tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Devin Logan

 
Devin Logan (s. 17. helmikuuta 1993 West Dover, Vermont) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa sekä half-pipessa. Hän voitti hopeaa Sotšin olympialaisissa 2014 ensimmäistä kertaa järjestetyssä slopestylessa.
Nuorten MM-kilpailuissa Uudessa-Seelannin Snow Parkissa ja Cardronassa vuonna 2010 Logan saavutti pronssia sekä slopestylessa että helf-pipessa. Vuoden 2012 nuorten MM-kilpailuissa Chiesa in Valmalencossa hän voitti slopestylessa kultaa. Aikuisten MM-kilpailuihin hän osallistui Park City Mountain Resortissa 2011 sijoittuen viidenneksi sekä slopestylessa että half-pipessa.
Logan kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran La Plagnessa maaliskuussa 2011 sijoittuen half-pipessa toiseksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Cardronan half-pipessa elokuussa 2012 ja toisen vuotta myöhemmin samassa kilpailussa. Slopestylessa hän on sijoittunut parhaimmillaan toiseksi Mammothissa maaliskuussa 2012. X Gameseissa Logan on saavuttanut kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Fermented Slaughter / Inhuman Butchery

Fermented Slaughter / Inhuman Butchery on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Flesh Consumedin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Sevared Records. Albumi koostuu yhtyeen kahden aiemman EP:n kappaleista.
Kappaleet 1–3 nauhoitettiin syys–lokakuussa 2006, ja kappaleet 4–6 touko–kesäkuussa 2006.
Tabrett Bethell

Tabrett Bethell (s. 13. toukokuuta 1981 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen näyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan vuosina 2009–2010 tuotetusta televisiosarjasta "Totuuden miekka", jossa hän esitti Cara Masonia.
Vuonna 2010 Bethell voitti parhaan naisnäyttelijän palkinnon Manhattanin elokuvafestivaaleilla elokuvassa "Anyone You Want" esittämästään roolista. Vuonna 2012 hän oli myös Fangoria Chainsaw -palkintoehdokkaana vuoden 2010 elokuvasta "The Clinic". Vuonna 2012 Bethell valittiin näyttelemään suositun Bollywood-toimintaelokuvasarjan kolmenteen osaan, "Dhoom 3:een".
Jokivarren Jytinä

Jokivarren Jytinä on vuonna 2005 perustettu pesäpalloseura Alavuden Jokivarren kylästä. Jokivarren Jytinä nousi kaudeksi 2014 ensimmäistä kertaa Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle, Suomensarjaan.
Historia.
Jokivarren Jytinä perustettiin vuonna 2005 Alavudella Jokivarren kylässä. Pesäpallotoimintaa kylällä oli jo ennestään yli 20 vuoden ajalta ja perustettu seura vei joukkueen toiminnan sarjapeleihin.
Ensimmäiset kolme kauttaan Jytinä pelasi Etelä-Pohjanmaan alimmalla sarjatasolla, piirisarjassa. Ensimmäisen kauden (2005) sijoitus oli sarjan toiseksi viimeinen, eli kymmenes. Seuraavalla kaudella Jytinä petrasi sijoitustaan yhdeksänneksi.
Kaudella 2007 Jytinä pelasi Piirisarjassa kahdeksan ottelua ja voitettuaan niistä viisi, oli seuralla edessä ensimmäiset pudotuspelit. Piirisarjan ylemmässä jatkosarjassa Jytinä sijoittui toiseksi ja nousi Maakuntasarjaan.
Kaudella 2008 Jytinä juuri ja juuri säilytti sarjapaikkansa sijoittumalla toiseksi viimeiseksi, viimeisen joukkueen ainoastaan pudotessa. Kausilla 2009 ja 2010 sarjapaikka säilyi alempien pudotuspelien kautta, sijoitusten ollessa runkosarjassa 11. ja 10. 
Kaudella 2011 Jytinä selvitti ensimmäisen kerran tiensä Maakuntasarjan ylempiin pudotuspeleihin. Lopulliseksi sijoitukseksi loppusarjan jälkeen oli neljäs, samoin kuin oli runkosarjassa. Kaudella 2012 Jytinällä oli runkosarjassa kahdeksanneksi sijoittumisen myötä edessä jälleen sarjapaikan säilyttäminen alempien pudotuspelien kautta.
Kaudella 2013 joukkue oli runkosarjassa viides ja saavutti täten paikan ylempiin pudotuspeleihin. Ylemmissä pudotuspeleissä joukkue voitti viidestä pelistään neljä ja täten samalla myös oman lohkonsa Maakuntasarjassa. Voiton myötä Jytinä pääsi pelaamaan nousukarsintaotteluihin paikasta Suomensarjaan. Jytinä voitti nousukarsintaottelut Pomarkun Pyryä vastaan suoraan 2-0 ja saavutti paikan Suomensarjaan kaudeksi 2014.
Suomisarjakauden 2014 Jokivarren Jytinä lopetti toimintansa ja miesten pesäpallo siirtyi Alavuden Peli-Veikkojen alaisuuteen, jonka nimellä Jytinän joukkue jatkoi miesten pesäpallotoimintaansa Alavudella kaudella 2015.
Federico Cartabia

Federico "Fede" Nicolás Cartabia (s. 20. tammikuuta 1993 Rosario, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Cartabia siirtyi 13-vuotiaana kotimaastaan Argentiinasta espanjalaisseura Valencian junioriakatemiaan. Seuran reservijoukkueeseen hän nousi kaudella 2012–2013, joka pelasi tuolloin maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Cartabia pääsi mukaan edustusjoukkueen harjoituskaudelle kesällä 2013 onnistuttuaan vakuuttamaan joukkueen päävalmentaja Miroslav Đukićin. Heinäkuussa 2013 hän solmi seuran kanssa uuden vuoden 2017 kesäkuuhun asti ulottuvan sopimuksen, mikä sisälsi 20 miljoonan euron ulosostopykälän.
Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 17. elokuuta 2013 1–0-kotivoitossa Málagaa vastaan. 24. lokakuuta 2013 hän teki ensimmäiset maalinsa (2) edustusjoukkueessa Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa sveitsiläistä FC St. Gallenia vastaan.
11. heinäkuuta 2014 Cartabia siirtyi yhden kauden kestävällä lainasopimuksella Córdobaan.
Shūko Aoyama

Shūko Aoyama (s. 19. joulukuuta 1987 Kanagawa) on japanilainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 182 helmikuussa 2015 ja nelinpelissä sijalla 13 huhtikuussa 2021. Hän on voittanut urallaan viisitoista WTA-turnausta nelinpelissä.
Aoyama saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa nelinpelissä elokuussa 2012, kun hän voitti Chang Kai-Chenin kanssa Citi Openin loppuottelussa parin Irina Falconi ja Chanelle Scheepers. Tämä oli ensimmäinen kerta kun Aoyama ja Chang pelasivat yhdessä. Maaliskuussa 2013 Aoyama saavutti toisen nelinpelitittelinsä voitettuaan jälleen Changin parina. He voittivat Malesian avointen loppuottelussa parin Janette Husárová ja Zhang Shuai, ottelun kestäessä yli kaksi tuntia ja ottelun venyessä match tie breakiin. Kolmannen nelinpeliturnausvoittonsa Aoyama saavutti Citi Openissa elokuussa 2013 Vera Duševinan parina. He voittivat loppuottelussa parin Eugenie Bouchard ja Taylor Townsend.
Grand Slam -turnausten nelinpelissä Aoyama on selviytynyt parhaimmillaan välieriin Wimbledonissa 2013. Siellä hän pelasi Chanelle Scheepersin kanssa. He hävisivät välierissä parille Hsieh Su-wei ja Peng Shuai.
Jelena Golovina

Jelena Vladimirovna Golovina (, s. 16. helmikuuta 1961 Komarovo) on Neuvostoliittoa edustanut venäläinen ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Dynamo Jekaterinburgia.
Golovina voitti sprinttikilpailun (5 km) maailmanmestaruuden Lahdessa 1987. Normaalimatkalla (15 km) hän saavutti MM-hopeaa Minskissä 1990. Sprinttimatkan vaihduttua 7,5 kilometriin hän sai MM-pronssia Lahdessa 1991. 
Golovina kuului maailmanmestaruuden voittaneeseen Neuvostoliiton viestijoukkueeseen Egg am Etzlissä 1985, Lahdessa 1987, Chamonix'ssa 1988, Feistritzissä 1989, Oslossa 1990 ja Lahdessa 1991. Joukkuekilpailun maailmanmestaruuden hän voitti Feistritzissä 1989, Oslossa 1990 ja Lahdessa 1991.
Golovina voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1988–1989 ja sijoittui kolmanneksi kaudella 1989–1990.
Condemned (yhtye)

Condemned on yhdysvaltalainen brutaalia death metalia soittava yhtye. Sen perustivat vuonna 2004 rumpali Forrest Stedt ja kitaristi Steve Crow.
Condemnedin julkaistua demon "Mass Burial" vuonna 2005 Lacerated Enemy Records otti yhtyeeseen yhteyttä ja Condemned solmi levytyssopimuksen. Esikoisalbumi "Desecrate the Vile" julkaistiin tammikuussa 2007.
Elokuussa 2008 yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa.
Realms of the Ungodly

Realms of the Ungodly on Condemnedin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. marraskuuta 2011.
Desecrate the Vile

Desecrate the Vile on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Condemnedin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Lacerated Enemy Records.
Vuonna 2008 Lacerated Enemy julkaisi albumista uusintapainoksen, joka sisältää "Mass Burial" -demon. Albumista julkaistiin kertaalleen uusintapainos vuonna 2012.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Forrest Stedt.
Seltso (Brjanskin alue)

Seltso () on kaupunki ja kaupunkipiirikunta Venäjän Brjanskin alueella. Se sijaitsee Dneprin sivuhaaran Desnan varrella, 22 kilometriä Brjanskista luoteeseen. Kaupungissa on Brjanskista Roslavliin johtavan radan rautatieasema, puujalostusteollisuutta ja meijeri. Seltso oli pitkään kaupunkimainen taajama, kunnes sai kaupungin aseman vuonna 1990. Vuonna 2010 kaupungissa asui 17 934 henkeä.
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa kaupungin väkiluvun kehitystä.
Navlja

Navlja () on kaupunkityyppinen taajama ja Navljan piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella, 53 kilometriä Brjanskista etelään. Vuonna 2010 Navljan taajamassa asui 14 361, Navljan kaupunkikunnassa 15 844 ja koko piirissä 28 341 henkeä.
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.
Kletnja

Kletnja () on kaupunkityyppinen taajama ja Kletnjan piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella, 99 kilometriä Brjanskista länteen. Taajama on Dneprin valuma-alueen Nadva-sivujoen varrella. Taajamassa on ainakin neuvostovuosina ollut huonekalujen valmistusta, puunjalostusteollisuutta sekä juuston tuotantoa. 
Vuonna 2010 Kletnja taajamassa asui 13 313, Kletnjan kaupunkikunnassa 13 454 ja koko piirissä 20 166 henkeä.
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.
Pogar

Pogar () on kaupunkityyppinen taajama ja samannimisen piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella, 128 kilometriä Brjanskista lounaaseen. Taajama sijaitsee Dneprin vesistön Desnan sivujoen varrella. Vuonna 2010 tässä kaupunkikunnan muodostamassa taajamassa asui 9 900 ja koko piirissä 28 333 henkeä.
Seudulla on ollut slaavilaista asutusta jo 700−800-luvuilla. Seutu mainitaan kirjallisissa lähteissä vuonna 1155 nimellä Radoštš (Радощ) tai Radogoštš (Радогощ). Mongolit tuhosivat asutuksen 1200-luvulla. 1200-luvun jälkipuoliskolla seutu liitettiin Liettuaan. Vuosina 1380, 1500 ja 1517-1618 se kuului Venäjälle. Vuonna 1618 liitettiin Puola-Liettuaan. Venäjän ja Puolan välisten taistelujen johdosta asutus paloi neljästi 1500-luvulla. Tunnettu markkinapaikkana 1600-luvun jälkipuoliskosta lähtien. Vuosina 1763-1797 se oli kihlakuntakaupunki, sittemmin vähäisempi kaupunki Tšernihivin kuvernementissä. Vuoden 1917 jälkeen maaseututaajama, vuodesta 1938 kaupunkityyppinen taajama. 
Taajamassa on ollut savuketehdas, säilykkeiden, kasviöljyn, kuivamaidon ja lihan tuotantoa. Seudulta on nostettu turvetta. 
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.
Lokot (taajama)

Lokot () on kaupunkityyppinen taajama ja Brasovon piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella. Brasovon rautatieasema sijaitsee kolmen kilometrin päässä. Vuonna 2010 Lokotin taajamassa asui 10 028, samannimisessä kaupunkikunnassa 11 892 ja koko Brasovon piirissä 21 471 henkeä.
Ainakin neuvostovuosina taajamassa oli työkaluja, alkoholia ja huonekaluja valmistavia tuotantolaitoksia sekä maatalousalan oppilaitos.
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa Lokotin kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.
Verovapaat sosiaalietuudet

Verovapaat sosiaalietuudet ovat Suomessa valtiolta saatavia tulonsiirtoja taikka palveluita, joista ei tarvitse maksaa tuloveroa. 
Verovapaudella voidaan katsoa olevan merkittävä merkitys erityisesti pienituloisten talouden suunnittelulle. Verovapaiden sosiaalietuuksien merkitys verotuksen kannalta on, että joidenkin tulojen verovapaus pienentää veronalaista tuloa, ja mitä korkeampi veroaste, sitä suurempi verotuki.
Luettelo verovapaista sosiaalietuuksista.
Verovapaat sosiaalietuudet ovat olleet vuodesta 2012 alkaen tuloverolain 92 §:n 3–25 kohtien mukaan:
Summer Night City

”Summer Night City” on ruotsalaisen Abba-yhtyeen vuonna 1978 ainoastaan singlenä julkaistu kappale. Se oli yhtyeen ensimmäinen kappale, jota äänitettiin sen uudella Polar-studiolla. Erityisesti kappaleen miksauksessa oli ongelmia, minkä vuoksi yhtyeessä oli havaittavissa tyytymättömyyttä sitä kohtaan.
Kappale nousi listaykköseksi muun muassa Ruotsissa, missä se oli yhtyeen viimeinen kärkeen noussut single. Yleisesti ottaen single menestyi hieman totuttua heikommin. Esimerkiksi Britanniassa se oli listasijoituksella mitattuna Abban heikoimmin menestynyt single viiteen vuoteen.
Työstö.
”Summer Night City” oli ensimmäisiä kappaleita, jotka työstettiin kevään 1978 sessioissa, joissa äänitettiin materiaalia yhtyeen "Voulez-Vous" -albumille. Vaikka yhtyeen oma Polar Music Studios oli virallisesti avautunut 18. toukokuuta, ei se todellisuudessa ollut vielä valmis. Niinpä kappaleen pohjaraita äänitettiin Metronome-studiolla 29. toukokuuta.
Pian Polar-studio kuitenkin valmistui, ja 6. kesäkuuta siellä nauhitettiin lauluosuudet ja jouset. Tämän jälkeen Abba piti kesäloman, palaten studioon vasta 8. elokuuta, jolloin kappaletta hienosäädettiin. Yhtyeen edellinen suuri hitti oli ollut ”Take a Chance on Me” vuoden 1978 alussa, joten yhtye koki, että oli aika julkaista uusi single. ”Summer Night City” oli tässä vaiheessa ainoa sopiva vaihtoehto.
10. elokuuta Björn Ulvaeus, Benny Andersson ja äänittäjä Michael B Tretow aloittivat kappaleen miksauksen. He huomasivat heti, että sen kanssa on suuria ongelmia – kappaletta ei saatu millään sellaiseen muotoon, jollaista Andersson ja Ulvaeus olivat odottaneet. Miksaukseen käytettiin aikaa yli viikko, mikä on todennäköisesti enemmän kuin minkään muun Abba-kappaleen kohdalla. Lopulta miksausvaihtehdoista valittiin se, jota pidettiin onnistuneimpana. Alun introna toiminut balladimainen instrumentaaliosuus leikattiin pois.
Julkaisu ja vastaanotto.
”Summer Night City” -single ilmestyi 6. syyskuuta 1978, jolloin siitä tuli hitti erityisesti Pohjoismaissa nousten listaykköseksi muun muassa Ruotsissa, missä se jäi yhtyeen viimeiseksi listaykköseksi nousseeksi singleksi. Kansainvälisessä mittakaavassa singlen menestys oli kuitenkin hieman totuttua heikompaa. Esimerkiksi Britanniassa, missä Abba oltiin totuttu näkemään listan kärjessä, ”Summer Night City” sijoittui viidenneksi. Se oli siellä yhtyeen huonoin listasijoitus viiteen vuoteen. Yhdysvalloissa se ei saavuttanut lainkaan sijoitusta Billboard Hot 100 -listalla. Kappale päätettiin jättää pois tulevalta "Voulez-Vous" -albumilta. Yhtye ei ollut tyytymätön niinkään itse kappaleeseen, vaan sen äänityksellisiin seikkoihin. 
Singlen b-puoli oli vuonna 1975 äänitetty folk-sikermä, joka sisälsi kappaleet ”Pick a Bale of Cotton”, ”On Top of Old Smokey” ja ”Midnight Special”.
Kappaleesta kuvattiin myös promovideo Tukholman kesäyössä. Abba esitti kappaletta Amerikan-, Euroopan-, ja Japanin-kiertueillaan vuosina 1979 ja 1980. Kappale esitettiin alkuperäisen, sittemmin poistetun intron kanssa. Kokopitkä studioversio julkaistiin lopulta vuonna 1994 "Thank You for the Music" -boksilla.
Fluorietikkahappo

Fluorietikkahappo (C2H3O2F) on erittäin myrkyllinen etikkahapon fluorattu johdannainen. Yhdistettä ja sen johdannaisia käytetään tuholaismyrkkynä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa fluorietikkahappo on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kuumaan veteen ja orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin. Fluorietikkahapon happovakion arvo on 2,2·10-3 mol/dm3 ja se on elektronegatiivisen fluoriatomin aiheuttaman induktiivisen efektin vuoksi etikkahappoa vahvempi happo. Fluorietikkahapon reaktiot ovat tyypillisiä karboksyylihapoille.
Fluorietikkahappo on erittäin myrkyllistä. Sitä esiintyy vähintään 24 myrkyllisessä kasvilajissa, muun muassa eteläafrikkalaisessa "Dichapetalum cymosum" -lajissa, josta sitä eristettiin ensimmäisen kerran, ja eräissä australialaisissa kasveissa. Fluorietikkahapon myrkyllisyys perustuu siihen, että se muodostaa fluoriasetyylikoentsyymi-A:ta ja siitä edelleen sitraattisyntaasin katalysoimana fluorisitruunahappoa (C6H7FO7). Fluorisitruunahappo estää akonitaasin toiminnan, minkä vuoksi elimistön sitruunahappopitoisuus kasvaa ja sitruunahappokierto estyy. Myrkytyksen oireita ovat yskä, pahoinvointi, vatsakivut ja kouristukset. Fluorietikkahapolle altistuminen voi johtaa kuolemaan. Fluorietikkahappo on myös erittäin syövyttävää..
Valmistus ja käyttö.
Fluorietikkahappoa voidaan valmistaa käsittelemällä sen natriumsuolaa natriumfluoriasetaattia rikkihapolla. Toinen tapa syntetisoida yhdistettä on jodietikkahapon ja elohopea(II)fluoridin välisellä reaktiolla ja muodostuneen tuotteen hydrolyysillä. Sitä voidaan valmistaa myös hapettamalla fluorietanolia.
Fluorietikkahappoa, sen natriumsuolaa ja metyyli- ja etyyliestereitä voidaan käyttää rodentisideina erityisesti rottien hävittämiseen.
Turkama &amp; Kumppanit

Turkama &amp; Kumppanit Oy (T&amp;K) oli suomalainen mainostoimisto, jonka ympärille muodostunut Advisor-konserni kasvoi Suomen suurimpien mainostoimistoryhmittymien joukkoon 1970- ja 1980-luvuilla. Kauppaneuvos Yrjö Turkaman ja viime vaiheissa konsernijohtaja Ahti Sirkiän luoma, suurimmillaan 270 ihmistä työllistänyt yritysryhmä ajautui konkurssiin keväällä 1992.
Turkama-mainostoimisto syntyi vuonna 1963 mainostoimisto SEKistä irtautuneiden viiden työntekijän (Yrjö Turkama, Matti Harkonmäki, Airi Hast, Rauno Ruotsinsalo ja Rauli Warto) perustamana. Toimitilat saatiin Mechelininkatu 15:stä. T&amp;K:n ensimmäisiä asiakasyrityksiä olivat Tuottajain Lihakeskuskunta, Kone ja Koneen tuolloin omistama torniolainen Ke-Ri-nailonsukkatehdas.
Mainostoimiston sisaryritykseksi perustettiin 1964 T&amp;K-tiedotuspalvelu, josta tuli myöhemmin itsenäinen Suomen Tiedotuspalvelu Oy (STP). Sen asiakkaina oli etenkin vaatetusteollisuuden merkkejä, kuten Ke-Ri Oy:n Amar-sukat, Mattisen Teollisuus Oy:n James-farkut ja turkulainen Kestilä.
Turkama &amp; Kumppanit kasvoi nopeasti 1960-luvulla ja alkoi 1970-luvun puolivälissä hankkia omistukseensa muita mainos- ja viestintätoimistoja, kuten Lars Christianssonin ja Pentti Alatalon yritykset AC-mainos ja AC-tiedotus, Suomen Ilmoituskeskus Ilmo ja lahtelainen Advisor. 1970-luvun loppupuolen ajan Turkama toimi Käpylän Karjalatalossa, kunnes se muutti vuonna 1981 Pasilaan. Myöhemmin Turkama-konserniin kuului jo yli kymmenen yritystä, joista muodostettu Advisor-konserni oli alan suurimpia yritysryhmiä. Vuonna 1987 "Talouselämä"-lehden imagotutkimuksessa Turkama &amp; Kumppanit oli Suomen tunnetuin mainostoimisto. Yrjö Turkama sai kauppaneuvoksen arvon 1983.
Suomen 1990-luvun alun lamavuosina Advisor-ryhmä koki monen muun yrityksen tavoin konkurssin. Osa konsernin yrityksistä jatkoi toimintaansa vuonna 1992 tehtyjen MBO-kauppojen kautta. Marja-Liisa Rosberg osti AC-Tiedotuksen, joka toimi ensin nimellä AC-Sanafor ja vuodesta 2016 nimellä Ahjo Communications. Erkki Yrjölä osti enemmistön Markkinointi Topitörmästä, joka myytiin pian ranskalaiselle Publicis-ryhmälle ja tunnettiin myöhemmin nimillä Skandaali ja Reputation Helsinki.
Turkama &amp; Kumppaneiden pitkäaikaisia suuria asiakkaita olivat muiden muassa Canon sekä Silja Line, jolle Turkamalla löydettiin tunnusmusiikiksi 1970-luvulta asti käytetty Francis Lain sävelmä ”Un homme et une femme”.
Josh Smith

Josh Smith (s. 5. joulukuuta 1985 College Park, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän on ammattilaisurallaan pelannut mm. Detroit Pistonsissa ja Atlanta Hawksissa.
Smith siirtyi suoraan lukiosta NBA:han pelaamatta otteluakaan yliopistosarja NCAA:ssa. Sittemmin säännöt ovat kieltäneet tämän, ja lukiopelaajien on pakko pelata vähintään vuoden yliopistossa tai halutessaan ammattilaisena muualla maailmassa.
Iowan osavaltionyliopisto

Iowan osavaltionyliopisto (, lyhennys ISU) on julkinen yliopisto Amesissa, Iowan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1858, ja vuonna 2012 siellä opiskeli yli 33 000 opiskelijaa.
Iowa Staten yliopistoa edustavat NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa Iowa State Cyclonesin nimellä kulkevat joukkueet. Perinteisesti yliopistolla on ollut vahva edustus erityisesti miesten koripallossa.
T &amp; K

T &amp; K voi tarkoittaa seuraavia:
Vala (Edda)

Vala, völva tai völa () on pohjoismaisen mytologian ennustajatar. Tunnetuin vala esiintyy Eddan Völuspássa. Sana on lähtöisin muinaisnorjan sanasta "vǫlr", joka tarkoittaa sauvaa, etenkin taikasauvaa. Eirik Rauden saagassa noin vuodelta 1200 kerrotaan, että Grönlannissa oli pakanallisina aikoina tunnettu völva.
Dunnottarin linna

Dunnottarin linna on raunioitunut linna Skotlannin koillisrannikolla. Se on avoin yleisölle.
Paikalla on saattanut olla linna 1100-luvulla, mutta nykyinen rakennus on pystytetty myöhemmin, 1300-luvun lopulla. Linna korjattiin ja paikalla tehtiin kaivauksia vuonna 1925.
Aiheesta muualla.
http://www.dunnottarcastle.co.uk/
Valaanpäävaha

Valaanpäävaha eli valaanrasve eli spermaseetti on vahamaista ainetta, jota saadaan kaskelotin otsaontelosta. Se on alkuun öljymäistä ja muuttuu vähitellen ruskeankeltaiseksi kovaksi massaksi. Puhdas valaanpäävaha on väritöntä, kidemäistä ja helmiäishohtoista. Siitä saadaan hienoa voiteluöljyä.
Anna Segal

Anna Segal (s. 15. elokuuta 1986) on australialainen uransa päättänyt freestylehiihtäjä, jonka päälaji oli slopestyle. 
Segal kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Inawashirossa helmikuussa 2008 sijoittuen half-pipessa 12:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kaksi kertaa kolmannelle sijalle slopestylessa. Park City Mountain Resortin MM-kilpailuissa vuonna 2011 hän voitti slopestylessa kultaa. Sotšin talviolympialaisissa 2014 hän sijoittui slopestylessä neljänneksi. Vuonna 2009 hän saavutti slopestylen kultaa X Gameseissa. Hänestä tuli kaikkien aikojen ensimmäinen australialainen X Games -mitalisti.
Rosalind Groenewoud

Rosalind Groenewoud (s. 10. joulukuuta 1989 Calgary, Alberta) on kanadalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee half-pipessa.
Groenewoud voitti Park City Mountain Resortin MM-kilpailuissa 2011 kultaa half-pipessa. Vuonna 2012 hän saavutti superpipen kultaa X Gameseissa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui seitsemänneksi.
Groenewoud kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Les Contamines'ssa tammikuussa 2006 sijoittuen half-pipessa seitsemänneksi. Hän on saavuttanut maailmancupissa kaksi voittoa; Kreischbergissa tammikuussa 2011 sekä Sierra Nevadassa maaliskuussa 2013. Näiden lisäksi hänellä on kuusi sijoitusta kolmen parhaan joukossa. Hän sijoittui half-pipen maailmancupin pisteissä toiseksi kausilla 2010–2011, 2011–2012 ja 2012–2013. Freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kaudella 2012–2013.
Suzemka

Suzemka () on kaupunkityyppinen taajama ja samannimisen piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella, 134 kilometriä Brjanskista etelään. Taajamassa on rautatieasema, joka sijaitsee Brjanskista etelään Ukrainan Sumyn alueen Hutor-Mihailovskiin (Ху́тор-Миха́йловский) vievän radan varrella. Aseman kautta kulkee esimerkiksi vilkas Moskovan ja Kiovan välinen junaliikenne. Vuonna 2010 tässä kaupunkikunnan muodostamassa taajamassa asui 9 125 ja koko Suzemkan piirissä 16 654 henkeä.
Taajamassa on toiminut juustola ja metsäalankombinaatti.
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.
Komaritši

Komaritši () on kaupunkityyppinen taajama ja samannimisen piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella, 106 kilometriä Brjanskista etelään. Taajamassa on rautatieasema. Vuonna 2010 taajaman muodostamassa kaupunkikunnassa asui 7 686 ja koko Komaritšin piirissä 18 064 henkeä.
Komaritšin taajamassa on toiminut vaatetehdas, sekä sokerin, voin, juustoa, hedelmien tuotantolaitos ja lihanjalostamo.
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.
Brenden Dillon

Brenden Dillon (s. 13. marraskuuta 1990 Surrey, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä NHL-joukkue New Jersey Devilsissä.
Helmikuussa 2020 San Jose Sharks kauppasi Dillonin Washington Capitalsiin vaihdossa toisen ja kolmannen kierroksen varausvuoroihin.
Lokakuussa 2020 Dillon teki Capitalsin kanssa nelivuotisen jatkosopimuksen, jonka cap hit on 3,9 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2021 Capitals kauppasi Dillonin Winnipeg Jetsiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2024 Dillon teki vapaana agenttina New Jersey Devilsin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 12 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Varaamaton Dillon pelasi ennen ammattilaisuraansa juniorikiekkoa WHL-junioriliigan Seattle Thunderbirdsissä.
Maajoukkuetasolla Dillon edusti kotimaataan Kanadaa ensimmäisen kerran vuoden 2013 MM-kisoissa. Hän teki kahdeksassa ottelussa yhden maalin.
Minskin kuvernementti

Minskin kuvernementti () oli Venäjän keisarikunnan ja sittemmin Valko-Venäjän SNT:n hallinnollinen alue vuosina 1793–1921. Se muodostettiin Puolan toisen jaon jälkeen seudun siirryttyä Venäjän keisarikunnan hallintaan Puola-Liettualta. Kuvernementin rajat ja siihen kuuluvat kihlakunnat muuttuivat vuosien kuluessa useasti.
Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Minskin kuvernementin asukasluku oli 2 147 621 henkeä ja pinta-ala 80 152,3 neliövirstaa eli 91 218,3 neliökilometriä.
Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd). Kuvernementinkaupunki oli Minsk, suuria kihlakuntakaupunkeja olivat Babruisk ja Pinsk. Vuonna 1897 kihlakuntia oli yhdeksän ja kuvernementissä oli oheisen taulukon mukainen kihlakuntajako:
Kuvernementin suurimmat väestöryhmät olivat vuonna 1897 äidinkielen mukaan ryhmiteltynä: valkovenäläiset 76,0%, juutalaiset 16,0%, (iso)venäläiset 3,9%, puolalaiset 3,0%, ukrainalaiset 0,5%, tataarit 0,2%, saksalaiset 0,2%, latvialaiset 0,1% ja muut 0,1%.
Svetlana Paramygina

Svetlana Vjatšeslavovna Paramygina (, ; s. 5. huhtikuuta 1965 Jekaterinburg, Venäjä) on ampumahiihtäjä, joka aktiiviurallaan edusti Neuvostoliittoa, yhdistynyttä joukkuetta ja Valko-Venäjää sekä seuratasolla Sport Minskiä.
Paramygina aloitti ampumahiihdon harrastamisen 1983 ja nousi Neuvostoliiton maajoukkueeseen 1989. Hän kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Neuvostoliiton joukkueeseen Oslossa 1990 ja Lahdessa 1991. Borovetsin MM-kilpailuissa 1993 hän sai pronssia normaalimatkalla (15 kilometriä) ja kuului Valko-Venäjän hopeajoukkueeseen joukkuekilpailussa.
Paramygina saavutti Lillehammerin olympialaisissa 1994 hopeaa 7,5 kilometrin sprinttikilpailussa. Hän kiersi kaksi sakkokierrosta, samoin kuin kilpailun voittanut Myriam Bedard, jolle Paramygina hävisi 1,1 sekuntia. Normaalimatkalla hän sijoittui neljänneksi. Hän oli samana talvena voittamassa joukkuekilpailun maailmanmestaruutta Canmoressa.
Paramygina sijoittui Antholzin MM-kilpailuissa 1995 normaalimatkalla neljänneksi ja sprintissä 12:nneksi. Ruhpoldingin MM-kisoissa 1996 hän oli normaalimatkalla viides ja Brezno-Osrbliessa 1997 sprintissä 14:s. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui normaalimatkalla 12:nneksi. Vuoden 1999 MM-kilpailuissa hän oli normaalimatkalla kahdeksas, yhteislähdössä kymmenes ja takaa-ajokilpailussa 15:s. Oslon MM-kilpailuissa 2000 hän sijoittui sprintissä yhdeksänneksi ja takaa-ajossa 14:nneksi.
Paramygina saavutti EM-kilpailuissa kultaa normaalimatkalla 1995, hopeaa takaa-ajossa 2000 ja pronssia viestissä 1996. Rulla-ampumahiihtoviestin MM-kultaa hän voitti 1998 ja 2000. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993–1994 ja sijoittui toiseksi kaudella 1994–1995. Hän voitti yhdeksän maailmancupin osakilpailua, sijoittui seitsemän kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi. Hänet valittiin Valko-Venäjän vuoden naisurheilijaksi 1994.
Paramygina suoritti aktiiviuransa jälkeen tiedotusopin tutkinnon Valko-Venäjän valtionyliopistossa valmistuen 2002. Hän työskenteli sittemmin toimittajana valkovenäläisessä urheilulehdessä "Pressball". Hän on toiminut myös ampumahiihtokommentaattorina Valko-Venäjän televisiossa.
Jóannes Patursson

Jóannes Patursson (6. toukokuuta 1866 Kirkjubøur, Färsaaret – 2. elokuuta 1946 Kirkjubøur, Färsaaret) oli färsaarelainen poliitikko, joka oli 1900-luvun alussa saarten kansallisliikkeen merkittävimpiä edustajia. Hän oli 1901–1906 Färsaarten edustajana Tanskan parlamenttissa ja 1901–1946 Färsaarten omassa parlamentissa. Patursson kirjoitti uransa aikana myös useita runoja.
Elämäkerta.
Jóannes Patursson syntyi vuonna 1866 Färsaarilla, Kirkjubøurin kylässä. Hänen isänsä omisti Färsaarten suurimman vuokramaatilan. Hän kävi koulunsa Tórshavnissa ja muutti sen jälkeen Norjaan opiskelemaan. Yleensä färsaarelaiset jatkoivat opintojaan Kööpenhaminassa, mutta Patursson meni opiskelemaan Stendin maatalousoppilaitokseen. Patursson vaikuttui Norjassa norjalaisten kansallismielisten aatteista.
Patursson oli järjestämässä tapaninpäivänä 1888 "Løgtingin" rakennuksessa pidettyä kokousta, jossa keskusteltiin fäärin kielen ja färsaarelaisen kulttuurin asemasta. Tapaamisen seurauksena perustettiin Føringafelag-niminen järjestö. Tilaisuudessa luettiin myös Paturssonin kirjoittama runo ”Nú er tann stundin komin till handa” (”Heti on nyt käsillä”. Siinä hän vaati, että färsaarelaisten pitäisi yhdessä taistella fäärin kielen rappeutumista vastaan.
Føringafelag hajosi 1890-luvun aikana, ja Patursson lähti siitä 1896. Paturssonin mielestä järjestö oli turhan maltillinen ja keskittyi jatkossa politiikkaan. Hänet valittiin vuonna 1901 sekä Färsaarten että saarten edustajana Tanskan parlamenttiin. Färsaarten parlamentissa hän oli vuoteen 1946 ja Tanskan parlamentissa vuoteen 1906. Paturssonista tuli 1900-luvun alussa Färsaarten itsehallintopolitiikan merkittävimpiä kehittäjiä. Hän esitti Tanskan parlamentissa vuonna 1906 näkemyksensä Färsaarten itsehallinnosta; ehdotus oli todennäköisesti saanut inspiraationsa Islannin vuoden 1904 itsehallintolaista.
Färsaarten parlamentin vuoden 1906 vaalien jälkeen maan separitistiset ja liittoutumista kannattaneet tahot perustivat omat puolueensa. Patursson perusti kannattjiensa kanssa itsehallintopuolueen. Patursson johti puoluetta vuoteen 1936 saakka, jolloin puolue hajosi maauudistuskysymyksen takia. Patursson vastusti voimakkaasti maauudistusta, mutta pääosa puolueen jäsenistä oli sen kannalla. Edward Mitens valittiin Paturssonin korvaajaksi. Patursson edusti parlamentissa muutaman vuoden sitoutumattomana, mutta sitten hän oli perustamassa kansanpuoluetta. Patursson istui lopulta Färsaarten parlamentissa kuolemaansa vuoteen 1946 asti. Hän kirjoitti elämänsä aikana useita poliittisia tekstejä, runoja ja lauluja.
István Sofron

István Sofron (s. 24. helmikuuta 1988 Miercurea Ciuc, Romania) on unkarilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi kauden 2022–2023 romanialaisessa HSC Csíkszeredassa monikansallista Erste Ligaa.
Aiemmin ammattilaisurallaan Sofron on pelannut kotimaansa Fehérvárissa Keski-Euroopan EBEL-liigaa, Krefeld Pinguinessa Saksan DEL-liiga, itävaltalaisissa Klagenfurtissa ja Villacherissa, Wichita Thunderissa ECHL-liigaa sekä Erste Ligan unkarilaisessa MAC Újbudassa.
Maajoukkuetasolla Sofron on edustanut Unkaria arvokisoissa useaan otteeseen.
August Landmesser

August Friedrich Landmesser (24. toukokuuta 1910 Moorrege, Saksa – 17. lokakuuta 1944 Ston, Kroatia) oli saksalainen telakkatyöläinen ja Wehrmachtin rangaistuspataljoonassa taistellut sotilas. Hänet tunnetaan kuuluisasta valokuvasta, jossa Landemesser ainoana henkilönä ei osallistu natsitervehdykseen. Se otettiin Hampurissa Blohm + Vossin telakalla SSS Horst Vessel -koululaivan vesillelaskun yhteydessä 13. kesäkuuta 1936. Valokuva julkaistiin ensimmäisen kerran saksalaisessa Die Zeit -lehdessä maaliskuussa 1991.
Elämä.
Hampurin lähellä sijaitsevassa Moorregen kaupungissa syntynyt Landmesser liittyi natsipuolueeseen vuonna 1931 toivoen sen auttavan häntä työpaikan löytämisessä. Landmesser erotettiin puolueesta 1935 hänen kihlauduttuaan juutalaistaustaisen Irma Ecklerin kanssa. He yrittivät myös avioitua, mutta samana syksynä voimaanastuneet Nürnbergin lait estivät avioliiton solmimisen. Vuonna 1937 Landmesser ja Eckler yrittivät paeta Tanskaan, mutta pariskunta joutui pidätetyksi.
Heinäkuussa 1938 Landmesser tuomittiin 2,5 vuoden vankeusrangaistukseen rotulakien rikkomisesta ja hänet vangittiin Börgemoorin keskitysleirille. Irma Eckler puolestaan joutui Hampurin Fuhlsbüttelissa sijainneelle keskitysleirille, jossa hän synnytti pariskunnan toisen tyttären. Myöhemmin Eckler oli vangittuna Oranienburgin, Lichtenburgin ja Ravensbrückin keskitysleireillä, josta hänet siirrettiin Bernburgin eutanasiakeskukseen helmikuussa 1942. Eckler surmattiin Bernbergissä ilmeisesti parin kuukauden kuluttua huhtikuun lopussa.
August Landmesser vapautettiin keskitysleiriltä tammikuussa 1941 ja hän sai työpaikan kuljetusliikkeen esimiehenä Warnemündessä. Helmikuussa 1944 Landmesser määrättiin Wehrmachtin Strafbattalion-rangaistuspataljooniin kuuluneeseen 999. jalkaväkipataljoonaan, joka oli alun perin toiminut Pohjois-Afrikassa. Hän taisteli pataljoonan riveissä Balkanin niemimaalla ja kaatui Kroatiassa lokakuussa 1944.
Kuoleman jälkeen.
August Landmesser ja Irma Eckler julistettiin kuolleiksi vuonna 1949. Viranomaiset vahvistivat heidän avioliittonsa postuumisti kesällä 1951. Vuonna 1996 pariskunnan nuorempi tytär Irene Eckler julkaisi perheensä tarinan kirjana, joka sisältää muun muassa hänen äitinsä kirjeitä sekä lukuisia viranomaisten dokumentteja.
Pulan yliopisto

Pulan yliopisto () on vuonna 2006 perustettu yliopisto Kroatiassa. Sen opiskelijamäärä on 2 465 (2011).
Yliopiston rehtori on Alfio Barbieri.
Elin Kristiansen

Elin Synnøve Kristiansen (s. 9. heinäkuuta 1968 Elverum) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Vestre Trysil IL -seuraa.
Kristiansen sijoittui Lahden MM-kilpailuissa 1987 sprinttikilpailussa (5 kilometriä) 15:nneksi. Chamonix'n MM-kilpailuissa 1988 hän saavutti hopeaa sekä normaalimatkalla (10 kilometriä) että viestissä. Feistritzin MM-kilpailuissa 1989 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa ja oli 13:s sprintissä.
Kristiansen saavutti Oslon MM-kilpailuissa 1990 hopeaa viestissä ja pronssia sprintissä (7,5 kilometriä). Hän kuului hopeaa saaneeseen Norjan viestijoukkueeseen myös Lahden MM-kisoissa 1991. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja sprintissä 15:nneksi, Lillehammerissa 1994 sprintissä kymmenenneksi. Hän kuului joukkuekilpailun maailmanmestaruuden voittaneeseen Norjan joukkueeseen Antholzissa 1995.
Kristiansen sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 1987–1988, seitsemänneksi kausilla 1988–1989 ja 1990–1991 sekä yhdeksänneksi kaudella 1991–1992. Hän voitti kolme maailmancupin osakilpailua, sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja viisi kertaa kolmanneksi.
Emil Aro

Kustaa Emil Aro (vuoteen 1906 Axelbo, 2. maaliskuuta 1897 Köyliö – 16. maaliskuuta 1972) toimi Osuustukkukaupan (OTK) teollisuustoiminnan johtajana 1940- ja 1950-luvuilla toiminnan ollessa laajimmillaan.
Aron ensimmäinen työpaikka vuodesta 1915 lähtien oli Valtionrautateiden palveluksessa muun muassa jarrumiehenä Tampere–Pori-rataosuudella. Aro toimi Suomen sisällissodan aikana Nakkilan asemalla kirjurina. Tämä johti valtiorikosoikeudessa tuomioon avunannosta valtiopetokseen. Rangaistus oli kolme vuotta kuritushuonetta, joskaan rangaistusta ei tarvinnut istua kokonaan.
Aro keskittyi vuodesta 1920 lähtien työuraansa. Hän sai 1920 myymälänhoitajan paikan "Kuopion Työväen Osuuskaupasta". Samaan aikaan hän opiskeli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton osuuskauppakoulussa, josta hän sai päästötodistuksen 1922. Vuonna 1928 hän sai "Keski-Karjalan Osuusliikkeestä" ensimmäisen toimitusjohtajan vakanssin. Aron viimeinen tehtävä ennen sotaa oli "Osuusliike Itä-Karjalan" toimitusjohtajan tehtävä Sortavalassa 1939–1940 ja siihen liittynyt Karjala-olutta ensimmäisenä Suomessa valmistaneen "Sortavalan Panimo Oy:n" toimitusjohtajan tehtävä.
Näihin aikoihin kaupan keskusliikkeillä oli vaikeuksia saada kotimaisia teollisuustuotteita suoraan tehtailta. Tehtaat halusivat mieluummin myydä ne yksityisen tukkukaupan kautta. Niinpä OTK ja SOK alkoivat valmistaa tavaraa omana tuotantona. Aro nimitettiin vuoden 1941 alussa OTK:n tuotannonjohtajaksi. Johtokunnan jäseneksi hänet kutsuttiin 1953. Aro sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1957, kun OTK:n oma tuotanto oli laajimmillaan. Toiminnan mielekkyys oli tällöin katoamassa. Kaikkia tavaroita oli saatavissa myös muilta valmistajilta, eikä kilpailu niiden kanssa aina ollut järkevää. Aron jäädessä 64-vuotiaana eläkkeelle vuoden 1961 lopussa alkoi OTK:n oman tuotannon vähittäinen supistuminen.
Niemisjärvi (Hankasalmi)

Niemisjärvi on kylä ja taajama, joka sijaitsee Hankasalmella Niemisjärven pohjoisrannalla noin 35 kilometrin päässä Jyväskylästä itään. 
Niemisjärven kylässä asuu noin 700 asukasta. Suurimpiin työllistäjiin kuuluu Kiilto Clean Oy, jonka tuotantolaitos sijaitsee ysitien eteläpuolella. Kylässä toimii Niemisjärven koulu (esi- ja alakoulu, luokka-asteet 0-6) ja sen yhteydessä Niemisjärven kirjasto. 
Niemisjärven kautta kulkee Jyväskylän–Pieksämäen rataosa, ja siellä sijaitsi aikoinaan Niemisjärven rautatieasema. Kyläkauppana toimi vielä 2010-luvulla on S-ryhmään kuuluva Sale. Niemisjärvellä oli aiemmin myös pankki 1990-luvulla sekä kohtaamispaikkana Maamiesseurantalo. 
Niemisjärvellä toimii Grill Room -ravintola, joka valittiin vuonna 2024 Suomen parhaaksi burgeriravintolaksi
Mogiljovin kuvernementti

Mogiljovin kuvernementti () eli "Mahiljoun kuvernementti" oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue vuosina 1772–1796 ja 1802–1917. Mogiljovin kuvernementti perustettiin vuonna 1772 tapahtuneen Puolan ensimmäisen jaon jälkeen; tässä jaossa Venäjälle siirtyi suuri kaistale maata nykyisen Valko-Venäjän itäosien seudulta. Mogiljovista tehtiin vuonna 1773 kuvernementin hallintokeskus ja vuonna 1778 nimensä tuolloin Mogiljovin käskynhaltijakunnaksi (наме́стничество) muuttaneen alueen keskus. Myöhempiä Puolan jakoja ja seuranneiden hallinnollisten muutosten seurauksena käskynhaltijakunta lakkautettiin vuonna 1796, kun Valko-Venäjän kuvernementti perustettiin. Mogiljovin kuvernementti synnytettiin uudelleen vuonna 1802.
Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä koko maan kattaneessa väestönlaskennassa 1897 Mogiljovin kuvernementin asukasluku oli 1 686 764 henkeä ja pinta-ala 42 134,6 neliövirstaa eli 47 951,8 neliökilometriä. Väestöstä 91,3 prosenttia (1 539 577 as.) asui maaseudulla ja 8,7 prosenttia (147 187 as.) kaupungeissa.
Väestö jakautui äidinkielensä perusteella seuraavasti: valkovenäläisiä oli 1 390 000, juutalaisia 204 000, (iso)venäläisiä 58 000, puolalaisia 18 000, latvialaisia 7 000, ukrainalaisia (vähävenäläisiä) ja liettualaisia 3 600. Ortodoksisen kirkon piiriin kuului 1 402 000 asukasta, juutalaisuuteen 204 000, katoliseen kirkkoon 50 000 ja vanhauskoisia oli 23 000.
Kuvernementti jakautui kihlakuntiin (ujezd), joita oli yksitoista vuonna 1897. Kuvernementinkaupunki oli Mogiljov (Mahiljou) (43 119 as.), mutta myös Gomelin (Homel) kihlakuntakaupunki oli merkittävä (36 775 as.). 
Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan kuvernementissä oli seuraava kihlakuntajako:
Mahiljoun kuvernementti lakkautettiin 1917. Vuosina 1919–1926 suurin osa sen kihlakunnista kuului Valko-Venäjän SNT:n Gomelin kuvernementin piiriin.
Jevgeni Hvalko

Jevgeni Hvalko (ven. Евгений Михайлович Хвалько, s. 7. maaliskuuta 1975 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpalloilija, joka on edustanut useita venäläisseuroja saavuttaen viisi Venäjän mestaruutta kolmessa seurassa, Krasnojarskin Jeniseissä, Arkangelin Vodnikissa ja Moskovan Dynamossa. Hvalko aloitti uransa 17-vuotiaana joulukuussa 1992 Majakissa. Hän edustaa Krasnojarskin Jeniseitä.
Hvalko aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2003 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää kuusi kertaa vuoteen 2013 mennessä (2003, 2008, 2009, 2011, 2012 ja 2013). Hän on ollut Valko-Venäjän maajoukkueen näkyvimpiä pelaajia. 
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Pax-Ting

Pax-Ting oli heinä-elokuussa 1939 Unkarin Gödöllőssä pidetty tyttöpartiolaisten kansainvälinen leiri, jonka järjesti Partiotyttöjen Maailmanliitto. Leiriä varjosti uhka toisesta maailmansodasta, joka alkoikin vain muutamaa viikkoa leirin päättymisen jälkeen. Pax-Tingistä piti alkaa säännöllinen perinne, mutta maailmansodan vuoksi se jäi ainoaksi laatuaan.
Suomen Partiotyttöjen Neuvottelukunta teki vuonna 1937 Partiotyttöjen Maailmanliitolle aloitteen pienten kansainvälisten leirien karsimisesta ja voimavarojen keskittämisestä suuriin partiopoikien jamboreita vastaaviin leireihin. Liiton maailmankomitea hyväksyi ehdotuksen, ja unkarilaiset lupautuivat ensimmäisen maailmanleirin järjestäjiksi. Paikaksi valittiin Gödöllőn linnaa ympäröivä metsäpuisto lähellä Budapestia. Samassa paikassa oli järjestetty partiopoikien neljäs maailmanjamboree vuonna 1933. Alun perin leirin nimeksi päätettiin poikien vastaavaa leiriperinnettä mukaillen Jamboretta, mutta se ei kelvannut partiopojille, jotka katsoivat jamboreen omaksi ”tavaramerkikseen”. Uudeksi nimeksi valittiin Pax-Ting, ”rauhan käräjät”. Alkuosan voidaan katsoa viittaavan myös Pax Hilliin ja Paxtuun, Baden-Powellien asumuksiin Englannissa ja Keniassa.
Leirin osallistumismaksu oli 60 pengőtä, johon sisältyivät muun muassa ruokailut, polttopuut ja patjan oljet. Leirille matkustavat saivat Euroopan rautateillä 60 prosentin alennuksen. Osallistujien alaikäraja oli 14 vuotta. Gödöllőn leirialue oli kooltaan kuusi neliökilometriä, ja sen varustukseen kuuluivat sähkövalaistus ja kaiuttimet. Leirille osallistui noin 5 000 partiolaista 36 maasta. Osallistujista suunnilleen kaksi kolmannesta oli unkarilaisia, joiden jälkeen suurimpia kansallisuusryhmiä olivat pohjoismaalaiset jopa runsaan 200 hengen lähetystöillään.
Maakohtaiseksi osallistujamäärän ylärajaksi oli ensin asetettu 120 partiotyttöä ja yksi johtaja kymmentä tyttöä kohti, mutta kun kävi selväksi, etteivät monet kaukaisemmat partiomaat kuitenkaan saisi kiintiötään täyteen, leirille hyväksyttiin kaikki halukkaat eurooppalaiset. Maailmansodan uhka vähensi selvästi osallistumishalukkuutta, ja useimmista maista tuli leirille vain pieni ryhmä jos sitäkään. Suomessakin ennakkoilmoittautumisia oli ollut lähes 250, mutta monet peruivat osallistumisensa maailmanpoliittisen tilanteen tiukentumisen myötä.
Suomesta leirille osallistui 181 partiotyttöä johtajanaan Helvi Maukola. Kulujen kattamiseksi järjestettiin muun muassa valtakunnalliset arpajaiset, joiden tuotto jäi kuitenkin toivottua laihemmaksi, 250 000 markkaan – samoihin aikoihin kerättiin rahaa myös Helsingin vuoden 1940 olympialaisiin ja maanpuolustuksen vahvistamiseen. Suomalaisten partiolaisten osallistumisintoa lisäsi ”heimokansan” asema järjestäjinä sekä se, että aloite leirin järjestämisestä oli tullut Suomesta.
Dahl-linjaliikenne

Dahl-linjaliikenne Oy on kokkolalainen linja-autoyritys. Se on perustettu vuonna 1962. 
Historia.
Dahl-linjaliikenteen perusti John Dahl (1922–1999). Hän osti vuonna 1962 Mercedes-Benz -pikkubussin, jolla ajoi taksiliikennettä, jonka oli aloittanut muutamaa vuotta aikaisemmin Pobeda-taksilla. Vuonna 1985 John luopui yrityksen aktiivisesta vetämisestä, ja hänen poikansa Vidar ja Göran Dahl jatkoivat. Vuonna 1999 yritys jaettiin niin, että Göran keskittyi lähiliikenteeseen (Dahl Citybus Oy), ja Vidar tilausajoihin (Dahl-Linjaliikenne).
Vuonna 2012 Dahl-Linjaliikenteessä tehtiin sukupolvenvaihdos. Omistajaksi ja toimitusjohtajaksi tuli Jonas Dahl (Vidarin poika).
Tällä hetkellä Dahl-linjaliikenne hoitaa koululaiskuljetuksia Kokkolassa ja Kruunupyyssä, palveluliikennettä Kokkolassa sekä reittiliikennettä Kokkolan – Kälviän – Lohtajan alueella.
Fate of a Dreamer

Fate of a Dreamer on Ambeonin debyyttialbumi, joka ilmestyi vuonna 2001 alankomaalaisen levy-yhtiön Transmission Recordsin julkaisemana. Jokaisessa albumin kymmenessä kappaleessa on viittauksia Arjen Anthony Lucassenin Ayreon-projektin kappaleisiin. Albumi oli kymmenen vuotta loppuunmyyty. Vuonna 2011 ilmestyi uudelleenjulkaisu, jossa oli mukana "Cold Metal" -singlellä aiemmin julkaistuja bonuskappaleita sekä 14 Ambeonin ja Ayreonin kappaleiden akustista versiota sisältävä CD-levy.
Kappaleet.
CD 1.
Kappaleet 11–13 esiintyvät vain vuoden 2011 uudelleenjulkaisussa.
CD 2.
CD 2 sisältää akustisia versioita Ambeonin ja Ayreonin tuotannosta ja se sisältyy ainoastaan vuoden 2011 uudelleenjulkaisuun.
Dmitri Sergejev (jääpallo)

Dmitri Sergejevitš Sergejev (, s. 28. marraskuuta 1976 Kazan, Neuvostoliitto) on venäläis-valkovenäläinen jääpallomaalivahti, joka on edustanut uransa alussa Kazanin Vodnikia ja myöhemmin enimmäkseen Uljanovskin Volgaa.
Sergejev aloitti uransa Valko-Venäjän jääpallomaajoukkueessa vuoden 2003 kisoissa ja on edustanut sen jälkeen Valko-Venäjää kaikkiaan kymmenen kertaa MM-kisoissa vuoteen 2013 mennessä.
Jadeiitti

Jadeiitti on pyrokseeniryhmään kuuluva mineraali, joka voi olla osana jadekorukivessä nefriitin kanssa. Jadeiittia käytetään myös sellaisenaan korukivenä. Sen nimi johtuu espanjankielisistä sanoista, jotka tarkoittavat lantiokiveä. Se on väriltään yleensä vihreän sävyinen, harmaa, violetti, ruskea tai oranssi, harvoin punasävyinen. Kun se kiiltää, se kiiltää lasin tai rasvan tavoin. Sitä esiintyy metamorfisten kivilajien yhteydessä. Kemiallinen kaava on Na(AlFe)Si2O6. 
Historia.
Jadeiitti tunnettiin jo neoliittisen kivikauden aikana. Muinaisessa Kiinassa sitä pidettiin valtiovallan symbolina. Myös muinaisten asteekki- ja mayaintiaanien tiedetään tunteneen jadeiitin.
Esiintyminen.
Varhaisimmin löydettyjä jadeiittiesiintymiä on Kiinassa ja Myanmarissa. Sitä esiintyy merkittävissä määrin myös Yhdysvalloissa, Guatemalassa, Meksikossa, Kolumbiassa, Australiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Uudessa-Seelannissa. Pieniä esiintymiä on Kazakstanissa, Venäjällä, Armeniassa, Grönlannissa ja Italiassa.
Työstäminen.
Jadeiittia hiotaan pyöreäksi, gemmeiksi tai muiksi koruiksi.
Cape Breton Eagles

Cape Breton Eagles on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotipaikka on Sydneyn kaupunki Nova Scotian provinssissa.
Cape Breton Screaming Eagles on perustettu vuonna 1997, jolloin Granby Prédateurs muutti Granbyn kaupungista Sydneyhin. Tätä ennen joukkue on muuttanut useasti, mutta lähtöisin se on Sorel-Tracyn kaupungista, jossa Sorel Éperviers perustettiin vuonna 1969.
Cape Breton Screaming Eagles on jäädyttänyt seurassa vuosina 2000–2004 pelanneen maalivahdin Marc-André Fleuryn pelinumeron.
Cape Breton Screaming Eagles ei ole koskaan voittanut konferenssiaan, mutta on päässyt neljästi konferenssin välieriin.
Kaudesta 2019-2020 eteenpäin joukkue on toiminut nimellä Cape Breton Eagles.
Joukkue.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"