tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valta

Valta tarkoittaa yleisesti jonkun tai jonkin oikeutta tai mahdollisuutta hallita jotakuta, määrätä tai päättää jostakin. 
Määritelmiä.
Vallan määrittely on vaikeaa. Monet tutkijat pitävät valtaa inhimillisen toiminnan yhtenä perussuhteena, jossa on kyse suhteesta toisiin ihmisiin. Organisoituneessa yhteiskunnassa valtaa käytetään monilla eri tavoilla. Tavallisimpia vallan määritelmiä:
Valta voi olla kaksipaikkaista (toinen on vallan käyttäjä ja toinen sen kohde). Se ei kuitenkaan ole yksisuuntaista, sillä vallan kohteella on yleensä “vastavaltaa”, joka vaikuttajan on voitettava. Tämä asetelma on yksinkertainen malli. Todellisuudessa valta ei usein kohdistu suoraan ihmiseen, vaan sitä käytetään johonkin asiaan, tekoon, toimintaan tai ominaisuuteen, joka vallan kohteella on hallussaan.
Vallan ilmenemismuodot.
Heikki Paloheimo ja Matti Wiberg erottavat neljä vallan ilmenemismuotoa: vastustuksen murtamisen, toimintavaihtoehtojen rajoittamisen, asenteiden muuttamisen sekä vallan muuttumisen oikeudeksi ja tottelemisen velvollisuudeksi. 
Nobel-kirjailija Elias Canetti tarkastelee valtaa teoksessaan "Joukko ja valta" (1961). Hän havainnollistaa vallan () ja väkivallan () eroa toteamalla, että valtaa luonnehtivat seuraavat määreet: tila, toivonpilkahdus, valvonta ja tuhohalu. Hänen mukaansa väkivalta – välitön fyysinen hallinta – piilottelee aina vallan takana.
Oppi vallan kolmijaosta.
Vallan väärinkäytön vähentämiseksi on kehitetty vallan kolmijako. Valtiovallan kolmijakoa harjoittavassa maassa kaikki kolme vallankäytön elementtiä ovat riippumattomia toisistaan. Jokaisella elementillä on oma tehtävänsä. Suomessa vallan kolmijako tapahtuu seuraavasti: lainsäädäntövaltaa käyttää eduskunta, toimeenpanovaltaa käyttävät presidentti sekä valtioneuvosto, ja tuomiovaltaa käyttävät riippumattomat tuomioistuimet. Suomessa vallan kolmijako ei toteudu täydellisesti, sillä samat henkilöt voivat olla säätämässä ja toimeenpanemassa lakeja. 
Vallankäytön keinot.
Vallankäyttäjällä täytyy olla voimavaroja, keinoja ja resursseja vallan käyttämiseen. William Gamsonin luokituksessa ne jaetaan kolmeen ryhmään: pakotteet, hyötyä tuottavat ja normatiiviset keinot. Monet keinot ovat yksilönkin käytössä, mutta organisaatiot, byrokratia, liittoumat ja solidaarisuus ovat kollektiivisia resursseja. Ne liittyvät kokonaisten yhteiskuntien hallitsemiseen.
Pakkovalta

Pakkovalta on vallankäyttöä, jonka tarkoituksena on ohjata yhteisön toimintaa, tarvittaessa välittömiä pakkokeinoja käyttämällä tai välillisesti pakkokeinojen käyttämisellä uhkaamalla. Oikeuksia ja lakeja suojellaan usein pakkovallan keinoin. Toisaalta oikeudet ja lait voivat olla luonnottomia, jos kansalaiset tottelevat vain pakkovallalla.
Marxilaisessa diskurssissa sillä viitataan yhteiskuntaan, joka on olemassa ennen työväenluokan vallankumousta ja kommunistisen yhteiskunnan syntyä. Libertaareilla ja tietyillä muilla poliittisilla ryhmillä on oma, erittäin negatiivinen käsityksensä pakkovallasta, pitäen sitä käytännössä aina moraalisesti vääränä.
Sekä valtio että muut tahot käyttävät pakkovaltaa poliittisiin tarkoituksiin. Pakkovaltaa (lähinnä erityisessä poliittisessa merkityksessä) vastustavat anarkistit, liberaalit, marxilaiset sekä pasifistit. Joka tapauksessa pakkovalta on yksi perinteisimpiä motivointikeinoja. Muuhun kuin lakien valvomiseen rangaistusten keinoin perustuvia yhteiskuntia ei ole toteutettu, lukuun ottamatta lyhytikäistä anarkistien valtaa osissa Espanjaa sisällissodan aikana. Vaihtoehtona pakkovallalle on siten ollut "mielivalta", joka on harjoitettu feodalismin aikana ja muun muassa Afganistanin sisällissodan jälkeen 1992–1996 ja Somaliassa diktaattori Siad Barren hallituksen kaaduttua. Tällöin hallinnassa ovat erilaiset lähinnä rosvojoukoiksi luokiteltavat ryhmät.
Kolmas sektori

Kolmas sektori on yksityisen sektorin, julkisen sektorin ja perheiden väliin jäävä yhteiskunnallinen sektori, jonka tunnuspiirteitä ovat voittoa tavoittelematon talous ja organisaatioiden tai ryhmien sosiaaliset tavoitteet. Kolmannen sektorin toimijoita ovat muun muassa yhdistykset, osuuskunnat ja säätiöt. 
Kolmannen sektorin talous eroaa yksityisestä (yritys)taloudesta siinä, että toimijat eivät tavoittele voittoa. Jos vuotuista voittoa tulee, se sijoitetaan takaisin toimintaan. Verotuskohtelu on myös erilainen kuin yksityisillä yrityksillä.
Kolmannen sektorin organisaatioiden perustana ovat yhteiskunnallinen tai eettinen tavoite ja demokraattisuus (jäsen/ääni-periaate, ei omistajuuteen perustuva äänivalta). Organisaation tavoitteet lausutaan sen säännöissä.
Suomessa.
Suomessa kolmannen sektorin pääasiallisia toimijoita ovat yhdistykset. Suomalaisista osuuskunnista suuri osa on siirtynyt pääpiirteiltään yksityiselle sektorille.
Kolmannen sektorin osuus suomalaisten ajankäytöstä ja bruttokansantuotteesta on 3–7 %.
EuroVelo

EuroVelo on projekti, joka tähtää Euroopan kattavan pyöräilyreittiverkoston kehittämiseen. Euroopan pyöräilyliiton ("European Cyclists' Federation") ajaman hankkeen tavoitteena on kahdentoista, koko maanosaa halkovan pitkänmatkan pyöräilytiereitin perustaminen. Suunnitellun reitistön kokonaispituus on 65 000 km ja tästä noin 45 000 km on valmiina. Reittejä on tarkoitus käyttää kaukoretkeilyyn, mutta projekti pyrkii myös erityisesti kannustamaan paikallista polkupyöräilyä jokapäiväisenä liikkumistapana autoilun sijaan. 
Reitteihin sisällytetään olemassa olevia pyöräteitä ja -reittejä ja viherväyliä, joita projektin myötä pyritään yhdistämään toisiinsa. Reittien kehittäminen on paikallisten ja valtiollisten toimijoiden harteilla. Mikään kahdestatoista reitistä ei ole valmis, ja eri reittien valmiusaste vaihtelee paljon.
Hv

Hv tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyy myös seuraava:
Hevosvoima

Hevosvoima (lyhenne "hv", , "hp") on tehon yksikkö. Hevosvoima ei ole nykyisin käytössä olevan SI-järjestelmän mukainen mittayksikkö, mutta sitä käytetään edelleen varsinkin arkikielenkäytössä usein moottorien tehojen yksikkönä. SI-järjestelmän mukainen tehon yksikkö on "watti" (tunnus W) ja ajoneuvoihin sopivampi watin kerrannaisyksikkö "kilowatti" (tunnus kW).
Hevosvoiman teholla pystyi määritelmän mukaan nostamaan 75 kilogramman massan nopeudella yksi metri sekunnissa siellä, missä painovoimalla on niin sanotusti normaaliarvonsa (9,80665 m/s²). Täten yksi hevosvoima on 75 · 9,80665 = 735,49875 eli suunnilleen 735,5 wattia. 
Brittiläistä yksikköjärjestelmää käyttävissä maissa hevosvoima (englanninhevosvoima) määriteltiin kuitenkin tehoksi, jolla voitiin nostaa 33 000 naulan massa nopeudella yksi jalka minuutissa; tämä vastasi noin 76,042 kilogramman massan nostamista yhden metrin korkeuteen sekunnissa vastaavissa olosuhteissa. Täten brittiläinen hevosvoima on noin 745,7 wattia.
Aliverkko

Aliverkko on loogisen tietokoneverkon osa, joka sijaitsee OSI-mallin kolmannella kerroksella (verkkokerros). Aliverkotus on termi, jota käytetään kun pilkotaan suurempi verkko pienempiin osiin, aliverkkoihin. Aliverkotusta käytetään, kun IP-osoitteita on paljon käytössä ja ne on jaettava eri loogisille verkkokokonaisuuksille. Verkot voivat olla virtuaalilähiverkkoja (VLAN) tai omia fyysisiä kokonaisuuksiaan. Aliverkottamalla voidaan vähentää verkossa yleislähetysliikennettä (broadcasting), helpottaa hallintaa ja parantaa verkon suorituskykyä. 
Aliverkkoja käytetään aliverkonpeitteen avulla. Jokaisella verkkoon liitetyllä koneella on oltava aliverkonpeite, joka jakaa IP-osoitteen aliverkon osoitteeseen ja aliverkon sisällä tietokoneen yksilöivään osaan. 
Saman aliverkon sisällä olevat koneet voivat lähettää ja vastaanottaa paketteja suoraan, koneiden voidaan ajatella olevan "huutoetäisyydellä" toisistaan. Mikäli kone lähettää liikennettä kohteelle, jonka se päättelee aliverkkomaskin avulla olevan oman aliverkon ulkopuolella, se ohjaa liikenteen oletusyhdyskäytävälle (engl. "default gateway"), jolla on tietoa muista aliverkoista tai mahdollinen oletusreitti kohteen suuntaan.
Jokaisessa aliverkossa on siis oletusyhdyskäytävä sekä yksi tai useampia tietokoneita. Jos verkko on täysin suljettu eli siitä ei liikennöidä muihin verkkoihin, ei oletusyhdyskäytävää tarvita.
Sputnik 2

Sputnik 2 () oli maailman kaikkien aikojen toinen satelliitti ja Sputnik 1:n seuraaja. Sputnik 2 laukaistiin 3. marraskuuta 1957 R-7-kantoraketilla.
Sen pääsuunnittelija oli Sergei Koroljov. 
Satelliitti painoi 508 kg, joka jo oli selvä osoitus Neuvostoliiton aikeesta tehdä miehitettyjä avaruuslentoja. Sen pituus oli 4 metriä ja halkaisija 2 metriä.
Se kuljetti mukanaan Laika-koiraa, joka oli ensimmäinen Maan kiertoradalle lähetetty elollinen olento. Laika kuoli satelliitin sisälle. Lisäksi aluksessa oli Geiger-mittari ja UV- (2 fotometriä) ja röntgenspektrometrit, joilla tutkittiin Aurinkoa ja kosmista säteilyä
Radan perigeum oli 212 km ja apogeum 1 660 km, radan inklinaatio oli 65 astetta. Satelliitti putosi takaisin Maan ilmakehään 14. huhtikuuta 1958. Lennon pituus oli siis 162 päivää. 
Sputnik 2 näkyi hyvin paljain silmin syksyn ja talven aikana. Lehdet julkaisivat karttoja sen ylilentojen ajoista ja reiteistä. Matalasta radasta johtuen sen ylilento oli verraten nopea, se oli näkyvissä tyypillisesti alle 5 minuuttia. Asian uutuuden takia korkeammilla paikoilla saattoi ylilennon aikaan olla paljon uteliasta väkeä, kymmenittäin ellei sadoittain. Talven mittaan väki väheni ja seuraavan talven satelliitit eivät enää houkutelleet väkeä.
The Smiths

The Smiths oli vuosina 1982–1987 vaikuttanut brittiläinen rockyhtye, joka kuuluu 1980-luvun merkittävimpiin vaihtoehtorockyhtyeisiin. Yhtye perustettiin Manchesterissa vuoden 1982 alussa. Yhtyeen runko olivat laulaja Morrissey omintakeisine laulutyyleineen ja sanoituksineen sekä kitaristi Johnny Marr sävellyksineen ja taitavine kitarointeineen. Morrissey ruoti lyriikoissaan usein yksinäisyyttä, kurjuutta ja eriarvoisuutta. Hänen tekstinsä olivat myös varsin yhteiskuntakriittisiä: Morrissey piikitteli muun muassa diskokulttuuria, Margaret Thatcheria, Britannian kuninkaallisia sekä Manchesterin koululaitosta. Yhtyeen tunnetuin albumi on vuoden 1986 "The Queen Is Dead".
Historia.
The Smiths kuuluu yhtyeisiin, jotka nousivat suosioon englantilaisen radio-DJ John Peelin vahvalla myötävaikutuksella. 1980-luvun puolessavälissä The Smiths oli erittäin suosittu etenkin kotimaassaan: yhtyeen albumit olivat Britannian albumilistan viiden parhaan joukossa.
The Smithsin tunnetuimpiin kappaleisiin kuuluvat ”Meat Is Murder”, ”There Is a Light That Never Goes Out”, ”How Soon Is Now”, ”This Charming Man”, ”Shoplifters of the World Unite”, ”William, It Was Really Nothing”, ”The Boy with the Thorn in His Side”, ”Panic”, ”Ask”, ”Girlfriend in a Coma”, ”Frankly Mr. Shankly” sekä ”Heaven Knows I’m Miserable Now”.
Vuonna 1986 ilmestyi The Smithsin kolmas studioalbumi "The Queen Is Dead", joka oli yhtyeen lopullinen kansainvälinen läpimurto. Britannian albumilistalla albumi nousi toiselle sijalle ja pysyi listalla peräti 22 viikkoa. Albumi sai loistavan vastaanoton myös kriitikoilta. 
The Smiths hajosi vuonna 1987 Marrin lähdettyä yhtyeestä. Syynä olivat Morrisseyn ja Marrin taiteelliset erimielisyydet. Jäsenet suhtautuvat edelleen penseästi yhtyeen paluun mahdollisuuteen. Rourke ja Marr esiintyivät yhdessä hyväntekeväisyyskonsertissa Manchesterissa 26. tammikuuta 2006 esittäen yhden The Smithsin kappaleen. 
Esiintymiset.
The Smiths esiintyi Suomessa Provinssirockissa sunnuntaina 3. kesäkuuta 1984. Yhtye soitti festivaalien päälavalla muun muassa kappaleet ”This Charming Man”, ”Still Ill”, ”Hand in Glove”, ”Heaven Knows I’m Miserable Now” ja ”William, It Was Really Nothing”. Morrisseylla oli tuon ajan The Smiths -esiintymisten tapaan Provinssirockinkin lavalla kukkapuska mukanaan.
Vaikutus.
The Smithsiltä ovat saaneet vaikutteita muun muassa sellaiset myöhemmät brittipopyhtyeet kuten The Stone Roses, Oasis, Suede ja Blur.
Sandy Petersen

Carl Sanford Joslyn Petersen (s. 16. syyskuuta 1955 St. Louis, Missouri) on pelisuunnittelija, joka suunnittelee tietokonepelejä ja roolipelejä. Tunnetuimpia pelejä, joita hän on suunnitellut, ovat "Doom", "Quake", "Call of Cthulhu" ja "RuneQuest".
Henkilöhistoria.
Sandy Petersen syntyi St. Louisissa, Missourissa ja opiskeli Kalifornian yliopistossa pääaineenaan eläintiede. Uskonnoltaan hän on mormoni.
Petersen on tunnettu H. P. Lovecraftin ihailija. Hän törmäsi ensimmäisen kerran Lovecraftin teoksiin löytäessään "The Dunwich Horror and other Weird Tales" -teoksen toisen maailmansodan aikaisen armeijaversion isänsä kirjastosta.
Vuonna 1974 Dungeons &amp; Dragons sai Petersenin kiinnostumaan roolipeleistä. Hänen kiinnostuksensa roolipelejä ja H. P. Lovecraftia kohtaan yhdistyivät, kun hän oli mukana kirjoittamassa "Call of Cthulhu" -peliä, joka julkaistiin vuonna 1981.
Petersen oli yksi "RuneQuest"-roolipelin ja Greg Staffordin luoman fantasiamaailma Gloranthan tärkeimmistä kirjoittajista. Vuonna 1980 ilmestynyt Petersenin laatima "Gateway Bestiary" -kirja sisälsi myös Lovecraftin olentojen kuvauksia "RuneQuestiin". Petersen oli myös tiiviisti mukana peikoista kertovan "Trollpak"-pakkauksen kirjoittamisessa. Hän osallistui useiden "RuneQuestin" kolmannen version kirjojen kirjoittamiseen ja erikoistui erityisesti erilaisten olentojen luomiseen.
Petersen työskenteli jonkin aikaa Microprosella. Siellä hän työskenteli vuosina 1989–1992 pelien "Darklands", "Hyperspeed", "Lightspeed", "Sid Meier's Pirates!" ja "Sword of the Samurai" parissa. Hän oli vähäisessä määrin myös tekemässä "Civilization"-peliä.
Koska yhden hengen räiskintäpeli "Wolfenstein 3D" kiinnosti Peterseniä erityisesti, hän liittyi id Softwareen noin kymmenen viikkoa ennen kuin "Doom" joulukuussa 1993 julkaistiin ja loi sinä aikana 19 kenttää peliin (joista kahdeksan perustui jossakin määrin Tom Hallin aikaisempiin luonnoksiin). Petersen loi myöhemmin 17 kenttää "Doom II":een ja 7 kenttää "Quakeen". Hänen Lovecraft-vaikutteensa vaikuttivat myös näiden pelien hirviöiden suunnitteluun.
Petersen lähti id Softwaresta Ensemble Studiosiin kesäkuussa 1997. Hän on työskennellyt siellä pelisuunnittelijana useiden "Age of Empires" -sarjan pelien parissa, mukaan lukien osien "Rise of Rome", "Age of Kings" ja "The Conquerors". Petersen harrastaa myös yhä roolipelejä ja on tuttu vieras useissa roolipelitapahtumissa: hän vieraili Ropeconin kunniavieraana Helsingissä 1995 ja roolipeli- ja animetapahtuma Traconin kunniavieraana syyskuussa 2012.
Tyhjiö

Tyhjiö eli vakuumi on tila, jossa kaasun paine on paljon pienempi kuin maan pinnalla vaikuttava ilmanpaine. Täydellinen tyhjiö on tila, jossa ei ole yhtään materiaalia. Tyhjiötä hyödynnetään monissa laitteissa (katso tyhjiötekniikka). 
Historia.
Aristoteleen mukaan tyhjiötä ei voi olla, koska tila ei voi koostua ”ei mistään”. Tämän käsityksen pohjalta muodostui keskiajalla ajatus tyhjyyden kammosta, jonka mukaan luonto pyrkii vastustamaan tyhjiön syntymistä. Tyhjiöiden pohtiminen ja tutkiminen vauhdittui 1640-luvulla, kun Evangelista Torricelli esitti, että hänen elohopealla täytettyyn ilmapuntariinsa muodostui tyhjiö. Ensimmäisen tyhjiön muodostamiseen käytetyn ilmapumpun kehitti Otto von Guericke vuoden 1650 paikkeilla.
Kvanttimekaaninen tyhjiö.
Kvanttimekaniikan mukaan jopa ideaalinen tyhjiö, jossa ainetta ei olisi lainkaan, ei käytännössä pysyisi tyhjänä. Eräs syy on, että tyhjiötä rajaavat seinämät lähettävät aina mustan kappaleen säteilyä. Perustavanlaatuisempi syy on kuitenkin kvanttimekaniikan teoria, jonka mukaan tyhjiöenergia ei koskaan voi olla tarkalleen nolla. Alinta mahdollista energiatilaa kutsutaan nollapiste-energiaksi, ja se koostuu hyvin lyhytikäisten virtuaalisten hiukkasten puurosta. Tätä kutsutaan kvanttifluktuaatioksi. Tämä fluktuaatio voidaan yhdistää ns. kosmologiseen vakioon. Kvanttimekaanisella tyhjiöllä eli vakuumilla, joka on vakuumitilaksi kutsuttava kvanttitila, tarkoitetaan siten energian teoreettista minimiä, ei totaalisen tyhjää.
Windows Me

Windows Me, tai Windows Millennium Edition (koodinimeltään "Millennium" ja "Georgia"), on Microsoftin 14. syyskuuta 2000 julkistama 16/32-bittinen graafinen käyttöjärjestelmä.
Windows Me oli Windows 95 ja Windows 98 -järjestelmien seuraaja. Se julkaistiin vasta syksyllä 2000, kun alkuvuodesta julkaistu Windows 2000 oli jo saatavilla.
Järjestelmän vähimmäisvaatimuksina oli vähintään 150MHz Intel Pentium prosessori, 32 Mt keskusmuistia, 320 Mt kovalevy sekä näytönohjain ja hiiri.
Windows Me koostui lähinnä suhteellisen pienistä päivityksistä, kuten Internet Explorer 5.5:stä. Käyttöjärjestelmän mukana tuli myös Windows Media Player 7, jonka oli tarkoitus kilpailla silloista hallitsevaa mediasoitinta, RealNetworksin RealPlayeria, vastaan. Sekä IE 5.5 että Media Player 7 olivat vapaasti ladattavissa Internetistä myös aikaisemmille Windowsin versioille. Windows Me sisälsi myös uuden Windows Movie Maker -ohjelmiston, joka tarjosi perustason videoeditointimahdollisuuden ja oli suunniteltu kotikäyttäjille helppokäyttöisyytensä vuoksi.
Me oli myös ensimmäinen Windows-käyttöjärjestelmä, jossa Media Playeria ei pystynyt poistamaan.
Muutokset aiempaan versioon.
Suurin muutos Windows Me:ssä aikaisempiin Windowseihin nähden oli kuitenkin, että se ei enää sisältänyt aitoa MS-DOS -tukea. Tämä tarkoitti sitä, että Windows Me ei ladannut DOSia ennen graafista käyttöliittymää, toisin kuin Windows 95 ja 98. Tämä tarkoitti myös sitä, että se käynnistyi nopeammin kuin 95 ja 98, mutta ei myöskään voinut käynnistyä komentokehotteeseen DOS-yhteensopivaan tilaan. Me:ssä oli kuitenkin "virtuaalitilan" DOS, jota voitiin ajaa ikkunassa, mutta jotkin ohjelmat vaativat aidon MS-DOS -tuen, eivätkä suostuneet toimimaan DOS-ikkunassa.
Windows Me sisälsi "järjestelmänpalautus"-toiminnon (), joka kirjasi muutoksia lokiin, ja pystyi palauttamaan käyttöjärjestelmän aikaisempaan vaiheeseen. Ohjelma oli tarkoitettu helpottamaan vianselvitystä ja ratkaisemaan ongelmia. Sen piti toimia suojaverkkona tilanteissa, joissa esimerkiksi ohjelman tai ajurin asennus sotki järjestelmän. Tällöin käyttäjä voisi palauttaa järjestelmän aikaisempaan, toimivaan tilaan. Ohjelma suoriutui tästä seuraamalla Windowsin järjestelmätiedostojen sekä rekisterin muutoksia. Järjestelmänpalautus saattoi kuitenkin hidastaa tietokoneen toimintaa, varsinkin, jos se valitsi tallennushetkekseen ajankohdan, jolloin käyttäjä oli juuri käyttämässä tietokonetta. Ohjelman toimintaperiaate oli melko yksinkertainen, ja se saattoi pahimmassa tapauksessa palauttaa jopa viruksen, jonka käyttäjä oli hetkeä aiemmin poistanut järjestelmästä. Järjestelmänpalautus ei kuitenkaan ollut varmuuskopiointiohjelma.
Elinkaari.
Windows Me:n tuki päättyi lopullisesti 11. heinäkuuta 2006.
Open Society Institute

Open Society Institute on kansallisten Soros-säätiöiden hallinnollinen ydin. Se on perustettu vuonna 1993. Sitä rahoittaa ja johtaa George Soros. Säätiön tavoitteisiin kuuluu mm. demokraattisen hallinnon, ihmisoikeuksien sekä sosiaalisten uudistusten edistäminen. Paikallistasolla säätiö pyrkii edistämään lainsäädännön noudattamista, julkista terveydenhuoltoa, koulutusta sekä vaihtoehtoisia tiedotusvälineitä. Lisäksi säätiö osallistuu korruption vastaiseen taisteluun eri alueilla.
Ensimmäiset Soros-säätiöt perustettiin New Yorkiin ja Budapestiin 1983. Open Society Institute muodostettiin eri maissa toimivien Soros-säätiöiden kattojärjestöksi 1993. Nimi vaihtui myöhemmin muotoon Open Society Foundations.
Säätiö toimi Itä-Euroopassa 1980–1990-lukujen vaihteessa, jotka kävivät läpi vallankumoukset kommunismista suoraan fundamentalistiseen kapitalismiin. Naomi Kleinin mukaan ns. shokkiterapian taustalla oli paitsi Jefferey Sachs myös George Soros. Suomessa säätiötä johtaa lakiasiainjohtaja Minna Järvenpää. Säätiön nimi on peräisin Karl Popperin käsitteestä "avoin yhteiskunta".
Unkarissa toiminnan alussa mm. lahjoitettiin valokopiokoneita yliopistoille ja kirjastoille, jotta valtion monopoli tiedonvälitykseen murtuisi.
Sorosin ohjelmat ovat tukeneet mm. mustia ja latinoita ja Black Lives Matter -liikettä Yhdysvalloissa ja Euroopan romaneja. Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaalien jälkeen Open Society ilmoitti käyttävänsä kymmenen miljoonaa vihapuheen torjumiseen, jota Sorosin mukaan Trumpin kampanja lietsoi. Muualla säätiö on tukenut terveydenhuoltoa ja pakolaisten oloja. Toimintaan kuuluu myös sukupuolirikoksista tuomitsevat liikkuvat oikeusistuimet Kongossa.
Soros on kehottanut Euroopan ja muun maailman kehittyneitä maita ottamaan lisää siirtolaisia. Open Societyn toiminta on vihastuttanut nationalistisia hallituksia ja poliitikkoja esim. Unkarissa, Makedoniassa, Puolassa ja muissa Euroopan maissa, sillä säätiön katsotaan sekaantuvan maiden sisäisiin asioihin ja pakottamaan valtiot ottamaan maahanmuuttajia.
Unkari sääti kesäkuussa 2018 "Stop Soros" -nimellä kulkevat lait, jotka tekivät laittomaksi avustaa maassa laittomasti oleskelevia ulkomaalaisia.
Unkarin pääministeri Viktor Orbánin mukaan Soros on edistänyt massamaahanmuuttoa Eurooppaan.
Sorosin säätiöt ovat lahjoittaneet vuodesta 1984 lähtien 32 miljardia dollaria eli nykyrahassa noin 27 miljardia euroa liberaalien aatteiden hyväksi.
Vuonna 2017 Soros siirsi valtaosan omaisuudestaan, lähes 18 miljardia US-dollaria säätiölle.
Slapstick

 
Slapstick on yliammuttuihin fyysisiin törmäilyihin, täysin epärealistisen epätodennäköisiin sattumuksiin ja koheltamiseen perustuvaa komiikkaa. Tyylilajina slapstick pohjautuu Commedia dell'arten perinteeseen. Charles Chaplin ja muut mykkäelokuvan koomikot tekivät slapstickista suositun elokuvailmaisun lajityypin 1900-luvun alkupuolella.
Englannin kielen sana slapstick on saanut nimensä näyttelijöiden käyttämistä laudoista, jotka liitetään toisiinsa saranalla ja jousella. Kun niillä on lyövinään toista päähän mutta pysäyttää liikkeen tarpeeksi äkisti, inertia saa kaksi lautaa äänekkäästi paukahtamaan yhteen.
Slapstickia on käytetty esimerkiksi vanhoissa mykkäfilmikomedioissa ja nykyään varsinkin erilaisissa piirretyissä, joissa ruumiillista kipua ei oikeastaan esiinny. Piirretyissä esimerkiksi jotakuta kaavamaisen typerää sivuhahmoa lyödään vaikkapa nyrkillä kasvoihin, ja hetken päästä hahmo nousee typertynyt ilme naamallaan ylös.
Joskus humoristisuutta tavoitellaan saman asian toistolla; tällöin vaikkapa alasin putoaa juuri nyrkistä saaneen hahmon päähän tai esitetään loppumaton liuta variaatioita tavoista jolla kermakakku voi päätyä päin jonkun kasvoja tai muita ruumiinosia. Kakuttamisen lisäksi klassisia teemoja ovat esimerkisi kävely lasiovea päin ja olalla kannettujen pitkien esineiden kuten tikkaiden tai lautojen kanssa kävely ja yhtäkkiä kääntyminen kun sen tiellä on joku toinen ja se osuu häntä takaraivoon, tai käänteisesti kun yleisö luonnollisesti odottaa niin käyvän, tämä yhtäkkiä kumartuukin poimiakseen jotain maasta ja se menee ohi.
Tunnettuja slapstick-tyyppisiä piirroshahmoja ovat esimerkiksi Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä sekä Tipi ja Sylvesteri, joiden sarjoissa on perusajatuksena petoeläimen pyrkimys jahdata saaliseläintä.
Slapstick on yleinen tyyli myös "American Pien" kaltaisissa nuortenelokuvissa.
Kitaristi

Kitaristi on henkilö, joka soittaa kitaraa: akustista kitaraa, sähkökitaraa, tenorikitaraa tai baritonikitaraa.
Pop-musiikissa kitaristit ovat laulajien ohella usein yhtyeiden johtohahmoja sekä pääasiallisia musiikin tekijöitä eli säveltäjiä. Kitaristit toimivat usein myös popyhtyeiden laulajana. Rock- ja heavy metal -yhtyeissä on usein kaksi kitaristia; korkeampia melodioita soittava soolokitaristi ja tämän soitantaa rytmisesti tukeva rytmikitaristi.
Kitaristit voidaan karkeasti jakaa kahteen ryhmään, joista toiset soittavat plektralla ja toiset sormilla. Jotkut kitaristit käyttävät molempia tekniikoita, halutusta soundillisesta lopputuloksesta riippuen.
Pelkästään sormilla soittava kitaristi Mark Knopfler on hyvin tunnettu kitaristi omalaatuisen tyylinsä vuoksi.
Rind et al.

Rind et al. (1998) on kiistanalainen meta-analyysi lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä, kirjoittajinaan psykologi Bruce Rind, Philip Tromovitch ja Robert Bauserman. Se julkaistiin Yhdysvaltain psykologisen yhdistyksen Psychological Bulletin -lehdessä vuonna 1998. Tutkimuksen koko nimi on A meta-analytic examination of assumed properties of child sexual abuse using college samples eli "Korkeakouluaineistoa käyttävä meta-analyyttinen tutkimus lasten seksuaalisen hyväksikäytön oletetuista vaikutuksista".
Meta-analyysiin kuuluu 59 tutkimusta, ja niiden yhteenlaskettu aineisto käsittää 35 000 korkeakouluopiskelijaa jotka olivat olleet seksuaalisesti hyväksikäytettyjä lapsina. Aineistoon kuuluivat sekä miehet että naiset. 59 tutkimuksessa oli tarkasteltu ahdistuneisuutta, masentuneisuutta ja 16 muuta mielenterveyden mittaria. 42 prosenttia miehistä piti lapsuuden seksuaalisia kokemuksia positiivisina ja 16 prosenttia naisista piti.
Meta-analyysin mukaan suostumuksellisuus on tärkein yksittäinen tekijä seurausten laadulle; suostumuksen puute ja pakottaminen korreloivat vahvasti negatiivisten tuntemusten kanssa, samalla kun suostumuksellisuus ja aloitteellisuus korreloivat neutraalien tai positiivisten tuntemusten kanssa.
Tutkimuksen tekijät ehdottivat että lapsen seksuaalista hyväksikäyttöä kokeneita ei ole validia kutsua uhreiksi, sillä tutkijat eivät löytäneet siitä aiheutuvia intensiivisiä ja laajoja negatiivisia vaikutuksia. Tutkijoiden mukaan hyväksikäytön (väärinkäytön) käsitettä pitäisi muuttaa, koska se ei ole empiirisesti tosi. Tämä aiheutti yhteiskunnallisen kohun, jossa tutkijoiden ajateltiin puolustavan lasten seksuaalisen hyväksikäytön hyväksymistä. Tutkimusta on kritisoitu siitä että aineisto sisälsi vain korkeakouluopiskelijoita, jotka ovat hyvin sopeutuneita ja menestyneitä. Kritiikin mukaan tutkimuksen aineistosta siis puuttuivat huonosti sopeutuneet ja menestyneet ihmiset.
Tutkijat ovat vastanneet aineston epäedustavuutta koskevaan kritiikkiin, että lapsen seksuaalisen hyväksikäytön oletetut negatiiviset vaikutukset pitäisi näkyä missä tahansa aineistossa, mikäli ne olisivat intensiivisiä ja laajoja.
Joukkohauta

Joukkohauta on hauta, johon on haudattu useita ihmisiä. Joukkohaudoissa voi olla kymmeniä tai jopa satoja vainajia.
Joukkohautoihin on haudattu erilaisten luonnonmullistusten uhreja ja sotien siviili- tai sotilasuhreja.
Joukkohaudat Japanissa.
Maailman suurin joukkohauta sijaitsee Japanin Okinawalla. Joukkohaudassa on peräti 189 000 uhria, jotka kaikki ovat toisen maailmansodan uhreja. Vuonna 1985 hautaa laajennettiin, jotta kaikki Okinawan alueella haudatut sodan uhrit mahtuisivat kyseiseen suurhautaan.
Joukkohaudat Suomessa.
Suomessa joukkohautoja on etupäässä sisällissodan ajalta eli keväältä 1918. Kaikille niistä on pystytetty muistomerkki pääosin sotavuosina tai heti niiden jälkeen. Muutama suurempi, esimerkiksi Tammisaaren vankileirin muistomerkki, on valmistunut myöhemmin.
Daily Mirror

Daily Mirror on Isossa-Britanniassa ilmestyvä päivälehti. Toisen maailmansodan jälkeen lehti on tukenut pääsääntöisesti työväenpuoluetta.
Historia.
Lehden perusti Alfred Harmsworth (lordi Northcliff) vuonna 1903. Alun perin lehti oli eräänlainen naistenlehti, jossa oli naisia kiinnostavien artikkeleiden lisäksi jonkin verran uutisia. Lehden tuolloinen päätoimittaja "Mary Howarth" oli Ison-Britannian ensimmäinen naispäätoimittaja.
Lehden ensimmäisen numeron osti noin 265 000 henkilöä, mutta jo vuonna 1904 lehden levikki oli laskenut 25 000 kappaleeseen. Edessä oli suuria muutoksia, ja Hamilton Fyfe otti Mary Howarthin paikan päätoimittajana. Naistenlehden imagosta haluttiin päästä eroon ja kaikki lehden naistyöntekijät irtisanottiin. Lehti alkoi keskittyä uutisiin.
Vuonna 1914 lehden levikki ylsi jo miljoonaan.
Vuonna 1933 lehti ennakoi osuvasti tulevaisuutta, sillä sen otsikot julistivat, että Adolf Hitleristä saattaisi aivan lähitulevaisuudessa tulla diktaattori. Se oli myös tuon ajan ainoa suositumpi brittilehti, joka vastusti Hitlerille tehtäviä myönnytyksiä. Sen sijaan se tuki Oswald Mosleya ja British Union of Fascistsia 1933–1934.
Lehden kansikuva 4. marraskuuta 2004 on saanut kuuluisuutta, kun se uutisoi George W. Bushin uudelleenvalinnan ”Duh!, 4 vuotta lisää Dubyaa” ja ”kuinka 59 054 087 ihmistä voi olla näin tyhmiä?” viitaten Bushin saamien äänten määrään.
Taistelupeli (kirjasarja)

Taistelupeli ("Fighting Fantasy") on Games Workshopin perustajien Steve Jacksonin ja Ian Livingstonen luoma pelikirjasarja. Pelien tarkoitus on kerätä erilaisia esineitä kuten miekkoja, kirjoja ja rahaa pelin sisäisessä maailmassa. Pelin voittaa kun suorittaa kirjan antaman tehtävän, joka on yleensä jonkun päävihollisen tuhoaminen. Otava julkaisi sarjan viisi ensimmäistä osaa suomeksi vuosina 1987–1988.
Taistelupeli-kirjat.
Kaikissa Taistelupeli-kirjoissa pelaajalla on kolme ominaisuutta: Taito, jota käytetään enimmäkseen taisteluissa; Kunto, joka määrittää kuinka paljon vahinkoa hän kestää; ja Onni, josta riippuu ovatko erilaiset satunnaiset tapahtumat pelaajan eduksi vai vahingoksi. Itse kirjan lisäksi tarvitaan paperia, jolle merkitään seikkailijan ominaisuudet ja hänen varusteensa, lyijykynä ja pyyhekumi, sekä kaksi kuusisivuista noppaa.
Järjestelmä (systeemiteoria)

Järjestelmä eli systeemi (kr. "sýstēma" ’yhdistäminen’ &lt; "synhistánai" ’yhdistää’) on joidenkin periaatteiden mukainen toiminnallinen kokonaisuus.
Miekka ja magia (roolipeli)

Miekka ja magia on Risto Hiedan suunnittelema roolipeli, jonka hän julkaisi nimimerkillä Nordic vuonna 1987. Se on ensimmäinen kaupallisesti julkaistu suomenkielinen roolipeli. Säännöt perustuvat Nordicin varhaisempaan "Acirema"-roolipeliin.
"Miekka ja magia" on lähtökohdiltaan lähellä "Dungeons &amp; Dragonsia", vaikka sen säännöt ovatkin selvästi yksinkertaisemmat. Pelin seikkailut sijoittuvat suuren vuoriston loputtomiin luolastoihin. Pelin hahmoihin kuuluvat esimerkiksi ihmiset, metsäiset, velhot ja kerubit.
Peli tehtiin aikanaan, koska roolipelien saatavuus Suomessa oli huono eikä suomenkielisiä pelejä ollut lainkaan. Ajalle tyypillisenä pienkustanteena sitä myytiin useita satoja kappaleita. Ensimmäisten roolipelikäännösten tultua markkinoille "Miekka ja Magia" jäi taka-alalle. Hieta on tehnyt pelistä myös uuden version, joka on julkaistu Myrrysmiesten kokoelmassa Nordic compendium (2013). Pelin pohjalta käytyjä seikkailuja käytettiin tarinoina Nordicin "Mikrobitti"-lehdessä 1980-luvulla pitämässä Peliluola-palstassa.
Pelin kannen toteutti Jari Koivisto, kuvituksena käytettiin sekä Hiedan että Tuomas Pirisen piirustuksia.
Acirema

The Secret Treasure of Raguoc in the Acirema Dungeons (tuttavallisemmin "Acirema") oli ensimmäisiä suomalaisia roolipelejä. Pelin luoja oli MikroBitti -lehteen kirjoittava nimimerkki Nordic eli Risto Hieta. Pelistä julkaistiin alkujaan kaksi laitosta: Acirema (1985) ja Acirema II (1986). 
Acirema II -pelistä on saatavilla myös vuonna 2014 päivitetty laitos, Marko Peussan toimittama ja kuvittama ja Jonas Mustosen kääntämä, vapaasti ladattavissa oleva englanninkielinen PDF-julkaisu.
Pelin nimi on muodostettu sanasta "America" kirjoittamalla se takaperin. Samaten pelinjohtajan nimi "Raguoc" on englannin puumaa tarkoittava "cougar" takaperin. Kirjoittajan mieltymys amerikkalaisiin autoihin (kuten Mercury Cougar) näkynee nimivalinnoissa.
SMTP

SMTP () on TCP-pohjainen protokolla, jota käytetään viestien välittämiseen sähköpostipalvelimien kesken.
Protokollalle on varattu portti 25. 
Nykyaikaiset postipalvelimet käyttävät alkuperäisen SMTP:n sijasta laajennettua ESMTP-protokollaa. 
SMTP-protokolla määriteltiin ensimmäisen kerran :ssä elokuussa vuonna 1982.
Sähköpostin nouto.
Postin noutoa varten postipalvelimelta postiohjelmaan ovat postinnoutoprotokollat erikseen, eli ns. ”pull”-protokollat. 
Näitä ovat muun muassa POP3 (), IMAP () ja HTTP () esimerkiksi Hotmail, IlohaMail.
SIMM

SIMM () on vanhemmissa tietokoneissa käytetty muistimoduuli. 
SIMM-muisteja on kahta varianttia: vanhempi 30-nastainen ja uudempi 72-nastainen. Vanhempi 30-nastainen muistimoduuli sisältää kokoonpanon, jossa väylän leveys on 8 tai 9 bittiä, kun uudemmassa 72-nastaisessa on 32 tai 36 bittiä leveä väylä. Yhdeksännet bitit ovat tarkistukseen käytettyjä pariteettibittejä.
SIMM-moduuleissa on käytetty sekä FPM- että EDO-muistia. Kortinreunaliittimet ovat vain piirilevyn toisella puolella.
SIMM-moduuleissa kannat ovat yhdistettyjä niin, että samassa kohdassa eri puolilla olevat pinnit ovat yhteydessä toisiinsa.
Jos toiselle pinnille tulee kontaktivika, tieto siirtyy silti toisen kautta.
DIMM-moduulit ovat korvanneet SIMM-moduulit. 
Historia.
Henkilökohtaisen tietokoneiden valmistajat standardoivat SIMM-moduulit 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa. Ensin standardoitiin 30-pinniset SIMM-moduulit ja myöhemmin 72-pinniset moduulit.
Seos

Seos on vähintään kahden aineen muodostama yhdistelmä, jonka seoskomponentit eivät ole kemiallisesti sitoutuneet toisiinsa yhdisteeksi. Seosten koostumukset eivät ole vakioita. Esimerkiksi messinki on kuparin ja sinkin seos, ja sen koostumus ei ole koskaan tarkalleen sama. 
Homo- ja heterogeeniset seokset.
Homo- ja heterogeenisen seoksen välimuoto on kolloidi. Kiinteä aine on kolloidisessa liuoksessa pieninä hiukkasina, jotka eivät näy silmin mutta kuitenkin hajottavat valoa. Jotkut kolloidiseokset ovat vakaita, koska liuottimen ja kolloidin pinnan välille syntyy adheesiovoima. Vakaus saattaa säilyä, jollei kolloideja ole liuoksessa liikaa, jolloin ne pääsevät paakkuuntumaan ja vajoavat pohjalle. Lisäksi saippuat ja puhdistusaineet muodostavat vesiliuoksessa misellejä, joissa voi olla sisällä veteen liukenematonta ainetta. Geelit ovat kiinteitä verkkomaisia rakenteita sisältäviä neste-kiinteä-seoksia, jotka eivät myöskään itsekseen erotu.
Tavukirjoitus

Tavukirjoitus eli syllabinen kirjoitus on kirjoitusjärjestelmä, jossa kirjoitusmerkit kuvaavat tavuja.
Tavumerkkejä käyttäviä kirjoitusjärjestelmiä ovat esimerkiksi japanin kirjoitusjärjestelmä, cherokeelainen kirjaimisto, lineaari-B-kirjoitus ja todennäköisesti myös minolaiset kirjoitusjärjestelmät (kreetalaiset hieroglyfit, lineaari-A-kirjoitus), erilaiset intialaiset kirjoitusjärjestelmät sekä muinainen nuolenpääkirjoitus.
Joidenkin tavukirjoitusjärjestelmien tavut kattavat kielen kaikki tavut (esimerkiksi "k"-alkuiset "ka", "ke", "ki", "ko" ja "ku"). Joissakin järjestelmissä käytetään konsonanttitavumerkkejä, joissa vokaali on vain oletettu (esimerkiksi konsonanttimerkki "k" voidaan yhdistää vokaaleihin mutta luetaan yksinään "ka"). Joissakin järjestelmissä merkistöstä puuttuvat tavut saadaan aikaan yhdistämällä kaksi tavumerkkiä (kuten "kan" ← "ka" + "an").
Tavumerkistöissä on vähemmän merkkejä kuin sanakirjoitusmerkistöissä mutta enemmän kuin aakkostoissa.
Tietokonelaitteisto

Tietokonelaitteisto tai laitteisto () koostuu tietokoneen fyysisistä laitteista. Laitteisto jaetaan usein keskusyksikköön, keskusmuistiin ja oheislaitteisiin, joihin kuuluu näppäimistö, näyttö, tulostin, levymuisteja ja verkkolaitteita.
Laitteiston lisäksi tietokoneessa on ohjelmisto () ja joissakin tapauksissa laiteohjelmisto (). Lisäksi joissain sovelluksissa laitteiston ja ohjelmistojen ero on muuttunut epäselväksi: esimerkiksi suorittimeen voidaan ladata mikrokoodia, joka sitten suoritetaan. Samoin laitteistokuvauskielillä kuten esimerkiksi VHDL:llä () voidaan kirjoittaa tietokoneohjelmia muistuttavia malleja, jotka voidaan syntetisoida ja ladata sen jälkeen FPGA-piiriin "(Field Programmable Gate Array)" ja suorittaa.
Romanian parlamenttitalo

Romanian parlamenttitalo (), alkuperäiseltä nimeltään Kansan talo ("Casa Poporului"), joskus myös tasavallan palatsi (Casa Republicii), on Romanian entisen diktaattori Nicolae Ceaușescun aikana rakennettu talo Bukarestissa. Ceaușescun entinen hallintopalatsi avattiin yleisölle maaliskuussa 2016.
Rakentaminen.
Rakennustyöt aloitettiin 1984. Rakennus sijoitettiin entisen kukkulan paikalle Centrul Civicin ja Unirii-bulevardin länsipäähän. Suurella koollaan se jakaa kaupungin keskustan käytännössä kahtia. Rakennuksesta oli alun perin tarkoitus tulla Ceaușescun uudistussuunnitelman kohokohta, palatsi, johon keskittyisivät kaikki sosialistisen valtion johtoelimet ja jossa hän suunnitteli myös asuvansa. Palatsi oli juuri valmistumassa 1989, kun Ceaușescut syrjäytettiin ja teloitettiin.
Mitat.
Rakennus on kooltaan 270 × 240 m ja 86 m korkea, ja se ulottuu 92 m maan alle. Sen lattiapinta-ala on 365 000 neliömetriä, siellä on 1 100 huonetta, 12 maanpäällistä kerrosta ja kuusi kellarikerrosta.
Sisätilat.
Parlamenttitalo on sisustettu ylellisesti. Rakennukseen käytettiin 3 500 tonnia kristallia muun muassa 480 kattokruunuun. Sisukseen on käytetty puuta, terästä ja pronssia. Romanian parlamentti muutti rakennukseen 1994 ja senaatti 2004 oltuaan aiemmin entisessä kommunistisen puolueen keskuskomitean rakennuksessa. Rakennuksessa on myös lukuisia eri tarkoituksiin käytettyjä luentosaleja ja näyttelytiloja.
Tapulikaupunki

Tapulikaupunki () oli aikoinaan Ruotsin lakien mukaan kaupunki, jolla oli oikeus käydä ulkomaankauppaa. Ruotsin valtakunnan kaupungit jaettiin 1600-luvun alkupuolella tapuli­kaupunkeihin ja maakaupunkeihin. Tapulikaupungit jaettiin edelleen ensimmäisen ja toisen luokan tapulikaupunkeihin. Sekä ensimmäisen että toisen luokan tapuli­kaupunkien porvareilla oli oikeus "aktiiviseen" ulko­maan­kauppaan, toisin sanoen purjehtia ulko­maiden satamiin, mutta vain ensimmäisen luokan tapuli­kaupungeilla oli oikeus myös "passiiviseen" ulkomaan­kauppaan eli ulko­maiset kauppa­laivat saivat tulla niiden satamiin. Maa­kaupungeilla taas ei ollut lainkaan oikeutta ulko­maan­kauppaan.
Ruotsissa tapulikaupunkeja oli useita, muun muassa Tukholma, mutta Suomessa ensimmäisen luokan tapuli­kaupunkeja olivat vuoden 1614 kauppa- ja purjehdus­säännön mukaan vain Turku ja Viipuri, ja niiden lisäksi Helsinki ja Porvoo olivat toisen luokan tapuli­kaupunkeja. Vuonna 1617 Helsinki ja Porvoo saivat kuitenkin määrä­ajaksi oikeuden myös passiiviseen ulko­maan­kauppaan. Määräaikaa jatkettiin useita kertoja. Kun Helsinki vuonna 1640 siirrettiin Vantaan­joen suulta Viron­niemelle, se sai samalla pysyvästi ensimmäisen luokan tapuli­kaupungin oikeudet, kun taas Porvoo menetti tapuli­kaupungin asemansa kokonaan.
Muiden kaupunkien ulkomaan vienti ja tuonti kulki täysin tapulikaupunkien kautta. Hamina sai tapulioikeudet vuonna 1723, mutta koska Hamina luovutettiin Venäjälle Turun rauhassa 1743, siirrettiin Haminan tapulioikeudet Loviisalle. Vuosina 1765–1766 Suomi sai neljä uutta tapulikaupunkia: Kokkola, Oulu, Pori ja Vaasa. 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla ulkomaankauppa alkoi vapautua, ja tapulioikeuksia jaettiin useimmille rannikkokaupungeille, kuten myös harvinaisen pienikokoiselle Kaskisten kaupungille, sekä joillekin sisämaan kaupungeille. Ero tapuli- ja maakaupunkien välillä poistettiin lopullisesti vuonna 1879.
Taikonautti

Taikonautti on termi, jota käytetään Kiinan avaruuslentäjistä. Kiinalaiset viranomaiset ja uutislehdet käyttävät kiinankielistä nimitystä yuhangyuan (宇航員), joka voidaan karkeasti kääntää avaruussuunnistajaksi. Termin kehittivät länsimaiset joukkotiedotusvälineet sanasta "taikong" (太空), joka on avaruus mandariinikiinaksi.
Lennot.
Kiina teki vuonna 2001 useita miehittämättömiä koelaukaisuja Shenzhou-avaruusaluksellaan. Yang Liweistä tuli Kiinan ensimmäinen taikonautti 15. lokakuuta 2003 hänen lennettyä Shenzhou 5 -avaruusaluksella. Toisen miehitetyn lennon avaruuteen kiinalaiset laukaisivat vuonna 2005. Shenzhou 6 -aluksella lensi kaksi miestä, Fèi Jùnlóng ja Niè Hǎishèng. Lennolla tehtiin muun muassa ratamuutoksia ja kokeiltiin aluksen kiertorataosaa. Lento kesti noin viisi vuorokautta.
25. syyskuuta 2008 Kiina laukaisi Shenzhou 7 -aluksen, jossa oli kolmen hengen miehistö. Kiinan historian ensimmäinen avaruuskävely tapahtui perjantaina 26. syyskuuta 2008, jolloin lennon komentaja Zhai Zhigang suoritti vajaan 20 minuutin avaruuskävelyn Kiinan lipun kanssa. Tapaus esitettiin suorana lähetyksenä Kiinan televisiossa.
Liu Yang laukaistiin 16. kesäkuuta 2012 ensimmäisenä naistaikonauttina avaruuteen lennolla Shenzhou 9. Kiinan ilmavoimien kuljetuslentäjä, 32-vuotias Wang Yaping, on toinen taikonauttikoulutukseen 2010-luvulla valituista naisista.
TVT-Tampere

TVT-Tampere (vuoden 2004 joulukuuhun TV-Tampere) oli Tampereella toiminut sekä kaapelin että antennin kautta ohjelmaa lähettänyt alue-tv. 13. tammikuuta 1994 aloittaneen silloisen TV-Tampereen näkyvyysalue kattoi melkein koko Pirkanmaan. Näkyvyysalue ulottui 40–60 kilometrin päähän Tampereen keskustasta VHF-kanavalla 6 sekä lähikuntien kaapeliverkoissa kanavalla 12. Lähetykset tavoittivat noin 380 000 pirkanmaalaista, joista 89 % antennin ja kaapelin välityksellä.
Kanavan suosituin ohjelma oli Pirkanmaan paikallisuutiset. Uutisia seurasi päivittäin noin 95 000 katsojaa. TVT-Tampereen lähetin sijaitsi Pyynikillä ja sen teho oli 2 kW ERP. Vuonna 1994 lupa myönnettiin Skycom Oy:lle, vuodesta 2000 lähtien se oli Janton Oyj:llä Skycomin mentyä konkurssiin ja vuodesta 2004 lähtien Tuotantoyhtiö Kuvaputki Oy:llä. TVT-Tampere lopetti toimintansa 1. heinäkuuta 2006 ja sen tilalla kaapelissa nähtiin valtakunnallisen Diggari-kanavan ohjelmia.
Työväenpuolue

Työväenpuolue on työväenliikkeen piirissä alkunsa saaneista poliittisista liikkeistä kehittynyt puolue. Nimityksen sijasta käytetään yleensä nimityksiä sosiaalidemokraattinen puolue (sosiaalidemokratia) ja kommunistinen puolue (kommunistinen liike). Työväenpuolue voi myös tarkoittaa työväen etuja ajavaa puoluetta.
Nimeä "Työväenpuolue" käyttävät muun muassa seuraavat puolueet:
Suomi.
Perussuomalaiset on ollut Suomen suurin työväenpuolue kesästä 2019 asti. Se on työväestön eniten kannattama puolue. 2010-luvulla ajoittain myös Sdp on ollut kärjessä. Perussuomalaiset oli suurin työväenpuolue myös 2015 ja 2013. Vuonna 2016 Suomen Keskusta oli suurin työväenpuolue Ylen kyselyssä.
Talousmaantiede

Talousmaantiede on kulttuurimaantieteen haara, joka tarkastelee taloudellisten toimintojen sijaintia, alueelli​sta organisoitumista ja toimintojen välisiä suhteita. Kiinnostuksen kohteena on talouden toimijoiden ja alueellisen toimintaympäristön vuorovaikutus. Tarkastelun taso voi vaihdella paikallisesta globaaliin, ja keskeiset käsitteet tutkimusaiheesta riippumatta ovat alue, paikka ja sijainti. Talousmaantiede tarkastelee ihmisten kulutustottumuksia ja niiden muuttumista, kansainvälistä kauppaa, liikepaikojen suunnittelussa käytettyä strategiaa, matkailuelinkeinoja ja talousmaantieteeseen liittyviä taloudellisen kestävyyden arvoja.
Suomessa talousmaantiedettä voi opiskella Turun yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Uusi talousmaantiede.
Uusi talousmaantiede sai alkunsa 1991 kun Paul Krugman, kansainvälisen kaupan teoreetikko, kehotti taloustieteilijöitä kiinnittää enemmän huomiota talousmaantieteeseen kirjassaan "Geography and Trade". Krugman esitti keskittymisen johtavan taloudellisiin etuihin, jotka olivat aiemmin jääneet vähälle huomiolle. Krugmanin julkaisut uudistivat taloustieteilijöiden mielenkiinnon aluetieteeseen. "Uuden talousmaantieteen" ominaispiirteinä on kvantitatiivisten menetelmien yhdistäminen muihin menetelmiin tutkimuksessa.
Krugman lanseerasi "kotimarkkinavaikutuksen" (engl. "home market effect") käsitteen, jonka mukaan taloudellisen toiminnan keskittyminen on seurausta tuotannon mittakaavaeduista: alueet joilla on eniten tuotantoa tuottavat suurimmat voitot ja siten houkuttelevat entistä enemmän tuotantoa. Krugmannin mukaan sen sijaan että tuotannolla olisi taipumusta jakautua tasaisesti ympäri maailman, se keskittyy rajalliseen joukkoon maita, alueita ja kaupunkeja, joissa väestön keskittymisen rinnalla tapahtuu tulojen nousua.
Kaupunkialueen kasvaessa myös eri hyödykkeiden kysyntä kasvaa, mikä houkuttelee alueelle uusia yrityksiä. Tätä ilmiötä kutsutaan takaisinkytkennäksi (eng. "backward linkage"). Paikallisesti tuotetut hyödykkeet syrjäyttävät tuontihyödykkeitä, mikä sekä alentaa yksikkökustannuksia että kasvattaa reaalituloja ja siten kysyntää entisestään. Alueen houkuttelevuus sekä yrityksille (alemmat kustannukset) että asukkaille (suuremmat reaalitulot) kasvaa. Hyödykekirjon ja reaalitulojen kasvun aiheuttamaa houkuttelevuutta asukkaille kutsutaan eteenpäinkytkennäksi (engl. "forward linkage").
Tyttö

Tyttö on naispuolinen lapsi tai teini ennen aikuisikään tuloa ja vanhemmassa merkityksessä myös naimaton nuori nainen. Varsinkin puhekielessä tyttö on joskus synonyymi tyttärelle, ja leikkisämmässä sävyssä sana voi viitata aikuiseen naiseen.
Tammikuu

Tammikuu on gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa vuoden ensimmäinen kuukausi. Se on pohjoisella pallonpuoliskolla keskimäärin vuoden kylmin kuukausi, keskitalvea, mistä myös kuukauden nimen on esitetty johtuvan, sillä esimerkiksi hämäläismurteissa sana "tammi" on tarkoittanut myös sydäntä tai ydintä (”sydänpuu”) ja toisaalta napaa tai akselia. Tammikuuta on kutsuttu myös sydänkuuksi. Tammikuussa on 31 päivää ja sitä seuraa helmikuu ja edeltää edellisen vuoden joulukuu.
Kuukauden latinankielinen nimi "Ianuarius" tai "Januarius" merkitsee Janukselle pyhitettyä kuukautta. Janus oli roomalainen porttien, ulko-ovien sekä kaiken alkamisen jumala, jonka tunnuksena oli kaksikasvoinen pää.
Tammikuu on toinen niistä uusista kuukausista, jotka Rooman kuningas Numa Pompilius muinoin lisäsi roomalaiseen kalenteriin, kun siirryttiin 10-kuukautisesta 12-kuukautiseen kalenterivuoteen. Alkujaan roomalaiset aloittivat vuoden maaliskuusta, mutta kun Julius Caesar otti käyttöön juliaanisen kalenterin, tammikuusta tuli vuoden ensimmäinen kuukausi.
Tammikuu Suomessa.
Tammikuussa on joulun vieton lopetuspäivät loppiainen 6. päivä ja nuutinpäivä 13. päivä. Etelä-Suomessa tammikuu on lyhyiden mutta alati pidentyvien päivien, pakkaskelien ja hankien kasvamisen aikaa. Pohjoisessa tammikuu on kylmintä keskitalvea ja kaamoksen päättymisen aikaa.
Tammikuun keskilämpötilat eri puolella Suomea vaihtelevat. Vantaalla tammikuun keskilämpötila on noin −5 °C, Lahdessa noin −7 °C, Tampereella −8 °C, Kuopiossa −9 °C, Oulussa −9,5 °C ja Sodankylässä −13,5 °C. 
Pysyvä lumipeite kattaa tammikuussa jo yleensä koko Suomen, vain merialueet jatkavat jäätymistään; jos tammikuu on leuto, Suomenlahti ja Selkämeri pysyvät avoimina. Tammikuussa lämpötilat laskevat edelleen. Pohjois-Suomessa on usein kireää pakkasta, Etelä-Suomessa on leudompaa, useimmiten vain pikkupakkasta, tosin myös kireitä yli −15 °C:n pakkasjaksojakin on usein. Erilaisten säätyyppien ja ilmavirtausten vaihtelun johdosta lämpötilat saattavat muutaman päivän sisällä vaihdella päivisin kahdestakymmenestä pakkasasteesta muutamaan lämpöasteeseen. Toisinaan tämä lämpötilojen heilahtelu äärilaidasta toiseen voi jatkua koko tammikuun ajan. Viimeksi näin kävi vuonna 2011. Lännestä Skandien yli kohti Suomea virtaava Föhntuuli aiheuttaa toisinaan lämpöpiikkejä – etenkin Pohjanmaalla ja Länsi-Lapissa. Tammikuun alussa päivät pitenevät hitaasti, kuun lopussa vauhti on jo melko nopeaa, etenkin pohjoisessa. Tammikuun viimeisenä vuorokautena päivän pituus jää silti eteläisimmässäkin Suomessa hieman alle kahdeksan tunnin. Etelä-Suomessa aurinko nousee tammikuun puolessa välissä suoraan kaakosta ja laskee suoraan lounaaseen. Oulun korkeudella vastaava tilanne on kuun lopussa. Auringon teho on tammikuussa hyvin alhainen, minkä johdosta säätyyppi on yleensä pilvinen. Toisinaan arktiset purkaukset tuovat kireän pakkasen ja aurinkoista säätä Etelä-Suomeenkin saakka. Tällöin tuulen pitää käydä pohjoisen ja luoteen väliltä. Koillisvirtauksessa voi lämmin Vienanmeri tuoda sumupilvisyyttä Suomen itä- ja eteläosaan.
Peitsari

Peitsarit () ovat ravureiden tavoin juoksukilpailuissa käytettäviä hevosia, jotka kuitenkin kilpailevat eri askellajissa, passissa eli peitsissä. Kun hevonen peitsaa, sen samanpuoleiset jalat liikkuvat samaan suuntaan samaan tahtiin, eli oikean puolen etu- ja takajalka ottavat askeleen eteen ja samaan aikaan vasemman puolen etu- ja takajalka jäävät taakse, sitten vasemmanpuoleiset jalat ottavat askeleen eteen ja niin edelleen.
Pohjois-Amerikassa peitsarit ja ravurit juoksevat samoissa kilpailutapahtumissa, mutta eri lähdöissä. Peitsareiden lähtöjä on enemmän, niissä on suuremmat palkinnot ja peitsarit saavat muutenkin enemmän huomiota kuin ravurit.
Peitsareilla käytetään usein "peitsarihihnoiksi" kutsuttuja jalkavaljaita (engl. "pacing hobbles"). Valjaat estävät hevosta ravaamasta, eikä myöskään laukka onnistu, jollei polvisuoja tai vastaava tartu kiinni tai hihna katkea. Peitsarit juoksevat noin kolme sekuntia nopeampia kilometriaikoja kuin ravurit. Niiden maailmanennätys on 1.06,3a mailin eli 1609 metrin matkalla (kilometriaika 1.04,1), ja keskivertopeitsari juoksee helposti 1.16-aikoja. Kaksivuotiaiden peitsarien maailmanennätys on 1.08,8a ja kolmivuotiaiden 1.07,1a.
Tunnetuimpia peitsareita ovat muiden muassa Niatross (1.07,9a) ja Artsplace (1.08,0a).