Ladislaus V

Ladislaus V, "Ladislaus Postumus" (unk. "V. László, Utószülött László," tšek. "Ladislav Pohrobek, Ladislav Holec;" 22. helmikuuta 1440 Komárom, Unkarin kuningaskunta – 23. marraskuuta 1457 Praha, Böömin kuningaskunta) oli Itävallan herttua ja Unkarin kuningas vuodesta 1444 ja Böömin kuningas vuodesta 1452.
Suku.
Ladislauksen vanhemmat olivat Habsburg-sukuinen Unkarin, Määrin ja Saksan kuningas Albrekt II ja kuningatar Elisabet Luxemburgilainen (1409–1442). Elisabet oli Unkarin kuninkaan Sigismund Luxemburgilaisen ja Barbara Celjeläisen (1392–1451) ainoa lapsi ja perillinen, Unkarin kuningatar omalla oikeudellaan. Barbara oli nykyään Sloveniaan kuuluvassa Steiermarkin osassa hallinneen Celjen kreivi Herman II:n (1360-luku –1435) ja kreivitär Anna von Schaunbergin nuorin tytär.
Ladislaus syntyi nuorimpana neljästä lapsesta vasta isänsä kuoleman jälkeen, mistä tulee hänen liikanimensä "Postumus" (unk. "utószülött," tšek. "pohrobek)." Hän oli myös vanhempiensa ainoa eloon jäänyt poikaperillinen, sillä Sigismundille ja Elisabetille aiemmin syntynyt poika Georg (16. helmikuuta 1435) oli kuollut vain muutaman tunnin ikäisenä. Ladislauksen sisarista Anna (1432–1462), Luxemburgin herttuatar, avioitui vuonna 1446 Saksin herttuan, Thüringenin maakreivi Vilhelm III:n (1425–1482) kanssa, joka kuului Wettin-sukuun. Toinen sisar, Elisabet Itävaltalainen (n. 1437–1505) avioitui vuonna 1454 Puolan kuningas Kasimir IV Jagiełłon kanssa ja sai useita lapsia. Häntä on nimitetty Jagiełło-suvun kantaäidiksi.
Kruununtavoittelija.
Unkarissa kuningas Albrektin kuoltua 1439 osa ylimystöstä kannatti Habsburgeja ja halusi valtaistuimelle hänen perillisensä, osa taas kannatti Puolan Vladislav III:tta. Leskikuningatar Elisabet pani hovinaisensa sieppaamaan Unkarin kruunun ja kruunautti toukokuussa 1440 pienen poikavauvansa Unkarin kuninkaaksi perinteiseen tapaan Székesfehérvárissa. Tämän jälkeen poika vietiin Itävaltaan ja Saksaan isänsä serkun Fredrik III:n hoiviin. Unkarissa taas Puolan Vladislavin kannattajat kruunauttivat hänet tilapäisellä kruunulla Unkarin kuninkaaksi heinäkuussa 1440. Syntyneessä sisällissodassa Elisabetin ja lapsikuningas Ladislauksen kannattajat jäivät tappiolle, ja Elisabet kuoli 1442.
Saksan keisari Fredrikillä oli omat suunnitelmansa nuoren Ladislauksen varalle. Kun Vladislav oli 1444 saanut surmansa Varnan taistelussa, hänen kuolemastaan ei vähään aikaan ollut varmaa tietoa ja parin vuoden ajan kierteli huhuja, joiden mukaan hän olisi hengissä. Lopulta Unkarin säädyt valitsivat Ladislauksen kuninkaaksi ja pyysivät häntä palaamaan Unkariin, mutta Fredrik ei suostunut tähän. Ladislaus jäi pitkäksi aikaa Wieniin, missä suuren vaikutusvallan häneen sai hänen äitinsä serkku, Celjen kreivi Ulrich. Unkaria hallitsi valtionhoitajana maineikas sotapäällikkö János Hunyadi, Böömin kuningaskuntaa Yrjö (Jiří) Poděbrad. Vasta vuonna 1453 Unkarin, Böömin ja Itävallan valtiopäivät painostivat keisarin päästämään nuoren Ladislauksen vapaaksi. Samana vuonna hänet julistettiin virallisesti Unkarin kuninkaaksi ja Hunyadin valtionhoitajuus päättyneeksi, mutta Budaan hän palasi vasta 1455. Käytännössä hän oli edelleenkin kilpailevien mahtimiesten valtataistelun vankina.
Valtapelin tasapaino järkkyi János Hunyadin kuoltua elokuussa 1456. Ulrich Celjeläinen pääsi uudeksi valtionhoitajaksi ja lähti kuninkaan seurassa Nándorfehérvárin (nyk. Belgrad) linnaan, jota János Hunyadin poika László oli puolustanut turkkilaisia vastaan. László Hunyadi ei suostunut luovuttamaan linnan päällikkyyttä, ja syntyneessä kiistassa Hunyadi ja hänen kannattajansa surmasivat Ulrichin. Kuningas Ladislaus vannoi ensin, että László Hunyadille ja hänen veljelleen Matiakselle ei koituisi tästä seurauksia, mutta Budaan palattuaan hän järjesti Hunyadi-veljekset ja heidän tukijansa tuomiolle. László Hunyadi mestattiin maaliskuussa 1457, Matias vietiin vankina ensin Wieniin, sitten Prahaan. Unkarissa kärjistyivät ylimyssukujen liittoumien väliset valtataistelut.
Nuori kuningas Ladislaus kuoli 23. marraskuuta 1457 Prahassa vain 17-vuotiaana, valmistellessaan häitään. Pitkään uskottiin hänen joutuneen Poděbradin murhauttamaksi, mutta myöhemmin on ilmennyt, että hän luultavasti sairasti leukemiaa.
Perintö.
Ladislaus oli kihloissa mutta ei ehtinyt viettää häitään Ranskan Kaarle VII:n ja Marie Anjoulaisen tyttären, 14-vuotiaan prinsessa Madeleine de Valois'n (1443–1495) kanssa. Madeleine avioitui viisi vuotta myöhemmin Vianan ruhtinas Gastonin (1445–1470), Gaston IV de Foix´n ja kuningatar Eleonoora Navarralaisen pojan kanssa. 
Ladislaus V:n myötä sammui Habsburg-dynastian Albrektien haara, eikä Fredrik III Habsburgilainen yrittänyt hankkia Unkarin ja Böömin kruunuja takaisin suvun haltuun. Böömissä valtaistuimelle nousi 1458 Yrjö Poděbrad, Unkarissa Mátyás Hunyadi.
Aiheesta muualla.