Józef Chłopicki

Józef Grzegorz Chłopicki (s. 14. maaliskuuta 1771 Kapustyń, Volynia– 30. syyskuuta 1854 Krakova) oli puolalainen kenraali, joka osallistui lukuisiin sotiin, esimerkiksi Kościuszkon kapinaan (1794), Napoleonin sotiin ja marraskuun kansannousuun. (1830–1831).
Hänet tunnetaan erityisesti roolistaan Marraskuun kansannousun diktaattorina.
Elämäkerta.
Varhainen elämä.
Józef Chłopicki syntyi Kapustyńin kylässä Volyniassa puolalaiseen aatelisperheeseen. Hänen vanhempansa olivat Franciszek Chłopicki ja Marianna Lenkiewicz. Jo nuorena hän osoitti kiinnostusta sotilaselämää kohtaan. Chłopicki opiskeli Szarogrodin basiliaanikoulussa, mutta ei ollut erityisen innokas oppilas. Vuonna 1785, vain 14-vuotiaana, hän karkasi koulusta ja liittyi vapaaehtoisena Puolan armeijaan.
Sotilasura Puolassa ja Venäjällä.
Chłopicki aloitti uransa Puolan armeijassa vuonna 1785, mutta siirtyi jo vuonna 1788 Venäjän armeijaan, joka taisteli Osmanien valtakuntaa vastaan. Tällainen siirtyminen oli tuohon aikaan melko yleistä puolalaisille upseereille, vaikkakaan ei aina hyväksyttyä. Vuotta myöhemmin hän palasi Puolaan ja liittyi uudelleen Puolan armeijaan, saavuttaen vänrikin arvon vuonna 1790. Hän osallistui Puolan–Venäjän sotaan vuonna 1792 ja Kościuszkon kapinaan vuonna 1794.
Varsovan antauduttua venäläisille Chłopicki siirtyi Ranskaan ja liittyi kenraali Jan Henryk Dąbrowskin johtamaan Cisalppisen tasavallan armeijaan. Ranskassa hänet tunnettiin nimellä Grégoire Joseph Clopicki de Necznia.
Napoleonin sodat.
Napoleonin sotien aikana Chłopicki taisteli useilla rintamilla. Vuonna 1797 hän liittyi Dąbrowskin legioonaan Italiassa ja sai kapteenin arvon. Hän osallistui Italian taisteluihin vuoteen 1806 asti. Vuonna 1807 hänet ylennettiin everstiksi ja nimitettiin juuri perustetun puolalais-italialaisen legioonan 1. rykmentin komentajaksi. Myöhemmin yksikkö muutettiin Nadwiślanin legioonaksi, jota hän johti vuodesta 1808 alkaen.
Espanjan sotaretkellä Chłopicki onnistui erityisesti Zaragozan ensimmäisessä ja toisessa piirityksessä. Vuonna 1812 hän osallistui Napoleonin Venäjän-retkeen ja haavoittui vakavasti Borodinon taistelussa. Toivuttuaan hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1813.
Palvelu Puolan kuningaskunnassa ja eroaminen.
Napoleonin kukistuttua vuonna 1814 Chłopicki liittyi Venäjän suojeluksessa toimineen Puolan kuningaskunnan armeijaan ja sai kenraalin arvon. Hän palveli suuriruhtinas Konstantinin alaisuudessa, mutta heidän välinen suhteensa oli kireä. Vuonna 1818 hän erosi armeijasta riitauduttuaan Konstantinin kanssa. Yksi syy oli nöyryyttävä tilanne, jossa Konstantin arvosteli hänen univormuaan ja määräsi hänet pidätettäväksi. Chłopicki kieltäytyi nöyrtymästä ja erosi, mikä vain lisäsi hänen suosiotaan puolalaisten keskuudessa.
Marraskuun kansannousu.
Marraskuussa 1830 syttynyt kansannousu sai alkunsa suunnitelmasta murhata suuriruhtinas Konstantin, joka lopulta pakeni Varsovasta kapinallisten vallattua kaupungin.
Aluksi Chłopicki suhtautui kansannousuun varauksella, mutta hänen maineensa rohkeana kenraalina teki hänestä kansan suosikin. Joulukuussa 1830 hänet nimitettiin ylipäälliköksi ja 5. joulukuuta hän julistautui diktaattoriksi. Chłopicki oli kuitenkin epäileväinen kansannousun onnistumismahdollisuuksista ja yritti neuvotella Venäjän keisari Nikolai I:n kanssa välttääkseen aseellisen yhteenoton. Neuvottelujen epäonnistuttua hän erosi diktaattorin tehtävästä tammikuussa 1831, mutta jatkoi neuvonantajana kenraali Michał Gedeon Radziwiłłille.
Helmikuussa 1831 Chłopicki osallistui Grochówin taisteluun, jossa hän haavoittui vakavasti tykinkuulan osumasta. Toivuttuaan hän vetäytyi lopullisesti sotatoimista ja muutti Krakovaan, jossa asui kreivi Adam Potockin vieraana.
Kapina jatkui kuitenkin edelleen. Chłopicki johti puolalaisia joukkoja Wawerin taistelussa 19. helmikuuta ja nimitettiin kolme päivää myöhemmin Olszynka Grochowskan taistelun komentajaksi. Siellä hän haavoittui uudelleen vakavasti ja joutui luopumaan tehtävästään. Lokakuuhun 1831 mennessä kansannousu oli lopullisesti kukistettu.