tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Randal Kleiser

John Randal Kleiser (s. 20. heinäkuuta 1946 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hänen ohjaustöihin kuuluvat "Grease" (1978), "Sininen laguuni" (1980), "Kesärakkautta" (1982), "Grandview USA" (1984), "Avaruuden sankari" (1986), "White Fang" (1991) ja "Kultsi, suurensin kakaran" (1992).
Elämä ja ura.
Kleiser varttui hollantilaissiirtolaisten yhdyskunnassa Pennsylvanian osavaltion Lebanonin kaupungissa.
Opiskellessaan ensimmäistä vuotta Etelä-Kalifornian yliopistossa (USC) Kleiser esiintyi George Lucasin oppilastyössä "Freiheit". Oman ohjaajauransa hän sai alkuun opinnäytetyöllään "Peege" (1972). Kleiser on pitänyt työpajoja elokuvaopiskelijoille USC:ssä sekä eurooppalaisilla elokuvafestivaaleilla Deauvillessä, Sarlat’ssa ja Malagassa. Opetustyönsä lisäksi hän on ollut mukana kehittämässä digitaalisia kuvausmenetelmiä kuten Cineraman kaltaista menetelmää nimeltä Vistarama HD.
Rafael Lönnström

Frans Gottfrid Rafael Lönnström (8. lokakuuta 1892 Lappeenranta – 11. joulukuuta 1943 Tukholma) oli suomalainen teknikko, asetehtailija, keksijä ja Lönnström-yhtiöiden perustaja.
Elämäkerta.
Lönnströmin isä oli Karjalan Rakuunarykmentin soittokunnan kapellimestari. Perhe muutti Viipuriin vuonna 1901 ja Lönnström valmistui koneteknikoksi Kuopion teollisuuskoulusta 1917. Hän salakuljetti syksyllä 1917 Itä-Suomen suojeluskunnille aseita kulkiessaan veturinlämmittäjänä esiintyen Viipurin ja Pietarin välillä. Suomen sisällissodan alettua Lönnström taisteli valkoisten joukoissa Karjalan rintamalla. Hän jäi sodan jälkeen armeijan palvelukseen ja toimi vuodesta 1922 Aseseppäkoulun opettajana Helsingissä.
Kapteeniksi ylenneestä Lönnströmistä tuli vuonna 1927 Suojeluskuntain Ase- ja Konepaja Oy:n toimitusjohtaja. Vuonna 1929 Lönnström perusti yhdessä kahden liikekumppanin kanssa Oy Sytytin-nimisen yrityksen, joka alkoi valmistaa Lönnströmin kehittämiä ammusten sytyttimiä. Myöhemmin hän perusti myös ammuksia valmistaneen Oy Ammuksen, jolle valmistui tehdas Raumalle 1937. Talvisodan jälkeen myös Oy Sytytin siirsi 1940 valmistustoimintansa Helsingistä Raumalle. Vuonna 1937 Lönnström perusti "Oy Partaterän", joka valmisti partateriä, partavaahdoketta sekä parta- ja hiuvesiä. Vuonna 1938 perustettu "Rafu Lönnström Oy" taas harjoitti sähkö- ja vesijohtotarvikkeiden valmistusta ja maahantuontia. Lönnström perusti 1930-luvulla Lönnström-yhtiöt nimellä tunnetun yrityskokonaisuuden, johon kuului kuusi yhtiötä (Oy Sytytin, Oy Ammus, Oy Partaterä, Puuvalmiste Oy, Rafu Lönnström Oy ja Rauman Kiinteistö Oy). Ammus Oy ja Sytytin Oy yhdistettiin myöhemmin 1959 Ammus-Sytytin Oy:ksi. Sotavuosina Oy Ammus ja Oy Sytytin valmistivat ammuksia puolustusvoimille.
Rafael Lönnström kuoli joulukuussa 1943 keuhkotuberkuloosiin 51 vuoden ikäisenä. Hän oli mennyt naimisiin vuonna 1922 tanskalaista syntyperää olevan Teresia Madsen-Bechin (1895–1986) kanssa, ja Teresia Lönnströmistä tuli miehensä kuoltua Lönnström-yhtiöiden pääosakas. Teollisuusneuvoksen arvon saanut Teresia Lönnström myi Lönnström-yhtiöt vuonna 1973 Huhtamäki-yhtymälle. Hän teki samassa yhteydessä merkittäviä lahjoituksia muun muassa Suomen Kulttuurirahastolle. Teresia Lönnströmin kuoltua 1986 perustettiin testamentin perusteella kuvataiteita tukeva Teresia ja Rafael Lönnströmin Säätiö joka pitää yllä Teresia ja Rafael Lönnströmin kotimuseota sekä Lönnströmin taidemuseota Raumalla. Kotimuseo toimii Rauman Kaivopuistossa sijaitsevassa arkkitehti Jermo Laosmaan vuonna 1942 suunnittelemassa Lönnströmien entisessä kotitalossa.
Sangha (Kongo)

Sangha on Kongon tasavallan pohjoisosassa sijaitseva hallintoalue. Alueen pinta-ala on 55 800 km² ja asukasluku vuonna 2007 oli 85 738. Sanghan hallinnollinen keskus on Ouésso. Aluetta rajaavat Cuvetten ja Cuvette Ouestin alueet sekä Kamerun, Gabon ja Keski-Afrikan tasavalta.
Green Card (elokuva)

Green Card on Peter Weirin tuottama, käsikirjoittama ja ohjaama draamakomedia vuodelta 1990. Elokuvan pääosia esittävät Andie MacDowell ja Gérard Depardieu ensimmäisessä englanninkielisessä roolissaan.
Australialais-ranskalais-yhdysvaltalaisena yhteistyönä tuotetussa elokuvassa ranskalainen Georges (Depardieu) avioituu amerikkalaisen (MacDowell) kanssa saadakseen oleskeluluvan Yhdysvaltoihin. He asuvat aluksi erillään, mutta kun viranomaiset kiinnostuvat tapauksesta, he alkavat näytellä kuin avioliitto olisi aito.
Vastaanotto.
Peter Weir sai "Green Cardista" Oscar-ehdokkuuden parhaasta alkuperäiskäsikirjoituksesta. Golden Globessa elokuva palkittiin vuoden parhaana komedia- tai musiikkielokuvana. Myös Depardieu sai Golden Globen ja MacDowell ehdokkuuden.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsui elokuvaa ”Weirin joviaaliksi arkidraamaksi” ja antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "Helsingin Sanomien" Pertti Avolan mielestä elokuva on amerikkalaistyylisen selkeä romanttinen komedia, jonka päähahmojen ominaispiirteet tarjoillaan katsojalle jo aivan alussa, ja valitettavasti myös lopputulos on alusta asti varsin arvattava. Hän kuitenkin kehui Depardieun ja MacDowellin roolisuorituksia.
Sanni (albumi)

Sanni (tyyliteltynä SANNI) on Sannin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2016. Levy myi ennakkoon platinaa, ja se debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla.
Arvostelut.
Albumi sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Aamulehden Jussi Saarinen kehui persoonallisia lyriikoita ja "hullunluovaa" tuotantoa. Helsingin Sanomien Oskari Onnisen mukaan kyseessä on "Suomen rajoja rikkovin pop-albumi". Savon Sanomien Aki Lehden mielestä albumilla on "useita moderneja pop-helmiä", vaikka se onkin sävellyksiltään ja sovituksiltaan Sannin albumeista keskinkertaisin. Soundin Arttu Seppänen oli puolestaan sitä mieltä, että albumikokonaisuus on toistaiseksi Sannin paras. Myös Seppänen jakoi kiitosta albumin tuotannolle ja lyriikoiden "konstailemattomuudelle sekä päiväkirjamaiselle otteelle".
Euroopan rasismin ja suvaitsemattomuuden vastainen komissio

Euroopan rasismin ja suvaitsemattomuuden vastainen komissio eli ECRI on Euroopan neuvoston ihmisoikeuselin, joka on perustettu vuonna 1993. Komission englanninkielinen nimi on "European Commission against Racism and Intolerance", josta tulee lyhenne ECRI.
ECRI määrittelee itsensä riippumattomista asiantuntijoista koostuvaksi elimeksi, joka tarkkailee rasismiin, muukalaisvihaan, antisemitismiin, suvaitsemattomuuteen ja syrjintään liittyviä ongelmia, jotka perustuvat ”rotuun”, kansalliseen / etniseen alkuperään, ihonväriin, kansalaisuuteen, uskontoon tai kieleen. Se valmistelee raportteja ja antaa suosituksia jäsenvaltioilleen.
ECRI:ssä on 46 jäsenmaasta kustakin yksi edustaja.
Danger

Franck Rivoire, joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Danger, on ranskalainen elektronisen musiikin artisti. 
Rivoiren musiikillinen historia alkoi jo varhaisessa iässä kun hänen vanhempansa esittelivät hänelle pianon ja saksofonin. Kasvaessaan hän soitti jazz- sekä punkyhtyeissä ja muihin kiinnostuksen kohteisiin kuuluivat muun muassa rullalautailu ja metallimusiikki. Rivoire sai ensimmäisen syntetisaattorinsa nähtyään ystävänsä käyttävän yhtä ja vakuuttaen vanhempansa ostamaan hänellekin myös sellaisen. Hänen kiinnostuksensa elektroniseen musiikkiin vain jatkui entisestään Rivoiren alkaessa käyttämään Amiga- ja Atari-tietokoneita chiptunejen tekemiseen, harrastus jota hän harjoittaa edelleen.
Ennen kuin hän alkoi käyttämään nimeä ”Danger”, Rivoire opiskeli tullakseen graafiseksi suunnittelijaksi ja myös työskenteli sellaisena ammatillisesti. Kun hän ei työskennellyt, Rivoire harjoitteli digitaalisen musiikin tuottamista. Hänen kappaleensa ”11h30” luotiin näinä aikoina ja sisältää myös Rivoiren ääntä muttei kuitenkaan sanoituksia; äänet koostuvat sen sijaan sekoitetuista tavuista.
Pyrkiessään modernisoida musiikinsa kuulostamista, Rivoire loi uusia elektro-tyylisiä kappaleita ja lisäsi ne MySpaceen nimellä Danger. Hän valitsi juuri tämän taiteilijanimekseen, koska oli ennen käyttänyt sitä online-chateissa ja uskoi saavansa ilmaista näkyvyyttä käyttäessään sanaa ”danger” (), jota käytetään usein. Vuonna 2007 Rivoire allekirjoitti sopimuksen Ekler’o’shock-levy-yhtiön kanssa, sillä hän piti kyseisen levy-yhtiön toisista artisteista kuten DatAsta. Tämän jälkeen Danger on julkaissut neljä EP-levyä Ekler’o’shockilla sekä remixejä, joita on julkaistu niin virallisesti kuin muutenkin. 
Kesäkuun 3. päivänä vuonna 2016 Danger julkaisi linkin Facebookin kautta nimeltä ”6:24”. Tätä kappaletta käytettiin videopelissä "Furi", johon Danger kontribuoi yhteensä viisi kappaletta. Pelin ääniraita julkaistiin 5. heinäkuuta 2016.
Natalija Krol

Natalija Oleksandrivna Krol (o.s. Pryštšepa (, s. 11. syyskuuta 1994 Rivne, Ukraina) on ukrainalainen keskimatkojen juoksija. 
Hän voitti kultaa 800 metrin juoksussa yleisurheilun EM-kisoissa 2016 Amsterdamissa ajalla 1.59,70 ja Berliinissä 2018 ajalla 2.00,38. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 800 metrillä välierissä. 1 500 metrillä hän oli kymmenes EM-kilpailuissa 2014.
Aiemmin hänellä on kultamitali 1 500 metriltä vuoden 2013 Euroopan juniorimestaruuskilpailuista sekä pronssimitali samoin 1 500 metriltä alle 23-vuotiaiden EM-kisoista 2015.
Krol jäi dopingtestissä kiinni hydroklooritiatsidin käytöstä vuoden 2020 alussa ja sai syyskuulle 2021 ulottuneen 20 kuukauden kilpailukiellon. Hän karsiutui 800 metrin välierissä Münchenin EM-kilpailuissa 2022.
Tennesseeviski

Tennesseeviski on Tennesseessä tuotettua viskiä. Vaikka se on laillisesti määritelty bourboniksi joissakin kansainvälisissä kauppasopimuksissa, useimmat nykyiset tennesseeviskin tuottajat kiistävät määritelmän eivätkä markkinoi juomaa bourbonina. Tennesseen osavaltion laki määritti vuonna 2013 tennesseeviskiksi Tennesseen alueella tuotetun bourbonin, jonka valmistamisessa on muun muassa käytetty vaahterapuuhiileen perustuvaa suodatusprosessia, josta Benjamin Prichardin tennesseeviski on poikkeus.
Tennesseeviski populaarikulttuurissa.
Tennesseeviski oli inspiraationa Dean Dillonin ja Linda Hargroven kirjoittamalle kappaleelle ”Tennessee Whiskey”, josta tuli George Jonesin hitti vuonna 1983.
Karjala – matkaopas

Karjala – matkaopas (Karjala Suomalainen Matkaopas) on Suomalainen matkaopas -sarjaan kuuluva kirja, jonka on kirjoittanut Markus Lehtipuu ja kustantanut Suomalainen matkaopas. Se sisältää pitäjäkohtaiset oppaat Karjalankannaksen, Laatokan Karjalan, Itä-Karjalan ja Vienan Karjalan alueilta, sekä lyhyemmän katsauksen Suomen nykyisen Karjalan alueelta. Lisäksi kirjassa esitellään alueella asuvien ihmisten elämää sekä neuvotaan matkaan liittyvissä käytännön asioissa, kuten rahan vaihtamisessa ja viisuminen hakemisessa.
Kirjasta on vuoteen 2017 mennessä julkaistu kahdeksan painosta, joista seitsemän ensimmäistä on myyty loppuun. Vuonna 2004 sille julkaistiin myös rinnakkainen teos "Kannas Suomalainen Matkaopas". Vuonna 2011 eli kuudennesta painoksesta lähtien kirja julkaistiin taas nimellä Karjala, jossa Kannas oli yhdistetty muun Karjalan kanssa yhdeksi kirjaksi.
David Gill

David Alan Gill (s. 5. elokuuta 1957) on brittiläinen jalkapallovaikuttaja.
Gill on nykyisin Fifan, Uefan ja FA:n hallituksien jäsen. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa Manchester Unitedin toimitusjohtajana.
Britt

Britt on naisen etunimi, skandinaavinen lyhentymä nimestä Birgitta.
Suomessa Britt-nimisiä henkilöitä on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut vuoden 2019 loppuun mennessä noin 620. Brittin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 7. lokakuuta, Birgitan päivänä.
I-1 (1924)

I-1 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1926 valmistunut I-1-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 12. maaliskuuta 1923. Alus laskettiin vesille 15. lokakuuta 1924 ja otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta 1926.
Palvelus.
Alus upposi 29. tammikuuta 1943 Guadalcanalilla ja poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta.
I-2 (1925)

I-2 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1926 valmistunut I-1-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 6. elokuuta 1923. Alus laskettiin vesille 23. helmikuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 24. heinäkuuta 1926.
Palvelus.
Alus upposi 7. huhtikuuta 1944 Hannoverinsaaren länsipuolella ja poistettiin alusluettelosta 10. kesäkuuta.
I-3 (1925)

I-3 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1926 valmistunut I-1-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1923. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1925 ja otettiin palvelukseen 30. marraskuuta 1926.
Palvelus.
Alus upposi 9. joulukuuta 1942 Guadalcanalilla ja poistettiin alusluettelosta 20. tammikuuta 1943.
I-4 (1928)

I-4 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1929 valmistunut I-1-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 17. huhtikuuta 1926. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 24. joulukuuta 1929.
Palvelus.
Alus upposi 20. joulukuuta 1942 torpedoituna Salomoninsaarten alueella ja poistettiin alusluettelosta 1. maaliskuuta 1943.
Drawing

Drawing on lehti, joka on suunnattu yhtäläisesti sekä piirustuksesta aktiivisesti kiinnostuneille, kuin niille, jotka haluavat piirtää silloin tällöin. Lehti tarjoaa tietoa, vinkkejä ja tekniikoita kaikille piirustuksen harrastajista aina ammattitaiteilijoihin.
Leisure Painter

Leisure Painters on Ison-Britannian eniten myyvä ”opi maalaamaan” –lehti. Lehti tarjoaa taiteellista inspiraatiota, ohjausta, opetusta ja kannustusta sekä aloittelijoille, harrastajataiteilijoille että ammattilaistaiteilijoille.
I-7 (1935)

I-7 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1937 valmistunut I-7-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1934 hankinnoissa Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. syyskuuta 1934. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1937.
Palvelus.
Alus upposi 22. kesäkuuta 1943 taistelussa Kiskalla ja poistettiin alusluettelosta 1. elokuuta.
I-8 (1936)

I-8 oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1938 valmistunut I-7-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1934 hankinnoissa Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 11. lokakuuta 1934. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1936 ja otettiin palvelukseen 5. joulukuuta 1938.
Palvelus.
Alus upposi 31. maaliskuuta 1945 taistelussa Okinawan eteläpuolella ja poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta.
Aku Ankka Lataamo

Aku Ankka Lataamo (nykyään nimellä Aku Ankka Digipalvelu, puhekielessä edelleen Lataamo) on digitaalinen palvelu, josta löytyy kaikki Suomessa julkaistut "Aku Ankka" -lehdet sekä Aku Ankan taskukirjat. Aku Ankka Lataamo on palkittu Paras ajanvietepalvelu 2014 -palkinnolla. 
Palvelu.
Palvelu toimii iPhonella ja Android-käyttöjärjestelmän laitteilla sekä verkkoselaimella. 
Sarjakuvien selaaminen on tehty helpoksi; Sarjakuvia voi selata piirtäjän, hahmon ja vuoden perusteella. Lisäksi lehdille ja taskukirjoille on omat osiot, joista ne löytää julkaisujärjestyksessä. 
Hinta.
Aku Ankka Digipalvelua käytetään kuukausimaksulla, joka maksaa noin kahdeksan euroa kuussa.
Pimagediini

 
Pimagediini eli aminoguanidiini (CH6N4) on hydratsiineihin kuuluva guanidiinin johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteesien lähtöaineena. Lisäksi sitä tutkitaan diabeteksen liitännäissairauksien hoitoon. 
Ominaisuudet.
Pimagediini on sellaisenaan pysyvä vain hetken aikaa, mutta sen suolat ovat pysyvämpiä. Yhdiste on voimakkaasti emäksinen ja muodostaa suoloja niin orgaanisten kuin epäorgaanistenkin happojen kanssa. Yhdiste liukenee muun muassa veteen ja etanoliin. Kuumennettaessa pimagediinin vesiliuosta se hajoaa, jolloin muodostuu muun muassa ammoniakkia. Yhdiste reagoi muun muassa useiden karbonyyliyhdisteiden kanssa heterosyklisiksi yhdisteiksi.
Valmistus ja käyttö.
Pimagediinia valmistetaan hydratsiinin ja syanamidin välisellä reaktiolla.
Pimagediiniä käytetään useiden heterosyklisten yhdisteiden valmistuksen lähtöaineena. Siitä valmistettavia kemikaaleja ovat muun muassa lääkkeenä käytettävä lamotrigiini, maatalouskemikaaleina käytettävät amitroli ja ferimtsoni sekä autojen turvatyynyissä käytettävä aminotetratsoli. Pimagediini reagoi niin kutsuttujen edistyneiden glykaation lopputuotteiden (AGE) kanssa ja estää niitä aiheuttamasta proteiinien ristiinlinkittymistä. Näillä glykaatiotuotteilla on merkitystä useissa sairauksissa muun muassa diabeteksessa. Pimagediinia on tutkittu käytettäväksi muun muassa diabeettisen nefropatian ja diabeettisten silmäsairauksien hoitoon.
Kansallisen divisioonan kausi 2016–2017

Kansallisen divisioonan kausi 2016–2017 on Moldovan jalkapallon ylimmän sarjatason 26. kausi. Se alkoi 23. heinäkuuta 2015 ja päättyy toukokuussa 2016. Kauden alussa hallitseva mestarijoukkue on Sheriff Tiraspol. FC Ungheni nousi Kansalliseen divisioonaan kaudelle 2016–2017.
Ottelut.
Päivitetty 4. lokakuuta 2016 pelattujen otteluiden jälkeen. Lähde: Divizia Nationala scores &amp; results 
Kotijoukkue on vasemmassa reunassa.
"Päivitetty 4. lokakuuta 2016"
Kaidai

Kaidai () oli keisarillisen Japanin laivaston suurikokoinen sukellusvenetyyppi, joka voidaan jakaa seitsemään luokkaan ja kahteen alaluokkaan.
Alukset.
Palveluksessa olevat alukset nimettiin uudelleen 20. toukokuuta 1942 lisäämällä alusten numeroon sata esimerkiksi "I-52":sta tuli "I-152".
KD1-luokka.
Tyypin prototyyppi ja luokkansa ainoa edustaja.
KD2-luokka.
Luokkaan kuului ainoastaan yksi alus.
Tell Me on a Sunday

Tell Me on a Sunday on Andrew Lloyd Webberin säveltämä ja Don Blackin sanoittama yksinäytöksinen musiikkinäytelmä yhdelle naisnäyttelijälle vuodelta 1979. Tim Ricen alkuperäisideaan pohjautuva laulumonologi kertoo tavallisesta englantilaistytöstä, joka matkustaa Yhdysvaltoihin etsimään rakkautta, ensin New Yorkiin, sitten Hollywoodiin ja taas takaisin New Yorkiin.
Turkulainen Linnateatteri toi pienoismusikaalista näyttämölle suomenkielisen kantaesityksen lokakuussa 2016. Sen on suomentanut Mikko Koivusalo ja ohjannut Janne Jämsä. Ainoaa roolia esittää Netta Dahlberg.
Jaakko Alasuutari

Jaakko Alasuutari (s. 2. maaliskuuta 1997) on ylivieskalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Futsalissa hän on pelannut Sievi Futsalissa. Alasuutari ilmoitti keväällä 2018 jättävänsä futsal-uransa tauolle ja keskittyvänsä jalkapalloon. Alasuutari on voittanut Sievin kanssa kolme Suomen mestaruutta (2015, 2016 ja 2017). Jalkapallon puolella Alasuutari pelaa kaudella 2019 FF Jarossa 
Alasuutari on pelannut kesäkaudella jalkapalloa myös Kakkosessa FC YPA ja GBK:n riveissä.
Miikka Läntinen

Miikka Läntinen (s. 12. helmikuuta 1984) on suomalainen salibandyn pelaaja.
Läntinen on pelannut Salibandyliigan runkosarjassa 86 ottelua pistein 72+25=97 seuroinaan FBT Pori, TPS sekä SalBa ja Ruotsin Superliigassa kaksi ottelua pistein 1+1=2 edustaen IBK Dalenia.
Läntinen on jääkiekko- ja salibandyvalmentaja Ismo Läntisen poika.
Booky.fi

Booky.fi Oy on kirjojen vähittäismyyntiä harjoittava suomalainen verkkokirjakauppa.
Oikeudenkäynnit.
Booky.fi Oy on haastanut oikeuteen kirjakauppoja, joiden osalta yrityksellä on oikeus periä lakisääteinen 40 euron vakiokorvaus myöhästyneistä laskuista. Kritiikkiä on herättänyt se, että Booky.fi Oy on ostanut yrityksiä ja käyttänyt oikeuttaan periä vakiokorvaus takautuvasti kolmen vuoden ajalta kaikista viivästyneistä laskuista. Myös yrityksen tapaa merkitä eräpäivä lauantaille, jolloin maksun välittyminen siirtyy seuraavalle maanantaille ja näin ollen oikeuttaa vakiokorvaukseen on arvosteltu mediassa.
Yrityskaupat.
Booky.fi-konserni on laajentunut viime vuosina kirja-alan merkittäväksi yritykseksi.
Suomen Kirjastopalvelu.
Vuoden 2017 alussa Booky.fi osti enemmistön (90 %) kirjastoalan tukkukauppaa harjoittavasta Suomen kirjastopalvelu Oy:stä (ent. BTJ Finland Oy). Yrityksen toinen omistaja on Suomen kirjastoseura. Yritys muutti nimensä Suomen kirjastopalvelu Oy:ksi vuonna 2018.
Porvoon Kirjakeskus.
Booky.fi osti vuoden 2018 alussa kirjojen tukkukauppaa harjoittavan Porvoon Kirjakeskus Oy:n. Yritys oli perustettu vuonna 2011, kun WSOY:n Kirjakeskus yhtiöitettiin.
Ostinato.
Vuoden 2018 kesällä Booky.fi osti enemmistön (54 %) paperisten nuottien vähittäiskauppaa harjoittavasta Ostinato Oy:stä. Yrityksen toinen omistaja on Taideyliopiston ylioppilaskunta.
Josh Dun

Joshua "Josh" William Dun (s. 18. kesäkuuta 1988 Columbus, Ohio) on yhdysvaltalainen rumpali, joka tunnetaan mm. duosta Twenty One Pilots.
Elämä.
Dun kasvoi kahden siskon, Ashleyn ja Abigailin, sekä veljen Jordanin kanssa. Hän opetti itsensä soittamaan rumpuja, kun oli nuori, ja sanoo pyöräillensä joka viikko paikalliseen musiikkiliikkeeseen soittamaan sähkörumpuja kunnes hänet häädettäisiin kaupasta. Joshin mukaan hän ei oikeastaan saanut kuunnella musiikkia lapsena, mutta saattoi käydä musiikkikaupassa kysymässä suosituksia sen työntekijöiltä. "Saatoin monesti piilottaa albumeita kuten Green Dayn Dookie sänkyni alle. Joskus vanhempani löysivät ne ja olivat todella vihaisia, ja pakottivat minut kuuntelemaan kristillistä alternatiivista, kuten Relient K". Dun työskenteli "Guitar Center"illä kolme vuotta. Siellä hän työskenteli Twenty One Pilotsin edellisen rumpalin Chris Salih'n kanssa.
Joulukuussa 2018 Dun kihlautui Debby Ryanin kanssa. Pari avioitui joulukuussa 2019.
Ura.
House of Heroes "(maaliskuu-lokakuu 2010)"
Maaliskuussa 2010 Dun liittyi "House of H"e"roes"iin bändin rumpalin, Colin Rigsbyn ehdotuksen kautta, sillä hän jättäisi bändin hetkeksi, saadakseen aikaa perheensä kanssa. Josh kiersi bändin livekiertueella lokakuuhun asti, kunnes bändin alkuperäinen rumpali palasi takaisin tauoltaan.
twenty one pilots 
Pääartikkeli: Twenty One Pilots
Vuonna 2011, Dun meni Twenty One Pilotsin keikalle bändin silloisen rumpalin, Chris Salih'n kutsusta kuultuaan bändin demon. Hän piti trion esiintymisestä ja hiljattain show'n jälkeen hän tapasi bändin päälaulaja Tyler Josephin, ja pari päivää myöhemmin he alkoivat viettää aikaa yhdessä ja rakensivat ystävyyssuhteen.
Myöhemmin sinä vuonna, Nick Thomas ja Chris Salih jättivät bändin, syinä kiireiset aikataulut, ja Josh lopetti työnsä "Guitar Center"illä soittaakseen keikan Josephin kanssa. He ehtivät soittaa yhden kappaleen ennen kuin virkavalta keskeytti konsertin. Siitä lähtien Dun on ollut bändin täysaikainen rumpali. Duo julkaisi bändin toisen studioalbumin, "Regional at Best", 8. huhtikuuta 2011. Vuoden 2012 huhtikuussa hän allekirjoitti sopimuksen Atlantic Recordsin tytäryhtiö Fueled by Ramenin kanssa.
Bändin kolmas levy, "Vessel," julkaistiin 8. tammikuuta 2013. Neljäs albumi, "Blurryface," julkaistiin 17. toukokuuta 2015, eli kaksi päivää ennen oikeaa julkaisupäivää. Viides albumi, "Trench," julkaistiin 5. lokakuuta 2018.
Maniraptora

Petokädet (Maniraptora) on teropodien ryhmä joka sisältää kaikki dinosaurukset jotka olivat läheisempää sukua linnuille kuin strutsisaurit (Ornithomimosauria). Lintujen uskotaan kehittyneen petokäsistä jurakaudella 150 miljoonaa vuotta sitten. Linnut ovat siis maniraptoreita, ja muut maniraptorit niiden lähimpiä sukulaisia.
Luokittelu.
Petokäsien luokittelu muuttuu uusien tutkimusten myötä. Niiden keskuudessa esiintyy paljon konvergenttia evoluutiota, mikä vaikeuttaa niiden luokittelua. Lisäksi fossiilien heikko laatu on ongelmana. Ilman lintujakin ryhmä on monipuolinen ja jäsenet vaihtelevat ulkonäöltään, vaikka kuuluvatkin samaan ryhmään. Petokäsiä yhdistävät monet lintumaiset piirteet, esimerkiksi eturaajojen ja käsien rakenne, sekä kaikille linnuille ominainen hankaluu.
Suuret ryhmät jotka yleensä luokitellaan petokäsiin kuuluviksi:
Kladogrammi.
Yksinkertainen kladogrammi Maniraptoran luokittelusta:
Aïcha Fofana

Aïcha Aminata Laïla Fofana (1957 Bamako – 16. elokuuta 2003 Bamako) oli malilainen kirjailija.
Aïcha Fofana syntyi Malin terveys- ja sosiaaliministerinä toimineen Bénitiéni Fofanan perheeseen. Lukion jälkeen hän opiskeli kieliä Sorbonnessa, Mannheimin yliopistossa ja Oxfordissa. Fofana työskenteli ranskan ja saksan kääntäjänä ja tulkkina ja julkaisi ensimmäisen romaaninsa "Mariage on copie" vuonna 1994. Hänet tunnettiin myös aktiivisena naisasianaisena ja ihmisoikeuksien puolustajana.
Pitääkö olla huolissaan?

Pitääkö olla huolissaan? on MTV3-kanavalle tuotettu paneelishow jossa käsiteltiin suomalaisten ihmisten huolenaiheita. Ohjelman juontajana toimii Jenni Pääskysaari ja vakiopanelisteina Miika Nousiainen, Kari Hotakainen ja Tuomas Kyrö. Kahdeksannella kaudella Nousiainen ei ollut kaikissa kuvauksissa, vaan hänen tilallaan oli Pirjo Heikkilä. Kaudella 11 jaksoissa 9–10 Jenni Pääskysaarta sijaisti Nina Rahkola. Kari Hotakainen jäi pois ohjelmasta kauden 11 jälkeen. Pirjo Heikkilä korvasi Hotakaisen vakiopanelistina tuotantokaudella 12.
Huhtikuussa 2023 MTV ilmoitti, että ohjelman tuotanto loppuu ja menossa oleva 12. tuotantokausi on viimeinen.
Syksyllä 2024 MTV ilmoitti, että ohjelma tekee paluun helmikuussa 2025.Kauden panelisteina toimivat Miika Nousiainen ja Tuomas Kyrö. Uutena panelistina nähdään näyttelijä Pirjo Lonka, joka vuorottelee Nousiaisen kanssa. Ohjelman vetäjänä jatkaa Jenni Pääskysaari.
18. lokakuuta 2019 julkaistin ohjelmaan perustuva kirja "Pitääkö olla huolissaan? – Elämänkoulun kymppiluokka" Johnny Kniga -kirjankustantamon kustantamana.
Avialae

Avialae on Jacques Gauthierin vuonna 1986 määrittelemä kladi, jota eräät pitävät lintujen (Aves) synonyyminä. Se sisältää kaikki linnut, sekä niille lähintä sukua olleet petokätiset dinosaurukset, vaikkakin vaihtoehtoisia määritelmiä käytetään termistä.
"Archaeopteryx lithographica", jurakauden lopulta Solnhofenin kalkkikivestä Saksasta, on vanhin tunnettu aviali joka mahdollisesti omasi lentokyvyn. Sitäkin vanhempia jäseniä on kuitenkin löydetty Tiaojishanin muodostumasta Myöhäiseltä jurakaudelta Kiinasta, ajoitettu 160 miljoonan vuoden taakse.
Faléa

Faléa on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Kéniéban piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Kéniébasta etelään. Kunnassa on 17 400 ja keskuskylässä 3 200 asukasta (vuonna 2009).
Faléan kunnan pinta-ala on noin 400 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kéniéban piirin Dabian ja Kéniéban sekä idässä Faraban kuntiin, etelässä Guineaan ja lännessä Senegaliin. Alue on etupäässä kumpuilevaa tasankoa, jonka yläpuolella kohoaa Tambouran kalliorinteen jatke. Kunnan läpi virtaa Senegalin sivujoki Falémé. Ilmasto on guinealaistyyppinen. Kuiva kausi kestää maaliskuusta toukokuuhun, sadekausi kesäkuusta lokakuuhun ja viileä kausi marraskuusta helmikuuhun. Vuotuinen sademäärä on 800–1100 millimetriä. Metsiä on paljon ja eläinkunta on rikas.
Kuntaan kuuluu 21 kylää. Asukkaat ovat djalonkeja, mandinkoja, fulbeja ja diakhankeja.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin heinäkuusta tammi-helmikuuhun, jolloin tulviva Falémé erottaa alueen muusta maasta. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, fonio, maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, metsästystä ja käsityöammatteja sekä kaivetaan perinteisin menetelmin kultaa. Kaupankäynti on huonojen liikenneyhteyksien takia vähäistä. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveyskeskus.
Seudulta on löydetty uraani-, kupari- ja bauksiittiesiintymiä, joiden hyödyntäminen ei toistaiseksi ole kannattavaa. Uraanin etsinnän pelätään aiheuttaneen vakavia ympäristövahinkoja. Faléan kylässä on kaivosyhtiön käyttämä lentokenttä.
Tauno Sarmaja

Tauno Aate Sarmaja (ent. Snellman; 17. maaliskuuta 1907 Helsinki – 26. joulukuuta 1973 Helsinki) oli helsinkiläinen taidemaalari, joka keskittyi henkilö- ja maisemamaalauksiin.
Sarmajan vanhemmat olivat maalarimestari Johan Gustaf Snellman ja Dagmar Snellman omaa sukua Siljander. Tauno Sarmaja kävi kansakoulun ja opiskeli taidetta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1920–1926 sekä 1931–1933 yhdysvaltalaisessa Art Institute of Chicagossa professorien Ritmanin ja Forsbergin johdolla.
Tauno Sarmajan teoksia oli ensimmäisen kerran esillä taidenäyttelyssä 1925 ja hän osallistui Suomen Taiteilijaseuran yhteisnäyttelyyn 1937. Hän oli Taidemaalariliiton jäsen. Hän myös opetti taidetta Taideteollisuuden keskuskoulussa 1951. Sarmajan töitä on valittu Helsingin kaupungin taidekokoelmaan.
Immanuel Saukkonen

Immanuel Saukkonen (5. kesäkuuta 1909 Rautjärvi – 17. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, jonka pääasiallisina aiheina olivat maisemat ja henkilökuvat.
Saukkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Saukkonen ja Iida Saukkonen omaa sukua Nokelainen. Immanuel Saukkonen kävi keskikoulun ja opiskeli taidetta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1934–1939. Lisäoppia hän hankki opintomatkallaan Ruotsiin 1938.
Immanuel Saukkosen teoksia oli ensimmäisen kerran esillä taidenäyttelyssä 1938 ja hän osallistui Nuorten näyttelyyn 1942, 1943, 1945 ja 1948 sekä Suomen Taiteilijaseuran näyttelyyn 1939, 1942, 1943, 1945–1949, 1952–1954, 1956 ja 1965 sekä Suomen taideakatemian 3-vuotis näyttelyyn 1953, 1956 ja 1959. Ulkomailla järjestetyissä näyttelyissä hänen töitään oli esillä Ruotsissa 1944, Ruotsin Nässjössä pidetyssä viipurilaisten taiteilijoiden näyttelyssä 1948 sekä 1953 Norjassa Oslossa ja Bergenissä. Saukkonen oli Taidemaalariliiton ja Viipurin taiteilijaseuran jäsen.
Saukkosen teoksia on hyväksytty Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmiin, Helsingin kaupungin, Kuopion kaupungin, Lahden kaupungin, Helsingin yliopiston sekä Wihurin säätiön kokoelmiin.
Matti Savolainen (taidemaalari)

Matti Savolainen (21. maaliskuuta 1900 Pielisjärvi – 29. tammikuuta 1971 Silkeborg, Tanska) oli suomalainen taidemaalari, joka teki pääasiassa henkilö- ja maisemamaalauksia.
Savolaisen vanhemmat olivat maanviljelija Mikko Savolainen ja Katri Savolainen omaa sukua Meriläinen. Matti Savolainen kävi kansakoulun ja opiskeli taidetta Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1923–1925. Lisäoppia hän hankki Belgiaan ja Ranskaan tekemällään opintomatkalla 1938.
Teoksiaan Savolainen sai ensi kerran esille taidenäyttelyyn Helsingissä 1925. Suomen Taiteilijaseuran yhteisnäyttelyssä hänen teoksiaan oli 1925, 1930, 1933–1939, 1942 ja 1943. Yksityisnäyttelyn Savolainen piti Helsingissä 1941, 1943 ja 1961, Hämeenlinnassa 1961, 1963 ja 1965 sekä Tampereella 1943 ja Lahdessa. Hänen töitään oli myös kerran näyteillä ulkomailla, sillä hän osallistui Hämeenlinnan taiteilijoiden yhteisnäyttelyyn Weimarissa Saksan demokraattisessa tasavallassa 1962. Savolaisen teoksia on valittu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin ja Hämeenlinnan taidemuseon kokoelmiin sekä Suomen valtion kokoelmiin. Savolainen oli Taidemaalariliiton ja Hämeenlinnan taiteilijaseuran jäsen.
Atlas-tyttö

Atlas-tyttö on Essi Renvallin vuonna 1954 tekemä veistos Marianpuiston pohjoispäässä Tampereella. Pronssinen 2,65 metriä korkea teos kuvaa naisvaltaista tekstiiliteollisuutta.
Atlas-tyttö esittää nuorta lyhythihaiseen leninkiin pukeutunutta tehtaassa työskentelevää naista. Vasemmassa kädessään hänellä on puolassa ohutta kultalankaa, jota hän oikealla kädellään pitelee koholla. Naisella on kullattu riipus kaulassa ja kultaiset sandaalit jalassa.
"Atlas", joka on ollut Suomen Trikoo Oy:n virallinen tuotemerkkikin, on satiinipohjainen kangassidos.
50 vuotta toiminut Suomen Trikoo Oy lahjoitti veistoksen kaupungille. Teos sijoitettiin Marianpuistoon, joka on yhtiön Pyynikillä, Satamakadulla ja Onkiniemessä olleiden tehtaiden muodostaman kolmion keskellä.
Rauhanpatsas

Rauhanpatsas on Helsingin Kaivopuistossa sijaitseva kuvanveistäjä Essi Renvallin veistos. Se pystytettiin YYA-sopimuksen 20-vuotismuistomerkiksi vuonna 1968. Patsas sijaitsee merenrannassa Ehrenströmintien varrella noin 200 metriä Olympiaterminaalilta etelään.
Pronssinen veistos esittää naishahmoa, joka katselee pohjoiseen Eteläsataman suuntaan ja on hieman jalustasta irrallaan pienen terästuen varassa. Kuvanveistäjä Renvallin mukaan hahmo on rauhan hengetär, joka ”sodan jälkeen palaa uuden rauhanomaisen sydämen saatuaan uudistuneena maan päälle”. Naishahmo on 5,35 metriä ja Vehmaan punaisesta graniitista tehty jalusta 3 metriä korkea. Jalustassa lukee suomeksi, ruotsiksi ja venäjäksi: ”"Tämän rauhanpatsaan pystytti Suomen kansa rauhanomaisen rinnakkaiselon ja Suomen ja Neuvostoliiton ystävyyden vertauskuvaksi 6.4.1968"”. Hahmon ulkonäössä on vaikutteita muinaisen Egyptin taiteesta ja roomalaista voitonjumalatar Victoriaa esittävistä veistoksista. Lisäksi Renvall käytti mallina omia kasvojaan.
Historia.
Ajatuksen rauhanpatsaasta esitti kuvanveistäjä Wäinö Aaltonen jo vuonna 1953. Suomen Rauhanliitto lähti viemään hanketta eteenpäin vuonna 1966. Patsaasta tuli osa vuoden 1948 YYA-sopimuksen virallisia 20-vuotisjuhlallisuuksia. Se rahoitettiin valtakunnallisella keräyksellä, johon osallistuivat Suomen valtio ja lukuisat kunnat. Pystytystyöt ja jalustan kustansi Helsingin kaupunki, pronssin lahjoitti Neuvostoliitto. Patsastoimikunnan puheenjohtajana oli ulkoministeri Ahti Karjalainen. Patsas tilattiin suoraan Essi Renvallilta, koska aikaa kilpailun järjestämiseen ei ollut. Renvall valittiin muistomerkin tekijäksi mahdollisesti osin siksi, että hän oli Rauhanpuolustajat-järjestön jäsen. Myös Renvallin ystävä, vuorineuvos Aarne Karjalainen tuki hanketta edistääkseen omistamansa Kudeneuleen tuotteiden vientiä Neuvostoliittoon.
Renvall veisti patsaan pääosin ateljeessaan Lallukan taiteilijakodissa, apulaisinaan kuvanveistäjät Ossi Somma ja Toivo Jaatinen. Veistos jouduttiin tekemään kolmessa osassa, koska ateljee ei ollut tarpeeksi korkea. Patsas paljastettiin YYA-sopimuksen allekirjoittamisen 20-vuotispäivänä 6. huhtikuuta 1968. Tilaisuuteen osallistuivat Suomen presidentti Urho Kekkonen ja Neuvostoliiton varapääministeri Kirill Mazurov.
Pääasiassa jalustan tekstin vuoksi jo eräät aikalaiset kohdistivat "Rauhanpatsaaseen" arvostelua ja sitä syytettiin Neuvostoliittoa myötäileväksi poliittiseksi propagandaksi. Renvallin mielestä se pyrki edistämään rauhaa ja liennytystä. "Rauhanpatsas" jäi Renvallin viimeiseksi merkittäväksi julkiseksi taideteokseksi. Vastapäätä "Rauhanpatsasta" suunniteltiin 1970-luvun alussa sotainvalidien muistomerkkiä, jota ei kuitenkaan toteutettu.
Antti Parviala

Antti Aleksander (Aleki, Aliki) Parviala (vuoteen 1906 Anders Aleksander Majander; 27. tammikuuta 1876 Himanka – 24. lokakuuta 1959 Helsinki) oli Valion pitkäaikainen toinen johtaja  vuosina 1910–1945. Hänen vastuullaan oli osuusmeijerien liittäminen vuonna 1905 perustetun Voinvientiosuusliike Valion piiriin. Valion meijerien määrä seitsenkertaistui hänen 36 vuotta kestäneen työuransa aikana.
Elämä.
Anders Majander syntyi Himangalla kauppias Anders Majanderin perheeseen. Perhe asui Kannuksessa vuoteen 1882 ja muutti sieltä Pyhäjärvelle, poika kävi koulunsa. Isä jatkoi siellä kaupanpitoa. Äiti, Margareta hoiti kirkonkylän postiasemaa.
Anders lähetettiin kouluun Kokkolaan ja sieltä kauppakouluun Kuopioon, josta hän valmistui 1896. Ensimmäinen työpaikka oli vaasalaisen Laurellin tukkuliikkeen voinostajana. Vuonna 1900 hän siirtyi hankolaiseen “Suomalaiseen voinvientiliikkeeseen” ja 1903 edelleen voinvientiliike Temperaton toimitusjohtajaksi. 
Tästä tehtävästä hänet kutsuttiin Valion toiseksi johtajaksi 1910 ja hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1946, jolloin hän jäi eläkkeelle. Yhtiöön perustettiin 1910 johtokunta, joka muodostui toimitusjohtajasta, toisesta johtajasta ja teknillisestä johtajasta. Uusitun yhtiösäännön mukaan toimitusjohtajan oli tehtävä päätökset yhdessä vähintään yhden johtokunnan jäsenen kanssa. 
Voista oli tullut Suomen (suuriruhtinaskunnan) tärkein vientituote. Voin tuotannon määrä ja laatu olivat nouseet, kun separaattorit yleistyivät 1800-luvun lopulta alkaen. Valio ja yksityiset voinviejät kilpailivat tuotetusta voista, ja molemmat tahot pyrkivät sitomaan meijereitä omaan piiriinsä. Varsinkin osuuskuntamuotoinen Valio vaati jäsenmeijereiltään ehdotonta uskollisuutta, eikä niiden sallittu myydä voita kilpailijoille. 
Parvialan tehtävänä oli rakentaa koko maan kattava osuusmeijeriverkosto, jonka turvin voitiin varmistaa keskeytymätön voin vienti. 1880-luvun lopulta lähtien voita oli alettu viedä Hangosta pääasiassa Englantiin ympärivuotisesti, kun höyrylaivoihin alettiin tehdä jäävahvistuksia. 
Valiosta tuli pian perustamisensa jälkeen Suomen selvästi suurin voinviejä.
Parviala asui Hangossa vuoteen 1921, jolloin hän siirtyi Helsinkiin perustettuun Valion pääkonttoriin. Hän vaikutti hankolaisessa paikallispolitiikassa ja uskonnollisessa elämässä Christian Endeavor -nimisen yhteisön piirissä. Laajemminkin hän toimi suomalaisissa uskonnollisissa järjestöissä, kuten Merimieslähetysseurassa. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1902 Elin Hendunen. Tämän kuoltua hän avioitui 1929 Ester Otsakorven kanssa. Avioliitto päättyi kuitenkin jo seuraavana vuonna. Eläkkeelle jäätyään hän asui Helsingissä.
Alfa Romeo Stelvio

Alfa Romeo Stelvio on Alfa Romeon vuodesta 2016 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli, joka esiteltiin Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2016. Stelvio perustuu samalle FCA Giorgio -pohjalevylle kuin Alfa Romeo Giulia.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Stelvio sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Bensiinimoottorit ovat nelisylinterinen 2,0-litrainen (200/280 hv) ja 2,9-litrainen V6 (510 hv), joka on Quadrifoglio-mallin moottorina. Kaikkien bensiinimoottorien yhteydessä on neliveto. Dieselmoottori on 2,2-litrainen (160/190/210 hv), jonka kaksi pienitehoisinta versiota ovat lähtöhintaisena takavetoisia. Neliveto on valittavissa 190-hevosvoimaisen yhteyteen lisävarusteena. Kaikkien moottorien yhteydessä voimansiirtona on kahdeksanportainen automaattivaihteisto. 
Los Angelesin autonäyttelyssä marraskuussa 2019 esiteltiin pieniä uudistuksia kokenut Stelvio. Suurimmat muutokset kohdistuivat sisustaan, jossa uudistettiin muun muassa keskikonsolia. Auto sai myös 8,8-tuumaisen kosketusnäytön.
Volkswagen Atlas

Volkswagen Atlas on Volkswagenin vuodesta 2016 lähtien valmistama suurikokoinen crossover-tyyppinen automalli, jonka ulkomuoto perustuu vuonna 2013 esiteltyyn Volkswagen CrossBlue -konseptiautoon. Kiinassa, Lähi-idässä, Meksikossa ja Venäjällä mallin nimenä on Volkswagen Teramont.
Pohjois-Amerikan ja Kiinan lisäksi malli tulee myyntiin Euroopassa ainakin Venäjällä ja mahdollisesti myös muissa maissa. Autosta tuli vuonna 2019 markkinoille lyhyempi ja viistoperäisempi Atlas Cross Sport -niminen versio.
Atlaksen moottorivaihtoehtoina ovat nelisylinterinen turboahdettu 2,0-litrainen (238 hv) sekä 3,6-litrainen V6 (280 hv). Molempien moottorien yhteydessä on kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja etuveto, mutta V6-moottorin yhteyteen saa valinnaisena nelivedon. Teramontin moottorivaihtoehdot ovat turboahdetut nelisylinterinen 2,0-litrainen (186/220 hv) sekä 2,5-litrainen V6 (299 hv). Molempien yhteydessä on aina seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto ja neliveto. 
Chicagon autonäyttelyssä helmikuussa 2020 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut malli. Suurimmat uudistukset kohdistuivat keulan ilmeeseen, jota muokattiin Atlas Cross Sportia vastaavaksi. Lisäksi myös nelisylinterisen moottorin yhteyteen tuli saataville neliveto.
Jahankat

Jahankat (myös "jahanket", "diakhanket") ovat alkuperältään soninkelainen kansanryhmä Gambiassa, Senegalissa, Guineassa ja Malissa. He puhuvat yleisemmin mandinkaa kuin soninkea. Jahankoja arvioidaan olevan noin 60 000 henkeä.
Jahankojen uskotaan olevan peräisin Macinan fulbevaltion Diasta, josta he muuttivat Bafingjoen varrelle nykyisen Malin länsiosaan. 1600-luvulla jahankojen asutuksia syntyi tärkeille kauppareiteille Gambiaan ja Senegaliin.
Jahankat ovat hartaita muslimeja, jotka toimivat usein muslimipappeina. He harjoittavat myös kaupankäyntiä ja työskentelevät eri ammateissa.
He elävät öisin

He elävät öisin ("They Live by Night") on Nicholas Rayn ohjaama yhdysvaltalainen film noir vuodelta 1948. Se perustuu Edward Andersonin romaaniin "Thieves Like Us". Poliiseja pakenevasta rikollisesta nuorestaparista kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät Farley Granger ja Cathy O’Donnell. Elokuva oli Nicholas Rayn ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Robert Altman ohjasi samasta tarinasta uusintaversion "Varkaita kuten me" (1972).
Käärmeenpesä

Käärmeenpesä ("The Snake Pit") on Anatole Litvakin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1948. Psykiatriseen sairaalaan sijoittuva tarina perustuu Mary Jane Wardin omaelämäkerralliseen romaaniin "Käärmeenpesä" (Mantere 1948), ja sen pääosaa näyttelee Olivia de Havilland.
Juoni.
Virginia Cunningham herää mielisairaalassa, muttei muista miten on sinne päätynyt. Hän vaikuttaa skitsofreniapotilaalta ja on kadottanut yhteytensä todellisuuteen niin, ettei tunnista edes aviomiestään. Häneen kohdistetaan erilaisia hoitomuotoja: hypnoosissa hän ajelehtii nykytodellisuuden ja muistojensa välillä. Hän näkee näkyjä sairaalasta käärmeiden pesänä.
Vastaanotto ja jälkimaine.
Elokuva sai Oscar-palkinnon äänityksestään, ja oli sen lisäksi ehdolla parhaan naispääosan (de Havilland), parhaan ohjauksen (Litvak), parhaan musiikin (Alfred Newman) ja parhaan elokuvan kategorioissa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Käärmeenpesän" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Believe (Justin Bieberin albumi)

Believe on kanadalaisen laulajan Justin Bieberin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 15. kesäkuuta 2012. Albumi nousi listaykköseksi Yhdysvaltojen Billboard 200 -listalla.
Singlet.
Albumin ensimmäinen single ”Boyfriend” julkaistiin 26. maaliskuuta 2012, ja se nousi toiselle sijalle Yhdysvaltojen Billboard Hot 100 -singlelistalla, minkä lisäksi se oli iTunesin myydyin kappale 32 maassa. Singleä myytiin 521 000 digitaalista kappaletta ensimmäisellä viikolla, mikä on historian parhaita viikkomyyntejä digitaaliselle julkaisulle. Lisäksi kappaleen musiikkivideo teki katsojaennätyksen Vevo-videopalvelussa. Videota katsottiin 8 miljoonaa kertaa 24 tunnin sisällä sen lataamisesta.
Albumin kolmantena singlenä julkaistiin ”Beauty and a Beat” 24. lokakuuta 2012. Bieber rikkoi toistamiseen ennätyksen Vevo-videopalvelun katsotuimpana videona 24 tunnin aikana videon lataamisesta. Musiikkivideo keräsi vuorokaudessa 10,6 miljoonaa näyttökertaa.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Believe" julkaistiin 15. kesäkuuta 2012. Albumia myytiin Yhdysvalloissa 374 000 kappaletta sen julkaisua seuranneen viikon aikana, ja se nousi Billboard 200 -albumilistan kärkeen. Marraskuuhun 2012 mennessä albumia oli myyty Yhdysvalloissa platinaan oikeuttava määrä eli yli miljoona kappaletta. 20. toukokuuta 2016 Yhdysvaltain levyteollisuutta edustava RIAA-järjestö ilmoitti, että albumi on myynyt Yhdysvalloissa kolminkertaista platinaa eli kolme miljoonaa kappaletta.
"Believe Acoustic".
29. tammikuuta 2013 Bieber julkaisi "Believe Acoustic" -nimisen remix-albumin, joka sisälsi akustisia versioita "Believe"-albumin kappaleista sekä kolme uutta kappaletta (”Nothing Like Us”, ”Yellow Raincoat” ja ”I Would”). Albumi nousi Billboard 200 -albumilistan ykköseksi.
Kappaleet.
Deluxe Edition
Spotify
Kannas – matkaopas

Kannas – matkaopas (Kannas Suomalainen matkaopas) on Suomalainen matkaopas -sarjaan kuuluva kirja, jonka on kirjoittanut Markus Lehtipuu ja kustantanut Suomalainen matkaops. Se sisältää pitäjäkohtaiset oppaat Karjalankannaksen alueelta. Lisäksi kirjassa esitellään alueella asuvien ihmisten elämää, historiaa, sekä neuvotaan matkaan liittyvissä käytännön asioissa, kuten rahan vaihtaminen ja viisuminen hakeminen.
Kirjasta on vuoteen 2016 mennessä julkaistu kaksi painosta. Teos on rinnakkainen Karjala – matkaopas -teokselle.
The Firm (hip hop -yhtye)

The Firm oli yhdysvaltalainen vuonna 1996 perustettu hip hop -yhtye. Sen muodostivat Nas, AZ ja Foxy Brown, joiden lisäksi Nature ja Cormega olivat vuorotellen osana yhtyettä.
Historia.
Yhtyeen varhaisin muoto syntyi, kun AZ, Cormega ja Foxy Brown vierailivat Nasin albumin "It Was Written" (1996) kappaleella "Affirmative Action". Nas, tuottajat Dr. Dre ja Trackmasters sekä manageri Steve Stoute päättivät muodostaa tästä newyorkilaisen superyhtyeen. Cormega korvattiin Naturella, mikä johti Cormegan ja Nasin välien tulehtumiseen. Myös 50 Centiä ja Mary J. Bligeä kaavailtiin mukaan osaksi yhtyeen kokoonpanoa, mikä ei kuitenkaan toteutunut.
The Firm julkaisi Dr. Dren ja Trackmastersin tuottaman esikoisalbuminsa vuonna 1997. "The Albumin" vastaanotto oli pettymys, ja yhtyeen jäsenet keskittyivät sen jälkeen soolouriinsa.
Vuonna 2020 The Firm esiintyi Nasin "King's Disease -"albumilla kappaleessa "Full Circle". Kokoonpanon muodostivat Nas, AZ, Foxy Brown ja Cormega, ja myös Dr. Dre esiintyi kappaleella.
Huijarit

Huijarit () on Stephen Frearsin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1990. Vakava, pessimistinen tarina petostentekijöiden vaikeasta työstä perustuu Jim Thompsonin samannimiseen, suomeksikin ilmestyneeseen romaaniin (1963, suom. 1994). Elokuvan pääosia esittävät Anjelica Huston, John Cusack ja Annette Bening.
Tarina.
Hevoskilpailuhuijauksiin erikoistunut mafian apuri (Huston) joutuu hoitamaan pikkukeikkoja tekevää poikaansa (Cusack) tämän saatua pahan iskun vatsaansa. Omat työt kärsivät, ja hän joutuu kohtaamaan myös poikansa suuremmista keikoista unelmoivan naisystävän (Bening). Poika joutuu kahden vahvan naisen puristukseen. Tilanteet kärjistyvät kohtalokkaiksi ratkaisuiksi.
Vastaanotto ja jälkimaine.
Elokuva tuotti neljä Oscar-ehdokkuutta: Hustonille ja Beningille heidän rooleistaan, Westlakelle käsikirjoituksesta ja Frearsille ohjauksesta.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Huijarit" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen antoi elokuvalle täydet viisi tähteä, mikä vastaa sanallista arviota ”elämää suurempi elokuva”.
Hurrikaani Matthew

Hurrikaani Matthew oli lokakuussa 2016 Karibialla liikkunut vahva trooppinen hirmumyrsky, joka vaikutti Haitiin, Jamaikaan, Kuubaan, Dominikaaniseen tasavaltaan ja Bahamaan ja joka liikkui pitkin itärannikkoa Kaakkois-Yhdysvalloissa, erityisesti Floridassa, Georgiassa, Pohjois-Carolinassa ja Etelä-Carolinassa. Se oli voimakkain alueella riehunut hirmumyrsky vuoden 2007 hurrikaani Felixin jälkeen.
Matthew oli vuoden 2016 Atlantin hurrikaanikauden neljästoista trooppinen sykloni, kolmastoista myrsky, viides hurrikaani ja toinen voimakas hurrikaani. Se kehittyi voimakkaasta trooppisesta itäaallosta, joka liikkui Afrikan rannikolla 22. syyskuuta ja joka jatkoi matkaansa länteen. Se voimistui ja luokiteltiin trooppiseksi myrskyksi 28. syyskuuta, kun se sijaitsi itään Leewardsaarista. Päivää myöhemmin se oli jo voimistunut hurrikaaniksi Leewardsaarilla ja jatkoi nopeaa kehitystään vahvistuen viidennen luokan hurrikaaniksi Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla.
Kyseessä oli voimakkain hurrikaani Floridan itäosassa yli sataan vuoteen. Hurrikaani aiheutti paljon tuhoja Haitilla, missä raportoitiin aluksi, että melkein 300 ihmistä on kuollut myrskyn takia.
Myöhemmin Haitin kuolleiden määrän ilmoitettiin olevan lähes 900. Vaikka Matthew saapui Yhdysvaltoihin heikentyneenä, sen sateet ja myrskyvuoksi aiheuttivat paljon tulvia, ja ainakin 11 ihmistä menehtyi. Matthewin osuessa Haitiin tuulen nopeus oli 65 m/s, mutta sen rantautuessa Yhdysvaltoihin enää 33 m/s.
Antero Karvinen

Eero Antero Karvinen (s. 4. tammikuuta 1934 Keuruu) on kenraalimajuri evp, joka toimi Maanpuolustuskorkeakoulun ensimmäisenä rehtorina. 
Karvisen vanhemmat olivat lääkäri Yrjö Karvinen ja sairaanhoitaja Kirsti Kauhanen. Hänen puolisonsa vuodesta 1952 on Mirja Raina Marita Erola. Karvinen tuli ylioppilaaksi 1956 ja valmistui Kadettikoulusta 1958, valtiotieteen kandidaatin tutkinnon hän suoritti 1973. Karvinen toimi Uudenmaan jääkäripataljoonan ja Kadettikoulun kouluttajana 1958–1967, Puolustusministeriön toimistoupseerina 1970–1972, Sotakorkeakoulun opettajana 1972–1977 ja koulun johtajana 1988–1992. Uudenmaan rakuunapataljoonan komentaja Karvinen oli 1977–1980, Puolustusvoimain pääesikunnan tiedotusosaston päällikkö 1980–1981 ja operatiivisen osaston päällikkö 1981–1985, parlamentaarisen puolustustoimikunnan sihteeri 1985–1987 ja Maanpuolustuskorkeakoulun rehtori 1992–1993. Karvinen toimi myös muun muassa Sotatieteellisen seuran varapuheenjohtajana, Paasikivi-seuran valtuuskunnan jäsenenä ja Korkeimman oikeuden sotilasjäsenenä. Hänet ylennettiin vänrikiksi 1953, luutnantiksi 1959, yliluutnantiksi 1962, kapteeniksi 1965, majuriksi 1970, everstiluutnantiksi 1975, everstiksi 1982 ja kenraalimajuriksi 1988.