tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lauri Kaarto

Lauri Armas Kaarto (sukunimi vuoteen 1954 "Marjakaarto"; 7. tammikuuta 1927 Kemi – 10. huhtikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Kaarron vanhemmat olivat puuseppä Aarne Armas Marjakaarto ja Aili Karoliina Illikainen. Hän kävi keskikoulun Kemin lyseossa 1940–1944.
Kaarto on toiminut freelance-radiotoimittajana, Pohjalainen-lehden päätoimittajana, myyntipäällikkönä, "Kaarta Oy":n toimitusjohtajana 1968–1972 ja vapaana kirjailijana. 
Kaarto oli perustamassa Pohjoiset Kirjailijat ry:tä ja hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana. Muutettuaan 1971 Kemistä Helsinkiin Kaarto oli perustamassa Vantaan Kirjailijat ry:tä ja hän oli myös Espoon Kirjailijat ry:n hallituksen jäsen. Kaarto oli Suomen Kirjailijaliiton johtokunnan jäsen 1969–1972.
Jaakko Ahde

Jaakko Erkki Ahde (29. tammikuuta 1928 Viipuri – 11. heinäkuuta 1996 Lahti) oli suomalainen perämies, pakinoitsija ja kirjailija.
Ahde kirjoitti kaksi sotavuosiin sijoittuvaa romaania joista romaani "Voronkovilaiset" kuvasi talvisotaa venäläisten näkökulmasta ja romaani "Tulen ja raudan rannat" puolestaan kuvasi Hangon rintaman taisteluja jatkosodan alussa 1941. Ahde kirjoitti myös yli 900 pakinaa Etelä-Suomen Sanomiin vuosina 1978–1996.
Decade (Waltarin albumi)

Decade on metalliyhtye Waltarin toinen kokoelma-albumi. Se on julkaistu vuonna 1998.
Kappaleet.
Kappaleet 14 ja 17 on nauhoitettu livenä Arabia-hallissa, Helsingissä vuonna 1997.
Z27

Z27 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1938 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 27. joulukuuta 1939. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1940 ja valmistui 26. helmikuuta 1941.
Palvelus.
Alus upotettiin Biskajanlahden taistelussa 28. joulukuuta 1943.
Z28

Z28 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1938 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 30. marraskuuta 1939. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1940 ja valmistui 9. elokuuta 1941.
Palvelus.
Alus upotettiin 6. maaliskuuta 1945.
Pauli Maso

Pauli Antero Maso (14. toukokuuta 1929 Vilppula – 5. elokuuta 2019 Vilppula) oli suomalainen kirjailija.
Maso kirjoitti kaksi romaania. Romaani "Elokuun illassa punainen kuu" kertoo elokuisen puintipäivän ja sitä seuraavan illan tapahtumista pienessä maalaiskylässä. Romaani "Kaksi eteen ja lyhyt" kuvaa puolestaan nuoren pojan kasvamista 1940-luvun sotavuosina kotirintaman hämäläisessä maalaiskylässä.
Z30

Z30 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1938 Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta Bremenistä, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1940. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 8. joulukuuta ja valmistui 15. marraskuuta 1941.
Palvelus.
Liittoutuneet ottivat aluksen valvontaansa 6. toukokuuta 1945 Norjassa. Alus siirrettiin Britannian hallintaan ja sitä käytettiin maalilaivana. Alus romutettiin 1949.
Duty Freedom

Duty Freedom on Waltarin solistin Kärtsy Hatakan ensimmäinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 2010.
Management Institute of Finland MIF

Management Institute of Finland MIF Oy on suomalainen ammatillinen oppilaitos ja koulutusyhtiö. Se toteuttaa ammatillisia näyttötutkintoja ja osaamisen kehittämisen palvelujaan kolmen yksikkönsä kautta, joita ovat:
Management Institute of Finland MIF Oy syntyi, kun Johtamistaidon Opisto JTO, kansainvälistymiskoulusta tarjoava Fintra ja viestintään erikoistunut Infor yhdistyivät kesällä 2012. MIF siirtyi 1.4.2014 osaksi Soprano-konsernia , nykyään Wetteri Oyj, johon kuuluvat myös IT- ja digitalisaatiokouluttajat Tieturi ja Ruotsissa toimiva Informator.
Historia.
Sodan jälkeen Suomeen tarvittiin nopeasti uusia työnjohtajia ja koulutusta varten perustettiin Johtamistaidon opisto JTO vuonna 1946. 1960-luvulla Suomessa elettiin jo todellista vienti-innostuksen aikaa. Vientituotteiden valikoima laajeni ja teollinen muotoilu kukoisti. Samoihin aikoihin huomattiin, että hyvien tuotteiden ja kontaktien lisäksi tarvittiin tietoa kohdemaista sekä kielitaitoisia vientimarkkinoinnin osaajia. Tätä tarkoitusta varten perustettiin 1962 Vientikoulutussäätiö, myöhemmin Kansainvälisen kaupan koulutuskeskus Fintra.
Inforin historia juontaa vuoteen 1987, jolloin perustettiin Teollisuuden Tietopaketti Oy. Vuonna 1996 Tietopaketti fuusioitiin Oy Inforfilm Ab:n kanssa ja yhtiön nimi muutettiin Inforviestinnäksi. Vuosina 2003–2004 Inforin koulutustoiminta laajeni viestinnän lisäksi markkinoinnin ja henkilöstötyön koulutuksen. Vuoden 2005 keväällä Infor julkaisi ensimmäiset henkilöstötyötä ja markkinointia käsittelevät kirjansa ja laajensi myös näille aloille suunnattua koulutustarjontaansa. Infor-nimestä tuli yrityksen virallinen nimi Raute Oyj:n luovuttua rekisteröimästään aputoiminimestä keväällä 2006. Infor Oy ja sen tytäryhtiö Infor Consulting Oy yhdistyivät 1.12.2009. Infor Consultingin toiminta siirtyi Inforin alaisuuteen itsenäiseen liiketoimintayksikköön.
Infor Oy yhdistyi Johtamistaidon Opiston ja Fintran kanssa 2. heinäkuuta 2012. Uuden yrityksen nimeksi tuli Management Institute of Finland MIF Oy. 1.1.2015 Tieturi Oy ja Aspectum Consulting Oy yhdistyivät Management Institute of Finland MIF Oy:öön. 1.1.2017 lähtien Tieturi Informator Group eriytettiin omaksi segmentikseen Soprano Oyj:ssä.
Soprano Oyj nimi vaihtui 9.12.2022 Wetteri Oyj:ksi. 
Liiketoiminta.
Vuonna 2018 Management Institute of Finland -konsernin liikevaihto oli 4,9 miljoonaa euroa ja liiketulos 0,5 miljoonaa euroa. Yhtiöllä on 40 koulutusasiantuntijaa ja lähes 300 verkostokouluttajaa. Koulutuksiin osallistui vuonna 2018 6 000 koulutettavaa 300 asiakasorganisaatiosta.
Ammattitutkinnot ja erikoisammattitutkinnot.
Yhtiön toimitusjohtajana toimii Aarne Simula. 
Yhtiöllä on toimipaikat Suomessa Helsingissä, Jyväskylässä, Tampereella ja Oulussa.
Rock Hell

Rock Hell on melodista death metalia soittavan yhtyeen, Gandalfin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2001.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Nalle Österman.
Nina Stenros

Nina Stenros on suomalainen toimittaja ja elokuvaohjaaja, joka työskentelee Yleisradion dokumenttitoimituksessa. 
Stenros on 1990-luvun alusta lähtien ohjannut ja käsikirjoittanut useita dokumenttielokuvia. Lisäksi hän toiminut juontajana Ylen asiaohjelmissa, muun muassa vuonna 2006 ohjelmistossa olleessa keskusteluohjelmassa "Suo".
Drakensang Online

Drakensang Online on Bigpoint Gamesin vuonna julkaisema MMORPG verkkopeli. Peli on ilmaispeli, johon on myynnissä muun muassa pelivaluuttaa.
Tähän mennessä peliin on rekisteröity noin 25 miljoonaa pelitiliä. Tilastojen mukaan aktiivisia pelaajia on noin 4 500 000. Pelin tasokatto on nykyään 100.
Hahmoluokat.
Drakensang Onlinessa on neljä eri hahmoluokkaa: lohikäärmeritari, loitsija, höyrymekaanikko ja metsänkulkija. Jokaisella hahmoluokalla on omat vahvuutensa ja heikkoutensa, esimerkiksi loitsijat ovat voimakkaita, mutta eivät kestäviä.
Tarina.
Pelin tarina ja tapahtumat sijoittuvat Duriaan, suureen kuningaskuntaan, jota uhkaavat Nefertari-niminen uskonlahko sekä muut hirviöt ja lohikäärmeet. Muita paikkoja ovat muun muassa Pohjanmaat, Atlantis ja välimaailmat.
Harvard Theological Review

Harvard Theological Review ("HTR") on tiedejulkaisu, joka julkaisee vertaisarvioituja artikkeleita teologian ja uskontotieteen alalta. Sitä julkaisevat Harvardin yliopiston teologinen tiedekunta (Harvard Divinity School) ja Cambridge University Press.
Julkaisu on perustettu vuonna 1908 ja se on yksi Yhdysvaltain vanhimpia tiedejulkaisuja alalta.
Novoje Rahino

Novoje Rahino () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Kresttsyn piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Pietarin välisen M10-valtatien varrella 20 kilometriä Kresttsystä kaakkoon. Kylässä on vajaat 300 ja kunnassa 1 300 asukasta (vuonna 2011).
Novoje Rahinon kunnan pinta-ala on 556,01 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Okulovkan piiriin, kaakossa ja etelässä Valdain piiriin, lännessä Kresttsyn kaupunkikuntaan sekä luoteessa Kresttsyn piirin Rutšjin maalaiskuntaan. Pinta-alasta 75,8 % on metsää ja 18,7 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Holova, Kamenka, Jarynja, Polomet ja Jamnitsa. Suojeltuja luonnonmuistomerkkejä ovat Holovan lähdealue sekä Gverstjanitsajärvi ympäristöineen.
Kuntaan kuuluu 48 kylää: Bološkovo, Borisovo, Bytškovo, Davydovštšina, Fedosovitši, Griškino, Grjady, Hutor Svetlyi, Jarkovo, Jarynja, Jevanitši, Kamenka, Kašino, Kitovo, Klokšino, Kolokola, Krutoi Bereg, Kosoi Bor, Krivoi Uhab, Kukujevo, Lamerje, Litvinovo, Lokotsko, Melnitsa, Moltšino, Naronovo, Nesterovitši, Novaja Bolotnitsa, Novoje Rahino, Orinets, Ozerki, Perejezd, Potsepiha, Rakušino, Rogvino, Samlovo, Sidelnikovo, Somjonka, Starkovo, Staroje Rahino, Šutilovitši, Tarbajevo, Toporkovo, Vilji Gory, Vitebsko, Zaretšje, Zavysotšje, Železovo ja Zeljonyi Bor. Keskuskylän lisäksi suurempia asutuskeskuksia ovat noin 200 asukkaan Lokotsko ja Somjonka sekä reilun sadan asukaan Staroje Rahino. Kuudessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Kunnan alueella toimii muun muassa broilerinkasvatusta ja -jalostusta harjoittava maatalousyritys Belgrankorm. Työvoimasta 23 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Suurimpien kylien palveluihin kuuluvat lastentarhat, keskikoulut, kulttuuritalot, kirjastot, lääkintäasemat ja postit.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Staroje Rahinon ja Lamerjen kirkot.
Teologinen Aikakauskirja

Teologinen Aikakauskirja (; ) on suomalainen tiedejulkaisu, joka julkaisee vertaisarvioituja artikkeleita teologian alalta. Lisäksi lehti julkaisee muun muassa kirjallisuusarvosteluja ja keskustelupuheenvuoroja. Lehti ilmoittaa päätarkoituksekseen Suomessa tehtävän teologisen tutkimuksen julkaisemisen.
Historia.
"Teologinen Aikakauskirja" perustettiin vuonna 1896. Sen ensimmäisenä päätoimittajana toimi G. G. Rosenqvist. Alun perin lehti perustettiin "vastavoimaksi" "Vartija"-lehdelle, joka oli konservatiivinen ja myötäili kirkon suuntausta. Lehdessä käsiteltiin tuolloin muun muassa teologian asemaa tieteenä ja historiallis-kriittistä raamatuntutkimusta. Lehdessä esiteltiin myös tuolloin nousussa olleita tieteenaloja, kuten uskontotiedettä ja sosiologiaa. 
Vuonna 1916 päätoimittajaksi tulivat yhdessä kirkkohistorioitsija ja myöhemmin piispaksi noussut Jaakko Gummerus sekä Edvard Stenij, joka oli Uuden testamentin eksegetiikan professori. Suomen itsenäistyttyä lehdessä nousi esiin kansankirkkoideologia ja kirkkohistoriallisten aiheiden osuus kasvoi. 1930-luvulla myös kieliriidat nousivat lehdessä esiin; tuota ennen valtaosa artikkeleista oli ollut ruotsinkielisiä ja vasta tuolloin nimiösivulle laitettiin suomenkielinen nimi ennen ruotsinkielistä. Vuonna 1934 päätoimittajaksi tuli Vanhan testamentin eksegetiikan professori A. F. Puukko, joka hoiti tehtävää vuoteen 1954 asti.
Talvisota keskeytti Aikakauskirjan julkaisemisen syksyllä 1939, ja seuraava numero ilmestyi vasta huhtikuussa 1940. Sodan jälkeen lehdessä nousi pinnalle kysymys kirkon ja valtion välisestä suhteesta. Tätä kutsuttiin ns. lundilaiskiistaksi, ja keskustelu teeman ympärillä vaikeni vasta 1950-luvulla. Vuonna 1955 lehden päätoimittajaksi tuli Vanhan testamentin eksegetiikan professori Aarre Lauha. Tällöin hallitsevia teemoja olivat eksegetiikka ja Luther-tutkimus.
Vuonna 1964 jäi pois osio "Rukouspäivätekstien selityksiä", ja lehti keskittyi yhä enemmän tieteelliseen sisältöön. Päätoimittaja vaihtui jälleen vuonna 1965, jolloin päätoimittajaksi tuli dogmatiikan professori Seppo A. Teinonen. Tällöin lehteen alkoi tulla yhä enemmän kirja-arvosteluja ja erityisesti englanninkielisten kirjojen arvostelu lisääntyi. Lehdessä julkaistiin myös professori Mikko Juvan kommentti jumalanpilkkalainsäädännön muuttamisesta. Aihe nousi pinnalle Hannu Salaman jumalanpilkkaoikeudenkäynnin takia. Professori Juva kannatti säädöksen muuttamista, kuten hallitus esitti. Myös yhteiskunnalliset ja sosiaalieettiset kysymykset nousivat pinnalle 1960-luvulla.
1970-luvulla pinnalle nousi keskustelu naispappeudesta. Keväällä 1980 julkaistiin naispappeusseminaarin esitelmät. Useimmat asiasta lehteen kirjoittaneet eivät ottaneet kysymykseen suoraa kantaa. Vuonna 1981 päätoimittajaksi tuli Eero Huovinen ja 1984 lehti sai uuden ulkoasun. Vuonna 1991 päätoimittajaksi tuli kirkkohistorian professori Juha Seppo. Tällöin alkoi myös teemanumeroiden julkaiseminen. 1990-luvun puolen välin jälkeen alkoi lehdessä näkyä myös uskonnontutkimusta ja feminististä teologiaa käsitteleviä artikkeleita. Vuosina 1995–2000 päätoimittajana toimi käytännöllisen teologian professori Markku Heikkilä.
Eric Batty

Eric Batty (1931–1994) oli englantilainen jalkapallotoimittaja ja -kirjailija. Hän kirjoitti muun muassa englantilaiseen "World Soccer" -lehteen sekä toimitti "International Football Book" -nimistä vuosikirjaa. Suomessa Batty muistetaan pitkäaikaisena "Veikkaaja"-lehden kolumnistina. 
Vaikka Battylla ei ollut omaa pelaajauraa tai merkittävää valmentajataustaa, kirjoitti hän useita jalkapallon valmennusoppaita sekä taktiikka-analyyseja. Battyn tunnetuin teos on vuonna 1969 ilmestynyt "Soccer Coaching the Modern Way". Se julkaistiin samana vuonna myös suomeksi Yrjö Lautelan toimittamana nimellä "Hyökkäävä jalkapallo".
Pirjo Leppikangas

Pirjo Leppikangas (s. 12. syyskuuta 1987) on suomalainen jalkapalloilija joka edustaa Naisten Liigassa pelaavaa PK-35 Vantaata ja toimii myös seuran kapteenina. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja. 
Leppikangas on edustanut PK-35 Vantaan naisia pitkään. Liiganousun jälkeen vuonna 2009 hän siirtyi Yhdysvaltoihin pelaamaan jalkapalloa yliopistosarjoissa, mutta palasi joukkueen riveihin kaudelle 2012. Ensimmäisen A-maaottelunsa Leppikangas pelasi vuoden 2013 Kypros Cupissa Sveitsiä vastaan. Hän kuului Suomen joukkueeseen EM-kilpailuissa 2013 mutta ei päässyt siellä pelaamaan yhtään ottelua.
Yrjö Lautela

Yrjö Lautela (s. 1939) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli Yleisradion uutistoimituksessa vuosina 1967–2002.
Ura.
Lautela aloitti "Helsingin Sanomien" ja "Ilta-Sanomien" palveluksessa urheiluavustajana vuonna 1963. Neljä vuotta myöhemmin Lautela siirtyi Yleisradioon radion uutistoimitukseen, jossa hän työskenteli vuoteen 2002 saakka. 1980-luvun alussa Lautela keskittyi erityisesti Puolan tapahtumiin ja teki toimitusmatkoiltaan useita reportaaseja. Vuonna 1990 Lautela nimitettiin Yleisradion Wienin kirjeenvaihtajaksi, ja hän seurasi tarkkaan Jugoslavian hajoamissotia. Vuosina 1996–2001 Lautela toimi Ylen Berliinin kirjeenvaihtajana.
Lautela tunnetaan myös erityisesti jalkapalloon perehtyneenä urheilutoimittajana. Lisäksi hän oli mukana neljissä olympialaisissa 1970–1980-luvuilla. Lautela raportoi muun muassa vuoden 1972 kisoissa tapahtuneesta niin sanotusta Münchenin verilöylystä. Jalkapallon MM-kisoissa Lautela oli toimittajana viidesti. Hän on myös suomentanut jalkapalloaiheisia kirjoja kuten Pelén elämäkerran sekä toimittanut suomeksi englantilaisen Eric Battyn kirjoittaman valmennusoppaan. Vuonna 2007 Lautela toimitti yhdessä Göran Wallénin kanssa Suomen Palloliiton 100-vuotisjuhlavuoden kunniaksi julkaistun teoksen "Rakas jalkapallo". Se valittiin Vuoden urheilukirjaksi 2007.
Vuonna 2003 Lautelalle myönnettiin Valtion journalistipalkinto.
Terryton

Terryton (joissain yhteyksissä Terrytown tai pelkästään Terry) oli kaupunki Finneyn piirikunnassa Kansasin osavaltion länsiosassa Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsi noin 25 kilometriä (16 mailia) pohjoiseen Garden Citystä, nykyisen valtatie US-83:n varrella.
Terrytonin perusti newyorkilainen kiinteistökeinottelija Porter D. Terry vuosien 1885–1886 maaryntäyksen aikana. Terry valitsi kaupungin paikaksi sijainnin usean suunnitellun rautatien varrelta, joten kaupungin tulevaisuus näytti valoisalta. Kaupunki oli myös postivaunujen puolimatkan asema, jossa Garden Cityn ja Scott Cityn välillä liikennöineiden postivaunujen hevoset vaihdettiin levänneisiin. Kaupungin kehittyessä sinne perustettiin useita kauppaliikkeitä ja siellä toimi myös suuri sahatavaraliike. Kaupungissa ilmestyi vuosina 1886–1889 sanomalehti "The Enterprise", vuosina 1888–1889 sen nimi oli "The Eye". Terrytoniin perustettiin postitoimisto vuonna 1886, ja muutamia taukoja lukuun ottamatta se toimi vuoteen 1923 saakka.
Terrytonissa oli sen kukoistuksen aikana aktiivinen baseballjoukkue, jota sanottiin seudun parhaaksi. Joukkueen pelit lauantaisin keräsivät katsojia ja kauppiaita laajalta alueelta.
Terryton kukoisti kolmen tai neljän vuoden ajan, mutta alueen maanviljelijöitä koetelleet kuivuudet ja poismuutto koituivat pikkukaupungin kohtaloksi. Kaupungista ei ole jäljellä yhtään rakennusta, eikä sitä mainita enää vuoden 1910 palstakartoissa.
Ensimmäinen siirtokunta

Ensimmäinen siirtokunta () on Justin Croninin vuonna 2010 julkaistu romaani, joka sijoittuu pandemian tuhoamaan maailmaan.
Juoni.
Kirja koostuu kahdesta osasta: toinen käsittelee pandemian ilmaantumista ja leviämistä, kun taas toinen osa sijoittuu 93 vuoden päähän ja kuvaa selviytyjien elämää ensimmäisessä siirtokunnassa.
Ensimmäisessä osassa Yhdysvallat kehittelee huippusalaista projektia nimeltä ”Nooa”, johon kuuluu kuolemaan tuomittujen vankien kehittäminen Yhdysvaltojen armeijan supersotilaiksi. FBI-agentit, jotka ovat vastuussa vankien hakemisesta, määrätään hakemaan kuusivuotias Amy Bellafonte ja viemään hänet projektin johtajalle tohtori Learille. Projekti Nooassa Amy altistetaan virukselle, koska Lear uskoo, että virus ei vaikuta tyttöön yhtä altistavasti kuin 12 edelliseen potilaaseen. Kyseisille kahdelletoista vangille kehittyy yliluonnollisia kykyjä ja he karkaavat karanteeniselleistään tappaen kaikki tielleen tulevat. Amyn pelastavat FBI:n agentti Brad Wolgast ja nunna Lacey, joka huolehti hänestä ennen Projekti Nooaa.
Amy ja Wolgast pakenevat vuorille, jossa he elävät useita kuukausia, kunnes Wolgast menehtyy radioaktiiviseen säteilyyn. Säteilyn tarkoituksena on tuhota viruksen tartuttamat olennot eli viraalit.
Romaanin toisessa osassa 15-vuotiaalta näyttävä Amy saapuu siirtokuntaan. Amyn saapuminen saa siirtokunnan jäsenet etsimään muita selviytyneitä. Amylla näyttää olevan psyykkinen yhteys viraaleihin ja hän onnistuu pitämään ryhmän turvassa. Matkalla siirtokunnan jäsen, Alicia ”Lish” Donadio saa viruksen tartunnan samalla tavalla kuin Amy. Kun Amy, Peter ja Lish palaavat ensimmäiseen siirtokuntaan, he toteavat sen autioituneeksi. He päättävät jäljittää ja tappaa jäljelle jääneet kaksitoista vankia käyttäen Learin kansioita apunaan.
Vastaanotto.
"San Francisco Chronicle" valitsi teoksen yhdeksi vuoden 2010 parhaista scifi- ja fantasiakirjoista. Se on saanut myönteistä palautetta myös "The New York Times" ja "Los Angeles Times" -lehtien kriitikoilta. Suomessa "Tähtivaeltajan" Heikki Nevala kehui "Ensimmäistä siirtokuntaa" viihdyttäväksi teokseksi, jota voi suositella kaikille vampyyri- ja zombikirjallisuudesta pitäville. "Savon Sanomien" Petja Savoila kuvaili Croninin kerrontaa elokuvalliseksi.
Kirjaa ovat kehuneet myös muut kirjailijat, kuten Danielle Trussoni ja Stephen King.
Aventura Mall

Aventura Mall on Yhdysvaltain Floridassa, Aventuran kaupungissa sijaitseva kauppakeskus. Se on kaikista laajin tavanomainen kauppakeskus Floridassa 250 000 neliömetrin koolla, sekä kolmanneksi suurin koko Yhdysvalloissa. Kauppakeskuksella on kolmen kerroksen verran liiketilaa, kattaen yhteensä 300 jälleenmyyjää. Kauppakeskuksessa on myös ravintola-alue, jossa on yhteensä kahdeksantoista erilaista pikaruokalaa. Kauppakeskuksessa on myös muita ravintoloita pääsisäänkäynnin luona.
Kauppakeskusta ankkuroi tällä hetkellä Nordstrom, Bloomingdale's, J.C. Penney, Macy's, Sears ja AMC Aventura 24 Theatres. Kauppakeskuksella on myös kauttakulkukeskus Miami-Dade Transitin ja Broward County Transitin välissä, jossa monet kaupungin bussireitit kohtaavat toisensa.
Kaarlo Vaala

Kaarlo Oskar Eino Vaala (vuoteen 1924 Vihervirta; 15. tammikuuta 1899 Turku – 13. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen sotilas ja kenraaliluutnantti, joka toimi muun muassa rajavartiostojen päällikkönä.
Sisällissodassa 1918 Vaala oli vapaaehtoisena suojeluskunnassa plutoonanpäällikkönä. Vaala valmistui upseeriksi Tykistökoulusta 1918 ja kävi Sotakorkeakoulun 1924–1926 (yeleisesikuntaupseeri 1927). Vuosina 1920–1926 hän toimi nuorempana upseerina sekä patterin päällikkönä Jääkäritykistörykmentissä. 1926–1933 hän työskenteli yleisesikunnassa toimistoupseerina ja -päällikkönä. Varsinais-Suomen suojeluskuntapiirissä Vaala toimi piiripäällikkönä 1933–1940 sekä sodan aikaan myös Suojeluskuntain päällystökoulun johtajana 1940–1944.
Vaala oli talvisodassa jalkaväkirykmentin komentaja Keski-Kannaksella, jatkosodassa 1941–1942 JR 13:n rykmentinkomentaja Syvärillä. Päämajan komento-osaston päällikkö hän oli vuosina 1942–1945, rajavartiostojen päällikön apulainen 1945–1956 ja päällikkö 1956–1962.
Ylennykset: Vänrikki 1918, luutnantti 1920, kapteeni 1924, majuri 1927, everstiluutnantti 1933, eversti 1940, kenraalimajuri 1952, kenraaliluutnantti 1956.
Tyypin 1936 hävittäjä

Tyyppi 1936 oli Saksan laivaston toisen maailmansodan aikainen hävittäjäluokka, johon kuului kaikkiaan kuusi alusta.
Suunnittelu.
Tyypin 1936 alukset olivat edeltäjiinsä nähden paranneltuja aluksia, joiden savuhormeja oli lyhennetty ja kansirakenteita kevennetty. Lisäksi alusten pituutta ja leveyttä oli hieman kasvatettu ja siten oli painopistettä saatu madallettua ja alusten merikelpoisuutta parannettua. Kolmeen viimeiseen alukseen tehtiin jo valmistuessa klipperikeula. Alusten rungon muotoa oli parannettu, mikä laski kuolleen massan määrää.
Bad Piggies

Bad Piggies on suomalaisen Rovio Entertainmentin kehittämä eri tietokone- ja mobiilialustoille julkaistu "Angry Birds" -videopelin spin-off.
Pelaaminen.
Toisin kuin "Angry Birdsissä", "Bad Piggiesin" päähenkilöinä ovat vihaisten lintujen arkkiviholliset, vihreät ilkeät possut. Peli keskittyykin tuhoamisen sijaan rakentamiseen. Kussakin tasossa pelaajan pitää rakentaa possulle ajoneuvo tason alussa annetuista osista. Ajoneuvo on rakennettava siten, että se soveltuu tason ympäristöön ja sen avulla pitää päästä maaliin. Jokaisessa tasossa on kolme tähteä kerättävänä. Kunkin tähden saamiseksi on saavutettava jokin tavoite. Maaliinpääsystä saa aina yhden tähden; sen lisäksi pitää joko kerätä valkoisia tähdellä merkittyjä laatikkoja, päästä maaliin vahingoittumattomana, suorittaa taso määrätyssä ajassa, kuljettaa kuningas maaliin tai olla käyttämättä tiettyä apuvälinettä. Kaikkia tähtiä ei välttämättä saa kerättyä samalla kertaa. Puuttuvan tähden voi kerätä toisella taktiikalla erikseen. Pelissä ei anneta pisteitä.
Julkaisu.
Peli julkaistiin alun perin iOS:lle, Androidille, Macille ja PC:lle. Sen on ilmoitettu ilmestyvän myöhemmin myös Windows Phonelle ja Windows 8:lle.
Pelistä julkaistiin alun perin vain kaksi episodia: ”Ground Hog Day” (45 tasoa) ja ”When Pigs Fly” (45 tasoa). Pelissä on myös bonus-episodi ”Sandbox”, jonka tasoja saa auki läpäisemällä tarpeeksi monta tasoa tai keräämällä valkoisia kalloja. Kussakin sen viidessä tasossa on kerättävä 20 tähteä.
Lokakuussa 2012 julkaistiin uusi episodi ”Flight in the Night” (15 tasoa), missä possut ovat vihdoinkin saaneet munat haltuunsa. Tasoihin on lisätty munan kuljetusta. Episodin mukana ”Sandboxiin” tuli kaksi uutta tasoa, joista toinen on muita paljon suurempi ”Field of Dreams”, jossa on enemmän tavaraa käytettävissä ja 40 tähteä kerättävänä (iOS-käyttäjien pitää ostaa taso erikseen).
Maaliskuussa 2013 julkaistiin episodi ”Road Hogs” (6 tasoa), jossa possujen pitää päästä maaliin mahdollisimman nopeasti.
Vastaanotto.
Peli on saanut hyvän vastaanoton. Se sai ensimmäisen viikon aikana yli miljoonaa latausta Google Play -kaupasta ja on saanut siellä suurimmaksi osaksi positiivista palautetta. Viihdesivusto IGN kehui peliä ”parhaaksi mitä Rovio on ikinä julkaissut” antaen arvosanan 9.2/10.
Krister Niilonpoika Vaasa

Krister Niilonpoika Vaasa (Krister Nilsson Vasa) (s.n. 1365 k. 1442) oli Ruotsin drotsi ja Viipurin linnanpäällikkö vuodesta 1417. Hänen vanhempansa olivat  Nils Kettilsson (Vasa) ja Christina Jonsdotter (Rickebyätten). Krister Vaasa mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1396 jolloin hänet lyötiin ritariksi.
Hänen tavoitteensa oli saada Viipuri Venäjän-kaupan tapulipaikaksi, ja siinä tarkoituksessa hän puolusti sen etuja hansaa, Tallinnaa ja venäläisiä vastaan. Hän toimi välittäjänä, kun Eerik Pommerilaisen ja ruotsalaisten välit katkesivat. Hänet valittiin vuonna 1435 kuninkaan ehdokkaana drotsiksi. Hän joutui kuitenkin valtataisteluun marskin, myöhemmin valtionhoitajan Kaarle Knuutinpojan (Karl Knutsson Bonde) kanssa. Suomessa se vaikutti siten, että Kaarle oli Karjalan talonpoikaislevottomuuksien johtajan Filippuksen suojelija. Hän vangitutti Krister Niilonpojan vuonna 1439 ja pakotti tämän luopumaan Ruotsissa olevista läänityksistä. Kun Kristofer Baijerilainen nousi 1441 kuninkaaksi, Krister Niilonpoika joutui luovuttamaan Viipurin Kaarle Knuutinpojalle Raaseporia ja Kastelholmaa vastaan. Hän kuoli kuitenkin edellisenä päivänä.
Krister Niilonpoika oli naimisissa kaksi kertaa. Ensimmäinen puoliso oli  Margareta Johansdotter (Moltke) (k. 1413), lapset Kristina ja Karl. Toinen puoliso oli Margareta Eriksdotter Krummedige (k. 1451), lapset Johan, Birgitta ja Nils.
Małgorzata Roszkowska

Małgorzata Danuta Roszkowska (s. 26. syyskuuta 1967 Białystok) on puolalainen entinen judoka. Hän edusti seuratasolla Hetmana Białystokia. 
Roszkowska voitti ensimmäisen kahdeksasta Puolan-mestaruudestaan alle 48-kiloisten sarjassa vuonna 1986. Hän sai pronssia EM-kisoissa Helsingissä 1989 ja oli MM-kilpailujen viides 1991. Roszkowska jäi jaetulle kuudennelletoista tilalle Barcelonan olympialaisissa 1992, mutta sijoittui kolmannelle sijalle Tokiossa pidetyissä vuoden 1995 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän oli jaetulla seitsemännellä sijalla olympialaisissa 1996.
Jimmy Iovine

James ”Jimmy” Iovine (s. 11. maaliskuuta 1953 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen musiikkituottaja ja Interscope Geffen A&amp;M -levy-yhtiön puheenjohtaja.
Iovine syntyi Brooklynissa New Yorkissa amerikanitalialaiseen työväenluokkaiseen perheeseen ja varttui Red Hookin naapurustossa. Hän kävi roomalaiskatolista koulua.
Iovine aloitti tuottajanuransa vuonna 1977 ja tuotti vuoteen 1990 saakka levyjä monelle huippuartistille, kuten Dire Straits, U2, Simple Minds, The Pretenders, Stevie Nicks, Meat Loaf ja Patti Smith. Ennen tuottajanuraansa Iovine toimi levytysinsinöörinä muun muassa John Lennonin ja Bruce Springsteenin levyillä. Vuonna 1990 Iovine perusti Interscope Records -yhtiön ja ryhtyi levittämään Death Row Records -levy-yhtiön tuottamaa hip hop -musiikkia, jonka ilmaisunvapautta hän ei halunnut kritiikinkään edessä rajoittaa. Yhtiön artisteihin on lukeutunut myös rock-artisteja kuten Bush ja Nine Inch Nails. Iovinella oli tärkeä osa muun muassa Dr. Dren, Snoop Doggin ja Eminemin, sekä myöhemmin Lady Gagan uran käynnistämisessä. 2000-luvulla Iovinesta tuli Interscope Geffen A&amp;M -levy-yhtiön puheenjohtaja.
Vuodesta 2010 alkaen Iovine toimi "American Idol" -kilpailun mentorina.
Kääpiömittari

Kääpiömittari ("Gymnoscelis rufifasciata") on yleinen, varsin pienikokoinen ruskeankirjava mittariperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Vain 15–19 mm siipivälillään kääpiömittari kuuluu pienimpiin mittariperhoslajeihin. Etusiivet ovat levottoman kirjavat ja niissä vuorottelevat selvästi punaruskeat ja harmaat alueet siten, että sisimpien poikkiviirujen välinen alue ja siiven kärkiosa ovat punaruskeat. Ulompi poikkiviiru on selvä, väriltään vaalea ja kaksinkertainen. Sen sisäpuolella on rivi mustia, siiven keskiosaan suuntautuneita nuolitäpliä. Takasiivet ovat tyviosastaan ja etureunasta vaaleat, ulkoreunasta punaruskeat ja niissäkin erottuu vaalea, kaksinkertainen poikkiviiru.
Pienen kokonsa vuoksi kääpiömittarin voi sekoittaa erilaisiin pikkumittareihin, mutta siipien selvän punaruskean värin vuoksi käytännössä lähinnä vain kannusruohomittariin ("Eupithecia linariata").
Levinneisyys ja lentoaika.
Kääpiömittarin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Skandinaviaan ja idässä Keski-Aasiaan. Suomessa pohjoisimmat havainnot on tehty Kemi-Kajaani-linjalta. Perhoset lentävät kesän aikana kahtena, ehkä jopa kolmena sukupolvena, joista ensimmäinen sukupolvi on lennossa huhti-toukokuun vaihteesta kesäkuun puoleenväliin ja toinen sukupolvi lentää heinäkuun alkupuoliskolta syyskuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Kääpiömittari elää lämpimillä kankailla, tienvarsilla, rinteillä ja pihoilla. Lajin yksilömäärissä on huomattavaa vuosittaista vaihtelua ja joinakin vuosina runsaslukuinen perhonen saattaa toisina vuosina vaikuttaa kadonneen kokonaan. Perhoset ovat aktiivisia öisin, jolloin niitä lentää helposti kirkkaiden valojen luokse ja jossain määrin myös makealla nesteellä kostutetulle syötille. Toukkia voi etsiä karistelemalla ravintokasveja ja niiden kasvattaminen on helppoa. Talvehtiva vaihe on kotelo, jonka sisällä on valmis perhonen.
Ravintokasvi.
Toukat elävät etenkin kanervalla ("Calluna vulgaris") ja vadelmalla ("Rubus idaeus"). Toisen sukupolven toukat usein pihlajan ("Sorbus aucuparia") kukinnoissa.
Nils Nilsinpoika

Nils Nilsinpoika Natt och Dag (1554–1613) oli hovimies ja kihlakunnantuomari. Hänen isänsä oli Nils Månsson (Natt och Dag) ja äitinsä Karin Göransdotter (Gyllenstierna). Hän avioitui 1579 Anna Bengtsdotterin (Gylta) (1550–1603) kanssa, jonka isä oli Bengt Bengtsson Gylta ja äiti Ingeborg Jakobsdotter Krumme. Anna Gylta peri vanhempiensa jälkeen muun muassa kartanon Falköpingistä ja puolet kivitalosta Tukholmassa. Annan kuoltua Nils Nilsson avioitui tyttären Sigrid Eerikintytär Vaasan kanssa 1609 Tukholman linnassa.
Lapset.
Anna Bengtsdotterin kanssa:
Katajapikkumittari

Katajapikkumittari ("Eupithecia pusillata") on pikkumittareihin kuuluva mittariperhoslaji. Se kuuluu Suomessa yksilömäärältään kaikkein runsaimpiin perhoslajeihin ja lentää useimmista varsin samannäköisistä pikkumittareista poiketen loppukesällä ja syksyllä.
Koko ja ulkonäkö.
Pikkumittariksi keskikokoinen laji. Siipien pohjaväri on ruskeanharmaa, hivenen kellertävänsävyinen. Kuviointi on mustaa ja vaihtelee jonkin verran. Etusiivessä on selvä, musta keskitäplä ja keskivarjo kulkee sen kautta. Ulomman poikkiviirun sisäpuolella on rivi mustia nuolitäpliä ja keskipilkun tuntumassa on vaalea poikkijuova. Siiven kärkiosan takanurkassa aaltoviirussa on harmahtava laajentuma. Takasiivet ovat tummat, takareunastaan kirjavammat. Siipiripset ovat selvästi täplikkäät. Keskiruumiin takareunassa ei ole valkeaa täplää ja takaruumis on yksivärinen. Siipiväli 17–20 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Katajapikkumittarin levinneisyys ulottuu Pohjois-Afrikasta Euroopan ja Venäjän poikki Kaukasukselle, Altaille ja Venäjän kaukoitään. Suomessa laji on erittäin yleinen ja sitä tavataan pitkälle Lappiin saakka, missä se kuitenkin saattaa puuttua laajoilta alueilta. Lentoaika alkaa heinäkuun puolivälin tienoolla ja jatkuu aina lokakuulle saakka. Lennon huippu on elokuun alkupuolella.
Elinympäristö ja elintavat.
Katajapikkumittari elää metsissä, kallioilla, pellonreunuksilla ja metsäaukioilla, joilla kasvaa katajaa. Perhoset ovat elinpaikoillaan usein erittäin runsaslukuisia ja niitä lentää sekä valolle että syötille. Perhoset lähtevät häirittyinä herkästi lentoon päivälläkin ja lepäävät usein rakennusten seinillä. Öisin ne käyvät kukilla.
Talvehtiva elämänvaihe on muna, jonka sisällä on kuoriutumisvalmis toukka.
Ravintokasvi.
Toukka elää katajilla ("Juniperus"), mutta ilmeisesti joissain määrin myös muilla havupuilla.
Hans Wachtmeister

Hans Wachtmeister (1641–1714) oli ruotsalainen sotilas ja valtaneuvos. Hän organisoi Ruotsin merisotalaitoksen. Hänet ylennettiin 1681 amiraalikenraaliksi. Vuodesta 1681 hän oli kuninkaan neuvos, vuodesta 1682 amiraliteettikollegion presidentti, vuodesta 1683 Kalmarin läänin, Öölannin ja Blekingen kenraalikuvernööri. Hän toimi vuoden 1680 valtiopäivillä itsevaltiuden ja reduktion hyväksi. Hän perusti Karlskronan kaupungin, sataman ja linnoitukset. 
Hän oli Koiviston vapaaherran Hans Wachtmeisterin (Hans Wachtmeister av Björkö) poika.
Jääpallon SM-kilpailu 1925

Vuoden 1925 jääpallon SM-kilpailut olivat leudon talven vuoksi vaarassa jäädä pelaamatta. Kilpailut pääsivät käynnistymään vasta tammikuun jälkipuoliskolla. Vaasan korkeudella ensimmäinen ottelu pelattiin 18. tammikuuta Vasa IS:n ja VPS:n välillä. Viipurissa Sudet ja IFK aloittivat kilpailun helmikuun 1. päivänä. Ottelu pelattiin meren jäällä jolloin jään heikkouden vuoksi yleisön pääsyä alueelle piti rajoittaa. Helsingissä päästiin jäälle helmikuun lopussa jolloin HJK, KIF, HPS ja HIFK saivat pelata ensimmäiset harjoitusottelunsa. Jäät sulivat kuitenkin uudelleen ja kausi oli vaarassa peruuntua. Maaliskuun puolivälissä ilmat kylmenivät viikoksi, jolloin kilpailuja voitiin taas jatkaa kuukauden tauon jälkeen. Helsingin ottelut vietiin läpi nopealla aikataululla viikossa helsinkiläisjoukkueiden ja pohjoisen joukkueista vielä kilpaa jatkavan Vasa IS:n kesken. Kiire saada pelit pelattua pakotti pelaamaan myös arkisin. Finaaliin selvisi HJK, Viipurista finaaliin selvisi Sudet.
Loppuottelu piti myös saada järjestettyä nopeasti ennen jäiden sulamista. Finaali pelattiin Viipurissa keskiviikkona 25. maaliskuuta Salakkalahden jäällä. Leudosta alkutalvesta huolimatta loppuottelu saatiin pelata hyvällä jäällä parin asteen pakkasessa. Vuoden 1925 loppuottelu on edelleen kaikkien aikojen myöhäisin ajankohta jääpallon SM-finaalille. Itse ottelun voitti Sudet maalein 9-2.
Alkuerät.
alkuottelut
Mestarijoukkue.
Susien mestarijoukkue: Heikki Anttonen, Arvo Närvänen, Mauritz Lagerström, Tuovi Koskinen, Edvard Kostamo, Heikki Lund, Kaarlo Ahlgren, Armas Ahnger, Lauri Mäkinen, Vilho Kettunen, Niilo Jantunen.
TUL:n mestaruus.
Työväen urheiluliiton jääpallomestaruudesta ei leudon talven vuoksi pelattu ollenkaan.
The Dividing Line

The Dividing Line on suomalaisen melodisen death metalin yhtyeen Blind Staren toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Inverse Records.
Listasijoitukset.
The Dividing Line sijoittui Rumban albumilistalla kuudenneksi 2. - 8.8.2012
Ritarimittari

Ritarimittari ("Ourapteryx sambucaria") on hento ja kookas, ulkonäöltään erikoisen päiväperhosmainen mittarilaji.
Koko ja ulkonäkö.
Ritarimittari on isokokoinen, vaaleankeltainen perhonen. Etusiiven kaksi poikkiviirua ovat kellanruskeat, lähes suorat ja melko leveät. Keskipilkku on kellanruskea ja juovamainen. Siivellä on lyhyitä kellanruskeita viiruja ja siiven kärki on erityisen terävä. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset, etusiipien tapaan kellanruskeiden viirujen kirjomat ja niissä on yksi kellanruskea poikkiviiru. Erikoisuutena takasiiven takareunassa on selvä kannus ja sen yhteydessä kaksi mustaa täplää, joista etummaisessa on kirkkaanpunainen keskusta. Siipiväli 44–45 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys ulottuu Portugalista ja Brittein saarilta Skandinavian eteläosiin, Baltiaan ja idässä Venäjän poikki Altaille. Suomesta ritarimittari tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1961 Haminaan kuuluvalta Tammion saarelta ja se on sittemmin levinnyt kaakosta etelärannikkoa pitkin Turun saaristoon ja Ahvenanmaalle saakka. Nykyisin levinneisyys Suomessa kattaa koko etelärannikon, mutta Itä-Suomessa ulottuu sisämaahan ainakin Joensuun korkeudelle saakka. Lento tapahtuu yhtenä lyhytaikaisena sukupolvena heinäkuun alusta loppuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Ritarimittari elää rehevissä ja valoisissa, lehtomaisissa metsissä. Sitä voi kuitenkin tavata myös pensaikkoisilla niityillä, puistoissa ja puutarhoissa. Laji on elintavoiltaan tiukasti yöaktiivinen lennon painottuessa keskiyölle ja perhosia tulee huonosti valolle, mikä vaikeuttaa suuresti niiden löytämistä. Perhosten lentely on nopeaa ja mutkittelevaa. Talvehtiva vaihe on keskenkasvuinen toukka.
Ravintokasvi.
Toukka elää Suomessa terttuseljalla ("Sambucus racemosa"), muualla muillakin puilla ja pensailla sekä erityisesti euroopamuratilla ("Hedera helix").
Nanna Susi

Nanna Susi (s. 12. lokakuuta 1967 Asikkala) on suomalainen kuvataiteilija. Hän maalaa ekspressiiviseen tyyliin käyttäen paksuja maalikerroksia ja vahvoja pigmenttejä. Suden maalaukset ovat tyypillisesti isokokoisia ja värikylläisiä. Susi asuu ja työskentelee Helsingin Kalliossa ja Roomassa.
Elämä ja ura.
Asikkalan Vääksyssä syntynyt Susi opiskeli Kankaanpään taidekoulussa 1988–1990 sekä Kuvataideakatemiassa 1990–1994, josta hän valmistui kuvataiteen maisteriksi 1997. Vuonna 2000 Susi valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi. 
Suden teoksia on useissa kotimaisissa kokoelmissa, kuten Helsingin, Tampereen ja Lahden taidemuseoissa, Espoon modernin taiteen museossa sekä Jenny ja Antti Wihurin rahaston kokoelmassa. Suden taidetta on myös Suomen Ranskan-suurlähetystössä Pariisissa ja Egyptin-suurlähetystössä Kairossa sekä muun muassa Kansas Cityn Christy and Bill Gautreaux -kokoelmassa Yhdysvalloissa ja Xi'anin taidemuseossa Kiinassa.
Yksi Suden suurimmista näyttelyistä oli Helsingin taidemuseossa 2012–2013. Vuosina 2018–2020 Sudella oli kuusi yksityistä taidemuseonäyttelyä TangBon ja Xi'anin taidemuseoissa Kiinassa sekä Salon, Jyväskylän, Joensuun ja Rovaniemen taidemuseoissa. Ulkomailla hänen töitään on ollut esillä myös muun muassa Italiassa, Irlannissa, Bosniassa, Ranskassa, Tanskassa, Yhdysvalloissa ja Egyptissä.
Vuonna 1998 Susi toteutti alttarimaalauksen Vantaan Rekolan Pyhän Andreaan kirkkoon.
Viimeinen nistiretki

Viimeinen nistiretki on suomalaisen death metal -yhtyeen Tukkanuotan ensimmäinen EP. Se on julkaistu vuonna 2009 levymerkillä Stay Heavy Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tukkanuotta.
Huomenta suoli

Huomenta suoli on death metal -yhtyeen Tukkanuotan toinen EP, joka julkaistiin 3. maaliskuuta 2010.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Tukkanuotta.
Valkoraimikki

Valkoraimikki ("Anacyclus clavatus") on päivänkakkaraa muistuttava valkokukkainen yksivuotinen kasvi.
Valkoraimikki kasvaa 20–40 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on kasvutavaltaan pysty ja haarainen. Alimmat lehdet muodostavat ruusukkeen. Ne ovat pitkulaisia ja hammaslaitaisia. Kukinnossa on 15–20 mm leveä keltainen keskusta ja valkoiset kehälehdet.
Valkoraimikki kasvaa kuivassa ympäristössä pelloilla, tienvarsilla ja joutomailla. Se on alkujaan kotoisin Välimeren maista. Se on levinnyt laajemmalle viljansiemenen mukana. Siitä on muutamia havaintoja Suomestakin.
Perinteisesti valkoraimikkia on käytetty rohdoksena mahahaavan hoitoon.
Subukokous

Subukokous on death metal -yhtye Tukkanuotan kolmas EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2012.
Ilmari Heikinheimo (muusikko)

Ilmari Heikinheimo (s. 17. huhtikuuta 1988) on suomalainen rumpali ja lyömäsoittaja. Heikinheimo soittaa erityisesti free jazzia ja improvisoitua musiikkia, mutta hänellä on taustaa myös mainstream jazzin, rockin, klassisen, ja maailmanmusiikin parissa. Heikinheimo on valmistunut Trondheimin konservatoriosta musiikin kandidaatiksi ja Norjan valtiollisesta musiikkikorkeakoulusta maisteriksi.
Ura.
Heikinheimo on toiminut sekä vakituisena jäsenenä että tuuraavana freelance-muusikkona useissa yhtyeissä, muun muassa Freelektron-duossa Jimi Tenorin kanssa, Raoul Björkenheimin Triad-yhtyeessä, Piirpaukessa, Edward Vesalan Sound &amp; Furyssa, Afro Jazz Quintetissa, Alamaailman Vasaroissa sekä Jallukka All Starsissa. Heikinheimo on myös keikkaillut ja levyttänyt erityylisten ja eri sukupolvia edustavien koti- ja ulkomaisten artistien kanssa, kuten muun muassa Juhani Aaltonen, Sakari Kukko, Arild Andersen, Hjilmar Jensson, Jonas Kullhammar, Jukka Orma, Jukka Gustavsson, Anssi Nykänen, Stina Koistinen ja Einari Styhlman.
Heikinheimo on myös tehnyt musiikkia muun muassa lyhytelokuviin ja esitystaideteoksiin sekä toiminut studiomuusikkona.
Vuonna 2016 Heikinheimo perusti yhdessä Helsingin Roihuvuori-seuran kanssa Itä-Helsingin Voodoo Jazz House -klubin, jonka taiteellisena johtajana hän toimi ensimmäisen vuoden ajan.
Yksityiselämä.
Heikinheimon isä oli ohjaaja Hannu Heikinheimo. Hänen äitinsä on tekstiilitaiteilija Katariina Metsovaara.
George Augustus Eliott

George Augustus Eliott (1717−1790) oli brittiläinen kenraali ja Gibraltarin kuvernööri.
Eliott syntyi vuonna 1718 Roxburghshiressä. Hän opiskeli Leidenin yliopistossa ja ranskalaisessa sotilasakatemiassa. Aktiivipalveluksensa hän aloitti Preussin armeijassa. Vuonna 1739 hänet kutsuttiin brittiarmeijaan, jossa hän osallistui Itävallan perimyssotaan (1742–1748). Eliott haavoittui 1743. Hän osallistui Havannan valtaukseen vuonna 1762. Hän palveli myös Saksassa ja Länsi-Intiassa, ja hänet ylennettiin kenraaliksi vuonna 1778.
Yhdysvaltain vapaussodan aikana Eliott nimitettiin strategisesti tärkeän Gibraltarin linnoituksen johtoon, ja hän vastasi sen puolustuksesta kun Espanja ja Ranska piirittivät vuosina 1779–1783 Gibraltaria. Eliott palkittiin ansioistaan paronin arvonimellä vuonna 1787. Eliott vietti viimeiset vuotensa Aix-la-Chapellen lähistöllä, missä hän menehtyi vuonna 1790 72-vuotiaana.
Vuonna 1825 Eliottille pystytettiin muistomerkki Lontooseen St. Paulin katedraaliin.
Jääpallon SM-kilpailu 1926

Vuoden 1926 jääpallon SM-kilpailuihin osallistui 17 joukkuetta. Otteluohjelma laadittiin aikaisempien kausien tapaan siten, että cup-muotoisessa kilpailussa joukkueet pelasivat ensin oman alueensa joukkueita vastaan. Suurimpina suosikkeina kauteen lähtivät Viipurin Sudet ja helsinkiläisseurat HJK ja KIF. Loppuottelussa kohtasivat KIF ja Sudet. Tasaisen ottelun voitti Sudet maalein 1-2. Mestaruus oli seuran yhdeksäs.
Alkuerät.
alkuottelut
Mestarijoukkue.
Susien mestarijoukkue: Heikki Anttonen, Arvo Närvänen, Jussi Pelli, Yrjö Leppänen, Tuovi Koskinen, Heikki Lund, Kaarlo Ahlgren, Armas Ahnger, Lauri Mäkinen, Eero Sorvali, Niilo Jantunen.
TUL:n mestaruus.
Loppuottelu: Helsingin Kullervo-Helsingin Jyry 4-3
Jukka Pennanen

Jukka Mikko Pennanen (s. 1. marraskuuta 1952 Lahti) on suomalainen upseeri ja kenraalimajuri evp. 
Henkilöhistoria.
Pennanen syntyi johtaja Aaro Pennasen ja Airi Itkosen perheeseen. Hän avioitui Sirkka Hertzin kanssa 1977. Ylioppilaaksi Pennanen tuli 1971, Kadettikoulusta hän valmistui 1977 ja suoritti Sotakorkeakoulun 1987. Pennanen suoritti maanpuolustuskurssin 1995, ylemmän päällystön kurssin 1996 ja ylimmän johdon kurssin 2005. Lisäksi hän on opiskellut Saksassa Führungsakademiessa ja Sveitsissä. 
Sotilasura.
Pennanen toimi Itä-Suomen sotilasläänin komentajana 1. tammikuuta 2008 – 30.10.2011 välisen ajan. Sitä ennen hän palveli Itäisen maanpuolustusalueen esikunnassa erityistehtävissä. Pennanen on aikaisemmin toiminut Karjalan Prikaatin komentajana, Suomen sotilasasiamiehenä Berliinissä ja Varsovassa, Läntisen maanpuolustusalueen esikunnassa osastopäällikkönä ja vanhempana osastoesiupseerina, Panssarikoulun johtajana 1997-1999, Panssariprikaatissa esikuntapäällikkönä ja toimistopäällikkönä, Maanpuolustuskurssien ja Maanpuolustuskorkeakoulun opettajana sekä ensin mainitun apulaisjohtajana sekä Pääesikunnan jalkaväkitoimiston päällikkönä ja Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnassa toimistoupseerina.
Prikaatikenraaliksi Pennanen ylennettiin joulukuussa 2004 ja kenraalimajuriksi joulukuussa 2007.
Zoran Planinić

Zoran Planinić (s. 12. syyskuuta 1982 Mostar) on kroatialainen koripalloilija, joka on edustanut kaudesta 2013–2014 lähtien Anadolu Efesiä.
Ura.
Planinić pelasi KK Cibonan juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi lainalle kaudeksi 1999–2000 Benston Zagrebiin. Vain yhden kauden jälkeen hän palasi kasvattajaseuraansa ja jatkoi pelaamista Cibonassa. Planinić vietti seuraavat kolme kautta Kroatiassa, mutta siirtyi NBA-seura New Jersey Netsiin vuonna 2003. Seurassa pelasi samalla pelipaikalla muun muassa Jason Kidd, jolta Planinić sai paljon oppia. Pisteiden valossa hän pelasi parhaan kautensa kaudella 2004–2005, jolloin hän teki 5,0 pistettä ottelua kohden.
Kolmen NBA-kauden jälkeen Planinić palasi Eurooppaan, jossa hän siirtyi TAU Cerámicaan. Kahden hyvin sujuneen kauden jälkeen hän jatkoi pelaamista TsSKA Moskovassa. Planinić voitti Venäjän mestaruuden kahdesti ja siirtyi vuonna 2010 Himkiin. Seuran paidassa hän voitti Eurocup-mestaruuden kaudella 2011–2012. Vuonna 2013 hän siirtyi turkkilaiseen Anadolu Efesiin.
Sydän-Satakunta

Sydän-Satakunta on Kokemäellä kerran viikossa ilmestyvä paikallislehti. Ilmestymispäivä on torstai. Lehden levikkialueeseen kuuluvat lisäksi Harjavalta, Nakkila sekä entinen Kiukaisten kunta. "Sydän-Satakunta" kuului vuoden 2020 maaliskuuhun saakka Alma Media -konserniin. Sen omistaa maaliskuusta 2020 lähtien Sanoma. 
Alma Aluemedia Oy julkaisi myös vuosina 1994–2020 ilmestynyttä ilmaisjakelulehteä "Jokilaakso", jolla oli yhteinen toimitus sekä verkkopalvelu "Sydän-Satakunnan" kanssa. Torstaisin ilmestynyttä lehteä jaettiin 7 000 kappaletta Harjavallan, Kokemäen ja Nakkilan alueilla.
Historia.
"Sydän-Satakunta" syntyi vuonna 1999, kun "Harjavallan Seutu" ja "Kokemäen Sanomat" yhdistyivät. Toimittaja Erkki Yrjänän oli perustanut "Harjavallan Seudun" vuonna 1952 nimellä "Porin Ympäristö". Vuosina 1966–1988 se ilmestyi myös nimellä "Harjavalta". "Kokemäen Sanomat" oli perustettu 1973.
Satakunnan Viikko

Satakunnan Viikko on Porissa viikoittain ilmestyvä sitoutumaton kaupunkilehti, joka on perustettu vuonna 2000. Sen ilmestymispäivä on keskiviikko. "Satakunnan Viikko" oli alun perin sanomalehti "Lallin" julkaisema viikkolehti.
Uusi Pori

Uusi Pori oli Porissa ilmestynyt kaupunkilehti. Sen jakelualueena oli Pori ympäristökuntineen. Lehden jakelumäärä oli 60 000 kappaletta. 
Historia.
Uusi Pori -lehden perusti vuonna 1993 toimittaja Pekka Tauriainen, joka oli myös lehden päätoimittajana vuoteen 2012 saakka. Sitä julkaisi osittain Tauriaisen edelleen osaomistama Kustannus Oy Uusi-Tuuli. Pääomistaja oli vuoteen 2014 asti kokemäkeläinen kirjapainoyrittäjä Juhani Seppälä. Lehteä uhkasi lopetus kun omistaja Juhani Seppälä haki maaliskuussa 2014 painotaloa ja julkaisuyhtiötä konkurssiin. Lehteä jatkoi kuitenkin vähemmistöosakkaana aikaisemmin toiminut Tapio Oksanen yhdessä yhtiökumppaneittensa kanssa. Oksanen on toimi vuodesta 2014 lehden päätoimittajana. Täysin sitoutumattomana paikallisena lehtenä on sisällössä viime vuosina keskitytty enemmän paikallisiin satakuntalaisiin aiheisiin ottaen kuitenkin tarvittaessa voimakkaastikin kantaa alueellisiin ongelmiin puolueettomasti. Lehteä julkaistaan nyt 28. vuosikertaa. Lehden toimituksessa työskentelee 2 henkilöä ja myynnissä 3 henkilöä. Lehden kustantaja on ollut vuodesta 2020 Satakunnan Markkinointi- ja mediakustannus Oy.
Gangnam Style

”Gangnam Style” () on eteläkorealaisen laulajan PSY:n kappale. Kappale julkaistiin hänen kuudennen studioalbuminsa "PSY's Best 6th Part 1" ensimmäisenä singlenä 15. heinäkuuta 2012.
Kappaleen nimi viittaa Etelä-Korean pääkaupungin, Soulin, hallinnolliseen alueeseen nimeltä Gangnam, joka tunnetaan Soulin varakkaimman väestön asuinalueena. Kappale parodioi ihmisiä, jotka esittävät olevansa Gangnamin alueelta. Kappaleesta julkaistiin myös toinen versio, ”Oppa is Just My Style”, jolla esiintyy Hyuna.
Suosio.
Gangnam Style ohitti 24. marraskuuta 2012 näyttökerroissa Justin Bieberin ”Baby”-kappaleen musiikkivideon ja siitä tuli YouTuben sen ajan katsotuin video. Musiikkivideo ylitti miljardin katsojan rajan 21. joulukuuta 2012. Vuonna 2014 videon katselukerrat ylittivät kaksi miljardia, ja YouTube joutui tekemään päivityksen, koska videon katselukerrat ylittivät laskurin kriittisen rajan. Kappaleen musiikkivideo pysyi katsotuimpana videona YouTubessa aina heinäkuuhun 2017 asti, kun Wiz Khalifan ja Charlie Puthin kappaleen See You Again musiikkivideo ohitti Gangnam Stylen musiikkivideon näyttökertalukemissa.