tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Antti Savolainen (jääkiekkoilija)

Antti Savolainen (s. 26. helmikuuta 1988 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa. Hän on aiemmin pelannut yhdeksän runkosarja- ja kahden playoff-ottelun verran SM-liigaa Tampereen Ilveksessä tehoin 1+1=2. Jäähyminuutteja hän keräsi kaksi. Pelipaikkaansa nähden pienikokoisen Savolaisen vahvuus on joukkuepelaaminen.
Ura.
Seuraura.
Kuusivuotiaana jääkiekon aloittanut Savolainen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti joukkueessa Suomenmestaruuden B-nuorissa vuonna 2006 ja C-nuorissa vuonna 2004. Kaudella 2006–2007 Savolainen teki SM-liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa Ilveksessä 14. marraskuuta 2006 vieraissa Pelicansia vastaan, jolloin Savolainen teki myös syöttöpisteen Marko Anttilan tekemään maaliin. Liigauransa avausmaalin hän teki neljä päivää myöhemmin kotona samaa joukkuetta vastaan. Yhteensä Savolainen pelasi kauden aikana SM-liigassa yhdeksän runkosarjaottelua. Hän pelasi myös yhden Mestis-ottelun alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Kaudeksi 2007–2008 Savolainen siirtyi Kajaanin Hokkiin varusmiespalveluksen myötä. Sen suoritettua hän kuitenkin jätti Hokin 13 ottelun jälkeen marraskuussa 2007 ja palasi loppukaudeksi Ilveksen A-nuoriin, joiden tehokkain puolustaja Savolainen oli tehoilla 5+13=18. Hän pelasi myös kahden playoff-ottelun verran Ilveksen SM-liigajoukkueessa keväällä 2008. Savolainen pelasi kauden aikana myös kahden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Savolainen aloitti Ilveksestä lainalla kauden 2008–2009 Lempäälän Kisassa. Hän pelasi siellä kymmenen ottelun verran, mutta suurimman osan kaudestaan kuitenkin Ilveksen A-nuorissa. Tammikuussa 2009 Savolainen palasi Hokkiin, kun joukkue tarvitsi puolustajia SM-liigaan lähteneiden Jarkko Heikkisen ja Anssi Rantasen paikkaajiksi. Huhtikuussa hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kausi 2009–2010 oli Savolaisen ensimmäinen kokonainen Mestiksessä ja se toi hänelle 31 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä. Toukokuussa 2010 Savolainen teki jälleen vuoden mittaisen jatkosopimuksen Hokin kanssa.
Kausi 2010–2011 oli Savolaiselle varsin rikkonainen, kun otteluita runkosarjassa kertyi vain yksitoista. Hän pelasi kevään 2011 karsintojen kaikki viisi ottelua ja kävi kauden aikana myös yhden ottelun mittaisella lainalla II-divisioonajoukkue Iisalmen Peli-Karhuissa. Kaudeksi 2011–2012 Savolainen haki Hokkiin jatkosopimusta try-outin kautta ja sai sen elokuussa 2011.
Maajoukkueura.
Savolainen on pelannut 12 poikien maaottelua.
Muuta.
Savolainen pelasi lapsena myös jalkapalloa.
Mamban diskografia

Tämä artikkeli sisältää Mamban diskografian.
Albumit.
Studioalbumit.
"Listasijoitukset Suomen viralliselta albumilistalta.
Kokoelmat.
"Listasijoitukset Suomen viralliselta albumilistalta.
Singlet.
" "Listasijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta (Single Top 20), Jukebox-lista (ennen 1989), Rumba-lehden Top 50 Hitit (Rumba Top 50) (julk. 1992-2007), Suomen virallinen latauslista (Digi Top 20) (2007 →) ja Suomen Radiolista (Radio Top 20/Top 100).
Kai Kauramäki

Kai Kauramäki (s. 4. kesäkuuta 1967 Pori) on suomalainen entinen ammattinyrkkeilijä, jonka painoluokka oli keskisarja (72,6 kg). Harjavallassa asuva Kauramäki otteli ammattilaisurallaan yhteensä 38 ottelua, joista voitti 19. Seuratasolla hän on edustanut muun muassa Porin NMKY:tä. 
Ura.
Amatöörinä.
Amatöörinä Kauramäki otteli yhteensä 189 kertaa, joista voitti 154. Hän saavutti kaksi SM-kultaa, voitti Tammer-turnauksen kolmasti sekä GeeBee-turnauksen kerran. Nyrkkeilyn maailmanmestaruuskilpailuissa Kauramäki edusti Suomea vuosina 1993 ja 1995.
Ammattilaisena.
Kauramäki aloitti ammattilaisurana vuonna 1998. Vuonna 2009 hän voitti UBO-liiton Intercontinental-tittelin sekä BBU-liiton Itämeren alueen keskisarjan mestaruuden. Euroopan nyrkkeilyliiton EBU:n sekä International Boxing Federationin titteliotteluissa Kauramäki otteli yhteensä neljä kertaa, viimeisimmän kesäkuussa 2011 Ranskassa, jolloin hän hävisi EM-tittelin ranskalaiselle Cedric Vitulle. Keskisarjan SM-tittelistä Kauramäki otteli helmikuussa 2003 Amin Asikaista vastaan ja haastoi hänet uudelleen vuonna 2009. Ottelu ei kuitenkaan toteutunut.
Huhtikuussa 2017 Kauramäki palasi kehään neljän vuoden tauon jälkeen Porissa Kauppakeskus Puuvillassa järjestetyssä ammattilaisillassa. Hän ilmoitti ottelun jäävän uransa viimeiseksi.
Muuta.
Kauramäki valittiin Harjavallan kaupunginvaltuustoon sosialidemokraattien edustajana vuoden 2017 kunnallisvaaleissa.
Revival (Adamantran albumi)

Revival on progemetalli -yhtye Adamantran ensimmäinen kokopitkä studioalbumi. Levyn miksasi Mikko P. Mustonen Pathos Musicissa ja masteroi Mika Jussila Finnvoxilla. Se julkaistiin Suomessa toukokuussa 2009.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Tuomas Nieminen.
Laitakari (Luvia)

Laitakari on niemi ja venesatama Luvialla Satakunnassa. Matkaa kunnan keskustaan on noin neljä kilometriä. Laitakarissa sijaitsee muun muassa suuri pienvenesatama, tanssilava ja ravintola sekä kioski. Osa alueesta tunnetaan nykyään myös "Luvian Merihelmi" -nimellä. Lisäksi Laitakarissa on vuonna 2010 valmistuneen kaljaasi Ihanan telakka ja kotisatama.
Luvian Laitakari on perinteinen laivanrakennuspaikka, jossa veistettiin purjelaivoja 1500-luvun lopusta aina 1900-luvun alkuun. 1800-luvulla se oli yksi Suomen vilkkaimmista telakka-alueista. Kaiken kaikkiaan nimeltä tunnetaan noin 70 Laitakarissa valmistettua laivaa. Viimeinen purjealus Laitakarissa laskettiin vesille vuonna 1919. Laivanrakennusperinne elvytettiin vuosituhannen vaihteessa, kun Laitakarissa alettiin suunnitella uuden purjealuksen valmistamista. Vuonna 2010 laskettiin vesille kaljaasi Ihana, joka myös antoi nimensä satamakahvilalle.
Kaljaasi Ihana

Kaljaasi Ihana on Luvialla Satakunnassa rakennettu purjealus. Aluksen suunnittelu aloitettiin vuonna 2005 ja varsinainen rakentaminen seuraavana vuonna. Vesillelasku tapahtui vuonna 2010 ja neitsytpurjehdus kesällä 2011. Aluksen kotisatama on Luvian Laitakari.
Luvialla on pitkät perinteet purjealusten rakentamisessa. 1500-1900-luvulla Luvialla on tiettävästi rakennettu runsaat neljäsataa eri tyyppistä purjealusta, viimeinen vuonna 1919. Ihanan rakentamiseen ryhdyttiin paikkakunnan vanhan laivanrakennustaidon henkiinherättämiseksi. Kaljaasi "Ihanan" rakentamisen talkootyönä organisoi Perinnelaivayhdistys Ihana ry. Kokonaisustannukset olivat noin 1,2 miljoonaa euroa, talkootyön osuus 37 prosenttia ja Euroopan unionin tuen 39 prosenttia. Loppurahoitus tuli kunnilta ja yksityisiltä rahoittajilta. 
Laivan piirustusten pohjana käytettiin Luvialla vuonna 1907 rakennetun kaljaasi "Marsin" piirustuksia. Laiva rakennettiin puusta. Materiaalina käytettiin pohjassa ja kölirakenteissa kuusta, kun taas kyljet ovat mäntyä ja kansirakenteet ja mastot lehtikuusta. "Ihana" on varsinaisesti purjealus, mutta siinä on myös 280 hevosvoiman dieselmoottori. Aluksen pituus on 27,9 metriä ja leveys 6,2 metriä. Syväys on 2,00 metriä ja purjeiden kokonaispinta-ala 320 m².
Kaljaasi "Ihana" laskettiin vesille 23. heinäkuuta 2010. Vesillelaskua seurasi Laitakarissa 7 000-henkinen yleisö, joukossa presidentti Tarja Halonen puolisoineen. Alus osallistui kesän aikana Turussa Tall Ships Race -tapahtumaan. Saman vuoden syksyllä julkaistiin kaljaasi "Ihanan" suunnittelusta ja rakentamisesta kertova kirja.
Kuunari Koivisto

Kuunari "Koivisto" oli suomalainen moottoroitu purjealus, joka valmistui vuonna 1946. Alus vaihtoi varustajaa ja nimeään useasti. 1960-luvulla se kärsi matkallaan niin pahoja vaurioita, että se tuomittiin hylyksi ja hylättiin. Epäonnistuneiden kunnostusyritysten jälkeen laivan runko upotettiin vuonna 2007 sukellusmatkailukohteeksi Luvian edustalle.
Rakentaminen.
Kuunari "Koiviston" suunnitteli ja sen rakentamisen aloitti vuonna 1939 Kaarlo Pulli. Rakennuspaikka oli luovutetun Karjalan Koiviston maalaiskunnassa, Ingertilän kylässä. Kolmimastoisen "Koiviston" pituus oli 44,3 metriä, leveys 8,8 metriä, syväys 3,7 metriä ja kantavuus oli 570 tonnia. Talvisota ja jatkosota sotkivat rakennusaikataulua, ja vasta 17. helmikuuta 1944 "Koivisto" oli runkovalmis, se laskettiin veteen ja hinattiin länteen. Kuunari valmistui lopullisesti vuonna 1946, jolloin se aloitti Itämeren ja Pohjanmeren liikenteessä. "Koiviston" kotisatama oli Rauma.
Talonpoikaistyylinen kuunari edusti koivistolaista laivanrakennustaitoa ja alus jäi viimeiseksi Suomessa rakennetuksi puukuunariksi, joka pelastettiin Karjalasta. Se oli mallina, kun Suomi rakensi liki sata puista sotakorvauskuunaria Hollmingin telakalla Raumalla ja Laivateollisuuden telakalla Turussa.
Matkoja ja hylkääminen.
"Koivisto" vaihtoi omistajaa 1950-luvulla, laivan uudeksi kotisatamaksi tuli Sipoo ja uudeksi nimeksi "Carmen". Epäonnekseen "Carmen" jäi kiinni salakuljetuksesta – lastina oli 12 000 litraa pirtua. "Carmen" takavarikoitiin valtiolle ja siirtyi merivoimien hallintaan. Myöhemmin kuunari oli myös sillinpyynnissä, se teki kaikkiaan yhdeksän pyyntimatkaa Islannin vesille, vuodesta 1961 "Merilokki"-nimisenä. Toimeksiantajana oli ensin Jalostaja ja myöhemmin Rymättylän Säilyke Oy.
Viimeisen kerran liikennöintikelpoisena kuunari vaihtoi omistajaa 1963, ostaja oli portugalilainen yritys, joka muutti laivan nimeksi "Simmy". Ensimmäisen uudella nimellä tehdyn matkan oli tarkoitus suuntautua Liverpooliin, mutta se päättyi haaksirikkoon jo Utön vesillä. "Simmy" todettiin hylyksi ja hinattiin Turkuun, jossa aluksen irtaimisto myytiin. Hylky koneineen hinattiin Maskuun, jonne se hylättiin.
Kunnostusyritykset.
Vuonna 1983 hylky ilmoitettiin löytötavaraksi ja löytäjästä tuli myöhemmin aluksen uusi omistaja. Kuunaria kunnostettiin Perniön Teijossa ja Särkisalon Förbyssä, jossa se laskettiin veteen ja hinattiin Porin Reposaareen, jossa kunnostustyö oli tarkoitus saattaa valmiiksi. "Koiviston" runko oli lahonnut niin pahoin, että sitä ei enää voinut kunnostaa puulaivana, joten Förbyssä aluksen runko oli päällystetty ferrobetonilla. "Koiviston" kunnostusyritys kesti aina 2000-vuosikymmenen puoliväliin asti. Kunnostajien voimavarat loppuivat kesken ja Porin kaupunki päätti romuttaa laivan kaivinkoneilla. Loppujen lopuksi "Koivisto" riisuttiin koneista ja kaikesta muusta haitallisesta materiaalista ja upotettiin sukelluskohteeksi Selkämerelle Luvian edustalle kesäkuussa 2007.
Japaninkruunukävykki

Japaninkruunukävykki eli japaninkäpypalmu ("Cycas revoluta") on eteläisestä Japanista kotoisin oleva käpypalmulaji, jota kasvatetaan laajalti koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko.
Vaikka japaninkruunukävykki ei ole sukua palmuille, se näyttää varsinkin vanhana paljon palmulta: tanakan varren päässä on leveä ruusukemainen lehvästö. Nuoret yksilöt taas muistuttavat saniaisia, joille kasvi ei myöskään ole sukua.
Japaninkäpypalmu kasvaa hyvin hitaasti, ja voi lopulta saavuttaa noin kolmen metrin korkeuden. Spiraalimaisesta lehtiruusukkeesta tulee 1–2 metriä leveä. Lehdet ovat jäykät, lehdykät kapeat ja teräväkärkiset.
Kasvi on kaksikotinen. Hedekukinto näyttää ananakselta, emikukinto muistuttaa höyhenpalloa ja siitä muodostuu myöhemmin tiivis siementähkä. Siemenet ovat noin 3 cm leveät ja niitä peittävät pienet valkoiset suojuslehdet.
Elinympäristö ja levinneisyys.
Japaninkruunukävykkiä kasvaa yleisesti Japanissa Ryūkyūsaarilla. Nykyisin sitä tavataan kivikkoisilla rinteillä, mutta aiemmin sitä oli tasankoalueillakin, joilta sitä on raivattu pois muiden lajien tieltä. Myös Kiinasta on havaintoja luonnonvaraisesta kannasta. Lajia viljellään laajasti muualla maailmassa.
Vergani Racing

Vergani Racing on italialainen pikkuformulatalli. Talli on kilpaillut World Series by Nissan sarjassa vuosina 1999-2004 voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2001. Vuonna 2004 talli voitti World Series Light -sarjan mestaruuden.
Eteläjoki

Eteläjoki eli Ahlaistenjoki eli Noormarkunjoki on Karvianjoen vesistöön kuuluva joki Satakunnassa. Se saa alkunsa Noormarkun ja Pomarkun alueilla sijaitsevasta Inhottujärvestä. Joki virtaa kohti Noormarkkua ja sieltä edelleen Ahlaisiin ja laskee Selkämereen.
Noormarkunjoki-nimitystä käytetään vain 45 kilometriä pitkän joen ylä- ja keskiosasta. Inhottujärvestä lähtevää joen alkupäätä kutsutaan muutaman kilometrin matkalta "Oravajoeksi", jonka jälkeen se muutuu Noormarkunjoeksi. Noormarkun ja Ahlaisten välillä joen nimi vaihtuu "Eteläjoeksi", jonka suuhaaroja ennen mereen laskemista ovat parin kilometrin mittaiset "Ahlaistenjoki" ja "Kristiskerinjoki".
Noormarkunjoki on tunnettu useista pienistä koskistaan, ja se on suosittu kalastus- ja melontajoki. Noormarkun keskustan tuntumassa sijaitsee kulttuurihistoriallisesti arvokas Noormarkun ruukin ja A. Ahlström Oy:n rakennuksista koostuva alue. Se levittäytyy Makkarakosken molemmille rannoille ja kuuluu Museoviraston määrittelemiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Alueella on muun muassa Makkarakosken voimalaitos sekä entinen saha.
Aiemmin Noormarkunjoen leventymänä on ollut 1900-luvulla kuivatettu Torajärvi, jolla ennen kuivatusta oli kaksikin lasku-uomaa: nykyinen Noormarkunjoki – Eteläjoki sekä pohjoiseen, Noormarkun Poosjärveen virrannut Keskisjoki, mutta Torajärven kuivatuksen myötä Keskisjoen uoma kuivui ja Torajärvessä ollut bifurkaatio hävisi.
Myös joen alajuoksulla Ahlaistenjoen varrella, joen pohjoispuolisella kapealla harjuselänteellä sijaitseva Ahlaisten kirkonkylä kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Eteläjoen suisto Ahlaistenjoen suulla on osa Pooskerin saariston Natura 2000 -suojelualuetta, josta osa kuuluu Selkämeren kansallispuistoon. Siihen liittyy samaan Natura-alueeseen kuuluva, merestä lähes irti kuroutuneen kluuvijärven muodostava merenlahti Mustalahti.
Eteläjoki on yksi useita jokibifurkaatioita sisältävän Karvianjoen vesistön kolmesta lasku-uomasta. Kaksi muuta ovat Pohjajoki Ahlaisissa ja Merikarvianjoki Merikarvialla. Pohjajoki saa alkunsa Poosjärvestä Noormarkun pohjoisosassa ja Merikarvianjoki Isojärvestä Siikaisissa.
HMS Afridi (1907)

HMS Afridi oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
J. R. Perrettin suunnittelema alus tilattiin syyskuussa 1905 osana vuosien 1905-1906 laivasto-ohjelmaa Sir W. G. Armstrong Whitworth and Companyltä Elswickistä. Aluksen rakennustöiden aloittamista viivästytti piirustusten hyväksyntä Amiraliteetissä. Köli laskettiin 10. elokuuta 1906 telakkanumerolla 777. Alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1907, minkä jälkeen aluksen turbiinimoottorit asennettiin hieman alavirtaan Parsonsin tehtailla.
Syyskuussa 1907 aloitettiin aluksen koeajot, jotka osoittivat potkurin vaihdon tarpeen ja marraskuussa jouduttiin tekemään lisää muutoksia. Koillisrannikon talvisäiden vuoksi koeajot jouduttiin siirtämään Mapliniin lähelle Sheernessiä, mutta koeajojen tulokset eivät olleet tyydyttäviä ja alus palautettiin Elswickiin. Muutostöiden jälkeen aluksen koeajot jatkuivat Sheernessissä, missä alus joutui odottamaan kuukausia pääasiassa huonon sään vuoksi ja lisäksi lakon vuoksi. Lopulta koeajoa jatkettiin lokakuussa 1908, mutta ne jouduttiin keskeyttämään konehuoneessa ja potkurissa havaittujen ongelmien vuoksi ja alus palautettiin Elswickiin. Koeajoja jatkettiin Maplinissa helmikuussa 1909, jolloin alus saavutti 33,25 solmun nopeuden, jonka jälkeen se lähti Elswickiin heikon sään koeajoihin. Koeajot olivat tyydyttäviä ja se otettiin palvelukseen 8. syyskuuta 1908. Alusksen hyväksyntä tapahtui 26 kuukautta myöhemmin kuin tilauksessa oli sovittu ja se olikin lopulta viimeinen Armstrongin valmistama hävittäjä.
Palvelus.
Palvelukseen oton jälkeen aluksen aseistusta täydennettiin lisäämällä kaksi 12 naulan 12 cwt -tykkiä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Sodan aikana aluksen aseistukseksi vaihdettiin 1916 kaksi BL 4,7 tuuman tykkiä, yksi kahden naulan pikatykki ja yksi Maxim-konekivääri sekä neljä syvyyspomminheitintä. Syynä vaihtoon oli Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjissä ollut 4,1 tuuman pääaseistus. Alus myytiin 9. joulukuuta 1919 F. Wilkinsonille romutettavaksi.
HMS Amazon (1908)

HMS Amazon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1906-1907 laivasto-ohjelmaa John I. Thornycroft and Companylta Woolstonista, missä köli laskettiin 24. kesäkuuta 1907. Alus laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1908 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1909.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus myytiin 1919 romutettavaksi.
HMS Cossack (1907)

HMS Cossack oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1905–1906 laivasto-ohjelmaa Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 13. marraskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1907 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1908.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus myytiin 1919 romutettavaksi.
HMS Ghurka (1907)

HMS Ghurka oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1905-1906 laivasto-ohjelmaa Hawthorne Leslie and Companyltä Newcastle upon Tynestä, missä köli laskettiin 6. helmikuuta 1906. Alus laskettiin vesille 29. huhtikuuta 1907 ja otettiin palvelukseen joulukuussa 1908.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus upposi 8. helmikuuta 1917 osuttuaan miinaan Dungenessin edustalla. Ainoastaan viisi miehistönjäsentä pelastui alukselta.
HMS Mohawk (1907)

HMS Mohawk oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1905-1906 laivasto-ohjelmaa J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1906. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1907 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1908.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus vaurioitui 1915 osuttuaan miinaan ja se osallistui 1916 Doverinsalmen taisteluun. Se myytiin 1919 romutettavaksi.
HMS Tartar (1907)

HMS Tartar oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1905-1906 laivasto-ohjelmaa John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 13. marraskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 25. kesäkuuta 1907 ja otettiin palvelukseen huhtikuussa 1908.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Se myytiin toukokuussa 1921 romutettavaksi.
HMS Saracen (1908)

HMS Saracen oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1906-1907 laivasto-ohjelmaa J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 12. heinäkuuta 1907. Alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1908 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1909.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Se myytiin 1919 romutettavaksi.
HMS Crusader (1909)

HMS Crusader oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1907-1908 laivasto-ohjelmaa J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1908. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1909 ja valmistui vielä saman vuoden lokakuussa.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Se myytiin 1920 romutettavaksi.
HMS Maori (1909)

HMS Maori oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1907–1908 laivasto-ohjelmaa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 6. elokuuta 1908. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1909 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla marraskuussa.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus palveli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus upposi 7. toukokuuta 1915 Zeebruggen edustalla osuttuaan miinaan.
HMS Nubian (1909)

HMS Nubian oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1907-1908 laivasto-ohjelmaa John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 18. toukokuuta 1908. Alus laskettiin vesille 21. huhtikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen syyskuussa 1909.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alukseen osui Folkestonen edustalla käydyssä Doverinsalmen taistelussa 26.-27. lokakuuta 1916 välisenä yönä Saksan keisarikunnan laivaston hävittäjän laukaisema torpedo. Vaurioitunut alus hinattiin maihin lähellä Doveria.
Aluksen ehjänä säilyneeseen peräosaan liitettiin Chathamin telakalla "Nubianin" pahoinvaurioituneen sisaraluksen "HMS Zulun" keulaosa, jolloin syntyi "HMS Zubian".
HMS Viking (1909)

HMS Viking oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1907-1908 laivasto-ohjelmaa Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Yarrowista, missä köli laskettiin 11. kesäkuuta 1908. Alus laskettiin vesille 14. syyskuuta 1909 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1910.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus myytiin 1919 romutettavaksi.
Konfederaatioartiklat

Konfederaatioartiklat () olivat Yhdysvaltojen perustuslaki vuosina 1781–1789. Kolmetoista siirtokuntaa olivat julistautuneet itsenäiseksi emämaastaan Britanniasta vuonna 1776. Konfederaatioartiklojen muodostama Yhdysvallat oli lähinnä valtioliitto. Toisessa artiklassa sitä kutsuttiin nimellä ”united States”; pienellä alkukirjaimella haluttiin korostaa sopimuksen solmineiden (osa)valtioiden itsenäisyyttä.
Konfederaatioartiklat laadittiin vuosina 1776–1777 ja toinen mannermaakongressi hyväksyi ne 15. marraskuuta 1777. Ratifiointi osavaltioissa kesti kuitenkin monta vuotta, ja uusi perustuslaki astui voimaan vasta 1. maaliskuuta 1781.
Konfederaatioartiklojen mukaan osavaltioilla oli omat ulkopolitiikkansa ja asevoimansa sekä oikeus erota konfederaatiosta. Jokaisella osavaltiolla oli yksi ääni yksikamarisessa konfederaation kongressissa. Kongressi valitsi ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa hoitamaan komitean, jossa oli jokaisesta osavaltiosta yksi edustaja. Se valitsi keskuudestaan presidentin vuodeksi kerrallaan. Kongressilla oli vähän valtaa, sillä sillä ei ollut verotusoikeutta eikä se voinut tehdä osavaltioita velvoittavia päätöksiä. Nimellisesti kongressilla oli oikeus johtaa ulko-, sota- ja rahapolitiikkaa, mutta se ei voinut pakottaa osavaltiota myöntämään varoja käyttöönsä. Ulkopolitiikkaa lukuun ottamatta keskushallinnon päätökset olivat vain suosituksia, jotka eivät sitoneet osavaltioita, ja joiden toimeenpanoon keskushallinnolla ei ollut toimivaltuuksia, arvovaltaa tai sotilasvoimia. Kaikki merkittävät päätökset edellyttivät lisäksi osavaltioiden yksimielisyyttä.
Koska konfederaatioartikloihin perustunut hallinto osoittautui tehottomaksi, vuonna 1787 kutsuttiin koolle perustuslaillinen konventti, joka sääti nykyisen Yhdysvaltain perustuslain. Se astui voimaan 1788.
HMS Zulu (1909)

HMS Zulu oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tribal-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1907-1908 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle upon Tynestä, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1908. Alus laskettiin vesille 16. syyskuuta 1909 ja otettiin palvelukseen maaliskuussa 1910.
Palvelus.
Ensimmäisessä maailmansodassa alus oli 6. hävittäjälaivueen ja Doverin partio-osaston kanssa Pohjanmerellä ja Englannin kanaalissa. Alus osui 27. lokakuuta 1916 Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM UC-1" laskemaan miinaan. Aluksen perä irtosi upoten, mutta keulaosa pysyi pinnalla. Keula hinattiin Calaisin satamaan, josta se hinattiin edelleen Chathamin telakalle.
Aluksen ehjänä säilyneeseen keulaosaan liitettiin telakalla pahoinvaurioituneen sisaraluksen "HMS Nubianin" peräosa, jolloin syntyi "HMS Zubian".
Pacojet

Pacojet on sveitsiläinen keittiökone, jota käytetään pakastettujen raaka-aineiden käsittelyyn. Laitetta käytetään ravintolakeittiöissä lähinnä makeiden jälkiruokien, kuten jäätelön ja sorbetin valmistukseen. Se soveltuu hyvin myös moussen, keittojen ja kastikkeiden valmistukseen. Pacojet on kehitetty 1980-luvulla. Ravintolakeittiössä Pacojet mahdollistaa vaativien makujen valmistuksen tehokkaasti ja taloudellisesti. Pacojetia hyödynnettäessä komponentit voidaan valmistaa suurempina erinä ja pakastaa käytettäviksi tarpeen mukaan. Koneessa olevat terät rouhivat jäisestä massasta halutun annosmäärän. Loput voidaan laittaa pakkaseen odottamaan myöhempää käyttöä, joten hävikki minimoituu.
Kotikeittiöissä Pacojet on harvinainen. Forbeslehti kuvailee Pacojetiä 4 000 dollaria maksavaksi jäätelökoneeksi, ja lehden mukaan rikkaat laitteista kiinnostuneet ruokaharrastajat ovat kehittäneet sen ympärille kultin kaltaista ilmiötä.
HMS Beagle (1854)

HMS Beagle oli Britannian kuninkaallisen laivaston puurunkoinen Arrow-luokan tykkivene, joka oli varustettu parkkitakilalla sekä kaksisylinterisellä yksivaihehöyrykoneella. Krimin sota loi tarpeen matalakulkuisille, liikuntakykyisille aluksille, jotka kykenivät toimimaan Itämeren ja Mustanmeren rannikkovesillä.
Valmistus.
Alus tilattiin 10. huhtikuuta 1854 C. J. Mare and Companyltä Blackwallista. Aluksen koneiston toimitti Humphrys, Tennant and Dykes. Köli laskettiin vielä samana vuonna 15. huhtikuuta. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta ja valmistui 3. syyskuuta. Sen runko maksoi 8 302 puntaa ja koneisto 9 725 puntaa kokonaiskustannusten ollessa 23 091 puntaa.
Palvelus.
"Beagle" otti osaa Krimin sotaan 1854–1856, jonka aikana kaksi miehistönjäsentä sai Viktorian ristin.
Alus myytiin Amiraliteetin 16. heinäkuuta 1863 antamalla määräyksellä Hongkongissa Satsuman hanille Japaniin koululaivaksi. Se nimettiin 1865 "Kenkoksi" (). Alus romutettiin 1889.
Lång

Lång on "pitkää" tarkoittava ruotsin kielen sana, joka esiintyy myös sukunimenä.
Tunnettuja Lång-nimisiä henkilöitä:
Entisenä nimenä:
Reine Claude

Reine Claude on luumulajike ("Prunus domestica" ssp. "italica" var. "claudiana"). Se on saanut nimensä Ranskan kuninkaan Frans I:n puolison Claude Ranskalaisen mukaan.
Hedelmät ovat vihreitä kypsinäkin.
Castillo

Castillo tai del Castillo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Mohammed Merah

Mohamed Merah (myös Mohammed Merah; ; s. 10. lokakuuta 1988 Toulouse, Ranska – 22. maaliskuuta 2012 Toulouse) oli algerialaistaustainen Ranskan ja Algerian kansalainen joka murhasi seitsemän Midi-Pyrénées’ssa maaliskuussa 2012. Merah kuoli poliisin rynnäköityä hänen asuntoonsa Toulousessa.
Merahin uskotaan ampuneen kolme sotilasta, sitten kolme lasta ja opettajan juutalaisessa koulussa 19. maaliskuuta 2012. Hän pakeni skootterilla, josta sai aluksi nimen "skootterimurhaaja" (Le tueur au scooter).
Merahilla oli rikostausta. Hän oli istunut Ranskassa tuomiota ryöstöstä hetkellä, jona hänen virheellisesti väitettiin olleen Afganistanissa vankilassa. Väite on kumottu Afganistanista käsin. Ryöstötuomioon vaikutti väkivallan käyttö. Lisäksi hänet oli tuomittu kuukaudeksi vankeuteen ajokortitta ajamisesta sekä myös tuomittu nuorisotuomioistuimessa. Hän oli yrittänyt värväytyä Ranskan muukalaislegioonaan ja Ranskan armeijaan, mutta hänet oli hylätty tasapainottomuuden ja rikostaustan vuoksi. 
Merahilla oli hallussaan runsaasti aseita, Sten ja Uzi -konepistoolit, revolveri, pumppuhaulikko ja kolme Colt .45 -revolveria. Hän oli käyttänyt aseisiin ainakin 20 000 euroa, jotka oli hankittu murroilla ja ryöstöillä.
Blaupunkt

Blaupunkt GmbH oli saksalainen elektroniikkavalmistaja, joka valmisti äänentoistolaitteita koteihin ja autoihin. Vuonna 2009 Robert Bosch -konserni myi tuotemerkin kuluttajatuote- ja tarvikehaaroineen Aurelius AG:lle, joka meni konkurssiin 2016. Blaupunktista on jäljellä vain eri valmistajille lisensoitava tuotemerkki.
Historia.
Blaupunkt perustettiin vuonna 1923 Berliinissä nimellä ”Ideal”. Aluksi yhtiö valmisti kuulokkeita. Jokainen kuuloke testattiin ja merkittiin laatumerkillä: sinisellä pisteellä (saks. "Blaupunkt"). Ei mennyt kauan, kun asiakkaat kyselivät ”sininen piste” -kuulokkeita. Vuonna 1938 yhtiö muutti nimekseen Blaupunkt. 1950- ja 1960-luvulla Blaupunkt oli saavuttanut johtavan aseman autoradioissa ja autoradio-tarvikkeissa. Blaupunkt oli ollut Bosch-konsernin tytäryhtiö yli 60 vuotta. Maaliskuussa 2009 tuotemerkki kuluttajatuote- ja tarvikehaaroineen mukaan lukien tuotemerkki myytiin Aurelius AG:lle.
Blaupunktilla oli vakiintunut asema autoradioiden ja äänentoistolaitteiden sektoreilla ja panosti myös muihin kuluttajaäänitekniikkaan, muun muassa bluetoothiin ja radiolaitteisiin. Blaupunktilla oli pääkonttorissa Hildesheimissä noin 2 300 työntekijää ja noin 5 000 työntekijää tehtailla Saksan ulkopuolella, esimerkiksi Malesian Penangissa.
Aurelius AG:n ostettua Blaupunktin se siirsi kaiken tuotannon kiinalaisille sopimusvalmistajille. Tuotteiden laatu kärsi ja suurasiakkaat, kuten monet autonvalmistajat, alkoivat hankkia tuotteensa muualta. Vuonna 2016 Blaupunkt ajautui konkurssiin ja koko henkilöstö irtisanottiin. Konkurssipesään jäi tuotemerkki, jota Aureliuksen tytäryhtiö nyt lisensoi eri maiden valmistajille. Esimerkiksi Blaupunkt-televisiot tehdään nyt enimmäkseen Intiassa ja Kiinassa.
Määrittelyjoukko

Määrittelyjoukko (vanh. myös "määritysjoukko") on matematiikassa nimitys funktion arvojen laskemisessa käytettävästä lukujoukosta. 
Funktio on kuvaus lukujoukosta "X" joukkoon "Y", mikä merkitään usein "f": "X" → "Y". Tässä joukko "X" on lähtöjoukko ja "Y" maalijoukko. Lähtöjoukon luvut "x" ovat kuvauksessa funktion lausekkeen argumentteja eli ne sijoitetaan lausekkeen muuttujan paikalle. Sijoitetun lausekkeen laskettu arvo "y", jota kutsutaan myös funktion arvoksi, on maalijoukon luku. Tällöin merkitään f(x) = y .
Annettu lähtöjoukko voi olla funktiolle liian suuri eli se voi sisältää lukuja, joilla ei haluta tai joilla ei voi laskea funktion lausekkeelle arvoa. Tällöin karsitaan lähtöjoukosta pois nämä luvut niin, että jäljelle jää vain halutut tai sallitut luvut. Tätä joukkoa kutsutaan "määrittelyjoukoksi".
Vaikka funktion yleisen määritelmän mukaan lähtöjoukon ei tarvitse olla lukujoukko, vaan se voi koostua vaikkapa "ihmisten nimistä" tai "kolikonheiton tuloksista", ajatellaan tässä alkioita lukuina.
"Laajin määrittelyjoukko" sisältää kaikki ne lähtöjoukon luvut, joilla "funktio voidaan laskea". Joskus määrittelyjoukkoon jätetään vain sellaisia lukuja, joita yksittäisessä tilanteessa tarvitaan. Määrittelyjoukko on tällöin "osajoukko" laajimmasta määrittelyjoukosta. Funktion määrittelyjoukko voi siten vaihdella tilanteen mukaan.
"Luonnollinen määrittelyjoukko" koostuu sellaisista luvuista, jotka sopivat funktion luonteeseen. Jos funktio määrittelee nopan heittojen lukumäärän perusteella onnistumisen todennäköisyyden, on luonnollista käyttää argumenttina (heittojen lukumäärä) vain positiivisia kokonaislukuja eikä reaalilukuja. 
Esimerkkejä.
Suurin mahdollinen määrittelyjoukko voidaan päätellä funktion ominaisuuksista.
Neliöjuurifunktiota formula_1 ei ole määritelty negatiivisille luvuille. Siksi neliöjuurifunktion määrittelyjoukko muodostetaan poistamalla reaaliluvuista negatiiviset luvut. Määrittelyjoukkoon jää silloin luvut formula_2 ja kuvaus voidaan esittää
formula_3.
Käänteislukufunktio formula_4 voidaan laskea kaikilla reaaliluvuilla paitsi nollalla. Määrittelyjoukko saadaan silloin reaalilukujoukosta poistamalla siitä luku 0. Kuvaus voidaan silloin esittää
formula_5
Tangenttifunktio on määritelty kaikilla reaaliluvuilla (kulmilla) paitsi formula_6:n monikerroilla. Sallitut luvut ovat ne, jotka toteuttavat epäyhtälön 
formula_7
Rautalammin museo

Rautalammin museo on Rautalammin kirkonkylän pääraitin varrella sijaitseva kulttuurihistoriallinen museo.
Museon on suunnitellut arkkitehti Toivo Anttila, ja museo valmistui vuonna 1938. Museo sai alkunsa Korholan kartanosta, jonka emäntä, kauppaneuvoksetar Aina Peura (1871-1940) alkoi kerätä esineitä Rautalammin vanhan emäpitäjän alueelta kartanon väentupaan. Korholan kartanon isäntä, kauppaneuvos Heikki Peura lahjoitti tontin ja museon perustamiseen tarvittavat varat sekä metsätilan museon ylläpitoa varten.
Museon kokoelmissa on yli 50 000 tallennetta: talonpoikais- ja säätyläiskulttuurin esineistöä, valokuvia, arkistoaineistoa, pohjoissavolaista taidetta sekä ulkomuseoalue rakennuksineen. Peuran museosäätiö pitää museota yllä.
2020-luvun taitteessa kerättiin rahaa Rautalammin museon kaivattua peruskorjausta varten muun muassa tukikonsertein. Suuren lahjoituksen, puoli miljoonaa euroa, teki helsinkiläinen, Rautalammilla syntynyt Leena Anneli Saarela, o.s. Pakarinen. Näin korjaustyöt päästiin aloittamaan kattoremontilla..
Jussi Roiko

Jussi Roiko (s. 24. huhtikuuta 1983 Kokkola) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä tai puolustaja.
Uransa aikana Roiko pelasi Gamlakarleby Bollklubbin, Oulun Luistinseuran, Enskede IK:n, Vaasan Palloseuran, FF Jaron ja Kokkolan Pallo-Veikkojen joukkueissa. Veikkausliigassa hän debytoi pelatessaan 16. toukokuuta 2007 Jaron riveissä ottelussa FC KooTeePeetä vastaan. Kaiken kaikkiaan hänellä on tilillään 60 ottelua Veikkausliigassa ja niissä hän on viimeistellyt seitsemän maalia.
Damien Touya

 
Damien Michel Touya (s. 23. huhtikuuta 1975 La Rochelle) on ranskalainen miekkailija. Hän sai kesäolympialaisissa 1996 Atlantassa säilän yksilökilpailussa pronssia ja sijoittui lisäksi sen joukkuekilpailussa viidenneksi.
Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä Touya sai säilän joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui sen yksilökilpailussa viidenneksi. Kesäolympialaisissa 2004 Ateenassa hän voitti säilän joukkuekilpailussa kultaa ja jäi sen yksilökilpailussa 20. sijalle.
Anne-Lise ja Gaël Touya ovat Damien Touyan sisaruksia.
Salvatore Sanzo

Salvatore Sanzo (s. 26. marraskuuta 1975 Pisa) on italialainen miekkailija. Hän sai vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä pronssia floretin joukkuekilpailussa ja sijoittui sen yksilökilpailussa viidenneksi.
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Sanzo voitti kultaa floretin joukkuekilpailussa ja sai lisäksi hopeaa sen yksilökilpailussa.
Sanzo kilpaili myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä saaden floretin yksilökilpailussa pronssia.
Kilikian armenialaiskuningaskunta

Kilikian armenialaiskuningaskunta () oli muinainen kuningaskunta Vähässä-Aasiassa. Valtiota on kutsuttu myös Vähä-Armenian ja Pikku-Armenian kuningaskunnaksi. . 
Valtakunta sai alkunsa noin vuonna 1080 Rubenid-dynastiana, ja sitä hallitsi Bagratidin perhe, joka eri aikoina hallitsi Armenian ja Georgian valtaistuimia. Heidän pääkaupunkinsa oli alun perin Tarsus, jonka nimeksi sittemmin tuli Sis (nykyinen Kozan). Kilikia oli vahva Euroopan ristiretkeläisten liittolainen, ja se piti itseään kristikunnan linnakkeena idässä. Mongolit valloittivat samaan aikaan suuria alueita Keski-Aasiassa ja Lähi-idässä, joten armenialaiset Het'um-suvun hallitsijat pyrkivät luomaan armenialaisten ja mongolien liittouman vastustamaan yhteisiä muslimivihollisia, varsinkin mamelukkeja ja paikallisesti danishmendejä. Ristiretkivaltiot hajosivat 1200–1300-luvulla ja mongolit kääntyivät islamiin, jolloin Armenian kuningaskunta jäi ilman alueellisia liittolaisia. Kun mamelukkien säälimättömät hyökkäykset jatkuivat Egyptissä 1300-luvulla, Kilikian Armenian Lusignanin dynastia ajautui sisäiseen uskonnolliseen konfliktiin ja lopulta hajosi vuonna 1375.
Kaupallinen ja sotilaallinen vuorovaikutus eurooppalaisten kanssa toi uusia länsimaisia vaikutteita Kilikian asukkaiden elämään. Aatelisto omaksui Euroopasta muun muassa ritarilaitoksen, pukumuodin ja ranskankielisten arvonimien ja nimien käytön sekä ranskan puhekielenä. Lisäksi Kilikian yhteiskunta siirtyi perinteisestä järjestelmästä lähemmäksi länsimaista feodalismia. Ristiretkeläiset puolestaan veivät takaisin Eurooppaan armenialaista osaamista, kuten vaikutteita armenialaisesta linna- ja kirkkoarkkitehtuurista. Kilikian Armenia menestyi taloudellisesti, ja Ajasin satama toimi idän ja lännen välisen kaupan keskuksena.
Alaskvarkki

Alaskvarkki (engl. down-quark) eli d-kvarkki on alkeishiukkanen ja yksi kuudesta kvarkkityypistä. Muut tyypit ovat (suluissa vaihtoehtoisia nimiä):
Alaskvarkin massa on kaikista kvarkeista toiseksi pienin. Alaskvarkin antihiukkanen on "alas-antikvarkki".
Kuten kaikkien kvarkkien, alaskvarkkien spin on 1/2 ja baryoniluku 1/3. Erityisesti alaskvarkin isospin "I3" on –1/2 ja sähkövaraus –1/3e. Alaskvarkki kuuluu samaan kvarkkiduplettiin ylöskvarkin kanssa.
Alaskvarkit muodostavat yhdessä ylöskvarkkien kanssa protonit, joissa on kaksi ylöskvarkkia ja yksi alaskvarkki sekä neutronit, jotka rakentuvat kahdesta alaskvarkista ja yhdestä ylöskvarkista. Alaskvarkki kuuluu rakennusosasena myös useisiin lyhytikäisiin hadroneihin. Se on yksi kolmesta alkuperäisen kvarkkimallin vuonna 1964 ennustamasta kvarkista.
Alaskvarkkien massa on toiseksi pienin kaikista kvarkeista (4,1–5,8 MeV). Niitä pienempiä ovat vain ylöskvarkit (1,7–3,3 MeV). Muut kvarkkityypit ovat kymmeniä tai jopa tuhansia kertoja näitä kvarkkeja massiivisempia.
Vakka

Vakka on perinteinen rasia, purkki tai lipas, yleensä puinen, lieriömäinen ja pyöreäkantinen, jota käytetään nykyään usein koriste-esineenä tai säilytysrasiana. Isompi vakka voi muistuttaa tynnyriäkin. Vakka on myös historiallinen viljamitta. Vakkaa (bushel) käytetään edelleen viljamäärän mittana maailmalla. Vakka-sana on osana Vakka-Suomen nimessä. Nimensä Vakka-Suomi sai siellä tuotetuista vakoista, kousista ja muista astioista. Vakka-Suomen kousat tunnettiin laajalti itämeren piirissä jo keskiajalla.
Vakkaa käytettiin vakkajuhlissa astiana, jossa uhriantimet toimitettiin ukkosen jumalalle.
Vakka on usein tehty haavasta.
Robert Longo

Robert Longo (s. 7. tammikuuta 1953) on yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän tekee esittäviä aggressiivissävyisiä teoksia. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvulla ”Men in the Cities” -sarjastaan, joka kuvasi siististi pukeutuneita liikemiehiä, jotka vääntelehtivät tunnetilojen vallassa.
Longon usein vääristyneitä, erikoisissa asennoissa olevia ihmisfiguureja kuvaavat teokset pohjautuvat tiedotusvälineiden kuviin. Longon sanotaan tuovan esiin median väkivaltaisen luonteen.
Longo on myös ohjannut William Gibsonin novelliin perustuvan elokuvan "Johnny Mnemonic – kuoleman kuriiri", joka sai ensi-iltansa vuonna 1995.
Longon vaimo on saksalainen näyttelijä Barbara Sukowa. Longon teoksia sarjasta ”Men in the Cities” on Patrick Batemanin asunnon sisustuksena elokuvassa "Amerikan psyko" (2000).
Joseph Kosuth

Joseph Kosuth (s. 1945) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija ja johtava käsitetaiteilija. Kosuthin teokset rakentuvat usein teksteistä ja ne pyrkivät rikkomaan perinteisen esteettisyyden. Hänen tunnetuimpia teoksiaan on "One and Three Chairs".
Kosuth sai vuonna 1968, 23-vuotiaana Cassandra-säätiön stipendin. Valitsijana oli Marcel Duchamp, joka kuoli viikon kuluttua.
Mogi das Cruzes

Mogi das Cruzes on kunta Brasiliassa. Se kuuluu São Paulon osavaltion metropolialueeseen. Kunnan asukasluku oli 387 779 vuonna 2010.
Tunnettuja henkilöitä.
Jalkapalloilija Neymar ja tennispelaaja João Souza ovat kotoisin kaupungista.
Emilio Bulgarelli

Emilio Bulgarelli (15. helmikuuta 1917 Reggio di Calabria – 2. helmikuuta 1993 Napoli) oli italialainen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen. Hän oli puolustaja ja pelasi suurimman osan urastaan RN Napolille (sekä ennen että jälkeen toisen maailmansodan). Lisäksi hän pelasi Canottieri Olonalle.
Bulgarelli oli mukana voittamassa Euroopan-mestaruutta (1947) ja kuutta Italian-mestaruutta.
Kárpathos (kunta)

Kárpathos ( eli Δήμος Καρπάθου, "Dímos Karpáthou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kárpathos-Kásoksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 324,1 neliökilometriä ja väkiluku 6 226 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kárpathoksen kaupunki eli Pigádia.
Kárpathoksen kunta sijaitsee Egeanmeren saarilla, Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Kásoksen ja Ródoksen saarten välissä. Kunta käsittää koko Kárpathoksen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat Astakidonísian saaret eli Astakída, Astakidópoulo eli Atsakidópoulo, Chténi ja Siál, sekä saaret Áfoti, Ammoúdi, Charkiás, Despotikó, Diakóftis, Gaïdouronísi, Megálo Trístomo, Mikró Trístomo, Moíra, Nisí, Nisierós, pohjoisrannikon Prasonísi, itärannikon Prasonísi, Saría, Sókastro ja Xóplakes. Saaret kuuluvat Dodekanesian saariryhmään.
Nykyinen Kárpathoksen kunta muodostui, kun Kárpathos ja Ólympos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kárpathoksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Chamilín saari ja Divoúnian saaret kuuluivat Kárpathoksen kuntaan ja sen Ólympoksen kunnallisyksikköön vuoteen 2013, ja esiintyvät siksi kunnan osina vielä vuoden 2011 väestönlaskennassa. Vuodesta 2013 ne kuuluvat Kásoksen kuntaan.
Henri Järviniemi

Henri Järviniemi (s. 18. elokuuta 1989 Kotka) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC KTP:tä. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta pystyy pelaamaan oikeana laitapuolustajana tai puolustavana keskikenttäpelaajana.
Veikkausliigassa Järviniemi debytoi 30. kesäkuuta 2008 ottelussa FF Jaroa vastaan. Hän on toiminut myös joukkueensa kapteenina ja ollut useamman vuoden sen runkopelaajia. Järviniemi allekirjoitti helmikuussa 2015 jatkosopimuksen, jossa on optio myös yhdestä lisäkaudesta.
Loch Nessin salaisuus 2

Loch Nessin salaisuus 2 (, suomeksi myös nimellä Loch Nessin salaisuus jakso 2) on vuonna 2010 valmistunut saksalainen koko perheen seikkailuelokuva, joka on jatkoa elokuvalle Loch Nessin salaisuus. Elokuvan aiheena on Loch Nessin hirviö.
Juoni.
Elokuva kertoo pienestä Tim-pojasta, jonka äiti kuoli autokolarissa, kun hän lähti hakemaan sairastuneelle pojalleen lääkettä. Kun Tim isineen lähtee Skotlantiin, kukaan ei usko Timin isän löytävän Loch Nessin hirviötä mistään. Niinpä Tim lähtee etsimään Nessietä todistaakseen, että hänen isänsä on oikeassa. Juuri samaan aikaan eräs metsästäjäporukka lähti etsimään Loch Nessiä. Heidän apurinsa oli saanut varastettua Timiltä Loch Nessin järvelle vievän kartan, mutta ei aio antaa sitä muille, vaan pitää sen salaperäisesti itsellään Tämä alkaa jo herättää pieniä epäilyksiä muissa miehissä, ja he pitävät apuriaan silmällä.
Tarina huipentuu siihen kun jokainen metsästäjäporukan jäsen saa surmansa salaperäisesti matkan aikana ja viimeisiksi jäävät eräs nainen ja mies, joka oli saanut varastettua kartan. Kun nainen joutuu hengenvaaraan ja hänen henkensä riippuu vain tuosta salaperäisestä miehestä, hän tajuaa että tuo mies oli surmannut muut ja aikoo surmata naisenkin, koska hän haluaa itse Loch Nessin löytöpalkkion. Lopussa kumminkin Tim saa surmautettua miehen ja todistettua Nessien olemassaolon. Palkkioksi hän saa Nessien munan huolehdittavakseen.
Barbara Kruger

Barbara Kruger (s. 1945) on yhdysvaltalainen taidemaalari, installaatio- ja käsitetaiteilija. Monet työt liittyvät feministiseen taiteeseen. 
Kruger tekee teoksia usein rakennusten seinille, julkisiin tiloihin ja kadulle. Työt perustuvat usein valokuviin, mainoksiin tai uutiskuviin. Kuvaan liittyy käsitteellinen iskulause, joka kyseenalaistaa mainosten ja propagandan kieltä. Teosten väriasteikko on usein musta-puna-valkoinen poliittisen ja demagogisen kuvan perinnettä seuraillen. Tekstityypeistä hän suosii futuraa ja helveticaa. Tavallisia sanoja teksteissä ovat pronominit kuten "you", "your", "I", "we" ja "they".
Tekstit esittävät kysymyksiä feminismiin, konsumerismiin, yksilön itsemääräämisoikeuksiin ja toiveisiin liittyen, esimerkiksi “I shop therefore I am” tai “Your body is a battleground."
Palio di Siena

Palio di Siena on laukkakilpailu, joka järjestetään kaksi kertaa vuodessa, 2. heinäkuuta ja 16. elokuuta, Piazza del Campo -aukiolla Sienassa Italiassa. Siinä kilpailevat Sienan 17 kaupunginosaa, "contradaa", joista kutakin edustaa yksi osallistuja.
Laukkakilpailuun liittyy paljon oheistoimintaa, kuten esimerkiksi kirkollisia tapahtumia, ulkona pidettäviä juhlapäivällisiä ja paraateja.
Voikalat

Voikalat (Stromateidae) on makrillikalojen lahkoon (Scombriformes) luettu kalaheimo. Sen lajeja tavataan lämpimistä valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Voikalojen heimoon kuuluu kolme sukua ja 21 lajia, muiden muassa hopeavoikala ("Pampus argenteus"), amerikanvoikala ("Peprilus triacanthus") ja sinivoikala ("Stromateus fiatola"). Voikalat ovat pieniä tai keskikokoisia kaloja ja niiden maksimipituus on yleensä noin 30 cm. Ruumiinmuodosltaan ne ovat hyvin litteitä ja korkearuumiisia kaloja. Selkäeviä on yksi ja se on pitkä. Myös peräevä on pitkä. Pyrstöevä on haarautunut ja aikuisilta voikalalajeilta puuttuu vatsaevät, rintaevät ovat sen sijaan eräillä lajeilla melko kookkaat. Voikalojen suu ja hampaat ovat pienikokoiset. Väritykseltään voikalojen heimon lajit ovat tyypillisesti harmaita tai sinisiä ja ruumiissa voi olla myös sinertäviä pilkkuja. 
Levinneisyys ja elintavat.
Voikalalajeja tavataan lämpimistä vesistä Pohjois- ja Etelä-Amerikan rannikolta, Afrikan länsirannikolta ja indopasifiselta merialueelta. Ne kuitenkin puuttuvat Intian valtameren ja Tyynenmeren lounaisosista. Voikalat elävät suurina parvina lähellä rannikkoa ja toisinaan niitä tavataan myös jokien suistoista murtovesistä. Varsinkin nuoret kalat seuraavat usein meduusoja. Monet lajit ovat hyviä ruokakaloja, mutta niiden merkitys kaupallisesti ei ole kovin suuri.
Salvatore Gionta

Salvatore Gionta (22. joulukuuta 1930 Formia – heinäkuu 2025) oli italialainen vesipalloilija. Hän oli mukana saamassa pronssia kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä ja voitti sitten joukkueineen kultaa kesäolympialaisissa 1960 Roomassa.
Frittata

Frittata on italialainen munakkaan tapainen munapohjainen ruokalaji. Se muistuttaa espanjalaista "tortillaa" . Se voidaan valmistaa ilman täytettä tai käyttää täytteenä lihaa, juustoa, vihanneksia tai pastaa, ja se maustetaan usein mausteyrteillä. Frittata di cipollessa on sipulia.
Frittata di maccheroni on tunnettu makaronilaatikko, johon käytetään spagettia, ja siinä voi olla myös tomaattia.
Lisäkkeet paistetaan paistinpannulla ennen kuin munamaito kaadetaan niille. Ruokalaji voidaan paistaa valmiiksi liedellä tai uunissa, ja se voidaan kääntää tai jättää kääntämättä.
Frittata tarjoillaan usein leikattuna lohkoiksi pizzan tapaan.
"Frittata" vastaa iranilaista ruokalajia "kookoo". Siitä on olemassa muunnelmia esimerkiksi "kuku sabzi" (yrttifrittata) ja "kuku sibzamini" (perunafrittata).
Italian sana "frittata" johtuu sanasta "fritto", joka on partisiipin perfekti "paistamista" merkitsevästä sanasta "friggere",
Italian ulkopuolella "frittataa" on pidetty 1950-luvun puoliväliin munakkaana, mutta viime vuosikymmeninä sitä on ruvettu pitämään omana ruokalajinaan, jota Delia Smith kutsuu "italialaiseksi versioksi avoimesta munakkaasta".