tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Omantunnon tutkiskelu

Omantunnon tutkiskelu on hengellinen harjoitus, jossa katsastetaan omia menneisyyden ajatuksia, sanoja, tekoja ja laiminlyöntejä peilaten niitä moraalikäsitykseen. 
Katolinen kirkko kehottaa tekemään omantunnon tutkiskelun valmistautumisena parannuksen ja sovinnon sakramenttiin ja käyttämään omatunnon peilinä kymmentä käskyä sekä hyveitä ja paheita. Juutalaisuudessa valmistaudutaan Jom kippur-juhlaan katumuksella ja omantunnon tutkiskelulla. Islaminuskossa Muhasabah ja itsetutkiskelu ovat hyvin samantapaista tutkiskelua, jossa peilataan omatuntoa islamin moraalilakeihin.. Marxismi-leninismi opettaa, että "arvostelu ja itsearvostelu on kommunistille yhtä välttämätön kuin ihmiselle on ilma ja vesi".
Kristinuskossa.
Käsky omantunnon tutkiskeluun kristinuskossa on paitsi juutalaisuuden perintöä, tulee myös selkeänä Paavalilta: "Jokaisen on tutkittava itseään, ennen kuin syö tätä leipää ja juo tästä maljasta. Se, joka syö ja juo ajattelematta, että kysymys on Kristuksen ruumiista, syö ja juo itselleen tuomion. Sen vuoksihan teidän joukossanne on paljon heikkoja ja sairaita ja monet ovat jo nukkuneet pois. Jos me itse tutkisimme itseämme, emme joutuisi tuomittaviksi." 1 Kor. 11:28-31 Koska alkukirkossa ehtoollista vietettiin hyvin usein, tuli myös omantunnon tutkiskelusta arkinen osa uskon harjoittamista. Esimerkiksi pyhä Antonios Suuri kirjoitti tutkiskelevansa omantuntoaan joka ilta ja Basileios Suuri, Augustinus ja Bernhard Clairvauxlainen opettivat seuraajilleen sen olevan yksi oleellinen osa kristinuskon harjoittamista ja sääntökuntien perustajat lisäsivät omantunnon tutkiskelun sääntökuntalakeihinsa. Ignatius Loyolaa oli kuitenkin viimein se, joka kirjasi ylös tarjat ohjeet itsetutkiskeluun Jesuiitojen sääntökunnan hengellisten harjoitusten ohjeisiin. Nykyään ignatiaaniset itsetutkiskelun retriitit ovat tulleet suosituiksi myös luterilaisuudessa. 
Katolisessa kirkossa omantunnon tutkiskelu on oleellinen osa katolisen uskon harjoittamista. Katolisen kirkon katekismus nimittäin määrittelee, että jokaisen katolilaisen tulisi käydä ripillä, eli vastaanottaa katumuksen ja sovituksen sakramamentin vähintään kerran vuodessa. Ja omantunnon tutkiskelulla valmistaudutaan ripillä käyntiin. Se on myös jokapäiväinen uskon harjoitus osana kompletoriota. 
Myös luterilaisuudessa esitti Martin Luther, että jokaisen uskovaisen päivän tulisi päättyä kompletorioon, joka sisältää synnintunnustuksen. Nykyään Vähäkatekismuksessa käskee kirkon reformoija: "Tutki tilaasi kymmenen käskyn avulla, olitpa sitten isä tai äiti, poika tai tytär, isäntä, emäntä tai palvelija: oletko niskoitellut, oletko ollut epäluotettava, laiska, vihainen, röyhkeä ja riitaisa, oletko sanoin tai teoin tuottanut jollekulle mielipahaa, oletko varastanut, oletko laiminlyönyt tai huonosti hoitanut asioita ja aiheuttanut vahinkoa?"
Pikku-Tohloppi

Pikku-Tohloppi (joskus myös Pikkulampi) on Pirkanmaalla Tampereella Epilänharjun kaupunginosassa Lamminpään, Tohlopin ja Tohloppi-järven välissä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pikku-Tohloppi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lampi sijaitsee Epilänharjun ja sen edustalla olevan suon välissä. Ympäristöön kuuluu myös lampea suurempi järvi Tohloppi, jonne Pikku-Tohloppi laskee kaivettua suo-ojaa myöten. Ympäröivä suo on ojitettu ja sen ojat laskevat sekä Pikku-Tohloppiin että Tohloppiin. Lammen rantaviivan pituus on 500 metriä. Länsiranta on suota ja itärantaan on rakennettu Epilästä luoteeseen johtava maantie. Tien itäpuolinen rinne on koko matkaltaan rakennettua ja osa asunnoista sijaitsevat lammen kohdalla.
Historiaa.
Vuoden 1953 julkaistun peruskartan mukaan lammen nimi kirjoitettiin "Pikku Tohloppi". Jo tuolloin kulki Epilästä alkava tie sen ohitse. Lammen lähellä ei vielä silloin sijainnut asuntoja, koska rannat olivat suota tai peltomaata. Asuntoja on merkitty tien varteen vuoden 1960 peruskartassa ja vuoden 1975 kartassa näkyy Haukiluoman suuntaan johtava uusi tie. Tämän jälkeen on kehitys johtanut kaupungistumiseen, kun ympäristön maatilat on myyty tonteiksi kasvavalle asuntotuotannolle.
Beretta M1917

Beretta M1917 on italialaisen Berettan vuosina 1917–1921 valmistama itselataava massasulkulukkoinen pistooli. Ase oli käytössä ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana. Myös Suomessa asetta käytettiin jatkosodassa.
Historia.
Marangoni suunnitteli aseen oletettavasti ennen M1915 mallia. Se oli suunniteltu siviilimarkkinoille ja useille ulkomaisille ostajille. M1917 hyväksyttiin käyttöön 14. syyskuuta 1917 ja ensimmäisessä erässä 12. lokakuuta niitä julkaistiin 10 000 kappaletta kahdella lippaalla. Tuotantoa jatkettiin armeijan käyttöön vuoteen 1921, jonka jälkeen sitä jatkettiin siitä eteenpäin siviilikäyttöön. 1940-luvulla pistoolia vietiin myös Suomen armeijan käyttöön 1 500 kappaletta.
Ominaisuudet.
M1917 on pienempi, kevyempi ja yksinkertaistetumpi M1915 nähden. Kahva on yhdeksän asteen kulmassa ja liipasinkaari on ovaalin sijaan pyöreä. Lippaaseen oli lisätty yksi patruuna enemmän, jonka myötä määrä nousi seitsemästä kahdeksaan M1915:sta nähden.
Mango (hedelmä)

Mango on mangopuun ("Mangifera indica") hedelmä.
Ominaisuudet.
Mango on rakenteeltaan luumarja. Se on tavallisesti muodoltaan pitkänpyöreä tai munuaismainen, 5–10 senttimetriä pitkä ja 3–4,5 cm leveä. Joillakin viljelyslajikkeilla voi kuitenkin olla tätä huomattavasti suuremmat, jopa 25 senttimetriä pitkät hedelmät.
Mangon kuori on sileän vahapintainen ja nahkamainen. Sen väri vaihtelee vihreästä keltaiseen ja punaiseen. Kuoressa on usein monenvärisiä läiskiä. Hedelmämalto on kypsänä pehmeää tai kuituista ja väriltään keltaista tai oranssia. Luumarjan sisällä on suuri soikea tai munuaismainen endokarppi eli ”kivi”. Kovan endokarpin sisällä on yksi siemen.
Lajikkeet.
Luonnonvaraisesta mangosta on jalostettu satoja hedelmätuotantoon tarkoitettuja viljelylajikkeita, jotka eroavat toisistaan esimerkiksi hedelmän koon, muodon, kypsymisajankohdan ja hedelmämallon rakenteen perusteella. Jalostettujen mangojen hedelmät ovat yleensä huomattavasti suurempia kuin villien.
Ravintosisältö.
Mango sisältää runsaasti kuitua. Siinä on myös A- ja C-vitamiinia. Sadassa grammassa mangoa on C-vitamiinia 29 milligrammaa ja 53 kilokaloria.
Tuotanto.
Maailman mangontuotanto painottuu Aasiaan, jossa tuotetaan noin 77 prosenttia mangoista. Vuonna 2012 maailman kymmenen suurinta mangontuottajaa olivat:
Korjuu ja säilytys.
Mangot kypsyvät tavallisesti 4–5 kuukauden kuluttua kukinnasta, joka tapahtuu tavallisimmin kuivan kauden aikana joulu-helmikuussa. Jalostetut mangolajikkeet saattavat tuottaa hedelmää hyvinkin vaihteleviin aikoihin tai kaksikin kertaa vuodessa. Useimmat mangot kuitenkin tuottavat runsaasti hedelmiä vain joka toinen vuosi.
Mangot poimitaan usein raakoina pilaantumisen ja lintujen aiheuttamien vahinkojen välttämiseksi. Hedelmä kypsyy vielä poimimisen jälkeenkin, mutta raakana poimitut hedelmät usein käsitellään kypsymistä edistävällä eteenillä ennen myyntiä.
Mangot säilyvät viileässä lajikkeesta riippuen 2–7 viikkoa. Kylmässä säilytetyt mangot saattavat paleltua ja pilaantua. Hedelmään kohdistuvat iskut saavat sen pilaantumaan herkästi.
Käyttö.
Mango voidaan kypsänä syödä sellaisenaan tai valmistaa monin tavoin. Myös raakoja mangoja käytetään vihanneksena ja säilykkeiden tai chutneyn raaka-aineena. 
Historia.
Mangoa on viljelty ja jalostettu varsinkin Intiassa tuhansia vuosia. Buddhalaisten munkkien uskotaan levittäneen kasvia varsinkin 400–300-luvuilla eaa. myös Kaakkois- ja Itä-Aasiaan. Itäiseen Afrikkaan mango on tuotu jo ennen vuotta 1000, ja 1500-luvulla se levisi portugalilaisten merenkulkijoiden mukana läntiseen Afrikkaan ja Brasiliaan. Myöhemmin 1700–1800 luvuilla mangon viljely levisi Brasiliasta edelleen muualle trooppiseen Amerikkaan.
Kulttuurissa.
Mangolla on huomattava kulttuurillinen merkitys osissa Aasiaa. Hedelmiä käytetään useissa kulttuurillisissa ja uskonnollisissa seremonioissa. Muinaisintialainen runoilija Kālidāsa ylisti mangoa. Nykyisin mango on Intian kansallishedelmä.
The Stage

The Stage on Avenged Sevenfoldin seitsemäs studioalbumi, joka ilmestyi 28. lokakuuta 2016 levymerkillä Capitol Records.
"The Stage" on konseptialbumi, joka käsittelee muun muassa tekoälyä. Albumin tuottivat Avenged Sevenfold ja Joe Barresi, ja se on yhtyeen ensimmäinen albumi rumpali Brooks Wackerman ja Capitol Recordsin kanssa. Albumin viimeisessä kappaleessa ”Exist” vierailee astrofyysikko Neil deGrasse Tyson.
Albumin ensimmäinen single ”The Stage” julkaistiin 13. lokakuuta 2016. Albumia itsessään odotettiin vasta joulukuuksi, ja sen nimeksi oli huhuttu "Voltaic Oceans". 27. lokakuuta Avenged Sevenfold esiintyi Capitol Records Buildingin katolla internetiin suoratoistetussa konsertissa, jonka jälkeen yhtye ilmoitti, että uusi albumi julkaistaan jo seuraavana päivänä.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 4. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 10.
Pauli Niemelä

Pauli Niemelä (s. 1946) on suomalainen sosiaalipoliitikko. Hän on suorittanut teologian kandidaatin (1968) ja lisensiaatin (1976) tutkinnot, humanististen tieteiden kandidaatin (1970), valtiotieteiden kandidaatin (1971) ja lisensiaatin (1974) tutkinnot. Hän on väitellyt sosiaalipolitiikasta (1977) Helsingin yliopistossa. Hän toimii edelleen emeritusprofessorina Itä-Suomen yliopistossa, josta eläköityi vuonna 2013.
Niemelä on toiminut Helsingin yliopiston palveluksessa sosiaalipolitiikan assistenttina ja lehtorina (1974–1985). Osan aikaa hän toimi Kansaneläkelaitoksen Sosiaaliturvan tutkimuslaitoksen tutkijana (1980–1982). Kuopion yliopiston, sittemmin Itä-Suomen yliopiston sosiaalipolitiikan, erityisesti sosiaalityön professorina hän on toiminut vuodesta 1986. Kuopion yliopistossa hän osallistui hallinnollisiin tehtäviin, toimien laitoksen johtajana (1986–1998), dekaanina (1995–2001 ja 2004–2007), vararehtorina (1989–1994) ja hallituksen jäsenenä (1995–2001 ja 2007–2009). Hän toimi 2000–2003 myös Diakonia-ammattikorkeakoulun rehtorina. Hän on ohjannut 25 väitöskirjaa. Hän on ollut esitarkastajana ja/tai vastaväittäjänä 20 tapauksessa. Lisäksi hän on antanut tieteellisen asiantuntija-arvion 21 kertaa, pääasiassa professuuria täytettäessä. 
Hän on toiminut Korkeakouluneuvoston jäsenenä (1993–1995), Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen jaoston jäsenenä (1995–1997 ja 2008–2012) sekä Euroopan tiedesäätiön (ESF) Sosiaalitieteiden pysyvän komitean (EFSS) jäsenenä (2009–2012). Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet kirkon toiminta sekä eläketurva ja sosiaalityö. Hänen tutkimushankkeensa yhdessä tutkimusryhmän kanssa Kuopiossa ovat olleet "Suomalainen turvattomuus", Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto 1997 ja "Inhimillinen turvallisuus", Vastapaino 2000. Erityiskiinnostuksen kohteena hänellä on ihmiskäsitys, josta aiheesta hän on julkaissut pääteoksensa "Systemaattinen ihmiskäsitys", United Press Global 2014 ja "The Human System. A Systematic Conception of Human Being", UNIpress 2017. Uusin julkaisu on rohkea avautuminen itsestä ”Aikamatka itseen - nuoren papin mielenmuutos”, Mediapinta 2020. Pauli Niemelä on Euroopan tieteiden ja taiteiden Akatemian jäsen.
Pekka Niemi (psykologi)

Pekka Olavi Niemi (s. 1948 Rauma) on suomalainen psykologi ja täysinpalvellut psykologian professori. 
Koulutus.
Niemi valmistui ylioppilaaksi Rauman lyseosta vuonna 1967, valtiotieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1972, lisensiaatiksi 1975 ja psykologian tohtoriksi vuonna 1982 väitöskirjalla "Visual and auditory stimulus intensity, reaction time, and cognitive processes." Hän oli ASLA-Fulbright-stipendiaattina Oregonin yliopistossa vuosina 1974–1975. 
Työura.
Niemi oli Turun yliopiston tai Suomen Akatemian assistentti vuosina 1973–1977, Turun yliopiston psykologian lehtori 1977–1988, vs. apulaisprofessori Turun yliopistossa 1981–1983, Suomen Akatemian vanhempi tutkija 1984–1987, Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskuksen johtaja 1987–1988 ja Åbo Akademin psykologian professori 1988–1997.
Tutkimus.
Niemen tutkimuskohteita ovat olleet kognitiiviset toiminnot, oppimisvaikeudet, lukutaito ja psykologian historia. 
Huomionosoitukset.
Niemi on vastaanottanut lukuisia sekä ulkomaisia että suomalaisia huomionosoituksia, kuten Georg Z F Bereday Outstanding Scholarship Award (Yhdysvallat) 1995 ja Aapiskukko-palkinto, Finnish Reading Association 1998. Hän on Suomen Tiedeakatemian jäsen.
Auvo Nieminen

Auvo Kalervo Nieminen (10. maaliskuuta 1936 Koijärvi – 8. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen juristi ja hallintoneuvos. 
Nieminen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi (tuolloin nimellä lainopin kandidaatti) Helsingin yliopistosta vuonna 1962. Samana vuonna hän pääsi töihin Helsingin kaupungin liikevaihtoverotoimistoon tarkastajaksi. 1970 hän siirtyi verohallitukseen välillisen verotuksen ylitarkastajaksi. Vuonna 1975 hänet pyydettiin Teollisuuden Keskusliiton veroasiamieheksi ja virkavuosien kerttyessä hänestä tuli lopulta liiton apulaisjohtaja. 
Vuonna 1978 Nieminen palasi takaisin Verohallitukseen välittömän verotuksen osaston johtajaksi ja kollegion jäseneksi. Vuonna 1982 hänet kutsuttiin korkeimman hallinto-oikeuden jäseneksi. Hän oli korkeimman hallinto-oikeuden ylimääräinen hallintoneuvos 1982–1987 ja hallintoneuvos vuodesta 1987–2000.
Hän jäi eläkkeelle hallintoneuvoksen virasta vuonna 2000.
Virkatoimiensa ohessa Nieminen oli myös Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan komentaja.
Caldecott-mitali

Caldecott-mitali () on Yhdysvalloissa lastenkirjallisuudelle jaettava palkinto. Se jaetaan vuosittain tammikuussa edellisen vuoden parhaaksi arvioidun lasten kuvakirjan kuvittajalle, jonka on asuttava Yhdysvalloissa. Jakajana on lastenkirjastoalan järjestö "Association for Library Service to Children" (ALSC), joka on Yhdysvaltojen kirjastojärjestön ALA:n alajärjestö. Se on yhdessä Newbery-mitalin kanssa Yhdysvaltojen arvostetuin lastenkirjallisuuspalkinto. Molempien palkintojen perustaja oli kustantaja Frederic G. Melcher.
Mitali on saanut nimensä 1800-luvun brittiläisen kuvittajan Randolph Caldecottin (1846–1886) mukaan. Mitalin lisäksi jaetaan vuosittain kahdesta viiteen kunniamainintaa ("honors").
Ensimmäisen Caldecott-mitalin vuonna 1938 sai Dorothy Lathrop kirjasta "Animals of the Bible". Robert Lawson on ainoa sekä Caldecott- että Newbery-mitalin voittanut: Caldecott-mitalin hän sai 1941 kirjastaan "They Were Strong and Good" ja Newbery-mitalin 1945 kirjastaan "Rabbit Hill". Molemmat kirjat hän sekä kirjoitti että kuvitti.
Kaksi kuvittajaa on voittanut Caldecott-mitalin kolmasti: Marcia Brown vuosina 1955, 1962 ja 1983 sekä David Wiesner vuosina 1992, 2002 ja 2007.
Château-Ville-Vieille

Château-Ville-Vieille on kunta Ranskan kaakkoisosassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella. Se sijaitsee Queyrasin laaksossa, joka on suosittua matkailuseutua. 
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on alkujaan keskiaikainen linna "Fort Queyras", jota Vauban myöhemmin rakennutti paremmaksi.
Sandra Day O’Connor

Sandra Day O’Connor (26. maaliskuuta 1930 El Paso, Texas – 1. joulukuuta 2023 Phoenix, Arizona) oli yhdysvaltalainen juristi, joka toimi vuosina 1981–2006 ensimmäisenä naispuolisena Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina.
Nuoruus ja varhainen ura.
O’Connor syntyi Texasissa mutta vietti lapsuutensa Dayn perheen farmilla Arizonan Duncanissa. Hän opiskeli lakia Stanfordin yliopistossa ja tapasi siellä tulevan aviomiehensä John Jay O’Connor III:n. Sandra O’Connor työskenteli ensin Arizonassa lakimiehenä ja sitten osavaltion apulaissyyttäjänä ().
Vuonna 1969 hänet valittiin Arizonan senaattiin republikaanipuolueen edustajana.
Korkeimmassa oikeudessa.
Vuonna 1981 presidentti Ronald Reagan nimitti Sandra O’Connorin korkeimman oikeuden jäseneksi. Kun O’Connor halusi 75-vuotiaana jäädä eläkkeelle virasta, presidentti George W. Bush nimitti hänen seuraajakseen John Robertsin. Kun korkeimman oikeuden presidentti William Rehnquist kuoli 3. syyskuuta 2005, Bush peruutti nimityksensä kaksi päivää myöhemmin ja asetti Robertsin ehdokkaakseen Rehnquistin seuraajaksi.. O’Connorin seuraajaehdokkaaksi nimitettiin sitten Harriet Miers, joka kuitenkin vetäytyi ja virkaan nimitettiinkin Samuel Alito.
O’Connor oli jäsenenä niin sanotussa Bakerin komissiossa (virallisesti "Iraq Study Group"), joka julkaisi joulukuussa 2006 suosituksensa Irakin sodan uudeksi strategiaksi.
Guillestre

Guillestre on kunta Ranskan kaakkoisosassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella. Se sijaitsee liikenteellisesti tärkeässä laaksossa, josta pääsee Italiaan. Kaupungissa onkin markkinat joka maanantai, jolloin sekä paikalliset että Italiasta tulleet myyjät kaupittelevat tuotteitaan.
Nähtävyyksiä.
Kunnan tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat 1000-luvulta oleva Saint-Guillaumen kappeli, keskiaikainen torni Tour d'Eygliers sekä 1500-luvulta peräisin oleva Notre-Dame-d'Aquilonin kirkko.
Aulikki Nissinen

Mirja Aulikki Nissinen (o.s. "Ollikainen", 20. toukokuuta 1940 Lapinlahti – 13. heinäkuuta 2019) oli suomalainen lääkäri. Hän oli Kuopion yliopiston kansanterveystieteen professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteitaan olivat epidemiologia, kansanterveystiede ja sairaanhoito.
Lainsäädännön arviointineuvosto

Lainsäädännön arviointineuvosto on valtioneuvoston kanslian yhteydessä toimiva riippumaton ja itsenäinen toimielin, jonka tehtävänä on antaa lausuntoja hallituksen esityksistä ja niiden vaikutusarvioinneista.
Arviointineuvoston perusti Sipilän hallitus vuonna 2016.
Toiminta ja kokoonpano.
Lainsäädännön arviointineuvosto voi antaa lausuntoja hallitusten esitysten ja myös muiden säädösluonnosten vaikutusarvioinneista. Arviointineuvosto arvioi lausunnoissaan, kuinka säädösehdotusten vaikutuksia, mukaan lukien taloudellisia vaikutuksia, viranomaisvaikutuksia, ympäristövaikutuksia ja muita yhteiskunnallisia vaikutuksia, on arvioitu. Neuvosto valitsee itse ne hallituksen esitykset, joista se antaa lausuntonsa. Arviointineuvoston lausunnot eivät ole sitovia, mutta hallituksen esityksessä on mainittava, jos neuvosto on antanut siitä lausunnon ja miten lausunto on otettu huomioon. Arviointineuvosto antaa vuosittain noin 30–50 lausuntoa.
Arviointineuvosto voi myös tehdä aloitteita lainvalmistelun laadun kehittämiseksi ja arvioida voimaan tulleiden säädösten vaikutusten toteutumista.
Arviointineuvostossa on puheenjohtaja, kaksi varapuheenjohtajaa sekä enintään kuusi muuta jäsentä. Neuvoston jäsenet nimittää valtioneuvosto kolmeksi vuodeksi kerrallaan. Arviointineuvoston jäsenet nimitetään henkilökohtaisen asiantuntijuuden perusteella. Neuvoston jäsenet voivat olla edunvalvontaorganisaation palveluksessa, mutta eivät voi edustaa jäseninä edunvalvontaorganisaatiota.
Japan Post Bank

Japan Post Bank Co., Ltd. () on suuri japanilainen pankki, jonka pääkonttori sijaitsee Tokiossa. Japan Post Bank (Japanin postipankki) on tytäryhtiö ja osa postitoimintojen ja rahoituspalvelujen yritysryhmää Japan Post Holdingsia. Japanin pörssissä noteerattu Japan Post Bank (osake 7182 ) perustettiin vuonna 2006 osana Japanin aiemmin valtiollisesti hoidetun postitoiminnan yksityistämistä. Emoyhtiö Japan Post Holdings oli talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten vuoden 2016 Forbes Global 2000 -listalla maailmanlaajuisesti sijalla 26. sijoittuen samalla Japanin toiseksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi (osakkeiden markkina-arvo yhteensä 62,6 mrd USD toukokuussa 2016).
Maaliskuun lopussa 2016 päättyneellä tilikaudella Japanin postipankilla oli 234 omaa konttoria ja 27 314 pankkiautomaattia. Tämän lisäksi se toimi 23 879 postitoimiston yhteydessä. Henkilökunnan määräksi kirjattiin 12 905 (2016).
Taseensa perusteella (1 730,31 mrd. USD) pankki luokiteltiin keväällä 2016 maailman 14. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Japan Post Bank on Japanin suurimpia pankkikonserneja Mitsubishi UFJ Financial Groupin, Mizuho Financial Groupin ja Sumitomo Mitsui Financical Groupin ohella.
Grigori Zverev

Grigori Aleksandrovitš Zverev (, 15. maaliskuuta 1900 Ukraina, Venäjän keisarikunta – 2. elokuuta 1946 Moskova, Neuvostoliitto) oli Neuvostoliiton, Suomen kansanarmeijan ja Venäjän vapautusarmeijan kenraali.
Ennen toista maailmansotaa.
Zverevin vanhemmat olivat tehdastyöläisiä. Hän kävi kaksivuotisen kansakoulu. Puna-armeijaan hän liittyi 1919 ja kävi varsinaisesti armeijan 1922, ja maasotakouluun hän meni 1924. Hän oli koulun paras ampuja vuonna 1930. Hän liittyi 1926 Neuvostoliiton kommunistiseen puolueeseen. Vuosina 1926–1931 hän oli komppanian päällikkö 224. jalkaväkirykmentissä, 75. jalkaväkidivisioonassa. Vuosina 1931–1933 hän oli esikunnan osastopäällikkö Hmelnytskyissä. Vuosina 1933–1936 224. jalkaväkirykmentin henkilöstön päällikkö. Vuosina 1936–1937 289. jalkaväkirykmentin komentaja. Sen jälkeen toimi vähän aikaa 19. jalkaväkirykmentin henkilöstöpäällikkönä, kunnes hänet NKVD pidätti hänet Stalinin vainojen aikaan. 
Toinen maailmansota.
Zverev vapautettiin vankileiriltä syksyllä 1939, kun Suomen kansantasavalta ja sen Terijoen hallitus tarvitsi oman Suomen kansanarmeijan. Zverev nimettiin sen 2. divisioonan komentajaksi. Talvisodan jälkeen hän meni Frunzen sotilasakatemiaan, ja sen käytyään hän oli 146. jalkaväkidivisioonan komentaja vuodet 1940–1941. Keväällä hänet nimitettiin 190. jalkaväkidivisioonan komentajaksi. Hän haavoittui Operaatio Barbarossan aikana, ja NKVD vangitsi hänet uudestaan. Vapauttamisen jälkeen tammikuussa 1942 hänet määrättiin Semipalatinskiin perustamaan 8. jalkaväkidivisioona, jonka komentajaksi hänet myös määrättiin. Tämän jälkeen hän toimi lyhyen aikaa 323. jalkaväkiprikaatin komentajana. Keväällä hän sai komennuksen 127. jalkaväkidivisioonan apulaiskomentajaksi ja maaliskuussa 1943 hänet komennettiin 350. jalkaväkidivisioonan komentajaksi Harkovaan. Hänen joukkonsa jäivät mottiin, ja yrittäessään murtautua ulos siitä hän jäi vangiksi 22. maaliskuuta vakavasti haavoittuneena. Toivuttuaan kesäkuussa hän liittyi kenraali Andrei Vlasovin johtamaan Venäjän vapautusarmeijaan. Vuosina 1943–1944 hän toimi rintaman takaisissa tehtävissä, kuten sotavankileirien ja työleirien hallinnassa. Elokuussa 1944 hänet valittiin Venäjän kansojen vapautuskomiteaan Norjassa. 22. helmikuuta 1945 hänet nimitettiin ROA:n 2. divisioonan komentajaksi. Hän yritti antautua amerikkalaisille 10. toukokuuta 1945, mutta hänet luovutettiin neuvostoliittolaisille. Hän yritti itsemurhaa, mutta epäonnistui ja haavoittui vakavasti. Hän joutui Neuvostoliiton korkeimpaan sotilasoikeuteen, ja hänet hirtettiin 2. elokuuta 1946 yhdessä 11 muun Venäjän kansojen vapautuskomitean jäsenen kanssa.
Leo Kirjonen

Leo Kirjonen (s. 1988) on suomalainen tanssitaiteilija ja näyttelijä.
Ura.
Tanssijana.
Kirjonen on tanssinut monissa ulkomaisissa tanssiryhmissä ja -teattereissa, kuten Nanine Linning dans theater Osnabrück, Leine &amp; Roebana DC ja Anouk Van Dijk DC. Kirjonen palasi Suomeen vuonna 2011 ja on sen jälkeen tanssinut muun muassa Tero Saarinen Companyssa ja Alpo Aaltokoski Companyssa. Lisäksi hän on opettanut tanssia yläkouluissa ja taidelukioissa sekä tanssioppilaitoksissa ja käynyt luennoimassa ammatista ja sen koulutusvaihtoehdoista.
Näyttelijänä.
Kirjonen on tehnyt pääosin teatteriproduktioita. Näytelmien lisäksi Kirjonen on esiintynyt musiikkivideo- ja lyhytelokuvatuotannoissa, vuodesta 2011 Otso Huopaniemi Companyn näytelmissä ja tehnyt lastenteatteria Vantaalla Tanssiteatteri Raatikossa. Keväällä 2017 hän on näyttelijänä Turun Kaupunginteatterin Tom of Finland -musikaalissa. Hän on mukana myös Kuopion Kaupunginteatterilla. 
Hän on myös näytellyt Salatuissa elämissä Tero Puustista.
Koulutus.
Kirjonen opiskeli pianon- ja saksofoninsoittoa Kuopion konservatoriossa ja lauloi Kuopion poikakuorossa. Yläasteikäisenä hän aloitti tanssiharrastuksen Kuopion Konservatoriossa, josta hän päätyi Kuopion musiikkilukion tanssilinjalle. Toisen lukiovuoden vaihtovuosi Saksassa Baden-Württembergissä kesti oletettua kauemmin ja päättyi lopullisesti vasta vuonna 2012. Kirjonen kouluttautui tanssijaksi Amsterdamin taidekorkeakoulussa (Amsterdamse Hogeschool voor de Kunsten).
Leo Kirjonen, LéSPACE ja KulttuuriLippa.
Leo Kirjonen on yksi kulttuurikioski ja tapahtumajärjestäjä Lé Spacen ja KulttuuriLipan perustajista.
Markus Vanhala

Markus Vanhala (s. 2. huhtikuuta 1981 Kotka) on suomalainen kitaristi ja säveltäjä, joka soittaa muun muassa metalliyhtyeissä Omnium Gatherum ja Insomnium.
Vanhala aloitti musisoinnin pianotunneilla viisivuotiaana ja kitaransoiton 12-vuotiaana. Hän perusti Omnium Gatherumin Olli Lappalaisen kanssa Kotkassa keväällä 1996. Useiden demojen jälkeen yhtye julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 2003. Vanhala on yhtyeen pääasiallinen säveltäjä.
Vuosina 2000–2009 Vanhala soitti Manitoussa, jonka kanssa hän julkaisi kolme albumia. Manitouta seurasi pääosin samalla miehistöllä toimiva Wolftrap. Vuodesta 2005 alkaen Vanhala on soittanut myös Malpracticessa.
Insomniumiin Vanhala liittyi marraskuussa 2011 perhe-elämään ja kirurgin työhön keskittyneen Ville Vännin tilalle toimittuaan jo sitä ennen tämän tuuraajana live-esiintymisissä. Keikkasoittajana hän on toiminut myös Diablossa, Barren Earthissä ja Pressure Pointsissa.
Vanhala on koulutukseltaan tradenomi. 
Vanhala on naimisissa (vuodesta 2017) ja eläinrakkaan muusikon perheeseen kuuluu vaimo, kaksi koiraa ja kissa.
Levytykset.
Gore Penetration
Insomnium
Malpractice
Manitou
Omnium Gatherum
Wolftrap
Cemetery Skyline
Talent Suomi (5. tuotantokausi)

Talent Suomen viides tuotantokausi alkoi Nelosella 25. syyskuuta 2016. Juontajina toimivat Heikki Paasonen ja Elina Kottonen. Tuomareina toimivat Sara Maria Forsberg, Sami Hedberg ja Jari Sillanpää. Tähtituomareina toimivat puolestaan David Hasselhoff ja Riku Nieminen. 
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali esitettiin suorana 20. marraskuuta 2016.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali esitettiin suorana 27. marraskuuta 2016
Finaali.
Finaali esitettiin suorana 4. joulukuuta 2016
Venäjän kansojen vapautuskomitea

Venäjän kansojen vapautuskomitea () oli venäläinen kommunismin vastainen liike toisen maailmansodan aikana. Järjestön 12 johtohenkilöä teloitettiin sodan jälkeen Moskovassa Neuvostoliiton korkeimman sotilasoikeuden tuomittua heidät maanpetoksesta kuolemaan. Heidät hirtettiin 2. elokuuta 1946.
Järjestön laatima poliittinen ohjelma oli lähes identtinen joulukuussa 1942 tehdyn 13. kohtaisen Smolenskin manifestin kanssa.
14. kohdan ohjelma.
Uuden venäjän kansan hallituksen perustaksi komitea esittää seuraavia pääkohtia
Niklosamidi

Niklosamidi (C13H8N2Cl2O4) on salisyyliamidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä ja eläinlääketieteessä loismatoinfektioiden hoitamiseen. Niklosamidi kuuluu WHO:n julkaisemalle tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa niklosamidi on vaaleankeltaista kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee asetoniin ja pienessä määrin etanoliin, dietyylieetteriin tai kloroformiin.
Niklosamidi estää loismatojen oksidatiivista fosforylaatiota estämällä ATP:n biosynteesiä. Lisäksi se aktivoi ATPaasia ja tämä johtaa lopulta madon solujen energiavarastojen ehtymiseen ja matojen kuolemaan. Niklosamidi estää myös solujen glukoosin sisäänottoa. Niklosamidi tehoaa erityisesti heisimatoihin.
Haittavaikutukset.
Niklosamidi on yleensä hyvin siedetty lääkeaine. Tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat huonovointisuus ja vatsakivut.
Valmistus.
Niklosamidia syntetisoidaan 5-kloorisalisyylihapon ja 2-kloori-4-nitroaniliinin välisellä reaktiolla fosforitrikloridin läsnä ollessa.
Viima Lampinen

Viima Lampinen (s. 1983 Ylitornio) on suomalainen kansalaisaktivisti, joka on toiminut ihmisoikeusjärjestö Seta:n puheenjohtajana. Hän on Brysselissä toimivan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen kattojärjestön ILGA-Europen hallituksen jäsen. Hän on ensimmäinen suomalainen julkisesti sukupuoleton henkilö. 
Lampinen on ollut mukana perustamassa Feminististä puoluetta ja on Feministisen puolueen hallituksen jäsen. Hän on myös Lahden Seta ry:n perustajajäsen. 
Kesällä 2018 Lampinen vastusti Helsinki Calling -mielenosoituksessa Yhdysvaltojen presidentti Trumpin ja Venäjän presidentti Putinin huippukokousta Suomessa. Tammikuussa 2019 hän käynnisti kritiikkivyöryn Twitterissä Aito avioliitto ry:n osallistumisesta Educa-messuille nimettömänä pysyvän tahon pyynnöstä ja seuraavana päivänä messut järjestävä Suomen Opetusalan Ammattijärjestö OAJ ja Suomen Messut peruivat Aito avioliitto ry:n osallistumisen.
Miekka ja planeetta

Miekka ja planeetta () on tieteisfantasian lajityyppi, joka kuvaa vauhdikkaita seikkailuja vierailla planeetoilla. Tarinoissa tieteiskirjallisuuden elementit sekoittuvat keskiaikaisen kuvaston kanssa. Ne sisältävät runsaasti toimintaa ja taistelukohtauksia. Vaikka tarinoissa esiintyy mielikuvituksellista edistynyttä tekniikkaa kuten sädeaseita ja avaruusmatkailua, taistelut käydään yleensä lähietäisyydeltä esimerkiksi miekoin, mistä genre on saanut nimensä. Tyylilajin juuret ovat vanhassa pulp-kirjallisuudessa. Genren perusteos on Edgar Rice Burroughsin Barsoom-sarja.
Tyypillisessä miekka ja planeetta -juonikuviossa sankarillinen maapallon asukki päätyy taikuuden avulla vieraalle planeetalle, jota repii alkuasukkaiden välinen konflikti. Sankari valitsee puolensa ja taistelee erilaisia hirviöitä ja outoja eläimiä vastaan. Päähenkilö on yleensä mies, kun taas naishahmot jäävät yleensä ohuiksi. Usein tarinassa esiintyy neito pulassa, jonka sankari pelastaa kaappaajien kynsistä. Miljöö on samaan aikaan maapalloa kehittyneempi ja alkukantaisempi. Kuvitteelliset avaruusoliot voivat esimerkiksi käyttää edistynyttä tekniikkaa avaruudessa matkustamiseen, mutta työeläimiä maalla liikkumiseen. Vaikka miekassa ja planeetassa on vaikutteita tieteiskirjallisuudesta, siinä kuvatut tieteen saavutukset ovat pikemminkin fantasiaa kuin uskottavia tulevaisuusvisioita. Tämä on korostunut vanhempien miekka ja planeetta -kertomusten ikääntyessä, jolloin aikanaan mahdollisilta vaikuttaneet visiot ovat muuttuneet tieteen kehittyessä epäuskottaviksi.
Planeettaromanssi (, ks. romanssi) on miekkaa ja planeettaa lähellä oleva genre. Termejä käytetään synonyymeinä usein mutta ei aina. Planeettaromanssissa on vaikutteita avaruusoopperasta, se on realistisempaa ja siinä kuvatulla teknologialla saattaa olla aito tieteellinen perusta. Eroista huolimatta planeettaromanssi ammentaa samasta perinteestä kuin miekka ja planeetta. Toinen miekan ja planeetan lähisukulainen on miekka ja magia, josta kuitenkin puuttuvat vieraiden planeettojen ja edistyneen teknologian kaltaiset tieteiskirjallisuudesta tutut elementit.
Vähä Naistenjärvi

Vähä Naistenjärvi on Pirkanmaalla Pirkkalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Vähä Naistenjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 300 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee 2,4 kilometriä Pyhäjärven rannasta etelään Pirkkalan taajaman eteläpuolella ja valtatie 3 vieressä sen pohjoispuolelle. Järven rantojen lähimetsät ovat soistuneet, mutta järveen ei laske ojia. Järven laskuoja lähtee pohjoisrannan keskikohdasta kohti pohjoista ja se juoksee vajaa 2,5 kilometriä mutkitellen ja osittain koneellisesti kaivettua uomaa pitkin Vähäjärven lounaiskulmaan. Rantaviivan pituus on 700 metriä ja järvi on autio. Järvelle johtaa ainoastaan kuntorata, joka ohittaa järven länsirantojen lähettyviltä. Kuntorata ylittää valtatien 3 aivan järven kohdalla.
Historiaa.
Vuoden 1953 julkaistussa peruskartassa Vähä Naistenjärvi on monen metsäpolun ja yhden talvitien kohtauspaikka. Järven lounaiskulmassa sijaitsi kaksi rakennusta, joille ei kuitenkaan johtanut tietä. Keskelle järveä on piirretty vuoden 1975 karttaan pieni pyöreä saari, joka säilyy kartoissa vuoden 1991 painokseen asti. Nykyään saarta ei näy kartassa eikä ilmavalokuvassa . Samassa peruskartassa kulkee kaukaa Keskisenkulmalta Pehkusuon kautta metsäautotie, joka alittaa valtatien 3 ja loppuu Vähä Naistenjärvelle. Siellä vanha kämppä on saanut seurakseen ulkorakennuksen. Valtatien ympäristön kehittämishankkeet ovat muuttaneet järven ympäristöä niin, ettei kämppää ja sinne tulevaa tietä ole enää olemassa.
Richard LaGravenese

Richard LaGravenese (s. 30. lokakuuta 1959) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -ohjaaja. Hän nousi tunnettuuteen elokuvan "Fisher King" (1991) käsikirjoituksesta, josta hän oli Oscar-ehdokkaana. Hänen muita käsikirjoituksiaan ovat romaanisovitukset Clint Eastwoodin elokuvaan "Hiljaiset sillat" (1995) ja Robert Redfordin elokuvaan "Hevoskuiskaaja" (1998). Sekä käsikirjoittajana että ohjaajana LaGravenese on toiminut muun muassa elokuvissa "P.S. Rakastan sinua" (2007) ja "Lumoava kirous" (2013).
Elämä ja ura.
LaGravenese syntyi New Yorkin Brooklynissä italialaissukuisen taksinkuljettajan pojaksi. Hän valmistui näyttelijäksi New Yorkin yliopiston Tisch School of Arts -oppilaitoksesta vuonna 1980.
Ura.
LaGravenese kirjoitti "Fisher Kingin"  1980-luvun lopulla, ja siitä kiinnostuivat Stacey Sher, Lynda Obst ja Debra Hill. Elokuvan ohjaajaksi valittiin Terry Gilliam.
Yhdessä näytelmäkirjailija Richard O 'donnellin kanssa LaGravenese toimi 1980-luvun alussa komediaparina monissa Off-Off-Broadway - tuotannoissa.
Lilträskinjärvi

Lilträskinjärvi on Pirkanmaalla Nokialla Tottijärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Lilträskinjärvi on osa Pyhäjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee peltojen rikkoman metsäalueen reunalla kaakossa sijaitsevan mäen kainalossa. Järveen laskee yksi kaivettu oja, jonka kautta kuivatetaan pellossa olevaa kuopannetta. Nykykartoissa kuopanteeseen on piirretty lammikon karttamerkki. Järveen ei laske muita ojia ja sen laskuoja lähtee järven koilliskulmasta. Se kulkee 2,5 kilometriä, välillä maan alle kaivettuna, ja se laskee Pyhäjärveen Huhtaassa Huhtaanselän Huhtaanlahteen. Laskuojan varrella on kuivatettava painauma, jossa on vedenkeruuallas. Järven valuma-alue on vain puoli neliökilometriä ja siksi veden laskennallinen viipymä järvessä on 117 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Rantojen läheisyyteen on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa pieni talojen läpi kulkeva tie.
Vedenlaatu.
Lilträskinjärven vedenlaatua on tutkittu ainakin vuosina 1981 ja 1982. Siihen aikaan järveen huuhtoutui melko ravinteikkasta kuormitusta esimerkiksi lähipelloilta. Helmikuussa 1982 tutkittiin järven happitaloutta, joka oli huonossa kunnossa. Ennen talvea veteen liuennut happi oli jään alla alusvedestä 4–5 metrin syvyydessä täysin loppunut. Päällysveden happi alkoi myös käydä vähiin. Kun talvi eteni, huononi tilanne varmasti edelleen. Vesinäytteissä tunnistettiin pelkistävissä olosuhteissa syntyneen rikkivedyn haju. Järven sisäinen kuormitus saattaa hapettomuudesta johtuen olla voimakasta.
Historiaa.
Vuoden 1953 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin "Lill-Träskinjärvi". Järveen oli kaivettu vain yksi pellolta tuleva kuivatusoja. Sen sijaan järvelle ei ollut piirretty erikseen laskuojaa, vaikka sellainen todennäköisesti on ollut luontaisena olemassa. Peltojen reuna kulki läheltä järvenrantaa ja peltoa oli myös lounaissuunnassa, missä sitä ei enää ole. Nämä pellot oli kuitenkin metsitetty vuoden 1975 kartassa, jossa oli myös laskuoja piirretty näkyviin. Tässä kartassa ei vielä näkynyt vapaa-ajan asuntoja, jotka oli piirretty näkyviin vuoden 1991 karttaan.
Elissónas

Elissónas (, ), antiikin Helisson (), on joki, joka virtaa Arkadiassa Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se on Alfeiós-joen sivujoki ja sen pituus on noin 34 kilometriä. Joki saa alkunsa Maínalo-vuorelta ja se laskee Alfeiókseen lähellä Thoknían ja Marathoússan kyliä.
Kreikkalaisessa mytologiassa joki sai nimensä Helissonista, joka oli Arkadian kuninkaan Lykaonin poika. Antiikin aikana joen alkulähteillä sijaitsi Helissonin kaupunki. Alajuoksullaan joki virtasi Megalopoliin kaupungin halki ja se läpäisee nykyisin kaupungin arkeologisen alueen.
Erýmanthos (joki)

Erýmanthos () on joki, joka virtaa Akhaian ja Arkadian alueilla Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se on Alfeiósjoen sivujoki ja sen pituus on noin 50 kilometriä. Joki saa alkunsa Erýmanthos-vuorelta läheltä Platanítsan ja Agrámpelan kyliä ja se laskee Alfeiókseen Arkadian ja Eliksen rajalla lähellä Tripotamián ja Lekánin kyliä.
Kreikkalaisessa mytologiassa joki yhdistettiin Erymanthos-nimiseen joen jumalaan. Antiikin aikana joki virtasi läheltä Psofiksen kaupunkia lähellä nykyistä Psofídan kylää.
Madourí

Madourí () on Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Tilevoḯdes- ja Prigkiponísia-saariin. Se sijaitsee Joonianmeressä Lefkaksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on 0,13 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Madourí kuuluu Lefkaksen kuntaan, Lefkaksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Madourí sijaitsee Lefkaksen Nydrín kylän edustalla noin 800 metriä Lefkaksen rannikosta. Saari tunnetaan erityisesti 1800-luvulla eläneen runoilija Aristotélis Valaorítiksen kartanosta, joka sijaitsee saaren länsirannalla eli Nydrín puoleisella rannalla. Saari on edelleen Valaorítiksen suvun omistuksessa.
Madourín koillispuolella sijaitsee Spártin saari ja kaakkoispuolella Skorpiós ja Skorpídi.
Maínalo

Maínalo () on vuori Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 981 metriä.
Maínalo-vuori sijaitsee Arkadian alueyksikön alueella linnuntietä noin 22 kilometriä luoteeseen Trípolin kaupungista. Se on Arkadian korkein vuori. Vuorella sijaitsee Kápsian luola. Sen rinteellä on myös hiihtokeskus. Maínalo on Natura 2000 -aluetta.
Vuori on saanut nimensä antiikin ajan Mainalos-vuoresta, joka sijaitsi kuitenkin noin 25 kilometriä etelämpänä lähellä Asean kaupunkia, ja on tunnistettu samaksi vuoreksi, joka nykyisin tunnetaan nimellä Ágios Ilías. Nimen yhdistivät nykyiseen Maínalo-vuoreen virheellisesti varhaiset eurooppalaiset matkailijat. Kreikkalaisessa mytologiassa Mainalos-vuori sai nimensä Arkadian kuningas Lykaonin pojasta Mainaloksesta.
Vuoren rinteessä sijaitsee siitä nimensä saanut Maínalon kylä.
Mainalos

Mainalos (, myös ; ) voi viitata seuraaviin:
Peristerés

Peristerés (, ) eli Kaparél(l)i (Καπαρέλ(λ)ι) eli Tiniózo (Τινιόζο, myös "Tígnoso", Τίγνοσο), antiikin Pythaia (), on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja sijaitsee Joonianmeressä Korfun saaren koillisrannikon ja Albanian rannikon välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,005 neliökilometriä ja asukasluku on 1 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Peristerés kuuluu Pohjois-Korfun kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Saarella on majakka, jonka korkeus on 17 metriä ja valon korkeus merenpinnasta 32 metriä. Sen rakensivat englantilaiset vuosina 1823–1828. Majakan ja saaren toiset nimet Kaparélli ja Tiniózo (Tígnoso) ovat italialaisperäisiä.
Tilevoḯdes

Tilevoḯdes (, myös Τάφιοι Νήσοι, "Táfioi Nísoi"), antiikin Teleboides () tai Tafiai (), on Kreikan saariryhmä, joka kuuluu Jooniansaariin. Sen saaret sijaitsevat Joonianmeressä Lefkaksen saaren ja Aitolia-Akarnanian länsirannikon välissä. Saarten asukasluku on (vuonna 2011). Saariryhmän suurimmat saaret ovat Kálamos, Meganísi ja Kastós. Hallinnollisesti saaret kuuluvat joko Lefkaksen tai Meganísin kuntaan ja Jooniansaarten alueeseen.
Saariryhmään voidaan lukea myös varsinaisen Tilevoḯdes-saariryhmän eteläpuolella sijaitsevat saaret Átokos ja Arkoúdi. Saariryhmän luoteisimmat, pienet saaret tunnetaan erikseen nimellä Prigkiponísia (Πριγκηπονήσια, ”Prinssisaaret”). Niihin kuuluvat Skorpiós, Spárti, Madourí, Skorpídi, Chelóni ja Tsokári.
Perinteisesti saaret ja erityisesti Meganísi on yhdistetty Homeroksen mainitsemaan "Tafoksen" saareen, joka sijaitsi jossakin Ithakan lähellä. Tähän viittaa myös saariryhmän toinen nimi.
Torvi (ravintola)

Torvi on vuonna 1966 perustettu ravintola Lahdessa osoitteessa Loviisankatu 8. Samassa rakennuksessa toimii lisäksi Pikkuteatteri ja ravintola Tirra sekä aiemmin myös Tirran Monttu. Teatterin juhlasali on ollut käytössä vuodesta 1912, ja siellä on esiintynyt 1920-luvulla muun muassa J. Alfred Tanner. Torvi on yksi Suomen ensimmäisistä diskoista. Ravintolan sisustukseen ovat vuosikymmenten ajan kuuluneet katosta roikkuvat torvet, lavan seinustalle ripustettu punainen moottoripyörä, WC-käytävän oviaukon rautakettingit, ulko-ovien olutpullon muotoiset ovenkahvat sekä tuoreempien muistoesineiden joukossa mm. suurikokoinen bassokitaran muotoinen koriste-esine, joka on basisti Pitkä Lehtisen 40-vuotissyntymäpäivälahja.
Torven alkuperäisiä omistajia olivat ravintoloitsija Luukas Valtari (1916–1992) ja hänen poikansa Niilo ”Nippe” Valtari. Ravintola myytiin vuonna 2013. Uusiin omistajiin kuuluu muun muassa Tehosekoitin-yhtyeen basisti Hannu Kilkki. Torven pitkäaikainen portsari ja tapahtumapäällikkö Jarttu Mustonen on palkittu Femmagaalan elämäntyöpalkinnolla ja Hämeen taidetoimikunnan Pro Arte Tawastica -kunniakirjalla. Mustonen jäi eläkkeelle marraskuussa 2016.
Whispered

Whispered on suomalainen melodinen death metal -yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita japanilaisesta kansanmusiikista ja japanilaisesta mytologiasta.
Diskografia.
Studioalbumit
Alppihiihdon maailmancup 2016–2017

Alppihiihdon maailmancup 2016–2017 oli historian 51. alppihiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkoi Itävallan Söldenissä 22. lokakuuta 2016 ja päättyi Yhdysvaltain Aspenissa 19. maaliskuuta 2017. Miehillä oli 36 osakilpailua 17 eri paikassa ja naisilla 37 osakilpailua 19 eri paikassa. Kauden aikana miehet ja naiset kilpailivat yhdessä kaupunkitapahtumassa ja miehillä oli ohjelmassa myös parisuurpujottelu. Lisäksi kalenterissa oli Aspenissa järjestetty joukkuekilpailu.
 "Lähde: FIS"
 "Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
Longarone

Longarone on kunta Pohjois-Italiassa Bellunon maakunnassa Veneton alueella. Kunta perustettiin vuonna 2014, kun Castellavazzon kunta liitettiin Longaronen kuntaan.
Historia.
Kaupunkia kohtasi suuri tuho 9. lokakuuta 1963, kun tulva pyyhkäisi 4 kilometriä Longaronesta etelään sijaitsevan Fortognan kylän maan tasalle. Kylän yläpuolelle rakennettiin 1950-luvun lopulla Vajontin pato, joka oli aikansa suurimpia. Tekojärven vieressä olevalta vuorelta irtosi suuri maanvyöry järveen aiheuttaen tsunamin, joka pyyhkäisi yli padon ja tuhosi koko kylän. Uhrit haudattiin kylän lähelle perustettuun hautausmaahan. Vajontin uhrien monumentaalinen hautausmaa ("Cimitero Monumentale delle Vittime del Vajont") uusittiin vuonna 2004. Siellä on 1 910 valkoista marmorilaattaa: yksi jokaiselle uhrille.
Lukion taulukot

Lukion taulukot on sarja suomenkielisiä hakuteoksia. Se oli WSOY:n kilpailija MAOL-taulukkokirjalle. Kirjasta tehtiin erilaisia versioita vuodesta 1979 alkaen ja niiden sivumäärät vaihtelivat. Kirjan viimeisin versio ilmestyi 1993.
Mizuho Financial Group

Mizuho Financial Group, Ltd. () on suuri japanilainen, vuonna 2003 perustettu rahoitusalan holdingyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Tokiossa. Mizuho Financial Groupin osake noteerataan sekä Japanin että New Yorkin pörsseissä.
Taseensa perusteella (1 625,47 mrd. USD) Mizuho Financial Group listattiin keväällä 2016 maailman 16. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Se on Japanin suurimpia pankkikonserneja Mitsubishi UFJ Financial Groupin, Japan Post Bankin ja Sumitomo Mitsui Financical Groupin ohella. Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Mizuho Financial Group oli vuonna 2016 sijalla 106 sijoittuen samalla Japanin yhdeksänneksi suurimmaksi julkisesti noteeratuksi yritykseksi. Yrityksen osakkeiden yhteenlasketuksi arvon Forbes kertoo olevan 40,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihdoksi 25,95 miljardia USD.
Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Mizuho Financial Group toimii useiden rahoitusalan tytäryritystensä kautta, joista keskeisimpiä ovat Mizuho Bank Ltd. (MHKB), Mizuho Trust &amp; Banking Co., Ltd. (MHTB), ja Mizuho Securities Co., Ltd. (MHSC).
Nzérékorén alue

Nzérékorén alue () on Guinean hallintoalue. Alueen pinta-ala on 37 668 km². Asukasluku oli 1 578 030 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Nzérékoré. Aluetta rajaavat pohjoisessa Guinean Faranahin ja Kankanin alueet sekä idässä Norsunluurannikko, etelässä Liberia ja lännessä Sierra Leone.
Nzérékorén alueeseen kuuluu kuusi prefektuuria, jotka jakautuvat paikallistasolla yhteensä 60 aliprefektuuriin:
Nzérékorén alue muodostaa pääosan Metsä-Guinean luonnonmaantieteellisestä alueesta ().
Schiaparelli (luotain)

Schiaparelli (Entry, Descent and Landing Demonstrator Module (EDM)) on kokeellinen Mars-laskeutuja, joka on osa ExoMars 2016-hanketta. Luotain yritti laskeutumista Marsiin 19. lokakuuta 2016. Laskeutumisen loppuvaiheessa tapahtuneen vian vuoksi luotain törmäsi Marsiin suunniteltua suuremmalla nopeudella ja tuhoutui. Suuri osa laskeutumisen mittausdatasta saatiin talteen, koska se lähetettiin jo laskeutumisvaiheessa. Alustavan arvion mukaan jokin meni vikaan laskuvarjon ja takalämpökilven irrotuksesta alkaen, ne irtosivat liian aikaisin.
Toiminta itsenäisenä.
Schiaparellin toiminta itsenäisenä perustuu ajastettuun komentosarjaan. Komennot lähetettiin 3. lokakuuta TGO:lle, josta ne ladattiin laskeutujaan 4. lokakuuta. Laskeutumisvaiheiden lisäksi näillä ohjataan mittauslaitteiden ja mittausdatan lähetystä. 
Laskeutumisen aikana ajastettuja komentoja ovat muiden muassa lämpökilven irrotus, laskuvarjon laukaisu, laskuvarjon ja takalämpökilven irrotus, trustereiden laukaisu ja sammutus. Korkeutta mitataan Doppler-tutkalla 7 kilometristä alkaen. 2 metrin korkeudessa nopeus nollataan, mistä luotaimen annetaan pudota loppumatkan vapaasti.
Laskeutumisen jälkeen ohjelmisto ohjaa DREAMS-mittauslaitteistoa ja lähettää mittausdataa ajoittain niin pitkään kuin akuissa riittää virtaa. DREAMS toimii noin 6 tunti per sol. Datan lähetys on ajastettu siten, että virran säästämiseksi sitä lähetetään vain kun satelliitti on yläpuolella sitä vastaanottamassa. Data sitten välitetään edelleen satelliiteilla Maahan. Näitä lähetysikkunoita oletetun toiminta-ajan aikana on: 18 kpl Mars Reconnaissance Orbiter, 8 kpl Mars Odyssey ja 6 kpl Maven. Lisäksi Mars Express tekee 14 ylilentoa.
Aiheesta muualla.
ESA:
Muita:
Pako pimeydestä

Pako pimeydestä ("From Darkness") on brittiläisen yleisradioyhtiön BBC:n tuottama neliosainen rikosdraamasarja. Sarja kertoo entisestä poliisista, joka yrittää paeta menneisyyttään aloittamalla uuden elämän jotain mentyä pieleen hänen tutkimassaan rikostapauksessa. Sarjan päähenkilöä Claire Churchia näyttelee Anne-Marie Duff ja hänen esimiestään John Hindia Johnny Harris.
Suomessa Yle TV1 alkoi esittää sarjaa 15. lokakuuta 2016.
Juoni.
Claire Church on entinen poliisi, joka jätti yli 15 vuotta sitten taakseen lupaavan uran Manchesterin poliisivoimissa. Hän muutti syrjäiselle Skotlannin Hebridien pikkusaarelle, jossa hän aloitti uuden elämän ja perusti perheen. Claire joutuu kuitenkin palaamaan ahdistaviin tapahtumiin ja kohtaamaan menneisyytensä, kun hänen entinen esimiehensä ja rakastajansa John Hind pyytää apua kaksoismurhan tutkinnassa. Uhrit ovat seksityöläisiä, joiden katoamisia Claire tutki yli 15 vuotta sitten, mutta tuolloin hänen tutkimuksensa sivuutettiin.
Tradeka-Yhtiöt

Tradeka-Yhtiöt Oy on vuonna 2014 perustettu yritys. Se vastaa Tradekan liiketoimintojen omistajanohjauksesta ja omistaa Tradeka-sijoitus Oy:n ja Restel Oy:n. Yhtiön toimitusjohtajana toimii Perttu Puro.
Syyskuussa 2016 Tradeka-Yhtiöt Oy osti Lehtipisteen pääomasijoitusyhtiö Sponsor Capitalilta. Kilpailu- ja kuluttajavirasto hyväksyi yrityskaupan syyskuussa 2016. 
Joulukuussa 2020 Tradeka-Yhtiöt Oy osti A-Katsastus Groupin.
Punapääoman linnake.
Tradeka-Yhtiöt Oy:n pääomistaja on Osuuskunta Tradeka, jonka omistusosuus on 98 % mutta osuus määräysvallasta vain 49 %. Määräysvallan enemmistö kuuluu Tradekan itse perustamille säätiöille: Tradekan säätiölle 46 % ja Kuluttajaosuustoiminnan säätiölle 5 %. Omistusjärjestely on tehty 2014. Sen tarkoitus on ollut luoda Tradekasta niin sanottu punapääoman linnake. Päätöksentekovalta on säätiöllä, jota ei voi vallata. Järjestely luotiin, koska SDP:n ja vasemmistoliiton edustajat pelkäsivät rikkaan osuuskunnan valtausta ja rahojen joutumista vieraisiin käsiin. Erityisesti perussuomalaisten kannatuksen nousu aiheutti huolta.