tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Punitive damages

Punitive damages (rangaistusluonteiset tai punitatiiviset vahigonkorvaukset) tarkoittaa common law -oikeusjärjestelmässä sellaista korvausta, jonka vahingonkärsijä saa tosiasiallisesti aiheutuneen vahingon määrän lisäksi. Vahingonaiheuttaja on siis korvausvastuullinen aiheuttamastaan todellisesta vahingosta, jonka lisäksi hän voi joutua maksamaan vahinkoa kärsineelle rangaistuksenluonteisen korvauksen, joka ei ole riippuvainen todellisen vahingon määrästä.
Common law -oikeusjärjestelmässä vahingonkorvaukset jaetaan varsinaisiin/korvaaviin vahingonkorvauksiin ("compensatory damages") ja rangaistusluonteisiin vahingonkorvauksiin ("punitive damages"). Rangaistusluonteisten vahingonkorvausten tarkoitus on rangaista vahingonaiheuttajaa tämän toiminnasta ja estää teon toistaminen. 
Suo­mes­sa ei ole sa­man­lais­ta ran­gais­tus­luon­teis­ta va­hin­gon­kor­vaus­jär­jes­tel­mää kuin Yh­dys­val­lois­sa. Suo­mes­sa va­hin­gon­kor­vauk­sen tar­koi­tuk­se­na on saat­taa va­hin­gon kär­si­nyt ta­lou­del­l­isesti sii­hen ase­maan kuin va­hin­koa ei olisi lain­kaan ta­pah­tu­nut eikä va­hin­gon­kor­vauk­sel­la ole tar­koi­tus pääs­tä hyö­ty­mään.
Oikeuskäytäntöä.
Yhdysvaltain korkein oikeus käsitteli rangaistusluonteisten korvausten määrää BMW of North America, Inc. v. Gore -ratkaisussa vuonna 1996. Tapauksessa uutena myyty BMW oli maalattu uudelleen, eikä tästä kerrottu ostajalle. Alabamalainen valamiehistö tuomitsi BMW:n maksamaan 4000 dollaria varsinaisen vahingon osalta (auton hinnanalennus) ja neljä miljoonaa dollaria rangaistusluonteisia korvauksia. Myöhemmin Alabaman osavaltion korkein oikeus kohtuullisti korvaussumman kahteen miljoonaan. Tapaus eteni liittovaltion korkeimpaan oikeuteen, joka piti korvausta kohtuuttoman suurena ja palautti asian osavaltioon uudelleen käsiteltäväksi antamatta kuitenkaan konkreettisia ohjeita siitä, miten rangaistuskorvaukset oli laskettava jatkossa. Korvausten suuruudesta sanottiin, että niitä oli verrattava vastaajan käytöksen moitittavuuteen, kantajalle aiheutettuun haittaan ja muiden mahdollisten rangaistusten eroon.
Abadi Hadis

Abadi Hadis (6. marraskuuta 1997 – 4. helmikuuta 2020) oli etiopialainen kestävyysjuoksija. Hän oli pituudeltaan 170 cm.
Hadis voitti 10 000 metrin juoksun Etiopian-mestaruuden 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui samalla matkalla 15:nneksi. Hän saavutti Kampalan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa ja kultaa joukkuekilpailussa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 10 000 metrillä seitsemäs ja Rabatin Afrikan kisoissa 2019 samalla matkalla seitsemäs. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä.
Jemal Yimer

Jemal Yimer (s. 11. syyskuuta 1996) on etiopialainen kestävyysjuoksija.
Yimer sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailuissa Durbanissa 2016 neljänneksi 10 000 metrin juoksussa. Hän sijoittui Kampalan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2017 neljänneksi henkilökohtaisessa kilpailussa ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 10 000 metrillä viidenneksi.
Yímer sijoittui puolimaratonin MM-kilpailuissa Valenciassa 2018 neljänneksi ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Hän voitti samana vuonna 10 000 metrin Afrikan-mestaruuden Asabassa ajalla 29.08,01.
Leonard Kiplimo Barsoton

Leonard Kiplimo Barsoton (s. 21. lokakuuta 1994) on kenialainen kestävyysjuoksija, maastojuoksun MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 166 cm.
Barsoton saavutti Bydgoszczin maastojuoksun MM-kilpailujen 2013 nuorten sarjassa hopeaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa. Hän voitti maastojuoksun Afrikan-mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa ja joukkuekilpailussa Kampalassa 2014. Hän sijoittui Guiyangin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2015 henkilökohtaisessa kilpailussa viidenneksi ja sai hopeaa joukkuekilpailussa. 
Barsoton saavutti Brazzavilen Afrikan kisoissa 2015 hopeaa 10 000 metrin juoksussa ajalla 27.27,55. Hän voitti maastojuoksun Kenian-mestaruuden 2017. Saman vuoden maastojuoksun MM-kilpailuissa Kampalassa hän sai hopeaa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa.
Barsoton sijoittui puolimaratonin MM-kilpailuissa 2018 Valenciassa 12:nneksi ja saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Vuoden 2020 puolimaratonin MM-kilpailuissa Gdyniassa hän sijoittui kuudenneksi ja saavutti joukkuekilpailussa kultaa.
Abdelmalik Lahoulou

Abdelmalik Lahoulou (s. 7. toukokuuta 1992) on algerialainen aitajuoksija, joka kilpailee 400 metrin aidoissa. Lahouloun ennätys 400 metrin aidoissa on 48,39 s, joka syntyi Dohan MM-kilpailujen välierissä 28. syyskuuta 2019.
Vuoden 2014 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Lahoulou ei päässyt 400 metrin aidoissa finaaliin, mutta oli seuraavana vuonna MM-kilpailuissa 2015 Pekingissä jo välierissä. Vuonna 2015 hän oli lisäksi Afrikan kisoissa mestari ja kolmas 4 × 400 metrin viestissä sekä toinen Universiadeissa Gwangjussa. Rion olympialaisissa 2016 Lahoulou juoksi alkuerissä oman ja Algerian ennätyksen 48,62 s, jolla eteni välieriin. Välierissä hän sijoittui eränsä neljänneksi, mutta ei päässyt loppukilpailuun. Myös Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui välierissä. Saman vuoden Taipein universiadeissa hän oli kolmas.
Lahoulou saavutti Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 pronssia 4 × 400 metrin viestissä ja sijoittui neljänneksi 400 metrin aitajuoksussa. Hän voitti samana vuonna 400 metrin aitojen Afrikan-mestaruuden Asabassa Algerian ennätysajalla 48,47. Seuraavana vuonna hän voitti aitajuoksussa kultaa Rabatin Afrikan kisoissa ajalla 49,08. Hän juoksi Dohan MM-kilpailujen välierissä Algerian ennätyksen 48,39. Loppukilpailussa hän sijoittui kahdeksanneksi. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui välierissä. Vuonna 2022 hän saavutti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 400 metrin aitajuoksussa sekä Välimeren kilpailuissa kultaa 4 × 400 metrin viestissä ja pronssia 400 metrin aitajuoksussa. Eugenen MM-kilpailuissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän keskeytti 400 metrin aitojen alkueräjuoksun. Vuonna 2024 hän sijoittui Accran Afrikan kisoissa kuudenneksi ja sai pronssia Doualan Afrikan-mestaruuskilpailuissa ajalla 49,36.
Lahoulou osallistui 400 metrin aitajuoksussa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuihin 2009 ja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin 2010, mutta jäi kummassakin kilpailussa alkueriin. Vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa Lahoulou voitti kultaa.
Algerian mestaruuden 400 metrin aidoissa Lahoulou on voittanut vuosina 2013–2019 ja 2022.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla.
Lähde
Everett K. Ross

Everett Kenneth Ross on fiktiivinen hahmo Marvel Comicsin sarjakuvissa, joka toimii Mustan Pantterin liittolaisena. Hahmo teki ensiesiintymisensä "Ka-Zar" -lehden neljännen sarjan numerossa 17 (syyskuu 1998).
Hahmon fiktiivinen historia.
Everett Ross työskenteli Yhdysvaltain ulkoministeriölle. Hänen tehtävänsä oli toimia ulkomaalaisten diplomaattien saattajana Yhdysvalloissa. Hänen elämänsä ja näkemyksensä muuttuivat täysin, kun hän sai tehtäväkseen työskennellä T’Challalle, Mustaa Pantterille ja Wakandan hallitsijalle.
Ross on avustanut T’Challaa useita uhkia vastaan, jotka ovat uhanneet Wakandan asemaa. Vastineeksi T’Chala itse avusti Rossia monissa tämän omista tehtävistä. Ensimmäinen uhka oli roistomaisten vakoojien ryhmä 'Xcon', joka tuki Reverend Acheben johtamaa vallankaappausyritystä. Wakandan tuntevana asiantuntijana, Ross työskenteli myös NSA:n ja muutamien hallituksen virkamiesten neuvonantajana. Hän osallistui myös Wakandaa käsittelevään tapamiseen Valkoisessa talossa.
Ross toimi myös Shurin, Mustan Pantterin pikkusiskon, yhteyshenkilönä, kun Shuri oli hyväntahdon lähettiläänä vierailulla Yhdysvalloissa. Salamurhaajat hyökkäävät heidän kimpuunsa, mutta Shuri pelasti Rossin hengen.
Muissa medioissa.
Televisio.
Everett Ross esiintyi vuonna 2010 animaatiosarjassa "Black Panther", ääninäyttelijänään David Busch.
Hydrograd

Hydrograd on yhdysvaltalaisen rockyhtye Stone Sourin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 30. kesäkuuta 2017. Albumi on enemmän rock and roll- tyyppinen verrattuna yhteen aiempiin albumeihin ja siinä havaittavissa "groovimpaa" soundia. 18 kappaletta nauhoitettiin, joista 15 päätyi albumille.
Marcq-en-Barœul

Marcq-en-Barœul [maʁk.ɑ̃.ba'ʁœl] on Ranskan kunta Hauts-de-Francen alueella Nordin departementissa. Asukasluku vuonna 2014 oli 39 291. 
Marcq-en-Barœul kuuluu departementissaan Lille-2-kantoniin Lillen arrondissementissa. Kunta kuuluu Lillen metropolivyöhykkeeseen.
Marcq-en-Barœulin kautta kulkee "Grand Boulevardiksi" kutsuttu 15-kilometrinen, Y:n muotoinen tie, joka yhdistää Lillen, Roubaix’n ja Tourcoingin kaupungit.
Bron

Bron [bʁɔ̃] on Ranskan kunta ja Lyonin esikaupunki Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementissa. Asukasluku vuonna 2014 oli 39 283. 
Bron on Lyonin kaupungin itäinen rajanaapuri. Matkaa Lyonin keskustaan on kymmenkunta kilometriä, ja sinne pääsee metrolla, raitiovaunulla ja busseilla.
Lentoasema "Aéroport de Lyon-Bron" ei nimestään huolimatta sijaitse Bronissa, vaan naapurikuntien Chassieu ja Saint-Priest alueilla.
Ghana (Commonwealth realm)

 
Ghana oli Commonwealth realmina 6. maaliskuuta 1957 – 1. heinäkuuta 1960 välisenä aikana ennen kuin valtiosta tuli nykyinen Ghanan tasavalta. Ghana oli ensimmäinen länsiafrikkalainen valtio, jolle myönnettiin itsenäisyys.
Hallinto.
Britannian valta päättyi vuonna 1957, kun Ghana Independence Act 1957 muutti Brittiläisen Kultarannikon siirtomaan itsenäiseksi Ghanan Commonwealth realmiksi. Britannian monarkki, joka oli tuolloin Elisabet II, pysyi maan valtionpäämiehenä. Valtionpäämiestä Ghanassa edusti kenraalikuvernööri. Ghanan ollessa Commonwealth realmina seuraavat kenraalikuvernöörit edustivat valtionpäämiestä Ghanassa:
Kansanäänestys pidettiin 27. huhtikuuta 1960, jolloin 88,47 prosenttia ghanalaisista äänesti tasavallan puolesta kun taas 11,53 prosenttia äänesti sitä vastaan. Maa julistettiin tasavallaksi ja monarkia lakkautettiin 1. heinäkuuta 1960.
Commonwealth realmista Ghanan tasavallaksi.
Kwame Nkrumah oli toiminut valtion pääministerinä sekä hallituksen päämiehenä. Kun monarkia lakkautettiin, Ghanassa järjestettiin presidentinvaalit jotka Nkrumah voitti, tehden hänestä Ghanan ensimmäisen presidentin.
Johan Eurén

Johan Eurén (s. 18. toukokuuta 1985) on ruotsalainen painija, jonka merkittävin saavutus on pronssi vuoden 2012 kesäolympialaisissa kreikkalais-roomalaisen painin 120 kg sarjassa. 
Eurén aloitti painin seitsemänvuotiaana Örgryte IS:n riveissä ja hän on edustanut kasvattiseuraansa aina tähän päivään saakka. Häntä valmentaa Frank Steen, Tobias Morsing ja Kenneth Aastedt.
Eurén on 192 cm pitkä ja hän asuu Partillessa ja työskentelee painin ohessa LVI-asentajana.
Mariute

Mariute on vuonna 1918 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Komediaa ja draamaa yhdistelevän elokuvan on ohjannut Eduardo Bencivenga. Sen kahta pääosaa esittää Francesca Bertini.
Juoni.
Kuuluisa näyttelijä Francesca Bertini herää myöhään ja saapuu lopulta elokuvastudiolle, jossa häntä on odoteltu jo tuntikausia. Kuvaustauolla armeijasta lomalle saapunut sotilas kertoo vihollisen julmuuksista miehitetyllä alueella. Yöllä Bertini näkee unta, jossa hän on friulilainen talonpoikaisnainen Mariute. Vihollisen sotilaat raiskaavat Mariuten ja hänen appensa kostaa teon. Seuraavana aamuna diivanelkeistään luopunut Bertini saapuu töihin lähes ajoissa valmiina palvelemaan isänmaata.
Tuotanto ja teemat.
Roomalaisen Caesar Filmin sivutoiminimen Bertini Filmin tuottama "Mariute" oli osa ensimmäisen maailmansodan propagandaa. Sen tilaaja oli valtiollinen Kansallinen vakuutusinstituutti. Alkuperäisen version lopussa Francesca Bertini kääntyi suoraan katsojien puoleen kehottaen ostamaan instituutin sotaobligaatioita.
Elokuvan ensimmäinen osa, jossa Bertini esittää itseään, on ironinen kuvaus oikukkaan näyttelijädiivan arkielämästä. Elokuvastudiolla tapahtuva toinen osa parodioi näyttelijän esittämiä mykkäelokuvien intohimodraamoja. Juoni antaa vihjeitä Bertinin pyrkimyksistä kehittää itseään näyttelijänä, ja elokuvan kolmas, Mariutesta kertova osa onkin sen draamallisesti ja kuvaukselisesti vahvinta antia. Samalla esitetään kolme naisena olemisen mallia: yläluokan ylellinen ja toimeton elämä, perinteinen patriarkaalinen maalaisyhteisö sekä tietoinen kasvu kohti itsenäisyyttä ja vastuun ottamista. Elokuvan miehet ovat diivaan verrattuna heikkoja tai poissaolevia.
"Mariute" on säilynyt Italian kansallisessa elokuva-arkistossa vuonna 1954 tehtynä mustavalkoisena kopiona. Alkuperäisestä 743 metrin pituudesta on jäljellä 564 metriä. Elokuva on nähtävissä arkiston mykkäelokuvasivustolla. Sen alkuperäisestä asusta antavat käsityksen Torinon elokuvamuseon restauroidut katkelmat.
Joonas Rinne

Joonas Juhani Rinne (s. 20. toukokuuta 1995 Karstula) on suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän edustaa Saarijärven Pullistusta ja häntä valmentaa Minna Rinne.
Rinne pitää hallussaan 1 500 metrin juoksun Suomen ennätystä 3.35,20, jonka hän saavutti vuonna 2024 rikottuaan lähes 52 vuotta vanhan Pekka Vasalan, ja Antti Loikkasen vuonna 1980 sivuaman, ennätyksen.
Rinne on voittanut Kalevan kisoissa 1 500 metrillä kultaa vuosina 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 ja 2024 sekä saavuttanut 800 metrillä kultaa vuosina 2020, 2021, 2022 ja 2024, hopeaa vuonna 2018 sekä pronssia vuosina 2017 ja 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut 1 500 metrillä kultaa vuosina 2017, 2018, 2021, 2022, 2023 ja 2025 sekä hopeaa vuosina 2016 ja 2020. 800 metrillä hän on saavuttanut kultaa 2020, 2021, 2022, 2023 ja 2025 sekä viisi hopeaa vuosina 2013, 2016, 2017, 2018 ja 2019.
Napolin kesäuniversiadeissa 2019 Rinne sijoittui 1 500 metrillä pronssille. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä ennätyksellään 3.41,40. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 800 metrin välierissä ennätyksellään 1.47,96. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui 800 ja 1 500 metrin alkuerissä. 800 metrillä hän jäi jatkopaikasta 0,17 ja 1 500 metrillä 0,07 sekuntia. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä.
Rinne juoksi vuonna 2012 800 metrin silloisen 17-vuotiaiden Suomen ennätyksen 1.51,02. Hän onnistui sivuamaan tätä henkilökohtaista ennätystään vasta vuonna 2016 ja rikkomaan sen vuonna 2017.
Rinne toimii AV-alan yrittäjänä.
Dodekanoli

Dodekanoli eli 1-dodekanoli eli n-dodekanoli eli dodekyylialkoholi eli 1-hydroksidodekaani eli lauryylialkoholi on primäärinen suoraketjuinen alkoholi, jossa on kaksitoista hiiliatomia. Yhdiste on palavaa ja se on huoneenlämmössä puhtaana yhdisteenä kiinteää, valkoista kiteistä ainetta ja sulamispisteen yläpuolella väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen kukkainen haju. Dodekanolin molekyylikaava on C12H26O ja rakennekaava CH3(CH2)11OH.
Dodekanolin moolimassa on 186,4 g/mol, sulamispiste 24–26 °C, kiehumispiste 250 °C (101,3 kPa:n paineessa), tiheys 0,83 g/cm3 (24 °C:n lämpötilassa), leimahduspiste 121 °C (c.c.), taitekerroin 1,4428 ja CAS-numero 112-53-8. Dodekanoli ei juurikaan liukene veteen, sillä liukoisuus on 0,004 g/l 25 °C:n lämpötilassa eli erittäin huono. Liukenee etanoliin ja dietyylieetteriin. Dodekanolia voidaan valmistaa kookosöljyn sisältämistä rasvahapoista tai niiden estereistä. Dodekanolissa voi esiintyä epäpuhtauksina tetradekanolia ja dekanolia. Altistuminen yhdisteelle voi ärsyttävää ihoa, silmiä ja mahdollisesti hengityselimiä. Aine on erittäin myrkyllistä vesieliöille.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Villefranche-sur-Saône

Villefranche-sur-Saône on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Asukasluku vuonna 2014 oli 36 559. 
Noin 35 kilometriä Lyonista pohjoiseen ja nimensä mukaisesti Saône-joen varrella sijaitseva Villefranche-sur-Saône on Beaujolais-viinintuotantoalueen keskuskaupunki.
Meyzieu

Meyzieu [mezjø] on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Lyonin itäisellä esikaupunkialueella sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 32 225. 
Meyzieun läpi kulkee Lyonista Saint-Exupéryn kansainväliselle lentoasemalle vievä "Rhônexpress"-rautatie. Lyoniin pääsee Meyzieustä myös T3-raitiovaunulla.
James Cleveland

James Cleveland (1754?–1791) oli Sierra Leonen Banana Islandsin kuningas.
Varhainen elämä.
James Cleveland syntyi Banana Islandsilla William Clevlandille, joka oli englantilais-skotlantilainen ja Ndamballe, joka oli kissin etniseen ryhmään kuulunut nainen. Hänen isänsä oli työskennellyt kauppiaana Royal African Companylle. Hänen laivansa saapui Banana Islandsin satamalle vuonna 1730. William Clevland julisti itsensä kyseisen saaren kuninkaaksi. William Clevland lähetti poikansa Jamesin kouluun Liverpooliin.
Banana Islands

Banana Islands on saariryhmä Yawri Bayn rannikolla Sierra Leonessa. Se koostuu kolmesta saaresta: Dublinista, Rickettsistä ja ainoasta asumattomasta saaresta Mes-Meheux’stä. Dublin Islandin leimallinen piirre ovat sen rannat, kun taas Ricketts Islandia hallitsevat metsät. Saariryhmän suurimmat tulot tulevat kalastuksesta ja matkailusta.
Dublin ja Ricketts.
Portugalilaisten merimiesten tiedetään käyneen saarilla 1600-luvulla, ellei aikaisemminkin. 1700-luvun lopulla, ja 1800-luvulla saarille asettui vapautettuja orjia, jotka tulivat suurimmaksi osaksi Amerikasta. Suurin osa saarien asukkaista on heidän jälkeläisiään. Orjuuden lakkauttava asetus säädettiin 1807. Dublin- ja Rickettssaarilla asuu yhteensä noin 900 ihmistä. 
Saariryhmän historialliset nähtävyydet liittyvät siirtomaa-aikaan. Bunce Islandin ja Plantin Islandin ohella se oli orjakaupan keskus.
Nähtävyyksiin kuuluu vuonna 1881 rakennetun anglikaanisen kirkon rauniot lähellä tärkeintä asutuskeskusta Dublinia.
Saarilla esiintyy 750 perhoslajia ja useita sademetsien apinalajeja.
Rillieux-la-Pape

Rillieux-la-Pape [ʁijø.la.pap] on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Lyonin koillisella esikaupunkialueella sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 30 529. 
Kunta oli maatalousvaltainen noin tuhannen asukkaan kylä aina 1960-luvulle, jolloin se alkoi kasvaa nopeasti ja muodostua Lyonin esikaupungiksi. Nyt se on yksi 59:stä Lyonin metropolialueeseen kuuluvasta kunnasta.
Rillieux-la-Papessa on kaksi rautatieasemaa, toinen Lyonista Bourg-en-Bresseen johtavan radan ja toinen Lyonista Sveitsin Geneveen johtavan radan varrella.
Sainte-Foy-lès-Lyon

Sainte-Foy-lès-Lyon on Ranskan kunta Auvergne-Rhône-Alpesin alueella Rhônen departementin itäosassa. Lyonin läntisellä esikaupunkialueella sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 21 848
Hieman Lyonia korkeammalla sijaitseva Sainte-Foy on monien teollisuusyritysten, etenkin lääketehtaiden, kotipaikka. Se on yksi 59:stä Lyonin metropolialueeseen kuuluvasta kunnasta.
Kuivi

Kuivi () on 641 metriä korkea tunturi Suomessa Kevon luonnonpuistossa. Guivi kuuluu Paistunturien tunturiryhmään. Se on Utsjoen ja Kevon luonnonpuiston korkein tunturi.
Tunturin huippu on saavutettavissa merkittyä retkeilyreittiä pitkin. Matkaa huipulle tulee Karigasniemen Sulaojalta 40 kilometriä ja retkeilyreitin kokonaispituus on 87 kilometriä.
Jeremy Hunt

Jeremy Richard Streynsham Hunt (s. 1. marraskuuta 1966) on brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko. Hän toimi maansa terveysministerinä vuodesta 2012 vuoteen 2018 asti, kunnes hänet nimitettiin ulkoministeriksi 9. heinäkuuta 2018. Hän pyrki puolueensa puheenjohtajaksi vuoden 2019 puheenjohtajavaalissa.
Elämä ja ura.
Hunt opiskeli Oxfordin yliopistossa politiikkaa, filosofiaa ja taloustiedettä. Ennen parlamenttiuraansa hän perusti koulutusalan yrityksen nimeltä Hotcourses, jonka hän vuonna 2017 myi tienaten tuolloin yli 14 miljoonaa puntaa. Lisäksi hän perusti afrikkalaisia aids-orpoja auttavan hyväntekeväisyysjärjestön.
Hunt valittiin alahuoneeseen Lounais-Surreyn vaalipiiristä ensimmäistä kertaa vuonna 2005 ja uudelleen vuosina 2010, 2015 ja 2017. Hän palveli varjohallituksessa vammaisasiainministerinä vuosina 2005-2007 ja kulttuuri-, media- ja urheiluministerinä vuosina 2007-2010. Konservatiivien päästyä hallitusvaltaan Hunt palveli David Cameronin hallituksessa ensin kulttuuri-, olympialais-, media- ja urheiluministerinä vuosina 2010-2012 ja sitten terveysministerinä vuodesta 2012 lähtien.
Hunt kirjoitti pääsiäisenä 2019 neljäkymmentä kirjettä vainotuille kristityille ja heidän tukijoilleen ympäri maailman. Kirjeissään hän toteaa, että uskonnonvapaus on ihmisoikeus, ja siksi Ison-Britannian on tehtävä kaikkensa kristittyjen vainojen lopettamiseksi. Open Doors -avustusjärjestö on kiittänyt Huntia vainottujen kristittyjen muistamisesta.
Hunt on Privy Council -neuvoston jäsen. Hän on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
Marcos Siebert

Marcos Siebert (s. 16. maaliskuuta 1996 Mar del Plata) on argentiinalainen autourheilija.
Ura.
Siebert on vuoden 2016 Italian Formula 4 -sarjan mestari. Kaudella 2017 hän kilpaili GP3-sarjassa Campos Racing -tallissa.
Kausilla 2022-2023 hän ajaa European Le Mans Series ja Asian Le Mans Series -sarjoissa LMP3-luokassa.
Heinz Raack

Heinz Raack (18. toukokuuta 1917 Berliini – 26. joulukuuta 2002 Berliini) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Raack pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1935–1942 yhteensä 15 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi yhdessä ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Carl Ruck

Carl Ruck (23. joulukuuta 1912 – 1980) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Ruck pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1936–1942 yhteensä kuusi ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi yhdessä ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Hans Scherbart

Hans Scherbart (16. joulukuuta 1905 – ?) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Scherbart pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1928–1940 yhteensä 31 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolmessa ottelussa. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Kurt Weiß

Kurt Weiß (30. maaliskuuta 1906 Berliini – 29. toukokuuta 1995 Berliini) oli saksalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Weiß pelasi Saksan miesten maajoukkueessa vuosina 1927–1937 yhteensä 40 ottelua. Hän kuului Saksan olympiahopeaa saavuttaneeseen joukkueeseen Berliinissä 1936, missä hän pelasi kolmessa ottelussa ja teki yhteensä kuusi maalia. Hänen pelaajauransa aikana ei pelattu maailman- eikä euroopanmestaruuskilpailuja.
Mira Luodin diskografia

Tämä artikkeli on suomalaislaulaja Mira Luodin diskografiasta. Hän on julkaissut soolouransa aikana kaksi studioalbumia. Aiemmin hän on julkaissut osana PMMP-yhtyettä kuusi albumia.
Rolf Sorg

Rolf Sorg on saksalaissyntyinen yrittäjä ja PM-International AG:n perustaja ja toimitusjohtaja.
Ura.
Rolf Sorg kiinnostui suoramyynnistä opiskeluaikoinaan, kun hän halusi ansaita hieman ylimääräistä. Muutaman menestyksekkään alalla vietetyn vuoden jälkeen hän päätti keskeyttää koneenrakennusalan opintonsa ja keskittyä täydellisesti liiketoimintaan.
Vuonna 1993, kun hänen työnantajansa teki ennalta arvaamatta konkurssin, Sorg perusti PM-Cosmetics GmbH:n, jonka ensimmäinen toimipaikka oli Saksan Limburgerhofissa. Vuonna 1994 perustettiin emoyhtiö PM-International Luxemburgissa. Vuonna 2009 yrityksen liikevaihto saavutti 100 miljoonan euron rajapyykin, ja vuonna 2016 se oli 460 miljoonaa dollaria.
Sorg on asunut Luxemburgissa vuodesta 1998, ja hän on Luxemburgin kansalainen. Hän on naimisissa Vicki Sorgin kanssa, joka toimii yhtiössä hyväntekeväisyyslähettiläänä. Sorg on kahden lapsen isä.
Vuonna 2014 saksalainen Manager Manazin valitsi Sorgin yhdeksi vuoden yrittäjistä. Vuonna 2022 hänen yrityksensä sijoittui 9. sijalle Direct Selling News Global 100 -listalla.
Sci-Hub

Sci-Hub on verkkosivusto, jolla julkaistaan tekijänoikeuslaeista välittämättä ilmaiseksi tutkimusraportteja ja muita akateemisia tekstejä. Palvelun slogan on "poistaa esteet tieteen tieltä". Sivuston tarkoituksena on olla vaihtoehto maksullisille tiedejulkaisuille, joiden hinnat kohoavat vuosi vuodelta ja ovat joidenkin asiakkaiden kuten yliopistojen mukaan nousseet kestämättömän korkeiksi. Sci-Hubin perusti vuonna 2011 Venäjällä toimiva kazakstanilainen neurotieteilijä Aleksandra Elbakjan.
Sci-Hub on maailman suurin akateemisten artikkelien piraattipalvelu. Sen tietokannassa oli maaliskuussa 2017 jo 56 miljoonaa artikkelia. Heinäkuussa 2017 julkaistun selvityksen mukaan Sci-Hubin tietokannassa on jo yli 70 prosenttia kaikesta julkaistusta tieteellisestä tutkimuksesta. Alun perin maksumuurin takana ilmestyneistä artikkeleista Sci-Hubissa on yli 85 prosenttia. Tieteenaloittain kattavuus vaihtelee kemian lehtien artikkelien 93 prosentista tietojenkäsittelytieteen 76 prosenttiin. Suurimman tiedekustantamon Elsevierin artikkeleista Sci-Hubissa on 97,3 prosenttia.
Sivusto hakee käyttäjän pyytämää tekstiä PDF-dokumenttina eri yliopistojen palvelujen kautta. Kun teksti löytyy, palvelu tallentaa PDF:n tietokantaansa myös muiden käyttöön. Selvityksessä tarkastellun kuuden kuukauden jakson aikana 2015–2016 sivusto onnistui vastaamaan 99,3 prosenttiin hakupyynnöistä.
Tiedekustantajat ovat käyneet Sci-Hubin kimppuun oikeustoimin.
Joulukuussa 2020 Elsevier, Wiley ja American Chemical Society nostivat oikeusjutun Delhin korkeimmassa oikeudessa saadakseen palvelun estettyä Intian lakien mukaisesti, mutta oikeus torjui tämän. Tammikuussa 2021 Twitter esti Sci-Hubin tunnuksen.
Punaisen hämärän maa

Punaisen hämärän maa – kokemuksia ja tutkimuksia Puna-Venäjällä ("Red dusk and the morrow – Adventures and Investigations In Red Russia") on brittiläisen vakoojan, MI6:n tiedustelu-upseerin Paul Dukesin muistelmateos vallankumouksen jälkeisen ajan Neuvosto-Venäjältä. Teos ilmestyi 1922, sen on suomentanut O. A. Joutsen ja suomennoksen julkaissut 1923 WSOY.
Suomennoksesta otettiin lisäpainos heti samana vuonna, ja kolmas lyhennetty painos ilmestyi sotavuonna 1942.
Kirjan suomenkielistä nimeä käytetään toisinaan kuvaannollisesti kertomaan, että kyse on kommunistisen aatteen sokaisemasta asiasta, ja sillä viitataan paitsi alkuperäiseen Neuvosto-Venäjään, myös myöhemmin Neuvostoliittoon, kuten "Koillissanomien" toimittaja Petri Karjalainen jutussaan Kantalahdesta. Siitä on saanut nimensä Yleisradion ohjelmasarja, joka käsittelee yhdessä osassaan muun muassa kiellettyjä kirjoja. Siihen viittaa myös Marko Tikka suojeluskuntia käsittelevän kirjansa nimellä "Valkoisen hämärän maa".
Kustantajan esittelyssä kirjan takakannessa sanotaan muun muassa:
Sisällys.
Yhtenä joukosta – Viisi päivää – Vihreä huivi – Verkonsilmiä – Melnikoff – Stepanovna – Suomessa – Maakylän »porvari-kapitalisti» – Hahmonmuutos – Sfinksi – Punainen armeija – »Puolue» ja kansa – Pakoni – Johtopäätelmiä.
Kultarannikko (alue)

Kultarannikko () on nykyisen Ghanan alueella Guineanlahden rannalla Länsi-Afrikassa sijaitseva alue, jonka maaperässä on runsaasti kultaa sekä maaöljyä ja maakaasua. 
Siirtomaa-aikainen Kultarannikko.
Gold Coastin alueelliset kokonaisuudet olivat: 
Ghanan aluetta kutsutaan väljästi Kultarannikoksi. Se koostuu neljästä osasta, joista jokaisella oli ennen maan itsenäistymistä 1957 perustuslaillinen asema. 
Etymologia.
Kultarannikko, Orjarannikko, Pippurirannikko sekä Norsunluurannikko nimettiin kukin sieltä saatujen tuottoisimpien vientitavaroiden mukaan. Kultarannikko sijaitsi Norsunluunrannikosta itään ja Orjarannikosta länteen.
"Kultarannikko"-nimen aikaisimmat tunnetut maininnat viittaavat kirjaimellisesti alueen rannikkoon eivätkä juurikaan sen sisäosiin. Vasta 1800-luvulla "Kultarannikoksi" alettiin kutsua varsinaisen rannikon lisäksi myös laajempaa aluetta.
Historia.
Kultarannikko tuli ensin Portugalin siirtomaaksi vuonna 1482, jolloin aluetta kutsuttiin Portugalin Kultarannikoksi. Vuonna 1642 samainen alue tuli osaksi Alankomaiden Kultarannikkoa, joka oli ollut Alankomaiden siirtomaana vuodesta 1598. Alankomaalaiset pysyivät alueella vuoteen 1871, kunnes Brittiläinen Kultarannikko otti haltuunsa heidän siirtokuntansa. 
Oli myös Brandenburgin Kultarannikko, joka perustettiin siirtomaana alueelle vuonna 1682. Tästä alueesta tuli myöhemmin Preussin Kultarannikko, joka myytiin vuonna 1721 Alankomaille. Myös Ruotsilla oli asutuksia Kultarannikolla; Ruotsin Kultarannikko perustettiin vuonna 1650, mutta Tanska-Norja otti sen haltuunsa vuonna 1663 ja liitti sen osaksi Tanskan Kultarannikkoa. Tanskalaiset olivat olleet Kultarannikolla vuodesta 1658. Vuonna 1850 kaikista näistä siirtokunnista tuli osa Brittiläistä Kultarannikkoa.
M/S Mathilda Thordén

M/S Mathilda Thordén oli suomalainen rahtimoottorilaiva joka valmistui 23. elokuuta 1938 Crichton-Vulcan Oy:n Turun telakalta. Laivan omistaja oli Gustaf Thordénin omistama Ab Finska Nordamerika Linjen ja sen kotisatama oli Kulosaari. Laiva oli tarkoitettu Suomen ja Yhdysvaltain itärannikon väliseen liikenteeseen, ja siinä oli myös 12 matkustajahyttiä. Laivan sisaralukset olivat "M/S Carolina Thordén", "M/S Selma Thordén" ja "M/S Kristina Thordén".
"Mathilda Thordén" siirrettiin heinäkuussa 1941 Panaman lipun alle ja sen nimeksi muutettiin lokakuussa 1941 "Amazon". Yhdysvaltain viranomiset takavarikoivat laivan joulukuussa 1941 New Yorkissa ja se siirrettiin amerikkalaisten käyttöön nimellä "Thunderer". Laiva muutettiin syksyllä 1942 yhdistetyksi rahti- ja sairaalalaivaksi ja siirrettiin käytettäväksi Tyynellämerellä. Laiva palautettiin Gustaf Thordénille lokakuussa 1946 ja se sai tässä yhteydessä takaisin alkuperäisen nimensä. Laiva kunnostettiin Uddevallan telakalla mutta se oli kuitenkin nyt Ruotsin lipun alla.
"Mathilda Thordén" myytiin heinäkuussa 1965 kreikkalaiselle Pateras Brothers Ltd varustamolle ja sen nimeksi muuttui "Arion". Laiva siirtyi vuonna 1969 Famagustassa Kyproksella toimineelle Arion Shipping Co, Ltd-varustamole. Laiva romutettiin keväällä 1974 Splitissä Jugoslaviassa.
Laivan pituus oli 118,40 metriä, leveys 15,65 metriä ja syväys 6,59 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 3 641 tonnia ja kuollut paino 6 000 tonnia. Laivan moottorina oli 4 000 hevosvoiman seitsemänsylinterinen Krupp-dieselmoottori.
Sturmerin rautatieasema

Sturmerin rautatieasema oli rautatieasema Stour Valley Railwayn varrella Sturmerissa, Essexissä. Se oli käytössä vuosina 1865–1967.
Historia.
Asema avattiin 9. elokuuta 1865. Siellä oli yksi laituri, jonka pohjoispäässä oli kaksikerroksinen tiilinen asemarakennus. Rakennuksen eteläpäädystä lähti lisäksi yksikerroksinen siipi. Asemarakennuksessa oli asemamestarin asunto, lipunmyyntitoimisto sekä odotushuone. Rakennuksen edessä oli lyhyt katos. Matkustajalaiturin lisäksi asemalla oli kaksi sivuraidetta tavaraliikenteelle.
Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, joskin sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Sturmerin asema suljettiin samana päivänä.
Nykytila.
Laituri ja asemarakennus ovat edelleen paikoillaan ja kuuluvat yksityisasuntoon. Asemarakennus ei ole täysin alkuperäisessä asussaan, sillä siihen lisättiin kaksi laajennusta pian aseman sulkemisen jälkeen.
Pyrimetamiini

Pyrimetamiini (C12H13N4Cl) on diaminopyrimidiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään niin ihmis- kuin eläinlääketieteessäkin alkueläinlääkkeenä muun muassa malarian ja toksoplasmoosin hoitoon. Pyrimetamiini kuuluu WHO:n julkaisemalle tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Ominaisuudet ja käyttö.
Pyrimetamiini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee muun muassa lämpimään etanoliin, dimetyyliformamidiin ja happoliuoksiin.
Pyrimetamiini on alkueläinten dihydrofolaattireduktaasin inhibiittoriksi. Tämän entsyymin toiminnan estyessä alkueläimet eivät kykene tuottamaan niille elintärkeää foolihappoa. Pyrimetamiinia voidaan käyttää monien alkueläininfektioiden esimerkiksi toksoplasmoosin, siipikarjan kokkidioosin, pneumokystoosin ja malarian hoitoon. Malarian hoidossa lääkeainetta käytetään yhdessä sulfadoksiinin tai sulfadoksiinin ja artesunaatin kanssa. Toksoplasmoosin hoidossa lääkeainetta käytetään erityisesti, mikäli potilaan oma immuunijärjestelmä on heikentynyt esimerkiksi HIV-infektion vuoksi. Pyrimetamiini ei tehoa malarialoisioiden gametosyyttivaiheeseen, minkä vuoksi se soveltuu pääasiassa malarian estolääkitykseksi. Malarialoisioiden on myös havaittu kehittävän resistenttiyttä lääkeaineelle.
Yleensä pyrimetamiinia annetaan 25 mg kerran viikossa. Tällä annostuksella lääkeaine on kohtuullisen hyvin siedetty. Suuremmilla annoksilla voi haittavaikutuksena ilmetä megaloblastinen anemia, jota voidaan hoitaa foolihappolisällä.
M/S Selma Thordén

M/S Selma Thordén oli ruotsalainen rahtimoottorilaiva joka valmistui 12. joulukuuta 1942 Crichton-Vulcan Oy:n Turun telakalta. Laivan omistaja oli Gustaf Thordén. Laiva oli laskettu vesille jo lokakuussa 1940 mutta sotatilanteen vuoksi laivan toimitus viivästyi. Laivan sisaralukset olivat "M/S Carolina Thordén", "M/S Mathilda Thordén" ja "M/S Kristina Thordén".
Gustaf Thordén rekisteröi laivan toukokuussa 1944 Ruotsin lipun alle ja se siirrettiin kesäkuussa 1944 Maarianhaminasta Tukholmaan kunnostettavaksi. Laiva asetettiin kunnostuksen jälkeen liikenteeseen kesäkuussa 1945. Laiva ajoi joulukuussa 1954 karille Buskärin eteläpuolella Göteborgin edustalla ja se palasi liikenteeseen korjausten jälkeen. Vuonna 1968 laiva myytiin panamalaiselle Marnorteno Cia Navigation SA varustamolle ja se sai nimekseen "Alexmar". Heinäkuussa 1969 omistajaksi tuli panamalaisvarustamo Strabac Cia Navigation SA, ja nimeksi muuttui "Polinikis". Vuonna 1970 laiva siirtyi Polinikis Shipping Co, Ltd varustamon hallintaan jonka kotipaikka oli Limassol Kyproksella. Laiva ajoi karille tammikuussa 1971 ollessaan lähdössä bulgarialaisen Burgasin kaupungin satamasta ja täyttyi vedellä. Laiva nostettiin ylös ja hinattiin Varnan satamaan tammikuussa 1973. Se romutettiin elokuussa 1975 Varnassa.
Laivan pituus oli 114,07 metriä, leveys 15,64 metriä ja syväys 7,25 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 3 887 tonnia ja kuollut paino 6 000 tonnia. Laivan moottorina oli 3 600 hevosvoiman seitsemänsylinterinen Crichton-Vulcan-Krupp-dieselmoottori.
Tuhansien silmien edessä

Tuhansien silmien edessä ("Ace in the Hole" tai "The Big Carnival") on Billy Wilderin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen film noir -elokuva vuodelta 1951. Wilder oli myös elokuvan käsikirjoittaja yhdessä Walter Newmanin ja Lesser Samuelsin kanssa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun Wilder toimi kaikissa kolmessa roolissa samassa elokuvassa.
Juoni.
Monista sanomalehdistä pois potkittu, viinaan ja naisiin menevä reportteri Chuck Tatum (Kirk Douglas) on rahaton. Autonsa rikkouduttua New Mexicon osavaltiossa hän puhuu itselleen pienen "Albuquerque Sun-Bulletin" -lehden reportterin paikan maaseudulta. Vuoden verran hän onnistuukin olemaan juomatta. Eräänä päivänä hän kuulee paikallisen miehen Leon jääneen loukkuun maan alle ollessaan tekemässä arkeologisia kaivauksia. Tatum ryhtyy manipuloimaan paikallista šeriffiä ja muita asianosaisia niin, että miehen pelastamisoperaatio venyy mahdollisimman pitkäksi ja Tatum ehtii saada sille mahdollisimman laajaa julkisuutta eri medioissa. Tatum saa juonittelukumppanikseen loukkuun jääneen Leon vaimon (Jan Sterling), joka on kyllästynyt mieheensä ja tämän huonosti tuottavaan yritykseen. Kun mediaryöpytys alkaa tuoda tuhansia uteliaita kylään, yrityksen myynti moninkertaistuu. Operaation pitkittyessä Leon vointi alkaa heiketä ja Tatum tulee katumapäälle. Hän yrittää nopeuttaa pelastustöitä, mutta Leo ehtii kuolla. Tatum unohtaa raportoida tilanteesta lehdelleen ja saa taas potkut. Hän raahautuu lehtensä toimitukseen tunnustaakseen tekonsa, mutta kuolee toimituksen lattialle.
Vastaanotto.
"Tuhansien silmien edessä" voitti Venetsian elokuvajuhlien Grand Prix’n.
M/S Kristina Thordén

M/S Kristina Thordén oli ruotsalainen rahtimoottorilaiva joka valmistui 28. huhtikuuta 1943 Crichton-Vulcan Oy:n Turun telakalta. Laivan omistaja oli Gustaf Thordén. Laiva oli laskettu vesille jo joulukuussa 1940 mutta sotatilanteen vuoksi laivan toimitus viivästyi. Laivan sisaralukset olivat "M/S Carolina Thordén", "M/S Mathilda Thordén" ja "M/S Selma Thordén".
Gustaf Thordén rekisteröi laivan toukokuussa 1944 Ruotsin lipun alle ja se siirrettiin heinäkuussa 1944 Ruotsiin Gåshagaan kunnostettavaksi. Laiva asetettiin kunnostuksen jälkeen liikenteeseen kesäkuussa 1945. Lokakuussa 1946 laiva oli Atlantilla matkalla Bostoniin kun sen konehuoneessa syttyi tulipalo jossa neljä miehistön jäsentä kuoli. Sisaralus "Selma Thordén" tuli palossa pahoin vaurioituneen laivan avuksi ja hinasi sen korjattavaksi Uddevallan telakalle Ruotsiin. Korjausten jälkeen laiva palasi liikenteeseen syyskuussa 1947.
Marraskuussa 1961 "Kristina Thordén" törmäsi sumussa yhteen Kööpenhaminasta Osloon matkalla olleen tanskalaisen M/S H. P. Prior matkustajalaivan kanssa. Vuonna 1968 laiva myytiin panamalaiselle Marhalieto Cia Navigation SA varustamolle ja se sai nimekseen "Alexfan". Syyskuussa 1968 eteläafrikkalaisen Durbanin satamaan saapuneen laivan lastiruumassa syttyi tulipalo jonka sammuttaminen kesti kaksi viikkoa. Palossa korjauskelvottomaksi tullut laiva myytiin Durbanissa huutokaupalla ja romutettiin huhtikuussa 1970.
Laivan pituus oli 114,07 metriä, leveys 15,64 metriä ja syväys 7,25 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 3 888 tonnia ja kuollut paino 6 000 tonnia. Laivan moottorina oli 3 600 hevosvoiman seitsemänsylinterinen Crichton-Vulcan-Krupp-dieselmoottori.
M/S Korsholma

M/S Korsholma oli suomalainen rahtimoottorilaiva, joka valmistui huhtikuussa 1929 Odense Staalskibsværftin telakalta Odensessa Tanskassa. Laiva oli suomalaisomistuksessa vuodesta 1953 alkaen.
Laivan alkuperäinen tilaaja oli oslolainen Fred.Olsen &amp; Co-varustamo ja se sai nimekseen "Abraham Lincoln". Vuonna 1953 sen osti helsinkiläisen Alf. Korhosen omistama Kouran Laiva Oy ja laivan kotisatamaksi tuli Vaasa. Samalla se sai myös uudeksi nimekseen "Korsholma". Myöhemmin laivan omistajana oli helsinkiläinen Vaasan Laiva Oy.
"Korsholma" oli vuodesta 1955 lähtien yksi Keski-Euroopan ja Pohjois-Amerikan länsirannikon välisen valtamerilinjan Vaasa Linen aluksista. Se törmäsi 31. maaliskuuta 1957 Pohjanmerellä yhteen tanskalaisen "Malacca"-laivan kanssa. Laiva oli tällöin matkalla Los Angelesiin rahtinaan Volkswagen Kupla -autoja. Vuonna 1959 laiva törmäsi Portlandissa Oregonissa Burlington Northern Railroadin rautatiesiltaan. "Korsholma" romutettiin maaliskuun lopussa 1962 Miharassa Japanissa.
Laivan pituus oli 140,56 metriä, leveys 17,14 metriä ja syväys 7,94 metriä. Laivan bruttovetoisuus oli 5 740 tonnia ja kuollut paino oli 9 500 tonnia. Laivan moottoreina oli kaksi kahdeksansylinteristä nelitahtista Burmeister &amp; Wain dieselmoottoria, joiden yhteisteho oli 4 080 hevosvoimaa.
Tsargrad

Tsargrad TV () on venäläinen televisiokanava, joka on toiminut huhtikuusta 2015 lähtien. Se ilmoittaa katsojamääräkseen 20 miljoonaa ja mainostaa itseään ensimmäisenä venäläisenä konservatiivisena ajankohtaiskanavana. Kanavan pääjohtaja on Elena Šaroikina ja päätuottaja sekä -omistaja Konstantin Malofejev. Malofejevin mukaan kanava on suunniteltu venäläisen ortodoksisen enemmistön äänenkannattajaksi.
Roumagne

Roumagne on kunta Lounais-Ranskassa Lot-et-Garonnen departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva linna "Château de Frémauret".
Enontekiön kirjasto

Enontekiön kirjasto on Enontekiöllä toimiva yleinen kirjasto, joka on perustettu vuonna 1932. Kirjasto aloitti toimintansa Hetan kansakoulun tiloissa. Vuonna 1986 kirjasto siirsi toimintansa Enontekiön koulun yhteyteen. Enontekiön kirjasto kuuluu Lapin kirjasto -kirjastokimppaan.
Enontekiön kirjaston alueella palvelee myös Yhteispohjoismainen kirjastoauto, joka on Norjan, Ruotsin ja Suomen alueilla kulkeva yhteinen kirjastoauto. Kirjastoauton toiminta alkoi 30. kesäkuuta 1979 ja auto kulkee Enontekiön, Kautokeinon ja Muonion kunnissa.
Vuonna 2023 Enontekiön kirjaston kokoelmiin kuului 33 876 nidettä, joista 29 853 oli kirjoja. Kokonaislainaus oli 28 204 ja fyysisiä käyntejä tehtiin 11 559.
Vuonna 2016 Enontekiön sivistyslautakunta esitti kirjaston ja kulttuuritoimen lakkauttamista päästääksen kunnanvaltuustoon asettamaan talousarvioraamiin. Palveluja ei lakkautettu, koska kyseessä ovat lakisääteiset palvelut.
Inarin kunnankirjasto

Inarin kunnankirjasto on Inarin alueella toimiva yleinen kirjasto. Kunnankirjastoon kuuluvat pääkirjasto Ivalossa, kirjastoauto ja Saamelaiskirjasto Inarin kirkonkylällä. Inarin kunnankirjasto kuuluu Lapin kirjasto -kirjastokimppaan. Inarin kunnankirjasto perustettiin vuonna 1859. Ivalon pääkirjaston rakennus valmistui vuonna 1980, ja sitä on laajennettu ja peruskorjattu vuonna 2008.
Kirjasto tarjoaa asiakkaiden käyttöön muun muassa perinnearkiston, joka avattiin asiakkaiden käyttöön 18. heinäkuuta 2015. Perinnearkisto sisältää muun muassa haastatteluja, jotka ovat kuunneltavissa verkossa.
Vuonna 2023 Inarin kirjaston kokoelmiin kuului noin 92 900 nidettä, joista noin 80 600 oli kirjoja. Lainauksia tehtiin noin 110 700 ja fyysisiä käyntejä noin 84 500. Yksittäisiä lainaajia oli noin 3 300. Toimintakulut olivat noin 729 000 euroa.
AronChupa

AronChupa (oik. Aron Michael Ekberg, s. 30. maaliskuuta 1991 Borås, Ruotsi) on ruotsalainen DJ, musiikkituottaja ja jalkapalloilija.
AronChupan musiikkiuran ensimmäinen tunnetuksi noussut kappale oli vuonna 2014 julkaistu I’m an Albatraoz, jossa laulusolistina on Ekbergin pikkusisko Nora Ekberg. Kappale nousi listaykköseksi muun muassa Ruotsissa sekä Tanskassa, ja kärkisijoille myös monen muun maan listoilla.
Miramont-de-Guyenne

Miramont-de-Guyenne on kunta Lounais-Ranskassa Lot-et-Garonnen departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
Kaupungissa on pitkät sirkusperinteet. Vuonna 1921 Alfred Court perusti veljensä kanssa Ranskan ensimmäisen eläinsirkuksen, joka asettui Miramont-de-Guyenneen. Sirkus on yhä toiminnassa, ja se viettää talvet kaupungissa. Lisäksi kaupungissa on sirkuskoulu "Ecole de cirque".
Labastide-d’Armagnac

Labastide-d’Armagnac on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
Nähtävyyksiä.
Labastide-d’Armagnac on keskiaikainen bastide eli linnoitettu kaupunki. Sen nähtävyyksiin kuuluu 1700-luvulla rakennettu linna, "Château du Prada", joka toimii nykyisin majoitustilana. Lisäksi kunnassa on polkupyöräilijöille omistettu "Chapelle Notre-Dame-des-Cyclistes -"kappeli.
Vasa Shipping

Ab Vasa Shipping Oy oli suomalainen vuosina 1957–1983 toiminut varustamo jonka kotipaikka oli Vaasa. Varustamoon pääomistaja oli merikapteeni Nils Berg, joka oli varustamon johtajana 1957–1971. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimi kauppaneuvos Gunnar Erickson (1894–1973). Berg omisti myös vuonna 1960 perustetut Ab Johanship Oy ja Ab Krucia Shipping Oy varustamot joiden laivojen hoitovarustamona Vasa Shipping toimi. Varustamot yhdistettiin Vasa Shippingiin vuonna 1967. Berg omisti myös puolet vuonna 1973 perustetusta "Ab Korsholm Shipping Oy" varustamosta. Vasa Shipping julistettiin konkurssiin lokakuussa 1983.
Varustamon tytäryhtiö oli Vaskiluodossa toiminut ahtausliike Ab Ostrobotnia Stevedore Oy.
Raija Määttänen

Raija Viola Määttänen-Falck (26. lokakuuta 1933 Helsinki – 18. heinäkuuta 2015) oli suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano), Taru Linnalan, Ture Aran ja Matti Lehtisen oppilas. Määttänen opiskeli laulua myös italialaisten opettajien johdolla. Hän piti ensikonserttinsa Helsingissä vuonna 1965, mutta hän oli kuulunut Suomen Kansallisoopperan solistikuntaan jo vuodesta 1960 lähtien. Varsinaisen solistikiinnityksensä hän sai Kansallisoopperaan vuonna 1975. Hän esiintyi myös Savonlinnan oopperajuhlilla vuosina 1974–1980 sekä osallistui oopperalevytyksiin (mm. "Juha").
Määttäsen puoliso vuosina 1962–1990 oli oopperalaulaja Jorma Falck.
Overtonin ikkuna

Overtonin ikkuna on politiikan tutkimuksessa käytetty käsite, joka viittaa sallittuihin keskustelunaiheisiin. Termin nimi tulee sen keksijältä Joseph P. Overtonilta. Overtonin ikkunassa pyritään luokittelemaan poliittiset ehdotukset sen mukaan, kuinka ne vaikuttavat valtion interventioon ja yksilönvapauksien rajoittamiseen. Ylöspäin y-akselilla mentäessä ehdotukset pyrkivät valtion intervention pienentämiseen ja yksilönvapauksien kasvattamiseen, kun taas alaspäin mentäessä valtion intervention kasvattamiseen ja yksilönvapauksien kaventamiseen. 
Overtonin ikkuna voidaan jakaa seuraaviin osiin: 
Jos Overtonin ikkunan toiselta laidalta kannatuspuheenvuorot loppuvat, ikkuna voi kaventua ja siirtyä Y-akselilla toiseen suuntaan. Tällöin aiemmin "järkevänä" pidetyt ehdotukset voivat muuttua "radikaaleiksi", koska nämä mielipiteet eivät enää nauti suosiota.
Aire-sur-l’Adour

Aire-sur-l’Adour on kunta Lounais-Ranskassa Landesin departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Se sijaitsee Adourjoen varrella.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat Saint-Jean-Baptisten katedraali sekä Sainte-Quitterien kirkko. Vuonna 1855 rakennettu ja vuonna 1995 kunnostettu viljamakasiini on historiallinen monumentti. Se on muistona alueen hanhenmaksatuotannosta. Aire-sur-l’Adourissa on lentokonetehdas Potez Aéronautique.
Jaakko Haapanen

Jaakko Johannes Haapanen (22. lokakuuta 1932 Loimaa – 22. huhtikuuta 2013) oli suomalainen näyttelijä.
Ura.
Jaakko Haapanen aloitti näyttämöuransa harjoittelijana Tampereen Työväen Teatterissa ja edelleen Rauman Kaupunginteatterissa 1958–1959. Sitä seurasi kaksi kiinnitystä Kaakkois-Suomessa: Imatran Teatteri 1959–1963 ja Kotkan kaupunginteatteri 1963–1969. Vuosina 1969–1971 Haapanen oli kiinnitettynä Porin Teatteriin. Vuodesta 1971 vuoteen 1985 hänellä oli kiinnitys Kuopion kaupunginteatteriin. Vuodesta 1985 alkaen Haapanen oli kiinnitettynä Tampereen Teatteriin.
Haapasen roolitehtäviä olivat muun muassa Gabriel (näytelmässä "Gabriel, tule takaisin"), tohtori Finckelman ("Tohtori Finckelman"), Urpo ("Arvottomat"), Egon ("Uudenvuoden yö"), Helmer ("Nukkekoti") ja Carlos Blanco ("Santiagon yö").
Televisiossa Haapanen on näytellyt lähinnä sivurooleja kuten pehtorin osa Juhani Ahon pienoisromaaniin perustuvassa televisioelokuvassa "Rautatie" ja Veikon osa Pirkko Saision tekstiin perustuvassa minisarjassa "Elämänmeno". Vuodesta 1985 aina vuosisadan loppuun Haapanen näytteli useissa Yle TV2:n tuotannoissa.
Rolls-Royce Dawn (2015)

Rolls-Royce Dawn on brittiläisen Rolls-Royce Motor Carsin valmistama avoauto. Mallia on valmistettu vuodesta 2015 lähtien.
Mallin suunnittelija on Giles Taylor.
Malli on nimetty 1950-luvun Silver Dawn -mallin mukaan.
Rolls-Royce Wraith (2013)

Rolls-Royce Wraith on nelipaikkainen, ylellinen coupé, jota brittiläinen Rolls-Royce Motor Cars on valmistanut vuodesta 2013 lähtien. 
Wraith perustuu Rolls-Royce Ghost -malliin.
Rolls-Royce Ghost

Rolls-Royce Ghost on sedan-korimallinen luksusauto, jota brittiläinen Rolls-Royce Motor Cars on valmistanut vuodesta 2010.
Autolle tehtiin facelift vuonna 2014, ja uudempaa versiota kutsutaan nimellä Ghost Series II.
Pappilan kotikirkko

Pappilan kotikirkko on Helsingin ortodoksisen seurakunnan pappilassa Liisankadulla sijaitseva kotikirkko. Pappila rakennettiin vuosina 1904–1905 lähelle Pyhän Kolminaisuuden kirkkoa, ja sen suunnittelusta vastasi Sebastian Gripenberg. Nelikerroksisessa rakennuksessa on ylimpänä kirkko, josta näkyy ulospäin sipulikupoli ja risti. Pyhän apostoli Jaakobin ja suurmarttyyri Katariinan muistolle pyhitetty kirkko vihittiin käyttöön 1906.
Kirkossa on pietarilaisen taiteilija Aleksander Emeljanovitš Petrovin vuonna 1905 maalaamista 19 ikonista muodostuva ikonostaasi sekä erillinen kenraalikuvernööri Bobrikoffin suojeluspyhimyksenä käyttämä Pyhän Nikolaoksen ikoni.
Rhodesian ja Njassamaan punta

Punta oli Rhodesian ja Njassamaan liittovaltiossa käytetty valuutta. Se jaettiin 20 šillinkiin. 
Historia.
Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio muodostettiin vuonna 1953 ja uusi valuutta luotiin vuonna 1955 korvaamaan Etelä-Rhodesian punnan, jota oltiin painettu kaikkialla liittovaltiossa: Etelä-Rhodesiassa, Pohjois-Rhodesiassa sekä Njassamaassa. 
Liittovaltio hajosi vuoden 1963 lopulla, jolloin kaikki kolme aluetta palautettiin erillisiksi Britannian siirtomaiksi. Vuonna 1964 Njassamaa itsenäistyi Malawina, Pohjois-Rhodesia itsenäistyi Sambiana sekä Etelä-Rhodesia julisti muuttaneensa nimensä Rhodesiaksi.