Euroopan pakolaiskriisi

Euroopan pakolaiskriisi tai Euroopan siirtolaiskriisi on vuosina 2014–2015 alkanut tapahtumasarja, jossa paljon Lähi-idästä, Afrikasta ja Etelä-Aasiasta lähteneitä pakolaisia ja siirtolaisia pyrkii Eurooppaan hakeakseen turvapaikkaa. Vuoden 2015 alkupuolella turvapaikanhakijoiden pääreitit kulkivat Välimeren yli Italiaan sekä Egeanmeren saariston ja Balkanin kautta kohti Keski-Eurooppaa. Meritse saapuvien yleisimmät lähtömaat vuonna 2015 olivat Syyria (49 %), Afganistan (21 %) ja Irak (9 %).
Euroopan unionin jäsenmaihin saapui vuonna 2014 noin 560 000 ja vuonna 2015 noin 1 260 000 turvapaikanhakijaa. Meriteitse saapuvista 58 % oli miehiä, 17 % naisia ja 25 % lapsia. Välimeren ylitykseen liittyy suuria riskejä ja ihmissalakuljetusta, ja monet ovat hukkuneet matkalla. Euroopan unioni on vastannut pakolaiskriisiin lisäämällä ulkorajojensa valvontaa ja torjumalla ihmissalakuljetusta. Euroopan komissio on esittänyt toistaiseksi toteutumattomia ehdotuksia turvapaikanhakijoiden jakamisesta unionin jäsenmaiden kesken. Moni jäsenmaa on palauttanut rajatarkistukset Schengen-alueen sisällä tai kiristänyt turvapaikanhakuun liittyvää lainsäädäntöään.
Kriisin tausta.
Euroopan unionin jäsenvaltiot saivat Eurostatin mukaan 627 000 turvapaikkahakemusta vuonna 2014, mikä on suurin määrä vuoden 1992 jälkeen, jolloin hakemuksia tuli 672 000.
Syyrian sisällissota ja Afganistanin sota.
Suurin yksittäinen pakolaisuuden aiheuttaja on Syyrian sisällissota, joka on levinnyt myös Irakin ja Libanonin alueille. Syyrialaiset pakenevat paitsi oppositioliikkeiden väkivaltaa myös oman hallintonsa väkivaltaa, kertovat länsimaiset uutislähteet. Afganistanin sodan paheneminen on myös lisännyt muuttoliikettä. Naapurimaissa pakolaiskiintiö on tullut täyteen. Esimerkiksi 80 miljoonan asukkaan Turkki ilmoitti mittansa täyttymisestä, kun maahan oli paennut lähes kaksi miljoonaa syyrialaista. Turkin EU-ministeri sanoi heinäkuussa 2015, että seuraava pakolaisaalto ohjataan Eurooppaan.
Ilmastopakolaisuus.
Pakolaiskriisissä on kyse myös ilmastopakolaisuudesta. Esimerkiksi vuosi 2015 oli ennätyslämmin. Ennen sisällissotaa Syyria koki vuosina 2006–2010 dokumentoidun historiansa pahimman kuivuuden. 800 000 ihmistä menetti elinkeinonsa, ja 85 % karjasta kuoli.
Työ.
Heinäkuun 2017 alkuun mennessä Euroopan satamakaupunkeihin oli tullut vuoden alusta noin 100 000 siirtolaista, joista lähes kaikki Italiaan. Vuonna 2016 Italiaan saapui Libyasta ennätysmäiset 181 000 turvapaikanhakijaa. Suuri osa oli Länsi-Afrikasta tulleita työnetsijöitä.
Muuttoliike.
Lähtömaat ja kulkureitit.
Euroopan unionin ulkorajayhteistyöstä huolehtivan erillisvirasto Frontexin mukaan voidaan erottaa seitsemän turvapaikanhakijoiden pääreittiä Eurooppaan. Tärkeimmät ovat Keski-Välimeren reitti (Pohjois-Afrikasta Italiaan), Itä-Välimeren reitti (Turkista Kreikan saaristoihin) ja Länsi-Balkanin reitti (Kaakkois-Euroopan läpi Sloveniaan tai Unkariin). Neljä vähemmän merkittävää reittiä ovat Pohjois-Afrikan reitti (Afrikasta Kanarian saarille), Länsi-Välimeren reitti (Afrikasta Espanjaan), Apulian ja Calabrian reitti (Koillis-Afrikasta Italiaan) ja itärajojen reitti, eli Venäjän ja Itä-Euroopan läpi Euroopan unionin alueelle.
2014.
Muuttoliike Eurooppaan alkoi kasvaa merkittävästi vuonna 2014, kun Euroopan unionin jäsenvaltioista turvapaikkaa haki ensikertalaisena 562 580 henkilöä, lähes 200 000 enemmän kuin vuonna 2013. Tämä oli suurin määrä sitten vuoden 1992, jolloin suuria määriä entisen Jugoslavian asukkaita haki turvapaikkaa Euroopan unionin jäsenvaltioista. Frontex raportoi vuonna 2014 tapahtuneen 283 532 laitonta rajanylitystä. Huomattavan moni kosovolainen teki laittoman rajanylityksen Euroopan unionin tai Schengen-alueelle joulukuussa 2014, eli 40% tapauksista.
2015.
Vuonna 2015 Euroopan unionin jäsenmaista haki turvapaikkaa ennätykselliset .
Muuttoliikkeen painopiste siirtyi alkuvuonna 2015, kun Kreikka ohitti Italian siirtolaisten tärkeimpänä saapumismaana. Vuoden 2015 ensimmäisinä kuutena kuukautena 67 500 siirtolaista saapui Italiaan meritse, kun taas Kreikkaan saapui 68 000 siirtolaista. Italiaan saapuneiden siirtolaisten tärkeimmät lähtömaat olivat pääosin Afrikassa (Eritrea 25 %, Nigeria 10 %, Somalia 10 %, Syyria 7 %), kun taas Kreikkaan saapuneet olivat pääasiassa pakolaisia Aasiasta (Syyria 57%, Afganistan 22%, Irak 7%).
Vuoden 2015 alussa muuttovirta ei vielä juurikaan poikennut vuoden 2014 luvuista, mutta loppuvuotta kohti virta kiihtyi nopeasti. Frontex raportoi vuoden 2015 ensimmäisinä kuutena kuukautena 228 507 laitonta rajanylitystä. Heinä-syyskuussa niitä oli 615 492 ja loka-joulukuussa 978 338. Viraston arvion mukaan laittomia rajanylityksiä oli vuonna 2015 jopa 1,82 miljoonaa.
2016.
Muuttoliike Eurooppaan lieveni hieman vuoden 2016 alussa. Kreikkaan saapui 123 000 siirtolaista tammi–helmikuussa. "Slovenia, Serbia, Kroatia ja Makedonia sulkivat rajansa tehokkaasti uusilta siirtolaisilta tällä viikolla", totesi "The New York Times" maaliskuun alussa 2016. "Ja ensi viikolla" unioni aikoo tehdä sopimuksen Turkin kanssa, niin että Kreikkaan saapuvat pakolaiset palautetaan automaattisesti Turkkiin, lehti totesi. Frontexin arvion mukaan siirtolaiset alkaisivat käyttää pidempiä reittejä joko Mustanmeren kautta Bulgariaan tai Joonianmeren yli Italiaan. Maaliskuussa Kreikkaan saapuneiden siirtolaisten määrä kutistuikin 26 240:een., ja huhtikuussa saapui vain 2 700.
Toisaalta Italiaan meriteitse saapuvien afrikkalaisten määrä oli kasvussa. Huhtikuussa Italiaan saapui 8 370 siirtolaista ja maa ohitti vastaanottajana Kreikan ensimmäistä kertaa sitten kesäkuun 2015. Koko vuonna Italiaan saapui Libyasta ennätysmäiset 181 000 turvapaikanhakijaa. "Yleisradio" kertoi, että Lääkärit ilman rajoja- ja SOS Mediterranee-järjestöt toivat pakolaisia Italian satamiin vuonna 2016.
2017.
Vuoden 2017 heinäkuussa uutisoitiin, että Italia uhkaa sulkea satamansa Välimerellä partioivilta ulkomaalaisilta pelastusaluksilta, koska maahan oli saapunut ennätysmäärä turvapaikanhakijoita. Avustusjärjestöt tyrmistyivät. Vaikka Eurooppaan tuli turvapaikanhakijoita edellisvuotta vähemmän, Italiaan heitä saapui Libyasta vuosi vuodelta enemmän. Heinäkuuhun 2017 mennessä Italiaan tulijoita (85 000) oli noin 20 % enemmän kuin vuoden 2016 tammi–heinäkuussa. 40 000 oli saapunut Sisiliaan, heistä 10 000 sen toiseksi suurimpaan kaupunkiin Cataniaan. Sieltä on tunnin ajomatka pahamaineiseen, tarkkaan vartioituun ja piikkilanka-aidoin ympäröityyn Mineon vastaanottokeskukseen, jossa joukko Nigerian, Bangladeshin, Guinean ja Norsunluurannikon kansalaisia odotti turvapaikkapäätöstä. Kaikki maista, "joista lähteneiden mahdollisuudet turvapaikkaan Euroopassa ovat heikot". Iso osa pyrkii muualle: Ranskaan, Sveitsiin ja Itävaltaan.
Aiemmin Italiaan tuli paljon syyrialaisia ja eritrealaisia, joista lähes kaikki saivat turvapaikan. Heistä monet jatkoivat matkaansa muihin Euroopan unionin jäsenmaihin. "Nyt tänne tullaan pääosin Länsi-Afrikan maista", Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n tiedottaja Flavio di Giacomo sanoi heinäkuussa 2017. Britannian Libyan suurlähetystön ex-johtaja Joe Walker-Cousins arvioi, että Afrikasta Libyaan ja edelleen Eurooppaan on tulossa jopa miljoona ihmistä. "Kun tähän lisätään IOM:n arvio, että Libyassa on jo noin 700 000–1 000 000 siirtolaista, on selvää, ettei turvapaikanhakijoiden tulo Eurooppaan ole laantumassa."
Euroopan unionin lupaukset Libyan rannikkovartioston vahvistamisesta ovat lisänneet ihmissalakuljetusta. Satojentuhansien ihmisten kuljettaminen yli Välimeren Eurooppaan on isoa bisnestä. Pelko sen tyrehtymisestä on saanut monet ahneiksi. Giacomon mukaan siirtolaiset "pakenevat Libyan sekasortoa Eurooppaan ja monet heistä jopa pakotetaan aseella uhaten Italiaan lähteviin aluksiin", joista osa on huonokuntoisia ja täysinäisiä. Monet eivät kuitenkaan halua poistua Italiasta muihin Euroopan unionin jäsenmaihin, mikä koettelee järjestelmän kestokykyä. Tiloja on enimmillään 200 000 henkilölle, ja suunnilleen sen verran siellä oli heinäkuun alussa väkeä.
Monet turvapaikanhakijoista pakenevat sotaa ja sortoa, mutta heitä tulee Libyaan ja Eurooppaan myös työn ja paremman toimeentulon perässä. "Kielteisen päätöksen saavilla turvapaikanhakijoilla ei ole Italiassa mitään oikeuksia. He voivat jäädä vastaanottokeskuksiin ja valittaa päätöksestä, mutta tosi asiassa monet ajautuvat kadulle paperittomiksi ja joutuvat alttiiksi monenlaiselle hyväksikäytölle", kertoi Borderline Sicilia -kansalaisjärjestön Lucia Borghi.
Kesällä 2017 "Yleisradio" uutisoi, että uuden järjestön on tarkoitus aloittaa Välimerellä merioperaatio, jonka tarkoituksena on estää siirtolaisveneiden pääsy Italiaan. Järjestön edustajan mukaan se yrittää löytää siirtolaisveneitä pelastaakseen niiden matkustajat. Sitten heidät viedään takaisin Afrikkaan. Tarvittaessa se antaa siirtolaisille ensiapua. Järjestön Italian osaston johtajan mielestä muut avustusjärjestöt tekevät epäsuorasti yhteistyötä ihmissalakuljettajien kanssa. Hänen mukaansa "Salakuljettajat hyötyvät [– –] koska he tietävät, että joku tulee hakemaan siirtolaiset muutaman kilometrin päästä rannikosta. He laittavat siirtolaisia entistä heikompikuntoisiin aluksiin. Ne eivät pelasta henkiä, vaan toimivat taksipalveluna Eurooppaan." Uusi järjestö puolestaan aikoo siirtolaisia löytäessään kutsua paikalle Libyan rannikko­vartioston, joka voi ottaa Eurooppaan pyrkivät ihmiset haltuunsa. Tämä äärioikeistolainen järjestö, Generation identitaire, lakkautettiin 3. maaliskuuta 2021. Ranskan sisäministeri ilmoitti, että järjestö "yllyttää syrjintään tai väkivaltaan yksilöitä kohtaan heidän alkuperänsä, rotunsa ja uskontonsa vuoksi" ja "sotilaallisen muotonsa ja organisaationsa" perusteella Generation identitairea voidaan pitää puolisotilaallisena.
2018.
Huhtikuussa 2018 Kreikan korkein hallinto-oikeus poisti turvapaikanhakijoiden liikkumisrajoitukset. Maaliskuusta 2016 alkaen turvapaikanhakijat oli sijoitettu Lesbosin, Lérosin, Kosin, Chíosin ja Sámoksen saarille. Taustalla oli Euroopan unionin ja Turkin sopimus, jolla rajoitetaan pakolaisten pääsyä Eurooppaan. Päätös koski vain uusia saapujia, ei leireillä olevia 15 000:ta ihmistä. Nimetön viranomaislähde piti oikeuden päätöstä "suurena huolena". Vapauden "pelätään rohkaisevan ihmisiä hakeutumaan Turkista Euroopan mantereelle entistä hanakammin", totesi "Yleisradio". Kreikan viranomaisten mukaan saarille saapui tammi–maaliskuussa päivittäin 120 turvapaikanhakijaa. Vuoden 2017 vastaava luku oli 60. Yhdistyneiden kansakuntien mukaan kasvu oli ollut 27 %, ei 100 %. Turvapaikanhaku on hidas prosessi, "mikä on johtanut mielen­osoituksiin".
Elokuuhun 2018 mennessä Espanjasta oli tullut Afrikasta tulevien siirtolaisten tärkein reitti Eurooppaan. Maastakarkoitettavia saa pitää kaksi kuukautta Espanjan suljetuissa internointikeskuksissa. Jos palautus lähtömaahan ei onnistu sinä aikana, karkotettava on päästettävä vapaaksi.
"On vaikea palauttaa" Saharan eteläpuolelta tulleita siirtolaisia, joita Espanjassa on suurin osa. Vuonna 2017 Espanjaan tuli Välimeren yli, usein pienillä kumiveneillä, noin 22 000 maahanmuuttajaa Afrikasta. Vuonna 2018 heitä oli tullut saman verran heinäkuun loppuun mennessä. Espanjan tiedotusvälineiden mukaan etelärannikolla hätämajoitustilat ovat täynnä, mutta Punaisen ristin työntekijä Lola Sanchez sanoi, että tilanne on hallinnassa. Kokonaisuutena muuttopaine Afrikasta oli hellittänyt tuntuvasti huippuvuoden 2015 jälkeen, vaikka määrät Espanjan kohdalla kasvoivat.
Myös Ceutan ja Melillan kautta yritetään Espanjaan. Kaupungit ovat Espanjan eksklaaveja Marokon rannikolla. 26. heinäkuuta 2018 Ceutan raja-aidan yli rynnäköi arviolta 800 miehen joukko, josta 600 pääsi sisään maahan. Poikkeuksellisen väkivaltaisessa rynnäkössä tulijoilla oli omatekoisia aseita ja yli 20 rajavartijaa loukkaantui.
2022.
Huhtikuussa 2022 Britannia solmi Ruandan kanssa sopimuksen, jonka mukaan Britannia lähettäisi osan turvapaikkaa hakeneista ihmisistä Ruandaan. Muun muassa Britannian oppositio ja kansalaisjärjestöt arvostelivat hallituksen päätöstä. Ensimmäinen turvapaikanhakijoiden lento Ruandaan peruuntui kesäkuussa 2022 Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen EIT:n päätöksen johdosta. Marraskuuhun 2023 mennessä yhtään lentoa ei ollut lähtenyt, ja lentojen laillisuus oli Britannian korkeimman oikeuden käsittelyssä. 
Britanniaan saapui Englannin kanaalin yli vuoden 2022 syyskuuhun mennessä enemmän siirtolaisia kuin kokonaisuudessaan vuonna 2021. Maan puolustusministeriön tilastojen mukaan Ranskasta Britanniaan saapui syyskuuhun mennessä vesiteitse 28 561 siirtolaista. Vuonna 2018 luku oli 299 henkeä, vuonna 2019 1 843, vuonna 2020 8 466 ja vuonna 2021 28 526. Vuonna 2021 kanaalin ylittäneitä siirtolaisia oli syyskuuhun mennessä vajaat 14 500, joten vuonna 2022 ihmisiä on saapunut lähes kaksin verroin. Tuona vuonna tehtiin myös päivittäisten ja kuukausittaisten ylittäjien ennätykset, 1 295 henkeä 22. elokuuta ja 8 644 henkeä koko elokuussa. Vuonna 2021 tulijoista 30 % oli Iranista, 22 % Irakista, 10 % Eritreasta, 9 % Syyriasta ja 5 % Afganistanista. Vuoden 2022 kesäkuun loppuun mennessä tulijoista 18 % oli Afganistanista, 18 % Albaniasta, 15 % Iranista, 13 % Irakista ja 9 % Syyristasta.
2023.
Vuonna 2023 Eurooppaan eri reittejä pyrkivien siirtolaisten määrä nousi alustavien tietojen mukaan korkeimmilleen sitten vuoden 2015. Lähi-Idästä, Afrikasta ja Aasiasta tulevat pyrkivät Europpaan lähinnä Välimeren yli tai Turkin kautta. Euroopan rajaturvallisuusvirasto Frontex kirjasi tuona vuonna lokakuun loppuun mennessä yli 300 000 luvatonta rajanylitystä. Siirtolaisreiteissä Eurooppaan tapahtui huomauttava muutos vuodessa. Länsi-Balkanilta tulijoita oli lähes neljänneksen vähemmän kuin vuonna 2022, kun taas Välimeren ylittäjien määrä oli lokakuun loppuun mennessä noussut lähes 70 prosenttia. Eniten tulijoita oli läntisellä reitillä Tunisian ja Libyan kautta Välimeren yli. Tulijoiden määrä oli lisääntynyt huolimatta siitä, että Tunisia ja Libya ovat tehneet Euroopan unionin kanssa sopimuksia tulijoiden pysäyttämisestä Välimeren eteläpuolelle. Euroopan unioni tarjosi esimerkiksi Tunisialle miljardi euroa, jos Tunisia estää ylitysyritykset tai ottaa siirtolaisia takaisin. Libyaa Euroopan unioni on tukenut muuttoliikkeeseen liittyen 700 miljoonalla eurolla vuodesta 2015 lähtien. Tukea on annettu esimerkiksi Libyan rannikkovartiostolle, joka poimii merestä hätään joutuneita ihmisiä. Turkin kanssa EU sopi puolestaan vuonna 2015, että Turkki pysäyttää esimerkiksi Kreikan saarille yrittäviä ja ottaa heitä takaisin Kreikan puolelta. Lokakuussa 2022 EU-alueella jätettiin yli 100 000 turvapaikkahakemusta. Vuonna 2022 vain kolmannes oikeudessa käsitellyistä noin 15 000 ihmissalakuljetukseen liittyvästä tapauksesta johti tuomioon. Muut jutut raukesivat näytön puutteessa. Tuottoisan rikosteollisuuden haaran voitot ovat jopa 150 miljardia euroa vuodessa.
Saksassa turva­paikan­hakija­määrät kasvoivat niin nopeasti, että Saksan kunnilla oli vaikea löytää majoitusta tulijoille. Syyskuussa Saksa tehosti rajavalvontaa Puolan-vastaisella rajallaan, jossa liikkui paljon ihmissalakuljettajia. Marraskuussa Saksa kiinnostui mallista, jossa turvapaikanhakijat lähetetään kolmanteen maahan odottamaan turvapaikkapäätöstä. Tätä toimea ennen Saksan oli määrä leikata turvapaikanhakijoille myönnettäviä tukia. Lisäksi maassa aiottiin kiirehtiä turvapaikkahakemusten käsittelyä. Toimien tavoitteena oli saada loppu laittomalle maahantulolle. Yksi sovituista toimista on tehostetun rajavalvonnan jatkaminen Puolan, Tšekin, Sveitsin ja Itävallan vastaisilla rajoilla, joissa ihmissalakuljetus on erittäin yleistä. Saksassa Euroopan ulkopuolelta tulevien turvapaikanhakijoiden määrä on kasvussa. Lokakuuhun mennessä turvapaikkaa oli hakenut 230 000 ihmistä. Määrä on nousemassa vuotta 2022 suuremmaksi. Marraskuuhun 2023 mennessä Saksaan oli tehty päivittäin yli tuhat laitonta rajanylitystä. Saksan poliittisen johdon onkin ollut tarkoituksena tehdä muutos edellisen liittokanslerin Angela Merkelin avoimeen pakolaispolitiikkaan. Suomen puolustusministeri Antti Häkkänen totesi pian tuon jälkeen, että Välimeren pakolaiskriisin taustalla on merkkejä siitä, että Venäjän palkka-armeija Wagner kiihdyttää Venäjän käskystä siirtolaiskriisiä Eurooppaan horjuttaakseen Euroopan maiden yhteisiä rivejä. 
2024.
Vuonna 2023 Italiaan saapui luvattomasti meren yli lähes 160 000 siirtolaista ja turvapaikanhakijaa. Marraskuussa 2023 Albania ja Italia solmivat sopimuksen koskien Italiaan Välimeren yli saapuvien turvapaikanhakijoiden vastaanottoa. Sopimuksen myötä Italia rakennutti Albaniaan kaksi vastaanottokeskusta, joihin turvapaikanhakijoita kuljetetaan säilöön siksi ajaksi, kun he odottavat turvapaikkapäätöstä tai palautusta kotimaahan. Heinäkuussa 2024 uutisoitiin, että ensimmäiset turvapaikanhakijat oli tarkoitus viedä Albaniaan elokuun 2024 alussa. Sopimuksessa sovittiin viisi vuotta kestävästä yhteistyöstä, jonka aikana Albaniaan viedään kymmeniä tuhansia turvapaikanhakijoita vuodessa. Italian hallituksen mukaan määrä voi nousta jopa yli 35 000:een. Italian ei ole määrä viedä Albaniaan haavoittuvaisessa asemassa olevia turvapaikanhakijoita, kuten naisia ja lapsia, vaan ainoastaan täysi-ikäisiä, hyväkuntoisia miehiä lähtömaista, jotka Italia luokittelee turvallisiksi. Italia soveltaa heihin nopeutettua turvapaikkamenettelyä, jolloin turvapaikkapäätöksen tulee valmistua 28 päivässä. Italian pääministeri Giorgia Meloni sanoi kesäkuussa 2023, että Shëngjinin satamakaupunkiin ja läheiseen Gjadërin kylään avattavien keskusten kapasiteetti on aluksi yhteensä tuhat henkeä. Myöhemmin sen on määrä nousta 3 000:een. Vuonna 2024 Italiaan saapui luvattomasti meren yli 150 000 siirtolaista ja turvapaikanhakijaa.
EU-komission puheenjohtaja Ursula von der Leyen on kehunut sopimusta tervetulleeksi uudenlaiseksi ajatteluksi. Myös Suomen sisäministeri Mari Rantanen sanoi, että Suomen tulisi katsoa tähän suuntaan. Suomessa monet muutkin poliitikot ovat olleet kiinnostuneita turvapaikkahakemusten käsittelemisestä Euroopan unionin ulkopuolella. Myös Tanska on osoittanut kiinnostusta turvapaikanhakijoiden lähettämiseen kolmansiin maihin. Melonin hallitukselle hanke on ollut poliittinen voitto.
Loppuvuonna 2024 Saksan entinen liittokansleri Angela Merkel totesi, että ei kadu harjoittamaansa avointa maahanmuuttopolitiikkaa kriisin aikana.
2025.
Vuonna 2025 Britanniassa jätettiin enemmän turvapaikkahakemuksia kuin koskaan aikaisemmin. Syyskuuhun mennessä jo yli 28 000 siirtolaista oli saapunut pienillä veneillä Englannin kanaalin yli.
Kohdemaat.
Vuosilukujen palstoilla ovat ensimmäiset turvapaikkahakemukset. Niiden oikealla puolen ovat hyväksytyt hakemukset (1st time decisions positive + final decisions positive). Vuoden 2019 lopussa käsittelemättömiä turvapaikkahakemuksia oli 842 500.
Tapahtumat.
Arabikevään levottomuuksien alettua Tunisiassa tammikuussa 2011 Italian Lampedusaan tuli lähes 19 000 ihmistä maaliskuun loppuun mennessä. Koko vuonna 2011 tunisialaisia saapui Italian ja Maltan rannoille BBC:n mukaan yli 64 000. Frontexin pylväsdiagrammin mukaan heitä saapui tuolloin noin 28 000. Muuttovirta väheni jyrkästi syyskuussa 2012, kun Tunisia hyväksyi ottavansa jopa 100 henkilöä takaisin joka viikko. Vuoden 2017 puolivälissä muuttoliike alkoi elpyä. Vuonna 2020 tunisialaisia pakolaisia tuli Italiaan 13 000. Vuonna 2019 heitä oli tullut 2 654 ja 5 200 vuonna 2018. Suunnilleen saman verran oli vuosittain Tunisian viranomaisten pidättämiä lähtöä yrittäneitä. He saivat yleensä sakkoja tai parin päätyvät pariksi päiväksi putkaan. Lambedusa oli vielä vuonna 2023 Välimeren siirtolaiskriisin polttopiste, ja kriisi jatkoi tuolloin syvenemistään.
3. lokakuuta 2013 hutera troolari lähestyi pimeässä Lampedusaa, kun aluksen moottori sammui. Seuranneessa tragediassa kuoli 368 ihmistä. Suurin osa matkustajista oli paennut Eritreasta.
Huhtikuussa 2015 Välimerellä tapahtui historian suurin pakolaislaivan haaksirikko, jossa kuoli 800 henkilöä. Kesän 2015 aikana ainakin yhdeksän ihmistä kuoli tunkeutuessaan Englannin kanaalin alittavaan Kanaalin tunneliin Ranskassa. Vuosina 2014–2015 Ranskan poliisin arvion mukaan noin 39 000 pakolaista yritti päästä tunneliin, joista tiedettävästi vain harva pääsi tunneliin asti ja sieltä Englantiin.
Toukokuussa 2015 Euroopan unioni aloitti EUNAVFOR-operaation, jonka tavoitteena oli estää ihmissalakuljetusta Välimerellä. Parissa kuukaudessa operaatioon osallistuvat laivat pelastivat pari tuhatta merihätään joutunutta pakolaista. Operaatio laajeni myöhemmin salakuljettajien alusten valtaamisiksi lähinnä Libyan rannikolla. Euroopan unioniin huippukokouksessa päätettiin syyskuussa 120 000 pakolaisen uudelleensijoittamisesta Kreikasta ja Italiasta muualle unionin alueelle.
Paljon huomiota saivat muun muassa elokuussa 2015 itäisestä Itävallasta löytynyt ihmissalakuljettajien hylkäämä kuorma-auto, jonka sisältä löyty 59 kuollutta pakolaista, sekä syyskuussa Turkin Bodrumissa rantaan huuhtoutunut hukkuneen pakolaispojan ruumis.
Vaikutukset.
Ulkomaantoimittaja Jukka Huusko luonnehti tilannetta kesällä 2015 suurimmaksi pakolaiskriisiksi sitten toisen maailmansodan. Yleisradion toimittaja Maria Stenroos kutsui kriisiä kansainvaellukseksi. Hallitsematon siirtolaisvirta on aiheuttanut eripuraa Euroopan unionin jäsenvaltioiden kesken, sillä siirtolaisten aiheuttamaa kuormitusta ei ole jaettu tasan. Eniten turvapaikanhakijoita ovat vastaanottaneet Saksa ja Ruotsi.
Ihmissalakuljetuksesta on tullut aseellisiin järjestöihin ja alueellista valtaa pitäviin heimoihin kytköksissä olevien ammattimaisten rikollisliigojen pyörittämää kauppaa. Pariisissa toimivan siirtolaisasiantuntijan mukaan tilanne uhkaa vapaata liikkumista EU-maissa. Syyskuun 2015 alussa Saksan liittokansleri Angela Merkel varoitti ihmisten vapaata liikkuvuutta helpottavan Schengenin sopimuksen olevan uhattuna
Yhdysvaltain presidentti Barack Obama kehui Saksaa siitä, että se on ottanut johtavan roolin pakolaisten vastaanottamisessa. Obama päätti syyskuussa 2015, että Yhdysvallat ottaa vastaan ainakin 10 000 Syyrian pakolaista budjettivuonna 2016.
Amnesty International ja Human Rights Watch ovat kritisoineet etsintä- ja pelastusoperaatioiden rahoitusta. Amnesty International on sanonut, että EU "kääntää selkänsä vastuunkannolleen ja saattaa selvästi tuhansien ihmisten hengen uhatuksi".
Unkari pyrki rajoittamaan siirtolaisten tuloa maahan rakentamalla raja-aidan Serbian vastaiselle rajalle kesällä 2015. Syyskuussa Unkari ilmoitti aitaavansa myös Kroatian ja Romanian rajansa.
Tanskan maahanmuuttoviraston apulaisjohtaja sanoi lokakuussa 2017, että 700 tutkittua turvapaikanhakijaa, jotka sanoivat että heitä vainotaan ja sorretaan, sanoivat olevansa kansalaisuudettomia Kuwaitista. Heistä 634 ei viraston mukaan paennut Kuwaitista, vaan he olivat Irakista, jonka takia heidän hakemuksensa hylättiin kesällä.
Saksassa maahanmuuttoa jyrkästi vastustava liikehdintä on keskittynyt etenkin maan itäosiin. Idän osavaltiot ovat heikomassa taloudellisessa tilanteessa suhteessa länteen. Maahanmuuttoa ja islamia vastustava Pegida-liike aloitti toimintansa Dresdenissä syksyllä 2014, josta se levisi nopeasti muihin Itä-Saksan kaupunkeihin, joissa myös oikeistopopulistinen Vaihtoehto Saksalle -puolue on saanut viime vuosina jalansijaa. Valtaväestön epäluuloja ovat ruokkineet etenkin rikosluvut, joissa nuoret maahanmuuttajamiehet ovat yliedustettuina.
Saksan liittovaltion tilaaman tutkimuksen mukaan Ala-Saksin väkivaltarikosten määrä kasvoi yli 10 prosenttia vuodesta 2014 vuoteen 2016. Yli 90 prosenttia kasvusta katsottiin johtuvan turvapaikanhakijoista.
Saksaan saapui vuodesta 2015 kevääseen 2018 yli miljoona turvapaikanhakijaa. Ulkomailla syntyneet saavat tilastojen mukaan enemmän lapsia kuin Saksassa syntyneet. Päiväkotien ja synnytyssairaaloiden paikkoja ei kuitenkaan ole lisätty syntyvyyden ja maahanmuuton vaatimusten mukaisesti. Yleisradion uutisotsikon mukaan Berliinissä oli pelkona niin sanotut parkkipaikkasynnytykset. Vuonna 2016 Saksan syntyvyys oli suurinta 20:een vuoteen (1,59 lasta per nainen). Noususta huolimatta syntyvyys oli Euroopan keskitasoa.
2020-luvulle tultaessa pakolaiskriisi oli muuttanut Euroopan maiden poliittista tilannetta niin, että monet vasemmistolaisetkin puolueet ovat siirtyneet vastutamaan maahanmuuttoa. Ilmiön leviäminen on nähtävissä erityisesti Keski-Euroopassa. Näin on esimerkiksi Saksassa mutta myös Pohjoismaissa Ruotsissa ja Tanskassa. Tanskassa sosiaalidemokraattinen puolue on ajanut jo pitkään tiukkaa maahanmuuttopolitiikkaa. Keski-Euroopassa puolueet yhdistelevät monenlaisia poliittisia strategioita, eikä ajatus konservatiivisesta vasemmistopuolueesta ole niin erikoinen kuin Suomessa.
Kun Syyrian hallinto murtui loppuvuonna 2024, arvioitiin, että Euroopan maissa voi alkaa nopeastikin keskustelu Syyriasta paenneiden ihmisten palaamisesta kotimaahansa. Suomi linjasi tuolloin keskeyttävänsä turvapaikkapäätösten tekemisen syyrialaisille.
Tammikuussa 2025 Aschaffenburgin kaupungissa Saksan Baijerissa turvapaikanhakija hyökkäsi puistossa ulkoilemassa olleen päiväkotiryhmän kimppuun veitsen kanssa. Yksi pikkulapsista kuoli, samoin apuun rientänyt sivullinen perheenisä. Muutaman viikon jälkeen helmikuun alussa turvapaikanhakija ajoi väkijoukkoon Münchenissä. Nämä tapahtumat muuttivat Saksan helmikuiset liittopäivävaalit hetkessä maahanmuuttovaaleiksi. Jo tammikuun lopussa keskustaoikeistolainen kristillisdemokraattipuolue CDU ja sen baijerilainen sisarpuolue CSU veivät Berliinissä liittopäivien äänestykseen omat, aikaisempaa tiukemmat maahanmuuttokantansa ja saivat niille enemmistön AfD-puolueen kanssa. Muut puolueet tuomitsivat yhteistyön. Tuolloin Saksassa maahanmuuttajataustaisten osuus väestöstä oli kaksinkertaistunut vuodesta 2010 ollen noin 30 prosenttia väestöstä.
Helmikuussa Saksa jatkoi väliaikaiseksi tarkoitettuja rajatarkastuksia puolella vuodella. Rajatarkastukset käynnistettiin syyskuussa 2024. Sisäministeri Nancy Faeser perusteli niitä ”laittoman maahanmuuton vähentämisellä, siirtolaisten salakuljettamisen pysäyttämisellä sekä rikollisten ja islamistien maahantulon estämisellä”. Vuonna 2022 noin 55 prosenttia saksalaisista näki turvapaikanhakijoiden lisäävän väkivaltarikollisuutta, kun taas tammikuussa 2025 jo miltei 69 prosenttia saksalaisista näki näin. Turvapaikanhakijat ovat yliedustettuna Saksan rikostilastoissa. Liittovaltion rikospoliisin mukaan vuonna 2023 kaikista rikoksista epäillyistä turvapaikanhakijoita oli 8,9 prosenttia. Turvapaikanhakijat muodostivat samana vuonna maan väestöstä 3,5 prosenttia.
Euroopan unionin turvapaikanhakijoiden siirtojärjestely.
Euroopan unionin sisäministerit ratifioivat 23 syskuuta 2015 sopimuksen 120 000 turvapaikanhakijan sijoittamisesta kahden vuoden aikana. Heistä 66 000 selvästi suojelun tarpeessa olevaa siirrettäisiin ensimmäisen vuoden aikana Italiasta ja Kreikasta muihin Euroopan unionin jäsenmaihin. Etusija annettiin Irakista, Syyriasta ja Eritreasta tulleille. Siirtäminen vastaanottajamaihin oli määrä alkaa kahden kuukauden kuluessa. Jos maa ei suostu osaansa, sen pitää maksaa sakkoina 0,002 % bruttokansantuotteestaan Euroopan unionille. 14. syskuuta 2015 Eurooppa-neuvosto oli ilmoittanut, että oli sovittu myös 40 000 pakolaisen siirtämisestä, niin että yhteismäärä nousi 160 000 henkeen.
Sijoitettavien turvapaikanhakijoiden määrä tiettyä maata kohden oli päätetty kunkin maan väkiluvun, talouden koon ja keskimääräisen turvapaikkahakemusten määrän perusteella. Italiasta oli tarkoitus siirtää 15 600 ja Kreikasta 50 400 turvapaikanhakijaa muihin jäsenmaihin vuoden kuluessa. Lisäksi 54 000 turvapaikanhakijaa pyritään sijoittamaan Italiasta ja Kreikasta tai muusta jäsenmaasta, johon tulee poikkeuksellisen paljon turvapaikanhakijoita. Päätöksessä ilmoitetaan kohdemaat vain alkuvaiheen 66 000 siirrettävälle hakijalle.
Neljä maata äänesti kiintiöitä vastaan. ”Pian huomaamme, että keisarilla ei ole vaatteita”, twiittasi Tšekin ministeri kokouksen jälkeen. Slovakian ministerin mukaan kiintiöjärjestelmän puskeminen oli "järjettömästi" luonut syvän kuilun arkaluonteisessa asiassa. EU:n maahanmuuttovastaisin jäsen, Unkari, sanoi hyväksyvänsä päätöksen, mutta kyseenalaistavansa sen toteutumisen. Ranskan sisäministeri ylisti sopimusta: "Tämä päätös on osoitus Euroopan kyvystä kantaa vastuuta ja edistyä." Suomi äänesti tyhjää.
Myös päätöstä vastustaneet maat joutuisivat ottamaan vastaan turvapaikanhakijoita, ensi vaiheessa Unkari (1 294), Tšekin tasavalta (1 591), Slovakia (802) ja Romania (2 475). Suomeen tulisi ensi vaiheessa 982 turvapaikanhakijaa Kreikasta ja 304 Italiasta. Eniten ottaisi Saksa, 17 036 hakijaa. Ruotsissa eritrealaisia sijoitettiin muun muassa Luulajaan. Heinäkuuhun 2017 mennessä siirtotavoitteesta vain 14 % oli saavutettu. Syy oli siinä, että koko järjestelmä oli vanhentunut – pakolaissiirrot koskivat vain eritrealaisia ja syyrialaisia, kun Italiaan saapui väkeä Länsi-Afrikasta. Suurin osa uusista tulijoista jäi järjestelmän ulkopuolelle.
YK:n pakolaisjärjestön UNHCR:n mukaan nyt hyväksytty suunnitelma ei yksinään ole riittävä pakolaiskriisin ratkaisemiseksi. Sen mukaan sopimuksen piiriin kuuluvien turvapaikanhakijoiden määrää pitää todennäköisesti nostaa huomattavasti.
6. syskuuta 2017 kiintiöpakolaisia oli siirretty 17 % tavoitteesta. Britannia ja Tanska, jotka eivät osallistuneet koko asiaan, eivät ottaneet kiintiöpakolaisia. Epäileväinen Unkari ja kantaansa muuttanut Puola eivät myöskään ottaneet kiintiöpakolaisia. Slovakia ja Unkari väittivät, että Euroopan unioni rikkoi sääntöjään, kun se hyväksyi kiintiöjärjestelmän "määräenemmistöllä" eli noin 2/3:lla äänistä. Euroopan unionin tuomioistuin EUT totesi, että Euroopan unionin "ei tarvinnut toimia yksimielisesti tehdessään riidanalaisen päätöksen". Saksan ulkoministeri sanoi, että Itä-Euroopan jäsenten on oikeuden mukaan noudatettava pakolaisten jakojärjestelmää. Slovakian pääministeri vastasi: "Kantamme kiintiöihin ei muutu." Unkarin ulkoministeri ilmoitti, että oikeuden päätös oli "pöyristyttävä ja vastuuton". "Tämä päätös vaarantaa koko Euroopan turvallisuuden ja tulevaisuuden", hän sanoi lehdistötilaisuudessa lisäten, että päätös on poliittinen: "Politiikka on raiskannut eurooppalaisen lain ja arvot".
2. huhtikuuta 2020 EUT ilmoitti lopullisena päätöksenään, että kolme maata – Puola, Tšekki ja Unkari – oli väistänyt velvollisuutensa ja rikkonut sopimusta pakolaiskiintiöistä. New York Times arvioi, että pakolaiskriisi "uhkasi upottaa Euroopan unionin ytimen, kiihdytti äärioikeiston nousua ja siirsi monien maiden hallitukset konservatiivisempaan ääripäähän". Enää ei voitu velvoittaa ottamaan vastaan kiintiöpakolaisia, sillä sopimus raukesi vuonna 2017. Ursula von der Leyen, Euroopan komission johtaja, sanoi, että Euroopan unionin tuomioistuimen tärkeä päätös antaa suuntaa tulevaisuudelle. Hän sanoi myös, että komissiossa on tekeillä uusi siirtolaissopimus.
”Vaikka historia on osoittanut meidän olevan oikeassa, Unkari vietiin kuitenkin oikeuteen”, sanoi Unkarin oikeusministeri Judit Varga ja jatkoi: ”Tämä on erityisen järkyttävää ottaen huomioon, että lähes yksikään jäsenmaista ei ole pannut täysimääräisesti täytäntöön vuoden 2015 kiintiöpäätöksiä.” Tšekin pääministeri totesi: ”Hävisimme jutun, mutta se ei ole tärkeää. Tärkeää on, että meidän ei tarvitse maksaa mitään… Olennaista on, että emme ota vastaan yhtään siirtolaista ja että samalla kiintiöjärjestelmä mitätöitiin. Ja se on lähinnä meidän ansiotamme.”
UNHCR:n arvion mukaan samaan aikaan Kreikassa oli 112 300 turvapaikanhakijaa ja pakolaista, joista 41 100 oli Kreikan saaristossa – 36 219 viidessä keskuksessa, jotka on suunniteltu 5 400:lle. 
Euroopan unionin komission puheenjohtaja von der Leyen, Italian pääministeri Giorgia Meloni ja Hollannin pääministeri Mark Rutte matkustivat heinäkuussa solmimaan Tunisian presidentin Kais Saiedin kanssa sopimuksen. Euroopan unioni lupasi maksaa Tunisialle siitä, että maa alkaa hillitä siirtolaisten tuloa Välimeren yli. Sopimus hyödyttää Italiaa, joka yrittää hillitä pakolaisten tuloa maahan, sillä vuonna 2023 Italiaan on tullut meren yli kaksi kertaa enemmän siirtolaisia ja turvapaikanhakijoita kuin vuonna 2022. Suuri osa heistä lähtee kohti Eurooppaa veneellä Tunisian rannikolta.
Vaikutukset Suomessa.
Taustaa.
Vuonna 2014 Suomeen saapui 1 030 kiintiöpakolaista ja 3 651 turvapaikanhakijaa. Pakolaiskiintiö oli 750 henkeä vuosina 2013 ja 2014. Vuoden 2014 turvapaikkapäätöksistä myönteisiä oli 1 346 ja kielteisiä 2 050. Oleskelulupia Suomen turvapaikkayksikkö myönsi vuonna 2013 eri perusteilla yhteensä 1 827, joka oli 45 prosenttia kaikista turvapaikkapäätöksistä.
Turvapaikkapäätöksiä tehtiin vuonna 2014 eniten irakilaisille (789), sekä venäläisille (295), ukrainalaisille (259), somalialaisille (246) ja nigerialaisille (241). Hakijoita oli vuonna 2014 yhteensä 3 651. Vuonna 2014 turvapakkahakemusten keskimääräinen käsittelyaika oli 170 vuorokautta.
Lähes joka toisen Suomeen tulevan turvapaikanhakijan henkilöllisyys jää vahvistamatta tavallisesti passin puutteen vuoksi. Joskus turvapaikanhakijoilla ei ole passia lainkaan, mutta he myös piilottavat ja tuhoavat niitä tahallaan henkilöllisyytensä salaamiseksi. Turvapaikanhakijoiden henkilöllisyyden selvittämisaste nousi vuonna 2018 huomattavasti. Tähän lienee suurin syy oli se, että selvitettävää on vähemmän, kun turvapaikanhakijoiden määrä laski vuoden 2015 luvuista noin kymmenesosaan. Vuonna 2016 sisäministeriön kansliapäällikkö Päivi Nerg oli sitä mieltä, että ”Suomi on siinä aivan kärjessä, että me tiedetään jokainen henkilö, joka tänne on tullut, minkälaisella taustalla hän on tullut”.
Määrät Suomessa vuonna 2015.
13. lokakuuta 2015 mennessä Suomesta oli hakenut kuluvan vuoden aikana turvapaikkaa 21 889 henkilöä. Sisäministeriö arvioi 50 000 henkilön hakevan Suomesta turvapaikkaa vuonna 2015, mutta toteutunut luku jäi lopulta 32 476:een.
Turvapaikanhakijoiden lukumäärä pysyi Suomessa alle tuhannessa kuukautta kohti heinäkuuhun asti, jolloin määrä alkoi nousta. Elokuussa Suomeen tuli 2 894 turvapaikanhakijaa ja syyskuussa 10 836. Syyskuun toisella viikolla Suomesta haki turvapaikkaa 1 683 henkilöä. joista 1 348 eli 80 prosenttia oli kotoisin Irakista. Somaliasta tulijoita oli 122 ja Afganistanista 65. Syyskuun seitsemän viimeisen päivän aikana (24.–30. syyskuuta) turvapaikanhakijoita tuli Suomeen 3 555. Lokakuun ensimmäisen seitsemän päivän aikana saapui 2 853 turvapaikanhakijaa eli lähes yhtä paljon kuin koko elokuussa. 1.–7. lokakuuta perheiden osuus on ollut 31 % turvapaikanhakijoista, yksinäisten miesten osuus laski syyskuun 72 prosentista 65 prosenttiin ja alaikäisten osuus kasvoi syyskuun kahdesta prosentista neljään prosenttiin.
Vuoden 2017 alustavien tilastojen mukaan Suomesta haki turvapaikkaa noin 5 100 henkeä. Kielteisiä päätöksistä oli 43 prosenttia, myönteisiä 40, tutkimatta jätettyjä 11 ja rauenneita 6 prosenttia.
Tapahtumat.
Syyskuussa 2015 Pohjois-Suomessa aloitettiin tehostettu rajavalvonta, jossa rajavartiolaitoksen, poliisin ja tullin tarkoituksena on tavoittaa kaikki rajan luvatta ylittäneet rekisteröintiä varten. Sisäministeri ilmoitti, että Suomeen perustetaan järjestelykeskuksia, josta turvapaikanhakijat siirretään myöhemmin vastaanottokeskuksiin. Syyskuun lopulla puolustusvoimien 30 hengen, pääasiassa varusmiehistä koostuva osasto lähetettiin Tornion rajalle auttamaan poliisia järjestelykeskuksen sisäänottotarkastuksissa, alueen suojaamisessa, sekä turvapaikanhakijoiden ohjaustehtävissä. Suomen tulli siirsi Tornioon myös kymmeniä henkilöstön jäseniä muualta maasta ja toi rajalle siirrettävän läpivalaisuauton, jolla voidaan läpivalaista esimerkiksi rekka tai bussi. Ulkomaalaisvalvontaa tehostettiin myös sisämaassa.
Sisäasiainministeriö kutsui syyskuussa viestintäyhtiöitä kehittelemään ministeriön johdolla juttusarjoja ja kampanjoita turvapaikanhakijoista. Tilaisuudessa oli ministeriön omaa tiedotusväkeä, sekä kutsuttuna olivat ainakin Miltton ja SEK&amp;Grey, tuotantoyhtiö Gimme Ya Wallet, Yle ja Radio Helsinki. Myös muun muassa Supercellin, Suomen Punaisen Ristin ja turvapaikanhakijoita auttavien ryhmittymien edustajia kutsuttiin mukaan. Sisäministeriön viestintäpäällikön mukaan kokoontumisen taustasyy oli Suomeen pyrkineiden turvapaikanhakijoiden suuri määrä. Ministeriö halusi kutsua markkinointiviestinnän ja viestinnän toimijoita pohtimaan, miten turvapaikanhakijakysymys pitäisi Suomessa kohdata. Ministeriö halusi myös rakentaa luottamusta tilanteessa, jossa oli suuri määrä turvapaikanhakijoita ja miettiä, muuttaako se Suomea ja miten siihen valmistaudutaan.
Lokakuussa 2015 perustettiin suomalaisten auttamiseen keskittynyt hyväntekeväisyysjärjestö Sininen Risti. 
Väkivallan purkauksia.
Syyskuun 24. ja 25. päivän välisenä yönä mielenosoittajat heittelivät kiviä Suomen Punaisen Ristin työntekijää kohti ja laukoivat ilotulitteita turvapaikan hakijoita kuljettavaa linja-autoa kohtaan Lahden vastaanottokeskuksessa Hennalassa. Noin 30–40 mielenosoittajaa, joista yhdellä oli yllään Ku Klux Klan asu, heiluttivat Suomen lippuja. Poliisi epäili toimittajan kehottaneen Ku Klux Klan -asuista pitelemään lippua kuvaamista varten, mutta lippu ei ollut hänellä kauan, mies ei osallistunut rauhattomuuksiin, eikä hänellä ollut asua enää pakolaisten linja-auton tullessa. 
24. syyskuuta Kouvolassa heitettiin polttopullo hätämajoitustilan ovelle.
26. syyskuuta Turun Runosmäkeen suunnitellun turvapaikanhakijoiden hätämajoitustilan ikkunoita rikottiin ja rakennuksen ulko-ovea yritettiin polttaa.
3. lokakuuta "Loppu rasismille" -tapahtuman mielenosoittajat osoittivat mieltään Suomessa ilmenevää muukalaisvihamielisyyttä vastaan. Poliisi otti kiinni kuusi henkilöä ja kahta poliisiautoa vaurioitettiin. Osa Loppu rasismille -mielenosoittajista heitteli kananmunia poliisia kohti, yksi hyökkäsi poliisin kimppuun ja yksi vaurioitti poliisiautoa, kaksi viimeksi mainittua poliisi otti kiinni. 
9. lokakuuta neljän miehen porukka usutti Jyväskylässä koiransa kolmen turvapaikanhakijan kimppuun. Poliisi ilmoitti tutkivansa tapahtumia ainakin epäiltynä pahoinpitelynä. 
Tukimielenosoituksia.
Vuoden mittaan turvapaikanhakijoille järjestettiin useita tukimielenosoituksia, joista suurimmat olivat seuraavat.
27. heinäkuuta järjestettiin joukko "Meillä on unelma" -mielenosoituksia monikulttuurisuuden puolesta. Ne kokosivat yhteensä yli 15 000 osallistujaa Helsingissä, Tampereella, Oulussa ja Porissa.  Mielenosoitukset olivat protesti Perussuomalaisiin kuuluvan kansanedustaja Olli Immosen kaksi päivää aikaisemmin tekemälle Facebook-päivitykselle, jossa hän ilmoitti taistelevansa multikulturalismia vastaan.
11. syyskuuta järjestettiin "Europe Says Welcome" - piknikkejä, joissa kymmenet tuhannet ihmiset ympäri Eurooppaa kokoontuvat toivottamaan pakolaiset tervetulleiksi maahansa. Helsingin Kansalaistorilla järjestettiin Suomi Says Welcome -tilaisuus, joka kokosi noin tuhat osallistujaa. Yleisölle puhui muun muassa suomensyyrialainen Rami Adham, joka painotti, että turvapaikan saaneet saadaan parhaiten kotoutettua tarjoamalla heille työtä. Tapahtuman alulle pannut Fatima Habeb kertoi, että kaikki lähti hukkuneen syyrialaispojan kuvasta. Mukana järjestelyissä ollut Elina Hirvonen katsoi, että suhtautuminen pakolaisiin oli Euroopalle kohtalonkysymys. Ylevä moraalinen puhe ei kuitenkaan ollut riittävää, vaan yhdenvertaisuuden, solidaarisuuden ja lähimmäisenrakkauden toteutuminen vaatii myös tekoja". Teemapäivä kokosi Euroopassa kymmeniä tuhansia mielenosoittajia. Teemapäivän kylteissä toivotettiin pakolaiset tervetulleiksi ja vahvistettiin, että "Meillä on tilaa".
Vastamielenosoituksia.
19. syyskuuta Torniossa, Kemissä ja Helsingissä järjestettiin maahanmuuttoa vastustavia mielenosoituksia. 
26. syyskuuta vastaanottokeskuksen naapurit järjestivät turvapaikanhakijoita vastustavan mielenosoituksen Turun Runosmäessä. Osallistujia oli noin 250.
3. lokakuuta järjestettiin Helsingissä Rajat kiinni! -mielenosoitus, joka vastusti turvapaikanhakijoiden hallitsematonta maahantuloa. 
10. lokakuuta Hommaforumin järjesti "Jotain rajaa" -mielenosoitukseen, johon Helsingissä otti osaa noin 250 henkilöä. Mielenosoituksessa vaadittiin Suomen rajojen väliaikaista sulkemista turvallisista maista, kuten Ruotsista tuleville turvapaikanhakijoille. Puhujina esiintyivät muun muassa eurokansanedustaja Jussi Halla-aho ja Viron entinen ulkoministeri Kristiina Ojuland. Vastamielenosoitus keräsi noin 150 henkilöä, joista osa oli naamioitunut. Poliisi eristi mielenosoitukset toisistaan ja ne sujuivat rauhallisesti.
Suomalaisten mielipiteet.
Iltalehden lokakuussa 2015 julkaiseman 1 124 henkilöä kattaneen mielipidetutkimuksen mukaan yli puolet suomalaisista tahtoisi rajoittaa turvapaikanhakijoiden pääsyä maahan. 24 prosenttia vastanneista ei päästäisi Suomeen enää yhtään turvapaikanhakijaa ja 32 prosentin mielestä heitä pitäisi päästää maahan nykyistä vähemmän. 31 prosenttia vastanneista piti Suomen turvapaikkapolitiikkaa sopivana. 59 prosenttia oli sitä mieltä, että turvapaikanhakijoille maksettavia tukia pitäisi leikata. Otos oli muodostettu siten, että se vastaa Suomen aikuisväestöä, virhemarginaali oli noin 2,5 prosenttiyksikköä.
Vaasan yliopiston tekemän ja sisäministeriön maaliskuussa 2017 julkaiseman mielipidetutkimuksen mukaan turvapaikkatilanteessa huolestuttaa suomalaisia eniten koko yhteiskuntaa leimaava polarisaatiokehitys. Leimautumisen mahdollisuus koetaan hyvin suurena, olipa mielipide turvapaikkakysymykseen mikä tahansa, eikä omaa mielipidettä koeta voitavan esittää suoraan ja mahdollisuudet asialliseen, tietopohjaiseen keskusteluun esimerkiksi turvapaikkapolitiikasta koetaan heikoiksi. Läpi aineiston kannatusta sai esikotouttaminen Tutkimuksen mukaan korostui näkemys, että Suomen tulisi panostaa nykyistä enemmän sekä kehitysapuun että hyödyntää paremmin kiintiöpakolaisjärjestelmää. Turvapaikanhakujärjestelmää toivotaan kehitettävän siten, että kipeimmin apua tarvitsevat saisivat sitä varmimmin. Suomalaisia huolestuttivat myös turvallisuuteen liittyvät kysymykset ja erityisesti kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneisiin laittomasti maassa oleskeleviin henkilöihin suhtauduttiin kriittisesti.
Hakemusten peruminen.
Monet Suomesta turvapaikkaa hakeneet henkilöt ovat peruneet hakemuksiaan ja haluavat takaisin kotimaahan, sillä Suomi on ollut heille pettymys, eikä palvelu vastaanottokeskuksessa ole vastannut heidän odotuksiaan. Joillekin ihmissalakuljettajat ovat antaneet väärän kuvan Suomesta. Osa on toivonut saavansa tehdä töitä ja kokenut toimettomuuden ja elämän vastaanottokeskuksissa turhauttavana. Myös kulttuurieroihin liittyvät syyt ovat vaikuttaneet perumisiin: suomalaista ruokaa pidetään ihmisille kelpaamattomana koiranruokana, ja turvapaikanhakijat ovat joutuneet osallistumaan omien majoitustilojensa siivoamiseen ja keittiötöihin. Suomalais-irakilaisen rauhanneuvottelijan ja Irakin asioiden tuntijan Hussein al-Taeen mukaan vuonna 2003 Saddamin vallan kaatumisen jälkeen Irakiin kasvoi rahakas ja suhteellisen koulutettu uusi sukupolvi, joka haluaisi mahdollisimman kauas kaikista alueen konflikteista. Nämä miehet ja pojat olivat tottuneet syömään hyvää ruokaa, ja he muodostivat merkittävän osa Suomeen kriisin aikana tulleista irakilaisista. Myös kallis tupakka, kylmä sää ja baarien puuttuminen ajavat takaisin kotimaahan tai Ruotsiin.
Suomen valtio järjestää muun muassa Irakiin palaaville tilauslentoja. Valtio maksaa paluulentojen kustannukset.
Käännyttäminen.
Maahanmuuttovirasto voi tehdä käännytyspäätöksen turvapaikanhakijalle, joka on hakenut oleskelulupaa kansainvälisen tai tilapäisen suojelun perusteella, mutta jolle ei ole myönnetty oleskelulupaa millään perusteella. Hakijalle voidaan määrätä samalla 30 päivän aika, jonka kuluessa hän voi poistua maasta vapaaehtoisesti. Poliisi panee täytäntöön käännyttämisen, eli maasta poistamisen. Viranomaiset voivat myös järjestää kielteisen turvapaikkapäätöksen saaneelle ulkomaalaiselle palautuslennon takaisin lähtömaahansa.
Kesäkuussa 2018 Irak kieltäytyi enää ottamasta vastaan Suomen palauttamia perusteettomia turvapaikanhakijoita, ja palautettavat palautettiin Bagdadin lentokentältä takaisin Helsinkiin.
Vuosina 2015-16 Suomeen saapuneiden irakilaisten turvapaikanhakijoiden yksi yleisimmistä profiileista oli sotilaskarkuruus. "Monet kertoivat toimineensa pelkissä tukitehtävissä, kuten kirjureina, autonkuljettajina tai kokkeina." Maahanmuuttoviraston turvapaikkayksikön ylitarkastaja Laurijuhani Tainion mukaan "henkilö ei ole pakolainen, jos ainoa syy karkaamiselle on taistelun pelko".
Sisäministeri Paula Risikon esittämän raportin mukaan 15 663 turvapaikanhakijaa oli 1.1.2015–15.1.2017 saanut kielteisen ja 9 733 myönteisen päätöksen. 1 569 oli itse poistunut maasta ja 5 543 poistettu. 2 411:n paluuta oli tuettu Kansainvälisen siirtolaisuusjärjestön IOM:n kautta.
Rikollisuus.
Poliisiammattikorkeakoulun tutkimuksen mukaan vuonna 2016 turvapaikanhakijoista tehdyt rikosilmoitukset koskivat useimmiten vastaanottokeskuksessa tapahtuneita pahoinpitelyjä tai uhkailuja. Seuraavaksi yleisimpiä olivat epäilyt omaisuusrikoksista, seksuaalirikoksista sekä vastaanottokeskuksiin ja niiden henkilökuntaan kohdistuneista rikoksista. Rikosepäilyistä yli puolet oli turvapaikanhakijoiden välisiä tapauksia. Vastaanottokeskuksissa tapahtuneissa rikoksissa oli usein kyse kulttuuriin ja uskontoon liittyvistä erimielisyyksistä. Toinen esiin tullut syy ongelmille oli turvapaikanhakijoiden tyytymättömyys vastaanottokeskusten oloihin, mikä purkautui rikoksina vastaanottokeskuksia ja niiden henkilökuntaa kohtaan. Omaisuusrikokset olivat useimmiten yrityksiin kohdistuneita näpistyksiä tai myymälävarkauksia. Kaikista rikokseen epäillyistä 62 prosenttia oli Irakin kansalaisia ja 95 prosenttia miehiä. Uhreista noin kaksi kolmasosaa oli miehiä ja noin puolet irakilaisia.
Ulkomaan kansalaisten tekemiksi epäiltyjen raiskausrikosten määrä kasvoi yli 40 prosenttia vuonna 2016. Kaikkien seksuaalirikosten osalta turvapaikanhakijoiden osuus tekijöistä oli 7–8 prosenttia. Keskusrikospoliisin analyysin mukaan tuhatta Suomessa oleskelevaa Irakin kansalaista kohden oli 12,9 seksuaalirikosepäilyä. Afganistanilaisten suhteellinen luku 10,9. Tuhatta Suomen kansalaista kohden vastaava luku oli 0,3. Poliisiammattikorkeakoulun tutkimuksen mukaan turvapaikanhakijoiden vuonna 2016 tekemien seksuaalirikosten uhreista 46 prosenttia oli alle 18-vuotiaita. Seksuaalirikoksen uhri oli useimmiten suomalainen nainen.
Majoittamisen kustannukset.
Kirkkonummen Evitskogiin saapuneista turvapaikanhakijoista koitui maahanmuuttovirastolle 235 000 euron lasku. Summa käsitti 2,5 viikon majoituksen ja ruoan. Vuoden 2016 menoiksi oltiin arvioitu 4,8 miljoonaa euroa joka toteutui 8,4 miljoonaan euroon. SPR myönsi että Evitskogin kustannukset olivat normaalia suuremmat, mutta vetosi tapauksessa kiireeseen. SPR osti myös ruoka, siivouspalvelut ja kiinteistönhoidon Evitskogiin ilman kilpailutusta kiireen vuoksi.
Suomen Kuvalehden saamien tietojen mukaan vuonna 2015 turvapaikanhakijoista koitui 90,1 miljoonan euron lisäkulut. Vuonna 2016 ylimääräiset kulut paisuivat 824,5 miljoonaan euroon. Vuonna 2017 lisäkulut olivat 638,5 miljoonaa euroa ja vuoden 2018 arvio on 485 miljoonaa euroa.