tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Musée d’art et d’histoire du Judaïsme

Musée d’Art et d’Histoire du Judaïsme (MAHJ, "Juutalaisen taiteen ja historian museo") on Pariisin Marais’n kaupunginosassa sijaitseva museo, joka esittelee juutalaisten, erityisesti Ranskan juutalaisten, taidetta ja historiaa. Museo sijaitsee Rue du Temple -kadun varrella.
Museon näyttely esittelee Ranskan juutalaisten historiaa keskiajalta nykypäivään. Huomiota saa muun muassa Dreyfus-oikeudenkäynti. Museossa on esillä muun muassa Amedeo Modiglianin ja Marc Chagallin maalauksia. Museota ylläpitävät yhteistyössä Pariisin kaupunki, Ranskan valtio ja joukko Ranskan juutalaisyhteisön keskeisiä instituutioita. Museon peruskokoelma luotiin yhdistämällä eräitä yksityisiä ja valtion omistamia juutalaisen taiteen kokoelmia.
Museorakennuksena toimii barokkityylinen kaupunkipalatsi Hôtel de Saint-Aignan. Sen rakennutti vuosina 1644–1647 Avaux’n kreivi, joka toimi vuoden 1648 Westfalenin rauhanneuvotteluissa Ranskan edustajana. Talon suunnitteli hoviarkkitehti Pierre Le Muet. Nimensä palatsi sai Saint-Aignanin herttualta, joka osti sen vuonna 1688. Puutarhan suunnitteli hänen tilauksestaan André Le Nôtre. Pariisin kaupunki osti Hôtel de Saint-Aignanin vuonna 1962 ja se restauroitiin useassa vaiheessa vuosina 1978–1998. Rakennus päätettiin luovuttaa juutalaismuseon käyttöön vuonna 1986 Pariisin pormestari Jacques Chiracin aloitteesta. Museo haluttiin sijoittaa Marais’n alueelle, koska se oli ollut 1800-luvulta alkaen Pariisin juutalaisyhteisön keskus. Museo avattiin vuonna 1998.
Visa Oscar

Visa Oscar (oik. Visa-Pekka Oskari Mertanen, s. 12. syyskuuta 1976 Helsinki) on suomalainen jazzpianisti, -kosketinsoittaja ja -säveltäjä. Hänellä on oma fuusiojazzyhtye Visa Oscar Group, minkä lisäksi hän soittaa afrobeatia ja jazzia yhdistävässä Helsinki-Cotonou Ensemblessa, duossa Binary Boyz sekä oopperaa ja elektronista tanssimusiikkia (EDM) yhdistelevässä Ooppera Skaalassa.
Helsingissä syntynyt Visa-Pekka Mertanen aloitti musiikkiopinnot seitsemänvuotiaana aluksi sähköuruilla ja vasta myöhemmin pianolla. Hän kuuli 10-vuotiaana Miles Davisin sähköisen yhtyeen soittavan Pori Jazz -festivaaleilla 1987 ja päätti ryhtyä jazzmuusikoksi. Kahta vuotta myöhemmin hän aloitti opinnot Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa, jossa hän jatkoi Kaj Backlundin, Jouko Korhosen ja László Sülen johdolla vaikka pääsi 1998 ylimääräiseksi opiskelijaksi Sibelius-Akatemian jazzosastolle. Hän on opiskellut myös Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa ja tekee tohtorintutkintoa Taideyliopiston Sibelius-Akatemiaan. Siellä hänen ohjaajiaan ovat olleet Jim Beard, Seppo Kantonen, Jarno Kukkonen, Jarmo Savolainen ja Jukkis Uotila.
Vuonna 2016 Visa Oscar Group julkaisi albumin "Fusion Treatment", joka on nauhoitettu jo 2010. Yhtyeen muut muusikot albumilla ovat Joonatan Rautio (saksofoni), Janne Halonen (kitara), Juho Kivivuori (basso) ja Rami Eskelinen (rummut).
Luettelo alppiruusulajeista

Alppiruusujen ("Rhododendron") sukuun kuuluu noin 1090 lajia sekä iso määrä viljeltyjä risteymiä. Atsaleat ja pursut on luettelossa sisällytetty alppiruusuihin.
Lajeja, alalajeja ja muunnoksia.
Uusimman luokittelun mukaan myös tiukupensaat ("Menziesia") on yhdistetty alppiruusuihin:
Teerilampi (Ikaalinen)

Teerilampi on Pirkan­maalla Ikaalisten pohjois­osassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Teerilampi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 450 metriä, leveys 80 metriä ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria. Se sijaitsee kallioisia mäkiä ja pieniä soita vuorottelevassa erämaassa kolme kilometriä Vahojärvestä kaakkoon. Siihen laskee yksi pieni metsäoja, mutta lammesta ei ole laskuojaa. Lammen vesi suotuu viereisen Pudotusnevan suo-ojiin. Rantaviiva on kilometrin pituinen. Se on puoliksi suota ja kangasmetsää. Rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tie. Yksi asunnoista on vuokrakämppä ja etelärannassa on laavut. Lampea kiertää polku, jossa soisia osuuksia kannattelevat pitkospuut. Parkanon ja Ikaalisten välinen raja sijaitsee lammen pohjoisrannalla.
Esko Favén

Esko Antero Favén (s. 22. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja, joka työskenteli pitkään Yle TV2:ssa Tampereella kunnes jäi eläkkeelle 2009. Vuonna 1975 sai ensi-iltansa hänen ja Tarja Laineen ohjaama pitkä teatterielokuva "Rakastunut rampa", jossa Favén toimi myös käsikirjoittajana ja tuottajana.
Favén aloitti elokuvauransa vuonna 1959 Suomi-Filmin kamera-assistenttina muun muassa Yrjö Nortan ja Valentin Vaalan alaisuudessa. Hän laskee olleensa uransa aikana mainoselokuvat ja teatteriesitykset mukaan luettuina mukana miltei 200 tuotannossa.
Esko Favénin isä oli taidemaalari Mauri Favén.
Uraanihydridi

Uraanihydridi tai uraanitrihydridi (UH3) on uraanin ja vedyn muodostama hydridi. Uraanihydridi on myrkyllistä ja radioaktiivista, ruskehtavan harmaata tai mustaa pyroforista jauhetta tai haurasta kiinteää ainetta.
Fysikaalisia ominaisuuksia.
Uraanihydridin tiheys on noin 11 g/cm3, mikä on paljon pienempi kuin uraanin 19,1 g/cm3. Se johtaa sähköä. Se on hieman liukoisa suolahappoon ja hajoaa typpihappoon. Uraanihydridillä on kaksi erilaista kiderakenteen muotoa, molemmat ovat kuutiollisia (α-muodon hilavakio a = 416 pm ja β-muodon 664,4 pm). α-muodon UH3-hydridiä voidaan valmistaa ainoastaan matalissa lämpötiloissa, alle noin –80 °C. β-muotoa taas syntyy silloin kun kiteytyminen tapahtuu yli 250 °C:n lämpötilassa. α-muoto muuttuu hitaasti β-muotoon jo huoneenlämmössä, mutta etenkin kun sitä kuumennetaan yli 100 °C:n lämpötilaan. Sekä α- että β-UH3 ovat ferromagneettisia alle noin –93 °C (180 K) lämpötilassa, sen yläpuolella ne ovat paramagneettisia.
Ydintekniikassa uraanihydridi toimii neutronimoderaattorina.
Kemiallisia ominaisuuksia.
Kun uraanimetallia kuumennetaan 250–300 °C, se reagoi vedyn kanssa muodostaen uraanihydridiä. Kun kuumennusta jatketaan noin 500 °C:n lämpötilaan saakka, vety poistuu palautuvalla reaktiolla. Tätä ominaisuutta hyväksi käyttäen voidaan tehdä hienojakoista uraanijauhetta ja uraanin yhdisteitä kuten uraanikarbidia, uraaninitridia ja halideja. Reaktio on seuraava:
2 U + 3 H2 ⇌ 2 UH3
Myös uraanin reaktio veden kanssa tuottaa uraanihydridiä:
7 U + 6 H2O → 3 UO2 + 4 UH3
Kun UH3 kuumennetaan diboraanin kanssa, muodostuu uraaniboridia. Kuumennettaessa bromin kanssa 300 °C:n lämpötilassa, saadaan uraani(IV)bromidia. Kloorin kanssa 250 °C saadaan uraani(IV)kloridia. Vetyfluoridin kanssa 20 °C saadaan uraani(IV)fluoridia. Vetykloridin kanssa 300 °C tuotetaan uraani(III)kloridia. Vetybromidin kanssa 300 °C tuotetaan uraani(III)bromidia. Vetyjodidin kanssa 300 °C saadaan uraani(III)jodidia. Ammoniakin kanssa 250 °C saadaan uraani(III)nitridia. Vetysulfidin kanssa 400  °C tuotetaan uraani(IV)sulfidia. Hapen kanssa jo 20 °C:n lämpötilassa saadaan triuraanioktaoksidia ja veden kanssa 350 °C saadaan uraanidioksidia.
Käyttö.
Uraanizirkoniumhydridi (UZrH), yhdistelmä uraanihydridiä ja zirkonium(II)hydridiä, toimii ydinpolttoaineena ja neutronimoderaattorina TRIGA-luokan ydinreaktoreissa.
Uraanihydridiä voidaan käyttää vedyn isotooppierotteluun, erittäin puhtaan vedyn valmistamiseen, hienojakoisen uraanimetallipulverin valmistukseen ja pelkistimenä.
Uraanideuteridi ja käyttö ydinaseissa.
Uraanideuteridi (UD3), eli uraanihydridi jossa vety on deuteriumina tavallisen luonnossa esiintyvän vetyisotoopin (protiumin) sijasta, on aine josta voidaan käyttää neutroni initiaattorien valmistamiseen ydinaseen sytytysmekanismissa.
Uraanihydridiä ja uraanideuteridia ehdotettiin uraanihydridipommin fissiiliksi materiaaliksi. Tätä tutkittiin Manhattan-projektin varhaisessa vaiheessa, mutta ajatuksesta luovuttiin keväällä 1944 kun opittiin että tällaisesta ydinpommista tulisi sangen tehoton. Ydinkokeet, joissa näitä aineita testattiin Operaatio Upshot-Knotholen kahdessa koeräjäytyksessä, osoittautuivat pettymyksiksi.
Timo Makkonen (koripalloilija)

Timo Makkonen (s. n. 1961 Lahti) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän on ensimmäinen miesten koripallon arvostetun NCAA-mestaruuden voittanut suomalainen. Myös Suomen maajoukkueessa esiintynyt Makkonen on koripallon lopetettuaan työskennellyt johtotehtävissä Yhdysvalloissa.
Ura.
Lahden NMKY:n kasvatti Makkonen, jonka vanhemmat olivat Anja ja lentopallovalmentaja Veikko Makkonen, aloitti koripallon Lahdessa 13-vuotiaana vuonna 1973, jolloin hän oli jo yli kaksi metriä pitkä. Hän pelasi Suomen miesten maajoukkueessa elokuussa 1982 kaksi maaottelua Saudi-Arabiaa vastaan tehden ensimmäisessä ottelussa kuusi ja jälkimmäisessä nolla pistettä. Suomen U18-maajoukkueessa Makkonen pelasi vuosina 1978 ja 1980.
Vuosina 1981–1984 Makkonen pelasi vähäisellä peliajalla Yhdysvalloissa yliopistosarja NCAA:ta Pohjois-Carolinan yliopiston (Chapel Hill) Tar Heels -joukkueessa. Keväällä 1982 Makkosen, Michael Jordanin, James Worthyn ja Sam Perkinsin edustama Tar Heels voitti NCAA:n mestaruuden, ja Makkosesta tuli ensimmäinen ja vuoteen 2016 mennessä ainoa arvostettuun mestaruuteen yltänyt suomalainen mieskoripalloilija. Keväällä 1984 Tar Heels selviytyi Sweet Sixteeniin. Makkosen peliminuutteja veivät joukkueen tähtisentterit Sam Perkins, joka pelasi mm. USA:n 1984 Olympiakultajoukkueessa ja sen jälkeen 18 vuoden uran NBA:ssa, ja Brad Daugherty, joka valittiin myöhemmin urallaan 5 kertaa NBA:n All-Star -joukkueeseen. Vaikka Makkonen pelasi keskimäärin alle kolme minuuttia ottelua kohden, ei Tar Heels hävinnyt yhtäkään 41 Makkosen pelaamasta ottelusta.
Makkonen lopetti koripalloilijanuransa yliopiston jälkeen. Hän on työskennellyt johtajana yrityksessä, joka hallinnoi muun muassa Jordanin ravintoloita.
Aava (kappale)

Aava on Edea-yhtyeen kappale, jolla yhtye edusti Suomea vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa. Kappaleen sävelsi Alexi Ahoniemi ja sanoitti Tommy Mansikka-Aho. Kappaleessa huomiota herätti, että sen sanat sisälsivät vain seitsemän eri sanaa: "aava", "maa", "avaa", "avara", "kauneus", "suuruus" ja "isa". Kappale sijoittui kilpailussa sijalle 15, mikä oli Suomen paras sijoitus 1990-luvulla.
Uraanihydridipommi

uraanihydridipommi oli kokeellinen atomipommi-tyyppi, joka käytti uraanihydridia tai vedyn isotooppi deuteriumia uraanideuteridin (UD3) muodossa neutronien hidastimena. Käytetyn uraanihydridin tai -deuteridin uraani isotooppirikastettiin fissiiliksi U-235:ksi. Tätä pommityyppiä ehdotti ensimmäisenä Robert Oppenheimer vuonna 1939 ja ajatusta kannatti ja edelleen kehitti Edward Teller vielä Toisen Maailmansodan jälkeenkin.
Uraanihydridipommia tutkittiin Manhattan-projektin varhaisessa vaiheessa, mutta ajatuksesta luovuttiin keväällä 1944 kun opittiin että tällaisesta ydinpommista tulisi sangen tehoton. Ydinkokeet, joissa näitä aineita testattiin Operaatio Upshot-Knotholessa, osoittautuivat pettymyksiksi.
Näissä kokeissa räjäytettiin kaksi uraanihydridipommia: "Ruth" ja "Ray". Ydinräjähdykset olivat molemmat voimakkuudeltaan vain n. 0,2 kilotonnia TNT:tä, joten ne luokiteltiin suutareiksi. "Ruth" käytti tavallista 1H vetyä (protiumia) uraanihydridissä, kun taas "Ray" deuteriumia UD3:ssa.
Pommin ydinreaktiot käyttävät hitaita neutroneita, toisin kuin kaikki muut ydinaseet joissa fissio toimii nopeilla neutroneilla.
Operaatio Upshot-Knothole

Operaatio Upshot-Knothole oli Yhdysvaltojen suorittama ydinkokeitten sarja, jossa suoritettiin yksitoista ydinaseen koeräjäytystä Nevadan koealueella. Se seurasi operaatio Ivyä ja sen jälkeen toteutettiin operaatio Castle.
Yli 21 000 sotilasta osallistui maavoimien "Desert Rock V" -harjoitukseen koesarjaan kuuluvan ydinkoe "Grablen" yhteydessä. Tässä testissä ammuttiin U-235-ydinkranaatti "Atomic Annie" nimisestä järeästä tykistä. Kranaatti ammuttiin 280 mm (11 tuuman) tykistä ja se lensi noin 10 km ennen räjähtämistään. Kranaatin ydinkärki oli "putkimallin" fissioon perustuva atomipommi, kuten Hiroshimaan pudotettu Little Boy Mark 1. Ydinräjähdyksen voimakkuus oli noin 15 kilotonnia.
"Grable" oli toinen kaikkiaan neljästä koskaan räjäytetystä Little Boy -tyyppisestä ydinaseesta. Ensimmäinen oli Little Boy itse ja kaksi muuta myöhemmän W33-ydinkärjen koeräjäytyksiä. Grablen ydinkranaatti tuotteistettiin W9-ydinkärjen nimellä ja sitä valmistettiin 80 kappaletta yhdessä 20:n niitä ampumaan pystyvän suuren tykin kanssa.
Muut operaatio Upshot-Knotholen ydinkokeet olivat lähinnä aseiden kehitykseen liittyviä. Mukana oli mm. ainoat uraanihydridipommin räjäytykset "Ruth" ja "Ray". Ne olivat molemmat suutareita, koska räjähdysteho jäi vain 200 tonniin TNT:tä. Lopuissa kokeissa testattiin pääasiassa uusia vetypommien rakenneosia; näitä käyttäviä ydinaseita testattiin myöhemmin Operaatio Castlen massiivisissa vetypommien testiräjäytyksissä.
AIDA

AIDA eli Asteroid Impact &amp; Deflection Assessment on ESAn ja NASAn yhteinen avaruushanke. Hanke koostuu kahdesta laukaisusta asteroidi Didymokselle, jolla on myös kuu.
Didymokselle laukaistaisiin eri laukaisuilla törmääjä DART ja törmäystä havainnoiva luotain AIM (Asteroid Impact Mission). DART törmäisi Didymoksen kuuhun, ja AIM muiden havaintojen ohessa keräisi tiedot törmäyksen vaikutuksista pikkuplaneettaan ja sen kuuhun. Tarkoitus on muiden muassa selvittää kappaleiden tarkemmat massat ja geologia sekä pinnan ominaisuudet. Törmäytyksellä tutkittaisiin myös NEO-torjuntaa.
Maaliskuussa 2015 suunnitelmana oli laukaista AIM-osuus lokakuussa 2020 ja sitä seuraava DART heinäkuussa 2021. AIM kiertäisi kohdetta, kun taas DART törmäisi siihen lokakuussa 2022 kohteen ollessa lähimpänä Maata. 
DART törmäsi Dimorphokseen 26. syyskuuta 2022.
Törmäys.
Törmäys lyhensi Dimorphoksen kiertoaikaa Didymoksen ympäri noin 32±2 minuuttia.
Mahdollinen suomalainen interplanetaarinen satelliitti.
Alustavassa suunnitelmassa AIDAan kuuluu kaksi CubeSat-luokan satelliittia, jotka toimivat kohteessa itsenäisesti. Viidestä ehdokkaasta yksi on suomalainen spektrikamera-satelliitti.
Roope Salminen Show

Roope Salminen Show on Sub-kanavalla maalis–kesäkuussa 2016 esitetty komediallinen keskusteluohjelma, jonka juontajana toimi Roope Salminen. 11-osaisen tuotantokauden päätteeksi esitettiin sarjan pilottijakso, jonka vieraana oli Mikko Leppilampi.
Salminen on kertonut, että ohjelman vieraat eivät ole tienneet ennen kuvauksia mistä aiheista keskustelussa on tarkoitus puhua, vaan ”koko haastattelu vedetään käytännössä improna”.
Ohjelman esikuvana on ollut Zach Galifianakisin "Between Two Ferns" -ohjelma. Ohjelma ei kuitenkaan pohjaudu esikuvaansa, eikä siihen ole ostettu formaattioikeuksia. "Roope Salminen Show’n" konseptin ovat Salmisen lisäksi kehittäneet Riina Kullas, Jarkko Luoma ja Lasse Nikkari.
Yushu (Qinghai)

Yushu (, Yüxü Chongkyir, ) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Qinghain maakunnassa. Se on Yushun tiibetiläisten autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 15 671 neliökilometriä ja väkiluku 120 447 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 600 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä lounaaseen.
Vuonna 2010 Yushussa tapahtui maanjäristys.
Hallinnollinen jako.
Aiemmin Yushu oli piirikunta, jonka hallintopaikka oli Gyêgun suurkunta. Vuonna 2013 Yushun piirikunnasta tuli piirikuntatason kaupungiksi. Sen jälkeen Gyêgun suurkunta lakkautettiin ja siitä tuli 4 alipiiriä.
Kuntatasolla Yushun kaupunki jaetaan neljään alipiiriin, kahteen suurkuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan.
Axel Breidahl

Axel Breidahl (1876–1948) oli tanskalainen journalisti. Breidahl kirjoitti useita näytelmiä sekä humoristisia romaaneja. Hänen tunnetuin teoksensa on hänen yhdessä Axel Frischen kanssa kirjoittamansa farssi "Ebberød Bank". Breidahl oli "Politikenin" toimittaja.
Julkisyhteisöjen velka

Julkisyhteisöjen velka on julkisyhteisöjen sulautettu bruttovelka nimellisarvoisena, ja sitä kutsutaan myös EDP-velaksi (= Excessive Deficit Procedure). Sitä käytetään EU:n vakaus- ja kasvusopimuksen mukaisessa raportoinnissa. Siihen luetaan julkisyhteisöjen kansantalouden muilta sektoreilta ja ulkomailta saamat joukkovelkakirjalainat, lyhytaikaiset velkapaperit, lyhyt- ja pitkäaikaiset lainat sekä talletukset.
Julkisyhteisöillä on velan lisäksi myös rahoitusvarallisuutta. Suomessa julkisyhteisöillä on rahoitusvaroja selvästi enemmän kuin velkaa. Itse asiassa vuonna 2023 Suomella on EU-alueen korkeimmat julkisyhteisöjen nettorahoitusvarat suhteessa BKT:hen.
Julkinen velka prosentteina BKT:sta vuonna 2021.
Kansainvälisen valuuttarahaston arvio (Kun vuoden 2021 tietoja ei ole saatavilla, luvut ovat IMF:n henkilökunnan arvioita)
Hamy Ramezan

Hamy Ramezan (s. 1979) on suomalais-iranilainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän opiskeli alaa Farnhamin yliopistossa Britanniassa ja valmistui 2007. Ramezanin lyhytelokuva "Viikko ennen vappua" valmistui 2009. Sen hän on käsikirjoittanut Ilmari Ahon kanssa. Ramezan on saanut vuoden 2014 Risto Jarva -palkinnon lyhytelokuvasta "Paratiisin avaimet". 
Ramezanin ohjaama dokumentti "Tuntematon pakolainen" voitti Tampereen elokuvajuhlilla 2016 kotimaisen kilpailun pääpalkinnon yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa. Dokumentti oli myös yleisön suosikki. Vuonna 2016 Ramezan kuvaa ensimmäistä pitkää fiktioelokuvaansa "Citizen B".
Ramezanin perhe on tullut Suomeen pakolaisena hänen ollessaan alle 10-vuotias.
Tuotanto.
Lähde:
Vera Vala

Vera Vala (oik. "Veera Alanärä", s. 1976 Seinäjoki) on suomalainen kirjailija. Hän on asunut pitkään Italiassa ja kirjoittaa sinne sijoittuvia rikosromaaneita.
Vala on opiskellut kieliä ja kirjallisuutta Helsingissä ja Roomassa ja psykologiaa Milanossa. Hän on työskennellyt muun muassa lentoemäntänä, kieltenopettajana ja kääntäjänä. Vala on asunut puolisonsa kanssa myös Seychelleillä.
Vera Valan äiti on kirjailija ja kirjastonhoitaja Marja-Leena Mäkelä.
Birni N’Gaouré

Birni N’Gaouré on kaupunki, kunta ja Boboyen departementin hallinnollinen keskus Dosson alueella Nigerissä. Se sijaitsee Dallol Bosson laaksossa 35 kilometriä Dossosta länteen. Kunnassa on 52 566 asukasta (vuonna 2012, väestönlaskenta).
Kaupungin kautta kulkee Niameysta itään johtava päällystetty valtatie RN1. Sen asukkaat ovat etupäässä djermoja ja songhaita.
Antoine-Louis Barye

Antoine-Louis Barye (24. syyskuuta 1795 Pariisi, Ranska – 25. kesäkuuta 1875 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari, eläinveistotaiteen uranuurtaja, joka vapautui perinnäisestä akateemisklassillisesta eläinkuvien käsittelystä. Barye, François Rude ja Auguste Préault olivat romantiikan kauden kuvanveistäjiä, jotka kuitenkin olivat monella tavalla enemmän realististeja kuin seuraajansa. Baryen villieläintöitä on pidetty pikkutarkan realistisina. Ne ovat yleensä pronssisia ja pienehköjä, ja niissä ilmentyy toisaalta tarkka anatomian ja tekniikan tuntemus, toisaalta romanttisen kiihkeä tyyli. Häntä on pidetty 1800-luvun etevimpänä eläinveistäjänä. Hän yleensä patinoi työnsä taitavasti. Myös Baryen maalauksista ja piirustuksista osa on eläinaiheisia, mutta myös maisema-aiheet ovat niille ominaisia.
Sepa (yritys)

Sepa Oy on keiteleläinen kattoristikkoja valmistava yritys. Sen perusti Seppo Ahonen vuonna 1982 ostettuaan naapurikunnassa toimineen yrityksen konkurssipesältä tarvittavat laitteet ja tuotuaan ne Keiteleelle. Kattoristikkojen lisäksi yritys valmistaa posi-palkkeja, paloristikoita, runkokehiä, siltamuotteja, meluesteitä ja sääsuojia. Yrityksen palveluksessa on noin 107 työntekijää liikevaihdon ollessa noin 19,5 miljoonaa euroa (2018). Sepa Oy:llä on myös vientiä.
Vuonna 2008 Sepa voitti valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon.
Ainur Elmgren

Ainur Elmgren (s. 1979 Gislaved, Ruotsi) on tataaritaustainen suomalais-ruotsalainen historiantutkija ja sarjakuvapiirtäjä. Hän on tutkijatohtori Helsingin yliopistossa. Elmgren toimii historian ja yhteiskuntaopin didaktiikkona Oulun yliopiston kasvatustieteiden tiedekunnan luokanopettaja- ja aineenopettajakoulutuksissa. Tutkijana Elmgren on keskittynyt etenkin 1800- ja 1900-luvun Suomen ja Ruotsin kansallisten- ja poliittisten identiteettien historiaan. 
Elmgren on Suomen ja Ruotsin kansalainen. Hänen isänsä on liikemies-jääkiekkoilija Deniz Bavautdin, jonka mukana perhe päätyi Ruotsiin, missä Ainur syntyi. Kun hän oli 12, muutti perhe Saksaan ja lopulta takaisin Suomeen.
Elmgren on väitellyt tohtoriksi Lundin yliopistosta 2009. Hänen tutkimusprojektinsa Helsingin yliopistossa on länsieurooppalainen kommunismi Neuvostoliiton jälkeen. Hän valmistelee elämäkertaa Erkki Valasta ja on piirtänyt Vala-aiheisen sarjakuvan.
Elmgrenin sarjakuva "Goldenbird" 3-4 sai Seriefrämjandetin fanzinepalkinnon 2009. Hänen sarjakuviaan julkaisee ruotsalainen aikakauskirja Scandia.
David Moore

David Moore (s. 23. marraskuuta 1976 Birmingham, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Pelaajaurallaan Moore oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Mooren ensimmäinen seura oli Aston Villa FC, jonka juniorijoukkueissa hän teki ensiesiintymisensä koulupoikana kaudella 1992–1993. Varsinaisen sopimuksen Aston Villan kanssa Moore solmi seuraavaksi kaudeksi. Kahden sopimuskauden jälkeen hän nousi yli-ikäisenä reservijoukkueeseen, jossa pelasi vuoden verran. Mooren sopimusta ei enää jatkettu ja hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneen Myllykosken Pallon riveihin. Kauden päätteeksi Moore juhli SM-hopeaa joukkueensa kanssa.
Kaudeksi 1997 Moore teki sopimuksen Ykkösen Jyväskylän Jalkapalloklubin kanssa. Hän ehti pelata JJK:ssa vain viidessä sarjaottelussa ennen siirtymistään heinäkuussa saman sarjatason FC Lahteen. Syyskuussa Moore esiintyi edustuskelvottomana loppusarjan ottelussa Varkauden Työväen Palloilijoita vastaan, sillä FC Lahti ei ollut pitänyt kirjaa hänen alkukaudesta saamistaan varoituksista JJK:ssa ja Mooren olisi kuulunut kärsiä pelikiellosta kyseisessä pelissä. FC Lahti tuomittiin hävinneeksi ottelun 3–0.
Pelaajauransa jälkeen Moore on toiminut valmentajana SC Raisiossa, Åbo IFK:ssa, Pargas IF:ssä ja Salon Palloilijoissa sekä Kaarinan Poikien, Turun Palloseuran ja FC Lahden junioreissa.
Tuntematon pakolainen

Tuntematon pakolainen on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Hamy Ramezan. Dokumentissa stand up-koomikko Ali Jahangiri ja ohjaaja Ramezan matkustavat pakolaisvirran mukana Kreikan Lesboksen saarelta Balkanin halki kohti Suomea. Elokuvaa kuvattiin marraskuussa 2015 noin kolmen viikon ajan.
Tuntematon pakolainen sai maailmanensi-iltansa Tampereen elokuvajuhlilla 10.3.2016. Elokuva palkittiin kotimaisen kilpailun voittajana yli 30-minuuttisten elokuvien sarjassa. Elokuva oli myös yleisön suosikki.
Dokumentti esitettiin Yle TV1:n Dokumenttiprojektissa 21. maaliskuuta 2016.
Optiplan

Optiplan oli rakennusalan suunnittelu- ja konsulttitoimisto, toimialanaan asumisen, toimitilojen ja liiketilojen suunnittelu sekä korjausrakentamisen asiantuntijapalvelut. Palveluihin kuuluivat arkkitehti-, rakenne-, LVIA-, energia- sähkösuunnittelu sekä rakennuttaminen ja valvonta. 
Toimipaikat sijaitsivat Helsingissä, Turussa, Tampereella ja Oulussa. Vuonna 1989 perustettu Optiplan kuului kansainväliseen NCC-konserniin.
Luettelo televisiosarjan Mustat lesket jaksoista

"Mustat lesket" on suomalainen draamasarja, jonka ovat luoneet Roope Lehtinen ja Mikko Pöllä. Sen pääosissa ovat Pihla Viitala, Malla Malmivaara ja Wanda Dubiel. Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Nelonen-kanavalla 10. maaliskuuta 2014.
Yleiskatsaus.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Sport-Tiedje

Sport-Tiedje GmbH on saksalainen kotikuntoilulaitteita myyvä verkkokauppa. Sen pääkonttori on Schleswigissä Saksassa, ja sillä on 77 liikettä eri puolella Eurooppaa Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä, Belgiassa, Tanskassa, Isossa-Britanniassa, Puolassa sekä Alankomaissa. Yrityksen omistaja on Christian Grau. Vuonna 2017 yhtiön liikevaihto oli 121,9 milj. euroa, jolloin liikevaihto verrattuna edellisvuoteen kasvoi 12,3 %. Sport-Tiedje Groupissa työskentelee noin 600 työntekijää (tammikuu 2018).
Historia.
Sport-Tiedjen urheiluliikkeen perusti Schleswigissä vuonna 1984 pöytätennispelaaja Ulrich Tiedje (*20. tammikuuta 1957, † 18. marraskuuta 2015). Vuonna 1996 Christian Grau tuli mukaan yritykseen. Vuodesta 1999 alkaen yrityksellä on ollut kotikuntoilulaitteisiin erikoistunut verkkokauppa.
Vuodesta 2001 Ulrich Tiedje ja Christian Grau omistivat Sport-Tiedje GmbH:n yhdessä. Useiden eri kielisten verkkokauppojen lisäksi on Sport-Tiedje avannut liikkeitä eri puolilla Eurooppaa. Ulrich Tiedje jättäytyi vuonna 2011 pois yrityksestä ja Christian Grausta tuli yhtiön omistaja. Avatessaan liikkeet Brysseliin ja Amsterdamiin vuonna 2013 Sport-Tiedje otti käyttöön "T-Fitness"-brändin. Vuonna 2015 yritys osti hollantilaisen kuntoiluvälineketjun OZI Sport BV:n sekä isobritannialaisen Powerhouse Fitnessin (Laidir Leisure Ltd., Glasgow), joka on maan toiseksi suurin kotikuntoiluväline- ja Fitness Equipment -liike. 
Toimipaikat.
Sport-Tiedjellä on kuntolaiteliikkeitä kaikissa Saksan suurimmissa kaupungeissa sekä kuudessa muussa Länsi-Euroopan maassa yhteensä yli neljäkymmentä. Lisäksi Sport-Tiedjellä on toimipaikka Taiwanissa, jossa toimii sen omien tuotemerkkien osto- ja laatukeskus.
Yhtiön päätoimipisteessä Schleswigissä on hallinto ja kansainvälinen puhelinpalvelukeskus sekä pientavaravarasto. Schleswigin lähellä Büdelsdorfissa on keskusvarasto sekä palautuskeskus.
Tuotteet ja palvelut.
Sport-Tiedjen pääasiakaskuntaa ovat yksityishenkilöt. Merkittävimpiä tuotteita ovat kuntolaitteet, urheiluravintoaineet sekä ulkoleikkivälineet. Sport-Tiedjen omia tuotemerkkejä ovat muun muassa cardiostrong, Darwin Fitness ja Taurus, sekä Bodymax ja Smart-Tec Nutrition (urheiluravinto). Yrityksille Sport-Tiedje myy laitteiden lisäksi kuntosalien suunnittelupalveluja.
Cygnus CRS OA-6

Cygnus CRS OA-6 (myös Orbital Sciences CRS Flight 6 tai aiemmin CRS Orb-6) on Orbital ATK:n viides rahtilento kansainväliselle avaruusasemalle. Orbital ATK:n Cygnus-rahtikapseli on tarkoitus laukaista United Launch Alliancen (ULA) Atlas V -raketilla, Orbital ATK:n oman Antares-raketin räjähdettyä CRS Orb-3 -lennolla lokakuussa 2014. OA-6-lento kuuluu NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan.
Lento.
Atlas V 401 -raketti ja Cygnus-kapseli on tarkoitus laukaista Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 41:ltä 23. maaliskuuta 2016 kello 3.05 UTC-aikaa aukeavan puolituntisen laukaisuikkunan aikana.
Kuorma.
Kapseli vie asemalle 3518 kilogrammaa rahtia.
Metyylibentsoaatti

Metyylibentsoaatti (C8H8O2) on metanolin ja bentsoehapon muodostama estereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja muiden bentsoaattiestereiden valmistukseen. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa metyylibentsoaatti on väritöntä ja tuoksultaan kukkaismaista tai hedelmäistä nestettä. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, metanoliin ja dietyylieetteriin. Vahvasti emäksiset vesiliuokset hydrolysoivat metyylibentsoaatin metanoliksi ja bentsoehapoksi.
Metyylibentsoaattia tuottavat useat kasvit esimerkiksi petuniat, tuoksuilangia ("Cananga odorata") ja isoleijonankita ("Antirrhinum majus"). Kasvit muodostavat metyylibentsoaattia bentsoehaposta ja S-adenosyylimetioniinista bentsoehappometyylitransferaasientsyymin katalysoimana.
Valmistus ja käyttö.
Metyylibentsoaattia voidaan valmistaa esteröimällä bentsoehappoa ja metanolia happaman katalyytin läsnä ollessa tai bentsoyylikloridin ja metanolin välisellä reaktiolla. Nykyään suurin osa käytetystä metyylibentsoaatista muodostuu kuitenkin sivutuotteena dimetyylitereftalaatin valmistuksen yhteydessä.
Metyylibentsoaattia voidaan käyttää tuomaan kukkaismaista tuoksua hajusteseoksiin, liuottimena ja valmistettaessa siitä muita bentsoaattiestereitä vaihtoesteröintireaktiolla.
Sakari Puisto

Sakari Rainer Puisto (s. 19. joulukuuta 1976 Tampere) on suomalainen fyysikko, perussuomalainen poliitikko ja kansanedustaja. Puisto valittiin perussuomalaisten kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä vuonna 2019. Puisto aloitti Orpon hallituksen elinkeinoministerinä 13. kesäkuuta 2025.
Ura.
Puisto oli perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2014 europarlamenttivaaleissa sekä vuosien 2015, 2019 ja 2023 eduskuntavaaleissa. Puisto toimi hallitusneuvottelijana keväällä 2015 ja keväällä 2023. Hän työskenteli oikeus- ja työministeri Jari Lindströmin erityisavustajana työ- ja elinkeinoministeriössä, missä tehtävässä hän keskittyi erityisesti turvapaikanhakijakriisiin, työ- ja elinkeinopolitiikkaan sekä koulutus- ja innovaatiopolitiikkaan. Puisto valittiin perussuomalaisten kansanedustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä vuonna 2019.
Puisto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1995 Tampereella Sammon lukiosta ja lähti asevelvollisuuden suorittamisen jälkeen Isoon-Britanniaan opiskelemaan luonnontieteitä Cambridgen yliopistoon. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Cambridgen yliopistossa vuonna 2004, minkä jälkeen hän työskenteli Etelä-Kiinassa Shenzhenissä ja Hongkongissa paikallisten yritysten palveluksessa. Puisto on ollut vieraileva tutkija Cambridgen yliopistossa.
Heinäkuussa 2021 Puisto ilmoitti asettuvansa ehdolle Perussuomalaisten puheenjohtajaksi Jussi Halla-ahon jättäessä tehtävänsä. Puisto kuitenkin hävisi puheenjohtajakilpailun Riikka Purralle.
Näkemykset.
Arvot.
Puisto sijoittuu vaalikonevastausten perusteella keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Puisto sijoittuu arvoasteikolla konservatiiviselle puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Puiston näkemykset ilmentävät kansalliskonservatismia (TAN). HS:n vaalikoneeseen Puiston antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin kansalliskonservatiiviset mielipiteet.
Toimielinjäsenyydet ja tehtävät.
Lisäksi hän on toiminut eduskunnan Liettua-ystävyysryhmän puheenjohtajana vuodesta 2019 lähtien.
Yksityiselämä.
Puisto on naimisissa, ja hänellä on yksi lapsi.
Lena Näre

Lena Näre (s. 1976) on suomalainen sosiologi ja Helsingin yliopiston dosentti. Hän toimii professorina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa sosiologian oppiaineessa. Näre on erikoistunut muun muassa muuttoliikkeiden, maahanmuuton, työn ja hoivatyön tutkimukseen. 
Ura.
Näre aloitti opintonsa Helsingin yliopistolla sosiologiassa vuonna 1995. Helsingin lisäksi Näre on opiskellut ja tehnyt tutkimustyötä Italiassa (Napoli, 2004–2005) ja Isossa-Britanniassa (Sussex, 2009–2011). Hän on väitellyt tohtoriksi sekä Sussexin yliopistosta (Migration studies, 2008: "Managing Households, Making Homes: - A Moral Economy of Migrant Domestic and Care Work in Naples") että Helsingin yliopistosta (Sosiologia, 2012, "Moral Economies of Reproductive Labour - An Ethnography of Migrant Domestic and Care Labour in Naples, Italy")
Näre on tutkimuksessaan käsitellyt erityisesti muuttoliikkeiden sukupuolittuneisuutta, hoivatyötä glokaaleilla markkinoilla, työelämän eriarvoisuuden etnistymistä Suomessa ja maahanmuuttajuutta hierarkisoivana ja eriarvoistavana sosiaalisena asemana. Hän on julkaissut laajasti erityisesti seuraavista aihepiireistä: maahanmuuttotutkimus, sukupuolentutkimus, hoivatyön tutkimus, globalisaatio, intersektionaalisuus, etnisten suhteiden ja 'rodun' tutkimus, luokkatutkimus. Näre on johtanut useita maahanmuuttoon ja työhön liittyviä hankkeita Helsingin yliopistossa.
Ajankohtaisen tutkimustiedon popularisoijana Näre on tehnyt pitkän päivätyön suomalaisessa julkisuudessa. Hän on osallistunut aktiivisesti julkiseen keskusteluun muun muassa sukupuolten tasa-arvosta ja viime aikoina erityisesti yliopistopolitiikasta ja maahanmuutosta. 
Luottamustoimet.
Näre on kansainvälisesti tunnettu tutkija. 
Yksityiselämä.
Näre on ollut aktiivinen yhteiskunnallinen toimija opiskeluajoistaan lähtien. Hän osallistui muun muassa Reilun kaupan puolesta ry:n (nyk. Eettisen kaupan puolesta ry) perustamiseen vuonna 2000 ja toimi sen varapuheenjohtajana 2000–2002. Hän on tehnyt vapaaehtoistyötä Raiskauskriisikeskus Tukinaisen puhelinpalvelussa ja työskenteli opiskeluaikoinaan 2000-luvun alkupuolella kehitysmaista uutisoivassa kansainvälisessä Inter Press Service -uutistoimistossa.
Kansainvälinen päivä rotusyrjinnän poistamiseksi

 
Kansainvälistä päivää rotusyrjinnän poistamiseksi (International Day for the Elimination of Racial Discrimination) vietetään 21. maaliskuuta. Mainittuna päivänä, vuonna 1960, poliisi avasi tulen ja tappoi 69 rauhanomaisen mielenosoituksen osanottajaa Sharpevillessa, Etelä-Afrikassa. Päivästä alkaa myös rasisminvastainen viikko.
Vuonna 1966 YK:n yleiskokous julisti päivän kansainväliseksi rotusyrjinnän vastaiseksi päiväksi, ja kehotti kansainvälistä yhteisöä lisäämään ponnistuksiaan kaiken rotusyrjinnän poistamiseksi. Suomessa rotusyrjinnän ja rasismin vastaista päivää vietetään monissa kaupungeissa. Rasmus-verkosto koordinoi muukalaispelon vastaista työtä ja julkaisee muun muassa tapahtumatiedotetta.
Borgholmin linnasaari

Borgholmin linnasaari on Varsinais-Suomessa Iniön Jumon kylän pohjoispuolella oleva linnasaari. Saaressa kerrotaan olleen linnoitus.
Linnasaari.
Borgholmin saari sijaitsee viisi kilometriä Iniön kirkosta pohjoiseen. Se on 530×400 metrin kokoinen ja osittain kallioinen saari, jonka pinta-ala on 15 hehtaaria. Saaren pohjoispäässä on korkea kallioinen laki, jota reunustavat luoteessa ja koillisessa jyrkänteet. Saaren rannat ovat samoissa ilmansuunnissa melko jyrkät, mutta lakialue on helposti lähestyttävissä saasen loivien etelärinteiden suunnalta. Saaren laki kohoaa 28 metriä ympäröivää merenpintaa korkeammalle. Siellä on linnoituksen muurien jäännöksiä yhdeksässä paikassa. Muurien jäännökset muodostavat noin 450 metriä pitkän jatkumon. Muurien peruskivien korkeudet sijaitsevat yli 8,1 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella, joten ne on maankohoamisen perusteella täytynyt rakentaa 800-luvun jälkeen.
Saarella kerrotaan muinoin olleen suuri ja laaja varustus, jonka "kuninkaan sotaväki olisi tehnyt". Kerrotaan, että saarella on muinoin käyty juuttien eli tanskalaisten kanssa meritaistelu, jonka he olisivat hävinneet.
Tutkimuksia.
Kohteessa ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia, mutta raunioita on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1883 (Kustaa Killinen), 1983 (Tapani Tuovinen) ja 1988 (Tapani Tuovinen). Vanhin tunnettu kirjallinen maininta linnasta on vuodelta 1674, jolloin A. Bergius Tövsalan seurakunnassa toimiessaan mainitsi sen kirjeessään kuninkaalle.
Boris Berian

Boris Berian (s. 19. joulukuuta 1992 Colorado Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija. Berian on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 71 kilogrammaa. Hän edustaa Big Bear Track Clubia.
Berian saavutti kultaa vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista omalla sisäratojen ennätysajallaan 1.45,83.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Lorenzo Bartolini

Lorenzo Bartolini (1777–1850) oli italialainen kuvanveistäjä. Hän oli realistisen kuvanveiston edelläkävijä ja aikalaisten suosima. Hän teki muun muassa Bastiassa sijaitsevan Napoleon I:n muistomerkin.
Elämänvaiheita.
Bartolini syntyi vaatimattomiin oloihin ja hän opiskeli ensin Firenzen taideakatemiassa ja muutti Pariisiin vuonna 1797. Hän pääsi kahta vuotta myöhemmin Jacques-Louis David oppilaaksi ja jakoi ateljeen Jean-Auguste-Dominique Ingres´n kanssa. 
Bartolini oli vakaumuksellinen Napoleonin kannattaja ja oli jopa hänen armeijassaan rumpalina. Napoleonin kannattaminen toi hänelle taloudellista hyötyä. Vuonna 1807 hänet nimitettiin taideakatemian alaisuudessa toimineen kuvanveistokoulun johtajaksi. Bonaparten perhe oli ihastunut hänen töihinsä ja tilasi häneltä useita muotokuvia. 
Napoleonin kukistumisen jälkeen Bartolini palasi Firenzeen. Firenzessä kävi jo 1800-luvun alkupuolella paljon varakkaita matkailijoita, joista monet halusivat itsestään muotokuvan. Osittain muotokuvien johdosta Bartolinin ilmaisu vapautui ja hänen veistoilmaisunsa muuttui puhtaasta ja jäykästä uusklassismista realistiseksi. Vuonna 1829 hän osti vanhan luostarin ja kunnostutti sen ateljeeksi. 
Luostarissa Bartolini teki töitä kivenhakkaajien ja oppilaiden kanssa. Hänen suosikkioppilaansa oli Pasquale Romanelli, joka otti opettajansa poismenon jälkeen ateljeen haltuunsa. Vuonna 1830 Bartolinilta tilattiin venäläisen ruhtinaan Nikolai Demidofin patsas. Teos ei tullut koskaan valmiiksi, sillä taiteilija ja tilaaja ajautuivat erimielisyyksiin sen tyylistä. Teoksen veisti lopulta valmiiksi Romanelli.
Batolinin parhaana työnä pidetään vuonna 1835 valmistunutta "La fiducia in Dio" - veistosta. Teos sai hyvät arvostelut ja sen kuvailtiin esittävän hienosti nuorta naista uskonnollisessa mietiskelyssä. 
Vuonna 1839 Bartolini pääsi opettajaksi Firenzen taideakatemiaan. Hän halusi juurruttaa naturalistisemman ilmaisun myös oppilaisiinsa. 
Bartolini haudattiin Firenzessä samaan kappeliin kuin Benvenuto Cellini.
Mercedes F1 W07 Hybrid

Mercedes F1 W07 Hybrid oli Mercedeksen käyttämä Formula 1 -auto kaudella 2016. Autoa ajoivat saksalainen Nico Rosberg sekä hallitseva maailmanmestari brittiläinen Lewis Hamilton.
Autolla voitettiin sekä valmistajien että kuljettajien mestaruus kaudella 2016.
Nigerin hallinnollinen jako

Niger jakautuu hallinnollisesti seitsemään alueeseen (), 63 departementtiin ja 255 kuntaan ("commune"), joista 41 on kaupunkikuntia ("commune urbaine") ja 214 maalaiskuntia ("commune rurale"). Kaupunkikunnista Niameylla, Maradilla, Zinderillä ja Tahoualla on kaupungin ("ville") erityisstatus. Ne jakautuvat yhteensä 15 arrondissementtiin. Niameyn kaupunki rinnastetaan hallinnollisesti alueisiin.
Alueilla ja kunnilla on itsehallinto, jota toteuttavat vaaleilla valitut neuvostot. Ne toimivat departementtien tavoin myös valtionhallinnon yksikköinä. Valtiota edustaa aluetasolla kuvernööri ja departementin tasolla prefekti. Hallintoon osallistuvat myös sulttaanikuntien, provinssien, kantonien, heimoryhmien, heimojen, kylien ja kaupunginosien perinteiset päälliköt, joilla on neuvoa-antava asema kuntien ja alueiden neuvostoissa.
Alueet, departementit ja kunnat.
Agadezin alue (6 departementtia, 4 kaupunki- ja 11 maalaiskuntaa)
Diffan alue (6 departementtia, 3 kaupunki- ja 9 maalaiskuntaa)
Dosson alue (8 departementtia, 5 kaupunki- ja 38 maalaiskuntaa)
Maradin alue (8 departementtia, 1 erityisstatuksen omaava kaupunki, 6 kaupunki- ja 38 maalaiskuntaa)
Niameyn alue
Tahouan alue (12 departementtia, 1 erityisstatuksen omaava kaupunki, 7 kaupunki- ja 35 maalaiskuntaa)
Tillabérin alue (13 departementtia, 6 kaupunki- ja 39 maalaiskuntaa)
Zinderin alue (10 departementtia, 1 erityisstatuksen omaava kaupunki, 5 kaupunki- ja 45 maalaiskuntaa)
Historiaa.
Nigerin itsenäistyessä se oli jaettu 16 piiriin ("cercle") ja 31 piirin osaan ("subdivision"). Vuonna 1964 maa jaettiin departementteihin, departementit arrondissementteihin ja arrondissementit kuntiin. Kuntien ja arrondissementtien itsehallinto lakkautettiin vuoden 1974 vallankaappauksen jälkeen. Paikallista itsehallintoa ryhdyttiin jälleen kehittämään vuonna 1983.
Vuoden 1991 kansallisen sovun konferenssin jälkeen Nigerissä otettiin suunta kohti vallan hajauttamista ("décentralisation"), mutta suunnitelmien toteuttaminen lykkääntyi maan sisäisen epävakauden takia. Entiset seitsemän departementtia muutettiin alueiksi vuonna 1998. Vuonna 2002 perustettiin 213 maalais- ja 52 kaupunkikuntaa sekä Niameyn, Maradin, Tahouan ja Zinderin kaupunkiyhdyskunnat. Ensimmäiset kunnallisvaalit pidettiin vuonna 2004 ja ensimmäiset aluevaalit vuonna 2011.
Ferrari SF16-H

Ferrari SF16-H oli italialaisen Formula 1 -talli Scuderia Ferrarin käyttämä auto kaudella 2016. Autoa ajoivat saksalainen nelinkertainen maailmanmestari Sebastian Vettel ja suomalainen maailmanmestari Kimi Räikkönen.
Susanna Eronen

Susanna Eronen (o.s. Moisio) on suomalainen laulaja, pop/jazzmusiikinpedagogi ja äänenkäytönohjaaja. Hän on syntynyt Iisalmessa, ja viettänyt lapsuutensa ja nuoruutensa Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa. Eronen aloitti musiikkiopintonsa Keski-Pohjanmaan konservatoriossa ja valmistui pop/jazzlaulunopettajaksi Stadiasta (nykyinen Metropolia) 2007.
Eronen on monipuolinen laulaja, joka on tunnettu erityisesti jazz- ja viihdemusiikin saralla. Erosen aktiivisesti toimivia kokoonpanoja ovat muun muassa jazzyhtye Z League ja folk-gospelyhtye Mustarastas. Hän toimii freelancelaulajana ja taustalaulajana erilaisissa kokoonpanoissa. Erosen instrumentteja ovat myös piano ja viulu, ja hän toimii laulajan uransa ohella myös pop/jazzlaulunopettajana.
Luettelo televisiosarjan Vinyl jaksoista

"Vinyl" on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin HBO-kanavalla 14. helmikuuta 2016. Se sijoittuu 1970-luvulle ja kertoo kuvitteellisen levy-yhtiö American Centuryn pomosta Richie Finestrasta (es. Bobby Cannavale).
Yleiskatsaus.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Harolan linnaluoto

Harolan linnaluoto (Linnanluoto) on saari Kokemäenjoen Huovoon koskessa. Se sijaitsee Harolan kylässä noin viisi kilometriä Kokemäen keskustasta joen yläjuoksulle päin. Noin sata metriä Harolan linnaluodosta pohjoiseen on "Harolanluoto". Kauempana alajuoksulla sijaitsee "Kokemäen linnaluoto", jolla sijaitsi keskiaikainen Kokemäen linna.
Harolan linnaluoto sijaitsee keskellä aikansa valtaväyläjokea kahden tunnetun muinaislinnan läheisyydessä linnoitukseksi hyvin soveltuvalla paikalla, sen rannat ovat jyrkät ja se on päältä tasainen. Harolasta on löydetty rautakauden esineistöä sekä 27 metriä pitkä kiveys.
Kokemäenjoen 1945 alkanut säännöstely Kolsin voimalaitoksen valmistuttua on pienentänyt Harolan linnaluotoa. Nykyisin saari on epäsäännöllisen pitkänomainen pohjois-eteläsuunnassa. Sen pituus on noin 90 metriä ja sen eteläpään leveys on 30 metriä. Kapeimmillaan saari on keskellä, mistä se on noin 25 metriä leveä. Saari on nykyisin rehevän kasvillisuuden peittämä. Aikaisemmin sitä on käytetty myös eläinten laiduntamiseen.
Harolan linnaluodon historia.
Harolan linnaluodolla on suoritettu arkeologisia kaivauksia, jotka kattavat 9,75 prosenttia sen pinta-alasta. Alueelta tehtyjen löytöjen perusteella se ollut käytössä pitkään. Vanhimmat luodolta tehdyt löydöt ovat peräisin kivikaudelta. Ensimmäinen historiallinen lähde luodosta on vuodelta 1607 jolloin Harolan Martti Simonpoika hankki luodon itselleen Kokemäen kirkkoherralta.
Tehtyjen tutkimusten perusteella Harolan linnaluodon käyttö linnoituksena on epäselvä. Se on ollut mahdollisesti käytössä linnavuorena rautakaudella, mutta tähän ei tähän asti tehtyjen tutkimusten perusteella ole saatu varmuutta. Linnaluodolta on löydetty mm. viikinkiajan keihäänkärki sekä merovingiajan soljet, hiiltä, saviastioiden palasia sekä eri eläinten hampaita. Ensimmäiset varsinaiset tutkimukset paikalla tehtiin vuonna 1886 Hjalmar Appelgrenin toimesta. Tuolloin tutkittiin röykkiö saaren pohjoispäässä ja kaistale länsirantaa. Turun yliopisto suoritti paikalla tutkimuksia vuosina 1981–1982. Saaren rantahietikolta on löytynyt tutkimusten ulkopuolella myös vuosien mittaan runsaasti esineitä.Saarta on pidetty muinaislinnana ja röykkiökalmistona. Vuonna 1998 suoritetussa inventoinnissa ei 80-luvulla tehdyissä tutkimuksissa tutkittu 27 metriä pitkää kiveystä ei enää paikallistettu.
Kokemäen historiasta kirjoittaneen Tapio Salmisen mukaan löydöt viittaavat muinaislinnan sijaan rautakautiseen taloon. Hän pitää todennäköisen, että vähintään 1500-luvulta peräisin olevan nimensä linnaluoto olisi saanut siitä, että se on aikoinaan kuulunut jollekin linnalle. Todennäköisesti joko Kokemäen linnalle tai sen jälkeen perustetulle Aborchin linnalle.
Jonah Lomu

Jonah Tali Lomu (12. toukokuuta 1975 – 18. marraskuuta 2015) oli uusiseelantilainen rugby union -pelaaja. Hän pelasi ensimmäisen kansainvälisen pelinsä 19 vuoden iässä, edustaen kotimaansa All Blacksia. Lomua kuvailtiin kaikkien aikojen ensimmäiseksi rugbyn supertähdeksi. Lomu nimettiin International Rugby Hall of Fameen 9. lokakuuta 2007 sekä World Rugby Hall of Fameen 24. lokakuuta 2011.
Uran alku.
Lomun ensikosketus ammattimaiseen rugbyyn tapahtui hänen ollessaan 14-vuotias, kun Rugby-7 -tähti Eric Rush kutsui hänet Singaporeen seuraamaan rugby-7 -turnausta. Ensimmäisen Rugby union ottelunsa Lomu pelasi Te Kuitissa. Kansallisiin kisoihin hän osallistui alle 19-vuotiaiden sarjassa vuonna 1993 ja alle 21-vuotiaiden sarjassa 1995. Kansainvälisen huomion Lomu saavutti vuonna 1994 pelatessaan Hong Kong Sevens -turnauksessa, ollessaan 18-vuotias. Vain 19-vuoden ikäisenä, vuonna 2004, Lomu pelasi All Blacksin riveissä Ranskaa vastaan Christchurchissa.
1995 Maailmanmestaruuskilpailut.
Lomu kutsuttiin edustamaan All Blacksien riveihin maailmanmestaruuskilpailuihin 1995 Etelä-Afrikkaan. Viidessä ottelussa Lomu juoksi 7 maalia, joista yksi Englantia vastaan äänestettiin myöhemmin turnauksen historian parhaaksi maaliksi. Turnauksen finaalissa Uusi-Seelanti kohtasi Etelä-Afrikan. Ottelu päättyi Etelä-Afrikan voittoon 12-15.
1996-1998.
Maailmanmestaruuskisojen jälkeen Lomu pelasi Bledisloe Cupissa. Lisäksi, samana vuonna, hän pelasi otteluissa Italiaa ja Ranskaa vastaan. Kesäkuussa 1996 Lomu pelasi vielä Samoaa ja Skotlantia vastaan.
Lomu osallistui myös Tri-Nations -kisoihin, joissa Uusi-Seelanti voitti kaikki ottelunsa, voittaen näin turnauksen.
Vuoden 1996 lopulla Lomulla diagnosoitiin harvinainen munuaissairaus, jonka seurauksena hän joutui jättämään ammattiurheilun hetkeksi syrjään. Tämän vuoksi hän ei osallistunut myöskään vuoden 1997 Tri-Nations -kisoihin.
Kansainyhteisön kisoissa vuonna 1998, Kuala Lumpurissa, Lomu voitti kultamitalin edustaessaan Uutta-Seelantia Rugby-7 -turnauksessa.
Anu Partanen

Anu Partanen (s. 1975) on Yhdysvalloissa useita vuosia asunut suomalainen toimittaja. Hänellä on ollut Yhdysvaltain kansalaisuus vuodesta 2013. Partanen muutti takaisin Suomeen vuonna 2018 ja työskentelee toimittajana tammikuussa 2025 aloittaneessa "Uusi Juttu" -verkkomediassa.
Anu Partasen kirjoittama kirja "The Nordic Theory of Everything – In Search of a Better Life" julkaistiin HarperCollins-kustantamon kautta Yhdysvalloissa kesällä 2016. Kirja pääsi "O Magazinen" julkaisemalle ”The Best Books of Summer” -listalle kesäkuussa 2016. Book Marksin neljän arvostelun otoksen mukaan se sai yhdysvaltalaisilta kriitikoilta pääasiassa negatiivisia arvosteluita. Teos ilmestyi suomeksi keväällä 2017 Tammen julkaisemana.
Maaliskuussa 2016 Partasen artikkeli ”What Americans Don’t Get About Nordic Countries” julkaistiin "The Atlantic" -lehdessä. Lisäksi Partanen on kirjoittanut muun muassa "The New York Timesiin" ja Suomessa "Imageen" sekä "Helsingin Sanomiin". Ennen Yhdysvaltoihin muuttoaan hän kuului Pressiklubi-ohjelman journalistijäseniin Yle TV2 -kanavalla. Hän on osallistunut Yle TV1:n Ylen aamun "Jälkiviisaat"-ohjelmaan perjantaiaamuisin.
Partanen on työskennellyt johtavana asiantuntijana konsulttitoimisto Milttonilla ja Nordic West Officessa.
Salibandyn Champions Cup

Champions Cup (CC) on Kansainvälisen Salibandyliiton järjestämä vuosittainen salibandykilpailu Suomen, Ruotsin, Tšekin ja Sveitsin seurajoukkueille.
Ensimmäinen Champions Cup järjestettiin vuonna 2011 Tšekissä, jolloin se korvasi 2007–2010 pelatun EuroFloorball Cupin. Näitä seurajoukkueturnauksia edelsi vuosina 1993–2007 pelattu Euroopan cup ().
EuroCupin formaatti on historiansa aikana kokenut useita uudistuksia. Viimeisimpänä muutoksena on joukkuemäärän pudottaminen kuudesta neljään vuoden 2019 Champions Cupissa.
Viidenneksi ja huonommin sijoitettujen Euroopan maiden mestarit pelaavat IFF-rankingsijoituksesta riippuen joko 2011 asti järjestetyssä EuroFloorball Cupissa, tai 2016 perustetussa EuroFloorball Challengessä. Nämä kilpailut järjestetään samalla tavoin vuosittaisena turnauksena, kuin Champions Cup.
Historia.
Ensimmäinen turnaus 1993.
Ensimmäinen Salibandyn Euroopan cup järjestettiin joulukuussa 1993. Tällöin miesten ja naisten cup pelattiin ainoan kerran erikseen. Miesten cup pelattiin 6 joukkueen turnauksena Tukholmassa. Cupin voittajaksi selviytyi ruotsalainen Balrog IK, joka voitti finaalissa sveitsiläisen Rot-Weiss Churin 9-2. Pronssille ylsi suomalainen SSV.
Naisten cup pelattiin 4 joukkueen turnauksena Helsingissä. Ensimmäisen cupin voitti ruotsalainen VK Rasket, hopeaa sai HC Rychenberg ja pronssille venyi norjalainen IK Akerselva.
1994–1999 – Ruotsalaisten hallintaa.
Vuosina 1994-1999 Euroopan cupia pelattiin vaihtelevilla joukkuemäärillä, kunnes 1999 cupiin se vakioitui kahdeksaan sekä miehillä, että naisilla.
1999 cupiin pelattiin miehissä ensimmäistä kertaa karsinnat. Karsintoihin osallistuivat joukkueet neljän maan kärjen ulkopuolelta. Naisten cupiin ensimmäiset karsinnat pelattiin vasta 2002–2003.
Ruotsalaisjoukkueet hallitsivat Euroopan cupia alkuvuosina. Ainoa Ruotsin ulkopuolelle mennyt mestaruus tapahtui vuonna 1999, kun Tapanilan Erä vei naisten cupin.
Sarjajärjestelmä.
Champions Cupiin osallistuvat kansallisten miesten ja naisten pääsarjojen mestaruuden voittaneet edustusjoukkueet Ruotsista, Tšekistä, Suomesta sekä Sveitsistä. 
Joukkueet pelaavat välierät, jonka jälkeen pelataan mitaliottelut.
Mitalitaulukot.
Miehet TOP 10
Naiset TOP 10
Menestys maittain