tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paul Oxley

Paul Oxley (oikealta nimeltään Malcolm Campbell, s. 9. elokuuta 1953) on Helsingissä asuva englantilainen lauluntekijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten Paul Oxley’s Unit -yhtyeen laulajana ja lauluntekijänä. 
Suomalaisen tyttöystävän myötä Oxley muutti vuonna 1979 Britanniasta Tammisaareen. Studioalalla työskennellyt Oxley pääsi äänimieheksi tammisaarelaiseen The Basement Band -yhtyeeseen. Yhtyeen jäsenet olivat suomenruotsalaiset Ulf Enberg (kitara), Kjell Ekholm (basso), Janne Romberg (rummut) ja Björn Åkerberg (kosketinsoittimet). 
Muusikoiden huomattua, että Campbell osasi myös laulaa, häntä pyydettiin yhtyeen jäseneksi. Malcolm Campbellin nimi oli kuitenkin suomalaisjäsenille vaikea lausua, joten Campbell keksi helpommin lausuttavan taiteilijanimen Paul Oxley. Aluksi nimellä Paul Oxley’s Radio toimineen yhtyeen julkaistessa tuplasinglensä ”Another Heartbreak / The Judge and the Jury” vuonna 1980, Oxley oli kuitenkin jo palannut Englantiin. ”Another Heartbreak” sai mukavasti radiosoittoa, nousten lopulta listaykköseksi. Oxleytä pyydettiin palaamaan Suomeen tekemään muutaman keikan. Paul Oxley's Unitin varsinainen menestys alkoi kesän 1981 keikoilta ja alkusyksystä ilmestyneellä esikois-LP:llä "Living in the Western World". Aikakaudelle uudenlainen melodinen ja energinen pop iski suomalaiseen nuorisoon platinalevyn verran yli 65 000 kappaleen myynnillään. Suurimpia menestyskappaleita olivat ”Spanish Bars”, ”Terry’s Inside” ja nimikappale ”Living in the Western World”.
Paul Oxley’s Unitin lisäksi Oxley on kirjoittanut musiikkia useille suomalaisille ja kansainvälisille artisteille. Vuonna 2011 Japanissa nousi listaykköseksi KAT-TUN-nimisen yhtyeen kappale "Birth", jonka Oxley teki yhdessä Janne Hyötyn kanssa. Oxleyn lauluja on ollut mukana Euroviisukarsinnoissa: Nina Lassanderin "Cider Hill" -kappale tuli toiseksi Suomen karsinnoissa 2010. Hän oli myös mukana kirjoittamassa vuoden 2012 kappaletta "Better" Jessica Wolffille. Oxley työskentelee studiossaan Helsingissä.
Jumping Flash!

Jumping Flash! on Exactin kehittämä tasohyppely/ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStationille.
Peli on ensimmäinen aidosti kolmiulotteinen tasohyppelypeli. Pelissä ohjataan robottijänistä nimeltä Robbit.
Peli on myöhemmin julkaistu myös PlayStation Networkiin ladattavaksi.
Pelistä on julkaistu myös jatko osa, jonka nimi on Jumping Flash! 2.
Kotokolit

Kotokolit (myös "temit", "tembat") ovat gurilaista kieltä puhuva kansa etupäässä Ghanassa ja Togossa. Heitä arvioidaan olevan 350 000 henkeä.
Burkina Fason Gurman alueelta kotoisin olevat kotokolit asettuivat 1600- ja 1700-luvuilla Sokodén seudulle. He alkoivat kääntyä islamiin 1800-luvulla. Nykyään yli 80 % kotokoleista on muslimeja.
Miloš Milović

Miloš Milović (s. 22. joulukuuta 1995 Budva, Jugoslavia) on montenegrolainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja, mutta kykenee myös pelaamaan keskellä.
Milović siirtyi Honkaan elokuussa 2014 Montenegron pääsarjassa pelaavasta FK Mogren Budvasta. Hän debytoi Veikkausliigassa 13. elokuuta, kun Honka hävisi Turun Palloseuralle 1–2. Milović on pelannut myös Montenegron poikamaajoukkueissa yhteensä 14 ottelua.
Cindy Roleder

Cindy Roleder (s. 21. elokuuta 1989 Karl-Marx-Stadt, Itä-Saksa) on saksalainen pika-aitajuoksija. Hänen ennätyksensä on vuonna 2015 Pekingissä MM-kilpailuissa juostu 12,59. 
Roleder voitti pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Ostravassa vuonna 2011. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa hän selviytyi semifinaaleihin. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän oli seitsemäs ja Sopotin 2014 MM-hallikilpailuissa 60 metrin aitajuoksussa kuudes. Roleder voitti pronssia EM-kisoissa vuonna 2014 Zürichissä tuloksella 12,82. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Roleder saavutti yllättäen hopeaa omalla ennätyksellään. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 ajalla 12,62. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli viides.
Sisäratojen EM-kilpailuissa Belgradissa 2017 Roleder voitti kultaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,88. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai pronssia 100 metrin aitajuoksussa ajalla 12,77. Glasgow’n EM-hallikilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa ajalla 7,97. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui välierissä.
Hän on 178 senttimetriä pitkä ja edustaa LAZ Leipzigia.
Bahawalnagarin piirikunta

Bahawalnagarin piirikunta (pandžabiksi ja , ) on yksi Pakistanin Punjabin provinssin 36 piirikunnasta. Se rajautuu etelästä ja idästä Intiaan, lännestä Bahawalpurin piiriikuntaan ja pohjoisesta Sutlej-jokeen. Piirikunta on jaettu viiteen tehsiliin: Bahawalnagar, Chishtian, Fortabbas, Haroonabad ja Minchanabad.
Suurin osa Bahawalnagarin piirikunnan asukkaista puhuu äidinkielenään pandžabia. Piirikunnassa asuu myös paljon urdun ja saraikin puhujia.
Ennen Pakistaniin liittämistä Bahawalnagarin alue kuului Bahawalpurin kuningaskuntaan.
Andy Vernon

Andrew James ”Andy” Vernon (s. 7. tammikuuta 1986 Fareham, Englanti) on brittiläinen kestävyysjuoksija, joka kilpailee 5 000 ja 10 000 metrillä. 5 000 metrillä Vernonin ennätys on 13.11,50 ja 10 000 metrillä 27.42,62. Vernon edustaa Aldershot, Farnham &amp; Districtiä.
Vernon saavutti maastojuoksun EM-kilpailuissa alle 20-vuotiaiden sarjassa hopeaa 2005 sekä alle 23-vuotiaissa pronssia 2007 ja hopeaa 2008. Miesten kilpailussa hän oli 2009 kahdestoista ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Hän voitti kultaa 2011 kesäuniversiadeissa Shenzhenissä Kiinassa 5 000 metrillä. Maastojuoksun EM-kisoissa hän oli 2011 kahdeksas ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. Seuraavana vuonna hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa kolmastoista ja joukkuekilpailussa hopealla. Vuonna 2013 Serbian Belgradissa hän sijoittui sekä henkilökohtaisella että joukkuematkalla kolmanneksi. 
Vernon sijoittui 2014 Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 3 000 metrillä 11:nneksi. Saman vuoden Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa hän oli 5 000 metrillä kuudes. Yleisurheilun EM-kisoissa 2014 Zürichissä Vernon otti hopeaa 10 000 metriltä maanmiehensä Mo Farahin jälkeen ja pronssia samoista kisoista 5 000 metriltä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 10 000 metrillä 25:nneksi. Saman vuoden maastojuoksun EM-kilpailuissa hän oli viides ja voitti kuitaa joukkuekilpailussa. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi.
Delticom

Hannoverissa sijaitseva Delticom AG on pörssissä noteerattu renkaiden jälleenmyyjä, joka toimii verkossa. Yritys tarjoaa 42 maassa olevan 140 verkkokaupan kautta yksityis- ja yritysasiakkaille alakohtaisen valikoiman henkilöautojen ja moottoripyörien renkaita sekä lisävarusteita. Yli 500 milj. euron vuosittaisella liikevaihdollaan Delticom on Euroopan suurin verkossa toimiva renkaiden jälleenmyyjä.
Historia.
Rainer Binder ja Andreas Prüfer, kaksi Continental AG entistä päällikköä, perustivat Delticomin Hannoveriin vuonna 1999.
Vuonna 2000 Delticom AG avasi ensimmäisen yksityisasiakkaille tarkoitetun verkkokaupan nimeltä ReifenDirekt.de ja saman vuoden kesäkuussa ensimmäisen jälleenmyyjille tarkoitetun Autoreifenonline.de -verkkokaupan. Elokuussa 2001 Delticom perusti ensimmäisen tytäryhtiö "Delticom Ltd:in" Britanniaan ja avasi ensimmäisen verkossa toimivan rengaskaupan saksalaisen kielialueen ulkopuolella. Helmikuussa 2005 Delticom laajensi toimintaansa Suomeen ja avasi rengas-online.com -nimisen verkkokaupan.
Huhtikuussa 2002 Delticom nimettiin ehdokkaaksi "Deutscher Gründerpreis" -palkinnon saajaksi, ja se sijoittui kolmen parhaan joukkoon kategoriassa "Nousijat".
Vuodesta 2003 saakka Delticom on laajentanut renkaiden lisäksi tarjontaansa moottoriöljyillä, moottoripyörän akuilla, ajoneuvon kattoon tai takaosaan kiinnitettävillä telineillä sekä henkilöauton varaosilla. Marraskuussa 2003 Delticom voitti Deutscher Internetpreis -palkinnon ja sai palkintorahaa verkossa toimivan rengasmyyntikonseptin ansiosta. Joulukuussa 2003 Delticomille myönnettiin World Summit Award -palkinto.
Syyskuussa 2004 Delticom AG löysi uusia sijoittajia: Nord Holding ja RBK (molemmat Hannoverista). Tämän ansiosta kansainväliset laajentumissuunnitelmat saivat tukea. Lokakuussa 2004 Delticom palkittiin jälleen, ja se pääsi sijalle kolme “Deloitte Technology Fast50” -kilpailussa vuonna 2004. Yritys palkittiin nopeimmin kasvavaksi pörssin ulkopuoliseksi teknologiayritykseksi Saksassa. Huhtikuussa 2006 Delticom pääsi verkkomarkkinoilla eBayssä Power-Selleriksi sijalle 1 eBay-Motorsissa.
26. lokakuuta 2006 lähtien Delticom on ollut noteerattuna Saksan pörssissä Frankfurtissa Prime Standard -listalla (WKN 514680, ISIN DE0005146807, pörssilyhenne DEX). Alkaen 19.12.2008 aina 22.6.2015 asti Delticomin osakkeet ovat olleet osa . Lisäksi osakkeet on noteerattu myös Ala-Saksin osakeindeksissä Nisax20.
Syyskuussa 2013 Delticom osti kilpailijansa Tirendon n. 50 milj. eurolla.
Tytäryhtiöt.
Seuraavat tytäryhtiöt kuuluvat Delticom AG:
Muu toiminta.
Delticom on mukana muun muassa uusien startup-yritysten tukemisessa. Vuonna 2006 se lahjoitti varat Saksan talous- ja teknologiaministeriön jakamaan multimedia-alan perustajakilpailun "ECommerce – mit Multimedia erfolgreich starten" -erikoispalkintoon.
Vihertytönkorento

Vihertytönkorento ("Coenagrion armatum") on tytönkorentojen heimoon kuuluva vihertävä sudenkorento. Sen lentoaika on toukokuun loppupuolelta elokuun alkuun. Päälentoaika on kesäkuussa, ja heinäkuun alussa aikuisia korentoja ei enää juuri ole.
Ulkonäkö ja koko.
Vihertytönkorento muistuttaa ulkonäöltään muita tytönkorentoja. Koiraalla on hyvin suuret perälisäkkeet ja takaruumiin toisen jaokkeen yläpinnalla kulmikas musta kuvio, jonka etupuolella on kaksi pitkittäistä viivaa. Naaraan takaruumiin toinen ja kahdeksas jaoke ovat edestä enimmäkseen vaaleat. Kahdeksannessa jaokkeessa sijaitsevat tummat kuviot, jotka kääntyvät useimmiten ulospäin. Naaraalla on myös kauluksessa melkein suorakulmainen keskiliuska ja keskellä pieni lovi. Vihertytönkorennon siipitäplät ovat useimmiten yksiväriset ja melko tummat.
Vihertytönkorennon takaruumiin pituus on 23–27 mm ja takasiiven pituus 16–22 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Vihertytönkorento on Suomessa jokseenkin harvinainen mutta paikallisesti joskus hyvinkin runsaslukuinen. Sopivissa olosuhteissa saattaa elää tuhansia yksilöitä kerralla. Lajin elinaluetta Suomessa ovat saviperäiset maat rannikolla ja harvemmassa sisämaan järvillä Etelä-Lappiin asti. Joitakin yksittäisiä esiintymiä on myös pohjoisempana Lapissa. Lajin koko esiintymisalue sijoittuu Pohjois- ja Keski-Eurooppaan sekä Aasiassa 50° ja 60° leveyspiirien väliselle alueelle Kamtšatkalle asti.
Lajin elinympäristöä ovat monenlaiset vesialueet. Näistä yleisimpiä ovat merenlahdet, järvet ja pienet lampareet, joissa on runsaasti kasvillisuutta, erityisesti järvikortetta.
Get Scraped

Get Scraped on deadmau5:n ensimmäinen täyspitkä albumi, joka julkaistiin CD:nä vuonna 2005 ja digitaalisena vuonna 2006. Albumi julkaistiin itsenäisellä levymerkillä nimeltään ZOOLOOK. 
Albumi eroaa tyylillesti deadmau5:n uudemmasta ja paremmin tunnetusta progressiivisen housen soundista. Monissa kappaleissa on vaikutteita mm. IDM, ambient, downtempo, noise pop ja trip hop -tyylilajeista.
Nokia Lumia 930

Nokia Lumia 930 on puhelinvalmistaja Nokian huhtikuussa 2014 julkaisema älypuhelin. Puhelimessa on Windows Phone 8.1 käyttöjärjestelmä. Puhelin on saatavilla oranssina, vihreänä, mustana ja valkoisena. 
Puhelimessa on 5 tuuman AMOLED-näyttö, sen näytön tarkkuus on 1 080 × 1 920 ja siinä on 441 pikseliä tuumalla. Puhelimen kamerassa on 20 megapikselin kenno. Tallennuskapasiteetti puhelimessa on 32 gigatavua ja Microsoftin One Drive -pilvipalvelussa on lisäksi käytössä seitsemän gigatavua maksutonta tallennustilaa. Puhelimessa ei ole sd-korttipaikkaa.
Nokia Lumia 930:n paino on 167 grammaa ja mitat 137 × 71 millimetriä, paksuus on 9,8 millimetriä. Puhelimen takakuori on polykarbonaattia ja kehys alumiinia.
Juuso-Matti Pajuranta

Juuso-Matti Pajuranta (s. 1. kesäkuuta 1994 Vammala) on suomalainen autourheilija. Kilpaileminen alkoi kartingin parissa vuonna 2000. Karting-vuosina kilpailuja oli Suomessa ja Euroopan radoilla. Vuonna 2009 Pajuranta ajoi itselleen KF3- luokassa SM-pronssia ja samana vuonna ajoi KF3- luokassa Euroopan mestaruus 10:nneksi. 2010 Pajuranta voitti KF1-luokassa SM-kultaa ja ajoi KF2-luokassa SM-hopeaa. Pajuranta ajoi 2011 itselleen toisen suomenmestaruuden luokassa KF2. 
Vuonna 2012 hän kilpaili pelkästään ulkomailla, kiertäen Saksan- ja Euroopan mestaruussarjat sekä muutamia Italian kilpailuja entisen F1- kuljettaja Robert Kubican kartingtiimissä. Kaudella 2013 Pajuranta ajoi KF2 &amp; KZ2 luokissa muutamia kilpailuja Italiassa. 
2014 Juuso-Matti siirtyi kilpailemaan Fiat Abarth 500:lla , jossa hän kilpailee Euroopan- ja Italian mestaruussarjoissa. Pajuranta voitti heti ensimmäisenä vuotena molempien sarjojen mestaruudet. Vuonna 2015 hän siirtyi Fiat Abarth 695- luokkaan ja voitti Italian mestaruussarjan ja oli toinen Euroopan mestaruussarjassa. 
Vuodesta 2010 lähtien hän on ollut mukana AKK Driver Academy valmennusryhmässä.
Aiheesta muualla.
www.jmpajuranta.fi
Mehringplatz

Mehringplatz on pyöreä aukio Berliinin keskustassa Friedrichstrassen eteläpäässä, Kreuzbergin kaupunginosassa, aivan Landwehrkanalin pohjoispuolella. Se muodostaa Friedrichstadtin alueen eteläkärjen. Suoraan aukion eteläpuolella sijaitsi aikanaan Hallesches Tor -kaupunginportti.
Aukio rakennettiin vuonna 1734, ja se tunnettiin alkuaan nimellä Rondell, Rondel tai Rondeel. Se oli alkujaan yksi kolmesta Friedrichstadtin laajennuksen yhteydessä 1700-luvun alussa kaupungin reunoille rakennetusta geometrisesta aukiosta; kaksi muuta ovat nelikulmion muotoinen Pariser Platz ja kahdeksankulmainen Leipziger Platz. Rondell-aukio oli 1800-luvun alkuun saakka Berliinin rakennetun kaupunkialueen eteläinen päätepiste. Se nimettiin vuonna 1815 "Belle-Alliance-Platziksi". Nimi viittasi Waterloon taisteluun, sillä marsalkka Blücher oli ehdottanut kyseisen taistelun nimeämistä taistelupaikan lähellä sijainneen Belle Alliance -nimisen majatalon mukaan, jossa oli ollut Napoleonin päämaja taistelun aikana. Vuonna 1946 nimi muutettiin "Franz-Mehring-Platziksi" ja vuotta myöhemmin nykyiseen muotoonsa. Se viittaa toimittaja ja poliitikko Franz Mehringiin. Aukio muodosti aikanaan juhlavan päätteen keskustan läpi kulkevalle Friedrichstrasselle, mutta aukiota ympäröineet rakennukset tuhoutuivat toisessa maailmansodassa. Niiden tilalle rakennettiin 1960- ja 1970-luvuilla tavallisia asuinkerrostaloja.
Mehringplatzin keskellä on Friedenssäule (”Rauhanpylväs”) -niminen muistomerkki, joka pystytettiin vuonna 1843. Sen suunnitteli arkkitehti Christian Gottlieb Cantian ja pylvään huipulla olevan voitonjumalatar Viktorian patsaan veisti kuvanveistäjä Christian Daniel Rauch. Pylväs on noin 19 metriä korkea.
Phenacodontidae

Phenacodontidae oli lahkoon Condylarthra kuuluva heimo, joka eli Paleoseenikaudelta Eoseenikaudelle Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Heimon jäänteitä on löydetty paljon ja niiden tutkiminen on auttanut monien nisäkäsryhmien määrittämisessä, kuten kavioeläimet, sorkkaeläimet, Norsueläimet ja Valaat.
Kössi Kanto

Kössi Kanto (23. helmikuuta 1887 Kangasala – 1. huhtikuuta 1917) oli suomalainen näyttelijä. Tampereen Työväen Teatterissa uransa tehneen Kannon erikoisalaa olivat sankariroolit.
Elämä ja ura.
Kössi Kannon vanhemmat olivat August Kanto ja Maria Timgren. Myös hänen veljensä Kalle Kanto oli näyttelijä. Kansakoulun jälkeen Kössi Kanto työskenteli kassakaappitehtaalla. Hän aloitti näyttelijänuransa Tampereen Työväen Teatterissa 1908 ja työskenteli siellä varhaiseen kuolemaansa saakka.
Kannon näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Daniel Hjort, Abel (kappaleessa "Ikuinen taistelu"), Armas ("Tunturi Evind") sekä pääosa näytelmässä "Synti".
Kössi Kannon aviopuoliso Sirkka Kanto ja pariskunnan poika Orvo Kanto näyttelivät myös Tampereen Työväen Teatterissa. Kössi Kannon pojanpoika Kössi Jalmari Kanto on niin ikään näyttelijä.
Kössi Kanto kuoli tapaturmaisesti kolmenkymmenen vuoden ikäisenä: hänen päähänsä putosi jäämöhkäle Hämeenkatu 10:ssä sijainneen talon kolmannen kerroksen katolta.
Kreikan kaupungit

Kreikassa kaupungeilla ( &lt; ) viitataan yleensä suurempiin asutuskeskuksiin, joissa asuu yli 2 000 asukasta. Tätä pienemmät asutuskeskukset ovat kyliä (χωριό, "chorió"). Pienemmistä kaupungeista, joissa asuu 2 000–10 000 asukasta, voidaan käyttää nimitystä "komópoli" (κωμόπολη). Tällöin varsinainen "póli"-nimitys on varattu niille asutuskeskuksille, joiden väkiluku on yli 10 000. Suuriin kaupunkeihin, käytännössä lähinnä Ateenaan ja Thessalonikiin, voidaan viitata nimityksellä metropoli (μητρόπολη, "mitrópoli").
Nimitys "kaupunki" on näin ollen puhtaasti tilastollinen ja yleiseen kielenkäyttöön perustuva, ei lainsäädäntöön perustuva. Kreikassa kaupungeilla ei myöskään ole suoraa suhdetta kuntiin samoin kuin esimerkiksi Suomessa, jossa osa kunnista on kaupunkeja. Kreikassa kunnan hallinnollinen keskus eli kuntakeskus voi olla kaupunki tai kylä, mutta varsinkin vuoden 2011 aluehallinto- ja kuntauudistuksen jälkeen yhdessä kunnassa voi olla useita kaupunkeja. Toisaalta suurkaupungit voivat koostua useasta kunnasta ja varsinaisesta kaupungista. Näin erityisesti Ateenan tapauksessa: varsinaisen Ateenan kunnan asukasluku on 664 046, mutta Ateenan metropolialueen lähes 60 kunnassa asuu yli 3 000 000 asukasta (vuonna 2011).
Kreikkalaisista noin 62% asuu kaupungeissa ja kaupungistuminen lisääntyy 0,63 prosenttia vuodessa. Kaupunkiväestöstä noin puolet asuu Ateenan metropolialueella.
Suurimmat kaupungit.
Kreikan 20 suurinta kaupunkia koko kaupunkialueen väkiluvun mukaan laskettuna ovat:
Singaporejoki

Singaporejoki () on Singaporen kaupungin ydinkeskustassa virtaava runsaan kolmen kilometrin pituinen joki Singaporen saaren eteläosassa. Joki laskee Marina Bayhyn kaupungin ydinkeskustan kohdalla.
Varhaishistoria.
Singaporejoen suulla sijaitsi 1300-luvulla kalastajakylä Temasek, josta kehittyi noin kymmenen tuhannen asukkaan satamakaupunki. Myöhemmin kaupunki nimettiin Singapuraksi, leijonan kaupungiksi. Tarinan mukaan nimen keksi Srivijayan prinssi Sang Nila Utama nähdessään tuntemattoman esineen jota hän luuli leijonaksi.
1800-luvulla alueelle saapuivat britit. Sir Stamford Raffles perusti joen suulle brittien kauppasiirtokunnan vuonna 1819, jolloin sai alkunsa nykyinen Singapore. Singaporejoki tarjosi hyvät kulkuyhteydet mereltä kaupunkiin, ja vuosisata myöhemmin Singaporejoki oli maan tärkein kaupallinen elinehto.
Joen saastuminen ja puhdistus.
Maan nopea urbanisoituminen toi mukanaan ympäristöongelmia. Väkiluvun ja kaupankäynnin kasvaessa ja liikennemäärien noustessa joki saastui pahasti. Joen laiturit kävivät myös ahtaiksi useille kauppa-aluksille, mikä johti siihen että Keppelin satamaa, nykyistä Singaporen sataman yhtä terminaalia alettiin kehittää enemmän. Singaporen itsenäistyttyä maassa aloitettiin massiiviset uudistukset jotka koskivat maan vesihuoltoa ja viemäröintijärjestelmiä, etenkin kaupungin ydinkeskustassa jossa Singaporejoki virtaa. Suurimpien liikennemäärien siirtyessä pois Singaporejoelta saatiin mahdollisuus joen tilan kohentamiseen.
Vuonna 1977 Singaporen ympäristöministeriö aloitti Singaporejoen puhdistamisen. Jokea ruopattiin ja joen seinämät rakennettiin uudestaan. Molemmille puolille jokea rakennettiin rantakadut. Vuoteen 1983 mennessä joen tila oli kohentunut huomattavasti.
Joki nykyisin.
Vuonna 2008 rakennettiin Marinan pato Marina Bayn ja Singaporensalmen väliin erottamaan Singaporensalmen suolainen merivesi jokien makeasta vedestä. Nykyisin Marina Bay, sekä siihen laskevat Singaporejoki, Kallangjoki ja Geylangjoki, sekä Kallangjoen sivujoki Rochorjoki muodostavat tekoaltaan, joka tyydyttää 10% Singaporen vedentarpeesta. Tekoallas on Singaporen ensimmäinen ydinkeskustassa sijaitseva tekoallas. Siihen laskevien jokien valuma-alue on 10 000 hehtaaria, mikä on kuudesosa koko maan pinta-alasta.
Joen rannalla on nykyisin paljon viihdekäyttöä ja ravintolatoimintaa. Jokimaisemaa hallitsevat ydinkeskustan pilvenpiirtäjät, mutta vanhoja rakennuksia kuten Singaporen parlamenttitalo on joen varrella muistuttamassa joen historiasta.
Taigatytönkorento

Taigatytönkorento ("Coenagrion johanssoni") on pienikokoinen tytönkorentoihin kuuluva yleisehkö sudenkorento, joka elää erityisesti soilla.
Ulkonäkö ja koko.
Taigatytönkorento muistuttaa monia muita tytönkorentoja. Se on kuitenkin useimpia muita tytönkorentolajeja pienikokoisempi ja yksi pienimmistä sudenkorentolajeista.
Koiraan sinisen takaruumiin toisessa jaokkeessa on musta kuvio, joka muodoltaan muistuttaa äänirautaa. Jaokkeissa 3–5 on sauvamaiset mustat kuviot. Naaralla puolestaan on enimmäkseen vaaleat yhdeksäs ja kymmenes jaoke. Takaruumiin vatsapuoli on väritykseltään pitkälti musta.
Taigatytönkorennon takaruumiin pituus on 20–26 mm ja takasiiven pituus 15–20 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Taigatytönkorento elää soilla ja varsinkin nevan ympäröimillä suolammilla sekä puhtaissa puroissa ja joissa. Lajin elinalue keskittyy pohjoiseen. Levinneisyysalue käsittää Norjan, Ruotsin, Suomen, Baltian ja Pohjois-Venäjän Siperian itäosiin asti. Suomessa laji on jokseenkin yleinen mutta esiintyy osin paikallisesti ja useimmiten melko vähäisissä määrin. Lajia tavataan lähes koko Suomessa, mutta havaintoja Ahvenenmaalta ei juuri tunneta.
Elintavat.
Taigatytönkorennon lentoaika on touko-kesäkuun vaihteesta elokuun loppupuolelle. Päälentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuun loppupuolelle. Laji on erityisen herkkä tuulelle eikä mielellään lennä veden yllä.
Kalle Kanto

Kalle Kanto (1. helmikuuta 1889 Kangasala – 22. heinäkuuta 1973) oli suomalainen näyttelijä. Kannon vahvinta alaa oli sankariroolien tulkitseminen.
Elämä ja ura.
Kalle Kannon vanhemmat olivat August Kanto ja Maria Timgren. Hänen veljensä Kössi Kanto oli myös näyttelijä. Kansakoulun jälkeen Kalle Kanto työskenteli kassakaappitehtaalla. Hän aloitti näyttelijänuransa Tampereen Työväen Teatterissa 1915 ja työskenteli siellä vuoteen 1925, jolloin hän siirtyi Tampereen Teatteriin.
Kannon näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Terentij (kappaleessa "Taiga"), Klaus Kurki ("Elinan surma") ja "Kullervon" nimiosa.
Kanto teki sivuosan Koljon isäntänä sittemmin tuhoutuneessa Uuno Eskolan ohjaamassa mykkäelokuvassa "Ei auta itku markkinoilla" (1927).
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1983

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1983 16. kertaa. Kilpailut pidettiin Italian Roomassa 22.–27. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Pyhät bodarit

Pyhät bodarit: yhteisöllisyys ja onni täydellisessä ruumiissa on Taina Kinnusen vuonna 2001 julkaistu väitöskirja kehonrakennuskulttuurista. Teoksen on julkaissut Gaudeamus.
"Pyhät bodarit" avaa uusia näkökulmia kehonrakennuksen maailmaan, selvittäen sen intohimon sisältämiä merkityksiä ja osallistuen keskusteluun ruumiin ja ulkonäön roolista yhteiskunnassa. Kirja tutkii kehonrakennuksen tarkasti säädeltyjä rituaaleja, käsittelee inhimillisen onnen oppia ja analysoi yhteisön muodostumista tämän harrastuksen ympärille. Aiheita lähestytään kehon, uskonnon, sukupuolen ja alakulttuurin käsitteiden kautta, tarjoten samalla uusia näkökulmia niin alan harrastajille kuin myös niille, jotka ovat kiinnostuneita kehosta, sukupuolesta tai alakulttuureista yleisemmin.
Cobra Verde

Cobra Verde on italialaisen teknisen death metalin yhtye Hideous Divinityn toinen studioalbumi. Se on julkaistiin 28. lokakuuta 2014 levymerkillä Unique Leader Records.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Andrzej Kuziola.
Kössi Jalmari Kanto

Kössi Jalmari Kanto (17. toukokuuta 1945 Tampere) on suomalainen näyttelijä. Jyväskylän teatteripiireistä uransa aloittanut Kanto on tehnyt pitkän uran Kouvolan ja eritoten Mikkelin näyttämöillä.
Elämä ja ura.
Kössi Kanto syntyi aluepäällikkö Orvo Kannon ja konttoristi Valma Mäkisen perheeseen. Hänen isänisänsä - niin ikään Kössi Kanto - oli työskennellyt 1910-luvulla Tampereen Työväen Teatterin näyttelijänä. Myös hänen isosetänsä Kalle Kanto oli ammattinäyttelijä.
Kössi Jalmari Kanto aloitti teatteriuransa Jyväskylässä vuonna 1968. Vuosina 1975–1987 hän oli kiinnitettynä Kouvolan Teatteriin ja vuodesta 1987 Mikkelin Teatteriin, josta hän jäi eläkkeelle. Kanto on mikkeliläisen Teatteriosuuskunta EStaten perustajajäseniä.
Kannon näyttämötaiteellisia tehtäviä ovat muun muassa nimiosat näytelmissä "Maisteri" ja "Isä Camillo". Muista rooleista mainittakoon Claudius William Shakespearen "Hamletissa" ja renki Tolari Teuvo Pakkalan klassikkonäytelmässä "Tukkijoella". Serpin epookkikomediassa "Katupeilin takana" hän tulkitsi isän roolin. Ivan Menchellin "Leskikullat"-näytelmässä Kannolla oli Samin osa. Eläkevuosinaan Kanto on muun muassa ohjannut näytelmiä.
Kössi Kannon aviopuoliso on lehtori Rauni Väätämöinen. Hänellä on tyttäret Hanna (s. 1972) ja Jenni (s. 1976).
Marina Silva

Marina Silva (s. 8. helmikuuta 1958 Rio Branco) on brasilialainen ympäristönsuojelija ja poliitikko.
Huhtikuussa 2014 sosialistipuolueen johtaja Eduardo Campos ilmoitti asettuvansa ehdokkaaksi Brasilian presidentinvaaleissa lokakuussa 2014 ja nimeävänsä Marina Silvan varapresidenttiehdokkaakseen. Camposin kuoltua lento-onnettomuudessa 13. elokuuta nousi Silva vahvasti esille presidenttiehdokasta valittaessa. Silva kuuluu helluntailaiseen Assemblies of God -herätysliikkeeseen ja vastustaa samaa sukupuolta olevien oikeutta avioliittoon sekä naisten aborttioikeutta.
Einari Vuori

Einari Vuori (15. syyskuuta 1921 Hollola – 20. tammikuuta 2010 Lahti) oli suomalainen palomies ja kirjailija. Hän käytti kirjailijanimeä Mauri Vuori ja kirjoitti myös pakinoita nimimerkillä "Matias".
Lahden Möysänmäestä kotoisin ollut Vuori kävi kansakoulun ja opiskeli myöhemmin kirjoittamista työväenopiston kursseilla. Hän työskenteli sahalla viilaajana ja palomiehenä vuosina 1946–1976.
Vuori kirjoitti pakinoita "Salpaus-Häme"-lehteen 1969–1971 nimimerkillä "Matias". Hän kirjoitti myös teatteriarvosteluja "Kansan Uutisiin" ja hän oli Lahden teatterilautakunnan jäsenenä yli 30 vuotta.
Vuori palkittiin Työväenopistojen liiton kirjoituskilpailussa ja hänelle myönnettiin 1985 Kalevala-juhlavuosi-mitali sekä Suomen Valkoisen ruusun mitali. 
Teoksia.
Nimellä "Mauri Vuori":
Vuoren tekstejä on julkaistu myös seuraavissa antologioissa:
Hubert’s Lemonade

Hubert's Lemonade on yhdysvaltalainen virvoitusjuoma, jota on valmistettu vuodesta 1935 lähtien. Juomat sisältävät kaloreita 70 grammaa, hiilihydraatteja 18 grammaa ja sokeria 15 grammaa. Niiden valmistamiseen on käytetty Kaliforniassa kasvatettuja sitruunoita.
Juomat.
Hurbert's Lemonadea on tällä hetkellä saatavilla seuraavanlaisina vaihtoehtoina.
Lemonade
Organic
Diet Lemonade
Half &amp; Half
Abel Laudonio

Abel Ricardo Laudonio (30. elokuuta 1938 Buenos Aires, Argentiina – 12. elokuuta 2014 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Laudonio voitti 60 kilogramman painoluokassa olympiapronssia Roomassa 1960 hävittyään välierässään Sandro Lopopololle. Melbournessa 1956 Laudonio sijoittui yhdeksänneksi. Pan-Amerikan kisoissa 1959 hän voitti kultaa 60 kilogramman painoluokassa.
Laudonio kuoli 75-vuotiaana 12. elokuuta 2014.
GimmeYaWallet

GimmeYaWallet Productions Oy on suomalainen tuotantoyhtiö. Yhtiön omistavat tuottaja Riku Rantala ja ohjaaja Tuomas Milonoff. Tuotantoyhtiö on tuottanut menestyneet sarjat Madventures, Docventures ja Sound Tracker. Tämän lisäksi tuotantoyhtiö on tuottanut mainoksia muun muassa Elisalle ja Coca-Cola Finlandille. 
GimmeYaWalletin toimitusjohtaja on Elise Pietarila.
Rosteh

Rosteh () on vuonna 2007 perustettu Venäjän valtion omistama suuri, lukuisia merkittäviä tutkimuslaitoksia ja teollisuusyrityksiä hallinnoiva valtionkorporaatio. Säädös yhtiön uudesta nimestä annettiin heinäkuussa 2014; aiemmin korporaation nimenä oli Ростехнологии ("Rostehnologii"). Yhtiön kotipaikka on Moskova. Koko konsernissa tytäryrityksineen työskentelee noin 900 000 henkeä.
Vuonna 2012 tämä valtionyhtiön liikevaihto oli 931 miljardia Venäjän ruplaa. Ulkomaankaupan osuus liikevaihdosta oli 225 miljardia ruplaa. Vuonna 2013 Rostehin ulkomaankaupan arvoksi kerrottiin jo 350 miljardia ruplaa. Vuoden 2014 myynniksi yhtiö arvioi 1,3 biljoonaa ruplaa (20,2 mrd. USD), kun vuoden 2013 myynti oli ollut 1,04 biljoonaa RUB.
Tytäryritykset.
Rostehiin kuuluu kaikkiaan 663 erillistä organisaatiota, jotka toimivat emoyhtiön 13 holdingyhtiönä toimivan tytäryrityksen puitteissa. Holdingyhtiöistä kahdeksan toimii puolustusvälineteollisuudessa ja viisi siviilituotannon parissa. Rostehin yhtiöryppääseen kuuluu myös 21 suoraan emoyhtiön johtamaa organisaatiota. Suoraan ohjatuista yhtiöistä mainittakoon esimerkiksi Venäjän asevientiä hoitava Rosoboroneksport. Vuonna 2013 se vei venäläisaseita 13,2 miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta. Tukholman rauhantutkimuslaitos SIPRIn mukaan Venäjä nousi vuonna 2013 maailman suurimmaksi aseidenviejäksi.
Keskeisiä tytäryrityksiä ovat (holdingyhtiöt):
Rostehilla on myös huomattavaia vähemmistöomistuksia venäläisissä teollisuusyrityksissä. Esimerkiksi maan suurimmasta kuorma-autonvalmistajasta (KamAZ) se omistaa 49,9 %, sekä suuresta titaanin ja alumiinin tuottajasta VSMPO-AVISMA:sta 25 % (+1 osake).
Rosteh on mukana 23 yhteisyrityksessä merkittävien ulkomaalaisten teollisuusyritysten kanssa. Konsernin partnereita näissä hankkeissa ovat muun muassa General Electric, Finmeccanica, Siemens, Daimler, Boeing, Pirelli, Airbus ja Renault-Nissan. 
Rostehin useat tytäryritykset (merkintä *) ja konsernin pääjohtaja joutuivat kesällä ja alkusyksyllä 2014 Yhdysvaltojen ja/tai Euroopan yhteisön tai muun länsimaan pakotetoimenpiteiden kohteeksi Venäjän federaation jatkaessa Krimin sotilasmiehitystä ja maan sotiessa sekä tukiessa separatistisia sotilasryhmittymiä myös Itä-Ukrainassa.
Nick Offerman

Nick Offerman (s. 26. kesäkuuta 1970 Joliet, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen rooleihinsa lukeutuu muun muassa Ron Swanson komediasarjassa "Puisto-osasto" (2009–2015). Vuonna 2016 hän näytteli Richard “Dick” McDonaldia elokuvassa "The Founder". Vuonna 2024 Offerman palkittiin Primetime Emmyllä roolistaan televisiosarjassa "The Last of Us". 
Offerman on ollut naimisissa näyttelijä Megan Mullallyn kanssa syyskuusta 2003 lähtien. Näyttelijätyön lisäksi Offerman toimii puuseppänä.
Samuel Hall

Samuel Wesley "Sam" Hall (10. maaliskuuta 1937 Dayton, Ohio – 11. elokuuta 2014) oli yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiamitalisti.
Hall saavutti 3 metrin ponnahduslaudalta olympiahopeaa Roomassa 1960 sekä Pan-Amerikan kisojen hopeaa Chicagosta 1959.
Hall kuoli 77-vuotiaana 11. elokuuta 2014.
Bank Hapoalim

Bank Hapoalim (, ’työläisten pankki’) on Tel Avivin pörssiin listattu pankki, joka on Israelin suurin. Sen perusti vuonna 1921 ammatillinen keskusjärjestö Histadrut.
Danske Bank lisäsi Hapoalimin mustalle listalleen, koska israelilaispankki rahoittaa siirtokuntien rakentamista palestiinalaisalueilla.
Uka Agbai

Uka Agbai (s. 7. toukokuuta 1981) on nigerialais-yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, pelipaikaltaan laituri tai sentteri.
Yliopiston jälkeen Agbai pelasi muun muassa Saksan ylimmällä sarjatasolla ja Suomen Korisliigassa, jossa hän edusti kaudella 2005–2006 Tampereen Pyrintöä 16,9 pisteen ja 6,8 levypallon keskiarvoilla. Hän pelasi tammikuussa 2009 kaksi ottelua FoKoPossa, kunnes lähti Venezuelaan viisi kertaa suuremman palkan perässä.
Pierre ja Marie Curien yliopisto

Pierre ja Marie Curien yliopisto (ransk. "L'université Pierre-et-Marie-Curie" eli "UPMC"), tunnetaan myös nimellä "université Pierre et Marie Curie (Paris 6)". Se sijaitsee latinalaiskorttelissa Pariisissa. Se perustettiin vuonna 1971 Pariisin yliopiston jaettaessa useiksi eri yksiköiksi. Yliopistossa on yli 30 000 opiskelijaa. 
Kansainvälisten rankkausten perusteella yliopistoa pidetään yhtenä Ranskan parhaista.
Aulangonjärvi

Aulangonjärvi sijaitsee noin kolmen kilometriä Hämeenlinnan keskustan pohjoispuolella Aulangon luonnonsuojelualueen läheisyydessä. Kokemäenjoen vesistöön kuuluva järvi syntyi 1800–1900-lukujen vaihteessa, kun Vanajaveden korkeutta laskettiin kaksi metriä. Aulangonjärvi laskee pohjoisosastaan lyhyttä uomaa pitkin viereiseen Vanajaveteen ja on Kihtersuonojan kautta yhteydessä myös Katumajärveen.
Aulangonjärveä ympäröivät vanhat puistometsät ja valtaosa sen rannoista on rakentamatonta. Ainoastaan järven luoteiskulmassa on vakituista asutusta sekä lomakylä. Järven länsipuolella on Aulangon puistoalue, jossa sijaitsevasta näkötornista avautuu maisema Aulangonjärvelle. Järven pohjoispään tuntumassa ovat kaksi Aulangon Golfklubin kenttää.
Aulangonjärven ympäri kulkee 5,8 kilometrin pituinen ulkoilureitti. Sen maisemat vaihtelevat rehevästä lehtometsästä jyrkkiin kallioseinämiin. Aulangonjärven koillisosassa kohoaa yli 30 metrin korkeuteen järven pinnasta nouseva Käärmekallio. Järven luontaisiin kalalajeihin kuuluvat hauki ja ahven, istutettuina Aulangonjärvessä elävät myös siika ja kirjolohi.
Iikka Vehkalahti

Iikka Ilmari Vehkalahti (29. kesäkuuta 1949 Orimattila – 22. joulukuuta 2024 Hanko) oli suomalainen toimittaja, elokuvatuottaja ja dokumentaristi, joka tunnettiin yhteiskunnallisista dokumenttielokuvistaan. Hän ohjasi urallaan 20 dokumenttielokuvaa ja tuotti yli sata dokumenttia. Vehkalahti työskenteli muun muassa Yleisradion "Dokumenttiprojektin" tuottajana vuosina 1998–2015. Hän tuotti lukuisia tunnettuja dokumenttielokuvia, kuten Pirjo Honkasalon "Melancholian 3 huonetta", Joonas Neuvosen "Reindeerspotting" sekä Joonas Berghällin ja Mika Hotakaisen "Miesten vuoro".
Elämä.
Vehkalahti kirjoitti ylioppilaaksi Orimattilan yhteiskoulusta vuonna 1968. Opiskeltuaan dramaturgiaa Suomen Teatteriopistossa sekä journalismia ja valtio-oppia Tampereen yliopistossa hän työskenteli toimittajana, kunnes siirtyi elokuva-alalle vuonna 1987. 1970- ja 80-luvuilla Vehkalahti asui Porissa, jossa hän ohjasi ensimmäiset dokumenttielokuvansa. Vehkalahti toimi myös käsikirjoittajana ja leikkaajana. 
Vehkalahti oli Tampereen yliopiston journalistiikan vierailijaprofessorina 2011–2012. Vehkalahti sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon 2002 ja 2012 hänet palkittiin DocPoint -elokuvafestivaalilla Apollo-tunnustuspalkinnolla ansioistaan suomalaisen dokumenttielokuvan edistäjänä. 
Vehkalahti kuoli äkillisesti 75-vuotiaana joulukuussa 2024.
Perhe.
Iikka Vehkalahden puoliso oli toimittaja ja tietokirjailija Katri Merikallio. Hänen entinen puolisonsa oli elokuva- ja teatteriohjaaja Noora Männistö. Heidän tyttärensä on teatteriohjaaja ja lastenkirjailija Reetta Vehkalahti.
Caymansaarten dollari

Caymansaarten dollari (KYD) on Caymansaarilla vuodesta 1972 lähtien käytetty rahayksikkö, joka jakaantuu 100 senttiin. Sen arvo on ollut sidottu Yhdysvaltain dollariin 1. huhtikuuta 1974 lähtien yhden Caymansaarten dollarin arvon ollessa 1,2 Yhdysvaltain dollaria.
Tämä tekee siitä yhdeksänneksi arvokkaimman rahayksikön maailmassa ja samalla arvokkaimman dollarirahan.
Gerd Wiltfang

Gerhard ”Gerd” Wiltfang (27. huhtikuuta 1946 Stuhr, Ala-Saksi – 1. heinäkuuta 1997 Thedinghausen) oli saksalainen kilparatsastuksen olympiavoittaja. Hän oli mukana vuoden 1972 Münchenin olympialaisissa esteratsastuksen joukkuekisan kultamitalin voittaneessa Länsi-Saksan joukkueessa. Vuoden 1978 maailmanmestaruuskilpailuissa Wiltfang voitti kultamitalin ja vuonna 1982 hopeaa.
Gerd Wiltfang menehtyi vuonna 1997 sydämen vajaatoimintaan.
Pertti Monto

Raimo Pertti Ilmari Monto (2. syyskuuta 1936 Kurkijoki – 10. kesäkuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän toimi "Talouselämä"-lehden journalistisesta johtamisesta vastaavana toimituspäällikkönä 1972–1983, päätoimittajana 1983–1989 ja vastaavana päätoimittajana vuoteen 2000 saakka. Sitä ennen Monto työskenteli toimittajana "Aamulehdessä" ja "Jyväskylän Sanomissa".
Monton kaudella Pohjoismaiden suurin talousviikkolehti "Talouselämä" kehittyi ajankohtaiseksi, kriittiseksi ja analyyttiseksi suomalaisten yrityspäättäjien sparraajaksi. Monto kirjoitti lehteen muun muassa yli tuhat Pelin henki -kolumnia, jotka eivät pyrkineet miellyttämään vallankäyttäjiä.
Monto sai pitkästä ja merkittävästä urastaan valtion journalistipalkinnon vuonna 2001. Vuonna 1982 Aikakauslehtien päätoimittajat ry palkitsi hänet Julius-palkinnolla. Suomen Kuvalehden journalistipalkinto Montolle myönnettiin 1996 ja Aikakauslehtien Liiton J. V. Snellman -palkinto 1997.
Bahawalpurin piirikunta

Bahawalpurin piirikunta (pandžabiksi ja , ) on yksi Pakistanin Punjabin provinssin 36 piirikunnasta. Se rajautuu idästä Bahawalnagarin piirikuntaan, lännestä Rahim Yar Khanin piirikuntaan ja etelästä Intiaan. Pohjoisessa Sutlej-joki erottaa Bahawalpurin Lodhranin ja Veharin piirikunnista. Bahawalpur on jaettu kuuteen tehsiliin: Ahmadpur East, Bahawalpur City, Bahawalpur Saddar, Hasilpur, Khairpur, Tamewali ja Yazman.
Bahawalpurin kuningaskunta perustettiin vuonna 1802, ja sen ensimmäisenä hallitsijana ("nawab") toimi Bahawal Khan Abbasi I. Bahawalpur oli pitkään Sikhivaltion vasalli. Vuonna 1947 Bahawalpurin nawab allekirjoitti sopimuksen, jolla Bahawalpur liitettiin Pakistaniin.
Bahawalpurin alueen pääkieli on saraiki. Myös pandžabia, urdua ja englantia ymmärretään yleisesti.
2-klooripyridiini

2-klooripyridiini (C5H4ClN) on heterosyklinen orgaaninen yhdiste ja pyridiinin kloorattu johdannainen. Ainetta voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä esimerkiksi hyönteismyrkkyjen ja lääkeaineiden valmistuksessa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 2-klooripyridiini on väritöntä nestettä. Se liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoli, etanoliin ja dietyylieetteriin. 2-klooripyridiini reagoi useiden nukleofiilien kanssa nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla, jossa nukleofiili korvaa klooriatomin yhdisteen rakenteessa. Nukleofiiliena voivat toimia esimerkiksi alkoksidit ja amiinit
Valmistus ja käyttö.
2-klooripyridiiniä voidaan valmistaa klooraamalla pyridiini-N-oksidia fosforyylikloridin avulla. Myös pyridiinin suoraa kloorausta 270 °C:n lämpötilassa voidaan käyttää, mutta se antaa tyypillisesti 2-klooripyridiinin ja 2,6-diklooripyridiinin seoksen. Yhdistettä voidaan syntetisoida myös fosforyylikloridin ja 2-pyridonin välisellä reaktiolla.
2-klooripyridiiniä käytetään lääkeaineiden, kuten antihistamiinina käytettävän kloorifeniramiinin ja rytmihäiriöiden hoidossa käytettävän disopyramidin, fungisidien kuten pyritionin, hyönteismyrkkyjen kuten pyriproksifeenin ja maatalouskemikaalien synteeseissä.
Beibi (kappale)

Beibi on suomalaisen Haloo Helsinki! -yhtyeen kappale, joka julkaistiin yhtyeen "Kiitos ei ole kirosana" -albumin ensimmäisenä singlenä 15. elokuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet yhtyeen kitaristit Leo Hakanen ja Jere Marttila, ja sen on sanoittanut yhtyeen laulaja Elli Haloo.
Kappaleesta on julkaistu Sami Joensuun ohjaama musiikkivideo, joka on kuvattu Bulgarian Sofiassa sijaitsevassa entisessä terästehtaassa.
Mark Strong

Marco Giuseppe Salussolia eli Mark Strong (s. 5. elokuuta 1963 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä, joka on esiintynyt useissa menestyneissä elokuvissa. 
Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa kuten "RocknRolla", "Valheiden verkko", "Syriana", "Nuori Victoria", "Sherlock Holmes", "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja", "Kick-Ass", "Green Lantern", "Zero Dark Thirty", "Robin Hood", "John Carter", "The Imitation Game", "" ja "Shazam!".
Strong näyttelee usein roistoa tai antagonistia.
Yksityiselämä.
Mark Strong syntyi Lontoossa itävaltalaiselle äidille ja italialaiselle isälle. Hänen nimensä oli alun perin Marco Giuseppe Salussolia, mutta hänen äitinsä muutti hänen nimensä kun hän oli viisivuotias. 
Strong on naimisissa tuottaja Liza Marshallin kanssa ja heillä on kaksi poikaa.
Hänen läheisiin ystäviinsä lukeutuvat näyttelijät Daniel Craig, Dexter Fletcher ja kokki Jamie Oliver.
Chuggington

Chuggington on Ludorum plc:n tuottama brittiläinen animaatiosarja. Se kertoo Chuggingtonin kaupungista, jossa ihmisten lisäksi asuu myös junia. Nuoret junat Wilson, Koko ja Bruno ovat sarjan päähenkilöt. Sarjasta on tehty viisi kautta ja 128 jaksoa. Suomessa sarjaa on esitetty MTV3 ja Disney Junior sekä The Television Kids Channel -kanavilla.
Cornstalk

Cornstalk (omakielinen nimi Keigh-tugh-qua; noin 1720 – 9. marraskuuta 1777) oli shawneiden huomattava johtaja 1770-luvun alkuvuosina ennen Yhdysvaltain vapaussotaa. Hänet tunnettiin myös nimillä Hokoleskwa ja Wynepuechsika.
Cornstalk vastusti vuosikymmenien ajan eurooppalaisten siirtokuntien leviämistä Ohiolaaksoon. Parhaiten hänet tunnetaan Point Pleasantin taistelusta, jossa hän johti noin tuhatta shawneeta, wyandotia ja delawarea Virginian miliisiä vastaan käydyssä yhteenotossa. Allekirjoitettuaan kaksi rauhansopimusta vuonna 1775 Cornstalkista tuli viimeisten elinvuosiensa ajaksi rauhanlähettiläs, joka kielsi intiaaneja liittymästä Britannian puolelle Yhdysvaltoja vastaan. Marraskuussa 1777 virginialaiset miliisit murhasivat hänet Fort Randolphissa diplomaattisen vierailun aikana. Tämä verityö järkytti sekä intiaaneja että virginialaisia.
Marlene

Marlene on alkujaan saksalainen naisen etunimi. Se on syntynyt lyhentymänä yhdistelmänimestä Maria Magdalena. Nimestä ovat käytössä myös muunnokset Marleen, Marlena ja Marleena.
Suomessa nimi Marlene on annettu elokuuhun 2025 mennessä noin 1270 henkilölle. Marlenen nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 15. elokuuta.
Willy Berking

Willy Berking (22. kesäkuuta 1910 Düsseldorf – 21. toukokuuta 1979 München) oli saksalainen kapellimestari, pasunisti ja säveltäjä. Hän perusti ensimmäisen big bandinsa Berliinissä vuonna 1928. 1930-luvulla hän soitti pasuunaa tanssi- ja viihdeorkestereissa. Toisen maailmansodan aikaan hän toimi saksalaisen propaganda big bandin "Charlie and His Orchestra" johtajana. Myöhemmin Berking toimi vuoden 1957 euroviisujen kapellimestarina, sekä johti Saksan kappaleet kilpailussa vuosina 1957, 1963, 1964 ja 1966. Vuonna 1957 hän toimi myös Sveitsin, Luxembourgin ja Belgian kapellimestarina.
Berking kuoli syöpään vuonna 1979.
Milky Chance

Milky Chance on saksalainen pop/rock/folkduo. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja Clemens Rehbein sekä DJ Philipp Dausch. Yhtye nousi suosioon huhtikuussa 2013 "Stolen Dance" -kappaleellaan. Yhtye julkaisi ensimmäisen levynsä "Sadnecessary" lokakuussa 2013.
Friedrich Ebert nuorempi

Friedrich Ebert nuorempi (12. syyskuuta 1894 Bremen – 4. joulukuuta 1979 Berliini) oli saksalainen vasemmistopoliitikko ja Saksan ensimmäisenä presidenttinä toimineen Friedrich Ebertin poika. Hän oli alkujaan isänsä tavoin sosiaalidemokraatti, mutta toisen maailmansodan jälkeen hän toimi Itä-Saksaa hallinneessa Sosialistisessa yhtenäisyyspuolueessa (SED). Hän oli Itä-Berliinin ylipormestarina 1948–1967.
Ebert kävi ala- ja keskikoulun Berliinissä ja kouluttautui 1909–1913 kirjanpainajaksi, missä ammatissa hän työskenteli seuraavat kaksi vuotta. Hän liittyi 1910 sosiaalidemokraattisen nuorisoliittoon ja 1913 Saksan sosiaalidemokraattiseen puolueeseen (SPD). Vuosina 1915–1918 hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan jalkaväen sotilaana. Weimarin tasavallan aikana Ebert toimi sosiaalidemokraattisten lehtien toimittajana. Vuosina 1918–1923 hän oli "Vorwärtsin" toimittajana, sen jälkeen kaksi vuotta sosiaalidemokraattisen lehdistöpalvelun työntekijänä ja vuosina 1925–1933 "Brandenburger Zeitungin" sekä "Potsdamer Volksblattin" päätoimittajana. Toukokuusta 1928 kesäkuuhun 1933 hän oli edustajana Saksan valtiopäivillä. Vuonna 1933 hän oli lyhyen aikaa myös Brandenburgin maapäivien edustajana Preussin osavaltion valtioneuvostossa. Ebert menetti työnsä, kun uusi kansallissosialistinen hallinto takavarikoi "Brandenburger Zeitungin" lehtipainon toukokuussa 1933, ja heinäkuusta joulukuuhun hän oli poliittisista syistä vangittuna Oranienburgin, Börgermoorin ja Lichtenbergin keskitysleireissä. Seuraavina vuosina hän oli pääasiassa työttömänä. Toisen maailmansodan alussa hänet kutsuttiin uudelleen asepalvelukseen ja hän palveli elokuusta 1939 toukokuuhun 1940 Wehrmachtissa osallistuen Puolan-sotaretkeen yleten ylikorpraaliksi. Sen jälkeen hänet määrättiin työskentelemään valtion kustannuslaitos Reichsverlagsamtiin.
Sodan jälkeen Ebert toimi 1945–1946 SPD:n Brandenburgin piirin puheenjohtajana. Hän kannatti sosiaalidemokraattisen ja kommunistisen puolueen yhdistämistä, ja SED:n perustamisen jälkeen hän jatkoi huhtikuusta 1946 alkaen toisena Brandenburgin piirijohtajista. Hänet valittiin SED:n keskuskomiteaan, 1947 keskussihteeristöön ja 1949 politbyroohon eli ylimpään puoluejohtoon. Hän toimi vuodesta 1946 myös Brandenburgin maapäivien puhemiehenä. Vuonna 1948 Ebert valittiin Itä-Berliinin ylipormestariksi, missä tehtävässä hän toimi melkein kaksikymmentä vuotta. Samanaikaisesti hän oli jäsenenä 1948–1949 toimineessa Saksan kansanneuvostossa, 1949–1950 väliaikaisessa kansankamarissa ja vuodesta 1950 kuolemaansa asti DDR:n valtaa vailla olleessa parlamentissa, kansankamarissa. Hän oli 1950–1963 ja 1971–1979 kansankamarin varapuhemies sekä vuodesta 1971 SED:n parlamenttiryhmän puheenjohtaja. Vuodesta 1960 Ebert kuului myös Itä-Saksan valtioneuvostoon. Hänellä oli lisäksi muita tärkeitä luottamustehtäviä DDR:ssä. Vuosina 1950–1958 hän oli saksalais-neuvostoliittolaisen ystävyysseuran puheenjohtaja ja 1957–1964 DDR:n kaupunki- ja maapäivien puheenjohtaja. Hän sai monia korkeita itäsaksalaisia kunniamerkkejä.
Bilal Velija

Bilal Velija (s. 22. lokakuuta 1982 Negotino, Jugoslavian SLT) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Musan Salamaa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Velija aloitti uransa pohjoismakedonialaisessa FK Sileksissä. Vuonna 2007 hän pelasi Suomessa FC PoPassa Kakkosta. Hän liittyi Olimpik Bakun joukkueeseen talvella 2008. Joukkue saavutti tuolla kaudella toisen sijan Azerbaidžanin valioliigassa. Hän jätti seuran kesäkuussa 2008.
Maaliskuussa 2009 Velija solmi kaksivuotisen sopimuksen Norjan Adecco-liigassa pelanneen Løv-Hamin kanssa. Vuonna 2010 Løv-Ham palasi puoliammattilaisseuraksi ja luopui kaikista sopimuspelaajistaan Velija mukaan lukien.
Helmikuussa 2014 Velija kävi Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran testissä, pelaten kahdessa Liigacupin ottelussa. Saman vuoden huhtikuussa Velija solmi kauden 2014 kattavan sopimuksen Ykkösessä pelaavan JJK:n kanssa.
Seitsemän merta

Seitsemän merta on laajasti tunnettu historiallinen sanonta, joka viittaa joko nykykäsityksen mukaan valtameriin tai kunakin aikana erilaiseen joukkoon meriä. Sanonnalla tarkoitetaan joko kaukaisia maita kuten "seitsemän meren takana" tai merimiesten kokeneisuutta: "Hän on purjehtinut seitsemällä merellä". Valtameriä ei ole kuin kolme eli Atlantti, Tyynimeri sekä Intian valtameri tai viisi, jos sekä Pohjoinen jäämeri että Eteläinen jäämeri lasketaan mukaan, mutta kun halutaan lukumääräksi seitsemän sanonnan mukaan, niin tähän on päästy jakamalla sekä Atlantti että Tyynimeri eteläiseen ja pohjoiseen osaan.
"Seitsemän merta"-sanonnan nykyiseen yleisyyteen on ehkä eniten vaikuttanut Rudyard Kipling runokokoelma "The Seven Seas" vuodelta 1896.
Sanonnan historia ulottuu Mesopotamiaan, jossa tunnettiin seitsemän planeettaa. Tätä kautta luvusta seitsemän tuli pyhä luku, joka silloin yhdistettiin myös tunnettuihin meriin. 
Antiikin aikana meriin luettiin:
900-luvulla Islamilainen maantieteilijä Ya'qubi kirjoitti kuvauksen matkasta Kiinaan seitsemän meren yli. Nämä meret olivat Persianlahti, Khambatinlahti, Bengalinlahti, Malakansalmi, Singaporensalmi, Siaminlahti ja Etelä-Kiinan meri.
Arabialaisten merenkävijöiden käsitys seitsemästä merestä on todennäköisesti sisältänyt myös ne meret, joilla he kulkivat:
Mäntyluodon hotelli

Mäntyluodon hotelli on vuonna 1918 perustettu hotelli-ravintola, joka toimii Porin Mäntyluodon kaupunginosassa, noin 20 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. 
Torkel Nordmanin ja Arthur Fagerholmin arkkitehtitoimiston suunnittelema jugendtyylinen rakennus sijaitsee aivan Porin sataman kupeessa, ja se on osa Mäntyluodon luotsi- ja satamaympäristöä, jonka Museovirasto on määritellyt valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Hotellin rakennutti Porin kaupunki, joka myös omisti sen vuoteen 2000 saakka.