Elisabet Woodville

Elisabet Woodville (), aiempi dame Elizabeth Grey; (1437 mahdollisesti Grafton Regis, Northamptonshire – 7./8. kesäkuuta 1492 Bermondsey Abbey, Surrey, Lontoo, Englannin kuningaskunta), oli englantilaista alempaa aatelia edustava nainen ja Englannin kuningas Edvard IV:n kuningatarpuoliso vuosina 1464–1483. 
Ensimmäistä kertaa Englannin historiassa sitten normanniajan hallitseva kuningas avioitui alamaisensa kanssa, joka ei ollut ylhäistä sukua. Hän oli Englannin ensimmäinen kruunattu kuningatar, joka oli peräisin alemmasta aatelista.
Suku.
Elisabet oli Riversin jaarli Sir Richard Woodvillen (1405–1469) ja tämän toisen puolison Jacquetta of Luxemburgin, Bedfordin herttuattaren (1415/1416–1472) vanhin tytär. Vanhemmat olivat rakastuttuaan laivamatkalla, jossa Sir Richard toimi leskiherttuatar Jacquettan saattajana Ranskasta Englantiin, avioituneet salaa ja ilman hallitsijan lupaa. Tästä koitui heille mittava rahasakko ja he saivat armahduksen vasta ensimmäisen lapsen synnyttyä. 
Elisabetin äidillä oli suhteita hoviin aiemman, statukseltaan huomattavasti paremman avioliittonsa vuosina 1433-1435 Bedfordin herttua John of Lancasterin kautta (kuningas Henrik IV:n poika) ja hän järjesti tyttärensä kuningattaren talouteen. Elisabetin äidinisä oli Luxembourg-Saint-Polin ja Briennen kreivi Pierre. Hänellä oli viisi veljeä ja seitsemän sisarta, joista useimpien hyvät naimakaupat järjesti heidän äitinsä. Jacquetta järjesti 20-vuotiaan poikansa Johnin vuonna 1465 naimisiin leskeksi jääneen ja erittäin rikkaan Norfolkin herttuatar Katherine Nevillen kanssa, joka oli ainakin 45 vuotta Johnia vanhempi. Herttuatar oli Richard Nevillen täti.
Elisabetin isä ja vanhin veli John teloitettiin Warwickin jaarli Richard Nevillen määräyksestä Kenilworthissa 12. elokuuta 1469 Ruusujen sodan aikana Edgecoten taistelun jälkeen.
Avioliitot.
Elisabet avioitui noin vuonna 1452/1453 Sir John Grey of Crobyn (1432–1461) kanssa ja he asettuivat asumaan Bradgateen Leicestershireen. Sir Grey kaatui 17. helmikuuta 1461 St. Albansin toisessa taistelussa ja nuori puoliso jäi leskeksi kahden pienen pojan, Thomasin (1455–1501) ja Richardin (1457–1483) kanssa. Thomasin suora jälkeläinen on lady Jane Grey ja Richard teloitettiin kuningas Rikhard III:n valtaannoustua. 
St Albansin taistelun hävisivät Lancasterit, mikä tarkoitti silloisen kuningaspari Henrik VI:n ja Margaret d'Anjoun lähtöä maanpakoon Skotlantiin ja yorkilaisen Edvard IV:n nousua valtaistuimelle. Elisabetin puoliso oli taistellut Lancasterien riveissä ja tästä syystä leskenperintö takavarikoitiin kruunulle ja hän joutui vetäytymään lapsineen myötäjäisiinsä kuuluneen, nyt vanhemmilleen palautuneeseen Graftonin maakartanoon.
Vuonna 1464 kauneudestaan kuulu Elisabet tapasi kaiketi vanhempiensa välityksellä kuningas Edvard IV:n tämän ollessa metsästysretkellä Graftonin alueella ja he avioituivat salaa pian ensitapaamisensa jälkeen 1. toukokuuta 1464. Edvard toi 27-vuotiaan Elisabet hoviin syyskuun lopulla. Elisabet Woodville kruunattiin Englannin kuningattareksi Westminster Abbeyssä 26. toukokuuta 1465. Kuningasparin ensimmäinen yhteinen lapsi Elizabeth of York syntyi 26. helmikuuta 1466.
Kuningatar.
Elisabetilla ei ollut suoranaista poliittista vaikutusvaltaa, mutta hän pysyi jatkuvasti epäsuosittuna, todennäköisesti alhaisen syntyperänsä takia. Edvardia vastaan syntyi kapina vuonna 1469 ja sen seurauksena kuningas joutui lähtemään maanpakoon. Elisabet pysyi Englannissa ja synnytti 1. marraskuuta 1470 pojan, joka nimettiin Edvardiksi isänsä mukaan.
Ranskan tukemana Edvard IV palasi Englantiin ja löi lancasterilaiset vastustajansa Tewkesburyn taistelussa 4. toukokuuta 1471. Seuraavat 12 vuotta olivat Englannissa rauhallista aikaa. Elisabetin toinen poika Richard syntyi elokuussa 1473.
Leskikuningatar.
Puoliso Edvard IV kuoli huhtikuussa 1483, jolloin hänen poikansa oli vasta 12-vuotias. Sijaishallitsijaksi nimitettiin edesmenneen kuninkaan nuorin veli Gloucesterin herttua Richard, jonka asemaa Elisabet yritti horjuttaa siinä onnistumatta.
Edvard V kruunattiin 22. kesäkuuta 1483, mutta pian tämän jälkeen sijaishallitsija herttua Richard kaappasi vallan ja jo 6. heinäkuuta uusi kuningas kruunattiin Rikhard III:na. Edvard ja hänen veljensä Richard vietiin äitinsä suostumuksella turvaan Lontoon Toweriin, jossa he katosivat. Elisabetin avioliitto Edvard IV:n kanssa todettiin parlamentissa mitättömäksi ja heidän lapsensa aviottomiksi.
Elisabet Woodville palasi vielä kuninkaallisen perheen jäseneksi vuonna 1486, kun uusi kuningas Henrik VII avioitui hänen tyttärensä Elisabet of Yorkin kanssa. Vuodesta 1487 lähtien epäsuosioon joutunut Elisabet vietti viimeiset vuotensa Bermondsey Abbeyn benediktiiniluostarissa Surreyssä, Lontoossa ja kuoli siellä 55-vuotiaana mahdollisesti ruttoon 8. kesäkuuta 1492. Hänet haudattiin jo 12. kesäkuuta 1492 vaatimattomin menoin puolisonsa viereen Pyhän Yrjön kappeliin, Windsorin linnaan.
Lapset.
Elisabetille ja Edvardille syntyi kymmenen lasta, joista viisi eli aikuiseksi asti:
Parlamentin antaman "Titulus Regiuksen" säädöksen myötä lapset julistettiin aviottomiksi, koska Edvardin katsottiin olleen edelleen naimisissa lady Eleanor Talbotin (n. 1436–1468) kanssa silloin kun hän avioitui Elisabet Woodvillen kanssa vuonna 1464. Kyseessä oli ollut kihlaus, mikä oli keskiajalla lupaus avioliitosta ja siten yhtä sitova.
Julistus mitätöitiin pian sen jälkeen kun Henrik VII astui valtaan: se oli tehnyt tulevan kuningattaren Elisabet of Yorkin aviottomana syntyneeksi.