tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nikola Vlašić

Nikola Vlašić (s. 4. lokakuuta 1997 Split) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Torinoa, jossa hän pelasi jo kauden 2022–2023 lainalla englantilaisseura West Ham Unitedista. Vlašić on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Vlašić siirtyi Hajduk Splitin akatemiaan 12-vuotiaana ja teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa 16-vuotiaana heinäkuussa 2014. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Evertonissa 12 Englannin Valioliigan ottelua. Elokuusta 2018 lähtien hän pelasi runsaan kolmen kauden aikana TsSKA Moskovan joukkueessa 86 ottelua Venäjän Valioliigassa ja teki niissä 28 maalia. Elokuun 2021 lopulla hän siirtyi West Ham Unitediin, jossa hän pelasi kauden aikana 19 valioliigaottelua ja teki maalin joulukuun lopulla Watfordia vastaan. Kauden 2022–2023 Vlašić oli lainalla italialaisseura Torinossa, jossa hän pelasi 34 Serie A -ottelua ja teki niissä viisi maalia. Hän siirtyi elokuussa 2023 Torinon omistukseen. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Serie A:ssa 33 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Vlašić on pelannut useissa Kroatian juniorimaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua ja teki kaksi maalia alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Kroatian miesten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa toukokuussa 2017 Meksikoa vastaan. Hän on toukokuun 2024 loppuun mennessä pelannut 55 A-maaottelua, joissa 26 kertaa avauskokoonpanossa. Hän on tehnyt maalin syksyllä 2019 EM-karsinnoissa Slovakiaa, Walesia ja uudelleen Slovakiaa vastaan, lokakuussa 2020 Kansojen liigassa Ruotsia ja Ranskaa vastaan, kesäkuussa 2021 EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan, syyskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan sekä maaliskuussa 2024 ystävyysottelussa Egyptiä vastaan.
Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa Vlašić tuli vaihdosta kentälle joukkueensa kahdessa ensimmäisessä ottelussa ja pelasi avauskokoonpanossa kahdessa muussa ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Marokkoa vastaan ja tuli sen jälkeen vaihdosta kentälle viidessä Kroatian kuudesta ottelusta. Hän teki Kroatian ensimmäisenä laukojana rangaistuspotkukilpailussa maalin sekä neljännesvälierässä Japania että puolivälierässä Brasiliaa vastaan.
Vlašićin isosisko Blanka Vlašić on moninkertainen arvokisamitalisti korkeushypyssä ja yksi Kroatian kaikkien aikojen parhaista urheilijoista.
Mario Stanić

Mario Stanić (s. 10. huhtikuuta 1972 Sarajevo, Bosnia ja Hertsegovinan sosialistinen tasavalta, Jugoslavia) on kroatialainen jalkapalloilija, joka pelasi ammattilaistasolla vuosina 1989–2004. Hän pelasi pääasiassa oikean laidan keskikenttäpelaajana, hyökkäävässä roolissa. Hän kuului pronssia saaneeseen Kroatian joukkueeseen MM-kilpailuissa 1998.
Seurajoukkueura.
Stanić pelasi Jugoslavian ykkösliigan FK Željezničar Sarajevossa kausilla 1989–1992 kaikkiaan 63 ottelua, joissa teki 12 maalia. Seuraavalla kaudella hän voitti Kroatian-mestaruuden Croatia Zagrebissa. Hän teki 26 sarjaottelussa 11 maalia. Kaudella 1993–1994 hän pelasi Primera Divisiónin Sporting de Gijónissa 34 ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Seuraavalla kaudella hän teki Portugalin Superliigan SL Benficassa viisi maalia pelaamissaan 14 ottelussa.
Stanić voitti Belgian pääsarjan maalikuninkuuden kaudella 1995–1996 tehtyään Club Bruggelle 20 maalia pelaamissaan 30 ottelussa. Club Brugge voitti vuonna 1996 sekä Belgian liiga- että cupmestaruuden. Seuraavalla kaudella hän pelasi seurassa seitsemän liigaottelua, joissa teki seitsemän maalia ennen kuin siirtyi Serie A:n AC Parmaan. Hän pelasi italialaisseurassa neljän kauden aikana 77 liigaottelua, joissa teki 19 maalia. Hän voitti Italian Cupin 1999. Uransa viimeiset kaudet 2000–2004 hän edusti Englannin Valioliigan Chelseaa, jossa teki 59 liigaottelussa seitsemän maalia.
Maajoukkue.
Stanić pelasi Jugoslavian maajoukkueessa kaksi ottelua vuonna 1990. Kroatian maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1995–2003 kaikkiaan 49 ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua Kroatian saavuttaessa pronssia MM-kilpailuissa 1998, ja teki myös maalin alkulohko-ottelussa Jamaikaa vastaan. MM-kilpailuissa 2002 hän pelasi kahdessa ottelussa. Kesän 1996 EM-kilpailuissa hän pelasi kolme ottelua.
Peliuran jälkeen.
Stanić on toiminut Club Bruggen kykyjenetsijänä maaliskuusta 2011 lähtien.
Ante Ćorić

Ante Ćorić (s. 14. huhtikuuta 1997 Zagreb) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän siirtyi italialaiseen AS Romaan vuonna 2018 Kroatian liigassa pelaavasta Dinamo Zagrebista mutta pelaa kauden 2019–2020 lainalla espanjalaisessa Almeríassa. Ćorić on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ćorić teki debyyttinsä Dinamon edustusjoukkueessa 17-vuotiaana huhtikuussa 2014. Hänen veljensä Josip Ćorić on myös ammattilaisjalkapalloilija.
Ćorić on pelannut Kroatian A-maajoukkueessa neljä ottelua, ensimmäiset kolme vuonna 2016 ja neljännen maaliskuussa 2017.
Don Lemon

Don Lemon (s. 1. maaliskuuta 1966 Baton Rouge, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen toimittaja. Hän toimi CNN-kanavan uutisankkurina 2006-2023. Hän on raportoinut kanavalle monia merkittäviä uutistapahtumia, kuten Sandy Hookin kouluammuskelun ja mustan teinipojan Michael Brownin kuoleman, joka nostatti Yhdysvalloissa laajoja mellakoita. Lemon erotettiin CNN:n palveluksesta 17 vuoden työsuhteen jälkeen huhtikuussa 2023 hänen sanottuaan CNN:n aamuohjelmassa presidentin ikää koskevassa keskustelussa, että 51-vuotias republikaanipoliitikko Nikki Haley on "ohi parhaasta iästään" .
Lemon julkaisi vuonna 2011 muistelmateoksensa "Transparent", jossa hän kertoo urastaan ja yksityiselämästään. Hän avautui kirjassa ensimmäistä kertaa homoseksuaalisuudestaan. Lisäksi hän kertoi lapsena kohtaamastaan seksuaalisesta hyväksikäytöstä.
Afro-Shirazi Party

Afro-Shirazi Party eli ASP oli Sansibarilla vuosina 1957–1977 toiminut poliittinen puolue, joka ajoi maan afrikkalaisen enemmistön oikeuksia elliitin muodostaneita arabeja vastaan. 
Sansibarin sulttaanikunta oli Yhdistyneen kuningaskunnan alainen protektoraatti, joka 1950-luvulla oli matkalla kohti itsenäisyyttä. Afro-Shirazi Partyn perusti Abeid Karume Tanganjikan presidentti Julius Nyeren avustuksella vuonna 1957 maan afrikkalaistaustaisen enemmistön oikeuksien ajajaksi. Sansibar itsenäistyi vuonna 1963 ja maata johti arabivähemmistön Zanzibar National Party eli ZNP. Sansibarin vallankumous alkoi vuonna 1964 ja sen johdosta tuhansia arabeja tapettiin ja Karume nousi uuden tasavallan presidentiksi. Saman vuoden aikana Sansibar liittyi yhteen Tanganjikan kanssa muodostaen nykyisen Tansanian liittovaltion. Sansibar säilytti liitossa paikallisen autonomiansa. Nyere säilytti asemansa uuden valtion presidenttinä, kun taas Karumesta tuli sen varapresidentti. Karume salamurhattiin vuonna 1972 ja vuonna 1977 Nyere liitti ASP:n omaan puolueensa muodostaen Chama Cha Mapinduzin eli vallankumouspuolueen, josta tuli maan ainut laillinen puolue.
Polyfosforihappo

Polyfosforihappo (Hn+2PnO3n+1, missä n on kokonaisluku ja n &gt; 1) on eräs niin kutsutuista kondensoituneista fosforihapoista ja kuuluu fosforin happihappoihin. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa polyfosforihappo on väritöntä tai kellertävää erittäin viskoosia siirappimaista nestettä. Lukuun ottamatta yksinkertaisinta polyfosforihappoa pyrofosforihappoa, yksittäisten polyfosforihappojen fysikaalisia ominaisuuksia ei ole tutkittu. Yhdiste on vahva moniarvoinen happo happo ja fosforihappoa vahvempi. Polyfosforihapon voidaan katsoa koostuvan toisiinsa linkittyneistä P(OH)O3-yksiköistä. Mikäli yksiköiden määrä on suuri, yli 16, on ketjun päiden protonit vain heikosti happamia. Laimeissa vesiliuoksissa polyfosforihappo esiintyy pääasiassa ortofosforihappona.
Valmistus ja käyttö.
Polyfosforihappoa valmistetaan tyypillisesti joko liuottamalla fosforipentoksidia fosforihappoon, kuumentamalla fosforihappoa, jolloin fosforihappoa kondensoituu ja fosforihappomolekyyleistä lohkeaa vettä tai polttamalla fosforia, jolloin muodostuu fosforipentoksidihuuruja, jotka johdetaan veteen. Polyfosforihappoja luokitellaan usein niiden valmistuksessa käytetyn fosforipentoksidin massaprosenttiosuuden mukaisesti.
Polyfosforihappoa käytetään lannoitteiden sekä polyfosfaattisuolojen kuten ammoniumpolyfosfaatin valmistuksessa sekä bitumin valmistuksessa. Orgaanisessa kemiassa sitä käytetään hyvion voimakkaana happokatalyyttinä, dehydraus-, hydrolyysi-, polymeroitumis-, asylointi- ja syklisointireaktioissa. Usein sitä käytetään myös monissa happokatalysoiduissa toisiintumisreaktioissa kuten Beckmann-, Lossen- ja Wagner–Meerwein-toisiintumisissa.
Bargash bin Said

Bargash bin Said oli Sansibarin sulttaani vuosina 1870–1888. Valtakaudellaan hän levitti edeltäjiensä luomaa Sansibarilaista kauppaverkostoa, jonka kautta kulki esimerkiksi orjia, norsunluuta ja rahakasveja. Hänen valtakautensa loppupuolella Sansibar menetti mannermaan alueensa ja kaksi vuotta bin Saidin kuoleman jälkeen vuonna 1888 maasta tuli Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraatti.
Elämäkerta.
Noin vuonna 1833 syntynyt Bargash oli Omanin sulttaani Said bin Sultanin poika, joka siirsi vuonna 1840 maansa pääkaupungin Sansibarille. Hänen isänsä kuollessa Oman jaettiin kahteen erilliseen osaan, jonka afrikkalaisista alueista muodostettiin Sansibarin sulttaanikunta sulttaaninaan Saidin toinen poika Majid bin Said. Bargash yritti estää Majidin valtaannousun, mutta tällä oli brittien konsulin tuki, ja Bargash karkotettiin Intian Mumbaihin. Bargash vietti Intiassa kaksi vuotta, jona aikana hän solmi myöhemmin tärkeitä yhteyksiä intialaisiin kauppiaihin ja sijoittajiin.
Majid kuoli vuonna 1870, ja Bargashista tuli hänen seuraajansa. Valtakautensa alussa Bargash laajensi edeltäjiensä perustamaa kauppaverkostoa Itä-Afrikassa. Sansibarin kautta kulki norsunluuta, rahakasveja ja etenkin mausteneilikkaa. Sansibar harjoitti myös brittien vastustamaa orjakauppaa. Bargashia alkoivat kuitenkin uhata monet sisäiset ja ulkoiset uhat. Sansibaria tukikohtanaan pitäneet arabikauppiaat kuten Tippu Tip eivät halunneet olla sulttaanin poliittisen vallan alla, ja häntä vastustivat myös jotkin voimakkaat afrikkalaiset hallitsijat, kuten Mirambo. Suurin uhka tuli kuitenkin Euroopasta, jonka suurvallat alkoivat tavoitella itselleen alueita Afrikasta. Saksan keisarikunta oli tehnyt sopimuksia Itä-Afrikan heimopäälliköiden kanssa ja tavoitteli itselleen aluetta, josta tulisi myöhemmin Saksan Itä-Afrikka. Vuoteen 1885 mennessä Bargashin oli hylättävä vaatimuksensa Itä-Afrikan mannermaan suhteen, ja hän keskittyi sittemmin hallitsemaan Sansibarin saaria. Hän kuoli vuonna 1888. Vuonna 1890, kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen, Sansibarista tuli Yhdistyneen kuningaskunnan protektoraatti.
Chéri Samba

Chéri Samba, viralliselta nimeltään Samba wa Mbimba N’zingo Nuni Masi Ndo Mbasi, (s. 30. joulukuuta 1956 Kinto M'Vuila) on kongolainen taidemaalari. Hän on yksi kuuluisimmista afrikkalaisista nykytaiteilijoista. Hänen teoksiaan löytyy esimerkiksi New Yorkissa sijaitsevan Museum of Modern Artin (MoMA) kokoelmista.
Carlson Young

Carlson Young (s. 29. lokakuuta 1990 Fort Worth, Texas) on yhdysvaltalainen televisionäyttelijä. Hän nousi tunnetuksi Disney Channelin sarjasta "Tavataan välkkärillä" ja on näytellyt myös "True Bloodissa".
Vuodesta 2015 lähtien Young on esittänyt Brooke Maddoxin roolia MTV:n kauhusarjassa "Scream".
Delirium (Ellie Gouldingin albumi)

Delirium on brittiläisen popartistin Ellie Gouldingin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 6. marraskuuta 2015. Albumi nauhoitettiin vuosina 2014–2015 pääasiassa Englannissa ja Yhdysvalloissa. Albumi sai kriitikoilta positiivisia arvioita tuotannosta, mutta musiikin monipuolisuus kyseenalaistettiin. "Delirium" nousi ensimmäisellä viikolla kolmanneksi sekä Britannian albumilistalla että Yhdysvalloissa Billboard 200 -listalla. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 24.
Taustaa.
Ellie Goulding on itse kertonut "Deliriumin" saundin olevan tarkoituksella huomattavasti popimpi kuin hänen aikaisemmilla julkaisuillaan. NME:n haastattelussa Goulding kertoi tulevasta albumistaan näin: "Osa minusta ajattelee tämän albumin jonkinlaisena testinä/kokeena, kokeena tehdä iso pop-albumi; Tein tietoisen valinnan, että tahdoin sen olevan uudella tasolla".
Singlet.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale ”On My Mind”. Single julkaistiin 17. syyskuuta 2015. Kappale sai sekä kriitikoilta että kuuntelijoilta positiivista palautetta ja nousi listoille muun muassa Yhdysvalloissa, Saksassa, Britanniassa, Espanjassa, Suomessa, Kolumbiassa ja Meksikossa. Billboard Hot 100 -listalla kappale saavutti parhaimmillaan 13. sijan.
Toisena singlenä julkaistiin ”Army” 9. tammikuuta 2016 ja kolmantena singlenä ”Something in the Way You Move” 19. tammikuuta 2016.
Kappaletta ”Love Me Like You Do” ei julkaistu varsinaisena singlenä, mutta se nousi megahitiksi ympäri maailmaa ollessaan Fifty Shades of Grey -elokuvan teemakappale. Kappaletta on kuunneltu toukokuuhun 2016 mennessä Spotifyssa lähes 470 miljoonaa kertaa.
Hitiksi nousi myös jo vuonna 2014 Calvin Harrisin "Motion"-albumilla julkaistu kappale ”Outside”, jossa Goulding laulaa. Kappale on myös julkaistu "Deliriumin" Deluxe Editionilla.
FK Shkëndija

Klubi i Futbollit Shkëndija on pohjoismakedonialainen jalkapalloseura Tetovon kaupungista. Seura pelaa Pohjois-Makedonian korkeimmalla sarjatasolla Makedonian 1. liigassa. Se on voittanut kertaalleen maansa mestaruuden. Tämä tapahtui kaudella 2010–2011.
Mestaruuskautensa jälkeen Shkëndija pääsi pelaamaan Mestarien liigassa kaudella 2011–2012. Joukkue hävisi serbialaiselle Partizanille yhteismaalein 5–0. Kaudella 2012–2013 Shkëndija pelasi Eurooppa-liigassa. Tällöin se hävisi pohjoisirlantilaiselle Portadownille 2–1 ensimmäisellä karsintakierroksella. Kaudella 2014–2015 Shkëndija hävisi Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella romanialaiselle Zimbru Chișinăulle 3–2. Seuraavalla kaudella Shkëndija putosi jälleen Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella, kun skotlantilainen Aberdeen FC eteni jatkoon vierasmaalisäännön perusteella.
Iso Mustajärvi (Ylöjärvi)

Iso Mustajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Iso Mustajärvi on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2,8 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 187 hehtaaria. Se sijaitsee Itä-Aureessa yli seitsemän kilometriä Aurejärven kirkosta pohjoiseen. Järveä ympäröi muutama laaja suo, mutta yleensä rannat ovat moreenimaastoa. Siihen laskee toistakymmentä metsäojaa, joista pohjoiseen laskeva oja on Kaviolammen lyhyt laskuoja ja Isosaaren taakse laskee laajan Nimetönnevan ja Pikkulamminnevan suo-ojien laskuoja. Laskuojassa sijaitsee kaksi umpeen kasvaa pientä lampea, joiden nimi on Vääräjärvi. Se on Rauma-Repolan 1960-luvulla kuivattama järvi. Pikkulamminnevalla sijaitsee vielä pieni Pikkulammi. Iso Mustajärven laskujoki on Myllyjoki. Joki alkaa Myllylahdesta ja se virtaa 1,7 kilometriä Poikelisjärveen. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 361 vuorokautta.
Järvessä on yksi suuri Isosaari, joka on 200 metriä pitkä. Se sijaitsee keskellä järvenselkää. Muita pienempiä saaria on kahdeksan. Niiden nimiä ovat pohjoisesta etelään lueteltuna Hirvisaari, Kalliosaari, Kiimasaari, Pikkusaari, Mörkkilinna ja Suosaari. Saaret ovat autioita. Vaikka järvi on selkeäpiirteinen, löytyy siitä muutama nimetty lahti. Suosaaren takana järvi kapenee yli 600 metriä pitkäksi Aureenlahdeksi, josta työntyy itään Suoniemen taakse Suolahti. Suosaaren pohjoispuolella törröttää Myllyniemi, jonka pohjoispuolella Myllylahti on Myllyjoen luusuaa. Aivan järven pohjoispäässä sijaitsevat Kaakkolahti ja Junkkilahti, jonne Kaviolammen laskuoja laskee.
Rantaviivan pituus on 10,6 kilometriä ja siinä työntyy rantaan vain muutamia soita. Rantaan asti ulottuu nykyään vain Rantalan, Lepistön ja Vanha-Järvelän pellot, mutta rannoille on rakennettu lähes 50 vapaa-ajan asuntoa. Pohjoispäässä sijaitsee Ison Mustajärven kämppä eli Junkkila, jonka lähellä sijaitsee myös julkinen Metsähallituksen perustama nuotio- ja leiripaikka. Niille johtaa tiet järveä kiertävältä kylätieltä. Virtain raja ohittaa järven 1,5 kilometriä koillisessa.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu useita kertoja ja viimeksi vuonna 2000. Veden humuspitoisuus on korkea ja veden happamuudentaso alhainen eli sen pH on alle 5,0. Järvi onkin tyypillinen suojärvi, sillä valuma-alueelta virtaa tiheästi ojitetuilta soilta suovettä. Ravinnepitoisuudet ovat melko hyvät. Talvella 2000 veden fosforipitoisuus on lievästi rehevöityneen tai jopa rehevöityneen järven tasolla. Sen sijaan typpipitoisuudet seuraavat suojärvien luontaisia arvoja. Vaikka ravinteita ja humusta on runsaasti, ei järven happitalous ole siitä kärsinyt. Järven virkistysarvo jää heikon vedenlaadun vuoksi välttäväksi.
Bjørn Petter Ingebretsen

Bjørn Petter Ingebretsen (s. 26. toukokuuta 1967) on norjalainen jalkapallovalmentaja. 
Ura.
Ingebretsen pelasi nuorena Grue IL:n juniorijoukkueessa muun muassa yhdessä Ståle Solbakkenin kanssa. Hän harjoitteli Solbakkenin kanssa Arsenalin akatemiassa vuonna 1986. Ingebretseniä pidettiin lupaavana pelaajana, mutta loukkaantumiset ja vammat estivät ammattilaisuran.
Hän aloitti valmennusuransa 2000-luvun alussa Buskerudin alueen juniorivalmentajana ja työskenteli myöhemmin myös Lynin juniorivalmentajana. Vuonna 2005 hän siirtyi Strømsgodsetin organisaatioon juniorivalmennuksen koordinaattoriksi. Ingebretsen edustusjoukkueen apuvalmentajana Dag-Eilev Fagermon, Ronny Deilan ja David Nielsenin valmennustiimeissä. Toukokuussa 2015 Ingebretsen nousi Godsetin päävalmentajaksi. Ingebretsenin johdolla seura eteni Eurooppa-liigassa kolmannelle karsintakierrokselle saakka ja sijoittui Tippeligaenissa hopealle. 
Kesäkuussa 2016 Ingebretsen joutui sairaalahoitoon saatuaan sydänkohtauksen. Hän palasi Strømsgodsetin penkin päähän jo heinäkuussa. Lokakuussa 2016 hän ilmoitti lopettavansa päävalmentajan tehtävissä terveyssyiden vuoksi. 
Loka-marraskuussa 2018 Ingebretsen palasi valmennustehtäviin Fredrikstadin valmentajana, muttei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta. Hän palasi joulukuussa takaisin Strømsgodsetiin pelaajatarkkailijaksi. Kesäkuussa 2018 hän nousi jälleen seuran edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Hän valmensi seuraa vuoden verran, kunnes jätti toukokuussa 2019 tehtävänsä jälleen terveyssyiden vuoksi.
Huhtikuussa 2021 Ingebretsenistä tuli kolmannen kerran Strømsgodsetin päävalmentaja, tällä kertaa yhdessä Håkon Wibe-Lundin kanssa. Menestys jäi vaisuksi ja lopulta kaksikko jätti tehtävänsä kauden 2022 jälkeen.
Johnny Rapid

Johnny Rapid (oik. Hylan Anthony Taylor; s. 24. elokuuta 1992 Conyers, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen aikuisviihdenäyttelijä.
Ura.
Rapid aloitti uransa vuonna 2011 ollessaan 19-vuotias, ja vuoteen 2016 mennessä hän oli esiintynyt yhteensä 150 eri kohtauksessa. Hän kuvaa ainoastaan homopornoa, ja hänen työnantajansa on men.com. Rapid tunnetaan sekä todella dominoivista että erittäin alistuvista rooleistaan.
Näyttelijä sai julkisuutta vuonna 2015, kun men.com tarjosi Justin Bieberille kahta miljoonaa dollaria kohtauksesta Rapidin kanssa.
Aikuisviihde-elokuvien lisäksi Rapid on esiintynyt dokumenteissa "I Am A Porn Star" (2013) ja "Outspoken" (2013).
Yksityiselämä.
Rapid identifioituu biseksuaaliksi, mutta hän on kertonut pitävänsä enemmän naisista. Hän on ollut naimisissa Angie Lynn Blankenfieldin kanssa vuodesta 2010, ja parilla on yksi lapsi. Vapaa-ajallaan Rapid harrastaa painia ja autojen rukkausta.
Vuonna 2015 Rapid pidätettiin vaimonsa pahoinpitelystä epäiltynä. Pink Newsin mukaan parinvaihtoa harrastava pariskunta oli tavannut keilahallilla itseään 18-vuotiaaksi väittäneen tytön. Kun tytön oikea ikä, 14 vuotta, oli paljastunut, Rapid oli käynyt Blankenfieldin kimppuun tämän kieltäydyttyä ryhmäseksistä.
Joona Rantala

Joona Rantala (s. 13. helmikuuta 1999) on suomalainen salibandypelaaja. Hän on edustanut Suomea nuorten ja aikuisten maajoukkueissa ja pelannut kaudesta 2015–2016 alkaen pääsarjatasolla. Hänen kasvattajaseuransa on Taipalsaaren Kisa, ja vuodesta 2018 hän on edustanut Nokian KrP:tä.
Rantala aloitti aikuisten pääsarjauransa lappeenrantalaisen NST:n joukkueessa kaudella 2015–2016 ja pelasi Salibandyliigassa avauskaudellaan 25 ottelua, joissa hän teki 21 maalia ja antoi viisi maalisyöttöä. Kauden 2016–2017 Rantala pelasi Sveitsin toisella sarjatasolla Zug Unitedissa, johon hänen Jarkko-isänsä pääsi valmentajaksi. Seuraavalla kaudella Joona Rantala pelasi jälleen Suomessa ja voitti Classicin joukkueessa Suomen-mestaruuden. Hän teki 24 ottelussa kahdeksan maalia ja sai seitsemän syöttöpistettä, ja yhdeksässä pudotuspelissä hän teki yhden maalin ja antoi yhden maalisyötön. Enemmän vastuuta hän sai nuorten SM-sarjassa, jossa hän myös voitti mestaruuden.
Rantala on edustanut kaudesta 2018–2019 alkaen Nokian KrP:tä. Hän keräsi kolmella ensimmäisellä kaudellaan runkosarjassa yli 60 tehopistettä kautta kohden ja teki kaudella 2019–2020 yli 40 maalia. Hän saavutti SM-pronssia kaudella 2020–2021 ja SM-hopeaa kaudella 2021–2022. Pronssikaudella Rantala teki pudotuspeleissä 16 maalia ja sai kuusi syöttöpistettä, ja hopeakaudella hänen tilastoihinsa kirjattiin 15 maalia ja kahdeksan syöttöpistettä.
Rantala voitti alle 19-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2017, ja hänet valittiin turnauksen tähdistöjoukkueeseen. Hän on pelannut Suomen miesten maajoukkueessa syyskuun 2022 puoliväliin mennessä 16 maaottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia ja saanut 11 syöttöpistettä.
Carl Fredrik Reuterswärd

Carl Fredrik Reuterswärd (4. kesäkuuta 1934 Tukholma, Ruotsi – 3. toukokuuta 2016 Landskrona) oli ruotsalainen kuvataiteilija ja runoilija. Hän oli harvoja ulkomailla mainetta saaneita ruotsalaisia taiteilijoita. Aktiivisimmillaan hän oli 1960-luvulla.
Reuterswärd sai 1980-luvulla aivoinfarktin ja halvaantui osaksi, mutta se ei haitannut hänen työtään, vaan hän maalasi sen jälkeen hyvin ekspressiivisiä maalauksia. Hänen tunnetuin työnsä on YK:n päämajan edessä oleva veistos "Non Violence", jonka herätteenä oli John Lennonin murha. Hän halusi vedota sillä rauhan puolesta. Saman teoksen versioita on muuallakin.
Reuterswärd oli myös runoilija. Hän julkaisi esikoisteoksensa 1955.
Söderby

Söderby voi tarkoittaa seuraavia:
Suomessa.
Usean kylän nimi:
Ruotsissa.
Lisäksi usean kylän nimi on Söderby.
Atri Arimo

Atri Santeri Arimo (vuoteen 1899 Adrian Alexander Sandström, 11. syyskuuta 1878 Jalasjärvi – 16. maaliskuuta 1950 Tampere) oli metsänhoitaja, joka sai ensimmäisenä Suomessa metsäneuvoksen arvonimen vuonna 1934.
Arimon vanhemmat olivat nahkurimestari Johan Israel Sandström ja Catharina Mathilda Rank ja puoliso vuodesta 1906 Louise Helga Georgina Brüning. Hän tuli ylioppilaaksi 1899 Vaasan suomalaisesta reaalilyseosta ja sai päästötutkinnon Evon metsäopistosta 1902, jolloin hänestä tuli myös metsäkonduktööri. Arimo toimi opettajana Evon metsäopistossa 1907–1908 ja koekalastusaseman ja -koulun johtajana 1907–1909, mutta ennen muuta metsänhoitajana useilla eri hoitoalueilla, kuten Ounasjoella, Kuhmossa, Paltamossa ja Kajaanin kaupungissa. Metsähallituksen piirikuntapäällikkönä hän työskenteli Perä-Pohjolassa, Pohjanmaalla ja Länsi-Suomessa. Arimo oli alansa useiden eri järjestöjen jäsen ja toimihenkilö, mutta aktiivi myös muun muassa uittoyhdistyksissä ja toimi uittopäällikkönäkin, samoin kuin pakkolunastuslautakuntien puheenjohtajana ja jäsenenä. Arimo julkaisi teoksen "Metsänarvioimisen alkeet" (1909), josta otettiin neljä painosta, suomensi metsänarvioimiskirjallisuutta ja toimitti kaksi vuosikertaa "Tapio"-lehteä. 
Kenraaliluutnantti Atri Reino Arimo ja majuri Atri Olavi Arimo olivat Atri S. Arimon poikia.
Lapin vaakuna

Lapin vaakuna on alun perin Lapin historiallisen maakunnan, nykyisin myös sitä laajemman Lapin nykymaakunnan heraldinen tunnus. Vaakunan heraldinen selitys kuuluu: "Punaisessa kentässä luonnonvärinen villimies, joka kantaa olallaan kultaista nuijaa; otsan ja vyötäisten ympärillä vihreä seppele. Kilven päällä kreivikunnan kruunu.""" Vuosina 1962–2009 Lapin vaakuna sisältyi myös silloiseen Lapin läänin vaakunaan.
Historia.
Varhaisin maininta Lapin vaakunasta on 1580-luvulta. Silloin vaakunan aiheena oli kaksi sutta, mutta tämä vaakuna ei vakiintunut käyttöön.
Metsäläinen esiintyy Lappiin viittaavana aiheena virallisissa yhteyksissä ensimmäisen kerran vuonna 1606 lyödyssä rahassa sekä Kaarle IX:n sinetin ympärillä olleessa vaakunaketjussa, jossa oli mukana myös Lapin vaakuna. Vaakunaan oli kuvattu musta metsäläinen, joka oli pukeutunut mustaan nahkaturkkiin. Jo samalla vuosisadalla vaakunasta tuli käyttöön myös versio, jossa hänet oli kuvattu muutoin alastomana paitsi että hänen vyötäisensä oli verhoiltu lehväseppelellä. 
Lapin kuten muidenkin maakuntien vaakunoiden ulkoasu on eri aikoina vaihdellut, joskin varsinainen kuva-aihe on pysynyt samana. Nykyisen ulkoasunsa Lapin vaakuna sai vuonna 1963 Ahti Hammarin suunnittelemana, ja se vahvistettiin valtioneuvoston päätöksellä 24. tammikuuta 1963. 
Vaakunan värit esiintyvät myös Lapin perinteisessä isännänviirissä.
Ruotsin Lapin vaakuna.
Ennen vuotta 1809 samaan Lapin maakuntaan luettiin kuuluvaksi sekä nykyinen Suomen Lappi Muoniosta ja Savukoskelta pohjoiseen että nykyinen Ruotsin Lappi, joka käsittää Norrbottenin ja Västerbottenin läänien länsiosat. Haminan rauhansopimuksella maakunta jaettiin kahtia, jolloin sen itäosa tuli kuulumaan Venäjään liitettyyn Suomen suuriruhtinaskuntaan ja lopulta vuodesta 1917 lähtien itsenäiseen Suomeen. Vanha Lapin vaakunan kuva-aihe, villimies, jäi käyttöön sekä Suomen että Ruotsin Lapin vaakunana. Nykyisin Ruotsin Lapin vaakuna kuitenkin poikkeaa väritykseltään alkuperäisestä: siinä on hopeisessa kentässä punainen villimies.
Lapin läänin vaakuna.
Lapin lääni erotettiin Oulun läänistä vuonna 1938. Siihen kuului Lapin historiallisen maakunnan ohella myös pohjoisin osa Pohjanmaan historiallisesta maakunnasta. Tämän vuoksi Lapin läänin vaakuna muodostettiin yhdistelmänä Pohjanmaan ja Lapin vanhoista maakuntavaakunoista.
Kun Suomen läänejä vuonna 1997 yhdistettiin suuremmiksi, Lapin lääni pysyi ennallaan, Kuitenkin myös sen vaakunaa muutettiin: Pohjanmaan ja Lapin vaakunoiden paikat vaihdettiin keskenään, jota paitsi Pohjanmaan vaakunan kuuden kärpän sijasta vaakunassa oli kärppiä enää vain kolme. Lisäksi kilven päällä ollut kreivikunnan kruunu vaihdettiin herttuakunnan kruunuun.
Läänit lakkautettiin vuonna 2009. Nykyisen Lapin maakunnan alue on sama kuin entisen Lapin läänin, ja historiallisen Lapin maakunnan lisäksi siihen kuuluu myös historiallisen Pohjanmaan pohjoisin osa. Lapin nykymaakunnan vaakunana käytetään kuitenkin Lapin historiallisen maakunnan vaakunaa sellaisenaan.
Sebastian Dahlström

Sebastian Dahlström (s. 5. marraskuuta 1996 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Dahlström on edustanut juniorina sekä Helsingin Palloseuraa että Helsingin Jalkapalloklubia. Kaudella 2015 hän pelasi HJK:n farmijoukkueessa Klubi 04:ssä 23 Kakkosen ottelua viimeistellen kuusi maalia. Lisäksi hän pelasi kaksi nousukarsintaottelua. Samalla kaudella hän toimi HJK:n nuorten joukkueen kapteenina UEFA Youth Leaguessa. Veikkausliigassa hän teki debyyttinsä toukokuussa 2016 Tampereen Ilvestä vastaan onnistuen heti maalinteossa.
Dahlströmillä on salibandystä Suomen-mestaruus B- ja C-junioreista.
Parc de la Villette

Parc de la Villette on puisto Pariisin koillisosassa, 19. arrondissementin alueella. Puiston alueella sijaitsee muun muassa tiedekeskus Cité des sciences et de l’industrie ja muita nähtävyyksiä sekä kulttuurilaitoksia. Puiston pinta-ala on 55 hehtaaria, josta 35 hehtaaria on rakentamatonta avointa tilaa.
Canal de l’Ourcq -kanava kulkee puiston läpi lounas–koillinen-suunnassa jakaen sen kahteen osaan. Sen kanssa kohtisuoraan puiston halki kulkee "Galerie de la Villette" -niminen pitkä ramppisilta, joka yhdistää puiston vastakkaisilla laidoilla olevat sisäänkäynnit ja samalla kaksi historiallisten kaupunginporttien paikalla toimivaa metroasemaa. Canal Saint-Denis erkanee Canal de l’Ourcqista puiston kohdalla. Puiston alueella on kymmenen suljettua teemapuutarhaa, joiden aiheina ovat muun muassa leijat, dyynit, peilit ja saaret. Niitä yhdistää "Promenade des Jardins" -niminen mutkitteleva polku.
Parc de la Villette rakennettiin vuosina 1982–1993 sveitsiläisen arkkitehdin Bernard Tschumin suunnitelmien pohjalta. Paikalla oli aiemmin sijainnut suuri teurastamo, joka suljettiin vuonna 1974. Ranskan presidentti François Mitterrand toimi tämän samoin kuin useiden muiden suurten rakennushankkeiden suojelijana. Yhtenä tarkoituksena oli kehittää ankeana työväenluokan asuinalueena tunnettua Pariisin 19. arrondissementtia.
Puiston alueella sijaitsee siellä täällä suorakulmaisia punaisia rakennelmia, jotka tunnetaan nimellä "folies", ja joiden tarkoituksena on aktivoida puistossa kävijöitä. Niissä toimii muun muassa kahviloita ja lasten puuhapaikkoja, ja osasta voi vuokrata leikkivälineitä tai mattoja. Parc de la Villette on avoinna päivittäin klo 06.00–01.00.
Parc de la Villettessä sijaitsevat muun muassa seuraavat rakennukset ja nähtävyydet:
Ford Puma

Ford Puma on Fordin vuosina 1997–2001 valmistama pieni coupé-korinen urheiluautomalli, joka perustuu tekniikaltaan neljännen sukupolven Ford Fiestaan.
Pumaan oli aluksi valittavana joko 1,4- (90 hv) tai 1,7-litrainen (123 hv) "Zetec SE" -moottori. Vuonna 1999 esiteltiin urheilullisempi Racing Puma -malli, jossa 1,7 litran moottorin teho oli nostettu 153 hevosvoimaan. 1,4-litrainen korvattiin uudella 1,6-litraisella (103 hv) vuonna 2000.
Kaikissa 1,7-litraisella moottorilla varustetuissa malleissa oli vakiona ABS-jarrut ja luistonestojärjestelmä.
Pohjoismaiden hallinnollinen liitto

Pohjoismaiden hallinnollinen liitto ("Nordiska administrativa förbundet", NAF) on pohjoismainen yhteisjärjestö, jonka toiminta koskee julkishallintoa ja siihen liittyvää tieteellistä tutkimusta.
Pohjoismaiden hallinnollinen liitto perustettiin vuonna 1918. Liitto koostuu viidestä kansallisesta osastosta, jotka toimivat Tanskassa, Ruotsissa, Norjassa, Islannissa ja Suomessa. Liitolla on kiertävä puheenjohtajuus, joka vaihtuu kolmen vuoden välein. Liiton kokonaisjäsenmäärä on noin 2 000.
Liitto julkaisee Nordisk Administrativt Tidsskrift (NAT) -nimistä tieteellistä lehteä. Lehteä on julkaistu vuodesta 1920 alkaen, ja se on Pohjoismaiden vanhin monitieteinen lehti. Lehti yhdistää hallinnon asiantuntijoita ja tieteentekijöitä, joiden tutkimuksen kohteena on hallinto, ja siinä näkökulma hallintoon voi olla esimerkiksi oikeudellinen, taloudellinen, hallintotieteellinen tai valtiotieteellinen.
Suomen osasto.
Pohjoismaiden hallinnollisen liiton Suomen osasto perustettiin vuonna 1922 ja yhdistys rekisteröitiin vuonna 1930.
Yhdistyksen sääntöjen mukaan Suomen osaston tarkoitus on ylläpitää ja edistää julkiseen hallintoon ja hallintolainkäyttöön liittyvää harrastuneisuutta sekä lisätä muiden Pohjoismaiden hallinnollisten olojen tuntemusta. Yhdistys pyrkii kehittämään pohjoismaista yhteistyötä sekä tukemaan tarpeellisia uudistuksia hallinnon alalla. Suomen osasto järjestää vuosittain erilaisia tapahtumia ja teemakokouksia sekä myöntää apurahoja tutkimushankkeisiin ja julkaisuihin.
Suomen osastoon kuuluu noin 200 jäsentä. Suomen osaston jäseneksi voi liittyä julkisen hallinnon tai hallintotuomioistuimen palveluksessa oleva taikka yliopistojen oikeus- ja yhteiskuntatieteellisten aineiden opettaja, joka hyväksyy yhdistyksen tarkoituksen ja säännöt. Yhdistyksen hallitus voi hyväksyä jäseneksi muunkin yhdistyksen tarkoituksen mukaisesta toiminnasta kiinnostuneen henkilön.
Suomen osasto on myöntänyt vuodesta 2006 alkaen tunnustuspalkinnon henkilölle tai ryhmälle, joka on merkittävällä tavalla lisännyt Pohjoismaiden hallinnollisten olojen tuntemusta, kehittänyt Pohjoismaista yhteistyötä tai muulla tavoin ansiokkaasti edistänyt yhdistyksen tarkoituksen toteutumista. Tunnustuspalkinnon ovat saaneet:
Niko Kralj

Niko Kralj (17. syyskuuta 1921 Zavrh pri Trojanah, Slovenia – 15. heinäkuuta 2013) oli jugoslavialainen arkkitehti, joka tuli tunnetuksi etenkin puuhuonekaluistaan ja maansa teollisen muotoilun pioneerina. Hänen tunnetuin tuotteensa on kokoontaitettava Rex-tuolisarja, jota on valmistettu yli kaksi miljoonaa kappaletta. Hänen ollessaan uransa huipulla 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa ruotsalainen muotoiluprofessori Erik Berglund kirjoitti Dagens Nyheterissä, että Niko Kralj on sen hetken paras huonekalumuotoilija koko Euroopassa. Kralj teki yhteistyötä muun muassa Charles ja Ray Eamesin, Buckminster Fullerin, Olaf Piran ja Ferdinand Kramerin kanssa. Vuonna 1962 hän sai Slovenian korkeimman kulttuuritunnustuksen, Prešeren-palkinnon.
Huonekalupuusepän poika Niko Kralj oli jo varhaisesta iästä alkaen mukana isänsä verstaalla. Toisen maailmansodan jälkeen hän lähti opiskelemaan arkkitehtuuria Edvard Ravnikarin ja Edo Mihevcin oppilaana Ljubljanassa. Mihevcin vaikutuksesta Kralj teki lopputyönsä istuinmuotoilusta 1952 ja pääsi sen myötä Stol Kamnik -huonekalutehtaalle aluksi harjoittelijaksi ja sitten vakituiseksi suunnittelijaksi.
Stol Kamnik -tehtaalla Kralj perusti Jugoslavian ensimmäisen tuotekehitys- ja muotoiluyksikön, jota hän johti vuoteen 1960 saakka. Vuonna 1957 hän tutustui skandinaaviseen puukalustemuotoiluun Tukholmassa. 1960-luvun alkupuolelta Kralj toimi opetustehtävissä Ljubljanan yliopistossa, ja vuonna 1966 hänet nimitettiin sen teollisen muotoilun osaston johtajaksi. Viran ohella hän työskenteli puusepänteollisuuden kehitystehtävissä.
Luettelo melonnan olympiamitalisteista

Melonta on ollut olympialaisten lajivalikoimassa vuodesta 1936 ja koskimelonta vuodesta 1992. Menestyneimmät maat olympialaisten melonnassa ovat Saksa, Neuvostoliitto ja Unkari.
Koskimelonta.
Miehet.
Koskimelonnan kajakkiyksikkö.
Serbian käsipallomaajoukkue

Serbian käsipallomaajoukkue edustaa Serbiaa miesten kansainvälisissä käsipallo-otteluissa. Sitä hallinnoi Serbian käsipalloliitto. 
Joukkue aloitti toimintansa vuonna 1992 Jugoslavian sosialistisen liittotasavallan hajoamisen jälkeen, ja se edusti vuosina 1992–2003 Jugoslavian liittotasavaltaa ja 2003–2006 Serbia ja Montenegroa.
Serbia on saavuttanut neljä arvokisamitalia; kaksi MM-pronssia, yhden EM-hopean sekä yhden EM-pronssin. EM-hopealle joukkue ylsi kotikisoissa vuonna 2012.
Biljana Petrović

Biljana Petrović (o.s. Bojović s. 28. helmikuuta 1961 Kraljevo, Serbia) on kroatialainen, aktiiviurallaan Jugoslaviaa edustanut korkeushyppääjä.
Petrović sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1979. Hän karsiutui loppukilpailusta Soulin olympialaisissa 1988. Hän sijoittui talvella 1989 neljänneksi sekä sisäratojen EM-kilpailuissa Den Haagissa että MM-kilpailuissa Budapestissa.
Petrović sijoittui 12:nneksi Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 1990. Hän saavutti samana vuonna hopeaa Splitin EM-kilpailuissa tuloksella 196. Sevillan sisäratojen MM-kilpailuissa 1991 hän karsiutui loppukilpailusta.
Petrović hyppäsi ennätyksensä 200 cm Saint-Denis'ssä 22. kesäkuuta 1990. Sisäradoilla hän hyppäsi parhaimmillaan 194 Budapestin MM-hallikilpailuissa 1989.
Petrović jäi kiinni amfetamiinin käytöstä Rooman Golden Gala -kilpailussa 17. heinäkuuta 1991. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon.
Marko Baša

Marko Baša (; s. 29. joulukuuta 1982 Trstenik, Serbian ST, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija, joka pelasi vuonna 2017 päättyneellä urallaan Serbian, Ranskan ja Venäjän pääsarjoissa. Hänen viimeinen seuransa oli ranskalainen Lille kausina 2011–2017. Baša oli pelipaikaltaan toppari.
Baša valittiin Montenegron parhaaksi jalkapalloilijaksi vuonna 2014.
Maajoukkuetasolla Baša pelasi vuosina 2009–2017 Montenegron maajoukkueessa 39 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Ennen maan itsenäistymistä hän edusti vuonna 2005 kolmessa harjoitusottelussa Serbia ja Montenegroa.
Vantaan seudun steinerkoulu

Vantaan seudun steinerkoulu on Vantaan Korson suuralueen Vallinojan kaupunginosassa, aivan Keravan kaupungin rajan äärellä sijaitseva suomenkielinen, steinerpedagogiikkaa seuraava yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0–9). Koulun rehtorina toimii Jarno Paalasmaa. Koulussa on vajaa 300 oppilasta ja noin 30 opettajaa (lukio mukaan luettuna).
Koulupihalla toimii myös Vantaan seudun steinerkoulun lukio. Se on pienehkö erityislukio. Lukiosta valmistuu keväisin noin kymmenen ylioppilasta (esim. 2014 yhteensä 11 ja keväällä 2015 10 ylioppilasta).
Hiekkaharjun koulu

Hiekkaharjun koulu on Vantaan Tikkurilan suuralueen Hiekkaharjun kaupunginosassa sijaitseva, vuonna 1971 toimintansa aloittanut noin 570 oppilaan ja yli 60 aikuisen kasvattajan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Luciano Sušanj

Luciano Sušanj (10. marraskuuta 1948 Rijeka, Kroatia – 14. huhtikuuta 2024) oli kroatialainen, aktiiviurallaan Jugoslaviaa edustanut keskimatkojen juoksija ja pikajuoksija.
Sušanj karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä Ateenan EM-kilpailuissa 1969 ja välierissä Grenoblen EM-hallikilpailuissa 1972. Hän voitti 400 metrin sisäratojen Euroopan-mestaruuden Rotterdamissa 1973 Jugoslavian ennätysajalla 46,38. Seuraavana vuonna hän voitti 800 metrin Euroopan-mestaruuden sekä sisäradoilla Göteborgissa ennätysajallaan 1.48,07 että ulkoradoilla Roomassa Jugoslavian ennätysajalla 1.44,07. Montrealin olympialaisissa 1976 hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi.
Žarko Čabarkapa

Žarko Čabarkapa (; s. 21. toukokuuta 1981 Zrenjanin, Serbian ST) on montenegrolainen uransa lopettanut koripalloilija. Hänen pelipaikkansa oli iso laitahyökkääjä.
Ammattilaisura.
Čabarkapa varattiin ensimmäisellä kierroksella vuoden , ja hän pelasi vuosina 2003–2006 Phoenix Sunsissa sekä Golden State Warriorsissa yhteensä 150 runkosarjaottelua. Čabarkapa joutui lopettamaan uransa selkävaivojen takia 25-vuotiaana kauden 2005–2006 jälkeen.
Čabarkapa yritti vuonna 2009 paluuta kotimaassaan Budućnost Podgorican joukkueessa. Neljän ottelun jälkeen hän joutui kuitenkin tekemään lopullisen lopettamispäätöksen.
Maajoukkueura.
Čabarkapa voitti Jugoslavian joukkueessa maailmanmestaruuden vuoden 2002 MM-kilpailuissa.
Huhkolinna

Huhkolinna oli Huittisissa sijaitseva liikuntahalli, joka oli valmistunut vuonna 1970. Rakennusta oli laajannettu vuosina 1983 ja 1990. Alun perin sen omistivat urheiluseurat Lauttakylän Luja ja Lauttakylän Pyry, mutta myöhemmin halli siirtyi Huittisten kaupungin omistukseen. Huhtikuussa 2016 tehtiin päätös hallin purkamisesta ja uuden urheilutalon rakentamisesta. Sen tilalle rakennettiin uusi liikuntahalli Tahto Areena, joka vihittiin käyttöön 10. helmikuuta 2019. Huhkolinnaa alettiin purkamaan tämän jälkeen, ja sen tilalle tehtiin pysäköintialue.
Huhkolinna on toiminut muun muassa paikallisten lentopallo-, salibandy- ja futsaljoukkueiden kotikenttänä. Hallissa on myös järjestetty erilaisia messutapahtumia ja konsertteja. Lokakuussa 1984 Huhkolinnassa esiintyi yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye W.A.S.P. ensimmäisellä Suomen kiertueellaan.
Vierumäen koulu

Vierumäen koulu on suomenkielinen alakoulu Korson kaupunginosassa Vantaalla. Noin 500 oppilaan kouluun kuuluvat luokka-asteet 1–5. Koulu osallistuu KiVa- ja Liikkuva koulu -ohjelmiin. Vierumäen kouluun kuuluu kaksi toimipistettä:
Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2016

Salibandyn alle 19-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 2016 olivat järjestyksessään seitsemännet nuorten tyttöjen MM-kilpailut. Ne pelattiin Kanadan Bellevillessä 4.–8. toukokuuta 2016. Kisojen pääareenana toimi noin kolmentuhannen katsojan "Yardmen Arena". Juuri ennen kisojen alkua Jamaika jättäytyi pois turnauksesta vedoten taloudellisiin syihin.
A-sarja.
Sijoitus- ja mitaliottelut.
Sijat 7–8
Sijat 5–6
Välierät
Pronssiottelut
Loppuottelu
B-sarja.
Sijoitusottelut.
Sijat 13–15
Sijat 13–15
Välierät
Sijat 11–12
Sijat 9–10
Lopputulokset.
A-sarja.
Latvia putosi B-sarjaan vuoden 2018 kisoihin.
B-sarja.
Saksa nousi A-sarjaan vuoden 2018 kisoihin.
Miloš Srejović

Miloš Srejović (s. 12. huhtikuuta 1956) on serbialainen kolmiloikkaaja, joka aktiiviurallaan edusti Jugoslaviaa. Hän on pituudeltaan 191 cm.
Srejović voitti Euroopan-mestaruuden Prahassa 1978 silloisella ennätystuloksellaan 16,94. Hän sai alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1975 pronssia tuloksella 15,99. Välimeren kilpailuissa hän oli toinen 1979 tuloksella 16,55. Hän oli kymmenes EM-hallikilpailuissa 1980. 
Srejović voitti kultaa Balkanin kisoissa Thessalonikissa 1978. Ennätyksensä ja Jugoslavian-ennätyksen 17,01 hän hyppäsi saadessaan hopeaa Balkanin kisoissa Sarajevossa 1981. Hän voitti Jugoslavian-mestaruuden ulkoradoilla 1975 ja 1978.
Chiasalvia

Chiasalvia eli chia ("Salvia hispanica") on salvioiden sukuun kuuluva siemenkasvi, joka kasvaa luonnonvaraisena Pohjois- ja Keski-Amerikassa.
Chia oli asteekkien kolmanneksi tärkein ravintokasvi maissin ja papujen jälkeen.
Ulkonäkö ja koko.
Chiasalvia kasvaa noin metrin korkuiseksi. Sen kukinnot ovat sinisiä, pystyasentoisia, tähkämäisiä.
Levinneisyys.
Chiasalvia on kotoisin Meksikosta ja Keski-Amerikasta. Sitä viljellään nykyisin myyntiin näiden alueiden lisäksi myös Australiassa. Aloittaakseen kukinnan alkuperäinen kasvi tarvitsee lyhyen päivän, mutta siementen kehittyminen vaatii pitkän kasvukauden. Chiasalviasta on jalostettu lajikkeita, jotka tuottavat siemeniä myös Yhdysvaltojen eteläosissa.
Käyttö.
Chiansiemenet ovat täysin mauttomia. 
Chiansiemenet nautitaan liotuksen jälkeen, jolloin ne ovat turvonneet limaisiksi. Liottaminen turvottaa siementä ympäröivän kalvon, josta muodostuu ruoansulatusta edistävää hyytelöä.
Ravintoarvo.
Chiansiemenet sisältävät 34 prosenttia rasvaa, saman verran kuitua ja 23 prosenttia proteiinia. Ne sisältävät myös antioksidantteja. 
Enimmäissaanti ja terveysriskit.
Chiansiemenet sisältävät suhteellisen paljon siittiöille, sikiöille ja keskushermostolle haitallista alumiinia, minkä vuoksi niitä ei suositella nautittavan yli 15:tä grammaa (yli 1,5 ruokalusikallista) päivässä. 
Liottamattomien chiansiementen turpoaminen saattaa tukkia ruokatorven tai aiheuttaa hengenvaarallisen suolitukoksen.
Petar Šegedin

Petar Šegedin (14. syyskuuta 1926 Orebic, Kroatia – 14. lokakuuta 1994 Dubrovnik, Kroatia) oli kroatialainen estejuoksija ja kestävyysjuoksija , joka aktiiviurallaan edusti Jugoslaviaa. Hän edusti Partizan Belgradia ja oli pituudeltaan 166 cm.
Šegedin saavutti Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa ajalla 9.07,4. Hän sijoittui samassa lajissa kuudenneksi Lontoon olympialaisissa 1948 ja karsiutui alkuerissä Helsingin olympialaisissa 1952. 
Šegedin saavutti Välimeren kilpailuissa hopeaa 3 000 metrin estejuoksussa 1951. Hän voitti Balkanin-mestaruuden 1953 ja 1954. Hän voitti Jugoslavian-mestaruuden 3 000 metrin juoksussa 1947, 1949, 1951, 1952 ja 1953 sekä 5 000 metrillä 1948 ja 1950.
Šegedinin ennätys 3 000 metrin estejuoksussa oli 8.47,8 (vuodelta 1953) ja 5 000 metrin juoksussa 14.37,6.
Šegedin valittiin Jugoslavian vuoden miesurheilijaksi 1950.
Ei riitä

Ei riitä on Särren soolodebyyttialbumi. Levy julkaistiin huhtikuussa 2016 CD:nä sekä kasettina. Albumista julkaistiin vinyylipainos toukokuussa 2016.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 19.
Harald Boucht

Harald Boucht [bukt] (27. marraskuuta 1872 Vaasa – 3. elokuuta 1963 Vaasa) oli suomalainen hovioikeudenneuvos. Hän oli 1900-luvun alussa mukana aktivistien toiminnassa ja myöhemmin jääkäriliikkeessä sekä Lapuan liikkeessä.
Bouchtin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari, hovioikeuden asessori August Abraham Boucht (1839–1923) ja ruotsalaissyntyinen Amelie Apollonia Serafia Setterberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1891 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa yleisen oikeustutkinnon 1895. Boucht sai varatuomarin arvon 1898.
Boucht oli asianajajana 1901–1911. Hän toimi Vaasan hovioikeudessa kanslistina 1908–1910, notaarina 1910–1915, viskaalina 1915–1917, asessorina 1917–1927 ja hovioikeudenneuvoksena 1927–1932. Hän oli Vaasan kaupunginjohtajana 1929–1932 ja Ilmajoen tuomiokunnan tuomarina 1932–1942. Viimeksi Boucht toimi eläkkeellä ollessaan poikansa Christerin vuonna 1941 Vaasaan perustaman "Asianajotoimisto Christer Bouchtin" palveluksessa neuvottelevana lakimiehenä 1942–1963.
Boucht osallistui 1900-luvun alussa aktivistien toimintaan ja hän kuului Voima-liiton perustajiin. Ensimmäisen maailmansodan aikana Boucht toimi jääkärivärvärinä ja organisoi aseiden salakuljetusta Saksasta Vaasan seudulle. Suomen sisällissodan aikana Boucht oli valkoisten Vaasan sotilaspiirin päällikkönä. Boucht kuului 1930-luvun alussa Lapuan liikkeen valtuuskuntaan.
Harald Boucht oli naimisissa vuodesta 1901 Beda Irene Finnilän kanssa. Heidän poikansa oli asianajaja ja arktisten alueiden tutkimusmatkailija Christer Boucht (1911–2009).
Liisan seikkailut ihmemaassa (piirrossarja)

Liisan seikkailut ihmemaassa (sarjan nimi Yle TV1:n televisioesityksessä, Suomen Kunnallispalvelun VHS-julkaisuissa ja televisiokanava Nelosen maksukanavilla nimellä Liisa Ihmemaassa, , ) on vuosina 1983–1984 valmistunut saksalais-japanilainen 52-osainen animepiirrossarja. Se perustuu englantilaisen kirjailijan Lewis Carrollin satukirjaan "Liisan seikkailut ihmemaassa". 
Sarjan alkuperäisessä japaninkielisessä versiossa on kahta erilaista tunnusmusiikkikappaletta. Molemmat kappaleet laulaa sarjan japaninkielisessä version Liisan ääninäyttelijä Tarako. Sarjan saksankielisessä versiossa käytetään tunnusmusiikkina Christian Bruhnin säveltämää diskotyylistä kappaletta nimeltä "Alice im Wunderland".
Sarjan synopsis.
Lontoossa asuva vilkas tyttö nimeltään Liisa ostaa oudon silinterin kaupungin antiikkikaupasta. Sen sisällä on puhuva valkoinen kani, josta tulee Liisan kanssa nopeasti läheisiä. Liisa päättää seurata suurta kania, joka väittää olevansa valkoisen kanin setä, kartanon luolaan. Hän saapuu maailmaan, jossa asuu outoja ihmisiä, joita hän ei ole koskaan ennen nähnyt.
Sarja Suomessa.
Suomessa sarjan ensimmäisen jakson ensiesitys tapahtui TV1-kanavalla 17. helmikuuta 1985. Sarjaa esitettiin sunnuntai-illan ohjelmistossa, samalla ohjelmapaikalla aiemmin olleen piirrossarjan "Taotao, pienen pandakarhun" jäädessä esitystauolle. Sarjassa suomenkieliset ääninäyttelijät olivat Aune Lind (jaksot 1–36) ja Matti Ruohola (jaksot 21–36).
Sarjaa esitettiin jaksoon 36 asti. Viimeiseksi esitetty 36. jakso esitettiin joulukuussa 1985. Tämän jälkeen samalle ohjelmapaikalle palasi piirrossarja "Taotao, pieni pandakarhu" toisen tuotantokauden ensiesityksellä. Sarjaa ei ole esitetty uusintana Yleisradion televisiokanavilla ensiesityksensä jälkeen. Se on myöhemmin esitetty uusintana televisiokanava Nelosen maksukanavilla, jossa käytettiin alkuperäistä Yleisradion tekemää suomenkielistä ääniraitaa. Sarja on aikaisemmin myös ollut osa suoratoistopalvelun Ruutu valikoimaa.
Sarjan kaksitoista ensimmäistä osaa julkaistiin Suomessa myös vuosina 1994–1995 kuudella eri videokasettina Suomen Kunnallispalvelun julkaisemana.
Sanoma julkaisi Suomessa vuosina 1985–1986 piirrossarjaan liittyvää "Liisa Ihmemaassa" -nimistä sarjakuvalehteä.
Kaviolampi (Ylöjärvi)

Kaviolampi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Kaviolampi on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 500 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Se sijaitsee kumpuilevalla moreeniselänteellä Iso Mustajärven ja Talasjärven välissä. Lampeen laskee neljä metsä- tai suo-ojaa, joista useimmat tuovat vettä Talasjärven pohjoispuolisilta soilta. Lammen laskuoja on vain 130 metriä pitkä ja se laskee Iso Mustajärven Junkkilahteen. Rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja lammen itä- ja länsipäät ovat suota tai jopa avosuota. Lampi on autio ja itäpään ohi kulkee Iso Mustajärven kiertävä maantie. Virtain raja ohjittaa lammen 1,7 kilometriä koillisessa.