tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Polatskin ruhtinaskunta

Polatskin ruhtinaskunta () oli keskiaikainen valtio nykyisen Valko-Venäjän alueella, Pihkovasta kaakkoon. 
Venäläisen Nestorin kronikan mukaan varjagi Ragnvald Olafsson perusti valtion 900-luvun puolivälissä. Se oli Kiovan Rusin vaikutuspiirissä, ja vuonna 1071 siitä tuli Kiovan vasallivaltio.
1200-luvun puolivälissä Polotsk siirtyi vasalliksi nopeasti voimistuvaan Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Vuodesta 1397 alkaen se oli enää Polotskin voivodikunta, Liettuan hallinnollinen osa. Muun Liettuan suuriruhtinaskunnan tavoin se liitettiin myöhemmin Puolaan.
Bourgesin katedraali

Bourgesin katedraali on goottilaistyylinen katedraali Keski-Ranskan Bourgesissa, noin 190 km Pariisista itään. Sen mallina on käytetty Pariisin Notre-Damea.
Katedraali on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1992.
Bourgesin katedraalin rakennus aloitettiin vuonna 1195, kun paikalla aiemmin sijainnut, Rooman vallan aikana rakennettu katedraali julistettiin lian pieneksi. Uusi goottilaistyylinen katedraali rakennettiin suurelta osin Henri de Sullyn, Bourgesin arkkipiispan, rahoittamana. Katedraali vihittiin käyttöön vuonna 1324, vaikka rakennustyöt jatkuivat vielä 1500-luvulle saakka.
Nykyään Bourgesin katedraali on yksi Ranskan merkittävimmistä katedraaleista ja suosittu nähtävyys. Katedraali on paitsi arkkitehtoninen taidonnäyte, myös osoitus kristinuskon mahdista keskiaikaisessa Ranskassa. Katedraalia ympäröi yhä joukko keskiaikaisia, osittain alkuperäisessä kunnossa olevia rakennuksia, nykyään hotellina toimivan 1600-luvun arkkipiispan palatsin osia sekä klassiseen ranskalaiseen tyyliin suunniteltu katedraalin puutarha.
Genex

Geneks (, ) eli Genex Ltd. on Valko-Venäjän Minskissä toimiva rahtilentoyhtiö, joka on perustettiin 1997 Minskin kansalliselle lentokentälle. Yhtiön toimenkuvaan kuuluu lähetysten kuljettaminen maalla ja ilmassa, sekä niiden tullaaminen.
Historia.
Geneks perustettiin 1997 tullauspalveluksi. Kesäkuussa 2003 yritys päätti laajentaa toimintaansa lentoyhtiöksi ostamalla venäläisen Antonov An-2 -lentokoneen. 2006 Geneks aloitti kansainväliset rahtilennot An-26B -rahtikoneella. Tammikuussa 2014 yhtiön laivastoon kuului kaksi An-26B-rahtikonetta. Toimintavuosiensa aikana yhtiö on kasvanut kolmen hengen tullauspalvelusta 45 hengen rahtilentoyhtiöksi.
Yhteistyökumppanit.
Tammikuussa 2014 Geneks teki neljän lentoyhtiön kanssa yhteistyötä:
Voitolla yöhön (albumi)

Voitolla yöhön on rap-kaksikko JVG:n kolmas pitkäsoitto, joka julkaistiin PME Recordsin kautta 28. helmikuuta 2014. Albumin ensimmäinen single "Voitolla yöhön" julkaistiin musiikkivideona 28. marraskuuta 2013. Kappaleella vierailee jääkiekkoilija Siim Liivik. Albumi on aikaisempaan JVG:n tuotantoon verrattuna tyyliltään elektronisempaa, ja sitä ovat olleet tuottamassa DJPP ja MD$. Albumin toinen single "Huominen on huomenna" julkaistiin 7. helmikuuta 2014. Myös kappaleista "Mist sä tuut", "Fäijönii" ja "Etenee" on julkaistu musiikkivideot. Albumilla vierailevat muun muassa Sanni, Karri Koira, Mikael Gabriel ja Pete Parkkonen. Kuten kaksi JVG:n aikaisempaakin albumia myös "Voitolla yöhön" nousi parhaimillaan Suomen virallisen albumilistan ykköspaikalle.
Albumi palkittiin vuoden 2015 Emma-gaalassa "vuoden hiphop-albumina".
Illja Šynkevitš

Illja Aljaksandravitš Šynkevitš (, , s. 1. syyskuuta 1989 Minsk, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen jääkiekkopuolustaja.
Seurajoukkue.
Šynkevitš on läpi uransa edustanut kotimaansa seurajoukkueita. Debyyttinsä Valko-Venäjän pääsarjassa Šynkevitš teki kaudella 2007–2008 Keramin-Minskissa. Edellisellä kaudella hän oli pelannut alempaa sarjatasoa, Vyšeišaja ligaa HK Vitebskin kakkosjoukkueessa.
Keramin Minskissa Šynkevitš pelasi kaudella 2008–2009 vielä kymmenen ottelua ennen siirtoa samassa sarjassa pelaavaan H’K Šah’tsjor Salihorskin joukkueeseen. 
Šynkevitš pelasi kaudella 2009–2010 Šah’tsjorissa 46 ottelua, kunnes siirtyi KHL-liigassa pelaavaan Dinamo Minskin. Otteluita ehti kertyä vain kolme. Dinamosta tie vei seuraavaksi kaudeksi Junost Minskin. Kuuden Junostissa pelatun ottelun jälkeen Šynkevitšin uudeksi joukkueeksi tuli Metallurg Žlobin.
Metallurg Žlobinissa Šynkevitš pelasi kolmen kauden aikana 131 Ekstraligan runkosarjaottelua, mikä on eniten hänelle yhdessä seurassa. Runkosarjan lisäksi hän pelasi yhteensä 30 pudotuspeliottelua, ja hän juhlikin kaudella 2011–2012 Valko-Venäjän mestaruutta. Kaudella 2012–2013 hän teki pääsarjatason piste-ennätyksensä, 16 pistettä.
Kausi 2012–2013 jäi Šynkevitšin viimeiseksi Metallurgissa ja hän palasi Dinamo Minskiin kahden vuoden sopimuksella.
Maajoukkue.
Šynkevitš pelasi Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueessa vuoden 2009 nuorten 1. divisioonan MM-kisoissa, joissa Valko-Venäjä voitti hopeaa. Hänen ensimmäinen aikuisten arvokisaturnauksensa oli MM-kisat 2013, joissa Šynkevitš teki seitsemässä ottelussa yhden syötön.
Valko-Venäjän parlamentti

Valko-Venäjän parlamentti (, ) eli kansalliskokous on Valko-Venäjän lakiasäätäävä kansanedustuslaitos. Parlamentti on kaksikamarinen. Presidentille on perustuslakimuutoksissa ja kansanäänestyksissä lisätty valtaa, joten parlamentin vaikutusvalta on vähäinen.
Edustajainhuoneessa on 110 edustajaa, jotka valitaan vaalein neljäksi vuodeksi. Ylähuoneessa eli tasavallan neuvostossa on 64 edustajaa, joista presidentti nimittää kahdeksan ja loput 56 valitaan neljäksi vuodeksi kerrallaan paikallishallinnoista, kahdeksan kultakin hallinnollisen piirin tasolta.
Edelliset parlamenttivaalit järjestettiin vuonna 2019. Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö Etyj piti vuoden 2016 vaaleja vilpillisinä. Myös vuoden 2012 vaalit olivat Etyjin mukaan ongelmalliset. Osa merkittävistä poliitikoista oli vaalien ajan vankilassa tai osallistumiskiellossa rikosrekisterin vuoksi. Etyjin mukaan myös äänenlaskentamenetelmät olivat epäilyttävät. Vaaleissa oppositio ei saanut yhtään paikkaa parlamentissa kuten ei edellisissäkään vaaleissa.
Valko-Venäjän parlamentti kokoustaa ja toimii Minskin keskustassa sijaitsevassa Hallituksen talossa.
Kurapaty

Kurapaty on metsäalue Valko-Venäjällä lähellä Minskiä. Stalinin hallinnon aikana vuosina 1937 - 1941 siellä teloitettiin tuhansia, eräiden arvioiden mukaan jopa yli 200 000 valkovenäläistä siviiliä. Alueen joukkohaudat paljastettiin vuonna 1988.
Surmapaikalla on graniittinen penkki, jonka Yhdysvaltojen presidentti Bill Clinton lahjoitti käydessään paikalla vuonna 1994. Muistomerkki on ollut usein ilkivallan kohteena.
Jyrise

Jyrise (oikealta nimeltään Rauno Jürise s. 23. huhtikuuta 1989 Paide, Viro) on suomenvirolainen rap-artisti.
Musiikin tekemisen Jyrise aloitti vuonna 2006. Vuonna 2007 Jyrise vieraili NRJ:n Aamupoikien "Pannaax Menee" -singlellä, joka sai paljon soittoaikaa kesällä 2007. Jyrise teki musiikkia ennen kuin katsoi olevansa valmis tekemään ensimmäisen albuminsa.
Vuonna 2010 Jyrise teki Amazing -kappaleen virolaisen B2H-artistin kanssa. Kappaleessa räpättiin niin suomeksi, englanniksi kuin viroksikin. Kappale sai paljon soittoaikaa Virossa, ja siellä kiinnostuttiin myös suomalaisesta hip-hopista.
Vuonna 2010 Jyrise julkaisi tulevalta albumilta ensimmäisen singlen, joka kantoi nimeä "Parempaa et saa".
Kappale sai nopeasti 100 000 hittiä YouTubessa ja paljon soittoaikaa radioissa ja oli muun muassa NRJ:n Top10-listalla. Kappaleen musiikkivideo aiheutti mediassa myös keskustelua. Vuonna 2010 Jyrise oli päivittäin nuorisoasiainkeskuksessa nauhoittamassa tulevaa albumiaan ja samalla hän keikkaili. Ensimmäinen levy, "Ensi-ilta", julkaistiin vuonna 2011. Levyn julkaisua juhlittiin Helsingin Circusissa. Albumin julkaisi Helsinki Freedom Records. Albumilta julkaistiin myöhemmin singlet "Nyt", "MHz" sekä "Täyskäsi". Albumilla vierailivat muun muassa Mila, Flowboysfam, Mia sekä OP. "Ensi-iltaa" olivat tuottamassa Mats Takila sekä Olli-Pekka "OP Beats" Vuorinen. 
Jyrise julkaisi epävirallisen singlen "Sairasloma" kesällä 2013. Jyrise on myös esiintynyt Kalajoen juhannuksessa 2010-luvulla.
Jyrise ilmoitti keväällä 2020, että aikoo jatkaa musiikin tekemistä myös viroksi. Hän on sanonut, että ei lopeta musiikin tekemistä suomeksi, mutta keskittyy tällä hetkellä Viron musiikkimarkkinoihin. Jyrise julkaisi tammikuussa 2020 ensimmäisen kappaleensa viroksi nimellä "Kesklinn" ja maaliskuussa toisen kappaleen nimeltä "Safari", jossa oli mukana vierailemassa näyttelijä Sampsa Tuomala.
Gregor MacGregor

Gregor MacGregor (24. joulukuuta 1786 Glengyle, Skotlanti, Ison-Britannian kuningaskunta – 4. joulukuuta 1845 Caracas, Venezuela) oli skotlantilainen kenraali ja seikkailija, joka onnistui huijaamaan valtavia summia rahaa esiintymällä kuvitteellisen "Poyais"-valtion prinssinä.
Ura.
Gregor MacGregor oli koulutukseltaan sotilas. Hän oli liittynyt kuninkaalliseen laivastoon vuonna 1803, ja taisteluihin hän osallistui ainakin nykyisen Floridan alueella, Kolumbiassa sekä Venezuelan itsenäisyystaistelussa 1820-luvun alussa.
Poyais.
Palattuaan vuonna 1820 Britanniaan MacGregor kehitti itselleen uuden identiteetin esiintyen kuvitteellisen "Poyaisin" tasavallan prinssinä ja käyttäen paikallista heimopäällikköä tarkoittavaa "Cacique"-titteliä.
Poyais oli MacGregorin tarinoissa yli 32 000 neliökilometrin suuruinen valtio, joka sijaitsi moskiittorannikolla, "Black River" -joen lähellä, nykyisessä Hondurasissa. Hedelmällinen ja luonnonvaroiltaan vauras maa oli ainoastaan vailla rahoitusta ja työvoimaa niiden hyödyntämiseksi. MacGregorin mukaan Poyaisissa oli hyvin toimiva infrastruktuuri ja hyväntahtoisten alkuasukkaiden lisäksi maata asutti jo joukko brittejä. Kaikki tämä oli todennettavissa myös kirjasta "A Sketch of the Mosquito Shore, Including the Territory of Poyais, &amp; c.", jonka oli nimellisesti kirjoittanut kapteeni "Thomas Strangeways" – mutta todellisuudessa MacGregor itse.
Niinpä lokakuussa vuonna 1822 MacGregor laski liikkeelle Poyaisin nimissä 200 000 (noin 16 miljoonaa euroa) joukkovelkakirjalainan kuuden prosentin korkotuotolla. Tuotto oli puolet suurempi kuin mitä Britannian valtio lupasi, mutta linjassa vastaperustettujen valtioiden, kuten Brasilian, Guatemalan, Kolumbian ja Meksikon tarjoamien tuottojen kanssa. Jo syyskuussa (tai mahdollisesti loppuvuodesta) 1822 lähti ensimmäinen seitsemästä suunnitellusta laivalastillisesta uudisasukkaista kohti oletettua Poyaisin unelmavaltiota "Honduras Packet" -aluksella. Toinen laiva jätti Lontoon tammikuussa 1823. Kahden kuukauden matkan jälkeen edessä oli karvas pettymys. Poyaisin sijaan edessä oli ainoastaan läpitunkeutumaton viidakko. Yksi matkustaja surmasi itsensä, yli puolet menehtyi trooppisiin tauteihin ja aliravitsemukseen. Ohi seilannut laiva pelasti loput matkalaisista Belizeen. Lopulta hengissä selvisi vain 60 matkaan lähteneestä 240 uudisasukkaasta. Sana epäonnistuneesta matkasta saavutti Lontoon ja loput viisi matkalle jo lähtenyttä alusta saatiin käännytettyä takaisin.
Poyais-huijauksen paljastuttua MacGregor oli jo kaukana. Hän yritti toistaa rikoksensa. Vuonna 1825 hän jäi kuitenkin kiinni Ranskassa, joka luovutti hänet Britanniaan. Hänen todellisen henkilöllisyytensä paljastuttua hänet karkotettiin maasta. Kiitokseksi hänen osallistumisestaan itsenäisyystaisteluun Venezuela myönsi hänelle sekä maan kansalaisuuden että eläkkeen. Hän asui siellä kuolemaansa saakka.
On epäilty, että MacGregor olisi kärsinyt narsistisesta persoonallisuushäiriöstä.
Ehkäisevä päihdetyö Ehyt

Ehkäisevä päihdetyö EHYT ry toimii koko maassa ja koko väestön parissa terveiden elämäntapojen edistämiseksi. Järjestön työ ulottuu lapsista ja nuorista työ- ja eläkeikäisiin.
Alkoholiin, tupakkaan ja huumeisiin liittyvän ehkäisevän työn ohella EHYT ry ehkäisee pelaamisesta syntyviä haittoja. Samalla se vaikuttaa koko yhteiskuntamme hyvinvoinnin kehittämiseen. EHYT muodostettiin 1.1.2012 kun Elämäntapaliitto, Terveys ry ja Elämä on parasta huumetta ry yhdistyivät Ehkäisevä päihdetyö EHYTiksi. 
Toiminta.
EHYT tarjoaa toimintaa ja palveluja lapsille, nuorille ja heidän vanhemmilleen sekä opiskelijoille, työikäisille ja ikääntyneille. EHYT vahvistaa sosiaali- ja terveysalan, nuoriso- ja kasvatusalan sekä monien muiden eri alojen ammattilaisten ja vapaaehtoisten ehkäisevän päihdetyön osaamista koulutuksilla ja tapahtumilla. EHYT toimii tiiviissä yhteistyössä kuntien, hyvinvointialueiden, järjestöjen ja verkostojen kanssa ehkäisevän työn vahvistamiseksi.
EHYT ylläpitää ja kehittää muun muassa päihteettömiä Elokolo-kohtaamispaikkoja, päihdeasiamiestoimintaa ja ympärivuorokautista päihdeneuvontapuhelinta (0800 900 45). Lisäksi järjestö työskentelee tiiviissä yhteistyössä koulujen ja oppilaitosten, työyhteisöjen, verkkoyhteisöjen, kuntien sekä muiden järjestöjen kanssa.
EHYT pyrkii vaikuttamaan suomalaisen alkoholikulttuurin muuttamiseen. Järjestö haluaa edistää suomalaisten hyvinvointia ja vähentää päihdehaittoja ihmisten arjessa.
Järjestön toimintaa rahoittavat muiden muassa Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus (STEA), Euroopan sosiaalirahasto (EU/ESR), sosiaali- ja terveysministeriö (THL:n terveyden edistämisen määräraha), opetus- ja kulttuuriministeriö, Brita Maria Renlunds stiftelse ja Helsingin kaupunki.
Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta

Turaun ja Pinskin ruhtinaskunta, Turovin ja Pinskin ruhtinaskunta () tai Turaun ruhtinaskunta, Turovin ruhtinaskunta () oli nykyisen Valko-Venäjän eteläosissa ja osin nyky-Ukrainan pohjoisosissa Dneprin purjehduskelpoisen sivuhaaran Pripetin vesistöalueella sijainnut itäslaavilainen, pohjoisosiltaan erityisesti dregovitšien feodaalinen ruhtinaskunta 900-1300-luvuilla. Sillä oli merkittävä rooli Kiovan Rusin, Puolan ja Liettuan alueen silloisten heimojen välillä. Alueen kautta kulki kauppareitti. 
Ruhtinaskunnan pääkaupunki oli Turau. Keskiaikaisista kroniikoista löytyy ensimaininta ruhtinaskunnan kaupungeista seuraavasti: Turau (vuonna 980), Brest (vuonna 1019), Pinsk (vuonna 1097), Staryi Tšortoryisk (vuonna 1110), Kletsk (vuonna 1128), Slutsk (vuonna 1116) ja Mazyr (vuonna 1155). 
Legendan mukaan varjagi Tur (Tor) perusti Turaun vuoden 950 paikkeilla. Bysantin kristilliset vaikutteet levisivät 1100-luvulla voimakkaasti ja käsityötaidot kehittyivät. Tuolta ajalta ovat peräisin filosofi ja piispa Kirill Turovilaisen kristilliset kirjoitukset, jotka on löydetty kaupunkiarkeologisissa kaivauksissa.
1300-luvun alkupuolella ruhtinaskunnan alue liitettiin Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Myöhemmin siitä tuli osa Puolaa ja 1700-luvun lopulla osa Venäjän keisarikuntaa.
Inarilainen

Inarilainen on paikallislehti, joka ilmestyy Inarin ja Utsjoen kunnissa. Sen julkaisijana oli tammikuusta 2014 alkaen Fourpress Oy. Aiempi julkaisija oli Ukko-Media, jonka liiketoimet Fourpress osti.
Lehden julkaisija on vuoden 2021 maaliskuusta alkaen toiminut Hilla Group Oyj. 
Inarilainen muuttui postin keskiviikkojakelun loppumisen myötä tilattavaksi paikallislehdeksi vuonna 2016. Ensimmäinen Inarilainen on julkaistu syyskuussa 1996 .
Teiju

Teiju ("Tupinambis teguixin") on teijuliskojen heimoon kuuluva laji. Se liikkuu päiväaikaan.
Ulkonäkö ja koko.
Yksilön pituus on 80–100 cm. Eläin on raidallinen. Pääväri on kuparinruskea ja raidat ovat tummanruskeita tai mustia. Jalat ovat pitkät ja vahvat.
"Tupinambis teguixin" voi erottaa "Salvator merianaesta" suomujen perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Teijua tavataan Etelä-Amerikassa Amazon- ja Orinoco-jokien suistoissa. Sitä esiintyy metsässä ja savannilla.
Lisääntyminen.
Munia on 4–32.
Ravinto.
Eläin on enimmäkseen lihansyöjä, mutta saattaa syödä myös kasveja. Se saalistaa kaikenlaisia eläimiä ja syö myös munia ja haaskoja.
Girls

Girls on yhdysvaltalainen draamakomediasarja. "Girls" alkoi HBO-kanavalla 15. huhtikuuta 2012. Sarjan jaksoja on esittänyt Suomessa Yle TV2. Sarjan luoja ja päätuottaja on Lena Dunham, joka näyttelee myös pääosaa, Hannahia.
Sarjan tapahtumien keskiössä ovat neljän parikymppisen New Yorkissa asuvan naisen elämä ja ihmissuhteet.
Sarja palkittiin vuonna 2013 parhaan musikaali- tai komediasarjan ja naispääosan Golden Globella.
Sarja päättyi kuudenteen kauteensa 16. huhtikuuta 2017.
Teijuliskot

Teijuliskot (Teiidae) on liskojen alalahkoon kuuluva heimo. Heimoon kuuluu 150 lajia, ja 18 sukua.
Sally Hawkins

Sally Cecilia Hawkins (s. 27. huhtikuuta 1976 Dulwich, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan elokuvassa "Happy-Go-Lucky", josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Golden Globella. Hänen muita elokuviaan ovat esimerkiksi "Vera Drake", "Viisasteleva sydän", "Made in Dagenham" ja Woody Allenin elokuva "Blue Jasmine", josta hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Vuonna 2017 Hawkins näytteli fantasiaelokuvassa "The Shape of Water", josta hän sai parhaan naispääosan Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuudet.
Suomi-talo (Tromssa)

Suomi-talo (Tromssa) on suomalainen tiedotuskeskus Tromssassa. Keskus avattiin tammikuussa 2014 Arctic Frontiers konferenssin aikana Tromssan yliopistossa.
Suomi-Talon ylläpitää Business Oulu, Oulussa sijaitseva elinkeinokeskus, johtajana on Jukka Olli. Keskuksen tavoitteena on välittää yhteyttä Norjan ja Suomen yritysten välillä, ja edistää suomalaisten työhakijoiden työhakua Pohjois-Norjassa.
Fosforylaasikinaasi

Fosforylaasikinaasi on entsyymi, joka osallistuu glykogeeniaineenvaihdunnan säätelyyn. Entsyymi siirtää fosfaattiryhmiä ATP-molekyyliltä eräille glykogeenifosforylaasin seriiniaminohapoille. Tämä aktivoi glykogeenifosforylaasia ja siten glykogeenin pilkkoutumista eli glykogenolyysiä. Fosforylaasikinaasin EC-numero on EC 2.7.11.19.
Ominaisuudet ja toiminta.
Fosforylaasikinaasi on hyvin suurikokoinen proteiini ja sen molekyylimassa on 1,2 MDa. Eläimillä entsyymistä esiintyy kahta isoentsyymiä, toinen maksassa ja toinen lihaskudoksessa. Fosforylaasikinaasi on heksadekameeri ja koostuu neljästä alayksiköstä joista jokainen jakautuu edelleen neljään alayksikköön, jotka ovat α-, β-, γ- ja δ-alayksiköt. Näistä alayksiköistä katalyyttisestä aktiivisuudesta vastaa γ-alayksikkö ja muut ovat säätelyalayksikköjä. δ-Alayksikkö on kalsiumionisensitiivinen kalmoduliini.
Fosforylaasikinaasi siirtää fosfaattiyhmiä eli fosforyloi glykogeenifosforylaasin seriiniaminohappoja ja tämä saa glykogeenifosforylaasin muuttumaan inaktiivisesta b-muodosta aktiiviseksi a-muodoksi ja näin glykogenolyysi aktivoituu soluissa. Myös fosforylaasikinaasilla on aktiivinen a-muoto ja inaktiivinen b-muoto. Proteiinikinaasi A aktivoi fosforylaasikinaasia fosforyloimalla inaktiivisen b-muodon α- ja β-alayksiköitä, jolloin fosforylaasikinaasin konformaatio muuttuu ja γ- ja δ-alayksiköt pääsevät muodostamaa kompleksin ja aktiivisen a-muodon entsyymistä. Toinen entsyymi proteiinifosfataasi 1 puolestaan kykenee inaktivoimaan fosforylaasikinaasin defosforyloimalla α- ja β-alayksiköt. Fosforylaasikinaasia aktivoivat myös kalsiumionit, koska ne aktivoivat kalmoduliinin eli fosforylaasikinaasin δ-alayksikön.
Puutteellisesti toimiva fosforylaasikinaasi on yhdistetty useisiin glykogeenin varastoitumissairauksiin niin ihmisillä kuin muillakin eläimillä.
Muurigekko

Muurigekko ("Tarentola mauritanica") on gekkojen heimoon kuuluva laji. Se on sukua aavikkogekolle ("Tarentola deserti"). Muurigekko liikkuu öisin. 
Ulkonäkö ja koko.
Muurigekko on Euroopan gekkolajeista suurin ja yksilön pituus on noin 10–15 cm. Vartalo on rakenteeltaan tukeva ja litteä. Pää on leveä. Väriltään muurigekko on harmaanruskea. Pitkin vartaloa on piikkimäisiä kyhmyjä. Leveäpäisissä varpaissa on tarttumalevyt.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Muurigekkoa tavataan Etelä-Euroopassa, Kanarialla ja Pohjois-Afrikassa. Sitä esiintyy lähinnä rannikkojen kuivilla ja lämpimillä alueilla.
Lisääntyminen.
Muurigekko munii vuodessa yhdestä kuuteen kertaa yleensä kaksi munaa kerralla.
Ravinto.
Laji syö hyönteisiä ja hämähäkkejä.
Slag (Transformers)

Slag on "Transformers"-universumissa esiintyvä Dinobotti. Videopelistä ' alkaen hahmon nimenä on ollut Slug.
The Transformers.
Animaatiosarja.
Alkuperäisessä animaatiosarjassa Slag oli Grimlockin ja Sludgen ohella yksi Autobottien Wheeljack ja Ratchet luomista kolmesta alkuperäisestä Dinobotista. Slag muuntautuu "Triceratopsiksi".
Transformers: Animated.
Sarjassa "" Slag ei esiintynyt. Sen sijaan "Triceratopsiksi" muuntautuvan Dinobotin nimi oli Snarl. Mutta kun Constructicon Scrapper oli antanut Snarlille tämän nimen, hän sanoi harkinneensa tälle aluksi nimeä Slag.
Transformers: Fall of Cybertron.
Videopelissä "" Slagin nimi muutettiin Slugiksi, koska sanaa "Slag" pidettiin joissain kielissä halventavana. Nimi säilytettiin vastedes sellaisenaan myöhemmissäkin "Transformers"-jatkumoissa.
Slug oli muiden Dinobottien tavoin alun perin Salamannopean Iskukoalition () jäsen. Hänellä ei ole kuitenkaan mahdollista pelata.
Transformers – Tuhon aikakausi.
Slug on yksi Michael Bayn ohjaamassa "Transformers – Tuhon aikakausi" -elokuvassa esiintyvistä Dinoboteista ja muuntautuu piikikkääksi ja petomaiseksi "Triceratopsiksi".
Slug oli Grimlockin, Strafen ja Scornin ohella alun perin yksi maailmankaikkeutta tutkineista legendaarisista ritareista, jotka olivat joutuneet Lockdownin vangeiksi, kunnes Optimus Prime vapautti heidät pyytääkseen näitä apuun Galvatronin pysäyttämiseksi. Grimlock ei kuitenkaan aluksi halunnut totella, joten hän haastoi Optimuksen kaksintaisteluun. Hävittyään taistelun hän ja muut Dinobotit antoivat Autobottien ratsastaa selissään. Slug otti ratsastajakseen Driftin. Kun suurin osa Galvatronin joukoista sekä Harold Attinger ja Lockdown olivat kuolleet, Optimus antoi Dinobottien elää vapaina.
Kuhlinliitogekko

Kuhlinliitogekko eli liitogekko eli purjegekko ("Gekko kuhli") on gekkojen heimoon kuuluva liskolaji, joka on sukua burmanliitogekolle. Se liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko.
Kuhlinliitogekon jalkojen, hännän ja kylkien reunoilla on iholäppiä. Niiden ansiosta eläin pystyy hypätä ilmaan, levittää vahvat räpylämäiset jalkansa ja litistää ruumiinsa, jolloin se tulee liitämällä alas. Se käyttää tätä liikkuessaan lyhyitä matkoja oksalta toiselle ja paetessaan saalistajaa. Väriltään laji on punaruskea. Häntä on litteä, leveä ja molemmin puolin sahalaitamainen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kuhlinliitogekkoa tavataan Malakan niemimaalla ja Indonesiassa.
Lisääntyminen.
Kuhlinliitogekko munii tavallisesti kaksi munaa kerralla.
Ravinto.
Laji syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Huvudsta

Huvudsta on kunnanosa Solnassa, Tukholman läänissä, Ruotsissa. Lähellä Tukholman puolella sijaitsevan Vasastadenin vastaista rajaa on 1600-luvulla rakennettu Karlbergin linna. Huvudstassa sijaitsevat myös Huvudstan vanha linna ja Huvudstan kartano sekä paikallisten asukkaiden suosima Huvudstabadetin ulkoilmakylpylä.
Tukholman metron siniseen linjaan kuuluva Huvudstan asema otettiin käyttöön vuonna 1985. Huvudstan alueella sijaitsevat myös Västra skogenin ja Solnan rannan metroasemat.
Pihl

Pihl on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Simon &amp; Schuster

Simon &amp; Schuster on vuonna 1924 New Yorkissa perustettu kustannusyhtiö, joka on osa ViacomCBS-konsernia. Sen perustivat Richard L. Simon ja M. Lincoln Schuster. Se on Random Housen, Penguin Groupin ja HarperCollinsin ohella yksi neljästä suurimmasta englanninkielisestä kustantamosta.
ViacomCBS ilmoitti marraskuussa 2020 myyvänsä Simon &amp; Schusterin saksalaiseen Bertelsmann-mediakonserniin kuuluvalle Penguin Random Houselle 2,175 miljardilla dollarilla. Kauppa odottaa vielä kilpailuviranomaisten hyväksyntää, mutta sen uskotaan toteutuvan vuoden 2021 aikana.
Vuokaavio

Vuokaavio on diagrammi, jota käytetään muun muassa projektinhallinnassa, analysoinnissa, suunnittelussa ja dokumentoinnissa.
Vuokaavio on kuva erillisistä vaiheista peräkkäisessä järjestyksessä. Kaavioista on erilaisia versioita, joissa nuolet osoittavat etenemisen. Vuokaavio voi esittää esimerkiksi työn etenemistä, algoritmia tai prosessia.Vuokaaviossa on erimuotoisia kuvioita, jotka kuvaavat vuokaaviossa eri asioita. Esimerkiksi ehtolauseen, syötteen tai tulostuksen, prosessin sekä alun tai lopun.
Ruotsin poliisi

Ruotsin poliisi () muodostaa Ruotsin poliisivoimat. Ruotsin poliisivoimissa työskenteli vuonna 2021 noin 33 726 henkilöä, joista 20 942 on poliiseja. Määrä oli tuolloin kasvussa.
Poliisitoimintaa on ollut Ruotsissa jo 1300-luvulla, mutta nykyaikainen poliisi perustettiin vasta vuonna 1776 kuningas Kustaa III:n käskystä ja sen ensimmäiseksi poliisimestariksi nimettiin Henric von Sivers. Ruotsin kaupungit alkoivat perustaa poliisilaitoksia vuonna 1850, mutta tämä korvattiin vuonna 1925 koko maan kattavalla yleisellä poliisilailla, jossa säädettiin myös kaikille poliiseille yhteiset pätevyysvaatimukset. Ensimmäiset naispoliisit nimitettiin virkaan vuonna 1957. Viimeisin organisaation uudistus tehtiin vuonna 2015, kun kaikki maan paikallispoliisit, poliisin keskushallinto ja valtion rikostekninen laboratorio yhdistettiin yhden hallinnon alaisuuteen. 
Vuonna 2022 Ruotsin poliisin vuosibudjetti oli 32,4 miljardia kruunua.
Atlantan taistelu

Atlantan taistelu () oli 22. heinäkuuta 1864 käyty taistelu Pohjoisvaltioiden Mississippin sotilasosaston ja Etelävaltioiden Tennesseen armeijan välillä. Taistelu käytiin Atlantan kaupungin läheisyydessä Fultonin piirikunnassa Georgiassa. Atlanta oli sisällissodan aikaan erityisesti sitä hallineelle Konfederaatiolle tärkeä kaupunki, koska se oli merkittävä teollisuuskaupunki sekä rautatieliikenteen solmukohta. Taistelussa William T. Shermanin komentamat Unionin joukot löivät John Bell Hoodin komentaman Tennesseen armeijan ja pääsivät näin piirittämään Atlantan kaupunkia. Taistelun nimi on kuitenkin hieman harhaanjohtava, sillä itse Atlantan kaupunki antautui Unionin joukoille vasta useiden muiden taistelujen jälkeen reilut kaksi kuukautta myöhemmin.
Unionin joukot menettivät taistelussa eri lähteiden mukaan noin 3 600–3 700 miestä, joiden joukossa oli myös Tennesseen armeijan komentaja, kenraali James McPherson. Konfederaatio taas menetti taistelussa noin 5 000–8 500 miestä.
Päivänseisaus

Päivänseisaus on hetki, jolloin päivä on pisimmillään tai lyhimmillään ja pituuden muutoksen suunta vaihtuu. Vuodessa on kaksi päivänseisausta:
Kesäpäivänseisaus on pohjoisella pallonpuoliskolla kesäkuussa ja eteläisellä pallonpuoliskolla joulukuussa. Talvipäiväseisaus on vastaavasti pohjoisella pallonpuoliskolla joulukuussa ja eteläisellä pallonpuoliskolla kesäkuussa.
Lobopodia

Lobopodia tai Lobopoda on eläinryhmä, jonka luokittelu on vakiintumatonta. Siihen luokitellaan lähteestä riippuen joko vain fossiilisia lajeja tai myös niiden nykypäivään selvinneitä jälkeläisiä. Kambrikaudella eläneet Lobopodia-lajit olivat jalallisia, matomaisia merieläimiä. Niistä kehittyivät todennäköisesti käsnäjalkaiset ja niveljalkaiset.
Määritelmä.
Lobopod-termin keksi Robert Evans Snodgrass vuonna 1938. Hän tarkoitti sillä raajatyyppiä, joka hänen mukaansa erotti käsnäjalkaisten ja niveljalkaisten kantamuodot nivelmadoista. Myöhemmin Lobopodia- tai Lobopoda-termiä alettiin käyttää taksonomisesta ryhmästä, jonka sisällöstä on ollut useita eri näkemyksiä. Osa tutkijoista käyttää Lobopodia-termiä vain fossiilisista lajeista, osa myös käsnäjalkaisista, niveljalkaisista tai karhukaisista tai jostakin näiden yhdistelmästä.
Käsnäjalkaiset, niveljalkaiset ja karhukaiset muodostavat yhdessä Panarthropoda-kladin. Usein Lobopodia käsitetään epäluonnollisena ryhmänä, joka sisältää fossiilisia lajeja Panarthropoda-kladin sukupuun tyveltä. Nämä lajit olivat jalallisia, matomaisia merieläimiä, joista nykyiset käsnäjalkaiset ja niveljalkaiset ovat todennäköisesti kehittyneet. Toiset tutkijat luokittelevat Lobopodia-ryhmään myös näiden merieläinten jälkeläisiä, esimerkiksi käsnäjalkaiset. Kaikista laajimmin käsitettynä Lobopodia on samansisältöinen Panarthropoda-kladin kanssa.
Luokittelu.
Kambrikautiset Lobopodia-fossiilit ovat tärkeitä niveljalkaisten evoluution ymmärtämisen kannalta. Tutkijoiden keskuudessa ei ole konsensusta siitä, ovatko niveljalkaiset läheisempää sukua käsnäjalkaisille vai karhukaisille. Johtava käsitys on niin sanottu Lobopodia-hypoteesi, jonka mukaan niveljalkaiset ja käsnäjalkaiset ovat läheisempää sukua toisilleen kuin karhukaisille.
Suurin osa kambrikautisista Lobopodia-lajeista on läheisintä sukua joko käsnäjalkaisille tai niveljalkaisille. Esimerkiksi "Hallucigenia" on lähimpänä käsnäjalkaisia, kun taas "Jianshanopodia" ja "Megadictyon" ovat luultavasti läheisempää sukua niveljalkaisille. Lisäksi jotkin pienet fossiiliset lajit saattavat olla läheisintä sukua karhukaisille.
Viiruruohomaluri

Viiruruohomaluri ("Amytornis barbatus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viiruruohomaluria tavataan Australiassa Queenslandissa, Uudessa Etelä-Walesissa ja Etelä-Australiassa. Lajin kannaksi on arvioitu noin 15 000 yksilöä. Laji on vähenemässä, mutta sen ei kuitenkaan uskota vielä olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mikko Nieminen

Mikko Nieminen (s. 25. syyskuuta 1978 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Häntä pidettiin juniorina lupaavana pelaajana, mutta useat loukkaantumiset hankaloittivat aikuisuraa.
Nieminen pelasi FC Jazzissa kaudella 1995 neljä Veikkausliiga-ottelua, joista yhden avauskokoonpanossa. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki 21. kesäkuuta Jazzin kohdatessa kotiottelussa Rovaniemen Palloseuran.
Nieminen oli mukana Jazzin ringissä kausina 1996–1999. Heinäkuussa 1996 hän siirtyi englantilaisseura West Ham Unitedin juniorijoukkueeseen. Hän palasi Jazziin ennen kauden 1997 alkua huhtikuussa. Nieminen oli myös Musan Salaman ringissä Ykkösen kaudella 2000, muttei pelannut sarjaotteluita tuona kautena. Myöhemmin hän edusti MuSaa ja Porin Palloilijoita Kakkosessa.
Nieminen jakoi vuoden 1994 Satakunnan parhaan poikajuniorin palkinnon Tommi Torkkelin kanssa.
Mustaruohomaluri

Mustaruohomaluri ("Amytornis housei") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustaruohomaluria tavataan Australiassa Länsi-Australian pohjoisosissa. Sen levinneisyysalue on varsin pieni, mutta sen populaatiokoon arvellaan olevan vakaa, eikä lajiin kohdistu merkittäviä uhkatekijöitä. Aiemmin lajin uskottiin kärsineen tulipaloista, mutta sen kivikkoinen elinympäristö on kuitenkin turvassa luonnonmullistuksilta. Laji onkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isoruohomaluri

Isoruohomaluri ("Amytornis woodwardi") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isoruohomaluria tavataan Australiassa Pohjoisterritorion pohjoisosissa. Vuonna 1992 lajin kannaksi arvioitiin noin 5 000–10 000 yksilöä. Vuonna 2021 arvioitiin, että kanta olisi alle 2 000 täysikaasvuista yksilöä. Isoruohomaluri on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja sen populaation on pienenemässä.
Timanttikyyhky

Timanttikyyhky ("Geopelia cuneata") on kyyhkyihin kuuluva lintu.
Yleistä.
Timanttikyyhky on pienin Australiasta kotoisin olevista kyyhkyistä. Se on kotoperäinen australialainen laji, joten sitä ei esiinny muualla. Timanttikyyhky painaa 23–32 grammaa ja on suunnilleen 17–20 senttimetrin pituinen päästä pyrstöön mitattuna. Perusväriltään se on sinisenharmaa, ja lisäksi aikuisilla yksilöillä on siivissä valkoisia pieniä täpliä. Timanttikyyhkyistäkin on olemassa useita eri värimuunnoksia, mutta Suomessa saatavilla on yleensä harmaita ja niin kutsuttua villiä värimuunnosta, joka on ruskea.
Silmiä ympäröivät oranssinpunaiset renkaat, jotka ovat useimmiten koirailla hieman paksummat kuin naarailla. Yli vuoden ikäisellä koiraalla renkaan paksuus on noin 2–3 millimetriä, kun taas naaraalla se on noin yhden millimetrin paksuinen. Koiraan ja naaraan voi tunnistaa toisistaan myös siiven höyhenpeitteen avulla. Koirailla on hopeanharmaa väritys, naarailla väritys on pikemminkin ruskeanharmaa. Tarhaolosuhteissa timanttikyyhkyt elävät 10–14 vuotta tai jopa enemmän.
Timanttikyyhkyt ovat helppoja lemmikkejä. Ne eivät vaadi erikoista ruokavaliota ja pysyvät terveinä oikein hoidettuina. Ne tulevat myös hyvin toimeen muiden pienten ja rauhallisten lintujen, esimerkiksi peippojen, kanssa, jos vain tilaa on tarpeeksi.
Hoito ja ruokinta.
Timanttikyyhkyt ovat melko aktiivisia lintuja ja lentelevät paljon, joten ne tarvitsevat suurehkon häkin, vaikka ovatkin pienehköjä lintuja. Koiraat saattavat olla aggressiivisia toisia timanttikyyhkykoiraita kohtaan, mutta naaraat tulevat yleensä hyvin toimeen keskenään.
Luonnossa timanttikyyhkyt syövät erilaisten ruohojen siemeniä. Niitä voikin ruokkia siis melkeinpä samalla tavalla kuin peippoja.
Pesintä.
Timanttikyyhkyt lisääntyvät tarhattuna melko helposti, kunhan olosuhteet ovat sopivat.
Timanttikyyhkyt munivat kaksi munaa päivän välein. Hautominen kestää 13–14 päivää. Koiras hautoo munia päivisin ja naaras öisin. Joskus molemmat linnut saattavat istua pesässä, varsinkin hautomisen loppuvaiheessa. Poikaset kuoriutuvat ilman höyheniä, mutta saavat täyden höyhenpuvun viikon sisällä ja lähtevät lentämään 12–14 päivän kuluttua kuoriutumisesta. Vanhemmat ruokkivat poikasia kupumaidolla ensimmäiset kaksi viikkoa, kunnes poikaset pystyvät syömään tarpeeksi siemeniä itse. Poikaset voi erottaa vanhemmista noin 20 päivän iässä. Timanttikyyhkyt tulevat sukukypsiksi hyvin nuorina, ja naaraskyyhky saattaakin alkaa munia jo 12 viikon ikäisenä.
Sietämättömät lait

”Sietämättömät lait” () tai Pakotuslait ("Coercive Acts") oli nimitys joukolle säädöksiä, jotka Ison-Britannian parlamentti sääti vuonna 1774 reaktiona niin sanottuihin Bostonin teekutsuihin. Niiden tarkoituksena oli rangaista Pohjois-Amerikan siirtokuntia, erityisesti Massachusettsia. Yhdessä Quebec Actin kanssa ”sietämättömät lait” olivat yksi viimeisistä yllykkeistä, jotka saivat siirtokuntalaiset ryhtymään kapinaan.
”Sietämättömät lait” muodostuivat neljästä säädöksestä:
”Sietämättömien lakien” tarkoitus oli palauttaa Pohjois-Amerikan siirtokunnat emämaan otteeseen, mutta niiden vaikutus muodostui päinvastaiseksi. Monet amerikkalaiset, muun muassa George Washington, olivat vastustaneet radikaalien järjestämiä Bostonin teekutsuja, mutta heidän sympatiansa kääntyivät rangaistuslakien myötä jyrkemmän kannan puolelle. Kohdistamalla rangaistustoimet juuri kapinakeskuksena toimineeseen Massachusettsiin Britannian hallitus uskoi taittavansa kärjen siirtokuntien yhteistoiminnalta. Vihatut lait johtivat kuitenkin siihen, että brittiviranomaiset menettivät vähitellen auktoriteettinsa, kun amerikkalaiset ryhtyivät luomaan omaa poliittista järjestelmää, joka perustui kreivikunta- ja kaupunkikomiteoihin. Välittömänä reaktiona lakeihin oli myös ensimmäisen mannermaakongressin järjestäminen vuonna 1774, mikä merkitsi siirtokuntien yhteistyön tiivistymistä.
Quebec Act

Quebec Act oli Ison-Britannian parlamentin vuonna 1774 säätämä laki, joka koski nykyisessä Kanadassa sijainneen Quebecin provinssin hallintoa. Aiemmin Ranskalle kuulunut provinssi oli liitetty Ison-Britannian alaisuuteen suuren siirtomaasodan päätteeksi vuonna 1763. Quebec Actilla oli suuri vaikutus paitsi Kanadan myös Yhdysvaltain historiaan, sillä se provosoi jo muutenkin kiihtyneitä kolmentoista siirtokunnan asukkaita yhdessä samanaikaisten ”sietämättömien lakien” kanssa.
Vuoden 1774 laki pyrki kompromissiin ranskalaisajalta juontuvien perinteiden säilyttämisen ja brittiläistyylisen järjestelmän pystyttämisen väillä. Se asetti Quebecin provinssin johtoon brittiläisen kuvernöörin ja neuvoston, mutta kansalaisia edustavan edustajakokouksen koollekutsuminen todettiin laissa epäsopivaksi. Laki takasi ranskalaisen siviilioikeuskäytännön, maaomistukseen liittyneen seigneurial-järjestelmän sekä katolisen kirkon aseman säilymisen. Rikoslainsäädäntö sen sijaan tulisi olemaan brittiläinen. Laki kumosi Quebecin osalta Englannissa voimassa olleen Test Act -lain, joka kielsi katolisilta julkisissa viroissa toimimisen, ja määräsi sen sijaan katoliset vain vannomaan erillisen uskollisuudenvalan virkaanastuessaan.
Quebecin provinssin rajat oli määritelty aiemmin vuoden 1763 julistuksessa, mutta vuoden 1774 laki laajensi niitä liittämällä provinssiin koko Ohio- ja Mississippi-jokien välisen alueen. Pohjoisessa Quebec laajeni siten, että sen pohjoisraja kulki Suurten järvien ja Hudsoninlahden välillä.
Quebecin eteläpuolella sijainneissa kolmessatoista brittiläisessä siirtokunnassa Quebec Actiin suhtauduttiin huolestuneina monistakin syistä. Sen katsottiin luoneen ennakkotapauksen epädemokraattisen hallinnon asettamisesta, jota saatettaisiin soveltaa muihinkin siirtokuntiin. Ohiojoen länsipuolisten alueiden liittäminen Quebeciin esti siirtokuntien laajenemisen länteen ja mitätöi samalla niiden aiemmin esittämät vaatimukset näihin alueisiin. Lisäksi katolisen kirkon tunnustaminen huoletti protestanttisia amerikkalaisia. Provokaationa pidetty laki vaikutti näin osaltaan Amerikan vallankumouksen puhkeamiseen. Se vaikutti myös siihen, että siirtokuntien armeijat tunkeutuivat Quebecin alueelle jo vapaussodan ensimmäisenä talvena 1775–1776.
Quebec Act ei välittömästi lisännyt ranskankielisten kanadalaisten tukea brittihallinnolle ehkä papistoa ja suurmaanomistajia lukuun ottamatta. Ajan kuluessa sitä kuitenkin alettiin pitää kanadanranskalaisten uskonnollisten ja laillisten oikeuksien turvan perustana.
Suomen Radio- ja Viestintäjärjestö

Suomen Radio- ja Viestintäjärjestö ry on suomalainen itsenäisiä paikallisradiota edustava yhdistys. Suomen Radio- ja Viestintäjärjestö on perustettu 2013. Perustamisen taustalla oli lupakäytäntömuutos, jonka pelättiin suosivan valtakunnallisia ketjuja ja sulkevan pois väliaikaisilla toimiluvilla toimineet paikallisradiot. Yhdistyksen puheenjohtaja Reijo Glad oli vuonna 2013 yksi kuudesta viestintäministeriön suomalaisen radiotoiminnan elinvoimaisuuden turvaamiseksi asetetun työryhmän jäsenestä.
Jäsenet.
Jäsenradiokanavia (jäsenasemia) ovat Radio Sandels (Iisalmi), Radio Musa (Tampere), Sea FM Radio (Oulu), Pispalan Radio (Tampere).
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 1994

Valko-Venäjä osallistui Lillehammerin talviolympialaisiin 1994 33 urheilijan voimin. Kyseessä olivat Valko-Venäjän ensimmäiset olympialaiset omana joukkueena. Maa saavutti myös ensimmäiset olympiamitalinsa itsenäisenä valtiona kahden hopean myötä.
Avaisijassa Valko-Venäjän lippua kantoi Igor Železovski.
Mitalit.
Valko-Venäjä voitti kisoissa kaksi hopeaa, jotka oikeuttivat mitalitaulukossa sijalle 19. Mitalitaulukossa alapuolella jäivät Yhdistynyt kuningaskunta, Uzbekistan sekä Australia.
Joukkue.
Valko-Venäjää edusti kisoissa 33 urheilijaa, joista 21 oli miehiä ja 12 naisia. Joukkueen nuorin osallistuja oli mäkihyppääjä Sergey Zakharenko, jolla oli ikää vain 16 vuotta. Joukkueen vanhimpia urheilijoita olivat 30-vuotiaat maastohiihtäjät Viktor Kamotsky ja Svetlana Kamotskaya sekä pikaluistelija Igor Železovski.
Jani Kaaro

Jani Kaaro (s. 1971) on suomalainen tietokirjailija, tiedeaiheisiin erikoistunut toimittaja ja suomentaja. Hän on kirjoittanut muun muassa Ylelle, "Helsingin Sanomiin" ja "Tiede"-lehteen.
Elämä ja ura.
Kaaron äiti oli myymäläauton myyjä ja isä teki töitä rakennustyömailla. Kaaron lapsuutta varjosti isän alkoholismi. Lapsuusajan huippuhetket Kaaro kertoo kokeneensa lintu- ja kovakuoriaisharrastusten parissa. 13-vuotiaana hän joutui koulukiusatuksi, ja kiusaaminen jatkui, kunnes hän lopulta jätti lukion kesken. Hän sai töitä Luonto-Liiton "Nuorten luontolehdestä""." Samalla hän kirjoitti freelancerina tiedeuutisia ja tiedejuttuja Helsingin Sanomille. 
Hänellä ei ole tieteellistä loppututkintoa, vaan hän tutustui tiedemaailmaan harrastuneisuuden kautta. Vuonna 2008 Kaaro julkaisi NeuroReport-tiedejulkaisussa Harvardin yliopiston tutkija Nouchine Hadjikhanin kanssa tieteellisen artikkelin, joka esittää uuden teorian migreenin synnystä.
Kaaro kirjoittaa kolumneja Ylelle ja Lääkärilehteen. Kaaro kirjoitti kolumneja Helsingin Sanomiin vuosina 2011–2015. Tekstit käsittelivät ihmisyyttä usein antropologisten tutkimusesimerkkien kautta. Monesti Kaaro merkitsi kolumniensa yhteyteen käyttämänsä lähteet sekä mahdolliset kirjasuositukset aiheesta kiinnostuneille lukijoille. 
Syksyllä 2012 Kaaro sai lasten- ja nuortenkirjasta "Evoluutio" (Avain, 2011) sekä Tieto-Lauri-palkinnon että tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon yhdessä kirjan kuvittaja Väinö Heinosen kanssa. Suomen tiedetoimittajien liitto valitsi hänet Vuoden tiedetoimittajaksi 2015. Vuonna 2024 Suomen tietokirjailijat ry. myönsi Kaarolle Tietopöllö-palkinnon tunnustuksena ansioituneesta työstä lapsille ja nuorille tarkoitetun tietokirjallisuuden julkaisemisesta.
Yksityiselämä.
Kaaro asuu Porvoossa. Hänellä on kolme lasta kahdesta suhteesta.
Morkku

Morkku oli Tampereella Tammelan kaupunginosassa sijainnut vanha rautatieläisten seuratalo.
Historia.
Rautatiehallituksen pääarkkitehdin Bruno Granholmin suunnittelema Morkku rakennettiin talkootyönä vuonna 1907. Tyyliltään kansallisromantiikkaa edustanut talo kustannettiin rautatieläisten keräysvaroin. Rakennuksessa oli alun perin neljä huonetta sekä näyttämö ja juhlasali. Taloa laajennettiin vuosina 1949–1951, jolloin kellarikerrokseen rakennettiin kaksi huonetta sekä kerhotila. Taloa myös laajennettiin seitsemän metrin lisäosalla, jonne sijoitettiin uusi näyttämö. 1960-luvun alussa rakennukseen tehtiin julkisivuremontti, joka tuhosi samalla sen alkuperäisen kansallisromanttisen ulkoasun. Viimeinen suuri korjaustyö suoritettiin vuonna 1966, jolloin talon lämmitysuunit purettiin ja rakennukseen asennettiin öljylämmitys.
Morkku toimi rautatieläisten juhlatilana, jota vuokrattiin erilaisia tilaisuuksia, kuten häitä ja syntymäpäiviä varten. Morkussa järjestettiin myös konsertteja ja tansseja. Siellä toimivat lisäksi rautatieläisten kirjastoyhdistys, urheiluseura, soittokunta sekä mies- ja sekakuoro. Vuosina 1922–1926 rakennuksessa oli myös päiväkoti. Rautatieläisten jälkeen Morkku on ollut kulttuuritilana. Se on toiminut muun muassa bänditiloina sekä teatterikäytössä. 1990–2000-luvuilla Morkku oli Ahaa Teatterin näyttämönä, kunnes rakennus jäi tyhjilleen vuonna 2009. Talon omisti sen jälkeen valtiovarainministeriön alainen liikelaitos Senaatti-kiinteistöt.
Talonvaltaus.
Neljä vuotta tyhjillään ollut rakennus vallattiin 13. joulukuuta 2013. Squat Morkuksi nimetyissä tiloissa järjestettiin erilaista kulttuuritoimintaa, muun muassa taidenäyttely, lukupiirejä ja tansseja, kunnes poliisi hääti valtaajat neljän päivän kuluttua. Rakennus vallattiin kuitenkin uudelleen heti seuraavana päivänä ja tyhjennettiin jälleen 20. joulukuuta.
Seuraavan kerran talonvaltaajat ottivat Morkun haltuunsa 17. tammikuuta 2014. Talosta katkaistiin sähköt ja lämmitys kolme päivää myöhemmin, minkä jälkeen poliisi tyhjensi Morkun 21. tammikuuta. Tampereen kaupunki suunnitteli rakennuksen purkamisen sallivaa kaavaa, mutta valtaajat haluaisivat sen yhdistys- ja harrastekäyttöön.
Morkku päätettiin lopulta purkaa ja vanha tavara-asema siirtää sen paikalle. Rakennussuojeluun liittyneiden valitusten jälkeen Morkku päästiin purkamaan toukokuussa 2020. Tavara-asema siirrettiin sen paikalle heinäkuussa.
Soveltava Liikunta SoveLi

Soveltava Liikunta SoveLi ry on valtakunnallinen liikuntajärjestö ja soveltavan liikunnan asiantuntijajärjestö. Soveltava Liikunta SoveLi ry kokoaa yhteen 20 kansanterveys-, vammais- ja liikuntajärjestöä, jotka edistävät soveltavaa liikuntaa. Sen jäsenjärjestöissä on yhteensä 460 000 jäsentä. 
Järjestön toiminnan tavoitteena on, että pitkäaikaissairaiden ja vammaisten ihmisten mahdollisuudet terveyttä ja hyvinvointia edistävään liikuntaan, soveltavaan liikuntaan sekä aktiiviseen elämäntapaan paranevat. Toiminnan lähtökohdat ovat yhdenvertaisuus ja tasa-arvo. 
SoveLi tuottaa koulutuspalveluita, joilla lisätään tietoa soveltavasta liikunnasta, kehitetään yhteistyötä, edistetään liikunnan yhdenvertaisuutta  ja saavutettavuutta sekä lisätään liikettä niin paikallisesti, alueellisesti kuin valtakunnallisestikin. Lisäksi SoveLi tukee jäsenjärjestöjään jäsenpalveluilla ja julkaisee lehteä sekä uutiskirjettä.
Sovaltava Liikunta SoveLi on SOSTEn jäsenjärjestö.
Talous.
Soveltava Liikunta SoveLi on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 227 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2021 lähtien 194 000 euroa.
Mika Kouhi

Mika Tapani Kouhi (s. 22. lokakuuta 1978 Merikarvia) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Peliura.
Kouhi on Merikarvian Innon kasvatti. Hän pelasi urallaan 46 Veikkausliiga-ottelua Vaasan Palloseurassa, Ykköstä VPS:ssa, Tampereen Pallo-Veikoissa ja Pallo-Iiroissa sekä Kakkosta Musan Salamassa, Euran Pallossa ja Vaasan Kiistossa. Kaudella 2004 Kouhi toimi VPS kapteenina. 
Kouhi pelasi myös Saksan Oberligassa edustaen FC Ismaningia, josta siirtyi alempiin sarjoihin FC Unterföhringiin. Saksassa pelatessaan Kouhi voitti FC Unterföhringin kanssa FC Bayern Münchenin kakkosjoukkueen Saksan cupin alkukierroksilla vuonna 2007. 
Peliuran jälkeinen elämä.
Pelaajauransa aikana Kouhi opiskeli Vaasan yliopiston laskentatatoimen ja rahoituksen laitoksella pääaineenaan rahoitus. Myöhemmin Kouhi on asunut ja työskennellyt pitkään ulkomailla. Nykyisin Kouhi toimii Suomessa Cramo Oyj:n liiketoiminnankehitysjohtajana. Kouhi harjoittaa lisäksi arvopaperikauppaa, osakkeiden ja kiinteistöjen myyntiä sekä pääomasijoitustoimintaa Kouhi Invest Oy:n ja Kouhi Capital Oy:n toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana.
Naratšjärvi

Naratšjärvi () on Valko-Venäjän suurin järvi. Sen pinta-ala on 79,6 km2 ja suurin syvyys lähes 25 metriä. Valuma-alueen pinta-ala on 279 km2, ja järveen laskee 17 jokea ja puroa.
Ensimmäisessä maailmansodassa sen rannoilla käytiin Naratšjärven taistelu.
Hietikkoruohomaluri

Hietikkoruohomaluri ("Amytornis dorotheae") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Hietikkoruohomaluria tavataan Australiassa Queenslandin luoteisosissa ja Pohjoisterritorion itäosissa. Lajin kannaksi arvioidaan noin 14 000 täysikasvuista yksilöä ja yhteensä noin 21 000 yksilöä. Laji on vähenemässä tulipalojen takia, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Idänruohomaluri

Idänruohomaluri ("Amytornis merrotsyi") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Idänruohomaluria tavataan Australiassa Etelä-Australian osavaltiossa. Lajin kannaksi arvioidaan noin 6 000 täysikasvuista yksilöä. Lajia uhkaavat tulipalot, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Vaalearuohomaluri

Vaalearuohomaluri ("Amytornis goyderi") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vaalearuohomaluria tavataan Australian keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan vielä yleinen joillain alueilla, ja sen kannankehitys on vakaa. Vaikka sen levinneisyysalue ei olekaan kovin laaja, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tiheikköruohomaluri

Tiheikköruohomaluri ("Amytornis textilis") eli aiemmalta nimeltään suolakkoruohomaluri on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Tiheikköruohomaluria tavataan Australiassa. Sen kannaksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä. Lajin kannakehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. Linnun elinympäristöä ovat pensaikkomaat. Tiheikköruohomaluri syö hyönteisiä ja hedelmiä.
Nokiruohomaluri

Nokiruohomaluri ("Amytornis purnelli") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nokiruohomaluria tavataan Australian keskiosissa. Lajin on raportoitu olevan vaikeasti tavoitettava, mutta paikallisesti melko yleinen. Sen kannankehitys on runsastuva, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tummaruohomaluri

Tummaruohomaluri ("Amytornis ballarae") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tummaruohomaluria tavataan Australiassa Queenslandin luoteisosissa ja Pohjoisterritorion itäosissa. Lajin populaation kokooksi on arvioitu arvioitu 1 000–10 000 sukukypsää yksilöä, ja sen kannankehitys on laskeva. Se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Snudy

Snudy on järvi Valko-Venäjällä, Vitsebskin alueella. Sen pinta-ala on 22 km2 ja suurin syvyys 16,5 m.
Se on yksi Braslaun järvien kansallispuiston suurimmista järvistä.
Järvi oli vuosisatojen ajan tunnettu runsaista kalansaaliistaan. 1800-luvun loppupuolella puolet järvestä kuului liettualaiselle Pozhajskin luostarille, toinen puoli Ganin paronille. Kalastusta harjoittivat järven rantojen vanhauskoiset asukkaat.