Fredrik (Yorkin ja Albanyn herttua)

Frederick Augustus, Yorkin ja Albanyn herttua (16. elokuuta 1763 St Jamesin palatsi, Lontoo – 5. tammikuuta 1827 Rutland House, Lontoo) oli Ison-Britannian kuningas Yrjö III:n toiseksi vanhin poika ja sotamarsalkka. 
Hän toimi komentajana Ranskan vallankumoussotien aikana sekä Ison-Britannian armeijan ylipäällikkönä Napoleonin sotien aikana vuosina 1798–1809 ja 1811–1827.
Suku ja koulutus.
Frederickin vanhemmat olivat kuningas Yrjö III ja kuningatar Charlotte. Hänellä oli 14 sisarusta. Hänen veljiään olivat Iso-Britannian ja Irlannin kuninkaat Yrjö IV sekä Vilhelm IV; Ernest Augustus, Hannoverin kuningas; Sussexin herttua Augustus Frederick ja Adolphus, Cambridgen herttua sekä Edvard, Kentin ja Strathearnin herttua. Hänen sisariaan olivat Charlotte oli Württembergin kuningatar sekä Mary, Gloucesterin ja Edinburghin herttuatar.
Yrjö III päätti, että hänen toiseksi vanhin poikansa lähtisi sotilasuralle ja nimitti hänet everstiksi vuonna 1780. Vuosina 1781–1787 prinssi Frederick asui Hannoverissa, jossa hän opiskeli yhdessä nuorempien veljiensä, prinssi Edvardin, prinssi Ernest Augustuksen, prinssi Augustuksen ja prinssi Adolphuksen kanssa Göttingenin yliopistossa.
Hänet nimitettiin 2. hevosgrenadierikaartin everstiksi 26. maaliskuuta 1782 ennen kuin hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 20. marraskuuta 1782. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 27. lokakuuta 1784 ja nimitettiin Coldstream Guardsin everstiksi 28. lokakuuta 1784.
Yorkin ja Albanyn herttua.
Isänsä vaikutuksen ansiosta Frederick valittiin vuonna 1764 vain yksivuotiaana Osnabrückin ruhtinaspiispaksi, minkä aseman hän säilytti vuoteen 1803. Hän sai Yorkin ja Albanyn herttuan arvon vuonna 1784. Frederick muutti Saksasta Englantiin vuonna 1787. Hänen isänsä suosi häntä vanhemman veljen, kruununprinssi Georgen kustannuksella.
Sotilasura.
Vuonna 1793 Frederick nimitettiin Hollannissa sotineen englantilais-hannoverilaisen armeijan komentajaksi. Yhdessä itävaltalaisten kanssa hän sai aluksi joitain voittoja Ranskan armeijasta Flanderissa, mutta kärsi tappion Hondschootessa syyskuussa 1793 sekä Tournaissa toukokuussa 1794 ja joutui sen seurauksena perääntymään Belgian halki. Palattuaan Englantiin vuonna 1795 hänet kuitenkin ylennettiin sotamarsalkaksi ja nimitettiin kolme vuotta myöhemmin armeijan ylipäälliköksi.
Vuonna 1799 Frederick johti uutta hyökkäystä Hollantiin, tällä kertaa venäläisten tuella. Hän kuitenkin kärsi jälleen tappion ranskalaisille Bergenin taistelussa 19. syyskuuta ja Castricumin taistelussa 6. lokakuuta, ja joutui 18. lokakuuta allekirjoittamaan Alkmaarin sopimuksen, jossa sitoutui vetämään joukkonsa pois Hollannista. Myöhemmin Frederick kuitenkin sai ylipäällikkönä myös hyödyllistä aikaan tukiessaan David Dundasin ajamia armeijan uudistuksia ja vastustaessaan suosikkijärjestelmää upseeriylennyksissä. Hän myös perusti Lontoon Chelseaan Duke of York’s School -sotilasakatemian. Frederick joutui eroamaan ylipäällikön tehtävistä vuonna 1809, kun paljastui, että hänen rakastajattarensa Mary Anne Clarke oli myynyt rahasta upseereille lupauksia ylennyksistä. Alahuone vapautti herttuan syytteistä ja hän sai palata virkaansa vuonna 1811.
Kruununperijä.
Yrjö III:n kuoltua vuonna 1820 Frederickistä tuli ensimmäinen kruununperimysjärjestyksessä, sillä hänen kuninkaaksi nousseen veljensä Yrjö IV:n ainoa lapsi prinsessa Charlotte Augusta oli kuollut jo vuonna 1817. Frederick sai taakseen jyrkkien konservatiivien tuen esiintyessään katolilaisten emansipaation johtavana vastustajana. 
Yorkin ja Albayn herttua Frederick kuoli 63-vuotiaana sydänvaivojen aiheuttamaan ödeemaan tammikuussa 1827 Rutlandin jaarlin omistamassa Rutland Housessa, kolme vuotta ennen veljeään ehtimättä periä kruunua.
Avioliitto.
Frederick avioitui Charlottenburgin linnassa Berliinissä 29. syyskuuta 1791 ja uudelleen 23. marraskuuta 1791 Buckinghamin palatsissa, pikkuserkkunsa serkun Preussin prinsessa Frederica Charlotten (Friederike Charlotte Ulrike Katharina, 1767–1820) kanssa. Hänen vanhempansa olivat kuningas Fredrik Vilhelm II:n ja tämän ensimmäinen puoliso, serkku kruununprinsessa Elisabeth Christine Ulrike von Braunschweig-Wolfenbüttel, joiden ainoa lapsi hän oli. 
Liitto osoittautui onnettomaksi, oli lapseton vielä kolmen vuoden jälkeen ja päättyi asumuseroon vuonna 1794. Herttuatar Frederica Charlotte asettui Oatland Parksin maalaiskartanoon Weybridgeen, jossa hän eli eksentrisesti kissojen, koirien ja apinoiden kanssa harrastaen suuripanoksisia uhkapelejä aina kuolemaansa asti.
Perintö.
Vuonna 1785 perustettu Frederictonin kaupunki Kanadassa on nimetty herttua Fredricekin mukaan. Myös Australiassa sijaitsevan Albanyn kaupungin alkuperäinen nimi Frederickstown viittasi häneen.
Lontoon St James’s -kaupunginosassa lähellä The Mall -katua on Frederickin muistoksi vuonna 1833 pystytetty muistopylväs Duke of York Column. Sen huipulla on häntä esittävä patsas, jonka on toteuttanut kuvanveistäjä Richard Westmacott.