tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pettävä varjo kummittelee

Pettävä varjo kummittelee () on W. S. Van Dyken ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomedia vuodelta 1941, ja se on neljäs "Pettävä varjo" -elokuva.
Pääosia Charlesin pariskuntana näyttelevät William Powell ja Myrna Loy. Nick tutkii elokuvassa raviradalla ammutun kilparatsastajan kuolemaa. Sivuosissa ovat muun muassa Barry Nelson, Donna Reed ja Sam Levene. Edellisten elokuvien käsikirjoittajien Albert Hackett ja Frances Goodrich tilalle tulivat Irving Brecher ja Harry Kurnitz.
"Pettävä varjo kummittelee" kuvattiin elokuussa 1941, ja se tuli elokuvateattereihin kotimaassaan 21. marraskuuta 1941. Suomessa "Pettävä varjo kummittelee" sai ensi-illan 2. tammikuuta 1944.
Näyttelijät.
Tämän elokuvan jälkeen Loy ei neljään vuoteen tehnyt elokuvia. Hän meni Punaisen Ristin palvelukseen New Yorkiin ja palasi vasta vuonna 1945 Hollywoodiin tekemään Powellin kanssa viidettä "Pettävä varjo" -elokuvaa, "Pettävä varjo voittaa pelin".
"Pettävä varjo kummittelee" oli sekä Sid Meltonin, Barry Nelsonin että Ava Gardnerin elokuvadebyytti. Elokuva jäi ohjaaja Van Dyken viimeiseksi "Pettävä varjo" -ohjaukseksi. Hän oli ohjannut kaikki tähänastiset. Samoin elokuva jäi tuottaja Hunt Strombergin viimeiseksi "Pettävä varjo" -tuotokseksi.
Kirsi Westerlund

Kirsi Westerlund (o.s. Syrjänen, 20. syyskuuta 1969 – 26. toukokuuta 2020) oli vuoden 1992 Miss Suomi. Hän osallistui Miss Universum -kilpailuun samana vuonna, muttei yltänyt kymmenen parhaan joukkoon.
Ennen Miss Suomeksi valintaa Westerlund valittiin Rauman pitsimissiksi ja hän osallistui myös Aurinkotyttö-kilpailuun.
Kirsi Syrjänen ja muusikko Kurre Westerlund kihlautuivat, kun Kurre kosi Kirsiä televisiossa vuoden 1993 Miss Suomi -kisan suorassa lähetyksessä, ja he avioituivat vuonna 2004. Heidän esikoispoikansa syntyi vuonna 1998 mutta eli vain viisi vuorokautta. Vuonna 2000 heille syntyi tytär ja vuonna 2003 poika. Vuonna 2018 Kirsi Westerlund sairastui sarkoomasyöpään, ja hän kuoli sairauteen kaksi vuotta myöhemmin toukokuussa 2020.
Shabana Azmi

Shabana Azmi (s. 18. syyskuuta 1950 Hyderabad) on intialainen näyttelijä. Hän on näytellyt elokuvissa, televisiossa ja teatterissa. Hän on voittanut monia palkintoja, kuten ennätykselliset viisi National Film Awards -palkintoa parhaasta naispääosasta. Näyttelemisen lisäksi Azmi toimii aktivistina ja UNFPA:n hyvän tahdon lähettiläänä.
Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1988 ja Padma Bhushan -palkinnon vuonna 2012.
Yksityiselämä.
Shabana Azmi on ollut naimisissa runoilija ja käsikirjoittaja Javed Akhtarin kanssa vuodesta 1984. Hän on Akhtarin toinen vaimo ja äitipuoli tämän kahdelle lapselle, Zoya Akhtarille ja Farhan Akhtarille. Azmi on muslimi.
Framed

Framed on Skotlannin Glasgowsta lähtöisin olevan The Sensational Alex Harvey Bandin vuonna 1972 ilmestynyt esikoisalbumi. Tuottaja on levyetiketin mukaan Alex Harvey ja levykannen tekstin mukaan The Alex Harvey Band. Levy-yhtiö on Vertigo Records.
Kahta lainakappaletta lukuun ottamatta kappaleet on tehnyt Alex Harvey. Nimikappale "Framed" on levytetty jo Alex Harvey &amp; His Soul Bandin albumille "Live" (Brunswick 2911 510), joka on 1960-luvun alkuvuosilta. Se oli Sensational Alex Harvey Bandin konsertin päätöskappale vielä muun muassa Knebworthin festivaaleilla vuonna 1974, ja sen aikana teatraaliseen esiintymiseen pyrkinyt Harvey pukeutui "Framed"-pummiksi ja "veti nahkatakin yllensä ja iski kaljaa tukkaan." Toinen lainakappale on Willie Dixonin "I Just Want to Make Love to You.
"Framed"-albumi on äänitetty Morgan-studioilla ja äänittäjänä on toiminut Mike Bobak.
Levykannen valokuvat on ottanut Jim Wilson ja kannen on suunnitellut Bloomsbury Group. LP-levyssä on avautuvat kannet ja sisäkannessa on suurempi kuva vankilasta, jonka ikkunassa Alex Harvey näkyy.
Yleistuotannosta on vastannut Mountain Records. Levykannen on tehnyt Saksassa Druckhaus Maack KG, 5880 Lüdenscheid.
Kiitoksissa on mainittu Dave Batchelor ja roudarit Rab ja John.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleet "Hammer Song" ja "Midnight Moses" ovat vuodelta 1969. Julkaisijoista on mainittu 1.2: Chrysalis Music Ltd., 1.3: Loner Music Ltd. 2.2: Jewel Music Pub. Co. Ltd., 2.3: April Music Ltd.
Ras Muhammadin kansallispuisto

Ras Muhammadin kansallispuisto on kansallispuisto Siinain niemimaan eteläkärjessä Egyptissä. Siihen kuuluu rannikkoa ja merta sekä Suezinlahden että Akabanlahden puolelta. Maa-alueilla on vuoria, vadeja, hiekkadyynejä ja rantaliejukkoja. Parhaiten puisto kuitenkin tunnetaan merenalaisista nähtävyyksistään. Näihin kuuluu erityinen haidenkatsomispaikka sekä Ankeriaspuutarhaksi kutsuttu alue, jossa on paljon "Heteroconger"-suvun kaloja. Mangroven joukossa voi nähdä sekä pesiviä että muuttolintuja.
Puisto on yksi Egyptin vanhimmista luonnonsuojelualueista. Se on perustettu vuonna 1983. Siellä on tavattu yli tuhat kalalajia ja kaksisataa korallilajia. Siellä elää myös uhanalaisia kilpikonnia ja jopa harvinaisia nisäkkäitä, kuten dorkasgaselli.
Pyhän Katariinan luonnonsuojelualue

Pyhän Katariinan luonnonsuojelualue eli St. Katherinen luonnonsuojelualue on suojeltu alue Egyptissä, Etelä-Siinain keskiosassa. Se on perustettu 1996 ja sen pinta-ala on 5 750 neliökilometriä. Puiston alueella on monia Egyptin korkeimmista vuorista, myös kaikkein korkein eli St. Katherine, jonka huippu kohoaa 2 624 metriin. Alueella sijaitsee Pyhän Katariinan luostari, ja sen ydinalue on Unescon maailmanperintökohde.
Puistossa kasvaa yli tuhat kasvilajia. Niiden joukossa luikkii 46 matelijalajia, joista viittätoista ei tavata muualla Egyptissä. Kalottitasku on puistolle tyypillinen lintulaji. Luonnon monimuotoisuuteen vaikuttaa se, että alue on kolmen maanosan kohtaamispaikka: Punertavan peippolajin "Carpodacus synoicus" levinneisyysalue ulottuu tänne Aasiasta, kun taas juovahyeena on afrikkalainen ja ilves ja susi eurooppalaisia lajeja.
Rikas tyttö

Rikas tyttö () on Valentin Vaalan ohjaama mustavalkoinen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1939. Käsikirjoitus perustuu Kersti Bergrothin samannimiseen romaaniin. Elokuva on 24-vuotiaan Olavi Virran ensiesiintyminen valkokankaalla ja Hannes Häyrinen sekä Lea Joutseno ovat ensimmäisissä suurissa rooleissaan.
"Rikas tyttö" kuvaa varakkaan laivanvarustajan tyttären Anni Hallin kyllästymistä joutilaaseen elämäänsä. Elokuvan seurapiirimiljöötä ja tyylikästä puvustusta on kiitelty, mutta juonta on pidetty heppoisena ja roolihenkilöitä ulkokohtaisina. Päähenkilön niin sanotut murheet eivät jaksaneet kiinnostaa yleisöä ja elokuva on tunnettu lähinnä taustalla olevasta tragediasta. Pääroolin esittäjä Sirkka Sari sai surmansa tapaturmaisesti 30. heinäkuuta 1939, kun "Rikkaan tytön" kuvaukset Hauholla olivat loppusuoralla.
Näyttelijät.
Kreditoimattomat näyttelijät
Tuotanto.
"Rikas tyttö" perustui samannimiseen romaaniin, jonka Kersti Bergroth kirjoitti salanimellä Verna Kangas vuonna 1921. Hän joutui puolustamaan romaaninsa ja elokuvan aihevalintaa, sillä tuolloin julkisuudessa käytiin keskustelua todellisuuspakoisten aiheiden käytöstä elokuvissa.
"Rikkaan tytön" ulkojaksoja tehtiin Helsingin kantakaupungin katukuvassa, Huopalahdessa ja Kalastajatorpalla sekä Hauholla Tourun huvilan ympäristössä. Ravintolakohtaus on kuvattu Adlonissa Pörssitalossa.
Kuvattaessa Vaala muutti jonkin verran Nisse Hirnin tekemän elokuvakäsikirjoituksen loppukohtauksia, koska päähenkilö oli kuollut. "Rikas tyttö" oli ensimmäinen elokuva, jossa Lea Joutsenolla oli komediallinen rooli.
Filmausten ollessa jo loppusuoralla naispääosan esittäjä, 19-vuotias Sirkka Sari kuoli tapaturmaisesti kuvausryhmän juhliessa hotelli Aulangolla 30. heinäkuuta 1939. "Rikkaan tytön" ensiesitys pidettiin vajaat kaksi kuukautta tragedian jälkeen. Yleisömenestys nousi hieman vuoden keskiarvoa paremmaksi.
Arviot.
Suomi-Filmin seurapiirikomedia sai aikalaisarvosteluissa varovaisen myönteisen vastaanoton. Sitä pidettiin harmittomana, tavanomaisena viikkolehtinovellia mukailevana filmiromanssina. Elokuvan päätösjuhlissa traagisesti kuolleen Sirkka Sarin roolisuoritusta ei juuri arvioitu taiteelliselta kannalta, vaan arvioijat keskittyivät surunvalitteluihin. Näyttelijöistä suurimmat kiitokset sai Lea Joutseno, jolla oli elokuvassa ensimmäinen merkittävämpi rooli. "Aamulehdessä" kriitikko Erve (Orvo Kärkönen) kiteytti: ”Niin mainiota debyyttiä ei liene meillä vielä valkokankaalla nähty.” 
1980-luvun tv-esitysten aikaan elokuva sai aaltoilevaa kritiikkiä. "Katso"-lehden Markku Tuulen mielestä aika oli kuluttanut elokuvasta kaiken charmin ja tehnyt sen tahattoman huvittavaksi: ”"Rikas tyttö" ei kuulukaan Vaalan tuotannon kärkipäähän, vaan on vaatimaton näyte 30-luvun komediatyylistä”. Sen sijaan Tapani Maskulan vuoden 1993 arvion mukaan kepeää keikarointia ja arkipäiväistä luokkajakoa oli pystytty suomalaisessa filmissä käsittelemään harvoin niin luontevasti. 
Eräs 2010-luvun kriitikko luonnehti elokuvaa ”jähmeäksi”, mutta löysi verkkaisen ja tunkkaisen yleistunnelman keskeltä myös hohtoa. Ansiona siinä nähtiin 1930-luvun Helsingin ajankuvan tallentaminen.
Vain sinulle

Vain sinulle on Hannu Lemisen ohjaama mustavalkoinen elokuva vuodelta 1945. Romanttisessa melodraamassa nuori maalaistyttö Elina Takala (Helena Kara) joutuu kierojen juonittelevien kaupunkilaisherrojen pauloihin. Metsänhoitaja Lauri Kulovaara on Tapio Rautavaaran esikoisrooli. 
Vastaanotto.
Tarina on versio "Juurakon Huldasta", kaupunkiin saapuvasta eteenpäinpyrkivästä maalaistytöstä.
Sen voi nähdä myös uudelleentulkintana Lemisen ohjauksesta "Valkoiset ruusut" (1943). Kriitikot huomasivat elokuvan yhteydet "Juurakon Huldaan", mutta totesivat sen jäävän kuitenkin toiseksi sen rinnalla. Näyttelijöistä Helena Kara ja Tapio Rautavaara huomattiin kiittäen. Lemisen olisi suotu jättävän käsikirjoituksen teon jollekulle toiselle, mutta hän ”on hyvä ohjaaja”, kuten Raoul af Hällström huomautti. Elokuvaa onkin luonnehdittu yhdeksi Hannu Lemisen hienoista taidonnäytteistä.
The Best (Santana)

The Best on Santanan vuonna 1991 ilmestynyt tuplakokoelma-albumi. Äänitteet ovat vuosilta 1969-1981 eli albumeilta "Santana" (1969), "Abraxas" (1970), "Santana 3" (1971), "Amigos" (1976), "Moonflower" (1977), "Inner Secrets" (1978), "Marathon" (1979) ja "Zebop!" (1981).
Levy-yhtiö on K-tel. LP-levyn luettelotunnus on SA-7172, kasetin SA-9172 ja CD-levyn SA-8172. Albumi on koottu yhteistyössä yhtiön Sony Music Entertainment (Finland) Oy kanssa. LP-levyjä on tehty Suomessa.
Kappaleet.
1. "Samba Pa Ti" (C. Santana) – 4:46
 Petra Music
 Albumilta Abraxas (1970)
2. "Black Magic Woman" (P. Green – G. Szabo) – 3:17
 Murbo Music Publ. Inc / Pab Music Corp.
 Albumilta Abraxas (1970)
3. "Evil Ways" (S. Henry) – 3:56
 Gibson Music &amp; Sah Music
 Albumilta Santana (1969)
4. "Soul Sacrifice" (Santana Band) – 6:38
 Petra Music
 Albumilta Santana (1969)
1. "Oye Como Va" (T. Puente) – 4:17
 Planetary Music Pub Corp.
 Albumilta Abraxas (1970)
2. "Waiting" (Santana Band) – 4:04
 Petra Music
 Albumilta Santana (1969)
3. "Guajira" (D. Brown – R. Reyes – C. Reyes) – 3:00
 Petra Music
 Albumilta Santana 3 (1971)
4. "Jin-Go-Lo-Ba" (M. Olatunji) – 4:21
 Blackwood Music Inc
 Albumilta Santana (1969)
5. "Let the Children Play" (D.C. Santana – L. Patillo) – 2:38
 Light Music
 Albumilta Moonflower (1977)
1. "The Sensitive Kind" (J.J. Cale) – 3:32
 Audigram Music
 Albumilta Zebop! (1981)
2. "Europa (Earth's Cry Heaven's Smile)" (Devadip Carlos Santana – Tom Coster) – 5:04
 Light Music
 Albumilta Amigos (1977)
3. "Gitano" (Armando Preaza) – 6:12
 Light Music
 Albumilta Amigos (1976)
4. "You Know That I Love You" (C. Solberg – D.C. Santana – A. Ligertwood – A. Pasqua) – 4:26
 Light Music / Urmilla Music
 Albumilta Marathon (1979)
1. "I Love You Much Too Much" (C. Towber – D. Raye – A. Olshanetsky) – 4:42
 MCA Music
 Albumilta Zebop! (1981)
2. "She's Not There" (R. Argent) – 4:08
 Al Gallico Music Corp.
 Albumilta Moonflower (1977)
3. "Flor D'Luna (Moonflower)" (T. Coster) – 4:59
 Light Music
 Albumilta Moonflower (1977)
4. "Well All Right" ( N. Petty – B. Holly – J. Allison – J. Mauldin) – 4:11
 MPL Communications, Inc
 Albumilta Inner Secrets (1978)
Kapseli

Kapseli on tabletin tavoin kokonaisena nieltävä lääkevalmiste, jossa lääkeannos on suojakuoren sisällä. Suojakuori liukenee ruoansulatuskanavassa.
Kapseleita on pehmeitä ja kovia. "Depotkapselissa" on vedenkestävä pinta, sen aineet vapautuvat mahassa ja suolessa hitaasti. "Enterokapseli" imeytyy vasta suolessa, koska sen pinnassa on ainetta, joka estää sen hajoamisen mahassa.
20 Greatest Hits (Ricky Nelson)

20 Greatest Hits on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen, 1950-luvulla levytysuransa aloittaneen laulaja Ricky Nelsonin tuotannosta. Levy on ilmestynyt Yesterdays Gold -levymerkillä vuonna 1987. LP-levyn luettelotunnus on YDG 15710 ja kasetin YDG 45710. Valmistusmaa on Portugali. Jakelusta on vastannut Movieplay Portuguesa. Levykannen on suunnitellut Hollannin Baarnissa toiminut Studio Wondergem GVN.
Kappaleet.
Kappaleiden yhteydessä on 1950-luvun osalta niiden listasijoitus sekä kuukausi ja vuosi, jolloin kappale on noussut Top 10 -listalle. Näistä samalla singlellä ovat ilmestyneet kappaleparit "Stood Up" / "Waitin' in School" sekä "Believe What You Say" / "My Bucket's Got a Hole in It".
Jääpallon SM-kilpailu 1927

Jääpallon SM-kilpailuun vuonna 1927 lähti suurimpana ennakkosuosikkina Viipurin Sudet. Haastajina sille olivat lähinnä helsinkiläiset HJK, HIFK ja Kiffen. Kilpailu pelattiin cup-muotoisena ja ottelukaavion mukaan ei kaksi saman kaupungin seuraa voinut kohdata loppuottelussa. Loppuotteluun tiensä onnistui tasaisten otteluiden jälkeen tiensä selvittämään HJK, kun taas Sudet selvisi finaalin pelattuaan huomattavasti itseään heikompia joukkueita vastaan. Myös loppuottelussa Viipurin Salakkalahdella Sudet oli selvästi parempi ja joukkue voitti kaikkiaan kymmenennen Suomen jääpallomestaruutensa.
Mestarijoukkue.
Susien mestarijoukkue: Heikki Anttonen, Yrjö Leppänen, Heikki Lund, Tuovi Koskinen, Mauno Sirén, Armas Ahnger, Arvo Närvänen, Lauri Mäkinen, Jussi Pelli, Eero Sorvali, Niilo Jantunen, Kaarlo Ahlgren.
Noengrothai Chaipetch

Noengrothai Chaipetch (s. 1. joulukuuta 1982) on thaimaalainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Noengrothai voitti vuonna 2001 pronssimitalin alle 20-vuotiaiden Aasian-mestaruuskilpailuista ja voitti kahta vuotta myöhemmin saman mitalin aikuisten Aasian-mestaruuskisoista. Hän osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Ateenassa 2004, jolloin hän oli karsinnan 21. tuloksellaan 189 senttimetriä. Noengrothai sijoittui kahdeksanneksi Aasian kisoissa 2006, muttei päässyt finaaliin saakka Pekingin olympialaisissa 2008.
Noengrothai hyppäsi ennätyksensä 194 Vientianessa 2009 Kaakkois-Aasian kisojen yhteydessä. Kyseessä on samalla myös Thaimaan ennätys.
Lähteet.
Popocatépetl

Popocatépetl on aktiivinen tulivuori Meksikossa. 5 426-metrinen vuori on Pico de Orizaban (5 636 m) jälkeen Meksikon toiseksi korkein vuori. Popocatépetl sijaitsee maan pääkaupungista Méxicosta 70 kilometriä kaakkoon.
Popocatépetl on aktiivinen tulivuori. Se purkautui joulukuussa 2000, jolloin evakuoitiin yli 40 000 ihmistä purkauksen tieltä. Keväällä 2016 vuori on jälleen osoittanut aktivoitumisen merkkejä.
Tulivuori purkautui räjähdysmäisesti 9. maaliskuuta 2019 kello 23.16 paikallista aikaa.. Toinen saman kuukauden räjähdysmäinen purkaus tapahtui 18. maaliskuuta 2019 kello 21:38 paikallista aikaa. 
Popocatépetlin rinteillä sijaitsevat luostarit kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Diego de Ordás valloitti kahden sotilaan kanssa vuoren ensimmäisenä vuonna 1519.
Gil da Cruz Trinidade

Gil da Cruz Trinidade (s. 1. maaliskuuta 1982) on itätimorilainen yleisurheilija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa.
Cruz osallistui Ateenan olympialaisiin 2004 22 vuoden ja 182 päivän ikäisenä ja on maansa historian nuorin olympiaurheilija. Hän kilpaili kisoissa maratonilla, mutta joutui keskeyttämään eikä saanut sijoitusta.
Cruzin ennätys maratonilla on 2.49.00.
Lähteet.
National Invitation Tournament

National Invitation Tournament (NIT) on NCAA:n järjestämä yliopistojen koripallosarja. Sarjaan osallistuvat NCAA koripallon I-divisioonan joukkueet, jotka eivät saa kutsua NCAA:n lopputurnaukseen.
NCAA osti sarjan vuonna 2005. NIT:ssä oli suurimmillaan mukana 64 joukkuetta, mutta vuodesta 2006 lähtien sarjassa on ollut 32 joukkuetta.
Ars Auttoinen

Ars Auttoinen on 2009 kesällä näyttelytoimintansa aloittanut kuvataidetta ja muotoilua esittävä yksityinen keskus. Ars Auttoinen sijaitsee Päijät-Hämeessä Padasjoella Auttoisten kylässä. Ars Auttoisten näyttelyissä on esillä suomalaista kuvataidetta ja muotoilua.
Ars Auttoisen perustajat Teemu Salonen ja Kati Joki saivat kesän 2009 näyttelystä vuonna 2010 Etelä-Suomen Sanomien Aukusti-kulttuuripalkinnon.
Jääpallon SM-sarja 1932

Jääpallon Suomen-mestaruus 1932 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Viipurin Sudet voitti mestaruuden äärimmäisen tasaisessa kamppailussa, sarjan päättyessä kolme joukkuetta oli kärjessä tasapisteissä. Sääntöjen mukaan maalieroltaan kaksi parasta joukkuetta pelasivat uusintaottelun mestaruudesta. Uusintaottelussa Sudet voitti Kiffenin 4-1.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
TPS putosi sarjasta. Tilalle nousi Jukolan Pojat.
Uusintaottelu mestaruudesta
&lt;br&gt;
Mestarijoukkue.
Aleksander Wegelius, Arvo Närvänen, Yrjö Leppänen, Toivo Hahl, Tuovi Koskinen, Kalle Hahl, Aarne Hahl, Eero Sorvali, Väinö Nyyssönen, Mauno Sirén, Niilo Jantunen, Heikki Loikkanen, Paavo Rupponen, Tapio Hahl
B-sarja.
B-sarjaan osallistui 15 joukkuetta. Sarja pelattiin cup-kilpailuna. Loppuotteluun selvisivät Savonlinnan Pallokerho ja Jukolan Pojat Helsingistä. Savonlinnassa pelatun ottelun voitti Jukolan Pojat, ja joukkue nousi seuraavaksi kaudeksi A-sarjaan josta TPS putosi.
Loppuottelu &lt;br&gt;
Savonlinnan Pallokerho - Jukolan Pojat 2-3 (jatkoajalla)
TUL:n loppuottelu.
Mestarijoukkue.
Väinö Wuokko mv., Eino Manni, Eino Poutiainen, Väinö Manni, Aarne Valtonen, Veikko Ruuttu, Armas Holopainen, Esko Nykänen, Eino A. Wuokko, Armas Pääkkönen, Einari Puukko.
My Eyes Adored You

My Eyes Adored You on The Four Seasons -yhtyeestä tutun laulaja Frankie Vallin soolosingle vuodelta 1974. Sen on tuottanut Bob Crewe ja levy-yhtiö on Private Stock Records. Crewe on osallistunut myös kappaleiden tekoon. Vinyylilevyjä on tehty Isossa-Britanniassa. 
New Musical Express -lehdessä olleen KPM Groupin ilmoituksen mukaan single on ollut Britanniassa listasijalla #5. KPM Group on toiminut osoitteessa 21 Denmark St., W.C.2.
MUSA-lehden arvostelussa single kuitattiin pelkästään kommentilla: "My ears don't adore you, Frankie Valli!!!".
Kappaleet.
Julkaisijat ovat Jobete (London) / KPM ja kääntöpuolen osalta Ardmore &amp; Beechwood – KPM / Warner Bros Music.
Montes Apenninus

Montes Apenninus on vuorijono Kuun Maahan näkyvän puoliskon pohjoisosissa. Johannes Hevelius nimesi vuoriston Italian Apenniinien mukaan. Vuorijono kohoaa korkeimmillaan yli 5 000 metriin ja siinä on yli 3 000 huippua. Vuoriston keskellä on Belan kraatteri, joka sijaitsee Mons Bradleyn ja Mons Hadleyn välimaastossa.
Get Your Heart On!

Get Your Heart On! on Simple Planin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin kesäkuussa 2011. Albumilla esiintyy yhtyeen lisäksi myös monia vierailevia laulajia. Kappaleella "Jet Lag" vierailee Natasha Bedingfield, "Can't Keep My Hands Off You" -kappaleella Rivers Cuomo, "Freaking Me Out" -kappaleella Alex Gaskarth ja "Summer Paradise" -kappaleella K'naan.
Ensimmäisenä singlenä albumilta julkaistiin maaliskuussa 2011 "Can't Keep My Hands Off You". Toisena singlenä julkaistiin kappale "Jet Lag" sekä englannin- että ranskankielisenä versiona. Englanninkielisessä versiossa laulaa Natasha Bedingfield ja ranskankielisessä Marie-Mai.
Juhani Ruohonen

Juhani Ruohonen (s. 24. lokakuuta 1947 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1965–1980 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Ruohonen edusti koko pääsarjauransa ajan Tampereen Koo-Vee:ta. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 393 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 35 + 35 = 70 ja jäähymääränsä 142 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi viisi ottelua ja kokosi niissä tehopisteet 1 + 2 = 3 sekä jäähyminuutteja 16. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1968 sekä saavutti lisäksi SM-pronssin vuonna 1977. Toimi myös Ilveksen liigajoukkueen toisena valmentajana 1982-86. Voitti 1983 Ilveksessä pronssia ja 1985 kultaa. Valmensi myös Ilveksen B-junioreita 1989-1992. Vuonna 1990 joukkue voitti kultaa.
Jääpallon SM-sarja 1931

Jääpallon Suomenmestaruus 1931 ratkaistiin ensimmäisen kerran sarjamuotoisella kilpailulla. Kilpailuun kelpuutettiin suoraan Suomen sen hetken parhaat seurat Sudet, ViPS, HJK, KIF ja HIFK. Kuudennesta paikasta käytiin karsinta HPS:n TPS:n ja ÅIFK:n kesken. Ratkaisevassa ottelussa HPS voitti ÅIFK:n 2-0.
Mestaruussarjaa kutsuttiin alkuun A-sarjaksi. Historian ensimmäinen sarjaottelu pelattiin 17.tammikuuta KIF:n ja HPS:n välillä. Ottelu päättyi KIF:n voittoon. Kausi oli Viipurin Palloseuran juhlaa, tiukimmille se joutui toisen viipurilaisseuran Susien kanssa. Se voitti Sudet ensimmäistä kertaa SM-kilpailuissa niukasti 2-1. Koskaan aiemmin Sudet ei ollut hävinnyt paikallisvastustajilleen SM-kilpailuissa. ViPS varmisti mestaruutensa viimeisellä kierroksella kukistamalla Kiffenin Helsingissä 1-6. Mestaruus oli ViPS:n ensimmäinen.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
HPS putosi sarjasta. Tilalle nousi Turun Palloseura
Mestarijoukkue.
Leo Tukiainen, Olavi Kallio, Eino Kanerva, Valter Österdahl, Gösta Berg, Allan Lagerström, Väinö Meskanen, Onni Peltonen, Sulo Kirsi, Rufus Wahl, Erkki Kariluoma, Eero Kettunen, Samuli Lamppu, Gunnar Berg, Sulo Toropainen
B-Sarja.
A-sarjan ulkopuolelle jätetyt joukkueet kilpailivat B-sarjassa. B-sarjan pelattiin cup-kilpailuna, ja sarjan voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi A-sarjaan. Mukana oli 14 joukkuetta. Uusina paikkakuntina jääpallokilpailuissa olivat Mikkeli, Pori ja Sortavala.
Loppuottelussa kohtasivat Turun Palloseura ja Lappeenrannan Urheilu-Miehet. TPS voitti ottelun niukasti 1-0 ja nousi A-sarjaan.
Ottelut.
1.kierros
2. kierros
3. kierros 
Välierät
Loppuottelu
Turun Palloseura voitti B-mestaruuden ja nousi Mestaruussarjaan, josta Helsingin Palloseura putosi.
Seppo Nurmi

Seppo Kalevi Nestori Nurmi (s. 26. lokakuuta 1946 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1965–1973 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Suomen maajoukkueessa hän pelasi 16 maaottelua.
"Retu" Nurmi edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Koo-Vee:ta. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 172 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 84 + 70 = 154 ja jäähymääränsä 50 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 1967–1968 ja oli tuolloin joukkueensa paras maalintekijä ja pistemies tehtyään 20 ottelussa 15 maalia ja annettuaan viisi maalisyöttöä. Nurmi palkittiin SM-sarjakauden 1968–1969 herrasmiespelaajana.
Pelaamissaan 16 maaottelussa Nurmi teki neljä maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä.
Rauno Lehtiö

Rauno Harry Juhani Lehtiö (s. 3. maaliskuuta 1942 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1959–1971 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden. Hän edusti Suomen maajoukkuetta kolmissa arvokisoissa.
Lehtiö edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Koo-Vee:ta. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 223 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 67 + 43 = 110 ja jäähymääränsä 112 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1968 sekä saavutti kaksi SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Lehtiö edusti Suomen maajoukkuetta 54 maaottelussa, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Hän pelasi Colorado Springsin MM-kilpailuissa 1962, Tukholman MM-kilpailuissa 1963 ja Innsbruckin olympialaisissa 1964.
Lehtiö teki työuransa sähköasentajana Tampereen kaupungin sähkölaitoksella ja on yhden, vuonna 1965 syntyneen tyttären isä.
Kalevi Pulli

Kalevi Pulli (19. tammikuuta 1936 Sortavalan maalaiskunta – 27. joulukuuta 2015) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1953–1965 ja edusti Suomen maajoukkuetta kuudessa maaottelussa.
Pulli edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Kilpa-Veljiä (vuodesta 1959 Koo-Vee). Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 149 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 96 + 42 = 138 ja jäähymääränsä 44 minuuttia. Hän saavutti urallaan kolme SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia.
Myös Kalevi Pullin veljet Markku ja Heino pelasivat jääkiekkoa SM-tasolla. 
Kalevi Pulli kuoli pitkän sairastelun jälkeen 27. joulukuuta 2015. Samana vuonna veljensä Heino kuoli huhtikuussa.
Olavi Haapalainen

Olavi Haapalainen (7. maaliskuuta 1946 Tampere – 8. joulukuuta 2020 
) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1966–1972 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Haapalainen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Koo-Vee:ta. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 89 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 6 + 3 = 9 ja jäähymääränsä 44 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1968.
Pekka Uitus

Pekka Juhani Uitus (18. lokakuuta 1944 Tampere – 1. heinäkuuta 2004) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1974 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Uitus edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Pallo-Veikkoja ja Tampereen Koo-Vee:ta vuodesta 1966. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 197 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 61 + 40 = 101 ja jäähymääränsä 88 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Koo-Vee:n joukkueessa vuonna 1968.
Pelaajauransa jälkeen Uitus toimi SM-liigassa KooVeen apuvalmentajana kaudella 1975–1976 ja päävalmentajana 
kaudella 1979–1980. Uitus kuului KooVeen kiekkojaostoon ja TP-V:n johtokuntaan. Hän voitti piirimestaruuksia jääkiekossa, jalkapallossa ja pöytätenniksessä. Hän harrasti myös tennistä ja keilailua. Uitus työskenteli kirjurina.
Uitus kuoli vuonna 2004. Hänet on haudattu Tampereella Kalevankankaan hautausmaalle.
Kalevi Toivonen

Kalevi Uolevi Toivonen (27. huhtikuuta 1941 Ikaalinen – 28. lokakuuta 2019 Tampere ) oli suomalainen jalkapalloilija ja jääkiekkoilija. Hän pelasi jääkiekkoa SM-sarjassa vuosina 1961–1969 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Toivonen oli muutaman vuoden ikäinen kun hän perheineen muutti Tampereen Tammelaan. Viettäessään lapsuuttaan Tammelan pallokentän laidalla, niin oli luonnollista, että hän liittyi Tammelan omaan palloiluseuraan Tampereen Pallo-Veikkoihin. 
Jalkapallo.
Kalevi Toivonen nousi jo juniori-ikäisenä TPV:n edustusjoukkueen keskushyökkääjäksi ja johtavaksi maalintekijäksi, ja hänet valittiin vuonna 1959 Suomen ensimmäiseen alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen. Hänen jalkapallouransa huipentui TPV:n nousuun SM-sarjaan kaudeksi 1971. Aktiiviuransa jälkeen hän valmensi TPV:n edustusjoukkuetta vuosina 1972–1978.
Jääkiekko.
Kalevi Toivonen oli myös jääkiekkoilijana TPV:n kasvatti. TPV pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, kun hän parikymppisenä siirtyi SM-sarjassa pelaavaan Saimaan Palloon Lappeenrantaan vuonna 1961. Yhden kauden jälkeen hän kuitenkin palasi takaisin kasvattajaseuraansa, joka oli noussut SM-sarjaan. Muutama vuosi myöhemmin tamperelaisseurat TPV ja Koo-Vee järjestelivät toimistojaan siten, että seurojen jalkapalloilu keskitettiin TPV:hen ja jääkiekkoilu Koo-Veehen. Näin Toivosesta tuli kooveelainen. 
Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 86 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 31 + 27 = 58 ja jäähymääränsä 94 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Koo-Veen joukkueessa vuonna 1968. Tuolloin hän pelasi Koo-Veen tehoketjussa yhdessä Heino Pullin ja Seppo Nikkilän kanssa.
Hannu Luojola

Hannu Tapio Luojola (29. marraskuuta 1946 Turku – 3. tammikuuta 2020) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana SM-sarjassa- ja sittemmin liigassa vuosina 1965–1979. Luojola myös pelasi 20 maaottelua ja yhdet MM-kilpailut sekä kolme kautta ulkomaisissa seuroissa. "Hantta" Luojola, jota on kutsuttu aikansa Kupittaan yleisön suureksi suosikiksi, pelasi suurimman osan SM-urastaan Turun Tovereissa. Muita seuroja olivat TPS, Jokerit ja Lukko. Luojolan ura päättyi tapaturmaisesti hänen saatuaan vakavan silmävamman.
Jalkapalloa Luojola pelasi Suomensarjassa TuTo:n riveissä ja edusti Suomea kolmessa poikien maaottelussa.
Kaudet ulkomailla.
Itävallassa Luojola voitti maan mestaruuden.
Kari Torkkel

Kari Torkkel (s. 12. huhtikuuta 1947 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa- ja sittemmin liigassa vuosina 1965–1977. Torkkel edusti suurimman osan urastaan Turun Tovereita, jonka riveissä voitti kaksi SM-pronssia. TuTon mukaan "Torkkelin tavaramerkki oli kaupungin- ja ehkä jopa koko maan kovin rannelaukaus,  jonka saatteli liikkeelle mailan lavasta kuulunut terävä pamahdus". Maajoukkueessa Torkkel pelasi 15 ottelua.
Jääpallon SM-sarja 1936

Jääpallon Suomen mestaruus 1936 ratkaistiin kuudennen kerran yksinkertaisessa sarjassa. Sarjaa laajennettiin kahdeksan joukkueen sarjaksi aiemman kuuden sijaan. Tasaisen sarjan mestaruuden voitti Viipurin Palloseura. Mestaruus oli ViPS:lle toinen, ja samalla viimeinen viipurilaisseurojen voittama mestaruus.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
HPS ja KIF putosivat sarjasta. Tilalle nousivat VIFK ja WP-35.
Mestarijoukkue.
ViPS:n joukkue: Bertel Westlin (mv), Yrjö Leppänen, Eino Kanerva, Eino Luukkonen, Reino Martens, Gösta Berg, Samuli Lamppu, Kalle Purhonen, Allan Lagerström, Sulo Kirsi, Onni Peltonen, Valter Österlund, Unto Liukkonen
B-sarja.
B-sarjassa siirryttiin suuren osanottajamäärän vuoksi sarjamuotoiseen kilpailuun cup-kilpailun sijasta. 22 joukkuetta jaettiin seitsemään maantieteellisesti jaettuun lohkoon, joiden voittajat jatkoivat 2-lohkoiseen loppusarjaan.
Alkulohkot.
Vaasan alue
Uusintaottelu:&lt;br&gt;
VIFK-VPS 5-4 ja. (3-3)
Satakunnan alue
Uusintaottelu:&lt;br&gt;
Kärpät - Pallo-Iirot 4-3&lt;br&gt;
Välikarsintaottelu Turun piirin joukkuetta vastaan:&lt;br&gt;
Kärpät-TPS 4-3
Hämeen alue
Helsinki-Kymenlaakson alue
Viipurin alue
Uusintaottelu:&lt;br&gt;
Ilves-LUM 13-1
Savon alue
Karjalan alue
Loppusarja.
Länsilohko.
Uusintaottelu:&lt;br&gt;
VIFK - Kärpät 5-0
Warkauden Pallo-35 ja Vaasan IFK nousivat mestaruussarjaan.
Pentti Vihanto

Pentti Olavi Vihanto (19. lokakuuta 1942 Turku – 18. joulukuuta 2020) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka hyökkääjän pelipaikalla edusti koko uransa Turun Tovereita. "Petun" mestaruussarjaura sijoittuu ajalle 1965–1975. Vihanto palkittiin vuonna 1970 Herrasmiespelaaja -palkinnolla. Hän voitti kaksi SM-pronssia. TuTon mukaan Vihanto, joukkueensa johtavia hahmoja, "pelasi aina järkevästi ja pystyi hyvän pelisilmänsä ansiosta tarjoilemaan ketjukavereilleen maalipaikkoja." Suomen maajoukkueessa Vihanto pelasi yhden maaottelun.
Vihanto menehtyi 78-vuotiaana pitkän sairauden jälkeen.
Romantiikkaa

Romantiikkaa ("Glorious Betsy") on Alan Croslandin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1928. Se perustuu Rida Johnson Youngin vuonna 1908 kirjoittamaan näytelmään, jonka pohjalta elokuvan käsikirjoituksen teki Anthony Coldeway, joka oli ehdolla parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi. "Romantiikkaa" tehtiin mykkäelokuvaksi, mutta "Jazzlaulajan" (1927) menestyksen takia siihen lisättiin joitain puhekohtauksia.
"Romantiikkaa" kertoo Jérôme Bonaparten ja yhdysvaltalaisen Elizabeth Patterson Bonaparten avioliitosta, jonka sitä vastustava Jérômen veli keisari Napoleon I mitätöi, ja määrää veljensä naimaan Württembergin prinsessa Frederickan.
Denny Crum

Denzil Edwin "Denny" Crum (2. maaliskuuta 1937 San Fernando – 9. toukokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän on yliopistokoripalloilun merkittävimpiä henkilöitä.
Ura.
Crumin oma koripalloura oli vaatimaton ja hän pelasi ainoastaan yliopistotasolla. Pelaajauransa jälkeen hän toimi aluksi UCLA Bruinsin apuvalmentajana ja vuosina 1964–1968 Crum oli Pierce Collegen päävalmentajana. Tämän jälkeen hän oli UCLA:n John Woodenin apuvalmentaja, jolloin joukkue voitti kolme NCAA-mestaruutta. Vuonna 1971 Crum aloitti Louisvillen yliopiston päävalmentajana. Hän voitti ensimmäisen NCAA-mestaruuden vuonna 1980, jolloin joukkueessa pelasi muun muassa Darrell Griffith. Seuraavan kerran Crum juhli mestaruutta vuonna 1986. Vuonna 1987 hän johdatti Yhdysvallat Pan-Amerikan kisoissa hopealle. Crum valittiin Basketball Hall of Fameen vuonna 1994. Hänen viimeinen valmennuskautensa oli kausi 2000–2001, jolloin Louisville voitti 12 ja hävisi 19 ottelua.
Kentin kuningaskunta

Kentin kuningaskunta oli juuttien 400-luvulla perustama kuningaskunta Kaakkois-Englannissa.
Perimätiedon mukaan kentiläiset pyysivät 400-luvulla mantereelta avukseen sotaisia juutteja pohjoisen piktejä vastaan. Juutit saapuivat kahden veljeksen, Hengistin ja Horsan johdolla noin vuonna 450. Hengist löi viholliset ja karkotti Kentistä myös britit. Hän perusti paikalle oman valtakuntansa noin vuonna 455 ja asutti sen mantereelta muuttaneilla germaaneilla, kuten juuteilla, angleilla ja sakseilla.
Hengistin jälkeen valtaan nousi Oeric Oisc, josta alkoi Oiscingatin dynastia. Ethelbert Kentiläinen nousi kuninkaaksi noin vuonna 560, ja hänestä tuli koko Humberjoen eteläpuolisen Englannin ylikuningas. Paavi Gregorius I lähetti vuonna 597 munkki Augustinus Canterburylaisen Ethelbertin hoviin palauttaakseen kristinuskon saarelle, ja Ethelbertin kääntyminen kristinuskoon oli käännekohta koko Ison-Britannian historiassa. Canterburyyn perustettiin tuomiokirkko, josta tuli kristinuskon levitystyön keskus.
Ethelbertiä seurasi vuonna 616 kuninkaana Eadbald, joka luopui väliaikaisesti kristinuskosta. Vuonna 640 kuninkaaksi tuli Earconbert ja vuonna 664 Egbert I, joka hallitsi myös Surreyn kuningaskuntaa. Vuonna 673 valtaan noussut Hlothere joutui hallitsemaan yhdessä Essexin kuninkaan kanssa pitääkseen vahvistuvat mercialaiset loitolla. Häntä seurasivat kuninkaina Eadric ja Oswine.
Kuningas Wihtred nousi valtaan 690 ja irrotti Kentin naapuriensa vaikutuspiiristä. Hän laati maalleen sen ensimmäisen lakikokoelman. Wihtredin jälkeen vuonna 725 valtaan nousivat Ethelbert II ja Eadbert I, joiden jälkeen yhteiskuninkaina hallitsivat Alric ja Eardwulf. Vuoden 765 tienoilla valtaan noussut Egbert II hallitsi jälleen yksin. Otfordin taistelussa 776 mercialaiset löivät kentiläiset ja alistivat maan kuninkaansa Offan valtaan. Vuonna 796 Eadberht III Præn kaappasi valtaistuimen itselleen, mutta Mercian kuningas Coenwulf kukisti hänet kahdessa vuodessa ja nosti Kentin alikuninkaaksi veljensä Cuthredin. Kentin viimeinen alikuningas oli Baldred, jonka Wessexin kuningas karkotti vuonna 825.
Eurooppalaisen ihmisen maailmankatsomus

Eurooppalaisen ihmisen maailmankatsomus on filosofi Oiva Ketosen teos, joka perustuu yleisöluentoihin. Teos ilmestyi Otavan kustantamana 1961 ja siitä otettiin useita uusintapainoksia. 
Sisältö.
Kirjan luvut:
Pettävä varjo voittaa pelin

Pettävä varjo voittaa pelin () on Richard Thorpen ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomedia vuodelta 1945. Se oli viides Pettävä varjo -elokuvasarjan osa, ja sen käsikirjoittivat Robert Riskin ja Dwight Taylor.
Pääosia esittävät William Powell ja Myrna Loy, ja tämä oli heidän kahdestoista yhteinen elokuvansa. Sivuosissa nähdään muun muassa Lucile Watson, Gloria DeHaven ja Anne Revere. Elokuva kuvattiin mustavalkoisena, ja sen kesto on 100 minuuttia.
"Pettävä varjo voittaa pelin" sai ensi-iltansa kotimaassaan 25. tammikuuta 1945. Suomen ensi-iltaansa "Pettävä varjo voittaa pelin" tuli pari vuotta myöhemmin 3. tammikuuta 1947.
Elokuva kuvattiin 8.–14. heinäkuuta 1944. Elokuvan tuotanto piti alun perin alkaa vuonna 1942, mutta Loy kieltäytyi silloin roolista ja lähti New Yorkiin mennäkseen naimisiin ja auttamaan Punaista Ristiä. Elokuvan kuvaukset aiottiin ensin aloittaa tuolloin ilman Loyta; Irene Dunne olisi korvannut hänet Nora Charlesina.
Juoni.
Nick ja Nora Charles matkustavat Nickin kotikaupunkiin Sycamore Springsiin tämän vanhempien luo, missä Nick alkaa tutkia lentokonetehtaan työntekijän (Ralph Brooks) murhaa. Murhan avaimeksi osoittautuu salaperäinen maalaus, jossa pilee murhaajan motiivi.
Timo Sorjonen

Timo Kullervo Sorjonen (s. 21. huhtikuuta 1947 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1968–1971.
Sorjonen edusti SM-sarjaurallaan lahtelaista Upon Palloa kaudella 1968–1969, Lahden Reipasta kaudella 1969–1970 sekä turkulaista Kiekko-67:ää kaudella 1970–1971. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 32 ottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen ja istui jäähyllä kuusi minuuttia.
SM-liigakaudella 1982–1983 Sorjonen toimi Lahden Kiekkoreippaan apuvalmentajana.
Jarmo Kiprusoff

Jarmo Juha Antero Kiprusoff (16. marraskuuta 1951 Turku – 1. helmikuuta 2024 Turku) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi maalivahtina SM-sarjassa kaudella 1970–1971 Kiekko-67:n joukkueessa. Hän kuului kokoonpanoon kauden kaikissa 22 ottelussa mutta pääsi kentälle vain kolmessa ottelussa, joissa sai kaksi jäähyminuuttia.
Jarmo Kiprusoffin ("Näppi") muut seurat olivat Turun Toverit ja Åbo IFK. Vuonna 1968 hän saavutti Varsinais-Suomen piirin A-juniorien mestaruuden. Kesäisin hän pelasi jalkapalloa ja yleisurheili (TUK:n piirimestaruusmitaleja). Kiprusoff oli ammatiltaan leipuri ja hänen kotikuntansa oli Turku. Hän harrasti kirjallisuutta ja edisti jääkiekon toimintaedellytyksiä Turussa. Kiprusoff oli muiden pelaajatoveriensa kanssa perustamassa Kiekko-67 seuraa, kun ÅIFK vetäytyi jääkiekkotoiminnasta ja Kiekko-67 lunasti ÅIFK:n sarjapaikan.
Jarmo Kiprusoffin pojat Marko ja Miikka Kiprusoff ovat menestyneitä jääkiekkoilijoita.
Pettävän varjon laulu

Pettävän varjon laulu () on vuonna 1947 ilmestynyt yhdysvaltalainen mysteeri-/rikos-/komediaelokuva, jonka ohjasi Edward Buzzell. "Pettävän varjon laulu" on kuudes ja viimeinen elokuvasarjan osa. Elokuvan on käsikirjoittanut Steve Fisher ja Nat Perrin, joka myös tuotti elokuvan.
Pääosissa nähdään William Powell ja Myrna Loy heidän kolmannessatoista ja toiseksi viimeisessä yhteisessä elokuvassaan. Sivuosissa ovat muun muassa Keenan Wynn, Dean Stockwell ja Phillip Reed. "Pettävän varjon laulu" kuvattiin mustavalkoisena ja on pituudeltaan 86 minuuttia.
"Pettävän varjon laulu" kuvattiin tammikuun alusta maaliskuuhun asti. Se sai ensi-iltansa New Yorkissa 28. elokuuta 1947. Suomeen "Pettävän varjon laulu" saapui teattereihin 3. kesäkuuta 1949.
Juoni.
Kuudennessa "Pettävä varjo" -elokuvassa Nick ja Nora Charles (William Powell ja Myrna Loy) tutkivat orkesterinjohtaja Tommy Draken (Phillip Reed) murhaa. Pääepäillyksi tulee uhkapelilaivan omistaja Phil Brant (Bruce Cowling). Drake oli hävinnyt pelissä oman orkesterinsa eräälle pelaajalle. Murhatutkimus ei osoittautunutkaan niin helpoksi. Epäillyiksi tuli myös Philin uusi sosiaalinen vaimo Janet Thayar (Jayne Meadows), orkesterin uhkea laulaja Fran Page (Gloria Grahame) ja ongelmainen klarinetisti Buddy Hollis (Don Taylor).
Jerry Sichting

Jerry Lee Sichting (s. 29. marraskuuta 1956 Martinsville) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija.
Ura.
Sichting pelasi yliopistokoripalloa Purduen yliopistossa vuosina 1975–1979. Hän osallistui NBA:n vuoden varaustilaisuuteen, jossa Golden State Warriors varasi hänet tilaisuuden 82:ntena pelaajana. Lokakuussa 1979 seura luopui hänen oikeuksistaan, eikä hän pelannut kauden aikana missään joukkueessa. Lokakuussa 1980 Indiana Pacers hankki Sichtingin pelioikeudet ja hän edusti seuraa viiden kauden ajan. Kauden 1985–1986 Sichting edusti Boston Celticsiä, jossa hän voitti myös ainoan NBA-mestaruutensa. Helmikuussa 1988 Boston myi hänen oikeutensa Portland Trail Blazersille, joka antoi Bostonille Jim Paxsonin. Hän edusti seuraa kauden loppuun asti, jonka jälkeen Portland ei jatkanut hänen sopimustaan. Kauden 1989–1990 Sichting pelasi Charlotte Hornetsissa, josta hänet vapautettiin helmikuussa 1990. Tämän jälkeen hän pelasi vielä yhden ottelun Milwaukee Bucksissa. Pelaajauransa jälkeen Sichting on toiminut NBA-joukkueiden apuvalmentajana.
Markku Hakanen

Markku Juhani Hakanen (s. 17. elokuuta 1946 Kangasala) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi SM-sarjassa vuosina 1963–1974 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Hakanen edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 251 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 91 + 49 = 140 ja jäähymääränsä 90 minuuttia. Hakanen voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1966 ja 1972 sekä saavutti lisäksi neljä SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia.
Hakasen veljet Reijo ja Matti ovat myös jääkiekkoilijoita.
Matti Hakanen

Matti Antero Hakanen (21. syyskuuta 1950 Tampere – 20. marraskuuta 2016) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1969–1973.
Hakanen edusti SM-sarjaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1969–1971 ja Porin Ässiä kaudella 1972–1973. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 88 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 9 + 8 = 17 ja jäähymääränsä 14 minuuttia. Hän saavutti urallaan yhden SM-hopean.
Hakasen veljet Reijo ja Markku olivat myös SM-tason jääkiekkoilijoita. Hakanen harrasti musiikkia.
Jukka Mattila

Jukka Mattila (s. 14. lokakuuta 1949 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1968–1973.
Mattila edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän kuului Ilveksen joukkueeseen mestaruuskaudella 1971–1972 mutta pelasi vain kolme ottelua eikä saanut kultamitalia. Kahdesti hän sai SM-hopeaa. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 86 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 20 + 7 = 27 ja jäähymääränsä 22 minuuttia.
Poikia ja rakastajia (elokuva)

Poikia ja rakastajia ("Sons and Lovers") on Jack Cardiffin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1960. Se perustuu D. H. Lawrencen samannimiseen romaaniin. Elokuva kertoo alkoholisoituneen kaivosmiehen Walter Morelin (Trevor Howard) ja hänen puolisonsa Gertruden (Wendy Hiller) pojasta Paulista (Dean Stockwell), joka haaveilee taiteilijanurasta.
"Poikia ja rakastajia" oli Oscar-ehdokkaana seitsemässä eri kategoriassa. Palkinnon se sai parhaasta mustavalkokuvauksesta.
Erkki Järvinen (jääkiekkoilija)

Erkki Tapani Järvinen (17. huhtikuuta 1948 Tampere – 1. marraskuuta 2024 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi maalivahtina SM-sarjassa vuosina 1964–1974 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta.
Järvinen edusti SM-sarjassa Tampereen Ilvestä vuosina 1964–1969 ja 1971–1974. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 25 ottelua ja vaihtopenkillä istutut mukaan laskien 173 ottelua. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1966 ja 1972 sekä saavutti lisäksi kolme SM-hopeaa ja kaksi SM-pronssia. Hopeaa tuli myös Euroopan Cupissa vuonna 1967. Nuorten joukkueessa Järvinen voitti kultaa vuosina 1966 ja 1967.
John Lombe

John Lombe (1693–1722) oli englantilainen silkintuottaja. Hänen perheensä oli tekstiilialalla, ja velipuoli Thomas hankki vuonna 1718 patentit kolmelle silkin käsittelyyn tarkoitetulle koneelle. Uskotaan, että John Lombe toi koneiden perusajatuksen Italiasta.
Tuohon aikaan Euroopan paras silkki kehrättiin Sardiniassa, missä teollisuusvakoilu oli kielletty kuolemanrangaistuksen uhalla. Lombe liikkui siellä ensin turistina, mutta lahjoi sitten itsensä töihin huoltomieheksi ja luonnosteli koneista kuvia työpäivän päätteeksi. Hän salakuljetti piirrokset veljelleen Englantiin.
Veljekset rakennuttivat silkkitehtaan Derwentin varteen, Thomas Cotchettin epäonnistuneen silkkitehtaan naapuriin. Uuden tehtaan koneet toteutti tunnettu hydrauliikkainsinööri George Sorocold. Derbyn silkkikehräämöstä tuli menestyvä yritys, joka työllisti 300 henkeä 1730-luvulla. John Lombe kuoli vuonna 1722, ja tuhannet osallistuivat hänen hautajaisiinsa. Kuolinsyyksi on epäilty italialaisen naisen kostoa.
Korvakalat

Korvakalat (Kneriidae) on maitokalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan trooppisen Afrikan makeista vesistä.
Lajit.
Korvakalojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 24–30 lajia, jotka jaetaan neljään sukuun. "Cromeria nilotica" ja "Grasseicthys gabonensis" eroavat muista heimon lajeista, niin, että ne katsotaan joskus kuuluvaksi omiin heimoihinsa "Cromeriidae" ja "Grasseicthyidae". Korvakaloihin kuuluvia lajeja ovat muun muassa korvakala ("Kneria polli"), ruahankorvakala ("Kneria ruahae"), kirjokorvakala ("Parakneria tanzaniae") ja kongonkorvakala ("Parakneria thysi")
Anatomia.
Korvakalalajit ovat melko pienikokoisia ja suurin laji "Parakneria marmorata" kasvaa korkeintaan noin 15 cm pitkiksi. Suurimmilla lajeilla on suomut ja kylkiviiva aisti, kun "C. nilotica" ja "G. gabonensis" lajit ovat neoteenisia eli muistuttavat suomuttomia, läpikuultavia poikasiaan myös sukukypsinä. Kaikille lajeille on tyypillistä yläleuka, jonka ne voivat työntää eteenpäin. Eräiden lajien koirailla kiduskannen suomut ovat kookkaat ja muodostavat ruusukemaisen ulokkeen.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Korvakalalajeja tavataan Niilistä ja trooppisen Afrikan makeista vesistä. Tyypillistä elinympäristöä ovat viileähköt ylängöillä sijaitsevat nopeasti virtaavat joet ja purot. Muun muassa rintaevät, jotka voivat toimia imukupin tavoin on sopeutuma tällaisiin ympäristöihin.
BAe Jetstream 31

BAe Jetstream 31 on British Aerospacen valmistama 19-paikkainen, kahdella potkuriturbiinimoottorilla varustettu liikennelentokone, joka oli eri versioina tuotannossa vuosina 1980–1993. Kaikkien versioiden yhteenlaskettu valmistusmäärä on 458 kappaletta.
Historia.
Jetstream 31 perustuu brittiläisen Handley-Page-yhtiön 1960-luvun alkupuolella suunnittelemaan HP.137-konetyyppiin. Handley-Pagen taloudellisten vaikeuksien vuoksi konetyypin tuotanto siirtyi myöhemmin "Jetstream Aircraft" -nimiselle yhtiölle, jonka taustalla oli Scottish Aviation. Vuonna 1977 Scottish Aviationista tuli osa kansallista British Aerospace -yhtiötä (nykyisin BAE Systems). Jetstream 31 -koneet valmistettiin Prestwickissä.
Koneesta kehitettiin myös suurennettu malli Jetstream 41, mutta sen kaupallinen menestys jäi melko vaatimattomaksi.
Tekniset tiedot.
Kone on paineistettu ja enintään 19-matkustajapaikkainen. Sitä tuotettiin vuosien saatossa useina eri versioina, kuten HP.137, Jetstream 1, Jetstream 2, Jetstream 200, Jetstream 31 ja Jetstream 32. Eri versioissa käytettiin useita eri moottorivaihtoehtoja, joista yleisimmät olivat Garrett TPE331-10 (Jetstream 31) ja Garrett TPE331-12 (Jetstream 32).
Käyttö.
Kone oli suunnattu kevyeen reittiliikenteeseen ("regional airlines") ennen kaikkea Yhdysvaltojen markkinoille, jonne valtaosa koneista myytiin.
Suomessa Air Botnia operoi 1990-luvulla enimmillään viiden Jetstream-koneen laivastoa.
Prestwick

Prestwick () on kaupunki Etelä-Ayrshiren hallintoalueella Skotlannissa, noin 50 kilometriä lounaaseen Glasgow'sta. Sielä on vajaat 15 000 asukasta.
Prestwickistä tuli markkinapaikka jo vuoden 1170 alkupuolella. 1700-luvulla Prestwick oli jo kukoistava teollisuuskeskus, jossa paikallisesti louhittua hiiltä käytettiin meriveden haihduttamiseen suolan tuottamiseksi. Njykyisin vanhoja suolapannuja vooi nähdä golfkentällä, ja golfista on tullut merkittävä toiminta kaupungissa.
Ennen toista maailmansotaa ja sen aikana Prestwickin lentokenttä oli Skotlannin ainoa Atlantin ylittävien lentojen käyttämä kenttä. Nykyisin sitä käyttävät monet lomalennot Välimerelle ja Kanarian saarille.
Nikola Hartmann

Nikola Hartmann (ent. Hartmann-Dünser, s. 5. kesäkuuta 1975 Götzis) on itävaltalainen entinen naispainija, maailman- ja euroopanmestari.
Hartmann voitti painijanurallaan viisi maailmanmestaruutta, viisi euroopanmestaruutta ja kolme muuta EM-mitalia. Hänet nimettiin FILA:n kunniagalleriaan vuonna 2010.
Luettelo Suomessa elävistä maailmanlaajuisesti uhanalaisista eliöistä

Luettelo Suomessa elävistä maailmanlaajuisesti uhanalaisista eliöistä Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton eli IUCN:n uhanalaisluokituksen mukaan. Luettelo perustuu vaillinaisesti IUCN:n levinneisyystietoihin. Jotkin mainituista lajeista ovat voineet käytännössä hävitä Suomesta. 
Satunnaislajit.
Linnut:
Kasvit:
Nisäkkäät:
Mirabello-luokka

Mirabello-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kolmen risteilijän () muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Alukset.
Vuoden 1913 alustavien suunnitelmien mukaan piti valmistaa 5 000 tonnin kevyesti panssaroituja aluksia, jotka suunnitteli insinöörikapteeni Nabor Soliani yhdessä genovalaisen Gio. Ansaldo &amp; C.:n kanssa. Regia Marina luokitteli alukset tiedusteluristeilijöiksi ja ne luokiteltiin uudelleen 1. heinäkuuta 1921 keveiksi tiedusteluristeilijöiksi ja edelleen 5. syyskuuta 1938 hävittäjiksi.
Christine Nordhagen

Christine Nordhagen-Vierling (s. 26. kesäkuuta 1971 Grande Prairie) on kanadalainen entinen naispainija, maailman- ja amerikanmestari.
Nordhagen voitti painijanurallaan kuusi maailmanmestaruutta, kaksi muuta MM-mitalia ja kaksi Pan-Amerikan-mestaruuskilpailujen kultamitalia. Ateenan kesäolympialaisissa 2004 Nordhagen oli sarjan 72 kg viides. Hänet nimettiin ensimmäisenä naispainijana FILA:n kunniagalleriaan vuonna 2006.