tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kavarna

Kavarna () on Mustanmeren rannalla sijaitseva merenrannikkokaupunki Dobrudzhan alueella Koillis-Bulgariassa. Se sijaitsee 64 kilometriä koilliseen alueen suurimmasta kaupungista Varnasta, jossa on myös Kavarnan lähin lentoasema. Vuoden 2018 arvion mukaan kaupungissa asui 10 767 henkilöä.
Antiikin aikana samalla paikalla sijaitsi Bizonen kaupunki. Kavarnasta noin viisi kilometriä itään sijaitsee historiallinen Kaliakran niemimaa, jossa on käyty monia taisteluita.
2000-luvulla Kavarnassa on järjestetty vuotuinen Kaliakra Rock Fest. Puolimaratonin maailmanmestaruuskilpailut 2012 käytiin myös Kavarnassa.
Gordes

Gordes [ɡɔʁd] on kunta Kaakkois-Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunta on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi. Vuonna 2017 brittiläinen "The Daily Telegraph" nimesi Gordesin yhdeksi Ranskan 20 kauneimmasta kylästä.
Nähtävyyksiä.
Gordes on rakennettu jyrkälle kukkulalle, jonka huipulla on näkymiä hallitsevat kirkko ja linna Château de Gordes. Linna on ollut kylän suojana jo vuodesta 1031, mutta nykyinen renessanssilinna rakennettiin vuonna 1525. Linna on kuulunut vuodesta 1931 lähtien Ranskan historiallisiin monumentteihin. Kylän läheisyydessä on sisterssiläinen Sénanquen luostari ("Abbaye de Sénanque"). Se on yksi Provencen « kolmesta sisterssiläissisaruksesta ». Kaksi muuta luostaria ovat Silvacane ja Le Thoronet. Seudulla on myös kaarevakattoisia kivistä ladottuja borie-majoja ("Village des bories"). 
Kylässä vaikuttaneet taiteilijat.
Unkarilaissyntyinen taidemaalari Victor Vasarely kuvasi Gordesissa ympäröivän Luberonin muotoja. Hän myös kunnosti rappiolla olleen Gordesin linnan. Hän perusti linnaan museon, jossa hän esitteli taidettaan. Nykyään linnassa toimii toisen kylässä vaikuttaneen taiteilijan Pol Maran museo "Musée Pol Mara".
Wilhelm von Bode

Wilhelm von Bode (10. joulukuuta 1845 Calvörde, Preussin kuningaskunta – 1. maaliskuuta 1929 Berliini) oli saksalainen taidehistorioitsija ja vaikutusvaltainen museonjohtaja. Hän työskenteli Berliinin valtionmuseoiden palveluksessa lähes puoli vuosisataa ja kartutti niiden kokoelmia. Hänen mukaansa on nimetty Berliinin Bode-museo, joka perustettiin hänen johdollaan vuonna 1904. Boden aikana Berliinin museoiden kokoelmat kohosivat maailmanmaineeseen.
Bode vietti nuoruutensa Braunschweigissa ja kiinnostui jo varhain taiteesta. Hän toimi Braunschweigin herttuallisessa taidemuseossa kokoelmien luetteloijana ja museo-oppaana. Isänsä tahdosta hän opiskeli kahden vuoden ajan oikeustiedettä Göttingenin ja Berliinin yliopistossa ennen kuin omistautui taidehistorialle. Käännekohdaksi Boden elämässä muodostui vuonna 1871 Italiaan tehty matka, jonka aikana hän vakuuttui kutsumuksestaan. Vuonna 1872 hänestä tuli Berliinin kuninkaallisten museoiden veistososaston kipsikokoelman kuraattori. Hänet nimitettiin 1883 koko veistoskokoelman ja 1890 Gemäldegalerie-maalauskokoelman johtajaksi. Hänen johdollaan Berliinin museosaarelle perustettiin uusi taidemuseo, "Kaiser-Friedrich-Museum", jonka ensimmäisenä johtajana hän toimi 1904–1920. Bode sovelsi museossaan uudenlaista konseptia, jossa samaa aikakautta mutta eri taiteenlajeja edustaneita teoksia, esimerkiksi veistoksia ja maalauksia, asetettiin näytteille rinnakkain, jotta yleisö voisi aistia menneiden aikojen hengen. Monet muut museot omaksuivat myöhemmin saman mallin. Oman museonsa johtamisen ohella Bode toimi myös kaikkien Preussin kuninkaallisten museoiden ylijohtajana vuodesta 1906 aina eläkkeellejäämiseensä asti. Bode aateloitiin vuonna 1914. "Kaiser-Friedrich-Museum" nimettiin vuonna 1956 hänen mukaansa Bode-museoksi.
Boden aloittaessa uransa Berliinin museoihin kerättiin pääasiassa kipsikopiota kuuluisista veistoksista ja myös tunnetuista maalauksista aiottiin hankkia lähinnä kopioita. Bode otti kuitenkin tavoitteeksi alkuperäisten mestariteosten keräämisen. Hän vieraili monesti ulkomaisissa museoissa ja loi paljon suhteita taiteenkeräilijöihin, lahjoittajiin ja poliittisiin päätöksentekijöihin. Koska taideostoihin käytettävissä olleet julkiset varat olivat rajalliset, hän tarjosi opastusta yksityisille taiteenkeräilijöille, jotta nämä vastapalveluksena lahjoittaisivat taideteoksiaan museolle. Hänen on sanottu omistautuneen kokoelmiensa kartuttamiselle intohimoisesti ja häikäilemättömästikin. Hän pyrki myös luetteleloimaan museonsa kokoelmia tieteellisesti. Taidehistorioitsijana Bode julkaisi arvostettuja tutkimuksia hollantilaisesta maalaustaiteesta sekä saksalaisesta ja italialaisesta kuvanveistosta. Hänen erikoisalojaan olivat Rembrandt, 1600-luvun hollantilainen maalaustaide ja Italian renessanssin kuvanveisto. Boden teokset vaikuttivat moniin vaikutusvaltaisiin taiteenkeräilijöihin.
Bode oli koko ikänsä sairaalloinen ja oman museonsa avajaisiinkin hän joutui osallistumaan pyörätuolissa istuen. Vähän ennen kuolemaansa hän julkaisi muistelmateoksen "Mein Leben".
Tetris Attack

Tetris Attack on vuonna 1996 julkaistu pulmapeli, jonka kehitti yhteistyössä Intelligent Systems ja Nintendo R&amp;D1 ja julkaisi Nintendo. Peli julkaistiin Super Nintendo Entertainment Systemille ja Game Boylle. Peli on osa "Puzzle League"-pelisarjaa. Pelissä Yoshi on päähenkilönä ja tapahtumapaikkana on Yoshin saari ("Yoshi's Island").
Peli julkaistiin joulukuussa 2013 myös Nintendo 3DS:n Virtual Consolelle Japanissa.
Pelin SNES-versiolla on GameRankingsissa 89.87 % keskiarvo neljään arvioon perustuen. IGN listasi pelin 100 parhaan SNES-pelin joukkoon sijalle 15.
Mitšurinsk

Mitšurinsk (, vuoteen 1932 saakka "Kozlov", Козло́в) on Tambovin alueen toiseksi väkirikkain kaupunki Venäjällä. Kaupunki on nimetty biologi Ivan Mitšurinin mukaan.
Arunachal Pradeshin piirikunnat

Arunachal Pradeshin osavaltio Intiassa on jaettu 23 piirikuntaan.
Piirikuntien pääkaupungit on annettu suluissa.
BMO Field

BMO Field (myös National Soccer Stadium) on Kanadan Torontossa sijaitseva jalkapallostadion. Se toimii MLS-liigassa pelaavan Toronto FC:n sekä Kanadan jalkapallo- ja rugby union -maajoukkueiden kotikenttänä. Stadion on nimetty Bank of Montrealin päätoiminimen BMO Financial Groupin mukaan, mutta Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n alaisissa otteluissa siitä käytetään nimeä National Soccer Stadium eli Kansallisstadion. 
BMO Field valmistui vuonna 2007 kaupungin keskustan länsipuolelle, Ontariojärven rannalla sijaitsevalle Exhibition Placen alueelle. Täsmälleen samalla paikalla on aikaisemmin toiminut neljä vanhempaa stadionia. Niistä viimeisin oli vuonna 1999 purettu Exhibition Stadium, joka toimi muun muassa baseballjoukkue Toronto Blue Jaysin kotikenttänä. BMO Fieldillä on pelattu vuoden 2007 jalkapallon alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen otteluita ja se on yksi naisten alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen näyttämöistä vuonna 2014. Stadionilla tullaan pelaamaan myös vuoden 2015 naisten MM-lopputurnauksen otteluita.
Sadaaki Akamatsu

Sadaaki Akamatsu (, 30. heinäkuuta 1910 Kochin prefektuuri – 22. helmikuuta 1980) oli keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien hävittäjälentäjä. Akamatsun isä oli meteorologi. Hän liittyi 1928 laivastoon, jossa aloitti lentäjäopinnot 1930 ja valmistui lentäjäksi 1932. 
Aliluutnantti Akamatsu palveli useilla laivaston lentotukialuksilla kuten "Akagilla", "Kagalla", "Ryujolla" sekä "Soryulla". Hän lensi Mitsubishi A6M Reisenillä. Akamatsu tarkoittaa Japaninpunamäntyä, joten häntä kutsuttiin "Matsu-chaniksi", taikka lyhennetysti "Matchan"iksi. Hän itse piti "Temei"-lempinimestä. Sodan myöhemmissä vaiheissa hän lensi maatukikohdista ja osallistui Japanin kotisaarten ilmapuolustukseen. Akamatsu lensi Mitsubishi J2M Raidenia, jolla onnistui saavuttamaan kohtalaisia tuloksia. Hänen vahvistettiin tehneen useita F6F Hellcatin (jopa 4 ilmavoittoa tästä tyypistä saman päivän kuluessa), B-29:n ja P-51 Mustangin pudotuksia. Sadaaki Akamatsulle varmennettiin 27 vihollisen lentokoneen pudotusta sekä yli 8 000 lentotuntia.
Vanhaa ystäväänsä tukeakseen entiset lentäjätoverit hankkivat Akamatsulle sodan jälkeen Piper-pienkoneen. Muutaman vuoden kuluttua hän kuitenkin myi koneen, ja rahat menivät juomiseen. Jo sodan aikana Sadaaki Akamatsu oli tunnettu erinäisistä kolttosista, kuten kepposistaan ja rähinöinneistään. Päihtyneenä esiintyessään Akamatsu usein liioitteli ilmavoittojensa lukumäärää. Hänen sotilasarvonsa alennettiin kerran sodan aikana. Viimeisinä aikoinaan yritti Sadaaki Akamatsu pyörittää pientä kahvilaa. Akamatsu menehtyi 1980 keuhkokuumeeseen, yksinäisenä, syvästi alkoholisoituneena ja katkerana.
Lähteet.
Viitteet.
Egyptinarabia

Egyptinarabia eli masri on arabian kielen murre, jota puhutaan Egyptissä. Se on Egyptin arkista kansankieltä, jota lähes kaikki egyptiläiset puhuvat ensikielenään. Egyptinarabiaa ei ole standardoitu, vaan maan virallista kieltä standardiarabiaa käytetään muodollisissa yhteyksissä ja kirjakielenä, eli Egyptissä vallitsee diglossia. Egyptinarabia on arabian murteista puhujamäärältään suurin.
Egyptinarabia kuuluu arabian kielen läntisiin murteisiin, ja se on kehittynyt Koraanin arabiasta, joka saapui Egyptiin 600- ja 700-luvuilla arabivalloituksen aikana. Arabian kieli korvasi alueella aiemmin puhutun koptin kielen. Siitä on jäänyt egyptinarabiaan monia lainasanoja käsitteille, joille arabian kielessä ei ollut omaa sanaa, esimerkiksi maatalouden alalla. Turkin kielellä on ollut myös merkittävä vaikutus egyptinarabiaan, sillä Egypti oli 500 vuoden ajan osa osmanivaltakuntaa. Myöhemmin lainasanoja on tullut eurooppalaisista kielistä kuten ranskasta, italiasta, kreikasta ja englannista. Egyptinarabia jakautuu useisiin murteisiin, joista merkittävin on Kairon murre. Egyptinarabiaa ymmärretään laajalti suurimmassa osassa muita arabiankielisiä maita, koska sitä käytetään egyptiläisessä populaarimusiikissa, elokuvissa ja televisiosarjoissa, jotka ovat tunnettuja myös maan rajojen ulkopuolella. Muun muassa Disney jälkiäänittää elokuvansa egyptinarabiaksi.
Vaikka egyptinarabia on pääasiallisesti puhekieli, sitä käytetään myös kirjoitettuna. Jotkin kirjailijat käyttävät egyptinarabiaa dialogin kirjoittamisessa, ja sitä esiintyy myös muissa rajatuissa yhteyksissä kuten pilapiirroksissa, mainoksissa tai painetuissa laulun sanoissa. Lähes kaikissa muissa yhteyksissä kirjakielenä käytetään standardiarabiaa, joka on myös television ja radion uutislähetysten kieli. Egyptinarabiaa kirjoitetaan arabialaisilla aakkosilla, mutta sille ei ole standardoitua oikeinkirjoitusta.
Wet (kappale)

Wet on hip hop-artisti Snoop Doggin johdantosingle hänen yhdenneltätoista, Doggumentary-studioalbumilta. Kappaleen alkuperäisen version tuotti The Cataracs. "Wet" saavutti Hot R&amp;B/Hip-Hop Songs-listan 40.-, Hot Rap Songs-listan 18.- sekä Bubbling Under Hot 100 Singles -listan 13. sijan. Kappaleen seuraajan nimeltään "Sweat" julkaisi ranskalainen DJ-tuottaja David Guetta 4. maaliskuuta 2011.
Jalkapallon alle 19-vuotiaiden naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Jalkapallon alle 19-vuotiaiden naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 2013 pelattiin 19.–31. elokuuta 2013 Walesissa. Kyseessä olivat järjestyksessään 16. alle 19-vuotiaiden EM-kilpailut. Mestaruuden voitti Ranska. 
Turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka oli jaettu kahteen neljän joukkueen alkulohkoon. EM-kilpailujen neljä parasta saivat paikan elokuussa 2014 Kanadassa pelattaviin alle 20-vuotiaiden MM-lopputurnaukseen.
Parhaat maalintekijät.
6 maalia:
3 maalia:
Vaihtoesteröinti

Vaihtoesteröinti eli transesteröinti on kemiallinen reaktio, jossa esterin orgaaninen ryhmä R vaihdetaan toiseen orgaaniseen ryhmään R" esterin ja alkoholin välisellä reaktiolla. Reaktio vaatii tyypillisesti katalyytikseen hapon tai emäksen. Vaihtoesteröinnillä on synteettisen hienokemianteollisuuden tuotteiden lisäksi useita muitakin tärkeitä sovelluskohteita muun muassa polymeeri- ja biopolttoaineteollisuudessa sekä margariinin valmistuksessa.
Reagenssit ja mekanismi.
Vaihtoesteröinti tapahtuu alkoholin ja esterin välisenä reaktiona. Reaktiota katalysoivat sekä hapot että emäkset ja reaktiomekanismi riippuu käytettävästä katalyytistä. Happokatalyytteinä voidaan käyttää proottisia happoja kuten rikkihappoa, p-tolueenisulfonihappoa tai happamia ioninvaihtoon käytettäviä hartseja tai Lewis-happoja kuten harvinaisten maametallien, sinkin, tinan ja titaanin komplekseja. Vaihtoesteröinnin mekanismi muistuttaa paljon esterin hydrolyysin mekanismia. Happokatalysoidussa vaihtoesteröinnissä esterin karboksyyliryhmän happiatomi protonoituu, tehden karbonyyliryhmästä elektrofiilisemman. Nukleofiilinen alkoholi reagoi karbonyyliryhmän kanssa muodostaen tetraedrimäisen välivaiheen, joka hajoaa muodostaen uuden esterin ja alkoholin.
Emäskatalysoidussa vaihtoesteröinnissä emäs muodostaa alkoholista nukleofiilisemman alkoksidin. Alkoksidi reagoi esterin karbonyyliryhmän hiiliatomin kanssa muodostaen tetraedrimäisen välivaiheen, joka hajoaa vaihtoesteröinnin tuotteiksi.
Vaihtoesteröinti on tasapainoreaktio ja hyvän saannon aikaansaamiseksi ja tasapainon ajamiseksi tuotteiden puolelle on usein katalyytin lisäksi käytettävä toisen tuotteen poistamista reaktioseoksesta. Vaihtoesteröitäessä metyyli- ja etyyliestereistä muodostuu alhaisessa lämpötilassa haihtuvaa metanolia tai etanolia, jotka voidaan tislata pois reaktioseoksesta.
Vaihtoesteröinnin käyttökohteita.
Vaihtoesteröinnillä voidaan tuottaa useita estereitä, joita käytetään joko sellaisenaan tai muiden yhdisteiden valmistamiseen. Suuressa mittakaavassa vaihtoesteröintiä käytetään muun muassa polymeeriteollisuudessa, kuten valmistettaessa polyetyleenitereftalaattia dimetyylitereftalaatin ja glykolin välisellä vaihtoesteröinnillä. Menetelmää käytetään myös diolien ja karbonaattiestereiden välisissä reaktioissa, joissa muodostuu polykarbonaatteja. Elintarviketeollisuus käyttää nykyisin vaihtoesteröintiä margariinien valmistukseen.
Vaihtoesteröinti on myös tärkeässä osassa biodieselien valmistusta. Biodieseliä valmistetaan triglyserideistä, joissa glyseroliin on esteröitynyt pitkäketjuisia rasvahappoja. Biodieselin valmistuksessa triglyseridit reagoivat emäksisissä olosuhteissa esimerkiksi natriumhydroksidin katalysoimana muodostaen rasvahappometyyliestereitä, joita käytetään biopolttoaineina. Katalyytteinä voidaan käyttää myös happoja, mutta niiden haittapuolena on usein selvästi emäskatalysoitua reaktiota pienempi reaktionopeus.
Saint-Rémy-de-Provence

Saint-Rémy-de-Provence on kunta Kaakkois-Ranskassa Bouches-du-Rhônen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se on ollut asuttuna jo antiikin ajoista lähtien. Kunnan tärkein nähtävyys onkin roomalaisten rakentaman Glanumin kaupungin rauniot.
Luukkaansalmen silta

Luukkaansalmen silta on Saimaan syväväylän ylittävä silta Lappeenrannassa.
Silta sijaitsee Kaukaanselän itäpuolella Lauritsalan ja Kaukaan kaupunginosien rajalla olevan Luukkaanniemen ja Hyötiönsaaren välillä. Sillalla kulkee Taipalsaaren Vehkataipaleelle johtava yhdystie 4081 sekä yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä.
Sillan suunnitteli Insinööritoimisto Pontekin Juhani Hyvönen vuonna 1988, ja se rakennettiin vuosina 1988–1989. Se on rakenteeltaan liittopalkkisilta. Sillan pituus on 433 metriä, alituskorkeus 24,5 metriä ja keskiaukon jännemitta 120 metriä. Silta peruskorjattiin vuonna 2014.
Silta korvasi valmistuessaan Pappilansalmen lossin.
Omnipresent

Omnipresent on yhdysvaltalaisen teknisen death metalin yhtyeen Originin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 4. heinäkuuta 2014 levymerkillä Nuclear Blast.
Albumi ylsi 10. sijalle Billboardin "Top New Artist Albums" -listalla.
Topographie des Terrors

Topographie des Terrors (”Terrorin topografia”) on Berliinin keskustassa sijaitseva museo, joka esittelee natsihallinnon hirmutekoja. Se sijaitsee Niederkirchnerstrassen (entinen Prinz-Albrecht-Strasse) ja Wilhelmstrassen varrella Kreuzbergin kaupunginosassa, aivan Potsdamer Platzin lähellä. Samalla paikalla sijaitsi aikanaan SS:n ja Gestapon päämaja. Aivan sen vieressä on taidehistoriaa esittelevä Martin-Gropius-Bau-museo. Museo on toiminut vuodesta 1987 pysyvänä ulkoilmanäyttelynä, mutta vuodesta 2010 alkaen sillä on ollut myös oma näyttelyrakennus.
Museon ulkoilmanäyttely toimii osin katutason alapuolella, ja siihen kuuluu tuhoutuneista rakennuksista säilyneitä perustuksia ja kellaritiloja. Mukana on myös 200 metrin pituinen säilytetty pätkä Berliinin muuria, joka kulki aivan tämän korttelin vierestä. Idea museon perustamisesta syntyi väliaikaiseksi tarkoitetusta näyttelystä, joka järjestettiin vuonna 1987 Berliinin kaupungin 750-vuotisjuhlien yhteydessä. Museota pitää yllä erityinen säätiö, jonka Berliinin kaupungin senaatti perusti tammikuussa 1992 tehdyllä päätöksellä, ja joka aloitti toimintansa huhtikuussa 1995. Säätiön tehtäväksi on määritelty välittää tietoa kansallissosialismista ja sen rikoksista, ja se ylläpitää myös Niederschöneweiden kaupunginosassa toimivaa pakkotyöleirimuseota.
Gestapon, SS:n, RSHA:n ja muiden natsien turvallisuuselinten pahamaineisena päämajana toimi silloinen Prinz-Albrecht-Strasse 8. Rakennukset vaurioituivat toisessa maailmansodassa, ja ne tuhottiin sodan jälkeen. Kylmän sodan aikana paikka jäi Länsi-Berliinin puolelle, mutta aivan rajavyöhykkeen tuntumaan, sillä Berliinin muuri kulki suoraan sen edestä Niederkirchnerstrassea pitkin. Alue jäi pitkäksi aikaa joutomaaksi. Kiinnostus historiallisesti merkittävän paikan museoimiseen alkoi kasvaa 1970-luvulla. Ensimmäinen museohanke peruttiin vuonna 1984, mutta sen sijaan järjestettiin mainittu näyttely vuonna 1987. Suuren suosionsa vuoksi näyttely päätettiin muuttaa pysyväksi. Paikalle aiottiin rakentaa myös ”dokumentaatiokeskukseksi” kutsuttu museorakennus, mutta rakennustyöt keskeytettiin kahden vuoden jälkeen vuonna 1999 kustannussyistä. Hanke käynnistettiin uudella arkkitehtuurikilpailulla vuonna 2005, ja kolmen vuoden rakennustöiden jälkeen Ursula Wilmsin ja Heinz W. Hallmannin suunnittelema näyttelyrakennus avattiin toukokuussa 2010.
Alpro

Alpro on belgialainen elintarvikealan yritys, joka on erikoistunut soijaan perustuviin tuotteisiin. Alpro tuottaa soijasta maitoa, jogurtteja, jälkiruokia, tofua, kermaa ja levitteitä. Niitä myydään tuotemerkeillä Alpro soya ja Provamel. Perustettaessa vuonna 1980 Alpro kuului Vandemoortele nv -konserniin. Se myytiin Dean Foodsille vuonna 2009.
Vuonna 2009 Alprolla oli noin 750 työntekijää, nettomyynti 260 miljoonaa euroa ja viisi tuotantolaitosta Belgiassa, Britanniassa, Ranskassa ja Alankomaissa.
Tarascon

Tarascon on kunta Kaakkois-Ranskassa Bouches-du-Rhônen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Se sijaitsee Rhônejoen varrella. Kunnan huomattavin nähtävyys on sen linna Château de Tarascon, jonka rakennutti Napolin kuningas René I 1400-luvun alussa. Kaupungissa oleva Pyhän Martan kirkko ("Église Sainte-Marthe de Tarascon") on omistettu Pyhälle Martalle, joka auttoi legendan mukaan kaupunkilaisia tuhoamaan seudulla kauhua herättäneen lohikäärme Tarasquen.
Kulttuuri.
Kirjailija Alphonse Daudet´n romaani ("Tartarin de Tarascon") () on tehnyt kuntaa tunnetuksi.
São Tomén ja Príncipen dobra

São Tomén ja Príncipen dobra (valuuttatunnus STN, vuoteen 2018 STD) on São Tomén ja Príncipen rahayksikkö, joka on ollut käytössä vuodesta 1977 lähtien. Se jakaantuu 100 cêntimosiin.
São Tomén ja Príncipen dobra otettiin käyttöön vuonna 1977, jolloin se korvasi São Tomén ja Príncipen escudon. Heinäkuussa 2009 São Tomé ja Príncipe ja Portugali sopivat, että dobra sidotaan euroon kiinteällä valuuttakurssilla. 1. tammikuuta 2010 dobra sidottiin euroon kurssilla 1 euro = 24 500 dobraa.
1. tammikuuta 2018 toteutettiin rahanuudistus inflaation takia. Uudistuksessa valuutta muutettiin suhteella 1 uusi dobra = 1 000 vanhaa dobraa. Uudeksi valuuttatunnukseksi tuli STN. Samalla julkaistiin uudet setelit ja kolikot. Seteleiden nimellisarvot ovat 5, 10, 20, 50, 100 ja 200 dobraa. Kolikoiden arvot ovat 10, 20 ja 50 cêntimosia sekä 1 ja 2 dobraa.
Longdingin piirikunta

Longdingin piirikunta () on yksi Intian Arunachal Pradeshin osavaltion 17 piirikunnasta. Se rajautuu pohjoisesta Assamiin, lännestä Nagalandiin, etelästä Myanmariin ja idästä Tirapin piirikuntaan.
Vuonna 2012 perustettu Longding on nuorin Arunachal Pradeshin piirikunnista. Sen alue kuului aikaisemmin Tirapin piirikuntaan.
Tirapin piirikunta

Tirapin piirikunta (, ) on yksi Intian Arunachal Pradeshin osavaltion 17 piirikunnasta. Se rajautuu idästä Changlangin piirikuntaan, pohjoisesta Assamiin, etelästä Myanmariin ja lännestä Longdingin piirikuntaan.
Tirapin piirikunnassa oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 111 975 asukasta. Lukema sisältää asukkaat Longdingin piirikunnasta, jonka alue kuului vuoteen 2012 asti Tirapin piirikuntaan.
Ahti Taskinen

Teuvo Ahti Taskinen (31. maaliskuuta 1937 Viipuri – 10. helmikuuta 2025 Helsinki) oli suomalainen sisustusarkkitehti, joka tunnetaan erityisesti huonekalujen suunnittelijana. Hänen tunnetuimmat tuotteensa ovat vuodesta 1979 tuotannossa ollut "Vitriini"-kirjahyllyjärjestelmä sekä "Easy"-vuodetuoli vuodelta 1970, joka on otettu 2020-luvulla uudelleen tuotantoon.
Ahti Taskinen syntyi Viipurissa taidemaalari Matti Taskisen poikana. Hän valmistui sisustusarkkitehdiksi Taideteollisuusopistosta 1963. Hän työskenteli aluksi Askon kalustesuunnittelijana ja sitten 1960-luvun puolivälissä huonekaluliikeketju Kaluste-Yhtymän taiteellisena johtajana. Vuodesta 1966 hänellä oli oma suunnittelutoimisto. Vuosina 1982–1996 hänellä oli Helsingissä myös sisustusmyymälä Proforma Oy.
Vuosina 1970–1978 Taskinen opetti Taideteollisessa korkeakoulussa ja toimi 1976–1978 vierailevana professorina Cincinnatin yliopistossa Yhdysvaltojen Ohiossa.
Taskinen suunnitteli huonekaluja muun muassa Askolle, Iskulle, Sopelle, Lepokalustolle, Peem Oy:lle, Myrskylä Oy:lle, Niemen tehtaille, Kalusto-Kolmiolle ja ruotsalaiselle Ulfertsille. Hänen tunnetuimpia suunnittelutöitään ovat ensimmäinen Suomessa teollisesti valmistettu kulmasohva "Hacienda" (1964), "Igor"-moduulisohva (1966), "Easy"-vuodetuoli (1969), lastenkalusto "Muksu" (Suosituin huonekalu, "Avotakka"-lehti 1978), "Vitriini-" (1979) ja "Collect"-kirjahyllyt (Vuoden huonekalu, "Avotakka" 1983) ja "Basic"-toimistokalustesarja (1985).
Loco

Loco on saksalaisen Dj-tuottaja DJ Manianin kappale hänen "Welcome to the Club"-studioalbumilta. Sen julkaisi Zooland Records sekä fyysisenä että digitaalisesti ladattavana singlenä 7. heinäkuuta 2010. Kappaleen on säveltänyt Tony Cornelissen ja tuottanut Manuel "Manian" Reuter sekä Yann Preifer. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 28. heinäkuuta 2010. Kappale ei päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Kaluste-Yhtymä

Kaluste-Yhtymä Oy oli suomalainen huonekaluliikkeiden ketju, joka perustettiin vuonna 1959 ja lakkautettiin vuonna 1991, jolloin useimmat siihen kuuluneet liikkeet jatkoivat yhteistyötään kansainvälisen Europa Möbel -ketjun jäseninä.
Kaluste-Yhtymä perustettiin parantamaan yksityisten huonekaluliikkeiden ja huonekaluvalmistajien kilpailukykyä Askon ja Iskun omia myymälöitä ja kaupan keskusliikkeiden kalustemyymälöitä (kuten OTK-laista Sotkaa) vastaan tehostamalla ostotoimintaa ja markkinointia. 
Suurimmillaan 1960-luvun lopulla Kaluste-Yhtymään kuului satakunta huonekaluliikettä ja parikymmentä valmistajaa, muun muassa Sopenkorpi Oy, Lepokalusto Oy, Loppi Oy, Myrskylä Oy, Tuomikaluste, Jalmari Vaara ja Peem Oy. 1970-luvun puolivälissä ketjuun kuului 22 suurta kalustehallia, 16 keskikokoista myymälää ja kymmenkunta pientä huonekalukauppaa, ja niiden yhteiseksi markkinaosuudeksi arveltiin 30 prosenttia.
Batman – Lepakkomies (vuoden 1966 elokuva)

Batman – Lepakkomies ( tai "Batman") on vuonna 1966 julkaistu supersankarielokuva, joka perustuu "Batman"-televisiosarjaan. Elokuva on ensimmäinen Batmanistä tehty elokuva.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 80 prosentin arvosana.
Tuotanto.
20th Century Fox tuotti elokuvan monoäänellä (Westrex Recording Systemillä), värillisenä ja kuvasuhteella 1.85 : 1.
Molkenmarkt

Molkenmarkt on Berliinin kaupungin vanhin aukio. Se sijaitsee keskiaikaisen Nikolaiviertelin korttelin itäpuolella. Molkenmarktilla käytiin kauppaa jo 1200-luvun alussa, siis ennen kuin Berliinin kaupungista on edes mainintoja asiakirjoissa. Se menetti kuitenkin jo 1200-luvun lopussa kaupungin johtavan kauppapaikan aseman Neue Marktille eli uudelle torille, joka syntyi St. Marienkirchen luo. Aukion nimi oli pitkään Olde Markt eli Vanha tori, mutta 1600-luvun lopulla sitä alettiin kutsumaan Molkenmarktiksi. Nimi tulee luultavasti alasaksan myllyä tarkoittavasta sanasta "Mollen" ja liittyy siten läheiseen Mühlendammiin.
Molkenmarktin ympärille rakennettiin 1700-luvulla useita hienoja kaupunkitaloja, joista on kuitenkin jäljellä enää vain Schwerinin palatsi (Molkenmarkt 3). Muut purettiin 1930-luvulla Mühlendammin levennyksen tieltä tai ne tuhoutuivat sodassa. Aukio sai nykyisen hahmonsa 1960-luvun liikennejärjestelyjen seurauksena.
Lappajärven Osuuspankki

Lappajärven Osuuspankki on POP Pankki -ryhmittymään kuuluva osuuspankki. Pankin kotipaikka on Lappajärvellä ja toiminta-alue Pohjanmaalla sekä pääkaupunkiseudulla.
Lappajärven Osuuspankilla on nykyisin enää yksi konttori. Pankin konttori Helsingin keskustassa suljettiin vuoden 2018 lopussa. Pankin asiakaskunta koostuu pääasiassa yksityishenkilöistä ja pienyrityksistä. Pankilla on noin 6 000 asiakasta ja noin 2 000 jäsentä.
Pankin konserniin kuuluvat emoyhtiö Lappajärven Osuuspankin lisäksi tytäryhtiöt "Kiinteistö Oy Lappop" ja "Koy Pennipuu".
Historiaa.
Lappajärven Osuuskassa perustettiin vuonna 1924 Tarvolassa, Lappajärven Kirkonkylään toiminta muutti vuonna 1945. Lappajärven Osuuspankki irtautui Osuuspankki-ryhmittymästä vuonna 1997 ja liittyi uuteen Paikallisosuuspankkien ryhmään.
Sope

Sope Oy on Lahdessa toimiva suomalainen huonekaluvalmistaja, joka on erikoistunut sohvien ja kirjahyllyjen valmistukseen. Yrityksen oma myymälä Huonekaluliike Sope Oy toimi 2010-luvulla Helsingin Malmilla Hankkijan vanhassa rehutehtaassa. Kolmas ryhmän yhtiö on sohvatuotantoon erikoistunut Sope Verhoomo Oy.
Historiaa.
Puusepäntehdas Sopenkorpi Oy:n perusti Lahden Rautateollisuus Oy vuonna 1945 voidakseen testata ja kehittää puuntyöstökoneitaan. Yrityksen nimi tuli tehtaan sijaintipaikasta Lahden Sopenkorven teollisuusalueella. Tuotteina oli aluksi puusta ja metallista valmistettuja kotikonttori ja laitoskalusteita sekä radio- ja televisiolaatikoita.
Vuonna 1954 huonekalutehtaalle perustettiin markkinointiyhtiö Sopekaluste Oy. Molemmat yhtiöt fuusioitiin emoyhtiöön vuonna 1960, kunnes vuonna 1990 huonekaluteollisuus yhtiöitettiin jälleen nimellä Sope Interior Oy.
Vuonna 1954 Sopenkorpi oli kasvanut Suomen viidenneksi suurimmaksi puusepänyritykseksi. Kymmentä vuotta myöhemmin sen sijoitus oli yhdeksäs. Sopenkorpi oli mukana 1959 perustetussa huonekalualan kauppaketjussa Kaluste-Yhtymä.
1960–1980-luvuilla Sopenkorven tuotanto oli laajimmillaan, ja yritys tunnettiin muun muassa Nastolan tehtaalla valmistetuista mäntyisistä talonpoikaistyylisistä ruokailuryhmistään "Jukola" ja "Impivaara" sekä vuodesta 1971 aina 1990-luvulle tuotannossa pysyneestä konservatiivisesta "Tower"-sohvakalustosta. Kodinkalusteiden ohella yritys on tehnyt paljon hotellien, kirjastojen, matkustajalaivojen ja konserttisalien kalustuksia, Vuonna 1984 Sopenkorpi osti Stockmannilta Keravan Puusepäntehtaan.
Raute myi Sope Interior Oy:n ennen listautumistaan pörssiin 1994. Tuolloin työntekijöitä oli noin 120 ja liikevaihtoa noin 5 miljoonaa euroa.
Uuden omistajan Eero Salosen johtama Sope oli 2000-luvun puolivälissä yrityssaneerauksessa. Ennen sitä liikevaihto oli pudonnut kolmeen miljoonaan euroon ja henkilöstö 30:een. 2010-luvulla Sope on taas tehnyt niukasti voitollista tulosta.
Aleksei Aladin

Aleksei Fjodorovitš Aladin ( 15. maaliskuuta 1873 Novikovka, Stavropolin ujesti, Simbirskin kuvernementti, Venäjä – 30. heinäkuuta 1927 Lontoo, Englanti) oli venäläinen poliitikko trudovikkiryhmästä Venäjän ensimmäisessä duumassa. Aladin oli yksi tämän itseään raskaalla työllään elättävien ryhmän perustajista Venäjän keisarikunnan ensimmäisessä valtakunnanduumassa 1906. 
Aladin oli talonpoikaista sukujuurta. Hän pääsi opiskelemaan Simbirskin kymnaasiin ja Kazanin yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä ja luonnontieteitä. Hänet pidätettiin poliittisen agitaation vuoksi ja karkotettiin Arkangeliin, josta pakeni Länsi-Eurooppaan 1897. Hän kävi Belgiassa ja Ranskassa, jossa elätti itsensä teollisuustyöllä, sekä Lontoossa, jossa opetti venäjän kieltä.
Vuonna 1905 Aladin palasi Venäjälle ja tuli valituksi kansanedustajaksi Simbirskin kuvernementista. Pietarissa hän oli perustamassa noin satapäistä trudovikkien parlamenttiryhmää, jonka johtohahmona hän oli.
Aladin palasi länteen, jossa toimi kirjeenvaihtajana ja toimittajana. Hän kävi vuonna 1917 Venäjällä, vaikka hänellä ei ollut siihen lupaa. Venäjän sisällissodassa 1918–1922 hän toimi valkoisten puolella Etelä-Venäjällä brittiläisten palkkajoukkojen alikapteenina Novorossiiskissa ja Krimillä, jossa poistui maasta pysyvästi.
Bonum Pankki

Bonum Pankki Oyj on liikepankki, joka toimii POP Pankki -ryhmän keskusluottolaitoksena. Pankin omistaa "POP Pankkiliitto osk".
Keskusluottolaitoksena toimimisen lisäksi Bonum Pankki hoitaa POP Pankkien maksukorttipalveluita.
Historiaa.
Bonum Pankki on perustettu entisen maksulaitoksen "ACH Finland Oy":n pohjalle.
Bonum Pankki aloitti pankkitoiminnan 4. elokuuta 2014. POP Pankkien keskusluottolaitostoiminnot siirtyivät Aktia Pankilta Bonum Pankin hoidettaviksi helmikuussa 2015.
Tongan paʻanga

Tongan paʻanga () on Tongan rahayksikkö, joka otettiin käyttöön 3. huhtikuuta 1967. Tätä ennen saarilla käytettiin Britannian puntaa. Valuutan vaihdoksen yhteydessä vaihtokurssiksi määrättiin 2 T$ = 1 puntaa.
Pa‘anga on sidottu Australian, Uuden-Seelannin ja Yhdysvaltain dollariin sekä Japanin jeniin. Se jakaantuu 100 sentiin ().
Nimi "pa‘anga" on tongaa ja tarkoittaa "pavunmuotoinen palanen" ja on viittaus "Entada phaseoloides" -papuihin.
Kolikot.
Suurin osa kolikoista on seniteitä, mutta myös 1 pa‘anga on kolikkomuodossa. Viimeisin kolikkosarja laskettiin liikkeelle vuonna 2015. Senitien etupuolella on kuvattuna nykyinen kuningas Tupou VI ilman kruunua, ja 1 pa‘angan kolikossa tämän edeltäjä George Tupou V kruunun kanssa. Kolikoiden nimellisarvot ovat:
Setelit.
Kaikki setelit ovat pa‘angoja. Etupuolella on kuvattu kuningas Tupou VI. Takapuolella on taas kuvattuna jokin historiallinen maamerkki. Seteleiden nimellisarvot ovat:
Lesothon loti

Lesothon loti (valuuttatunnus LSL) on Lesothon rahayksikkö. Se jakaantuu 100 senteen. Lotin arvo on sidottu Etelä-Afrikan randiin suhteella 1:1. Molemmat rahayksiköt ovat käytössä Lesothossa. Ensimmäiset lotin kolikot otettiin käyttöön vuonna 1980.
Lesothossa on käytössä 10, 20, 50, 100 ja 200 lotin setelit. Kolikoiden arvot ovat 5, 10, 20 ja 50 senteä sekä 1, 2 ja 5 lotia.
Dihydropyraani

Dihydropyraani (C5H8O) on tyydyttymätön heterosyklinen eetteri. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet.
Dihydropyraani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste liukenee veteen ja polaarisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin. Dihydropyraani voidaan pelkistää vedyttämällä tetrahydropyraaniksi.
Valmistus ja käyttö.
Dihydropyraania valmistetaan tyypillisimmin lähtemällä tetrahydrofurfuryylialkoholista. Tetrahydrofurfuryylialkoholi reagoi kuumennettaessa 250–350 °C:n lämpötilassa muodostaen dihydropyraania. Katalyyttinä prosessissa käytetään alumiinioksidia tai alumiinioksidia, jota on seostettu fosforipentoksidilla tai metallioksideilla kuten titaanidioksidilla, divanadiinipentoksidilla tai molybdeenitrioksidilla. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on 1,5-dihydroksipentaanin kuumennus kobolttioksalaatin toimiessa katalyyttinä.
Dihydropyraania käytetään avoketjuisten 1,5-difunktionalisoitujen orgaanisten yhdisteiden synteeseissä. Tärkein käyttökohde on kuitenkin toimia alkoholien, fenolien ja tiolien suojaryhmänä. Happamissa olosuhteissa dihydropyraani reagoi näiden kanssa muodostaen tetrahydropyranyylieetterin, joka on stabiili emäksisissä olosuhteissa eikä reagoi nukleofiilien kuten organometalliyhdisteiden kanssa. Optisesti aktiivisten kiraalisten alkoholien suojaamiseen dihydropyraani soveltuu huonommin, koska tällöin tyypillisesti muodostuu diastereomeerien seos. Suojaryhmä voidaan poistaa happojen avulla.
Sindžarin vuoristo

Sindžarin vuoristo sijaitsee Luoteis-Irakissa Niniven maakunnassa lähellä Sindžarin kaupunkia. Alueella asuu lähinnä jesidejä, joiden mukaan Raamatussa mainittu Nooan arkki asettui vuoren korkeimmalle kohdalle.
Isis-järjestön elokuussa 2014 tekemän hyökkäyksen aikana kymmeniätuhansia jesidejä pakeni vuorille, jossa he ovat vailla vettä ja ravintoa.
Lappeenrannan Uutiset

Lappeenrannan Uutiset oli Lappeenrannassa vuosina 1885–1898 ilmestynyt sanomalehti.
Carl Gustaf Swanin perustama "Lappeenrannan Uutiset" oli kaupungin ensimmäinen sanomalehti. Se painettiin aluksi Viipurissa, kunnes vuonna 1888 Swan hankki Lappeenrantaan ensimmäisen kirjapainon. Lehti oli linjaltaan suomenmielinen ja kiinnitti erityistä huomiota kansanvalistukseen. Vuonna 1897 Swan myi "Lappeenrannan Uutiset" "Itä-Suomen Sanomien" omistajille, mutta jatkoi vielä vuoden ajan lehden päätoimittajana. Myöhemmin uudet omistajat yhdistivät sen paremmin menestyneisiin "Itä-Suomen Sanomiin".
Lehti ilmestyi aluksi kahdesti, vuosina 1890–1891 kolmesti ja vuodesta 1892 jälleen kahdesti viikossa. Sen levikki oli 600 kappaletta vuonna 1898. Päätoimittajana työskenteli Carl Gustaf Swan ja vuoden 1898 lopulla Kaarlo Forsgren (Korpilahti).
Keski-Suomen Sanomat

Keski-Suomen Sanomat oli Jyväskylässä vuosina 1910–1913 ilmestynyt sanomalehti.
Nuorsuomalaisen puolueen vasemmisto perusti "Keski-Suomen Sanomat" puolueen oikeiston käsiin joutuneen "Keski-Suomen" vastapainoksi. Lehti ei juurikaan poikennut "Keski-Suomesta", ja vuoden 1913 lopussa se yhdistettiin kilpailijaansa. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Kaarlo Kytömaa.
Ruotsalainen hetki

Ruotsalainen hetki on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Hannu-Pekka Björkmanin, Minna Haapkylän, Teemu Kaskisen, Elina Knihtilän ja Tommi Korpelan tekemä elokuva.
Juoni.
Iskelmälaulaja Kari Lampikallion (Tommi Korpela) etelänlomalle lähtöä hidastaa kaksi asiaa: auton takakontissa viruva, ruumista muistuttava mattokäärö ja mustasukkainen psykopaattivaimo Sonja (Minna Haapkylä). Kari kutsuu apuun vanhat bändikaverit, jotka hänen epäonnekseen ovat odottaneet kaksikymmentä vuotta, että saisivat jälleen osansa Karista.
Näyttelijät.
Lähde
Aiheesta muualla.
Jump (Alien Cutin kappale)

Jump on italialaisen DJ-duo Alien Cutin kappale, jolla vierailee myös italialaisartisti Renèe. Sen julkaisi Dance And Love S.R.L. digitaalisesti ladattavana singlenä 29. heinäkuuta 2014. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 23. heinäkuuta 2014. Kappale on onnistunut pääsemään kotimaassaan listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Luettelo Nobelin fysiikanpalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin fysiikanpalkinnon saaneista henkilöistä. Nobelin fysiikanpalkinto jaetaan vuosittain henkilöille, jotka ovat tehneet kaikkein merkittävimmän löydön tai keksinnön fysiikan alalla. Palkinnonsaajat päättää Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia, ja palkinnon myöntää Alfred Nobelin testamentilla perustettu Nobel-säätiö. Säätiön sääntöjen mukaan palkinto voidaan jakaa tasan kahdelle eri saavutukselle. Lisäksi yhden aiheen sisällä palkinto voidaan jakaa tasan enimmillään kolmen henkilön kesken, kuitenkin niin että kerralla palkittavien henkilöiden kokonaismäärä on korkeintaan kolme.
Jos yksikään ehdotetuista töistä ei ole tiedeakatemian mielestä riittävän merkittävä, palkintoraha säästetään ja kyseisen vuoden palkinto voidaan jakaa seuraavana vuonna. Esimerkiksi Albert Einsteinin vuoden 1921 palkinto myönnettiin vasta vuonna 1922. Myös vuosien 1914, 1918, 1924, 1925, 1928, 1932 ja 1943 palkinnot jaettiin vuoden myöhässä. Jos seuraavanakaan vuonna ei löydy riittävän hyvää ehdokasta, palkintoa ei jaeta lainkaan ja palkintosumma rahastoidaan. Palkintoa ei jaettu ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1916, vuosina 1931 ja 1934 eikä myöskään toisen maailmansodan aikana vuosina 1940–1942.
John Bardeen on ainoa henkilö, joka on voittanut Nobelin fysiikanpalkinnon kahdesti, vuosina 1956 ja 1972. Myös Marie Curie on voittanut kaksi Nobelin palkintoa, fysiikanpalkinnon vuonna 1903 ja kemianpalkinnon vuonna 1911. Viisi naista on voittanut Nobelin fysiikanpalkinnon: Marie Curie, Maria Goeppert-Mayer (1963), Donna Strickland (2018), Andrea Ghez (2020) ja Anne L'Huillier (2023).
Palkinnonsaajat.
Alla oleva luettelo on kronologinen lista Nobelin fysiikanpalkinnon saajista. Palkinnonsaajien nimet on esitetty pääosin NobelPrize.org-sivuston henkilösivuillaan käyttämän lyhyen mallin mukaisesti. Sarakkeeseen "Maa" on merkitty palkinnonsaajan kansallisuudet palkinnon myöntöhetkellä. "Perustelu" on Nobel-komitean palkinnon perusteluksi esittämä lyhyt sitaatti. Nobel-komitea perustelee palkintoja monisanaisemmin palkintopuheissaan ja lehdistötiedotteissaan, ja niissä esiintyneitä keskeisiä aiheita on lueteltu joidenkin palkintojen aiheen selventämiseksi sitaatin jälkeen.
Luettelo Nobelin kemianpalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin kemianpalkinnon saaneista henkilöistä. Luettelo on kronologinen.
Luettelo palkinnon saaneista.
1900-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1910-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1920-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1930-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1940-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1950-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1960-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1970-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1980-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
1990-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
2000-luku.
&lt;br clear="all"&gt;
Luettelo Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneista. Luettelo on kronologinen.
Palkinnon saaneet kielittäin.
Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuosien 1901 ja 2020 välillä saaneet 117 henkilöä ovat kirjoittaneet seuraavilla kielillä:
Rabindranath Tagore (Nobelin kirjallisuuspalkinto 1913) kirjoitti bengaliksi ja englanniksi, Samuel Beckett (Nobelin kirjallisuuspalkinto 1969) kirjoitti ranskaksi ja englanniksi ja Joseph Brodsky (Nobelin kirjallisuuspalkinto 1987) kirjoitti runoutta venäjäksi ja proosaa englanniksi. Nämä kolme Nobelin saanutta henkilöä on laskettu bengalin, ranskan ja venäjän alle, siinä järjestyksessä.
Tykkimäki Aquapark

Tykkimäki Aquapark on vuonna 2014 Tykkimäen Huvipuiston ja Campingin yhteyteen avattu vesipuisto Kouvolassa. Aquaparkista löytyy viisi isoa vesiliukumäkeä, kolme erilaista vesiallasta, Ravintola Loiske sekä Rantakioski. Kaikki isot liukumäet lähtevät 9,1m korkeasta tornista ja päättyvät niin sanottuihin "aqua catch" -altaisiin uima-altaiden rauhoittamiseksi ja törmäyksien välttämiseksi. Tornista lähtevät liukumäet ovat rengasliukumäki Typhoon Tunnel, skeittirengasliukumäki Pendulum, putkiliukumäki Thunder Tunnel, avoliukumäki Bodyslide ja 4-ratainen mattoliukumäki Multilane. Allasalueita Aquaparkissa on kolme: yksi täyspitkä uima-allas, iso lasten teemoitettu vesileikkiallas Water Play ja pienempien lasten kahluuallas Spray Park. 
Alun perin Tykkimäen piti rakentaa vesipuisto yhdessä Jukupark Oy:n kanssa, ja se piti avata kesäksi 2013. Jukupark kuitenkin vetäytyi hankkeesta edelliskesän huonon tuloksensa vuoksi.
Augusto Algueró

Augusto Algueró (23. helmikuuta 1934, Barcelona – 16. tammikuuta 2011, Torremolinos) oli espanjalainen sovittaja, säveltäjä ja musiikillinen johtaja. Algueró opiskeli sekä musiikkia että lääketiedettä. Hänen suosituimpia sävellyksiään olivat "Penélope" (Joan Manuel Serrat), "Noelia" (Nino Bravo), "Tómbola" (Marisol) ja "La chica ye-ye" (Concha Velasco). Yhteensä hän sävelsi yli 500 kappaletta ja kirjoitti noin 200 partituuria elokuviin ja televisioon.
Algueró toimi vuoden 1969 euroviisujen kapellimestarina, sekä johti Espanjan voittokappaleen ja Luxembourgin kappaleen.
Algoeró kuoli kotonaan Torremolinosissa sydäninfarktiin 76-vuotiaana.
M/S Isosaari

M/S Isosaari (ent. M/S Aspö, M/S Sveio) on laiva, joka liikennöi reittiä Kauppatori - Isosaari. Sillä liikennöi Suomen Saaristokuljetus. 
Aluksen pituus on 44 metriä, leveys 9,9 metriä ja matkanopeus 11,5 solmua. Matkustajapaikkoja on 275. Alus on hankittu yrityksen käyttöön toukokuussa 2018. M/s Isosaari risteilee nimensä mukaisesti Helsingin Kauppatorilta ulkosaariston helmeen Isosaareen ja toimii kesäsesonkina majoitusyksikkönä Isosaaressa. Aluksella on 80-paikkainen ravintola ja kaksi isoa aurinkokantta huikeilla näköaloilla. Hyttejä on 19 (matkustajille 17 kpl ja päällystölle 2 kpl) ja makuupaikkoja yhteensä 50 henkilölle.
Alusta vuokrataan myös tilausristeilyille enintään 275 hengen ympärivuotisesti. Alus on pääkaupunkiseudun suurin saaristolaislautta, vakaa ja turvallinen merten kyntäjä. Talvikaudella alus toimii hotellilaivana, ravintolana ja yrityksen toimipisteenä Helsingissä.
Alukselta löytyvät fasiliteetit laajasti kuten useita WC-tiloja, inva-WC ja esimerkiksi omat saunatilat sekä naisille että miehille. Alus on TRAFI:n katsastama kauppa-alus kotimaan liikennealueelle II.
Ruostelakkiorneero

Ruostelakkiorneero ("Synallaxis cabanisi") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruostelakkiorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kosteikko-orneero

Kosteikko-orneero ("Synallaxis gujanensis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kosteikko-orneeroa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo Pariisin Kevään kappaleista

Pariisin Kevät on suomalainen Arto Tuunelan vuonna 2006 perustama yhtye. Se sai alkunsa Tuunelan sooloprojektina. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Meteoriitti" vuonna 2008. Suurimman osan kappaleista sävelsi ja sanoitti Tuunela nimellä Arthur Tunes. Toinen albumi "Astronautti" julkaistiin vuonna 2010. Tuunela teki kaikki kappaleet lukuun ottamatta yhtä. Kolmas albumi "Kaikki on satua" ilmestyi vuonna 2012 ja neljäs "Jossain on tie ulos" seuraavana vuonna. Näiden albumien kappaleiden tekijöiksi on merkitty koko yhtye Tuunelan sijaan. Yhtye levytti Eppu Normaalin kappaleen ”Pimeyden tango” vuoden 2014 tribuuttialbumille "Eput rautaa". Yhtyeen viides albumi "Musta laatikko" julkaistiin vuonna 2015.
Kappaleet.
Ohessa luettelo yhtyeen levyttämistä kappaleista. Luettelo on aakkosjärjestyksessä.
Nebwy (faarao)

Nebwy (myös mahdollisesti Dju) oli esidynastinen faarao, joka hallitsi Ala-Egyptissä. Hän on tutkijoiden mukaan saattanut hallita 32. vuosisadalla eaa. Hänen nimensä merkityksestä on epävarmuutta, minkä vuoksi hänestä tutkijoiden keskuudessa käytetään pääasiassa nimeä "Double Falcon". Hänen hallitusaikansa pituus on tuntematon.
Vahvistus.
Vuonna 1910 egyptologi MJ Clédat löysi ensimmäiset todisteet kuningas Double Falconista. Seuraavan todistus Double Falconista löydettiin 1912 aikana Hermann Junkerin kaivauksilla.
Nimi.
Double Falconin nimellä on ainutlaatuinen ulkoasu ja kokoonpano. Ensinnäkin, se oli pitkään löytyneistä serekh-nimistä ainoa, jonka päällä on kaksi Horus haukkaa vastakkain. Kaksi haukkaa saattavat edustaa Ala-Egyptiä ja Siinaita, koska näyttää siltä, ​​että Double Falcon hallitsi molempia alueita.
Dreyer uskoo, että haukat voisi tarkoittaa esim. "vieraisiin maihin merkitty" ja lukee nimen "Dju" (dw). Sen sijaan van den Brink lukee nimen "Nebwy" (nb.wy) joka tarkoittaisi "kahta herraa", ja näkee samankaltaisuuksia paljon aikaisemmassa Cosmetic paletessa, joka on esillä Barbier-Mueller Museumissa.
Perunpöyhijäorneero

Perunpöyhijäorneero ("Synallaxis maranonica") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Perunpöyhijäorneeroa tavataan Perun luoteisosissa ja Ecuadorin eteläosissa. Lajin kannaksi on arvioitu 10 000–19 999 yksilöä. Lajin levinneisyysalue on pieni, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Keltarintaorneero

Keltarintaorneero ("Synallaxis albilora") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltarintaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruusuvatsaorneero

Ruusuvatsaorneero ("Synallaxis zimmeri") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruusuvatsaorneeroa tavataan pienellä alueella Perussa. Lajin kannaksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue ja kanta ovat pienet, ja koska sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Tuomas Kaukolahti

Tuomas Kaukolahti (s. 6. toukokuuta 1994) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa vantaalaista Kenttäurheilijat-58 seuraa ja häntä valmentavat Pekka Kelonurmi ja Nick Newman.
Urheilu-ura.
Kuopion Kalevan kisoissa 2014 Kaukolahti saavutti hopeaa kolmiloikassa tuloksella 15,72. Porin Kalevan kisoissa 2015 hän hyppäsi myös hopealle tuloksella 15,73. Oulun Kalevan kisoissa 2016 Kaukolahti voitti ensimmäisen Suomen-mestaruutensa tuloksella 16,24. Se oli tuolloin hänen ennätyksensä. Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 Kaukolahti hyppäsi hopealle myötätuulituloksella 16,30. Hän saavutti hopeaa Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2019 tuloksella 16,29, Turun Kalevan kisoissa 2020 tuloksella 16,12 ja Tampereella 2021 tuloksella 16,31. Hän voitti Suomen-mestaruuden Vaasassa 2024 tuloksella 16,23.
Viestijuoksun SM-kilpailuissa Kaukolahti voitti 4 × 400 metrin viestijuoksussa kultaa vuosina 2017 ja 2021 sekä pronssia vuonna 2016. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kolmiloikassa kultaa vuonna 2023 tuloksella 15,88, hopeaa vuonna 2017 silloisella halliennätyksellään 16,00 ja pronssia vuosina 2015, 2024 ja 2025 sekä viestissä pronssia 2020.
Kaukolahti sijoittui viidenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja kymmenenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän karsiutui loppukilpailusta Rooman EM-kilpailussa 2024. Hän on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2014 ja voittanut Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2023 ja 2024 sekä Pohjoismaiden-mestaruuden 2024. Hän osallistui Napolin kesäuniversiadeihin vuonna 2019 sijoittuen seitsemänneksi tuloksella 16,00. Hän opiskeli vuosina 2017–2019 Berkeleyn yliopistossa Kaliforniassa, jossa hän edusti yliopiston urheiluseuraa Cal Athletics NCAA:n sisä- ja ulkomestaruuskilpailuissa. Vuoden 2018 NCAA-sisähallikisoissa Kaukolahti oli 5. tuloksella 16,22 ja ulkona 18. tuloksella 15,33. Vuoden 2019 vastaavissa kisoissa hän oli 7. tuloksella 16,35 ja ulkona 8. tuloksella 16,50, joka oli oma ennätys.
Pikkupöyhijäorneero

Pikkupöyhijäorneero ("Synallaxis stictothorax") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkupöyhijäorneeroa tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lilangeni

Swazimaan lilangeni (SZL) on Swazimaan rahayksikkö, joka otettiin käyttöön vuonna 1974. Se jakaantuu 100 senttiin. Lilangenin lisäksi Swasimaassa on käytössä Etelä-Afrikan randi.
Sanan "lilangeni" monikko swaziksi on "emalangeni"; näin ollen valuutasta käytetään lyhenteenä joko L- tai E-kirjainta. Esimerkiksi yksi lilangeni lyhennetään L1, kun taas viisi lilangenia lyhennetään E5.