tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valheet ja viettelijät

Valheet ja viettelijät on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Stephen Frearsin ohjaama romanttinen draamaelokuva. 
Elokuvan käsikirjoitus perustuu Christopher Hamptonin näytelmään "Les liaisons dangereuses", joka puolestaan on sovitus Choderlos de Laclos´n kirjeromaanista "Vaarallisia suhteita" (Les liaisons dangereuses). 
Elokuva sijoittuu 1700-luvun Ranskaan ja kertoo yläluokkaisista varakreivi Valmontista ja markiisitar de Merteuilista, jotka huvikseen pelaavat pelejä muiden ihmisten tunteilla välittämättä seurauksista.
Näyttelijät.
Lähde: 
Vastaanotto.
Elokuva sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta ja voitti kolme Oscar-palkintoa kategorioissa paras sovitettu käsikirjoitus, paras puvustus ja paras lavastus.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Valheet ja viettelijät" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Olacaceae

Olacaceae on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Santalales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Kasvien lehtiasento on kaksirivinen. Kukat ovat 4–6-lukuisia, joskus erilaisvartaloisia, joskus verhiöttömiä. Heteitä on sama määrä kuin terälehtiä tai kaksi kertaa enemmän; suvussa "Dulacia" on kolme toimivaa hedettä ja 3–6 joutohedettä. Sikiäimessä on kalvottomia tai joskus yksikalvoisia siemenaiheita. Hedelmä on toisinaan hyvin kookkaan verhiön suojaama.
Levinneisyys.
Heimo on pienuudestaan huolimatta levinnyt kaikkialle tropiikkiin.
Luokittelu.
Olacaceae sisältää kolme sukua ja 57 lajia, joista 40 kuuluu sukuun "Olax". Muut suvut ovat "Dulacia" ja "Ptychopetalum".
Heimo on aikaisemmin käsitetty paljon laajemmaksi, mutta on nyttemmin hajonnut useaksi pikkuheimoksi sukulaisuustutkimusten ja fylogenian selvittämisen edistyessä. Noita pikkuheimoja ovat Olacaceae-heimon lisäksi Aptandraceae, Coulaceae, Erythropalaceae, Octoknemaceae, Strombosiaceae ja Ximeniaceae.
Tommie Mansfield Group with Jussi Raittinen

Tommie Mansfield Group with Jussi Raittinen on suomalaisen Tommie Mansfieldin esikoisalbumi vuodelta 1972.
Octoknemaceae

Octoknemaceae on pieni afrikkalainen puuvartiskasviheimo koppisiemenisten Santalales-lahkossa. Heimon ainoa suku on "Octoknema".
Tuntomerkit.
"Octoknema"-lajit ovat ilmeisesti loiskasveja. Ne sisältävät haihtuvia öljyjä. Nivelten sisärakenteessa näkyy viisi lehtiaukkoa johtojännelieriössä, ja kustakin aukosta lähtee viisi johtojännettä lehteen. Karvat ovat tähtikarvoja tai haaraisia. Lehdissä on korkkiutumia. Kasvit ovat kaksikotisia. Kukinnot ovat toisinaan haaraisia ja sijaitsevat ryhminä. Joskus kukat ovat kolmilukuisia. Hedekukissa on emiön jäänne ja joskus pohjuskehrä. Emikukissa on joutoheteitä, joiden väleissä voi olla rauhasia. Emilehtiä on kolme tai harvemmin viisi, sikiäimet kehänalaisia, vartalo lyhyt ja luotti läppämäinen ja moniliuskainen. Siemenaiheet ovat kaksi- tai yksikalvoisia. Hedelmä on luumarjamainen. Siemenen endospermi on kirjava, sirkkajuuri melko pitkä ja sirkkalehtiä on peräti kuusi.
Levinneisyys.
Suku kasvaa trooppisessa Afrikassa.
Luokittelu.
"Octoknema"-suvussa on 14 lajia.
Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa (elokuva)

Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa ("Midnight in the Garden of Good and Evil") on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut Clint Eastwoodin ohjaama ja John Lee Hancockin käsikirjoittama elokuva, joka perustuu John Berendtin dokumenttiromaaniin "Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa" (1994).
Vastaanotto.
Arvostelijat ovat olleet melko yksimielisiä siitä, että romaanin elokuvasovitus ei ollut kovin onnistunut. Ranskalaisen "Cahiers du Cinema" -elokuvalehden toimitus nimesi sen kuitenkin yhdeksi vuoden kymmenestä parhaasta elokuvasta.
Sibuyaninmeri

Sibuyaninmeri on pieni epävirallinen merialue Filippiineillä, joka erottaa Visayasin saariryhmän Pohjois-Filippiinien Luzonin saaresta.
Sibuyaninmerta rajaavat etelässä Panayn saari, lännessä on Mindoro, itäpuolella on Masbate sekä pohjoisessa Marinduque ja Luzonin saaren Bicolin niemimaa.
Sibuyaninmeri on yhteydessä Tablasinsalmen kautta Sulunmereen lännestä, Isla Verden väylän kautta Etelä-Kiinan mereen luoteessa ja Jintotolon kanaalin kautta Visayaninmereen kaakossa. Rombloninsaaret ovat Sibuyaninmeressä.
Historia.
Osa Leytenlahden taistelusta käytiin Sibuyaninmerellä 24. lokakuuta 1944, jossa japanilainen taistelulaiva Musashi upposi taistelussa ja muita vahingoittui.
Opetussuunnitelman perusteet

Opetussuunnitelman perusteet ovat Suomen perus- ja lukio-opetuksessa Opetushallituksen laatima kansallinen normi, jonka mukaan jokaisen opetuksen järjestäjän on laadittava opetussuunnitelma.
Opetussuunnitelman perusteet perustuvat perusopetuslakiin ja muuhun lainsäädäntöön. Koulutuksen järjestäjien on noudatettava opetussuunnitelman perusteita. Niissä määrätään opetussuunnitelman sisällöstä, opetettavien oppiaineiden tavoitteista ja keskeisistä sisällöistä, opiskelun tuen järjestämisestä, maahanmuuttajataustaisten oppilaiden opetuksesta sekä oppilasarvioinnista ja todistuksista. Oppilasarviointia varten on määritelty hyvän osaamisen kuvaukset ja annettu päättöarvioinnin kriteerit. 
Peruskoulun alkuvaiheessa ei ollut opetussuunnitelman perusteita, vaan koko Suomessa käytettiin valtakunnallista opetussuunnitelmaa nimeltään "Peruskoulun opetussuunnitelma, POPS". Ensimmäiset peruskoulun opetussuunnitelman perusteet laadittiin vuonna 1985. Tästä alkaen perusteet on uudistettu kymmenen vuoden välein: 
Peruskoulun opetussuunnitelman perusteet 1994, Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2004 ja Perusopetuksen opetussuunnitelman perusteet 2014.
Opetussuunnitelman perusteet 2014.
Opetushallitus antoi vuoden 2014 lopulla perusteet, joiden pohjalta otetaan vuonna 2016 käyttöön perusopetuksen uusi opetussuunnitelma. Perusteissa korostetaan oppilaan aktiivista roolia, vuorovaikutustaitoja ja laaja-alaista osaamista. Asiakirjaan on kirjattu tulevaisuudessa tarvittavia laaja-alaisia taitoja, kuten kulttuurinen osaaminen, ajattelu ja oppiminen, opiskelu- ja työelämässä tarvittava osaaminen sekä monilukutaito, jolla tarkoitetaan kykyä erilaisten tekstien tulkintaan ja tuottamiseen, taitoa toimia tekstien kanssa monissa tilanteissa ja erilaisissa tehtävissä. Monilukutaito on kykyä hankkia, muokata, tuottaa, esittää ja arvioida tietoja eri muodoissa ja erilaisten välineiden avulla. Monilukutaidon tarkoittamaan "teksti"-käsitteeseen sisältyy monenlaisia viestejä, kuten liikennemerkki, kartta, musiikkivideo, matemaattinen todistus ja romaani.
Microsoft Azure

Microsoft Azure on Microsoftin julkinen pilvipalvelu. Azurea voidaan käyttää sekä virtuaalipalvelinten alustana (Infrastructure as a Service, IaaS) että kehittäjille tarkoitettuna kehitysalustana (Platform as a Service, PaaS). Microsoft Azure tarjoaa myös erilaisia valmiita pilvipalvelukomponentteja esimerkiksi mobiililaitteiden hallintaan (Microsoft Intune), dokumenttien suojaamiseen (Azure Rights Management Service), suurten datamassojen analysointiin (Big Data) ja koneoppimiseen (Azure Machine Learning). Lisäksi Azure toimii monen Microsoftin oman pilvisovelluksen, kuten esimerkiksi Dynamics CRM Onlinen alustana.
Azure julkistettiin Microsoftin Professional Developers Conference -tapahtumassa lokakuussa 2008, jolloin siitä käytettiin koodinimeä "Project Red Dog". Virallisesti palvelu julkaistiin nimellä Windows Azure helmikuussa 2010, kunnes se nimettiin Microsoft Azureksi 25. päivä maaliskuuta 2014 .
Annika Tello

Annika Tello (s. 1979 Rovaniemi) on suomalainen sanoittaja, säveltäjä ja tekstituottaja. Hän on tehnyt sanoituksia ja kappaleita suomalaisille artisteille kuten Katri Ylander, Stina Girs, Diandra, Antti Kleemola, Aki Samuli, Janne Ordén, Antti Railio, Heidi Pakarinen, Susanna Heikki ja Jenni Jaakkola.
Annika Tellon sanoittamia kappaleita ovat muun muassa Stina Girsin ”Mä tahdon tietää mitä rakkaus on”, Katri Ylanderin "Kuva" ja Antti Railion ”Kaiken muun saa viedä”. Tello osallistuu sanoittamisen lisäksi joidenkin kappaleiden sävellystyöhön sekä toimii tekstituottajana. Lisäksi hän säveltää ja sanoittaa kappaleita myös omaan käyttöönsä artistinimellä Jade. 
Tello on kotoisin Rovaniemeltä ja hän on koulutukseltaan sosionomi , yrittäjä ja musiikkimanageri. Tello sai vuodelle 2018 Suomen Musiikintekijät ry:n mentorointistipendin ja mentorikseen laulaja-lauluntekijä Anssi Kelan . Tello oli vuonna 2019 perustetun ja maaliskuussa 2022 konkurssiin menneen musiikkiyhtiö Jademagia Music Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja . Yhtiön managerointavia olivat ennen konkurssia mm. 6G, Medium Arvet sekä Joonatan Luoto.
Nicolas Alnoudji

Nicolas Alnoudji (s. 9. joulukuuta 1979 Garoua) on kamerunilainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Alnoudji pelasi pääsarjatasolla kamerunilaisissa Coton Sportissa ja Tonnerre Yaoundéssa, turkkilaisessa Çaykur Rizesporissa, ranskalaisessa Bastiassa, qatarilaisessa Al Sailiyassa, belgialaisessa RAEC Monsissa, romanialaisessa Pandurii Targu Jiussa ja Réunionin pääsarjan Saint-Pierroisessa.
Kamerunin maajoukkueessa Alnoudji pelasi 17 ottelua vuosina 2000–2002. Hän oli mukana Maanosaliittojen cupissa 2001, Kamerunin voittamissa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002 sekä vuoden 2002 MM-kilpailuissa, joissa hän ei päässyt lainkaan kentälle. Alnoudji oli lisäksi voittamassa olympiakultaa Sydnessä 2000.
Taklaaminen

Taklaaminen liittyy moniin palloilulajeihin. Taklatessa otetaan fyysinen kontakti vastapuolen pelaajaan. Lajikohtaisesti on määritelty minkälaiset taklaukset ovat sallittuja, ja sääntöjen rikkomisesta seuraa lajille tyypilliset rangaistukset.
Taklaaminen muutamissa eri lajeissa.
Esimerkkejä taklaamisesta eri lajeissa. Myös muissa lajeissa taklataan.
Jalkapallo.
Jalkapallossa perustaklaaminen tapahtuu työntämällä vastapuolen pelaaja irti pallosta kylki kylkeä vasten. Ojennetulla kädellä ei saa taklata, muuten vastustaja saa vapaa- tai rangaistuspotkun riippuen rikkeen tapahtumapaikasta. "Liukutaklaus" tarkoittaa pallon riistämistä vastustajalta suorittamalla taklaus maata pitkin. Taklaavan pelaajan tulee liukutaklauksessa osua palloon ennen pelaajaa.
Amerikkalainen jalkapallo.
Amerikkalaisessa jalkapallossa taklaaminen on tärkeä pelin osa-alue. Puolustajat yrittävät pysäyttää pallonkantajan taklaamalla hänet. Pelinrakentajan taklaamista kutsutaan säkitykseksi (). Taklaukset tilastoidaan ja ne ovat tärkeä mittari etenkin tukimiesten ja linjamiesten tehokkuudelle.
Jääkiekko.
Jääkiekossa taklaukset ovat osa peliä ja siinä nähdään usein koviakin taklauksia. Suurin osa taklauksista tehdään laitaa vasten, sillä avojäällä taklaamisesta saattaa saada rangaistuksen ja taklattu voi loukkaantua pahoin. Kiekotonta pelaajaa ei saa taklata. Myös päähän kohdistuneet taklaukset ovat kiellettyjä, niistäkin voi saada jäähyn tai pahimmassa tapauksessa pelirangaistuksen.
Aiheesta muualla.
Soccer Stars

Soccer Stars on brittiläisen Miniclip.comin 11. kesäkuuta 2014 julkaisema jalkapalloaiheinen onlinevideopeli. Peli on saatavilla iOS:ille ja Androidille.
Pelissä pelaajalla on jalkapallojoukkue, jossa on viisi kiekkoa, jotka ovat hiukan samanlaiset kuin ilmakiekossa. Pelaajan on tarkoitus voittaa jalkapallo-ottelu oikeata toista pelaajaa vastaan tekemällä tietyn määrän maaleja. Pelissä turnaukset järjestetään eri maissa, joissa kentät ovat erilaisia. Jokaisessa eri maassa on myös erihintainen pääsymaksu, jonka pelin voittanut pelaaja saa toiselta joukkueelta. Pelissä voi ostaa myös erilaisia ja erivärisiä kiekkoja ja myös erilaisia pelimuodostelmia. Peliin voi rekisteröityä joko Miniclip ID:n kanssa tai Facebookin kautta, josta voi pelata myös ystäviään vastaan. Pelissä voi myös harjoitella taitojaan.
Julia Ormond

Julia Karin Ormond (s. 4. tammikuuta 1965 Epsom, Surrey, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Julia Ormond oli syntyessään perheensä toinen lapsi. Hänen jälkeensä perheeseen syntyi vielä kolme lasta lisää. Ormond kävi lapsena Cranleighin yksityiskoulua ja osoitti jo tuolloin kiinnostusta näyttelemiseen. Ormondin isovanhemmat olivat taiteilijoita ja jossakin vaiheessa Ormond itsekin ajatteli ryhtyvänsä taiteilijaksi, mutta vuoden taidekoulussa opiskelun jälkeen hän palasi takaisin alkuperäisen kiinnostuksensa pariin ja opiskeli näyttämötaidetta Webber Douglas Academy of Dramatic Artissa, josta hän valmistui vuonna 1988.
Ormond avioitui 1989 näyttelijä Rory Edwardsin kanssa, jonka vastanäyttelijänä hän oli ollut näytelmässä "Wuthering Heights" sekä TV-elokuvassa "Nuori Katariina", jossa Ormond esitti kuningatar Katariina Suurta. Avioliitto päättyi eroon vuonna 1994. Ensimmäisen Hollywood-roolinsa Ormond sai vuonna 1994 Brad Pittin vastanäyttelijänä elokuvassa "Intohimon tuulet". Vuonna 1998 Ormond avioitui uudelleen Jon Rubinin kanssa. Parille ehti syntyä yksi lapsi ennen kuin he erosivat 2008.
Amitroli

Amitroli eli 3-amino-1,2,4-triatsoli (C2H4N4) on triatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään herbisidinä eli rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa amitroli on valkoisia tai värittömiä kiteitä. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja kohtalaisesti etanoliin, asetonitriiliin ja kloroformiin. Polaarittomiin orgaanisiin liuottimiin se on liukenematonta. Amitroli estää kasvien klorofyllikompleksien biosynteesiä. Bakteereissa se estää myös histidiiniaminohapon synteesiä estämällä imidatsoliglyserolifosfaattidehydrataasientsyymin toimintaa, mutta histidiinin biosynteesin estosta kasveissa ei ole varmuutta. Amitroli voi estää myös puriinien synteesiä.
Amitroli on mahdollisesti karsinogeeninen eli syöpää aiheuttava yhdiste.
Valmistus ja käyttö.
Amitrolia valmistetaan kondensoimalla pimagediiniä eli aminoguanidiinia muurahaishapon kanssa.
Amitrolia käytetään rikkaruohomyrkkynä ja se tehoaa niin yksi- kuin monivuotisiinkin rikkakasveihin. Yhdistettä käytetään joko jauheena tai liuoksena.
Jørgen Juve

Jørgen Juve (22. marraskuuta 1906 Porsgrunn – 12. huhtikuuta 1983 Oslo) oli norjalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja, olympiamitalisti, urheilutoimittaja, tietokirjailija ja poliitikko.
Juven jalkapalloura kesti vuodet 1926–1938. Hän edusti koko uransa kotimaansa Lyn Fotballia. Norjan jalkapallomaajoukkueessa Juve pelasi vuosina 1928–1937 45 ottelua ja viimeisteli 33 maalia, mikä oli Norjan maajoukkueen ennätys vuoteen 2024 saakka, jolloin Erling Braut Haaland teki 34. maajoukkuemaalinsa. Vuonna 1936 hän oli mukana voittamassa olympiapronssia Berliinistä. Uransa jälkeen Juve toimi jonkin aikaa FK Bodø/Glimtin valmentajana vuonna 1939. 
Juve toimi uransa jälkeen urheilutoimittajana muun muassa "Dagbladetille" vuosina 1928–1934 ja "Tidens Tegnille" vuosina 1934–1940. Hän kirjoitti elämänsä aikana myös kolme urheiluaiheista tietokirjaa; "Alt om fotballin" vuonna 1934, "Norsk fotballin" vuonna 1937 ja "Øyeblikkin" vuonna 1978. Vuonna 1949 Juve oli myös ehdolla Norjan liberaalipuolueen listoilta parlamenttivaaleissa. Hän kuoli vuonna 1983.
Clifton Miheso

Clifton Miheso (s. 5. helmikuuta 1993 Kakamega, Kenia) on kenialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitalinkki tai laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Kenian jalkapallomaajoukkueeseen.
Miheson uran ensimmäinen seura oli Kenian valioliigan Thika United, jota hän edusti vuosina 2011–2013. Kaudeksi 2014 hän siirtyi Sofapaka FC:hen. Maaliskuussa 2015 Miheso teki yksivuotisen sopimuksen kahden vuoden jatko-optiolla Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran kanssa.
Miheso debytoi Kenian jalkapallomaajoukkueessa helmikuussa 2012 ystävyysottelussa Egyptiä vastaan. Avausmaali syntyi ystävyysottelussa Botswanaa vastaan heinäkuussa 2012. Vuonna 2013 Miheso voitti maansa kanssa CECAFA Cupin eli Keski- ja Itä-Afrikan mestaruusturnauksen.
Charles Bantanga

Charles Bantanga (s. 10. helmikuuta 1994 Bingerville, Norsunluurannikko) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Bantanga pelasi kotimaassaan kolmanneksi korkeimman sarjatason Espoir de Koumassissa vuosina 2013–2014. Maaliskuussa 2015 hän teki yksivuotisen sopimuksen kahden vuoden jatko-optiolla Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran kanssa.
Karvat (elokuva)

Karvat on suomalainen jännitystä ja mustaa komediaa yhdistelevä elokuva vuodelta 1974. Sen käsikirjoitti ja ohjasi Seppo Huunonen. Pääosia esittävät Mikko Majanlahti ja tanssija Arja Virtanen, jonka ainoaksi elokuvaksi "Karvat" on jäänyt. Virtasen äänen tilalle on dubattu näyttelijä Tiia Lousteen ääni. Elokuva perustuu väljästi Lionel Whiten jännitysromaaniin "Kohti perikatoa", jonka pohjalta tehtiin myös Jean-Luc Godardin elokuva "Hullu Pierrot". Huunonen siirsi tapahtumat Yhdysvalloista Suomeen ja Espanjaan.
"Karvat" oli "Viu-hah hah-tajan" ohella toinen suomalaisen elokuvatuotannon aallonpohjana tunnettuna vuonna ensi-iltansa saaneesta kotimaisesta elokuvasta. Lisäksi se on "Sensuelan" jälkeen toinen suomalainen elokuva, joka kiellettiin alle 18-vuotiailta. "Karvat" julkaistiin dvd:nä vuonna 2011 ja esitettiin televisiossa ensimmäisen kerran toukokuussa 2017.
Seppo Huunonen kuvaili elokuvaansa vuoden 2010 haastattelussa:
"Karvat-elokuvassa mennään pitkälle hulluuteen, todellisuudesta vieraantumiseen ja kosmiseen yksinäisyyteen. Päähenkilö Pekka kohtaa maailman monelta osin mielettömänä ja itselleen täysin hallitsemattomana. Se on kuvaus sielullisesta kehitysprosessista, identiteettikriisistä, jossa ihminen on täysi narri."
Vastaanotto.
"Karvat" sai runsaat 66 000 katsojaa, mikä oli vajaa viidesosa Huunosen edellisen elokuvan "Lampaansyöjät" katsojamäärästä. Kriitikot tyrmäsivät elokuvan järjestään. "Helsingin Sanomien" Eeva Järvenpää kiteytti arvionsa: ”Karvat yrittää tarjota seksiä ja huumoria, showta ja vauhtia, väkivaltaa ja dramatiikkaa. Kaikessa tässä se epäonnistuu surkeasti.”
Vuoden 2011 dvd-julkaisun yhteydessä Film-o-Holic-sivuston Janne Rosenqvist löysi elokuvasta jotain myönteistäkin: ”Parhaimmillaan Karvat tarjoaa sujuvaa fyysistä mustaa komediaa jazzilla höystettynä, mutta suoranainen kokeilun pakkomielle on liian suuri rasite.”
Loranthaceae

Loranthaceae on kasviheimo koppisiemenisten Santalales-lahkossa. Heimoa on aiemmin kutsuttu mistelikasveiksi, mutta mistelien ("Viscum") osoittauduttua santelikasvien (Santalaceae) heimoon kuuluviksi, kyseinen nimi ei enää ole sopiva.
Tuntomerkit.
Kasvit ovat tavallisesti toisten kasvien rungoilla ja oksilla kasvavia loisia, jotka muodostavat pahkan kiinnittymiskohtaansa. Siitä lähtee isännän pintaa myöten kulkevia juuria, jotka muodostavat usein sekundaarisia pahkoja. Varastohiilihydraatti on inositolia. Juurikarvat puuttuvat. Kasvien karvoitus on usein monimutkainen. Lehdet sijaitsevat nivelettömällä varrella tavallisesti vastakkaisesti, joskus kierteisesti, ja ovat melko paksuja, suonitukseltaan huomaamattomia ja ehytlaitaisia. Joskus kasvit ovat kaksikotisia. Kukat ovat tavallisesti perällisiä, säteittäisiä, 3–9-lukuisia, keskikokoisia tai isoja, harvoin pieniä ja kehättömiä. Verhiö on heikosti kehittynyt, teriö pitkä ja kapean putkimainen, kirkasvärinen, usein punainen ja/tai oranssinvärinen. Sikiäin on kehänalainen, ja siinä on 4–12 siemenaihetta pohjaistukassa. Hedelmä on marja, joskus pähkinä. Siemenen endospermi on lehtivihreällinen, harvoin se puuttuu. Tulppamainen alkiokin on lehtivihreällinen, keskikokoinen tai pitkä; sirkkalehtiä voi olla jopa 11 ("Psittacanthus"). 
Levinneisyys.
Heimo on levinnyt pääasiassa tropiikkiin, joitakin lajeja on lämpimillä alueilla.
Luokittelu.
Loranthaceae koostuu 77 suvusta ja 950 lajista. Heimo on alkanut erilaistua vasta 28–40 miljoonaa vuotta sitten.
Lounaisaustralialainen puuksi kasvava "Nuytsia floribunda" – sukunsa ainoa laji – on heimossa fylogeneettisesti erillisin. Sen aineenvaihdunta tuottaa ellaghappoa, lehdet ovat järjestyneet kierteisesti, ja se on yksikotinen. Kukintolapakko on kasvutavaltaan terttumainen ja kukinto koostuu kolmekukkaisista pikkuviuhkoista. Kukat ovat perättömiä, ja niissä on 6–8 erillistä ja keltaista terälehteä. Hedelmä on kuiva ja kolmisiipinen. Alkion sirkkalehtiä on 3–6, ja ne ovat lehtimäisiä.
Heimon runsaslajisimmat suvut ovat "Tapinanthus" (250 lajia), "Psittacanthus" (120 lajia), "Amyema" (95 lajia), "Agelanthus" (60 lajia), "Struthanthus" (50 lajia) ja "Phthirusa" (40 lajia). 
Suvut.
Heimon suvut ovat:
Posion kirkko

Posion kirkko on Posion seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Posionjärven eteläisimmän Kattavalahden rannalla kunnan keskustaajamasta kolmisen kilometriä lounaaseen. 
Kirkko on puusta rakennettu pitkäkirkko, jonka koko on 10,5 × 20 × 15 metriä. Kirkkorakennus tehtiin alun perin rukoushuoneeksi talkootyönä vuosina 1926–1927 ilman piirustuksia. Se korjattiin perusteellisesti vuosina 1952–1953 rakennusmestari Nestori Jämingin johdolla. Korjaukset rahoitettiin Amerikan luterilaisilta seurakunnilta saadulla 4,5 miljoonan markan avustuksella. Kirkkoon tehtiin uusi kivijalka, uudistettiin välikatto, tuettiin seiniä, uusittiin vesikatto, asennettiin uudet ikkunat ja vuorattiin seinien ulkopinnat sekä rakennettiin sisälle alttari ja parveke. Piispa Väinö Malmivaara, joka vihki korjatun kirkon käyttöön 21. elokuuta 1953, kuvasi sitä silminnähden luterilaiseksi kirkoksi. Arkkitehti Aarre Holttinen suunnitteli kirkon viimeisimmän korjauksen 1966.
Kirkon alttaritaulun "Jeesuksen toinen tuleminen" (270 × 145 cm öljymaalaus kankaalle) maalasi 1953 Uuno Särkelä (1903–1978). Taulu on tekijänsä ainoa alttaritaulu. Siinä kuvattu maisema voidaan paikallistaa taiteilijan kotiseudulle Kemijärven ja Pyhätunturin alueelle. 
Kirkon vieressä sijaitsevan kellotapulin, joka valmistui vuonna 1957, suunnitteli arkkitehti Paavo Riihimäki. Tapulin suurempi kirkonkello painaa 469 kiloa ja pienempi 350 kiloa. Posion kirkonkylän hautausmaa sijaitsee noin puoli kilometriä kirkosta itään, sen sankarihaudoilla on Aimo Tukiaisen veistämä sankaripatsas.
M47 Patton

M47 Patton on yhdysvaltalainen panssarivaunu, joka on nimetty Toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain kolmannen armeijan komentajan kenraali George S. Pattonin mukaan. Kenraali Patton oli kokeneimpia amerikkalaisia panssarikenraaleja sodan aikana. M47 Patton on edelleenkehitetty malli M46 Patton -panssarivaunusta.
Tuotanto.
M47 Pattonin tuotanto aloitettiin huhtikuussa 1951, mutta otettiin palveluskäyttöön vasta seuraavana vuonna teknisten vikojen takia. M47 Patton oli ensimmäinen amerikkalainen kokonaan uusi panssarivaunu sitten Toisen maailmansodan. Se käytti T42 -panssarivaunua varten suunniteltua uudelleenmuotoiltua tykkitornia 90 millimetrin M36 tykillä ja optisella M12 etäisyysmittarilla. Vaunu suunniteltiin hyökkäyksellisiä taistelutehtäviä varten.
M47 Patton oli viimeinen amerikkalainen panssarivaunu, jossa oli viiden sotilaan miehistö. Vaunua ei vielä ollut varustettu ABC-suojauksella, yötaistelukyvyllä tai tietokoneistetulla ammunnanhallintajärjestelmällä. M47 Pattoneita valmistettiin kaikkiaan 8676 kappaletta pääasiassa Nato-maiden käyttöön käytettäväksi Varsovan liiton maita vastaan.
Käyttö.
M47 Patton ei koskaan päätynyt taistelukäyttöön Yhdysvaltojen joukoissa. Monissa Euroopan maissa, muun muassa Ranskassa, Belgiassa, Länsi-Saksassa ja Itävallassa se muodosti pääosan ensimmäisten modernien panssarijoukkojen kalustosta. M47 Pattoneita toimitettiin myös Espanjaan ja Portugaliin, joissa molemmissa vaunun modernisoidut versiot säilyivät palveluskäytössä aina 1980-luvulle saakka. Muita käyttäjiä olivat Kreikka, Jugoslavia, Etelä-Korea sekä useat Lähi-idän maat. Iran päivitti omat M47M -vaununsa paremmalla moottorilla ja ammunnanhallintajärjestelmällä. Nämä vaunut ovat edelleen Pakistanin asevoimien käytössä.
Vuonna 1953 palveluskäyttöön otettu M48 Patton korvasi nopeasti M47:n Yhdysvaltojen asevoimien ensisijaisena taisteluvaununa. M47 ei koskaan päätynyt kohtaamaan taistelussa sen odotettuja päävastustajia, joita olivat neuvostovalmisteiset T34-85, IS2 ja IS3. Myös muut maat kuin Yhdysvallat käyttivät M47 -vaunua vain vähäisesti, minkä takia sen todellisesta taistelukyvystä ei ole tarkkaa tietoa.
Viimeisin päivitys M47 Pattoniin tehtiin espanjalaisten toimesta vuosina 1993-1996, kun vanhat M47E1 ja E2 mallit (22 kpl) uudelleenrakennettiin M47ER3 -korjauspanssarivaunuiksi, joiden käsittelykyky riitti jopa Leopard II A4 -taistelupanssarivaunulle. M47ER3 on edelleen palveluskäytössä Espanjassa.
Cow Evolution

Cow Evolution on Tapps Tecnologia da Informação Ltda.:n 27. elokuuta 2014 julkaisema videopeli. Se on saatavilla Androidille ja iOS:lle.
Pelin tarkoituksena on hoitaa lehmätilaa, jossa on erilaisia lehmiä, jotka muuttavat muotoaan mitä omituisemmiksi. Evoluution jatkuessa maatilaa voi laajentaa oman tilan ulkopuolelle. Lehmät ulostavat kolikoita, joilla voi ostaa pelin kaupasta uusia lehmiä ja myös muita asioita. Myös oikealla rahalla voi ostaa pelissä tarvikkeita. Lehmät ulostavat sitä enemmän, mitä enemmän näyttöä naputtaa. Samanlaisia lehmiä yhdistämällä saa myös aikaan mutaatioita.
Muita Evolution-pelejä ovat muun muassa Platypus Evolution, Goat Evolution, Giraffe Evolution, Zebra Evolution, Chicken Evolution ja Octopus Evolution.
I Really Like You

I Really Like You on kanadalaisartisti Carly Rae Jepsenin kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan "Emotion." Sen julkaisivat Schoolboy ja Interscope Records albumin ensimmäisenä singlenä 2. maaliskuuta 2015. Kappale sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta; monet kriitikot kutsuivat sitä kesähitiksi, kun taas toiset yllättyivät kappaleen muistumaa kuvailevasta soundista sekä 1980-luvun vaikutteista. Runsaasta positiivisten arvotelujen määrästä huolimatta kappale ei menestynyt kaupallisesti kovin hyvin sen ensimmäisillä viikoilla, ainoiden sijoituksien ollessa tähän mennessä Belgian Vallonian singlelistan 73. sija sekä Kanadan singlelistan 14. sija.
Kappaleen ovat sanoittaneet Jacob Kasher ja Peter Svensson, joista jälkimmäinen myös tuotti sen. Sanoituksiltaan se kertoo artistin itsensä mukaan siitä hetkestä parisuhteessa, kun on liian aikaista sanoa rakastuneensa ihastukseensa, mutta on kuitenkin päässyt "minä pidän sinusta" vaiheesta jo "minä todella todella pidän sinusta" vaiheeseen.
Artisti esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä ABC:n televisio-ohjelmassa Good Morning America sen julkaisupäivänä. Tämän lisäksi hän on esittänyt kappaleen livenä esimerkiksi televisio-ohjelmassa Jimmy Kimmel Live!. Kappaleelle on kuvattu myös musiikkivideo, joka kuvattiin New York Cityssä helmikuussa 2015. Videota tähdittivät artistin lisäksi Justin Bieber ja Tom Hanks ja se julkaistiin 5. maaliskuuta 2015.
Kappaleen julkaisupäivänä ilmeni, että vaikka videopalvelu YouTubeen julkaistu kappaleen audioversio oli kansainvälisesti kuunneltavissa, sen kuuntelumahdollisuus oli estetty laulajan kotimaassa Kanadassa. Tämä oli aiheuttanut suurta kohua erityisesti Twitter-käyttäjien keskuudessa.
Kappaleet.
Digitaalinen lataus
Meksikon aikavyöhykkeet

Meksiko on käyttänyt neljää aikavyöhykettä helmikuusta 2015 lähtien.
Aikavyöhykkeet.
Lisäksi kaikkien saarien pitäisi lakisääteisesti kuulua maantieteellistä sijaintiaan vastaavaan aikavyöhykkeeseen.
Kesäaika.
Meksikossa on ollut käytössä kesäaika; sen käyttö on vaihdellut alueittain. Lokakuussa 2022 maan Liittokongressin edustajainhuone ja senaatti hyväksyivät lain kesäajasta luopumiseen alkaen 30. lokakuuta 2022. Laki sallii muutaman Yhdysvaltojen rajalla sijaitsevan kaupungin säilyttää kesäajan ja noudattaa sitä samassa aikataulussa kuin niiden yhdysvaltalaiset naapurikaupungit.
Kaakkoinen aika.
UTC−5
Keskustan aika.
UTC−6 (UTC−5 kesäaika ollut käytössä)
1 zapatistiyhteisöillä ei kesäaikaa • 2 paitsi Revilla Gigedon saaret • 3 radikaali katolinen yhteisö Nueva Jerusalén ei käytä kesäaikaa • 4 vain Bahía de Banderas
Tyynenmeren aika.
UTC−7 (UTC−6 on noudattanut aikaisemmin kesäaikaa)
Luoteinen aika.
UTC−8 (UTC−7 kesäaika käytössä lokakuuhun 2022 asti)
Heinijärvi (Tammela)

Heinijärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 129 hehtaaria ja sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 1,2 kilometriä. Järveen laskee useita suo-ojien laskuojia. Lounaisrantaan on ojattu Leikatunlahdensuon ja Hinnersuon ojat sekä Korpipohjasen laskuoja. Kutterinlahteen laskee useita suo-ojia sekä Suopohjasen että Hylönjärven laskuojat. Länsirantaan laskevat Heinisuon laskuojat sekä Luolalamminoja, joka on Luolalammin laskuoja. Heinijärveen laskevat myös kaksi Kuivajärvestä laskevaa ojaa. Toinen on Myllyoja, joka toimii matkallaan Tammelan ja Forssan välisenä rajana. Toinen laskee idempänä kulkien matkallaan kahden järven, Kiimalammin ja Mustalammin, läpi. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla lahdenpohjukassa, josta saa alkunsa 4,8 kilometriä pitkä Heinijoki.
Järvi on verraten matala, koska sen keskisyvyys on puolitoista metriä. Noin 46% järven pinta-alasta on syvyydeltään yli metrin, mutta vain 6,7% on yli kaksi metriä syvää. Syvin kohta on 3,40 metriä syvä ja se sijaitsee järven koillispäässä noin 40 metriä rannasta ja 550 metriä järven pohjoispäästä.
Järven rantaviiva on 9,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Vain luoteiskulmassa rantaan rajautuu peltomaata, mutta suorantoja on useita. Muille rannoille on rakennettu kiinteitä ja loma-asuntoja.
Saaria on 16, joiden yhteispinta-ala on 0,39 hehtaaria ja joilla on rantoja yhteensä 0,89 kilometriä. Saarista 7 on alle 10 aaria ja loput alle hehtaarin kokoisia. Nimettyjä saaria ovat ainakin Lassilansaari, Selkäsaari, Suutarinsaari ja Linnasaari.
Luonnontila.
Heinijärven vedenpinnan korkeutta on mitattu vuosina 2009 ja 2010. Sen mukaan keskivedenkorkeus oli 116,81 metriä merenpinnan yläpuolella ja että se vaihteli vuoden aikana yli metrin verran. Vedenpinta oli korkeimmillaan huhtikuussa ja alimmillaan heinä-elokuussa.
Historia.
Heinijärvestä, sen pohjoisrannan itäpuolen rantavedestä, on löytynyt pohjaan painunut yksipuinen ruuhi, joka on nostettu sieltä talteen. Ruuhen jäännös oli noin metrin pitunen ja 30 senttimetriä leveä. Ruuhi saattaa kuulua 1800-luvulla mustialaisille, jotka kalastivat alueen järvillä.
Särkijärvi (Tammela)

Särkijärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Saukoniemenkulmalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella olevaan Jänhijoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 118 hehtaaria ja sen pituus on 2,2 kilometriä ja leveys 900 metriä. Järveen laskee tulo-ojia ojitetuilta soilta. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 340 metriä pitkä laskuoja Heinijokeen.
Järven rantaviiva on 6,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvessä on vain yksi saari, joka on Ruperssinsaari. Pääasiassa vain järven pohjoisrannoille on rakennettu asuntoja.
Luonnontila.
Särkijärvi on luonnontilainen, karu, hieman humuspitoinen ja kirkasvetinen järvi, jonka rannat ovat metsäisiä. Järvellä pesivät muun muassa kuikka, telkkä, isokoskelo ja joskus laulujoutsen. Koekalastuksen tuloksena järveä ei aiota hoitokalastaa.
Järven ja järven tulo-ojien vedenlaatua tutkittiin vuosina 2007, 2008, 2011 ja 2012. Tällä hetkellä järvi on käyttökelpoisuusluokitukseltaan hyvä tai jopa erinomainen.
Virkistys.
Järvellä veneillään ja kalastetaan. Järvellä tehtiin vuonna 2012 koekalastus, jolla kartoitettiin järven kalalajeja. Saaliskaloja olivat ahven, särki, siika ja kiiski. Särkiä saatiin lähes puolet kaloista. Asukkaat ovat näiden lisäksi saaneet saaliiksi myös haukea.
Rehab (Amy Winehousen kappale)

Rehab on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Amy Winehousen single. Kappale julkaistiin Winehousen studioalbumin "Back to Black" ensimmäisenä singlenä 23. lokakuuta 2006. Kappaleen sanat ovat omaelämäkerralliset. Ne kertovat vieroitushoidosta, jota Winehouse kappaleessaan vastustaa. Kappale sijoittui Britannian singlelistalla seitsemänneksi ja Yhdysvaltain Billboard Hot 100- listan yhdeksänneksi. "Rehab" on Amy Winehousen ainoa kappale, joka on sijoittunut Yhdysvalloissa kymmenen parhaan joukkoon.
Kappaleesta tuli kansainvälinen menestys sekä kriitikoiden joukossa että kaupallisesti. Sitä on pidetty Amy Winehousen "nimikkokappaleena". Kappale voitti kolme Grammy-palkintoa vuonna 2008 kategorioissa "Vuoden levytys", "Vuoden kappale" sekä "Paras naispoplaulajan esitys". Lisäksi kappale oli ehdokkaana kahdessa muussa kategoriassa. Se voitti myös Ivor Novello Awardin kategoriassa "Paras nykyaikainen kappale". 
Winehousen julkinen taistelu huume- ja alkoholiriippuvuuden kanssa ovat vaikuttaneet kappaleen jatkuvaan suosioon myös Winehousen kuoleman jälkeen. Kappaletta ovat versioineet muun muassa jamaikalaiseen mento-yhtye Seether, The Jolly Boys, Hot Chip ja Lea Salonga.
Aura Koivisto

Aura Koivisto (s. 1964) on suomalainen kirjailija. Hän asui aiemmin miehensä kanssa Vormsissa Virossa, mutta on sittemmin muuttanut Kuhmoon, jossa hän asui vuonna 2021. Hän on Sesse ja Ilkka Koiviston kolmesta lapsesta nuorin.
Aura Koiviston ensimmäinen kirja julkaistiin vuonna 1974, kun hän oli kymmenvuotias.
Leevi Launonen

Leevi Launonen (s. 24. toukokuuta 1955) on suomalainen kristillinen kirjailija, kasvatustieteilijä, lauluntekijä ja sanoittaja, ja vuosina 2005–2018 hän oli Ristin Voiton päätoimittaja. Hän on toiminut myös Jyväskylän Kortepohjan koulun rehtorina. Hän tuli kasvatustieteiden maisteriksi vuonna 1983, ja vuonna 2000 Launonen väitteli kasvatustieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistosta. Väitöskirjassaan Launonen käsittelee suomalaisen koulun eettisen kasvatuksen muuttumista. Kirjassa "Eheytetty koulupäivä" (2005) hän yhdessä Lea Pulkkisen kanssa esitti idean peruskoulupäivien pidentämisestä siten, että oppituntien välillä olisi harrastuksia. Launonen oli pääosin 1970-luvulla vaikuttaneen Boanerges-yhtyeen jäsen. Launonen on naimisissa, ja hänellä on kolme aikuista lasta.
Operaatio Castle

Operaatio Castle oli Yhdysvaltain korkean räjähdystehon 7 ydinkokeen ydinkoesarja, joka suoritettiin Enewetakin ja Bikinin atolleilla Marshallinsaarilla maalis-huhtikuussa 1954. Sitä edelsi Operaatio Upshot-Knothole ja seurasi Operaatio Teapot. Operaation toteuttajana toimi "JTF-7" eli "Joint Task Force 7".
Koesarja suoritettiin Yhdysvaltain atomienergiakomission ja puolustusministeriön yhteistyönä, ja sen tavoitteena oli testata lentokoneella pudotettavia fuusiopommeja. Testien nimet, jotka esitetään suoritusjärjestyksessä, olivat: "Bravo", "Union", "Yankee", "Echo", "Nectar", "Romeo" sekä "Koon". Vain yksi tehdyistä kokeista, oli ns. kilotonni-luokkaa, muiden ollessa yli yhden megatonnin vahvuisia.
Yhdysvaltalaiset virkamiehet pitivät koesarjaa onnistuneena, sillä se osoitti ”kuivia” reaktioaineita käyttävien, lentokoneesta pudotettavien fuusiopommien olevan toteutettavissa. Yhdysvaltalaiset kutsuivat mallinnusta nimellä "Alarm Clock design" (suom. "herätyskello -muotoilu"). Vaikka koesarja onnistui yleisesti ottaen, kohdattiin osassa sen kokeita erilaisia ongelmia. Koesarjan yhdessä kokeessa pommin räjähdysteho oli huomattavasti ennustettua alhaisempi, kun taas kahdessa muussa kokeessa se oli ennustettua jopa kaksi kertaa suurempi. Näistä kokeista toisen, Castle Bravon, laskeuma saastutti läheiset atollit, minkä seurauksena niin saarten asukkaat kuin saarille majoitetut yhdysvaltalaiset sotilaat kärsivät radiologisen saastumisen aiheuttamista terveysongelmista. Koe aiheutti myös yhden suoran kuolemantapauksen, ja nosti tavallisen kansan tietoisuutta ydinlaskeuman tuomista ongelmista.
Enna

Enna, aiemmin "Castrogiovanni", on kaupunki ja kunta Ennan maakunnassa, Sisiliassa, Italiassa. Enna on maakunnan pääkaupunki ja sijaitsee suurin piirtein keskellä Sisilian saarta. Vuonna 2013 Ennassa oli noin 28 000 asukasta.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana kaupungista käytettiin sekä nimimuotoa "Henna" että "Enna". Se oli alun perin saaren alkuperäisasukkaisiin kuuluneen sikulien heimon kaupunki, joka kreikkalaistui ajan kuluessa ja luetaan saaren kaupunkivaltioiden joukkoon. Kaupunki oli rakennettu erinomaiselle luonnonlinnoituskukkulalle. Kreikkalaisella ja roomalaisella kaudella se tunnettiin erityisesti Demeterin ja Koren eli Persefonen kulttipaikkana. Kaupungissa ei ole säilynyt juurikaan antiikin ajan jäänteitä.
Myöhempi historia.
Kaupungin keskeinen ja otollinen sijainti ilmeisesti esti asutusta häviämästä kokonaan antiikin ajan jälkeen, vaan se selvisi olemassa läpi keskiajan. Saraseenit valtasivat kaupungin muun Sisilian mukana 800-luvulla, ja rakensivat kukkulalle linnan. Keskiajalla kaupungin nimeksi tuli "Castrogiovanni" ("Castro Giovanni"), mikä on tulkittu vääntyneeksi nimestä "Castrum Ennae" tai "Castro di Enna". Nimi säilyi käytössä vuoteen 1926, jolloin kaupunki nimettiin uudelleen antiikin aikaisen kaupungin mukaan Ennaksi.
Ennenkuulumattomat – Lauluja suomalaisille

Ennenkuulumattomat – Lauluja suomalaisille on huhtikuussa 2015 julkaistu Irwin Goodmanin studioalbumi. joka on äänitetty vuonna 1983. Laulut ilmestyivät samana vuonna kasetilla "Uudet protestilaulut", jota ei kuitenkaan milloinkaan julkaistu virallisesti. Sitä valmistettiin vain parinsadan kappaleen erä ja koska kasettia ei ilmoitettu Teostoon, ei sen musiikkia myöskään ole voinut esittää julkisesti. Laulut säveltänyt ja sanoittanut Tapani Koivisto oli vuonna 2014 löytänyt kasetin arkistostaan ja päätti tuoda sen materiaalin julkisuuteen.
Christian Welp

Christian Ansgar Welp (2. tammikuuta 1964 Delmenhorst, Länsi-Saksa – 1. maaliskuuta 2015 Hood Canal, Washington, Yhdysvallat) oli saksalainen koripalloilija ja Euroopan mestari.
Philadelphia 76ers varasi Welpin NBA:han 16. vuorolla . Welp pelasi NBA:ssa vuosina 1987–1990 edustaen 76ersin lisäksi San Antonio Spursia ja Golden State Warriorsia. Tämän jälkeen hän pelasi Saksassa, Kreikassa ja Italiassa vuoteen 1999 asti. Vuonna 1997 hän voitti kreikkalaisen Olympiakos BC:n joukkueessa Euroliigan.
Saksan koripallomaajoukkueessa Welp voitti Euroopan mestaruuden Saksassa 1993, missä Welp oli loppuottelun ratkaisuhahmoja, ja hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 Welpin edustama Länsi-Saksan joukkue sijoittui kahdeksanneksi.
Urheilu-uransa jälkeen Welp muutti Yhdysvaltoihin, missä hän asui vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa. Lisäksi hänellä oli yksi lapsi edellisestä liitosta. Welp kuoli sydämen vajaatoimintaan 1. maaliskuuta 2015 51 vuoden iässä.
Kazys Škirpa

Kazys Škirpa (18. helmikuuta 1895 – 18. elokuuta 1979) oli liettualainen upseeri ja poliitikko.
Škirpa oli liettualaisen aktivistirintaman johtohahmo ja hänestä oli tarkoitus tulla Liettuan väliaikaishallituksen puheenjohtaja toisen maailmansodan aikana. Saksalaiset kuitenkin estivät aikeet ja Škirpa päätyi lopulta keskitysleirille. Sodan jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän julkaisi muistelmansa.
Elämäkerta.
Škirpa syntyi maanviljelijäperheeseen Nemajūnaissa lähellä Biržaita vuonna 1895. Vuonna 1916 hän liittyi Venäjän armeijaan, valmistui sotilasakatemiasta Pietarhovista ja lähetettiin Siperiaan. Syksyllä 1917 hän palasi Pietariin ja kokosi yhteen Liettuan itsenäisyyttä tukevia joukkoja. Vuonna 1918 Škirpa liittyi vastaperustettuun Liettuan armeijaan ja otti osaa eturintaman taisteluihin rykmentin komentajana. Sittemmin hän opiskeli sotilaskoulussa Kaunasissa ja Belgian sotilasakatemiassa Brysselissä valmistuen vuonna 1925. Hänestä tuli pääesikunnan tiedustelujohtaja, mutta hän joutui eroamaan vallankaappauksen myötä vuonna 1926. Sotilasuransa jälkeen Škirpa alkoi toimia diplomaattina. Hän työskenteli ensin Liettuan Saksan lähetystössä virkailijana ja sitten sotilasattaseana. Vuonna 1937 Škirpasta tuli Liettuan edustaja Kansainliitossa. Puolan esitettyä uhkavaatimuksen Liettualle maaliskuusta 1938 Škirpa lähetettiin Varsovaan solmimaan diplomaattisuhteet Liettuan ja Puolan välille. Sittemmin hänestä tuli ensin Liettuan Puolan ja sitten Saksan suurlähettiläs.
Neuvostoliiton miehitettyä Liettuan ja liitettyä sen itseensä vuonna 1940 Škirpa oli mukana perustamassa Liettuan uudelleenitsenäistymiseen tähtäävää Liettualaista aktivistirintamaa Berliinissä. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon vuonna 1941 liettualaiset aktivistit perustivat väliaikaishallituksen, jonka johtoon Škirpan oli tarkoitus asettua 23 kesäkuuta 1941. Saksalaiset estivät kuitenkin hänen lähtönsä Liettuaan hänen Liettuan itsenäisyyden kannatuksen takia. Liettuaan lähdön sijaan hänet asetettiin kotiarestiin Etelä-Saksaan. Vaadittuaan jälleen Liettuan itsenäisyyttä vuonna 1944 hänet lähetettiin Bad Godesbergin keskitysleirille.
Toisen maailmansodan jälkeen Škirpa muutti ensin Ranskaan ja vuonna 1946 Irlantiin, jossa hän opetti venäjää Dublinin yliopistossa. Vuonna 1949 hän muutti edelleen Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli Kongressin kirjastossa Washingtonissa. Škirpa jäi eläkkeelle vuonna 1965 ja julkaisi muistelmansa "Sukilimas Lietuvos suverenumui atstatyti" vuonna 1975. Škirpa kuoli Washingtonissa vuonna 1979.
A Passenger to Paramaribo

A Passenger to Paramaribo on kitaristi Jukka Tolosen albumi vuodelta 1977. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Tolonen.
Carola &amp; Heikki Sarmanto Trio

Carola &amp; Heikki Sarmanto Trio on Carolan ja Heikki Sarmannon musiikkialbumi vuodelta 2004. Levy perustuu 38 vuotta aiemmin tehtyihin nauhoituksiin Yleisradion studiolla 5. kesäkuuta 1966 ja Kulttuuritalolla 28. huhtikuuta 1966 YLE Jazz -konsertissa.
Flowers in the Water

Flowers in the Water on Heikki Sarmanto Sextetin ensimmäinen ja ainoa livealbumi vuodelta 1969. Levy oli Sarmannon debyyttialbumi. Levy äänitettiin livenä Jyväskylän yliopistolla 8. heinäkuuta 1969.
Albumi julkaistiin vuonna 1969 vinyylilevynä Columbia-levymerkillä. Vuonna 2019 Svart Records julkaisi albumin 50-vuotisjuhlan kunniaksi remasteroidun, 500 kappaleen rajoitetun vinyylipainoksen.
Counterbalance

Counterbalance on Heikki Sarmanto Quintetin jazzalbumi vuodelta 1971.
Brittiläinen musiikkiarvostelija Ed Martin nimesi Sarmannon albumit "Counterbalance" ja "Like a Fragonard" vuoden 1971 parhaiksi äänilevyiksi ja ihmetteli samalla, miksei niitä ole julkaistu Britanniassa, vaikka levy-yhtiö EMI on brittiläinen.
Like a Fragonard

Like a Fragonard on Heikki Sarmanto Serious Music Ensemblen albumi vuodelta 1971.
Studioalbumi muodostuu englanninkielisestä jazzvesperistä, joka esitettiin myös Helsingin Juhlaviikoilla kesällä 1971 Temppeliaukion kirkossa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" jazzkriitikon Lauri Karvosen mielestä "Like a Fragonard" oli ilmestyessään ”kaikin puolin edustuskelpoinen albumi, jota pitäisi kaikin voimin yrittää puffata ulkomailla”. Laulusolisti Maija Hapuojaa hän kehui mielenkiintoiseksi ja harvinaiseksi esimerkiksi ”klassisen koulutuksen saaneesta laulajattaresta, joka silti tajuaa jazzin vaatimukset”. Brittiläinen musiikkiarvostelija Ed Martin nimesi Sarmannon albumit "Counterbalance" ja "Like a Fragonard" vuoden 1971 parhaiksi äänilevyiksi ja ihmetteli samalla, miksei niitä ollut julkaistu Britanniassa vaikka levy-yhtiö EMI on brittiläinen. Martin ei kuitenkaan ollut varma, voiko tämän albumin musiikkia kutsua jazziksi.
Everything Is It

Everything Is It on Heikki Sarmanto Big Bandin albumi vuodelta 1972. Sen laulusolistina esiintyy Taru Valjakka. Instrumentaalisolisteja levyllä ovat Eero Koivistoinen (tenori- ja sopraanosaksofoni), Juhani Aaltonen (huilu), Heikki Sarmanto (flyygeli, sähköpiano) ja ruotsalainen Bertil Lövgren (flyygelitorvi).
Studioalbumin A-puoli perustuu Helsingin Juhlaviikoilla kesällä 1970 Temppeliaukion kirkossa esitettyyn Sarmannon neliosaiseen teokseen sopraanolle ja isolle orkesterille, nimeltään tuolloin "Stymied Exercise on a Course", tällä albumilla "Marat". Teoksen laulutekstit kertovat ranskalaisen vallankumoushahmon Jean-Paul Marat’n kuolemasta.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" jazzkriitikon Lauri Karvosen mielestä teos oli jo Juhlaviikoilla 1970 kuultuna parasta suomalaista musiikkia isolle kokoonpanolle mitä koskaan oli esitetty, ja tämä albumi yltää lähes tuon konserttikokemuksen tasolle. Kriitikon mukaan orkesterin käyttö kun albumilla virkistävän monipuolista: ”Pysähdyksiä, teeman ja tempon vaihdoksia älykkäästi käytettyinä. Ja kaikki etevään harmonian tajuun kytkettynä.” Karvonen kehuu etenkin Taru Valjakan dramaattista vaikuttavuutta ja ruotsalaisen Bertil Lövgrenin suoritusta muun muassa albumin päätöskappaleen ”The Death” riipaisevan kauniissa flyygelitorvisoolossa.
Haminan Seurahuone

Haminan Seurahuone on vuonna 1890 valmistunut hotelli-ravintolarakennus Haminassa. Rakennus oli pitkään Haminan kaupungin omistama ja se oli vuokrattuna siinä hotelli- ja ravintolaliiketoimintaa harjoittaville yhtiöille. Maaliskuussa 2024 Haminan kaupunki ilmoitti myyneensä arvorakennuksen 11 000:lla eurolla yksityiselle taholle. 
Rakennuksen historia.
Seurahuone on alkujaan A. W. Mayerin rakennuttama vuonna 1890 hotelli-ravintolaksi valmistunut kaksikerroksinen kivirakennus. Sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Kiseleff &amp; Heikel. Rakennus on korotettu kaksikerroksiseksi vuonna 1947. Sisustus tuhoutui osittain 24. syyskuuta 1951 sattuneessa tulipalossa. Tulipalon jälkeen rakennus korjattiin, ja sinne maalasi koristemaalauksia muun muassa taiteilija Eino Kauria. Toiseen kerrokseen teki maalaukset Tove Jansson.
Janssonin maalaukset.
Haminan kaupungin kiinteisöstrategiassa vuodelta 2014 päätettiin, että kaupunki voi myydä kiinteistön. Kaupunkilaisten keskuudessa nousi kuitenkin esiin halu säilyttää Tove Janssonin seinämaalaukset edelleen kaupungin omistuksessa, vaikka rakennukselle tulisikin uusi omistaja. Janssonin vuonna 1952 maalaamat kaksi seinämaalausta sijaitsevat Marskin sali -kabinetissa, joka ei ole ollut juurikaan yleisön käytössä. Maalaukset ovat noin viisi metriä leveitä ja 1,5 metriä korkeita. Ne esittävät historiallista Haminaa, myrskyävää merta ja upseereita rannalla daamiensa kanssa. Mielikuvituspuolta edustaa meren pohjalla loikoileva merenneito. Maalaukset tilattiin Haminan kaupungin 300-vuotisjuhliin. Toivomus on, että maalaukset voisivat olla yleisön nähtävillä siinä tilassa, johon se alun perin tilattiin ja tehtiin. Maalausten siirtämistä muualle on harkittu, mutta niiden siirtäminen on vaativa työ. Toistaiseksi maalaukset ovat saaneet olla sijoillaan, koska kaupunki on vuokrannut Seurahuoneen kiinteistön liiketoiminnan harjoittamista varten.
Hotelli- ja ravintolaliiketoiminta.
Hotelli- ja ravintolatoimintaa rakennuksessa harjoitti Alkon tytäryhtiö Yhtyneet Ravintolat vuoteen 1974 asti, jolloin hotellitoiminta siirtyi SOK:n Sokos-hotelliketjulle. Vuoden 2019 tammikuuhun asti hotellitoimintaa hoiti Kymen Seudun Osuuskauppa (KSO), mutta pieni Sokos Hotels -ketjun ulkopuolelle jäänyt hotelli ei ollut kannattava. Haminan kaupunki ei suostunut korjaamaan rakennusta ja Kymen Seudun Osuuskaupan tarjoutuessa tekemään vuokralaisena remontin, ei Haminan kaupunki ollut valmis allekirjoittamaan riittävän pitkää vuokrasopimusta, jotta tämä olisi ollut Osuuskaupan näkökulmasta kannattavaa. KSO myi liiketoiminnan kotkalaiselle Kotkan Saaret Oy:lle tammikuun 2019 alkupuolella; toiminnan harjoittaminen siirtyi uudelle yrittäjälle helmikuun 2019 alussa. Myös tämä vuokrasopimus purettiin samoista syistä ja liiketoiminta loppui 1. tammikuuta 2023 alkaen. Haminan kaupunki myi Seurahuoneen haminalaiselle rakennus- ja insinööritoimisto Dualtechille maaliskuussa 2024 sillä ehdolla, että majoitustoiminta rakennuksessa jatkuu. Dualtech remontoi tilat ja avasi ne uudella nimellä Meyer kesäkuussa 2024. 
Seurahuoneella on 12 hotellihuonetta.
Tove Janssonin maalauksia pääsee katsomaan tilauksesta.
Viitta ja tikari (kirja)

Viitta ja tikari – Johdatus poliittiseen elokuvaan on Matti Salon teos, joka käsittelee poliittista jännityselokuvaa. Salo esittelee teoksessa valikoiman näkemisen arvoisiksi poliittisiksi trillereiksi luokittelemiaan uusia ja vanhoja elokuvia.
Esipuheessa Salo tosin sanoo: "Kaikki elokuvat ovat poliittisia trillereitä", mutta hän veti kuitenkin rajan niin tiukalle, että joutui jättämään monia suosikkejaan pois. Hän sanoo, että genre on nykyisin yhä suositumpi ja niitä tehdään runsaasti, mutta hän on valinnut teokseensa vain sellaisia, joita hän itse arvostaa ja suosittelee. Hän rajaa käsittelynsä ulkopuolelle historialliset elokuvan, tarkemmin sellaiset, joiden aihepiiri liikkuu 1900-lukua edeltävässä ajassa.
Salon mukaan poliittinen trilleri on erityisesti angloamerikkalainen laji, mutta arvelee, että muualta maailmasta voisi löytyä tärkeitä elokuvia, joita hän ei tunne. Laajassa esipuheessa hän määrittelee lajin esimerkein ja valaisee myös sen historiaa. 
Salo on antanut teokselleen nimeksi perinteisen kirjallisuudessa ja elokuvassa käytetyn termin viitta ja tikari, jolla viitataan vakoiluun ja väkivaltaan.
Salo esittelee teoksessaan 61 elokuvaa. Lopussa on luettelo Salon kiinnostaviksi arvioimista lajityypin elokuvista ohjaajittain.