tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aroherttu

Aroherttu ("Cisticola aridulus") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Aroherttua tavataan hajanaisella alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Afrikan eteläosissa sen levinneisyysalue on yhtenäisempi. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustaniskaherttu

Mustaniskaherttu ("Cisticola eximius") on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustaniskaherttua tavataan Burkina Fasossa, Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadissa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Malissa, Nigeriassa, Senegalissa, Sierra Leonessa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Eritreassa ja Etiopiassa. Keniasta ja Ugandasta se on mahdollisesti kuollut sukupuuttoon. Lajin on kuvattu olevan harvinainen, mutta paikallisesti yleinen Kongon tasavallassa ja Etiopian pohjoisosissa. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustapyrstöherttu

Mustapyrstöherttu ("Cisticola dambo") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustapyrstöherttua tavataan Angolasa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa ja Sambiassa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nummiherttu

Nummiherttu ("Cisticola brunnescens") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nummiherttua tavataan Afrikan keski-, itä ja eteläosissa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Peetu

Peetu on miehen etunimi, Pietari-nimen muunnelma. Kustaa Vilkunan kirja toteaa Peetun polveutuvan Agapeetus-nimestä. 
Nimi on tullut käyttöön vasta 1960-luvulta alkaen, mutta on 2000-luvulla selvästi yleistynyt. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 2 561 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Peetun nimipäivä on 29. kesäkuuta, joka ennestäänkin on Pietarin ja sen muiden muunnosten kuten Petrin ja Pekan nimipäivä.
Muurahaisten valtakunta

Muurahaisten valtakunta () on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut, Bert I. Gordonin ohjaama ja yhdessä Jack Turleyn kanssa löyhästi H. G. Wellsin novellin pohjalta käsikirjoittama tieteiskauhuelokuva. Elokuva kertoo tonttiesittelymatkalle lähtevästä seurueesta, joka joutuu jättimäisten muurahaisten hyökkäyksen kohteeksi.
Juoni.
Johdannossa kertojaääni esittelee lyhyesti muurahaisten käyttäytymistä. Esiin nostetaan erityisesti feromonien käyttö muurahaisten viestinnässä. Alkutekstien takana näytetään laiva, josta pudotetaan mereen tynnyreittäin radioaktiivista jätettä. Lopulta yksi tynnyreistä huuhtoutuu rantaan, missä tynnyristä vuotava hohtava mönjä alkaa vetää puoleensa muurahaisia. 
Maankäyttösuunnittelija Marilyn Fryser (Collins) vie huviveneellisen asiakkaitaan saarelle, jolla Fryser aikoo esitellä myytävänä olevaa hiekkarantatonttia. Ranta on sama, jolle radioaktiivinen tynnyri aiemmin huuhtoutui.
Pian esittelykiertueen alettua lähes henkilöauton kokoiset muurahaiset käyvät seurueen kimppuun. Ihmiset pakenevat rantaan, mutta muurahaiset ovat jo valtaamassa huvivenettä. Kapteeni (Lansing) yrittää torjua niitä kirveen avulla, mutta joutuu perääntymään ja sytyttää lopulta veneen palamaan ennen kuin pakenee uiden rantaan.
Kapteeni päättelee muurahaisten karttavan tulta, joten seurue viettää seuraavan yön rannalla nuotion äärellä. Aamun tullen sade sammuttaa nuotion, ja seurue päättää paeta sisämaahan, missä Fryserin yhtiöllä on jokivene. Muurahaiset eivät jätä heitä rauhaan, ja osa seurueesta päätyy mutanttihirviöiden saaliiksi. Jäljelle jääneet löytävät kapteenin johdolla veneen ja pääsevät sillä joelle.
Joelle kaatunut puu katkaisee matkan ja muurahaiset hyökkävät jälleen. Ne ajavat seurueen lopulta paikallisten asukkaiden pariin, ja heidät viedään kaupunkiin.
Kaupunkilaisten omituinen käytös herättää kuitenkin kapteenin epäilykset, ja seurue yrittää jälleen paeta. Sheriffi miehineen ottaa heidät kiinni ja vie sokeritehtaalle, josta käsin muurahaiskuningatar pitää kaupunkilaisia alamaisinaan feromoninsa avulla. Kapteeni pannaan muurahaiskuningattaren kanssa huumauskammioon, mutta hän sytyttää soihdun ja polttaa sillä hyönteisen tuntosarvia. Tämä saa muurahaiset ja muurahaiskuningattaren huumaamat ihmiset sekasorron valtaan. Muurahaiskuningatar tappaa Fryserin.
Kapteeni ja kaksi seurueen naista pakenee sokeritehtaalta, mutta Joe (Carson) käyttää polttoainetankkiautoa aseenaan ja onnistuu räjäyttämään sen tehtaan sisällä. Joe ennättää joelle, missä kapteeni ja muut ovat jo moottoriveneessä, ja yhdessä he pakenevat jokea pitkin kaupungista.
Erikoistehosteet.
Muiden Bert I. Gordonin elokuvien tapaan "Muurahaisten valtakunnan" jättiläismuurahaiset ovat enimmäkseen suurennoksia ja taustaprojektoreilla heijastettua kuvamateriaalia elävistä hyönteisistä. Muurahaisten koko vaihtelee kohtauksesta toiseen. Ne kävelevät useinkin ikään kuin ilmassa, koska ovat kuvattaessa nousseet lavasteita jäljittelevien taustavalokuvien pinnalle.
Lähikuvissa näyttelijöiden kanssa käytettiin muurahaisina isoja lavaste-esineitä. Joan Collins ei tiettävästi pitänyt niistä, koska ne kolhivat ja raapivat näyttelijöitä.
Ondřej Moravec

Ondřej Moravec (s. 9. kesäkuuta 1984) on tšekkiläinen ampumahiihtäjä, kolminkertainen olympiamitalisti ja sekaviestin maailmanmestari.
Moravec sijoittui Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 normaalimatkalla 12:nneksi, yhteislähdössä 13:nneksi ja takaa-ajossa 15:nneksi. Nove Meston MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti Tšekin sekaviestijoukkueessa pronssia. Normaalimatkalla ja yhteislähtökilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Moravec voitti takaa-ajossa hopeaa sekä yhteislähdössä pronssia. Hän voitti hopeaa myös sekaviestistä Tšekin joukkueen kanssa. Pikakilpailussa hän oli kahdeksas. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 Moravec hiihti ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Tšekin sekaviestijoukkueessa. Yhteislähtökisasta hän sai hopeaa ja normaalimatkalla pronssia. Pikakilpailussa ja takaa-ajossa hän oli yhdeksäs. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti nolla-ammunnalla hopeaa normaalimatkalla 3,3 sekuntia Lowell Baileylle hävinneenä. Lisäksi hän sijoittui pikakilpailussa ja takaa-ajossa viidenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui yhteislähdössä 11:nneksi ja normaalimatkalla 12:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän saavutti pronssia sekaviestissä ja oli neljästoista yhteislähdössä. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui normaalimatkalla 11:nneksi.
Nuorten MM-kilpailuissa Moravec sai hopeaa normaalimatkalla 2005 sekä pronssia pikakilpailussa ja takaa-ajossa 2002 ja normaalimatkalla ja takaa-ajossa 2003. EM-kilpailujen nuorten sarjassa hän voitti kultaa normaalimatkalla 2003, pikakilpailussa ja takaa-ajossa 2004, takaa-ajossa 2005 sekä sai hopeaa pikakilpailussa 2005. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa sekaviestissä ja pronssia takaa-ajokilpailussa 2006, pronssia sekaviestissä 2007, pronssia pikakilpailussa 2010, kultaa pikakilpailussa ja sekaviestissä 2014 sekä kultaa takaa-ajossa ja hopeaa pikakilpailussa ja sekaviestissä 2018. Nuorten sarjassa hän voitti kultaa pikakilpailussa ja takaa-ajossa 2005 sekä hopeaa yhteislähdössä 2004.
Ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa Moravec voitti yhteislähtökilpailuissa Norjan Holmenkollenilla 3. maaliskuuta 2013. Hän on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa lisäksi kahdeksan kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Kausi 2014–2015 oli Moravecin paras kokonaismaailmancupissa hänen sijoituttuaan kuudenneksi. Normaalimatkan cupissa hän oli viides kausilla 2012–2013 ja 2017–2018, yhteislähtöcupissa niin ikään viides 2012–2013 ja 2014–2015.
Santa Annan ihme

Santa Annan ihme ("Miracle at St. Anna") on yhdysvaltalais-italialainen elokuva vuodelta 2008. Sen ohjaaja Spike Lee sai ajatuksen luettuaan James McBriden romaanin.
Pääosa elokuvasta sijoittuu Italiaan toisen maailmansodan aikana. Sen kehyskertomus on kuitenkin vuonna 1983 murhasta syytetyn postimiehen tarina.
Thievy

Thievy Guivane Bifouma Koulossa (s. 13. toukokuuta 1992 Saint-Denis, Ranska) on ranskalaissyntyinen kongolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Thievy siirtyi barcelonalaisseura Espanyolin junioriakatemiaan vuonna 2010 ranskalaisen Strasbourgin akatemiasta. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 11. maaliskuuta 2011 ottelussa Deportivo La Coruñaa vastaan.
17. joulukuuta 2011 hän teki ensimmäisen maalinsa edutusjoukkueessa vierasottelussa Sporting Gijónia vastaan.
Uvean kieli

Uvea on polynesialainen kieli, jota puhutaan Wallisin saarella sekä Uvean saarella Uudessa Kaledoniassa. Uvean saarella puhuttavaa kieltä kutsutaan myös kielen omalla nimellä "faga uveaksi", jossa g-kirjain äännetään ŋ-äänteenä.
Uveassa on 11 konsonanttia /f h p t k m n ŋ l v ' /. ŋ tarkoittaa äng-äännettä ja ' glottaaliklusiilia. ŋ-äänne kirjoitetaan "g"-kirjaimella. Lisäksi lainasanoissa käytetään s-äännettä, joka kirjoitetaan /s/.
Uveassa on 5 lyhyttä vokaalia /a e i o u/, jotka voivat esiintyä myös pitkinä vokaaleina /ā ē ī ō ū/.
Uvea on läheistä sukua Rennell-saaren kielelle. Uveaan on vaikuttanut ranskan kieli johtuen ranskalaisten lähetyssaarnaajien 1800-luvulla alkaneesta työstä.
Ghajini (vuoden 2005 elokuva)

Ghajini () on vuonna 2005 ilmestynyt intialainen tamilinkielinen jännityselokuva, jonka on ohjannut A. R. Murugadoss. Se sai inspiraationsa Christopher Nolanin elokuvasta "Memento". Pääosia näyttelevät Suriya, Asin, Nayantara ja Pradeep Rawat.
Murugadoss teki elokuvasta vuonna 2008 ilmestyneen samannimisen hindinkielisen version, jonka päärooleja näyttelevät Aamir Khan ja roolinsa uusiva Asin.
Elokuva kertoo muistinsa vaurioittaneesta miehestä, joka etsii rakastettunsa murhaajaa. Hän selviää ainoastaan polaroid-kuvilla ja tatuoinneilla itselleen tekemiensä muistiinpanojen avulla.
South Pacific

South Pacific on toisen maailmansodan aikaan eteläiselle Tyynellemerelle sijoittuva Broadway-musikaali, joka sai ensi-iltansa 7. huhtikuuta 1949. Näytelmän käsikirjoittivat Oscar Hammerstein II ja Joshua Logan, joka ohjasi näytelmän pohjalta kymmenen vuotta myöhemmin samannimisen elokuvan. Musiikin sävelsi Richard Rodgers ja sanoitti Hammerstein. Musikaali yhdistää juoniaineksia James Michenerin esikoisteoksen "Tales of the South Pacific" (1947) eri tarinoista.
Musikaali palkittiin kymmenellä Tonylla sekä näytelmäkirjallisuuden Pulitzer-palkinnolla.
Musikaalin tunnetuimpia lauluja ovat ”Bali Ha'i”, ”I'm Gonna Wash That Man Right Outa My Hair”, ”Some Enchanted Evening”, ”There Is Nothing Like a Dame”, ”Happy Talk”, ”Younger Than Springtime” ja ”I'm in Love with a Wonderful Guy”. 
Vuonna 2012 musikaalin soundtrack-albumi vuodelta 1949 valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Esitykset.
Musikaali on tuotettu Broadwaylle kolmasti:
Liisantori

Liisantori () on Porissa Malminpään kaupunginosassa sijaitseva tori. Hiekkapintainen aukio on pinta-alaltaan noin hehtaarin suuruinen ja sitä rajoittavat Annan-, Otavan-, Mikon- ja Liisankadut.
Historia.
Liisantori syntyi vuonna 1852, jolloin Georg Theodor von Chiewitz piirsi sen laatimaansa Porin uuteen asemakaavaan. Lähes koko kaupunki oli tuhoutunut aikaisemmin samana vuonna raivonneessa suuressa tulipalossa. Liisantori ympäristöineen sijaitsi aikaisemmin rakentamattomalla alueella vanhan kaupunkialueen ulkopuolella. Tori toimi muun muassa erilaisten tapahtumien ja kokousten pitopaikkana, paikalla vieraili myös sirkuksia ja tivoleja. Yleisurheilua Liisanpuistossa harrastettiin Tiilimäen urheilukentän valmistumiseen vuoteen 1910 saakka. Torilla pelattiin myös eri palloilulajeja kuten tennistä, jalkapalloa ja pesäpalloa, jota Liisantorilla pelattiin vielä 1950-luvun lopulla. 
Nykyään torille jäädytetään talvisin luistinrata. Vuoden 2013 Suomi-areena-tapahtuman yhteydessä Liisantorille pystytettiin pakolaisleiri, jossa esiteltiin Kansainvälisen Punaisen Ristin toimintaa.
Ympäristön rakennuksia.
Liisantorin länsilaidalla Annankadun varrella sijaitsee vuonna 1902 valmistunut arkkitehti Yrjö Sadeniemen suunnittelema Porin tyttölyseon rakennus. Nykyään se on Länsirannikon Koulutuksen ammatillisen oppilaitoksen käytössä. Itäpuolella Otavankadun varrella on kaksi Björneborgs svenska samskolan rakennusta, joista uudempi on 1960-luvulla rakennettu koulun päärakennus. Torin etelälaidalla on ruotsinkielisen säätiön Svenska Kulturfonden i Björneborgin vuonna 2003 valmistunut monitoimitalo Mikaelsgården, jossa sijaitsevat muun muassa päiväkoti, Björneborgs svenska samskolanin esikoulu sekä ravintola ja auditorio.
Etyyliklooriformiaatti

Etyyliklooriformiaatti (C3H5ClO2) on kloorimuurahaishapon ja etanolin muodostama esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä, hyönteismyrkkynä ja kyynelkaasuna.
Ominaisuudet.
Etyyliklooriformiaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä ja pistävän hajuista nestettä. Se on hyvin reaktiivista, minkä vuoksi tuotteeseen voidaan lisätä stabilisaattoriksi kalsiumkarbonaattia. Etyyliklooriformiaatti reagoi veden kanssa nopeasti hydrolysoituen ja muodostaen muun muassa suolahappoa. Se liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin ja bentseeniin. Etyyliklooriformiaatti on hengitysteitä, ihoa ja silmiä ärsyttävä yhdiste.
Valmistus ja käyttö.
Etyyliklooriformaattisynteesin lähtöaineet ovat fosgeeni ja etanoli. Etyyliklooriformiaatin tärkein käyttökohde on mineraalien vaahdotuksessa käytettävien ksantaattijohdannaisten valmistus esimerkiksi etyyliklooriasetaatin ja kaliumetyyliksantaatin välisellä reaktiolla. Lisäksi yhdistettä käytetään syntetisoitaessa dietyylikarbonaattia, ampisilliiniä, anhydridejä karboksyylihapoista, sekundäärisiä amiineja tertiäärisistä amiineista, nitriilejä amideista ja heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää hyönteisten hävittämiseen, kyynelkaasuna ja PVC-muovien stabilisoijana.&lt;ref name="kirk-othmer" /
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2013 – naisten kaksinpeli

Serena Williams oli turnauksen hallitseva mestari, ja voitti turnauksen myös tänä vuonna. Hän päihitti loppuottelussa Valko-Venäjän Viktoryja Azarenkan kolmessa erässä.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2013 – miesten kaksinpeli

Andy Murray oli turnauksen hallitseva mestari, mutta hän hävisi tänä vuonna puolivälierissä Stanislas Wawrinkalle.
Yksikään yhdysvaltalainen miespelaaja ei edennyt turnauksen neljännelle kierrokselle. Näin ei ollut käynyt Yhdysvaltain avointen historiassa kertaakaan aikaisemmin. Turnauksen voitti Espanjan Rafael Nadal, joka päihitti loppuottelussa Novak Đokovićin.
Sisä- ja ulkokulma

Sisä- ja ulkokulma ovat geometriassa monikulmioihin liittyviä käsitteitä.
Sisäkulma.
Sisäkulma määritellään monikulmiossa kärjen viereisten sivujen väliseksi sisäänpäin aukeavaksi kulmaksi. Sen suuruus riippuu muista kulmista ja kulmien lukumäärästä ("n" kulmaa):
formula_1
Ulkokulma.
Ulkokulma määritellään monikulmiossa kärjen viereisen sivun ja toisen viereisen sivun jatkeen väliseksi kulmaksi. Sen suuruus formula_2 riippuu sisäkulman formula_3 arvosta
formula_4
eli saman kärjen sisä- ja ulkokulma ovat toistensa suplementtikulmia.
Hexxagon

Hexxagon on strateginen lautapeli, jossa on tarkoitus vallata mahdollisimman paljon aluetta pelilaudalta. Peli on kaksinpeli ja sen voittaa pelaaja, joka saa pelin päätyttyä vallattua suuremman osan pelilaudasta itselleen. Hexxagonia pelataan kuusikulmaisella laudalla, joka on jaettu usein sektoreihin ja niin sanottuihin pimeisiin alueisiin. 
Pelityypiltään Hexxagon on hieman samantapainen peli kuin go tai Othello. Vastaavia suomalaisia perinteisiä pelejä ovat mylly ja halma. Näistä peleistä poiketen Hexxagon on kuitenkin melko nopeatempoinen peli, jonka kierrosten pituudet vaihtelevat viidestä minuutista viiteentoista minuuttiin. Vaikeustasoltaan Hexxagon on keskivaikea eli kaikkien opeteltavissa.
Säännöt.
Pelin alussa molemmat pelaajat saavat pelikentälle saman määrän pelimerkkejä, jotka sijoitellaan usein laudan kulmiin mahdollisimman kauas toisistaan. Elektronisissa versioissa merkkien paikat on usein ennalta määritelty.
Pelaajat tekevät siirtoja vuorotellen tarkoituksenaan vallata pelilaudan alue itselleen. Pelin aloittaja arvotaan. Peli päättyy, kun koko kentän alue on vallattu tai toinen pelaajista ei kykene enää tekemään siirtoja. Mikäli peli luovutetaan, voittaa pelaaja, joka sillä hetkellä hallitsee suuremman osan alueesta. 
Hexxagonissa tasapeli on laudasta riippuen myös teoreettisesti mahdollinen. 
Siirrot.
Toisin kuin tyypillisissä lautapeleissä, joissa nappuloita siirretään askel kerrallaan nopan mukaan, alueenvaltauspeleissä siirtotyylejä on usein useampia. Hexxagonissa pelaajalla on kaksi mahdollista siirtotapaa, joista hän kullakin vuorollaan valitsee toisen. Voittaakseen pelaajan on hallittava yleensä molemmat siirtotavat ja osattava varioida sujuvasti niiden välillä. 
Siirtotavat ovat "siirrä" ja "valtaa".
1. Siirrä: Siirrettäessä pelimerkkiä se liikkuu kentällä kaksi askelta eteenpäin. Merkki voi näin hypätä sitä ympäröivien merkkien tai pimeiden alueiden yli. Merkki muuttaa oman värisikseen kaikki pelimerkit, joihin se koskettaa. Toisin kuin monissa muissa valtauspeleissä, Hexxagonissa pelaaja voi siirtämällä liikkua pelikentällä täysin vapaasti ja halutessaan mielivaltaisesti.
2. Valtaa: Vallatessaan lisää aluetta kentältä pelaaja asettaa pelilaudalle uuden merkin. Pelaaja voi asettaa uuden merkin kiinni vain omiin merkkeihinsä. Kaikki tähän uuteen merkkiin koskettavat nappulat muuttuvat sen kanssa samanvärisiksi. Uutta merkkiä ei siis saa sijoittaa täysin uusille alueille tai vastustajan tukikohtiin. Tämän siirron tarkoitus on laajentaa omia alueita entisestään. 
Pimeät alueet.
Peliä voidaan vaikeuttaa ja tehdä mielenkiintoisemmaksi lisäämällä kentälle ns. pimeitä alueita, joilla liikkuminen on kiellettyä. Pimeän alueen saa halutessaan ylittää siirrolla. Pimeät alueet päätetään pelin alkaessa ja niitä ei saa lisätä enää kesken pelin.
Alarich Bross

Alarich Alfons Johann Bross (25. maaliskuuta 1904 Bromberg, Posen, Saksa – 20. huhtikuuta 1982 Flensburg, Schleswig-Holstein, Saksa) oli saksalainen tiedustelu-upseeri, joka johti Sicherheitdienstin tiedustelua Suomessa vuosina 1938–1944. Hän oli sotilasarvoltaan majuria vastaava SS-Sturmbannführer.
Ennen toista maailmansotaa.
Bross tuli Suomeen 1938 muodollisesti "FIHABE (Finnland-Hamburg Befrachtungskontor)"-rahtaustoimiston matkailuosaston johtajaksi ja käytti matkailuneuvoksen titteliä. Hän teki 1930-luvun lopulla useita matkoja Lappiin, matkojen virallisena tarkoituksena oli edistää saksalaisten turistien matkailua Lapissa. 
Jatkosota.
Hans Metzger kertoo muistelmakirjassaan "Poliittiset aseveljet" aloittaneensa yhteistoiminnan Brossin kanssa joulukuussa 1941. Metzger kertoi Brossin lähettäneen SD:lle Berliiniin useaan otteeseen syksyllä 1941 harhaanjohtavia tiedusteluraportteja Suomen tilanteesta. Kun Saksan Suomen-lähetystö sai tiedon näistä raporteista omia kanaviaan pitkin, Metzger sopi esimiehensä suurlähettiläs Wipert von Blücherin kanssa että Metzger alkaisi epävirallisesti luovuttaa Suomea koskevaa "vaaratonta" materiaalia Brossille ja samalle tarkistaisi vaivihkaa, mitä tämä raportoi SD:lle. Metzgerin mukaan tämä yhteistoiminta jatkui sitten koko jatkosodan ajan. Metzgerin mukaan yhteistyö Brossin kanssa aiheutti kuitenkin sen, että hän itse leimaantui Gestapon edustajaksi Suomessa useiden suomalaisten tahojen muun muassa Valpon silmissä. Metzger kertoi lisäksi, että Brossin esimies SS-kenraali Walter Schellenberg yritti värvätä hänet talvella 1942–1943 SD:n asiamieheksi, mutta hän kieltäytyi tarjouksesta.
Kesäkuussa 1944 Suomessa vieraillut Saksan ulkoministeri Joachim von Ribbentrop aikoi vaatia Saksan aseavun ehtona Suomen armeijan alistamista OK 20:n komentajan kenraali Eduard Dietlin määräysvaltaan. Bross kertoi olleensa Ribbentropin puheilla Helsingissä ja saaneensa suostuteltua tämän luopumaan tästä vaatimuksesta. Samaan aikaan Bross oli tiedustellut suurlähettiläs Wipert von Blücheriltä löytyisikö Suomesta tuhat sellaista miestä, jotka olisivat valmiit ottamaan vallan Suomessa ja perustamaan saksalaismielisen hallituksen.
Saksalaismielinen vastarintaliike Suomessa.
Jatkosodan päätyttyä Bross toimi syksyllä 1944 ja alkuvuodesta 1945 saksalaismielisen vastarintaliikkeen Sonderkommando Nordin kakkosmiehenä Alexander Cellariuksen rinnalla.
Toisen maailmansodan jälkeen.
Saksan antauduttua Bross oli brittien internoimana Englannissa jouluun 1947 saakka. Myöhemmin hän ja Cellarius palvelivat läntisiä tiedustelupalveluja. SS Wiking-divisioonaa sodan aikana komentanut kenraali Felix Steiner julkaisi 1951 pamfletin nimeltä "The Defence Idea of the West", jonka Bross toimitti painokuntoon Steinerin pyynnöstä. Bross lisäsi pamflettiin myös omia ajatuksiaan aihepiiristä. Brossin tiedetään eläneen Länsi-Saksassa vielä 1970-luvun alussa.
Perhe.
Bross oli naimisissa suomalaisen Viipurista kotoisin olleen Erna Engström-Murajan kanssa. Heillä oli kolme lasta.
Mihail Zoštšenko

Mihail Mihailovitš Zoštšenko (, 10. elokuuta 1895 Pultava – 22. heinäkuuta 1958 Leningrad) oli ukrainalais-venäläinen neuvostokirjailija kirjailija.
Elämä ja tuotanto.
Mihail Zoštšenko syntyi taiteilijaperheeseen Poltavassa nykyisen Ukrainan alueella. Isä oli ukrainalainen, äiti venäläinen. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa ja osallistui vapaaehtoisena ensimmäiseen maailmansotaan. Venäjän vallankumouksen jälkeen Zoštšenko palveli puna-armeijassa ja kokeili mitä erilaisimpia ammatteja. Vuonna 1921 hän liittyi Serapion-veljien kirjailijaryhmään.
Zoštšenkon ensimmäinen kertomuskokoelma "Rasskazy Nazara Iljitša, gospodina Sinebrjuhova" (”Herra Nazar Sinebrjuhovin kertomuksia”) ilmestyi vuonna 1922. Hänen satiiriset kertomuksensa saivat pian valtavan suosion. Niiden kertojasankari on puoliksi sivistynyt pieni ihminen, joka yrittäessään sopeutua uusiin olosuhteisiin törmää erilaisiin absurdeihin epäkohtiin. Kirjailijan alatyylistä puhetapaa ja uutta neuvostosanastoa humoristisesti sekoittava kerrontatekniikka kuuluu Nikolai Gogolista juontuvaan "skaz"-perinteeseen. Sitä jatkaa myös Zoštšenkon vuonna 1929 julkaisema lukijakirjeiden kokoelma "Pisma k pisatelju" (”Kirjeitä kirjailijalle”).
Zoštšenkon satiiri vaimeni 1930-luvulla hänen pyrkiessään sopeutumaan sosialistisen realismin vaatimuksiin. Raskasmielisyydestä kärsineen kirjailijan tuon ajan pääteoksia ovat psykologinen kertomus "Vozvraštšonnaja molodost" (”Takaisin saatu nuoruus”, 1933) ja murska-arvostelun saanut kertomuskokoelma "Golubaja kniga" (”Sininen kirja”, 1935). Toisen maailmansodan aikana Zoštšenko kirjoitti Alma-Ataan evakuoituna itsetutkiskeluun perustuvaa teosta "Pered voshodom solntsa" (”Ennen auringonnousua”), jonka vuonna 1943 ilmestynyt ensimmäinen osa leimattiin neuvostovastaiseksi.
Vuonna 1946 Zoštšenkosta tehtiin Anna Ahmatovan ohella kylmän sodan aiheuttaman kulttuurielämän kurinpalautuksen syntipukki. NKP:n keskuskomitean päätöksellä pannaan julistettu kirjailija erotettiin Neuvostoliiton kirjailijaliitosta ja vailla työmahdollisuuksia hänen henkinen sairautensa paheni entisestään. Tänä aikana Zoštšenko laati muun muassa Maiju Lassilan "Tulitikkuja lainaamassa" -romaanin venäjännöksen. Hänet otettiin takaisin kirjailijaliittoon vuonna 1953 ja ensimmäinen uusi teosvalikoima ilmestyi vuonna 1956.
*Rippi
*Aristokraatti
*Koiran vainu
*Sauna
*Kireähermoista väkeä
*Potilas
*Limonadi
*Kulttuurin hedelmät
*NEPin kieroutuma
*Laatutuote
*Kissa ja ihmiset
*Surumieliset silmät
*Suurkaupungin valot
*Pakkolasku
*Muistotilaisuus
*Kolme sydäntä
*Huono vaimo
*Purjekangassalkku
*Kaislikko kahisi
*Rattoisa peli
*Rosa-Maria
*Sairaskertomus
*Viimeinen takaisku
*Poika ja poikapuoli
*Tapaus yöllä
*Yllättävä tilanne
*Koe
*Häkkyrä
*Apollon ja Tamara
*Kauhujen yö
*Mistä satakieli lauloi
*Sireeni kukkii
My Old Kentucky Home

”My Old Kentucky Home” (vap. suom. "Vanha kotini Kentuckyssa") on Stephen Fosterin säveltämä ja sanoittama minstrel-laulu, joka julkaistiin vuonna 1853.
Fosterin muistiinpanojen mukaan sanoituksessa mainittu ”Kentuckyn koti” viittaa "Setä Tuomon tupaan". ”Setä Tuomo” () mainittiin laulun alkuperäisessä sanoituksessa nimeltä, mutta Foster poisti suorat viittaukset kappaleen lopullisesta versiosta. Foster käytti sanoituksessa englannin kirjakieltä ajan minstrel-lauluille tyypillisen, etelävaltioiden mustien puhetapaa karikatyyrimäisesti matkivan kielen sijaan.
Kappale otettiin Kentuckyn osavaltion viralliseksi lauluksi vuonna 1986. Kentuckyn yleiskokous muutti vuonna 1988 sanoitusta niin, että alkuperäisen sanoituksen sana "darkies" (”mustat”) korvattiin sanalla "people" (”ihmiset”). Osavaltiolla on virallisen osavaltiolaulun lisäksi myös virallinen bluegrass-laulu ”Blue Moon of Kentucky”.
Kappaleesta on käännetty useita versioita suomeksi. Sitä on esitetty muun muassa suomenkielisillä nimillä ”Vanha kotini Kentuckyssa” (san. Kullervo), ”Kotini Kentuckyssä”, ”Siispä laulakaa”, ”Neljä tuulta” ja ”Maa tuntureiden” (san. Lasse Hoikka).
Radio Birdman

Radio Birdman on australialainen rockyhtye, joka perustettiin Sydneyssä vuonna 1974. Yhtyeen perustivat Deniz Tek ja Rob Younger ja, se oli yksi ensimmäisistä punk-yhtyeistä Australiassa. Yhtye vaikutti suuresti Australian indie rockin syntyyn 1980-luvulla. Vuonna 1978 yhtye hajosi ja jäsenet lähtivät eri projekteihin. Yhtye teki kuitenkin comebackin vuonna 1996 ja uudestaan vuonna 2014.
Rautatiemania

Rautatiemania oli spekulatiivisten sijoittajien äkillinen innostus rautateiden rakentamiseen 1830- ja 1840-lukujen Britanniassa. Tapahtumat noudattivat vastaavista talouskuplista tuttua kaavaa. Kun rautatieyhtiöiden osakkeiden arvo epärealististen tuotto-odotusten siivittämänä nousi, yhä useampi sijoittaja oli valmis panostamaan niihin entistä enemmän rahaa. Lopulta seurauksena oli väistämätön romahdus. Rautatiemania saavutti huippunsa vuonna 1846, jolloin perustetut rautatieyhtiöt suunnittelivat yhteensä jopa 15 300:n uuden ratakilometrin rakentamista Britanniaan. Noin kolmannes suunnitelmista jäi toteuttamatta johtuen joko rautatieyhtiön kaatumisesta huonoon taloudenpitoon, suurempien rautatieyhtiöiden ostettua pienemmän kilpailijan pois tai että kyseessä oli pelkkä rahankeräämiseen tarkoitettu huijaus.
Maailman ensimmäinen moderni rautatie avattiin Liverpoolin ja Manchesterin välille vuonna 1830 ja se osoittautui menestykseksi. 1840-luvun alussa talous kehittyi Britanniassa suotuisasti ja teollisuustuotanto kasvoi. Englannin pankki laski sijoittajien aiemmin suosimien obligaatioiden korkotasoa, saaden sijoittajat etsimään uusia paremmin tuottavia kohteita. Koska sijoittajat panostivat vakaina sijoituksina pidettyihin tuottoisten rautatieyhtiöiden osakkeisiin, niiden hinta nousi. Britanniassa teollinen vallankumous oli luonut vauraan keskiluokan, jolla oli mahdollisuuksia ja halua sijoittaa. Rautatieyhtiöiden osakkeisiin sijoittaminen koettiin varmana keinona moninkertaistaa pääoma. Rautatieyhtiöiden äkisti nousseet osakekurssit innostivat entistä laajempaa joukkoa sijoittamaan entistä enemmän rahaa. Muiden vastaavien talouskuplien tapaan, itseään ruokkiva rautatiemania perustui katteettomiin tuotto-odotuksiin, jolloin romahdus oli ennen pitkää väistämättä edessä. Kymmenien rautatieyhtiöiden aloitettua toimintansa ne tuottivat jatkuvia tappiota. Tällöin sijoittajat saivat huomata, etteivät kaikki rautatiet suinkaan olleet tuottoisia eikä rautatien rakentaminen niin yksinkertaista kuin heille oli luvattu.
Vuonna 1845 Englannin pankin nostaessa korkotasoa sijoitusvirrat suuntautuivat jälleen obligaatioihin, pois rautatietoiminnasta. Rautatieosakkeiden indeksin huippu saavutettiin 8. elokuuta 1845, minkä jälkeen niiden arvo alkoi kiihtyvällä vauhdilla pudota. Kun romahdus tapahtui, kaupankäynti päättyi kuvaannollisesti kuin seinään. Tämä jätti lukuisat rautatieyhtiöt kokonaan vaille rahoitusta ja vielä useammat sijoittajat puille paljaille osakkeiden muututtua arvottomiksi.
Monien rautatieyhtiöiden romahtamisesta huolimatta niiden rakentamat rautatieverkostot jäivät jäljelle. Suuremmat romahdukselta välttyneet rautatieyhtiöt ostivat kaatuneita rataosuuksia tarjoamalla niistä huomattavasti reaaliarvoa alhaisempia summia, vaihtoehtona sille että niihin sijoittaneet olisivat menettäneet kokonaan rahansa.
Paranormal Activity 4

Paranormal Activity 4 on kauhuelokuva, joka on jatkoa elokuvalle "Paranormal Activity 3". Elokuvan ohjasivat Ariel Schulman ja Henry Joost, ja se sai ensi-iltansa vuonna 2012. Elokuvassa jatketaan siitä, mihin elokuvasarjan toisessa osassa jäätiin.
Juoni.
Prologi: Demonin riivaama Katie tappoi siskonsa Kristin ja tämän miehen Rayn 9. lokakuuta 2006. Hän myös sieppasi Kristin 1-vuotiaan Hunter-pojan eikä heistä ole kuultu sen jälkeen. 
Nyt, viisi vuotta myöhemmin Toby-demoni terrorisoi uutta perhettä, johon kuuluvat 15-vuotias Alex, adoptoitu pikkuveli Wyatt ja heidän vanhempansa. Alexilla on myös poikaystävä Ben. Eräänä päivänä Alexin puumajaan ilmaantuu naapurin pikkupoika Robbie, jota Alex ja Ben alkavat pitää heti outona. Myöhemmin Robbien äiti joutuu sairaalaan, jolloin Robbie muuttaa Alexin kotiin. Robbiella on outoja tapoja ja erikoinen mielikuvitusystävä, joten Ben ja Alex päättävät asentaa taloon web-kamerat ja Kinectin tutkiakseen pojan touhuja. Kamerat tallentavat muun muassa veitsen katoamisen, poikien yölliset touhut, Wyattin painumisen veden alle, kattokruunun putoamisen ja Alexin öisen levitoinnin. Monet ilmiöistä tapahtuvat myös päivisin erona elokuvasarjan aiempiin osiin.
Robbie alkaa piirtää outoja merkkejä ympäri taloa ja myös Wyattin selkään. Merkissä on kolmio, jonka sisällä on ympyrä. Ben ja Alex päättävät ottaa selvää merkin tarkoitusperästä, ja selviää että merkki liittyy noituuteen. Merkin on tarkoitus herättää demoni, joka riivaa viattoman ja puhtaan pojan. Myös Wyatt alkaa käyttäytyä oudosti ja väittää Alexille, että hänen entinen nimensä on Hunter ja hänen vanha perheensä kaipaa häntä. Alex kummastuu tästä ja kertoo asiasta äidilleen, joka suuttuu ja sanoo, että Wyatt on osa perhettä niin kuin aina. 
Myöhemmin riivattu Katie (joka osoittautuu Robbien adoptioäidiksi) alkaa hiippailla Alexin perheen talossa. Hän tappaa lasten vanhemmat ja Benin heittämällä heidät lattiaan. Katie hyökkää myös Alexin kimppuun. Katien talon pihalta Alex löytää oudosti käyttäytyvän Wyattin, ja vaatii häntä lähtemään pakoon. Wyatt kieltäytyy, ja Alex huomaa heidän ympärillään satoja noitia, joilla on kolmio-ympyrämerkki kaulassaan. Katie hyökkää, jolloin Alexin kamera putoaa maahan.
Calgary Hitmen

Calgary Hitmen on Western Hockey Leaguessa pelaava juniorijääkiekkoseura. 
Seuran kotikaupunki on Calgary Albertassa. Bret "The Hitman" Hart, calgarylaissyntyinen ammattipainija oli yksi joukkueen perustajaomistajista ja inspiraatio joukkueen nimelle. Yksi perustajajäsenistä ja joukkueeseen rahojaan sijoittaneista oli itsekin WHL-liigaa pelannut Theoren Fleury. Vuonna 1994 perustettu joukkue myytiin vuonna 1997 Calgary Flames -kiekkoseuralle. Joukkue on Calgaryn kolmas WHL-joukkue. Sitä edelsivät Centennials ja Wranglers.
Joukkue kaudella 2025-2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Edmonton Oil Kings

Edmonton Oil Kings on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. Seuran kotikaupunki on Edmonton Albertassa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Aleksandra Krunić

Aleksandra Krunić (s. 15. maaliskuuta 1993 Moskova, Venäjä) on serbialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 39 kesäkuussa 2018. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä ja kolme nelinpelissä.
Krunić pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Yhdysvaltain avoimissa 2013, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Coco Vandeweghelle. Seuraavana vuonna hän ylsi Yhdysvaltain avoimissa neljännelle kierrokselle.
Kiihotus

Kiihotus ("The Intruder") on Roger Cormanin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1962. 
Tarina kertoo Adam Cramer -nimisen rasistin vehkeilystä. Hän saapuu kuvitteelliseen pieneen Caxtonin kaupunkiin Yhdysvaltojen etelässä yllyttämään ihmisiä rasistiseen väkivaltaan kaupungin mustaa vähemmistöä ja koulujen yhteisopetusta vastaan.
Elokuvaa on esitetty Yhdysvalloissa myöhemmin myös nimillä "I Hate Your Guts!" ja "Shame" ja Britanniassa "The Stranger".
Vastaanotto.
Elokuva sai hyvät arvostelut, mutta sen saaminen esitettäväksi oli hankalaa. Pathé esitti sitä New Yorkissa mutta keskeytti esitykset, ja Cormanit ottivat levityksen omalle vastuulleen. Elokuvan budjetti oli vain 90 000 dollaria.
Kepler-70b

Kepler-70b (tunnetaan myös nimillä KOI-55.01 ja KOI-55 b) on eksoplaneetta, jonka löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 22. joulukuuta 2011. Se kiertää himmeää B-tyypin alikääpiötähteä Kepler-70 noin 3 850 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla. Planeetan massa vastaa noin 0,44 Maan massaa, ja sen tiheys 5 500 kg/m3 ei myöskään eroa juuri Maan tiheydestä.
Fyysiset ominaisuudet.
Kepler-70b kiertää emotähteään 0,006 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on vain noin 5,76 tuntia. Planeetta onkin yksi lyhimmässä ajassa tähtensä kiertävistä ja lyhimmän kiertoradan omaavista planeetoista. Lisäksi läheisyys emotähteen nostanee planeetan pintalämpötilan jopa 7 178 Kelviniin, mikä tekee siitä myös kuumimman tunnetun eksoplaneetan.
Kepler-70b ja sen naapuriplaneetta Kepler-70c ovat 3:2 -resonanssissa keskenään. Ne lienevät selvinneet emotähtensä jättiläistähtivaiheesta, joka päättyi noin 18 miljoonaa vuotta sitten.
Päristäjäherttu

Päristäjäherttu ("Cisticola ayresii") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Päristäjäherttua tavataan Afrikan etelä- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota vielä olevan vaarassa.
Kultapääherttu

Kultapääherttu ("Cisticola exilis") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kultapääherttua tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Australiassa. Sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on nouseva. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matti Salkojärvi

Matti Salkojärvi (s. 10. maaliskuuta 1984 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on maalivahti ja hän on uransa aikana edustanut JJK:ta, IFK Mariehamnia, FC Vaajakoskea, JIPPOa, FC Blackbirdia ja Jämsänkosken Ilvestä. Hän on debytoinut Veikkausliigassa 26. kesäkuuta vuonna 2008 MIFK:n riveissä ottelussa FC Interiä vastaan.
Lähteet.
Salkojärvi transfermarketin sivuilla
Aleksandr Kozlowsky

Aleksandr Nikolajevitš Kozlowsky (, "Kozlovski"; 18. elokuuta 1864 Pietarin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 7. maaliskuuta 1940 Helsinki, Suomi) oli venäläinen kenraalimajuri, joka osallistui vuonna 1921 Kronstadtin kapinaan ja jota bolševikkien propagandassa väitettiin koko kapinan johtajaksi.
Kozlowsky oli ennen Venäjän vallankumousta sotilasinsinööriteknikko ja Venäjän rannikkotykistön eversti. Hän aloitti upseerinuransa vänrikkinä vuonna 1883 ja yleni vuoteen 1904 mennessä everstiksi. Hän toimi vuodesta 1912 alkaen tykistöprikaatin komentajana ja vuodesta 1916 armeijakunnan tykistön tarkastajana. Kozlowsky erosi vakinaisesta palveluksesta vuonna 1917, mutta hänet kutsuttiin tästä huolimatta Kornilovin kapinaa selvitellesseen tutkintakomissioon, ja hän sai ylennyksen kenraalimajuriksi. Vuonna 1918 Kozlowsky palveli puna-armeijassa kenraali Dmitri Parskin esikunnassa ja sen jälkeen Kronstadtissa puolustusesikunnan tykistöpäällikkönä sekä varuskunnan puolustusneuvoston jäsenenä. 
Bolševikkien valtaa vastustaneiden merisotilaiden kapinan puhjettua Kronstadtissa maaliskuussa 1921 myös varuskuntasaaren upseerit asettuivat tukemaan sitä. Kozlowskylla ei tiettävästi ollut merkittävää roolia tapahtumissa, mutta bolševikit väittivät juuri hänen johtavan vastavallankumouksellista kapinaa. Bolševikkien kannalta oli edullisempaa esittää asia siten, että kapina olisi ollut ”tsaarin kenraalin” johtama. Kozlowsky oli Kronstadtin korkea-arvoisin upseeri ja päätyi syntipukiksi.
Kozlowsky pakeni kapinan kukistamisen yhteydessä tuhansien muiden tavoin Suomeen. Hänen Pietarissa asunut perheensä jäi bolševikkien vangiksi, mutta 12-vuotias tytär vapautettiin ja onnistui syyskesällä 1921 pakenemaan rajan yli Suomeen isänsä luo. Kozlowsky työskenteli myöhemmin Terijoen internaatin opettajana ja sen jälkeen Viipurissa mekaanisella verstaalla. Vuodesta 1926 hän asui Helsingissä ja toimi mekaanikkona. Hän ei ollut tekemisissä muiden valkoisten emigranttien kanssa. Hän kuoli vuonna 1940 ja hänet on haudattu Pyhän Nikolauksen seurakunnan hautausmaalle Helsingin Hietaniemeen.
Kozlowskyn tytär meni naimisiin suomalaisen everstin Arvo Wiitasen kanssa, ja heidän jälkeläisiään elää yhä Suomessa.
John Newman

John William Peter Newman (s. 16. kesäkuuta 1990 Settle, Englanti) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä. Hänen esikoisalbuminsa "Tribute" julkaistiin 14. lokakuuta 2013. Sen ensimmäinen singlejulkaisu ”Love Me Again” nousi Britannian singlelistan kärkeen heinäkuussa 2013. ”Love Me Again” on myös EA Sportsin FIFA 14 -pelin soundtrackilla.
Newmanilla on sopimus levy-yhtiö Island Recordsin kanssa.
Hän esiintyi Suomessa ensi kertaa Tammerfest-festivaalilla kesällä 2014.
Baseballin SM-sarja 2013

Baseballin SM-sarjassa 2013 pelasi neljä joukkuetta. Expos voitti yhdennentoista perättäisen mestaruutensa.
Runkosarja.
Expos ja Puumat loppuotteluun.
Palkinnot.
MVP: Ville-Herman Saarman (Puumat)
Paras lyöjä: Yoan Martinez (Tigers)
Paras syöttäjä: Ville-Herman Saarman (Puumat)
Paras puolustaja: Timo Liiri (Expos)
Paras varastaja: Juha Muukkonen (Expos)
Paras tulokas: Harri Kairavuo (Puumat)
Finaalien MVP: Timo Liiri (Expos)
Kehittynein pelaaja: Heedo Lee (Bullets)
Wenatchee Wild

Wenatchee Wild on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. Seuran kotikaupunki on Wenatchee, Washington, Yhdysvalloissa. Seura pelasi ennen Cranbrookissa, Brittiläisessä Kolumbiassa, mutta seuran huonon menestyksen ja WHL:än pienimmän yleisömäärän vuoksi moni ei ollut yllättynyt, kun joukkue ilmoitettiin muuttavan Winnipegiin.
Joukkue kaudella 2025-2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Sachia Vickery

Sachia Vickery (s. 11. toukokuuta 1995 Hollywood, Florida) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 73 heinäkuussa 2018. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä.
Vickery sai villin kortin vuoden 2013 Yhdysvaltain avoimiin voitettuaan maansa 18-vuotiaiden mestaruuden. Hän sai turnauksen nelinpeliin myös villin kortin voitettuaan siinä mestaruuden Allie Kiickin parina. Hän voitti kaksinpelin ensimmäisellä kierroksella Mirjana Lučić-Baronin, mutta hävisi toisella kierroksella Julia Glushkolle.
Lethbridge Hurricanes

Lethbridge Hurricanes on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. 
Seuran kotikaupunki on Lethbridge Albertassa, Kanadassa.
Zoot Sims

John Haley "Zoot" Sims (29. lokakuuta 1925 Inglewood, Kalifornia, Yhdysvallat – 23. maaliskuuta 1985 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti, joka tunnettiin aikanaan eräänä maailman parhaista alallaan.
John Haley Sims kasvoi vaudeville-kiertueilta elantonsa saaneessa Simsin perheessä. Hänen veljensä Ray Sims tuli tunnetuksi pasunistina. Sims liittyi Benny Goodmanin orkesteriin 1940-luvulla ja soitti myös Artie Shawin ja Stan Kentonin kanssa, ennen kuin hän liittyi Yhdysvaltain armeijaan (1944–1946). Asepalveluksen jälkeen hän tuli tunnetuksi yhtenä Woody Hermanin yhtyeen "neljästä veljeksestä" yhdessä Stan Getzin, Herb Stewardin ja Serge Chaloffin kanssa. 
Sims levytti yli 50 sooloalbumia. Hän myös säesti Joe Turneria ja Jimmy Rushingia sekä levytti yhdessä lukuisten big bandien, kuten Count Basien kanssa.
Medicine Hat Tigers

Medicine Hat Tigers on Western Hockey Leaguessa pelaava junioriseura. 
Seuran kotikaupunki on Medicine Hat Albertassa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Shōhachi Ishii

Shōhachi Ishii (, 20. syyskuuta 1926 Tokio – 4. tammikuuta 1980) oli japanilainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
57 kilogramman painoluokassa kilpaillut Ishii voitti vapaapainissa olympiakultaa Helsingissä 1952.
Sikaiana

Sikaiana on pieni atollisaari, joka kuuluu Salomonsaariin. Sikaianalla asuu noin 300 ihmistä, jotka ovat polynesialaisia ja puhuvat sikaianan kieltä. Saari on lähes 14 kilometriä pitkä ja sen laguuni Te Moana on täysin koralliriutan sulkema. Kokonaispinta-ala on vain 2 km2. Sikaianan aiempi nimi on Stewart-saari. Saarelle ei ole helppo rantautua luontaisen sataman puuttuessa.
Sikaianan länsipuolella on kolme luotoa nimeltään Tehaolei, Matuiloto ja Matuavi.
Yūshū Kitano

Yūshū Kitano (, 14. huhtikuuta 1930 Osakan prefektuuri – 27. helmikuuta 2016 Nishinomiya) oli japanilainen vapaapainija ja olympiamitalisti.
52 kilogramman painoluokassa kilpaillut Kitano saavutti vapaapainissa olympiahopeaa Helsingissä 1952, MM-hopeaa Tokiossa 1954 ja Aasian kisojen hopeaa Manilassa 1954. Hän oli kaksinkertainen Japanin mestari (1952, 1953).
Kitano kuoli 27. helmikuuta 2016 Nishinomiyassa.
Khalil Taha

Khalil Taha (, 5. kesäkuuta 1932 Beirut – 27. heinäkuuta 2020 Venice, Florida, Yhdysvallat) oli libanonilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija ja olympiamitalisti.
Taha saavutti kreikkalais-roomalaisen painin 73 kilogramman sarjassa olympiapronssia Helsingissä 1952. Lisäksi hän saavutti 78-kiloisten painoluokassa hopeamitalin Välimeren kisoissa vuonna 1951. Tahan Safi-veli oli myös painin arvokisamitalisti. Taha muutti Yhdysvaltoihin ja asui Floridan Venicessä vuodesta 1981. Hän kuoli munuaissairauteen 88-vuotiaana 27. heinäkuuta 2020.
Harri Karjala

Harri Karjala (s. 23. toukokuuta 1985) on suomalainen entinen salibandyn pelaaja. Karjala pelasi Salibandyliigassa yhteensä 13 kautta edustaen SPV:tä ja TPS:ää. Hän voitti lajin Suomen mestaruuden kausina 2011–2012, 2012–2013 ja 2014-2015. Keväällä 2019 Karjala ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Kordelinin kappeli

Kordelinin kappeli on Rauman vanhalla hautausmaalla sijaitseva siunauskappeli, jonka kryptaan on haudattu liikemies Alfred Kordelin (1868–1917). Hänen omaistensa varoilla rakennettu jugendtyylinen hautakappeli on arkkitehti Lars Sonckin suunnittelema ja valmistunut vuonna 1921. Kappelin vihki käyttöön Turun tuomiorovasti Einar Candolin. Kolme vuotta myöhemmin Alfred Kordelinin säätiö lahjoitti sen Rauman kaupungille siunauskappeliksi.
Kappelin toteutukseen on osallistunut useita merkittäviä suomalaisia taiteilijoita. Kryptan ja kappelin sisäänkäyntien yhteydessä olevat portaaliveistokset on suunnitellut kuvanveistäjä Emil Wikström. Wikström toteutti ensin vuosina 1922–1923 kryptan ovea reunustavat enkeliaiheiset kiviveistokset. Myöhemmin Kordelinin säätiö lahjoitti Rauman seurakunnalle Wikströmin pronssiveistokset "Elämän alku" (1939) ja "Elämän loppu" (1940), jotka sijoitettiin kappelin ulkoportaikon molemmin puolin. Niistä ensimmäinen esittää nuorta äitiä sylilapsen kanssa ja jälkimmäinen vanhaa miestä. Kappelin julkisivun koristereliefit ovat kuvanveistäjä Gunnar Finnen tekemiä. Kappelin ikkunoiden Münchenissä valmistetut lasimaalaukset on suunnitellut Bruno Tuukkanen. Länsiseinän maalausten aiheet ovat Uudesta ja itäseinän Vanhasta testamentista. Kappelin sisätilan koristemaalaukset ovat myös Tuukkasen käsialaa, stukko-ornamentit on valmistanut koristemaalari Carl Slotte. Tuukkanen on tehnyt lisäksi kryptan kattomaalaukset. Alttarilla oleva puinen kullattu krusifiksi on kuvanveistäjä Eino Räsäsen työ vuodelta 1953.
Kappeliin mahtuu siunaustilaisuuksissa noin 65 henkeä. Sen urut on valmistettu Kangasalan urkutehtaassa vuonna 1921 ja ne on restauroitu 1996. Vuonna 2010 julkaistiin kappelissa äänitetty albumi "Hommage á Alfred Kordelin", jolla sen urkuja soittaa musiikin tohtori Jan Lehtola.
Jan Costin Wagner

Jan Costin Wagner (s. 13. lokakuuta 1972 Langen, Hessen, Saksan liittotasavalta) on saksalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut rikosromaaneja, joiden päähenkilö on leskeksi jäänyt Kimmo Joentaa -niminen turkulainen poliisi. Wagner on myös albumin julkaissut muusikko.
Wagnerin teoksia on käännetty 14 kielelle. Ne ovat saaneet palkintoja, ja The Timesin kriitikon mukaan Wagner on jopa "parempi kuin Mankell". Romaaneja ei ole pidetty tavallisina rikosromaaneina, sillä rikoksen sijasta huomion kohde on rikoksen aiheuttama tuho. Teoksesta "Vaietut vuodet" on Baran bo Odar ohjannut Saksassa elokuvan "Das letzte Schweigen" (2010), jonka toisena käsikirjoittajana Wagner oli. Britanniassa on suunnitteilla Joentaa-televisiosarja.
Wagner on opiskellut Frankfurtin yliopistossa germanistiikkaa ja historiaa. Hänen puolisonsa on suomalainen kuvataiteilija Niina Wagner.
Liskosilmät

Liskosilmät (Notosudidae tai Scopelosauridae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Heimon kaloja tavataan kaikista subarktiselta alueelta subantarktiselle alueelle.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat liskosilmien heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 3 sukua ja 19 lajia. Kooltaan liskosilmälajit ovat tyypillisesti noin 10–50 cm pitkiä ja ruumiinmuodoltaan pitkänomaisia ja hoikkia. Tyypillisiä piirteitä liskosilmille ovat suuret silmät, rasvaevä, haarautunut pyrstöevä ja uimarakon puuttuminen. Muista auloppikaloista poiketen liskosilmälajien poikasilla on hampaat, jotka ne kuitenkin menettävät aikuistuessaan. Väritykseltään heimon kalat ovat mustia tai ruskeita. Liskosilmät ovat hermafrodiitteja.
Levinneisyys ja elintavat.
Liskosilmälajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerrestä ja Tyynestämerestä pohjoisessa Jäämeren läheisyydestä etelään Eteläisen jäämeren läheisyyteen. Runsaimpia ne ovat lauhkeissa ja lämpimissä vesissä. Liskosilmät ovat syvänveden kaloja, joiden ravintoa ovat eläinplankton, pienet kalat ja äyriäiset.
Chanel Simmonds

Chanel Simmonds (s. 10. elokuuta 1992 Kempton Park) on eteläafrikkalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 158 toukokuussa 2013. Hän on voittanut urallaan 12 ITF-turnausta kaksinpelissä.
Simmonds teki debyyttinsä Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Yhdysvaltain avoimissa 2013, johon hän pääsi mukaan karsintojen kautta. Hän hävisi avauskierroksen ottelunsa.
Zavidovo

Zavidovo () on Venäjällä Tverin alueella Konakovon piirissä sijaitseva kylä ("selo"). Kylässä on Venäjän presidentin virka-asunto, jota käyttivät myös neuvostojohtajat. Asunto sijaitsee Zavidovon luonnonsuojelualueella. Unescon mukaan Zavidovo on maailman luonnonsuojelualueista turvatuimpia. Luonnonsuojelualue sijaitsee 150 kilometrin päässä Moskovasta, ja alue on Tverin alueen lisäksi osittain Moskovan alueella Lamajoen ja Volgan sivujoen Šošajoen rannalla, Ivankovon tekojärven rannalla.
Luonnonsuojelualueen laajuus on 1 250 km². Siellä on runsas eläinlajisto, 41 nisäkäslajia, muun muassa lumikkoja, kärppiä, karhuja, ilveksiä ja kettuja. Tekojärven alueella on 90 kylää, joissa on yhteensä 20 000 asukasta. 
Armeijan ensimmäiset metsästysseurat perustettiin Zavidovoon sisällissodan jälkeen. Perustajina olivat puna-armeijan komissaarit ja päälliköt. Luonnonsuojelualue sai 1931 armeijan metsästysalueen virallisen aseman. 
Armeijan metsästysalue lakkautettiin 1951. Päätös sen perustamisesta uudestaan tehtiin 1960-luvun alussa. Luonnonsuojelualueella ovat käyneet monet poliittiset johtajat, kuten Josip Broz Tito, Fidel Castro, Erich Honecker, Urho Kekkonen ja János Kádár. 
Neuvostoliiton puolustusministeriö perusti metsästysalueelle 1971 kokeellisen tutkimusalueen. Vuonna 1996 valtion rakennuskompleksi sai presidentin virka-asunnon aseman. 
Residenssiin kuuluu hotelli, metsästysalue, uima-altaita, saunoja, venesatama ja erilaisia palveluja.
Valkoisen miehen taakka (elokuva)

Valkoisen miehen taakka ("White Man’s Burden") on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Desmond Nakanon ohjaama elokuva.
Juoni.
Tarina sijoittuu vaihtoehtoiseen todellisuuteen, Yhdysvaltoihin, jossa mustat ovat yläluokkaa ja valkoiset ghettojen asukkaita. Louis Pinnock (John Travolta) on kahden lapsen isä, joka työskentelee suklaatehtaassa. Toimittaessaan lähetystä yrityksen johtajalle Thaddeus Thomakselle hän näkee vahingossa Thomaksen vaimon (Margaret Avery) riisuutumassa ja menettää tästä syystä työpaikkansa. Myöhemmin mustat poliisit hakkaavat hänet ja hän saa häädön kodistaan. Epätoivoisena tilanteestaan Pinnock tarttuu aseeseen ja kidnappaa Thomaksen vaatien oikeutta itselleen.
Vastaanotto.
Elokuva on saanut kriitikoilta melko negatiiviset tai keskikertaiset arviot. Rotten Tomatoes -sivustolla kriitikkojet arvosanojen keskiarvo on 4.5/10 ja yleisön 2.8/5.