tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ville Louhela

Ville Louhela (s. 7. maaliskuuta 1991 Soini) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa kaudella 2015–2016 Mestaruusliigassa pelaavaa joensuulaista Pohjois-Karjalan Liiga-Rientoa. Pelipaikaltaan hän on hakkuri. Mestaruusliigan kaudet 2010–2013 Louhela pelasi Tampereen Isku-Volleyssa saavuttaen joukkueessa vuonna 2011 SM-pronssia ja Suomen Cupin voiton.
Louhelan kasvattajaseura on eteläpohjalainen Soinin Tiikerit. Juniorivuosinaan Louhela pelasi Tiikereiden lisäksi Nurmon Jymyssä, Seinäjoki-Lentiksessä ja Viialan A-Volleyssä. Louhela opiskeli Kuortaneen urheilulukiossa Suomen lentopalloliiton valmennuskeskuksessa ja pelasi muiden opiskelijoiden kanssa lentopallon 1-sarjaa. Hänelle on kertynyt myös noin sata nuorten maaottelua. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa Louhela pelasi 10. lokakuuta 2010 Isku-Volleyssa Saimaa Volleya vastaan.
Organoelohopeayhdisteet

Organoelohopeayhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät rakenteessaan elohopean ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organoelohopeayhdisteitä käytetään orgaanisessa synteesissä, mutta niiden käyttöä on pyritty vähentämään niiden suuren myrkyllisyyden vuoksi. Eräitä organoelohopeayhdisteitä, kuten tiomersaalia, merbromiinia eli elohopeakromia ja fenyylielohopea-asetaattia käytetään edelleen jonkin verran lääketieteessä.
Rakenne, ominaisuudet ja valmistus.
Organoelohopeayhdisteet ovat yksiä ensimmäisiä tunnettuja ja tutkituimpia organometalliyhdisteitä. Organoelohopeayhdisteet ovat tyypillisesti joko dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä, joita voidaan kuvata yleisellä kaavalla R2Hg tai monoalkyyli- tai aryylielohopeajohdannaisia, joita voidaan kuvata kaavalla RHgX, missä X on joko halogeeni tai epäorgaaninen tai orgaaninen happotähde. Dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet esiintyvät yleensä lineaarisina monomeereina.
Moniin muihin organometalliyhdisteisiin verrattuna organoelohopeayhdisteet ovat suhteellisen pysyviä ja vähemmän reaktiivisia ja käyttäytyvät usein organopiiyhdisteiden tavoin. Erityisesti dialkyyli- ja diaryylielohopeayhdisteet ovat stabiileja ilmassa ja vedessä. Osa organometalliyhdisteistä myös liukenee veteen, mutta suurin osa on veteen liukenemattomia. Dialkyylielohopeajohdannaiset ovat tyypillisesti kirkkaita nesteitä tai matalan sulamispisteen omaavia kiinteitä aineita. Monoalkyylielohopeajohdannaiset ovat huoneenlämpötilassa kiinteitä.
Tavanomaisin tapa valmistaa organoelohopeayhdisteitä on elohopea(II)kloridin ja Grignard-reagenssin välinen reaktio. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu monoalkyyli- tai aryylielohopeajohdannainen, joka voi reagoida edelleen Grignard-reagenssin kanssa muodostaen dialkyyli- tai diaryylielohopeayhdisteitä.
RMgCl + HgCl2 → RHgCl + MgCl2
RHgCl + RMgCl → R2Hg + MgCl2
Diaryylielohopeayhdisteiden synteeseissä käytetty menetelmä on myös aromaattisten yhdisteiden reaktio elohopea-asetaatin kanssa. Muita organoelohopeayhdisteiden valmistusmenetelmiä ovat elohopeakloridin reaktio alkeenien, kanssa, jossa ei monista muista siirtymämetalleista poiketen muodostu metallin ja hiilen välistä π-sidosta vaan δ-sidos, alkyylihalogenidien ja elohopea-amalgaamin välinen reaktio ja sulfiinihappojen reaktiot elohopea(II)suolojen kanssa.
Veikkolan urheilukenttä

Veikkolan urheilukenttä on Kirkkonummen Veikkolassa sijaitseva yleisurheilukenttä. Kentän omistaja on Kirkkonummen kunta. Yleisurheilukentällä on suorituspaikat kuulantyönnölle, seiväshypylle, keihäänheitolle, kiekonheitolle, korkeushypylle, pituushypylle ja moukarinheitolle.
Kentän läheisyydessä on myös frisbeegolfrata, tekonurmikenttä ja liitäntäpysäköintialue. Vuorenmäen koulun vieressä sijaitseva tekonurmikenttä valmistui vuonna 2012 ja sen yhteyteen on suunnitteilla katsomo.
Sorority Row

Sorority Row on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Stewart Hendlerin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva. 
Vastaanotto.
Elokuva oli ehdolla kahden Teen Choice -palkinnon saajaksi. Kritiikit elokuvaa kohtaan olivat pääasiassa negatiivisia, joskin joitakin näyttelijäsuorituksia kehuttiin. Rotten Tomatoes -sivuston arvio elokuvasta on 22 %. 
Elokuva oli myös kaupallinen floppi, sen avausviikonloppu oli lipputuloiltaan kohtuullinen, mutta lopulliset lipputulot eivät yltäneet edes kaksinkertaisiksi ensi-iltaviikonloppuun verrattuna.
Guy Lombardo

Gaetano Alberto ”Guy” Lombardo (19. kesäkuuta 1902 London, Kanada – 5. marraskuuta 1977 Houston, Texas, Yhdysvallat) oli kanadalais-yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja ja viulisti. Lombardo perusti vuonna 1924 The Royal Canadians -yhtyeen yhdessä veljiensä Carmenin, Lebertin ja Victorin sekä paikallisten muusikoiden kanssa. Lombardojen uskotaan myyneen 100–300 miljoonaa äänitettä elinaikanaan. Guy oli aluksi tanssiyhtyeen viulisti, mutta pian hänestä tuli sen johtaja ja kapellimestari. Saavutettuaan kohtalaista menestystä Kanadassa, yhtye siirtyi Yhdysvaltoihin Ohion Clevelandiin ja alkoi käyttää itsestään nimeä Guy Lombardo &amp; His Royal Canadians. Clevelandin jälkeen yhtye siirtyi Chicagoon ja sitten New Yorkiin. 
New Yorkissa Royal Canadians esiintyi lukuisissa radio-ohjelmissa ja se levytti useita hittisävelmiä alkaen vuodesta 1927 aina vuoteen 1954. Guy Lombardosta tuli tunnettu julkisuuden henkilö 1930-luvun alussa sekä musiikkinsa että radio-ohjelmiensa kautta. Hänen vuosittainen uudenvuodenaaton radioshownsa teki ”Auld Lang Synesta” klassikon Yhdysvalloissa. Yhtyeuransa jälkeen Lombardo työskenteli New Yorkin Jones Beach Marine Theaterissa, jossa hän esiintyi kuolemaansa saakka.
Lombardo menestyi myös kilpaveneilijänä. Vuonna 1946 hän voitti APBA Gold Cupin Tempo VI -veneellään.
Vuosina 1946–1949 hän oli hallitseva Yhdysvaltain mestari. Vuonna 1959 hän oli yrittämässä absoluuttista vedessä liikkumisen maailmanennätystä suihkumoottorisella Tempo Alcoa -veneellä, kunnes se tuhoutui radio-ohjatussa testissä, jossa se kulki yli 250 mailin tuntivauhtia (400 km/h).
Lombardolla on Hollywoodin Walk of Famella kolme tähteä (Star of Television, Star of Recording ja Star of Radio), jotka kaikki paljastettiin 9. helmikuuta 1960.
Akron-Cantonin lentoasema

Akron-Cantonin lentoasema (, FAA:n sijaintikoodi: CAK) on lentoasema Greenissä Summitin piirikunnassa, Ohiossa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä kaakkoon Akronista ja 16 kilometriä luoteeseen Cantonista.
Rahoitus lentokentän rakennukseen myönnettiin toisen maailmansodan aikana, mutta rakennustyöt pysähtyivät kiistaan yksityisen rahoituksen soveliaisuudesta. Tämän seurauksena yksityinen rahoitus oli tärkeää lentokentän rakentamisen alkuaikoina ja erityisesti maan ostamisessa. Kenttä vihittiin käyttöön 13. lokakuuta 1946 nimellä Akron-Canton-Massillonin lentoasema. Matkustajalennot alkoivat vuonna 1948, kun American Airlines, United Airlines, Capital Airlines ja Eastern Air Lines siirsivät lentonsa Akronin kunnalliselta lentoasemalta. Pysyvä terminaali rakennettiin vuonna 1955 ja sitä laajennettiin vuonna 1962.
Lentoasemalla on kaksi kiitotietä: 2 317 ja 2 501 metrin pituiset. Molemmat ovat 46 metriä leveitä.
Matkustajamäärän kasvu.
Vuonna 2005 lentoasemaa käytti lähes 1.45 miljoonaa matkustajaa, kolminkertainen määrä vuoteen 1995 verrattuna. Akron-Canton on yksi Keskilännen nopeimmin kasvavista lentoasemista. Sen matkustajamäärä on kasvanut joka vuosi vuodesta 1995 (lukuun ottamatta vuotta 2001, jolloin syyskuun 11. päivän terroriteot hidastivat ilmailualan kasvua kaikkialla Yhdysvalloissa).
Lentokentän mainoslause on "A better way to go" ("Parempi tapa matkustaa"), korostaen matkustamisen helppoutta Cleveland-Hopkinsin kansainväliseen lentoasemaan verrattuna. Kentän liikenteestä 75% on yleisilmailua, jota Cleveland-Hopkinsissa ei ole lainkaan.
Kentän matkustajamäärä kaksinkertaistui vuosina 2000-2006. Uusia lentoyhtiöitä tänä aikana olivat AirTran Airways ja Frontier Airlines. Southwest Airlines aloitti lennot Akron-Cantoniin elokuussa 2012. Akronin kasvu on 20% koko Ohion lentoliikenteen kasvusta. Muita kentälle lentäviä yhtiöitä ovat Delta Connection, US Airways Express ja United Express.
Vuoden 2012 matkustajamäärä oli kentän historian suurin: yli 1,83 miljoonaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Tärkeimmät kohteet.
Matkustajamäärä syyskuusta 2012 elokuuhun 2013.
Kimppujuurekas

Kimppujuurekas ("Gymnopus acervatus", syn. "Collybia acervata") on juurekkaiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni. Se kasvaa tiiviissä ryppäissä.
Ulkonäkö.
Kimppujurekas muistuttaa tupasjuurekasta, mutta sen lakki on sileämpi, kuperampi ja pienempi. Väriltään kimppujuurekas on punaruskea. jalan tyvi on nukkainen.
Elinympäristö.
Kimppujuurekasta tavataan vanhoissa havumetsissä.
Havuliuskahytykkä

Havuliuskahytykkä ("Phaeotremella foliacea") on liuskahytyköiden sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni.
Ulkonäkö.
Havuliuskahytykkä muistuttaa mäntyhytykkää ("Exidia saccharina"). Se on väriltään suklaanruskea ja muodoltaan liuskoittunut.
Elinympäristö.
Havuliuskahytykkää esiintyy havupuulla. Lehtipuulla kasvavat liuskahytykät on erotettu omiksi lajeikseen: tummaliuskahytykkä ("Phaeotremella fimbriata") ja isoliuskahytykkä ("Phaeotremella frondosa").
Mindanaonkäpinkäinen

Mindanaonkäpinkäinen ("Malindangia mcgregori") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mindanaonkäpinkäistä tavataan Mindanaolla Filippiineillä. Laji on yleinen levinneisyysalueellaan, mutta sitä tavataan vain pienellä alueella ja sen kanta on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Panttivangit

Panttivangit () on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jota esitettiin Yhdysvalloissa syyskuusta 2013 tammikuuhun 2014 saakka. Sarjan tekemisestä vastaavat Alon Aranya ja Jeffrey Nachmanoff. Se perustuu samannimiseen israelilaiseen sarjaan, jonka ovat luoneet Omri Givon ja Rotem Shamir. Sarjan pääosissa ovat tohtori Ellen Sanders (Toni Collette), joka saa leikattavakseen Yhdysvaltain presidentin ja FBI-erikoisagentti Duncan Carlisle (Dylan McDermott), joka kaappaa liittolaistensa kanssa Sandersin perheen, koska haluaa tämän murhaavan presidentin.
Suomessa sarjan esittäminen alkoi MTV3:lla joulukuussa 2013 ja viimeinen jakso esitettiin maaliskuussa 2014.
Minna Joki-Erkkilä

Minna Marja Joki-Erkkilä (s. 1963) on lääketieteen tohtori, naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri Tampereen yliopistollisesta keskussairaalasta. Hänellä on myös nuorisolääketieteen erityispätevyys. Hän tekee usein yhteistyötä poliisin kanssa seksuaalirikosten esitutkinnassa.
Joki-Erkkilä on tehnyt väitöskirjan lasten seksuaalisen hyväksikäytön somaattisesta tutkimuksesta. Hän on mm. tutkinut ultraviolettivalon käyttöä seksuaalirikosten tutkinnassa. Ultraviolettivalolla voidaan nähdä paremmin gynekologisia eli naisen sukupuolielimiin liittyviä vammoja. Joki-Erkkilän mukaan UV-valolla voidaan havaita sellaisia vammoja, mustelmia ja ­arpia, jotka ­eivät erotu tavallisella valkoisella valolla. Mm. THL:n ja useiden muiden asiantuntijoiden mukaan UV-valosta ei kuitenkaan olisi hyötyä.
Vuonna 2019 Suomen Lastenlääkäriyhdistys myönsi Minna Joki-Erkkilälle "Lasten asialla" palkinnon tunnustukseksi aktiivisesta ja ansiokkaasta toiminnasta heikompien lasten asian hyväksi.
Joki-Erkkilä oli syyttäjän todistajana paljon mediahuomiota herättäneessä Anneli Aueria ja Jens Kukkaa koskevassa seksuaalirikostapauksessa, jonka esitutkinta alkoi elokuussa 2011. Turun hovioikeus tuomitsi (äänestyksen jälkeen 2–1) Auerin ja Kukan koviin vankeusrangaistuksiin. Myöhemmin Auerin lapset kertoivat valehdelleensa seksuaalirikoksia käsittelevät kertomuksensa. 
Minna Joki-Erkkilä on naimisissa korva-, nenä- ja kurkkutauteihin erikoistuneen lääkärin, lääketieteen tohtori Veli-Pekka Joki-Erkkilän (s. 1964) kanssa. Heidän tyttärensä surmattiin väkivaltaisesti tammikuussa 2011, jonka jälkeen pariskunta on kertonut tulleensa voimakkaaseen uskoon. Joki-Erkkilä on esiintynyt äärikristittyjen tilaisuuksissa sekä radiokanavalla, ja Radio Deissä hän on kertonut tuntevansa valtavaa vihaa tappajia ja murhaajia kohtaan. Pariskunnan poika on tuomittu törkeästä ampuma-aserikoksesta ja useista talousrikoksista.
Indokiinanlivertäjä

Indokiinanlivertäjä ("Lalage polioptera") eli aiemmalta nimeltään indokiinankäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Indokiinanlivertäjää tavataan Kambodžassa, Laosissa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu pieninä parvina usein muiden lintulajien kanssa. Indokiinanlivertäjän elinympäristöä ovat lehti- ja sekametsät sekä suot. Se voi liittyä muiden lintulajien kanssaparviksi..
Key Largo

Key Largo on Floridan rannikolla sijaitseva saari, joka kuuluu Florida Keysin saariryhmään. Key Largo on saarista ensimmäinen, kun ajetaan Floridan mantereelta saariryhmän läpi kulkevaa Overseas Highwaytä. Saari on suosittu sukelluspaikka. Sitä ympäröivät kirkkaat vedet ja monipuolinen vedenalainen luonto.
Key Largo on myös tapahtumapaikkana vuoden 1948 elokuvassa "Myrskyvaroitus" ("Key Largo"), jonka pääosassa esiintyi Humphrey Bogart.
Kiinanlivertäjä

Kiinanlivertäjä ("Lalage melaschistos") eli aiemmalta nimeltään kiinankäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kiinanlivertäjää tavataan Intiassa, Himalajan alueella, Kiinassa ja Kaakkois-Aasian pohjoisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kiinanlivertäjän elinympäristöä ovat kosteat ainavihannat metsät. Lintu liikkuu yksi tai pareittain ja joskus sekaparvissa.
Overseas Highway

Overseas Highway on eteläisin osa US 1 -tietä, joka kulkee pitkin Yhdysvaltojen itärannikkoa. Tie on noin 200 kilometriä pitkä, ja se yhdistää Florida Keysin saaret mantereeseen. Saarten läpi kulki ennen tien rakentamista rautatie Key Westiin. Vuonna 1935 hurrikaani tuhosi rautatien täydellisesti, eikä sitä rakennettu enää uudelleen. Sen sijaan rakennettiin maantie, joka hyödyntää osittain rautatien rakennelmia. Overseas Highway valmistui vuonna 1938. Tiellä on 44 siltaa, ja niistä suurin ja näyttävin on uusittu Seven Mile Bridge. Se rakennettiin vuonna 1982, ja sen pituus on 10 930 metriä ja korkeus merenpinnasta 19,8 metriä.
Sundanlivertäjä

Sundanlivertäjä ("Lalage fimbriata") eli aiemmalta nimeltään sundanpikkukäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sundanlivertäjää tavataan Bruneissa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarissa, Singaporessa ja Thaimaassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Sundanlivertäjän elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu usein muiden lintulajien kanssa ryhminä.
Mustapäälivertäjä

Mustapäälivertäjä ("Lalage melanoptera") eli aiemmalta nimeltään mustapääkäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustapäälivertäjä tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Mustapäälivertäjän elinympäristöä ovat metsät ja se liikkuu pieninä parvina usein muiden lintulajien kanssa.
Akasiakäpinkäinen

Akasiakäpinkäinen ("Campephaga flava") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Akasiakäpinkäistä tavataan Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Afrikanmustakäpinkäinen

Afrikanmustakäpinkäinen ("Campephaga phoenicea") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Afrikanmustakäpinkäistä tavataan Länsi-Afrikan eteläosista Afrikan keskiosien kautta Itä-Afrikkaan ulottuvalla alueella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Adam Cieślar

Adam Cieślar (s. 18. joulukuuta 1992 Cieszyn) on puolalainen yhdistetyn hiihtäjä. 
Yhdistetyn maailmancupissa Cieślar kilpaili ensimmäisen kerran Vikersundissa maaliskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2013 oltuaan 22:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 18:nneksi Val di Fiemmessä helmikuussa 2016. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Cieślar sijoittui normaalimäen kilpailussa 42:nneksi ja suurmäen kilpailussa 46:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa 39:s ja suurmäen kilpailussa 37:s.
Aleksi Ojala (yleisurheilija)

Aleksi Mikael Ojala (s. 9. joulukuuta 1992 Urjala) on uransa syksyllä 2024 lopettanut suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Urjalan Urheilijoita. Vuosina 2011–2017 hän edusti Turun Weikkoja ja häntä valmensi Veli-Matti Ranta. Vuonna 2017 Ojalaa valmensivat Jani Lehtinen, Antti Kempas ja Juha Kinnunen. Vuoteen 2017 asti häntä valmensi yhdeksän vuoden ajan Reima Salonen.
Ojala saavutti Kalevan kisoissa 20 kilometrin kävelyssä SM-kultaa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2021, hopeaa vuosina 2013, 2014, 2019, 2023 ja 2024 sekä 20 000 metrin kävelystä kultaa vuonna 2020. Vuoden 2017 kisoissa Ojala käveli 20 kilometrin tuolloisen ennätysaikansa 1.23.16. Hänen ennätyksekseen 50 kilometrin kävelyssä jäi 3.46.25 maaliskuulta 2016.
Maantiekävelyn SM-kisoissa (vuoteen 2020 matkana 30 km ja sen jälkeen 35 km) Ojala saavutti SM-kultaa 2017, 2021, 2022 ja 2024, hopeaa 2019 ja pronssia 2018. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti kaksi kultaa (2013, 2014), viisi hopeaa (2011, 2015, 2016, 2017, 2019) ja yhden pronssin (2012) 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä. Sisäratojen SM-kilpailuista Ojala saavutti hopeaa (2011) ja kolme pronssia (2012, 2014, 2015) 5 000 metrin kävelyssä.
Ojala sijoittui 10 000 metrin kävelyssä 16:nneksi Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Hänet hylättiin 20 kilometrin kävelyssä Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän rikkoi 19. maaliskuuta 2016 kesän Rion olympialaisten tulosrajan Slovakian Dudincessa kävelemällä oman ennätyksensä 50 kilometrillä 3.46.25 ja valittiin Suomen joukkueeseen. Olympiakävelyssä hänet diskattiin epäpuhtaan kävelyn vuoksi.
Kesäkuussa 2017 Ojala käveli 30 kilometrillä tuolloisen ennätyksensä 2.13.23 ja alitti Suomen Urheiluliiton MM-kilpailuihin asettaman näyttörajan 2.17.00. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 14:nneksi ajalla 3.47.20. Hän keskeytti 50 kilometrin kävelyn Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 50 kilometrin kävelyssä 38:nneksi. Vuonna 2022 Ojala teki 20 kilometrin kävelyssä ennätyksensä 1.22.41 huhtikuussa Podébradyssa. Hän sijoittui Eugenen MM-kilpailuissa 20 kilometrillä 20:nneksi ajalla 1.23.40 ja 35 kilometrillä 13:nneksi uudella Suomen ennätyksellä 2.28.22 ja Münchenin EM-kilpailuissa 35 kilometrillä 12:nneksi ajalla 2.39.06. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 35 kilometrillä 25:s ajalla 2.38.34. Hänen kehonlämpönsä oli maaliintulon jälkeen 41,9 astetta. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Ojala hylättiin 20 kilometrin kävelyssä.
Matias Korpela

Matias Arttu Oskari Korpela (s. 16. marraskuuta 1989 Pyhäjoki) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimivat Marko Kivimäki ja Kari Ahonen. Vuoteen 2015 Korpela edusti Raahen Vesaa.
Kalevan kisoista Korpela voitti pronssia 20 kilometrin kävelyssä vuonna 2013 ja 20 000 metrin kävelyssä vuonna 2020. Lisäksi hän on saavuttanut maantiekävelyn SM-kilpailuissa (30 km) kultaa vuonna 2020, hopeaa vuonna 2015 ja pronssia 2012 sekä sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa 5 000 metrin kävelystä vuonna 2009 ja 2014 sekä pronssia 2016. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 3 × 3 000 metrin viestissä hopeaa 2024.
Korpela on edustanut Suomea aikuisten maajoukkuekilpailuissa vuosina 2009–2015. Parhaimmillaan hän on sijoittunut toiseksi Ballerupin Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa 2009.
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013

 
Salibandyn naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013 olivat historian 18. maailmanmestaruuskilpailut ja yhdeksännet naisten MM-kisat. Ne järjestettiin Tšekin Brnossa ja Ostravassa.
Kisoihin osallistui 16 maata, jotka pelasivat neljässä alkulohkossa. Puolivälieriin selvisivät A- ja B-lohkojen kaksi parasta joukkuetta sekä A- ja B-lohkojen kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneiden joukkueiden ja C- ja D-lohkojen kahden parhaan joukkueen keskinäisten ottelujen voittajat.
Turnauksen vei Ruotsi 5-1 voitollaan Suomesta, pronssia voitti Sveitsi.
Sijoitus- ja mitaliottelut.
Neljännesfinaalit
Välierät
Pronssiottelu
Loppuottelu
Pier Luigi Nervi

Pier Luigi Nervi (21. kesäkuuta 1891 Sondrio – 9. tammikuuta 1979 Rooma) oli italialainen insinööri, jota pidetään yhtenä tärkeimmistä teräsbetoniarkkitehtuurin uranuurtajista.
Nervi syntyi Sondriossa ja valmistui rakennusinsinööriksi ("ingeniere edile") Bolognan yliopistosta 1913. Hän sai kutsun Italian asevoimiin, jonka palveluksessa toimi ensimmäisen maailmansodan ajan 1914–18. Rauhan tultua Nervi aloitti rakennussuunnittelun lentokonehangaareista ja osoitti jo niissä paitsi rakenteellista kekseliäisyyttä, myös esteettistä tajua ja toimi käytännössä arkkitehtina. Hän erikoistui suuria jännevälejä vaativiin betonirakennuksiin, kuten messu- ja näyttelyhalleihin ja urheilurakennuksiin, joihin hän kehitti elegantteja ja jänteviä, kasvien ja eläinten tukirangoista biomimetiikan tavoin vaikutteita ottavia rakenteita. Rooman Palazzetto dello Sportin (1958) riparakenteisessa kupolikatossa hän otti vaikutteita paitsi lumpeenlehdestä, myös kahden vuosituhannen takaisesta Rooman Pantheonista.
Nervi suunnitteli monia kohteita Rooman olympiakisoihin 1960, muun muassa olympiastadionin. Hän työskenteli useimmiten arkkitehtien rakennekonsulttina, mutta monissa kohteissa myös pääarkkitehtina. Italian lisäksi hänen suunnittelemia rakennuksia tai rakenteita on Yhdysvalloissa, Kanadassa, Brasiliassa, Vatikaanissa ja Etelä-Afrikassa.
Vuosina 1946–1961 Nervi toimi opettajana Rooman yliopistossa.
Adrien Backscheider

Adrien Backscheider (s. 7. elokuuta 1992 Metz) on ranskalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Gérardmer Ski Nordique -seuraa. Backscheiderin aktiiviura on tosin päättynyt. Hän on kilpaillut viimeksi vuonna 2022 talviolympialaisissa Pekingissä. 
Maastohiihdon maailmancupissa Backscheider kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Davosissa joulukuussa 2013 oltuaan 25:s. Parhaimmillaan hän sijoittui 12:nneksi Oslon 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2018. 
Tammikuussa 2014 Backscheider voitti 30 kilometrin yhdistelmähiihdon kultaa Val di Fiemmessä käydyissä alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sai samassa ikäluokassa MM-pronssia 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Almatyssa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti ankkuriosuuden pronssia saaneessa Ranskan 4 × 10 kilometrin viestijoukkueessa. Yhdistelmäkilpailussa hän sijoittui 19:nneksi. Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 4 × 10 kilometrin viestissä Backsheider oli mukana Ranskan pronssimitalijoukkueessa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti viestissä pronssia sekä sijoittui yhdistelmäkilpailussa kahdeksanneksi ja 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdeksänneksi.
Dominion (ruotsalainen yhtye)

Dominion on ruotsalainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Gävlessä. Yhtyeen perustivat rumpali Jocke Olofsson sekä kitaristi-basisti Victor Brandt, joista jälkimmäinen on soittanut myös Entombedissa sekä Satyriconin livekokoonpanossa.
Yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa vuonna 2006. Saman vuoden lokakuussa Dominion julkaisi esikoisalbuminsa, "Born God and Aware".
Thule (täsmennyssivu)

Thule ja Thule voivat viitata seuraaviin:
Sukunimi.
Thulé on ollut seuraavien henkilöiden sukunimi:
Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Thulé:
Born God and Aware

Born God and Aware on ruotsalaisen death metal -yhtyeen Dominionin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Victor Brandt sekä sovittanut Dominion.
Julien Sprunger

Julien Sprunger (1. tammikuuta 1986 Fribourg, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa Sveitsin NLA-joukkue Fribourg-Gottéronia. Sprunger on pelannut koko pääsarjauransa Sveitsissä ja Fribourg-Gottéronin joukkueessa.
Sprunger edusti Sveitsin jääkiekkomaajoukkuetta MM-kisoissa vuosina 2007–2011 sekä talviolympialaisissa 2010.
NHL-seura Minnesota Wild varasi Sprungerin vuoden neljännellä kierroksella, 117. pelaajana. Sprunger ei kuitenkaan ole pelannut otteluakaan organisaatiossa.
Aleksander Zniszczoł

Aleksander Zniszczoł (s. 8. maaliskuuta 1994 Cieszyn, Puola) on puolalainen mäkihyppääjä, joka edustaa KS Wisła Ustronianka -seuraa. 
Mäkihypyn maailmancupissa Zniszczoł kilpaili ensimmäisen kerran Oberstdorfissa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Zakopanessa tammikuussa 2012 oltuaan yhdeksäs. Hän on sijoittunut kuudenneksi Nižni Tagilissa joulukuussa 2020. Hän saavutti ensimmäisen maailmancupin palkintopallisijansa sijoittuessaan kolmanneksi Lahden toisessa kilpailussa maaliskuussa 2024. Kolme viikkoa myöhemmin hän sijoittui Planican päätösosakilpailussa kolmanneksi. Joukkuekilpailussa hän sijoittui Puolan joukkueen mukana kolmanneksi Lahdessa maaliskuussa 2012.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011 Zniszczoł voitti kultaa joukkuekisassa Puolan joukkueessa. Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa 2012 hän saavutti hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa sekä joukkuemäessä. Myös vuonna 2013 Liberecissä hän saavutti joukkuemäen hopeaa. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli normaalimäessä 20:s, suurmäessä 23:s ja joukkuemäessä neljäs. Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 12:nneksi.
Akron Art Museum

The Akron Art Museum on taidemuseo Akronin kaupungissa Yhdysvaltain Ohion osavaltiossa. Se perustettiin 1922 ja on vuodesta 2007 tunnettu itävaltalaisen arkkitehtiryhmän Coop Himmelbaun suunnittelemasta modernista laajennusosastaan.
Historiaa.
Taidemuseo aloitti vuonna 1922 taidekouluna nimellä The Akron Art Institute kaupungin kirjastorakennuksen kellarissa. Sen opettajina toimivat pariskunta Edwin Coupland Shaw ja Jennifer Bond Shaw.
Kokoelmat.
The Akron Art Museum käsittää 1 900 neliömetriä näyttelytilaa, ja sen kokoelmiin kuuluu kuvataidetta vuodesta 1850 alkaen. Museossa pidetään myös vierailevia näyttelyitä yhdysvaltalaisista ja kansainvälisisistä kokoelmista.
Museon vanha osa on uusrenessanssityylinen rakennus vuodelta 1899. Museon vanhimman taiteen kokoelmat on sijoitettu siihen. Omat salinsa on omistettu 1800–1900-luvun vaihteen realismille, amerikkalaiselle impressionismille, modernismille, Ohion osavaltion taideteoksille vuosilta 1910–1950 sekä yksi sali koillis-Ohiosta kotoisin olevalle William Sommerille.
Vuotta 1950 uudemmat teokset on sijoitettu moderniin, vuonna 2007 valmistuneeseen Knight Building -rakennukseen,joka toteutettiin kansainvälisen arkkitehtuurikilpailun voittajan, itävaltalaisen Coop Himmelb(l)au-ryhmän suunnitelman mukaisesti. Esillä on postmodernia maalausta ja veistoksia ja teoksia muiden muassa Chuck Closelta ja Andy Warholilta. Laajennusosan toinen kerros on varattu kiertäville näyttelyille.
Akronin yliopisto

Akronin yliopisto on julkinen yliopisto Akronin kaupungissa Ohiossa, Yhdysvalloissa. Se on osa Ohion julkista yliopistojärjestelmää. Suosituimpia pääaineita ovat liiketalous, johtaminen, kasvatustiede, viestintä, terveystieteet ja tekniikka.
Koulun urheilujoukkueet kilpailevat NCAA:n korkeimmalla divisioonatasolla.
Elina Kujala

Elina Kujala (s. 1. helmikuuta 1987) on suomalainen salibandyn pelaaja. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Naisten maajoukkueessa hän on edustanut Suomea vuosien 2009, 2011, 2013, 2015 ja 2017 MM-kilpailuissa ja saavuttanut niissä neljä hopeaa ja yhden pronssin. Joulukuussa 2017 hän nousi eniten maaotteluita pelanneeksi suomalaiseksi naispelaajaksi. Kaikkiaan hän on pelannut 132 maaottelua ja tehnyt niissä 57 maalia sekä antanut 46 maalisyöttöä.
Seuratasolla Kujala edustaa F-liigassa pelaavaa SB-Prota, jonka naisten joukkueessa hän on pelannut kaudesta 2004–2005 alkaen. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden vuosina 2014, 2018 ja 2019 sekä saavuttanut viisi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Hän on pelannut liigassa kauden 2024–2025 loppuun mennessä 346 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 299 maalia ja antanut 284 maalisyöttöä, sekä 122 pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt 68 maalia ja saanut 66 syöttöpistettä. Kaudet 2007–2010 hän pelasi Sveitsissä Piranha Churin joukkueessa.
Elina Kujalan kaksoissisko Karoliina Kujala on myös pelannut salibandymaajoukkueessa.
Revolution (televisiosarja)

Revolution on yhdysvaltalainen tieteis-/draamasarja, joka sijoittuu 15 vuoden päähän maailmanlaajuisen sähkökatkoksen tapahtumisesta. Sarjan on käsikirjoittanut Eric Kripke ja sen on tuottanut J. J. Abramsin Bad Robot Productions. Sen ensiesitys tapahtui Yhdysvaltain NBC-kanavalla 17. syyskuuta 2012. Kanava sijoitti sarjan esitysjärjestyksen toukokuussa 2012. Elokuvaohjaaja Jon Favreau ohjasi pilottijakson.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa ja sen ympäristössä. Monet sarjan kohtauksista kuvattiin Wilmingtonin historiallisessa keskustassa ja Pohjois-Carolinan yliopiston kampuksella. "Revolutionin" toinen tuotantokausi kuvattiin Austinissa, Texasissa. Toisen kauden ensi-ilta oli 25. syyskuuta 2013. Sarja lopetettiin toisen kauden jälkeen.
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2013 17. kertaa. Kilpailut pidettiin Tanskan Herningissä 12.–15. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.
Kilpailuissa kilpailtiin yksittäisellä matkalla alkuerissä, välierissä ja loppukilpailussa poikkeuksena naisten 800 metrin ja miesten 1 500 metrin vapaauinnit, joissa uitiin pelkät erät.
Kisojen menestynein maa oli Venäjä, joka saavutti kaikkiaan 17 mitalia; yhdeksän kultaa, viisi hopeaa ja kolme pronssia.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Rebecca Viitala

Rebecca Viitala (s. 29. kesäkuuta 1977 Turku) on suomen­ruotsalainen näyttelijä ja entinen malli. Viitala on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Teatteri­korkea­koulusta vuonna 2010. Hän on näytellyt televisio­sarjoissa "Helsingin herra", "Mun ainoot 30 minsaa", "Uusi päivä", "Roba" ja "Nymfit".
Viitalan serkku on näyttelijä Pihla Viitala.
Sabotage (Beastie Boysin kappale)

Sabotage on yhdysvaltalaisen hip hop -yhtyeen Beastie Boysin julkaisema kappale heidän neljänneltä levyltään "Ill Communication".
Kappale on yhdistelmä rapcore- ja rock- musiikkityylejä, sisältäen sekä perinteisiä rock-instrumentteja että levysoittimen skrätsäystä ja muunneltuja bassokitaran ääniä.
Musiikkivideo.
Kappale on tunnettu Spike Jonzen ohjaamasta musiikkivideostaan.Videossa yhtyeen jäsenet ja heidän DJ:nsä esiintyvät kuvitteellisen, 1970-luvulle sijoittuvan poliisi-televisiosarjan näyttelijöinä, ja heille on erikseen keksitty hahmot. Videossa esiintyvät hahmot ovat (ilmestymisjärjestyksessä):
Aiheesta muualla.
Beastie Boys - Sabotage musiikkivideo Youtubessa
Sault Ste. Marie Greyhounds

Sault Ste. Marie Greyhounds on kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan läntisen konferenssin länsidivisioonassa. Seuran kotikaupunki on Sault Ste. Marie Ontariossa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Saginaw Spirit

Saginaw Spirit on yhdysvaltalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan läntisen konferenssin länsidivisioonassa. 
Seuran kotikaupunki on Saginaw Michiganissa.
Joukkue kaudella 2025–2026.
"Lähde: EliteProspects"
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Joel Anthony

Joel Vincent Anthony (s. 9. elokuuta 1982 Montréal) on kanadalainen koripalloilija. NBA:ssa Anthony on pelannut vuodesta 2007 lähtien.
Anthonya ei varattu NBA:han . Hän siirtyi samana kesänä vapaana pelaajana Miami Heatiin, jossa pelasi seitsemällä kaudella. Hän voitti Heatissa NBA-mestaruuden vuosina 2012 ja 2013. Tammikuussa 2014, kesken kauden 2013–2014, hän siirtyi kolmen seuran välisessä pelaajakaupassa Boston Celticsiin ja lokakuussa 2014, juuri ennen kauden 2014–2015 alkua, Detroit Pistonsiin.
Rashard Lewis

Rashard Quovon Lewis (s. 8. elokuuta 1979 Pineville, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija. NBA:ssa hän pelasi vuosina 1998–2014.
Seattle SuperSonics varasi Lewisin NBA:han 32. vuorolla . Hän pelasi SuperSonicsin jälkeen Orlando Magicissa ja Washington Wizardsissa. Vuonna 2012 hän siirtyi Miami Heatiin, jossa hän pelasi kaksi vuotta. Vuonna 2014 Lewis siirtyi Dallas Mavericksiin mutta lääkärintarkastuksessa hänen polvensa todettiin vaativan leikkauksen eikä hän päässyt pelaamaan.
Lewis voitti Miami Heatin joukkueessa NBA-mestaruuden keväällä 2013. Hänet valittiin un vuosina 2005 ja 2009 ja konferenssinsa viikon pelaajaksi kahdesti. Vuonna 2001 Lewis kuului Yhdysvaltain kultaa Hyvän tahdon kisoissa voittaneeseen joukkueeseen.
Jackalope

Jackalope on kuvitteellinen sarvipäinen jänislaji Pohjois-Amerikasta. Sen nimi on yhdistelmä jänistä ja hanka-antilooppia tarkoittavista englannin sanoista "jackrabbit" ja "antelope". Jackalope on tullut tunnetuksi 1930-luvulta alkaen, kun veljekset Douglas ja Ralph Herrick Wyomingin Douglasista keksivät sattumalta liittää hirvieläimen sarvet täytettävänä olleen jäniksen päähän. Täytetyt sarvipäät herättivät huomiota ja alkoivat käydä kaupaksi. Nykyään jackalope on antanut aiheen moniin muihinkin alueen matkamuistotuotteisiin. Wyomingin osavaltio rekisteröi jackalopen tavaramerkikseen vuonna 1965. 2000-luvun alussa sitä ehdotettiin osavaltion viralliseksi taruolennoksi, mutta aloite ei mennyt läpi.
Jackalopeen liittyy 1930-lukua edeltäviäkin anekdootteja, joiden luotettavuus on kyseenalainen. Erään ansastajan kerrotaan kohdanneen jackalopen Wyomingissa ensimmäisen kerran jo vuonna 1829. Niiden kerrotaan myös yhtyneen taustalta iltanuotiolla istuneiden karjapaimenten lauluihin. Sarvekas jänis esiintyy jo eräässä 1500-luvun kirjankuvituksessa, mutta kuva-aiheen selitykseksi on arveltu jäniksen päähän kasvaimia aiheuttavaa virustautia.
Julian Walker

Julian Walker (10. syyskuuta 1986 Bern, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkohyökkääjä.
Ura.
Walker kasvattajaseura on SC Bern, jonka riveissä hän teki NLA-debyyttinsä kaudella 2004–2005. Samalla kaudella hän oli lainassa NLB-seura SC Langenthalissa.
Seuraavaksi kaudeksi Walker siirtyi EHC Baseliin, mutta kävi lainassa myös NLB-seura EHC Oltenissa. Walker pelasi Baselissa aina kauteen 2007–2008, käyden Oltenissa myös kaudella 2006–2007.
Vuodet 2008–2012 Walker edusti myöskin NLA:ssa pelaavaa HC Ambri-Piottaa. Ensimmäisellä kaudellaa Ambri-Piottassa Walker teki yhden kauden piste-ennätyksensä, 25 pistettä. Viimeisellä kaudellaan hän oli joukkueensa varakapteeni.
Kaudeksi 2012–2013 Walker siirtyi Genève-Servette HC:n joukkueeseen, mutta syyskuussa 2013 HC Lugano ilmoitti tehneensä kolmivuotisen sopimuksen Walkerin kanssa.
Maajoukkueura.
Walker pelasi ensimmäisen maajoukkueturnauksen vuoden 2004 alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. Kyseisissä kisoissa Sveitsi voitti I-divisioonan. Walker pelasi tämän jälkeen kahdet nuorten MM-kisat, vuosina 2005 ja 2006.
Kaudella 2011–2012 Walker pelasi Sveitsin jääkiekkomaajoukkueessa kaksi ottelua, mutta ei osallistunut MM-kisoihin.
Walker pelasi ensimmäisen miesten arvokisaturnauksen vuonna 2013, kun hänet valittiin Sveitsin jääkiekkomaajoukkueeseen vuoden 2013 MM-kisoihin. Kyseisissä kisoissa Walker oli mukana voittamassa Sveitsille hopeamitalia. Kyseinen mitali oli Sveitsille ensimmäinen sitten vuoden 1953.
Uutisaitta

Uutisaitta, vuosina 1935–1944 Suomi-Filmin Uutisaitta oli Suomi-Filmin vuonna 1935 perustama elokuvalehti, joka ilmestyi vuoteen 1960. 
Isokokoisempana ja monivärisenä se oli aikakauden toisen lehden Elokuva-aitan ankara kilpailija. Lehti oli aluksi kaksikielinen.
Yhdenkertainen kirjanpito

Yhdenkertainen kirjanpito on kirjanpitotapa, jossa liiketapahtumasta tehdään vain yhdelle tilille merkintä, kun maksu tapahtuu. Kirjauksella esitetään suorituksen ajankohta. 
Liiketapahtumien kirjaaminen.
Yhdenkertaiseen kirjanpitoon merkitään liiketapahtumina saadut tulot sekä maksetut menot, korot ja verot. Myös tavaroiden ja palvelujen oma käyttö on merkittävä liiketapahtumina kirjanpitoon. Tilikausi on kalenterivuosi. 
Yhdenkertaisessa kirjanpidossa liiketapahtuma kirjataan yhdelle tilille, kun taas kahdenkertaisessa kirjanpidossa liiketapahtuman kohdalle merkitään sekä rahan käyttö että rahan lähde ja tapahtuma siis kirjataan kahdelle tilille. 
Lainsäädäntö Suomessa.
Suomessa kirjanpitolaki sallii yhdenkertaisen kirjanpidon liikkeen- ja ammatinharjoittajalle tiettyjen edellytyksien täyttyessä. Muilta yrityksiltä vaaditaan kahdenkertainen kirjanpito.
Kirjanpitolaki 1 luku 1 a §:
Luonnollisen henkilön kirjanpitovelvollisuus
Sen estämättä, mitä tämän luvun 2 §:ssä säädetään, ammatin- ja liikkeenharjoittaja ei ole velvollinen pitämään kahdenkertaista kirjanpitoa, mikäli sekä päättyneenä, että sitä edeltäneellä tilikaudella on täyttynyt enintään yksi seuraavista edellytyksistä: 1) taseen loppusumma ylittää 100 000 euroa; 2) liikevaihto tai sitä vastaava tuotto ylittää 200 000 euroa; tai 3) palveluksessa on keskimäärin yli kolme henkilöä.
Temper Temper (Bullet for My Valentinen albumi)

Temper Temper on Bullet for My Valentinen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2013. Albumin tuotti edellisen tapaan Don Gilmore ja se oli viimeinen pitkäaikaisen basistin Jason Jamesin kanssa.
Peitetoiminta

Peitetoiminnalla tarkoitetaan virkavallan pakkokeinoa esitutkinnan aikana. 
Poliisilain muutos vuonna 2001 antoi poliisille mahdollisuuden peitetoimintaan ja valeostoihin vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden torjumiseksi. Peitetoiminnan avulla poliisi hankkii tietoa rikoksesta tai rikollisryhmästä soluttautumalla mahdollisimman lähelle kohdetta. Hän voi toimia peiteammatissa, esimerkiksi tarjoilijana tai autonkuljettajana, tai osallistua rikollisryhmän toimintaan, mutta ei laittomiin tekoihin. Lähtökohtana on, että peitepoliisi ei saa tehdä rikosta eikä aloitetta rikoksen tekemiseen.
Peitetoiminnan pitää pysyä salassa, jotta se on tehokasta ja turvallista. Sen vuoksi laki antaa soluttautujalle mahdollisuuden antaa peiteltyä tai harhaanjohtavaa tietoa, esimerkiksi hänelle voidaan luoda valehenkilöllisyys.
Peitetoiminnasta voi päättää vain keskusrikospoliisin päällikkö ja suojelupoliisille kuuluvissa asioissa sen päällikkö. Poliisin on kuitenkin saatettava Helsingin käräjäoikeuden ratkaistavaksi, onko henkilöä syytä epäillä sellaisesta rikoksesta, jonka tutkinnassa peitetoimintaa saa käyttää. Käräjäoikeus tutkii samalla myös, onko peitetoimintaa pidettävä tarpeellisena rikollisen toiminnan suunnitelmallisuuden, järjestäytyneisyyden tai ammattimaisuuden vuoksi.
Sisäministeriö antaa vuosittain oikeusasiamiehelle kertomuksen poliisin peitetoiminnasta.
Mikko Kopra

Mikko Kopra (1915–1991) oli inkeriläinen punaupseeri, joka toimi Neuvostoliitossa lentäjänä toisessa maailmansodassa. Talvisodan aikana hän johti vankileiriä Leningradissa.
Perhetausta ja opinnot.
Kopran inkeriläiset vanhemmat joutuivat karkotetuiksi Siperiaan, kun heidän poikansa oli opiskelemassa Hatsinan venäjänkielisessä koulussa. Siellä hän otti käyttöön venäläisen nimen Koprakov. 
Hän pääsi opiskelemaan Leningradin teknilliseen nuorisokouluun, josta hän siirtyi lentokoulutukseen puna-armeijaan. Mihail Koprakov valmistui taistelulentäjäksi 1930-luvulla ja yleni aina kapteeniksi asti. Hän toimi ennen toisen maailmansodan syttymistä lentokadettien kouluttajana. Vuonna 1936 hän avioitui inkeriläissyntyisen sairaanhoitajan Liisan kanssa. Tiedustelulennolla Suomen rajan pinnassa 26.11.1939 hän väitti nähneensä, että Mainilan laukaukset ammuttiin Neuvostoliiton puolelta.
Toiminta toisessa maailmansodassa.
Talvisodan ajan Kopra toimi Andrei Ždanovin perustaman lavastetun vankileirin komentajana Leningradissa. Vankileirin asukkaina olivat noin 600 Kuusisen Suomen kansanhallituksen sotilasta. Leirin lopetettua toimintansa hän siirtyi kouluttamaan lentäjiä. Myöhemmin hän lensi paljon evakuointilentoja sodassa Saksaa vastaan. Eräällä lennolla Josifin sotilaskentälle, jonka hän itse oli suunnitellut, laskussa tapahtui onnettomuus, jossa neljä matkustajina ollutta korkea-arvoista neuvostoupseeria sai surmansa. Mikko tuomittiin sabotaasista 20 vuodeksi pakkotyöhön. Hän joutui Siperiaan Jenisein rannalla sijaitsevalle leirille, jonka yhteydessä toimi kolme kaivosta. Sieltä Mikko siirrettiin vuonna 1953 Petroskoihin Onegan konepajalle suunnittelijaksi. Kolmen vuoden päästä tuomio purettiin lopullisesti. Viimeisen työrupeamansa Mikko Kopra teki Tšalnassa metsätyökeskuksen ja sahan johtajana.
Muistelmat.
Mikko Kopran vaiheista kirjoitti hänen päiväkirjojensa perusteella Armas Kumpulainen kirjan vuonna 2002. Kirjan nimi on 'Punaupseeri Mikko Kopran päiväkirja'.
Valmet-eräkeitin

Valmet-eräkeitin oli bensiinikäyttöinen kompakti retkikeitin. Valmet Oy valmisti niitä 1950-luvulla vähäisen määrän yhtiön Tourulan tehtaalla Jyväskylässä. Eräkeitin perustuu jatkosodassa kaukopartioiden käyttämiin keittimiin, nämä keittimet oli valmistanut Svea .
Itse keitin on kapseloitu metallikuoren sisälle (noin 18 x 12 x 7 cm), jonka avaamalla keitin saatetaan käyttökuntoon. Kannessa on metallipidikkeessä polttimen säätöavain ja suuttimen puhdistin. Polttoainesäiliön tilavuus on 0,18 litraa. Toiminta-ajaksi yhdellä tankilla ilmoitettaan 1 tunti 10 minuuttia. Keittimellä saa litran vettä kiehumaan kahdeksassa minuutissa. Keitintä myytiin pahvilaatikossa, jossa oli mukana paperinen käyttöohje.
Valvottu läpilasku

Valvottu läpilasku on Suomessa sallittu salainen pakkokeino, jota voidaan käyttää esitutkinnassa salassa sen kohteelta ja josta säädetään vuoden 2011 pakkokeinolain 10 luvussa.
Pakkokeinolaissa "valvottu läpilasku" tarkoittaa, että esitutkintaviranomainen saa olla puuttumatta esineen, aineen tai omaisuuden kuljetukseen tai muuhun toimitukseen tai siirtää tällaista puuttumista, jos tämä on tarpeen tekeillä olevaan rikokseen osallisten henkilöiden tunnistamiseksi taikka tekeillä olevaa rikosta vakavamman rikoksen tai laajemman rikoskokonaisuuden selvittämiseksi.
Valvotun läpilaskun edellytykset.
Esitutkintaviranomainen saa käyttää valvottua läpilaskua, jos on syytä epäillä rikosta, josta säädetty ankarin rangaistus on vähintään neljä vuotta vankeutta. Edellytyksenä on lisäksi, että läpilasku on tosiasiallisesti valvottavissa ja että siihen voidaan tarvittaessa puuttua. Toimenpiteestä ei saa myöskään aiheutua merkittävää vaaraa kenenkään hengelle, terveydelle tai vapaudelle eikä merkittävää huomattavan ympäristö-, omaisuus- tai varallisuusvahingon vaaraa.
Juovamaakäki

Juovamaakäki ("Neomorphus radiolosus") on käkiin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan vaarantuneena Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Juovamaakäki on käkilinnuksi suurikokoinen ja voi saavuttaa 46 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan se muistuttaa juoksukäkiä ("Geococcyx"). Juovamaakäen otsa, rinta, vatsa ja yläselkä ovat pohjaväriltään mustat ja tihein valkoisin vaakaraidoin. Silmien ympärillä on väriltään sininen höyhenetön alue. Päälaella on tumma hieman sinertävä töyhtö, siivet ja alaselkä ovat väriltään tumman kastanjanruskeat. Juovamaakäen pyrstö on pitkä ja väriltään tumman vihreä. Linnun nokka on kookas ja tukeva. Nokan yläosa on väriltään harmaa ja alaosa keltainen. 
Levinneisyys ja elintavat.
Juovamaakäkeä tavataan lounaisesta Kolumbiasta Ecuadorin luoteisosiin. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät vuorten rinteillä ja laji viettää suuren osan ajastaan maassa. Lajia tavataan tyypillisesti noin 35–1 500 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsevissa metsissä. Juovamaakäki vaatii melko suuria yhtenäisiä metsäalueita menestyäkseen. Linnun ravintoa ovat hyönteiset ja muut pienikokoiset selkärangattomat eläimet. Toisinaan juovamaakäet muodostavat sekaparvia muiden lintulajien kanssa. Pesänsä lintu rakentaa puuhun noin 5 metrin korkeuteen ja naaras munii mahdollisesti vain yhden munan. Juovamaakäen pesimäkausi on keväällä.
Juovamaakäkikannan kooksi arvioidaan 2 500–12 000 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaavat metsien hakkuut polttopuiksi, viljelysmaaksi ja teiden ja kaivosten rakentamisen vuoksi.
Sovituksenkirkko

Sovituksenkirkko on vuonna 2010 valmistunut Hollolan seurakunnan kirkko- ja seurakuntarakennus Hollolan kuntakeskuksessa Salpakankaalla. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Havas Rosberg Oy. Rakennuksen bruttopinta-ala on 4 178 m², tilavuus 24 240 m³.
Sovituksenkirkon tiloissa on perinteisen kirkkosalin lisäksi muun muassa kirkkoherranvirasto, toimituskappeli Andreaksen kappeli, musiikkitila, vainajien säilytystila, hiljainen huone, päiväkerho-, nuoriso- ja partiotilat.
Nimestä ja arkkitehtuurista.
Hollolan kirkkoneuvosto päätti, että rakennuksen nimeksi tulee Sovituksenkirkko. Keväällä 2009 kerättyjä nimiehdotuksia tuli kaikkiaan lähes sata, mutta Sovituksenkirkko-nimeä ehdotti rakennuksen pääsuunnittelijana toiminut arkkitehti Sauli Havas. Havaksen mukaan rakennuksessa on läpikäyvänä teemana murtuma tai hajoaminen ja uudelleen ehjäksi tuleminen. Rakennusosissa ja pintojen käsittelyissä on tätä kuvastavia erilaisia siirtymälinjoja ja "halkeamia". Näkyvin halkeama on alttarin suuressa taustaseinässä, jonka lasimaalauksen on suunnitellut taiteilija, professori Reino Hietanen. Halkeamia löytyy myös tammipuisten ovien kahvoista. Avaintekstinä kirkkosalin oven pielessä on betoniin kirjoitettuna Matteuksen evankeliumin kohta, jossa kuvataan, miten Kristuksen kuolinhetkellä kalliot halkesivat ja temppelin esirippu repesi.
L-kirjaimen muotoisen rakennuksen halkaisee sen läpäisevä 100 metriä pitkä betoniseinä. Korkeutta seinällä on kirkkosalin kohdalla 6–7 metriä. Seinässä graafinen, jossa on värillisinä kohokuvioina mäntyjä sekä erilaisia kristillisiä ja joitakin Hollolan keskiaikaiseen kirkkoon viittaavia symboleja. Seinän kuvat ovat suunnitelleet edesmennyt emeritusprofessori ja graafikko Tapani Aartomaa sekä arkkitehti Sauli Havas. Symbolien asiantuntijana on toiminut professori Vesa Nikunen. Pyhän Henrikin keskiaikaisen talvimessun nuottikuvan on seinää varten toimittanut musiikin tohtori Ilkka Taitto. 
Kirkkotekstiilit on suunnitellut tekstiilitaiteilija Kristiina Nyrhinen. Ehtoollisvälineiden suunnittelusta järjestettiin yhteistyössä Lahden muotoiluinstituutin kanssa kilpailu, jonka voitti muotoilun opiskelija Emma Pyykkönen. 
Muuta.
Kirkkosalissa on istumapaikkoja 360 henkilölle, lisäksi Martta-salissa on 100 istumapaikkaa ja Maria-salissa 120. Kellotornissa on kolme pronssikelloa. Kirkon kulkuväylät ovat kynnyksettömät. Kirkkosalissa on induktiosilmukka.
Sovituksenkirkon urut valmistuivat syyskuussa 2013.
IEC-antenniliitin

IEC-antenniliitin (IEC 169-2) tai Belling-Lee -liitin on vanhin yhä yleisessä käytössä oleva RF-liitin. Se on kehitetty Britanniassa 1920-luvun alussa ja se on vakiintunut Euroopan alueelle TV- ja radioantenniliittimeksi. 
IEC-liitintä käytetään yhä laajalti siitä huolimatta että sen ominaisuudet nykyaikaisessa VHF- ja UHF-vastaanotossa eivät ole parhaat mahdolliset. Satelliittivastaanottimet käyttävät nykyään sisääntuloon tavallisimmin F-liitintä, mutta niiden TV-lähtö voi olla edelleen IEC-tyyppinen. TV- ja radioliitännät ovat erikätiset eli TV-vastaanottimessa on naarasliitin ja antennirasian TV-lähtö on urospuolinen. Radiovastaanottimen rungossa on vastaavasti urosliitin ja antennirasiassa radiota varten naarasliitin. Laitteet voidaan yhdistää antennirasiaan samanlaisilla uros-naaras -kaapeleilla.
Peitelty tiedonhankinta

Peitelty tiedonhankinta tarkoittaa Suomessa salaista pakkokeinoa, jota voidaan käyttää esitutkinnassa salassa sen kohteelta ja josta säädetään vuoden 2011 pakkokeinolain 10. luvussa.
Peitellyllä tiedonhankinnalla tarkoitetaan tiettyyn henkilöön kohdistuvaa lyhytkestoisessa vuorovaikutuksessa tapahtuvaa tiedonhankintaa, jossa poliisimiehen tehtävän salaamiseksi käytetään vääriä, harhauttavia tai peiteltyjä tietoja. Peitellystä tiedonhankinnasta päättää keskusrikospoliisin, suojelupoliisin tai poliisilaitoksen päällikkö taikka tehtävään määrätty salaiseen tiedonhankintaan erityisesti koulutettu pidättämiseen oikeutettu virkamies.
Peitellyn tiedonhankinnan edellytykset.
Poliisi saa käyttää peiteltyä tiedonhankintaa, jos on syytä olettaa, että toimenpiteellä saadaan selvitystä:
Peitelty tiedonhankinta ei ole sallittua asunnossa edes asunnonhaltijan myötävaikutuksella.