tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Petri Lairikko

Petri Johannes Lairikko (s. 1. syyskuuta 1965 Kisko) on suomalainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja, joka työskentelee erityisesti musiikkiteatterin parissa.
Varsinais-Suomen Kiskossa syntynyt Lairikko muutti yhdeksänvuotiaana perheensä mukana Satakunnan Harjavaltaan, jossa hän aloitti teatteriharrastuksen näytelmäkerhossa. Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Harjavallan lukiosta Lairikko valmistui näyttelijäksi Tampereen yliopiston näyttelijäntyön laitokselta 1990. Hänen ensimmäinen kiinnityksensä oli Turun kaupunginteatterissa, josta hän lähti opiskelemaan teatteriohjaajaksi Teatterikorkeakouluun.
Lairikko on tehnyt vierailuohjauksia muun muassa Vaasan, Kotkan, 
Mikkelin, Jyväskylän ja Imatran teattereihin. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Matka Viipuriin" (1994) ja "Sibelius" (2003) sekä televisiosarjoissa "Sydän toivoa täynnä" (1997) ja "Hyvät neuvot kalliit" (2000).
Lairikko toimi johtajana Salon Teatterissa 1992–1997, sitten Valkeakosken kaupunginteatterissa ja vuodet 2004–2008 Seinäjoen kaupunginteatterissa. Hänen vuonna 2008 perustamansa tamperelainen Musiikkiteatteri Palatsi ajautui konkurssiin 2017. Samana vuonna teki konkurssin Lairikon johtama Tampereen Yo-Talo Oy, joka vastasi Tampereen ylioppilastalon ohjelma- ja ravintolatoiminnasta. Vuonna 2011 Lairikko lähti mukaan myös Sedu Koskisen Helsinkiin perustamaan musiikkiteatteri Koittoon, joka ajautui konkurssiin seuraavana vuonna.
Helmikuussa 2020 Pirkanmaan käräjäoikeus tuomitsi Lairikon kahden vuoden ja yhden kuukauden ehdottomaan vankeuteen törkeistä talousrikoksista ja viiden vuoden liiketoimintakieltoon. Lisäksi hänet tuomittiin yli 730 000 euron korvauksiin Musiikkiteatteri Palatsin, Palatsiteatterin ja Tampereen Yo-talon konkurssipesille. Syytteet koskivat pääasiassa Musiikkiteatteri Palatsin ja Tampereen Yo-talon rahaliikennettä ja kirjanpitoa vuosina 2012–2017. Oikeuden päätöksen mukaan Lairikko oli siirtänyt itselleen tai lähipiirilleen Musiikkiteatteri Palatsin varoja yli 200 000 euron arvosta, kirjanpitoa oli laiminlyöty ja rahat olivat menneet sekaisin eri yhtiöiden tileillä. Rikosnimikkeinä olivat törkeä velallisen epärehellisyys ja törkeä kirjanpitorikos. Hovioikeus piti tuomion voimassa. 
Lairikon puoliso on Katariina Leino.
Kevin McKenna

Kevin James McKenna (s. 21. tammikuuta 1980 Calgary) on kanadalainen jalkapalloilija Hän edusti uransa viimeisenä seuranaan Saksan Bundesliigan 1. FC Kölniä. McKenna pystyi pelaamaan keskuspuolustajan lisäksi keskikenttäpelaajana tai hyökkääjänä.
Ura.
McKenna aloitti jalkapallon vuonna 1980 Calgary Foothillsin akatemiassa, josta hän nousi edustusjoukkueeseen vuonna 1991. McKennan pelattua Calgary Foothillsissä amatöörinä, hän siirtyi Saksan Bundesliigassa pelaavaan Energie Cottbusiin. Kauden 2000–2001 ensimmäisessä pelissä McKennasta ja hänen maajoukkuetoverista Paul Stalterista tuli ensimmäisen kanadalaiset Saksan Bundesliigassa, kun McKennan edustama Cottbus kohtai Stalterin Werder Bremenin.
Vuonna 2001 McKenna siirtyi Skotlannin valioliigassa pelaavaan Heart of Midlothianiin. Hän pelasi seurassa myös hyökkääjänä ja oli kaudella 2001–2002 seuran toiseksi paras maalitekijä 9 maalillaan 35 ottelussa. Seuraavalla kaudella hän ei pelannut niin paljon hyökkääjänä ja teki kuusi maalia. Hän palasi Energie Cottbusiin vuonna 2005 ja hänestä tehtiin seuran kapteeni.
Kesällä 2007 McKenna teki nelivuotisen sopimuksen 1. FC Kölnin, joka oli pudonnut 2. Bundesliigassa. Hän debytoi seurassa elokuussa 2007 FC St. Paulia vastaan. McKenna teki ensimmäisen maalinsa seurassa lokakuussa Kickers Offenbachia vastaan. Seura nousi takaisin Bundesliigaan kaudeksi 2007–2008.
Maajoukkueura.
McKenna debytoi Kanadan maajoukkueessa toukokuussa 2000 Trinidad ja Tobagoa vastaan. Hän on ollut Kanadan maajoukkueen vakiojäseniä vuodesta 2002, jolloin hän oli mukana CONCACAF Gold Cupissa. McKenna teki turnauksessa kolme maalia ja tuli valituksi tähdistökentälliseen. Hän pelasi vuonna 2015 päättyneellä maajoukkueurallaan 63 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia.
Adil Rami

Adil Rami (s. 27. joulukuuta 1985 Bastia) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja, joka tunnetaan fyysisestä voimastaan ja vapaapotkuistaan sekä tiedetään hyväksi pääpelaajaksi.
Seurajoukkueura.
Rami aloitti jalkapallouransa amatöörijoukkue Étoile Fréjus Saint-Raphaëlissa, joka tunnettiin silloin nimellä ES Fréjus. Vuonna 2006 hän liittyi Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Lilleen, jossa debytoi toukokuussa 2007. Hän sai Lillen joukkuetovereiltaan ja kannattajiltaan lempinimen "Shrek". Tammikuussa 2011 Adil Rami siirtyi espanjalaiseen Valenciaan neljän vuoden sopimuksella. Hän oli kuitenkin aluksi lainalla Lillessä, ja mukana voittamassa liigaa toistamiseen.
1. heinäkuuta 2015 Rami siirtyi Sevillaan nelivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Ramia on pyydetty Marokon maajoukkueeseen, mutta hänellä on Ranskan kansalaisuus ja hän kuuluu Ranskan maajoukkueeseen. Rami oli valittu vuoden 2010 MM-kilpailuihin, muttei kuitenkaan lopulliseen kokoonpanoon. A-maajoukkueessa Rami debytoi 11. elokuuta 2010 ystävyysottelussa Norjaa vastaan.
Yksityiselämä.
Rami syntyi marokkolaisille vanhemmille Bastiassa, Korsikan saarella. Nuorena hän muutti perheineen asumaan Ranskan etelärannikolle, Fréjuksen kaupunkiin, jossa hänen äitinsä toimi kaupunginvaltuutettuna. Ramilla on lisäksi kaksi siskoa ja veli. Opiskellessaan ammattijalkapalloilijaksi hän teki ohella osa-aikaistöitä, kuten huolehti kaupungin siisteydestä ja kunnossapidosta. Rami seurusteli vuosina 2017–2019 näyttelijä Pamela Andersonin kanssa.
Ateistien symbolit

Ateistien symbolit ovat ateistien tai uskonnottomien käyttämiä tunnuksia.
Orvokki.
Keto-orvokki on vanha vapaa-ajattelijaliikkeen tunnus. Vapaa-ajattelijaliikkeen kansainväliset värit ovat punainen, sininen ja valkoinen.
Liekkimalja.
Liekkimalja on Suomessa perinteinen uskonnottomien tunnus kuolinilmoituksissa ja hautakivissä. Liekkimalja kuvaa Prometheuksen tulta ja se on aiheena Vapaa-ajattelijain liiton vaakunassa. Vaakunassa on hopeakentässä sininen, laakea malja, jossa palaa kolme punaista liekkiä. Vaakuna noudattaa vapaa-ajattelijaliikkeen kansainvälisiä värejä. Liitto on myynyt hautakiveen kiinnitettävää liekkimaljaa sekä tunnuksella varustettuja tuhkauurnia ja suruadresseja.
Atomimalli.
American Atheists -järjestö käyttää tunnusta, jossa on tyylitelty heliumatomi. Kun järjestö perustettiin 1963, sen tunnukseksi otettiin aikakaudelle ominainen tieteellinen tunnus. Järjestön kuvauksen mukaan tunnus viittaa siihen, että ihmiskunta voi saavuttaa paremman elämän vain tieteellisen menetelmän ja vapaan, avoimen tutkimuksen avulla. Atomi on myös aineen perusosa. Yksi tunnuksen kuvaamista kiertoradoista on avoin, mikä viittaa siihen, että todellisuutta tutkiva tiede ei ole saavuttanut kaikkia vastauksia, vaan uuden tiedon mukana tulee uusia kysymyksiä. Elektronien kiertoradat muodostavat A-kirjaimen (ateismi). Ytimessä oleva kirjain viittaa tunnusta käyttävän järjestön kotimaahan, esimerkiksi A kuten Amerikan Yhdysvallat. Tunnus on suojattu tekijänoikeudella, mutta se on yksilöiden vapaasti käytettävissä, jos käyttö ei ole epäasiallista ja vahingoittavaa.
A-kirjain.
Michiganilainen graafikko Diane Reed suunnitteli tunnuksen, joka voitti Atheist Alliance Internationalin järjestämän kilpailun vuonna 2007. Tunnus on public domainia eli vapaasti käytettävissä. A-kirjainta kiertävän ympyrän on sanottu esittävän maapalloa, luontoa ja kaikkeutta ja kirjaimen kärjen tutkivaa mieltä.
Ateistien tietoisuusnauha.
Ateistien solidaarisuuspäivä on 21. kesäkuuta. Päivän tarkoitus on antaa tukea ihmisille, joiden on vaikea elää uskonnottomana omassa yhteisössään. Päivänä voidaan muun muassa pitää yllään ateistista symbolia kuten ateistien tietoisuusnauhaa, joka on puoliksi punainen ja puoliksi musta.
Veer-Zaara

Veer-Zaara on Yash Chopran ohjaama intialainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2004. Chopra tuotti elokuvan yhdessä poikansa Aditya Chopran kanssa, joka on myös käsikirjoittanut elokuvan. Shah Rukh Khan, Preity Zinta ja Rani Mukerji näyttelevät päärooleja.
"Veer-Zaara" oli vuoden menestynein Bollywood-elokuva Intiassa ja ulkomailla. Se menestyi Intian ja Pakistanin lisäksi Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Se voitti monia palkintoja Intiassa, muun muassa National Film Awards -palkinnon, neljä Filmfare Awards -palkintoa ja seitsemän International Indian Film Academy Awards -palkintoa.
Elokuvassa seurataan intialaisen lentäjän ja pakistanilaisen poliitikon tyttären epäonnista rakkaustarinaa.
Musiikki.
Elokuvan musiikki perustuu edesmenneen Madan Mohanin sävellyksiin. Sanoitukset kirjoitti Javed Akhtar. Kuuluisa playback-laulaja Lata Mangeshkar lauloi suurimman osan lauluista.
In Waves

In Waves on floridalaisen metalliyhtyeen Triviumin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 9. elokuuta 2011 Roadrunner Recordsilta. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "In Waves" 21. toukokuuta 2011 ja toinen single "Dusk Dismantled" julkaistiin 19 kesäkuuta ja kolmas single "Inception of the End" julkaistiin 13 heinäkuuta. "Built to Fall" kappale kuultiin ensimmäistä kertaa 21. heinäkuuta radiosta 98online.com:ista. Yhtye on kertonut albumin kuulostavan Ascendancyn ja Shogunin tyyliseltä.
Albumi on ensimmäinen yhtyeen uuden rumpalin Nick Auguston kanssa Travis Smithin erottua bändistä.
In Waves nousi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Kappaleet.
Bonuskappaleet
Bonus-DVD
617 Patroclus

617 Patroclus on Jupiterin kanssa 1:1 rataresonanssissa oleva pikkuplaneetta, eli Jupiterin troijalainen asteroidi. Se sijaitsee Jupiterin radan L5 Lagrangen pisteessä. Patroclusin löysi August Kopff vuonna 1906. Pikkuplaneetta sai nimensä Troijan sodan sankari Patrokloksen mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1906 VY. 
Patroclusilla on lähes itsensä kokoinen kiertolainen Menoetius, joka löydettiin vuonna 2001.
Patroclus ja sen kuu Menoetius ovat suunniteltu kohde Lucy-luotaimelle, jonka ohilento tapahtuu 3. maaliskuuta 2033. Luotain laukaistiin matkaan lokakuussa 2021.
Eino Forsström

Eino Vilho Forsström (10. huhtikuuta 1889 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 26. heinäkuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti.
Forsström kävi viisi luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota ja meni sitten Lars Krogiuksen &amp; Co:n palvelukseen Helsingissä. Hän oli liikkeen Rauman konttorin johtajana vuodesta 1914 ja myöhemmin Porin konttorin johtajana. Oltuaan 14 vuotta Krogiuksen palveluksessa Forsström siirtyi porilaiseen Rambergin liikkeeseen apulaisjohtajaksi. Hän oli Rettigin tupakkatehtaan myyntipäällikkönä vuodesta 1925 ja Helsingissä Malta Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1937.
Forsström voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun vapaan järjestelmän olympiahopeaa Tukholmasta 1912 ja joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Voimistelun ohella Forsström harrasti nyrkkeilyä ja hänen opettajinaan olivat tässä lajissa skotlantilainen Lindsay, ruotsalainen Viking Grönholm ja tanskalainen Bleimer.
Kuka hän oli?

Kuka hän oli? Uusi näkökulma Jeesuksen elämään on T. P. Laineen vuonna 2000 ilmestynyt kirja Jeesuksesta. Kirjan kustansi Atena.
Sisältö.
Esipuheen kirjoittaja, professori Harald Haarman kertoo esimerkin kristillisten kirkkojen vaikutusvallasta Saksan yliopistoissa. Horst Herrmann ja Eugen Drewermann menettivät siellä oikeuden opettaa uskontotiedettä esitettyään katolisen kirkon näkökulmasta liian arvostelevia käsityksiä. Haartmannin mukaan Laine tuo esille tähän asti Jeesus-tutkimuksessa laiminlyötyjä näkökohtia ja onnistuu tällä tavalla asettamaan värikkään kiven Jeesus-imagon mosaiikkiin.
Vastaanotto.
Martti Mäkisalo kirjoitti "Helsingin Sanomien" arvostelussaan, että myös ammattitutkijoiden piirissä Jeesusta on ehdotettu vanhoillisen, kiihkeästi lopun aikoja odottavan ja muita juutalaisia luopioina pitävän lahkon jäseneksi. Laine kuitenkaan tuskin saa kirjallaan näkemykselle lisää kannatusta. Kirjoittaja käy läpi osin myös hieman epämääräistä kirjallisuutta ja poimii niistä vain omaa oletustaan tukevat seikat. Teos kuitenkin havainnollistaa ansiokkaasti, kuinka historiallinen Jeesus oli todennäköisesti särmikkäämpi kuin kiillotettu nykykuva.
Erkki Hartikainen kirjoitti "Yliopisto"-lehden arviossa, että pidemmällekin meneviä ajatuksia on esittänyt muun muassa professori Robert M. Price. Tämän mukaan historiallista Jeesusta ei ollut olemassa, vaan hän on tarua.
Johan Kemp

Johan Valdemar Kemp (synt. Kemppainen, 1. heinäkuuta 1881 Helsinki – 20. lokakuuta 1941 Lahti) oli suomalainen pankinjohtaja, voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Helsingfors Gymnastikklubbia.
Johan Kemp erosi koulusta vuonna 1903 vastalauseena sille että Suomen senaatti oli määrännyt reaalilyseoille 30 viikkotuntia venäjän kielen opetusta. Hän suoritti sitten ylioppilastutkinnon yksityisesti vuonna 1904. Kemp osallistui 1903 laittomien asevelvollisuuskutsuntojen vastaiseen toimintaan Uudellamaalla. Pelätessään ilmiantoa hän vietti neljä kuukautta kullankaivajana Lapissa. Palattuaan Lapista Kemp levitti asevelvollisuuskutsuntoja vastustanutta materiaalia Uudellamaalla ja Pohjanmaalla ja liittyi mukaan aktivistien toimintaan.
Opiskeltuaan jonkin aikaa Helsingin yliopistossa Kemp meni Suomen Yhdyspankin palvelukseen ja vuonna 1909 hän muutti Lahteen työskennellen sitten pankin Lahden konttorissa. Vuonna 1919 Kempistä tuli Helsingin Osakepankin Lahden konttorin esimies ja hän hoiti tätä tehtävää yli 20 vuoden ajan. Kemp oli perustamassa suojeluskuntaa Lahteen vuonna 1917 ja hänestä tuli suojeluskunnan päällikkö. Mommilan veritekojen yhteydessä 7. marraskuuta 1917 Kempin johtamat Lahden suojeluskuntalaiset joutuivat Mommilan rautatieaseman lähellä tulitaisteluun venäläisten matruusien kanssa. Kahakassa kuoli kaksi suojeluskuntalaista, matruusien tappioista ei ole tietoa. Suomen sisällissotaan Kemp osallistui valkoisten joukoissa Sysmän rintamalla.
Kemp voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908. Hän kilpaili samoissa olympialaisissa myös vapaan tyylin keihäänheitossa, jossa ei kuitenkaan selviytynyt loppukilpailuun. Kempin ennätys keihäänheitossa oli vuonna 1900 heitetty 40,90 metriä.
Iivari Kyykoski

Pentti Iivari Kyykoski (synt. Berndt Ivar Nordlund, 16. helmikuuta 1881 Luvia – 8. joulukuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri ja insinöörieverstiluutnantti. Kyykoski oli myös voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita.
Kyykosken vanhemmat olivat kruununvouti Lars Victor Nordlund ja Amanda Gustava Starck. Hän pääsi ylioppilaaksi Porin lyseosta vuonna 1900 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1909. 
Kyykoski toimi Koskensaaren naulatehtaan isännöitsijänä ja teknisenä johtajana 1910–1915 ja Oy Velj. Nobelin konepajainsinöörinä ja tehtaanjohtajana Bakussa 1915–1920. Hän oli sittemmin insinöörinä kotimaassa ja oli puolustusministeriössä teknisenä tarkastajana ja insinöörinä 1923–1940. Puolustusvoimien pääesikunnan insinöörinä Kyykoski oli vuodesta 1940 alkaen. Hänestä tuli insinöörieverstiluutnantti 1933.
Kyykoski voimisteli Suomen joukkueessa sen voittaessa joukkuevoimistelun olympiapronssia Lontoosta 1908.
Malja ja miekka

Malja ja miekka: Historiamme ja tulevaisuutemme () on Riane Eislerin vuonna 1987 ilmestynyt kirja. Kansainvälisen menestysteoksen julkaisi suomeksi WSOY vuonna 1988 ja sen suomensi Satu Hassi.
Eislerin tulkintoja esihistoriasta on myös arvosteltu.
Srilankanvarpuspöllö

Srilankanvarpuspöllö ("Glaucidium castanotum") on pöllöihin kuuluva lintu. Se on kotoperäinen laji Sri Lankassa, jossa sitä saattaa olla tiedettyä enemmän. Sen esiintymisalue on kuitenkin supistunut huomattavasti 1800-luvulta alkaen, jolloin se oli hyvin yleinen alavilla seuduilla Colombon laitamille saakka. Vähenemisen oletetaan jatkuvan edelleen.
Tunnistaminen.
Srilankanvarpuspöllö on pieni, 19 cm, ja tanakka. Se muistuttaa muodoltaan, kooltaan ja ulkonäöltään intianvarpuspöllöä, mutta sen yläpuoli, lavat ja siipien peitinhöyhenet ovat pääosin pähkinänruskeat tummemmin poikkeuksin. Alapuolelta se on valkoinen joukossa mustahkoja nuolimaisia viiruja. Naama on pääasiassa ruskea, silmät ovat keltaiset. Kaulassa on valkoinen kaulus. Sukupuolet ovat samanlaiset, sukupuolten välistä kaksimuotoisuutta ei esiinny.
Levinneisyys.
Srilankanvarpuspöllö on yleinen paikkalintu Sri Lankan sademetsävyöhykkeellä, ja sen voi helposti nähdä esimerkiksi Kitulgalassa ja Sinharajassa. Leggen historiallisissa kuvauksissa sen levinneisyysalueeseen kuuluvat monet Sri Lankan eteläpuoliskon osat, etenkin kukkulat ja sateisen alueen alanko Colombon laitamille saakka. Sen määrä on viime aikoina supistunut huomattavasti, ja nyttemmin sitä tavataan vain vähän jäljellä olevalla sademetsävyöhykkeellä ja sen viereisillä kukkuloilla kahden kilometrin korkeuteen saakka.
Käyttäytyminen.
Srilankanvarpuspöllö on päivälintu ja sen voi nähdä usein päiväsaikaan, etenkin illalla. Sen lento on syvään aaltoilevaa. Sen voi huomata sitä kiusaavista pikkulinnuista sen istuessa puunoksalla. Se on usein suurten puiden latvassa, tavallisesti jyrkillä mäenrinteillä, ja siten sitä ei välttämättä näe. Sen ravintoa ovat pääasiassa hyönteiset, kuten kovakuoriaiset, mutta se saalistaa myös hiiriä, pieniä sisiliskoja ja pieniä lintuja, kun se ruokkii poikasiaan.
Srilankanvarpuspöllön ääni on hidas "kroo-kroo", ja se kuuluu kauas. Sen pesä on puun kolossa, johon se munii kaksi munaa.
Kanadan Grand Prix 2011

Kanadan Grand Prix 2011 oli Formula 1 -kauden 2011 seitsemäs osakilpailu, joka käytiin 12. kesäkuuta Circuit Gilles Villeneuven osittaisella katuradalla.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Red Bull -tallin Sebastian Vettel, jolle paalupaikka oli kauden kuudes. Kilpailu käynnistyi turva-auton vetäessä letkaa märän radan vuoksi. Neljännellä kierroksella turva-auton poistuttua varikolle, törmäsi Lewis Hamilton Mark Webberin auton takapyörään sillä seurauksella, että Webber pyörähti, ja putosi monta sijaa. Kilpailun kahdeksannella kierroksella Hamilton yritti ohittaa Jenson Buttonia, mutta hän sulki linjan, ja Hamilton törmäsi ensin Buttonin takapyörään, ja sitten reunamuuriin. Hän joutui keskeyttämään. Button puolestaan meni varikolle vaihtamaan renkaat. Button sai myös varikon läpiajorangaistuksen ajettuaan liian lujaa turva-autotilanteessa. Kun 24 kierrosta oli ajettu, jouduttiin kilpailu keskeyttämään kaatosateen vuoksi. Tällä hetkellä kärjessä oli Sebastian Vettel, toisena Kamui Kobayashi ja kolmantena Felipe Massa. Tauko venyi lopulta kahden tunnin mittaiseksi, ja kilpailu jatkui turva-auton ajaessa edellä. Kilpailun 37. kierroksella Button osui Fernando Alonson takapyörään, jolloin Alonso pyörähti ja joutui keskeyttämään. Tilanteessa Buttonin rengas hajosi, joten hän joutui käymään varikolla vaihtamassa renkaat ja uuden keulan. Tämän seurauksena Button putosi kilpailussa vielä mukana olleista kuljettajista viimeiseksi, sijalle 21. Felipe Massan auto hipaisi seinää, kun hän yritti ohittaa eri kierroksella olevaa Narain Karthikeyania kostealta ajolinjalta. Hän joutui käymään varikolla vaihtamassa etusiiven. Kuudentena ajanut Nick Heidfeld joutui keskeyttämään etusiiven irrottua autosta kesken ajon. Hetkeä aiemmin hän oli törmännyt edelle olevan Kamui Kobayashin perään, jolloin etusiipi oli jo hajonnut. 
Kilpailun voittoon ajoi lopulta Jenson Button, joka oli välillä viimeisenä kilpailussa. Buttonin voitto varmistui, kun hän ohitti viimeisellä kierroksella kilpailua johtaneen Sebastian Vettelin. Vettel teki ajovirheen, ja Button meni ohi. Vettelin jälkeen kolmanneksi ajoi Mark Webber. Kilpailu kesti yli neljä tuntia kahden tunnin tauon vuoksi. Kilpailusta tuli näin historian pisin F1-kilpailu. Turva-auto oli radalla enemmän kuin missään aikaisemmassa F1-kilpailussa, peräti kuusi kertaa. Kilpailussa tehtiin "eniten turva-auton perässä ajettuja kierroksia" ennätys, kun kilpailussa ajettiin peräti 32 kierrosta turva-auton vetäessä letkaa. Tämä ennätys rikkoitui myöhemmin vuoden 2016 Brasilian GP:ssä
Wimbledonin tennisturnaus 2011

Vuoden 2011 Wimbledonin tennisturnaus pelattiin 20. kesäkuuta – 3. heinäkuuta 2011 Wimbledonissa, Lontoossa. Se oli kaikkiaan 125. Wimbledonin tennisturnaus ja vuoden kolmas Grand Slam -turnaus. Naisten mestaruuden voitti Petra Kvitová, joka saavutti ensimmäisen Grand Slam -voittonsa. Miesten turnauksen voitti ensimmäistä kertaa urallaan Novak Đoković, joka voitti loppuottelussa Rafael Nadalin.
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Espanjan Rafael Nadal ja naisissa Yhdysvaltain Serena Williams. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Itävallan Jürgen Melzer ja Saksan Philipp Petzschner sekä naisissa Yhdysvaltain Vania King ja Kazakstanin Jaroslava Švedova. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Intian Leander Paes ja Zimbabwen Cara Black.
Turnaukseen otettiin käyttöön kaksi uutta kenttää, kolmoskenttä sekä neloskenttä. Turnauksen 125-vuotisjuhlan kunniaksi teksti "125 Years" näkyy useassa eri paikassa.
Poisjäännit.
Kaksi kertaa Yhdysvaltain avoimet voittanut Kim Clijsters joutui jäämään pois turnauksesta jalkavamman vuoksi. Hän olisi ollut muuten turnauksessa toiseksi sijoitettu. Alisa Kleibanova jätti turnauksen väliin sairauden vuoksi.
Tapahtumia.
Ensimmäisen kierroksen ottelupareja arvottaessa John Isner ja Nicolas Mahut arvottiin viime vuoden tapaan toisiaan vastaan. Viime vuonna he pelasivat kaikkien aikojen pisimmän tennisottelun, jonka Isner voitti. Myös tällä kertaa Isner oli vahvempi, kun häi vei voiton suoraan kolmessa erässä. Miesten puolella kolmannen kierroksen suurimmasta yllätyksestä vastasi maailmanlistan sijalla 158 oleva Australian 18-vuotias Bernard Tomic, joka voitti suoraan kolmessa erässä Ruotsin viidenneksi sijoitetun Robin Söderlingin. Turnauksen jälkeen julkaistavalla maailmanlistalla Tomic nousee Australian ykköspelaajaksi Lleyton Hewittin ohi. Roger Federer hävisi edellisen vuoden tapaan puolivälieräottelunsa, tällä kertaa Jo-Wilfried Tsongalle, joka voitti viisieräisen ottelun. Novak Đoković selviytyi ensimmäisen kerran urallaan Wimbledonin loppuotteluun, ja varmisti näin nousunsa maailmanlistan ykköseksi.
Venus ja Serena Williams tekivät loukkaantumisten jälkeen paluun kilpakentille juuri ennen Wimbledonia. Viime vuoden mestari Serena oli lähes vuoden mittaisella kilpailutauolla. Ranskan avoimet voittanut kolmanneksi sijoitettu Li Na hävisi toisella kierroksella Sabine Lisickille. Turnauksessa toiseksi sijoitettu Vera Zvonarjova putosi jatkosta kolmannella kierroksella hävittyään 32:nneksi sijoitetulle Tsvetana Pironkovalle. Neljännellä kierroksella jatkosta putosivat molemmat Williamsit. Venus hävisi Pironkovalle ja Serena Marion Bartolille. Ykköseksi sijoitettu Caroline Wozniacki hävisi neljännellä kierroksella Dominika Cibulkoválle.
Michael Thomas Bass

Michael Thomas Bass (1799–1884) oli englantilainen panimonomistaja ja kansanedustaja. Hänen johdollaan Bassin panimosta tuli alansa suurin maailmassa ja Englannin tunnetuin tuotemerkki. Hän toimi liberaalien kansanedustajana vuosina 1847–1883.
Bassin panimon oli perustanut hänen isoisänsä William Bass vuonna 1777. Isä, myös nimeltään Michael Thomas Bass, laajensi panimoa, joka menestyi etenkin Venäjän-kaupan takia. Kun nuorempi Michael Thomas Bass aikuistui, hän aloitti perheyrityksessä harjoittelijana. Yrityksellä ei kuitenkaan mennyt hyvin, sillä Napoleonin sodat haittasivat Venäjän-kauppaa. Intiaan ja Aasiaan vietävästä IPA-oluesta (India pale ale) tuli kuitenkin uusi menestystuote 1820-luvulta alkaen. Nuorempi Michael Thomas Bass nousi johtoon vuonna 1827 ja keskittyi edelleen Aasian-kauppaan. Rautatien rakentaminen vähensi kuljetuskustannuksia oleellisesti. Vuonna 1851 Lontoon maailmannäyttely levitti Bassin oluen mainetta koko Britanniassa.
Michael Thomas Bass valittiin kansanedustajaksi Derbyn vaalipiiristä. Hän kuului liberaaleihin, puolusti vapaakauppaa ja panimotoimintaa tuon ajan voimakasta raittiusliikettä vastaan. Hänestä tuli myös tunnettu hyväntekijä. Vuonna 1879 hän lahjoitti Derbyyn kirjaston, jonka rakennukseen muutti myös Derbyn kaupunginmuseo. Tätä pidettiin yllättävänä vetona, sillä yksi raittiusliikkeen teemoista oli juuri saada väki kirjastoihin, pois kapakoista. Bassin lahjoittama kirjasto oli alueen ensimmäinen, josta rahvas sai lainata luettavaa ilmaiseksi. Hän rahoitti myös Derbyyn liikuntapuiston ja lastensairaalan sekä monia muita hyväntekeväisyyskohteita. Kotikaupungissaan Burtonissa hän tuki kirkon, pyhäkoulujen ja työväestön lukusalien rakennuttamista.
Michael Thomas Bass oli naimisissa Eliza Jane Ardenin kanssa. Heillä oli neljä lasta: Emily Frances Anne Bass, Michael Arthur Bass, Hamar Alfred Bass ja Alice Jane Bass. Molemmat pojat valittiin parlamentin alahuoneeseen, Michael Arthur edusti East Staffordshirea vuosina 1868-1885, kun taas Hamar Alfred edusti Tamworthia 1878-1885. Michael Thomas Bass oli vaatimaton mies ja kieltäytyi hänelle ehdotetuista aatelisarvoista. Hänen poikansa Michael Arthur Bass seurasi isäänsä sekä tehtaan johdossa että kansanedustajana, kunnes hänet aateloitiin vuonna 1887.
Kuuma kissa?

Kuuma kissa? on Erkko Kivikosken ohjaama elokuva vuodelta 1968. Elokuva on saanut aiheensa Kerttu-Kaarina Suosalmen romaanista "Neitsyt" (1964), mutta Suosalmi muokkasi sitä käsikirjoitusvaiheessa melko perusteellisesti uusiksi.
Kivikoskea pidetään suomalaisen uuden aallon keskeisenä nimenä. Lyhyen uransa aikana hän sai ohjauksistaan kuusi Jussia. "Kuuma kissa?" on hänen kolmas pitkä ohjauksensa.
Elokuva alkaa, kun lukion keskeyttänyt Antti Salminen (Eero Melasniemi) huojahtelee kännissä lahtelaista mäkeä alas kuralätäkköön ja joutuu toilailunsa vuoksi erotetuksi koulusta, mutta saa kuitenkin elämästä kiinni ja menee isänsä verstaalle töihin. Hän ja 24-vuotias opettaja Marja päätyvät suhteeseen, jota koulun vanhoilliset opettajat eivät hyväksy.
Tuottajaporras nimesi elokuvan vastoin Kivikosken tahtoa. Hänen työnimiään olivat "Varpaat", "Minitunteet" ja Suosalmen romaanin mukainen "Neitsyt". 
Vastaanotto.
Myöhemmissä kritiikeissä on kiitetty Melasniemen ja Maarita Mäkelän roolitöitä, samoin kuvauksen, musiikin ja leikkauksen tekijöitä.
Ngonidzashe Makusha

Ngonidzashe Makusha (s. 11. maaliskuuta 1987) on zimbabwelainen pikajuoksija ja pituushyppääjä.
Makusha sijoittui Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 pituushypyssä 12:nneksi ja karsiutui 100 metrin juoksun välierissä. Algerin Afrikan kisoissa 2007 hän juoksi 4 × 100 metrin viestissä avausosuuden Zimbabwen pronssijoukkueessa. Seuraavana vuonna hän paransi pituushypyn Zimbabwen halliennätystä kolme ja ulkorataennätystä kaksi kertaa päätyen tulokseen 830, jolla voitti NCAA:n mestaruuden. Pekingin olympialaisissa hän sijoittui pituushypyssä neljänneksi tuloksella 819, jolla jäi vain sentin pronssimitalista. 
Makusha teki vuonna 2009 Zimbabwen halliennätykset 60 metrin juoksussa (6,60) ja pituushypyssä (821) sekä voitti jälleen NCAA:n ulkoratamestaruuden pituushypyssä. Vuonna 2011 hän voitti NCAA:n hallimestaruuden pituushypyssä ja paransi huhtikuussa 100 metrin juoksun Zimbabwen ennätyksen aikaan 9,97. Kesäkuussa hän voitti NCAA:n mestaruuden maansa ennätystuloksilla sekä 100 metrillä (9,89) että pituushypyssä (840). Aiemmin molempien lajien yliopistomestaruuden olivat samana vuonna miesyleisurheilijoista voittaneet vain William DeHart Hubbard, Jesse Owens ja Carl Lewis. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin ja sai pituushypyssä pronssia tuloksella 829 cm. Hän on Zimbabwen ensimmäinen mitalisti yleisurheilun MM-kilpailuissa.
Potok

Potok () eli Geizer () on neuvostoliittolainen ja venäläinen sotilaallisten tietoliikennelinkkisatelliittien perhe. Ne välittävät Jantar-4KS1 ja Jantar-4KS1M -vakoilusatelliittien digitaalista kuva-aineistoa Venäjälle. Myös mobiili vastaanotto on mahdollista alle 3 metrin antennilla. Satelliitit sijaitsevat geostationaarisella kiertoradalla asemissa 80 astetta itäistä pituutta ja 13,5 astetta läntistä pituutta. 
Satelliitit toimivat C-taajuuskaistalla. Satelliittien Slav-2 ja Sintez transponderit kehitti NPO Elas. Satelliitit kehitti NPO Prikladnoi Mehaniki (NPO PM). Asennonsäätö toimii neljällä SPT-70 -plasmatrusterilla. Potok-satelliitit korvaa Garpun-satelliitit 2010-luvulla.
Satelliitit.
Tulevia
Steve Davis (basisti)

Steve Davis (tunnetaan myös musliminimellä Sayeed) oli jazzbasisti. Hänen uransa huippukautta oli 1960-luku. Hän oli lyhyen aikaa mukana John Coltranen kvartetissa, mutta pian hänen tilalleen tuli Reggie Workman. Davis soitti kvartetin kanssa albumilla "My Favorite Things", jota pidetään merkittävänä jazzalbumina. Hän soitti Chuck Mangionen kanssa albumilla "Hey Baby!" ja lankonsa McCoy Tynerin kanssa albumilla "Nights of Ballads &amp; Blues".
Iheb Msakni

Iheb Mohamed Msakni (s. 18. heinäkuuta 1987) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikentän laidalla pelaava Msekni edustaa Tunisian pääsarjassa ES Sahelia.
Hänen veljensä Youssef pelaa myös jalkapalloa Qatarin pääsarjassa.
Ura.
Msakni aloitti ammattilaisuransa kaudella 2008–2009 Stade Tunisienin riveissä, jolloin hän pelasi kauden aikana yhdeksän ottelua ja onnistui kerran maalinteossa. Maali syntyi 23. elokuuta 2008 kotiottelussa AS Marsaa vastaan. Kauden jälkeen Msakni pelasi yhden kauden lainalla EGS Gafsassa, jossa hän pelasi yhteensä kaksitoistaottelua tehden niissä neljä maalia.
Tammikuussa 2012 Msakni siirtyi kolmen ja puolen vuoden sopimuksella Espéranceen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Esperancen paidassa 11. helmikuuta 2012 ES Zarsista vastaan, jonka Esperance voitti maalein 5–0. Msakni teki kuitenkin avausmaalinsa kolmannessa ottelussaan CS Sfaxienia vastaan, joka oli myös ottelun ainoa maali.
Maajoukkueura.
Msakni pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian maajoukkueessa 29. toukokuuta 2011 harjoitusottelussa Keski-Afrikan tasavaltaa vastaan.
Syvännekrotti

Syvännekrotti ("Ceratias holboelli") on meren pohjassa elävä kala.
Se on vaikea tutkimuskohde, siksi sen elämäntavoista tiedetään niin vähän. Luultavasti syvännekrotti enimmäkseen makailee pohjassa pyyntiantenni huojuen.
Pyyntiantennin päässä olevan valoelimen hohde houkuttelee paikalle uteliaita saaliskaloja, jotka samalla uivat suoraan nälkäiseen kitaan. 
Sitä tavataan tyypillisesti trooppisissa ja lauhkeissa merissä 400–2000 metrin syvyydessä.
Syvännekrottinaaras voi kasvaa 120 senttiä pitkäksi, mutta jää yleensä 77-senttiseksi. Uros on paljon pienempi, enintään 16 senttiä pitkä. Koiras kiinnittyy suullaan naaraaseen ja syvännekrotit sulautuvat vähitellen yhteen. Koiraan ruumis surkastuu pois sukupuolielimiä lukuun ottamatta. Kalat elävät symbioottisessa suhteessa, jossa niiden ei säännöllisesti tarvitse etsiä uutta kumppania syvissä vesissä.
Syvännekrotti on ahnas peto, joka petkuttaa saaliskalat luokseen. Se heiluttaa päässän olevaa uloketta, jonka kärjessä oleva ihokappale näyttää makoisalta pikku madolta.
Filosofi lampun valossa

Filosofi lampun valossa ("A Philosopher by Lamplight") on englantilaisen Joseph Wrightin maalaus vuodelta 1769. Se on 128,2 × 102 cm:n kokoinen öljyvärimaalaus ja on nykyisin Derbyn kaupunginmuseossa. Taiteilija on siinä sijoittanut valonlähteen kuva-alaan, samoin kuin hän teki useissa myöhemmissä töissään, joista hän tuli kuuluisaksi. Työ tunnetaan myös nimellä "Erakko tutkii anatomiaa" () ja sitä on pidetty taulun "Alkemisti löytää fosforin" rinnakkaisteoksena. Vaikka Wrightin tiedetään perehtyneen luonnontieteelliseen aineistoon ennen näiden töiden maalaamista, hän ei ollut tiedekirjojen kuvittaja, vaan taiteellinen vaikutelma oli hänen ensisijainen päämääränsä.
Työn sommittelu muistuttaa suuresti Salvator Rosan maalausta "Mietiskelevä Demokritos". On mahdollista, että Wright olisi nähnyt joko alkuperäistyön tai sen pohjalta tehdyn kaiverruksen. Wrightin maalauksen keskeinen hahmo tarkastelee luurangon osia, mutta tapahtuma ei näytä lääketieteelliseltä ruumiinavaukselta. Päähenkilön ympärille on aseteltu klassisia kuolevaisuuden symboleja, kuten tiimalasi ja tumma (Tuonelan) joki. Kuvan reuna-alueella on kaksi nuorta miestä, joiden hattuun kiinnitetyt simpukankuoret osoittavat heidän olevan pyhiinvaeltajia. Varsinainen kirjallinen tai historiallinen tausta, johon Wright työssään mahdollisesti viittaa, on jäänyt epäselväksi. Sen sijaan hän on luonut arvoituksellista tunnelmaa monin keinoin. Nuoret miehet ovat suhteessa paljon pienempiä kuin lampun valaisema filosofi. Työn tarkoissa yksityiskohdissa näkyy Wrightin hollantilaisilta laatukuvien maalareilta saamat vaikutteet, mutta valonhämyn eli chiaroscuron käsittely on ollut aikanaan radikaalia.
Babe Ruth (yhtye)

Babe Ruth oli brittiläinen yhtye, joka oli aktiivisena 1970-luvulla. Yhtyeen jäseniä olivat laulusolisti Jenny Haan, basisti Dave Hewitt, kosketinsoittaja Chris Hogarth, kitaristi Alan Shacklock ja rumpali Ed Spevock. Hogarthin tilalla mainitaan myöhemmin Chris Holmes ja Steve Gurl. Samaten Jenny Haanin tilalle tuli Ellie Hope. Shacklockin korvasi myöhemmin Bernie Marsden ja Hewittin Ray Knott.
Historia.
Yhtyeen musiikillinen johtohahmo oli aluksi Alan Shacklock, joka oli opiskellut kitaransoittoa Lontoon Royal Academy of Musicissa. Yhtye levytti omaa materiaalia. Jenny Haan oli eloisa lavaesiintyjä ja hänen esikuviaan olivat Paul Rodgers ja Janis Joplin.
Yhtyeen vuoden 1974 albumi "Amar Caballero" sai MUSA-lehdessä paremman vastaanoton kuin edellinen hajanaisempi albumi, joka oli ilmestynyt yli vuosi aikaisemmin. "Amar Caballero" on monipuolinen ja siinä on vaikutteita popista, jazzista, klassisesta musiikista, flamencosta ja folkista. Levyllä kosketinsoittajana on vielä Chris Hogarth. Mukana on myös jousi- ja puhallinsoittajia.
Yhtye on esiintynyt Suomessa 15. toukokuuta 1974. Se oli silloin lämmittely-yhtyeenä Uriah Heepin konsertissa Helsingin Messuhallissa. Konsertti oli ollut raskassävyisempi kuin "Amar Caballero" -albumi. Alan Shacklock oli kuitenkin esittänyt yhden kappaleen yksin espanjalaisella kitaralla.
Vuonna 1974 yhtyeeltä ilmestyi soul-vaikutteinen single ”If Heaven’s on Beauty's Side” / ”Doctor Love”. Sen tuotti Shacklock, joka myös kirjoitti ja sovitti albumin kappaleet. Kappaleissa on vaihtelevuutta tuovia pieniä ideoita, rytmiä ja melodisuutta. Sen sijaan yhtyeen kolmas albumi "Babe Ruth" ei yhden arvion mukaan herättänyt juuri minkäänlaisia mielipiteitä, koska laulaja Jenny Haan ei ole esikuvansa Janis Joplinin veroinen, kappaleet ovat heikkoja eikä yhtyeessä ole taitavia soittajia.
Babe Ruthin neljäs albumi "Stealin' Home" tehtiin vuonna 1975 levy-yhtiön vaihdoksen jälkeen Capitol-merkille. Kosketinsoittajaksi oli tullut Wild Turkey -yhtyeessä vaikuttanut Steve Gurl.
Kevääseen 1976 tultaessa Ellie Hope oli korvannut Jenny Haanin, kitaristiksi ja lauluntekijäksi oli tullut Bernie Marsden ja basistiksi Ray Knott. Alkuperäisestä kokoonpanosta oli jäljellä enää rumpali Ed Spevock. Tällä kokoonpanolla julkaistiin kesäkuussa Capitol-merkillä albumi "Kid’s Stuff". Levyn musiikki on siistiä ja funk-vaikutteista Edellisen albumin ”Elusive”-diskohittiä vastaava kappale tällä levyllä on ”Since You Went Away”.
The Best of Obituary

The Best of Obituary on death metal -yhtye Obituaryn kokoelma-albumi vuodelta 2008.
Obituary vastusti albumin julkaisemista, sillä yhtye oli ehtinyt jättää Roadrunner Recordsin sen julkaisun aikaan.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Donald Tardy, Trevor Peres ja Allen West, sekä sanoittanut John Tardy.
Portsmouthin tuomiokirkko

Portsmouthin tuomiokirkko () on Englannin kirkon Portsmouthin hiippakunnan tuomiokirkko, jonka rakentaminen aloitettiin vuonna 1180.
Nykyisin kirkossa käy noin satatuhatta ihmistä vuodessa - puolet osallistuu jumalanpalvleukiin, neljännes käy konserteissa ja neljännes on turisteja.
Robert Parish

Robert Parish (s. 30. elokuuta 1953 Shreveport, Louisiana) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hänet tunnettiin yhtenä NBA:n parhaimmista heitontorjujista. Lisäksi hän on pelannut eniten NBA-pelejä sarjan historian aikana (1 611).
Ura.
Parish pelasi yliopistokoripalloa Centenaryn collegessa vuosina 1972–1976. Hän osallistui vuoden NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet kahdeksantena pelaajana. Parish edusti seuraa neljän kauden ajan, jonka jälkeen hänet kaupattiin Boston Celticsiin vaihdossa ykköskierroksen varauksiin. Bostonissa Parish muodosti Larry Birdin ja Kevin McHalen kanssa joukkueen kärkikolmikon "Big-Three", jonka johdolla seura voitti kolme NBA-mestaruutta vuosina 1981, 1984 ja 1986. Henkilökohtaisella tasolla hänet valittiin kaksi kertaa sarjan sekä yhdeksän kertaa sarjan . Vuonna 1994 Parish siirtyi Charlotte Hornetsiin, josta hänet vapautettiin heinäkuussa 1996. Kausi 1996–1997 oli hänen viimeinen NBA-kautensa. Hän pelasi kauden Chicago Bullsissa ja voitti neljännen NBA-mestaruutensa.
The 1976 Solo Keyboard Album

The 1976 Solo Keyboard Album on yhdysvaltalaisen kosketinsoittaja ja säveltäjä George Duken sooloalbumi. Se on alun perin äänitetty ja miksattu vuonna 1976 ja julkaistu Saksassa nimellä "The Dream" vuonna 1978. Äänittäjänä on ollut Kerry McNabb Paramountin äänitysstudioilla. 
Duken siirryttyä Epic Recordsin artistiksi levy julkaistiin uudelleen vuonna 1982, osin uusiksi miksattuna, nimellä The 1976 Solo Keyboard Album.
Duke on myös tuottanut albumin apulaisenaan B.G. Falk. Falk on ollut mukana Duken levytyshankkeissa vuodesta 1966 eli alusta asti.
Duke soittaa albumilla kaikki instrumentit, joita ovat akustinen piano, Fender Rhodes -sähköpiano, Mini Moog, Arp Odyssey, Prophet V, kellot, kitara, rummut, klavinetti, tamburiini, Wurlitzer-sähköpiano ja Hammond B3 -urut.
Kappaleet.
George Duke on säveltänyt kaikki kappaleet. Julkaisija on Mycenae Music Co. Julkaisuvuodet ovat 1978 ja 1982.
Levyn kansiteksteissä George Duke kertoo, että "Mr. McFreeze" on hänen Kerry McNabbille antama kutsumanimi. McNabb on Duken äänittäjä vuosien 1973 ja 1979 välillä ja alkuperäinen äänittäjä tälläkin albumilla. Kutsumanimi viittaa McNabbin vaatimukseen pitää äänitysstudion lämpötila alhaisena.
Duke kertoo, että tällä albumilla hän soittaa rumpuja ensimmäistä ja viimeistä kertaa. Hän on saanut opastusta Genesis-rumpali Chester Thompsonilta ja Ndugulta.
"Love Reborn" on kappale, jonka Duke kirjoitti hyvät arvostelut saaneelle vuoden 1971 kaksoisalbumille "The Inner Source" (MPS 2920912-1). Myöhemmin sen on levyttänyt Flora Purim esikoisalbumilleen "Butterfly Dreams". Duke itse on levyttänyt sen myös albumilleen "A Brazilian Love Affair". Tällä albumilla olevaa versiota Duke kutsuu akustiseksi pianoteemaksi variaatioineen.
"Excerpts from the Opera Tzina" on kokoonpantu Duken "Tzina"-oopperan valituista jaksoista. Oopperaa ei oltu koskaan esitetty kokonaisuudessaan, mutta MPS-vuosinaan Duke oli julkaissut siitä ajoittain osia.
"Pathways" oli alkuperäisellä äänitteellä akustinen pianoimprovisaatio. Tällä levyllä Duke on lisännyt kappaleen soitinvalikoimaan Prophet V -syntetisaattorin rikastuttaakseen sovitusta. Kaikki muut syntetisaattoriosuudet tällä levyllä on tehty vuonna 1976 käyttämällä Arp Odessey ja Mini Moog -laitteita.
"Vulcan Mind Probe" on nimensä mukaisesti kokeellinen. Kuten eräiden kappaleiden nimet osoittavat, niiden tekoa on inspiroinut televisiosarja Star Trek.
"The Dream That Ended" on akustinen pianoimprovisaatio.
Queen’s Clubin tennisturnaus

Queen's Clubin tennisturnaus on vuosittainen Ison-Britannian Lontoossa, Queen's Clubilla pidettävä miesten tennisturnaus, joka pelataan ruohokentillä. Turnaus kuuluu ATP World Tour 500 -turnauksiin. Ennen ATP-kiertueen aloittamista vuonna 1990, Queen's Clubin turnaus oli osa Grand Prix -kiertuetta vuosina 1970–1989. Vuosina 1972 ja 1973 Queen's Clubilla pelattiin myös naisten turnaus. Turnauksen alkuperäinen nimi oli London Grass Court Championships eli Lontoon ruohokenttämestaruusturnaus. Turnausta on pelattu Queen's Clubilla vuodesta 1890 alkaen, tosin vuosina 1885–1889 Lontoon mestaruusturnaus järjestettiin London Athletic Clubilla. Vuodesta 2018 alkaen turnauksen virallinen nimi on ollut sponsorin mukaan Fever-Tree Championships. Vuosina 2009-2017 turnauksen virallinen nimi oli AEGON Championships ja vuosina 1979–2008 Stella Artois Championships.
Queen's Clubin turnaus pelataan kaksi viikkoa ennen Wimbledonin tennisturnausta. Eniten mestaruuksia Queen's Clubilta on yhdysvaltalaisella John McEnroella, neljä kaksinpelistä ja yksi nelinpelistä.
Leave a Whisper

Leave a Whisper on Shinedownin debyyttialbumi, joka on julkaistu vuonna 2003. Albumi julkaistiin uudestaan vuonna 2004, jolloin mukana oli kolme uutta kappaletta ja ne on merkitty nimellä "Sanford Sessions".
Leave a Whisper on ainoa albumi, jossa Jasin Todd soittaa kitaran lisäksi lap steeliä, thereminiä ja sitaria.
Kappale "45" on sensuroinnin takia nimetty myös nimellä "Staring Down...", koska kappaleessa lauletaan "Staring down the barrel of a 45." Brent Smith on maininnut haastatteluissa, että "45" käsittelee maailmaa, eikä asetta.
Kappaleet.
Bonuskappaleet
Tapani Sopanen

Tapani Sopanen (s. 20. elokuuta 1950 Lauritsala) on suomalainen helluntaikristillinen kirjailija. Hän oli aikaisemmin kristillisen lastenlehden Hyvän paimenen (nykyään nimellä "Jees") päätoimittaja.
Sopasen 1970-luvulla kirjoittamissa "Petrin porukka" -nuortenkirjoissa heijastuvat hänen omat lapsuudenkokemuksensa. "Silvottujen sinfoniassa" (1981) hän kertoo vapaista suhteista ja abortista, "Kyyneleet eivät puhdista" -kirjassa (1976) kolmannen suhteen ongelmista. Kirjassaan "Enkeliprinsessa" (1983) hän kertoo kehitysvammaisen tyttärensä Helin lapsuudesta. "Enkeliprinsessa" julkaistiin myös Ruotsissa ja Norjassa. Kirjassa "Taitaa olla torstai" (1992) hän kuvaa Helin varttumista murrosikään. "Taitaa olla torstai" -kirjan runot ovat Sopasen vaimon Marja-Liisan kirjoittamia. Sopasen vuonna 1990 julkaisemassa kirjassa "Isän syli" teemoina ovat insesti ja HIV-tartunta ja hänen vuonna 1995 julkaisemassaan "Onko todella?" -teoksessa muun muassa itsetyydytys.
Lightning (albumi)

Lightning on brittiläisen, folk-piireistä lähtöisin olevan laulaja-lauluntekijä Julie Felixin vuonna 1974 ilmestynyt sooloalbumi. Felix itse on tehnyt viisi albumin kappaleista. Muita säveltäjänimiä ovat Bob Dylan, Van Morrison ja Dory Previn.
Dylanin "I Dreamed I Saw St. Augustine" on tämän albumilta "John Wesley Harding" (1968) ja "Father of Night" albumilta "New Morning" (1970). Morrisonin "Into the Mystic" on tämän albumilta "Moondance" (1970).
Albumin on tuottanut Del Newman EMI-levy-yhtiölle. Newman on myös sovittanut ja johtanut jousisektiota sekä sovittanut kappaleet muuten Felixin kanssa. Newman soittaa myös syntetisaattoria kahdella kappaleella.
Albumi on äänitetty Nova Sound ja Abbey Road -studioilla. Äänittäjä on Richard Dodd.
Kansikuvan "Lightning" on tehnyt David Hockney vuonna 1973. Se on litografia sarjasta "Weather Series" jonka on julkaissut losangelesilainen Gemini G.E.L. Luvan kuvan käyttöön on myöntänyt lontoolainen Petersburg Press Ltd.
Albumin nimeen on liitetty teksti: 
Takakannen valokuvan Julie Felixistä on ottanut Mirella Ricciardi. Levykannen on valmistanut Garrod &amp; Lofthouse Ltd.
Julie Felixin managerina on toiminut Ian Tilbury. Kiitoksissa mainitaan The Pigeonhole, Steve Allan ja Peter Shephard.
Kappaleet.
Sivu 1
Sivu 2
Julkaisijat ovat Julie Felix Music Ltd. (1.1, 1.2, 1.4, 2.1, 2.3),
Big Ben Ltd. (1.3, 2.2), United Artists Music Ltd. (1.5) ja Warner Bros. Music Ltd. (2.4).
Muusikot.
Seuraavat muusikot esiintyvät albumilla levy-yhtiönsä suosiollisella luvalla: Madeline Bell (RCA Records), Liam Genockey (Polydor Records), Rabbit (Island Records) ja Charlie Smith (Rocket Records).
Julie Felix laulaa kaikilla kappaleilla. Muut muusikot kappaleilla ovat:
"Song for Spring"
"Roadie Man"
"Father of Night"
"Oh to Hold You in My Arms"
"Lady with the Braid"
"My Electric Angel"
"I Dreamed I Saw St Augustine"
"Let Me Loose"
"Into the Mystic"
Arvioita.
Pekka Markkula on esitellyt albumin MUSA:n numerossa 8/1974. Siinä hän toteaa, että Felix on tehnyt paluun viihteellisemmän materiaalin parista. Tältä albumilta hän nostaa esiin Dylanin kappaleet ja etenkin "Father of Nightin". Tulkintaa Van Morrisonin kappaleesta "Into the Mystic" hän sen sijaan pitää aneemisena. Markkula ei myöskään lämpene intialaisvaikutteiselle kappaleelle "Oh to Hold You in My Arms". Felixin omasta tuotannosta hän pitää eniten kappaleesta "Roadie Man", joka on iskevä "realistinen tarina roudarin usein varsin katkerasta ja irtonaisesta elämästä". Yhteenvetona Markkula toteaa, että albumi antaa Julie Felixin musiikista paljon odotettua paremman kuvan.
Jesse Tamangrow

Jesse Jay Tamangrow (s. 16. maaliskuuta 1982 Mikronesia) on palaulainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Tamangrow osallistui Pekingin olympialaisiin 2008, joissa hän oli 100 metrillä alkueränsä seitsemäs ja putosi. Hän juoksi kisoissa ajan 11,38 sekuntia, joka on myös hänen henkilökohtainen ennätyksensä.
Lähteet.
Wally Kirika

Wally Kirika (s. 27. lokakuuta 1982 Rabaul) on papuauusiguinealainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Kirika osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Helsingissä 2005, jolloin hän oli 100 metrillä alkueränsä seitsemäs eikä päässyt jatkoon. Hän pääsi seuraavana vuonna Kansainyhteisön kisoissa samalla matkalla puolivälieriin saakka. Kirika juoksi ennätyksensä 10,74 sekuntia Brisbanessa vuonna 2007.
Lähteet.
Vigo-ohjelma

Vigo-ohjelma on suomalainen yritysten kehitysohjelma. Sen kohteena ovat pääosin muutaman vuoden vanhat yritykset, joita pidetään innovatiivisina ja jotka pyrkivät aggressiivisesti kansainvälisille markkinoille. 
Rakenne.
Työ- ja elinkeinoministeriö käynnisti ohjelman maaliskuussa 2009. Muita osapuolia ovat Tekes, joka koordinoi ohjelmaa, ja Veraventure ja sen yksityisen rahoituksen lähteenä ovat pääomasijoittajat, bisnesenkelit ja rahastot. Mukana rahoittajina ovat Conor Venture Partners Oy, CapMan Oyj ja Inventure Oy. Rahoitus- ja teknologiarooleissa ovat myös VTT ja Aalto-yliopisto. PROFict Partners Oy on koordinoinut Vigo-ohjelman palveluja Tekesin rahoituksella maaliskuusta 2010 alkaen. 
Ohjelman alla toimii vuonna 2011 kuusi erillistä yrityskiihdyttämöä. 
Rahoitetut yritykset.
Rahoitettuja yrityksiä ovat
Shaka Sola

Shaka Sola (s. 14. maaliskuuta 1977) on samoalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kiekonheitossa, kuulantyönnössä ja keihäänheitossa.
Sola osallistui Ateenan olympialaisiin 2004 kiekonheitossa, jossa hän oli karsinnan 36. tuloksellaan 51,10 metriä. Hänen piti kilpailla Helsingin MM-kisoissa 2005 kuulantyönnössä, mutta saapui kisapaikalle myöhässä ja osallistui keihäänheittoon. Sola heitti tuloksen 41,18 eikä päässyt finaaliin. Hän sijoittui Kansainyhteisön kisoissa vuonna 2006 kymmenenneksi kuulantyönnössä ja kahdenneksitoista kiekonheitossa.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF" 
Lähteet.