Satanismi

Satanismi on joukko uskonnollisia, aatteellisia ja filosofisia oppeja, jotka perustuvat kertomukseen Saatanasta. Satanismi jakautuu rationaaliseen satanismiin sekä teistiseen satanismiin, jossa Saatanaan olemassaoloon uskotaan. Rationaalisessa satanismissa ei uskota jumaluuksiin, vaan kutsumalla itseään Saatanan mukaan satanistit ilmaisevat vastakohtaisuutta kristinuskolle. Satanistit korostavat sellaisia kristinuskon synteinä pitämiä asioita kuin nautintoa ja ruumiillisuutta. Länsimaisen okkultismin perintöä edustavana aatteena satanismiin voi liittyä seremoniallista magiaa ja rituaaleja.
Satanismi järjestäytyi Yhdysvalloissa 1960-luvulla, kun Anton LaVey perusti Saatanan kirkon. Saatanan kirkon jäsenmäärä jäi pieneksi, mutta se sai paljon näkyvyyttä. Laveylaisesta egoistisesta satanismista poikkeaa 2010-luvulla perustettu The Satanic Temple. Ateistista ja humanistista satanismia edustava Saatanallinen temppeli korostaa yhteiskunnallista aktivismia ja käyttää Saatanaa vapauden ja kyseenalaistamisen symbolina.
Liikkeen tausta.
Nykyaikainen satanismi perustuu uskonnolliseen kertomukseen Saatanasta, modernin ajan kirjalliseen perintöön ja tiettyihin filosofisiin perinteisiin.
Nykyisin Saatanana käsitetty hahmo on yhdistynyt vuosisatojen kuluessa erilaisista paholaisista ja myyttisistä olennoista, kuten Luciferista, Mefistofelestä, Beelzebubista, Belialista, Azazelista, Ahrimanista ja Sethistä. Saatanan varsinainen esikuva esiintyi ensi kertaa persialaisessa dualistisessa zarathustralaisuudessa. Hyvän ja pahan vastakkainasettelua korostavan uskonnon opissa pahuus keskittyi Ahrimaniin, tuhoavaan henkeen. Zarathustralaisuudesta hyvää Jumalaa vastustava pahuus omaksuttiin juutalaisuuteen ja siitä myöhemmin kristinuskoon. Uudessa testamentissa Saatana esiintyy usein nimellään. Alkukirkon aikana Saatana ja Vanhan testamentin paholainen oli jo samastettu yhdeksi hahmoksi.
Keskiajalla kirkolla tuli tavaksi leimata vastustajansa Saatanan palveluksessa oleviksi, kuten 1300-luvulla temppeliherrain ritarikunnan. Uudella ajalla Saatanan psykologisen kuvan muodostumisessa oli tärkeä asema kirjailijan John Miltonin runoelmalla "Kadotettu paratiisi" (1667). 1700-luvulla valistuksen aikana Saatanan asema alkoi muuttua. Uskontokriitikot saattoivat jopa samastua Saatanaan, usein parodisesti. Inhimillisiin haluihin samastettu Saatana alettiin nähdä kirkon vastustamisen symbolina.
Saatanasta tuli yksi romantiikan ajan kirjailijoiden ja taidemaalarien suosikkiaiheista. Heidän teoksensa juhlistivat lihan iloja, joihin Saatana oli kirkon valtakaudella yhdistetty. Percy Bysshe Shelley, Lordi Byron ja Victor Hugo käyttivät Saatanaa vapauden ja kapinallisuuden symbolina. Runoilija Charles Baudelaire ihaili runossaan ”enkeleistä kauneinta ja viisainta.” Anarkisti Mihail Bakunin kirjoitti teoksessa "Jumala ja valtio", että kristillisen mytologian mukainen Saatana on ensimmäinen vapaa-ajattelija, joka herättää ihmisen tietoisuuden.
Saatana kuvattiin romantiikan taiteessa usein vuohenhahmoisena. 1800-luvun esoteerikot ottivat omakseen hedelmällisyyttä symboloineen Baphomet-pukin. Baphometin ruumiissa yhdistyvät erilaiset vastakohdat. Uskonnollisen ja filosofisen pohjan lisäksi nykyajan satanismiin liittyy okkultismi ja etenkin sen yksi tunnetuimmista harjoittajista, englantilainen Aleister Crowley (1875–1947). Crowley ei itse ollut satanisti, mutta hänen käsityksensä kristinuskosta, vapaasta seksuaalisuudesta, sosiaalidarvinismista, seremoniallisesta magiasta ja rituaalista sekä ylemmän tietoisuuden asteen tavoittelusta löysivät tiensä satanismiinkin.
Saatanan kirkko ja muut ryhmät.
Nykymuotoisen satanismin isänä pidetään Anton LaVeyta (1930–1997), joka perusti 1966 Saatanan kirkon San Franciscossa ja julkaisi 1969 ajattelunsa perusteoksen "Saatanallisen Raamatun". Toisin kuin teistiseksi satanismiksi tai saatananpalvonnaksi kutsutuissa suuntauksissa, LaVeyn rationaalisessa satanismissa ei uskota yliluonnolliseen. LaVey sai vaikutteita Friedrich Nietzscheltä sekä kirjailija Ayn Randilta, joka korosti teoksissaan ihmisyksilön merkitystä ja korosti oman onnellisuuden tavoittelua itsekkyyden kautta.
Saatanan kirkon jäsenmäärä jäi pieneksi, vaikka se saavuttikin suuren näkyvyyden. LaVey lakkautti Saatanan kirkon paikallistoiminnan vuonna 1975, minkä jälkeen kirkko on toiminut enimmäkseen vain paperilla jäsenmaksujen varassa. LaVeyn kuoltua 1997 Saatanan kirkon johtoon nousi hänen kumppaninsa Blanche Barton ja vuonna 2001 Peter H. Gilmore. Gilmoren tultua johtajaksi kirkon päämaja siirtyi New Yorkin osavaltioon.
1970-luvulla LaVeyn johtamasta Saatanan kirkosta erkaantui joitain ryhmiä. Näistä merkittävin on Michael Aquinon vuonna 1975 perustama Setin Temppeli. Sittemmin Setin Temppeli on irtautunut satanismista ja kehittänyt oppiaan eri aineksia yhdistelevään suuntaan. Muut Saatanan kirkosta 1970-luvulla ja sen jälkeen erkaantuneet ryhmät jäivät useimmiten pieniksi ja lyhytikäisiksi. Jotkin nykyajan pienet satanistiset ryhmät harjoittavat teististä satanismia tai natsiokkultismia. Suurin osa nykyajan satanistisista liikkeistä on kuitenkin uskollisia LaVeyn alkuperäiselle maltillisemmalle, ateistiselle aatteelle.
Satanisteista suurin osa ei kuulu mihinkään järjestöön, vaan he harjoittavat satanismia yksityisesti. Internetistä muodostui organisaatioltaan hajautetulle satanismille tärkeä maailmanlaajuinen viestintäkanava. Euroopassa satanismi on saavuttanut suosiota etenkin Skandinaviassa, Saksassa ja Itä-Euroopassa, ja "Saatanallinen Raamattu" on käännetty monille eurooppalaisille kielille. Suomessa satanisteja on ollut muun muassa Pakanaverkon piirissä. He sanoutuvat irti saatananpalvonnasta, jonka he katsovat olevan lähinnä käänteistä kristinuskoa. Esoteerista satanismia edustaa Suomessa Azazelin Tähti. Teosofisesti suuntautunut ryhmä harjoittaa hengellisyyden niin sanottua vasemman käden polkua.
Satanismi on puhutellut useita black metal -yhtyeitä ja kyseisen musiikkityylin harrastajia.
Laveylaisen satanismin periaatteet.
Laveylaiset satanistit eivät usko Saatanaan tai muihin jumaluuksiin, vaan satanisti on itse oma jumalansa. Satanistit ovat omaksuneet nimensä kristittyjen käyttämästä nimityksestä ja kantavat nimeään ylpeinä edustaen ”hengen uskontojen” vastakohtaa. Satanismissa Saatanasta voi käyttää myös muita nimiä kuin ”Saatana”.
Satanismi on harjoittajiensa mukaan järkiperäistä mutta vastaa esimerkiksi itsen sekä omien mielikuvien ilmentämisen tarpeeseen. Satanistit saattavat harjoittaa magiaa, mutta antavat sille järkiperäiset perustelut, kuten itsesuggestion. Saatanan kirkko määrittelee satanismin filosofiana epikurolaiseksi eikä hedonistiseksi, sillä satanistit tavoittelevat nautintoa tasapainoisesti ja hallitusti eivätkä siksi kannata esimerkiksi huumeidenkäyttöä. Laittomuudet LaVey hylkäsi "Saatanallisessa Raamatussa" painokkaasti.
Juhlapäivinä satanisti saattaa viettää esimerkiksi omaa syntymäpäiväänsä, halloweeniä tai yulea. Koska satanismi liittyy luontoperustaiseen maailmankuvaan, kesä- ja talvipäivänseisaukset sekä kevät- ja syyspäiväntasaukset voivat olla juhlapäiviä.
Anton LaVey määritteli Saatanan merkityksen kirkolleen ”yhdeksässä saatanallisessa julkilausumassa”, jotka hän julkaisi "Saatanallisessa Raamatussa" 1969:
Vuonna 1967 LaVey nimesi ”Maan yksitoista saatanallista sääntöä”:
The Satanic Temple.
Yhdysvalloissa perustettiin vuonna 2013 ei-teististä satanismia edustava The Satanic Temple, joka on harjoittanut yhteiskunnallista aktivismia. Saatanallinen temppeli on puolustanut liberaaleja ja humanistisia arvoja, joihin kuuluvat kirkon ja valtion ero, yksilön- ja sananvapaus ja tasa-arvo. Järjestön keinoina ovat olleet julkiset tempaukset ja viranomaisten haastaminen oikeuteen kristinuskon suosimisesta. Konservatiivikristittyjen pystyttämien julkisten kristillisten muistomerkkien rinnalle on haluttu saatanallisia monumentteja, jolloin kristilliset tunnukset on jouduttu poistamaan. Kun kristilliset toimijat ovat halunneet rajoittaa oikeutta aborttiin, järjestö on hakenut aborteille suojaa uskonnonvapauden perusteella.
The Satanic Temple eroaa laveylaisesta egoistisesta satanismista ja korostaa yksilönvapauden lisäksi oikeudenmukaisuutta, kohtuutta ja empatiaa. Tieteellinen maailmankatsomus ja valistusajattelu ovat osa järjestön aatemaailmaa. Saatana symboloi temppelille perusteettoman auktoriteetin kyseenalaistamista ja tiedonhalua. Temppelin mielestä uskontoihin liittyvä yhteisöllisyys ei riipu uskosta yliluonnolliseen. Koska The Satanic Templen satanismissa ei uskota jumaluuksiin, se ei harjoita palvontaa. Järjestön mukaan yksilö voi kuitenkin toteuttaa henkilökohtaista satanismiaan omalla tavallaan.
The Satanic Temple perustaa arvonsa seitsemälle opinkappaleelle:
Yhteisön juhlapäiviä ovat muun muassa seksuaalista ja kehollista itsemääräämistä juhlistava Lupercalia-juhla 15. helmikuuta sekä taikauskon ja näennäistieteen uhreja muistava valpurinyö. Yhteisön harjoittamaan sekularismin puolustamiseen on liittynyt huumoria ja satiiria.
The Satanic Templellä on noin 700 000 jäsentä. Jäsenmaksujen sijaan TST rahoittaa toimintansa lahjoitusvaroin ja tuotemyynnillä. Suomessa on toiminut vuodesta 2022 The Satanic Temple Finland -yhteisö. Suomessa toimii myös Perkeleen temppeli -yhdistys, joka on saanut innoitusta TST:stä. Yhteisön erityispiirteenä ovat vaikutteet suomalaisesta kansanperinteestä.
Order of Nine Angles.
Ekstremismiin ja uusnatsismiin yhdistetty Order of Nine Angles on 2000-luvulla esiin tullut esoteerinen, teististä satanismia edustava ryhmä. Order of Nine Angles on yhdistetty useisiin murhiin, raiskauksiin ja lasten hyväksikäyttötapauksiin ja äärioikeistolaiseen terrorismiin. Useat brittipoliitikot ovat vaatineet ryhmän kieltämistä terroristijärjestönä. Suomessa paljastui 2020-luvun alussa kaksi tapausta, joissa äärioikeistolaiset yhteenliittymät olivat suunnitelleet terrorismirikoksia. Sekä Kankaanpään terrorismiepäilyyn että Lahden terrorismitapaukseen liittyi Order of Nine Angles -kytköksiä. Kolmas tutkinta koski keväällä 2023 puoluetoimistoihin lähetettyjä valepommeja ja epäiltyä suunnitelmaa rituaalimurhan tekemiseksi. Suojelupoliisin vuosikirjassa Order of Nine Angles nostettiin esiin vuonna 2021.
Vastustusta.
Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa puhkesi 1980-luvulla niin sanottu saatananpalvontapaniikki, jossa satanisteja syytettiin lasten hyväksikäytöstä, kaappauksista ja uhraamisesta. Kohu laantui kun syytteille ei löytynyt todisteita ja kun hyväksikäyttötodistusten aikaansaamiseksi käytetyt menetelmät havaittiin puutteellisiksi.
Yhdysvaltain liittovaltion poliisin FBI:n mukaan satanismin ja saatananpalvonnan pelossa oli kyse hysteriasta. Sekä Suomen että Yhdysvaltain poliisiviranomaiset tiedottivat 1990-luvulla, että mitään todisteita järjestäytyneestä saatananpalvonnasta ei ole
Jotkut ovat esittäneet satanismilla olevan aatteellisia, poliittisia ja ikonografisia yhteyksiä fasismiin ja natsismiin. Jotkin pienet 1980-luvulla syntyneet satanistiset järjestöt ovat yhdistäneet satanismin uusnatsistiseen ajatteluun. Satanismin pääsuuntausten edustajat ovat irtisanoutuneet tästä. Heidän mukaansa satanismin ajatusmaailma on fasismista ja natsismista poiketen individualistinen sekä aatteellisesti vapaamielinen ja moniarvoinen.
Joidenkin mielestä satanistit ovat olleet edelläkävijöitä sellaisten liberaalien käsitysten kannattamisessa, jotka ovat nykyisin valtavirtaa länsimaisissa yhteiskunnissa. Satanistista estetiikkaa ei välttämättä pidetä enää erityisen provosoivana esimerkiksi Suomessa. Yhdysvalloissa osa The Satanic Templen jäsenistä on joutunut häirinnän kohteeksi.