tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tejay van Garderen

Tejay van Garderen (s. 12. elokuuta 1988 Tacoma) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team HTC -joukkueessa 2010, edusti BMC Racing Teamia 2012−2018 ja viimeisinä ammattilaiskausinaan 2019–2021 EF Education -joukkuetta. Hän menestyi etenkin etappikilpailuissa. Hän voitti Ranskan ympäriajon 2012 nuorten kilpailun.
Saavutuksia.
Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
Flèche du Sud, 1. etapin voitto
GP Tell, 3. etapin voitto
Tour de l'Avenir, 9. etapin voitto
Tour du Haut Anjou (alle 23-v. kilpailu), kokonaiskilpailun voitto
Olympia's Tour, 5. etapin voitto
Circuito Montañés, kokonaiskilpailun voitto
Tour de l'Avenir, kokonaiskilpailussa toinen
Turkin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa kolmas
Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa toinen
Tour of Utah, 3. etapin (aika-ajo) voitto
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa viides
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun voitto
USA Pro Cycling Challenge, kokonaiskilpailussa toinen, 2. etapin voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa, aika-ajossa neljäs
Tour de San Luis, kokonaiskilpailussa toinen
Pariisi–Nizza-ajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Critérium International, kokonaiskilpailussa kolmas, nuorten kilpailun voitto
Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja 6. etapin (aika-ajo) voitto
Ranskan ympäriajo, 18. etapilla toinen
USA Pro Challenge, kokonaiskilpailun ja 5. etapin (aika-ajo) voitto
Omanin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 4. etapin voitto
Baskimaan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
USA Pro Cycling Challenge, kokonaiskilpailun sekä 3. ja 6. etapin voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa
Omanin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Katalonian ympäriajo, 4. etapin voitto
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa toinen
Vuelta a Andalucía, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 4 (aika-ajo) voitto
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kuudes, 7. etapin voitto
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kuudes
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 20:s, 18. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa
Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa kolmas
Kalifornian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin (aika-ajo) voitto
Tour of Utah, prologin voitto
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa pronssia
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa toinen
Hear What I Say

Hear What I Say on C.C. Catchin albumi vuodelta 1989. Albumi on ensimmäinen ilman Dieter Bohlenin apua. Se on myös tyylillisesti C.C. Catchin aikaisemmista albumeista poikkeava, sisältäen vaikutteita ajankohtaisesta (ja ehkä hieman tulevastakin) pop musiikista, house musiikista, sekä new jack swingistä. Tällä kertaa myös C. C. Catch on osallistunut useiden albumin kappaleiden kirjoittamiseen.
Albumin tuottivat Duran Duranista tuttu Andy Taylor, mm. Simply Redin ja Depeche Moden kosketinsoittajana toiminut Dave Clayton, nimimerkki "Avenue" sekä Jo Dworniak. Albumin kappaleista julkaistiin singleinä "Big Time" ja "Midnight Hour", jotka menestyivät kohtalaisesti, ja ne ovatkin albumin tunnetuimpia kappaleita. Muutoin albumi ei yltänyt samaan menestykseen kuin sitä edeltäneet julkaisut.
Meurman (suku)

Meurman on suomalainen sivistyssuku. Nimi oli alun perin muotoa Mörman. Aiemmin suvun oletettiin olevan sukua Ruotsissa vuonna 1689 aateloidulle von Meurman -suvulle, mutta tämä oletus on myöhemmin kyseenalaistettu. Nykyinen käsitys suvun alkuperästä perustuu historioitsija Yrjö Blomstedtin tutkimuksiin. Suvun kantaisä lienee ollut 1600-luvulla Turussa elänyt kultaseppä Hugo Mörman ("Hugo Pehrsson"), joka oli lähtöisin Liivinmaalta Baltiasta, Blomstedtin mukaan mahdollisesti Wolmarista. Suvun yksi haara on hallinnut vuodesta 1821 Liuksialan kartanoa Kangasalla. Eräät suvun jäsenet ovat ottaneet sukunimen Liuksiala. Avioliiton kautta sukuun liittyy Tulenheimon suku.
Tunnettuja jäseniä.
Äitinsä puolelta sukuun ovat kuuluneet muun muassa poliitikko ja yliopistomies Antti Tulenheimo (1879–1952) ja urkujenrakentaja Martti Tulenheimo (1883–1945), jotka olivat Agathon Meurmanin tyttärenpoikia.
Miesten Ykköspesis-kausi 2012

Vuonna 2012 Ykköspesiksessä pelattiin runkosarjassa kaksinkertainen sarja josta parhaat 4 pelasivat(1-4, 2-3) paras viidestä pudotuspelit pääsystä superpesiskarsintaan.
Runkosarja.
Oulujoki päätti luopua ykköspesis sarjapaikastaan kustannusten vuoksi.
Tanssi, senorita

Tanssi, senorita () on Irving Cummingsin ohjaama yhdysvaltalainen Technicolorilla kuvattu musikaalikomediaelokuva vuodelta 1940. Dramaattisen musikaalikomedian pääosissa ovat Betty Grable, Don Ameche ja Carmen Miranda. "Tanssi, senorita" kertoo amerikkalaisen tytön lomamatkasta Etelä-Amerikkaan, missä häntä kohtaa rakkaus ja hevoskilpailut.
"Tanssi, senorita" perustuu samannimiseen Rian Jamesin ja Ralph Spencein kirjoittamaan tarinaan, josta Darrell Ware ja Karl Tunberg laativat käsikirjoituksen. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
"Tanssi, senorita" sai kotimaan ensi-iltansa 11. lokakuuta vuonna 1940; Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 4. lokakuuta vuonna 1942. "Tanssi, senorita" oli vuoden 1940 yksi suurimmista arvostelu- ja kassamenestyksistä; 20th Century Foxin menestynein. Myös toinen Grablen vuoden 1940 elokuva, "Kadun sävelmä", menestyi loistavasti lippuluukuilla; elokuva pääsi vuoden menestyneimpien elokuvien sijalle 13 ja oli 20th Century Foxin kolmanneksi menestynein elokuva. "Tanssi, senorita" teki Grablesta suuren tähden; tästä elokuvasta alkoi hänen ”kassamagneettikuningatar” -aikakautensa Technicolor-musikaaleissa, joka kesti aina 1950-luvulle. "Tanssi, senorita" oli myös Carmen Mirandan ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuva.
"Tanssi, senorita" sai vuonna 1941 kolme Oscar-ehdokkuutta parhaasta laulusta ("Down Argentine Way", Harry Warren ja Mack Gordon), parhaasta lavastuksesta (värielokuva) (Richard Day ja Joseph C. Wright) ja parhaasta kuvauksesta (Leon Shamroy ja Ray Rennahan).
"Tanssi, senorita" on julkaistu kahdesti DVD:lle: ensimmäisen kerran 17. huhtikuuta vuonna 2006 ja toisen kerran samana vuonna 13. kesäkuuta.
Nijel Amos

Nijel Amos (s. 15. maaliskuuta 1994) on botswanalainen juoksija, jonka päämatka on 800 metriä.
Amos sai 2011 Gaboronen alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa pronssia 800 metrillä ajalla 1.47,38. Lillen alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi. Kauden päätteeksi hän sai samalla matkalla pronssia Douglasin nuorten Kansainyhteisön kisoissa.
9. kesäkuuta 2012 Amos juoksi Mannheimissa Botswanan ennätyksen 1.43,11. Heinäkuussa hän voitti kultaa Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa ajalla 1.43,79. Elokuussa Amos saavutti Lontoon olympialaisissa hopeaa 800 metrillä uudella junioreiden maailmanennätysajalla 1.41,73. Mitali oli Botswanan ensimmäinen olympiamitali. 
Kazanin universiadeissa 2013 Amos voitti kultaa ajalla 1.46,53. Hän jättäytyi pois Moskovan MM-kisoista loukkaantumisen vuoksi. Vuonna 2014 Amos voitti Afrikan mestaruuden, kultaa Glasgow’n Kansainyhteisön kisoissa ajalla 1.45,18 ja maanosien cupin. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän karsiutui välierissä. Hän voitti samana vuonna Afrikan kisoissa kultaa 800 metrillä ja sai hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Amos jäi alkueriin. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti 800 metrin Afrikan-mestaruuden 2018 ajalla 1.45,20. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli 800 metrillä kahdeksas.
Amos teki 400 metrin juoksussa Botswanan nuorten ennätyksen 45,66 Potchefstroomissa 19. maaliskuuta 2013. Ennätyksensä 44,99 hän juoksi Padovassa 16. heinäkuuta 2019.
Dopingkäry.
Amos jäi kiinni dopingista 4. kesäkuuta 2022. Hänen dopingnäytteestään löytyi GW1516-nimistä ainetta, joka on niin kutsuttu metabolinen modulaattori. Hän sai kolmen vuoden kilpailukiellon.
Olli Reikko

Olavi Johannes ”Olli” Reikko (10. tammikuuta 1927 Porin maalaiskunta – 23. kesäkuuta 2005 Pori) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kymmenottelu.
Olli Reikko osallistui Helsingin olympialaisten kymmenotteluun, jossa sijoittui kolmanneksitoista tuloksella 5 725. Päätöslajissa 1 500 metrillä hän oli koko kilpailun nopein.
Seuratasolla Reikko edusti Pihlavan Kisa-Veikkoja ja vuodesta 1952 alkaen Mäntän Urheilijoita. Kymmenottelun Suomen mestaruuden Reikko voitti 1951–1953, sekä SM-hopeaa 1954 ja 1955. Lisäksi hän saavutti SM-pronssia 400 metrin juoksussa 1952.
Vilhelm Carlberg

Gustaf Vilhelm Carlberg (5. huhtikuuta 1880 Karlskrona – 1. lokakuuta 1970 Danderyd) oli ruotsalainen ampuja ja olympiavoittaja. 
Carlberg osallistui Ateenan välikisoissa 1906 kahdeksaan eri lajiin ja sai pronssia 25 metrin kaksintaistelupistoolin Au commandement -kilpailusta. Lontoon olympialaisissa 1908 hän oli voittamassa hopeaa 50 ja 100 jaardin pienoiskiväärissä joukkuekilpailussa makuuasennosta ammuttuna ja osallistui myös muun muassa pistoolin 50 jaardin joukkuekilpailuun, jossa Ruotsi oli viides, sekä 25 metrin pienoiskiväärin katoavien taulujen kisaan, jossa hän oli seitsemäs.
Carlberg voitti Tukholman olympiakisoissa 1912 viisi mitalia, joista kolme oli kultaisia ja kaksi hopeisia. Hän ampui 25 metrin katoavien taulujen pienoiskiväärikilpailusta kultaa tuloksella 242 ja oli mukana neljässä mitalin tuoneessa joukkuekisassa. Carlberg oli seuraavana vuonna 50 metrin vapaapistoolissa paras MM-kisoissa voittotuloksella 486. Ruotsi sai kisoissa vapaapistoolin joukkuekilpailun pronssia. Hän voitti vielä hopeaa 25 metrin kuvioammunnassa Pariisin olympialaisissa 1924, joiden aikaan hän oli 44-vuotias.
Vilhelm ja hänen kaksosveljensä Eric, joka oli myös ampuja, olivat perheen neljästä lapsesta nuorimmat. Heidän eläinlääkäri-isänsä kuoli kaksosten ollessa 12-vuotiaita. Sekä Vilhelm että Eric ryhtyivät sotilaiksi ja saavuttivat majurin arvonimen. Molemmet myös kouluttautuivat liikunnanopettajiksi. Vilhelm meni vuonna 1921 naimisiin laulaja Elsa Reuterin kanssa.
Tuula Juvonen

Tuula Juvonen (s. 1962) on suomalainen yhteiskuntatieteilijä, joka on erikoistunut sukupuolentutkimukseen ja queer-tutkimukseen. Hän toimii sukupuolentutkimuksen yliopistolehtorina Tampereen yliopistossa. Hän on ollut vierailevana professorina Hampurin yliopistossa 2006 ja Jyväskylän yliopistossa 2007–2009.
Juvonen on väitellyt Tampereen yliopistosta sosiaalipolitiikan oppiaineesta vuonna 2002, ja hänen väitöskirjansa käsitteli homoseksuaalisuutta koskevien merkitysten ja uskomusten rakentumista Suomessa 1950- ja 1960-luvuilla. Juvonen on haastatellut homoseksuaaleja muun muassa siitä, millaista oli elää aikana, jolloin homoseksuaalisuutta kutsuttiin ”ruotsalaistaudiksi”, ja se oli rikos, joten homoseksuaalisesti suuntautuneet joutuivat elämään piilossa. Kustannusyhtiö Vastapaino julkaisi väitöskirjan kirjana nimeltä "Varjoelämää ja julkisia salaisuuksia".
Juvonen sai vuonna 2012 Tampereen yliopiston Hyvän opettajan -palkinnon.
Opiskelijan erottaminen.
Marraskuussa 2020 Juvonen erotti kolmeksi päiväksi kurssiltaan ”Yhdenvertaisuus ja sukupuolten tasa-arvo yhteiskunnassa” opiskelijan, sittemmin Perussuomalaisten kansanedustajan Joakim Vigeliuksen. Vigelius oli kritisoinut luennon mainintaa "miehistä, joilla on kuukautiset" sekä synnyttänyt somekohun jakamalla sosiaalisessa mediassa kuvakaappauksia luennolla käydystä chat-keskustelusta, minkä muut opiskelijat kokivat yksityisyyden vaarantamisena.
Ihmislajin synty

Ihmislajin synty on Juha Valsteen vuonna 2012 ilmestynyt kirja ihmisen evoluutiosta. Kirja käsittelee samaa aihepiiriä kuin Valsteen vuonna 2004 ilmestynyt "Apinasta ihmiseksi".
Valste käy kirjassa läpi ihmislajin kehitystä tuoreimman tiedon valossa. Vielä vedosvaiheessa hän lisäsi tekstiin juuri julkaistua tietoa. Valste on kirjoittanut aiheesta aiemmin kaksi kirjaa, mutta tämä teos ei ole niiden päivitys vaan täysin uusi teos uudesta näkökulmasta. Kriitikko kiittää, että Valste pyrkii käyttämään suomenkielisiä termejä, toisin kuin biologit yleensä, ja näin kirjasta tulee selkeää asiaproosaa. Myös kirjan rakenne auttaa lukijaa: siinä on lyhyitä kokonaisuuksia, joiden hahmottaminen on helppoa. Siitä on sanottu myös, että se "on helppo ja hauska keino yleissivistää itseään". 
Kirja on ollut kesäkuussa 2012 Akateemisen kirjakaupan kymmenen myydyimmän tietokirjan listalla.
Pekka Viljanen (kävelijä)

Pekka Oskar Viljanen (13. kesäkuuta 1921 Askainen – 2. joulukuuta 1995 Naantali) oli suomalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kävely.
Viljanen, lempinimeltään "Kävelyapostoli", osallistui Helsingin olympialaisten 50 km kävelyyn, jossa hän sijoittui neljänneksitoista ajalla 4.49.16,4.
Viljanen edusti Askaisten Visaa vuoteen 1945, Naantalin Löylyä vuoteen 1959, Turun Tovereita vuoteen 1963 ja sen jälkeen Naantalin Tovereita. 30 kilometrin Suomen mestaruuden Viljanen voitti 1948, 1951, 1952 ja 1953, SM-hopeaa 1945, 1949 ja 1950, sekä SM-pronssia 1947. 20 kilometrillä Viljanen voitti SM:n 1962. 50 kilometrillä Viljanen oli Suomen mestari 1955.
Henriette Brossin de Polanska

Eve Henriette Brossin de Mère-de Polanska (1878 Harkova, Venäjän keisarikunta – 1954) oli ranskalainen taidemaalari.
Brossin de Polanska syntyi Harkovassa ja meni Pariisiin sekä Italiaan työn vuoksi. Hän teki muun muassa potretteja ja asetelmia. Brossin de Polanskan ehkä tunnetuin työ on Genevejärveä esittävä "Lac Leman". Hän voitti Antwerpenin olympiakisoissa 1920 hopeaa työllään "L'élan". Hän sai Sveitsin kansallisuuden vuonna 1921.
Donut King

Donut King on Australian suurin franchise-donitsimarkkinoija, jonka pääkonttori sijaitsee Southportissa, Queenslandissä.
Historia.
Donut King perustettiin Sydneyssä vuonna 1981, ja se on nykyisin osa Retail Food Groupia. Retail Food Group hallinnoi nykyään myös Michel's Patisserieta, Brumby's Bakeriesiä ja bb's Cafea.
Syyskuussa 2010 Australiassa oli yhteensä yli 350 Donut Kingin ravintolaa, joita on siellä lähes kaikissa ostoskeskuksessa. Heinäkuussa 2008 Donut King solmi sopimuksen Shanghaista kotoisin olevan Mak Brandsin kanssa, saaden aikaan ensimmäisen australialaisen yrityksen tuonnin Kiinan markkinoille.
Tuotteet.
Donitsien lisäksi Donut Kingin valikoimaan kuuluu muitakin ruokia ja juomia kuten kahvia, teetä, virvoitusjuomia, pirtelöitä, pehmisjäätelöä, jäähilejuomia ja nakkisämpylöitä. Monet näistä tarjotaan donitsien kanssa ateriakokonaisuuksina.
Donnacona

Donnacona (k. noin 1539) oli Stadaconan irokeesipäällikkö, kun ranskalainen Jacques Cartier päätyi alueelle.
Donnaconna protestoi, kun Cartier nosti heinäkuussa 1534 ristin Gaspén niemimaalle. Hän saarnasi ranskalaisille, jotka pysäyttivät Donnaconan kanootin ja pakottivat hänet tulemaan maihin matkakumppaniensa kanssa. Cartier järjesti Donnaconalle juhlan ja suostutteli hänet lähettämään poikansa Domagayan ja Taignoagnyn Cartier’n mukana Ranskaan. Ranskalaiset tarvitsivat tulkkeja, ja Cartier lupasi palauttaa pojat.
Cartier palasi toukokuussa 1535 Donnaconan poikien kanssa, jotka olivat oppineet ranskaa. Heidän avullaan Cartier löysi uusia maita, mutta lopulta sekä Donnacona että hänen poikansa käänsivät Cartier’lle selkänsä, kun Cartier päätti lähteä Hochelagan saakka Donnaconan vastustuksesta huolimatta. Cartier käytti Donnaconan ja tämän vihollisen välistä riitaa hyväkseen ja kutsui Donnaconan neuvotteluun. Cartier vangitsi Donnaconan ja kaikkiaan kymmenen intiaania ja kuljetti heidät Ranskaan. Donnacona saapui heinäkuussa 1536 Ranskaan, ja hänet esiteltiin myös kuningas Frans I:lle. Donnacona kuoli Ranskassa, mikä hiersi entisestään ranskalaisten Stadaconan asukkaiden välejä.
Jalusta

Jalusta on rakenne, joka tukee esimerkiksi patsasta, kameraa, kaukoputkea, mittalaitteita tai valaisinta.
Kiinteät jalustat.
Esimerkiksi viinilaseilla, patsailla ja erilaisilla antenneilla on kiinteä jalusta jonka tarkoituksena on estää kaatumista. Koko rakennelman paino, painopisteen paikka ja etäisyys jalustan reunasta määräävät kaatumisherkkyyden. 
Siirrettävät laitejalustat.
Jalusta esimerkiksi kameraan kiinnitettynä mahdollistaa pidempien valotusaikojen käyttämisen, koska jalustaa käytettäessä kamera ei pääse tärisemään yhtä helposti kuin käsivaralta kuvattaessa. Jalustoja on olemassa pieniä, esimerkiksi pöydälle sijoitettavia, mutta myös usean metrin pituisia ja ne ovat yleensä teleskooppijaloilla varustettuja.
Jalustaan liitetään kaukoputken, videokameran tai valokuvakameran kanssa käytettäessä kinopää, joka mahdollistaa tasaisen sivusuuntaisen ja pystysuuntaisen liikkeen (panoroinnin ja tilttauksen). Kamerakäytössä vaihtoehtoinen säätölaite on kuulapää, jolla kamera saadaan kohdistettua nopeasti.
Nykyään on myös taipuvilla jaloilla olevia jalustoja, jotka voi taitella esimerkiksi oksalle, pylvääseen tai ranteeseen, mutta niitä voi käyttää myös perinteisen jalustan tavoin.
Seurantalaite.
Seurantalaitteella varustettu jalusta on jalusta, jota käyttämällä voi kuvata hitaallakin valotusajalla kohdetta joka liikkuu, tähtivalokuvauksessa sellainen on välttämättömyys jos kuvataan kaukaisia himmeitä kohtia. Seurantalaite tällöin kompensoi maapallon pyörimisestä johtuvan muutoksen tähtitaivaalla.
Hazard (Nebraska)

Hazard on kylä Shermanin piirikunnassa Nebraskan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan siellä asui 70 asukasta. Kylä on tullut tunnetuksi rocklaulaja Richard Marxin Hazard-kappaleen tapahtumapaikkana.
Gennarbyviken

Gennarbyviken on merenlahdesta patoamalla muodostettu järvi Hankoniemen länsipuolella lounaisella Uudellamaalla. Se sijaitsee pääosin Raaseporin eteläosassa ja pieneltä osin myös Hangon alueella. Järven pinta-ala on 10,8 neliökilometriä.
Gennarbyviken padottiin vuonna 1957 Stagsundin kohdalta teollisuuden raakaveden tarvetta varten. Sen vesi on nykyään makeaa (suolapitoisuus alittaa 0,5 promillea).
Gennarbyviken on lounais–koillissuuntaisesti pitkänomainen, etäisyys järven etelärannan sulkuportilta pohjoisrannalle on runsaat viisitoista kilometriä. Gennarbyvikenin vesitilavuus on 79 838 000 kuutiometriä.
Altaan pinta on suunnilleen merenpinnan tasossa ja suurin syvyys on noin 34–35 metriä, joten altaan kryptodepressio on suomalaisittain huomattavan syvä. Syvin kohta sijaitsee järven eteläosan sulkuportin lähellä. Järven keskiosan Krokbyströmmen on matalaa, siitä pohjoiseen allas jälleen syvenee, ja pohjoisosan syvin kohta on 25 metriä.
Gennarbyvikenissä on 28 saarta, joista kuusi on yli hehtaarin laajuisia ja kaksi alle aarin laajuisia. Järven eteläosassa sijaitsee noin viidentoista hehtaarin laajuinen Storholmen, jonka tuntumassa on useiden pienempien saarten rykelmä, suurimpana noin kolmen hehtaarin laajuinen Hopaholmen. Storholmen lähisaarineen on luonnonsuojelualuetta. Järven keskivaiheilla sijaitsee Krokbyholmen ja lounaisosan Tronsbölevikenissä Furuholmen.
Gennarbyvikenissä pesii muun muassa tukkasotka, telkkä, silkkiuikku, sinisorsa, nokikana ja kaulushaikara. Se on myös kaakkurien tärkeä ruokailualue.
Gennarbyvikenin läheisyydessä sijaitsee useita pieniä ja pienehköjä järviä, kuten Gennarbyträsket koillisessa ja Grabbskog Storträsket idässä. Gennarbyvikenin ja Grabbskog Storträsketin välissä sijaitsee luonnonsuojelualue.
Gennarbyviken kuuluu Bengtsårin rannikkoalueeseen (92.111), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Eteläisen saaristomeren päävesistössä (92).
NHL-kausi 1974–1975

NHL-kausi 1974–1975 oli National Hockey Leaguen historian 58. kausi. Sen aikana 18 NHL-joukkuetta pelasi kukin 80 runkosarjaottelua. Liigaan tuli mukaan kaksi uutta joukkuetta, Kansas City Scouts ja Washington Capitals. Stanley Cupin voitti Philadelphia Flyers, joka kukisti finaalisarjassa Buffalo Sabresin otteluvoitoin 4–2. Flyers oli vienyt mestaruuden myös edellisenä vuonna. 
Runkosarjan pistepörssin ja plus/miinus-tilaston voitti Boston Bruinsin puolustaja Bobby Orr, joka keräsi kaikkiaan 135 tehopistettä pelaamissaan 80 ottelussa. Hänen kauden aikana tekemänsä 46 maalia olivat NHL:n puolustajien ennätys aina siihen saakka, kun Paul Coffey ylsi 48 maaliin kaudella 1985–1986. Orrille myönnettiin kaudella 1974–1975 Art Ross Trophyn ohella James Norris Memorial Trophy sekä Lester B. Pearson Award, ja hänet valittiin liigan . Orrin tavoin Bruinsia edustanut Phil Esposito teki eniten runkosarjamaaleja, yhteensä 61 kappaletta. Hart Memorial Trophyn sai Philadelphia Flyersin Bobby Clarke.
Flyers-keskushyökkääjä Rick MacLeish voitti pudotuspelien pistepörssin. Hän teki pelaamissaan 17 pudotuspeliottelussa yhteensä 20 tehopistettä, joista 11 oli maaleja ja 9 syöttöpisteitä. Saman joukkueen maalivahti Bernie Parent arvostettiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi ja sai Conn Smythe Trophyn. Parentille annettiin myös Vezina Trophy, ja hänet valittiin NHL:n ykköstähdistöön.
Runkosarja.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu." 
Runkosarjan pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Kanadan perustuslaki

Kanadan perustuslaki on Kanadan vuodesta 1982 voimassa ollut perustuslaki. Se on muodostunut kirjoitetuista ja kirjoittamattomista säädöksistä.
Kanadan perustuslain kirjoitettu osa koostuu brittiläisistä ja kanadalaisista säädöksistä. Perustuslain tärkeimmät kirjalliset osat ovat vuosien 1867 ja 1982 Constitution Act. Ensin mainittu säätää kaikki perustuslailliset lait, eli toimeenpano-, lainsäädääntä- ja tuomiovallan sekä liittovaltion että provinssien tasolla. Uudempaan lakiin kuuluvat Perustuslaillisten oikeuksien ja vapauksien julistus ja Kanadan alkuperäiskansojen oikeuksien tunnustaminen. Kirjallisten säädösten lisäksi perustuslakiin kuuluu tapaoikeudellisia määräyksiä ja perustuslaillisia konventioita.
Sassetot-le-Mauconduit

Sassetot-le-Mauconduit on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa, tarkemmin Pays de Cauxin alueella lähellä Englannin kanaalia.
Kunnan tärkeimpiä nähtävyyksiä on 1700-luvulla rakennettu Sassetotin linna ("Château de Sassetot"). Se oli aikanaan Itävallan keisarinnan Elisabetin eli Sissin kesäasunto. Nykyään linna toimii hotellina.
RSD-58

RSD-58 oli ensimmäisiä kaupallisille markkinoille tulleista ilmatorjuntaohjusjärjestelmistä. Sen kehittivät Contraves ja Oerlikon. Kehittely alkoi jo vuonna 1947, koeammunnat tapahtuivat 1950, ja tuotantoasteelle tuote päätyi 1952.
Ohjuksen etusiivekkeet olivat liikkuvia, mikä lisäsi sen ketteryyttä eli maaliinhakeutuvuutta. Ohjaus perustui sädeseurantaan (engl. "beam riding").
Asejärjestelmää käytti Sveitsin ohella ainakin Italia ja Japani. Ohjuksen laukaisupaino oli 400 kg ja suurin kantama 30 km. 6-metrisen ohjuksen halkaisija oli 40 cm ja jänneväli 1,35 m. Sirpalevaikutteisen taistelukärjen paino oli 40 kg. Taistelukärjen sytyttäminen tapahtui radioherätteellä.
Gotye

Wouter ”Wally” De Backer, taiteilijanimi: Gotye, (s. 21. toukokuuta 1980 Brugge, Belgia) on belgialais-australialainen muusikko ja laulaja-lauluntekijä.
Laulamisen lisäksi Gotye hallitsee useita soittimia, kuten piano, kitara, rummut, erilaiset lyömä- ja kosketinsoittimet sekä syntetisaattori.
Gotye on julkaissut kolme studioalbumia: "Boardface" (2003), "Like Drawing Blood" (2006) ja "Making Mirrors" (2011). Hänen tunnetuin kappaleensa on vuonna 2011 julkaistu duetto ”Somebody That I Used to Know”, jonka hän on tehnyt yhdessä Kimbran kanssa. Sooloesiintymisten lisäksi hän soittaa melbournelaisessa The Basics -yhtyeessä. Hänen tyylisuuntansa on indie- ja vaihtoehtorock.
Gotye on kaksikielinen: hän puhuu englantia ja hollantia. Hän asuu Melbournessa Australiassa.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 – miesten 1 500 m

Pariisin olympiakisojen miesten 1 500 metrin juoksuun osallistui 40 urheilijaa. Kilpailupäivät olivat 9.–10. heinäkuuta. 
Alkuerät.
Jokaisesta erästä kaksi nopeinta loppukilpailuun.
1. erä
2. erä
3. erä
4. erä
5. erä
6. erä
CornerShot

CornerShot on Israelin puolustusvoimien everstiluutnantti Amos Golanin kehittelemä asevaruste. CornerShot yhdistää periskoopin ja aseen; sen avulla voi sekä nähdä että ampua nurkan takana olevaa kohdetta joutumatta itse tulilinjalle. CornerShot kehitettiin 2000-luvun alussa yhteistyössä yhdysvaltalaisten sijoittajien kanssa ja se on suunniteltu viranomaiskäyttöön SWAT-tiimeille sekä erikoisjoukoille panttivankitilanteisiin, joihin yleensä liittyy terroristeja. CornerShotia käytetään tällä hetkellä ainakin Yhdysvalloissa, Kiinassa, Pakistanissa ja Etelä-Koreassa. Myös Iranissa käytetään CornerShotin tyyppistä järjestelmää.
CornerShotista on olemassa muutamia eri versioita joilla voi käyttää erilaisia aseita, kuten puoliautomaattista pistoolia tai 40 mm kranaatinheitintä. CornerShotin tehokas ampumamatka on enintään 100 metriä 9x19mm, .40 S&amp;W ja .45 ACP pistooleilla sekä enintään 200 metriä 5.7x28mm pistoolilla.
Nykyisin CornerShotia valmistaa Corner Shot Holdings, LLC. Sen päämaja sijaitsee Miamissa, Yhdysvalloissa.
Farida Jalal

Farida Jalal (; s. 14. maaliskuuta 1949 New Delhi) on intialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan monista sivurooleistaan Bollywood-elokuvissa. Nykyään hän näyttelee enimmäkseen televisiosarjoissa.
NHL-kausi 1973–1974

NHL-kausi 1973–1974 oli National Hockey Leaguen historian 57. kausi. Sen aikana 16 NHL-joukkuetta pelasi kukin 78 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Philadelphia Flyers, joka kukisti finaalisarjassa Boston Bruinsin otteluvoitoin 4–2. 1970-luvun puolivälissä Flyersille olivat luonteenomaisia aggressiiviset otteet, tappelijoiden keskeinen rooli joukkueessa sekä pyrkimys vastustajien pelotteluun. Flyersia alettiinkin kutsua nimityksellä ”Broad Street Bullies” (). Joukkue vei Stanley Cupin myös kaudella 1974–1975.
Kaudella 1973–1974 runkosarjan piste- ja maalipörssin voitti Boston Bruinsin keskushyökkääjä Phil Esposito, joka teki 68 maalia ja keräsi kaikkiaan 145 tehopistettä pelaamissaan 78 ottelussa. Pistepörssin neljä ensimmäistä sijaa menivät Bruins-pelaajille Esposito, Bobby Orr, Ken Hodge ja Wayne Cashman. Heistä Norris-palkittu puolustaja Orr voitti plus/miinus-tilaston. Phil Espositolle myönnettiin Art Ross Trophyn lisäksi Hart Memorial Trophy. Lester B. Pearson Awardin sai puolestaan Bobby Clarke.
Philadelphia Flyersin keskushyökkääjä Rick MacLeish voitti pudotuspelien pistepörssin. Hän teki pelaamissaan 17 pudotuspeliottelussa yhteensä 22 tehopistettä, joista 13 oli maaleja ja 9 syöttöpisteitä. Flyersin menestys nojautui vahvasti Bernie Parentin maalivahtityöskentelyyn, ja hänelle myönnettiinkin pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle annettava Conn Smythe Trophy. Vezina Trophy jaettiin hänen ja Chicago Black Hawks -maalivahti Tony Espositon kesken. Parent sai Conn Smythe -palkinnon myös seuraavan kauden päätteeksi.
Runkosarja.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu." 
Runkosarjan pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Paradise (The Stranglersin kappale)

Paradise on brittiläisen The Stranglers -yhtyeen kappale vuodelta 1983. Se on julkaistu kahdentoista tuuman vinyylisinglenä. Levymerkki on Epic. Singlen nimikappaleen ovat tuottaneet yhteistyössä The Stranglers ja Steve Churchyard. Miksauksen on tehnyt Tony Visconti. Kaksi muuta kappaletta ovat yhtyeen tuottamia.
Kappaleet.
Kappaleet on merkitty The Stranglersin nimiin. Nimikappale on vuodelta 1982 ja kääntöpuolen kappaleet vuodelta 1983. Kappaleet ovat konemusiikkimaisia ja diskomusiikin rytmillisiä elementtejä sisältäviä.
James P. McGranery

James Patrick McGranery (8. heinäkuuta 1895 Philadelphia, Pennsylvania – 23. joulukuuta 1962 Palm Beach, Florida) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko, joka toimi 1952–1953 Yhdysvaltain oikeusministerinä.
McGranery syntyi 1895 Philadelphiassa. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan tarkkailulentäjänä, valmistui 1928 Templen yliopiston oikeustieteellisestä ja sai samana vuonna luvan toimia lakimiehenä Pennsylvaniassa. McGranery liittyi pian myös demokraattien toimintaan Philadelphian alueella.
McGranery valittiin 1936 edustajainhuoneeseen, jossa hän istui lokakuulle 1943, jolloin hänestä tuli oikeusministerin apulainen. McGraneryn vastuulla olivat FBI:n, Citizenship and Immigration Servicesin ja Federal Bureau of Prisonsin valvonta. J. Howard McGrath erosi huhtikuussa 1952 oikeusministerin paikalta, ja presidentti Harry S. Truman nimesi McGraneryn uudeksi oikeusministeriksi. Hän pysyi tehtävässä vuoteen 1953, jolloin presidentiksi nousi Dwight D. Eisenhower. McGranery kuoli joulukuussa 1962 ollessaan lomalla Floridassa.
Michelle Jenneke

Michelle Jenneke (s. 23. kesäkuuta 1993) on australialainen yleisurheilija, joka kilpailee 100 metrin aitajuoksussa.
Jenneke saavutti hopeaa nuorten olympialaisissa 2010 ennätysajallaan 13,46. Vuonna 2012 Jenneke sijoittui viidenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Ennen kilpailujen alkueräjuoksuaan Jenneke tanssahteli alkulämmittelyssä, ja siitä lisätty video YouTube-palveluun on kerännyt kymmeniä miljoonia katsojia. 
Jenneke sijoittui viidenneksi Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014. Hän saavutti pronssia Gwangjun universideissa 2015. Hän karsiutui välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015 sekä alkuerissä Portlandin MM-hallikilpailuissa, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän eteni välieriin. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sijoittui neljänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui välierissä.
Jenneke karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä Eugenen MM-kilpailuissa 2022 ennätyksellään 12,66. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa 2022 hän oli viides. Hän karsiutui pika-aitojen välierissä Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ja Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024.
Waterville (Kerryn kreivikunta)

Waterville () on kylä Kerryn kreivikunnassa, Irlannissa. Se sijaitsee kuuluisan Kerryn matkailutien varrella kapealla kannaksella Atlantin ja Lough Curranen välissä.
Watervillessä on tunnettu golfrata Waterville Golf Links, joka avattiin 9-reikäisenä jo noin 1889. Rataa muokattiin 1960-luvulla, ja uuden radan suunnittelivat Masters-voittaja Claude Harmon ja rata-arkkitehti Eddie Hackett. Kylässä järjestetään myös Charlie Chaplinin kunniaksi perustettua Charlie Chaplinin komediaelokuvafestivaalia. Chaplin vieraili usein kylässä, ja rannassa on myös hänen patsaansa.
Sarsat

Sarsat (Phallostethidae), aiemmalta nimeltä "kurkkusiitinkalat", on hopeakylkikaloihin kuuluva kaakkoisaasialainen kalaheimo.
Lajit ja anatomia.
Sarsojen heimoon kuuluu neljä sukua ja lähteestä riippuen 18–21 lajia. Lajeja ovat muun muassa sarsa ("Gulaphallus eximius") ja lasisarsa ("G. mirabilis"). Sarsat ovat hyvin pienikokoisia kaloja, suurimmillaankin vain noin 4 cm:n pituisia. Pienin laji "Phenacostethus smithi" jää noin 1,5 cm pitkäksi. Sarsat ovat pitkulaisia ja solakoita kaloja, ja niiden ruumis on läpikuultava. Etumainen selkäevä koostuu muutamasta piikistä tai puuttuu kokonaan, pyrstöevä on haarautunut ja peräevä pitkä. Vatsaevät puuttuvat naarailta. Sarsakoirailla on kurkussaan lihaksikas tarttumaelin "priapium", jolla se tarttuu naaraaseen parittelun aikana. Monista muista kaloista poiketen sarsoilla on sisäinen hedelmöitys.
Levinneisyys ja elintavat.
Sarsalajeja tavataan makeista ja murtovesistä Kaakkois-Aasiasta. Niiden levinneisyysalue ulottuu Malakan niemimaalta Borneolle, Sumatralle, Sulawesille ja Filippiineille. Sarsat ovat enimmäkseen makeiden ja murtovesien parvikaloja, jotka etsivät ravintonsa pinnan tuntumasta. On myös merilajeja. Naaras kutee munia, jotka tarttuvat kasvillisuuteen.
Saad El-Din El-Shorbagui

Saad El-Din El-Shorbagui (; 21. heinäkuuta 1920 – 9. lokakuuta 1992) oli egyptiläinen ampuja. Hän osallistui Helsingin olympialaisissa 1952 300 metrin vapaakiväärin moniasentokilpailuun, jossa hän sijoittui 30:nneksi.
Saksan perustuslakituomioistuin

Saksan perustuslakituomioistuin (saks. "Bundesverfassungsgericht", lyh. BVerfG) on Saksan liittotasavallan perustuslakituomioistuin ja de facto korkein oikeusaste. Saksan perustuslakituomioistuin perustettiin 1951 ja se toimii Karlsruhessa. 
Perustuslakituomioistuin toimii vain aloitteiden pohjalta. Jokaisella Saksan kansalaisella on oikeus hakea muutosta valtiovallan tekemään päätökseen jos kokee valtiovallan loukanneen hänen perusoikeuksiaan. Se voi myös aloittaa tutkinnan, mikäli tietyt elimet kuten liittohallitus, osavaltioiden hallitukset, vähintään kolmannes liittopäiväedustajista tai alemmat tuomioistuimet sitä pyytävät. Perustuslakituomioistuin tarkastaa, ovatko liittovaltion ja osavaltioiden säätämät lait sopusoinnussa Saksan perustuslain kanssa. Jos perustuslakituomioistuin katsoo jonkin lain olevan ristiriidassa Saksan perustuslain kanssa, ei kyseistä lakia enää saa soveltaa. Ainoastaan perustuslakituomioistuin voi katsoa jonkin puolueen perustuslainvastaiseksi ja määrätä siten sen lakkautettavaksi. 
Saksan perustuslakituomioistuin koostuu kahdesta senaatista (saks. "Senat") joissa kummassakin on kahdeksan tuomaria. Tuomarit saavat palvella yhden kaksitoistavuotisen kauden, mutta eläköidyttävä viimeistään 68-vuotiaana (vaikka kautta olisi yhä jäljellä). Tuomareista puolet valitsee Saksan liittopäivät ("Bundestag") ja puolet Saksan liittoneuvosto ("Bundesrat").
Muinaisvene

Muinaisvene tarkoittaa arkeologista venelöytöä. Se voi olla veneen tai ruuhen uponnut tai hylätty hylky, suolöytö tai esimerkiksi venehautaus. 
Suomen lainsäädäntö määrittää muinaisjäännöksiksi kaikki laivan- ja veneenhylyt, joilla on ikää vähintään sata vuotta. Termi käsittää siis kovin eri-ikäisiä veneitä. Muinaisveneeksi kutsutaan puhekielessä joskus myös muinaisveneen jäljitelmää. 
Muinaiset ruuhet.
Kivikaudella valmistettiin ruuhia kovertamalla puunrungosta palkomainen "kanootti". Tällaisia koverrettuja ruuhia on löydetty jokien ja järvien lietteistä. Vanhin ja kuuluisa löydetty koverrettu ruuhi on Pessenin ruuhi. Hyvin vanhoja ovat myös Noyen-sur-Seinen ruuhet Ranskasta. Afrikasta on löydetty sikäläinen vanha Dufunan ruuhi. Stralsundin ruuhet löytyivät poikkeuksellisesti merenrannan läheisyydestä. Monissa Keski-Euroopan järvistä on löydetty ruuhia. Eräs tällainen on Seekirchin ruuhi.
Peruke

Peruke on siimaan kiinnitettävä, yleensä siimaa kestävämmästä aineesta kuten teräslangasta valmistettu taipuisa osa, jolla viehe kiinnitetään siimaan. Perukkeen tarkoitus on suojata siimaa saaliskalan purennalta ja täten estää sekä saaliin että vieheen menetys. Viehe kiinnitetään perukkeen toiseen päähän yleensä leikarilla ja perukkeen toinen pää sidotaan siimaan erityisellä solmulla. Perukkeen käyttö voi haitata hiukan vieheen uintiliikettä.Peruketta käytetään tyypillisesti hauen kalastukseen. Sillä esimerkiksi ahvenen jigauksessa se voi haitata uintiliikettä.
Vaalea viettelys

Vaalea viettelys () on Nunnally Johnsonin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1955.
Komedian pääosissa ovat Betty Grable viimeisessä elokuvaroolissaan ja 20th Century Foxin uusin tulokas Sheree North. Sivuosissa ovat muun muassa Robert Cummings, Tommy Noonan ja Charles Coburn.
Juoni.
Stormy Tornado (Betty Grable) ja Curly Flagg (Sheree North) ovat kaksi revyytyttöä sanfranciscolaisesta kabareesta, jotka joutuvat murhan silminnäkijöiksi; ja tunnistavat murhaajan. Tytöt eivät halua sekaantua murhaan, joten he päättävät paeta. He piiloutuvat Bristol Collegeen, jossa he pukeutuvat pojiksi. Kuitenkin ongelmat alkavat pian pyöriä tyttöjen ympärillä...
Tausta.
"Vaalea viettelys" perustuu Edward Hopen romaaniin "She Loves Me Not" (1933). Romaanista on tehty ennen "Vaaleaa viettelystä" kaksi Paramount-elokuvaa: komedia "She Loves Me Not" (1934), jonka pääosissa ovat Miriam Hopkins Curly Flaggina ja Bing Crosby ja sen remake komedia "True to the Army" (1942). Romaanista on tehty näytelmäversio Broadwaylle, johon "Vaalea viettelys" lähinnä perustuu. Romaanin näytelmäversion ovat kirjoittaneet Howard Lindsay, Lyford Moore ja Harlan Thompson.
Curly Flaggin rooli oli pääosassa "She Loves Me Not" -elokuvassa, mutta siitä tehtiin "toinen" pääosa "Vaalea viettelys" -elokuvaan Stormy Tornadon rinnalle.
"Vaalea viettelys" oli Betty Grablen elokuvauran viimeinen elokuvarooli.
Marilyn Monroelle, Foxin suurin rahasampo tuolloin, tarjottiin Curly Flaggin roolia näyttelemään Betty Grablen rinnalle. Elokuvan ohjaaja-käsikirjoittaja-tuottaja Nunnally Johnson oli kirjoittanut Curly Flaggin roolin varta vasten Monroelle; Monroe ei ollut ihastunut käsikirjoitukseen ja tuohon aikaan Monroe halusi näytellä dramaattisia ja haastavia rooleja, joten kieltäytyi roolista "Vaalea viettelys" -elokuvassa. Grable ja Monroe olivat aiemmin näytelleet yhdessä "Kuinka miljonääri naidaan" -elokuvassa vuonna 1953. Grable oli 1940-luvun suurin tähti ja Monroesta tulisi 1950-luvun suurin tähti. Kuitenkaan kahden vaaleaverikön välillä ei ollut kilpailua; itse asiassa Grable on tunnetusti sanonut Monroelle ""go and get yours, honey! I've had mine" (suom. "mene ja saat omasi, kulta! Minä sain jo omani""). Kaksikosta tuli pian ystäviä tämän jälkeen.
Vastaanotto.
"Vaalea viettelys" -elokuva tehtiin 2,3 miljoonan dollarin budjetilla; elokuva tuotti Yhdysvalloissa 3,7 miljoonaa dollaria.
"Vaalea viettelys" sai ensi-iltansa kotimaassaan 22. heinäkuuta vuonna 1955 New Yorkissa ja Los Angelesissa 29. heinäkuuta. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 6. heinäkuuta vuonna 1956. "Vaalea viettelys" on 20th Century Foxin tuottama.
Elokuvan julkistamisen aikaan "Vaalea viettelys" sai sekalaisarvosteluista positiivisiin arvosteluihin. Grablen roolisuoritusta kehuttiin, kun taas Northin roolisuoritus sai vähemmän kiitosta kuin Grablen. "Vaalea viettelys" nautti kohtuullisesta menestyksestä lippuluukuilla. Komedia tuotti arviolta 1,65 miljoonaa dollaria teatterilevityksessä Pohjois-Amerikassa ensimmäisenä vuonna.
Tapaamme Miamissa

Tapaamme Miamissa () on Richard Salen ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen Technicolor-menetelmällä kuvattu musikaalikomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1951. Musikaalikomedian pääosissa ovat Betty Grable, Macdonald Carey ja Rory Calhoun. Sivuosissa ovat muun muassa Eddie Albert ja Fred Clark. Elokuva kertoo aviossa olevista Delilahista ja Jeffistä (Grable ja Carey), jotka yhdessä menestyvät paremmin Broadwaylla tiiminä kuin aviomiehenä- ja vaimona.
"Tapaamme Miamissa" perustuu Scott Darlingin ja Erna Lazaruksen tarinaan, josta Sale ja Mary Loos laativat käsikirjoituksen. 20th Century Fox tuotti elokuvan.
"Tapaamme Miamissa" sai kotimaan ensi-iltansa New Yorkissa 15. elokuuta vuonna 1951 ja Los Angelesissa 21. elokuuta. Suomen ensi-iltansa musikaalikomedia sai 30. toukokuuta vuonna 1952.
"Tapaamme Miamissa" oli menestys lippuluukuilla ilmestymisensä aikaan; elokuva tuotti 2,6 miljoonaa dollaria Yhdysvalloissa.
"Tapaamme Miamissa" on uudelleenfilmatisointi komediaelokuvasta "Naimisiin rouvansa kanssa" ("He Married His Wife", 1940).
Keltainen Pörssi

Keltainen Pörssi oli suomalainen luokiteltuja pikkuilmoituksia maksutta julkaiseva verkkosivusto, aiemmin myös sanomalehtipaperille painettu tabloid-kokoinen lehti. 80 prosentin markkinaosuudellaan se oli vuonna 2012 Suomen suurin ilmoita ilmaiseksi -lehti. Palvelussa oli myös maksullisia toimintoja, kuten ilmoitus verkkosivujen etusivulle.
Ensimmäinen suomalainen ”ilmoita ilmaiseksi” -lehti oli vuosina 1985–2006 ilmestynyt turkulainen Puhelinpalsta-lehti, jonka nimi sittemmin lyheni Palstaksi. Keltainen Pörssi -lehti alkoi ilmestyä 1986. Kummankin lehden esikuvina olivat Ruotsissa ilmestyneet samanlaiset lehdet. Keltaisen Pörssin ensimmäinen julkaisija oli Tampereella toiminut Infosto Oy, joka alkoi 1990-luvulla julkaista vastaavaa lehteä myös Virossa nimellä "Kuldne Börs". Keltainen Pörssi perusti oman verkkosivustonsa vuonna 1996. Sanoma Oy osti Infoston vuonna 2001, jolloin Keltainen Pörssi siirtyi Sanoman julkaistavaksi.
Sanoma Oy:n mukaan Keltaisen Pörssin kautta myytiin vuonna 2003 yli kolmasosa kaikista käytetyistä autoista Suomessa. Julkaisijan arvion mukaan Keltaisessa Pörssissä käydyn kaupan kokonaisarvo oli tuolloin noin miljardi euroa vuodessa.
Vuonna 2012 painettu lehti lakkautettiin ja toiminta keskittyi pelkästään verkkoon. Sanoma Oy:n mukaan paperilehti oli digitalisaation myötä tullut elinkaarensa päähän. Myös Keltaisen Pörssin verkkosivusto lopetettiin 30. kesäkuuta 2016. Sanoma Oy keskitti kehitystyönsä vuonna 2005 ostamaansa sähköiseen Huuto.net -kauppapaikkaan, joka vähitellen syrjäytti Keltaisen Pörssin verkkokaupan.
Jan Procházka

Jan Procházka (s. 11. syyskuuta 1984 Praha) on tšekkiläinen suunnistuksen maailmanmestari. Hän edustaa seuratasolla suomalaista Kalevan Rastia.
Procházka oli ankkurina Tšekin viestijoukkueessa vuoden 2012 maailmanmestaruuskilpailuissa joukkueen yllättäen voittaessa ensimmäistä kertaa maan historiassa miesten viestin maailmanmestaruuden. Vuonna 2014 hän saavutti viestissä EM-hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän on sijoittunut MM-kilpailuissa parhaimmillaan sprintissä seitsemänneksi vuonna 2008, kahdeksanneksi vuosina 2011 ja 2014 ja kymmenenneksi vuonna 2013 sekä keskimatkalla kymmenenneksi vuosina 2012, 2014 ja 2015. EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui keskimatkalla neljänneksi.
Boris Durov

Boris Valentinovitš Durov (, 12. maaliskuuta 1937 Slovjansk, Neuvostoliitto (nyk. Ukraina) – 5. huhtikuuta 2007 Moskova, Venäjä) oli neuvostoliittolainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. 
Valmistuttuaan vuonna 1955 Kazanin sotilaskoulusta Durov jatkoi opiskeluaan Riiassa ilmailuinsinööriksi. Kyseiset opinnot valmistuivat vuonna 1960, mutta Durov vaihtoi pian ammattia ja opiskeli VGIK:ssä elokuva-alaa saaden opintonsa päätökseen vuonna 1967.
Durovin tunnetuin ohjaustyö on vuonna 1979 valmistunut Huumekaapparit ("Piraty XX veka"), neuvostoliittolaisittain harvinaisempi toimintaseikkailu, joka keräsi noin 100 miljoonaa katsojaa. Katsojamäärällä mitaten se oli Neuvostoliiton kaikkien aikojen suosituin elokuva.
RoboCop (vuoden 2014 elokuva)

RoboCop on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, joka on uusintaversio samannimisestä elokuvasta vuodelta 1987. Elokuvan on ohjannut "Eliittijoukot"-elokuvistaan tunnettu ohjaaja José Padilha, ja käsikirjoittanut Joshua Zetumer, Edward Neumeier, Michael Miner ja Nick Schenk.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Henri Waltter Rehnströmin mielestä Verhoevenin alkuperäinen RoboCop (1987) oli niin leimallisesti oman aikansa tuote, että sen tekeminen onnistuneesti uudestaan on ollut iso haaste, jossa Padilha on onnistunut suhteellisen hyvin. Uusintaversion alkupuoli kuluttaa kuitenkin liikaa aikaa päähenkilön sopeutumisvaikeuksille, ja elokuva lähtee kunnolla käyntiin vasta puolenvälin jälkeen.
Idriss Mhirsi

Idriss Mhirsi (s. 21. helmikuuta 1994 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa Espérancea.
Ura.
Mhirsi aloitti jalkapalloilun Espérancen junioreissa, josta hän siirtyi edustukseen kaudeksi 2010–2011. Avauskaudellaan hän pelasi kahdeksan sarjaottelua tekemättä maaliakaan. Afrikan Mestarien liigassa sen sijaan hän teki yhden maalin pelaamissaan kahdessa ottelussa. Mhirsi oli voittamassa samalla kaudella triplaa Espérancelle vuonna 2011, kun joukkue voitti Tunisian mestaruuden lisäksi Tunisian cup ja Afrikan Mestarien liigan.
NHL-kausi 1971–1972

NHL-kausi 1971–1972 oli National Hockey Leaguen historian 55. kausi. Sen aikana 14 NHL-joukkuetta pelasi kukin 78 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Boston Bruins, joka kukisti finaalisarjassa New York Rangersin otteluvoitoin 4–2. Kyseessä oli Bruinsin viides Stanley Cup -mestaruus. Seuraavan kerran seura vei mestaruuden kaudella 2010–2011.
Kaudella 1971–1972 runkosarjan maali- ja pistepörssin voitti Boston Bruinsin keskushyökkääjä Phil Esposito. Hän teki pelaamissaan 76 ottelussa 133 tehopistettä, joista 66 oli maaleja ja 67 syöttöpisteitä. Pistepörssin kakkoseksi sijoittui Espositon tavoin Bruinsia edustanut puolustaja Bobby Orr, joka sai Hart Memorial Trophyn sekä Norris-palkinnon. Lisäksi Orr voitti plus/miinus-tilaston. Lester B. Pearson Award myönnettiin puolestaan New York Rangersin Jean Ratellelle. Kauden aikana Chicago Black Hawksin Bobby Hull teki uransa 600. runkosarjamaalin 25. maaliskuuta 1972 pelatussa ottelussa Boston Bruinsia vastaan.
Vezina Trophyn saivat Chicago Black Hawksia edustaneet maalivahdit Tony Esposito ja Gary Smith. Runkosarjan tavoin pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Phil Esposito, joka keräsi 15 ottelussa yhteensä 24 tehopistettä, joista 9 oli maaleja ja 15 syöttöpisteitä. Pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle myönnettävä Conn Smythe Trophy annettiin Bobby Orrille. Myös hän keräsi pudotuspeleissä 24 tehopistettä, mutta Orr teki neljä maalia vähemmän kuin Esposito.
Montreal Canadiensin maalivahti Ken Dryden sai kauden parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn, vaikka hän oli jo edellisen kauden päätteeksi voittanut sekä Stanley Cupin että Conn Smythe -palkinnon. Kaudella 1970–1971 Dryden oli kuitenkin pelannut ainoastaan kuusi runkosarjaottelua, joten häntä ei vielä tuolloin kelpuutettu Calder-ehdokkaaksi. Ennen Canadiensiin siirtymistään Dryden oli pelannut Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa.
Runkosarja.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu."
Runkosarjan pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Kadun sävelmä

Kadun sävelmä () on vuonna 1940 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen musikaalidraamaelokuva, jonka ohjasi Walter Lang. Elokuvan pääosissa esiintyvät Alice Faye, Betty Grable, Jack Oakie ja John Payne. "Kadun sävelmä" kertoo vaudevillelaulajasiskoksista Katie ja Lily Blanesta (Faye ja Grable) ja lauluntekijöistä Harry Calhounista ja Francis ”Skeets” Harriganista ensimmäisen maailmansodan kynnyksellä.
"Kadun sävelmä" perustuu Pamela Harrisin kirjoittamaan "Life is a Song" -tarinaan, josta Robert Ellis ja Helen Logan laativat käsikirjoituksen. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
"Kadun sävelmä" sai kotimaan ensi-iltansa 22. marraskuuta 1940 New Yorkissa; maanlaajuinen ensi-ilta oli 29. marraskuuta 1940. Suomen ensi-illan elokuva sai 10. toukokuuta 1942.
"Kadun sävelmä" oli vuoden 1940 menestyneimpiä elokuvia ja 20th Century Foxin kolmanneksi menestynein. Alfred Newman voitti toisen Oscar-palkintonsa parhaasta musiikista vuonna 1941.
Muuta.
Tyrone Power ja Don Ameche olivat ehdolla elokuvan miespääosiin, mutta aikatauluristiriitojen takia roolit menivät Paynelle ja Oakielle.
Alice Fayesta ja Betty Grablesta tuli elinikäiset ystävät elokuvan kuvauksien aikana.