tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pierre Beauchamp

Pierre Beauchamp tai Beauchamps (1631–1705) oli ranskalainen koreografi, balettitanssija ja säveltäjä. Hän johti Ludvig XIV:n hovibalettia ja toimi Pariisin oopperan balettimestarina. Beauchamp suunnitteli monia Jean-Baptiste Lullyn säveltämiä baletteja ja sävelsi musiikkia Molièren teksteihin.
Elämä.
Pierre Beauchamp syntyi vuonna 1631, ja hänet kastettiin 30. lokakuuta. Hän syntyi sukuun, jonka jäsenistä monet ovat olleet tunnettu hoviviulisteja. Pierre oli 14-lapsisen perheen 12. lapsi. Hänet koulutettiin sekä muusikoksi että tanssijaksi.
Beauchamp esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1648 hovibaletissa nimeltä "Le dérèglement des passions". Tämän jälkeen hän tanssi muun muassa useassa baletissa kuningas Ludvig XIV:n kanssa, jota tämä myös opetti.
Beauchamp nimitettiin vuonna 1661 kuninkaan baletin ensimmäiseksi johtajaksi, mikä asetti hänet vastuuseen kaikista hovissa esitetyistä baleteista. Koreografina Beauchamp teki paljon yhteistyötä säveltäjä Jean-Baptiste Lullyn kanssa. He suunnittelevat usein yhdessä esityksen musiikit ja liikkeet. Beauchampin toinen läheinen kumppani oli Molière. Hän sävelsi musiikit ja teki koreografiat Molièren balettiin "Les Fachêux".
Beauchamp teki 1671 koreografian "Pomoneen", joka oli ensimmäinen Pariisin oopperassa esitetty ooppera. Hänet valittiin seuraavana vuonna Pariisin oopperan eli Musiikin ja tanssin kuninkaallisen akatemian balettimestariksi. Beauchampin vuonna 1681 tuottama "Triomphe de l’Amour" oli ensimmäinen baletti, jossa esiintyi myös ammattilaisnaistanssijoita.
Beauchamp jatkoi kuninkaan baletin johtajana ja Pariisin oopperan balettimestarina vuoteen 1687. Samana vuonna kuoli hänen yhteistyökumppaninsa Jean-Baptiste Lully. Beauchamp kehitti uransa aikana myös tanssinotaatioita, ja vuonna 1704 hän haastoi kilpailijansa Raoul-Auger Feuillet’n oikeuteen plagioimisesta. Beauchamp hävisi kuitenkin jutun.
Tyyli ja merkitys.
Beauchampia pidetään sekä taidokkaana tanssijana että koreografina. Tanssijana hän loisti muun muassa "pirouetteissa" ja harjoitteli myös "tour en l’aireja". Hänen sanotaan olleen ensimmäisiä, jotka onnistuivat "tour en l’airissa".
Saksan XXVI armeijakunta

Saksan XXVI armeijakunta () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Liikekannallepanon yhteydessä perustettiin 22. elokuuta 1939 Itä-Preussissa Führungsstab z.b.V. 1, joka tunnettiin Puolan sotaretken aikana komentajansa mukaisesti nimellä armeijakunta Wodrig.
Osallistuminen sotatoimiin.
Armeijakunta liitettiin Itä-Preussissa olevaan pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijaan, jonka mukana se hyökkäsi 1. syyskuuta Puolaan. Sotatoimien päätyttyä armeijakunnan esikunnan alainen ainoa divisioona siirrettiin Niederheiniin, jossa se liitettiin osaksi armeijaryhmä B:n 6. armeijaa.
Komentajat.
Armeijakunnankomentajina olivat:
Mirco Müller

Mirco Müller (s. 21. maaliskuuta 1995 Winterthur, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja. San Jose Sharks varasi isokokoisen Müllerin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana vuonna . Hänen vahvuuksiinsa kuuluu pelinlukutaidot, pelikäsitys, sijoittuminen sekä fiksut ratkaisut sekä kiekon kanssa että ilman kiekkoa. Müllerin kiekolliset taidot ovat kuitenkin varsin keskinkertaiset, mikä on hidaste hänen nousulleen tähtipuolustajaksi asti.
Ura.
Seuraura.
Müller on EHC Winterthurin kasvatti. Hän siirtyi 15-vuotiaana Kloten Flyersiin kaudeksi 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Müller debytoi vain 16-vuotiaana seuran National League A -joukkueessa, jossa hän sai tililleen seitsemän runkosarjaottelua tehden niissä yhden maalin. WHL-joukkue Everett Silvertips varasi Müllerin 11. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013 ja teki 63 runkosarjaottelussa tehot 6+25=31 sekä kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Müller nimettiin kauden päätteeksi joukkueensa vuoden tulokkaaksi.
San Jose Sharks varasi Müllerin ensimmäisellä kierroksella 18. pelaajana . Hän teki jo saman vuoden syyskuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa, mutta lähetettiin harjoitusleirin päätteeksi kuitenkin takaisin Silvertipsiin. WHL-kautensa 2013–2014 päätteeksi, huhtikuussa 2014 Müller siirtyi San Josen farmijoukkue Worcester Sharksin vahvuuteen. Hän sai siellä tililleen yhdeksän runkosarjaottelua tehden niissä kaksi syöttöpistettä.
Syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Müller otti paikansa San Jose Sharksin NHL-kokoonpanosta. Hän teki näin ollen NHL-debyyttinsä kauden 2014–2015 avauskierroksella 8. lokakuuta 2014 vieraissa Los Angeles Kingsia vastaan. Müller sai ottelussa jääaikaa 17.54 minuuttia. NHL-uransa avausmaalin hän teki 30. lokakuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan.
Maajoukkueura.
Müller oli voittamassa MM-hopeaa vuoden 2018 MM-kilpailuissa.
Müller pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2015, joista viimeisimmässä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Vuoden 2013 turnauksessa hänellä oli joukkueen paras teholukema (+7). Müller pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän toimi Sveitsin varakapteenina ja palkittiin joukkueen top-3-pelaajana. Müller toimi myös joukkueen kapteenina kaudella 2012–2013. Vuoden 2012 turnaus häneltä jäi väliin loukkaantumisen vuoksi. 
Müller pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011 ja edusti samana vuonna myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleissa.
Muuta.
Müllerin pikkusisko Alina oli voittamassa naisten jääkiekon olympiapronssia Sotšin olympiakisoissa 2014.
Nainen joka voitti kaikki

Nainen joka voitti kaikki () on Allan Dwanin ohjaama ja D. W. Griffithin tuottama yhdysvaltalainen mykkä melodraama vuodelta 1916. Elokuvan pääosissa ovat Norma Talmadge, J. W. Johnston ja Marie Chambers, ja sen käsikirjoituksen laativat ohjaaja Dwan ja Robert Shirley.
Elokuvan tuotantoyhtiönä toimi Fine Arts Film Company, ja sen levitti Triangle Film Corporation. "Nainen joka voitti kaikki" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 22. lokakuuta vuonna 1916. Elokuvasta tehtiin uudelleenfilmatisointi vuonna 1925. "Nainen joka voitti kaikki" on säilynyt nykypäivään asti, ja elokuvan kopiota säilötään muun muassa George Eastman Housen taidemuseossa ja Suomen elokuva-arkistossa.
Juoni.
Varakkaalla Frederic Harmonilla ja hänen taiteilijavaimollaan Naomilla on idyllinen avioelämä, mutta heidän lapsensa syntymän jälkeen Naomista tulee pakkomielteinen äitiyteen ja sivuuttaa Fredericin kokonaan, jolloin yksinäinen Frederic ihastuu Helen Crew’iin. Vamppimainen Helen onnistuu vakuuttamaan Fredericin, että Naomi on ollut uskoton hänelle erään entisen vangin kanssa. Tapaus johtaa riitaisaan oikeudenkäyntiin, jossa Naomi haluaa avioeron yhteydessä yksinhuoltajuuden ja valehtelee, että Frederic ei ole lapsen isä. Oikeudenkäynnin tauon aikana Frederic saa selville, että entinen vanki on Helenin entinen rakastaja. Frederic saa tietää muitakin salaisuuksia Helenin hämärästä menneisyydestä, ja loppujen lopuksi Frederic päättää palata Naomin kanssa yhteen ja aloittaa tämän kanssa puhtaalta pöydältä.
Josh Ho-Sang

Joshua Ho-Sang (s. 22. tammikuuta 1996 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka on try-out sopimuksella NHL-joukkue Toronto Maple Leafsissa. New York Islanders varasi Ho-Sangin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana . Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Ho-Sangin vahvuuksiin kuuluu kädet, luistelu, juonikkuus, mailankäsittelytaidot ja hyökkäyspään pelaaminen. Hänet on tunnettu myös varsin oikukkaana pelaajana, joka ei ota aina vastuuta teoistaan. Ho-Sangin heikkouksiin kuuluu puolustuspään pelaaminen ja hänen tulisi lisätä voimaa taklaamiseen. Ho-Sang laukoo oikealta. 
Ura.
Seuraura.
Ho-Sang pelasi Toronto Marlborosin joukkueessa GTMMHL-juniorisarjaa, jonka jälkeen Windsor Spitfires varasi hänet viidentenä pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2012. Ho-Sang siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2012–2013, jolloin hän oli Spitfiresin neljänneksi paras pistemies tehoilla 14+30=44. Kaudella 2013–2014 Ho-Sangin pistetili lähes kaksinkertaistui ja hän voitti joukkueen sisäisten piste-, maali- (Brady Vailin kanssa) ja syöttöpörssin tehoilla 32+53=85. Ho-Sang pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa.
27. maaliskuuta 2014 Ho-Sang taklasi Spitfiresin kauden viimeiseksi jääneessä ottelussa, neljännessä neljännesvälieräottelussa London Knightsin Zach Bellia sillä seurauksella, että Bell menitti tasapainonsa ja mursi jalkansa. Ho-Sang sai tilanteesta kahden ottelun jäähyn kiinnipitämisestä. Huhtikuussa hänelle langetettiin peräti 15 ottelun pelikielto kauden 2014–2015 alusta. 
New York Islanders varasi Ho-Sangin ensimmäisellä kierroksella 28. pelaajana . Hän oli varaustilaisuudessa joukkueen toinen varaus viidentenä varatun Michael Dal Collen jälkeen. Saman vuoden lokakuussa Ho-Sang teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Islandersin kanssa. Kesken kauden 2014–2015, marraskuussa 2014 Spitfires kauppasi hänet Niagara IceDogsiin vaihdossa Hayden McCooliin sekä toisen kierroksen varausvuoroihin vuosille 2016, 2018 ja 2019. Ho-Sang oli tehoilla 14+48=62 joukkueen toiseksi paras pistemies Carter Verhaeghen jälkeen ja kevään 2015 pudotuspeleissä IceDogsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+15=16.
Islandersin syksyn 2015 harjoitusleirillä Ho-Sang lähetettiin jo ensimmäisenä päivänä takaisin OHL:ään hänen myöhästyttyä leiriltä. Ho-Sang selitti myöhästymisensä sillä, että hän luotti henkilökunnan tai joukkuetovereidensa herättävän Ho-Sangin hotellissaan ajoissa.
Ho-Sangin ammattilaisuran ensimmäinen kausi oli 2016–2017. Sen hän aloitti Ilsandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissa. Hänet nostettiin kuitenkin kesken kauden Islandersiin paikkaamaan loukkaantuneita pelaajia. Ho-Sang pelasi Islandersissa 21 tehoin 4+6. Sound Tigersissä hän teki 50 ottelussa 36 pistettä. NHL:ssä hän nosti pienen kohun, kun hän otti käyttöönsä pelinumeron 66, jota on käyttänyt aiemmin vain ja ainoastaan Mario Lemieux.
Lokakuussa 2020 Ho-Sang teki Islandersin kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Ho-Sang pelasi Canada Ontarion joukkueessa World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Muuta.
Ho-Sangin isä on jamaikalainen ja äiti chileläinen.
Aarne Salminen (opettaja)

Aarne Salminen (27. heinäkuuta 1929 Pyhäjärvi Ol – 8. syyskuuta 1999 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja näytelmäkirjailija.
Salminen kirjoitti ylioppilaaksi Ylivieskan lukiosta vuonna 1950 ja valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1954. Hän työskenteli vuodesta 1955 aina eläkkeelle jäämiseensä saakka 1994 äidinkielen opettajana helsinkiläisessä Munkkiniemen yhteiskoulussa. Hän oli myös Munkkiniemen keskikoulun ja lukion apulaisrehtorina 1959–1964 sekä Munkkiniemen yhteiskoulun vararehtorina 1972–1994. Salminen sai 1960-luvulla lehdistössä kritiikkiä päätöksestään käyttää lukion kirjallisuuden opetuksessa kohua herättänyttä modernia kirjallisuutta kuten Hannu Salaman "Juhannustansseja".
Salminen kirjoitti joulunäytelmän "Suomalainen evankeliumi" (1969). Hän toimitti vuonna 1985 koululaisille lyhennetyn version Elias Lönnrotin vuonna 1862 julkaisemasta Kalevalan versiosta.
Poppy

Poppy on Edward Josén ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen mykkä melodraama vuodelta 1917. "Poppyn" pääosissa ovat Norma Talmadge ja Eugene O’Brien.
Ohjaaja José oli laatinut käsikirjoituksen Cynthia Stockleyn romaanin ja Ben Tealin ja John P. Ritterin näytelmän pohjalta. Elokuvan tuottajana oli Talmadgen aviopuoliso Joseph M. Schenck. "Poppyn" myötä Talmadgen ja O’Brienin yhteistyöstä tuli niin suosittua yleisön keskuudessa, että he tekivät "Poppyn" jälkeen vielä kymmenen elokuvaa yhdessä. Heidän 11. ja viimeinen elokuvansa ilmestyi vuonna 1925.
"Poppyn" tuotantoyhtiönä oli Norma Talmadge Film Corporation ja levittäjäyhtiönä Lewis J. Selznick Enterprises. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 4. toukokuuta vuonna 1917. Elokuva on muuten kadonnut lukuun ottamatta kahden kelan materiaalia, joka elokuvasta on säilynyt. Elokuvan kahta kelaa säilytetään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa.
Juoni.
Pahoinpidelty orpo Poppy Destinn (Norma Talmadge) karkaa Afrikan sisämaassa sijaitsevasta kodistaan ja eksyy viidakkoon. Kun alkuasukas alkaa jahdata Poppya takaa, eräs Carson (Eugene O’Brien) pelastaa hänet. Pelon sokaisemana Poppy ei halua aluksi tulla pelastetuksi, mutta lopulta hän tajuaa olevansa turvassa. Hänet viedään suojaan naisia halveksivan Luce Abingerin (Frederick Perry) kotiin. Aluksi Abinger haluaa adoptoida Poppyn, mutta lopuksi hän avioituu tämän kanssa. Poppy ei hääseremonian aikana ymmärrä mitä on tapahtumassa, koska se pidetään ranskaksi. Kun Abinger on matkoilla, kuumeesta kärsivä Carson hoipertelee Abingerin puutarhaan, missä hän tapaa Poppyn. He rakastelevat, ja kun Carson toipuu kuumeesta, hän luulee kuvitelleensa koko tapaamisen. Heidän tapaamisensa johtaa Poppyn raskauteen. Abinger raivostuu lapsen synnyttyä, ja Poppy pakenee häntä Lontooseen. Lontoossa Poppy menettää lapsensa ja kokee monia muitakin vaikeuksia, kunnes hänestä tulee menestynyt kirjailija. Kun Poppy palaa Afrikkaan, hän tapaa Carsonin, joka yrittää turhaan palauttaa mieleensä heidän viimeisimmän tapaamisensa. Abingerin ja Poppyn avioliitto mitätöidään, minkä jälkeen Poppy ja Carson ovat vapaita avioitumaan.
Luettelo Game Boy -peleistä

Tämä on luettelo Game Boyn peleistä.
Xu Wenlong

Xu Wenlong (; s. 27. tammikuuta 1987) on kiinalainen maastohiihtäjä. Hän on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2007. Xu sijoittui Vancouverin olympialaisissa 2010 joukkuesprintin yhdeksänneksitoista ja henkilökohtaisen sprintin 68:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui viimeiseksi eli 60:nneksi 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Hän sai kilpailun loppupuolella rajuja lihaskramppeja reisiinsä. 
Xun paras maailmancupin osakilpailusijoitus on 23. 15 kilometrin hiihdossa Changchunissa 2007.
Aaron Blunck

Aaron Blunck (s. 12. huhtikuuta 1996) on yhdysvaltalainen freestylehiihtäjä. Hän osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 ja hän voitti kultaa freestylehiihdon MM-kisoissa 2017 half-pipesta.
Sándor Ferenczi

Sándor Ferenczi (vuoteen 1879 Fränkel; 7. heinäkuuta 1873 Miskolc, Itävalta-Unkari – 22. toukokuuta 1933 Budapest, Unkari) oli unkarilainen lääkäri ja psykoanalyytikko, joka teki läheistä yhteistyötä Sigmund Freudin kanssa.
Sándor Ferenczin vanhemmat kustantaja Baruch Fränkel ja Rosa o.s. Eibenschütz olivat puolanjuutalaisia, ja isä unkarilaisti nimensä vuonna 1879 muotoon Bernát Ferenczi. Perheeseen syntyi yksitoista lasta, ja Sándor kuului nuorimpiin. Isä kuoli varhain ja perhe jäi äidin elätettäväksi.
Sándor Ferenczi opiskeli Budapestin protestanttisessa koulussa ja ylioppilaaksi tultuaan siirtyi Wienin yliopistoon opiskelemaan lääketiedettä. Valmistuttuaan vuonna 1894 hän työskenteli neurologina Budapestissä. Hän tutustui Sigmund Freudin kirjoituksiin jo ennen kuin tapasi tämän vuonna 1908 ja ryhtyi tämän oppilaaksi. Peter Gayn mukaan Ferenczi kärsi koko ikänsä kyltymättömästä rakkaudenkaipuusta, koska hän oli lapsena jäänyt sisarustensa varjoon, ja hän pyrki tekemään Freudista itselleen isähahmon.
Sándor Ferenczi kuului aikansa tuotteliaimpiin psykoanalyytikkoihin. Hän toimi Kansainvälisen Psykoanalyyttisen Yhdistyksen (IPV) puheenjohtajana vuodet 1918–1919, ja hän perusti Unkarin Psykoanalyyttisen Yhdistyksen. Ferenczi pyrki kehittämään psykoanalyyttisen terapian tekniikkaa aktiivisempaan suuntaan yhdessä Otto Rankin kanssa, mutta Freud suhtautui varauksellisesti hänen uudistuksiinsa, ja heidän välinsä alkoivat viiletä 1920-luvulla. Lisäksi Ferenczi arvioi mielisairauksien etiologiaa toisin kuin Freud ja piti ulkoisia traumoja ratkaisevina ja tavallaan elvytti viettelyteorian, josta Freud oli luopunut 1890-luvulla.
Ferenczi toimi koulutusanalyytikkona, ja hänen potilaisiinsa kuuluivat muiden muassa Michael Balint, Melanie Klein, Géza Róheim ja Clara Thompson. Jacques Lacanin koulukunta on suhtautunut häneen myötämielisesti, samoin amerikkalaisen suhdepsykoanalyysin () koulukunta.
2014 FIFA World Cup (videopeli)

2014 FIFA World Cup on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin huhtikuussa 2014 julkaisema jalkapalloaiheinen urheilupeli, jonka aiheena ovat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailut 2014. Pelissä on kaikki FIFA:n maajoukkueet lukuun ottamatta Bhutania, Bruneita, Guamia, Mauritaniaa ja Etelä-Sudania, jotka eivät osallistuneet karsintoihin. Pelissä on myös kaikki kisojen stadionit.
Joukkueet.
Nämä joukkueet ovat pelissä.
Castiglion Fiorentino

Castiglion Fiorentino () on pieni, muurien ympäröimä kaupunki itäisessä Toscanassa, Italiassa. Se kuuluu Arezzon maakuntaan ja sijaitsee Arezzon ja Cortonan kaupunkien välissä. Se on tunnettu sen vuotuisista festivaaleista ja arkeologisesta kaivauksesta. Kaupungin alueella on ollut tiettävästi etruskiasutusta, ja kaupunkia ympäröivä muuri on etruskien rakentama, vaikka siitä ei ole paljoa jäljellä.
Maantiede.
Castiglion Fiorentino sijaitsee Firenzen, Sienan ja Perugian kaupunkien muodostaman kolmion sisällä. Kaupunki sijaitsee kukkulan laella, 345 metriä merenpinnan yläpuolella. Kaupungissa asuu hieman yli 13 000 ihmistä. Mancianon kylä, joka tunnetaan myös paikallisesti nimellä Misericordia, sijaitsee kilometrin matkan päässä lännessä.
Salisylaatit

Salisylaatit ovat salisyylihapon johdoksia. Niistä tärkein on asetyylisalisyylihappo. Muita tulehduskipulääkkeinä käytettäviä salisylaatteja ovat diflunisaali ja 5-aminosalisyylihappo, sekä lähinnä tulehduksellisissa suolistosairauksissa käytettävä sulfasalatsiini eli salatsosulfapyridiini.
Huomionarvoinen ryhmään kuuluva lääkeaine on para-aminosalyyli (PAS), jota käytettiin ennen tuberkuloosin yhdistelmähoidoissa esimerkiksi sulfoneihin kuuluvan isoniatsidin kanssa.
Messalina (vuoden 1960 elokuva)

Messalina (, ”Venus-keisarinna Messalina”) on vuonna 1960 valmistunut italialainen elokuva, joka lajityypiltään edustaa historia-aiheista peplumia. Sen on ohjannut Vittorio Cottafavi. Elokuvan pääosaa, Rooman keisarin Claudiuksen puolisoa Messalinaa esittää brittiläinen Belinda Lee.
Juoni.
Caligulan murhan jälkeen pretoriaanikaarti nostaa keisariksi Claudiuksen, joka nai nuoren Vestan neitsyen Valerian. Messalina-nimen ottanut keisarinna osoittautuu taitavaksi juonittelijaksi, joka tuhoaa julmasti vastustajansa. Messalinan rakastettu kenturio Lucius Maximus palaa sotaretkeltään Roomaan, jossa hänestä tulee Messalinan tahdoton kätyri. Senaattori Aulus Celsuksen salamurha saa Luciuksen silmät avautumaan ja estämään Messalinan ja ylimystön johtajan Caius Siliuksen suunnitteleman vallankaappauksen. Lopussa Messalina saa surmansa ja Lucius vetäytyy maaseudulle häneen rakastuneen Silvia-tytön kanssa.
Tuotanto ja vastaanotto.
Technirama-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä kuvattu "Messalina" on dialogiin perustuva draamaelokuva, jossa on vain vähän peplumille tyypillisiä toimintajaksoja tai komiikkaa. Historiallista aihettaan vapaasti tulkitseva tarina etenee hitaasti mutta sujuvasti ja saa lopussa jännittävän huipennuksensa. Elokuvan lavastus on komea, mutta sen ulkokohtaukset näyttävät kovin vaatimattomilta. "Messalina" rakentuu pitkälti kohtalokkaan Belinda Leen varaan, jonka rakkausjutut ja varhainen kuolema herättivät aikanaan suurta huomiota. Sivuosassa nähdään myöhemmin maineeseen noussut Giuliano Gemma.
Cottafavin elokuvaa on pidetty lukuisista Messalina-kuvauksista parhaana. Sen aikalaiskritiikki oli kuitenkin varsin negatiivinen. Arvostelijoiden mukaan "Messalinan" tarina ja dialogi olivat heikkoja ja Belinda Leen esittämä ”nykyaikainen vamppi” psykologisesti epäuskottava. Tämä ei silti ole kokonaan näyttelijän vika. Cottafavi on itse todennut, ettei hän juurikaan pidä elokuvasta, joka on liian dekoratiivinen ja tarinaltaan epäkiinnostava. Messalina oli ohjaajan mielestä henkilönä jo alun perin häiriintynyt, patologinen tapaus, josta on mahdotonta löytää mitään inhimillistä.
DVD-julkaisut.
Elokuva on saatavilla laadultaan kohtalaisena saksalaisena DVD-julkaisuna, joka sisältää myös englanninkielisen ääniraidan.
Guadalcanalinmesikko

Guadalcanalinmesikko ("Guadalcanaria inexpectata") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Guadalcanalinmesikkoa tavataan Salomonsaariin kuuluvalla Guadalcanalin saarella. Lajia on kuvattu suhteellisen yleisestä yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isovuorimesikko

Isovuorimesikko ("Oreornis chrysogenys") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isovuorimesikkoa tavataan Indonesiassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen korkeissa korkeuksissa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Fungisidi

Fungisidit ovat torjunta-aineiden eli pestisidien alaryhmä. Se tarkoittaa aineita, jotka estävät kasvien sienitauteja. Niitä käytetään sekä siemenien peittaukseen että levitetään kasvien kasvun aikana kasvustoon. Varhaisimpia fungisideja ovat peittausaineina käytetyt metyylielohopea ja elohopean alkoksialkyyliyhdisteet. Niitä ei Suomessa ympäristö- ja terveyshaittojen takia enää käytetä. Synteettisiä orgaanisia fungisideja ovat mm. benomyyli, tiofanaattimetyyli, mankotsebi ja tiraami. 
Puunsuoja-aineina on käytetty aiemmin myös fungisidisia kloorifenoleita, jotka on Suomessa kielletty.
Lääketieteessä sienitautien hoitoon käytettäviä aineita kutsutaan yleensä antimykooteiksi tai sienilääkkeiksi.
Suomessa markkinoilla olevat viljojen kasvitautien torjunta-aineet jaetaan vaikutustapansa perusteella viiteen eri ryhmään. DMI-aineet (triatsolit), strobiluriinit, aniliinipyrimidit, morfoliinit ja kloronitriilit.
Sienten soluseinien muodostumista estävien torjunta-aineiden tehoaineina käytetään mm. seuraavia yhdisteitä: 
Sienten soluhengityksen estävien torjunta-aineiden tehoaineina käytetään mm. seuraavia yhdisteitä: 
Sienten raaka-aineiden saantia estävien torjunta-aineiden tehoaineina käytetään mm. seuraavia yhdisteitä: 
Sienten useisiin kohtiin vaikuttavien torjunta-aineiden tehoaineina käytetään mm. seuraavia yhdisteitä:
Oreste Baratieri

Oreste Baratieri (13. marraskuuta 1841 Condino, Tiroli – 7. elokuuta 1901 Sterzing, Tiroli) oli italialainen kenraali, joka komensi italialaisia joukkoja tappiollisessa sodassa Etiopiaa vastaan vuosina 1895–1896.
Baratieri liittyi nuoruudessaan Giuseppe Garibaldin vapaaehtoisjoukkoihin, jotka valtasivat vuonna 1860 Sisilian ja Etelä-Italian ja siten edistivät Italian yhdistymistä. Hän kuului Italian edustajainhuoneeseen vuosina 1876–1895 ja komensi vuosina 1887–1891 everstinä rykmenttiä Italian valtaamassa Eritreassa. Vuonna 1891 Baratieri nimitettiin kaikkien Afrikkaan sijoitettujen italialaisten joukkojen komentajaksi ja vuonna 1893 Eritrean kuvernööriksi. Hän pyrki houkuttelemaan Eritreaan yksityisiä sijoituksia sekä uudisasukkaita Euroopasta. Baratieri halusi myös laajentaa italialaisten siirtomaavaltaa Itä-Afrikassa. Vuonna 1894 hän valtasi Kassalan kaupungin.
Italian ja Etiopian välisessä sodassa Baratieri voitti prinssi Ras Mengeshan komentamat etiopialaiset tammikuussa 1895 Coatitin ja Serrafén taisteluissa. Kun keisari Menelik II hyökkäsi koko pääarmeijansa voimin italialaisia vastaan, Baratieri kärsi murskatappion Adowan taistelussa 1. maaliskuuta 1896. Hänet vedettiin sen jälkeen pois komentajantehtävistä ja haastettiin sotaoikeuteen, mutta oikeus vapautti hänet. Adowan tappion seurauksena Italia joutui tunnustamaan Etiopian suvereeniuden.
Peeter Järvelaid

Peeter Järvelaid (s. 28. marraskuuta 1957) on virolainen oikeustieteilijä ja historioitsija. Hän on kirjoittanut pääasiallisesti Euroopan ja Viron oikeushistoriasta käyttäen semioottista ja yksilökeskeistä tutkimussuuntausta. Järvelaidan kirjoituksia on julkaistu viroksi, englanniksi, saksaksi, venäjäksi, ranskaksi, ruotsiksi, suomeksi ja latviaksi. 2000-luvulla hänen tutkimuksensa ovat keskittyneet 1900-luvun kansainvälisiin suhteisiin, mikä on vaatinut tutkimustyötä Saksan ja Puolan arkistoissa. Vuodesta 2012 Järvelaid on tutkinut pääasiallisesti Saksan diplomaattisen edustuksen toimintaa Baltiassa ja Suomessa.
Ura.
Järvelaid on syntyi Tallinnassa upseerin perheeseen. Hän valmistui juristiksi Tarton yliopistosta vuonna 1981 ja on väitellyt oikeustieteen tohtoriksi Moskovan Oikeuden Instituutissa vuonna 1990. Järvelaid työskenteli Tarton yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa vuosina 1981–1997. Hän oli vuodesta 1992 ylimääräinen Viron oikeushistorian professori sekä vuodesta 1993 vakituinen Viron oikeushistorian professori. Vuonna 1997 hän sai Alexander von Humboldt -säätiön stipendin, joka mahdollisti vuosina 1998–2000 ja 2012 jatkamisen tutkijana eurooppalaisen oikeushistorian alalla Max Planck -instituutissa ja muissa maineikkaissa Saksan tutkimuskeskuksissa. Vuodesta 2000 Järvelaid on ollut oikeushistorian professori Nord-akatemiassa, josta myöhemmin tuli Tallinnan yliopiston oikeustieteen laitos. Vuosina 1997–2000 Järvelaid oli Viron oikeusministerin neuvonantaja. Hän oli ollut Viron Maanpuolustusakatemian (2003–2005) ja Viron Meriakatemian (2006–2007) rehtori. Vuosien 2014–2015 vaihteessa hän toimi vierailevana tutkijana Regenburgin yliopiston oikeudellisessa instituutissa.
Tunnustukset.
Järvelaidalle myönnettiin vuonna 2003 ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreuz.
Paula af Heurlin

Paula af Heurlin (13. toukokuuta 1872 Helsinki – 15. marraskuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen laulunopettaja ja raittiuden edistäjä.
Af Heurlinin vanhemmat olivat kirjapainon omistaja, filosofian maisteri Lars Oskar Wilhelm af Heurlin ja järjestövaikuttaja Augusta Helena Bergbom. Hän kävi Helsingin suomalaisen jatko-opiston ja Helsingin musiikkiopiston (1895) ja opiskeli Pariisin Schola cantorumissa 1900–1901. Helsingin kaupungin kansakoulujen laulunopettajana af Heurlin toimi 1901–1917. Viimeksi mainittuna vuonna hän julkaisi teokset "Kansakoulun uusi laulukirja" ja "Säveltapailun ja nuottiopin opas". Af Heurlin toimi myös naisjärjestöissä, muun muassa Suomalaisen Konkordia-liiton puheenjohtajana vuodesta 1919. Hän jatkoi äitinsä aloittamaa toimintaa koulukeittoloiden edistäjänä ja osallistui raittiustyöhön Raittiusyhdistys Koiton musiikkitoiminnan johtajana sekä vuodesta 1908 Helsingin raittiuspiirin rahastonhoitajana ja 1922–1929 Naisten raittiuskeskuksen puheenjohtajana.
Heksanaali

Heksanaali eli n-heksanaali on orgaaninen yhdiste (aldehydi), joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on voimakas haju. Sen kemiallinen kaava on C6H12O ja rakennekaava CH3(CH2)4CHO. Heksanaalista käytetään myös nimiä "heksaldehydi" ja "kapryylialdehydi". 
Heksanaalin moolimassa on 100,16 g/mol, sulamispiste –56,3 °C, kiehumispiste 131 °C, tiheys 0,8335 g/cm3, hajukynnys noin 2 ppm, leimahduspiste 32 °C, taitekerroin 1,402–1,407 ja CAS-numero 66-25-1.
Heksanaali liukenee niukasti veteen, mutta hyvin alkoholiin ja muihin orgaanisiin liuottimiin. Yhdiste auto-oksidoituu ja polymeroituu erityisesti happamassa ympäristössä. Heksanaali kuuluu VOC-yhdisteisiin eli haihtuviin orgaanisiin yhdisteisiin ja sitä erittyy esimerkiksi paperista. Heksanaalia muodostuu linolihapon hapettumisreaktiossa. Heksanaali ärsyttää ihoa ja silmiä.
Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Dalibor Šamšal

Dalibor Šamšal (s. 25. joulukuuta 1985 Rijeka) on kroatialaissyntyinen alppihiihtäjä, joka edustaa nyttemmin Unkaria ja Fullsport SE -seuraa. Aiemmin hänen seuransa oli SK Rijeka.
Šamšal kilpaili aikuisten arvokisoissa ensimmäisen kerran Bormion MM-kilpailuissa 2005 keskeyttäen sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Myös Ären MM-kilpailuissa 2007 hänen laskunsa päättyivät keskeytyksiin. Val d’Isèren MM-kilpailuissa 2009 Šamšal oli suurpujottelussa 40:s. Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän jäi ilman tulosta. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Šamšal sijoittui pujottelussa 27:nneksi. Hän on osallistunut kolmiin olympialaisiin Kroatian edustajana. Torinossa 2006 ja Vancouverissa 2010 hän jäi ilman tulosta. Sotšissa 2014 Šamšal sijoittui pujottelussa 18:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Šamšal kilpaili ensimmäisen kerran Flachaun pujottelussa joulukuussa 2004. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Zagrebin pujottelussa tammikuussa 2009 oltuaan 22:s. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa. Hän oli samalla sijalla Wengenin pujottelussa tammikuussa 2016.
Salil eka salil vika

"Salil eka salil vika" on suomalaisartisti Musta Barbaarin kappale. Sen julkaisi Monsp Records digitaalisesti ladattavana debyyttisinglenä 23. elokuuta 2013. Kappaleen on sanoittanut Ruudolf, sen kertosäkeellä laulaa Aksim, ja tuotannosta vastaa Palmroth. Sanoituksiltaan kappale kertoo uhoavaan tyyliin mustien miesten oloista Suomessa. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa kolme päivää ennen singlen julkaisua. Marraskuussa 2013 suomenvirolainen artisti Mäkki julkaisi kappaleesta oman versionsa, nimeltään "Laival eka laival vika". "Salil eka salil vika" pääsi kaupallisista listoista singlelistan kärkeen sekä latauslistan kuudennelle sijalle.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Kacey Musgraves

Kacey Lee Musgraves (s. 21. elokuuta 1988 Golden, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen country-laulaja ja lauluntekijä. Hän voitti vuoden albumin ja country-albumin Grammy-palkinnot vuonna 2018 julkaistulla albumillaan "Golden Hour". 
Ura.
Musgraves julkaisi omakustanteena kolme ensimmäistä albumiaan "Movin' On" (2002), "Wanted: One Good Cowboy" (2003)
ja "Kacey Musgraves" (2007). Vuonna 2007 hän osallistui "Nashville Star" -laulukilpailuun, jossa hän sijoittui seitsemänneksi.
Vuonna 2012 hän teki levytyssopimuksen Mercury Recordsin kanssa ja julkaisi singlen ”Merry Go 'Round” myöhemmin samana vuonna. Maaliskuussa 2013 ilmestyi hänen ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu albuminsa, nimeltään "Same Trailer Different Park".
Musgravesin ensimmäinen EP "Apologize / See You Again" ilmestyi vuonna 2013. EP sisältää akustiset cover-versiot OneRepublicin kappaleesta "Apologize" ja Miley Cyrusin kappaleesta "See You Again". Kappaleet julkaistiin myöhemmin uudelleen miksattuina "Acoustic Remixed" -EP:llä vuonna 2018. 
Musgravesin toinen studioalbumi "Pagent Material" julkaistiin vuonna 2015. Albumi sai hyvät arvostelut ja oli ehdolla parhaaksi country-albumiksi Grammy-gaalassa. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet "Bisquits" ja "Dime Store Cowgirl". 
Seuraavana vuonna Musgraves levytti joulumusiikkia albumille "A Very Kacey Christmas". Albumi sisältää kahdeksan perinteistä joululaulua ja neljä uutta sävellystä.. 
Musgraves julkaisi albumin "Golden Hour" vuonna 2018. Albumilta on julkaistu singlenä mm. kappaleet "Butterflies", "Space Cowboy" ja "Rainbow". Musgraves voitti albumilla useita palkintoja, mm. vuoden albumin ja vuoden country-albumin Grammy-palkinnot. "Butterflies" palkittiin parhaan country-esityksen ja "Space Cowboy" parhaan country-kappaleen Grammy-palkinnolla. 
Yksityiselämä.
Musgraves on seurustellut aiemmin muusikko Misa Arriagan kanssa. Arriaga soitti kitaraa hänen yhtyeessään. Musgraves alkoi seurustella muusikko Ruston Kellyn kanssa tavattuaan tämän musiikkitapahtumassa Blue Bird Cafessa vuonna 2016. Pari meni naimisiin vuonna 2017. Musgraves on sanonut, että osa "Golden Hour" -albumin kappaleista kertoo hänen suhteestaan Kellyn kanssa.
Holger Petersen Dyggve

Holger Niels Petersen Dyggve, sukunimi vuoteen 1928 "Petersen" (11. kesäkuuta 1880 Maarianhamina – 5. syyskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen romaanisen filologian professori.
Henkilöhistoria.
Petersen Dyggven vanhemmat olivat lennätinpäällikkö Julius August Peter Petersen ja Anna Lovisa Holmberg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 (Åbo samskola) ja valmistui filosofian maisteriksi 1903 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1925. Petersen Dyggve toimi opettajana helsinkiläisissä oppikouluissa 1904–1919. Hän oli Åbo Akademin saksan- ja ranskankielen lehtorina 1919–1920 ja toimi Helsingin nya svenska läroverketin johtajana 1920–1924 ja Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon vanhempana lehtorina 1922–1938. Petersen Dyggve oli Helsingin yliopiston dosenttina 1925–1938 ja romaanisen filologian ylimääräisenä professorina 1938–1950. Hän oli Suomen tiedeseuran jäsen vuodesta 1937.
Petersen Dyggve oli naimisissa vuodesta 1907 Elsa Maria Ulrika Salénin (k. 1953) kanssa. Heidän poikansa Lars Erik Petersen Dyggve (s. 1908) oli lääketieteen ja hammaslääketieteen lisensiaatti.
Petersen Dyggve julkaisi oppikirjoja, toimitti ranskalais-ruotsalaisen sanakirjan sekä käänsi ruotsin kielelle ranskalaisen kirjailijan François Rabelais'n teoksia.
Vinka-alkaloidit

Vinka-alkaloidit ovat mitoosin estäjiä, joita käytetään syöpälääkkeinä. Alun perin vinkristiiniä ja vinblastiinia saatiin ruusukatara-kasvista ("Catharanthus roseus", ent. "Vinca rosea"), mutta niistä on kehitetty kliiniseen käyttöön paremmin soveltuvia johdoksia. Käytössä olevia aineita ovat edellisten ohella vindesiini, vinorelbiini ja vinfluniini.
Vinka-alkaloidit sitoutuvat solunjakautumisessa tarvittavan sukkularihmaston tubuliini-proteiiniin ja pysäyttävät solun jakautumisen metafaasivaiheeseen. Tämä estää kasvaimen kasvua. Kuten syöpälääkkeet yleensäkin, vaikutuksia tulee myös normaaleihin kudoksiin, ja haittavaikutuksina todetaan mm. luuytimen verisolujen muodostumisen estymistä ja hermostovaurioita.
Vinka-alkaloideja käytetään etenkin leukemioiden, lymfoomien ja myeloomien hoitoon, mutta myös eräiden kiinteiden kasvaimien kuten keuhko-, munuais- ja rintasyövän hoitoon. Niitä annetaan laskimoon injektioina tai infuusioina.
Frans II (Sisilia)

Frans II (16. tammikuuta 1836 Napoli – 27. joulukuuta 1894 Arco, Tiroli) oli Molempain Sisiliain kuningaskunnan viimeinen kuningas vuosina 1859–1860. Hänet syrjäytettiin Italian yhdistymisen yhteydessä.
Bourbonin hallitsijasukuun kuulunut Frans oli kuningas Ferdinand II:n ja tämän ensimmäisen puolison Savoijin prinsessa Maria Cristinan ainoa poika. Hallitsijana hän osoittautui helposti ohjailtavaksi. Frans oli varsin kokematon tullessaan 23-vuotiaana kuninkaaksi 22. toukokuuta 1859, ja todellista valtaa käyttikin kuningataräidin johtama ryhmä hovissa. Frans kieltäytyi ulkomaisten hallitusten suosituksista huolimatta muuttamasta kuningaskuntansa itsevaltaista hallintotapaa ja hän kieltäytyi myös Sardinian kuningaskunnan pääministeri Camillo Cavourin ehdotuksesta liittyä Sardinian sotaan Itävaltaa vastaan. Kyseisen sodan Pohjois-Italiassa aiheuttamien mullistusten rohkaisemina Sisilian saaren asukkaat nousivat huhtikuussa 1860 kapinaan. Kuukautta myöhemmin Giuseppe Garibaldin johtamat vapaaehtoiset tekivät maihinnousun Marsalaan ja valtasivat nopeasti koko saaren.
Kun tilanne alkoi kehittyä Fransin kannalta uhkaavaksi, hän päätti tehdä myönnytyksiä liberaaleille. Hän julisti 25. kesäkuuta 1860 vuoden 1848 perustuslain palautetuksi voimaan, erotti vihatut ministerinsä ja lupasi lehdistönvapauden, pikaiset vaalit sekä armahduksen kapinallisille. Oli kuitenkin jo liian myöhäistä. Kun Garibaldin joukot nousivat maihin myös mantereella ja alkoivat edetä kohti kuningaskunnan pääkaupunkia Napolia, Fransin armeija ja laivasto hajaantuivat. Garibaldi marssi Napoliin 7. syyskuuta ja kuninkaan joukot kärsivät tappion Volturnon taistelussa 1.–2. lokakuuta. Frans pakeni Gaetan linnoitukseen, joka kesti sardinialaisten piiritystä kolme kuukautta. Sillä välin 21.–22. lokakuuta pidetyssä kansanäänestyksessä koko kuningaskunta päätettiin lakkauttaa. Gaetan antauduttua 13. helmikuuta 1861 Frans pakeni Roomaan paavi Pius IX:n turviin. Kun Roomakin liitettiin yhdistyneeseen Italiaan vuonna 1870, hän siirtyi Pariisiin.
Frans II:n puoliso oli vuodesta 1859 Baijerin prinsessa Maria Sofia Amalia.
Taksaanit

Taksaanit ovat syöpälääkkeitä. Amerikkalaisen marjakuusen eli lännenmarjakuusen ("Taxus brevifolia") kuoresta löytyi paklitakseli, joka sitoutuu solunjakautumisessa tarvittavien mikrotubulusten tubuliiniproteiiniin ja estävät sen toimintaa. Tällöin syöpäsolun jakautuminen pysähtyy. Myöhemmin on kehitetty muita puolisynteettisiä taksaaneja kuten doketakseli ja kabatsitakseli. Taksaaneja käytetään monien eri kasvainten hoitoon.. 
Taksaanit aiheuttavat sivuvaikutuksina mm. verisolujen muodostumisen estymistä luuytimessä ja hermovaurioita. Myös muita syöpälääkkeille tyypillisiä sivuvaikutuksia voi tulla, kuten hiusten lähtöä ja limakalvovaurioita. Myös yliherkkyysreaktiot ovat melko tavallisia.
Irkutskin lentoasema

Irkutskin lentoasema (, ) on Venäjän Irkutskin aluetta palveleva kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee 8 kilometriä Irkutskin ydinkeskustan itäpuolella. 
Lentoaseman kapasiteetiksi ilmoitetaan kotimaaliikenteessä 800 ja ulkomaanliikenteessä 400 matkustajaa tunnissa. Matkustajamäärältään lentoasema kuuluu Venäjän keskisuuriin lentoasemiin. Vuonna 2013 Irkutskin lentoaseman kautta kulki yhteensä 1 569 011 lentomatkustajaa.
Ville Salonen

Ville Markus Salonen (s. 17. lokakuuta 1971 Pori) on suomalainen tenori, oopperanjohtaja ja kulttuurituottaja. Hän on vuodesta 2016 lähtien toiminut helsinkiläisen Opera BOXin johtajana ja vakiinnuttanut sen aseman Helsingin toisena oopperanäyttämönä. Salonen on esiintynyt yli 90 roolissa oopperassa, operetissa, musikaaleissa ja puheteatterissa sekä Suomessa että ulkomailla.
Koulutus.
Salonen aloitti laulamisen Porin Poikakuorossa 9-vuotiaana. Hän opiskeli laulua Porin Palmgren-opistossa Raija Kemppaisen johdolla ja jatkoi Tampereen konservatoriossa Anitta Rannan oppilaana. Samalla hän suoritti Tampereen yliopistossa kansainvälisen politiikan opinnot ja valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 2001. 
Teatterikorkeakoulun musiikkiteatterilinjalta hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2000. Myöhemmin hän on täydentänyt opintojaan mm. Tom Krausen, Irina Gavrilovicin ja Dorothy Irvingin johdolla.
Ura esiintyjänä.
Salonen palkittiin Lappeenrannan laulukilpailussa toisella palkinnolla vuonna 2004. 
Tenorina hän on esiintynyt yli 90 roolissa, joista 14 kantaesityksissä. Hän on työskennellyt mm. Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Kotkan teatterissa, Suomen Kansallisoopperassa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Vaasan Oopperassa, Ilmajoen Musiikkijuhlilla, Glyndebourne Opera Festivalilla (Englanti), Estonia-teatterissa ja Pietarin Rimski-Korsakov-teatterissa. 
Keskeisiä rooleja ovat olleet mm. Tamino ("Taikahuilu"), Alfredo ("La Traviata"), Lenski ("Jevgeni Onegin"), Ferrando ("Così fan tutte"), sekä nykyoopperoiden roolit kuten Amon ("Akhnaten") ja Väinö ("Vickan &amp; Väinö"). 
Musikaaleissa hän on esittänyt mm. Chrisin ("Miss Saigon"), Tonyn ("West Side Story"), Alfredin ("Dance of the Vampires") ja Squelchin ("Love Never Dies"). Opereteissa hänen rooleihinsa kuuluvat mm. Camille de Rossillon ("Iloinen leski"), Alfred ("Lepakko"), Josef ("Wieniläisverta") ja Candide ("Candide"). 
Lasten- ja nuortenoopperoissa Salonen on esiintynyt mm. teoksissa "Hopeinen lusikka" ja "Auringonkukat" sekä kantaesittänyt useita uusia oopperoita. 
Televisiossa ja elokuvissa hän on esiintynyt sarjoissa "Iskelmäkaruselli" (1999) ja "Headhunters" (2004).
Johtaja ja tuottaja.
Vuodesta 2016 lähtien Salonen on toiminut Opera BOXin oopperanjohtajana. Hänen johdollaan Aleksanterin teatterissa on toteutettu yli 15 kokoillan oopperateosta, mm. "Turandot", "Rigoletto", "Sevillan parturi", "Akhnaten", "Giuditta" ja "Nemuru otoko". 
Opera BOXin tavoitteena on tuottaa kiinnostavaa oopperaa matalalla kynnyksellä kotimaisilla kielillä ja työllistää suomalaisia oopperatekijöitä. Salonen on myös käynnistänyt EU:n Creative Europe -ohjelman tukeman "Project Butterfly" -hankkeen, jossa kehitetään hiilineutraalia kiertueoopperaa. 
Vuodesta 2018 hän on ollut Satakunnan Musiikkijuhlien toiminnanjohtaja, jossa hän on kehittänyt klassisen musiikin ja oopperan perinteitä Satakunnassa ja tuottanut useita ooppera- ja konserttituotantoja. Aiemmin hän johti Savonlinnan Musiikkiakatemiaa (2001–2003).
Intel Haswell

Intel Haswell on Intelin kehittämä suoritinarkkitehtuuri, jonka yhtiö julkisti 4. kesäkuuta 2013 Computex Taipei 2013 -tapahtumassa. Suorittimet valmistetaan 22 nanometrin tuotantoprosessilla. Haswell on kehitetty Ivy Bridge ja Sandy Bridge -arkkitehtuurien seuraajaksi (Intelin tick-tock periaate), mutta se ei ole kokonaan uusi arkkitehtuuri vaan on vain näiden jatkokehitelmä.
Versiot.
"Lähde:"
Erot ja yhtäläisyydet Ivy Bridgeen.
Suorituskyky.
Ivy Bridgeen verrattuna:
Philadelphia Athletics (1882–1890)

Philadelphia Athletics oli yhdysvaltalainen ammattilaisbaseballjoukkue, yksi kuudesta American Associationin perustajajäsenestä. Joukkue peri nimensä kaupungissa 1860-76 toimineelta joukkueelta.
Joukkueen perusti liikemies Bill Sharsig syyskuussa 1880. Joukkue alkoi pelata vuonna 1882 National Leaguen kilpailijaksi perustetussa AA -liigassa ja onnistui 1883 voittamaan liigan mestaruuden. Samana vuonna National Leagueen liittyi toinen philadelphialaisjoukkue - Quakers (myöhemmin Philadelphia Phillies). 
Kuolinisku Athleticsille ja muutamille muille American Association -joukkueille oli Players Leaguen perustaminen vuonna 1890. Nousukasliiga vei pelaajia vanhoista liigoista, pelaajien palkat nousivat, eikä yleisöä ollut tarpeeksi kolmen liigan tukemiseen. Vaikka Players League lopahti yhden kauden jälkeen, se oli vaatinut veronsa. Syyskuussa 1890 Athletics alkoi myydä pelaajiaan pois ja hävisi viimeiset 21 peliään. Athletics poistettiin liigasta kauden päätteeksi ja korvattiin Players Leaguessa pelanneella Philadelphia Quakers -joukkueella, joka otti Athleticsin nimen ja palkkasi Sharsigin managerikseen.
Jagoba Arrasate

Jagoba Arrasate Elustondo (s. 22. huhtikuuta 1978 Berriatua, Biskajan maakunta, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän on toiminut kesästä 2024 lähtien Mallorcan päävalmentajana.
Valmentajaura.
Heinäkuussa 2012 Arrasate nostettiin Real Sociedadin edustusjoukkueen apuvalmentajaksi ranskalaisen Philippe Montanierin toimiessa päävalmentajana. Seuraavaksi kaudeksi 2013–2014 Montanierin lähdettyä seurasta, Arrasate otti paikan edustusjoukkueen päävalmentajana. 2. marraskuuta 2014 hänet erotettiin päävalmentajan tehtävistä heikosti alkaneen kauden johdosta. Vuodet 2015–2018 hän valmensi Numanciaa.
Aune Laaksonen

Aune Laaksonen, o.s. Pajarinen (7. huhtikuuta 1927 Ilomantsi – 1. helmikuuta 2014 Helsinki) oli keravalainen kulttuurivaikuttaja ja taiteen kerääjä. 
Ilomantsin Tyrjällä syntyneen Laaksosen puoliso vuodesta oli professori Reino Laaksonen. Aune Laaksosen työn ansiosta perustettiin vuonna 1990 Keravan taidemuseo. Taidemuseo sai Saviolta, Klondyke-taloksi muutetusta vanhasta kumitehtaasta tilat, jotka yksisten varojen avulla kunnostettiin museoksi. Laaksosesta tuli museon johtaja. Hän sai työstään useita palkintoja. Myöhemmin Laaksonen perusti säätiön ja keräsi uuden taidekokoelma 1990-luvulta alkaen. Kokoelma päätyi Tuusulaan vuonna 2008 ja siitä on tehty kirja "Taiteen tarhuri" (2007).
Tähtisilmä

Tähtisilmä on Matti Oraviston ohjaama elokuva vuodelta 1955.
Käsikirjoituksen tekijänoikeudesta käytiin kiistaa korkeimpaan oikeuteen asti. Raastuvanoikeuden päätöksen mukaan "Tähtisilmä" pohjautui Tapio Ilomäen aiheeseen, mutta myytyään oikeudet Jäger-Filmille Ilomäki ei ollut oikeutettu korvaukseen. Korkein oikeus ei muuttanut päätöstä.
Arviot.
"Pieni hauskahko komedia", kirjoittaa Tomira Savtschenko (Työkansan Sanomat), ja se kuvastaa aikalaisarvioiden yleislinjaa.
Top Eleven Football Manager

Top Eleven Football Manager on serbialaisen peliyhtiön Nordeuksen kehittämä jalkapalloaiheinen online-peli. Pelissä pelaaja perustaa itselleen jalkapallojoukkueen ja voi ostaa ja myydä sen pelaajia.
Top Eleven julkaistiin Facebookiin toukokuussa 2010. Top Eleven on yksi maailman suosituimmista urheiluaiheisista simulaatiopeleistä Appstoren mukaan.
Peli uudistui täysin tammikuussa 2015. Uudistuneen pelin ensimmäinen versio tunnettiin nimellä "Top Eleven 2015". Uusin peliversio taas kantaa nimeä "Top Eleven 2022".
Pelaaminen.
Pelissä käytetään kahta erilaista maksuvälinettä, rahaa ja Tokeneita. Rahalla voi esimerkiksi hankkia pelaajia huutokaupassa, maksaa pelaajapalkkoja ja rakentaa stadionia.
Tokeneilla voi tehdä pelaajakaupoissa huutoja, avoimia tarjouksia tai hankkia huippukyvykkäitä pelaajia yhdessä rahan kanssa. Tokeneilla voi myös hankkia joukkueelle uusia tunnuksia tai pelipaitoja, jopa virallisilta joukkueilta. Lisäksi tokeneilla voi hankkia moraalintehostajia ja lepopisteitä, joiden avulla pelaajien yleiskuntoa ylläpidetään. Tokeneita saa lisää tv -ja pelipaitasopimuksien tekemisestä, tai suorittamalla Top Eleven -haasteita.
Yksi pelin taso ja ns. kausi kestää 28 päivää eli neljä viikkoa. 
Jokaisen sarjan kahdeksan parasta nousevat sarjaporrasta ylemmäksi, joista neljä parasta pääsevät Mestareiden Liigaan seuraavaksi kaudeksi. Sijoille 5.-8. päässeet pääsevät Superliigaan. Liigan ja Mestareiden Liigan/Superliigan lisäksi pelissä jokainen joukkue osallistuu myös cupiin. Mikäli pelaaja ei sijoitu kahdeksan parhaan joukkoon, hän jatkaa samalla tasolla kuin ennen. 
Jokaisen kauden päätteeksi joukkueen pelaajien taso laskee yhdellä asteikolla. Pelaajien tasoa pystyy hallitsemaan treenaamalla heitä, tai hankkimalla halutulle pelaajalle henkilökohtaisen valmentajan, jolloin pelaajan kyvykkyyttä voi vapaasti säädellä.
Pelaaja rakentaa itselleen myös stadionin pienestä hiekkakentästä jopa 260 000 katsojaa vetäväksi huippuluokan stadioniksi.
Suomalaiset internointileirit toisen maailmansodan jälkeen

Suomalaiset internointileirit toisen maailmansodan jälkeen syntyivät syksyllä 1944
Liittoutuneiden valvontakomission vaatimuksesta. Välirauhansopimuksessa Suomi sitoutui katkaisemaan suhteensa Saksaan. Tällä tarkoitettiin alun perin vain saksalaisten sotilaiden internoimista, mutta valvontakomission britit vaativat myös siviilien eristämistä. Niinpä noin 500 Saksan ja Unkarin kansalaista suljettiin internointileireille syyskuussa 1944. Leirit olivat toiminnassa kesään 1947 asti.
Internointileirejä oli kahdeksan: Uotin parantola Lempäälässä, Rääpiälän kartano Hämeenlinnassa, Tyynelän lepokoti Oitissa, Pienviljelysneuvojaopisto Hyvinkäällä, Maamieskoulu Loimaalla, Luonnonmaan kylpylä Paimiossa, Koulukeskus Pohjankurussa, Knipnäsin sairaala Tammisaaressa ja Palaavien suomalaisten leiri Hangossa.
Aluksi leireille internoitiin Suomessa olleet Saksan ja Unkarin kansalaiset. Myöhemmin niille vietiin myös heidän suomalaissyntyiset aviopuolisonsa ja äitien mukana lapset. Suomalaissyntyisiä internoituja oli 170. Internoidut menettivät omaisuutensa Neuvostoliitolle. Valtaosa internoiduista vapautui maaliskuussa 1946, mutta vasta kesällä 1947 viimeiset 14 karkotettiin Saksaan, Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle.
Suomen hallitus aikoi keväällä 2014 laatia lakiesityksen, että internoiduille maksettaisiin korvauksia eristysajalta takautuvasti. Tämä perustuu siihen, että internointi katsotaan ihmisoikeuksien vastaiseksi.
Jumalan laki

Jumalan laki on monissa uskonnollisissa kirjoituksissa esiintyvä laki, jonka katsotaan saavan alkunsa suoraan Jumalan tahdosta. Jumalan lain katsotaan olevan ihmisen tahdosta riippumaton samoin kuin luonnollinen laki eikä ihminen voi muuttaa sitä omilla toimillaan.
Kristinuskossa.
Kristinuskossa Jumalan laki on niin sanottu rakkauden laki, joka kehottaa ihmisiä rakastamaan Jumalaa, lähimmäisiään ja myös itseään. Lain suurimpina käskyinä pidetään Jeesuksen opetuksen mukaan käskyjä: ”Rakasta Herraa sinun Jumalaasi kaikesta sydämestäsi, kaikesta sielustasi ja kaikesta mielestäsi” ja ”Rakasta lähimmäistäsi niin kuin itseäsi”.
Kristinuskossa Jumalan lain mielletään usein pitävän sisällään myös kymmenen käskyä, jotka Jumala julisti Hoorebin vuorelta Israelin kansalle pian heidän Egyptin orjuudesta vapautumisen jälkeen Kymmenen käskyä selittävät tarkemmin miten ihmisten tulisi rakastaa Jumalaa ja lähimmäisiään. Edelleen Mooseksen kirjoissa, kuten myös osittain Uudessa Testamentissa, olevat useat kymmenet moraalisäännöt selventävät kutakin käskyä tarkemmin. Esimerkiksi vuorisaarnassa Jeesus opetti käskyn ”älä tapa” kieltävän myös toisen ihmisen ”tappamisen ja nujertamisen” vihaamalla ja halveksivilla sanoilla.
Jeesus opetti, että Jumalan laki ja jokainen sen käskyistä on voimassa ikuisesti eikä mikään käskyistä muutu. Jumalan laki ilmaisee sen, miten Jumala haluaisi ihmisten elävän ja kohtelevan toisiaan. Sen tutkiminen paljastaa myös synnin, joka tarkoittaa jotain tekoa tai olemusta, joka rikkoo Jumalan tahtoa vastaan. Apostoli Johannes kirjoittaa synnin olevan Jumalan lain rikkomista.