tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Dunkirk (D09)

HMS Dunkirk (viirinumero D09) oli Britannian kuninkaallisen laivaston toisen maailmansodassa lopulla vesillelaskettu Battle-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 24. maaliskuuta 1943 Alexander Stephen and Sonsilta Linthousesta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1944. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1945 ja valmistui 27. marraskuuta 1946. Aluksen ensimmäinen päällikkö J. Smallwood vastaanotti tehtävän maaliskuussa 1946.
Palvelus.
Vuoden 1946 lopulla alus liitettiin 4. hävittäjälaivueeseen, jonka mukana se oli Välimerellä seuraavat kaksi vuotta. Helmikuussa 1949 tehtiin päätös aluksen siirrosta reserviin ja poistettiin palveluksesta maaliskuussa Londonderryssä. Alus sijoitettiin Devonportiin, missä sitä käytettiin lämmittäjien koululaivana osana "HMS Raleighia".
Alus palautettiin 20. toukokuuta 1958 palvelukseen Portsmouthissa päällikkönään J. Nash. Se lähti 7. kesäkuuta Gibraltarin kautta Välimerelle. Aluksen konehuoneessa syttyi 1. heinäkuuta tulipalo. Se oli Kyproksen valvontaosaston mukana 4. heinäkuuta Famagustan edustalla, mihin sisältyi vierailu Beirutissa.
Alus oli 8. elokuuta Civitavecchiassa, mistä se teki vierailun Istanbulissa ennen paluuta Kyproksen valvontaan. Alus vieraili 27. marraskuuta Haifassa "HMS Sheffieldin" ja "HMS Trafalgarin" kanssa ja palasi 2. joulukuuta Maltalle, missä se osallistui laivaston mukana joulukuun puolivälissä sotaharjoitukseen Palmanlahdella.
Alus saapui 18. maaliskuuta 1963 viimeisen kerran Plymouthiin. Seuraavan vuoden se oli majoitustilana Devonportissa, mistä hylky hinattiin marraskuussa 1965 romutettavaksi. Se saapui 22. marraskuuta Shipbreaking Industriesille Faslaneen, missä se romutettiin.
HMS Jutland (D62)

HMS Jutland (viirinumero D62) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Battle-luokan hävittäjä, joka laskettiin vesille toisen maailmansodan päätyttyä.
Valmistus.
Alus tilattiin 24. maaliskuuta 1943 Alexander Stephen and Sonsilta Linthousesta, missä köli laskettiin 27. marraskuuta 1944. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1946 ja valmistui 30. huhtikuuta 1947.
Paavo Kiuru

Paavo Vilhelmi Kiuru (11. helmikuuta 1907 Kivennapa – 10. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.
Paavo Kiurun vanhemmat olivat Esa Kiuru ja Maria Seppänen.
Leevi Kinnunen

Tobias Leevi Kinnunen (21. lokakuuta 1905 Tornio – 30. toukokuuta 1988 Oulu) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.
Kinnusen vanhemmat olivat satulaseppä Knut Kinnunen ja Jenni Ukonmaanaho. Hän pääsi ylioppilaaksi Haapaveden yhteiskoulusta 1933 ja hän suoritti teologian erotutkinnon 1937 sekä pastoraalitutkinnon 1943. Papiksi Kinnunen vihittiin 1937.
Ennen ylioppilaaksi tuloa Kinnunen työskenteli satulaseppänä Pohjolan Nahkatehtailla Oulussa 1922–1925 ja oli oppilaana Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa 1926–1930. Hän toimi Oulun NMKY:n poikatyöntekijänä 1925–1926 ja oli opiskeluaikanaan kesäisin siirtolan johtajana Oulussa 1927–1933 sekä Helsingin Töölön seurakunnan nuorisotyöntekijänä 1933–1937. Papiksi tulon jälkeen Kinnunen oli ylimääräisenä pappina Oulussa 1937–1941 ja samalla hän oli Oulun NMKY:n pääsihteerinä. 
Talvisodan aikana Kinnunen toimi Oulun suojeluskuntapiirin toimistoupseerina ja jatkosodan aikana hän oli Raskas Patteristo 16:n sotilaspastorina Kiestingin ja Uhtuan suunnilla. Sodan jälkeen Kinnunen oli Alavieskan kirkkoherrana 1944–1970. Hän sai rovastin arvon 1956. Eläkkeelle jäätyään Kinnunen muutti Ouluun.
Kinnunen julkaisi 10 vuoden ajan "Palavin lampuin"-nimistä uskonnollista lehteä. Kinnunen perusti 1947 Alavieskaan keskikoulua vastaavan kolmiluokkaisen kotikoulun yhdessä opettaja Niilo Visurin kanssa. Koulu toimi vuoteen 1953 saakka ja Kinnunen oli siellä koulun johtajana ja opettajana. Hän oli myös uskonnonopettajana Ylivieskan yhteiskoulussa 1955 ja Kalajoen yhteiskoulussa 1955–1956.
Leevi Kinnunen oli naimisissa vuodesta 1938 sairaanhoitaja Irja Saastamoisen kanssa.
Jussi Kuivamäki

Juho (Jussi) Arvid Kuivamäki (24. tammikuuta 1904 Ylistaro – 26. heinäkuuta 1985) oli suomalainen kirjailija.
Kuivamäki kävi keskikoulun. Hän suoritti hallinnollisen tutkinnon Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa 1938. Hänellä oli myös oikeustieteen opintoja Helsingin yliopistossa. Kuivamäki oli apulaisnimismiehenä Sotkamossa 1939–1947 ja nimismiehenä Sievissä 1947–1970.
Kuivamäen vanhemmat olivat maanviljelijä Matti Kuivamäki ja Maria (o.s. Purlin). Puoliso oli Eila Mirjam (o.s. Jumppanen) vuodesta 1942.
Rude boy

Rude boy on alun perin jamaikalainen väkivaltainen nuorison alakulttuuri. Rude boy -kulttuuri syntyi Jamaikan pääkaupungin Kingstonin slummeissa 1950-luvun lopulla ja levisi 1970-luvulla myös Englantiin.
Rude boy -kulttuuri sai alkunsa yhtäältä muuttoliikkeestä Jamaikan maaseudulta Kingstoniin, sekä toisaalta angloamerikkalaisten toimintaelokuvien kuten yhdysvaltalaisten gangsterielokuvien ja James Bondin vaikutuksesta. Hyvinpukeutuneet, yhdysvaltalaisista gangsterielokuvista ja jazzmuusikoilta tyylinsä omaksuneet rude boyt toimivat katurikollisina sekä usein myös kingstonilaisten sound system -tiskijukkien palkkaamina huligaaneina, joiden tehtävä oli häiritä kilpailevien tanssipaikkojen toimintaa väkivallalla tai pelottelulla. Myöhemmin 1960-luvulla Jamaikan kilpailevat poliittiset puolueet palkkasivat rude boyt harjoittamaan poliittista katuväkivaltaa puolestaan.
Moni jamaikalainen 1960-luvun artisti kritisoi rude boyseja lauluissaan, joista yksi tunnetuimpia on Dandy Livingstonen "A Message to You, Rudy". Toisaalta jotkin esiintyjät ihannoivat rude boy -kulttuuria, kuten The Wailers kappaleissaan "Let Him Go", "Rudeboy" ja "Jailhouse".
1970-luvulla Jamaikasta siirtolaisina Englantiin muuttaneet rude boyt tekivät rude boy -muodin ja jamaikalaisen ska-, reggae- ja rocksteady-musiikin suosituksi etenkin englantilaisessa skinhead-kulttuurissa, joka ei siihen aikaan ollut vielä rasistista. Termeillä "rude boy" ja "rude girl" alettiinkin 1970-luvun Englannissa tarkoittaa jamaikalaisen musiikin kuuntelijaa.
Vahvistusharha

Vahvistusharha, vahvistusvinouma tai vahvistamistaipumus () tarkoittaa taipumusta valikoida ja tulkita uutta tietoa niin, että se tukee henkilön aikaisempia näkemyksiä. Vahvistusharhan johdosta ihminen antaa erityistä painoa sellaisille tiedoille, jotka tukevat hänen näkemyksiään, ja sivuuttaa sellaiset, jotka puhuvat niitä vastaan. Oman mielipiteen kanssa ristiriidassa olevan tiedon sivuuttaminen estää henkilöä tuntemasta kognitiivista dissonanssia. Tutkija Raymond S. Nickerson pitää vahvistusharhaa tärkeimpänä harhapäätelmiä tuottavana ilmiönä.
Vahvistusharhoja esiintyy varsinkin silloin, kun kyse on tunneperäisistä valinnoista ja vakiintuneista käsityksistä. Skeptikko Michael Shermer toteaa, että vahvistusharha selittää, miksi fiksut ihmiset kannattavat omituisia asioita. Älykkyys auttaa keksimään perusteluja mielipiteille, jotka on omaksuttu muista kuin järkisyistä. Asiaa on vaikea huomata, koska ihmisillä on taipumus attribuutioharhaan, jossa omat mielipiteet koetaan järkiperäisinä eikä tunnepohjaisina.
Vahvistusharha selittää, miksi ihmiset tekevät erilaisia johtopäätöksiä samoista asioista tai miksi uskomukset säilyvät, vaikka ne olisi osoitettu vääriksi. Vahvistusharhaan ovat taipuvaisia etenkin ne, jotka luottavat vahvasti omiin mielipiteisiinsä. Harha heikentää päätöksenteon tasoa esimerkiksi politiikassa.
Tiede ja vahvistusharha.
Nickersonin mukaan vahvistusharhan vastustaminen on yksi niistä ominaisuuksista, joiden perusteella tieteellinen ajattelu eroaa arkiajattelusta. Luonnontieteilijä Charles Darwin kertoo muistelmissaan omasta taistelustaan vahvistusharhaa vastaan: ”Olen alinomaa pyrkinyt pitämään mieleni vapaana, niin että voisin luopua jokaisesta hypoteesista, rakkaimmastakin, heti kun tosiasiat näyttävät puhuvan sitä vastaan.”
Kytölä

Kytölä voi viitata seuraaviin:
Uotinen

Uotinen on suomalainen sukunimi. Uotinen-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Vuoden lappilainen kylä

Vuoden lappilainen kylä on kunniamaininta, jonka jakaa maakunnallinen kyläyhdistys Lappilaiset kylät ry.
Vuodesta 2010 alkaen arvonimen ovat saaneet seuraavat kylät:
Ameeba (artisti)

Ameeba (oikealta nimeltään Sakari Niskanen) on suomalainen elektronisen hip hopin artisti ja tuottaja. Hänet tunnetaan lukuisista kasettijulkaisuistaan, joita on ilmestynyt 1990-luvun lopusta alkaen. Ameeba juonsi Bassoradiolla "Ghettotyylit"-ohjelmaa.
Sakari Niskanen myös skeittaa, ja hänet voi nähdä Aste Skateboardsin 365° -elokuvassa.
Pyörteissä

Pyörteissä on Juha Rosman Yle TV2:lle vuonna 1989 käsikirjoittama ja ohjaama lyhyt fiktioelokuva. Draamakomedia kertoo kustannustoimittaja Mikko Kärppälästä, jota esittää Jukka Puotila.
Juoni.
Eräänä päivänä satamanosturilta putoaa lasti ja on vähällä viedä kustannustoimittaja Kärppälän hengen. Kärppälä hyppää satama-altaaseen viime hetkellä. Hän menee märissä vaatteissa kotiin, mutta huomaa ikkunasta, että hänen vaimonsa luona on toinen mies. Kärppälä ottaa vaimonsa lenkkivaatteet pyykkinarulta ja potkaisee vieraan miehen autoa. Hän menee takaisin satamaan ja heittää omat vaatteensa ja henkilökortinsa mereen. Kärppälä päättää aloittaa uuden elämän, siivoaa työhuoneensa ja lähtee matkalle. Kärppälä päätyy Tampereelle, jossa tapaa sattumalta postikantajan Iivarisen. Hän muuttaa asumaan Iivarisen kanssa ja alkaa etsiä töitä. Iivarisen poika on mielisairaalassa. Kärppälä lukee lehdestä oman kuolinilmoituksensa ja aikoo lavastaa kuolemansa. Hän ilmestyy hautajaisiinsa märissä vaatteissa, mutta kirkossa ei olekaan ketään, mikä vie häneltä jalat alta. Kärppälä päättää palata takaisin kotiin.
Televisioesitykset.
Tämä Yle TV2:n toteuttama lyhytdraama on esitetty kanavalla 21. helmikuuta 1990 ja 7. heinäkuuta 1999.
Vastaanotto.
Jukka Kajava piti Helsingin Sanomien arvostelussaan toteutusta viehättävän letkeänä ja arkikliseitä välttävänä. Juonen hän katsoi olevan aiheita yhtä täynnä kuin pitkän televisiosarjan aloitusjakson.
Erkki Rajakoski

Erkki J. Rajakoski (6. joulukuuta 1924 Viipuri – 20. heinäkuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen eläinlääkäri ja eläinlääketieteen professori.
Rajakoski kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1945 ja opiskeli eläinlääketiedettä Helsingin yliopistossa sekä Tukholman Kuninkaallisessa eläinlääkärikoulussa, josta hän valmistui eläinlääkäriksi 1951. Valmistuttuaan Rajakoski toimi eläinlääkärinä Yläneellä, Nousiaisissa ja Padasjoella 1952–1955 sekä Tukholman eläinlääketieteellisen korkeakoulun assistenttina 1955–1960. Hän väitteli tohtoriksi Tukholmassa 1960 ja toimi Helsingin yliopistossa laitosjohtajana ja apulaisprofessorina vuosina 1965–1977 sekä Eläinlääketieteellisen korkeakoulun dosenttina ja vt. professorina. Lisäksi hän oli vierailevana professorina muun muassa Pennsylvanian yliopistossa vuosina 1969–1970.
Rajakoski oli tärkeä vaikuttaja suomalaisessa raviurheilussa. Hän oli voimakas kansainvälistymisen ja lämminveristen kilpailutoiminnan puolestapuhuja. 1960–1970 -luvuilla Rajakoski toimi Käpylän raviradan puheenjohtajana. Rajakoski oli myös vuonna 1973 perustetun Suomen Hippos ry:n ensimmäinen puheenjohtaja, jossa tehtävässa hän toimi kuolemaansa saakka. Rajakoski vaikutti suuresti Vermon raviradan rakentamiseen ja toimi myös Vermon ravirata Oy:n ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän kuoli puoli vuotta ennen radan valmistumista heinäkuussa 1977. Vuodesta 1978 lähtien Vermossa on kilpailtu hänen kunniakseen perustettu lämminveristen suurkilpailu "Erkki Rajakoski Memorial". Suomen Hippos on myös perustanut Erkki Rajakosken nimeä kantavan rahaston, jonka apurahoja käytetään suomalaisen raviurheilun ja hevostalouden edistämiseen.
Alex Teixeira

 
Alex Teixeira Santos (s. 6. tammikuuta 1990 Duque de Caxias, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on edustanut viimeisimpänä kiinalaista Jiangsu Suningia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Teixeira on Vasco da Gaman junioriakatemian kasvatti, jonka edustusjoukkueeseen hänet nostettiin tammikuussa 2008. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 11. toukokuuta 2008 ottelussa Internacionalia vastaan.
Teixeira siirtyi Šah’tar Donetskiin joulukuussa 2009 ja hänestä maksettiin 6 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän pelasi seitsemän vuotta Donetskissa tehden 89 maalia 222 ottelussa. Tuona aikana Donetsk voitti Ukrainan liigan viisi kertaa.
Nykyään Teixeira pelaa Kiinan Superliigassa Jiangsu Suningin riveissä. Hän siirtyi Kiinaan 37½ miljoonan £ (punnan) kaupassa. Teixeira oli lähellä siirtyä perinteikkääseen englantilaisseuraan Liverpool FC:hen, mutta raha voitti perinteet ja Brasilian maajoukkuepaikan hänen osaltaan.
Sigmodaali

Sigmodaali (myyntinimi Rectidon) on barbituraattijohdannainen lääkeaine. Sillä on sedatiivinen, hypnoottinen ja kouristuksia ehkäisevä vaikutus, ja sitä on käytetty anestesialääkkeenä leikkauksien yhteydessä 1950-luvulla, ja usein yhdistettynä muihin lääkkeisiin 1960-luvulla.
Sigmodaalia ei ole käytetty laajalti verrattuna paremmin tunnettuihin barbituraatteihin kuten tiopentaaliin, ja sen valmistus ja käyttö on nykyisin väistynyt uusien ja turvallisempien lääkkeiden tieltä.
Guillaume Rufin

Guillaume Rufin (s. 26. toukokuuta 1990 Viriat) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 84 helmikuussa 2013. Junioriurallaan hän oli maailmanlistalla parhaimmillaan sijalla kuusi. Häntä valmentaa Olivier Ramos.
Rufin on päässyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan toiselle kierrokselle.
Alfenaali

Alfenaali on barbituraattijohdannainen lääkeaine joka kehitettiin 1920-luvulla. Sillä on pääasiallisesti kouristuksia ehkäisevä vaikutus, ja sitä on käytetty tilapäisesti epilepsian tai kouristusten hoitoon, muttei yhtä yleisesti kuin esimerkiksi fenobarbitaalia.
Alfenaalin LD50-arvo hiirellä oraalisesti annosteltuna on 280 mg/kg.
Guido Pella

Guido Pella (s. 17. toukokuuta 1990 Bahia Blanca) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 32 maaliskuussa 2019. Häntä valmentaa José Acasuso.
Pella pelasi Grand Slam -turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2012 häviten ensimmäisellä kierroksella Nikolai Davydenkolle neljässä erässä. Hän on päässyt kolmannelle kierrokselle vuonna 2018 Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa.
Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa Pella saavutti São Paulossa maaliskuussa 2019.
Venäjän–Persian sota (1722–1723)

Venäjän-Persian sota oli sota Venäjän ja Persian välillä vuosina 1722-1723. Se tunnetaan venäläisessä historiankirjoituksessa Pietari Suuren sotana Venäjän ja Persian (Iranin) välillä. Tsaarin pyrkimyksenä oli laajentaa Venäjän vaikutusvaltaa Kaspianmeren ja Etelä-Kaukasian alueilla ja estää sen kilpailijaa, Osmanien valtakuntaa hyötymästä Safavidien hallitseman Persian valtakunnan heikkenemisestä.
Ennen sotaa Venäjän Pietari I turvasi Georgian kuningas Vakhtang VI:n ja Armenian katolikos Asdvadzadurin tekemän liiton. Nämä kristityt hallitsijat hakivat Venäjän tukea ristiriidoissaan Persian ja Osmanien valtakunnan kanssa.
Heinäkuussa 1722 Venäjän armeijan ratsuväki ja kasakat, noin 22000 miestä, aloittivat hyökkäyksen vähän aikaisemmin rakennetun Kaspianmeren laivueen avulla ja amiraali Fjodor Apraksin johdolla Astrahanista. He marssivat maitse Tsaritsyniin. 23. elokuuta 1722 Venäjän armeija valloitti Derbentin Etelä-Dagestanissa. Kuitenkin syysmyrskyt Kaspianmerellä pakottivat Pietari Suuren palaamaan Astrahaniin, mutta Venäjä jätti varuskuntia Derbentiin ja Svyatoy Kresiin . Syyskuussa 1722 Vakhtang VI leiriytyi Ganjaan. Georgian ja Armenian armeijoissa oli yhteensä 40 000 miestä, ja ne olivat aikeissa liittyä etenevään Venäjän armeijaan, mutta saatuaan uutisia Pietari I:n lähdöstä ne palasivat marraskuussa takaisin Tbilisiin.
Joulukuussa 1722 Venäjän armeija ja laivasto valtasivat kenraalimajuri Mihail Matyushkin johdolla Raštin, ja heinäkuussa 1723 ne etenivät kaapatakseen Bakun. Venäjän sotilaallinen menestys Etelä-Kaukasiassa keväällä 1723 pakotti n hallituksen allekirjoittamaan Pietarin rauhansopimuksen, jossa se luovutti Derbentin, Bakun sekä Persian maakunnat Širvanin, Gīlānin, Māzandarānin ja Astrabadin venäläisille 12. syyskuuta 1723.
Vuonna 1735, juuri ennen Venäjän–Turkin sotaa, keisarinna Anna Ivanovnan hallitus palautti kaikki nämä alueet Persialle sillä ehdolla, että persialaiset tulivat mukaan liittoutumaan ottomaanien Turkkia vastaan. Samaan aikaan Venäjä kiinnostui Kaukasian valtaamisesta. Georgialaiset pyysivät Venäjältä apua omassa taistelussaan Turkkia vastaan. Toisaalta Persia vahvistui ja Georgia joutui kahden islamilaisen valtion puristuksessa turvautumaan Venäjän apuun. Venäjä sai siten yliotteen Georgiasta.
Gastão Elias

Gastão Elias (s. 24. marraskuuta 1990 Caldas da Rainha) on portugalilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 103 toukokuussa 2013. Junioreiden maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan kuudentena.
Elias on voittanut urallaan kaksi ATP-haastajaturnausta.
Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni

Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni (SHU) on suomalainen ammatti- ja huippu-urheilijoita edustavien yhdistysten kattojärjestö. SHU perustettiin vuonna 2002. 
Yhdistyksen tehtävänä on huippu-urheilijoiden yhteiskunnallisten, sosiaalisten ja koulutuksellisten etujen ajaminen. Jäseniä SHU:ssa oli tammikuussa 2022 noin 1 700, joista miehiä oli noin 76 %.
SHU muodostuu palloilulajien pelaajayhdistyksistä sekä yksilöurheilijoita edustavasta yhdistyksestä. Joulukuussa 2021 perustettiin uusi Joukkueurheilijat ry, joka edustaa koripallon, lentopallon, pesäpallon ja salibandyn pelaajia.
SHU:n puheenjohtajana toimi vuoteen 2020 saakka Jarmo Saarela. SHU:n puheenjohtana toimii Teemu Ramstedt ja varapuheenjohtajana Panu Autio.
SHU haki Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n jäsenyyttä 25. lokakuuta 2012, ja keskusjärjestön hallitus hyväksyi hakemuksen 5. marraskuuta.
Tatsuma Itō

Tatsuma Itō (s. 18. toukokuuta 1988 Mien prefektuuri) on japanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 60 lokakuussa 2012. Hänen valmentajanaan toimii Kentaro Masuda.
Lokakuussa 2012 Itō saavutti uransa suurimman voiton voitettuaan Japan Open Tennis Championships -turnauksessa maailmanlistan sijalla 12 olleen Nicolás Almagron.
Tasavälinen lieriöprojektio

Tasa­välinen lieriö­projektio ( on lieriö­projektioiden ryhmään kuuluva yksin­kertainen karttaprojektio, jossa mittakaava pohjois-etelä-suunnassa on vakio. Sitä vastoin mitta­kaava itä-länsi-suunnassa riippuu leveysasteesta, kuten muissakin normaali­asentoisissa lieriö­projektioissa, ja vain kahdella leveys­asteella, yhtä etäällä päiväntasaajan kummallakin puolen, mitta­kaava on kaikkiin suuntiin sama. Näitä leveys­piirejä sanotaan projektion perus­leveys­piireiksi. Tasa­välisen lieriö­projektion sitä erikois­tapauksta, jossa perus­leveys­piirinä on päivän­tasaaja, sanotaan "neliö­kartaksi" ()
Tasa­välisessä lieriö­projektiossa kaikki leveys- ja pituuspiirit ovat suoria, leveyspiirit vaaka­suoria ja pituus­piirit pystysuoria. Projektio ei ole oikea­kulmainen eikä oikea­pintainen, toisin sanoen siinä eivät ilman­suuntien väliset kulmat ole kaikkialla oikean suuruiset eikä eri alueiden pinta-alojen suhteet kartalla ole samat kuin todellisuudessa. Sen sijaan etäisyydet päiväntasaajalta tulevat kuvatuiksi oikein. Myös pinta-alojen vääristyminen on huomattavasti vähäisempää kuin esimerkiksi Mercatorin projektiossa, joka on oikea­kulmainen, kun taas toisaalta muotojen ja kulmien vääristyminen on selvästi vähäisempää kuin esi­merkiksi oikea­pintaisessa Gall-Petersin projektiossa.
Neliökartta on vanhimpia kartta­projektioita. Sitä käyttivät jo vanhalla ajalla Dikaiarkhos ja Strabon. 
Ptolemaios mainitsee tasa­välisen lieriö­projektion keksijäksi Marinos Tyyroslaisen. Nykyään neliö­kartta­projektiota käytetään muun muassa National Geographicin MapMachine -verkkopalvelussa.
Matemaattinen määritelmä.
Maapallon piste, jonka pituus­aste on formula_1 ja leveys­aste formula_2, kuvautuu tasa­välisessä lieriö­projektiossa tason pisteeseen, jonka suora­kulmaiset koordinaatit ovat
formula_3
missä formula_4 on perus­leveys­piiri, jolla kartan mittakaava on kaikkiin suuntiin sama. Neliö­kartassa, jossa tämä leveys­piiri on päivän­tasaaja, kaavat yksin­kertaistuvat muotoon
formula_5
toisin sanoen pisteen koordinaatit kartta­tasolla ovat yksin­kertaisesti paikan pituus- ja leveysaste.
Dalston Junctionin rautatieasema

Dalston Junctionin rautatieasema on London Overgroundin asema Hackneyn alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema on Overgroundin East London Linen käytössä ja sijaitsee Lontoon matkakortin maksualueella 2.
Dalston Junctionin asemalta kulkee junia pohjoiseen kohti Highbury &amp; Islingtonia ja etelään New Crossin, Crystal Palacen ja West Croydonin suuntiin.
Asemaa käytti kaudella 2017–2018 hieman alle 5,7 miljoonaa matkustajaa.
Yūichi Sugita

Yūichi Sugita (s. 18. syyskuuta 1988 Miyagin prefektuuri) on japanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 116 marraskuussa 2012.
Sugita on voittanut urallaan yhden ATP-haastajaturnauksen.
WestEnd City Center

WestEnd City Center on kauppakeskus Unkarin pääkaupungissa Budapestissä. Se sijaitsee Pestin puolella Nyugati pályaudvar -rautatieaseman läheisyydessä. Kauppakeskus on avattu vuonna 1999 ja sen omistaa unkarilainen TriGránit-yhtiö.
WestEnd City Centerissä on yli 400 liikettä kolmessa kerroksessa.
Nicholas Wancke

Nicklas Michael Wancke (s. 18. heinäkuuta 1965 Helsinki) on suomalainen televisiotoimittaja. Hänet tunnetaan parhaiten "Ylen aamu-tv:n" juontajana. Ennen Aamu-TV:tä Wancke oli uutistenlukijana englanninkielisissä uutisissa, joissa hän aloitti vuonna 1999. Brittiläisen isän ja suomalaisen äidin poika kasvoi pienessä Whitstablen kaupungissa ja hänen äidinkielensä on englanti. Suomeen Wancke muutti 11-vuotiaana.
Ennen tv-debyyttiään Wancke työskenteli pitkään Ylen Radio Finlandissa. Sitä ennen hän on tehnyt muun muassa opettajan ja matkaoppaan töitä.
Wancke sai maaliskuussa 2021 aivoinfarktin kesken Aamu-TV:n lähetyksen ja joutui sairaalahoitoon. Hän on kuitenkin kuntoutumassa siitä ja palaa syksyllä 2021 töihin Yleisradioon, mutta ei enää Aamu-TV:hen.
Takalo

Takalo on suomalainen sukunimi. Sanan "takalo" merkitys on 'varsinaisten viljelysten takana oleva metsämaa, raivio'. 
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Takalo oli nykyisenä nimenä 888 henkilöllä maaliskuussa 2022. Suurin osa Takalo-nimisistä asuu Pohjois-Pohjanmaalla ja Lapissa.
Tunnettuja Takalo-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Muhonen

Muhonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Otto Friedrich Müller

Otto Friedrich Müller (2. maaliskuuta 1730 Kööpenhamina – 26. joulukuuta 1784 Kööpenhamina) oli merkittävä tanskalainen luonnontutkija.
Müller aloitti 1748 ensin teologian ja sitten lainopin opinnot Kööpenhaminan yliopistossa, mutta opinnot viivästyivät, kun hänen oli elatuksekseen toimittava yksityisopettajana. Työskennellessään varakkaassa aatelisperheessä hän sai hyvän tilaisuuden harjoittaa luonnontieteitä, ja tuona aikana hän aloitti monia sittemmin mainetta niittäneitä tutkimuksia. Hän valmistui juristiksi 1760.
Vuonna 1764 Müller julkaisi "Fauna insectorum Fridrichsdalinan", jossa kuvasi työnantajansa kesäresidenssissä Frederiksdalissa Kööpenhaminan pohjoispuolella tavatut hyönteiset. Sen jälkeen hän seurasi kreiviä pitkällä matkalla Keski- ja Etelä-Eurooppaan, jolloin hän pääsi tapaamaan monia aikansa etevimpiä eläintieteilijöitä ja solmi yhteyksiä ulkomaisiin tiedeakatemioihin, jotka sittemmin valitsivat hänet jäsenekseen. Palattuaan hän julkaisi "Flora Fridrichsdalinan", Frederiksdalin kasviston kuvauksen. Hän työskenteli jonkin aikaa valtion virkamiehenä 1769–1773, mutta erosi virasta naituaan rikkaaseen norjalaiseen sukuun, ja omistautui sen jälkeen vain tutkimuksilleen. Avioliiton mukana tuli myös kartano Kristianian lähellä Norjassa, ja Müller keräsi vuosina 1773–1778 runsaasti merieläinaineistoa Oslonvuonosta.
Müllerin tärkeitä, laajoja julkaisuja olivat:
Viimeksi mainittu oli johdanto-osa valtion kustantamalle "Zoologia Danica" -nimiselle suurteokselle, jossa oli määrä kuvata kaikki Tanskan eläimet. Müller ehti julkaista kaksi muuta osaa, kussakin 40 hänen veljensä kaivertamaa kuvataulua, ja kaksi julkaistiin hänen kuoltuaan. Sen jälkeen sarja kuitenkin keskeytettiin mahdottomana toteuttaa.
Müller toimi myös kasvitieteilijänä ja julkaisi osat 11–15 "Flora Danica" -teossarjasta vuosina 1775–1782. Hän teki tärkeitä havaintoja levien hedelmöittymisestä.
Odintsovon piiri

Odintsovon piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee alueen keskiosassa aivan Moskovan kaupunkialueen länsipuolella. 
Vuonna 1965 perustetussa Odintsovon piirissä on asukkaita 316 696 (2010). Sen hallinnollinen keskus ja suurin kaupunki on Odintsovo. 
Moskovanjoen 38 kilometrin pituinen sivujoki Setun virtaa Odintsovon piirin halki.
Odintsovon piirin alueella on Vlasihan suljettu kaupunki, jossa sijaitsee Venäjän asevoimien strategisten ohjusjoukkojen esikunta. Neuvostoliiton aikana "Odintsovo-10:n" nimellä tunnettu kaupunki ei kuitenkaan hallinnollisesti kuulu Odintosovon piiriin. Lisäksi piirissä sijaitsee kirjailija Maksim Gorkin kuolinpaikkana tunnettu Gorki-10:n kaupunki, jossa on Venäjän presidentinhallinnolle kuuluvia rakennuksia.
Setun

Setun () oli tasapainotettua trinäärijärjestelmää (−1, 0, 1) käyttävä tietokone, joka kehitettiin vuonna 1958 Moskovan valtionyliopistossa. Niitä kehitettiin Sergei Sobolevin ja Nikolai Brusentsovin johdolla. Tietokoneet ovat ainoita tuotantoon asti päässeitä fyysisesti trinäärijärjestelmää käyttäviä tietokoneita. Tietokoneita rakennettiin Moskovan valtionyliopiston tarpeisiin. Niitä valmisti Kazanin matemaattisten laitteiden tehdas. Viisikymmentä tietokonetta rakennettiin ja niiden valmistaminen lopetettiin 1965. Vuosina 1965–1970 käytettiin normaaleja binäärijärjestelmää käyttäviä tietokoneita, vaikka niiden hinta oli 2½-kertainen verrattuna Setuniin. 1970 kehitettiin trinääritietokoneesta uusi malli Setun-70.
Setun nimitettiin Setunjoen mukaan, joka päättyy Moskovan valtionyliopiston lähellä.
DSSP.
DSSP (Dialog System for Structured Programming) on ohjelmointikieli, joka suunniteltiin Setunille. Sen suunnittelivat Moskovan tietojenkäsittelytieteen osaston oppilaat, jotka olivat Nikolai Brusentsovin laboratoriossa 1980. 32-bittinen versio kehitettiin vuonna 1989.
DSSP on samankaltainen Forth-ohjelmointikielen kanssa; molemmat ovat esimerkkejä pinokeskeisistä ohjelmointikielistä. Se voi vaikuttaa muunnelmalta Forthista, mutta sen juuret vievät trinäärilogiikalla toimiviin tietokoneisiin kuten Setuniin.
DSSP:n takana on ideologia vähentää semanttisia aukkoja käyttöliittymän ja tietokonejärjestelmän välillä. Yksi periaate oli, että pitäisi olla yksi kieli, jolla ohjataan ja käytetään tietokonetta. Toinen periaate oli ”yksi sana tekstiä – yksi sana konekoodia”. DSSP:n rakenne pysyy hyvin lähellä todellista konekoodia. Se käyttää käänteistä puolalaista notaatioita pinomaista matemaattista kaavojen laskutapaa.
Ensimmäinen englanninkielinen dokumentti, joka käsittelee tätä hämäräperäistä ohjelmointikieltä, erottelee DSSP:tä Forth-ohjelmointikielestä seuraavalla tavalla: ”DSSP:tä ei keksitty, se löydettiin. Tämän takia DSSP:stä ei ole versioita vaan laajennuksia. Forth on käytännön luoma. DSSP on teorian luoma. Mutta ne ovat samankaltaisia ja sillä tosiasialla on suuri merkitys.”
United Kennel Clubs International

United Kennel Clubs International e.V. (UCI) on kansainvälinen kennelunioni kansallisille kenneljärjestöille, joka perustettiin vuonna 1976 Saksassa. Saksaa UCI:ssa edustaa "Rassehunde-Zucht Verband Deutschland" (RVD), mikä tarkoittaa sitä että kaikki saksalaiset koirat joilla on UCI:n rekisteripaperit ovat myös RVD:n jäseniä.
Rodut.
UCI:n rekisteröimiin rotuihin lukeutuu tavallisimpien lisäksi erittäin harvinaisia ja muualla Euroopassa niin kansainvälisellä kuin kansallisella tasollakin tunnustamattomia rotuja. Osa roduista on lueteltu seuraavassa listassa:
UCI-jäsenmaat.
UCI on saavuttanut erityisen suuren suosion Itä-Euroopassa, ja siitä myös osittain johtuu että se on tunnustanut monta itäeurooppalaista rotua joita ei ole hyväksytty entisen Neuvostoliiton maita lukuun ottamatta missään muualla - eikä osaa edes kotimaidensa virallisissa FCI:n alaisissa kennelliitoissa (kuten kaksi tšekkiläistä rotua, turskonrottaterrieri ja ussurtar). Tietyt muualla epäviralliset rodut, kuten itäeuroopanpaimenkoira ja moskovanvahtikoira tunnustetaan suurosassa entisistä IVY-maista. Moskovanvahtikoira tunnustetaan nykyisin läntisemmässäkin Itä-Euroopassa, kuten Unkarissa.
Mukana on kenneljärjestöjä seuraavista maista:
Pulau Tekong

Pulau Tekong on yksi Singaporen saarista. Se sijaitsee Singaporen pääsaaren koillispuolella.
Pulau Tekongilla toimii Singaporen armeijan koulutuskeskus. Saaren pinta-alaa kasvatetaan jatkuvasti täyttömaan avulla.
Saarella elää monia harvinaisia eläinlajeja kuten malaijanpiikkisika.
Pulau Ubin

Pulau Ubin on yksi Singaporen saarista. Se sijaitsee Singaporen pääsaaren koillispuolella, Pulau Tekongin länsipuolella. Saaren pinta-ala on 1 020 hehtaaria ja se muodostuu viidestä graniittikukkulasta, joita yhdistää hiekkainen mangrovealue. Graniittikukkulat olivat aiemmin erillisiä luotoja, joiden välistä vuorovesi virtasi, mutta vuoroveden väylät on padottu katkarapujen kasvattamoja varten. 1900-luvun alkupuolella saarelta louhittiin graniittia rakennuskiveksi. Louhokset hylättiin 1960-luvulla ja viidakko on peittänyt ne alleen. Saari tunnetaan monimuotoisesta luonnostaan. Vuonna 2009 siellä asui alle 45 perhettä.
Saaren edustalla on Check Jawan matalikko, joka paljastuu laskuveden aikana ja peittyy veden alle nousuveden aikana. Siellä tavataan monia ainutlaatuisia kasvi- ja eläinlajeja, ja useita eri elinympäristöjä: mangrovea, meriruohoniittyjä, kivikko- ja hiekkarantaa. Vuonna 2007 sinne rakennettiin betoninen laituri ja kävelysilta.
Vakuutusneuvosto

Vakuutusneuvosto oli Suomessa vuosina 1918–1942 toiminut erikoistuomioistuin, jonka tehtävänä oli käsitellä työntekijäin tapaturmavakuutuslainsäädännön sekä eräiden muiden lakien ja asetusten mukaan sille kuuluneet asiat, ja se toimi sosiaaliministeriön alaisena. Vakuutusneuvosto muuttui lainmuutoksella vuonna 1942 vakuutusoikeudeksi.
Vakuutusneuvoston kokoonpano.
Vakuutusneuvostoon kuuluivat johtaja, asessori lainoppineena jäsenenä, kaksi lääkäriä, kaksi työnantajia edustavaa jäsentä, kaksi työntekijöitä edustavaa jäsentä ja kaksi sotilasjäsentä sekä varajäseninä neljä lääkäriä, kuusi työnantaja- ja kuusi työntekijäjäsentä sekä kuusi sotilasjäsentä. Näiden lisäksi vakuutusneuvostossa oli sihteeri, apulaissihteeri, kirjaaja sekä muuta kansliahenkilökuntaa.
Vakuutusneuvoston johtajan, asessorin, sihteerin ja apulaissihteerin tuli olla ylemmän oikeustutkinnon tai vastaavan lainopillisen tutkinnon suorittaneita ja tuomarin tehtäviin perehtyneitä. Lääkärijäsenten tuli olla laillistettuja lääkäreitä. Työnantaja- ja työntekijäjäsenten tuli olla 24 vuotta täyttäneitä, kansalaisluottamusta nauttivia ja työoloihin perehtyneitä Suomen kansalaisia.
John Crawfurd

John Crawfurd (13. elokuuta 1783 Skotlanti – 11. toukokuuta 1868 Englanti) oli skotlantilainen lääkäri, siirtomaajohtaja, diplomaatti ja tutkija.
Crawfurd oli Salmisiirtokuntien toinen residentti 1823–1826. Tutkijana hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat malaijin kielen kielioppi ja sanakirja (1852) ja Malaijan saariston historia (1820).
Ura.
Alkuvaiheet.
Crawfurd oli ammatiltaan lääkäri ja hän liittyi Englannin Itä-Intian kauppakomppanian lääkintäpalvelukseen 1803. Hänen asemapaikkoinaan olivat muun muassa Penang ja Jaava. Jaavalla hän tapasi ensimmäisen kerran Thomas Stamford Rafflesin.
Salmisiirtokuntien residentti.
Thomas Stamford Raffles oli erittäin tyytymätön Salmisiirtokunnan ensimmäisen residentin William Farquharin tapaan johtaa siirtokuntaa. Siksi hän nimitti lokakuussa 1823 uudeksi residentiksi Crawfurdin. Crawfurd jatkoi Rafflesin taistelua orjuutta ja merirosvoutta vastaan, mutta laillisti kuitenkin uudelleen uhkapeluun. Crawfurd oli vankkumaton vapaakaupan kannattaja. Salmisiirtokunnissa ei aikaisemminkaan ollut tullimaksuja, mutta nyt Crawfurd poisti myös kaikki satamamaksut.
Britannian ja Alankomaiden välinen, 17. maaliskuuta 1824 allekirjoitettu sopimus jakoi Malaijien saariston kahtia Malakansalmen kohdalta: britit saivat pohjoisosan (Malakan niemimaan ja Salmisiirtokunnat) ja Alankomaat eteläiset osat. Elokuussa 1824 Crawfurd sai vietyä päätökseen tätä koskeneet brittien, sulttaani Hussein Shahin ja temenggongin väliset neuvottelut. Sopimuksen mukaan Itä-Intian kauppakomppania sai haltuunsa Salmisiirtokuntien pääsaaren ja kaikki muut saaret jotka olivat 10 mailin säteellä siitä. Valta oli Salmisiirtokunnissa näin siirtynyt yksinomaan brittien käsiin. Joiden historioitsijoiden mielestä Crawfurd on tämän sopimuksen ansiosta Salmisiirtokuntien todellinen perustaja.
Konttainen

Konttainen on Kuusamossa, Rukan pohjoispuolella sijaitsevan tunturijakson pohjoisin vaarahuippu. Vaaran korkeus on 407 metriä. Konttaiselle pääsee Virkkula-Vuotungintieltä, jonka varrella sijaitsee paikoitusalue sekä polku Konttaisen huipulle. Kyseinen polku on osa Karhunkierroksena tunnettua vaellusreittiä, joka jatkuu Konttaisen pohjoispuolelle.
Konttainen on Valtavaara-Pyhävaara-vaarajakson muiden vaarojen kanssa osa Natura 2000-luonnonsuojelualuetta.
Lauri Pohjola

Lauri Pohjola (1897 Jyväskylä – 24. elokuuta 1968) oli suomalainen hankintapäällikkö ja murrepakinoitsija.
Pohjola asui 1898–1919 Oulussa. Hän lähti sitten asepalvelukseen Vaasaan ja muutti sen jälkeen 1923 Yhdysvaltoihin josta hän palasi Suomeen 1930. Pohjola valmistui yhteiskuntatietetiden kandidaatiksi Yhteiskunnallisesta korkeakoulusta 1933 ja työskenteli valmistumisensa jälkeen vakuutusalalla Kansa-yhtiön palveluksessa.
Pohjola julkaisi 1948 Oulun murteella pakinakokoelman "Jäijellähtö ja muita kuvvauksija vanahasta Oulusta". Hän kirjoitti myös pakinoita Oulun murteella eri lehtiin, muun muassa Kaltioon.
Altroosi

Altroosi (C6H12O6) on aldoheksooseihin kuuluva monosakkaridi. Luonnossa esiintyvänä se on hyvin harvinainen.
Esiintyminen, ominaisuudet ja synteesi.
Altroosi esiintyy luonnossa ainoastaan erittäin harvinaisena. D-Altroosia ei ole tavattu vielä mistään eliöstä, mutta L-altroosin on havaittu olevan osa "Butyrivibrio fibrisolvens" -bakteerin, jota elää märehtijöiden kuten lehmien pötsissä, ekstrasellulaarisia polysakkarideja ja eräitä sen johdannaisia tavataan eräiden muidenkin bakteerien polysakkarideista. Altroosi esiintyy tyypillisesti rengasrakenteisina hemiasetaaleina pyranooseina ja furanooseina. Tasapainotilassa noin 70 % altroosista on pyranooseina ja noin 30 % furanooseina.
D-Altroosia valmistetaan tyypillisesti lähtemällä D-riboosista ja pidentämällä hiiliketjua käyttämällä syanohydriinejä tai nitrometaania. D-Altroosia voidaan valmistaa myös D-glukoosista käyttämällä epimerisaation katalyyttinä molybdeenihappoa. L-Altroosia voidaan valmistaa L-idoosista. Toinen tapa valmistaa tätä monosakkaridia on syntetisoida sitä D-galaktoosista käyttäen Mitsunobu-reaktiota.
HMS Ultimatum

HMS Ultimatum (viirinumero P34) oli Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan kolmannen hankintaryhmän sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 19. kesäkuuta 1940. Alus laskettiin vesille 11. helmikuuta 1941 ilman seremonioita ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 29. heinäkuuta viirinumerolla P34. Se nimettiin vuoden 1943 alkupuolella "HMS Ultimatumiksi". 
Palvelus.
Alus oli kotivesillä miehistön koulutuksessa, minkä päätyttyä se siirrettiin Välimerelle. Alus sijoitettiin Maltalle 10. sukellusvenelaivueeseen. Tammikuussa 1942 alus kohtasi Italian laivaston saattueen M43 pääsemättä laukaisuetäisyydelle. Helmikuussa se upotti italialaisen rahtialuksen ja maaliskuussa Sisilian rannikolla Italian laivaston sukellusveneen "R. Smg. Ammiraglio Milon". Alus valvoi Italian laivaston liikkeitä kesäkuussa 1942 varoittaen Maltalle pyrkivää operaatio Vigorousin saattuetta MW11. Se oli samankaltaisessa tehtävässä operaatio Pedestalissa.
Sukellusvene palasi huollettavaksi Britteinsaarille, mistä se palasi Välimerelle lokakuussa 1943. Matkan aikana alus hyökkäsi tuloksetta Saksan laivaston sukellusvenettä "U-73" vastaan.
Vuonna 1944 "Ultimatum" upotti kolme rahtialusta sekä osallistui toukokuussa Kreetan takaisinvaltaukseen. Alus siirrettiin kesäkuussa laivueen mukana Maddalenaan Sardiniaan, mistä se teki partiomatkoja Ranskan rannikolle upottaen viisi rahtialusta. Heinäkuussa alus upotti sukellusveneidentorjuntaveneen sekä kaksi rahtialusta. Sodan lopussa aluksella ei ollut merkittäviä tapahtumia.
Alus myytiin romutettavaksi 23. joulukuuta 1949 ja romutettiin 1950 Port Glasgowissa.
Malaijan unioni

Malaijan unioni () oli brittiläisen imperiumin siirtomaa vuosina 1946–1948. Malaijan liitto muodostettiin vuonna 1946 yhdistämällä Yhtyneet malaijlaisvaltiot, Ei-yhtyneet malaijilaisvaltiot sekä Salmisiirtokunnista Penang ja Malakka.
Malaijan liiton myötä koko Malakan niemimaa oli ensimmäistä kertaa brittien suoran hallinnon alaisena. Sulttaanit menettivät samalla valtansa ja heistä tuli brittihallinnon ”neuvonantajia”. Malaijit vastustivat uutta liittoa jyrkästi. Maaliskuussa 1946 perustettiin Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö (UMNO) vastustamaan Malaijan liittoa. Järjestöä oli perustamassa peräti 41 poliittista ryhmittymää tai seuraa. Umpikujaan ajautuneessa tilanteessa britit kutsuivat huhtikuussa 1946 UMNO:n neuvottelemaan Malaijin tulevaisuudesta. Neuvottelukutsun myötä UMNO:sta tuli Malaijan johtava järjestö ja myöhemmin puolue, joka on pysynyt vallassa 2000-luvulle asti. Neuvotteluihin kutsuttiin myöhemmin myös maltillisia kiinalaisia ja intialaisia johtohenkilöitä.
Ammattiyhdistysliike oli Malakan niemimaalla ja poliittisten mielenosoitusten ohella niemimaalla oli lukuisia lakkoja. Britit yrittivät hillitä lakkoilua kieltämällä ay-liikkeitä ja perustamalla niin sanottuja ”vapaita” ammattiliittoja, jotka eivät olleet poliittisia eivätkä lakkoilleet.
Malajivastarinta johti lopulta siihen, että britit saattoivat helmikuussa 1948 voimaan uuden perustuslain, jolla Malaijan liitto lakkautettiin ja Malaijan liittovaltio perustettiin. Uusi perustuslaki ei kuitenkaan ratkaissut kiistoja. Kiinalaiset vastustivat uutta liittovaltiota, koska kiinalaisvoittoinen Singapore jäi sen ulkopuolelle ja siten heikensi liittovaltion kiinalaisten asemaa. Jo kesäkuussa 1948 britit julistivat poikkeustilan, joka kesti runsaat kymmenen vuotta. Poikkeustila saavutti sellaiset laajuudet, että sitä on myös kutsuttu sisällissodaksi.
Aaro Amnell

Aaro Allan Amnell (1912 Oulu – 1975 Tampere) oli suomalainen kommunisti, joka taisteli vapaaehtoisena Espanjan sisällissodassa. Kauppa-apulaisena työskennellyt Amnell oli laittoman SKP:n jäsen. Vuonna 1935 hän sai puolentoista vuoden kuritushuonetuomion poliittisesta toiminnastaan. Heinäkuussa 1937 Amnell lähti Espanjaan ja liittyi kansainvälisten prikaatien Edgar André -pataljoonaan ruotsalaisten vapaaehtoisten mukana. Amnell osallistui muun muassa Huescan ja Teruelin taisteluihin ja haavoittui vuonna 1938. Hän palasi Suomeen marraskuussa 1938 Tukholman kautta yhdessä Erkki Polojärven kanssa.
Myöhemmin Amnell asui Tampereella ja toimi muun muassa pääluottamusmiehenä. Vuonna 1973 hän julkaisi sotakokemuksiinsa pohjautuvan romaanin "Pyreneitten yli".
Viitala

Viitala tai Wiitala on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Paikannimi.
Viitala on myös suomalainen paikannimi. Sillä voidaan tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Kyhmypilkkasiipi

Kyhmypilkkasiipi ("Melanitta deglandi" tai "Melanitta fusca deglandi") on mustalintujen sukuun kuuluva sorsalaji. Sitä pidettiin aiemmin pilkkasiiven ("Melanitta fusca") alalajina. BirdLife Suomi on jakanut vuonna 2025 kyhmypilkkasiiven kahdeksi eri lajiksi, amerikanpilkkasiipi ("Melanitta deglandi") ja siperianpilkkasiipi ("Melanitta stejnegeri").
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kyhmypilkkasiipi pesii Kanadassa, Meksikossa, Yhdysvalloissa ja Saint-Pierre ja Miquelonin saarilla. Kyhmypilkkasiipikannan koosta ei ole luotettavia arvioita.
Amerikanpilkkasiipi on havaittu Suomessa hyväksytysti vuoden 2024 loppuun mennessä kaksi kertaa ja siperianpilkkasiipi neljä kertaa.
Kyhmypilkkasiipi pesii järvillä, joilla ja lammilla arktisella tundralla ja alppiniityillä.
Sulkasato- ja talvehtimisalueilla kyhmypilkkasiipi voi kerääntyä suuriksi, jopa tuhansien yksilöiden parviksi.
Lisääntyminen.
Kyhmypilkkasiiven pesintä alkaa toukokuun puolivälissä. Ne pesivät pareittain tai pienissä ryhmissä. joskus lokki- tai tiirayhdyskunnissa. Pesinnän jälkeen aikuiset yksilöt siirtyvät sulkasatopaikoille ja ovat lentokyvyttömiä kolmesta neljään viikkoa.
Ravinto.
Kyhmypilkkasiipi käyttää ravinnokseen nilviäisiä.
Aarre Javanainen

Aarre Ensio Javanainen (s. 12. lokakuuta 1943 Rautjärvi) on suomalainen kirjailija.
Javanaisen romaani "Mustan Millan kylä" sai jaetun toisen palkinnon WSOY:n suuressa eläinaiheisessa romaanikilpailussa vuonna 1978.
Nikolai Martsenko

Nikolai Jurjevitš Martsenko (; s. 25. toukokuuta 1993 Krasnojarsk) on venäläinen moottoriurheilija.
Ura.
Martsenko aloitti uransa 11-vuotiaana Venäjän Touring Car -amatöörimestaruussarjassa. Vuonna 2009 hän ajoi muutaman kilpailun Saksan F3-sarjassa. Samana vuonna hän sijoittui neljänneksi F3-luokan suomenmestaruussarjassa ja viidenneksi saman luokan Pohjois-Euroopan alueen (NEZ) cupissa. Vuosina 2010–2011 Martsenko kilpaili Saksan F3-sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2012 Martsenko kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen 13 pistettä. Martsenko jatkoi sarjassa vuonna 2013 saavuttaen 20 pistettä. 
Martsenko jatkoi sarjassa myös vuonna 2014. Hän ehti ajaa vain neljä kilpailua saavuttaen yhden kakkossijan. Tämän jälkeen hän ajautui budjettiongelmiin ja joutui jättämään kauden kesken. Hän sai kuitenkin myöhemmin paikan GP3-sarjasta siirtyen kesken kauden Hilmer Motorsport -talliin jossa hän ajoi neljä kilpailua saavuttamatta pisteitä.
Lauri Hautamäki

Lauri Hautamäki (s. 17. elokuuta 1936 Kauhajoki) on suomalainen aluetieteilijä ja Tampereen yliopiston aluetieteen emeritusprofessori. 
Hautamäki suoritti filosofian tohtorin tutkinnon maantieteen alalta Helsingin yliopistossa vuonna 1967 ja toimi siellä suunnittelumaantieteen apulaisprofessorina vuosina 1970–1977 sekä aluetieteen professorina Tampereen yliopistossa vuodesta 1977 eläkkeelle jäämiseensä asti.
Suomessa Hautamäki tunnetaan erityisesti yhtenä kylätoiminnan perustajista ja häntä onkin tämän takia nimitetty "Suomen kylätoiminnan isäksi". Suomalaisessa maaseutu- ja kylätutkimuksessa hänen on katsottu edustaneen osuustoiminnan aatemaailmasta ammentanutta gebhardilaista paradigmaa.
Hautamäki valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1996.
Hänen tyttärensä on maisema-arkkitehtuurin professori Ranja Hautamäki.
Rothesay-luokka

Rothesay-luokka eli tyyppi 12M oli Britannian kuninkaallisen laivaston yhdeksän toisen luokan sukellusveneentorjuntafregatin muodostama alusluokka. Aluksista oli kolme Etelä-Afrikan (President-luokka) ja kaksi Uuden-Seelannin laivastoissa.
Alukset.
Uusi-Seelanti.
Uusi-Seelanti vastaanotti helmikuussa 1957 "HMS Hastingsin", joka oli tilattu Britannian kuninkaalliselle laivastolle helmikuussa 1956. Saman aikaisesti maa tilasi toisen aluksen. Ne olivat sisätilaratkaisuja lukuun ottamatta identtisiä Britannian tilaamien alusten kanssa.
Etelä-Afrikka.
Simonstownin laivastosopimuksen nojalla tilattiin kolme alusta Etelä-Afrikan laivastolle. Ne olivat identtisiä Britannian alusten kanssa, mutta modernisoinnit muuttivat ne erilaisiksi. Alukset nimettiin buuritasavallan presidenttien mukaan.
Modernisoinneissa aluksille valmistettiin tilat ja lentokansi Westland Wasp -helikoptereille, jonka tieltä aluksilta poistettiin Limbo-sukellusveneentorjuntaheittimet. Alusten ilmavalvonta- ja tulenjohtotutkat vaihdettiin ja niille asennettiin kaksi kolmeputkista 12,75 tuuman sukellusveneentorjuntatorpedoputkea.
Alukset osoittautuivat vaikeasti ylläpidettäväksi Etelä-Afrikan asevientikiellon vuoksi ja siksi "SAS President Steyn" poistettiin palveluksesta 1980 ja sitä käytettiin varaosina.
Diprokvaloni

Diprokvaloni on metakvalonin johdos joka kehitettiin 1980-luvulla, ja sitä myytiin pääasiassa Ranskassa ja muissa Euroopan maissa. Sillä on sedatiivinen, ahdistusta poistava ja kipua poistava vaikutus ja se on antihistamiini. Sitä on käytetty pääasiassa nivelreuman ja nivelrikon hoitoon, ja harvinaisemmin unettomuuden, ahdistuksen ja hermoperäisen kivun hoitoon. 
Diprokvaloni on ainoa metakvalonin johdos joka on nykyisin laajasti kliinisessä käytössä. Sen käyttö herättää kuitenkin kysymyksiä mahdollisesta väärinkäytöstä ja yliannostuksista, joten sitä ei myydä sellaisenaan, vaan kamfosulfonaattisuolana ja yhdistettynä esimerkiksi etentsamidiin.
Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2012

Pöytätenniksen maailmanmestaruuskilpailut 2012 kilpailtiin Dortmundissa, Saksassa 25. maaliskuuta – 1. huhtikuuta. 
Miesten turnaus.
Miesten turnauksen voitti Kiina, Suomen sijoitus kisoissa oli 48 ja Suomen joukkueeseen kuuluivat Benedek Oláh, Samu Soine, Otto Tennilä ja Roope Kantola
Naisten turnaus.
Naisten turnauksen voitti Kiina, Suomen sijoitus oli 68.
Amerikanmustalintu

Amerikanmustalintu ("Melanitta americana" tai "Melanitta nigra americana") on mustalintujen sukuun kuuluva sorsalaji. Sitä pidettiin aiemmin mustalinnun ("Melanitta nigra") alalajina.
Levinneisyys.
Amerikanmustalintu pesii läntisessä Alaskassa, Newfoundlandissa ja Venäjän itäosissa. Se on muuttolintu, joka talvehtii merellä Amerikan koillisosissa ja Tyynenmeren rannikolla Pohjois-Amerikan, Venäjän, Japanin, Korean ja Itä-Kiinan alueilla.
Amerikanmustalintu on havaittu Suomessa hyväksytysti vuoden 2023 loppuun mennessä yhdeksän kertaa.
Amerikanmustalintukannan arvioidaan olevan 530 000–830 000 yksilöä. Laskevan kannankehityksen takia laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Ravinto.
Amerikanmustalintu käyttää ravinnokseen pääasiassa nilviäisiä, mutta myös muita selkärangattomia.
William Clark

William Clark (1. elokuuta 1770 – 1. syyskuuta 1838) oli yhdysvaltalainen tutkimusmatkailija, sotilas, kuvernööri ja intiaaniasiamies. Hän tuli tunnetuksi vuosina 1804–1806 tehdystä Lewisin ja Clarkin tutkimusretkestä, joka ylettyi Ranskan Louisianasta Tyynen valtameren rannikolle.
Tutkimusretkeä edeltävänä vuosikymmenenä Clark ehti palvella lähes kahden vuoden ajan yksityishenkilöistä kootuissa miliisivoimissa ennen liittymistään Yhdysvaltain vakinaiseen armeijaan 1791. Tutkimusretkikunnan paluun jälkeen Clark loi uran Missourin territorion kuvernöörinä ja intiaaniasiain viraston (BIA) ylitarkastajana.
Vuonna 1838 Clark kuoli St. Louisissa lyhyen sairauden murtamana. Hän oli kuollessaan 68-vuotias.