tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Finn Hågen Krogh

Finn Hågen Krogh (s. 6. syyskuuta 1990) on Norjaa edustava maastohiihtäjä, joka on taustaltaan saamelainen. Hän edustaa seuratasolla Tverrelvdalen Il -seuraa.
Arvokilpailut.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2009 Krogh oli mukana pronssia voittaneessa Norjan viestijoukkueessa. Vuonna 2010 hän voitti kultaa viestissä ja pronssia yhdistelmäkilpailussa. Hän voitti Falunin maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2015 kultaa vapaan hiihtotavan parisprintissä Petter Northugin kanssa. 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa hän oli viides. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti yhdistelmäkilpailussa pronssia ja sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä neljänneksi. Tämän lisäksi hän oli mukana voittamassa Norjalle viestikultaa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 12:nneksi.
Maailmancup.
Maastohiihdon maailmancupissa Krogh kilpaili ensimmäisen kerran Liberecin sprintissä tammikuussa 2011 sijoittuen 21:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Falunin finaalikiertueella kaudella 2010–2011. Hän hiihti kiertueen päättäneen takaa-ajo-osuuden nopeimmin. Kaudella 2012–2013 Krogh voitti Tour de Skin sprinttikilpailun Val Müstairissa ja oli kolmas Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä. Falunin finaalitapahtumassa hän sijoittui jälleen toiseksi ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi.
Kaudella 2014–2015 Krogh sijoittui toiseksi Lillehammerin 3 päivän kiertueella ollen vapaan sprintissä kolmas, 10 kilometrin vapaan kilpailussa toinen ja 15 kilometrin perinteisen kilpailussa 21:nneksi nopein. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Krogh saavutti Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa. Viikkoa myöhemmin hän oli toisessa Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä kolmas. Helmikuussa 2015 Krogh voitti Östersundin perinteisen hiihtotavan sprintin ja vapaan hiihtotavan 15 kilometriä. Maaliskuussa hän oli Drammenin perinteisen sprintissä toinen. Hän voitti sprintticupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi.
Kaudella 2015–2016 Krogh sijoittui kolmanneksi Rukan avaustapahtumassa. Tour de Skillä hän voitti Toblachin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi. Lahdessa hän sijoittui toiseksi sekä vapaan hiihtotavan sprintissä että 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa ja sprintticupissa hän oli kolmas, normaalimatkojen cupissa neljäs.
Krogh sijoittui kaudella 2016–2017 toiseksi Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän voitti La Clusazin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailun. Otepäässä hän oli toinen vapaan sprintissä. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes ja sprintticupissa neljäs.
Kaudella 2018–2019 Krogh oli kolmas Lahden vapaan sprintissä.
Muut kilpailut.
Kaudella 2010–2011 Krogh voitti Scandinavian Cupin kokonaiskilpailun.
Sing Sing

Sing Sing Correctional Facility on New Yorkin rikosseuraamuslaitoksen operoima osavaltionvankila, joka perustettiin vuonna 1825. Se sijaitsee Ossiningissa, noin 50 kilometriä New Yorkista pohjoiseen, Hudsonjoen varrella.
Sarjamurhaaja Albert Fish kärsi tuomiotaan Sing Singissä. Hänet teloitettiin siellä 16. tammikuuta 1936. Vakoilusta Neuvostoliiton hyväksi tuomitut Ethel ja Julius Rosenberg teloitettiin Sing Singissa vuonna 1953.
Marino Cardelli

Marino Cardelli (s. 5. lokakuuta 1987 Borgo Maggiore) on sanmarinolainen alppihiihtäjä.
Cardelli osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2005. Tuolloin hän oli suurpujottelussa 69. Cardelli oli Torinon olympialaisissa 2006 maansa ainoa edustaja ja kilpaili jälleen suurpujottelussa, jossa hän keskeytti ensimmäisellä kierroksella. Hän oli Åren MM-kisoissa seuraavana vuonna samassa lajissa 48. sijalla, jonka lisäksi hän osallistui pujotteluun. Cardelli keskeytti pujottelussa vuoden 2007 kisoissa, mutta sijoittui siinä 54:nneksi Val d'Isèren kisoissa 2009. Hän oli maansa yhden miehen olympiajoukkue jo toista kertaa kilpaillessaan Vancouverin olympialaisissa 2010. Cardelli oli kisoissa suurpujottelun 80. eli toiseksi hitain maaliin päässyt.
Drybin

Drybin () eli Dribin () on pieni kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän ja sen Mahiljoun maakunnan pohjoisosissa linnuntietä noin 55 kilometriä maakunnan pääkaupungista Mahiljousta koilliseen. Drybinin kaupunkimaisessa taajamassa asui vuoden 2009 lokakuussa 3 298 ja koko maaseutupiirissä 12 253 henkeä.
Maantieyhteyksistä tärkeimpiä ovat kantatie P123 (Mahiljou–Drybin–Horki) ja piirin eteläosien läpi kulkeva P96-kantatie (Mahiljou–Mstsislau). Hallintopiirin itäosien kautta kulkee rautatie.
Aiaia

Aiaia () on kreikkalaisessa mytologiassa myyttinen saari kaukana idässä, jonka kaupunkia Aietes, Helioksen poika hallitsee. Saarella sijaitsee tammilehto, jossa olevan tammen oksille kultainen talja oli alun perin ripustettu; tosin myöhemmässä traditiossa Aieteen maa liitettiin pikemminkin Kolkhiiseen.
Odysseiassa Aiaia on metsäinen saari, jossa Kirke-velho asuu yhdessä eläimiksi loihtimiensa vieraidensa kanssa.
Epiteetti.
Aiaia on myös Kirken epiteetti, ja sitä käytettiin myös hänen poikansa Telegonoksen yhteydessä.
Nevena Ignjatović

Nevena Ignjatović (; s. 28. joulukuuta 1990 Kragujevac) on serbialainen alppihiihtäjä.
Ignjatović on kilpaillut maailmancupissa tammikuusta 2010 lähtien. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 27:s Banskon alppiyhdistetyssä maaliskuussa 2015. Kymmenen parhaan joukkoon hän on sijoittunut kuudennella sijallaan Lenzerheiden alppiyhdistetyssä tammikuussa 2018. Paripujottelussa hän on ollut parhaimmillaan neljästoista Courchevelissa joulukuussa 2017 ja tavallisessa pujottelussa yhdeksästoista Zagrebissa tammikuussa 2017.
Ignjatović osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Vancouverissa 2010, jolloin hän oli pujottelussa 32:s ja suurpujottelussa 39:s, mutta keskeytti supersuurpujottelussa. Hän sijoittui Garmisch-Partenkirchenin maailmanmestaruuskilpailuissa 2011 pujottelussa jälleen 32:nneksi, minkä lisäksi hän oli suurpujottelussa 50:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän oli pujottelussa 34:s ja suurpujottelussa 41:s. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurpujottelussa 28:s ja keskeytti pujottelun.
Vailin MM-kilpailuissa 2015 Ignjatović oli suurpujottelussa 42:s ja keskeytti pujottelun. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 24:nneksi ja suurpujottelussa 27:nneksi sekä keskeytti pujottelun. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli alppiyhdistetyssä neljästoista sekä pujottelussa ja suurpujottelussa 26:s. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 19:nneksi, pujottelussa 28:nneksi ja suurpujottelussa 39:nneksi sekä keskeytti supersuurpujottelussa. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli supersuurpujottelussa 33:s sekä keskeytti syöksylaskussa ja alppiyhdistetyssä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui syöksylaskussa 30:nneksi.
Ignjatović voitti Trentinon universiadeissa 2013 kultaa pujottelussa. Harbinin universiadeissa 2009 hän sijoittui supersuurpujottelussa neljänneksi.
Pebble Beach Golf Links

Pebble Beach Golf Links on golfkenttä, joka sijaitsee Kalifornian Pebble Beachissa. Kentän suunnittelivat Jack Neville ja Douglas Grant vuonna 1919.
Kenttä on yksi arvostetuimmista, ja siellä on pelattu Yhdysvaltain avoin golfturnaus kuudesti.
Eugen Mack

Eugen Mack (21. syyskuuta 1907 Arbon – 29. lokakuuta 1979 Basel) oli sveitsiläinen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Mack voitti Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928 kultaa hypyssä ja joukkuekilpailussa sekä pronssia rekillä. Berliinin kesäolympialaisissa 1936 hän saavutti hopeaa moniottelusta, hevoselta, hypystä ja joukkuekilpailusta sekä pronssia permannolta.
Budapestin MM-kilpailuissa 1934 Mack ylsi suurmenestykseen ja saavutti viisi maailmanmestaruutta ja kaksi hopeamitalia. Prahan MM-kilpailuissa 1938 hän voitti hypyn maailmanmestaruuden, saavutti hopeaa permannolta ja joukkuekilpailusta ja sijoittui moniottelun pronssille.
Vuonna 1999 Mack nimettiin International Gymnastics Hall of Fameen.
Urbanlining

Urbanlining, eli urbbaus, on tasapainoilua kapean tasapainoliinan (slackline) päällä urbaanissa ympäristössä. Laji muistuttaa nuorallakävelyä. Urbbausta voi harrastaa kaupunkikeskustoissa, puistoissa, rannoilla tai missä tahansa, mihin tasapainoliina on mahdollista kiinnittää. Liinan voi kiinnittää esimerkiksi kahden puun tai vahvojen telineiden tai tolppien välille kuormaliinoista tutun kiristysräikän avulla.
Urbanlining on slacklining-lajin urbaani muoto. Se on kehitetty kaupunkialueilla asuvia ihmisiä varten. Lajin harrastajille on tyypillistä hyppiminen ja näyttävä temppuilu liinan päällä. Urbbausta harrastavat erityisesti nuoret, jotka ovat kokeilleet myös muita urbaaneja liikuntamuotoja, kuten parkouria ja freerunningia. Lajin harjoittelemisen voi aloittaa kuka tahansa ikään katsomatta. Pienet lapset oppivat tasapainoilun helposti ja saattavat hyvinkin nopeasti ottaa ensimmäiset askeleensa nauhalla ilman tukea.
Lajissa käytettävää tasapainoliinaa voidaan käyttää myös fysioterapiassa ja kuntoutuksessa. Tasapainoilu liinan päällä kehittää monipuolisesti tasapainoaistia, lihasvoimaa, liikkuvuutta, koordinaatiota ja kehonhallintaa, sekä mm. keskittymiskykyä.
Hippeis

Hippeis (mon., ; yks. ) oli antiikin kreikkalaisten ratsuväestä käyttämä nimitys. Luokka oli toiseksi korkein Ateenan neljästä sosiaaliluokasta, ja koostui miehistä, jotka olivat kyllin varakkaita ylläpitämään sotahevosta valtion palveluksessa. Sosiaaliluokkana se on verrannollinen Rooman valtakunnan equites-luokkaan ja jossain määrin jopa keskiajan ritareihin.
Ateenassa luokka viittasi niihin kansalaisiin, joiden varallisuus oikeutti heidän kuulumisensa toiseksi korkeimpaan yhteiskuntaluokkaan. Spartassa "hippeis" oli kuninkaallinen kunniavartiosto, joka koostui 300 valikoidusta alle 30-vuotiaasta nuorukaisesta, jonka jäsenet – vaikka alun perin olivatkin ratsuväkeä – palvelivat lopuksi raskaana jalkaväkenä. Ateenan ja Spartan ratsuväki muodostettiin vasta persialaissotien jälkeen, kun taas Thessaliassa ja Boiotiassa ratsuväkeä oli käytössä jo arkaaisella kaudella.
Kreikkalainen ratsuväki oli raskaasti panssaroitua ja aseistettua, mikä haittasi sen käyttökelpoisuutta taistelussa. Se oli varustettu metallikypärillä ja levyhaarniskoilla, ja sen aseistukseen kuuluivat kaksiteräiset miekat ja keihäät. Kilpiä ei kuitenkaan käytetty.
Vasta Filippos II:n ja Aleksanteri Suuren aikana ratsuväestä tuli merkityksellinen osa armeijaa. Makedonialainen ratsuväki oli jaettu kevyeen ja raskaaseen ratsuväkeen, jotka kumpikin koostuivat noin 200 miehen vahvuisista osastoista.
Itako

Itako () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Tonejoen alajuoksulla Kasumigaura-, Kitaura- ja Sotonasakaurajärvien välissä. Etelässä kaupunki rajautuu Chiban prefektuuriin. Itakossa on 27 733 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 71,40 neliökilometriä.
Itakoa palvelee JR Higashi-Nihonin Kashima-linja.
Jōsō

Jōsō () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin lounaisosassa Kinu- ja Kokaijokien varrella. Kaupungin itäosat ovat alavaa alluviaalitasankoa, länsiosissa on kukkuloita. Jōsōssa on 62 737 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 123,64 neliökilometriä.
Jōsōn kaupunki perustettiin vuonna 2006, kun Mitsukaidōn kaupunkiin liitettiin Ishigen maaseutukaupunki. Samalla se muutti nimensä Jōsōksi.
Jōsōta palvelee Kantō-rautateiden Jōsō-linja.
Kamisu

Kamisu () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Tyynenmeren rannikolla. Etelässä ja lännessä kaupunki rajautuu Tonejokeen ja Chiban prefektuuriin, luoteessa on Sotonasakaurajärvi, joka laskee Tonejokeen Hitachi-Tonejokea pitkin. Kamisussa on 95 551 asukasta (elokuussa 2020) ja sen pinta-ala on 146,97 neliökilometriä.
Kamisu sai kaupunkioikeudet vuonna 2005, kun Kamisun maaseutukaupunkiin liitettiin Hasakin maaseutukaupunki. Kaupungin pohjoisosassa on Kashiman puolelle ulottuva suuri teollisuusvyöhyke, jonne on sijoittunut esimerkiksi teräs- ja petrokemian teollisuutta sekä Tōkyō denryokun lämpövoimalaitos.
Kasama

Kasama () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Yamizovuorten eteläreunalla. Kaupungin läpi virtaa Hinumajoki. Kasamassa on 73 723 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 240,40 neliökilometriä.
Kasama kehittyi historiallisesti Kasama Inari-jinjan šintolaisen pyhäkön portineduskaupunkina. Kaupunkioikeudet Kasamalle myönnettiin vuonna 1958. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2006, kun siihen liitettiin Iwaman ja Tomoben maaseutukaupungit. Merkittävä perinteinen elinkeino on Kasama-keramiikan valmistus.
Kasamaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Jōban-linja ja Mito-linja.
Taipein rautatieasema

Taipein rautatieasema () on yksi Taipein julkisen liikenteen solmukohdista. Aseman kautta kulkee päivittäin yli 400 000 matkustajaa, joista 321 806 käyttää aseman metrolinjoja ja 52 313 suurnopeusjunaa. Asema sijaitsee Zhongzhengin kaupunginosassa Taipein keskustassa.
Työt Taiwan Taoyuanin kansainvälinen lentoasemalle kulkevan rautatieyhteyden rakentamiseksi ovat käynnissä ja yhteyden on tarkoitus valmistua vuonna 2013. Asemalla on käynnissä myös pilvenpiirtäjä Gate of Taipein rakennustyöt.
Taipein ensimmäinen rautatieasema valmistui Dadaochengin alueelle vuonna 1891, kun Taiwanin ensimmäinen rautatieyhteys Taipein ja Keelungin välillä valmistui. Aluksi rakennettiin tilapäinen asema ja pysyvä asema valmistui vuonna 1897. Vuonna 1901 asema siirrettiin nykyiseen sijaintiin nähden itään. Vuonna 1940 asema rakennettiin uudelleen kasvaneen matkustajamäärän takia.
Taipein keskustan rautatieyhteyksien ruuhkaisuuden vähentämiseksi rakennettiin tunneli Huashanin ja Wanhuan välille. Rakennustyöt olivat osa laajempaa projektia, jonka tavoitteena on siirtää rautatieliikenne maanalaiseksi. Maanalaisten rakennustöiden valmistuttua 2. syyskuuta 1989, asema siirrettiin nykyiseen paikkaansa ja vanha asema tuhottiin.
Nykyistä asemaa laajennettiin Taipein metron valmistumisen myötä. Metroasema sijaitsee asemarakennuksen alla ja se avautui vuonna 1998. Rakennuksen ympärillä sijaitsee laajoja maanalaisia ostoskeskuksia.
Kashima (Ibaraki)

Kashima () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Kitaurajärven ja Tyynenmeren välissä. Sillat liittävät Kashiman Itakon ja Namegatan kaupungeihin Kitauran toisella puolella. Kashimassa on 67 159 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 106,02 neliökilometriä.
Kashima kehittyi historiallisesti Kashima-jingūn šintolaisen pyhäkön portineduskaupunkina. Se oli Hitachin provinssin pääpyhäkkö. Useita pyhäkön rakennuksia on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Japanin nykyisen kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Kashimasta tehtiin maaseutukaupunki. Kaupunkioikeudet se sai vuonna 1954, minkä jälkeen kaupungin rannikolle on rakennettu suurimittakaavaista terästeollisuutta ja Kashiman satama. Kashima tunnetaan myös J1 Leaguessa pelaavan Kashima Antlers -jalkapallojoukkueen kotipaikkana.
Kashimaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Kashima-linja ja Kashima rinkai -rautatien Ōarai–Kashima-linja.
Kasumigaura (Ibaraki)

Kasumigaura () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Kasumigaurajärven rannikolla. Pohjoisessa kaupunki ulottuu Koisejoelle ja Tsukubavuorten reunavuorille. Kasumigaurassa on 41 354 asukasta (syyskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 156,60 neliökilometriä.
Kasumigauran kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen aiempi Kasumigauran maaseutukaupunki ja Chiyodan maaseutukaupunki.
Kasumigauraa palvelee JR Higashi-Nihonin Jōban-linja.
Timo Kivilompolo

Timo Kivilompolo (s. 12. lokakuuta 1965 Pietarsaari) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja tai vasen laitalinkki.
Kivilompolon kasvattajaseura oli Pietarsaaren Into. Hän siirtyi vuonna 1983 FF Jaroon, mutta sai odottaa ensiesiintymistään seuraavalle kaudelle. Kivilompolo nousi Jaron runkopelaajaksi ja seuran noustessa SM-sarjaan vuonna 1989, teki hän pääsarjadebyyttinsä ensimmäisessä ottelussa 29. huhtikuuta Jaron hävitessä Kuusysille. Vajaa kuukausi myöhemmin hän teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa ottelussa Mikkelin Palloilijoita vastaan. Kaudeksi 1990 Jaro tippui takaisin I divisioonaan, mutta palasi seuraavaksi kaudeksi taas korkeimmalle sarjatasolle.
Hän edusti Jaroa yhteensä neljäntoista kauden verran kauteen 1996 saakka. Vuonna 1997 hän siirtyi Vaasan Palloseuraan joukkueen voittaessa hopeaa Veikkausliigassa. Kaudeksi 1998 hän palasi Jaroon, jossa pelasi vuoteen 2000 saakka. Kausina 2001–2006 Kivilompolo edusti kokkolalaista Öja-73:aa, jossa hän pelasi Kakkosta ja Kolmosta. Hän palasi kilpajalkapallon pariin vuonna 2008 No Starsin riveihin Neloseen.
Vuonna 2008 Kivilompolo valittiin Veikkausliigan legendaksi. Uransa aikana hän pelasi korkeimmalla sarjatasolla kaikkiaan 217 ottelua ja teki niissä 26 maalia. Kivilompolo tunnettiin urallaan luotettavana rangaistuspotkujen laukojana.
Säyvö

Säyvö eli Pien-Tytärsaari (; ) on yksinäinen ja asumaton Suomenlahden ulkosaari Tytärsaaresta 15 kilometriä länsilounaaseen. Aikanaan Suomen Tytärsaaren ja sitä ennen Suursaaren kuntaan kuulunut saari kuuluu nykyään Venäjän Jaaman piiriin, mutta maantieteellisesti se sijaitsee lähinnä Viron rannikkoa, Venäjän maa-alueesta 55 kilometriä länteen. Säyvö on moreenisoran muodostama 2,5 kilometriä pitkä, kapea ja matala asumaton saari. Saaresta ulkonee kaakkoon noin 1,5 kilometrin mittainen, vain muutaman metrin levyinen hiekkasärkkä, Säyvön ”Sääri”. Virolaiset kutsuvat saarta myös Säyviksi. Nimi periytyy ehkä ruotsin sanasta "säv" ’kaisla’, vanhoissa kartoissa Säfwisholm (Kaislasaari).
Luonto.
Säyvö on hyvin mereinen saari. Saaren valtalajina on kallioilla kasvava hirvenjäkälä. Rantaniityillä kasvaa ylisenä rantakauraa, merinätkelmää ja kangasajuruohoa. Saaren matalilla rantamailla kasvaa vain suolaisuutta sietäviä kasveja, mutta korkeammilla dyyniharjanteilla kasvaa kuivuutta kestäviä varpuja ja ruohoja sekä mäntyjäkin. Saarella on myös muutamia suolattoman veden lampia kuten "Laurinkarinlampi". 
Säyvössä kerrottiin kasvavan oma ruusulaji eli "Säyvön ruusu", saaristossa ja rannikoilla yleisten kurtturuusun ja okaruusun lisäksi, mutta siitä ei löydy mainintaa tieteellisistä kasvioista.
Säyvön korkein kohta oli 2,5 metriä korkea ja 7–8 metriä leveä kiviraunio eli ”kumpeli”.
Säyvön merkitys tytärsaarelaisille.
Säyvöstä kerättiin merinätkelmää ja jopa jäkälää rehuksi Tytärsaaren talojen karjalle. Merinätkelmää pidettiin arvossa, koska se kasvoi lähes pelkällä hietikolla ja sitä jopa levitettiin tarkoituksella. 
Tytärsaarelaistarinoiden mukaan saaren korkeimmalla kohdalla sijaitsevassa kivirauniossa asui ”kumpelin vanha mies”, joka oli saaren haltia.
Säyvö nykyään.
Säyvö oli osa kauan vireillä ollutta "Inkerinmaan luonnonpuisto" -hanketta, joka tähtäsi tiukasti rauhoitetun, useita ulkosaaria käsittävän luonnonsuojelualueen perustamiseen. Luonnopuisto perustettiin lopulta joulukuussa 2017 nimellä Itäisen Suomenlahden luonnonpuisto.
Petri Lehtonen (jalkapalloilija)

Petri Lehtonen (s. 23. lokakuuta 1975 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja, mutta pystyo pelaamaan myös keskuspuolustajana.
Lehtonen on Turun Toverien kasvatti. Hän teki 16-vuotiaana ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa II divisioonan kaudella 1992, pelaten neljässä ottelussa. Kaudeksi 1993 Lehtonen oli isomman roolin perässä tehnyt sopimuksen sarjatasoa alempana pelanneen FC Interin kanssa, mutta seura osti TuTon sarjapaikan ja Lehtonen jatkoi pelaamista II divisioonassa. Hän nousi heti ensimmäisellä kaudellaan FC Interin pelaavaan kokoonpanoon ja kymmenen kauden ajan oli seuran tärkeimpiä pelaajia, ollen mukana nostamassa sen Veikkausliigaan kahdesti ja vakiinnuttamassa FC Interin paikan pääsarjassa. Vuosina 1993–2002 Lehtonen pelasi seurassa yhteensä 223 sarjaottelua ja teki kahdeksan maalia. Vain hänen veljensä Henri Lehtonen sekä Ari Nyman ovat pelanneet enemmän otteluita FC Interissä.
Lehtosen nuorempi veli Henri pelaa FC Interissä ja on myös toiminut joukkueen kapteenina.
Ališer Kudratov

Ališer Kudratov (s. 11. tammikuuta 1986) on tadžikistanilainen alppihiihtäjä. Hän on kilpaillut vuodesta 2006 lähtien ja kiertänyt FIS:n kisoja pääasiassa Aasiassa. Kudratov toimi maansa lipunkantajana Vancouverin olympialaisten avajaisissa 2010, vaikkei osallistunut kisoihin urheilijana.
Lähteet.
Villi Itä – kalevalainen rapsodia

Villi Itä − kalevalainen rapsodia on Piirpauke-yhtyeen seitsemäs studioalbumi vuodelta 1986.
Albumin ilmestyessä Piirpauke oli toiminut jo vuosikymmenen ajan ja ehtinyt muodostua käsitteeksi suomalaisessa musiikkikentässä yhdistäessään omaperäisellä tavalla jazziin ja popmusiikkiin suomalaisen kansanmusiikin ja maailmanmusiikin elementtejä.
Levyn alaotsikon mukaan kyseessä on kalevalainen rapsodia, albumin musiikki on tehty tilauksesta vuoden 1985 Kajaanin Runoviikon "Sana ja sävel kalevalaisessa Kajaanissa" -tapahtumaan, jolloin vietettiin Kalevalan 150-vuotisjuhlavuotta. Yhtyeen johtohahmo Sakari Kukko on kertonut, että musiikin lähtökohtana ovat karjalaiset ja inkeriläiset runosävelmät. Levyn lähes koko materaali on mukana myös Sakari Kukon vuonna 2000 ilmestyneellä albumilla "Kalevala Spirit".
Albumi julkaistiin Saksassa Jaro Medienin toimesta vinyylilevynä nimellä "The Wild East". Albumi julkaistiin myös Suomessa vinyylilevynä Rockadillo Recordsin toimesta sekä englanninkielisin (The Wild East) että suomenkielisin (Villi itä) kansin. Vuonna 1987 Jaro julkaisi albumista saksalaisen CD-painoksen yhteistyössä Rockadillo Recordsin kanssa.
Albumin kansikuvana toimii taidemaalari Akseli Gallen-Kallelan maalaus "Sammon taonta" vuodelta 1893.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Sakari Kukko ja sanoitukset trad., ellei toisin mainita.
Ally Walker

Allene Damian Walker (s. 25. elokuuta 1961 Tullahoma, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan televisiosarjoista "Santa Barbara", "Pimeyden sydän", "Sons of Anarchy" ja "Ghosted".
Ura.
Walker opiskeli biokemistiksi Kalifornian yliopistossa ja työskenteli sittemmin tutkijana geenitekniikan parissa valmistautuessaan UCLA lääkintäkouluun. Walker kuitenkin kiinnostui näyttelemisesti vietettyään yhden lukukauden Lontoossa Richmond College of Artsissa.
Sittemmin Walker päätyi televisioon vuonna 1988 saatuaan ensimmäisen roolin televisiosarjasta Santa Barbara. Vierailun jälkeen Walker on esiintynyt pääosin draama-, komedia-, ja rikossarjoissa ja muutamissa elokuvissa. Hän esiintyi 1990-luvulla muun muassa televisiosarjoissa Matlock, Koira haudattuna, Kauhua kryptasta, Moon Over Miami ja Kameleontti. Lisäksi Walker esiintyi elokuvissa Viimeinen majapaikka, Täydellinen sotilas ja Unta vai rakkautta.
Myös 2000-luvulla Walker esiintyi pääosin televisiosarjoissa, kuten Sleeper Cell, Teho-osasto, Shield – lain varjolla, Sano että rakastat, Kova laki, Boston Legal, CSI ja .
Owsley Stanley

Owsley Stanley (oik. Augustus Owsley Stanley III, 1935 Kentucky – 13. maaliskuuta 2011 Cairns, Australia) oli yhdysvaltalainen äänittäjä ja äänentoistolaitteiden kehittäjä, joka tuli tunnetuksi vaihtoehtokulttuurissa LSD:n massavalmistajana. Stanley tunnettiin lempinimellä Bear. Stanleyn isoisä oli kongressiedustaja, kuvernööri ja senaattori Augustus Owsley Stanley. Stanley harjoitti nuorena insinööriopintoja, työskenteleli Jet Propulsion Laboratoryssa Kaliforniassa, teki kesätöitä lähetysinsinöörinä TV- ja radioasemilla Los Angelesissa ja harrasti radioamatööritoimintaa. Stanley myös opiskeli balettia, ranskaa ja venäjää.
LSD:n valmistajana.
Stanley törmäsi LSD:n reseptiin Berkeleyn yliopiston kemian lehdessä ja päätti ryhtyä valmistamaan tuolloin vielä laillista ainetta.
Stanleyn väitetään valmistaneen jopa 1,25 miljoonaa LSD-annosta vuosina 1965–1967. Tom Wolfe kirjoitti hänestä kirjassaan "The Electric Kool-Aid Acid Test" (1968), ja hän innoitti myös Jefferson Airplanen laulua ”Bear Melt”, Steely Danin laulua ”Kid Charlemagne” (1976) ja Grateful Deadin laulua ”Alice D Millionaire”. Stanleyn valmistamien "Monterey Purple" -annosten väitettiin innoittaneen Jimi Hendrixin ”Purple Haze” -hittiä, minkä Hendrix tosin tiukasti kielsi. Käyttäjät jopa nimesivät huumeen uudelleen Purple Hazeksi. Kun LSD lopulta kiellettiin, Stanley sai ensin ehdonalaisen tuomion ja vuonna 1970 kolmen vuoden ehdottoman vankeustuomion. Vankilassa olleessaan hän opetteli korujen valmistusta ja myi korujaan kuuluisuuksille kuten Keith Richards ja Jackson Browne.
Oxford English Dictionary -sanakirjassa ”Owsley” on substantiivi, joka kuvaa LSD:n erityisen puhdasta muotoa.
Ääniteknikkona.
Stanley äänitti muiden muassa Miles Davisin, Jimi Hendrixin, Johnny Cashin ja Janis Joplinin esiintymisiä. Hän kehitti tehokkaampia äänentoistolaitteita, joiden avulla yhtyeet saattoivat esiintyä entistä suuremmille yleisömassoille. Stanley myös rahoitti LSD-tuloillaan Grateful Dead -yhtyeen toimintaa.
Myöhemmät vaiheet.
Stanley muutti 1970-luvun lopulla Australiaan, jossa hän eli valmistamiaan koruja ja taide-esineitä myymällä. Hän sai surmansa auto-onnettomuudessa 13. maaliskuuta 2011 Cairnsissa menetettyään myrskyssä autonsa hallinnan.
Pekka Kujala

Juho Pekka Kujala (5. marraskuuta 1947 Kittilä – 8. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen runoilija, lauluntekijä, säveltäjä, muusikko ja peruskoulun luokanopettaja.
Kujala valmistui peruskoulun luokanopettajaksi Oulun yliopistosta vuonna 1973. Hän toimi kuvaamataidon ja luokanopettajana Kittilässä vuosina 1973–1979. Hän muutti vuonna 1979 perheineen työn perässä Loviisaan ja toimi siellä Valkon satamataajamassa luokanopettajana kuolemaansa saakka. Opetustyönsä lisäksi Kujala sanoitti ja sävelsi lauluja, kirjoitti runoja ja proosaa. Hän osallistui myös yhteiskunnalliseen keskusteluun mm. mielipidekirjoituksilla muun muassa "Loviisan Sanomissa", jossa hän käytti nimimerkkiä "Herra Degerby." Lyhyen ajan Kujala oli Loviisan kaupunginvaltuuston sekä Loviisan suomalaisen seurakunnan seurakuntaneuvoston, kirkkoneuvoston ja kirkkovaltuuston jäsen.
Kujalan sanoittamia ja säveltämiä kappaleita ovat levyttäneet erilaisten kuorojen lisäksi mm. Hannu Merkku, Eero Aven ja Souvarit. Laulutekstien lisäksi Pekka Kujala kirjoitti suuren määrän muita runoja.
Kujalan kaikki runo- ja laulutekstit on julkaistu vuonna 2022 "Kymmenen tunturin tuulet - Pekka Kujalan runot ja laulut" -kirjassa.
Pekka Kujalan teksteihin tehtyjen kappaleiden taltioinnit.
Erakon rukous
Erämaan laulu
Jänkä-Joonaan valssi
Kulje kautta Kittilän
Laupias lappalainen
Lumiperhonen
Muisto Lapista
Pala naavaa
Pohjoisesta tuulee
Rakkain paikka lapsuuden
Sininen hetki
Suruttoman soittajan sottiisi
Vain maa valkoinen
Ystävälle
Laulujen nuotteja ja tekstejä teoksissa.
Laulu-siula: Staalon harrastelijasäveltäjien laulukirja, Taideseura Staalo 1979
Pohjolan tähtien alla
Laululompolo, 1994
Voranava

Voranava () eli Voronovo (; ; ) on pieni kaupunkimainen taajama ja hallintopiiri () Hrodnan alueen pohjoisosissa Valko-Venäjällä.
Voranavan maaseutuvaltaisen hallintopiirin asukasluku oli 2009 väestönlaskennassa 30 477. Tämä sisälsi Voranavan (6 332 as.) ja Radunin (2 673 as.) kaupunkimaiset taajamat ja näitä ympäröivän maaseudun asukkaat.
Liettuan rajalle on keskustaajamasta vain 19 kilometriä. Pohjoisesta Liettuan Vilnasta (64 km) saapuva eurooppatie (eli Valko-Venäjän valtatie M11) on tärkeimpiä liikenneyhteyksiä ja kulkee Voravavan kautta etelään kohti Lidaa (34 km). Valtatiellä on melko vilkas rajanylityspaikka (raja-asema Benjakoni) piirin alueella. Likimain samansuuntainen rautatieyhteys kulkee Voranavan taajaman kautta, mutta on lähinnä tavaraliikenteen käytössä.
NEF.VI.LIM

NEF.VI.LIM on suomalaisen black metal -yhtye Enochian Crescentin toinen EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2010.
Albumi nousi Midprice-listan ensimmäiseksi 1.
Miljoonalaatikko

Miljoonalaatikko on puhekielessä laatikko, johon kerätään askartelussa, rakentelussa tai korjaustoiminnassa yli jääneitä yksittäisiä osia, kuten pienkomponentteja, ruuveja, pultteja, muttereita, laitteiden osia, juotostinaa yms. Miljoonalaatikon idea on olla paikka, josta saattaa myöhemmin löytyä tarvittava osa ilman, että tarvitsee käydä ostamassa uutta. Suomen Radioamatööriliiton termipankissa sanan englanninkielinen vastine on "junk box". Ruotsiksi käytetään sanaa "miljonlåda".
Miljoonalaatikoksi voidaan kutsua myös myymälässä tai verkkokaupassa tarjolla olevaa sekalaista kokoelmaa alan pikkutarvikkeita, kuten kameraliikkeessä suodattimia, suojuksia, kaulahihnoja yms. Nämä ovat usein yksittäiskappaleita tai pieniä, epäkurantteja jäännöseriä.
Radiopakinoitsija Markus Kajon ohjelman nimi vuoden 2013 paikkeilla oli "Ajatusten miljoonalaatikko".
Blohm &amp; Voss BV 238

Blohm &amp; Voss BV 238 oli lentoveneen prototyyppi, joka lensi ensi kerran 11. huhtikuuta 1944. Kone tuhoutui sodan loppupuolella Schaal-järvellä ilmahyökkäyksessä ollessaan ankkurissa, mutta tiedot tapahtuman yksityiskohdista ovat ristiriitaisia. Saksalaisten mukaan kone tuhoutui kuninkaallisten ilmavoimien Hawker Typhoon tai Tempest -koneiden hyökkäyksessä 24. huhtikuuta 1945, brittiläisten mukaan tämä lentoveneen tuhonnut hyökkäys tapahtui vasta 4. toukokuuta. Amerikkalaiset puolestaan väittävät Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimien North American P-51 Mustang -hävittäjien tuhonneen sen jo syyskuussa 1944. On mahdollista että jälkimmäinen tapahtuma liittyy tosiasiassa Blohm &amp; Voss BV 222 -tyyppisen aktiivikäytössä olleen hieman pienemmän lentoveneen tuhoamiseen.
Ompelulaatikko

Ompelulaatikko tai ompelurasia on säilytyspaikka ompelutarvikkeille kuten ompeluneuloille, lankarullille, napeille, yms. ompelussa käytetyille työvälineille ja tarvikkeille. Eri tarvikeryhmiä varten ompelulaatikko on jaettu sisältä erikokoisiin lokeroihin. Ulkopinnaltaan se on usein koristeellinen.
Rakenne.
Joissakin ompelulaatikoissa on yläosassa erillisiä remmejä, joihin voi laittaa kiinni saksia, nappirasiota, ratkojia, mittanauhan tai muita ompelutarvikkeita. Jotkut ompelulaatikot ovat puisia. Jotkut mallit ovat sivusta levitettäviä ja monikerroksisia.
Sisältö.
Ompelulaatikossa tarvittavien tarvikkeiden määrä riippuu ompelijan edistyneisyydestä ja siitä, mitä yleensä ommellaan. Yleisimpiä ompelulaatikon sisältämiä tarvikkeita on neulatyyny, joka voi olla myös magneettinen. Muita yleisiä ompelulaatikossa säilytettäviä tarvikkeita ovat neulat, nuppineulat, sakset, nepparit, napit ja mittanauha. Hyvin varustettu Ompelulaatikko voi sisältää myös liitukynän, kangasklipsit, ratkojan, tekstiililiimaa ja kaavapyörän. Tilkkutöiden tekijä voi säilyttää ompelulaatikossa myös tilkkutyöleikkuria.
The Blackened Rainbow

The Blackened Rainbow on neljän suomalaisen black metal -yhtyeen Throes of Dawnin, Enochian Crescentin, Ravenduskin ja Alghazanthin split-single, joka on julkaistu levymerkillä Woodcut Records.
Kappaleet.
Throes of Dawn
Enochian Crescent
Ravendusk
Alghazanth
Falcon 1

Falcon 1 on yhdysvaltalaisen SpaceX-yrityksen kantoraketti, jonka ensimmäinen laukaisu tehtiin 24. maaliskuuta 2006. Kolmesta koelaukaisusta kaikki epäonnistuivat. Neljäs laukaisu onnistui. Raketilla on kyky nostaa 670 kg matalalle Maan kiertoradalle. 
Falcon 9 -raketin valmistuttua Falcon 1 on jäänyt pois käytöstä. Osin koska Falcon 1:lle soveltuvaa rahtia voidaan kuljettaa Falcon 9:n sivurahtina.
Kári Streymoy

Kári Streymoy (s. 27. syyskuuta 1971, Tórshavn, Färsaaret) on färsaarelaisen folk/viking metal -yhtye Týrin rumpali.
Streymoy aloitti rumpujen soittamisen noin 14-vuotiaana. Hän sai innostuksen rumpujen soittoon sedältään Tróndur Streymoylta, joka oli Thunderbirds-yhtyeen rumpali ja laulaja.
Streymoyn ensimmäinen yhtye oli Relax, joka saikin hyvin huomiota ja keikkaili paljon Färsaarilla. Streymoy kuitenkin lähti yhtyeestä ja jätti rumpujen soitonkin joiksikin vuosiksi taka-alalle. Muutamaa vuotta myöhemmin hän sai yhteydenoton Heri Joensenilta ja Gunnar H. Thomsenilta, ja häntä kysyttiin mukaan yhtyeeseen nimeltä Wolfgang. Tässä yhtyeessä hän oli mukana usean vuoden.
Lopulta Streymoy kuitenkin päätti muuttaa Tanskaan opiskelemaan ja työskentelemään, ja näin hän jätti yhtyeen ja rumpujen soittamisen jälleen pitkäksi aikaa. Vuosia myöhemmin hän tapasi jälleen vanhan bändikaverinsa Joensenin, ja he päättivät alkaa soittaa yhdessä. Näin Týr sai alkunsa Thomsenin liityttyä pian heidän seuraansa.
Streymoy loukkasi selkänsä tammikuussa 2008, ja leikkauksien vuoksi hän joutui jäämään keikkatauolle kymmeneksi kuukaudeksi. Yhtye jatkoi kuitenkin kiertuettaan rumpali Amon Djurhuusin tullessa hänen tilalleen.
Dennis Vaske

Dennis Vaske (s. 11. lokakuuta 1967 Rockford, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana.
Ura.
Ennen ammattilaisuraansa Vaske pelasi vuodet 1984–1986 Armstrong High Schoolin jääkiekkojoukkueessa ja vuodet 1986–1990 University of Minnesota Duluthin jääkiekkojoukkueessa. New York Islanders varasi hänet NHL:ään numerolla 38 toisella kierroksella, ja hän aloitti ammattilaisuransa neljä vuotta myöhemmin. 
Puolustavan puolustajan roolissa pelannut Vaske pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella , mutta suurin osa kaudesta kului kuitenkin AHL:n Capital District Islandersissa, New York Islandersin silloisessa farmijoukkueessa. Myös seuraavat kaksi runkosarjakautta hän pelasi osaksi AHL:ssä ja osaksi NHL:ssä. NHL:n pudotuspeleissä 1993 Vaske pelasi joukkueensa kaikissa 18:ssa ottelussa ja oli osaltaan auttamassa joukkuettaan etenemään konferenssifinaaleihin. Hän antoi pudotuspeleissä kuusi maalisyöttöä.
Vaske pelasi kaudet ja kokonaan NHL:ssä. Hän saavutti molempina kausina, kuten myös aiemmilla kolmella, positiivisen plusmiinuslukeman, ensiksi mainitulla NHL-uransa parhaan lukeman +21, joka oli tuolla kaudella hänen joukkueensa kolmanneksi paras. Hän teki tuolla kaudella myös NHL-uransa piste-ennätyksen, 13 tehopistettä, kaksi maalia ja 11 syöttöpistettä, 65:ssä runkosarjaottelussa. Työsulun lyhentämällä kaudella 1994–1995, jolla hän pelasi 24 ottelua vähemmän, hän teki 12 tehopistettä, maalin ja 11 syöttöpistettä. 
Kaudesta alkaen Vasken uraa alkoivat haitata toistuvat aivotärähdykset. Hän sai ensimmäisen aivotärähdyksensä 22. marraskuuta 1995 pelatussa ottelussa Los Angeles Kingsiä vastaan, kun Eric Lacroix oli taklannut häntä takaapäin, ja oli sivussa koko loppukauden ehdittyään pelata vain 19 ottelua. Hän sai toisen aivotärähdyksensä kaudella , jolla hän pystyi pelaamaan 17 ottelua, ja kolmannen kaudella , jolla hän pelasi 19 ottelua.
Vaske jatkoi uraansa vielä kauden . Hän teki ennen kauden alkua vapaana pelaajana sopimuksen NHL-seura Boston Bruinsin kanssa, jota hän edusti kolmessa ottelussa. Suurimman osan kaudesta, 43 runkosarja- ja 19 pudotuspeliottelua, hän pelasi Bostonin farmijoukkueessa Providence Bruinsissa AHL:ssä, jossa hän oli voittamassa kauden päätteeksi Calder Cupia eli AHL:n mestaruutta. 
Vaske pelasi yhdeksän kautta kattaneella NHL-urallaan yhteensä 235 runkosarjaottelua, joissa hän teki 46 tehopistettä, viisi maalia ja 41 syöttöpistettä. Pudotuspeliotteluja hän pelasi 22, joissa hän teki seitsemän tehopistettä, kaikki maalisyöttöjä.
Vaske pelasi Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkueessa yksissä jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1992. Hän pelasi noissa kisoissa kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Šumilina

Šumilina () eli Šumilino () on kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Vitsebskin maakunnan keskiosassa Vitsebskin ja Polatskin välillä. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirissä asui 20 716 ihmistä. Tähän sisältyy kaksi kaupunkimaista taajamaa: Šumilina (7 506 as.) ja Obal (2 687 as.) sekä näitä ympäröivän maaseudun asukkaat.
Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu piirin kaupunkimaisten taajamien kautta kulkeva P20-kantatie, joka luo pohjoisessa yhteyden Polatskiin lännessä ja Vitsebskiin idässä. Samansuuntaisella rautatiellä on asema Šumilinassa, mutta rataa käyttää erityisesti rahtiliikenne.
Terji Skibenæs

Terji Skibenæs (s. 27. joulukuuta 1982, Tórshavn, Färsaaret) on färsaarelaisen folk/viking metal -yhtye Týrin kitaristi.
Skibenæs aloitti kitaran soiton 13-vuotiaana. Isoveljensä ostettua kitaran hän alkoi itsekin innostua soittamaan. Veljeltään saamaa opetusta lukuun ottamatta Skibenæs ei koskaan ottanut kitaratunteja, vaan hän opiskeli itse lainaamalla tabulatuureja paikallisesta kirjastosta, sekä soittamalla korvakuulolla musiikin mukana. Hän omaa myös varsin jykevän bassoäänen, muttei ole ottanut myöskään laulutunteja.
Skibenæsin ensimmäinen yhtye oli Flux. Vuonna 2001 se soitti kilpailussa, jossa mukana oli myös Týr. Kilpailun aikana hän tutustui yhtyeen kitaristiin Heri Joenseniin, joka muutamaa kuukautta myöhemmin ottikin Skibenæsiin yhteyttä ja pyysi tätä liittymään yhtyeeseen.
Týrin toisen albumin julkaisun jälkeen Skibenæs lähti ja jätti yhtyeen trioksi. Vuotta myöhemmin toisen kitaristin paikan täydensi hetkellisesti Ottó P. Arnarson, mutta pian Skibenæs palasikin takaisin yhtyeen riveihin.
Skibenæs työskentelee yhtyeensä ohella myös tatuointitaiteilijana Färsaarilla.
Knödelin luku

Knödelin luku positiiviselle kokonaisluvulle "n" on yhdistetty luku "m" siten, että kaikille "i" &lt; "m" jotka ovat "m":n kanssa suhteellisia alkulukuja pätee formula_1. Kaikkien sellaisten lukujen "m" joukkoa jollekin positiiviselle kokonaisluvulle "n" kutsutaan Knödelin luvuiksi "K""n".
Joukko "K"1 on Carmichaelin luvut ja "K"3 on D-luvut. 
Makowski todisti 60-luvulla, että lukuja "K"n on äärettömmästi kaikilla formula_2, ja tapaus "K"1 eli että on äärettömästi Carmichaelin lukuja todistettiin vuonna 1994.
Nora Vilva

Nora Vilva (s. 19. tammikuuta 1974 Porvoo) on suomalainen ammattimalli, juontaja ja näyttelijä.
Vilva aloitti mallintyöt 19-vuotiaana mallitoimisto Paparazzissa ja on työskennellyt Suomen lisäksi muun muassa Italiassa, Ranskassa, Englannissa, Saksassa ja Kreikassa.
Vilva on juontanut tositelevisiosarjan "Mallikoulu" ensimmäisen tuotantokauden MTV3-kanavalla 2005 sekä Suomen "Muodin huipulle" -tositelevisiosarjan toisen tuotantokauden samalla kanavalla 2011. Hän on lisäksi näytellyt muun muassa elokuvassa "Joulutarina" sekä tv-sarjassa "Käenpesä".
Dédalo (1921)

Dédalo oli Espanjan laivaston vesilentokoneiden- ja sulkupallojen emälaiva, jolla kykeni operoimaan saman aikaisesti yksi ilmalaiva, kaksi sulkupalloa sekä joitakin vesilentokoneita. Alus otettiin palvelukseen 1922 ja poistettiin 1935 palveluksesta toisen Marokon sodan jälkeen.
Hankinta ja muutostyöt.
Alus oli alun perin saksalainen kauppa-alus SS "Neuenfels", joka oli valmistettu 1901 Britteinsaarilla. Ensimmäisen maailmansodan lopulla lokakuussa 1918 se vallattiin Espanjan satamissa olleiden viiden muun saksalaisaluksen kanssa korvauksena Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneiden upottamista espanjalaisaluksista. 
Alus nimettiin "España No.6:ksi", minkä jälkeen se hyvin pian nimettiin "Dédaloksi". Se oli joulukuusta 1921 alkaen viisi kuukautta telakalla Barcelonassa muutettaessa alus vesilentokoneiden emälaivaksi. Muutostyöt maksoivat 8 miljoonaa pesetaa.
Palvelus.
Alus osallistui Rifin sotaan tukikohtanaan Cartagena, jolloin sen lentokoneet tukivat Al Hoceiman maihinnousua. Juan de la Cierva laskeutui 1934 aluksen kannelle Valencian lähistöllä C.30-autogirolla G-ACIO ja nousi puoli tuntia myöhemmin. Tämä on ilmailun historian ensimmäinen helikopterilla tehty lasku ja nousu aluksen kannelle.
"Dédalo" poistettiin palveluksesta 1934 ja laivastoluettelosta huhtikuussa 1936. Espanjan sisällissodan vuoksi alus kuitenkin viipyi kotisatamassaan Cartagenassa 1. maaliskuuta 1940 saakka ennen hinaamista Valenciaan romutettavaksi.
Kamisoli

Kamisoli oli 1500-luvulla miesten käyttämä lyhyt pellavakankainen päällyspaita, jossa ei ollut hihoja. Nimitystä käytettiin 1600-luvulta lähtien lyhythihaisesta liivistä. Se oli tehty nahasta tai verasta. Sellaista käyttivät miehet 1700-luvulla justaucorps-takin kanssa. Kamisoli liittyi sekä sotilas- että siviilipukeutumiseen. Naisten puvustossa kamisoli oli pitkähihainen yönuttuna käytetty alustakki. Kamisoliksi on nimitetty myös kansanpuvun osana ollutta lyhyttä, hihallista takkia ja Ranskan kuninkaiden juhlatilaisuuksissa käyttämää viittaa.
Kamisolin etymologiaksi on useita vaihtoehtoja. Ranskan "camisole" voi juontua provensaalin tai espanjan sanasta "camisola," joka on myöhäislatinan paitaa merkitsevän "camisa"-sanan johdannainen. Toinen mahdollisuus on se, että kamisoli olisi johdettu italian sanasta "camiciola," joka on paitaa merkitsevän "camicia"-sanan deminutiivimuoto.
SNS Dédalo (R01)

SNS Dédalo oli Espanjan laivaston lentotukialus. Alus oli vuodesta 1967 Espanjan laivaston lippulaivana, kunnes lentotukialus "Príncipe de Asturias" korvasi sen. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston toisessa maailmansodassa ollut "USS Cabot".
Valmistus.
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta, missä köli laskettiin 13. maaliskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 24. heinäkuuta.
Palvelus.
Alukseen osui toisen maailmansodan aikana kahdesti kamikaze ja lisäksi siihen osui lentopommi. Alus poistettiin palveluksesta 11. helmikuuta 1947, mutta se palautettiin lentäjien koulutukseen jo lokakuussa 1948. Se palautettiin reserviin tammikuussa 1955. Alus luokiteltiin uudelleen AVT-3:ksi toukokuussa 1959. "Cabot" oli ollut yli 12 vuotta varastoituna, kun se lainattiin elokuussa 1967 Espanjalle, joka osti sen 1972.
"Dédalo" oli vuoteen 1976 sukellusveneidentorjuntatukialuksena kalustonaan SH-3D Sea King -helikopterit. Vuoden 1972 testien jälkeen alukselle päätettiin sijoittaa AV-8S Matador koneita modernisoinnin päätyttyä. Aluksen etukansi jouduttiin päällystämään metallilla puisen kannen kärsittyä suihkumoottorien kuumuudesta. Alukselle ei kuitenkaan asennettu nousua helpottavaa hyppyriä, mikä rajoitti lentokoneiden asekuormaa. Ensimmäiset Matadorit luovutettiin Espanjan laivastolle 1976 ja toinen 1980.
Alus korvattiin 1988 Espanjassa valmistetulla "Príncipe de Asturiaksella" ja poistettiin palveluksesta elokuussa 1989. Alus luovutettiin yhdysvaltalaiselle yritykselle museoalukseksi. Yritys ei kuitenkaan selvinnyt velvoitteistaan, joten alus joutui Yhdysvaltain hallitukselle, Alus myytiin romutettavaksi 2002.
Alus purjehti Espanjan laivaston alaisuudessa 1 650 vuorokautta, joiden aikana se teki 300 000 merimailin matkan. Aluksella kirjattiin 30 000 nousua ja laskua, joiden aikana tuhoutui yksi AV-8A ja kolme AB212-helikopteria.
Edsbyn

Edsbyn on noin 4 000 asukkaan taajama itäisessä keski-Ruotsissa. Se on Ovanåkerin kunnan hallinnollinen keskustaajama. Edsbyn on tunnettu muun muassa suksiteollisuudestaan.
Tampereen Aikuiskoulutuskeskus

Tampereen Aikuiskoulutuskeskus TAKK on Tampereella toimiva aikuiskoulutuskeskus. TAKKin rehtori on Teppo Tapani.
TAKKissa opiskelee vuosittain yli 11 000 aikuisopiskelijaa. Oppilaitos on monikulttuurinen. Talossa opiskelee ja työskentelee 40 eri kansallisuutta. Koulutukset toteutetaan suomeksi.
TAKKissa työskentelee noin 250 henkilöä. Tammerkosken Nuorkauppakamari palkitsi TAKKin Vuoden työnantajana 2008.
OAJ valitsi TAKKin Vuoden oppilaitokseksi 2022. 
Sijainti ja toimipisteet.
TAKK toimii kahdella kampuksella Tampereella. Valtatien kampus sijaitsee Tampereen keskustan tuntumassa Kalevanharjun kaupunginosassa Tampereen Valtatie 15:ssä ja toinen Nirvassa, Kurssikeskuksenkatu 11:ssä ja 13:ssa. Muita toimitiloja vuokrataan tarpeenlähde mukaan. 
Valtatien kampuksella on hallinnon lisäksi matkailu- ja ravitsemisalan, sosiaali- ja terveysalan, liiketalouden, kauneudenhoitoalan ja media-alan koulutuksia sekä maahanmuuttajakoulutusta. Valtatien kampuksella toimii myös kauneudenhoitoalan opiskelijahoitola Lumova.
Nirvan kampus on keskittynyt rakennus-, metalli- ja autoalan, sähköalan, logistiikan, kiinteistönhoidon, talotekniikan, turvallisuusalan sekä kotityö-, puhdistus- ja teknisten terveyspalveluiden koulutuksiin. Lisäksi Nirvassa järjestetään maahanmuuttajakoulutuksia sekä esimies- ja yrittäjyyskoulutusta.
Opiskelijamäärät ja tutkinnot.
TAKKin vuosittainen opiskelijamäärä on reilut 11 000. Aikuisopiskelijalla tarkoitetaan yli 18-vuotiasta henkilöä.
Tutkinnot jaetaan perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkintoihin. Tutkintotavoitteisen koulutuksen kesto vaihtelee muutamasta kuukaudesta kahteen vuoteen. TAKKissa voi suorittaa yli sata erilaista tutkintoa. Tutkintoon tähtäävien koulutusten lisäksi tarjolla on ammatillisia lisä- ja täydennyskoulutuksia, työelämässä vaadittavia passikoulutuksia sekä testejä ja sertifikaatteja.
Säätiö ja hallinto.
Tampereen Aikuiskoulutussäätiö.
TAKKia ylläpitää ja sen toiminnasta vastaa Tampereen Aikuiskoulutussäätiö, joka on perustettu 18.4.1962. Säätiö ylläpitää Tampereen Aikuiskoulutuskeskusta, joka tunnetaan yleisesti nimellä TAKK. Säätiö toimii TAKKin henkilöstön työnantajana.
Historiaa.
Tampereen työkeskussäätiö perustettiin vuonna 1962 aikuisille suunnattua kurssitoimintaa varten. Aluksi koulutusta järjestettiin koneistus- sekä levy- ja hitsausosastoilla. Oppilaitoksen nimi on muuttunut vuosien saatossa: 
Säätiö muutti nimensä Tampereen Aikuiskoulutussäätiöksi vuonna 1999. Säätiön hallituksessa ovat edustettuina Tampereen kaupunki, Tampereen kauppakamari ja työmarkkinajärjestöt.
Hallitus.
Tampereen Aikuiskoulutussäätiön hallitus koostuu Tampereen kaupungin, Tampereen kauppakamarin ja työmarkkinajärjestöjen nimeämistä edustajista. Hallituskausi kestää kaksi vuotta. Säätiön toiminnanjohtaja on TAKKin rehtori Teppo Tapani. Hallituksen kokoonpano 2021-23 :
Albanian kirkko

Albanian kirkko oli muinaisen Kaukasian Albanian alueella nykyisessä Azerbaidžanissa 300–400-luvuilta aina vuoteen 1815 saakka toiminut kristillinen kirkkokunta.
Kristinusko levisi Kaukasian Albaniaan 300-luvun alussa Armeniasta ja Georgiasta käsin. Vuoden 420 tienoilla luotiin jumalanpalveluksissa käytetty albanian kirjakieli. 600-luvulta lähtien Albanian kirkko alkoi siirtyä armenian kieleen.
Albanian kuningas Urnair kääntyi kristityksi noin vuonna 370. Kuningas Vatšagan III Hurskas julisti 400-luvun lopussa kristinuskon valtionuskonnoksi ja ryhtyi vainoamaan zarathustralaisia. Hänen aikanaan vuosina 487–488 pidettiin kirkon kaanonit laatinut Albanian kirkolliskokous. Armenialaiseen perinteeseen tukeutuneella Albanian kirkolla oli ilmeisesti jo tuolloin käytännössä itsenäinen asema. Vuosien 551–552 tienoilla sen johtaja Abas sai katolikoksen arvonimen. Hän residenssinsä oli Partavin kaupungissa (nykyinen Bərdə). 680-luvulla Albanian ja Armenian kirkot yrittivät turhaan käännyttää Derbentin pohjoispuolella asuneita paimentolaisia. Albanian kautta kristinusko levisi Dagestanin pohjoisosaan.
Albanian kirkko noudatti Khalkedonin kirkolliskokouksen oppeja ilmeisesti vuonna 706 järjestettyyn Partavin kirkolliskokoukseen saakka, jolloin Armenian katolikos syrjäytti arabien tuella Albanian katolikoksen Nersesin. 800-luvun loppupuolella Kurajoen pohjoispuolella sijaitseva alue liittyi ortodoksiseen Georgian kirkkoon. Islamin ja kristinuskon välinen kamppailu päättyi 1000-luvulla, jolloin suurin osa alueen väestöstä oli kääntynyt muslimeiksi. 720-luvulta lähtien arabit liittivät Albanian kirkon Armenian monofysiittisen kirkon alaisuuteen.
Monofysiittinen Albanian kirkko taantui 800–1100-luvuilla. Katolikosten residenssinä toimi 900–1000-luvuilla Hamšin luostari. Kirkollisen elämän keskuksia olivat 1000-luvulla Vuoristo-Karabah (Artsah) ja 1100-luvulla Qaxin ja Zaqatalan seutu. 1300–1400-lukujen vaihteessa katolikosten residenssi siirtyi Vuoristo-Karabahin hengellisenä ja poliittisena keskuksena toimineeseen Gandzasarin luostariin.
Venäjän keisari lakkautti Gandzasarin patriarkaatiksi kutsutun Albanian katolikoksen viran vuonna 1815. Sen tilalle perustettiin Armenian katolikoksen alaiset Artsah-Şuşan ja Şamaxın hiippakunnat sekä Armenian kirkon Tbilisin konsistorin alainen Gəncən apulaispiispan virka.