Luettelo yksityisen avaruustoiminnan hankkeista

Tämä on luettelo yksityisen sektorin avaruustoiminta hankkeista eli hankkeista, joissa keskeisenä toimijana ei ole julkinen organisaatio.
Rakettien ja avaruusalusten kehittäjät.
Ihmisiä ja rahtia kuljettavat raketit.
NASA on Obaman presidenttikaudella panostanut kaupallisten ihmisiä kuljettavien avaruusalusten ja niiden laukaisuun tarvittavien kantorakettien toteuttamiseen. Tästä NASAn hankkeesta käytetään termiä "Commercial Crew". Yhdysvaltain liittovaltion tutkimuslaitos The Aerospace Corporation arvion mukaan ohjelma vaatii NASAn tukea 20 miljardiahttp://xcor.com/lynx/http://xcor.com/lynx/http://xcor.com/lynx/ dollaria 15 vuodessa. 
Teksasilainen Southwest Research Institute ilmoitti helmikuussa 2011 ostavansa XCOR-yhtiöltä kuusi Lynx-lentoa. SwRI on ei-valtiollinen tutkimuslaitos, mutta sen rahoitus tulee pääosin valtion budjetista kilpailutettuina urakoina. Tämä on tyypillinen esimerkki "kaupallisesta" toiminnasta avaruusalalla. Toiminnan lobbausjärjestö Commercial Spaceflight Federation (CSF) pyrki tyrmäämään tutkielman, jonka tekijä on 50 vuoden ajan mm. valvonut avaruusalan eri suurohjelmien toteutusta. 
Hollannissa toimiva Spacelinq, jonka perustajista ainakin osa on yhdysvaltalaisia henkilöitä, on huhtikuussa 2011 uutisoinut ballististen avaruuslentojen alkamisesta vuonna 2015 Lelystadin lentokentältä, josta mainostuksen mukaan tulisi "EU Spaceport Lelystad". Mainospuhe kuulostaa samanlaiselta kuin Yhdysvalloissa Uuden Meksikon avaruuskeskuksen kaavailuissa. Erona on esim. se, että Lelystad on tiiviisti asutussa Hollannissa ja yhden EU:n raskaimmin kuormatun ilmatilan keskellä. Jopa painottomuuslentojen toteutukseen tavanomaisella lentokoneella paikka on hyvin vaikea, esim. Ruotsin Kiiruna, jota Richard Branson on kaavaillut SpaceShipTwo-lentokeskukseksi, on turvallisuussyistä paljon todennäköisempi sijainti. 
Laskeutujat, ajokit, luotaimet.
Näiden kehitys on luonnollisesti perässä siitä, missä esim. rakettien kehitys on. Mainittujen lisäksi Saksan AMSAT kehittää radioamatöörien Mars-luotainta, jossa on mukana mm. suomalaisia radioamatöörejä.
Koealukset.
McDonnell-Douglasin DC-X-raketti teki vaivoin (tulipaloja jne.) leijuntakokeita 1990-luvun alussa muttei mitenkään osoittanut, että yhdellä rakettivaiheella voisi nostaa aluksen kiertoradalle. MAXUS ja REXUS ovat ESAn käyttämiä luotainraketteja, vain pari esimerkkiä suuresta määrästä luotainraketteja. Niitä ei ole kehitetty yksityisellä rahoituksella eikä niitä operoida kaupallisesti. Muiden yhtiöiden "tuotteet" ovat ideoinnin, suunnittelun ja kokeilun asteella. 
Moottorit.
Listan mainitsemista rakettimoottoreista käyttöön asti päässeet ovat Falcon-rakettien moottorit, muut ideoinnin ja suunnittelun asteella. 
Vuoden 2011 alussa XCOR Aerospace on luonut yhteisen tuotekehityshankkeen United Launch Alliancen (ULA eli Boeing ja Lockheed-Martin) kanssa kehittämään korvaavaa rakettimoottoria 52-vuotiaalle Pratt &amp; Whitney Rocketdyne RL10-moottorille. Tämän kautta ULA siirtyy osin presidentti Obaman kehottamalle kaupallisen avaruustoiminnan linjalle ja saa XCORin pk-yrityksen toiminnan joutavuutta ja mahdollisia yritystukia käyttöönsä. Pienelle yritykselle uhka on se, että isompi partneri valtaa yrityksen, kuten jo on käynyt Scaled Composites-yritykselle.
Lentopalveluyhtiöt.
Alla maninituista vain venäläinen MirCorp ja Space Adventures, joka ostaa lennot Venäjän avaruusjärjestöltä, ovat toteuttaneet avaruusturistilentoja. Muilla yhtiöillä ei ole avaruusalusta tähän toimintaan. Virgin Galactic on niistä pisimmällä, mutta senkin SpaceShipTwo on suunnitteluvaiheessa.