tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lukas Kilström

Lukas Kilström (mediassa toisinaan myös Lukas Kihlström; s. 18. huhtikuuta 1990 Södertälje, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue Brynäs IF:ssä. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Kilström on pelityyliltään kahden suunnan puolustaja.
Ura.
Seuraura.
Kilström on Södertälje SK:n kasvatti. Hän debytoi seuran Elitserien-joukkueessa kaudella 2008–2009, jolloin Kilström pelasi yhden runkosarjaottelun. Toukokuussa 2009 hän teki Södertäljen kanssa kaksivuotisen ammattilaissopimuksen. Varsinaisella Elitserienin tulokaskaudellaan 2009–2010 Kilström teki 38 runkosarja- ja yhdessä Kvalserien-ottelussa tehot 1+3=4. Kaudella 2010–2011 hän teki runkosarjassa 13 tehopistettä ja voitti Södertäljen sisäisen tehotilaston lukemalla +9, mutta joukkueen kausi päättyi kuitenkin putoamiseen HockeyAllsvenskaniin.
Helmikuussa 2011 Kilström teki Södertäljen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen, mutta hän ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa Allsvenskaniin putoamisen jälkeen, vaan siirtyi kaudeksi 2011–2012 jatkamaan Elitserien-uraansa kaksivuotisella sopimuksella Luleå HF:n riveihin. Toisella Luulaja-kaudellaan 2012–2013 Kilström teki Ruotsin pääsarjatason yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 5+11=16. Hän voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Kilström voitti kauden aikana myös European Trophyn mestaruuden.
Kaudeksi 2013–2014 Kilström siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Brynäs IF:ään. Maaliskuussa 2015 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2015–2016 Kilström nousi Brynäsin varakapteeniksi. Hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Anton Rödinin kanssa lukemalla +7. Kaudella 2016–2017 Kilström jakoi Brynäsin sisäisen tehotilaston voiton Oskar Lindblomin kanssa lukemalla +16. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Toukokuussa 2017 Kilström teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Kausi 2018–2019 hänellä päättyi vain 29 ottelun jälkeen aivotärähdyksen vuoksi tammikuussa 2019.
Maajoukkueura.
Kilström pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän voitti pronssia. Kilström jakoi koko turnauksen tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Oliver Ekman-Larssonin kanssa lukemalla +10. Yhteensä hän on pelannut kahdeksan nuorten maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Kilström on pelannut kaksi ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 9. huhtikuuta 2014 Rapperswil-Jonassa Sveitsiä vastaan. Kilström sai Ruotsin 1–4-voittoon päättyneessä ottelussa syöttöpisteen Niclas Andersénin tekemään voittomaaliin.
Muuta.
Kilströmin pikkuveli Axel on pelannut jääkiekkoa puolustajana Ruotsin alemmissa sarjoissa. Veljesten isä Mats Kihlström pelasi omalla urallaan puolustajana pudotuspelit mukaan lukien yli 300 Elitserien-ottelua. Mats on maailmanmestari vuodelta 1987 ja olympiapronssimitalisti Calgarysta vuodelta 1988.
I Bet You Look Good on the Dancefloor

I Bet You Look Good on the Dancefloor on englantilaisen indie rock-yhtyeen Arctic Monkeysin debyyttisingle ja läpimurtokappale. Kappale julkaistiin ensimmäisenä singlenä yhtyeen debyyttialbumilta "Whatever People Say I Am, That's What I'm Not" ja nousi Britannian singlelistan kärkeen lokakuussa 2005. ”I Bet You Look Good on the Dancefloor” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Arctic Monkeys esitti kappaleen Lontoon kesäolympialaisten avajaisissa 2012. Brittiläinen musiikkilehti NME listasi kappaleen sijalle 7 listassa 500 kautta aikojen parhaista kappaleista.
Musiikkivideo.
Musiikkivideo on taltiointi yhtyeen live-esiintymisestä pienen yleisön edessä. Videon kuvaukseen käytettiin kolmea Ikegami kuvaputki-TV -kameraa 1980-luvulta. Yhdysvaltalaisyhtye The Strokes oli aiemmin tehnyt samanlaisen videon kappaleelle ”Last Nite”.
Lasten taidetalo Toteemi

Lastenkulttuurikeskus Toteemi (aiemmin Lasten taidetalo Toteemi) on Vantaan Myyrmäessä Myyrmanninraitin varrella sijaitseva lastenkulttuurikeskus.
Rakennuksen edustalla on kuvataidekeskuksen opiskelijoiden toteuttama kolmen toteemin muodostama Toteemit-teos vuodelta 2007. Toukokuussa 2015 Hämeenkylän koulun oppilaat maalasivat toteemit kuvanveistäjä Juha Mennan ohjaamana.
Hacı Giray

Hacı Giray, myös Hacı I Giray (k. 1466) oli Krimin kaanikunnan perustaja ja sen ensimmäinen kaani. Giray-dynastian jäsenenä hän polveutui Tšingis-kaanista.
Hacı oli Krimin tataarien kaani jo ennen Kultaisen ordan hajoamista useiksi kaanikunniksi ja kävi tätä vastaan itsenäistymistaistelua. Historioitsijat ovat yhtä mieltä siitä, että hän oli Krimin kaanikunnan perustaja ja ensimmäinen kaani, mutta joistakin seikoista, kuten hänen nimensä taustasta, syntymäpaikasta, valtakautensa alkamisvuodesta ja siihen liittyvistä tapahtumista on erimielisyyttä.
Stryikovskin puolalaiskronikan mukaan Hacı yritti itsenäistää Krimin alueen 1428, mutta epäonnistuttuaan hän joutui pakenemaan Liivinmaahan. Krimin alueen ylimykset lähettivät Liivinmaahan lähetystön 1443, joka pyysi Hacıa palaamaan hallitsijaksi. Varmana merkkinä uudesta vallasta pidetään vuonna 1441 painettua kolikkoa, jossa oli hänen nimensä. Myös aiemmissa kolikoissa olleiden kiptšakkien symbolien tilalle oli painettu uusi Krimin kaanien pöllöä kuvaava symboli.
Fluorescent Adolescent

”Fluorescent Adolescent” on englantilaisen indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta albumilta "Favourite Worst Nightmare". Single julkaistiin ensin Japanissa 4. heinäkuuta 2007 ja kolme päivää myöhemmin Britanniassa. Kappaleen kirjoitti yhtyeen laulaja Alex Turner yhdessä silloisen tyttöystävänsä Johanna Bennettin kanssa hotellihuoneessa ennen "Favourite Worst Nightmaren" äänittämistä. 
Kappale sijoittui Britannian singlelistalla sijalle 5 ja oli 83. myydyin single Britanniassa vuonna 2007. ”Fluorescent Adolescent” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Kappaleen sanoma.
”Fluorescent Adolescent” kertoo vanhenemisesta ja siitä, kuinka elämä muuttuu tylsäksi. Kappale kuvaa naista, joka muistelee nuoruuttaan, koska hän ei ole tyytyväinen nykyiseen elämäänsä.
Musiikkivideo.
Richard Ayoaden ohjaama musiikkivideo kuvattiin huhtikuussa 2007. Siinä joukko klovneiksi pukeutuneita näyttelijöitä (mm. Stephen Graham) tappelee ihmisjoukkoa vastaan hylätyssä varastorakennuksessa. Video esitettiin ensimmäisen kerran Channel 4 -kanavalla. Se oli saatavilla YouTubessa seuraavana päivänä.
Haastattelussa Alex Turner kertoi videon olevan ”parasta mitä olemme ikinä tehneet”. Kitaristi Jamie Cook luonnehti videota ”yhdeksi parhaista videoista viimeisen kymmenen vuoden aikana”.
Kankaan jäähalli

Kankaan jäähalli (markkinointinimeltään "Kankaan monttu", joskus myös "Iisalmen jäähalli") on Iisalmessa sijaitseva jäähalli, joka tunnetaan erityisesti Mestistä pelaavan IPK:n kotihallina. Jäähalli remontoitiin vuonna 2016 IPK:n Mestis-nousun vuoksi. Remontin on arvioitu maksaneen yhteensä noin 300 000 euroa. Jäähallin mukavuuksiin kuuluvat muun muassa kioski, WC:t asiakkaille sekä "IPK Shop" -fanituotemyymälä. Katsomoita Kankaan montussa on kolme; A-, B- ja C-katsomot, joista kaikki sijaitsevat kaukalon samalla puolella.
Siesta (kylä)

Siesta () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Ahokylän kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Siestajoen rannalla 11 kilometriä Ahokylästä koilliseen. Kylässä on 16 asukasta (vuonna 2010).
Kylän läheltä on löydetty keskiaikaisia kumpuhautaryhmiä, jotka eivät ole säilyneet. Kaprion ujestin Ratsinan pogostaan kuulunut Siestan kylä mainitaan Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa se esiintyy vatjalaisiin viittaavalla nimellä "Sista Votschaia", jota käytettiin vielä 1800-luvullakin muodoissa "Sista-Vodskaja" ja "Sistovodskaja". Peter von Köppenin laatimassa vatjalaiskylien luettelossa Siestaa ei kuitenkaan mainita.
Paikalliset talonpojat olivat 1860-luvun alkuun saakka tilanomistajan maaorjia. Kylän lähellä sijainneessa Porožkin kartanossa oli kivirakenteinen vesimylly. Vuonna 1862 Siestassa oli 35 taloa ja 310 asukasta. Kyläläiset kuuluivat Kaprion ortodoksiseen seurakuntaan. Maanviljelyn lisäksi he harjoittivat hevosajurin ja satulasepän ammatteja. 1800-luvun lopulla kylässä oli kauppa, majatalo ja tsasouna.
Vuonna 1899 Siesta muodosti Ratsinan volostiin kuuluneen kyläkunnan, jonka 295 asukkaasta 279 oli venäläisiä, 12 virolaisia ja 4 ”sekoittuneita”. Neuvostoaikana Siesta muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Myöhemmin se kuului Unatitsan, Perlessilän, Velkotan, Ratsinan, Uutassolan ja vuodesta 1959 Kaipalan kyläneuvostoon. Kylän virallinen nimi oli vuoteen 1927 saakka "Bolšaja Sista".
Hozier

Hozier (oikealta nimeltään Andrew Hozier-Byrne) (s. 17. maaliskuuta 1990) on irlantilainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä.
Elämä ja ura.
Hozier syntyi Brayssa, Wicklow'n kreivikunnassa Irlannissa.
Hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä vuonna 2013, joka sisältää singlen "Take Me to Church". Toisen EP:nsä "From Eden" hän julkaisi vuonna 2014. Hänen ensimmäinen studioalbuminsa "Hozier" julkaistiin Irlannissa syyskuussa 2014 ja maailmanlaajuisesti myöhemmin lokakuussa.
Ari Haukkala

Ari Haukkala (13. lokakuuta 1965 Kauhava – 19. helmikuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen sosiaalipsykologi ja dosentti. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteiden tohtori. Hän toimi yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa. Haukkalan asiantuntemusaluetta oli muun muassa terveyden sosiaalipsykologia.
Tutkimus.
Haukkala teki tutkimusta terveyteen ja hyvinvointiin liittyvistä psykososiaalisista tekijöistä kuten kyynisyys, masentuneisuus, ja niiden yhteyksistä sosioekonomisten ryhmien eroihin terveydessä. Haukkala suunnitteli teoriaperusteisia interventioita terveyskäyttäytymisen kuten tupakoinnin, ravitsemuksen ja liikunnan muuttamiseksi sekä tutki niiden vaikuttavuutta. Myös se, miten ihminen tulkitsee ja ymmärtää geeniperimäänsä liittyvää tietoa, ja toisaalta miten genomitietoa hyödynnetään terveydenhuollossa, lukeutui Haukkalan keskeisiin tutkimuskohteisiin.
Erwin van de Looi

Erwin van de Looi (s. 25. helmikuuta 1972) on alankomaalainen jalkapallovalmentaja ja entinen toppari. Toukokuusta 2018 lähtien hän on toiminut Alankomaat alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Van de Looi aloitti pelaajauransa FC Den Boschissa kaudella 1991/92, mutta läpimurtonsa ja uransa menestysvuodet hän pelasi SBV Vitessen topparina. Van de Looi liittyi seuran vahvuuteen kaudella 1992/93 ja nousi saksalaisvalmentaja Herbert Neumannin alaisudessa seuran avainpelaajien joukkoon. Van de Looi urakoi viisi kautta Vitessessä, joka pelasi noina vuosina Eredivisiessä sijoittuen mukavasti sarjan ylempään keskikastiin. Neumannin lähdettyä seurasta van de Looin peliaika alkoi vähentyä ja kesällä 1997 hän siirtyikin NAC Bredan. Läpimurto seurassa jäi tekemättä ja kevätkaudeksi 1999/2000 hän siirtyi Stuttgarter Kickersiin. Ura Saksassa jäi lyhyeksi ja van de Looi siirtyi kesällä 2000 FC Groningeniin. Hän lopetti uransa seurassa kesällä 2002.
Ura valmentajana.
Van de Looi aloitti valmennusuransa FC Groningenin organisaatiossa toimien U21-joukkueen päävalmentajana kaudella 2008/09. Kesällä 2010 hänestä tuli Groningenin edustusjoukkueen apuvalmentaja. Van de Looi työskenteli Pieter Huistran ja Robert Maaskantin aisaparina, kunnes nousi kesällä 2013 kaksivuotisella sopimuksella päävalmentajaksi. Van de Looi luotsasi seuran historialliseen Alankomaiden cupin mestaruuteen kaudella 2014/15 kukistamalla finaalissa FC Zwollen. Tammikuussa 2016 seurajohto vahvisti, että van de Looi jättää Groningenin kauden jälkeen. Liigassa seuran parhaaksi sijoitukseksi van de Looin alaisuudessa jäivät kaksi seitsemättä sijaa. 
Kesäkuussa 2016 van de Looi aloitti Willem II Tilburgin päävalmentajana kaksivuotisella sopimuksella. Debyyttikaudellaan van de Looi luotsasi Willemin liigassa sijalle 13, mikä oli seuran toiseksi paras sijoitus pääsarjatasolla sitten kauden 2008/09. Kaudella 2017/18 Willem ajautui jälleen putoamiskamppailuun. Tammikuussa hän ilmoitti, ettei jatka seuran valmentajana kauden jälkeen. Ilmoitus ja heikot tulokset kiristivät kannattajien ja van de Looin välejä, ja lopulta hän erosi tehtävästään maaliskuun alussa 2018.
Toukokuussa 2018 van de Looista tuli Alankomaat alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentaja.
Mielec

Mielec on kaupunki Mielecin piirikunnassa Ala-Karpatian voivodikunnassa Kaakkois-Puolassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 60 323. Kaupunki on piirikuntansa hallintokeskus.
Puolan valtion lentokonetehdas PZL on valmistanut alueella sotilas-, lannoitus- ja myrkytyslentokoneita. Leopard Automobile kokoonpanee Leopard 6 Litre Roadster -urheiluautoja kaupungin lähistöllä.
Odsonne Edouard

Odsonne Edouard (s. 16. tammikuuta 1998 Kourou, Ranskan Guayana) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2025–2026 Ligue 1:ssä pelaavaa Lensiä lainasopimuksella englantilaisesta Crystal Palacesta. Hän on edustanut kotimaassaan myös Paris Saint-Germainia ja Toulousea sekä Skotlannissa Celticiä. Hän on alle 17-vuotiaiden Euroopan-mestari vuodelta 2015. Edouard oli samalla kyseisten EM-kilpailujen paras maalintekijä, ja hänet valittiin myös lopputurnauksen parhaaksi pelaajaksi. Hän on pelannut myös Ranskan alle 18-, alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Joel Otto

Joel Otto (s. 29. lokakuuta 1961 Elk River, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja ja uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä, joka valmentaa WHL:ssä pelaavaa Calgary Hitmeniä. Otto voitti Stanley Cupin Calgary Flamesin paidassa vuonna 1989.
Otto kuului Yhdysvaltojen vuoden 1996 maailmancupin voittaneeseen joukkueeseen. Hän toimi urallaan myös Yhdysvaltain maajoukkueen kapteenina vuoden 1991 Kanada-cupissa.
Nikolai Putilov

Nikolai Ivanovits Putilov (, 1820–1880) oli venäläinen valtioneuvos ja Pietarin huomattavimpia 1800-luvun teollisuusmiehiä. 
Putilovin isä oli vuoden 1812 sodan invalidi ja kohosi maan ylhäisaateistoon. Nikolai Putilov toimi valtionhallinnossa kollegineuvoksena ja myöhemmin hän sai todellisen valtioneuvoksen arvon. Kun Krimin sota lisäsi terästuotteiden kysyntää, Putilov siirtyi vuonna 1857 metalliteollisuuden yrittäjäksi. Hänen läheiset suhteensa keisarilliseen hoviin auttoivat yritystä saamaan valtiolta tilauksia, esimerkiksi tykkiveneitä. Vuonna 1868 hän osti Venäjän valtion rauta- ja teräsvalimon ja nimesi sen "Putilovskiksi", Putilovin tehtaiksi. Vuonna 1864 hän osallistui Obuhovin terästehtaan perustamiseen. 
Putilov Suomessa.
Putilov osti vuonna 1857 Savosta Huutokosken ja Haapakosken ruukit. Huutokoskelle hän rakennutti kaksi putlausuunia, valssilaitoksen ja konepajan. Koska hänen Pietarin teräsvalimonsa tarvitsivat yhä enemmän raaka-ainetta, hän perusti Oravin ruukin 1868. Oraviin rakennettiin kaksi masuunia, neljä putlausuunia ja valssilaitos. Suomen tehtaat toimivat aluksi nimellä "Putilovin rauta-yhtiö", myöhemmin osakeyhtiönä "Putilovska Jernverksbolag" ja niiden yhteisarvo oli 2,7 miljoonaa markkaa. Tuotanto jäi kuitenkin suunniteltua pienemmäksi ja yritys kärsi pääomien puutteesta. Putilov yritti saada suuren lainan Suomen Pankista, mutta hanke epäonnistui. Vuonna 1879 yhtiön omaisuus huutokaupattiin.
Fenkoni

Fenkoni (C10H16O) on terpeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja aromiaineena. Fenkoni on kamferin isomeeri. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa.
Huoneenlämpötilassa fenkoni on väritöntä ja öljymäistä, hieman viskoosia, nestettä. Sen haju on samankaltainen kamferin kanssa. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Fenkoni on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen (+)-isomeerin ominaiskiertokyky on +66,8 ja (-)-isomeerin ominaiskiertokyky on -66,8.
Fenkonia esiintyy useiden kasvien eteerisissä öljyissä. (+)-isomeeria esiintyy erityisesti fenkolissa ("Foeniculum vulgare") ja tupsulaventelissa ("Lavandula stoechas"). Toista enantiomeeria esiintyy havupuissa esimerkiksi kanadantuijassa ("Thuja occidentalis")
Valmistus ja käyttö.
Fenkonia valmistetaan lähtemällä pineenistä. Pineeni reagoi karboksyylihappojen kanssa muodostaen fenkyyliestereitä, jotka hydrolysoidaan fenkyylialkoholiksi. Fenkyylialkoholi voidaan tämän jälkeen hapettaa fenkoniksi.
Fenkonia käytetään hajusteissa tuomaan tuotteeseen fenkolin tai männyn kaltaista tuoksua. Sitä voidaan myös lisätä elintarvikkeisiin aromiaineeksi. Yhdistettä voidaan käyttää myös eräiden vinyylihartsien liuottimena.
Teemu Knihtinen

Teemu Knihtinen (s. 10. joulukuuta 1998 Kuusankoski) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa Katajaa. Pelipaikaltaan Knihtinen on pieni laitahyökkääjä ja häntä pidetään erityisesti hyvänä puolustuspään pelaajana.
Knihtinen aloitti pelaajauransa vuonna 2014 Kouvoissa, jonka edustus- ja akatemiajoukkueissa hän pelasi vuoteen 2021 saakka. Kouvoissa Knihtinen voitti SM-kultaa vuonna 2016 ja SM-hopeaa vuonna 2019.
Keväällä 2021 Knihtinen siirtyi Bisonsiin yksivuotisella sopimuksella suuremman vastuun perässä, mutta kaksi edellistä kautta Kouvoissa olivat lopulta pisteiden, levypallojen ja syöttöjen valossa parempia. Bisons putosi Korisliigasta kauden päätteeksi.
Kesällä 2022 Knihtinen siirtyi Katajaan kaksivuotisella sopimuksella. Hän on kertonut opiskelevansa Joensuussa.
Knihtinen on pelannut yhteensä 90 juniorimaaottelua. Hänen piste-ennätyksensä Korisliigassa on 21 pistettä yksittäisessä ottelussa.
Backstrom

Backstrom on yhdysvaltalainen mustan huumorin rikosdraamasarja, joka perustuu ruotsalaisen Leif G. W. Perssonin "Bäckström"-romaaneihin. Sarja alkoi yhdysvalloissa FOX-kanavalla vuonna 2015. Suomessa MTV3 aloitti sarjan esittämisen 23. kesäkuuta 2016.
Juoni.
Sarjan alkaessa komisario Everett Backstrom (Rainn Wilson) on ollut kuusi vuotta hyllytettynä liikennepoliisissa, kun hänet kutsutaan takaisin rikospoliisiin. Backstrom on luonteeltaan epäsosiaallinen. Hän sovinisti, rasisti, epäsiisti ja juoppo. Backstromilla on kuitenkin ainutlaatuinen taito asettua toisen ihmisen asemaan. Tämän taidon avulla hän ratkoo rikoksia Portlandissa.
Tyytitsä

Tyytitsä (myös "Tiutitsa", "Tšuuditsa", ) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Kattilan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä 13 kilometriä Kattilan taajamasta itään. Kylässä on 9 asukasta (vuonna 2010).
Kaprion ujestin Ratsinan pogostaan kuulunut Tyytitsä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Se esiintyy autiona ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui 143 vatjalaista. 
Paikalliset talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Kylän lähellä sijaitsi Tyytitsän eli Nadeždinan kartano. Vuonna 1862 Tyytitsässä oli 22 taloa ja 135 asukasta. Myöhemmin se muodosti Ratsinan volostin Tyytitsän kyläkunnan. Vuonna 1899 kylässä oli 173 asukasta, jotka kaikki olivat venäläisiä. Neuvostoaikana Tyytitsä muodosti aluksi oman kyläneuvoston. Myöhemmin se kuului Kaipalan ja Uutassolan kyläneuvostoon.
Hasanniemen saha

Hasanniemen saha oli vuodesta 1861 Joensuun Hasanniemessä toiminut höyrysaha. Se oli ensimmäinen venäläisomisteinen höyrysaha Suomessa. 
Sahan perustajat olivat kenraalimajuri Alexander Jerokov, kollegisihteeri Peter Matvejev ja kauppias Wasili Mironov. He toimivat yhtiönä "Gesellschaft zur Verarbeitung von Waldprodukten". Yhtiö oli ostanut oikeuden sahata Aunuksesta Repolan kruununmaalta 210 000 tukkia kymmenen vuoden aikana. Puut aiottiin uittaa Suomen puolelle ja sahata Hasanniemessä 4-raamisessa höyrysahassa. Suunnitelma toteutui kilpailevien yhtiöiden valituksista huolimatta. Saha toimi 1870-luvun puoliväliin asti.
Google DeepMind

DeepMind on brittiläinen yritys, joka perustettiin vuonna 2011 nimellä DeepMind Technologies. Se uudelleennimettiin vuonna 2014 Google DeepMindiksi, kun Google osti sen. Google DeepMind tutkii syväoppivaa tekoälyä, ja on kehittänyt hermoverkoston (), joka oppii pelaamaan videopelejä samalla tavalla kuin ihminen. Google DeepMind pääsi uutisten otsikoihin vuonna 2016, kun sen kehittämä tekoäly AlphaGo onnistui voittamaan ammattilaispelaajan Lee Sedolin Go-pelissä, jota on pidetty erityisen hankalana pelinä tekoälylle.
Historia.
2010-2014.
Vuonna 2010 Demis Hassabis, Shane Legg ja Mustafa Suleyman perustivat startup-yrityksen DeepMind Technologies.
Hassabis ja Legg tapasivat ensimmäisen kerran yliopistossa Lontoossa.
Sittemmin ovat suuret sijoitusyhtiöt Horizons Ventures ja Founders Fund sijoittaneet heidän yritykseensä, kuten myös Scott Banister ja Elon Musk. Jaan Tallinn oli varhainen yritykseen sijoittaja ja myös neuvonantaja. Vuonna 2014 DeepMind sai Vuoden yritys () palkinnon Cambridge Computer Laboratorylta. Myynti tapahtui kuulema sen jälkeen, kun Facebook lopetti neuvottelun DeepMindin ostosta.
Googlen ostettua.
Google ilmoitti 26. tammikuuta 2014 sopineensa DeepMindin ostosta. Google osti DeepMindin 500 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla myöhemmin vuonna 2014.
Lipkovitsa

Lipkovitsa () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Kattilan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä 12 kilometriä Kattilan taajamasta kaakkoon. Kylässä on 8 asukasta (vuonna 2010).
Kaprion ujestin Ratsinan pogostaan kuulunut kylä mainitaan ensimmäisen kerran nimellä "Lepkovo" Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Se esiintyy kantaväestön asuttamana myös ruotsalaisten 1600-luvun alussa laatimassa maakirjassa. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 kylässä asui 126 vatjalaista. 
Paikalliset talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Ratsinan volostiin. Lipkovitsan lähellä sijaitsi kartano ja vesimylly. Vuonna 1862 kylässä oli 16 taloa, 107 asukasta ja tsasouna. Vuonna 1899 asukkaita oli 118, kaikki venäläisiä. Neuvostoaikana Lipkovitsa kuului Tyytitsän, Velkotan, Uutassolan ja Kaipalan kyläneuvostoihin.
Heikki Yrttiaho

Heikki Yrttiaho on Kemijärvellä syntynyt suomalainen oopperalaulaja, lauluntekijä ja sovittaja. 
Opiskelu.
Yrttiaho aloitti musiikin opiskelun pääaineena kitaran soitto Lapin musiikkiopistossa Rovaniemellä. Opettajana toimi Ilkka Virta. Musiikin tyylilajin suhteen Yrttiaho ei ole asettanut mitään rajoja, vaan klassinen kitara vaihtui kädessä luontevasti myös sähkökitaraan ja bassoon. 
Hän jatkoi vuonna 1978 vuoteen 1982 Tampereen konservatoriossa pääaineenaan kitara, opettajana oli muun muassa Mikael Laurson ja sivuaineenaan laulu, opettajana Reijo Toivokoski. Vuonna 1982 opinnot jatkuivat Helsingin konservatoriossa, jolloin laulusta tuli pääaine. Opettajana toimi oopperalaulaja Jorma Elorinne. Heti samana vuonna Yrttiaho liittyi Köyhät Ritarit -lauluyhtyeeseen, missä hän lauloi aktiivisesti vuoteen 1985. 
Hän suoritti lauluopintojen ohessa vuonna 1986 Suomen pianonvirittäjät ry:n jäsentutkinnon, vaikkakin aktiivinen toiminta rajoittui vain muutamaan vuoteen. Vuonna 1987 hänet kiinnitettiin Suomen Kansallisoopperan laulajakuntaan, mistä hän sai stipedin vuonna 1989 Moskovassa suoritettavia jatko-opintoja varten. Opiskelupaikka oli arvostettu Gitis, Venäjän teatteritaiteen akatemia. Laulupedagogina oli Bolšoi-teatterin solisti Juri Statnik. Ilmaisutaidetta opetti professori Georgy P. Ansimov, jota Suomen Kansallisooppera käytti ohjaajana monissa venäläistä alkuperää olevissa oopperoissa. 
Vuosina 1991–1996 Yrttiaho toimi Savonlinnan oopperajuhlilla solistiharjoittelijana ja debytoi Tannhäuser-oopperassa vuonna 1996 Reinmar von Zweterin roolissa.
Levytykset.
Yrttiaho aloitti levytysuransa Köyhät Ritarit -yhtyeessä vuonna 1983. Sitä seurasi Suomen Kansallisoopperan Kullervo-levytys. Oma soololevy valmistui 1997. Sen lisäksi hän on laulanut International Chamber Vocalists -ryhmässä Cecilia Bartolin kolmella levyllä"." 
Kiinnitykset ulkomailla.
Vuonna 1996 Yrttiaho kiinnitettiin Zürichin oopperan laulajakuntaan. Sen lisäksi hän on ollut kiinnitettynä kausina 2009 ja 2010 Osnabrückin teatteriin Saksassa, jolloin hän esiintyi vakituisesti myös Haagenin teatterin esityksissä. Hän kuuluu Opera Classica Europan vieraileviin solisteihin. Muut konsertti- ja esiintymisvierailut ulottuvat seuraaviin maihin: Suomi, Ruotsi, Norja, Venäjä, Ukraina, Viro, Sveitsi, Saksa, Englanti, Ranska, Italia, Japani, Usa ja Kanada.
Jakku

Jakku on kuvitteellinen aavikkoplaneetta "Tähtien sota" -elokuvasarjassa. Planeetta nähtiin ensi kerran elokuvassa "". Kapinaliiton muodostama Uusi tasavalta kävi siellä ratkaisevan taistelun Galaktisen Imperiumin jäänteitä vastaan vuosi Endorin taistelun jälkeen. Nuori Voimalle herkkä tyttö Rey jätettiin sinne 5-vuotiaana ja eli siellä 14 vuotta ennen kuin päätyi osaksi Vastarinnan ja Ensimmäisen ritarikunnan välistä konfliktia.
Kuvaus.
Jakku on eristäytynyt, eikä siellä ollut suurimmalta osin kuin hiekkadyynejä sekä Imperiumin ja Uuden tasavallan alusten hylkyjä, joiden roskaamaa aluetta kutsuttiin Tähtialusten hautausmaaksi. Suurin osa planeetan väestöstä ansaitsee elantonsa romunkerääjinä ja vaihtamalla keräämiään alusten osia Niiman etuvartiossa elintarvikkeisiin. Vaikka Niiman etuvartio on ainoa merkittävä asutus planeetalla, planeetalla on myös muutamia pieniä kyliä kuten Tuanul, Resstkii ja Cratertown. Tuanulissa oleskeli muutamia Voiman kirkon jäseniä, tunnetuimpana Lor San Tekka, jotka piileskelivät ensin Imperiumilta ja myöhemmin Ensimmäiseltä ritarikunnalta.
Scando-Slavica

Scando-Slavica on vertaisarviointia käyttävä, kahdesti vuodessa ilmestyvä Pohjoismaisen slavistiyhdistyksen tieteellinen aikakauslehti. Julkaisussa käsitellään pääasiassa slavistiikkaan ja baltologiaan liittyviä kysymyksiä. Scando-Slavica on perustettu vuonna 1954, ja sitä julkaisee Taylor &amp; Francis. Julkaisun ensimmäinen päätoimittaja oli tanskalainen slavisti Adolf Stender-Petersen.
Huvilakatu

Huvilakatu () on noin 320 metriä pitkä pohjois-eteläsuuntainen katu Helsingin Ullanlinnassa. Se alkaa eteläpäässään Merikadulta ja päättyy pohjoispäässään Tehtaankadulle. Huvilakadun ajorata on koko pituudeltaan kaksisuuntainen.
Monet pitävät Huvilakatua yhtenä Helsingin kauneimmista kaduista.
Historia.
Huvilakadun alue oli vielä 1800-luvun lopulla täysin rakentamaton. Alue kaavoitettiin lopullisesti vuonna 1906 ja rakennettiin vuoteen 1910 mennessä. Ainoastaan Huvilakatu 9–11 purettiin vuonna 1961, ja sen tilalle rakennettiin ajanmukainen kerrostalo. 
Tehtaankadun ja Huvilakadun kulmatontille rakennettiin vuonna 1910 Lars Sonckin suunnittelema Eiran sairaalan lisärakennus, joka valmistumisensa myötä otettiin käyttöön varsinaisena sairaalana vuodeosastoineen. &lt;br&gt;
Televisiossa.
Huvilakadulla kuvattiin yli 15 vuotta saippuasarjaa "Salatut elämät", jossa Huvilakatu esitti kuvitteellista Pihlajakatua. Keltaisen julkisivun Huvilakatu 23 esitti Pihlajakatu 23:a, sarjan keskiössä olevaa taloa. Taloyhtiö teki aikanaan tuotantoyhtiön kanssa vuokrasopimuksen, jonka pohjalta sarjaa voitiin kuvata myös Huvilakadun ja Kapteeninkadun välisellä sisäpihalla. Sisätilakohtaukset on kuitenkin aina kuvattu studiossa Konalassa. Sopimuksen päätyttyä vuonna 2015 ulkokuvaukset siirrettiin pääosin Munkkiniemeen. Huvilakadulla vierailee runsaasti sarjan kuvauspaikoista kiinnostuneita ihmisiä.
Pelitietokone

Pelitietokone on mikrotietokone, joka on tarkoitettu erityisesti tietokonepelien pelaamiseen. Pelitietokone vastaa komponenteiltaan tavallista pöytätietokonetta, sillä erotuksella että erityisesti grafiikkaprosessori on tehokkaampi. Pelaamiseen tarkoitetut tietokoneet yleensä rakennetaan täysikokoisen emolevyn ympärille, mikä vaatii myös vähintään ATX-kokoisen tietokoneen kotelon. Tämä mahdollistaa myös isokokoisten pelikäyttöön tarkoitettujen näytönohjaimien käytön.
Pelitietokoneita voi ostaa valmiiksi koottuina, mutta ne myös usein ostetaan komponentteina ja kasataan itse. Syitä koneen kasaamiseen itse ovat aiheen harrastaminen, pyrkimys tehdä kone juuri omaan käyttöön sopivaksi ja saavuttaa paras mahdollinen hinta/teho suhde. Tyypillistä on myös tietokoneiden päivittäminen komponentteja vaihtamalla sekä ylikellottaminen.
Matoma

Matoma (oikealta nimeltään Tom Stræte Lagergren, s. 29. huhtikuuta 1991) on norjalainen DJ ja tuottaja, joka tuottaa trooppista house-musiikkia.
Agiorgítiko

Agiorgítiko (, ”Pyhän Georgioksen”; myös "Agioreítiko", Αγιορείτικο) eli "Mávro Neméas" (Μαύρο Νεμέας, ”Musta Neméa”) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä tumma viinirypälelajike. Se on kotoisin Peloponnesoksen niemimaalta Neméan seudulta.
Agiorgítiko on Kreikan kasvatetuimpia rypäleitä Xinómavron ohella, ja se on ainoa lajike, jota saa käyttää Neméan nimeä kantavissa viineissä. Parhaat olosuhteet lajikkeelle ovat vuoristossa noin 450–650 metrin korkeudessa. Lajikkeesta tehdään monenlaisia viinejä tummista, hedelmäisistä ja tanniinisista punaviineistä roseeviineihin. Lajike sopii sekoitettavaksi erityisesti Cabernet Sauvignonin kanssa.
Asýrtiko

Asýrtiko (, myös "Assýrtiko", "Assyrtico") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike. Se on kotoisin Santorínin saariryhmästä Kykladeilta.
Asýrtiko on Kreikan tunnetuimpia ja ikonisimpia lajikkeita. Egeanmeren saarten lisäksi sitä viljellään myös muun muassa Pohjois-Kreikassa. Siitä valmistetaan monenlaisia hapokkaita ja hedelmäisiä viinejä kuivista ja raikkaista valkoviineistä "Vinsanto"-jälkiruokaviineihin. Asýrtikoa sekoitetaan usein Athíri-lajikkeen kanssa, ja sitä käytetään myös retsínan valmistukseen.
Santorínin olosuhteet ovat kuivat – sen ilmasto on käytännössä erämaailmasto – ja tuuliset. Siksi viiniköynnökset istutetaan harvakseltaan ja kasvatetaan lähellä maanpintaa niin, että ne kääritään eräänlaisiksi ”koreiksi” tuulta vastaan. Samalla köynnöksille riittää vain pieni määrä vettä, jonka ne saavat lähinnä aamukasteesta. Tuliperäinen maaperä auttaa säilyttämään sen vähän veden, joka ilmastossa on saatavilla. Koska viininkorjuu on perinteisesti tehty kuumuuden vuoksi yöaikaan, lajike tunnetaan myös nimellä "Nychtéri" (Νυχτέρι, ”Yöaikainen”).
Athíri

Athíri (, myös "Athéri") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike.
Athíri on yksi vanhimpia kreikkalaisia lajikkeita. Sitä kasvatetaan erityisesti Egeanmeren saarilla, kuten Thíran saarella Santorínilla, sekä myös mannermaalla. Lajikkeen nimi saattaa myös tulla Thíran eli Theran saaresta, ja se on mahdollisesti peräisin jo historiallisissa lähteissä mainitun "Theriaki"-lajikkeen nimestä.
Athíri-rypäleet ovat suhteellisen pieniä ja viherkeltaisia. Lajike on suhteellisen helppo kasvattaa, ja sitä käytetään usein eräänlaisena ”vakuutuksena” siltä varalta, että muu sato epäonnistuu. Lajikkeesta tehdään pehmeitä ja hedelmäisiä valkoviinejä. Viinissä on suhteellisen vähän hapokkuutta ja alkoholia, joten se ei ikäänny hyvin. Athíria sekoitetaan usein samalta seudulta kotoisin olevan Asýrtikon kanssa.
Kotsifáli

Kotsifáli () on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä punainen viinirypälelajike.
Kotsifália kasvatetaan pääosin Kreetalla ja Ródoksella. Rypäleiden sokeripitoisuus on suuri, ja ne tuottavat viiniä, jossa on korkea alkoholipitoisuus. Ainoastaan muutamat tilat Kreetalla tuottavat Kotsifálista lajikeviinejä. Muutoin lajiketta sekoitetaan usein Mandilarián tai Syrahin kanssa.
Liátiko

Liátiko () on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä tumma viinirypälelajike. Sitä kasvatetaan pääasiassa Kreetan saarella.
Liátiko on pääasiallinen lajike erityisesti Dafnésin seudulla, ja se on ainoa sallittu lajike paikan nimeä kantavissa viineissä. Lisäksi Liátikoa kasvatetaan Siteían seudulla, jossa sitä sekoitetaan Mandilarián kanssa. Lajiketta käytetään nykyisin suhteellisen vähän, mutta se oli saarelle erittäin merkittävä venetsialaisvallan aikana.
Limnió

Limnió () eli "Kalampáki" (Καλαμπάκι) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä punainen viinirypälelajike. Sen uskotaan olevan nimensä mukaisesti kotoisin Límnoksen saarelta Pohjoisen Egean saarilta.
Limnió on vanha lajike ja tunnettiin jo antiikin aikana yli 2 000 vuotta sitten, jolloin Lemnoksen eli nykyisen Límnoksen viini oli hyvin arvostettua. Sen mainitsevat antiikin kirjailijoista muun muassa Homeros ja Aristoteles. Nykyisin lajiketta kasvatetaan pääasiassa Chalkidikín niemimaalla kreikkalaisessa Makedoniassa sekä Rapsánin alueella Thessaliassa, kun taas kotisaarellaan sitä kasvatetaan enää vain vähän.
Limnió tuottaa täyteläisiä ja aromaattisia punaviinejä. Lajiketta sekoitetaan usein Cabernet Sauvignonin ja Cabernet Francin kanssa.
Malagouziá

Malagouziá (, myös "Malagousiá", Μαλαγουσιά) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike.
Malagouziáa kasvatetaan erityisesti Keski-Kreikassa sekä kreikkalaisen Makedonian alueella, kuten Epanomíssa Chalkidikín niemimaalla. Lajiketta sekoitetaan usein Asýrtikon kanssa.
Malvázia

Malvázia ( tai "Malvazía", Μαλβαζία, myös "Malvasia", "Monemvasia") on alkuperältään kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä viinirypälelajike. Rypäleestä on tunnistettu kymmeniä eri muunnoksia. Rypäle voi olla väriltään vaalea, punainen tai roosa.
Historiaa.
Malváziaa on kasvatettu ainakin 2000 vuoden ajan. Se on saanut nimensä keskiajalla Monemvasiásta eli Malvasíasta, joka sijaitsee Kreikassa Peloponnesoksen niemimaan itärannikolla. Se oli merkittävä venetsialainen linnoitus, ja Malvázia-viini venetsialaisten merkittävimpiä kauppatavaroita Kreikassa.
Viinin valmistus.
Nykyisin Malváziaa kasvatetaan Kreikan lisäksi erityisesti Italiassa sekä muun muassa Espanjassa, Kroatiassa, Portugalissa, Sloveniassa sekä Yhdysvalloissa. 
Italiassa Malvasia-rypäle on muun muassa Malvasia- ja Frascati-viinien valmistuksessa käytettävä pääasiallinen rypälelajike.
Mandilariá

Mandilariá (, myös "Mantilariá", Μαντηλαριά tai "Mantilári", Μαντηλάρι) eli "Amorgianó" (Αμοργιανό) on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä punainen viinirypälelajike.
Mandilariáa kasvatetaan erityisesti Ródoksen saarella Dodekanesiassa sekä muilla Kreikan saarilla ja myös mannermaalla. Mandilariá-rypäleet ovat hyvin tummakuorisia. Lajike tuottaa viiniä, jota ominaisuuksiensa vuoksi vahvistetaan yleensä sekoittamalla sitä Kotsifáli-lajikkeen kanssa.
Mavrodáfni

Mavrodáfni (, ”Musta laakeri”; myös "Mavrodaphne") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä tumma viinirypälelajike. Se on kotoisin Peloponnesoksen niemimaalta Patraksen seudulta.
Kerrotaan, että lajike sai nimensä siitä, että eräs upseeri rakastui viiniviljelmällään työskennelleeseen tummaan Dáfni (Dafne) -nimiseen neitoon ja antoi tämän nimen viinilleen. Mavrodáfnia kasvatetaan edelleen erityisesti eri puolilla Peloponnesosta (kuten Akhaiassa, Arkadiassa, Eliksessä sekä Messeniassa), Jooniansaarilla (erityisesti Kefaloniássa) sekä eräillä muilla alueilla Kreikassa.
Mavrodáfni tuottaa monenlaisia vahvoja, kuivia ja makeita punaviinejä. Sitä sekoitetaan usein muiden lajikkeiden, kuten Agiorgítikon ja Cabernet Sauvignonin, kanssa. Eräs Mavrodáfnin muunnelma on "Thiniátiko" (Θηνιάτικο).
Moschofílero

Moschofílero () on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä vaalea viinirypälelajike.
Moschofíleroa kasvatetaan erityisesti Peloponnesoksen niemimaalla sekä Egeanmeren saarilla ja muun muassa Jooniansaarilla.
Moschofílero-rypäleiden kuori on vaaleanpunainen tai punaiseen vivahtava, mutta lajikkeen sisällä on paljon vaihtelua. Lajike tuottaa vahvoja ja hedelmäisiä valkoviinejä. Moschofíleroa käytetään erityisesti Mantíneian nimeä kantavissa viineissä, joiden vaaditaan sisältävän vähintään 85 prosenttia Moschofílero-lajiketta. Moschofíleroa sekoitetaan usein muun muassa Rodítiksen ja Savvatianón kanssa.
Ntempína

Ntempína (, myös "Debína", "Dempína") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike. Se on mahdollisesti kotoisin Italiasta tai Albaniasta.
Ntempínaa kasvatetaan erityisesti Zítsan seudulla Epeiroksen alueella luoteisessa Kreikassa sekä muun muassa Albaniassa. Sitä viljellään vuoristossa suhteellisen korkealla. Lajiketta käytetään kuivien ja puolikuivien valkoviinien sekä kuohuviinien valmistukseen.
Retsina

Retsína () on perinteinen kreikkalainen pihkalla maustettu viini. Se on suojeltu, ja sitä saa valmistaa ainoastaan Kreikassa tietyillä alueilla. Retsína luokitellaan pöytäviineihin.
Historia.
Retsína on syntynyt, kun viinin säilyvyyttä on haluttu parantaa lisäämällä siihen pihkaa. Menetelmä on peräisin jo antiikin ajalta, jolloin viinejä maustettiin pihkan lisäksi myös monella muulla tavalla. Paitsi säilyvyyden ja maun vuoksi pihkaa käytettiin myös viiniastioiden sinetöimiseen ilmatiiviisti. Nimi "retsína" on peräisin antiikin aikaisesta nimityksestä "rhētinitēs oinos" (ῥητινίτης οἶνος, ”pihkanmakuinen viini”).
Nykyisin retsínaa tuotetaan tarkoituksella, ei enää välttämättömyyden pakosta. Retsína lienee parhaiten tunnettu kreikkalainen perinteinen viini. Sen maine on usein peittänyt muiden kreikkalaisten viinien maineen, eikä sitä ole aina arvostettu muissa maissa. Retsína sopii kuitenkin hyvin yhteen perinteisen kreikkalaisen keittiön ruokien kanssa.
Tuotanto.
Retsínan valmistuksessa käytetty pihka on yleensä alepponmännyn ("Pinus halepensis") pihkaa. Se lisätään viiniin käymisprosessin aikana. Aiemmin pihkaa saatettiin lisätä jopa 7,5 kg 100 litraan viiniä, mutta nykyään sallitaan korkeintaan 1 kg pihkaa 100 litrassa viiniä. Pihka poistetaan, kun se on jättänyt arominsa viiniin. Retsína perustuu yleensä valkoviiniin, mutta se voi olla myös roseeviiniä. Tärkeimmät retsínan valmistuksessa käytetyt viinirypälelajikkeet ovat Savvatianó, Rodítis ja Asýrtiko.
Retsínaa tuotetaan ennen kaikkea Keski-Kreikassa erityisesti Attikan alueella sekä Boiotiassa ja Euboialla. Retsínalla on yhdessä Verntéan kanssa perinteisen viinin ("Onomasía katá Parádosi") suojattu asema, mikä on EU:n suojatun maantieteellisen merkinnän (SMM) alaryhmä kreikkalaisessa viiniluokittelussa. Tuotantoalueittain on suojattu seuraavien alueiden ja paikkakuntien nimeä kantava retsína:
Lisäksi paikallista retsínaa tuotetaan eri puolilla maata. Nimisuojauksesta johtuen muita samankaltaisia viinejä eri maissa voidaan kutsua pihkalla maustetuiksi viineiksi mutta ei retsínaksi.
Rodítis

Rodítis (, ”Ruusuinen”, myös "Rhoditis") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä vaalea viinirypälelajike.
Rodítista kasvatetaan lähes joka puolella Kreikkaa ja erityisesti Peloponnesoksella Patraksen seudulla.
Rodítis-rypäleet ovat vaaleanpunaisia. Lajikkeesta valmistetaan valkoviinejä sekä retsínaa, jonka tuotannossa se on tärkein lajike Savvatianón jälkeen. Rodítista sekoitetaan usein muiden lajikkeiden, kuten Asýrtikon, Athírin ja Moschofíleron kanssa.
Rompóla

Rompóla (, myös "Robóla") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike. Se on kotoisin Kefalonián saarelta Jooniansaarilta.
Rompólaa kasvattivat Jooniansaarilla alun perin mahdollisesti venetsialaiset. Jooniansaarten vuortenrinteiden lisäksi sitä kasvatetaan nykyisin myös muualla Kreikassa. Rompóla-rypäleet ovat keltaisia ja kasvavat nopeasti. Lajike tuottaa voimakasmakuista valkoviiniä. Zákynthoksella Rompóla on tärkeimpiä lajikkeita paikallisen makean Verntéa (Verdéa) -viinin tuotannossa.
Savvatianó

Savvatianó (, ”Lauantainen”; myös "Savatianó") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä vaalea viinirypälelajike.
Savvatianóa kasvatetaan erityisesti Attikassa sekä muualla Keski-Kreikassa sekä muun muassa Peloponnesoksella, Makedoniassa ja Egeanmeren saarilla.
Savvatianó-rypäleet ovat vaaleankeltaisia tai lähes valkoisia. Lajiketta käytetään erityisesti retsínan valmistukseen sekä kuiviin valkoviineihin. Savvatianóa sekoitetaan erityisesti Rodítiksen ja Asýrtikon kanssa.
Verntéa

Verntéa (, myös "Verdéa") on kreikkalainen makea valkoviini, jota tuotetaan vain Zákynthoksen saarella Jooniansaarilla.
Verntéa on kehitetty 1800-luvulla. Sen nimi on italialaista alkuperää ja tarkoittaa ”vihreää”. Viini on kuivaa, vahvan makuista ja hapokasta, ja siinä on korkea alkoholipitoisuus. Sen valmistukseen käytetään pääasiassa lajikkeita Rompóla, Skiadópoulo, Pavlós, Goustolídi ja Avgoustiátis.
Verntéalla on yhdessä retsínan kanssa perinteisen viinin ("Onomasía katá Parádosi") suojattu asema, mikä on EU:n suojatun maantieteellisen merkinnän (SMM) alaryhmä kreikkalaisessa viiniluokittelussa. Näin Verntéaa saa valmistaa vain Zákynthoksella. Se voidaan kuitenkin pullottaa saaren ulkopuolella.
Vilána

Vilána () on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä valkoinen viinirypälelajike. Se on kotoisin Kreetalta.
Vilánaa kasvatetaan edelleen pääosin Kreetalla ja erityisesti Pezán seudulla, ja Vilána on ainoa sallittu lajike Pezán nimeä kantavissa viineissä.
Lajike tuottaa syvänkeltaisia, keveitä ja hedelmäisiä valkoviinejä. Viinillä on taipumus hapettua nopeasti. Vilánaa sekoitetaan usein muiden lajikkeiden, kuten Sauvignon Blancin ja Muscatin, kanssa.
Xinómavro

Xinómavro (, ”Katkera musta”; myös "Xynomavro") on kreikkalainen viinin valmistukseen käytettävä tumma viinirypälelajike.
Xinómavroa kasvatetaan erityisesti Náousassa, Rapsánissa sekä muualla Pohjois-Kreikassa sekä jonkin verran myös Kreikan ulkopuolella Pohjois-Makedoniassa.
Xinómavro-rypäleet ovat sinimustia. Lajike tuottaa tummia, tanniinisia ja aromikkaita punaviinejä, ja sitä on verrattu italialaiseen Baroloon. Xinómavro on ainoa lajike, jota saa käyttää Náousan nimeä kantavissa viineissä. Xinómavroa sekoitetaan usein myös muiden lajikkeiden, kuten Merlotin ja Syrahin, kanssa.
Asolo

Asolo on kunta Pohjois-Italiassa Trevison maakunnassa Veneton alueella. Se on listattu yhdeksi Italian kauneimmista kylistä, I Borghi più Belli d’Italia. Asolon historia ulottuu Rooman aikaan saakka. Silloin se tunnettiin nimellä "Acelum" ja se oli roomalaisten Municipium. Kaupungin tärkeimmät nähtävyydet ovat keskiaikainen 1100-luvulta peräisin oleva linna Rocca di Asolo sekä tuomiokirkko Duomo di Asolo.
Tunnettuja asukkaita.
Asolossa on asunut useita tunnettuja italialaisia sekä myös ulkomaisia taiteilijoita. 
Aiheesta muualla.
Joutsenet (Jussi Mäntysen veistos, Tampere)

Joutsenet on suomalaisen kuvanveistäjä Jussi Mäntysen suunnittelema, Tampereen Tammerkosken kaupunginosassa Kirjastonpuistossa sijaitseva veistos, joka kuvaa kahta ylöspäin kurottautuvaa joutsenta. Veistos on valettu pronssiin ja sen korkeus graniittijalustoineen on 250 senttimetriä. Veistoksesta on tehty kaikkiaan kolme valosta – vuosina 1936, 1938 ja 1963. Tampereen valos on vuodelta 1938; valokset vuosilta 1936 ja 1963 sijaitsevat Turussa.
Jussi Mäntystä pidetään tunnetuimpana suomalaisena eläinveistosten tekijänä. Hän perehtyi eläinten ulkoisiin ominaisuuksiin työskennellessään Helsingin yliopiston eläinmuseossa yhteensä liki 30 vuotta aluksi preparaattorin apulaisena ja myöhemmin konservaattorina. Mäntysen kuvaamat eläimet esiintyvät lajityypillisissä asennoissa ja veistokset kuvastavat myös eläinten liikettä ja luonnetta jäntevän pelkistetysti. Mäntynen sai "Joutsenet"-veistoksellaan "Grand Prix'n" Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1937. Veistoksen ensimmäinen valu on vuodelta 1936 ja se päätyi Turun vanhalle hautausmaalle Arvo ja Irja Ketosen hautamuistomerkiksi.
Tampereen kaupunki hankki patsaasta vuonna 1938 tehdyn valoksen, ja se paljastettiin samana vuonna Tammerkosken rannalle Kirjastonpuistoon. Kaupunki jakoi patsaasta teetettyjä pienikokoisia kopioita palkintona muun muassa merkittävistä yhteiskunnallisista ansioista. Pienoispatsaita teetettiin yhteensä 42 kappaletta ja niitä jaettiin vuosina 1959–1993.
Jussi Mäntynen ja hänen vaimonsa Aune Mäntynen teettivät patsaasta kolmannen valoksen vuonna 1963, he olivat suunnitelleet siitä itselleen hautamuistomerkkiä. Myöhemmin he tulivat kuitenkin siihen tulokseen, että veistos olisi helpommin ihmisten nähtävillä jossain puistossa ja lahjoittivat patsaan Turun kaupungille, joka pystytti sen Tuomiokirkonpuistoon vuonna 1970. Tämä valos tunnetaan nimellä "Ylös pyhään pyörryttävään korkeuteen".
Helge Heinonen

Helge William Heinonen (14. syyskuuta 1922 Nastola – 21. lokakuuta 2012 Vääksy) oli suomalainen lehtikuvaaja. Hän työskenteli kaksi vuosikymmentä (1963–1984) "Apu"-lehden valokuvaajana. Heinonen voitti 1960-luvulla kolmesti Vuoden lehtikuva -kilpailun ja sai kansainvälisen ARPS-arvon 1956, AFIAP-arvon 1961 ja EFIAP-arvon 1962.
Nastolassa syntynyt Helge Heinonen kävi koulunsa Helsingissä. Haavoituttuaan jatkosodan loppuvaiheissa hän kouluttautui kirjapainoalan kemigrafiksi eli tuolloisten kuvalaattojen valmistajaksi, minkä myötä valokuvaus alkoi kiinnostaa häntä. Hän opiskeli valokuvausta Wetzlarin Leica-koulussa ja oli koko ikänsä Leica-kinofilmikameran käyttäjä. 
Ennen pitkää rupeamaansa "Apu"-lehdessä Heinonen työskenteli "Uuden Suomen" omistamassa Kuvateollisuus Oy:ssä, Sanomien Lehtikuva Oy:ssä 1946–1950, "Keskisuomalaisessa" 1950–1957 ja "Kuluttaja"-lehdessä vuoteen 1963 asti. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1984.
Vuonna 1961 Heinonen julkaisi valokuvateoksen "Kotka, suomalainen satamakaupunki".
Attack &amp; Release

Attack &amp; Release on The Black Keysin viides studioalbumi, joka julkaistiin 1. huhtikuuta 2008.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dan Auerbach ja Patrick Carney, ellei toisin mainita.
Juurijärvi (Ikaalinen)

Juurijärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sisätön Eränperällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Juurijärvi on osa Juurijärven-Hulppojärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2,2 kilometriä, leveys 850 metriä ja sen pinta-ala on 59 hehtaaria. Se sijaitsee Hulppojärven ja Vähäveden länsipuolella. Siihen laskee kymmenen ojaa. Huomattavimmat tulo-ojat ovat idästä laskeva Majaoja, joka on Vähäveden laskuoja, Mämmilammen laskuoja, pohjoisesta laskeva Perkoonoja, joka on Ylisenlammen ja Paskolammen yhteinen laskuoja, Lehmissuonlahteen laskeva Sydänmaanlammen laskuoja, ja vielä lännestä laskeva Latoveden laskuoja. Järven selän lounaispäässä sijaitsee 900 metriä pitkä lahti, josta laskujoki Sisätönjoki saa alkunsa. Järvessä on kolme suurta noin 250 metristä saarta Majasaari ja Selkäsaaret ja vielä viisi pienempää 20–30 metristä saarta. Rantaviivan pituus on 8,6 kilometriä ja rannat ovat paikoin jyrkkärinteisiä ja kallioisiakin. Järven ympäristössä sijaitsee neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu kaksikymmentä ja saariin kolme vapaa-ajan asuntoa. Järvelle pääsee yhdystietä 13287 pitkin.
Juho Talvia

Juho Feliks Talvia, sukunimi aik. "Helin" (14. tammikuuta 1879 Tampere – 9. tammikuuta 1960) oli suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli kuuro.
Juho Talvia kävi Turun kuuromykkäinkoulun ja Tampereen ylemmän käsityöläiskoulun. Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1900-1901 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1907–1909. Lisäksi hän opiskeli Berliinissä Johannes Cerigiolin johdolla 1902–1903 tehdessään opintomatkan Ruotsiin, Saksaan, Italiaan ja Itävaltaan 1901-1903. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1909, 1910, 1912, 1913, 1914 ja 1928. 
Talvia asui Helsingissä, Lappeenrannassa, Kiikassa ja viimeksi tyttärensä Irja Finskan maatilalla Tyrväällä. Talvia toimi kuvanveistäjänä kivihakkaamoissa ja hän teki veistoksia muiden taiteilijoiden suunnitelmien pohjalta sekä myös omia veistoksiaan. Hän osallistui kuurojen yhdistystoimintaan ja oli muun muassa Kuurojen liiton hallituksen jäsenenä. Talvian muistonäyttelyitä on järjestetty Vammalassa 1979 ja 2007.
Tanja Saxell

Tanja Saxell (s. 9. tammikuuta 1982) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa erikoistutkijana. Saxellin tutkimusaiheita ovat muun muassa julkiset palvelut, terveydenhuoltomarkkinat, innovaatiotaloustiede ja kilpailun vaikutukset. 
Saxell on koulutukseltaa valtiotieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2014 otsikolla "Industrial Organization Studies on Pharmaceutical Markets".