tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Octavian temppeli

Octavian temppeli, tutkimuksessa myös Temppeli E, oli antiikin aikainen kreikkalainen temppeli Korintin kaupungissa Kreikassa. Se oli mahdollisesti omistettu keisari Augustuksen sisarelle Octavialle, mutta tästä ei ole täyttä varmuutta. Temppelin rauniot sijaitsevat antiikin Korintin arkeologisella alueella nykyisessä Archaía Kórinthoksen kylässä Kórinthoksen kunnassa.
Temppeli sijaitsi Korintin agoran eli torin länsipuolella. Alun perin paikalla on mahdollisesti ollut arkaainen, 500-luvulla eaa. rakennettu temppeli. Octavian temppeliksi kutsuttu temppeli rakennettiin roomalaisella kaudella ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Siinä oli kaksi rakennusvaihetta. Ensimmäinen, doorilaista tyyliä edustanut temppeli oli Augustuksen tai Caligulan ajalta. Sen jalustan koko oli noin 23,5 × 44 metriä ja siinä oli 6 × 11 pylvästä. Temppeli oli ympäröity pohjois-, länsi- ja eteläsivulta stoilla eli pylväshalleilla. Kokonaisuus on saattanut muistuttaa Mars Ultorin temppeliä Roomassa.
Myöhempi temppeli edusti korinttilaista tyyliä. Sen cellan koko oli noin 10 × 24,5 metriä, ja sen pronaoksen edessä oli kaksi pylvästä. Tässä vaiheessa temppeli oli ympäröity stoilta kaikilta neljältä sivustalta, ja koko tämän pyhäkköalueen koko oli noin 125 × 80 metriä. Temppeli rakennettiin mahdollisesti uudelleen vuoden 70 jaa. maanjäristyksen jälkeen. Lisäksi sitä on mahdollisesti muutettu myös myöhemmin.
Temppelin tunnistus Octavian temppeliksi perustuu Pausaniaan kuvaukseen Korintista. Hänen mukaansa kyseisessä temppelissä oli valtaistuimella istunutta Octaviaa esittänyt kuvapatsas, jossa keisarin sisar symboloi eräänlaisena jumalattarena koko Juliusten sukua. Temppeli rakennettiin mahdollisesti sen jälkeen, kun Octavia oli vieraillut kaupungissa. Toisaalta temppeliä on ehdotettu myös Capitolium-temppeliksi, jonka Pausanias myös mainitsee, sekä Zeuksen/Juppiterin temppeliksi sen sijainnin ja koon vuoksi.
Odeion (Korintti)

Odeion () oli antiikin aikainen odeion eli musiikki- ja lauluteatteri Korintin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat antiikin Korintin arkeologisella alueella nykyisessä Archaía Kórinthoksen kylässä Kórinthoksen kunnassa.
Odeion rakennettiin roomalaisella ajalla ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Sen tehtävänä oli toimia näyttämönä musiikkiesityksille ja retorisille esityksille. Odeion uusittiin 100-luvun puolessa välissä mahdollisesti Herodes Atticuksen rahoituksella. Se vaurioitui tulipalossa 200-luvun alkupuolella. Noin vuonna 225 rakennus muutettiin petoeläintappeluille soveltuvaksi areenaksi. Rakennus tuhoutui ja hylättiin 300-luvulla.
Odeion sijaitsi Korintin keskusta-alueen länsiosassa aiemmin rakennetun Korintin teatterin eteläpuolella ja Apollonin temppelin länsipuolella. Odeion oli katettu ja siinä oli puolikaaren muotoinen katsomo, johon mahtui 3 000 henkeä. Katsomo oli jaettu neljään lohkoon kolmella pystysuuntaisella käytävällä. Rakennuksen keskellä olivat "orkhestra" sekä näyttämö eli "skēnē", ja niiden kummallakin puolella "parodos"-sisäänkäynnit. Orkhestran säde oli alun perin noin 7,8 metriä ja areenavaiheessa, jolloin kahdeksan ensimmäistä penkkiriviä poistettiin, noin 12,8 metriä. Näyttämön taustana oli kolmikerroksinen seinä, "scaenae frons", joka oli koristeltu pylväin ja syvennyksissä olevin patsain. Odeionin pohjoispuolella oli kooltaan noin 39,5 x 17 metriä ollut rakennus, joka koostui kivetystä pihasta ja sen sivustoilla olleista huoneista ja pylväiköistä.
Temppeli C (Korintti)

Temppeli C on nimitys, jota käytetään tutkimuksessa eräästä antiikin aikaisesta kreikkalaisesta temppelistä Korintin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat antiikin Korintin arkeologisella alueella nykyisessä Archaía Kórinthoksen kylässä Kórinthoksen kunnassa.
Temppeli oli rakennettu keisari Augustuksen aikana ensimmäisen vuosisadan alussa jaa. Temppeli sijaitsi Korintin agoran eli torin luoteiskulman lähellä heti Glauken lähteen itäpuolella. Temppeliä kutsutaan tutkimuksessa nimellä "Temppeli C" siksi, ettei ole varmuutta siitä, mille jumalalle temppeli oli omistettu. Sitä on ehdotettu muun muassa Hera Akraian temppeliksi.
Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja sen kummassakin päässä oli neljä pylvästä. Sen stylobaatin koko oli noin 11,3 × 19 metriä. Temppeli oli sijoitettu kolmiportaiselle korokkeelle ja se oli myöhemmässä vaiheessa ympäröity pohjois-, länsi- ja eteläpuolelta doorilaisella pylväiköllä, jolloin muodostui pyhäkköpiha. Sisäänkäyntinä toimi idässä ollut doorilainen portiikki. Länsipylväiköstä oli käynti Glauken lähteelle.
Ryan Gilligan

Ryan James Gilligan (s. 18. tammikuuta 1987 Swindon, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PS Kemi Kingsiä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Gilligan siirtyi vuonna 2005 Watford FC:n juniorijoukkueesta Northampton Towniin. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa Englannin ykkösliigassa ja kakkosliigassa vuosina 2005–2012 181 ottelua tehden niissä 20 maalia. Vuonna 2011 Gilligan kävi lainalla Kakkosliigan Torquay Unitedissa ja Englannin konferenssin Newport Countyssä.
Elokuussa 2012 Gilligan siirtyi ruotsalaiseen Östersunds FK:hon. Hän pelasi seuran paidassa Superettanissa ja 1. divisioonassa 22 ottelua tehden kolme maalia. Heinäkuussa 2013 hän siirtyi Superettanin IK Brageen, josta matka jatkui tammikuussa 2014 1. divisioonan Dalkurd FF:ään, jossa Gilligan pelasi 21 ottelua. Tammikuussa 2015 Gilligan siirtyi saman sarjan Umeå FC:hen, jossa otteluita kertyi 22 kappaletta.
Helmikuussa 2016 Gilligan siirtyi testijakson jälkeen Veikkausliigaan nousseeseen PS Kemi Kingsiin.
Sundar Pichai

Sundar Pichai (oik. Pichai Sundararajan, ; s. 10. heinäkuuta 1972 Chennai, Intia) on Googlen nykyinen toimitusjohtaja. Pichai opiskeli Kharagpurin teknillisessä yliopistossa metallurgiaa. Hän sai stipendin Stanfordin yliopistoon Yhdysvaltoihin. Pichai aloitti työskentelyn Googlella 2004 ja hänet valittiin yrityksen toimitusjohtajaksi syksyllä 2015.
Seksihullut

Seksihullut on helsinkiläis-turkulainen punkyhtye, joka perustettiin vuonna 2007.Yhtyeen nokkamiehenä toimii myös kuvataiteilijana ja sarjakuvapiirtäjänä kunnostautunut laulaja-kitaristi Jyrki Nissinen. Yhtyeen musiikissa on niin sävellyksellisesti kuin sanoituksellisesti paljon avantgardistisia piirteitä. Albumin sanoitukset liittyvät seksin lisäksi anarkiaan ja arkisuuteen.
Yhtye perustettiin kesällä 2007 niin ikään vahingossa ilman tavoitteita tai suunnitelmia. Saman vuoden kesällä yhtye julkaisi demon "Panohullut juoppotalon vintillä". Pian tämän jälkeen julkaistiin split-albumin Valium Kiharoiden sekä Kakka-hätä 77:n kanssa. Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia, yhtyeen nimeä kantavan "Seksihullut" sekä "Seksihullujen armoilla". Nissinen on ilmoittanut yhtyeen lopettavan ”vuonna 2017 tai aiemmin” Vuonna 2018 kolmannen studioalbumin, "Vänrikki Stoolin seksihullut tarinat", ilmestyttyä Nissinen on nauranut kyseen olleen vain todennäköisyydestä, etteikä kaikkea pidä uskoa.
Edith Unnerstad

Edith Alice Unnerstad, o.s. "Tötterman" (1900 Helsinki –1982 Djursholm, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat lasten- ja nuortenkirjat, joissa realistista kuvausta sävyttää iloinen fantasia. Hän kuvaa kirjoissaan 1800-luvun tukholmalaista elämää ja pyrkii perustelemaan ihmiskuvauksen psykologiselta kannalta.
Thomas Hundertpfund

Thomas Hundertpfund (s. 14. joulukuuta 1989 Klagenfurt, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:ssä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta varsin monikäyttöinen Hundertpfund osaa pelata myös keskellä ja puolustajana.
Ura.
Seuraura.
Hundertpfund on Klagenfurter AC:n oma kasvatti. Hän voitti kaudella 2005–2006 seuran A-nuorten sisäisen pistepörssin tehoilla 16+13=29. Hundertpfund debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan lainalla Itävallan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Kärntner Eishockey Ligan DEK Klagenfurtissa. Hän debytoi maan pääsarja Erste Bank Eishockey Ligassa seuraavalla kaudella 2006–2007, jolloin Hundertpfund sai Klagenfurtissa tililleen kymmenen runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2007–2008 hän voitti seuran A-nuorten sisäisen piste- ja syöttöpörsson tehoilla 14+28=42 ja sai EBEL:ssä tililleen viisi ottelua.
Varsinaisella EBEL:n tulokaskaudellaan 2008–2009 Hundertpfund teki 37 runkosarjaottelussa tehot 3+5=8 ja 17 playoff-ottelussa tehot 1+4=5. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden ja valittiin EBEL:n vuoden tulokkaaksi. Hundertpfund voitti kauden Itävallan A-nuorten mestaruuden. Kaudella 2009–2010 hän jakoi Klagenfurtin EBEL-joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Jeff Shantzin ja serkkunsa Marko Pirmannin kanssa lukemalla +7. Kaudella 2011–2012 hän voitti liigan pudotuspelien tehotilaston lukemalla +11. Kauden 2012–2013 päätteeksi Hundertpfund voitti Itävallan-mestaruuden.
Kaudeksi 2013–2014 Hundertpfund siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Timrå IK:n riveihin. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi kolmivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Klagenfurtiin ja nousi joukkueen varakapteeniksi.
Maajoukkueura.
Hundertpfund edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä niiden karsinnoissa. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2013 ja 2015, vuoden 2013 turnauksessa Hundertpfund oli joukkueensa paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Thomas Vanekin jälkeen viidellä syöttöpisteellään. Hän pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2014, joista molemmat turnaukset päättyivät hopeaan. Vuoden 2014 turnauksessa Hundertpfund toimi Itävallan varakapteenina ja jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Brian Leblerin kanssa lukemalla +5.
Hundertpfund teki A-maajoukkuedebyyttinsä 5. marraskuuta 2009 Babruiskissa Valko-Venäjää vastaan. Yhteensä hän on pelannut 66 A-maaottelua tehopistein 9+23=32. Hundertpfund pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009 voittaen B-lohkon kultaa sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2007.
Muuta.
Hundertpfundin serkku Marko Pirmann pelaa EBEL-joukkue EC Graz 99ersissa. Serkukset ovat pelanneet aiemmin usean vuoden joukkuetovereina Klagenfurtissa.
SSP Group

SSP Group on brittiläinen monikansallinen yritys, joka toimii ruoka- ja juomapalveluiden tuottajana matkailupalveluissa.
Suomessa SSP Finland vastaa suuresta osasta Helsinki-Vantaan, Turun, Oulun ja Rovaniemen lentoasemien kahvila-, ravintola-, lounge- ja VIP-palveluista. SSP Finland työllistää Suomessa noin 210 henkilöä.
Palvelut Helsinki-Vantaan lentoasemalla.
Helsinki-Vantaan lentoasemalla SSP Finland vastaa seuraavista toimipisteistä:
Caminito del Rey

Caminito del Rey on Espanjassa, Andalusian itsehallintoalueella olevassa Malagan maakunnassa sijaitseva vaellusreitti. Se tunnettiin aiemmin maailman vaarallisimpana vaellusreittinä. Reitti kulkee vuoren seinään tehtyjä polkuja pitkin, korkeimmillaan sata metriä rotkon pohjalla virtaavan Guadalhorce-joen yläpuolella. Caminito del Rey suljettiin reitin rapistumisen ja siellä tapahtuneiden onnettomuuksien vuoksi. Reitti avattiin kunnostettuna keväällä 2015 kymmenen vuoden tauon jälkeen. Reitin kokonaispituus on noin seitsemän kilometriä, ja sille pääsy on rajoitettu 600 henkilöön vuorokaudessa. Lisäsi reitille pääsylle on säävaraus. 
Historia.
Caminito del Reyn rakensivat 1900-luvun alussa patotyömaan työtekijät El Chorron kylän ja rakennettavan El Chorron padon välille. Tätä polkua käyttivät myös naiset ja lapset ylittämään Gaitanesin rotkon, vaikka polulla ei ollut paikoin edes kaiteita. Polku kulkee kolmen kunnan Áloran, Antequeran ja Ardalesin alueilla. Kunnat päättivät maakunnan avustuksella jälleenrakentaa polun matkailunähtävyydeksi.
Suinulan rautatieasema

Suinulan rautatieasema () on lakkautettu rautatieliikennepaikka -radalla Kangasalan Suinulan kylässä.
Asema avattiin alun perin pysäkkinä vuonna 1883, ja se on yksi rataosan alkuperäisiä liikennepaikkoja. Pysäkkirakennus valmistui samana vuonna, ja sitä laajennettiin vuonna 1907. Asemaksi pysäkki kuitenkin korotettiin jo vuonna 1888, ja sen jälkeen asemapäällikkönä toimi muun muassa Gustaf von Numers.
Henkilöliikenne Suinulassa lopetettiin toukokuussa 1990, samanaikaisesti Ruutanan ja Siitaman pysähdysten kanssa. Tavaraliikennettä asemalla oli vuoteen 1993 asti, ja itse liikennepaikka lakkautettiin vuonna 2001 kun Havisevaan parin kilometrin päähän valmistui uusi raiteenvaihtopaikka. Aseman ratapiha on purettu, ja asemarakennus sekä sen piha-alue on yksityisomistuksessa.
Rakenteellinen väri

Rakenteellinen väri on esineen pintarakenteesta aiheutuva näkyvä väri. Rakenteellisesti värittyneen esineen väri muodostuu esineen pinnan rakenteen muuttaessa pinnasta silmiin heijastuvan valkoisen valon aallonpituutta jonkin toisen värisen valon aallonpituudeksi sironnan tai interferenssin avulla, kun taas pigmenteillä tai muilla väriaineilla värittyneellä esineellä väri muodostuu väriaineiden heijastaessa tietyt valon aallonpituudet ja pidättäessä toiset. Rakenteellinen väritys saattaa olla katselukulmasta riippumatta lähes sama tai näyttää eri väriseltä eri suunnista katsottuna, jolloin sitä kutsutaan irisoivaksi.
Elävässä luonnossa monien lintujen höyhenten ja perhosten siipien väritys on rakenteellista. Väritys voi olla myös osittain pigmentteihin perustuvaa ja osittain rakenteellista. Esimerkiksi linnuilla vihreissä höyhenissä on monesti sekä keltaisia pigmenttejä että sininen rakenteellinen väritys, jotka yhdessä tuottavat näkyvän vihreän värityksen.
Ihmisen valmistamista esineistä rakenteellista väritystä ilmenee optisissa levyissä, kuten CD-levyissä. Optisen levyn lukupuolen sateenkaaren väreissä kimalteleva irisoiva väritys johtuu levyn heijastavan pinnan pienistä säännöllisistä kuopista, joiden muotoon levyn data on tallennettuna. Kuopat sirottavat valoa, jolloin levyn pinnasta eri suuntiin heijastuvan valon aallonpituus ja siten näkyvä väri vaihtelee.
Lummelampi (Jyväskylä)

Lummelampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Rippalanmäen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 11 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Karhuvuoren länsipuolella olevassa painaumassa, jonne on muodostunut myös pieni Lummesuo. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Se on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuus on 0,28 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,6 metriä ja suurin syvyys on 7,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven pohjoispäässä. Lammen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Sen pohjoispuolella sijaitsee asutusta ja itärannalle on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdystieltä 16685.
Luontoarvoja.
Lummelammen kaakkoispuolinen Lummesuo on luonnontilaisena säilynyt kuusi- ja koivuvaltainen nevakorpi, jossa on paikoin avoimia kohtia. Suon kaakkoispuolella Karhuvuoren rinteellä on toinen korpialue, josta 2,7 hehtaaria on rauhoitettua. Soiden välillä kulkee puro. Alue on tiettävästi ainut paikka Jyväskylässä, jossa kasvaa raidankeuhkojäkälää.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Tuomiojärven–Palokkajärven valuma-alueella (14.29), jonka Syväojan valuma-alueeseen (14.293) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 114,7 metriä mpy.
Lampeen ei ole johdettu metsäojia, mutta siihen laskee lounaasta Ruokepuolisen laskupuro. Lummelammen laskuoja lähtee sen pohjoisrannasta ja se yhtyy Majajärvestä alkavaan Koskelanojaan 700 metrin päässä. Koskelanoja laskee Myllyjärveen, josta uoma jatkuu Syväojana Tuomiojärveen.
Historiaa.
Lummelampi sijaitsee Jyväskylän ja Palokan rekisterikylien rajalla. Vuoden 1804 isojakokartassa lammen nimi on muodossa "Lummetjärvi", ja sekä sen pohjois- että etelärannalle on merkitty rajapaikka. Vuodesta 1965 vuoteen 2009 myös Jyväskylän kaupungin ja maalaiskunnan raja kulki lammen kautta.
Kivilampi (Parkano, Lamminkoski)

Kivilampi on Pirkanmaalla Parkanossa Lamminkoskella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Kivilampi on osa Kuivasjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 800 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 12 hehtaaria. Se sijaitsee 12 kilometriä pohjoiseen Kuivasjärven eteläpuolella Välinevan suoalueen reunalla. Välinevan pohjoisosia reunustavat keidassuon kermit eikä sitä ole ojitettu ollenkaan lammen länsipuolelta. Itäpuolella on sen sijaan suoritettu tiheä ojitus. Lammella ei ole enää suoraa laskuojaa, vaan vedet suotuvat kaivettuihin ojiin itsekseen. Kivilammen eteläpuolella 650 metrin päässä sijaitsee toinen lampi Lokalampi ja kilometrin verran länteen sijaitsee Nivusjärvi. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Lammen koillispäässä kohoaa kallioinen mäki, minne on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Myös järven pohjoispäässä on rantaan sijoitettu rakennus. Niille johtaa metsäautotiet valtatieltä 3 Lamminkoskelta.
Ralf Boxberg

Ralf Edvin Boxberg (4. tammikuuta 1936 Loviisa – 9. kesäkuuta 1963) oli suomalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Hangö IK:n joukkueessa kuusi kautta toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa ja edusti seuraa 20 ottelussa myös sen ainoalla Mestaruussarjan kaudella vuonna 1962.
Synnynnäisestä sydänviasta kärsinyt Boxberg menehtyi sairauskohtaukseen kesäkuussa 1963. Hän oli aiemmin samana päivänä pelannut Suomensarjan ottelussa Turun Pallokerhoa vastaan ja törmännyt vastustajan maalivahtiin. Lääkäreiden mukaan sillä ei kuitenkaan ollut tekemistä Boxbergin kuoleman kanssa.
Gaston Rebry

Gaston Rebry (29. tammikuuta 1905 Rollegem-Kapelle – 3. heinäkuuta 1953 Wevelgem) oli belgialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1923–1939.
Rebry voitti Pariisi–Roubaix-klassikon vuosina 1931, 1934 ja 1935. Hän voitti 1934 myös Flanderin ympäriajon ja Pariisi–Nizza-ajon. Ranskan ympäriajossa hän voitti kaikkiaan neljä etappia ja sijoittui kokonaiskilpailussa parhaimmillaan neljänneksi.
Rebry edusti suuren osan ammattilaisurastaan Alcyon-Dunlop-tallia. Hänen muita joukkueitaan olivat Griffon-Dunlop, Peugeot-Dunlop, Ganna ja Mercier-Hutchinson. Uransa alkuaikoina hän ajoi itsenäisenä ajajana ja Ranskan ympäriajossa hän edusti Belgian maajoukkuetta 1931–1934.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Mémoire du cyclisme, The-sports.org 
Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Paris–Nantes, voitto
Lyon–Belfort, voitto
Luxembourg-Lille, toinen
Pariisi–Roubaix, kolmas
Flanderin ympäriajo, seitsemäs
Flanderin ympäriajo, kuudes
Ranskan ympäriajo, 9. etapilla toinen
Paris-Rennes, kolmas
Pariisi–Roubaix, neljäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 12:s, 3. etapin voitto, 1. ja 17. etapilla kolmas
Pariisi–Roubaix, viides
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes, 14. etapin voitto, 8. ja 20. etapilla kolmas
Paris-Rennes, toinen
Pariisi–Bryssel, viides
Pariisi–Roubaix, voitto
Circuit du Morbihan, toinen
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 23. etapin voitto, 17. etapilla toinen, 19. etapilla kolmas
Pariisi–Bryssel, kuudes
MM-kilpailut, maantieajossa seitsemäs
Prix de Bissegem, voitto
Prix d'Oostkamp, voitto
Pariisi–Bryssel, viides
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 20:s, 19. etapin voitto
Prix de Tielt, voitto
Prix de La Panne, voitto
Pariisi–Bryssel, neljäs
Pariisi–Roubaix, seitsemäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailun voitto
Flanderin ympäriajo, voitto
Pariisi–Roubaix, voitto
Pariisi–Bryssel, neljäs
Pariisi–Roubaix, voitto
Criterium de Bruges, voitto
Paris–Nantes, toinen
Pariisi–Roubaix, kolmas
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa kuudes
Alex Groza

Alexander John ”Alex” Groza (7. lokakuuta 1926 Martins Ferry, Ohio – 21. tammikuuta 1995 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Groza voitti Kentuckyn yliopiston joukkueessa kaksi NCAA:n mestaruutta. Hän pelasi NBA:ssa vuodet 1949–1951 Indianapolis Olympiansissa. Kummallakin kaudella hän oli koko sarjan toiseksi paras korintekijä ja hänet valittiin en ykkösviisikkoon. Vuonna 1951 hänet valittiin historian ensimmäiseen un. Groza pelasi myös Yhdysvaltojen olympiakultaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948 voittaneessa maajoukkueessa. Grozan pelaajaura loppui, kun hän sai elinikäisen pelikiellon NBA:han yliopistoaikaisesta sopupelistään. Groza kuoli 68-vuotiaana keuhkosyöpään San Diegossa 21. tammikuuta 1995.
Lew Beck

Lewis William ”Lew” Beck jr. (19. huhtikuuta 1922 Portland, Oregon – 3. huhtikuuta 1970 Great Falls, Montana) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Beck pelasi 1940-luvulla Oregonin osavaltionyliopistossa. Hän pelasi myös Yhdysvaltojen olympiakultaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948 voittaneessa maajoukkueessa. Beck ei pelannut koskaan ammattilaisena vaan työnantajansa joukkueessa.
Gordon Carpenter

Gordon C. ”Shorty” Carpenter (24. syyskuuta 1919 Ash Flat, Arkansas – 8. maaliskuuta 1988 Lakewood, Colorado) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, koripallovalmentaja ja olympiavoittaja.
AAU:n parhaisiin pelaajiin 1940-luvulla kuulunut Carpenter kuului Yhdysvaltain olympiakultaa Lontoossa 1948 voittaneeseen joukkueeseen. Hän toimi myös koripallovalmentajana ja johdatti Yhdysvaltain maajoukkueen hopealle Argentiinan MM-kilpailuissa 1950.
Lee Dae-hoon

Lee Dae-hoon (, s. 5. helmikuuta 1992 Soul) on eteläkorealainen taekwondoin. Hän saavutti olympiahopeaa kesäolympialaisissa 2012 ja -pronssia 2016. Hän on voittanut kolmesti sekä maailmanmestaruuden että kultaa Aasian kisoista ja kahdesti Aasian-mestaruuden 58–68-kiloisten sarjoissa.
Lee on palkittu kahdesti WTF:n vuoden urheilijaksi.
Taekwondoura.
Lee kilpaili nuorten tasolla Aasian mestaruuskisoissa, jossa hän sijoittui neljännesvälieriin alle 59-kiloisissa.
2010.
Lee otteli aikuisten tasolla ensimmäisen kerran 2010 Aasian kisoissa, Kiinassa. Hän eteni aina loppuotteluun saakka, jossa hän kohtasi Nacha Punthongin. Sitä ennen hän voitti välierässä Tshomlee Gon pistein 5–4. Lee voitti loppuottelussa Punthongin pistein 10–9.
2011.
Lee otteli ensimmäisen kerran MM-kilpailuissa Etelä-Koreassa. Hän eteni alle 63-kiloisten sarjassa loppuotteluun saakka, jossa voitti Michael Harveyn pistein 5–2. Lee osallistui myös vuoden 2012 Olympialaisten karsintoihin. Hän otteli alle 58-kiloisten sarjassa, jossa päätyi pronssiotteluun hävittyään Gabriel Mercedesille pistein 14–12. Lee otteli vielä Ranskan avoimissa alle 58-kiloisten sarjassa, jossa hän voitti pronssia.
2012.
Lee aloitti vuoden 2012 osallistumalla Aasian-mestaruuskisoihin alle 58-kiloisten sarjassa. Hän myös saavutti kultaa turnauksessa voitettuaan Pen-ek Karaketin pistein 8–4.
Olympialaisissa Lee kohtasi avauskierroksella Pen-ek Karaket, jonka hän voitti 8–7. Puolivälierissä Lee voitti myös niukasti vastustajansa Tamer Bayoumin pistein 11–10 ja välierissä Aleksey Denisenkon 7–6. Loppuottelussa hän kohtasi Joel Gonzálezin, jolle Lee hävisi pistein 17–8.
2013.
2013 Lee kilpaili toisissa MM-kilpailuissaan alle 63-kiloisten sarjassa. Hän eteni loppuotteluun saakka, jossa voitti Abel Mendozan pistein 16–4. Lee kilpaili vielä Manchesterin Grand Prix'ssa, jossa hänen kisat päättyivät puolivälieriin hävittyään Aleksey Denisenkolle pistein 8–5.
2014.
Lee voitti 2014 kultaa sekä Aasian-mestaruuskilpailuissa että Aasian kisoissa alle 63 kg:n painoluokassa. Hän voitti myös Suzhoun Grand Prix -kilpailujen 68-kiloisten sarjan.
2015.
Lee karsiutui vuoden 2015 MM-kilpailujen 63 kg:n sarjan neljännesvälierissä. Hän voitti samana vuonna Qatarin, Australian ja Indonesian avoimet sekä Manchesterin ja Méxicon Grand Prix -kilpailut.
2016.
Lee saavutti olympiapronssia 68 kg:n painoluokassa Rio de Janeirossa 2016. Pronssiottelussa hän voitti belgialaisen Jaouad Achabin pistein 11–7. Hän voitti samana vuonna Saksan avoimet ja Bakun Grand Prix -finaalin.
2017.
Lee voitti 68-kiloisten maailmanmestaruuden Mujussa 2017 kukistettuaan loppuottelussa Taiwanin Huang Yu-Jenin pistein 26–8. Hän voitti Moskovan, Rabatin ja Abidjanin Grand Prix -kilpailut, Venäjän avoimet sekä Wuxin Grand Slamin.
2018.
Lee voitti 68 kg:n sarjan Jakartan Aasian kisoissa sekä Romin, Taoyuanin, Manchesterin ja Fujairahin Grand Prix -kilpailut.
2019.
Lee saavutti Manchesterin MM-kilpailuissa pronssia 68 kg:n painoluokassa. Hän voitti Moskovan Grand Prix -finaalin ja Wuxin Grand Slam -kilpailun.
Miguel Hidalgo y Costilla

Miguel Gregorio Antonio Hidalgo y Costilla Gallaga Mandarte y Villaseñor (8. toukokuuta 1753 – 30. heinäkuuta 1811) oli meksikolainen pappi, joka käynnisti Meksikon itsenäisyysliikkeen.
Varhainen elämä ja ura pappina.
Hidalgo syntyi Meksikossa asuneeseen kreoliperheeseen. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1778. Pappina toimiessaan hän suututti katolisen kirkon kapinoimalla tiukkoja moraalisäädöksiä (esimerkiksi selibaattia) vastaan ja kritisoimalla paavin valtaa. Erityisesti kirkkoa huolestutti Hidalgon myötämielinen suhtautuminen valistusajan kirjailijoiden ajatuksiin. Hidalgo joutui inkvisition kuulusteltavaksi. Hänet siirrettiin syrjemmälle, pieneen kylään, joka ennen tunnettiin nimellä Dolores. Siellä hän liittoutui keskustelukerholaisten kanssa, joista tuli pian itsenäisyysmielisiä.
Rooli Meksikon itsenäisyysliikkeessä.
Vuonna 1810 Espanja oli heikentynyt Napoleon Bonaparten hyökkäysten seurauksena. Kun Ferdinand VII oli syrjäytetty ja Joseph Bonaparte asetettu hänen tilalleen, Hidalgo ja muut itsenäisyysmieliset saivat kimmokkeen tulevalle kapinalle, jonka oli alun perin määrä alkaa lokakuussa 1810. Itsenäisyysmieliset olivat jakautuneita itsenäisyyden luonteen suhteen. Toiset (Hidalgo mukaan luettuna) olivat sosiaalisten ja taloudellisten uudistusten kannalla, kun taas loput pitivät poliittista kumousta tärkeämpänä. 
Eräs itsenäisyysmielisten joukoissa ollut petturi oli ilmoittanut viranomaisille separatistisista suunnitelmasta. Osa vetäytyi kapinan suunnittelusta pidätysuhan alla, mutta Hidalgo ja monet muut pysyivät suunnitelman takana. 16.9.1810 Hidalgo ryntäsi Doloresin kirkkoon soittamaan kirkonkelloja ja kutsui seurakuntalaisia vastustamaan espanjalaisten valtaa. Tapahtuma tunnetaan nimellä ”Grito de Dolores”. 16.9. vakiintui myöhemmin Meksikon itsenäisyyspäiväksi.
Hidalgon johtamat joukot olivat huonosti koulutettuja ja keskenään erimielisiä. Kapinallisjoukot saivat haltuunsa laajoja alueita Meksikon keskiosissa, mutta kärsivät melko pian tappion lähellä Guadalajaraa tammikuussa 1811. Espanjalaisjoukot löivät kapinalliset hajalle. Hidalgo pakeni Teksasiin, jossa hänet erään petturin toimesta luovutettiin espanjalaisviranomaisille. Hidalgo lähetettiin Chihuahuaan, jossa hänet teloitettiin kruununvastaisesta toiminnasta syytettynä 30.7.1811.
Burford-luokka

Burford-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen 68-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Sir Joseph Allinin suunnitteli 70-tykkisen kolmannen luokan linjalaivaluokan, joka kuitenkin varustettiin 68 tykillä. Luokan alusten alemmalla tykkikannella oli kaksikymmentäkuusi 32 naulan tykkiä ja ylemmällä kaksikymmentäkahdeksan 18 naulan tykkiä. Lisäksi puolikannella oli kaksitoista ja etukannella kaksi 9 naulan tykkiä. Se perustui vuoden 1745 suunnitelmiin. "HMS Boyne" tilattiin vuonna 1758 viimeisenä perinteisenä 70-tykkisenä aluksena ja se valmistui vasta 1771.
HMS Fame (1759)

HMS Fame oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1759 vesillelaskettu 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
William Bateleyn suunnittelema alus tilattiin 13. huhtikuuta 1756 Henry Bird vanhemmalta Rotherhithestä, missä köli laskettiin 28. toukokuuta. Se laskettiin vesille 1. tammikuuta 1759 ja valmistui 12. maaliskuuta Deptfordin telakalla. Valmistuskustannukset olivat 26 392 puntaa 10 shillinkiä ja yhdeksän pennyä. Lisäksi varustamiskustannukset olivat 9 169 puntaa yhdeksän shillinkiä ja yksitoista pennyä.
Sen aseistuksena oli kummallakin tykkikannella kaksikymmentäkahdeksan tykkiä, jotka alemmalla olivat 32-naulaisia ja ylemmällä 18-naulaisia. Lisäksi puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1759 Hawken laivastoon päällikkönään John Byron. Se lähti 27. maaliskuuta 1760 Louisbourgiin. Se valtasi "HMS Achillesin" kanssa Bayonnesta lähteneen 14-tykkisen kaapparin "Le Pallaksen". Alus oli 1. huhtikuuta Brestin edustalla ja tuhosi 8. heinäkuuta Chaleurinlahdella 32-tykkisen "Le Machaultin", 22-tykkisen "Le Bienfaisantin" ja 16-tykkisen "Le Marquis de Malauzen".
Vuonna 1762 alus valtasi "HMS Lionin" kanssa ranskalaisen 10-tykkisen "Ecureuilin".
Joulukuussa 1799 alus nimettiin "HMS Guilfordiksi" ja varustettiin vankilaivaksi, joka myytiin 1814.
Lokalampi (Parkano)

Lokalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Lamminkoskella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Lokalampi on osa Kuivasjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 550 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 7,3 hehtaaria. Se sijaitsee Välinevan ja Isonevan välissä suoalueen laidalla. Noin kilometrin verran luoteeseen sijaitsee Nivusjärvi ja 650 metriä pohjoiseen Kivilampi. Lampeen laskee muutama suo-oja ja sen laskuoja lähtee lammen koillispäästä. Laskuoja on alajuoksulla nimeltään Lokaluoma ja se laskee 2,5 kilometrin jälkeen Ruonanjokeen aivan Ruonanlammen yläpuolelle. Rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä. Rannat ovat autiot eikä lammelle johda teitä.
Kaksikkovihvilä

Kaksikkovihvilä ("Juncus biglumis") on pieni vihviläkasvi, joka kasvaa lähinnä Euraasian pohjoisosissa, Suomessa tunturialueilla. Se on kalkinsuosijakasvi. Se muistuttaa hieman kolmikkovihvilää. Kasvilla on vähäinen juurakko ja se on monivuotinen. Lehtilapa lähtee varren alaosan tupesta. Lehtiä on kolmesta viiteen, ja niiden läpimitta on noin millimetri, pituus yleensä alle kolme senttimetriä. Kukinnossa on tavallisimmin kaksi kukkaa, josta ylemmän kukkaperä on noin millimetrin mittainen. Kukassa on kuusi hedettä ja kuusi kehälehteä kahdessa kiehkurassa. Kota on pitkänomainen, ruskeasärmäinen. Siemen on soikea ja limainen.
Dean Jones

Dean Carroll Jones (25. tammikuuta 1931 – 1. syyskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on parhaiten tunnettu rooleistaan Disneyn elokuvissa.
Pivatic

Pivatic on ohutmetallilevyn työstökoneiden valmistaja, joka on perustettu vuonna 1975 Hyvinkäällä, Suomessa. Pivatic on osana Ursviken Groupia, johon kuuluu Pivaticin lisäksi sisaryhtiö Ursviken Inc (Illinois, Yhdysvallat) ja särmäyspuristimiin keskittyvä Ursviken (Ursviken, Ruotsi).
Pivatic valmistaa lävistys- , taivutus- ja yhdistelmälinjoja ohutlevylle. Toimialoja, joissa näitä linjastoratkaisuja käytetään, ovat muiden muassa toimistokalusteet, lämmitys- ja ilmastointilaitteet, kodinkoneet, hyllystöt, valaisimet, elektroniikka, kulkuneuvot, tietoliikennetarvikkeet, alihankinta ja kotelot.
Nykypäivänä Pivaticin tuotteita on käytössä yli 100 tehtaalla maailmassa, mutta vienti keskittyy pääosin Yhdysvaltoihin, Saksaan ja Kiinaan.
Historiaa.
Alkutaival.
Yritys perustettiin nimikkeellä Toolsystem Ky vuonna 1975, joka kehitti . Vuosina 1976–1987 nämä työkalukasetit integroitiin linjakokonaisuuksiin ja kehitettiin numeerinen ohjausjärjestelmä, jolla linjan toimintoa saatiin automatisoitua. Samaa ohjausjärjestelmää käytettiin myös ensimmäisissä siipitaivutusasemissa, jotka kehitettiin vuosina 1982–1987.
Globalisoituminen.
Vuodet 1988–2007 yritys kehitti myyntitoimintaansa, ja nimeksi vaihtui Pivatic. Digitaalitekniikan myötä numeerista ohjausjärjestelmää alettiin käyttämään digitaalisen linjaohjaimen kautta ja myynnin tueksi kehitettiin ensimmäinen multimediaohjelma. Nämä johtivat tilauskannan kasvuun ja uusien toimitilojen hankintaan. Globalisoitumisen myötä suomalainen pääomasijoittaja Sentica Partners Oy osti Pivaticin ja kehitti ohutmetallialan ja raskasmetallialan yhdistävän yritysryhmän, Ursviken Groupin.
Sähköinen aikakausi.
Vuonna 2008 hydraulisten työstökoneiden vaihtoehdoksi alettiin kehittämään luontoystävällisempiä sähköisiä työstökoneita. Nämä koneet eivät kuitenkaan pystyneet tuottamaan samanlaista lävistys- tai taivutusvoimaa, joten paksummat metallilevyt (yli 2mm) eivät tulleet kyseeseen. Hydraulikoneiden kysyntä ei siis lakannut tähän.
Nykymarkkinoilla vaaditaan nopeampia kappaleaikoja ja parempaa laatua sekä joustavuutta. Kelamateriaalia käyttäessä linjojen kokovaatimukset kasvavat kelaleveyden mukaan, ja vielä vuonna 2015 ei ollut kehitetty lävistyslinjaa joka pystyisi käsittelemään yli 1 830 mm leveitä keloja.
Omni Coliseum

Omni Coliseum oli urheiluareena Atlantassa Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rakennus valmistui vuonna 1972, ja se toimi muun muassa NHL-jääkiekkoseura Atlanta Flamesin (1972–1980) ja NBA-koripalloseura Atlanta Hawksin (1972–1997) kotiareenana. Omnissa järjestettiin myös vuoden 1996 kesäolympialaisten lentopalloturnaus.
Omnin rakennutti Flamesin ja Hawksin omistajiin kuulunut kiinteistöalan yrittäjä Tom Cousins. Paikka oli aiemmin hyljeksittyä teollisuusaluetta Atlantan keskikaupungin tuntumassa, mihin Omnin jälkeen rakennettiin myös CNN:n päämaja CNN Center, Georgia World Congress Center ja Georgia Dome -stadion.
Omnin yleisökapasiteetti jääkiekko-otteluissa oli noin 15 000. Areenan julkisivu oli säänkestävää terästä ja lasia. Katto muistutti kananmunakennoa. Säänkestävä teräs osoittautui huonoksi rakennusmateriaaliksi kuumaan ja kosteaan Atlantan ilmastoon, ja rakennus kärsi ruostevaurioista ja vesivahingoista. Omni purettiin vuonna 1997, ja sen paikalle rakennettiin myöhemmin Philips Arena.
Hercules-luokka (linjalaiva)

Hercules-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaivaluokka.
Alukset.
Thomas Sladen suunnittelemat alukset olivat paranneltuja versioita "HMS Herosta". Ne olivat hieman suurempia, mutta samalla alukset olivat hieman esikuvaansa hitaampia. Amiraliteetti nimesi kummankin aluksen 15. heinäkuuta 1756 vahvistaessaan tilaukset.
Luokan alusten alusten aseistuksena oli kummallekin tykkikannelle asennetut kaksikymmentäkahdeksan tykkiä, joista alemmat olivat 32-naulaisia ja ylemmällä 18-naulaisia. Lisäksi puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä.
Mikko Ovaska

Mikko Ovaska (s. 23. syyskuuta 1981) on suomalainen valokuvaaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Lahden NMKY:n kasvatti Ovaska pelasi miesten I-divisioonassa ja kolmella kaudella pienessä roolissa miesten pääsarjassa.
Pelaajauransa jälkeen Ovaska on työskennellyt päätoimisena valokuvaajana. Hän on tehnyt muun muassa urheiluun liittyviä valokuvateoksia. Eräs hänen häävalokuvistaan voitti Vuoden hääkuva 2013 -kilpailun kokonaiskilpailun.
Happy (pelaaja)

Vincent ”Happy” Cervoni Schopenhauer (joskus muodossa "Vincent Cervoni", s. 23. marraskuuta 1991) on ranskalainen ammattilaisuransa lopettanut ' -ja ' -pelaaja. Hän edusti yhdysvaltalais-ranskalaista EnVyUs -joukkuetta. Vuonna 2020 Schopenhauer lopetti "Counter-Striken" pelaamisen ja siirtyi pelaamaan "Valorantia".
Schopenhauer siirtyi EnVyUsiin helmikuussa 2015 toisesta ranskalaisjoukkueesta Team LDLC.comista. EnVyUsin kanssa Schopenhauer on saavuttanut muun muassa Cluj-Napocan DreamHackin voiton vuonna 2015, talvi-DreamHackin voiton vuonna 2014 ja maailmanmestaruuden vuonna 2015 Ranskan joukkueen kanssa. Vuonna 2015 HLTV.org -nettisivusto valitsi hänet maailman kahdeksanneksi parhaaksi pelaajaksi.
Matkuslampi (Parkano)

Matkuslampi on suoksi kuivatettu järvi Pirkanmaalla Parkanossa Kuivasjärven kylässä. Entinen järvi on nykyään kosteikko ja se kuului Ikaalisten reitin Kuivasjärven valuma-alueeseen, joka on osa Kokemäenjoen vesistöä. Matkuslammen laskuojana oli Vääräjokeen eli Luomaan yhtyvä Myllyluoma.
Maantietoa.
Matkuslammen vedenpinta oli 141,8 metriä merenpinnan yläpuolella, ja se oli matala ja ruohottunut lampi. Nykyään se on tasaista avosuota, joka jää Hakavuoren ja viereisen hiekkaisen harjanteen väliin. Myllyluoma, joka lähti Hangasnevan reunalla sijainneesta Hangaslammesta, on nykyään kaivettu ohittamaan lammen suon kummaltakin puolelta. Hangaslampi oli matala ja umpeen kasvava lampi ja on nykyään tiheästi ojitettua ja metsittynyttä suota. Liesilammen kaivettu laskuoja vetää kohti Myllyloumaa. Matkuslammen ojat on kaivettu lammen rantoja seuraten, joten niistä voi nykykartoista päätellä lammen enimmäismitat. Lampi oli siten 600 metriä pitkä ja 170 metriä leveä. Matkuslammen kierto-ojat yhtyvät lopuksi Vääräjokeen eli Luomaan. Matkuslammen rannat ovat autiot ja ympäristön tiet kulkevat joko läheiselle pellolle tai ohittavat sen eteläpuolelta matkallaan kylälle. Valtatie 3 ohittaa lammen 400 metrin etäisyydeltä.
Historiaa.
Vanhoissa Parkanon tai Kihniön pitäjänkartoissa (tehtiin yleensä 1840–1870-luvuilla) Matkuslampi on piirrettu näkyviin ja merkitty samannimisenä kuin se on nykyäänkin. Kuivaston maatila on silloin sijainnut nykyisellä paikallaan, vaikka peltoala olikin vielä pieni. Lampeen laski oja, joka sai alkuunsa ”Hongaslammesta”, joka oli tuolloin suuri järvi. Liesilampi oli tuolloin vielä laskuojaton suolampare. Vääräjoen rantaniittyjä käytettiin heinäntekoon ja siksi kartassa ne on varattu Kuivasjärven kylälle. Kuivasjärven länsirantaa seuratsi tie, joka kääntyi lievästi Matkuslammen kohdalla ja jatkoi nykyiselle Jylhänkylän suuntaan.
Vuonna 1880 haki kruunun torppari Michel Michelsson Kuivaston maatilalta lupaa saada kuivattaa ”Matkulammenjärven” ja saada käyttöönsä siitä syntyvät vesijättömaat. Päätös asiaan on annettu 10.12.1883. Vanhassa vuoden 1959 painetussa peruskartassa Matkuslampi on vielä piirretty sinisellä ruohottuneeksi lammeksi, johon Myllyluoma laski Hangassuolla olleesta umpeen soistuneesta Hangaslammesta. Myös Liesilammesta oli jo kaivettu laskuoja, joka yhtyi Myllyluomaan. Vääräjoki oli tuolloin piirretty pääuomaksi, joka lähti virtaamaan Matkuslammesta. Lammen ympärillä sijaitsi Kuivaston maatilan peltoja.
Vuoden 1982 painetussa peruskartassa lammen ympärille oli kaivettu kokoavat ojat, joiden kautta Myllyluoman vedet ohjattiin ohi Matkuslammen suoraan Vääräjokeen. Kuivaston pelloista osa oli tuolloin metsittyneitä, mutta kuistinkorven pelto on vielä nykyäänkin olemassa. Tämä tilanne on edelleen voimassa. Matkuslampi on edelleen puutonta avosuota, eikä kuivattaminen ole edistynyt 1980-luvun tilanteesta.
Rafa Usín

Rafael Usín Guisado (eli "Rafa Usín", s. 22. toukokuuta 1987 Madrid) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa Primera División de Futsalissa pelaavaa Xota FS:ää ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Usín on kärki- tai laitapelaaja.
Usín on saavuttanut Espanjan futsalmaajoukkueen kanssa EM-kilpailuista kultaa vuosilta 2012 ja 2016 sekä pronssia vuodelta 2014.
Usín on edustanut nykyistä seuraansa Xota FS:ää vuodesta 2008 alkaen sekä jo vuosina 2006–2007. Kaudella 2014–2015 hän kävi lainalla FC Barcelona Futsalissa.
Cocos2d

Cocos2d on avoimen lähdekoodin monialustainen ohjelmistokehys, joka on kirjoitettu C++:lla.
Cocos2d-x kuuluu Cocos2d -ohjelmistokehysperheeseen.
Sitä käytetään laajalti pelien sekä tietokoneohjelmien tekoon.
Cocos2d-x:n tukemat alustat.
Mobiilialustat.
iOS, Android, Windows Phone 8, Tizen
Työpöytäalustat.
Windows 8, Mac OS X, Linux
Illuminati (peli)

Illuminati: The Game of Conspiracy (useimmiten vain Illuminati) on Steve Jacksonin suunnittelema ja Steve Jackson Gamesin vuonna 1982 julkaisema Illuminatus! -trilogian inspiroima korttipeli.
Kuvaus.
Pelissä tarkoituksena on ”valloittaa maailma”. Puhelinyhtiötä hallitsevat oliot ulkoavaruudesta, ja Pentagon on vallattu. 
Pelissä on 110 korttia ja sitä voi pelata 2–8 henkilöä.
Säännöt.
Pelin alussa pelaaja aloittaa yhdellä Illuminati-kortilla, joka edustaa tämän omaa salaseuraa. Pelin aikana pelaaja yrittää vallata muiden pelaajien seurat. Pelaaja voittaa pelin täytettyään jonkin tavoitteistaan; jokaisen pelaajan tavoite on vallata riittävän monta muuta seuraa; tämän lisäksi pelaaja voi voittaa täyttämällä "erityisen tavoitteen", joka on erilainen jokaisella pelaajalla.
Vastaanotto.
Pelistä tuli suosittu pian sen julkaisun jälkeen, ja siitä on muodostunut klassikko.
Badland

Badland on suomalaisen Frogmindin kehittämä mobiilipeli, joka julkaistiin vuonna 2013 iOS:lle ja Androidille sekä myöhemmin muille mobiilialustoille. Pelin ″Game of the Year Edition″ -versio on saatavilla useille eri alustoille. Vuoden 2015 joulukuussa pelille julkaistiin jatko-osa, "Badland 2", iOS:ille. 
Vastaanotto.
"Badland" on saanut Applen ″iPad Game of the Year award 2013″- ja ″Apple Design award 2013″ -palkinnot.
Peli on voittanut Satellite Awards palkinnon kategoriassa "Outstanding Mobile Game".
Uranienborg (observatorio)

Uranienborg on Tyko Brahen rakennuttama tähtitorni Ruotsille kuuluvassa Juutinrauman Venin saaressa. Sen vieressä on pienempi, maanalainen observatorio Stjärneborg.
Kööpenhaminan suurmoskeija

Kööpenhaminan suurmoskeija () tai kotikatunsa mukaan "Rovsingsgaden moskeija" (), viralliselta nimeltään Hamad Bin Khalifa Civilisation Center, on Kööpenhaminan Ydre Nørrebron kaupunginosassa sijaitseva moskeija ja islamilainen kulttuurikeskus, joka avattiin 19. kesäkuuta 2014. Sen suunnittelija oli arkkitehti Metin Aydin työryhmineen.
Kööpenhaminan suurmoskeija on sunnijärjestö Dansk Islamisk Rådin rakennuttama. Qatarin emiiri lahjoitti 150 miljoonaa Tanskan kruunua rakennushankkeeseen, ja rakennuskokonaisuus onkin nimetty lahjoittajansa mukaan. Moskeija oli valmistuessaan Skandinavian (ja Fennoskandian) suurin moskeija ja Tanskan toinen moskeija pienen "Nusrat Djahanin moskeijan" (1967) jälkeen. Rakennuskokonaisuus pitää moskeijan lisäksi sisällään luokkahuoneita, ravintolan, elokuvateatterin ja lastenhoidon tiloja.
Kööpenhaminaan on äskettäin avattu toinenkin moskeija. Lokakuussa 2015 toimintansa aloitti, šiiataustainen "Imaami Alin moskeija".
Paavo Uronen

Paavo Uronen (s. 16. lokakuuta 1938 Viipurin maalaiskunta) on tekniikan tutkija, professori ja rehtori.
Uronen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1961 sekä Oulun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1966, tekniikan lisensiaatiksi 1970 ja tekniikan tohtoriksi 1971.
Hän oli Oulun yliopiston prosessitekniikan virkaatekevä professori 1969–1973 ja professori 1973–1988. Hän oli myös teknillisen tiedekunnan varadekaani 1974–1976, dekaani 1976–1978 ja 1985–1987 sekä Oulun yliopiston I vararehtori 1987–1988. Tämän jälkeen hänestä tuli Teknillisen korkeakoulun prosessien ohjauksen ja hallinnan professori vuosina 1988–2003, korkeakoulun vararehtori 1991–1994 ja rehtori 1994–2003. Hän jäi eläkkeelle 2003.
Uronen tutki teollisuusprosessien automaatiota, malleja ja optimointia, etenkin puunjalostusteollisuudessa, metallurgiassa ja kemianteollisuudessa.
Urosen veli oli kansliapäällikkö Reino Uronen.
Professori Uronen on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1999. Hän on myös Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.
Eino Tuompo (arkkitehti)

Eino Erkki Johannes Tuompo (23. syyskuuta 1917 Alatornio – 15. lokakuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Tuompo kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta vuonna 1934 ja valmistui arkkitehdiksi Helsingin Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1941. Hän osallistui nuorena talvi- ja jatkosotaan ja yleni luutnantiksi. Jatkosodan loppuvaiheessa hän oli Viipurin jälleenrakennustoimiston arkkitehtina. Sodan jälkeen Tuompo työskenteli aluksi arkkitehtina Yrjö Lindegrenin arkkitehtitoimistossa 1945–1946. Vuosina 1946–1949 hän oli Tukholmassa Ruotsissa asunto-osuuskunta Hyresgästernas Sparkasse och Byggnadsföreningin (HSB) palveluksessa osastoarkkitehtina, ja sai suunnitella asuinalueita Tukholmaan sekä asemakaavaluonnoksia muualle Ruotsiin. Ruotsin-vuosiensa jälkeen hän täydensi opintojaan Massachusetts Institute of Technologyssa (MIT) Bostonissa Yhdysvalloissa, jonka erikoiskurssilta valmistui 1949. Suomeen palattuaan Tuompo toimi 1950–1954 Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) asunto-osaston teknillisenä johtajana. Vuonna 1955 hän perusti oman arkkitehtitoimiston, joka toimi vuoteen 1992. Hän oli myös "Arkkitehti"-lehden toimittaja 1950–1952.
Tuompo sai useita palkintoja arkkitehtikilpailuissa, sekä avoimissa että kutsukilpailuissa. Hän suunnitteli Helsinkiin muun muassa Autotalon (1958) yhdessä Veli Valorinnan kanssa, Pelastusarmeijan talon Punavuoressa (1968), Neuvostoliiton (nyk. Venäjän) kaupallisen edustuston talon Tehtaankadulla (1972), asuin-, liike- ja toimistotalon Asemapäällikönhovin Pasilassa (1976), Merikampin korttelin (1981), Pohjola-yhtiöiden rakennuttaman Kultareunan asuinalueen Etelä-Haagassa, Gunillankujan asuintalot Laajasalossa ja Takaniityntien alueen talot Malmilla. Muualle Suomeen hän suunnitteli muun muassa KK:n palveluksessa 1950-luvun alussa yhdessä Mauri Karkulahden kanssa niin sanotut Hakatornit Lahden Fellmaninpuiston viereen ja vuonna 1966 niin sanotun Pohjolatalon Kotkan keskustaan. Mikkeliin rakennettu Tuukkalan sairaala oli Tuompon suunnittelema. Tuompo suunnitteli myös yhdessä Veikko Larkaksen, Pauli Salomaan ja Esko Suhosen kanssa vuonna 1951 Helsingin Lauttasaareen rivitalon, johon kaikki arkkitehdit muuttivat asumaan.
Paavo Uusitalo

Paavo Artturi Uusitalo (12. heinäkuuta 1939 Oulu – 2. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen sosiologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston sosiologian dosentti vuodesta 1972 ja oikeussosiologian henkilökohtainen ylimääräinen professori vuosina 1984–2004.
Uusitalon väitöskirja "Rangaistus rikollisuuden säätelyssä" (1966) edusti 1960-luvun uudistuspyrkimyksiä; hän kannatti K. J. Långin kriminaalipolitiikkaa. Uusitalo tutki oikeussosiologian lisäksi myös yhteiskuntasuunnittelua.
Uusitalo oli myös Tampereen yliopiston sosiologian professori vuosina 1975–1978 ja eläkkeelle jäätyään Puolassa Nikolaus Kopernikus -yliopistossa vieraileva sosiologian professori (2004–2008).
Uusitalo kuului pohjoismaisen yhteistyön kannattajiin, ja hän oli varhainen kansalaisaktivisti, joka osallistui muun muassa Alattionjoen mielenosoituksiin 1980-luvun alussa.
Manor Racing

Manor Grand Prix Racing Limited (kutsutaan nimellä Manor Racing, kaudella 2015 Manor Marussia F1 Team) oli brittiläinen Formula 1 -talli.
Talli toimi Formula 1 -sarjassa kaudella 2010 nimellä Virgin Racing, kaudella 2011 nimellä Marussia Virgin Racing ja kausina 2012–2014 nimellä Marussia F1 Team.
Historia.
Ennen Manoria.
Vuonna 2009 Manor ilmoitti osallistuvansa Formula 1 -sarjaan kaudeksi 2010. Talli nimettiin Virginiksi pääsponsorin mukaan. Vuonna 2011 talli sai uuden tukijan, venäläisen urheiluautovalmistajan Marussia Motorsin, joka muutti nimensä Marussia Virgin Racingiksi. Vuonna 2012 tallin nimeksi muuttui Marussia F1 Team. Vuonna 2014 talli ajautui kesken kauden talousvaikeuksiin ja joutui vetäytymään kauden kolmesta viimeisestä osakilpailusta. Myöhemmin talli ajautui konkurssiin ja lopetti toimintansa.
Kausi 2015.
Vuonna 2015 Manor ryhtyi rakentamaan Marussian raunioille uutta autoa ja yritti saada osallistumislupaa kaudelle 2015 nimellä Manor Marussia F1 Team. Myöhemmin talli hyväksyttiin mukaan alkavalle kaudelle ja talli ajoi koko kauden saavuttamatta pisteitä.
Kausi 2016.
Kaudelle 2016 talli vaihtoi nimekseen Manor Racing. Tallin kilpakuljettajina ajoivat tulokkaat saksalainen Pascal Wehrlein ja indonesialainen Rio Haryanto. Talli saavutti ensimmäisen MM-pisteensä Itävallan GP:stä, jossa Wehrlein sijoittui kymmenenneksi. Belgian GP:stä lähtien Haryanton korvasi ranskalainen Esteban Ocon. Tallin pistesaaliiksi koko kaudelta jäi yksi piste, jolla se jäi sarjan viimeiseksi. Kauden jälkeen tammikuussa 2017 talli joutui selvitystilaan ja talli joutui lopettamaan toimintansa tammikuussa 2017, kun lisärahoitusta sille ei löytynyt.
Tulokset kilpailuittain.
† = keskeytys, ajoi yli 90 % kilpailusta.&lt;br&gt;
Dunam

Dunam (, verbistä "" ’kääntyä’) on Osmanien valtakunnassa käytetty pinta-alamitta, joka alun perin vastasi päivässä kynnettävää peltoalaa (vrt. auranala). Mittaa käytetään yhä Etu-Aasiassa.
Dunamin suuruus on vaihdellut: niin kutsuttu perinteinen dunam on ollut Turkissa, Syyriassa ja Libanonissa noin 919 m2, Syyriassa paikoin myös 800 m2 ja joissakin entisen Jugoslavian osissa 700 m2. Pohjois-Kyproksessa dunam on noin 1337,8 m2 eli 14 400 neliöjaardia. Israelissa ja Palestiinassa käytettävä metrinen dunam on 1000 m2 eli kymmenen aaria.
Arménoi

Arménoi (; transl. myös "Arméni") tai Arméni (Αρμένη) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa: