tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Danilo Kiš

Danilo Kiš (Serbian kyrillisellä kirjaimistolla: Данило Киш) (22. helmikuuta 1935 – 15. lokakuuta 1989) oli jugoslavialainen prosaisti ja runoilija, joka kirjoitti serbiaksi. Kiš sai vaikutteita muun muassa Bruno Schulzilta, Vladimir Nabokovilta ja Jorge Luis Borgesilta. Kišin isä oli unkarinjuutalainen ja hänen äitinsä montenegrolainen.
Elämä ja ura.
Danilo Kišin isä Eduard Kiš (Kis Ede) oli unkarinjuutalainen rautatietarkastaja ja äiti Milica Kiš (s. Dragićević) montenegrolainen Cetinjestä. Isä oli syntynyt Itävalta-Unkarissa, ja hänen alkuperäinen sukunimensä oli Kon, mutta hän muutti sen muotoon Kis ajan unkarilaistamistoimien vuoksi. Toisen maailmansodan aikana Danilon isä ja muutama muu suvun jäsen kuoli saksalaisten keskitysleireillä. Äiti vei hänet ja vanhemman sisaren Danican sodan ajaksi Unkariin. Sodan päätyttyä perhe muutti Jugoslaviaan Montenegrossa sijaitsevaan Cetinjen kaupunkiin, jossa Kiš valmistui lukiosta 1954.
Kiš opiskeli kirjallisuutta Belgradin yliopistossa, josta valmistui 1958 ensimmäisenä opiskelijana, joka sai arvosanan vertailevasta kirjallisuustieteestä. Hän kirjoitti merkittävälle "Vidici"-lehdelle, jossa hän työskenteli vuoteen 1960. Vuonna 1962 ilmestyivät hänen kaksi ensimmäistä romaaniaan "Mansarda" ja "Psalam 44". Vuonna 1973 ilmestyneestä teoksesta "Peščanik" ("Tiimalasi") Kiš sai arvostetun NIN-palkinnon, mutta hän palautti sen muutaman vuoden kuluttua poliittisen erimielisyyden vuoksi. Myöhemmin Kiš sai runsaasti kotimaisia ja ulkomaisia palkintoja sekä proosasta että runoista.
Kiš asui lähes koko ikänsä Belgradissa, vasta viimeisen vuosikymmenen vuoroin Pariisissa ja Belgradissa, Hän työskenteli useita vuosia professorina Ranskassa. Kiš oli naimisissa Mirjana Miočinovićin kanssa 1962–1981. Eron jälkeen hän asui Pascale Delpechin kanssa ennenaikaiseen kuolemaansa saakka. Hän kuoli keuhkosyöpään.
Kišin teokseen "Peščanik" (Fövenyóra) perustuvan elokuvan on ohjannut unkarilainen elokuvaohjaaja Szabolcs Tolnai vuonna 2007.
Kiš teki vuonna 1989 ystävänsä, ohjaaja Aleksandar Mandićin kanssa juutalaisten naisten elämästä neliosaisen televisiosarjan "Goli Život". Sarja kuvattiin Israelissa ja esitettiin hänen kuolemansa jälkeen keväällä 1990.
Scivias – Tunne tiet

Scivias – Tunne tiet on Hildegard Bingeniläisen teos, joka valmistui noin 1151 tai 1152. Se on kuvitettu teos, jossa esitellään 35 Hildegardin uskonnollista näkyä. Se on ensimmäinen niistä kolmesta teoksesta, joissa hän kuvaili näkyjään. Kaksi muuta ovat "Liber vitae meritorum" ja "De operatione Dei" (myös nimellä "Liber divinorum operum"). Nimi johtuu latinankielisistä sanoista ”Scito vias Domini”, ’tunne Herran tiet’.
Kirjan kuvituksena on 35 miniatyyriä. Niitä on enemmän kuin hänen kahdessa muussa näkyjen kirjassaan.
Olivier Pla

Olivier Pla (s. 22. lokakuuta 1981 Toulouse, Ranska) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut Formula 3 -sarjassa vuosina 2001–2003, GP2-sarjassa kaudet 2005–2007 ja Porsche Cup -sarjassa. Nykyään hän kilpailee Le Mans -sarjassa. Hän voitti sarjan mestaruuden vuonna 2009.
Pla debytoi GP2-sarjassa DPR-tallissa kaudella 2005 voittaen kaksi kilpailua. Seuraavalla kaudella Pla ei saavuttanut pisteitä ja hän joutui sivuun loukattuaan kätensä Monacon kilpailussa. Pla ajoi vielä kaksi kilpailua kaudella 2007 tuuraten Christian Bakkerudia. Vuodesta 2008 lähtien Pla on kilpaillut Le Mans -sarjassa ja Le Mansin 24 tunnin ajossa.
Puunkaivajat

Puunkaivajat (Anobiidae) ovat pieniä tummia kovakuoriaisia, joiden tuntosarvet ovat melko pitkät ja niiden päässä on usein harva nuija. Pää on suurimmaksi osaksi hupussa etuselän alla. Toukka on valkoinen, käyrä, tummapäinen ja lyhytjalkainen. Toukat vaativat melko kostean elinympäristön. Puunkaivajat viettävät miltei koko elämänsä vanhan, kuivan puun sisässä. Tupajumit ovat olleet pahamaineisia vanhojen huonekalujen ja koriste-esineiden vioittajia, mutta viime vuosina ne ovat vähentyneet. Nykyisin yleisemmät puunkaivajat, kuolemankello ja hirsijumi, elävät kosteahkossa puussa. Suomessa esiintyy 45 luonnonvaraista lajia.
Sentaali

Sentaali (myös senttaali, latinan sanasta "centum", sata) on ennen käytetty massan yksikkö, joka vastaa sataa kilogrammaa. Sentaali määriteltiin viralliseksi massan yksiköksi Suomen suuriruhtinaskunnassa 1886 samalla, kun siirryttiin metrijärjestelmään. Sentaalista seuraava pienempi perinteinen massan yksikkö on leiviskä, joka vastaa sentaalin kymmenesosaa. Sentaalista on käytetty myös nimityksiä "desitonni" ja "metrinen kvintaali".
Yhdysvalloissa sentaali () on sama kuin sentneri ("short hundredweight"), joka on noin 45,3592 kg.
Austin K2

Austin K2 on Austin Motor Companyn ja Mann Egertonin valmistama toisessa maailmansodassa käytetty raskas sotilasambulanssi. Ajoneuvoa valmistettiin vuosina 1939–1945 13 102 kappaletta ja se kuului Britannian armeijan kalustoon sodan loppuun asti. Myös Yhdysvaltain armeija ja muiden Kansainyhteisön maiden joukot käyttivät K2:ta. Ajoneuvot valmistettiin Austinin Longbridgen tehtaalla.
Austin K2:n rakenne perustui Austinin valmistamaan alustaan ja Mann Egertonin valmistamaan koriin. Ajoneuvoon mahtui normaalitilanteessa neljä makaavaa tai kymmenen istuvaa potilasta. Käytännössä ajoneuvolla kuljetettiin myös tätä suurempia potilasmääriä. Ajoneuvon huippunopeus oli 80 kilometriä tunnissa, jota pidettiin hyvänä suoritusarvona. Austin K2:den ajamisen teki vaikeaksi ajoneuvon hankala vaihdelaatikko jonka käyttö vaati opettelua. 
Varmasti tunnetuin Austin K2:n kuljettaja toisessa maailmansodassa oli Prinsessa Elizabeth, joka kuninkaan luvalla koulutettiin ambulanssinkuljettajaksi.
Alsiken luostari

Alsiken luostari sijaitsee Knivstan kunnassa Uppsalan kaupungista noin 15 kilometriä etelään. Luostaria pitävät yllä luterilaiset Pyhän Hengen sisaret. Sääntökunta sai 1950-luvulla syntynsä aiemmista yhteyksistä anglikaaniseen Community of the Holy Paraclete -sääntökuntaan Whitbyssä Englannissa. Sisaret tekivät alussa työtä Uppsalassa opiskelijoiden parissa ennen muuttoa Knivstaan. He ovat vuodesta 1978 osallistuneet turvapaikananojien ja muiden hädänalaisten auttamiseen. Ensimmäiset turvapaikananojat tulivat Turkista, oli yö ja se muutti luostarin elämän.
Luostarin pihamaalla on kyltti, jossa lukee: "Alsike kloster är fristad för flyktingar i nöd ("Alsiken luostari on apua tarvitsevien pakolaisten turvapaikka"). Tekstin alla viitataan 1. Mooseksen kirjaan, jossa Kain pelkää tulevansa karkotuksen seurauksena tapetuksi, mutta Jumala vastaa hänelle: "Ei, vaan kostettakoon seitsenkertaisesti sille, joka tappaa Kainin. Ja Herra pani Kainiin merkin, ettei kukaan, joka hänet kohtaa, tappaisi häntä." (1. Moos. 4:15) Kyltissä on myös viittaus Matteuksen evankeliumiin: "Minun oli nälkä, ja te annoitte minulle ruokaa. Minun oli jano, ja te annoitte minulle juotavaa. Minä olin koditon, ja te otitte minut luoksenne". (Matt. 25:35)
Poliisi on tehnyt luostariin ratsioita karkottaen turvapaikanhakijoita huolimatta Uppsalan arkkipiispan ja kansalaisten ilmaisemasta tuesta kirkko turvapaikkana -toiminnalle. Poliisi sai viimeisimmästä, noin 1,5 miljoonaa euroa maksaneesta operaatiostaan syytteen luostariin tunkeutumisesta eikä ole sen jälkeen puuttunut nunnien harjoittamaan turvapaikkatoimintaan.
Pyhän hengen sisaret painottavat kärsivien hädän myötäelämistä ja käytännöllistä auttamistoimintaa. Lähimmäisyys tarkoittaa heille rakkautta, välittämistä, siunaamista, ruokkimista ja vaatettamista sekä rohkeaa hädänalaisten puolustamista. Toiminta perustuu Kristuksen antamaan malliin, se on rukoilemista ja Jumalaan luottamista, määrätietoisesti, avoimesti ja julkisesti.
Ruotsin katolinen kirkko esitti vuonna 1993 kirkko turvapaikkana -käytännön tunnustamista laissa, mutta aloite ei mennyt läpi. 
Alsiken luostarin ystävyysseurakunta Suomessa on Turun Mikaelinseurakunta.
Tanssin aluekeskusverkosto

Tanssin aluekeskusverkosto on valtakunnallinen tanssin asiantuntijaverkosto. Verkoston toiminnan tavoitteena on edistää tanssitaiteen saatavuutta ja saavutettavuutta, lisätä tanssin ammattilaisten työskentelymahdollisuuksia sekä yhteistyötä Suomessa ja kansainvälisesti. Verkoston toiminta on käynnistynyt vuonna 2004.
Aluekeskukset.
Tanssin aluekeskusverkostoon kuuluu kuusi keskusta:
Zodiak – Uuden tanssin keskus toimi vuoteen 2021 saakka tanssin aluekeskuksena Helsingissä. Pohjoiseen tanssin aluekeskukseen kuuluivat Rimpparemmi (Rovaniemi), vuoteen 2023 ja Pyhäjärven tanssi (Pyhäsalmi) vuoteen 2024 saakka.
Keski-Suomen Tanssin Keskus

Keski-Suomen Tanssin Keskus on osa koko Suomen kattavaa tanssin aluekeskusverkostoa. Se vastaa Sisä-Suomen tanssin aluekeskuksen toiminnasta Keski-Suomen alueella. Aluekeskustoiminta käynnistyi Keski-Suomessa vuonna 2005. Keski-Suomen Tanssin Keskuksen toimisto sijaitsee Jyväskylässä.
Keski-Suomen Tanssin Keskuksen tehtävänä on mahdollistaa ammattimaisen tanssikulttuurin ja yleisön kohtaaminen sekä tanssin ammattilaisten työskentely. Keski-Suomen alueella työskentelee n. 40 tanssin ammattilaista. Tanssin Keskuksen erityisosaamisalueet ovat kulttuurimatkailu kentällä ja hyvinvointisektorilla toimiminen. 
Tanssin Keskus välittää tanssin elämyspalveluita erilaisiin tilaisuuksiin ja tapahtumiin, esimerkiksi virkistyspäiviin, polttareihin ja illanviettoihin. Elämyspalvelut pitävät sisällään eri tiloihin sovellettavia pienimuotoisia tanssiesityksiä, teatteritiloihin toteutettuja tanssiteoksia, toiminnallisia verstaita tai yhteistyökumppaneiden kanssa räätälöityjä elämyskokonaisuuksia. Ohjelmistossa on tällä hetkellä mm. katutanssishow Sauna vs. Diivat, kansantanssiesitys Heippatirallaa Saakeli, lastenesitys Pupuduetto sekä afro, suomi- ja kehonhuoltoverstaat. Teatteritilojen tanssiteoksista esitetään mm. Tanssiryhmä Off/Balancen Kynnyksellä –teosta. Uutuutena keväällä 2013 käynnistyi Rantasipi Laajavuoren kylpylässä toteutettava Folkvirtaa –kansantanssitunti, joka pidetään altaassa. 
Tanssin Keskus tekee yhteistyötä useiden eri tapahtumien, kuten Tanssin ajan ja Jyväskylän kesän kanssa. UudenPolvenMuseon tanssitapahtuma on Tanssin Keskuksen oma tapahtuma, joka järjestetään vuosittain elokuussa Säynätsalossa. Lisäksi tanssitapahtuman urbaani pikkusisko, UP-klubi, järjestetään 1–2 kertaa vuodessa.
4-aminobifenyyli

4-aminobifenyyli (C12H11N) on aromaattinen amiini. Aineen rakennekaava on C6H5-C6H4NH2. 4-aminobifenyylin leimahduspiste on 153 °C (c.c.) ja itsesyttymislämpötila 450 °C. Yhdistettä on käytetty väriaineteollisuudessa ja kumin hapettumisenestoaineena. Aineesta käytetään myös nimityksiä "(1,1'-bifenyyli)-4-amiini", "p-bifenyyliamiini", "p-ksenyyliamiini" ja "4-aminodifenyyli".
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 4-aminobifenyyli on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Ilma hapettaa yhdisteen, jolloin sen väri muuttuu punaiseksi. Aine liukenee vain niukasti veteen ja vesiliuokset ovat heikosti emäksisiä. 4-aminobifenyyli voi reagoida voimakkaasti hapettimien kanssa.
Käyttö.
4-aminobifenyyliä on käytettä valmistettaessa synteettisiä atsoväriaineita, kumin hapettumisen ehkäisemiseksi ja analyyttisessä kemiassa sulfaatti-ionin osoittamiseen. Aineen karsinogeenisuuden paljastuttua yhdisteen käyttö muuhun kuin tutkimustarkoituksiin on kielletty useassa maassa muun muassa Suomessa.
Turvallisuus.
4-Aminobifenyyli on ärsyttävä yhdiste ja aiheuttaa hengitettynä päänsärkyä. Yhdisteen on todettu aiheuttavan syöpäkasvaimia virtsarakkoon. 4-aminobifenyyliä on runsaasti tupakansavussa, mikä altistaa tupakoijat riskille sairastua virtsarakon syöpään. Ihmisen elimistö pyrkii vähentämään yhdisteen myrkyllisyyttä muodostamalla siitä metaboliittejä. Tärkeimmät reitit ovat hydroksylaatio, esteröityminen ja glukuronihappomolekyylin liittyminen eli glukuronidaatio. Aineesta voi muodostua nitreniumioni, joka on erittäin reaktiivinen ja voi sitoutua DNA:han aiheuttaen mutaatioita.
Uummannaq

Uummannaq on kaupunki Grönlannin länsirannikolla. Siellä asui 1 280 asukasta vuonna 2012. Uummannaqin kylä sijaitsee saarella, joka on noin 590 kilometriä pohjoiseen napapiiriltä. Se kuului aiemmin Qaasuitsupin kuntaan. Kunta jaettiin 1. tammikuuta 2018 kahteen osaan, Qeqertalikin kuntaan ja Avannaatan kuntaan, joista jälkimmäiseen Uummannaq kuuluu.
Kaupunki.
Uummannaqin kaupunki on perustettu vuonna 1763. Se sijaitsee pienellä saarella Uummannaq-vuonossa pohjoiseen Nuussuaqin niemimaalta. Kaupunki on rakennettu vuoren rinteelle, ja vuori sen takana kohoaa 1 175 metrin korkeuteen. Vuori on sydämen muotoinen, ja kylän nimi tarkoittaakin grönlanniksi ”"sydämen muotoista paikkaa"”.
Kaupungissa on kalatehdas, ruokakauppa, hotelli, museo, sairaala, kirkko, koulu ja palloiluhalli. Jalkapallojoukkue FC Malamuk on kotoisin Uummannaqista. Kirkko on rakennettu vuonna 1935. Sen rakentamiseen on käytetty graniittikiviä, joita on löydetty saarelta. Kaupungin ympärillä on seitsemän kylää: Ikerasak, Saattut, Qaarsut, Ukkusisat, Illorsuit, Nugaatsiaq ja Niaqornat.
Paikallisille ihmisille metsästys ja kalastus ovat edelleen tärkeitä. Ilmastonmuutos on haitannut näitä elinkeinoja, koska talvisin koiravaljakon kantavaa jäätä tulee nykyisin harvoin. Kesällä paikalliset käyvät kalastamassa veneillä.
Grönlantilaisen yhtyeen Nanook video "Aarnuaq (Talisman)" kuvattiin meren jäällä Uummannaqin lähellä. Videolla yhtyeen takana näkyy Uummannaqin sydämen muotoinen vuori.
Kulkuyhteydet.
Kaupunkiin ei ole säännöllistä laivayhteyttä. Paikalliset liikkuvat sieltä muualle kesällä veneillä ja talvella koiravaljakoilla tai lumikelkoilla. Lähin lentokenttä on Qaarsutın lentokenttä, josta lennetään helikopterilla lähistön kyliin vähintään kerran viikossa. Kangerlussuaqista ja Ilulissatista on lentoyhteys Qaarsutıin pari kertaa viikossa.
Qilakitsoqin muumiot.
Uummannaqia vastapäätä vuonon toisella puolella Nuussuaqin niemimaalla on Qilakitsoq. Sieltä löydettiin vuonna 1972 kuuden aikuisen ja kahden lapsen hyvin säilyneet muumiot. Ruumiit olivat muumioituneet suotuisissa olosuhteissa eli kuivassa ja kylmässä ilmassa. Muumiot ovat nykyisin Grönlannin kansallismuseossa Nuukissa. Ne ovat 1400-luvun lopulta. Ruumiit säilyivät hyvin muun muassa siksi, että ne oli haudattu matalaan luolamaiseen paikkaan, jossa ne olivat suojassa sateilta. Löytäjät luulivat löytämiään muumioita vain vähän aikaisemmin sinne haudatuiksi ruumiiksi ja tekivät ilmoituksen poliisille. Tanskan kansallismuseon tutkimuksissa selvisi, että ne olivat muumioita Thulen kulttuurin ajalta.
Puuntuhoojamaiset

Puuntuhoojamaiset (Cossoidea) on melko pieni, maailmanlaajuisesti noin 700 lajia käsittävä perhosten yläheimo. Vaikka ryhmään kuuluu sekä toukkana että täysikasvuisena perhosena varsin suurikokoisia lajeja, puuntuhoojamaiset perhoset ovat useimmiten hyvin vaikeita löytää.
Yleispiirteitä.
Puuntuhoojamaiset on ryhmä fyysiseltä olemukseltaan vähintään keskikokoisia, mutta yleensä kookkaita, yöaktiivisia perhosia.
Puuntuhoojamaisten perhosten toukat elävät suuren osan elämästään piilossa, erityisesti puuvartisten kasvien rungon ja oksien sisällä. Toukka elää puuainekseen tekemissään käytävissä, minkä vuoksi osaa lajeista pidetään mm. metsätalouden tuhohyönteisinä. Syömänsä puuaineksen kovuuden vuoksi ryhmän perhostoukilla on yleensä varsin järeät leuat.
Aikuiset perhosyksilöt lentävät vain öiseen aikaan. Täysikasvuiset perhoset ovat useimmilla lajeilla väritykseltään harmaita tai ruskeita ja siivissä on usein nähtävissä verkkomaista kuviointia. Aikuisten perhosten suuosat ovat surkastuneet, eivätkä ne enää nauti ravintoa.
Lajit Suomessa.
Suomessa ryhmän lajeja on tavattu neljä
The Face (lehti)

The Face oli vuosina 1980–2004 ilmestynyt brittiläinen muotiin ja populaarikulttuuriin suuntaunut aikakauslehti, jonka suosituin menekki osui 1990-luvun puoliväliin. Lehteä on usein kutsuttu ”1980-luvun muodin Raamatuksi”.
1990-luvun alussa lehti julkaisi artikkelin, jossa vihjattiin australialaisen näyttelijä-laulajan Jason Donovanin mahdollisesta homoseksuaalisuudesta. Donovan haastoi The Facen oikeuteen ja voitti jutun, jolloin lehti joutui maksamaan Donovanille korvauksia yhteensä 300 000 puntaa.
Onnemme kyyneleet

Onnemme kyyneleet on tangokappale, joka julkaistiin vuonna 2009 Tangomarkkinoiden 25-vuotisjuhlavuoden kunniaksi. Sen kirjoittivat Mika Toivanen ja Ilkka Vainio. Kappale julkaistiin singlenä, jonka tuotot lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen. Sen lauloivat aikaisempien vuosien tangokuninkaalliset.
Ensimmäisenä kappaleen lauloi vuoden 2009 Tangomarkkinoilla Kaija Lustila ja sitten Amadeus Lundberg, josta tuli vuoden 2009 tangokuningas.
Balduin Alnalainen

Balduin Alnalainen oli paavin alilegaatti ja myöhemmin legaatti Itämeren alueella vuosina 1230–1234. 
Balduin tuli Riikaan paavi Gregorius IX:n alilegaattina sovittelemaan piispa Albert von Buxhövdenin kuoleman jälkeen syntyneitä erimielisyyksiä piispanistuimen ja Kalparitariston välillä. Hän yritti luoda Baltian ja Preussin alueista paavin alaista kirkkovaltiota. Tämä johti entistä suurempaan eripuraisuuteen ritarien ja piispanistuimen välillä. Lisäksi erimielisyyksiä syntyi myös kuurien ja semgallien kanssa. Balduin teki matkan Roomaan, jossa paavi nimitti hänet Itämeren käännytysalueiden legaatiksi. Hänen palatessa Baltiaan vuonna 1233 Riian saksalainen ylimystö nousi häntä vastaan. Syttyi sisällissota, jonka aikana Kalparitaristo kukisti Balduinin kannattajat ja valtasi heille erityisen tärkeän Tallinnan linnan. Paavi kutsui Balduinin takaisin Roomaan vuonna 1234 ja lähetti hänen seuraajakseen Wilhelm Modenalaisen.
Steidl Verlag

Steidl Verlag on saksalainen kustantamo, jonka painopistealoja ovat kansainvälinen valokuva ja kaunokirjallisuus. Sen merkittäviä kirjailijoita on Günter Grass. Kustantamon johtaja ja omistaja on Gerhard Steidl.
Gerhard Steidl (s. 22. marraskuuta 1950 Göttingen) perusti pian koulun päätyttyä oman kustannusliikkeen työskenneltyään jonkin aikaa kirjanpainajana ja muotoilijana. Hän sai vaikutteita Andy Warholilta ja Joseph Beuysilta ja ryhtyi 1970 yhteistyöhön Klaus Staeckin kanssa, jonka julisteita Steidl julkaisi. Ensimmäinen Steidl-Verlagin julkaisema teos oli 1972 ilmestynyt "Befragung zur documenta". Vuodesta 1974 alkaen mukaan tuli poliittista kirjallisuutta, 1980-luvun alkupuolella kaunokirjallisuutta, 1989 ensimmäinen taskukirja. Kun Nobel-palkinnon 1999 saanut Günter Grass hylkäsi 1993 siihenastisen kustantamonsa vastalauseena, hän löysi uuden kodin Steidl-Verlagista.
Steidlin kirjailijoita ovat esimerkiksi Erich Loest, John McGahern, A. L. Kennedy, Nobel-kirjailija Halldór Laxness ja myös ajankohtaiskeskustelijat Oskar Negt ja Hans Leyendecker. Vuodesta 1996 Steidl on erikoistunut valokuvaukseen. Yritys julkaisee kansainvälisesti tunnettujen valokuvaajien teoksia, joukossa muun muassa Joel Sternfeld, Richard Serra, Bruce Davidson, Arnold Odermatt, Susan Meisalas, Karl Lagerfeld, Saul Leiter.
Steidl on perustanut yhdessä Karl Lagerfeldin kanssa kirjankustantamon LSD, Lagerfeld Steidl Drückerei. Ensimmäiset kirjat ilmestyivät syksyllä 2010. Ohjelmaan kuuluu muun muassa Coco Chanelin elämäkerta.
Steidl ja muotoilulehti Wallpaper ovat tilanneet parfyymisuunnittelija Geza Schöniltä kirjalle tuoksuvan Steidl-hajuveden nimeltään Paper Passion. Hajuvesi tulee markkinoille syksyllä 2011.
Leipzigin elokuvajuhla käynnistyi 20. lokakuuta 2010 intohimoisen kirjantekijän Gerhard Steidlin muotokuvalla. Müncheniläiset dokumentaristit Gereon Wetzel ja Jörg Adolph toivat ensiesitykseen elokuvansa "How to Make a Book With Steidl", 90-minuuttisen tutkielman tästä kustannuskonserneja vierastavasta saksalaisesta kustantajasta. Dokumentaristit olivat vuoden ajan seuranneet Steidlia tämän työssä Göttingenissä, näyttelyissä ja valokuvausstudioilla kautta koko läntisen maailman. 
Göttingeniin on tiettävästi suunnitteilla Günter Grass-Haus. Steidl-Verlagilla on hyvät suhteet museoihin, gallerioihin ja taiteilijoihin, kustannusyhtiön edustaja on sanonut. Siksi Göttingenissä on hyvät mahdollisuudet esittää kansainvälisesti ensiluokkaista taidetta. Gerhard Steidlilla itsellään on laaja kokoelma Joseph Beuysin, Klaus Staeckin ja Marcel Broodthaersin teoksia, ja niitä tulee sinne myös näytteille.
Soila Komi

Soila Aune Helena Komi (28. huhtikuuta 1943 Seinäjoki – 3. heinäkuuta 2022 Punkaharju) oli suomalainen näyttelijä. Komi oli Suomen Kansallisteatterin ensemblen pitkäaikainen jäsen, joka esiintyi myös televisionäytelmissä ja -sarjoissa.
Komi syntyi vuonna 1943 Helsingissä ja kävi koulua Tampereella. Hänen vanhempansa olivat teatterinjohtaja Jussi Komi ja laulaja Aune Kyllikki Hakkarainen. Komi valmistui Teatterikoulusta vuonna 1965 ja aloitti uransa Kansallisteatterissa. Komi nimitettiin vuonna 2011 Suomen Näyttelijäliiton kunniajäseneksi. Eläkkeelle jäätyään Komi sairastui dementiaa aiheuttavaan Lewyn kappale -tautiin.
Komin puoliso oli Jyrki Nousiainen ja he hakivat avioeroa vuonna 2011. Heidän tyttärensä on malli ja entinen matkailuyrittäjä Saimi Hoyer.
Curt Hennig

Curtis Michael "Curt" Hennig (28. maaliskuuta 1958 – 10. helmikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnettiin myös nimillä Curt Hennig ja Mr. Perfect (). Hennig on paininut AWA (American Wrestling Assocation) ja WCW (World Championship Wrestling) -järjestöissä, mutta parhaiten hänet tunnetaan World Wrestling Federation -urastaan. Curt on showpainija Larry "The Axe" Hennigin poika ja Curtin oma lapsi Joe Hennig on myös showpainija. Curt Hennig kuoli kokaiinin yliannostukseen 44-vuotiaana. Hennig valittiin postuumisti WWE Hall of Fameen vuonna 2007.
Paula Ritanen-Närhi

Paula Eeva Katariina Ritanen-Närhi (s. 1. elokuuta 1960 Siilinjärvi) on suomalainen Vantaalla asuva puutarhatoimittaja ja tietokirjailija. Hän on TV1-kanavan Puutarhaunelmia-ohjelman pitkäaikainen päätoimittaja ja juontaja. Muita tv-töitä ovat mm. Piha ja Puutarha kuntoon (YLE1), Eläköön puutarha (MTV3), Kotona ollaan puutarhajutut (TV4) ja Kuningaskuluttajan (YLE1) puutarhajutut. Uusin TV-ohjelma on vuodesta 2020 Paratiisi takapihalla (AlfaTV), joka eteni 4. tuotantokauden kuvaamiseen, mutta työ keskeytyi syksyllä 2022 AlfaTV:n konkurssiin.
Ritanen-Närhi on julkaissut useita puutarhakirjoja, mm. Suomalainen puutarhakirja (Otava 2009), Paulan puutarha - Paratiisi takapihalla (Moreeni 2010), Nykyaikainen kaupunkipuutarha (Minerva) ja Unelmia puutarhasta (Docendo). Lisäksi hän on kirjoittanut yhdessä Sulevi Pellisen kanssa harrastuksestaan uinnista teoksen Ui kunnolla - uintitekniikkaa aikuisille (Edita 2004). Ritanen-Närhi tunnetaan myös tuotteliaana puutarha- ja aikakauslehtien puutarhatoimittajana. 
Ritanen-Närhille puutarhan hoitaminen on elämäntapa, työ ja harrastus. Sekä puutarhatoimittajan työssään että omassa kotipuutarhassaan hänelle tärkeitä teemoja ovat luovuuden toteuttaminen, monenlaisten puutarhakäsitysten arvostaminen ja oman tietotaidon jakaminen. 
Harrastuksenaan Ritanen-Närhi pitää uintivalmennusta (Keravan Uimarit, Simmis Wanda ja Orca H:ki), jota hän on opiskellut ammattivalmentajatutkintoon saakka (Suomen urheiluopisto, Vierumäki). Meneillään on 25. vuosi lasten ja nuorten valmentajana. 
Paula Ritanen-Närhi on valittu vuonna 2004 Vuoden hortonomiksi (Hortonomien yhdistys ry) ja hänet on palkittu Vihreä kaupunki -mitalilla (2000, Asuntosäätiö ja Viherympäristöliitto). Lisäksi hänet on valittu vuoden juniorivalmentajaksi 2011 (Sinettiseurat).
Rock ’n’ roll (tanssi)

Rock ’n’ roll on kilpatanssi, jota harrastetaan aktiivisesti maailmanlaajuisesti. Kansainvälisesti rock 'n' rollissa kilpaillaan lapsi-, juniori-, B-Class- ja Main Class -luokissa. Akrobatiakuviot ovat yleensä voltteja, tuplavoltteja tai jonkinlaisia pyörityksiä. Rock 'n' rollia on kilpailtu jo useamman kerran World Gameseissa.
Historia.
Rock 'n' roll kehittyi 50-luvulla Saksassa, sen äitinä toimii Lindy hop. 80-luvulla, ruvettiin tanssimaan niin sanottua kilparock 'n' rollia ja tanssi sai fyysistä haastetta akrobatiakuvioista.
Maailmanmestaruudet.
Main Class Freestyle.
Rock 'n' Rollin maailmanmestaruus on jaettu vuosittain vuodesta 1979 alkaen. Eniten mestaruuksia on voittanut Venäjä (9 kappaletta) ja toiseksi eniten Saksa ja Italia (7 kappaletta). Eniten mestaruuksia voittanut pari on Venäjän Ivan Youdin ja Olga Sbitneva (5 kappaletta). Myös tšekkiläinen Roman Kolb on voittanut maailmanmestaruuden viisi kertaa, kahden eri parin kanssa.
Main Class Formation.
Aikuisten pariformaatioiden maailmanmestaruus on jaettu vuodesta 1983 muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta. Sarjassa ylivoimaisesti eniten maailmanmestaruuksia on voittanut Saksa, 25 kappaletta.
Quartter Formation.
Quartter Formaatioiksi kutsuttiin kooltaan pienempiä aikuisten pariformaatioita. Quartter formaatiot erkanivat main class -formaatioista vuonna 1994 ja sarjat yhdistettiin taas vuoden 2007 alussa.
Lady Formation.
Naisten formaatiot saivat MM-statuksen vasta vuonna 2007, jonka jälkeen maailmanmestaruus on jaettu vuosittain. Vain kolme matta on tähän mennessä onnistunut voittamaan sarjan maailmanmestaruuden.
Juniorit.
Junioreiden maailmanmestaruudet jaetaan niin ikään vuosittain. Jaetut 27 maailmanmestaruutta jakautuvat peräti 12 eri maalle.
Juniori formaatiot.
Juniori formaatioiden maailmanmestaruus on jaettu vuodesta 1993. Eniten voittoja on Slovakialla (8 kappaletta).
Girl Formation.
Tyttöjen formaatiot saivat MM-statuksen vuonna 2006, jonka jälkeen maailmanmestaruus on jaettu vuosittain. Vain kolme maatta on tähän mennessä onnistunut voittamaan sarjan maailmanmestaruuden.
Luokat.
Rock 'n' rollia kilpaillaan 5 ikäsarjassa ja 9 tilastosarjassa.
Kilpailut Suomessa.
Suomessa virallisia Grand Prix -kilpailuja järjestetään noin 2-7 kertaa vuodessa. Tällä hetkellä Suomessa toimii viisi aktiivista rock'n'roll seuraa, jotka ovat: Tampereen Spiral, Valkeakosken Marimba, Kaarinan Rocking Sneakers, Valkeakosken Rocking Flames ja Helsingin Comets. Vuosittain rock'n'rollissa järjestetään myös Suomen mestaruuskilpailut. Vuonna 2018 Suomen mestareiksi kruunattiin Niklas Hagel ja Laura Hell (Rocking Flames, Valkeakoski).
Kansainvälisiä kilpailuja järjestetään lähinnä Euroopassa. Main Class -luokassa on rahapalkinnot. Rock'n'roll on hyvin suosittu laji Keski-Euroopassa. Suomi ei ole saavuttanut merkittävää kansainvälistä menestystä, lukuun ottamatta muuttamaa poikkeusparia. Suomessa on järjestetty 4 kertaa kansainväliset rock'n'roll kilpailut, Kaarinassa 2002, Valkeakoskella 2008 ja 2012 sekä Helsingissä 2018.
Isopuusirkku

Isopuusirkku ("Camarhynchus psittacula") on Galápagossaarilla elävä darwininsirkkuihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Isopuusirkku on suhteellisen suurikokoinen tangaralaji. Sen paino on noin 18 grammaa. Lajilla on suuri ja voimakas nokka, joka on tyven kohdalta paksu. Ylänokka kaartuu selvästi alaspäin. Molempien sukupuolten höyhenys on pääosin oliivinvihreä. Sukupuolet erottaa kuitenkin helposti, sillä koiraan pää, kaulus ja olkapäät ovat useiden sulkasatojen takia mustat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Isopuusirkku on kolmentoista muun darwininsirkun tavoin endeeminen laji Ecuadorin Galápagossaarilla. Se on kuitenkin levinnyt usealle saarelle. Sitä tavataan nykyään Isabelan, Fernandina, Santa Cruzin, Santiagon, Santa Fén, Floreanan, Marchenan ja Pintan saarilla. Aiemmin se eli myös Pinzónilla ja Rábidalla, mutta on nyt ilmeisesti hävinnyt niiltä. Levinneisyysalue kattaa noin 7 100 neliökilometriä. Se on paikoin harvinainen, mutta ei uhanalainen.
Isopuusirkun pääasiallista elinympäristöä ovat 300–700 metrin korkeudessa kasvavat kosteat, ainavihannat metsät. Sitä tavataan myös alankomailla, joilla valtakasveja ovat ajoittain lehtensä varistavat lehtipuut, pensaikot ja kaktukset.
Elintavat.
Isopuusirkun pääravintoa ovat selkärangattomat, kuten hyönteiset ja niiden toukat. Isopuusirkku etsii niitä lehtien alta ja kuolleista oksista. Se murskaa saaliinsa vahvalla ja käyrällä nokallaan. Sille kelpaavat etenkin kuivalla kaudella myös hedelmät. Pesintäkausi on yleensä kuumana ja kosteana kautena, jolloin ravintoa on runsaiten. Isopuusirkut voivat muodostaa kumppaninsa kanssa elinikäisen parisiteen, mutta voivat myös vaihtaa puolisoaan tai lisääntyä useamman kumppanin kanssa samanaikaisesti. Pesivät pariskunnat pitävät hallussaan pientä reviiriä. Reviirilleen ne rakentavat pienen, kupolinmuotoisen pesän, jonka sivulla on sisäänpääsyreikä. Yhdessä poikueessa on tavallisesti noin kolme munaa, joita naaras hautoo noin 12 vuorokautta. Poikaset jättävät pesän noin kahden viikon kuluttua kuoriutumisesta. Pesässä olevat poikaset ja nuoret linnut voivat joutua niitä usein saalistavan suopöllön saaliiksi. Aikuisia yksilöitä saalistavat silloin tällöin myös galapagosinhiirihaukka ja galapagosinkyyryhaikara.
Reijo Laksola

Reijo Lasse Laksola (10. elokuuta 1952 Seinäjoki – 7. joulukuuta 2007) oli suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän edusti SM-sarjassa ja SM-liigassa KOO-VEEta, Jokereita, HIFK:ta ja Ilvestä vuosina 1971–1984. Lisäksi hän pelasi kauden 1979–1980 saksalaisessa Iserlohn Roostersissa. Laksola voitti urallaan yhden SM-pronssin Ilveksessä vuonna 1983. 
Laksola kuoli joulukuussa 2007 vain 55-vuotiaana.
Maajoukkue.
Laksola edusti Suomea Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 sekä MM-kilpailuissa vuonna 1975.
Perhe.
Laksolan pikkuveli Pekka Laksola on MM-tasolla pelannut jääkiekkopuolustaja. Reijo Laksola oli naimisissa alppihiihtäjä Riitta Ollikan kanssa ja heillä on kaksi aikuista lasta Lasse ja Niina, joista jälkimmäisenä mainittu on taitoluistelija.
Suotorpan tyttö (vuoden 1940 elokuva)

Suotorpan tyttö on Toivo Särkän ohjaama suomalainen romanttinen elokuva vuodelta 1940. Se perustuu Selma Lagerlöfin pienoisromaaniin "Suotorpan tyttö" (1908).
Elokuva kertoo aviottoman lapsen synnyttäneen piian (Regina Linnanheimo) ja häntä ymmärtävän talollisen pojan (Tauno Palo) rakkaudesta.
Victor Sjöström ohjasi samasta tarinasta jo vuonna 1917 elokuvan "Suotorpan tyttö" ("Tösen från Stormyrtorpet"). Se oli ensimmäinen Lagerlöfin teksteihin perustuva elokuva.
Arviot.
Jo vuoden 1940 aikalaisarvioissa todettiin aiheen vanhanaikaisuus. "Uudessa Suomessa" elokuvan arvioinut Salama Simonen kirjoitti: ”– – siihen liittyy aimo annos isoäidin ajan naivia romantiikkaa – jotakin jolle me nykyajan ihmiset helposti hymähdämme”. Simosen mielipiteeseen yhtyi Paula Talaskivi "Helsingin Sanomissa", mutta samalla hän kiitti näyttelijöitä, Martti Similän musiikkia ja Marius Raichin kuvausta.
Paul (mustekala)

Paul oli Saksan Oberhausenissa Sea Life -akvaariossa elänyt meritursas, joka tuli tunnetuksi sen ”ennustettua” jalkapallon arvokisaottelujen voittajajoukkueita. Ennustaminen tapahtui siten, että akvaarioon asetettiin kaksi ruokalaatikkoa, joissa oli ottelussa pelaavien maiden liput, ja Paulin katsottiin ennustaneen voittajaksi sitä joukkuetta, jonka lipulla varustetun laatikon se avasi ensin. Se kuoriutui tammikuussa 2008 Weymouthissa, Englannissa, ja kuoli 26. lokakuuta 2010.
Ensimmäisen kerran Paulia käytettiin vuoden 2008 EM-kisoissa, joissa se ennusti oikein viisi seitsemästä Saksan ottelusta. Vuoden 2010 MM-kisoissa sen kaikki kahdeksan ennustusta, jotka koostuivat Saksan otteluista sekä loppuottelusta, menivät oikein, jopa Saksan ainoa alkulohkotappio Serbiaa vastaan.
Teorian Paulin uskomattomalle ”kyvylle” ennustaa oikein on esittänyt muun muassa perulainen biologi Alfredo Salazar, joka on arvellut Paulin valinneen laatikon sen perusteella, kummassa lipussa oli kirkkaammat värit.
Paul jäi eläkkeelle ennustamisestaan kisojen jälkeen ja vuoden 2010 jalkapallon MM-kisojen jälkeen se valittiin tiimiin, joka markkinoi Englannin hakemusta vuoden 2018 jalkapallon MM-kisojen järjestämiseksi. Tiimin muita jäseniä ovat Lewis Hamilton, Sting ja David Beckham.
Paul sai myös lukuisia seuraajia. Virossa jalkapalloennustuksia teki MM-kisojen aikana simpanssi Pino ja Singaporessa ennustuksia laati papukaija Mani.
La Bella Principessa

La Bella Principessa on nuorta naista esittävä maalaus, joka on todettu sormenjälkien perusteella renessanssiajan italialaisen taidemaalarin Leonardo da Vincin teokseksi. Teos oli ensi kertaa yleisön nähtävillä Göteborgissa kesällä 2010. Teos oli suojattu panssarilasin taakse.
Maalauksen omistaa kanadalainen taidekeräilijä Peter Silverman, joka osti sen 14 000 eurolla vuonna 2007. Hinta perustui siihen, että maalausta pidettiin 1800-luvun tuntemattoman saksalaisen taiteilijan maalauksena. Teos on sataan vuoteen ensimmäinen todennäköisesti löydetty Leonardon teos. Näyttelyssä esiteltiin, miten Leonardon sormenjälki löytyi. Taidemaailmassa ei kuitenkaan ole yksimielisyyttä maalauksen aitoudesta. Näin on todennut muun muassa taidelehti Artnews.
Teoksen koko on 33 × 22 cm.
Luiz Razia

Luiz Tadeu Razia Filho (s. 4. huhtikuuta 1989 Barreiras, Bahia, Brasilia) on brasilialainen moottoriurheilija. Hän kilpailee nykyään Stock Car Brasil -sarjassa. Razia on kilpaillut aikaisemmin Formula Renault- ja Formula 3 -sarjoissa vuosina 2005–2006 ja 2007. Vuonna 2006 Razia voitti Etelä-Amerikan Formula 3 Sudamericana -sarjan mestaruuden. Vuonna 2007 Razia sijoittui Euroseries 3000 -sarjan loppupisteissä kolmanneksi. Vuosina 2009–2012 Razia kilpaili GP2-sarjassa sijoittuen viimeisellä kaudellaan sarjan toiseksi.
Ura.
GP2.
Razia testasi GP2-autoa Jerezissä vuonna 2006 ja uudestaan Paul Ricardin radalla 2008. Samana vuonna hän ajoi Aasian GP2-sarjassa Ardenilla ja voitti sarjan päätöskilpailun. Kaudella 2009 Razia kilpaili Fisichella Motor Sportin tiimissä ja hän voitti Italian sprinttikilpailussa. Kaudella 2010 Razia kilpaili Rapax-tallissa ja oli samalla Virgin-tallin testikuljettajana. Kausi lähti hyvin liikkeelle Razian ajettua kuudessa peräkkäisessä kilpailussa pisteille. Putki katkesi hänen keskeytettyä molemmissa Valencian kilpailuissa. Kauden päättävässä Abu Dhabin kilpailussa Razia ajoi toiseksi varmistaen tallimestaruuden Rapaxille. Kaudella 2011 Razia kilpaili uudessa Team Air Asia -tiimissä, jossa hän saavutti yhden paalupaikan, yhden palkintokorokesijan ja keräsi 19 pistettä. Hän sijoittui kokonaispisteissä sarjan 12:nneksi. 
Razia jatkoi vuonna 2012 GP2-sarjassa Arden-tallissa. Hän ajoi uransa toiseen GP2-voittoon avausviikonlopun ensimmäisessä kilpailussa. Razia otti kauden kolmannen voittonsa Valencian sprinttikisassa ohittamalla viimeisellä kierroksella kaksi kuljettajaa. Hän voitti tämän lisäksi vielä Barcelonan ja Silverstonen sprinttikilpailut. Razia sijoittui lopulta loppupisteissä toiseksi.
Formula 1.
Vuonna 2011 Razia toimi Formula 1:ssä Team Lotuksen testi- ja varakuljettajana. Hän pääsi ajamaan Kiinan ja Brasilian perjantain vapaissa harjoituksissa toista Team Lotuksen autoa. Vuonna 2012 Razia testasi Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä Toro Rosson F1-autoa.
Razia sai tallipaikan Marussian F1-tallista kaudeksi 2013. Hän korvasi Timo Glockin ennen kauden alkua, joka ei pystynyt tuomaan tallille riittävää rahoitusta. Lopulta myös Razia ajautui maksuvaikeuksiin, kun hän ei maksanut tallille lupaamiaan sponsorirahoja, ja menetti paikkansa Jules Bianchille.
Jäätyään ilman F1-paikkaa Razia kilpaili International GT Open -sarjassa.
Indy Lights.
Vuonna 2014 Razia kilpaili Indy Lights -sarjassa Amerikassa.
Jorma Rikala

Matti Jorma Johannes Rikala (24. elokuuta 1937 Hämeenlinna – 17. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen jääkiekkoilija ja valmentaja.
Pelaajaura.
Rikala edusti SM-sarjassa Tarmoa (1956–1959), HJK:ta (1959–1966) ja HIFK:ta (1966–1974). Hän voitti HIFK:ssa Suomen mestaruuden vuosina 1969, 1970 ja 1974, SM-hopeaa 1973 sekä SM-pronssia vuosina 1958, 1971 ja 1972. Rikalan pelaajaura päättyi kevään 1974 SM-kultaan.
Maajoukkue.
Vuonna 1961 Rikala edusti Suomea MM-kilpailuissa.
Valmentajaura.
Rikalasta tuli HIFK:n päävalmentaja kaudella 1979–1980. Hän johdatti joukkueen Suomen mestariksi keväällä 1980 ja hänet palkittiin kauden parhaalle valmentajalle annettavalla Kalevi Numminen -palkinnolla. Rikala valmensi HIFK:ta seuraavankin kauden. Vuonna 1982 hän palasi joukkueen peräsimeen vuoden tauon jälkeen ja valmensi HIFK:n Suomen mestariksi myös keväällä 1983.
Muuta.
Rikala toimi Helsingin yhtenäiskoulun liikunnanopettajana.
Overlord (vuoden 2007 videopeli)

Overlord on Triumph Studiosin kehittämä ja Codemastersin julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin kesäkuussa Microsoft Windowsille ja Xbox 360:lle sekä seuraavana vuonna PlayStation 3:lle. PlayStation 3 -versio sisältää alkuperäisen pelin, ladattavan sisällön ja "" -lisäosan. "Raising Hell" sisältää uusia moninpelikarttoja ja mahdollistaa jaetun kuvaruudun yhteistyötilassa. 
Pelin jatko-osa "Overlord II" julkaistiin vuonna 2009. "Overlordille" julkaistiin myös Wiille spin-off-versio ' ja Nintendo DS -peli '.
Pelaaminen.
"Overlord" on sijoitettu nimettömään fantasiamaailmaan, jossa pelaaja ottaa ylösnoussen soturin, Overlordin, rooliin. Overlord johtaa pikkupaholaisten kaltaisten minion-olentojen laumoja. Pelaajan täytyy voittaa seitsemän korruptoitunutta valassa olevaa sankaria, jotta hän saisi takaisin entisen overlordin hallissa olleet maat ja vahvistaisi näin hänen herruuttaan asukkaille. Peli sisältää asukkaiden korruptio-ominaisuuden, muistuttaen "Fable"-pelejä. Tietyt toimet ja valinnat vaikuttavat eri näkökohtiin tarinassa ja pelaamisessa. Vaikka Overlordia kontrolloidaan kolmannen persoonan näkökulmasta, niin minionien ohjaus on kuin reaaliaikaisesta strategiapelistä ja päivitykset kuin roolipeleistä. Peli käyttää myös paljon mustaa huumoria ja on useissa tilanteissa satiirinen sekä parodioi perinteisen fantasian ympäristöä ja juonta.
Vastaanotto.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7.5/10.
Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10. Kiitosta sai muun muassa ilkeä, mutta kepeä maailma.
Badwater

Badwater on Kuolemanlaaksossa Death Valleyn kansallispuistossa Inyon piirikunnassa Kaliforniassa sijaitseva sisäinen valuma-alue. Alue sijaitsee 86 metriä merenpinnan alapuolella ja se on Pohjois-Amerikan matalin kohta. Yhdysvaltain korkein vuori Alaskan ulkopuolella, 4 421 metriä korkea Mount Whitney sijaitsee 122 kilometriä Badwaterista länteen.
Alue koostuu pienestä aavikkojärvestä, johon vesi virtaa alueella sijaitsevista lähteistä. Järven vesi on hyvin suolapitoista mikä tekee siitä juomakelvottoman. Alueen nimi "Badwater" tulee järven "huonosta vedestä". Järvessä elää vesihyönteisiä.
Järven vieressä vuoroittain tapahtuva jäätyminen ja sulaminen sekä haihtuminen aiheuttavat suolan kiteytymisen kuusikulmaisiin hunajakennoa muistuttaviin muotoihin.
Suolatasangot ovat vaarallisia, sillä niiden alapuolella sijaitsee upottava mutakerros. Tämän takia alueen matalinta paikkaa ei ole merkitty kyltillä vaan merkki sijaitsee järven luona.
Diamond Dallas Page

Dallas Page, syntymänimeltään Page Joseph Falkinburg, Jr. (s. 5. huhtikuuta 1956) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja uransa lopettanut showpainija, joka tunnetaan paremmin nimellä Diamond Dallas Page (DDP). Page paini uransa aikana World Championship Wrestlingissä, World Wrestling Entertainmentissa, Total Nonstop Action Wrestlingissa ja Juggalo Championship Wrestlingissa.
Page aloitti 1988 managerina American Wrestling Associationissa. WCW:lle hän siirtyi 1991 ja aloitti itsekin painimaan saman vuoden lopulla. Page otti kutsumanimekseen "The People's Champion". Hän saavutti uransa suurimman suosion WCW:ssä voittaen kolme kertaa World Heavyweight Championshipin, kaksi kertaa United States Heavyweight Championshipin, neljä kertaa World Tag Team Championshipin ja kerran Television Championshipin.
Kun WWE osti WCW:n vuonna 2001, Dallas Page solmi sopimuksen WWE:n kanssa ja voitti siellä European Championshipin ja World Tag Team Championshipin. Hänen sopimuksensa yhtiön kanssa loppui vuonna 2002. Dallas Page paini sittemmin pienemmissä piireissä, kunnes solmi sopimuksen TNA:n kanssa, missä hän työskenteli vuodesta 2004 vuoteen 2005. Tämän jälkeen Page on näytellyt pienen budjetin elokuvissa ja on toiminut fitness-guruna. Hän on kuuluisa kehittämästään DDP Yoga -joogasta.
Paini.
Sisääntulomusiikit:
Cia-cia

Cia-cia (hanguliksi: 바하사 찌아찌아, romanisaatio Bahasa Ciacia) on austronesialainen kieli, jota puhutaan pääasiassa Baubaun kaupungissa eteläisessä Butonissa, Indonesiassa. Sen lähimpiä sukulaiskieliä ovat lasalimu ja kumbewaha. Kielen katsotaan olevan uhanalainen.
Vuonna 2005 cia-ciata puhui noin 80 000 henkilöä.
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Kirjakieli.
Vuonna 2009 kieli saavutti kansainvälistä huomiota, kun Baubaun kaupunki otti virallisesti käyttöön korealaisen hangul-aakkoston cia-cian kirjoittamiseen.
Indonesian Korean suurlähettiläs Nicholas T. Dammen ja professori Chun Tai-hyun ehdottivat korealaisten aakkosten käyttöön ottamista vuonna 2007. Tammikuussa 2010 he kertoivat "The Korea Times" -sanomalehdelle, että hangulia ei vielä ole virallisesti otettu käyttöön, koska Baubaun pormestari Amirul Tamim ei ollut tehnyt tarvittavia toimenpiteitä.
Nykyään kieltä voidaan kirjoittaa sekä korealaisilla että latinalaisilla aakkosilla. Myös arabialaisia aakkosia on yritetty käyttää, mutta niiden käyttö on jäänyt lähes kokonaan pois.
Sanastoa.
Numerot yhdestä kymmeneen:
Dimităr Blagoev

Dimităr Blagoev (, 14. kesäkuuta 1856 Zagoritšanin kylä nykyisessä Kreikassa – 7. toukokuuta 1924 Sofia) oli bulgarialainen kommunistipoliitikko.
Blagoev syntyi köyhän talonpojan perheeseen. Hän kävi Odessan reaalikoulua vuosina 1878–1880. Vuodesta 1881 lähtien hän opiskeli Pietarin yliopistossa. Vuonna 1883 hän perusti yhden Venäjän ensimmäisistä marxilaisista ryhmistä (ns. Blagojevin ryhmä). Vuonna 1885 Blagoev pidätettiin ja karkotettiin Bulgariaan.
Vuonna 1891 Blagoev perusti Bulgarian sosiaalidemokraattisen puolueen. Hän johti sen marxilaista ryhmää, josta vuonna 1903 tuli Bulgarian sosiaalidemokraattinen työväenpuolue (vuodesta 1919 Bulgarian kommunistinen puolue). Blagoev toimi puolueen pääideologina ja toimitti sen teoreettista aikakauslehteä "Novo vreme". Hän kirjoitti myös sosialismin historiaa Bulgariassa käsittelevän kirjan, joka julkaistiin vuonna 1906. Blagoev oli Bulgarian kansalliskokouksen edustaja.
Bulgarialainen Gorna-Džumajan kaupunki nimettiin Blagoevgradiksi vuonna 1950. Venäjällä Komin tasavallassa on Blagoevin mukaan nimetty taajama.
Tšornyi peredel

Tšornyi peredel ("Musta jako", "Musta uusjako" tai "Maan uusjako", ) oli Zemlja i voljan toimintaa 1870–1880-lukujen vaihteessa jatkanut venäläinen vallankumouksellinen narodnikkijärjestö.
Järjestö syntyi vuonna 1879 Zemlja i voljan hajottua. Sen nimitys perustuu ajatukseen viljelysmaan yleisestä (”mustasta”) uusjaosta. Aluksi järjestön jäsenet jatkoivat Zemlja i voljan linjoilla tuomiten Narodnaja voljan terroritoiminnan. Heidän mukaansa vallankumous saattoi tapahtua ainoastaan kansan parissa tehtävän propagandatyön avulla.
Pietarissa toimineen keskuskerhon perustivat syyskuussa 1879 Georgi Plehanov, Vera Zasulitš, Lev Deitš, Pavel Akselrod, Vasili Ignatov, Osip Aptekman, Jakov Stefanovitš ja Mihail Popov. Kerho julkaisi "Tšornyi peredel" ja "Zerno" -lehtiä sekä levitti propagandaa opiskelijoiden ja työläisten keskuuteen. Järjestöön kuuluvia kerhoja toimi myös Moskovassa, Harkovassa, Kazanissa, Permissä, Saratovissa, Samarassa ja muissa kaupungeissa. Vuoden 1880 alussa poliisin pidätyksen uhkaamat Plehanov, Deitš, Zasulitš ja Stefanovitš muuttivat ulkomaille. Tšornyi peredelin uusi johto, johon kuuluivat muun muassa Anatoli Bulanov ja Konstantin Zagorski, laajensi toimintaa työläisten parissa. Järjestön keskuspaikaksi muodostui Moskova. Keväällä 1880 Jelizaveta Kovalskaja ja Nikolai Štšedrin perustivat Kiovassa Etelä-Venäjän työväenliiton.
Vuosien 1880–81 pidätykset heikensivät Tšornyi peredeliä ja osa sen jäsenistä siirtyi Narodnaja voljan kannattajiksi. Järjestö hajosi vuoden 1881 loppuun mennessä, vaikka yksittäisiä kerhoja toimi vielä 1880-luvun loppupuolella. Ulkomailla asuneet Plehanov, Deitš, Zasulitš ynnä muut luopuivat narodnikkilaisuudesta ja perustivat vuonna 1883 Venäjän ensimmäisen marksilaisen järjestön, Työn vapautus -ryhmän.
Piquet Sports

Piquet Sports (tunnettu myös nimillä Hitech Piquet Sports, Minardi Piquet Sports ja Piquet GP) oli Nelson Piquetin omistama brasilialainen pikkuformulatalli, joka kilpaili GP2-sarjassa kausina 2005–2009. Vuosina 1999–2008 talli kilpaili Euroseries 3000 -luokassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2007. Talli on kilpaillut myös Aasian GP2-sarjassa saavuttaen neljä voittoa. 
Talli osallistui GP2-sarjaan kaudella 2005. Nelson Piquet Jr saavutti tallin avausvoiton Belgian kilpailussa. Seuraavana vuonna Piquet voitti neljä kilpailua taistellen mestaruudesta Lewis Hamiltonin kanssa. Talli oli lopulta sarjan toinen. Seuraavalla kaudella talli ei saavuttanut voittoja. Kausina 2008–2009 talli saavutti kaksi voittoa. Vuonna 2010 tallin nimi vaihtui Rapax Teamiksi.
Matkijanärhi

Matkijanärhi () on yhdysvaltalaisen Suzanne Collinsin kirjoittaman "Nälkäpeli"-trilogian kolmas osa. Se julkaistiin englanniksi 24. elokuuta 2010 ja suomeksi marraskuussa 2010. Trilogian muut osat ovat "Nälkäpeli" ja "Vihan liekit".
Kirjan pohjalta julkaistaan kaksi elokuvaa. Ensimmäinen osa "Matkijanärhi, osa 1" sai ensi-iltansa marraskuussa 2014 ja toinen osa "Matkijanärhi, osa 2" marraskuussa 2015. Elokuvat ohjaa Francis Lawrence ja pääosissa ovat Jennifer Lawrence, Josh Hutcherson ja Liam Hemsworth.
The Sky at Night

The Sky at Night ("yötaivas") on kerran kuussa lähetettävä brittiläinen BBC Bristolin tuottama tähtitiedettä käsittelevä televisio-ohjelma. Ohjelman juontajana on toiminut sen 24. huhtikuuta 1957 tapahtuneesta ensilähetyksestä lähtien Sir Patrick Moore, mikä tekee siitä televisiohistorian pitkäikäisimmän saman juontajan juontaman televisio-ohjelman.
Ohjelman alun ja lopun tunnusmusiikki on Jean Sibeliuksen näytelmämusiikkia "Pelléas et Mélisandeen" (op. 46), sen alkuosa "At the Castle Gate". Esitysjakson kesto on 30 minuuttia.
Ohjelma käsittelee laaja-alaisesti tähtitieteen ja avaruuden ilmiöitä. Ohjelmassa käsitellään myös esitysajankohdan ajankohtaisia tähtitaivaan ilmiöitä, kuten esim. kulloinkin näkyvissä olevia komeettoja ja meteoriparvia. Useat johtavat tähtitieteilijät ovat vierailleet ohjelmassa. 
Moore on luonnehtinut ohjelman jatkuvaa suosiota seuraavasti: "Tähtitiede on kiehtova aihe. Kun katsot taivaalle... et voi olla kiinnostumatta ja se on konkreettista. Yritämme esitellä sen katsojille.. Kyse ei ole minusta juontajana vaan aiheen kiinnostavuudesta." 
Heinäkuussa 2004 Moore ei voinut juontaa lähetystä saatuaan vakavan ruokamyrkytyksen salmonellasta. Hänen tilallaan juonsi tämän ainoan kerran kosmologi Chris Lintott Oxford Universitystä, mutta Moore palasi juontamaan elokuun lähetyksen. Kyseessä oli ainoa kerta 50:een vuoteen jolloin Moore ei juontanut lähetystä.
1. huhtikuuta 2007 Sir Patrick juonsi ohjelman 50-vuotisjuhlalähetyksen, erityisen "aikamatkustusjakson", missä Jon Culshaw esitti Moorea nuorempana.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni kunnioitti televisio-ohjelman 50-vuotisjuhlaa nimeämällä asteroidi 57424 Caelumnoctun (numerosarja viittaa ohjelman ensimmäiseen lähetyspäivään ja nimi tarkoittaa "yötaivasta" latinaksi) ohjelman kunniaksi.
Royal Mail julkaisi helmikuussa 2007 postimerkkisarjan ohjelman 50-vuotisjuhlan kunniaksi.
Guinnessin ennätysten kirjassa Patrick Moore mainitaan maailman tuotteliaimpana juontajana juontaessaan kaikki muut paitsi yhden lähetyksen vuodesta 1957 lähtien.
Lehti.
"BBC Sky at Night" on kesäkuusta 2005 lähtien ilmestynyt brittiläinen tähtitieteen kuukausijulkaisu. Aikakauslehden kustantajana toimii BBC Magazines Bristol ja se on suunnattu harrastajatähtitieteilijöille. Nimi viittaa televisio-ohjelmaan ja toisinaan lehden mukana toimitettavalla CD-ROMilla on televisio-ohjelman vanha jakso mukana. Televisio-ohjelmasta poiketen lehti keskittyy teknisemmän ja tieteellisemmän materiaalin esittelyyn.