Illuminati

Illuminati (latinaa, ’valaistuneet’; suomessa yksittäisestä jäsenestä "illuminati") oli jesuiittaoppineen Adam Weishauptin Baijerissa vuonna 1776 perustama salaseura. Sen tavoite oli korostaa järkeä ihmisten ajattelussa sekä vähentää kirkon ja valtion valtaa. Illuminatin perustaminen osui valistuksen ja tieteellisen vallankumouksen aikaan.
Illuminati kiellettiin Baijerissa vuonna 1785, eikä sen tiedetä toimineen enää paljon sen jälkeen. Illuminatin vaikutuksesta maailmanhistorian merkittäviin tapahtumiin ja sen olemassaolosta nykyisinkin on esitetty salaliittoteorioita. Illuminatin ja vapaamuurarien lyhyestä yhteistyöstä syntyi taru, jonka mukaan illuminatien mestarit hallitsisivat vapaamuurareita ja muita salaseuroja edelleen ja aikoisivat yhä toteuttaa Weishauptin maailmanhallintasuunnitelman.
Historia.
Perustaminen.
Illuminatien järjestön perusti baijerilainen jesuiittaoppinut Adam Weishaupt. Järjestön perustamiskokouksessa metsässä lähellä Ingolstadtia yöllä 1. toukokuuta 1776 viisi miestä laati järjestölle säännöt. Weishauptin lisäksi jäseniä olivat hänen oppilaansa Franz Anton von Massenhausen ja Max Elder von Merz sekä lakiopiskelijat Andreas Sutor ja Bauhof. Kukin jäsen sai antiikin hahmoihin viittaavan salanimen; Weishaupt otti salanimekseen Spartacus.
Toiminta.
Järjestön nimi on latinaa ja tarkoittaa ”valaistuneet” (yksikössä "illuminatus", ’valaistunut’). Weishaupt korosti järkeä yli tunteen. Hänen tarkoituksensa oli vapauttaa järjestön kautta ihmiset ennakkoluuloistaan, tehdä heistä kypsiä ja moraalisia sekä kasvattaa heidät ulos kirkon ja valtion uskonnollisista ja poliittisista rajoituksista. Salaseuraksi perustetun järjestön todelliset päämäärät oli tarkoitus paljastaa jäsenille vasta, kun he saavuttaisivat tietoisuuden ja ymmärryksen ”papillisen” tason.
Illuminatin kerrottiin omaksuneen kuuliaisuuden jesuiittojen opeista, kokeet ja seremoniat vapaamuurareilta sekä maanalaiset mysteerit ja pelottomuuden temppeliherroilta.
Weishaupt otti järjestönsä organisaatiorakenteen jesuiitoilta. Illuminatissa oli kolme päätasoa, jotka muodostivat pyramidin: alin oli noviisien taso, toinen taso oli Minerva-taso ja kolmas taso oli ”valaistunut Minerva-taso” tai ”mysteerien taso”. Päätasot jaettiin yhteensä kolmeentoista asteeseen – alin taso viiteen ja ylimmät tasot neljään asteeseen kukin. Jokainen uusi jäsen aloitti alimmalta asteelta, jossa heidän mentorinsa valvoivat heitä. Noviisit pidettiin pimennossa siitä, mitä ylempiin asteisiin kuului. Edistyessään jäsenet nousivat asteita ja tasoja ylöspäin, ja he saivat samalla vastuun alempien jäsenten ohjaamisesta.
Saavuttaakseen järjestönsä tavoitteen jäsenten piti tehdä havaintoja, koota tietoa ja toimittaa salaisia raportteja ylimmilleen. Järjestö tavoitteli näin mahdollisuutta valvoa yleistä mielipidettä, rajoittaa vallanpitäjien valtaa, rajoittaa kumouksellisten ja taantumuksellisten toimintaa sekä valaa pelkoa vihollisiinsa.
Uudelle tasolle nousemiseen liittyi erilaisia seremonioita. Minerva-tason initiaatioseremonia suoritettiin pienessä ja tyhjässä huoneessa kolmen öljylampun valossa. Siinä jäsenet vannoivat ikuista hiljaisuutta ja rikkomatonta uskollisuutta järjestölle. Ylemmän tason seremonioissa jäseniä kuulusteltiin heidän aikeistaan ja kyvystään hyödyttää yhteiskuntaa. Tasoissa nousevat jäsenet saivat itselleen salanimet ja oppivat salasanoja, salaisia kädenpuristuksia ja muita eleitä.
Liittyminen vapaamuurareihin ja laajeneminen.
Kaksi vuotta Illuminatin perustamisen jälkeen järjestöllä oli vasta 27 jäsentä. Elvyttääkseen järjestönsä Weishaupt liittyi uudelleen vapaamuurareihin ja solmi Illuminatin ja vapaamuurarien välille yhteistyösopimuksen. Näin Illuminatista tuli yksi vapaamuurarien virallisista osastoista. Kahdessa vuodessa perustettiin vielä seitsemän uutta Illuminati-loosia. Tämän seurauksena järjestö alkoi kasvaa nopeasti. Merkittävimpiä uusia jäseniä olivat vapaaherra Adolph Knigge, aatelinen ja tähtitieteilijä Franz Xaver von Zach, professori Jakob Anton von Hertel ja varakas kuuluisuus Thomas Maria Baron de Bassus. Heistä tuli tärkeitä uusien jäsenien värvääjiä ja järjestön toiminnan laajentajia Euroopassa. Knigge esimerkiksi värväsi Illuminatiin satoja uusia jäseniä.
Kniggen ja Weishauptin välit rikkoontuivat, kun Kniggelle selvisi, että Illuminatin ylimpien tasojen perustana ei ollutkaan mitään muinaisia tekstejä ja opetuksia, kuten Weishaupt oli väittänyt. Pitääkseen Kniggen mukana Weishaupt antoi Kniggelle oikeuden laatia itse ylempien tasojen opetussuunnitelmat ja rituaalit, minkä tämä tekikin. Kun Kniggen suunnitelmat eivät sopineet Weishauptille, Knigge erosi järjestöstä vuonna 1784. Järjestö kuitenkin kukoisti, ja siinä oli yli 600 arvovaltaista jäsentä.
Lakkautus.
Muutama kuukausi Kniggen eron jälkeen Baijerissa levisi huhu, jonka mukaan Illuminatit pyrkivät lakkauttamaan monarkian ja järjestäytyneen uskonnon, aiheuttamaan kaaosta sekä alistamaan koko Euroopan tyranniansa alle. Ilmiantajat kuvailivat Illuminatin outoja initiaatioseremonioita, ja kilpaileva järjestö ruusuristiläiset lobbasi papistoa ja vapaamuurareita syyttäen Weishauptia ateismin edistämisestä. Vuonna 1783 neljä arvostettua illuminaattia oli jo pidätetty, ja kuulusteluissa he kertoivat Illuminatin pyrkivän kieltämään kristinuskon. Viranomaiset vaativat vapaamuurareita katkaisemaan siteensä Illuminatiin, ja vuonna 1784 vapaamuurarit julistivat erottaneensa järjestön.
2. maaliskuuta 1785 Baijerin vaaliruhtinas Kaarle Teodor kielsi Illuminatin. Viranomaiset takavarikoivat järjestön paperit ja pakottivat jäsenet todistamaan Weishauptia vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin etäisistäkin yhteyksistä Illuminatiin määrättiin kuolemanrangaistus, ja järjestön entiset korkea-arvoiset jäsenet karkotettiin Baijerista. Viranomaiset järjestivät ratsioita vielä monen vuoden ajan varmistaakseen, että järjestö ei enää toiminut.
Weishaupt erotettiin yliopistosta ja karkotettiin myöhemmin Baijerista. Maanpaossa hän julkaisi yhdeksän kirjaa ja pamflettia entisten järjestötoveriensa puolustukseksi. Hän väitti hyväntekeväisyyttä tehneen järjestönsä tulleen väärinymmärretyksi. Joidenkin tietojen mukaan Weishaupt otti lopulta vastaan hänelle luvatut rahat siitä, ettei enää koskaan perustaisi järjestöään uudelleen, ja vetäytyi eläkkeelle. Toisten tietojen mukaan Weishaupt jatkoi järjestönsä valvontaa salaisesti. Weishaupt oli itsekin kirjoittanut, että Illuminatin voima on siinä, että se pystyy salaamaan olemassaolonsa esiintymällä väärillä nimillä.
Myöhemmät salaliittoteoriat.
Vuonna 1799 Ranskassa alkoi kiertää huhu, jonka mukaan kymmenen vuotta aiemmin alkanut Ranskan suuri vallankumous oli Illuminatin tekosia. Ranskalainen jesuiitta Augustin Barruel ja skottilainen John Robison väittivät kirjoissaan, että suuri joukko korkea-arvoisia ranskalaisia virkamiehiä, aatelisia ja poliitikkoja kuului Illuminatiin. Robisonin mukaan illuminatit olivat yhdistyneet jakobiinien kanssa ja hallitsivat nyt koko Ranskaa kansalliskokouksen kautta. Barruelin mukaan Illuminatin tavoitteena oli uskonnon ja kaikkien hallintoinstituutioiden hävittäminen saadakseen maailmassa kaiken vallan itselleen. Ranskan suuri vallankumous oli Barruelin ja Robisonin mukaan vain Illuminatin harjoitus tulevaa hirmuvaltaa varten. Myös tunnetun skottilaiskirjailijan Walter Scottin mukaan Ranskan suuri vallankumous oli vierasperäisen, ranskanjuutalaisten ja Moses Mendelssohnin johtaman Illuminatin aiheuttama.
Barruelin ja Robisonin kirjat käännettiin monelle kielelle, ja niitä luettiin paljon. Teoria Illuminatin olemassaolosta tuli suosituksi niin Euroopassa kuin Yhdysvalloissakin, missä levisi huhu, jonka mukaan Illuminati oli ollut tärkeässä osassa Yhdysvaltain perustamisessa. Yhdysvaltain perustajaisien Thomas Jeffersonin, John Adamsin ja Benjamin Franklinin väitettiin liittyneen Ranskan Illuminatiin vuoden 1784 rauhansopimusneuvotteluissa Ranskassa. Adam Weishauptin väitettiin tavanneen Yhdysvalloissa Franklinin ja antaneen tälle ”suuren sinetin”, jonka ”kaikkinäkevä silmä” on nykyisin Yhdysvaltain yhden dollarin setelissä. Euroopassa Illuminatiin yhdistettiin vaikutusvaltaisen Rothschildin pankkiirisuvun perustaja Mayer Amschel Rothschild.
1900-luvun salaliittoteoreetikot väittivät illuminatien aiheuttaneen sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan ja kontrolloineen maailman johtajia, kuten Hitleriä, Churchilliä, Rooseveltia ja Stalinia. Paljon huomiota saaneen kanadalaiskirjailija William Guy Carrin mukaan ensimmäisen maailmansodan tarkoitus oli lakkauttaa Venäjän keisarin valta ja perustaa ”esteettinen kommunismi”, jonka avulla uskonto voitaisiin lakkauttaa. Toisen maailmansodan tarkoitus taas oli nostaa sionismi natsismin tilalle.
Myöhemmin monet muutkin salaliittoteoreetikot ovat laajentaneet teoriaa Illuminatin kaikenkattavasta vaikutuksesta nykymaailmassa. Illuminatin väitetyn suunnitelman tavoitteena olisi kapitalismin ja autoritarismin hallitsema Uusi maailmanjärjestys. Jotkut uskovat illuminatien siksi manipuloivan valuuttoja, maailman osakemarkkinoita ja vaaleja sekä järjestävän salamurhia. Salaliittoteoreetikko David Icke on väittänyt illuminatien olevan avaruudesta tulleita liskoihmisiä. Illuminatin toiminnasta lakkautuksensa jälkeen ei kuitenkaan ole mitään todisteita.
Populaarikulttuurissa.
Kaunokirjallisuudessa illuminatia käsittelevät esimerkiksi Dan Brownin "Enkelit ja demonit" (2000) sekä Robert Shean ja Robert Anton Wilsonin "Illuminatus!"-trilogia (1975).