tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Florida Championship Wrestling

Florida Championship Wrestling oli showpainipromootio, joka pohjautuu entiseen "Championship Wrestling from Florida" -promootioon, mikä oli toiminnassa vuosina 1961–1987. Nykyisin FCW toimii World Wrestling Entertainment:in farmiliigana.
Historiaa.
FCW:n perusti Steve Keirn vuonna 2007, ja siitä tuli WWE:n toinen kehityksellinen territorio, kun WWE lopetti yhteistyön Deep South Wrestling:in (DSW) kanssa vuoden 2007 alkupuolella. Siitä tuli kuitenkin ainut WWE:n kehityksellinen territorio 2008 alussa, kun WWE lopetti yhteistyön Ohio Valley Wrestlingin kanssa. FCW:n debyyttishow oli 26. kesäkuuta 2007 Tampa, Floridan Dallas Bull:ssa. Debyytti show’ssa pidettiin 21 miehen Bettle Royal -matsi FCW Southern Heavyweight Championship:sta (sen aikainnen päävyö FCW:ssa), jonka voitti Harry Smith. Vuoden 2008 alussa ilmoitettiin, että FCW ottaa uuden mestaruusvyön käyttöön: FCW Heavyweight Championshipin. 15 maaliskuuta vyön voitti Jake Hager ja viikon päästä Hager voitti FCW Southern Heavyweight mestarin Heath Millerin, joka käytiin molempien mestaruuksista. Mestaruudet yhdistettiin, ja mestaruuden nimeksi jäi FCW Heavyweight Championship.
FCW:n viikoittainen televisio-ohjelma debytoi Bright House Sports Networkilla 5. lokakuuta 2008, jota näytettiin sunnuntaisin.
Mestaruudet.
FCW Heavyweight Championship.
FCW Heavyweight Championship otettiin käyttöön 15. helmikuuta, 2008, jolloin sen voitti Jake Hager. Hager on pitänyt mestaruutta pisimpään. Lyhin mestaruuskausi on Joe Hennigillä, joka piteli titteliä 21 päivää, kunnes loukkaantui ja joutui luopumaan siitä. Nuorin mestari tähän mennessä on Drew McIntyre, joka oli vain 23-vuotias, kun taas vanhin mestari on Sheamus O'Shaunessy, joka oli lähes 31-vuotias. Nykyinen mestari on Mason Ryan. Mestaruutta on pidellyt 10 eriä painijaa.
FCW Divas Championship.
FCW Divas Championship on FCW:ssa diivojen divisioonan mestaruus. Mestaruutta on hallinnut vain yksi painija, Naomi.
FCW Southern Heavyweight Championship.
FCW Southern Heavyweight Championship oli FCW'n korkein mestaruus, mutta se deaktivoitiin, kun se yhdistettiin FCW Heavyweight Championshipin kanssa 22. maaliskuuta, 2009. Sitä ehti hallita kuusi eriä mestaria. Ensimmäinen mestari oli Harry Smith, joka voitti mestaruuden 21 miehen battle royal voitettua.
Honne ja tatemae

Honne ja tatemae () ovat japaninkieliset termit henkilön aidoille, sisäisille ajatuksille ja mielipiteille ("honne") ja toisaalta miellyttävän sosiaalisen kanssakäymisen vuoksi ilmaistuille ajatuksille ja mielipiteille ("tatemae"). Japanilainen yhteiskunta arvostaa sopusointuista ja mahdollisuuksien mukaan konfliktitonta kanssakäymistä muiden kanssa. Tästä johtunee, että yleisen sovun säilyttämiseksi, kasvojen menetyksen ehkäisemiseksi ja toisten nolostuttamisen välttämiseksi harmoniaa edistävälle käytökselle on kehittynyt oma termi, tatemae (kirj. eteen rakennettu).
Japani ei suinkaan ole ainoa kulttuuri, jossa vastaavaa esiintyy, mutta harmonisen kanssakäynnin edesauttaminen lienee siellä luontevampaa ja mahdollisesti hienovaraisempaa kuin monissa läntisissä maissa, koska Japanissa omien tunteiden ja aikomusten vähäistä ilmaisua pidetään hyveenä. Toisinaan kulttuuriin tutustumattomat pitävät honnen ja tatemaen käsitteitä hämmentävinä tai kaksinaamaisina, vaikka tarkoitus on lähinnä suojella kaikkien osapuolten arvokkuutta ja tunteita. Esimerkiksi jos ruoka-aika koittaa vierailun kestäessä, emäntä saattaa pyytää vierailijaa syömään yhdessä perheen kanssa. Todennäköisesti tarkoitus on kuitenkin hienovaraisesti ilmaista vieraalle, että emännän puolesta nyt olisi sopiva hetki vieraan lähteä. Sosiaalisesti hyväksyttävä vastaus olisikin siis kieltäytyä kohteliaasti, lähteä kotiin ja antaa perheen aterioida keskenään.
Oman lähipiirin kanssa kommunikoidessa saa ja pitääkin ilmaista honnen mukaisia aitoja ajatuksia ja aikeita, kun taas vieraampien kanssa keskustellessa ja julkisissa tilanteissa, kuten liikeneuvotteluissa, pitäydytään tatemaen säätelemässä käytöksessä.
Punaisen ladon murha

Punaisen ladon murha () oli rikos, jossa William Corder ampui nuoren rakastettunsa Maria Martenin. Välikohtaus tapahtui Suffolkin pienessä kylässä Polsteadissa Englannissa vuonna 1827. Parin oli tarkoitus tavata paikallisella maamerkillä, Punaisessa ladossa ennen karkaamista Ipswichiin. Mariasta ei kuitenkaan kuulunut kokoontumisen jälkeen mitään. Näihin tosiasioihin sotkeutui jo pian tapahtumien jälkeen mielikuvitusta, ja siitä kehkeytyi tarina, joka kiehtoo ihmisten mieliä edelleen.
Corder pakeni rikospaikalta ja lähetti Martenin perheelle kirjeitä, joissa hän väitti naisen olevan täysin kunnossa. Ruumis oli haudattu latoon, ja se löytyi peittely-yrityksistä huolimatta sen jälkeen, kun Martenin äitipuoli kertoi nähneensä murhasta unta.
Corder löytyi Lontoosta, jossa hän oli avioitunut ja aloittanut uuden elämän. Hänet vietiin takaisin Suffolkiin ja tuomittiin laajalti uutisoidussa oikeudenkäynnissä syylliseksi murhaan. Corder hirtettiin Bury St. Edmundsissa vuonna 1828, ja hänen teloitustaan oli todistamassa suuri yleisö. Tarina on innoittanut lukuisia lauluja, näytelmiä ja artikkeleita sanomalehtiin. Rikoksen tapahtumapaikkana toiminut kylä otti paikan matkailunähtävyytenä, ja matkamuistoja metsästävät ovat napsineet ladosta muistoja. Näytelmät ja balladit pysyivät suosittuina läpi seuraavan vuosisadan, ja niitä on esitetty nykypäivään asti.
Flygindustri (purjelentokonetehdas)

AB Flygindustri (AFI) oli ruotsalainen lentokonetehdas, joka valmisti purjelentokoneita Halmstadissa. 
AB Flygindustri aloitti toimintansa Svenska kanotverkstaden -nimellä Båstadissa vuonna 1937, kun Rudolf Abelin tiedusteli kanoottitehtaalta, voiko se valmistaa Hüttner H 17 -purjelentokonetta saksalaisten piirustusten pohjalta. Koska lentokoneiden valmistus vaati suuremmat tilat, yhtiö siirtyi Halmstadin lentoasemalle. Samalla se muutti nimensä muotoon AB Svenska Kanotverken (SKV).
Hüttner H 17 -koneen ohella SKV valmisti kaksi Grunau 9 -liitokonetta. Koelennot alkoivat H 17 -konella 17. elokuuta 1938, ja koelentäjänä toimi Sven Åhbom. Ruotsi päätti lähettää Helsingin olympialaisiin purjelentojoukkueen, ja se tilasi kaksi valmista DFS Olympia Meise -purjelentokonetta ja kahden koneen valmistuslisenssin. Nämä tehtiin kanoottitehtaassa ja samalla yksi Grunau Baby, joka koelennettiin 22. lokakuuta 1941.
Vuodenvaihteessa 1941–1942 SKV muutti nimensä muotoon "AB Flygindustri (AFI)". Aika oli Ruotsin varustautumisen aikaa, ja yrityksen oli syytä kohottaa ilmailuprofiiliaan. Yritystä tuki rahoituksellaan korkkitehtailija Carl August Wicander, ja sen pääsuunnittelijana toimi Jan Weibull. Vuonna 1942 yrityksessä työskenteli 40 ihmistä. Marraskuussa 1942 yhtiö palkkasi Björn Andreassonin suunnittelijakseen. Yritys sai Ruotsin ilmavoimilta 40 Schneider SG-38 -purjelentokoneen tilauksen. Koneiden sotilastunnukseksi tuli G 101. Yritys valmisti lisäksi noin 200 kyseisen koneen rakennussarjaa, joista osan purjelentoseuroille. AFI:n ensimmäinen oma suunnitelma oli Fi-1, jonka piirsi Tord Lidmalm. Luftfartsstyrelsenin tarkastaja Bo Lundberg osallistui kuvien virheitä korjatessaan koneen suunnitteluun. Sen koelennot teki Abelin alkaen 7. lokakuuta 1943. Viranomaiskoelennot teki Bengt Olow. Koneen syöksynopeus oli 315 km/h. Koneita tehtiin seitsemän, joista kaksi vietiin ulkomaille.
AFI teki AB Flygplanille 24 DFS Weihe -konetta lisenssivalmistuksena. AB Flygplanilla oli liikaa kiireitä Ruotsin ilmavoimien tilausten kanssa. AFI suunnitteli Fi-2-rahtiliitokoneen ja sitä suuremman AB Flygindustri Fi-3 -koneen. Koelentoja tehtiin keväällä 1944. Kone vauroitui kuormattuna. Ilmavoimat peruuttivat viiden koneen tilauksen perusteena toisen maailmansodan pikainen päättyminen.
Keväällä 1945 AFI:n varastot ja koneet myytiin metalliteollisuuspatruunan perikuntaan kuuluvalle Frans Henrik Kockumille, joka oli perustamassa Malmöhön Kockums Flygindustri -yritystä.
Henry H. Arnold

 
Henry Harley "Hap" Arnold (25. kesäkuuta 1886 Gladwyne, Pennsylvania – 15. tammikuuta 1950 Sonoma, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kenraali. General of the Army hänestä tuli vuonna 1944 ja General of the Air Force 1949, ja hän on toistaiseksi ainoa jälkimmäisen arvon saanut.
Arnold valmistui West Pointista 1907. Hän oppi lentämään Wrightin veljesten opettamana ja kesäkuussa 1911 hänestä tuli eräs ensimmäisistä sotilaslentäjistä. Arnold ylennettiin prikaatikenraaliksi 1935 ja Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien komentaja hänestä tuli maaliskuussa 1942. Hän jäi eläkkeelle 30. kesäkuuta 1946.
Andreas Salomonsson

Jan Sverker Andreas Salomonsson (s. 19. joulukuuta 1973 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli nopea hyökkääjä, jolla oli hyvä työmoraali. Salomonsson pelasi lähes koko uransa Elitserien-joukkue MODO Hockeyn riveissä. Hän on pelannut myös 71 NHL-ottelua tehoin 5+9=14. Jäähyminuutteja tuli 36.
Ura.
Salomonsson oli MODOn oma kasvatti. Hän voitti joukkueen junioreissa J20-joukkueessa kultaa 1992 ja 1993. Salomonsson voitti myös J18-junioreiden kultaa 1991. Hän debytoi Elitserienissä kaudella 1990–1991, jolloin hän pelasi kaksi ottelua. Salomonsson edusti MODOa kevääseen 2000 saakka, ja hän oli siihen mennessä voittanut Elitserienin hopeaa vuosina 1994, 1999 ja 2000. Kaudesta 1996–1997 Salomonsson pelasi noin puolet Saksassa, DEL-joukkue EC Ratingenissa. Hän siirtyi kaudeksi 2000–2001 Djurgårdens IF:ään, jossa hän voitti keväällä 2001 Ruotsin-mestaruuden.
Kesällä New Jersey Devils varasi Salomonssonin 27-vuotiaana NHL:ään viidennellä kierroksella numerolla 163. Hän siirtyi heti seuraavaksi kaudeksi 2001–2002 Devilsiin. Salomonsson pelasi siellä 39 NHL-ottelua tehoin 4+5=9, mutta osa kaudesta kului myös AHL-joukkue Albany River Ratsin puolella. Devils asetti hänet waivers-listalle, josta Washington Capitals nappasi Salomonssin kaudeksi 2002–2003 riveihinsä. Capitalsissa hän pelasi noin puolet kaudestaan farmissa, ja NHL:n puolella Salomonsson teki 32 ottelussa tehot 1+4=5.
Salomonsson palasi kaudeksi 2003–2004 MODOhon, jota hän edusti koko loppu-uransa. Hän oli tehoilla 13+26=39 joukkueen paras pistemies ja Elitserienin pistepörssin kahdeksas. Kaudella 2007–2008 Salomonsson oli tehoilla 15+28=43 Elitserienin pistepörssin yhdeksäs HV71:n Johan Davidssonin kanssa ja hän oli myös MODOn paras pistemies. Salomonsson voitti Ruotsin-mestaruuden keväällä 2007.
Salomonsson on kesästä 2008 kärsinyt vaikeasta nivusvammasta. Kaudella 2009–2010 hän pelasi vain kahdeksan ottelua ja joutui lopettamaan uransa helmikuussa 2010. Vaikka Salomonssonin ura päättyi loukkaantumiseen, niin hän oli lopettaessaan 36-vuotias kokenut pelaaja. Salomonsson pelasi Elitserienissä yhteensä 634 ottelua tehoin 147+200=347. Jäähyminuutteja hänelle kertyi 710, josta kertoo myös hänen hieman fyysinen pelityylinsä. Salomonsson pelasi Elitserienissä 18 kautena, joista 17 MODOssa.
Maajoukkue.
Salomonsson on pelannut 165 A-maaottelua Ruotsin paidassa tehden niissä tehot 24+10=34. Hän voitti MM-hopeaa 2001 ja MM-pronssia 2004. Salomonsson oli voittamassa myös alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa 1993.
Manhattan Bridge

Manhattan Bridge on East River -vesiväylän ylittävä riippusilta New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Silta yhdistää Manhattanin ja Brooklynin hallintoalueet. Silta sijaitsee lähellä Brooklyn Bridge -siltaa.
Manhattan Bridge -sillan rakentaminen aloitettiin 1901 ja se valmistui 1912. Silta avattiin kuitenkin liikenteelle jo 31. joulukuuta 1909, vaikka se oli edelleen keskeneräinen. Sillan on suunnitellut latvialaissyntyinen Leon Moisseiff.
Manhattan Bridge -siltaa käyttävät moottoriajoneuvoliikenteen lisäksi sekä New Yorkin metron junat että jalankulku ja pyöräily.
Von der Skyline zum Bordstein zurück

Von der Skyline zum Bordstein zurück on Bushidon neljäs sooloalbumi, jonka julkaisi ersguterjunge vuonna 2006. Se sijoittui parhaimmillaan Itävallan TOP 40 listan sijalle 34 vuonna 2006. Levyltä julkaistiin kolme singleä Von der Skyline zum Bordstein zurück, Sonnenbank Flavour ja Janine.
Albumi myi kultaa Saksassa vuonna 2006 ja vuotta myöhemmin platinaa.
Oikeussyyte.
Ranskalainen goottiyhtye Nox Arcana nosti syytteen Bushidoa kohtaan väittäessään rap-artistin samplanneen vähintään kuutta kappaletta ilman lupaa.
Lars Molin (jääkiekkoilija)

Lars-Erik Molin (s. 7. toukokuuta 1956 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Pelaajaura.
Seurajoukkueissa.
Molin pelasi ensimmäiset pääsarjaottelunsa kaudella 1973–1974 MODO Hockeyssä. Hän voitti siellä Elitserienin mestaruuden 1979. Molin ei ole edustanut Ruotsissa muita joukkueita pääsarjatasolla. Vuodet 1981–1984 hän pelasi NHL-joukkue Vancouver Canucksissa. Parhaillaan Molin teki Canucksissa 46 pistettä kaudella 1981–1982. Yhteensä hän teki joukkueessa 172 ottelussa tehot 33+80=113. Jäähyminuutteja Molin keräsi 37.
Kaudeksi 1984–1985 Molin palasi MODOon, joka pelasi Ruotsin I-divisioonaa. Hän oli nostamassa joukkuetta takaisin Elitserieniin keväällä 1985. Molin oli 57 pisteellään MODOn paras pistemies Juha Tuohimaan kanssa. I-divisioonan pistepörssissä he olivat kuudensia Västerås IK:n Lars Hurtigin kanssa. Molin jatkoi MODOssa vielä kolme seuraavaa kautta. Kaudella 1985–1986 hän oli Tommy Själinin kanssa joukkueen paras pistemies 38 pisteellään, ja he olivat Elitserienin pistepörssin viidensiä Södertälje SK:n Leif Maghtin ja Anders Carlssonin kanssa. 
Molin pelasi uransa viimeiset vuodet 1988–1991 Örebron I-divisioonajoukkueessa. Hän oli kaudella 1989–1990 I-divisioonan pistepörssin kakkonen tehoilla 23+42=65. Molinin edellä oli vain joukkuetoveri Anders Wikberg.
Maajoukkue.
Molin voitti olympiapronssia Lake Placidista 1980 ja Calgarystä 1988. Hän voitti myös maailmanmestaruuden vuonna 1987 ja MM-hopeaa 1981. Molin pelasi MM-kilpailuissa myös vuonna 1985, mutta jäi ilman mitalia.
Vuonna 1981 Molin pelasi Kanada-cupissa ja 1976 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Valmentajaura.
Molin on pelaajauransa jälkeen toiminut IF Björklövenin ja Timrå IK:n päävalmentajana.
Muuta.
Molinin poika Oscar pelaa Ruotsin I-divisioonaa Kiruna IF:ssä.
Boy Scouts of America

Boy Scouts of America (BSA) on yhdysvaltalainen partioliike ja yksi koko maan suurimmista nuorisojärjestöistä. BSA:ssa toimii noin neljä miljoonaa nuorta. Järjestö perustettiin 8. helmikuuta 1910 osana kansainvälistä partioliikettä. BSA:ssa on tähän mennessä ollut yhteensä yli 110 miljoonaa jäsentä.
Helmikuussa 2020 järjestö haki Chapter 11 -konkurssisuojaa (velkajärjestelyä) selvitäkseen lukuisten oikeudenkäyntien aiheuttamista kuluista.
Boy Scoutsilla on satoja avoimia oikeustapauksia koskien lasten seksuaalista hyväksikäyttöä, joissa on tuhansia uhreja. Kaikki oikeudenkäynnit keskeytetään konkurssimenettelyn ajaksi.
Pääsyvaatimukset ja kritiikki.
BSA:ta on usein kritisoitu sen jäsenvaatimuksista. Historiansa aikana homoseksuaalit, ateistit, agnostikot ja tytöt eivät ole voineet liittyä partiotoimintaan, joskin tytöille on järjestetty omia partioliikkeitä. 
Boy Scouts hyväksyi alkuvuodesta 2019 lähtien tytöt jäsenikseen. Järjestön 11–17-vuotiaiden ohjelman nimeksi muutettiin samalla "Scouts BSA".
Järjestö uskoo että vähintään 7 800 sen entistä ohjaajaa on syyllistynyt noin 12 000 lapsen seksuaaliseen hyväksikäyttöön viimeisen 72 vuoden aikana.
Hieman yli kaksi kolmasosaa NASAn astronauteista on ollut partiolaisia.
Bašmakovon piiri

Bašmakovon piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Penzan alueella Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 1619,6 neliökilometriä. Asukkaita on 22 900 henkeä (vuonna 2009).
Bašmakovon piiri sijaitsee Penzan alueen länsiosassa. Luoteessa se rajoittuu Zementšinon, koillisessa Patšelman ja kaakossa Belinskin piireihin sekä lounaassa Tambovin alueeseen. Maantieteellisesti piiri kuuluu metsäarovyöhykkeeseen. Pinnanmuodostus on kumpuilevan tasaista. Seudun kautta kulkee Volgan ja Donin vedenjakaja.
Piiriin kuuluu Bašmakovon kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) ja 15 maalaiskuntaa: Aleksejevka (keskuspaikka Nikuljevka), Bojarovka (Kamenka), Kandijevka, Kirillovka, Lipovka, Podgornoje, Potšinki (Marat), Šeremetjevo, Sofjevka (Bašmakovo), Solominka, Sosedka, Sosnovka, Troitskoje (Timirjazevo), Vysokoje ja Znamenskoje. Hallinnollinen keskus on Bašmakovo, josta on 169 kilometriä alueen pääkaupunkiin Penzaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 61. Asukkaista 94 % on venäläisiä. Lisäksi piirissä asuu mm. mordvalaisia, tataareja ja ukrainalaisia.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Teollisuuslaitokset ovat keskittyneet Bašmakovoon. Solominkassa on matonkutomo ja Spirtzavodissa viinatehdas. Piirin kautta kulkee Tulan ja Penzan välinen rautatie.
Piirissä toimii 12 keskikoulua ja ammattikoulu, kaksi musiikkikoulua ja lasten luomistyön keskus, 57 kulttuurilaitosta sekä kotiseutumuseo. Nähtävyyksiin kuuluvat pronssikautiset asuinpaikat Gromokin kylän lähellä, Kandijevkan vuoden 1861 kapinan muistomerkki, vuonna 1808 rakennettu Znamenskojen kirkko sekä 1900-luvun alun tehdaslaitokset.
Seattle Thunderbirds

Seattle Thunderbirds on yhdysvaltalainen junioreiden jääkiekkojoukkue, joka pelasi ensimmäisen kautensa 1977–1978. Joukkueen kotipaikka on Kentin kaupunki Washingtonin osavaltiossa. Se pelaa WHL-sarjassa.
Seura perustettiin nimellä "Seattle Breakers" vuonna 1977, kun Kamloops Chiefs siirrettiin Seattleen. Vuonna 1985 seura myytiin, ja se vaihtoi nimensä nykyiseksi Seattle Thunderbirdsiksi. Vuonna 1992 Thunderbirds osallistui Memorial Cup -turnaukseen isäntäjoukkueena. Vuonna 2009 seuran uusi jäähalli ShoWare Center valmistui Kentiin.
Joukkue kautena 2025–2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Bašmakovo

Bašmakovo () on kaupunkimainen taajama Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan, Penzan ja Samaran välisen rautatien varrella 170 kilometriä Penzasta länteen. Taajama on Bašmakovon piirin hallinnollinen keskus. Asukkaita on 9 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1874 rakennetusta rautatieasemasta. Vuonna 1959 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Nykyään Bašmakovossa toimii suurkanala, elintarvike- ja rakennusteollisuutta. Taajamassa on kaksi keskikoulua, lasten musiikkikoulu, ammattikoulu, piirin kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, poliklinikka ja piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat asemarakennukset ja vuonna 1895 pystytetty arkkienkeli Mikaelin kirkko. Lähistöllä on muinaisia kurgaanihautoja.
Esiosa

Esiosa on teos, jonka tarina edeltää aiemmin julkaistua teosta. Yleensä esiosat selittävät aiemmin julkaistujen teosten tapahtumien taustoja. 
Termillä ei tarkoiteta teoksia, joille on myöhemmin julkaistu jatko-osa – tällainen teos on edeltäjä. Esimerkiksi ' (1999) on esiosa elokuvalle "Star Wars: Episodi VI – Jedin paluu" (1983), mutta edeltäjä elokuvalle ' (2002). 
Videopeleissä eräs tunnetuimmista esimerkeistä on vuonna 2010 julkaistu "", joka on esiosa "ille".
Pentti Mutikainen

Pentti "Muti" Mutikainen (s. 22. lokakuuta 1937 Kesälahti) on suomalainen basisti ja jazzmuusikko joka aloitti uransa Matti Heinivahon yhtyeessä vuonna 1958.
Mutikainen opiskeli Tampereen musiikkiopistossa ja kävi myös Sibelius-Akatemian kakkoskurssin. Hän aloitti muusikon uransa Matti Heinivahon orkesterissa vuonna 1958 ja muutti 1965 Tampereelta Helsinkiin. Mutikainen on soittanut muun muassa DDT Jazz Bandissa vuodesta 1965 alkaen sekä Antti Sarpila Swing Bandissa ja pianisti Claes Anderssonin yhtyeissä. Hän on levyttänyt yli 4 000 kappaletta studiomuusikkona ja esiintynyt 14 elokuvassa pääasiassa muusikkona. Hän on ollut näyttelijänä pienissä rooleissa elokuvissa "Kauas pilvet karkaavat" (1996), "Räpsy ja Dolly" (1990) sekä "Lain ulkopuolella" (1987). Kontrabasson ohella Mutikainen on soittanut bassokitaraa, pianoa ja alttosaksofonia.
Nykyään Mutikainen vaikuttaa yhtyeessä DDT-Jazzband. Suomen Jazzliitto myönsi hänelle vuoden 1999 Yrjö-palkinnon ja Classic Jazz ry vuoden 2006 Louis Armstrong -palkinnon ansioista perinnejazzin edistäjänä. Vuonna 2010 Mutikainen valittiin Suomen Jazzlegendaksi.
Zemettšino

Zemettšino () on kaupunkimainen taajama Penzan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Vyšan sivujokien varrella 153 kilometriä Penzasta länteen. Taajama on Zemettšinon piirin keskus. Sen kautta kulkee Moskovan ja Kazanin sekä Moskovan ja Samaran väliset rautatielinjat yhdistävä sivurata. Asukkaita on 11 100 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran Roždestvenskojen kirkonkylänä vuonna 1684. Vuonna 1849 perustettiin sokeritehdas ja vuonna 1893 rakennettiin rautatie. Vuosina 1934–1937 Zemettšinossa toimi Moskovan Malyi-teatterin haaraosasto, joka oli yksi Neuvostoliiton ensimmäisistä maaseututeattereista.
Nykyään Zemettšinossa toimii konepaja ja elintarviketeollisuutta. Taajamasa on kolme keskikoulua, musiikkikoulu, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kotiseutumuseo, poliklinikka ja piirisairaala. Nähtävyyksiin kuuluvat 1900-luvun vaihteen sokeritehtaan rakennukset ja Rajevka-joen takana sijaitseva 1800-luvun kartanokokonaisuus.
Savonrannan vaakuna

Savonrannan vaakuna oli Savonrannan kunnan tunnus ja puhuva vaakuna. Aiheen käsijousi on peräisin Savon maakuntavaakunasta, ja aaltokoroinen pieli viittaa rantaan.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä aaltokoroinen vasen pieli ja jännitetty käsijousi, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Savonrannan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. syyskuuta 1962. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 18. joulukuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Savonrannan kunta liittyi osaksi Savonlinnan kaupunkia.
Kristian Kojola

Kristian Jani Petteri Kojola (s. 12. syyskuuta 1986 Espoo) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Kojola on FC Hongan kasvatti, mutta pelasi ensimmäiset ottelunsa aikuisten sarjoissa FC Espoossa Kakkosessa. Tämän jälkeen hän on pelannut Veikkausliigaa AC Allianssissa, FF Jarossa, Tampere Unitedissa ja IFK Mariehamnissa sekä Ykköstä FC Hämeenlinnassa.
Talvella 2008 Kojola sai sopimuksen FF Jaron kanssa ja sen jälkeen hän on pelannut säännöllisesti pääsarjaa Suomessa pelatessaan. Kahden kauden jälkeen Kojola siirtyi Jarosta Tampere Unitedin riveihin, josta hän keväällä 2011 siirtyi monen muun TamU pelaajan tapaan IFK Mariehamniin Tampere Unitedin menetettyään liigalisenssinsä. IFK Mariehamnissa Kojola vietti kaksi kautta ennen siirtoa Saksaan.
Kesän 2012 jälkeen Kojola siirtyi Saksan 3. Ligaan Hallescher FC riveihin ja vietti siellä kaksi kautta, tehden yhden maalin. Kesällä 2014 Kojola siirtyi takaisin IFK Mariehamniin.
Kojola oli isossa roolissa IFK Mariehamnin voittaessa Suomen Cupin 2015 sekä Veikkausliigan vuonna 2016.
Kojola on pelannut poikien maaotteluita ja kuului niin sanottuun Vintiöt-maajoukkueeseen, joka osallistui Suomessa pelattuun alle 17-vuotiaiden MM-turnaukseen.
North American P-64

North American P-64 oli North American Aviationin valmistama yksipaikkainen ja -moottorinen, alatasoinen hävittäjälentokone. Konetyyppi kehitettiin North American NA-16 pohjalta vientimarkkinoita varten.
Toukokuussa 1939 Perun ilmavoimille toimitettiin seitsemän konetta valmistajan tunnuksella NA-50A. Koneissa oli aseistuksena kaksi 7,62 millimetrin konekivääriä ja kaksi 20 millimetrin tykkiä sekä mahdollisuus asentaa rungon alapuoliset pommiripustimet 181 kilogramman pommikuormaa varten. Koneiden ollessa Perun ilmavoimien käytössä, niihin asennettiin pommiripustimet. Koneet osallistuivat sotatoimiin Ecuadorin ja Perun välisessä sodassa heinäkuussa 1941.
Myöhemmin Thaimaan kuninkaallisille ilmavoimille valmistettiin kuusi konetta tunnuksella NA-68. Koneet olivat vuonna 1941 laivakuljetuksena matkalla Thaimaahan, kun Yhdysvaltain viranomaiset käännyttivät ne takaisin Yhdysvaltoihin. Koneet otettiin Yhdysvaltain armeijan ilmavoimien (USAAF) käyttöön, riisuttiin aseista, ja niitä käytettiin jatkokoulutuskoneina tunnuksella North American P-64. Yksi koneista on museoitu EAA AirVenture Museumiin Yhdysvalloissa.
GLaDOS

GLaDOS (Genetic Lifeform and Disk Operating System) on kuvitteellinen tekoälyjärjestelmä Valven "Portal"- ja "Portal 2" -videopeleissä. Järjestelmää ääninäyttelee Ellen McLain. GLaDOS on "Portal"-pelin alussa pelaajaa ohjaava ääni, mutta pelin edetessä järjestelmän puheet ja toimet muuttuvat pahansuoviksi, ja se yrittää useita kertoja tapattaa pelaajan hahmon ja suostuttelee luovuttamaan. Humoristisien ja sarkastisten repliikkien vuoksi muun muassa "Empire", "GamePro" ja "PC World" ovat listanneet GLaDOSin parhaiden videopelihahmojen ja -vihollisten joukkoon.
GLaDOS kuullaan myös "Portal"-pelien lopputekstien aikana soivissa humoristisissa kappaleissa "Still Alive" ja "Want You Gone", jotka molemmat on säveltänyt Jonathan Coulton. "Still Alive" julkaistiin useissa "Rock Band" -sarjan peleissä ilmaiseksi ladattavana lisäkappaleena. Se on myös osa "The Orange Boxin" iTunesista ladattavaa soundtrackia. 
Luominen.
GLaDOSin ääninäyttelijänä toimi ensimmäisessä "Portal"-pelissä oopperalaulaja Ellen McLain. Ääni luotiin ensin tietokoneella puhesynteesillä, minkä jälkeen McLain yritti matkia sitä muuttamalla omaa ääntään puhesynteesin tapaiseksi. McLain lisäsi puheeseen erilaisia tunnetiloja tarpeen mukaan. Viimeisessä kohtaamisessa GLaDOSin kanssa McLain muutti ääntään "moraaliytimen" irtoamisen jälkeen siten, että siinä ei kuuluisi enää myötätuntoa pelaajaa kohtaan. Ääninäyttelyn jälkeen puhe digitoitiin, jotta se kuulostaisi enemmän tietokoneelta. 
"Portalin" kenttäsuunnittelija Kim Swift kertoi, että kehitystiimi halusi luoda "Portalista" pelin, jonka pelaajat pystyivät läpäisemään yhdessä illassa, jotta he kuulisivat GLaDOSin ja sen laulaman kappaleen.
Mark Renshaw

Mark Renshaw (s. 22. lokakuuta 1982 Bathurst, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen rata- ja maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2004–2019.
Ratapyöräily.
Renshaw voitti junioreiden MM-kilpailuissa kultaa joukkuesprintissä 1999 ja 2000 sekä kilometrin ajossa 2000. Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa 2002 hän sai kultaa joukkuetakaa-ajossa ja hopeaa pisteajossa. Maailmancupin Sydneyn osakilpailussa 2002 hän voitti pisteajon sekä oli toinen joukkuetakaa-ajossa ja pariajossa. Saman vuoden Moskovan maailmancupissa hän oli pariajossa kolmas. Vuonna 2003 hän voitti maailmancupin pisteajon Kapkaupungissa ja 2004 scratch-ajon Manchesterissa.
Maantiepyöräily.
Renshaw aloitti harjoittelijana Française des Jeux -tallissa syksyllä 2003 ja ajoi joukkueessa seuraavat kaksi kautta ammattilaisena. Vuosina 2006–2008 hän edusti Crédit Agricole -joukkuetta, 2009–2011 Team HTC -tallia, kaudella 2012 Rabobankia, 2013 Blanco Pro Cycling Teamia, 2014 Omega Pharma-Quick Stepiä, 2015 Etixx-Quick-Stepiä ja viimeisinä ammattilaisvuosinaan 2016–2019 Dimension Dataa. Hän oli ajajatyypiltään kirimies, ja hänen ensisijaisena tehtävänään oli toimia joukkueensa parhaiden kirimiesten, kuten Mark Cavendishin vetomiehenä loppukireissä. Aktiiviuranas jälkeen hän on työskennellyt apulaisjoukkueenjohtajana Astana Qazaqstan Teamissa.
Renshaw suljettiin Ranskan ympäriajosta 2010 hänen puskettuaan 11. etapin loppukirissä Julian Deania.
Saavutuksia maantiepyöräilyssä.
Lähde: Cycling Archives
Tro-Bro Léon, voitto
Down Under Classic, voitto
Tour de Picardie, etapin 2 voitto
Tour Down Under, etapin 1 voitto
Vattenfall Cyclassics, toinen 
Circuit Franco-Belge, etapin 2 voitto 
Ranskan ympäriajo, toinen etapilla 21
Ranskan ympäriajo, toinen etapilla 1
Tanskan ympäriajo, etapin 4 voitto
Qatarin ympäriajo, kokonaiskilpailun ja etapin 4 voitto
Britannian ympäriajo, etapin 5 voitto
Presidentiel Tour of Turkey, etapin 4 voitto
Pariisi–Bryssel, toinen
Clásica de Almería, voitto
Eneco Tour, etapin 1 voitto
Ranskan ympäriajo 2014, kolmas etapilla 3
Britannian ympäriajo, etapin 2 voitto
Pružany

Pružany (, , ) on kaupunki ja samannimisen hallintopiirin keskus Brestin alueella Valko-Venäjän lounaisosissa. Hallintopiirin asukasluku oli vuoden 2009 väestönlaskennassa kokonaisuudessaan 52 511. Heistä kaupunkilaisia olivat Pružanyn kaupungin 19 032 sekä Pružanyn piirin kaupunkimaisten taajamien Ružanyn 3 153 ja Šarašovan 1 889 asukasta. Lievä enemmistö pružanylaisista oli siis maaseudun asukkaita.
Piirin alueella tiedetään olleen esihistoriallista asutusta ainakin 8 000–9 000 vuotta sitten. Historiallinen maininta löytyy vuodelta 1433. Kaupunkioikeudet ja vaakunan Pružany sai 1589.
Kansallispuisto.
Belavežskaja Puštšan kansallispuisto sijaitsee suurelta osin Pružanyn piirin alueella.
Liikenneyhteydet.
Kobrynin kaupunki sijaitsee linnuntietä 40 kilometrin päässä ja Brestiin on noin 70 kilometriä.
Muhavetš-joen yläjuoksu kulkee kapeana kaupungin keskustan läpi. Satelliittikuvassa näkee lisäksi 6 kilometriä keskustan luoteispuolella sijaitsevan sotilaslentokentän.
Arto Ojala

Arto Erkki Pellervo Ojala (s. 11. toukokuuta 1944 Hausjärvi) on suomalainen poliitikko, entinen työmarkkinajohtaja ja Kemijärven entinen kaupunginjohtaja.
Koulutus ja ura työmarkkinajärjestöissä.
Ojala valmistui ylioppilaaksi Hausjärven yhteiskoulusta vuonna 1964. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa kansantaloustiedettä ja valmistui valtiotieteen maisteriksi vuonna 1969. Sotilasarvoltaan Arto Ojala on yliluutnantti. Vuosina 1968–1974 hän työskenteli Tilastokeskuksessa.
Vuonna 1974 alkoi Ojalan 33 vuoden mittainen ura elinkeinoelämän järjestöjen palveluksessa. Vuosina 1974–1992 hän työskenteli Suomen työnantajain keskusliitossa (STK) asiamiehenä, osastopäällikkönä ja johtajana. STK:n ja Teollisuuden keskusliiton (TKL) yhdistyttyä Ojala toimi vuosina 1993–1995 Teollisuuden ja työnantajain keskusliiton (TT) kansantalousosaston johtajana.
Vuosina 1996–1998 Ojala työskenteli Suomen vakuutusyhtiöiden keskusliiton toimitusjohtajana ja vuosina 1999–2004 samassa tehtävässä Palvelutyönantajissa (PT). Palvelutyönantajien ja Teollisuuden ja työnantajain keskusliiton yhdistyttyä vuoden 2005 alusta Ojala toimi Elinkeinoelämän keskusliiton (EK) viestintä- ja sidosryhmäjohtajana, kunnes jäi tehtävästä eläkkeelle heinäkuussa 2007. 
Kaupunginjohtajana ja politiikassa.
Ojala aloitti Kemijärven kaupunginjohtajana joulukuussa 2008 Lapin läänin maaherraksi siirtyneen Timo E. Korvan sijaisena. Tammikuussa 2010 hänet valittiin jatkamaan tehtävässä vuoden 2010 loppuun Korvan irtisanouduttua virasta aloitettuaan Lapin aluehallintoviraston ylijohtajana.
Kaupunginjohtajavuosiensa jälkeen Ojala on toiminut kokoomuksessa. Marraskuussa 2011 hänet valittiin Lapin Kokoomuksen puheenjohtajaksi. Kunnallisvaaleissa 2012 hänet valittiin Kemijärven kaupunginvaltuustoon 235 äänellä ja tammikuussa 2013 Kemijärven kaupunginhallituksen puheenjohtajaksi. Hän oli kokoomuksen ehdokas vuoden 2014 eurovaaleissa.
Yksityiselämä.
Ojala on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hänen harrastuksiinsa kuuluvat muun muassa kalastus, metsästys, golf, hiihto ja musiikki.
Systems of Romance

Systems of Romance on Ultravox-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1978. Sen on kustantanut Island Records sarjatunnuksella ILPS 9555. Tuottajina ovat olleet Ultravox, Connie Plank ja Dave Hutchins. Kaksi viimeksi mainittua ovat toimineet myös äänittäjinä Connie Plankin studiossa Kölnin lähellä Länsi-Saksassa.
Levykannen konsepti on yhtyeen laulaja John Foxxilta ja sen on suunnitellut Bloomfield/Travis. Takakannen valokuvat yhtyeen jäsenistä on ottanut Adrian Boot.
Kappaleet.
Kappaleet ovat esittävän yhtyeen tekemiä.
Blah-Blah-Blah (albumi)

Blah-Blah-Blah on laulaja Iggy Popin studioalbumi vuodelta 1986. Albumi julkaistiin lokakuussa 1986 A&amp;M-levymerkillä, ja se on Iggy Popin kaupallisesti menestyneimpiä albumeja. David Bowie tuotti albumin. Tämä oli heidän viimeinen yhteistyönsä. Iggy Pop on myöhemmin kritisoinut albumin olevan enemmän Bowien levy kuin hänen. Albumilla vierailee myös Sex Pistols -yhtyeen kitaristi Steve Jones. Levy sisältää cover-version Johnny O’Keefen kappaleesta ”Wild One”, joka on levyllä julkaistu nimellä ”Real Wild Child (Wild One)”. Musiikkivideot tehtiin kappaleista ”Real Wild Child (Wild One)”, ”Cry For Love”, ”Isolation” ja ”Shades”. 
Kappale ”Real Wild Child (Wild One)” soi myös Gary Marshallin ohjaamassa, Richard Geren ja Julia Robertsin tähdittämässä romanttisessa komediaelokuvassa "Pretty Woman". 
Tekniset tiedot.
"Blah Blah Blah" -albumin on julkaissut A&amp;M Records sarjanumerolla 395145-1/4/2 (LP/MC/CD).Tuottajina ovat olleet David Bowie ja David Richards. Jälkimmäinen on toiminut myös äänittäjänä. Miksaajana (Tape Op) on ollut Justin Case. Albumi on äänitetty ja miksattu Montreux'ssä Mountain-studioilla. Lisä-äänitykset on tehnyt Olivier Ferrand Studio Los Angelesissa. Levynkannen on suunnitellut Nick Egan ja valokuvan on ottanut Michael Halsband.
Michael Herck

Michael Herck (s. 4. elokuuta 1988 Bukarest, Romania) on belgialais-romanialainen entinen kilpa-autoilija. Hän kilpaili romanialaisella lisenssillä. Hän ajoi GP2-sarjassa vuosina 2008-2011.
Herck kilpaili ensimmäisen kerran GP2:ssa kaudella 2008 DPR -tallissa. Hänen isänsä Andre osti tiimin vuonna 2009. Herck kilpaili myös Formula Renault -sarjassa vuonna 2004 ja Formula 3 -sarjassa 2005 voittaen sarjojen mestaruudet.
Kaudella 2010 Herck saavutti GP2-uransa ensimmäiset pisteet ajamalla kuudenneksi Turkin kilpailussa. Valencian sprinttikilpailussa Herck lähti paalupaikalta ajaen kolmanneksi pitäen täpärästi Pastor Maldonadon takanaan. Belgian kilpailussa Herck ajoi paalupaikalle, mutta rangaistus pudotti hänet neljänteen lähtöruutuun. Hän saavutti 12 pistettä kauden aikana. Kaudella 2011 Herck kilpaili Coloni tallissa. Hän saavutti 1 pisteen kauden aikana ajamalla kuudenneksi Valencian kilpailussa. Kauden päätteeksi Herck vetäytyi kilpailu toiminnastaan.
Kehrääjä (kappale)

Kehrääjä on J. Karjalaisen CD-single vuodelta 2002. Levyllä ei ole muita kappaleita. Sen on julkaissut Poko Rekords sarjatunnuksella PSCD 195. Kappaleen kesto on 3:36. Sen ovat säveltäneet J. Karjalainen ja Janne Viksten. Sanat ovat J. Karjalaisen ja sovituksen ovat tehneet kaikki alla luetellut yhtyeen jäsenet yhdessä. Kappale on myös J. Karjalainen Electric Sauna -yhtyeen albumilla Valtatie.
Äänittäjinä ovat olleet Tom Nyman Hitsville IV–studiossa Helsingissä ja Jussi Jaakonaho Petrax-studiossa Hollolassa. Jaakonaho on myös miksannut kappaleen. Levyn on tuottanut Tommi Viksten. Masteroinnin on tehnyt Björn Englemann Cutting Roomissa Tukholmassa.
Levyn julkaisu- ja kopiointioikeudet kuuluvat Poko Rekords Oy:lle ja Jukan Productions Oy:lle. Levyn on valmistanut CD-Linja.
Kansiliepeen valokuvan J. Karjalaisesta on ottanut Timo Kirves ja graafinen suunnittelija on Kai Kujasalo.
The Best of Chuck Berry

The Best Of Chuck Berry on Chuck Berryn kokoelmalevy vuodelta 1991. Levyn julkaisi Music Collection International sarjatunnuksella Music Club MCCD 019. Albumi sisältää Berryn alkuperäisiä Chess Records -yhtiölle tehtyjä äänitteitä vuosilta 1955-1969. Taustayhtiöt ovat Charly Records International Aps. ja Red Dog Express Inc. CD-levy on valmistettu Sveitsissä. Esittelytekstin on tehnyt John Tobler.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on tehnyt Chuck Berry. Alkuperäinen julkaisuvuosi on mainittu suluissa.
Kappaleiden julkaisuyhtiöt ovat Jewel Music Pub Co Ltd (1-3, 6, 9, 10, 12, 14, 15, 17, 18, 20, 22, 24, 25), &lt;br&gt; Isalee Music Pub Co Ltd (4, 23) ja Tristan Music Ltd (5, 7, 8, 11, 13, 16, 19, 21, 26).
Rock and Roll Music

Rock &amp; Roll Music on Chuck Berryn Chess-levy-yhtiölle tekemä kappale, joka nousi Yhdysvaltain listalla sijalle yhdeksän joulukuussa 1957. Se oli Berryn kolmas Top 10 -hitti.
Tämän kaltaiset uraauurtavat kappaleet olivat peruskiviä, joille suuri osa 1960-luvun musiikista rakentui. The Beatles, Beach Boys, Dave Clark Five, Gerry &amp; The Pacemakers ja Status Quo olivat niiden joukossa, jotka levyttivät tämän ylistyslaulun rock 'n' rollille.
Sweet Little Sixteen

Sweet Little Sixteen on Chuck Berryn Chess-levy-yhtiölle tekemä kappale, joka nousi Yhdysvaltain listalla sijalle kaksi maaliskuussa 1958. Se oli Berryn neljäs Top 10 -hitti. Single oli Yhdysvaltain 1950-luvun Top 250 –tilastossa sijalla 242.
Kappale oli keskeisessä osassa Alan Freedin isännöimässä televisio-ohjelmassa "The Big Beat" ja toi Berrylle kultalevyn. Useat muut myöhemmät hitit muistuttivat tätä klassikkoa, kuten esimerkiksi The Beach Boys -yhtyeen ensimmäinen Top 10 –hitti ”Surfin’ U.S.A.”.
Yhdistyneessä kuningaskunnassa kappale oli Berryn ainoa Top 20 -hitti 1950-luvulla saavuttaen sijaluvun 16.
Williamsburg Bridge

Williamsburg Bridge on East River -vesiväylän ylittävä riippusilta New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Silta yhdistää Manhattanin Lower East Siden ja Brooklynin Williamsburgin kaupunginosat.
Sekä ajoneuvoliikenteelle että junaliikenteelle suunnitellun sillan rakentaminen aloitettiin 1896. Sillan avajaiset pidettiin joulukuussa 1903.
Mustalaisten lauluja

Mustalaisten lauluja on Scandia-Musiikki Oy:n sarjatunnuksella SLP 539 julkaisema LP-levy, jolla esiintyvät laulajina Tapani Perttu, Jari Lappalainen, Anneli Sari, Tapani Kansa ja Taisto Ahlgren. Säestyksestä huolehtivat Jaakko Salon yhtye ja Nacke Johanssonin orkesteri. Äänitykset on tehnyt Jouko Ahera Scandia-studiossa. Kannen tekijäksi on merkitty ah/jft.
Kappaleet.
Sivu 1
Tapani Perttu ja Jari Lappalainen:
1. Miksi mennä naimisiin! - 2:48 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki) &lt;br&gt;
2. Älä soimaa - 3:20 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki) &lt;br&gt;
3. Soittajapoika - 2:26 (Sov. Erkki Melakoski - San. Saukki)
Anneli Sari:
4. Näin tietäni käyn - 3:50 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki)
Tapani Perttu:
5. Tummat silmät - 2:35 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki)
Tapani Perttu ja Jari Lappalainen:
6. Punapaita mustalainen - 1:57 (Sov. Saakko Salo - San. Saukki) &lt;br&gt;
7. Kaksi kitaraa - 2:52 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki)
Säestys: Jaakko Salon yhtye
Sivu 2
Tapani Kansa:
1. Tieni päättyy - 3:52 (Sov. Nacke Johansson - San. Saukki) &lt;br&gt;
2. Myrskypilvet - 3:06 (Sov. Nacke Johansson - San. Saukki)
Anneli Sari:
3. Ken oli hän? - 2:20 (Sov. Jaakko Salo - San. Pirkko Ahlgren) &lt;br&gt; 
4. Varo vain! - 3:13 (Sov. Jaakko Salo - San. Saukki) &lt;br&gt;
5. Muistojeni ruusut - 3:20 (Sov. Jaakko Salo - San. Pirkko Ahlgren)
Taisto Ahlgren:
6. Elon polkuja - 2:29 (Sov. Jaakko Salo - San. Pirkko Ahlgren) &lt;br&gt;
7. Pettäjän tie - 3:12 (Säv. ja san. Pirkko Ahlgren - Sov. Jaakko Salo)
Säestys: Nacke Johanssonin orkesteri (1 ja 2) sekä Jaakko Salon yhtye (3–7)
Born 2 B Blue

Born 2 B Blue on yhdysvaltalaisen kitaristin ja laulajan Steve Millerin omalla nimellä julkaistu studiolevy vuodelta 1988. Levyn on kustantanut Sailor Records sarjanumerolla 7 48303 1/2/4 (LP/CD/MC) ja erikseen Ranskassa tunnuksella PM 464. Taustayhtiö on Capitol Records. Levyn ovat tuottaneet Ben Sidran ja Steve Miller.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleiden sovituksen ovat tehneet Steve Miller, Ben Sidran, Billy Peterson ja Gordy Knudtson paitsi avauskappaleen osalta Ricky Peterson.
9937 Triceratops

 
9937 Triceratops on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. W. Elst vuonna 1988. Nimensä asteroidi sai liitukautisen "Triceratops"-hirmuliskon mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1988 DJ2.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella asteroidin läpimitta on todennäköisesti – .
Ulf

Ulf on skandinaavinen miehen etunimi. Nimi johtuu muinaisskandinaavisesta sutta tarkoittavasta sanasta "Úlfr". 
Suomessa nimi Ulf on kesäkuun 2025 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 2 204 henkilölle. Ulfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 5. heinäkuuta.
Komitaatti

Komitaatti (uudismuodoste latinan sanasta "comitārī," seurata, ) on lääniin vertautuva hallintoalue Unkarissa. Niitä on ollut varhaiskeskiajalta lähtien, ja niillä oli aiemmin laaja itsehallinto. Vuoden 1950 paikallishallintouudistuksessa lukuisia pieniä komitaatteja yhdistettiin niin, että niitä jäi jäljelle 19.
Queensboro Bridge

Queensboro Bridge on East River -vesiväylän ylittävä teräksinen ulokepalkkisilta New Yorkin kaupungissa Yhdysvalloissa. Silta yhdistää Manhattanin Upper East Siden ja Queensin Long Island Cityn kaupunginosat ylittäen samalla Roosevelt Islandin.
Sillan suunnitteli siltainsinööri Gustav Lindenthal apunaan arkkitehti Henry Hornbostel, jonka käsialaa on sillan koristeellinen ulkoasu.
Kaksikantisen sillan yläosa oli alun perin raideliikenteelle varattu, mutta nykyisin molemmat kannet on tieliikenteen käytössä. Yläkannella on neljä ja alakannella kuusi tiekaistaa.
Queensboro Bridge tunnetaan myös nimillä 59th Street Bridge ja Blackwell's Island Bridge (Roosevelt Island oli sillan valmistumisen aikaan nimeltään Blackwell's Island).
9880 Stegosaurus

 
9880 Stegosaurus on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi E. W. Elst vuonna 1994. Nimensä asteroidi sai kasveja syöneen jura- ja liitukautisen "Stegosaurus"-hirmuliskon mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1994 PQ31.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin .
Saarijärven vaakuna

Saarijärven vaakuna on Saarijärven kaupungin tunnus. Sen aihe viittaa kunnan nimeen esittäen seudun järviä hopeisella kilvellä, joita sahakoroisten hirsien kuvaamat metsäiset saaret halkovat. Hopea, musta ja punainen ovat Keski-Suomen maakuntavärit.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä kolme yläreunaltaan sahakoroista hirttä, joista keskimmäinen punainen, toiset mustia.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Saarijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 12. heinäkuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 14. syyskuuta samana vuonna.
Saarijärvellä on vaakunan ohella käytössä myös Kalevi Lintisen suunnittelema lippu, joka otettiin käyttöön kaupungin 150-vuotisjuhlissa vuonna 2016.
M/S Carelia

M/S Carelia (ent. "M/S Ostsee") on Lappeenrannan Laivat osakeyhtiön omistama matkustajalaiva, joka on rakennettu vuonna 1969 Husumissa, Saksassa. Se on peruskorjattu kahdesti vuosina 1986 ja 2004. Se on vuokrattu Saimaan Matkaverkko Oy:lle, joka järjestää kesäkaudella risteilyjä Lappeenrannasta Viipuriin Saimaan kanavaa pitkin.
Aluksessa on kaksi sisäkantta, aurinkokansi, 200 matkustajapaikkaa, kaksi ravintolaa, ja tax free -myymälä.
Käyttöhistoria.
Alus tilattiin Husumer Schiffswerftiltä Husumista Saksasta, josta se luovutettiin vuonna 1969 Förde Reederei GmbH:lle Flensburgiin. "M/S Ostseeksi" nimetty alus asetettiin Flensburgin ja Tanskan Ærøn saarelle Ærøskøbing väliseen liikenteeseen. Huhtikuussa 1978 alus vuokrattiin Neustadt in Holsteiniin Reederei Peter Deilmannille, joka aloitti sillä liikennöinnin Orthin ja Tanskan Lollandissa sijaitsevan Rødbyn sataman välillä ja seuraavana vuonna Kappelnin ja Sønderborgin välillä.
Alus myytiin 1986 Lappeenrantaan Lappeenrannan Laivat osakeyhtiölle, joka nimesi sen "M/S Careliaksi". Alus sijoitettiin Lappeenrannan ja Viipurin väliseen liikenteeseen.
Turun luonnonsuojeluyhdistys

Turun luonnonsuojeluyhdistys ry (TLSY) on Varsinais-Suomen luonnonsuojelupiirin turkulaisista jäsenistä koostuva alayhdistys. Yhdistyksen tarkoitus on edistää toiminta-alueellaan luonnon-, ympäristön- ja maisemansuojelua sekä vaalia kulttuuriperinteitä. TLSY muun muassa järjestää tiedotustilaisuuksia suurelle yleisölle, esittää kannanottoja luonnonsuojeluasioissa ja tekee esityksiä viranomaisille.
Turun Luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtaja vuonna 2019 on Julia Helminen. Yhdistyksellä on noin 1 300 jäsentä.
Toiminta.
Yhdistys on osallistunut vieraslajien torjuntaan Turussa järjestämällä yhdessä kaupunginosayhdistysten kanssa jättipalsamien torjuntatalkoita. Paikallisen toiminnan lisäksi yhdistys on ollut Suomen herpetologisen yhdistyksen ja Suomen luonnonsuojeluliiton kanssa tekemässä ensimmäistä valtakunnallista kyiden talvehtimispaikkakyselyä. Kyselyn yhtenä tarkoituksena oli tutkia ympäristön muutosten vaikutusta talvehtimispaikkojen käyttöön.
Yhdistys on vuosikymmenten varrella toiminut näkyvästi roskaamista vastaan, Ruissalon ja muiden Turun alueiden luonnonarvojen suojelemiseksi ja kritisoinut Turun ympäristöhallinnon puoluepoliittisia, asiantuntemusta syrjiviä henkilövalintoja. 1980-luvun alussa TLSY oli mukana vastustamassa Vartiovuoren rinteen Suomen Talousseuran tontin rakentamista. 1990-luvulla yhdistys vastusti menestyksellisesti suunnitelmaa Muumimaailman rakentamiseksi Ruissaloon.
Man O'War (lautapeli)

Man O'War oli englantilaisen pelitalon Games Workshopin kehittämä Warhammer-universumiin sijoittuva meritaistelupeli. Pelille ilmestyi kaksi lisäosaa, Sea of Blood ja Plague Fleet. Vaikka peli herätti kiinnostusta monien keskuudessa, päätti Games Workshop vetää tuotteen pois markkinoilta.
Lähteet.
http://www.collecting-citadel-miniatures.com/wiki/index.php/Man_O%27War
Jemeljan Jaroslavski

Jemeljan Mihailovitš Jaroslavski (, oikea nimi "Minei Izrailevitš Gubelman", Мине́й Изра́илевич Губельма́н; 3. maaliskuuta 1878 Tšita – 4. joulukuuta 1943 Moskova) oli venäläinen bolševikki ja neuvostoliittolainen poliitikko. 1920–1930-luvuilla hän johti Neuvostoliiton uskonnonvastaista kampanjaa Taistelevien jumalattomien liiton johtajana.
Elämä.
Jemeljan Jaroslavski syntyi karkotettujen perheeseen. Vuonna 1898 hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen ja kuului sen Tšitan ja vuosina 1903–1905 Pietarin komiteaan. Hän osallistui vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumiin, joutui pidätetyksi, tuomittiin Nertšinskin pakkotyövankilaan ja myöhemmin karkotettavaksi. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän toimi Jakutskissa ja Moskovassa.
Jaroslavski osallistui Lokakuun vallankumoukseen Moskovassa, toimi Kremlin ja Moskovan sotilaspiirin komissaarina. Vuonna 1918 hän kuului Brest-Litovskin rauhaa vastustaneisiin vasemmistokommunisteihin. Vuosina 1919–1922 hän työskenteli VKP(b):n Permin kuvernementtikomitean puheenjohtajana, keskuskomitean Siperian aluebyroon jäsenenä ja vuodesta 1921 keskuskomitean sihteerinä.
Jaroslavski toimi aktiivisesti entisten poliittisten vankien ja vanhojen bolševikkien järjestöissä. Hän toimi "Pravdan" ja useiden muiden lehtien toimituskuntien jäsenenä ja johti korkeimman neuvostopuoluekoulun historian laitosta. Vuonna 1921 Jaroslavski valittiin puolueen keskuskomitean, vuonna 1923 keskuskontrollikomitean ja vuonna 1934 puoluekontrollikomitean jäseneksi. Jaroslavski toimi myös Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean ja korkeimman neuvoston jäsenenä.
Jemeljan Jaroslavski on palkittu Leninin kunniamerkillä sekä Stalin-palkinnolla vuonna 1943. Hänet on haudattu Punaiselle torille Kremlin muurin viereen.
Solomon Linda

Solomon Linda (1909 Msinga – 8. lokakuuta 1962 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen säveltäjä, laulaja ja muusikko, joka oli The Evening Birds -yhtyeensä kanssa ensimmäisiä isicathamiya-musiikin tekijöitä.
Lindan varhaisimpia musiikillisia vaikutteita oli afroamerikkalainen laulaja Orpheus McAdoo, joka esiintyi yhtyeensä kanssa Lindan kotikylässä. Muutettuaan Johannesburgiin 1930-luvun puolivälissä Linda ryhtyi esiintymään viikonloppuisin a cappella -yhteen kanssa. Muutamassa vuodessa ryhmästä muodostui ammattimainen lauluyhtye The Evening Birds. Ryhmä oli yksi isicathamiya-musiikin uranuurtajista.
Lindan tunnetuin kappale on myöhemmin ”Wimoweh”-nimisenä tunnetuksi tullut ”Mbube” () vuodelta 1939. Se on suosituin Etelä-Afrikasta peräisin oleva kappale. Linda jäi kuitenkin vaille tekijänoikeuskorvauksia ja kuoli köyhyydessä 1962.
Sinipallo-ohdake

Sinipallo-ohdake ("Echinops bannaticus") on pitkäikäinen pallo-ohdakelaji, joka sietää paahdetta ja kuivuutta, mutta ei märkyyttä. Se on pystykasvuinen ja sen lehdet ovat piikikkäitä sekä väriltään harmahtavia. Vahvat juuret tunkeutuvat syvälle maahan. Sinipallo-ohdake kukkii heinäkuussa, elokuussa ja syyskuussa. Pallonmuotoiset siniset kukinnot ovat 5 cm:n levyisiä. Laji kylväytyy helposti ja istutetaan 35 cm välein.
Sinipallo-ohdake on erinomainen leikko- ja kuivakukka, joka houkuttelee pölyttäjiä ja talvella myös lintuja. Se leikataan kuivakukaksi, kun kukinnon ensimmäiset kukat ovat auenneet.