tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lepidonotothen larseni

Lepidonotothen larseni on jääahveniin kuuluva kylmien subantarktisten vesien kalalaji. Se kasvaa noin 20 cm pitkäksi. Se syö krillejä, katkoja ja massiäyriäisiä.
Pekanpään seisake

Pekanpään laiturivaihde oli rautatieliikennepaikka rataosalla Tornio-Kolari liki Poikkilahden kyläaluetta Ylitorniolla. Laiturirakennus valmistui muiden Ylitornion liikennepaikkojen tapaan vuonna 1926. Pekanpäässä oli myös oma vesitorni.
Miehitys liikennepaikalla poistettiin lähes yhtäaikaa Martimon liikennepaikan kanssa 1953. Liikennepaikka lakkautettiin henkilöliikenteen (1967) ja tavaraliikenteen (1968) loppuessa. Rakennukset ja sivuraiteet on purettu.
Lepidonotothen nudifrons

Lepidonotothen nudifrons on jääahveniin kuuluva kylmien vesien kalalaji. Se jää vähän alle 20 cm:n pituiseksi. Sen vartalon pohjaväri on kellanpunainen, vatsapuoli valkea ja kyljissä epäsäännöllisiä mustia läikkiä.
Nuottiorannan seisake

Nuottiorannan seisake eli Nuotiorannan seisake () on lakkautettu rautatieliikennepaikka rataosalla samannimisellä kyläalueella Ylitorniolla. Alun perin liikennepaikka oli radan pääteasemana tammikuusta 1927 saman vuoden marraskuuhun, kunnes päästiin liikennöimään Aavasaksalle. Liikennepaikan nimi oli aluksi Nuotioranta, mutta 1. joulukuuta 1966 sen nimeksi tuli Nuottioranta.
Nuotioranta avattiin pysäkkinä 16. tammikuuta 1927, ja laiturirakennus valmistui 1926. Liikennepaikan ympäristöön kehittyi asutusta. Nuotiorannan miehitys poistettiin vuonna 1958. Henkilöliikenne lakkautettiin rataosalta 1967. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 1. kesäkuuta 1968. Laiturirakennus ja liikennepaikan sivuraiteet on purettu.
Matthew C. Harrison

Matthew Carl Harrison (s. 14. maaliskuuta 1962 Sioux City, Iowa) on luterilainen yhdysvaltalainen pastori ja Missouri-synodin 13. ja nykyinen johtaja. Hänet valittiin virkaansa vuonna 2010, jolloin hän seurasi Gerald B. Kieschnickiä.
Varhaisvuodet.
Harrison syntyi 14. maaliskuuta 1962 Iowan Sioux Cityssä. Hänet kastettiin Bethelin luterilaisessa kirkossa Iowan Lawtonissa ja varttui Sioux Cityssä Vapahtajan luterilaisen seurakunnan jäsenenä. Hän valmistui vuonna 1980 Sioux Cityn East High Schoolista. Vuonna 1984 hän valmistui Sioux Cityn Morningside Collegesta. Vuosien 1983 ja 1984 aikana hän oli ollut myös lähetystyössä Kanadan alkuperäisväestön parissa. Vuonna 1989 hän suoritti Indianan Fort Waynessa Concordia Theological Seminaryssa Master of Divinity ja vuonna 1991 Master of Sacred Theology -tutkinnon.
Pappisura.
Saatuaan pappisvihkimyksen vuonna 1991 Harrison toimi St. Petersin luterilaisen seurakunnan pastorina Iowan Westgatessa vuoteen 1995 asti.Sieltä hän siirtyi pastoriksi Indianaan Fort Waynen Zionin luterilaiseen seurakuntaan. Vuodesta 2001 vuoteen 2010 hän toimi Missouri-synodin kehitysyhteistyön toiminnanjohtajana.
Missouri-synodin presidentiksi.
Vuonna 2010 Harrison valittiin Missouri-synodin presidentiksi Houstonissa Teksasissa. Hän sai 643 ääntä eli 54% äänistä, voittaen ehdolla olleen istuvan presidentin Gerald B. Kieschnickin, joka sai 527 ääntä eli 45% äänistä. Muista ehdokkaista Herbert C. Mueller Jr sai 8 ääntä, Carl C. Fickenscher II sai viisi ääntä ja Daniel L. Gard sai yhden äänen. Vuonna 2013 Harrison valittiin uudelle kolmivuotiskaudelle. Hän sai tuolloin 4 262 ääntä eli 66% äänistä. Vastaehdokkaista David P.E. Maier sai 1906 eli noin 30% äänistä ja Herbert C. Mueller Jr. 264 eli 4% äänistä. Äänioikeutetuista vaaliin osallistui 78%. Vuonna 2016 Harrison valittiin kolmannelle kolmivuotiskaudelle. Hän sai äänistä 3507 eli 56,96%. Vastaehdokkaista Dale A. Meyer sai 2257 ääntä eli 36,66% ja David P.E. Maier 393 eli 6,38%.
Perhe.
Harrisonilla on vaimo Kathy. Heillä on kaksi aikuista lasta.
Benjamin Morrell

Benjamin Morrell (1795 Rye, New York, Yhdysvallat – 1839 Mosambik oli yhdysvaltalainen merikapteeni ja tutkimusmatkailija, joka teki neljä merimatkaa eteläisillä merialueilla. Hän kirjoitti niistä muistelman "A Narrative of Four Voyages", jota on kuitenkin kritisoitu useista virheellisistä ja väritetyistä väitteistä.
Nuoruus ja matkat.
Morrell syntyi 1795 Ryessä, New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli laivanrakentaja. Morrell karkasi kotoa 17-vuotiaana. Hän taisteli vuoden 1812 sodassa ja joutui kahdesti brittiläisten vangiksi. Hän vietti vankilassa yli kaksi ja puoli vuotta.
Kapteeni Robert Johnson valitsi 1821 Morrellin kuunari "Waspin" yliperämieheksi matkalla Eteläisille Shetlandsaarille. Seuraavana vuonna Morrell oli jo "Waspin" kapteeni, kun Johnson itse toimi sen seurana olleen kuunari "Henryn" kapteenina. Morrell lähti 2. marraskuuta 1822 Falklandinsaarilta itään ja päätyi Etelä-Georgiaan. Sieltä hän jatkoi edelleen Bouvet’nsaarelle, jossa hän lähetti yliperämiehensä maihin 7. joulukuuta. Morrell jatkoi sieltä Kerguelenille, mistä hän lähti tammikuussa 1823 uudestaan etelään etsimään merikarhuja. Tämän matkan aikana hän purjehti paikassa, joka todellisuudessa on melkein 200 kilometriä Etelämantereen rannikolta sisämaahan.
Eteläisten tutkmusmatkojen lisäksi Morrell teki myöhemmin kolme muutakin matkaa maailman merillä. Hän julkaisti niistä vuonna 1832 teoksen "A Narrative of Four Voyages to the South Sea, North and South Pacific Ocean, Chinese Sea, Ethiopic and Southern Atlantic Ocean, Indian and Antarctic Ocean. From the Year 1822 to 1831". Hänen toinen vaimonsa Abby Jane julkaisi seuraavana vuonna rinnakkaisteoksen matkoille.
Morrellin matkateos.
Morrell käytti teoksessaan runsaasti liioittelua, ja häntä on jopa kutsuttu sen johdosta ”Tyynenmeren Paroni von Münchhauseniksi”. Morrellin virheet johtuivat todennäköisesti huolimattomuudesta ja kronometrin puutteesta. Teoksen kirjoitustyyli oli melodramaattista, kliseistä ja itseänsä puolustavaa, mutta tyyli saattoi johtua myös Morrellin haamukirjoittaja Samuel Woodworthista. Vaikka Morrellin kirjaa on kritisoitu, siinä on merkittäviä todistuksia muun muassa eteläisen Tyynenmeren ihmisistä ja varhaisesta Antarktiksen tutkimuksesta. Lisäksi se oli yksi Edgar Allan Poen kirjan "Arthur Gordon Pymin selonteko" lähteistä.
1-hekseeni

1-hekseeni on eräs hekseenin (C6H12) isomeereistä. Yhdiste kuuluu alkeeneihin. 1-hekseenin moolimassa on 84,16 g/mol,tiheys 0,7 g/cm3, sulamispiste −140 °C, kiehumispiste 63 °C, leimahduspiste −26 °C c.c. itsesyttymislämpötila 253 °C ja CAS-numero 592-41-6. Se liukenee veteen 0,005 g/100 ml (20 °C). 1-hekseeni on huoneenlämmössä väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju ja se on erittäin helposti syttyvää. Yhdiste reagoi kiivaasti hapettimien kanssa aiheuttaen palo- ja räjähdysvaaran. 1-hekseenin höyry on ilmaa raskaampaa ja voi kulkeutua maata pitkin ja syttyä etäällä.
1-hekseeniä valmistetaan eteenistä kromi- ja organoalumiiniyhdisteiden toimiessa katalyytteinä. Yhdistettä käytetään esimerkiksi polymeerien hajusteiden ja väriaineiden valmistamiseen.
Matti Milius

Matti Milius (10. marraskuuta 1945 Tartto, Viro – 3. kesäkuuta 2015 Tartto) oli virolainen nykytaiteen keräilijä. Hän asui lähes koko elämänsä Tartossa. Matti Miliukselle kuului suuri exlibristen ja yli 1 200 teosta sisältävä grafiikoiden ja maalausten kokoelma. Vuodesta 1968 alkaen Milius järjesti näyttelyitä Virossa ja muualla Euroopassa. 
Elämä.
Miliuksen taiteen keräily sai alkunsa kirjallisuuden ja exlibristen tutkijan Udo Ivaskin tyttären Helene Ivask-Kulpan ansiosta vuonna 1962. Hän lahjoitti Matille exlibriksen joka kerta, kun hän sai hyvän arvosanan reaaliaineissa, englannissa tai venäjässä. Vuonna 1966 Milius tutustui taiteenkeräilijä Mart Leppiin, joka sai hänet kiinnostumaan Viron varhaisemmasta grafiikasta. Nykytaidetta kohtaan hänen kiinnostuksensa sai puhkeamaan Peeter Urbla vuonna 1968. 1980-luvulla Milius työskenteli maanalaisten, kiellettyjen kirjojen parissa jakelemalla niitä ympäriinsä, minkä seurauksena hän oli aina KGB:n tarkkailun ja valvonnan kohteena. Ennen kuolemaansa Milius keskittyi enimmäkseen Viron, Latvian, Liettuan, Suomen ja Armenian taiteen keräilyyn. 
Milius kävi Tarton 1. työläisnuorten koulua, josta hän valmistui vuonna 1967, ja jatkoi sitten Viljandin kulttuuriakatemiaan, josta hän valmistui kirjastonhoitajaksi vuonna 1969. Milius oli Tarton ja Viron taiteilijaliittojen jäsen. 
Taidekokoelma.
Matti Miliuksen taidekokoelmaan kuului alun perin yli 1 200 piirustusta, maalausta tai grafiikkateosta muun muassa Virosta, Latviasta, Suomesta, Liettuasta, Venäjältä, Armeniasta, Kanadasta ja Azerbaidžanista. Suurin osa näistä on hänelle lahjoitettu, joten hänen omia rahojaan ei kokoelman täydentämiseen kulunut juuri ollenkaan. Myöhemmin osa tästä kokoelmasta on myyty muun muassa Tarton taidemuseolle.
Tulipalo ja kuolema.
Kello yhden aikaan yöllä 29. joulukuuta 2014 Miliuksen asunnossa syttyi tulipalo, jonka seurauksena hän joutui hyppäämään toisen kerroksen keittiön ikkunasta ulos pelastuakseen. Pudotuksessa hän mursi selkärankansa ja halvaantui vyötäröstä alaspäin. Sairaalassa Milius vaipui koomaan, heräsi siitä, mutta vietti elämänsä viimeiset kuukaudet hengityskoneeseen kytkettynä. Puhuminen oli hänelle vaikeaa, mutta hän kommunikoi aakkoskartan avulla näyttämällä kirjaimia. Hän luki päivisin kirjoja, kuten oli ennenkin tehnyt. Milius kuoli 3. kesäkuuta 2015. 
Luonne.
Miliusta kuvailtiin lapsenmieliseksi, euforiseksi ja "intohimoiseksi boheemiksi". Hän ei välittänyt muiden mielipiteistä vaan sanoi ajatuksensa suoraan. Hänen kova äänensä ja silmiinpistävä olemuksensa kuului ja näkyi jo kauas. Hänellä oli vihamiehiäkin, mutta suurimmalta osin häntä kunnioitettiin ja häntä pidetään nykyään "Tarton henkenä". Hänestä on tehty useita muotokuvia. Milius ei koskaan mennyt naimisiin tai saanut lapsia. Viimeisinä vuosinaan hän palasi takaisin nuoruuden rakkautensa Renna Alin luokse ja he kihlautuvat, mutta häitä ei ehditty pitää.
Näyttelyt.
Matti Milius järjesti taidekokoelmastaan 74 näyttelyä Virossa, Suomessa, Latviassa, Armeniassa ja Venäjällä.
Bea Toivonen

Bea Toivonen (s. 28. lokakuuta 1992) on Miss Suomi 2014. Hän edusti Suomea myös Miss Universum 2014 -kilpailuissa, mutta ei onnistunut pääsemään 15 finalistin joukkoon.
Parturi-kampaajaksi ja meikkaaja-maskeeraajaksi opiskelleen Toivosen äiti Marja Kinnunen on vuoden 1985 Miss Suomi ja isä Harri Toivonen kilpa-autoilija. Bea Toivosen isoisä oli ralliautoilija Pauli Toivonen ja setä ralliautoilija Henri Toivonen.
Toivonen asui runsaan vuoden Lontoossa avoliitossa brittiläisen muusikon Jesse Smithin kanssa, mutta suhde päättyi syksyllä 2016 ja Toivonen palasi Suomeen.
Toivonen oli yksi "Selviytyjät Suomi" -ohjelman 6. kauden kilpailijoista.
Rosa-Maria Ryyti

Rosa-Maria Ryyti (s. 13. kesäkuuta 1994 Oulu) on oululainen Miss Suomi 2015 ja edusti Suomea Miss Universum -kisoissa pudoten kuitenkin kisoissa 15 parhaan joukosta alkukarsinnassa. Ryyti vietti nuoruutensa Oulussa ja valmistui ylioppilaaksi Merikosken lukiosta.
Hän on ammatiltaan sisustussuunnittelija. Ryyti asuu Helsingissä.
Tuomo Ristola

Tuomo Ristola (31. joulukuuta 1930 Helsinki – 9. syyskuuta 2008 Rymättylä) oli suomalainen koripalloilija.
Elisen (Elannon Isku) kasvatti Ristola pelasi miesten SM-sarjaa Työväen Maila-Pojissa vuosina 1951–1961. Tätä ennen hän pelasi kasvattajaseurassaan SM-sarjassa. Yhteensä Ristola pelasi pääsarjassa 17 kautta. Pääsarjan pelaajakohtainen tilastointi aloitettiin kaudella 1951, joten Ristolan tarkempaa urakuvausta ei tältä ajalta ole. Suomen Koripalloliitto mainitsee kuolinuutisessaan Ristolan saavuttaneen vuosina 1948–1955 kolme SM-hopeaa ja viisi SM-pronssia. Koripalloliiton tietokannan mukaan Ristolalle kertyi kaksi hopeista ja neljä pronssista SM-mitalia.
Suomen maajoukkueessa Ristola pelasi vuonna 1952 neljä ottelua. Maajoukkuedebyytissään, maaottelussa Ranskaa vastaan, Ristola teki kaksi pistettä, jotka jäivät hänen ainoikseen maajoukkuetasolla. Ristola kuului Suomen joukkueeseen Helsingin kotiolympiakisoissa, missä hän pelasi otteluissa Meksikoa ja Bulgariaa vastaan. Elokuussa Ristolan maajoukkueura päättyi maaotteluun Kiinaa vastaan.
Ristola kuoli Rymättylässä 9. syyskuuta 2008 77 vuoden iässä.
Džuna Davitašvili

Džuna, oikealta nimeltään Jevgenija Juvaševna Davitašvili () (22. heinäkuuta 1945 Urmija, Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 8. kesäkuuta 2015 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kuuluisa henkiparantaja ja mystikko. Hän kuoli kesäkuussa 2015.
Väitetään jopa Neuvostoliiton viimeisten johtajien Leonid Brežneviä myöten saaneen apua Džunalta, jota on verrattu jopa tsaari Nikolai II:n aikaiseen hoviparantaja Grigori Rasputiniin.
RN Alvise da Mosto

RN Alviso da Mosto () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta, missä köli laskettiin 22. elokuuta 1928. Alus laskettiin vesille 1. heinäkuuta 1929 ja liitettiin laivastoon 15. maaliskuuta 1931.
Palvelus.
Alus upotettiin 1. joulukuuta 1941.
RN Antonio da Noli

RN Antonio da Noli () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 25. heinäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1929 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 29. joulukuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 9. syyskuuta 1943.
RN Nicoloso da Recco

RN Nicoloso da Recco () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta CNR:ltä, missä köli laskettiin 14. joulukuuta 1927. Alus laskettiin vesille 5. tammikuuta 1930 ja liitettiin laivastoon samana vuonna 20. toukokuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 15. heinäkuuta 1954.
RN Giovanni da Verrazzano

RN Giovanni da Verrazzano () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta, missä köli laskettiin 17. elokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 15. joulukuuta 1928 ja liitettiin laivastoon 25. syyskuuta 1930.
Palvelus.
Alus upotettiin 19. lokakuuta 1942.
RN Lanzerotto Malocello

RN Lanzerotto Malocello () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Ansaldolta, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1929 ja liitettiin laivastoon 18. tammikuuta 1930.
Palvelus.
Alus upotettiin 24. maaliskuuta 1943.
RN Leone Pancaldo

RN Leone Pancaldo () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 7. heinäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 5. helmikuuta 1929 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 30. marraskuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 30. huhtikuuta 1943.
RN Emanuele Pessagno

RN Emanuele Pessagno () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Anconasta CNR:ltä, missä köli laskettiin 9. lokakuuta 1927. Alus laskettiin vesille 12. elokuuta 1929 ja liitettiin laivastoon 10. maaliskuuta 1930.
Palvelus.
Alus upotettiin 29. toukokuuta 1942.
RN Antonio Pigafetta

RN Antonio Pigafetta () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta, missä köli laskettiin 29. joulukuuta 1928. Alus laskettiin vesille 10. marraskuuta 1929 ja liitettiin laivastoon 1. toukokuuta 1931.
Palvelus.
Saksa valtasi aluksen liittäen sen lokakuussa 1944 laivastoonsa nimellä "TA44".
Kim Hyeon-woo

Kim Hyeon-woo (, s. 6. marraskuuta 1988 Cheolweon, Gangwon) on eteläkorealainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on olympiavoittaja, maailman- ja Aasian-mestari sekä Aasian kisojen kultamitalisti.
Kim voitti Lontoon olympialaisissa 2012 kultaa 66 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa unkarilaisen Tamás Lőrinczin. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai pronssia 75 kg:n sarjassa. Hän voitti maailmanmestaruuden 74 kg:n sarjassa Budapestissa 2013 sekä sai MM-pronssia 66-kiloisissa Istanbulissa 2011 ja 77-kiloisissa Budapestissa 2018.
Kim voitti kultaa 75 kg:n painoluokassa Aasian kisoissa Incheonissa 2014 ja sai pronssia 77-kiloisissa Jakartassa 2018. Hän voitti Aasian-mestaruuden 66-kiloisissa 2010, 74 kg:n sarjassa 2013 sekä 75-kiloisissa 2014 ja 2015.
Kim voitti kadetti-ikäisten Aasian-mestaruuden 50 kg:n sarjassa 2003 ja sai junioreiden MM-hopeaa 66-kiloisissa 2006.
RN Luca Tarigo

RN Luca Tarigo () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Ansaldolta, missä köli laskettiin 30. elokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 9. joulukuuta 1928 ja liitettiin laivastoon 16. marraskuuta 1929.
Palvelus.
Alus upotettiin 16. huhtikuuta 1941.
RN Antoniotto Usodimare

RN Antoniotto Usodimare () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 12. toukokuuta 1929 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 21. marraskuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 8. kesäkuuta 1942.
RN Ugolino Vivaldi

RN Ugolino Vivaldi () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 16. toukokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 9. tammikuuta 1929 ja liitettiin laivastoon 6. maaliskuuta 1930.
Palvelus.
Alus upotettiin 10. syyskuuta 1943.
RN Nicolò Zeno

RN Nicolò Zeno () oli Italian kuninkaallisen laivaston Navigatori-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Fiumesta CNQ:lta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1927. Alus laskettiin vesille 12. elokuuta 1928 ja liitettiin laivastoon 27. toukokuuta 1930.
Palvelus.
Alus upotettiin 9. syyskuuta 1943.
RN Francesco Crispi

RN Francesco Crispi () oli Italian kuninkaallisen laivaston Sella-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1923. Alus laskettiin vesille 12. syyskuuta 1925 ja liitettiin laivastoon 29. huhtikuuta 1927.
Palvelus.
Saksa valtasi 1943 aluksen ja liitti sen laivastoonsa nimellä "TA15". Alus upposi liittoutuneiden ilmahyökkäyksessä 8. maaliskuuta 1944.
RN Quintino Sella

RN Quintino Sella () oli Italian kuninkaallisen laivaston Sella-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 12. lokakuuta 1922. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1925 ja liitettiin laivastoon 25. maaliskuuta 1926.
Palvelus.
Saksan laivaston E-veneet upottivat aluksen 11. syyskuuta 1943.
Ravenswood (elokuva)

Ravenswood () on vuonna 2008 ilmestynyt David Denneenin ohjaama ja Dave Warnerin käsikirjoittama australialainen psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Travis Fimmel, Teresa Palmer ja Stephen Moyer. Elokuvan tuottajina olivat Anna Fawcett, Todd Fellman ja Mark Lazarus. Vanessa Redgrave tekee elokuvassa cameoroolin.
Juoni.
Murhattuaan kaksi ihmistä pikkurikollinen Ron (Travis Fimmel) pakenee Dale-nimisen tyttöystävänsä (Teresa Palmer) kanssa poliisia. He etsivät piilopaikkaa syrjäisestä kartanosta, joka vaikuttaa autiolta. Käy kuitenkin ilmi, että kartanossa asuu varakas taidekauppias Andrew (Stephen Moyer). Epätoivoissaan karkulaiset ottavat Andrew’n panttivangiksi. Aluksi Andrew vaikuttaa haavoittuvaiselta uhrilta, mutta pian alkaa näyttää siltä, että hänellä on synkkiä salaisuuksia.
Tuotanto.
"Ravenswoodia" alettiin suunnitella joulukuussa 2004. "Ravenswood" kuvattiin Australiassa, Uusi Etelä-Walesin Goulburnin ja Sydneyn kaupungeissa, vuoden 2005 loppupuolella. Elokuvan työniminä olivat tuotannon aikana "Ravenswood", "Guests" ja "Power Surge". Yli puolet elokuvan viiden miljoonan dollarin budjetista tuli Film Finance Corporationilta. Elokuvan toinen tuotantoyhtiö oli Filmgraphics Entertainment.
Julkaisu.
Alun perin Accent Entertainmentin oli tarkoitus julkaista elokuva toukokuussa 2006. Useiden koe-esitysten jälkeen elokuvan alkuperäinen kahden tunnin kesto leikattiin puoleentoista tuntiin. Myös elokuvan juonen loppua muutettiin tulkinnanvaraisemmaksi. Lionsgate julkaisi "Ravenswoodin" DVD:nä Yhdysvaltain markkinoille 19. elokuuta 2008. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle useissa maissa, mutta kotimaassaan Australiassa elokuva sai ensi-iltansa elokuvateatterissa 2. huhtikuuta 2009. Elokuvaa esitettiin ainoastaan viikon verran yhdessä elokuvateatterissa Sydneyssä. Suomessa "Ravenswood" julkaistiin DVD:nä 12. helmikuuta 2009. Suomessa DVD-julkaisua levitti Pan Vision.
Beauchamp

Beauchamp on ranskalaisperäinen nimi (), mutta on ollut käytössä myös Britanniassa jo 1000-luvulta asti ja äännetään siellä täysin eri tavoin kuin nykyranskassa. Kun ranskan kielen ääntämys on [bo.ʃɑ̃] , brittienglannissa nimi äännetään [biːtʃəm] (siis kuten Beecham) ja amerikanenglannissa toisinaan [boʊ.ˈʃæm] tai [boʊ.tʃæmp].
Beauchamp tai Beauchamps voi tarkoittaa seuraavia:
Ansaldo

Ansaldo oli italialainen yritys, joka perustettiin 1853 nimellä Gio. Ansaldo &amp; C. SAS. Yhtiö liitettiin 1993 osaksi Finmeccanicaa.
Perustaminen.
Tunnetut genovalaiset talousvaikuttajat kuten Giovanni Ansaldo, Raffaele Rubattino, Giacomo Filippo Penco ja Carlo Bombrini perustivat yrityksen 1853 Genovassa nimellä Gio. Ansaldo &amp; C. SAS. 1800-luvun loppuun yhtiö keskittyi rautateiden korjaus- ja uudisrakentamiseen kasvaen 10 000 työntekijän yritykseksi, jolla oli seitsemän tehdasta. Vuonna 1904 se aloitti laajentumisen laivanrakennukseen ja metallityöstöön. Ferdinando Maria Perrone osti yrityksen poikiensa Marion ja Pion kanssa. Seuraavien parinkymmenen vuoden aikana Perrone pyrki tekemään yrityksestä itsenäisen sekä asevalmistajana että metallikonepajana. Liikevaihto oli vuonna 1914 30 miljoonaa liiraa ja vuonna 1918 jo 500 miljoonaa liiraa.
YES-verkosto

YES-verkosto on yrittäjyyskasvatuksen asiantuntijaverkosto, joka tukee ja valmentaa opettajia ja toimii alueellisen yrittäjyyskasvastustyön rakentajana ja yhteistyön kehittäjänä. YESin tavoitteena on luoda yrittäjämäistä toimintakulttuuria, jossa koulutus ja elinkeinoelämä käyvät aktiivista vuoropuhelua ja kouluista valmistuu aktiivisia ja yritteliäitä nuoria, jotka pärjäävät työelämässä. 
YES-palveluja ovat opettajien valmennukset, yrittäjyyskasvatuksen kehittäminen ja koulu-yritysyhteistyö.
YES-palvelut.
YES-valmennukset.
YES-verkosto tarjoaa opetushenkilöstölle YES-valmennuksia, jotka antavat valmiuksia yrittäjyyskasvatuksen kehittämiseen ja toteuttamiseen omassa työssä. Valmennusten avulla opetussuunnitelmien tavoitteet toteutuvat ja tulevat osaksi opetusta.
Yrittäjyyskasvatuksen kehittäminen.
YES-verkosto tekee strategia- ja opetussuunnitelmatyötä alueellisesti, maakunnallisesti ja valtakunnallisesti. YES on muun muassa osallistunut maakunnallisten yrittäjyyskasvatuksen strategioiden tekemiseen sekä Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön Koulutuksen yrittäjyyslinjausten (2017) laatimiseen. 
Koulu-yritysyhteistyö.
Koulun ja työelämän yhteistyöllä nuoret tutustuvat lähialueen elinkeinoelämään. YES-verkosto antaa tukea koulu-yritysyhteistyöhön niin opettajalle kuin yrittäjällekin. YES:in malleja ja työkaluja koulu-yritysyhteistyöhön ovat YES Ope-Yrittäjätreffit, YES Café, YES Kummit ja YES Mentor.
YES Kummit ovat verkosto, joka koostuu yrittäjistä ja liike-elämän toimijoista. Verkoston avulla edistetään koulu-työelämäyhteistyötä ja kehitetään koulujen yrittäjyyskasvatustyötä. YES-kummiportaalissa yeskummit.fi opettajat voivat hakea tarkoitukseensa sopivaa YES Kummia. Palvelussa kuka tahansa elinkeinoelämän edustaja tai yrittäjä voi rekisteröityä YES Kummiksi. YES Kummit ovat sitoutuneita toimimaan verkostossa omien aikataulujensa puitteissa.
Valtakunnallinen YES ry.
YES-alueverkostoa koordinoi Valtakunnallinen YES ry. Vuonna 2010 perustetun YES ry:n tavoitteena on luoda YES-verkostosta vakiintunut, valtakunnallisesti kattava toimintamalli. Valtakunnallisen YES ry:n jäseniä ovat Suomen Yrittäjät, Talous ja nuoret TAT, Nuori Yrittäjyys, Elinkeinoelämän Keskusliitto, OAJ, 4H-järjestö sekä MTK. YES ry:n toiminnanjohtaja on Sanna Lehtonen vuodesta 2014 lähtien.
YES-verkoston rahoitus.
YES-verkosto toimii yhteistyökumppanien tuella. Alueellisina yhteistyökumppaneina ovat seudulliset kehittämisyhtiöt ja muut alueelliset yhteistyökumppanit kuten yrittäjäjärjestöt sekä ELY-keskukset.
Dimetyylitinadikloridi

Dimetyylitinadikloridi (C2H6SnCl2) on tinan organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeeriteollisuudessa muovien stabiloijana ja elektroniikkateollisuudessa tinadioksidiohutkalvojen muodostamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa dimetyylitinadikloridi on valkoista kiteistä ainetta. Kiinteässä olomuodossa yhdisteen rakenne on polymeerimäinen ja koostuu tinan ja klooriatomien muodostamasta tasomaisesta polymeeristä, johon nähden metyyliryhmät osoittavat tason ylä- ja alapuolelle. Dimetyylitina liukenee veteen ja voi dissoisioitua ioneiksi. Yhdiste myös liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Dimetyylitinadikloridi muodostaa komplekseja muun muassa pyridiinin, trietyyliamiinin, dimetyyliformamidin, dimetyylisulfoksidin ja kruunueettereiden kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Dimetyylitinadikloridia voidaan valmistaa tetrametyylitinan ja tina(IV)kloridin välisellä niin kutsutulla Kocheshkov-reaktiolla. Nykyään käytetympi tapa on kuitenkin metallisen tinan ja kloorimetaanin välinen reaktio ja katalyyttinä reaktiossa toimii metalli kuten kupari tai sinkki tai kvaternäärinen ammoniumsuola tai kvaternäärinen fosfoniumsuola.
Dimetyylitinadikloridia voidaan käyttää parantamaan PVC-muovin lämpötilankestoa ja siitä myös valmistetaan tähän tarkoitukseen käytettäviä yhdisteitä kuten dimetyylitinabis(iso-oktyylitioglykollaatti)a ja dimetyylitinabis(2-merkaptoetyylioleaatti)a. Yhdistettä voidaan käyttää myös lähtöaineena valmistettaessa tinadioksidikalvoja kemiallisella kaasufaasipinnoituksella.
RN Aquilone (1927)

RN Aquilone () oli Italian kuninkaallisen laivaston Turbine-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 18. toukokuuta 1925. Alus laskettiin vesille 3. elokuuta 1927 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 3. joulukuuta.
Palvelus.
Alus upposi osuttuaan miinaan 17. syyskuuta 1940.
RN Turbine (1927)

RN Turbine () oli Italian kuninkaallisen laivaston Turbine-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1925. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1927 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 27. elokuuta.
Palvelus.
Syyskuussa 1943 Saksa valtasi aluksen liittäen sen laivastoonsa nimellä "TA14".
RN Borea (1927)

RN Borea () oli Italian kuninkaallisen laivaston Turbine-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1925. Alus laskettiin vesille 28. tammikuuta 1927 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 14. marraskuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 17. syyskuuta 1940.
RN Espero (1927)

RN Espero () oli Italian kuninkaallisen laivaston Turbine-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1925. Alus laskettiin vesille 31. elokuuta 1927 ja liitettiin laivastoon 30. huhtikuuta 1928.
Palvelus.
Alus upotettiin 28. kesäkuuta 1940.
RN Ostro (1928)

RN Ostro () oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Turbine-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1925. Alus laskettiin vesille 2. tammikuuta 1928 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 9. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 20. heinäkuuta 1940.
RN Zeffiro (1927)

RN Zeffiro () oli Italian kuninkaallisen laivaston Turbine-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Ansaldolta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1925. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1927 ja liitettiin laivastoon 15. toukokuuta 1928.
Palvelus.
Alus upotettiin 5. heinäkuuta 1940.
Luterilainen seurakunta Tukholmassa ja Uumajan alueella

Luterilainen seurakunta Tukholmassa ja Uumajan alueella (ruotsiksi: Lutherska församlingen i Stockholm och Umeåområdet) on luterilainen yhdyskunta Ruotsissa. Kirkko koostuu kahdesta itsenäisesta seurakunnasta Tukholmassa ja Uumajan alueella. Kirkko perustettiin vuonna 1988. Kirkko painottaa, että Raamattu on Jumalan erehtymätön sana, ja että vuonna 1580 koottuun "Yksimielisyyden kirjaan" kootut luterilaiset tunnustuskirjat opettavat Raamattua oikein. Kirkkokunta julkaisee vuodesta 1988 lehteä "Lutherskt församlingsblad".
Seurakuntien tausta on Bibeltrogna Vänner -järjestössä 1980-luvulla käydyssä kirkollisessa keskustelussa. 1970-luvulla monet järjestön jäsenet olivat eronneet Ruotsin kirkosta ja liittyneet Luterilaiseen tunnustuskirkkoon. 1980-luvun keskusteluissa olivat erityisen aktiivisia saarnaajat Ingemar Andersson Tukholmasta ja Henning Lindmark Uumajasta. He kannattivat uusien seurakuntien perustamista, mutta yhteisymmärrystä liikkeessä ei asiasta löytynyt. Lisäksi nousi esille ristiriita Jumalan valinnasta. Liikkeen enemmistö kannatti Roseniuksen opetusta, jonka mukaan koko maailma on valittu Kristuksessa, kun taas mainitut saarnaajat korostivat Tunnustuskirjojen artiklaa, jonka mukaan valinta koski vain Jumalan lapsia. Bibeltrogna Vänner:in johto oli avoin mahdollisuudelle uusien seurakuntien perustamisesta, mutta opillisten erojen vuoksi mainitut saarnaajat erkanivat siitä perustaen vuonna 1988 omat seurakuntansa. Pian nämä seurakunnat solmivat kirkollisen yhteyden Evankelis-luterilaisen tunnustuskirkon kanssa, mutta tämä yhteys katkesi, kun jälkimmäinen alkoi toimia yhteistyössä Missionsprovinsenin kanssa. Vuonna 2023 seurakunnat solmivat kirkollisen yhteyden Luterilaisen tunnustuskirkon kanssa.
Seurakuntia palvelee yhteensä kaksi pastoria, Ingemar Andersson ja Lars Borgström. Aiemmin pastoreita oli neljä, mutta Henning Lindmark ja Tore Karlsson ovat jo kuolleet.
RN Euro (1927)

RN Euro () oli Italian kuninkaallisen laivaston Turbine-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 24. tammikuuta 1925. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1927 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 22. joulukuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 1. lokakuuta 1943.
RN Nembo (1927)

RN Nembo () oli Italian kuninkaallisen laivaston Turbine-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Riva Trigososta Cantieri del Tirrenolta, missä köli laskettiin 21. tammikuuta 1925. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1927 ja liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 14. lokakuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 20. heinäkuuta 1940.
Tiina Vierto

Tiina Järvilehto (o.s. Vierto, s. 22. maaliskuuta 1970) on Miss Suomi 1990. Sanavalmista ja pirteää Viertoa veikattiin voittajaksi jo lehtien palstoilla ennen lopputuloksen ilmoittamista.
Aikaisemmin vuonna 1990 Vierto oli jo valittu Miss Tennikseksi ja Suomen mallikuningattareksi. Miss Suomi 1990 perintöprinsessoiksi valittiin Anu Yli-Mäenpää ja Nina Björkfelt. Vierto ei sijoittunut Miss Universum -kisoissa, mutta Miss Globe International -kisoista Turkissa tuli pronssia. Nina Björkfeltin viedessä Miss Skandinavia -tittelin, Vierto sijoittui toiseksi häviten Björkfeltille vain yhdellä pisteellä.
Vierto kirjoitti ylioppilaaksi missivuonnaan 1990 ja vuonna 1997 hän oli valmis kauppatieteiden maisteri. Vierto tuli myös tunnetuksi TV:ssä "Onnenpyörä"-ohjelman tyttönä.
Vuonna 1996 Vierto avioitui Jouni Järvilehdon kanssa ja heillä on kolme lasta.
Toivo Oikarinen

Toivo Erkki ”Topi” Oikarinen (16. huhtikuuta 1924 Sonkajärvi – 4. toukokuuta 2003) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Sonkajärven Pahkaa edustanut Oikarinen kilpaili 18 kilometrin matkalla Oslon talviolympialaisissa 1952 sijoittuen kymmenenneksi. SM-kilpailuissa Oikarinen voitti Pahkan joukkueessa viestihiihdon kultaa vuosina 1950 ja 1952 sekä saavutti 15 kilometrillä hopeaa hävittyään Heikki Hasulle kaksi sekuntia vuonna 1951. Pahkan menestyksekkääseen viestijoukkueeseen kuului myös hänen veljensä Kauko Oikarinen.
Oikarinen oli ammatiltaan poliisikonstaapeli.
Lehtisaari (Tuomiojärvi, Jyväskylä)

Lehtisaari on Jyväskylän Tuomiojärven suurin saari. Siellä sijaitsee Jyväskylän evankelis-luterilaisen seurakunnan ylläpitämä kesäkoti, jossa voi viettää päivää esim. pelaillen, saunoen tai uiden. Saaren 1930-luvun alkupuolelta ollut päärakennus paloi 15.6.2016. Lehtisaareen lähtee yleensä kyyditys rannasta tasatunnein kesäisin, mutta kesän 2024 saari on suljettu rakennustöiden takia. Kesällä 2025 se avataan jälleen.
Jindřich Roudný

Jindřich Roudný (14. helmikuuta 1924 Fukov – 10. toukokuuta 2015) oli urheilu-urallaan Tšekkoslovakiaa edustanut estejuoksija ja Euroopan mestari.
Roudný voitti 3 000 metrin estejuoksun Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Helsingin kesäolympialaisissa 1952 hän sijoittui alkuerässään viidenneksi ja karsiutui 0,4 sekunnin erolla loppukilpailusta.
Roudný kuoli 91-vuotiaana 10. toukokuuta 2015.
Tatiana Maslany

Tatiana Maslany (s. 22. syyskuuta 1985 Regina, Saskatchewan, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Orphan Black".
Maslany on näytellyt lisäksi muun muassa televisiosarjoissa "Sydänmailla" (2008-2010) ja "Being Erica" (2009–2011) sekä elokuvissa "Diary of the Dead" (2007) ja "Eastern Promises" (2007).
Maslany sai 2009 ensimmäisen Gemini-palkintonsa vierailevana näyttelijänä draamasarjassa "Tarkka-ampujat". Eniten palkintoja hän on saanut roolista "Orphan Black" -televisiosarjassa. Vuonna 2016 hänet palkittiin parhaan naispääosan Emmyllä.
Nuoruus.
Maslany syntyi Reginassa Saskatchewann provinssissa. Hänen isänsä oli puuseppä ja äitinsä kääntäjä. Hänellä on kaksi veljeä, Daniel ja Michael.
Maslanyn äiti opetti hänelle saksaa ennen englantia, joten hän puhuu sitä sujuvasti. Hän aloitti tanssimisen nelivuotiaana ja teatteriharrastuksen yhdeksänvuotiaana. Kouluaikana hän työskenteli näyttelijänä ja pääsi matkustelemaan eri puolelle Kanadaa. Maslany muutti 20-vuotiaana Torontoon.
Yksityiselämä.
Maslany on seurustellut walesilaisen näyttelijän Tom Cullenin kanssa vuodesta 2011 lähtien. He tapasivat "Maailma vailla loppua" -minisarjan kuvauksissa.
Ladattava sisältö

Ladattava sisältö (puhekielessä "delsu", , "DLC") tarkoittaa videopeleihin julkaistua uutta sisältöä, joka on ostettavissa ja ladattavissa verkon kautta.
Ladattavan sisällön edeltäjänä voidaan pitää videopeleille julkaistuja lisälevyjä tai lisäosia, joita myytiin fyysisellä medialla. Nämä saattoivat vaatia alkuperäisen pelin toimiakseen tai olivat itsenäisiä pelejä.
Nykyisin ylimääräistä ladattavaa sisältöä julkaistaan usein jo pelin julkaisun yhteydessä. Jotkut julkaisijat tarjoavat myös "season pass" -paketin (”kausikortti”), jolla saa etukäteen maksamalla ladattua kaiken tietyn ajan kuluessa pelin julkaisusta julkaistavan sisällön.
Nanyang

Nanyang (, pinyin: Nányáng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Henanin maakunnan lounaisosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 220 kilometriä maakunnan pääkaupunki Zhengzhousta lounaaseen. Nanyangin prefektuurin pinta-ala on 26 591 neliökilometriä ja väkiluku 10,2 miljoonaa (2010). Vuoden 2010 väestönlaskennassa se oli Kiinan 11. väkirikkain kaupunki, kun tarkasteltiin vähintään prefektuuritason hallinnollisia kaupunkialueita. 
Nanyangin urbaani kaupunkialue kattaa 1 887 neliökilometriä.
Puolisen kilometriä leveäksi tekojärveksi padottu joki halkaisee kaupunkialueen lounaasta koilliseen ulottuvana vesikaistaleena. 
Nähtävyyksiä:
Prefektuuri rajoittuu etelässä kolmeen Hubein maakunnan prefektuuriin ja lännessä yhteen Shaanxin maakunnan prefektuuriin. Pohjoisessa ja idässä sen naapurina on viisi muuta Henanin maakunnan prefektuuria.
Étienne-Jules Marey

Étienne-Jules Marey [maʁɛ] (5. maaliskuuta 1830 Beaune, Côte-d’Or – 21. toukokuuta 1904 Pariisi) oli ranskalainen fysiologi, tutkija ja valokuvaaja. Hänen keksintönsä edistivät kardiologian, lääketieteellisten instrumenttien, ilmailun, tieteellisen valokuvauksen ja elokuvauksen kehittymistä.
Mareyn kehittämä elokuvakamera kuvasi elimistön tapahtumia 60 kuvan sekuntinopeudella. Näitä elokuviaan hän esitti Ranskan tiedeakatemialle vuonna 1888, mitä pidetään elokuvan yhtenä alkuhetkenä.
Ingeborg Rapoport

Ingeborg Rapoport o.s. Syllm (2. syyskuuta 1912 Kribi, Saksan Kamerun – 23. maaliskuuta 2017 Berliini) oli saksalainen lääkäri ja professori. Hänen erikoisalaansa oli neonatologia eli keskosten ja vastasyntyneiden hoito.
Syllm joutui pakenemaan Saksasta Yhdysvaltoihin vuonna 1938, koska hänen äitinsä oli juutalainen ja hän jäi tällöin ilman tohtorin tutkintoa. Yhdysvalloissa hän pääsi sisälle naisille tarkoitettuun lääketieteelliseen tiedekuntaan Philadephiassa ja eteni lääkärin urallaan. Hän meni myös naimisiin Venäjän imperiumissa Ukrainassa syntyneen itävallanjuutalaisen kommunistin, kuuluisan fyysikon ja biokemistin Samuel Mitja Rapoportin kanssa. Pariskunta palasi nyt miehen jouduttua mccarthyismin vaaran takia Saksan demokraattiseen tasavaltaan, ja Ingeborg perusti vuonna 1952 Saksan ensimmäisen neonatologian osaston Charité-sairaalaan Berliiniin, jossa hän työskenteli professorina vuoteen 1973 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Ingeborg Syllm teki väitöskirjansa Hampurin yliopistossa jo vuonna 1938, mutta häneltä evättiin tohtoriksi väittelyn suullinen osuus, koska hänen äitinsä oli juutalainen ja vaikka hänet oli isänsä mukaisesti kasvatettu protestantiksi, hänet kirjattiin ensimmäisen polven ristiveriseksi. Hän suoritti saksalaisen tohtorin tutkintonsa loppuun Hampurin yliopistossa 102-vuotiaana. Väitöskirja koski kurkkumätää. Vaikka Ingeborg Rapoport ei voinut käyttää tietokonetta eikä hänen näkönsä riittänyt kunnolla lukemiseen, hän oli väitöstilaisuudessa arvostelijoiden mukaan aiheensa nykyvaiheestakin perillä riittävästi. Hän omisti tutkintonsa natsien vainojen uhreille.
Lasse Nevanlinna

Lasse Otto Wilhelm Nevanlinna (11. huhtikuuta 1924 Helsinki – 17. joulukuuta 2012 Kauniainen) oli suomalainen professori, diplomi-insinööri ja Imatran Voima Oy:n kehitysjohtaja.
Nevanlinna kävi Helsingin Normaalilyseota ja palveli jatkosodan aikana 1941–1943 suomalaisessa SS-vapaaehtoispataljoonassa.
Nevanlinna oli 40 vuoden ajan Imatran Voima Oy:n palveluksessa. Hän oli aluksi 400 kV sähkönsiirtoverkon suunnittelutehtävissä ja sen jälkeen hän oli yhtiön tutkimusosaston johtajana ja kehitysjohtajana vuosina 1960–1989. Nevanlinna oli 1960-luvulla mukana Imatran Voiman ja "Canadian General Electric Co":n ydinvoimalaitoksen soveltuvuustutkimuksessa. Nevanlinnan johdolla tehtiin selvitys talouskasvun ja energiantarpeen välisestä riippuvuudesta ja samassa yhteydessä luotiin pohja myös Etelä-Suomen rengasmaisen sähkönsiirtuverkon rakentamiselle. Myöhemmin Nevanlinna oli käynnistämässä Suomen ja Ruotsin suurjännitteisten 400 kV siirtoverkkojen yhdistämistä. Nevanlinna kiinnostui 1980-luvulla energiatehokkuudesta ja perusti energiatehokkaita ratkaisuja kehittäneen kehitysyhtiön. Hän toi esille myös fossiilisten polttoaineiden käytön ja ilmaston lämpenemisen välisen yhteyden.
Linyi

Linyi (, pinyin: Línyí Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shandongin maakunnan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 210 kilometriä maakunnan pääkaupunki Jinanista eteläkaakkoon ja noin 80 kilometriä Keltaisenmeren rannalta länteen. Linyin prefektuurin pinta-ala on 17 186 neliökilometriä ja väkiluku 10,04 miljoonaa (2010). Vuoden 2010 väestönlaskennassa se oli Kiinan 13. väkirikkain kaupunki, kun tarkasteltiin vähintään prefektuuritason hallinnollisia kaupunkialueita. 
Prefektuurin nähtävyyksiin kuuluu historiallisten ja kulttuurinähtävyyksien lisäksi esimerkiksi Mengshanin kansallispuisto. 
Paikallishallinnollisesti prefektuuri jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin (Lanshan, Luozhuang, Hedong) ja yhdeksään näitä ympäröivään piirikuntaan. 
Prefektuuri rajoittuu idässä Rizhaon ja Lianyungangin prefektuuritason rannikkokaupunkeihin, etelässä Xuzhoun, lännessä Zaozhuangin ja Jiningin sekä pohjoisessa Tai’anin, Zibon ja Weifangin prefektuuritason kaupunkeihin.
Ilmasto.
Linyissä on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 14 °C ja keskimääräinen sademäärä 850 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –1 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 260 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 11 millimetriä.
Sauro-luokka (hävittäjä)

Sauro-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1922-1927 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka.
Weifang

Weifang (, pinyin: Wéifāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shandongin maakunnassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 190 kilometriä maakunnan pääkaupunki Jinanista itään. Weifangin prefektuurin pinta-ala on 15 829 neliökilometriä ja väkiluku 9,4 miljoonaa (2020). 
Prefektuuri tunnetaan esimerkiksi tekstiiliteollisuudestaan ja käsityöteollisuuden tuotteista. Marco Polon kerrotaan Kiinan matkallaan käyneen kaupungissa ja tutustuneensa siellä ilmeisesti paperista tehtyihin leijoihin. Osin tämän johdosta, kaupungissa on vuodesta 1984 lähtien järjestetty vuosittain kansainvälinen leijafestivaali ja kaupungissa on leijamuseo. Turistinähtävyyksiin kuuluvat myös 29 huippuinen Yivuori, monien taolaisten ja buddhalaisten pyhäkköjen Yunmenvuori, useiden luonnonlähteiden Vanha lohikäärmejärvi ja Shihu-puutarha. 
Prefektuuri rajoittuu idässä ja etelässä Yantain, Qingdaon ja Rizhaon prefektuuritason rannikkokaupunkeihin, lounaassa Linyin, lännessä Zibon ja luoteessa Dongyingin prefektuuritason kaupunkeihin. Pohjoisessa prefektuuria rajaa Bohainmeri.
Ilmasto.
Weifangissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 13 °C ja keskimääräinen sademäärä 640 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 27 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin –3 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 190 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 8 millimetriä.
Rizhao

Rizhao (, pinyin:Rìzhào Shì) on prefektuuritason satamakaupunki Kiinan Shandongin maakunnassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 260 kilometriä maakunnan pääkaupunki Jinanista kaakkoon. Prefektuurin pinta-ala on 5 310 neliökilometriä ja väkiluku 2,80 miljoonaa (2010). 
Kaupungissa sijaitseva Rizhaon satama lukeutuu maailman 20 suurimman rahtisataman joukkoon. 
Paikallishallinnollisesti prefektuuri jakautuu neljään piirikuntatason osaan: Donggangin ja Lanshanin piiriin sekä Jun ja Wulianin piirikuntaan. Joskus myös Rizhaon kehittämisvyöhyke ja Shanhaitianin turistikeskuksen alueet ryhmitellään omiksi hallinnollisiksi alueikseen. 
Prefektuuri rajoittuu lännessä Linyin, pohjoisessa Weifangin ja koillisessa Qingdaon prefektuuritason kaupunkiin.
Heze

Heze (, pinyin: Hézé Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shandongin maakunnassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 215 kilometriä maakunnan pääkaupunki Jinanista lounaaseen. Hezen prefektuurin pinta-ala on 12 238 neliökilometriä ja väkiluku 8,287 miljoonaa (2010). 
Prefektuuri rajoittuu idässä Jiningin ja Xuzhoun, etelässä Suzhoun ja Shangqiun, lännessä Kaifengin ja Xinxiangin sekä pohjoisessa Puyangin prefektuuritason kaupunkiin.
Hezeä on kutsuttu pionien kotikaupungiksi. Prefektuurin lukuisiin nähtävyyksiin kuuluu esimerkiksi 12 hehtaaria laaja Caozhoun pionipuutarha, jossa on noin 800 erilaista pionilajia tai -lajiketta. 
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla piirikunta jakautuu kahteen kaupunkipiiriin ja seitsemään piirikuntaan (numerointi kuten kuvassa):
Jining

Jining (, pinyin: Jǐníng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shandongin maakunnassa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 145 kilometriä maakunnan pääkaupunki Jinanista etelälounaaseen. Jiningin prefektuurin pinta-ala on 11 285 neliökilometriä ja väkiluku 8,082 miljoonaa (2010). 
Seudun nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Unescon maailmanperintökohde eli Qufun kaupungissa sijaitsevat Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin perheen kartano; Mengzin (eli Yashengin eli Menciusin) temppeli, Kungfutsen kuuden taidon kaupunki, Shuipo Liangshan ja Weishanjärvi. Tunnettu kiinalainen klassinen romaani Shui hu zhuan ("Vesirajan tai vedenvarren tarinat", teosta ei ole suomennettu), mainitsee tapahtumissaan Liangshanin piirikunnan. 
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu (numerointi kuten kuvassa)
Prefektuuri rajoittuu pohjoisessa Tai’anin, idässä Linyin, kaakossa Zaozhuangin, etelässä Xuzhoun, lännessä Hezen ja luoteessa Puyangin prefektuuritason kaupunkiin.
Lasten hautausmaa

Lasten hautausmaa on suomalainen vuonna 2013 perustettu rockyhtye. Yhtye julkaisi ensimmäisen EP-levynsä "Lasten hautausmaa" joulukuussa 2014. Single ”Tuulipuut” ilmestyi huhtikuussa 2015. Yhtyeen esikoisalbumi "Lasten hautausmaa" ilmestyi 12. kesäkuuta 2015. 
Yhtye on kotoisin Kouvolasta. Sen laulajana toimii Kristiina Vaara ja lauluntekijänä Tuomo Mannonen. Levy-yhtiönä on Svart Records.
Yhtyeen jäsenillä on aiempaa taustaa yhtyeistä Kivesveto Go Go ja A. Takalo &amp; Takavalot. Lasten hautausmaan tyyliä on verrattu yhtyeisiin Kollaa kestää, Mana Mana ja Noitalinna huraa!.
Marraskuussa 2015 Suomen Rock-klubien Liitto myönsi yhtyeelle 2000 euron arvoisen ”Tankki Täyteen” -tunnustuspalkinnon, joka jaetaan livemusiikin edistämisestä.
Yhtyeen nimi tulee Aapeli Kissala ja Antipatia -yhtyeen kappaleesta ”Lasten hautausmaa”.