tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vilho Pöntynen

Vilho Pöntynen (11. toukokuuta 1891 Säkkijärvi – 19. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä. 
Henkilöhistoria.
Pöntysen vanhemmat olivat maanviljelijä Juhana Pöntynen ja Katrina Mutru ja puoliso vuodesta 1921 Aili Irene Järvinen. Hän tuli ylioppilaaksi 1912 Helsingin maanviljelyslyseosta ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1915, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri, ja filosofian kandidaatin tutkinnon 1920. Maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1931. Pöntynen työskenteli useissa erilaisissa metsänarvioimistehtävissä ja Evon metsäopiston johtajana 1933–1938. Hän oli myös useiden alansa komiteoiden ja toimikuntien jäsen. Pöntynen oli vuosina 1938–1950 Helsingin yliopiston yksityismetsätalouden apulaisprofessori, dosentti 1951–1960 ja vuosina 1950–1960 Metsäntutkimuslaitoksen professori. Hän johti valtakunnallisia puun käytön tutkimuksia.
Ulf Kortesniemi

Ulf Kortesniemi (s. 28. maaliskuuta 1966) on suomalainen entinen jalkapallomaalivahti. 
Hän pelasi urallaan yhden kokonaisen kauden Veikkausliigassa edustaen Vaasan Palloseuraa. Lisäksi Kortesniemi pelasi FF Jarossa yhden liigaottelun vuonna 1993. Kaudeksi 1996 hän siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Ljungskile SK:n joukkueeseen ja oli mukana nostamassa sitä pääsarjaan. Kortesniemi pelasi Ljungskilessä myös seuraavana vuonna. Putoamiseen päättynyt kausi oli seuran ensimmäinen pääsarjatasolla Allsvenskanissa. Yhteensä Kortesniemelle kertyi urallaan 27 Veikkausliiga- ja 14 Allsvenskan-ottelua.
Pelaajauransa jälkeen hän on muun muassa valmentanut FC Sportia Naisten Ykkösessä vuonna 2011.
Persianaavikkonärhi

Persianaavikkonärhi ("Podoces pleskei") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Persianaavikkonärheä tavataan kotoperäisenä Iranissa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvattu paikallisesti melko runsaslukuiseksi.
Eino Kivivuori

Kustaa Eino Kivivuori (27. toukokuuta 1900 Mietoinen – 7. huhtikuuta 1966 Turku) oli suomalainen vuorineuvos, joka toimi Raision Tehtaat Oy:n ensimmäisenä pääjohtajana ja yhtiön merkittävänä kehittäjänä. Hän oli myös Mekes Oy:n toimitusjohtaja ja yhteiskunnallinen taustavaikuttaja.
Eino Kivivuoren vanhemmat olivat Kaarlo Kustaa Kivivuori ja Venla Sofia Mannerjärvi. Hän kävi maamieskoulun Vehmaalla ja valmistui vuonna 1925 maatalousteknikoksi Mustialan maanviljelysopistosta. Hän työskenteli aluksi kansanopiston opettajana, mutta siirtyi 1930 Keski-Suomen Maataloustuottajain Liiton ja 1937 Varsinais-Suomen Maataloustuottajain Liiton sihteeriksi. Kivivuori ajoi voimakkaasti vehnän jauhamiseen erikoistuneen kauppamyllyn perustamista Varsinais-Suomeen, koska maakunnassa ei entuudestaan ollut sellaista ja alueen viljelijöiden oli vaikea saada vehnäänsä myydyksi isojen vehnämyllyjen ostaessa raaka-aineensa ulkomailta. Hänet nimitettiin itseoikeutetusti vuonna 1939 perustetun Oy Vehnä Ab:n toimitusjohtajaksi. Raisioon rakennettu mylly aloitti toimintansa 1942 ja sitä laajennettiin sotien jälkeen.
Niin ikään Kivivuoren aloitteesta perustettiin 1950 rypsiöljyn valmistamista varten Oy Kasviöljy – Växtolje Ab ja 1956 Margariini Oy. Hän johti kaikkia kolmea yritystä sekä niiden yhteiseksi hallintoyhtiöksi 1959 perustettua Raision Tehtaat Oy:tä samoin kuin Keksi Oy:tä vuoteen 1961 saakka. Suuren teollisuuslaitoksen johtajanakin Kivivuori säilytti maanviljelijöiden edunvalvojan katsantokannan. Kivivuori joutui kuitenkin eroamaan yhtiöidensä johdosta vuoden 1961 margariiniskandaalin seurauksena, kun ilmeni, että Raision Tehtaiden margariinissa oli käytetty ihmisravinnoksi kelpaamattomia aineksia.
Kivivuorella oli paljon yhteiskunnallisia luottamustehtäviä ja hänet tunnettiin Maalaisliiton taustavaikuttajana sekä Urho Kekkosen lähipiirin jäsenenä. Hän toimi vuosina 1956–1964 "Maakansa"-lehden kustannusyhtiön johtokunnan puheenjohtajana ja kuului Kekkosen vaalikampanjoita tukeneen Maaseudun Yhteisvaliokunnan Säätiön johtokuntaan. Kivivuoren erottamiseen Raision Tehtaiden johdosta vaikuttikin margariiniskandaalin ohella myös se, että hän oli yhtiön johtokunnan tietämättä antanut Maaseudun Yhteisvaliokunnan Säätiölle huomattavan määrän taloudellista avustusta vuoden 1962 presidentinvaaleja varten. Asian paljastuttua johtokunnan enemmistönä olleet Kekkosen vastustajat antoivat luottamuspulan vuoksi Kivivuorelle potkut.
Tämän jälkeen Kivivuori tuli 1962 perustetun Mekes Oy:n toimitusjohtajaksi. Sen tarkoituksena oli verkostoida noin 400 pientä metalliteollisuusalan yritystä ja luoda siten työpaikkoja maaseudulle. Lisäksi yhtiö rakensi oman tehtaan Parkanoon. Kivivuori jäi eläkkeelle Mekesistä 1965. Kaksi vuotta myöhemmin kannattamaton yritys teki konkurssin.
Kivivuori osallistui asiantuntijana Suomen kahdenvälisiin kauppaneuvotteluihin Neuvostoliiton ja Kiinan kanssa. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen vuonna 1960.
Nora Pöyhönen

Alexandra Eleonora (Nora) Pöyhönen, o.s. "Europaeus", (16. heinäkuuta 1849 Liperi – 1. huhtikuuta 1938 Haapavesi) oli suomalainen kasvitarhaopetuksen edistäjä. 
Pöyhösen isä oli valtiopäivämies, Liperin kirkkoherra ja teologian tohtori A. J. Europaeus ja äiti tämän toinen puoliso Selma Augusta Lampa. Pöyhösen veli oli Suomen hammaslääketieteen isäksi kutsuttu Matti Äyräpää. Pöyhönen olisi halunnut opiskella opettajaksi, mutta joutui keskeyttämään opinnot heikon terveytensä takia. Hän oli perehtynyt maanviljelykseen ja hoiti miehensä Juho Pöyhösen ollessa Pielaveden kappalaisena itsenäisesti pappilan viljelyksiä. Puutarhanhoitoon Pöyhönen paneutui perheen muutettua Haapavedelle 1886, jossa hän ryhtyi opettamaan lapsille vihannesten viljelyä.
Pöyhönen perusti 1893 Haapaveden kotitalousopiston, jonka nimi oli vuoteen 1930 kasvitarha- ja talouskoulu, ja toimi sen johtajana. Koulu oli Pohjoismaissa ensimmäinen alallaan, 1932 se muuttui emäntäkouluksi. 1955 koulu siirtyi valtion omistukseen, ja 2000 siitä tuli Haapaveden ammattioppilaitoksen Palvelu- ja luontoalojen yksikkö "Nora". Koulu toimi ensin pappilassa, mutta Pöyhönen otti 1903 lainaa hankkiakseen koulua varten Alamaan tilan. Koulun rakennusten, huvimajojen ja puutarhan huonekalujen piirustukset tilattiin arkkitehti Wivi Lönniltä. Koulun puutarhasta tuli nähtävyys, johon tuhannet ihmiset kävivät tutustumassa jo 1900-luvun alussa. Pentti Haanpää luonnehti Pöyhösen pyrkimystä korkeaan laatuun ja kauneuteen häntä kuvaavassa novellissaan niin, ettei Pöyhöselle kelvannut "muu kuin täysin hyvä".
Pöyhönen oli Kodin Kasvitarha -lehden toimittaja 1912–1916. Tyttärensä kotitalousopettaja Maiju Pöyhösen (1879–1930) kanssa hän myös julkaisi samannimisen, laajasti käytetyn oppikirjan "Kodin kasvitarha" vuonna 1927. Kirjasta otettiin vuosikymmenien aikana useita painoksia.
Pöyhösen oppilaita oli muun muassa Fanny Sundström, joka koulusta saamansa opetuksen innostamana perusti Karjaalle Högvallan kotitalous- ja puutarhakoulun ja oli kotitalousopetuksen uranuurtaja Suomessa.
Pöyhösen puoliso vuodesta 1875 oli rovasti Juho (Johan) Pöyhönen (1839–1906). Miehensä kuoltua Pöyhönen, joka oli vakaumuksellinen uskovainen, liittyi helluntaiherätykseen, jossa hän toimi aktiivisesti. Perheeseen syntyi seitsemän lasta, joista yksi kuoli pienenä. Poika Yrjö Pöyhönen (1885–1973) sai metsäneuvoksen arvonimen vuonna 1950. Tytär Elsa Pöyhönen (1883–1940) toimi äitinsä tavoin Haapaveden emäntäkoulun johtajaopettajana. Pöyhösen lapset ja lastenlapset johtivat koulua aina vuoteen 1990 asti.
Sinkianginaavikkonärhi

Sinkianginaavikkonärhi ("Podoces biddulphi") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sinkianginaavikkonärheä tavataan Sinkiangissa (Xinjiang) Länsi-Kiinassa. Lajin populaatioksi arvioidaan noin 10 700 yksilöä. Sinkianginaavikkonärhi on luokiteltu silmälläpidettäväksi ja sen kanta on laskussa elinympäristöjen pirstoutumisen vuoksi.
Elinympäristö.
Sinkianginaavikkonärhi elää hiekkaisilla aavikoilla ja pensaikkoalueilla.
Koillis-Pirkan Kiekko

Koillis-Pirkan Kiekko eli KPK on jääkiekkoseura Mänttä-Vilppulasta, ja pelaa kotiottelunsa Mäntän Jääreenalla. KPK perustettiin vuonna 2000, kun Mäntän Kiekko-Pojat (KiePo) ja Vilppulan Kiekko (ViKi) yhdistivät toimintansa. Jääkiekkoperinteitä Mänttä-Vilppulassa on vuodesta 1926.
Seurassa toimii myös KPK naiset, KPK taitoluistelu ja perheluistelu. 
Seuran miesten edustusjoukkue aloitti kauden 2012–13 Hämeen aluesarjan 3-divisioonan luoteislohkossa ja nousi tappiottomalla pelillä jääkiekon II divisioonaan. 2-divisioonassa joukkue sijoittui lohkossaan sijalle 7 ja päätyi karsintasarjaan, jossa sijoittui lopulta niukasti toiseksi. KPK sai kuitenkin jatkaa 2-divisioonassa, Rauman VT-HT:n luovuttua sarjapaikasta. 
Kaudella 2013–2014 KPK sijoittui II-divisioonassa sijalle 12. joutuen karsintasarjaan, jossa sijoittui sijalle 4 ja lunasti paikan II-divisioonaan kaudelle 2014–2015. 
Kaudella 2014–2015 KPK sijoittui runkosarjan jälkeen sijalle 3 vain neljän pisteen päähän voittajasta Valkeakosken K-Ahmasta. Pudotuspelit kutsuivat joukkuetta ensimmäisen kerran historiassa ja siellä joukkue raivasi tiensä aina II-div. Hämeen lohkon finaaleihin saakka, jossa Hyvinkään H.K.H vei ottelut lukemin 2–1 ja. sekä 4-5 ja. Finaalien jälkeen H.K.H ei ollut valmis lähtemään Suomi-sarjan karsintoihin, joten paikka aukesi KPK:lle, josta joukkueelle ei irronnut kuin kokemusta ollen karsintalohkonsa viides joten pelit jatkuivat kaudella 2015–2016 II-divisioonassa.
Jonathan Okafor

Jonathan ”Jon” Okafor (s. 25. elokuuta 1989) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigan Myllykosken Palloa.
Okafor opiskeli rhodeislandilaisessa Brownin yliopistossa ja pelasi jalkapalloa yliopiston joukkueessa Bearsissa vuosina 2007–2010. Hän teki pelaamassaan 64 ottelussa 14 maalia ja antoi 12 maalisyöttöä. Okaforin aikana joukkue ylsi kolmesti . Vuonna 2010 Okafor pelasi myös USL Premier Development Leaguessa Central Jersey Spartansin joukkueessa.
Chivas USA varasi Okaforin ammattilaisliiga Major League Socceriin vuoden 2011 MLS SuperDraft -varaustilaisuudessa. Helmikuussa 2013 Okafor teki sopimuksen Suomen Veikkausliigan Myllykosken Pallon kanssa. Hän debytoi liigassa 14. huhtikuuta 2013 kauden avauskierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan.
Okafor on kuulunut Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden maajoukkueryhmään.
Formula 1 -kausi 2014

Formula 1 -kausi 2014 oli Formula 1 -sarjan historian 65. maailmanmestaruuskausi. Kausi oli ensimmäinen, jossa käytettiin 1,6-litraisia V6-turbomoottoreita.
Kilpailukalenteri.
Kaudella järjestettiin 19 osakilpailua. Kaudella Espanjan GP järjestettiin Circuit de Catalunyalla ja Saksan GP Hockenheimringillä. Espanjan GP:n oli tarkoitus edellisestä kaudesta lähtien vuorotella Circuit de Catalunyan ja Valencian katuradan välillä, mutta taloudellisista syistä Valenciassa ei ajettu tällä kaudella.
Uusina ratoina mukaan F1-kalenteriin oli tarkoitus tulla New Jerseyn katuradalla ajettava Amerikan Grand Prix ja Venäjän GP Sotšissa. Myöhemmin ilmoitettiin, että Amerikan GP ei toteudu, koska järjestäjät eivät ole kyenneet hoitamaan osakilpailun rahoitusta ajoissa kuntoon.
Kisoista kaksi ajettiin illalla keinovalaistuksessa, Singaporen GP Marina Bayn kaupunginosassa ja ensimmäistä kertaa Bahrainin GP Sakhirissa. Abu Dhabissa aloitettiin luonnonvalossa ja kisan loppuosa ajettiin keinovalossa.
Vuonna 2013 ajetuista kisoista Intian GP putosi pois kilpailukalenterista. Intian GP:n oli tarkoitus palata formuloihin alkukaudesta 2015, mutta maaliskuussa 2014 Bernie Ecclestone ilmoitti että paluu on mahdollinen aikaisintaan 2016. Ecclestone on kaavaillut Meksikon GP:n palauttamista kalenteriin. Myöhemmin ilmoitettiin ettei Meksikon GP toteudu kaudella 2014. Myös Korean Grand Prix putosi pois kalenterista. Kaudella ajettiin näin ollen viime kauden tapaan 19 kilpailua.
Paluun F1-kalenteriin tehnyt Itävallan Grand Prix ajettiin Red Bull Ringin radalla, jossa ajettiin kilpaa edellisen kerran kaudella 2003.
Tulokset.
Osakilpailut.
Kauden viimeisestä kilpailusta jaettiin talleille ja kuljettajille tuplapisteet.
AFL Live

AFL Live on Big Ant Studiosin kehittämä ja Tru Blu Entertainmentin julkaisema urheilupeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3-, Windows- ja Xbox 360 -alustoille.
Pelille on julkaistu seuraavana vuonna päivityspaketti, jolla joukkueet ja kaudet saattoi päivittää vuoden 2012 tietoja vastaaviksi.
Pelaaminen.
Pelissä pelataan australialaista jalkapalloa.
Vastaanotto.
Peli on saanut Gamespotin arvostelussa arvosanaksi 6.5/10.
Sign of the Cross

Sign of the Cross on Terveet Kädet -yhtyeen vuonna 1995 ilmestynyt studioalbumi. Albumin kannen on piirtänyt yhtyeen keulahahmo Läjä Äijälä. Kappaleiden "The Leader" ja "Demon Seeds" alkuperäiset versiot julkaistiin vuonna 1985 ilmestyneellä "The Horse" -albumilla. Myös kappaleet "Devil Christ" (alkuperäiseltä nimeltään "Jeesus Perkele") ja "Anno Domini" ovat uudelleen levytettyjä versioita alun perin 1980-luvulla levytetyistä kappaleista.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on sanoittanut Läjä Äijälä ja sovittanut Terveet Kädet.
Hotelli Kleineh

Hotelli Kleineh oli saksalaissyntyisen Louis Kleineh'n vuonna 1851 Helsinkiin perustama hotelli, jota pidettiin aikoinaan kaupungin hienoimpana. Kleineh johti vielä kymmenen vuotta samanaikaisesti Seurahuonetta mutta keskittyi vuodesta 1861 kadun toisella puolella olleeseen omaan hotelliinsa. Hotelli sijaitsi Kauppatorin varrella Pohjoisesplanadi 9:ssä.
Vuosikymmeniä Helsingin hotelli- ja ravintolaelämässä vaikuttaneen ravintolakuningas Kleineh'n hotellissa vietettiin muun muassa Fredrik Cygnaeuksen 50-vuotispäivää vuonna 1857 ja perustettiin Nyländska Jaktklubben vuonna 1861. Hotellin ravintolassa järjestivät monet yhdistykset kokouksiaan.
Kleineh'n kuoltua vuonna 1874 hotellia piti hänen leskensä, ja vielä 1900-luvun alkupuolella se säilytti maineensa. Hotellin viimeinen omistaja oli latvialainen Heinrich Bitte, joka hoiti yritystä vuoteen 1935, jolloin Helsingin kaupunki osti rakennuksen. Sittemmin hotellirakennukseen sijoittui kaupungin kiinteistövirasto.
Nykyisin rakennus on remontoitu osaksi torikorttelit-kokonaisuutta, ja siinä toimii muun muassa ravintoloita.
HMS Argyll (F231)

HMS Argyll (viirinumero F231) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti. 
Valmistus.
Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1986 Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 20. maaliskuuta 1987. Alus laskettiin vesille 8. huhtikuuta 1989 kumminaan Lady Wendy Levene ja otettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1991.
Palvelus.
Vuonna 2000 alus kuului sisällissotaan ajautuneen Sierra Leonen rannikolle lähetettyyn laivasto-osastoon. Operaation aikana se oli Länsi-Afrikan aseman vartioaluksena ja viipyi alueella syyskuuhun, jolloin "HMS Iron Duke" saapui sen tilalle. Helmikuusta elokuuhun 2005 alus oli Persianlahdella suojaten kahta öljynporauslauttaa. Paluumatkalla se vieraili Boulognessa.
Vuonna 2013 alus oli Etelä-Atlantilla seitsemän kuukauden partiomatkalla, jolloin se purjehti Länsi-Afrikan rannikkoa etelään. Alus osallistui Saharan Express 2013 harjoitukseen ja aluksen helikopteri toimitti japanilaisen kalastusaluksen miehistönjäsenen Kap Verdelle saamaan hoitoa. Alus vieraili Falklandilla ja kävi itäisellä Tyynellämerellä, mistä se palasi Panaman kanavan kautta partioimaan Karibialle. Alus vieraili Yhdysvaltain laivaston tukikohdassa Key Westissä Floridassa, mistä se palasi Plymouthiin syyskuussa 2013.
Alus oli huollettavana Frigate Refit Complexissa Devonportissa, kun laivasto ilmoitti 14. toukokuuta 2024 sen palveluksesta poistosta. Syynä palveluksesta poistoon pidetään laivaston henkilöstö pulaa eli kaikkia aluksia ei kyetä miehittämään.
Hotelli Seurahuone (Helsinki)

Hotelli Seurahuone (vuodesta 2018 virallisesti Scandic Seurahuone) on vuonna 1833 Helsinkiin perustettu hotelli. Se toimi alkuun Kauppatorin varrella osoitteessa Pohjoisesplanadi 11 sijaitsevassa rakennuksessa, joka nykyisin on Helsingin kaupungintalo. 1900-luvun alkupuolella hotelli siirtyi Rautatieasemaa vastapäätä Kaivokatu 9:ään valmistuneen Vakuutusyhtiö Kalevan rakennuksen tiloihin. Hotelli avattiin uudelleen ison remontin jälkeen keväällä 2024 viereiseen Uuteen ylioppilastaloon laajennettuna nimellä Grand Hansa. Nimi viittaa Uudessa ylioppilastalossa 1924–1968 toimineeseen Hotelli Hansaan.
Historia.
Alkuperäinen Seurahuone Kauppatorin varrella.
"Societetshusaktiebolaget i Helsingfors" -niminen yhtiö perustettiin vuonna 1828. Suurimpia osakkeenmerkitsijöitä olivat Venäjän keisari Helsingin köyhäinhuollon puolesta, Helsingin kaupunki, everstiluutnantti Otto Rehbinder ja majuri Gylleberg sekä tehtailija Stråhle. Osakkeet noteerattiin Helsingin Pörssiyhdistyksen listalla vuosina 1862–1867. 
Seurahuoneen alkuperäisen rakennuksen suunnitteli Carl Ludvig Engel. Se valmistui vuonna 1833.
Hotellilla oli 1800-luvun puolivälistä lähtien keskeinen asema Helsingin kulttuurielämässä. Sen johdossa ovat olleet muun muassa Alexander Adlivankin, Wilhelm Vohs, Vohsin jälkeen Louis Kleineh vuoteen 1861 asti ja Adolf Holmgren vuosina 1861–1882. Kleineh yritti vielä vuonna 1862 saada Seurahuoneen takaisin hoitoonsa ja myi siinä tarkoituksessa pois toisen ravintolansa. Vuonna 1887 perustetusta Hotelli Kämpistä Seurahuone sai kovan kilpailijan.
Uusi Seurahuone Kaivokadulla.
Seurahuone siirtyi vuonna 1902 Helsingin kaupungin omistukseen. Hotelli- ja ravintolatoiminnan vastuu siirtyi Wilhelm Noschisille. Hänen aikanaan toiminta siirtyi Kaivokadulle. Alkuperäinen hotellirakennus muutettiin virastotaloksi ja kaupungintaloksi. 
Hotelli sai tilat Kaivokadun ja Heikinkadun kulmaan rakennetusta Armas Lindgrenin suunnittelemasta Vakuutusyhtiö Kalevan talosta, sillä Kalevan johtaja Uno Kurtén oli Noschisin ystävä. Hotelli avasi ovensa uusissa tiloissa vuonna 1914. Tuohon aikaan oli poikkeuksellista, että jokaisessa huoneessa oli puhelin, lämmin vesi ja keskuslämmitys. Seurahuoneessa asui noihin aikoihin paljon venäläisiä emigrantteja ja poliittisia pakolaisia. Hotellissa asui esimerkiksi tammikuusta heinäkuuhun 1919 venäläinen kenraali Nikolai Judenitš, joka suunnitteli sotaretkeä Pietarin valtaamiseksi.
Wilhelm Noschis siirsi myöhemmin hotellin osakkeet ruotsalaisen vaimonsa Annan nimiin. Anna Noschis vastasi hotellista 1970-luvulle, jolloin Kaleva uhkasi muuttaa tilat supermarketiksi. Uhka kuitenkin väistyi, ja vastuunkantajaksi tuli Vuoristo-yhtiöt. Vuodesta 1973 alkaen ravintolaa piti pitkään Elanto ja vuoden 1996 jälkeen Restel, ensin yhteistyössä Elannon kanssa ja vuodesta 2004 alkaen yksin. 
Vuonna 2018 hotellin osti Helsingin yliopiston ylioppilaskunta, joka yhdisti hotelliin myös osan viereisestä Uudesta ylioppilastalosta. Uusi suurhotelli avattiin keväällä 2024 nimellä Grand Hansa.
HMS Lancaster (F229)

HMS Lancaster (viirinumero F229) on Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 23 fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 15. heinäkuuta 1986 Scotstounista Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1987. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1990 ja valmistui 9. marraskuuta 1991. Se otettiin palvelukseen 1. toukokuuta 1992.
Palvelus.
Alus osallistui vuonna 2009 Karibialla huumeiden salakuljetuksen torjuntaan sekä kuljetti uuden Gibraltarin kuvernöörin vara-amiraali Adrian Johnsin toimipaikkaansa. Helmikuussa 2010 se oli Afrikan sarven vesillä taisteluosastossa 150, jonka tehtävänä oli torjua merirosvousta sekä huumeiden, ihmisten ja aseiden salakuljetusta. Lisäksi osaston tehtävänä oli torjua muuta rikollisuutta sekä terrorismia.
Syyskuussa 2010 alus siirrettiin Portsmouthissa telakalle modernisoitavaksi. Alus vapautui telakalta alkuvuodesta 2012 ja palasi palvelukseen keväällä 2013. Kaikkiaan 17,9 miljoonan punnan tilaus sisälsi viestijärjestelmien, Sea Wolf -ohjusten ja taistelunjohtojärjestelmien uudistamisen. Alukselle asennettiin lisäksi 30 millimetrin kauko-ohjattu pikatykki sekä vakaimet. Kumpikin aluksen potkuriakseleista uusittiin, neljä uutta dieselgeneraattoria asennettiin sekä runko maalattiin. Lisäksi majoitus-, vapaa-ajan ja ruokailutilat kunnostettiin. Puolet aluksen miehistöstä palasi alukselle jo lokakuussa 2011 Charlie Guyn alaisuudessa ennen kuin Steve Moorhouse vastaanotti päällikön tehtävät marraskuussa.
Toukokuussa 2013 alus lähti Portsmouthista seitsemän kuukauden partiomatkalle Pohjois-Atlantille ja Karibialle. Alus purjehti kaikkiaan 30 000 merimailia, vieraili 20 satamassa 18 maassa. Aluksen miehistö pysäytti kaikkiaan kuusi alusta merellä. Se takavarikoi yhteensä 1,2 tonnia kokaiinia ja lähes 1,5 tonnia kannabista, joiden arvioitu yhteenlaskettu arvo katukaupassa oli 160 miljoonaa puntaa. Näiden lisäksi kaikkiaan 23 huumeiden salakuljettajaa pidätettiin. Alus osallistui syyskuussa 2013 Kolumbian laivaston johtamaan kymmenpäiväiseen Unitas harjoitukseen. Huhtikuussa 2014 alus vieraili Doverissa, missä se oli avoinna yleisölle "HMS Cavalierin" vesillelaskun 70-vuotisjuhlallisuuksissa.
Ahlgren

Ahlgren tai Ahlgrén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Bootstrap

Bootstrap on englanninkielinen sana, joka tarkoittaa "saappaanraksia" eli saappaan takaosassa oleva lenkkiä, jonka avulla saapas on helppo vetää jalkaan ja josta sen voi ripustaa kuivumaan. Kielikuvana bootstrap tarkoittaa itsensä auttamista ilman ulkopuolista apua. Virheellisen käsityksen mukaan Paroni von Münchhausen olisi väittänyt vetäneensä itsensä ylös suosta pitämällä kiinni saappaanrakseistaan. Todellisuudessa teoksessa "Paroni von Münchhausenin seikkailut" hänen kerrotaan vetäneen itsensä hiuksista ylös.
Bootstrap-sanan mukaan on nimetty muun muassa:
Lefortovon vankila

Lefortovon vankila on vankila Moskovassa Lefortovon kaupunginosassa.
Vankila on perustettu 1881 ja siirtyi 2005 Venäjän federaation oikeusministeriön alaisuuteen. Siitä vastaa FSB. Neuvostoliiton aikana sitä käytettiin tutkintavankilana ja siitä vastasi salainen palvelu KGB.
Tunnettuja vankeja vuoden 1953 jälkeen.
Stalinin kuolinvuoden 1953 jälkeen vankilassa ovat olleet muun muassa seuraavat henkilöt:
Phi Beta Kappa

Phi Beta Kappa Society on yhdysvaltalainen akateeminen veljeskuntajärjestö, jolla on 283 osastoa ja yli puoli miljoonaa jäsentä. Järjestö kertoo ylistävänsä ja kannattavansa erinomaisuutta vapaissa taidoissa ja tieteissä. 
Phi Beta Kappa perustettiin 5. joulukuuta 1776 College of William &amp; Maryssa, Virginiassa. Se oli ensimmäinen kreikankielisillä kirjaimilla nimetty oppilaskunta ja vanhin vapaiden taitojen ja tieteiden järjestö sekä yksi vanhimmista ylioppilaskunnista Yhdysvalloissa.
Phi Beta Kappa (ΦΒΚ) on lyhenne sanoista "Φιλοσοφία Βίου Κυβερνήτης" ("philosophia biou kybernētēs"), ”rakkaus oppimiseen on elämän opettaja” (engl. "Love of learning is the guide of life").
Tunnus.
Phi Beta Kappan tunnus on kultainen avain, johon on kaiverrettuna kolme tähteä, kirjaimet ΦΒΚ ja osoittava sormi.
Tunnettuja jäseniä.
17 Yhdysvaltain presidenttiä, 38 Korkeimman oikeuden tuomaria ja 136 Nobel-voittajaa on kuulunut Phi Beta Kappaan.
Maantiejuoksun Suomen-mestaruuskilpailut

Maantiejuoksun Suomen-mestaruuskilpailut (SM-maantiejuoksut) ovat vuosittain järjestettävät yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut maantiejuoksussa. Vuodesta 1996 lähtien miehet ja naiset ovat kilpailleet puolimaratonin mittaisella matkalla. Vuosina 1989–1995 miehet juoksivat 20 ja naiset 15 kilometriä. Vuosina 1989–1991 kilpailu juostiin lokakuussa, mutta nykyään SM-maantiejuoksut järjestetään keväällä, yleensä huhtikuun puolivälissä.
Suomen Urheiluliiton mestaruuskilpailusääntöjen mukaan maantiejuoksun SM-kisojen kilpailureitti sijoitetaan kovapintaiselle alustalle (esim. asfaltti) jyrkkiä mutkia ja suuria korkeuseroja välttäen sekä käyttäen hyväksi ulkoilu- ja kävelyteitä tai liikenteeltä eristettyä ajoradan osaa.
Kilpailupaikkakunnat ja mestarit.
Kipkurui ja Korir ovat Kenian kansalaisia, mutta heillä on edustusoikeus SM-kisoihin ja he ovat täten virallisia Suomen-mestareita.
Richie Havens

Richie Havens (21. tammikuuta 1941 – 22. huhtikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen folklaulaja ja kitaristi.
Havens esiintyi vuonna 1969 Woodstockin festivaalien ensimmäisenä esiintyjänä. Esiintyminen ja siitä tehty tallenne lisäsivät Havensin mainetta suuresti. Kolmetuntiseksi venynyt esitys oli osittain sattumaa: ennen Havensia aikatauluun merkityt esiintyjät eivät ehtineet paikalle ajoissa, joten Havens sai aloittaa, ja koska seuraavatkin olivat myöhässä, hän sai jatkaa tuntikausia.
Diskografia.
Havens julkaisi yli 25 albumia.
Vihersimput

Vihersimput (Hexagrammidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan pohjoiselta Tyyneltämereltä.
Lajit ja anatomia.
Vihersimppujen heimoon jaetaan 5 sukuun ja 12 lajiin. Aikaisemmin "Zaniolepis"-suvun lajien katsottiin muodostavan oman heimonsa kampasimput ("Zaniolepididae"). Ruumiinrakenteeltaan vihersimput ovat pitkänomaisia ja litteähköjä kaloja, jotka voivat kasvaa 25–125 cm pitkiksi. Suurin laji on kameleonttisimppu ("Ophiodon elongatus"). Heimon kaloilla on otsassa silmien yläpuolella värekarvoja, mutta muuten pää on piikitön. Selkäeviä on yksi pitkä, jonka keskellä on usein lovi, joka jakaa sen pehmeään ja piikikkääseen osaan. Vihersimpuilla ei ole uimarakkoa. Väritykseltään vihersimppulajit ovat vaihteleviä. Ne ovat usein vihertävän kirjavia ja väritys riippuu huomattavasti sukupuolesta, esiintymisalueesta ja paikallisesta ympäristöstä.
levinneisyys ja elintavat.
Vihersimppuja tavataan pohjoiselta Tyyneltämreltä alueelta, joka ulottuu Japanista Beringinmeren kautta Alaskaan ja etelään Kaliforniaan asti. Helmivihersimppua ("H. stelleri") esiintyy myös Jäämerellä. Vihersimppulajit elävät suhteellisen matalissa vesissä ja syvimmillään niitä on tavattu 600 metrin syvyydessä. Niiden ravintoa ovat kalat, äyriäiset, meduusat ja muiden kalojen kutu. Tärkeitä kalastettavia lajeja ovat kamelonttisimppu, "Pleurogrammus"-suvun lajit ja kelppisimppu ("Hexagrammos decagrammus"). Monet muutkin vihersimpulajit ovat suosittuja vapaa-ajankalastuksen kohteita.
Mauri Härmä

Mauri Härmä (oik. Mauri Salomaa; s. 9. toukokuuta 1946 Vaasa) on iskelmälaulaja, joka toimi Dallapé-orkesterin laulusolistina vuosina 1977–1982.
Härmä vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Etelä-Pohjanmaan Kauhajoella asutustilallisen poikana harrastaen nuorena harmonikan soittoa. Hän osallistui 1960-luvun alussa yhteensä 12 iskelmälaulukilpailuun, joista voitti yhdeksän. Laulukilpailujen hyvästä menestyksestä sekä erään kilpailun tuomarina toimineen Olavi Virran kannustuksesta alkoi Härmän laulajan ura eri tanssiorkestereissa. Vuosina 1977–1978 hän opiskeli laulua Ture Aran oppilaana.
1960-luvun alkupuolella Mauri Härmä oli kauhajokelaisen Mauri Salon tangoyhtyeen solistina. Muutettuaan Helsinkiin vuonna 1966 hän pääsi Jorma Weneskosken orkesterin solistiksi. Härmä kierteli tuolloin myös muiden orkesterien vierailevana solistina ympäri maata. Weneskosken kanssa hän esiintyi usein ”Hämiksen tansseissa” (nykyisellä Tavastialla). Weneskoski keksi taiteilijanimen Mauri Härmä laulajan pohjalaisen syntyperän innoittamana.
1970-luvun alussa Härmä siirtyi solistiksi Rauno Eskelisen Helsinki-Humppaan, joka esiintyi usein Dipolin tanssi-illoissa. Orkesterin sovitukset olivat muun muassa Matti Viljasen tekemiä.
Vuosina 1977–1982 Härmä esiintyi Dallapé-orkesterin solistina Kalevi Korven jälkeen. Orkesterin johtajana toimi vielä tuolloin Eero Lauresalo (ent. Lindroos), joka oli ollut Dallapéssä vuodesta 1929 vastaten useista sen levytysten sovituksista.
Vuosien saatossa Härmälle kertyi runsaasti keikkamatkoja eri tanssiorkesterien kanssa. Esiintymispaikkoina olivat tanssilavojen lisäksi erilaiset nuoriso-, urheilu- ja seuraintalot sekä ravintolat. Härmä esiintyi näiden konserttien lisäksi muun muassa Yleisradion "Lavalauantai"-ohjelmassa sekä Niilo Tarvajärven "Tervetuloa aamukahville" -lähetyksissä. Hän oli Lappeenrannan humppafestivaalien vakioesiintyjä ja esiintyi myös kerran Helsingin juhlaviikkojen konsertissa.
Härmä on levyttänyt Unto Monosen tangot ”Kulta pikkuinen” ja ”Nuoruuden rakkaus”, ensin singleinä vuonna 1967 ja myöhemmin albumille "Konkarit" (PSO, 1979).
Mauri Härmän Dallapé-ajoista kerrotaan tarkemmin "Tanssiorkesteri Dallapé" -nimisessä kirjassa, jonka ovat toimittaneet Marko Tikka ja Toivo Tamminen.
Härmä työskenteli lauluharrastuksensa ohella rikostutkijana Helsingin poliisilaitoksen eri yksiköissä. Hän oli yli 20 vuotta rikoskomisariona Helsingin rikospoliisin murharyhmässä eli väkivaltarikosyksikössä, josta jäi eläkkeelle täysin palvelleena vuonna 2009. Härmä harrastaa nykyään vinyylilevyjen keräilyä kirpputoreja kierrellen. Härmä on julkaissut omakustanteena vuonna 2018 cd-singlen "Kun sinua katselen" ja "Jäljet hiekassa" sekä vuonna 2019 cd-singlen "Kuinka saatoitkaan". Härmän urasta on tehty vuonna 2019 ja 2020 radio-ohjelmat Helsingin Lähiradiossa Petteri Pelkin ohjelma Mauri Härmä Laulava rikospoliisi sekä Radio Robin Hoodissa Liisa-Hellevi Rantasen ja Erkki Rantasen ohjelma Mauri Härmä Levytykset 1967-2019 osa I ja II
Marko Kari

Marko Kari (s. 19. joulukuuta 1963) on suomalainen Tampereella asuva kirjailija. Kari on työskennellyt muun muassa kirjastovirkailijana.
Kari on kirjoittanut kaksi kauhuromaania "Reviiri" ja "Verikaste". Hän sai esikoisromaanistaan J. H. Erkon palkinnon.
Päivi Perttula

Päivi Perttula (s. 19. lokakuuta 1966) on suomalainen kirjailija. 
Perttula sai romaanistaan "Suhdetta" J. H. Erkon palkinnon.
Marjatta Schier

Marjatta Schier (8. tammikuuta 1942 – 17. syyskuuta 2025) oli suomalainen kirjailija. 
Schier sai novellikokoelmastaan "Myrkkyliljat" J. H. Erkon palkinnon.
13 Reasons to Rock

13 Reasons to Rock on suomalaisesta Popeda-yhtyeestä tunnetun kitaristi Costello Hautamäen toinen albumi sooloartistina. Se julkaistiin vuonna 2003.
Kappale "Midnight sun" on julkaistu suomeksi nimellä "Kun mies unelmoi", "Mercury blues" nimellä "Pakko saada BMW" ja "Boogie like a man", jonka suomennos "Lemmenkipee menninkäinen" löytyy Popedan "Häkää!"-albumilta vuodelta 2005.
Keravan jäähalli

Keravan jäähalli (markkinointinimeltään Keravan Energiahalli) on jäähalli Kalevan urheilupuistossa Keravalla. Halli valmistui vuonna 1988, ja sen kapasiteetti oli syksyllä 2023 1 240 paikkaa. Jääkiekkokaukalon lisäksi hallissa on juoksusuora ja kuntosali.
Hallia ovat käyttäneet sen historian aikana muun muassa Mestis-seura HC Keski-Uusimaa sekä ringetteseura Shakers Ringette.
Jääkiekkoseura Jokerit pelasi hallissa 11 Mestis-kauden 2023–2024 kotiotteluaan. Seuran yhteistyökumppanien avustuksella kaukalon päätyyn rakennettiin seisomakatsomo, joka toi halliin yli 200 paikkaa lisää ja nosti katsojakapasiteetin 1 240:een. Halliin tuli myös Mestikseen vaadittu videotaulu, joka korvasi aiemman tulostaulun. Jokerit pelasi viimeisen kotipelinsä hallissa 6. maaliskuuta 2024 KeuPa HT:tä vastaan.
S/S Elias Lönnrot

S/S Elias Lönnrot oli suomalainen siipiratashöyrylaiva joka oli liikenteessä vuosina 1865–1923 ensin Pyhäjärvellä ja sen jälkeen Näsijärvellä ja viimeksi Keurusselällä. Laivan pituus oli 100 jalkaa, leveys 27,5 jalkaa, ja sen voimanlähteenä oli 80 hevosvoiman höyrykone. Laivan suunnitteli saksalainen insinööri Hermann Kauffman. Laiva rakennettiin Tampereen Pellava- ja Rauta-Teollisuus Oy:n telakalla Tampereella, ja se laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1865. Laivan rakennuttaja ruukinpatruuna Adolf Törngren nimesi sen entisen kotiopettajansa Elias Lönnrotin mukaan.
"Elias Lönnrot" liikennöi aluksi Pyhäjärvellä Tampereen ja Lempäälän välillä yhdessä vuonna 1866 valmistuneen siipirataslaiva "Vanajan" kanssa, joka liikennöi taas Lempäälän ja Hämeenlinnan välillä. Ennen Lempäälän kanavan valmistumista Kuokkalankoski esti suoran laivaliikenteen Tampereelta Hämeenlinnaan. Koskesta pääsi 1860-luvulla nousemaan laiva vain kaksi kertaa, heinäkuussa 1863 potkurihöyrylaiva Ilmarinen ja vuonna 1866 siipirataslaiva S/S "Vanaja". Ennen kanavan valmistumista matkustajat siirtyivät jalan maakannaksen yli Havaslahdesta Pyhäjärven puolelle Kirkkojärven rantaan. Lempäälän kanavan valmistuttua 1874 siipirataslaiva "Vanaja" saattoi liikennöidä koko matkalla, mutta "Elias Lönnrot" oli rataskoneistoineen liian leveä sopiakseen kanavan sulkuun.
Hämeenlinnan ja Tampereen välinen matkuistajalaivaliikenne päättyi 1876, kun Hämeenlinna-Tampere rautatie valmistui. "Elias Lönnrot" siirrettiin samana vuonna Näsijärvelle, jossa se sitten liikennöi vuoteen 1890 saakka Tampereelta Kuruun ja Teiskoon. Laiva hinasi myös tukkeja ja kuljetti huvimatkalaisia. Vuonna 1890 tehtailija G. A. Serlachius osti laivan, ja tämän jälkeen laiva liikennöi Keurusselällä Mäntän ja Keuruun välillä pääasiassa hinaamassa tukkilauttoja Serlachiuksen Mäntän-tehtaille. Vuonna 1897 valmistunut Haapamäki-Jyväskylä-rata lopetti säännöllisen päivittäisen laivaliikenteen Mäntän ja Keuruun välillä. Lopullisesti "Elias Lönnrotin" liikennöinti päättyi, kun Kolhon ja Keuruun välille valmistui maantie 1923. Liikenteestä poisotettu laiva romutettiin Mäntässä 1926.
Vuonna 1986 valmistunut M/S "Elias Lönnrot" on dieselkäyttöinen replika alkuperäisestä siipiratasalus "Elias Lönnrotista". Se tekee kesäisin risteilyjä Keurusselällä.
Lentulus Batiatus

Gnaeus Cornelius Lentulus Batiatus (tai, Vatia) oli roomalainen gladiaattorikoulun omistaja () Capuassa lähellä Vesuvius-vuorta Etelä-Italiassa. Koulu on jäänyt historiankirjoitukseen, koska sieltä pakeni traakialaisen orjan Spartacuksen johdolla 70−78 orjaa vuonna 73 eaa. Tämä tapahtuma aloitti kolmantena orjasotana tunnetun Spartacuksen johtaman orjakapinan (73−71 eaa.).
Identiteetti.
Cambridgen ja Harvardin latinan professorina tunnettu Shackleton Bailey on arvellut, että antiikin historioitsijoiden mainitsema nimi "Batiatus" saattaisi olla korruptoitunut muoto cognomenista "Vatia", mikä tarkoittaisi, että Cornelius Lentulus Vatia olisi ollut Cornelius Lentulus-sukuun adoptoitu mies, joka on syntyään ollut Servilius-suvun Vatia haaraan kuuluva Servilius Vatia. Toinen vaihtoehto on, että hän olisi ollut Corneliuksen suvun Lentulus-haaraan kuulunut mies, joka olisi adoptoitu Servilius Vatian sukuhaaraan.
Populaarikulttuurissa.
Peter Ustinov esitti Batiatusta Stanley Kubrickin elokuvassa "Spartacus" vuonna 1960 saaden roolistaan parhaan sivuosanäyttelijän Oscarin.
Ian McNeice esitti Batiatusta vuoden 2004 minisarjassa "Spartacus".
John Hannah esitti Batiatusta Starz-televisiokanavan televisiosarjoissa ' (2010) ja ' (2011).
Forssa (Borlänge)

Forssa (nimi kirjoitetaan silloin tällöin myös muodossa Forsa) on kaupunginosa Borlängessä Ruotsissa. Siellä asuu 3900 ihmistä. Alueeseen kuuluvat myös Hushagenin ja Bergslagsbynin kaupunginosat.
Forssan tienoon asuntokanta koostuu paljolti työläisasunnoista, joista osa on nykyaikaista tuotantoa ja vanhimmat 1800-luvulta. Alueen 2100 asunnosta 750 on pientaloja ja loput huoneistoja. Hushagenissa on 1800-luvun lopulla rautatieverkon laajentamisen yhteydessä rakennettuja vuokrakasarmeita, Bergslagsbynissä taas 1910-luvulla virkamiesten asunnoiksi rakennettuja pientaloja. Kumpaakin aluetta pidetään kulttuurihistoriallisesti merkittävänä, minkä takia ne on määrätty säilytettäviksi nykyisellään. Lähimpänä Forssan keskustaa sijaitsee asumisoikeusasuntoja.
Koulutus.
Forssassa on Forssaängskolan, jossa on luokat 1-6 sekä Forssaklackskolan, jossa on luokat 7-9. Lisäksi siellä on kaksi lukiota: Hushagsgymnasiet ja Erikslundsgymnasiet.
Urheilu.
Forssassa toimii vahvasta nuorisotyöstään tunnettu jalkapalloseura Forssa BK.
Populaarikulttuurissa.
Forssa mainitaan 1980-luvulla suosituksi tulleessa pop-iskelmässä "Köppäbävisan".
Antero de Quental

Antero Tarquíno de Quental (1842–1891) oli portugalilainen runoilija. Hän oli kansallisromantiikkaa vastustavan Coimbran koulukunnan johtajia, laadultaan mietiskelevä, pessimismiin kallistuva lyyrikko. Hän kuului "70-lukulaisiin" ja vastusti äärimmäistä romantiikkaa. Hän laati teorian portugalilaisesta modernista realismista.
Teokset.
Teoksessa "Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 7 : Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja" (WSOY, 1954) on kaksi Helvi Vasaran suomentamaa runoa: "Kädestä Luojan" ja "Nocturno".
Péguy Luyindula

Péguy Makanda Luyindula (s. 25. toukokuuta 1979 Kinshasa, Zaire, Kongon demokraattinen tasavalta) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Major League Soccerissa pelaavaa New York Red Bullsia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen pelinumeronsa on 88.
Pisimmän ajan urastaan hän on pelannut ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa. Hän pelasi siellä vuodet 2007–2012 tehden 130 sarjapelissä 19 maalia. Sitä ennen hän pelasi ranskalaisissa Niortissa, RC Strasbourgissa, Lyonissa, Marseillessa ja Auxerressa sekä espanjalaisessa Levantessa. Yhdysvaltojen pääsarjassa pelaavaan New York Red Bullsiin hän siirtyi 19. maaliskuuta 2013.
Normannin kieli

Normannin kieli on romaaninen kieli, jota puhutaan Ranskan Normandiassa sekä Isoon-Britanniaan kuuluvilla Kanaalisaarilla. Normannin kieli kuuluu romaanisten kielten d’oïl-kieliin. Kielen puhujamäärä on laskussa.
Normannin kielestä käytetään myös nimeä normanniranska, mutta tätä termiä käytetään myös anglonormannin kielestä ja lakiranskasta, joka toimi juridiikan kielenä keskiajalla Englannissa.
Levinneisyys.
Normannin kieli on puhuttu kieli Normandiassa. Sillä ei ole virallisen kielen asemaa, mutta se luokitellaan alueelliseksi kieleksi.
Kanaalisaarilla normannin kieli on kehittynyt erillään mutta ei eristyksissä kielen muihin puhuma-alueisiin nähden. Brittiläis-irlantilaisen neuvoston päätöksestä Britannian ja Irlannin hallitukset ovat tunnustaneet Jerseyn saarella Jerseyn murteen, Guernseyn saarella Guernseyn murteen ja Sarkin saarella Sarkin murteen alueellisiksi kieliksi.
Isoglossi, jota sanotaan Joret'n linjaksi, jakaa normannin kielen pohjois- ja etelämurteet. Normannin kielen länsi- ja itämurteilla on myös merkittaviä eroja.
Loima

Loima (myös "Loimankylä") on kylä Huittisissa Satakunnan maakunnassa. Se sijaitsee Loimijoen varrella, noin kolme kilometriä kaupungin keskustaajaman Lauttakylän eteläpuolella.
Loimassa toimii vuonna 1892 perustettu Länsi-Suomen opisto, joka on maan vanhin suomenkielinen kansanopisto. Kylässä on lisäksi oma koulu. Loiman kylä tunnetaan myös presidentti Risto Rytin synnyinpaikkana. Hänen syntymäkotinsa purettiin jo 1930-luvulla, mutta sen paikalla on nykyään muistomerkki. Rytin nuoruusvuosien kotitalo puolestaan siirrettiin Loimankylästä toisaalle Huittisiin vuonna 2004.
Ernst Edvard Qvist

Ernst Edvard Qvist (10. toukokuuta 1839 Hamina – 29. lokakuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen kemisti-insinööri. Hän sai valtioneuvoksen arvonimen 1899. Hän toimi kemian teknologian opettajana 1872–1903 Polyteknillisessä koulussa, jonka nimi muuttui 1879 Polyteknilliseksi opistoksi, ja oli opiston rehtori 1880–1903. Qvist oli myös sementtikoelaitoksen johtaja ja vuodesta 1877 paloviinantarkastaja Helsingissä.
Qvistin vanhemmat olivat Haminan kirkkoherra Karl Johan Qvist (1783–1853) ja Katarina Naht. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1857 ja suoritti kemiallis-teknillisiä opintoja Hannoverissa ja Zürichissä.
Ernst Edvard Qvistin puoliso oli Anna Franciska Snellman, Helsingin kirkkoherra Frans Arvid Snellmanin tytär. Heidän lapsiaan olivat kuvanveistäjä Gerda Qvist, kemian professori Walter Qvist ja kansakouluntarkastaja Johannes Qvist. Lehtimies Carl Immanuel Qvist oli Ernst Edvard Qvistin veli.
Koheesiorahasto

Koheesiorahasto on Euroopan unionin rakenne- ja investointirahasto, joka tukee ympäristöön ja liikenteeseen liittyviä investointeja vähemmän vauraissa EU:n jäsenvaltioissa. Koheesiorahasto on keskeinen väline Euroopan unionin strategiassa taloudellisten ja sosiaalisten erojen pienentämiseksi jäsenvaltioiden välillä. Rahasto keskittyy erityisesti tukemaan niitä jäsenvaltioita, joiden bruttokansantulo asukasta kohden on alle 90 prosenttia EU:n keskiarvosta.
Tukialueet.
Koheesiorahasto keskittyy erityisesti kahteen pääalueeseen: ympäristöön ja liikenteeseen liittyviin pääomavaltaisiin investointeihin. Näitä ovat:
Tavoitteet.
Ilmastotavoitteet.
Koheesiorahasto on sitoutunut edistämään EU:n ilmastotavoitteita, osoittamalla 37 prosenttia kokonaisrahoituksestaan ilmastotavoitteiden saavuttamiseen tähtääviin toimiin. Tämä kattaa laajan valikoiman toimenpiteitä, kuten energiatehokkuuden parantamisen, uusiutuvan energian edistämisen, älykkäiden energiajärjestelmien ja -verkkojen kehittämisen, ilmastonmuutokseen sopeutumisen, katastrofiriskien ehkäisemisen, vesien kestävän hoidon, kiertotalouden edistämisen ja luonnon monimuotoisuuden suojelun.
Liikkuvuustavoitteet.
Koheesiorahoituksen liikkuvuutta lisäävät tavoitteet käsittävät muun muassa turvallisen, kestävän, älykkään ja intermodaalisen Euroopan laajuisen liikenneverkon kehittämisen sekä kansallisten, alueellisen ja paikallisen liikkuvuuden parantamisen TEN-T-verkon ja rajat ylittävän liikkuvuuden osalta.
Erityistavoitteet.
Koheesiorahaston erityistavoitteiden puitteissa tuetaan myös työpaikkoihin ja kasvuun liittyvien investointien mukaisia toimia, kuten viranomaisten valmiuksien parantaminen, koheesiorahastojen täytäntöönpanosta vastaavien toimijoiden valmiuksien parantaminen sekä yhteistyön tehostaminen jäsenvaltioissa ja ulkopuolisten kumppaneiden kanssa.
Hallinnointi.
Koheesiorahaston hallinnointi tapahtuu yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, ja sitä säännellään yhteisiä säännöksiä koskevalla asetuksella. Rahoitus myönnetään avustuksina, hankintoina ja rahoitusvälineinä, ja komissio hyväksyy toimenpideohjelmat yhteistyössä jäsenvaltioiden viranomaisten kanssa.
Mahdolliset tuensaajat.
Tuensaajina ovat julkiset ja alueelliset viranomaiset jäsenvaltioissa, jotka täyttävät BKTL-kriteerit. Rahoituskaudella 2021–2027 näitä jäsenvaltioita ovat Bulgaria, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Malta, Portugali, Puola, Romania, Slovakia, Slovenia, Tšekki, Unkari ja Viro.
Juutilainen

Juutilainen on suomenkielinen sukunimi. Juutilainen-nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:
Mäntynärhi

Mäntynärhi ("Gymnorhinus cyanocephalus") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Tuntomerkit.
Mäntynärhi on 25,5 cm pitkä. Se on väriltään kokonaan sininen, ja sillä on pitkä nokka sekä suhteellisen lyhyt pyrstö.
Levinneisyys.
Mäntynärheä tavataan Yhdysvaltain länsiosissa sekä Meksikon luoteisosissa. Lajin kannat ovat pienentyneet ja se on luokiteltu vaarantuneeksi. Mäntynärhi on pääsoin paikkalintu, mutta huonoina männyn siemenvuosina se voi lähteä pitkille vaelluksille.
Elinympäristö.
Mäntynärhi elää avoimissa metsissä. Se suosii erityisesti mänty-kataja-metsiä.
Lisääntyminen.
Mäntynärhi tekee kuppimaisen pesänsä puuhun ja munii 2–5 munaa.
Ravinto.
Mäntynärhi käyttää ravinnokseen erityisesti mäntyjen siemeniä. Se on kuitenkin kaikkiruokainen ja syö lisäksi marjoja, jyviä, niveljalkaisia, liskoja, käärmeitä, linnunpoikasia sekä pieniä nisäkkäitä.
Walter Qvist

Walter Gunnar Theodor Qvist (9. heinäkuuta 1890 – 8. helmikuuta 1961 Turku) oli suomalainen kemisti ja Åbo Akademin professori. 
Walter Qvistin vanhemmat olivat valtioneuvos Ernst Edvard Qvist sekä Anna Franciska Snellman. Kuvanveistäjä Gerda Qvist oli hänen siskonsa.
Qvist kirjoitti ylioppilaaksi 1912, valmistui filosofian kandidaatiksi 1914 ja väitteli tohtoriksi 1919. Hän oli vuosina 1918–1919 Kymin tehtaiden ja vuosina 1919–1924 Åströmin tehtaiden kemiallisen laboratorion johtajana Qvist oli vuodesta 1922 Åbo Akademin dosentti ja sitten vuodesta 1926 yleisen kemian teknologian professori. Hän oli Åbo Akademin kauppakorkeakoulun rehtori 1929–1957 sekä Åbo Akademin kemiallis-teknillisen tiedekunnan dekaani 1928–1954 ja vararehtori 1942–1946. Hän kuului Vakuutusyhtiö Sammon johtokuntaan vuodesta 1922 ja Turun Säästöpankin hallitukseen vuodesta 1944. Hänet vihittiin kauppatieteen kunniatohtoriksi 1958.
Temppupotkulautailu

Temppupotkulautailu eli scoottaus, myös skuuttaus, on extremeurheilulaji, jossa tehdään temppuja lajiin tarkoitetulla kaksipyöräisellä temppupotkulaudalla. Scoottausta harrastetaan sekä urbaanissa ympäristössä että skeittiparkeissa. Lajissa on myös ammattilaisia.
Scoottauksen tyylit jakautuvat ”parkki”-scoottaukseen ja ”street”-scoottaukseen. Street-scoottauksessa käytetään esimerkiksi kaiteita ”reilaamiseen”, betonirakenteita ja portaita temppujentekoon. Parkissa taas tehdään esimerkiksi voltteja tai muita korkeita ilmatemppuja. Parkeissa on erilaisia ramppeja, hyppyreitä ja kouruja. Suomessa scoottaus on vakiintunut laji vahvan suomalaisen scoottaus-skenen ansiosta. Scoottausta harrastetaan erityisesti Amerikassa, Australiassa, Euroopassa ja Uudessa-Seelannissa. On olemassa paljon erilaisia scoottaustapahtumia, esimerkiksi Nitro Circus ja ISA World Championships. Niin kutsuttuja jameja järjestetään ympäri maailmaa.
Kuuluisia scoottauksen temppuja ovat tailwhip, barspin, manual, hop, 180° hop, kickless ja bri-flip.
Tunnettuja suomalaisia scoottiammattilaisia ovat muun muassa Veeti Tuutti, Oiva Lehtonen ja Helmeri Pirinen.
Mustaharakka

Mustaharakka ("Platysmurus leucopterus") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys.
Mustaharakkaa tavataan Kaakkois-Aasiassa Myanmarin Tanintharyin alueelta, Malakan niemimaalta sekä Thaimaasta että Malesiasta, harvinaisena Singaporesta sekä Indonesiasta Sumatran, Bangkan ja Jaavan saarilta. Sen populaatiota ei ole arvioitu, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi. Laji on riippuvainen metsistä ja vaikka sen elinalueella metsien katoaminen on ollut nopeaa, laji luokitellaan elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on suuri eikä sen populaation väheneminen ole todennäköisesti ollut kovinkaan nopeata.
Elinympäristö.
Mustaharakka elää tiheissä alankometsissä alle 800 metrin korkeudessa.
Tuija Rantalainen

Tuija Johanna Rantalainen (s. 1971) on suomalainen pianisti, laulaja ja lauluntekijä. Hän on kotoisin Ruokolahdelta. Ensimmäisen soololevynsä "Tarinan tyttö" hän julkaisi vuonna 2008.
Rantalainen työskentelee pianistina ja laulajana monissa eri kokoonpanoissa ja sooloartistina. Hän on säveltänyt paljon teatterimusiikkia ja toimii lauluntekijävalmentajana yhdessä Heikki Salon kanssa. Rantalainen on valmistunut pianonsoitonopettajaksi Keski-Suomen konservatoriosta. Hänet on valittu myös Musiikkiteatteri Kapsäkin taiteilijajäseneksi ja Suomen Musiikintekijät ry:n hallitukseen.
Raaseporin kreivikunta

Raaseporin kreivikunta oli Sten Eriksson Leijonhufvudin leskelle Ebba Leijonhufvudille ja hänen jälkeläisilleen vuonna 1569 annettu läänitys. Läänitystä laajennettiin 1571 ja 1649. Siihen kuuluivat Raaseporin linna, Tammisaaren kaupunki ja kreivin residenssi Tammisaaren kartano, Karjaan ja Inkoon pitäjät ja osia muista pitäjistä. Läänitys peruutettiin reduktiossa 1680.
Jurayn kieli

Juray on mundakieli, jota puhutaan Intian Odishan osavaltiossa. Se on hyvin läheistä sukua soran kielelle, ja itse asiassa jurayta voi pitää eräänä soran kielen etnisesti erilaisena murteena.
Caaguazú (departementti)

Caaguazú on Paraguayn departementti. Sen pinta-ala on 11 474 neliökilometriä. Vuonna 2010 asukkaita oli 480 800. Departementin pääkaupunki on Coronel Oviedo.
Departementti on saanut nimensä sen alueen laajoista vanhoista metsistä. Se kuuluu Paraguayn vauraimpiin alueisiin. Siellä tuotetaan puuvillaa, sokeriruokoa, vehnää ja soijapapuja.
Frans Johan Rabbe

Frans Johan Rabbe (25. kesäkuuta 1801 Eura – 23. huhtikuuta 1879 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja historioitsija.
Rabben vanhemmat olivat katselmuskirjuri, sotakamreeri Fredrik Rabbe (1780–1809) ja Hedvig Sofia Holmberg. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1820. Rabbe valmistui filosofian kandidaatiksi 1825, filosofian maisteriksi 1827, lääketieteen kandidaatiksi 1829, lääketieteen lisensiaatiksi 1831 ja lääketieteen tohtoriksi 1832. Hän oli Satakuntalaisen osakunnan kuraattorina 1829–1833 (tai 1828–1832) ja hänestä tuli riemumaisteri 1877.
Rabbe toimi aluksi Helsingin yliopiston kirjaston ylimääräisenä amanuenssina ja sitten lääkintöylihallituksen kanslistina vuodesta 1829 ja Oulun piirin piirilääkärinä vuodesta 1833. Hän oli lääkintöylihallituksen kamreerina 1834–1868 ja toimi samalla ajoittain lääkintöylihallituksen sihteerinä sekä muun muassa Ullanlinnan kylpylaitoksen intendenttinä. Rabbesta tuli asessori 1840, hovineuvos 1868 ja kamarineuvos 1872.
Rabbe oli perustamassa useita seuroja, kuten Societas pro Fauna et Flora Fennica, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Suomen Lääkäriseura ja Suomen Historiallinen Seura, ja toimi niiden puheenjohtajana. Hän keräsi erilaista historiallista tietoa.
Frans Johan Rabbe oli naimisissa vuodesta 1836 Henrietta Gustava Aurora Reuterskiöldin (k. 1880) kanssa.
Vesipallon SM-sarja 2012

Vesipallon SM-sarja 2011–2012 pelattiin kuuden joukkueen nelinkertaisena sarjana. Neljä parasta selviytyivät välieriin.
Runkosarja 2011–2012.
Välierät
Kuhat finaaliin pistein 3–1.
HSS finaaliin pistein 3–2.
Pronssiottelu
Turun Uimareille pronssia.
Loppuottelut
Kuhat mestari otteluvoitoin 3–0.