tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
UkEt

UkEt on Helsingissä vuonna 2012 perustettu eri musiikkisuuntauksien rajoja rikkova trio. Yhtyeen voimakkaasti blues- ja folk-painotteinen musiikillinen tyyli venyy vanhasta keskiaikaisesta luuttumusiikista moderniin jazziin. UkEt käyttävät pääinstrumenttinaan ukulelea sen eri variaatioissa. Esityksissä kuullaan myös lukuisia muita soittimia, esim. rytmisoittimia, huuliharppu, kazoo, munniharppu, lapsteel ja dobro. UkEt ovat tunnettuja ukulelen edistämisessä koulusoittimena ja pitävät säännöllisesti ukuleletyöpajoja muun muassa musiikinopettajille, koululaisille, harrastajille ja musiikin ammattilaisille.
UkEt julkaisi ensimmäisen omakustanteisen pitkäsoittonsa "UkEt:it" elokuussa 2015.
Edessä lupaava tulevaisuus

Edessä lupaava tulevaisuus on suomalainen, MTV:n tuottama nuorten televisiosarja vuodelta 1992. Realistisen, itsemurhaa käsittelevän draamasarjan on käsikirjoittanut Juha Vakkuri ja ohjannut Tapio Suominen. 
Juoni.
Sarja kertoo abiturienttivuottaan viettävistä kaveruksista Tomista ja Erikistä (Ismo Apell ja Jukka-Pekka Mikkonen) ylioppilaskirjoitusten ja vanhempien vaatimusten paineissa. Taustateemoina ovat vanhempien aviokriisi ja maailmanrauhaa uhkaava Persianlahden sota.
Apellin ja Mikkosen pääroolien ohella muita osia sarjassa esittävät muun muassa Jyrki Kovaleff, Susanna Mikkonen, Tapani Perttu, Eija Nousiainen ja Svante Martin.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomissa" Jukka Kajava kirjoitti loppujakson ensiesityksen jälkeen sarjan olevan ”ajankohtainen, koskettava, tunnistettava ja tosi”. Hänestä se on dramaturgialtaan tyypillinen tv-sarja: ”alku vetoaa, jatko jauhaa ja loppu nousee”. Tämän sarjan loppunousu oli hänestä erityisen vaikuttava, ja hän kehui etenkin Ismo Apellin, Tapani Pertun ja Eija Nousiaisen koskettavia roolitöitä.
"Edessä lupaava tulevaisuus" sai ensimmäisellä esityskierroksellaan noin 900 000 katsojaa. Sarja esitettiin uusintana alkusyksystä 1995, ja vuonna 2004 Yleisradio julkaisi sen videolla.
Pielaveden kirkko

Pielaveden kirkko on Pielavedellä sijaitseva vuonna 1878 rakennettu kookas uusgotiikkaa edustava puinen päätytornillinen pitkäkirkko, jonka suunnitteli lääninarkkitehti Ferdinand Öhman. Se kuuluu nykyään Nilakan seurakunnalle, joka on osa Ylä-Savon seurakuntayhtymää.
Kirkon runkohuoneen sivuilta erkanevat keskikohdassa matalammat ja kapeammat poikkilaivat, alttaripäädystä taas monisärmäinen kuori. Puupylväät jakavat kirkkosalin kolmeen laivaan, sisäkatto on keskilaivassa laakeasärmäinen ja sivulaivoissa tasainen. Erillinen puinen kellotapuli on rakennettu 1777, sen kellot ovat vuosilta 1738 ja 1784. Kirkkoa on korjattu 1881, 1902, 1911 ja Veikko Larkaksen johdolla 1955. Kirkon pinta-ala on 1267 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 1500 hengelle. Kirkon 47 + 2 -äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1955. Alttaritauluna on Urpo Wainion lasimaalaus "Kristus on ylösnoussut" vuodelta 1956. Kirkon kuorissa on vanhan kirkon alttaritaulu "Pyhä ehtoollinen", jonka on maalannut Mikael Toppelius.
Kirkon peruskorjaus tehtiin 1990 Aulis Jääskeläisen suunnitelmien mukaan, jolloin muun muassa kirkon sähkölämmitys ja sisätiloja uusittiin ja kirkko maalattiin.
Kirkon yhteydessä olevan hautausmaan sankaripatsaan "Vartiomies" on veistänyt Heikki Konttinen 1958.
Laukkalan kirkko

Laukkalan kirkko on Pielavedellä sijaitseva 1939-1940 rakennettu uusklassismia edustava tiilinen päätytornillinen pitkäkirkko. Basilikamainen runkohuone on satulakattoinen ja sen päädystä kohoaa portaittain kapea torni, sivulaivat ovat tavallista kapeammat. Runkohuone on rapattu sileäksi ja siinä on viistokatto. Sen suunnitteli rakennusmestari Emil Ikäheimo. Kirkkoa korjattiin vuonna 1957, sen pinta-ala on 225 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 200 hengelle. Kirkon 12 + 1 -äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1957. Alttaritaulu "Jeesus Getsemanessa" on Hilja Karolan vuonna 1945 maalaama. 
Vuonna 1973 kirkon yhteyteen rakennettiin seurakuntasalina toimiva siipirakennus, jossa on tilaa 70 hengelle. Kirkon läheisyydessä olevan hautausmaan sankaripatsaan "Hyvästijättö" on suunnitellut Armas Tirronen.
Italian ympäriajo 2015

Italian ympäriajo 2015 oli järjestyksessään 98. maantiepyöräilyn Italian ympäriajo. Se alkoi San Lorenzo al Maresta 9. toukokuuta ja päättyi Milanoon 1. kesäkuuta 2015.
Alberto Contador voitti kilpailun minuutin ja 53 sekunnin erolla Fabio Aruun, Mikel Landa sijoittui kolmanneksi. Giacomo Nizzolo voitti pistekilpailun, Giovanni Visconti mäkikirikilpailun, Fabio Aru nuorten kilpailun ja Astana Team molemmat joukkuekilpailut.
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan 22 joukkuetta.
Etapit.
Etapit 1–11 Italian ympäriajossa 2015 Etapit 12–21 Italian ympäriajossa 2015 
Lähde:Cyclingstage.com
Kilpailujen kehittyminen.
Lähde: Gazzetta.it
Bävern-luokka

Bävern-luokka oli Ruotsin merivoimien kolmen 1921 valmistuneen sukellusveneen muodostama alusluokka.
Alukset.
Kaksirunkoiset alukset valmistettiin bremeniläiseltä AG Weseriltä hankitun lisenssin mukaan. Näin saatiin siirrettyä Ruotsiin saksalaista sukellusveneosaamista. Luokka sai kuitenkin vaikutteita ranskalaisesta Labeuf-tyypistä ja siinä oli sylinterimäinen ruuvipotkuri. Aluksella oli kahdeksan torpedoa ja sen toimintasäde oli noin 580 merimailia.
HMS Bävern (1921)

HMS Bävern (runkonumerot B ja Bv) oli Ruotsin laivaston Bävern-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta, missä köli laskettiin 1916. Se laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1921 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 28. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 6. lokakuuta 1944. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
HMS Illern (1921)

HMS Illern (runkonumerot I ja Iv) oli Ruotsin laivaston Bävern-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1916. Se laskettiin vesille 30. kesäkuuta 1921 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 28. marraskuuta.
Palvelus.
Alus upposi 12. elokuuta 1943 kolaroituaan Kalmarsundissa, jolloin yksi miehistönjäsen sai surmansa. Hylky nostettiin muutamaa viikkoa myöhemmin ja poistettiin 8. lokakuuta korjauskelvottomana palveluksesta. Se romutettiin 1944.
HMS Uttern (1921)

HMS Uttern (runkonumerot U ja Ut) oli Ruotsin laivaston Bävern-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Karlskronan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1916. Se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1921 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 11. joulukuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 6. lokakuuta 1944. Sen myöhempi kohtalo on tuntematon.
George Gentlyn tutkimukset

George Gentlyn tutkimukset ("Inspector George Gently") on brittiläinen poliisisarja, jota BBC on tuottanut vuodesta 2007 alkaen. Sarja perustuu Alan Hunterin rikosromaaneihin. Sarjan päähenkilöt ovat ylikomisario George Gently (Martin Shaw) ja hänen työparinsa John Bacchus (Lee Ingleby). Tapahtumien aikakausi on 1960-luku.
Suomessa AVA-kanava esitti sarjan pilottijakson 10. kesäkuuta 2012, mutta kanava ei sen jälkeen esittänyt itse sarjaa. Yle TV1 puolestaan aloitti 10. tammikuuta 2015 sarjan esittämisen Suomessa pilottijaksosta lähtien. Yle TV1 esitti kaikki sarjasta tehdyt kahdeksan tuotantokautta, ja sarjasta tuli suosittu Suomessa. Joka jaksoa katsoi Suomessa noin puoli miljoonaa katsojaa. Sarjan viimeiseksi jäävän, 8. tuotantokauden kaksi jaksoa esitetään TV 1:ssä 16. syyskuuta 2017 ja 2. joulukuuta 2017. Päätösjakson viivästyminen johtui siitä, ettei sitä ollut vielä esitetty Britanniassa..
Syyt viimeisen jakson esityksen lykkäämiseen niin Britanniassa kuin sen vuoksi myös Suomessa olivat ilmeisesti poliittisia, sillä brittimedian mukaan viimeisessä tarinassa on monenlaista poliittista suhmurointia ja salaliittoja, ja Britannian vaalit tai brexitin jälkimainingit, kertojasta riippuen, aiheuttivat sitten sen, ettei jaksoa voitu esittää alun perin ilmoitettuna aikana. Suomessa jaksoa ei voitu sopimussyistä esittää ennen kuin se oli esitetty Britanniassa, vaikka Ylessä toisin luultiin.
Juoni.
1960-luvulle sijoittuvassa sarjassa rikollisten ja poliisin välinen raja on hämärtynyt, ja korruptio rehottaa. Moni poliisi on siirtynyt salaa lavealle tielle. Yksi harvoista lahjomattomista on entinen Scotland Yardin rikostutkija, nykyään Koillis-Englannin syrjäkylillä rikoksia ratkova rikosylikomisario George Gently, vanhan ajan tutkija, joka tietää tarkkaan kenet kollegoista on ostettu rikollisten leipiin, ja hekin tietävät, että hän tietää. George Gentlyn kanssa murhia tutkii nuori, yli-innokas, röyhkeä ja ennakkoluuloinen ylikonstaapeli John Bacchus.
Mohamad Kdouh

Mohamad Kdouh (s. 4. toukokuuta 1993 Beirut, Libanon) on libanonilainen jalkapalloilija, joka edusti kaudella 2015 Suomen Veikkausliigassa Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Kdouh aloitti uransa kotimaansa pääsarjan Nejmeh SC:ssä, jossa hän pelasi vuodet 2010-2013. Maaliskuussa 2013 hän siirtyi Liettuan A Lygan FK Sūduva Marijampolėen, jota hän edusti tammikuuhun 2015 asti. Otteluita Liettuan korkeimmalla sarjatasolla kertyi 37 ja maaleja 11. Toukokuussa 2015 Kdouh teki loppukauden mittaisen sopimuksen Veikkausliiga-seura Tampereen Ilveksen kanssa. Sopimuksessa on kuukauden koejakso. Debyyttinsä Veikkausliigassa Kdouh teki toukokuussa 2015 Vaasan Palloseuraa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle.
Kdouh on pelannut Libanonin maajoukkueessa kahdesti 2013. Hän on edustanut myös nuorten maajoukkueita.
Ricardo (jalkapallomaalivahti)

Ricardo Henrique Schuck Friedrich (eli Ricardo, s. 18. helmikuuta 1993) on brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa HJK:ta. Oikeajalkaisella Ricardolla on saksalaisia sukujuuria.
Ricardo aloitti uransa Campeonato Paulistan Ituanossa, jota hän edusti vuodet 2012-2014 pelaamatta otteluakaan. Vuonna 2015 hän pelasi kolmen kuukauden ajan toisessa brasilialaisseurassa, Esportivossa. Huhtikuussa 2015 Ricardo siirtyi Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuraan, jonka paidassa hän teki pääsarjadebyyttinsä toukokuussa 2015 FF Jaroa vastaan. Hän pelasi kauden aikana 17 ottelussa saavuttaen kauden päätteeksi SM-hopeaa. Elokuussa 2025 hän siirtyi lainaan Helsingin Jalkapalloklubille.
Myös Ricardon isoveli Douglas Friedrich on ammattilaisjalkapalloilija. Douglas on pelannut muun muassa Iranissa.
Anthony McGill

Anthony McGill (s. 5. helmikuuta 1991 Glasgow) on skotlantilainen snooker-ammattilainen. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010. McGill on ansainnut urallaan noin 215 tuhatta Englannin puntaa.
Ura.
McGill aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010. Hän ei ole saavuttanut urallaan vielä yhtään turnausvoittoa. Ranking-turnausfinaalissa McGill on ollut kerran, vuonna 2012 Scottish Openissa, jonka hän hävisi Ding Junhuille. Vuoden 2015 maailmanmestaruusturnauksessa McGill selviytyi puolivälieriin, jossa hän hävisi Shaun Murphylle.
Saavutuksia.
McGill on toukokuussa 2015 maailmanrankingissa sijalla 24, joka on hänen uransa paras ranking-sijoitus. McGill on saavuttanut urallaan 124 sadan breikkiä, joista suurin on 144:n breikki.
Holger Albrechtsen

Holger Albrechtsen (23. kesäkuuta 1906 – 14. elokuuta 1992) oli norjalainen aitajuoksija. Hänen parhaana saavutuksenaan oli EM-pronssi 110 metrin aitajuoksussa vuoden 1934 kisoista Torinosta. Samoissa kisoissa hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi. Pika-aitojen Norjan mestaruuden Albrechtsen voitti kolme kertaa vuosina 1934, 1936 ja 1938, minkä lisäksi hän saavutti mestaruuden 400 metrin aidoissa kahdesti vuosina 1934 ja 1935.
Albrechtsen edusti koko uransa ajan IK Tjavleä.
Urheilu-uransa jälkeen Albrechtsen toimi Norjan yleisurheiluliiton hallituksen jäsenenä vuosina 1945–1950 sekä varajäsenenä vuosina 1954–1955.
Manebi

Manebi (C4H6MnN2S4)n on rakenteeltaan polymeerimäinen, kompleksinen mangaanin ja etyleenibistiokarbamiinihapon suola. Yhdistettä käytetään maataloudessa kasvien fungisidina eli sienitautien torjuntaan ja hoitoon käytettävänä aineena.
Ominaisuudet.
Manebi on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen, mutta ei juurikaan liukene orgaanisiin liuottimiin lukuun ottamatta kloroformia ja pyridiiniä. Manebin fungisidiset ominaisuudet johtuvat sen hajoamistuotteena muodostuvasta etyleenitiuraamimonosulfidista, joka sitoutuu sienten entsyymien tioliryhmiin. Yhdisteen hajoamistuotteena voi muodostua myös myrkyllistä ja karsinogeenista etyleenitioureaa.
Valmistus ja käyttö.
Manebia voidaan valmistaa neutraloimalla nabaamin eli etyleenibistiokarbamiinihapon natriumsuolan vesiliuosta etikkahapon avulla ja saostamalla manebi liuoksesta lisäämällä mangaanisuolaa kuten mangaanikloridia tai -sulfaattia.
Manebia käytetään maataloudessa useiden sienitautien torjuntaan tai ehkäisyyn esimerkiksi perunaviljelmillä. Manebi voidaan ruiskuttaa liuoksena tai jauheena kasvien lehdille ja maaperään. Käsittelemällä manebin vesiemulsiota sinkkisulfaatilla valmistetaan toista yleisesti maataloudessa käytettyä fungisidia mankotsebia.
Per Ciljan Skjelbred

Per Ciljan Skjelbred (s. 16. kesäkuuta 1987 Trondheim) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hertha Berliniä. 
Ura.
Skjelbred voitti TV3-kanavan "Proffdrømmen"-jalkapallokilpailun, ja pääsi palkinnoksi harjoittelemaan Liverpoolin akatemian kanssa viikon ajan. Viikon jälkeen Liverpool tarjosi Skjelbredille juniorisopimusta, mutta hän päätti valita Rosenborgin ja pelit aikuisten sarjassa.
Skjelbred debytoi Rosenborgin edustusjoukkueessa 16 vuoden ja 358 päivän ikäisenä, nuorimpana pelaajana seuran historiassa. Kaudella 2005–2006 hän mursi marraskuussa jalkansa Mestarien liigan ottelussa Olympiakosia vastaan, mutta palasi kentille jo kauden lopulla.
Elokuussa 2011 Skjelbred siirtyi Bundesliigaan ja Hamburger SV:n joukkueeseen. Hän ei kuitenkaan missään vaiheessa onnistunut vakiinnuttamaan paikkaansa joukkueessa, ja lainasopimuksen kautta Hertha BSC osti hänet lopulta omakseen kesällä 2014.
Maajoukkueura.
Norjan A-maajoukkueessa Skjelbred debytoi maaliskuussa 2007. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki heinäkuussa 2013 Makedoniaa vastaan.
Skjelbred sai kapteenin nauhan maajoukkueessa edellisen kapteenin Brede Hangelandin lopetettua maajoukkueuransa. Hänen ensimmäinen ottelunsa kapteenina oli syyskuussa 2014 Englantia vastaan Wembleyllä.
Kaikkiaan Skjelbred on pelannut 43 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuosina 2007–2016.
Saavutukset.
 Rosenborg BK
Stig Inge Bjørnebye

Stig Inge Bjørnebye (s. 11. joulukuuta 1969 Elverum) on norjalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Peliuransa jälkeen Bjørnebye on toiminut valmentajana ja seurajohtajana.
Pelaajaura.
Seurajoukkueura.
Bjørnebye pelasi Norjan pääsarjassa 110 ottelua edustaen Strømmeniä, Kongsvingeriä ja Rosenborgia, jossa hän voitti Norjan-mestaruuden kausina 1992 ja 1994 sekä Norjan Cupin kaudella 1992. Ulkomailla hän pelasi pisimpään Englannin Valioliigan Liverpoolissa, jota hän edusti 139 Valioliigan ottelussa. Lisäksi Bjørnebye pelasi 13 ottelua Tanskan Superliigan Brøndbyssä sekä Blackburn Roversissa 23 peliä Valioliigassa ja 32 peliä Englannin 1. divisioonassa. Huhtikuussa 2002 Bjørnebyen silmäkuoppa murtui harjoituksissa. Hän pelasi kaudella 2002–2003 vielä yhdessä Liigacupin ottelussa, mutta lopetti uransa vamman seurauksena lääkärin ohjeistuksesta maaliskuussa 2003.
Maajoukkueura.
Bjørnebye edusti Norjan poikien ja nuorten maajoukkueita yhteensä 32 maaottelussa. A-maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1989–1998 ja 2000 yhteensä 75 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän oli mukana MM-kilpailuissa 1994 ja 1998 sekä EM-kilpailuissa 2000.
Peliuran jälkeen.
Bjørnebye valmensi Startia heinäkuusta 2006 syyskuuhun 2007. Maaliskuussa 2015 hän aloitti jo pelaajana edustamansa Rosenborgin urheilutoimenjohtajana.
Lähteet.
¹ Kauden 1987 tilastot puuttuvat
Radio Sun Classics

Radio Sun Classics (myös Radio SUN Classics) oli pääkaupunkiseudulla toiminut paikallisradio.
Radio Sun Classics toimi aiemmin nimellä SUN Helsinki. Radio Sun Classics korvasi SUN Helsingin vuonna 2013. 
Radio Sun Classics lopetti lähetykset 31. lokakuuta 2016, kun SuomiRock aloitti lähetykset Radio Sun Classicin entisellä taajuudella.
Radio Sun Classicsin omisti Beafina Oy.
Radio Sun Classicsin ohjelmaformaatin loivat Juha Kakkuri ja kanavan toimitusjohtaja Jari Öystilä. Radio saavutti parissa vuodessa yli 70.000 kuuntelijan viikkopeiton ja se oli yksi suosituimpia kanavia kohderyhmässään.
Laurinlähde

Laurinlähde on vanha uhrilähde Janakkalan Pyhän Laurin kirkon läheisyydessä Kanta-Hämeessä. Lähdettä on aiemmin nimitetty myös "Janakkalan lähteeksi" ja "Taaran lähteeksi". Lähdettä on käytetty Taara-jumalan palvontaan. Gananderin Mythologia Fennica vuodelta 1789 kertoo siellä pidetyn bakkanaaleja, minkä takia sinne meneminen on ollut sakon uhalla kielletty. Silti se on muinaismuistona arvostettu. Lähde ei enää muistuta alkuperäistä muotoaan, sillä 1900-luvun alussa se on rajattu kivillä kaivomaiseksi. Lähteen koko on nykyisin 80×80 senttimetriä ja syvyys runsaan metrin.
Lähteestä ulos valuvat vedet virtaavat Kuotolanjärven ja Kernaalanjärven väliseen Räikälänjokeen ja sitä kautta kulkeutuvat Kokemäenjoen vesistöön Vanajaveden reitin kautta.
Christian Ruud

Christian Ruud (s. 24. elokuuta 1972 Oslo) on norjalainen entinen tennisammattilainen.
Ruud voitti ammattilaisurallaan vuosina 1991–2001 yhteensä 12 ATP-haastajakiertueen turnausta. ATP:n maailmankiertueella Ruud selvisi kerran finaaliin, vuoden 1995 Swedish Openissa.
Palkintorahoja Ruud ansaitsi urallaan noin 1,4 miljoonaa dollaria. Myös hänen poikansa Casper Ruud on tennisammattilainen.
Jason McAteer

Jason Wynne McAteer (s. 18. kesäkuuta 1971 Birkenhead, Englanti) on uransa jo päättänyt englantilais-irlantilainen jalkapalloilija. Oikeajalkainen McAteer oli pelipaikaltaan oikea keskikenttäpelaaja. Hän kuului vuosina 1994–2004 Irlannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
McAteer aloitti ammattilaisuransa Bolton Wanderersissa, jota hän edusti vuodet 1992–1995. McAteerin aloittaessa seurassa joukkue pelasi kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, mutta McAteerin lähtiessä seurasta se pelasi Valioliigassa. Otteluita McAteerille kertyi Boltonissa 114 ja maaleja kahdeksan.
Heinäkuussa 1995 McAteer siirtyi Valioliigan suurseuraan Liverpool FC:hen. Hän saavutti seurassa viiden kauden aikana vain FA Cupin finaalipaikan vuonna 1996. Otteluita kertyi tasan sata ja maaleja kolme. Vuodet 1999–2001 McAteer edusti Blackburn Roversia. Hänen ensimmäisellä kaudellaan seurassa se pelasi vielä Valioliigassa, mutta kaksi seuraavaa kautta joukkue vietti 1. divisioonassa. McAteer pelasi Blackburnissa 72 ottelua tehden neljä maalia.
Vuodet 2001–2004 McAteer pelasi Sunderland AFC:ssä. Kaksi ensimmäistä kautta seura pelasi Valioliigassa, mutta kolmas kausi eli kausi 2003–2004 kuluikin taas 1. divisioonassa. McAteer pelasi Sunderlandissa 53 peliä tehden viisi maalia. Vuodet 2004–2007 McAteer pelasi kolmanneksi korkeimman sarjatason Ykkösliigan Tranmere Roversissa, joka on kotoisin McAteerin synnyinkaupungista Birkenheadista, 81 ottelua tehden neljä maalia. Hän lopetti uransa vuonna 2007.
Peliuransa jälkeen McAteer toimi vuonna 2009 lyhyen aikaa Tranmere Roversin apuvalmentajana.
Maajoukkueura.
McAteer valitsi maajoukkueekseen synnyinmaansa Englannin sijaan isoisänsä synnyinmaan Irlannin. Hän olisi voinut edustaa myös Walesia, jossa hänellä myös on sukujuuria.
Debyytti Irlannin jalkapallomaajoukkueessa tapahtui vuonna 1994. McAteer kuului Irlannin joukkueeseen niin vuoden 1994 kuin 2002 MM-kilpailuissa. Vuoden 1994 kilpailuissa hän pelasi neljä peliä ja vuonna 2002 kaksi peliä. Yhteensä hän pelasi Irlannin maajoukkueessa vuosina 1994–2004 52 ottelua tehden kolme maalia.
Muuta.
Uransa jälkeen McAteer on toiminut muun muassa televisiokommentaattorina ESPN:lle ja pelannut vanhan seuransa Liverpoolin paidassa hyväntekeväisyysotteluita. Hän oli myös EA Sportsin "FIFA 96"-pelin kansainvälisen version kansikuvassa yhdessä Ronald de Boerin kanssa vuonna 1995.
Pappilanjoki (Jyväskylä)

Pappilanjoki on joki Jyväskylän Palokassa. Se laskee Alvajärvestä Palokkajärveen. Sekä Alvajärven että Palokkajärven pinnankorkeus on noin 94,4 metriä, joten Pappilanjoen virtaus on hyvin heikko. Pappilanjoen yli menee Palokanorsi-niminen katu. 
Pappilanjoen nimi on syntynyt vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla Jokelan pappilan mukaan. Vielä vuoden 1922 peruskartalla joen nimenä on "Jokelanjoki".
Gloria Milland

Gloria Milland (oikealta nimeltään "Mara Fiè", s. 11. lokakuuta 1940 Cagliari - k. 27. elokuuta 1989 Ladispoli, Italia) on italialainen elokuvanäyttelijä.
Pitkän, kauniin ja hienostuneen näyttelijän ensimmäinen elokuva oli Giorgio Simonellin "Fantasmi e ladri" vuonna 1959. 1960-luvun alussa hän omaksui ajan tavan mukaan amerikkalaistyylisen taiteilijanimen. Milland esiintyi lukuisissa komedioissa ja seikkailuelokuvissa, mutta vetäytyi elokuva-alalta jo 1960-luvun lopussa.
Milland kuoli 27. elokuuta 1989 Ladispolissa Italiassa.
Valmir Berisha

Valmir Berisha (s. 6. kesäkuuta 1996 Albania) on albanialaissyntyinen ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Panathinaikos FC:tä lainalla AS Romasta. Vasenjalkainen Berisha on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Berisha aloitti junioriuransa Halmstads BK:ssa, josta hän siirtyi tammikuussa 2014 Italian Serie A:n AS Roman Primavera-joukkueeseen. Berisha pelasi joukkueessa puoli vuotta, ennen kuin hän siirtyi elokuussa 2014 lainalla Kreikan Superliigan Panathinaikos FC:hen. Debyytti pääsarjatasolla tapahtui toukokuussa 2015 AO Kerkyraa vastaan.
Maajoukkueura.
Berisha kuului Ruotsin alle 17-vuotiaiden joukkueeseen vuoden 2013 MM-kilpailuissa Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa. Hän teki turnauksessa seitsemässä ottelussa yhtä monta maalia ollen turnauksen paras maalintekijä. Ruotsi voitti turnauksesta pronssia. Yhteensä Berisha pelasi alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa 16 ottelua tehden kymmenen maalia. Vuodesta 2014 Berisha on kuulunut Ruotsin alle 19-vuotiaiden maajoukkueeseen.
Muuta.
Berishaa on kutsuttu lempinimellä "Uusi Zlatan Ibrahimović". Lempinimi juontaa juurensa Berishan pelityylin ja taustojen samankaltaisuuteen Ruotsin maajoukkueen tähtipelaajan Zlatan Ibrahimovićin kanssa.
Alan Hunter

Alan Hunter (25. kesäkuuta 1922 Hoveton, Norfolk – 26. helmikuuta 2005) oli brittiläinen rikoskirjailija.
Hunter oli alun perin maanviljelijä, mutta hän ryhtyi pitämään kirja-antikvariaattia ennen kuin kirjoitti ensimmäisen romaaninsa.
Life.
Hunter kävi koulua River Buren toisella puolella Wroxhamissa. Hän lopetti koulunkäynnin 14-vuotiaana ja työskenteli isän maatilalla lähellä Norwichia. Hän harrasti purjehtimista jollalla Norfolk Broadsissa, kirjoitti luontojuttuja paikalliseen lehteen ja laati runoja, joita julkaistiin hänen palvellessaan toisessa maailmansodassa Britannian kuninkaallisissa ilmavoimissa.
Hunter avioitui ensimmäisen kirjan ilmestymisvuonna Adelaide Cooperin kanssa, ja he saivat tyttären. Sodan päätyttyä hän vastasi norwichilaisen Charles Cubittin käytettyjen kirjojen osastosta. Neljän vuoden kuluttua vuonna 1950 hän perusti kirjakaupan Norwichiin Maddermarketille.
Vuosina 1955–1998 hän kirjoitti Gently-romaanin lähes joka vuosi. Eläkkeelle jäätyään hän asettui Brundall Norfolkiin, missä hän jatkoi paikallishistorian, luonto- ja purjehdusharrastuksiaan.
Teokset.
Kaikkien Gently-sarjan 46 teoksen päähenkilö on George Gently, ja tapahtumaympäristö on pääasiassa East Anglia. Teoksia ei ole suomennettu.
Televisiosarja.
BBC on esittänyt Hunterin Gently-romaanien pohjalta tehtyä sarjaa "George Gentlyn tutkimukset" vuodesta 2007 alkaen. George Gentlya näyttelee Martin Shaw. Sarja poikkeaa hyvin paljon kirjoista. Tapahtumaympäristönä ei ole Norfolk vaan Northumberland ja Durham, ja kirjojen hahmoista sarjassa esiintyy vain Gently.
José Greci

José Greci (oikealta nimeltään "Giuseppina Greci", 10. tammikuuta 1941 Ferrara – 1. kesäkuuta 2017) oli italialainen näyttelijä.
Greci syntyi radio- ja tv-toimittajan perheeseen ja opiskeli jonkin aikaa teatteriakatemiassa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli nuori Neitsyt Maria William Wylerin Italiassa kuvaamassa "Ben-Hurissa" vuonna 1959. Kaunis, kiltti ja viattoman oloinen näyttelijä esiintyi 1960-luvun alusta lähtien lukuisissa eri tyylilajeja edustavissa viihde-elokuvissa. Hän työskenteli myös teatterissa ja televisiossa. Muutamissa spagettiwesterneissä Greci käytti taiteilijanimeä "Liz Havilland".
HMS Hajen (1917)

HMS Hajen (runkonumerot H ja Hj) oli Ruotsin laivaston vuonna 1920 palvelukseenotettu Hajen-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1917 ja liitettiin laivastoon 10. toukokuuta 1920.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 1943 ja romutettiin Karlskronassa.
HMS Sälen (1918)

HMS Sälen (runkonumerot S ja Sä) oli Ruotsin laivaston vuonna 1920 palvelukseenotettu Hajen-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Se laskettiin vesille 31. tammikuuta 1918 ja liitettiin laivastoon 19. kesäkuuta 1920.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 24. heinäkuuta 1942 ja romutettiin Karlskronassa.
HMS Valrossen

HMS Valrossen (runkonumerot V, W ja Wa) oli Ruotsin laivaston vuonna 1920 palvelukseenotettu Hajen-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Malmöstä Kockums Mekaniska Verkstads AB:lta. Se laskettiin vesille 16. huhtikuuta 1918 ja liitettiin laivastoon 11. elokuuta 1920.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 19. maaliskuuta 1943 ja romutettiin Karlskronassa.
Naisten kesken

Naisten kesken () on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut Joseph Loseyn ohjaama brittiläinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Vanessa Redgrave, Sarah Miles ja Diana Dors. "Naisten kesken" perustuu Nell Dunnin näytelmään "Steaming" (1981), jonka pohjalta Patricia Losey laati elokuvan käsikirjoituksen. Paul Mills tuotti elokuvan. "Naisten kesken" jäi sekä ohjaaja Loseyn, näyttelijä Dorsin että elokuvaaja Challisin viimeiseksi elokuvaksi. Losey ja Dors kuolivat pian elokuvan kuvauksien jälkeen vuonna 1984, ja Challis jäi eläkkeelle.
Juoni.
"Naisten kesken" kertoo kolmesta naisesta, jotka tapaavat säännöllisesti lontoolaisessa löylyhuoneessa, jossa he keskustelevat heidän elämistään ja ihmissuhteistaan. Löylyhuone uhataan sulkea, mutta naiset päättävät estää sen.
Tuotanto.
Nell Dunnin näytelmä "Steaming" sai ensi-iltansa Lontoon Theatre Royal Stratford East -teatterissa vuonna 1981, jolloin näytelmä voitti parhaan uuden komedian Laurence Olivier -palkinnon. Broadwaylla näytelmä sai ensi-iltansa Brooks Atkinson Theatressa 12. joulukuuta 1982. Broadwaylla näytelmää esitettiin 65 esitystä helmikuun 5. päivään 1983 asti.
"Naisten kesken" kuvattiin kolmen miljoonan dollarin budjetilla Buckinghamshiren Iver Heathissa sijaitsevilla Pinewood Studiosilla alkuvuodesta 1984. World Film Services oli elokuvan tuotantoyhtiönä. Georgina Hale oli alun perin Josien roolissa, mutta potkut saatuaan hänet korvasi Patti Love. Hale oli näytellyt Josieta alkuperäisessä näytelmän teatterituotannossa Lontoossa. Näyttelijöille Julie Christielle ja Jacqueline Bisset’ille tarjottiin elokuvan rooleja, mutta he kieltäytyivät, koska rooleilta vaadittiin alastomuutta. Kaikki elokuvan kahdeksan näyttelijää ovat naisia.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Naisten kesken" sai ensi-iltansa Ranskan Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 1985. "Naisten kesken" esitettiin New Yorkin elokuvajuhlilla 28. syyskuuta 1985, Chicagon elokuvajuhlilla lokakuussa 1985 ja Toronton elokuvajuhlilla 3. syyskuuta 1986. Elokuva pääsi suppeaan teatterilevitykseen Yhdysvalloissa 29. elokuuta 1986. Elokuvan levittäjinä olivat Columbia-EMI-Warner Isossa-Britanniassa vuonna 1985 ja New World Pictures Yhdysvalloissa vuonna 1986. "Naisten kesken" julkaistiin ensi kerran VHS:nä vuonna 1986.
Jhapan piirikunta

Jhapan piirikunta () on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Itäisen kehitysalueen Mechin vyöhykkeellä, linnuntietä kolmisensataa kilometriä Kathmandusta itäkaakkoon. 
Jhapan piirikuntaa rajaa idässä Intian Länsi-Bengalin ja etelässä Biharin osavaltio. Lännessä piirikunnan naapurina on Morang ja pohjoisessa Ilamin piirikunta. 
Jhapan piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 812 650 ihmistä (479 743 as. vuonna 1981, 593 737 as. 1991 ja 688 109 as. 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 606 neliökilometriä ja väestötiheys 506 as./km2. Hallinnollinen keskus on Chandragadhi (18 949 as., 2011). Piirikunnan kaupunkeja ovat Damak (75 102 as., 2011), Mechinagar (57 545 as.) ja Bhadrapur (18 164 as. 2011). Vuonna 2014 perustettuja uusia kaupunkeja ovat Shiva Satakshi, Birtamod, Shani-Arjun ja Kankai.
Nepalin eteläisen tasangon poikittainen valtatieyhteys kulkee Jhapan kautta. Chandragadhin itäpuolella on noin 1,5 kilometrin kiitotiellä varustettu ja kansallisiin lentoihin käytetty Bhradrapurin lentoasema. 
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta luetaan Nepalin Itäiseen tasankoon eli Itäisen kehitysalueen Terain eli tasankovyöhykkeen osaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 98,8 % sisällytetään alavampaan trooppiseen ja 1,2 % ylempään trooppiseen kasvillisuusvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Maakunnassa on Nepalin alavin paikka (Kenchankawal), joka on 58 metriä merenpinnan yläpuolella. Jhapa kuuluu Nepalin perinteisiin teetuotantoalueisiin.
Claudiuksen temppeli

Claudiuksen temppeli () oli temppeli, joka rakennettiin Roomaan jumalaksi korotetulle keisari Claudiukselle. Rakennuttamisen aloitti luultavast vuonna 54 Agrippina nuorempi. Keisari Nero määräsi työt lopetettaviksi. Tultuaan valtaan keisari Vespasianus antoi määräyksen, että temppeli pitää rakentaa valmiiksi. Valmistuttuaan se oli Rooman suurin temppeli. Sen raunioita on nähtävissä nykyajan Via Claudialla.
Rakennuksen historiaa.
Temppeli päätettiin rakentaa paikalle, missä oli sijainnut Claudiusten suvun ("gens Claudia") kotitalo. Temppelin jalustaksi rakennettiin 180 kertaa 200 metrin suuruinen terassi, jolle rakennettiin temppeli ja pylväskäytävä ja istutettiin myös puutarha. Terassilla oletetaan olleen Claudiuksen ratsastajapatsaan. Siihen kuului myös nymfaion. Neron aikaiseen temppeliin kuuluneen suihkulähteen jäännöksiä on näytteillä Musei Capitolinissa.
Temppelin myöhemmät vaiheet eivät ole tiedossa. Viimeisen kerran se mainitaan asiakirjoissa vuonna 1217 paavi Honorius III:n bullassa ja paavi Paavali II otatti 1400-luvulla sieltä kiviä omiin rakennushankkeisiinsa. 
Parhaiten nykymaailmalle on säilynyt osa temppelin terassin itäpuolista osaa. Lisäksi sen jäänteitä Santi Giovanni e Paolon kirkon rakenteissa. Osa temppelin jäännöksistä on passionistien luostarin puutarhassa.
Polvijärven kirkko

Polvijärven kirkko on Polvijärvellä sijaitseva, vuosina 1879–1881 rakennettu puinen päätytornillinen pitkäkirkko, jonka suunnitteli lääninarkkitehti Ferdinand Öhman. Kirkko valmistui korvaamaan samalla paikalla sijainnutta, vuonna 1847 valmistunutta kirkko, joka oli todettu rakennusvirheiden takia olleen käyttökelvoton. Polvijärven kirkko on Outokummun ja Polvijärven seurakunnan pääkirkko. Kirkon runkohuoneesta erkanee kuoren puolella ristivartinen poikkilaiva. Kirkontornin kellot ovat vuosilta 1847, 1910 ja 1947. Kirkon pinta-ala on 715 neliömetriä ja siellä on istumapaikkoja 600 hengelle. Kirkon aiemmat 25-äänikertaiset urut oli valmistanut Kangasalan urkutehdas 1961, joka valmisti myös kirkon uudet 17-äänikertaiset urut vuonna 1990. Alttaritaulun "Matteus 11:28" on maalannut S. A. Keinänen vuonna 1882. Alttaritaulu on ollut aiemmin vuonna 1903 puretussa Joensuun vanhassa kirkossa.
Kirkossa tehtiin 1950-luvulla laajoja muutostöitä, joiden yhteydessä taiteilija Lauri Välke maalasi alttariseinän ja lehterin kaiteiden koristemaalaukset. Hirsipintaisen seinät levytettiin puulevyillä. Tässä yhteydessä rakennuksen uusgotiikkaa edustanut koristeellinen ulkoasu yksinkertaistettiin. Kirkkoa oli ennen 1950-lukua korjattu 1910-luvulla. 1980-luvulla kirkkoa korjattiin uudestaan, jolloin seinissä olevat puukuitulevyt maalattiin valkoisiksi ja muun muassa kaminalämmitys vaihdettiin sähkölämmitykseksi.
Outokummun seurakunnalle kuuluva ja samoihin aikoihin rakennettu Kuusjärven kirkko oli arkkitehtuuriltaan lähellä Polvijärven kirkkoa erityisesti ennen Polvijärven kirkkoon 1950-luvulla tehtyjä korjaustöitä.
Fang Bo

Fang Bo (, s. 9. tammikuuta 1992 Tongcheng) on kiinalainen pöytätennispelaaja. Oikeakätinen Fang on toukokuussa 2015 ITTF:n maailmanrankingissa kahdeksantena. Tuo sijoitus on hänen uransa paras ranking-sijoitus.
Ura.
Fang saavutti hopeaa kaksinpelistä vuoden 2015 MM-kilpailuista Suzhousta. Hän voitti turnauksessa muun muassa maailmanmestari Xu Xinin ja olympiavoittaja Zhang Jiken. Finaalissa Ma Long kuitenkin voitti Fangin. Fang saavutti joukkuemestaruuden vuoden 2015 maailmancupista. Vuoden 2011 kesäuniversiadeista Shenzhenistä hän voitti kultaa joukkuekilpailusta sekä pronssia kaksin- ja nelinpelistä. Vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista Fang saavutti joukkuekultaa.
Fang on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 58 kilogrammaa.
21st Century Fox

Twenty-First Century Fox, Inc. tai pelkästään Fox oli yhdysvaltalainen kansainvälinen mediayhtiö. Se syntyi, kun News Corporation jaettiin kahdeksi yhtiöksi; toinen niistä on News Corp. 21st Century Fox oli News Corporationin laillinen jatkaja, ja sen toiminta keskittyi lähinnä elokuva- ja televisiotuotantoon.
Yhtiöön kuului mm. Fox Entertainment Group, joka omisti 20th Century Fox -elokuvastudion ja Fox-televisioyhtiön. Se omisti myös osuuden eurooppalaisesta maksutelevisio-operaattori Sky plc:stä.
Yhtiö ilmoitti 14. joulukuuta 2017 myyvänsä suurimman osan elokuva- ja televisiotoiminnastaan Disneylle. Kauppa viimeisteltiin 20. maaliskuuta 2019 ja ne yhtiön osat, joita ei myyty Disneylle, siirtyivät uuteen Fox Corporation -nimiseen yhtiöön.
Henry Johansen

Henry Høgfeldt ”Tippen” Johansen (21. heinäkuuta 1904 Oslo – 29. toukokuuta 1988 Oslo) oli norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia voittaneeseen miesten joukkueeseen. Hän pelasi Norjan maajoukkueessa 48 ottelua vuosina 1926–1938.
Alf Martinsen

Alf Werner ”Kaka” Martinsen (29. joulukuuta 1911 Lillestrøm – 23. elokuuta 1988 Lillestrøm) oli norjalainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1936 kesäolympialaisissa Berliinissä ja kuului siellä lajissa pronssia voittaneeseen miesten joukkueeseen.
The Last Will and Testament of Rosalind Leigh

The Last Will and Testament of Rosalind Leigh on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Rodrigo Gudiñon ohjaama ja käsikirjoittama kanadalainen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Aaron Poole ja Vanessa Redgrave. Ohjaaja Gudiño on "Rue Morgue" -aikakauslehden perustaja ja päätoimittaja, ja "The Last Will and Testament of Rosalind Leigh" on hänen ensimmäinen ohjaama ja käsikirjoittama pitkä elokuva. Hän tekee elokuvassa myös cameoroolin poliisina. "The Last Will and Testament of Rosalind Leigh" kuvattiin Torontossa. Rue Morgue Cinema ja Someone At The Door Productions olivat elokuvan tuotantoyhtiöitä.
Juoni.
Antiikkisten esineiden keräilijä Leon Leigh (Aaron Poole) perii hänen edesmenneen äitinsä, Rosalind Leigh’n (Vanessa Redgrave), talon. Utelias Leon saa selville, että koko talo on mystisen kultin pyhäkkö. Useat oudot tapahtumat saavat Leonin vakuuttuneeksi, että hänen äitinsä yrittää tavoittaa häntä tuonpuoleisuudesta.
Julkaisu ja vastaanotto.
"The Last Will and Testament of Rosalind Leigh" sai ensi-iltansa Belgian Bruggessa Razor Reel Fantasticin elokuvajuhlilla 27. lokakuuta vuonna 2012. Ensi-iltansa jälkeen elokuva kiersi monia elokuvajuhlia, kuten Yhdysvalloissa St. Louisin elokuvajuhlat 9. marraskuuta 2012 ja Isossa-Britanniassa Dead by Dawnin kauhuelokuvajuhlat 25. huhtikuuta 2013. "The Last Will and Testament of Rosalind Leigh" julkaistiin Blu-ray:nä 25. kesäkuuta 2013 ja DVD:nä 30. heinäkuuta 2013.
Hesperia (näyttelijä)

Hesperia (oikealta nimeltään "Olga Mambelli", 9. heinäkuuta 1885 Bertinoro – 30. toukokuuta 1959 Rooma) oli italialainen näyttelijä ja yksi mykkäelokuvan diivoista.
Varieteenäyttelijänä esiintynyt Hesperia teki ensimmäiset lyhytelokuvansa Cinesille vuonna 1912. Hänen läpimurtonsa oli Augusto Geninan käsikirjoittama ja Baldassarre Negronin ohjaama "Zuma" vuonna 1913. Vuonna 1914 Hesperia ja Negroni siirtyivät Milano Filmsille ja seuraavana vuonna Roomaan Tiber Filmille, joka oli juuri menettänyt suuren tähtensä Francesca Bertinin. Hesperian ja Bertinin välille syntyi ankara kilpailu, jonka tuloksena he tekivät samanaikaisesti kaksi "Kamelianaisen" elokuvaversiota.
Hesperia vetäytyi elokuva-alalta vuonna 1923 mentyään naimisiin ohjaaja Baldassarre Negronin kanssa. Hän teki uransa aikana noin 70 elokuvaa, joista vain harvat ovat säilyneet. Vuonna 1938 hän esiintyi vielä Olga Negronin nimellä elokuvassa "Orgoglio".
Väkivallan virkamies

Väkivallan virkamies: Dokumentaarinen romaani Helsingissä tapahtuneesta henkirikoksesta, sen tutkijasta ja ihmisestä elämän päättyessä on Matti Yrjänä Joensuun esikoisromaani vuodelta 1976. Sen päähenkilö on rikostutkija Timo Harjunpää. Kirja kertoo arkipäiväisestä helsinkiläisestä surmatyöstä, jossa alkoholisoitunut eläkeläinen on pahoinpidelty hengiltä. Teos julkaistiin e-kirjana vuonna 2011 nimellä "Harjunpää: Väkivallan virkamies".
Johan Ludwig Mowinckel

Johan Ludwig Mowinckel (22. lokakuuta 1870 – 1. joulukuuta 1943) oli norjalainen laivanvarustaja ja Liberaalipuolueen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1924–1926, 1928–1931 ja 1933–1935 sekä neljästi ulkoministerinä, joista kolme pääministerin toimen ohessa. Hän osallistui aktiivisesti Kansainliiton toimintaan. Mowinckelin ulkopoliittisia tavoitteita olivat puolueettomuus, pienin mahdollinen sotilaspuolustus ja läheinen suhde Britannian kanssa.
HL Tauri

HL Tauri ("HL Tau") on erittäin nuori tähti, jolla on ympärillään kaasu -ja pölykiekko. Se sijaitsee Härän tähdistössä. Tähden etäisyys Maasta on 450 valovuotta, ja sen näennäinen kirkkaus on 15,1. Tähti on liian himmeä, jotta sen voisi nähdä Maasta paljain silmin.
HL Tauri.
HL Tauri on T Tauri -tähti, jonka spektriluokka on K5 tai K9, ja sen massa on noin 0,55 Auringon massaa. HL Taurin ikä on miljoona vuotta. Tähden lähellä on Herbig-Haro-kohde "HH 15", jolla on kirkas materiasuihku.
Tähteä ympäröivä kaasu- ja pölykiekko.
1970-luvulla havaittiin tähdestä tulevan infrapunasäteilyn ylimäärä. Vuonna 1982 todettiin HL Taurin kiekon säteilevän saman tyyppistä, erittäin polarisoitunutta säteilyä kuin esimerikiksi DG Tauri ja V536 Aquilae. 1980-luvun puolivälissä arvioitiin muun muassa häkäkaasun pohjalta keikon massaksi 0,01-0,5 Auringon massaa ja kiekon säteeksi on noin 2 000 AU. Vuonna 2014 otettiin kiekosta kuva ALMA-radioteleskoopilla. Kiekossa havaitut aukot kielivät muodostuneista suurista protoplaneetoista. Tämän mukaan kiekon säde olisi noin 146 AU. HL Tauria ympäröivän magneettikentän rakennetta ei täysin tunneta. Kiekon magneettikentällä saattaa olla osuutta planeettojen nopeaan syntyyn.
Quentin Merabet

Quentin Merabet (s. 9. heinäkuuta 1991 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja. Hän on tunnettu Ulrich Sternin roolista "Code Lyoko Evolutionissa" sekä tv-sarjasta "#Falltown", jonka hän ohjasi ja tuotti. Hänellä on lemmikkikoira ja sisar Morigane.
Tōkyō metro

Tōkyō metro (, virallisesti , "Tōkyō chikatetsu kabushikigaisha", ”Tokion metro-osakeyhtiö”, ) on Japanin pääkaupungissa Tokiossa metroliikennettä harjoittava yritys. Sillä on yhdeksän metrolinjaa, jotka muodostavat yhdessä Tokion metropolin liikennelaitoksen operoimien linjojen eli Toei-metron kanssa Tokion metron. Yritys on perustettu vuonna 2004 ja sen omistavat yhdessä Japanin valtio (53,4 %) ja Tokion metropoli (46,6 %).
Tōkyō metron verkosto käsittää yhteensä 179 asemaa. Metrovaunuja yhtiöllä on käytössä 2 719 kappaletta, ja vuonna 2012 se kuljetti keskimäärin 6,44 miljoonaa matkustajaa päivässä. Vuonna 2009 yhtiö tuotti voittoa 63,5 miljardia jeniä, mutta sillä oli samalla velkaa 735 miljardia jeniä.
Historia.
Tōkyō metron historia ulottuu 1920-luvulle, jolloin avattiin pääkaupungin ensimmäinen metrolinja. Metroa hallinnoimaan perustettiin vuonna 1941 ”keisarillisen pääkaupungin pikaliikenteen laitos” (), joka tunnettiin lyhyemmin japaniksi nimellä "Eidan" tai englanninkielisellä lyhenteellä "TRTA". 1950-luvulta alkaen verkosto laajeni nopeasti ja nykyään se on 195,1 kilometrin pituinen. 
Linjat.
Tōkyō metro liikennöi yhdeksää linjaa. Tōkyō metron linjat sijaitsevat lähinnä Tokion erillisalueilla, mutta yhteistyö yksityisten rautatieyritysten kanssa sallii monien paikallisjunalinjojen läpiajon metroverkkoon ja toisin päin.
Etapit 1–11 Italian ympäriajossa 2015

Italian ympäriajon 2015 etappien 1–11 tulokset:
1. etappi.
9. toukokuuta 2015, San Lorenzo al Mare – Sanremo, 17,6 km joukkueaika-ajo.
Lähde: Gazzetta.it 
2. etappi.
10. toukokuuta 2015, Albenga–Genova, 177 km.
Lähde: Gazzetta.it 
3. etappi.
11. toukokuuta 2015, Rapallo – Sestri Levante, 136 km.
Lähde: Gazzetta.it 
4. etappi.
12. toukokuuta 2015, Chiavari – La Spezia, 150 km.
Lähde: Gazzetta.it 
5. etappi.
13. toukokuuta 2015, La Spezia – Abetone, 152 km.
Lähde: Gazzetta.it 
6. etappi.
14. toukokuuta 2015, Montecatini Terme – Castiglione della Pescaia, 183 km.
Lähde: Gazzetta.it 
7. etappi.
15. toukokuuta 2015, Grosseto–Fiuggi, 264 km.
Lähde: Gazzetta.it 
8. etappi.
16. toukokuuta 2015, Fiuggi–Campitello Matese, 186 km.
Lähde: Gazzetta.it 
9. etappi.
17. toukokuuta 2015, Benevento – San Giorgio del Sannio, 224 km.
Lähde: Gazzetta.it 
10. etappi.
19. toukokuuta 2015, Civitanova Marche – Forlì, 200 km.
Lähde: Gazzetta.it 
11. etappi.
20. toukokuuta 2015, Forlì – Imola, 153 km.
Lähde: Gazzetta.it
Baztan

Baztan () on samannimisen piirikunnan ainoa kunta Navarran maakunnassa Espanjan puoleisessa Baskimaassa.
The Enchanted Drawing

 The Enchanted Drawing on lyhyt yhdysvaltalainen mykkäelokuva vuodelta 1900. Historioitsijat nimeävät sen usein ensimmäiseksi elokuvaksi, jossa on yhdistelty live action -kuvausta ja animaatiota.
Lyhytelokuvassa J. Stuart Blackton piirtää suurelle valkoiselle paperille mieshahmon ja lisää sitten kuvaan pullon viiniä ja lasin. Sitten hän yllättäen poistaa esineet paperilta omaan käyttöönsä ja kaataa viiniä pullosta oikeaan lasiin. Vastaava temppu tehdään myös hatulla ja sikarilla. Paperille piirretyn hahmon kasvonilmeet muuttuvat, kun se saa omalla vuorollaan juoda viiniä ja poltella sikaria. Blackton sai vaikutelman aikaan pysäyttämällä kameran ja vaihtamalla piirroksia.
Thomas A. Edisonin Edison Manufacturing Companyn julkaisema "The Enchanted Drawing" kestää yhden minuutin ja 26 sekuntia kuvataajuudella 18 kuvaa sekunnissa. Vaikka elokuvan tekijänoikeusmerkinnät ovat vuodelta 1900, se kuvattiin todennäköisesti muutama vuosi aiemmin. J. Stuart Blackton toimi kuvausaikaan "New York Evening Worldin" pilapiirtäjänä.
Haagin lapsikaappaussopimus

Haagin lapsikaappaussopimus ("yksityisoikeuden alaa koskeva yleissopimus kansainvälisestä lapsikaappauksesta", , ) on valtioiden välinen kansainvälinen yleissopimus, joka on solmittu Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssissa 25. lokakuuta 1980. Sopimuksen tarkoituksena on turvata asuinpaikkavaltiostaan luvattomasti toiseen valtioon viedyn lapsen palautus lapsen asuinpaikkavaltioon eli siihen valtioon, jossa lapsi tosiasiallisesti asui ennen kaappausta. Sopimus koskee myös tapauksia, jossa luvallisesti toisessa maassa vieraillut lapsi jätetään palauttamatta takaisin asuinmaahansa.
Lapsikaappaussopimuksen perusteella ei oteta kantaa siihen, kumman vanhemmista tulisi olla lapsen huoltaja. Lapsen huollosta sovitaan lapsen asuinpaikkavaltiossa sen jälkeen, kun lapsi on palautettu sinne.
Kansainvälisiä lapsikaappauksia koskee myös Euroopan neuvoston EU-valtioiden välillä sovellettava kansainvälistä perheoikeutta koskeva säädös (neuvoston asetus (EY) N:o 2201/2003 tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta avioliittoa ja vanhempainvastuuta koskevissa asioissa ja asetuksen (EY) N:o 1347/2000 kumoamisesta) Käytännössä kansainvälisiin lapsikaappauksiin sovelletaan pelkästään Haagin sopimusta, johon on liittynyt noin 100 valtiota.
Haagin yleissopimuksen soveltamisen edellytykset.
Jotta Haagin sopimusta voidaan soveltaa, tulee asuinpaikkamaastaan kaapatun lapsen olla alle 16-vuotias. Sekä lapsen kaappausta edeltäneen asuinvaltion että valtion, johon hänet on viety, tulee molempien olla Haagin sopimukseen sitoutuneita valtioita. Lapsen palautuksen hakijalla joko yksin tai toisen henkilön kanssa tulee olla oikeus määrätä lapsen asuinpaikasta ja hakijan on pitänyt myös olla todellisuudessa käyttänyt lapsen huoltoon liittyviä oikeuksia. Lapsen poisviemisen on täytynyt tapahtua ilman palautusta hakevan suostumusta.
Valtion oikeus olla palauttamatta lasta.
Valtio voi kieltäytyä palautuksesta, jos riittävän kypsäksi arvioitu lapsi vastustaa palautusta tai jos palautusta haetaan vasta pitkän ajan kuluttua kaappauksesta ja lapsi on sopeutunut uuteen ympäristöön tai jos palautus uhkaisi lapsen terveyttä.
Vastuullinen viranomainen.
Kukin sopimusmaa päättää, mikä viranomainen toimii siellä keskusviranomaisena, joka avustaa palautushakemuksen tekijää. Keskusviranomainen selvittää lapsen olinpaikan, edistää sopuratkaisun syntyä, neuvoo hakemuksen tekemisessä, välittää sen vieraaseen maahan ja pitää yhteyttä sen maan vastaavaan viranomaiseen ja ottaa selvää kyseisen maan lainsäädännöstä.
Kustannukset.
Keskusviranomaisten neuvonta- ja avustuspalvelut ovat hakijalle maksuttomia. Haagin sopimuksen periaate on ollut lisäksi, ettei hakijalle tulisi kustannuksia oikeusavusta, jota hän tarvitsee vieraassa maassa. Useat sopimusvaltiot ovat kuitenkin tehneet tähän varaumia, eikä maksuton oikeusapu välttämättä toteudu. Päätöksen pakkotoimeenpanosta voi lisäksi tulla kustannuksia, kuten myös matkakustannuksia.
Sopimusvaltiot.
Haagin lapsikaappaussopimukseen ovat sitoutuneet seuraavat valtiot, sulkeissa sopimuksen voimaantulovuosi kyseisessä valtiossa :
Otto Viktorinus Gadd

Otto Viktorinus Gadd (17. maaliskuuta 1831 Helsinki – 20. kesäkuuta 1898 Nauheim, Saksan keisarikunta) oli suomalainen kenraaliluutnantti ja senaattori.
Gaddin vanhemmat olivat kauppaneuvos Fredrik Adrian Gadd (1794–1871) ja Sofia Juliana Veurlander (1800–1869). Vara-amiraali ja salaneuvos Georg Ludvig Gadd oli hänen veljensä, samoin kuin oikeuspormestari, valtiopäivämies Julius Fredrik Gadd.
Gadd kävi 1840–1841 Helsingfors lyceumia ja sen jälkeen Pietarin merikadettikoulua 1841–1849. Hän palveli midshipmanina 17. meriekipaasissa Itämerellä 1849–1855. Krimin sodan aikana Gadd oli puolustamassa Kronstadtia englantilais-ranskalaista laivasto-osastoa vastaan. Sodan aikana hänet siirrettiin vuonna 1855 5. meriekipaasiin luutnantksi ylennettynä ja hän toimi tykkivene "Sarnitsan" päällikkönä. Sodan jälkeen Gadd siirrettiin 1858 21. meriekipaasiin, 1859 Henkivartioväen meriekipaasiin ja 1860 28. meriekipaasiin. Vuonna 1863 hänet siirrettiin 3. meriekipaasiin ja ylennettiin kapteeniluutnantiksi. Hän toimi fregatti Peresvetin vanhimpana upseerina ja hän osallistui 1863–1864 amiraali Lesovskin komentaman venäläisen laivastoeskaaderin edestakaiseen matkaan Kronstadtista New Yorkiin. Tämän jälkeen Gadd oli Venäjän Keski-Aasiassa Araljärven laivaston päällikkönä 1865–1871 sekä Syr-Darjan jokilaivaston komentajana Turkestanissa 1866–1871. Gadd ylennettiin 1871 2. luokan kapteeniksi ja hän oli Itämeren laivastossa Bajanin päällikkönä 1872–1874 sekä sen jälkeen 7. meriekipaasiin siirrettynä Kronstadtin sataman luotsipäällikkönä 1874–1885. Hänestä tuli 1. luokan kapteeni 1875.
Gadd oli Suomen majakka- ja luotsilaitoksen johtajana 1885–1894. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi Venäjän laivastossa 1886 ja kenraaliluutnantiksi 1893. Gadd oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1894–1898 ja toimi senaatin kauppa- ja teollisuustoimituskunnan päällikkönä 1894–1896 sekä sota-asiaintoimituskunnan päällikkönä 1896–1898.
Gadd oli naimisissa vuodesta 1866 Natalie Sjömanin (1835–1937) kanssa. Heidän poikiaan olivat kontra-amiraali Georg Ture Engelbert Gadd (1873–1952) ja kontra-amiraali Alexander Gideon Adalbert Gadd (1875–1960).
Alfredo Robert

Alfredo Robert (oikealta nimeltään "Giovanni Bertoncini", 5. huhtikuuta 1877 Fucecchio – 31. maaliskuuta 1964 Bologna) oli italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Robertin näyttelijänura alkoi vuonna 1895. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Film d’Arte Italianalla tehty "Il ballo in maschera" vuonna 1911. Seuraavana vuonna Robert teki Milano Filmsille ensimmäisen ohjaustyönsä "La locandiera". Samana vuonna hän perusti Firenzessä lyhytikäiseksi jääneen tuotantoyhtiön Robert Filmin. Myöhemmin Robert työskenteli jälleen Milano Filmsille sekä toisinaan myös torinolaisille Itala Filmille ja Alba Filmille. 1930- ja 1940-luvuilla hän näytteli sivuosia useissa äänielokuvissa.