tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nubar pašša

Nubar pašša (alk. Nubar Nubarian; 4. tammikuuta 1825 Smyrna, Ottomaanien valtakunta – 14. tammikuuta 1899 Pariisi, Ranska) oli egyptiläinen valtiomies, joka toimi Egyptin pääministerinä vuosina 1878–1879, 1884–1888 ja 1894–1895. Hän oli Egyptin ensimmäinen pääministeri.
Nubar oli alkuperältään armenialainen ja jesuiitat kasvattivat hänet Ranskassa. Opiskellessaan Euroopassa hän hankki laajan kielitaidon ja tutustui läheisesti eurooppalaiseen kulttuuriin. Hän tuli Egyptiin alkuaan enonsa mukana, joka oli käskynhaltija Muhammad Alin päätulkki. Nubar toimi vuodesta 1845 kruununprinssi Ibrahim paššan ja sittemmin tämän seuraajien yksityissihteerinä. Hän oli jonkin aikaa myös Egyptin rautateiden johtaja. Häntä käytettiin usein erilaisissa diplomaattitehtävissä ja kediivi Ismail pašša määräsi hänet johtamaan Egyptin valtuuskuntaa Pariisissa käydyissä neuvotteluissa, joiden tarkoituksena oli ratkaista Suezin kanavan rakentamiseen liittyneet kiistat Egyptin ja ranskalaisen kanavayhtiön välillä. Ismail palkitsi Nubarin paššan arvolla. Vuosina 1866–1874 ja 1875–1876 Nubar toimi Egyptin ulkoministerinä ja pyrki saamaan maalleen mahdollisimman suuren itsenäisyyden Ottomaanien valtakunnan osana. Hän myös auttoi perustamaan vuonna 1875 toimintansa aloittaneen sekatuomioistuinlaitoksen, jolla Egyptissä oleskelleet eurooppalaiset saatiin maan oikeuslaitoksen piiriin aiemman kapitulaatiojärjestelmän sijaan.
Egyptin jouduttua velka-ahdinkoon Ismail nimitti Britannian ja Ranskan painostuksesta elokuussa 1878 Nubarin johtaman hallituksen, jossa oli ulkomaisia ministereitä, ja jonka oli tarkoitus toteuttaa taloudellisia ja poliittisia uudistuksia. Nubarista tuli näin Egyptin ensimmäinen pääministeri. Hän piti myös ulkoministerin salkun. Koska Ismail pelkäsi oman valtansa olevan uhattuna, hän kuitenkin kaatoi Nubarin hallituksen armeijan avulla jo helmikuussa 1879. Tämä taas johti Ismailin omaan kukistumiseen myöhemmin samana vuonna. Egyptin jouduttua Britannian miehitysvallan alle Nubar palasi pääministeriksi tammikuussa 1884. Hän oli kediivi Tewfik paššan lähin neuvonantaja, mutta ei kyennyt sujuvaan yhteistyöhön Britannian pääkonsuli Evelyn Baringin kanssa. Brittien miehitysvalta heikensi kediivin valtaa, mutta vahvisti pääministeriä, ja Nubar onnistui varmistamaan oikeus- ja sisäministeriöiden säilymisen egyptiläisten käsissä. Kun hän yritti ulottaa valtaansa myös poliisiin, britit järjestivät hänen syrjäyttämisensä kesäkuussa 1888. Hän toimi vielä kolmannen kerran pääministerinä huhtikuusta 1894 marraskuuhun 1895.
Ella ja kaverit 2 – Paterock

Ella ja kaverit 2 – Paterock on joulukuussa 2013 ensi-iltansa saanut suomalainen lastenelokuva. Elokuva on järjestyksessään toinen "Ella ja kaverit" -elokuva. Sen hahmot perustuvat Timo Parvelan "Ella ja kaverit" -kirjasarjan "Ella ja Paterock" -kirjaan.
Pääosissa.
Lähde:
Kansaniemi

Kansaniemi () on kylä Karjalan tasavallan Puudožin piirin Kuganavolokin kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisessä Vodlajärven saaressa 14 kilometriä Kuganavolokista pohjoiseen. Kylässä ei ole vakituista asutusta (vuonna 2012).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1563 verokirjassa. Sen nimi on alkuperältään vepsäläinen. 1900-luvun alussa Kansaniemi oli Aunuksen läänin Puudožin kihlakuntaan kuuluneen Vodlajärven volostin keskus. Lähikylineen se muodosti myös yhden volostin kolmesta kyläkunnasta. 1920-luvulla perustettiin Puudožin piiriin kuulunut Kansaniemen kyläneuvosto. Vuonna 1933 kylässä oli 221 ja kyläneuvoston kahdeksassatoista asutuskeskuksessa yhteensä 1 145 asukasta, jotka kaikki olivat kansallisuudeltaan venäläisiä. Asukasluku väheni toisen maailmansodan jälkeen ja 1970-luvulta lähtien kylä alkoi autioitua kokonaan. Viimeiset asukkaat muuttivat pois vuonna 1998.
Kansaniemellä on historiallisen asutuksen status. Sen läheltä Pigalahtasta on löydetty kivikautisia asuinpaikkoja. Rakennusmuistomerkkejä ovat 1700–1800-lukujen vaihteessa pystytetty tsasouna sekä kaksi 1900-luvun alun asuintaloa. Alue kuuluu Vodlajärven kansallispuistoon.
Keskiamerikankeihäskäärme

Keskiamerikankeihäskäärme ("Bothrops asper") on kyykäärmeiden heimoon kuuluva laji. Se liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko.
Yksilön pituus on 1,2–2,5 metriä. Pää on keihäsmäinen ja vartalo on hoikka ja pitkänomainen. Ihon värisävyjä ovat ruskea, harmaa ja musta, ja selässä on kuvioita.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keskiamerikankeihäskäärmettä tavataan Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosassa. Sitä esiintyy sademetsissä, viljelyksillä ja monissa muissa ympäristöissä.
Lisääntyminen.
Laji lisääntyy synnyttämällä ja poikasia on yhdessä pesueessa 5–86.
Ravinto.
Laji syö muita matelijoita, nisäkkäitä, lintuja ja sammakkoeläimiä.
Marko Tarvonen

Marko Tarvonen (s. 21. maaliskuuta 1978) on suomalainen metallimuusikko, joka on ollut Moonsorrowin rumpalina. Tarvosen muita yhtyeitä ovat mm. Barren Earth, October Falls sekä Chaosbreed.
Tarvonen aloitti rumpujen soiton seitsemänvuotiaana vuonna 1985 ja aloitti samana vuonna opinnot Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa. Nuoruudessaan Tarvonen kuunteli metallimusiikkia, mutta kiinnostui brittiläisistä progressiivisen rockin yhtyeistä. Hänen suurimmat musiikilliset vaikuttajansa ovat Bill Bruford, Carl Palmer ja Phil Collins.
Lokomotiv Orenburg

Lokomotiv Orenburg () on orenburgilainen jääpalloseura, joka on syksystä 2011 lähtien pelannut Venäjän jääpallon toiseksi korkeimalla sarjatasolla. Sitä ennen seura pelasi vuodesta 1994 lähtien ylimmällä sarjatasolla.
Seuran toimintaan kuului alussa jalka- ja jääpallo. Jääpallossa seura osallistui heti Neuvostoliiton cupiin. Vuodesta 1964 alkaen seura pelasi jääpallossa Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Jalkapallo irtautui vuonna 1976 Lokomotivista omaksi seurakseen FC Gazovik Orenburg. Paras jalkapallomenestys Lokomotivilla oli aikanaan vuosien 1960-1962 pelaaminen Neuvostoliiton korkeimmalla sarjatasolla.
Lokomotiv Orenburg nousi jääpallossa Venäjän ylimpään sarjaan kaudeksi 1994-1995. Paras sijoitus sarjassa on ollut kymmenes. Kesällä 2011 Lokomotivin täytyi luopua ylimmän sarjan paikastaan, koska sponsorina toimineet Venäjän rautatiet luopui tukemasta seuraa. Taloudellisena päätukijana seuralle on sen jälkeen ollut alueellinen liikuntajärjestö.
Twerkkaus

Twerkkaus eli twerking on seksuaalisesti provosoiva tanssityyli, jota tanssitaan erityisesti hip-hop-musiikin tahtiin. Twerkkauksessa työnnellään takapuolta ja lantiota edestakaisin matalassa kyykkyasennossa. Twerkkaus tuli valtayleisön tietoisuuteen poplaulaja Miley Cyrusin esiintymisestä MTV Video Music Awards -gaalassa elokuussa 2013.
Sana "twerk" on otettu muun muassa Oxford English Dictionaryyn, arvovaltaiseen englannin kielen sanakirjaan. Sanakirjan mukaan se esiintyy jotakuinkin nykymerkityksessään tiettävästi ensimmäisen kerran neworleansilaisen rapmuusikko DJ Jubileen vuonna 1993 julkaistussa kappaleessa ”Jubilee All”. Muissa merkityksissä "twerk"-sana on ollut olemassa jo 1800-luvun alkupuolella.
Aoide

Aoide (; ) on kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Mnemosynen lapsi ja yksi kolmesta alkuperäisestä boiotialaisesta muusasta. Aoide tunnetaan laulun muusana. Jupiterin kuu Aoede on myös nimetty muusan mukaan.
Stephanie Venier

Stephanie Venier (s. 19. joulukuuta 1993 Innsbruck) on itävaltalainen alppihiihtäjä ja supersuurpujottelun maailmanmestari. Hän edusti urallaan Sportverein Oberperfuss -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Venier saavutti Le Massifissa vuonna 2013 kultaa supersuurpujottelussa ja hopeaa syöksylaskussa sekä Jasnássa 2014 hopeaa supersuurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa syöksylaskussa ja sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi. Åren MM-kilpailuissa 2019 Venier oli syöksylaskun neljäs. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui syöksylaskussa seitsenänneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti kultaa supersuurpujottelussa ja pronssia joukkuealppiyhdistetyssä sekä oli yhdeksäs syöksylaskussa.
Alppihiihdon maailmancupissa Venier kilpaili ensimmäisen kerran St. Antonin syöksylaskussa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Beaver Creekin supersuurpujottelussa marraskuussa 2013 oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2015 oltuaan kymmenes Lake Louisen syöksylaskussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Garmisch-Partenkirchenin supersuurpujottelussa tammikuussa 2017. Helmikuussa hän oli kolmas Crans-Montanan supersuurpujottelussa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi.
Venier sijoittui kaudella 2018−2019 Cortina d'Ampezzon syöksylaskussa kolmanneksi ja voitti Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskun. Hän sijoittui syöksylaskucupissa toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli kolmas Lake Louisen ja Crans-Montanan syöksylaskussa. Supersuurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa toiseksi. Hän voitti Cortina d'Ampezzon ensimmäisen syöksylaskun ja sijoittui supersuurpujottelussa toiseksi. Hän voitti Crans-Montanan supersuurpujottelun. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi sekä syöksylasku- ja supersuurpujottelucupeissa neljänneksi. Kaudella 2024–2025 hän sijoittui toiseksi Sankt Antonin supersuurpujottelussa.
Venier lopetti uransa kauden 2024–2025 jälkeen.
Melete

Melete () on kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Mnemosynen lapsi ja yksi kolmesta alkuperäisestä boiotialaisen mytologian muusasta. Melete tunnettiin ajatuksen ja mietiskelyn muusana.
Asteroidi 56 Melete on nimetty muusan mukaan.
Jennifer Piot

Jennifer Piot (s. 24. maaliskuuta 1992 La Tronche) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa S.C. Alpe d Huez -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Le Massifissa vuonna 2013 Piot saavutti kultaa syöksylaskussa.
Alppihiihdon maailmancupissa Piot kilpaili ensimmäisen kerran Crans-Montanan supersuurpujottelussa maaliskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lake Louisen supersuurpujottelussa joulukuussa 2013 oltuaan 30:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 13:s sija, jonka hän saavutti Lake Louisen supersuurpujottelussa joulukuussa 2015.
Henry Clifton Sorby

Henry Clifton Sorby (1826–1908) oli brittiläinen itseoppinut geologi. Hän otti ensimmäisenä käyttöön mikroskoopin selvitettäessä teollistumisen alkuaikana kohdattuja metallien kestävyyden ongelmia.
Sorby oli lähtöisin ylemmän keskiluokan perheestä Sheffieldistä. Hänen isänsä omisti yrityksen John Sorby &amp; Sons. Isän varhaisen kuoleman takia poika ei voinut harjoittaa yliopisto-opintoja, joten hän perusti kotiinsa luonnontieteellisen laboratorion. Vuodesta 1849 alkaen hän harrasti ”mikroskooppista petrografiaa” eli geologisten näytteiden mikroskopiaa. Hän otti näytteistä erittäin ohuita lastuja saadakseen selville niiden rakenteen. Hän ei halunnut kunniaa tämän menetelmän keksimisestä, mutta hän ilmeisesti oli ensimmäinen, joka ymmärsi sen mahdollisuudet. Kadunmiesten mielestä oli naurettavaa tutkia kiviä mikroskoopilla. Kun hän 31-vuotiaana vuonna 1857 pystyi selittämään kivien lohkeamisen niiden kiderakenteen perusteella, hänet otettiin Royal Societyn jäseneksi.
Vuonna 1863 Sorby aloitti uuden tutkimussuunnan, mikroskooppisen metallurgian. Hän tutki rautapitoisia meteoriitteja, rautaa ja terästä. Nämä tutkimukset auttoivat ymmärtämään metallien rakennetta ja johtivat teräksen suurtuotannon aloittamiseen, kun Henry Bessemerin jo aikaisemmin suunnittelema Bessemer-prosessi saatiin tuotantokäyttöön vuonna 1872.
Davide Bresadola

Davide Bresadola (s. 10. syyskuuta 1988 Cles) on italialainen mäkihyppääjä, joka edustaa Centro Sportivo Esercito -seuraa.
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Bresadola sijoittui suurmäen kilpailussa 36:nneksi ja joukkuekilpailussa 11:nneksi. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Bresadola oli normaalimäen kilpailussa 44:s ja joukkuekilpailussa kahdeksas.
Bresadola kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Willingenissä tammikuussa 2011. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Vikersundin lentomäkikilpailussa helmikuussa 2011 oltuaan 26:s. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin henkilökohtaisissa kilpailuissa on yhdeksäs sija, jonka hän saavutti Lillehammerissa joulukuussa 2014.
Tomi Björck

Tomi Björck (s. 16. elokuuta 1980 Rauma) on suomalainen kokki, keittiömestari ja ravintoloitsija, jolla on myös Australian kansalaisuus.
Björck valmistui ravintolakokiksi vuonna 1998. Hän on työskennellyt muun muassa Chez Dominiquessa ja Pied à Terressä. Vuonna 2009 Björck perusti Helsinkiin ensimmäisen ravintolansa Farangin. Se valittiin Suomen parhaaksi ravintolaksi vuonna 2011, ja samana vuonna Björck avasi Helsingissä toisen ravintolansa Gaijinin. Hänen kolmas ravintolansa Boulevard Social avattiin Helsingissä vuonna 2012. Björk on perustanut yhteensä yhdeksän eri ravintolaa alkuvuoteen 2023 mennessä. Viimeisin niistä, Sanchome Hotelli Kämpin yhteydessä, suljettiin kannattamattomana helmikuussa 2023 toimittuaan vain vajaan vuoden. Myös hänen Lily Lee -ravintolansa Helsingin Erottajalla toimi vain syksystä 2020 vuoden 2023 loppuun.
Björck on toiminut päätuomarina television kokkiohjelmissa MasterChef Suomi ja Junior MasterChef, ja hänellä on myös ollut oma Tomin keittiö -ruokaohjelma. Hän on tehnyt cameorooleja musiikkivideoilla, kuten Spektin ”Juomalaulu”-videolla, lahtelaisen rap-yhtye Ideaali &amp; Jay Who?:n ”Siivet”-videolla sekä Jukka Pojan videolla ”Crzybailaaja”.
Björck on naimisissa. Pariskunnalla on kaksi poikaa ja he ovat vuoden 2016 alusta saakka asuneet Australian Sydneyssä, jossa hän vastaa lähellä Bondi Beachia sijaitsevan Blanca-nimisen ravintolan toiminnasta.
Luettelo Euroopan komissioista

Tämä on luettelo Euroopan komissioista. Euroopan komissio on Euroopan unionin toimielin, joka muun muassa valmistelee ja panee täytäntöön Euroopan unionin neuvoston asettamia erilaisia säädöksiä ja päätöksiä ja valvoo niiden noudattamista EU:n jäsenvaltioissa. Luettelo alkaa ensimmäisestä komissiosta eli Hallsteinin komissiosta jota johti länsisaksalainen Walter Hallstein vuosina 1958–1967 ja se loppuu nykyiseen Junckerin komissioon, jota johtaa luxemburgilainen Jean-Claude Juncker vuodesta 2014.
Luettelossa ei ole Manuel Marínin komissiota joka oli väliaikainen komissio Santerin komission jälkeen kunnes Prodin komissio nimitettiin.
Hallsteinin komissio.
I komissio.
Virassa 1. tammikuuta 1958 – 30. kesäkuuta 1967
II komissio.
Virassa 9. tammikuuta 1962 – 30. kesäkuuta 1967
Reyn komissio.
Virassa 2. heinäkuuta 1967 – 1. heinäkuuta 1970
Malfattin komissio.
Virassa 2. heinäkuuta 1970 – 21. maaliskuuta 1972
Mansholtin komissio.
Virassa 22. maaliskuuta 1972 – 5. tammikuuta 1973
Ortolin komissio.
Virassa 6. tammikuuta 1973 – 5. tammikuuta 1977
Jenkinsin komissio.
Virassa 6. tammikuuta 1977 – 19. tammikuuta 1981
Thornin komissio.
Virassa 22. tammikuuta 1981 – 6. tammikuuta 1985
Delorsin komissio.
Virkakausi 7. tammikuuta 1985 – 24. tammikuuta 1995
Santerin komissio.
Virassa 25. tammikuuta 1995 – 17. syyskuuta 1999
Prodin komissio.
Virassa 17. syyskuuta 1999 – 22. tammikuuta 2000
Istui Santerin komission jäljellä olevan toimikauden loppuun ast.
Uudelleen nimitetty virkakausiksi 23. tammikuuta 2000 – 31. lokakuuta 2004
Barroson komissio.
Virassa 22. marraskuuta 2004 – 1. marraskuuta 2014
Junckerin komissio.
Virassa 1. marraskuuta 2014 – 30. marraskuuta 2019
Von der Leyenin komissio.
Virassa 1. joulukuuta 2019 alkaen.
Tankavaaran taistelu

Tankavaaran taistelu 26.–31. lokakuuta 1944 oli yksi toisen maailmansodan aikaisen Lapin sodan taisteluista.
Operaatio Birken mukaisesti rakennetut, vetäytymistä suojaavat, Enontekiön Lätäsenon (Sturmbock-Stellung) ja Sodankylän Tankavaaran (Schutzstellung), saksalaiset asemat olivat merkittävimmät saksalaisten joukkojen Lapin puolustusasemat. Näihin kuuluva "Schutzwall"-asema kulki Tankavaaran kautta.
Rovaniemen valtauksen jälkeen suomalaiset etenivät pohjoiseen. 23. lokakuuta suomalaisten panssaridivisioona saavutti saksalaisten sulkuaseman Vuotson Tankavaarassa. Saksalaisilla oli ehdoton käsky pitää asemat marraskuun alkuun asti. Taistelut alkoivat 26. päivänä suomalaisten hyökkäyksellä ja ne kestivät 31. lokakuuta asti, kun saksalaiset irtautuivat suunnitelmallisesti asemistaan.
Vellu Halkosalmi

Vellu Halkosalmi (aiemmin "Veli-Matti", s. 1971) on suomalainen jazzmuusikko, -säveltäjä, -sovittaja, -pedagogi ja -kapellimestari. Hän on työskennellyt alankomaalaisten, saksalaisten ja suomalaisten big bandien ja muiden kokoonpanojen parissa ja toiminut opettajana Helsingin pop- ja jazzkonservatoriossa.
Halkosalmi on kotoisin Pyhäjärveltä Pohjois-Pohjanmaalta. Hän opiskeli ensin pasuunansoittoa klassisen musiikin tyyliin, kunnes vaihtoi kitaraan ja valmistui 1998 Helsingin pop- ja jazzkonservatoriosta, jossa toimi myös opettajana vuosina 1999–2008.
Vuonna 2005 Halkosalmen teossarja "Arctic Blues" saksofonisti Jukka Perkolle ja alun perin Hollannin radion Metropole Orchestralle kantaesitettiin useissa maissa, muun muassa Yhdysvalloissa ja Suomessa. Vuonna 2007 Halkosalmen teos "Solo Flight" voitti Imatra Big Band Festivalin Esko Linnavalli -sävellyskilpailun ja nousi myös yleisön suosikiksi. Vuonna 2008 Halkosalmi, Perko ja saksalainen WDR Big Band toteuttivat projektin "Finnish Folk Music and Tango". Samana vuonna sai kantaesityksensä Halkosalmen teossarja "Mystery" kitaristi Teemu Viinikaiselle ja Lapin kamariorkesterille.
Halkosalmi on työskennellyt myös muun muassa Lahti Sinfonian, UMOn sekä Espoo ja Jyväskylä Big Bandien kanssa. Alankomaalaisia yhteistyökumppaneita ovat olleet Brass Band Schoonhoven ja Gustav Klimt -jousikvartetti.
Vuonna 2008 Halkosalmi toimi sovittajana, kapellimestarina ja tuottajana Kauko Röyhkän ja Mikkelin kaupunginorkesterin albumilla "Zaia". Vuonna 2013 Halkosalmi esitti Quincy Jonesin levytyksistä ylös kirjoittamiaan ja Jonesilta henkilökohtaisesti saamiaan bigband-sovituksia UMOn ja Turku Jazz Orchestran kanssa.
Ersa

Ersa () on kreikkalaisessa mytologiassa Zeuksen ja Selenen (tai toisten lähteiden mukaan Eosin) lapsi. Ersan sisaruksia ovat Pandia ja Nemean leijona. Ersa on kasteen jumalatar.
Jumalatar mainitaan Plutarkhoksen teoksissa Alkmanin runositaateissa.
Sonic Rivals 2

Sonic Rivals 2 on "Sonic the Hedgehog" -pelisarjaan kuuluva peli. Se on jatkoa pelille "Sonic Rivals". Pelissä on myös mahdollista edeltäjänsä tapaan avata bonuspukuja, kunhan ensin tietyt vaatimukset on täytetty.
Pelattavuus.
Pääasiallisesti Rivals 2 toimii aika samalla tavalla kuin edeltäjänsä, mutta tällä kertaa ei keskitytä pelkästään kisaamiseen vaan pelissä myös taistellaan toisia hahmoja tai aikaa vastaan.
Myös pelattavia hahmoja on tällä kertaa enemmän.
Ylimaan taistelu

Ylimaan taistelu 7.–10. lokakuuta 1944 käyty Lapin sodan taistelu.
Kiimingistä edennyt kenraalimajuri Ruben Laguksen johtama panssaridivisioona kohtasi Puolangalta edenneen eversti Albert Puroman johtaman 6. divisioonan Pudasjärvellä. Nämä joukot koostettiin yhteen "ryhmä Lagukseksi", jolle ylipäällikkö Mannerheim antoi käskyn jatkaa etenemistä kohti Rovaniemeä. Etujoukoksi muodostettiin taisteluosasto Hynninen.
Ensimmäinen taistelukosketus saksalaisiin saatiin jo 2.10. Varsinaiset taistelut alkoivat 7.10. kun taisteluosasto Hynninen koukkasi Portimojärven länsipuolelta saksalaisten selustaan. Tien suunnasta hyökkäsi viides jääkäripataljoona. Saarrosyrityksistä huolimatta eversti Emil Schulerin johtaman vuoristojääkärirykmentti 218:n onnistui jatkaa vetäytymistään. Saksalaiset onnistuivat puolustukselle suotuisassa maastossa aiheuttamaan aktiivisesti hyökkääville suomalaisjoukoille tappioita ja estämään saarrosyritykset.
Ranuan Palovaaraan on pystytetty taistelun muistomerkki. Muistomerkin on suunnitellut professori Ensio Seppänen ja se paljastettiin 29. elokuuta 1982. Muistomerkissä lukee: "”Ylimaa 7. – 9.10.1944. Näillä kankailla taistelivat jääkäriprikaatin miehet saksalaisen vuoristoarmeijan osastoja vastaan.”" Muistomerkin lähimaastossa on myös retkeilyreitti "”Taisteluiden polku”".
Leonid Bedarev

Leonid Vladimirovitš Bedarev (, s. 14. heinäkuuta 1979) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Bedarein kasvattajaseura on nykyinen Akžaiyk, Uralsk, missä hän pelasi neljän kauden ajan vuosina 1995–1999 ennen siirtymistään Lokomotiv Orenburgin riveihin kausiksi 1999–2001. Sen jälkeen hän palasi kaudeksi 2001–2002 Uralskiin Karachaganaan. Sen jälkeen kaudesta 2002 lähtien hän on pelannut Start Nizhi-Novgorodissa Venäjän jääpallon pääsarjassa. 
Koska entisen Neuvostoliiton seuraajavaltioilla on yhteinen menneisyys, toisen seuraajavaltion passin saaminen oli Bedareville mahdollista. Niinpä Bedarev edusti aikuisiällä Kazakstania kaudesta 1998 lähtien. Hän on ollut voittamassa pronssia neljä kertaa. Kaikkiaan Bedarev on pelannut yhdeksän MM-kisat.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Andrei Bahdanovitš

Andrei Viktaravitš Bahdanovitš (, ; 15. lokakuuta 1987 Jalizava, Asipovitšyn piiri, Mahiljoun alue, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen ratameloja sekä lajin olympiavoittaja.
Bahdanovitš voitti Pekingissä 2008 olympiakultaa ratamelonnan kanadalaisessa kaksikossa 1 000 metrin matkalla. Samassa lajissa hän oli Lontossa 2012 hopealla.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Bahdanovitš on voittanut kultaa (kanadalainen nelikkö 200 m, 2009), hopeaa (kanadalainen kaksikko 1000 m, 2010) sekä pronssia (kanadalainen nelikko 1000 m, 2006 ja 200 m, 2019). EM-kilpailuissa hän on saavuttanut kolme kultaa, viisi hopeaa ja viisi pronssia sekä Euroopan kisoista yhden kullan.
Bahdanovitšin parina olympialaisissa on toiminut hänen veljensä, Aljaksandr Bahdanovitš.
Auto GP -kausi 2014

Auto GP -kausi 2014 oli Auto GP -sarjan viides kausi. Kausi alkoi 12. huhtikuuta Marokon, Marrakechin katuradalla ja päättyi 19. lokakuuta Portugalin, Estorilissä.
Sarjan mestaruuden voitti japanilainen Kimiya Sato, toiseksi sijoittui unkarilainen Tamás Pál Kiss ja kolmanneksi saksalainen Markus Pommer.
Kilpailukalenteri.
Kaudella ajettiin muun muassa kolme kisaviikonloppua World Touring Car Championship -osakilpailujen yhteydessä ja yksi kisaviikonloppu DTM -osakilpailun yhteydessä. Jokaisen kisaviikonlopun aikana ajettiin kaksi 35–40 minuutin tai 85 kilometrin pituista kilpailua. Jokaisessa kilpailussa kunkin kilpailijan oli suoritettava pakollinen varikkopysähdys.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu lauantain kilpailun kahdeksannesta sijasta.
Aljaksandr Bahdanovitš

Aljaksandr Viktaravitš Bahdanovitš (, ; 29. huhtikuuta 1982 Jalizava, Asipovitšyn piiri, Mahiljoun alue, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen ratameloja sekä lajin olympiavoittaja.
Bahdanovitš voitti Pekingissä 2008 olympiakultaa ratamelonnan kanadalaisessa kaksikossa 1 000 metrin matkalla. Samassa lajissa hän oli Lontossa 2012 hopealla.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Bahdanovitš on voittanut kultaa (kanadalainen nelikkö 200 m, 2009), kaksi hopeaa (kanadalainen nelikko 1 000 m, 2001; kanadalainen kaksikko 1 000 m, 2010) ja kolme pronssia (kanadalainen nelikkö 200 m, 2002; kanadalainen nelikkö 200 m, 2005; kanadalainen nelikko 1 000 m, 2006).
Bahdanovitšin parina olympialaisissa on toiminut hänen veljensä, Andrei Bahdanovitš.
Antti Pirtinheimo

Antti Matias Pirtinheimo (vuoteen 1935 Pihlgren; 15. helmikuuta 1928 Kauhava – 10. helmikuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen jazzmuusikko. 1940–50-luvulla Pirtinheimo valittiin Rytmi-lehden äänestyksessä kymmenenä vuonna Suomen parhaaksi tenorisaksofonistiksi.
Pirtinheimo syntyi kauhavalaiseen maanviljelijäperheeseen, joka sivutoimenaan valmisti kangaspuita. Kun Antti tuli kouluikään 1930-luvun puolivälissä, perhe muutti Helsingin seudulle. Pirtinheimon isä ja äidin veljet olivat alueella tunnettuja kansanmuusikkoja. Perheen pojat kiinnostuivat klarinetin ja saksofonin soitosta ja perustivat Tor Sundellin nimellä kulkeneen tanssiyhtyeen. Pirtinheimon seuraava kokoonpano oli Olle Lindströmin iso orkesteri, jossa hän alkoi erikoistua tenorisaksofonin soittoon.
Sotien jälkeen Pirtinheimo liittyi rumpali Ossi Aallon sekstettiin, joka oli yksi Suomen ensimmäisistä cool jazz -kokoonpanoista ja pääsi myös levyttämään. Rytmi-lehden äänestyssarjojen voittajista koottiin 1950 The Finnish All Stars, joka esiintyi myös Ruotsissa ja teki levyn. Vuonna 1958 Pirtinheimo kutsuttiin Jorma Weneskosken kvintettiin, jossa viihtyi vuoteen 1964 asti. Päivätyönään Pirtinheimo toimi mainostoimisto Erva-Latvalan yhteystehtävissä. Mainosalalla menestyivät myös yhtyeen vibrafonisti Jukka Haavisto ja sähkökitaristi Sami Ahokas, ja yhtyeen toiminta hiipui päivätöiden paineessa.
Vasta 1980-luvun lopulla Pirtinheimo palasi aktiivisemmin soittolavoille ravintola Kappelin jamitilaisuuksien kautta.
Hän teki äänityksiä Rolf Kronqvistin ja Helena Siltalan kanssa. Eläkepäivinään hän viihtyi Espanjassa, jossa soitti usein suomalaismuusikoista muodostetussa Andalusian Swing Bandissä.
Vuonna 2004 Antti Pirtinheimo palkittiin Imatran big band -festivaaleilla Jazzlegenda-palkinnolla.
Guillermo Varela

Guillermo Varela Olivera (s. 24. maaliskuuta 1993 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa brasilialaisseura Flamengoa.
Seurajoukkueura.
Varela aloitti ammattilaisuransa Peñarolissa, jota edustaen hän teki ensiesiintymisensä Uruguayn Primera Divisiónissa 5. kesäkuuta 2011 Racing Club de Montevideota vastaan pelatussa kotiottelussa.
Varela siirtyi Englannin Valioliigan Manchester Unitediin 7. kesäkuuta 2013 julkistamattomalla siirtosummalla. Hän oli ensimmäinen pelaajahankinta, jonka David Moyes teki Unitedin managerina. Kauden 2014–2015 Varela pelasi lainasopimuksella Real Madridin reservijoukkueessa Castillassa. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Valioliigassa Manchester Unitedin joukkueessa neljä ottelua. Mestarien liigassa hän pelasi yhden ottelun ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua. Kauden 2016–2017 Varela oli lainalla saksalaisseura Eintracht Frankfurtissa ja pelasi Bundesliigassa seitsemän ottelua.
Kesällä 2017 Varela palasi 1,5 vuodeksi kotimaahansa Peñarolin joukkueeseen. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Tanskaan FC Kööpenhaminan joukkueeseen. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Eurooppa-liigassa 11 ottelua FC Kööpenhaminan yltäessä puolivälieriin, joissa se hävisi Manchester Unitedille. Varela pelasi sittemmin myös Venäjällä Moskovan Dynamon joukkueessa. Kesällä 2022 hän siirtyi lainalle brasilialaisseura Flamengoon, ja tammikuussa 2023 siirto muuttui pysyväksi.
Maajoukkueura.
Varela pelasi Uruguayn alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa muun muassa vuonna 2013 ikäluokan MM-kilpailuissa, joissa Uruguay saavutti hopeaa hävittyään loppuottelun Ranskalle rangaistuspotkukilpailussa. Varela tuli loppuottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi aiemmat kuusi ottelua avauskokoonpanossa.
Varela pelasi Uruguayn A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2017 ystävyysottelussa Puolaa vastaan. Venäjän MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kahdessa ensimmäisessä ottelussa mutta jäi tämän jälkeen vaihtopelaajaksi. Hän palasi maajoukkueeseen vasta kesäkuussa 2022. Vuoden lopulla pelatuissa Qatarin MM-kilpailuissa hän pääsi ensimmäisen ottelun lopulla vaihdosta kentälle ja pelasi täydet minuutit kahdessa muussa ottelussa.
Varela on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä 12 A-maaottelua, joissa hän on ollut yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole maaotteluissaan tehnyt.
Sotla

Sotla tai Sutla on joki, joka pääasiassa toimii Slovenian ja Kroatian välisenä rajana. Se on Tonavaan laskevan Savan sivujoki. Sotla on 89 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 584 neliökilometriä. Valuma-alue ulottuu sekä Slovenian että Kroatian puolelle. Joen alkulähde on 580 metrin korkeudella, ja sen suu on 135 metrin korkeudella.
Sotlan hydrologista valvomista hoitaa tätä nykyään Zelenjakin asema Kroatiassa.
Joen valuma-alueen pinta-alasta Kroatiassa ja Sloveniassa on erilaisia tietoja. Kroatian puoleisen valuma-alueen pinta-alaksi ilmoitetaan joko 343 km² tai 455 km². Slovenian puoleisen valuma-alueen pinta-alaksi ilmoitetaan joko 477 km² tai 451 km².
Vuonna 1981 perustettu Kozjen luonnonsuojelualue sijaitsee Sotlan länsipuolella, Sloveniassa. Kozjen luonnonsuojelualue kattaa 206 km², mukaan lukien Sotlan kosteikkoja. Kosteikoissa elää yli 120 lintulajia ja kasvaa 950 eri lajia putkilokasveja.
Pysäköintitutka

Pysäköintitutka (engl. "parking sensor") on ajoneuvon pysäköimistä avustava järjestelmä. Se toimii ajoneuvon perä- ja/tai etuosassa olevien anturien lähettämien signaalien avulla. Signaalit kimpoavat esteistä takaisin kaikuluotauksen tavoin, josta järjestelmä määrittää etäisyyden esteeseen. Mikäli este on liian lähellä ajoneuvoa, kuljettajaa varoitetaan äänimerkillä. Ajotietokoneen näyttöruudussa saattaa myös näkyä tarkka etäisyys esteeseen.
Uusimmissa automalleissa pysäköintitutka kuuluu yleensä vakiovarustukseen, mutta vanhempaan malliin voi asentaa jälkiasenteisen tutkan.
Pronssisoturit

 
Pronssisoturit on Michelle Paverin kirjoittama fantasiakirjasarja, joka kertoo ajasta 1500 vuotta ennen ajanlaskun alkua, välimeren pronssikaudesta. Kirja kertoo köyhän 12-vuotiaan pojan, Hylaksen seikkailusta muinaisessa Kreikassa. Sarja on viisiosainen, mutta siitä on suomennettu vain kolme.
Kirjasarjan osat.
Kirjasarja alkaa kohdasta, jossa varikset ovat tappaneet Hylaksen koiran, Nopsan ja ovat hänen kannoillaan.
Kirjasarjan juoni.
12-vuotiaan köyhän hyljeksityn pakkotyöläisen pojan, Hylaksen, leirille hyökkää tuntemattomasta syystä Varisten armeija. Varikset tappavat Hylaksen koiran Nopsan ja hänen pikkusiskonsa Issi katoaa salaperäisesti. Hylas kuitenkin onnistuu pakenemaan variksia. Pakoon päästyään Hylas alkaa etsimään Issiä sekä selvittämään Varisten taustoja ja sitä miksi Varikset ovat hänen perässään. Hän epäilee että Issi saattaisi olla toisella puolella saarta, mutta hän ei voi kulkea saaren lävitse jäämättä kiinni. Sen sijaan hän onnistuu ryöstämään laivan, jolla hänen on tarkoitus päästä saarensa toiselle puolelle, mutta sen sijaan hän eksyykin avomerelle ja löytää itsensä pian autiolta saarelta.
Samalla Pirra-niminen 12-vuotias kuninkaallinen tyttö pakenee omaa perhettänsä pakkoavioliiton takia. Hän ei ikinä elämänsä aikana ole saanut elää kotinsa muurien ulkopuolella, vaan häntä ollaan aina tiukasti vartioitu. Eräänä päivänä hän onnistuu livahtamaan vartijoita pakoon vapauteen. Hän löytää muuan kalastajan, joka ottaa hänet mukaansa. Kalastaja kuitenkin sanoo ettei suostu kuljettamaan tyttöä kauas ja jättää hänet lopulta autiolle saarelle jossa Hylas on.
Hadži Murat

Hadži Murat (, avaariksi XIажи Мурад; 1790-luvun lopulla Dagestanin Hunzahissa – 5. toukokuuta 1852 Nuhan lähellä Azerbaidžanissa) oli yksi Dagestanin vuoristokansojen johtajista heidän taistelussaan venäläisiä valloittajia vastaan 1800-luvun puolivälissä.
Hadži Murat kasvoi Avarian kaaniperheessä. Hän osallistui veljensä Osmanin kanssa imaami Gamzat-bekin vastaiseen salaliittoon vuonna 1834 ja hallitsi sen jälkeen Avariaa yhdessä venäläisten asettaman Ahmedhanin kanssa. Vuonna 1836 venäläiset syyttivät Hadži Muratia yhteyksistä Šamiliin ja pidättivät hänet. Hadži Murat pakeni Tselmesin kylään ja liittyi Šamilin joukkohin. Vuonna 1843 Šamil teki hänestä Avarian käskynhaltijan ("naib"). Vuonna 1851 Hadži Muratin välit Šamiliin rikkoutuivat ja hän pakeni Tšetšeniaan siirtyen venäläisten puolelle. Sittemmin hän pakeni jälleen vuorille ja sai surmansa tulitaistelussa.
Hadži Muratin tarina on suosittu aihe Kaukasian kansanperinteessä. Leo Tolstoi on kirjoittanut hänestä samannimisen pienoisromaanin.
Vanginvesi

Vanginvesi on Keski-Suomessa oleva pieni ja sokkeloinen virtaveden muodostama järvi, jonka kautta Pesiäissalmeen tuleva Konneveden vesi laskee Korholankoskien kautta Kynsiveteen. Se kuuluu Suomen Natura 2000 -alueisiin. Järvi muodostuu itäisestä ja läntisestä osasta, joiden välillä vedet tekevät lähes täyskäännöksen kiertäessään Suorttaniemen. Vanginvesi-nimeä on pyritty selittämään monenlaisilla tarinoilla, mutta varmaa tietoa nimen synnystä ei ole.
Vanginveden Natura-alueeseen kuuluu koskijaksoja ja Leppäveden-Kynsiveden vesistöalueen vesialueita. Alue muodostuu peräkkäisistä hitaasti virtaavista altaista, joiden välissä on varsin voimakkaasti virtaavia koskia. Veden laatu on alueen vaikutuspiirissä olevista kalanviljelylaitoksista huolimatta säilynyt hyvänä. Vanginvesi kuuluu ruokojärviin. Tyypin tunnuslaji järviruoko muodostaa järvessä paikoin laajoja kasvustoja. Vesikasvillisuus suojaisissa salmissa ja lahdissa on varsin runsasta. Sen lajisto on tyypillistä selkävesien lajistoa, kuten palpakot, järvisätkin, pohjanlumme ja ulpukka. Hiekkarannoilla tavataan myös nuottaruohoa ja järvikortetta. Linnusto on tyypillistä karujen vesien lajistoa: kuikka, tukkakoskelo, kala- ja selkälokki ja kalatiira. Alueella on arvoa myös järvitaimenen ja harjuksen elinympäristönä.
Vanginvesi on osa Konneveden–Laukaan melontareittiä. Yksi sen taukopaikoista on Pesiäissalmessa.
Keltaperämedestäjä

Keltaperämedestäjä ("Anabathmis reichenbachii") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltaperämedestäjää tavataan Afrikan keskiosissa sekä Länsi-Afrikan etelärannikolla. Lajin on kuvattu olevan yleinen Kamerunissa, paikallisesti hyvin yleinen Kongon tasavallassa ja muualla sen levinneisyysalueella usein harvinainen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hotel Transylvania

Hotel Transylvania on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Genndy Tartakovskyn ohjaama kolmiulotteinen animaatioelokuva.
Juoni.
Elokuva kertoo kreivi Draculasta, joka omistaa hirviöille tarkoitetun hotellin ja yrittää suojella tytärtään ihmisten maailmalta. Päivää ennen Draculan tyttären, Maviksen syntymäpäivänä hotelliin ilmestyy ihminen, Jonathan. Dracula yrittää päästä eroon Jonathanista, mutta Mavis ehtii ihastua tähän. Dracula käskee Jonathania lähtemään hotellista. Ennen lähtöään, Jonathan tunnustaa olevansa ihminen ja Draculan painostamana myös valehtelee vihaavansa hirviöitä. Kun Jonathan on jo lähdössä koko maasta, Dracula tajuaa virheensä ja lähtee hänen peräänsä. Dracula saa Jonathanin kiinni kun lento on jo lähtenyt, mutta hypnotisoi koneen lentäjän kääntämään koneen takaisin lentokentälle. Lopulta Dracula hyväksyy Mavisin ja Jonathanin rakkauden.
Keltarintamedestäjä

Keltarintamedestäjä ("Anabathmis newtonii") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltarintamedestäjää tavataan kotoperäisenä São Tomélla. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Vaikka sen levinneisyysalue onkin pieni, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkealan Kiekko

Valkealan Kiekko on Kouvolan Valkealassa toimiva jääkiekkoseura, joka pelaa III-divisioonassa. Seuran kotihalli on Valkealan kirkonkylällä sijaitseva, vuonna 1993 rakennettu Valkealan jäähalli, mikä tunnetaan myös Soramonttuna.
Folke

Folke on Pohjoismaissa miehen, mutta Saksassa naisen etunimi. Nimi on lyhentymä saksalaisista Volk -alkuisista nimistä, joissa esiintyvä sana Volk merkitsee kansaa tai väkeä. Nimi on ollut käytössä jo keski­ajalla.
Suomessa nimi Folke on tammikuuhun 2025 mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 719 henkilölle. Folken nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 27. tammikuuta.
Ranskan naisten jääkiekkomaajoukkue

Ranskan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Ranskaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkuetta hallinnoi Ranskan jääkiekkoliitto, ja joukkueen valmentajana toimii Grégory Tarlé.
Ranskalla on vuonna 2017 noin 2 200 naisjääkiekkoilijaa, vuonna 2022 yli 2 600. Vuonna 2023 naispelaajien määrä oli pudonnut noin 1 500 pelaajaan, mutta vuoden 2025 alussa heitä oli jo yli 3 400. Vuonna 2025 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallinnoimalla jääkiekon maailmanlistalla 15. sijalla.
Afrikaniroko

Afrikaniroko eli fustikki ("Milicia excelsa") on mulperikasvien ("Moraceae") heimoon kuuluva Keski-Afrikassa tavattava puu. Sen oliivinvihreä puuaines, "kambala" eli "odoume" eli "odum", on kestävää, ja sitä käytetään muun muassa veneenrakennuksessa sekä ikkunoissa, ovissa ja kalustepuuna.
Hjalmar Stenholm

Alfred Hjalmar Stenholm (1. toukokuuta 1887 Tuusula – 5. heinäkuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä ja muotokuvamaalari. 
Kuvanveiston ja tilausmuotokuvien lisäksi hän maalasi niin sanottua toritaidetta elättääkseen kuusilapsisen perheensä. Tunnetuin hänen töistään on veistos Aleksis Kivestä, joka syntyi Kiven veljen tyttären Agnes Karoliina Vidingin avustuksella. Teos on nähtävillä Aleksis Kiven kuolinmökissä Tuusulassa. Hän signeerasi työnsä aina nimellä Hj Stenholm.
Myöhemmin hän oli avustamassa Wäinö Aaltosta, Helsingin Rautatientorilla olevan Aleksis Kiven muistopatsaan tekemisessä ja teki kyseiseen teokseen Aleksis Kiven pään. Hänen taulujaan sekä veistoksia on näkynyt 1930- ja 1940-luvun suomalaisissa elokuvissa. 
Stenholm opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1907–1908, ja mallikoulussa 1908-1910. Hänet on haudattu Helsingin Malmin hautausmaalle.
Liesvesi–Vanginvesi

Liesvesi on Keski-Suomessa oleva keskikokoinen järvi, jonka kautta Kellankoskesta tuleva Konneveden vesi laskee Vanginveteen. Sen muodostaa lähivesiensä kanssa Vanginveden–Liesveden lähialueen, jossa on alkuperäisinä kalalajeina ahven, hauki, kuore, muikku ja säyne sekä siirrettyinä ankerias ja harjus.
Liesvesi on osa Konneveden–Laukaan melontareittiä. Yksi sen taukopaikoista on Liesveden laskujoella Pesiäissalmessa.
Oikeusrekisterikeskus

Oikeusrekisterikeskus (ORK, ) on 1.3.1996 toimintansa aloittanut Suomen oikeusministeriön hallinnonalan asiantuntijavirasto. Oikeusrekisterikeskuksen tehtävänä on vastata oikeusministeriön hallinnonalan keskeisten rekistereiden rekisterinpidosta ja tiedonhallinnasta sekä varallisuusrangaistusten täytäntöönpanosta. Lisäksi ORK vastaa oikeushallinnon ICT-palveluiden hankkimisesta, kehittämisestä ja ylläpitämisestä. ORK toimii hallinnonalan IT-hankintayksikkönä ja on itsenäinen kirjanpitoyksikkö.
Viraston juuret ovat vuodessa 1974, jolloin se aloitti tietojärjestelmien kehittämisyksikkönä Hämeenlinnassa. 
Toiminta.
Oikeusrekisterikeskus on oikeusministeriön alainen valtion virasto, jonka tehtävänä on huolehtia sakkoihin ja vastaaviin rikosoikeudellisiin seuraamuksiin liittyvistä täytäntöönpanotehtävistä sekä huolehtia oikeusministeriön hallinnonalan tietojärjestelmistä ja rekistereistä. ORK käsittelee esimerkiksi pyramidihuijauksen tehneestä WinCapitasta tappioille jääneiden korvaushakemuksia ja ylläpitää muun muassa vaalitietojärjestelmää, rikosrekisteriä, sakkorekisteriä ja hallinnollisten seuraamusmaksujen rekisteriä sekä välittää tietoja näistä muille viranomaisille. Sen päätoimipaikka on ollut Hämeenlinnassa perustamisesta 1.3.1996 lähtien. 
Vuonna 2017 ORK:n bruttomenot olivat 14,6 miljoonaa euroa. Lisäksi ORK tuottaa ja välittää hallinnonalalle digipalveluita n. 80 miljoonalla eurolla vuodessa.
Toiminta perustuu lakiin Oikeusrekisterikeskuksesta (625/2012).
Organisaatio.
Oikeusrekisterikeskuksessa työskentelee noin 220 henkilöä. Organisatorisesti ORK ja­kau­tuu Tie­to­pal­ve­lui­hin, Järjestelmäpalveluihin, Si­dos­ryh­mä­pal­ve­lui­hin, Hal­lin­to­pal­ve­lui­hin ja Turvallisuuspalveluihin, jot­ka kaik­ki toi­mi­vat tii­viis­sä yh­teis­työs­sä tois­ten­sa kans­sa.
Tietopalvelut
Toimialan sisäisestä kehityksestä vastaa kehityspalvelut-toiminto.
Järjestelmäpalvelut
Toimialaa tukevat matriisissa työskentelevät asiantuntijat kehityspalveluissa, salkunhallinnassa sekä asiakasvastaavina.
Sidosryhmäpalvelut
Hankintojen lisäksi Sidosryhmäpalveluissa työskentelee ratkaisusuunnittelun, palvelumuotoilun sekä viestinnän asiantuntijoita.
Hallintopalvelut
Lisäksi Hallintopalvelut huolehtii koko organisaation sisäisestä kehittämisestä.
Turvallisuuspalvelut
Hippurihappo

Hippurihappo (C9H9NO3) on amidiryhmän sisältävä aromaattinen karboksyylihappo. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä ja lääketieteessä.
Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa.
Huoneenlämpötilassa hippurihappo on valkoista kiinteää ainetta. Se liukenee veteen ja erityisesti kuumaan veteen. Myös etanoli liuottaa hippurihappoa, mutta bentseeni ja muut hiilivedyt eivät.
Erityisesti kasvinsyöjänisäkkäät syntetisoivat hippurihappoa maksassaan ja erittävät sen ulos elimistöstään virtsan mukana. Tämä on niiden tapa poistaa aromaattisten aminohappojen hajoamistuotteena muodostuvaa bentsoehappoa. Myös ihmisen maksa tuottaa hippurihappoa bentsoehapon ja glysiinin tai tolueenin ja glysiinin välisellä reaktiolla. Hippurihappoa esiintyy kasveissa ainakin amerikankarpalon ("Vaccinium macrocarpon") marjoissa.
Hippurihapon metenamiinisuolaa käytetään myös lääkkeenä virtsatieinfektiohin, lähinnä estovaikutuksen takia. Sen tiedetään tehoavan siltäänkin, mutta käytännössä se halutaan liittää metenamiiniin. Kauppanimenä on muun muassa "Hipeksal".
Suuri hippurihappopitoisuus virtsassa on usein merkki amfetamiinin käytöstä.
Synteesi.
Hippurihappoa valmistetaan glysiinin ja bentsoyylikloridin välisellä kondensaatioreaktiolla.
Keltainenmutakilpikonna

Keltainenmutakilpikonna ("Kinosternon flavescens") on myskikilpikonnalle sukua oleva kilpikonnalaji. Keltaisenmutakilpikonnan alalajeja ovat "K. f. flavescens", "K. f. stejnegeri" ja illinoisinkeltainenmutakilpikonna ("K. f. spooneri"). Keltaistamutakilpikonnaa vastaava laji on idänmutakilpikonna ("Kinosternon sububrum").
Ulkonäkö ja koko.
Yksilön pituus on 12–16 cm. Lajin nimi johtuu keltaisesta kurkusta. Kilpi on vihertävänruskea ja se on muodoltaan ovaalinmuotoinen ja matala. Kuono on terävä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia tavataan Yhdysvaltojen keski- ja eteläosissa ja Meksikossa. Sitä esiintyy matalissa hitaasti virtaavissa vesistöissä ruohikkoisilla seuduilla, myös preerialla ja autiomaassa.
Lisääntyminen.
Munia on 1–6, joskus jopa 9. Munimisesta poikasten kuoriutumiseen kuluu noin 75 vuorokautta.
Ravinto.
Eläin syö enimmäkseen vedessä eläviä selkärangattomia eläimiä. Joskus se syö myös maalla eläviä selkärangattomia, kaloja, sammakkoeläimiä ja kasveja.
Osastonsihteeri

Osastonsihteeri on toimistotyöntekijä, joka työskentelee sosiaali- ja terveydenhuollossa. Työtehtävät vaihtelevat organisaation ja työyhteisön mukaan sisältäen asiakaspalvelua sekä kasvokkain että puhelimitse. Potilaskertomustekstien, lausuntojen ja lähetteiden puhtaaksikirjoittaminen sanelun mukaan ovat usein osastonsihteerin työtä. Lisäksi työhön kuuluu laaja-alaisesti potilashallintoon liittyviä toimistotehtäviä, esim. ajanvaraukset, laskutukseen vaikuttavat kirjaamiset, kokousmuistioiden laatiminen ja oman osaamisalan asiantuntijana toimiminen työryhmissä. Osastonsihteerin työ on vaativaa työtä jossa osastonsihteerillä on iso rooli potilaan hoidossa mm. jatkohoitojen järjestämisessä. Monipuolisessa ja vaihtelevassa työssä hyvät vuorovaikutustaidot, tekstinkäsittelytaidot, organisointikyky ja stressinsieto ovat tärkeitä ominaisuuksia.
Osastonsihteeri työskentelee useimmiten kunnan tai kuntayhtymän palveluksessa, ja vuonna 2012 osastonsihteeri-nimike oli noin 4 700 henkilöllä kunnan työntekijöistä (kuntatyonantajat.fi). Osastonsihteereitä työskentelee myös yksityisillä lääkäriasemilla. Työ on pääsääntöisesti päivätyötä.
Koulutusvaatimuksena erityisosaamista vaativaan osastonsihteerin työhön on tavallisesti toisen asteen tutkinto, esimerkiksi liiketalouden koulutusohjelmasta. Perehdyttäminen tapahtuu työpaikalla. Lähihoitajakoulutuksessa on asiakaspalveluun ja tietohallintoon suuntaava vaihtoehto. Lisäksi yksityiset toimijat järjestävät terveydenhuollon työtehtäviin suuntaavaa koulutusta. Valtakunnallista yhtenäisyyttä osastonsihteerin koulutuksessa ja koulutusvaatimuksissa ei ole.
Terveydenhuollon Sihteerit ry on osastonsihteerien etuja valvova ammatillinen yhdistys, jonka yksi tärkeimmistä tavoitteista on valtakunnallisesti yhtenäisen koulutuksen saavuttaminen. Terveydenhuollon Sihteerit ry toimii yhteistyössä Julkis- ja yksityisalojen toimihenkilöliiton Jytyn kanssa, mutta yhdistyksen jäsenyys ei edellytä tai poissulje minkään ammattiliiton jäsenyyttä. 
Sosiaali- ja terveydenhuollon palvelurakenneuudistusta suunnitellaan parhaillaan, mikä saattaa vaikuttaa myös osastonsihteerin työtehtäviin ja asemaan tulevaisuudessa.
Terror Hungry

Terror Hungry on suomalaisen thrash metal -yhtye Lost Societyn toinen studioalbumi. Terror Hungry on julkaistu Pohjois-Amerikassa 1. huhtikuuta 2014 ja Euroopassa 4. huhtikuuta 2014 levymerkillä Nuclear Blast. Edeltäjäänsä Fast Loud Deathiin verrattuna albumi on tyylitään rankempi.
Albumin nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo.
Yhdystie 2640

Yhdystie 2640 on tie, joka kulkee Porin Luvialla "Kuussaarikosta" "Väipäremäkeen". Tien pituus on 4 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Kuussaarikosta Niementien risteykseen saakka "Yhdystie" ja lopun matkan ajan "Kirkkotie".
Intiantähtikilpikonna

Intiantähtikilpikonna ("Geochelone elegans") on jättiläiskilpikonnien sukuun kuuluva laji.
Ulkonäkö ja koko.
Lajin nimi johtuu kilven suomujen tähtimäisestä muodosta. Suomuissa on myös tähtimäisiä kuvioita, joissa on ruskealla pohjalla keltaista. Suomut ovat kohoumallisia ja muodostavat harjanteita. Jalat ovat talttamaiset. Intiantähtikilpikonna muistuttaa burmantähtikilpikonnaa ("Geochelone platynota").
Levinneisyys ja elinympäristö.
Intiantähtikilpikonnaa tavataan Etelä-Aasiassa, lähinnä Intian rannikkoseuduilla ja Sri Lankassa. Sitä esiintyy kuivilla alueilla.
Lisääntyminen.
Munia on 2–20.
Ravinto.
Laji on etupäässä kasvissyöjä.
Taipaleenkylän taistelu

Taipaleenkylän taistelu ("myös nimellä Kivitaipaleen taistelu") oli 12.–14. lokakuuta 1944 käyty Lapin sodan taistelu.
Ylimaan taistelun jälkeen Saksan vuoristojääkärirykmentti 218 ja vuoristotiedustelupataljoona 99 ryhmittyivät viivytysasemiin Ranuantielle, Kivitaipaleen kylän maastoon. Kenraaliluutnantti Krakaun käskystä vuoristojääkärirykmentti aloitti perääntymisen Rovaniemelle, kun taas vuoristotiedustelupataljoona 99 ryhmittyi Perunkajärvelle puolustukseen. Kivitaipaleen pohjoispuolella suomalaisten taisteluosasto Kurenmaa pyrki saartamaan saksalaisjoukot paikallisten kyläläisten opastuksella. Samalla suomalaisten pääjoukko eteni tien suunnassa. Suomalaisjoukot koukkasivat Ranuantien itä- ja länsipuolelta metsien kautta, motittaen saksalaisten pataljoonan. Suomalaisten suunnitelma ei kuitenkaan onnistunut, sillä eräs suomalainen upseeri vaihtoi puolta ja kavalsi operaation saksalaisille. Tämän vuoksi vuoristojääkärirykmentti 218 palasi takaisin vapauttaakseen saarretut joukot, lisäksi saksalaiset saivat tykistön tukea Rovaniemeltä. Uupumuksesta ja ammuspulasta kärsivä suomalaisosasto joutui tunnin kestäneen yhteenoton jälkeen vetäytymään tieltä, ja saksalaiset saivat vapautettua toverinsa. Tämän jälkeen saksalaisjoukot perääntyivät Rovaniemelle. Vetäytyessään saksalaiset käyttivät poltetun maan taktiikkaa tuhoamalla sillat, katkaisemalla tiet, polttamalla taloja sekä miinoittamalla kylän lähiympäristöä.
Taistelusta on pystytetty muistomerkki Ranua – Rovaniemen tien itäpuolelle, noin 3–4 km Kivitaipaleen kylästä pohjoiseen.
Naskalilukkinen

Naskalilukkinen ("Arachnothera crassirostris") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Naskalilukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa ja Thaimaassa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Yhdystie 2171

Yhdystie 2171 on tie, joka kulkee Eurajoen Irjanteelta saman kunnan alueella sijaitsevaan Lauhtuun. Tien pituus on 5 kilometriä.
Tien osoitenimenä toimii koko matkalta "Kämpäntie". Kämpäntien ja valtatien 8 risteyksessä sijaitseva entinen metsäkämppä, jossa on toiminut myöhemmin kahvilayritys, on yksi Vuojoen metsäradan varrella olleista metsäkämpistä ja ainoa niistä vielä jäljellä oleva.
Tien varrelle jääviin kohteisiin kuuluu Eurajoen seurakunnan käytössä oleva Irjanteen hautausmaa, jossa ovat myös vuonna 1953 rakennettu Irjanteen kappeli ja sen vieressä vuonna 1869 rakennettu kellotorni. Kappelia ympäröi Irjanteen uusi hautausmaa. Irjanteen kirkko vuodelta 1752, kellotapuli vuodelta 1758 ja sitä ympäröivä Irjanteen vanha hautausmaa ovat kylän keskustassa.
Pitkänokkalukkinen

Pitkänokkalukkinen ("Arachnothera robusta") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pitkänokkalukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa ja Thaimaassa. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rillilukkinen

Rillilukkinen ("Arachnothera flavigaster") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rillilukkista tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Singaporesta se on hävinnyt. Vaikka lajin kannankehitys on laskeva, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.