tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Englanninpaimenkoira

Englanninpaimenkoira ("English Shepherd") on Yhdysvalloissa kehitetty koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta United Kennel Club on hyväksynyt sen roduksi. 
Ulkonäkö.
Englanninpaimenkoiraa on aina jalostettu enemmän käyttöominaisuuksia kuin ulkomuotoa silmällä pitäen. Se on pitkäkarvaista skotlanninpaimenkoiraa huomattavasti leveäkalloisempi ja lyhytkuonoisempi. Silmät ovat ruskeat, siniset tai keskenään eriväriset. Korvat voivat olla joko pystyt, taittuneet, matala-asentoiset tai sivuille asettuneet. Runko voi olla raskas- tai hoikkarakenteinen. Häntä on joko pitkä, sapelinmuotoinen ja ylöskiertynyt tai töpö. Karvapeite on kiiltävä, joko suora tai aaltoileva. Sallittuihin väreihin lukeutuvat soopeli, soopeli valkoisin merkein, musta, musta valkoisin merkein ja musta ruskein merkein (black &amp; tan). Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 48–58 cm (ihanne 51–53 cm) ja nartuilla 46–56 cm välillä (ihanne 48–51 cm). Urokset painavat noin 20–27 kg ja nartut 18–23 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on iloinen, rohkea, älykäs, vastaanottavainen, rauhallinen, lempeä, luotettava ja uskollinen. Sitä kuvaillaan ihanteelliseksi seurakoiraksi, joka pitää lapsista. Jos sitä pidetään pelkkänä lemmikkinä, sille tulee tarjota päivittäin runsaasti liikuntaa. Se on valmis työskentelemään, ja se arvostaa omistajaansa.
Alkuperä.
Rodun esi-isät olivat vanhantyyppisiä lammaskoiria, joita käytettiin Englannissa vuosisatoja sitten. Niitä tuotiin Yhdysvaltoihin Englannista varhaisten uudisasukkaiden mukana 1600-luvulla. Englanninpaimenkoiran harrastajien mukaan se on säilyttänyt esi-isiensä alkuperäisen muodon, toisin kuin muut samaa sukua olevat lammaskoirat, joita on nykyisin jalostettu lähinnä näyttelyitä silmällä pitäen.
1500-luvulla englanninpaimenkoiran esi-isät mainittiin maailman vanhimmassa koirakirjassa nimeltä "Of Englische Dogges", jonka oli kirjoittanut John Caius. 1900-luvulla niitä ei kuitenkaan enää tarvittu Englannissa, koska uudet maiden aitaamista koskeneet lait rajoittivat eläinlaumojen liikkumista. Sitä vastoin Skotlannissa ja Walesissa oli edelleen runsaasti kukkuloisia alueita, joita lait eivät koskeneet - sen vuoksi skottilaiset ja walesilaiset lammaskoirat säilyivät nykypolville asti, siinä missä englantilaiset alkoivat kuolla sukupuuttoon. Samaten myös Pohjois-Amerikassa sinne aikanaan tuotujen lammaskoirien jälkeläiset säilyivät ja jatkoivat työskentelyään alueen laajoilla ja avoimilla laidunalueilla.
Lampaiden lisäksi englanninpaimenkoiraa on käytetty myös nauta- ja siipikarjan paimentamiseen. Lisäksi sitä käytetään toisinaan eteläisissä osavaltioissa oravien puuhun ajamiseen - siellä siitä käytetäänkin joskus nimityksiä "Treeing Farm Shepherd" ja "Treeing Shepherd".
Etymologia.
Oikeasta rotunimestä on ollut paljon eri mielipiteitä, ja ehdotuksiin ovat lukeutuneet mm. "Farm Shepherd", "Old Time Farm Shepherd", "Farm Collie", "Old Farm Collie", "North American Old Farm Collie", "Old Working Collie", "Scotch Collie", "Old Scotch Collie", "Holmesian Collie" ja "Victorian Collie".
Anatoli Ivanišin

Anatoli Alekseijevitš Ivanišin (venäjäksi Анатолий Алексеиевич Иванишин; s. Irkutskissa Neuvostoliitossa 15. tammikuuta 1969) on venäläinen kosmonautti, jonka ensimmäinen avaruuslento alkoi 14. marraskuuta 2011 Sojuz TMA-22 -avaruusaluksen lennolla ISS-avaruusasemalle.
Taustaa.
Vuonna 1986 Ivanišin valmistui ylioppilaaksi Irkutskissa ja pyrki Tšernihivin ilmasotakouluun, johon ei ensimmäisellä yrittämällään päässyt. Hän opiskeli välissä vuoden Irkutskin polyteknisessä koulussa. Hän valmistui lopulta sotilaskoulusta erinomaisin arvosanoin. Vuonna 2003 hän valmistui Moskovan valtionyliopistosta aiheinaan talous, tilastotiede ja informaatioteoria. 
Vuodet 1991–2003 hän palveli eri lentoyksiköissä Venäjän ilmavoimissa lentäen 507 tuntia MiG-29 ja Su-27-koneilla.
Kosmonautti.
Hänet valittiin 29. toukokuuta 2003 kosmonauttikoulutukseen läpäisten sen erinomaisin arvosanoin kesällä 2005.
Hän palveli Sojuz TMA-20 -lennon varamiehistä päällikkönä vuonna 2010. Vuoden 2011 lopussa hän liittyi ISS:n miehistöön Retkikunta 29:n ja Retkikunta 30:n lentoinsinööriksi. Hän laskeutui maahan 27. huhtikuuta 2012 lennolla Sojuz TMA-22.
Muuta.
Ivanišin on naimisissa Svetlanan kanssa ja perheessä on vuonna 1993 syntynyt poika, Vladislav. Ivanišinin vanhemmat ovat Nina ja Aleksei Ivanišin.
Josef Harpe

Josef Harpe (21. syyskuuta 1887 Buer, Saksa – 14. maaliskuuta 1968 Nürnberg, Länsi-Saksa) oli saksalainen kenraalieversti, joka palveli ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Hän sai rautaristin ritariristin tammenlehvin ja miekoin. Rautaristin ritariristiä ja sen korkea-arvoisempia versioita jaetaan erityisen rohkeuden tunnustamisesta taistelukentällä tai loistavasta johtajuudesta.
Harpe syntyi Buerissa (joka on nykyään osa Gelsenkircheniä) ja kuoli Nürnbergissä.
Sotilasura.
Harpe liittyi Preussin kuningaskunnan armeijaan 28. syyskuuta 1909 kadettina ja siirrettiin 56. jalkaväkirykmenttiin vuonna 1911. Harpe ylennettiin luutnantiksi 20. maaliskuuta ja osallistui tässä rykmentissä ensimmäiseen maailmansotaan. Sodan loppuun mennessä hän oli komppanian päällikkö.
Sodan jälkeen Harpe jäi armeijaan. Vuonna 1931, salanimellä "Direktor Hacker", hän oli johtavassa asemassa salaisessa saksalais-venäläisessä panssarivaunukoulussa (Organisatio Kama) Kazanissa, Neuvostoliitossa. Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi 1. elokuuta 1934 ja tuli 3. panssarirykmentin komentajaksi 15. lokakuuta 1935. Hänet siirrettiin 1. panssariprikaatin johtoon 1. elokuuta 1939. Vuonna 1940, Harpe otti panssarisotakoulu Wünsdorfin johtoonsa seitsemäksi kuukaudeksi. Tämän jälkeen hän palveli itärintamalla 17. tammikuuta 1945 asti, minkä jälkeen hän siirtyi länsirintamalle. Siellä hän komensi Saksan 5. panssariarmeijaa, kunnes hän joutui sotavangiksi 17. huhtikuuta 1945. Hänet vapautettiin sotavankeudesta 14. huhtikuuta 1948.
Kunniamerkit.
Rautaristi
Rautaristin ritariristi tammenlehvin ja miekoin
Manuel Bonilla

Manuel Bonilla Chirinos (7. kesäkuuta 1849 Juticalpa, Honduras – 21. maaliskuuta 1913) oli hondurasilainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 1903–1907 ja 1912–1913. Hän oli yksi Hondurasin kansallispuolueen perustajista.
Bonilla aloitti poliittisen uransa liberaalina, mutta myöhemmin hänestä tuli konservatiivien kannattaja. Terencio Sierran hallituskaudella Bonilla pyrki muodostamaan konservatiiveista kansallispuolueen. Tuolloin Hondurasin ainoa järjestäytynyt poliittinen puolue oli Hondurasin liberaalipuolue, mutta Bonillan pyrkimysten seurauksena syntyi myöhemmin Hondurasin kansallispuolue.
Kun Sierra ei suostunut luopumaan presidentin tehtävästä, Bonillan johtama vallankaappaus kaatoi hänet vuonna 1903. Bonilla pyrki presidenttinä tukahduttamaan opposition toiminnan ja vangitutti esimerkiksi entisen presidentin Policarpo Bonillan. Bonillan aikana Hondurasissa kehitettiin muun muassa maantieverkkoa. Hän teki myös ystävyyssopimukset Nicaraguan, Guatemalan ja El Salvadorin kanssa. Espanjan kuningas Alfonso XIII toimi neuvottelijana, kun Bonilla onnistui sopimaan Nicaraguan kanssa maiden välisestä rajasta Moskiittorannikolla. Sopimus allekirjoitettiin vuonna 1906, mutta Nicaragua muutti kantaansa vuonna 1912. Bonilla tuki edeltäjänsä tavoin banaaniyrityksiä ja antoi niille verohelpotuksia sekä luvan rakentaa satamia, teitä ja rautateitä.
Guatemalan ja El Salvadorin välistä sopimusta pidettiin Nicaraguassa maan vastaisena liittona. Nicaraguan José Santos Zelaya alkoi tukea Hondurasin liberaaleja, joiden tavoitteena oli syöstä Bonilla vallasta. Nicaraguan asevoimien tukemana liberaalit tunkeutuivat Hondurasiin helmikuussa vuonna 1907 ja perustivat juntan. Bonillan tukena oli puolestaan El Salvadorin asevoimat, joiden avulla Bonilla onnistui pysymään vallassa maaliskuuhun asti. Bonillan joukot hävisivät kuitenkin lopulta taistelussa, jossa käytettiin ensimmäisen kerran Keski-Amerikan historiassa konekivääreitä. Yhdysvalloissa pelättiin Zelayan vaikutusvallan kasvavan koko Keski-Amerikan laajuiseksi, ja sen vuoksi yhdysvaltalaiset joukot suojelivat Hondurasin pohjoisrannikon banaanikauppaa ja Bonillan viimeistä tukikohtaa Fonsecanlahden rannalla Amapalassa. Taistelut päättyivät, kun Bonilla haki Yhdysvaltain johtamien neuvotteluiden jälkeen turvapaikkaa "USS Chicagolta.
Bonilla johti vuonna 1911 vastakapinaa Miguel R. Dávilan kapinaa vastaan. Liikettä rahoitti Cuyamel Fruit Company. Kapinalliset ja hallinto suostuivat lopulta aselepoon, ja tekivät sopimuksen jonka mukaan Yhdysvallat sai valita maan seuraavan väliaikaisen presidentin. Tehtävään valittiin Francisco Bertrand, joka lupasi järjestää vapaat vaalit. Bonilla voitti vuoden 1912 vaalit mutta ehti olla virassa vain runsaan vuoden. Hän sairastui vakavasti ja ilmoitti jättävänsä tehtävänsä 20. maaliskuuta 1913, ja jo seuraavana päivänä hän kuoli.
Miguel R. Dávila

Miguel Rafael Dávila Cuellar (29. syyskuuta 1856 Tegucigalpa, Honduras – 12. lokakuuta 1927 Tegucigalpa, Honduras) oli hondurasilainen poliitikko, joka oli maansa presidentti 1907–1911.
Dávila syntyi 1856, ja hänen vanhempansa olivat Juan Dávila ja Gervasia Cuellar. Dávila valmistui vuonna 1860 oikeustieteestä Universidad Nacional Autónoma de Hondurasista. Dávila valittiin Hondurasin väliaikaiseksi presidentiksi huhtikuussa 1907. Valinta tapahtui Yhdysvaltain johtamissa neuvotteluissa, kun kapinalliset olivat kaataneet Manuel Bonillan hallinnon. Perustuslailliseksi presidentiksi Dávila valittiin 1. maaliskuuta 1908.
Dávila pyrki uudistamaan kautensa aikana muun muassa maan asevoimia ja kutsui chileläisen upseerin perustamaan sota-akatemian, joka kuitenkin suljettiin Dávilan valtakauden jälkeen. Dávila kannusti edeltäjiensä tavoin banaaniyrityksiä, jotka eivät kuitenkaan olleet täysin tyytyväisiä hänen hallintonsa toimivuuteen. Samaan aikaan banaaniyritysten keskinäinen kilpailu muodostui merkittäväksi poliittiseksi tekijäksi Hondurasissa. Dávila antoi Standard Fruit Companylle rautatiesopimuksen, joka kielsi muiden yritysten rautatielinjat 20 kilometrin säteellä. Sopimus hermostutti Cuyamel Fruit Companyn johtajan Sam Zemurrayn. Manuel Bonillan johtamat kapinalliset syrjäyttivät Dávilan 1911. Cuyamel Fruit Company rahoitti kapinaliikettä.
Dávila kuoli Tegucigalpassa lokakuussa 1927.
Gebwell

Gebwell Oy on vuonna 2005 perustettu Suomessa sijaitseva ja Euroopan-laajuisesti toimiva lämmitys- ja jäähdytysratkaisuihin erikoistunut yritys. Gebwell Oy:n pääkonttori ja tehdas sijaitsevat Leppävirralla. Gebwell Oy:llä on tytäryhtiöt Ruotsissa (Gebwell Sverige AB) ja Puolassa (Gebwell Sp. z o.o.) sekä alkusammutustuotteita valmistava Pivaset Oy Leppävirralla. Keväällä 2024 Gebwell työllisti yhteensä noin 308 henkilöä, joista Suomessa 220 henkilöä. Gebwell Oy on Leppävirran kunnan suurin yksityinen työnantaja. Yrityksen liikevaihto vuonna 2023 oli 58,3 miljoonaa euroa. 
Vuonna 2020 Gebwell Oy voitti yhdessä Granlundin, Keskon ja Tom Allen Seneran kanssa Euroopan Lämpöpumppuyhdistyksen EHPA:n vuosittaisen Heat Pump City of the Year kilpailun Next Generation Heat Pump -kategorian pääpalkinnon. Voitto tuli K-ryhmän myymälöihin suunnitellusta energiankierrätysjärjestelmästä.
Suomen Putkikauppiasyhdistys ry:n hallitus luovutti vuoden 2007 Pro LVI-mitalin Gebwell Oy:n hallituksen puheenjohtajalle Timo Hulkkoselle.
Pivaset Oy fuusioitui Gebwell Oy:hyn vuoden 2016 lopussa. Yritysten yhdistyessä syntyi yksi Suomen suurimmista talotekniikkalaitteiden valmistajista.
Omega-9-rasvahapot

Omega-9-rasvahapot (ω-9-rasvahapot tai n-9-rasvahapot) ovat kerta- tai moni­tyydyttymättömiä rasva­happoja, joiden hiiliketjun ensimmäinen kaksoissidos metyyliryhmän päästä laskettuna on yhdeksännessä hiili-hiili-sidoksessa. 
Omega-9-rasvahapot ovat cis-rasvahappoja eli niiden kaksoissidosten konfiguraatio on cis-muodossa, paitsi elaidiinihappo, jonka kaksoissidos on trans-muodossa eli elaidiinihappo on transrasva. 
Meadin happo, jossa on 3 kaksoissidosta, on ainoa monityydyttymätön omega-9-rasvahappo. 
Omega-9-rasvahappoja ovat esimerkiksi lihassa ja kasvirasvoissa esiintyvä oleiinihappo sekä rypsiöljyssä esiintyvä erukahappo. Oleiinihappo voi reagoida nisäkkäissä Meadin hapoksi, joka on myös omega-9-rasvahappo. Myös hermosolujen myeliinin sisältämä nervonihappo kuuluu tähän ryhmään.
Omega-9-rasvahappoja löytyy myös oliiviöljystä, avokadosta, pähkinöistä ja siemenistä.
Marble Archin metroasema

Marble Archin metroasema on Lontoon metron Central Linen asema Westminsterin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema sijaitsee Oxford Streetin länsipäässä Marble Arch -monumentin läheisyydessä Lontoon matkakortin maksualueella 1.
Asema on avattu 30. heinäkuuta 1900 osana Central London Railwayta.
Tommi Kalenius

Tommi Kalenius (s. 6. heinäkuuta 1981 Äänekoski) on suomalainen muusikko, artisti, lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hänen kappaleitaan ovat muun muassa ”Vieläkö rakkaus kantaa”, ”Me ollaan” ja ”Gloria”. Koulutukseltaan Kalenius on sosionomi ja kirkon nuorisotyönohjaaja.
Ura.
Äänekoskella varttunut Kalenius aloitti laulunkirjoittajan uransa gospelmusiikin parissa. Vuosina 2000–2006 hän lauloi ja soitti Turvakytkin-yhtyeessä. 
Vuonna 2007 Kalenius julkaisi soolouransa ensimmäisen albumin "Jäljet" ja siirtyi Pekka Ruuskan kiinnittämänä artistiksi sekä lauluntekijäksi tämän Kaiku Entertainment -musiikkiyhtiöön. Vuosina 2009–22011 hän oli Kaiku Sounds -musiikkikustantamon song coordinatorina. 
Soolotuotannossaan Kalenius on keskittynyt maailmankuvaltaan laajempaan, usein akustisesti painottuvaan suomenkieliseen pop-musiikkiin. Sen lisäksi Kalenius on ollut tekemässä lauluja monille kotimaisille artisteille ja yhtyeille (mm. Pepe Willberg, Vicky Rosti, Jari Sillanpää ja tv-formaattien, kuten The Voice of Finlandin, Idolsin ja Putouksen esittelemille artisteille). 
Tommi Kalenius on konsertoinut eri puolilla maata sekä soolona, bändin kanssa että yhteiskeikoilla muun muassa Edu Kettusen kanssa. Vuosina 2014–2017 Kalenius isännöi omaa Kale-klubia, jolla monet kotimaiset artistit vierailivat sekä Helsingissä että eri puolilla Suomea. Vuodesta 2016 alkaen Kalenius on tehnyt yhteiskonsertteja ja -kiertueita Ninni Poijärven kanssa sekä julkaissut yhteisen livealbumin. 
Vuonna 2015 Kalenius nimettiin Kirkon Ulkomaanavun Suvilinnun lähettilääksi yhdessä ohjaaja-käsikirjoittaja Johanna Vuoksenmaan kanssa. Vuonna 2019 Kalenius toteutti kirjailija Tommy Hellstenin kanssa Kasvotusten ja Kosketus -yhteiskiertueet. 
Vuonna 2020 Kalenius toimitti "Nuoren seurakunnan veisukirjan" 50-vuotisjuhlapainoksen, jonka julkaisukonsertti pidettiin Tampere-talossa samana vuonna. 
Kalenius perusti vuonna 2018 oman levymerkkinsä Music Box Helsinki, jonka kautta ovat musiikkia julkaiseet hänen itsensä lisäksi Pepe Willberg, Marian, Uusi Rakkaus ja B-kasetti. 
Vuonna 2020 Kalenius aloitti sisältötiimin johdossa ja artistikehityksen managerina kansainvälisessä musiikkiteknologiayhtiössä Family in Music.
Fekalooma

Fekalooma on suoliston ulostekivettymä, joka voi kehittyä esimerkiksi ummetuksen aiheuttaman ulostetukkeuman eli impaktion kovettuessa. Fekalooma voi aiheuttaa suolistossa haavauman tai puhkeuman; sen ja ulostetukkeuman mahdollisia komplikaatioita ovat myös tulehdus peräsuolessa, peräpukamien paheneminen ja peräsuolen esiinluiskahtaminen. Erilaisia virtsateihin liittyviä oireita voi esiintyä niihin kohdistuvan painevaikutuksen johdosta. Tuntuessaan vatsan päällä fekalooma voi aiheuttaa epäilyn kasvaimesta.
Fekaloomasta käytetään myös nimityksiä koprooma, skatooma, ulostepahka, fekaliitti ja koproliitti.
Konttimäki

Konttimäki on kylä Saarijärvellä Keski-Suomen maakunnassa Jyväskylästä 85 kilometriä luoteeseen. Konttimäki on virallisesti osa vieressä olevaa Mahlun kylää. Saarijärven keskustasta on Konttimäelle noin 20 kilometriä.
Maantiede.
Konttimäen seutu on mäkistä ja valtaosa kylästä on 200 metriä merenpinnan yläpuolella. Kylän käyntikortteja ovat luontokohteet, kuten Kulhanvuori, Kangaslammen harju, Pirttikosken ja Päistärkosken kunnostetut myllyt sekä hiljaiset metsälammet. Kulhanvuori nousee 60 metrin korkeuteen ympäristöstään ja on 260 metriä meren pinnan yläpuolella. Kulhan yhteydessä on Syväojan rotko – runsaan kilometrin mittainen laakso, jonka kallioseinämiltä paksut jääpahdat sulavat vasta heinäkuussa. Kulha, joka on Natura- ja luonnonsuojelualuetta, on suosittu retkeily- ja vaelluskohde.
Historia.
Kylä on asutukseltaan melko nuori, sillä tiettävästi vakituista asutusta alkoi muodostua vasta vuoden 1770 jälkeen. Useampi kylän alkuperäisistä taloista on yhden pariskunnan, Tuomas Yrjönpojan (s. 1706 tai 1696, k. 1783) ja Riitta Jaakontyttären (1701–1775), jälkeläisten perustamia. Myöhemmin kylän asukaspohjaa rikastivat muualta Saarijärveltä sekä Savosta tulleet suvut.
Väestö ja elinkeinorakenne.
Vakituisia asukkaita Konttimäellä on 158 henkilöä ja kesäasukkaita noin 50 (joulukuu, 2009).
Kylän asukkaista suurin osa, 44 prosenttia, on 31–65-vuotiaita. Alle 16-vuotiaita on hieman enemmän kuin yli 65-vuotiaita. Valtaosa kyläläisistä käy töissä kylän tai jopa Saarijärven ulkopuolella. Kyläläisistä 18 prosenttia on yrittäjiä.
Konttimäen työpaikoista palvelualoja on 70 %, yrittäjiä 18 % ja perustuotantoa 12 %.
Palvelut.
Palveluja Konttimäellä ei juurikaan ole. Viimeinen kauppa, Tähkälän kauppa, lopetti toimintansa 1990-luvun alussa, ja vuodesta 1909 toiminut kyläkoulu lakkautettiin 1998. Sen jälkeen alakoululaiset ovat käyneet Mahlun ala-asteella noin kahdeksan kilometrin päässä. Kyläyhdistys osti vanhan koulurakennuksen Saarijärven kaupungilta, ja remontoi koulun perusteellisesti. jugendtyylisen, arkkitehti Valter Jungin suunnitteleman koulun 100-vuotisjuhlia vietettiin vuonna 2009. Koulu on kyläläisten aktiivinen kokous-, juhla- ja harrastuspaikka. Tiloja vuokrataan majoitus- ja juhlakäyttöön myös kylän ulkopuolisille.
Konttimäellä toimii kyläyhdistys, jonka puheenjohtaja on Marjatta Suomäki. Kyläyhdistys on julkaissut vuodesta 1997 omaa Konttiposti-lehteä, joka ilmestyy kaksi kertaa vuodessa. Lehteen taltioidaan kylän historian ja nykyhetken tapahtumat talkootyönä.
Marble Arch

Marble Arch on Carraran marmorista rakennettu riemukaari Westminsterin alueella Lontoossa, Ison-Britannian pääkaupungissa. Monumentti sijaitsee Oxford Streetin, Park Lanen ja Edgware Roadin risteyksessä lähellä Hyde Parkin Speakers’ Corneria.
John Nashin suunnittelema Marble Arch rakennettiin alun perin vuonna 1833 Buckinghamin palatsin sisäänkäynniksi. Monumentin esikuvina toimivat muun muassa Konstantinuksen riemukaari Roomassa ja Arc de Triomphe du Carrousel Pariisissa. Alun perin Nash oli suunnitellut vielä suuremman ja loistokkaamman riemukaaren. Hänen alkuperäisen suunnitelmansa mukainen pienoismalli on nähtävissä Victoria and Albert Museumissa. Toteutuneen riemukaaren huipulle oli myös tarkoitus sijoittaa kuningas Yrjö IV:n patsas, mutta tämän seuraajan Vilhelm IV:n mielestä riemukaaren kustannukset olivat nousseet jo liian korkeiksi.
Riemukaari siirrettiin vuonna 1851 Buckinghamin palatsin laajennustöiden tieltä nykyiselle paikalleen, missä se toimi Lontoon maailmannäyttelyn sisäänkäyntinä samana vuonna. Se toimi myös alun perin sisäänkäyntinä Hyde Parkiin.
Marble Archiin kuului alun perin myös erinäisiä kaiverruksia ja patsaita, jotka siitä on sittemmin irrotettu. Sen yläosassa on kolme pientä huonetta, joita Lontoon poliisi käytti toimipisteenään ja tarkkailuasemanaan ainakin vuoteen 1968 asti.
Marble Archia ympäröivää aluetta kutsutaan usein kokonaisuudessaan Marble Archiksi. Myös läheinen Lontoon metron asema on nimetty sen mukaan. Marble Archin risteys valittiin vuonna 2007 Highway Insurance -vakuutusyhtiön kyselyssä maan kolmanneksi eniten autoilijoissa pelkoa herättäväksi risteykseksi.
Netaji Subhas Chandra Bosen kansainvälinen lentoasema

Netaji Subhas Chandra Bosen kansainvälinen lentoasema ( "Netaji Shubhashchôndro Boshu Antorjatik Bimanbôndor") on lentoasema, joka sijaitsee Kalkutassa Länsi-Bengalissa Intiassa. Lentoasema oli alun perin nimeltään Dum Dumin lentoasema ennen uudelleennimeämistä Subhas Chandra Bosen mukaan. Lentoasema sijaitsee noin 17 kilometriä Kalkutan keskustasta.
Tierp

Tierp on samannimisen Tierpin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Uppsalan läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 5 587 asukasta.
Tierp oli 1970-luvun kuntauudistukseen asti kauppala.
Rokkiletti

Rokkiletti on Kari Peitsamo Revivalin albumi. Se sisältää Status Quon tunnetuksi tekemiä kappaleita Peitsamon suomennoksina.
Lähteet.
Äänitearkisto: suomalaisen musiikin tietokanta
Jukat

Jukat eli miekkajukat ("Yucca") on parsakasvien suku. Siihen kuuluu 40–50 ikivihreää kasvia, joilla on kovat, miekkamaiset lehdet ja valkoiset kukat. Jukat erottaa samaan heimoon kuuluvista agaaveista siinä, että niiden lehtiruusuke ja lehdet eivät ole meheviä.
Jukat elävät luonnonvaraisina puoliaavikoilla. Niiden pölyttäjinä toimivat yöperhoset. Yhdysvalloissa kasvaa noin 50 jukkalajia, 30 lajia kasvaa Meksikossa ja siitä etelään Guatemalaan asti. Niitä kasvatetaan koristekasveina, ja ne ovat levinneet luontoon myös muilla mantereila, mutta sopivien pölyttäjien puutteessa villiintyneet jukat leviävät vain suvuttomasti. Huonekasvina käytettävä pullojukka kuuluu kuitenkin eri sukuun, mutta samaan heimoon kuin jukat.
Intiaanit ovat käyttäneet jukkia monipuolisesti. Kukkia, nuppuja ja siemeniä on syöty, ja kuiduista on tehty koreja.
Jaavanpöllönen

Jaavanpöllönen ("Otus angelinae") on harvinainen pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Indonesiassa Jaavan saarella, jossa tunnetaan seitsemältä vuorelta. Viime aikoina se on kuitenkin nähty vain kolmella, tosin erilaiset arviot yhdessä sen äänettömyyden kanssa viittaavat siihen, että sitä voisi olla enemmän ja laajemmalla alueella, kuin on tiedossa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset vuoret 1 000–2 000 metrin korkeudessa. Ylempänä vuoristossa sen elinalueet ovat turvatut, mutta alempana sen uhkana ovat erilaiset kehityshankkeet, kuten matkailu, sekä maanviljely.
Tizen

Tizen on Linux Foundationin ja Limo Foundationin tukema vapaan ja avoimen lähdekoodin Linux-pohjainen mobiilikäyttöjärjestelmä. Tizen syntyi MeeGosta, joka itse yhdisti Intelin kehittämän Moblin-mobiilikäyttöjärjestelmän ja Nokian kehittämän Maemon-mobiilikäyttöjärjestelmän. Nokian ajettua alas MeeGon kehityksen ja siirryttyä Windows-alustalle Intel ja Samsung jatkoivat kehitystä Tizenillä. 
Tizenin ulkopuolisille kehittäjille tarkoitetut ohjelmistokehykset pohjautuvat HTML5:teen ja muihin web-standardeihin. Tizeniä käytettiin tablettitietokoneissa, minikannettavissa, älypuhelimissa, älykelloissa, kameroissa, äly-TV:ssä ja autojen järjestelmissä. 
Vuoden 2021 jälkeen Tizen on mobiilikäyttöjärjestelmänä ajettu alas, ja Samsung käyttää Tizeniä vain äly-TV- ja älykotisovelluksissa.
Historia.
Syyskuussa vuonna 2011 Intel ja Linux Foundation ilmoittivat, että ne kehittävät Tizenia MeeGon sijasta vuosina 2011 ja 2012.
Alustan käyttö.
Samsung julkaisi Samsung Z1 puhelimen Tizen-alustalla vuonna 2015. Vuonna 2016 Samsung julkaisi Samsung Z2 puhelimen Tizen-alustalla.
Runkauksen luonnonpuisto

Runkauksen luonnonpuisto on luonnonpuisto Simon ja Tervolan kunnissa Lapin maakunnan lounaisosassa. Luonnonpuiston pinta-ala on 70,5 km² ja se on perustettu vuonna 1956. Puistoon kuuluu kaksi erillistä aluetta, Ahma-aapa Simossa ja Hattuselänaapa Tervolassa.
Luonnonpuistossa liikkuminen on kiellettyä ympäri vuoden. Poikkeuksia tähän ovat paikallisten paliskuntien poronhoitoon liittyvä liikkuminen sekä Simon ja Tervolan asukkaiden oikeus poimia oman kuntansa puoleiselta alueelta marjoja ja sieniä.
Aivan luonnonpuiston rajan tuntumassa, Ahma-aavan länsipuolella on Lapin sodassa syksyllä 1944 ammuttuna pakkolaskun tehneen ja täysin tuhoutuneen Junkers Ju 88 A-4 -koneen sekä sen miehistön muistoksi pystytetty muistomerkki.
Runkauksen luonto.
Runkauksen luonnonpuisto on erittäin tärkeä Perämeren alueen soidensuojelualue. Ahma-aapa on pohjoissuomalainen aapasuo, jonka pääosan muodostavat aukeat ja tyypiltään vaihtelevat nevat. Edustettuja nevatyyppejä ovat rimpi-, jänne-, rahka-, kalvakka-, aito- ja vihernevat. Ahma-aavan ylittää likimain pohjois-eteläsuuntaisesti sähkölinja. Pohjoisempi Hattuselänaapa on pääasiassa koivuletto-tyyppinen lettosuo.
Alueella esiintyviä, Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteessä mainittuja lajeja ovat ainakin saukko, lapinleinikki sekä lettorikko.
Maurice Gaidon

Maurice-Adolphe Gaidon (17. tammikuuta 1928 – 14. marraskuuta 2011) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Besançonin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sebargan titulaaripiispaksi 13. elokuuta 1973. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi André-Jean-Marie Charles de la Brousse, jota avustivat Marc-Armand Lallier ja Bernardin Gantin. Gaidon erosi tehtävistään Besançonin vihkipiispana syyskuussa 1974 ja sai 20. toukokuuta 1977 nimityksen Autunin hiippakunnan vihkipiispaksi. 
20. tammikuuta 1987 Gaidon sai nimityksen Cahorsin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 4. helmikuuta 2004.
Sukerijärven luonnonpuisto

Sukerijärven luonnonpuisto on luonnonpuisto Kuusamon kaupungissa Pohjois-Pohjanmaan maakunnan koillisosassa. Luonnonpuiston pinta-ala on 33,94 km² ja se on perustettu vuonna 1981. Sukerijärven luonnonpuistossa liikkuminen on luvanvaraista, siellä ei ole merkittyjä retkeilyreittejä
Sukerijärven luonnonpuisto on monimuotoinen suoerämaa, jossa on keskiravinteisia ja lettoisia aapasoita ja pieniä metsäsaarekkeita. Metsien puolesta alue muistuttaa lähistöllä sijaitsevan Oulangan kansallispuiston pohjoista suovaltaista osaa. Luonnonpuiston linnusto on myös monipuolinen.
Washington Cruz

Washington Cruz (s. 25. toukokuuta 1946) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin passionistien papiksi 25. heinäkuuta 1971 ja nimitettiin São Luís de Montes Belosin hiippakunnan piispaksi 10. helmikuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tomás Guilherme Murphy, jota avustivat Estanislau Arnoldo Van Melis ja Geraldo Claudio Luiz Micheletto Pellanda.
Cruz sai 8. toukokuuta 2002 nimityksen Goiânian arkkipiispaksi.
Dante Lafranconi

Dante Lafranconi (s. 10. maaliskuuta 1940 Mandello del Lario) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Comon hiippakuntaan 28. kesäkuuta 1964 ja nimitettiin Savona-Nolin hiippakunnan piispaksi 7. joulukuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi Alessandro Maggiolini, jota avustivat Franco Festorazzi ja Teresio Ferraroni.
Lafranconi sai 8. syyskuuta 2001 nimityksen Cremonan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 4. marraskuuta.
Franco Festorazzi

Franco Festorazzi (29. marraskuuta 1928 Perledo – 24. kesäkuuta 2021) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1952 ja nimitettiin Ancona-Osimon arkkihiippakunnan arkkipiispaksi 6. huhtikuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alessandro Maggiolini, jota avustivat Teresio Ferraroni ja Dionigi Tettamanzi.
Festorazzi jäi eläkkeelle 8. tammikuuta 2004.
Satu Taskinen

Satu Taskinen (s. 1970 Helsinki) on suomalainen kirjailija ja kriitikko. Hän on asunut vuodesta 1999 Wienissä.
Taskinen kävi Kallion ilmaisutaidon lukion. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa teoreettista filosofiaa ja germaanista filologiaa ja valmistunut filosofian maisteriksi. Hän on koulutukseltaan sosiaalineuvoja (Lebens- und Sozialberaterin) ja työskenteli 2000–2012 Wienissä aikuiskouluttajana. Taskinen on Suomen Kirjailijaliiton ja Suomen arvostelijain liiton jäsen. Hän on kirjoittanut muun muassa Kiiltomatoon, "Parnassoon" ja "Nuoreen Voimaan" esseitä, arvioita, haastatteluja, käännöksiä ja kolumneja. Vuosina 2008-2013 Taskinen toimi "Voima"-lehden verkkojulkaisun "Fifin" Wienin kirjeenvaihtajana. Vuosina 2016–2017 Taskinen kirjoitti "Yhteiskuntapolitiikka"-lehteen kolumnia nimellä "Evoluutioita".
Kirjailijana.
Taskisen esikoisromaani "Täydellinen paisti" ilmestyi vuonna 2011 ja sai Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon. Se palkittiin myös Akateemisen Kirjakaupan suosituimpana esikoisteoksena. Vuonna 2012 teos oli European Book Prize -ehdokkaana. Keväällä 2013 romaani julkaistiin saksaksi nimellä "Der perfekte Schweinsbraten" Transit Buchverlagin kustantamana ja Regine Pirschelin kääntämänä.
Taskisen toinen romaani "Katedraali" julkaistiin vuonna 2014. Se on toinen osa romaanitrilogiaa ja sai Toisinkoinen-kirjallisuuspalkinnon 2014. Romaanin saksankielinen käännös "Die Kathedrale" ilmestyi syyskuussa 2015 Residenz Verlagin kustantamana, kääntäjänä Regine Pirschel.
Trilogian itsenäinen päätösosa "Lapset" ilmestyi keväällä 2017. Romaanin saksankielinen käännös "Kinder" ilmestyi helmikuussa 2018 Residenz Verlagin kustantamana Regine Pirschelin käännöksenä.
Sari Mikkonen

Sari Mikkonen (s. 1967 Viitaniemi, Säyneinen, Juankoski) on suomalainen kirjailija. Hän on asunut pitkään ulkomailla, vuodesta 2007 Italiassa ja myöhemmin taas Suomessa.
Mikkonen sai novellikokoelmallaan "Naisten pyörä" Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon vuonna 1995, jolloin se myönnettiin ensimmäisen kerran tuolla nimellä.
Von Bilang

Von Bilang on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1169. Suku on kotoisin Liivinmaalta, mistä Jakob Bilang muutti sotilaaksi Suomeen ja kohosi Savon ratsuväen kapteeniksi. Hänen poikansa ratsumestari Peter (1650–1719) aateloitiin vuonna 1689 nimellä von Bilang. Hän toimi lopulta Kastelholman linnan komendanttina.
Suvun jäsenistä Jakob Johan von Bilang (1739–1802) palveli Ranskan armeijassa. Hän on tullut tunnetuksi taitavana norsunluusta leikattujen maisemataulujen tekijänä. Hänen poikansa soitinrakentaja Johan Ulrik von Bilang tuomittiin taposta mestattavaksi, mutta kuningas muutti tuomion 1825 elinikäiseksi vankeudeksi ja aateelisarvon menettämiseksi. Johan Ulrikin sisar Johanna Emerentia von Bilang (1777–1857) oli tunnustettu miniatyyrimaalari.
Eazy 101

Eazy 101 oli vuosina 2012–2015 toiminut paikallisradio, joka kuului Porin ja sen lähikuntien alueella sekä netissä. Kanava suuntasi ohjelmatarjontansa alle 30-vuotiaille. 
Lähetys.
Kanavalla oli juonnettua lähetystä maanantaista perjantaihin kello 15–17. Ohjelma koostui haastatteluista, paikallisista asioista, viihdeuutisista ja kilpailuista. Iltaisin kanavalta tuli paikallisten nuorten tekemiä erikoisohjelmia, joissa puhutaan mm. musiikista, kulttuurista, opiskelusta tai muodista.
Omistus.
Eazy 101:n omisti porilainen Mediatakojat Oy, joka vastaa myös Radio Porin toiminnasta.
Versaemerge

VersaEmerge on yhdysvaltalainen rock-yhtye, jonka jäsenet ovat Sierra Kusterbeck ja Blake Harnage. Duo on lähtöisin Port St. Luciesta Floridasta.
Yhtyeen esikoisalbumi, "Fixed at Zero", julkaistiin vuonna 2010.
Turun Yrittäjät

Turun Yrittäjät ry on Turun kaupungissa toimivien yrittäjien ja yksityisessä omistuksessa olevien yritysten yrittäjä- ja elinkeinopoliittinen etujärjestö. Se kuuluu Suomen Yrittäjät -keskusjärjestöön ja on yksi Varsinais-Suomen Yrittäjien 35 paikallisyhdistyksestä. Paikallisyhdistyksen toimisto sijaitsee Turussa linja-autoaseman vieressä Brahenkadulla. Yhdistyksellä on 2700 jäsentä. 
Historia.
Turun Yrittäjät ry:n historia ulottuu aina vuoteen 1936, jolloin perustettiin Turun Yksityisyrittäjäin yhdistys. Yhdistyksen nimi on sittemmin muuttunut moneen otteeseen ja myös yhdistymisiä on tapahtunut. Lopullisen muotonsa Turun Yrittäjät ry sai vuonna 1997, kun Turun Yrittäjät ja Turun Käsi- ja Pienteollisuusyhdistys yhdistyivät. Tämän yhdistymisen taustalla oli valtakunnallisesti tapahtunut yrittäjäjärjestöjen yhdistyminen, mikä oli seurausta Suomen Yrittäjien Keskusliiton ja Pienteollisuuden Keskusliiton yhdistymisestä vuonna 1995.
Turun Yrittäjät ry:n käytännön toiminta muodostuu jäsenyrityksille suunnatuista palveluista. Yhdistys pyrkii vaikuttamaan yhteiskunnassa yrittäjien asioihin, tiedottaa yrittäjyyteen liittyvistä asioista ja järjestää jäsenilleen ohjelmaa ja yrittäjäkoulutusta.
Yhdistyksellä on lisäksi säätiö, Turun Yrittäjien säätiö, jonka tarkoituksena on edesauttaa turkulaista yrittäjyyttä ja toiminnallisesti tukea yrittäjiä ja yksityisessä omistuksessa olevia yrityksiä, sekä muutoinkin parantaa pienten ja keskisuurten yksityisessä omistuksessa olevien yritysten ja yrittäjien toimintaedellytyksiä.
Kaarinan Yrittäjät

Kaarinan Yrittäjät ry on Kaarinan kaupungissa toimivien yrittäjien ja yksityisessä omistuksessa olevien yritysten yrittäjä- ja elinkeinopoliittinen etujärjestö. Se kuuluu Suomen Yrittäjät -keskusjärjestöön ja on yksi Varsinais-Suomen Yrittäjien 35 paikallisyhdistyksestä. Yhdistyksellä on 380 jäsentä. 
Historia.
Kaarinan Yrittäjät ry:n historia ulottuu vuoteen 1970-luvulle, jolloin nykyisen Turun Yrittäjien edeltäjä Turunmaan Yrittäjät pyrki laajentamaan toimintaansa maakunnalliseksi, joten kaarinalainen Eero Hiekka käynnist paikallisyhdistyksen toiminnan myös Kaarinassa. Kaarinalaiset yrittäjät kutsuttiin koolle 19.10.1976, jolloin 24 yrittäjää saapui paikalle perustamaan yhdistystä. Kokouksessa tehtiin päätös Turunmaan Yrittäjät ry:n alaosastoksi liittymisestä. 
Kaarinan Yrittäjät järjestivät Kaarinan Y-messuja vuosina 1986-1998. Messuja tehtiin talkootyönä suuren innostuksen saattelemana. Näytteilleasettajia kertyi parhaimpina vuosina 150. 
Messut kasvoivat suurtapahtumaksi, jonne tuli esiintymään valtakunnan huippuja. Kävijämäärä läheni kymmentätuhatta, eikä lamankaan annettu lannistaa. Vasta lamasta selvittyä Y-messut lakkasivat kiinnostamasta yleisöä ja paikallisia näytteilleasettajia siinä määrin, että niiden järjestämisestä luovuttiin.
Thomas Kula

Thomas Kula (s. 24. toukokuuta 1991 Uusikaarlepyy) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelaa keskikentän keskustassa tai oikeassa laidassa. 
Kula on Nykarleby Idrottsklubbin sekä FF Jaron kasvatti. Hän kuului Alexei Eremenkon JBK:ssa valmentamaan nuorten pelaajien ryhmään. Aikuisten tasolla Kula debytoi Jaron paidassa 10. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan. Veikkausliigassa hän teki ensiesiintymisensä 30. huhtikuuta 2010 ottelussa Valkeakosken Hakaa vastaan.
Jaro ei jatkanut Kulan sopimusta kauden 2013 päätteeksi. Kula solmi sopimuksen Veikkausliigassa pelanneen Vaasan Palloseuran kanssa vuoden 2014 alussa. Kula pelasi VPS:ssä kaikkiaan kaksi kautta ja palasi Ykköseen pudonneeseen Jaroon kaudella 2016. Kausi 2016 Jarossa meni hyvin. Hänet valittiin mm. Ykkösen kuukauden pelaajaksi elokuussa 2016. Syksyllä 2016 Kula teki Jaron kanssa jatkosopimuksen kaudelle 2017. Kula oli kaudella 2017 Jaron kantavia voimia. Hänet valittiin mm. Ykkösen kuukauden pelaajaksi elokuussa 2017.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1947

Vuoden 1947 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Tukholmassa, Ruotsissa. Kilpailut olivat 33. ammunnan maailmanmestaruuskisat kaikissa lajeissa. Kisojen ajankohta oli 1. -11. elokuuta 1947. Kilpailujen ylijohtaja oli kenraaliluutnantti Archibald Douglas. Kilpailupaikkoina Tukholmassa olivat kivääri- ja pistooliammunnalle Stora Skugganin-ampumarata, sotilaskivääriammunnalle Kaknäsin ampumarata ja haulikkolajeille Djursholmin alue.
Argentiina-pokaalin voitti Sveitsin joukkue pistein 5 500 ja vastaavan kilpailun vakiokiväärillä voitti Ruotsi.
Mitalistit.
Vakiokiväärin eri asennot ja hirviammunnan joukkuekilpailut eivät todennäköisesti olleet virallisia mitalilajeja.
Kåre Björkstrand

Kåre Olav Björkstrand (s. 31. maaliskuuta 1987 Sipoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Nelosessa pelaavaa Kungliga Wasa CF:ia. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja, mutta pystyy pelaamaan myös keskuspuolustajana.
Juniorivuosinaan Björkstrand pelasi Kokkolan Pallo-Veikkojen riveissä. Aikuisten tasolla hän on ennen Viikinkeihin siirtymistään ehtinyt edustaa GBK:ta, VIFK:a, FC Kiistoa ja FF Jaroa. Jaron riveissä Björkstrand pelasi 22 ottelua Veikkausliigassa tehden pelaamissaan otteluissa kolme maalia. Veikkausliigadebyyttinsä hän teki 25. huhtikuuta 2010 ottelussa FC Interiä vastaan. Björkstrand on myös pelannut futsalia TP-Kaarlessa.
Björkstrand on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa viisi ottelua.
Jääpallon SM-sarja 1953

Jääpallon Suomen Palloliiton mestaruus 1953 ratkaistiin ensimmäistä kertaa yksinkertaisessa kymmenen joukkueen sarjassa. Yksilohkoinen sarja oli ollut edellisen kerran sarjamuotona ennen sotia. Työväen Urheiluliitto ratkaisi oman mestaruutensa kaksilohkoisessa sarjassa, jossa lohkovoittajat kohtasivat liiton mestaruusottelussa. Suomen mestaruusottelussa kohtasivat Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton mestarit.
Ennakkosuosikkeina kauteen lähtivät 1950-luvun alun huippuseurat Lappeenrannan Veiterä, WP-35 ja Oulun Palloseura, jotka myös veivät kaikki mitalisijat. Tosissaan mitalista kamppaili myös ensimmäistä kertaa Viipurin Reipas Lahdesta. WP-35 vei pronssimitalit vain maalieron turvin ennen Reipasta. Neljäs sija on Reippaan paras sijoitus jääpallosarjoissa. Sarjan kärjessä OPS ja Veiterä päätyivät tasapisteisiin, ja joukkueiden kesken pelattiin uusintaottelu mestaruudesta. OPS voitti Lappeenrannassa pelatun ottelun maalein 2-3, ja voitti näin ensimmäisen mestaruutensa.
Palloliiton mestaruussarja.
Ottelut.
Uusintaottelussa mestaruudesta OPS voitti Veiterän tuloksella 3–2. Toinen putoaja SPL:n mestaruussarjasta ratkaistiin ottelussa HJK-HIFK, joka päättyi HJK:n voitoon 7–4. Suomensarjasta nousivat pudonneiden HIFK:n ja SePSin tilalle Oulun Luistinseura ja Käpylän Urheilu-Veikot.
TUL:n mestaruussarja.
Työväen Urheiluliiton mestaruussarja pelattiin kahdessa lohkossa. Itälohkossa pelasi seitsemän ja länsilohkossa kuusi joukkuetta.
Sarjataulukko.
Itälohko
Länsilohko
Pronssiottelu
Loppuottelu
Suomen-mestarit.
OPS: Pentti Veromaa, Erkki Hedman, Veijo Sohlo, Juhani Turpeenniemi, Pauli Heiskanen, Reino Arvola, Heikki Ollikainen, Teuvo Teivainen, Seppo Alatalo, Veikko Allinen, Alpo Aho, Timo Lampinen, Pekka Otsamo, valmentaja: Veikko Sohlo.
Teratooma

Teratooma, "teratoma" on itusoluista alkunsa saava kasvain. Sen solukko on yleensä monimuotoista. Tyypillisimmät sijainnit ovat munasarja ja kives; munasarjojen kasvaimista 15–20 % on teratoomia. Kasvain on yleensä hyvänlaatuinen, mutta harvoin on tavattu myös pahanlaatuisia teratoomia. Kypsän teratooman solukko on täysin erilaistunut, mutta epäkypsien komponenttien havaitseminen johtaa epäilyyn maligniteetista.
Teratooman sisällä voidaan havaita esimerkiksi hiuksia tai talia. Kasvain munasarjassa on usein kystinen ja joskus osittain kalsifioitunut. Tavattavat kudoskomponentit ovat hyvin vaihtelevia. Tyypillisesti teratooma havaitaan viimeistään nuorella aikuisiällä. Teratooma on synnynnäinen kasvain. Myös hyvänlaatuisena sillä on tapana kasvaa aggressiivisesti, vaikka se tässä tapauksessa ei voikaan levitä etäpesäkkeinä muualle.
Manttelisolulymfooma

Manttelisolulymfooma on harvinainen manttelivyöhykkeeltä alkunsa saava B-solujen non-Hodgkin-lymfooma. Noin 5–7 % non-Hodgkin-lymfoomista edustaa sitä. Potilaiden keskimääräinen ikä diagnoosin hetkellä on yli 60 vuotta. Miehillä on paljon suurempi sairastumisriski kuin naisilla. Sairaus on nopeasti kasvava ja ehtii useimmilla potilailla metastasoitua ennen toteamista. Manttelisolulymfooman tyypillisin ensimmäinen oire on turvonnut imusolmuke. Jos tauti on pidemmälle edennyt, potilaalla voi esiintyä kuumeilua, runsasta yöllistä hikoilua ja painonlaskua.
Monilla potilailla tautia on luuytimessä, pernassa ja kurkussa. Syöpäsoluja voi olla veressä, ja joskus suolistossa esiintyvä sairaus voi aiheuttaa vatsakipua tai ripulia.
Tämän syövän hoidossa käytetään lähinnä kemoterapiaa. Parantava hoito onnistuu harvoin, ja tyypillisesti hoidon tavoitteena onkin pitää sairaus kurissa mahdollisimman kauan.
Griffon fauve de bretagne

Griffon fauve de bretagne eli bretagnenajokoira on ranskalainen koirarotu. Sitä pidetään yhtenä kotimaansa vanhimmista ajokoiraroduista.
Ulkonäkö.
Griffon fauve de bretagnen runko on voimakasrakenteinen. Karva on karkeaa ja lyhyttä. Väritys on kellanruskea, jonka sävy vaihtelee kultaisesta vehnästä tiilenpunaiseen. Rotu on korkeudeltaan 48–56 cm.
Luonne ja käyttäytyminen.
Griffon fauve de bretagne on luonteeltaan sosiaalinen ja rauhallinen. Se on kestävä ja mukautuvainen. Rotu liikkuu luontevasti ja energisesti. 
Alkuperä.
Griffon fauve de bretagne - tai mahdollisesti pikemminkin sen kantarotu isobretagnenajokoira - tunnettiin jo 1300-luvulla, jolloin mies nimeltä Huet de Ventes omisti niitä ajueellisen. Aina 1800-luvulle asti paikallisia koiria käytettiin kotialueellaan suden metsästykseen, mutta susien hävittyä populaation koko alkoi laskea merkittävästi. Vanha kellanruskea bretagnelainen rotu onnistuttiin pelastamaan risteyttämällä se briquet griffon vendéenin kanssa - tuloksena nykyinen alkuperäistä pienempi griffon fauve de bretagne, joka soveltuu ennen kaikkea ketun, jäniksen ja kaniinin metsästykseen. Vuonna 1949 perustettiin Ranskan fauve de bretagne -yhdistys ("Club du Fauve de Bretagne"), jonka päämääränä oli pelastaa rotu sukupuutolta. Nykyisin yhdistys edustaa sekä griffon fauve de bretagnea että bretagnenbassettia.
Rotu Suomessa.
Vaikka vielä toistaiseksi rodun virallinen nimi on Suomessakin griffon fauve de bretagne, mainitsee Suomen Kennelliitto julkaisemassaan melko tuoreessa rotumääritelmässä useaan eri otteeseen nimen "bretagnenajokoira" kuvaamaan tätä rotua. Suomessa rotu kuuluu muiden ajavien griffon-rotujen kanssa Suomen Bassetkerhon alaisuuteen.
Luettelo Malin kuninkaista

Tämä on luettelo Malin kuningaskunnan kuninkaista eli Mansoista. Malin kuningaskunta kesti vuodesta 1230 aina vuoteen 1600 ja sen kukoistushetki oli 1300-luvulla, jolloin se oli yksi maailman varakkaimmista valtioista. Malin valtakunnassa ”mansa” tarkoitti kuningasta. Nimen eteen laitettiin sana ”mansa” (esimerkiksi Mansa Musa I).
Meleena

Meleena on tietynlaista ulostetta, joka kertoo runsaasta verenvuodosta ylhäällä ruoansulatuskanavassa, esimerkiksi mahalaukussa. Veren sekoittuessa suolen sisältöön ulosteesta tulee tervamaista ja lähes mustaa. Oireen ilmaannuttua tulisi hakeutua lääkäriin välittömästi. Tilan syynä saattaa olla vuotava mahahaava. Muita mahdollisia syitä ovat esimerkiksi Mallory-Weissin repeämä ruokatorvessa, suoli-iskemia ja suonikohjutauti.
Tummat ulosteet voivat johtua myös mustikoiden syömisestä tai rautalääkityksestä. Tällöin niistä ei tarvitse huolestua.
Jos verenvuoto esiintyy alempana ruoansulatuskanavassa, verinen uloste on yleensä punaruskeaa tai kirkkaanpunaista.
Lappeenrannan kisapuisto

Kisapuisto on urheilukeskus Lappeenrannassa. Se sijaitsee pientaloalueella Parkkarilan kaupunginosassa Kisakadun ja Karjalan radan välissä.
Kisapuiston pääurheilupaikka on 4 825 -paikkainen Kisapuiston jäähalli, joka on muun muassa jääkiekon SM-liigassa pelaavan SaiPan kotiareena. Jäähallin paikalla alun perin sijainnut tekojäärata valmistui vuonna 1963 ja oli järjestyksessään Suomen viides. Tuolloin alue kuului vielä Lauritsalan kauppalaan. Jäähalli valmistui vuonna 1972, kun tekojäärata katettiin. Hallin vieressä on pienempi harjoitusjäähalli, minkä lisäksi Kisapuiston länsireunalla on yksityisellä rahoituksella rakennettu vuonna 2010 valmistunut kahden kaukalon harjoitusjäähalli UK-areena.
Kisapuistossa on myös hiekkatekonurmi, jolla pelataan muun muassa pesäpalloa ja jalkapalloa. Tekonurmi toimi 2000-luvun alussa Pesä Ysien Superpesis-joukkueen kotikenttänä, mutta joukkue siirtyi sittemmin Vanhalle kentälle. Talvisin paikalla on Kisapuiston tekojäärata, jolla Bandyliigan Veiterä pelaa kotiottelunsa, ja ulkokaukalo.
Kisapuiston maastossa on 4,5 kilometriä pitkä valaistu pururata, johon talvisin tehdään hiihtolatu.
Nummijärvi (järvi Kauhajoella)

Nummijärvi on Kauhajoella Nummijärven kylässä sijaitseva järvi, joka on eräs Karvianjoen alkulähteistä. Nummijärven pinta-ala on 4,783 km2 ja rantaviivaa sillä on 14,6 km. Nummijärven rannalla sijaitsee Nummijärvi Camping, jossa on muun muassa majoitus- ja ravintolapalveluita. Nummijärven rannalla on myös järjestetty vuodesta 1987 lähtien Nummirock-nimistä juhannustapahtumaa. Nummijärven rannalla sijaitsee myös Kauhajoen seurakunnan leirikeskus, Majaniemi.
Suomen Nivelyhdistys

Suomen Nivelyhdistys ry on vuonna 2000 perustettu valtakunnallinen potilasjärjestö. Suomen Nivelyhdistys edistää nivelrikkoa tai muuta nivelongelmaa sairastavien mahdollisuuksia tulla toimeen sairautensa kanssa. Toimintaan kuuluu edunvalvontaa, tiedotusta ja vertaistukea. Yhdistys on julkaissut Nivelrikko-oppaan, joka on päivitetty vuonna 2023.
Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää "Niveltieto"-lehteä, joka keskittyy nivelrikkoon ja sen hoitokeinoihin liikunnasta tekoniveliin.
Vertaistukitoiminnasta vastaavat paikalliset nivelpiirit, joilla on toimintaa on noin 30 paikkakunnalla. Nivelpiirit järjestävät myös liikuntaa, asiantuntijaluentoja ja vierailuja. 
Yhdistys tarjoaa etäliikuntaa, webinaareja sekä järjestää eri yhteistyötahojen kanssa asiantuntijaluentoja, joiden tarkoituksena on levittää tietoa muun muassa nivelrikon ennaltaehkäisystä ja itsehoidosta, konservatiivisesta hoidosta sekä tekonivelleikkauksista.
Suomen Nivelyhdistys on SOSTEn jäsenjärjestö.
Valopuhelin

Valopuhelin eli fotofoni on vapaassa tilassa toimiva optinen viestintäväline, joka on tarkoitettu puheen langattomaan välittämiseen valon kirkkautta säätelemällä. Signaali voi olla analoginen tai digitaalinen, ja aallonpituudet voivat olla lähi-infrapunasta ultraviolettiin.
Historia.
Alexander Graham Bell soitti ensimmäisen langattoman puhelun jo 1800-luvulla valopuhelimella, joka toimi heliografin periaatteella. Ääni muunnettiin peilin värähtelyksi. Kantama oli vain satoja metrejä, laite iso ja auringonpaiste välttämätön.
Lichtsprechgerät 80 oli natsi-Saksan käytössä toisessa maailmansodassa. Siinä valonlähteenä oli auringon sijasta hehkulamppu, jonka tarkasti fokusoitua ja kohdistettua sädettä suunnattiin äänen tahdissa värähtelevällä prismalla.
Tekniikkaa.
Nykyään valonlähteeksi sopivimpia ovat LED ja laser.
Digitaalisessa muodossa datansiirtonopeuden täytyy olla 5 000–100 000 bittiä sekunnissa, riippuen halutusta äänenlaadusta ja äänen tiedonpakkauksen tiiviydestä ja kehittyneisyydestä.
Ruslan Ahtahanov

Ruslan Ahtahanov (, 14. maaliskuuta 1953 Znamenskoje – 15. marraskuuta 2011 Moskova) oli tšetšenialainen runoilija ja yliopistonopettaja.
Ahtahanov oli Moskovan humanististen tieteiden korkeakoulun professori. Hän vastusti Tšetšenian eroa Venäjästä. Hän sai vuonna 2009 merkittävän journalismipalkinnon runoteoksestaan. Ahtahanov kirjoitti teoksensa enimmäkseen venäjän kielellä.
Ahtahanovia pidettiin Tšetšenian presidentin Ramzan Kadyrovin tukijana. Hän myönsi tälle oppilaitoksensa kunniaprofessuurin.
Marraskuussa 2011 tuntematon ampuja surmasi Ahtahanovin Moskovassa kerrostalon pihalla. Ahtahanov oli kuollessaan 58-vuotias.
KNM Olav Tryggvason

KNM Olav Tryggvason oli Norjan laivaston miinalaiva. Alus taisteli maahan hyökänneitä saksalaisia vastaan valtaukseensa 8. huhtikuuta 1940 saakka. Se liitettiin Saksan laivastoon ensin nimellä "Albatros II", kunnes alus nimettiin muutamaa päivää myöhemmin "Brummeriksi". Alus tuhoutui Britannian ilmavoimien pommituksessa Pohjois-Saksassa huhtikuussa 1945.
Valmistus.
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 119. Alus laskettiin vesille 21. joulukuuta 1932 ja otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta 1934.
Palvelus.
Ennen toista maailmansotaa "Olav Tryggvason" oli kadettien koululaivana. Se liitettiin sodan alla 2. meripuolustusalueeseen. Alus torjui Saksan laivastolta pääsyn Horteniin, jolloin se upotti miinanraivaaja "R-17:n". Lopulta se joutui antautumaan. Saksan laivasto liitti sen vahvuuteensa 13. huhtikuuta ja nimesi sen "Albatros II:ksi". Se nimettiin joitakin päiviä myöhemmin "Brummeriksi".
Lapsenpihka

Lapsenpihka eli mekonium tai mekoniumi on vastasyntyneen lapsen ensimmäisistä, vihertävän mustista ja tahmeista ulosteista käytetty nimitys. Siinä on lapsivettä, limaa, lanugoa, sappea ja ihon ja suolten soluja. Joskus vauvalta tulee lapsenpihkaa jo kohdussa, ja sen päätyminen tämän keuhkoihin on mahdollista; tällaisesta tilanteesta käytetään nimitystä mekoniumaspiraatio.
Ensimmäinen merkki kystisestä fibroosista on usein lapsenpihkan kertyminen ja paksuuntuminen sykkyräsuolessa. Ilmiö tavataan noin 20 %:lla kystistä fibroosia sairastavista. Kystisen fibroosin lisäksi myös Hirschsprungin tautiin liittyy vastasyntyneen kyvyttömyyttä erittää lapsenpihkaa.