tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Naksoslaisten talo

Naksoslaisten talo ("Naksoslaisten oikos") oli antiikin aikainen rakennus Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohde on osa Deloksen Apollonin ja Artemiin pyhäkköaluetta.
Naksoslaisten talo rakennettiin arkaaisella kaudella noin vuonna 575–560 eaa. Se oli nimensä mukaisesti naksoslaisten rakennuttama ja se toimi näiden kokoontumispaikkana Deloksella. Rakennus korvasi samalla paikalla olleen varhaisemman, 600-luvulla eaa. rakennetun talon. Rakennus oli omistettu Apollonille, ja toimi samalla mahdollisesti jonkinlaisena pyhäkkönä. Se sijaitsi Deloslaisen Apollonin temppelin eteläpuolella lähellä pyhäkköalueen sisäänkäyntiä eli Propylonia.
Rakennus oli suorakulmion muotoinen halli, joka oli jaettu kahteen laivaan kahdeksalla kattoa tukeneella pylväällä. Pylväät olivat eri tulkintojen mukaan joko joonialaisia tai doorilaisia. Rakennuksen länsipäässä oli kahden pylvään pylväikkösisäänkäynti ja itäpäässä myöhemmin lisätty neljän joonialaisen pylvään pylväikkösisäänkäynti. Rakennuksen koko oli noin 19,4 x 10 metriä. Rakennuksen varhaisemmassa vaiheessa tiedetään olleen kolme laivaa ja sisäänkäynti pohjoissivulla.
Hans Biskop

Hans Biskop (noin 1684 Kruunupyy – 1760 Kruunupyy) oli suomalainen Ruotsissa vaikuttanut kirkonrakentaja. Hänen nimensä esiintyy myös muodossa "Hans Gabrielsson Biskop" tai "Johannes Beskopp".
Hans Biskopin isä oli puuseppä ja rakennusmestari Gabriel Hansson Biskop mutta juuri muuta ei hänen taustastaan tiedetä. Biskop pakeni isonvihan aikana venäläisiä Pohjanmaalta Ruotsiin Napuen taistelun jälkeen vuonna 1714. Biskop asui Ruotsissa vuoteen 1753 saakka jolloin hän palasi Suomeen. Kirkonrakentajana Biskop vaikutti Pohjois-Ruotsissa.
Theofrastoksen agora

Theofrastoksen agora on antiikin aikainen agora eli tori Deloksen saarella Kreikassa. Sen rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde.
Agora rakennettiin hellenistisellä kaudella noin vuonna 126–125 eaa. Se on saanut nimensä rakennuttajastaan Theofrastoksesta, joka toimi tuohon aikaan Deloksen epimeleettinä ("epimelētēs") eli eräänlaisena käskynhaltijana. Agora sijaitsi Deloksen Pyhän sataman pohjoispuolella ja Apollonin ja Artemiin pyhäkköalueen luoteispuolella. Sen rakennuttaminen on eräs merkki siitä, että tuohon aikaan Deloksen kaupallinen merkitys kasvoi ja myös Pyhä satama otettiin kaupalliseen käyttöön.
Agoran pohjoislaidalla sijaitsi jo aiemmin rakennettu niin kutsuttu Hypostyylihalli, joka tunnetaan myös Poseidonin stoana.
Total Fucking Necro

Total Fucking Necro on metalliyhtye Anaal Nathrakhin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Rage of Achilles. Se sisältää kokonaisuudessaan yhtyeen kaksi ensimmäistä demoa sekä uuden kappaleen julkaisemattomalta demolta "We Will Fucking Kill You".
Albumi julkaistiin alun perin CD-R-formaatissa vuonna 2000, ja sen julkaisi Leviaphonic Records. Albumilla on vain kahdeksan kappaletta ja eri kappalejärjestyksellä. Vuonna 2011 FETO Records julkaisi albumista uusintapainoksen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Irrumator.
Muusa Savijärvi

Muusa Savijärvi, ent. "Ojanen", o.s. "Vahros" (s. 1936) on suomalainen kielentutkija. Hän on ollut Joensuun yliopiston venäjän kielen professori vuodesta 1986.
Savijärven isä oli venäjän kielen ja kirjallisuuden professori Igor Vahros. Hänen puolisonsa on professori Ilkka Savijärvi.
Sinikka Ojanen

Seija Sinikka Ojanen (o.s. Palosara, 10. helmikuuta 1933 Kouvola – 3. tammikuuta 2024 Kouvola) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli vuodesta 1989 Joensuun yliopiston (Savonlinnan opettajankoulutuslaitoksen) kasvatustieteen professori. Hänen tutkimuskohteitaan olivat kasvatuspsykologia, erityispedagogiikka, opettajankoulutus ja opettajien stressi sekä työnohjaus.
Ura.
Ojasen ja hänen puolisonsa Heikin opettajan ura alkoi Leppävirralla Soisalon saaressa, jossa oli auki väliaikaiset opettajan virat. Ojanen oli tuolloin 19-vuotias. Valmistuttuaan opettajaksi he siirtyivät vuonna 1957 Kouvolaan vasta valmistuneeseen Sarkolan koulun opettajiksi. Ojasen ura opettajana päättyi kuitenkin vuonna 1961, kun hänen valittiin Kouvolan kasvatusneuvolan johtajaksi. Työn ohella hän opiskeli ja valmistui ensin filosofian kandidaatiksi ja seuraavaksi kasvatustieteen lisensiaatiksi ja lopulta kasvatustieteen tohtoriksi vuonna 1977. Samana vuonna tasavallan presidentti Urho Kekkonen nimitti hänet Joensuun yliopiston apulaisprofessoriksi ja vuodesta 1989 alkaen professoriksi.
Ojanen kirjoitti toistakymmentä erityisopettajien koulutukseen liittyvää kirjaa ja hän oli asiantuntijana mukana myös useissa lasten kasvatusta käsittelevissä radio-ohjelmissa. Lisäksi hänen osaamisalueita olivat kasvatuspsykologia, erityispedagogiikka sekä opettajien stressin helpottamiseen tähtäävän työnohjauksen kehittämisessä. Ojanen jäi eläkkeelle vuonna 1996.
The Big Blues

The Big Blues on yhdysvaltalaisen blueskitaristin ja laulajan Albert Kingin vuonna 1962 julkaistu esikoisalbumi. Levy on uudelleen julkaistu vuonna 1969 nimellä "Travelin’ to California".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Albert King, ellei toisin mainita.
Mikaveli

Mikael Meklin, taiteilijanimeltään Mikaveli, on suomalainen hengellistä musiikkia tuottava rap-artisti. Hän toimi vuosina 2012–2014 Immanuel-yhtyeessä. Lokakuussa 2014 Mikaveli aloitti soolouransa. Hän julkaisi debyyttisooloalbuminsa "Herranjengis" marraskuussa 2015 Maata näkyvissä -festareilla. Mikael Meklin on työskennellyt nuoriso-ohjaajana Keravan helluntaiseurakunnassa. Ennen musiikkiuransa alkua hän työskenteli vakuutusyhtiössä.
Musiikkiura.
Immanuel-yhtyeessä.
Mikaveli perusti lapsuudenystävänsä Roni Lempiäisen kanssa rap-duo Immanuelin. Helmikuussa 2012 yhtye sai ensimmäiset keikkansa. Immanuelin debyyttialbumi "Kilosanomaa" julkaistiin 2012. Yhtyeen toinen albumi, "Jumalanmiehii", julkaistiin 2013. Lempiäinen muutti puoleksi vuodeksi Thaimaahan 2014 ja yhtye ilmoitti jäävänsä keikkatauolle.
Sooloura.
Mikaveli aloitti soolouransa lokakuussa 2014. 2015 julkaistu "Ohikiitävää"-single nousi Radio Suomipopin Top 10 -listalle. Hän julkaisi debyyttialbuminsa "Herranjengis" marraskuussa 2015 Maata näkyvissä -festareilla. Mikaveli on mukana Jipun hengellisen "Made in Heaven" -albumin samannimisellä singlellä.
Vuonna 2021 Mikaveli solmi levytyssopimuksen Kaiku Entertainmentin kanssa. Ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu single oli "Rockstar", joka kertoo artistin mukaan "henkilöstä, joka on ajautunut hakoteille elämässään huonojen esimerkkien takia".
Diskografia.
Mikaveli on julkaissut kaksi studioalbumia ja yksitoista singleä.
Cloaca Maxima III

Cloaca Maxima III on suomalaisen CMX-rockyhtyeen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 25. marraskuuta 2016. Albumi sisältää myös kesällä 2016 nauhoitetut kuusi ennen julkaisematonta kappaletta sekä cover-version Antti Tuiskun kappaleesta ”Hyökyaalto”. Albumin julkaisemisen tiimoilta yhtye teki joulukuussa 2016 kahdeksan esiintymisen minikiertueen.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 7.
Evert Viktor Sellgren

Evert Viktor Sellgren (26. joulukuuta 1864 Vihti – 30. joulukuuta 1936 Viipuri) oli suomalainen kauppaneuvos ja viipurilaisen "Itä-Suomen Rautakauppa Oy":n toimitusjohtaja.
Sellgrenin vanhemmat olivat maanviljelijä August Sellgren ja Amanda Kristiina Hilden. Sellgren oli naimisissa vuodesta 1895 Elin Irene Wiklundin kanssa. Hän kävi 1886 kauppaopiston ja muutettuaan Helsingistä Viipuriin toimi sitten "Itä-Suomen Rakennusaineiden Kaupan" johtajana 1890–1915. Kun tästä liikkeestä muodostettiin osakeyhtiö "Itä-Suomen Rautakauppa Oy" Sellgrenistä tuli uuden yhtiön toimitusjohtaja vuodesta 1915 alkaen. Sellgren perusti myös 1917 "Viipurin Sementtivalimo Oy":n ja oli vuodesta 1917 alkaen sen sekä "Säiniön Tiilitehdas ja Saha Oy":n toimitusjohtajana. 
Oman yritystoimensa ohella Sellgren oli muun muassa Suomen Maanviljelijäin Kauppa Oy:n johtokunnan jäsenenä 1899–1926 ja Pohjoismaiden Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsenenä 1919–1930. Vuodesta 1918 hän oli Rautakonttori Oy:n hallintoneuvoston jäsenenä, Suomen Naulakonttorin johtokunnan jäsenenä hän oli 1910–1930 sekä oli myös Suomen Rauta- ja koneliikkeiden yhdistyksen johtokunnan jäsenenä. Hän oli Viipurin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1902–1922 ja Saksan konsulina Viipurissa 1924–1931. Sellgren sai kauppaneuvoksen arvon 1919.
Viipurin kauppakamarin puheenjohtajana Sellgren oli 1923–1930. Hän oli Vakuutus Oy Karjalan hallintoneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1921, Tapaturmavakuutus Oy Ilmarisen hallintoneuvoston varapuheenjohtajana vuodesta 1925, Viipurin Taloudellinen Korkeakoulu-seuran johtokunnan puheenjohtajana, Viipurin suomalaisen lyseon vanhempainneuvoston puheenjohtajana vuodesta 1918 sekä Kanneljärven kansanopiston johtokunnan jäsenenä vuodesta 1913 ja sen johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1928. Viipurin kaupungin suomalaisen seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä Sellgren oli 1909-1931. Sellgren kuului alusta lähtien Karjalan Kansalaisliiton Itä-Karjalan komiteaan ja otti osaa sen toimintaan. Hän oli myös Karjalan kulttuurirahaston isännistön varapuheenjohtaja ja vudesta 1929 Turun yliopiston kunniajäsen. 
Sellgren rakennutti vuonna 1912 arkkitehti Uno Ullbergin suunnitteleman jugendtyylisen huvilan Viipurinlahdella sijaitsevalle Venäjänsaarelle. Huvila oli Suomen sisällissodan alkuvaiheissa tammikuussa 1918 Viipurista paenneiden 565 valkokaartilaisen eli niin sanottujen venäjänsaarelaisten majapaikkana heidän ollessaan saarroksissa. He murtautuivat 27. tammikuuta Kämärän aseman kautta Antreaan valkoisten pääjoukkojen yhteyteen. Huvilan läheisyyteen pystytettiin 1920-luvulla valkoisten sotamuistomerkki. Sekä huvila että sotamuistomerkki ovat säilyneet nykypäiviin. 
Villa Sellgrenin rakennukset ovat nykyisin venäläisen Sever-nimisen yhtiön omaisuutta. Yhtiön omistuksessa oleva maa-alue käsittää koko Venäjänsaaren ja merkittävän osan viereistä Lihaniemeä, yhteensä 108 hehtaaria. Yhtiö kuului Putinin vanhalle ystävälle, vuonna 2015 kuolleelle Oleg Rudnoville, ja nykyisin sen arvellaan olevan presidentti Vladimir Putinin käytössä.
Oscar-gaala 1996

Oscar-gaala 1996 oli 68. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa Yhdysvaltain elokuva-akatemia jakoi Oscar-palkinnot vuoden 1995 parhaille elokuville. Gaala järjestettiin Dorothy Chandler Pavilionissa Los Angelesissa 25. maaliskuuta 1996.
"Braveheart – taipumaton" voitti viisi palkintoa mukaan lukien parhaan elokuvan palkinnon.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja merkitty kaksoisristillä ().
Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa

Kenian järvialue Isossa hautavajoamassa koostuu kolmesta matalasta järvestä, jotka ovat yhteydessä toisiinsa, sekä niiden valuma-alueista: Bogoriajärvi, 10 700 ha; Nakurujärvi, 18 800 ha; ja Elementaitajärvi, 2 534 ha. Järvet ovat emäksisiä. Niitä ympäröivät hautavajoaman rinteiden jyrkänteet ja vulkaanisesta aktiivisuudesta kertovat kuumat lähteet ja geysirit.
Alue on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 2011. Alueella elää 13 maailmanlaajuisesti uhanalaista lintulajia, ja sen lintulajien monimuotoisuus on maailman korkeimpia. Se on pikkuflamingojen tärkein yksittäinen ravinnonhakualue ja merkittävä pesimä- ja lisääntymisalue valkoisille pelikaaneille. Alueella elää myös suojeltavia nisäkkäitä, kuten pensassarvikuono, rothschildinkirahvi, kudu, leijona ja gepardi.
Vuotavan suolen oireyhtymä

Vuotavan suoli on ajateltu johtuu siitä, että sitä sairastavalla on heikentynyt suolen seinämä, joka päästää verenkiertoon mikrobeja ja ravintoaineiden osasia. Yksittäisissä tutkimuksissa on löytynyt viitteitä siitä, että elimistöön tulisi autoimmuunireaktio, joka ilmenisi oireina, jotka vaihtelevat suolioireista aivosumuun. 
Vuonna 2015 julkaistussa tutkimuksessa havaittiin, että gluteenin prolamiiniosa gliadiini aiheuttaa suolen seinämän soluliitosten väljentymisen myös terveillä koehenkilöillä. Tutkimusnäyttö kuitenkin on osoittanut, että gluteeniherkkyydestä kärsivillä fruktaani ja pitkäketjuiset FODMAP-hiilihydraatit ovat oireiden takan eikä gluteeni. Sittemmin koko oireyhtymä on liitetty ennemmin ärtyvän suolen sairauskirjoon. 
Diagnosointi.
Luotettavia diagnoosikeinoja oireyhtymään ei ole olemassa. 
Hoito.
Parhaimmat hoitokeinot liittyvät FODMAP-hiilihydraattien välttämiseen kuten ärtyvään suoleen. 
Alunperin gluteenittomalla ruokavaliolla todettiin hyötyjä, jotka sittemmin on todistettu tutkimusharhaksi. Lektiinitöntä ruokavaliota on ehdotettu, mutta näyttöä aiheesta ei ole. 
Yhdysvaltalaisessa Columbian yliopistossa vuonna 2016 tehdyssä tutkimuksessaepäiltiin, että viljasta vatsaoireita saavien ei-keliaakikkojen immuunipuolustusjärjestelmä ei pysty estämään vaurioituneesta suolesta verenkiertoon pääsevien mikrobien haitallista vaikutusta. Kun viljoille herkistyneet jättivät vehnän (kuuluu FODMAP-hiilihydraatteihin) ja muut vatsaansa ärsyttävät viljat pois ruokavaliostaan puoleksi vuodeksi, heidän immuunijärjestelmänsä tila normalisoitui ja suoliston vaurioituneet solut paranivat. Kokonaisuus siten vahvisti yhteyttä ärtyvään suoleen.
Mary Onyali

Nkemdilim "Mary" Onyali-Omagbemi (s. 3. helmikuuta 1968 Gongola) on aktiiviuransa päättänyt nigerialainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Onyali osallistui olympialaisiin viisi kertaa, vuonna 1988 Soulissa, vuonna 1992 Barcelonassa, vuonna 1996 Atlantassa, vuonna 2000 Sydneyssä sekä vuonna 2004 Ateenassa. Vuonna 1988 hän selviytyi 200 metrin juoksussa välieriin. Barcelonan olympialaisissa Onyali oli mukana Nigerian pronssia voittaneessa pikaviestijoukkueessa, minkä lisäksi hän sijoittui 100 metrin juoksussa seitsemänneksi ja eteni 200 metrillä välieriin. Atlantan olympialaisissa vuonna 1996 hän saavutti pronssia 200 metriltä, minkä lisäksi hän sijoittui sadalla metrillä seitsemänneksi ja oli mukana viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Sydneyn olympialaisissa Onyali selviytyi sekä 100 että 200 metrillä puolivälieriin ja oli mukana seitsemänneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Ateenan olympialaisissa vuonna 2004 hän osallistui 200 metrin juoksuun selviytyen puolivälieriin.
Ennätyksikseen Ogunkoya juoksi 100 metrillä ajan 10,7 vuonna 1996, 200 metrillä ajan 22,07 vuonna 1996 ja 400 metrillä ajan 52,50 vuonna 1987.
Christy Opara-Thompson

Christy Opara-Thompson (s. 2. toukokuuta 1970) on aktiiviuransa päättänyt pikajuoksija ja olympiamitalisti. Hän on syntynyt Nigeriassa, mutta saanut Yhdysvaltojen kansalaisuuden lokakuussa 1998.
Opara-Thompson osallistui olympialaisiin kaksi kertaa, vuonna 1992 Barcelonassa sekä vuonna 1996 Atlantassa. Vuonna 1992 hän selviytyi 100 metrin juoksussa välieriin, minkä lisäksi hän oli mukana Nigerian pronssia saavuttaneessa pikaviestijoukkueessa joukkueessa. Atlantan olympialaisissa Opara-Thompson oli mukana viidenneksi sijoittuneessa viestijoukkueessa. Ennätyksekseen 100 metrillä hän juoksi ajan 11,07 vuonna 1997.
Primorial

Primorial on englanninkielinen termi, jolla tarkoitetaan kertomaa, jossa kaikkien luonnollisten lukujen kertomisen sijaan kerrotaan vain alkulukuja. Primorial-kertoma määritellään seuraavasti: formula_1, missä formula_2 on n:s alkuluku.
Tällöin esimerkiksi formula_3, sillä 2,3,5,7 ja 11 ovat viisi ensimmäistä alkulukua.
Primorial-kertoma voidaan määritellä myös luonnollisille luvuille, jolloin tarkoitetaan, että sen arvo lasketaan kertomalla kaikki ko. luonnollista lukua pienemmät alkuluvut. Tätä merkitään seuraavasti: formula_4, missä formula_5 on alkulukufunktio. Esimerkiksi formula_6, eli tässä on kerrottu kaikki lukua 12 pienemmät alkuluvut.
Wash Westmoreland

Wash Westmoreland (myös Wash West, oikea nimi Paul Westmoreland) (s. 4. maaliskuuta 1966 Leeds, Englanti) on brittiläinen elokuvaohjaaja. 
Ura.
Westmorelandin 2006 valmistunut elokuva "Quinceañera" on saanut kaksi Sundance-palkintoa, ja se on saanut myös Humanitas-palkinnon ja John Cassavetes Spirit -palkinnon. 
Vuonna 2008 Westmoreland tuotti MTV-elokuvan "Pedro, "joka kertoo aids-aktivisti Pedro Zamorasta, jonka Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton esitteli MTV:lle. Yhteistyössä Richard Glatzerin kanssa hän ohjasi vuonna 2012 elokuvan "The Last of Robin Hood", jonka pääosissa ovat Kevin Kline, Susan Sarandon ja Dakota Fanning. Goldwynin elokuva tuli ensi-iltaan elokuussa 2014. Kaksikon seuraava elokuva on "Edelleen Alice", joka perustuu Lisa Genovan kirjaan "NYT". Elokuvan pääosia näyttelevät Julianne Moore, Kristen Stewart ja Alec Baldwin. Se sai ensi-iltansa Toronton kansainvälisillä elokuvajuhlilla vuonna 2014 ja pääsi heti jakeluun Sony Picture Classicsille. Se sai useita palkintoja, erityisesti pääosanäyttelijä Julianne Moore, joka sai parhaan näyttelijän SAG-Palkinnon, Independent Spirit Award -palkinnon, Bafta- ja Oscar-palkinnon.
Nuoruus ja yksityiselämä.
Wash Westmoreland syntyi Leedsissa Englannissa 4. maaliskuuta 1966. Hänen isänsä oli CEGB:lla työskentelevä huolto-insinööri ja hänen äitinsä työskenteli vastaanottovirkailijana paikallisessa kampaamossa. Westmoreland suoritti yliopisto-opinnot Newcastlen ja Fukuokan yliopistoissa, joissa hän opiskeli politiikkaa ja Itä-Aasian tutkimusta. Westmoreland valmistui vuonna 1990. Hän muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1992, ja aluksi hän asui New Yorkissa, sen jälkeen New Orleanssissa ja muutti vuonna 1995 Los Angelesiin.
Westmoreland oli naimisissa kirjailija ja ohjaaja Richard Glatzerin kanssa syyskuusta 2013 Galtzerin kuolemaan 10. maaliskuuta 2015 asti.
Primorial prime

Primorial prime on englanninkielinen termi, jolla viitataan alkulukuun, joka saadaan primorial-kertomasta lisäämällä siihen luku 1 tai vähentämällä siitä luku 1. Toisin sanoen primorial prime on muotoa formula_1, missä formula_2 on primorial-kertoma.
Suurin tällä hetkellä tunnettu tätä muotoa oleva alkuluku on formula_3, jossa on 476 311 numeroa. Tämä luku löydettiin 28. helmikuuta 2012 "PrimeGrid’s Primorial Prime Search"-nimisessä projektissa.
Liminganlahti (kirja)

Liminganlahti – Lintuparatiisin kahdeksan vuodenaikaa on Liminganlahden Ystävien kymmenvuotisjuhlakirja, jonka se on julkaissut yhteistyössä Docendon kanssa vuonna 2017. Teos esittelee tunnetun lintulahden elämää lähes ympäri vuoden valokuvin ja suomen- ja englanninkielisin tekstein. 
Luontovalokuvaajat Mika Honkalinna, Jari Peltomäki ja Erkki Toppinen ovat ottaneet valokuvat, tekstin on kirjoittanut Ulla Matturi, ja sen on kääntänyt englanniksi Fran Weaver. Maisemakuvat on otettu samasta kohtaa eri vuodenaikoina.
Kirja julkistettiin Liminganlahden Lintukuvafestivaalilla.
Arviot.
Jan Södersved kiittää Linnut-lehden arviossaan suurta sivukokoa. Näin kuvat ovat edukseen. Hän antaa pisteitä tuoreen tuntuisista kuvista ja siitä että komeimmillaan kirja on "tosi näyttävä".
K-ohjelma

K-ohjelma-nimeä on Suomen poliittisessa historiassa käytetty kahdessa eri yhteydessä.
Pääministeri Urho Kekkosen talouspoliittinen ohjelma 1953.
Pääministeri Urho Kekkonen esitti 27. toukokuuta 1953 K-ohjelmaksi kutsuttua talouspoliittista ohjelmaa, jolla oli tarkoitus ratkaista Korean sodan synnyttämän noususuhdanteen päättymisen teollisuudelle aiheuttamia kilpailukykyongelmia. Ohjelman mukaan lapsilisät olisi poistettu, työnantajille annettu verohelpotuksia ja toteutettu kymmenen prosentin palkanalennus kaikista palkkatuloista. Hallituksessa mukana olleet sosialidemokraatit eivät hyväksyneet ohjelmaa ja sen seurauksena Kekkosen III hallitus kaatui ja sen tilalle muodostettiin heinäkuussa 1953 porvarillisista puolueista muodostettu Kekkosen IV hallitus, joka oli vähemmistöhallitus.
Kekkosen IV hallitus laati syksyllä 1953 valtiovarainministeri Juho Niukkasen mukaan "Niukkas-budjetiksi" kutsutun ehdotuksen valtion budjetiksi, jossa olisi K-ohjelman esitysten mukaisesti tuntuvasti supistettu sosiaalisia menoja lakisääteiset menot mukaan lukien. Kekkosen hallitus ilmoitti kuitenkin lokakuussa 1953 olevansa valmis luopumaan K-ohjelmasta. Kekkosen hallitus sai epäluottamuslauseen marraskuussa 1953 käsiteltäessä Aravan määrärahakysymystä ja sen tilalle tuli Tuomiojan virkamieshallitus.
Puolustusvoimien perushankintasuunnitelma 1962.
Puolustusvoimien johdon vuonna 1962 laatimaa perushankintasuunnitelmaa sanottiin K-ohjelmaksi. Noottikriisin jälkivaiheissa laadittua ohjelmaa tutkittiin puolustusneuvoston ja hallituksen toimesta parin vuoden ajan mutta sitä ei lopulta lähdetty toteuttamaan. Syynä olivat valtion rahavaikeudet ja toisaalta myös ohjelman uskottavuuden puute - suuretkaan puolustusmenojen lisäykset eivät olisi merkittävästi lisänneet kykyä torjua ydinaseilla tuetun suurvalta-armeijan hyökkäystä. K-ohjelma olisi nostanut puolustusmenojen osuuden bruttokansantuotteesta 1,5 prosentista 3 prosenttiin painopisteen ollessa ilma- ja meripuolustuksessa.
Linnut – Lajiopas

Linnut – Lajiopas on lintuvalokuvaaja ja tietokirjailija Pertti Koskimiehen lintukäsikirja, joka uusittu laitos vuonna 2015 ilmestyneestä teoksesta "Lintujen Suomi – Lajiopas". Kirjan on julkaissut vuonna readme.fi vuonna 2017. Kirja on maastokäyttöön soveltuva pehmeäkantinen opas.
Teoksessa on yhteensä 230 lajia. Linnut on ryhmitelty kolmeen kertaan eri ryhmiin: koon, elintapojen ja elinympäristöjen mukaan. Uhanalaisuusluokitus on ajan tasalla, samoin useimpien kannan koko ja muuttoajat.
Arviot.
Jan Södersved kiittää Linnut-lehden arviossaan: "Kirjan vahvinta antia on selkeisiin kokonaisuuksiin jaoteltu teksti, josta kaivattu tieto on helppo löytää." Hän mainitsee myös, että kirjan anti lintujen elintavoista on poikkeuksellisen laaja. Koskimies on tehnyt kuvien päivitystä, ja yleensä onnistuneesti, mutta turhan pienikokoiset kuvat eivät ole avuksi määrityksessä, mistä Södersved antaa moitteita.
Karhuviina

Karhuviina oli Oy Alkoholiliike Ab:n valmistama ja Alkoissa vuosina 1933–1934 myyty väkevä 42-prosenttinen maustettu viina, jonka raaka-aineesta neljäsosa oli sulfiittispriitä, josta metanoli oli poistettu.
Tuote maustettiin anis-, fenkoli-, ja kuminaöljyllä sekä useilla muilla mausteilla, mutta erityisesti kuminatislettä hyödynnettiin sen maustamisessa mahdollisimman väkevän makuiseksi. Karhuviinan valmistaminen aloitettiin, koska haluttiin tuoda saataville mahdollisimman halpa väkevä laillinen viina salakuljetetun pirtun myynnin hillitsemiseksi; laillinen viina maksoi 36 markkaa litralta, minkä katsottiin olevan liian kallista laittomaan spriihin verrattuna. Karhuviinan hinta oli 24 markkaa litralta, eli yli kolmanneksen halvempi muuhun lailliseen viinaan verrattuna. Karhuviina tuli myyntiin elokuussa 1933. Sen katsotaan kasvattaneen laillisen viinan kokonaismyynnin noin kaksinkertaiseksi aikaisempaan verrattuna. Samalla luvattoman alkoholin maahantuonnin havaittiin jyrkästi vähenevän.
Yhdessä tehostuneen maanteiden ja rannikoiden valvonnan kanssa Karhuviina käytännössä lopetti spriin salakuljetuksen Suomeen. Karhuviina vedettiin pois myynnistä vuoden 1934 marraskuussa, kun spriin salakuljetus oli saatu hallintaan.
Karhuviinan paluu 1971-1982.
Oy Alko Ab aloitti uudestaan sulfiittispriipohjaisen Karhuviinan valmistamisen ja myynnin vuonna 1971, jolloin joidenkin Alkon tuotteiden saatavuudessa oli ongelmia viljapohjaisen väkiviinan puutteesta johtuen. Alkuperäiseen Karhuviinaan verrattuna se oli runsaasti miedommin maustettu. Uusi Karhuviina myi aluksi hyvin, mutta sen suosio laski nopeasti, ja valmistus lopetettiin 1982.
Braunschweig-Lüneburgin vaaliruhtinaskunta

Braunschweig-Lüneburgin vaaliruhtinaskunta (), epämuodollisesti Hannoverin vaaliruhtinaskunta ("Kurfürstentum Hannover"), perustettiin vuonna 1692 Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan yhdeksänneksi vaaliruhtinaskunnaksi. Sitä hallitsi Hannover-suku, joka oli Welf-suvun sivuhaara.
Keisari Leopold I ylensi Hannoverin kaupungin ympäristössä sijainnutta Calenbergin ruhtinaskuntaa hallinneen herttua Ernst Augustin vaaliruhtinaaksi kiitokseksi tämän avusta yhdeksänvuotisessa sodassa. Nimitystä protestoitiin eikä se tullut virallisesti voimaan kuin vasta vuonna 1708 valtiopäivien hyväksyttyä sen. Braunschweig-Lüneburgin ensimmäinen vaaliruhtinas oli Ernst Augustin poika, Yrjö I Ludvig, josta tuli Ison-Britannian kuningas Yrjö I vuonna 1714, jolloin vaaliruhtinaskuntaa alettiin hallita personaaliunionissa Britannian kanssa.
Vaaliruhtinaskunta sulautettiin Napoleonin Ranskan vasallivaltio Westfalenin kuningaskuntaan vuonna 1807, kunnes Wienin kongressi palautti Hannover-suvun vallan ja vaaliruhtinaskunnasta tuli Hannoverin kuningaskunta vuonna 1814. Personaaliunioni Britannian kanssa kesti vuoteen 1837.
Bauer Turnaus

Bauer-turnaus on Imatralla elokuun alussa järjestettävä jääkiekkoturnaus. Turnausta on pelattu vuodesta 2015 lähtien, ensimmäisenä vuonna nimellä goSaimaa-turnaus, mutta seuraavana vuonna nimi muuttui. Turnauksen ottelut pelataan Imatra Spa Areenalla ja turnaus on suunnattu enimmäkseen kaakkois- ja itäsuomalaisille joukkueille.
Turnaukseen ovat osallistuneet KooKoo, SaiPa ja JYP. Ensimmäinen ulkomaalaisjoukkue turnauksessa oli venäläinen Severstal Tšerepovets vuonna 2015. Muita aikaisempia turnauksessa esiintyneitä joukkueita ovat Pelicans ja KalPa.
Näin pelataan.
Turnaukseen osallistuu neljä joukkuetta ja jokainen joukkue pelaa kaksi ottelua, peliaika on perinteinen ja sijoitukset lasketaan voittojen ja häviöiden mukaan. Mitalipelejä ei pelata.
Tilastot.
goSaimaa-turnaus 2015.
Otteluiden Tulokset
Bauer-turnaus 2016.
Otteluiden Tulokset
Bauer-turnaus 2017.
Otteluiden Tulokset
Bauer-turnaus 2018.
Otteluiden Tulokset
Bauer-turnaus 2019.
Otteluiden Tulokset
Bauer-games 2020.
Otteluiden Tulokset
Bauer-games 2022.
Otteluiden Tulokset
Bauer-games 2023.
Lyhenteet
Is This Love (albumi)

 
Is This Love bulgarialaisen pop-folk -laulaja Fikin ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2016 levymerkillä Payner.
Rhodesian punta

Rhodesian punta () oli Etelä-Rhodesian valuuttana vuosina 1964–1965 ja Rhodesian valuuttana vuosina 1965–1970. Se jaettiin 20 šillinkiin. Rhodesian punta oli sidottu Englannin puntaan kiinteällä kurssilla ja myöhemmin Yhdysvaltain dollariin arvolla 1 Rhodesian punta = 2,8 Yhdysvaltain dollaria. 
Historia.
Rhodesian punta esiteltiin Rhodesian ja Njassamaan liittovaltion hajotessa, kun Etelä-Rhodesia muutti nimensä yksinkertaisesti Rhodesiaksi. Rhodesian punta korvasi Rhodesian ja Njassamaan punnan.
Atlanta-luokka

Atlanta-luokka oli Yhdysvaltain laivaston yhdentoista kevyen risteilijän muodostama luokka, jonka alukset otettiin käyttöön 1942–1945. Luokan aseistus koostui suuresta määrästä verrattain kevyitä myös ilmatorjuntaan soveltuvia tykkejä. Alusten alkuperäinen tehtävä oli toimia nopeina tiedustelualuksina tai hävittäjien laivueenjohtajina. Neljällä myöhemmällä luokan aluksella "USS Oaklandista" lähtien oli hieman erilainen aseistus, näitä aluksia pidetään joskus omana luokkanaan.
Luokan alukset palvelivat toisessa maailmansodassa, jossa ne joutuivat raskaisiin taisteluihin. "USS Atlanta" ja "USS Juneau" menetettiin Guadalcanalin taistelussa.
Suunnittelu.
Luokan alkuperäinen aseistus oli kuusitoista 5"/38 DP Mk 12 -tykkiä, jotka ampuivat 24,9 kg (55 naulan) kranaatteja. Tykit oli asennettu kaksiputkisina Mk 32 -asennuksina, jotka olivat sähköisesti liikuteltavia. Tornit oli asennettu keskilinjaan kolme keulaan ja kolme perään. Lisäksi kaksi tornia oli asennettu taaemman taistelunjohtotilan rinnalle aluksen takaosaan. Näiden tornien tehtävänä oli muun muassa huolehtia valokranaattien ampumisesta yöllisessä taistelussa. Tykkien maksimikantama oli ilmatorjunnassa etriä 85 asteen korotuskulmalla.
Ilmatorjunta-aseistuksena oli aluksilla lisäksi kaksitoista 1.1"/75 (27 mm) -tykkiä kolmen tykin avolaveteilla. Näistä kaksi oli asennettu komentosillan kahtapuolin ja kolmas taaemman taistelunjohtotilan taakse.
Aluksille asennettiin torpedot, joita piti olla alun perin kaksi kolmiputkista patteria, jotka olisi siirretty käytöstä poistetuilta raskailta risteilijöiltä. Lopulta aluksille asennettiin kuitenkin Sims-luokalta siirretyt neliputkiset patterit ja suunnitellusta torpedojen täydennyksistä luovuttiin. Alusten aseistuksen viimeistelivät kaikuluotain ja syvyyspommit. Alusten varustukseen ei sisältynyt lentokoneita.
Alusten toisessa sarjassa poistettiin kyljille sijoitetut tykkitornit, jotka korvattiin kaksiputkisilla Boforsin 40 millimetrin ilmatorjuntatykeillä. Aseistuksena on nyt kuusitoista 40 mm Bofors -tykkiä kahden tykin laveteilla ja neljätoista 20 mm tykkiä.
Alukset.
Neljä ensimmäistä alusta tilattiin 25. huhtikuuta 1939 ja toinen neljän aluksen tilaus tehtiin 9. syyskuuta 1940. Kolmas ryhmä tilattiin 7. elokuuta 1942.
Anna Friel

Anna Friel (s. 12. heinäkuuta 1976 Rochdale, Suur-Manchester) on englantilainen näyttelijä.
Frielin ensimmäinen huomiota saanut rooli oli 16-vuotiaana saippuasarjassa Brookside, jossa hänen suudelmansa toisen tytön kanssa herätti aikanaan suurta huomiota.
Vuonna 2007 Friel esiintyi yhdessä päärooleista useita Emmy-palkintoja voittaneessa fantasiasarjassa "Pushing Daisies". Hän sai roolistaan parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 2008.
Rhodesian dollari

Dollari ("R$") oli Rhodesian valuuttana vuosina 1970–1980. Se jaettiin 100 centiin. 
Historia.
Rhodesian dollari otettiin käyttöön 17. helmikuuta 1970, alle kuukausi sen jälkeen, kun Rhodesia oli julistautunut tasavallaksi. Valuutta korvasi Rhodesian punnan. Dollari oli Rhodesian valuuttana valtion loppuun asti, vuoteen 1980.
Alaska-luokka

Alaska-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kahden raskaan risteilijän muodostama alusluokka, joka oli käytössä 1940-luvulla. Aluksia suunniteltiin rakennettavaksi kuusi, joista kolmen rakentaminen aloitettiin ja kaksi valmistui. Toisessa maailmansodassa alukset osallistuivat taisteluihin Okinawalla maalis–heinäkuussa 1945. Ne olivat ilmasuojana ja pommittivat maakohteita. Alukset poistettiin käytöstä vuonna 1947 ja romutettiin 1960.
Suunnittelu.
Suunnittelun taustana oli 1930-luvun lopun laivastosopimusten rikkomukset. Saksa rakensi niin kutsuttuja taskutaistelulaivoja, kun taas Japanin laivastolla uskottiin olevan rakenteilla superristeilijöiden muodostama "Chichibu-luokka". Yhdysvaltain sitoumukset Tyynellä valtamerellä ja Saksan laivaston aiheuttama uhka Atlantilla aiheuttivat huolta Yhdysvaltain laivaston johdossa. Siten kiinnostus risteilijöiden torjunta-aluksista lisääntyi jo niinkin varhain kuin vuonna 1938.
Aluksi suunniteltiin aluksia, joiden aseistuksena oli 12 tuuman tykit. Huolimatta käydyistä keskusteluista aluksia ei tilattu ennen kuin Yhdysvallat liittyi sotaan. Suunnitelmia oli tehty vuoden 1939 loppuun mennessä kolme, joista yksi oli 12 tuuman tykein varustettu alustyyppi ja kahdesta muusta kehittyivät Baltimore- ja Cleveland-luokan alukset. Yhdysvaltain liittyessä sotaan havainnot lisäsivät alusten tehtäväksi lentotukialusosastojen suojaamisen.
Alusten suunnittelutyö saatiin päätökseen kesällä 1941. Suunnitelman mukaan alusten standardiuppouma olisi 27 000 tonnia ja sen aseistuksena olisi yhdeksän 12 tuuman tykkiä. Alusten nopeus olisi 33,4 solmua. Alusten suojana olisi 9,5 tuuman vesirajaan asennettu panssarivyö, joka kaartaisi 10 astetta reunoiltaan. Vyö suojaisi sekä konehuoneita että ammusvarastoja taaten suojan 12 tuuman tykin osumilta, jotka olisi ammuttu yli 23 500 jaardin päästä kohtisuoraan kylkeä vasten.
Alusten koeajot olivat pettymys. Ne kykenivät ainoastaan 32,71 solmuun uppouman ollessa 33 148 tonnia ja koneiston tuottaessa 154 846 hevosvoimaa.
Rise, O Voices of Rhodesia

Rise, O Voices of Rhodesia (tai Voices of Rhodesia) oli tunnustamattoman valtion Rhodesian kansallislaulu vuodesta 1974 vuoteen 1979. Laulun sävelenä oli Ludwig van Beethovenin "Oodi ilolle", josta tuli myöhemmin Euroopan neuvoston nimissä virallisesti Euroopan hymni. 
Sanat.
Rise, O voices of Rhodesia, &lt;br&gt;
God may we Thy bounty share. &lt;br&gt;
Give us strength to face all danger, &lt;br&gt;
And where challenge is, to dare. &lt;br&gt;
Guide us, Lord, to wise decision, &lt;br&gt;
Ever of Thy grace aware, &lt;br&gt;
Oh, let our hearts beat bravely always &lt;br&gt;
For this land within Thy care. &lt;br&gt;
Rise, O voices of Rhodesia, &lt;br&gt;
Bringing her your proud acclaim, &lt;br&gt;
Grandly echoing through the mountains, &lt;br&gt;
Rolling o’er the far flung plain. &lt;br&gt;
Roaring in the mighty rivers, &lt;br&gt;
Joining in one grand refrain, &lt;br&gt;
Ascending to the sunlit heavens, &lt;br&gt;
Telling of her honoured name.
Urpo Kuuskoski

Urpo Akseli Kuuskoski, sukunimi vuoteen 1925 "Lindholm" (4. elokuuta 1905 Turku – 25. toukokuuta 1982) oli suomalainen filosofian tohtori, yliopettaja ja oppikirjojen tekijä.
Kuuskosken vanhemmat olivat asemapäällikkö Axel Wilhelm Lindholm ja Walma Maria Kuuskoski. Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1925 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1937.
Kuuskoski toimi Kadettikoulun matematiikan ja fysiikan opettajana 1928–1938, tyttönormaalilyseon matematiikan, fysiikan ja kemian vanhempana lehtorina 1936–1952 sekä Helsingin normaalilyseossa matematiikan, fysiikan ja kemian yliopettajana 1952–1963 ja matematiikan yliopettajana vuodesta 1963 lähtien.
Kuuskoski oli Suomen matematiikan ja fysiikan opettajien liiton sihteeri 1936–1952 ja puheenjohtaja vuodesta 1952. Hän oli Matemaattisten aineiden aikakauskirjan päätoimittaja vuodesta 1941.
Sord M5

Sord M5 on Sord Computer Corporationin valmistama kotitietokone, joka julkaistiin lokakuussa vuonna 1982.
Tietokone oli yrityksen tunnetuimpia malleja.
Tietokone julkaistiin Britanniassa aikana, jolloin markkinoilla oli jo paljon muiden valmistajien tietokoneita. Tietokonetta on myyty myös nimellä CGL M5.
Tietokoneelle julkaistiin myös seuraajat M5 Pro ja M5 Jr.
Des Moines -luokka

Des Moines -luokka oli Yhdysvaltain laivaston neljän raskaan ristelijän luokka, jonka alukset otettiin käyttöön 1948–1949. Alukset olivat viimeiset Yhdysvaltain vain tykein aseistetut ristelijät.
Suunnittelu.
Des Moines -luokan alusten pääaseena oli uusi automaattilataajalla varustettu 8"/55 Mk16 -tykki, jonka suunniteltu tulinopeus oli seitsemän laukausta minuutissa. Tykit asennettiin kolmeen kolmitykkiseen torniin, joiden kunkin massa oli 451 tonnia. Tykkien maksimi ampumaetäisyys oli 30 050 jaardia 41 asteen korotuskulmalla. Aluksissa oli apuaseina kaksitoista aiemmissakin alusluokissa olleita 5"/38 -tykkejä (127 mm) kaksiputkisissa torneissa, mutta niihin oli kytketty neljä tulenjohtolaitetta.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan aluksille piti asentaa kaksitoista neliputkista 40 millimetrin Boforsia ja 20 kappaletta 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Mutta alusten valmistumisaikaan oli selvinnyt, että 40 millimetrin tykillä oli haasteita kamikazejen torjunnassa ja 20 millimetrin tykit täysin tehottomia. Ilmatorjunta-aseistukseksi päätettiin siten asentaa kunkin Boforsin tilalle kaksiputkinen 3″/50 (76 mm) -tykki.
Alukset.
Aluksia oli tarkoitus alun perin rakentaa kaksitoista, joista neljän rakennustyö aloitettiin. Näistä yksi peruutettiin puolivalmiina.
Emil Luukkonen (lääkintäkenraalimajuri)

Anders Emil Luukkonen (9. kesäkuuta 1875 Heinävesi – 27. toukokuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen lääkintäkenraalimajuri ja sotaväen ylilääkäri.
Luukkosen vanhemmat olivat sahanhoitaja Johan Luukkonen ja Henriikka Riipinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1893 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1900 sekä lääketieteen lisensiaatiksi 1905.
Luukkonen toimi Käkisalmen kaupunginlääkärinä sekä kunnallissairaalan ja synnytyslaitoksen lääkärinä 1905–1919 ja Käkisalmen kylpylaitoksen lääkärinä 1905–1917. Suomen sisällissodan aikana hän oli Käkisalmen kenttäsairaalan lääkärinä ja sodan jälkeen Viipurin rykmentin lääkärinä 1919–1920. Hän oli puolustusministeriön lääkintäosaston päällikkönä 1921–1926 ja armeijan apulaisylilääkärinä 1921–1925. Luukkonen oli sotaväen ylilääkäri 1926–1930. Luukkosesta tuli lääkintämajuri 1918, lääkintäeverstiluutnantti 1922, lääkintäeversti 1926 ja lääkintäkenraalimajuri 1929. 
Luukkonen oli Käkisalmen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1906–1917 ja 1919 sekä valtuuston varapuheenjohtajana 1907–1913 ja puheenjohtajana 1914–1916.
Luukkonen oli naimisissa vuodesta 1905 Bertha Vilhelmina Carlsonin kanssa. Heidän tyttärensä Marjatta Luukkonen (1909–1978) oli naimisissa vuodesta 1931 kirjailija Mika Waltarin kanssa.
Helen Volk

Helen Volk (s. 29. maaliskuuta 1954) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Volk pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi kahdessa ottelussa. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Gambia (Commonwealth realm)

Gambian Commonwealth realm oli nykyisen Gambian tasavallan edeltäjä ja itsenäinen valtio, joka oli olemassa vuosien 1965 ja 1970 välillä. 
Hallinto.
Kun Britannian valta Gambiassa loppui vuonna 1965, myönnettiin valtiolle itsenäisyys Commonwealth realmina. Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki, kuningatar Elisabet II, pysyi Gambian valtionpäämiehenä. Valtionpäämiestä maassa edusti Gambian kenraalikuvernööri. Gambian ollessa Commonwealth realmina kaksi kenraalikuvernööriä edusti kuningatar Elisabetia: 
Commonwealth realmista Gambian tasavallaksi.
Dawda Jawarasta, joka oli toiminut Gambian pääministerinä sekä hallituksen päämiehenä vuodesta 1965, tuli monarkian lakkauttamisen jälkeen Gambian ensimmäinen presidentti vuonna 1970.
Martin Gernát

Martin Gernát (s. 11. huhtikuuta 1993 Košice, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Gernát on HC Prešovin kasvatti. Hän siirtyi 16-vuotiaana HC Košicen kaudella 2009–2010. Gernát pelasi suurimman osan runkosarjastaan seuran B-nuorissa ja hän sijoittui Slovakian B-juniorisarjan puolustajien pistepörssissä viidenneksi tehoilla 4+24=28. Gernát voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Hän pelasi myös kaksi playoff-ottelua Košicen A-nuorissa, jossa kausi päättyi myös mestaruuteen. Myös kauden 2010–2011 päätteeksi Gernát voitti Slovakian A-juniorisarjan mestaruuden.
Edmonton Oilers varasi Gernátin viidennellä kierroksella 122. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös WHL-joukkue Edmonton Oil Kings 18. pelaajana . Gernát siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2011–2012. Hän oli Oil Kingsin tehokkain puolustaja tehoilla 9+46=55, joilla Gernát voitti koko WHL:n tulokkaiden syöttöpörssin, tulokaspuolustajien pistepörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä seitsemänneksi. Hän voitti myös joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +41. Gernát voitti liigan pudotuspelien puolustajien maalipörssin seitsemällä osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden, Ed Chynoweth Cupin. 
Salavat Julajev Ufa varasi Gernátin ensimmäisellä kierroksella 19. pelaajana . Kaudella 2012–2013 hän pelasi olkapäävamman vuoksi WHL:n runkosarjassa vain 23 ottelua. Gernát voitti taas liigan pudotuspelien puolustajien maalipörssin kuudella osumallaan. Gernát eteni Oil Kingsin kanssa jälleen WHL:n finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei tällä kertaa kuitenkin Portland Winterhawks otteluvoitoin 4–2.
Huhtikuussa 2013 Gernát teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Hän pelasi kauden 2013–2014 suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Oklahoma City Baronsissa, jossa tulokaskausi toi 57 runkosarja- ja yhdessä playoff-ottelussa tehot 4+17=21. Gernát pelasi kauden aikana myös kolme ottelua ECHL-joukkue Bakersfield Condorsissa. Kauden 2014–2015 hän pelasi kokonaan Baronsissa. Kauden 2015–2016 Gernát aloitti Oilersin uudessa farmijoukkueessa, AHL:n Bakersfield Condorsissa (ent. Oklahoma City Barons). NHL:n siirtotakarajalla, helmikuun 2016 lopulla Oilers kauppasi hänet ja kesän neljännen kierroksen varausvuoron Anaheim Ducksiin vaihdossa Patrick Marooniin. Gernát pelasi loppukauden AHL-joukkue San Diego Gullsissa.
Kaudeksi 2016–2017 Gernát siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraliga-joukkue HC Sparta Prahaan. Hän voitti kauden aikana Mestarien liigan hopeaa.
Maajoukkueura.
Gernát edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuonna 2017. Yhteensä hän on pelannut 21 A-maaottelua tehopistein 3+4=7. Gernát pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Vuoden 2013 turnaus häneltä jäi väliin olkapäävamman vuoksi. 
Gernát pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Lisäksi Gernát pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010.
Ann Grant

Ann-Mary Gwynne Grant (o.s. Fletcher, s. 6. toukokuuta 1955 Salisbury, Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio, Brittiläinen imperiumi) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Grant pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi joukkueen kapteenina jokaisessa viidessä ottelussa. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
DBASE

dBASE (myös tyyliteltynä dBase) on Ashton-Tate-yrityksen varhainen tietokantaohjelmisto, joka on julkaistu vuonna 1980 CP/M-alustalle. Ohjelmisto siirrettiin IBM PC:lle vuonna 1982 pian tietokoneen julkaisun jälkeen.
Ohjelmistoon kuuluivat tietokantamoottori, kyselyjärjestelmä, lomakejärjestelmä ja oma ohjelmointikielensä.
Tietokannan alkuperäisen version Vulcan kirjoitti C. Wayne Ratliff. Alkuperäisen nimen sanotaan olleen kunnianosoitus Star Trekin Mr. Spockin vulcanuslaiselle valokuvamuistille. Ratliff myi yhtiönsä vuonna 1981 Ashton-Tatelle, jonka teknologiajohtajaksi hän siirtyi. Tuotteen nimeksi vaihdettiin dBASE II. Ratliff johti vielä dBASE III:n kehitystä.
Ashton-Tatesta tuli kuudenneksi suurin ohjelmistojen tekijä mikrotietokoneille vuonna 1983 ja kolmanneksi suurin ennen kuin firma romahti 1980-luvun lopussa dBasen päivityksen heikkoon laatuun. Vielä Borlandin ostaessa Ashton-Taten vuonna 1991 dBasella oli noin kolme miljoonaa yrityskäyttäjää, joka vastasi kolmannesta maailman markkinoista ja yhtiöllä oli 1 600 työntekijää.
Gillian Cowley

Gillian ”Gill” Cowley (s. 8. heinäkuuta 1955 Kitwe, Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio, Brittiläinen imperiumi) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Cowley pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa ja teki yhden maalin Itävaltaa vastaan. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Susan Huggett

Susan ”Sue” Huggett (s. 29. kesäkuuta 1954 Bulawayo, Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio, Brittiläinen imperiumi) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Huggett pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi neljässä ottelussa. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Brenda Phillips

Brenda Joan Phillips (s. 18. tammikuuta 1958) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Phillips pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi kahdessa ottelussa. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Christine Prinsloo

Christine Seraphine ”Chris” Prinsloo (s. 3. toukokuuta 1952 Oldeani, Tanganjikan huoltohallintoalue) on zimbabwelainen kilpauransa päättänyt maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Prinsloo pelasi Zimbabwen olympiakultaa voittaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa. Zimbabwen joukkue kutsuttiin Moskovan boikoteista kärsineeseen olympiaturnaukseen vain viikkoja ennen olympialaisten alkua, ja pelaajat valittiin vain päiviä ennen avajaisia. Maa oli ennen samana vuonna tapahtunutta itsenäistymistään ollut suljettu olympialaisista rotusyrjintänsä vuoksi, tosin olympiajoukkueen jäsenet kuuluivat kaikki maan valkoihoiseen vähemmistöön. Maajoukkue pelasi ensimmäisen kerran kotimaansa ulkopuolella ja keinotekoisella alustalla. Moskovassa Zimbabwe ei hävinnyt otteluakaan voitettuaan vastustajistaan kolme ja pelattuaan kahdesti tasan.
Standard Template Library

Standardimallikirjasto (, STL) on osa C++:n standardikirjastoa.
STL sisältää yleisiä ohjelmoijien tarvitsemia säiliöitä (containers), algoritmeja, funktioita ja iteraattoreita (ks. iterointi). Toteutus seuraa usein kääntäjän mukana, mutta myös riippumattomia toteutuksia on olemassa.
STL toteuttaa toiminnot C++:n template-mallien avulla.
Kirjaston toiminnot.
Seuraavassa listaa eräistä usein käytetyistä:
Itävallan parlamenttivaalit 2017

Itävallan parlamenttivaalit 2017 järjestettiin 15. lokakuuta 2017. Vaaleissa valittiin Itävallan kansallisneuvoston kaikki 183 jäsentä. Vaalit oli tarkoitus järjestää vasta syksyllä 2018, mutta niitä päätettiin aikaistaa hallituspuolueiden, SPÖ:n ja ÖVP:n, välisten kiistojen vuoksi.
Edellisissä parlamenttivaaleissa 11 edustajanpaikkaa voittanut Team Stronach päätti olla asettamatta ehdokkaita vaaleissa.
Vaaleissa suurimmaksi puolueeksi nousi Sebastian Kurzin johtama ÖVP. SPÖ tuli toiseksi ja FPÖ kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi. Vihreät sen sijaan kokivat karvaan vaalitappion ja menettivät kaikki edustajanpaikkansa kun puolue jäi alle neljän prosentin äänikynnyksen.
Kannatusmittaukset.
Puolueiden kannatusmittaukset syyskuusta 2013 lähtien.
Tulokset.
Itävallan parlamenttivaalien 15. lokakuuta 2017 tulokset
! colspan="2" rowspan="2" style="text-align:left;"| Puolueet
! width="70"| Ääniä
! width="30"|%
! width="35"|+/−
! width="30"| Paikat
! width="30"|+/−
Lähde: Sisäministeriö
B (ohjelmointikieli)

B on aluksi Ken Thompsonin ja myöhemmin Dennis Ritchien kehittämä BCPL-kieleen perustuva järjestelmäohjelmointikieli. Kieli on kehitetty Bell Labsissa noin vuonna 1969 PDP-7:lle.
Kielellä oli osuus C-kielen suorana edeltäjänä ja Unix-käyttöjärjestelmän kehityksessä. Kieli on käännettävä kieli ilman tyyppijärjestelmää.
Kielessä on jo useita C-kieleen päätyneitä konsepteja ja ominaisuuksia kuten "lvalue" ja "rvalue" (nk. oikea ja vasen arvo), aaltosulkujen käyttö ohjelmalohkoissa ja "unary" toiminnot.
Esimerkki.
Esimerkki B-kielen ohjelmasta:
main( ) {
 auto a, b, c, sum;
 a = 1; b = 2; c = 3;
 sum = a+b+c;
 putnumb(sum);