tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sergei Kisljak

Sergei Ivanovitš Kisljak () (s. 7. syyskuuta 1950 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen diplomaatti, joka aloitti uransa jo Neuvostoliiton ulkoasianhallinnossa. Hän on toiminut Venäjän Washingtonin-suurlähettiläänä vuodesta 2008.
Koulutus ja ura.
Kisljak syntyi Moskovassa ukrainalaiseen perheeseen ja on etnisyydeltään ukrainalainen. Vuonna 1973 hän valmistui Moskovan teknillisen fysiikan instituutista ydinfysiikasta insinööriksi. Neuvostoliiton ulkomaankaupan akatemiasta hän valmistui vuonna 1977 ja siirtyi Neuvostoliiton ulkoministeriön palvelukseen 1981, jolloin hänet nimitettiin 2. lähetystösihteeriksi maan pysyvään YK-edustustoon Washingtoniin. Vuosina 1985-1989 hän toimi 1. lähetystösihteerinä samassa asemapaikassa ja NL:n Washingtonin-suurlähetystön konsulina erikoisalanaan aseistariisunta. Vuosina 1989-1991 hän toimi NL:n ulkoministeriön kansainvälisten järjestöjen osaston apulaispäällikkönä. Neuvostoliiton hajottua hän toimi vuosina 1991-1993 Venäjän federaation ulkoministeriön kansainvälisen tieteellisen ja teknisen yhteistyön osaston apulaispäällikkönä ja vuosina 1993-1995 päällikkönä. Vuosina 1995-1998 hän toimi Venäjän ulkoministeriön turvallisuus- ja aseistariisunta-asioiden osaston päällikkönä.
Vuonna 1998 Kisljak nimitettiin ensi kertaa suurlähettilääksi asemapaikkanaan Bryssel. Lisäksi hän toimi Venäjän NATO-lähettiläänä. Vuosina 1998-2003 hän toimi Venäjän federaation apulaisulkoministerinä, kunnes 
hänet nimitettiin Venäjän Washingtonin-suurlahettilääksi Obaman kauden alkupuolella.
Yhdysvaltojen tiedusteluviranomaiset ovat kuvailleet Kisljakia huippuvakoilijaksi ja vakoilijoiden kouluttajaksi, mutta venäläisten lähteet kiistävät tämän.
Kisljakin tapaamiset Donald Trumpin lähipiiriin kuuluvien Jeff Sessionsin ja Michael T. Flynnin kanssa vuoden 2016 presidentinvaalien alla nousivat mediahuomion kohteeksi, koska niitä yritettiin salata.
Anton Putsila

Anton Kanstantsinavitš Putsila (, ; s. 10. kesäkuuta 1987 Orša, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa Volga Nižni Novgorodia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Putsila pelasi vuosina 2004–2010 valkovenäläisessä Dinamo Minskissä 89 ottelua, joissa teki 11 maalia. Hän kävi vuonna 2008 lainalla saksalaisessa Hamburger SV:ssä pelaten kolme ottelua. Elokuussa 2010 Putsila siirtyi SC Freiburgiin, jota edusti kolmen kauden ja 46 ottelun ajan. Helmikuussa 2013 hän siirtyi venäläiseen Volga Nižni Novgorodiin.
Maajoukkueura.
Putsila on pelannut vuodesta 2008 alkaen Valko-Venäjän maajoukkueessa ja tehnyt kuusi maalia.
Chen Ding

Chen Ding (; s. 5. elokuuta 1992 Yunnan, Kiina) on kiinalainen kävelijä ja olympiavoittaja vuoden 2012 kesäolympialaisista. Hän teki samalla olympialaisten uuden ennätyksen 1.18.46.
Lontoon olympialaiset 2012.
Chenistä tuli ensimmäinen kiinalainen, joka on voittanut olympialaisissa 20 kilometrin kävelyn. Chen teki kilpailussa uuden olympiaennätyksen ajalla 1.18.46. Hän teki tämän päivä ennen syntymäpäiväänsä ja piti sitä ihanana lahjana. Hänen joukkuetoverinsa Wang Zhen ja Cai Zelin sijoittuivat kolmanneksi ja neljänneksi. Toiseksi sijoittui guatemalalainen Erick Barrondo. 
Muut saavutukset.
Chen saavutti Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hopeaa 10 000 metrin kävelyssä. Hän oli samana vuonna toinen kävelyn maailmancupin 10 kilometrin kilpailussa. Hän sijoittui maailmancupissa 2012 viidenneksi ja voitti joukkuekilpailun. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä alun perin toiseksi, mutta nousi myöhemmin Aleksandr Ivanovin dopinghylkäyksen jälkeen maailmanmestariksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Chen oli samalla matkalla yhdeksäs.
Åsa Norrie

Åsa Norrie (o.s. Lövdahl, s. 1968 Pietarsaari) on vuoden 1989 Miss Suomi. Missiuran jälkeen hän opiskeli kauppatieteitä ja muutti vuonna 1995 Skotlantiin, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, jossa hän edelleen asuu. Hän on työskennellyt siitä lähtien rahoitus- ja investoinialalla.
Elämä ja ura.
Missiura.
Åsa Lövdahl oli 20-vuotias tullessaan valituksi Miss Suomeksi. Miss Skandinavia -kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi ja Miss Universum -kilpailuissa Lövdahl pääsi kymmenen finalistin joukkoon. Miss Suomena hän päätti ottaa kaiken taloudellisen hyödyn tunnettavuudestaan, teki itsestään henkilöbrändin ja perusti nimeään kantavan markkinointiyhtiön. Sen avulla markkinoitiin rannekelloja, hammastahnaa, kenkiä... Missivuoden jälkeen hän teki mallintöitä Milanossa.
Opinnot.
Milanosta palattuaan Lövdahl muutti Vaasaan opiskelemaan kansainvälistä markkinointia Svenska handelshögskolanissa, ja valmistui kauppatieteen maisteriksi. Hän teki lopputyönsä Wärtsilälle dieselmoottoreista vuonna 1994. Vuoden 1995 alussa Lövdahl meni lopputyön takia Erasmus-ohjelmassa opiskelijavaihtoon Skotlantiin Strathclyden yliopistoon
Ura finanssialalla.
Kun Lövdahl pääsi ylioppilaaksi 1987, monet hänen ystävänsä suuntasivat ulkomaille opiskelemaan ja töihin. Lövdahl hankki silloin opiskelupaikan Vaasasta ruotsinkielisestä kauppakorkeakoulusta, mutta hänen päämääränsä oli muuttaa asumaan englanninkieliseen maahan parantaakseen kielitaitoaan. Hän on asunut Yhdistyneessä kuningaskunnassa siitä lähtien, kun lähti Erasmus-vaihtoon. 
Skotlannissa hän tapasi tulevan aviomiehensä Jonathan Norrien. 
Åsa Norrie on työskennellyt varainhoito- ja rahoitusalalla. Vuodesta 2006 lähtien hän oli varainhoitoyhtiö Standard Life Investmentsillä (SLI) vastuualueenaan aluksi Pohjoismaat, myöhemmin Euroopan toimintojen johtajana ja globaalien strategialiittoutumien johtajana. Vuonna 2017 SLI ja Aberdeen Asset Management yhdistyivät uudeksi yhtiöksi, Standard Life Aberdeeniksi. Vuodesta 2021 lähtien Åsa Norrien työnantaja on ollut Principal Asset Management, joka on yhdysvaltalainen, globaalisti toimiva finassiyhtiö. 
Yksityiselämä.
Åsa ja Jonathan Norriella on kolme lasta; perheen esikoistyttö syntyi vuonna 2000. Jonathan Norrie työskentelee myös finanssialalla Skotlannissa. Åsa Norrie kertoi haastattelussa vuonna 1999, että hänen elämänsä oli jo silloin siirtynyt kokonaan Skotlantiin. Hänen työhönsä on myös pitkään sisältynyt paljon matkustamista. Perheen lapsilla ovat äidinkielinä sekä ruotsi että englanti.
Stanislau Drahun

Stanislau Drahun (, ; s. 4. kesäkuuta 1988 Minsk, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän valioliigassa pelaavaa Krylja Sovetov Samaraa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Drahun pelasi vuosina 2005–2006 valkovenäläisessä Lokomotiv Minskissä 38 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti Gomelissa pelaten 39 ottelua ja tehden neljä maalia. Heinäkuussa 2008 Drahun siirtyi Dinamo Minskiin, jota edusti viiden kauden ja 129 ottelun ajan. Tammikuussa 2013 hän siirtyi venäläiseen Krylja Sovetov Samaraan.
Maajoukkueura.
Drahun on pelannut vuodesta 2011 alkaen Valko-Venäjän maajoukkueessa ja tehnyt kolme maalia.
Kim Zmeskal

Kimberley "Kim" Zmeskal (s. 6. helmikuuta 1976 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen telinevoimistelun olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Zmeskal saavutti Barcelonan olympialaisissa 1992 pronssia joukkuekilpailussa sekä sijoittui kuudenneksi permannolla, kahdeksanneksi hypyssä ja kymmenenneksi moniottelussa. Nojapuiden karsinnassa hän oli kymmenes.
Zmeskal saavutti MM-kilpailuissa viisi mitalia. Vuonna 1991 hän voitti kultaa moniottelussa sekä saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia permannolla. Vuonna 1992 hän voitti kultaa permannolla ja puomilla.
Korona (kauppaketju)

Korona (, ) on valkovenäläinen hypermarketketju. Ketjun ensimmäinen suurmyymälä tai tavaratalo avattiin Minskissä vuonna 2006. Sittemmin uusi suurmyymälä on avattu myös Brestiin, Babruiskiin ja Vitsebskiin. Minskiin on avattu toinen myymälä. Yhtiö kertoo avaavansa lähiaikoina myymälät myös Barysauhun, Homeliin, Hrodnaan ja Maladzetšnaan. 
Korona-suurmyymälään sisältyy tyypillisesti Korona-hypermarket, kodintekniikkamyymälä ("Korona Tehno"), joitain tekstiilialan pienmyymälöitä ("Modnyi Moll"), pikaruokaravintola ("Pit Stop") ja ravintola ("Amsterdam") sekä mahdollisesti muita pienmyymälöitä (kuten puhelinoperaattorit, korumyymälät tai vastaavat). 
Suurmyymäläketjun takana on Valko-Venäjän toiseksi suurin tupakkatehdas, Minskiin sijoittunut "OOO Tabak-Invest". Vuonna 2010 tupakkayhtiö toi myyntiin hypermarketketjun kanssa samannimisen Korona-savukkeen. Vuonna 1998 toimintansa aloittanut tupakkatehdas tekee yhteistyötä maailman 3. suurimman tupakkavalmistajan, japanilaisen Japan Tobacco Inc:in kanssa markkinaosuuksiensa lisäämiseksi. Vuonna 2012 japanilaisten tupakkamerkkien osuus oli jo noin 30 % Valko-Venäjän savukemarkkinoista. Tabak-Invest kilpailee erityisesti valtiollisen Hrodnan tupakkatehtaan tupakkamerkkien kanssa.
Maukenkottarainen

Maukenkottarainen ("Aplonis mavornata") on sukupuuttoon kuollut, kottaraisten heimoon kuulunut varpuslintu.
Maukenkottaraista tavattiin vain Cookinsaariin kuuluvalla Mauken saarella. Lajin löysi luonnontieteilijä Andrew Bloxam vuonna 1825, mutta sitä ei löydetty enää vuonna 1973, kun saarella seuraavan kerran vieraili ornitologeja kenttätyössä. Maukenkottaraisen hävittivät luultavasti vieraslajina saarelle päässeet isorotat. Lajin ainoa museonäyte on talletettu Natural History Museum at Tringin kokoelmiin.
Maukenkottarainen oli 18,5 senttiä pitkä. Sen höyhenpuku oli tummanruskea, nokka ja koivet kellertävät ja iiris keltainen. Maukenkottaraisen käyttäytymisestä tiedetään ainoastaan se, että lajin ainoa tunnettu yksilö ammuttiin sen hyppelehtiessä puussa.
Thomas Ebert

Thomas Ebert (s. 23. heinäkuuta 1973 Roskilde) on tanskalainen soudun kaksinkertainen olympiavoittaja.
Ebert kuului olympiakultaa voittaneeseen Tanskan kevyen nelosen venekuntaan Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008 sekä pronssimiehistöön Sydneyssä 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden kevyessä nelosessa Aiguebelettessa 1997, Kölnissä 1998, St. Catharinesissa 1999, Sevillassa 2002 ja Milanossa 2003 sekä kevyessä kaksikossa Gifussa 2005. MM-hopeaa hän saavutti kevyessä kaksikossa Tampereella 1995 ja kevyessä nelosessa Luzernissa 2001.
Ebert on pituudeltaan 184 cm ja koulutukseltaan insinööri.
Norfolkinsaarenkottarainen

Norfolkinsaarenkottarainen ("Aplonis fusca") on sukupuuttoon kuollut, kottaraisten heimoon kuulunut varpuslintu.
Norfolkinsaarenkottaraista esiintyi Norfolkinsaarella ja Lord Howella. Norfolkinsaarella viimeinen havainto lajista tehtiin vuonna 1923, eikä sitä enää löydetty, kun saarella vierailtiin vuonna 1968.
Junyō

Junyō () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1942 palvelukseenotettu Hiyō-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Nippon Yusen eli Japanin postihöyrylaivayhtiö tilasi aluksen vuoden 1938 lopulla Mitsubishin Nagasakin telakalta ja sen köli laskettiin 20. maaliskuuta 1939 telakkanumerolla 901. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta 1941 nimellä "SS Kashiwaramaru". Alus myytiin keisarillisen japanin laivastolle 10. helmikuuta 1941 muutettavaksi lentotukialukseksi. Muutostöiden jälkeen alus liitettiin laivastoon 3. toukokuuta 1942.
Palvelus.
Alus osallistui Aleuttien taisteluun osana Midwayn taistelun hämäyskampanjaa. Myöhemmin alus osallistui Guadalcanalin taisteluun ja Santa Cruzin saarten taisteluun, jossa sen torpedopommittajat vaurioittivat "USS Enterprisea". Alukseen osui sukellusvene "USS Halibutin" ampuma torpedo 5. marraskuuta 1943, ja se vietti kolme kuukautta korjattavana. Alus osallistui myöhemmin Filippiinienmeren taisteluun, jossa se vaurioitui pahasti, mutta alus korjattiin pian. Alukseen osui 9. joulukuuta 1944 kolme "USS Sea Devilin", "USS Plaicen" ja "USS Redfishin" laukaisemaa torpedoa, ja alus vaurioitui pahoin. Alus pääsi kuitenkin omin voimin Saseboon, missä alus oli korjattavana töiden keskeyttämiseen maaliskuussa 1945 asti. Toisen maailmansodan jälkeen alus siirtyi Yhdysvaltain laivaston haltuun, ja lopulta se romutettiin vuosina 1946–1947. Aluksen laivakello löydettiin Saipanin lähistöltä vuonna 1944, ja se siirrettiin Fordhamin yliopistoon New Yorkiin, jossa se on edelleen.
Lapuan radio- ja televisioasema

Lapuan radio- ja televisioasema on Lapuan Simpsiöllä sijaitseva Digitan hallinnoima päälähetinasema (vrt. täytelähetinasema). Masto on rakennettu vuonna 1961 ja sen korkeus on 323 metriä, ollen Suomen kuudenneksi korkein rakennelma.
Koska Simpsiön vuori erottuu korkeudellaan muutenkin muusta Etelä-Pohjanmaan tasaisesta lakeudesta, paikka on mastolle erittäin edullinen radio- ja tv-kanavien peittoalueen kannalta. Lakeuden näköesteettömyydestä johtuen, maston voi myös erottaa silmällä hyvinkin jopa 50 kilometrin päästä.
Kuten muutkin Suomen tv-asemat, Lapuan radio- ja televisiomasto kuului alun perin Yleisradiolle, mutta vuodesta 1999 alkaen Digita Oy:lle, kun Yleisradion jakelutekniikka yhtiöitettiin. Lapuan radio- ja televisiomasto välittää Etelä-Pohjanmaan alueella suurimman osan antennitalouksien tv-lähetyksistä.
Radioasemat.
Lapuan radio- ja tv-masto lähettää alla olevia radioasemia mainituilla taajuuksilla: 
Televisioasemat.
Analogiset lähetykset asemalta päättyivät koko muun Suomen tavoin 1. syyskuuta 2007 kello 4.00.
Mads Kruse Andersen

Mads Christian Kruse Andersen (s. 25. maaliskuuta 1978 Nørre Alslev, Sjælland) on tanskalainen soudun olympiavoittaja.
Kruse Andersen kuului olympiakultaa voittaneeseen Tanskan kevyen nelosen venekuntaan Pekingissä 2008. Hän voitti maailmanmestaruuden kevyessä kaksikossa Milanossa 2003 sekä sijoittui MM-kilpailuissa lisäksi neljänneksi kevyessä kahdeksikossa Sevillassa 2002 ja Etonissa 2006 sekä viidenneksi kevyessä pariaironelossa Luzernissa 2001 ja kuudenneksi kevyessä nelossa Münchenissä 2007. Hän voitti junioreiden maailmanmestaruuden pariaironelosessa Glasgow'ssa 1996.
Kruse Andersen on pituudeltaan 186 cm ja ammatiltaan luutnantti.
Capra (suku)

Capra on vuohien suku nautaeläinten eli onttosarvisten heimossa (Bovidae). Suvun villejä vuohilajeja on aiemmin kutsuttu vuorikauriiksi.
Lajit.
Mammal Species of the World luettelee kahdeksan sukuun kuuluvaa lajia.
Ligue 1 -kausi 2012–2013

Ligue 1:n kausi 2012–2013 oli järjestyksessään 75. jalkapallon Ligue 1 -kausi. Kausi alkoi 10. elokuuta 2012 ja päättyi 26. toukokuuta 2013.
Ranskan mestaruuden voitti Paris Saint-Germain.
Sarjataulukko.
Ajacciolta on vähennetty kaksi pistettä.
Ottelut.
Morten Jørgensen

Morten Jørgensen (s. 23. kesäkuuta 1985 Næstved, Sjælland) on tanskalainen soudun olympiavoittaja.
Jørgensen kuului olympiakultaa voittaneeseen Tanskan kevyen nelosen venekuntaan Pekingissä 2008, hopeajoukkueeseen Rio de Janeirossa 2016 ja pronssimiehistöön Lontoossa 2012. MM-kilpailuissa hän sai samassa veneluokassa kultaa Chungjussa 2013 ja Amsterdamissa 2014, hopeaa Poznańissa 2009 sekä sijoittui viidenneksi Bledissä 2011 ja kuudenneksi Münchenissä 2007. Kevyessä kahdeksikossa hän oli MM-kilpailuissa neljäs Etonissa 2006. Hän voitti Euroopan-mestaruuden kevyessä nelosessa Sevillassa 2013 ja Belgradissa 2014.
Jørgensen on pituudeltaan 182 cm..
Mustan kissan tango

Mustan kissan tango on alun perin italialainen sävelmä, joka saavutti suosiota ensin Kultaisen šekiinin laulukilpailussa 11. maaliskuuta 1969, jolloin nelivuotias Vincenza Pastorelli esitti sen nimellä "Volevo un gatto nero" (Halusin mustan kissan). Laulu menestyi myös Japanissa nimellä "Kuroneko no tango" (黒ネコのタンゴ), josta se "lensi tänne meillekin", kuten suomennoksessa sanotaan. Japanilaisen esityksen lauloi kuusivuotias poika Osamu Minagawa. Suomessa laulun esitti ensimmäisenä Susanna Lönnberg (Finnlevy 1971). Tämän jälkeen sen levyttivät seitsenvuotiaat sisarukset Jaana ja Tiina Tynell (Discophon 1971). 
Laulun on säveltänyt Armando Soricillo. Suomalaiset sanat ovat Saukin. Kappale oli Suomen listojen kärjessä 1971, ja siitä on tehty uusia versioita.
Riihimäki Rock

Riihimäki Rock on vuodesta 2008 lähtien Riihimäellä järjestetty rockfestivaali.
Tammikuussa 2017 ilmoitettiin, että Riihimäki Rockia ei järjestetä vuonna 2017, vaan tapahtuma pitää välivuoden.
Tapahtuman järjestäjä Timo Isomäki ilmoitti 16. maaliskuuta 2018, että tapahtumaa ei myöskään järjestettäisi vuonna 2018.
Historia.
Riihimäki Rock kuului alun perin Rock n'Roll Circus -festivaalikiertueeseen, joka käsitti Riihimäen lisäksi Hämeenlinnan (Wanaja Festival), Jyväskylän (Jyväskylä Rock) ja Kokkolan (Kokkola Rock). Riihimäki Rockin ensimmäisenä promoottorina toimi mediapersoona ja toimittaja Wallu Valpio.
Valpion jättäydyttyä festivaaliorganisaatiosta pois Riihimäki Rockin promoottorina on vuodesta 2009 lähtien toiminut Mikko Hansson, joka on vastannut muun muassa Wanaja Festivalista.
Vuonna 2012 Riihimäki Rockin järjestämisvastuu siirtyi Kalle Keskisen johtamalle Loud'n Live Promotionsille, Mikko Hansson jatkoi promoottorina.
Riihimäki Rock säilyi Keskisen yhtiön järjestämänä tapahtuma aina vuoteen 2016 asti, jolloin Riihimäki Rock siirtyi uuden järjestäjän vastuulle. Riihimäki Rockin kanssa järjestävää tahoa vaihtoi myös Hämeenlinnassa järjestettävä Wanaja Festival ja Helsingin Suvilahdessa järjestettävä Eurodance-tapahtuma We Love The 90's.
Uutena Riihimäki Rock-järjestäjänä aloitti N.C.D Production, jonka johtohahmona on toiminut julkisuudessa Timo Isomäki. Omistajavaihdoksesta huolimatta Riihimäki Rockin promoottorina jatkoi Mikko Hansson. 
Esiintyjät vuosittain.
2008.
Riihimäki Rock 2008 järjestettiin 27.–28. kesäkuuta 2008 Riihimäen messupuistossa. 
Perjantai 27.6.2008
Lauantai 28.6.2008
2009.
Riihimäki Rock 2009 järjestettiin 26.–27. kesäkuuta 2009 Riihimäen messupuistossa. 
Perjantai 26.6.2009
Lauantai 27.6.2009
2010.
Riihimäki Rock 2010 järjestettiin 2.-3. heinäkuuta 2010 Riihimäen messupuistossa. 
Perjantai 2.7.2010
Lauantai 3.7.2010
2011.
Riihimäki Rock 2011 järjestettiin 1.-2. heinäkuuta 2011 Riihimäen Messupuistossa 
Perjantai 1.7.2011
Lauantai 2.7.2011
Toto in Concert Sunnuntai 3.7.2011
2012.
Riihimäki Rock 2012 järjestettiin 29.–30. kesäkuuta 2012 Riihimäen Messupuistossa. 
Perjantai 29.6.2012
Lauantai 30.6.2012
2013.
Riihimäki Rock 2013 järjestettiin 28.–29. kesäkuuta 2013 Riihimäen messupuistossa. Tapahtuman juontajana toimi Esko Eerikäinen. Lisäksi alueella järjestettiin ennen lauantain konserttia Robin in the Park -konsertti, jossa esiintyi Robin.
Perjantai 28.6.2013
Lauantai 29.6.2013
Robin in the Park 29.6.2013
2014.
Riihimäki Rock 2014 järjestettiin 27.–28. kesäkuuta 2014 Riihimäen Messupuistossa. 
Perjantai 27.6.2014
Lauantai 28.6.2014
2015.
Riihimäki Rock 2015 järjestettiin 26.–27. kesäkuuta 2015 Riihimäen Tehtaankadun Messupuistossa. 
Perjantai 26.6.2015
Lauantai 27.6.2015
Robin-päiväkonsertti 27.6.2015
2016.
Riihimäki Rock 2016 järjestettiin Riihimäen Tehtaankadun Messupuistossa 1.–2. heinäkuuta 2016. 
Perjantai 1.7.2016
Lauantai 2.7.2016
Georg Leinberg

Georg Mikael Leinberg (24. heinäkuuta 1865 Helsingin pitäjä – 20. toukokuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen esittelijäsihteeri ja säästöpankkimies.
Elämä.
Leinbergin vanhemmat olivat Jyväskylän seminaarin johtaja, professori Karl Gabriel Leinberg ja Hilma Rosaura Thuneberg. Leinberg pääsi ylioppilaaksi Jyväskylän lyseosta 1885. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1888, filosofian maisteriksi 1890 ja suoritti 1889 kameraalitutkinnon. Vuonna 1896 hänet nimitettiin Suomen ensimmäiseksi säästöpankkien tarkastajaksi, 1900 tullihallituksen tilastokonttorin johtajaksi, 1903 senaatin oikeusosaston aktuaariksi ja 1918 oikeusministeriön tilastokonttorin johtajaksi.
Leinbergin johtama oikeusministeriön tilastotoimisto alkoi vuodesta 1918 alkaen pitää valtakunnallista rikosrekisteriä ja Leinberg oli rikosrekisterin luoja ja perustaja. Aiemmin rikollisten rekisteröinti oli ollut papiston tehtävänä. Rikosrekisteritoimisto ja tilastotoimisto erotettiin erilleen vuonna 1929 samalla kun rikosrekisteriasetus uusittiin.
Leinberg pani toimeen säästöpankeissa vuoden 1865 säästöpankkilain edellyttämät uudistukset ja laati säästöpankeille mallisäännöt ja käsikirjan oppaaksi säästöpankkien hoitajille sekä korkokirjoja säästöpankkien tarpeiksi. Hänen aloitteestaan pidettiin ensimmäinen yleinen säästöpankkikokous vuonna 1900, jolloin valittiin säästöpankkivaltuuskunta, jossa Leinberg oli sihteerinä.
Leinberg osallistui 1901 Helsingin Suomalaisen Säästöpankin perustamiseen. Hän myös toimi pankin ensimmäisenä kamreerina vuosina 1901–1918. Tämän jälkeen hän oli pankin hallituksen varaesimiehenä, asiamiehenä ja valvojana.
Kun säästöpankkivaltuuskunnan aloitteesta perustettiin vuonna 1906 Suomen Säästöpankkiyhdistys, Leinberg oli valtuuskunnan toimeenpanevana jäsenenä ja rahastonhoitajana ja kun yhdistys vuonna 1922 uudestaan muodostettiin Suomen Säästöpankkiliitoksi, valittiin Leinberg liiton puheenjohtajaksi. Leinberg oli jäsenenä säästöpankkilakikomiteassa ja hänellä oli merkittävä osuus vuoden 1925 alusta lailla säädetyn säästöpankkien vakuusrahaston aikaansaamisessa. Samoin Säästöpankkien Keskus-Osakepankin perustaminen vuonna 1908 oli suurelta osalta Leinbergin ansiota ja hän oli Säästöpankkien Keskus-Osakepankin johtokunnan jäsenenä pankin perustamisesta lähtien aina vuoteen 1920.
Leinberg kuului 1890-luvulla työväen valtuuskuntaan ja hoiti sen sihteerin tointa. Leinberg toimi Suomen Evankelisluterilaisten seurakuntien paloapuyhdistysten toimitusjohtajana 1902–1925, Suomen säästöpankkivaltuuskunnan toimeenpanevana jäsenenä vuodesta 1903 ja Valkoisen ruusun ritari-
kunnan rahastonhoitajana vuodesta 1919. Hän kuului eräiden muiden valtionkomiteoiden ohella tilastokomiteaan 1903–1915. Leinberg sai esittelijäsihteerin arvonimen vuonna 1921.
Leinberg julkaisi säästöpankkineuvontaa koskevia tilastollisia vuosikirjoja sekä korkokirjoja. Leinberg harrasti kuorolaulua. Hän kuului Muntra Musikanter-mieskuoroon ja kun Laulu-Miehet-kuoro perustettiin, kuului hän sen suurkuoroon.
Leinbergin puoliso vuodesta 1892 oli Georgina Edwards.
Axel Bergholm

Karl Axel Bergholm (6. marraskuuta 1841 Sipoo – 18. huhtikuuta 1924 Porvoo) oli suomalainen filosofian tohtori ja opettaja. Hän sai professorin arvonimen 1907.
Bergholmin vanhemmat olivat kirkkoherra Karl Fredrik Bergholm ja Johanna Gustava Amalia Wallgren. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon kymnaasista 1859 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1864 sekä opettajakandidaatiksi 1866.
Bergholm oli oppikoulunopettajana ensin Helsingissä ja sittemmin hän oli Porvoon yläalkeiskoulussa, lukiossa ja 1885–1910 Porvoon ruotsalaisessa lyseossa historian, maantiedon ja ruotsin opettajana. Vuosina 1879–1885 Bergholm oli opettajana Mikkelin lyseossa. Hän oli Porvoon ruotsalaisen lyseon rehtorina 1896–1910. Bergholm osallistui Porvoossa myös kunnallispolitiikkaaan ja hän oli useina vuosina muun muassa Porvoon kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Bergholm tunnettiin myös sukututkijana. Hän julkaisi teokset "Sukukirja", "Sukukirja Suomen aatelittomia sukuja" ja "Suomen Senaatin jäsenet ja virkamiehet". Suomen sukututkimusseura valitsi Bergholmin kunniajäsenekseen.
Bengt Bergman

Valter Bengt Olof Bergman (19. kesäkuuta 1936 Helsinki – 20. helmikuuta 2022 Tammisaari) oli suomalainen radiojohtaja ja RKP:n entinen puoluesihteeri. 
Bergman vietti lapsuutensa Pohjankurun asemalla, kävi Ruotsissa sotalapsena ja kirjoitti ylioppilaaksi Karis-Billnäs samskolasta vuonna 1955. Hän opiskeli sitten Helsingin yliopistossa ja Åbo Akademissa mutta aloitti ennen valmistumistaan työt toimittajana.
Bergman oli "Västra Nylandin" toimittaja 1957–1977, paitsi vuoden ajan 1961–1962 "Åbo Underrättelserissa". Vuosina 1977–1981 hän oli ruotsalaisen kansanpuolueen puoluesihteeri, ja tuolloin hänet valittiin – vastustuksesta huolimatta – Yleisradion ruotsinkielisen toiminnan johtajaksi. Hän jäi tehtävästä eläkkeelle 1996 mutta kirjoitti edelleen kolumneja "Västra Nylandiin" sekä julkaisi kolme tietokirjaa, muun muassa haastatteluteoksen Jan-Magnus Janssonista.
Bergman asui Tammisaaressa. Hän oli kaupunginvaltuutettu 1965–1972.
Bengt Bergmanin puoliso vuodesta 1959 oli peruskoulunopettaja Ann-Marie Sandström. He saivat kaksi tytärtä.
Turkin Superliigan kausi 2012–2013

Turkin jalkapallon mestaruus ratkaistiin kaudella 2012-2013 55:nnen kerran. Korkein sarjataso Superliiga "(Süper Lig)" alkoi 17.elokuuta 2012 ja kausi päättyi 19. toukokuuta 2013. Kolme ensimmäistä sijaa menivät Istanbulilaisseuroille; mestaruuden voitti Galatasaray, Fenerbahçe oli toinen ja Beşiktaş kolmas.
Ottelut.
Gamla Linköping

Gamla Linköping on ulkoilmamuseo Linköpingin kunnassa.
Historia.
1940-luvulla Linköping kasvoi nopeasti, kun autoteollisuus tarvitsi lisää työntekijöitä. Kaupungin keskustan vanhoja taloja uhkasi purkaminen uusien talojen tieltä. Paikallisten poliitikkojen johdolla talot päätettiin säästää ja siirtää parin kilometrin päähän ulkoilmamuseoksi. Lähes sata taloa siirrettiin mahdollisimman alkuperäisinä samanlaiseen ruutukaavaan, kuin missä ne olivat aiemmin olleet. 
Museon kohteita.
Vuonna 2023 museoon avattiin Lasse-Majas Deckarhus, Lasse-Maijan etsivätoimistolle omistettu kohde. Kohdetta oli rakentamassa suomalainen Fantasia Works ja se palkittiin vuonna 2023 kansainvälisessä Park World Excellence Awards -gaalassa parhaana perheille suunnattuna sisäaktiviteettikohteena.
Belorusneft

Belorusneft () eli Belarusnafta () on Valko-Venäjällä toimiva konserniyritys, joka vastaa yhdessä emoyhtiönsä, kemianteollisuuskonserni Belneftehimin kanssa esimerkiksi maan suurimmasta huoltoasemaverkostosta. Belorusneftin oman ilmoituksen mukaan sen jakeluverkostoon kuuluu yli 500 asemaa eli 65 % kaikista Valko-Venäjän huoltoasemista. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Homelissa.
Belorusneft on yhtiömuodoltaan tuotantoyhteisö ja se on perustettu vuonna 1966. Sen toimialoihin kuuluvat maakaasun ja -öljyn etsintä ja tuotanto (myös ulkomailla), maakaasun prosessointi, lämpöenergian tuotanto (Svetlahorskin lämpövoimala: sähköntuotantokapasiteetti 21 MW, lämmöntuotantokapasiteetti 19 Gcal/h) ja huoltoasematoiminta. 
Belorusneftin polttoaineen jakeluasemien kanssa kilpailevat esimerkiksi venäläisen Lukoilin valtateiden varsille ja suurkaupunkeihin sijoittuneet huoltoasemat, vaikka niitä ei olekaan lukumääräisesti läheskään yhtä runsaasti.
Grit Šadeiko

Grit Šadeiko (s. 29. heinäkuuta 1989 Tallinna) on virolainen moniottelija.
Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005 Šadeiko oli seitsenottelussa seitsemäs pistein 5271. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hän saavutti pronssia 5765 pisteellä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 18:nneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 Šadeiko voitti kultaa uusilla ennätyspisteillään 6134. Samana vuonna Šadeiko oli Daegun MM-kilpailuissa 24:s pistein 5190. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 6013 pisteellä 21:nneksi. Moskovan MM-kisoissa 2013 Šadeiko keskeytti viiden lajin jälkeen. Zürichin EM-kisoissa ja Pekingin MM-kisoissa 2015 hän oli 15:s. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän keskeytti. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 13:nneksi ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018 12:nneksi.
Grit Šadeikon nuorempi sisar, Grete Šadeiko, kilpailee myös seitsenottelussa.
Henkilökohtaiset ennätykset.
NR = Viron ennätys
Lähde
Lars Magnus Björkenheim

Lars Magnus Björkenheim (ent. Björkman 6. marraskuuta 1793 Tukholma – 25. joulukuuta 1869 Turku) oli suomalainen teollisuudenharjoittaja ja valtiopäivämies. 
Björkenheim omisti useita merkittäviä teollisuuslaitoksia, kuten Orisbergin rautaruukin Isossakyrössä, Kimon ruukin Jepualla ja siihen kuuluneen Oravaisten masuunin, Vuojoen kartanon Eurajoella sekä Kellokosken ruukin ja maatilan. Hän kuuluu 1800-luvun suomalaisten maatalousalan ja teollisuuden harjoittajien taitavimpiin. Björkenheim aateloitiin vuonna 1834, ja vuorineuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1864.
Björkenheim edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864 ja 1867. Hän rakennutti Orisbergin kirkon ja pappilan, jotka suunnitteli Carl Ludvig Engel.
Björkenheimin tytär Sofia Magdalena Björkenheim avioitui jalkaväenkenraali, kreivi Adolf Aminoffin kanssa.
Timo Hyvönen

Timo Hyvönen (s. 1961 Nokia, Suomi) on suomalainen kauppatieteilijä. Hän toimii laskentatoimen professorina Tampereen yliopistossa 1.8.2015 alkaen. Ennen nykyistä työtehtäväänsä Hyvönen toimi määräaikaisena laskentatoimen professorina Turun yliopistossa (1. toukokuuta 2011 – 31. joulukuuta 2015).
Hyvönen on toiminut aiemmin (vuodesta 2000 lähtien) myös laskentatoimen ja rahoituksen lehtorina Tampereen yliopistossa. Hyvönen suoritti kauppatieteiden lisensiaatin tutkinnon Tampereen yliopistossa, ja hänen väitöskirjansa "Exploring Management Accounting Change in ERP Context – Four Perspectives" (suom. "Johdon laskentatoimen muuttuminen ERP-järjestelmän käyttöönotossa)" tarkastettiin vuonna 2010.
Hayri Sezgin

Hayri Sezgin (19. tammikuuta 1961 Razgrad, Bulgaria – 5. toukokuuta 2013 Istanbul) oli turkkilainen vapaapainija.
Sezgin aloitti painiuransa synnyinmaassaan Bulgariassa. Hän sijoittui sarjassa 100 kg neljänneksi Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984. Soulissa 1988 hän ei selviytynyt sijoitusotteluihin. Tokion MM-kilpailuissa 1990 Sezgin voitti MM-pronssia sarjassa 130 kg. EM-kilpailuista hän saavutti hopeaa Ankarassa 1989 ja pronssia Leipzigissa 1985. Lisäksi hän sijoittui EM-kilpailuissa kolme kertaa neljänneksi ja MM-kilpailuissa kahdesti viidenneksi. Balkanin-mestaruuden Sezgin voitti vuonna 1981 ja Välimeren kisat vuonna 1987. Balkanin kisoista hän saavutti hopeaa vuonna 1981.
Sezgin kuoli Istanbulissa 5. toukokuuta 2013, 52-vuotiaana. Hän sai sydänkohtauksen ollessaan valmentamassa nuoria painijoita.
Thalassodromeus

Thalassodromeus oli suuri Pterodactyloidea-alalahkoon kuulunut lentolisko. Suvun tyyppilaji on Thalassodromeus sethi, joka on ainut tunnistettu laji suvussa. "Thalassodromeus sethi" eli varhaisliitukaudella 110 miljoonaa vuotta sitten koillis-Brasiliassa. Suvun tieteellinen nimi tulee kreikan sanoista "thalasse", "meri" ja "dromaios", "juoksija" viitaten oletettuun saksinokkamaiseen pyydystystapaan, mikä myöhemmin on osoitettu anatomisesti mahdottomaksi. Lajin nimi "sethi" taas viittaa egyptiläiseen jumalaan Seth samankaltaisen päänmuodon takia. André Jacques Veldmeijer kuitenkin ehdotti, että lajin nimeäjä Alexander Kellner olisi sekoittanut Seth- ja Amon-jumalat.
Ulkonäkö ja koko.
"Thalassodromeus sethin" siipienväli oli 4,5 metriä ja pääkallo 1,42 metriä pitkä. "T. sethillä" oli huomattava, suuri heltta, jonka tarkoitusta ei tiedetä. Heltan on arveltu auttaneen soihdinmenoissa, lajintunnistuksessa tai lämmönsäätelyssä.
Abel Kiprop Mutai

 
Abel Kiprop Mutai (s. 2. lokakuuta 1988) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka on erikoistunut estejuoksuun.
Mutai voitti 2 000 metrin estejuoksun alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui kolmanneksi ajalla 8.19,73.
3 000 metrin estejuoksussa hänen ennätyksensä on toukokuussa 2012 Roomassa juostu 8.01,67.
Michael Tinsley

Michael Tinsley (s. 21. huhtikuuta 1984 Little Rock, Arkansas) on yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän kilpaili urallaan 400 metrin aitajuoksussa.
Ura.
Tinsley sijoittui kolmanneksi Yhdysvaltain ulkoratojen mestaruuskilpailuissa vuonna 2010 ajalla 48,46 sekuntia. Hän voitti vuonna 2012 Yhdysvaltain olympiakarsinnan ja ansaitsi paikan olympiajoukkueessa.
Tinsley voitti olympialaisissa alkueränsä ajalla 49,13 sekuntia. Semifinaalissa hän juoksi oman kauden parhaan aikansa 48,13. 6. elokuuta hän sijoittui finaalissa hopealle juoksemalla ennätyksensä 47,91. Sitä ennen hänen ennätyksensä oli 48,02 vuodelta 2007.
Tinsley voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden 2013. Moskovan MM-kilpailuissa hän sai hopeaa ennätyksellään 47,70. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Jehue Gordonille vain sadasosasekunnin.
Tinsley sijoittui kahdeksanneksi Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän sijoittui 2016 Yhdysvaltojen-mestaruuskilpailuissa kolmanneksi. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä.
Papuankotka

Papuankotka ("Aquila gurneyi") on kotkien sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Molukeilla, Indonesiassa ja Uudessa-Guineassa.
Tarkkaa tietoa sen määristä ei ole, mutta määrän arvioidaan olevan vähenemässä elinalueiden tuhoutumisen ja heikkenemisen vuoksi.
Elinalue.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät sademetsät, suometsät ja niiden lähellä viljellyt ja ranta-alueet.
Kuvaus.
Tämä on melko suuri kotkalaji, joskin Aquilan suvussa keskikokoinen. Sen pääväritys on tummanruskea tai musta, ja alapuoli on vaalea lentosiipiä ja pyöreähköä pyrstöä myöten. Sen ruumiin pituus on 74–86 cm ja siipiväli 165–190 cm. Erään nuoren linnun on kerrottu painaneen 3,06 kg. Naaraat ovat koiraita kookkaampia. Siivet ovat sen liitäessä vaakasuorassa. Se syö nisäkkäitä, esimerkiksi kuskuksia.
Kalervo Palsa ja kuriton käsi

Kalervo Palsa ja kuriton käsi (työnimiä "Palsa" ja "Koko puu kuvia täynnä") on Pekka Lehdon ohjaama fiktioelokuva taiteilija Kalervo Palsasta.
Elokuva kuvattiin vuonna 2005, ja sen suunniteltu ensi-ilta oli syksyllä 2006, mutta Lehto ei saanut elokuvalle sopivaa levityssopimusta. Se esitettiin ensimmäisen kerran vasta vuoden 2013 Sodankylän elokuvajuhlilla ja syyskuussa 2013 Rakkautta ja Anarkiaa -festivaalilla.
Elokuvateatterilevitykseen elokuvan oli määrä tulla marraskuussa 2013, mutta teatteriensi-iltaa siirrettiin helmikuuhun 2014 muiden suomalaisten taide-elokuvien runsaan tarjonnan vuoksi. Tammikuun 2014 lopulla ensi-iltaa lykättiin jälleen tarkoituksena julkaista elokuva yhtä aikaa sekä elokuvateattereissa että digitaalisessa muodossa syksyllä 2014. Elokuvan ensi-ilta oli lopulta 12. syyskuuta 2014 levitysnimellä "Palsa". Elokuva keräsi ensi-iltaviikonloppunaan hieman yli 400 katsojaa. 
Lehto on suunnitellut elokuvan laajentamista trilogiaksi, jonka myöhemmissä osissa käsiteltäisiin kirjailija Timo K. Mukkaa ja kuvataiteilija Reidar Särestöniemeä.
Hydroksinaftolisininen

Hydroksinaftolisininen (C20H11N2O11S3Na3) on atsoväriaine, jota käytetään analyyttisessä kemiassa muun muassa kompleksometrisenä indikaattorina kompleksometrisissä titrauksissa.
Hydroksinaftolisinistä valmistetaan 4-amino-3-hydroksi-4-naftaleenisulfonihapon diatsoniumsuolan ja R-hapon natriumsuolan atsokytkentäreaktiolla.
Käyttö.
Hydroksinaftolisinistä käytetään erityisesti maa-alkalimetallipitoisuuksien määrittämiseen. Se toimii indikaattorina erityisesti veden kovuuden eli veden sisältämän kalsium- ja magnesiumpitoisuuden määrityksessä. Hydroksinaftolisininen muodostaa metalli-ionien kanssa emäksisissä olosuhteissa punaisen kompleksin. Titratessa EDTA:lla hydroksinaftolisininen vapautuu ja liuoksen väri muuttuu siniseksi. Hydroksinaftolisinistä voidaan käyttää myös maa-alkalimetallien ja lantanoidien pitoisuuden määrittämiseen spektrofotometrisesti.
Olavio López Duque

Olavio López Duque (6. helmikuuta 1932 Manizales – 11. kesäkuuta 2013) oli kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi augustinolaisiin rekollekteihin 28. syyskuuta 1947 ja sai pappisvihkimyksensä 30. lokakuuta 1955. López Duque nimitettiin 30. toukokuuta 1977 Casanaren apostoliseksi vikaariksi sekä Strongolin titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 7. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Eduardo Martínez Somalo, jota avustivat Rubén Buitrago Trujillo ja Arturo Salazar Mejia. 
López Duque erosi tehtävistään apostolisena vikaarina 29. lokakuuta 1999.
Mario Eusebio Mestril Vega

Mario Eusebio Mestril Vega (s. 5. maaliskuuta 1940 Nuevitas) on kuubalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Camagüeyn hiippakuntaan 4. elokuuta 1964 ja nimitettiin Camagüeyn vihkipiispaksi sekä Cediaen titulaaripiispaksi 16. marraskuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. helmikuuta 1992. Pääkonsekraattorina toimi Adolfo Rodríguez Herrera, jota avustivat Faustino Sainz Muñoz ja Pedro Claro Meurice Estiu.
Mestril Vega sai 2. helmikuuta 1996 nimityksen Ciego de Avilan piispaksi.
Gunnar af Björkesten

Sune Gunnar Lorenz af Björkesten (18. maaliskuuta 1912 Helsinki – 25. tammikuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen lääkäri. Hän oli vuosina 1963–1973 Helsingin yliopiston neurokirurgian professori ja HYKSin neurokirurgisen osaston ylilääkäri.
Af Björkesten valmistui lääketieteen lisensiaatiksi Helsingin yliopistosta 1938. Hän hakeutui kirurgiapulaislääkäriksi Suomen Punaisen Ristin sairaalaan 1939 ja toimi talvi- ja jatkosodan aikana mm. sen ympärille muodostetussa Punaisen Ristin sotasairaalassa (jatkosodan aikana nimitys oli 54. sotasairaala) sekä osaksi myös rintamaoloissa, taistelujen painopistealueille sijoitettujen ns. kallo-aivo-osastojen lääkärinä mm. Joensuussa ja Punkaharjulla ja sai runsaasti kokemusta aivojen ja hermoston sotavammoista, joista hän myös julkaisi. Hänen sotilasarvonsa oli lääkintämajuri.
Erikoislääkärin oikeudet af Björkesten sai kirurgiassa 1945 ja neurokirurgiassa 1952. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1947. Sotien jälkeen af Björkesten toimi apulaislääkärinä, alilääkärinä ja apulaisopettajana Suomen Punaisen Ristin sairaalan neurokirurgisella osastolla sekä hankki neurokirurgista lisäkoulutusta myös Ruotsissa. Vuosien ajan hän oli Suomessa neurokirurgian johtava asiantuntija ja alan ensimmäinen varsinainen professori. Hän oli kiinnostunut erityisesti aneurysmakirurgiasta. Vuodesta 1972 hän oli Suomen lääkäriliiton kunniajäsen.
Gunnar af Björkestenin puoliso vuodesta 1938 oli Inga-Lisa Liljequist. Heille syntyi kolme lasta, joista vanhin on arkkitehti Gunnel Adlercreutz.
Atreenalin Seikkailupuisto Saimaa

Atreenalin Seikkailupuisto Saimaa on Lappeenrannassa, Rauhan kylässä sijaitseva, syksyllä 2012 avattu seikkailuhuvipuisto. Puistossa liikutaan puihin rakennettuja ratoja pitkin valjaat päällä vaijeriin kytkettynä ja kypärä päässä. Puistossa on viisi erilaista ja eritasoista rataa sekä lisäksi kaksi harjoittelurataa ja lastenmaa. Radat on rakennettu puihin siten, etteivät ne vahingoita puita eivätkä estä niitä kasvamasta. 
Puiston radat koostuvat erilaisista puiden väliin rakennetuista tehtävistä eli rataosuuksista. Niitä voivat olla esimerkiksi vaijerin päällä kävely, heiluvien puupalikoiden päällä kävely, liukuminen puulta toiselle lumilautaa muistuttavan laudan päällä seisten tai köydessä roikkuen, alareunastaan vapaasti roikkuvissa verkoissa kiipeäminen, kiipeilyseinää tai narutikkaita pitkin kiipeäminen sekä tarzanhyppy, jossa heilahdetaan verkkoon köydessä roikkuen. Jokaiselle rataosuudelle on rakennettu varmistussysteemi, esimerkiksi noin rinnan korkeudella kulkeva vaijeri tai lenkit, joihin valjaisiin kiinnitetyt karabiinerit laitetaan. Lastenmaa on rakennettu puiden väliin samaan tapaan kuin muutkin puiston radat, mutta se on matalammalla ja varmistussysteemi on yksinkertaisempi.
Puistossa seikkaileminen ei sovi liikuntaesteisille. Helpoimmat radat sopivat yli 130 cm pitkille, lastenmaa pienemmillekin. Vaikeimmat radat eivät tavallisesti ole helppoja edes hyväkuntoisille aikuisille.
Daniel Cohalan (Corkin piispa)

Daniel Cohalan (14. heinäkuuta 1858 Kilmichael – 24. elokuuta 1952) oli irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Corkin hiippakuntaan 25. heinäkuuta 1882 ja nimitettiin Corkin vihkipiispaksi sekä Vagan titulaaripiispaksi 25. toukokuuta 1914. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Mary Harty, jota avustivat Richard Alphonsus Sheehan ja Nicolas Donnelly. 
29. elokuuta 1916 Cohalan sai nimityksen Corkin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 94-vuotiaana virassa.
Valotehofunktio

Valotehofunktio tai valon tehojakauma kuvaa keskimääräisen ihmisen silmän valoherkkyyttä aallonpituuden funktiona. 
Vuonna 1924 CIE määritteli formula_1 valotehofunktion fotooppiselle näölle ja vuonna 1951 formula_2 skotooppiselle eli hämäränäölle. Funktiot perustuvat koehenkilöille tehtyihin mittauksiin. CIE formula_1 valotehofunktio on formula_4 värinsovitusfunktio CIE 1931 XYZ -väriavaruudessa.
Testimetodit.
Valotehofunktio määriteltiin neljästä eri tutkimuksesta saadusta datasta. Mahdollisia testimetodeja oli kaksi: kirkkauden sovitus ja välkkyfotometria. 
Kirkkaussovituksessa koehenkilö katsoo kahtia jaettua kenttää, joista toisessa on esimerkiksi valkoinen referenssivalo ja toisessa punainen sovitettava valo. Koehenkilön on punaisen valon kirkkautta säätämällä sovitettava kirkkaus vastaamaan valkoisen kentän valoa.
Välkkyfotometriamenetelmällä koehenkilö katsoo kahtia jaettua kenttää, joiden valot välkkyvät jollain nopeudella, esimerkiksi 17 Hz. Koehenkilön tehtävä on säätää sovitettavan valon kirkkautta, kunnes välkkymistä ei enää huomaa.
Testisovituksia tehdään riittävä määrä kattaen kaikki valon aallonpituudet.
Hans Blomberg

Hans Blomberg (s. 18. joulukuuta 1919 Helsinki – 5. marraskuuta 2006 Espoo) oli Teknillisen korkeakoulun professori. Hän oli siellä vuodesta 1956 teoreettisen sähkötekniikan professori ja sen jälkeen Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen (VTT) sähkötekniikan laboratorion johtaja 1962–1972.
Blomberg valmistui diplomi-insinööriksi 1943 ja oli sen jälkeen VTT:n tutkijana. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi 1953. Vuodesta 1956 hän oli TKK:n vaihtuvassa ruotsinkielisessä professorinvirassa opetusalana teoreettinen sähkötekniikka. Vuosina 1981–1985 hän toimi TKK:n opetusasioista vastaavana vararehtorina. Hän jäi eläkkeelle 1985.
Slovenia talviolympialaisissa 1992

Slovenia osallistui Albertvillen talviolympialaisiin 1992 27 urheilijan voimin. Kyseessä oli Slovenian ensimmäiset olympiakisat itsenäisenä valtiona. Albertvillessä debytoi myös Slovenian rajanaapuri, Kroatia. Slovenia ei voittanut yhtään mitalia ja sen paras saavutus oli miesten mäkihypyn joukkuekilpailun kuudes sija. Maan lippua avajaisissa kantoi mäkihyppääjä Franci Petek.
Alppihiihto.
Miesten alppiyhdistetty
Naisten alppiyhdistetty
Ampumahiihto.
 &lt;br&gt;
Pohjoismaiset hiihtolajit.
1
Unryū

Unryū () oli keisarillisen Japanin laivaston Unryū-luokan lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1942. Se laskettiin vesille 25. syyskuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 6. elokuuta 1944.
Palvelus.
Alus kuljetti lyhyen uransa aikana aseita ja lentokoneita Filippiineille. Se oli 19. joulukuuta 1944 Etelä-Kiinan merellä, kun Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Redfishin" laukaisema torpedo osui alukseen aiheuttaen voimakkaan räjähdyksen. Alus upposi vieden mukanaan 1 239 merimiestä, mukaan lukien laivan kapteeni Kaname Konishin. Vain 147 miestä selvisi elossa uppoamisesta.
Kristiāns Pelšs

Kristiāns Pelšs (9. syyskuuta 1992 Preiļi – 11. kesäkuuta 2013) oli latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti kaudella 2012–2013 AHL-farmiliigassa pelaavaa Oklahoma City Baronsia.
Pelšs oli Edmonton Oilersin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta .
Kuolema.
Pelšs kuoli kesäkuussa 2013. Hän oli hypännyt sillalta Väinäjokeen. Hän oli halunnut uida joessa, mutta hän hukkui.
Keramin

Keramin () on Valko-Venäjän pääkaupungissa toimiva teollisuusyritys, joka valmistaa keraamisia rakennustarvikkeita ja sanitaaritilojen keramiikkaa niin julkiselle vallalle, muille yrityksille kuin yksityisasiakkaille. Suurelle yleisölle rautakaupoissa ja yrityksen omissa vähittäismyymälöissä myytäviin tuotteisiin kuuluu esimerkiksi keraamisia laattoja ja lavuaareja. Yrityksen enemmistöomistaja on Valko-Venäjän valtio ja yritysmuoto on osakeyhtiö (OAO). Yhtiön palveluksessa oli vuonna 2012 runsas 2 600 työntekijää.
Aiemmin yhtiö oli pääosin yksityinen, mutta päämistaja joutui myymään määräävän osake-enemmistön valtiolle. 
Keraminin liikevaihto oli vuonna 2012 yhteensä 1 077 miljardia ja nettotulos 83,1 miljardia Valko-Venäjän ruplaa. Euroiksi muunnettuna liikevaihto oli 95,0 miljoonaa ja nettotulos 7,3 miljoonaa (valuuttamuunnos Valko-Venäjän virallisin vuoden 2012 lopun kurssein). Yritys vei osan tuotannostaan ulkomaille. 
Yhtiön nimi on esillä myös jääkiekkoseura HK Keramin Minskin nimessä.
Maroun Khoury Sader

Maroun Khoury Sader (25. joulukuuta 1926 Ain-Ebel – 26. elokuuta 2015) oli libanonilainen maroniitteihin kuuluva katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Tyrin arkkieparkiaan 11. toukokuuta 1952 ja nimitettiin sen arkkipiispaksi 1. kesäkuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Joseph Merhi. 
Khoury Sader jäi eläkkeelle 25. syyskuuta 2003.
Dzmitryi Verh’autsou

Dzmitryi Mikalajevitš Verh’autsou (, ; s. 10. lokakuuta 1986 Mogiljov, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Ekstraklasassa pelaavaa Korona Kielcea ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Seurajoukkueura.
Verh’autsou pelasi vuosina 2005–2011 valkovenäläisessä Naftan Novopolotskissa 164 ottelua, joissa teki 17 maalia. Joulukuussa 2011 hän teki kolmen vuoden sopimuksen Krylja Sovetov Samaran kanssa. Kesäkuussa 2014 hän teki kahden vuoden sopimuksen FK Ufan kanssa. Tammikuussa 2016 hän jätti seuran ja teki puolentoista vuoden sopimuksen Korona Kielcen kanssa.
Maajoukkueura.
Verh’autsou on pelannut vuodesta 2008 alkaen Valko-Venäjän maajoukkueessa ja tehnyt kolme maalia.
Plague Inc.

Plague Inc. on Ndemic Creationsin kehittämä ja julkaisema simulaatiopeli. Peli on julkaistu Android ja iOS-laitteille vuonna . 
Plague Inc. on saavuttanut yli 10 miljoonaa latausta, ja oli Yhdysvalloissa 15. ladatuin maksullinen peli App Storesta vuonna 2012.
Pelin seuraaja "" on julkaistu Linuxille, Mac OS X:lle, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Seuraajassa on ominaisuuksia joita alkuperäisessä pelissä ei ollut.
Pelaaminen.
Pelissä tarkoituksena on luoda pandemia ja tartuttaa kaikki maailman ihmiset. Alkuvalintojen jälkeen pelaaja voi ohjata kehitystä.
Pelissä on yksinkertaistettu maailman kartta josta pelaaja valitsee lähtöpaikan infektiolle. 
Valittavissa on bakteerin, viruksen, sienen, loisen, prionin, nano-viruksen tai bioaseen levittämä tauti. Sen jälkeen nimetään oma tauti, ja valitaan maa, josta tauti alkaa levitä. Pelin aikana tautia voi parannella esimerkiksi lisäämällä sen tappavuutta tai levittäytymistä. Kun kaikki ihmiset kuolevat, peli on voitettu. Pelissä on kolme eri vaikeustasoa, sekä neljäs vaikeustaso heille jotka luulivat että "vaikein oli helpoin".
Liian aikaisin ilmenevät oireet saavat ihmiset havaitsemaan infektion ja etsimään vastakeinoa.
Vastaanotto.
Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Muuta.
Maaliskuussa 2020 pelin kehittäjä Ndemic Creations ilmoitti, että Plague Inc. ei ole enää saatavilla Kiinassa. Tarkkaa syytä pelin kieltämiseen ei tiedetä, mutta uskotaan, että koronaviruspandemia saattoi vaikuttaa kieltämispäätökseen.
Paco

Francisco "Paco" Jémez Martín (s. 18. huhtikuuta 1970 Las Palmas, Kanariansaaret) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Pelaajaura.
Seurajoukkue.
Pelaajaurallaan Paco edusti muun muassa Córdobaa, Real Murciaa, Rayo Vallecanoa, Deportivo La Coruñaa ja Real Zaragozaa. Aragonialaisseuraa hän edusti pisimpään urallaan vuodet 1998–2004, joista kaikki maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa, paitsi kausi 2002–2003. Hän päätti pelaajauransa Lugossa vuonna 2006 ollessaan 36-vuotias.
Maajoukkue.
Paco teki ensiesiintymisensä Espanjan maajoukkueessa 23. syyskuuta 1998 ystävyysottelussa Venäjää vastaan. Paco valittiin joukkueen kokoonpanoon vuoden 2000 EM-kilpailuihin. Hän pelasi turnauksessa yhteensä kolme ottelua.
Valmentajaura.
Paco aloitti valmentajauransa vuonna 2007 Alcalásta. Kaudeksi 2007–2008 Paco siirtyi Córdoban peräsimeen, josta hän sai kuitenkin potkut 11 ottelua ennen kauden päätöstä.
Vuoden 2009 alussa hänestä tuli Cartagenan päävalmentaja, jonka hän johdatti loppukauden aikana lohkonsa voittajaksi. Tätä seurasi seurahistorian ensimmäinen nousu Segunda Divisióniin.
Kesäkuussa 2012 Pacon ilmoitettiin ottavan madridilaisseura Rayo Vallecanon vetovastuun, jota hän oli jo aiemmin pelaajaurallaankin ehtinyt edustaa. Pacon johdolla seura sijoittui kaudella 2012–2013 Espanjan pääsarjassa kahdeksanneksi, mikä on seuran historian paras saavutus. Kauden jälkeen Vallecano teki hänen kanssaan kaksivuotisen jatkosopimuksen. Seuraavilla kausilla Paco luotsasi Rayon liigan keskikastiin sijoille 12 ja 11. Kaudella 2015–2016 joukkue romahti putoamistaisteluun ja lopulta putosi tiukassa taistelussa Segundaan pisteen erolla Sporting Gijóniin ja Granadaan. Kauden jälkeen uutisoitiin, että Paco neuvottelee siirtymisestä Granadan päävalmentajaksi. Pacon kolmivuotinen valmentajan pesti Granadaan vahvistettiin 20. kesäkuuta 2016. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo syyskuun lopussa 2016, kun Granada oli juuttunut liigan toiseksi viimeiseksi.
Marraskuun lopussa 2016 Pacosta tuli meksikolaisseura Cruz Azulin päävalmentaja.