tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Puoliläpäisevä peili

Puoliläpäisevä peili tai yksisuuntainen peili on erikoispinnoitetusta lasista tai akryyli- tai polykarbonaattimuovista valmistettu materiaali, joka päästää osan valosta läpi ja heijastaa osan takaisin. Yksisuuntaisen peilin rikoselokuvista tuttu sovellus on kahden huoneen välinen sisäikkuna, joka näyttää oikeissa valaistusolosuhteissa toiselta puolelta peililtä, toiselta puolelta taas valoa läpäisevältä ikkunalta. Kun yksisuuntainen peili on asennettu kirkkaasti valaistun ja pimeänä pidetyn huoneen väliseen sisäikkunaan, pimeässä huoneessa olevat tarkkailijat voivat nähdä sen läpi kirkkaaseen huoneeseen, kun taas kirkkaassa huoneessa olijat näkevät vain peilikuvan huoneesta ja itsestään. Tällainen järjestely mahdollistaa esimerkiksi poliisikuulusteluun, tieteelliseen kokeeseen, ryhmätehtävään tai muuhun vastaavaan tilanteeseen osallistuvien henkilöiden tarkkailun heidän huomaamattaan ja häiriintymättään.
Yleinen virhekäsitys on, että puoliläpäisevä peili näyttäisi kaikissa valaistusoloissa toiselta puolen peililtä ja toiselta puolen läpinäkyvältä. Tosiasiassa materiaali läpäisee molempiin suuntiin noin puolet valosta ja heijastaa puolet takaisin, joten käyttö yksisuuntaiseen tarkkailuun vaatii nimenomaan tilojen välistä suurta valoisuuseroa.
Historiaa.
Puoliläpäisevän peilin keksi Ohion Cincinnatissa Yhdysvalloissa asunut venäläisemigrantti Emil Bloch, joka sai ”läpinäkyvälle peililleen” patentin 17. helmikuuta 1903.
Käyttökohteita.
Tarkkailukäytön lisäksi samaa tai samankaltaista materiaalia käytetään myös aurinkosuojakalvona ikkunoissa heijastamaan osa auringonpaahteesta takaisin ulos ja pitämään sisäilma näin viileämpänä. Matkapuhelinten ja tablettilaitteiden suojuksissa näyttö voidaan peittää tällaisella kalvolla, jolloin näyttö näyttää sammutettuna ollessaan peililtä. Puoliläpäisevän peilin käyttöön perustuvat myös televisiokameroiden linssin päälle asetettavat teleprompterit, joista tv-esiintyjät lukevat vuorosanojaan säilyttäen samalla katsekontaktin yleisöönsä. Tunnettu teatteri-illuusio ”Pepperin haamu” perustuu myös puoliläpäisevään peiliin.
Puoliläpäisevä peili kameroissa.
Joissain peiliheijastuskameroissa peili on puoliläpäisevä niin, ettei sen tarvitse kääntyä pois tieltä kameraa laukaistaessa. Ensimmäisenä puoliläpäisevää peiliä käytettiin Topcon RE Super -kamerassa 1963 liikkuvana peilinä, jonka alapintaan oli kiinnitetty valoa mittaava CdS-kenno. Ensimmäinen kiinteä peili oli Canonin Pellix-kamerassa vuonna 1965. Puoliläpäisevän peilin etuihin kuvaustekniikassa kuuluu se, että etsin ja nopea vaiheentunnistukseen perustuva automaattitarkennus toimivat myös videokuvauksessa. Puoliläpäisevää peiliä käyttää järjestelmäkamera­rungoissaan nykyisin ainakin Sony.
Käytön ongelmia.
Sisäikkunassa käytettynä yksisuuntainen peili voi mahdollistaa salakatselun kohteiden tietämättä ja luullessa sisäikkunaa tavalliseksi peiliksi. Pienenkin tällaisen peilin taakse on mahdollista piilottaa kamera.
Tesche

Tesche oli erityisesti Viipurissa, Haminassa, Loviisassa ja Helsingissä 1600–1800-luvulla vaikuttanut kauppias-, teollisuus- ja laivanvarustajasuku.
Suvun jäseniä:
Jakob Johan Tesche

Jakob Johan Tesche, myös J.J.Tesche (1697–3. joulukuuta 1758), kauppias, laivanvarustaja, teollisuusmies ja raatimies Haminassa ja Helsingissä sekä valtiopäivämies.
J.J.Teschen talo oli 1700-luvun alussa Haminassa ympyräkatujen välissä, sataman puolella. Hän kävi mm. puu-, terva-, suola- ja tupakkakauppaa. Vielä vuonna 1725 käytettiin Haminan torina kauppias J.J.Teschen tonttia. Muutettuaan Helsinkiin 1741 hän hankki omistukseensa Kumpulan kartanon (Gumtäkt Gård), jossa asui 1747–1755. Tämän jälkeen kartanon omisti hänen poikansa Henrik Jakob Tesche.
J.J.Tesche oli Tolkbyn Sahan omistaja ja Helsingin Vanhankaupunginkosken Sahan osakas Carl Clayhillsin kanssa. Vuonna 1728 hän ryhtyi Myllykylän sahan osakkaaksi.
Vuonna 1740 J.J.Tesche hankki itselleen Haminan tupakkateollisuuden yksinoikeuden ja perusti Haminaan tupakkakehräämön.
J.J.Tesche oli laivanvarustaja Haminassa osallisena mm. seuraavissa Haminan laivahankinnoissa vuosina 1731–1733:
Vuonna 1735 Jungfru Margareta ja Jungfru Antonia upposivat Portugalin rannikolla.
Muutettuaan vuoden 1742–43 sodan jaloista Helsinkiin J.J. Tesche perusti Helsinkiin Sörnäsin tiilitehtaan, joka toimi ainakin 1760-luvun puolivälistä vuoteen 1808. Tesche oli Viaporin rakentamisvaiheen suurtoimittaja.
Vuonna 1746 aloitti toimintansa Helsingissä Ullanlinnan laivanveistämö, joka sijaitsi suunnilleen nykyisen Eteläsataman Olympiaterminaalin kohdalla. Hankkeiden avainrahoittajiksi saatiin iäkkäät Jost Dobbin ja Jakob Johan Tesche, joilla oli sekä rahaa että laivanvarustuskokemusta. Ullanlinnan laivanveistämön perustajaosakkaat olivat Gustaf Johan Bock, Zacharias Govinius, Johan Sederholm, Henrik Jakob Siliacks sekä Jakob Johan Tesche ja hänen poikansa Henrik Jakob Tesche. Ullanlinnan veistämössä valmistui mm. 1750–60-lukujen aikana viisi valtamerikauppalaivaa:
Jakob Johan Tesche oli valtiopäivillä 1742–1743 Haminan porvariston edustajana huolimatta siitä, että kaupunki oli sodassa jo joutunut Venäjän haltuun.
Kauppakatu (Tampere)

Kauppakatu on Tampereella Tammerkosken kaupunginosassa sijaitseva itä-länsisuuntainen katu, joka ulottuu nykyään Keskustorilta Hämeenpuistoon. Kauppakatu oli 1800-luvun lopulle asti kaupungin pääkatu, jonka varrelle kaupat ja pankit keskittyivät. Se tunnettiin jo 1780-luvulla nimellä "Kauppiaskatu" (). Kauppakadun paikalla kulki Hämeenlinnasta Pohjanmaalle johtava maantie jo ennen kuin Tampere perustettiin.
Pirkanmaan maakuntakaavassa (2040) Kauppakatu on määritelty maakunnallisesti arvokkaaksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Rakennukset.
Kauppakadun varrelta alkunsa saanut suuri tulipalo tuhosi alueelta paljon taloja vuonna 1865. Nykyinen rakennuskanta on sekoitus 1900-luvun alun kauppa- ja pankkitaloja, 1950-luvun virastoarkkitehtuuria sekä 1960-luvun liikerakentamista.
Kadulla sijaitsee useita tunnettujen arkkitehtien suunnittelemia rakennuksia. Erityisen arvokas, valtakunnallisesti merkittävä rakennusperintökohde on Kauppakadun ja Kuninkaankadun kulmassa sijaitseva Tirkkosen talo, joka on Lars Sonckin ja Birger Federleyn suunnittelema. Jugendtyylisen rakennuksen vanhimmat, vuosilta 1900–1901 peräisin olevat julkisivut on suojeltu valtioneuvoston päätöksellä.
Naked (vuoden 2017 elokuva)

Naked on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2017. Suoratoistopalvelu Netflixin omaa tuotantoa oleva elokuva perustuu ruotsalaiseen "Nakuna"-elokuvaan vuodelta 2000. Elokuvassa päähenkilö Rob joutuu aikasilmukkaan ja joutuu elämään hääpäivänsä uudestaan ja uudestaan. Elokuva sai ensi-iltansa Netflixissä 11. elokuuta 2017.
Juoni.
Rob Anderson (Marlon Wayans) herää hääpäivänään alastomana hissistä vailla minkäänlaista mielikuvaa miten hän päätyi sinne. Kun hissin ovet avautuvat Rob huomaa kauhukseen että hänellä on vain tunti aikaa ehtiä kirkkoon tai hän myöhästyy omista häistään. Hän joutuu elämään saman tunnin uudestaan ja uudestaan kunnes hänestä kasvaa sellainen mies, joka ansaitsee mennä naimisiin morsiamensa (Regina Hall) kanssa.
Semiokemikaali

Semiokemikaalit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden avulla eläimet ja kasvit välittävät kemiallisia viestejä. Semiokemikaalien avulla lajit pystyvät viestimään lajin sisäisesti tai lajirajojen ulkopuolelle. Nykyisin on tunnistettu yli 3 000 hyönteisten kemialliseen viestintään liittyvää semiokemikaalia. Semiokemikaalitutkimuksessa yhdistyy kemian ja biologian osaaminen. Semiokemikaalitutkimuksen eräs käytännön tavoite on kehittää tuholaisten torjuntaan ja valvomiseen soveltuvia metodeja ja sovelluksia. 
Kemiallisesti semiokemikaaleja voidaan tarkastella sekä vaikutuksen että rakenteen pohjalta. Semiokemikaalit jaetaan vaikutuksen puolesta kahteen pääryhmään: feromoneihin ja allelokemikaaleihin. Feromonit ovat semiokemikaalien suurin yhdisteryhmä. Niillä välitetään vain oman lajin sisäisiä viestejä. Feromonit jaetaan tehtäviensä puolesta kokoontumis-, hälytys-, sukupuoli-, jälki- ja merkitsemisferomoneihin. Allelokemikaalit jaetaan allomoneihin, kairomoneihin ja synomoneihin. Allomonit hyödyttävät niiden tuottajaa, mutta eivät vastaanottajaa (allelopatia). Kairomonit tuovat etua niiden vastaanottajalle. Synomonit hyödyttävät sekä niiden vastaanottajaa että niiden lähettäjää.
Semiokemikaaleista määrällisesti suurimmat rakenteelliset alaryhmät ovat esterit, hiilivedyt, ketonit, alkoholit, amiinit, aldehydit ja karboksyylihapot.
Hyönteiset aistivat semiokemikaalit suoraan ilmasta hajureseptorien avulla, jotka sijaitsevat useimmilla hyönteisillä tuntosarvien värekarvoissa. Sama molekyyli voi yhdelle lajille toimia feromonina ja samanaikaisesti jollakin toisella lajilla kairomonina tai allomonina.
Semiokemikaaleihin liittyvää tutkimustietoa on koottu verkossa Pherobase-nimiseen tietokantaan.
Robinettin automobiili

Robinettin automobiili (, myös "L’automobile di Robinet") on vuonna 1911 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Lyhyen komedian päähenkilöä Robinettia esittää Marcel Fabre.
Juoni.
Polkupyöräpoliisit lähtevät jahtaamaan Robinettia, koska hänen autossaan ei ole rekisterinumeroa. Kun poliisit saavat Robinettin lopulta kiinni, tämä osoittaa että numero on ollut koko ajan hänen ”peräpuolessaan”, kuten laki vaatii.
Tuotanto.
Ambrosio Filmin tuottama "Robinettin automobiili" on tekijälleen tyypillinen anarkistinen törmäilyfarssi, tosin tällä kertaa kommellukset eivät johdu Robinettista tai hänen käsissään olevasta uudesta keksinnöstä. 
Elokuvaa esitettiin Suomessa jo kuukauden kuluttua sen valmistumisesta. Lehti-ilmoituksissa ”pyydeltiin anteeksi” sen huonoa makua.
Restaurointi.
"Robinettin automobiilin" mustavalkoinen kopio on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa. Alkuperäisestä 96 metrin pituudesta on jäljellä 74 metriä. Elokuva on nähtävissä Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Altti Veteläinen

Altti Veteläinen (s. 1975) on suomalainen muusikko, joka on soittanut muun muassa yhtyeissä Eternal Tears of Sorrow, For My Pain... ja The Man-Eating Tree.
Konossementti

Konossementti on kansainväliseen kauppaoikeuteen kuuluva asiakirja. Se on laivanvarustajan todistus siitä, että tavara on otettu kuljetettavaksi. Varustaja sitoutuu kuljettamaan sen määräpaikkaan konossementissa mainituin ehdoin. Jos konossementti on asetettu nimetylle henkilölle, tämä voi edelleen siirtää sen jollekin muulle, ellei siirtämistä ole erikseen kielletty. Tällaista siirron kieltoa nimitetään rektakonossementiksi ja sitä käytetään lähinnä poliittisesti epävakaissa oloissa.
Konossementti on myös lähettäjää velvoittava asiakirja. Kansainvälisin sopimuksin on esimerkiksi sovittu rangaistavaksi sitä lähettäjää, joka antaa laivanvarustajalle väärän tiedon lastin sisällöstä. Laillisesti sitovat säännökset konossementista on sovittu valtioiden välillä Haagin sopimuksessa 1924.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1860

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1860 järjestettiin 6. marraskuuta 1860. Vaalit voitti republikaanien ehdokas Abraham Lincoln. Yhdysvaltain sisällissota käynnistyi muutama kuukausi vaalien jälkeen.
Vaalikampanja.
Vuoden 1860 vaalien hallitseva teema oli orjuuden kannattajien ja vastustajien välinen kamppailu. Erityisen kiistelty oli korkeimman oikeuden vuonna 1857 tekemä päätös "Dred Scott vastaan Sandford", joka oli laillistanut orjuuden kaikissa Yhdysvaltain territorioissa.
Republikaaninen puolue nimesi toukokuussa Chicagossa presidenttiehdokkaakseen illinoisilaisen entisen kongressiedustajan Abraham Lincolnin, joka voitti äänestyksessä senaattori William H. Sewardin. Republikaanit vastustivat orjuuden laajentamista territorioihin mutta eivät kuitenkaan vaatineet sen kieltämistä vanhoissa orjavaltioissa.
Demokraattinen puolue jakautui kahtia sen jälkeen, kun illinoisilainen senaattori Stephen A. Douglas valittiin kesäkuussa Baltimoressa puolueen presidenttiehdokkaaksi. Etelävaltioiden demokraatit nimesivät omaksi presidenttiehdokkaakseen kentuckylaisen varapresidentti John C. Breckinridgen.
Neljäntenä ehdokkaana mukana oli perustuslaillisen unionipuolueen tennesseeläinen entinen senaattori John Bell, joka yritti estää Unionin hajoamisen välttelemällä orjuudesta puhumista.
Lincoln ja Breckinridge pysyttelivät kampanjatyön ulkopuolella, kun taas Douglas poikkeuksellisesti kiersi aktiivisesti ympäri maata ja puhui Unionin säilyttämisen puolesta.
Tulokset.
Lincoln voitti vaalin, kun kaikki Pohjoisvaltiot lukuun ottamatta New Jerseytä antoivat valitsijamiesäänensä hänelle. Orjuutta puolustaneissa Etelävaltioissa Lincoln ei saanut miltei ollenkaan ääniä. Virginiassa hän sai 1,3 prosenttia äänistä, mikä oli suurin osuus hänen saamistaan äänistä missään yksittäisessä etelävaltiossa.
Vaikka Douglas saikin valtakunnallisesti huomattavan suuren äänisaaliin, enimmäkseen Pohjoisvaltioista, hän voitti kuitenkin vain kaksi osavaltiota. Breckinridge voitti puolelleen useimmat Etelävaltiot, ja Bell puolestaan menestyi Etelän ja Pohjoisen rajalla sijaitsevissa osavaltioissa.
Seuraukset.
Vaalien jälkeen seitsemän Etelävaltiota erosi Unionista ja perusti Konfederaation. Pian Lincolnin virkaanastujaisten jälkeen Unionin ja Konfederaation välille syttyi sisällissota.
Melamiinisyanuraatti

Melamiinisyanuraatti (C6H9N9O3) on melamiinin ja syanuurihapon muodostama orgaaninen molekyylikompleksi. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien palonestoaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa melamiinisyanuraatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen niukkaliukoista, eikä liukene useimpiin orgaanisiin liuottimiin. Melamiinisyanuraatin rakenteessa melamiini ja syanuurihappo muodostavat verkkomaisen rakenteen, jossa eri molekyylit ovat sitoutuneet toisiinsa vetysidoksin. Yli 320 °C:n lämpötilassa kompleksi hajoaa melamiiniksi ja syanuurihapoksi, ja tämä prosessi on endoterminen.
Melamiinisyanuraattia valmistetaan melamiinin ja syanuurihapon vesiliuosten välisellä reaktiolla ja veteen niukkaliukoisena se saostuu. Melamiinisyanuraattia käytetään muun muassa polyamidien ja polyuretaanien palonestoaineena. Yhdisteen hajoamisprosessi on endoterminen ja hajoamistuotteena muodostuu inerttejä kaasuja, jotka vähentävät hapen konsentraatiota paloympäristössä. Nämä tekijät vaikuttavat osaltaan paloa estävästi. Tärkein melamiinisyanuraatin vaikutusmekanismi on kuitenkin poikkeuksellinen. Se aikaansaa polyamidiketjujen pilkkoutumista pienemmiksi kuumuudessa ja täten polymeeri muuttuu juoksevammaksi. Polymeeri valuu pois palopesäkkeestä ja siten palo ei voi jatkua palavan aineen puutteen vuoksi.
Caisses Desjardins

Caisses Desjardins (usein muodossa Desjardins) on suuri, vuonna 1900 perustettu kanadalainen osuustoiminnallinen finanssiryhmä, jonka päämaja sijaitsee Lévisin kaupungissa Kanadan Quebecin provinssissa.
Tällä Kanadan suurimmalla osuuspankkiryhmällä on yli seitsemän miljoonaa omistaja-asiakasta. Pankkiryhmän henkilökuntaan kuului vuoden 2016 lopussa yli 47 600 henkeä. Pankkiryhmä toimii erityisesti Quebecin alueella ja on mukana vahvasti myös Ontariossa. Pankkiryhmä on ainoa alansa toimija noin 400 kaupungissa tai kylässä. Sen toimipisteistä 307 sijaitsi vuoden 2016 lopussa pienillä, enintään 2 000 asukkaan kylissä. Kaikkiaan pankkiryhmään kuului 313 osuuspankkia ja 1 080 palvelupistettä sekä noin 2 100 pankkiautomaattia Quebecissa tai Ontariossa.
Yhdysvaltalainen Global Finance Magazine luokitteli Caisses Desjardins -pankkiryhmän keskustoimipisteen maailman 19. ja Kanadan 3. turvallisimmaksi liikepankiksi vuonna 2016. Samalla maailmanlistalta esimerkiksi ruotsalainen Nordea löytyi sijalta 15 ja suomalainen OP-osuuspankkiryhmä sijalta 31.
Melody – suloinen ensirakkaus

Melody – suloinen ensirakkaus ("Melody" tai "S.W.A.L.K.") on Waris Husseinin ohjaama brittiläinen nuortenelokuva vuodelta 1971. Elokuvan käsikirjoitti sittemmin ohjaajana tunnettu Alan Parker, jonka ensimmäinen elokuvakäsikirjoitus "Melody" oli. Hän toimi myös kakkoskuvausryhmän ohjaajana. 
Elokuvan pääosissa näyttelevät pari vuotta aiemmin "Oliver!"-musikaalielokuvassa näytelleet Mark Lester ja Jack Wild. Heidän ihastuksensa kohdetta Melodya esittää Tracy Hyde. Elokuvassa kuullaan Bee Geesin ja Crosby, Stills, Nash &amp; Youngin musiikkia.
Elokuva tuotiin Britanniassa ensi-iltaan nimellä "S.W.A.L.K.", joka oli nuorten rakkauskirjeissään käyttämä lyhenne sanoista "sealed with a loving kiss", ”rakastavin suudelmin sinetöity”.
Vastaanotto.
"Melody" ei menestynyt erityisemmin Britannian eikä Yhdysvaltojen teattereissa, mutta nousi suureksi hitiksi Japanissa ja joissakin Etelä-Amerikan maissa. Suomessa se sai kaikkiaan 8 133 katsojaa ja ylsi vuoden 1972 ensi-iltaelokuvista sijalle 186/282.
"Helsingin Sanomien" Paula Talaskivi piti "Oliver!"-näyttelijöillä toteutettua nuortenelokuvaa herttaisena ja hauskana. Hänestä varhaisteinien romanssia käsitellään siinä vakavammin ja kunnioittavammin kuin yleensä, vaikka loppua kohti kerronta yltyy suorastaan farssimaiseksi.
Lintu (veistos)

Lintu on kuvanveistäjä Rafael Saifulinin veistos vuodelta 2009. Se sijaitsee Kiskon Toijassa Kiskopuistossa. Veistos esittää lintua kannattelevaa ihmishahmoa. Se on valmistettu raudasta ja ruostumattomasta teräksestä, ja sen korkeus on 4,5 metriä. 
Samassa paikassa oli aiemmin Saifulinin veistos, joka esittää tyttöä ja joutsenta. Se ei kuitenkaan kestänyt ulkona vaan jouduttiin siirtämään sisätiloihin, ja sen tilalle tuli "Lintu".
Aldermastonin rautatieasema

Aldermastonin rautatieasema on rautatieasema lähellä Aldermastonin kylää Berkshiressä. Se sijaitsee Reading–Taunton-radan varrella.
Asema avattiin 21. joulukuuta 1847. Se sai uudeksi nimekseen Aldermaston Halt 2. marraskuuta 1964, mutta vanhaan nimeen palattiin taas 5. toukokuuta 1969. Asemaa käytti 83 162 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Ladybird Ladybird

Ladybird Ladybird on Ken Loachin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1994. Rona Munron käsikirjoittamassa tarinassa neljän lapsen yksinhuoltajaäidin mieli alkaa järkkyä hänen yrittäessään saada tulipalon jälkeen huostaanotetut lapsensa takaisin ja aloittaakseen uuden elämän kerrankin kunnolliselta vaikuttavan miehen, paraguaylaisen poliittisen pakolaisen Jorgen kanssa.
Juoni.
Elokuva näyttää päähenkilö Maggien elämänvaiheita takaumina hänen kertoessaan itsestään juuri tapaamalleen Jorgelle, samalla kun Jorge kertoo vain vähän omasta taustastaan. Itsekin äkkipikainen ja rääväsuinen Maggie on ajautunut väkivaltaisesta suhteesta toiseen ja saanut jokaisen lapsensa eri miehen kanssa. Maggie ja Jorge muuttavat yhteen ja saavat tyttären, mutta sekin otetaan heiltä pois, koska sosiaaliviranomaiset ovat luokitelleet Maggien epävakaaksi ja älyltään vajavaiseksi äidiksi. Myös seuraava tytär otetaan pois, ja katkeroituneen pariskunnan välit alkavat rakoilla. Elokuvan lopun teksti kuitenkin kertoo heidän saavan vielä kolme lasta, jotka he saavat pitää, mutta kahta ensimmäistä tytärtä he eivät saa tavata.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus.
Crissy Rock voitti Maggien roolistaan parhaan naispääosan palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Ladybirdin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Muumipeikko (patsas)

Muumipeikko on Tampereella sijaitseva patsas, joka esittää Tove Janssonin luomaa Muumipeikkoa. Veistos pohjautuu Tuulikki Pietilän 1980-luvulla valmistamaan kuvaelmahahmoon, ja sen on valanut pronssiin kuvanveistäjä Matti Kalkamo. Patsaan alkuperäisenä jalustana toimi Madagaskarilta löytynyt kivettynyt puu, joka oli miljoonia vuosia vanha. Nykyinen jalusta on Vuoreksen alueelta peräisin oleva luonnonkivi.
"Muumipeikko" kuuluu Tampereen taidemuseon kokoelmiin. Patsas tilattiin arkkitehti Raili Pietilän aloitteesta vuonna 2004. Se sijoitettiin ensin pääkirjasto Metson edustalle, koska talossa toimi siihen aikaan Muumilaakso-museo. Teos paljastettiin 25. elokuuta 2005. Metson remontin vuoksi "Muumipeikko" siirrettiin varastoon syksyllä 2015, mutta se sai uuden paikan keväällä 2017, kun se pystytettiin Sorsapuistoon Tampere-talon ja uuden Muumimuseon yhteyteen.
Patsaalle on tehty toistuvasti ilkivaltaa. Vuonna 2008 sitä vahingoitettiin niin pahoin, että veistos piti valaa uudelleen.
Theodor Haag

Theodor Haag (13. maaliskuuta 1901 Le Havre, Ranska – 27. elokuuta 1956) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Haag pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1925–1933 yhteensä 22 ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi kaikissa neljässä ottelussa ja teki seitsemän maalia. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Sisulla noustiin

Sisulla noustiin (työnimi "Kun suksi ei luista") on Kaarina Kaikkosen ympäristötaideteos vuodelta 2015 Koukkurannankadulla Vuoreksessa Tampereella. Teos on tehty sadoista lahjoituksina saaduista vanhoista suksista, joita on kiinnitetty rakennuksen seinäpintaan. Teoksen julkistamistilaisuudessa puhui Juha Mieto.
"Sisulla noustiin" on ylistys suomalaiselle sisulle ja hiihtoperinteelle. Kaikkonen on halunnut kertoa teoksen maastohiihtoteemalla itsenäisen Suomen historiasta. Teoksen idea on tullut taiteilijan lapsuuden iloisista hiihtokokemuksista.
Heinz Wöltje

Heinz Wöltje (4. tammikuuta 1902 Hannover – 26. syyskuuta 1968 Windhoek, Etelä-Afrikan miehittämä Namibia) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Wöltje pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1925–1929 yhteensä 12 ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi kolmessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Back to Life

Back to Life on kuusamolaisen thrash metal -yhtye A.R.G:n EP-levy vuodelta 1990.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Coco (vuoden 2017 elokuva)

Coco on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama animaatioelokuva. Elokuva kertoo 12-vuotiaasta meksikolaisesta Miguel-pojasta, joka rakastaa musiikkia toisin kuin muu sukunsa ja joutuu odottamatta suvun kitaran taikavoiman viemänä kuolleiden valtakuntaan, jossa kukaan elävä ei ole käynyt. Elokuvan on ohjannut Lee Unkrich ja se perustuu hänen kehittämäänsä, meksikolaisen vainajien muistojuhlan ("Día de los Muertos", kuolleiden päivä) inspiroimaan tarinaan. Elokuvan henkilögalleriaan kuuluu myös kuvataiteilija Frida Kahlo (ääniroolissa Natalia Cordova-Buckley).
Vuonna 2012 nousi jonkinasteinen kohu, kun Pixarin emoyhtiö Disney yritti saada tavaramerkin espanjankieliselle käsitteelle "Día de los Muertos," joka oli elokuvan alkuperäinen nimi"." Aikomusta kritisoitiin kovin sanoin ja Disneytä syytettiin kulttuurisesta omimisesta, joten Disney peruutti tavaramerkkihakemuksen vaihdettuaan elokuvan nimen. Yksi kritiikkiä eniten esittäneistä, meksikolaisamerikkalainen pilapiirtäjä Lalo Alcaraz palkattiin elokuvan tuotantotiimiin.
Coco palkittiin kahdella Oscarilla parhaasta animaatiosta ja parhaasta laulusta ”Remember Me” eli Mua Muistathan. Elokuva palkittiin myös parhaan animaatioelokuvan Golden Globella, parhaan animaatioelokuvan Bafta-palkinto ja parhaan animaatioelokuvan Annie-palkinnolla.
Ääninäyttelijät.
Suomenkielisen version on kääntänyt Tuija Korhonen ja sen on ohjannut Petri Hanttu.
Julkaisu.
Elokuva sai ensi-iltansa elokuvateattereissa Meksikossa 20. lokakuuta 2017 ja Yhdysvalloissa 21. marraskuuta 2017. Sen alkukuvana esitettiin lyhytelokuva "Olafin jouluinen seikkailu", jossa seikkailevat "Frozen"-elokuvan hahmot. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 16. helmikuuta 2018. Elokuva julkaistiin myös 3D-versiona.
29. maaliskuuta 2017 internetissä julkaistiin lyhytelokuva "Danten lounas" ("Dante's Lunch"). Kahden minuutin pätkässä esiteltiin "Coco"-elokuvan päähenkilön Miguelin uskollinen kumppani Dante, joka on Meksikon kansalliskoira xolo eli meksikonkarvatonkoira.
Hans Haußmann

Hans Heinrich Haußmann (30. maaliskuuta 1900 – 1. syyskuuta 1972) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Haußmann pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1925–1928 yhteensä neljä ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi yhdessä ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Herbert Müller

Herbert Müller (2. elokuuta 1904 Friedeberg – 9. joulukuuta 1966) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Müller pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1926–1934 yhteensä 19 ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi kaikissa neljässä ottelussa ja teki yhden maalin. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Werner Proft

Bernhard Otto Werner Proft (12. elokuuta 1901 Berliini – 18. maaliskuuta 1989 Berliini) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Proft pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1927–1928 yhteensä kuusi ottelua. Hän kuului Saksan olympiapronssia voittaneeseen joukkueeseen Amsterdamissa 1928, missä hän pelasi kolmessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Tamara Tunie

Tamara Tunie (s.14. maaliskuuta 1959 McKeesport, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "" oikeuslääkärinä toimivaa tohtori Melinda Warneria. Hän lopetti sarjassa sen 17. tuotantokaudella.
Tunie valmistui Carnegie Mellon -yliopistosta vuonna 1981. Hänen vanhemmillaan on hautaustoimisto Pittsburghin esikaupunkialueella. Tunien isän puoleinen isoisoäiti kuului Amerikan alkuperäiskansoihin. Tunie meni vuonna 1988 naimisiin Greg Bouquetin kanssa, mutta pari erosi vuonna 1991. Lokakuussa 1995 Tunie avioitui näyttelijä Gregory Generetin kanssa. Myös tämä liitto päättyi eroon lokakuussa 2018.
Filmografia.
Lähde:
S. Epatha Merkerson

Sharon Epatha Merkerson (s. 28. marraskuuta 1952 Saginaw, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka parhaiten tunnetaan komisario (eng. police lieutenant) Anita van Burenin roolista TV-sarjassa "Kova laki". Hän näytteli rooliaan kaikkiaan 390 jaksossa sarjan 4. tuotantokauden alusta lähtien aina sarjan päätökseen asti. Tätä ennen hän oli esiintynyt yhdessä sarjan jaksossa sivuroolissa. Anita van Burenin rooli on pisin yhtäjaksoinen afroamerikkalaisen näyttelijän rooli Yhdysvaltain TV-historiassa.
"Kovan lain" jälkeen hän on esiintynyt mm. TV-sarjoissa "Chicago P.D.", "Chicago Fire" ja "Chicago Med". Hänellä oli myös rooli elokuvassa "Terminator 2".
Kiira-rajuilma

Kiira-rajuilma (myös nimellä "Klaara") oli voimakas konvektiivinen järjestelmä, joka iski Suomeen 12. elokuuta 2017. Suurin osa rajuilman vaikutuksista rajoittui Varsinais-Suomen, Uudenmaan ja Kymenlaakson maakuntiin, joissa voimakkaat syöksyvirtaukset kaatoivat puita, katkoivat sähköjä ja aiheuttivat vahinkoja rakennuksille. Lisäksi yksi ihminen loukkaantui lievästi, kun Sanomatalon ikkunalaseja rikkoontui Helsingissä.
Rajuilmaa kutsuttiin mediassa ensin myrskyksi ja myös nimellä "Klaara-myrsky", mutta Ilmatieteen laitoksen mukaan kyseessä ei ollut myrsky vaan pikemminkin rajuilma, ja Ilmatieteen laitos käyttää säätapahtumasta nimeä "Kiira" verkkosivuillaan.
Seuraukset.
Kiira-rajuilma aiheutti Espoossa kauppakeskus Ison Omenan K-Citymarketiin vesivahingon rikkoutuneen putken takia. Myös Helsingin Pasilassa rakennustyömaan aidat lensivät. Hämeenlinnanväylällä myös puita ja valotolppia kaatui moottoritielle. Myrsky kaatoi myös lukuisia puita, ja lentokoneet jouduttiin ohjaamaan Tampere-Pirkkalan lentoasemalle. Helsingin Suvilahdessa järjestetyssä Flow-festivaalissa kaksi festivaalialueen telttaa kärsi vaurioita. Lapin Kulta Red Arena, Zalando Black Tent ja Bright Balloon 360 -teltat olivat suljettuina tunteja, kunnes ne aukesivat uudelleen. Viikissä myrsky irrotti palan kerrostalon katosta.
Lauttasaaren VPK

Lauttasaaren VPK on vuonna 1916 perustettu sopimuspalokunta, joka toimii Helsingin Lauttasaaressa. Lauttasaaren VPK on yksi Helsingin 15 sopimuspalokunnasta. VPK toimii Helsingin kaupungin Pelastuslaitoksen alaisuudessa.
VPK:n palokuntatalo on osoitteessa Tallbergin puistotie 10.
Historia.
Lauttasaaren väkiluvun kasvaessa 1900-luvun alussa tulipalot yleistyivät puuhuvilavaltaisella saarella, eikä Helsingin kaupungin palokunta useinkaan ehtinyt sammutustöihin hankalien kulkuyhteyksien vuoksi. Saaren asukkaat perustivat Lauttasaaren VPK:n vuonna 1916. Julius Tallberg lahjoitti palokunnalle tontin ja rakennustarvikkeita palokuntataloa varten. Puurakenteinen palokuntatalo valmistui vuonna 1928 ja siinä oli letkutorni. Rakennus purettiin vuonna 1965 nykyisen rakennuksen tieltä.
Lauttasaaren VPK:n vanha raivausyksikkö myytin vuonna 2022 avustusyhteisölle, joka lahjoitti ajoneuvon Venäjän hyökkäyssodan takia kärsimän Ukrainan pelastustoimen hyväksi.
Patagotitan

Patagotitan on sukupuuttoon kuollut titanosaureihin kuuluva sauropodisuku. Se löydettiin Argentiinan Patagoniasta, Chubutin maakunnassa sijaitsevasta Cerro Barcinon muodostumasta. "Patagotitan" sisältää vain lajin "Patagotitan mayorum", joka kuvattiin vuonna 2017. "Patagotitanin" jäänteet koostuvat ainakin kuudesta yksilöstä, ja se on yksi suurimmista ja parhaiten säilyneistä sauropodeista.
Koko.
Kun "Patagotitan" kuvattiin vuonna 2017, sen uutisoitiin olleen suurin tunnettu dinosaurus ja maaeläin; sen pituudeksi ilmoitettiin 37 metriä ja painoksi 62 tonnia. Tällaisille väitteille ei ole kuitenkaan tieteellistä tukea, ja tarkempien arvioiden mukaan titanosaureista ainakin "Argentinosaurus" oli huomattavasti "Patagotitania" suurempi. Vuonna 2019 Gregory S. Paul arvioi "Patagotitanin" pituudeksi noin 31 metriä ja painoksi 50–55 tonnia, kun taas "Argentinosaurus" oli noin 35 metriä pitkä ja painoi 65–75 tonnia. Vuonna 2021 tutkijaryhmä arvioi "Patagotitanin" painoksi 42–71 tonnia, keskiarvon ollessa 57 tonnia. Vaikka "Patagotitan" ei ollut suurin tunnettu maaeläin, se on suurin elänyt maaeläin, jonka luuranko tunnetaan suhteellisen hyvin.
Anna Rimpelä

Anna-Karen Yvonne Rimpelä (s. 1978) on suomalainen näyttelijä, stand up -koomikko ja kirjailija. Rimpelä on näytellyt televisiossa muun muassa Ismo-komediasarjassa (Ismon Vilma-vaimoa) ja draamasarja Kotikadussa, Yle Areenan Pirjo-sarjassa sekä teattereissa ympäri Suomen. Hänet on nähty useana vuonna rikostutkija Tiina Rajalan roolissa saippuasarjassa Salatut elämät. Rimpelä on esiintynyt myös Noin viikon uutisissa, Saturday Night Live -sarjassa sekä tv-mainoksissa. Rimpelä on vieraillut myös tv-sarjoissa Syke ja Konttori.
Rimpelä voitti yhdessä Jani Halmeen kanssa "Hengaillaan"-tietovisan ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2023. Toisella ja kolmannella tuotantokaudella Rimpelä viihdyttää eri kaupunkikohteissa kirjeenvaihtajana, joka esittää joukkueille tietovisakysymyksiä. 
Rimpelä on opiskellut esittävää taidetta Svenska yrkeshögskolanissa Vaasassa ja toiminut ilmaisutaidon opettajana Espoon työväenopistossa. Rimpelä on All Female Panel -koomikkokollektiivin perustajajäsen ja Pitääkö olla huolissaan -tv-sarjan käsikirjoittaja 4. kaudesta saakka.
Vuonna 2018 ilmestyi Rimpelän esikoisromaani "Pitkään meni ihan hyvin" (Otava). Rimpelän toinen romaani "Tilanne päällä, Aino Ritari!" (Otava) ilmestyi vuonna 2020 ja kolmas romaani "Päin perhettä, Aino Ritari" (Otava) vuonna 2023 . Rimpelän ja Ida Grönlundin tietokirja "Liian nätti lavalle – mitä kaikkea opimmekaan stand upin maailmassa" (Gummerus) julkaistiin vuonna 2022 . Rimpelä on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa ja Jyväskylän yliopiston avoimessa yliopistossa.
Round Midnight – keskiyön soundi

Round Midnight – keskiyön soundi ("’Round Midnight") on Bertrand Tavernierin ohjaama ranskalais-yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1986. Jazzmuusikon noususta ja tuhosta kertovan elokuvan pääosia näyttelevät saksofonisti Dexter Gordon ja ranskalaisnäyttelijä François Cluzet. 
Elokuvan tekeminen.
Alkuperäismusiikin on säveltänyt Herbie Hancock, joka myös näyttelee elokuvassa monien muiden tunnettujen jazzmuusikoiden ohella. Cameoroolinsa on myös muun muassa amerikkalaisohjaaja Martin Scorsesella ja ranskalaisnäyttelijä Philippe Noiret’lla.
Elokuvasta julkaistiin kaksi soundtrack-albumia, "Round Midnight" ja "The Other Side of Round Midnight".
Elokuva perustuu osin tositapahtumiin. Ranskalainen Francis Paudras ystävystyi 1950-luvun Pariisissa jazzpianisti Bud Powellin kanssa ja kirjoitti Powellista elämäkertateoksen "La Danse des infidèles" (1986). Sen pohjalta ohjaaja Tavernier laati englanninkielisen käsikirjoituksen yhdessä David Rayfielin kanssa niin, että pianisti Powell muutettiin kuvitteelliseksi saksofonisti Dale Turneriksi ja mukaan otettiin aineksia myös saksofonisti Lester Youngin elämänvaiheista.
Vastaanotto ja jälkimaine.
Dexter Gordon oli päihdeongelmaisen muusikon roolistaan Golden Globe- ja Oscar-ehdokkaana ja voitti elokuvassa soittamistaan soolo-osuuksista Grammyn. Herbie Hancock voitti Oscarin alkuperäismusiikistaan ja oli siitä myös Golden Globe -ehdokkaana.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Round Midnightin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Prevailing Sickness

Prevailing Sickness on kuusamolaisen thrash metal -yhtyeen A.R.G:n vuonna 1989 ilmestynyt seitsemäntuumainen single. Singlen julkaisi Megamania.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Ässärykmentin muistomerkki

Ässärykmentin muistomerkki on talvisodassa 1939–1940 kaatuneiden Jalkaväkirykmentti 11:n sotilaiden muistolle omistettu muistomerkki Helsingin Torkkelinmäessä. Muistomerkki sijaitsee Alli Tryggin puistossa, osoitteessa Kaikukuja 7. Muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Aarre Aaltonen. Obeliskimainen veistos on graniittia. Veistos pystytettiin vuonna 1940. 
Veistoksessa on teksti: ”Jalkaväkirykmentti 11:n eloonjääneet pystytti tämän patsaan sodassa 1939-40 kaatuneiden sankaritoveriensa muistoksi 13.10.1940”.
Ässärykmentin mukaan on nimetty Hämeentieltä Alli Tryggin puistoon nouseva katu, Ässänrinne.
Team Rynkeby

Team Rynkeby - God Morgon Finland on osa eurooppalaista hyväntekeväisyys-pyöräilyjoukkuetta, Team Rynkeby:ta, jonka toiminnan tarkoituksena on kerätä rahaa vakavasti sairaiden lasten hyväksi. Kaudella 2018–2019 mukana on 54 joukkuetta seitsemästä maasta: Tanskasta, Ruotsista, Norjasta, Suomesta, Färsaarilta, Islannista ja Saksasta. Suomen joukkueet tulevat Helsingistä, Espoosta, Tampereelta, Turusta, Oulusta, Vaasasta ja Jyväskylä-Kuopion alueelta. 
Joukkueiden toimintakausi alkaa vuosittain 1. lokakuuta ja huipentuu Pariisiin pyöräilyyn heinäkuun ensimmäisellä viikolla. Kauden aikana jäsenet sitoutuvat varainhankintaan, yhdessä tekemiseen ja fyysiseen harjoitteluun. Team Rynkeby – God Morgonin osallistujat maksavat itse omat osallistumiskulunsa. Rynkeby Foods A/S, God Morgon ja hohes C huolehtivat projektin keskeisistä kuluista yhtä suurin osuuksin brändiensä kautta ja samoin avun kohteena olevat organisaatiot. Ennen vuotta 2021 varojen kerrottiin menevän lyhentämättöminä kohteille.
Suomessa lahjoitetaan 70 prosenttia kerätyistä varoista Aamu Säätiölle lasten syövän tutkimukseen ja hoitojen kehittämiseen ja 30 prosenttia Sylva ry:lle syöpäsairaiden lasten, nuorten ja heidän perheidensä psykososiaaliseen tukemiseen.
Voittamaton ykkönen

Voittamaton ykkönen ("The Big Red One") on Samuel Fullerin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen sotaelokuva vuodelta 1980. Sen pääosia näyttelevät Lee Marvin ja Mark Hamill.
Elokuva perustuu Samuel Fullerin omiin kokemuksiin toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain 1. jalkaväkidivisioonan sotilaana. Elokuvan alkuperäisnimi tarkoittaa divisioonan lempinimeä, joka tulee heidän univormunsa olkapäätä koristavasta punaisesta numerosta 1. Elokuva seuraa divisioonan osallistumista taisteluihin Pohjois-Afrikassa, Sisiliassa, Normandian maihinnousussa ja Länsi-Saksan vapauttamisessa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Voittamattoman ykkösen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Luettelo diplomaattisista edustustoista Turkissa

Tämä on luettelo diplomaattisista edustustoista Turkissa. Tällä hetkellä Ankarassa on 125 suurlähetystöä.
Suurlähetystöt.
Ankara
Valtuuskunnat ja talous- ja kulttuuritoimistot.
Ankara
Pääkonsulaatit / Konsulaatit.
Adana
Antalya
Çanakkale
Edirne
Erzurum
Gaziantep
Istanbul
İzmir
Kars
Mersin
Trabzon
Myrskyn poika (vuoden 1976 elokuva)

Myrskyn poika ("Storm Boy") on Henri Safranin ohjaama australialainen nuortenelokuva vuodelta 1976. Colin Thielen samannimiseen lastenkirjaan (suom. "Myrskyn poika", Otava 1979) perustuva tarina kertoo Australian autiolla rannikolla isänsä kanssa elävästä pojasta ja tämän kesystä pelikaanista.
Vuoden parhaan elokuvan AACTA-palkinnon kotimaassaan saanut "Myrskyn poika" oli myös kansainvälinen menestys. Se sai kolme vuotta maailmanensi-iltansa jälkeen Suomessa katsojia elokuvakerhoissa, joissa se oli näytäntökaudella 1979–1980 viidenneksi eniten esityksiä saanut elokuva. "Myrskyn poika" oli ensimmäinen Ylen Koulutelevision ohjelmistossa nähty pitkä näytelmäelokuva joulukuussa 1980.
Juoni.
Kymmenvuotias Mike asuu erakkomaisen isänsä Tomin kanssa rannan yksinäisessä pikkumökissä lähellä luonnonsuojelualuetta. Tom ystävystyy alkuperäisväestöön kuuluvan nuoren miehen kanssa, joka asuu laittomasti suojelualueella. Pelikaaneja metsästävät salametsästäjät jättävät poikueen orvoiksi, ja Mike alkaa huolehtia yhdestä poikasesta, herra Percivalista. Maailmasta kiinnostunut Mike hakeutuu läheiseen kouluun isänsä tietämättä, ja herra Percival auttaa merihätään joutunutta kalastajavenettä.
Arvioita.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla joulukuussa 1980 "Myrskyn pojan" olevan ”laadukas, antava ja sisällöllisesti rikas koko perheen elokuva”. Yhteiskuntaan ja koulutukseen liittyvien teemojen lisäksi elokuva puhuu hänestä runollisen vakuuttavasti myös ympäristönsuojelusta. "Uuden Suomen" ja "Iltalehden" yhteisessä videoliitteessä syksyllä 1984 Aune Kämäräinen luonnehti "Myrskyn poikaa" viisaaksi koko perheen elokuvaksi, joka käy läpi nuoren pojan kehityskaudej, kokemukset luonnon parissa ja itsenäistymisen ensi askeleet.
Jatko-osa ja uusintaversio.
"Myrskyn pojan" nimiroolin esittäjä Greg Rowe oli pääosassa myös vuonna 1978 ensi-iltansa saaneessa, osin samojen tekijöiden tekemässä elokuvassa "Blue Fin", jota on Suomessa esitetty nimillä "Meren raivo, Kalastajapojan seikkailu" ja "Taistelu merta vastaan". "Myrskyn pojasta" tuli huhtikuussa 2019 ensi-iltaan uudelleenfilmatisointi, jonka aikuispääosia esittävät Geoffrey Rush ja Jai Courtney.
Jääkiekon Suomen Cup 2017

Jääkiekon Suomen Cup 2017 oli ensimmäinen Suomen Cup vuoden 1971 jälkeen ja siinä pelasivat kaikki Mestiksen joukkueet sekä osa Suomi-sarjan ja II-divisioonan joukkueista.
Joukkueet.
Mestis
Suomi-sarja
Suomi-sarjan joukkueista ainoastaan Hokki ei osallistu Suomen Cupiin.
II-divisioona
KJT ja NasKi ilmoittautuivat myös, mutta jäivät myöhemmin pois.
Pyhän Mikaelin suomalainen evankelis-luterilainen kirkko

Pyhän Mikaelin suomalainen evankelis-luterilainen kirkko (, ) on Montrealissa, Kanadan Quebecin provinssissa toimivan suomalaisen evankelis-luterilaisen seurakunnan kirkko. Se sijaitsee noin 5,5 kilometriä Montrealin ydinkeskustasta länsilounaaseen, ja noin 500 metriä Montrealin metron Villa-Marian metro- ja bussiasemalta lounaaseen. Kirkkorakennus on yhteinen Pyhän Johanneksen virolaisen evankelis-luterilaisen kirkon kanssa.
David Gulpilil

David Gulpilil Ridjimiraril Dalaithngu (1. heinäkuuta 1953 Arnheminmaa, Pohjoisterritorio – 29. marraskuuta 2021), usein kirjoitetaan myös Gulpilil, oli australialainen tanssija ja näyttelijä, jonka syntyperä on Australian alkuperäiskansoihin kuuluvassa yolngu -heimossa. Hän on tehnyt kansainvälistäkin mainetta saaneissa elokuvissa aboriginaalimiesten rooleja.
Lapsuus ja nuoruus.
Kun David Gulpilil nuorena poikana saapui Maningriden lähetyskouluun Itä-Arnheminmaalla, Australiassa hän oli jo kokenut metsästäjä, jäljittäjä ja seremoniatanssija. Toisin kuin muut saman ikäluokan alkuperäisväestöstä hän vietti lapsuutensa "pensaikossa" () valtaväestön vaikutusten ulkopuolella, jossa hän sai perinteisen kasvatuksen perheeltään.
Henkilökohtainen elämä.
Gulpilililla on ollut usein vaikeuksia alkoholin ja huumeiden kanssa, ja hän on taistellut alkoholiongelmansa kanssa pitkään, ja hän on ollut ajoittain asunnottomanakin. Hän on myös joutunut usein oikeuteen alkoholin vuoksi, jopa vankilaan. Ohjaaja Rolf de Heer on tukenut ystäväänsä ja näyttelijäänsä hänen raitistumisyrityksissään. Charlie's Country elokuvan jälkeen hän oli ollut, vuonna 2016, raittiina ainakin kaksi vuotta.
Näyttelijän ura.
Gulpilil aloitti näyttelijän uransa seitsemäntoistavuotiaana, vuonna 1971, Nicolas Roegin ohjaamassa elokuvassa "Erämaan vangit". Hänen suorituksensa roolissa oli niin vahva että se määritteli uudestaan käsityksiä aboriginaaleista. Hänestä avasi tietä aboriginaaleille useissa elokuvissa kuten "Myrskyn poika" jonka ohjasi Henri Safran vuonna 1976, Peter Weirin ohjaama "Viimeinen aalto" vuonna 1977, Peter Faimanin ohjaama "Crocodile Dundee" vuonna 1986 ja Wim Wendersin ohjaama "Maailman ääriin" vuonna 1991, toivat aboriginaalit mukaan elokuvarooleihin.
Myöhemmin hän oli mukana useissa elokuvissa jotka saivat hyvän vastaanoton, kuten Philip Noyce ohjaama "Rabbit-Proof Fence" vuonna 2002, sekä Rolf de Heerin ohjaama elokuva "The Tracker", vuonna 2002, josta Gulpilil sai parhaan miespääosan AACTA-palkinnon. Vuonna 2006 Gulpililla oli rooli Rolf de Heer ohjaamassa draamadokumentissa Ten Canoes. Gulpilil näytteli myös Baz Luhrmannin vuoden 2008 suurelokuvassa "Australia". 
Hän oli pääosassa myös Rolf de Heerin elokuvassa "Charlie's Country", vuonna 2013. Hän voitti roolistaan parhaan näyttelijän palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2014.
Hans Carl Tesche

Hans Carl Tesche, myös Hans Karl Tesche, Karl Tesche tai Carl Tesche (1745 – 25. maaliskuuta 1814) oli Loviisassa vaikuttanut kauppias ja laivanvarustaja.
Teschen isä oli kauppias Lorentz Tesche (n.1720 – n.1749), äiti Maria Printz (1720–1783) ja poika Lorentz Henrik Tesche (1779–1853).
Haminan menetyksen vuonna 1743 jälkeen perustettiin Loviisan kaupunki, jossa porvariston ytimen muodostivat noin kymmenen entistä haminalaista, muun muassa Tesche, jotka vannoivat porvarisvalan uudessa kaupungissa keväällä 1748. Loviisassa suurkauppiaina Tesche-suvusta ovat aina 1850-luvulle vaikuttaneet ainakin 
Teschen kauppahuone sijaitsi 1700- ja 1800-luvun vaihteessa Loviisassa korttelin III tontilla 1 eli silloisen raatihuoneen vieressä Kuningattarenkadulla, noin numerossa 16.
1760-luvulla Nastolaan Herralan luo perustettiin saha, jonka Hans Carl Tesche hankki vähitellen itselleen. Loviisan alueen suurimpien sahojen loviisalaisosuuksia oli 1700-luvulta pitkälle 1800-lukua Teschen suvun 1/8-osuus Ummeljoen sahasta. Teschen suvulla oli osuuksia myös 1820-luvulla Mäntyharjulle perustetusta sahasta.
Teschen kauppahuoneella oli ollut Haminassa tupakkatehdas, joka oli käyttänyt Hollannista tuotua raaka-ainetta. Vuonna 1754 Loviisan 13 kauppiasta, mukaanluettuna Teschet perustivat Loviisan tupakkakehräämön nykyisen Aleksanterinkatu 1–3 paikalle. Puutarhakadun eteläpäähän perustettiin tupakkaviljelmä, jonka pinta-ala oli laajennettuna noin kaksi hehtaaria. Tupakkatehtaan vuosituotanto vaihteli noin 4000 ja 9000 kg välillä
Vuonna 1820 Loviisan pohjoispuolelle perustettiin viinapolttimo. Se tuhoutui tulipalossa vuonna 1857, ja paikalle rakennettiin panimo. Alueen nimi on vuoden 1860 tienoilta asti ollut Panimomäki. Polttimon ja panimon suurimmat osakkaat olivat 1820-luvulta 1850-luvulle kauppiaat Holmsten, Tesche ja Golovtsoff.
Hans Carl Tesche oli 1810-luvulla päävarustaja "Fortuna"-laivassa, joka oli aikanaan Suomen kauppalaivaston suurin laiva. Tämän tasasaumaisen fregatin pituus oli 122 jalkaa (36,9 metriä) ja leveys 34 jalkaa (10,3 metriä). Lästiluvuksi ilmoitettiin peräti 386 lästiä. 1820-luvulla varustajaksi oli noussut seuraava sukupolvi: Hans Carl Teschen poika Lorentz Henrik Tesche. Laiva upposi Loviisan edustalle syysmyrskyssä vuonna 1822 paluumatkalla Espanjasta.
Hans Carl Teschen ja hänen vaimonsa Henrietta Sesemann viettivät 1800-luvun alun Åbyn kartanossa Porvoon maalaiskunnassa. Hans Carl Teschen tyttären pojan tytär Alva Forsius syntyi Åbyn kartanossa vuonna 1866. Alva Forsius oli Suomen sosiaalitoimen pioneereja, ja oli muun muassa tuomassa Suomeen Pelastusarmeijaa.
Särkänniemen X

X on vuonna 2016 avattu extreme-laite Särkänniemen huvipuistossa Tampereella. Laite nousee 30 metrin korkeuteen ja pyörii useampaan kertaan akselinsa ympäri täyden kierroksen kääntäen samalla matkustajat korkeuksissa ylösalaisin. Matkustajat istuvat pyöreän gondolin kehällä kasvot ulospäin ja jalat ilmassa. Laitteen nopeus on parhaimmillaan 80 km/h ja G-voimia on ajon aikana parhaimmillaan 4,7 G.
Matkustajapaikkoja laitteessa on 30. Päästäkseen laitteeseen on oltava vähintään 140 senttimetrin pituinen.
Laitteen on valmistanut italialainen Antonio Zamperla S.P.A. Maailmalla laite tunnetaan paremmin nimellä Discovery Revolution.
Following

Following on brittiläinen rikoselokuva vuodelta 1998. Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi Christopher Nolan, ja se on hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa.
"Following" kuvattiin 16 millimetrin mustavalkoiselle filmille erittäin pienellä budjetilla. Nolan osti filmiä kelan kerrallaan, ja elokuvan tuotanto kesti vuoden.
Elokuva kertoo nuoresta työttömästä kirjailijasta, joka etsii innoitusta seurailemalla ventovieraita ihmisiä Lontoon kaduilla. Eräs hänen kohteistaan kuitenkin huomaa joutuneensa seuratuksi ja vetää päähenkilön mukaansa rikosten maailmaan.
Elokuvan juoni on epälineaarinen, ja kerrontatapa ennakoi hänen seuraavaa ohjaustyötään "Memento"; rikostarina puolestaan ennakoi myöhempää elokuvaa "Inception".
"Followingia" esitettiin aluksi elokuvajuhlilla vuonna 1998, ja se sai useita palkintoja muun muassa Rotterdamissa (IFFR) ja San Franciscossa (SFIFF). Elokuva pääsi pienimuotoiseen teatterilevitykseen Isossa-Britanniassa seuraavana vuonna. Elokuva on julkaistu myös DVD:llä ja blu-raylla useissa maissa. Lisämateriaalina useissa julkaisuissa on elokuvan lineaarinen versio, jossa otot on järjestetty kronologisesti.
Luettelo diplomaattisista edustustoista Japanissa

Tämä on luettelo diplomaattisista edustustoista Japanissa. Tällä hetkellä Tokiossa on 152 suurlähetystöä. Useiden maiden suurlähetystöt ovat akkreditoituja muualta lähinnä Pekingistä tai lähiseuduilta.
Akkreditoidut suurlähetystöt.
Seuraavat suurlähetystöt sijaitsevat Pekingissä
Muut sijainnit
Julija Levtšenko

Julija Levtšenko (, s. 28. marraskuuta 1997) on ukrainalainen korkeushyppääjä.
Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 Levtšenko sijoittui 13:nneksi tuloksella 170 cm. Nanjingin nuorten kesäolympialaisissa 2014 hän voitti kultaa hypättyään 189 cm. Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 Levtšenko sijoittui kuudenneksi tuloksella 183 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän jäi karsintaan hypättyään 185 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän jäi myös karsintaan tuloksella 192 cm. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 Levtšenko saavutti pronssia ylitettyään 186 cm. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia tuloksella 194 cm. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa tuloksella 196 cm. 
Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Levtšenko saavutti hopeaa uudella ennätyksellään 201 cm. Hänestä tuli myös 19-vuotiaana kaikkien aikojen nuorin MM-kisojen korkeushypyn mitalisti. Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 189. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän oli yhdeksäs. Hän saavutti hopeaa Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 tuloksella 199. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Gävlessä 2019 tuloksella 197. Hän voitti samana vuonna Eurooppa−Yhdysvallat-maaottelun ennätyksellään 202. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 200. Hän oli neljäs myös Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän karsiutui vuonna 2022 loppukilpailusta Eugenen MM-kilpailuissa ja oli yhdeksäs Münchenin EM-kilpailuissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Levtšenko karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui yhdeksänneksi Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024. Hän karsiutui loppukilpailusta Rooman EM-kilpailuissa ja Pariisin olympialaisissa 2024. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui jaetulle viidennelle sijalle tuloksella 197.
Ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla