tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johan Junnelius

Johan Junnelius (1694 Tervola – 10. kesäkuuta 1755 Oulu) oli pohjoissuomalainen pappi, joka toimi kirkkoherrana sekä Koutokeinossa että Oulussa. Junnelius uudisti kristinuskon opetusta Ylä-Lapin alueella, joka oli Ruotsin vallan alaisuudessa.
Henkilötiedot.
Johan Mattsinpoika Junneliuksen nimen kirjoitusasu vaihtelee, etunimenä on eri aikalaiskirjoituksissa mm. Johan, Johannes sekä Johannis Ostrobotniensis. Sukunimestä käytetty versioita Junna, Junelius, Junnelius ja Junttila.
Junnelius valmistui ylioppilaaksi Turussa 1715 ja siirtyi samana vuonna opiskelemaan Uppsalan yliopistoon teologiseen tiedekuntaan.
Junnelius avioitui Brita Isakintytär Tornbergin (1707–1768) kanssa. Perheeseen syntyi 10 lasta. Viimeisen leposijan Junnelius sain Oulunsalossa: Oulunsalon kirkon kirkkosalin seinässä on hautausmaalta 1960-luvulla löydetty, 1800-luvulla kaiverrettu, hautaristin laatta, jonka latinankielinen teksti suomennettuna kuuluu: ”Tähän hautauurnaan on kätketty Oulun entisen kirkkoherran, hyvin kunnianarvoisan ja kuuluisan Johan Junneliuksen tomumaja”.
Kirkkoherrana Pohjoiskalotissa.
Ensimmäisessä pappisvirassaan Junnelius toimi kirkkoherrana Kautokeinossa 1719-1745 (nykyisin Norjan puolella). Seurakunnan alaisuuteen kuului mm. Aviovaaran, Kautokeinon, Utsjoen, Jukkasjärven ja Enontekiön seurakunnat. Enontekiöltä Johan hoiti virkaansa viimeiset kolme vuotta ennen Ouluun siirtymistä.
Johan Junnelius uudisti kristinuskon opetusta Ruotsille kuuluneella Ylä-Lapin alueella. Hän teki useita esityksiä Härnösandin hiippakunnalle 1740–1746. Esityksessä hän painotti, että kristinuskon opettajien tulee osata Ruotsin ja Lapin kieltä. Hänen esityksestään aloitettiinkin kristinuskon opettajien saamen kielen koulutus.
Johan Junnelius oli Kautokeinon kirkkoherrana kauemmin kuin kukaan muu, ja anoi vuonna 1741 siirtoa Ylitorniolle. Viranhakemustaan hän perusteli mm. edeltäjänsä Anders Tornensiksen kurjalla kohtalolla. Kirjeessä tuomiokapitulille Junnelius kirjoitti ”En halua lapsilleni samaa kohtaloa, kuin edeltäjäni Andersin lapset kokivat. He muuttuivat tavoiltaan lappalaisiksi ja elivät mitä kurjimmassa köyhyydessä ja halveksunnan alaisuudessa”. Junnelius ei saanut virkaa, mutta neljä vuotta myöhemmin 1744 hänet nimitettiin Oulun kirkkoherraksi.
Kirkkoherrana Oulussa.
Johan Junnelius ei ollut lainkaan ehdolla Oulun seurakunnan kirkkoherran vaaleissa vuonna 1745. Virkaan hänet nimitti kuningas Aadolf Fredrik. Hän vaikutti muun muassa Oulun kirkon uudisrakentamiseen. Muhoksen ja Oulunsalon miehet kokoontuivat vuonna 1750 pohtimaan uuden kirkon rakentamissuunnitelmia. Kirkkoherra Junnelius ehdotti tuolloin, että seurakunta tarvitsisi uuden ja tilavamman kirkon. Kivisen kirkon rakentaminen aloitettiin kuusitoista vuotta Junneliuksen kuoleman jälkeen. Se tuhoutui Oulun palossa 1822, mutta sen seinien varaan rakennettiin nykyinen Oulun tuomiokirkko.
Keratiitti

Keratiitti ("keratitis") on silmän sarveiskalvon tulehdus, jonka voi aiheuttaa virus, bakteeri tai sieni. Sen oireita ovat punoitus, tunne silmästä olevasta roskasta, rähmiminen, särky, vetistys sekä huonontunut näöntarkkuus. Oireet voivat olla samantapaisia kuin sidekalvontulehduksessa ja värikalvontulehduksessa. Keratiittipotilaan tulee hakeutua lääkärin hoitoon jo samana päivänä taudin havaitsemisesta.
Hoito.
Bakteeriperäisen keratiitin hoito perustuu spaattelilla eli lastaimella otettavaan näytteeseen ja tulehduksen tarkkaan seuraamiseen.
Junnelius

Junnelius on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Junneliuksia ovat olleet:
Gene Cole

Gerrard Eugene ”Gene” Cole (18. joulukuuta 1928 New Lexington, Ohio – 11. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 400 metrin juoksussa.
Cole osallistui Helsingin kesäolympialaisiin 1952 kilpaillen sekä 400 metrin juoksussa että 4×400 metrin viestijuoksussa. Hän selviytyi 400 metrin juoksussa välieriin asti, mutta finaaliin hän ei enää päässyt. Viestijuoksussa Cole sekä hänen joukkueeseensa kuuluneet Ollie Matson, Charles Moore ja Mal Whitfield saavuttivat hopeaa.
Cole kuoli 89-vuotiaana 11. tammikuuta 2018.
Organofosfaatit

Organofosfaatit ovat fosforihapon ja alkoholin muodostamia estereitä. Niitä käytetään hyönteismyrkkyinä, orgaanisessa synteesissä, katalyytteinä ja hydraulisissa nesteissä.
Ominaisuudet.
Olomuodoltaan organofosfaatit vaihtelevat nesteistä vahamaisiin ja kiinteisiin valkoisiin aineisiin riippuen alkyyli- tai aryylisubstituenttien lukumäärän mukaan. Ne hajoavat veden vaikutuksesta, joskin nopeudessa on eroja riippuen substituenteista. Trialkyylifosfaatit ovat neutraaleja pH:ltaan, mutta mono- ja dialkyylijohdannaiset ovat happamia.
Valmistus.
Organofosfaatteja valmistetaan tyypillisesti käyttämällä fosforyylikloridia. Fosforyylikloridi reagoi alkoholin tai fenolien kanssa. Fenolit reagoivat hitaammin kuin alifaattiset alkoholit. Toinen tapa on käyttää fosforyylikloridin sijasta fosforipentoksidia, tällöin muodostuu usein mono- ja difosfaattien seos. Molemmilla tavoilla voidaan valmistaa myös organofosfaatteja, joiden alkoholiosat ovat erilaiset. Tuotteet puhdistetaan alipainetislauksella.
Käyttö.
Organofosfaatteja käytetään hyönteismyrkkyinä, emulgaattoreina, puhdistusaineissa, korkeita lämpötiloja kestävinä ja palamattomina hydraulisina nesteinä, orgaanisen kemian synteeseissä ja muun muassa trietyylifosfaattia katalyyttinä muun muassa muovinvalmistuksessa. Eräillä organofosfaateilla on myös erikoisovelluksia esimerkiksi DEHPAa käytetään metallien erotukseen liuotinuutolla.
Myrkyllisyys.
Eräitä organofosfaatteja käytetään hyönteismyrkkyinä, jotka estävät pysyvästi koliiniesteraasin toimintaa ja ovat voimakkaita parasympatomimeettejä. Niitä on markkinoilla useina valmisteina ja vajaana kymmenenä tehoaineena. Koliiniesteraasin toiminnan estyessä asetyylikoliini ei hajoa hermostossa, mistä seuraava kuolinsyy olla kouristukset, tukehtuminen lisääntyneeseen limaneritykseen, tai hengityslihasten lamautuminen.
Organofosfaatit ovat myrkyllisiä monille eläimille, mukaan lukien ihmiselle. Niiden LD50-arvo vaihtelee suuresti: rotilla malationin 12 000 mg/kg:stä atsinfossin 13 mg/kg:een. Malationi, joka on vain lievästi myrkyllistä nisäkkäille, muuttuu hyönteisessä aktiiviseksi malaoksoniksi nopeammin kuin nisäkkäissä. Hydrolyysi tehottomiksi yhdisteiksi puolestaan on hyönteisissä hidasta, mutta nisäkkäissä nopeaa. Organofosfaatit voivat imeytyä ruoansulatuskanavasta, keuhkoista tai ihon lävitse. Myrkytystä voidaan hoitaa atropiinilla, joka on antikolinergi eli asetyylikoliinin toimintaa estävä aine.
Eräät taistelukaasut, kuten sariini, kuuluvat organofosfaatteihin. Organofosfaatteja on käytetty myös itsemurhamyrkkyinä, mikä yleistyi myös Suomessa, kun lehdistö kertoi parationin käytöstä itsemurhamyrkkynä Saksassa ("Bladan®-itsemurhat", erään parationivalmisteen mukaan).
Ekotiopaatti on organofosfaatti, jota käytetään glaukooman hoitoon potilailla, joilla muut lääkkeet eivät ole tehonneet. Sen käytössä on oltava erittäin huolellinen systeemisten haittavaikutusten ehkäisemiseksi.
"Myrkky- ja lääkekäytöstä lisää artikkelissa parasympatomimeetti."
Anisokoria

Anisokoria on lääketieteellinen tila, jossa vasemman ja oikean silmän pupilli ovat erikokoiset. Tila on itsessään täysin vaaraton, ja esiintyy jopa viidesosalla väestöstä. Tällöin on kyseessä "fysiologinen anisokoria". Tila voi kuitenkin olla myös seurausta jostakin sairaudesta, vammasta tai myrkytyksestä. Tällöin on taustalla esimerkiksi migreeni, iskemia taikka antikolinergiset tai sympatomimeettiset lääkeaineet. Tutkimuksiin on aihetta ryhtyä, jos anisokoria ilmaantuu henkilölle, jolla ei ole sitä aikaisemmin ollut.
Isokoria.
Anisokorian vastakohta on isokoria, jossa silmien pupillit ovat keskenään samankokoiset.
Pasuunat

Pasuunat ("Brugmansia") on koisokasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu seitsemän pitkäikäistä lajia, joista osa on pienikokoisia puita, osa suuria pensaita. Lajeille yhteistä ovat roikkuvat kukat ja piikittömät siemenet. Kaikki myös sisältävät myrkyllisiä antikolinergisiä tropaanialkaloideja.
Pasuunat kasvavat alkuperäisinä Etelä-Amerikassa. Tulokkaina tai viljelykarkulaisina ne kasvavat muun muassa monissa Väli-Amerikan, Afrikan ja Etelä-Aasian maissa sekä Tyynenmeren saarilla Oseaniassa.
Lajit.
Risteymiä:
Innocent Egbunike

Innocent Ejima Egbunike (s. 30. marraskuuta 1961) on nigerialainen pikajuoksija, joka saavutti suurimmat menestyksensä 1980-luvulla.
Egbunike opiskeli Azusa Pacific Universityssä Yhdysvalloissa. Hän voitti universiadien 200 metrin juoksun Edmontonissa 1983. Helsingin MM-kilpailuissa hän oli samalla matkalla kuudes ajalla 20,63 ja karsiutui 100 metrillä puolivälierissä. Hän voitti Afrikan-mestaruuden 200 metrillä Rabatissa 1984. Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä seitsemänneksi ja juoksi 4 × 400 metrin viestissä ankkuriosuuden Nigerian pronssijoukkueessa. 
Egbunike sai Kairon Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1985 kultaa 400 ja hopeaa 200 metrillä. Hän voitti samana vuonna 400 metriä Koben universiadeissa ja sijoittui kolmanneksi Canberran maailmancupissa. Seuraavana vuonna hän voitti kultaa Nairobin Afrikan kisojen 400 metrillä. Rooman MM-kilpailuissa hän sai Thomas Schönleben jälkeen hopeaa 400 metrillä ajalla 44,56. 
Egbunike juoksi 400 metrin ennätyksensä 44,17 Zürichissä 19. elokuuta 1987. Hän voitti 400 metrin Afrikan-mestaruuden jälleen Annabassa 1988. Soulin olympialaisissa hän sijoittui 400 metrillä viidenneksi ja pikaviestijoukkueen jäsenenä seitsemänneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä.
Egbunike toimi Nigerian yleisurheilujoukkueen päävalmentajana Pekingin olympialaisissa 2008.
Aarnihaukkapöllö

Aarnihaukkapöllö ("Ninox ochracea") on pöllöihin kuuluva lintu.
Se on kotoperäinen Indonesiassa, jossa sitä tavataan Sulawesissa, mutta ei sen eteläosassa.
Sen luontaista elinpiiriä ovat subtrooppinen ja trooppinen kuiva metsä ja subtrooppinen ja trooppinen kostea alava metsä, jokivarret ja vuoristometsät tuhannen metrin korkeuteen saakka. Sen uhkana on elinalueiden häviäminen.
Amiraliteettienpöllö

Amiraliteettienpöllö ("Ninox meeki") on pöllöihin kuuluva lintu. Sillä on ruskea naamakiehkura, jossa ei ole merkkejä, punaruskea kruunu ja selkä, juovikkaat lentosulat ja pyrstö ja valkea alapuoli, jossa on punaruskaa raidoitusta.
Se on kotoperäinen Papua-Uudessa-Guineassa Amiraliteettisaarten Manussaarella.
Sen luontaisia elinympäristöjä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät ja sitä tavataan myös maaseudulla puutarhoissa. Se on rajatulla elinalueella jokseenkin yleinen.
Miesmalli

Miesmalli on Ossi Elstelän ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1944. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Aino Pekkarisen romaaniin "Neiti Helin miesmalli" (1943). 
Elokuvan tarinassa kirjailijatohtori Timo Kalke (Olavi Reimas) on olevinaan vaatimaton kulkuri Valtteri Mäkelä saadakseen paikan taiteilija Ilona Helin (Maaria Eira) mallina.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" kriitikko Arto Pajukallio (12.7.2011) epäilee, että ohjaaja ihannoi keikailevaa yläluokkaa, ja kulttuurista ei rahvas ymmärrä mitään. Toisen kriitikon ("Tv-maailma" 27/2011) mielestä elokuva on yksioikoinen ja kepeä musiikkielokuva, johon on ujutettu muutama seksiviittaus.
Mike Franks

Michael ”Mike” Franks (s. 23. syyskuuta 1963) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 400 metrin juoksussa.
Franks voitti 400 metrillä hopeaa Helsingin MM-kilpailuissa 1983 ja pronssia sisäratojen MM-kilpailuissa 1987. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän juoksi 4 × 400 metrin viestissä Yhdysvaltain joukkueessa sekä alku- että välierässä. Loppukilpailussa toisella kokoonpanolla juossut joukkue voitti kultaa. Franks voitti 400 metrin juoksun maailmancupissa 1985 ennätyksellään 44,47. Tulos oli kauden 1985 paras tulos maailmassa. Lisäksi Franks voitti matkan kesäuniversiadeissa Zagrebissa 1987.
Herman Standertskjöld-Nordenstam

Herman Sigfrid Standertskjöld-Nordenstam (15. helmikuuta 1854 Tula, Venäjän keisarikunta – 13. elokuuta 1934 Helsinki, Suomi) oli suomalainen vapaaherra, Venäjän ulkoministeriön virkailija, kuvernementin sihteeri ja kartanonherra. Hän oli Carl August Standertskjöldin ja Fanny Augusta Nykoppin (1829–1880) poika, mutta vailla laillista miespuolista perillistä ollut vapaaherra Johan Mauritz Nordenstam adoptoi hänet vuonna 1869. Standertskjöld-Nordenstam muistetaan parhaiten Laukon vuoden 1907 torpparihäätöjen toimeenpanijana.
Standertskjöld-Nordenstam omisti muun muassa Laukon kartanon Vesilahdella vuosina 1885–1923 sekä Kumpulan kartanon silloisessa Helsingin maalaiskunnassa vuoteen 1893.
Tunnetuin Standertsköld-Nordenstam on Laukon kartanon omistajana. Hänen aikanaan kartanon alueella olleiden torppien lukumäärä kasvoi noin 150:een. Kun kartanon torpparit vaativat taksvärkkipäivien lyhentämistä eikä pehtoori August Vikström siihen suostunut, torpparit ryhtyivät 20. toukokuuta 1906 lakkoon. Tällöin Standertskjöld-Nordenstam vaati oikeusteitse lakkoa lopetettavaksi, mihin osa torppareista suostuikin, mutta 41 torpparia häädettiin seuraavan vuoden alussa. Tapaus herätti erittäin suurta huomiota ja sitä käsiteltiin senaatissakin.
Standertskjöld-Nordenstam omisti myös Kumpulan kartanon Helsingin liepeillä. Vuonna 1883 hän erotti kartanon maista kolme aluetta, joilta hän alkoi vuokrata asuntotontteja. Näistä kaksi sai hänen etunimensä mukaan nimet "Hermanstad I" ja "Hermanstad II", kolmas oli "Majstad". Painetussa kartassa nämä nimet esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1892. Vuonna 1893 Helsingin kaupunki osti nämä alueet, ja ne liitettiin kaupunkiin vuonna 1906. Näistä alueista Hermanstad I on nykyäänkin nimeltään Hermanni (), kun taas Hermanstad II on nykyisin osa Vallilaa ja Majstad on nykyinen Toukola ().
Standertskjöld-Nordenstam oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1885, 1888, 1891, 1899 ja 1904–1905.
Hän meni naimisiin Hämeenlinnassa 21. kesäkuuta 1877 Christina Johanna Standertskjöldin (1855–1941) kanssa, joka oli Carl Gustav Knut Standertskjöldin (1813–1880) ja Amanda Fredrika Granfeltin (1822–1908) tytär. Heillä oli neljä lasta: Dagmar (1878–1958), Carl August Mauritz (1880–1937), Gustav Herman (1880–1925) ja Rolf (1887–1953). 
Teollisuusmies Carl August Standertskjöld nuorempi oli Standertskjöld-Nordenstamin veli. Amiraali Hjalmar von Bonsdorff oli Standertskjöld-Nordenstamin vävy.
Standertskjöld-Nordenstam on haudattu Ahveniston hautausmaalle Hämeenlinnaan.
Rob Druppers

Robertus "Rob" Druppers (s. 29. huhtikuuta 1962 Utrecht) on entinen alankomaalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 800 metrin juoksussa.
Druppers voitti 800 metrillä hopeaa Helsingin MM-kisoissa 1983. Lisäksi hän sijoittui kahdeksanneksi sisäratojen MM-kilpailuissa 1987. Druppers edusti Alankomaita 1988 kesäolympialaisissa, jossa hän pääsi puolivälieriin asti. Druppersin ennätys on vuonna 1985 juostu 1.43,56.
Druppers valittiin Alankomaiden vuoden urheilijaksi 1983.
Yleisurheilu-uran jälkeen Druppers on toiminut muun muassa jalkapalloseura FC Utrechtin kuntovalmentajana.
Phalaena

Phalaena oli Carl von Linnén vuonna 1758 kuvaama perhosten suku, johon hän sijoitti kaikki yöperhosiksi katsomansa lajit kiitäjiä lukuun ottamatta. Nykyään suku ei enää ole validi, sillä se ei ole monofyleettinen. Useat tieteilijät käyttivät "Phalaena"-sukua myöhemmin myös mittareiden (Geometridae) synonyyminä.
Suvun lajit on nykyään jaettu seuraaviin heimoihin:
Raportti eli balladi laivatytöistä

Raportti eli balladi laivatytöistä Maunu Kurkvaaran ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1964.
Tarinassa toimittaja Ilmari Niemelä (Yrjö Tähtelä) lähtee tekemään juttua laivatytöistä, ja jutunteon yhteydessä hänen ja vain laivapäällystön kanssa työskentelevän Vuokon (Anneli Sauli) välille syttyy romanssi.
Sosiaalidraamaksi luonnehdittua sensaatioaihetta käsittelevää elokuva pidetään onnistuneena muuten paitsi henkilökuvauksen uskottavuuden suhteen. Sauli oli juuri palannut Saksasta ja tästä tuli hänen ensimmäinen elokuvansa paluun jälkeen. Aihetta oli käsitelty uutisissa, ja elokuvatekoa harkittiin muissakin yhtiöissä. Kurkvaara onnistuu saamaan sensaatioaiheeseen syvempiä ulottuvuuksia, mitä kehystää 1500-luvun cembalomusiikki. Samaa aihetta oli vähän aiemmin käsitellyt Jean-Luc Godard elokuvassaan "Elää elämäänsä".
U-27 (1936)

U-27 oli Saksan laivaston VIIA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa, missä se teki vain yhden taistelupurjehduksen. Alus upotti 2 kauppalaivaa yhteensä 627 bruttorekisteritonnia.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1935 AG Weseriltä Bremenistä, missä köli laskettiin 11. marraskuuta 1935. Alus laskettiin vesille 24. kesäkuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 12. elokuuta ensimmäisenä päällikkönään Hans Ibbeken.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. sukellusvenelaivueeseen, jossa se oli koko lyhyen uransa.
Sodan alettua sukellusvene teki ainoastaan yhden partiomatkan, jolle se lähti 23. elokuuta 1939 Wilhelmshavenista. Alus upotti 13. syyskuuta troolari "SS Davaran" (291 brt) ja 16. syyskuuta troolari "SS Rudyard Kiplingin" (333 brt ). Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjät "HMS Forester" ja "HMS Fortune" upottivat sukellusveneen syvyyspommein 20. syyskuuta 1939 Skotlannin länsipuolella. Koko miehistö selvisi hengissä.
Päälliköt.
Aluksen päällikköinä olivat:
Maailma.net

Maailma.net on suomalainen uutissivusto, joka julkaisee uutisia kestävästä kehityksestä, ihmisoikeuksista ja globaalikysymyksistä. Sivustolla julkaistaan myös alan tapahtumia ja jäsenjärjestöjen työpaikkoja.
Maailma.net on perustettu vuonna 2000. Sitä julkaisee Suomen OneWorld -portaaliyhdistys, johon kuuluu noin 50 suomalaista järjestöä ja yhteisöä. Jäseninä ovat muun muassa Amnesty International Suomen osasto, Ihmisoikeusliitto, Taksvärkki ry, Suomen Punainen Risti, Suomen Inter Press Service ja Suomen . Maailma.net on osa kansainvälistä OneWorld-verkostoa.
Daa-da daa-da

”Daa-da daa-da” on kappale, jolla Sammy Babitzin voitti vuoden 1972 Syksyn sävel -laulukilpailun. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Kari Kuuva. Kappale oli Babitzinin läpimurtokappale.
Sammy Babitzin osallistui kappaleella vuoden 1972 Syksyn sävel -laulukilpailuun. Se voitti finaalin saatuaan yli 40 000 ääntä eli noin kolmasosan kaikista äänistä. Äänimäärä oli runsaasti suurempi kuin edellisten vuosien voittajakappaleilla.
”Daa-da daa-da” julkaistiin vuonna 1972 singlenä, jonka b-puolella oli kappale ”Pienen pojan nukkeshow”. Marraskuussa 1972 single oli Suomen viidenneksi myydyin. Joulukuussa se oli singlelistalla sijalla kolme ja tammikuussa kymmenentenä. Kaiken kaikkiaan singleä myytiin 7 500 kappaletta.
”Daa-da daa-da” oli alun perin tarkoitus antaa Frederikin laulettavaksi. Finnlevyn Toivo Kärki ei kuitenkaan antanut Frederikin levyttää kappaletta sen rivin ”hiki pintaan täytyy saada” vuoksi. Frederikin mukaan Kärki totesi, että ”hikihän haisee pahalle, ei semmoista sanaa voi laulaa”. Kun Sammy Babitzin voitti kappaleella Syksyn sävelen, Frederikin mukaan Kärki vältteli häntä pitkään Finnlevyn käytävillä.
Hotelli Rantakalla

Hotelli Rantakalla sijaitsee Kalajoella Hiekkasärkkäin korkeimmalla kohdalla. Hotellista avautuu suora näkymä merelle. Kirkkaalla säällä hotellin ikkunoista voi ihailla 17 kilometrin päässä sijaitsevaa Maakallan saarta.
Hotellissa on 32 huonetta, 300-paikkainen ravintola ja alakerrassa saunatilat uima-altaineen. Tien toisella puolella on 20 huonetta käsittävä rivitalo, viiden huoneiston asuntola ja 20 lomamökkiä. Lisäksi noin 500 metrin päässä sijaitsee Aurinkohiekkojen 20 lomamökkiä. Rakennusten yhteenlaskettu pinta-ala on vajaat 3 500 neliöä, mistä hotellikiinteistön koko on 1 900 neliöä.
Rantakallan hotelli-, rivitalo- ja kahvilarakennukset valmistuivat vuonna 1972. Vuonna 1973 rakennettiin uimahalli ja pikkumökit. 
Rantakallan laittoi 1970-luvun alussa liikkeelle neljä yksityistä henkilöä: kunnanlääkäri ja lääkintöneuvos Untamo Sorasto, kunnanrakennusmestari Olavi Nikkarikoski, osuuspankinjohtaja Aarne Isomäki ja urakoitsija Veikko Leskinen Pyhäsalmelta. 
Rantakallan paikalle oli tarkoitus perustaa aikoinaan kevytbetoniharkkoja valmistava tehdas. Tehdasta suunnitellut ”Kalkki-Petteri” eli Lohja-yhtiön Petter Forsström ehti kuitenkin kuolla ennen tehtaan rakentamista. Rantakallan perustajat hankkivat maa-alueen omistukseensa ja rakensivat paikalle hotellin, josta kolme osakasta myi osuutensa Lomaliitolle vuonna 1978, kun taas Sorasto luopui osuudestaan vuonna 1982. Lomaliitto myi kiinteistöt ja maa-alueet Eläke-Fennialle vuonna 2001. Lomaliitto jäi vuokralaisena jatkamaan toimintaa, kunnes se ajautui konkurssiin 10. joulukuuta 2009.
Vuonna 2011 hotelli liiketoimintoineen on siirtynyt ylivieskalaisten Antti Rantalan ja Esa Vallin omistukseen, jotka omistavat myös Hotelli Käenpesän Ylivieskasta.
Carol Lewis

Carol LeGrant Lewis (s. 8. elokuuta 1963 Birmingham Alabama) on entinen yhdysvaltalainen pituushyppääjä. Hänen veljensä Carl Lewis on moninkertainen olympiavoittaja.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 Lewis voitti pronssia. Seuraavana vuonna Los Angelesin olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Zürichissä elokuussa 1985 hän hyppäsi oman ennätyksensä 704 senttimetriä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti pronssia yleisurheilun maailmancupista.
U-29 (1936)

U-29 oli Saksan laivaston tyypin VIIA sukellusvene toisessa maailmansodassa. Se teki seitsemän partiomatkaa, joiden aikana alus upotti 12 kauppalaivaa yhteensä 67 277 bruttorekisteritonnia sekä lentotukialus "HMS Courageousin".
Valmistus.
Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1935 AG Weseriltä Bremenistä, missä köli laskettiin 2. tammikuuta 1936. Se laskettiin vesille 29. elokuuta ja otettiin palvelukseen 16. marraskuuta ensimmäisenä komentajanaan Hans Fischer.
Palvelus.
Vene liitettiin palvelukseen otettaessa 2. sukellusvenelaivueeseen, kunnes se siirrettiin tammikuussa 1941 24. (koulutus)laivueeseen. Alus siirrettiin 1. syyskuuta 23. laivueeseen, missä se oli koulutustehtävissä ja siirrettiin edelleen joulukuussa 1943 21. laivueeseen.
Aluksen miehistö upotti aluksensa 4. toukokuuta 1945 Kupfermühlen lahteen. Hylky romutettiin 1948.
Kääpiösferoidigalaksi

Kääpiösferoidigalaksit eli tyypin dSph galaksit ovat pienen luminositeetin galakseja, jotka ovat Linnunradan tai Andromedan kaltaisten galaksien satelliittigalakseja. Ne muistuttavat ominaisuuksiltaan kääpiöellipsigalakseja (kummankin tyypin galakseissa tähtien muodostuminen on yleensä hidasta, molemmat ovat pallomaisia ja molemmilla on usein pieni luminositeetti).
Pisan kasvitieteellinen puutarha

Pisan kasvitieteellinen puutarha ("Orto botanico di Pisa") on Pisan yliopiston alaisuudessa toimiva kasvitieteellinen puutarha Italiassa.
Luca Ghini perusti puutarhan vuonna 1544, sen jälkeen kun Cosimo I de' Medici oli nimittänyt hänet Pisan yliopiston lääke- ja kasvitieteen professoriksi. Puutarhan paikkaa on muutettu kahdesti, ja nykyiselle paikallaan se siirtyi vuonna 1591.
Puutarhan kasvit on jaettu kokoelmiin, ja lisäksi puutarhaan kuuluu arboretum, jossa on vanhoja puuyksilöitä. Vanhimmat näistä ovat setripuutarhassa kasvavat kuningasmagnolia ja neidonhiuspuu, jotka puutarhan prefekti Giorgio Santi istutti 1787. Vanhan myrttiyksilön mukaan nimetyssä myrttipuutarhassa on noin 140 lääkekasvilajia. Lisäksi puutarhassa on vesikasvikokoelma, jossa on erityisesti Toscanan alueelle tyypillisiä kasveja, Välimeren alueen geofyytteja, mehikasveille omistettu kasvihuone, viljelykasvien kokoelma, pieni kokoelma Apuan Alppien kasveja ja egyptilainen kokoelma, johon kuuluu kasveja, joita viljeltiin muinaisessa Egyptissä.
56 Melete

56 Melete on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Hermann Mayer Salomon Goldschmidt 9. syyskuuta 1857. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on P- tai Xk-luokkaa.
Asteroidi nimettiin Meleten mukaan, joka oli yksi kolmesta alkuperäisestä boiotialaisesta muusasta kreikkalaisen mytologian mukaan.
57 Mnemosyne

57 Mnemosyne on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Robert Luther 22. syyskuuta 1859.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on S-luokkaa.
Asteroidi nimettiin kreikkalaisen mytologian hahmon Mnemosynen mukaan. Sana merkitsee muistia.
Long Live Rock ’n’ Roll (kappale)

Long Live Rock 'n' Roll on Rainbow-yhtyeen kappale ja single samannimiseltä albumilta, joka julkaistiin vuonna 1978. Ritchie Blackmoren ja Ronnie James Dion kirjoittama kappale pääsi Britanniassa sijalle 33.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Aleksandr Harlov

Aleksandr Harlov (s. 18. maaliskuuta 1958 Taškent, Uzbekistanin SNT) on uransa lopettanut neuvostoliittolainen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin aitajuoksussa.
Harlov voitti 400 metrin aitajuoksussa pronssia Helsingin MM-kisoissa 1983. Hän osallistui myös 1980 kesäolympialaisiin, jossa hän pääsi välieriin asti. Lisäksi Harlov on voittanut 400 metrin aidat kesäuniversiadeissa 1983. Harlovin ennätys lajissa on vuonna 1983 juostu 48,78.
58 Concordia

58 Concordia on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Robert Luther 24. maaliskuuta 1860.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on C- tai Ch-luokkaa.
Asteroidi nimettiin roomalaisen mytologian rauhan ja harmonian jumalattaren Concordian mukaan.
Rock Against Bush, Vol. 1

Rock Against Bush, Vol. 1 on Fat Wreck Chordsin vuonna 2004 julkaisema kokoelma-albumi, joka sisältää Yhdysvaltain silloista presidenttiä George W. Bushia kritisoivia punk-kappaleita. Albumi julkaistiin 4. huhtikuuta 2004, noin puoli vuotta ennen vuoden 2004 presidentinvaaleja. Albumilla esiintyy useita nimekkäitä punk-yhtyeitä, muun muassa Rise Against, Against Me! ja Authority Zero.
Levyn toinen osa, "Rock Against Bush, Vol. 2", julkaistiin saman vuoden elokuussa.
59 Elpis

59 Elpis on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Jean Chacornac 12. syyskuuta 1860. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on CP- tai B-luokkaa.
Asteroidin massa on .
Asteroidi nimettiin kreikankielisen toivoa tarkoittavan sanan mukaan, jonka henkilöitymä Elpis on kreikkalaisen mytologian hahmo.
60 Echo

60 Echo on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi James Ferguson 14. syyskuuta 1860.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on S-luokkaa.
Asteroidi nimettiin Oreadin nimeltä Ekho mukaan. Asteroidia kutsuttiin ensin Titaniaksi, mutta se muutettiin koska nimi oli jo käytössä.
61 Danaë

61 Danaë on päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Hermann Mayer Salomon Goldschmidt 9. syyskuuta 1860. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on S-luokkaa.
Asteroidi nimettiin Akrisioksen tyttären Danaen mukaan.
61 Danaë oli ensimmäinen asteroidi, jonka nimessä oli tarkemerkki.
62 Erato

62 Erato on suuri ja tumma päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät Oskar Lesser ja Wilhelm Forster 14. syyskuuta 1860. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on BU- tai Ch-luokkaa.
Asteroidi nimettiin lyyrisen runouden muusan mukaan.
63 Ausonia

63 Ausonia on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Annibale de Gasparis 10. helmikuuta 1861. 
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on S- tai Sa-luokkaa.
Asteroidi nimettiin aluksi Italiaksi, mutta muutettiin myöhemmin kuningas Ausonin mukaan osaan Italiaa viittaavaksi.
64 Angelina

64 Angelina on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Wilhelm Tempel 4. maaliskuuta 1861.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on E- tai Xe-luokkaa.
Asteroidin nimeäminen aiheutti kiistoja, sillä sitä ei nimetty perinteisellä tavalla mytologisten hahmojen mukaan.
Daniel Oliveira

Daniel Oliveira (s. 12. heinäkuuta 1985) on brasilialainen ralliautoilija.
Oliveira osallistui ensimmäistä kertaa rallin MM-sarjaan vuonna 2009 Argentiinan rallissa, jossa hän sijoittui sijalle 23. Vuonna 2010 Oliveira kilpaili IRC-sarjassa saavuttaen kaksi pistettä. Oliveira kilpaili MM-sarjassa vuosina 2011 ja 2012 Brazil World Rally Team -tallissa.
ULAS J1120+0641

ULAS J1120+0641 on kvasaari, jonka löytämisestä tiedotettiin 29. kesäkuuta 2011. Sen punasiirtymäksi on mitattu 7,085, mikä viittaa siihen, että kvasaari nähdään Maassa sellaisena kuin se oli noin 770 miljoonaa vuotta alkuräjähdyksen jälkeen eli noin 13 miljardia vuotta sitten. Tällöin se on kaukaisin havaittu kvasaari. Sen valovoima on 6,3 × 1013 Lo ja sen keskuksessa olevan supermassiivisen mustan aukon massa 2 × 109 MO
APNG

APNG eli Animated Portable Network Graphics on kuvatiedostomuoto, joka toimii epävirallisena laajennuksena PNG-tiedostomuotoon. Kuvatiedostomuodon avulla voi luoda animoituja PNG-kuvia, jotka toimivat samalla tavalla kuin GIF-kuvat. APNG-kuvat tallennetaan PNG-tiedostomuotoon, jotta vanhemmatkin järjestelmät kykenevät esittämään kuvia (usein tosin vain ensimmäisen kuvan).
EC-numero

EC-numero (Enzyme Commission) on entsyymien katalysoimiin reaktioihin perustuva niiden luokitteluun käytettävä numerosarja. 
Historia.
Entsyymien nimeäminen on ollut sekavaa ja yleisesti käytetyt triviaalinimet eivät välttämättä kertoneet tarkasti entsyymin katalysoimasta reaktiosta. Niinpä IUBMB perusti komitean selkeyttämään entsyymien nimeämistä. Komitean työn tuloksena valmistui vuonna 1961 ensimmäinen versio entsyymien luokittelusta, jossa entsyymit jaettiin kuuteen luokkaan niiden katalysoimien reaktioiden mukaan.
EC-numeron muodostaminen.
EC-numero koostuu Tunnuksesta EC ja neljästä luvusta, jotka erotetaan toisitaan pisteillä. Ensimmäinen numero kertoo pääluokan, johon entsyymi kuuluu ja minkä tyyppistä reaktiota se katalysoi. Toinen numero kertoo alaluokan ja lisätietoa reaktiosta. Kolmas numero antaa lisätietoa reaktiosta ja neljäs numero kertoo substraattispesifisyyden.
Rosemarie Whyte

Rosemarie Whyte (s. 8. syyskuuta 1986) on jamaikalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpailee pikajuoksussa.
Whyte on osallistunut olympialaisiin kerran, vuonna 2008. Hän sijoittui tuolloin 400 metrillä henkilökohtaisen kilpailun seitsemänneksi ajallaan 50,68 sekuntia ja oli myöhemmin 4 × 400 metrin viestissä maansa pronssia voittaneen joukkueen jäsen. Whyte juoksi samassa lajissa joukkueensa ensimmäisen osuuden Berliinin MM-kisoissa 2009 ja voitti hopeaa Jamaikan hävittyä Yhdysvalloille reilut kolme sekuntia. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 400 metrillä välieriin. Pitkässä viestissä hän juoksi avausosuuden toiseksi sijoittuneessa Jamaikan joukkueessa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 400 metrillä kahdeksanneksi ja juoksi toisen osuuden pronssia saaneessa Jamaikan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa.
Whyte voitti 400 metrin Jamaikan-mestaruuden vuonna 2008. Hänen ennätyksensä 400 metrillä on 49,84 sekuntia, jonka hän juoksi Lontoossa 2011.
Give It All

Give It All on punk rock-yhtye Rise Againstin julkaisema kappale vuodelta 2004. Se julkaistiin yhtyeen kolmannen albumin, Siren Song of the Counter Culturen, ensimmäisenä singlenä. Kappaleesta kuitenkin julkaistiin jo aiemmin samana vuonna hieman Siren Song of the Counter Culturen kappaleesta poikennut versio Yhdysvaltain silloista presidenttiä George W. Bushia kritisoineella kokoelma-albumilla Rock Against Bush, Vol. 1. 
Musiikkivideo.
Give It Allin musiikkivideon ohjasi James Cox ja tuotti Justin Cronkite. Videossa bändi soittaa kappaletta Chicagon metrossa samalla kun ryhmä naamioituneita toimistotyöntekijöitä lähtee yöllä ulos tekemään erilaisia asioita, muun muassa vaihtamaan rauhanomaisia yhdysvaltalaisia sotilaita esittävän videon sotavideoon, liimaamaan eläintarhan häkkeihin "olen viettänyt koko elämäni häkissä" -tarroja ja kirjoittamaan McDonald'sin Big Mac -mainostauluun tekstin "42 grammaa sydänkohtausta". Tämän jälkeen toimistotyöntekijät vaihtavat päälleen normaalit puvut ja menevät töihin. Videon lopuksi yksi työntekijöistä liimaa pomonsa toimiston oveen samanlaisen tarran joita he liimasivat eläintarhaan.
Lasse Peltonen

Lasse Peltonen (28. toukokuuta 1931 Merikarvia) on Ilmajoella asuva entinen peruskoulunopettaja ja musiikkipedagogi, joka tunnetaan monien kansanmusiikkiryhmien harjoittajana ja johtajana. Näistä tunnetuin on Peuralan pelimannit.
Vuonna 1993 Peltonen sai Suomen Kansanmusiikkiliitolta oltermannin ja vuonna 2011 Kaustisen kansanmusiikkijuhlilta mestaripelimannin arvonimen.
Peltonen valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman seminaarista 1953 ja toimi pitkään Ilmajoen Peuralan koulun opettajana. Hän perusti Peuralan pelimannit 1960-luvun alussa tukemaan koulun musiikinopetusta. Musiikkia hän on opiskellut muun muassa Etelä-Pohjanmaan Musiikkiopistossa, Klemetti-opistossa sekä yksityisesti, instrumentteinaan viulu, alttoviulu, kontrabasso, klarinetti ja laulu. Opettajia ovat olleet Harald Andersen, Jukka Hapuoja, Eino Haipus, Ilkka Kuusisto, Eelis Panula, Erkki Pohjola, Aatos Rintakoski ja Arvo Räikkönen.
Lasse Peltosen poika on Seinäjoen kaupunginorkesterin sellisti Jussi Peltonen, jonka lapsia ovat sellisti Samuli Peltonen ja pianisti Anna-Mari Peltonen.
Oraonit

Oraonit ovat dravidalaista kurukhin kieltä puhuva kansa. Noin puolet heistä asuu Intian Biharin osavaltiossa etupäässä Chota Nagpurin tasangolla ja loput Madhya Pradeshissa, Orissassa ja Länsi-Bengalissa. Oraoneja on myös Bangladeshissa sekä vähemmässä määrin Nepalissa ja Bhutanissa. Eri arvioiden mukaan heidän kokonaismääränsä on 2–4,5 miljoonaa.
Oraonien uskotaan muuttaneen alueelle Etelä-Intiasta. Kulttuuriltaan heitä lähin kansa ovat mundat. Intiassa oraonien virallinen asema on ”heimokansa” (). Perinteinen elinkeino on maanviljely ja tärkein viljelyskasvi riisi. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, siat, kanat ja ankat. Lisäksi harjoitetaan metsästystä, kalastusta ja keräilyä. Osa oraoneista työskentelee suurviljelmillä, kaivoksissa, rakennustöissä ja palveluammateissa.
Suurin osa oraoneista on perinteisen uskonnon harjoittajia ja muodollisesti hinduja. Pieni vähemmistö on kristittyjä. Naapurikansojensa mundien ja marioiden tavoin oraonit ovat tulleet tunnetuiksi kylvökauden alussa vietettävän Sarhul-juhlan yhteydessä suoritetuista ihmisuhreista. Maan hedelmällisyyden jumalattarelle tehtyjä ihmisuhreja raportoitiin vielä 1980-luvulla. Oraonit tunnetaan myös heidän keskuudessaan 1900-luvun alussa vaikuttaneista brittiläisen kolonialismin vastaisista liikkeistä.
Hierronpodenco

Hierronpodenco () on kanarialainen metsästyskoirarotu El Hierron saarelta. Se on mitä todennäköisimmin sukua kanarianpodencolle.
Ulkonäkö.
Rotu muistuttaa pienikokoista kanarianpodencoa, ja onkin tavallaan sen kääpiömuunnos. Ainoa ero muihin kanarialaisiin podencoihin on se, että sen raajat ovat lyhyemmät. Säkäkorkeus vaihtelee n. 35 cm molemmin puolin. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Hierronpodenco metsästää yhtä rohkeasti ja innokkaasti kuin muutkin podencot.
Alkuperä.
Hierronpodenco syntyi bassetin ja podencon risteymästä. Sitä tavattiin ensimmäisen kerran El Hierrolla, minkä vuoksi se nimettiin kyseisen saaren mukaan, mutta nykyisin sitä esiintyy eniten Teneriffalla. Pienen kokonsa ansiosta se sopii erinomaisesti luolametsästykseen, ja sitä käytetään lähinnä kaniinin metsästykseen koloista sekä alueilla, joilla on tiheä kasvillisuus.
Juris Silovs

Juris Silovs (30. elokuuta 1950 Krāslavā – 28. syyskuuta 2018) oli latvialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti aktiiviaikoinaan Neuvostoliittoa ja seuratasolla Aizkraukles Vārpa Rigaa. 
Silovs osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Münchenissä 1972. Hän oli tuolloin maansa hopeaa voittaneen 4 × 100 metrin viestijoukkueen jäsen. Silovs voitti vuonna 1973 Moskovassa pidetyissä universiadeissa kultaa 100 metriltä ajallaan 10,37 sekuntia. Hän sijoittui EM-kilpailuissa 1974 neljänneksi 100 metrillä ja oli mukana myös Neuvostoliiton neljänneksi sijoittuneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Silovs juoksi Montréalin olympialaisissa 1976 sekä 100 metrin henkilökohtaisen matkan, jolla hän putosi jo alkuerissä että pikaviestin, jossa hän voitti pronssia.
Silovsin 60 metrin sisärataennätys 6,65 sekuntia oli aikanaan myös Neuvostoliiton ennätys.
Henkilökohtaiset ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Vankimusjärvi

Vankimusjärvi on kuivatettu järvi, joka sijaitsi tuolloin Tyrväällä paikalla, joka on nykyään Pirkanmaan Sastamalaa. Järven kuivatus aloitettiin 1800-luvun alkupuolella ja saatiin päätökseen 1940-luvulla. Kuivatuksen seurauksena saatiin viljelysmaata noin 90 hehtaaria. Nykyään kartoissa lukee entisen järven paikalla Vankimus. Maastopainauman vedet ohjataan entisen järven pohjaa myöten nykyiseen Vankimusojaan , josta ne virtaavat Kärppälänjokeen. Entisen järven pohjamaa painuu vielä kasaan. Tämä on vaikeuttanut syvempien kohtien kuivattamista ja viljely on niissä kohdin hankalaa. Näihin kohtiin ollaan puuhaamassa kosteikkoa.
Historiaa.
Daniel Ekmanin kartassa 1700-luvun alusta Vankimusjärven nimi on kirjoitettu "Wangimasjärfwi".
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järvi oli nimeltään Vankimusjärvi ja se sijaitsi Tyrvään ja Karkun silloisen rajan tuntumassa. Raja seurasi järven pohjoispuolelle raivattujen peltojen reunoja niin, että kokonaisuus jäi Tyrväälle. Asutus sijaitsi pohjoisrannalla, missä olivat Järvenpään, Lumajan, Kaldilan, Watajan ja Isojärven kylät. Kartasta näkyy, että järven luonnollinen laskuoja seuraa nykyisen laskuojan reittiä. Kartan mukaan se kuului silloin Kärppälänjoen valuma-alueeseen. Järvi oli tuolloin kartasta arvioiden noin 2,5 kilometriä pitkä.
Vankimusjärvi oli ennen kuivaamistaan kalaisa järvi, mikä houkutteli sen rannoille asukkaita. Peltojen lisäksi tuli tarvetta heinäniityille, joita ajateltiin tuottaa järvenlaskulla. Ensimmäinen vaihe käynnistyi, kun 1800-luvun alussa kaivettiin yhdysoja Vankenojaa myöten Storminjokeen eli Ekojokeen. Tämä yritys tuotti heinämaata vain nimeksi.
Vuonna 1847 Satimus Abrah. Ericsson ja kumppanit pyysivät päätöstä järven kuivattamista silmällä pitäen. Ilmeisesti ainakin maanmittari on käynyt paikalla, koska hakemuksen mukana oli kaksi karttaa. Päätös tästä asiasta annettiin kaksi vuotta myöhemmin. Hanke käynnistettiin muuttamalla järven laskuojaksi Kärppälänjokeen laskeva oja. Uutta ojaa kanavoitiin noin 300 metrin matkalta. Nyt laskevan veden alta paljastui runsaammin heinämaata. Vuonna 1898 talollinen Nestor Niisuniemi kyseli vesijättömaan tuoton perään.
Kuivatustyö kesti varsin pitkään. Venäläisessä topografikartassa vuodelta 1909 Vatajan kylä ja Vankimusjärven rippeet on kuvattu niityksi, jonka pohjalla sijaitsi kolme pientä lampea, joita yhdisti kuivatusoja. Lopullisesti järvi kuivui 1948–1950, kun vanha kanava purettiin ja syvennettyyn ojaan upotettiin kilometrin matkalta putki. Lopulta työ saatiin valmiiksi ja lähes koko alue tuli peltoviljelyyn.
Ari Ichihashi

Ari Ichihashi (, s. 22. marraskuuta 1977) on entinen japanilainen kestävyysjuoksija, joka on erikoistunut maratonjuoksuun.
Hän voitti Sapporon puolimaratonin vuosina 1997 ja 1998. Sevillan MM-kilpailuissa 1999 hän voitti hopeaa maratonilla ja juoksi samalla oman ennätyksensä 2.27.02. Samana vuonna hänet valittiin Japanin vuoden urheilijaksi. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui maratonilla 15:nneksi.
Nduka Awazie

Nduka Awazie (s. 4. huhtikuuta 1981) on nigerialainen entinen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla yhdysvaltalaista Eastern Michigan Eaglesia.
Awazie voitti 400 metrillä alle 20-vuotiaiden MM-kultaa Annecyssä 1998 ajallaan 45,54 sekuntia. Hän osallistui Sydneyn olympialaisissa 2000 400 metrin henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän karsiutui jo ensimmäisellä kierroksella sekä 4 × 400 metrin viestiin, jossa Nigeria sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi voittajaksi ensimmäisenä maaliin tulleen Yhdysvaltain joukkueen jouduttua hylätyksi.
Awazien ennätys 400 metrillä on 45,44 sekuntia, jonka hän juoksi Dakarissa 1998.
Bella Hartley

Bella Hartley (oikealta nimeltään Isabella Hartley) on kuvitteellinen hahmo australialaisessa nuortensarjassa . Häntä näyttelee Indiana Evans.
Kuka on Bella?
Bella tulee H2O:hon vasta 3. tuotantokaudella Emman lähdettyä maailmanympärysmatkalle. Bella on myös merenneito ja hänen voimansa on veden muutaminen gelatiiniksi ja kovettaminen kiteiksi. Bella tuli merenneidoksi jo 9-vuotiaana, kun he asuivat Irlannissa ja Bella löysi sieltä samanlaisen kuutamoaltaan kuin Mako-saarella. Bella sai tietää Cleon ja Rikkin olevan merenneitoja, kun vesilonkero veti Rikkin veteen Rikki`s baarin avajaisiltana ja Bella näki Rikkin pyrstön hänen kastuttuaan. Cleo hyppäsi veteen pelastamaan Rikkiä. Bellan seuratessa Cleoa veteen, näki Bella veden alla Cleonkin olevan merenneito. Bella laulaa Rikki`s -baarissa bändin kanssa.
Luonne.
Bella on luonteeltaan hauska ja iloinen. Bella on myös pirteä ja joskus vähän höpsö. Hän on myös kaunis ja temperamenttinen. Useat pojat yrittävät flirttailla hänelle, mutta Bella ei kiinnitä siihen huomiota.
Ulkonäkö.
Bellalla on kullanruskeat hiukset ja sinivihreät silmät. Bella on noin 165 senttimetriä pitkä. Koskettuaan veteen Bella muuttuu merenneidoksi. Bella pitää ihmisenä ollessaan mustaa kaulakorua, jossa on sininen "kide". Kide on peräisin luolasta, joka sijaitsee Irlannissa, jossa Bella muuttui merenneidoksi.
Rakkauselämä.
Sarjassa Bella ihastuu Williin, jota 3. tuotantokaudella esittää Luke Mitchell. Myöhemmin he alkavat seurustelemaan. Will saa tietää Bellasta, Rikkistä ja Cleosta ja lupaa, ettei kerro heistä kenellekään.
Oleksandr Krykun

Oleksandr Volodymyrovitš Krykun (; s. 1. maaliskuuta 1966 Leipzig, Saksan demokraattinen tasavalta) on ukrainalainen entinen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Kolos Umania.
Krykun sijoittui kymmenenneksi MM-kisoissa 1995 tuloksellaan 75,52 metriä ja voitti samana vuonna universiadeista hopeaa heitettyään tuloksen 77,06. Hän osallistui seuraavana vuonna uransa ensimmäisiin olympialaisiin Atlantassa, jossa hän voitti pronssia 80,02 metriä kantaneella heitollaan. Krykun sijoittui kahdeksanneksi Ateenan MM-kisoissa 1997 ja oli yhdestoista EM-kilpailuissa 1998. 
Krykun karsiutui 2000-luvulla kaikissa käymissään arvokisoissa: hän oli karsintakierroksen 20. Sydneyn olympialaisissa 2000, karsintaryhmänsä yhdestoista vuoden 2001 MM-kisoissa ja karsinnan kahdeksastoista Ateenan olympialaisissa 2004, joiden lisäksi hän karsiutui myös EM-kisoissa 2002 ja MM-kilpailuissa 2003.
Krykunin ennätys on 81,66 metriä, jonka hän heitti Kiovassa 2004.
Lähteet.
František Janda-Suk

František Janda-Suk (25. maaliskuuta 1878 Postřižín – 23. kesäkuuta 1955 Praha) oli tšekkoslovakialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka edusti aiemmin urallaan Böömiä. Hänen seuransa oli Slavia Praha.
Janda-Suk osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Pariisissa 1900, jolloin hän edusti Böömiä ja voitti hopeaa kiekonheitosta tuloksellaan 35,14 metriä. Hän kilpaili olympialaisissa seuraavan kerran Tukholmassa 1912, jolloin hän oli kuulantyönnössä viidestoista 11,15 metriä pitkällä työnnöllään ja sijoittui kiekonheitossa seitsemänneksitoista heitettyään 38,31 metriä. Janda-Suk kilpaili Pariisin olympialaisissa 1924 Tšekkoslovakian väreissä jo 46 vuoden iässä ja toimi kisojen avajaisissa maansa lipunkantajana. Hän oli kisoissa kiekonheiton 29. eli kolmanneksi viimeinen tuloksen (34,08 m) saanut.
Janda-Sukin ennätys kiekonheitossa oli 42,45 metriä vuodelta 1909 ja kuulantyönnössä 12,15 metriä vuodelta 1911.
Lähteet.
Kaarlo Junnelius

Kaarlo Iivari Junnelius (25. huhtikuuta 1881 Oulu – 9. helmikuuta 1950 Oulu) oli suomalainen insinööri, kauppias, toimitusjohtaja, rehtori ja kunnallispoliitikko.
Kaarlo Junneliuksen vanhemmat olivat merikapteeni Albert Adrian Junnelius ja Maria Carolina Junnelius (o.s. Virkkula). Isänsä opissa Kaarlo Junnelius oppi kaupanteon alkeet.
Junnelius tuli ylioppilaaksi Oulun Lyseosta ja valmistui diplomi-insinööriksi 1903. Hän opetti Oulun teollisuuskoulussa vuodesta 1905 ja toimi sen rehtorina 1927–1948. Junnelius toimi myös mm. Kempeleen tiilitehtaan teknillisenä johtajana (1907–1910), Oulun Puhelin Osakeyhtiön toimitusjohtajana (1916–1920) sekä Ab Uleå Oy:n osastonjohtajan ja osastopäällikön tehtävissä (1920–1930). Hän oli useaan otteeseen Oulun kaupunginvaltuuston jäsen (1917–1920, 1925–1930, 1934). Oulun vt. kaupunginjohtajana Junnelius toimi 1930–1931.
Kirjallista tuotantoa.
Junnelius on kirjoittanut mm. teokset
Larry Myricks

Lawrence Ellwyne ”Larry” Myricks (s. 10. maaliskuuta 1956 Clinton, Mississippi) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka saavutti 1980–1990-luvuilla useita arvokisamitaleja pituushypyssä, ja kilpaili myös pikajuoksussa. 
Mississippi Collegessa opiskellut Myricks voitti NCAA:n pituushyppymestaruuden 1976. Hän pääsi samana vuonna Yhdysvaltojen olympiajoukkueeseen ja selviytyi Montrealissa loppukilpailuun, muttei voinut osallistua siihen murrettuaan jalkansa lämmittelyhypyssään. Vuonna 1979 hän voitti pituushypyssä NCAA:n mestaruuden, Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden ja maailmancupin. Lisäksi hän oli ensimmäinen maailman rankinglistalla. Hän voitti pituushypyn Yhdysvaltojen-mestaruuden myös 1980 ja selviytyi olympiajoukkueeseen, muttei voinut osallistua kisoihin kotimaansa boikotoitua niitä.
Myricks karsiutui 200 metrin juoksun alkuerissä Helsingin MM-kilpailuissa 1983. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi. Hän voitti saman lajin sisäratojen maailmanmestaruuden Indianapolisissa 1987 tuloksella 823. Samana vuonna niin ikään Indianapolisissa järjestetyissä Pan-Amerikan kisoissa hän sai hopeaa. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän sijoittui alkuperäisissä tuloksissa neljänneksi tuloksella 833, mutta nousi pronssille, kun toimitsijoiden todettiin mitanneen Giovanni Evangelistin viimeisen kierroksen hypyn liian pitkäksi.
Myricks voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 200 metrillä 1988. Saman vuoden olympiakarsinnoissa hän teki pituushypyssä ennätyksensä 874. Soulin olympialaisissa hän sai pronssia tuloksella 827. Hän voitti toistamiseen sisäratojen maailmanmestaruuden Budapestissa 1989 hypättyään 837. Hän voitti samana vuonna Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden, GP-finaalin ja maailmancupin. Hän sai pronssia Tokion MM-kilpailuissa 1991 tuloksella 842. 
Myricks voitti sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden pituushypyssä 1976, 1979, 1980, 1981, 1988, 1989 ja 1990.