tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
RN Giuseppe Garibaldi (1899)

RN Giuseppe Garibaldi () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1901 palvelukseen otettu Giuseppe Garibaldi -luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Sestri Ponentesta Gio. Ansaldo &amp; C.:ltä, missä köli laskettiin 8. kesäkuuta 1898. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1899 ja liitettiin laivastoon 1. tammikuuta 1901.
Palvelus.
Sukellusvene "SM U-4" upotti aluksen 18. heinäkuuta 1915.
Maserati Ghibli (2013)

Maserati Ghibli on Maseratin vuonna 2013 julkaisema edustusluokan sedan, joka kilpailee Audi A6:n, BMW 5-sarjan ja Mercedes-Benz E-sarjan kanssa. Se on ensimmäinen Maserati, johon on saatavana dieselmoottori (3,0-litrainen 177 kW). Bensiinimoottorivaihtoehdot ovat kaksi ahdettua 3,0-litraista V6-moottoria, joista tehokkaampi on käytössä myös Maserati Quattroportessa. Vaihteisto on 8-vaihteinen automaatti, perusversio on takavetoinen, ja nelivedon saa lisävarusteena. Autoa valmistetaan Italiassa.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä Ghibli sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Metal Rendez-Vous

Metal Rendez-Vous on sveitsiläisen "hard rock"- ja "heavy metal"-yhtye Krokusin 30. kesäkuuta 1980 julkaisema levy, jonka kappale "Heatstrokes" nosti yhtyeen ulkomailla tunnetuksi, ja avasi tien kansainvälisille markkinoille.
Indeeni

Indeeni on syttyvä polysyklinen hiilivety. Sen kemiallinen kaava on C9H8 ja molekyylimassa 116,16 g/mol. Huoneenlämmössä indeeni on väritön neste. Sen sulamispiste on noin -2 °C ja kiehumispiste 181-182 °C. Se on ihmiselle haitallinen ja aiheuttaa muun muassa silmien ja ihon kirvelyä sekä on suurina annoksina haitallista maksalle, munuaisille ja pernalle. Indeeniä saadaan kivihiilitervasta tislaamalla. Indeeniä käytetään bentsofuraanin ja polymeerien valmistamiseen. Indeenipohjaisia ligandeja voidaan käyttää polymeerikatalyytteinä muun muassa titaanin ja zirkoniumin kanssa.
Ercole contro Moloch

Ercole contro Moloch (, ”Herkules vastaan Moolok”) on vuonna 1963 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Giorgio Ferroni. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen Gordon Scott.
Juoni.
Mykenen kuningatar Pasifae synnyttää epämuodostuneen pojan, joka julistetaan Moolok-jumalan inkarnaatioksi. Maanalaisessa labyrintissa elävä poika vaatii naapurikaupungeilta nuoria tyttöjä ihmisuhreikseen. Kapinoivat kaupungit tuhotaan. Tirynsin kaupungin jouduttua uhatuksi sen prinssi Glaucus, joka tunnetaan myös Herkuleen nimellä, tarjoutuu Mykenen panttivangiksi. Hän johtaa kansan kapinaan, surmaa Moolokin ja pelastaa rakastettunsa Medean.
Tuotanto.
"Ercole contro Moloch" on kuvattu Euroscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Sen taistelukohtaukset on lainattu Ferronin "Troijan urhoista" ja Moolokin orjattaret elokuvasta "Le baccanti" (1961). 
Vaatimattomasti toteutettu peplum-seikkailu koostuu tavanomaisista mytologisista teemoista, voimainkoetuksista ja taisteluista, joihin on sekoitettu kauhuelokuvan aineksia. Se tuotti Italiassa kohtalaiset 255 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa elokuvan näki yli 660 000 katsojaa.
M-Nitrobentsoehappo

m-Nitrobentsoehappo eli 3-nitrobentsoehappo (C7H5NO4) on bentsoehapon nitrattuihin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää väriaineiden ja muiden orgaanisten kemikaalien synteesiin ja reagenssina analyyttisessä kemiassa. m-Nitrobentsoehappo on o- ja p-nitrobentsoehappojen isomeeri.
Ominaisuudet.
m-Nitrobentsoehappo on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja liukoisuus on suurempi kuumaan kuin kylmään veteen. Paremmin se liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin ja dietyylieetteriin. Bentseeniin m-nitrobentsoehappo sen sijaan liukenee huonosti. Yhdiste on heikko happo ja sen pKa-arvo on 3,5. Yhdiste on bentsoehappoa voimakkaampi johtuen nitroryhmän aiheuttamasta induktiivisesta efektistä. m-Nitrobentsoehapon reaktiot ovat tyypillisiä karboksyylihapoille ja aromaattisille yhdisteille ja se muodostaa esimerkiksi suoloja emästen kanssa. Nitroryhmä voidaan pelkistää raudan avulla suolahappoliuoksessa, jolloin muodostuu m-aminobentsoehappoa.
Valmistus ja käyttö.
m-Nitrobentsoehappoa voidaan valmistaa nitraamalla bentsoehappoa väkevien typpi- ja rikkihappojen seoksella. Tällöin muodostuu eri isomeerien seos, jossa on noin 78 % m-isomeeria, noin 20 % o-nitrobentsoehappoa ja noin 2 % p-nitrobentsoehappoa. Eri isomeerit erotetaan toisistaan kiteyttämällä. Yhdistettä voidaan myös valmistaa hapettamalla m-nitrotolueenia väkevällä typpihapolla tai hapettamalla m-nitrobentsaldehydiä.
m-Nitrobentsoehappoa käytetään m-aminobentsoehapon, atsovärien, 4-kloori-3-nitrobentsoehapon ja m-nitrobentsoyylikloridin valmistamiseen.
RN Francesco Ferruccio

RN Francesco Ferruccio () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1905 palvelukseen otettu Giuseppe Garibaldi -luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Venetsian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1899. Alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1902 ja liitettiin laivastoon 1. syyskuuta 1905.
Palvelus.
Alus luokiteltiin koululaivaksi 1919 ja se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1930.
Lionel White

Lionel White, myös " L. W. Blanco" (9. heinäkuuta 1905 Buffalo New York – 26. joulukuuta 1985) oli yhdysvaltalainen toimittaja ja rikoskirjailija, jonka useista synkeistä, film noir -tyyppisistä romaaneista on tehty elokuvia. 
Elokuvattu on muun muassa "Julma leikki" nimellä "Yö ilman armoa", (jonka on ohjannut Hubert Cornfield ja jossa pääosaa näyttelee Marlon Brando), "Naisen tähden" nimellä "Lain väärällä puolella" (ohjaus Burt Kennedy, pääosissa Glenn Ford ja Elke Sommer), "Suuri kaappaus" nimellä "The Big Caper" (ohjaus Robert Stevens, pääosassa Rory Calhoun), "Yksi tuhannesta" nimellä "Peli on menetetty" (käsikirjoitus ja ohjaus Stanley Kubrick 1956), ja "Kohti perikatoa" nimellä "Hullu Pierrot" 1965 (käsikirjoitus ja ohjaus Jean-Luc Godard ). Myös Seppo Huunonen on vuonna 1974 ohjannut romaanista "Kohti perikatoa" elokuvan nimellä "Karvat".
White on käyttänyt myös nimeä L. W. Blanco, mutta hänen sillä nimellä kirjoittamiaan teoksia (ainakin "Spykill") ei ole suomennettu. Hän työskenteli rikostoimittajana ja alkoi 1950-luvulla kirjoittaa jännitysromaaneja. Hän kirjoitti runsaat 35 kirjaa, joita on käännetty useille kielille. Alkujaan hänen tarinoitaan julkaisi kioskikirjallisuutta julkaiseva Gold Medal Books, mutta kun Duttons aloitti jännityskirjasarjan, White kirjoitti myös sinne.
RN Varese (1899)

RN Varese () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1901 palvelukseen otettu Giuseppe Garibaldi -luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta, missä köli laskettiin 21. huhtikuuta 1898. Alus laskettiin vesille 6. elokuuta 1899 ja liitettiin laivastoon 5. huhtikuuta 1901.
Palvelus.
Alus luokiteltiin koululaivaksi 1920 ja se poistettiin alusluettelosta 4. tammikuuta 1923.
Diamonds

Diamonds voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Musiikkialbumit:
Kappaleet:
Jack Laugher

Jack David Laugher [lɔː] (s. 30. tammikuuta 1995 Harrogate, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. 168 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Laugher edustaa seuratasolla City of Leeds Diving Clubia.
Laugher oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa sijalle 27. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kazanissa Laugher saavutti pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa ja parikilpailussa. Näin ollen Laugherista tuli historian ensimmäinen brittiläinen uimahyppääjä, joka voittaa enemmän kuin yhden mitalin yksistä MM-kilpailuista. Vuoden 2016 EM-kilpailuista Laugher saavutti kultaa parikilpailusta ja hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa Laugher voitti kolmen metrin ponnahduslaudalla parikilpailussa kultaa Chris Mearsin kanssa sekä henkilökohtaisessa kilpailussa hopeaa. 
Laugher saavutti EM-kilpailuissa 2018 kultaa molemmista henkilökohtaisista ponnahduslautakilpailuista sekä hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailusta. MM-kilpailuissa 2019 hän oli kolmen metrin laudalla toinen parikilpailussa ja kolmas henkilökohtaisessa kilpailussa.
Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Laugher sai kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailussa pronssia. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa metrin ponnahduslautakilpailusta ja kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailusta sekä pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailusta. 
Laugher edusti Englantia vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa saavuttaen kaksi kultamitalia ja yhden hopeamitalin. Vuoden 2018 kansainyhteisön kisoissa hän voitti kolme kultaa: kaksi henkilökohtaisesta kilpailusta ja yhden parikilpailusta yhdessä Chris Mearsin kanssa. Kansainyhteisön kisoista 2022 hän saavutti kaksi kultaa.
Vuonna 2017 Laugherille myönnettiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi "Member of the Order of the British Empire", MBE. Arvonimi myönnettiin samaan aikaan Laugherin kilpailupari Chris Mearsille.
Faverolle

Faverolle on ranskalainen kanarotu. Rotu kehitettiin 1860-luvulla pohjoisessa Keski-Ranskassa, lähellä Houdanin ja Faverollesin kyliä.
Faverolleja kasvatettiin aluksi Ranskassa hyötykäyttöön munien ja lihan takia, mutta nykyään niitä kasvatetaan pääasiassa näytöskäyttöön.
Kun faverolle tuli Britanniaan vuonna 1886, rotua muutettiin lisää näytösstandardeja varten. Brittiläiset kasvattajat kehittivät faverollen, jolla on sen ranskalaisia ja saksalaisia serkkuja pidemmät ja korkeammalle nostetut pyrstösulat.
RN Marco Polo (1892)

RN Marco Polo () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1892 vesillelaskettu panssariristeilijä.
Valmistus.
Carlo Vignan suunnittelema Etna-luokkaan pohjautunut alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta ja sen köli laskettiin 7. tammikuuta 1890. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1892 ja se otettiin palvelukseen 21. heinäkuuta 1894.
Palvelus.
Aluksen aseistus supistettiin vuonna 1911 kuuteen kuuden tuuman 40 pituuskaliiperin, neljään 4,7 tuuman 40 pituuskaliiperin, kuuteen 57 millimetrin 40 pituuskaliiperin ja kahteen 37 millimetrin 20 pituuskaliiperin tykkiin. Lisäksi aluksella oli konekivääri ja neljä 17,7 tuuman torpedoputkea sekä kaksi 75 millimetrin kenttäkanuunaa.
Alus muutettiin vuosina 1917-1918 Venetsian laivastontelakalla joukkojenkuljetusalukseksi, joksi se luokiteltiin 4. huhtikuuta 1918 ja nimettiin samalla "Cortellazzoksi". Alus nimettiin edelleen "Europaksi" 1. lokakuuta 1920 ja se poistettiin alusluettelosta 16. tammikuuta 1921. Alus palautettiin palvelukseen vielä samana päivänä. Se nimettiin 16. tammikuuta "Voltaksi". Alus poistettiin uudelleen palveluksesta 5. tammikuuta 1922 ja se myytiin romutettavaksi vielä samana vuonna.
Tarkenee

”Tarkenee” on suomalaisen rap-duo JVG:n kappale, joka julkaistiin albumin "247365" kolmantena singlenä 10. heinäkuuta 2015. Kappale on Antti Riihimäen, Jukka Immosen sekä Teemu Brunilan säveltämä ja JVG:n sanoittama.
”Tarkenee” nousi suoraan Suomen virallisen latauslistan ensimmäiselle sijalle viikolla 29/2015. Singlelistalla se aloitti toiselta sijalta viikolla 29/2015, mutta nousi listan ensimmäiseksi jo seuraavalla viikolla ja listan ensimmäisenä se oli myös seuraavat neljä viikkoa. Kappale teki Suomen Spotifyssa silloisen yhden vuorokauden kuunteluennätyksen, kun sitä kuunneltiin julkaisupäivänä 109 399 kertaa.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 3. elokuuta 2015. Vuosaaren satamassa kuvatun videon on ohjannut Andrei ”6K” Kipahti, ja sillä esiintyvät Sara Chafak ja Siim Liivik.
”Tarkenee” on "NHL 19" -pelin soundtrackissa.
Ángel Mullera

Ángel Mullera Rodríguez (s. 20. huhtikuuta 1984 Lloret de Mar) on espanjalainen estejuoksija, joka kilpailee 3 000 metrin estejuoksussa. 175 senttimetriä pitkä ja 62 kilogrammaa painava Mullera edustaa CA Lloret-La Selvaa ja hänen valmentajanaan toimii Isidro Jiménez Ramos.
Ura.
Mullera oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi alkueriin. MM-kilpailuissa Mullera on ollut kolmesti mukana, parhaana sijoituksenaan 11:s tila vuoden 2013 MM-kilpailuista Moskovasta. Vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä Mullera saavutti pronssia ajalla 8.29,16. Hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi pronssille, kun voittaja Mahiedine Mekhissi-Benabbad hylättiin epäurheilijamaisen käytöksen vuoksi.
Mullera kieltäytyi dopingtestistä heinäkuussa 2015 ja sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 16.7.2015–15.7.2017.
RN Piemonte (1888)

RN Piemonte () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Philip Wattsin suunnittelema alus tilattin Englannista Sir W. G. Armstrong Mitchell &amp; Co:n Elswickin telakalta, missä köli laskettiin vuonna 1887 telakkanumerolla 510. Alus laskettiin vesille 23. elokuuta 1888 ja liitettiin laivastoon 8. elokuuta 1889.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 15. toukokuuta 1920 ja se myytiin vielä samana vuonna romutettavaksi.
Lääninvankila

Lääninvankila oli aiemmin Suomessa käytössä olleen vankeinhoidon laitosten tehtävienjaon mukainen vankila.
Lääninvankilat 1930-luvun Suomessa.
Suomen vankilat oli jaettu keskusvankiloihin, lääninvankiloihin, varavankiloihin ja vankimielisairaaloihin.
Lääninvankilassa pidettiin 1930-luvulla:
Lääninvankilan johtokuntaan kuuluivat johtaja, pastori ja lääkäri, joiden lisäksi johtaja saattoi kutsua jäseneksi apulaisjohtajan, talouspäällikön, opettajan, työliikkeenjohtajan tai työnjohtajan.
Philippa Gregory

Philippa Gregory (s. 9. tammikuuta 1954) on brittiläinen historioitsija ja kirjailija. Hän on kirjoittanut useita historiallisia romaaneja aikuisille ja nuorille.
Gregoryn läpimurtoteos "The Other Boleyn Girl" (2001) filmatisoitiin vuonna 2008 nimellä "Kuningattaren sisar". Tämän lisäksi Gregoryn romaanista "Valkoinen kuningatar" on tehty samanniminen televiosiosarja vuonna 2012.
Keskusvankila

Keskusvankila oli aiemmin Suomessa käytössä olleen vankeinhoidon laitosten tehtävienjaon mukainen vankila.
Keskusvankilat 1930-luvun Suomessa.
Suomen vankilat oli jaettu 1930-luvulla keskusvankiloihin, lääninvankiloihin, varavankiloihin ja vankimielisairaaloihin.
Keskusvankiloissa pidettiin 1930-luvulla kuritushuonerangaistusta kärsiviä vankeja.
Keskusvankilan samoin kuin lääninvankilan johtokuntaan kuuluivat johtaja, pastori ja lääkäri, joiden lisäksi johtaja saattoi kutsua jäseneksi apulaisjohtajan, talouspäällikön, opettajan, työliikkeenjohtajan tai työnjohtajan.
RN Vettor Pisani (1869)

RN Vettor Pisani () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu puurunkoinen täystakiloitu korvetti.
Valmistus.
Giuseppe Michelin suunnittelema alus tilattiin Venetsian laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 11. toukokuuta 1867 nimellä "Briosa" ja aluksen nimi vaihdettiin "Vettor Pisaniksi" vuonna 1868. Alus laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1869 ja se liitettiin laivastoon 10. huhtikuuta 1871.
Aluksen höyrykoneen valmisti napolilainen Guppy.
Palvelus.
Vuonna 1879 alus modernisoitiin, jolloin sen aseistukseksi vaihdettiin kymmenen 4,7 tuuman tykkiä. Aseistusta muutettiin jälleen vuonna 1885 aluksen siirtyessä Livornon kadettikoululle kadettien koululaivaksi, jolloin tykkien määrä vähennettiin kuuteen. Alus romutettiin 12. helmikuuta 1993.
Aatu Laatikainen

Aatu Laatikainen (s. 3. tammikuuta 1997 Kuopio) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Laatikainen teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 2. elokuuta 2015 ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan.
RN Cristoforo Colombo (1875)

RN Cristoforo Colombo () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu puurunkoinen prikantiinitakiloitu korvetti.
Valmistus.
Benedetto Brinin suunnittelema alus tilattiin Venetsian laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. helmikuuta 1873. Alus laskettiin vesille 17. syyskuuta 1875 ja se liitettiin laivastoon 16. marraskuuta 1876.
Aluksen höyrykoneen valmisti lontoolainen Penn.
Palvelus.
Alus romutettiin vuonna 1891.
Pötkä

Pötkä tai Pötkänniemi sijaitsee Joensuun keskustassa Rantakadun varrella Pielisjoen rannalla. Pieni alue on osa rantapuistoa. Alueella on pysäköintialue, kierrätyspiste ja mattolaituri.
Pötkänniemi on merkitty jo vuoden 1848, eli Joensuun perustamisvuoden, karttaan. Tuolloinkaan se ei kartassa juuri erotu niemenä vaan ennemminkin rantaviiva tekee sen kohdalla mutkan. 
Pötkälle valmistui vuonna 1954 Joensuun ensimmäinen jääkiekkokaukalo, jossa pelattiin myös sarjaottelut vuoteen 1961 asti. Suomen ja Ruotsin nuorten maaottelu pelattiin kentällä vuonna 1960. Joensuun uusi jääkiekkokeskus oli syntynyt jo 1960-luvun lopulla Mehtimäelle. Pötkän jääkiekkokaukalo purettiin 1980-luvun alussa. 
Pötkä-nimi esiintyi Joensuun äänestysalueluettelossa vuoteen 2003 asti, jolloin se yhdistettiin muihin keskustan äänestysalueisiin. Nimi on käytössä kaupungin viemäriverkostossa pumppaamon nimenä. 
Pötkän lähellä Rantakadulla on Joensuun konservatorion rakennus (entinen tyttölyseo ja pääkirjasto) ja ravintola Kreeta (entinen Rantarasti, entinen Astoria). Vastapäätä Rantakadun toisella puolella on valtion virastotalo ja Senioripiha.
Kreikan saaret

Kreikan saaria on eri arvioiden mukaan yhteensä noin 1 400–6 000, riippuen saaren koolle asetetusta kriteeristä. Saaret voidaan jakaa kahteen pääryhmään: Egeanmeren saariin, jotka sijaitsevat Egeanmeressä Manner-Kreikan itäpuolella sen ja Vähän-Aasian rannikon välissä, sekä Jooniansaariin, jotka sijaitsevat Joonianmeressä Manner-Kreikan länsirannikolla.
Egeanmeren saaret jaetaan edelleen seitsemään alisaariryhmään, jotka ovat Pohjoisen Egean saaret, (Pohjoiset) Sporadit, Euboia ja sen ympäristön saaret, Argo-Saroniset saaret, Kykladit, Dodekanesia, sekä Kreeta ja sen ympäristön saaret. Kreikan suurin saari Kreeta sijaitsee Egeanmeren etelälaidalla ja osa Kreetan alueen saarista tarkemmin ottaen Egeanmeren sijasta Libyanmeressä saaren eteläpuolella. Lisäksi osa Dodekanesian itäisimmistä saarista Ródoksen itäpuolella sijaitsee Egeanmeren ulkopuolisella itäisellä Välimerellä.
Kreikan saarista noin 230 on asuttuja, ja saariston väkiluku on yhteensä noin 1 655 000 (vuonna 2011). Saariston rantaviivan pituus on noin 7 500 kilometriä.
Luettelo saarista.
Suurimmat saaret.
Kreikan 20 pinta-alaltaan suurinta saarta ovat:
Pikkuruususieppo

Pikkuruususieppo ("Petroica rosea") on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Pikkuruususieppokoiraalla on tummanharmaa yläpuoli ja valkoinen täplä nokan yläpuolella. Vatsapuolen alaosa on valkoinen ja rinta punainen. Naaras on yläpuolelta pääasiassa harmaanruskea ja vatsapuolelta luonnonvalkoinen. Satunnaisesti naaraallakin voi olla himmeää vaaleanpunaista rinnassa. 
Levinneisyys.
Pikkuruususieppoa tavataan Australian itä- ja kaakkoisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Darjan Petrič

Darjan Petrič (s. 24. elokuuta 1964 Kranj) on slovenialainen uimari.
Petrič osallistui olympialaisiin vuosina 1980, 1984 ja 1988. Hän saavutti pronssia 1500 metrin vapaauinnissa Guayaquilin MM-kilpailuissa 1982. Vuosina 1981 ja 1983 hän saavutti Euroopan-mestaruuskilpailuiden pronssia 400 metrin vapaauinnissa. Vuonna 1983 Välimeren kilpailussa hän voitti kultaa 400 metrin vapaauinnissa, hopeaa 1500 metrin vapaauinnissa ja pronssia 200 metrin vapaauinnissa. Vuonna 1987 hän saavutti hopeaa universiadeissa 400 ja 1500 metrin vapaauinnissa.
Vuosina 1996−2009 Petrič oli PK Triglav Kranjin pääjohtaja. Vuonna 2009 hänestä tuli Slovenian uimaliiton pääjohtaja.
Vuonna 2010 Petrič osallistui Kranjin kunnan pormestarin vaaleihin. Ensimmäisellä kierroksella hän sijoittui neljänneksi 16,92%:n kannatuksella.
Hän on naimisissa Karmen Berložnikin kanssa ja heillä on kaksi lasta: poika Jan Karl ja tytär Nika Karlina. Hänen veljensä Borut oli myös uimari ja osallistui olympialaisiin vuosina 1976, 1980 ja 1984.
Callum Wilson

Callum Eddie Graham Wilson (s. 27. helmikuuta 1992 Coventry) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Molempijalkainen Wilson on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Wilson aloitti uransa kotikaupunkinsa Coventry Cityssä. Hän pelasi seuran ykkösjoukkueessa 55 ottelua vuosina 2009–2014 tehden 23 maalia toiseksi ja kolmanneksi korkeimmilla sarjatasoilla sekä cupeissa. Vuosina 2010–2011 hän oli lainalla Kettering Townissa ja vuonna 2011 Tamworth FC:ssä.
Heinäkuussa 2014 Wilson siirtyi Mestaruussarjan AFC Bournemouthiin. Wilson teki kauden 2014–2015 aikana 45 pelissä 20 maalia ja oli mukana voittamassa mestaruutta ja nousemassa Valioliigaan. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2015 Aston Villaa vastaan. Kolmannessa valioliigaottelussaan West Ham Unitedia vastaan Wilson viimeisteli hattutempun. Hän pelasi Valioliigassa Bournemouthin joukkueessa viisi kautta. Parhaiten hän onnistui maalinteossa kaudella 2018–2019, jolloin hän teki 30 liigaottelussa 14 maalia ja oli joukkueensa paras maalintekijä.
Bournemouthin pudottua Valioliigasta Wilson siirtyi syyskuussa 2020 Newcastle Unitediin. Ensimmäisellä kaudellaan uudessa seurassa hän pelasi 26 valioliigaottelua ja teki niissä 12 maalia, millä hän oli joukkueensa paras maalintekijä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 18 valioliigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Kaudella 2022–2023 hän teki 18 maalia pelaamissaan 31 valioliigaottelussa. Kaudella 2023–2024 hän kärsi useista loukkaantumisista. Hän pelasi Valioliigassa 20 ottelua, joista yhdeksän avauskokoonpanossa, ja teki yhdeksän maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2024–2025 hän pelasi 18 valioliigaottelussa, joista vain kahdessa hän oli avauskokoonpanossa, ilman maaleja. Hän oli 20 liigaottelusta sivussa selkä- ja hamstring-vammojen vuoksi. Newcastlen voittamassa liigacupissa hän tuli kahdessa viimeisessä ottelussa vaihdosta kentälle. Kauden ainoan maalinsa hän teki FA Cupissa. Wilsonin sopimus Newcastlen kanssa päättyi kesään 2025.
Elokuussa 2025 Wilson allekirjoitti yksivuotisen sopimuksen West Ham Unitedin kanssa.
Maajoukkueura.
Wilson pelasi Englannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 2014. Hän pelasi ensimmäisen kerran Englannin A-maajoukkueessa marraskuussa 2018 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan ja teki ottelussa maalin. Vuonna 2019 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kolmessa maaottelussa. Hän palasi maajoukkueeseen MM-kilpailuihin 2022, ja siellä hän pääsi vaihdosta kentälle alkulohko-otteluissa Irania ja Walesia vastaan. Iran-ottelussa hän syötti joukkueensa kuudennen maalin. Hän teki maalin EM-karsintaottelussa Maltaa vastaan kesäkuussa 2023. Kaikkiaan hän on kesäkuuhun 2025 mennessä pelannut yhdeksän maaottelua, mutta ollut vain kerran avauskokoonpanossa.
Saavutukset.
AFC Bournemouth
Newcastle
Argo-Saroniset saaret

Argo-Saroniset saaret () on Kreikan Egeanmeren saariin kuuluva saariryhmä, jonka saaret sijaitsevat joko Saroninlahdella Attikan ja Peloponnesoksen niemimaan välissä, Argoksenlahdella Argoliin niemimaan eteläpuolella, tai näiden välisellä alueella Peloponnesoksen itärannikolla. Saariryhmästä käytetään myös nimitystä Saroniset saaret (Νησιά Σαρωνικού, "Nisiá Saronikoú") silloin, kun puhutaan lähinnä Saroninlahden saarista. Saarista käytetään myös nimitystä Läntiset Sporadit (Δυτικές Σποράδες, "Dytikés Sporádes").
Saronisten saarten pääsaaret ovat Salamis, Aígina, Agkístri ja Póros. Lisäksi saariryhmään luetaan yleensä Saroninlahden ja Argoksenlahden välillä sijaitsevat Hydra ja Dokós sekä Argoksenlahden edustalla sijaitseva Spétses. Perinteisesti saariryhmään yhdistetään myös saarenkaltainen Méthanan niemi.
Saronisille saarille on hyvät laivayhteydet Pireuksen satamasta. Monilla Ateenassa ja muualla mantereella asuvilla kreikkalaisilla on loma-asunto saarilla, ja ateenalaiset lomailevat usein saarilla niiden läheisyyden vuoksi. Erityisesti Aígina on suosittu turistikohde, koska matka Ateenasta saarelle kestää alle tunnin.
Saaret.
Argo-Saronisten saarten suurimmat saaret ovat:
Hallinto.
Hallinnollisesti Argo-Saroniset saaret kuuluvat Attikan alueen Saarten alueyksikköön. Alueyksikkö jakaantuu kahdeksaan kuntaan, joista Argo-Saroniset saaret on jaettu kuuteen: nämä kuusi kuntaa ovat Aígina, Agkístri, Hydra, Póros, Salamis ja Spétses. Méthanan niemi kuuluu Troizinía-Méthanan kuntaan.
Pienet Kykladit

Pienet Kykladit tai "Vähä-Kykladit" () on Kreikan Egeanmeren saariin ja tarkemmin Kykladeihin kuuluva pieni saariryhmä, jonka saaret sijaitsevat Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä Náxoksen saaren kaakkois- ja itäpuolella sen ja Amorgóksen välissä. Hallinnollisesti saariryhmän saaret kuuluvat Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saariryhmän pääsaaret ovat Donoúsa, Irakleiá, Koufonísian saaret (Áno Koufonísi ja Káto Koufonísi), Kéros ja Schoinoúsa. Näiden lisäksi siihen kuuluu paljon pienempiä asumattomia saaria. Saarten väkiluku on 934 (vuonna 2011).
Saarille on säännölliset laivayhteydet Náxokselta, Amorgókselta ja Pireuksesta.
Vectorman

Vectorman on BlueSky Softwaren kehittämä ja Segan julkaisema toimintapeli, joka on julkaistu Sega Mega Drivelle vuonna . 
Pelille on julkaistu jatko-osa "Vectorman 2" vuonna .
Julkaisu.
Peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa 24. lokakuuta ja Euroopassa 30. lokakuuta. Peli julkaistiin Japanissa vasta Wiin Virtual Consolelle vuonna 2007.
Aiheesta muualla.
Pan-Amerikan kisat 2015

Historian seitsemännettoista Pan-Amerikan kisat käytiin 10.-27. heinäkuuta 2015 Kanadan Torontossa. Kilpailuihin osallistui 6 132 urheilijaa 41 eri maasta. Kilpailutapahtumia oli 364 kappaletta 36 eri lajissa. Pan-Amerikan kisojen tulen sytytti koripalloilija Steve Nash. Urheilijoiden valan vannoi trampoliinivoimistelija Karen Cockburn. 
Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisat olivat historian suurin Kanadassa järjestetty monilajitapahtuma, jopa kaksi kertaa suurempi kuin vuoden 2010 talviolympialaiset Vancouverissa.
Tietoja.
Toronto sai kisat marraskuussa 2009, kun se voitti lopullisessa äänestyksessä 33 äänellään Perun Liman ja Kolumbian Bogotán. Kilpailuiden pääareenana toimi Rogers Centre, joka oli nimetty kisoja varten Pan Am Domeksi.
Mitalitaulukko.
Mitalitaulukon ykköseksi sijoittui Yhdysvallat. Maa saavutti yhteensä 265 mitalia, joista 103 oli kultaista, 81 hopeista ja niin ikään 81 pronssista. Mitalitaulukon kakkonen oli isäntämaa Kanada 217 mitalillaan (78+69+70) ja kolmas Brasilia 141 mitalillaan (41+40+60). Kaiken kaikkiaan 31 kilpailuiden 41 maasta saavutti edes yhden mitalin.
Menestynein urheilija kilpailuissa oli rytminen voimistelija Laura Zeng, joka saavutti viisi kultaa. Myös Ellie Black, Thiago Pereira ja Jossimar Calvo Moreno saavuttivat viisi mitalia.
Lajit.
Suluissa kilpailutapahtumien määrä lajeittain.
Para-Pan-Amerikan kisat.
Vuoden 2015 Para-Pan-Amerikan kisat käytiin niin ikään Torontossa 7.-15. elokuuta 2015. Kilpailuissa oli 445 tapahtumaa 15 eri lajista.
Comix Zone

Comix Zone on Segan kehittämä ja julkaisema beat 'em up -tyylinen toimintapeli. Peli on julkaistu Sega Mega Drivelle vuonna .
Juoni.
Päähenkilö on Sketch Turner, joka taistelee henkiinherännyttä sarjakuvahahmoa Mortusta vastaan.
Agathonísi

Agathonísi () on Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään. Saaren pinta-ala on 13,41 neliökilometriä ja asukasluku 185 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Agathonísi kuuluu Agathonísin kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Megálo Chorió.
Maantiede.
Agathonísi sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Sámos pohjoispuolella, Arkoí ja Leipsoí lounaispuolella ja Farmakonísi eteläkaakossa. Etäisyys Turkin rannikkoon idässä on noin 20 kilometriä.
Saaren korkein kohta on Déndra (209 metriä).
Hallinto ja kylät.
Agathonísi kuuluu hallinnollisesti Agathonísin kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren asutukset ovat Megálo Chorió eli Chóra (168 asukasta) sekä Mikró Chorió (17 asukasta). Ne kummatkin sijaitsevat saaren etelärannikon tuntumassa lähellä luonnonsatamalahtea. (Katso myös: Luettelo Agathonísin kunnan kylistä ja saarista.)
Historia.
Antiikin aikana Agathonísi tunnettiin nimellä "Tragaia" (myös "Tragaie" tai "Tragia"). Thukydideen mukaan saaren ensimmäiset asukkaat olivat kaarialaisia. Tämän jälkeen saarta asuttivat doorilaiset ja joonialaiset. Ainakin vuonna 74 eaa. saarella toimi merirosvoja, sillä nämä saivat nuoren Julius Caesarin vangikseen ja veivät tämän Farmakonísille.
Bysanttilaisena aikana ja sen jälkeen saari tuli usein asumattomaksi ja asutettiin uudelleen. 1100–1200-luvuilla saaren omisti Pátmoksen Johannes Teologin luostari. Viimeisin asuttaminen tapahtui 1800-luvulla, jolloin sinne muutti asukkaita Pátmokselta ja Foúrnoin saarilta.
Muun Dodekanesian tavoin Agathonísi oli 1900-luvun alkupuolen Italian vallan alla. Toisessa maailmansodassa sitä miehittivät saksalaiset. Saaresta tuli osa Kreikkaa vuonna 1948.
Ágios Efstrátios

Ágios Efstrátios () on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 43,3 neliökilometriä ja asukasluku 270 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Ágios Efstrátios kuuluu Ágios Efstrátioksen kuntaan, Límnoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Ágios Efstrátioksen kylä.
Maantiede.
Ágios Efstrátios sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren pohjoisosien keskellä erillään muista saarista. Sen lähin suurempi saari on Límnos pohjoisessa. Etäisyys Límnokselle on noin 17 meripeninkulmaa (noin 31 kilometriä). Pohjoisiin Sporadeihin kuuluva Pipéri sijaitsee länsilounaassa noin 31 meripeninkulman (noin 57 kilometrin) päässä ja Lesbos kaakossa noin 42 meripeninkulman (noin 77 kilometrin) päässä.
Saaren korkein kohta on Simádi (298 metriä).
Hallinto ja kylät.
Ágios Efstrátios kuuluu hallinnollisesti Ágios Efstrátioksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Saaren ainoa väestönlaskennassa rekisteröity asutus sekä satama on Ágios Efstrátioksen kylä (270 asukasta). Se sijaitsee saaren länsirannikolla.
Nähtävyydet.
Saarella on kolme luostaria, Moní Agíou Athanasíou, Moní Karakállou ja Moní Panagías, sekä lukuisia kirkkoja.
Agkístri

Agkístri (; transl. myös "Angístri") on Kreikan saari, joka kuuluu Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 14 neliökilometriä ja asukasluku 1 142 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Agkístri kuuluu Agkístrin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkylä on Megalochóri.
Maantiede.
Agkístri sijaitsee Välimereen kuuluvalla Egeanmerellä Attikan ja Peloponnesoksen niemimaan välissä sijaitsevalla Saroninlahdella. Sen lähin suurempi saari on Aígina, joka sijaitsee noin 6 kilometriä itään. Etäisyys Peloponnesoksesta erkanevalle Méthanan niemelle on noin 4,5 kilometriä.
Agkístrin korkein kohta on saaren eteläosassa sijaitseva Kontári (294 metriä). Saaren lounaisosassa lähellä merenrantaa sijaitsee Lekáni- eli Alykí-järvi.
Hallinto ja kylät.
Agkístri kuuluu hallinnollisesti Agkístrin kuntaan.
Saaren suurimmat asutukset ovat Megalochóri eli Mýlos (566 asukasta), joka sijaitsee saaren pohjoisrannikolla, sekä Skála (448 asukasta), joka sijaitsee saaren itärannikolla. (Katso myös: Luettelo Agkístrin kunnan kylistä.)
Liikenne ja turismi.
Agkístrilla on kaksi satamaa, joihin on yhteys Pireuksesta. Nopeat alukset kulkevat pääkylä Megalochóriin ja autolautat Skálan kylään. Agkístri on suosittu päivämatkakohde Aíginalta ja Ateenasta.
Alónnisos

Alónnisos () on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisten Sporadien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 64,5 neliökilometriä ja asukasluku 2 718 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Alónnisos kuuluu Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Saaren pääkylä on Patitíri.
Maantiede.
Alónnisos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Se on itäisin Pohjoisten Sporadien pohjoisemmista pääsaarista. Sen länsipuolella sijaitsee Skópeloksen saari, itäpuolella Peristéra ja koillispuolella Kyrá Panagiá.
Saaren korkein kohta on Kouvoúli (475 metriä).
Hallinto ja kylät.
Alónnisos kuuluu hallinnollisesti Alónnisoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat pääkylä ja pääsatama Patitíri (1 628 asukasta), joka sijaitsee saaren eteläosassa; sekä Vótsi (473 asukasta), vanha pääkylä Alónnisoksen kylä eli Chóra (208) ja Stení Vála (104). (Katso myös: Luettelo Alónnisoksen kunnan kylistä ja saarista.)
Historia.
Ensimmäiset merkit asutuksesta Alónnisoksella ovat peräisin paleoliittiselta kaudelta. Myöhemmin saarella vaikuttivat minolainen ja mykeneläinen kulttuuri. Kreikkalaisen mytologian mukaan saaren asutti Kreetalta tullut Stafylos, joka toi saarelle viininvalmistuksen taidon.
Antiikin aikana Alónnisoksen saari tunnettiin nimellä "Ikos", ja siellä sijaitsi samanniminen Ikoksen kaupunki ja kaupunkivaltio. Nimeä "Halonnesos" käytettiin viereisestä Kyrá Panagián saaresta, mikä on aiheuttanut usein sekaannusta. Ikoksella palvottiin erityisesti merenjumala Poseidonia. Roomalaiset valtasivat saaren vuonna 190 eaa.
Neljännen ristiretken jälkeen vuonna 1204 Alónnisos tuli frankkien vallan alle ja Bysantin valtakunnan lopullisen kukistumisen vuonna 1453 jälkeen venetsialaisvallan alle. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1538. Kreikan kansannousun vuonna 1821 jälkeen saarelle muutti paljon ihmisiä eri puolilta vielä Turkin vallan alla ollutta Kreikkaa.
Saarella tapahtui suuri maanjäristys vuonna 1965. Se vahingoitti suuresti vanhaa pääkylää Chóraa ja sai sen asukkaat muuttamaan nykyiseen pääkylään Patitíriin.
Nähtävyydet.
Alónnisoksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa vanha pääkylä Chóra, jossa on paljon raunioituneita taloja, ja sieltä avautuva näköala saarelle, sekä Patitírin historiallinen ja kansatieteellinen museo. Alónnisoksen saari, sen läheinen merialue sekä joukko pienempiä saaria, mukaan lukien Kyrá Panagiá ja Gioúra, kuuluvat Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuistoon.
Antíparos

Antíparos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 35,09 neliökilometriä ja asukasluku 1 211 (vuonna 2001). Hallinnollisesti Antíparos kuuluu Antíparoksen kuntaan, Pároksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Antíparoksen kylä.
Maantiede.
Antíparos sijaitsee Välimereen kuuluvassa Egeanmeressä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Páros itäpuolella ja Despotikó lounaispuolella. Antíparoksen ja Pároksen erottaa toisistaan noin 1,1 kilometriä leveä salmi.
Saaren korkein kohta on Profítis Ilías (301 metriä).
Hallinto ja kylät.
Antíparos kuuluu hallinnollisesti Antíparoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria. Kunta kuuluu Pároksen alueyksikköön yhdessä Pároksen kunnan kanssa.
Saaren suurimmat asutukset ovat Antíparoksen kylä (1 102 asukasta), joka sijaitsee saaren koillisrannikolla; sekä Kámpos (49 asukasta) ja Sorós (35). (Katso myös: Luettelo Antíparoksen kunnan kylistä ja saarista.)
Historia.
Antiikin aikana Antíparos tunnettiin nimellä "Oliaros" (, ). Sen vaiheet ovat historiassa pääosin seuranneet suuremman Pároksen vaiheita. Saari oli välillä asumaton. Se sai nykyisen nimensä 1200-luvulla, jolloin se asutettiin uudelleen. Saari kukoisti Náxoksen herttuakunnan aikana 1400-luvulla, mutta jäi pian jälleen asumattomaksi. Vuonna 1440 saari siirtyi venetsialaisille. Pian tämän jälkeen rakennettiin Antíparoksen kylän linna. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1537. Tämän jälkeen saarelle hyökkäsi lännestä tulleita merirosvoja. Eräs ranskalaisten tekemä hyökkäys vuonna 1675 johti koko saaren väestön kuolemaan. Vuonna 1794 saaren tuhosivat kefaloniálaiset merirosvot. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1830.
Nähtävyydet.
Antíparoksen tunnetuin nähtävyys on laaja Antíparoksen luola, joka sijaitsee saaren eteläosassa. Se oli erityisesti 1600–1800-luvuilla maailman tunnetuimpia luolia ja siellä on suuri määrä vanhoja graffiteja, joita ovat kirjoitelleet muun muassa lordi Byron ja Kreikan kuningas Otto. Saaren muihin nähtävyyksiin kuuluvat Antíparoksen kylän venetsialaisaikainen linna ("Kástro") noin vuodelta 1440 sekä kansankulttuurin museo.
Folégandros

Folégandros () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 32,384 neliökilometriä ja asukasluku 765 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Folégandros kuuluu Folégandroksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Folégandroksen kylä.
Maantiede.
Folégandros sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren eteläosissa. Se on Kykladien saariryhmän saarista eteläisimpiä. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Síkinos itäpuolella ja Mílos länsipuolella.
Saaren korkein kohta on Ágios Elefthérios (415 metriä).
Hallinto ja kylät.
Folégandros kuuluu hallinnollisesti Folégandroksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat Folégandroksen kylä eli Chóra (425 asukasta), Áno Meriá (Páno Meriá, 243) sekä saaren pääsatama ja turismin keskus Karavostásis (87). (Katso myös: Luettelo Folégandroksen kunnan kylistä.)
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana saaren poliksen eli kaupunkivaltion Folegandroksen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Folégandroksen kylän paikalla. Varhaisin historiallinen tieto Folegandroksesta on 400-luvulta eaa., jolloin se kuului Deloksen meriliittoon ja maksoi siitä veroa Ateenalle.
Myöhempi historia.
Myöhemmin saaresta tuli asumaton. Se asutettiin uudelleen jossain vaiheessa. 1200-luvulla saari tuli venetsialaisten vallan alle ja sinne rakennettiin linna. Saari kuitenkin autioitui uudelleen osmanien ja merirosvojen hyökkäysten vuoksi.
Vuonna 1577 Sífnoksesta ja Kreetalta tulleet asuttivat saaren uudelleen. Osmanit valtasivat saaren vuonna 1617. 1700-luvulla koko väestö orjuutettiin ja laivattiin Konstantinopoliin. Tämän jälkeen saarelle tuli uusia asukkaita, mutta se kärsi edelleen merirosvouksesta koko 1700-luvun. Saaresta tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa vuonna 1828.
Nähtävyydet.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat Chóran kylä sekä sen venetsialaisaikainen linna ("Kástro") ja Neitsyt Marian ("Panagía") kirkko, Áno Merián tuulimyllyt ja kansankulttuurin museo, sekä Chrysospilián luola (”Kultaluola”). Luolasta on tehty 300-luvulle eaa. ajoitettuja arkeologisia löydöksiä, jotka viittaavat jonkinlaisiin täysi-ikäistymisrituaaleihin: niihin kuuluu muun muassa yli 400 miespuolisen henkilön kirjoitetut nimet sekä kivisiä falloksia.
The Ooze

The Ooze on Segan kehittämä ja julkaisema toimintapeli. Peli on julkaistu vuonna Sega Mega Drivelle.
Juoni.
Tohtori Daniel Caine on tekemässä töitä, kunnes roistot saapuvat ja myrkyttävät hänet vihreäksi mutantiksi. 
Aiheesta muualla.
Foúrnoi (saari)

Foúrnoi (; transl. myös "Foúrni", "Fúrni") on Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saarten saariryhmään ja tarkemmin Foúrnoin saariin. Saaren pinta-ala on 30,5 neliökilometriä ja asukasluku 1 320 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Foúrnoi kuuluu Foúrnoi Korseónin kuntaan, Ikarían alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen.
Foúrnoi on siitä nimensä saaneiden Foúrnoin saarten pääsaari. Sen pääkylä Foúrnoin kylä (1 120 asukasta) on koko saarten keskus sekä Foúrnoi Korseónin kunnan kuntakeskus. Saaren muita asutuksia ovat Chrysomiléa (104 asukasta) ja Plagiá (1). (Katso myös: Luettelo Foúrnoi Korseónin kunnan kylistä ja saarista.)
Saari sijaitsee keskimmäisenä Foúrnoin saarista. Sen itäpuolella on Ágios Mináksen saari, länsipuolella Thýmaina ja eteläpuolella Plakáki ja Strongyló. Saari on vuoristoinen ja sen korkein kohta on Kórakas (514 metriä). Saaren rantoja ovat muun muassa Vlycháda, Vitsiliá, Petrokopió, Elidáki ja Balí.
Íos

Íos () on Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään. Saaren pinta-ala on 108,713 neliökilometriä ja asukasluku 2 024 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Íos kuuluu Íoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saaren pääkylä on Íoksen kylä.
Maantiede.
Íos sijaitsee Välimereen kuuluvan Egeanmeren keskiosissa. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Irakleiá koillispuolella, Náxos ja Páros pohjoispuolella, Santorínin saaret eteläpuolella sekä Síkinos länsipuolella.
Saaren korkein kohta on Pýrgos (713 metriä).
Hallinto ja kylät.
Íos kuuluu hallinnollisesti Íoksen kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat Íoksen kylä eli Chóra (1 754 asukasta), Mylopótas (120) ja Epáno Kámpos (57). (Katso myös: Luettelo Íoksen kunnan kylistä ja saarista.)
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana Ios tunnettiin myös nimellä "Foinike". Myöhemmin saari on tunnettu myös nimimuodossa "Nio" (muodosta , ”Ioksessa”). Antiikin aikana saarta pidettiin Homeroksen hautapaikkana. Saaren poliksen eli kaupunkivaltion Ioksen kaupunkikeskus sijaitsi nykyisen Chóran paikalla. Siitä on säilynyt joitakin raunioita. Roomalaisella kaudella saarta käytettiin monien muiden Kykladien saarten tavoin karkotuspaikkana.
Myöhempi historia.
Vuosina 1207–1296 Íos kuului Náxoksen herttuakuntaan. Vuodesta 1296 sitä hallitsivat venetsialaiset ja vuodesta 1558 se oli osmanivallan alla. Saari oli venäläisten hallussa lyhyesti vuosina 1770–1774. Se vapautui turkkilaisvallasta vuonna 1821 ja tämän jälkeen siitä tuli osa itsenäistynyttä Kreikkaa.
Nähtävyydet.
Íoksen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Homeroksen haudaksi usein väitetty kivirykelmä, Skárkoksen kukkulan varhaiskykladinen asutuspaikka, arkeologinen museo, sekä näkymä Chóran kylän huipulta, jossa on myös venetsialaisaikaisen linnan rauniot.
Hilma Kilkkinen

Hilma Pilvikki Kilkkinen (23. joulukuuta 1897 Taipalsaari – 31. heinäkuuta 1975 Jyväskylä) oli suomalainen kansakoulunopettaja, joka vietti 15 vuotta Neuvostoliiton vankileireillä vakoilusta tuomittuna jouduttuaan talvisodan alkaessa vangiksi.
Kilkkinen muutti perheensä mukana Lappeenrantaan vuonna 1911 ja hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1922. Hän toimi opettajana eri puolilla Suomea 1920- ja 1930-luvuilla. Syksyllä 1939 hän tuli viransijaiseksi Petsamon Kalastajasaarennossa sijainneeseen Pummangin kylän kouluun. Kylän asukkaat joutuivat talvisodan alkaessa Kalastajasaarentoon hyökänneiden neuvostojoukkojen vangeiksi ja helmikuussa 1940 heidät siirrettiin Murmanskiin. Talvisodan päätyttyä muut petsamolaiset Neuvostoliitossa olleet siviilit pääsivät palaamaan Suomeen mutta vakoilusta syytetty Kilkkinen joutui kuulusteltavaksi ja syyskuussa 1940 hän sai 8 vuoden vankileirituomion. Vakoilusyytökset perustuivat nähtävästi siihen että Kilkkinen oli ollut kesällä 1933 ja 1937 Englannissa ja oppinut puhumaan englannin kieltä. Hänellä oli Petsamossa ollut myös englantilaisia kirjoja.
Kilkkinen kärsi tuomionsa vankileireillä Siperiassa Novosibirskissa ja Kemerovossa. Hän kärsi struumasta ja sairastui leireillä tuberkuloosiin. Tuomion päätyttyä maaliskuussa 1948 Kilkkinen halausi palata Suomeen mutta hänet määrättiin asettumaan Oreder-nimiselle paikkakunnalle joka sijaitsi noin 100 kilometrä Leningradista etelään. Hän pääsi kuitenkin käymään Suomen Moskovan lähetystössä josta hän sai Suomen passin. Kilkkinen vietti vuodet 1948–1949 eri puolilla Neuvostoliittoa eikä hänellä ollut oleskelulupia, asuntoa eikä työpaikkaa. Hänet pidätettiin syksyllä 1949 Moskovassa agitaatiosta syytettynä ja maaliskuussa 1950 hän sai 10 vuoden vankileirituomion. Tällä kertaa Kilkkinen joutui Abesin leirille Komin tasavaltaan. Stalinin kuoleman jälkeen Kilkkinen siirrettiin kesällä 1953 Moskovan lähellä sijainneelle leirille jossa oli sotavankeja. Kilkkinen pääsi lopulta palaamaan Suomeen 9. helmikuuta 1954 junalla Vainikkalan kautta. 
Kilkkinen joutui olemaan Suomessa sairaalahoidossa toipuakseen vankileiriajan koettelemuksista. Hän pääsi työkyvyttömänä eläkkeelle 1956 ja asui sittemmin Karjalohjalla. Kilkkinen kuoli kesällä 1975 Jyväskylässä.
Kilkkinen piti vankeusaikanaan päiväkirjaa joka julkaistiin myöhemmin filosofian tohtori Ritva Sievänen-Allenin toimittamana nimellä "Pitkä matka Siperiaan" (Otava 1997). Kilkkinen kirjoitti kirjan käsikirjoituksen jo 1960-luvulla ja luovutti sen Suomen opettajain liitolle mutta siinä vaiheessa kirjalle ei löytynyt kustantajaa.
Amy Schumer

Amy Beth Schumer (s. 1. kesäkuuta 1981 Manhattan, New York) on yhdys­valtalainen koomikko, käsikirjoittaja, näyttelijä ja tuottaja. Schumer esittää pääosaa komedia­sarjassa "Inside Amy Schumer" (2013–). Hän käsi­kirjoitti elo­kuvan "Ihan yössä" ja esitti sen pää­roolia vuonna 2015.
Yksityiselämä.
Schumer avioitui maan­viljelijä Chris Fischerin kanssa helmi­kuussa 2018 ja he saivat pojan touko­kuussa 2019.
Ihan yössä

Ihan yössä () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Judd Apatow. Elokuvan on käsikirjoittanut Amy Schumer, joka esittää myös sen pääosaa. Muissa osissa esiintyvät Bill Hader, Tilda Swinton, Ezra Miller, Brie Larson, Vanessa Bayer, John Cena ja LeBron James.
Elokuvan päähenkilö on rankasti juhliva miestenlehden toimittaja Amy, joka on kasvatettu ajattelemaan, että sitoutuminen on pelkkää haihattelua.
Elokuvan teatteriensi-ilta oli Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 2015 ja Suomessa 28. elokuuta 2015. Kriitikot kehuivat elokuvaa ja se oli myös taloudellinen menestys. Elokuva sai myös useita palkintoehdokkuuksia, muun muassa Golden Globe- ja MTV Movie Awards -kategorioissa. Schumer voitti roolistaan muun muassa parhaan naisnäyttelijän Critics' Choice Movie Award -kriitikkopalkinnon.
Juoni.
Amylle on lapsena opetettu, ettei yksiavioisuus ole realistista. Nyt aikakauslehden toimittajana työskentelevä Amy elää isän opetuksen mukaan: hän juo paljon, polttaa ruohoa ja harrastaa irtosuhteita samalla kun seurustelee kuntosaliaddiktin kanssa. Omasta mielestään Amy nauttii elämästä estottomasti ilman sitoutumisen luomia kahleita, mutta todellisuudessa hän tavallaan polkee paikallaan. Kun Amy huomaa ihastuvansa artikkeliaan varten haastattelemaansa mieheen, menestyvään urheilulääkäri Aaron Connersiin, hän alkaa miettiä, ovatko muut aikuiset – mukaan lukien Aaron, joka tuntuu todella pitävän hänestä – sittenkin oivaltaneet jotain oleellista elämästä.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 85 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan keskiarvolla 7.1/10, perustuen 234 arvioon. Metacritic on antanut elokuvalle 75 pistettä 100:sta. Amerikkalaislehtien arvostelijat kehuivat erityisesti näyttelijäsuorituksia.
RN Dogali

RN Dogali () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1885 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
William Henry Whiten suunnitteleman aluksen köli laskettiin 13. helmikuuta 1885 Englannissa Sir W G Armstrong Mitchell &amp; Co:n Elswickin telakalla telakkanumerolla 482. Alusta tarjottiin Kreikalle joulukuussa nimellä "Salaminia". Alus laskettiin vesille 28. tammikuuta 1886 ja se valmistui vielä samana vuonna toukokuussa. Heinäkuussa alusta tarjottiin Turkille, joka kuitenkin luopui tarjouksesta. Aluksella suoritettiin koeajoja erilaisin potkurein yritettäessä saavuttaa suurempaa nopeutta. Tammikuussa 1887 telakka vastaanotti Italian hallituksen tarjouksen aluksesta ("Angelo Emo") ja se liitettiin Italian laivastoon 28. huhtikuuta 1887.
Palvelus.
Alus myytiin tammikuussa 1908 Uruguaylle, joka nimesi aluksen "ROU 25 de Agostoksi" ja edelleen vuonna 1910 "ROU Montevideoksi". Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1914 ja se romutettiin vuonna 1932.
Kehra

Kehra on Anijan kuntaan kuuluva epäitsenäinen kaupunki ja entinen kaupunki Pohjois-Virossa, Harjumaan maakunnassa, noin 40 kilometriä Tallinnasta itään. Se on Anijan kunnan hallinnollinen keskus. 
Asukkaita Kehrassa on noin 2 754, ja asukastiheys on 712 asukasta neliökilometrillä (1.1.2015). Sen pinta-ala 3,87 neliökilometriä.
Historia.
Kehra (Kether) on mainittu ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuonna 1241. Kehran () kartano on rakennettu 1600-luvun alussa. Paikan kehitykseen on vaikuttanut sijainti Jägala jõen sekä Tallinna–Pietari-rautatien varrella. 
Kaupunkioikeudet Kehra sai vuonna 1993, mutta vuonna 2002 se menetti itsenäisen asemansa tultuaan liitetyksi Anijan kuntaan.
Väestö.
Vuonna 2011 Kehran epäitsenäisessä kaupungissa oli 2 889 asukasta, joista 1 533 (53,1 %) oli virolaisia, 1 005 (34,8 %) venäläisiä ja 345 (11,9 %) muita kansallisuuksia.
Teollisuus.
Kehrassa on ollut selluloosa- ja paperitehdas vuodesta 1938. Vuonna 1938 valmistuneen sulfaattiselluloosatehtaan suunnitteli Karhula Osakeyhtiön konepaja ja tehtaan koneistot valmistettiin Suomessa. Tehdasyhtiön nimeltään Horizon Pulp &amp; Paper Ltd (Horizon Tselluloosi ja Paberi AS) on omistanut vuodesta 1995 singaporelainen Tolaram Group. Tehdas tuottaa säkkipaperia kolmella koneella.