tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
One Desire

One Desire (entinen nimi: OD) on suomalainen rockyhtye, joka on perustettu vuonna 2012. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja André Linman, kitaristi Jimmy Westerlund, rumpali Ossy Selin ja basisti Jonas Kuhlberg.
Selin perusti yhtyeen vuonna 2012, ja kokoonpano on vaihdellut moneen kertaan. Vuonna 2014 yhtyeen tuottajaksi liittyi Jimmy Westerlund, jonka kautta yhtyeeseen tuli laulajaksi Sturm und Drangin laulajana tunnetuksi tullut André Linman. Vuonna 2016 Westerlundista tuli yhtyeen kitaristi. Ensimmäisen albumin nauhoitusten jälkeen yhtyeeseen liittyi vielä basisti Jonas Kuhlberg.
Yhtyeen esikoisalbumi "One Desire" julkaistiin maailmanlaajuisesti 24. maaliskuuta 2017 italialaisen Frontiers Music -levy-yhtiön kautta. Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin tammikuussa 2017 kappale ”Hurt”. Tammikuun lopussa yhtyeeltä julkaistiin kappale ”Whenever I'm Dreaming”.
Toinen albumi "Midnight Empire" ilmestyi 22. toukokuuta 2020.
Haurala

Haurala on Lempäälässä sijaitseva alue. Asukasmäärä Hauralassa on noin 3 000. Alue sijaitsee kilometrin päässä Lempäälän keskustasta länteen ja on Lempäälän Kirkkojärven vastakkaisella rannalla kirkkoon nähden.
Liikenneyhteydet.
Hauralasta lähtee yksi bussi (52A), joka menee Tampereelle.
Palvelut.
Hauralassa on juuri remontoitu noin 600 oppilaan ala-aste. Leikkikenttiä Hauralassa on yksi.
Australian avoin tennisturnaus 2017 – miesten kaksinpeli

Novak Đoković oli turnauksen kaksinkertainen puolustava voittaja, mutta hän hävisi tänä vuonna jo toisella kierroksella Denis Istominille.
Turnauksen voitti Roger Federer, jolle Grand Slam -mestaruus oli jo 18:s urallaan ja viides Australian avoimissa.
Australian avoin tennisturnaus 2017 – naisten kaksinpeli

Angelique Kerber oli turnauksen puolustava voittaja, mutta hän hävisi tänä vuonna neljännellä kierroksella Coco Vandeweghelle.
Serena Williams voitti turnauksen ja saavutti uransa 23:nnen Grand Slam -mestaruutensa kaksinpelissä nousten Steffi Grafin ohi kaikkien aikojen eniten avoimella aikakaudella Grand Slam -mestaruuksia saavuttaneeksi pelaajaksi.
Bathin yliopisto

Bathin yliopisto on Bathin kaupungissa Englannissa sijaitseva yliopisto. Se on perustettu vuonna 1966, mutta sen juuret ulottuvat vuonna perustettuun 1856 Bristolissa sijainneseen tekniseen kouluun.
Bathin yliopistossa on neljä tiedekuntaa, ja siellä oli vuonna 2017 noin 16 800 opiskelijaa. Kansainvälisessä Times Higher Education -luokituksessa vuonna 2017 Bathin yliopisto sijoittui sijoille 251-300.
Jaimee Fourlis

Jaimee Fourlis (s. 17. syyskuuta 1999 Melbourne) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 271 helmikuussa 2017.
Fourlis sai villin kortin Australian avoimiin 2017 päihitettyään joulukuussa 2016 Australian play-off-finaalissa Abbie Myersin. Viikkoa aiemmin Fourlis hävisi Australian alle 18-vuotiaiden mestaruuskilpailujen finaalissa Destanee Aiavalle.
Lizette Cabrera

Lizette Cabrera (s. 19. joulukuuta 1997 Townsville) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 192 tammikuussa 2017. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Filippiineiltä.
Cabrera sai villin kortin Australian avoimiin 2017. Tammikuussa 2017 Cabrera sai villin kortin myös Hobartin WTA-turnauksen pääsarjaan. Hän voitti ensimmäisessä WTA-turnauksen ottelussaan viidenneksi sijoitetun Misaki Doin kolmessa erässä.
Veikko Ilmari Suorsa

Veikko Ilmari Suorsa (21. toukokuuta 1911 Oulu – 27. elokuuta 2000) oli suomalainen upseeri, joka toimi Pohjan prikaatin komentajana.
Suorsan vanhemmat olivat konemestari Emil Suorsa ja Anna Partanen. Hänen puolisonsa vuodesta 1936 oli Toini Pasanen, perheeseen syntyi kolme lasta. 
Suorsa tuli ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta 1931 ja suoritti Kadettikoulun 1934. 
Jääkäripataljoona 1:n nuorempana upseerina Suorsa toimi 1934–1940. Talvisodassa hän toimi komppanian päällikkönä Jalkaväkirykmentti 32:ssa, välirauhan aikana ensin Jalkaväen koulutuskeskus 11:ssä pataljoonan komentajana ja sitten Helsingin varuskuntapataljoonan komppanianpäällikkönä. Jatkosodassa Suorsa toimi muun muassa Tuusulassa Jalkaväkikoulutuskeskus 1:n koulutusupseerina, 3. divisioonan esikunnassa, Jalkaväkirykmentti 11:n pataljoonan komentajan sijaisena, Rajajääkäripataljoona 8:n komentajan sijaisena, vahvennetun Rajajääkäripataljoona 8:n komppanian päällikkönä, Osasto Heinon komentajan apulaisena ja Jalkaväkikoulutuskeskus 27:n pataljoonan komentajana.
Sotien jälkeen Suorsa toimi Jalkaväkirykmentti 5:n koulutusupseerina, kranaatinheitinkomppanian päällikkönä ja esikuntapäällikkönä 1944–1946, 1. divisioonan esikunnan toimistopäällikkönä 1949–1953, osastopäällikkönä 1953–1957, Mikkelin sotilaspiirin päällikkönä 1957–1961, Pohjan prikaatin komentajana 1961–1965, Joensuun sotilaspiirin päällikkönä 1965–1968 ja Oulun sotilaspiirin päällikkönä 1968–1971. Vakinaisesta palveluksesta Suorsa erosi vuonna 1971. 
Suorsa ylennettiin luutnantiksi 1936, kapteeniksi 1940, majuriksi 1942, everstiluutnantiksi 1953 ja everstiksi 1961.
Carl Ernst Wrede

Carl Ernst Wrede af Elimä (17. toukokuuta 1850 Rabbelugnin kartano, Anjala – 3. kesäkuuta 1927 Arrajoen kartano, Nastola) oli suomalainen metsähallituksen ylijohtaja.
Wreden vanhemmat olivat Vaasan läänin maaherra Carl Gustaf Fabian Wrede (1819–1892) ja Margareta Sofia Eleonora Glansenstjerna (1821–1864). Gustaf Wreden sisaruksia olivat Parkanon paronina tunnettu metsänhoitaja Gustaf Wrede af Elimä, senaattori Otto Wrede sekä vankien ystävä Mathilda Wrede.
Wrede kävi Haminan kadettikoulun 1861–1868. Hän oli keisarin paašikunnassa vuodesta 1868 ja kamaripaašina vuodesta 1869. Wrede palveli sitten vänrikkinä Henkikaartin Semjonovin rykmentissä 1869–1873 ja aliluutnanttina 23. tykistöprikaatissa 1873–1874. Wrede erosi armeijasta luutnanttina 1874 ja opiskeli sitten Evon metsäopistossa valmistuen metsäkonduktööriksi 1876. 
Wrede oli tilapäisenä metsientarkastajana Länsi-Suomen alueella 1878–1888 ja vakinaisena metsientarkastajana 1888–1890. Hän oli sitten Viipurin ja Mikkelin tarkastusalueen ylimetsänhoitajana 1890–1893 ja metsähallituksen ylijohtajana 1893–1902. Virasta erottuaan Wrede oli Kuusankosken paperitehtaan isännöitsijänä 1902–1905 ja tämän jälkeen Helsingin metsätoimiston omistajana 1905–1916. Wrede omisti Arrajoen kartanon Nastolassa ja Oulojan kartanon Iitissä. Arrajoen kartanoa hallinoi kuitenkin Wreden vanhemman veljen Rabbe Wladimir Wreden (1846–1903) leski Eugenie Wrede o.s. Hisinger (1845–1931). Tila on vuonna 1915 kooltaan 5 246 hehtaaria käsittäen Arrajoen ja Säyhteen kylät kokonaan. Ernst Wrede myi 1917 Säyhteen kylän Iitin kunnalle ja vähn myöhemmin myös kartanoon kuuluneet Mankalan kosket. 
Wrede oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1897, 1899, 1900, 1904–1905 ja 1905–1906.
Wrede oli naimisissa vuodesta 1884 serkkunsa Sigrid Naema Maria Schulmanin (s. 1865) kanssa. Heidän poikiaan olivat toimitusjohtaja Ernst Fabian Wrede ja kuvanveistäjä Carl Henrik Wrede.
Steep

Steep on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema urheilupeli, joka on julkaistu vuonna PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle.
Steepin piti tulla myös Nintendo Switchille mutta Ubisoft kuitenkin peruutti sen. 
Pelaaminen.
Peli sijoittuu avoimeen pelimaailmaan.
Pelissä voi valita hiihtämisen, lumilautailun, varjoliidon ja liitopuvussa lentämisen välillä.
Pelissä ei ole lineaarista etenemistä tai pakollisia haasteita.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.9/10.
2S19 Msta-S

2S19 Msta-S on itsevetävä 152 mm panssarihaupitsi, joka on kehitetty Neuvostoliitossa ja Venäjällä. Haupitsin pohjana on käytetty T-80:n runkoa, mutta T-72:n moottoria.
Kehitys.
"Msta" on moderni haupitsi, joka on joko suojaamaton vedettävä haupitsi (Msta-B) tai itsevetävä panssarihaupitsi (Msta-S). Haupitsin suunnittelu alkoi vuonna 1980, projektinimenään "Ferma". Prototyyppi sai nimekseen "objekt 316". Msta-S:n vakiovarusteisiin kuuluvat automaattinen lataus, NBC-suojausjärjestelmä, passiivinen yönäkölaite kuljettajalle, kahluuvaijeri, puskulevy, savugeneraattori, 81 mm savunheittimet, 1V116-viestintäjärjestelmä ja 16 kW generaattori AP-18D. Vuonna 2008 Venäjän armeija tilasi kehitetyn version, jossa on automaattinen ampumajärjestelmä.
Kyseisellä haupitsilla voi ampua ainakin seuraavia ammuksia: HE (24,7 km), HEAT-FS, HE-BB (28,9 km), HERA (36 km), savu, kemiallinen, taktinen ydin, valaistus, tarvike, tai jopa laserammuksen.
Konfliktit.
Toisen Tšetšenian sodan aikana Venäjän armeija käytti 2S19 Msta-S-haupitseja tšetšeeniseparatisteja vastaan. Haupitsia on käytetty myös Krimin kriisissä, sekä Venäjän kapinallisten haltuun on päätynyt yksi kappale. Venäjä on käyttänyt myös paljon panssarihaupitsia Venäjän hyökkäyksessä Ukrainaan 2022- ja myös Ukrainalla on kyseisiä aseita käytössään.
Vastatykistötutka

Vastatykistötutka on vihollisen tykkiasemien ja kranaatinheittimien sijainnin paljastava tutkajärjestelmä. Laitteistoa kutsutaan myös lentoratatutkaksi sen toimintaperiaatteen vuoksi. Kun tykistön tai heittimistön kranaatista mitataan kaksi tai useampia kohtia sen lentoradasta, voidaan määrittää ammuksen lähtöpaikka, tuliasema. On myös mahdollista määrittää oman tulen lentorata ja johtaa siten tulta. Sen käyttö vaikeuttaa tykistön toimintaa, sillä vastatykistötutka mahdollistaa nopeat vastaiskut vihollisen tykistöön. Nopeiden vastaiskujen pelko pakottaa vihollisen siirtämään tykistöään tiheään tahtiin, jottei se tule tuhotuksi. Tärkeimpiä vastatykistötutkien valmistajia ovat Saab, Elta Systems ja Raytheon. Venäjä on käyttänyt vastatykistötutkia tehokkaasti Itä-Ukrainan sodassa.
Käyttö Suomessa.
Suomi hankki ensimmäiset vastatykistötutkansa, brittiläiset Cymbelinet, vuonna 1976. Cymbelinet poistettiin käytöstä 2000-luvun alussa vanhentuneina. Suomen puolustusvoimat suunnitteli hankkivansa moderneja vastatykistötutkia vuoteen 2020 mennessä. Hankintapäätös tehtiin vuonna 2019, jolloin vastatykistötutkia päätettiin hankkia israelilaiselta Elta Systems -yhtiöltä. Hankittavien tutkien lukumäärää ei kerrottu, koska puolustusvoimien suorituskykyä ei haluttu näin paljastaa. Ensimmäiset tutkat tulivat maahan vuonna 2021. Karjalan tykistörykmentti käytti uusia vastatykistötutkia tulen johtamiseen ensimmäisen kerran Suomessa 4. marraskuuta 2022. Tutkan tyyppi on ELM-2311 Compact Multi Mission Radar ja se on nimetty TYTKA21:ksi. Tykistön ammuksia se mittaa 40 kilometrin, raskaiden raketinheitinten ammuksia 70 kilometrin ja ilmamaaleja 250 kilometrin päästä. Tutka on sijoitettu Mercedes-Benz Zetros -kuorma-autoon. Osat ovat antenni, jäähdytysyksikkö, voimayksikkö sekä viestivälineet. Tutkalla on neljän hengen miehistö, joista kaksi on ohjaamossa ja kaksi operointitilassa. Sama tutka on käytössä myös israelilaisessa David´s Sling -kokeatorjuntaohjusjärjestelmässä. Tutka on tärkeä tykistön tulen käytölle ja tästä syystä tutka on vihollisen tykistön ja ilmavoimien ensisijainen maali. Taktiikkana on, että tutka vaihtaa nopeasti paikkaa. Siiron aikana toinen tutka jatkaa toimintaa.
Don Juan (vuoden 1998 elokuva)

Don Juan on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Jacques Weberin ohjaama ja käsikirjoittama ranskalais-espanjalais-saksalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Weber itse, Michel Boujenah ja Emmanuelle Béart. Elokuvan tuottajana oli Gérard Jourd’hui. "Don Juan" kertoo samannimisestä takaa-ajetusta vapautta tavoittelevasta seikkailijasta, joka viettelee naisia 1600-luvun Espanjassa.
Jacques Weber sovitti elokuvan käsikirjoituksen Molièren komedianäytelmän "Don Juan" ("Dom Juan ou le Festin de pierre", 1665) pohjalta. "Don Juan" sai ensi-iltansa Ranskassa 18. maaliskuuta 1998 ja oli Bac Filmsin teatterilevittämä. Pukusuunnittelija Sylvie de Segonzac sai elokuvasta parhaan puvustuksen César-ehdokkuuden.
"Don Juan" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 24. kesäkuuta 2005 ja Suomessa saman vuoden syyskuussa.
Akira Kōno

Akira Kōno (, 11. syyskuuta 1929 Uwajima, Gunman prefektuuri – 25. joulukuuta 1995) oli japanilainen telinevoimistelija, olympiamitalisti ja MM-mitalisti.
Akira Kōno saavutti joukkuehopeaa kaksissa olympialaisissa eli Melbournessa 1956 ja Melbournessa 1960. Lisäksi hän oli mukana hopeaa Moskovan MM-kisoissa vuonna 1958.
Kōno opiskeli Japanin liikuntatieteellisessä yliopistossa (engl. Nippon Sport Science University), josta hän valmistui 1951. Sen jälkeen hän toimi yliopistossa assistenttina. Telinevoimistelu-uralla ensimmäiset huippusaavutukset olivat hevosvoimistelun Japanin mestaruuden vuosina 1952 ja 1953. Kōno esiintyi ensimmäisen Japanin maajoukkueessa vuoden 1954 MM-kisoissa Roomassa, joissa Japanin joukkue sijoittui hopealle. Henkilökohtaisessa 12-ottelussa Kōnon sijoitus oli 11. toiseksi parhaana japanilaisena. Kōno kuului vuoden 1956 Melbournen olympialaisten Japanin maajoukkueeseen, joka sai Neuvostoliiton jälkeen hopeaa. Henkilökohtaisesti hän sijoittui 12-ottelussa 16.:ksi. Seuraavana vuonna 1957 Kōno oli jälleen kolmannen kerran Japanin mestari hevosella. Vuosi 1958 oli Kōnon kansainvälisen uran päätepiste. Hän saavutti jälleen hopeaa Japanin joukkueessa Moskovan vuoden 1958 MM-kisoissa. Henkilökohtaisessa moni-ottelussa hän oli 9. ja lempitelineellään hevosella neljäs.
Urheilu-uransa jälkeen hän jatkoi yliopistouraansa. Hänet nimitettiin vuonna 1964 Ehimen yliopiston kasvatustieteellisen tiedekunnan apulaisprofessoriksi. Yliopistouran rinnalla hän toimi myös voimistelutuomarina ja Japanin urheilun järjestötoiminnassa sekä urheilun järjestötoiminnassa Ehimen prefektuurissa. Vuonna 1974 hänet nimitettiin yliopiston professoriksi, ja vuonna 1985 hänet valittiin Japanin voimisteluliiton puheenjohtajaksi. Tehtävissään hän oli aina kuolemaansa eli vuoteen 1995 asti.
Pohjanruttojuuri

Pohjanruttojuuri ("Petasites frigidus") on monivuotinen pohjoinen mykerökukkaiskasvilaji. Se on leskenlehden lähisukuinen kasvi.
Ulkonäkö.
Pohjanruttojuuri kasvaa 20–30 senttimetriä korkeaksi. Kukintoverso pitenee hedelmien kypsymistä kohti. Lehdet kasvavat tyvellä ruusukkeena sekä varressa varrenmyötäisesti. Ruusukelehdet ovat 5–10 senttimetriä pitkiä, kolmiomaisia, herttatyvisiä ja mutkaisen hammaslaitaisia. Varsilehdet ovat 4–5 senttimetriä pitkiä, suikeita ja pitkäkärkisiä. Alempien varsilehtien kärki on usein liuskainen. Kukintona on mykeröterttu kukintoverson päässä. Hede- ja emikukat kasvavat eri versoissa, sillä laji on kaksikotinen. Hedemykeröissä laita- ja kehräkukat ovat punertavia, emimykeröissä laitakukat ovat kellertäviä.
Levinneisyys.
Pohjanruttojuuri esiintyy Euraasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa: Fennoskandiassa, Huippuvuorilla, Luoteis-Venäjällä, Siperiassa, Kanadassa, Alaskassa ja muun Yhdysvaltojen pohjoisemmissa osissa.
Suomessa pohjanruttojuurta esiintyy Keski-Suomesta ja Pohjois-Savosta alkaen maan pohjoisosaan, Jyväskylän ja Varkauden korkeudelta Lappiin. Pohjois-Lapissa se on paikoitellen yleinen, muun muassa Kittilässä ja Enontekiöllä. Laji kasvaa märillä paikoilla: korvissa, lettomaisilla soilla, suoniityillä, joenvarsilla, puronvarsilla, lähteiköissä ja tienojissa.
BMW 2-sarja (F22)

BMW F22 (coupé) ja F23 (cabriolet) ovat BMW:n vuosina 2013–2021 valmistamia kaksiovisia automalleja, jotka ovat 1-sarjalaisen (F20) coupé- ja cabriolet-koriset versiot. F22- ja F23-mallit korvasivat aiemman E87-mallin coupén ja cabrioletin. Mallien seuraajaksi tuli BMW G42.
BMW 2-sarja (F22/F23) 2013–2021.
BMW 2-sarjan coupé esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2014, cabriolet myöhemmin saman vuoden syksynä.
Kesällä 2017 2-sarjaa uudistettiin kevyesti. Ulkopuoliset muutokset olivat pieniä, mutta ohjaamossa kojelauta uudistui täysin. 
BMW M2.
2-sarjan urheilumalli M2 esiteltiin tammikuussa 2016 Detroitin autonäyttelyssä. Siinä on 3,0-litrainen kuusisylinterinen moottori, jonka teho on 370 hevosvoimaa. Lisävarusteena oli valittavissa seitsemänportainen M DCT -kaksoiskytkinvaihteisto.
Keväällä 2018 esiteltiin M2 Competition, jossa moottorin teho on nostettu 410 hevosvoimaan.
Laudio/Llodio

Laudio (espanjaksi Llodio, virallisesti Laudio/Llodio) on kunta Baskimaassa Espanjassa. Laudion väkiluku on noin 18 000 (2016).
Laudio sijaitsee 20 kilometrin päässä Bilbaosta ja 47 kilometrin päässä Vitoria-Gasteizsta.
Kielletty rakkaus (vuoden 1998 elokuva)

Kielletty rakkaus () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Nick Hammin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Polly Walker, Frances McDormand, Vincent Perez ja Franco Nero. Elokuva perustuu irlantilaisen Kate O’Brienin romaaniin "Mary Lavelle" (1936), jonka pohjalta Ann Guedes ja Frank McGuinness sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Patrick Cassavetti oli elokuvan tuottajana.
"Kielletty rakkaus" kuvattiin Espanjassa vuonna 1996. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 30. lokakuuta 1998, ja Miramax oli sen levittäjänä. Elokuvaa esitettiin Yhdysvalloissa ainoastaan kahdessa elokuvateatterissa noin kahden viikon ajan. Miramax julkaisi elokuvan Yhdysvalloissa ensi kerran DVD:lle 13. tammikuuta 2004.
Juoni.
Nuori irlantilainen Mary Lavelle (Polly Walker) tulee kotiopettajattareksi varakkaan espanjalaisen Areavagan aristokraattiperheen kolmelle tyttärelle juuri ennen sisällissodan puhkeamista. Hän yrittää pysyä erossa politiikasta, jota perheessä jauhetaan laidasta toiseen, ja perheen sisäisistä asioista. Kun perheen vanhin poika Francisco (Vincent Perez), Francon ja fasismin vastustaja sekä avioliitossa oleva, tulee kotiin, Mary unohtaa kotona Irlannissa odottavan kihlattunsa ja rakastuu häneen. Sodan pauhatessa taustalla Mary päästää intohimonsa irti.
Rabbe Zakarias Wrede

Rabbe Zakarias Wrede af Elimä (27. kesäkuuta 1815 – 15. tammikuuta 1901 Värälän kartano, Elimäki) oli suomalainen metsähallituksen ylijohtaja.
Wreden vanhemmat olivat Otto Rabbe Wrede (1783–1842) ja Johanna Ulrika Aminoff (1789–1848). Hän oli naimisissa 1849–1850 Ottilia Charlotta Lovisa Hornborgin (1823–1850) kanssa. Wrede kävi Haminan kadettikoulun 1830–1836. Hän palveli sitten vänrikkinä ja aliluutnanttina Henkikaartin Suomalaisessa tarkka-ampujapataljoonassa 1836–1838. Wrede erosi armeijasta 1838.
Wrede oli Mikkelin läänin lääninmetsänhoitajana 1853–1858 ja maanmittauksen ja metsänhoidon ylihallituksen apulaisjohtajana 1858–1863. Hän oli metsähallituksen ylijohtajana 1863–1870. Wrede erosi ylijohtajan virasta 1870 valtioneuvoksen arvoisena. Vuonna 1875 hän toimi Siestarjoen kivääritehtaan Kivennavan kunnassa sjainneiden metsien hoitajana.
Wrede osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1863–1864.
Etelänmaratti

Etelänmaratti ("Asperula cynanchica") on monivuotinen matarakasvilaji, joka kasvaa Euroopassa.
Etelänmaratti on hento- ja kaljuvartinen kohenevakasvuinen ruohokasvi. Lehdet ovat tasasoukat ja sijaitsevat varressa neljän kappaleen kiehkuroina. Kukinto on latvaviuhko. Kukat ovat nelilukuiset ja niiden terälehdet ovat ulkopuolelta vaaleanpunaiset ja sisäpuolelta valkeat.
Lajia esiintyy suurimmassa osassa Eurooppaa lukuun ottamatta pohjoisosaa. Pohjoisimmat kasvupaikat ovat Ruotsin Gotlannissa ja Virossa. Se kasvaa Keski-Euroopassa dyyneillä ja kalkkiseutujen kuivilla niityillä.
Kesämalvikki

Kesämalvikki eli kesämalva ("Lavatera trimestris") on yksivuotinen malvakasvilaji, jota viljellään kesäkukkana. Se kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Kukat ovat suppilomaiset ja suuret, 5–6 cm leveitä. Terälehdet ovat vaaleanpunaisia, valkoisia tai liiloja, violettisuonisia. Laji muistuttaa selvästi silkkimaloppia eli maloppia ("Malope trifida"), jota myös viljellään yksivuotisena kesäkukkana.
Kesämalvikki esiintyy alkuperäisenä Välimeren alueella: Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä.
Rikkaheliotrooppi

Rikkaheliotrooppi ("Heliotropium europaeum") on yksivuotinen lemmikkikasvilaji. Laji kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Se on pystykasvuinen tai lamoava, haarova ja lyhytkarvainen ruohokasvi. Lehdet ovat soikeita ja ehyitä. Kukat ovat pienet, runsaslukuiset ja valkoteriölliset. Ne muodostavat tiheän, toispuolisen, yleensä kaksirivisen tähkäkukinnon.
Rikkaheliotrooppi esiintyy alkuperäisenä Länsi-, Keski-, Itä- ja Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Kanariansaarilla, Lähi-idässä, Kaukasiassa ja Australiassa. Tulokaslajina se kasvaa myös Yhdysvalloissa ja Kiinassa.
Jennifer Brady

Jennifer Brady (s. 12. huhtikuuta 1995 Harrisburg, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 60 lokakuussa 2017 ja nelinpelissä sijalla 53 tammikuussa 2019.
Brady pääsi karsintojen kautta mukaan Australian avointen 2017 pääsarjaan. Hän eteni turnauksessa neljännelle kierrokselle.
Australian avoimissa 2019 Brady ylsi naisten nelinpelissä Alison Risken parina välieriin.
Kannabis Suomessa

Kannabis on Suomessa laitonta. Rikoslain 50. luvussa kriminalisoidaan kaikki kannabikseen liittyvä toiminta, myös käyttö ja vähäisen määrän hallussapito omaa käyttöä varten.
Historia.
Kannabis kriminalisoitiin asetuksella Suomessa vuonna 1966. Henkilökohtaisesta käytöstä käytiinkin jo tiukempaa keskustelua eduskunnassa vuonna 1971 ja jonkinlaiseksi vedenjakajaksi muodostui suuren valiokunnan äänestys, jossa äänet menivät tasan. Valiokunnan lopullinen kanta ratkaistiin arvalla, mutta tuloksen vaikutus olisi todennäköisesti ollut lopulliseen lainsäädäntöön hyvin vähäinen. Suuressa salissa, vuoden 1971 viimeisessä istunnossa suoritetussa äänestyksessä äänestystulos oli 92-80 käytön kieltämisen puolesta, joka oli hallituksen esitystä vastaan. Laki astui voimaan vuonna 1972. Suhtautuminen oman käytön rangaistavuuteen on kuitenkin ollut kiistanalaista.
Kannabis reseptilääkkeenä.
Hyvin rajoitetulle joukolle (223 erityislupaa vuonna 2014) on myönnetty Suomessa erikoislupa ostaa lääkekannabista. Sallittuja lääkekannabisvalmisteita ovat mm. Sativex-oraalisuute, Bedrocan, Bediol ja Bedica. Lääkealan turvallisuus- ja kehittämiskeskuksen päätöksellä hamppu on myös rohdoskasvi.
Race (vuoden 2016 elokuva)

Race on vuonna 2016 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva kertoo tummaihoisesta yhdysvaltalaisesta olympiaurheilija Jesse Owensista, joka voitti natsi-Saksassa järjestetyissä vuoden 1936 kesäolympialaisissa neljä kultamitalia. Owensia näyttelee elokuvassa Stephan James.
Elokuvan käsikirjoittivat Anna Waterhouse ja Joe Shrapnel. Ohjaajana toimi Stephen Hopkins.
Vastaanotto.
Elokuvan vastaanotto oli ristiriitainen. "USA Todayn" Brian Truitt antoi elokuvalle 3/4 tähteä ja kehui erityisesti Larry Snyderia esittäneen Jason Sudeikisin roolisuoritusta. Toisaalta taas esimerkiksi "Miami Heraldin" Rene Rodriguez piti elokuvan juonta liian holhoavana ja sen roolihahmoja liian pinnallisina. Kriitikoiden arvosanoja keräävä Metacritic on antanut elokuvalle arvosanan 56/100, joka perustuu 35 kriitikon antamien arvostelujen keskiarvoon.
"Race" oli tammikuuhun 2017 mennessä tuottanut maailmanlaajuisesti yhteensä noin 25,1 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Keihäsnielukukka

Keihäsnielukukka ("Kickxia elatine") on yksivuotinen köynnöstävä ratamokasvilaji. Sen varsi on rentokasvuinen, nystykarvainen ja heikosti särmikäs. Lehdet ovat leveät ja nuolityviset. Pitkäperäiset kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Kukka on rauniokilkan kukkaa muistuttava, mutta kalpeankeltainen ja pitkäkannuksinen.
Keihäsnielukukkaa esiintyy Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa, Makaronesiassa, Pohjois-Afrikassa, Kaukasiassa, Lähi-idässä ja läntisessä Aasiassa. Lajista on joitain vanhoja havaintoja Suomessa.
Sarvinielukukka

Sarvinielukukka eli pyörönielukukka ("Kickxia spuria") on yksivuotinen rentovartinen ratamokasvilaji. Sen varsi on liereä ja runsaskarvainen, rotevampi kuin keihäsnielukukalla. Lehdet ovat leveänsoikeat ja kahdesta kolmeen senttimetriä pitkät. Pitkäperäiset kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa. Kukka on hieman rauniokilkan kukkaa muistuttava, mutta siinä on käyrä kannus. Kukan väri on sitruunankeltainen ja sen ylähuuli on tumman purppuranpunainen.
Sarvinielukukkaa esiintyy Länsi-, Keski- ja Etelä-Euroopassa, Makaronesian saarilla, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä. Lajista on muutamia vanhoja havaintoja Suomessa.
Pikkusormustinkukka

Pikkusormustinkukka ("Digitalis lutea") on kaksi- tai monivuotinen myrkyllinen ratamokasvilaji. Sitä viljellään koristekasvina. Laji kasvaa alkuperäisenä Keski-Euroopan maissa.
Pikkusormustinkukka kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Se on pystykasvuinen vahvavartinen ruoho. Lehtimuoto vaihtelee suikeasta vastapuikeaan, lehdet ovat kaljut. Kukinto on toispuoleinen latvaterttu, jossa on runsaasti kapean kellomaisia kukkia. Kukan teriö on 20–25 millimetriä pitkä, sisäpuolelta karvaton ja täplätön. Samankaltaisella keltasormustinkukalla kukan teriö on myös keltainen mutta isompi ja sisäpuolelta täplikäs.
Pikkumirrinkita

Pikkumirrinkita eli pikkuleijonankita ("Misopates orontium") on yksivuotinen pieni ratamokasvilaji. Se kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat suikeat ja kahdesta neljään cm pitkät. Kukat kasvavat yksittäin lehtihangoissa lyhyissä perissä. Kukan teriö on vaaleanpunainen, 10–15 millimetriä leveä. Se muistuttaa pientä leijonankitaa.
Pikkumirrinkita esiintyy Euroopassa, Afrikassa, Länsi-Aasiassa ja Intiassa. Suomessa se on harvinainen ja satunnainen uustulokas liikennepaikoilla.
JEDEC

JEDEC Solid State Technology Association (ent. Joint Electron Device Engineering Council) (lyh. JEDEC) on puolijohdevalmistajien standardointiorganisaatio. Organisaatio sijaitsee Yhdysvalloissa.
JEDEC on perustettu vuonna 1958. Se on ANSIn akkreditoima.
Standardit.
JEDEC-standardoituja ovat muun muassa DDR3- ja DDR4 SDRAM -muistit.
Jäsenet.
JEDECin jäsenet ovat puolijohdevalmistajia ja -suunnittelijoita ( valmistajat).
Rentomuuriyrtti

Rentomuuriyrtti ("Parietaria judaica") on monivuotinen nokkoskasvilaji. Se kasvaa 5–50 senttimetriä korkeaksi. Varsi on rento tai koheneva, usein alhaalta haarova. Lehdet ovat kahdesta seitsemään senttimetriä pitkät, soikeat–suikeat ja suippukärkiset. Kukinto on harsu sykerömäinen viuhko, jotka kasvavat kaksittain lehtihangoissa. Yhdessä sykerössä on kolmesta viiteen hyvin vaatimatonta, tuulipölytteistä, nelilukuista ja vihreää kukkaa.
Rentomuuriyrttiä esiintyy Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa, Lounais-Euroopasta Keski-Aasiaan ja Intiaan asti.
Pystymuuriyrtti

Pystymuuriyrtti ("Parietaria officinalis") on monivuotinen nokkoskasvilaji. Se on keskiajalla tunnettu lääkeyrttinä. Pystymuuriyrtti kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Varsi on poltinkarvaton ja pystykasvuinen lajin nimen mukaan. Lehdet ovat neljästä kahteentoista senttimetriä pitkät, leveänsuikeat, ohutlapaiset ja päältä kiiltävän tummanvihreät. Kukinto on tiheän pallomainen sykerömäinen viuhko, jotka kasvavat kaksittain lehtihangoissa. Yhdessä sykerössä on 12–50 pientä, alle kolme millimetriä pitkää, hyvin vaatimatonta, tuulipölytteistä, nelilukuista ja vihreää kukkaa.
Pystymuuriyrttiä esiintyy Euroopassa useimmissa maissa, varsinkin Keski-Euroopassa, lisäksi Kaukasiassa, Turkissa ja Iranissa.
Maltankaunokki

Maltankaunokki ("Centaurea melitensis") on yksivuotinen asterikasvilaji. Se kasvaa 20–60 senttimetriä korkeaksi. Mykerökukinnon uloimmissa kehtosuomuissa on vankka kärkipiikki. Kehtosuomun kärkilisäkkeessä on lisäksi monia pienempiä sivupiikkejä. Mykerön kukat ovat keltaiset.
Maltankaunokki esiintyy alkuperäisenä Välimeren alueella Etelä- ja Kaakkois-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Tulokaslajina sitä kasvaa laajasti: Keski-Euroopassa, Makaronesian saarilla, Afrikassa, Pohjois-Amerikassa, Etelä-Amerikassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Tyynenmeren saarilla. Suomessa maltankaunokista on yksittäisiä vanhoja havaintoja.
Keltaorakaunokki

Keltaorakaunokki eli orakaunokki ("Centaurea solstitialis") on yksivuotinen asterikasvi. Se kasvaa 30–80 senttimetriä korkeaksi. Varsi on haarova, siipipalteinen ja karvainen. Mykerön uloimmissa kehtosuomuissa on vankka, 10–15 millimetriä pitkä kärkipiikki ja lyhyitä sivupiikkejä. Mykerön kukat ovat vaaleankeltaiset.
Keltaorakaunokki esiintyy alkuperäisenä Etelä- ja Kaakkois-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Kaukasiassa ja Keski-Aasiassa. Tulokaslajina sitä kasvaa ympäri maailman paikoitellen kaikissa maanosissa. Suomessa keltaorakaunokki on harvinainen, muutaman kerran 1980-luvulla ja aiemmin tavattu satunnaistulokas.
Isovuohenjuuri

Isovuohenjuuri ("Doronicum plantagineum") on monivuotinen mykerökukkaiskasvilaji, jota käytetään koristekasvina. Se kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Tyvilehdet ovat soikeat ja laidoilta karheahampaiset. Mykeröjä on yhdestä neljään kukintovartta kohti. Ne ovat 3–5 senttimetriä leveitä. Mykerön kehrä- ja kielikukat ovat kirkkaankeltaisia.
Isovuohenjuuri esiintyy alkuperäisenä Etelä-Euroopassa Italiasta Portugaliin ja Pohjois-Afrikassa Marokosta Tunisiaan. Viljeltynä se on levinnyt useisiin Euroopan maihin ja Yhdysvaltojen Oregoniin.
Suvivuohenjuuri

Suvivuohenjuuri ("Doronicum pardalianches") on monivuotinen mykerökukkaiskasvilaji, jota käytetään koristekasvina. Se kasvaa 50–100 senttimetriä korkeaksi. Tyvilehdet ovat herttamaiset ja laidoilta hienohampaiset. Niissä on kapea ja syvä tyvilovi. Varsilehdet ovat ehyet ja karvaiset. Mykeröjä on kahdesta kahdeksaan kukintovartta kohti. Ne ovat 4–6 senttimetriä leveitä. Mykerön kehrä- ja kielikukat ovat kirkkaankeltaisia.
Isovuohenjuuri esiintyy alkuperäisenä Keski-Euroopassa: Saksassa, Ranskassa, Espanjassa, Italiassa, Alankomaissa ja Sveitsissä. Viljeltynä se on levinnyt useisiin muihin Euroopan maihin ja Kanadaan.
Peltokehäkukka

Peltokehäkukka ("Calendula arvensis") on yksivuotinen mykerökukkaiskasvilaji.
Ulkonäkö.
Peltokehäkukka kasvaa 5–40 senttimetriä korkeaksi. Se on tuoksuva ja rauhaskarvainen ruohokasvi. Lehdet ovat pitkulaisia, enintään yhden senttimetrin leveitä, ehyitä, aalto- tai sahalaitaisia. Mykerökukinnot kasvavat yksittäin latvoissa. Mykerön laitakukat ovat keltaisia tai oransseja. Kehräkukat ovat laitakukkien värisiä tai ruskeita, punaruskeita tai punavioletteja. Koristekasvina viljeltyyn tarhakehäkukkaan verrattuna peltokehäkukan lehdet ovat kapeammat ja mykeröt noin puolet pienemmät.
Levinneisyys.
Peltokehäkukka kasvaa alkuperäisenä Länsi-, Keski-, Itä- ja Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa, Kanariansaarilla, Lähi-idässä ja Kaukasiassa. Tulokaslajina sitä kasvaa kaikissa maailman maanosissa. Suomessa peltokehäkukka on tavattu luonnonkasvina pari kertaa.
Kansan Kuvalehti (Yhdysvallat)

Kansan Kuvalehti oli Michiganin Hancockissa vuosina 1901–1903 ilmestynyt amerikansuomalainen aikakauslehti.
N. J. Ahlmanin, Eetu Aaltion ja K. V. Armisen perustama "Kansan Kuvalehti" oli korkeatasoinen kirjallinen kuukausijulkaisu. Lehden levikki laski nopeasti ja se lakkasi muutaman vuoden sisällä. "Kansan Kuvalehden" kirjapaino julkaisi myös muun muassa Eetu Aaltion, Ilmari Calamniuksen ja Alex Halosen ruonokokoelmia.
Patrick Collot

Patrick Collot (s. 22. kesäkuuta 1967) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Hän toimii FC Nantesin väliaikaisena päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Collot aloitti ammattilaisuransa Sporting Toulon Varissa, jonka pelaavaan kokoonpanoon hän pääsi toden teolla kaudella 1988/89. Collot edusti Toulonia Ranskan pääsarjassa kolme kautta tehden kahdeksan maalia. Kaudeksi 1990/91 Collot siirtyi kasvattajaseuraansa Avignon Footballiin, jossa pelasi hienon kauden Division 2:ssa. Hän palasi kaudeksi 1991/92 takaisin Touloniin, muttei päässyt Guy Davidin kokoonpanossa kentälle kuin kerran. 
Collot jätti Toulonin kesällä 1993 ja jatkoi uraansa liigassa pelanneessa FC Martigues'ssa. Pohjoisranskalaisen Lille OSC:n paitaan Collot siirtyi vuonna 1995 ja hän edusti seuraa uraansa loppuun saakka. Lillessä Collot pelasi niin liigassa kuin Division 2:ssa yhteensä seitsemän kautta. Hän lopetti aktiiviuransa vuonna 2002.
Ura valmentajana.
Pelaajauransa jälkeen Collot jäi Lillen palvelukseen valmentamaan seuran juniorijoukkueita. Hän valmensi U15- ja U16-joukkueita, kunnes nousi kesällä 2006 Claude Puelin apuvalmentajaksi seuran edustusmiehistöön. Kahden kauden jälkeen Puel siirtyi Olympique Lyonnais'n päävalmentajaksi ja Collot jatkoi hänen apuvalmentajanaan uudessa seurassa. Lyon erotti Puelin valmennustiimeineen kesällä 2011. Myöhemmin seura joutui maksamaan valmentajille korvauksia sopimusrikkomuksesta.
Lyon-potkujen jälkeen Collot toimi apuvalmentajana belgialaisessa Royal Mouscron-Péruwelzissa kaudella 2014/15. Kesällä 2015 hän teki paluun Lilleen Hervé Renardin apuvalmentajana. Renardin saatua potkut marraskuussa 2015 Collot nousi yhden ottelun ajan Lillen päävalmentajaksi. Hän palasi apuvalmentajan tehtäviin, kun Frédéric Antonettista tuli seuran päävalmentaja. Kaksikko luotsasi Lillen kauden 2015/16 päätteeksi hienosti viidenneksi. Kausi 2016/17 lähti liikkeelle heikommin ja sarjan häntäpäähän vajonnut Lille erotti Antonettin marraskuussa 2016 ja Collot nousi seuran päävalmentajaksi. Collot onnistui nostamaan LOSC:n pois putoamisviivan alapuolelta, mutta vain vaivoin. Heikot tulokset ja pisteen ero karsijan paikkaan eivät seurajohdolle riittäneet, vaan Collot sai potkut tehtävästään helmikuun puolivälissä 2017.
Syyskuussa 2018 Collot palasi valmennustehtäviin Vahid Halilhodžićin apuvalmentajana FC Nantesissa. Bosnialaisen erottua tehtävästään elokuussa 2019 vain muutama päivä ennen kauden 2019/20 alkua, nousi Collot seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi.
Hermanninranta

 
Hermanninranta () on Helsingin piirijaossa Vallilan peruspiirin osa-alue ja kuuluu Hermannin kaupunginosaan. Vuoden 2023 asemakaavan hyväksymiseen asti valtaosa Hermanninrannan alueesta kuului Sörnäisten kaupunginosaan ja vain kapea kaistale alueen pohjoisosasta Hermanniin. Hermanninrannan osa-alue muodostettiin vuoden 2013 alussa. Osa-alueen pohjoispuolella on Hermanniin kuuluva Kyläsaari ja eteläpuolella Kalasatamaan kuuluva Verkkosaari. Länsireunassa aluetta rajaa Hermannin rantatie.
Alueella on ollut pienimuotoista teollisuutta ja veneiden talvisäilytyspaikkoja. Rannan läheisyydessä on ollut muutamia vanhoja teollisuusrakennuksia, ja osa-alueen korkein maamerkki on ollut betonitehdas. Alueella on aiemmin sijainnut myös kalanjalostushalleja, elintarvikevarastoja ja autojen maahantuojien autovarastoja. Hermanninrannassa oli vuonna 2013 työpaikkoja 110, mutta ei ollenkaan asukkaita. Alueen pinta-ala on 28 hehtaaria.
Hermanninranta rakennetaan 2020–2030-luvuilla Verkkosaaren tapaan asuinpainotteiseksi kerrostaloalueeksi. Alueen esi- ja katurakentaminen alkoi toukokuussa 2025.
Historia.
Hermanninranta on kokonaan täyttömaata: se sijoittuu entisten saarten, Kyläsaaren ja Verkkosaaren väliin, ja ne liitettiin mantereeseen 1930–1940-luvulla. Alkuperäinen rantaviiva kulki likipitäen Hermannin rantatien kohdalla.
Weekend Festival järjestettiin alueella vuosina 2013–2017, jonka jälkeen se siirtyi Hietaniemen uimarannalle. Vuodesta 2011 alkaen Nihdissä sijainnut kaikille avoin Sompasauna sijaitsi Hermanninrannassa vuosina 2021–2025, kunnes se siirtyi edelleen Mustikkamaalle rakennustöiden tieltä.
Rakennussuunnitelma.
Hermanninrannan kaavoitus aloitettiin vuonna 2021, ja kaupungin­valtuusto hyväksyi sen maaliskuussa 2023. Esi- ja katurakentaminen alkoi toukokuussa 2025, ja se valmistunee syksyyn 2027 mennessä. Alueelle on tarkoitus rakentaa asumista ja palveluita noin 5 500 asukkaalle yhteensä yhdeksään asuinkortteliin; lisäksi selvitetään puurakentamisen ja kelluvien rakennusten edellytyksiä. Alueelle suunnitellaan myös koulua, kahta päiväkotia, urheilukenttää ja leikkipuistoa. Kortteleiden kerrosluku on Hermannin rantatien puolella 8 ja itäpuolella 6. Asuintaloista kolme on tornitaloja.
Rakennussuunnitelmissa on painotettu vihreää infrastruktuuria, puurakentamista ja autottomuutta. Heikon savi- ja liejupohjan vuoksi korttelit ja katualueet joudutaan kuitenkin perustamaan betonipaalulaatan varaan. 
Suunnittelussa suositaan kävelyä, pyöräilyä ja joukkoliikennettä. Alueen joukkoliikenne perustuu pääaosin Kalasatama–Pasila-raitiotiehen. Hermanninrannan halki pohjois–eteläsuunnassa kulkevasta Kyläsaarenkadusta tehdään pyöräilybaana. Alueella sijaitsevaa Hermannin rantapuistoa ei ole tarkoitus rakentaa, vaan asutus keskittyy lähelle Hermannin rantatietä. Alueen kadunnimistö on musiikkiaiheinen ja kunnioittaa suomalaisia iskelmälaulajia.
Giovanni da Udine

Giovanni da Udine (1487–1564) oli italialainen renessanssimaalari. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Vatikaanin ja Villa Farnesinan ornamenttiosat.
Danny Faure

Danny Faure (8. toukokuuta 1962 Kilembe, Uganda) on seychelliläinen poliitikko, josta tuli Seychellien presidentti lokakuussa 2016 James Michelin jätettyä virkansa. Sitä ennen Faure ehti toimia useissa eri ministerin tehtävissä ja varapresidenttinä vuodesta 2010.
Elämä.
Danny Faure syntyi 1962 Ugandassa Kilembessä seychelliläisille vanhemmille. Peruskoulunsa hän kävi Seychelleillä ja Kuubassa hän sai korkeakoulututkinnon politiikan tutkimuksesta.
Faure toimi vuodesta 1985 Seychellien opetusministeriön opetussuunnitelman apulaisvirkamiehenä. Samaan aikaan hän opetti National Youth Servicessä ja Seychelles Polytechnicissä. Fauren poliittinen ura alkoi 1993, kun hänet valittiin parlamenttiin.
Faure nousi Seychellien opetusministeriksi huhtikuussa 1998, jolloin hän aloitti 18 vuotta kestäneen aikansa ministerinä. Tämän jälkeen hän on toiminut nuoriso-, finanssi- ja kauppaministereinä, julkishallinnon ministerinä sekä informaatio- ja viestintäministerinä. Finanssiministerikaudellaan Seychelleillä aloitettiin Kansainvälisen valuuttarahaston tukemat talousuudistukset, joita Faure valvoi.
Presidentti James Michel valitsi Fauren varapresidentikseen vuonna 2010. Tämän jälkeen Michel voitti presidentinvaalit 2011 ja 2015, joissa Faure oli Michelin varapresidenttiehdokkaana. Faure nousi Michelin seuraajaksi, kun tämä jätti paikkansa lokakuussa 2016.
Lorenzo di Credi

Lorenzo di Credi (noin 1459 – tammikuu 12, 1537) oli renessanssiajan italialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Aluksi hän vaikutti Leonardo da Vinciin, ja myöhemmin hän sai vaikutteita tältä.
Elämä.
Di Credi syntyi Firenzessä ja hän alkoi työskennellä Andrea del Verrocchion työpajassa. Mestarinsa kuoleman jälkeen hän työpajan johtaakseen. Hän viimeisteli Verrocchion maalauksen "Piazza
Madonna" Pistoian katedraaliin. Teos oli jäänyt kesken, Verrocchion lähdettyä Venetsiaan. 
Hänen muita varhaisia teoksiaan ovat muun muassa "Annunciazione (Marian ilmestys)" Uffizissa, "Madonna col Bambino (Madonna ja lapsi)" Torinon Galleria Sabaudassa ja "Adorazione del Bambino" Venetsian Querini Stampaliassa. Myöhempiä töitä ovat "Madonna e santi" vuodelta 1493 (Musée du Louvre) ja "Adorazione del Bambino" Uffizissa. Fiesolessa hän uusi osia Fra Angelicon paneeleista San Domenicon kirkon alttareilla.
Di Credin kypsän kauden teokset (kuten "Crocifissione (Ristiinnaulitseminen)" Göttingenissä, "Adorazione di pastori" Uffizissa, "Annunciazione" "(Marian ilmestys)" Cambridgessa ja Pistoian" Madonna ja Saints" of Pistoia) vaikuttivat Fra Bartolomeo, Perugino ja nuori Raphael. 
Yksi di Credin teoksista on saanut huomiota viime aikoina, kun tutkijat huomasivat yhdennäköisyyden Leonardo da Vincin Mona Lisan ja di Credin Caterina Sforzan muotokuvan kasvojen välillä. Caterina Sforza oli Forlìn ja Imolan kreivitär Romagnassa, myöhemmin hän oli Cesare Borgian vanki. Muotokuva, joka tunnetaan myös nimellä "La dama dei gelsomini", on nyt Forlìn Pinacotecassa.
The Wrestler (kappale)

The Wrestler on nimikkokappale vuonna 2008 ilmestyneelle urheiluelokuvalle "The Wrestler". Sen on tehnyt ja esittänyt Bruce Springsteen.
Kappaleen alkuperä perustuu Springsteenin ja elokuvan pääosanäyttelijän Mickey Rourken kadotettuun ja sittemmin jatkuneeseen ystävyyteen. Rourke kertoi tulevasta elokuvastaan Springsteenille ja kysyi, voisiko tämä tehdä siihen kappaleen. Myöhemmin Springsteen suostui, ja soitti kappaleen Rourkelle sekä elokuvan ohjaajalle Darren Aronofskylle ennen konserttiaan. Kun kaksikko päätyi pitämään kappaleesta, Springsteen antoi sen heille ilmaiseksi.
Kappale esiintyi ensimmäistä kertaa "The Wrestlerin" ensiesityksessä Venetsian elokuvajuhlilla elokuussa 2008. Joulukuussa kappale sai ehdokkuuden Golden Globe -palkintoon ”parhaasta laulusta” ja voitti sen Golden Globe -palkintogaalassa 11. tammikuuta 2009. Lisäksi kappale voitti ”parhaan laulun” palkintokategorian vuoden 2008 Critics’ Choice Awardsissa ja oli ehdolla ”parhaaksi lauluksi” vuoden 2008 Satellite Awardsissa. Kappaleen odotettiin saavan ehdokkuuden myös Oscar-palkintoon vuoden 2009 Oscar-gaalassa, mikä ei kuitenkaan toteutunut. Kappale oli ehdolla myös vuoden 2009 MTV Movie Awardsissa, jossa se kuitenkin hävisi Miley Cyrusin kappaleelle ”The Climb”.
Kappale pääsi ehdolle myös Grammy-palkintoon ”parhaasta elokuvaan, televisioon tai muuhun visuaaliseen mediaan tehdystä laulusta”. 
Kappaletta käytettiin ESPN:n vuoden 2015 E:60-dokumentin "WWE: Behind the Curtain" lopputeksteissä.
Äänitys ja musiikkivideo.
Äänitetty versio ilman lopputekstien jousi-introa julkaistiin iTunesissa 16. joulukuuta 2008, juuri ennen elokuvan ensi-iltaa suurissa kaupungeissa. Springsteen äänitti kappaleen Thrill Hill -äänitysstudiolla New Jerseyssä. Hän soitti kaikkia soittimia ja myös tuotti kappaleen.
Myöhemmin kappale lisättiin bonus-kappaleeksi Springsteenin tammikuussa 2009 julkaistulle studioalbumille "Working on a Dream".
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin tammikuussa 2009 nyrkkeilysalilla New Brunswickissä New Jerseyssä, ja se julkaistiin Springsteenin verkkosivuilla. Videolla Springsteen nostaa painoja kehässä ja hänen hiuksensa on kammattu taakse. Mukaan on siroteltu myös kohtauksia elokuvasta.
Live-esitykset.
Vaikka kappaletta ei lopulta esitettykään Oscar-gaalassa, Springsteen soitti sitä melko säännöllisesti vuoden 2009 "Working on a Dream" -kiertueen alkuvaiheessa. Kiertueen myöhemmissä vaiheissa kappaletta soitettiin harvemmin.
Charlestonin kirkkoampuminen

Charlestonin kirkkoampuminen tapahtui 17. kesäkuuta 2015, kun 21-vuotias Dylann Roof tappoi yhdeksän afroamerikkalaista Emanuel African Methodist Episcopal Church -kirkossa Etelä-Carolinan osavaltiossa. Yksi kuolonuhreista oli demokraattisen puolueen osavaltionsenaattori ja kyseisen kirkon pastori Clementa C. Pinckney. Valkoista ylivaltaa kannattanut Roof tuomittiin kuolemanrangaistukseen liittovaltion tuomioistuimessa 10. tammikuuta 2017 ja elinkautiseen vankeuteen Etelä-Carolinan osavaltion oikeudessa 10. huhtikuuta.
Silminnäkijöiden mukaan Roof kysyi pastori Pinckneyä nimeltä tullessaan kirkkoon ja istui tämän viereen. Kirkossa oli meneillään Pinckneyn pitämä raamattupiiri, ja Roof istui ihmisten joukossa lähes tunnin. Hän alkoi väitellä muiden kanssa ja rupesi yhtäkkiä ampumaan rukoilemaan alkaneita ihmisiä. Kun yksi paikalla olijoista yritti rauhoittaa Roofia puhumalla, tämä vastasi rasistisin kommentein. Nuorin kuolonuhreista oli 26-vuotias ja vanhin 87. Muutama kirkossa ollut henkilö selvisi hengissä: osa heistä oli esittänyt kuollutta, eikä heitä ammuttu. Kuolleista kuusi oli naisia ja kolme miehiä.
Ampumisen jälkeen Roof pakeni paikalta, ja hänet saatiin kiinni 14 tuntia myöhemmin noin 350 kilometrin päässä Pohjois-Carolinan osavaltiossa.
Yhdysvaltain oikeusministeriö hylkäsi Roofin ehdotuksen siitä, että tämä tunnustaisi syyllisyytensä ja saisi elinkautisen vankeusrangaistuksen ilman oikeudenkäyntiä. Joulukuussa 2016 valamiehistö katsoi Roofin olevan syyllinen liittovaltion ajamiin 33 syytteeseen, muun muassa kuolemaan johtaneisiin viharikoksiin. Roof edusti itseään siinä vaiheessa, kun rangaistuksesta päätettiin. Hän ei pyytänyt valamiehistöä säästämään henkeään eikä halunnut valamiehistön näkevän mielenterveyteensä liittyvää aineistoa. 10. tammikuuta 2017 hänet tuomittiin kuolemaan.
Roofia vastaan nostettiin syytteet myös Etelä-Carolinan osavaltiossa. Osavaltion syyttäjät aikoivat hekin ensin hakea Roofille kuolemantuomiota, mutta lopulta hänen annettiin tunnustaa murhat, ja hän sai niistä moninkertaisen elinkautisen vankeusrangaistuksen 10. huhtikuuta 2017.
Australian avoin tennisturnaus 2017 – naisten nelinpeli

Martina Hingis ja Sania Mirza voittivat turnauksen viime vuonna, mutta eivät pelanneet tänä vuonna yhdessä. Hingis pelasi Coco Vandeweghen kanssa ja Mirza Barbora Strýcován kanssa.
Bethanie Mattek-Sands ja Lucie Šafářová voittivat parina neljännen Grand Slam -mestaruutensa ja toisen kerran Australian avoimissa.
Wolfgang Kayser

Wolfgang Kayser (1906 – 1960) oli saksalainen kirjallisuuden tutkija. Hän oli yksi teoreettisen kirjallisuustieteen merkittävimmistä edustajista. Kayserin pääteos on "Das sprachliche Kunstwerk". Hän oli professorina ensin Lissabonissa, myöhemmin Göttingenissä.
Heinrich Kayser

Heinrich Gustav Johannes Kayser (1853–1940) oli saksalainen fyysikko ja professori Bonnissa. Hän oli merkittävä spektrien tutkijana ja spektrianalyysin kehittäjänä ja julkaisi spektrianalyysiin liittyviä teoksia. Carl Rungen kanssa yhdessä tutkiessaan alkuaineitten spektrejä hän onnistui näyttämään, että ne ryhmittyvät sarjoiksi, jotka vastaavat alkuaineiden jaksollisen järjestelmän ryhmiä.
Australian avoin tennisturnaus 2017 – miesten nelinpeli

Jamie Murray ja Bruno Soares oli puolustava mestaripari, mutta he hävisivät jo ensimmäisellä kierroksella parille Sam Querrey ja Donald Young.
Henri Kontinen ja John Peers saavuttivat molemmat ensimmäisen Grand Slam -voittonsa nelinpelissä.
Antonio Campi

Antonio Campi (n. 1523 – 1587) oli italialainen renessanssin taidemaalari.
Antonio Campi oli syntynyt Cremonassa. Hän yhdisti lombardialaista ja manieristista tyyliä. Hänen laajennettu perheensä loi pohjan cremonalaiselle maalauskoulukunnalle. Giulio Campi oli Antonion velipuoli, kun taas Vincenzo Campi oli veli. Bernardino Campi on voinut olla sukulainen. Kaikki olivat aktiivisia taidemaalareita. Antonion oppilaiden joukossa olivat Galeazzo Ghidoni, Ippolito Storto, Giovanni Battista Belliboni, ja Giovanni Paolo Fondulo.
Sini Alusniemi

Sini Alusniemi (s. 16. elokuuta 1981) on suomalainen maastohiihtäjä ja maastopyöräilijä. Hän edustaa hiihdossa Ski Jyväskylää. Alusniemi on erikoistunut vapaaseen hiihtotapaan.
Alusniemi hiihti 2. maaliskuuta 2014 uransa ainoan maailmancupin osakilpailun ollen Lahdessa kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 48:s. Vuosina 2003–2015 Alusniemi hiihti yhteensä neljä Continental Cupin ja Skandinavia Cupin osakilpailua ollen parhaimmillaan kymmenes Lapinlahdella kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa 27. helmikuuta 2005.
Alusniemellä on useita sijoituksia kymmenen parhaan joukkoon SM-kilpailuissa. SM-kisoissa 2013 hän oli kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viides ja 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kuudes. SM-kisoissa 2014 Alusniemi oli viiden kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kymmenes. SM-kisoissa 2015 hän oli kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kahdeksas ja SM-kisoissa 2016 samalla matkalla kuudes. SM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa viidenneksi ja 2018 10 kilometrin vapaalla kuudenneksi.
Alusniemi hiihti toiseksi Suomen Cupin kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Jämijärvellä 2017. Kesällä 2017 Alusniemi siirtyi Kangasniemen Kalskeesta Ikaalisten Urheilijoihin ja kesällä 2021 hän siirtyi Ski Jyväskylään.
Alusniemi on moninkertainen maastopyöräilyn Suomen-mestari sekä olympiamatkalla että maratonmatkalla. Hän sijoittui maratonmatkan EM-kilpailuissa neljänneksi 2019.