tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Babar ja sarvikuonot

Babar ja sarvikuonot (engl. "Babar: The Movie") on vuonna 1989 ilmestynyt ranskalais-kanadalainen televisioelokuva, joka perustuu Jean de Brunhoffin Babar -kirjoihin. Suomessa elokuva on esitetty Yle TV2 -kanavalla vuonna 1993.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Babar -animaatiosarjan ensimmäisen ja toisen tuotantokauden välille. Nuori kuningas Babar on vaikean paikan edessä, kun sarvikuonot hyökkäävät elefanttien kimppuun ja aikovat orjuuttaa heidät.
Pesäpallon naisten Mestaruussarjan kausi 1970

Pesäpallon naisten Mestaruussarjassa kaudella 1970 pelattiin yhdentoista joukkueen yksinkertainen sarja, jonka perusteella määräytyivät suoraan lopulliset sijoitukset. Mestaruuden voitti Puna-Mustat ja koko joukkue valittiin pelinjohtajaa myöten Idän edustajiksi Itä-Länsi -otteluun. Ainoastaan Jyväskylän Kiri sai lisäksi Idän joukkueeseen mukaan kaksi vaihtopelaajaa. Sarjasta luopui kesken kaiken kaksi joukkuetta. 
Naisten Mestaruussarja.
Uusinta säilymisestä: Jyväskylän Kiri - Hämeenlinna Paukku 13-12. Hämeenlinna putosi sarjasta
Imatran Pallo-Veikot ja Vaasan Maila luopuivat sarjasta.
Sarjaan nousivat Kiuruveden Jänteen naisvoimistelijat, Kouvolan Pallonlyöjät ja Laitilan naisvoimistelijat. Yksikään näistä ei kuitenkaan lopulta pelannut 1971 mestaruussarjassa.
Itä–Länsi-ottelu 1964

Vuoden 1964 Pesäpallon miesten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Hesperiassa 13. syyskuuta. Tämä oli kaikkiaan 30. Itä-Länsi-ottelu ja 23. joka pelattiin Helsingissä. Helsingissä pelattiin nyt 9. kerran peräkkäin, Katsojamääräksi ilmoitettiin 7216. Eino Kaakkolahdelle Itä-Länsi oli kuudestoista ja Jussi Kiikerille yhdestoista. Molemmat esiintyivät Itä-Lännessä viimeistä kertaa.
Seitsemäs nuorten Itä–Länsi-ottelu pelattiin Vimpelissä ja se päättyi Lännen 7–8 voittoon.
Naisten Itä–Länsi-ottelu pelattiin neljännen kerran. Parkanossa 6.9. pelatun kamppailun voitti Länsi juoksuin 3–11.
Miesten Itä-Länsi.
Avausheiton suoritti ylipormestari Lauri Aho.
Juoksulista.
Länsi aloitti sisällä.
Sofian ensimmäinen kronikka

Sofian ensimmäinen kronikka () on Novgorodin Pyhän Sofian katedraaliin liittyvä venäläinen kronikka. Siitä on olemassa kaksi versiota: vanhempi redaktio ("starši izvod"), joka päättyy vuoteen 1418, sekä nuorempi redaktio ("mladši izvod"), joka sisältää satunnaisia lisäyksiä vuoteen 1471 asti ja yhdessä kronikan kopiossa aina vuoteen 1508 asti.
Sofian ensimmäisen kronikan uskotaan olevan peräisin samasta lähteestä kuin Novgorodin neljäs kronikka. Venäläinen filologi Aleksei Šahmatov kutsui kronikkaa myös nimellä "Novgorodsko-Sofijski svod". Hän päätteli alun perin kirjoittamisajankohdaksi vuoden 1448, mutta muutti käsitystään ajankohdasta myöhemmin 1430-luvuksi. Jotkut venäläiset kielitieteilijät ovat jakaneet hänen käsityksensä toisten katsoessa kronikan valmistuneen vuonna 1418 Moskovan metropoliitta Phtoiuksen toimesta.
Ahmadu Lobbo

Ahmadu Lobbo (myös "Cheikou Amadou", "Sheku (Shehu, Seku) Ahmadu (Amadu, Hamadu) Lobbo (Sise)" ja muita nimimuotoja, 1775–1844) oli Macinan islamilaisen fulbevaltion uskonnollinen hallitsija.
Macinan Malangalissa tai Marevalissa syntynyt Ahmadu Lobbo, oikealta nimeltään "Hamadu Hamadu Lobbo", oli Niafunkén läheltä kotoisin olleen ja Ouro Modin seudulla asuneen hartaan muslimin Hamadu Lobbon poika. Hän opiskeli suufilaisen qadiriyya-veljeskunnan opettajan Sidi Muhammad Kuntan johdolla, osallistui Sokoton kalifaatin perustaneen Othman dan Fodion käännytysretkiin ja asettui asumaan Djennén lähellä sijaitsevaan kylään, josta kaupunkia hallinneet armat ajoivat hänet pois. Ahmadu siirtyi äitinsä kotipaikkakunnalle Seberaan, jossa hän alkoi toimia opettajana. Hän syrjäytti fulbepaimentolaisten tuella Macinan Diallo-dynastian vuonna 1810, voitti Segun bambara-armeijan vuosina 1810–1815 ja valtasi Djennén vuonna 1818. Sen jälkeen Ahmadu kukisti Macinan muut fulbepäälliköt ja valloitti Timbuktun vuonna 1827.
Ahmadu Lobbon johtaman Macinan islamilaisen valtion "dinan" keskuksena toimi hänen vuonna 1815 perustamansa Hamdallahin kaupunki. Hän omaksui arvonimen "amir al-mu’minin" ja ryhtyi levittämään qadiriyya-veljeskunnan käsitysten mukaista oikeaoppista uskontoa. Ahmadu sovelsi ankaraa šaria-lakia, käännytti pakanoita, perusti kouluja ja kehitti valtakuntansa hallintojärjestelmää ja verotusta. Valtio turvasi maan sisäisen rauhan, hankki sodissa orjia maanviljelijöiksi ja kehitti fulbejen talouselämää. Taloudellisia menetyksiä kärsineet Djennén ja Timbuktun kauppiaat vastustivat Ahmadun hallintoa, mikä lienee johtanut Djennén suurmoskeijan hävitykseen ja kunta-ryhmän maurien kapinoihin Timbuktussa.
Ahmadun kuoltua Macinaa johtivat hänen poikansa Ahmadu II vuosina 1844–1852 ja pojanpoikansa Ahmadu III vuosina 1852–1862. Timbuktu sai takaisin itsehallintonsa ja uskonnolliset erimielisyydet repivät valtakuntaa. Tukuloripäällikkö Umar Tall valloitti Macinan valtapiiriin kuuluneen Segun vuonna 1861 ja tuhosi seuraavana vuonna Hamdallahin tehden näin lopun Ahmadu Lobbon perustamasta muslimivaltiosta.
Huhtikuun 25. päivän silta

Huhtikuun 25. päivän silta () on Portugalissa sijaitseva riippusilta, joka ylittää Tajo-joen yhdistäen Lissabonin ja Almadan. Sillalla on kuusi autokaistaa ja kahdet rautatiekiskot.
Silta valmistui elokuussa 1966, ja siitä käytettiin vuoteen 1974 saakka nimeä Salazarin silta (eng. Salazar Bridge). Nykyinen nimi viittaa neilikkavallankumoukseen.
Diarra (valtio)

Diarra (myös "Diara") oli länsiafrikkalainen soninkevaltio 1000–1700-luvulla.
Niakatén soninkeklaani perusti Diarran muinaisen Ghanan valtakunnan hajottua. Se sai nimensä Nioron lähellä sijainneesta Diarran kaupungista. Niakatéjen ja noin vuodesta 1270 lähtien Diawara-suvun hallitsema valtio oli aluksi Sosson ja myöhemmin Malin ja Songhain vasalli. Sillä oli huomattava taloudellinen merkitys, koska se hallitsi Senegal ja Niger -jokien välisiä kauppareittejä. Diarra liitettiin Kaartan bambaravaltioon vuonna 1754.
Sinkkuillallinen

Sinkkuillallinen () on brittiläinen tositelevisio-ohjelma, jota on esitetty ITV-kanavalla 9. elokuuta 2010 alkaen. Ohjelman jokaisessa jaksossa yksi sinkku käy kolmilla sokkotrefeillä, ja kukin treffikumppani kokkaa kotonaan vuorollaan aterian hurmatakseen sinkun itselleen.
Suomessa ohjelmaa esittää Liv-kanava.
Antti Väänänen

Antti Väänänen (4. heinäkuuta 1885 Kuopio – 9. lokakuuta 1929) oli suomalainen viulutaiteilija ja taidemaalari.
Väänänen opiskeli Helsingin Filharmonisen seuran orkesterikoulussa ja sitten Pietarissa professori Leopold Auerin johdolla. Hän piti konsertteja muun muassa Helsingissä, Pietarissa ja Yhdysvalloissa. Väänänen oli konserttimestarina eri paikkakunnilla Suomessa ja vuodesta 1916 alkaen hän toimi Helsingin kaupunginorkesterin ensiviulun soittajana. 
Väänänen osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1920-luvulla. Hän toimi opettajana Helsingin Konservatoriossa.
Marcie Blane

Marcie Blane (oik. Marcia Blank, s. 21. toukokuuta 1944, Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen laulaja, joka levytti pop-musiikkia.
Ura.
Kaverin pyynnöstä Marcie levytti demokappaleen nimeltä "Bobby's Girl" Seville Recordsille.
"Bobby's Girl" julkaistiin syksyllä 1962. Se pääsi kolmannelle sijalle Billboard Hot 100 listalla. Myöhemmin Marcie levytti saman kappaleen myös saksaksi. Saksankielinen versio myi yli miljoona kappaletta vuoteen 1963 mennessä, ja se palkittiin Kultalevyllä.
"What Does A Girl Do?" oli Marcien seuraava single, joka nousi sijalle 82 Hot 100-listalla alkuvuodesta 1963. Tämä jäi Blanen ainoaksi lauluksi joka pääsi Hot 100 listalle.
Yksityiselämä.
Vuonna 1965 Marcie jäi eläkkeelle musiikintuottamisesta. Kuitenkin 1990-luvun alussa hän toimi musiikin- ja taiteiden opettajana New Yorkissa.
Marciella sai kaksi lasta miehensä Larry Zimmermanin kanssa. He ovat sittemmin eronneet. Heillä on neljä lastenlasta.
Nils Wohlström

Nils Gabriel Wohlström (24. maaliskuuta 1890 Helsinki – 9. lokakuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja taidemaalari.
Wohlström opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1911–1913. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1915, 1916 ja 1919. Hän työskenteli lavastajana 1921–1935 ja oli vuonna 1928 mukana perustamassa Suomen Lavastustaiteilijoiden liittoa. Wohlström toimi aluksi muotokuvamaalarina, kunnes hän vuonna 1919 tuli Helsingin Ruotsalaisen Teatterin palvelukseen, toimien vuodesta 1928 lähtien teatterin ensimmäisenä lavastajana.
Ewert Saarnio

Ewert Leopold Saarnio (4. joulukuuta 1867 Kerimäki – 6. joulukuuta 1920) oli suomalainen kuvanveistäjä.
Saarnio opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuonna 1895. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1909, 1910 ja 1912. Hänen töitään oli näytteillä myös Tukholmassa 1916. Saarnio työskenteli konttori- ja liikealalla.
Jaakko Heikkilä

Jaakko Heikkilä (s. 24. maaliskuuta 1956 Kemi) on suomalainen valokuvaaja ja valokuvauksen kouluttaja. Koulutukseltaan hän on rakennustekniikan diplomi-insinööri.
Kalatutkijana Oulun yliopistossa ja lehtikuvaajana muun muassa Helsingin Sanomille toiminut Heikkilä siirtyi vapaaksi valokuvaajaksi vuonna 1989. Hän on kuvannut muun muassa Armeniassa, Venäjällä, Serbiassa, Italiassa, Britanniassa, Brasiliassa, Kuubassa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Heikkilä sai valokuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 2007.
Heikkilän valokuvien teemana ovat usein olleet kulttuuriset identiteetit ja valtakulttuureiden keskellä elävät vähemmistöt. Hänen kuvansa ovat usein pysähtyneitä ja hiljaisia miljöömuotokuvia ihmisistä heidän omassa ympäristössään. Vuonna 2005 Heikkilän armenialaisten vainoja koskeva näyttely "Vaiettuja tarinoita" oli esillä Venetsian biennaalissa.
Kesällä 2016 Heikkilän valokuvanäyttely "Veden kätkemiä huoneita" Kansallismuseossa esitteli Venetsian aatelisia. Vuonna 2022 Kansallismuseossa oli esillä näyttely "Vaurauden filosofia", joka kuvasi vauraita suomalaisia.
Grillit huurussa

Grillit huurussa on suomalainen tv-ohjelma, jota isännöi stand up -koomikko Sami Hedberg. Hedberg esittelee jokaisessa jaksossa yhden suomalaisen kaupungin nakkikioskit ja grillit.
Sarjan ensimmäinen kausi esitettiin Jim-kanavalla keväällä 2016. Toinen kausi oli vuorossa syksyllä 2017 – kanavina tällä kertaa Nelonen ja Ruutu. Kolmannen tuotantokauden esitykset Nelosella ja Ruudussa 3.9.2018-26.2.2019, pikauusinnat Jimillä.
Urho Heinänen

Urho Heinänen (3. elokuuta 1895 Helsinki – 12. heinäkuuta 1977 Lammi) oli suomalainen taidearvostelija ja kuvanveistäjä.
Heinäsen vanhemmat olivat Vihtori Heinänen (1869–1948) ja Amanda Nurminen (1867–1936). Heinäsen isä perusti vuonna 1897 Hämeenlinnaan kiviveistämön. Urho Heinänen kävi keskikoulun Hämeenlinnan lyseossa ja sen jälkeen Zetterblomin yksityisessä kauppakoulun. Heinänen opiskeli kuvanveistoa kuvanveistäjä Willehad Martinin johdolla 1914–1920. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyyn vuonna 1915. 
Heinänen johti vuosina 1922–1937 isänsä perustamaa Heinäsen kiviveistämöä joka muun muassa urakoi vuonna 1931 valmistuneen Eduskuntatalon kivityöt. Veistämö joutui kuitenkin 1930-luvulla lamavuosina talousvaikeuksiin ja Heinänen toimi sittemmin Vehmaan Vinkkilässä E. Lehdon kiviliikkeen piirtäjänä ja suunnittelijana 1937–1942 ja sen jälkeen Hämeenlinnassa Kummila Oy:n omistaman "Kiviveistämö Heinänen Oy":n johtajana 1940-luvun lopulle saakka.
Heinänen toimi ohjaajana Hämeenlinnan Työväen Näyttämöllä, Hämeenlinnan Suojeluskunta-Näyttämöllä ja Turun Työväen Teatterissa sekä useilla harrastajanäyttämöillä Hauholla ja Uudessakaupungissa 1950- ja 1960-luvuilla. Hän oli myös Hämeen Sanomien taidearvostelijana ja pakinoi lehdessä nimimerkillä "Uuhoo". Heinänen toimi lisäksi radioselostajana ja radion teatterikatsausten juontajana.
Älä anna periksi

Älä anna periksi ("Stand and Deliver") on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1988. Sen ohjannut Ramon Menendez, joka teki myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Tom Muscan kanssa. Ongelmanuorten sitkeästä matematiikanopettajasta kertovan tosipohjaisen elokuvan pääosaa näyttelee Edward James Olmos, joka sai roolistaan Oscar-palkintoehdokkuuden.
Rooleissa.
Lähde: 
Vastaanotto ja jälkimaine.
Elokuva valittiin vuonna 2011 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia.
The Ellen DeGeneres Show

The Ellen DeGeneres Show (usein lyhennettynä Ellen Show tai Ellen) oli yhdysvaltalainen keskusteluohjelma, jonka juontajana toimi Ellen DeGeneres. Ohjelma on esitetty Yhdysvalloissa vuodesta 2003 ja se jatkui vuoteen 2022 asti.
Ohjelmaa kuvattiin Kaliforniassa. Julkisuuden henkilöiden vierailuiden lisäksi ohjelma sisälsi musiikkivieraita ja pelejä studioyleisön kanssa. Ohjelmasta on tehty myös monia "spin-off"- sarjoja, kuten "Ellen's Game of Games" ja "Ellen's Design Challenge".
Rikoksista pahin

Rikoksista pahin (engl. "Major Crimes") on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, joka on "Ratkaisija"-sarjan spin-off. Sarja alkoi TNT-kanavalla vuonna 2012. Suomessa MTV3 aloitti sarjan esittämisen vuonna 1. tammikuuta 2014. Osa sarjan tekijöistä ja näyttelijöistä ovat samoja kuin "Ratkaisijassa".
Juoni.
Los Angelesiin sijoittuvassa sarjassa seurataan LAPD:n suurrikosyksikköä, jota johtaa ylikomisario Sharon Raydor (Mary McDonnell). Raydor oli mukana jo "Ratkaisija"-sarjassa, mutta vain kaudet 5-7. "Ratkaisijassa" yksikköä johti Brenda Leigh Johnson, joka ei esiinny jatko-osassa. Muita samoja molemmissa sarjoissa esiintyviä henkilöitä ovat muun muassa rikoskomisario Louie Provenza (G. W. Bailey), rikoskomisario Andy Flynn (Tony Denison), rikoskomisario Michael Tao (Michael Paul Chan) sekä rikostutkija Julio Sanchez (Raymond Cruz).
Pokerimestari 2006

Pokerimestari 2006 oli syksyllä 2006 MTV3-kanavalla esitetty pokeriohjelma, jossa seurattiin No Limit Texas hold ’em -pokeriturnausta. Ohjelmassa pokeriammattilaiset, amatööripelaajat sekä julkkikset kilpailivat Suomen taitavimman pokerin pelaajan tittelistä. Voittajalle oli luvassa loppusyksystä matka Las Vegasiin World Poker Tourin turnaukseen. Ohjelmaa juonsi Tomi Tuominen ja kommenttaattorina toimi Ville Wahlbeck.
Voittajaksi selviytyi 22-vuotias Teemu Kangasvieri.
Just Between the Two of Us

Just Between the Two of Us on countrylaulajien Merle Haggardin ja Bonnie Owensin duettoalbumi, joka julkaistiin vuonna 1966 levymerkillä Capitol Records.
Tausta.
Tuona aikana Haggardin ensimmäinen top-10 hitti oli "(My Friends Are Gonna Be) Strangers" (1965), mutta Owens oli itse asiassa paremmin tunnettu esiintyjä. Bonnie, joka oli ollut naimisissa Buck Owensin kanssa, voitti uuden Academy of Country Music's ensimmäinen palkinnon, kun hänen 1965 debyyttialbuminsa, "Don't Take Advantage Of Me", oli top-5 hitti. Haggard muistelee "American Masters" episodissa, joka oli omistettu hänelle, että Owens oli asettanut hänen uransa syrjään auttaaksen häntä tulemaan tunnetuksi.
Haggard ja Owens, jotka tulisivat lopulta menemään naimisiin, tekivät pienen hitin duetolla "Just Between The Two Of Us" vuonna 1965.
Vastaanotto.
"Just Between The Two Of Us" pääsi sijalle 4 koko maan albumilistalla.
Kali (täsmennyssivu)

Kali tarkoittaa seuraavia asioita:
Vaiana

Vaiana () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut Disneyn animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet Ron Clements ja John Musker. Elokuvan pääosissa ääninäyttelevät Auliʻi Cravalho ja Dwayne Johnson.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 23. marraskuuta 2016. Suomessa ensi-ilta oli 17. helmikuuta 2017.
Lokalisointi.
Elokuvan alkuperäinen nimi on "Moana", mutta Euroopan markkinoilla sen nimeksi vaihdettiin "Vaiana", sillä Espanjassa ja joissakin muissa maissa Moana oli ennestään rekisteröity tuotemerkki. Italiassa nimeksi otettiin puolestaan "Oceania".
Lokakuussa 2016 Disney ilmoitti, että se kääntää elokuvan kokonaisuudessaan tahitiksi, mikä teki siitä ensimmäisen tahitinkielisen Disney-elokuvan. Tavoitteena oli inspiroida oseanialaisten kielten käyttöä niiden kulttuurien keskuudessa, johon elokuvan tapahtumat sijoittuvat. Tahitinkielistä versiota jaettiin kouluihin ja muihin vastaaviin laitoksiin, eikä se tullut koskaan myyntiin.
Syyskuussa 2017 elokuvan maorinkielinen versio sai ensi-iltansa ja sitä esitettiin ilmaiseksi osana maorin kielen viikon ohjelmaa.
Kesäkuussa 2018 julkaistiin elokuvan havaijinkielinen versio, jossa Vaianan äänenä toimi englanninkielisen version tavoin Auli‘i Cravalho. Myös havaijinkielistä versiota jaettiin osavaltion kouluihin tarkoituksena rohkaista lapsia puhumaan havaijia.
Ääninäyttelijät.
Laulajat: Pasi Piispanen, Pekka Kuorikoski, Mikko Jokinen, Matti Holi, Antti L. J. Pääkkönen, Katja Aakkula, Sari Ann Stolt, Camilla Bäckman ja Nina Tapio.
Muissa rooleissa: Saana Norra, Luca Vieri, Ia Koivisto, Senja Alexander, Sampo Kovalainen ja Aku Laitinen.
Dialogin ja laulut on suomentanut Tuija Korhonen ja ohjannut Markus Bäckman.
Laulut.
Saarella (engl. Where You Are)
Esittäjät: Pasi Ruohonen, Petra Karjalainen, Yasmine Yamajako, Susanna Haavisto, Neve Sirkiä ja Milla Nenonen
Taivaanrantaan (engl. How Far I'll Go)
Esittäjä: Yasmine Yamajako
Tunnemme tien (engl. We Know The Way)
Esittäjät: Pekka Kuorikoski ja Pasi Piispanen
Taivaanrantaan - repriisi (engl. How Far I'll Go - reprise)
Esittäjä: Yasmine Yamajako
Ei kestä (engl. You're Welcome)
Esittäjä: Veeti Kallio
Loiste (engl. Shiny)
Esittäjä: Arttu Wiskari
Olen Vaiana (engl. I Am Vaiana)
Esittäjät: Yasmine Yamajako ja Susanna Haavisto
Tule kuorestasi (engl. Know Who You Are)
Esittäjä: Yasmine Yamajako
Tunnemme tien - repriisi (engl. We Know The Way - reprise)
Esittäjät: Pasi Piispanen ja Pekka Kuorikoski
Minekaze (1919)

Minekaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1918. Alus laskettiin vesille 8. helmikuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 29. toukokuuta 1920.
Palvelus.
Aluksen polttoainevarastoja supistettiin 1937-1938 275 tonniin. Lisäksi aluksen runkoa vahvistettiin ja savuhormeihin lisättiin huput.
Vuonna 1941 alus oli Chinkain vartioalueella päällikkönään Wakasugi Jiichi. Alus lähti 5. lokakuuta Chinkaista sukellusveneidentorjuntapartioon Korean ja Japanin välille. Alus siirrettiin 10. huhtikuuta 1942 Sasebon laivastoalueelle, jossa se oli partio- ja saattuetehtävissä. Wakasugi luovutti 25. heinäkuuta aluksen päällikkyyden Gogo Moriolle. Alus lähti 25. syyskuuta Sasebosta saattueetta suojaten Saipanille, Trukiin ja Rabauliin. Alus palasi 12. marraskuuta Saseboon täydennettäväksi ja huollettavaksi. Alus lähti 27. marraskuuta partiomatkalle Itä-Kiinan merelle, mistä se palasi korjauksia varten Saseboon 1. joulukuuta.
Alus lähti 11. huhtikuuta 1943 partiomatkalle Itä-Kiinan merelle. Gogo luovutti aluksen päällikkyyden 18. toukokuuta Imaizumi Masajirolle. Alus liitettiin 1. helmikuuta 1944 saattajavoimien 1. saattajadivisioonaan. Alus lähti 5. helmikuuta Mojista suojaten saattuetta. Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen "USS Pogy" laukaisema torpedo osui 10. helmikuuta "Minekazeen" 85 mailia Formosalta pohjoiskoilliseen. Aluksen upotessa sai surmansa 99 miehistönjäsentä mukaan lukien aluksen päällikkö Imaizumi. Alus poistettiin alusluettelosta 31. maaliskuuta.
Sawakaze (1919)

Sawakaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 7. tammikuuta 1918. Alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 6. maaliskuuta 1920.
Palvelus.
Alus siirrettiin reserviin 15. syyskuuta 1945. Sen miehistö upotti aluksensa 1948.
Hahoe

Hahoe () on perinteinen kylä Etelä-Koreassa Joseon-dynastian ajalta. Hahoe on suojassa vuoristossa ja sijaitsee joen rannalla. Hahoe valittiin yhdessä Yangdongin kanssa UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 2010.
Otavan vuonna 2021 julkaisema lastenkirja Puunaamioiden kirous (Joonas Tolvanen) sijoittuu Hahoe-kylään.
Hakaze (1920)

Hakaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 11. marraskuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen kolme kuukautta myöhemmin 16. syyskuuta.
Yūkaze (1921)

Yūkaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 14. joulukuuta 1920. Alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1921 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 24. elokuuta.
Palvelus.
Alus siirrettiin reserviin 5. lokakuuta 1945. Se luovutettiin 14. elokuuta 1947 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka romutti aluksen.
Shiokaze (1920)

Shiokaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1920. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 22. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 21. heinäkuuta 1921.
Palvelus.
Alus siirrettiin reserviin 5. lokakuuta 1945. Miehistö upotti aluksensa 1948.
Okikaze (1919)

Okikaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 22. helmikuuta 1919. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 3. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 17. elokuuta 1920.
Palvelus.
Alus upotettiin 10. tammikuuta 1943.
Shimakaze (1920)

Shimakaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 5. syyskuuta 1919. Se laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1920 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 15. marraskuuta.
Palvelus.
Alus muutettiin 1. huhtikuuta 1940 "partiovene No 1:ksi". Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Guardfish" upotti 13. tammikuuta 1943 aluksen torpedoimalla 65 merimailia länsilounaaseen Kaviengista.
Nadakaze (1920)

Nadakaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 9. tammikuuta 1920. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna 26. kesäkuuta ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1921.
Palvelus.
Alus muutettiin 1. huhtikuuta 1940 partiovene No 2:ksi. Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene upotti aluksen 25. heinäkuuta 1945 torpedoimalla 175 metriä itään Surabajasta. Se poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta.
Yakaze (1920)

Yakaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 15. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 10. huhtikuuta 1920 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 19. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus muutettiin 20. heinäkuuta 1942 koululaivaksi ja se sijoitettiin torpedokouluun. Alus tuhoutui 20. heinäkuuta 1945.
Tachikaze (1921)

Tachikaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1920. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1921 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 5. joulukuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 17. helmikuuta 1944.
Hokaze (1921)

Hokaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 12. heinäkuuta 1921 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 22. joulukuuta.
Palvelus.
Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Guardfish" upotti aluksen 6. heinäkuuta 1944 Uuden-Irlannin vesillä.
Nokaze (1921)

Nokaze () oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 16. huhtikuuta 1921. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 1. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1922.
Palvelus.
Alus upotettiin 20. helmikuuta 1945.
Namikaze (1922)

Namikaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 7. marraskuuta 1921. Alus laskettiin vesille 24. kesäkuuta 1922 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 11. marraskuuta 1922.
Palvelus.
Alus siirrettiin reserviin 5. lokakuuta 1945. Se luovutettiin 3. lokakuuta 1947 sotakorvauksena Kiinalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Shen Yang". Alus romutettiin 1960.
Numakaze (1922)

Numakaze () oli keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1921. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1922 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 24. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus upotettiin 19. joulukuuta 1943.
Dinamo Basket Sassari

Dinamo Basket Sassari on italialainen koripalloseura Sassarin kaupungista.
Seura on menestynyt etenkin 2010-luvulla voittaen Italian mestaruuden vuonna 2015 ja Italian cup-mestaruuden vuosina 2014 ja 2015. Vuonna 2015 se voitti myös Italian supercupin. Dinamo pelasi myös ULEBin alaisissa eurosarjoissa (EuroCup ja Euroliiga). Kaudella 2016–2017 seura osallistuu Mestarien liigaan.
Syklopenteeni

Syklopenteeni (C5H8) on sylkoalkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien ja useiden muiden erikoiskemikaalien valmistuksen lähtöaineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa syklopenteeni on väritöntä nestettä ja sillä on bensiininkaltainen haju. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen, mutta liukenee useimpiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja bentseeniin. Syklopenteenin reaktiot ovat tyypillisiä alkeeneille. Esimerkiksi halogeenit reagoivat additioreaktioilla muodostaen halogenoituja syklopentaanijohdannaisia ja yhdiste voidaan hapettaa epoksidikseen syklopenteenioksidiksi. Additiolla reagoivat myös eräät nukleofiilit esimerkiksi metanoli, jolloin muodostuu metyylisyklopentyylieetteriä. Syklopenteeni voi reagoida sykloadditioilla esimerkiksi alkeenien, dieenien (Diels–Alder-reaktio) ja fotokemiallisella reaktiolla aromaattisten yhdisteiden kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Syklopenteeniä muodostuu maaöljyn krakkauksessa niin sanottuun C5-jakeeseen, jossa sitä on noin 4 %. Se voidaan erottaa jakeesta isopreenin ja piperyleenin poistamisen jälkeen, mutta sen pitoisuus on niin pieni, että tämä ei ole taloudellisesti kannattava valmistusmuoto. Teollisesti yhdistettä valmistetaankin pelkistämällä syklopentadieeniä selektiivisesti vedyttämällä. Katalyyttinä käytetään palladiumia.
Syklopenteeniä voidaan käyttää monomeerinä polymeerien valmistamiseen. Yhdiste polymerisoituu booritrifluoridin ja vetyfluoridin toimiessa katalyytteinä 1,2-additiopolymeeriksi poly(1,2-syklopentenyleeni)hartsiksi, mutta tärkeämpiä ovat renkaanavautumismetateesillä syntyvät polymeerit. Esimerkiksi volframiheksakloridin tai metalloseenien tai Ziegler–Natta-katalyyttien katalysoimana muodostuu elastomeerinä käytettävää polyolefiineihin kuuluvaa polysyklopenteeniä. Myös muita alkeeneja, esimerkiksi eteeniä tai propeenia voidaan käyttää ko-monomeereina syklopenteenin kanssa. Nämä parantavat muodostuvan polymeerin elastomeerisuutta. Syklopenteenistä voidaan valmistaa myös eräitä muita kemikaaleja kuten syklopentyyliamiinia.
BC Prievidza

BC Prievidza on slovakialainen koripalloseura Prievidzan kaupungista.
Seura perustettiin vuonna 1947 nimellä Sokol Prievidza ja on sittemmin tunnettu useilla eri nimillä. Prievidza voitti Tšekkoslovakian mestaruuden vuosina 1989 ja 1993, ja Slovakian mestaruuden se on voittanut vuosina 1994, 1995, 2012 ja 2016. Menestysvuosinaan Prievidza on kilpaillut myös eurooppalaisissa seurajoukkuekilpailuissa.
Anders Sunesen

Anders Sunesen (myös "Andreas", "Suneson", "Sunesøn", latinaksi: "Andreas Sunonis", 1167 – 1228) oli tanskalainen Lundin arkkipiispa. Hän oli toimessaan Absalonin kuolemasta 21.maaliskuuta 1201 lähtien vuoteen 1228 asti. Hän on kirjoittanut latinalaisen käännöksen Skoonen laista ja oli koko elämänsä mukana kristillisen maailmankatsomuksen integroimisessa lainsäädäntöön. Hän johti veljensä kanssa tanskalaisten Suomeen tekemää ristiretkeä vuonna 1202.
Suenesin onnistui saamaan käyttöön kirkkoa merkittävästi hyödyttäneet kymmenykset, vaikka se oli kohdannut vastustusta Skoonen väestöltä jo Absalonin aikana. Kouluttaakseen pappeja omiin ajatuksiinsa, erityisesti valtion ja kirkon yhdistämistä koskien, hän kirjoitti didaktisen runon, Hexaëmonin, joka koostuu 8,040 latinalaisessa heksametrissä olevasta säkeestä.
Sunese oli Absalonin veljenpoika ja uskonnollisen poliittisen eliitin jäsen. Hän oli matkustanut paljon ja opiskellut teologiaa ja filosofiaa Pariisissa, sekä oikeutta Bolognassa ja Oxfordissa. Hän omaksui Euroopassa vallinneet ideat Kristittyjen Ristiretkistä. Vuonna 1202 hän johti veljensä kanssa ristiretkeä Suomeen ja pyrki vaikuttamaan Paaviin, jotta tämä aloittaisi ristiretket myös Baltian kansoja vastaan. Lopulta hän sai luvan perustaa piispan istuimen Tallinnaan ja vuonna 1219 hän seurasi Valdemar II:sta hänen sodassaan virolaisia vastaan, mikä oli osa Pohjoisia ristiretkiä. Tanskan laajentumista oikeuttavan myytin mukaan, tanskan lippu, Dannebrog, ilmestyi taivaalle ja putosi Valdemar II käsiin kun Sunesen nosti kätensä ja rukoili Tanskan voittoa virolaisia vastaan käydyn Lyndanisen taistelun aikana 15. kesäkuuta 1219.
Hän asui viimeiset vuotensa koillis-Skoonessa, jossa hän kuoli vuonna 1228 Ivön järvellä sijaitsevalla Ivön saarella. On arveltu, että hänen kuolemansa johtui leprasta. Anders Sunesen on haudattu sarkofagiin Lundin Katedraaliin.
Rosa Radom

Rosa Radom on puolalainen koripalloseura Radomin kaupungista.
Seura voitti Puolan cupin vuonna 2016 ja ylsi samana vuonna Puolan pääsarjassa hopealle. Kaudella 2015–2016 se osallistui FIBA Europe Cupiin ja seuraavalla kaudella Mestarien liigaan.
Kapteeninkatu

Kapteeninkatu () on noin 790 metriä pitkä pohjois-eteläsuuntainen katu Helsingin Ullanlinnassa. Se alkaa eteläpäässään Merikadulta ja jakautuu Pietarinkadun risteyksen jälkeen kahteen haaraan, joiden väliin jää kiilamainen Kapteeninpuistikko. Läntinen haara päättyy Tehtaankadulle, kun taas itäinen haara jatkuu Tehtaankadun poikki Vuorimiehenkadulle saakka, jonka pohjoispuolella sen jatkeena on Korkeavuorenkatu. Kapteeninkadun ajorata on koko pituudeltaan kaksisuuntainen.
Kapteeninkadulla sijaitsee muutamia tunnettuja palveluja, kuten KOM-teatteri, sekä ravintola Sea Horse. Osoitteessa Kapteeninkatu 26 sijaitsi vuosina 1929–1984 elokuvateatteri Atlantis, joka tunnettiin myöhemmin Joukolana.
Tanskalainen rikollinen Steen Christensen ampui pakomatkallaan kaksi poliisia Kapteeninkadun ja Tehtaankadun kulmassa lokakuussa 1997. Tapaus käynnisti ennennäkemättömän ajojahdin Suomessa.
Miss Zahra

Miss Zahra on vuonna 2015 ensi-iltaan tullut suomalainen lyhytelokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Samu Heikkilä, ohjannut Markus Lehmusruusu ja elokuvan pääosaa näyttelee Ville Myllyrinne. Käsikirjoitus voitti esitysvuonna Yleisradion novellielokuvakilpailun. Valmistuttuaan elokuva valittiin kilpailemaan parhaan lyhytelokuvan palkinnosta vuoden 2015 Moskovan elokuvajuhlilla ja Palm Springsin kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla.
Juoni.
Yksinäinen metsätyökoneenkuljettaja Seppo saa sähköpostia salaperäiseltä Zahra-nimiseltä naiselta, joka pyytää apua rahaongelmiinsa. Seppon paras ystävä Jussi väittää, että viesti on huijaus, niin sanottu nigerialaiskirje, mutta Seppo päättää kerrankin luottaa sydämeensä. Seppo vastaa Zahralle ja huomaa pian olevansa korviaan myöten rakastunut - ja vaarassa.
Lokakylä

Lokakylä on kylä Kivijärven kunnassa Keski-Suomessa. Se sijaitsee Kivijärven itärannalla, maanteitse noin 50 kilometrin etäisyydellä vastarannalla sijaitsevasta Kivijärven kunnan keskustasta. Kannonkosken keskustaan on kylästä matkaa parikymmentä, Viitasaarelle noin 35 kilometriä.
Vuoden 2004 paikkeilla Lokakylällä ja läheisellä Talviaislahdella oli yhteensä noin 270 asukasta. Kesäasukkaita kylässä on lisäksi viitisensataa.
Lokakylän asukkaiden kokoontumistiloina toimivat yksityisessä omistuksessa oleva entinen Velun koulu ja Lokakylän Pienviljelijäyhdistyksen omistama Toukola.
Kylässä on satama ja sen yhteydessä uimaranta.
Näin valloitettiin Villi Länsi

Näin valloitettiin Villi Länsi (engl. "How the West Was Won") on yhdysvaltalainen eeppinen lännenelokuva vuodelta 1962. Erillisistä episodeista muodostuvan suurtuotannon ovat ohjanneet Henry Hathaway, John Ford ja George Marshall, ja siinä näyttelevät kymmenien muiden Hollywood-tähtien ohella Spencer Tracy, Carroll Baker, Lee J. Cobb, Henry Fonda ja Gregory Peck.
Juoni.
Elokuva kertoo Prescottin perheen kolmen sukupolven vaiheista heidän muuttaessaan 1800-luvulla vähitellen yhä lännemmäs Yhdysvaltoja ja asettuessaan asumaan 1900-luvulla. Tarina kattaa noin viisi vuosikymmentä.
Tuotanto.
"Näin valloitettiin Villi Länsi" oli ensimmäinen teatterilevityksen saanut elokuva, jossa käytettiin erittäin laajakuvaista Cinerama-tekniikkaa. Elokuva kuvattiin kolmella vierekkäisellä kameralla ja esitettiin kolmella projektorilla yleisön edessä kaareutuvalle laajakankaalle. Erikoisen kuvasuhteensa takia elokuva ei pääse oikeuksiinsa tavallisena kuvatallenteena.
Palkinnot ja myöhempi arvostus.
Elokuva voitti kahdeksasta ehdokkuudestaan kolme Oscaria: parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta, (James R. Webb), parhaasta äänityksestä (Franklin Milton) ja parhaasta leikkauksesta (Harold F. Kress).
Elokuva valittiin vuonna 1997 Yhdys­valtain Kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia.
Zabriskie Point

Zabriskie Point on alue Yhdysvalloissa Kaliforniassa Death Valleyn kansallispuistossa Death Valleyn itäpuolella. Sen maaston on kuluttanut eroosio. Se muodostuu sedimenteistä, jotka ovat peräisin Furnace Creek Lakesta, joka kuivui viisi miljoonaa vuotta sitten, kauan ennen kuin Death Valley syntyi.
Nimi.
Paikka on saanut nimensä Christian Brevoort Zabriskien mukaan, joka oli 1900-luvun alussa Pacific Coast Borax Companyn varapuheenjohtaja ja johtaja. Yhtiön muulit kuljettivat booraksia Death Valleyssa sijaitsevilta kaivoksilta.
Michelangelo Antonioni on ohjannut elokuvan, jonka nimi on "Zabriskie Point" (1970). Elokuvan musiikki sisältyy albumille "Zabriskie Point", jolla soittavat brittiyhtye Pink Floyd ja Jerry Garcia.
H2Ö

H2Ö oli suomalainen vaihtoehtomusiikin festivaali, jossa oli esillä myös poikkitaiteellista ohjelmaa. Turun Ruissalon telakka-alueella järjestettävä festivaali debytoi vuonna 2014. Vuonna 2015 festivaalille osallistui yli 9 000 ihmistä. Festivaalia järjesti Umlaut Osuuskunta.
Järjestäjät ilmoittivat vuoden 2016 festivaalin jäävän viimeiseksi. Syyksi festivaalin lopettamiselle he kertoivat telakka-alueen jatkuvat muutokset, jotka estävät ”merelliseen teollisuusmaisemaan nivoutuneen” tapahtuman pitkäjänteisen kehittämisen.
H2Ö:n epävirallinen edeltäjä oli samojen järjestäjien vuosina 2009–2013 järjestämä Ilmiö-festivaali. Ilmiö järjestettiin taas kesällä 2017 Uittamon paviljongilla.
Leopold Tammi

Leopold Tammi (ent. "Porokuokka", 1. huhtikuuta 1893 Kotka – 13. joulukuuta 1983) oli suomalainen taidemaalari.
Tammi opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1921 ja Pietarissa Stefan Slobadjanuk-Podaljan piirustus- ja maalauskoulussa sekä Pietarin kansakorkeakoulujen yhdistyksen piirustuskoulussa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin 1920-1940-luvuilla. Tammen teoksia oli esillä myös muun muassa Tukholmassa, Amsterdamissa ja Moskovassa.
John Jakes

John Jakes (1932 Chicago, Illinois – 11. maaliskuuta 2023 Sarasota, Florida) oli yhdysvaltalainen bestsellerkirjailija, joka tunnetaan parhaiten historiallisista romaaneistaan ja sukutarinoistaan, mutta hänen tuotantoonsa kuului myös jännityskirjoja, tieteiskirjoja, lännentarinoita ja lastenkirjoja.
Jakes oli 1900-luvun loppupuolella niin tuottelias, että häntä alettiin epäillä kirjoittajaryhmän yhteiseksi nimimerkiksi. Miltei jokainen hänen teoksistaan myi miljoonia kappaleita, ja hänen nimensä näkyi usein "The New York Times" -sanomalehden bestsellerlistalla.
Chicagossa varttunut Jakes oli jo nuorena innokas kirjaston käyttäjä ja haaveili näyttelijän urasta, kunnes sai kaupaksi ensimmäisen novellinsa ja koki julkaistuksi tulemisen ilon. Hän opiskeli luovaa kirjoittamista Indianan DePauw-yliopistossa ja jatkoi master-tutkintoon Ohion valtionyliopistossa. Valmistumisensa jälkeen Jakes toimi copywriterina mainostoimistoissa, mutta omisti vapaa-aikansa omille viihteellisille kirjoitushankkeilleen.
Jakesin läpimurtoteos oli moniosainen saaga Kentin suvusta, jonka kirjoittamisen hän aloitti 1973 tausta-ajatuksenaan amerikkalaisten lisääntyvä kiinnostus maansa historiasta tulossa olleen maan itsenäisyyden 200-vuotisjuhlavuoden 1976 ansiosta.
Jakesin muita tunnettuja teoksia ovat "North and South" -trilogia (josta on tehty Suomessakin esitetty television minisarja "Jaettu maa", 1985), "California Gold" sekä "Homeland" ja sen jatko-osa "American Dreams".
Suomennettuja teoksia.
Kentin suku.
Jakesiltä on suomennettu "Kentin suku" -teossarja, kertomus eurooppalaissuvun vaiheista 1700-luvun Ranskasta Amerikan mantereelle ja läpi 1800-luvun sotien. Suomennos Karin Blomén, kustantaja Wennerbergs Förlag:
Münchenin ostoskeskusammuskelu 2016

Münchenin ostoskeskusammuskelu 2016 tapahtui 22. heinäkuuta 2016 kun iranilais-saksalainen 18-vuotias mies, Ali David Sonboly, alkoi ampua Olympia-ostoskeskuksen lähettyvillä Moosachin kaupunginosassa Münchenissä Saksassa. Baijerin poliisin vahvistamien tietojen mukaan ostoskeskuksessa kuoli yhdeksän ihmistä ja useita haavoittui. Kaikki kuolonuhrit olivat maahanmuuttajataustaisia.
Ammuskeleminen alkoi ostoskeskuksen vieressä olevasta McDonald’s-ravintolasta, josta ampuja eteni ostoskeskukseen. Useita tunteja myöhemmin poliisi ilmoitti ampujan löytyneen kuolleena.
Ampuja.
Tekijä oli iranilaistaustainen 18-vuotias Ali David Sonboly. Hän oli sekä Saksan että Iranin kansalainen. Hänen vanhempansa olivat muuttaneet Saksaan pakolaisina 1990-luvun lopussa. Hänen kerrottiin ihailleen Anders Behring Breivikiä ja lukeneen Virginia Techin ja Columbinen joukkomurhista sekä pelanneen väkivaltaisia tietokonepelejä. "Frankfurter Allgemeine Zeitungin" mukaan Sonboly kannatti kansallissosialismia, ja hän ihaili Breivikin lisäksi myös Adolf Hitleriä. Hän toimi rasistisin motiivein ja valitsi uhreikseen ainoastaan maahanmuuttajataustaisia.
Sonboly oli ollut pitkään koulukiusattu ja ollut psykiatrisessa hoidossa masennuksen vuoksi. Hän oli vanhempiensa mukaan ehkä kääntynyt salaa muslimista kristityksi, mutta ei ollut kovin uskonnollinen. Naapureiden mukaan Sonboly oli ystävällinen mutta hiljainen, eikä hänellä ollut yhtään ystävää.
Jimmy Reeves

Jimmy Reeves (s. 4. huhtikuuta 1918 – joulukuu 1974) oli yhdysvaltalainen alemman raskaansarjan nyrkkeilijä. Hän voitti amatööriurallaan Golden Gloves mestaruuden 1939, jonka jälkeen hän siirtyi ammattilaiseksi elokuussa 1939.
Reeves otteli urallaan 45 ottelua ja voitti niistä 28. Hän kohtasi muun muassa Jake LaMottan kolmesti, joista ensimmäisen kohtaaminen päättyi Reevesin voittoon, mutta "AP"-uutistoimisto raportoi yleisön buuanneen päätökselle 20 minuutin ajan. Reeves voitti myös kaksikon toisen ottelun tuomariäänin, mutta kolmannella kerralla hän hävisi tyrmäyksellä.
Barton Fink

Barton Fink on Joel ja Ethan Coenin käsikirjoittama ja Joel Coenin ohjaama yhdysvaltalainen musta draamakomediaelokuva vuodelta 1991.
1940-luvulle sijoittuvassa tarinassa lupaava näytelmäkirjailija Barton Fink (John Turturro) saapuu Hollywoodiin ja kirjoittautuu synkeään hotelliin kirjoittamaan rikoselokuvaa. Siellä hän tutustuu studiomoguli Jack Lipnickiin (Michael Lerner), kuuluisaan kirjailijaan (John Mahoney) ja tämän sihteeriin (Judy Davis), mutta myös mystiseen hahmoon nimeltä Charlie Meadows (John Goodman), joka vaikuttaa olevan ison hotellin ainoa muu asiakas.
Vastaanotto ja jälkimaine.
"Barton Fink" ei menestynyt hyvin teattereissa. Elokuva tuotti kuitenkin kolme Oscar-ehdokkuutta: parhaasta miessivuosasta Michael Lernerille, parhaasta puvustuksesta ja lisäksi parhaasta lavastuksesta. Tämän ohella se sai Cannesin festivaaleilla harvinaisen monta palkintoa: Kultaisen palmun, parhaan ohjaajan ja parhaan pääosan (Turturro) palkinnot.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä kutsui "Barton Finkiä" mestariteokseksi, antoi elokuvalle täydet viisi tähteä ja piti jo teknisesti häikäisevää kuvausta ja lavastusta itsessään näkemisen arvoisina.
Caunes-Minervois

Caunes-Minervois on kunta Lounais-Ranskassa Auden departementissa Oksitanian alueella. Kunta on tullut tunnetuksi siellä louhitusta korkealuokkaisesta marmorista.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on vuonna 780 perustettu Saint-Pierre-Saint-Paulin luostari.
Mohammed Shahid

Mohammed Shahid (etunimi myös muodossa Muhammad, 14. huhtikuuta 1960 Varanasi – 20. heinäkuuta 2016 Gurgaon) oli intialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Shahid kuului Intian olympiakultaa Moskovassa 1980 voittaneeseen joukkueeseen. Hän edusti maataan olympiatasolla myös Los Angelesissa 1984 (Intia viides) ja Soulissa 1988 (kuudes).
Shahid joutui maksaoireiden takia sairaalaan kesällä 2016. Hän kuoli 56-vuotiaana Gurgaonissa 20. heinäkuuta 2016.
Villalier

Villalier on kunta Lounais-Ranskassa Auden departementissa Oksitanian alueella.
Tunnettuja kuntalaisia.
Villalieriin on haudattu kaksi tunnettua henkilöä.
Kauko Kortelainen

Kauko Kortelainen (s. 15. huhtikuuta 1933 Juuka) on suomalainen kuvanveistäjä. Juuassa asuva Kortelainen on opiskellut muun muassa Ateneumissa vuosina 1958–1962 ja toiminut myös kuvaamataidon opettajana.
Juuka on perustanut Juuan keskustaan Kauko Kortelaisen veistospuiston.
Paul Johnson (jääkiekkoilija)

Paul Herbert Johnson (18. toukokuuta 1935, 1936 tai 1937 West St. Paul, Minnesota – 17. heinäkuuta 2016) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa Johnson voitti olympia- ja MM-kultaa Squaw Valleyssa 1960 ja pelasi myös Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 sekä vuosien 1958, 1959 ja 1961 MM-kilpailuissa.
Johnson kuoli 17. heinäkuuta 2016.
Puissalicon

Puissalicon on kunta Etelä-Ranskassa Hérault’n departementissa Languedoc-Roussillon-Midi-Pyrénées'n alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva romaaninen torni, joka on jäänne kylän kirkosta.
Michael Lerner

Michael Charles Lerner (22. kesäkuuta 1941 Brooklyn, New York – 8. huhtikuuta 2023) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdokkaana miessivuosan Oscar-palkinnon saajaksi Coenin veljesten elokuvasta "Barton Fink" (1991).
Michael Lerner syntyi romanianjuutalaisille vanhemmille ja varttui Bensonhurstin ja Red Hookin alueilla Brooklynissa. Hän opiskeli draamaa Lontoossa ja teki myöhemmin teatterirooleja sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa.
"Barton Finkin" lisäksi Lernerin muita elokuvarooleja on ollut elokuvissa "Lainsuojattoman blues" (1977), "Luokkakokous" (1982), "Harlemin yöt" (1989), "Häkkilintu" (2001) ja "The Bannen Way" (2010).
Lacombe Lucien

Lacombe Lucien on Louis Mallen ohjaama draamaelokuva vuodelta 1974. Ranskalais­nuorukaisesta natsi­miehityksen aikana kertovan elokuvan käsi­kirjoituksen on tehnyt kirjailija Patrick Modiano yhdessä ohjaajan kanssa. Pääosia näyttelevät Pierre Blaise ja Aurore Clément.
Elokuvassa turhautunut maalais­poika Lucien Lacombe ajautuu Gestapon upseerien apu­pojaksi Ranskan natsi­miehityksen viimeisinä aikoina.
Tuotanto.
Vuonna 2014 Nobel-palkittu Patrick Modiano oli "Lacombe Lucienin" käsi­kirjoitusta tehdessään julkaissut jo useita palkittuja teoksia, kuten vuonna 1972 julkaistun "Kehäbulevardit", jonka suomennos ilmestyi 1976. Sekin käsittelee Ranskan natsi­miehitys­aikaa, jota vuonna 1945 syntynyt Modiano ei ollut itse kokenut. "Lacombe Lucienin" tarina perustuukin osin ohjaaja Mallen (1932–1995) omiin nuoruus­muistoihin, ja hän toimi elokuvan toisena käsi­kirjoittajana.
Elokuvan musiikin teki jazz­viulisti Stéphane Grappelli, ja elokuvassa kuullaan paljon jazz­kitaristi Django Reinhardtin levytyksiä.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus.
"Lacombe Lucien" oli ehdolla vuoden parhaaksi vieraskieliseksi elokuvaksi sekä Oscar- että Golden Globe -gaalassa. Se sai Bafta-palkinnon vuoden parhaana elokuvana.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Lacombe Lucienin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
SHERPA

SHERPA on yhdysvaltalaisen Spaceflight Industriesin kehittämä ja valmistama hyötykuorma-adapteri, joka mahdollistaa toissijaisten hyötykuormien, kuten mikro- tai nanosatelliittien, laukaisun primaarihyötykuormien ohella. SHERPAan voidaan kytkeä suoraan viisi 300 kilogramman hyötykuormaa, minkä lisäksi viiteen kiinnityspisteeseen on mahdollista asentaa pienempien hyötykuormien (esim. CubeSatien) vapauttamiseen soveltuvia laukaisusovittimia.
SHERPAa valmistetaan kolmena eri versiona, joista ensimmäinen on raketista irtautuva voimalaitteeton versio, toinen raketista irtautuva voimalaitteellinen versio ja kolmas raketissa kiinni pysyvä versio. SHERPA on varustettu Planetary Systemsin Motorized Lightband- ja Innovative Solutions in Spacen (ISIS) Quadpack-laukaisusovittimilla. SHERPA pohjautuu ESPA Grande ring -adapteriin.
Historia.
SHERPAn ensimmäistä laukaisua SpaceX:n Falcon 9 -raketin kyydissä suunniteltiin alun perin vuodelle 2015, mutta laukaisu on viivästynyt vuoteen 2017. Lennon on tarkoitus viedä kaikkiaan 87 satelliittia aurinkosynkroniselle kiertoradalle, mikä tekee siitä eniten satelliitteja kiertoradalle vieneen yksittäisen laukaisun. Kyseisellä laukaisulla hyötykuormien joukossa on myös ensimmäinen suomalainen satelliitti, Aalto-1.
Strontiumoksidi

Strontiumoksidi (SrO) on strontium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muiden strontiumyhdisteiden valmistamiseen, lasitteiden valmistukseen, lääketieteessä ja pyrotekniikassa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa strontiumoksidi on hygroskooppista valkoista jauhetta tai kiteitä. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen ja sen kiderakenne on samanlainen natriumkloridin kanssa. Muille maa-alkalimetallioksideille tyypillisesti se on emäksinen oksidi, joka reagoi veden kanssa muodostaen strontiumhydroksidia ja hitaasti hiilidioksidin kanssa strontiumkarbonaatiksi. Reaktio veden kanssa on voimakkaasti eksoterminen. Kuumennettaessa sitä hapen kanssa muodostuu strontiumperoksidia. Nikkeliä sisältävän metalliseoksen tai platinan pinalla strontiumoksidilla on sinertävänvihreä fluoresenssi, kun sitä viritetään fotoneilla.
SrO + H2O → Sr(OH)2
Valmistus ja käyttö.
Strontiumoksidia voidaan valmistaa kuumentamalla metallista strontiumia hapen läsnä ollessa. Yleensä sitä valmistetaan kuitenkin kuumentamalla strontiumkarbonaattia tai strontiumnitraattia.
2 Sr + O2 → SrO
SrCO3 → SrO + CO2
Strontiumoksidia käytetään muiden strontiumyhdisteiden kuten strontiumhydroksidin ja -peroksidin valmistamiseen. Kuumennettaessa alumiinin kanssa se pelkistyy metalliseksi strontiumiksi. Yhdistettä käytetään myös pyrotekniikassa, lääketieteessä, keramiikassa lasitteiden valmistuksessa fluksina hyvin myrkyllisen bariumoksidin sijasta ja tyhjiöputkien valmistamiseen. Aikaisemmin sitä käytettiin kuvaputkitelevisioiden putkien valmistuksessa.
Derrick Favors

Derrick Bernard Favors (s. 15. heinäkuuta 1991 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa New Orleans Pelicansia.
Ennen ammattilaisuraansa Georgia Techissä yhden kauden ajan yliopistokoripalloa pelannut Favors oli vuoden kolmas varaus. Favors pelasi hänet varanneessa New Jersey Netsissä tulokaskaudellaan 2010–2011 yhteensä 56 ottelua, kunnes hänet myytiin helmikuun lopulla Utah Jazziin, osana toiseen suuntaan siirtyneen Deron Williamsin vaihtokauppaa.
Aurore Clément

Marie-Thérèse Aurore Louise Clément (s. 12. lokakuuta 1945 Soissons, Aisne) on ranskalainen näyttelijä, joka on työskennellyt sekä ranskan- että englanninkielisissä elokuvatuotannoissa 1970-luvun puolivälistä alkaen.
Mallina Pariisissa toimineen Clémentin ensimmäinen elokuvarooli oli Francen rooli Louis Mallen Ranskan natsimiehitysaikaan sijoittuvassa elokuvassa "Lacombe Lucien". Hän on näytellyt noin 80 elokuvassa, ja yksi hänen näkyvimpiä roolejaan on ollut Wim Wendersin elokuvassa "Paris, Texas" (1984).
Clémentin rooli ranskalaisen sotilaan leskenä elokuvassa "Ilmestyskirja. Nyt" (1979) leikattiin alkuperäisestä versiosta kokonaan pois, mutta on mukana vuonna 2000 leikatussa pidemmässä versiossa.