tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kickboxer

Kickboxer on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan ovat ohjanneet Mark DiSalle ja David Worth. Käsikirjoituksesta vastasi Glenn A. Bruce ja pääosissa näyttelevät Jean-Claude Van Damme, Dennis Alexio ja Dennis Chan. Van Damme vastasi myös elokuvan taistelukohtausten koreografiasta.
Elokuva sai jatko-osat "Kickboxer 2" ja Kickboxer 3 – tappava isku".
Juoni.
Eric Sloane on potkunyrkkeilyn maailmanmestari, joka päättää ottaa mittaa thainyrkkeilyn mestarista Tong Posta. Sloane ja hänen veljensä Kurt matkaavat Thaimaan Bangkokiin, jossa ottelu käydään. Ennen ottelua Kurt varoittaa veljeään vastustajasta, mutta hän ei kuuntele. Tietämättä thainyrkkeilyn sallituista lyönneistä ja potkuista Eric tulee tyrmätyksi kehässä ja halvaantuu. Kurt vannoo kostavansa Tong Polle ja ryhtyy etsimään opettajaa, joka voisi opettaa hänelle thainyrkkeilyä. Kurt löytää Xian Chow -nimisen miehen, joka harjoittaa hänet ottelua varten.
Tuotanto.
Roolitus.
Elokuvan pääroiston Tong Pon rooliin haluttiin isokokoinen aasialaisen näköinen mies, joka osaisi thainyrkkeilyä. Vielä tuotannon alkuvaiheessa teknisenä neuvonantajana ja koreografina ollut Michel Qissi tarjoutui koe-esiintymään ja sai roolin. Qissi oli ennen elokuvauraansa harjoitellut muun muassa thainyrkkeilyä Belgiassa, mutta ei ollut geneettisesti aasialainen, joten hän kävi läpi usean tunnin maskeerauksen, jotta näyttäisi enemmän aasialaiselta. Qissiä ei kuitenkaan mainita elokuvan lopputeksteissä.
Käsikirjoitus.
Tuottaja Mark DiSalle oli kehitellyt "Kickboxerin" tarinan jo 1980-luvun alussa ja tarjosi sitä aluksi Sheldon Lettichille käsikirjoitettavaksi. Lettich suostui, mutta halusi tehdä tarinan "Bloodsportista". Myöhemmin DiSalle sai Glenn A. Brucen tekemään elokuvan käsikirjoituksen.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen luonnehti "Kickboxeria" Van Dammen 1980-luvun halpiselokuvista myyttisimmäksi ja fasistisimmaksi, mutta valitteli taistelukohtausten leikkaamista VHS-versiossa kolmella minuutilla. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Pyhän uudelleen keksiminen

Pyhän uudelleen keksiminen: uusi näkemys luonnontieteestä, järjestä ja uskonnosta () on Stuart Kauffmanin vuonna 2008 ilmestynyt kirja. Teoksessa Kauffman esittää, että luovuus, merkitys, tarkoituksellinen toiminta ja muut pyhänä pidetyt jumalallisuuden piirteet ovatkin maailmankaikkeuden ominaisuuksia, joita voidaan tutkia luonnontieteellisesti. Hänen käsityksensä luonnon jumalallisuudesta perustuu ns. emergenssin käsitteeseen.
Verenluovutuksen kriteerit Suomessa

Suomen Punaisen Ristin (SPR) Veripalvelu on laatinut yleiset verenluovutuskriteerit taatakseen turvallisen luovutuksen niin luovuttajalle kuin verivalmisteiden vastaanottajillekin. Veripalvelu noudattaa verenluovutuksessa voimassa olevaa lainsäädäntöä (Veripalvelulaki ja Veripalveluasetus), viranomaismääräyksiä sekä yleiseurooppalaisia käytäntöjä ja Euroopan unionin veridirektiiviä. Suomen veripalvelutoimintaa ohjaa ja valvoo Fimea.
Alla luetellut kriteerit ovat yleislinjauksia. Sopivuutta luovuttajaksi voi tiedustella puhelimitse Veripalvelun maksuttomasta luovuttajainfosta 0800 0 5801 (arkisin klo 8–17). Luovutusta harkitseva voi tehdä pikatestin luovutussoveltuvuudesta sovinkoluovuttajaksi-nettisivulla. Veripalvelun kotisivuilla on muun muassa sairaus- ja lääkekohtaista tietoa mahdollisista luovutusesteistä. Ennen jokaista luovutusta täytetään sähköinen terveyskysely. Se antaa alustavan arvion luovutussoveltuvuudesta ja voi estää turhan käynnin. Sopivuus luovutukseen arvioidaan terveydentilakyselyn ja hoitajan haastattelun sekä hemoglobiiniarvon perusteella.
Koskaan ei pidä luovuttaa verta, mikäli itse epäilee jotakin tartuntariskiä. Aivan tuoreet tartunnat eivät näy testeissä.
Yleiset kriteerit.
Luovuttajan on…
Luovutusvälit.
Jos tiedossa on suuri kirurginen leikkaus lähikuukausien aikana, tulisi verenluovutuksesta pidättäytyä.
Rani Mukerji

Rani Mukerji (s. 21. maaliskuuta 1978 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä. Hän on voittanut monia palkintoja, kuten kahdeksan Filmfare Awards -palkintoa, ja hän oli yksi hindinkielisen elokuvateollisuuden johtavista naisnäyttelijöistä 2000-vuosikymmenellä.
Mukerji teki Bollywood-debyyttinsä elokuvassa "Raja Ki Aayegi Baraat" vuonna 1997. Hänen ensimmäinen kaupallinen menestyksensä oli Karan Joharin ohjaama romanttinen komedia "Kuch Kuch Hota Hai" (1998), josta Mukerji voitti parhaan naissivuosan Filmfare Awards -palkinnon. Useat hänen seuraavista elokuvistaan eivät menestyneet odotetusti, mutta hän onnistui muuttamaan imagoaan draamaelokuvalla "Saathiya" (2002), joka toi hänelle palkintoja ja ehdokkuuksia.
Vuonna 2005 Mukerjista tuli ensimmäinen näyttelijätär, joka on voittanut Filmfare Awards -palkinnon samana vuonna sekä parhaasta naispääosasta ("Hum Tum") että naissivuosasta ("Yuva"). Hänen roolisuoritustaan kuuromykkänä naisena draamaelokuvassa "Black" ylistettiin ja hän voitti monia palkintoja. Mukerji näytteli päärooleja komediaelokuvassa "Bunty Aur Babli" (2005) ja draamaelokuvassa "Kabhi Alvida Naa Kehna" (2006), jotka menestyivät Intiassa ja ulkomailla. Hänen seuraavat elokuvansa eivät menestyneet, mutta hän sai tunnustusta roolistaan trillerissä "No One Killed Jessica" (2011). Sitä seurasivat menestyneet trillerit "" (2012) ja "Mardaani" (2014) sekä draamakomedia "Hichki" (2018).
Yksityiselämä.
Rani Mukerji syntyi elokuva-alalla työskentelevään bengaliperheeseen. Hänen isänsä Ram Mukherjee oli elokuvaohjaaja ja äitinsä Krishna Mukherjee oli playback-laulaja. Hänen veljensä Raja Mukherjee työskentelee myös elokuva-alalla. Tunnettu näyttelijä Kajol on heidän serkkunsa. Mukerji on koulutettu Odissi-tanssija.
Mukerji meni naimisiin elokuvantekijä Aditya Chopran kanssa Italiassa 21. huhtikuuta 2014. Heidän tyttärensä syntyi joulukuussa 2015.
Usvakärpässieni

Usvakärpässieni ("Amanita simulans") on kärpässieniin kuuluva sienilaji. Se on lehtometsien laji, joka kasvaa haapojen seuralaisena. Suomessa laji on harvinainen ja sitä on tavattu muun muassa Turusta.
Bipasha Basu

Bipasha Basu (s. 7. tammikuuta 1979 New Delhi) on intialainen näyttelijä. Hän esiintyy enimmäkseen hindinkielisissä elokuvissa, mutta on työskennellyt myös joissakin telugun-, tamilin-, bengalin- ja englanninkielisissä elokuvissa.
Basulla oli menestyksekäs ura mallina ennen siirtymistä elokuviin. Hän teki näyttelijändebyyttinsä trillerissä "Ajnabee" (2001), mistä hän voitti parhaan naistulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Hänen ensimmäinen menestyselokuvansa oli kauhuelokuva "Raaz" (2002). Hän sai huomiota rohkealla roolillaan eroottisessa trillerissä "Jism" (2003). Basun seuraaviin menestyselokuviin kuuluivat "No Entry" (2005), "Phir Hera Pheri" (2006), "Dhoom 2" (2006) ja "Race" (2008). Hän sai kehuja kriitikoilta roolisuorituksistaan elokuvissa "Apaharan" (2005), "Corporate" (2006) ja "Bachna Ae Haseeno" (2008). Hänen merkittäviin töihinsä kuuluvat myös pääosat elokuvissa "" (2009) ja "Raaz 3" (2012). Basu teki kansainvälisen debyyttinsä elokuvassa "The Lovers" (2015).
Yksityiselämä.
Bipasha Basu syntyi bengaliperheeseen New Delhissä. Hän muutti perheensä kanssa Kalkuttaan käydessään peruskoulua.
Basu seurusteli näyttelijä Dino Morean kanssa vuosina 1996–2002 ja näyttelijä John Abrahamin kanssa vuosina 2002–2011. Basu vahvisti helmikuussa 2014 olevansa parisuhteessa näyttelijä Harman Bawejan kanssa, mutta kertoi suhteen päättyneen vielä saman vuoden aikana. Vuonna 2015 Basu tapaili vastanäyttelijäänsä Karan Singh Groveria. Pari meni naimisiin Mumbaissa 30. huhtikuuta 2016. Basu synnytti heidän tyttärensä marraskuussa 2022.
Julkisuuskuva.
Brittiläinen "Eastern Eye" -lehti nimesi Basun seksikkäimmäksi aasialaiseksi naiseksi vuosina 2005 ja 2007.
Hrithik Roshan

Hrithik Roshan (; s. 10. tammikuuta 1974 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen elokuvanäyttelijä. Hän on voittanut lukuisia palkintoja, mukaan lukien kuusi Filmfare Awards -palkintoa, ja kuuluu hindinkielisen elokuvateollisuuden korkeimmin palkattuihin näyttelijöihin.
Roshan esiintyi lapsinäyttelijänä muutamassa elokuvassa 1980-luvulla. Hän teki debyyttinsä aikuisena menestyselokuvassa "Kaho Naa… Pyaar Hai" (2000), mistä hän voitti sekä parhaan miestulokkaan että parhaan miespääosan Filmfare Awards -palkinnot. Seuraavaksi Roshan näytteli päärooleja elokuvissa "Fiza" ja "Operaatio Kashmir" (2000). Hänellä oli rooli erittäin hyvin menestyneessä melodraamassa "K3G – Ilon päiviä, surun päiviä" (2001). Hänen seuraavat menestyselokuvansa olivat "Koi… Mil Gaya" (2003) ja sen jatko-osa "Krrish" (2006), joista hän voitti monia parhaan miespääosan palkintoja. Roshan voitti kolmannen Filmfare Awards -palkintonsa parhaasta miespääosasta elokuvasta "Dhoom 2" (2006) ja neljännen elokuvasta "Jodhaa Akbar" (2008). Myöhemmin hän sai ylistystä roolistaan elokuvassa "Guzaarish" (2010), ja myös kaupallista menestystä elokuvista "Zindagi Na Milegi Dobara" (2011), "Agneepath" (2012), "Krrish 3" (2013), "Bang Bang!" (2014) ja "War" (2019). Roshan on saavutuksillaan osoittanut kuuluvansa aikansa johtaviin miesnäyttelijöihin hindinkielisessä elokuvateollisuudessa.
Yksityiselämä.
Hrithik Roshan syntyi nykyisessä Mumbaissa elokuva-alalta tunnettuun perheeseen. Hänen isänsä, elokuvaohjaaja Rakesh Roshan on säveltäjä Roshanin poika ja äitinsä Pinky Roshan on elokuvantekijä J. Om Prakashin tytär. Roshanilla on vanhempi sisar Sunaina.
Hän meni naimisiin Sussanne Khanin, näyttelijä Sanjay Khanin tyttären, kanssa Bangaloressa 20. joulukuuta 2000. Heillä on kaksi poikaa (s. 2006 ja 2008). Roshan ilmoitti 13. joulukuuta 2013, että hänen vaimonsa on päättänyt erota ja lopettaa heidän 17-vuotisen suhteensa.
Roshanilla on oikeassa kädessään kaksi yhteenkasvanutta peukaloa, mikä yleensä piilotetaan elokuvissa.
Julkisuuskuva ja muut työt.
Hrithik Roshania esittävä vahanukke julkistettiin Lontoossa sijaitsevassa Madame Tussaudsin vahakabinetissa 20. tammikuuta 2011. Roshan lanseerasi oman HRx-vaatemerkkinsä marraskuussa 2013.
Jarkko Määttä

Jarkko Määttä (s. 28. joulukuuta 1994 Iisalmi) on suomalainen mäkihyppääjä, joka edustaa Kainuun Hiihtoseuraa.
Vuonna 2010 Määttä voitti mäkihypyn kesäkilpailujen alle 18-vuotiaiden Suomen mestaruuden ja sijoittui keväällä 2011 aikuisten SM-suurmäessä hopealle. Vuoden 2016 marraskuussa Määttä voitti normaalimäen vuoden 2017 Suomen mestaruuden Rovaniemellä. Maailmancupissa hän debytoi kauden 2010–2011 avauskilpailussa Rukalla ollen lopputuloksissa 47:s. Maaliskuussa 2011 hän oli Salpausselällä 30:s. Kaudella 2011–2012 Määttä ei yltänyt hyppäämissään maailmancupin osakilpailuissa pistesijoille. 
Kaudelle 2013–2014 Määttä nousi Suomen joukkueeseen mäkiviikolle. Oberstdorfin avauskilpailussa hän oli paras suomalainen sijoittuen 23:nneksi. Innsbruckin yhden kierroksen kilpailussa hän oli yhdeksäs. Vuonna 2014 Määttä osallistui ensimmäisiin olympialaisiinsa Sotšissa. Hän sijoittui normaalimäessä 33:nneksi, suurmäessä 43:nneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 Määttä sijoittui suurmäessä 22:nneksi, normaalimäessä 34:nneksi, joukkuemäessä yhdeksänneksi ja sekajoukkuemäessä kymmenenneksi. Niitä seuranneessa Salpausselän osakilpailussa hän saavutti uransa parhaan maailmancup-sijoituksensa oltuaan kahdeksas.
Määttä sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 2017 suurmäessä 27:nneksi, normaalimäessä 35:nneksi ja joukkuemäessä kuudenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurmäessä 37:s ja joukkuemäessä kahdeksas. Saman vuoden Oberstdorfin lentomäen MM-kilpailuissa hän sijoittui joukkuekilpailussa kahdeksanneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui normaalimäessä 19:nneksi, suurmäessä 50:nneksi, joukkuemäessä kymmenenneksi ja sekajoukkuemäessä 11:nneksi. Planican lentomäen MM-kilpailuissa 2020 hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 37:s ja joukkuekilpailussa kahdeksas. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hänet hylättiin normaalimäen karsinnassa.
Naisten 10 kilometrin hiihto hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

Naisten 10 kilometrin hiihto hiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin perinteisellä hiihtotavalla 23. ja 28. helmikuuta.
Tulokset.
Karsinta.
Q = Urheilija selviytyi varsinaiseen kilpailuun
Oleksandr Bilanenko

Oleksandr Viktorovytš Bilanenko (; s. 8. tammikuuta 1978 Sumy) on ukrainalainen ampumahiihtäjä. 
Bilanenko on kilpaillut maailmancupissa kaudesta 1999–2000 lähtien. Hänen paras osakilpailusijoituksensa on seitsemäs tila Östersundin takaa-ajosta kaudelta 2004–2005. Bilanenko oli samalla kaudella maailmancupin kokonaiskilpailussa kahdeskymmenes.
Bilanenko osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2000. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-kisoista on kahdeksas sija, jonka hän saavutti Oberhofin kisoissa 2004 sekä yhteislähdöstä että normaalimatkalta. Bilanenko voitti pronssia viestistä Hanti-Mansijskin kisoissa 2011.
Bilanenko on osallistunut olympialaisiin vuodesta 2002 lähtien. Hän on ollut joka kerralla mukana maansa viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi sekä Salt Lake Cityssä 2002 että Torinossa 2006. Bilanenko sai parhaan henkilökohtaisen sijoituksensa Vancouverissa 2010, kun hän oli normaalimatkalla 22. 
Lähteet.
Viiksihait

Viiksihait (Ginglymostomatidae) on partahaikaloihin kuuluva trooppisissa merissä tavattava kalaheimo.
Lajit.
Vanhimmat viiksihaiden heimoon kuuluvien fossiilien on ajoitettu olevan peräisin jurakauden loppupuolelta. Nykyään heimoon kuuluu kolme lajia, jotka jaetaan kahteen tai kolmeen sukuun. Lajit ja suvut ovat:
Aikaisemmin levyviiksihain katsottiin kuuluvan viiksihain kanssa samaan sukuun, mutta nykyään se on erotettu omaksi suvukseen. Eräät tutkijat sijoittavat sen myös täysin omaan heimoonsa Pseudoginglymostomatidae.
Anatomia.
Viiksihaiden heimon lajit ovat pieniä tai suurehkoja haita. Suurimmat lajit viiksihai ja ruosteviiksihai saavuttavat kolmen metrin pituuden. Lajeilla on kaksi selkäevää ja pyrstöevä on lyhyt verrattuna pään ja ruumiin pituuteen. Kuonossa on lyhyet tai pitkät viiksisäikeet. Suu on melko pieni ja hammasrivejä on kummassakin leuassa noin 30. Hampaat ovat teräväkärkiset. Kidusaukkoja on viisi, joista neljäs ja viides sijaitsevat hyvin lähellä toisiaan.
Viiksihaiden ravintoa ovat kalat, ravut ja muut äyriäiset, seepiat, mustakalat, merisiilit ja korallieläimet. Kalat tunnustelevat kuonollaan pohjaa ja imaisevat ravinnon suuhunsa. Ravintonsa viiksihailajit etsivät erityisesti yöaikaan. Viiksihai ja ruosteviiksihai ovat ovovivipaarisia ja viiksihainaaras voi synnyttää jopa 30 poikasta. Ruosteviiksihaiden poikaset voivat kohdussa ollessaan syödä muita poikasia. Levyviiksihain lisääntymisestä ei ole tarkkaa tietoa, mutta naaraslevyviiksihai on vankeudessa muninut munakotelon ja ne voivat olla luonnossakin ovipaarisia.
Levinneisyys.
Viiksihaiden lajeja tavataan kaikissa maailman valtamerissä. Niitä tavataan Afrikan rannikolta, Yhdysvaltain itärannikolta Brasiliaan, Japanista Australiaan ulottuvalla merialueella ja Tyynenmeren itäosissa Meksikosta Peruun. Lajit elävät lähellä pintaa ja rannikoita ja niitä tavataan harvoin yli 70 metrin syvyydestä. Ne viihtyvät erityisesti kivikkoisilla pohjilla ja koralliriutoilla.
Red Riding Hood – Punahilkka

Red Riding Hood – Punahilkka on Catherine Hardwicken ohjaama yhdysvaltalainen fantasiaelokuva. Sen on tuottanut Leonardo DiCaprio ja käsikirjoittanut Davide Leslie Johnson, jonka aikaisempia töitä on muun muassa elokuva "Ottolapsi". Se perustuu osin vanhaan Punahilkka-satuun.
Juoni.
Elokuva sijoittuu keskiaikaiseen kylään, jota vaanii metsässä oleskeleva ihmissusi.
Valerie (Amanda Seyfried) on kaunis nuori nainen, joka rakastuu orpoon metsuriin, Peteriin (Shiloh Fernandez). Hänen perheensä ei hyväksy tätä vaan haluaa, että Valerie nai rikkaan Henryn (Max Irons) Peterin sijaan. Valerie ja Peter aikovat paeta yhdessä, kun Valerien sisar kuolee ihmissuden tappamana. Kylän asukkaat kutsuvat paikalle kuuluisan ihmissusimetsästäjä Isä Solomonin (Gary Oldman) saadakseen ihmissuden tapetuksi. Solomon varoittaa kylän asukkaita, että susi, joka ottaa ihmisen hahmon päivisin, voi olla kuka vain kylän asukkaista.
Étienne-Léon de Lamothe-Langon

Étienne-Léon de Lamothe-Langon (1. huhtikuuta 1786 Toulouse, Ranskan kuningaskunta – 24. huhtikuuta 1864 Pariisi, Ranskan toinen keisarikunta) oli ranskalainen aatelinen ja kirjailija, joka teki etenkin väärennettyjä muistelmia ja historiankirjoja. Yhteensä hän julkaisi noin 400 proosa- ja runomuodossa kirjoittamaansa teosta, mikä vastaa noin 1 500 käsikirjoitusnidettä.
Suku ja koulutus.
Étienne-Léon de Lamothe-Langon syntyi aatelisperheeseen. Vielä tuolloin hänen nimensä oli Étienne-Léon de Lamothe. Vallankumoukselliset surmasivat hänen isänsä Ranskan vallankumouksen yhteydessä vuonna 1794. Isän kuoltua äiti antoi pojan vastata pitkälle itsestään. Koulun sijaan Étienne-Léon vietti aikaansa kotikirjastossaan. 
Kirjallinen ura.
Étienne-Léon de Lamothe ryhtyi kirjailijaksi 16-vuotiaana ja kirjoitti seuraavan neljän vuoden aikana muun muassa neljä tragediaa, kuusi komediaa ja yhden romaanin. Hän oli julkaissut 22-vuotiaana jo neljä romaania. Niistä menestynein, viisiosainen trubaduuritarina, käännettiin saksaksi, englanniksi ja italiaksi. Lamothe-Langon pääsi 25-vuotiaana Toulousen aliprefektiksi. Hän toimi ensin Napoleonin hallinnon osana, mutta yritti tämän kukistuttua luoda välejä valtaan nousseiden kuningasmielisten kanssa, mutta huonoin tuloksin.
Kun Lamothe-Langon ei saanut uutta hallintovirkaa, hän alkoi harjoittaa täysimittaista kirjoittamista. Vuodesta 1817 lähtien hän alkoi käyttää nimeä "de Lamothe-Langon". Seuraavien 17 vuoden aikana hän kirjoitti 24 muistelmateosta, joiden sisällön hän keksi paljolti omasta päästään. Kuitenkin hän kirjoitti ne siten, että ne vaikuttivat aidoilta. Esimerkiksi vuonna 1834 julkaisemassaan kirjassa "Napoleon Bonaparten muistelmia" () hän väitti Napoleonin viimeistelleen teoksen tämän ollessa vankina Elban saarella. Vuonna 1829 hän julkaisi peräti neljä ilmeisen merkittävää muistelmaa, joissa kaikissa hän väitti kirjoittajien olevan Ranskan historian merkkihenkilöitä, tai näiden lähipiiriin kuuluvia. Samana vuonna hän julkaisi myös teoksen "Inkvisition historia I-III" (). Samoin kuin väärentämissään muistelmissa, Lamothe-Langon esitti teoksen oikeana historiantutkimuksena, vaikka tosiasiassa kyseessä oli historiallinen romaani. 
Lamothe-Langon tienasi teoksillaan hyvin ja pystyi elämään kirjoittamisellaan, toisin kuin suurin osa tuon ajan kirjailijoista. Hän kuitenkin väsyi kirjoittamiseen ja kuvaili itse, että hänen mielikuvituksensa ja elinvoimansa ehtyivät. 
Étienne-Léon de Lamothe-Langon kuoli 78-vuotiaana Pariisissa 24. huhtikuuta 1864.
Serhi Semenov

Serhi Oleksandrovytš Semenov (; s. 28. heinäkuuta 1988 Tšernihiv) on ukrainalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Ukraina Tšernihiviä.
Arvokilpailut.
Semenov osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa 2010. Tuolloin hän oli sprintissä 33., normaalimatkalla 52. ja takaa-ajossa 39. Semenov kilpaili vuonna 2011 Hanti-Mansijskin MM-kisoissa, joissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli 15. tila takaa-ajosta. Hän oli samoissa kisoissa mukana maansa pronssia voittaneessa viestijoukkueessa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli normaalimatkalla viides ja takaa-ajossa yhdestoista. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia sprintissä sekä oli takaa-ajossa ja yhteislähdössä kahdeksas. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimatkalla viidenneksi ja takaa-ajossa 15:nneksi.
Maailmancup.
Semenov on kilpaillut maailmancupissa kaudesta 2009–2010 lähtien. Hän saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas Sotšin normaalimatkalla kaudella 2012–2013. Hän voitti kaudella 2014–2015 normaalimatkojen maailmancupin sijoituttuaan toiseksi Östersundin ja kolmanneksi Holmenkollenin normaalimatkalla. Kaudella 2015–2016 hän oli kolmas Oslon MM-sprintissä. Kaudella 2016-2017 hän on ollut Anterselvan normaalikilpailussa kolmas.
Lähteet.
Alexis Bœuf

Alexis Bœuf (s. 4. maaliskuuta 1986 Chambéry) on ranskalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Bœuf kilpaili maailmancupissa vuodesta 2008 lähtien. Hän voitti yhden osakilpailun, Presque Islen takaa-ajon kaudella 2010–2011. Bœuf osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2011 ja voitti yhden mitalin, pronssia sekaviestistä. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän sai hopeaa miesten viestissä. Lisäksi hän sijoittui sprintissä yhdeksänneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa sekä miesten viestissä että sekaviestissä, oli kuudes sprintissä ja kahdeksas takaa-ajossa.
Bœuf kilpaili myös maastohiihdossa. Hän sijoittui Oslon MM-kilpailujen 2011 sprintissä 35:nneksi. Davosin maailmancup-sprintissä joulukuussa 2010 hän oli 20:s.
Bœuf lopetti uransa kauden 2014-2015 Hochfilzenin pikakilpailun jälkeen. 
Lähteet.
Naisten takaa-ajo ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011

Naisten takaa-ajo ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 järjestettiin 6. maaliskuuta. 10 kilometrin mittaiseen kilpailuun saivat osallistua sprintin 60 parasta urheilijaa, jotka lähtivät matkaan kilpailun tuloksiin perustuvassa järjestyksessä.
Tulokset.
LAP = Kilpailija otettiin kierroksella kiinni ja hänet ohjattiin pois radalta
Ghanan lippu

Ghanan lippu otettiin käyttöön 6. maaliskuuta 1957. Lipun värit, ylhäältä alaspäin luetellen punainen, keltainen ja vihreä, otettiin Etiopian lipusta, sillä lipun suunnitellutta Ghanan ensimmäistä presidenttiä Kwame Nkrumahia innoitti Etiopia, joka oli torjunut eurooppalaisen siirtomaavalloituksen. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Monet Ghanan jälkeen itsenäistyneet Afrikan siirtomaat kopioivat sen lippua. Lipussa esiintyvä musta tähti, joka tunnetaan myös Afrikan vapauden ”yksinäisenä tähtenä”, oli Black Star -varustamon tunnus. Väreistä punainen kuvaa vapauden puolesta vuodatettua verta, keltainen maan vaurautta ja vihreä ympäröivää luontoa.
Lukas Hofer

Lukas Hofer (s. 30. syyskuuta 1989 Bruneck, Etelä-Tiroli, Italia), on italialainen ampumahiihtäjä. 
Hoferin ensimmäinen kilpailu maailmancupissa oli vuonna 2009. Vuoden 2011 maailmanmestaruuskisoissa hän otti pronssia yhteislähtökilpailussa. Se oli hänen ensimmäinen aikuisten arvokisamitalinsa sekä ensimmäinen sijoitus kolmen parhaan joukkoon maailmancupissa. Aiemmin hän oli ollut maailmancupissa parhaimmillaan kuudes. Hän sijoittui samoissa kisoissa lisäksi yhdeksänneksi takaa-ajossa. Kauden 2010–2011 maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli sijalla 12 ja yhteislähtöcupissa viides. 
Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 Hofer sijoittui takaa-ajossa 13:nneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 hän oli normaalimatkalla seitsemäs, takaa-ajossa 11:s ja pikakilpailussa 14:s. Hän oli samalla kaudella toinen Hanty-Mansijskin maailmancupin pikakilpailussa. Ensimmäisen maailmancupvoittonsa hän saavutti Anterselvan pikakilpailussa tammikuussa 2014 jakaessaan voiton Simon Schemppin kanssa. 
Sotšin olympialaisissa 2014 Hofer oli mukana Italian pronssia voittaneessa sekaviestijoukkueessa. Pikakilpailussa hän oli kahdestoista ja normaalimatkalla neljästoista. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän hiihti kolmannen osuuden Italian saadessa jälleen pronssia sekaviestissä. Pikakilpailussa ja takaa-ajossa hän oli kymmenes. Hän sijoittui maailmancup-kaudella 2017–2018 toiseksi Oslon ja kolmanneksi Tjumenin takaa-ajokilpailuissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides, normaalimatkan ja takaa-ajon cupeissa neljäs.
Kaudella 2018–2019 Hofer sijoittui kolmanneksi Oberhofin takaa-ajossa. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa ensimmäistä kertaa arvokisaohjelmassa olleessa sekapariviestissä ja pronssia sekaviestissä. Normaalimatkalla hän sijoittui viidenneksi. Oslon maailmancupissa hän oli pikakilpailussa toinen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän saavutti hopeaa sekaviestissä ja oli normaalimatkalla kolmastoista. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän oli yhteislähdössä seitsemäs, pikakilpailussa kolmastoista ja takaa-ajossa viidestoista. Kaudella 2020-2021 hän sijoittui Nove Meston toisessa pikakilpailussa kolmanneksi. Hän voitti Östersundin pikakilpailun. Seuraavan päivän takaa-ajossa hän oli kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Seuraavalla kaudella hän oli kolmas Kontiolahden takaa-ajokilpailussa. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui takaa-ajossa neljänneksi ja pikakilpailussa 14:nneksi. Nové Měston MM-kilpailuissa 2024 hän oli takaa-ajossa yhdeksäs ja Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 yhteislähdössä kahdeksas.
Hofer voitti junioreiden maailmanmestaruuden pikamatkalla ja takaa-ajokilpailussa Canmoressa 2009. Nuorten MM-pronssia hän sai viestissä Ruhpoldingissa 2008. EM-kilpailuissa hän saavutti aikuisten sarjassa pronssia pikamatkalla Ridnaun-Val Ridannassa 2011. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän sai kultaa pikamatkalla ja hopeaa takaa-ajokilpailussa Forni Avoltrissa 2013.
Kairapalmut

Kairapalmut ("Pandanus") on kairapalmukasvien suku, johon kuuluu yli 600 lajia. Ne kasvavat luonnonvaraisina Afrikassa ja Aasian trooppisissa osissa sekä Tyynenmeren saarilla. Niillä on tyypillisesti runsas, miekkamaisten lehtien muodostama lehvästö ja hoikka runko, jota tukevat ilmajuuret.
Jokaisen lehden reunassa ja keskellä on rivi pieniä mutta teräviä piikkejä. Kairapalmut ovat kaksikotisia ja tuulipölytteisiä: kermanvalkoiset hedekukinnot roikkuvat oksien päästä ja niistä pöllähtää helposti siitepölyä. Emikukinnot muodostavat pieniä palloja, ja niistä kehittyy ananaksen näköisiä hedelmiä.
Monia kairapalmulajeja viljellään hyötykasveina. "Pandanus tectorius" -lajin lehdistä punotaan mattoja ja koreja, sen kukista saadaan eteerisiä öljyjä ja hedemiä käytetään ravinnoksi. "Pandanus amaryllifolius" on suosittu maustekasvi. "Pandanus utilis" -lajista ei tunneta luonnonvaraisia kantoja lainkaan, ja sitä viljellään ympäri maapalloa trooppisilla alueilla.
Janne Westerlund

Janne Westerlund (s. 6. marraskuuta 1973 Vehkalahti) on suomalainen muusikko ja kuvataiteilija. Westerlundin ura alkoi 1990-luvun alussa Haminassa, jossa hän perusti Sweetheart-yhtyeen ystäviensä kanssa. Vuodesta 2001 lähtien hän on soittanut Circlessä ja Pharaoh Overlordissa. Vuonna 2004 Westerlund perusti Plain Ride -yhtyeen. Vuosien aikana Westerlund on vaikuttanut myös yhtyeissä Chainsmoker, Kirvasto, Ektroverde, Itäväylä ja The Lousy Lovers. 
Syksyllä 2012 Westerlundilta ilmestyi ensimmäinen soololevy, "Oran". Westerlundin pääinstrumentti on kitara, mutta soolokeikoillaan hän soittaa myös banjoa ja dulcimeria  .
Vuonna 2013 Westerlund sävelsi soundtrack-albumin Jyrki Nissisen sarjakuvakirjaan "Kehittymättömät ufot".
"Marshland", Westerlundin toinen soololevy, ilmestyi tammikuussa 2015 Ektro Recordsin kautta.
Diskografia.
Circle.
"Katso Circlen diskografia"
Pharaoh Overlord.
"Katso Pharaoh Overlordin diskografia"
Lauantaimakkara

Lauantaimakkara on miedonmakuinen vaalea leikkelemakkara, jonka pääraaka-aineena on sianliha tai eri lihalajien sekoitus. Perunatärkkelyksen ansiosta makkaran rakenne on tasainen ja sileä. Lauantaimakkaraa ei tunneta Suomen ulkopuolella, joskin samantapaisia makkaralaatuja on muuallakin.
Suomessa lauantaimakkaraa alettiin valmistaa 1920-luvun lopussa. Elannon valikoimiin se tuli 1928. Lauantaimakkara lienee nimetty tuolloin sunnuntaimakkaraksi kutsutun lyoninmakkaran innoittamana. Tuohon aikaan uusia tehdastekoisia makkaroita pidettiin tavallista tasokkaampana ravintona niiden tasaisen ja hienojakoisen rakenteen vuoksi. Tällaiset herkut sopivat viikonloppuun, kun työläiset olivat saaneet viikoittaisen tilipussinsa.
Lauantaimakkaran tyypillisiä valmistusaineita ovat sianliha, vesi, perunajauho, silava, stabilointiaineet, suola, kamara, glukoosi, soijaproteiini, arominvahvenne, hapettumisenestoaine, säilöntäaine ja mausteet kuten korianteri, pippuri ja inkivääri. Sianlihan ohella käytetään toisinaan naudan- tai broilerinlihaa.
Saarioinen lopetti lauantai­makkaran valmistuksen vuonna 2021. Nykyisiä valmistajia ovat muun muassa Atria ja Makuliha.
Above

Above on yhdysvaltalaisen grunge- ja vaihtoehtorock-yhtye Mad Seasonin vuonna 1995 julkaisema albumi. Se jäi yhtyeen ainoaksi julkaisuksi. Se äänitettiin Bad Animals Studiossa Seattlessa.
Albumilta julkaistiin samana vuonna yhteensä kolme singleä: "River of Deceit", "I Don't Know Anything" ja "Long Gone Day".
Albumin kansitaide on yhtyeen laulajan, Layne Staleyn käsialaa.
Kokkolan öljyvarastopalo 1973

Kokkolan öljyvarastopalo (Esson suurtulipalo) oli Kokkolan Ykspihlajassa 23. toukokuuta 1973 öljy-yhtiö Esson varastoalueella syttynyt tulipalo. Viallisen venttiilin kuumenemisesta alkunsa saaneessa palossa tuhoutui erityyppisiä palavia nesteitä noin 10,8 miljoonaa litraa. Palo oli vuoteen 1990 saakka Suomen historian suurin tulipalo.
Fariha Fathimath

Fariha Fathimath (s. 10. maaliskuuta 1987) on malediivilainen uimari. Hän osallistui Sydneyn olympialaisiin 2000 vain 13-vuotiaana ollen maansa nuorin olympiaurheilija. Fathimath osallistui 50 metrin vapaauintiin, jossa hän oli 69. ajallaan 32,36 sekuntia.
Lähteet.
Kaarinan kirkko

Kaarinan kirkko on Kaarinan kaupungin nykyisen keskustan tuntumassa, Hovirinnassa sijaitseva kirkkorakennus, joka toimii Kaarinan seurakunnan pääkirkkona. 
Tammikuussa 1991 aikaisempi Kaarinan seurakunta jaettiin kahdeksi seurakunnaksi Kaarinan ja Turun välistä rajaa myöten. Turun Katariinanseurakunnan kirkoksi tuli entinen Kaarinan kirkko, jota alettiin kutsua Pyhän Katariinan kirkoksi. Hovirinnan seurakuntakeskuksesta tuli tuolloin uusi Kaarinan kirkko.
Kaarinan kirkon on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Pitkänen, Laiho &amp; Raunio. Punatiiliverhoillun rakennuskompleksin sisustuksessa on yhdistelty erilaisia puumateriaaleja. Eri tasoihin, muotoihin ja väreihin sommitellut puuelementit muodostavat alttariseinälle kuvan kärsivästä Kristuksesta. Kirkkotekstiilit on suunnitellut tekstiilitaiteilija Raija Rastas.
Malick Fall

Malick Fall (s. 11. joulukuuta 1985) on senegalilainen uimari. Hän on osallistunut olympialaisiin kolme kertaa vuodesta 2000 lähtien. Fall osallistui Sydneyn kisoissa 2000 100 metrin rintauintiin 14 vuoden ikäisenä ja on näin ollen maansa historian nuorin olympiaurheilija. Hän sijoittui tuolloin 62:nneksi. Fall osallistui seuraavissa kisoissa kolmelle matkalle ja toimi Senegalin lipunkantajana avajaisissa. Hänen paras kisasijoituksensa oli 40. sija 100 metrin rintauinnista. Fall kilpaili samalla matkalla myös Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän sijoittui 48:nneksi.
Mario Gavranović

Mario Gavranović (s. 24. marraskuuta 1989 Lugano, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa kroatialaista Dinamo Zagrebia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Gavranović aloitti ammattilaisuransa Luganosta kaudella 2006–2007. Vuonna 2008 hän siirtyi Yverdon-Sportiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 20 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Kauden 2009–2010 alkupuoliskon Gavranović pelasi lainasopimuksella Neuchâtel Xamaxissa, jossa hän teki kahdeksan maalia 17 ottelussa.
Gavranović teki 1. helmikuuta 2010 sopimuksen saksalaisseura Schalken kanssa. Hän oli Schalken palkkalistoilla kaksi vuotta saavuttamatta paikkaa seuran vakiokokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 hän pelasi lainasopimuksella 1. FSV Mainz 05:ssä. Vuonna 2012 Gavranović palasi Sveitsin liigaan tehtyään nelivuotisen sopimuksen FC Zürichin kanssa. Helmikuusta 2016 hän on pelannut Kroatiassa.
Maajoukkueura.
Gavranović teki ensiesiintymisensä Sveitsin A-maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2011 EM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan. Hän teki kaksi ensimmäistä maaottelumaaliaan elokuussa 2012 ystävyysottelussa Kroatiaa vastaan. Hän kuului Sveitsin MM-kisajoukkueeseen vuosina 2014 ja 2018 ja pelasi jälkimmäisessä MM-turnauksessa kaksi ottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle Sveitsin kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa. Kesäkuussa 2021 hän teki hattutempun ystävyysottelussa Liechtensteinia vastaan.
Paluu pulpettiin

Paluu pulpettiin () on yhdysvaltalainen Dan Harmonin luoma komediasarja. Sen ensiesitys oli NBC-kanavalla syyskuussa 2009. Sarja kertoo opiskelijaryhmästä, joka käy community collegea fiktiivisellä Greendalen paikkakunnalla Coloradossa. Sarja sisältää runsaasti niin sanottua metahuumoria ja viittauksia populaarikulttuuriin. Se parodioi usein elokuva- ja televisiokliseitä.
Kolmannen tuotantokauden puolivälissä NBC poisti sarjan ohjelmistostaan ja esitti kauden loput jaksot vasta myöhään vuoden 2012 keväällä. Tätä seurasi sarjan luoneen Dan Harmonin lähtö sarjasta. "Communityn" neljäs kausi tehtiin pienemmällä jaksomäärällä uusien tuottajien voimin, mutta Harmon palasi sarjaan tuottajan asemassa sen viidennelle kaudelle. Toukokuussa 2014 NBC ilmoitti lopettavansa sarjan esittämisen viidennen kauden jälkeen. Kesäkuun lopussa internetyhtiö Yahoo ilmoitti kuitenkin tilanneensa "Communityn" kuudennen kauden Yahoo! Screen -palvelulleen. Kuudennen kauden internetlevitys alkoi vuoden 2015 maaliskuussa.
Veljekset (vuoden 2011 elokuva)

Veljekset on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen draamaelokuva vuodelta 2011. Elokuva kuvattiin kesällä 2010. Elokuvasäätiön tuki elokuvalle oli 120 000 euroa.
Elokuva on satiirisesti sävyttynyt kuvaus kolmen veljeksen ja heidän isänsä jälleennäkemisestä viimeksi mainitun 70-vuotissyntymäpäivillä. Ivarilla, Mitjalla ja Torstilla on yhteinen isä, mutta eri äidit. Tapaaminen tuo esiin monia katkeria muistoja menneisyydestä; kaikki kolme veljestä tuntuvat pitävät Paavo-isää syypäänä epäonnistumisiinsa elämässä.
Ingiloijit

Ingiloijit (, ) ovat Azerbaidžanin luoteisosassa asuva georgialaisryhmä.
Ingiloijien asuinalue käsittää historiallisen Heretin maakunnan Saingiloksi kutsutun osan. Alueen 1700-luvulla vallaneet avaarit ja tsahurit alistivat sen georgialaisväestön maaorjikseen ja käännyttivät heidät muslimeiksi. Venäjä valtasi avaarien muodostaman Carin ja Balakənin heimoliittoalueen sekä İlisun sulttaanikunnan 1800-luvun alussa. Vuonna 1830 muodostettiin Carin ja Balakənin alue, myöhemmin piirikunta, joka vuonna 1859 nimettiin Zaqatalan piirikunnaksi. Vuonna 1860 ingiloijit käännytettiin ortodokseiksi, mutta vuonna 1863 suurin osa heistä palasi muslimeiksi. Vuonna 1886 Zaqatalan piirikunnassa oli 8 700 ingiloijia (11,7 % väestöstä) ja 3 700 georgialaista (5,0 %).
Azerbaidžanin vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan maan kolmessa luoteisimmassa piirikunnassa asui 12 300 georgialaista. Qaxin piirissä he muodostivat 14,6 %, Zaqatalassa 2,9 % ja Balakənissa 2,1 % väestöstä. Azerin kielen käyttö ingilojien keskuudessa on lisääntynyt, mutta kotioloissa puhutaan yhä georgiaa. Suurin osa on sunnalaisia muslimeja. Qaxin piirissä on myös ortodokseja.
İlisu

İlisu () on kylä Qaxin piirissä Azerbaidžanissa. Se sijaitsee 1200–1400 metrin korkeudella Kaukasuksen pääjonon etelärinteellä virtaavan Qaraçay-joen laaksossa 12 kilometriä Qaxista koilliseen. Asukkaita on noin 3 400 henkeä.
1700-luvulla İlisusta tuli Kaukasuksen molemmin puolin asuvien tsahurien sulttaanikunnan keskus. İlisun sulttaanikunta liitettiin Venäjään vuonna 1807, ja lopullisesti se lakkautettiin vuonna 1844 viimeisen sulttaanin liityttyä imaami Šamilin joukkoihin. 1800-luvun lopulla kylä tunnettiin sen lähellä sijaitsevista kuumista kivennäisvesilähteistä.
Nykyään İlisu on suosittu matkailukohde. Kivestä rakennetun kylän nähtävyyksiin kuuluvat linnoituksen rauniot ja erikoinen moskeija. Lähistöllä sijaitsee İlisun luonnonsuojelualue.
Kochin kansainvälinen lentoasema

Kochin kansainvälinen lentoasema () on lentoasema Keralan osavaltiossa Intiassa. Lentoasema sijaitsee noin 30 kilometriä Kochin keskustasta pohjoiseen. Lentoasema on Air India Express -lentoyhtiön kotikenttä. Asemalta lentää myös GoAir, IndiGo ja SpiceJet.
Lentoaseman kautta kulki noin 10 miljoonaa matkustajaa huhtikuun 2017 ja maaliskuun 2018 välisenä aikana.
Balakən

Balakən () on kaupunki Azerbaidžanissa Kaukasusvuoriston reuna-alueella. Se sijaitsee Alazanin sivujoen Balakənçayn varrella 394 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Balakənin piirin keskus. Sen kautta kulkee Yevlaxin, Şəkin ja Tbilisin välinen maantie. Kaupungissa on myös Yevlaxista haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 9 700 henkeä (vuonna 2010).
Balakəninin seutu on kuulunut Kaukasian Albaniaan ja myöhemmin Kahetiaan. Avaarit ottivat sen haltuunsa 1700-luvun alussa muodostaen liittokunnan, jonka keskuksina toimivat Carin ja Balakənin kylät. Venäjä valtasi alueen vuonna 1803 ja lopullisesti vuonna 1830. Samalla muodostettiin Carin ja Balakənin alue, myöhemmin piirikunta, joka vuonna 1859 nimettiin Zaqatalan piirikunnaksi. 1800-luvun lopulla Balakənin kylässä asui yksinomaan avaareja ja georgialaisia. Vuonna 1930 siitä tuli hallintopiirin keskus, vuonna 1954 kaupunkimainen taajama ja vuonna 1968 kaupunki.
Nykyään Balakən on maatalousalueen keskus, jossa on pienimuotoista elintarvike- ja jalostusteollisuutta. Kaupungin huomattavin nähtävyys on 1700–1800-luvuilla rakennettu moskeija minareetteineen.
Kościuszkon kapina

Kościuszkon kapina oli Puolassa vuonna 1794 syttynyt kapina, joka kohdistui Venäjän keisarikuntaa vastaan. Kapinan taustalla oli Puolan jako ja sen heikentyminen valtiona, mikä oli johtanut Venäjän vaikutusvallan kasvuun. Nimensä kapina sai sen johtaja Tadeusz Kościuszkosta. Kapina kukistettiin, ja Puola lakkasi olemasta itsenäisenä valtiona kapinan jälkeen suoritetussa uudessa jaossa.
Tausta.
Puolan toisen jaon jälkeen maa oli ajautunut voimakkaaseen Venäjän vaikutusvaltaan. Venäläiset joukot liikkuivat maassa vapaasti ja antoivat määräyksiä paikallisille viranomaisille. Lisäksi suuresti pienentynyttä Puolaa ei enää kansan keskuudessa pidetty elinkelpoisena, jakojen jälkeen Puolalla oli pinta-alaa 240 000 km² ja asukkaita siellä oli 3,5 miljoonaa. Kościuszko oli lähtenyt etsimään tukea Ranskasta, mutta vallankumouksen terrorin aikaan siirtyneellä Ranskalla ei ollut valmiuksia auttaa Puolaa. Maan tuki jäi Kościuszkon julistamiseen Ranskan kunniakansalaiseksi.
Kapina.
Avoin kapina syttyi vuoden 1794 keväällä. Venäläiset olivat määränneet kenraali Antoni Madalińskin hajottamaan varuskuntansa, mutta sen sijaan hän marssi joukkojensa kanssa Krakovaan. Krakovassa Tadeusz Kościuszko huudettiin diktaattoriksi ja hän luki kapinanjulistuksen Krakovan torilla 24. maaliskuuta 1794. Samalla hän vannoi miekkavalan. Kościuszko keskittyi kapinan sotilaalliseen johtoon ja hallintoon valittiin korkein kansallinen neuvosto. Puolassa julistettiin yleinen väestönotto ja 7. toukokuuta 1794 vapautettiin kaikki talonpojat. Kansannousu levisi nopeasti Krakovasta Varsovaan ja Vilnaan. Tällöin kapinaan liittyi myös silloinen Puolan kuningas, mutta kapinan johtoon tuli kapinaliikkeen äärisiiven vaikuttajia. Varsovassa kapinan johtoon nousi Jan Kiliński ja Vilnassa Jakob Jasiński. Kapinalliset ottivat vangeiksi osan Targowican konfederation johtajista, ja nämä teloitettiin. Kapinan loppu tuli Varsovan kaakkoispuolella venäläisiä joukkoja vastaan 10. lokakuuta 1794 käydyn Maciejowicen taistelun seurauksena. Kościuszko haavoittui ja jäi venäläisten vangiksi. Kościuszkon kerrotaan huudahtaneen, että tämä oli Puolan loppu ("finis Polanie"). Tarinan todenperäisyyttä ei tiedetä.
Seuraukset.
Kapinan jälkeen venäläisiä johtanut Aleksandr Suvorov järjesti Varsovan kaupunginosassa Pragassa verilöylyn, joka kauhistutti puolalaisia ja ulkomaalaisia tarkkailijoita. Puolan kuningas siirrettiin Puolan itäosaan. Kościuszko ja kapinan muut johtajat vietiin Pietari-Paavalin linnoitukseen Pietariin. Lokakuussa 1795 pantiin toimeen Puolan viimeinen jako. Itävalta sai jäljellä olevan osan Länsi-Galitsiasta Venäjän saadessa lopun Itä-Puolan suurin piirtein myöhemmän Curzonin linjan mukaisesti. Preussi sai loput Puolasta.
Noin 500 kapinan kukistamisen yhteydessä vangittua puolalaista vankia laivattiin vuonna 1794 Riiasta Suomeen rakentamaan Ruotsinsalmen merilinnoitusta Kymijoen suistoon. Vangit vapautettiin vuonna 1796.
Musta kotka

Musta kotka () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Eric Karson ja käsikirjoittaneet Michael Gonzales ja A. E. Peters. Pääosissa näyttelivät Shō Kosugi, Jean-Claude Van Damme, Doran Clark ja Bruce French. Taistelukohtausten koreografiasta vastasi pääosassa esiintyvä Shō Kosugi.
Juoni.
Yhdysvaltain ilmavoimien F-111 hävittäjä syöksyy Välimereen mukanaan salainen koekäytössä oleva laser-ohjain, Rapid Angel. CIA lähettää Ken Tanin Maltaan hakemaan huippusalaisen laser-ohjaimen. Ken lähtee matkaan yhdessä kahden poikansa, sekä työparinsa Patrician kanssa. Myös Neuvostoliiton KGB on tietoinen pakkolaskusta ja lähettää paikalle omat agenttinsa eversti Klimenkon ja agentti Andrein miehistöineen.
Kuvaukset.
Elokuva kuvattiin kolmen miljoonan dollarin budjetilla Maltassa ja Italiassa, Roomassa.
Morgan Nicholls

Morgan Daniel Nicholls on Musen "neljäs" jäsen joka soittaa perkussioita, syntetisaattoria ja kosketinsoittimia tarvittaessa live-esiintymisissä. Nicholls on soittanut myös Gorillazissa ja muissa bändeissä.
Minami-Sanriku

Minami-Sanriku (, ’etelä-Sanriku’) on Japanin maaseutukaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Miyagin prefektuurissa. Se kuuluu Motoyoshin piirikuntaan. Minami-Sanriku sijaitsee Sanrikun rannikkoalueella Tyynenmeren Shizugawanlahden ympärillä. Sisämaassa siihen kuuluu alueita Kitakamivuorilta. Minami-Sanrikussa on 12 353 asukasta (maaliskuussa 2021) ja sen pinta-ala on 163,40 neliökilometriä.
Minami-Sanrikun maaseutukaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Shizugawan ja Utatsun maaseutukaupungit. Seutu oli muinoin Ōshū-Fujiwara-klaanin hallussa. Edo-kaudella alueelle kehittyi silkinviljelyä ja sinne perustettiin Sendain daimiokunnan paikallinen hallintokeskus. Minami-Sanrikun aluetta ovat historiallisesti koetelleet useat tsunamit, joilta suojautumiseksi kaupungin rannikolle on rakennettu valleja. Niistä huolimatta kaupunki tuhoutui pahoin vuoden 2011 Tōhokun maanjäristyksessä ja tsunamissa, kun 620 henkeä sai surmansa ja 3 143 asuinrakennusta tuhoutui kokonaan. Tärkeitä elinkeinoja Minami-Sanrikussa ovat kalastus ja vesiviljely sekä mereneläviä hyödyntävä elintarviketeollisuus. Sisämaassa tuotetaan myös riisiä, siitakesieniä ja naudanlihaa.
Kaupungin rannikko on rikkonaista, maisemiltaan kaunista riasrannikkoa, jolle luonteenomaisia ovat lukuisat niemet ja lahdenpoukamat. Osa kaupungin alueesta kuuluu Sanriku-fukkyōn kansallispuistoon. Eräs luonnonnähtävyys on kasvilajistoltaan arvokas Tsubakishiman saari. Utatsusta löydettiin vuonna 1970 "Utatsusaurus"-kalaliskon fossiili, joka on nimetty löytöpaikkansa ohella valtion luonnonmuistomerkiksi. Minami-Sanrikua palveli aiemmin JR Higashi-Nihonin Kesennuma-linja, mutta se on muutettu bussimetrolinjaksi.
Band Hero

Band Hero on Activisionin julkaisema "Guitar Hero" -pelisarjaan kuuluva musiikkipeli. Peli julkaistiin marraskuussa 2009 PlayStation 2:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, Wiille ja Nintendo DS:lle. "Band Heron" ero muihin "Guitar Hero" -peleihin on se, että sen kappaleet ovat pop/rock -tyylisiä.
"Band Hero" on rakenteellisesti samanlainen kuin "Guitar Hero 5", joka sisältää koko bändin soiton (basson, kitaran, rummut ja laulun).
Vastaanotto.
"Band Hero" sai ristiriitaisia ja positiivisia arvioita kriitikoilta. Monet huomasivat pelin muistuttavan turhankin paljon "Guitar Hero 5":stä. Kuitenkin tätä pidettiin hyvänä asiana, koska suosittu pelimoodi "Party Play" oli mukana. Myös parannettu uramoodi ja vanha tuttu GHTunes saivat kiitosta. Jotkut kriitikot huomasivat pelin olevan kohdistettu teinitytöille, sillä pelissä on mukana Taylor Swift, värit ovat tyttöjen makuun ja kappaleet ovat hittimusiikkia. Arvostelijoiden mielestä pelin settilista oli ainoa järkeä syy ostaa peli. Kritisoinnin kohteeksi joutui pelin lyhyt kappalemäärä, joka oli vain 65 kappaletta, verrattuna "Guitar Hero 5":n 85 kappaleeseen.
Juho Nieminen

Juho Nieminen (s. 1979) on espoolainen runoilija. Nieminen on kokenut runoesiintyjä; hän on voittanut neljästi Helsingin Poetry slam -mestaruuden. Hän toimii Helsinki Poetry Connection -aktiivina.
Teokset.
Esikoisrunokokoelma "Muovin kukkia - väliaikaista nykyrunoutta" (Helsinki-kirjat, 2010). Toinen runokokoelma "Saattaa sisältää pähkinää" ilmestyi 2013 (Helsinki Poetry Connection). Lisäksi hän on julkaissut omakustanteen "Alkoholia ja mansikoita". 
Blogit.
Helsinki Poetry Connection
Bluetonguevirus

Bluetonguevirus eli sinikielivirus (BTV) on orbiviruksien sukuun kuuluva virus, joka aiheuttaa märehtijöille ja kamelieläimille sinikielitautia . Bluetongueviruksia esiintyy 24 erilaista serotyyppiä, ja lisäksi Sveitsistä on löydetty Toggenburg-orbivirus, jota on ehdotettu serotyyppi 25:ksi. Pääasiassa bluetonguevirus leviää sairaasta yksilöstä terveeseen verta imevien polttiaisten välityksellä, mutta on todettu viruksen leviämistä myös infektoituneen eläimen veren ja siemennesteen välityksellä. Lisäksi tiineenä oleva emo voi siirtää virustartunnan istukan kautta sikiöön.
Esiintyvyys.
Bluetonguevirusta esiintyy polttiaisten elinalueilla eri puolilla maapalloa, ja alue on rajoittunut lähinnä 40°N ja 35°S välisille leveysasteille. Tosin viime vuosina virusta on tavattu myös pohjoisempana, minkä syyksi arvellaan ilmaston lämpenemistä. Lämpimämpi ilmasto luo suotuisammat elinolosuhteet polttiaisille myös pohjoisemmilla leveysasteilla. Eri serotyyppejä esiintyy eri osissa maailmaa eri tavoilla jakautuneena. Euroopan alueella esiintyviä serotyyppejä ovat 1, 2, 4, 8, 9 ja 16, ja Pohjois-Euroopassa näistä esiintyy lähinnä serotyyppi 8. Suomessa virusta ei ole tavattu.
BTV

BTV voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Medioissa:
Muualla:
Granadan yliopisto

Granadan yliopisto () on julkinen yliopisto Espanjassa. Yliopistolla on kampuksia Granadan lisäksi Ceutassa ja Melillassa. Vuosittain noin 2 500 opiskelijaa aloittaa Erasmus-ohjelman ensimmäisen kohteen siellä. Yliopistossa on yli 80 000 opiskelijaa. S eon Espanjan neljänneksi suurin yliopisto.
Yliopisto perustettiin virallisesti paavi Klemens VII:n bullalla keisari Kaarrle V:n myötävaikutuksella vuonna 1531. Sen edeltäjä oli madrasa, jonka perusti Granadan sulttaani Yusuf I vuonna 1349.
Liikeidea

Liikeidea tarkoittaa yrityksen vastausta kysymykseen, miten yritys aikoo toteuttaa toiminta-ajatuksen mukaista liiketoimintaa. Toiminta-ajatus taas kertoo yrityksen syyn olla olemassa. 
Liikeideassa on yleensä kolme osaa: "mitä, kenelle ja miten". "Mitä" tarkoittaa niitä tuotteita tai palveluja, joita yritys myy asiakkailleen. "Kenelle" tarkoittaa yrityksen mahdollisia asiakkaita ja "miten" tarkoittaa sitä, miten yritys tuotteensa tai palvelunsa tuottaa ja antaa asiakkaiden saataville. Näiden kolmen yhteistuloksena määritellään yrityksen tavoiteimago: "millä asiakkaat saadaan ostamaan juuri meiltä?"
Liikeidean tulisi olla muista alan kilpailijoista selvästi erottuva, uskottava, sellainen jota potentiaaliset asiakkaat arvostavat ja josta kiinnostuvat, sekä tietenkin taloudellisesti kannattava.
Liikeidean pohjalta yritys kehittää liiketoimintasuunnitelman, jonka laajuus voi vaihdella yrittäjän päässä olevasta hyvinkin laajaan ja perusteelliseen tutkimus- ja selvitystyöhön perustuvaan kirjalliseen materiaaliin. Yleensä liiketoimintasuunnitelma on yrityksen luottamuksellista aineistoa, jota ei luovuteta ulkopuolisille.
2828 Iku-Turso

2828 Iku-Turso on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Liisi Oterma vuonna 1942. Pikkuplaneetta sai nimensä kalevalaisen Iku-Turso-merihirviön mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1942 DL.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin .
Hokkaidonsusi

Hokkaidonsusi ("Canis lupus hattai") on sukupuuttoon kuollut suden alalaji, joka eli Kishidassa Japanissa.
Hokkaidonsudella oli pitkänomainen kuono, ja eläin oli kuonosta hännänpäähän 100–190 senttimetriä pitkä. Hännän pituus oli 50–70 senttiä. Hokkaidonsuden turkin väri oli yleensä ruskea, tummanruskea, vaaleanruskea, ruskeanharmaa, punaruskea tai likaisenruskea.
Hokkaidonsusi kuoli sukupuuttoon 1800-luvun lopussa liiallisen metsästyksen ja elintilojen vähentymisen takia. Hokkaidonsuden lisäksi toinenkin Japanissa elänyt suden alalaji, japaninsusi ("Canis lupus hodophilax"), on hävinnyt.