tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matti Paasonen

Matti Kustaa Paasonen (10. joulukuuta 1925 Mikkelin maalaiskunta – 7. huhtikuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen farmakologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston farmakologian professori vuodesta 1966 eläkkeelle jäämiseensä saakka (1991). Hänen tutkimusalaansa olivat hermoston sekä sydämen ja verisuoniston farmakologia. 
Henkilöhistoria.
Paasosen vanhemmat olivat maanviljelijä Kusti Paasonen ja Beata Tikkanen ja puoliso vuodesta 1960 Evá Lampen. Ylioppilaaksi Paasonen tuliTurun suomalaisesta yhteiskoulusta 1944. Paasonen valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Turun yliopistosta 1951, lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistosta 1953. Hänen väitöskirjansa aihe oli antihistamiinien vaikutus koe-eläinten adrenaliinivasteisiin. Väitöskirjan jälkeen hän jatkoi useissa ulkomaisissa yliopistoissa (Edinburghin yliopisto 1954–55, Yalen yliopisto 1955–56, Harvardin yliopisto 1956–57 ja 1960–61, Hoffmann-La Rochen tutkimuskeskus, Basel 1959). 
Paasonen vaikutti merkittävästi alan tutkimusedellytysten kehittymiseen Suomessa ja edisti alan kansainvälistä yhteistyötä. Hän oli aktiivisesti mukana perustettaessa Tampereen yliopiston lääketieteellistä tiedekuntaa. Hän toimitti Jouko Tuomiston kanssa farmakologian ja toksikologian oppikirjan 1978.
Melkiittiläis-kreikkalaiskatolinen kirkko

Melkiittiläis-kreikkalaiskatolinen kirkko on bysanttilaista liturgiaa noudattava idän katolinen kirkko, joka on yhteydessä Rooman kanssa. Kirkkoon kuului vuonna 2010 noin 1,6 miljoonaa jäsentä ja sillä on 30 piispaa.
Kirkon hiippakunnat eli eparkiat:
Andrea Ballerin

Andrea Ballerin (s. 1. helmikuuta 1989) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa G.S. Fiamme Oro Moenaa.
Ballerin kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Schladmingin pujottelussa tammikuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa maaliskuussa 2015 oltuaan 21:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 19:nneksi Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2015.
Christian Hirschbühl

Christian Hirschbühl (s. 19. huhtikuuta 1990) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SV Riefensbergiä.
Hirschbühl kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Wengenin pujottelussa tammikuussa 2015. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2015 oltuaan 22:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan seitsemäs Kitzbühelin pujottelussa tammikuussa 2016. Pujottelussa hän on parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi Wengenin tammikuussa 2017. Hirschbûhl on voittanut Lech Zürsin paripujottelun 2021 marraskuussa.
Hirschbühl sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2019 pujottelussa 11:nneksi.
Anders Thalus Ericsson

Anders Thalus Ericsson (1801–1891) oli ruotsalainen konepiirtäjä ja ruukinpatruuna joka oli mukana käynnistämässä konepajateollisuutta Suomessa.
Ericssonin isä oli Eskilstunassa asunut tehtailija Anders Magnus Ericsson (1762–1829). Ericsson aloitti uransa konepiirtäjänä Samuel Owenin konepajassa Tukholmassa. Hän muutti toukokuussa 1836 Suomeen ja perusti yhdessä skotlantilaisen David Cowien ja Fiskarsin ruukin omistaneen John Jacob von Julinin kanssa höyrykoneita valmistaneen Suomen ensimmäisen konepajan "Fiskars Mekaniska Verkstadin" Fiskarsiin. Cowie ja Ericsson eivät kuitenkaan ajan mittaan olleet tyytyväisiä yhteistyöhön von Julinin kanssa ja niinpä he perustivat vuonna 1842 oman laivojen höyrykoneita ja höyrykattiloita valmistaneen konepajansa "Ericsson &amp; Cowien" nimellä Turkuun. Molemmat siirtyivät kokonaan uuden yrityksen palvelukseen kun heidän sopimuskautensa von Julinin kanssa päättyi ja uusi konepaja pääsi aloittamaan toimintansa 1844.
Ericsson meni naimisiin Suomessa Tammisaaresta kotoisin olleen Emilia (Emma) Catharina Feilcken kanssa. Ericsson myi osuutensa Turun konepajasta vuonna 1857 John Jacob von Julinin veljelle Erik Julinille ja konepajan toiminta jatkui nimellä "Cowie &amp; Co". Ericssonistä tuli Teijon ruukin osaomistaja vuodesta 1863 alkaen. Liiketoimissaan menestynyt Ericsson palasi Ruotsiin 1871 ja asui vimeiset vuotensa Tukholmassa.
Kari Vaalto

Kari "Väikkä" Vaalto (s. 24. joulukuuta 1956 Tornio) on jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija, joka on vaikuttanut pitkään Suomessa Kemi–Tornion alueella. Erityisesti hän on valmentanut pitkään Tornion Pallo-47:ää - sen ykkösjoukkuetta yhteensä 16 kauden ajan.
Vaallon jalkapalloura sijoittui 1970- ja 80-luvuille Kemi-Tornio-alueelle. Juniorivuosien seura Tornion Palloveikot vaihtui vuonna 1977 Tornion Pallo -47:ksi, jossa hän pelasi vuoteen 1983 ja sen jälkeen ToPV:n ja TP-47:n yhdistäessä torniolaisen jalkapallon Tornion Palloseurassa vuoteen 1986 asti. Sen jälkeen hän siirtyi kemiläiseen Visan Palloon kahdeksi kaudeksi.
Vaallon valmentajaura alkoi vuonna 1989 Tornion Tarmossa, mutta vaihtui kahden vuoden jälkeen TP-47:ksi, jota hän valmensi lähes yhtäjaksoisesti vuoteen 2009. Syksyllä 1998 alkoi Oleg Jeprintsevin ja Kari Vaallon pitkä ja menestyksekäs yhteinen jakso Tornion TP-47:n nostamisessa aina Veikkausliigaan. Valmentajakaksikko nosti TP-47:n Kolmosesta aina Veikkausliigaan kausiksi 2004 ja 2005. Veikkausliigasta putoamisen jälkeen TP-47:n menestys hiipui niin, että kaudella 2009 seurasi putoaminen Ykkösestä. Kauden 2009 huono alkukauden menestys johti valmentajakaksikon vapauttamiseen tehtävistään toukokuussa 2009. 
Kaudella 2012 Vaalto siirtyi Miika Juntusen vetämään Oulun Palloseuraan myynti- ja urheilutoimenjohtajaksi, mutta ura tässä tehtävässä jäi kauden mittaiseksi. Kaudeksi 2013 Vaalto palasi TP-47:n valmentajaksi. Hän valmensi TP-47:ää kevääseen 2014 saakka.
Shaun Torrente

Shaun Torrente (s. 13. elokuuta 1978 Homestead) on yhdysvaltalainen F1-veneilijä, joka kilpailee kaudella 2015 qatarilaisen Qatar Teamin veneellä.
Ura.
Torrente debytoi MM-sarjassa kaudella 2007 osallistuen vain yhteen kilpailuun. Kaudella 2011 hän oli sarjan kymmenes ja seuraavana vuonna yhdestoista, molemmilla kausilla parhaana sijanaan neljäs tila. Kaudella 2013 Torrente saavutti ensimmäisen voittonsa Qatarin kilpailusta ja oli sarjan toinen saavutettuaan neljä palkintosijaa. Kaudella 2014 Torrente sijoittui MM-sarjan kolmanneksi kerättyään yhden voiton ja kolme palkintosijaa.
F. M. Pitkäniemi

Frans Mikael (Mikko) Pitkäniemi (15. syyskuuta 1878 Pirkkala – 18. syyskuuta 1948 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja Valion pitkäaikainen toimitusjohtaja.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Pitkäniemen vanhemmat olivat maanviljelijä Karl Efraim Pitkäniemi ja Ulrika Vilhelmina Pispa. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1897 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1902, maisteriksi 1905, lisensiaatiksi 1908 ja tohtoriksi 1911. Pitkäniemi oli naimisissa 1906–1909 Margit Björklundin (k. 1909) ja vuodesta 1916 Anna Strömbladin kanssa.
Pitkäniemi oli Kotkan kauppakoulun ja kauppaopiston johtajana 1906–1908 ja sitten Valion toimitusjohtajana 1908–1945 ja Pellervo-Seuran johtokunnan puheenjohtajana 1918–1927. Hän oli Etelä-Suomi -lehden päätoimittajana 1904–1905, Pellervon päätoimittajana 1918–1925 sekä Suomen Osuustoimintalehden päätoimittajana 1918–1927. Pitkäniemi sai professorin arvon 1938.
Pitkäniemi oli perustamssa Valion neuvontaorganisaatiota ja Valion omaa tutkimuslaitosta jossa myöhemmin työskenteli muun muassa A. I. Virtanen. Voi oli 1930-luvulle saakka Suomen toiseksi tärkein vientituote metsäteollisuuden tuotteiden jälkeen joten Pitkäniemellä oli merkittävä asema Suomen kauppapolitiikassa. Pellervolaisen osuustoimintaliikkeen yhtenäisyyttä haittasi kuitenkin Valion johdon ja osuustoiminnan uranuurtajan tohtori Hannes Gebhardin välinen kunnianloukkausoikeusjuttu vuonna 1926, joka rikkoi Pitkäniemen ja Gebhardin välit. Gebhard oli arvostellut Pitkäniemeä liian liikemiesmäisistä otteista ja arvostellut myös hänen korkeaa palkkaansa. Pitkäniemi näet sai Valion tantiemi-järjestelyn vuoksi 6 penniä jokaisesta myydystä voiastiasta ja myynnin kasvettua rajusti myös Pitkäniemen tulot kasvoivat.
Valio kehittyi Pitkäniemen johtajakaudella pienestä vuonna 1905 perustetusta voinvientiosuuskunnasta suureksi keskusliikkeeksi. Hän edisti Suomen vientiä naapurimaihin osallistuessaan presidentin kauppavaltuuskuntiin. Politiikan pyörteisiin hän joutui pulavuonna 1917 puhjenneissa voimellakoissa, kun väkijoukko uhkasi ”hirttää Pitkäniemen hehkuvaan rautalankaan”.
Nils Grotenfelt (eversti)

Nils Grotenfelt, vuoteen 1676 Groth (20. joulukuuta 1631 – 6. huhtikuuta 1703 Joroinen) oli suomalainen eversti, joka aateloitiin sodissa saavuttamistaan ansioista ja josta tuli Grotenfelt -suvun kantaisä.
Grothin isä oli liiviläinen ratsumies Per Groth. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1660 oli Elisabet von Göben (k. noin 1686) ja toinen vuodesta 1688 Märta Zelov (k. 1702). Groth pestautui vain 16-vuotiaana rakuunaksi Fabian Berendesin johtamaan rakuunarykmenttiin 30-vuotisen sodan loppuvaiheessa. Sen jälkeen hän osallistui Kaarle X Kustaan käymän Pohjan sodan alkuun Puolassa ja hänet korotettiin urhoollisuutensa takia vänrikiksi. Suomeen täydennysmiehistöä värväämään lähetetty Groth joutui venäläisiä vastaan käytyihin taisteluihin, joissa haavoittui, mutta yleni luutnantiksi. Liivinmaalle palattuaan hänestä tuli ratsumestari 1658. Seuraavana vuonna hän sai läänityksenä Paajalan Joroisten Kotkatlahden kylästä ja asettui ensimmäisen vaimonsa kanssa ilmeisesti juuri sinne sodan päätyttyä 1660. Viiden vuoden kuluttua hän astui uudelleen palvelukseen ratsumestarina. Vuonna 1668 hänestä tuli majuri Karjalan rakuunarykmenttiin, jota johti eversti Herman von Burghausen. Skoonen sodassa, joka alkoi Tanskaa vastaan 1675, Groth haavoittui vaikeasti, mutta jäi henkiin. Hänet aateloitiin 1677 Grotenfelt -nimellä ja ylennettiin seuraavana vuonna everstiluutnantiksi. Palveluksesta hän erosi 1680, mutta 1686 hän sai luvan värvätä Savosta oman rakuunarykmentin ja hänet ylennettiin sen päällikkönä everstiksi. Vielä lähes 70-vuotiaana Grotenfelt lähti Suureen Pohjan sotaan komentaen rykmenttiään, mutta joutui onnettomuuden takia keskeyttämään sotaretkensä. Hän laajensi Kotkatlahden tiluksia ja sai 1674 vielä Joroisten Järvikylän perinnölliseksi rälssiksi. Joroisten nykyistä kirkkoa edeltäneeseen vanhempaan kirkkoon Grotenfelt teki huomattavia lahjoituksia.
Cleveiitti

Cleveiitti on Norjassa esiintyvä epäpuhdas radioaktiivinen muoto uraniniittimineraalista. Se koostuu pääosin uraanidioksidista (UO2), mutta vähintään noin 10 % uraanista on korvautunut harvinaisilla maametalleilla Cleveiitti on nimetty ruotsalaisen kemistin Per Teodor Cleven mukaan.
Cleveiitti oli ensimmäinen tunnettu maapallolla sijaitseva lähde heliumille, jota syntyy uraanin alfahajoamisen seurauksena ja jää mineraaliin. Ensimmäisen näytteen heliumista eristi William Ramsay 23. maaliskuuta 1895, kun hän käsitteli mineraalia rikkihapolla. Myös Cleve ja Abraham Langlet onnistuivat keräämään heliumia cleveiitistä samoihin aikoihin.
Mineraalin tunnisti ensimmäisenä suomalainen tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld 1878 Norjan Arendalissa, Itä-Agderin läänissä.
Ayla Kell

Ayla Marie Kell (s. 7. lokakuuta 1990 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisionäyttelijä ja balettitanssija. Hän on näytellyt muun muassa televisioarjassa "Näytön paikka" (), jossa hän esittää yhtä päähahmoista. Kell on lisäksi esiintynyt sarjoissa kuten "Veljemme on nero", "Weeds" ja "". 
Kell aloitti uransa tanssijana. Hän harrasti balettia lapsesta saakka ja esiintyi American Ballet Theatressa sekä Hollywoodin Kodak Theatressa. Kell esiintyi muun muassa "Pähkinänsärkijässä" Gretan roolissa ja opiskeli losangelesilaisessa tanssiakatemiassa 15 vuoden ajan. Hän on näyttelemisen ja tanssin lisäksi esiintynyt Disneyn, Sonyn, Mattelin ja Pringlesin mainoksissa.
Kell seurustelee näyttelijä Sterling Knightin kanssa.
Maanviljelyskoulu

Maanviljelyskoulu oli aiemmin Suomessa toiminut maatalousalan oppilaitos.
Maanviljelyskoulu 1930-luvun Suomessa.
Maanviljelyskoulun tarkoituksena oli antaa itsenäisiksi maanviljelijöiksi ja työnjohtajiksi aikoville henkilöille maataloudellista ammattiopetusta ja käytännöllistä harjaantumista maataloudessa. Maanviljelyskoulu voitiin sijoittaa vain valtion omistamalle tilalle.
Maanviljelyskoulu oli maataloushallituksen valvonnan alainen ja sen toimintaa valvoi paikallinen johtokunta, johon asianomainen maanviljelys- tai talousseura ja maataloushallitus valitsivat kumpikin yhden jäsenen ja yhden varajäsenen kolmeksi vuodeksi kerrallaan ja johon kolmantena jäsenenä kuului koulun johtaja.
Opetus.
Maanviljelyskoulun oppikausi kesti kaksi vuotta, ja se jakaantui harjoittelujaksoon sekä tietopuoliseen jaksoon harjoitteluineen.
Harjoittelujakso.
Harjoittelujaksolla, joka kesti yhden vuoden, tuli oppilaiden suorittaa kaikkia tilalla esiintyviä töitä sekä saada tietopuolista alkeisopetusta kuutena talvikuukautena keskimäärin kaksi tuntia päivää kohti seuraavissa aineissa: 
 äidinkieli ja kirjoitus, laskento, alkeispiirustus ja mittausoppi, 
 luonnontieteiden alkeet ja terveysoppi sekä maataloudellisten ammattiaineiden perusteet. 
Tämän lisäksi oppilaille annettiin kesäkauden kuluessa sopivina aikoina ammattiopetusta selittelyjen muodossa tai retkeilyjen yhteydessä.
Tietopuolinen oppijakso.
Tietopuolisella oppijaksolla annettiin opetusta seuraavissa aineissa:
 maanviljelysoppi, maanviljelyksen talousoppi ja maatalouskirjanpito, 
 kotieläinhoito-oppi, maitotalousoppi, metsäoppi, puutarhaoppi, rakennusoppi, 
 yhteiskuntaoppi, kansantalous, maatalouspolitiikka, terveysoppi,
 luonnontieteet, laskento ja mittausoppi sekä kenttämittaus ja vaakitus, 
 piirustus ja äidinkieli. 
Opetukseen voitiin sisällyttää muitakin yleistä kansalaissivistystä kohottavia aineita.
Pääsyvaatimukset.
Päästäkseen oppilaaksi kouluun tuli hakijan olla 18 vuotta täyttänyt ja esittää seuraavat todistukset:
Koulun tietopuoliselle jaksolle voitiin ottaa lisäoppilaaksi henkilöitä, jotka olivat suorittaneet vähintään yhden kesäkauden valvonnanalaisen harjoittelun sekä pääsytutkinnon niissä aineissa, joita harjoittelujaksolla oli luettu.
Johannes Lilje

Johannes (Hanns) Lilje (s. 20. elokuuta 1899, Hannover – 1977) oli saksalainen teologi, huomattava Luther-tutkija sekä 1920-luvun puolivälistä lähtien yksi ekumeenisen liikkeen keskeisistä johtajista. Vuosina 1934–1945 hän oli Luterilaisen Maailmanliiton pääsihteeri ja vuosina 1952–1957 puheenjohtaja. Koska hän oli yksi Saksan tunnustuskirkon johtajista, hänet vangittiin Hitlerin loppuaikoina. Vuonna 1947 hänestä tuli Hannoverin maapiispa, 1955 Saksan yhtyneiden evankelis-luterilaisten kirkkojen johtava piispa ja vuonna 1950 Loccumin evankelisen akatemian johtava esimies. Lilje myös perusti Sonntagsblatt-lehden ja julkaisi tätä.
Silonäkinparta

Silonäkinparta ("Chara braunii") on näkinpartaisleviin kuuluva levälaji, joka elää lähinnä makeassa vedessä.
Silonäkinparta haarautuu muiden näkinpartalajien tapaan kortemaisesti. Se on väriltään vaaleanvihreä ja siitä puuttuvat muille suvun lajeille ominaiset kuorisolut.
Silonäkinpartaa kasvaa Ruotsin puolella Perämeren pohjoisosassa. Suomessa sitä on tavattu Kiiminkijoen ja Kokemäenjoen estuaareissa 1980- ja 1990-luvuilla. Suomenlahden Venäjälle kuuluvassa osassa sitä tavattiin 1960-1980-luvulla. 1940-luvulta on havaintoja Pohjasta, Pernajasta ja Porvoosta.
Silonäkinparta kasvaa matalassa vedessä rannan tuntumassa. Se kestää pieniä suolapitoisuuksia. Lajia uhkaa rehevöityminen ja mahdollisesti moottoriveneiden aiheuttamat pyörteet.
Laji on Suomen uhanalaisuusluokituksessa vaarantunut laji (VU).
Ajotietokone (auto)

Ajotietokone on auton mittaristossa oleva pieni ”tietokone”, josta näkee tietoja auton toiminnasta ja tilasta. Ajotietokone tuli 1980-luvulla autoihin lisävarusteena, nykyään useimmista automalleista löytyy ajotietokone vakiovarusteena. Ensimmäiset ajotietokoneet näyttivät usein vain numeraalista dataa auton antureiden tuottamien tietojen perusteella.
Ajotietokoneen näyttämä tieto vaihtelee automerkin, mallin ja varustetason mukaan. Se voi näyttää esimerkiksi hetkellisen kulutuksen, keskikulutuksen, keskinopeuden, toimintasäteen (polttoaineen riittävyyden), ulkolämpötilan ja akun varauksen. 
Ajotietokoneen on pikku hiljaa korvannut uusissa autoissa, usein jo vakiovarusteena, informatiiviset LCD-näytöt, jotka voivat sijaita mittariston lisäksi muun muassa keskikonsolissa. Näissä on lisäksi vanhan ajotietokoneen pelkän informaation lisäksi paljon muitakin ominaisuuksia, esimerkiksi peruutuskamera, GPS-navigointilaitteisto sekä multimediajärjestelmä.
Viikonloppu.com

Viikonloppu.com on suomalainen erityisesti nuorten miesten suosiossa oleva viihdesivusto. Viikonloppu.com tarjoaa valikoituja viihdekuvia, -artikkeleita ja -videoita ympäri maailman. Viikonloppu.com-sivusto perustettiin vuonna 2013 laajentamaan Viikonloppu-Facebook-ryhmän viihdesisältöä. Itse Facebook-ryhmän perusti Samuli Farag vuonna 2009. Facebook-ryhmä toimii edelleen sivuston ohessa jakaen materiaalia pääosin Viikonloppu.comista seuraajilleen.
Historia.
Viikonloppu.comin idea kehittyi alkujaan vuonna 2009 Samuli Faragin perustamasta Facebook-ryhmästä nimeltä Viikonloppu. Ryhmä kasvoi lyhyessä ajassa noin 220 000 jäseniseksi. Alun perin Samuli Farag teki yksin Facebookissa statuspäivityksiä ja postasi huumorijuttuja, kuvia ja videoita eripuolilta internetiä. Kantavana teemana oli aina mahtavan viikonlopun odotus ja vastakohtana maanantaiden ”dissaus”. Vastakkainasettelusta syntyi satoja kuvia ja juttuja, joita ihmiset jakoivat myös omilla Facebook-sivuillaan.
Viikonloppu.com luotiin kevättalvella 2013 osittain laajentamaan Facebook-ryhmää, mutta myös ylläpitämään helpommin viihdevideoiden ja -kuvien varastoa. Facebook ryhmä siirtyi ohjaamaan ihmisiä artikkeleiden ja videoiden pariin Viikonloppu.com-sivulla, satunnaisten eri puolilla internetiä olevien videoiden sijaan. Vahvan aloituksen myötä Viikonloppu.com kasvoi lyhyessä ajassa yhdeksi Suomen suosituimmista ajanvietesivustoista ja saavutti keskimäärin 170 000 viikkokävijän tahdin jo keväällä 2013. Sivuston sisältö oli sen aloittaessa lähes yksinomaan videoita, mutta laajennettiin myöhemmin sisältämään uutisia ja artikkeleita. Artikkeleita kirjoittamaan ja sisältöä luomaan palkattiin kolme osa-aikaista toimittajaa, ja myöhemmin vielä kaksi muuta avustajaa lisäämään ajankohtaisia videoita ja ylläpitämään kuvasivustoja. 
Viikonloppu.com yrityksenä.
Viikonloppu Media Oy perustettiin 17. lokakuuta 2013 pyörittämään Viikonloppu.com-sivustoa ja siihen liittyvää liiketoimintaa. Viikonloppu Median omistajina toimivat Viikonloppu Oy:n omistajat Samuli Farag ja Tuukka Kempas sekä mainosmyyntiyhtiö Klik Klik:n jäsenet Jerry Lindholm ja Anssi Kiviranta.
Viikonloppu.com sijoittuu kävijämääriltään tasaisesti Suomen top 10 -viihdesivustoihin. Viikonloppu.com on vuonna 2015 useissa listauksissa nostettu Suomen potentiaalisimpien startup-yritysten joukkoon. Startup100.net noteerasi Viikonloppu.comin ”The hottest Startups in Finland October” sijalle kolme, Startupranking.com taas sijalle 22, sijoituksen pudotessa vuonna 2025 jo 83:een.
Laajentuminen.
Viikonloppu Media Oy lanseerasi vahvasti miespainotteisen Viikonloppu.com-sivuston vierelle naisille suunnatun Nainen.com-sivuston. Myös Nainen.com kasvoi vahvasti Facebook-ryhmän ”Nainen !” pohjalta omaksi verkkosivukseen.
Viikonloppu Media Oy osti vuonna 2014 Kuvaton- ja Naamapalmu-sivustot tukemaan kuvasisältöä, jolloin viikonloppu.com keskitettiin artikkeleihin ja videoihin. Kuvaton ja Naamapalmu sivustot ovat myös tasaisesti suomen vierailluimpien viihdesivujen listalla.
Viikonloppu.comin YouTube-kanavalla on omaa viihteellistä tuotantoa, Rock-festivaalireportaaseista pilailuun.
Jacques-Louis Soret

Jacques-Louis Soret (30. kesäkuuta 1827 – 13. toukokuuta 1890) oli sveitsiläinen kemisti, joka havaitsi vuonna 1878 yhdessä Marc Delafontainen kanssa ensimmäisenä alkuaine holmiumin spektroskooppisesti. Holmiumin rinnakkaislöytäjänä pidetty Per Teodor Cleve eristi sen kemiallisesti erbiumista ja tuliumista vuonna 1879.
Soret myös tunnisti otsonin rakentuvan kolmesta happi-atomista.
Soretin viiva, voimakas spektrin absorptioalue hemoglobiinille, on nimetty hänen mukaansa.
Soret toimi Geneven yliopiston kemian laitoksen esimiehenä vuodesta 1873 alkaen. Hänen poikansa Charles Soret oli myös tunnettu fyysikko ja kemisti.
Maatalouskoelaitos

Maatalouskoelaitos oli aiemmin Suomessa toiminut valtion laitos, joka harjoitti maatalouden koe- ja tutkimustoimintaa.
Toiminta 1930-luvun Suomessa.
Maatalouskoelaitos perustettiin vuonna 1932 asetuksella. Siihen kuuluivat seuraavat osastot:
 1) maanviljelyskemian ja -fysiikan osasto
 2) maatutkimusosasto
 3) kasvinviljelysosasto
 4) kasvinjalostusosasto
 5) kotieläinhoito-osasto
 6) kotieläinjalostusosasto
 7) kasvitautiosasto
 8) tuhoeläinosasto ja
 9) puutarhaosasto.
Koelaitoksen osastoja voitiin tarvittaessa sijoittaa eri paikkakunnille. Paikallista kasvinviljelystoimintaa varten Suomi oli jaettu piireihin, joiden koe- ja tutkimustoiminnasta huolehti lähinnä kuhunkin piiriin perustettu koeasema. Paikallista kotieläinhoidollista koetoimintaa varten voitiin joko kasvinviljelyskoeasemien yhteyteen tai erilleen niistä tarpeen mukaan perustaa koeasemia.
Jaakko Seppälä (graafikko)

Jaakko Seppälä (s. 28. joulukuuta 1977) on suomalainen graafikko, sarjakuvapiirtäjä ja -käsikirjoittaja. 
Malinen.
Seppälä loi yhdessä Markus Miettisen kanssa "Ylioppilaslehdessä" vuosina 2004–2012 ilmestyneen "Malinen"-sarjakuvan. "Malinen"-sarjakuvasta julkaistiin kolme albumia ja se voitti vuoden 2007 Kemin sarjakuvakilpailun strippisarjan. 
100 characters.
Seppälä sai kansainvälistä huomiota "10 styles, 100 characters" -työllään, jossa 10 tunnettua sarjakuvahahmoa (Asterix, Lassi, Aku Ankka, Kapteeni Haddock, Lepakkomies, Heimo Vesa, Corto Maltese, Muumipeikko, Karvinen ja Tellu) piirrettiin 10 eri sarjakuvapiirtäjän (Uderzo, Watterson, Barks, Hergé, Adams, Jarla, Pratt, Jansson, Davis ja Schulz) tyylillä. Teos herätti huomiota muun muassa Gizmodo- ja Reddit-nettipalveluissa.
Aku Ankka.
Seppälä valmisteli "100 characters" –teoksen innottamana ”omien lapsiensa iloksi” muutaman yksisivuisen Aku Ankka -tarinan. Tanskalainen Egmont-yhtiö piti erityisesti tarinoiden käsikirjoituksista ja tilasi Seppälältä lisää käsikirjoituksia. Seppälän käsikirjoittamia Aku Ankka -aiheisia sarjakuvia on julkaistu vuodesta 2015 lähtien ainakin Suomen, Ruotsin, Tanskan ja Saksan "Aku Ankka" -lehdissä.
Jaakko Seppälä on yhdessä Markus Miettisen kanssa kääntänyt "Aku Ankan" savonkielisiä murrespesiaaleja. 
Muuta.
Jaakko Seppälä on taistelupetankin moninkertainen Suomen mestari.
Laki maatalouden velkojen vakauttamisesta

Laki eräiden maatalouden velkain vakauttamisesta on Suomessa aiemmin voimassa ollut laki, joka säädettiin vuonna 1932 ja jonka tarkoituksena oli helpottaa maksuvaikeuksiin joutuneiden maanviljelijöiden asemaa 1930-luvun Suomessa.
Lain pääpiirteet.
Lain perusteella Oy Maakiinteistöpankki sai oikeuden vakauttaa maataloudellisten suhdanteiden sekä korkeakorkoisten ja lyhytaikaisten velkojensa vuoksi maksuvaikeuksiin joutuneiden maanviljelijöiden velat, mikäli ne kyettiin vakauttamaan kiinnityslainalla, joka pankin arvion mukaan oli noussut enintään 70 %:iin maatilan arvosta sekä pankin harkinnan mukaan enintään 30 %:iin metsäkiinnityksen esineenä olevan metsän ja enintään 30 %:iin irtaimistokiinnitykseen sisältyvän maatalousirtaimiston arvosta.
Jos maanviljelijän velat olivat määräarvoja suuremmat, hän ei voinut saada Maakiinteistöpankilta lainaa velkojensa vakauttamiseksi.
Cessna 188

Cessna 188 on yhdysvaltalainen Cessna Aircraft Companyn suunnittelema ja valmistama maatalouslentokonesarja.
Konetyypin historia.
Cessna 188 -mallin suunnittelun pohjana käytettiin 1960-luvun alussa maatalouslentokoneiden käyttäjillä tehtyä kyselytutkimusta. Kone suunniteltiin alasiivelliseksi ja yksipaikkaiseksi. Prototyyppi lensi ensimmäisen kerran 19. helmikuuta 1965, ja malli sai tyyppihyväksynnän vuotta myöhemmin. Konetyyppiä valmistettiin alkuun kahtena eritehoisena versiona: 170 kW moottorilla varustettuna 188:na (nimettiin vuonna 1972 AGpickupiksi) ja 250 kW moottorilla varustettuna 188A AGwagonina. Konetyypin suosituin malli, AGtruck julkaistiin vuonna 1972. Mallissa oli sama moottori kuin AGwagonissa, mutta koneessa oli suurempi kemikaalisuppilo ja sen suurin lentoonlähtöpaino oli korkeampi. Sarjan kehittynein malli, turboahdetulla moottorilla varustettu AGhusky esiteltiin vuonna 1979. Sillä oli kaikkia edellisiä malleja korkeampi lentoonlähtöpaino.
Konetyypin tuotanto päättyi malleittain hieman eri aikaan. Ensimmäisenä lopetettiin AGpickupin tuotanto vuonna 1976, sitten AGwagonin vuonna 1981 ja lopulta AGtruckin ja AGhuskyn vuonna 1985. Konetyyppiä valmistettiin lopulta noin 3 975 yksilöä, 53 AGpickupia, 1 589 AGwagonia, 1 949 AGtruckia ja 385 AGhuskya.
Metsälaki

Metsälaki (, ) on Suomen metsien taloudellista ja kestävää käyttöä määrittelevä laki.
Metsälain uusin muutos tuli voimaan vuoden 2014 alusta. Metsälain uudistukset mahdollistivat muun muassa uudistushakkuun puuston keskiläpimitasta riippumatta.
Suomen metsälaissa on määritetty puun korjuuseen, metsän uudistamiseen, metsäluonnon monimuotoisuuden turvaamiseen, suojametsiin ja suoja-alueisiin sekä lain valvontaan ja seuraamuksiin liittyvistä asioista. Kyseiseen lakiin liittyvät rikkomukset ovat metsärikkomus ja metsän hakkuun estäminen. Lisäksi rikoslaissa on pykälä nimeltä metsärikos. Laissa on myöskin maininta erityisen tärkeistä elinympäristöistä, joiden metsätaloudellinen merkitys on vähäinen. Tälläisiä alueita lain mukaan ovat rehevät lehtolaikut ja kangasmetsäsaarekkeet.
Metsälain ohella metsien käyttöön (hakkuut, metsänhoitotoimenpiteet yms.) vaikuttavat tai sitä säätelevät myös muun muassa luonnonsuojelulaki, toimenpiteiden suorittajien sertifikaattisidonnaisuudet, Tapion Metsänhoidon suositukset sekä toimenpiteiden suorittajien omat ohjeistukset. Kun Tapiosta tehtiin osakeyhtiö, asiasta annettiin hallituksen määräys, joka kirjattiin lakiin.
James Harrington

James Harrington (joskus myös muodossa "Harington"; 3. tammikuuta 1611 – 11. syyskuuta 1677) oli englantilainen yläluokkainen kirjailija ja yhteiskuntatieteilijä, jonka tunnetuin teos on "The Commonwealth of Oceana" (1656). Teoksessa Harrington esittelee käsitystään parhaasta valtiomuodosta, jonka hänen mielestään on tasavalta.
Harrington kävi koulua Oxfordin yliopiston Trinity Collegessa vuodesta 1629. Hänen käsityksensä eri valtiomuodoista muodostui 1630-luvulla tehdyllä Euroopan-matkalla, jonka aikana hän innostui erityisesti Venetsian tasavallan hallintotavasta.
Harrington kuului Englannin kuninkaan Kaarle I:n läheiseen ystäväpiiriin. Kuninkaan teloitusta seuranneen tasavallan ja Oliver Cromwellin protektoraatin aikana hän julkaisi tunnetuimman teoksensa, tasavaltalaisen "Oceanan". Harrington joutui vankilaan vuonna 1661 Stuart-suvun restauraation myötä.
Harringtonin teokset.
Teokset käsittelevät politiikkaa, lainsäädäntöä, valtiomuotoja ja tilastotiedettä.
Vuoden 1634 hallitusmuoto

Ruotsin hallitusmuoto vuodelta 1634 oli perustuslaki, joka määritteli eri valtioelinten aseman ja tehtävät. Se oli Ruotsin ensimmäinen perustuslaki, vaikkakin vuoden 1617 valtiopäiväjärjestys sisälsi perustuslaillisia määräyksiä. Hallitusmuoto valmisteltiin kuningas Kustaa II Aadolfin aikana, mutta vahvistettiin vasta kuninkaan kuoleman 1632 jälkeen. 
Valtiopäivät hyväksyivät hallitusmuodon 29. kesäkuuta 1634. Keskeisten valtioelinten tehtävät määriteltiin hallitusmuodossa niin kuin ne käytännössä olivat 1610- ja 1620-luvuilla toimineetkin. Ruotsin valtaneuvosto jäi kuitenkin johtavien virkamiesten varjoon. Valtaa jaettiin maaherrojen johtamiin lääneihin, joita oli Ruotsin puolella 11 ja Suomessa 5. Hallitusmuoto määritteli myös hovioikeuksien aseman. Perustuslain pääsuunnittelija oli kansleri Axel Oxenstierna. Oxenstiernan näkemyksen mukaisesti hallitusmuotoon sisältyy määräys, että kuningas hallitsee maata säätyjen tukemana. Hän pyrki koko uransa ajan tehostamaan ja yhtenäistämään Ruotsin hallintoa.
Oxenstierna oli vahvassa asemassa vuosien ajan myös kuninkaan kuoltua, sillä kruununperijä kuningatar Kristiina oli alaikäinen ja hänen puolestaan asioista päätti Oxenstiernan johtama holhoojahallitus. Siihen kuuluivat valtakunnankansleri Oxenstierna, valtakunnandrotsi (vastuullaan oikeusistuinten toiminta), kamarimestari (valtion kassan ja verojen keräämisen asiat), valtakunnanmarski (armeijan johtaminen) ja valtakunnanamiraali (laivasto).
Kristiinan hallituskauden jälkeen hallitusmuoto korvattiin vuoden 1660 lailla, vaikkakin seuraava hallitusmuoto säädettiin vasta vuonna 1719. Kuninkaan itsevaltiuden aikana vuodesta 1680 kuningas hallitusmuotoa ei noudatettu, sillä kuningas saattoi hallita maata säädyistä riippumatta.
Nabi Tajima

Nabi Tajima (4. elokuuta 1900 – 21. huhtikuuta 2018) oli japanilainen nainen ja huhtikuussa 2018 maailman vanhin elävä ihminen. Hän oli tiettävästi neljänneksi vanhimmaksi koskaan elänyt ihminen ja vanhimmaksi elänyt aasialainen ja japanilainen, kunnes Kane Tanaka ohitti hänen ikänsä 19. syyskuuta 2020. 
Tajimasta tuli vanhin elävä japanilainen nainen Misao Ōkawan kuoltua 1. huhtikuuta 2015. Tajima menetti tittelinsä hetkeksi, kun Tokiossa asuneen 115-vuotiaan naisen, jonka nimeä ei julkistettu, ikä saatiin todistettua. Tajima sai tittelin takaisin tokiolaisnaisen kuoltua 28. syyskuuta 2015. Tajima ohitti Ōkawan iän 1. syyskuuta 2017, jolloin hänestä tuli todistetusti Japanin vanhimmaksi elänyt nainen koskaan. Tajimasta tuli 15. syyskuuta 2017 (Japanissa 16. syyskuuta) maailman vanhin elävä ihminen jamaikalaisen Violet Brownin kuoltua.
Tajima täytti 117 vuotta 4. elokuuta 2017. Hän oli tiettävästi kahdeksas henkilö maailmassa ja toinen aasialainen ja japanilainen, joka on saavuttanut vähintään 117 vuoden iän ja viimeinen elossa ollut vuonna 1900 syntynyt henkilö. Tajiman kuoltua maailman vanhimman elävän henkilön titteli siirtyi japanilaiselle Chiyo Miyakolle.
Micael Bydén

Micael Bydén (s. 13. kesäkuuta 1964 Gnarp) on ruotsalainen kenraali, joka toimi Ruotsin puolustusvoimien komentajana vuosina 2015–2024. Sitä ennen hän oli ilmavoimien komentaja. Puolustusvoimien palvelukseen hän astui 1985.
Asepalveluksen Bydén on suorittanut 1982 Älvsborgin rannikkotykistössä. Hän on ollut sotilastehtävissä muun muassa Afganistanissa ja Yhdysvalloissa. Nimityksen aikaan hän oli sotilasarvoltaan kenraalimajuri ja ohitti siten korkeamman sotilasarvon ehdokkaita. Hänet on sittemmin ylennetty kenraaliksi.
Polar Metalli

Polar Metalli Oy on suomalainen metallialan yritys, jonka perusti Tapio Saukko vuonna 1984. Yrityksen tuotantoon kuuluvat pihagrillit, tulisijatuotteet, savupellit, ruostumattomasta teräksestä valmistetut design-tuotteet sekä alihankinta- ja sopimusvalmistustyöt. Yrityksellä on oma grillimerkki Polar Grill. Polar Metalli on Pohjoismaiden johtava savupeltien valmistaja. 
Historia.
Polar Metalli on perheyritys, joka aloitti liiketoimintansa savupeltien valmistuksesta. Pihagrillien valmistus alkoi vuonna 1995. Vuosien varrella tuotanto on kasvanut ja laajentunut. Suuri osa tuotannosta menee nykyisin vientiin. Tärkeimpiä vientimaita ovat Pohjoismaat, Saksa, Iso-Britannia, Alankomaat, Baltian maat ja Venäjä.
Vuonna 2012 yrityksen johdossa jatkoivat perustajan Tapio Saukon lapset Markus, Matti ja Hannele Saukko. Yrityksen toimitusjohtajana on toiminut vuodesta 2012 lähtien Markus Saukko. Yrityksen perustaja Tapio Saukko on hallituksen puheenjohtaja. 
Vuonna 2014 Polar Metallilla oli 23 työntekijää. Yrityksen pääkonttori ja tuotantotilat sijaitsevat Keminmaassa. Yrityksellä on lisäksi oma verkkokauppa.
HMS Prince Albert (1864)

HMS Prince Albert oli Britannian kuninkaallisen laivaston matalakulkuinen rannikkopanssarilaiva, joka oli laivaston ensimmäinen alusta alkaen suunniteltu tykkitorneja käyttäväksi alukseksi. Se nimettiin kuningatar Viktorian puolison mukaan, ja hallitsijan toivomuksesta alus oli aktiivipalveluksessa yhteensä 33 vuotta aina vuoteen 1899 saakka.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. huhtikuuta 1862 Lontoosta Cubitt Townista Samuda Brothersilta ja sen köli laskettiin 29. huhtikuuta. Alus laskettiin vesille 23. toukokuuta 1864 ja se valmistui 23. helmikuuta 1866.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen Portsmouthissa, ja se poistettiin lähes välittömästi palveluksesta muutostöiden vuoksi. Alus palautettiin palvelukseen vuonna 1867, jolloin se liitettiin Devonportin reservin 1. laivueeseen. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1899 Wardille Prestoniin.
HMS Victoria (1887)

HMS Victoria oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Victoria-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Armstrong Whitworthin Elswickin telakalta nimellä HMS "Renown" ja sen köli laskettiin 13. kesäkuuta 1885 telakkanumerolla 490. Alus nimettiin 18. maaliskuuta 1887 HMS "Victoriaksi" ja se laskettiin vesille 9. huhtikuuta. Alus valmistui maaliskuussa 1890.
Palvelus.
HMS "Camperdown" törmäsi "Victoriaan" 22. kesäkuuta 1893 Tripolin edustalla Libanonin rannikolla. "Victoria" upposi kolmessatoista minuutissa vieden mukanaan 358 miestä.
HMS Sans Pareil (1887)

HMS Sans Pareil oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Victoria-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Leamouthista Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä, jossa köli laskettiin 21. huhtikuuta 1885 telakkanumerolla 58H. Alus laskettiin vesille 9. toukokuuta 1887 ja valmistui 8. heinäkuuta 1891.
Palvelus.
Alus romutettiin vuonna 1907.
Vinylideenifluoridi

Vinylideenifluoridi (C2H2F2) on fluorattuihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kemianteollisuudessa polymeerien valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa vinylideenifluoridi on väritöntä kaasua, joka voidaan paineistaa ja nesteyttää. Vinylideenifluoridi on veteen niukkaliukoista, mutta liukenee hyvin orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste polymeroituu helposti yli 30 °C:n lämpötiloissa ja polymeroitumisreaktio on voimakkaasti eksoterminen. 
Vinylideenifluoridi luokitellaan Suomessa syöpävaaraa aiheuttavaksi yhdisteeksi.
Valmistus ja käyttö.
Vinylideenifluoridia voidaan valmistaa useilla eri tavoilla. Kaupallisesti käytettyjä ovat muun muassa 1-kloori-1,1-difluorietaanin dehydrokloorausreaktio vesihöyryn läsnä ollessa 500–650 °C:n lämpötilassa, kloorinpoistoreaktiolla 1,2-dikloori-1,1-difluorietaanista nikkelin toimiessa katalyyttinä ja fluorin eliminointi kuumentamalla 1,1,1-trifluorietaania.
Vinylideenifluoridista valmistetaan useissa sovellutuksissa hyödynnettävää elastomeeria polyvinylideenifluoridia. Reaktiossa käytetään peroksideja. Tärkeitä ovat myös vinylideenifluoridin kopolymeerit, joissa toisena monomeerina voi olla esimerkiksi eteeni, tetrafluorieteeni, klooritrifluorieteeni tai heksafluoripropeeni. Yhdistettä voidaan käyttää myös kylmäaineena.
Anna Holmlund

 
Anna Holmlund (s. 3. lokakuuta 1987 Selånger, Sundsvall) on ruotsalainen uransa lopettanut freestylehiihtäjä, joka kilpaili skicrossissa. Holmlund saavutti olympiapronssia Sotšin talviolympialaisissa 2014 ja MM-pronssia Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011.
Freestylehiihdon maailmancupissa hän sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 2014–2015 ja 2015–2016 ja voitti skicrossin maailmancupin kausilla 2010–2011, 2014–2015 ja 2015–2016. Osakilpailuvoittoja hänellä on 19.
Holmlund loukkaantui vakavasti päähän kaatuessaan harjoituslaskussaan Bolzanossa Italiassa 19. joulukuuta 2016. Hänet leikattiin ja hän oli koomassa toukokuuhun 2017 asti. Hän pääsi sairaalasta kotihoitoon heinäkuussa 2017.
Holmlund erosi miehestään Victor Öhling Nordbergistä syksyllä 2018.
Cerberus-luokka

Cerberus-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama monitoriluokka, jotka oli suunniteltu siirtomaiden rannikkopuolustukseen.
Alukset.
Luokan alukset suunnitteli Reed Melbournen ja Bombayn suojaksi. Alusten suojana oli kahdeksan tuuman panssarivyö, joka oheni kuusi tuumaiseksi keulassa ja perässä.
Intian kuninkaallinen laivasto

Intian kuninkaallinen laivasto () oli brittiläisen Intian ja Intian dominion meripuolustuksesta vastannut puolustushaara.
Laivasto perustettiin vuonna 1612 Itä-Intian kauppakomppanian laivastona ja se vaihtoi olemassaolonsa aikana nimeä useaan kertaan. Aikojen saatossa laivaston nimenä olivat muun muassa Bombay Marine, Hänen majesteettinsa intialainen laivasto, Hänen majesteettinsa Intian merivoimat ja Intian kuninkaalliset merivoimat kunnes se nimettiin vuonna 1934 Intian kuninkaalliseksi laivastoksi. Laivasto oli kooltaan vaatimaton, kunnes se kasvoi toisessa maailmansodassa merkittäväksi.
Intian hajottua kahdeksi valtioksi 1947 laivaston kalusto ja henkilöstö jaettiin Intian ja Pakistanin kesken suurin piirtein 2:1. Intian valtiomuodon vaihduttua tasavallaksi laivaston nimi muuttui Intian laivastoksi.
Historia.
Itä-Intian komppania perustettiin 1599 ja se aloitti taistelukelpoisen laivaston luomisen vuonna 1612. Komppania loi sataman ja pienen laivasto-osaston Suvaliin suojaamaan kauppaansa alueella. Honourable East India Company's Marineksi nimetty osasto vastaanotti ensimmäisen sotalaivansa 5. syyskuuta 1612.
Bombay Marine 1686 - 1830.
Vuonna 1686 pääosa brittien käymästä kaupasta siirrettiin Bombayhin, jolloin laivasto sai nimen Bombay Marine. Vaikka laivaston miehistö oli pääosin intialaisista koottu upseeristo oli täysin eurooppalainen. Kommodori William James tuli Marinen komentajaksi 1751 ja hän hyökkäsi 2. huhtikuuta 1755 "Protectorilla" Marathan linnakkeeseen tuhoten linnakkeen, vaikka hänellä oli käskynä ainoastaan saartaa se. Helmikuussa 1756 Marine avusti Robert Cliven johtamassa Gheriahin valtauksessa. 
Intian laivasto 1830 - 1858.
Vuonna 1830 Bombay Marine nimettiin Intian laivastoksi. Brittien vallattua Adenin laajeni laivaston vastuualue ja samalla sen alaisuuteen perustettiin Induksen laivue. Laivasto osallistui ensimmäiseen oopiumisotaan vuonna 1840.
Hänen majestettinsa intialainen laivasto 1858 - 1934.
Hänen majesteettinsa intialainen laivasto otti 1863 uudelleen käyttöönsä nimen Bombay Marine, joka muutettiin 1877 hänen majesteettinsa Intian merivoimiksi. Merivoimilla oli kaksi divisioonaa eli itäinen divisioona Kalkutassa ja läntinen divisioona Bombayssa.
Corning (yritys)

Corning on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa pääasiassa lasia ja keramiikkaa. Se tunnetaan parhaiten valmistamastaan Gorilla Glass -näyttölasista. Yhtiön nimi oli Corning Glass Works vuoteen 1989 saakka.
Marraskuussa 2024 kerrottiin, että Euroopan komissio on aloittanut tutkinnan Corningin toimintaan monopoliaseman käytöstä. Ilmoituksen mukaan Corning sekä vaatii että palkitsee asiakkaita ostamaan vain Corningilta, ja ilmoittamaan Corningille kilpailevista tarjouksista. Ilmoituksen mukaan tämä estää kilpailevien toimijoiden pääsyn samoille markkinoille.
Mahmoud Dahoud

Mahmoud Dahoud (s. 1. tammikuuta 1996 Amuda, Syyria) on syyrialais-saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Eintracht Frankfurtia. Oikeajalkainen Dahoud on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Dahoud aloitti jalkapallouransa Saksassa. Vuonna 2010 hän siirtyi Borussia Mönchengladbachin juniorijoukkueeseen. Seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa Dahoud teki debyyttinsä huhtikuussa 2015 Borussia Dortmundia vastaan. Tuo esiintyminen jäi Dahoudin kauden ainoaksi. Avausmaalinsa Bundesliigassa hän teki syyskuussa 2015 Augsburgin verkkoon. Samassa kuussa Dahoud debytoi myös Mestarien liigassa Sevillaa vastaan. Hän pelasi Mönchengladbachissa kolmen kauden aikana yhteensä 61 liigaottelua, joissa hän teki seitsemän ja syötti 15 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kymmenen ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin.
Dahoud siirtyi Borussia Dortmundiin 12 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän pelasi seurassa kuuden kauden aikana 101 liigaottelua, joissa hän teki neljä ja syötti 11 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 20 ottelua ja teki maalin kauden 2020–2021 neljännesvälieräottelussa Sevillaa vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän voitti Saksan cupin vuonna 2021.
Daoud siirtyi Englannin Valioliigan Brightoniin ilmaissiirrolla kesällä 2023. Hän pelasi tammikuun 2024 loppuun mennessä yhdeksän ottelua Valioliigassa ja neljä Eurooppa-liigassa. Helmikuun alussa hän siirtyi loppukaudeksi lainalle VfB Stuttgartiin, jossa pelasi 13 bundesliigaottelussa, mutta vain kerran avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin.
Elokuussa 2024 Dahoud palasi kotimaahansa siirtyen kaksivuotisella sopimuksella Eintracht Frankfurtiin.
Maajoukkueura.
Dahoud on pelannut useissa Saksan juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolme ottelua Saksan kultajoukkueessa 2017 ja viisi ottelua hopeajoukkueessa 2019. Saksan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa loka-marraskuussa 2020 Turkkia ja Tšekkiä vastaan.
Étienne François Geoffroy

Étienne François Geoffroy (13. helmikuuta 1672, Pariisi – 6. tammikuuta 1731, Pariisi) oli ranskalainen kemisti. Geoffroy loi ensimmäisen affiniteettitaulukon.
Ura.
Étienne François Geoffroy syntyi 13. helmikuuta 1672 Pariisissa. Hänen isänsä oli varakas apteekkari Matthieu François Geoffroy ja äitinsä Louise de Vaux, joka oli tunnetun kirurgin tytär. Geoffroy sai nuoruudessaan kotiopetusta muun muassa Wilhelm Hombergilta ja Jacques Cassinilta. Hänen isänsä lähetti Geoffroyn opiskelemaan Montpellier’n yliopistoon farmasiaa, jotta hän voisi jatkaa isänsä yritystä. Hän valmistui farmaseutiksi kaksi vuotta myöhemmin, mutta innostui opiskelujen aikana lääketieteestä. Hän palasi yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä. Vuonna 1698 hän matkusti Lontooseen ja liittyi samalla Royal Societyn jäseneksi. Palattuaan Pariisiin tammikuussa 1699 hänet valittiin Ranskan tiedeakatemiaan. Vuonna 1700 hän teki pitkän matkan Italiaan. Vuonna 1704 hän valmistui lääketieteen tohtoriksi ja aloitti pari vuotta myöhemmin lääkärin ammatin harjoittamisen. Hänet valittiin lääketieteen professoriksi Collège de Franceen vuonna 1709. Hän opetti lääketieteen lisäksi kemiaa. Vuonna 1726 Geoffroy valittiin lääketieteellisen tiedekunnan dekaaniksi. Hän jäi eläkkeelle virastaan 1730. Vuotta myöhemmin hän kuoli keuhkotautiin 58-vuotiaana.
Saavutukset tieteessä.
Vuonna 1700 Geoffroy teki mittauksia suolaliuoksien lämpötilojen muutoksista, kun ne sekoittuivat keskenään. Myöhemmin hän tutki muun muassa rikkihapon kemiaa sekä rautaa. Hän osoitti, että vihannekset sisältävät rautaa. Vuonna 1718 Geoffroy päätteli, että voimakkaammin sitoutuva happo korvaa huonommin sitoutuvan hapon, kun se on kiinnittnyt emäkseen. Hän loi tätä varten taulukon, josta pystyi päättelemään suuhteelliset affiniteetit. Hänen taulukkonsa pysyi tärkeänä lähteenä koko 1700-luvun ajan, kunnes Claude Louis Berthollet muutti näkemyksen kemiallisesta reaktiosta.
Danny Kent

Danny Kent (s. 25. marraskuuta 1993 Chippenham) on brittiläinen ratamoottoripyöräilijä, joka kilpailee kaudella 2016 Moto2-luokassa Leopard Racingin tallissa. Kent on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 64 kilogrammaa.
Ura.
125cc/Moto3.
Kent debytoi 125-kuutioisten MM-sarjassa kauden 2010 Ison-Britannian Grand Prix’ssä Hondalla. Loppukaudesta hän ajoi myös Lambrettalla. Kaudella 2011 hän saavutti ensimmäiset pisteensä Qatarista ollen 13:s. Kaudella 2011 Kent oli parhaimmillaan neljäs ja sijoittui sarjan loppupisteissä sijalle 11. Kaudella 2013 Kent saavutti ensimmäisen palkintosijansa Alankomaista ja avausvoittonsa Japanista saavuttaen kauden aikana kaksi voittoa ja kolme palkintosijaa. Moto3:ksi muuttuneen sarjan loppupisteissä hän oli neljäs.
Moto2.
Kaudeksi 2013 Kent siirtyi ajamaan Moto2-luokkaan. Kausi ei ollut hänen osaltaan onnistunut. Kent sijoittui parhaimmillaan kahdenneksitoista Malesiassa ja sijoittui sarjan loppupisteissä vasta sijalle 22.
Paluu Moto3-sarjaan.
Kaudeksi 2014 Kent palasi takaisin Moto3-sarjaan. Hän saavutti kauden aikana kaksi kolmatta sijaa ja oli sarjan loppupisteissä kahdeksas. Kaudella 2015 Kent saavutti kuusi voittoa ja yhteensä yhdeksän palkintosijaa, mutta varmisti mestaruutensa vasta kauden viimeisessä kilpailussa. Hänestä tuli ensimmäinen brittiläinen mestari missään ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan luokassa sitten Barry Sheenen ja vuoden 1977. 
Takaisin Moto2-sarjaan.
Kaudeksi 2016 Kent palaa takaisin Moto2-sarjaan ja Leopard Racingin talliin, jolla hän kilpaili myös Moto3:ssa.
Sigma Octantis

Sigma Octantis (σ Oct, σ Octantis) on tähti, joka kuuluu Oktantin tähdistöön ja on eteläisen pallonpuoliskon napatähti. Se on Delta Scuti -tähti jonka näennäinen magnitudi on keskimäärin 5,47, vaihdellen 0,03 yksikköä 2,33 tunnissa. Sigma Octantis sijaitsee noin 294 valovuoden päässä Maasta ja se luokitellaan jättiläistähdeksi.
Sigma Octantis on kuvattu Brasilian lippuun ja se kuvaa Distrito Federalia. Tähdestä käytetään sen sijainnin vuoksi toisinaan myös nimitystä Polaris Australis.
Eteläinen napatähti.
Sigma Octantis on eteläinen napatähti, jonka vastakohta pohjoisella pallonpuoliskolla on Pohjantähti. Eteläiseltä pallonpuoliskolta tarkasteltuna Sigma Octantis vaikuttaa lähes liikkumattomalta ja kaikki eteläisen taivaan tähdet näyttävät kiertävän sitä. Se kuuluu pieneen puolikkaan viisikulmion muotoiseen ryhmään ja sijaitsee noin asteen päässä varsinaisesta etelänavasta. Eteläisen taivaan etelänapa loittonee Sigma Octantiksesta.
Havaitseminen.
Sigma ocantis on vain heikosti havaittavissa paljaalla silmällä, joten se ei ole käyttökelpoinen navigoinnissa toisin kuin Pohjantähti. Tästä syystä huomattavasti helpommin havaittavaa Etelän ristiä käytetään yleensä etelänavan määrittämisessä. Sen jälkeen kun Sigma Octantiksen summittainen paikka on saatu määritettyä, joko Etelän ristin avulla tai muiden Oktanttiin kuuluvien tähtien perusteella, sen sijainti voidaan määritellä tarkasti. Sigma, Chi, Tau ja Upsilon Octantis ovat kaikki voimakkuuden 5,6 tähtiä ja muodostavan puolisuunnikkaan.
Lucas Eguibar

Lucas Eguibar Bretón (s. 9. helmikuuta 1994 San Sebastián) on espanjalainen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa. 182 senttimetriä pitkä ja 82 kilogrammaa painava Eguibar edustaa Promosport DSC -seuraa.
Eguibar kilpaili vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa voittaen B-finaalin ja sijoittuen lopulta seitsemänneksi. Hän oli seitsemäs myös Pekingin olympialaisissa 2022. MM-kilpailuihin Eguibar on osallistunut kahdeksan kertaa vuosina 2011–2025. Hän voitti lumilautakrossin maailmanmestaruuden Idre Fjällissä 2021. Hän sai sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa hopeaa Sierra Nevadassa 2017. Solitudessa 2019 hän sijoittui neljänneksi. Nuorten MM-kilpailuista hänellä on yksi kulta- ja yksi hopeamitali.
Lumilautailun maailmancupissa Eguibar debytoi tammikuussa 2012 Veysonnazissa sijoittuen sijalle 21. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti maaliskuussa 2013 Arosassa sijoittuen kolmanneksi. Maaliskuussa 2015 Eguibar voitti Veysonnazin osakilpailun ollen ensimmäinen espanjalaislumilautailija, joka voittaa maailmancupin osakilpailun. Kaikkiaan hän on voittanut viisi maailmancupin osakilpailua, sijoittunut viisi kertaa toiseksi ja kahdeksan kertaa kolmanneksi. Kaudella 2014–2015 hän voitti myös lumilautakrossin kokonaiskilpailun. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui cupissa toiseksi ja kaudella 2015–2016 kolmanneksi.
Marc Stendera

Marc Stendera (s. 10. joulukuuta 1995 Kassel) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia. Oikeajalkainen Stendera on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Stendera siirtyi vuonna 2010 Eintracht Frankfurtin juniorijoukkueeseen. Seuran edustusjoukkueessa Bundesliigassa hän debytoi huhtikuussa 2013 Bayern Müncheniä vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan Bundesliigassa Stendera pelasi viidessä ottelussa, samoin kuin kaudella 2013–2014. Avausmaalinsa hän teki marraskuussa 2014 Borussia Mönchengladbachin verkkoon. Kaudella 2014–2015 Stendera teki 26 pelaamassaan ottelussa kolme maalia.
Maajoukkueura.
Stendera on edustanut Saksaa käytännössä kaikissa nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2012 hän oli mukana saavuttamassa hopeaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuista. Vuoden 2014 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuista Stendera ja Saksa saavuttivat kultaa. Vuoden 2015 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Stendera teki neljä maalia ja neljä syöttöä, joiden ansiosta hänet palkittiin kolmanneksi parhaan maalintekijän Bronze Shoe -palkinnolla.
Saavutukset.
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen