tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chuck Beatty

Charles "Chuck" Beatty (s. 8. helmikuuta 1946 Midlothian, Texas) on yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja (takapuolustaja). Hän pelasi National Football Leaguessa (NFL) seuroinaan Pittsburgh Steelers (1969–1972) ja St. Louis Cardinals (1972).
Beatty syntyi Midlothianissa, mutta kasvoi enimmäkseen läheisessä Waxahachiessa. Hän opiskeli Waxahachie High Schoolissa ja Pohjois-Texasin osavaltionyliopistossa (nyk. Pohjois-Texasin yliopisto). Hänet varattiin NFL:n vuoden 1969 varaustilaisuuden seitsemännellä kierroksella. NFL-uransa jälkeen hän pelasi vuonna 1974 Florida Blazersissa World Football Leaguessa.
Beatty on työskennellyt vuosikymmeniä Boy Scouts of Americassa. Vuonna 1995 hänet valittiin Waxahachien kaupunginvaltuustoon. Vuonna 1997 hänet nimitettiin Waxahachien pormestariksi, jona hän toimi seuraavien viiden vuoden ajan. Tämän jälkeen hän on palvellut Pohjois-Texasin yliopiston "board of regentsissä" ja jatkanut työtään kaupunginvaltuustossa. Hän on afroamerikkalainen. Hän on leski, ja hänellä on kaksi lasta. Hänet otettiin Texas Black Sports Hall of Fameen vuonna 2002 ja University of North Texas Sports Hall of Fameen vuonna 2003.
Kaakkurin tarina

Kaakkurin tarina on vuonna 2012 julkaistu kuvateos, joka kertoo kaakkureiden tositarinan. Kirjan teksti ja kuvat ovat Tuomo Björkstenin.
Kirjan pääosassa on Heikiksi ristitty kaakkuri. Se joutuu vaikeaan tilanteeseen, kun sen puoliso kuolee ja siitä tulee yksinhuoltaja. Kirjan tarinassa kerrotaan, kuinka kaakkureiden elämä muistuttaa huomattavasti ihmisten elämää. Niin kaakkurit kuin ihmisetkin deittailevat, riitelevät ja ovat laihdutuskuurilla. 
Kirjan kuvat on otettu pääasiassa Pirkanmaalla. Sen liitteenä on Tero Linjaman äänittämä levy lintujen äänistä.
Björksten on Jyväskylässä syntynyt, nykyisin Tampereella asuva Aamulehden toimittaja, joka aloitti luontokuvauksen jo 1997 mutta digijärjestelmäkameran hankinta vuonna 2004 sai hänet innostumaan oikein todella.
Kriitikoiden arvioissa teos saa myönteisen vastaanoton. Tekstistä on sanottu, että siitä ”huokuu – – rakkaus luontoon – sekä kärsivällisyys, jota harrastuksessa tarvitaan”. Pertti Koskimiehen joissakin viestimissä esittämiin negatiivisiin arvioihin häirintäväitteisiin Björksten on vastannut kirjan verkkosivulla.
Brahmanandam

Brahmanandam Kanneganti (; s. 1. helmikuuta 1956 Sattenapalli, Andhra Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä ja koomikko, joka esiintyy usein telugunkielisissä elokuvissa. Hän on Guinnessin ennätysten kirjan mukaan näytellyt enemmän elokuvarooleja kuin yksikään toinen elävä näyttelijä. Brahmanandam on toistaiseksi esiintynyt yli yhdeksässäsadassa elokuvassa uransa aikana.
Elämäkerta.
Brahmanandam syntyi 1. helmikuuta 1956 köyhän puusepän perheeseen. Hänellä oli viisi veljeä ja kaksi siskoa. Hyderabadissa hän törmäsi sattumalta käsikirjoittaja Adi Vishnuun, jonka kautta hän pääsi mukaan Tollywoodin elokuvamaailmaan. Hänen sketseistään pidettiin, ja hänestä tuli nopeasti hyvin suosittu näyttelijä. Parhaana elokuvanaan Brahmanandam pitää kolmatta elokuvaansa "Aha Naa Pellanta", joka ilmestyi vuonna 1987.
Komediarooliensa lisäksi Brahmanandam on muutamassa elokuvassa kokeillut myös pääosaroolin esittämistä, mutta huonolla menestyksellä.
Elokuvauransa lisäksi Brahmanandam on esiintynyt myös televisiossa. Esimerkiksi vuonna 2009 iNews-kanavan ohjelmistoon on kuulunut Brahmanandamin isännöimä "Brahmi 10 Lakh Show" (”Brahmin miljoonashow”), joka oli formaatiltaan samankaltainen kuin "Haluatko miljonääriksi?".
Palkinnot.
Brahmanandam voitti parhaan telugunkielisen koomikon Filmfare Awards South -palkinnon vuonna 2002 elokuvasta "Manmadhudu". Vuosina 2005 ja 2008 hänelle myönnettiin Allu Ramalingaiahin muistoksi perustettu Allu-palkinto. Samana vuonna hänestä tuli myös Acharya Nagarjunan yliopiston kunniatohtori. Intian valtio myönsi Brahmanandamille Padma Shri -palkinnon vuonna 2009. Vuonna 2011 ilmestyneen elokuvan "Dookudu" roolisuorituksesta Brahmanandam sai The Hyderabad Times -elokuvapalkinnon sekä SIIMA-palkinnon vuoden parhaasta koomisesta roolista.
Adlene Harrison

Adlene Harrison (19. marraskuuta 1923 Dallas, Texas – 19. helmikuuta 2022 Dallas, Texas) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi vuonna 1976 siirtymäkauden ajan Dallasin pormestarina ja oli ensimmäinen nainen tässä virassa. Hän oli ollut demokraattien kaupunginvaltuutettuna vuodesta 1973. Harrisonia edelsi pormestarin tehtävissä Wes Wise, joka erosi lähdettyään ehdolle kongressiedustajaksi. Harrison toimi pormestarina, kunnes Robert Folsom tuli valituksi.
Piirturi

Piirturi tai plotteri () on tulostuslaite, joka soveltuu viivapiirrosten tulostamiseen. Piirturiksi kutsutaan myös laitetta, joka toimii oskilloskoopin tapaan mutta jonka tuloste piirtyy paperille.
Historia.
Piirturin ajatuksen keksivät CalCompin perustajat Gene Seid ja Robert Morton vuonna 1953, mutta rahoituksen puutteen vuoksi sitä ei saatu markkinoille ennen vuotta 1959. 
Periaate.
Piirturi toimii kynällä, jota ohjataan kahdella akselilla askelmoottorien avulla. Lisäksi tarvitaan menetelmä kynän laskemiseen ja nostamiseen. Ohjelmisto laskee milloin kynää on siirrettävä jommalla kummalla akselilla suorien viivojen tai kaarien piirtämiseen. Myöhemmin piirtureihin lisättiin useampia kyniä eri värejä varten.
Piirturi tulostimena.
Piirturia on perinteisesti käytetty suurten viivapiirrosten tekemiseen silloin kun tulostimen käyttö ei ole tarkoituksenmukaista. Piirturia on käytetty rakennuspiirustusten tulostukseen. Piirturia käytetään myös esimerkiksi maanjäristyksiä mittaavissa laitteissa jatkuvan viivan piirtoon ja lääketieteessä sydän- ja aivosähkökäyrien tulostukseen.
Piirturin erottaa matriisitulostimesta sen toimintatapa. Piirturi sananmukaisesti piirtää viivaa kynällä, toisin kuin tulostimet. Nykyään on käytössä leveälle rullapaperille tulostavia tulostimia joita puhekielessä kutsutaan piirtureiksi käyttötarkoituksen perusteella. Teknisesti nämä ovat kuitenkin tulostimia.
Valopiirturi.
Valopiirturi on laite, jolla valotetaan maskeja piirilevyjen valmistuksessa.
Ajopiirturi.
Raskaan liikenteen kalustossa käytetään ajopiirturia tallentamaan ajoneuvon nopeus ja ajoaika. Vuoden 2006 jälkeen rekisteröidyssä kalustossa perinteinen paperikiekolle piirtävä laite on korvattu tiedot tallentavalla digitaalisella ajopiirturilla.
Mittauspiirturi.
Monet analogiset mittalaitteet voidaan varustaa piirturilla, joka tavallisesti tulostaa jonkin suureen kuten lämpötilan, ilman suhteellisen kosteuden tms. ajan funktiona. Tällaisella piirturilla voidaan tulostaa myös sydänfilmi.
Rantasuon raatajat

Rantasuon raatajat on Orvo Saarikiven ohjaama elokuva vuodelta 1942. Elokuva perustuu 
Urho Karhumäen vuonna 1923 ilmestyneeseen romaaniin "Rantasuon sankarit", josta ilmestyi uusittu laitos vuonna 1943 elokuvan ensi-illan jälkeen nimellä "Rantasuon raivaajat. Romaani murrosvuosilta".
1860-luvulle Hämeeseen sijoittuvan elokuvan päähenkilön rooliin Rantasuon nuoreksi isännäksi Taavetiksi valittiin yli-ikäinen Eino Kaipainen. Taavetti onnistuu viemään kilpakosijan nenän edestä suuren tilan tyttärestä Maijasta itselleen morsiamen (Ansa Ikonen). Avioliitto ei kuitenkaan ole auvoisaa, vaan sitä koettelevat niin luonnonvoimat kuin ihmisetkin. Sota-aikainen isänmaallishenkinen elokuva heijastelee ajan henkeä siinä, kuka maan ja isänmaan omistaa.
Bengt Ohlsson

Bengt Ohlsson (7. heinäkuuta 1963) on ruotsalainen kirjailija ja kolumnisti. Suomeksi häneltä on julkaistu romaani "Gregorius", joka sai Ruotsissa ilmestymisvuotenaan 2004 August-palkinnon. Romaani on vahvasti intertekstuaalinen ja pohjautuu Hjalmar Söderbergin vuonna 1905 julkaistuun romaaniin "Tohtori Glas" ja etenkin pastori Gregoriuksen henkilöhahmoon siinä. Söderberg kuvaa romaanissaan Gregoriuksen avioliittoa tohtori Glasin näkökulmasta, kun taas Ohlssonin teoksessa sitä tarkastellaan Gregoriuksen itsensä näkökulmasta. 
Ohlssonin irtisanoutuminen vasemmistosta "Dagens Nyheterissä" julkaistussa debattiartikkelissa nostatti tammikuussa 2012 Ruotsissa vilkkaan sananvaihdon.
Pertti Puikkonen

Pertti Puikkonen (s. 7. joulukuuta 1954 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen raviohjastaja ja -valmentaja. Puikkonen aloitti uransa hevosten parissa 1970-luvun alussa. Joulukuuhun 2022 mennessä hän on ajanut urallaan yli 39 000 starttia, joista voittoja on kertynyt yli 3 000. Puikkonen on pitänyt omaa valmennustallia Vermon raviradalla vuodesta 1978-2021. Puikkonen on voittanut vuodesta 1978 lähtien vähintään yhden lähdön vuosittain Vermossa. Tunnetuin hänen valmentamistaan hevosista on tamma I.P. Vipotiina, jolla Puikkonen on voittanut Ravikuningatar-tittelin kolmasti peräkkäin vuosina 2009–2011.
Puikkonen tunnetaan myös iskelmälaulajana. Hän on julkaissut kolme albumin. . Hänen veljensä Raineri Puikkonen on ohjastanut myös yli tuhat voittoa. Tytär Bea-Maria Puikkonen (s. 11.7.2000) on myös mukana raviurheilussa ja toimii isänsä tallilla Espoossa.
Aborttilain historian aikajana

Tämä on aikanajana aborttilain historiasta.
HMS Hampshire (D06)

HMS Hampshire (viirinumero D06) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 27. tammikuuta 1956 John Brown and Companyn telakalta, missä köli laskettiin 26. maaliskuuta 1959 telakkanumerolla 711. Se laskettiin vesille 16. maaliskuuta 1961 kumminaan prinsessa Margaret ja otettiin palvelukseen 15. maaliskuuta 1963 päällikkönään R. White.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 31. maaliskuuta 1976 ja myytiin huhtikuussa 1979 romutettavaksi Thomas W. Wardille. Alus hinattiin Briton Ferryyn, missä romutus saatiin päätökseen kesällä 1980.
Mustatattiainen

Mustatattiainen ("Oxyporus mannerheimii") on lyhytsiipisiin kuuluva kovakuoriaislaji. Se on Suomessa rauhoitettu. Suomen lajien uhanalaisuusluokituksessa sitä ei pidetä enää uhanalaisena. Lajin tieteellinen nimi kunnioittaa suomalaista hyönteistutkija Carl Gustaf Mannerheimiä.
Koko ja ulkonäkö.
Mustatattiainen on helposti tunnistettava kiiltäväpintainen, lähes täysin musta lyhytsiipinen, jolla on pituutta 7–10 mm. Ruumis on roteva ja suuressa päässä on huomattavan kookkaat leuat. Mustasta yleisväristä poiketen tuntosarvet ja raajojen nilkat ovat ruskeat.
Levinneisyys.
Levinneisyydeltään mustatattiainen on eurosiperialainen laji. Sitä tavataan laajalti Venäjällä Siperiaan saakka, mutta Euroopassa levinneisyys rajoittuu Suomeen ja Baltiaan. Lajia tavataan myös Itä-Puolassa. Suomessa lajin levinneisyys näyttää nykyisin rajoittuvan Keski-Suomeen sekä idässä Nuijamaalta Kuusamoon ulottuvalle vyöhykkeelle. Vanhoja havaintoja on jopa Varsinais-Suomesta, mutta elinalueensa länsi- ja lounaisosissa laji on taantunut selvästi.
Elinympäristö ja elintavat.
Sekä toukat että aikuiset kuoriaiset elävät sienten itiöemillä, erityisesti lehmäntatilla ja punikkitateilla, mutta sitä on tavattu myös puusta kasvavilta helttasieniltä. Muuten lajin elintavat tunnetaan hyvin heikosti. Mustatattiaista pidettiin pitkään ikimetsien lajina, mutta nykyisin sitä on tavattu myös koivikoissa, männiköissä ja jopa kulttuuriympäristöissä, kunhan sieniä on saatavilla. Löydöt ovat kuitenkin lähes poikkeuksetta yksittäisiä yksilöitä. Löytöpaikat ovat harvapuustoisia, mikä viittaa lajin suosivan valoisaa metsäympäristöä.
Mustatattiaisen esiintymistä Suomessa vain osa on suojelluilla alueilla. Elintapojen tuntemattomuus kuitenkin vaikeuttaa suojelutarpeen arviointia.
Lahokapo

Lahokapo ("Boros schneideri") on melko kookas vanhojen metsien kovakuoriaislaji. Se on kooltaan 14 mm pitkä ja väriltään tummanruskea. Sitä esiintyy Itä- ja Pohjois-Euroopasta Siperiaan ulottuvalla alueella. Lahokapo kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin toisessa liitteessä mainittuihin eläinlajeihin. Suomessa lahokapo on rauhoitettu.
Koko ja ulkonäkö.
Lajokapo on 11–14 mm pitkä, huomattavasti pituuttaan kapeampi, lieriömäinen kovakuoriainen. Väriltään se on tummanruskea ja kiiltäväpintainen.
Toukka on helposti tunnistettava. Se on litteä, lähes 30 mm pitkä ja sen viimeisessä jaokkeessa on tunnusomaiset perälisäkkeet.
Levinneisyys.
Keski-Euroopasta lahokapo on hävinnyt kokonaan ja läntisin tunnettu esiintymä on Białowiezan metsässä, Puolassa. Puolassa on myös muutamia muita esiintymispaikkoja. Loput eurooppalaiset esiintymät ovat Baltian maissa, Suomessa ja Ruotsissa. Venäjällä sitä tavataan Siperiaan saakka. Ruotsissa laji elää ilmeisesti enää vain Gotska Sandönillä. Suomessa lajilla on yhtenäinen esiintymisalue itärajalla Ilomantsista Kuusamoon. Lisäksi kuoriaiselta tunnetaan hajanaisia esiintymispaikkoja sisämaassa, eristyksissä sekä toisistaan että itärajan esiintymästä. Näitä ovat esimerkiksi Seitsemisen kansallispuiston ja Pyhä-Häkin esiintymät.
Lahokapo kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin toisessa liitteessä mainittuihin eläinlajeihin ja Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU). Suomessa lahokapo on rauhoitettu
Elinympäristö ja elintavat.
Lahokapo asuttaa vanhoja männiköitä, joissa on jatkuvasti saatavilla juuri kuolleita puita. Toukkia tavataan paljon aikuista kuoriaista useammin ja käsitys lajin levinneisyydestä perustuukin ennen kaikkea toukkahavaintoihin. Toukka elää vasta kuolleen, vielä pystyssä olevan männyn kaarnan alla, mutta joidenkin tietojen mukaan sitä on tavattu myös koivuilta ja Latviassa laji on tavattu tammesta. Myös palaneet puut kelpaavat elinpaikaksi. Toukkien kehityksen aikana kuolleessa puussa elävät "Aureobasidium"-suvun sinistäjäsienet muuttavat puun pinnan mustaksi ja toukka ilmeisesti käyttää näitä sieniä ravinnokseen. Sen on myös todettu saalistavan muita hyönteistoukkia. Lahokapo saalistaa ainakin pölkkyhärkiä ("Sinodendron cylindricum"). Riippuvuus sienistä aiheuttaa sen, että yksittäinen puu kelpaa lajin lisääntymispaikaksi vain vähän aikaa. Toukan kehitys kestää ainakin kaksi vuotta ja kuoriaiset aikuistuvat loppukesällä. Lisääntyminen tapahtuu ilmeisesti kuitenkin vasta talvehtimisen jälkeen seuraavana keväänä.
Laji on aikaisemmin ollut koko maassa yleinen, mutta ikimetsien häviäminen on hävittänyt myös kuoriaiset. Sopivien elinympäristöjen puute hajottaa esiintymät nykyään laikuiksi. Noin kaksi kolmasosaa lahokavon esiintymistä Suomessa on suojelualueilla ja loputkin niiden tuntumassa.
Vanha sydän

”Vanha sydän” on Erinin kolmas single hänen esikoisalbumiltaan "Hunningolla". Erinin ja Maija Vilkkumaan yhdessä sanoittama kappale julkaistiin singlenä loppuvuodesta 2011. Erinin mukaan kappale kertoo uudelleenrakastumisesta ja siihen liittyvästä epäröinnistä.
Musiikkivideo.
"Vanha sydän" -kappaleen musiikkivideolla Erin on kahvilassa ja kirjoittaa kappaleen sanoitusta paperilapulle. Video on kuvattu rovaniemeläisessä Kauppayhtiö-kahvilassa ja se julkaistiin 14. joulukuuta 2011 YouTube-palvelussa.
Muut versiot.
Kaija Koo teki kappaleesta oman versionsa Vain elämää -televisiosarjan ensimmäisellä tuotantokaudella vuonna 2012. Samu Haber teki kappaleesta myös oman versionsa Vain elämää -televisiosarjan 10. tuotantokaudella vuonna 2019.
Soluna Samay

Soluna Samay (s. 27. elokuuta 1990 Guatemala City, Guatemala) on tanskalainen laulaja. Hän edusti Tanskaa vuoden 2012 euroviisuissa kappaleella ”Should’ve Known Better”.
Yksityiselämä.
Samay syntyi Guatemalassa saksalaiselle isälle ja sveitsiläis-saksalaiselle äidille. Hän aloitti katulaulajana kuusivuotiaana auttaen isäänsä, joka esiintyi ympäri maailmaa. Isä opetti hänelle rumpuja, kontrabassoa ja kitaraa, ja jo ennen kymmenen vuoden ikää hän alkoi kirjoittaa omia laulujaan. Perhe muutti Tanskaan Bornholmin saarelle, kun hän oli kymmenen.
Samay asuu nykyään Kööpenhaminassa, mutta tuntee itsensä maailmankansalaiseksi, sillä hän on asunut monissa paikoissa ja matkustellut sekä esiintynyt ympäri Eurooppaa ja maailmaa. Hän puhuu viittä kieltä.
Vihtori Laurila

Vihtori Laurila (sukunimi vuoteen 1906 "Lasarov" ; 26. joulukuuta 1904 Kuopio – 5. joulukuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuudentutkija.
Elämä.
Laurilan vanhemmat olivat kauppias Vilho Lasarov, myöh. Laurila ja Josefina Arpiainen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1923, valmistui filosofian kandidaatiksi 1928 ja väitteli Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi 1956.
Laurila oli Otavan kustantaman Suomen kansalliskirjallisuus-kirjasarjan toimittajana yhdessä E. N. Setälän ja Viljo Tarkiaisen kanssa 1928–1935. Hän oli sitten Turun suomalaisen klassillisen lyseon vt. vanhempana lehtorina 1935–1936 ja opettajana Someron yhteiskoulussa 1936–1937 ja Riihimäen yhteislyseossa 1937–1938. Laurila toimi kotimaisen kirjallisuuden tutkimusassistenttina Helsingin yliopistossa 1939–1940, Yleisradion va. dramaturgina 1942, Suomen Sosialidemokraatin kirjallisuusarvostelijana 1942–1943, Kustannus Oy Tammen kirjallisen osaston hoitajana 1943–1949 sekä vuodesta 1950 äidinkielen opettajana Helsingin opettajakorkeakoulussa ja Helsingin yksityisessä keskikoulussa. Hän oli lisäksi Kirjallisuuden tutkijain seuran sihteerinä 1932–1935 ja Suomi–Neuvostoliitto-seuran kirjallisuusjaoston johtajana vuodesta 1944.
Vuonna 1936 Someron yhteiskoulussa opettajana toiminutta Laurilaa syytettiin kommunistiksi, koska hän kuului kuolemanrangaistusta vastustaneen Ihmisoikeuksien liiton valtuuskuntaan. Kommunistisuutta osoittivat syytösten esittäjien mielestä myös Laurilan huoneen seinällä ollut Karl Marxin muotokuva ja rouva Aili Laurilan punainen käsilaukku. Todellisuudessa muotokuva esitti Leo Tolstoita mutta syytökset johtivat siihen että vuokraisäntä nimismies Lahonen irtisanoi opettajapariskunnan vuokrasopimuksen. Tämä Someron koulujupakkana tunnettu tapaus herätti aikanaan huomiota eduskuntaa myöten.
Vihtori Laurila oli naimisissa 1931–1978 kirjastonhoitaja Aili Edith Korhosen (k. 1978) kanssa.
Laurila on haudattu vaimonsa viereen Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Kissan rokotuspäivä

Kissan rokotuspäivä on kampanja, jonka on luonut MSD Animal Health. Sen tarkoituksena on lisätä niin kissan omistajien kuin eläinlääkäreidenkin tietosuutta kissojen rokottamisen tarpeellisuudesta. Kissan rokotuspäivä päättää kansainvälisen eläinten viikon, jota vietetään joka vuosi 4.–10. lokakuuta. Ensimmäistä valtakunnallista kissan rokotuspäivää vietettiin 10. lokakuuta 2012.
Kissojen rokotustarve.
Suomessa on kissoja virallisen arvion mukaan noin 700 000. Suurin osa kissoista rokotetaan vain kerran elämässä, kun ne ovat pentuja. Jotta kissalla olisi riittävä turva yleisimpiä tarttuvia tauteja vastaan tarvitaan kuitenkin säännöllisiä rokotuksia.
Kissoja rokottamalla pystytään tehokkaasti ennalta ehkäisemään kissojen vaarallisia tartuntatauteja, jotka saattavat aiheuttaa vakavia sairastumisia ja kuolemantapauksia sekä uhata eläinperäistä elintarviketuotantoa. Kissojen rokottaminen suojaa myös ihmistä niiltä taudeilta (zoonoosit), jotka voivat tarttua kissasta ihmiseen, kuten vesikauhulta.
Kissoja rokotetaan kissaruttoa, raivotautia, kissan kalikivirusta (FCV) ja kissan rinotrakeiittivirusta (FHV) vastaan. Kansainvälinen suositus on rokottaa kaikki kissat kissaruttoa ja kissaflunssia vastaan. Tarpeen mukaan voidaan myös rokottaa muita tauteja, kuten esim. raivotautia vastaan. Ulkokissojen rokottaminen raivotautia vastaan suojaa myös ihmistä mahdollisessa epidemiatilanteessa.
Rokottamisen ansiosta kissanpennut voivat turvallisesti tutustua ympäristöönsä vailla pelkoa yleisestä ja usein pennun menehtymiseen johtavasta kissarutosta. Kissarutto on todellinen uhka ja paikallisia tautitapauksia esiintyy vuosittain. Kissojen säännöllinen tehosterokottaminen ylläpitää suojaa.
Rokotesuoja varmistetaan antamalla kissalle tehosterokotuksia rokotekohtaisten ohjeiden mukaisesti. Ennalta ehkäisevän rokottamisen ja sisäloishäätöjen lisäksi on huolehdittava muista kissan hyvinvointiin vaikuttavista tekijöistä (esim. tasapainoinen ravitsemus), jotta kissan elimistön puolustusjärjestelmä toimisi parhaalla mahdollisella tavalla.
HMS Kent (D12)

HMS Kent (viirinumero D12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 6. helmikuuta 1957 Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1960. Se laskettiin vesille 27. syyskuuta 1961 ja otettiin palvelukseen 15. elokuuta 1963.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1980 ja oli sen jälkeen Portsmouthissa majoitusaluksena. Falklandin sodan syttyessä aluksen palvelukseen palauttamista mietittiin, mutta kahden vuoden heikko ylläpito esti sen. Aluksesta tehtiin 1984 merikadettien koululaiva ja poistettiin tehtävästä 1987, minkä jälkeen se oli varastona alusluettosta poistamiseen saakka 1993. Alus myytiin 1998 ja hinattiin Intiaan romutettavaksi.
David S. Mann

David Scott Mann (s. 25. syyskuuta 1939 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko. Hän sai Bachelor of Arts -arvon vuonna 1961 Harvardista ja palveli Yhdysvaltain laivastossa vuosina 1961–1965. Hän valmistui vuonna 1968 Harvard Law Schoolista. 
Mann toimi valmistumisensa jälkeen juristina Cincinnatissa. Hän istui vuosina 1972–1974 kunnallisessa terveyslautakunnassa ja sitten kaupunginvaltuustossa vuosina 1974–1992. Hän toimi myös Cincinnatin pormestarina vuosina 1980–1982 ja jälleen vuonna 1991. Vuosina 1993–1995 hän edusti Yhdysvaltain edustajainhuoneessa Ohion 1. vaalipiiriä. Häntä edelsi siellä Charlie Luken ja seurasi Steve Chabot.
Pottiputki

Pottiputki on istutusväline jolla voi istuttaa puun paakkutaimia. Sen kehitti Sauli Takalon työn pohjalta Tapio Saarenketo 1970-luvun alussa.
Käyttö.
Istutettaessa pottiputki isketään maahan ja pottitaimi päätyy maahan kun jalalla polkaistaan pottiputken alaosassa olevaa vipua. Tällöin mekanismi suorittaa istutuksen; Alaosan kaksi metallista leukaa aukenevat ja taimi tipahtaa leukojen aukenemisen muodostamaan kuoppaan. Istuttaja voi palauttaa leuat kiinni vetämällä kahvasta, joka on putken yläosassa. Istuttaja voi operaation jälkeen esimerkiksi saappaan reunalla viimeistellä istutuksen niin, että maa taimen ympäriltä tiivistyy, ja tarkistaa että taimi jää pystysuoraan. Istuttajalla voi olla mukana useita kymmeniä taimia taimivakassa.
Menetelmä on nopeampi ja helpompi kuin kuokka, kumartelua ei tarvita. Istutusnopeuteen vaikuttaa myös taimien kantomatka ja maaston muoto.
Jos taimi on halkaisijaltaan liian iso, se ei mahdu putkeen. Pottiputkia on olemassa useita eri kokoja, joissa muuttuva tekijä on erityisesti putken halkaisija. Koivun istutuksessa pottiputki ei välttämättä toimi koska koivun taimi saattaa olla liian iso verraten ohkaiseen pottiputkeen. 
Maastosta riippuen leukoihin voi kertyä esimerkiksi kosteahkoa multa-ainesta, joka on mielekästä toisinaan puhdistaa. Puhdistaminen tapahtuu siten, että jättää leuat auki-asentoon ja kaapii aineksen pois, tai kopistelee putkea niin että aines tipahtaa.
G. Hannelius

Genevieve Knight ”G.” Hannelius (s. 22. joulukuuta 1998 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa Avery Jenningsin roolissa Disney Channelin tilannekomediasarjassa "Dog with a Blog". Lisäksi hän on näytellyt Jo Keeneriä Disney Channelin sarjassa "Onnea matkaan, Charlie!" sekä Emily Pearsonia saman kanavan elokuvassa "Partioveli" ("Den Brother").
Tausta.
Hannelius syntyi Bostonissa ja muutti Maineen kolmevuotiaana. Hänen isänsä on ruotsalainen.
Ura.
Hannelius aloitti näyttelemisen neljävuotiaana paikallisessa lastenteatterissa. Myöhemmin hän osallistui useisiin koekuvauksiin ja pärjäsi niissä hyvin, minkä vuoksi hänen perheensä muutti Los Angelesiin vuonna 2008. 
Hannelius pääsi Disney Channelin vakionäyttelijäksi erään mainoksen kautta, jossa kanavan tuottaja huomasi hänet. Hannelius sai sivurooleja sarjoista "Sonny with a Chance", "Hannah Montana" ja "Onnea matkaan, Charlie!". Pääroolin hän sai Emmy-ehdokkaana olleesta sarjasta "Dog with a Blog". Lisäksi hän on tehnyt äänirooleja useissa animaatioissa.
Hannelius on julkaissut iTunesissa seitsemän musiikkikappaletta, joista useimmat ovat hänen itsensä kirjoittamia.
G. Hanneliuksella on YouTube-kanava GByGNailArt. Hannelius valmistui Sierra Canyon High Schoolista toukokuussa 2017.
Doorwerth

Doorwerth on kylä Alankomaissa. sijaitsee 8 kilometriä Arnhemista länteen Renkumin kunnassa ja Gelderlandin provinssissa. Kylän asukasluku on noin 4 350 (2007).
Historia.
Seelbeekin laakson seuduilla on ollut asutusta muinaisista ajoista asti. Doorwerthista löytyy kirjallisia mainintoja jo varhaiselta keskiajalta, jolloin alueelle rakennettiin pieni linnoitus ja myöhemmin Doorwerthin linna. 
Doorwerth oli itsenäinen kunta vuosina 1818–1923.
Käsipallon miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 2012

Vuoden 2012 käsipallon Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Serbiassa 15. – 29. tammikuuta. Kisoihin selvisi karsintojen kautta 16 maata. Turnauksen voitti Tanska, joka voitti loppuottelussa isäntämaa Serbian maalein 21–19. Pronssiottelussa Kroatia voitti Espanjan 31–27.
Tähdistökentällinen ja palkitut.
Lähde:
Hallitus (politiikka)

Politiikan käsitteistössä hallitus tarkoittaa pääministeristä ja muista ministereistä koostuvaa valtioneuvostoa, joka käyttää valtion ylintä toimeenpanovaltaa. Suomen poliittisessa järjestelmässä hallituksella voidaan tarkoittaa joko valtioneuvostoa tai valtioneuvoston ja presidentin yhdessä muodostamaa kokonaisuutta. 
Hallitus on toimeenpanovaltaa käyttävä hallinnon osa, joka valmistelee ja toteuttaa päätöksiä. Parlamentarismissa valtioneuvoston jäsenten on nautittava eduskunnan luottamusta. 
"Hallitusvaltaa käyttävät tasavallan presidentti sekä valtioneuvosto, jonka jäsenten tulee nauttia eduskunnan luottamusta." (Suomen perustuslaki, 3§)
Dmitri Suranovitš

Dmitri Suranovitš () (s. 27. kesäkuuta 1995 Minsk, Valko-Venäjä) on venäläinen entinen moottoriurheilija. Vaikka hän on syntynyt Valko-Venäjällä, hän kilpaili kuitenkin venäläisellä lisenssillä.
Suranovitš aloitti karting-uran vuonna 2008 ja ajoi sen jälkeen useissa kansainvälisissä kilpailuissa. Hän on Venäjän KF3-mestari vuodelta 2009 ja vuoden 2010 Venäjän KF2-mestari. Vuonna 2011 Suranovitš siirtyi kilpailemaan Formula Abarth -sarjaan. Hän ajoi kahdeksan kilpailua Euroopan Formula Abarth -sarjassa ja neljä kilpailua Italian Formula Abarth -sarjassa. Hän saavutti sekä Euroopan että Italian sarjoissa yhden pisteen. Vuonna 2012 Suranovitš kilpaili GP3-sarjassa ajaen Marussia Manor Racing -tallissa. Suranovitš aiheutti Monacon sprinttikilpailussa rajun kolarin, kun Conor Daly osui hänen auton peräänsä ja lähti ilmalentoon. Daly selvisi säikähdyksellä ja Suranovitš hylättiin kilpailusta. Hän ei saavuttanut pisteitä. Parhaaksi sijoitukseksi jäi 11:s sija. Samana vuonna Suranovitš kilpaili Toyota Racing Series -sarjassa sijoittuen sarjan 12:nneksi. Vuonna 2013 Suranovitš ajoi kolme kilpailua Euroopan Formula 3 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. 
Hän joutui vuonna 2013 lopettamaan uransa 17-vuotiaana rahoitusongelmien vuoksi.
Helander

Helander on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Cidesco

CIDESCO () on kansainvälinen kauneudenhoidon ammattijärjestö, joka on perustettu 27. joulukuuta 1946 Brysselissä. Sen perustivat belgialainen Georges Dumont ja ranskalainen Jacques Poirsons.
Järjestön tavoitteena oli koota yhteen kauneudenhoidon ammattilaisia ideointia ja tiedon kokoamista varten. Pidettiin myös tärkeänä alan maineen ja merkityksen vuoksi luoda yhteyksiä muiden muassa lääkäreihin, kirurgeihin, ihotautilääkäreihin ja kosmetiikan valmistajiin. Kolmas tärkeä tavoite oli luoda kestävät puitteet kauneudenhoitoalan koulutukselle, kehittää tutkintojärjestelmää ja koettaa perustaa alalle erikoistuneita kouluja. 
Cidescon päätoimisto sijaitsee Zürichissä, Sveitsissä, ja sillä on jäsenyhdistyksiä 30 maassa. Järjestön alkuperäisen ranskankielisen nimen alkukirjaimista muodostuva akronyymi Cidesco hyväksyttiin järjestön nimeksi 9. tammikuuta 1956. Suomen Cidesco on toiminut vuodesta 1971 alkaen.
Cidescon toimiala on kasvojen ja vartalon hoitaminen, ja tähän se on kouluttanut jäseniään vuodesta 1959 alkaen. Nykyisin 40 maassa toimii yhteensä 230 koulua, joissa annettava opetus noudattaa järjestön koulutusohjelmaa ja joilla on oikeus antaa koulutuksen suorittaneille kosmetologeille Cidescon diplomi.
Vuodesta 1960 järjestö on palkinnut ansioituneita jäseniään ansiomitaleilla. Vuonna 1977 suomalaiselle Margit Grönroosille myönnettiin järjestön kunniadiplomi "Diplome d’Honneur du CIDESCO". Eila Hellgren sai Cidescon perustajan mukaan nimetyn "Diplome de Georges Dumont" -diplomin vuonna 1989.
Cidescon ensimmäinen Pohjoismaissa järjestetty vuosittainen maailmankonferenssi oli vuonna 1985 Suomessa. Samana vuonna Kristina Peltomaa valittiin järjestön hallituksen puheenjohtajaksi. CIDESCO puheenjohtajana on toiminut myös opetusneuvos Riitta Salmi. 
Suomen CIDESCO ry:n toiminta jouduttiin päättämään 30.3.2017 pidetyssä vuosikokouksessa, koska uutta hallitusta ei saatu kokoon. Hallituksen tulee koostua seitsemästä jäsenestä puheenjohtaja ja varapuheenjohtaja mukaan lukien.
Kissan kalikivirus

Kissan kalikivirus eli feline calicivirus (FCV) on kissoilla esiintyvä erilaisia tulehdusoireita aiheuttava virus. Virusta torjutaan rokottein.
Oireet.
Kalikivirustartunta aiheuttaa ylempien hengitysteiden oireita, keuhkotulehdusta, haavaista suutulehdusta ja joskus suolistotulehdusta tai niveltulehdusta. Tartuntoja todetaan eniten 2-6 kk:n ikäisillä kissoilla, mutta tauti voi tarttua kaikenikäisiin kissoihin.
Kissan oireet ovat vaihtelevia, ja niihin vaikuttavat viruskanta, kissan ikä ja muut mahdolliset samanaikaiset tartunnat. Taudin vakavuus vaihtelee lievästä parin päivän hengitystieoireilusta jopa kuolemaan johtavaan keuhkotulehdukseen. 
Kuume liittyy kaikkiin kalikiviruksen aiheuttamiin tautitiloihin. Kuumekäyrä on kaksihuippuinen. Ensimmäinen lämmönnousu todetaan yleensä parin päivän kuluttua tartunnasta, jolloin kissa on vielä oireeton. Tämän jälkeen lämpö on normaali taas pari päivää. Kuume nousee jälleen, kun ensimmäiset näkyvät oireet ilmaantuvat. Sairailla kissoilla voi esiintyä apeutta, syömättömyyttä ja turkin huonokuntoisuutta. Ylempien hengitysteiden oireiden yhteydessä esiintyy usein silmä- ja sierainvuotoa. FCV on yleisin kissan keuhkotulehduksen aiheuttaja.
Tautimuodot.
Suun haavaumia aiheuttava tautimuoto on yleinen, ja se voi esiintyä yksin tai yhdessä muiden sairauden muotojen kanssa. Taudista kärsivä kissa voi kuolata. Kielessä ja kirsussa sekä suuontelon seinämissä voi olla haavaumia. Ne paranevat yleensä runsaassa viikossa.
Jotkut viruskannat saattavat aiheuttaa äkillisiä niveltulehduksia, joiden seurauksena raajojen nivelet saattavat turvota ja kipeytyä siinä määrin, että kissa ei halua liikkua. Niveloireita esiintyy yleisimmin nuorilla kissanpennuilla. 
Tunnetaan myös kalikiviruksen aiheuttama vakava tautimuoto, jossa oireina on korkea kuume, ihon turvotukset, haavaumat päässä ja raajoissa sekä keltaisuus. Kuolleisuus tähän tautimuotoon on korkea: jopa 75 % sairastuneista kissoista kuolee.
Kuusela

Kuusela on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja suomalaisia nimenkantajia ovat:
Kissan rinotrakeiittivirus

Kissan rinotrakeiittivirus eli kissan herpesvirus (FHV) on herpesviruksiin kuuluva taudinaiheuttaja, joka yhdessä kalikiviruksen kanssa on yleisimpiä kissojen ylempien hengitysteiden infektioiden aiheuttajia. Näiden virusten arvioidaan olevan aiheuttajina lähes 90 %:ssa kissojen tämäntyyppisistä tulehduksista.
Tartunta.
Tartunta tapahtuu suoraan kissasta toiseen hengitysteiden välityksellä. Taudista toipuvista kissoista voi tulla viruksen kantajia. Suuri osa vanhemmista kissoista onkin viruksen kantajia, joista arviolta puolet saattaa erittää virusta ja toimia siten tartuntalähteinä muille. 
Oireet.
Kissan herpesviruksen aiheuttaman hengitystietulehduksen vakavuus vaihtelee melkein oireettomasta jopa kuolemaan johtavaan tautiin. Tyypillisiä oireita ovat kuume, syömättömyys, hengitysvaikeudet sekä kohtauksittainen aivastelu ja yskiminen. Virus voi aiheuttaa keskenmenoja tiineille narttukissoille sekä vakavan taudin kissanpennuille.
Katajala

Katajala on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja suomalaisia nimenkantajia ovat:
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2013

33. Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Ruotsissa tammi–helmikuussa 2013. Maailmanmestaruuden voitti Venäjä. Kisojen A-sarja pelattiin Vänersborgissa 27. tammikuuta – 3. helmikuuta ja B-sarja Vetlandassa 23.–26. tammikuuta. Kolme A-sarjan ottelua pelattiin myös muilla paikkakunnilla.
Kisoihin osallistui 14 maata, jotka oli jaettu A- ja B-sarjaan. A-sarjassa pelasivat parhaimmat jääpallomaat ja sen voittaja oli vuoden 2013 maailmanmestari. Aikaisimpina vuosina pelattua C-sarjaa ei enää ollut ohjelmassa, vaan sen sijaan B-sarja oli jaettu kahteen lohkoon.
Suomen joukkue.
Suomen joukkue ei tälläkään kertaa saavuttanut tavoitteeksi asetettua mitalia. Suomen jääpallomaajoukkueen päävalmentaja Tommy Österberg oli valinnut tammikuun lopulla alkavaan MM-turnaukseen 18 pelaajan joukkueen. Österberg kommentoi:
Suomen joukkue oli keski-iältään 30 vuotta, ja ykköspyssynä oli Dynamo Kazanin Sami Laakkonen. Kokenutta kaartia edustivat Laakkosen lisäksi vuoden 2004 maailmanmestarit kapteeni Ville Aaltonen, Petteri Lampinen, Markus Hiukka ja kotiinjäävä Kimmo Huotelin.
Suomen sarjoista joukkueeseen oli valittu kolme pelaajaa eli Kimmo Kyllönen, Tomi Hauska ja Marko Laitinen, Ruotsista 11 eli Markus Hiukka, Rolf Larsson, Pekka Rintala, Mikko Rytkönen, Markus Kumpuoja, Antti Ekman, Juho Liukkonen, Samuli Helavuori, Ville Aaltonen, Ilari Moisala ja Mikko Lukkarila sekä Venäjän liigasta neljä pelaajaa eli Sami Laakkonen, Marko Herajärvi, Petteri Lampinen ja Pekka Hiltunen.
B-sarja.
Kaikki ottelut Vetlandan Sapa Arenalla.
Lohko A.
Ottelut:
Lohko B.
Ottelut:
Käännekohdassa

Käännekohdassa (engl. "Intersection") on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka on uusintaversio vuoden 1970 ranskalaisesta elokuvasta "Sellaista on elämä". Elokuvan pääosia esittävät Richard Gere, Sharon Stone, Lolita Davidovich, Martin Landau ja Jennifer Morrison. Elokuvan on ohjannut Mark Rydell. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naispääosasta.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä kuvasi elokuvaa kauttaaltaan veteläksi, hyvin kuvatuksi keskinkertaisuudeksi. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
William Warelwast

William de Warelwast (k. 1137) oli Exeterin piispa. Hän oli osallisena kuningas Vilhelm Punaisen ja arkkipiispa Anselmin välisessä riidassa, joka oli investituurariidan alkua. Hän kävi useita kertoja Roomassa kuninkaan lähettiläänä. Historioitsija Eadmer, yksi Anselmin kannattajista, väitti hänen lahjoneen paavin.
Investituurariidan päätyttyä Warelwastin nimitettiin piispaksi Exeteriin, jossa hän aloitti uuden katedraalin rakennustyöt. Kuoltuaan vuonna 1137 hänen seuraajakseen valittiin hänen veljenpoikansa Robert Warelwast.
Nuoruus.
Warelwast syntyi luultavasti Veravalin seudulla Normandiassa ja ensimmäiset viralliset asiakirjat hänestä on päivätty joko vuodelle 1087 tai 1088.
Vilhelm Punaisen hovissa.
Uransa alkuvaiheessa Warelwast toimi kuninkaan sihteerinä ja vuonna 1095 kuningas Vilhelm lähetti hänet toisen sihteerinsä Gerardin kanssa neuvottelemaan paavin kanssa arkkipiispa Anselmin erottamisesta. Ainakin yhdessä tapauksessa hän toimi myös kuninkaallisena tuomarina.
Warelwast saattoi olla paikalla kuningas Vilhelmin kuollessa 2. elokuuta 1100 metsästysretkellä, koska hän oli todistajana kirjeessä, jossa Henrik kutsui Anselmin takaisin Englantiin.
Exeterin piispa.
Warelwast vihittiin Exeterin piispaksi 11. elokuuta 1107. Hän aloitti uuden katedraalin rakennustyöt vuonna 1114. Poikkilaivan kaksi tornia ovat peräisin tältä ajalta.
Warelwast korvasi sääntökuntien ulkopuolisen papiston kaniikeilla Plymtonissa ja Devonissa vuonna 1121 ja 1127 Cornwallin Launcestonissa. Hän sokeutui noin vuonna 1120, mitä William Malmesburylainen piti rangaistuksena hänen oletetusta yrityksestään erottaa hänen edeltäjänsä piispana. Robert Bathilainen toimitti hänen viimeisen voitelunsa 26. syyskuuta 1137, samana päivänä kun hän kuoli.
Taurian puisto

Taurian puisto () on 21,1 hehtaarin laajuinen puistoalue Pietarin keskustassa Venäjällä.
Arkkitehti Ivan Starovin ja puutarhuri William Goldin suunnittelema maisemapuisto on istutettu vuosina 1783–89 vieressä sijaitsevan Taurian palatsin yhteyteen. Tasaiseen maastoon kaivettiin kaksi lampea, jotka täytettiin Liihan kanavan vedellä. Kaivuutöiden yhteydessä syntyneestä maa-aineksesta laadittiin pieniä kukkuloita. Puisto avattiin yleisölle vuonna 1866. Alkuperäistä suunnitelmaa muutettiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Ympäröivä aita on vuodelta 1896.
Vuonna 1930 alue nimettiin Ensimmäiselle viisivuotissuunnitelmalle omistetuksi kulttuuri- ja lepopuistoksi. Toisen maailmansodan aikana sitä käytettiin sotilaiden koulutukseen, kuorma-autojen korjauspaikkana ja kasvimaana. Vuodesta 1956 lähtien siellä toimi kaupungin lastenpuisto.
Vanhoja tammia, lehtikuusia ja lehmuksia on säilynyt etupäässä puiston reunamilla. Keskiosassa on nurmialueita sekä sodan jälkeen istutettuja puita ja pensaita. Puistossa on Leningradin puolustuksen nuorille sankareille omistettu muistomerkki (1962) sekä Pjotr Tšaikovskin (1990) ja Sergei Jeseninin (1995) patsaat. Viimeisimmät uudistus- ja korjaustyöt tehtiin 2000-luvun alussa. Kova käyttö lasten leikkipaikkana ja pallokenttänä kuluttaa puiston istutuksia.
Taurian puisto sijaitsee kaupungin keskustassa Špalernaja-, Tavritšeskaja-, Kirotšnaja- ja Potjomkinskajakatujen ympäröimänä. Lähin metroasema on Tšernyševskaja.
Bretagnenhevonen

Bretagnenhevonen on Ranskasta kotoisin oleva kylmäverinen hevosrotu.
Ominaisuudet.
Bretagnenhevosen postier-tyyppi on tiivisrakenteinen. Pää on sopusuhtainen, kaula kaartuva. Jalat ovat kuivat ja liikkeet vilkkaat. Postier-tyyppi on 152-163 cm korkea. Työtyyppinen bretagnenhevonen on raskastekoisempi ja 152-157 cm korkea.
Väritys on yleensä rautias tai rautiaanpäistärikkö. Luonne on tyypillisesti erittän rauhallinen.
Historia.
Bretagnenhevonen polveutuu kelttien hevosista, joihin sekoittui itämaista verta ristiretkien aikana. Keskiajan loppuun mennessä oli muodostunut kaksi hevostyyppiä, raskaampi työkäyttöön sopiva sommier ja kevyt- ja miellyttäväliikkeinen rossier. 1800-luvun loppuun mennessä rotuun oli lisätty perchen-, ardennien- ja boulognenhevosverta. Näin oli syntynyt hyvin raskasrakenteinen ja erittäin voimakas työtyyppinen bretagnenhevonen. 1800-luvun keskivaiheilla syntyi taas uusi tyyppi, postier, johon norfolkinravuri oli vaikuttanut merkittävästi, ja joka oli voimakas mutta kevyempi ja hienostuneempi. Työ- ja postier-tyypeille perustettiin yhteinen kantakirja vuonna 1926, ja se on ollut suljettu vuodesta 1951 lähtien.
Kulonyhäkäs

Kulonyhäkäs ("Corticaria cucujiformis") on pieni, tummanruskea ja litteä kovakuoriaislaji, ja sen tunnistaminen muista aitonyhäkkäiden ("Corticaria") suvun lajeista on vaikeaa. Laji kuvattiin tieteelle Pohjois-Amerikasta, mutta sitä tavataan myös Aasiasta ja Euroopasta, josta sitä on havaittu vain Suomesta ja Ruotsista. Suomessa se on luokiteltu vaarantuneeksi. Kulonyhäkään elintavoista ei tiedetä juuri mitään, mutta todennäköisesti ne syövät homesieniä.
Koko ja ulkonäkö.
Kulonyhäkäs on varsin pieni, vain noin kahden millimetrin pituinen kovakuoriaislaji. Se on kauttaaltaan tummanruskea ja hyvin litteä. Laji muistuttaa hyvin paljon muita samanlaisessa ympäristössä eläviä "Corticaria"-suvun lajeja, ja yksilöitä on hieman niitä litteämmästä muodostaan ja tummemmasta väristään huolimatta yleensä mahdotonta tunnistaa maastossa.
Selkein lajinmäärityskeino perustuu koirasyksilön genitaalien tarkasteluun.
Levinneisyys.
Laji kuvattiin tieteelle ensimmäisen kerran Pohjois-Amerikasta, mistä sen levinneisyys ulottuu Aasian puolelle vanhalle mantereelle. Euroopassa kulonyhäkästä on tavattu vain Suomessa ja Ruotsissa, joskin jälkimmäisten esiintyminen arvellaan hävinneen. Ruotsin havainnot olivat maan pohjoisosista, eikä niitä ole tehty vuoden 1966 jälkeen.
Suomessa se on tavattu varmuudella ainoastaan Ilomantsin Pönttövaarasta vuonna 1975. Paikalta on tavattu vain yksi yksilö, eikä lajin todellisesta esiintymisestä ole minkäänlaista tietoa. Ruotsalaisista havainnoista päätellen, sitä saattaisi esiintyä Lapissa. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteessä mainittuihin lajeihin ja on Suomen uhanalaisarvioinnissa 2010 arvioitu vaarantuneeksi (VU). Kuoriainen on Suomessa rauhoitettu ja yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.
Elinympäristö ja elintavat.
Kulonyhäkkään elintavoista ei tiedetä juuri mitään. Pohjois-Amerikassa sitä tavataan metsäpalojen runtelemissa metsissä. Ruotsalaisten havaintojen mukaan se elää palon vahingoittamissa koivuissa ja raidoissa. Todennäköisesti kuoriaiset elävät hieman irronnen kuoren alla ja syövät homesieniä. Sitä on tavattu joidenkin vihreiden ja violettien homekasvustojen yhteydestä, joten kyseeseen tulevat ilmeisesti ainakin suvun "Trichoderma" homelajit. Kuoriaiset viihtyvät palonjälkeisellä paikalla vain lyhyen aikaa palon jälkeen, ja sopivan sienilajin esiintyminen saattaa olla keskeinen esiintymistä rajoittava tekijä.
Suomesta tunnettu löytöpaikka on muidenkin lahopuussa elävien kovakuoriaisten kannalta arvokkaalla suojelualueella, mutta mahdolliset uudet löytöpaikat tulisi suojella.
1-naftyyliamiini

1-naftyyliamiini (C10H9N) on aromaattinen amiini, josta käytetään myös nimiä alfa-naftyyliamiini ja 1-aminonaftaleeni. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet ja valmistus.
1-naftyyliamiini on kiinteä valkoinen yhdiste huoneenlämpötilassa. Se on ominaisuuksiltaan tyypillinen aromaattinen amiini ja heikosti emäksinen. Se liukenee vain hyvin heikosti veteen, mutta paremmin etanoliin ja dietyylieetteriin.
1-Naftyyliamiinia valmistetaan pääasiassa pelkistämällä 1-nitronaftaleenia raudan ja laimean suolahapon avulla tai katalyyttisellä vedytyksellä. Pelkistys voidaan suorittaa myös elektrokemiallisesti tai käyttäen fotoindusoitua pelkistystä. Yhdistettä voidaan myös valmistaa korotetussa lämpötilassa ja paineessa katalyytin avulla 1-naftolista ja ammoniakista.
Käyttö.
1-naftyyliamiinia käytetään naftaleenisulfonihappovärien valmistukseen. Siitä tuotetaan myös maatalouskemikaaleja, kuten rodentisidina eli jyrsijöiden torjunta-aineena käytettävää 1-naftyylitioureaa ja herbisidinä eli rikkakasvien torjunta-aineena käytettävää naptalaamia. Yhdiste on myös kumien hapettumisenestoaineena käytettävän N-fenyyli-1-naftyyliamiinin synteesin lähtöaine ja siitä tuotetaan myös 1-naftolia. Metallurgiassa 1-naftyyliamiinilla on käyttöä vaahdotuksen yhteydessä.
Myrkyllisyys.
1-naftyyliamiini on myrkyllinen ja ärsyttävä yhdiste. Se voi aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista veressä. Yhdiste on mahdollisesti myös karsinogeeninen eli syövälle altistava. Ihmiskehossa 1-naftyyliamiini metaboloituu N-(1-naftyyli)hydroksyyliamiiniksi ja N-hydroksi-1-naftyyliasetamidiksi.
Korukeräpallokas

Korukeräpallokas ("Agathidium pulchellum") on varsin pieni, pyöreä kovakuoriainen. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteen lajeihin, on luokiteltu Suomen uhanalaisarvioinnissa 2010 vaarantuneeksi (VU) ja laji on Suomessa rauhoitettu. Korukeräpallokas kuuluu myös Suomen kansainvälisiin vastuulajeihin.
Koko ja ulkonäkö.
Korukeräpallokkaalla on pituutta vain 2,0–2,5 mm ja sen selkäpuoli on hyvin kupera. Kuoriainen on pohjaväriltään kellanruskea, mutta etuselässä on tumma laikku ja keskellä peitinsiipiä tumma, sydämenmuotoinen kuvio. Häirittynä kuoriainen vetäytyy palloksi.
Levinneisyys.
Erittäin harvinainen laji, joka tunnetaan koko maailmassa ainoastaan Valko-Venäjältä, Suomesta sekä yhdestä paikasta Pohjois-Ruotsista. Suomesta se löydettiin ensimmäisen kerran Ilomantsista vuonna 1975 ja sittemmin esiintymiä on löydetty useita. Ne kaikki sijaitsevat maan itäosissa ulottuen Uudeltamaalta Kuhmoon.
Elinympäristö ja elintavat.
Korukeräpallokas on Suomen lajiston harvinaisimpia ja huonoimmin tunnettuja kovakuoriaisia. Lajin biologia on vasta äskettäin alettu tuntea niin hyvin, että sen systemaattinen etsiminen on ollut mahdollista. Se elää kosteapohjaisissa ja kuusivaltaisissa vanhoissa metsissä ainakin kuolleiden haapojen kuoren alla käyttäen ravinnokseen siellä kasvavia limasieniä, joista nuijanuoranen ("Trichia decipiens") on ilmeisesti sekä aikuisten kuoriaisen että toukkien ainoaa ravintoa. Sittemmin lajia on tavattu myös kuuselta. Toukkien kehitys on nopeaa ja aikuisia kuoriaisia tavataan ympäri vuoden. Lajia tavataan paikoittaisesti ja se on aina yksilömäärältään niukka. Ilmeisesti runsaan lahopuun lisäksi laji edellyttää elinpaikaltaan myös sopivaa mikroilmastoa.
Suomen esiintymispaikoista useimmat ovat suojelualueilla, mutta metsätalous uhkaa lajia niiden ulkopuolisilla esiintymispaikoilla.
SM Entertainment

SM Entertainment on Lee Soo-manin vuonna 1995 perustama eteläkorealainen levy-yhtiö. Se toimii laajasti populaarimusiikin ja -viihteen saralla.
Vuonna 2018 yhtiö on arvokkain k-pop -yhtiö toisen ja kolmannen ollessa JYP Entertainment ja YG Entertainment. 
Yhtiö on tunnettu voittojen jakaantumisen jäykkyydestä, joka on johtanut oikeudenkäynteihin yhtiötä vastaan.
Vennajäärä

Vennajäärä ("Mesosa myops") on kookas ja kirjava kovakuoriainen. Se kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II mainittuihin lajeihin, ja on Suomessa rauhoitettu. Vuoden 2010 Suomen lajien uhanalaisarvioinnissa se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Koko ja ulkonäkö.
Vennajäärä on ruumiinrakenteeltaan rotevanoloinen ja leveäruumiinen sarvijäärälaji. Se on 10–14 mm pitkä, pohjaväriltään harmaa ja kauttaaltaan lyhyen, harmaan karvoituksen peittämä. Kuoriaisen selkäpuolella on mustia, epäsäännöllisten keltaisten täplien reunustamia laikkuja, jotka naamioivat sen hyvin jäkälien kirjomalle puunrungolle. Etuselässä on neljä pitkulaista, mustaa täplää. Raajat ovat harmaanruskeat ja myös niissä erottuu keltaisia ja mustia täpliä. Tuntosarvet ovat huomattavan pitkät ja väriltään punaruskeat.
Hieman samannäköisiä lajeja ovat pärnäjäärä ("Oplosia cinerea") sekä haapakatkiainen ("Aegomorphus clavipes").
Levinneisyys.
Vennajäärä on eurooppalaisittain itäinen laji, jonka läntisimmät esiintymät ovat Puolan Białowiezan metsässä. Lisäksi sitä tavataan Baltiassa, Suomessa sekä Venäjän poikki aina Koreaan ja Japaniin saakka. Ruotsista on vain yksi havainto 1800-luvulta. Suomessa vennajäärää tavataan ainoastaan Lounais-Suomen tammialueilla. Aikaisempia havaintoja on tehty laajemmalti mm. Paraisten Lenholmilta sekä Turun Katariinanlaaksosta, mutta niistä ei kuoriaisia ei ole tavattu 1940-luvun jälkeen. Viime vuosina havaintoja on vain Turun Ruissalosta, missä lajilla on ainakin parikymmentä esiintymispaikkaa ja kanta vaikuttaa vakaalta.
Elinympäristö ja elintavat.
Vennajäärän elintapoja ei tunneta kovin hyvin. Toukat elävät tammen ja metsälehmuksen paksujen kuolleiden oksien tai kuolleen puun rungon kuoren alla. Toukat kaivertavat puuainekseen matalia mutta leveitä, mutkittelevia käytäviä. Tavallisimmin niitä tavataan maahan kaatuneista rungoista, mutta joskus myös huonokuntoisista elävistä puista. Lajia tavataan usein yhdessä yleisen saikurahaapsasen ("Saperda scalaris") kanssa. Toukkien kehitys kestää ainakin kaksi vuotta ja täysikasvuiset toukat koteloituvat kuoren alle puuhun kaivertamaansa onkaloon, joka on soikea, noin 15–20 mm pitkä ja 7–10 mm leveä. Aikuisia kuoriaisia tavataan lisääntymispaikoiksi sopivien puiden rungoilta kesäkuusta elokuuhun, mutta yksittäishavaintoja on jopa toukokuulta.
Suomessa vennajäärän esiintymät ovat pääasiassa suojelualueilla. Lajin suojelun kannalta on olennaista jättää kaatuneet puut ja maahan pudonneet oksat paikoilleen.
Lee Soo-man

Lee Soo-man (, s. 18. kesäkuuta 1952) on eteläkorealainen yrittäjä, tuottaja ja levy-yhtiö SM Entertainmentin perustaja ja toimitusjohtaja.
Ennen SM Entertainmentin perustamista Lee työskenteli laulajana ja tv-esiintyjänä. Vuonna 2010 hän oli SM Entertainmentin suurin osakkeenomistaja.