tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pikku Palijärvi

Pikku Palijärvi on Satakunnassa Euran ja Pöytyän rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 10,3 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 3,4 kilometriä pitkä Alhonoja, joka laskee umpeen kasvaneen Latvajärven kautta Välijokeen.
Järven rantaviiva on 1,6 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi pellonreunaan rajoittuvaa suoja-aluetta. Järveen laskee Isosta Palijärvestä yhdysoja sekä muutama metsäoja. Järven etelärannalla on muutama loma-asunto, jonne pääsee seututieltä 210.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja.
Historia.
Honkilahtelaiset hakivat vuonna 1900 talollisen August Eskolan valtuuttamana lupaa laskea Palijärven vedenpintaa. Järvelle oli tehty piirirajat vuotta aiemmin 1899. Asia siirrettiin kuitenkin lääninkonttoriin. Asiaan palattiin vuonna 1903, jolloin selvitykset oli tehty, ja lupa annettiin vuonna 1908. Järvi laskettiin perkaamalla Palijärven laskuoja, joka virtasi Koskensuon kautta nykyiseen Alhonojaan. Järvenlaskun seurauksena rantoja paljastui ja järviallas jakaantui kahdeksi järveksi. Pikku Palijärvi jäi luusuan puolelle ja Iso Palijärvi sen taakse.
Leejärvi

Leejärvi sijaitsee Eurassa Satkunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen. Se laskee Kortojaa myöten Koskeljärven ohituskanavaan ja siitä edelleen Hinnerjokeen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 120 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 2,4 kilometriä pitkä Kortoja, joka laskee Koskeljärven ohi kaivettuun ohituskanavaan. Kanava on Välijoen jatke, joka yhdistää sen suoraan Hinnerjokeen. Järven rantaviiva on alle kilometrin pituinen ja ranta on pääosin avosuota.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja.
Historia.
Leejärvi tunnettiin vuoden 1849 Lindstömin kartassa "Eura socken" nimellä "Leevijärvi". Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa sen nimi kirjoitettiin "Levajärvi".
Peräjärvi (Eura)

Peräjärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Koskeljärven valuma-alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 450 metriä pitkä laskuoja Koskeljärveen.
Järven rantaviiva on puoli kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Ainoa oja on "Saarensuolta" laskeva oja. Idässä on "Vuorenmaan" tila, jonka pellot rajautuvat rantaan. Eteläpuolella on "Perävuoren" kalliot, jossa on kolmen kunnan rajapyykki.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja.
Suolammi (Eura)

Suolammi tai Suolampi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Koskeljärven valuma-alueeseen".
Lammen pinta-ala on 3,7 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Lampi sijaitsee avosuon keskellä, joten sillä ei ole laskujokea. Sen rantaviiva on kilometrin pituinen ja ranta on pääosin avosuon reunaa. Etelässä lampi rajoittuu metsäsuohon.
Vähäjärvi (Honkilahti)

Vähäjärvi sijaitsee Eurassa Honkilahden kirkolta neljä kilometriä itään Satakunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 34,8 hehtaaria ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 700 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 4,1 kilometriä pitkä Humaloja, joka yhtyy Välijokeen Löyttylän kylässä Kohmoisessa.
Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja se on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Tyynistönlahti on heinittynyt ja Kouluvuoren puoleisessa lounaiskulmassa se on peltokaistaleeseen rajautuvaa suota. Pohjois- ja etelärannoilla on runsaasti loma-asutusta. Etelärannalla on uimaranta. Järven ohittaa seututie 210 itäpuolelta, Yläneen kirkolta noin 14 km.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, suutari ja karppi, jotka ovat istutettuja lajeja.
Hänttijärvi

Hänttijärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen.
Maantiede.
Hänttijärven pinta-ala on 19,6 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 800 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla pitkän lahden pohjukassa, josta saa alkunsa 400 metriä pitkä oja Patajärveen. Hänttijärveen laskee muutama pelto-oja.
Järven rantaviiva on 2,4 kilometriä pitkä ja pääosin peltomaan reunaa. Kaakkoisrannat ovat Myllykalliolla moreeni- ja kalliopohjaista maastoa. Tällä rannalla on runsaasti loma-asuntoja. Järvelle pääsee seututieltä 210.
Luonto.
Hänttijärvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja.
Liesjärvi (Laitila)

Liesjärvi on Satakunnassa Laitilan ja Euran rajalla sijaitseva kuivatettu järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Hinnerjoen alueeseen".
Maantiede.
Liesjärvi on lähes umpeen kasvanut suojärvi, jossa on avovettä enää sokkeloisen kanavaverkoston verran. Sen vesialueen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys alle 300 metriä. Järven luusua sijaitsee pohjoispäässä, josta saa alkunsa kaivettu suo-oja. Se virtaa 4,5 kilometriä "Liesjärvenojana" yhtyen Hinnerjokeen 2,6 kilometriä Hinnerjoesta etelään.
Luonto.
Liesjärvi kuivatettiin osittain 1800-luvulla. Nykyään se on keväisin tulviva ja kesäisin matala ja kuivillaan. Liesjärvi on valtakunnallisesti arvokas lintujärvi ja yhdessä läheisen "Liesrahkan" ja suuren "Iso-Hölön" kanssa se muodostaa Natura 2000-alueen.
Vuonna 1969−1974 nostettiin järven vedenpintaa koemielessä, mutta sen jälkeen pintaa alennettiin nykytasolleen. Ympäröivät asukkaat ja maanomistajat ovat tehneet aloitteita vedenpinnan nostamiseksi. Vuonna 2003 perustettiin yhdistys Liesjärven hoitoyhdistys "ry" ajamaan vedennostohanketta.
Historia.
Liesjärvi on laskettu kosteikoksi vuonna 1895. Lasketun järven kuivattavaa ojaa on perattu sen jälkeen monta kertaa, joskin syitä ovat olleet kuivattaminen tai tukintuitto. Järvenlaskuyhtiön nimissä yhteisesti omistettua heinää niitettiin ja sitten myytiin huutokaupalla. Saadut rahat jaettiin tai jätettiin yhtiön haltuun.
Järven maatuma-alue jaettiin myöhemmin palstoihin eli "loteihin". Lotteja jaettiin osakkuuden suuruuksien mukaisesti ja niiden mukaan jaettiin tuotot. Sana merkitsee yleisesti eli palsta tai osuus, mutta Satakunnassa sillä tarkoitettiin yleensä palstaa.
Lieslammi (Eura)

Lieslammi tai Mustalampi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Hinnerjoen alueeseen".
Maantiede.
Pyöreähkön järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen halkaisija on 120 metriä. Järven luusua on metsäoja, joka sijaitsee järven koillisrannalla. Siitä saa alkunsa yli kilometrin pituinen laskuoja, joka laskee Pitkäjärveen. Järven rantaviiva on 460 metriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Lammelle ei johda mitään tietä.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven.
Mullasjärvi

Mullasjärvi sijaitsee Eurassa Satakunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön "Hinnerjoen alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 18,1 hehtaaria ja sen pituus on kilometrin ja leveys 250 metriä. Järvellä ei ole luusuaa, koska Hinnerjoki virtaa järven soistuneen osan läpi.
Järven rantaviiva on 2,1 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista maastoa ja peltojen reunaa. "Haukkalankallio" sijaitsee järven itäpuolella ja siellä on vain yksi loma-asunto. Länsipuolella on "Vähäpuolenrahka", joka on ojitettu suo. Noin viidesosa järven pohjoisosasta on soistunut umpeen. Seutua kutsutaan "Lamminkulmaksi".
Luonto.
Järvi on voimakkaasti ruohottunut järvi. Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven.
Patajärvi (Eura)

Patajärvi on Satakunnassa Eurassa Honkilahden kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta jatkaa kulkuaan järven läpi virtaava Hinnerjoki. Järven rantaviiva on 850 metriä pitkä ja ranta on pääosin peltojen rajaamaa ja heinittynyttä rantaniittyä.
Luontoarvot.
Järvi on sekä rehevöitynyt että ruohottunut ja sitä uhkaa umpeenkasvu. Järvi olikin kasvanut lähes umpeen, mutta se kunnostettiin mittavassa hankkeessa vuosina 2000−2002. Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven.
Myös järven virkistyskäyttöä on lisätty, koska sen sijainti Honkilahdessa on keskeinen. Kunnostustyön jälkeen ruoppaustyön jäljet maisemoitiin, järven ja lähialueet liitettiin mukaan ulkoilureittiin. Järvelle on kunnostettu myös uimaranta.
Historia.
Vuonna 1836 talollinen (Heuru) Johan Mattsson haki lupaa kuivauttaa "Patojärvi" ja saikin siihen luvan samana vuonna.
Shoreditch

Shoreditch on Lontoon kaupunginosa Hackneyn kaupunkipiirissä. Sen etelärajalta alkaa Lontoon City.
Keskiaikainen Shoreditchin seurakunta oli paikallishallinnollinen yksikkö vuoteen 1899, jolloin perustettiin Shoreditchin kaupunkipiiri ("Borough"). Kaupunkipiiriin kuului kolme aluetta: Shoreditch, Hoxton ja Haggerston. Niillä oli oma kaupungintalo, Shoreditch Town Hall, joka seisoo yhä Old Streetin itäpäässä. Shoreditch yhdistettiin Hackneyyn vuonna 1965.
Shoreditchilla on entisaikoina ollut maine East Endin köyhänä alueena, jossa oli paljon rikollisuutta, prostituutiota ja sosiaalisia ongelmia mutta myös vireää kulttuurielämää teattereineen ja varietee-esityksineen. Charlie Chaplin esiintyi siellä ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Shoreditchissa sijaitsivat The Theatre- ja Curtain-teatterit, joille Shakespeare kirjoitti näytelmiä ja näytteli niissä itsekin. Gainsboroughin studio, jossa Alfred Hitchcock aloitti uransa, sijaitsi Hoxtonissa, joka usein luetaan kuuluvaksi Shoreditchiin. 
Nykyään Shoreditch on trendikäs kaupunginosa, jossa toimistojen ja asuntojen neliöhinnat ovat korkeita. Sitä on luonnehdittu hipstereiden kaupunginosaksi New Yorkin Williamsburgin tai lievemmässä mitassa Helsingin Punavuoren tapaan. Shoreditch on ollut Työväenpuolueen kannatusaluetta kaikissa parlamenttivaaleissa vuodesta 1935 lähtien. Alueen nykyinen edustaja Britannian parlamentissa on Meg Hillier. Hän sai 79 prosenttia äänistä vuoden 2017 vaaleissa Hackney South and Shoreditchin vaalipiirissä.
Pitkäjärvi (Eura)

Pitkäjärvi on Honkilahdella Eurassa Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Hinnerjoen alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 26,6 hehtaaria ja sen pituus on kilometrin ja leveys 450 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta jatkaa järven läpi virtaava Hinnerjoki (alempana Lapinjoen niminen) kulkuaan.
Järven rantaviiva on 2,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lounaisranta on metsäsuota ja pohjoisranta osittain avosuota. Sekä tulo- että lasku-uoma on perattu ja perkausmaat on kasattu jokien rannoille.
Noin 800 metriä alajuoksulle päin sijaitsee kivikautinen Kolmhaaran asuinpaikan jäänteet.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja.
Historia.
Vuonna 1836 Patajärven kuivattaminen vaikutti myös Pitkäjärven laskemiseen. Vuonna 1841 torppari Daniel Johansson haki oikeutta vesijättömaihin. Päätös annettiin lääninkonttorin tehtäväksi.
Lauri Hollmén

Lauri Hollmén (8. tammikuuta 1935 Uskela – 10. toukokuuta 2020 Salo) oli suomalainen arkkitehti ja tietokirjailija, joka on tehnyt historiakirjoja Salosta.
Arkkitehtinä hän on suunnitellut Salon kirjastotalon ja Salon taidemuseo Veturitallin. Hän toimi Salon kaupunginarkkitehtina 1961–1998 ja veti omaa arkkitehtitoimistoaan 1956–1986.
Kakkurilammi (Eura)

Kakkurilammi tai myös Kakkurlammi 
sijaitsee Eurassa Satkunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistöön "Hinnerjoen alueeseen". Se on suolampi, josta ei erkane laskuojaa muuhun vesistöön, vaan vedet suotuvat ojitusverkon kautta viereiseen Vaaljärveen tai Vaaljärven entiseen laskujokeen Aliseenjokeen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja sen pituus on 180 metriä ja leveys 420 metriä. Järvellä ei ole luusuaa eikä laskujokea, sillä se on soiden ympäröimä järvi. Järven rantaviiva on 500 metriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota tai avosuota.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven.
Luonnonhistoriaa.
Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttuminen on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 5800–5500 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 54,3 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Kloraloosi

Kloraloosi (C8H11Cl3O6) on orgaaninen yhdiste ja glukoosin kloorattu asetaalijohdannainen. Yhdistettä käytetään eläinlääketieteessä nukutusaineena ja jyrsijä- sekä lintumyrkkynä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa kloraloosi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen ja paremmin kuumaan kuin kylmään veteen. Kloraloosi liukenee runsaammin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja etikkahappoon. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sen ominaiskiertokyky etanoliliuoksessa on +19.
Kloraloosin α-anomeerilla on sedatiivisia ja hypnoottisia ominaisuuksia. Yhdisteen vaikutusmekanismi ei ole täysin tunnettu, mutta mahdollisesti sen aktiivinen metaboliitti trikloorietanoli vaikuttaa GABA-reseptoreihin aiheuttaen sedaation. Eläinten aineenvaihdunta hidastuu yhdisteen vaikutuksesta, mutta yhdisteellä ei ole vaikutusta sydämen toimintaan tai hengitysrefleksiin. Kloraloosin aiheuttama sedaatio on pitkäkestoinen tyypillisesti noin 8–10 tuntia.
Valmistus ja käyttö.
Kloraloosia valmistetaan kuumentamalla glukoosia ja kloraalia rikkihapon läsnä ollessa. Reaktiossa muodostuu kloraloosin α- ja β-anomeerien seos.
Kloraloosia voidaan käyttää pienjyrsijöiden kuten hiirten hävittämiseen. Tehokkain yhdiste on viileissä alle 15 °C:n lämpötiloissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös lintujen kuten lokkien hävittämiseen. Eläinlääketieteen tutkimuksissa kloraloosia käytetään pääasiassa laboratorioeläinten nukuttamiseen. Tähän tarkoitukseen aine annostellaan ruiskeena laskimoon. Kloraloosia voidaan käyttää yhdessä etyylikarbamaatin kanssa.
Ihmissyöjä (eläin)

Ihmissyöjä on eläin, joka saalistaa ihmisiä. Vaikka monenlaiset eläimet voivat hyökätä ihmisen kimppuun, ihmissyöjien ruokavalioon ihmisliha kuuluu yleisemmin. Kerrotuissa tapauksissa ovat yleisimmin osallisia tiikerit, leopardit, leijonat ja krokotiilit. Myös karhut, komodonvaraanit, hyeenat, puumat ja hait ovat ottaneet ihmisiä saaliikseen.
Milka Peltokangas

Milka Peltokangas (s. 10. tammikuuta 1986 Raahe) on suomalainen kuvataiteilija.
Peltokangas on julkaissut kolme lastenkirjaa yhdessä runoilija Aunimarjut Karin kanssa. Ensimmäinen on vuonna 2013 julkaistu "Hupsista keikkaa" -kuvarunokirja. Vuonna 2014 julkaistu "Metsänmörkö ja Valonpiika" on satu- ja runokirja, joka perustuu raahelaiseen mytologiaan. Kirjassa on myös Kaj Chydeniuksen sävellyksiä. Kuvarunokirja "Taikuri Kuu - lumousta ja äkkilähtöjä" julkaistiin vuonna 2015. Peltokangas on kuvittanut muun muassa Niko Peltokankaan vuonna 2009 ilmestyneen "Rintani rossi - Runoja tähän asti" -kokoelman (BoD). Lisäksi hän on pitänyt viisi taidenäyttelyä Raahessa ja Pyhäjoella vuosina 2010–2016. Koulutukseltaan Peltokangas on sosionomi (AMK) ja hän työskentelee lastentarhanopettajana.
Aiheesta muualla.
Milka Peltokankaan kotisivut
Kinnalanjärvi

Kinnalanjärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen yläosan alueeseen.
Maantiede.
Kinnalanjärven pinta-ala on 5,7 hehtaaria ja sen pituus on puoli kilometriä ja leveys yli 100 metriä. Järven läpi virtaa Lapinjoki.
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa tai joen kohdissa metsäistä suota.
Luonto.
Kinnalanjärvessä viihtyy ainakin jokirapu.
Kaurajärvi (Eura)

Kaurajärvi sijaitsee Eurassa Satkunnassa ja kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen yläosan alueeseen". Lammen vedet laskevat suo- ja metsäojien kautta metsäpuroon, joka virtaa pohjoisessa "Laukassuonojana" ja yhtyy "Leparistonojaan" ja Hinnerjokeen Hinnerjoen "Harjunnummessa".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa yli 4 kilometriä pitkä "Laukassuonoja". Se yhtyy Hinnerjokeen Hinnerjoen keskustan liepeillä kantatien 43 sillan vieressä.
Järven rantaviiva on yksi kilometri pitkä ja ranta on pääosin avosuota, mutta koillisranta on moreenimaastoa. Järvellä on yksi saari. Järvelle johtaa kärrypolku Auvoljärven suunnasta.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu.
Luonnonhistoriaa.
Järven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 4460–4370 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 4140–4040 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 45,4 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Schumacher (futsalpelaaja)

Flávio Sérgio Viana (taiteilijanimeltään Schumacher; s. 31. elokuuta 1975 São Paulo) on brasilialainen futsalpelaaja, pelipaikaltaan puolustaja, joka edustaa seuratasolla Corinthiansia. 
Brasilian futsalmaajoukkuetta Schumacher edusti aiemmin kolmissa MM-kisoissa, joista hänelle kertyi yksi kutakin mitalia. Vuoden 2008 kisoista hän voitti kultaa ja samana vuonna hänet valittiin maailman parhaaksi futsalpelaajaksi. 
Seuratasolla Schumacher on edustanut vuodesta 2013 alkaen Corinthiansia. Sitä ennen hän pelasi vuodet 2001-2012 espanjalaisessa Inter Movistarissa.
Katonajärvi

Katonajärvi on Satakunnassa Raumalla Lapissa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen yläosan alueeseen.
Maantiede.
Katonajärven pinta-ala on 1,2 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen oja, joka laskee Lapinjokeen.
Järven rantaviiva on 450 metriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota. Järvelle pääsee Lapista etelään johtavalta tieltä noin 2,5 kilometriä etelään.
Luonto.
Katonajärvessä viihtyy ainakin jokirapu.
Luonnonhistoriaa.
Katonajärven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3080–2960 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 2700–2600 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 32,5 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Historia.
Katonajärven ympärillä oleva avosuon alue selittyy järven laskemisella. Vuonna 1805 lukkari G. Morgin haki lupaa järvenlaskuun ja sai sen vuonna 1807.
Kaatmojärvi

Kaatmojärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Kaatmojärven pinta-ala on 4,0 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 2 kilometriä pitkä Kaatmo-oja, joka laskee Kauklaistenjärveen. Järven rantaviiva on 900 metriä pitkä ja ranta on pääosin suota, joka rajautuu peltoon tai moreenimaastoon.
Luonto.
Kaatmojärvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Kauklaistenjärvi

Kauklaistenjärvi tai Kauklainen on Lapissa Raumalla Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 67,4 hehtaaria ja sen pituus on 6,9 kilometriä ja leveys 1,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 4,3 kilometriä pitkä Saarnijärveen laskeva Haaronjoki.
Järven rantaviiva on 6,1 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoon rajoittuvaa suota tai ruohikkoista joutomaata. 1920-luvulla järven vedenpintaa alennettiin 60 senttimetriä. Järven nykyinen keskisyvyys on vain 0,7 metriä.
Luonto.
Järven vedenlaatu on tyydyttävä ja ravinnepitoisuudet ovat varsin korkeat. Suurin kuormittava tekijä ovat ympäröivien peltojen valumavedet, mutta läheinen turvetuotantoalue kuormittaa osaltaan järveä. Yhdessä edellisten seikkojen kanssa järven mataluus on aiheuttanut happivajetta. Järvi on valtakunnallisesti merkittävä lintujärvi.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Kunnostussuunnitelmat.
Järven ranta-asukkaat ja maanomistajat ovat Kauklaisten kyläyhdistyksen kautta hakeneet kunnostuslupaa. Vuonna 2003 ympäristölupavirasto myönsi luvan nostaa järven vedenpintaa kahdeksan senttimetriä, mutta vuonna 2005 Vaasan hallinto-oikeus kumosi luvan. Vesikasvillisuutta saa kuitenkin niittää edelleen.
Historia.
Ensimmäinen järvenlasku on varmaan tehty 1800-luvulla, mutta siitä ei ole muuta tietoa kuin että se koski myös viereistä Kirvelänjärveä. Mikäli Yli-Kierin järvi tarkoittaa Kauklaistenjärveä, on sille tehty järvenlasku ennen vuotta 1796. Sitä on sittemmin jatkettu vuonna 1920, kun talollinen Karl Hunsala ja hänen kumppaninsa hakivat lupaa suorittaa järvellä järvenlasku. Lupa siihen saatiin vuonna 1921. Kun vertaa järven nykyistä rantaviivaa vuoden 1856 Kalmbergin kartaston rantaviivaan, huomaa avosoiden ja rantaniittyjen seuraavan järven entisiä rantoja.
Kourulammi

Kourulammi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 11,7 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 4,9 kilometriä pitkä Kourulamminoja, johon yhtyy alempana Satlamminoja. Alajuoksulla ojan nimi muuttuu Pappilanojaksi.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota keskellä ojitettua Isosuota. Järvelle pääsee Lapin keskustasta tulevaa tietä pitkin.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Lutanjärvi (Eurajoki)

Lutanjärvi on Satakunnassa Eurajoen ja Rauman rajalla Lutan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 40,3 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 2,1 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä laskuoja Lapinjokeen juuri Hautjärven alapuolelle. Luusuaan on rakennettu pato säätelemään järven vedenpinnan korkeutta.
Järven rantaviiva on 3,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin heinittynyttä pellonreunaa. Itärannalla on kallioista moreenipohjaista metsää. Tärkein tulovesiuoma on Paskajärvenuoma, jonka varrella on suurin järveä kuormittava peltoalue. Järvellä on kyläläisten uimaranta ja loma-asuntoja on noin 20 pääasiassa järven itärannalla. Järvelle pääsee Eurajoen ja Lapin yhdistävältä tieltä.
Luonto.
Järven veden laatu on ollut jopa erinomainen, mutta joitakin merkkejä järven rehevöitymisestä on jo havaittu. Keväisin järvi tulvii herkästi, mikä osaltaan heikentää järven tilaa. Kasvillisuutta on paljon ja se on lajistoltaan monipuolista. Matalien rantojen edessä on runsaasti vesikasvillisuutta. Joinakin talvina esiintyy happikatoa, joka esimerkiksi vuonna 2003 aiheutti kalakuolemia.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Historia.
Vuoden 1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Luttanjärvi” ja järven vieressä sijaitsi Lutan kylä (”Lutta by”). 1810-luvun loppupuolella alettiin pohtia järvenlaskuja, joilla saisi kasvatettua niittyjen pinta-alaa. Vuonna 1819 ja 1821 jätettiin Anders Henricsonin (Laurila) ja Johan Simonssonin (Kikola) toimesta anomukset soiden kuivattamisesta ja järvenlaskusta. Näille annettiin suostumus, mikä on aiheuttanut ainakin Lutanjärven vedenpinnan laskun.
Toinen tieto järvenlaskusta on neljän järven yhteishanke vuodelta 1891. Silloin teetettiin katselmus Vahajärven, Rohtoisjärven, Luttanjärven ja Lammijärven järvenlaskusta.
Ojajärvi (Rauma)

Ojajärvi on Satakunnassa Rauman ja Varsinais-Suomessa Laitilan välisellä rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Ojajärven pinta-ala on 16,2 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 5,5 kilometriä pitkä Ojajärvenoja.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin suota, mutta itäranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvelle pääsee Narvijärven eteläpuolelta käsin. Järven eteläpää kuuluu Laitilan kunnan alueeseen.
Luonto.
Järvi kuuluu osana laajaa Ojasuota, jonka eteläpäähän järvi sijoittuu. Siinä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Historia.
Vuonna 1874 teetettiin järvenlaskuun liittyen katselmus. Laskun onnistumisesta tai vaiheista ei ole tietoa.
Paskajärvi (Eurajoki)

Paskajärvi on Satakunnassa Eurajoella sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön "Lapinjoen keskiosan alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 0,8 hehtaaria ja pyöreän lammen halkaisija on 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa noin 2 kilometriä pitkä Lutanjärveen laskeva oja. Järven rantaviiva on 350 metriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota.
Pirttijärvi (Rauma)

Pirttijärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Lähes umpeen kasvaneen suojärven pinta-ala on 3,0 hehtaaria ja sen pituus on 550 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa noin 6 kilometriä pitkä Lapinjokeen hieman Hautjärven yläpuolelle laskeva Leppäjärvenoja. Järven rantaviiva on 680 metriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Rapajärvi (Rauma)

Rapajärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Rapajärven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja lähes pyöreän järven halkaisija on 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa noin 6 kilometriä pitkä laskuoja Saarnijärveen.
Järven rantaviiva on 500 metriä pitkä ja ranta on pääosin peltoon rajautuvaa avosuota.
Luonto.
Rapajärvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Luonnonhistoriaa.
Rapajärven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 1920–1800 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 1700–1600 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 23,6 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Saarnijärvi

Saarnijärvi on Lapissa Raumalla Satakunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 60 hehtaaria ja sen pituus on 2,2 kilometriä ja leveys 4,2 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta jatkaa järven läpi virtaava Lapinjoki.
Järven rantaviiva on 3,7 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoon tai moreeni- ja kalliopohjaiseen maastoon rajautuvaa kosteikkoa.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari, joka on istutettu laji.
Historia.
Osana Lapinjoen perkausta aleni myös Saarnijärven pinta. Näitä toimenpiteitä varten tehtiin anomus laskea järven vedenpintaa vuonna 1827.
Kulttuuriympäristö.
Järven pohjoisrannalla sijaitsee Unescon maailmanperintökohde Sammallahdenmäki.
Vahejärvi

Vahejärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Lapinjoen keskiosan alueeseen.
Maantiede.
Vahejärven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen halkaisija on alle 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä laskuoja. Järven rantaviiva on 800 metriä pitkä ja ranta on pääosin avosuota.
Luonto.
Vahejärvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, joka on istutettu laji.
Pula (futsalpelaaja)

Vágner Kaetano Pereira (taiteilijanimeltään Pula; s. 2. joulukuuta 1980 São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen venäläinen futsalpelaaja, joka edustaa Dinamo Moskovaa ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Pula on osallistunut kaksiin MM-kisoihin, ja ensimmäisissä arvokisoissaan Venäjän paidassa eli vuoden 2008 MM-kisoissa hän oli kisojen paras maalintekijä 16 osumallaan, joista yhdeksän tuli alkulohkon 31-2-voittoon päättyneessä ottelussa Salomonsaaria vastaan. Yhdeksän maalia on MM-kisojen kaikkien aikojen suurin yksittäisen pelaajan maalimäärä yhdessä ottelussa. Vuodesta 2004 Venäjällä asunut Pula on ollut mukana kolmissa EM-kisoissa, joista parhaana tuloksena on hopea vuodelta 2012. Pula on edustanut Dinamo Moskovaa vuodesta 2006 alkaen.
LG G2

LG G2 on LG Electronicsin syyskuussa 2013 julkaisema älypuhelin. Sitä on pidetty LG:n lippulaivana ennen sen seuraajaa LG G3:a. LG G2:ssa on 5,2 tuuman IPS LCD kapasitiivinen kosketusnäyttö. Sen mitat ovat 138,5 × 70,9 × 8,9 millimetriä ja se painaa 143 grammaa. Kameran tarkkuus on 13 megapikseliä takana ja 2,1 megapikseliä edessä.
LG G2:n pienempi versio on LG G2 Mini, joka tuli myyntiin huhtikuussa 2014. LG G2:n käyttöjärjestelmä on Android 4.4.2. Joulukuun 2013 lopussa eteläkorealainen uutistoimisto raportoi, että puhelimia oli myyty jo kolme miljoonaa kappaletta.
Kari Torkler

Kari Kalevi Torkler (s. 2. lokakuuta 1944) on suomalainen art director ja mainonnan suunnittelija, joka palkittiin vuoden 2000 Vuoden Huiput -kilpailussa elämäntyöstään Platinahuippu-palkinnolla. Hänet tunnetaan erityisesti tuotantohyödyke- eli B2B-mainonnan tekijänä ja yhtenä Asanti Konttinen Torkler Oy:n (1980, sittemmin AKT/BBDO ja BBDO Helsinki Oy) perustajaosakkaana.
Platinahuipun perusteluissa copywriter Airi Kirkkala kuvaa Torkleria näin:
Torkler on Vuoden Huiput -kilpailuissa 1980–2000 neljänneksi palkituin art director Unto Paltemaan, Herbie Kastemaan ja Erkki Ruuhisen jälkeen. Hän on saanut palkintoja myös muissa kotimaisissa ja monissa kansainvälisissä mainoskilpailuissa.
Uransa alussa Mainosgraafikkojen koulun käynyt Torkler työskenteli Elannon somistajana, Hankkijan mainospiirtäjänä ja Mainos Kunnaksen AD:nä, kunnes vuonna 1971 pääsi töihin mainostoimisto SEKiin. Siellä hänen asiakkaitaan olivat muun muassa MTV, Mallasjuoma ja Paulig. Kari Torkler teki 1970-luvulla kalustekauppias Tauno Korhoselle räväkän kampanjan, joka opetti kuluttajat asioimaan hänen uudessa Seutulan kalustehallissaan. Myymälä aloitti Kehä III:n varrelle sijoittuneiden suurmyymälöiden trendin.
Pian Torkler kiinnostui ammattipäättäjille markkinoitavien tuotantohyödykkeiden mainonnasta ja siirtyi ruotsalaisen Anderson &amp; Lembken Helsinkiin perustettuun tytäryritykseen. Vuonna 1980 tästä toimistosta irrottautuneet Klaus Asanti, Hannu Konttinen ja Kari Torkler perustivat oman tuotantohyödyketoimistonsa Asanti Konttinen Torkler Oy. Vuonna 1987 kolmikko myi enemmistöosuuden vasta perustetulle kansainväliselle markkinointiviestintäjätille Omnicom Groupille, ja toimistosta tuli osa sen BBDO-ketjua. 1990-luvun puolivälissä yhä enemmän kuluttajamainontaan suuntautunut AKT/BBDO muutti nimekseen BBDO Helsinki Oy. Kari Torkler oli mukana toimiston työssä vielä 1990-luvun loppupuolella, kunnes perusti sisustussuunnittelijavaimonsa Leena Torklerin kanssa yhteisen yrityksen Torkler Design Oy.
Torklerin tunnetuimpia ja palkituimpia töitä 1980-luvulla olivat kampanjat Gyproc-kipsilevyille ja Nixdorf-yritystietokoneille. 1990-luvulla Torkler palkittiin muun muassa mainonnasta Talouselämä-lehdelle ja Arabian Storybirds-keramiikkasarjalle.
Koeberliniaceae

Koeberliniaceae on Brassicales-lahkoon kuuluva kukkakasviheimo.
Tuntomerkit.
Heimon lajit ovat piikkisiä ja runsashaaraisia pensaita, joiden varsissa on solujenvälisiä kanavia. Oksien tai piikkien tyvellä on esilehtiä. Lehdet ovat vähäpätöisiä, lyhytikäisiä ja korvakkeettomia. Kukinto sijaitsee lehtihangassa, ja siinä on pieniä ja huomaamattomia kukkia. Kukassa on mesirauhasia hetiön tyvellä ja gynofori; sikiäin sijaitsee varren päässä. Hiukan laajentunut luotti sijaitsee vartalon päässä. Siemenaiheet kiinnittyvät aksiletyyppiseen istukkaan ja niitä on noin kymmenen kutakin emilehteä kohden. Hedelmä on muutamasiemeninen, joskus vain yksisiemeninen marja, jonka päässä on jäljellä vartalon jäänne. Siemenessä on paksu kuori, vihreä alkio ja keskinkertaisesti vararavintoa (endospermi).
Levinneisyys.
Lajit kasvavat Pohjois-Amerikan lounaisosissa, Keski-Amerikassa ja Boliviassa kuivilla alueilla.
Luokittelu.
Koeberliniaceae kuuluu yhdessä Bataceae ja Salvadoraceae-heimojen kanssa Brassicales-lahkon evoluutiopuussa kladiin, jossa ei esiinny muista soluista selvästi erottuvia eli idioblastisia myrosiinisoluja, ja jonka kukat ovat neljälukuisia, sikiäin yhdislehtinen ja kahdesta emilehdestä muodostunut, ja jonka hedelmä on avautumaton.
Heimossa on vain yksi suku "Koeberlinia" ja siinä kaksi lajia. Se on joskus liitetty kapriskasvien heimoon (Capparaceae).
Karlóvasi

Karlóvasi (, ) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Dytikí Sámoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Καρλοβασίων, "Dimotikí Enótita Karlovasíon") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sámoksen saarella, Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 9 855 ja varsinaisen Karlóvasin kaupungin (virallisesti Néo Karlóvasi, Νέο Καρλόβασι; ) väkiluku 6 708 (vuonna 2011). Karlóvasi on Dytikí Sámoksen kunnan kuntakeskus.
Karlóvasi on Sámoksen saaren toiseksi suurin keskus pääkaupunki Sámoksen jälkeen. Kaupunki sijaitsee saaren pohjoisrannikolla noin 35 kilometriä pääkaupungista länteen. Karlóvasin kunnallisyksikkö käsittää saaren koko luoteisosan.
Karlóvasi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sámoksen kunnaksi yhdessä Marathókampoksen, Pythagóreion ja Vathýn kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Dytikí Sámoksen kuntaa.
Karlóvasi on eräs Sámoksen turistialueista ja sen lähellä on useita suosittuja rantoja. Kunnallisyksikön länsilaidalla sijaitsevat muun muassa Megálo Seïtánin ja Mikró Seïtánin rannat. Kaupungissa toimii yksi Egean yliopiston yksiköistä (osa luonnontieteellistä tiedekuntaa).
Kunnallisyksikön osat.
Karlóvasin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Marathókampos

Marathókampos (; myös transl. "Marathókambos") on Kreikan kylä sekä samanniminen Dytikí Sámoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μαραθοκάμπου, "Dimotikí Enótita Marathokámpou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sámoksen saarella, Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 609 ja varsinaisen Marathókampoksen kylän väkiluku 1 069 (vuonna 2011).
Marathókampoksen kylä sijaitsee Sámoksen lounaisosassa sisämaassa noin 55 kilometrin päässä saaren pääkaupunki Sámoksesta ja noin kahden kilometrin päässä merestä. Kylä on rakennettu Kérkis-vuoren rinteelle. Sen ranta-asutus Órmos Marathokámpou sijaitsee meren rannalla. Marathókampoksen kunnallisyksikkö käsittää saaren koko lounaisosan.
Marathókampos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sámoksen kunnaksi yhdessä Karlóvasin, Pythagóreion ja Vathýn kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Dytikí Sámoksen kuntaa.
Marathókampoksen ranta on suosittua turisti-aluetta ja siellä on lukuisia suuria hotelleja.
Kunnallisyksikön osat.
Marathókampoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Vathý (Sámos)

Vathý (, myös "Áno Vathý", Άνω Βαθύ, ”Ylempi Vathý” tai "Palaió Vathý", Παλαιό Βαθύ, ”Vanha Vathý”) on Kreikan kylä sekä samanniminen Anatolikí Sámoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Βαθέος, "Dimotikí Enótita Vathéos") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sámoksen saarella, Sámoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 12 517 ja varsinaisen Vathýn kylän väkiluku (vuonna 2011).
Maantiede ja historia.
Vathý on vanha yläkylä, jonka alapuolella sijainnut satama on myöhemmin kehittynyt erilliseksi kaupungiksi, nykyiseksi saaren pääkaupungiksi Sámoksen kaupungiksi (myös "Káto Vathý", ”Alempi Vathý”). Varsinainen Vathý eli ”Ylempi Vathý” sijaitsee ylärinteessä aivan Sámoksen kaupungin vieressä ja muodostaa käytännössä yhden taajaman sen kanssa. Siksi koko taajamasta ja Sámoksen kaupungista käytetään usein edelleen vanhempaa nimeä Vathý. Nimi viittaa taajaman sijaintiin lahdenpohjukassa. Koko Sámoksen kaupungin ja Vathýn kylän muodostaman taajaman väkiluku on noin .
Vathýn kunnallisyksikkö käsittää saaren koillisosan. Sámoksen kaupunki on kunnallisyksikön suurin asutus. Sen muut suurimmat asutukset ovat Vathýn kylä itse sekä Kokkárin kylä.
Vathý oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sámoksen kunnaksi yhdessä Karlóvasin, Marathókampoksen ja Pythagóreion kanssa. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Anatolikí Sámoksen kuntaa.
Nähtävyydet.
Vathýn yläkylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa jälkibysanttilaisen ajan Pyhän Johanneksen ("Aï Giannákis") kirkko sekä vanhat rakennukset, kuten uusklassista arkkitehtuuria edustava koulutalo.
Kunnallisyksikön osat.
Vathýn kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Chóra (Sámos)

Chóra () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 218 (vuonna 2011).
Chóra sijaitsee Sámoksen saaren eteläosissa Sámoksen kansainvälisen lentoaseman pohjoispuolella noin neljä kilometriä Pythagóreion kaupungista luoteeseen. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Χώρας, "Dimotikí Koinótita Chóras"), johon kuuluu varsinaisen Chóran kylän lisäksi saaren etelärannalla sijaitseva Potokákin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 340. Lentokenttä sijaitsee Potokákin alueella.
Chóra eli ”Kylä” oli Sámoksen pääkylä ("chóra") vuoteen 1854 saakka, ja siksi sillä on Kreikan saarille tyypillinen saaren pääkylään viittaava nimi. Nykyään kylän väestö saa elantonsa turismista ja maanviljelystä.
Kokkári

Kokkári (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Vathýn kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Vathýn kunnallisyksikköön. Kokkári muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Κοκκαρίου, "Topikí Koinótita Kokkaríou"). Kylän väkiluku on 1 060 (vuonna 2011).
Kokkári sijaitsee Sámoksen pohjoisrannikolla noin kymmenen kilometriä pääkaupunki Sámoksesta länteen. Kylän ympäristö on eräs Sámoksen rantalomailun keskuksia. Kokkárin nimi viittaa sipuleihin, joita alueella on aiemmin viljelty.
Gustavo (futsalpelaaja)

Gustavo Lobo Paradeda (yleensä vain Gustavo; s. 5. lokakuuta 1979 Pelotas, Brasilia) on Brasiliassa syntynyt venäläinen futsalmaalivahti, joka edustaa Moskovan Dinamoa ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. Gustavo valittiin maailman parhaaksi maalivahdiksi vuonna 2013. 
Hänellä on maajoukkuetasolta kolme EM-hopeaa vuosilta 2012, 2014 ja 2016. Gustavo on osallistunut kaksiin EM-kilpailuihin ja yksiin MM-kilpailuihin vuonna 2012. Seuratasolla vuonna 2004 Venäjälle yhdessä toisen nykyisen brasilialaissyntyisen Venäjän maajoukkuepelaajan Pulan kanssa muuttanut Gustavo on edustanut Moskovan Dinamoa vuodesta 2012. Tätä ennen hän edusti niin ikään venäläistä FK Sibiriä.
Mytilinioí

Mytilinioí () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 982 (vuonna 2011).
Mytilinioín kylä sijaitsee Sámoksen itäisissä keskiosissa vuorten ympäröimänä. Se on yksi Sámoksen suurimpia kyliä. Kylä on saanut nimensä siitä, että sen alkuperäinen väestö muutti Lesboksen Mytilínistä 1700-luvulla maanjäristyksen jälkeen. Kylässä toimii Egeanmeren luonnonhistoriallinen museo, joka esittelee alueen geologiaa, mineralogiaa ja paleontologiaa sekä eläin- ja kasvitiedettä.
Mytilinioí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μυτιληνιών, "Dimotikí Koinótita Mytilinión"), johon kuuluvat varsinaisen Mytilinioín kylän lisäksi kylät Kamára, Potámi Mesokámpou ja Rizovráchos sekä Pyhän Kolminaisuuden luostari ("Moní Agías Triádos"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 107.
Pýrgos (Sámos)

Pýrgos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Pythagóreion kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Pythagóreion kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Πύργου, "Topikí Koinótita Pýrgou"). Kylän väkiluku on 419 (vuonna 2011).
Pýrgos sijaitsee Sámoksen eteläosassa saaren sisäosissa. Kylän väestö saa elantonsa pääosin maanviljelystä, ennen kaikkea oliivin- ja viininviljelystä.
Sámos (kaupunki)

Sámos (; myös "Káto Vathý", Κάτω Βαθύ, ”Alempi Vathý”; vanha nimi "Liménas Vathéos", Λιμένας Βαθέος, ”Vathýn satama”) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Sámoksen saarella ja kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Vathýn kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sámoksen kunnan Vathýn kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on (vuonna 2011). Sámos on Sámoksen saaren pääkaupunki sekä Anatolikí Sámoksen kunnan kuntakeskus.
Maantiede ja historia.
Sámoksen kaupunki on Sámoksen kaupallinen keskus ja merkittävin satama. Se sijaitsee lahdenpohjukassa Sámoksen saaren pohjoisrannikolla. Ylempänä rinteessä sijaitsee Váthyn (myös "Áno Vathý", "Ylempi Vathý") kylä. Se on vanha yläkylä ja perua ajalta, jolloin aivan rannikolla ei ollut turvallista asua. Alempi kaupunki on kehittynyt kylän satamasta 1800-luvulta lähtien. Nykyisin kaupunki ja yläkylä muodostavat käytännössä yhden taajaman, ja siksi vanhempaa Vathýn nimeä käytetään usein myös Sámoksen kaupungista.
Sámoksen kaupunki muodostaa myös laajemman Samía-nimisen kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σαμίων, "Dimotikí Koinótita Samíon"), johon kuuluvat varsinaisen kaupungin lisäksi kylät Agía Paraskeví, Asprochórti ja Galázio, sekä pienet asumattomat lähisaaret Ágios Nikólaos, Diapórti, Kasonísi, Makróniso, Prasonísi ja Strongyló. Koko kaupunkiyhdyskunnan väkiluku on . Koko Sámoksen ja Vathýn muodostaman taajaman väkiluku on noin .
Nykyistä Sámoksen kaupunkia ei tule sekoittaa saaren antiikin aikaiseen pääkaupunkiin ja kaupunkivaltioon Samokseen, joka sijaitsi saaren kaakkoisrannikolla nykyisen Pythagóreion kylän paikalla.
Nähtävyydet.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Sámoksen arkeologinen museo, joka tunnetaan erityisesti suurikokoisesta Samoksen kuros-patsaasta, sekä Sámoksen viinimuseo. Merkittävimmät kirkot ovat Pyhän Nikolaoksen ("Ágios Nikólaos") katedraali, joka on Sámoksen ja Ikarían hiippakunnan piispanistuin, sekä kaupungin suurin kirkko Pyhän Spyridonin ("Ágios Spyrídonas") kirkko. Kaupungin vanha rakennuskanta edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Áno Vathý vanhoine taloineen sijaitsee rinteessä pienen kävelymatkan päässä.
Lucas Neff

Lucas Neff (s. 7. marraskuuta 1985) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa sarjassa "Isän tyttö", jossa hän näyttelee Jimmy Changea.
Yksityiselämä.
Neff on syntynyt ja kasvanut Andersonvillessä Chicagossa. Hänellä on irlantilainen ja juutalainen syntyperä.
Samiopoúla

Samiopoúla () on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Sámoksen eteläpuolella ja kuuluu Pohjoisen Egean saariin. Saaren pinta-ala on 1,018 km² ja asukasluku 4 (vuonna 2011). Hallinnollisesti saari kuuluu Anatolikí Sámoksen kuntaan, Sámoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Saarella on muutama talo sekä kaksi pientä kirkkoa, jotka muodostavat saaren Samiopoúlan kylän. Saaren nimi on suomeksi ”Pieni Sámos”.
Lajitteleva purkaminen

Lajitteleva purkaminen on käytöstä poistettavien rakenteiden purkamistapa, jossa rakenteet puretaan järjestelmällisesti ja jätteet lajitellaan sekä uusiokäytetään mahdollisimman pitkälle. Lajittelevan purkutyön tarkoituksena on siis saavuttaa mahdollisimman suuri hyötykäyttöaste ja näin pienentää purkujätteiden käsittelyn aiheuttamia ympäristövaikutuksia.
Lajittelevaa purkutekniikkaa käyttäessä työ vaiheistetaan seuraavasti:
Lajittelevan purkutekniikan taloudellisen ja aikataulullisen onnistumisen pohjana on huolellinen ennakkosuunnittelu. Ensimmäisenä kohteeseen tehdään asbesti- ja ongelmajätekartoitus. Tämän jälkeen purkujakeet inventoidaan ja selvitetään mitä rakennusosia on mahdollista käyttää uudelleen ja mistä voidaan valmistaa uusiomateriaalia.
Osa purettavasta materiaalista on jätettä, jolle täytyy selvittää loppusijoituspaikka. Jätteiden sijoituspaikkoja selvitettäessä tavoitteena voidaan pitää sijoituspaikkojen löytäminen mahdollisimman läheltä, jotta kuljetuskustannukset eivät nouse suuriksi.
Purku-urakoitsijan suurimmaksi vastuuksi voidaan sanoa jätteiden lajittelua ja käsittelyä.
Chóra (Pátmos)

Chóra () eli Pátmos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Pátmoksen saarella ja kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 541 (vuonna 2011). Chóra on Pátmoksen saaren pääkylä ja Pátmoksen kunnan kuntakeskus.
Chóran kylä sijaitsee Pátmoksen eteläisen osan keskellä sijaitsevalla kukkulalla noin kolme kilometriä saaren satamakylästä Skálasta etelään. Kylän tunnetuin nähtävyys on Johannes Teologin luostari. Kylä on syntynyt linnoitusmaisen luostarin ympärille 1100-luvulta alkaen. Kylän rakennuskanta on hyvin perinteinen ja kylässä on pääluostarin lisäksi lukuisia pienempiä luostareita ja kirkkoja. 1500- ja 1600-luvuilla kylään rakennettiin useita rikkaiden sukujen kartanoita. Pátmoksen Chóraa on usein sanottu Kreikan saarten pääkylien eli "chórien" kauneimmaksi.
Kylä on vuodesta 1999 osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola. Kylän ja luostarin lisäksi siihen kuuluu myös alempana sijaitseva Ilmestyskirjaluola. Skálan kylästä johtaa ylös Chóraan autotien lisäksi vanha kivetty aasipolku.
Kylän nähtävyyksiin lukeutuu myös arkeologisena museona toimiva Nikolaḯdisin kartano.