tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Anderstorp

Anderstorp on taajama ja entinen kauppala Gislavedin kunnassa Etelä-Ruotsissa. Se kuuluu Smålandin historialliseen maakuntaan ja Jönköpingin lääniin. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 4 965 asukasta.
Anderstorp sijaitsee noin 4 kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta Gislavedistä. Anderstorp kuuluu Gnosjöandanin kulttuurimaantieteelliseen alueeseen, ja siellä on monipuolista pienteollisuutta.
Anderstorpin taajaväkinen yhdyskunta perustettiin samannimiseen maalaiskuntaan vuonna 1943. Koko maalaiskunta muutettiin vuonna 1953 Anderstorpin kauppalaksi. Vuonna 1971 Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon, jolloin kauppalasta tuli Anderstorpin kunta. Kunta liitettiin osaksi nykyistä Gislavedin kuntaa vuonna 1974. Kauppalalla ei ollut käytössään vaakunaa.
Anderstorpin kauppala kuului Anderstorpin seurakuntaan, joka on edelleen olemassa.
Anderstorpissa sijaitsee moottorirata Scandinavian Raceway. Sieltä on kotoisin myös käsipalloseura Anderstorp SK.
Risebergan luostari

Risebergan luostari on entinen luostari Ruotsissa nykyisen Lekebergin kunnan alueella. Luostari oli sistersiläinen nunnaluostari ja oli toiminnassa 1100-luvun lopusta 1500-luvun puoliväliin. Kun uskonpuhdistus tuli vuonna 1527, luostarin omaisuus vietiin valtiolle. Vuonna 1546 luostariin osui salama ja se paloi kokonaan.
Systeemien teoria

Systeemien teoria on poikkitieteellistä järjestelmien tutkimusta tavoitteena löytää sellaisia periaatteita, joita voidaan soveltaa kaikentyyppisten systeemien käsittelyyn eri tutkimusaloilla. Termillä ei ole vielä täysin vakiintunutta merkitystä. Sitä voidaan kuitenkin pitää systeemiajattelun erikoistapauksena ja yleistyksenä yleisestä systeemitieteestä, joka muodostaa systeemisen näkökulman. Systeemien teorian käsite on saanut alkunsa Ludwig von Bertalanffyn yleisestä systeemien teoriasta. Sitä on sovellettu myöhemmin muilla alueilla kuten toimintojen teoriassa (action theory) ja sosiaalisten systeemeitten teoriassa.
Systeemiajattelu jaetaan kolmeen pääalueeseen: analyysiin, synteesiin ja systeemitiedon tarpeisiin(system inquiry). 
Ludwig von Bertalanffy on jakanut pääsyn systeemien tietoon kolmeen ryhmään: Filosofia, Tiede ja Teknologia. Tätä jakoa on tarkennettu edelleen neljäksi systeemikyselyitten ryhmäksi:
Systeemikyselyt toimivat rekursiivisesti tasolta toiselle. Kun filosofia ja teoria liitetään käsitteeseen tietämys, ja menetelmä ja sovellus käsitteeseen toiminto (action), systeemikyselyä voidaan pitää tietämyksenkäsittelyn toimintona.
Sauvonjoki

Sauvonjoki () on joki Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa. Joki saa alkunsa Paimiossa, josta se virtaa lounaaseen Sauvon läpi ja laskee suurilta osin kuivuneeseen Sauvonlahteen, joka on osa Saaristomerta. Jokea kutsutaan sen yläjuoksulla Poutajoeksi.
Vielä 1800-luvulla Sauvonjoen suistossa oli Sauvonlahti. Lahti on kuivunut ja myös tarkoituksella kuivatettu maanviljelykäyttöön ja sen pengerpadot ovat muuttuneet koivikoksi. Lahdesta on tullut kosteikko, joka on yhteydessä Saaristomereen kapean salmen kautta.
Suhangon kaivos

Suhangon kaivos on Ranualle suunnitteilla oleva platinametalleja, lähinnä palladiumia tuottava kaivos. Kaivoshankkeen takana oli aluksi eteläafrikkalaisen Gold Fields-kaivosyhtiön omistama Gold Field Arctic Platinum Oy ja vuodesta 2018 alkaen Suhanko Arctic Platinum Oy, jonka omistaa brittiläinen pääomasijoitusyhtiö CD Capital Asset Management Ltd. Kaivoksen toiminta-ajaksi arvioitiin aluksi 12 vuotta mutta uusien malmilöydösten ansiosta se voisi kasvaa 20 vuoteen. Palladiumia käytetään pääasiallisesti autojen pakokaasukatalysaattoreissa. Lisäksi Suhangon alueella esiintyy platinaa, kuparia, nikkeliä ja kultaa. Suhangon alue sijaitsee lähellä Tervolan kunnan rajaa 45 kilometriä Rovaniemen eteläpuolella. Suhangon kaivosalueella sijaitsee tällä hetkellä kaksi koelouhosta Konttijärvi ja Ahmavaara. Suhangon malmi löydettiin jo 1960-luvulla.
Kaivoksen on arvioitu tuottavan 110 miljoonaa tonnia malmia ja 330 miljoonaa tonnia sivukiveä 12 vuoden toiminta-aikana. Kaivoshankkeen arvioidaan vaativan 1,5 miljardin euron investoinnit ja se työllistäisi jopa 900 työntekijää. Malmin rikastamiseen on tarkoitus käyttää painehapetukseen perustuvaa kaksivaiheista Platsol-menetelmää. 
Kaivosalueelle on rakennettava 11 kilometrin pituinen tieyhteys kantatieltä 78. Kaivostoiminnoista tulevat vedet on tarkoitus ohjata Tervolan kunnan alueella kulkevaa 44–50 kilometriä pitkää purkuputkea pitkin Kemijokeen Ossauskosken patoaltaaseen. Tämä on herättänyt huolta Tervolan ja Keminmaan kunnissa. 
Suhanko Arctic Platinum aikoo tehdä kaivoksen rakentamispäätöksen vuonna 2024. Rakentaminen kestäisi kaksi vuotta. Hanke työllistäisi rakennusvaiheessa jopa tuhat henkilöä ja kaivoksen avaamisen jälkeen 400–500 henkilöä suoraan ja yhtä monta välillisesti.
Tolppanen

Tolppanen on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Utriainen

Utriainen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Järventaus (sukunimi)

Järventaus on suomenkielinen sukunimi. Järventaus-nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:
Kuusamon koboltti-kultaesiintymät

Kuusamon koboltti-kultaesiintymät ovat osa laajempaa Kuusamo–Kuolajärvi-malmiprovinssia. Niiden hyödyntämistä valmistelee vuonna 2017 perustettu australialais-suomalainen yritys Latitude 66 Cobalt Oy, joka hankki esiintymien oikeudet Polar Mining Oy:ltä ja Kuusamo Gold Oy:ltä.
Alueen esiintymiä ovat Juomasuo, Hangaslampi, Pohjasvaara, Meurastuksenaho ja Sivakkaharju Kuusamon ja Posion alueella. Nämä esiintymät sisältävät kultaa ja kobolttia sekä paikoin myös kuparia, uraania ja harvinaisia maametalleja. Mineraalivaroiksi on arvioitu 3,4 miljoonaa tonnia ja kultapitoisuus on 4,2 grammaa tonnissa. Mineraalivaroista 80–90 % keskittyy Juomasuon ja Hangaslammen esiintymiin. 
Polar Miningin aikanaan suunnittelema eteläinen satelliittikaivos Meurastuksenahon ja Sivakkaharjun alueella olisi sijainnut Kuusamon tärkeimmän matkailukeskuksen Rukan välittömässä läheisyydessä. Välitön matkailutulo Kuusamossa vuonna 2010 oli 91,4 miljoonaa euroa ja työllistyneiden määrä yli 800 henkilöä. Laaja joukko kuusamolaisia yrittäjiä ja luontoelinkeinon harjoittajia, Kuusamon asukkaita, loma-asukkaita sekä Kuusamon ystäviä perusti kaivoshankken johdosta Pro Kuusamo ry:n, jonka tavoitteena on säilyttää Kuusamo luontokaupunkina tulevaisuudessakin.
Geologia.
Esiintymät sijaitsevat Kuusamon vihreäkivivyöhykkeellä Käylän–Konttiahon antikliinirakenteessa. Isäntäkiven iät ovat n. 2,35–2,20 Ga. Kuusamon vihreäkivivyöhykkeen kerrosjärjestys tunnetaan hyvin, ja malmikriittiset yksiköt ovat keskittyneet alimpien vihreäkivimuodostumien, serisiittikvartsiittimuodostuman ja silttikivimuodostuman kohtiin. Kuusamon vihreäkivivyöhyke on metamorfoitunut vihreäliuskefasieksessa, ja albiittiutuminen on yleistä ja silmiinpistävää etenkin metasilttikivessä.
Kuusamon koboltti-kultaesiintymät ovat metamorfisia hydrotermisiä esiintymiä, jotka ovat syntyneet varhaisproterotsooisissa repeämisaltaissa, joihin on kerrostunut sedimenttejä ja evaporiitteja. Kullan isäntäkiviä ovat hydrotermisesti muuttuneet serisiittikvartsiitit, biotiitti-kloriittikivet, karbonaattialbiitit sekä mafiset vulkaniitit. Kuoren kultapitoiset fluidit ovat hakeutuneet esimerkiksi poimujen ja siirrosten risteyskohtiin ja rikastuneet rakenteiden ohjaamina. Monet esiintymät ovat muodoltaan litistyneitä putkia jotka viettävät jyrkästi ainakin 300 m syvyyteen, mahdollisesti syvemmällekin. Tärkeimpinä malmimineraaleina ovat pyriitti, magneettikiisu, kuparikiisu, pentlandiitti, koboltiitti ja uraniniitti.
Esiintymissä on kullan lisäksi huomattavasti perusmetalleja, joten niitä voidaan pitää anomalisina kultaesiintyminä. Kuusamon kultaesiintymiä on myös verrattu Blackbird-tyyppisiin esiintymiin Yhdysvaltain Idahossa.
Kysymysmerkkiyökkönen

Kysymysmerkkiyökkönen ("Syngrapha interrogationis") on erittäin yleinen keski- ja loppukesän yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Kysymysmerkkiyökkösen etusiivet ovat levottoman harmaankirjavat, ja niiden yleissävy vaihtelee yksilöiden välillä huomattavan paljon. Sisempi poikkiviiru on kaksinkertainen ja väriltään musta. Myös ulompi poikkiviiru on kaksinkertainen, mutta erottuu vaihtelevasti. Se saattaa muuttua siiven takareunan tuntumassa punertavan ruskeaksi. Munuaistäplä erottuu jokseenkin harmaana, ja sen musta reuna on kaksinkertainen. Siiven keskiosassa on valkoinen kuvio, joka muodostuu koukkumaisesta kaaresta sekä valkoisesta pisteestä, jotka yhdessä muistuttavat kysymysmerkkiä. Joskus kuvio on muodoltaan epämääräisempi. Siiven keskiosa on takareunan puolelta melko tumma. Siiven ulkoreunan tuntumassa aaltoviiru on musta, terävästi mutkitteleva, ja sen ulkopuolelta siipi on vaalea. Takasiivet ovat ruskeat ja ulkoreunastaan tummemmat. Siipiväli on 32–40 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys ulottuu Keski- ja Pohjois-Euroopasta Venäjän poikki Koreaan ja Japaniin. Lisäksi se on laajalti levinnyt Pohjois-Amerikkaan ja perhosta tavataan myös Islannissa. Suomessa kysymysmerkkiyökkönen esiintyy koko maassa. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena, jonka ensimmäiset yksilöt alkavat lentonsa jo kesäkuun puolivälin jälkeen ja viimeisiä voi tavata vielä syyskuun alkupuoliskolla. Lennon huippu on heinäkuun lopussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Kysymysmerkkiyökkösen voi tavata lähes kaikenlaisista elinympäristöistä, mutta yleisin se on kosteissa ympäristöissä, kuten soilla, soiden reunamilla sekä kosteissa metsissä. Tunturipaljakoilta laji puuttuu. Yökkönen on hyvin yleinen ja usein myös runsaslukuinen. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat sekä valolle että syötille, mutta etenkin soilla ne saattavat olla aktiivisia myös päiväsaikaan. Perhoset käyvät kukilla imemässä mettä. Talvehtii keskenkasvuisena toukkana ja koteloituu kotelokopan sisään ravintokasvin oksalle.
Ravintokasvit.
Toukka elää erityisesti mustikalla ("Vaccinium myrtillus") ja juolukalla ("Vaccinium uliginosum"), mutta vähäisemmissä määrin myös koivuilla ("Betula") ja kanervalla ("Calluna vulgaris").
Kupariyökkönen

Kupariyökkönen ("Syngrapha hochenwarthi") on yleinen tunturiseutujen yökköslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Etusiivet ovat tummanruskeat, aavistuksen punertavansävyiset. Sisempi ja ulompi poikkiviiru erottuvat kaksinkertaisina, keskiosastaan vaaleanruskeina ja kapealla vyöhykkeellä ulomman poikkiviirun molemmin puolin siiven sävy on selvästi vaaleampi. Poikkiviirujen välinen alue on takaosastaan hyvin tummanruskea ja siiven keskellä on valkoinen, hieman kreikkalaista gamma-kirjainta muistuttava täplä. Rengas- ja munuaistäplä erottuvat heikosti vaaleanruskeina. Takasiivet ovat kirkkaankeltaiset ja niissä on melko kapea tummanruskea reunus. Siipiväli 28–32 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Kupariyökkönen on levinneisyydeltään boreoalpiininen laji. Etelämpänä Euroopassa sitä tavataan Alpeilla, Balkanin vuoristoissa ja Kaukasuksella sekä idässä Altai ja Uralvuorten kautta Kamtsatkalle saakka. Pohjoisempana lajia tavataan Skandinavian pohjoisosissa. Suomessa lajin levinneisyys rajoittuu pohjoisimpaan Lappiin Enontekiön, Inarin ja Utsjoen alueille, mutta satunnaisesti sitä on tavattu etelämpänä Keski-Lapissa saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta heinäkuun loppuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Kupariyökkönen on esiintymisalueellaan yleinen mutta paikoittainen laji ja vuosittaiset vaihtelut yksilömäärissä ovat suuria. Perhonen viihtyy metsänreunojen ja tunturipaljakoiden valoisilla ja runsaskukkaisilla niityillä, etenkin koivuvyöhykkeen tuntumassa. Monista muista yökkösistä poiketen perhoset ovat aktiivisia päivällä auringonpaisteessa, jolloin ne käyvät ahkerasti kukilla. Pieni toukka talvehtii ja koteloituu seuraavana kesänä kotelokoppaan ravintokasvin lehtien väliin.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasvi on tunturikurjenherne ("Astragalus alpinus").
Kirjovaskiyökkönen

Kirjovaskiyökkönen ("Autographa pulchrina") on varsin yleinen, punertavankirjava keskikesän yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Etusiipien pohjaväri vaihtelee vaalean punaruskeasta tumman violetinruskeaan ja ne ovat monimutkaisen sävykirjonsa vuoksi levottoman kirjavat. Siiven keskellä on pienehkö, valkoinen, kreikkalaista gamma-kirjainta muistuttava kuvio, joka on useimmiten jakaantunut kahteen erilliseen osaan. Kuvion takaa siipi on pieneltä alueelta ruosteenkellertävä. Munuaistäplän reunus on hopeisen vaalea ja täplä on takareunastaan musta. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat vaaleanruskeat, gamma-kuviota tummemmat ja ulommassa poikkiviirussa on pieni, terävä mutka sisäänpäin. Aaltoviiru erottuu tummana ja siinä on loivasti kaartuva, hieman w-kirjaimen muotoinen mutka. Siipiripset ovat alapinnalta täplikkäät ja niiden ruskea tyviviiru on hyvin himmeä. Takasiivet ovat tummanharmaat, ulkoreunaa kohti tummenevat ja niiden alapinnalla on viivamaiseksi venynyt keskipilkku. Siipiväli 36–42 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan laajalla alueella läntisimmästä Euroopasta Japaniin saakka. Suomessa sitä tavataan lähes koko maassa etelärannikolta ainakin Keski-Lappiin saakka. Pohjoisesta havaintoja on kuitenkin huomattavasti etelää vähemmän. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun alkupuolelta elokuulle lennon ollessa huipussaan heinäkuun alussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Kirjovaskiyökkönen on yleinen laji, joka viihtyy sekä kosteissa että kuivissa ympäristöissä. Rehevien metsien ja metsänreunusten lisäksi se on runsaslukuinen erilaisissa kulttuuriympäristöissä. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle. Ne myös käyvät kukilla. Laji talvehtii keskenkasvuisena toukkana ja koteloituu kotelokopan sisään ravintokasvin yhteenpunottujen lehtien väliin.
Ravintokasvi.
Toukka elää erilaisilla ruohovartisilla kasveilla.
Rompaksen kaivos

Rompaksen kaivos on Ylitorniolla alustavassa tutkimusvaiheessa oleva malminetsintäprojekti. Malminetsintää alueella on tehnyt kanadalainen malminetsintäyhtiö Mawson Resources Ltd. Vuonna 2012 hanke oli tutkimusvaiheessa eikä päätöstä kaivoksen avaamisesta ollut tehty vuoteen 2014 mennessä. Kullan lisäksi alueelta on löydetty yksittäisiä korkeita pitoisuuksia uraania. 
Tutkimukset alueella alkoivat 2010. Kultaa löydettiin joistakin näytteistä jopa 3,5 kiloa tonnissa malmia.
Rompaksen tutkimusalueen sisällä on myös Rompaksen Natura 2000 -alue.
Arthemesia

Arthemesia oli suomalainen black metal -yhtye, joka toimi vuosina 1994–2010. Yhtyeen nimi perustuu koiruohoon "(Artemisia absinthium)", mikä viittaa madonruokaan.
Yhtyeen jäsenistöön on sen toiminnassa olon aikana kuulunut useita tunnettuja suomalaismuusikoita.
Diskografia.
Promot
Läntän kaivos

Läntän kaivos on Kokkolan Ullavalle Läntän kylään suunnitteilla oleva litiumkaivos. Hanketta valmistelee suomalainen Keliber Oy. 
Läntän kaivoksesta on tarkoitus louhia vuodessa noin 350 000–400 000 spodumeenipegmatiittimalmia. Malmi aiotaan kuljettaa Kaustisella sijaitsevalle rikastamolle ja litiumkarbonaatin tuotantolaitokselle.
Taur Matan Ruak

José Maria Vasconcelos (tunnetaan yleisesti salanimellä Taur Matan Ruak, s. 10. lokakuuta 1956 Baguia, Itä-Timor) on itätimorilainen poliitikko, joka on toiminut maansa päämisterinä 22. kesäkuuta 2018 lähtien. Hän on entinen sissijohtaja, puolustusvoimien komentaja ja presidentti.
Ruak valittiin selvin lukemin Itä-Timorin presidentiksi vuoden 2012 presidentinvaalissa. Ruak sai vaalien toisella kierroksella yli 61 prosenttia äänistä. Toiseksi tullut Francisco Guterres keräsi noin 39 prosenttia äänistä. Myös Guterres taisteli aikoinaan Indonesian miehityshallintoa vastaan. Francisco Guterres voitti vuoden 2017 presidentinvaalit ja hän astui virkaan toukokuussa 2017. Ruakista tuli Itä-Timorin pääministeri kesäkuussa 2018.
Tarja Mäkelä

Tarja Mäkelä on suomalainen laulaja. Hän on esiintynyt vuodesta 1985 lähtien, osallistuen myös tango-, valssi– ja iskelmäkilpailuihin. Mäkelä soittaa myös bassoa.
Mäkelällä on oma Tarja Mäkelän orkesteri, jonka kapellimestarina toimii Ilpo Mäkelä. Yhtyeen ohjelmisto sisältää pääosin perinteikästä tanssimusiikkia ja ikivihreitä iskelmiä.
Tummavaskiyökkönen

Tummavaskiyökkönen, vanhemmassa kirjallisuudessa siperianvaskiyökkönen, ("Autographa mandarina") on levinneisyydeltään itäinen, kirjava yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Laji muistuttaa ulkonäöltään erehdyttävän paljon huomattavasti yleisempää kirjovaskiyökköstä ("Autographa pulchrina") tai vähemmissä määrin gammayökköstä ("Autographa gamma"). Etusiivet ovat melko kapeat, yleissävyltään tumman punertavanruskeat ja niiden kuviointi on kirjovaskiyökköseen verrattuna tasaista. Sekä sisempi että ulompi poikkiviiru erottuvat selvästi mutkittelevina hopeanvalkoisina juovina ja erityisesti sisempi poikkiviiru on silmiinpistävä. Ulommassa poikkiviirussa on pieni, loiva mutka sisäänpäin. Siiven keskellä on suuri ja kirkkaanvalkoinen kreikan gamma-kirjainta muistuttava täplä. Aaltoviiru erottuu selvästi mustana ja tekee terävän W-kirjaimen muotoisen mutkan. Takasiivet ovat harmaanruskeat, ulkoreunaa kohti tummenevat ja niiden alapinnalla on pieni, pistemäinen keskipilkku. Siipiväli 34–38 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys painottuu Keski- ja Itä-Aasiaan. Suomessa tummavaskiyökkönen on verraten uusi tulokas, joka tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1972, mutta tunnistettiin maalle uudeksi lajiksi vasta 1978. Nykyisin tummavaskiyökköstä tavataan laajalti eteläisessä Suomessa ja pohjoisimmat havainnot ovat Kokkola-Ilomantsi-linjalta. Perhoset lentävät pääasiassa heinäkuulta syyskuulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Tummavaskiyökkönen elää luultavasti metsissä ja aroilla. Perhoset tulevat valolle.
Ravintokasvi.
Toukka elää erilaisilla matalilla ruohovartisilla kasveilla.
Rusovaskiyökkönen

Rusovaskiyökkönen ("Autographa jota") on melko yleinen metalliyökkösiin kuuluva yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Rusovaskiyökkönen muistuttaa paljon erityisesti kirjovaskiyökköstä ("Autographa pulchrina"). Etusiivet ovat yleisväritykseltään melko tasaisesti vaalean punertavanruskeat ja keskiosan takaosaa lukuun ottamatta selvästi ruusunpunahohteiset. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset, vaaleanruskeat, keskeltä vaaleat ja lähes suorat. Ulompi poikkiviiru tekee siiven kuitenkin takaosassa pienen mutkan sisäänpäin. Siiven keskellä on hopeanvalkoinen kuvio, joka muistuttaa muodoltaan kreikkalaisen aakkoston gammaa, mutta on usein jakaantunut kahdeksi erilliseksi osaksi. Kuviosta takareunaan saakka siipi on keskiosastaan lämpimän oranssinruskea. Siipiripset ovat alapinnaltaan yksiväriset. Takasiivet ovat vaalean kellanruskeat, ulkoreunastaan tummemmat. Siipiväli 43–46 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Levinneisyysalue ulottuu Euroopasta Keski-Aasian poikki Siperian itäosiin. Suomessa rusovaskiyökköstä tavataan Ahvenanmaalta lounaisrannikolle ja Hankoniemelle sekä idempänä Etelä-Karjalan ja Itä-Uudenmaan rannikoilla. Levinneisyys painottuu eteläisille rannikkoalueille ja sisämaasta havaintoja on vain vähän. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun puolivälistä heinäkuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Tyypillisimmin rusovaskiyökkönen elää rehevissä kosteapohjaisissa lehti- ja sekametsissä, lehdoissa tai rannoilla. Satunnaisemmin sen saattaa kuitenkin tavata myös kuivemmilla paikoilla tai kulttuuriympäristöissä. Lajia tavataan yksitellen, mutta joskus sopivalla paikalla se voi olla runsaslukuinenkin. Perhoset lentävät yöllä, tulevat valolle ja käyvät kukilla. Syötille laji ei ilmeisesti juurikaan lennä. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka elää erilaisilla ruohovartisilla kasveilla sekä lehtipuilla ja pensailla.
Pesäpallon suomensarja 1952

Pesäpallon suomensarja pelattiin kahdeksannen kerran kaudella 1952. Sarjan mestaruuden voitti Myllykosken Kilpa-Veikot. Muut nousijat olivat Keravan KooPee ja Tainionkosken Tähti.
Loppuottelut.
Ensimmäisessä vaiheessa lohkovoittajat jaettiin kahteen ryhmään maantieteellistä jakoa noudattaen.
Pohjoiset markkinat.
Pelattiin Oulussa 13.-14. syyskuuta.
Eteläiset markkinat.
Pelattiin Raumalla 13.-14. syyskuuta. 
Kakkosmarkkinat.
Nousukarsinnan toinen vaihe pelattiin Myllykoskella 20.-21. syyskuuta.
MyKV ja KooPee nousivat suoraan mestaruussarjaan. Pyrintö jatkokarsintaan.
Kolmosmarkkinat.
Pelattiin Tainionkoskella 4. -5. lokakuuta. Mukaan kelpuutettiin suomensarjan lopputurnauksen 3. sijoittunut Oulun Pyrintö sekä niiden lohkojen toiseksi sijoittuneet, joiden voittajat nousivat kakkosmarkkinoilta Mestaruussarjaan. Rauman Urheilijat pääsi mukaan turnaukseen, koska se oli välierävaiheessa hävinnyt molemmille nousijajoukkueille.
Tainionkosken Tähti nousi kolmantena joukkueena Mestaruussarjaan kaudeksi 1953.
Abdul Halim Mu’adzam Shah

Almu’tasimu Billahi Muhibbuddin Tuanku Alhaj Abdul Halim Mu’adzam Shah Ibni Almarhum Sultan Badlishah (28. marraskuuta 1927 – 11. syyskuuta 2017) oli Kedahin osavaltion sulttaani ja Malesian kuningas.
Hän oli Malesian historian ensimmäinen kuningas, joka on kruunattu tehtäväänsä kaksi kertaa. Ensimmäisen kerran hän toimi maan kuninkaana vuosina 1970–1975. Toistamiseen hänet valittiin kuninkaaksi vuonna 2011. Kedahin sulttaaniksi hän nousi isänsä sulttaani Badlishahin kuoltua vuonna 1958.
Keski-Suomen Viikko

Keski-Suomen Viikko oli Jyväskylässa vuosina 1981–2014 ilmestynyt sosiaalidemokraattinen viikkolehti. Vuoteen 1996 saakka sen nimenä oli "Vastin".
Jyväskyläläisen "Työn Voiman" lakattua Keski-Suomen sosiaalidemokraattien äänenkannattajana toimi tamperelainen "Kansan Lehti". Oma piirilehti perustettiin uudelleen vuonna 1981 nimellä "Vastin". Julkaisuyhtiö Keski-Suomen Sanomalehti Oy:n toimitusjohtajaksi valittiin Erkki Syrjä, lehden päätoimittajaksi Kauko Hirvonen ja toimitussihteeriksi Unto Tikkanen. Ensimmäiset kuusi näytenumeroa julkaistiin vuoden 1981 lopulla. Levikki kasvoi nopeasti ja ylitti 10 000 kappaleen rajan kesällä 1985. Lehtiyhtiö perusti Radio Jyväskylän, meni mukaan muuhun liiketoimintaan ja eriytti "Vastimen" Keski-Suomen Viikkolehti Oy:ksi vuonna 1990.
"Vastimen" levikki kääntyi laskuun ja julkaisuyhtiön talous alkoi heikentyä 1990-luvun alussa. Radioyhtiö Jyväskylän seudun paikallisradio Oy jouduttiin myymään laman takia. Lehden nimi muutettiin vuonna 1997 "Keski-Suomen Viikoksi", jonka levikki saatiin nostettua yli 7 700 kappaleen. Päätoimittajina työskentelivät 1990-luvulla Paula Siltari, Vesa Karvinen ja Risto Eronen. 2000-luvun alussa päätoimittajaksi valittiin Hannu Tuovinen.
"Keski-Suomen Viikon" toiminta muuttui epävarmaksi, kun SDP päätti keskittää viestintätukensa pää-äänenkannattajalleen ja puolueen omaan viestintään. Lehden julkaisemista kuitenkin jatkettiin puolueen myöntämän pienen tuen ja alueen työväenjärjestöjen avulla. "Keski-Suomen Viikon" ilmestyminen lakkasi maaliskuussa 2014 taloudellisten vaikeuksien ja levikin laskemisen vuoksi.
Enrique Peña Nieto

Enrique Peña Nieto (s. 20. heinäkuuta 1966) meksikolainen poliitikko, entinen kuvernööri ja maan presidentti 2012–2018. Heinäkuun 2012 parlamenttivaalien jälkeen oli pitkään epäselvää tuleeko Nietosta vai Andrés Manuel López Obradorista maan seuraava presidentti. Obrador syytti Nietoa äänten ostamisesta. Vaalituomioistuin julisti elokuussa Nieton vaalien voittajaksi, ja hän vannoi virkavalan joulukuun alussa. Nieto on Institutionaalisen vallankumouspuolueen jäsen.
Hänen nykyinen vaimonsa, Angela Rivera, on entinen näyttelijä.
Pete Lapio

Pete Lapio (s. 26. lokakuuta 1977) on suomalainen muusikko. Hän on toiminut death metal -yhtyeen Sotajumalan kitaristina vuosina 2000–2002 ja jälleen vuodesta 2003. Hän soittaa myös yhtyeissä Estrangulados, Grimm's Journey, Viilto ja Herra Virtanen &amp; Kuolemansynti, sekä on aiemmin kuulunut Ravenduskiin.
Lapio on maininnut musiikillisiksi vaikuttajikseen Pekka Pohjolan, Anssi Tikanmäen, Vesa-Matti Loirin, Iron Maidenin, Rushin, Steve Lukatherin, Pat Methenyn ja John Petruccin.
Raggmunk

Raggmunk on ruotsalainen ruokalaji. Se tehdään perunasta, johon lisätään maitoon sekoitettuja jauhoja sekä toisinaan myös kananmunaa. Ruoka valmistetaan paistamalla lettujen tavoin. Raggmunk tarjoillaan tyypillisesti pekonin ja puolukkahillon kanssa. Raggmunk on Itä-Göötanmaan maakuntaruoka.
Ruotsissa raggmunkia on saatavilla myös kaupoista valmiina kylmätuotteena.
Etymologia.
Sana "raggmunk" ei ole ruotsin kielessä kovin vanha. Ensi kerran sitä tiedetään käytetyn vuonna 1904. Yhdyssanan alkuosan "ragg" merkitys on "rapea" ja loppuosa "munk" juontuu munkkipannusta, jota käytetään ruokalajin valmistukseen.
Raggmunk uunipellillä.
Raggmunkia voidaan valmistaa myös uunipellillä. Tämä muunnelma valmistetaan paistamalla pellillä aluksi pekoni. Tämän jälkeen pellille kaadetaan raggmunktaikina, lisätään paistettu pekoni ja jätetään ruoka kypsymään uuniin. Uunissa paistettu raggmunk nautitaan puolukkahillon ja joskus myös juoksevan kerman kanssa. Öölannissa tästä muunnelmasta käytetään nimitystä "lufsa" ja Smoolannissa "råriven pannkaka".
Samankaltaisia ruokalajeja.
Raggmunkin kaltaisia ruokalajeja kuuluu sekä juutalaiseen että useiden Itä- ja Keski-Euroopan maiden (kuten Englannin, jossa ruokaa kutsutaan nimellä "potato pancake") keittiöön.
Tomi Otsala

Tomi Otsala (s. 7. heinäkuuta 1977) on death metal -yhtyeen Sotajumalan basisti, taustalaulaja, lauluntekijä sekä perustajajäsen. Hän soittaa myös yhtyeissä Estrangulados, Grimm's Journey, ja Herra Virtanen &amp; Kuolemansynti.
Musiikillisiksi vaikuttajikseen Otsala on nimennyt Steve Harrisin, Amorphiksen, David Vincentin, John Myungin, Kosen, Pertin, Tapio Rautavaaran ja Kreatorin. Otsala käyttää Deanin Edge Pro -bassokitaraa.
Panttilainaamo (televisiosarja)

Panttilainaamo () on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, joka kertoo Las Vegasissa sijaitsevasta Harrisonin perheen omistamasta World Famous Gold &amp; Silver Pawn Shop -panttilainaamosta. Ohjelmassa ihmiset tuovat arvokkaiksi luulemiaan tavaroita pantattavaksi tai myytäväksi panttilainaamoon, minkä jälkeen Harrisonit pyrkivät selvittämään tavaran aitouden, sen arvon ja sopimaan sen hinnasta.
Ohjelmaa esittää Yhdysvalloissa History Channel ja Suomessa Jim. Panttilainaamo on erityisesti Yhdysvalloissa ollut hyvin suosittu ja se on nykyisin History Channelin suosituin ohjelma.
History Channel esittää kesällä 2014 Panttilainaamon spin-off-tietokilpailuohjelmaa "Pawnography", jossa Harrisonit ja mukaan valitut kilpailijat vastaavat tietovisakysymyksiin.
Jimillä esitetään sarjan spin-offia, autonrakentaja Danny ”Count” Kokerin isännöimää "Counting Cars" -ohjelmaa, nimellä "Panttilainaamon autospesialistit".
Sarjassa esiintynyt Richard Benjamin Harrison kuoli 25. kesäkuuta 2018.
Kosti Orbinski

Kosti Orbinski (s. 28. helmikuuta 1980) on suomalainen muusikko. Hän on death metal -yhtyeen Sotajumalan perustajajäsen, kitaristi ja säveltäjä.
Musiikillisiksi vaikuttajikseen Orbinski mainitsee Iron Maidenin, Megadethin, Deiciden, Morbid Angelin, Dream Theater ja P.T.P.Lapion.
Tenorissimo

Tenorissimo on kahden suomalainen tenorilaulajan Reijo Ikosen ja Lasse Riutamaan muodostama duo. Se sai alkunsa eräässä syntymäpäiväkonsertissa marraskuussa 2008. Siitä lähtien Tenorissimolla on ollut satoja konsertteja eri puolilla Suomea. Debyyttilevy "Tenorissimo" ilmestyi syksyllä 2009. 
Vuoden 2018 aikana Tenorissimo kunnioitti Mauno Kuusiston syntymän 100-vuotisjuhlaa yli kolmellakymmenellä konsertilla eri puolilla Suomea. Elokuussa 2018 ilmestyi Tenorissimolta Mauno Kuusiston tunnetuimmista kappaleista koostuva äänite "Kertokaa se hänelle".
Vie tuuli laivaa

Vie tuuli laivaa (MLMC-2102) on Finntrion vuonna 1987 ilmestynyt ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Albumi sisältää pääasiassa iskelmämusiikkia. Albumin julkaisi Musiikki-Laiho, joka vastasi myös yhtyeen edellisen studioalbumin "" julkaisusta.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset Kari Hillo.
A-puoli
B-puoli
Etyylibromiasetaatti

Etyylibromiasetaatti (C4H7BrO2) on etanolin ja bromietikkahapon esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä ja kyynelkaasuna.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa etyylibromiasetaatti on kirkasta tai kellertävää nestettä, joka höyrystyy melko helposti. Yhdiste liukenee huonosti veteen ja hajoaa hitaasti veden vaikutuksesta. Paremmin etyylibromiasetaatti liukenee etanoliin tai dietyylieetteriin. Yhdistettä voidaan valmistaa etikkahaposta kahdessa vaiheessa. Ensimmäisessä vaiheessa etikkahappo bromataan, jolloin muodostuu bromietikkahappoa. Bromietikkahappo esteröidään etanolin kanssa väkevän rikkihapon toimiessa katalyyttinä, jolloin tuotteeksi muodostuu etyylibromiasetaattia.
Etyylibromiasetaatti on myrkyllistä ja ärsyttävää, minkä vuoksi sitä on käytetty kyynelkaasuna. ensimmäisessä maailmansodassa ranskalaiset käyttivät etyylibromiasetaattia taistelukaasuna saksalaisia vastaan. 
Etyylibromiasetaattia käytetään eräiden lääkeaineiden, kuten karbokromeenin, mibefradiilin ja sulindaakin valmistamiseen. Orgaanisessa synteesissä etyylibromiasetaattia käytetään erityisesti niin kutsutussa Reformatski-reaktiossa, jossa etyylibromiasetaatti reagoi sinkkimetallin kanssa muodostaen sinkkienolaatin, joka voi reagoida karbonyyliyhdisteiden kanssa muodostaen β-hydroksiestereitä. Etyylibromiasetaatti reagoi myös trifenyylifosfiinin kanssa, jolloin muodostuvaa tuotetta käytetään Wittig-reaktioissa esimerkiksi etyylikinnamaatin valmistamiseen.
Oikean käden tie

Oikean käden tie (sanskr. "dakshinachara") on käsitteenä peräisin Intian uskonnollisesta ajattelusta. Termillä tarkoitetaan uskonnollista traditiota seuraavaa hengellistä tai esoteerista koulukuntaa, vastakohtana tabuja rikkovalle vasemman käden tielle (sanskr. "vamachara"). Länsimaisen näkemyksen mukaan oikean käden tiehen liittyy uskonnollista perinteestä peräisin olevien moraalisäännösten noudattaminen ja yhteisön hyväksi toimiminen. Tällainen oikean käden tien muoto on esimerkiksi kristosofia, joka painottaa opissaan Jeesuksen Vuorisaarnassaan esittämiä eettisiä ohjeita henkisen kehityksen ohjenuorana.
Joaquín Guzmán Loera

Joaquín Archivaldo Guzmán Loera, alias "El Chapo Guzmán" (suomeksi ”Pätkä Guzman”) (s. 1954 tai 1957) on meksikolainen Sinaloan huumekartellin johtaja. Hän ehti paeta vankilasta kahdesti ennen kuin jäi 2016 kiinni kolmannen kerran, ja hänet luovutettiin Yhdysvaltoihin oikeudenkäyntiä varten.
”El Chaposta” tuli vuonna 2003 Meksikon vaikutusvaltaisin huumekauppias, kun poliisi pidätti hänen kilpailijansa. "Forbes"-lehden mukaan Guzmán oli vuosina 2009–2011 Meksikon toiseksi vaikutusvaltaisin mies. 
Vuonna 2001 ”El Chapo” oli Meksikon 10. rikkain mies. "Forbesin" mukaan ”El Chapo” oli vuonna 2013 maailman 67. vaikutusvaltaisin henkilö. Sittemmin hän on pudonnut listalta. Talouslehti "Forbes" arvioi vuonna 2009 Guzmánin omaisuuden arvoksi miljardi dollaria.
Guzmán avioitui vuonna 2007 kolmannen kerran 20-vuotiaan yhdysvaltalaisen kauneuskuningattaren Emma Coronel Aispuron kanssa.
Vangitsemiset, karkaamiset.
Guzmán vangittiin Guatemalassa vuonna 1993 ja tuomittiin 20 vuoden vankeusrangaistukseen murhasta ja huumekaupasta. Hänet luovutettiin Meksikoon, mutta hän karkasi vuonna 2001 Puente Granden vankilasta vartijoiden avustamana. Guzmán saatiin uudelleen kiinni vasta helmikuussa 2014. Heinäkuussa 2015 hän karkasi Altiplanon vankilasta. Ensimmäisen paon yhteydessä Yhdysvaltain hallitus ilmoitti maksavansa Guzmánista viiden miljoonan Yhdysvaltain dollarin palkkion.
El Chapo jäi kiinni 8. tammikuuta 2016 yrittäessään tehdä elokuvaa elämästään ja ollessaan asianajajiensa välityksellä yhteydessä elokuvantuottajiin ja näyttelijöihin. Sean Pennille annettu haastattelu johti viranomaiset El Chapon jäljille. Meksikon merijalkaväen sotilaat saartoivat talon, jossa Guzmán ja muita rikollisia piileksi. Osa rikollisista kuoli tulitaistelussa. Guzmán oli rakennuttanut maanalaisen pakotien. Guzmán pakeni erään toisen kanssa ilmeisesti viemäritunnelin kautta ja varasti auton. Auton omistaja hälytti poliisin, joka pysäytti auton ja Guzmán jäi kiinni.
Guzmán luovutettiin tammikuussa 2017 amerikkalaisviranomaisille pitkään jatkuneen painostuksen jälkeen. Yhdysvalloissa arvioitiin, että Meksikossa Sinaloan kartelli pääsisi vaikuttamaan oikeudenkäyntiin. Riskinä olisi ollut myös pako. Oikeudenkäynti alkoi marraskuussa 2018. Helmikuussa 2019 Guzmán todettiin syylliseksi muun muassa 155 000 kokaiinitonnin ja muiden huumeiden salakuljettamiseen Yhdysvaltoihin 25 vuoden aikana sekä laittomaan aseiden hallussapitoon ja rahanpesuun. Saman vuoden heinäkuussa hänelle langetettiin elinkautinen vankeustuomio sekä lisäksi 30 vuotta vankeutta.
Vankeuttaan hän alkoi suorittaa huippuvarmassa supermax-luokituksen vankilassa ADX Florencessa.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1912

Yhdysvaltain presidentinvaalit 1912 järjestettiin 5. marraskuuta 1912. Vaalit voitti demokraatti Woodrow Wilson haastajinaan progressiivi Theodore Roosevelt ja republikaani William Howard Taft.
Aluksi Roosevelt ja Taft kilpailivat republikaanisen puolueen ehdokkuudesta. Rooseveltin hävittyä hän loi vaaleja varten oman puolueensa, myös "Bull Moose Partyksi" kutsutun Progressiivisen puolueen.
Ehdokkaat.
Demokraattinen puolue:
Progressiivinen puolue:
Republikaaninen puolue:
Sosialistinen puolue:
C6H12

C6H12 on seuraavien yhdisteiden molekyylikaava:
Miss International

Miss International (myös muodossa Miss International Beauty) on maailmanlaajuinen vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu, jonka järjestää The International Culture Association. Kilpailu pidettiin ensimmäisen kerran vuonna 1960.
Miss International -kilpailuun voivat osallistua 18–28-vuotiaat naiset, jotka ovat naimattomia ja lapsettomia. Naisen täytyy olla hyvämaineinen ja hyvinvoiva, niin henkisesti kuin fyysisesti.
Kilpailun on voittanut kerran suomalainen, vuonna 1973 Osakassa Japanissa Anneli Björkling. Kilpailun viimeisin voittaja on vietnamilainen Huỳnh Thị Thanh Thủy, joka voitti Tokiossa, Japanissa pidetyn kilpailun 12. marraskuuta 2022.
Historia.
Ensimmäinen Miss International -kilpailu käytiin Yhdysvalloissa, Kalifornian Long Beachilla, vuonna 1960. Kilpailu järjestettiin Long Beachilla vuoteen 1967, jonka jälkeen se siirrettiin Japaniin vuosiksi 1968–1970. Vuonna 1971 se järjestettiin jälleen Long Beachilla ja vuosina 2004, 2006 sekä 2008-2011 Kiinassa, mutta muulloin kilpailu on aina pidetty Japanissa. Vuosien 2020 ja 2021 kilpailut jätettiin pitämättä koronaviruspandemian takia.
Voittajat.
Miss International -kilpailun ovat voittaneet seuraavat henkilöt:
Pierre Auger -observatorio

Pierre Auger -observatorio on ultrakorkeaenergisiä kosmisia hiukkasia tutkiva kansainvälinen koe. Se sijaitsee Mendozassa, Argentiinassa ja on pinta-alaltaan suurin kosmisiä säteitä tutkiva koe.
Koe tutkii kosmisia hiukkasia, joilla on energiaa enemmän kuin 1018 eV mittaamalla hiukkasten vuota, saapumissuuntaa sekä massajakaumaa. 
Pierre Auger -projektin esittelivät Jim Cronin ja Alan Watson vuonna 1992. Datan keräys aloitettiin vuonna 2004, ja koelaitteisto saatiin rakennettua valmiiksi 2008.
Koelaitteisto.
Kokeeseen kuuluu noin 1660 Tserenkov-ilmaisinta sekä fluoresenssi-teleskooppeja. Kokeen Tserenkov-ilmaisimet sijaitsevat noin 1400 metriä merenpinnan yläpuolella ja ne muodostavat ilmaisinkokonaisuuden, joka on levitetty maan pinnalle noin 3000 m2 suuruiselle pinta-alalle. Fluoresenssi-teleskoopit on asetettu Tserenkovin-ilmaisimien ympärille. Korkeaenergisten kosmisten hiukkasten tutkimuksessa on syytäkin sijoittaa ilmaisimet hyvin laajalle pinta-alalle, sillä energian 1020 eV hiukkasia saapuu vain noin yksi kappale vuosisadassa neliökilometrin alueelle.
Tserenkovin-ilmaisimien tarkoitus on havaita ilmasuihkun myoneita, elektroneita ja positroneita ja fotoneita. Fluoresenssi-teleskoopeilla sen sijaan havaitaan fluoresenssivaloa, joka emittoituu ilmasuihkuhiukkasen virittämästä ilmakehän typpiatomista.
Brasileirinho

Brasileirinho ("Brasileirinho - Grandes Encontros do Choro") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Mika Kaurismäen ohjaama suomalais-sveitsiläis-brasilialainen dokumenttielokuva brasilialaisesta choro-musiikista.
Soitellaan

Soitellaan ("Hanging Up") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Diane Keatonin ohjaama draamakomedia.
Näyttelijät.
Lähde:
Dog, palkkionmetsästäjä

Dog, palkkionmetsästäjä ("Dog the Bounty Hunter") on yhdysvaltalainen tositelevisiosarja, jossa esitetään Duane ”Dog” Chapmanin ja hänen perheensä työtä palkkionmetsästäjänä. Sarjaa kuvattiin kahdeksan tuotantokautta 230 jakson verran vuosina 2004–2012. Sarjan tuotti A&amp;E Network kanava yhdessä Chapmanin kanssa ja jaksot kuvattiin pääosin Havaijilla ja Coloradossa. Sarjassa esiintyivät Dogin lisäksi säännöllisesti hänen vaimonsa Beth, poikansa Leland, veljensä Tim ”Youngblood” Chapman, poikansa Duane Lee, tyttärensä ”Baby” Lyssa Chapman ja ystävä Justin Bihag. Sarjan tunnusmusiikin sävelsi Ozzy Osbourne.
Suomessa sarjaa esitettiin joulukuusta 2012 lähtien Kutosella arkisin kello 20:30. Aiemmin sarjaa esitettiin Subilla nimellä Mieheni on palkkionmetsästäjä.
21. huhtikuuta 2012 A&amp;E lopetti sarjan tekemisen kahdeksan tuotantokauden jälkeen sitaatilla: "Jokaisella koiralla on päivänsä".
Human Traffic – viikonloppu on täällä

Human Traffic - viikonloppu on täällä ("Human Traffic") on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut walesiläisen Justin Kerriganin ohjaama brittiläinen independent-elokuva.
Pääosat.
Lähde:
Jääpallon Suomensarja 1969

Jääpallon Suomensarja kaudella 1968–1969 pelattiin nelilohkoisena. Lohkovoittajat etenivät SM-sarjakarsintaan, jonka kaksi parasta nousivat SM-sarjaan seuraavaksi kaudeksi.
Sarjataulukko.
SM-sarjakarsinta.
KUV ja JMP nousivat SM-sarjaan, josta putosivat Porvoon Akilles ja Imatran Pallo-Salamat
Antennivilkuttaja

Antennivilkuttaja ("Paracheilinus filamentosus") on huulikalojen heimoon kuuluva kala.
Antennivilkuttaja on pääosin punainen, vatsapuoleltaan valkoinen. Se kasvaa 12–15 cm pitkäksi.
Antennivilkuttajia elää Indonesiassa, Malesiassa, Fiippiineillä, Papua-Uusi-Guinean pohjoisosassa ja Salomonsaarilla. Sitä on tavattu myös Isolla valliriutalla. Antennivilkuttajat elävät suurissa ryhmissä yli kymmenen metrin syvyydessä koralliriuttojen ulkorinteillä, notkelmissa ja laguuneissa. Ne syövät eläinplanktonia ja muita avoveden selkärangattomia.
Kirsikan maku

Kirsikan maku (طعم گيلاس,"Ta’ame-gilas") on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Abbas Kiarostamin käsikirjoittama ja ohjaama iranilainen draamaelokuva. Se on tarina miehestä, joka ajelee ympäriinsä etsimässä ihmistä, joka isosta rahasummasta lupautuisi luomaan umpeen hänen valmiiksi kaivamansa haudan sen jälkeen kun hän ensin tekee itsemurhan. Teos on tyyliltään minimalistinen.
Elokuvassa mies tapaa matkansa varrella erilaisia ihmisiä: nuoren sotilaan, joka epäröi ja kieltäytyy, seminaarilaisen, joka ei suostu osallistumaan vakaumuksellisista syistä, sekä vanhemman museotyöntekijän, joka myöntyy auttamaan taloudellisista syistä, mutta tuo samalla esiin näkemyksiään elämän merkityksellisyydestä. Elokuva sijoittuu lähes kokonaan auton sisälle, painottuen dialogiin ja ulkopuolisten maisemien tarkasteluun, mikä korostaa päähenkilön yksinäisyyttä ja sisäistä ristiriitaa.
Elokuva voitti Kultainen palmu -palkinnon vuoden 1997 Cannesin elokuvajuhlilla. Bostonin elokuvakriitikkojen yhdistys palkitsi elokuvan parhaana ulkomaisena elokuvana vuonna 1998 ja elokuva oli ehdolla Chicagon elokuvakriitikkojen yhdistyksen palkinnolle vuonna 1999. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti "Kirsikan maun" kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Tuotanto.
Elokuvan tuotti Abbas Kiarostami Productions yhteistyössä ranskalaisen CiBy 2000 -yhtiön kanssa. Se on kuvattu värillisenä 35 mm:n filmille Teheranissa ja sen lähialueilla. Elokuvan kesto vaihtelee hieman esitysmaan mukaan: Isossa-Britanniassa 99 minuuttia, Argentiinassa 96 minuuttia ja Iranissa sekä Yhdysvalloissa 95 minuuttia. Elokuvan ensiesitys oli Italiassa 10. lokakuuta 1997, ja Yhdysvalloissa se sai ensi-iltansa 20. maaliskuuta 1998. Puhuttu kieli on farsi, ja elokuvassa on englanninkieliset tekstitykset.
Näyttelijät.
Lähde:
Sikojen vallankumous

Sikojen vallankumous ("Sigade revolutsioon") on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Jaak Kilmin ja René Reinumäen ohjaama virolainen elokuva.
Tarina.
Kesällä 1986 eletään Neuvosto-Viron lopun alkua. Sadat opiskelijat ovat kokoontuneet isoille festivaaleille, mutta ryhtyvät kapinaan liian tiukkoja sääntöjä vastaan. Päähenkilö on 16-vuotias Tanel, joka on aluksi kiinnostunut lähinnä menettämään neitsyytensä ja humaltumaan. Mutta kapina saa hänetkin ajattelemaan asioita syvemmin.
Kilometrikorvaus

Kilometrikorvaus on työnantajan työntekijälle työhön liittyvistä matkoista maksava rahamäärä, jonka suuruus määräytyy kulloistenkin alan taksojen mukaan, ja siitä on olemassa valtioneuvoston ohjeet. Se ei yleensä koske matkoja kotoa työpaikalle. Myös yrittäjä voi merkitä itselleen kilometrikorvauksia. 
Valtiovarainministeriö ilmoitti elokuussa 2012 aikovansa leikata verottomia kilometrikorvauksia oman auton käytöstä. Verottomasti voisi maksaa enää 43 senttiä 15 000 kilometriin asti ja sen jälkeen 25 senttiä kilometriltä aiemman 45 sentin sijaan. Leikkaussuunnitelmia ei kuitenkaan toteutettu. 
Asunnon ja työpaikan välistä matkaa ei lasketa verotuksessa työhön liittyväksi työmatkaksi.
Kilometrikorvaus oman auton käytöstä työmatkalla.
Jos teet työmatkan omalla autolla, työnantaja voi maksaa sinulle verottomasti kilometrikorvausta oman auton käytöstä. Korvauksen suuruus määritellään Verohallinnon vuosittain antamassa päätöksessä. 
Vuonna 2022 verovapaan kilometrikorvauksen määrä voi olla 46 senttiä kilometriltä. 
Kilometrikorvaukseen vaikuttaa muun muassa se, onko kyseessä oma auto vai työsuhdeauto ja onko kyydissä muita matkustajia.
Kilometrikorvauksen voi saada vaikkei omistaisikaan autoa: esimerkiksi ystävältä lainatulla autolla tehdystä työajosta voi täysin laillisesti saada kilometrikorvauksen. Olennaista on, että kysymyksessä ei ole korvauksia maksavan työnantajan luontoisetuna tai työnantajan muutoin käyttöön antama auto. 
Talouselämä-lehden laskelmien mukaan tämä tulevakin taso on liian korkea: juoksevat kulut polttoaineista, huollosta ja rengaskuluista ovat enintään 15 senttiä kilometriltä ja kilometri ei vähennä auton arvoa läheskään 10 sentillä. Arvonalenema johtuu lähinnä iästä, ei ajokilometreistä, ja myös ensimmäisten 15 000 kilometrin 43 sentin korvaus on lehden mukaan hyvin korkea kuluihin nähden. Lehden mukaan 20 senttiä jokaiselta kilometriltä korvaisi kulut ja enempi on pois muilta veronmaksajilta. 
Kilometrikorvausta ei pidä sekoittaa verotuksessa tehtävään työmatkavähennykseen.
Kilometrikorvausten määrä.
Vuonna 2017 kilometrikorvauksia maksettiin 971 miljoonaa euroa 778 233 henkilölle. Keskimääräinen korvaus oli 1248 € saajaa kohden.
Antennisiipisimppu

Antennisiipisimppu ("Pterois antennata") on koralliriutoilla elävä myrkyllinen kala.
Antennisiipisimppu kasvaa 30–40 cm pitkäksi. Sen vartalo on litteä. Evissä on näkyvät ruodot: selkäevissä noin 12 molemmissa, peräevässä kolme kovaa ja kuusi pehmeää ja vatsaevässä 17 evää. Kalan väri on punertava ja siinä on tummia pystyraitoja. Selvin lajituntomerkki on vatsaevien verkkomainen räpylä, joka ulottuu vain noin puoleenväliin eväruotoja. Siinä on yksi tai useampia tummia silmäkuvioita. Jäykät eväruodot sisältävät myrkkyä, ja niiden pisto vastaa vaikutuksiltaan mehiläisen pistoa.
Antennisiipisimppuja tavataan indopasifisella merialueella. Se viihtyy laguuneissa ja merenpuoleisilla riutoilla. Se piileksii päivisin koloissa ja kivien alla ja saalistaa öiseen aikaan.
Soulgrind

Soulgrind on suomalainen metallimusiikin yhtye, joka on perustettu vuonna 1992. Yhtyeen tyylilajeja ovat goottimetalli- ja black metal. Jäsenet toimivat useissa eri yhtyeissä, kuten Thy Serpentissä ja Finntrollissa.
Diskografia.
EP:t
King Island

King Island on Tasmanialle kuuluva saari Bassinsalmella, Australiassa. Se sijaitsee puolessavälissä matkaa Victoriasta Tasmanian pääsaarelle. King Island on pituudeltaan 64 kilometriä ja leveydeltään 26 kilometriä. Sillä on yli 145 kilometriä rantaviivaa, ja siellä on laaja ja epätavallinen valikoima merilintuja ja luonnonvaraisia eläimiä. Lisäksi saari tunnetaan elintarvikkeista, joita tuotetaan sen nautafarmeilla ja meijereissä.
King Islandin vakituisten asukkaiden määrä on noin 1 600, ja näistä 700 asuu Curriessa saaren länsirannalla. Saaren muut kylät ovat Naracoopa ja Grassy. King Islandin lentoasemalta on päivittäiset yhteydet Victoriaan ja Tasmaniaan.
King Island on nimetty kuvernööri Philip Gidley Kingin mukaan. Saaren ympärillä sijaitsevat New Year Island, Christmas Island ja Councillor Island. Saari muodostaa kuntana oman paikallishallintoalueensa.
Tanya Kemppainen

Tanya Kemppainen on suomalainen laulaja. Hän tuli suuren kansan tietoisuuteen Lullacryn laulajana vuosina 1998–2002. Nykyään hän toimii goottimetalliyhtyeen Soulgrindin laulajana.
Kemppainen on toiminut myös yhtyeissä Gloomy Grim ja Silentium, sekä laulanut vuonna 2004 ilmestyneellä "Raskasta joulua" -albumilla kappaleen "Maa on niin kaunis".
Kalottimaaottelu

Kalottimaaotteluiksi "(Kalottkamp)" kutsutaan urheilussa Suomen, Ruotsin ja Norjan pohjoisosien välisiä maaotteluita. Mukana on urheilijoita maiden Pohjoiskalotin alueella sijaitsevista maakunnista ja lääneistä. Suomesta on lisäksi edustettuna Pohjois-Pohjanmaa.
Kalottimaaotteluita on eri urheilulajeissa käyty jo vuosikymmenien ajan. Viime vuosina on Kalottimaotteluita järjestetty ainakin tenniksessä, voimailulajeissa, yleisurheilussa sekä jalkapallon eri ikäluokissa. 
Mukana voi olla myös Murmanskin alue Venäjältä, jolloin maaotteluita kutsutaan nimellä "Barentskamp".
Lallin asumus

Lallin asumus (myös "Lallin maja") on talonpoika Lallin asuinpaikaksi väitetty muinaisjäännös Köyliön pohjoisosassa. Se sijaitsee Lootinnummella noin puolitoista kilometriä Kokemäen raviradan ja Ilmiinjärven länsipuolella. Läheiseltä maantieltä on paikalle matkaa kaksi kilometriä. Perimätiedon mukaan piispa Henrikin surmannut Lalli asui Lootinnummella paettuaan sinne veritekonsa jälkeen.
Yleistä.
Lallin asumus sijaitsee Koomankankaan laidalla rehevässä lehtosaarekkeessa, jonka läpi virtaa Lallin puroksi kutsuttu kapea uoma. Alueella on tarinoiden mukaan ollut jäänteitä jonkinlaisesta rakennuksesta, mutta nykyään se käsittää vain kivistä kootun ja kiukaaksi tulkitun röykkiön, opastaulun sekä paikalla olevaan suurehkoon kiveen 1970-luvulla kiinnitetyn muistolaatan. Lisäksi puron yli on rakennettu pieni silta. Parin kilometrin päässä kulkee Kokemäen ja Köyliön välinen yhdystie 2040, jolta kotiseutuyhdistys Köyliö-seura on järjestänyt paikalle viitoituksen. Paikalla ei ole tehty arkeologisia kaivauksia, joten todellista varmuutta mahdollisesta asumuksen laadusta tai muistakaan varmoista historiallisista seikoista ei ole.
Tutkimukset asumuksella.
Lallin asumuksella ei ole milloinkaan suoritettu tarkempia tutkimuksia, eikä siellä olevaa kiviröykkiötäkään ole ajoitettu. Se lienee kuitenkin peräisin historialliselta ajalta eikä ole esimerkiksi pronssi- tai rautakautinen hautaröykkiö. Asumuksen sijaintia ei mainita keskiaikaisissa lähteissä, joten käsitys paikasta Lallin asuinsijana on todennäköisesti myöhempää perua. Paikalla oleva suuri kivi saattaa olla vanha rajamerkki.
Toinen väitetty Lallin asuinpaikka.
Satakunnassa on myös toinen paikka, jonne Lalli perimätiedon mukaan pakeni surmatyönsä jälkeen. Se sijaitsee Harjavallan Hiirijärvellä noin 13 kilometrin päässä Köyliön asumuksesta. Tämä niin sanotun Lallin itkukiven lähellä ollut paikka mainitaan asiakirjoissa jo vuonna 1486 Lallis bostadh -nimisenä rajamerkkinä.
Mahdollista on, että molemmilla paikkakunnilla olevat asuinsijat on keksinyt katolinen kirkko 1400–1500-luvulla. Näin se olisi saanut oikeudet niitä ympäröiviin maa-alueisiin, koska Henrik-piispan surmanneen Lallin omaisuuden katsottiin kuuluvan kirkolle.
Kaunosarvikala

Kaunosarvikala ("Naso elegans") on välskärikaloihin kuuluva kalalaji.
Se voi kasvaa 35 cm, joskus jopa 45 cm pitkäksi. Sitä tavataan Intian valtameressä ja Punaisellamerellä, ja sitä aiemmin pidettiin silosarvikalan paikallisena värimuotona.
Nuoret yksilöt ovat vaaleanharmaita, ja niiden selkää pitkin kulkee keltainen raita. Vanhemmiten kalat tummenevat, niiden pyrstö muuttuu lyyramaiseksi ja sen tyveen muodostuu kaksi oranssinkeltaista pilkkua. Silmien ja huulien ympärille tulee tumma raita ja huulet muuttuvat keltaisiksi.