tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Armenianjättiputki

Armenianjättiputki ("Heracleum sosnowskyi") on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se kuuluu kaukasian- ja persianjättiputken ohella jättiputkiin eli jättiputkiryhmään, jonka lajien erottaminen toisistaan on vaikeaa.
Laji on säädetty haitalliseksi vieraslajiksi koko EU:n alueella, ja siksi sen maahantuonti, kasvatus, myynti ja muu hallussapito sekä ympäristöön päästäminen on kielletty.
Ulkonäkö ja koko.
Armenianjättiputki on monokarppinen eli kerran kukkiva monivuotinen ruoho, joka kuolee kukittuaan. Se on yleensä yksivartinen ja varsi saattaa olla jopa viisi metriä korkea. Sen lehdet ovat muuntelevia, ja niiden muoto voi vaihdella typäköistä ja leveänpuoleisista lehtiliuskoista kapeisiin ja teräväkärkisiin. Lehtilapa voi olla jopa metrin levyinen. Kukan teriö säteittäinen, valkoinen. terä- ja verholehtiä yleensä viisi. Heteitä on viisi. Emiö yhdislehtinen, kaksivartaloinen, kaksiluottinen. Kukinto on kerrannaissarja, jossa on pienempiä sarjoja 50–120. Pääsarjan suojuslehdet varisevat aikaisin. Kukkii elo-syyskuussa. Sen hedelmä on 9–11 mm pitkä kaksilohkoinen matalaharjuinen lohkohedelmä. Se voi tuottaa jopa 50 000 siementä.
Muutoin se muistuttaa ulkoasultaan suuresti yleisintä kaukasianjättiputkea ja sitä harvinaisempaa persianjättiputkea. Suomen luonnossa kasvaa myös alkuperäisiä isoja sarjakukkaiskasveja, mutta ne ovat selvästi jättiputkia pienempiä.
Levinneisyys.
Armenianjättiputken alkuperäinen kasvualue sijaitsee Koillis-Turkissa ja Kaukasiassa.
Kasvin levinneisyys Suomessa tunnetaan huonosti, mutta sitä arvellaan kuitenkin olevan melko paljon tiedettyä enemmän. Venäjällä ja Virossa se on laajasti levinnyt.
Elinympäristö.
Armenianjättiputki viihtyy aurinkoisilla alueilla, ja sen torjuntakeinoksi onkin kaavailtu joskus metsittämistä.
Käyttö.
Armenianjättiputkea kehitettiin Euroopassa ja Neuvostoliitossa toisen maailmansodan jälkeen karjalle rehukasviksi. Se sopi kuitenkin huonosti rehuksi, koska kasveja syöneiden eläinten maitoon ja lihaan tuli sivumakua. Vuonna 1957 sitä löydettiin ensimmäisen kerran Virosta, jossa sitä kasvaa nykyisin yleisesti maaseudun karjatilojen läheisyydessä.
Home Sweet Home (romaani)

Home Sweet Home on Pekka Aittakummun kirjottama romaani, joka julkaistiin toukokuussa 2017. Romaanin kustantajan, Arktisen Banaanin, mukaan se on ensimmäinen Suomessa julkaistu hometaloromaani. Home Sweet Home kertoo Rajalan perheestä, joka tietämättään ostaa hometalon.
Vastaanotto.
Talotekniikka-lehden mukaan Home Sweet Home -romaanissa on hyvän tarinaniskijän tragikoominen, sisäilmaongelmista kärsiviä syvästi ymmärtävä ote. Arkkitehti-lehti arvioi, että romaanissa huumori ja kevyt ote toimivat hyvin yhteen vakavan aiheen kanssa.
Sanomalehti Kalevan mukaan teos on tärkeä puheenvuoro ja tuo elämänmakuisesti esille monen ihmisen kokemukset. "Aittakumpu kirjoittaa myötäelävästi ja hauskasti, teksti juoksee jouhevasti eteenpäin."
Jyväskylän maaseurakunta

Jyväskylän maaseurakunta oli yksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnista, joka yhdistyi vuonn 2009 Jyväskylän kaupunkiseurakunnan ja Korpilahden seurakunnan kanssa Jyväskylän seurakunnaksi. 
Historia.
Jyväskylä mainittiin rukoushuonekuntana 1660, tästä rukoushuonekunnasta tuli Laukaan kappeli 1693, ja edelleen erillinen seurakunta 1856. Seurakunnan vanha kirkko valmistui 1775. Alue oli Jyväskylän kirkonkylä, kunnes vuonna 1837 sinne perustettiin Jyväskylän kaupunki. Siitä lähtien kun Jyväskylän maalaiskunta perustettiin 1868, Jyväskylän seurakunta, sittemmin nimellä Jyväskylän maaseurakunta, käsitti Jyväskylän maalaiskunnan koko alueen. Aluksi seurakuntaan kuului myös Jyväskylän kaupunki, mutta 1880 kaupunki erotettiin Jyväskylän kaupunkiseurakunnaksi ja siihenastinen Jyväskylän seurakunta sai nimen Jyväskylän maaseurakunta. Sitä mukaa kun osia Jyväskylän maalaiskunnasta liitettiin Jyväskylän kaupunkiin, liitettiin vastaavasti osia Jyväskylän maaseurakunnasta Jyväskylän kaupunkiseurakuntaan, tosin osa kyseisistä seurakunnallisista alueliitoksista tapahtui hieman myöhemmin kuin vastaavat kunnalliset alueliitokset. Myös pääosa Toivakan seurakunnasta erotettiin Jyväskylän maaseurakunnasta. Toisaalta Jyväskylän maaseurakuntaan liitettiin osia Laukaan seurakunnalta vastaavasti kuin Jyväskylän maalaiskuntaan liitettiin osia Laukaasta. Jyväskylän maaseurakunnan edellä mainittu kirkko meni huonoon kuntoon ja purettiin vuonna 1888. Seuraava maaseurakunnan kirkko paloi 1918, ja sen korvasi Elsi Borgin suunnittelema Taulumäen kirkko vuonna 1929. Taulumäen kirkko pysyi Jyväskylän maaseurakunnan kirkkona siitä huolimatta, että vuoden 1943 alussa tapahtuneessa alueliitoksessa, joka vastasi vuoden 1941 kunnallista alueliitosta, se jäi kaupunkiseurakunnan alueelle. Myös Jyväskylän maaseurakunnan hautausmaa oli kaupungin ja kaupunkiseurakunnan alueella. Seurakunnan olemassaolon loppuaikoina seurakunnalla oli muitakin kirkkoja kuin Taulumäen kirkko: Antti Eskelisen suunnittelema 1978 valmistunut Palokan kirkko, Armas Lehtisen suunnittelema virallisesti maaliskuussa 1954 käyttöön otettu Vaajakosken kirkko sekä 1957 valmistunut, Olavi Kivimaan suunnittelema Tikkakosken kirkko. 
Kun Jyväskylän kaupunki- ja maaseurakunta sekä Korpilahden seurakunta yhdistyivät vuoden 2009 alussa, tuli kaupunkiseurakunnan viimeisestä kirkkoherrasta Jukka Keskitalosta Jyväskylän seurakunnan ensimmäinen kirkkoherra mutta Taulumäen kirkosta Jyväskylän seurakunnan pääkirkko. 
Lähteet.
Jyväskylän maalaiskunnan kirja (1977), Jussi T. Lappalaisen kirjoitus pitäjän synty ja aluemuutokset
The Killersin diskografia

Tämä on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Killersin diskografia.
Studioalbumit.
Listasijoitusten lähde:
Seaham

Seaham (aikaisemmin Seaham Harbour) on noin asukkaan kaupunki ja kunta "(civil parish)" County Durhamin muodollisessa kreivikunnassa ja yhtenäishallintopiirissä Koillis-Englannissa.
Vanhasta saksikylästä on enää jäljellä Pyhän Neitsyt Marian kirkko, jonka rakennuttamiseen kuningas Athelstan antoi luvan vuonna 930. Vuonna 1155 Seaham siirtyi kartanon läänitysmaihin. Milbanket myivät 1821 Daldenin ja Seahamin tilat Londonderryn markiisille Charles Stewartille. Londonderryt alkoivat kehittää Seahamista satamakaupunkia ja aloittivat sataman rakentamisen 1828. He rakennuttivat kaupunkiin junaradan ja rupesivat kuljettamaan satamasta hiiltä. Kaupunkiin perustettiin myös kirkkoja ja kouluja. Vuonna 1851 yli 30 prosenttia kaupungin miehistä työskenteli vesiliikenteeseen liittyvissä ammateissa.
Seahamin teollisuus kukoisti aina 1880-luvulle. Vuonna 1880 Seahamin hiilikaivoksessa tapahtui räjähdys, jossa kuoli 164 kaivosmiestä. Paikallinen masuuni lopetti toimintansa 1885, Raintonin kaivos 1896, ja samaan aikaan satama alkoi käydä liian pieneksi uusille isommille höyrylaivoille. Laskukautta seurasi pian uusi teollisuuden nousukausi, kun Charles Vane-Tempest-Stewart perusti kaupunkiin muun muassa kaivosyhtiö Londonderry Collieriesin. Samalla satamaa suurennettiin. Asukasluku kasvoi: se oli 15 000 vuonna 1911, kun se oli ollut 10 000 vuonna 1900. Seaham tunnettiin pitkään kaivoskaupunkina, mutta viimeinen kaivos lopetti siellä 1992.
James S. A. Corey

James S. A. Corey on tieteiskirjailijoiden Daniel Abraham ja Ty Franck käyttämä salanimi. 
Tuotanto.
Tuotantoon kuuluu "Expanse-"kirjasarja, johon perustuu "Expanse-"televisiosarja.
Sarjaan kuuluva "Leviathan Wakes" on ollut ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkinnon saajaksi.
The Strokesin diskografia

Tämä on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin diskografia.
Studioalbumit.
Listasijoitusten lähde:
Ty Franck

Ty Franck (s. 18. toukokuuta 1969) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka yhdessä Daniel Abrahamin kanssa julkaisee salanimellä James S. A. Corey.
Franck on yhdessä Abrahamin kanssa julkaissut "Expanse-kirjasarjaa" ja ovat mukana myös kirjasarjan pohjalta tehtävän "Expanse-televisiosarjan" teossa.
Syyria Turkvision laulukilpailussa

Syyria on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2015
Historia.
2015.
Turkmenistan osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2015 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Istanbulissa Turkissa. Edustajaksi valittiin Adil Şan kappaleella "Geliş". Finaalissa hän sai 165 pistettä ja sijoittui viidenneksi.
Länsi-Teiskon rukoushuone

Länsi-Teiskon rukoushuone on Ylöjärven seurakunnalle kuuluva kirkko/rukoushuone entisen Kurun kunnan Länsi-Teiskossa, noin 37 kilometriä Ylöjärven kirkolta. Kurun kirkolle matkaa on vajaa 20 kilometriä.
Länsi-Teisko liittettiin Teiskosta osaksi Kurua vuonna 1954. Kulmakunnan asukkaat olivat puuhanneet omaa kirkkoa jo 1920-luvulla. Viereinen hautausmaa perustettiin vuonna 1924, jolloin rakennettiin myös sen viereinen kappeli. Kellotapuli rakennettiin korkean kallion laelle vuonna 1928. Kirkon rakentamista vauhdittamaan perustettiin Länsi-Teiskon Kirkkoyhdistys vuonna 1948 ja vuonna 1959 toimitettiin rakennuspuiden keräys alueen taloilta. Kirkon suunnittelutyö annettiin arkkitehti Mikael Nordenswanin tehtäväksi. Projekti kuitenkin keskeytyi rahojen loppumisen vuoksi. Kirkon sijaan päätettiin rakentaa vähäisempi rukoushuone, jonka piirustukset laati Martti Peltomaa. Piispa Erkki Kansanaho vihki rakennuksen 29. syyskuuta 1966. Seuraavana vuonna kirkkoyhdistys lahjoitti kaikki varansa ja kiinteän omaisuutensa Kurun seurakunnalle.
Sandžak Turkvision laulukilpailussa

Sandžak on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2015
Historia.
2015.
Sandžak osallistui ensimmäistä kertaa vuoden 2015 Turkvision laulukilpailuun, joka pidettiin Istanbulissa Turkissa. Edustajaksi valittiin Almedin Varošanin kappaleella "Trag". Finaalissa hän sai 140 pistettä ja sijoittui viidenneksitoista.
Hammassuoja

Hammassuoja on U:n mallinen muovikappale, joka estää hampaita kolahtamasta yhteen ja täten suojaa hammasvaurioiden syntymistä. Urheilussa hammassuojia käytetään suojaamaan hampaita kontaktilajeissa. Suoja muotoillaan käyttäjälleen sopivaksi. Hammassuojan tulisi pysyä paikoillaan myös suun ollessa auki.
Ominaisuudet.
Hammassuoja muotoillaan aina yksilöllisesti. Kaupasta ostettavia muovisia hammassuojia muotoillaan asettamalla ne hetkeksi kuumaan veteen, jonka jälkeen ne asetetaan ylähampaisiin. Suoja muotoutuu istuvaksi imemällä ilma suojan ja hampaiden välistä pois ja painelemalla kielellä suoja tiukasti kiinni ikeniä vasten. Muotoilun voi tarpeen tullen toistaa lämmittämällä hammassuoja uudelleen. 
Hampaista otettavan muotin avulla tehty hammassuoja on huomattavasti kalliimpi kuin kaupasta ostettu. Uniikit hammassuojat ovat käyttäjäystävällisempiä ja suojaavat edestä tulleita iskuja paremmin. Hampaiden muotin pohjalta tehtyä suojaa suositellaan aikuisille käyttäjille, joiden hampaisto ei enää kehity.
Eero Haapala (jalkapalloilija)

Eero Mikael Haapala (s. 28. huhtikuuta 1996 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2017 Uudenmaan Nelosessa pelaavaa FC Espoon reservijoukkuetta. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Haapala on aiemmin urallaan pelannut kasvattajaseuransa FC Hongan riveissä muun muassa Veikkausliigaa.
Varhainen ura.
Haapala aloitti uransa espoolaisessa FC Kasiysissä 6-vuotiaana. Pelattuaan seurassa kaksi vuotta hän siirtyi FC Honkaan.
FC Honka.
Haapala edusti juniorivuosinaan FC Honkaa muun muassa B- sekä A-poikien SM-sarjoissa. Lisäksi hän pelasi Kakkosta Pallohongan paidassa kausina 2013–2015.
Pääsarjatasolla Haapala debytoi 31. elokuuta 2014 kotiottelussa Vaasan Palloseuraa vastaan. Ottelu päättyi FC Hongan 1–2-tappioon, ja Haapala pelasi ottelussa 44 minuuttia.
Haapala pääsi edustusjoukkueen mukaan toistamiseen 14. syyskuuta Rovaniemen Palloseuran vieraana. Rovaniemen keskuskentällä pelattu ottelu päättyi isäntien 2–1-voittoon. Haapala vaihdettiin ottelussa kentälle ensimmäisen puoliajan loppupuolella.
FC Honka sijoittui Veikkausliigassa 11:nneksi ja säilytti sarjapaikkansa. Seuralla ei kuitenkaan ollut resursseja hakea liigalisenssiä seuraavalle kaudelle, ja FC Hongan edustusjoukkueen vuodet Veikkausliigassa päättyivät. Edustusjoukkue aloitti kauden päätteeksi yhteistyön liikuntapalveluyritys Esportin kanssa, ja sai farmijoukkueensa sarjapaikan Kakkosesta seuraavalle kaudelle.
Kaudella 2015 Haapala esiintyi neljässä edustusjoukkueen ottelussa, joista kolmessa hän pelasi täydet minuutit. Kausi päättyi espoolaisten osalta suureen pettymykseen, sillä ylivoimaisesta lohkovoitostaan huolimatta joukkue hävisi Ykkösen nousukarsinnassa Kokkolan Palloveikoille yhteismaalein 1–2.  
Haapala teki todellisen läpimurron edustusmiehistöön kaudella 2016. Hän pelasi kahdeksassa Kakkosen ottelussa, ja viimeisteli niissä kaksi maalia. Kausi jäi kuitenkin lyhyeksi, sillä Haapala aloitti varusmiespalveluksen Kaartin jääkärirykmentissä 4. heinäkuuta 2016, eikä pelannut sittemmin edustusjoukkueen otteluissa.
FC Espoo.
Haapala siirtyi FC Espoon reservijoukkueeseen tammikuussa 2017. Hän on pelannut Uudenmaan Nelosessa 12 sarjaottelussa, ja onnistunut maalinteossa kahdeksan kertaa.  
Muuta.
Haapala edusti Kaartin jääkärirykmenttiä sotilaiden SM-kilpailuissa Tampereella 23.–26. elokuuta 2016. Kaartin jääkärirykmentti voitti turnauksen finaalissa Karjalan lennoston lukemin 2–0, ja juhli kultaa häviämättä otteluakaan.
Cobden–Chevalierin kauppasopimus

Cobden–Chevalierin kauppasopimus on vuonna 1860 Ison-Britannian ja Ranskan välillä solmittu sopimus, jonka niin sanottu suosituimmuuslause edisti merkittävästi vapaakauppaa ja alhaista tullisuojelua.
Suosituimmuuslausekkeen (most favored nation clause) soveltaminen laajeni pian eri valtioiden välisiin kauppasopimuksiin. Se on siitä lähtien ollut keskeinen ulkomaankauppapoliittinen väline.
Lausekkeen mukaan maan A maalle B myöntämä suosituimmuusasema merkitsee, että jos maa A antaa jonkin kauppaedun, yleensä tullialennuksen, maalle C, tämä etu koskee siten ilman eri sopimusta myös maan B tuotteita.
Vuoteen 1908 mennessä Isolla-Britannialla oli tällainen sopimus jo 46 valtion kanssa, ja se käsitti myös siirtomaissa valmistettuja tuotteita. Saksalla ja Ranskalla oli sopimuksia jonkin verran vähemmän.
Turkvision laulukilpailu 2015

Turkvision laulukilpailu 2015 () oli järjestyksessään kolmas Turkvision laulukilpailu. Se järjestettiin Istanbulissa, Turkissa 19. joulukuuta 2015. Siihen osallistui 21 maata tai aluetta, joissa asuu paljon turkkilaisia tai puhutaan turkkilaista kieltä. Sandžak ja Syyria osallistuivat kilpailuun ensi kertaa. Kosovo, Pohjois-Kypros sekä Valko-Venäjä palasivat kilpailuun vuoden tauon jälkeen. Sen sijaan Baškortostan, Hakassia, Kabardi-Balkaria ja Karatšai-Tšerkessia, Krim, Moskovan alue, Sahan tasavalta, Tatarstan, Turkmenistan sekä Tuva vetäytyivät kilpailusta.
Tapahtumapaikka.
22. marraskuuta 2014 ilmoitettiin, että vuoden 2015 Turkvision laulukilpailu tultaisiin järjestämään Maryssa, Turkmenistanissa. Kuitenkin 21. helmikuuta 2015 ilmoitettiin että isäntäkaupunki vaihtuisi Marysta pääkaupunki Ašgabatiin. Vuoden 2015 elokuun lopussa ilmoitettiin kuitenkin, että kilpailu siirrettäisiin Turkin Istanbuliin. 
Yahya Kemal Beyatli Cultural Centre valittiin vuoden 2015 kilpailun tapahtumapaikaksi. Tapahtumapaikan kapasiteetti on 10 000 ihmistä.
Formaatti.
Tosin kuin kaksi edellistä vuotta vuoden 2015 kilpailu koostui pelkästä 19. joulukuuta järjestetystä finaalista. Kaikki 21 osallistujaa kilpailivat finaalissa, josta yksi julistettiin voittajaksi.
Maiden raatilaiset.
Jokaista maata edusti yksi raatilainen:
Osallistujat.
Kilpailuun osallistui 21 valtiota ja aluetta.
Museoiden yö

Museoiden yö on Keski-Euroopasta lähtöisin oleva kulttuuritapahtuma, jossa jonkin kaupungin tai alueen museot ovat avoinna yömyöhään. Museoiden lisäksi mukana voi olla myös muita instituutioita ja kulttuurikohteita. Kohteisiin on joko ilmainen sisäänpääsy tai niillä on käytössä yhteinen pääsylippu. Kävijöille tarjotaan esimerkiksi opastuksia ja erikoisohjelmaa.
Ensimmäinen Museoiden yö () järjestettiin Berliinissä vuonna 1997. Tapahtumaidea on sen jälkeen levinnyt muihinkin maihin ja eri maanosiin. Ranskan kulttuuri- ja viestintäministeriö lanseerasi vuonna 2005 yhteiseurooppalaisen Museoiden yön (), jota vietetään nykyisin useissa Euroopan maissa kansainvälistä museopäivää (18. toukokuuta) lähimpänä lauantaina.
Museoiden yö Suomessa.
Tampereella.
Museoiden yö -tapahtumia on järjestetty Tampereella vuodesta 2008 lähtien. Tapahtuma on ajoittunut toukokuuhun, ja siihen ovat osallistuneet muun muassa Amurin työläismuseokortteli, Emil Aaltosen museo, Grafiikanpaja Himmelblau, Lastenkulttuurikeskus Rulla, Lauri Viita -museo, Lenin-museo, Museo Milavida, Museokeskus Vapriikki, Muumimuseo, Palomuseo, Sara Hildénin taidemuseo, Suomen nyrkkeilymuseo, Taidekeskus Mältinranta, Tampereen taidemuseo ja Työväenmuseo Werstas. Yhteistyökumppanina on toiminut Tampereen seudun joukkoliikenne, joka on kuljettanut museokävijöitä bussilla kohteiden välillä. Yhden illan aikana on kertynyt lähes 10 000 museokäyntiä. Tapahtumaan on ollut pääsymaksu.
Vuosina 2020–2021 Museoiden yötä ei järjestetty koronaviruksen vuoksi.
Muualla.
Mikkelissä Museoiden yö on kuulunut syyslomaviikon ohjelmaan vuodesta 2016 alkaen. Ensimmäisellä kerralla käyntikohteita oli kolme: Kivisakasti, Päämajamuseo ja Taidemuseo. Myöhemmin mukana ovat olleet myös Jalkaväkimuseo, Mikkelin valokuvakeskus, Pyhän ylienkeli Mikaelin kirkko, Sodan ja rauhan keskus Muisti ja Suur-Savon museo. Tapahtumaan osallistuminen on ollut pääosin maksutonta, ja museokäyntejä on ollut yhden illan aikana jopa yli 11 000. Syksyn 2020 tapahtuma peruttiin koronaepidemian takia.
Riihimäellä Museoiden yö -tapahtuma on järjestetty vuosina 2010–2019. Museoiden öitä on ollut useana vuonna myös Lappeenrannassa ja Porissa.
Tapio Kolunsarka

Tapio Kolunsarka (s. 1975) on Ramirentin entinen toimitusjohtaja, joka oli toimessa elokuusta 2016 vuoden 2019 loppuun.
Ura.
Kolunsarka on valmistunut diplomi-insinööriksi Helsingin teknillisestä korkeakoulusta ja kauppatieteiden maisteriksi Helsingin Kauppakorkeakoulusta. Hän on toiminut urallaan McKinsey &amp; Companyssa konsulttina (2000-2002) ja vuosina 2002-2008 useissa johtavissa tehtävissä metsäyhtiö UPM:n tarralaminaattiyksikössä Raflatacissa Suomessa ja Yhdysvalloissa. Vuonna 2008, jolloin UPM Raflatacin palveluksessa oli 2600 työntekijää, ja sen liikevaihto oli noin miljardi euroa, hän alkoi johtaa yksikön Euroopan liiketoimintoja, vuonna 2011 hänen vastuulleen tuli koko UPM Raflatac EMEA -liiketoiminta-alue. Vuosina 2013-2016 hän toimi UPM Raflatacin varatoimitusjohtajana ja johtoryhmän jäsenenä. 
Ramirentillä hänen työsuhteensa alkoi toukokuussa 2016, jolloin hän alkoi työskennellä yhdessä Magnus Rosénin kanssa, jonka paikan Ramirentin toimitusjohtajana hän peri elokuussa 2016.
Rough Trade Records

Rough Trade Records on brittiläinen itsenäinen levy-yhtiö. Sen perusti Geoff Travis vuonna 1978.
Tunnetuimpia Rough Tradelle levyttäneitä artisteja ovat muun muassa The Smiths, Robert Wyatt, The Libertines, Scritti Politti ja The Strokes.
Future Present Past

Future Present Past on yhdysvaltalaisen rockyhtye The Strokesin toinen EP-levy, joka julkaistiin kesäkuussa 2016. EP sisältää kolme uutta kappaletta, ”Drag Queen”, ”OBLIVIUS” ja ”Threat of Joy”, ja rumpali Fabrizio Morettin remixin kappaleesta ”OBLIVIUS”.
Marianas Rest

Marianas Rest on Kotkassa vuonna 2013 perustettu, melodista doom metallia soittava yhtye. Yhtye julkaisi vuonna 2014 samannimisen demon. Vuonna 2016 yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittonsa "Horror Vacui". Yhtye on käynyt kiertueella Dark Tranquillityn kanssa.
Yhtye ilmoitti vuoden 2018 huhtikuussa, että toinen albumi tulee kantamaan nimeä "Ruins". Helmikuussa 2019 yhtye ilmoitti levyn julkaistavan saman vuoden huhtikuun lopulla. Levyn julkaisijana toimi Inverse Records. 
Historia.
Marianas Rest perustettiin vuonna 2013 Kotkassa. Yhtye levytti ensimmäisen demonsa 2014, ja pian tämän jälkeen yhtyeeseen liittyi Aapo Koivisto, joka soittaa myös Omnium Gatherumissa.
Helmikuussa 2017 yhtyeen basisti Harri ”Hade” Vainio ilmoitti jättävänsä yhtyeen henkilökohtaisista syistä. Päivä ilmoituksen jälkeen yhtye ilmoitti löytäneensä uuden basistin, Niko Lindmanin.
Antinoeis

Antinoeis () oli antiikin Ateenan kaupunginosa ja Hadrianis-fyleen kuulunut Attikan demos. Se kuului fylen "asty"-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Demoksen sijaintipaikkaa ei tunneta varmuudella, mutta se sijaitsi mitä ilmeisimmin Rooman keisari Hadrianuksen rakennuttaman ”uuden Ateenan” alueella eli kaupungin itäosassa, Olympoksen Zeuksen temppelin suunnassa. Uusi kaupunginosa tunnettiin myös nimellä "Hadrianopolis".
Demos perustettiin roomalaisella kaudella. Ateenalaiset olivat jo aiemmin vuonna 127/128 jaa. halunneet kunnioittaa Hadrianusta antamalle tälle oman, uuden fylen Hadrianis. Tuolloin fyleen siirrettiin joukko vanhoja demoksia. Vuonna 130 jaa. Hadrianuksen rakastetun Antinooksen kuoleman jälkeen fyleen lisättiin kokonainen uusi demos, joka nimettiin Antinooksen mukaan. Demoksen edustajamäärää Ateenan bulessa eli neuvostossa ei tiedetä.
Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Antinoeus" ().
Apollonieis

Apollonieis () oli antiikin aikainen Attalis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos.
Demoksen sijaintipaikkaa tai sen trittystä ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin hellenistisellä kaudella vuonna 201/200 eaa. Tuolloin ateenalaiset halusivat kunnioittaa Pergamonin kuningasta Attalos I:tä antamalla tälle oman, uuden fylen nimeltä Attalis. Fyleen siirrettiin joukko vanhoja demoksia, ja samalla siihen luotiin yksi uusi demos eli Apollonieis. Se nimettiin Attaloksen puolison Apolloniksen mukaan. Demoksella oli viisi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa.
Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Apollōnieus" ().
Berenikidai

Berenikidai (, ) oli antiikin aikainen Ptolemais-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos.
Berenikidain sijaintipaikkaa tai sen trittystä ei tunneta varmuudella, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa. Demos saattoi sijaita jossakin Eleusiin suunnassa, koska sieltä päin on löydetty demoksen mainitsevia kirjoituksia hautakivissä.
Demos perustettiin hellenistisellä kaudella vuonna 224/223 eaa. Tuolloin ateenalaiset halusivat kunnioittaa Egyptin kuningasta Ptolemaios III Euergetestä antamalla tälle oman, uuden fylen nimeltä Ptolemais. Fyleen siirrettiin joukko vanhoja demoksia, ja samalla siihen luotiin yksi uusi demos eli Berenikidai. Demos nimettiin Ptolemaioksen puolison kuningatar Bereniken mukaan. Demoksella oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa.
Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Berenikidēs" ().
Hamaksanteia

Hamaksanteia (, ) oli antiikin aikainen Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "asty"-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Hamaksanteian sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Hamaksanteieus" () tai "Hamaksanteus" ().
Hekale

Hekale (, ) oli antiikin aikainen alun perin Leontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "mesogeios"-trittykseen eli Attikan sisämaa-alueen demoksiin.
Hekale sijaitsi todennäköisesti lähellä Marathonia, sillä kreikkalaisessa mytologiassa sen sanottiin saaneen nimensä naisesta, joka majoitti Theseuksen luokseen kun tämä jahtasi aluetta riivannutta Marathonin härkää. Demoksen oletetaan sijainneen koilliseen nykyisestä Stamátasta.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Leontis ja sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Myöhemmin hellenistisellä kaudella demoksissa tapahtui muutoksia, ja niiden seurauksena demos kuului vuodesta 224/223 eaa. Ptolemais-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Hekaleios" () tai "Hekalēthen" (). 
Hekalessa oli Zeus Hekaleioksen pyhäkkö.
Hermos

Hermos (, ) oli antiikin aikainen Akamantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "asty"-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Hermos sijaitsi Ateenasta Eleusiihin johtaneen Pyhän tien varrella Kefissos-joen ja Poikilon-vuorella sijaineen Pythionin Apollonin temppelin välisellä alueella. Sijaintipaikka on suunnilleen nykyisen Chaïdárin kaupungin tienoilla. 
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Hermeios" (). 
Hermoksessa oli Harpaloksen puolison Pythonikeen muistomerkki.
Hestiaia

Hestiaia (, ) eli Histiaia () oli antiikin aikainen Aigeis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen "asty"-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Hestiaian oletetaan sijainneen Ateenan koillispuolella suunnilleen nykyisen Agía Paraskevín kaupungin Tsakóksen tienoilla. 
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä "Hestiaiothen" ().
The Good Doctor

The Good Doctor on yhdysvaltalainen vuonna 2017 alkanut sairaaladraamasarja. Sen kehittäjänä toimii "Housen" tuottajana tutuksi tullut David Shore. Sarja perustuu eteläkorealaiseen vuonna 2013 alkaneeseen "Good Doctor" -lääkärisarjaan. Sarjan esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 25. syyskuuta 2017. Sarjan viidennen kauden esitys alkoi 21. syyskuuta 2021, ja maaliskuussa 2022 ilmoitettiin kuudennen kauden olevan tekeillä. Kuudennen kauden esitys alkoi 3. lokakuuta 2022.
Sarja seuraa Shaun Murphyn, nuoren autistisen savantin kirurgin, arkea San Joséssa, Kaliforniassa sijaitsevassa arvostetussa sairaalassa.
Tuotanto.
Vuoden 2014 toukokuussa CBS Television Studios ryhtyi suunnittelemaan sovitusta "Good Doctor" -nimiselle eteläkorealaiselle lääkärisarjalle. Vastaavana tuottajana toimivaa Daniel Dae Kim tarkensi, että sarjan hahmot tulevat sopimaan nykymaailmaan luontevasti.
CBS:n hylättyä "The Good Doctor" -sarjan sen oikeudet siirtyivät Sonylle, joka päätti esittää pilottijakson ABC-kanavalla. ABC teki virallisen tilauksen sarjalle tammikuussa 2017.
Kuvaaminen.
Sarjan kuvaukset aloitettiin maaliskuussa 2017 Kanadan Vancouverissa. Surreyn kaupungintalo toimii sarjan San Jose St. Bonaventure -sairaalan rakennuksen mallina.
Vuorilampi (Jyväskylä, Ylä-Myllyjärvi)

Vuorilampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Ylä-Myllyjärvellä sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Sen itäpuolella kohoaa Roninmäki, jonka länsirinteet laskevat lampeen. Lammessa ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 50 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,2 metriä ja suurin syvyys on 6,1 metriä, mikä sijaitsee keskellä lampea. Lammen rantaviivan pituus on 500 metriä ja sen rannat ovat suomaata ja metsämaata. Lampi on autio, vaikka rinteen päässä sijaitsee Ylä-Myllyjärven asuinalue. Lammen ohittaa polku, johon pääsee yhdystieltä 16607.
Luontoarvoja.
Lammen laskuoja on kaakkoon Keljonkankaalla sijaitsevaan lampeen laskeva Kauraoja. Vuorilampi, sen luoteispuolella oleva suo ja Kauraojan yläjuoksu ympäristöineen ovat yksi Jyväskylän arvokkaista luontokohteista. Lammen pohjoispuolella on myös kalliota.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Ristiselän–Murtoselän alueeseen (14.231) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 180,9 metriä mpy. Siihen on johdettu pieni suo-oja, johon laskee luoteesta Mustalammen ja jätteenkäsittelylaitokselta tuleva metsäoja. Lammen laskuoja Kauraoja lähtee lammen kaakkoispäästä. Siihen yhtyy Korkeaperunniitun kohdalla Kuusikkolammen laskuoja Pasko-oja, jonka jälkeen Kauraoja yhtyy Keljonkankaalla Kaijanlammesta alkavan Myllyojan kanssa Jokipakanjoeksi eli Joppakanjoeksi.. Jokipakanjoki laskee Päijänteeseen Keljonlahdella.
Asea (kaupunki)

Asea () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Arkadiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Trípolin kunnassa lähellä nykyisen Aséan Káto Aséan kylää.
Maantiede.
Asea sijaitsi Mainalian alueella Arkadiassa lähellä Lakonian rajaa. Sen kautta kulki tie Pallantionista Tegeaan. Kaupungin akropolis eli yläkaupunki oli kukkulalla, joka tunnetaan nykyisin nimellä Palaiókastro, ja alakaupunki sen juurella. Palaiókastron kukkula sijaitsee heti nykyisen Káto Aséan kylän pohjoispuolella, noin 2,5 kilometriä kaakkoon nykyisestä Aséan kylästä.
Kaupungin lähellä oli laaksoa ja tasankoa, ja sitä ympäröivät vuoret. Kaupunkikeskuksen luoteispuolella sijaitsi Mainalos-vuori (nyk. Ágios Ilías), josta on virheellisen tunnistuksen kautta saanut nimensä noin 25 kilometriä pohjoisempana sijaitseva nykyinen Maínalo-vuori. Asean lähellä sijaitsivat Alfeios- ja Eurotas-jokien alkulähteet.
Historia.
Asean laakso on ollut asuttu jo keskisellä ja myöhemmällä paleoliittisella kaudella noin vuotta sitten. Neoliittisella ja helladisella kaudella laaksossa on ollut useita kyliä. Merkittävin asutus kehittyi myöhemmän Asean kaupungin paikalle, joka on ollut asuttuna keskisellä helladisella kaudella.
Asean kaupunki oli antiikin lähteiden mukaan perusteella olemassa viimeistään klassisella kaudella. Asea otti osaa Megalopoliin kaupungin perustamiseen, ja suurin osa sen asukkaista muutti uuteen kaupunkiin. Asea säilyi silti olemassa itsenäisenä kaupunkivaltiona, sillä sen tiedetään ottaneen osaa Mantineian taisteluun vuonna 362 eaa. Myöhemmin kaupunki kuului kuitenkin Megalopoliin alaisuuteen.
Asea oli olemassa vielä hellenistisellä kaudella ja säilyi olemassa ainakin ensimmäiselle vuosisadalle eaa. saakka. Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. kaupunki oli raunioina.
Asean laakson arkeologisia tutkimuksia ("Asea Valley Survey") ja kaivauksia on suorittanut Ruotsin Ateenan-instituutti vuosina 1994–1996, 1997 sekä 2000.
Rakennukset ja löydökset.
Asean akropolis ja alakaupunki on ollut ympäröity muureilla, joista on löydetty jäänteitä. Akropoliin muurit on ajoitettu klassiselle kaudelle ja alemmat muurit 200-luvun eaa. puoleen väliin. Kaupungista on löydetty myös hellenistisellä ajalla rakennettujen talojen raunioita. Eräs taloista edusti paremmin Prienestä tunnettua tyyppiä, jota ei muutoin juurikaan esiinny Kreikan alueella.
Asean luoteispuolella sijaitsevalla Mainalos-vuorella eli nykyisellä Ágios Ilíaksen vuorella sijaitsi temppeli. Se oli rakennettu myöhäisellä arkaaisella kaudella, mutta paikka on ollut yhtämittaisessa kulttikäytössä myöhäiseltä pronssikaudelta hellenistiselle kaudelle. Toinen temppeli sijaitsi kaupungin koillispuolella Boreion-vuorella (nyk. Vígla) Pallantioniin johtaneen tien varrella. Kumpaakin näistä on ehdotettu Athene Soteiralle ja Poseidonille omistetuksi temppeliksi, jonka Pausanias sanoo nähneensä.
Asean esinelöytöihin lukeutuu muun muassa istuvaa jumalatarta, mahdollisesti Athenea, esittävä kuvapatsas. Sen veistäjä on oletettavasti ateenalainen Endoios ja se on tehty lakonialaisesta marmorista.
Erythrai (Boiotia)

Erythrai (, joskus myös "Erythra", , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Boiotiassa Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Dervenochórian Dáfnin kylän länsipuolelle Tanágran kunnassa.
Erythrai sijaitsi Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) pohjoisrinteellä Parasopian eli Asopos-joen laakson etelälaidalla. Pausaniaan mukaan kaupunki oli saanut kreikkalaisessa mytologiassa nimensä Erythraksesta, Leukonin pojasta.
Varhaisin maininta Erythraista on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa se mainitaan yhtenä boiotialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Plataiain taistelun aikaan persialaissodissa vuonna 479 eaa. Erythrai oli yksi paikoista, joiden tienoille persialaisten armeija oli aluksi ryhmittynyt. Pausaniaan aikaan 100-luvulla jaa. kaupunki oli raunioina.
2NS Cybersecurity

2NS Cybersecurity Oy (aikaisemmin Second Nature Security Oy) on eettistä hakkerointia, tietoturva-aukkojen etsintää ja tietoturva-auditointien tekoa liiketoimintana hyödyntävä suomalainen tietoturva-alan yritys.
Yrityshistoria.
Toiminta alkoi vuonna 2005 osana Louhi Net Oy:tä. Itsenäisenä yhtiönä 2NS on toiminut vuodesta 2010, kun perustajat Mika Holmberg, Marcus Westren-Doll ja Juho Ranta lähtivät kehittämään Louhi Netistä irrotettua tietoturvaliiketoimintaa itsenäisenä yrityksenä. 
Hankkeita.
2NS Cybersecurity on ollut mukana VTT:n koordinoimassa Euroopan Celtic-Plus-ohjelman SASER (Safe and Secure European Routing) -hankkeessa yhdessä EXFOn, MPY Palvelut Oyj:n ja Intel Securityn kanssa. Projektissa kehitettiin VTT:n Cyber War Room -testaus- ja -harjoitusympäristöä sekä uusia havainnointi- ja suojaratkaisuja digitaalisen kaupankäynnin uhkia vastaan.
Jäsenyydet.
2NS on Tietoturva ry:n, Ohjelmistoyrittäjät ry:n, FISC ry:n ja Ryhmittymä Atraimen jäsen.
Gortys (Arkadia)

Gortys (, myös "Gortyna", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Arkadiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Megalópolin kunnassa kaupungista nimensä saaneen Górtynan kunnallisyksikön alueella.
Maantiede.
Gortys sijaitsi Arkadian Kynurian alueella Peloponnesoksen niemimaan keskiosissa, noin seitsemän kilometriä luoteeseen nykyisestä Ellinikón kylästä. Kaupunki oli rakennettu Alfeioksen sivujokiin kuuluvan Gortynios- eli Lusios-joen (nyk. Loúsios) länsipuolelle. Kaupungissa oli korkea akropolis eli linnavuori.
Historia.
Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajaksi esitettiin Gortys, joka oli Stymfaloksen poika. Kaupungin historiasta tiedetään melko vähän. Gortys taantui Megalopoliin perustamisen jälkeen vuonna 371 eaa., kun suurin osa asukkaista siirrettiin uuteen kaupunkiin. 200-luvulla eaa. Gortys kuului Akhaian liittoon. Vuonna 217 eaa. sen valtasivat sodassa Euripidaan joukot. Tuohon aikaan sen tiedetään olleen Thelpusan kaupungin alaisuudessa. Pausanias kuvaa 100-luvulla jaa. paikan olleen hänen aikanaan lähinnä kylä ennemmin kuin kaupunki.
Alueen arkeologiset kaivaukset on suorittanut École française d’Athènes eli Ranskan arkeologinen koulu vuosina 1947–1948 ja 1950–1952.
Rakennukset ja löydökset.
Gortyksen akropolis eli linnavuori sijaitsi joen varrella. Se jakaantui kahteen osaan, pohjoisempaan varsinaiseen akropoliihin sekä eteläiseen linnoitukseen, jotka ovat ilmeisesti olleet olemassa eri aikoina. Akropoliin pituus luoteis-kaakkoissuunnassa on noin 425 metriä ja leveys noin 100–60 metriä. Sen alueella on säilynyt jäänteitä muureista ja kolmesta portista sekä viidestä pyöreästä tornista. Muurit ovat pääosin 300- ja 200-luvuilta eaa. Eteläisemmän linnoituksen tornit olivat suorakulmaisia. Linnoitus rakennettiin oletettavasti 200-luvulla eaa., ja siihen saatettiin käyttää aikaisemman akropoliin muurien kiviä.
Gortyksen tunnetuin rakennus oli Asklepiokselle omistettu temppeli. Se sijaitsi akropoliin pohjoispuolella samoin joen varrella. Se oli rakennettu 300-luvulla eaa. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja oli rakennettu Pentelikon-vuoren marmorista. Temppelin koko oli noin 23,6 x 13,2 metriä, ja siinä oli pronaos sekä naos eli cella. Naoksessa oli Skopaan veistämät Asklepioksen ja Hygieian kulttikuvat.
Temppelin lähellä ovat toisen, pienemmän temppelin sekä kylpylän rauniot. Kylpylässä oli hypokaustit ja suuri allas, ja se oli myös rakennettu 300-luvulla eaa. Hypokaustit lisättiin 200-luvun eaa. alkupuolella. Alueella on jäänteitä myös porteista, muureista, taloista ja vartiotornista.
Lounaaseen eteläisestä linnoituksesta sijaitsi toinen Asklepiokselle omistettu pyhäkkö. Siihen kuului 400- tai 300-luvulla eaa. rakennettu temppeli, jonka koko oli noin 27,1 x 13,5 metriä, sekä toinen kylpylä. Asklepioksen temppeleistä ja kylpylöistä päätellen alueella on ollut jonkinlainen parantola.
Halieis

Halieis (, myös "Halia",  tai "Halike", , "Halikē") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Argoliin alueella Kreikassa. Se sijaitsi noin 2,5 kilometriä etelään nykyisestä Portochélin kylästä.
Historia.
Halieisin paikka on ollut asuttu viimeistään protogeometrisella kaudella. Kaupunki, jonka nimi tarkoittaa ”kalastajia”, on linnoitettu 600-luvulla eaa. Halieis oli aina melko pieni kaupunki, eikä näytellyt historiassa kovin merkittävää osaa. Sitä ei mainita persialaissotien yhteydessä. Halieis tarjosi turvapaikan Tirynsin asukkaille sen jälkeen, kun Argos oli tuhonnut kyseisen kaupungin vuonna 469 eaa. Tämä kasvatti kaupungin kokoa huomattavasti.
Ateena yritti vallata Halieisin vuonna 460 eaa. mutta yritys epäonnistui. Sparta valtasi kaupungin vuonna 431 eaa. Ateenalaiset jatkoivat hyökkäyksiä alueelle peloponnesolaissodan aikana, ja nämä saivat akropoliin ja sataman käyttöönsä sopimuksella vuonna 424/423 eaa. Peloponnesolaissodan jälkeen kaupunki oli Spartan liittolainen ainakin vuoteen 370/369 eaa. 300-luvulla eaa. kaupunki löi omaa rahaa nimellä "Tirynthioi".
Kaupunki hylättiin suureksi osaksi hellenistisen kauden alkupuolella 300-luvun eaa. lopussa tai 200-luvun eaa. alussa, joskin roomalaisella kaudella paikalla vaikuttaa olleen ainakin pienimuotoista asutusta.
Kaupungin arkeologiset kaivaukset suoritti American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu, toteuttajana Pennsylvanian yliopisto vuosina 1962 ja 1965–1968 sekä Indianan yliopisto vuosina 1970–1974. Nykyisen Portochélin (myös Pórto Chéli) kylän nimi perustuu mahdollisesti Halieisin nimeen.
Rakennukset ja löydökset.
Halieis sijaitsi Portochélinlahden etelärannalla lähellä Argoliin niemimaan eteläistä kärkeä. Sen akropolis eli yläkaupunki oli kukkulalla. Siellä oli temppeli, jonka kohdetta ei tunneta. Alakaupunki sijaitsi alun perin rannalla ja rinteellä kukkulan luoteispuolella, mutta suuri osa siitä on nykyisin meren pohjassa. Kaupungilla ja akropoliilla oli alun perin erilliset muurit. Kaupungin laajetessa 400-luvulla eaa. sen muureja laajennettiin niin, että ne sulkivat sisäänsä myös akropoliin. Tuolloin muurien kokonaispituus oli noin 1,9 kilometriä, ja ne ympäröivät alueen, jonka leveys itä-länsisuunnassa oli noin 700 metriä ja pohjois-eteläsuunnassa noin 380 metriä. Muurien paksuus oli noin 2,5 metriä ja niissä oli suorakulmaisia ja pyöreitä torneja sekä ainakin neljä porttia. Muurien sisäpuolella oli pieni sotasatama.
Varsinainen kaupunki oli rakennettu noudattamaan Hippodamoksen mallin mukaista ruutuasemakaavaa. Noin 500 metriä kaupungista koilliseen oli Apollonille omistettu pyhäkkö, johon kuuluivat temppeli, alttari ja stadion. Temppeli oli rakennettu viimeistään noin 675 eaa. ja se tuhoutui 400-luvulla eaa. Stadion oli käytössä kaupungin historian lopulle saakka. Nykyisin myös pyhäkön alue on meren pohjassa noin kahden metrin syvyydessä.
Kaupungin alueelta tehdyt esinelöydöt ovat Náfplion arkeologisessa museossa.
O’Reilly Media

O’Reilly Media (aiemmin O'Reilly &amp; Associates) on yhdysvaltalainen Tim O’Reillyn perustama mediayhtiö. Yhtiö on tullut tunnetuksi tietotekniikkaan liittyvien kirjojen kustantajana, joiden kannessa on usein puupiirros jostakin eläimestä.
Tim O'Reilly aloitti myös ensimmäisen kaupallisen verkkosivun Global Network Navigator (GNN), jonka AOL osti myöhemmin.
Kirja "Whole Internet User's Guide and Catalog" (Ed Krol, 1992) on valittu yhdeksi vuosisadan merkittävimmistä kirjoista.
O'Reilly toimii yhteistyössä Creative Commonsin ja Internet Archiven kanssa ja julkaisee avoimena sisältönä kirjoja, joiden painos on loppunut tai kirjan tekijä on toivonut tiettyllä lisenssillä julkaisemista.
Hermione (kaupunki)

Hermione () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Argoliin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ermiónin kaupungin paikalla.
Maantiede.
Hermione sijaitsi pienellä niemellä Argoliin itärannikolla. Kaupungin länsipuolella oli tasankoa, joka oli hyvää maanviljelysaluetta. Kaupunkivaltion alueeseen kuuluivat myös kaupungin edustalla sijainnut Aperopian (nyk. Dokós) saari ja alun perin myös Hydrean (nyk. Hydra/Ýdra) saari. Hermionen pohjoispuolella sijaitsi Troizenin kaupunkivaltion alue ja eteläpuolella Halieisin kaupunkivaltion alue.
Historia.
Hermionen lähellä, antiikin aikaisen kaupungin länsipuolella, on ollut asutuspaikka viimeistään mykeneläisellä kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa alue kuului Diomedeen vallassa olleisiin alueisiin. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa sen kerrotaan olleen yksi Argoliin kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.
Hermione kuului Kalaurian amfiktyoniliittoon. Kaupungista oli kotoisin muun muassa 500-luvulla eaa. elänyt lyyrinen runoilija Lasos. Herodotos kertoo, että hermionelaiset myivät Hydrean Samokselta paenneille, tyranni Polykrateen valtaa vastustaneille kapinallisille.
Hermione osallistui persialaissotiin lähettämällä kolme laivaa Salamiin taisteluun ja 300 miestä Plataiain taisteluun. Peloponnesolaissodassa kaupunki kuului Spartan johtamaan peloponnesolaisliittoon. Tämän vuoksi ateenalaiset tuhosivat kaupungin vuonna 430 eaa. Liitto Spartan kanssa kesti vielä 300-luvun eaa., mutta vuonna 229 eaa. Hermione pakotettiin mukaan Akhaian liittoon. Kaupunki oli suureksi osaksi hylätty 100-luvulla jaa.
Rakennukset ja löydökset.
Hermionen kaupungin alkuperäinen paikka oli niemen kärjessä. Myöhemmän antiikin aikana kaupunki oli siirretty lännemmäksi suurin piirtein nykyisen kaupungin paikalle, lähelle niemen länsipuolella olevaa pitkänomaista kukkulaa, jonka nimi oli Pron. Se toimi kaupungin uutena akropoliina. Kaupungissa oli kaksi satamaa kaupungin niemen kummallakin puolella. Kaupunki oli ainakin niemen itäosassa ympäröity muurilla, josta on säilynyt joitakin osia.
Niemessä sijaitsi Poseidonille omistettu temppeli, joka oli rakennettu 500-luvun eaa. lopulla tai 400-luvun eaa. alussa. Sen perustukset ovat näkyvissä. Kaupungissa tiedetään olleen myös Athenelle omistettu temppeli, sekä Demeter Khthonialle omistettu temppeli, jonka oletetaan sijainneen nykyisen Pyhien arkkienkelten ("Ágioi Taxiárches") kirkon tienoilla. Pron-kukkulan pohjoispuolelta on löydetty roomalaisaikaisen akveduktin jäänteitä.
Hyrtakina

Hyrtakina (, joskus myös "Artakina", , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Kántanos-Sélinon kunnassa lähellä Teménian ja Platanéksen kyliä.
Historia.
Hyrtakinan asutus syntyi viimeistään arkaaisella kaudella ja se kukoisti erityisesti hellenistisellä kaudella. 200-luvulla eaa. kaupunki oli osa vuoriston kaupunkivaltioiden liittoa, johon kuuluivat myös Elyros, Lissos, Poikilassos, Syia ja Tarrha. Hyrtakinan tiedetään lyöneen omaa rahaa. Roomalaisella kaudella kaupunki taantui.
Hyrtakinan arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1939 Vasíleios Theofaneídiksen johdolla.
Rakennukset ja löydökset.
Hyrtakinan akropolis eli linnavuori sijaitsi nykyisin nimellä Kastrí tunnetulla kukkulalla. Kaupungin merkittävimpiin löytöihin lukeutuvat Panille omistetun ulkoilmapyhäkön jäänteet. Pyhäkkö oli rakennettu hellenistisellä kaudella tai varhaisella roomalaisella kaudella. Sen koko oli noin 23 x 6 metriä. Kaupungissa on ollut myös Heralle omistettu temppeli sekä Demeterin pyhäkkö. Hyrtakinassa on säilynyt myös muun muassa jäänteitä julkisista ja yksityisistä rakennuksista, kaupunkia ympäröinyttä linnoitusmuuria sekä jäänteitä tiestä, joka yhdisti kaupungin Lissokseen. Muurien ulkopuolelta kukkulan rinteestä on löydetty lukuisia hautoja.
Hysiai (Argolis)

Hysiai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Argoliissa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Árgos-Mykíneen kunnassa etelään nykyisestä Achladókampoksen kylästä.
Hysiai oli pieni linnoitettu kaupunki, joka sijaitsi Lernasta Tegeaan ja Mantineiaan päin kulkeneen tien varressa. Kaupunki oli Argoksen vallassa ja suojasi tätä linnoituksena etelään ja Spartaan päin.
Hysiain lähellä on käyty historiassa kaksi merkittävää taistelua. Hysiain ensimmäinen taistelu käytiin vuonna 669 eaa. spartalaisten ja argoslaisten välillä. Hysiain toinen taistelu käytiin peloponnesolaissodassa vuonna 417 eaa. spartalaisten ja argoslais-ateenalaisen liittouman välillä. Siinä spartalaiset tuhosivat kaupungin. Pausanias kävi paikalla 100-luvulla jaa., jolloin kaupunki oli edelleen raunioina.
Hysiain paikka on kukkulalla, jossa on jäljellä joitakin muurien raunioita. Muureissa on ollut pyöreitä torneja. Kukkulan rinteessä on nykyisin Neitsyt Marialle ("Panagía") omistettu kirkko.
Hysiai (Boiotia)

Hysiai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Boiotiassa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Mándra-Eidyllían kunnassa noin kaksi kilometriä itään nykyisestä Erythréen kaupungista.
Hysiai sijaitsi Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) pohjoisrinteellä Parasopian eli Asopos-joen laakson etelälaidalla, itään Plataiaista ja länteen Erythraista. Läheltä kulki Ateenasta Thebaan johtanut tie.
Hysiain sanottiin olleen alun perin Hyrian siirtokunta. Kreikkalaisessa mytologiassa sen perustajana pidettiin Nykteusta, Antiopen isää. Herodotoksen mukaan sekä Hysiai että Oinoe olivat alun perin osa Ateenan vallassa ollutta Attikaa siihen sakka, kun boiotialaiset valtasivat nämä kaupungit vuonna 507 eaa. Todellisuudessa se on saattanut kuitenkin kuului Plataiaille. Oinoen ateenalaiset valtasivat takaisin, mutta Hysiai säilyi osana Boiotiaa, koska Kithairon muodosti Attikan ja Boiotian alueiden luonnollisen rajan. Plataiain taistelussa persialaissotien aikaan vuonna 479 eaa. kaupunki oli yksi paikoista, jonka seudulle persialaiset joukot aluksi ryhmittyivät, ja jonka suuntaan kreikkalaisten armeija alkuvaiheessa siirtyi.
Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. kaupunki oli raunioina. Hän mainitsee, että paikalla oli keskeneräinen Apollonille omistettu temppeli sekä pyhä kaivo tai lähde. Nykyisin Hysiain arkeologinen kohde on lähellä Neitsyt Maria ("Panagía") "Pantánassan" kirkkoa. Paikalla on joitakin muurien ja rakennusten raunioita.
Kaino (kaupunki)

Kaino (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren lounaisrannikon suunnassa jossakin Elyroksen ja Tarrhan kaupunkien tienoilla. Nykyisin se sijoitetaan Samarián rotkon pohjoisosaan lähelle Pyhän Nikolaoksen ("Ágios Nikólaos") kirkkoa.
Kainon oletetaan sijainneen rotkon pohjalla virtaavan joen rannalla. Pyhän Nikolaoksen kirkon paikalla sijaitsi mahdollisesti Apollonille omistettu temppeli tai pyhäkkö. Paikalla saatettiin palvoa myös nymfi Akakallista.
Kreikkalaisessa mytologiassa Britomartis eli Diktynna syntyi, ainakin Diodoros Sisilialaisen mukaan, Kainossa Zeuksen ja Eubuloksen tyttären Karmen tyttärenä.
Crime of the Century

Crime of the Century on brittiläisen pop rock -yhtye Supertrampin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1974. Albumin tunnetuimmat kappaleet ovat "Dreamer" ja "Bloody Well Right". 
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 38. Vuonna 2015 Rolling Stone valitsi albumin "50 Greatest Prog Rock Albums of All Time" -listan sijalle 27. Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Roger Hodgson ja Rick Davies. Sulkeissa laulaja.
B-puoli.
&lt;li value=5&gt; (Hodgson ja Davies)
Miraflores

Miraflores on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Guaviaren departementissa. Departementin pääkaupunki San José del Guaviare sijaitsee 110 kilometrin päässä. Naapurikuntia ovat Retorno ja Calamar. Caquetán ja Vaupésin departementit sijaitsevat lähellä. Maisemat ovat tasankoista tai lievästi aaltoilevia. Kunta kuuluu Amazonian tasankoon ja alueella sijaitsee viidakoita. Amazonjokeen kuuluva Vaupésjoki kulkee Mirafloresin läpi. Kunnan väkiluku on yli 14 000. Enemmistö asukkaista on miehiä.
Historia ja talous.
Kunnan perustivat uudisasukkaat vuonna 1990, jolloin se myös sai kunnan oikeudet. Pääelinkeinoja ovat maa- ja metsätalous.
Ilmasto.
Keskilämpötila on noin 28 °C. Trooppisia sateita esiintyy runsaasti. Vuosittainen sademäärä on 2600 millimetriä.
Nähtävyydet.
Mirafloresissa on useita luonnon virkistyskohteita, kuten esimerkiksi El Portal Quindiano. Kunta järjestää myös erilaisia tapahtumia, joissa tuodaan esille maanviljelijöiden (campesinos) ja alkuperäisasukkaiden kulttuuria.