tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Herpetologia

Herpetologia (kreikan kielen sanoista "ερπετολογία", jossa "ἑρπετόν", erpetón ’matelija’ ja "-λογία" logia, ’oppi’) on tieteenala, joka tutkii matelijoita ja sammakkoeläimiä eli ”herppejä”. Herpetologi on tämän tieteenalan harjoittaja. 
Suomen yliopistoissa ja useimmissa muidenkaan maiden yliopistoissa herpetologin suuntautumisvaihtoehtoa ei ole, mutta biologian ja eläintieteen opintoihin voi lisätä halutessaan herpetologiaan liittyvää opiskelua.
Raision hautakivet

Raision kirkon hautakivet ovat mahdollisesti Suomen vanhimmat tunnetut hautakivet, joissa on kuvia. Kahta kiveä, joiden arvellaan olevan 1200-luvulta, säilytetään Raision keskiaikaisessa kivikirkossa pohjoisseinän edustalla. Toiseen niistä on kuvattu suuri auringonpyörä, kehäristejä, eläinhahmoja sekä muita epäselvempiä kuvioita. Eläinhahmojen on tulkittu esittävän lintua ja jotakin nelijalkaista eläintä, mahdollisesti koiraa tai leijonaa. Vaikka kuvitus ei ole yksiselitteisesti kristinuskoon viittaava, kiveä pidetään kristillisenä.
Toisen, lähes kaksi metriä korkean kiven pintaan on hakattu 143 cm pitkä ristipäinen sauva. Molemmat hautakivet ovat graniittia, mutta ne eroavat toisistaan valmistustekniikaltaan. Sauvaristi on noin 1 cm syvä hakkaus kivessä, kun taas auringonpyöräkiven kuvat ovat kohokuvioita. Kivissä ei ole kirjoitusta. Molempien kivien kuva-aiheille löytyy vastineita Ruotsista ja Gotlannista 1100-1200 -luvuilta. 
Vanhat 1200-luvun hautakivet joutuivat kirkon kynnyskiviksi kun Raision kivikirkko rakennettiin joskus vuosien 1480 ja 1550 välillä. Ne löydettiin tutkimuskaivauksessa vuonna 1968. Toinen kivistä oli eteläportaalin kynnyskiveyksessä, toinen runkohuoneen ja länsitornin välisen aukon kynnyskiveyksen keskellä kuviopuoli ylöspäin. Samalla paikalla oli sijainnut aikaisemmin puukirkko (ilmeisesti useitakin), johon hautakivet ovat liittyneet. 
Vanhimmat hautakivet.
Suomen vanhin kristillinen hautakivi on Kalevanpojan viikatteentikku Laitilan Untamalassa. Se on samoilta ajoilta kuin Raision kirkon kaksi hautakiveä, ellei jopa hieman vanhempi. Se on myös vanhin edelleen paikallaan oleva kristillinen hautakivi. Vanhimmat tunnetut kirjoituksella varustetut kivet puolestaan ovat Ingigerdin hautakivi Maarian kirkossa vuodelta 1290 sekä Sastamalan kirkon hautakivi vuodelta 1304. Vanhimpia nimen sisältäviä kiviä ovat myös Ulvilan Pyhän Olavin kirkossa säilytettävät Herbordus Wiperenvorden ja Tidemannus de Cumen hautakivet 1310-luvulta.
Jukka Ässä

Jukka Ässä on tamperelaisen Jukka Salmisen perustama popyhtye. Yhtye on julkaissut kaksi albumia, "Mitäs tässä" vuonna 2012 sekä "Ihmisten jälkeen" vuonna 2014. Jukka Salminen on aiemmin julkaissut kaksi englanninkielistä albumia Tapes-nimellä ("Tapes", 2006, sekä "Aloha!", 2008).
Lisäksi Salminen on soittanut Samae Koskisen Taikabändissä "Elossa"-albumin aikaan, Tigerbombsissa 2004–2007, Laurilassa (Boyhood 2007), Astrid Swan &amp; The Drunk Loversissa (2009), Steel Mammothissa, Grillin' Willie &amp; The Vegetariansissa.
Albumit.
"Mitäs tässä" -esikoisalbumilta julkaistiin ensimmäisenä singlenä ”Eläköön amatöörit”, joka oli pienoinen radiohitti ainakin Radio Novalla ja Yle Radio Suomessa. Albumi valittiin myös YleX:n viikon albumiksi julkaisun kynnyksellä. Pehmeä suomenkielinen pop-musiikki loi innostunutta mielenkiintoa.
"Ihmisten jälkeen" on oman kuvauksensa mukaan ”elämänmakuinen, hitikäs ja rehellinen kooste 30 ja risat -sukupolven elämästä”. Sanoituksista vastaavat Salmisen lisäksi muun muassa Anna Puu ja Iisa Pykäri (Regina). Albumin on äänittänyt Jukka Puurula, miksannut Teemu Into ja tuottanut Jukka Salminen.
"Ihmisten jälkeen" -albumista sanottua:
”Jukka Ässä liukuu toisella levyllään indierockista suomipopin puolelle – käsitteen hyvässä merkityksessä. Ihmisten jälkeen on alkuvuoden raikkain, velmuilevasti vakavin ja ajankohtaisin suomenkielinen poplevy.” Mikko Aaltonen / Image
”Raikas kokonaisuus on ensimmäinen ajatus, joka nousee tästä Jukka Salmisen johtaman poppoon toisesta albumista. Ihmisten jälkeen pohtii elämää ja kuolemaa noin kolmikymppisen näkövinkkelistä. Optimistirock soi kirkkaana ja iskelmällisenä.” Saara Pakarinen / Me Naiset
”Jukka Ässä kääntää alakulon iloksi ja laskevat sointukulut nostattavaksi meiningiksi. Erinomaisen bändin kanssa koottu Ihmisten jälkeen sisältää radiosiistejä popraitoja ja oivia kuvauksia hetkistä.” Markku Makkonen / Aamulehti
Poen laki

Poen laki on internet-keskusteluihin liittyvä sananparsi tai käsite, joka on nimetty keksijänsä Nathan Poen mukaan. Poen laki perustuu havaintoon, että jos kirjoittajan tarkoituksesta ei ole selvää näyttöä, on vaikeaa tai jopa mahdotonta erottaa onko kirjoittajan ilmaisema äärimielipide vilpitön vai parodia.
Laki ja sen merkitys.
Poen laki laajimmassa muodossaan ilmaistaan seuraavasti:
Poen lain ydin on se, että jonkin ääri-ilmiön parodiaa on mahdotonta erottaa aidosta ääri-ilmiöstä. Poen lain korollaari on käänteinen ilmiö: vilpittömiä fundamentalistisia mielipiteitä on mahdotonta erottaa näiden mielipiteiden parodioista.
Historia.
Nathan Poe kirjoitti nimeään kantavan lausahduksensa christianforms.com-verkkosivustolle, jossa väitellään kreationismista. Alkuperäinen lause kuului:
Miika Korkiakoski

Miika Eero Juhana Korkiakoski (s. 7. heinäkuuta 1967 Joensuu) on suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Lasse Metsolan roolin TV-sarjassa "Metsolat". Lisäksi hän on näytellyt TV-sarjassa "Puhtaat valkeat lakanat". Korkiakoski toimii Vaasan kaupunginteatterin markkinointipäällikkönä. 
Korkiakoski työskenteli vuodesta 1988 matkailualalla ja vuodesta 1990 näyttelijänä Riihimäen Teatterissa. Vaasan kaupunginteatterissa Korkiakoski on näytellyt kymmenisen vuotta. Sen lisäksi hän on ollut kiinnitettynä Lappeenrannan kaupunginteatteriin, Mikkelin teatteriin ja Wasa Teateriin. Korkiakoski on toiminut myös opetustehtävissä Yrkeshögskolan Noviassa Vaasassa.
Miika Korkiakosken isä on näyttelijä ja teatterinjohtaja Svante Korkiakoski.
1,8-diatsabisykloundek-7-eeni

1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eeni eli DBU (C9H16N2) on heterosyklinen amidiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään laajasti orgaanisessa synteesissä emäksenä ja katalyyttinä.
Ominaisuudet.
1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eeni on huoneenlämpötilassa väritön öljymäinen neste. Se liukenee hyvin veteen ja orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, bentseeniin, dietyylieetteriin ja dimetyylisulfoksidiin. Vesiliuoksissa yhdiste saattaa hydrolysoitua hitaasti.
1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eeni on voimakas emäs ja sen pKa-arvo dimetyylisulfoksidiliuoksessa on 13,9. Monista muista emäksistä poiketen yhdiste ei ole juurikaan nukleofiilinen johtuen steerisestä esteestä.
Valmistus ja käyttö.
1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eenia voidaan valmistaa laktoneihin kuuluvasta 2-piperidonista.
1,8-diatsabisyklo[5.4.0]undek-7-eenia käytetään melko voimakkaana ei-nukleofiilisena emäksenä useissa reaktioissa, kuten esteröinneissä, dehydrohalogenoinneissa ja muissa eliminaatioissa, kondensaatioreaktioissa, Baylis–Hillman-reaktiossa, Horner–Wadsworth–Emmons-reaktiossa ja Nef-reaktiossa.
Saksan 4. vuoristodivisioona

Saksan 4. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Divisioonan perustaminen aloitettiin kesäkuussa 1940 Itävallassa yhdistämällä vuoristojääkärirykmentit 142 ja 143 ja 94. vuoristotykistöpatteristo, 94. panssarintorjuntapatteristo ja 94. vuoristopioneeripataljoona sekä huolto-osia, mutta perustaminen keskeytettiin sotatoimien päättyessä Ranskassa. Wehrkreis V perusti lopulta divisioonan 23. lokakuuta 1940 Heubergin harjoitusalueella 412. erillisdivisioonan esikunnasta ja sen rykmentit muodostettiin 25. jalkaväkidivisioonan jalkaväkirykmentti 13:sta ja 27. jalkaväkidivisioonan jalkaväkirykmentti 91:stä. Perustettavan divisioonan tykistöjoukot tulivat samoista divisioonista.
Historia.
Divisioona koulutettiin maaliskuuhun 1941, jolloin se siirrettiin Bulgariaan valmistautumaan Jugoslavian valtaukseen. Operaatiosta vapauduttuaan se osallistui operaatio Barbarossaan. Divisioona osallistui Umanin ja Miusin taisteluihin ja se oli Miusissa aina heinäkuuhun 1942. Se osallistui Kaukasuksen taisteluihin yhdessä 1. vuoristodivisioonan kanssa. Divisioona siirrettiin Krimille, josta se vetäytyi armeijan mukana Unkariin ja edelleen Slovakian Tatravuorille tammikuuhun 1945 mennessä. Divisioona antautui puna-armeijalle toukokuussa 1945.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat:
Annina Antikainen

Annina Keinonen (o.s. Antikainen, s. 10. kesäkuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija, joka edusti ranskalaista Volleyball Romansia kaudella 2016–2017. Aiemmin hän on edustanut urallaan Hämeenlinnan Pallokerhoa, Pieksämäki Volleyta ja Oriveden Ponnistusta. Keinonen on voittanut SM-kultaa vuosina 2007, 2008 ja 2016 sekä Suomen Cupin 2006. Lisäksi Keinonen on saavuttanut SM-hopeaa 2014 ja pronssia 2011. Hän on pelipaikaltaan passari ja hänen pituutensa on 174 senttimetriä.
Antikainen on pelannut Suomen maajoukkueessa 16 maaottelua vuosina 2014–2015.
Otalampi

Otalampi on taajama Vihdissä. Vuoden 2022 lopussa taajamassa asui 1 116 asukasta.
Otalammen alueella on samanniminen järvi, jonka rannalla sijaitsee uimaranta. Rannalla on pukeutumistilat, jäteastia, kaksi siirrettävää käymälää sekä pelastuslautta. Lisäksi uimarannalla on laituri, jonka päässä on hyppytorni ja pelastusrengas, kaksi pukeutumiskoppia sekä nuotiopaikka. Rannalla on Otalammen kyläyhdistyksen ylläpitäminä Kiulu-rantasauna, jonka käytöstä pitää maksaa sekä kioski. Rannan läheisyydessä on palloilukenttä ja kalastuslaituri.
Palvelut.
Vuonna 2008 valmistuneessa Otalampi-talossa on päiväkoti ja ala- ja yläasteen koulupalvelut. Rakennuksessa on myös avoin päiväkoti ja kerhotoimintaa.
Otalammella on S-market, OtaVoiman kiipeily- ja kuntosali sekä Neste-myymälä, jossa on myös Postin palvelut, Veikkauksen veikkauspiste, Kotipizza ja perävaunujen vuokraustoimintaa.
Pohjois-Suomi (1955–1957)

Pohjois-Suomi oli Kemissä vuosina 1955–1957 ilmestynyt sanomalehti.
Oy Uusi Suomi perusti "Pohjois-Suomen" taloussyistä lakanneen kokoomuksen äänenkannattajan "Pohjois-Pohjan" tilalle. Syksyllä 1955 sen tieltä lopetettiin toinen kokoomuslehti "Rovaniemi". Edeltäjänsä tavoin "Pohjois-Suomi" sortui kilpailuun "Pohjolan Sanomien" kanssa. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Antti Laakso.
Vuoristoarmeijakunta Norja

Vuoristoarmeijakunta Norja () oli Saksan maavoimien vuoristojoukkojen yhtymä toisessa maailmansodassa. Se osallistui sotatoimiin Norjassa ja Suomessa.
Perustaminen.
Armeijakunta perustettiin 1. heinäkuuta 1940 Norjassa. Siihen kuuluivat 5. huhtikuuta 1941 Saksan 2. ja 3. vuoristodivisioona sekä armeijakuntajoukkoja.
Osallistuminen sotatoimiin.
Yhtymän ensimmäinen sotatoimi oli operaatio Renntier, jonka tarkoituksena oli miehittää Petsamo. Kesäkuussa 1941 armeijakunta aloitti hyökkäyksen Petsamosta Murmanskiin operaatio Platinaketussa. Hyökkäys epäonnistui ja armeijakunta ei saavuttanut tavoitteitaan. Elokuussa 1941 armeijakuntaan kuului kahden mainitun divisioonan lisäksi Saksan 6. vuoristodivisioona, SS-jalkaväkirykmentti 9, jalkaväkirykmentti 388 sekä Suomen jalkaväkirykmentti 14 ja Petsamon erillisosasto. Marraskuussa 3. vuoristodivisioona siirrettiin pois armeijakunnasta ja tammikuussa 1942 se menetti suomalaiset vahvistuksensa.
Huhti-toukokuussa 1942 armeijakunta torjui kolmen viikon taisteluissa Neuvostoliiton 14. armeijan hyökkäyksen, mutta 4. toukokuuta talvimyrsky surmasi ja palellutti runsaasti sotilaita. 10. marraskuuta 1942 armeijakunta sai uuden nimen XIX vuoristoarmeijakunta (). Armeijakuntaan liitettiin heinäkuussa 1943 Saksan 210. jalkaväkidivisioona.
Armeijakunta vetäytyi 1944 Norjaan Suomen irrottauduttua sodasta ja tehtyä aselevon Neuvostoliiton kanssa. Armeijakunta nimettiin 25. marraskuuta 1944 armeijaosasto Narvikiksi () Se antautui toukokuussa 1945.
Komentajat.
Armeijakunnankomentajina olivat:
Viiala (Tampere)

Viiala on yksi Tampereen kaupunginosista. Se sijaitsee Tampereen itäisessä osassa. Alueella on asuintaloja, kioski, puisto ja päiväkoti. Viialan naapurikaupunginosia ovat Turtola, Aakkula, Messukylä, Hankkio, Kaukajärvi sekä Lukonmäki. Suurin osa Viialan taloista on omakotitaloja, mutta Viialassa on myös rivitaloja ja vähän kerrostaloja.
Messukylän henkikirjakylään kuulunut Viialan talo mainittiin vuoden 1540 maakirjassa, jolloin sen isäntänä oli Olavi Viia. Professori Viljo Nissilän mukaan nimi voi johtua muinaisruotsalaisesta heimonimestä "svia". 1600-luvun alusta lähtien talo oli saman suvun hallussa, kunnes Tampereen kaupunki osti suurimman osan tilasta vuonna 1944. Alue liitettiin Tampereen kaupunkiin vuonna 1947, jolloin myös vahvistettiin ensimmäinen osa-asemakaava. Koska vanhaa paikallista nimistöä ei ole, kadunnimistön perustana ovat rakentamiseen liittyvien työkalujen nimet.
Vilusentie ja Vilusen puistokatu on nimetty Vilusen talon mukaan, joka – samoin kuin Viiala – mainittiin Messukylän henkikirjakylään kuuluneena talona vuoden 1540 maakirjassa. Talon isäntänä esiintyy kirkonkirjoissa vuosina 1558–1602 Juhani Viluinen. Tampereen kaupunki osti Vilusen vuonna 1944 ja tilan päärakennuksessa toimi Hatanpään sairaalan psykiatrinen osasto vuosina 1945–1965. Nykyisin rakennus on käytössä Tampereen kaupungin päivätoimintakeskuksena. Vilusen suuri kivinavetta purettiin vuonna 1989 sen jäädessä Tampereen itäisen ohitustien alle. Vilusen puistokatu noudattaa taloon aikanaan johtaneen puistokujan reittiä.
Kirjailija Kalle Päätalo asui 1950-luvulta alkaen itse rakentamassaan omakotitalossa Viialassa Kirvestiellä. Päätalon mukaan on nimetty puisto (Kalle Päätalon puisto) Viialan Vasaratiellä. Puistoon kuuluvat leikkipuisto sekä urheilukenttä, jossa voi talvisin luistella ja kesäisin pelata muun muassa jalkapalloa. Viialan teiden nimet ovat tulleet pääosin työkalujen nimistä, esimerkkeinä Vasaratie, koko Viialan halki kulkeva Nuijatie, Kirvestie ja Poratie. Viialan alueella toimii Viialan omakotiyhdistys, joka on perustettu jo vuonna 1946. 
Viialantien kioski on toiminut paikallaan jo yli 60 vuotta. Vuodesta 1971 kioskin pitäjänä on toiminut Heli Niemi ja nykyisin kioski tunnetaan myös nimellä Helin kioski.
Piru padan ääressä

Piru padan ääressä on taiteilija Hugo Simbergin pienikokoinen, 15×15,5 cm, vesiväri- ja guassityö vuodelta 1897. Työ kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmin, jonne se hankittiin vuonna 1913.
Hugo Simbergin pirujen hahmot löytyvät usein Simbergille lapsuudessa kerrotuista kansantaruista. Luultavasti tässä Simbergin "Piru padan ääressä" -akvarellissa on kyse tarusta, jossa piru joutuu laiskan emännän apulaiseksi tai joka haltijoiden tapaan asuu vakituisesti talossa valvoen isäntäväen puuhia. Simbergiläinen piru ei edusta ihmistä uhkaavia pimeyden voimia vaan on helposti huijattava piruparka, jota voi kuvata myös huumorilla.
Hugo Simberg vietti lapsuudessaan kesät Säkkijärven Niemenlautan kartanossa. Täällä hänelle pirutaruja kertoivat Niemenlautan alustalaiset. Myös kirkollinen traditio tuki osittain näitä kansan suussa kiertäviä tarinoita pirusta.
Simberg kuvasi piruillaan myös ihmisen elämää yleensä, hänen vaikeuksiaan ja kipujaan. "Tienhaarassa " (1896) ja "Piiritanssi" (1898) ovat esimerkiksi Ateneumin taidemuseon hallussa olevia tällaisia töitä.
Alékos Alékou

Alékos Alékou (, s. 13. joulukuuta 1983) on kyproksenkreikkalainen jalkapalloilija.
Alékou on urallaan edustanut useita eri seuroja Kyproksen jalkapalloliigassa sekä pelannut myös neljä ottelua Kreikan Superliigassa kaudella 2006–2007. Kyproksen jalkapallomaajoukkueessa hän on esiintynyt neljä kertaa vuosina 2005–2008. Maajoukkuedebyyttinsä Alékou teki marraskuussa 2005 Walesia vastaan.
Junior Hoilett

David Wayne ”Junior” Hoilett (s. 5. kesäkuuta 1990) on kanadalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Queens Park Rangersia. Hänen oikea nimensä on David, mutta hän käyttää nimeä Junior, sillä hänen isänsäkin nimi on David. David senior on syntynyt Jamaikalla, joka antaa Juniorille mahdollisuuden edustaa kumpaa tahansa maata. Junior Hoilett on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Blackburn Roversissa uransa aloittanut Hoilett pelasi seurassa aina vuoteen 2012 asti. Hän kävi välillä lainalla saksalaisissa SC Paderborn 07:ssä ja FC St. Paulissa. Vuonna 2009 hän palasi lainalta tuolloin Englannin valioliigassa pelanneeseen Blackburniin. Joukkueen pudottua Valioliigasta Hoilett siirtyi tuolloin Valioliigassa pelanneeseen Queens Park Rangersiin. Kauden 2011–2012 jälkeen Valioliigasta pudonneen QPR:n Hoilett teki kyseisen kauden aikana eniten harhautuksia peliä kohti. Nykyään Hoilett kuuluu Valioliigaan taas nousseen QPR:n vakiokokoonpanoon.
Yksityiselämä.
Isänsä jamaikalaisuuden takia Hoilett voisi edustaa joko Jamaikan tai Kanadan jalkapallomaajoukkuetta. Kanadan nuorisomaajoukkueessa pelaava FSV Frankfurtin Jaineil Hoilett on Juniorin pikkuveli.
Inkaluura

Inkaluura ("Grallaria excelsa") on luurien heimoon varpuslintu
Levinneisyys.
Inkaluuraa tavataan Venezuelan pohjoisosissa. Lajin levinneisyysalue ja populaatio ovat pienet, ja laji on vähenemässä. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Kin-ball

Kin-ball, tunnetaan myös nimellä Omnikin, on quebeciläisen professorin Mario Demersin vuonna 1986 kehittämä joukkuepallopeli. 
Pelissä on kolme joukkuetta, jotka yrittävät lyödä pallon omalla lyöntivuorollaan kenttään. Toiset joukkueet yrittävät pitää pallon ilmassa. Jokaisella joukkueella on oma värinsä ja lyövän joukkueen pelaaja huutaa värin sen mukaan, mille joukkueelle lyönnin tarkoittaa. Pelaajan täytyy huutaa lisäksi "Omnikin" ja huuto täytyy tapahtua ennen kuin pelaaja lyö pallon, joka on halkaisijaltaan reilun metrin kokoinen. Omalla lyöntivuorollaan palloa saa lyödä vasta sen jälkeen, kun jokainen joukkueen pelaaja on koskettanut sitä samaan aikaan kädellään. 
Kansainväliseen kin-ball-liittoon kuuluu noin 3,8 miljoonaa henkilöä ja lajista järjestetään maailmanmestaruuskilpailuja. Peliaika on kolme 7-15 minuuttia kestävää erää riippuen montako pelaajaa on mukana. 
Kin-ball on suunniteltu sen takia, että olisi kerrankin pallopeli, joka ei pyöri muutaman taitavan pelaajan ympärillä.
Isosuomuluura

Isosuomuluura ("Grallaria varia") on luurien heimoon varpuslintu
Levinneisyys.
Isosuomuluuraa tavataan Etelä-Amerikassa Argentiinassa, Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guayanassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viiksiluura

Viiksiluura ("Grallaria alleni") on luurien heimoon varpuslintu.
Levinneisyys.
Viiksiluuraa tavataan pienellä ja hajanaisella alueella Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Laji kärsii elinympäristöjen tuhoutumisesta, ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Suomuluura

Suomuluura ("Grallaria guatimalensis") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Suomuluuraa tavataan laajalla alueella Väli- ja Etelä-Amerikassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Boliviaan ja Guayanaan sekä Brasilian luoteisosiin. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Katarina Naumanen

Katarina Naumanen (s. 24. heinäkuuta 1995 Nurmes) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Kansallisessa Liigassa kaudella 2022 Helsingin Jalkapalloklubia, jossa hän pelasi aiemminkin kausina 2016–2018. Hän on edustanut liigatasolla myös Kuopion MimmiFutista kaudella 2011, kuopiolaista Pallokissoja kausina 2012–2015, norjalaista Stabækia ja Kuopion Palloseuraa kaudella 2019 sekä espoolaisseura FC Honkaa kausina 2020–2021. Pelipaikaltaan hän on puolustaja. Hän voitti Suomen Cupin vuonna 2017.
Ensimmäisen naisten maaottelunsa Naumanen pelasi helmikuussa 2014. Huhtikuun 2018 loppuun mennessä hän on pelannut 16 naisten maaottelua. Vuonna 2013 hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Suomi selviytyi välieriin. Vuonna 2014 hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Jalkapalloura päättyi loukkaantumisiin.
Naumanen valittiin toukokuussa 2022 Suomen Olympiakomitean hallitukseen loppukauden ajaksi hallituksesta eronneen Anni Vuohijoen tilalle. Naumanen on koulukseltaan ekonomi Aalto-yliopistosta. Hän on työskennellyt vuoden 2025 alusta kauppiaana Pieksämäen K-Raudassa.
Sanna Saarinen (jalkapalloilija)

Sanna Saarinen (s. 4. syyskuuta 1991) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa naisten Liigassa pelaavaa PK-35 Vantaata. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Ensimmäisen naisten maaottelunsa Saarinen pelasi maaliskuussa 2014. Vuoden 2016 loppuun mennessä hän on pelannut 17 maaottelua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2014 MM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan, toisen elokuussa 2014 vierasottelussa samaa joukkuetta vastaan ja kolmannen huhtikuussa 2016 EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan.
PK-35 Vantaan liigajoukkueessa Saarinen teki ensiesiintymisensä vuonna 2010. Hän on pelannut myös Yhdysvaltain yliopistosarjoissa Tennesseen yliopiston joukkueessa. Hän on ennen kauden 2022 alkua pelannut Suomen Liigassa 208 ottelua ja tehnyt niissä 80 maalia. Maaleistaan 20 hän teki kaudella 2014. Hän on voittanut Suomen-mestaruuden kausina 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016 ja 2018 sekä Suomen Cupin kausina 2012, 2013 ja 2016.
Lars Unnerstall

Lars Unnerstall (s. 20. heinäkuuta 1990) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa alankomaalaista FC Twenteä. 198 senttimetriä pitkä Unnerstall aloitti ammattilaisuransa Schalken kakkosjoukkueessa, josta hän nousi ykkösjoukkueeseen vuonna 2011. Ralf Fährmannin loukkaannuttua Unnerstall pääsi hetkellisesti ykkösmaalivahdiksi mutta menetti tuon paikan, kun Schalke osti Timo Hildebrandin. Tammikuussa 2014 Unnerstall siirtyi lainasopimuksella sveitsiläiseen FC Aarauhun. Lainasopimus kesti kauden 2013–2014 loppuun, jonka jälkeen Unnerstall siirtyi Fortuna Düsseldorfiin. Alankomaihin hän siirtyi vuonna 2017, ensin VVV-Venloon ja sitten PSV Eindhoveniin. Hän on pelannut Saksan alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua.
Life Goes On (Sashin albumi)

Life Goes On on saksalaisen DJ Sash!:n toinen studioalbumi, jonka julkaisi "Mighty Records" 17. elokuuta 1998. Se sisältää menestys-singlet "La Primavera" ja "Mysterious Times". Kokonaisuudessaan albumi sisältää neljä singleä, jotka ovat: "La Primavera, "Mysterious Times", "Move Mania", sekä "Colour the World". Albumi myi Britanniassa kultaa.
Kappalelista.
UK Edition
Trilenium

Trilenium on saksalaisen DJ Sash!:n kolmas studioalbumi. Albumi ei vastannut kaikkialla ihmisten odotuksia, sillä esimerkiksi Britanniassa se sijoittui vain albumilistan 13. sijalle.
"Trilenium" julkaistiin toukokuussa 2000, puoli vuotta myöhemmin menestyskappale "Adelanten" julkaisusta. Albumin julkaisun aikoihin albumilta oli myös juuri julkaistu kappale "Just Around the Hill". Albumin nimi viittaa lukuisiin vuoden 2000 tienoilla tapahtuneisiin huolenaiheisiin, kuten Y2K-ongelmaan.
Albumi sisältää lukuisia vierailevia artisteja, jotka ovat tehneet Sash!:n kanssa myös ennen yhteistyötä. Tina Cousins oli laulanut "Mysterious Timesissa", Adrian Rodriguez Ecuadorissa, sekä Sabine Ohmes Encore Une Foisissa. Suuri osa Trileniumin kappaleista oli tanssittavia pop-kappaleita, jotka ovat verrattavissa edelliseltä albumilta tuttuihin kappaleisiin "Colour the World" ja "Mysterious Times".
Bruno Lesch

Bruno Lorenz Nicolaus Lesch (2. elokuuta 1888 Turku – 18. joulukuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen historian professori, joka toimi Ruotsalaisen kauppakorkeakoulun rehtorina. 
Leschin vanhemmat olivat konttoristi Johan Fredrik Lesch ja Amanda Wilhelmina Andersson. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1910, toimi ylioppilaskunnan varapuheenjohtajana 1917–1919 ja Helsingin ruotsalaisen kauppaopiston johtajana 1919–1927. Filosofian tohtoriksi (lisensiaatiksi) Lesch valmistui 1924, väitöskirjan aiheenaan "Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen I". Suomen ja Skandinavian historian dosentti Helsingin yliopistoon hänestä tuli 1926. Ruotsalaisessa kauppakorkeakoulussa hän toimi historian ja valtiotieteen vanhempana opettajana ja vuodesta 1927 rehtorina. Kauppakorkeakoulun mainitun alan professori hän oli 1934–1945. Väitöskirjansa lisäksi Lesch julkaisi varsinkin kustavilaista aikaa koskevia historiallisia ja taloustieteellisiä tutkimuksia, kuten "Carl Erik Mannerheim, ämbetsmannen och statsmannen" (1924), "Palmstrushcka bankens Åbokontor" (1925) ja "Jan Anders Jägerhorn" (1941). Hän myös kirjoitti ahkerasti sanoma- ja aikakauslehtiin. Lesch toimi "Historiska förening" -yhdistyksen puheenjohtajana 1929–1937, oli Paneurooppalaisen yhdistyksen varapuheenjohtaja vuodesta 1930 ja kuului Ruotsalaisen Kirjallisuusseuran johtokuntaan sekä ruotsalaisen kansanpuolueen johtoelimiin.
Leschin puoliso vuodesta 1915 oli Gunnel Harriet Dagmar Karsten (k. 1942).
Bruno Lesch ja hänen aviopuolisonsa Harriet Karsten on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Caligula (elokuva)

Caligula (alkuperäinen italialainen nimi "Caligola") on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut italialais-amerikkalainen eroottinen historiaelokuva, jonka ohjasi eroottisista filmeistään tunnettu Tinto Brass. Myöhemmin Penthouse-lehden omistaja Bob Guccione lisäsi elokuvaan hardcore-kohtauksia. Siihen asti ylivoimaisesti kallein pornoelokuva (budjetti 15 miljoonaa dollaria) tunnetaan yleisesti sen graafisista seksin ja väkivallan kuvauksista. Se onkin nykyään alan yksi tunnetuimmista kulttielokuvista, ja on yhä kokonaan kiellettynä monissa maissa.
Juoni.
Elokuva kertoo tarinan pahamaineisesta Rooman keisari Caligulasta, joka hallitsi Roomaa 37–41 jaa., hänen läheisistään, hallintatavasta, elämästä ja kuolemasta.
Näyttelijät.
Lähde: 
Elokuva Suomessa.
Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan leikattuna versiona 24. syyskuuta 1981 helsinkiläisessä Studio 1-2-3 -elokuvateatterissa. Elokuvan leikattu versio on myös esitetty Suomen televisiossa yhden kerran: 10. heinäkuuta 1992 Kolmoskanavalla Club Eroticassa. Myöhemmin elokuva on julkaistu DVD:nä leikkaamattomana alkuperäisessä muodossa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo rankkaa dekadenssikuvausta riittävän "Caligulassa" kyllästymiseen asti ja antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Uusi versio.
Vuonna 2023 Thomas Negovan koosti elokuvan 96-tuntisesta raakamateriaalista uuden version "Caligula: The Ultimate Cut", jonka hän on sanonut olevan lähempänä alkuperäistä käsikirjoitusta kuin vuonna 1979 valmistunut elokuva.
Owen Roe O’Neill

Owen Roe O’Neill (n. 1580 – 6. marraskuuta 1649) oli irlantilainen aatelisherra, joka johti 1640-luvulla suurta kapinaa Englannin ylivaltaa vastaan.
Owen Roe O’Neill kuului vanhaan O’Neillin ylimyssukuun, joka oli vaikuttanut varsinkin Ulsterin alueella vuosisatojen ajan. Hän oli kuuluisan kapinajohtaja Hugh O’Neillin veljenpoika. Hän palveli 30 vuotta Espanjan armeijassa, kunnes palasi kotimaahansa Englannin sisällissodan aikana. Ulsterissa oli puhjennut lokakuussa 1641 katolisten kansannousu, joka suuntautui alueelle edellisten vuosikymmenten aikana asettuneita englantilais- ja skotlantilaistaustaisia maanomistajia vastaan. Seuraavana vuonna Irlannin katoliset järjestäytyivät ja perustivat niin sanotun Kilkennyn konfederaation. Owen Roe O’Neill saapui paikalle heinäkuun 1642 lopussa, jolloin Sir Phelim O’Neill luovutti hänelle ylipäällikkyyden pohjoisessa Irlannissa. Hän joutui kuitenkin pian kiistoihin muiden konfederaation johtajien kanssa. O’Neillin tavoitteena oli palauttaa Irlannin itsenäisyys säilyttämällä muodollinen uskollisuus Englannin kuninkaalle, kun taas monet muut konfederaation johtajista tavoittelivat Irlannille omaa perustuslakia ja uskonnonvapauden turvaamista Englannin kruunun alaisuudessa. O’Neillin kuuluisin voitto oli Englannin liittolaisena toimineen skottilaisen kenraali Robert Monron joukkojen lyöminen Benburbin taistelussa 5. kesäkuuta 1646. Yhdessä paavin lähettilään Rinuccinin kanssa O’Neill painosti konfederaation kumoamaan Englannin kanssa tehdyn rauhansopimuksen. Konfederaation oli lopulta liittouduttava Englannin rojalistien kanssa keropäitä vastaan.
O’Neill kuoli muutamaa kuukautta sen jälkeen, kun Oliver Cromwellin joukot olivat nousseet maihin Irlannissa vuonna 1649. Cromwell alisti muutamassa vuodessa koko Irlannin valtaansa.
Nikeforos Gregoras

Nikeforos Gregoras (; n. 1295–1360) oli bysanttilainen tähtitieteilijä, historioitsija, filosofi ja teologi.
Gregoras oli Theodoros Metokhiteen oppilas ja henkinen perillinen. Hän aloitti uransa tähtitieteilijänä. Hän kirjoitti myös historiasta, mukaan lukien Rooman eli Bysantin valtakunnan historia, sekä kirjeitä. Osa näiden teosten sisällöstä käsittelee myös filosofisia aiheita. Gregoras kirjoitti myös muun muassa filosofisen dialogin "Florentios" eli "Viisaudesta" ("Florentios ē Peri sofias") sekä teokset "Antilogia" ja "Antirrhētika". Filosofiassaan hän arvosteli Aristotelesta ja vastusti tämän ajattelua.
Myöhemmin Gregoras päätyi osaksi teologisia väittelyitä. Hän oli vuosien 1337–1351 hesykasmia ja teologista menetelmää koskeneessa kiistassa hävinneellä puolella yhdessä Barlaam Calabrialaisen kanssa.
Patrologia Graecan niteissä 148 ja 149 on koottu Nikeforoksen tekstejä.
Painotettu vaalitapa

Painotettu vaalitapa on vaalitapa, jossa äänestäjä antaa ehdokkaille järjestysnumerot ykkösestä alkaen. Ääntenlaskussa otetaan sitten menetelmästä riippuen eri tavoin huomioon kunkin äänestäjän määrittelemä suosikkijärjestys.
Painotetun vaalitavan ansiosta äänestäjä pystyy vaikuttamaan vaalin tulokseen silloinkin, kun hänen ykkössuosikillaan ei ole läpimenomahdollisuuksia. Kakkos- ja kolmosäänten saamiseksi ehdokkaat saattavat joutua miellyttämään myös muita kuin varsinaisia kannattajiaan, mikä saattaa johtaa keskilinjan kompromissipoliitikkojen menestyksen paranemiseen. Painotettu vaalitapa myös vaatii äänestäjältä suhteellisen paljon tietämystä.
Yleisimpiä painotettuja vaalitapoja ovat:
Kiovanpuisto

Kiovanpuisto on Tampereella Kalevan kaupunginosassa oleva puisto. Puisto sijaitsee keskellä Kalevaa olevalla puistovyöhykkeellä, Liisanpuiston ja Kalevan keskuspuiston välissä, ulottuen Kaupinkadulta Tampereen uintikeskukseen. Puisto on perustettu vuonna 1964, ja se nimettiin Kiovanpuistoksi vuonna 1980 Tampereen ystävyyskaupungin Kiovan mukaan. Puistossa on vuonna 1981 pirkkalankoivuista istutettu ystävyyskaupunkimetsikkö ja ystävyyskaupunkiaiheinen patsas. Pronssisen patsaan nimi on "Kiova-Tampere, rengas ystävyyskaupunkiketjussa", ja sen on tehnyt vuonna 1981 Anneli Sipiläinen.
Puiston eteläreunassa on Tampereen ateljeetalo. Kalevan puistovyöhykkeelle ja Kiovanpuistoon on suunniteltu vuonna 2021 uudistuksia. Suunnittelukilpailun voitti ehdotus "Ympäri mennään ja yhteen tullaan 2".
S4! Sash!

S4! Sash! on saksalaisen DJ Sash!:n neljäs studioalbumi. Se julkaistiin kahden levyn kokonaisuutena vuonna 2002. Albumilta julkaistiin myös kolme singleä. Kaikista parhaiten menestynyt single oli "Ganbareh", joka saavutti 43. sijan Saksan ja Australian singlelistoilla. "Ganbareh" sisältää vokalisti Mikion esittämiä sanoja, ja se julkaistiin 24. kesäkuuta 2002.
Kappaleet.
CD
Väärämäen kyläkirkko

Väärämäen kyläkirkko on Kesälahden kappeliseurakunnan kirkkorakennus entisen Kesälahden kunnan alueella Kiteellä. Se on neljästä sotilasparakista koottu parakkikirkko, joka on siirretty nykyiselle paikalleen Väärämäen hautausmaan luokse vuonna 1955. Kirkossa järjestetään messu noin kerran kuukaudessa.
Parakkikirkko toimi seurakunnan pääkirkkona vuosina 1943–1950 Kapakankaalla hautausmaan pohjoispuolella. Kesälahden 1830-luvulla valmistunut puukirkko oli tuhoutunut jatkosodan pommituksessa heinäkuun 1941 alussa, ja suojeluskuntapiiri lupasi seurakunnalle parakit tilapäisen kirkon rakentamiseksi. Parakkien rakennetta ei sopimut muuttaa, mutta ikkunoita sai suurentaa. Parakkikirkko vihittiin käyttöön syyskuussa 1943. Uusi kirkko valmistui 1950. Seitsemän vuotta palvellut parakkikirkko siirrettiin vuonna 1955 Väärämäen hautausmaan lähelle kyläkirkoksi. Kirkon kelloina ovat Jaakkiman kirkon kellot. Kirkossa on tilaa noin 150 hengelle. Kyläkirkon alttaritaulu on Sakkolan kirkosta tuotu Alexandra Såltinin maalaama "Jeesuksen taivaaseenastuminen". Maalauksen aihe on sama kuin pommituksessa palaneen kirkon alttaritaulussa. Sopimuksen mukaan Såltinin maalaus on Kesälahden seurakunnan hallussa siihen asti, kunnes Sakkolan seurakunta perustetaan uudelleen Karjalaan.
Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2015

Jääkiekon 1. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2015 pelattiin keväällä 2015. Alun perin A-lohkon turnaus piti järjestää Ukrainan Donetskissa, mutta Itä-Ukrainan kriisin takia turnaus piti siirtää Puolan Krakovaan. B-lohkon turnaus pelattiin Eindhovenissa, Alankomaissa. Lohkoissa pelattiin kaksinkertainen sarja. A-lohkon kaksi parasta nousvivat seuraavan vuoden MM-kilpailujen A-sarjaan ja B-lohkon viimeinen putosi seuraavaksi vuodeksi MM-kilpailujen II-divisioonaan.
A-Lohkon turnaus.
Ottelut 
Maalivahtien torjuntapörssi.
Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä.
B-Lohkon turnaus.
Ottelut 
Maalivahtien torjuntapörssi.
Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä.
Malli (televisioelokuva)

Malli on Tuija-Maija Niskasen ohjaama televisionäytelmä vuodelta 1971. Se perustuu Johan Bargumin käsikirjoitukseen ja oli tarkoitus ensiesittää maaliskuussa 1971, mutta Yleisradion ohjelmaneuvosto viivytti ensiesitystä 26. elokuuta 1971 saakka. Ohjelmaneuvoston mukaan vieraantumisilmiön kuvaaminen oli tuolloin saanut liian suuren roolin Ylen Televisioteatterin ohelmistossa, ja samaa teemaa käsitteleviä tuotantoja haluttiin siirtää esitettäväksi pidemmän ajan kuluessa. Myös samoihin aikoihin valmistunut Elvi Sinervon näytelmän "Maailma on vasta nuori" tv-versio sai odottaa ensiesitystään, ja Jaakko Pakkasvirran ohjaama "Kyllikki ja hatut" (1971) jäi lopulta kokonaan esittämättä.
Juoni.
Tekstiilityöntekijä Inga pääsee valokuvamalliksi työnantajansa yöasumainoksiin, ylpistyy ja alkaa elää mainonnan ja tavarafetisismin sanelemaa elämäntyyliä. Samalla hänen aidot ihmissuhteensa kärsivät.
Näyttelijät.
Muissa rooleissa esiintyivät Pekka Autiovuori, Jorma Kylander, Irma Martinkauppi, Paavo Pentikäinen, Anni Rotko, Tauno Söder, Jaakko Talaskivi, Arto Tuominen ja Esko Vilpponen.
Brand New Ihanuus

"Brand New Ihanuus" on suomalaisartisti Jukka Pojan kappale hänen tulevalta kuudennelta studioalbumilta. Sen julkaisi Suomen Musiikki digitaalisesti ladattavana singlenä 28. maaliskuuta 2014. Artisti kertoi Radio Novan haastattelussa kappaleen kertovan kestävästä parisuhteesta. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, mikä julkaistiin videopalvelu YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Video kuvattiin kokonaan IPadillä. Kappale on tähän mennessä päässyt latauslistan 23.- ja radiolistan 9. sijalle.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Antti Zitting

Antti Zitting (s. 19. helmikuuta 1956 Kajaani) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Vuodesta 2013 lähtien hän on toiminut Koripalloliiton puheenjohtajana. Hänen poikansa Heikki Zitting on myös koripalloilija.
Zitting valittiin toukokuussa 2014 ensimmäisenä suomalaisena FIBA Europen hallitukseen ja elokuussa 2019 ensimmäisenä suomalaisena kansainvälisen koripalloliiton hallitukseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Zitting on Kajaanin Pallokerhon kasvatti, mutta hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1976–1977 Panttereiden joukkueessa. Ensimmäisenä pääsarjakautenaan hän teki keskimäärin 8,7 pistettä ottelua kohden. Zitting saavutti Panttereiden kanssa SM-pronssia kausina 1977–1978 sekä 1978–1979. Jälkimmäisenä pronssikautena hän teki keskimäärin 17,9 pistettä ottelua kohden, mikä oli hänen uransa korkein pistekeskiarvo. 
Zitting voitti Panttereiden kanssa uransa ainoan Suomen-mestaruuden kaudella 1979–1980. Suomen cupissa hän saavutti hopeaa vuonna 1980, mutta voitti uransa ainoan cup-mestaruuden heti seuraavana vuonna. Kausina 1981–1982 sekä 1982–1983 Zitting saavutti SM-hopeaa ja vuosina 1983–1984 hän saavutti kahdesti cup-hopeaa.
Maajoukkueura.
Maajoukkueuransa aikana Zitting pelasi kaksikymmentä ottelua Suomen nuorisomaajoukkueissa. Hän debytoi miesten maajoukkueessa syksyllä 1975 ottelussa Liettua vastaan ja teki neljä pistettä. Zitting edusti Suomea vuoden 1977 EM-kilpailuissa. Hän teki turnauksessa keskimäärin 4,3 pistettä ottelua kohden ja teki eniten pisteitä (11) ottelussa Espanjaa vastaan. Viimeisen kerran Zitting edusti Suomea syksyllä 1984 ottelussa Belgiaa vastaan. Hän teki ottelussa kahdeksan pistettä.
Kunnianosoitukset.
Zitting valittiin marraskuussa 2021 Suomen koripallon kunniagalleriaan.
Kyllikki ja hatut

Kyllikki ja hatut on Jaakko Pakkasvirran ohjaama televisioelokuva, jonka tuotti Yleisradion Televisioteatteri vuonna 1971. Yleisradion ohjelmaneuvoston päätöksellä sitä ei koskaan esitetty. Ohjelmaneuvoston kannan mukaan liian monet TV-teatterin tuotannoista keskittyivät noihin aikoihin vieraantumisilmiön kuvaamiseen marxilaisista lähtökohdista.
Juoni.
Pakkasvirran, Jarkko Tammisen ja Väinö Pennasen käsikirjoittamassa tarinassa lahkolaisuskovaiseksi kasvanut nuori Kyllikki työskentelee saneerauksen alle joutuvassa helsinkiläisessä tekstiilitehtaassa, joka suljetaan huolimatta ammattiyhdistysliikkeen pyrkimyksistä. Hän etsii apua kaduilla kiertävästä ääriuskonnollisesta ”Hatut”-ryhmästä, mutta ei saa rauhaa mielelleen. Kyllikki palaa kotiseudulleen ja tajuaa vähitellen, että uskonnon sijasta todellinen apu hänen tilanteeseensa löytyy yhteiskunnallisesta tiedostamisesta ja ay-liikkeestä. Luennoiva kertojaääni pyrkii varmistamaan, että katsoja ymmärtää tarinan sanoman tekijöiden tarkoittamalla tavalla.
Antti Palomäki

Antti Palomäki (k. 3. joulukuuta 1916 Tervola) oli suomalainen poliisikonstaapeli, joka murhattiin joulukuussa 1916 Tervolan kunnassa sijaitsevalla Koivun rautatieasemalla. 
Palomäen surman takana olivat jääkäriliikkeen värvärit Antti Isotalo ja Johan Snellman. Syynä olivat hänen tekemänsä jääkärien ilmiannot, mutta ilmeisesti mukana oli myös henkilökohtaista kaunaa. Palomäen ruumiista löydettiin kahdeksan pistoolin luotia. Varsinaista ampujaa ei milloinkaan saatu selville, mutta todennäköisimmin se oli Isotalo. Väärällä nimellä liikkunut Isotalo oli saapunut Suomeen samana syksynä osallistuttuaan sitä ennen ensimmäisen maailmansodan taisteluihin Misajoella Latviassa.
Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti

Moskovan valtiollinen kansainvälisten suhteiden instituutti, lyhennettynä MGIMO () on Venäjän ulkoministeriön alaisuudessa toimiva yliopisto Moskovassa. Se tunnetaan perinteisesti tulevien diplomaattien eliittikouluna. Entinen Yhdysvaltain ulkoministeri Henry Kissinger käytti MGIMO:sta ilmaisua ”Venäjän Harvard”. 
MGIMO on kouluttanut enemmän YK:n tai YK:n alaisten organisaatioiden palveluksessa olevaa henkilöstöä kuin mikään toinen yliopisto maailmassa. Useat nykyiset professorit ovat toimineet suurlähettiläinä tai ministereinä. Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista ovat valmistuneet muiden muassa Venäjän ulkoministeri Sergei Lavrov sekä Venäjän rikkain yksityishenkilö Ališer Usmanov. 
Vuoden 1990 jälkeen MGIMO on laajentunut diplomaatti-instituutista laaja-alaisemmaksi toimijaksi, tarjoten laadukasta opetusta esimerkiksi kauppa-, talous-, sekä oikeustieteissä. MGIMO:lla opetetaan myös jatkuvasti 53:a eri elävää kieltä, mikä on "Guinness World Recordsin" mukaan maailmanennätys.
Tiedekunnat.
Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa ja neljä erillistä laitosta: 
Alumnit.
Kaksi presidenttiä, kahdeksan pääministeriä, kymmenen ulkoministeriä sekä 880 Venäjän suurlähettilästä on opiskellut instituutissa. Alumneihin kuuluu myös lukuisa joukko liike-elämän korkeatasoisia vaikuttajia. MGIMO:sta ovat valmistuneet muun muassa:
Kunniatohtoreita.
MGIMO:n kunniatohtoreiksi on nimitetty muun muassa:
H’artsyzk

H'artsyzk (; ) on Itä-Ukrainan Donetskin alueella, noin 30 kilometriä aluekeskus Donetskin itäpuolella sijaitseva kaupunki ja kaupunkipiiri. Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan H'artsyzkin kaupungissa oli vuoden 2013 alussa 59 315 ja koko H'artsyzkin kaupunkipiirissä 104 335 asukasta. Kaupunkipiiri sisältää kaksi muutakin kaupunkia - "Zuhres" (18 553 as.) ja "Ilovaisk" (15 949 as.) - ja kahdeksan näitä pienempää kaupunkimaista taajamaa sekä joukko maaseutuasukkaita. Kaupungissa on rautatieasema.
I Met Her in Church

I Met Her in Church on yhdysvaltalaisen The Box Tops -yhtyeen singlejulkaisu vuoden 1968 albumilta "Nonstop" (Bell 6023).
Levymerkki on maLa ja kaupallinen tunnus 12,017. Kappaleiden luettelotunnukset ovat 8813 ja 8814. Jakelusta on huolehtinut Bell Records Inc., N.Y.C. 
Tuottaja on Dan Penn. Levyetiketissä on myös merkintä AGP, An American Group Production. Jousisovitukset on tehnyt Mike Leech.
Musiikkikustantaja on Press Music Co., Inc. BMI.
Jatkojen aika (televisioelokuva)

Jatkojen aika on Matti Tapion televisio-ohjaus Juhani Peltosen vuonna 1969 julkaistusta ja Kuopion näytelmäkirjoituskilpailussa palkitusta näytelmästä. Teos kuvattiin pääosin Turussa ja Naantalissa kesällä 1970 ja ensiesitettiin Yle TV2 -kanavalla 4. huhtikuuta 1971.
"Jatkojen aika" sai valtionpalkinnon 1972..
Juoni.
Kaupungin kermaa kokoontuu tohtori Exexin kartanoon vuosittaisiin naamiaisiin. Jatkoille lähdetään Simo Hörsteen kesähuvilalle saareen, ja humalan vaihtuessa aamun krapulaan maailmantuska saa juhlijoissa vallan. Ohjaaja Matti Tapion mukaan teoksen sanoma on ”enemmän lähimmäiskeskeisyyttä itsekeskeisyyden sijasta”.
Mummoni ja Mannerheim (televisiosarja)

Mummoni ja Mannerheim on MTV:n vuonna 1971 ensiesittämä kuusiosainen televisiosarja, joka perustuu Paavo Rintalan romaanitrilogiaan 1960-luvun alkupuolelta. Sen ovat käsikirjoittaneet Juha Vakkuri ja Pauli Virtanen, joka on myös ohjannut sarjan.
Sarja on julkaistu DVD:nä helmikuussa 2013.
Näyttelijät.
Pääosien esittäjien lisäksi televisiosarjan eri osissa nähdään yhteensä lähes 80 suomalaisnäyttelijää.
Neuvostoliiton 27. armeija

Neuvostoliiton 27. armeija oli Neuvostoliiton puna-armeijan yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Se perustettiin Baltian erityissotilaspiirissä toukokuussa 1941, jolloin sen komentajaksi määrättiin Nikolai Berzarin.
Palvelus.
Saksan aloitettua 22. kesäkuuta 1941 operaatio Barbarossan armeijaan kuuluivat XXII ja XXIV jalkaväkiarmeijakunnat, 16. ja 67. jalkaväkiivisioonat, 3. erillinen jalkaväkiprikaati, kaksi tykistörykmenttiä ja kaksi panssarintorjuntarykmenttiä. Se liitettiin sodan alussa Luoteen rintamaan suojaamaan Baltian aluetta. Kesäkuusta lokakuuhun armeijan joukot osallistuivat taisteluihin Väinäjoella, Holmissa ja Demyanskissa. Se osallistui myös Saksan pohjoisen armeijaryhmän pysäyttämiseen, kunnes se joulukuussa 1941 nimettiin 4. iskuarmeijaksi
toukokuu 1942–1946.
Armeija perustettiin uudelleen Luoteen rintaman alaisuuteen toukokuussa 1942, jolloin siihen liitettiin viisi jalkaväkidivisioonaa. Huhtikuussa 1943 se siirrettiin Stavkan reserviksi. Heinäkuusta alkaen se osallistui lukuisiin taisteluihin, kun se liitettiin ensin Arorintamaan ja sitten Voronežin rintamaan. Armeija osallistui Belgorodin-Harkovan operaatioon ja Bukrinan sillanpään taisteluihin. Lokakuussa se osallistui 1. Ukrainan rintaman mukana Kiovan taisteluun. Armeija osallistui vuosina 1944-1945 2. ja 3. Ukrainan rintamaan mukana Zhitomir-Berdichev, Korsun-Shevchenkovski, Uman-Botoșani, Jassy-Kishinev offensiiveihin, Debrecenin taisteluun ja Wienin valtaukseen.
Armeija lakkautettiin sodan päätyttyä vuonna 1946.
Doug Ingle

Douglas Lloyd ”Doug” Ingle (9. syyskuuta 1945 Omaha, Nebraska – 24. toukokuuta 2024 San Diego, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen muusikko, joka muistetaan Iron Butterfly -yhtyeen perustajajäsenenä, urkuri-laulajana ja pääsäveltäjänä. Ingle sävelsi muun muassa yhtyeen suurimman hitin, samannimisellä albumilla vuonna 1968 julkaistun kappaleen ”In-A-Gadda-Da-Vida”. Hän oli mukana yhtyeessä sen hajoamiseen vuonna 1971 asti. Sen jälkeenkin hän oli silloin tällöin mukana yhtyeen uudelleenkokoontumisissa.
Saksan 21. jalkaväkidivisioona

Saksan 21. jalkaväkidivisioona () oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Wehrkreis I muodosti 1. lokakuuta 1934 Elbingissä divisioonan peitenimellä Kommandant von Elbing, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 21. jalkaväkidivisioonaksi. Divisioonan runkona oli Reichswehrin 1. divisioonan Preussin 3. jalkaväkirykmentti.
Historia.
Divisioona asetettiin liikekannalle 21. elokuuta 1939 osana ensimmäistä liikekannallepanoryhmää. Se liitettiin pohjoisen armeijaryhmän 3. armeijan XXI armeijakuntaan, jonka mukana se hyökkäsi Itä-Preussista Puolaan. Lokakuussa divisioona oli armeijaryhmän reservinä Puolassa. Marraskuussa divisioona oli armeijaryhmä A:n 12. armeijan III armeikakunnassa Eifelin alueelle keskitettynä. Se hyökkäsi Luxemburgin kautta Ranskaan.
Divisioona siirrettiin Itä-Preussiin, josta se aloitti pohjoisen armeijaryhmän mukana etenemisen Neuvostoliittoon operaatio Barbarossassa 22. kesäkuuta 1941 edeten aina Leningradin alueelle. Se vetäytyi armeijaryhmän mukana Riikaan ja edelleen Itä-Preussiin loppu vuodesta 1944, jolloin se oli liitettynä 3. panssariarmeijaan. Divisioonan pääosa tuhoutui sodan lopulla Mamonovon motissa. Loppuosa kuljetettiin Veikselinhaffin yli Baltijskiin ja Sambian niemimaalle, missä yksikkö hajaantui taisteluissa puna-armeijaa vastaan.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat:
Eeva (televisiosarja)

Eeva on suomalainen komediasarja, joka esitettiin Mainos-TV:n ohjelmistossa tammikuusta joulukuuhun 1971. Sen käsikirjoitti Inke Tarkas, joka toimi myös sarjan toisena ohjaajana Aarne Tarkaksen ohella. Nimiroolia, yksinhuoltaja Eeva Kesästä esittää Marjatta Kallio ja tämän 16-vuotiasta tytärtä Terhi Panula.
Yhdysvaltalaisista sarjoista kuten The Lucy Show’sta vaikutteita ottanut "Eeva" oli yritys tehdä suomalaista tilannekomediaa. 1970-luvun alun ilmapiiri ei sen kepeyttä suosinut. Kriitikko Anna Kerttu Wiik kuvasi päähenkilöä ”tylsäksi”, ”kaakattajaksi” ja ”lähes sietämättömäksi otukseksi” ja ihmetteli, miten tällä voi olla niin järkevä tytär. Hän luonnehti muitakin sarjan hahmoja oudoiksi ja yliammutuiksi.
Marjatta Kallion ja Terhi Panulan ohella sarjassa näyttelevät muiden muassa Olavi Ahonen, Tiina Rinne, Leo Jokela, Pentti Irjala ja Pia Hattara. Yksittäisissä jaksoissa vierailee kymmeniä muitakin näyttelijöitä, kuten Uljas Kandolin, Brita Koivunen, Martti Tschokkinen ja Aarre Karén.
Jaksot ja esityspäivät.
Jaksot ja esityspäivät
Saksan 5. vuoristodivisioona

Saksan 5. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Divisioona perustettiin lokakuussa 1940 Tirolissa Itävallassa. Divisioonan rungoksi siirrettiin 1. vuoristodivisioonan kolmas ylimääräinen rykmentti vuoristojääkärirykmentti 100. Divisioonan toinen rykmentti tuli motorisoiduksi divisioonaksi muutettavasta 10. jalkaväkidivisioonasta, joka luovutti jalkaväkirykmentti 85:n. Divisioonan muiden yksiköiden rungot tulivat myös mainituista divisioonista.
Historia.
Divisioonan ensimmäinen sotatoimi oli Balkanin sotaretki 1941, jolloin se osallistui operaatioihin Marita ja Merkur eli Kreikan ja Kreetan valtaukseen. Divisioona palasi marraskuussa Saksaan täydennettäväksi ja huhtikuussa 1942 se siirrettiin itärintamalle.
Divisioona liitettiin pohjoiseen armeijaryhmään Olhavan alueelle. Marraskuussa 1943 se siirrettiin edelleen Italiaan, missä se oli joulukuussa Gustav-linjalla lähellä Monte Cassinoa. Divisioona antautui Yhdysvaltain joukoille toukokuussa 1945 Torinon lähistöllä.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat:
Circuit International Automobile Moulay El Hassan

Circuit International Automobile Moulay El Hassan (myös Marrakech Street Circuit) on osittainen katurata Marrakechissa Marokossa.
Radalla on ajettu vuosittain WTCC:n Marokon osakilpailu, poikkeuksena vuosi 2011 jolloin kilpailu peruttiin talousongelmien takia. Formula E:n Marokon osakilpailu ajettiin radalla vuonna 2016. Auto GP -sarjan osakilpailu ajettiin radalla vuosina 2012–2014. Sarjan osakilpailu oli kalenterissa myös kaudella 2015 mutta kilpailu peruttiin ennen kauden alkua.
Vuodeksi 2016 Hermann Tilke suunnitteli uuden rataprofiilin joka on lyhyempi, sekä se sisältää monipuolisempia mutkia ja pysyvän moottorirataosuuden.
Saksan 6. vuoristodivisioona

Saksan 6. vuoristodivisioona () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Pääosan sodasta se toimi osana Saksan 20. vuoristoarmeijaa. 
Perustaminen.
Wehrkreis V perusti divisioonan 1. kesäkuuta 1940 Heubergin koulutuskeskuksessa. Sen runkona olivat vuoristojääkärirykmentit 141 ja 143.
Historia.
Se siirrettiin 13. kesäkuuta länsirintamalle ja divisioona oli Ranskan antauduttua miehitysjoukkona. Joulukuussa se osallistui Kreikan valtaukseen operaatio Maritaan ja syyskuussa 1941 divisioona siirrettiin Pohjois-Suomeen. Heinäkuussa 1942 se liitettiin 20. vuoristoarmeijaan, jonka mukana se vetäytyi Norjaan loppuvuodesta 1944.
Divisioona antautui briteille sodan loputtua vuonna 1945.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat: