainen värimuunnos. Diopsidi on mineraali, jonka muunnos violaani koostuu kalsiumista, magnesiumista, piistä ja hapesta. Violaani sisältää kaikkia näitä alkuaineita, mutta osa magnesiumista on korvautunut mangaanilla. Mitä enemmän mangaania on, sitä voimakkaampi väri. Väri on violetti, mutta myös joko punaisen- tai sinisensävyinen violetti. Mineraalin nimesi August Breithaupt vuonna 1838 sen värin mukaan.
Violaani pinta näyttää vahamaiselta, koska kalsium aiheuttaa sen, niin kuin kalsiitissa, kipsissä ja dolomiitissa. Violaani on yksi maailman harvinaisimmasta mineraaleista. Violaani kuulu silikaatteihin. Kovuus on 6. Violaanin kovuuden aiheuttaa pii (Si). Pii on mineraalina kovaa, sekä että koostumuksena. Violaania esiintyy pieninä määrinä.
Aleksandr Jelizarov

Aleksandr Matvejevitš Jelizarov (, s. 7. maaliskuuta 1952) on Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihdon olympiavoittaja.
Jelizarov saavutti Anterselvan MM-kilpailuissa 1975 hopeaa sekä 10 kilometrillä että viestissä. Hän voitti Innsbruckin olympialaisissa 1976 viestissä ensimmäisen osuuden ampumahiihtäjänä kultaa ja saavutti 20 kilometrillä pronssia. Samana vuonna Anterselvan MM-kilpailuissa hän saavutti 10 kilometrillä hopeaa hävittyään maanmiehelleen Aleksandr Tihonoville 3,3 sekuntia. Lillehammerin MM-kilpailuissa 1977 hän voitti vielä viestissä kultaa.
Nikolai Puzanov

Nikolai Vasiljevitš Puzanov (, 4. huhtikuuta 1938 – 2. tammikuuta 2008) oli Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihdon olympiavoittaja.
Puzanov sijoittui Hämeenlinnan MM-kilpailuissa 1962 henkilökohtaisella 20 kilometrin matkalla neljänneksi hiihdettyään nopeimman ajan mutta ammuttuaan kahdeksan sakkominuuttia. Joukkuekilpailussa hän voitti kultaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 1963 hän sijoittui 20 kilometrillä kahdeksanneksi ja Innsbruckin olympiakisoissa 1964 kymmenenneksi. Elverumin MM-kilpailuissa 1965 Puzanov saavutti hopeaa sekä 20 kilometrillä että joukkuekilpailussa. Altenbergin MM-kilpailuissa 1967 saaliina oli hopeamitali viestistä. Grenoblen olympialaisissa 1968 hän voitti viestissä kultaa ja sijoittui 20 kilometrillä kuudenneksi. Vielä Zakopanen MM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui 20 kilometrillä neljänneksi.
Apodisointi

Apodisointi eli apodisaatio tarkoittaa fouriermuunnosinfrapuna- eli FTIR-spektroskopiassa interferogrammin käsittelyä matemaattisella funktiolla ennen fouriermuunnosta. Käsittelyssä katkaistu interferogrammi kerrotaan apodisointifunktiolla, mikä vaimentaa katkaisusta aiheutuvia sivuhaaroja. 
Sana "apodisointi" voidaan johtaa kreikan sanoista ά πòδος (”ilman jalkoja”), mikä viittaa sivuhaarojen eli ”jalkojen” heikentymiseen. Termiä käytetään myös elektroniikassa ja optiikassa.
Tausta.
Interferogrammi kuvaa ilmaisimelle osuvan säteen voimakkuutta interferometrin peilin liikkeen ja liikkeestä syntyvän optisen matkaeron funktiona. Sen jokainen piste sisältää tietoa koko fouriermuunnoksessa saatavasta spektristä. Jotta saataisiin muodostettua täydellinen spektri, fouriermuunnos pitäisi tehdä negatiivisesta äärettömästä positiiviseen äärettömään. Interferogrammin mittausmatka on kuitenkin äärellinen, koska peili ei voi liikkua rajattomasti.
Matemaattisesti äärellinen mittausmatka tarkoittaa, että interferogrammi kerrotaan laatikkofunktiolla, joka saa arvon 1 mittausvälillä ja arvon 0 muualla. Näiden kahden funktion tulon fouriermuunnos on funktioiden fouriermuunnosten konvoluutio. Laatikkofunktion fouriermuunnos on sinc-funktio (muotoa sin "x" / "x"). Koska funktiolla on voimakkaat positiivisia ja negatiivisia arvoja saavat sivuhaarat, se ei ole erityisen edullinen infrapunaspektrometriassa. Jos nimittäin sinc-funktion ensimmäisen minimin kohdalle sattuisi heikko spektriviiva, tätä viivaa ei voitaisi nähdä lasketussa spektrissä. Ongelmaa pyritään kiertämään apodisoinnin avulla. 
Apodisointifunktiot.
Apodisoinnissa katkaistu interferogrammi kerrotaan jollakin funktiolla. Jos apodisointiin käytetään esimerkiksi kolmiofunktiota, jonka fouriermuunnos on sinc2-funktio (muotoa sin2 "x" / "x"2), sivuhaarojen voimakkuus pienenee ja niiden arvot ovat positiivisia. Samalla kuitenkin äärettömän kapean spektriviivan fouriermuunnoksen puoliarvoleveys kasvaa laatikkokatkaisuun verrattuna. Sivuhaarat pienenevätkin yleensä puoliarvoleveyden kustannuksella.
Kolmiofunktion ohella yleisiä apodisointifunktioita ovat puolisuunnikasfunktio, Blackmanin ja Harrisin funktio sekä Nortonin ja Beerin heikko, keskitasoinen ja vahva funktio. Apodisointifunktioiden ominaisuuksia ovat tutkineet Kauppinen ym., Harris sekä Norton ja Beer.
FTIR-spektroskopiassa on yleensä suositeltavaa käyttää jonkinlaista apodisointia, jos spektrissä on nimellistä erotuskykyä kapeampia vöitä. Jos spektriviivat ovat erotuskykyä leveämpiä, apodisointi tasoittaa spektriä mutta heikentää muuten spektrin laatua. Valittava apodisointifunktio riippuu siitä, mitä ollaan mittaamassa.
Lähteet.
Viitteet:
Sten Stensen

Sten Stensen (s. 18. joulukuuta 1947 Drammen) on norjalainen pikaluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja, joka kuului maansa edustusjoukkueeseen vuosina 1969–1978.
Urheilu-ura.
Stensen saavutti Sapporon olympialaisissa 1972 pronssimitalin 5 000:lla ja 10 000 metrillä. Seuraavana vuonna hän saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa. Vuonna 1974 hän voitti Inzellin MM-kilpailuissa kultaa ja sijoittui EM-kilpailuissa kuudenneksi. Vuonna 1975 hän voitti EM-kultaa mutta jäi MM-kilpailuissa neljänneksi.
Innsbruckin olympialaisissa 1976 Stensen voitti kultaa 5 000 metrillä ja saavutti hollantilaisen Piet Kleinen takana hopeaa 10 000 metrillä. Samana vuonna hän oli sekä EM- että MM-kilpailuissa hopealla; edellisissä häntä parempi oli maanmies Kay Arne Stenshjemmet ja jälkimmäisissä Piet Kleine. Samana vuonna Stensen luisteli kahdesti 10 000 metrillä maailmanennätyksen: tammikuussa hän luisteli Oslossa ajan 14.50,31 ja maaliskuussa Medeossa hän otti ennätyksen Piet Kleinelta takaisin ajalla 14.38,08. Vuonna 1977 Stensen saavutti vielä MM-pronssia ja EM-hopeaa. Kaikkiaan Stensen saavutti urallaan 11 arvokisamitalia ja neljä olympiamitalia. Vuoden 1976 menestysten perusteella hänet valittiin vuoden parhaaksi luistelijaksi maailmassa, josta hän sai tunnustuksena Oscar Mathisen -palkinnon.
Uransa aikana hän kuului Norjan legendaariseen pikaluistelukvartettiin yhdessä Jan Egil Storholtin, Kay Arne Stenshjemmetin ja Amund Sjøbrendin kanssa. Aikalaiset kutsuivat heitä Norjassa alkukirjaimen mukaan nimellä "Fire S" eli "Neljä ässää".
Uran jälkeinen aika.
Urheilu-uran päätyttyä keväällä 1978 hän toimi Norjan radiolle lajiasiantuntijana lähes 20 vuoden ajan. 
Stensen valitsi nuorena jo sotilasuran ja yleni aina everstiksi jäätyään 60-vuotiaana eläkkeelle. Sen jälkeen hän työskenteli vielä puolustusvoimain rakennushankkeiden johtotehtävissä. Viimeiset vuodet hän on ollut aktiivi vapaa-ajanpurjehtija. Hän palasi Norjaan kesällä 2019 kierrettyään vaimonsa kanssa moottoripurjeveneellään maailmaa peräti viisi vuotta.
Jimmy Vicaut

 
Jimmy Vicaut (s. 27. helmikuuta 1992 Bondy) on ranskalainen pikajuoksija.
Vicaut sijoittui 100 metrin juoksussa seitsemänneksi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja kolmanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010. Vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän voitti kultaa 100 metrin juoksussa ennätyksellään 10,07 s ja pikaviestissä Ranskan joukkueessa.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän voitti Euroopan-mestaruuden Ranskan pikaviestijoukkueessa. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 100 metrin juoksussa kuudenneksi ja juoksi ankkuriosuuden toiseksi sijoittuneessa Ranskan pikaviestijoukkueessa. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Vicaut sijoittui 100 metrin juoksussa toiseksi ajalla 10,12. Hän hävisi maanmiehelleen Christophe Lemaitrelle kolme sadasosasekuntia. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä alun perin neljänneksi, mutta sai myöhemmin pronssia kun Yhdysvaltain joukkue hylättiin Tyson Gayn dopingkäryn takia. Sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 Vicaut voitti 60 metrin juoksun ajalla 6,48. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 ja 200 metrin välierissä.
4. heinäkuuta 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa Vicaut sivusi 100 metrin Euroopan ennätystä 9,86 s. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 100 metrillä kahdeksas. Hän sivusi Euroopan-ennätystä 9,86 s toistamiseen 7. kesäkuuta 2016 kotikentällään Montreuil´ssä. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia 100 metrillä ajalla 10,08 ja hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kuudenneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän selviytyi 100 metrin loppukilpailuun, muttei osallistunut siihen. Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Vicaut saavutti Münchenin EM-kilpailussa 2022 hopeaa 4 × 100 metrin viestissä ja karsiutui 100 metrillä välierissä.
Lähde: IAAF
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisällä.
60 metrin juoksu (sisäradat): 6,48 s (2013)
Henrik Ojamaa

Henrik Ojamaa (s. 20. toukokuuta 1991 Tallinna) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai laitalinkki. Hän edustaa Puolan pääsarjan Legia Varsovaa.
Kesäkuussa 2013 Ojamaa siirtyi Motherwellistä Puolan hallitsevaan mestariin Legia Varsovaan.
Boris Šilkov

Boris Arsenjevitš Šilkov (; 28. kesäkuuta 1927 Arkangeli – 27. kesäkuuta 2015 Pietari) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun maailmanmestari ja olympiavoittaja.
Boris Šilkov aloitti pikaluistelu-uransa Arkangelissa, jossa hän opiskeli paikallisessa laivanrakennusopistossa vuoteen 1947 asti. Sen jälkeen hän siirtyi Leningradiin urheilukouluun. Pikaluisteluvalmentajaksi hän sai Aleksander Kalininin. 
Šilkov saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa Helsingissä 1953. Yksittäisistä matkoista, joilla ei jaettu erillisiä mitaleja, hän oli nopein 1 500 metrillä. Vuonna 1954 hän voitti Sapporossa maailmanmestaruuden ja Davosissa Euroopan-mestaruuden ja oli molemmissa kisoissa nopein 1 500 metrillä. Vuoden 1955 tammikuussa Šilkov paransi Medeossa 5 000 metrin maailmanennätystä 18,4 sekuntia aikaan 7.45,6. Vähän myöhemmin hän epäonnistui Falunin EM-kilpailuissa mutta saavutti Moskovassa MM-pronssia oltuaan 500 metrillä toiseksi ja 1 500 metrillä kolmanneksi nopein.
Cortina d’Ampezzon olympialaisissa 1956 Šilkov voitti kultaa 5 000 metrillä olympiaennätysajalla 7.48,7 ja sijoittui seuraavana päivänä 1 500 metrillä kahdeksanneksi. Saman vuoden MM-kilpailuissa Oslossa hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 1957 hän saavutti vielä MM-hopeaa ja sijoittui vuonna 1958 Eskilstunan EM-kilpailuissa seitsemänneksi oltuaan nopein 500 metrillä. 
Myöhemmin uransa jälkeen 1960-luvulla Šilkov toimi valmentajana ja urheilukeskusten suunnittelijana.
Astu tarinaan

Astu tarinaan on suomalainen keskusteluohjelmasarja, jota esitetään AlfaTV-kanavalla, kanavapaikalla 15. Ohjelmaa isännöi "Kakola-sarjasta" tuttu Markku "Kure" Tuppurainen. Ohjelmasarja on IRR-TV:n tuotantoa.
Ohjelmassa vierailee tunnettuja suomalaisia ja heidän kanssaan keskustellaan syvällisesti elämästä. Ohjelmassa ovat vierailleet muun muassa Mitro Repo, Joel Hallikainen, Sakari Orava, Päivi Räsänen, Timo Soini, Jukka Tolonen, Lauri “Late” Johansson ja Heikki Hursti.
Aiemmin sarjaa esitettiin myös SuomiTV-kanavalla.
Oleg Gontšarenko

Oleg Georgijevitš Gontšarenko (, 18. elokuuta 1931 Harkova, Ukraina – 16. joulukuuta 1986 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Gontšarenko oli ensimmäinen neuvostoliittolainen miesluistelija, joka voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden. Hän voitti mestaruuden kolmasti: Helsingissä 1953, Oslossa 1956 ja toistamiseen Helsingissä 1958. Lisäksi hän saavutti MM-hopeaa vuosina 1954 ja 1955. Vuonna 1957 hän sijoittui MM-kisoissa neljänneksi, vuonna 1959 seitsemänneksi, vuonna 1960 yhdeksänneksi ja vuonna 1961 sijalle 12. Euroopan-mestaruuden hän voitti Oslossa 1957 ja Eskilstunassa 1958, ja lisäksi hän saavutti EM-hopeaa 1955 sekä sijoittui viidenneksi vuonna 1956, kuudenneksi vuosina 1959 ja 1960 sekä kahdeksanneksi vuonna 1961.
Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956 Gontšarenko saavutti pronssia 5 000 metrillä ja 10 000 metrillä. Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 hän sijoittui 5 000 metrillä kuudenneksi. Aktiiviuransa jälkeen Gontšarenko toimi Kansainvälisen Luisteluliiton hallinnossa sekä Neuvostoliiton luistelujoukkueiden johtajana arvokilpailuissa.
FIFA 12

FIFA 12 on EA Canadan kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema "FIFA"-pelisarjan yhdeksästoista osa. Peli julkaistiin useimmille pelialustoille syyskuussa 2011.
Muutokset ja uudet ominaisuudet.
"FIFA 12" sisältää edeltäjiinsä verrattuna useita muutoksia. Ensimmäistä kertaa useaan vuoteen pelin käyttöliittymään on tehty merkittäviä muutoksia. Vanhat päävalikot on korvattu sivuttaissuunnassa liikkuvalla valitsimella, joka pelin pelattavuustuottaja Aaron McHardyn mukaan on ”nopeampi ja käytännöllisempi kuin ylös ja alas liikutettavat valikot”.
Pelaaminen.
Electronic Arts korostaa kolmea päämuutosta "FIFA 12":n pelattavuudessa uutta fysiikkamoottoria, tarkempaa pallonhallintaa sekä taktisempaa puolustuspeliä.
Kaksi vuotta kehityksessä ollut paranneltu fysiikkamoottori ”Impact Engine” tuo peliin Electronic Artsin mukaan uskottavampia pelaajien yhteenottoja ja -törmäyksiä, parantaa pelaajien kestävyyden tarkkuutta ja lisää niihin tasokohtaisia eroja. Yhteentörmäyksiin on lisätty uusi animointijärjestelmä, joka muuttaa kaatumisen animaatiota fyysisten voimien ja pelaajien mukaan. Fysiikkamoottori vaikuttaa kaikkiin pelaajiin, joten jopa pallottomat pelaajat voivat kaatua tai joutua taklatuiksi. Uusi fysiikkajärjestelmä vaikuttaa myös suoraan pelaajien loukkaantumisiin ottelun aikana.
Uusi taktinen puolustuspelijärjestelmä pyrkii muuttamaan suhtautumista puolustukseen asettamalla sijoittumisen, syöttöjen katkaisemisen ja taklaamisen yhtä tärkeiksi elementeiksi. Puolustaessa on entistä tärkeämpää hidastaa hyökkääjien etenemistä ja painostaa niitä tekemään virheitä. Puolustava ”painostuspainike” on poistettu "FIFA 12":sta, jotta peliin on saatu manuaalisempi puolustuskeino, vaatien enemmän tarkkuutta ja parempaa ajoitusta.
Tarkemmalla pallonhallintajärjestelmällä pelaaja voi kuljettaa palloa suojatessaan sitä, jolloin pelaaja ei joudu jäämään paikoilleen vaikeissa tilanteissa. Pelaajat voivat myös liikkua hitaammin ja ottaa useammin kosketuksia palloon, jotta pallo pysyy pelaajalla tiukemmin hallussa. Tekoälyn ohjaamat pelaajat ymmärtävät myös paremmin sijaintinsa kentällä. Jos esimerkiksi pallo on lähellä sivurajaa, pelaaja pitää sitä tiukemmin hallussa, jotta rajaheittoa ei tule.
Pelistä on myös poistettu joitain välianimaatioita. Esimerkiksi ennen kulmapotkua tai rajaheittoa pelaaja juoksee paikoilleen antamaan heiton tai potkun, katkon luovan animaation sijaan.
Vastaanotto.
"FIFA 12" sai pääosin positiivista palautetta kriitikoiden keskuudessa. Sen pistekeskiarvoksi Metacriticissa vakiintui 91 prosenttia Xbox 360 -versiolla ja 92 PlayStation 3 -versiolla. IGN-verkkolehti arvioi pelin olevan uudistustensa ansiosta yksi parhaista julkaistuista jalkapallopeleistä, mutta ei kuitenkaan paras. Suomen Gamereactor kiitteli peliä onnistumisistaan eri osa-alueilla, mutta kritisoi sitä pienistä virheistään, kuten läpisyöttelyn helppoudesta ja selostajien repliikkien toistuvuudesta. Pelistä myös puuttuu Tšekin ja Ukrainan maajoukkueet.
Viktor Kositškin

Viktor Ivanovitš Kositškin (, 25. helmikuuta 1938 Moški, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 30. maaliskuuta 2012) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelun olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Kositškin voitti Squaw Valleyn olympialaisissa 1960 kultaa 5 000 metrillä 22-vuotissyntymäpäivänään ajalla 7.51,3. Kaksi päivää myöhemmin hän saavutti hopeaa 10 000 metrillä häviten vain maailmanennätyksen tehneelle Norjan Knut Johannesenille. Seuraavana vuonna hän voitti Euroopan-mestaruuden ja saavutti MM-hopeaa. Vuonna 1962 hän voitti maailmanmestaruuden oltuaan yksittäisillä matkoilla parhaimmillaan vain kolmas 10 000 metrillä. Vuonna 1964 hän saavutti MM-hopeaa ja vuonna 1965 EM-pronssia. Innsbruckin olympialaisissa 1964 hän sijoittui 5 000 metrillä neljänneksi ja 10 000 metrillä kuudenneksi. Yleisluistelun MM-kilpailuista Kositškin voitti yhteensä yhden kulta- ja kaksi hopeamitalia. EM-kilpailuista hän saavutti yhden kullan ja yhden pronssin.
Kositškin kuoli 74-vuotiaana 30. maaliskuuta 2012.
Oleksi Pryhorov

Oleksi Viktorovytš Pryhorov (, s. 25. kesäkuuta 1987 Harkova, Ukrainan SNT) on ukrainalainen uimahyppääjä.
Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä Pryhorov saavutti ensimmäisen kansainvälisen mitalinsa sijoittumalla kolmanneksi kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa. Hänen parinsa oli Illja Kvaša. Samainen pari voitti kultaa myöhemmin Torinon ja Budapestin Euroopan-mestaruuskisoissa samassa lajissa. Pryhorov osallistui Budapestin kisoissa myös kolmen metrin ponnahduslautakilpailuun ja oli karsintojen 25:s.
Vuoden 2011 uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailussa Pryhorov sijoittui kolmen metrin ponnahduslautakilpailussa 11:nneksi ja parikilpailussa neljänneksi. Saman vuoden maailmanmestaruuskilpailussa Shanghaissa hän karsiutui metrin ponnahduslautakilpailussa ja sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudassa 12:nneksi. Pryhorov osallistui myös parikilpailuun Illja Kvašan kanssa ja heidän sijoituksensa oli kuudes.
Pryhorov saavutti Eindhovenin EM-kilpailuissa 2012 Kvašan kanssa pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailuissa ja sijoittui metrin ponnahduslautan henkilökohtaisessa kilpailussa seitsemänneksi. 
Lontoon kesäolympialaisissa 2012 hän oli kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa välierän kuudestoista ja karsitui loppukilpailusta. Kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa hän sijoittui Kvašan kanssa neljänneksi.
Roy Díaz González

Roy Díaz González (s. 1953) on meksikolainen entinen sulkapalloilija. Hän voitti ensimmäisen Meksikon-mestaruutensa jo 14-vuotiaana ja sai seuraavana vuonna Belgian avoimen turnauksen nelinpelin voiton vyölleen. González voitti 16-vuotiaana Sveitsin avoimet ja jatkoi pitkää uraansa sulkapallohuipun lähellä voittaen mm. Pan-Amerikan mestaruuden vuonna 1977, jolloin kisat järjestettiin ensimmäisen kerran. Hän myös pelasi maansa Thomas Cup -joukkueessa viidesti vuosina 1970–1984.
González vieraili turnauksissa vielä 1990-luvulla ja pelasi viimeksi Yhdysvaltain avoimissa 1996, jolloin hän eteni kaksinpelissä toiselle kierrokselle saakka pudoten kuitenkin nelinpelissä ensimmäisen ottelun jälkeen.
Lähteet.
Fosfoseriinitransaminaasi

Fosfoseriinitransaminaasi eli fosfoseriiniaminotransferaasi on aminotransferaaseihin kuuluva entsyymi ja osa seriinin biosynteesiä. Se katalysoi fosfohydroksipalorypälehapon ja glutamiinihapon välistä reaktiota, jossa muodostuu fosfoseriiniä ja α-ketoglutaarihappoa. Fosofoseriiniaminotransferaasin EC-numero on EC 2.6.1.52.
Rakenne.
Fosfoseriinitransaminaasi on rakenteeltaan dimeeri ja koostuu kahdesta samanlaisesta alayksiköstä. Alayksiköissä α-kierteiden ja β-laskosten muodostama rakenne on samankaltainen kuin muissakin pyridoksaalifosfaatista riippuvissa entsyymeissä. Ainotransferaaseista se muistuttaa eniten aspartaattiaminotransferaasia. Aktiivisessa kohdalla on suurempoi alayksikkö, johon pyridoksaalifosfaatti kiinnittyy lysiiniaminohappoon muodostaen aldimiinin eli Schiffin emäksen. Eräillä emäksisiin olosuhteisiin sopeutuneilla eliöillä fosfoseriinitransaminaasin pinnalla negatiivisesti varautuvia aminohappoja on enemmän kuin muiden eliöiden entsyymeissä.
Fosfoseriiniaminotransaminaasin puutos.
Eräs suhteellisen harvinainen perinnöllinen mutaatio aiheuttaa fosfoseriinitransaminaasientsyymin tuotannon heikentymistä. Tämä ilmenee veren seerumin alhaisina seriini- ja glysiinikonsentraatioina. Tämän seurauksena aiheutaa kohtauksia ja henkistä jälkeenjääneisyyttä.