tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pefkákian metroasema

Pefkákia ( eli Σταθμός Πευκάκια, "Stathmós Pefkákia") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Néa Ionían kaupungissa Suur-Ateenan pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 5. heinäkuuta 1956. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Perissós ja koilliseen Néa Ionía.
Perissóksen metroasema

Perissós ( eli Σταθμός Περισσός, "Stathmós Perissós") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Néa Ionían kaupungissa Suur-Ateenan pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 14. maaliskuuta 1956. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Áno Patísia ja koilliseen Pefkákia.
Távroksen metroasema

Távros - Elefthérios Venizélos ( eli Σταθμός Ταύρος - Ελευθέριος Βενιζέλος, "Stathmós Távros - Elefthérios Venizélos") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Távroksen kaupungissa Suur-Ateenan lounaisosassa.
Metroasema avattiin 6. helmikuuta 1989. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Metroasema on omistettu 1900-luvun alkupuolen merkittävälle poliitikko Elefthérios Venizélokselle. Seuraava asema lounaaseen on Kallithéa ja koilliseen Petrálona.
Ulkomuseo

Ulkomuseo tai ulkoilmamuseo on museotyyppi, joka on muodostunut museoalueella olevista rakennuksista, joilla on jonkinlaista historiallista arvoa. Ulkomuseoiden rakennukset ovatkin museorakennusten eritystapauksia, sillä niissä itse rakennuksetkin ovat museoesineitä.
Ulkomuseot ovat skandinavialainen keksintö: Ensimmäinen ulkomuseo oli Tukholmaan perustettu Skansen, joka avattiin 1891. Seuraavien kahden vuosikymmen aikana Skandinaviassa perustettiin Kulturen Lundiin, Norsk Folkemuseum Osloon, Maihaugen Lillehammeriin, Frilandsmuseet Lyngbyhyn ja Den Gamle By Aarhusiin. Ensimmäinen Skandinavian ulkopuolelle avattu ulkomuseo oli Alankomaiden Arnhemiin vuonna 1918 avattu Alankomaiden ulkomuseo. Tämän jälkeen ulkomuseoita alkoi syntyä muuallakin Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Toisen maailmansodan jälkeen ne levisivät ympäri maailmaa.
Monet ensimmäisistä ulkomuseoista keskittyi maaseutuun ja niiden kulttuuriin, mutta jo tanskalainen Den Gamle By esitteli kaupunkikulttuuria. Teollisuuskulttuuri on ollut nouseva teema 1960-luvulta lähtien, mutta sittemmin ulkomuseoiden moninaisuus on kasvanut.
Ulkomuseot ovat siinä mielessä museoiden poikkeustapauksia, että niiden rakennuksetkin ovat osa museoesineistöä. Osa museotyötä onkin rakennusten säilyttäminen ja hoitaminen. Ulkomuseoiden rakennukset saattavat olla tehty materiaaleista, joista ei yleensä enää valmisteta rakennuksia. Tällaisia materiaaleja ovat esimerkiksi olki, kaisla, tuohi, turve ja lauta. Rakennusten uusiminen ja korjaaminen vaatiikin erikoistaitoja.
Fitbit

Fitbit on yhdysvaltalainen puettavaa elektroniikkaa valmistava yritys. Se on yksi suurimmista aktiivisuusrannekkeiden valmistajista. Fitbit osti joulukuussa 2016 älykellopioneeri Pebblen ja tammikuussa 2017 Vector Watchin. Pian yritysostojen jälkeen Fitbit joutui kuitenkin vähentämään väkeä.
Google osti Fitbitin 2,1 miljardilla dollarilla marraskuussa 2019.
Tom McCullough

Tom McCullough (s. 22. syyskuuta 1975) on brittiläinen Force Indian Formula 1 -tallin insinööri. McCullough aloitti uransa Williamsilla vuonna 2002.
McCullough on toiminut Williamsilla muun muassa Nico Hülkenbergin, Rubens Barrichellon ja Bruno Sennan kisainsinöörinä. Kaudella 2013 hän toimi Sauberin pääinsinöörinä. Kaudesta 2014 lähtien McCullough on toiminut puolestaan Force Indian pääinsinöörinä.
ER-kaavio

ER-kaavio tai ER-malli () on entiteettien suhteita kuvaava malli, mutta yleisemmin sitä käytetään tietokantojen suunnittelussa ja mallintamisessa. ER-kaavion kehitti Peter Chen, ja se julkaistiin vuonna 1976. Chenin malli on laajimmin tunnettu, vaikka muita esitystapoja on ollut jo ennen Chenin versiota.
ER-kaavion tehtävä on kuvata tietorakenteita graafisessa muodossa.
Keskeisimpiä elementtejä ovat neliskulmaiset laatikot, jotka kuvaavat jotain kohdetta; luokkaa tai tietokannan taulua (eli entiteettiä). Jokaisella entiteetillä on myös ominaisuustietoja (attributteja), joita kuvataan ja eritellään ellipsin muodolla.
Attribuuttitiedoissa on useimmiten käytössä seuraava merkintätapa:
Koska entiteetit ovat keskenään (käytännössä aina) erilaisissa suhteissa, kuvataan suhteita vinoneliön muotoisilla kuvioilla. Suhteen ohessa määritellään myös tietojen keskinäinen suhde (Esimerkiksi "yhden-suhde-moneen": codice_1). Suhteiden kuvaamiseen ei ole yhtä vakiintunutta tapaa, vaan merkintätavat vaihtelevat symboleista kirjaimiin ja numeroihin.
Pentti Kujala

Pentti Johannes Kujala (18. toukokuuta 1919 Isokyrö – 13. heinäkuuta 2005) oli suomalainen upseeri, joka toimi muun muassa Panssarikoulun johtajana.
Kujalan vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kujala ja Maija Soini. Hänen puolisonsa vuodesta 1946 oli Kerttu Sivuoja.
Kujala kävi 5/8 luokkaa Raahen Porvari- ja Kauppakoulua ja kauppaopiston, Kadettikoulusta hän valmistui 1949 ja suoritti esiupseerikurssin 1959. Talvisodassa Kujala toimi nuorempana upseerina Jalkaväkirykmentti 68:ssa, jatkosodassa nuorempana upseerina ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 13:ssa ja komppanianpäällikkönä Jalkaväkirykmentti 45:ssä. Hän haavoittui kolme kertaa ja oli 55% sotainvalidi.
Nuorempana upseerina 13. Prikaatissa Kujala toimi välirauhan aikana 1940–1941 ja Rajavartiorykmentti 1:ssä 1945–1947. Komppanianpäällikkö ja aliupseerikoulun johtaja hän oli 1947–1952 ja Jääkäripataljoona 1:n koulutus- ja järjestelyupseeri 1952–1959. Panssariprikaatin esikunnan koulutustoimiston päällikkönä Kujala toimi 1959–1966, Etelä-Suomen sotilasläänin koulutustoimiston esiupseerina 1966, Panssariprikaatin esikuntapäällikkönä 1966–1968 ja Panssarikoulun johtajana 1968–1970. Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistopäällikkö Kujala oli 1970–1973 ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta 1973.
Kujala ylennettiin reservin vänrikiksi 1939, luutnantiksi 1941, kapteeniksi 1944, majuriksi 1959 ja everstiluutnantiksi 1966.
OxygenOS

OxygenOS on OnePlussan puhelimilleen kehittämä Androidiin perustuva käyttöjärjestelmä. Sen Kiinan markkinoille suunniteltua versiota kutsutaan nimellä HydrogenOS (). OxygenOS toimii OnePlussan kaikkien OnePlus Onen jälkeen julkaisemien puhelinten oletuskäyttöjärjestelmänä. OxygenOS on käyttöliittymältään pitkälti puhtaan Androidin kaltainen, mutta normaalia Androidia laajemmin muokattavissa.
Kehitys ja historia.
OnePlus käytti OnePlus Onen alkuperäisenä oletuskäyttöjärjestelmänä CyanogenModia. OnePlus Onen myynti kielletiin Intiassa CyanegonModin omistaja Cyanogenin ja Micromaxin välisen yksinoikeussopimuksen takia. Vuoden 2015 alussa OnePlus alkoi kehittää omaa käyttöjärjestelmäänsä. Sen nimeksi valittiin käyttäjien jättämistä ehdotuksista OxygenOS, joka tarkoittaa happikäyttöjärjestelmää ("oxygen operating system"). Helmikuussa 2015 OnePlus paljasti lisää vielä julkaisemattomasta OxygenOS:stä. Siitä pyrittiin tekemään mahdollisimman virtapihi, tehokas ja käyttöliittymältään virtaviivainen. OxygenOS pyrittiin alun perin julkaisemaan vuoden 2015 maaliskuussa. OxygenOS:n julkaisu kuitenkin venyi huhtikuun puolelle. Ensimmäinen versio perustui Android 5.0.2:een.
OnePlus ilmoitti huhtikuussa 2015 julkaisevansa OxygenOS:stä Kiinan markkinoille oman version, jota kutsutaan nimellä HydrogenOS (lyh. H2OS). Säästääkseen käyttöjärjestelmän kehityksessä käytettäviä resursseja OnePlus yhdisti OxygenOS:n ja HydrogenOS:n kehitystiimit syyskuussa 2016.
Vastaanotto.
Muutama kuukausi OxygenOS:n julkaisun jälkeen Mobiili.fi arvosteli sen. Se piti sitä graafisesti yhtenäisenä ja nopeana, mutta liian normaalin Androidin kaltaisena. Se sai kritiikkiä myös CyanogenModia karsitummista ominaisuuksista ja pohjautumisesta silloin jo vanhaan Android 5.0.2:een. Taskumuron arvostelija Juha Kokkosen mukaan OxygenOS pääsi eroon häiritsevistä bugeistaan OnePlus 3T:n kohdalla.
SpaceX CRS-12

SpaceX CRS-12 (myös SpX-12) on SpaceX:n suunniteltu rahtilento kansainväliselle avaruusasemalle. Yhtiön Falcon 9 Full Thrust -raketin on tarkoitus laukaista Dragon-rahtikapseli hyötykuormineen 1. elokuuta 2017. Lento kuuluu NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan.
Laukaisuajankohdan kehitys ja valmistelut.
CRS-12 oli viimeinen 12 alkuperäisestä CRS-ohjelman puitteissa SpaceX:ltä tilatuista kansainvälisen avaruusaseman rahtilennoista. Lento oli alun perin tarkoitus laukaista 15. joulukuuta 2016, mistä sitä lykättiin ensin vuoden 2017 ensimmäiseen neljännekseen, sitten 8. huhtikuuta, 1. kesäkuuta, ja lopulta 1. elokuuta.
Kuorma.
Lennon on tarkoitus viedä asemalle 2 349 kilogrammaa paineistettua ja 961 kg paineistamatonta hyötykuormaa. Kapselin paineistamattoman rahtitilan hyötykuormaksi on suunniteltu 1011–1015 elektronivoltin kosmisten hiukkasten alkuainekoostumusta tutkivaa CREAM-hyötykuormaa.
Bradley Joyce

Bradley Joyce (s. 19. toukokuuta 1970) on brittiläinen Force Indian Formula 1 -tallin insinööri. Bradley aloitti uransa Jordanilla vuonna 2005. Sitä ennen hän työskenteli Nissan World Series -sarjassa Carlin -tallissa.
Kaudet 2005–2006 Joyce toimi Tiago Monteiron kisainsinöörinä, ja seuraavalla kaudella Adrian Sutilin kisainsinöörinä. Kaudet 2008–2009 hän toimi Giancarlo Fisichellan kisainsinöörinä. Sen jälkeen hän toimi jälleen kaudet 2010–2011 ja 2013 Sutilin kisainsinöörinä. Kaudet 2012, 2014–2016 hän toimi puolestaan Nico Hülkenbergin kisainsinöörinä.
Tampere Klubi

Tampere Klubi oli tieteentekijöiden kansainvälinen keskustelufoorumi, jossa pohdittiin demokratian tilaa ja tulevaisuutta. Klubi toimi vuosina 2002–2017.
Tampere Klubi perustettiin professori Aulis Aarnion ajatuksesta vuonna 2000. Ajatuksena oli Rooman Klubin kaltainen, mutta mahdollisimman monta eri tieteenalaa yhteen tuova keskustelufoorumi. Ensimmäinen tilaisuus oli Tampereella kesällä 2002. Ensimmäisen Tampere-luennon esitti talousnobelisti James M. Buchanan. Kaikkiaan vuosien aikana Klubin jäsenistössä oli viisi nobelistia. Muut nobelistit olivat taloustieteilijät Thomas Schelling, Elinor Ostrom ja Bengt Holmström sekä Nobelin rauhanpalkinnon saanut presidentti Martti Ahtisaari. Klubin perustamisen alkuvuosina sen kunniapuheenjohtajana oli filosofi Georg Henrik von Wright.
Tampere Klubilla oli Tampere-talon seminaarien lisäksi myös muita tapahtumia. Keskusteluja käytiin myös Helsingin, Turun, Jyväskylän ja Lapin yliopistoissa. Lisäksi Tampere Klubi järjesti yli 40 seminaari- tai esitelmätilaisuutta.
Tampere Klubin viimeinen luento pidettiin helmikuussa 2017. Viimeisen luennon esitti ministeri Raimo Sailas. Aulis Aarnio toimi Klubin pääsihteerinä koko sen toiminta-ajan.
Turmion suurherttua

Turmion suurherttua on Kauko Röyhkän ja Severi Pyysalon studioalbumi, joka julkaistiin 31. maaliskuuta 2017 levymerkillä Svart Records. Albumilla vierailevana solistina toimii myös Maarit Hurmerinta. Soundin Saku Schildt on kuvaillut musiikkia ”syntiseksi jazziksi”.
Albumilta julkaistiin single ”Seuraavaksi Sansibar” 17. helmikuuta 2017. Kappaleesta kuvattiin musiikkivideo. Albumin levynjulkaisukeikka järjestettiin Helsingin Tavastia-klubilla 22. maaliskuuta, jolloin myös Maarit esiintyi.
Pasilasta Kallioon

Pasilasta Kallioon on psykedeelisen rytmimusiikin yhtye Plutonium 74:n esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Rapu Records. Albumin teemoina ovat arkiset asiat, yhteiskuntakritiikki ja rasisminvastaisuus.
Vuonna 2011 Stupido Records julkaisi albumista uusintapainoksen.
Vastaanotto.
Soundin Tero Alanko antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän piti sitä onnistuneena yhtä kappaletta lukuun ottamatta, ja kehui puhelaulun sanojen mittapuutetta tervehenkiseksi dylanismiksi.
Francesco Nenci

Francesco Nenci (s. 2. tammikuuta 1969 Perugia) on italialainen DTM -sarjassa kilpailevan Audi Sport Team Rosbergin -tallin tekninen johtaja. Nenci aloitti uransa Formula 1:ssä Toyotalla vuonna 2001. Sitä ennen hän työskenteli Formula 3000 -sarjassa Coloni -tallissa.
Kaudet 2005–2007 Nenci toimi Toyotalla Ralf Schumacherin kisainsinöörinä ja sen jälkeen kausilla 2008–2009 Timo Glockin kisainsinöörinä. Hän jätti tallin heinäkuussa 2009. Kaudet 2010–2012 hän toimi Sauberilla Kamui Kobayashin kisainsinöörinä ja sen jälkeen puolestaan kaudet 2013–2014 Esteban Gutiérrezin kisainsinöörinä. Toukokuussa 2014 Nenci siirtyi Marussialle Jules Bianchin kisainsinööriksi.
Vuodesta 2016 lähtien Nenci on työskennellyt DTM -sarjassa Audi Sport Team Rosbergin teknisenä johtana.
Venom Snake

, tunnetaan myös nimellä , on vuonna 2015 ilmestyneen videopelin "" päähenkilö. Hän on palkkasoturijoukko Diamond Dogsin johtaja, joka palaa taistelukentille oltuaan yhdeksän vuotta koomassa. Hänet esitellään aluksi "Metal Gear" -esiosien protagonistina ja pääsarjan antagonistina, Big Bossina, mutta vähitellen pelissä paljastuu, että hän on tosiasiassa entinen lääkintämies, jonka kasvoja muokattiin ja joka aivopestiin toimimaan Big Bossin kaksoisolentona. Hahmon ääninäyttelijänä toimii japaninkielisessä versiossa Akio Ōtsuka ja englanninkielisessä versiossa Kiefer Sutherland.
Esiintymiset.
Ennen "Metal Gear Solid V:tä".
Big Bossin hahmo teki ensiesiintymisensä alkuperäisessä "Metal Gear" -pelissä, jossa hän on aluksi Solid Snaken esimies ja radiokontakti, kunnes hän paljastuu vihollisjoukkojen komentajaksi. Vaikka hänen oletetaan kuolleen, peli päättyy Big Bossin viestiin, jossa hän vannoo kostoa Solid Snakelle. Tuolloin ei ollut mainintaa siitä, että hahmo oli kaksoisolento. Pelissä ' huhutaan, että Big Boss haavoittui kuolettavasti, mutta hänet herätettiin eloon kyberneettisillä osilla. Tätä selitystä käytetään Big Bossin selviytymiselle ' -pelin tietokannassa.
"Metal Gear Solid V".
Hahmo esiintyy pienessä roolissa "issa" nimettömänä lääkintämiehenä ja sitten Venom Snakena "issä" pelaajahahmona.
Peittoalueen ulkopuolella

Peittoalueen ulkopuolella on Plutonium 74:n toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Stupido Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 24.
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Asko Kauppinen antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja sanoi sen olevan oikkuineen itsensä kuuloista niin hyvässä kuin pahassakin. Kehuja saivat erityisesti huoliteltu viimeistely, hallitumpi kaoottisuus sekä soitinnuksen luontevuus. Rumban arvioija oli pettynyt albumin räjähtävyyden ja ennakkoluulottomuuden vaihtumiseen AOR-musiikkiin. Hän piti musiikin rauhallisuuden korostavan ongelmallisuutta laulaja Ylermin ulosannissa, ja olisi toivonut suurempaa kokonaisuutta pelkän akustisen kitaran vallitsevuuden sijaan.
BitKeeper

BitKeeper on BitMoverin kehittämä hajautettu versionhallintajärjestelmä. BitKeeper oli alkuun kaupallinen, mutta on julkaistu vuonna 2016 avoimen lähdekoodin Apache-lisenssillä. BitKeeper oli ensimmäinen hajautettu versionhallintajärjestelmä, joka inspiroi projekteja kuten GNU Arch, Darcs ja Monotone.
BitKeeper on suunniteltu toimimaan useiden tietovarastojen () kanssa ja siirtämään tietoa niiden välillä.
BitMoverin Larry McVoy kertoi ohjelmasta Linux-ytimen kehityslistalla 30. syyskuuta 1998 sähköpostissa, jossa hän kommentoi että "Linus ei skaalaudu" ja ehdotti parempia työkaluja.
Ohjelman ensimmäinen julkaisuversio oli saatavilla 11. toukokuuta 2000.
BitKeeper otettiin käyttöön Linux-ytimen versionhallintaan vuonna 2002.
BitMover antoi BitKeeperin ilmaiseen käyttöön avoimen lähdekoodin projekteille, mutta sen ehtoja ja ratkaisua kritisoitiin. Richard Stallman kirjoitti lisenssiehdoista, joka kielsi osallistumisen kilpailevien järjestelmien kehitykseen.
Vuonna 2005 Andrew Tridgell pyrki tekemään BitKeeperiä käyttävän ohjelman takaisinmallinnuksella, joka oli vastoin BitKeeperin käyttöehtoja. Torvalds yritti sovitella Tridgellin ja BitMoverin Larry McVoyn välillä, mutta päättivät lopettaa BitKeeperin käytön.
Katsottuaan vaihtoehtoja Torvalds päätti kirjoittaa oman hajautetun versionhallintajärjestelmän Gitin BitKeeperin korvaajaksi, koska Linux-ytimen kehitystiimin tarpeet täyttävää avoimen lähdekoodin järjestelmää ei tuolloin ollut olemassa.
GNU Bazaar

GNU Bazaar on Canonicalin kehittämä hajautettu versionhallintajärjestelmä, josta tuli avoimen lähdekoodin GNU-projekti 26. helmikuuta 2008.
GNU Bazaar on toteutettu Python-kielellä.
Launchpad-palvelu tukee Bazaaria Gitin lisäksi.
Eräät projektit kuten Bugzilla ovat siirtyneet käyttämään Gitiä: Git nähdään "de facto" -standardina kun taas Bazaarin bugikorjaukset vievät pitkään.
Bazaarista on forkattu Breezy, jossa toteutus siirretään Python-kielen versiosta 2 versiolle 3. Breezy on korvannut Bazaarin Fedora Linuxin versiossa 32.
RCS

RCS () on versionhallintajärjestelmä lähdekoodien hallintaan. RCS:n kehitti Walter F. Tichy Purduen yliopistossa 1980-luvun alkupuolella. RCS kehitettiin parannuksena Source Code Control System (SCCS) -järjestelmään.
RCS on niin sanottu ensimmäisen sukupolven versionhallintajärjestelmä, joka seuraa yksittäisiä tiedostoja, ei sisällä palvelintukea ja perustuu lukituksiin.
CVS kehitettiin aluksi käyttöliittymäksi () RCS:lle.
Lisenssi.
Ohjelman alkuperäinen lisenssi kielsi levittämästä ohjelmaa ilman kirjallista lupaa.
Käyttö.
Ohjelma perustuu sisään- ja uloskirjautumiseen ("checkin", "checkout"), jossa muokattava tiedosto kirjataan ensin ulos, muokataan ja lopuksi kirjataan takaisin sisään.
Esimerkki-istunto:
Monotone

Monotone on avoimen lähdekoodin hajautettu versionhallintajärjestelmä, joka asettaa suuremman painoarvon tiedon yhtenäisyydelle () ja luotettavuudelle kuin suorituskyvylle.
Monotone tukee atomisia tallennuksia, säilyttää historiaan uudelleen nimeämisessä ja käyttää SHA-1 tiivistefunktiota. Monotone säilöö lähdekoodit SQLite-tietokantamoottorilla. Monotone on toteutettu C++-kielellä ja käyttää muun muassa Boost- sekä Botan-kirjastoja.
Monotone tukee digitaalista allekirjoitusta RSA:lla.
Vaikutus.
Gitin kehittäjä Linus Torvalds inhosi keskitettyä mallia kuten Subversionissa ja kehotti katsomaan vaihtoehtoja kuten Monotonea.
Torvaldsin mukaan ajatus Gitin sisällönosoittamistekniikasta on lainattu Monotonesta. Torvalds kritisoi Monotonea eräistä seikoista kuten tavasta käyttää "tietokanta per kehittäjä" -mallia eikä "tietokanta per lähdekoodipuu" -mallia, sekä suorituskyvystä.
Lion (elokuva)

Lion on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Garth Davis. Sen pääosissa ovat Dev Patel, Rooney Mara, David Wenham ja Nicole Kidman.
Elokuva sai kuusi Oscar-ehdokkuutta vuonna 2017 parhaasta elokuvasta, miessivuosasta (Patel), naissivuosasta (Kidman), sovitetusta käsikirjoituksesta, musiikista ja kuvauksesta.
TRAPPIST-1

TRAPPIST-1 tai 2MASS J23062928-0502285 on noin 39 valovuoden päässä Vesimiehen tähdistössä sijaitseva punainen kääpiötähti, jota kiertää joukko kiviplaneettoja. Tähden spektrityyppi M8V, absoluuttinen kirkkaus 8,4 ja massa 0,08 Auringon massaa.
Arvioidaan, että kolme sen planeetoista kiertää elämänvyöhykkeellä, mutta niiden ominaisuuksia ei tarkemmin tunneta. Ne ovat Maan kokoisia tai hieman Maata pienempiä planeettoja.
Löytäminen ja nimeäminen.
Tutkimusryhmä teki ensimmäiset havaintonsa vuonna 2015 syyskuun ja joulukuun välillä ja julkaisivat löydöksensä Nature-lehden toukokuun 2016 numerossa. Tällöin oli löydettu kolme planeettaa seuraamalla planeettojen ylikulun aiheuttamia tähden himmenemisiä. Ne olivat ensimmäiset planeetat, jotka löydettiin kiertämässä näin pientä punaista kääpiötähteä. Kun himmenemisiä tarkkailtiin suuremmolla teleskoopeilla, voitiin planeettojen vahvistaa, että planeettojen koko vastasi hyvin Maan kokoluokkaa. 
Tähden nimi viittaa siihen, että se oli ensimmäinen Chileläisen La Sillan observatoriossa sijaitsevan TRAPPIST-teleskoopin (TRAnsiting Planets and Planetesimals Small Telescope ) löytämä tähti, jolla on sitä kiertäviä planeettoja. Tähtiä kiertävät planeetat nimetään löytämisjärjestyksessä, jolloin kirjaimella "b" merkitään ensimmäiseksi löydettyä planeettaa, kirjaimella "c" toiseksi löydettyä planeettaa ja niin edelleen.
Keskustähti.
Keskustähti TRAPPIST-1 on ultraviileä punainen kääpiötähti, joka säteilee vain 0,04 % Auringon säteilemästä määrästä. Tähden säde on 0,11 Auringon sädettä ja se on vain hieman Jupiteria suurempi. Tähden pintalämpötila on 2 550 K. Sen metallipitoisuus on 109% Auringon metallipitoisuudesta. Tähti on alle miljardin vuoden ikäinen, mutta sen arvellaan elävän 400–500 kertaa kauemmin kuin Aurinko.
Planeettakunta.
Sillä on seitsemän kiviplaneettaa, jotka kiertävät tähteään tiiviissä rykelmässä. Planeettojen kiertoratojen säteet vaihtelevat 0,012–0,062 Maan sädettä eli noin 1,8–9,3 miljoonaa kilometriä. Niiden massat vaihtelevat 0,33–1,37 Maan massaa ja kaksi planeettaa ovat Maata massiivisempia. Tällä hetkellä yritetään selvittää, on planeetoilla kaasukehää. Toistaiseksi kaasukehistä ei ole saatu näyttöä (tilanne 2025).
Taulukon tiedot ovat vuodelta 2021.
Planeettojen elinkelpoisuudesta.
Planeetat kiertävät varsin lähellä tähteään ja ne saattavat olla vuorovesilukkiutuneita. Vuorovesilukkiutunut planeetta näyttää tähdelleen aina samaa planeetan puoliskoa, jolloin se puoli on kuuma mutta vastakkainen puoli hyisen kylmä. Tämä voi heikentää elämän syntymisen ja kehittymisen todennäköisyyttä.
Koska tähti on nuori, voi sekin heikentää elämän syntymisen todennäköisyyttä. Se säteilee voimakkaasti lyhytaaltoista säteilyä, joka saattaa vaikuttaa planeettojen kaasukehään merkittävästi ja vaikeuttaa elämän syntyä. Lähellä tähden elämänvyöhykettä sijaitsee kolme mahdollisesti elinkelpoisista planeettaa. Siellä voi vesi säilyä nestemäisessä muodossa. Trappist-1 c on paljon Maata kuumempi ja se kiertää lähellä elämänvyöhykkeen sisärajaa. Trappist 1d on vastaavasti Maata lämpimämpi ja Trappist 1e on sitä kylmempi.
Alankomaat kesäolympialaisissa 2016

Alankomaat osallistui Rio de Janeirossa järjestettyihin kesäolympialaisiin 2016 lähettämällä paikalle 77 urheilijaa, joista 50 oli naisia ja 27 miehiä. Alankomaiden urheilijat osallistuivat 21 urheilulajiin.
Avajaisissa maan lipunkantajana toimi Jeroen Dubbeldam ja päättäjäisissä lippua kantoi Sanne Wevers. Alankomaat sai yhteensä 19 mitalia, joista 8 oli kultaa, seitsemän hopeaa ja neljä pronssia.
Parhaan ohjauksen Hopeinen karhu

Parhaan ohjauksen Hopeinen karhu on Berliinin elokuvajuhlilla jaettava parhaan elokuvaohjauksen palkinto.
RMS Magdalena

RMS Magdalena oli vuonna 1948 Harland and Wolffin telakalla rakennettu teräsrunkoinen matkustaja- ja jäähdytyslaiva.
Laivan voimanlähteenä toimi kaksi höyryturbiinimoottoria.
Laiva oli jaettu yhdeksään vedenpitävään osaan ja sen kapasiteetti oli 529 matkustajaa. 
Laiva upposi neitsytmatkallaan 25. huhtikuuta 1949.
Kiia Nousiainen

Kiia Nousiainen (s. 20. marraskuuta 2000 Raahe) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi sekä hyökkääjänä että puolustajana. Hän edusti naisten SM-sarjassa ja liigassa Team Kuortanetta kausina 2016–2019 ja Oulun Kärppiä kausina 2019–2021. Hän pelasi pääsarjassa yhden kauden alempi jatkosarja mukaan lukien 132 ottelua, joissa hän teki 53 maalia ja sai 67 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hän pelasi 24, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi kahdeksan maalisyöttöä. Hän saavutti SM-pronssia 2018.
Nousiainen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016, 2017 ja 2018.
Sengkangin metroasema

Sengkang on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Sengkangissa Singaporen koillisella suuralueella. Sitä käyttävät North East Linen junat sekä Sengkangin Light Rail Transit -pikaraitiotie.
Asema avattiin osana Sengkangin LRT:n itäistä lenkkiä 18. tammikuuta 2003. North East Line alkoi kulkea asemalta 20. kesäkuuta 2003 ja LRT:n läntinen lenkki 29. tammikuuta 2005.
Saadjärv

Saadjärv on Virossa Tartumaalla Tarton kunnassa Tabiveren pienkauppalan kaakkoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 725 hehtaaria (myös 708 hehtaaria ) ja se on 6,0 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä. Järveä ympäröivät mäet ovat viime jääkauden loppuvaiheessa noin 14 700–14 000 vuotta sitten muodostuneita drumliineja. Koko Vooremaan alue muodostuu Saadjärven drumliinikentän kumpuilevasta maastosta, jossa sekametsät ja peltomaat vuorottelevat toisiaan. Maaston muodot seuraavat virranneen jäätikön liikeitä ja siksi myös järvi on luode-kaakko- suuntainen. Järven koillissivulla kohoaa järveäkin pitempi Saadjärve voor, joka on yksi järveä eri suunnilla ympäröivistä drumliineista.
Järvi on luodattu ja sen mukaan järven suurin syvyys on 25 metriä keskisyvyyden ollessa noin 8 metriä. Järven tilavuudeksi on ilmoitettu 0,0566 kuutiokilometriä eli 56,6 miljoonaa kuutiometriä. Vedenpinnan korkeus on keskimäärin 53,4 metriä mpy. Järven rantaviivan pituus on 19,4 kilometriä. Kaakkoisrannat ovat soraa ja hiekkaa kun taas luoteisrannat ovat matalat ja mutaiset. Järven luoteispäässä järven länsirannalla sijaitsee Tabiveren taajama ja kaakkoispään eteläpuolella pieni Äksin kylä. Kansantarinoiden mukaan järven rannoilla sijaitsevat viisi siirtolohkaretta ovat Kalevipoegin linkomia kiviä.
Luontoarvoja.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järven veden teoreettinen viipymä on 7,7 vuotta, veden näkösyvyys vaihtelee 3–6 metriä ja veden happipitoisuudet ovat hyvät. Järven ravinnepitoisuudet ovat kohonneet rehevöityneen järven tasolle. Veteen on liuennut kallioperän kalkkikivestä mineraaleja sekä runsaasti vetykarbonaatteja, jotka tekevät Saadjärven vedestä keskikovan (80−240 mg/l). Järven suuri syvyys aiheuttaa siihen lämpötilakerrostumista. Nämä piirteet yhdessä luovat pieneliöille, kasveille ja kaloille otollisen elinympäristön.
Eläimet ja kasvit.
Järvessä elää ainakin särki, ahven, muikku, hauki ja lahna. Järvessä elää myös juotikkaita, joista maininnan arvoinen on ("Haementeria costata"), joka on lampijuotikkaisiin kuuluva laji. Yleisin vesikasvi on uistinvita, joka on vain yksi järvessä viihtyvistä monista vidoista.
Vesistösuhteita.
Järvi kuuluu Narvanjoen vesistöalueessa Emajoen valuma-alueeseen, jonka sivujoen Amme jõen valuma-alueessa se sijaitsee. Järven laskujoki on Mudajõgi, joka yhtyy etelämpänä Elistvere järven laskujokeen Amme jõgeen ennen sen yhtymistä Tarton läpi virtaavaan Emajokeen. Järven tulo-ojia ovat pienet kaivetut ojat Kabelisoo- ja Kukulinna kraavit. Järven valuma-alueen pinta-ala on 31,2  km²neliökilometriä.
Roskaprinssi

Roskaprinssi on Noitalinna huraa! -yhtyeen uusi EP. Sillä on mukana kaksi vanhaa (A-puoli) ja kaksi uutta biisiä (B-puoli). Levystä otettiin 300 kappaleen vinyylipainos, joka myytiin loppuun ennakkoon. Levy on saatavilla myös digijulkaisuna, mm. Spotifyssa. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Noitalinna huraa!.
Olle Eksell

Olle Eksell (syntyjään "Carl Olov Lennart"; 22. maaliskuuta 1918 – 11. huhtikuuta 2007) oli ruotsalainen taidegraafikko, professori ja kirjailija.
Elämä.
Eksell syntyi vuonna 1918 Ruotsissa Taalainmaan läänissä. 14-vuotiaana hän päätti ryhtyvänsä mainosten kuvittajaksi, ja hän opiskeli kuvitusta sekä taidegrafiikkaa Tukholmassa vuosina 1939–1941. Tämän jälkeen hän työskenteli mainostoimistossa, jossa hän tapasi tulevan vaimonsa, göteborgilaisen muotisuunnittelijan Ruthel Eksellin. He menivät Los Angelesiin vuonna 1946 jatkaakseen opintojaan. Yhdysvalloissa Eksell tapasi muita saman ajan tunnettuja suunnittelijoita, kuten Paul Randin, Alvig Lustigin ja Lester Bellin. Opintojensa jälkeen Eksellit asuivat Tukholman Ladugårdsgärdetissä yli 40 vuoden ajan. Suunnittelun ja kirjoittamisen lahjojensa ohella Olle Eksell oli myös taitava visionääri, mikä käy ilmi hänen kirjastaan "Design = ekonomi", joka julkaistiin vuonna 1964. Vuonna 2001 Ruotsin hallitus nimitti hänet kunniaprofessoriksi. Hän kuoli 11. huhtikuuta 2007.
Dissorophoidea

Dissorophoidea on sukupuuttoon kuolleiden panssarisammakoiden kladi joka eli kivihiilikauden lopulta triaskauden alkuun Euramerikassa. Ryhmän jäseniä yhdistävät joukko kallon piirteitä. Jotkut tutkimukset ovat osoittaneet että modernit sammakkoeläimet ovat voineet kehittyä Dissorophoideasta.
Fylogenia.
Schoch (2012) tutkimuksen pohjalta:
Ermistu järv

Ermistu järv (myös "Tõstamaa järv, Ärmistu järv, Mõisajärv, Härmesi järv") on Virossa Tõstamaan maalaiskunnassa Pärnumaalla sijaitseva luonnollinen järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 456 hehtaaria (ha) ja se on 4,1 kilometriä pitkä ja 1,8 kilometriä leveä. Järven laskuojoki on Tõstamaa jõgi ja järven valuma-alueen laajuus on 32,3 km². Järvi on luodattu ja sen mukaan järven suurin syvyys on vain 2,9 metriä ja keskisyvyyskin 1,3 metriä. Näillä arvoilla järven laskennallinen tilavuus on 0,0059 kuutiokilometriä eli 5,9 miljoonaa kuutiometriä (m³). Järvessä on 14 pientä saarta, joiden yhteinen pinta-ala on 3,6 ha. Toisen lähteen mukaan saaria onkin 13 ja niiden yhteispinta-ala olisi 4,75 ha . Järven rantaviivan pituus on 19,5 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on mutapohjainen järvi, jossa vesikasvillisuus ja rantojen ruohottuminen on vallannut avovedeltä laajoja alueita. Vedessä on kallioperän kalkkikivestä liuennutta vetykarbonaattia niin paljon, että vedestä on tullut keskikova (80−240 mg/l). Järven mataluudesta ja laajuudesta johtuen sen vesi ei koskaan lämpötilakerrostu. Järvellä pesii harvinaisina lajeina muun muassa maakotka ja siellä elää uhanalainen sirolampikorento.
Aku Sipola

Aku Taneli Sipola (s. 6. joulukuuta 1989 Raahe) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi etenkin roolistaan Ylen draamasarjassa "Uusi päivä", jossa hänen esittämäänsä Reino Tuomista nähtiin vuodesta 2015 alkaen aina sarjan päättymiseen saakka joulukuuhun 2018. Vuosina 2020–2022 hänet nähtiin MTV3-kanavan saippuasarjassa "Salatut elämät" Jere Sievisen roolissa.
Sipola on ollut mukana viihdeohjelma "Putouksen" kahdella tuotantokaudella vuosina 2022 ja 2023. Jälkimmäisellä tuotantokaudella Sipolan sketsihahmo Mainos-Harri voitti kauden sketsihahmokilpailun.
Yksityiselämä.
Sipola on valmistunut teatteritaiteen kandidaatiksi Tampereen yliopistosta vuonna 2014. Hän on opiskellut näyttelemistä myös Lahden kansanopistossa. 
Sipola seurusteli näyttelijä Minka Kuustosen kanssa vuosina 2014–2022. Heillä on helmikuussa 2018 syntynyt poika, jonka kanssa Sipola oli kotona lähes kaksi vuotta. Sipola seurustelee laulaja Behmin kanssa.
Alice Martin

Alice Leena Martin (s. 12. helmikuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kustannustoimittaja ja kääntäjä. Hän on työskennellyt kustannustoimittajana vuodesta 1985, osittain freelancerina mutta pääasiassa WSOY:n palveluksessa. Kääntäjänä hän on toiminut vuodesta 1982, ja hän on erikoistunut runouden suomentamiseen. Hän on ollut suomen kielen lautakunnan jäsen 2009–2015, ja hän on opettanut kääntämistä yliopistossa ja työpajoissa.
Martin on suomentanut lastenkirjoja, muun muassa Lewis Carrollin teokset "Alicen seikkailut ihmemaassa" (1995), "Alice Peilintakamaassa" (2010) ja "Kraukijahti" (2013), sekä osallistunut kustannustoimittajana ja suomentajana William Shakespearen teosten uudelleensuomentamishankkeeseen. Hän on myös suomentanut J. R. R. Tolkienin teosten runo-osuuksia ja kokoelman "Tom Bombadilin seikkailut" (2012). Hänen suomennoksensa George Eliotin vuonna 1876 julkaisemasta suurromaanista "Daniel Deronda" ilmestyi 2019, ja se sai Jarl Hellemann -palkinnon.
Branchiosaurus

Branchiosaurus (kreik. Branchios = 'kidukset' + Sauros = 'lisko') on sukupuuttoon kuolleiden panssarisammakoiden suku, joka eli kivihiilikauden lopulta varhaiselle permikaudelle, fossiilit on löydetty Keski-Euroopan alueelta. Se erotettiin aiemmin omaksi lahkokseen.
Ne olivat hyvin pieniä (enintään 15 senttiä) verrattuna muihin samalta ajalta tunnettuihin panssarisammakoihin, pienillä, heikoilla jaloilla jotka tuskin pystyivät kannattelemaan sitä maalla. Häntä oli lyhyt, ja lanneosa oli kiinnittynyt vain yhteen selkänikamaan. Selkäranka kannatteli lyhyitä kylkiluita koko matkan kaulasta hännän puoliväliin.
"Branchiosauruksella" oli ulkoiset kidukset, josta päätellen on luultavasti kyse joko toisen panssarisammakon toukkamuodosta, kuten "Eryopsin", tai muodosta joilla ulkoiset kidukset ovat säilyneet sukukypsään ikään asti, niin kuin aksolotlilla nykyään.
Yksi merkki joka viittaa niiden olleen toukkamuotoja on että luurangolla usein on heikot etujalat, jokin joka on tyypillistä yksilöille jotka eivät ole valmiiksi täysikasvuisia.
Ulkoiset kidukset osoittavat sen eläneen melkein pelkästään vedessä.
Laurinlahti

Laurinlahti () on Espoossa Espoonlahden itärannalla Kivenlahden, Espoonlahden keskuksen ja Soukan välissä sijaitseva asuinalue, joka kuuluu Espoonlahden kaupunginosaan. Samalla nimellä kutsutaan myös Kiven- ja Soukanlahtien välissä sijaitsevaa lahtea. Vuodenvaihteessa 2019 alueen väkiluku oli noin 4 000.
Laurinlahti lienee saanut nimensä meren rantaan asettuneen Lars-nimisen miehen mukaan. Läheisen lahden nimen "Larsvik" arvellaan syntyneen asutuksen nimeä myöhemmin asutusnimen mukaiseksi. Lahdella on ehkä aikaisemmin ollut muita nimiä, mutta ne eivät ole säilyneet. 
Varhaisimmat merkit ihmisistä Laurinlahden alueella ovat 1500– 500 eaa. rakennetut röykkiöhaudat, jotka sijaitsevat nykyisin asutuksen keskellä Krattivuorella ja sen tuntumassa. Larsvikin torppa sijaitsi kuitenkin osapuilleen nykyisten Espoonlahdenrannan ja Ankkuritien risteyksen kohdalla. Omana aikanaan sen kuvattiin sijainneen Stensvikin kylän mailla, kylän keskuksen kaakkoispuolella. 
Larsvik mainitaan ensimmäistä kertaa kartassa vuonna 1787. 1900-luvun alussa lahden rannalle, korkeahkon kumpareen laelle rakennettiin Villa Larsvik. Alueen laajempi asuttaminen alkoi vuoden 1938 jälkeen. Sen lähtökohtana oli Villa Larsvikin maista lohkottu yhtenäinen alue, jonka 99 tontille villan omistaja Alexander Frey perusti huvilayhdyskunnan. Se tunnettiin aluksi nimellä "Lasrsvik samhälle" (Laurinlahden yhdyskunta). Asutuksen laajentuessa nimeä Larsvik alettiin käyttää myös aluenimenä. Se suomennettiin muotoon Laurinlahti vuonna 1960. Vuonna 1970 alueennimi Laurinlahti - Larsvik oli mukana Espoon opaskartassa ja samoihin aikoihin nimi vakiintui myös lahden nimeksi.
Aluksi vain kesäisin asuttu ja väljästi rakennettu Larsvik samhälle muuntui ja tiivistyi 1970-luvulla tehdyn kaavoituksen ja katuverkoston rakentamisen jälkeen matalasti rakennetuksi pien- ja rivitaloalueeksi. Alkuperäistä yhdyskuntaa täydentävät alueet on toteutettu pientaloalueena käyttäen samaa rakennustapaa kuin Laurinlahdessa muuallakin. 
Vaikka Laurinlahti on käytännössä rakennettu valmiiksi, asuinalueen eteläosan täydennysrakentaminen jatkuu. Siellä on haluttu poiketa asemakaavasta, rakentaa tiiviimmin ja korkeammalle vetoamalla pieniin poikkeamiin. Samalla alueella on lähestulkoon kaikkialla muualla rannan välittömässä läheisyydessä kulkeva Rantaraitti jouduttu siirtämään kadun varteen. Asemakaavan poikkeusta on anottu myös alueen viimeisen laajan, toistaiseksi rakentamattoman alueen suhteen. Ehdotus kerrostalojen rakentamisesta on herättänyt närkästynyttä vastarintaa.
Villa Larsvikin lisäksi Laurinlahdessa sijaitsee funktionalistinen Villa Korsnäs.
Mervi Helkkula

Mervi Anneli Helkkula, myös: Helkkula-Lukkarinen (s. 27. toukokuuta 1957 Helsinki) on filosofian tohtori ja Helsingin yliopiston ranskan kielen professori. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi 2014. 
Helkkula valmistui filosofian maisteriksi 1982, filosofian lisensiaatiksi 1988 ja väitteli filosofian tohtoriksi 2000 ranskalaisen filologian alalta Helsingin yliopistosta. Väitöskirjan aihe oli "Construction de la scène d'énonciation dans À la recherche du temps perdu", ja se käsittelee Marcel Proustin teosta "Kadonnutta aikaa etsimässä". Hän on ollut ranskan kielen professori Helsingin yliopistossa vuodesta 2000. Vuosina 2006–2009 Helkkula toimi romaanisten kielten laitoksen johtajana.
Karoliina Korppoo

Karoliina Korppoo (s. 1984) on suomalainen pelisuunnittelija, joka työskenteli Colossal Orderilla ja nykyään johtaa omaa start-up yritystä nimeltä 10th Muse. Hänet tunnetaan yli 6 miljoonaa kappaletta myyneen "" -kaupunginrakennusvideopelin pääsuunnittelijana sekä yhtenä kahdesta suomalaisesta, jotka on koskaan kutsuttu puhujiksi TED-pääkonferenssiin. Korppoo piti TED Talk -puheensa pääkonferenssissa Kanadassa 2017. Korppoon nykyinen pääprojekti on Sana Stories, interaktiivisten tarinoiden kirjoitus- ja lukualusta. 
Korppoo on tunnettu inklusiivisuuden ja tasa-arvon puolustaja ja puhuu usein julkisuudessa pelialan muutoksesta. Hän on ensimmäisiä tunnetuksi tulleita naisia pelisuunnittelun saralla Suomessa niin roolipelien kuin videopelien parissa. Korppoo oli päähenkilönä Ylen Tekijänä-dokumentin jaksossa 2015.
Korppoo on valmistunut Tampereen ammattikorkeakoulusta graafiseksi suunnittelijaksi ja opiskellut maisteritutkinnon Tampereen yliopiston Internet and Game studies -ohjelmassa. Colossal Orderilla hän aloitti työt vuonna 2009. Korppoo on toiminut myös mobiilipelitestaajana, pelituottajana ja graafisena suunnittelijana. Hän on nykyisin toimitusjohtaja sekä luova johtaja 10th Muse -startupissa.
Korppoo on julkaissut omakustanteena tarinallisia korttipelejä digitaalisten lisäksi. Hänen teoksiaan ovat Aulos (2008) sekä Twin Peaks -televisiosarjasta nimensä lainannut Invitation to Love (2010). 
Korppoo on ollut puhujana TED-päätapahtumassa huhtikuussa 2017. Hän on esiintynyt monissa pelialan tapahtumissa, kuten GDC Europe (2015), Pocket Gamer Connects (2018, 2019, 2020), Aalto University Games Now -luentosarja (2016) sekä Visual Forum (2015).
Paunkülan tekojärvi

Paunkülan tekojärvi () on Virossa Harjumaalla Kosen kunnassa sijaitseva padottu järviallas, joka toimii Tallinnan kaupungin raakavesilähteenä.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 416 hehtaaria, johon voidaan lisätä 21 saaren yhteisala 31,3 hehtaaria. Suurimpien saarten nimiä ovat Seapilli, Tudre, Mustakannu ja Mesipuu. Tämä on Viron toiseksi suurin tekojärvi. Tekojärvi on muodostettu patoamalla sen etelä- ja lounaisrannat. Patoa seuraa kanava, jota pitkin ympäristön ojat johdetaan alajuoksulle ja lasketaan Pirita jõgeen. Ardun kylä on levittäytynyt järven eteläpuolella padon viereen, mutta Paunküla sijaitsee Pirita jõen varressa alempana. 
Järvi on luodattu ja sen mukaan järven suurin syvyys on 8,7 metriä ja keskisyvyys 3,4 metriä. Järven tilavuuden arvioidaan olevan 0,010 kuutiokilometriä eli 10 miljoonaa kuutiometriä. Järven rantaviivan pituus on 25,5 kilometriä. Järvi tyhjennetään syksyisin.
Historiaa.
Tekojärvi valmistui keväällä 1960 paikalle, missä aiemmin sijaitsi kolme luonnollista järveä: Turde järvi, Väikese- ja Suure Seapilli. Tekojärven järviallasta suurennettiin vuosina 1975–1976, jolloin aikaisempien järvien pinta-ala teki yhteensä yksi kahdeskymmenesosa tekojärven pinta-alasta. Väike Seapilli oli 4,8 metrin syvä ja Suuri Seapilli 4,2 metrin syvä ja Turde järv oli 3 metriä syvä. Tekojärven vedenpinta nousi Väiksese Seapillin kohdalla kolme metriä ja tekojärven suurin syvyys oli nyt 7,8 metriä. Kun tekojärveä suurennettiin, nousi vedenpinta 0,9 metriä. Tekojärven vedenpintaa säännöstellään ja se vaihtelee eri aikoina suuresti.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on matala ja siinä kasvaa runsas vesikasvillisuus ja rantaheinikko. Mataluudestaan ja laajuudestaan huolimatta se lämpötilakerrostuu talvella ja mahdollisesti kesälläkin. Veteen on liuennut kallioperän kalkkikivestä vetykarbonaattia niin paljon, että järven vesi luokitellaan keskikovaksi (80−240 mg/l). Vedenväri on tumma ja sen näkösyvyys on pieni.
Järvessä on kaloja, mutta ei kovinkaan paljon. Eniten siinä elää haukea, mutta myös särkeä, ahventa, kiiskeä, sorvaa, pasuria, lahnaa, ankeriasta, ruutanaa, suutaria, madetta, pikkunahkiaista ja seipiä. Joskus tavataan hopearuutanaakin.
Vesistösuhteita.
Järven laskuoja on Pirita jõgi ja järveen laskevat Palgissaare oja ja Paunküla oja. Järven valuma-alueen laajuus on 90 neliökilometriä.
Mörköooppera

Mörköooppera on Marjatta Pokelan musiikkisatuihin perustuva pienoisooppera, joka oli suurmenestys 1980-luvulla. Oopperassa metsästä tullut mörkö seikkailee Helsingissä. "Mörköooppera" julkaistiin vinyylinä vuonna 1980.
Amphibamus

Amphibamus on sukupuuttoon kuolleiden panssarisammakoiden suku, joka eli kivihiilikauden lopulla noin 300 miljoonaa vuotta sitten Tšekissä ja Yhdysvalloissa. Eläimen uskotaan olleen lähellä modernien sammakkoeläinten yhteistä esi-isää. Se oli matala, lyhyt, litteä ryömivä tai mateleva eläin, joka mahdollisesti vietti osan ajastaan vedessä. "Amphibamus" saavutti 20 senttimetrin pituuden.
"Amphibamuksella" oli suuret silmät joilla se näki hyvin saaliinsa. Se metsästi mahdollisesti seisoen paikallaan ja nappaamalla lähelle tulevia hyönteisiä, kuten sammakot tekevät. Se palasi ehkä veteen munimaan ja lisääntymään, kuten useimmat nykyiset sammakkoeläimet.
"Amphibamuksen" fossiilien löytöpaikat olivat sen eläessä kivihiilikaudella jokisuistoa, joten eläimen uskotaan eläneen puroissa tai soissa lähellä jokea. Kuten useimmat sammakkoeläimet, "Amphibamus" pystyi luultavasti myös hengittämään kostean nahkansa läpi. Sen täytyi kuitenkin pysyä kosteissa paikoissa ettei sen nahka kuivuisi.
Useita hyvin säilyneitä "Amphibamuksen" fossiileja on löydetty sedimentistä Mazon Creekistä Illinoisista.
Proastiakós

Proastiakós (, 'esikaupunki[juna]') on kreikkalaisen TrainOSE:n liikennöimä paikallisjunaverkko. Se palvelee maan suurimpia kaupunkeja Ateenaa, Thessalonikia ja Patrasta. Paikallisjunaliikenteen kehittäminen alkoi 1990-luvulla, ja ensimmäiset linjat aloittivat toimintansa Ateenan olympialaisten alla vuonna 2004. Rakenteilla on uusia linjoja.
Linjat.
Ateena.
Ateenan paikallisjunalinjat yhdistävät kantakaupungin Pireuksen satamaan ja Ateenan kansainväliseen lentoasemaan ja toimivat kaupungin joukkoliikenteen runkona Ateenan metron ohella. Lisäksi yhteyksiä kulkee muun Attikan kautta pohjoisessa Chalkídaan ja lounaassa Peloponnesoksen niemimaalla sijaitseviin Kórinthokseen ja Kiátoon saakka. Keskeinen risteysasema on SKA:n asema.
Thessaloniki.
Pohjois-Kreikassa Thessalonikin kaupunki on yhdistetty paikallisjunalinjoilla Véroian ja Édessan kautta Flórinaan ja Katerínin kautta Lárisaan.
Patras.
Länsi-Kreikassa Patraksen kaupunki on yhdistetty yhdellä linjalla muun muassa Ríoon ja Ágios Vasíleiokseen.
Linja 1 (Proastiakós)

Proastiakós-linja 1 eli "Pireus–Chalkída-linja" () on proastiakós-paikallisjunalinja Ateenan metropolialueella ja sen lähiympäristössä Kreikassa. Se kulkee Pireuksesta Ateenan kantakaupungin länsiosan kautta Chalkídaan.
Linjan ensimmäinen osuus avattiin aivan Ateenan olympialaisten alla 30. heinäkuuta 2004. Linjalta on vaihto proastiakós-linjalle 2 SKA:n asemalla, ja linjalle 3 sekä TrainOSE:n kaukojuniin muun muassa Ateenan rautatieasemalla ja SKA:n asemalla. Vaihto Ateenan metron Linjalle 1 on Pireuksen asemalla ja Linjalle 2 Ateenan asemalla.
Linja 2 (Proastiakós)

Proastiakós-linja 2 eli "Kiáto–Lentoasema-linja" () on proastiakós- paikallisjunalinja Ateenan metropolialueella ja sen lähiympäristössä Kreikassa. Se kulkee Kiátosta Peloponnesoksen niemimaalta Ateenan kansainväliselle lentoasemalle ohittaen Ateenan kaupungin sen pohjoispuolelta.
Linjan ensimmäinen osuus avattiin aivan Ateenan olympialaisten alla 30. heinäkuuta 2004. Linjalta on vaihto proastiakós-linjalle 1 eli esimerkiksi Ateenan rautatieasemalle ja Pireukseen SKA:n asemalla. Myös vaihto TrainOSE:n kaukojuniin tapahtuu samalla asemalla. Vaihto Ateenan metron Linjalle 1 on Neratziótissan asemalla ja Linjalle 3 muun muassa Doukíssis Plakentíaksen asemalla sekä lentoaseman asemalla Aerodrómion asemalla.
Linja 3 (Proastiakós)

Proastiakós-linja 3 eli "Ateena–Áno Liósia -linja" () on proastiakós- paikallisjunalinja Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se kulkee Ateenasta Áno Liósiaan.
Linjan ensimmäinen osuus avattiin 10. helmikuuta 2014. Linjalla on seitsemän varsinaista asemaa sekä 3 asemaa, joihin kulkee osa vuoroista. Linjalta on vaihto TrainOSE:n kaukojuniin Ateenan rautatieasemalla ja SKA:n asemalla, ja Ateenan metron Linjalle 2 Ateenan rautatieasemalla.
Asemat.
Huomautukset:
Áno Liósian rautatieasema

Áno Liósian rautatieasema () on rautatieasema Áno Liósian kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Se sijaitsee Ateenan lentoasemalta (asema Aerodrómio) Kiátoon (asema Kiáto) vievällä radalla.
Asema avattiin 18. heinäkuuta 2006. Asemaa käyttävät Ateenan proastiakós-paikallisjunien Linja 2 (Aerodrómio–Kiáto) ja Linja 3 (Ateena–Áno Liósia).
Chalkídan rautatieasema

Chalkídan rautatieasema () on rautatieasema Chalkídan kaupungissa Kreikassa. Se on Pireuksesta Chalkídaan vievän radan pohjoinen pääteasema.
Asemaa käyttää Ateenan proastiakós-paikallisjunien Linja 1 (Pireus–Chalkída).
Mercedes-Benz GLC-sarja

Mercedes-Benz GLC-sarja (X253) on Mercedes-Benzin vuodesta 2015 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka korvasi GLK-sarjan. Se perustuu tekniikaltaan C-sarjaan (W205).
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä GLC-sarja sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Normaaliversion rinnalle esiteltiin New Yorkin autonäyttelyssä maaliskuussa 2016 GLC Coupé, jossa on viistommin muotoiltu peräosa.
Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2019 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli, johon tehtiin uudistuksia muun muassa etusäleikköön ja puskureihin. Auto sai myös uuden MBUX-tietoviihdejärjestelmän.
Pireuksen rautatieasema

Pireuksen rautatieasema () on rautatieasema Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueella Kreikassa. Asema on Kreikan pääratoihin kuuluvan Pireus–Platý-rautatien sekä proastiakós-paikallisjunien Linjan 1 eteläinen pääteasema.
Asema sijaitsee lähellä Pireuksen satamaa sekä Pireuksen metroasemaa. Vanha kaksikerroksinen kivinen asemarakennus on tehty 1800-luvulla ja suojeltu. Se ei ole enää varsinaisessa asemarakennuskäytössä.
Proastiakós-junilla pääsee asemalta muun muassa Ateenan rautatieasemalle sekä SKA:n asemalle, joista on vaihto TrainOSE:n kaukojuniin.
SKA

SKA eli "Acharnéen rautatiekeskus" () on rautatieasema Acharnéen kaupungissa Ateenan metropolialueen pohjoisosassa Kreikassa. Se on Kreikan rautatieliikenteen keskeisimpiä solmukohtia, ja siinä risteävät Pireus–Platý-rata sekä Aerodrómio (Ateenan lentoasema) – Kiáto -rata.
Asema otettiin käyttöön huhtikuussa 2011. Asemaa käyttävät sekä TrainOSE:n kaukojunat, kuten Ateena–Thessaloniki-juna, että Ateenan proastiakós-paikallisjunien Linja 1, Linja 2 ja Linja 3. Asema toimii vaihtoasemana esimerkiksi vaihdettaessa Ateenan lentoasemalta kaukojuniin.
Asema sijaitsee noin kaksi kilometriä etelään Acharnéen keskustasta ja noin kymmenen kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta.
Thessalonikin rautatieasema

Thessalonikin (uusi) rautatieasema () on rautatieasema Thessalonikin kaupungissa Kreikassa.
Rautatieasema sijaitsee noin kaksi kilometriä Thessalonikin keskustasta luoteeseen. Aseman rakentaminen alkoi 1930-luvulla, mutta se valmistui vasta vuonna 1961. Sitä kutsutaan usein edelleen ”Uudeksi rautatieasemaksi” erotuksena kaupungin vanhasta, jo puretusta asemarakennuksesta. Vanhan aseman alue, joka sijaitsee hieman nykyisestä asemasta etelään, on nykyisin tavara-asemana.
Thessalonikista on TrainOSE:n kaukojunayhteydet muun muassa Ateenaan ja Alexandroúpoliin sekä kansainväliset yhteydet Sofiaan ja Skopjeen kautta Belgradiin. Kansainvälisiä yhteyksiä vähennettiin vuonna 2011. Aiemmin Thessalonikista pääsi junalla (”Ystävyyden pikajuna”, "Exprés Filías") muun muassa Istanbuliin. Yhteyden avaaminen uusittuna uudelleen on suunnitelmissa. Kaukojunien lisäksi asemalta kulkee proastiakós-paikallisjunia Lárisaan ja Flórinaan.
Rautatieaseman yhteydessä sijaitsee Thessalonikin metron Néos Sidirodromikós Stathmóksen metroasema.
Platyhystrix

Platyhystrix on sukupuuttoon kuolleiden panssarisammakoiden suku, joka eli kivihiilikauden lopulla ja permikauden alussa Texasissa, noin 300 miljoonaa vuotta sitten. "Platyhystrix" oli noin metrin pitkä.
"Platyhystrix" oli raskaammin panssaroitu kuin sen läheinen sukulainen "Cacops". Sillä oli selvempi panssarilevyjen peite selässään suojautuakseen petoja vastaan. Eräät lihaa syöneet synapsidit, kuten sphenacodontti "Dimetrodon", elivät samalla alueella, ja ovat voineet saalistaa "Platyhystrixiä" ja sen maalla eläneitä sukulaisia.
"Platyhystrixillä" oli myös erikoinen ”purje” selässään, joka koostui pitkistä piikeistä jotka kasvoivat sen selkärangasta. Veririkas nahka on voinut peittää koko rakennelmaa. Sen aikalaisilla synapsideilla, "Dimetrodonilla" ja "Edaphosauruksella", oli myös suuret purjeet, joiden on uskottu auttaneen niitä lämmönsäätelyssä. Tällainen järjestelmä voisi osoittautua hyödylliseksi kylmäveriselle sammakkoeläimelle, kuten "Platyhystrixille".