tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Zenith

HMS Zenith (viirinumero R95) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Z-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. helmikuuta 1942 kymmenennessä hätälaivueessa () William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 19. toukokuuta 1942 "HMS Wessexinä". Aluksen nimi vaihdettiin 1943 "HMS Zenithiksi". Alus laskettiin vesille 5. kesäkuuta 1944 ja valmistui 22. joulukuuta.
Palvelus.
Vastaanottotestit ja varustaminen aloitettiin 22. joulukuuta. Niiden päätyttyä alus siirrettiin Scapa Flow’hun miehistön koulutukseen, joka keskeytyi konehuoneessa havaitun vian vuoksi. Alus määrättiin korjattavaksi Clydeen telakalle, missä ollessaan se sai määräyksen siirtyä Kaukoitään. Kesäkuussa alus vapautui telakalta aloittaen koeajot, joiden päätyttyä se matkasi Scapa Flowhun jatkamaan miehistön koulutusta. Heinäkuussa alus lähti Välimerelle, jossa koulutus edelleen jatkui. Elokuussa Japanin antauduttua aluksen siirto Kaukoitään peruutettiin.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus liitettiin 4. hävittäjälaivueeseen, jossa se oli vuoteen 1947. Se siirrettiin Chathamin reserviin. Alus oli huollettavana 1950 Tynen telakalla, josta se palasi reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin toukokuussa 1955 Egyptille.
Egyptin laivastossa.
Alus huollettiin ja modernisoitiin Thornycroftin telakalla Woolstonissa vastaamaan Egyptin laivaston vaatimuksia. Se nimettiin "El Fatehiksi", jonka jälkeen alus lähti syyskuussa 1956 Egyptiin. Alus palasi 1963 Britteinsaarille modernisoitavaksi, mikä valmistui heinäkuussa 1964. Alus oli tämän jälkeen Egyptin laivastossa vielä 15 vuotta ennen palveluksesta poistamistaan.
Pauli Luodonpää

Pauli Israel Luodonpää (11. joulukuuta 1901 Alatornio – 1989 Karunki, Tornio) oli suomalainen maanviljelijä, merikalastaja, saarnamies ja kirjailija.
Luodonpään vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Luodonpää ja Matilda Marttala. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli sitten 1919–1920 kansanopistossa.
Luodonpään sanoituksia ovat Siionin laulu 129, "Jumalan rauhaa rinnassansa" (julkaistu Siionin Lähetyslehti 9/1936) sekä Emil Vakkilaisen säveltämä "Tornionlaakson laulu".
Antidote

Antidote voi viitata:
Antidotes voi viitata:
The Antidote voi viitata:
Ida Pekari

Ida Karolina Pekari (16. syyskuuta 1894 Pietari – 24. lokakuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, opettaja ja suomentaja.
Pekari toimi "Oma Koti"- ja "Kotiliesi"-lehtien päätoimittajana. Viimeksi hän oli perustamansa "Hopeapeili"-lehden päätoimittajana. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkeillä "Ida Piikki" ja "Tiina T."
Pekari kirjoitti lisäksi suomen kielen oppikirjoja sekä suomensi kirjailija Fjodor Dostojevskin teoksia.
Kontiolahden kirkko

Kontiolahden kirkko on Kontiolahden seurakunnan kirkko Pohjois-Karjalassa, Kuopion hiippakunnassa.
Vanhat kirkot.
Kontiolahden seurakunta erotettiin Liperin seurakunnasta omaksi seurakunnakseen 1857. Ensimmäinen pieni puukirkko oli rakennettu 1739. Toinen puukirkko valmistui lopullisesti 1789. Se oli vihitty käyttöön jo 1783, mutta rakentamista jatkettiin vuoteen 1816 asti. Se oli itäsuomalaistyylinen ristikirkko. Kirkon kuorin jatkeena oli kuoria kapeampi ja matalampi sakaristo, joka valmistui 1897, ja kirkon länsipäädyssä oli eteinen. Ristikeskustaa korosti kaksinivelinen torni. Kirkko oli huonokuntoinen, ja 1870-luvulla alettiin kerätä varoja uuden kirkon rakentamiseen. Rakennustyöstä tehtiin päätös maaliskuussa 1879. Kirkko paloi kuitenkin juhannusyönä 1879. Palon syyksi on epäilty kirkon lähistöllä liikkunutta miesjoukkoa, joka olisi etsinyt suojaa sateelta kirkon alta. Kirkon kellotapuli säästyi tulipalosta, mutta se purettiin 1898.
Nykyinen kirkko.
Uusi, nykyinen kirkko valmistui vuonna 1881. Se rakennettiin parin kilometrin päähän palaneesta kirkosta kirkonkylän korkeimmalle kohdalle. Kirkko on pohjois-eteläsuuntainen, pääsisäänkäynti on pohjoisesta. Kirkon suunnittelivat arkkitehdit Georg Wilenius ja Axel Hampus Dahlström.. Muodoltaan se on uusgoottilainen, puinen, pitkärunkoinen ja ristivarsin varustettu ristikirkko, jonka pääsisäänkäynnin yläpuolella on kellotapuli ja kuorin jatkeena matalampi sakaristo. Kirkkosali on kolmilaivainen ja keskilaivaa kattaa kasettikuvioinen karjakatto. Alttariseinä, johon sivulehterit ulottuvat, on tasainen.
Kirkontornissa on kaksi kelloa, joista vanhempi on valettu Lokomolla vuonna 1962 ja uudempi hankittu vuonna 1989 Juutilan valimosta, Kaavilta. Kellojen käsisoitto muutettiin sähkökoneistolle 2009. Kirkko on sakastin ja tapulin kanssa 42,3 metriä pitkä ja korkeutta on tornin huipulla 20,65 metriä. Istumapaikkoja parven kanssa kirkossa on noin 1 000 hengelle.
Urut ovat urkurakentaja Gustav Normanin vuonna 1877 rakentamat, joten ne ovat vanhemmat kuin kirkko itse. Ne ostettiin 1943 Leppävirran seurakunnalta ja niissä on 14 äänikertaa. Alttaritaulun "Ristiinnaulittu" on maalannut taiteilija Yrjö Ollila vuonna 1929.
Kaarlo Asp

Kaarlo Kustaa Asp (3. syyskuuta 1894 Helsinki – 29. kesäkuuta 1979 Kankaanpää) oli suomalainen kouluneuvos, kansanopiston johtaja, päätoimittaja ja kirjailija. 
Aspin vanhemmat olivat kauppias Karl Oskar Asp ja Wilhelmiina Pilvinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1913 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1919. Hän toimi Etelä-Pohjanmaan kansanopiston johtajana 1924–1926, riveden kansanopiston ja kotitalouskoulun vt. johtajana 1926–1928, Pohjois-Satakunnan kansanopiston ja Kankaanpään kotitalouskoulun johtajana 1928–1961 ja oli Kankaanpään Sanomien päätoimittajana 1939–1961.
Teoksia.
Nimellä "Kaarlo Asp":
Nimellä "Kaarlo Haapa":
Missourin armeija

Missourin armeija () oli Konfederaation armeijan yhtymä Yhdysvaltain sisällissodan aikaan. Se perustettiin syyskuussa 1862, lopetettiin saman vuoden joulukuussa, ja armeija liitettiin Trans-Missisippin armeijaan.
Saunassa

Saunassa on Akseli Gallen-Kallelan (1865–1931) vuonna 1889 maalaama öljyvärimaalaus, joka on kooltaan 120 × 81 cm. Se kuuluu Gallen-Kallelan Keuruulla Ekolan torpassa maalaamiin realistisiin talonpoikaisaiheisiin töihin. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Maalauksen sisältö.
Maalauksessa Ekolan perhe on saunomassa mustuneessa tummanpuhuvassa saunassa. Ekolan tytär pesee alalattialla penkillä istuvaa isäänsä muun väen istuessa korkeilla lauteilla ja tyttölapsen pöyhiessä saunan tulisijaa. Saunan lattian lankuista ja saunan ulkonäöstä voidaan päätellä, että se on jo kauan palvellut saunana. Maalauksen etualalla olevan tyttölapsen alastomuus on vaatimatonta viattomuutta saunassa. Gallen-Kallela halusi maalauksellaan kuvata perisuomalaista maalaiselämää, johon olennaisena osana kuului saunominen. Hän halusi välttää maalauksessaan eroottisen vivahteen, koska maalaus tulisi esille omistajansa seinälle.
Gallen-Kallela on saanut tunnustusta kyvystään kuvata lasta. Myös "Saunassa"-maalauksen keskeisen henkilön eli etualan lapsen hohtavan olemuksen kuvaamisessa hän onnistui hyvin. Maalausta pidetään kulttuurihistoriallisesti merkittävänä teoksena Gallen-Kallelalta.
Taustaa.
Gallen-Kallela saunoi Ekolan väen ja ystävänsä kreivi Louis Sparren kanssa joka ilta Ekolassa asuessaan. "Saunassa"-maalaus on kuitenkin muistikuvien ja kokemusten pohjalta maalattu mielikuvituksellinen tilanne. Se maalattiin Ekolan saunan ahtaassa porstuassa. Lapsimalli oli maailmalta tullut tyttö. Gallen-Kallela lahjoitti maalauksen Knut Tilgmannille, jonka veli Ernst Tilgmann lahjoitti sen puolestaan Ateneumin kokoelmiin vuonna 1922. Gallen-Kallela ei tästä siirrosta pitänyt, vaan hän kirjoitti Ateneumin intendentille, Torsten Stjernschantzille, vastalauseen kertoen "Saunassa-"maalauksen olevan keskeneräinen teos eikä hän halunnut sen päätyvän pysyvästi gallerian seinälle. Näin kuitenkin tapahtui.
Maantie Hämeessä

Maantie Hämeessä tai Helteinen kesäpäivä vuodelta 1860 on Werner Holmbergin (1830–1860) tunnetuimpia töitä, kooltaan 88×103,5 cm. Lyhyeksi jääneellä urallaan Holmberg ehti vaikuttaa paljon Suomen maisemamaalauksen kehitykseen. Hän yhdisti uudella tavalla akateemisen ateljeeperinteen ja maiseman realistisen kuvauksen. "Maantie Hämeessä" kuuluu Ateneumin kokoelmiin.
Maalauksessa hevosparin vetämät vaunut ajavat mäntyrinteen reunaa menevää maantietä pitkin. Kesäpäivä on helteinen, ja maalaus kuvaa vaunujen menoa takaa päin. Puut ja kasvusto on maalattu tarkasti, vaikka kuvan tilanne luo vaikutelman tilanteen hetkellisyydestä. Pölyn ja mäntymetsän tuoksu ovat aistittavissa kuivan hiekkatien pölistessä valjakon pyörien alla.
Holmberg oli 1853 ensimmäinen suomalainen Düsseldorfiin opiskelemaan lähtenyt taiteilija. Holmberg maalasi "Maantien Hämeessä" Tampereen seudulla tehtyjen luonnosten pohjalta. Luonnokset hän oli tehnyt viimeiseksi jääneellä Suomen matkallaan.
Hylkyahvenet

Hylkyahvenet (Polyprionidae) on lyhtyahvenkalojen lahkoon kuuluva kalaheimo, jota tavataan kaikista valtameristä lämpimistä ja lauhkeista vesistä.
Lajit ja anatomia.
Hylkyahventen heimoon kuuluu nykyisin vain yksi suku "Polyprion" ja siinä kaksi lajia, hylkyahven ("Polyprion americanus") ja teräshylkyahven ("Polyprion oxygeneios"). Aiemmin heimoon luettu jättihylkyahven ("Stereolepis gigas") on erotettu omaan Stereolepididae-heimoonsa. Hylkyahvenet ovat suurikokoisia kaloja, metrin kokoluokkaa ja suurimmillaan kaksimetrisiä. Ne ovat ruumiinrakenteeltaan litteähköjä ja hieman kulmikkaita. Pää ja leuat ovat jykevät. Selkäevän etuosa on piikikäs, pyrstöevä on nuorilla kaloilla pyöreäpäinen ja aikuisilla tasainen, vatsaevissä on piikki. Nuoret kalat ovat usein täplikkäitä.
Levinneisyys.
Hylkyahvenlajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne ovat mereisiä kaloja, jotka elävät 40–650 metrin syvyydessä tyypillisesti lähellä kivikkoista pohjaa tai laivojen hylkyjä. Molemmat lajit ovat hyviä ruokakaloja.
Talonpoikaistanssit Suomessa

Talonpoikaistanssit Suomessa on yksi Alexander Lauréuksen (1783-1823) tanssiaisia kuvaavista teoksista. Lauréus maalasi aiheesta useita teoksia, joista tämä öljytyö (52 × 67,5cm) on yksi, vuodelta 1816. Ateneumin kokoelmiin se lahjoitettiin vuonna 1950.
Maalaus.
Maalauksessa kuvataan tanssia tuvassa viulunsoiton säestyksellä. Harmonia, talonpoikaisväestön arvokkuus ja hyvinvointi korostuvat toteutuksessa. Lauréus loi aiheen ylle pehmentävää ja arjen häivyttävää hohdetta. Muutoin Lauréus saattoi maalata myös humoristisia ja riehakkaita tanssimaalauksia.
Romantiikan ajan taiteilijana häntä kiinnostivat valon avulla aikaansaadut tunnelmavaikutukset, ja hänet tunnetaan etenkin tulen valon kuvaajana.
Hahmojen puhtaus ja luonnollisuus liittyivät romantiikan ajan ihanteellisiin käsityksiin. Laureuksen tiedetään tutustuneen muun muassa valistusfilosofi Jean-Jacques Rousseaun aatteisiin, jonka ajatuksiin nämä piirteet kuuluvat.
Lauréus sai Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa opiskeltuaan kuuden vuoden matkastipendin ja teki opintomatkat ensin Pariisiin ja myöhemmin Roomaan. Lauréus keskittyi matkoillaan etenkin kansan elämän kuvaamiseen. Taiteilijana hän oli kehittymässä realistisempaan suuntaan, mutta uran katkaisi äkillinen kuumetauti Roomassa kesken aktiivisen luomiskauden.
Brian Dowling

Brian Dowling on irlantilainen juontaja. Hän voitti Britannian Big Brotherin toisen tuotantokauden. Myöhemmin hän voitti myös Ultimate Big Brother -kauden. Hän juonsi Big Brotheria Channel 5 -kanavalla vuosina 2011–2013.
1968 Tunnel Rats

1968 Tunnel Rats on vuonna 2008 julkaistu sotaelokuva, joka kertoo Vietnamin sodan aikaisisten tunnelirotta-erikoisryhmän vaiheista sodan aikana. Elokuvan pääosia esittävät Michael Paré, Nate Parker, Erik Eidem, Jane Le, Jeffrey Christopher Todd, Rocky Marquette, Brandon Fobbs, Scott Cooper, John Wynn ja Wilson Bethel. Elokuvan on ohjannut Uwe Boll. Elokuva voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta ohjauksesta. 
Elokuvan pohjalta ilmestyi myöhemmin samanniminen videopeli, jonka vastaanotto oli pääosin negatiivinen.
Denso

Denso Corporation () on japanilainen autoteollisuuden yritys.
Yritys irtautui Toyotasta vuonna 1949 nimellä "Nippon Denso Co. Ltd" ().
Yritys on Japanin johtava autoteollisuuden komponenttien valmistaja ja neljänneksi suurin maailmassa.
Moottoriurheilu.
Toyota TS030 Hybrid käyttää Denson valmistamaa KERS-järjestelmää.
Wanderlust (vuoden 2012 elokuva)

Wanderlust on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut David Wain ja jonka pääosia näyttelevät Jennifer Aniston ja Paul Rudd.
Vaikka elokuva sai myönteisiä arvosteluita, se oli pettymys lippukassoilla. 35 miljoonalla dollarilla tuotettu elokuva tuotti maailmanlaajuisesti alle 22 miljoonaa dollaria.
Juoni.
Jäätyään yllättäen vaille töitä newyorkilainen pariskunta joutuu suuntaamaan kaupungista kohti Atlantaa miehen veljen luokse. Matkan varrella pariskunta törmää kuitenkin hippiyhteisöön, jolla on erilainen tapa katsoa asioita.
Ralf Fährmann

Ralf Fährmann (s. 27. syyskuuta 1988 Karl-Marx-Stadt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on oikeajalkainen. Fährmann edustaa Saksan Bundesliigan Schalke 04 -seuraa.
Fährmann pelasi Schalkessa kolme bundesliigaottelua ja yhden pelin UEFA-cupissa kaudella 2008–2009. Hän siirtyi kesällä 2009 ilmaiseksi Eintracht Frankfurtiin, jossa pelasi kahden kauden aikana yhteensä 18 Saksan pääsarjaottelua. Kesällä 2011 hän palasi ilmaissiirrolla Schalkeen ja voitti heti DFL-Supercupin. Fährmannista tuli Schalken ykkösmaalivahti, kun Manuel Neuer siirtyi Bayern Müncheniin. Fährmann pelasi Schalkessa vuosina 2011–2019 kaikkiaan 175 bundesliigaottelua, 16 peliä Mestarien liigassa ja 23 ottelua Eurooppa-liigassa. Syyskaudella 2019 hän pelasi lainasopimuksella yhden Englannin valioliigaottelun Norwich Cityssä. Kevään 2020 hän oli lainalla Norjan Elitserienin SK Brannissa.
Fährmann pelasi Saksan ikäkausimaajoukkueissa 16-vuotiaista 21-vuotiaisiin yhteensä 31 maaottelua vuosina 2003–2008. Hän kuului 19-vuotiaiden EM-kisajoukkueeseen 2007, muttei päässyt pelaamaan.
Hakarinteen koulu

Hakarinteen koulu on Tammisaaressa Raaseporissa sijaitseva suomenkielinen peruskoulu. Koulussa on luokat 1.–9. Koulun rehtorina toimii Anne Rautaparta. Vuonna 2021 koulussa oli noin 170 oppilasta.
Unknown Horizons

Unknown Horizons on peli, jossa yhdistyy kaupunginrakennuspelin ja reaaliaikaisen strategiapelin piirteitä. Se on julkaistu GNU-lisenssillä ja on näin ollen vapaa ohjelmisto.
Peliä kehitetään hyvin aktiivisesti. Siitä julkaistaan pari kertaa vuodessa uusi versio. Viimeisin ja kymmenes julkaisu on nimeltään 2019.1. Ensimmäinen alpha-versio pelistä julkaistiin 1. lokakuuta 2008.
Pelaaminen.
Pelaaja ohjaa ennestään löytämättömän saariston löytäneiden uudisasukkaiden ryhmää. Pelaajan pitää tarjota näille hyvinvoinnin ylläpitämiseksi heidän tarvitsemiaan tarvikkeita (kuten ruokaa, puuta ja työkaluja) ja julkisia palveluja. Vastineeksi asukkaat maksavat veroja kolikoina.
Kun nämä edellytykset on täytetty, asukkaiden lukumäärä kasvaa ja heidän tasonsa nousee. Tähän mennessä on suunniteltu kuusi siirtokunnantasoa ja 40 rakennusta.
Ensimmäistä tasoa kutsutaan nimellä "Merenkävijät". Tällä tasolla pyritään lähinnä perustamaan siirtokunta ja sen toiminnalle välttämättömät toiminnot, kuten ruokatuotanto. Toinen taso on "Kansoittajat". Tällä tasolla pelaajalle avautuu uusia rakennuksia, ja asuintelttoja ruvetaan korvaamaan puisilla mökeillä. Tasolla kolme eli "Uudisasukkaat" käyttöön tulee jälleen joitakin uusia rakennuksia ja vanhoihin tulee ristikkopuut. "Kansalaiset" saavat uusia maatilatuotantoon liittyviä rakennuksia ja asuinrakennukset muuttuvat kivisiksi, Tasot V ja VI eli "Kauppiaat" ja "Aristokraatit" ovat vasta suunnitteluvaiheessa.
Kehitys.
"Unknown Horizons" käyttää FIFE-pelimoottoria ja perustuu isometrisiin 2D-grafiikkoihin. Koska myös FIFE on vastakehitysasteella ja "Unknown Horizons" on ensimmäinen iso tätä pelimoottoria käyttävä peli, "Unknown Horizonsin" kehittäjät tekevät tiivistä yhteistyötä FIFE:n kanssa.
Python valittiin pelin ohjelmointikieleksi, koska FIFE tukee sitä parhaiten ja se on hyvin yhteensopiva eri alustojen kanssa. Lisäksi Pythonin ansiosta kehitys on hyvin nopeaa. "Unknown Horizonsin" grafiikkamallit on luotu Blenderillä, ja sitten renderöity niille näkymä neljästä eri suunnasta (kahdeksan yksiköille).
Viime versioissa pelisisältöä on merkittävästi lisätty ja sitä tullaan jatkossakin lisäämään. Lisäksi grafiikoita ja ääniä on muokattu laadukkaammiksi, asetusvalikoita on selkeytetty ja asetusvalintoja on tullut lisää. Lisäksi peliin on tuotu yksinkertainen kartanluontisovellus. Tulevaisuudessa keskityttäneen käyttöliittymän kehittämiseen.
Pähkähullu parodiashow

Pähkähullu parodiashow () on BBC:n tuottama brittiläinen sketsisarja, jossa imitoidaan britannialaisia julkisuuden henkilöitä. Sarjan pääesiintyjät ovat koomikot Jon Culshaw ja Debra Stephenson. Ohjelmaa esitetään Britanniassa BBC One -kanavalla ja Suomessa Subilla.
Ohjelmassa parodian kohteena ovat olleet muun muassa Ricky Gervais, Gordon Brown, Simon Cowell, Dannii ja Kylie Minogue sekä "Life on Mars" -draamasarjan hahmo Gene Hunt.
California Jam

California Jam oli rock-festivaali, joka järjestettiin Ontario Motor Speedway -radalla Kaliforniassa 6. huhtikuuta 1974. Festivaalin järjestivät Sandy Feldman, Don Branker, Leonard Stogel ja ABC Entertainment -yhtiö. Sepp Donahowerin ja Gary Perkinsin losangelesilainen Pacific Presentations -yritys koordinoi tapahtuman, palkkasi esiintyjät ja hoiti mainostuksen. Tapahtumaa oli seuraamassa 250 000 maksanutta katsojaa, mikä oli siihen aikaan ennätys yleisömäärässä ja tuloissa. Festivaali oli erittäin onnistunut järjestelyllisesti ja rahallisesti, ja se vaikutti merkittävästi rockmusiikin kaupallistamiseen.
Esiintyjät.
Esiintyjät soittojärjestyksessä:
Emerson, Lake &amp; Palmer ja Deep Purple olivat molemmat pääesiintyjinä festivaaleilla.
Deep Purple esiintyi festivaaleilla uudella kokoonpanollaan, johon kuuluivat laulaja David Coverdale ja basisti-laulaja Glenn Hughes. Yhtye sai valita, milloin astuu lavalle, ja se päätti soittaa toiseksi viimeisenä. Yhtye uskoi, että festivaali kestäisi kuitenkin yli määrätyn ajan, kuten useimmilla festivaaleilla kävi, joten he päättivät odotuttaa yleisöä pimeälle asti, ennen kuin astuisivat lavalle. Festivaali ei tästä huolimatta kestänyt yli määrättyä aikaa. Keikan loputtua yhtyeen kitaristi Ritchie Blackmore heitti useita kitaroitaan yleisön niskaan ja kävi yhden TV-kameran kimppuun kitaralla. Pyrotekniikoissa sattuneen virheen takia lavalla tapahtui räjähdys, joka sytytti lavan osittain palamaan. Yhtyeen on sanottu lähteneen paikalta helikopterilla välttääkseen mahdollisen pidätyksen.
Emerson, Lake &amp; Palmer -yhtyeen esitys näytettiin livenä koko Yhdysvalloissa, mitä pidetään yhtyeen uran huipentumana. Festivaaleilla kuvattiin myös kuuluisa kohtaus Keith Emersonista soittamassa pianoa 15 metrin korkeudessa.
Yleisö ja laitteisto.
Lipun festivaaleille osti ennätysmäärä ihmisiä. Woodstock-festivaaleilla New Yorkissa oli enemmän yleisöä, mutta harva oli ostanut lipun.
Toinen ennätys, jonka California Jam rikkoi, oli suurimman (vahvimman) äänilaitteiston käyttö konsertissa.
Denise Borino-Quinn

Denise Borino-Quinn (6. tammikuuta 1964 – 27. lokakuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi vuosina 2001–2007 Ginny Sacramonin roolissa, Johnny Sackin ylipainoisena vaimona televisiosarjassa "Sopranos". 
Borino syntyi Roselandissa, New Jerseyssä, ja kävi West Essex High Schoolia, joka oli myös David Chasen oppilaitos. Borino valittiin "Sopranos"-rooliinsa 14 000 näyttelijättären joukosta. Ennen valintaansa hän oli avustanut lakifirman Hoagland, Longo, Moran, Dunst &amp; Doukasin toimistolla New Brunswickissä. Roolissa esiintymisen jälkeen hänen painoaan pudotettiin vertikaalisesti tuetulla gastroplastialla. 
Borino meni vuonna 2005 naimisiin Luke Quinn nuoremman kanssa, ja pari asui Bordentownissa. Lapseton avioliitto päättyi miehen kuolemaan maaliskuussa 2010. Borino-Quinn itse kuoli maksasyöpään saman vuoden lokakuussa 46-vuotiaana Morristownissa.
Drosophyllum lusitanicum

Drosophyllum lusitanicum on lihansyöjäkasvilaji, joka muodostaa oman kasviheimon Drosophyllaceae. Laji on kihokkikasvien (Droseraceae) ja kannukasvikasvien lähisukulainen, nämä kolme lihansyöjäkasvien heimoa kuuluvat lahkon sisällä samaan sukupuun haaraan.
"Drosophyllum lusitanicum"ia tavataan luonnonvaraisena melko suppealla alueella Iberian niemimaan eteläosassa Espanjassa ja Portugalissa sekä Marokossa. Se on osittain puuvartinen ja sen pitkissä lehdissä on alapinnalla tahmeita karvoja.
Lombardin kieli

Lombardi on Pohjois-Italiassa ja Sveitsissä puhuttava romaaninen kieli. Sitä puhui vuonna 2002 äidinkielenään 3,9 miljoonaa ihmistä. Kieli on sukua italialle, mutta eroaa paljon italian kirjakielestä. Lombardilla on useita murteita, joista jotkin ovat niin erilaisia, että puhujat eivät ymmärrä toisiaan. Kielen asema on epävarma.
Vuonna 2016 Lega Nord ilmoitti kannattavansa lombardin kielen nostamista opetuskieleksi alueen kouluissa.
Oussama Assaidi

Oussama Assaidi (, s. 15. elokuuta 1988 Beni-Boughafar, Marokko) on marokkolainen jalkapalloilija. Keskikentän vasemmalla laidalla pelaava Assaidi edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia.
Seurajoukkueura.
Assaidi pelasi kaudet 2006–2008 alankomaalaisessa Omniworldissa tehden 36 ottelussa kolme maalia. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi De Graafschapiin, jossa pelasi ensimmäisenä kautenaan 12 ottelua ja teki yhden maalin. Assaidi vaihtoi kesken seuraavan kauden Heerenveeniin tehtyään De Graafschapissa viisi maalia viidessä ottelussa. Hän pelasi Heerenveenissä loppukauden aikana 20 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavilla kausilla maaleja syntyi enemmän: kaudella 2010–2011 yhdeksän maalia 31 ottelussa ja kaudella 2011–2012 kymmenen maalia 27 ottelussa. Kaudella 2012–2013 Assaidi ehti pelaamaan Heerenveenissä vain yhden ottelun, kunnes siirtyi englantilaiseen Liverpooliin. Tammikuussa 2015, Liverpool ilmoitti päättäneen Assaidin lainapestin Stokeen. Alun perin oli sovittu, että nopea marokkolainen pelaisi kauden loppuun Stokessa, mutta sen sijaan hän siirtyi Dubailaisseura Al-Ahli Dubaiin vajaan viiden miljoonan punnan siirtosummalla.
Maajoukkueura.
Assaidi on edustanut Marokkoa vuodesta 2011 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 9. helmikuuta 2011 Nigeriä vastaan saatuan kutsun Marokon silloiselta valmentajalta Eric Geretsiltä. Ensimmäisen maalinsa hän teki Marokolle 4. kesäkuuta 2011 Afrikan-mestaruuskisojen karsintaottelussa Algeriaa vastaan.
Assaidi valittiin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän pelasi yhden ottelun avausottelussa Tunisiaa vastaan. Marokon kisat päättyivät alkulohkoon.
Mart Port

Mart Port (22. tammikuuta 1922 Pärnu, Viro – 3. helmikuuta 2012) oli virolainen arkkitehti joka oli Viron arkkitehtiliiton hallituksen puheenjohtajana 25 vuoden ajan vuoteen 1979 asti.
Elämä.
Mart Portin isä oli virolainen kasvitieteilijä Jaan Port (1891–1950). Toisessa maailmansodassa hän taisteli puna-armeijassa ja opiskeli sodan päätyttyä arkkitehtuuria Tallinnan teknillisessä yliopistossa.
Vuoteen 1990 Port toimi valtiollisessa arkkitehtitoimistossa Eesti Projektissa, vuosina 1961–1989 pääarkkitehtina. Lisäksi hän toimi 1961–1992 dosenttina Tallinnan taidekorkeakoulussa, vuodesta 1977 professorina. 1955–1979 oli Viron neuvostotasavallan arkkitehtiliiton puheenjohtaja. Vuonna 1972 hänelle myönnettiin Viron neuvostotasavallan valtionpalkinto ja 1978 arvonimi Neuvostoliiton kansanarkkitiehti.
Architektonisches Werk.
Port oli vastaavana arkkitehti suunniteltaessa Tallinnan, Tarton ja Viljandin yleiskaavaa ja uusien kaupunginosien Tallinnan Mustamäen, Väike-Õismäen, Lasnamäen, Tarton Annelinnin ja Viljandin Männimäen pääsuunnittelija. Lisäksi hän suunnitteli erilaisia rakennustyyppejä Neuvostoliiton rakennusteollisuudelle (asuintaloja, kouluja, kulttuuritaloja, kauppahalleja, lastenhuoltolaitoksia).
Portin yksittäisiä tunnettuja hankkeita ovat Viron kommunistisen puolueen puoluetoimisto (Raine Karpin ja Olga Kontšajevan kanssa, 1964–1968), Tallinnan Viru-hotelli (Henno Sepmannin kanssa, 1972) sekä runsaasti asuintaloja ja teollisuusrakennuksia (Eesti Kaabel, 1961). Mart Portin käsialaa on myös monumentaalinen puna-armeijan muistomerkki Maarjamäessä ("Maarjamäe obelisk", 1960) Itämeren rannalla.
M/V Rabaul Queen

M/V Rabaul Queen oli papuauusiguinealaisen Rabaul Shipping -yrityksen omistama ja Star Shipsin operoima matkustajalautta, joka upposi Salomonmerellä helmikuussa 2012. Alus valmistui vuonna 1983 Japanissa, jossa se liikennöi vuoteen 1998. Tämän jälkeen alus siirtyi Papua-Uuteen-Guineaan, jossa se aloitti Kimben ja Laen välisellä reitillä.
Onnettomuus.
2. helmikuuta 2012 aamuyöllä paikallista aikaa alus joutui kovan merenkäynnin keskelle. Kolme suurta aaltoa sai aluksen kaatumaan. Noin neljä tuntia myöhemmin kuuden aikaan aamulla paikallista aikaa (1.2. 20:00 UTC) alus upposi yhdeksän meripeninkulman (16 kilometrin) päähän Finschhafenista. M/V "Rabaul Queen" oli saapumassa määränpäähän lähes 20-tuntisen matkan jälkeen. Aluksessa oli tapahtumahetkellä 12 miehistön jäsentä ja arviolta 350 matkustajaa, vaikka on mahdollista, että lautta on saattanut kuljettaa jopa 500 matkustajaa. Laivaa operoineen Star Shipsin mukaan aluksessa ei luultavasti ollut ulkomaalaisia.
Pelastustyöt.
Papua-Uusi Guinea ja Australia aloittivat yhteisen pelastusoperaation pian uppoamisen jälkeen. Merestä pelastettiin 246 eloonjäänyttä onnettomuuspäivänä. Ruumiita löydettiin kuusi. Selviytyneitä ei löytynyt onnettomuuspäivän jälkeen. Yli 100 ihmistä on edelleen kadoksissa. Seitsemän eloonjäänyttä kuljetettiin Angau Memorial Hospitaliin Laehen. Kolmella oli vakavia vammoja. 27 onnettomuudesta selvinnyttä olivat pelastautuneet asumattomalle saarelle. Erään heistä raportoitiin ottaneen matkapuhelimella yhteyttä perheeseensä.
Useita henkiinjääneitä pelasti kuusi kauppa-alusta, jotka hälytti apuun Australian Maritime Safety Authority (AMSA). Apua AMSAlta pyysi Rabaul Shipping laivan kadottua satelliittipaikannusjärjestelmästä. Seitsemän kiinteäsiipistä Royal Australian Air Forcen ilma-alusta osallistui eloonjääneiden etsintään. Myös kolme helikopteria ja seitsemän venettä avustivat pelastustöissä.
Punaneidonunikko

Punaneidonunikko ("Glaucium corniculatum") on neidonunikoihin kuuluva punakukkainen kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen punaneidonunikko kasvaa 20–40 cm korkeaksi. Kasvi on karvainen ja sen maitiaisneste on väriltään keltaista. Lehdet ovat parijakoisia, liuskat ovat leveitä ja melko suippohampaisia. Kukat ovat yksittäin lehtihangoissa. Verhiö on kaksilehtinen, mutta verholehdet varisevat varhain. Säteittäinen teriö on 3–4 cm leveä ja väriltään punertava tai oranssi, terälehdet ovat usein mustatyvisiä. Heteitä on runsaasti. Suomessa punaneidonunikko kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Kota on jopa 20 cm pitkä, hoikka ja karheakarvainen.
Levinneisyys.
Punaneidonunikko on alun perin kotoisin Välimeren alueelta, Etelä-Euroopasta ja Lounais-Aasiasta. Suomessa punaneidonunikkoa on tavattu satunnaisena lajina lähinnä maan eteläisistä osista. Lajin pohjoisimmat havainnot ovat Oulun seudulta ja Etelä-Lapista. Suomessa suurin osa lajin havainnoista on tehty 1900-luvun puolivälin tienoilla tai sitä ennen.
Elinympäristö.
Alkuperäisellä levinneisyysalueellaan punaneidonunikko kasvaa pensasaroilla, rannoilla ja joutomailla. Suomessa punaneidonunikko on tulokaslaji, jota tavataan tavallisesti myllyillä, rautateillä, satamissa ja kaatopaikoilla.
Käyttö.
Lähi-idässä punaneidonunikkoa on käytetty rohdoskasvina. Sen terälehdistä puristamalla tai koko kasvia keittämällä on saatu silmätippoja silmätulehdusten hoitoon.
Suomela

Suomela on kylä Lohjan Pusulassa Uudenmaan maakunnassa. 
Suomelan kylää halkoo kirkasvetinen Hirvijoki. Kevättulvia on ehkäisty ruoppauksilla. Ruoppauksen yhteydessä joessa levisi rapurutto, joka hävitti rapukannan lähes täysin. Hirvijoki laskee Ikkalan suunnasta kohti Pusulanjärveä. 
Suomelassa pääelinkeino on maanviljelys. Palveluita ovat pieneläinklinikka ja viikoittainen kirjastoauto. Kouluihin on ala-asteelle taksikuljetus ja yläasteelle sekä lukioon bussikuljetus. 
Suomelassa on kylätoimikunnan rakentama lentopallokenttä ja Kuurtiomäen laskettelurinne. Suomelassa toimii metsästysseura Suomelan Samoojat.
Salomonmeri

Salomonmeri on Tyynenmeren merialue Uuden-Guinean ja Salomonsaarten välissä. Meren pinta-ala on noin 720 000 neliökilometriä. Sen syvyys on keskimäärin noin 3 000 metriä ja syvin kohta 9 140 metriä.
Salomonmerellä käytiin toisen maailmansodan aikana useita tärkeitä taisteluja liittoutuneiden ja Japanin välillä.
Louis C. Camilleri

Louis Carey Camilleri (s. 1955 Aleksandria, Egypti) on yhdysvaltalainen yritysjohtaja, joka toimi Ferrarin toimitusjohtajana vuosina 2018–2020. Hän on työskennellyt aiemmin tupakkayhtiö Philip Morris Internationalin hallituksen puheenjohtajana ja toimitusjohtajana. Camilleri syntyi Egyptissä asuneeseen maltalaisperheeseen ja opiskeli HEC Lausannessa Sveitsissä taloustiedettä ja liikkeenjohtoa. 
Camilleri toimi analyytikkona W. R. Grace and Companyssa ja aloitti Philip Morris Europen palveluksessa työskentelyn vuonna 1978. Joulukuussa 1995 hänet nimitettiin Kraft Foodsin puheen- ja toimitusjohtajaksi. Marraskuussa 1996 hän sai nimityksen Philip Morrisin vanhemmaksi varapuheenjohtajaksi ja talousjohtajaksi (CFO). 
Huhtikuussa 2002 Camillerista tuli Philip Morrisin (nyk. Altria Group) ja vuonna 2006 Philip Morris Internationalin tultua erilliseksi yhtiöksi sen toimitusjohtaja. 
Camilleri on eronnut, ja hänellä on kolme lasta. Vuonna 2010 hän ansaitsi 20,6 miljoonaa dollaria. Hän on itse tupakoitsija ja on vähätellyt tupakoinnin lopettamisen vaikeutta, vaikka myöntää tavan olevan riippuvuutta aiheuttava.
Éric Boullier

Éric René Boullier (s. 9. marraskuuta 1973, Laval, Ranska) on ranskalainen kilpainsinööri. Hän on myös F1-talliyhdistys FOTA:n varapuheenjohtaja.
Vuodet 2010–2013 Boullier toimi Lotus F1 Teamin ja sitä edeltäneen Renault’n tallipäällikkönä. Vuodet 2014–2018 Boullier toimi McLarenin tallipäällikkönä. Hän irtisanoutui McLarenilta 4. heinäkuuta 2018.
Ura.
Boullier on valmistunut ranskalaisen Institut Polytechnique des Sciences Appliquees insinööritieteiden koulusta, jossa hän opiskeli ilmailu- ja avaruusaluksien suunnittelua. Vuonna 2008 Boullieristä tuli Gravity Sport Managementin toimitusjohtaja.
Sijoitusyhtiö Genii Capital osti vuonna 2009 Renault F1 Team -tallin, ja Boullier nimettiin vuoden 2010 alussa sen tallipäälliköksi. Vuonna 2012 Boullier jatkoi Lotus F1 Team -nimeä kantavan tallin tallipäällikkönä. Vuoden 2014 alussa hän erosi Lotuksen tallipäällikön tehtävistä, ja myöhemmin hän siirtyi McLarenin kilpailutoimintojen johtajaksi. Samalla hänet nimitettiin Martin Whitmarshin tilalle tallin uudeksi tallipäälliköksi. Heinäkuussa 2018 Boullier irtisanoutui McLarenin tallipäälikön paikalta. Ratkaisun taustalla olivat McLarenin heikot suoritukset edeltävinä vuosina.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2012

Vuoden 2012 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Belgradissa, Serbiassa 6.–11. maaliskuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa. Kilpailupaikkana toimi Beogradska arena. Parhaiten kisoissa menestyivät Venäjän ja Ukrainan painijat.
Belgradissa kilpailtiin edellisen kerran painin EM-tasolla vuonna 2003.
Suomen joukkue.
Suomi lähetti Belgradiin viisi kreikkalais-roomalaisen tyylin painijaa, yhden vapaapainijan ja kaksi naispainijaa. Useiden painijoiden loukkaannuttua Suomi ei lähettänyt painijaa kreikkalais-roomalaisen tyylin 66-kiloisten painoluokkaan.
Kreikkalais-roomalainen paini.
Kreikkalais-roomalaisessa painissa kaikki viisi suomalaista hävisivät avausottelunsa. Hietaniemen ja Suomisen vastustajat voittivat lopulta pronssia.
Vapaapaini.
Vapaapainissa Rantala voitti ensimmäisen ottelunsa, mutta hävisi seuraavan jaksopistein 0–2, 0–5 lopulta neljännen arvokisamitalinsa voittaneelle Hatosille.
Naispaini.
Savolan turnaus päättyi ensimmäiseen otteluun, mutta Olli voitti kaksi vastustajaa ennen tappiotaan lopulta neljännen EM-pronssinsa voittaneelle Pavălille.
Lay the Favorite

Lay the Favorite on komediaelokuva vuodelta 2012, joka perustuu Beth Raymerin samannimiseen omaelämäkertaan. Elokuvan pääosia esittävät Bruce Willis, Catherine Zeta-Jones, Rebecca Hall, Vince Vaughn, Joshua Jackson, Laura Prepon, John Carroll Lynch, Corbin Bernsen ja Frank Grillo. Elokuvan tulee ohjaamaan Stephen Frears. Elokuvan kuvaukset aloitettiin huhtikuussa 2011.
Bio-Dome – kuvulla kaaliin

Bio-Dome – kuvulla kaaliin on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Pauly Shore, Stephen Baldwin, William Atherton, Joey Lauren Adams, Rose McGowan ja Kylie Minogue. Elokuvan on ohjannut Jason Bloom. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti, ja se voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta.
Kääpiötytönkorento

Kääpiötytönkorento ("Nehalennia speciosa") on hyvin harvinainen sudenkorentolaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa vuodelta 2010 se luokiteltiin erittäin uhanalaiseksi. Se kuuluu Euroopan uhanalaisimpiin sudenkorentolajeihin ja on kansainvälisestikin vaarantunut.
Koko ja ulkonäkö.
Kääpiötytönkorennon pituus on vain 25–26 mm, joten se on Euroopan pienin sudenkorento. Se on ruumiinmuodoltaan hoikka ja lyhyt sudenkorento, jonka vartalo on molemmilla sukupuolilla vaaleansininen. Korennon takaruumis on selkäpuolelta tasaisen vihreän metallinhohtoinen. Keskiruumiissa on metallinhohtoisia pitkittäisraitoja. Takaruumiin kärkiosa on laajalti sininen. Siipitäplä on vaalea. Verkkosilmiä yhdistää otsalla vaaleansininen poikkiviiva. Naaraiden ikääntyessä sininen väri muuttuu ruskeaksi, mutta muuten korentojen sukupuolta on vaikea määrittää.
Kääpiötytönkorennon voi sekoittaa lähinnä keijukorentoihin, mutta kääpiötytönkorennot ovat kooltaan paljon pienempiä ja lepoasennossa ne pitävät siipiään tytönkorentojen tapaan yhdessä.
Levinneisyys.
Kääpiötytönkorentoa tavataan Euroopasta Aasian poikki Japaniin saakka ulottuvalla alueella Se on kuitenkin kaikkialla hyvin paikoittainen. Suomessa kääpiötytönkorentoa tavataan nykyisin ainoastaan Raaseporin kaupungin alueelta. Lajia on tavattu Uudenmaan alueella laajemminkin, mutta havainnot ovat joko yksittäisistä yksilöistä tai hävinneiltä esiintymispaikoilta. Aikaisemmin havaintoja on saatu myös Hankoniemeltä ja ulkosaaristosta.
Elinympäristö ja elintavat.
Kääpiötytönkorento on koko Euroopan uhanalaisimpia sudenkorentolajeja, ja sen levinneisyys on taantunut koko Euroopan alueella. Euroopassa lajin esiintymiä on arvioitu olevan vain kolmisenkymmentä. Laji vaatii kosteaa mikroilmastoa, ja tavallisimmin sitä tavataan pienillä lammilla, joiden reunuksilla kasvaa rahkasammalia ("Sphagnum"). Muita elinympäristölle tyypillisiä kasveja ovat mutasara ("Carex limosa") ja jouhisara ("Carex lasiocarpa"). Suomessa ainoa nykyisin tunnettu esiintymä on eräs merenlahden rantaniitty Tammisaaressa, mutta sitä saattaa elää muuallakin. Korennon tiedetään lisääntyneen Suomessa ainoastaan Hankoniemen Täktomträskillä ja Tammisaaressa. Täktomträsk kuitenkin kuivattiin 1960-luvulla ja siellä elänyt populaatio on hävinnyt. Laji lentää kesäkuulta elokuulle. Korennon kehitys munasta aikuiseksi kestää Pohjois-Euroopassa yhden tai kaksi vuotta. Naaraat munivat vesikasveille, aivan vedenpinnan alapuolelle.
Laji ei ole kovin innokas lentäjä, ja koska se vielä on erittäin pienikokoinen, sitä on vaikea havaita maastossa.
1,1′-bi-2-naftoli

1,1'-Bi-2-naftoli eli BINOL (C20H14O2) orgaaninen yhdiste ja 2-naftolin johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä kiraalisena katalyyttinä tai apuaineena.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa 1,1'-bi-2-naftoli on kiinteää valkoista ainetta. Se on optisesti aktiivinen yhdiste ja esiintyy R- ja S-isomeereinä, vaikka sen rakenne ei sisällä kiraliakeskusta. Sen sijaan sillä on kiralia-akseli ja yhdisteen kiertyminen naftaleenirunkoa yhdistävän yksinkertaisen sidoksen ympäri on rajoitettua. BINOLin hydroksyyliryhmien välisten steeristen vuorovaikutusten vuoksi se ei ole täysin tasomainen muiden aromaattisten yhdisteiden tavoin. BINOL ei rasemisoidu korkeissakaan lämpötiloissa, minkä vuoksi se ja sen johdannaiset ovat suosittuja apuaineita epäsymmetrisessä synteesissä.
Raseemista 1,1'-bi-2-naftolia voidaan valmistaa 2-naftolin oksidatiivisella kytkennällä käyttämällä katalyyttinä siirtämämetallisuoloja, esimerkiksi Fe(III)-yhdisteitä. Reaktiossa 2-naftolista muodostuu aryylioksiradikaali, joka dimerisoituu tuotteeksi. Seoksesta voidaan enantiomeerit erottaa resoluutiolla kinkoniinin avulla. S-BINOLia voidaan valmistaa myös puhtaana enantiomeerinä. Reaktiossa katalyyttinä toimii Cu(II)-yhdiste yhdessä kiraalisen amiinin kanssa. Useimmiten käytetään (+)-amfetamiinia, joka antaa parhaimman saannon ja enantioylimäärän. R-BINOLia ei voi valmistaa näin, koska se näissä olosuhteissa isomerisoituu hitaasti S-BINOLiksi.
Käyttö.
1,1'-Bi-2-naftolia ja sen johdannaisia käytetään kiraalisina apuaineina. Se muodostaa komplekseja muun muassa alumiinin, titaanin, harvinaisten maametallien ja maa-alkalimetallien kanssa. Näitä käytetään asymmetrisinä apuaineina muun muassa eräissä hapetuksissa ja pelkistyksissä, epoksidoinneissa, Diels–Alder-reaktiossa, eenireaktioissa, aldolikondensaatiossa ja Michael-additiossa. Siitä valmistetaan myös asymmetrisissä pelkistyksissä käytettävää BINAP-yhdistettä käsittelemällä sitä fosfoniumsuolalla. BINOL:ia ja eräitä sen johdannaisia on tutkittu myös käytettäväksi organokatalyytteinä ilman koordinoitunutta metalli-ionia.
Kreeta Haapasalo soittaa kannelta talonpoikaistuvassa

Kreeta Haapasalo soittaa kannelta talonpoikaistuvassa on Robert Wilhelm Ekmanin (1808–1873) öljyvärein kankaalle vuonna 1868 maalaama teos (75 cm × 105 cm). Maalaus ostettiin Ateneumin kokoelmiin seuraavana vuonna 1869.
Maalaus.
Maalauksessa kannelta soittavan Kreeta Haapasalon ympärille on kokoontunut joukko ihmisiä, jotka kuuntelevat hartaana soittoa. Kuulijoina on muun muassa talon emäntä, nuoria naisia lapsineen, verkkoa paikkaava kalastaja ja seinään nojaava piippua poltteleva sotilas. Ympäristönä on talonpoikaistupa, jossa näkyy heidän arkielämän askareisiin liittyviä tamineitaan ja jonka seinällä on muun muassa Aleksanteri I:tä kuvaava painokuva. Esitys tapahtuu ikkunasta tulevassa päivänvalossa. Teoksessa kuvastuu ihanteellinen näkemys suomalaisesta kansasta ja sen sivistyksellisistä arvoista.
Taustaa.
Maalauksen soittaja Kreeta Haapasalo oli tunnettu kansanmuusikko, joka 1860-luvun katovuosina elätti perhettään kiertelevänä kanteleensoittajana ja runonlaulajana. Suureen suosioon hänet nosti tuonaikaisen sivistyneistön suuri kiinnostus Suomen kansan juuria kohtaan. Kreta Haapasalo nähtiin tuolloin muinaisen kalevalaisen perinteen ilmentymänä ja tulkkina, jonka kautta oli mahdollisuus saada kosketus aitoon suomalaisuuteen.
Myös maalauksen taiteilija R. W. Ekman oli noita alkuperäisestä suomalaisuudesta kiinnostuneita henkilöitä. Ekman oli saanut koulutuksensa Tukholman taideakatemiassa, ja hänen tuotantoaan leimasi yleisestikin sammumaton kiinnostus Suomen kansan historiallisiin vaiheisiin ja kansanelämään. Kansanelämää kuvaavat maalaukset saivat myönteisen vastaanoton. Hän palasi pysyvästi Suomeen Italian- ja Ranskan-matkojensa jälkeen vuonna 1845 ja hän toimi seuraavana vuonna perustetun Turun piirustuskoulun opettajana kuolemaansa saakka. Toteuttamatta häneltä jäi suuri haaveensa Kalevalan kuvitus.
Hilary Deacon

Hilary John Deacon (10. tammikuuta 1936 Kapkaupunki – 25. toukokuuta 2010) oli eteläafrikkalainen arkeologi ja professori. Hän oli eteläafrikkalaisen Stellenboschin yliopiston arkeologian professori. Hän keskittyi tutkimuksessaan nykyihmisen syntyyn ja Afrikan arkeologiaan. Hän oli päätutkija Klasiesjoen luolilla, joka on siellä noin 125 000 vuotta sitten eläneiden anatomisesti nykyaikaisten ihmisten vanhimpia tunnettuja asuinpaikkoja.
Deacon suoritti maantieteen ja arkeologian alkuopinnot Kapkaupungin yliopistossa, josta hän valmistui 1955. Hän aloitti uransa kentällä geologina Itä- ja Länsi-Afrikassa ennen kuin hänet nimitettiin arkeologiksi ja apulaisjohtajaksi Grahamstownin Albany Museumiin, vuosiksi 1963–1971. Hän perusti sitten arkeologian osaston Stellenboschin yliopistoon, jossa hän työskenteli eläkkeelle jäämiseensä saakka. 
Vuonna 1967 hän toimi vuoden British Councilin tutkijana Lontoon yliopistossa. Hän sai filosofian tohtorin arvon Kapkaupungin yliopistosta 1974. Hän työskenteli vierailevana professorina Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä (1986); stipendiaattina Australian valtionyliopistossa Canberrassa (1984) ja vierailevana professorina Chicagon yliopistossa (1978).
Deacon opetti arkeologiaa Stellenboschin yliopistossa ja kirjoitti toistasataa julkaisua, lehtiartikkeleita, kirjoja, monografioita ja kokousselostuksia. Hän oli naimisissa Janette Deaconin kanssa, joka myös opetti Stellenboschin yliopistossa.
Looper

Looper on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Elokuvan pääosissa ovat Joseph Gordon-Levitt, Bruce Willis, Emily Blunt, Paul Dano, Qing Xu, Noah Segan, Jeff Daniels, Piper Perabo ja Garret Dillahunt. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Rian Johnson. Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 28. syyskuuta ja Suomessa 2. marraskuuta 2012.
Juoni.
Aikamatkustus on keksitty vuoteen 2074 mennessä ja kielletty välittömästi. Rikollisjärjestöt kuitenkin käyttävät sitä lähettääkseen menneisyyteen ihmisiä, joiden halutaan kuolevan. Menneisyydessä uhreja odottavat niin kutsutut looppaajat, jotka tappavat ja hävittävät ruumiit saaden palkkioksi uhreihin kiinnitettyjä hopeaharkkoja. Elokuva keskittyy looppaaja Joeen, jonka vanhempi versio itsestään ilmestyy tulevaisuudesta hänen eteensä vuonna 2044.
Kaarlo Haapanen

Kaarlo Haapanen (26. tammikuuta 1918 Pietarsaari – 1. lokakuuta 1999 Ylöjärvi) oli suomalainen päätoimittaja ja kirjailija. 
Haapanen toimi Lapin Kansan päätoimittajana ja Yleisradion Lapin kirjeenvaihtajana.
Kuutamo, harjoitelma

Kuutamo on Fanny Churbergin (1845–1892) öljyvärein kankaalle maalaama harjoitelma, joka on liimattu pahville. Teos kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin ja se on 37,5×55,5 cm kokoinen.
Maalaus.
"Kuutamo"-harjoitelma on yksi Churbergin iskevimmistä vimmaisen tunnetilan maalauksista. Kuutamoaihe toistui useissa düsseldorfilaisten taiteilijoiden teoksissa, mutta niissä ei usein nähty tällaista siveltimen paljautta ja kiihkoa. Churberg pyrki ilmaisussaan runolliseen ilmaisuun, joka kuitenkin poikkesi suoruudessaan ja rajuudessaan ajankohdan odotuksista. Maalauksen kohokohta on dramaattinen öinen taivas repaleisine pilvineen, kuun valoineen ja preussinsinisine läikkineen. Teoksesta aistii spontaanin kiihkeän maalaustapahtuman.
"Kuutamo" on merkitty maalatuksi Pariisissa 19.6.1878, vaikka maisema veden partaalla olevine rakennuksineen ja puineen onkin suomalainen. Churberg oli matkustanut tuolloin toistamiseen Pariisiin kesäkuussa 1878, pääasiassa katsomaan maailmannäyttelyä. Harjoitelman pohjalta valmistui myöhemmin vuoden 1878 aikana lopullinen maalaus "Kuutamomaisema", josta Churberg sai kahden muun maalauksen kanssa Suomen Taideyhdistyksen ensimmäisen dukaattipalkinnon vuonna 1879. Fanny Churbergin taide nousi silti arvoonsa vasta hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1919, kun Gösta Stenman järjesti tuolloin hänen töidensä yksityisnäyttelyn Helsinkiin. Maalauksen Ateneumiin vuonna 1919 lahjoittaneella varatuomari Arvid Souranderilla oli suuri kokoelma taiteilijan teoksia.
Lopullinen maalaus "Kuutamomaisema" kuuluu nykyään Fortumin Taidesäätiön kokoelmiin.
Aurora Borealis (jäänmurtaja)

Aurora Borealis on Euroopan unionin yhteishanke, jonka tavoitteena on rakentaa kehittynyt jäänmurtaja, joka toimisi myös monikäyttöisenä tutkimusaluksena ja porauslauttana. Aluksen rakentamisen on suunniteltu alkavan vuonna 2012, tosin aluksen kustannukset ovat myöhemmin nousseet arvioitua suuremmiksi, jonka vuoksi sen tilalle on jouduttu suunnittelemaan halvempaa versiota.
Aluksen rakentamisesta on luovuttu liian suurten rakentamiskustannusten (800 miljoonaa euroa) vuoksi.
Tony Melville

Anthony "Tony" Robin Melville (16. toukokuuta 1952 Liverpool, Iso-Britannia) on suomalais-brittiläinen lehtori, joka tunnetaan myös televisio-ohjelmista "Tonyn bistro", "Tonyn matkaeväät - Irlanti", sekä "Tarinoita Suomesta". Melville on asunut Suomessa vuodesta 1975 ja hän on Suomen kansalainen. Hän on toiminut englannin kielen lehtorina Jyväskylän yliopistossa vuodesta 1979. Melville on toiminut SDP:n edustajana Jyväskylän kaupunginvaltuustossa 1997-2008, varavaltuutettuna 2009–2013 ja uudelleen valtuustossa vuodesta 2013 lähtien. Hän ollut mukana lukuisissa muissakin paikallisissa luottamustoimissa. Hänet valittiin kaupunginvaltuustoon myös vuoden 2017 kuntavaaleissa.
Tony Melville valittiin Keski-Suomen sairaanhoitopiirin hallituksen puheenjohtajaksi kaudelle 2021-2022 Keski-Suomen sairaanhoitopiirin kokouksessa 21. syyskuuta 2021.
Rock On (Mudin albumi)

Rock On on brittiläisen Mud-yhtyeen vuonna 1978 julkaistu viides studioalbumi, ja samalla ensimmäinen, jonka julkaisi RCA Records. Albumi oli muusikillisesti paria edeltäjäänsä kaupallisempi ja eräänlainen sekoitus yhtyeen vanhaa ja silloista tyyliä.
Albumi on yhtyeen ensimmäinen, jonka tuottamiseen on osallistunut useampi kuin yksi henkilö. Levyllä vierailee kosketinsoittaja Brian Tatum.
Vuonna 2009 albumi julkaistiin CD-levynä yhdessä "As You Like It" -levyn kanssa.
The House of the Rising Sun

The House of the Rising Sun on kansanlaulu Yhdysvalloista. Se tunnetaan myös nimillä "House of Rising" Sun ja "Rising Sun Blues", ja sen ovat levyttäneet Josh White, Joan Baez, Bob Dylan ja The Animals. Kappaleen menestynein versio oli englantilaisen rockyhtye The Animalsin tekemä rocksovitus vuonna 1964. Tämä kappale oli hitti Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Yhdysvalloissa, Ruotsissa, Suomessa ja Kanadassa.
Moonrise Kingdom

Moonrise Kingdom on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Wes Andersonin ohjaama draamakomedia, jonka ovat käsikirjoittaneet Anderson ja Roman Coppola. 1960-luvun Uudesta Englannista kertovan elokuvan pääosia, karkumatkalle lähteviä 12-vuotiaita rakastavaisia esittävät Jared Gilman ja Kara Hayward.
Aikuisrooleissa näyttelevät muun muassa Bruce Willis, Edward Norton, Tilda Swinton, Frances McDormand ja Bill Murray.
Elokuvan ensiesitys oli Cannesin 65. elokuvajuhlilla 16. toukokuuta 2012.
Vuonna 2016 "Moonrise Kingdom" äänestettiin BBC:n kyselyssä vuosisadan sadan parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Jaakko Kangas

Jaakko Kangas (s. 1981) on suomalainen ohjaaja, kuvaaja ja käsikirjoittaja. Kankaan ohjaamia televisio-ohjelmia ovat muun muassa Pelimies (2016–2017), YleLeaks (2011–2016) ja Miitta-täti (2009–2011).
Lutherin kirkko (Lahti)

Lutherin kirkko on Lahdessa sijaitseva Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen (SLEY) omistama kirkkorakennus. Se sijaitsee osoitteessa Vuorikatu 37. Rakennus on rakennettu vuonna 1937, ja se oli vuosina 1977–2015 Lahden vanhin kirkkorakennus.
Historia.
Samalla paikalla sijaitsi jo ensimmäinen, vuonna 1917 rakennutettu rukoushuone, jolle Evankeliumiyhdistyksen Lahden nuorisoliitto oli hankkinut tontin. Vuonna 1936 tehtiin päätös uuden rukoushuoneen rakentamisesta ja sen peruskivi muurattiin keväällä 1936. Tapahtumaa olivat juhlistamassa Sleyn toiminnanjohtaja K. V. Tamminen ja yhdistyksen johtokunnan puheenjohtaja Julius Engström, Hollolan kirkkoherra. Tampereen piispa Aleksi Lehtonen vihki rakennuksen rukoushuoneeksi kynttilänpäivänä 5. helmikuuta 1937.
Sotavuosina seurakunnan toiminta siirtyi monilta osin pommitusten pelossa keskustan puukirkosta Sleyn rukoushuoneelle. Piispa Eelis Gulin vihki rukoushuoneen Lutherin kirkoksi piispantarkastuksen yhteydessä vuonna 1953. Siitä lähtien kirkossa on ollut säännöllisesti Sleyn omaa jumalanpalvelustoimintaa. Kirkko sai vuonna 1956 Tauno Äikään suunnittelemat urut. Kirkosta tuli Lahden vanhin kirkkorakennus, kun Keski-Lahden puukirkko purettiin 1970-luvulla. Lahden ja Nastolan kuntaliitoksen myötä 2016 vanhimmaksi kirkkorakennukseksi tuli Nastolan kirkko.
Nykyinen toiminta.
Kirkossa on nykyään jumalanpalvelus joka sunnuntai. Jumalanpalveluksen aikana pidetään pyhäkoulua lapsille. Lisäksi arkipäivinä siellä toimii useita raamattupiirejä ja muita piirejä. Viisisataapaikkaisen kirkon kävijämäärä on ollut kasvussa, kävijöiden ikäjakauman ollessa laaja ja sisältäessä myös lapsiperheitä. Myös herätysliiketaustaltaan kävijöiden taustat vaihtelevat.