tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jan Uuspõld

Jan Uuspõld (s. 14. joulukuuta 1973 Tallinna) on virolainen näyttelijä, muusikko ja televisiotähti.
Jan Uuspõld on Viron tunnetuimpia näyttelijöitä. Hän oli toistakymmentä vuotta Viron draamateatterin vakituisena näyttelijänä. Nykyään hän toimii freelancerina. Uuspõld on esiintynyt useissa Viron suosituimmissa televisiosarjoissa, kuten esimerkiksi "Wremja", ja voittanut muun muassa virolaisten Tanssii tähtien kanssa -ohjelman. Suomessa Uuspõld on esiintynyt Ylen televisiosarjassa "Siperian nero".
Viinintuotanto Italiassa

Viinintuotanto on Italiassa tärkeä maatalouden osa-alue. Italia on Ranskan kanssa vuorotellen ollut 2010-luvulla maailman suurin tai toiseksi suurin viinintuottajamaa. Vuotuinen tuotantomäärä on noin 50 miljoonaa hehtolitraa.
Tuotantoalueet.
Viinirypäleen kasvatusala on ollut vuosina 2011–2015 laskussa ja oli vuonna 6 820 neliökilometriä. Ala vastaa yhdeksää prosenttia maailman kasvatusalasta ja on maailman neljänneksi suurin Kiinan, Espanjan ja Ranskan jälkeen. Viinirypäleitä kasvatetaan koko maan alueella, niin Sisiliassa kuin Alppien etelärinteillä.
Viinien tuotanto.
Viinirypäleitä tuotetaan Italiassa vuosittain noin 7–8 miljoonaa tonnia, josta 85 prosenttia jalostetaan viiniksi. Tuoreena rypäleistä käytetään noin 15 prosenttia. Rusinoita ei tehdä juuri lainkaan.
Viinin vuotuinen tuotantomäärä on ollut vuosina 2011–2016 vuosittain 43–54 miljoonaa hehtolitraa, 4,3–5,4 miljardia litraa.
Viinin kulutus ja kauppa.
Viinin kulutus Italiassa on noin 2 000 milj. litraa vuodessa eli noin 35 litraa henkeä kohti vuodessa. Kulutus on 2010-luvulla laskenut noin 10 prosenttia. Italian viininvienti oli vuonna 2015 20 milj. hehtolitraa. Viininviennin arvo oli 5,5 mrd. euroa.
Italian viinin tuotanto, kulutus ja vienti ovat vuosina 2011–2016 kehittyneet seuraavasti:
Viinien tuotantoalueet ja luokittelu.
Italialaiset viinit luokitellaan EU-lainsäädännön ja maan oman lainsäädännön perusteella useisiin luokkiin. Perusryhmittely tapahtuu EU:n nimisuojajärjestelmän perusteella SAN- ja SMM-viineihin. Kolmas ryhmä ovat luokittelemattomat viinit.
EU:n vuodelta 2010 peräisin olevan asetuksen mukaan seuraavilla kolmella italialaisella viinityypillä on suojattu alkuperänimitys, SAN (, ). Nämä DOP-viinit ovat:
DOP-viiniluokkia on Italiassa yhteensä 474 kpl (tilanne marraskuussa 2016). Näistä viineistä noin viidennes on ylemmän DOCG-luokan viinejä: vuonna 2015 DOCG-viinejä oli 74 kpl kaikkiaan 407:stä DOP-viinistä. Käytännössä viinien luokittelun nimeäminen perustuu maantieteellisten alueiden nimiin.
Indicazione geografica tipica- eli IGT-viinit luokitellaan maantieteellisen tuotantoalueen perusteella merkinnällä suojattu maantieteellinen merkintä SMM, (, ). IGP-viiniluokkia on yhteensä 118 kpl .
Italiassa tuotetusta viinistä noin kolmannes osa DOP-viinejä, kolmannes IGT-viinejä ja kolmannes luokittelemattomia viinejä
Lumensulatuskone

Lumensulatuskone on laite jolla sulatetaan kaupunkien kaduille kertynyttä lunta. Koneita on kiinteitä ja traktorilla liikuteltavia. Lumensulatuskone sulattaa lunta 150–300 kuutiota tunnissa riippuen lumen raskaudesta. Lumi nostetaan kauhakuormaajalla laitteen suppiloon, jossa se lämmön vaikutuksesta muuttuu vedeksi. Sen polttoaineena käytetään polttoöljyä tai maakaasua. Kevyttäpolttoöljyä kuluu 200–400 litraa tunnissa. Koneessa on tulipesä joka kuumenee 1800 celsiusasteeseen ja sulattaa lumen vedeksi, joka valutetaan kaupungin viemäriverkkoon. 
Lumesulatuskone vähentää tarvetta siirtää talvella lunta lumenkaatopaikalle.
Siperiansopuli

Siperiansopuli eli ruskosopuli ("Lemmus sibiricus") on Cricetidae-heimon jyrsijä, jota esiintyy Venäjällä. Se ei vaivu talviuneen. Se elää koloissa. Se on monien eläinten saaliseläin, kuten tunturipöllön ja naalin. Sopulit tunnetaan runsaudestaan ja populaation koon suuresta vaihtelusta.
Samaan lajiin on aiemmin katsottu kuuluvan "L. trimucronatus", mutta ne on erotettu omiksi lajeikseen. Siperiansopulilla on kolme alalajia, "L. s. sibiricus", jota esiintyy levinneisyysalueella lähes kaikkialla, "L. s. novosibiricus", joka on kotoperäinen Uuden-Siperian saarilla) ja "L. s. portenkoi".
Matti Latva-aho

Matti Latva-aho (s. 25. tammikuuta 1968 Kuivaniemi) on langattomaan radiotietoliikenteeseen erikoistunut professori ja aiheeseen keskittyneen tutkimuskeskuksen (Centre for Wireless Communications, CWC) johtaja Oulun yliopistossa. Koulutukseltaan hän on samasta yliopistosta valmistunut tekniikan tohtori. Hän on akatemiaprofessori kaudella 2017–2021. Akatemiaprofessuuriin liittyvän tutkimuksen teemana ovat suuritaajuuksiset langattomat tietoliikennejärjestelmät. 
Vuoden 2024 alussa hänelle myönnettiin IEEE Fellow -arvonimi. Vuoden 2025 helmikuussa hän sai Wireless World Research Forumin (WWRF) Fellow-tunnustuksen.
Moncef Gabbouj

Moncef Gabbouj (s. 12. joulukuuta 1962, Monastir, Tunisia) on signaalinkäsittelyn professori Tampereen teknillisessä yliopistossa. Hän oli akatemiaprofessori kaudella 2011–2015.
Professori Gabbouj valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian ja Academia Europæan jäseneksi vuonna 2014.
Gabbouj on saanut IEEE:n fellow-arvonimen.
Menkää te, minä jään

Menkää te, minä jään on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Mikko Pohjolan 16. helmikuuta 2011 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle kahdeksi viikoksi, parhaimmillaan sijalle 35.
Singlet.
Albumilta julkaistiin neljä singleä. Ensimmäinen, ”Paikkani tiedän”, julkaistiin toukokuun lopulla 2010. Marraskuun alussa 2010 julkaistiin toinen single ”Paikkani tiedän”, josta julkaistiin vuoden 2011 alussa Jyrki Murtomäen ohjaama musiikkivideo.
Huhtikuussa 2011 kolmantena singlenä julkaistu ”Et nää” kasvoi albumin suurimmaksi radiohitiksi, sen noustua parhaimmillaan neljänneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Albumin viimeinen single ”Palasista koottu peli” julkaistiin 20. lokakuuta 2011.
Yogyakartan sulttaanikunta

Yogyakartan sulttaanikunta oli Jaavan saarella sijainnut sulttaanikunta vuosina 1755–1945. Sulttaanikunta syntyi vuonna 1755, kun Mataramin sulttaanikunta jakautui kahtia Yogyakartan ja Surakartan sulttaanikunniksi. 1700-luvulla maassa käytiin sisäisten valtataistelujen seurauksena monia perimyssotia. Lopulta Kolmas Jaavan perimyssota vuosina 1746–1755 johti siihen että Mataram jakaantui sulttaani Hamengkubuwono I:n hallitsemaan Yogyakartaan ja Pakubuwono II:n hallitsemaan Surakartaan. Maan sisäisiin asioihin sekaantuivat myös Jaavalla valtaa pitäneet hollantilaiset, joiden hallitsemiin alueisiin liitettiin osia Mataramista. Myös Yogyakartan sulttaanikunta joutui 1700- ja 1800-luvuilla Hollannin siirtomaavallan vaikutusvallan alle osana Alankomaiden Itä-Intiaa.
Kun Japani hyökkäsi Alankomaiden Itä-Intiaan toisessa maailmansodassa ja japanilaisten vetäydyttyä vuonna 1945 Yogyakartan sulttaani Hamengkubuwono IX lupasi tukevansa Indonesian presidentti Sukarnoa Indonesian valtion perustamisessa, ja että Yogyakartan sulttaanikunta tulisi olemaan osa Indonesiaa. Kiitokseksi tuesta Indonesian itsenäisyystaistelussa Yogyakartalle luvattiin erityisasema, ja Yogyakarta säilyi kuningaskuntana Indonesian tasavallan sisässä. Yogyakartasta muodostettiin Yogyakartan erityisalue, jonka päämiehenä maan sulttaani toimi. Myös Surakarta säilyi kuningaskuntana, mutta anti-kuningasmielisen kansannousun jälkeen se menetti erityisasemansa ja se sulautui Keski-Jaavan provinssiin vuonna 1946, jolloin Yogyakarta jäi Indonesian ainoaksi kuningaskunnaksi. Yogyakarta oli vuosina 1945–1949 maan väliaikainen pääkaupunki, kun hollantilaiset miehittivät Jakartan Indonesian vallankumouksen aikana.
Jukka Seppälä

Jukka Seppälä (s. 1955) on Aalto-yliopiston kemian tekniikan korkeakoulun polymeeriteknologian professori. Hän oli akatemiaprofessori kaudella 2011–2015. Koulutukseltaan hän on tekniikan tohtori.
Vuonna 2009 Jukka Seppälälle myönnettiin Millennium-tunnustuspalkinto hänen uraauurtavasta tutkimustyöstään bioaktivisten polymeerien ja niiden teollisen tuotannon kehittämiseksi.
Helmer Salmi

Helmer Salmi (20. toukokuuta 1927 Vaasa – 15. lokakuuta 1992 Turku) oli suomalainen balettitanssija ja koreografi. 
Helmer Salmi työskenteli 1950–1965 Kansallisoopperan baletissa ja oli mukana noin tuhannessa näytöksessä. Vuosina 1965–1967 hän esiintyi Helsingin kaupunginteatterin tuotannoissa. Myöhemmin hän asui Turussa ja toimi tanssinopettajana sekä koreografina muun muassa Turun kaupunginteatterissa ja Samppalinnan kesäteatterissa.
1950- ja 1960-luvuilla Helmer Salmi oli mukana puolessa tusinassa suomalaisessa elokuvassa, joihin kuuluivat "Pessi ja Illusia" (1954) ja "Toivelauluja" (1961).
The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 1

The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 1 on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Five Finger Death Punchin neljäs studioalbumi. Albumi julkaistiin 30. heinäkuuta 2013, ja sen on tuottanut Kevin Churko yhdessä Five Finger Death Punchin jäsenten kanssa. 
Taustatietoja.
Five Finger Death Punch ilmoitti helmikuussa 2013 työstävänsä neljättä studioalbumiaan. Yhtye julkaisi maaliskuussa tulevaa kiertuetta varten mainosvideon ja uuden kappaleen ”Here to Die”. Kappale on "The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 2" -levyn avausraita. 
Singlet.
Albumin avausraita ja ensimmäinen single on kappale ”Lift Me Up”, jossa on mukana Judas Priestn jäsen Rob Halford. Kappale julkaistiin 2. toukokuuta 2013. 
Toinen single oli cover-versio yhdysvaltalaisen rap-artistin LL Cool J:n kappaleesta ”Mama Said Knock You Out”, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2014. Kappaleella on mukana esiintymässä yhdysvaltalainen rap-artisti Tech N9ne. 
Kolmas single oli nimeltään ”Wrong Side of Heaven”, josta myöhemmin tehtiin yhdysvaltalaisille kodittomille sotaveteraaneille omistettu musiikkivideo.
Tapaninen

Tapaninen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Merivaara (sukunimi)

Merivaara on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Armoton maa (vuoden 2017 elokuva)

Armoton maa on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Jussi Hiltunen. Elokuva on Hiltusen ensimmäinen pitkä näytelmäelokuva ohjaajana ja käsikirjoittajana.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Länsi-Lappiin, Suomen ja Norjan rajalle. Eläköityneen poliisin poika vapautuu vankilasta. Hän pyrkii ehkäisemään poikansa joutumisen väkivaltaiseen yhteenottoon taposta tuomitun Jaakon kanssa.
Tuotanto.
Elokuva on kuvattu Norjassa keväällä 2016. Se on Making Moviesin tuottama.
Elokuvan traileri julkaistiin marraskuussa 2016.
Vastaanotto.
"Iltalehden" Juho Rissanen piti elokuvaa jännittävä ja hallittuna trillerinä, ”jollaisia ei Suomessa ole aiemmin kovin montaa tehty”. "Helsingin Sanomien" Veli-Pekka Lehtosen mielestä käsikirjoittaja ja esikoisohjaaja Jussi Hiltunen onnistuu melko hyvin uhkarohkeassa yrityksessään siirtää western-elokuvien perinne suomalaiselokuvaan ja Suomen Lappiin: ”Käsikirjoituksen himmeli on kunnianhimoinen, mutta lunastus tunnepuolella jää tulematta. Elokuva hengittää Holman, Mäenpään ja Virtasen roolisuorituksilla. Ilman heitä hahmot olisivat vieläkin litteämpiä.” "Hufvudstadsbladetin" Krister Uggeldahl oli kriittisempi. Hänestä elokuvassa ei ole lainkaan huumoria tai iloa vaan ainoastaan katkeria muistoja ja enemmän tai vähemmän traagisia ihmiskohtaloita sekä lakonisia repliikkejä.
Opetus ja tiede -työttömyyskassa

Opetus ja tiede -työttömyyskassa (aiemmin Opettajien työttömyyskassa, OPETK) on eräs Suomessa toimivista palkansaajien työttömyyskassoista. Useimmat työttömyyskassan yli 108 000 jäsenestä liittyvät työttömyyskassaan ammattiliittonsa kautta. Työttömyyskassaan voi liittyä myös yksilöjäsenenä; tällä tavoin, ilman ammattiliiton jäsenyyttä, kassaan onkin liittynyt noin 2 700 jäsentä.
Jäseneksi liittymisen kustannus riippuu siitä, minkä jäsenjärjestön (ammattiliiton) jäsen hakija on tai liittyykö hakija jäseneksi yksilöjäsenenä. Työttömyyskassan jäsenmaksu maksetaan yleensä osana ammattijärjestön jäsenmaksua (jonka suuruus voi olla noin 0,9–1,5 % bruttopalkasta). Siten esimerkiksi Professoriliiton jäseniltä ei enää peritä erillistä maksua työttömyyskassan jäsenyydestä. Sen sijaan yksilöjäsenille jäsenyys maksoi vuonna 2016 yhteensä 7,70 euroa kuukaudessa (92,40 €/v).
Peter Montgomery

Peter Montgomery (25. syyskuuta 1947 – 18. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen matemaatikko, joka julkaisi erityisesti kryptografiaan liittyviä artikkeleita. Hän työskenteli viimeksi Microsoft Researchin palveluksessa vuodesta 1998 eläkkeelle jäämiseensä 2014 asti.
Montgomery tunnetaan Montgomeryn modulaarisen kertolaskualgoritmin kehittäjänä. Algoritmi perustuu keskenään jaottomiin lukuihin. Se muuttaa kertolaskun yhteenlaskuksi ja neliöimiseksi, jotka voidaan laskea binääriluvuilla hyvin tehokkaasti.
The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 2

"'The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 2" on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Five Finger Death Punchin viides studioalbumi. Albumi julkaistiin 19. marraskuuta 2013, ja sen on tuottanut Kevin Churko yhdessä Five Finger Death Punchin jäsenten kanssa. 
Taustatietoja.
Five Finger Death Punch ilmoitti helmikuussa 2013 työstävänsä neljättä ja viidettä studioalbumiaan. Yhtye julkaisi maaliskuussa tulevaa kiertuetta varten mainosvideon ja uuden kappaleen ”Here to Die”, joka on samalla levyn avausraita. 
Singlet.
Albumin ensimmäinen single "Battle Born" julkaistiin 10. syyskuuta 2013. Kappaleen nimi on viittaus Nevadan lippuun, joka on yhtyeen kotivaltio. Toinen single oli cover-versio kappaleesta ”House of the Rising Sun”, joka julkaistiin 3. helmikuuta 2014. Kappaleesta on myös tehty musiikkivideo.
Wolff–Kishner-pelkistys

Wolff–Kishner-pelkistys on kemiallinen reaktio, jossa karbonyyliyhdiste kuten aldehydi tai ketoni pelkistetään hiilivedyksi. Välivaiheena reaktiossa on hydratsoni tai semikarbatsoni. Reaktio on nimetty kehittäjiensä Nikolai Kishnerin ja Ludwig Wolffin, jotka raportoivat reaktion ensimmäisen kerran vuonna 1911 ja 1912, mukaan. Wolff–Kishner-pelkistys on yksi käytetyimpiä tapoja pelkistää karbonyyliryhmä hiilivedyksi.
Reagenssit ja mekanismi.
Wolff–Kishner-pelkistys pelkistää useimmat aldehydit ja ketonit. Erityisen usein sitä käytetään happoherkille ja molekyylimassaltaan suurille lähtöaineille. Esteriryhmiä sisältävät yhdisteet tai α,β-tyydyttymättömät karbonyyliyhdisteet, joista muodostuu reaktion olosuhteissa pyratsoliinijohdannaisia, eivät sovellu reaktion lähtöaineeksi. Pelkistimenä reaktiossa käytetään hydratsiinia yleisimmin sen hydraattimuodossa. Lisäksi Wolff–Kishner-pelkistyksessä vaaditaan emästä, joka on useimmiten hydroksidi tai alkoksidi. Ensimmäiset raportoidut pelkistykset vaativat hyvin korkean lämpötilan (n. 200 °C) ja pitkän kymmeniä tunteja kestävän reaktioajan. Käyttämällä reaktiossa liuottimena dietyleeniglykolia saadaan lämpötilaa alennettua hieman. Tämä on niin kutsuttu Huang-Minlon modifikaatio. Reaktioaikoja voidaan vähentää mikroaaltosäteilytyksellä ja reaktio on saatu toimimaan dimetyylisulfoksidiliuoksessa kalium-tert-butoksidin toimiessa emäksenä myös huoneenlämpötilassa.
Wolff–Kishner-pelkistyksen reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa aldehydi tai ketoni reagoi hydratsiinin tai semikarbatsiinin kanssa muodostaen hydratsonin tai semikarbatsonin. Seuraavassa vaiheessa emäs deprotonoi toisen hydratsonin tai semikarbatsonin typpiatomeihin liittyneistä protoneista, jolloin muodostuu karbanioni, joka hydrolysoituu di-imiiniksi ja emäksinen katalyytti vapautuu. Tämän jälkeen emäs deprotonoi myös toisen typen protoneista, jolloin muodostuu di-imidaattianioni. Tämä välivaihe on epästabiili ja eliminoituu typpikaasuna. Näin muodostuu karbanioni, joka vastaanottaa vesimolekyyliltä protonin ja muodostuu hiilivety.
Litku Klemetti &amp; Tuntematon numero

Litku Klemetti &amp; Tuntematon numero on suomenkielistä rockmusiikkia soittava yhtye. Se julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 2016. Yhtyeen musiikissa on kuultavissa vaikutteita nuorelta Kauko Röyhkältä. Huhtikuussa 2017 Litku Klemetti ilmoitti yhtyeensä esiintyvän jatkossa vain nimellä Litku Klemetti, eikä albumeita enää erotella bändialbumeiksi ja sooloalbumeiksi. Seuraava albumi ilmestyi kuitenkin vielä Litku Klemetti &amp; Tuntematon numero -nimellä.
Osvaldo Civirani

Osvaldo Civirani (19. toukokuuta 1917 Rooma – 14. helmikuuta 2008 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja ja kuvaaja.
Civiranin elokuvaohjaaja alkoi still-kuvaajana Luchino Viscontin elokuvassa "Riivaajat" (1943). Myöhemmin hän toimi muun muassa Alessandro Blasettin, Federico Fellinin, Roberto Rossellinin ja Carlo Lizzanin avustajana ja ohjasi ensimmäisen elokuvansa vuonna 1964. Civirani on ohjannut muun muassa peplum-elokuvia, spagettiwesternejä ja komedioita. Hän käytti toisinaan taiteilijanimeä "Richard Kean".
LoliRock

LoliRock on ranskalainen animaatiosarja. Sarjasta ilmestyi kaksi kautta, joista ensimmäinen esitettiin Suomessa vuosien 2015-2016 aikana. Sarja sai jatkoa toisen kauden muodossa vuonna 2017.
Esther Phiri

Esther Phiri (s. 14. kesäkuuta 1987) on sambialainen nyrkkeilijä. Hän on voittanut välisarjan maailmanmestaruuden seitsemän kertaa.
Suomalainen tuotantoyhtiö Helmi Films on tuottanut Esther Phiristä kertovan dokumentin "Estherin kehä" (2014) ("Between Rings").
Uuden Musiikin Kilpailu 2014

Uuden Musiikin Kilpailu 2014 (UMK 2014) järjestettiin 11. tammikuuta – 1. helmikuuta 2014. Kilpailun voitti Softengine kappaleellaan "Something Better". Kilpailu oli kolmas "Uuden Musiikin Kilpailu".
Formaatti.
Kilpailuun osallistui 12 avoimen haun kautta mukaan päässyttä laulajaa ja yhtyettä, jotka jaettiin kahteen karsintaan. Kummastakin karsinnasta valittiin kaksi parasta suoraan finaaliin ja pudotettiin kaksi kappaletta. Loput kahdeksan kappaletta kilpailivat semifinaalissa, josta finaaliin eteni kuusi parasta. Espoon Barona Areenalla pidetyssä finaalissa voittaja valittiin puoliksi yleisöäänillä ja puoliksi tuomaristonäänillä. Kilpailun voittaja edusti Suomea Euroviisuissa 2014.
Infektiko

Infektiko on suomalaisen rap metal -yhtye Apinan esikoisalbumi. Se julkaistiin 20. maaliskuuta 2015 levymerkillä Sakara Records.
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Imperiumin Tuomas Valtanen antoi albumille viisi tähteä kymmenestä. Hän myönsi ettei lähtökohtaisesti pidä suomenkielisestä hip hopin ja metallimusiikin sekoittamisesta, ja piti arviointia vaikeana. Hänestä sanoitukset olivat ajoittain naiiveja ja menevä ja raivoisa musiikki olisi kaivannut vahvempaa laulutulkintaa. Soundin Mape Ollila antoi albumille kaksi tähteä viidestä, ja uskoi Apinan kaltaiselle yhtyeelle olevan tilausta markkinoilla konseptin kiinnostavuuden vuoksi. Hän piti silti sanoitusten yhteiskuntakritiikkiä epäkypsänä sekä toteutusta puolijauhoisena.
Leonidaan hauta

Leonidaan hauta eli Leonidaion () oli antiikin aikainen kuningas Leonidas I:n hauta Spartan kaupungissa Kreikassa. Nykyisin Leonidaan haudaksi kutsutaan eräitä raunioita, jotka sijaitsevat nykyisen Spártin kaupungin keskustassa.
Leonidas kaatui Thermopylain taistelussa vuonna 480 eaa. Hänen ruumiinsa siirrettiin ja haudattiin Spartaan neljäkymmentä vuotta taistelun jälkeen. Maantieteilijä Pausanias mainitsee, että Leonidaan hauta sijaitsi jossakin roomalaisella ajalla rakennetun Spartan teatterin edustalla, ja sen luona pidettiin puheita sekä järjestettiin jonkinlaiset kisat, joissa saivat kilpailla vain spartalaiset. Lähellä sijaitsi myös sotapäällikkö Pausaniaan hauta.
Leonidaan haudaksi kutsuttu rakennelma sijaitsee Spártin keskustassa pienen aukion laidalla Ágidos- ja Thermopylón-katujen risteyksessä, jonkin verran etelään teatterin raunioista. Rakennus muistuttaa pientä kreikkalaista temppeliä ja se oli rakennettu suunnilleen 400-luvun lopulla eaa. Se on tehty suurista kalkkikivilohkareista ja sen pituus on noin 12,5 metriä ja leveys noin 8,3 metriä. Rakennuksen sisäosa koostui kahdesta kammiosta, joiden välillä oli ovi.
Paikan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuonna 1892. Rakennus oletettiin alun perin temppeliksi. Sen alkuperäistä tarkoitusta ei ole kyetty vahvistamaan. Joidenkin tutkijoiden mukaan kyseessä saattoi olla kenotafi eli tyhjä hautamuistomerkki. Jotkut puolestaan ovat ehdottaneet rakennusta Apollon Karneioksen temppeliksi. Paikallisten keskuudessa rakennuksesta puhutaan Pausaniaan mainitsemana Leonidaan hautana.
Persialainen stoa

Persialainen stoa () oli antiikin aikainen stoa eli pylväshalli Spartan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi mahdollisesti kaupungin agoran eli torin länsilaidalla.
Stoa rakennettiin 400-luvulla eaa. persialaissodissa saadun voiton kunniaksi, ja sinne sijoitettiin sodasta saatu sotasaalis. Pausanias kertoo sen olleen Spartan agoran näyttävin rakennus. Myöhemmin sitä oli kunnostettu ja laajennettu usein, ja se oli edelleen hyvässä kunnossa Pausaniaan vieraillessa kaupungissa. Rakennuksen mainitsee myös Vitruvius.
Pausaniaan mukaan stoan valkoista marmoria olevat pylväät olivat persialaisia esittäviä barbaarien vaatteisiin puettuja ihmishahmoisia veistoksia. Ne esittivät muun muassa Mardoniosta Gobryaan poikaa sekä persialaisten sotaretkeen osallistunutta Artemisiaa, joka oli Halikarnassoksen kuningatar ja Lygdamis I:n tytär. Artemisia osallistui Salamiin taisteluun vuonna 480 eaa. ja Mardonios Plataiain taisteluun vuonna 479 eaa. Tästä voidaan päätellä, että stoa olisi rakennettu noin vuonna 478 eaa. tai sen jälkeen. Koska pylväät olivat ihmishahmoisia, Vitruvius käsitteli niitä samassa yhteydessä kuin karyatideja.
Spartan agoran arkeologiselta alueelta, joka sijaitsee heti kaupungin akropoliin eli linnavuoren itäpuolella, on löydetty pylväshallin rauniot, joita on ehdotettu Persialaisen stoan raunioiksi. Rakennus sijaitsee heti oletetun Skiaksen pohjoispuolella. Rakennuksen kaivaukset suoritettiin vuosina 1964–1965. Siitä on kuitenkin kaivettu vain eteläpää. Rakennuksen länsiseinän esiin kaivetun osuuden pituus on noin 31 metriä ja eteläseinän pituus noin 15 metriä. Seinissä on reiät, jotka osoittavat, että rakennuksessa on ollut puinen lattia. Kummatkin seinät on tehty monikulmioisista kivistä. Tällaisena stoa muistuttaa huomattavasti Delfoissa olevaa Ateenalaisten stoaa, joka oli myös tehty persialaissotien sotasaalista varten. Tätä on pidetty vahvimpana todisteena sille, että kyseessä olisi juuri Persialainen stoa. Paikalta on löydetty keisarinna Julia Aquilia Severan pronssipatsas.
Aiemmin Persialaiseksi stoaksi ehdotettiin myös agoran etelälaidalta löytynyttä niin kutsuttua Roomalaista stoaa, joka on kuitenkin paljon nuorempi ja tehty vasta ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Skias

Skias (, ”Aurinkokatos”) oli antiikin aikainen kokoontumispaikka, mahdollisesti ekklesiasterion, Spartan kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsi Spartan agoralla eli torilla.
Skias oli rakennettu arkaaisella kaudella 500-luvun eaa. jälkimmäisellä puoliskolla. Pausaniaan mukaan Skias toimi jonkinlaisen kaupungin hallintoon liittyneen kansankokouksen kokoontumispaikkana, ja sen suunnitteli Theodoros Samoslainen. Kerrotaan, että spartalaiset ripustivat rakennukseen Timotheos Miletoslaisen kitharan osoittaakseen, että hylkäsivät sen, että tämä lisäsi soittimeen neljä kieltä seitsemän jo olemassaolevan lisäksi.
Spartan agoraksi tunnistetun alueen lounaiskulmasta on löydetty pyöreä rakennus, jonka halkaisija on noin 41,3 metriä. Siitä on kaivettu erityisesti sen itä- ja etelälaitojen pyöreän tukimuurin säilyneitä alaosia. Rakennuksen länsiosassa muuri katkeaa myöhemmin bysanttilaisella ajalla paikalla rakennetun kappelin raunioihin. Itälaitaan liittyy suorakulmainen rakennusosa. Rakennuksen sisäosaa on kiertänyt puisten, kattoa tukeneiden pylväiden peristyyli. Keskellä on ollut suuri keskuspylväs. Katto on ollut pyöreä ja aurinkohattumainen (tai sateenvarjomainen). Seinät on tehty kalkkikivestä ja konglomeraatista.
Rakennus löydettiin C. Waldsteinin johtamissa kaivauksissa vuonna 1892. Kaivauksia on jatkettu muun muassa 1960-luvulla. Tutkimuksessa rakennusta kutsutaan myös ”agoran pyöreäksi rakennukseksi”. Heti sen pohjoispuolella sijaitsi suurikokoinen stoa, joka oletetaan Persialaiseksi stoaksi.
Skias on joskus oletettu Spartan kansankokouksen eli apellan kokoontumispaikaksi. Tähän nähden löydetty rakennus on kuitenkin pienikokoinen, sillä kansankokoukseen ovat voineet osallistua kaikki vapaat spartalaiset miehet eli jopa tuhansia henkiä. On mahdollista, että rakennus olisi voinut olla pelkkä auringonsuojakatos ilman seiniä, ja se olisi voinut olla tarkoitettu pelkästään gerusialle, kuninkaille, eforeille tai muille korkea-arvoisemmille kansalaisille, jolloin tavallinen kansa olisi osallistunut kokouksiin ulkotiloissa. Toinen vaihtoehto on, että Skias on ollut tarkoitettu jollekin toiselle kokoontumiselle kuin apellalle. Timotheoksen kithara voisi viitata johonkin musiikkiin viittaavaan tilaisuuteen.
Skias muistutti mahdollisesti Ateenan Agoralla ollutta Tholosta, joka tunnettiin myös nimellä "Skias" aurinkohattua muistuttavan muotonsa vuoksi. Ateenan Tholos kuitenkin erosi varmuudella Spartan Skiaksesta siinä, että siinä oli kiinteät seinät ja se toimi prytaneiden ruokailutilana.
Diogenes Laertioksen mukaan Anaksimandros teki Spartan agoralle "gnomonin" eli aurinko-osoittimen, joka sijoitettiin ”aurinkokellojen paikalle” ("ta skiothēra"), jotta se merkitsisi päivänseisaukset ja päiväntasaukset. Ilmaisu "ta skiothēra" saattaa kuitenkin viitata aurinkokellojen sijaan Skias-rakennukseen, jolloin Anaksimandroksen osoitin on voinut olla sen lähellä ja mahdollisesti kansankokouksen käytössä samoin kuin esimerkiksi Ateenan Pnyksillä ollut aurinko-osoitin. Pausaniaan mukaan Skiaksen vieressä oli Epimenideen rakennuttama pyöreä rakennus, jossa olivat Olympoksen Zeuksen ja Afroditen patsaat.
Spartan teatteri

Spartan teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Spartan kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Spartan akropoliin eli linnavuoren etelärinteessä nykyisen Spártin kaupungin keskustan pohjoispuolella.
Spartan teatteri rakennettiin roomalaisella ajalla varhaisella keisarikaudella eli ensimmäisen vuosisadan lopulla eaa. tai ensimmäisen vuosisadan alkupuolella jaa. Myös lähes kaikki paikalta tehdyt löydökset ovat peräisin vasta roomalaiselta ajalta. Teatteri ei siis ollut olemassa vielä Spartan ankaralla klassisella kaudella, josta kaupunki erityisesti tunnetaan. Teatteria käytettiin julkisiin kokoontumisiin, juhliin sekä teatterinäytäntöihin.
Teatteri oli tyypillinen kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatterirakennus, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Sen pohjoispuolella oli puolikaarenmuotoinen rinteeseen rakennettu katsomo, joka avautui etelään. Orkhestran halkaisija oli noin 28 metriä ja koko teatterin halkaisija noin 114 metriä. Kiinteät rakennelmat oli tehty valkoisesta marmorista. Teatterissa ei ollut kiinteää näyttämöä, vaan näytöksiä varten paikalle siirrettiin puinen, pyörillä varustettu esiintymislava.
Teatteri on säilynyt melko huonosti, mutta se on silti antiikin Spartan parhaiten säilyneitä raunioita. Rakennuksesta on jäljellä sen orkhestra, seinien osia ja perustuksia sekä katsomokaarta. Seinistä on löytynyt piirtokirjoituksia 100-luvulta jaa. Raunioita on kunnostettu Euroopan unionin tuella. Teatterirakennuksen läheltä on löydetty lukuisia kaupparakennuksia, jotka ovat palvelleet teatterivieraita. Ne oli tehty pääosin tiilistä ja koristeltu rappauksella.
Spártin arkeologinen museo

Spártin arkeologinen museo (myös "Spartan arkeologinen museo"; ) on arkeologinen museo Spártin kaupungissa Kreikassa. Se esittelee muinaisen Spartan eli Lakedaimonin alueelta ja muualta Lakoniasta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1874 ja museorakennus valmistui vuonna 1876. Museon alku on Spartassa kaivauksia suorittaneen saksalaisen arkeologi Ludwig Rossin kokoelmissa vuodelta 1833 sekä P. Stamatákiksen kokoelmissa vuodelta 1872. Museo on Kreikan vanhimpia maakunnallisia museoita ja ensimmäisiä museoksi alun perin rakennettuja rakennuksia. Museorakennus, joka sijaitsee Spártin keskustassa, edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Museota on laajennettu usein sen historian aikana ja sen siirtämistä suurempiin tiloihin suunnitellaan (vuonna 2016). Museon näyttelyt ovat seitsemässä salissa, joiden yhteispinta-ala on noin 500 neliömetriä.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu esineitä neoliittiselta kivikaudelta ja mykeneläiseltä kaudelta roomalaisen kauden lopulle. Löydöt ovat eri puolilta Lakoniaa.
Esineisiin lukeutuu muun muassa esihistoriallisen ajan löytöjä Amyklaista, Epidauros Limerasta, Pellanan mykeneläisiltä haudoilta, Geronthraista (nyk. Geráki), Melathriásta, Peristéristä ja Angelónasta; löytöjä Artemis Orthian pyhäköstä, kuten norsunluisia, kivisiä ja keraamisia votiivilahjoja ja rituaaleissa käytettyjä naamioita; koristeosia ja muita löytöjä Athene Khalkioikoksen temppelistä, Amyklain Apollonin temppelistä ja muista pyhäköistä; veistoksia, kuten Athene Khalkioikoksen temppelistä löydetty spartalaista sotilasta esittävä veistos, niin kutsuttu Leonidas; sekä muun muassa hauta-amforoita, roomalaisaikaisia lattiamosaiikkeja, piirtokirjoituksia ja reliefejä.
Construct

Construct on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtye Dark Tranquillityn kymmenes studioalbumi. Se julkaistiin 28. toukokuuta 2013 levymerkillä Century Media Records. Albumi on tyyliltään edeltäjiään tummasävyisempi.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 171. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 15.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Marko Säynekoski antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja piti sitä paremmin tuotettuna kuin edeltäjänsä "We Are the Void" (2010). Hänestä harmoniat ovat keskeisessä osassa, albumin olevan vähemmän hyökkäävä ja yhtyeen rock-kokeilujen olevan onnistuneita. Kaaoszinen Toni Lehtonen antoi albumille arvosanan 8/10, ja piti sitä tuttuna ja turvallisena Dark Tranquillityna. Hän totesi kappalemateriaalin olevan monipuolista ja kokonaisuuden pysyvän hyvin kasassa. Metal Injectionin Greg Kennelty ylisti albumia napakympiksi, ja piti sitä yhtyeen parhaana.
Kappaleet.
Albumin kappaleet (Yhdysvaltain painoksessa kaksi bonusraitaa):
Atoma

Atoma on ruotsalaisen melodisen death metalin yhtye Dark Tranquillityn 11. studioalbumi. Se julkaistiin 4. marraskuuta 2016 levymerkillä Century Media Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.
"Atoma" oli ehdolla ruotsalaiselle Grammis-palkinnolle.
Kappaleista ”The Pitiless”, ”Atoma” ja ”Forward Momentum” julkaistiin musiikkivideot. ”Forward Momentum” -musiikkivideon on ohjannut Vesa Ranta.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. "Kaaoszinen" Juri Hiltunen antoi albumille arvosanan 7/10. Hän piti albumia DT:n heikoimpana viiteentoista vuoteen, vaikkei sanonut albumin olevan varsinaisesti huono, ja toivoi yhtyeelle ominaiselle tummasävytteisyydelle soundille piristysruisketta. Niin ikään Metal Injectionin Michael Pementel antoi albumille arvosanan 7/10. Hän piti albumia tasapainoisena ja laadukkaana, mutta jäi kaipaamaan edeltävän albumin monimuotoisuutta. Imperiumin Henry Lunabba antoi albumille täydet 10 tähteä ja sanoi yhtyeen suunnan olevan jälleen oikea.
Kappaleet.
Albumin kappaleet:
Jens Esmark

Jens Esmark (31. tammikuuta 1763 – 26. tammikuuta 1839) oli tanskalais-norjalainen mineralogian professori, joka tunnetaan varhaisista jäätikköjä koskevista tutkimuksista. Hän oli ensimmäisiä, jotka esittivät jäätikköjen aikaisemmin kattaneen nykyistä paljon suurempia alueita Pohjois-Euroopan maanpinnasta. Esmark esitti tämän teorian 1824. Hänen tutkimuksensa käsittelivät myös siirtolohkareita, jotka hän oikein tunnisti jääkauden jäänteiksi.
Esmark syntyi Aarhusissa, Tanskassa, mutta vaikutti tieteellisen uransa ajan lähinnä Norjassa. Hän oli Oslon yliopiston ensimmäinen geologian professori. Vuonna 1825 hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi ja 1832 hän pääsi Vasa-ritarikuntaan.
Esmark nimesi noriitti ja datoliitti mineraalit. Hänen poikansa oli toriitti-mineraalin löytäjä Morten Thrane Esmark.
Boksitrollit

Boksitrollit ("The Boxtrolls") on yhdysvaltalaisen Laika Studiosin stop motion -animaatioelokuva vuodelta 2014. Suomalaisessa versiossa ääninäyttelijöinä ovat muun muassa Erik Carlson, Heljä Heikkinen, Riku Nieminen ja Stan Saanila.
Juoni.
Elokuva kertoo Juustingin kaupungista, jonka alla asuu kummallinen boksitrolli-yhdyskunta. Tarinan keskiössä on Egu-niminen poika, joka kasvaa kilttien boksitrollien kanssa tietämättä olevansa kauan sitten kadonnut Strapson lapsi. Kaupungin tuholaistorjujat, Punahatut aikovat tuhota kaikki boksitrollit, jolloin Egu uskaltautuu maan alta ihmisten ilmoille hakemaan apua. Matkalla hän tapaa Winifred-nimisen aatelistytön, jonka isä on kaupungin turhamainen pormestari Lordi Port Salut. Tästä alkaa seikkailu boksitrollien ihmeellisessä maailmassa ja lopulta Egu saa tietää, kuka oikeasti on. Mutta kuka on Egun isä?
Englanninkieliset äänet.
Lähde: 
Suomenkieliset äänet.
Lähde:
Akkulaturit

Akkulaturit oli Yle TV1 -kanavalla vuoden 1995 alusta esitetty lauantai-illan viihdeohjelma. Se tuli väliaikaisesti "Iltalypsyn" ohjelmapaikalle lauantai-iltaan ja sitä tehtiin parikymmentä jaksoa. Se sai katsojia 250 000–300 000, mikä oli noin kolmannes "Iltalypsyn" katsojamäärästä.
"Akkulaturit" koostui studiossa kuvatuista sketseistä, ja sen visuaalinen ilme perustui uuteen kuvankäsittelytekniikkaan, sähköiseen lavastukseen ja muuhun tietokonegrafiikkaan. Sarjan parodian kohteita olivat muun muassa Mirja Pyykkö (Outi Mäenpään näyttelemä hahmo Minna Pälikkö) ja vuorovaikutteista "Hugo"-peliohjelmaa juontanut Taru Valkeapää.
"Akkulatureissa" esiintyivät Pertti Koivula, Outi Mäenpää, Ritva Valkama, Tapio Liinoja, Mika Nuojua ja Juha Veijonen. Sarjaa käsikirjoittivat Pentti Järvinen, Outi Ahola, Erikka Jussila, Pertti Koivula ja Hannamaija Matila.
Phobia (The Kinksin albumi)

Phobia on The Kinks -yhtyeen vuonna 1993 julkaistu järjestyksessään 24. ja samalla viimeinen studioalbumi.
Levyn julkaisi Columbia Records. Yhtyeen johtohahmo Ray Davies kritisoi yhtiötä siitä, että se viivytti "Phobian" julkaisua niin, että albumia mainostava kiertue oli jo ehtinyt päättyä ennen levyn ilmestymistä. Single ”Only a Dream” sai hyvän vastaanoton Ranskassa, missä Ray Davies kuvasi siihen musiikkivideon.
"Phobia" ylsi Yhdysvalloissa listasijalle 166 ja Saksassa sijalle 92.
Elokuvaterapia

Elokuvaterapia (, lyhenne CT) on kirjallisuusterapian kaltainen, joskus sen laajennuksena nähty luovien terapioiden muoto, lähestyminen tai interventio, jossa käytetään psykoterapeutin ohjauksessa (läsnä ollessa tai kotitehtäväksi antamana) katsottavia, terapeutin valitsemia elokuvia tai videoita tai otteita näistä.
Elokuvia voidaan käyttää esimerkiksi psykoterapian kotitehtävinä, joihin liittyy yksilö-, pari-, perhe- tai ryhmäpsykoterapiassa saatu tehtäväksianto, johon yleensä palataan myöhemmässä tapaamisessa.
Elokuvaterapian tutkimusta tehtiin jo 1950-luvulla, ja 1960-luvulle ajoittuvat esimerkiksi useat Albert Banduran ja kumppaneiden julkaisut pikkulasten aggression mallioppimisesta television välityksellä. Elokuvaterapiaa käsittelevien tieteellisten julkaisujen lukumäärä on kasvanut 1990- ja 2000-luvuilla. Terapiamuotoa on käytetty esimerkiksi Englannissa ja Yhdysvalloissa eräänä psykoterapian välineenä 1990-luvulta lähtien. Tavanomaista on integratiivinen terapeuttinen ote, jossa elokuvien tai videoiden käyttö yhdistetään johonkin muuhun psykoterapeuttiseen viitekehykseen, esimerkiksi kognitiiviseen käyttäytymisterapiaan (CBT). Terapiamuotoa ei vielä 2016 käytetä ainakaan kovin laajalti osana Suomessa annettavia psykoterapioita.
Elokuvia ja elokuvakohtauksia on käytetty ja käytetään myös psykopatologian (psyykkisten sairauksien) havainnollistamisessa sekä positiivisen psykologian lähtökohdista tapahtuvan vahvuuksien ilmenemismuotojen esilletuomiseen sairaalle itselleen ja hänen lähipiirilleen sekä laajemmin koulu- ja yliopisto-opetuksessa (psykoedukatiivinen ote). Suomessa esimerkiksi Kansallisen audiovisuaalisen instituutin (KAVI) "Elokuva ja psyyke" -elokuvasarjat (esim. syksyllä 2016), joissa esitellään erilaisia psyykkisen elämän ilmiöitä, muistuttavat tätä lähestymistä. KAVIn sarjoissa esitetyistä elokuvista monet sisältyvät yhdysvaltaisiin elokuvaterapian teoslistoihin. KAVIn elokuvasarjoihin liittyvissä, vuodesta 1990-lähtien järjestetyissä seminaareissa on taustaorganisaatioista johtuen esillä erityisesti psykoanalyyttinen viitekehys.
Jos et sä soita

Jos et sä soita on suomalaisen laulajan Anna Hanskin neljäs albumi. Se julkaistiin vuonna 1992.
Albumin nimikkokappaleen esiintyminen Telen mainoksessa nosti sen megahitiksi. Levyä on myyty yli 120 000 kappaletta eli tuplaplatinaan oikeuttavan määrän.
Kauhava-Seura

Kauhava-Seura on Kauhavalla toimiva kotiseutuyhdistys. Se perustettiin vuonna 1949. Kauhava-Seura ylläpitää Kauhavan Kosolassa sijaitsevaa Iisakin Jussin tupaa ja sen lähistöllä sijaitsevaa 1850-luvulta peräisin olevaa lainamakasiinia, puukko- ja tekstiilimuseota sekä Kalan torppaa. Kauhava-seuran puheenjohtajana on vuodesta 2024 alkaen toiminut Kari Janhunen.
Puheenjohtajat.
Kauhava-Seuran puheenjohtajina ovat toimineet:
Geraldinsaari

Geraldinsaari (, Ostrov Gerald) on saari Pohjoisella jäämerellä 70 kilometriä Wrangelinsaaresta itään. Sen rannat ovat jyrkkiä kallioita, joten maihinnousu on vaikeaa muualla paitsi luoteisrannikolla. Saaren pinta-ala on 11 neliökilometriä, ja korkein kohta on 364 metriä merenpinnasta.
Asumattoman saaren löysi vuonna 1849 brittiläinen kapteeni Henry Kellett, joka nimesi saaren aluksensa, korvetti "HMS Heraldin" mukaan. Aluksen miehistö nousi maihin, ja kun näkyvyys saarelta oli hyvä, havaittiin lännessä kallioinen ranta, joka myöhemmin osoittautui Wrangelinsaareksi.
Geraldinsaari ja Wrangelinsaari liitettiin niitä ympäröivien vesien kanssa Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2004.
Yhdysvalloissa on esiintynyt vaatimuksia saaren omistusoikeudesta, mutta virallisesti sitä ei ole vaadittu vaan sen on tunnustettu kuuluvan Venäjän alueeseen.
Bamford–Stevens-reaktio

Bamford–Stevens-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa aldehydistä tai ketonista muodostettu tosyylihydratsoni hajoaa muodostaen alkeenin. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran William Randall Bamford ja Thomas Stevens Stevens vuonna 1952 ja reaktio on nimetty heidän mukaansa. Bamford–Stevens-reaktio on hyvin yleisesti käytetty menetelmä muun muassa luonnonaineiden kokonaissynteesissä. 
Reagenssit ja mekanismi.
Bamford–Stevens-reaktion ensimmäisessä vaiheessa aldehydistä tai ketonista valmistetaan tosyylihydratsoni karbonyyliyhdisteen ja tosyylihydratsiinin välisellä reaktiolla. Tämän jälkeen yhdistettä kuumennetaan emäksisissä olosuhteissa. Emäksenä voi toimia esimerkiksi natrium, natriumetoksidi, natriumhydridi tai natriumamidi. Vastaavankaltainen reaktio, jossa emäksenä käytetään organolitiumyhdisteitä, on nimeltään Shapiro-reaktio. Reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa emäs deprotonoi hydratsonin typpiatomin. Tämän seurauksena yhdisteestä eliminoituu p-tolueenisulfinaattiryhmä ja muodostuu diatsoyhdiste.
Tämän vaiheen jälkeen reaktiomekanismin eteneminen riippuu käytetystä liuottimesta. Proottisissa liuottimissa liuotin luovuttaa diatsoyhdisteelle protonin ja yhdiste hajoaa, jolloin eliminoituu typpeä. Välivaiheena muodostuu karbokationi, josta eliminoituu protoni ja muodostuu alkeeni.
Aproottisissa liuottimissa diatsoryhmän eliminoitumisessa muodostuu karbeeni. Tästä karbeenista muodostuu alkeenin protoninsiirtoreaktion jälkeen. Kummassakin tapauksessa muodostuu termodynaamisesti stabiilein eli mahdollisimman substituoitu alkeeni.
Lohjan sairaala

Lohjan sairaala on Lohjan Tynninharjulla sijaitseva HUSin alainen sairaala, jonka alueeseen kuuluvat Karkkila, Lohja, Siuntio ja Vihti. Sairaalassa on ympärivuorokautinen päivystys.
Ennen vuoden 1997 kuntaliitosta Lohjan sairaala sijaitsi Lohjan kunnan puolella lähellä kaupungin ja kunnan silloista rajaa. Vuoden 2024 toukokuussa HUSin yhtymähallitus päätti lakkauttaa Lohjan sairaalan synnytystoiminnan viimeistään vuonna 2026. Sulkemisen puolesta äänesti muun muassa Kokoomus ja Vihreät, kun taas RKP vastusti sulkemista.
Poliklinikat.
Lohjan sairaalassa on seuraavat polikliniikat:
Ellie Delvaux

Ellie Blanche Delvaux (s. 10. kesäkuuta 1999 Bryssel, Belgia), joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Blanche, on belgialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Belgiaa vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa sijoittuen 1. semifinaalissa 4. sijalle 165 pisteellä. Myös finaalissa hän sijoittui 4. sijalle 363 pisteellä. Hänen edustuskappaleensa oli nimeltään "City Lights". Delvaux on ollut aiemmin kilpailemassa Belgian "The Voice" -kilpailun viidennellä tuotantokaudella, jossa hän oli Cats on Treesin joukkueessa.
Elämä ja ura.
Lapsuus.
Ellie Blanche Delvaux syntyi Belgiassa 10. kesäkuuta 1999. Hän on taustaltaan juutalainen ja puhuu sujuvasti ranskaa, jiddišia, englantia ja hepreaa. Lapsena Blanche lauloi mielellään itsekseen. Hän kävi myös musiikkiteatteritunneilla ja osallistui kouluesityksiin. Kun hän täytti 16, hän koe-esiintyi Belgian "The Voice" -kilpailussa. Euroviisujen jälkeen hän toivoo saavansa lopetettua lukion Belgiassa.
2016: The Voice Belgique.
Tammikuussa 2016 Blanche koe-esiintyi Adelen "Daydreamerillä" "The Voice Belgiquen" 5. tuotantokaudella saaden kaksi tuomaria kääntymään. Hän lopulta valitsi liittyä Cats on Treesin joukkueeseen. Kaksintaistelujen aikana Blanche kilpaili Charlotte Villersia vastaan Radioheadin kappaleella "Creep" voittaen hänet ja päästen suoriin lähetyksiin. Ensimmäisen suoran lähetyksen aikana hän esitti Auroran kappaleen "Running with the Wolves". Hänen valmentajansa pelasti hänet, ja Blanche pääsi seuraavalle kierrokselle. Toisen suoran lähetyksen aikana hän esitti Naughty Boyn, sekä Beyoncén ja Arrow Benjaminin kappaleen "Runnin' (Lose It All)". Tällä kertaa hänen valmentajansa ei pelastanut häntä, ja näin ollen hän tippui kisasta.
2017– Eurovision laulukilpailu 2017.
22. marraskuuta 2016 Radio Télévision Belge de la Communauté Française (RTBF) ilmoitti valinneensa Blanchen edustamaan Belgiaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailuun Kiovaan Ukrainaan. Hänen edustuskappaleensa "City Lights" oli tarkoitus julkaista 8. maaliskuuta 2017, mutta sen sijaan se julkaistiin päivää aiemmin. Kun hänen kappaleensa julkaistiin, se nousi toiseksi vedonlyönneissä, mutta laski myöhemmin alemmaksi. Jotkut väittävät että "City Lights" plagioi kanadalaisen laulajan Alexe Gaudreaultin kappaletta "Eclats", vaikkakin kappaleen kirjoittaja Pierre Dumoulin kieltää nämä väitteet.
Jana Burčeska

Jana Burčeska () (s. 9. heinäkuuta 1993) on pohjoismakedonialainen laulaja, joka edusti Pohjois-Makedoniaa kappaleella "Dance Alone" vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa. Burčeska tuli ensimmäisen kerran kuuluisaksi sijoittuessaan viidenneksi Makedonian Idolsissa. Janan poikaystävä Alexander kosi Janaa kesken semifinaalin. Jana vastasi kosintaan myöntävästi.
Longinsalmi

Longinsalmi () on Wrangelinsaaren Manner-Siperiasta erottava salmi Venäjän merialueella Pohjoisessa jäämeressä.
Salmi on nimetty amerikkalaisen valaanpyytäjän Thomas Longin mukaan, joka näki saaren 1867, piirsi siitä muistiin ääriviivat ja nimesi sen Wrangelinmaaksi, sillä hän tunsi Ferdinand von Wrangelin kertomuksen saaresta. Vielä ei tiedetty, oliko se saari.
Maantiede.
Salmi on 45 metriä syvä ja hyvin leveä, kapeimmillaan 140 kilometriä Wrangelinsaaren eteläkärjen Blossominniemen ja Jakaninniemen kohdalla.
Salmi yhdistää Itä-Siperian meren ja Tšuktšimeren.
Uuden Musiikin Kilpailu 2017

Uuden Musiikin Kilpailu 2017 (UMK 2017) järjestettiin 28. tammikuuta 2017. Kilpailu oli järjestyksessään kuudes "Uuden Musiikin Kilpailu". Kilpailun voitti Norma John kappaleella "Blackbird".
Formaatti.
Kilpailuun osallistui 10 avoimen haun kautta mukaan päässyttä laulajaa/yhtyettä, jotka kilpailivat kilpailun finaalissa Espoo Metro Areenalla. Voittaja valittiin 50 % yleisöäänestyksellä ja 50 % kansainvälisten raatien äänestyksellä. Kansainväliset raadit olivat vuonna 2017: Espanja, Islanti, Iso-Britannia, Israel, Latvia, Norja, Ranska, Ruotsi, Ukraina ja Viro. Yleisöäänestykseen sisältyvä ennakkoäänestys käytiin 31. joulukuuta 2016 – 26. tammikuuta 2017, jolloin pystyi äänestämään kerran ilmaiseksi Yle-tunnuksella. Parhaimman yhteistuloksen saanut voitti kilpailun ja edusti Suomea Euroviisuissa 2017.
Kilpailun kulku.
Finaali 28. tammikuuta 2017.
Finaalia seurasi keskimäärin 636 000 televisionkatsojaa.
Lauri Tammi

Lauri Tammi (29. elokuuta 1916 Kuusamo – 23. marraskuuta 2016 Kuusamo) oli Kuusamon kunnanjohtaja vuosina 1953–1979.
Tammi aloitti Kuusamon kunnan palveluksessa vuonna 1948. Kunnanjohtajaksi Tammi valittiin kunnansihteerin tehtävästä. Sotilasarvoltaan Tammi oli alikersantti ja toimi jatkosodassa komppanian vääpelinä. Tammi on myös kirjoittanut toisesta maailmansodasta kirjan "Sodan monet kasvot".
Ingrid Vang Nyman

Ingrid Vang Nyman (o.s. Lauridsen; 21. elokuuta 1916 Vejen, Tanska – 13. joulukuuta 1959 Kööpenhamina, Tanska) oli tanskalainen taiteilija, joka tunnetaan erityisesti "Peppi Pitkätossu" -kirjojen kuvittajana.
Vang Nyman opiskeli 1935–1937 Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa ja tutustui siellä ruotsalaiseen taiteilijaan ja runoilijaan Arne Nymaniin (1918–1987). He olivat avioliitossa vuosina 1940–1944, mutta Vang Nyman asui vuodesta 1942 Tukholmassa poikansa kanssa.
Vang Nyman teki läpimurtonsa vuonna 1945 kuvituksellaan Astrid Lindgrenin romaaniin "Peppi Pitkätossu". Sen jälkeen hän kuvitti Ruotsissa useita Lindgrenin romaaneja kuten "Melukylän lapset" kirjasarjan sekä muidenkin kirjailijoiden teoksia.
Vang Nyman muutti 1954 takaisin Tanskaan ja asui Kööpenhaminassa. Viimeisinä vuosinaan hän kärsi talous- ja terveyshuolista, ja hän teki itsemurhan vuonna 1959.
Ingrid Vang Nymanin poika Peder Nyman (1940–2001) työskenteli Tanskassa sanomalehtipiirtäjänä.
Valma Yli-Vakkuri

Valma Laura Yli-Vakkuri (o.s. Lankinen; s. 24. toukokuuta 1935 Rautjärvi) on suomalainen kielitieteilijä (fennisti), joka hoiti Turun yliopiston suomen kielen professuuria vuosina 1988–1998. Yli-Vakkuri opiskeli sekä Turun että Tampereen yliopistossa ja väitteli tohtoriksi Turussa vuonna 1986 tutkielmalla "Suomen kieliopillisten muotojen toissijainen käyttö", joka edustaa semioottista pragmatiikkaa. Hän on tutkinut myös suomen kielen kohteliaisuuskoodia ja Itämeren piirin kielten syntaksia.
Valma Yli-Vakkurin vanhempi tytär Laura Yli-Vakkuri toimii ylijohtajana sisäministeriössä ja nuorempi tytär Leena Gardemeister on diplomaatti.
Viiru ja Pesonen – muisti pätkii

Viiru ja Pesonen – muisti pätkii () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Ulf Synnerholmin ohjaama animaatioelokuva. Se perustuu Sven Nordqvistin "Viiru ja Pesonen" -tarinoihin.
Ääninäyttelijät.
Lähde: 
Muissa rooleissa muun muassa: Jarmo Koski, Ilpo Mikkonen ja Susa Saukko.
Lumen database

Lumen database (aiemmin nimellä Chilling Effects) on Harvardin yliopiston ylläpitämä projekti, joka listaa tietokantaansa eri internetsivustoihin kohdistuvia DMCA-poistopyyntöjä.
Ágioi Theódoroi (Korinthia)

Ágioi Theódoroi (; myös "Ágii Theódori") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αγίων Θεοδώρων, "Dimotikí Enótita Agíon Theodóron") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Korinthian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 4 643 (vuonna 2011).
Ágioi Theódoroin kaupunki sijaitsee Korintin kannaksella Saroninlahden pohjoisrannalla, linnuntietä noin 19 kilometriä itään Kórinthoksesta ja noin 52 kilometriä länteen Ateenasta. Kaupunki on saanut nimensä Pyhistä Theodoroksista. Kaupungin lähellä on antiikin Krommyonin arkeologinen alue. Kaupungissa sijaitsee merkittävä öljysatama.
Ágioi Theódoroi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Loutráki-Perachóra-Ágioi Theódoroin kunnaksi yhdessä Loutráki-Perachóran kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.