tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tykhe (hypoteettinen planeetta)

Tykhe on hypoteettinen, Oortin pilvessä sijaitseva jättiläisplaneetta. Planeetan olemassaoloa on perusteltu tiettyjen komeettojen ratojen muodoilla. Useat tähtitieteilijät ovat ilmaisseet olevansa epäuskoisia hypoteesin suhteen.
Historia.
Astrofyysikot John Matese, Patrick Whitman ja Daniel Whitmire ehdottivat vuonna 1999, että pitkäperiodisten komeettojen radat saattaisivat selittyä hyvin kaukana aurinkokunnassa kiertävällä suurimassaisella kaasuplaneetalla tai mahdollisesti ruskealla kääpiöllä. Kappaleen painovoima häiritsisi komeettojen ratoja ja saisi ne lentämään aurinkokunnan sisäosiin. Toisten teorioiden mukaan saman ilmiön aiheuttaa Auringon hypoteettinen kaksoistähti Nemesis. Kummankaan olemassaoloa ei ole todistettu.
Kiertorata.
Tykhen on esitetty kiertävän Aurinkoa noin 375 kertaa Plutoa kauempana eli noin 15 000 astronomisen yksikön päässä; matka vastaa lähes neljännesvalovuotta. Kiertoajaksi laskettiin noin 1,8 miljoonaa vuotta.
Ominaisuudet.
Tykhen on arveltu olevan massaltaan vähintään Jupiterin kokoinen, mahdollisesti jopa neljä kertaa suurempimassainen. Läpimitaltaan se ei kuitenkaan olisi Jupiteria suurempi. Planeetan lämpötilan uskotaan olevan noin –70 °C, eli sijaintiinsa nähden se olisi lämmin. Sen kaasukehän uskotaan koostuvan lähinnä vedystä ja heliumista, ja planeetalla uskotaan myös olevan kuita.
Erään teorian mukaan Tykhe ei olisi syntynyt aurinkokunnassamme, vaan olisi siepattu radalleen myöhemmin.
Nimen alkuperä.
Planeetta on nimetty kreikkalaisen mytologian onnen jumalattaren Tykhen mukaan.
Noyen-sur-Seinen ruuhet

 Noyen-sur-Seinen ruuhet ovat muinaisten ruuhien jäänteet, jotka löydettiin Seinen maatuneesta putajasta eli sivuhaarasta. Paikalla suoritettiin arkeologisilla pelastuskaivauksia, joiden aikana löydettiin kivikautinen asuinpaikka ja paljon orgaanisesta materiaalista valmistettuja esineitä. Ensimmäinen ruuhi löydettiin 1984 ja toinen 1992. Ensimmäinen ruuhi osoittautui mesoliittiseksi, mutta toinen on vasta 800-luvulta. 
Vanhempi ruuhi.
Vuonna 1984 löysivät Daniel ja Claude Mordant pelastuskaivauksilla osia vanhasta ruuhesta. Sen pituus on ollut 5−6 metriä, mutta siitä on säilynyt 4,05 metrin katkelma. Leveydeksi arvellaan 50−55 senttimetriä. Ruuhi on mäntyä, jota työstettiin todennäköisesti kivikirveellä ja polttamalla. Sen radiohiiliajoitus antoi 7960 ± 100 BP eli noin 7190−6450 eaa., mikä sijoittaa sen mesoliittiselle kivikaudelle.
Ruuhen vierestä tavattiin myös jäänteitä rysistä () ja katiskoista sekä ankeriaan ja hauen luita. Ruuhi on konversoitu upottamalla se polyetyleeniglykoliin ja se on esillä Nemoursin museossa (Musée départemental de Préhistoire d’Île-de-France de Nemours).
Nuorempi ruuhi.
Vuonna 1993, noin 500 metriä vanhemmasta ruuhesta, löydettiin tietyön aikana toinen ruuhi, joka on veistetty tammesta. Ruuhen jäänteiden pituus on 11,80 metriä, mutta alkuperäinen pituus lienee ollut noin 14−15 metriä, leveys 90 senttimetriä ja syväys 30−40 senttimetriä. Sekin on esillä Nemoursin museossa.
Ruuhen radiohiiliajoitus antoi tulokseksi 1305 ± 65 BP eli noin 632−871 jaa., joka varmistettiin dendrokronologisesti puun vuosirenkaista vuodelle 834 jaa..
Ruuhen työstämisen jäljet näkyvät yhä. Työ on ollut taitavaa ja kokemuksella tehtyä. Talttojen jäljet ovat tasaisia ja ruuhen muoto on harkittua. Vanhemman ja uudemman ruuhen rakenteissa on paljon yhtäläisyyksiä. Nuoremman ruuhen pohja on kuitenkin veistetty tasaiseksi ja laidat nousevat pohjasta lähes suoraan ylös. Keula on nousee loivasti kapenematta sivusuunnassa. Keulan sisäpohjaan on uurrettu poikittaisia syvennyksiä kulkemisen helpottamiseksi. Samanlaisia jälkiä on veistetty myös ruuhen perään. Ruuhen muotoilussa on eräitä piirteitä, joiden merkitystä ei vielä tunneta.
Scott Laughton

Scott Laughton (s. 30. toukokuuta 1994 Oakville, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin organisaatiossa. Philadelphia Flyers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella .
Ura.
8. elokuuta 2012 Laughton allekirjoitti Flyersin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen. Laughton teki NHL-debyyttinsä 19. tammikuuta 2013 kotiottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
Kauden 2013–2014 harjoitusleirin jälkeen Laughton lähetettiin takaisin OHL-joukkue Oshawa Generalsiin hänen epäonnistuttuaan NHL-paikan saamisessa.
Laughton teki ensimmäisen NHL-maalinsa Philadelphian paidassa 13. joulukuuta 2014 Carolina Hurricanesia vastaan pelatun ottelun toisessa erässä.
Huhtikuussa 2021 Laughton teki Flyersin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 15 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2025 Flyers kauppasi Laughtonin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Nikita Grebenkiniin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Kauluspekari

Kauluspekari ("Pecari tajacu") on pekarien heimoon kuuluva amerikkalainen sorkkaeläin.
Ulkonäkö.
Kauluspekarin säkäkorkeus on noin 50 cm ja paino 14–35 kiloa. Pituutta eläimelle kertyy parhaimmillaan metri, jonka lisäksi häntää 2–6 cm. Kauluspekarin karkea karva on tummanharmaa lukuun ottamatta kaulan ympärillä olevaa valkoista rengasta, josta laji on saanut nimensä. Eläimen paino on kahden varpaan varassa; lisäksi takajaloissa on kolmannen varpaan surkastuma.
Elintavat.
Kauluspekari on yöaktiivinen, reviiriään puolustava laumaeläin. Se on pääasiassa kasvinsyöjä, mutta syö myös selkärangattomia ja pieniä selkärankaisia. Kauluspekari on vankeudessa elänyt 24-vuotiaaksi ja luonnossa 16 vuotta. Pahnueen koko on tavallisesti kaksi tai kolme. Tiineysaika 4–5 kuukautta ja porsaiden vieroitus tapahtuu 7–10 viikon ikäisinä. Sukukypsyyden saavuttaa ensin naaras 9 kuukauden iässä ja uros kaksi kuukautta myöhemmin.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kauluspekaria esiintyy laajalla alueella Yhdysvaltain eteläosista (Arizona, Texas ja New Mexico) Keski-Amerikan kautta Etelä-Amerikkaan Argentiinan pohjoisosiin asti. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kauluspekari on hyvin sopeutuva laji, ja se voi elää monenlaisissa ympäristöissä trooppisista sademetsistä puoliaavikoille ja kuiviin kaktuspensaikoihin.
Bonsdorff

Bonsdorff tai von Bonsdorff on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Lovemilla

Sarja koostuu noin viiden minuutin mittaisista jaksoista sekä sarjassa esiintyvien hahmojen Millan Instagram-blogista, Gootti-Gittan "Possukani"-animaatioista sekä Aimon ja Ämpärin kuvablogista. Sarjan nimi tulee Millan tavasta päättää blogikirjoituksensa "”#Love, Milla”". Sarjan kaksi ensimmäistä kautta sijoittuivat kuvitteellisen Cafe Robotin tiloihin ja kolmas yhden päähenkilöistä, Aimon, perustamalle grillille. Sarjaan sijoittuvaa henkilöiden asuinpaikkakuntaa ei mainita, mutta sen voisi olettaa sijoittuvan jonnekin Päijät-Hämeen suuntaan, sillä sarjassa on mainittu ainakin Lahti, Sysmä ja Hartola lähiseutuun viitattuna.
Sarjan kolme ensimmäistä tuotantokautta julkaistiin DVD:llä 16. tammikuuta 2015.
Esittäminen.
Sarjan ensimmäisen tuotantokauden viisi ensimmäistä osaa tulivat ennakkokatseluun Areenaan 31. toukokuuta 2013. Ensimmäisen kauden viimeinen osa julkaistiin Areenassa 1. heinäkuuta.
Toisen kauden ensimmäinen jakso julkaistiin Areenassa sunnuntaina 8. joulukuuta 2013 ja televisiossa se esitettiin seuraavana päivänä. Jatkossa jaksot julkaistiin Areenassa päivittäin ja niitä esitettiin televisiossa arkipäivisin kaksi jaksoa päivässä. Toisen kauden viimeinen jakso julkaistiin 31. joulukuuta 2013.
Kolmas tuotantokausi julkaistiin Yle Areenassa 13. lokakuuta 2014. Samalla viikolla kauden jaksot esitettiin televisiossa kolmena puolituntisena kosteena.
Tausta.
Sarja oli menestynyt ja saavutti kohderyhmänsä: ensimmäisen kauden jaksoja katsottiin Areenassa yli miljoona kertaa, Facebookiin ladattuja jaksoja noin 2,5 miljoonaa kertaa ja YouTubessa olleita jaksoja noin 300 000 kertaa.
Sarjassa on kuvattu myös hankalina pidettyjä aiheita: itsetyydytystä, seksuaalista ahdistelua, krapulaa, ja kuukautisia.
Sarja oli ehdolla lokakuun lopulla 2013 jaettavan Prix Europan online-kategoriassa. Tammikuussa 2014 järjestetyssä Kultainen Venla -gaalassa sarja voitti vuoden 2013 parhaan lasten- ja nuortenohjelman palkinnon. Syyskuussa 2014 sarja palkittiin EBU:n järjestämässä Eurovision Creative Days -tapahtumassa parhaana draamaformaattina. Tammikuussa 2014 sarja voitti toistamiseen parhaan lasten- ja nuortenohjelman Kultaisen Venlan.
Elokuva.
"#lovemillan" pohjalta on tehty myös Teemu Nikin ohjaama elokuva, joka sai Suomen elokuvasäätiöltä 30 000 euroa kehittämistukea. Elokuvan kokonaisbudjetti oli 760 000 euroa, josta elokuvasäätiön tukea oli 380 000 euroa.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin loppukesästä 2014 ja sen ensi-ilta oli 6. helmikuuta 2015. Elokuva sai kuitenkin vain 2421 katsojaa.
Scott Winkler

Scott Kristian Winkler (22. helmikuuta 1990 Asker, Norja – 12. kesäkuuta 2013 Asker, Norja) oli norjalainen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, joka laukoi oikealta. NHL-joukkue Dallas Stars varasi suhteellisen isokokoisen Winklerin kolmannella kierroksella 89. pelaajana kesällä . Winkler pelasi ennen kuolemaansa neljä kautta Colorado Collegessa, josta valmistui taloustieteiden kandidaatiksi.
Ura.
Seuraura.
Winkler oli Frisk Tigersin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä sen kakkosjoukkueessa, Norjan I-divisioonassa kaudella 2006–2007. Kaudeksi 2007–2008 Winkler siirtyi Yhdysvaltoihin. Hän valmistui kauden päätteeksi Blue Valley Northwest High Schoolista Overland Parkin kaupungissa, Kansasissa ja pelasi Russell Stoverin joukkueessa. Dallas Stars varasi Winklerin kolmannella kierroksella 89. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös USHL-joukkue Cedar Rapids RougRiders numerolla 141.
Kauden 2008–2009 Winkler pelasi USHL:ää Cedar Rapids RoughRidersin riveissä. Vuosina 2009–2013 hän kävi Colorado Collegea. Hänet valittiin kolmen viimeisen yliopistokautensa päätteeksi WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Winklerin oli tarkoitus pelata kaudella 2013–2014 lähtökohtaisesti Dallas Starsin farmijoukkueessa Texas Starsissa AHL:ssä. Hänet kuitenkin löydettiin 12. kesäkuuta 2013 kuolleena vanhempiensa kodista Norjan Askerissa. Norjan poliisi on vahvistanut kuolintapauksen. Kuolinsyytä ei ole annettu julkisuuteen. Poliisin mukaan tapauksessa ei kuitenkaan epäillä rikosta. 
Maajoukkueura.
Winkler edusti Norjaa alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Ensimmäinen turnaus päättyi B-lohkon pronssiin ja jälkimmäinen kultaan sekä sarjanousuun seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Hän voitti tehoilla 6+8=14 koko vuoden 2010 turnauksen B-lohkon piste- ja syöttöpörssin sekä jakoi maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Jonas Djupvik Løvlien kanssa. Winkler palkittiin myös B-lohkon parhaana hyökkääjänä.
Vuosina 2007 ja 2008 Winkler pelasi alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa. Hän voitti ensimmäisestä turnauksesta B-lohkon pronssia sekä jälkimmäisestä kultaa, jolloin Norja nousi myös seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Winkler oli vuoden 2008 turnauksessa joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 2+5=7.
Winkler pelasi myös kolme A-maaottelua kaudella 2011–2012.
Muuta.
Scott Winklerin äiti on norjalainen ja isä saksalaissyntyinen kanadalainen Rodney Winkler, joka on itsekin pelannut Norjassa jääkiekkoa pääsarjatasolla.
Neutropenia

Jyvässolukato eli neutropenia eli agranulosytoosi eli granulosytopenia on veritauti, jossa veren neutrofiilisien granulosyyttisolujen määrä vähenee alle ikää vastaavan viitearvon, jota aikuisella on useimmiten pidetty arvoa . 
Neutropenian syyt voivat olla moninaiset kuten, neutrofiilien vähentynyt tuotanto luuytimessä esimerkiksi aplastisen anemian tai solunsalpaajahoidon vuoksi, neutrofiilien lisääntynyt kulutus tai epänormaali kertyminen kudokseen esimerkiksi infektion aikana. Jokseenkin kaikki solunsalpaajat aiheuttavat annoksesta riippuen neutropeniaa. Autoimmuunisairauksien hoidossa käytetyt solunsalpaajat, kuten metotreksaatti ja atsatiopriini, voivat aiheuttaa vaikeita neutropenioita. Neutropenia voi liittyä myös bakteeri- ja virusinfektioihin.
Leukopenian taustalla on useimmiten neutropenia.
Hasan Ruhani

Hasan Ruhani ( ; synt. Hasan Fereydoun; ; s. 12. marraskuuta 1948) on iranilainen poliitikko, diplomaatti ja uskonoppinut. Ruhani voitti Iranin vuoden 2013 presidentinvaalit yllätyksellisesti jo ensimmäisellä kierroksella saatuaan täpärästi yli puolet äänistä. Vaaleissa Ruhanille ilmaisi tukensa muun muassa aiempi presidentti Akbar Hašemi Rafsandžani, joka ei itse enää voinut asettua ehdokkaaksi. Ruhani aloitti presidenttinä 3. elokuuta 2013. Toukokuussa 2017 pidetyissä vaaleissa hänet valittiin jatkokaudelle.
Elämä.
Ruhani syntyi Iranin pohjoisosassa. Hän alkoi opiskella uskonasioita jo nuorella iällä, ja kävi kuuntelemassa merkittävien šiiaopettajien luentoja. Vuosina 1969–1972 hän opiskeli oikeustiedettä Teheranin yliopistossa ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon. Hän jatkoi opintojaan 1990-luvulla Skotlannissa. Ruhani valmistui filosofian maisteriksi 1995 ja väitteli filosofian tohtoriksi Glasgow Caledonian Universityssä 1999.
Ruhani kuului Ruhollah Khomeinin kannattajiin, minkä takia hän joutui olemaan maanpaossa šaahin aikana. Šaahin syrjäyttämisen jälkeen hän palasi Khomeinin kanssa Ranskasta Iraniin. Hänellä on ollut useita merkittäviä tehtäviä valtionhallinnossa.
Poliittiset näkemykset.
Ruhania pidetään edeltäjäänsä Mahmud Ahmadinežadiin nähden huomattavasti maltillisempana ja uudistusmielisempänä. Hänen keskeisimpiin teemoihinsa on kuulunut totalitarismin pienentäminen, välien parantaminen länsimaihin, mahdollisen ydinaseen kehittämisen estäminen sekä sensuurin ja sukupuolten välisen epätasa-arvon purkaminen. Ruhani lisäksi vastustaa radikaalia ja fundamentalistista islamia.
PACS

PACS (Picture archiving and communication systems) tarkoittaa tietokoneohjelmaa, jolla voidaan arkistoida sairaaloissa lääketieteellisiä kuvia. Tätä Suomessa digitaaliseksi kuva-arkistoksi kutsututtua järjestelmää käytetään erityisesti röntgenkuvien arkistointiin ja katseluun. PACS onkin korvannut paljon perinteisiä filmivarastoja, joissa röntgenkuvia on konkreettisesti säilytetty. PACS-arkistoon tallennetaan nykyisin lisäksi kaikkien muiden radiologisten tutkimusten kuvat ja myös kaikki muut lääketieteelliset kuvat, esimerkiksi valokuvat.
PACS ja DICOM-standardi.
PACS-arkistoon tallennetut röntgenkuvat noudattavat DICOM-standardia (Digital Imaging and Communications in Medicine). Standardin ansiosta myös muualla, jopa ulkomailla kuvatut tutkimukset ovat helposti siirrettävissä ja katseltavissa muiden sairaaloiden PACS-arkistoissa esimerkiksi internetin välityksellä. DICOM-standardin ansiosta eri valmistajien kuvaverkkoon liitetyille laitteet kykenevät yhteiseen käytännön tietojen välitykseen ja tiedon esitykseen eli se mahdollistaa eri valmistajien laitteiden yhteensopivuuden samassa järjestelmässä. Tavallisten röntgenkuvien lisäksi DICOM-standardi mahdollistaa tietokonetomografia-, magneettikuvaus- ja ultraäänitutkimuksien sekä lääketieteellisten valokuvien arkistoinnin samaan virtuaalisen arkistoon tavallisten röntgenkuvien kanssa.
Digitaalisen kuva-arkiston suuri etu on, että filmien kehittäminen jää kokonaan työprosessista pois. Tämän ansiosta aikaa säästyy, työn tehokkuus paranee ja hankintamenojen jälkeen sähköisestä järjestelmästä tulee säästöjä. Digitaalisia kuvia voidaan myös muokata jälkeenpäin, joten uusintakuvauksien määrä pienenee. PACS-järjestelmän eräs ongelma on tietosuoja. Asiaankuulumaton henkilö voi päästä katselemaan kuvia esimerkiksi toisen ihmisen käyttäjätunnuksilla, koska niitä on vaivatonta siirtää paikasta toiseen. Digitaalinen kuvien katselu vaatii myös hyvät kuvankatseluolosuhteet, sillä tietokoneiden monitorien valovoima on pieni filmien katseluun käytettäviin valotauluihin nähden. Tutkimusten mukaan terveyskeskuslääkäreiden monitorit ja kuvankatseluolosuhteet ovat usein riittämättömiä röntgenkuvien katseluun. Lääkäreiden työasematyöskentelyyn olisi saatavissa parannusta, jos terveyskeskukset panostaisivat riittävän laadukkaiden näyttöjen hankintaan ja työasemien valaistussuunnitteluun ja näyttöjen säännölliseen laadunvalvontaan.
Preparing for Leadership

Preparing for Leadership: A Young Adult's Guide to Leadership Skills in a Global Age on Robert B. Woyachin vuonna 1993 julkaistu kirja, joka käsittelee johtajuutta ja sen osa-alueita pyrkien opastamaan lukijan päteväksi johtajaksi. Kirja on suunnattu nuorille, vaikkakin siinä todetaan, että johtajuus on asia, jota tarvitsee kehittää koko elämän ajan. Kirjassa annetaan neuvoja liittyen muun muassa suunnitelmien luomiseen, ryhmän sisäisen päätöksenteon sulavoittamiseen sekä ryhmän aseman parantamiseen ympäröivässä yhteisössä. Kirjaa on käytetty oppimateriaalina International Student Leadership Institute -koulutuksessa.
Lähteet.
Viitteet.
Paulo Fonseca

Paulo Alexandre Rodrigues Fonseca (s. 5. maaliskuuta 1973 Nampula, Mosambik) on portugalilainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Tammikuusta 2025 lähtien hän on toiminut Olympique Lyonin päävalmentajana. 
Ura.
Fonseca aloitti ammattilaisuransa Portugalin kolmannella sarjatasolla FC Barreirensessa, josta siirtyi vuonna 1995 pääsarjaseura Leçaan. Hän pelasi Portugalin liigassa myös Belenensesissä, CS Marítimossa, Vitória Guimarãesissa sekä Estrela Amadorassa. Estrela putosi kauden 2000/01 jälkeen liigasta, mutta Fonseca jatkoi uraansa uransa loppuun eli kauteen 2004/05 saakka. 
Fonseca siirtyi pelaajauralta valmentajaksi vuonna 2005 jatkaen Estrelan organisaatiossa juniorivalmentajana. Fonseca teki itsensä tunnetuksi amatööriseura CD Pinhalnovensen päävalmentajana luotsaten joukkueen Portugalin cupin puolivälieriin kausilla 2009/10 ja 2010/11.
Kesällä 2011 Fonseca siirtyi ammattilaisjoukkueen valmentajaksi, kun hänestä tuli CD Avesin päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Portugalin 1. divisioonassa kolmanneksi ja joukkue oli lähellä nousua pääsarjaan. Kaudella 2012/13 Fonseca toimi Paços de Ferreiran päävalmentajana luotsaten seuran liigassa kolmanneksi ja cupissa välieriin. Menestyskauden jälkeen hän siirtyi FC Porton päävalmentajaksi. Hän sai kuitenkin potkut Portosta jo maaliskuussa 2014, kun joukkue oli Portugalin liigassa kolmantena.
Porto-potkujensa jälkeen Fonseca palasi Paços de Ferreiran päävalmentajaksi kaudeksi 2014/15. Kaudeksi 2015/16 hän siirtyi SC Bragan peräsimeen. Fonsecan johdolla Braga voitti Portugalin cupin mestaruuden keväällä 2016. 
Kesällä 2016 Fonseca siirtyi FK Šah’tar Donetskin päävalmentajaksi korvaten tehtävässä seuraa 12 vuotta valmentaneen Mircea Lucescun. Fonsecan johdolla Donetsk jatkoi dominointiaan Ukrainan liigassa ja voitti kolme perättäistä tuplamestaruutta. Fonseca valittiin debyyttikaudellaan Ukrainan liigan parhaaksi valmentajaksi.
Kesäkuussa 2019 vahvistettiin, että Fonseca siirtyy AS Roman päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella. Debyyttikaudellaan 2019/20 Fonseca luotsasi Roman Serie A:ssa viidenneksi. Eurooppa-liigassa Roma eteni välieriin, joissa hävisi Manchester Unitedille. Kaudella 2020/21 Roma jäi Serie A:ssa seitsemänneksi. Kauden jälkeen Fonseca jätti tehtävänsä.
Kesällä 2021 Fonseca kävi neuvotteluja Tottenhamin kanssa, mutta sopimus kariutui italialaistoimittaja Fabrizio Romanon mukaan verotuksellisiin syihin.
Kesäkuun lopussa 2022 Fonseca teki kaksivuotisen sopimuksen Ranskan liigan Lillen kanssa. 
Fonseca nimitettiin kesäkuussa 2024 AC Milanin uudeksi päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella. Fonsecan pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo joulukuussa 2024. Fonsecan viimeiseksi otteluksi jäi tasapeliin päättynyt kamppailu AS Romaa vastaan. Fonseca ajettiin ulos ottelusta punaisella kortilla. Mediatietojen mukaan Milanin seurajohto oli päättänyt Fonsecan potkuista jo ennen ottelua.
Tammikuussa 2025 Fonseca aloitti ranskalaisseura Olympique Lyonin päävalmentajana 2,5-vuotisella sopimuksella.
Renée Estevez

Renée Pilar Estévez (s. 2. huhtikuuta 1967 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Estévez on ollut aktiivinen vuodesta 1986, ja esiintynyt muun muassa televisiosarjassa "West Wing". Estevez tulee näyttelijäsuvusta, johon kuuluu tunnetuimmin isä Martin Sheen (Ramón Estévez) ja veli Charlie Sheen (Carlos Estévez).
Yksityiselämä.
Estevez syntyi New Yorkissa. Hänen äitinsä oli Janet Estevez (o.s. Templeton) ja isä Martin Sheen, joka on espanjalaista ja irlantilaista alkuperää. Estevezin kaksi veljeä, Emilio Estevez ja Charlie Sheen ovat myös näyttelijöitä. 
Estevez on naimisissa entisen ammattilaisgolfari Jason Thomas Federicon kanssa. Nykyisin Federico toimii keittiömestarina New Yorkissa. Estevez ja Federico tapasivat California Culinary Academyssä ja avioituivat 11. lokakuuta 1997.
Ura.
Estevez aloitti näyttelemisen vuonna 1986 CBS:n sarjassa "Babies Having Babies". Hän on esiintynyt elokuvissa uransa alusta lähtien. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli cameorooli vuonna 1986 julkaistussa elokuvassa "Shattered Spirits". Hän on myös vieraillut MacGyver- ja JAG-televisiosarjoissa. Parhaiten hänet ehkä kuitenkin tunnetaan vierailuroolistaan sarjassa "The West Wing", jossa hän esitti presidentti Josiah Bartlettin assistenttia. Estevez on tehnyt cameo-rooleja veljiensä ja isänsä elokuvissa. Hän esitti Molly Naglea elokuvassa . Nykyisin Estevez toimii Anger Management sarjan käsikirjoittajana.
Zuihō

Zuihō () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1940 palvelukseenotettu Zuihō-luokan kevyt lentotukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Sukellusveneiden emälaiva "Takasaki" tilattiin Yokosukan laivastontelakalta. Alus oli suunniteltu tarvittaessa muutettavaksi joko tankkeriksi tai lentotukialukseksi ja sen köli laskettiin 20. kesäkuuta 1935. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1936, jolloin sen muutostyöt kevyeksi lentotukialukseksi aloitettiin. Alus valmistui 27. joulukuuta 1940 ja se oli nimetty muutostöiden aikana "Zuihōksi".
Palvelus.
Aluksen päällikkyys vaihtui 20. syyskuuta 1941, jolloin Nomoto Tameki luovutti päällikkyyden ja Obayashi Sueo vastaanotti sen. Alus määrättiin 30. syyskuuta 3. lentotukialusviirikön lippulaivaksi, ja viirikkö liitettiin 13. lokakuuta 11. ilma-armeijaan. Seuraavana päivänä alus saapui Takaoon, ja se viipyi Formosalla kuun loppuun.
Alus siirrettiin 15. marraskuuta Sasebon laivastontelakalle, mistä se palasi palvelukseen 25. marraskuuta. Alus liitettiin 7. joulukuuta viirikkönsä mukana laivaston pääosaan, ja samana yönä se lähti osaston mukana sisämereltä suojatakseen Nagumon Pearl Harborin iskusta palaavaa laivastoa. Alus läpäisi seuraavana aamuna osaston mukana Bungonsalmen saapuen Tyynellemerelle, ja se palasi 14. joulukuuta laivaston mukana Kasatouraan, josta se siirtyi seuraavana päivänä Hashirajimaan.
Alus osallistui Midwayn, Guadalcanalin ja Santa Cruzin saarten taisteluihin, joista viimeisessä se vaurioitui lievästi. Alus selvisi vahingoittumatta Filippiinienmeren taistelusta, mutta Leytenlahden taistelussa Yhdysvaltain laivaston lentotukialus "USS Independencen" torpedopommittajat upottivat aluksen.
Riccardo Campogiani

Riccardo Campogiani oli 16-vuotias ruotsalainen teini, joka hakattiin kuoliaaksi Tukholman keskustassa olleissa juhlissa 6. lokakuuta 2007.
Campogiani kuoli sairaalassa vakaviin vammoihin, jotka aiheutuivat useista, päähän kohdistuneista potkuista. Kuolema herätti median kiinnostuksen, kun viisi muuta Campogianin ikäistä teiniä tuomittiin syyllisiksi kuolemantuottamukseen. Kaikki viisi saivat erilaiset tuomiot, mutta nuoren ikänsä takia (kaikki alle 18-vuotiaita) ketään heistä ei voitu tuomita vankeuteen. Yksi viidestä vapautettiin kaikista syytteistä.
Campogianin tapaus oli erikoinen, koska siihen osallistui nuoria Tukholman yläluokkaisissa osissa, ja sekä murhatun että murhaajien perheillä oli rikkaat taustat.
Murhasta tuli maailmankuulu, kun Anton Abele palkittiin MTV Europe Music Awardeissa vuonna 2007 työstään katuväkivaltaa vastaan Campogianin kuoleman jälkeen. 
Ilmeneminen.
Riccardo Campogianin kuolema tuli otsikoihin Ruotsissa ja useat kuuluisuudet puhuivat katuväkivaltaa vastaan. Anton Abele on luonut ruotsinkielisen Facebook-ryhmän nimeltä "Bevara oss från gatuvåldet” (Säästäkää meidät katuväkivallalta). Yhdessä viikossa ryhmä sai yli 100 000 uutta jäsentä. Lisäksi 12. lokakuuta 2007 Anton Abele järjesti Tukholmassa mielenosoituksen "Lopettakaa katuväkivalta". Siihen osallistui noin 10 000 nuorta ja aikuista. Samoihin aikoihin myös muissa Pohjoismaiden suurissa kaupungeissa järjestettiin katuväkivaltaa vastustavia mielenosoituksia.
Ruotsin kuningas Kaarle Kustaa XVI ja Ruotsin kruununprinsessa Victoria ylistivät Riccardo Campogiania ja Anton Abelen työtä. Kruununprinsessa myös osallistui Campogianin muistotilaisuuteen. Campogianin perheellä oli läheiset suhteet Ruotsin kuningasperheen ja muiden Tukholman korkea-asemaisten kanssa.
Riccardo Campogiani &amp; Alesso.
Riccardo Campogiani oli myös ruotsalaisen elektronisen musiikin tuottaja Alesson hyvä ystävä. Campogianin kuolema motivoi Alessoa luomaan menestyvän musiikkiuran.
Virtuaalitalous

Virtuaalitalous (virtuaaliekonomia) on kaupankäyntiä virtuaalisilla hyödykkeillä keinomaailmassa, esimerkiksi verkkopelien hahmoilla ja varusteilla. 
Virtuaalimaailma Second Lifessa kuka tahansa voi ostaa ikioman saaren ja rakentaa sinne mieleisensä ympäristön. Kyseinen saari on yksityisomistuksessa oleva virtuaalinen "kiinteistö". Reaalitalouden tapaan virtuaalitaloudessa voi hyödyntää omistustaan vuokraamalla tai myymällä sitä.
Niin ikään yli 400,000 EVE Online tieteisfiktio-PC-pelin pelaajaa voivat käydä laajaa kauppaa keskenään peliajasta, virtuaalisista raaka-aineista, avaruusaluksista, niiden osista ja hahmojen vaatteista. EVE Online peliä kehittävällä yhtiöllä on palkkalistoillaan myös virtuaalitaloutta tutkivia tutkijoita.
Yleensä kauppaa käydään oikealla rahalla, vaikkakin on olemassa myös virtuaaliraha Bitcoin. Virtuaalihyödykkeisiin käytettiin rahaa jo 2008 Itä-Aasiassa viisi miljardia dollaria vuodessa, Pohjois-Amerikassa miljardi ja Euroopassa noin 500 miljoonaa dollaria, mutta viime vuosina erityisesti Facebookin virtuaalitalous on entisestään kasvanut. Virtuaalikuluttamisessa pätevät pitkälti samat motiivit kuin elävän elämänkin kulutuksessa. Virtuaalihyödykkeet voivat toimia sosiaalisen statuksen ilmaisijoina.
Herma Szabo

Herma Szabo (22. helmikuuta 1902 Wien – 7. toukokuuta 1986 Admont) oli itävaltalainen yksin- ja pariluistelija. Hän voitti vuoden 1924 talviolympialaisten yksinluistelun, viidesti yksinluistelun maailmanmestaruuden (1922–1926) ja kahdesti pariluistelun maailmanmestaruuden Ludwig Wreden kanssa. Szabo kuuluu World Hall of Fameen.
Myös Herma Szabon perhe oli taitoluistelijoita. Szabon äiti oli kaksinkertainen pariluistelun maailmanmestari Christa von Szabo ja setä kolminkertainen Euroopan-mestari Eduard Engelmann, Jr.. Hänen serkkunsa Helene Engelmann ja Christine Engelmann olivat myös taitoluistelijoita.
Herma Szabo kilpaili monella eri sukunimellä, muun muassa von Szabó, Plank-Szabo, Planck-Szabo, Jarosz-Szabo ja Jaross-Szabo.
Niko Korhonen

Niko Korhonen (s. 5. marraskuuta 1992 Sotkamo) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa tällä hetkellä Superpesiksessä pelaavaa Joensuun Mailaa. Hänen roolinsa on sisäpelissä vaihtaja/etenijä ja ulkopelissä kolmospolttaja. Korhosella on Joensuun Mailan kanssa sopimus voimassa kauden 2025 loppuun saakka.
Korhonen on pelannut Superpesiksen runkosarjassa 362 ottelua. Näissä otteluissa hän on lyönyt 17+57=74 juoksua ja tuonut 565 juoksua. Kärkilyöntejä hän on kerännyt 1800 kappaletta. Ylemmissä pudotuspeleissä Korhonen on pelannut 133 ottelua. Näissä hän on lyönyt 8+16=24 juoksua ja tuonut 185 juoksua. Kärkilyöntejä hän on kerännyt 641 kappaletta. Runkosarjan tilastot päivitetty 11. elokuuta 2023 ja pudotuspelien tilastot päivitetty 18. syyskuuta 2023.
Korhonen on pääsarjatasolla voittanut Suome nmestaruuden seitsemän kertaa (2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2020 ja 2023).
Tilastot.
"Lähde: Pesiksen Maailma"
Tiotepa

 
Tiotepa on solutoimintaa salpaava syöpälääke, sytostaatti. Tiotepan myyntinimi on "Thio-Tepa", ja se kuuluu alaryhmältään lajiin alkyloivat aineet. Lääkkeen valmistaja on ollut yhdysvaltalainen Lederle.
Tiotepaa annetaan laskimonsisäisinä infuusioina eli nestetiputuksina pääasiassa, sen antotapa on yleensä parenteraalinen eli ei suun kautta otettava. Ruumiin eri onteloihin, kuten rinnan alueen pleuraonteloon ja vatsan alueen peritoneaalionteloon voidaan injisoida, siis ruiskuttaa tätä lääkeainetta. Se voidaan tehdä esimerkiksi nesteenpoiston yhteydessä, jolloin poistetaan ylimääräisesti syöpäsairauden yhteydessä kertynyttä kudosnestettä.
Tiotepaa on voitu käyttää ainakin kahden eri naisten syöpäsairauden hoidossa: nämä ovat rintasyöpä ja munasarjasyöpä. Muita hoitoaiheita ovat olleet lymfoomat ja sarkoomat.
Ilja Kulik

Ilja Aleksandrovitš Kulik (, s. 23. toukokuuta 1977) on venäläinen taitoluistelija. Kulik on voittanut olympiamestaruuden 1998, Euroopan-mestaruuden 1995, Grand Prix Final -mestaruuden 1997–1998 ja junioreiden maailmanmestaruuden 1995.
Kulik oli naimisissa taitoluistelija Jekaterina Gordejevan kanssa ja heillä on tytär Elizaveta. He perustivat vuonna 2012 Etelä-Kaliforniaan vain taitoluistelijoille tarkoitetun jäähallin. Kulik ja Gordejeva erosivat vuonna 2016.
Aleksei Urmanov

Aleksei Jevgenjevitš Urmanov (, s. 17. marraskuuta 1973 Leningrad) on venäläinen taitoluistelija, joka nykyään työskentelee taitoluisteluvalmentajana. Urmanov on vuoden 1994 olympiamestari.
Melalahti

Melalahti voi tarkoittaa seuraavia paikkoja Suomessa:
Muita merkityksiä:
Jelena Ivaštšenko

Jelena Viktorovna Ivaštšenko (, 28. joulukuuta 1984 Omsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 15. kesäkuuta 2013 Tjumen) oli venäläinen judoka ja Euroopan mestari. 
Ivaštšenko voitti yli 78 kg:n painoluokassa Euroopan-mestaruuden Tbilisissä 2009, Istanbulissa 2011 ja Tšeljabinskissa 2012. Lisäksi hän sijoittui viidenneksi Bukarestissa 2004. Avoimessa luokassa hän voitti Euroopan-mestaruuden Varsovassa 2007 ja sai hopeaa Novi Sadissa 2006. Joukkuekilpailun Euroopan-mestaruuden hän voitti Belgradissa 2006 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä sai hopeaa Debrecenissä 2005 ja Minskissä 2007. Hän sai hopeaa yli 78 kg:n sarjassa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rotterdamissa 2002 ja alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa Kiovassa 2005. 
MM-kilpailuissa Ivaštšenko saavutti hopeaa avoimessa luokassa Pariisissa 2008. Pronssia hän sai avoimessa luokassa Rio de Janeirossa 2007 ja yli 78-kiloisissa Pariisissa 2011. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui yli 78 kg:n painoluokassa seitsemänneksi.
Ivaštšenko sai hopeaa opiskelijoiden MM-kilpailujen avoimessa luokassa Novi Sadissa 2002. Hän sijoittui yli 78 kg:n painoluokassa kolmanneksi Jejun universiadeissa 2003 ja sotilaiden MM-kilpailuissa Bakussa 2004.
Ivaštšenko saavutti Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, sijoittui kaksi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän voitti kuusi turnausta, sijoittui kuusi kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Venäjän-mestaruuskilpailuissa hän saavutti aikuisten sarjassa seitsemän kulta-, viisi hopea- ja kolme pronssimitalia.
Venäjän judoliitto kertoi 15. kesäkuuta 2013, että Ivaštšenko oli kuollut traagisesti hypättyään alas parvekkeelta. Lifenews.ru-lehden mukaan hän oli kärsinyt vakavasta masennuksesta seitsemän vuoden ajan. Masennus oli pahentunut Lontoon olympiatappion jälkeen, ja lisäksi hänellä oli leikkauksen vaativa jalkavamma.
Wolfgang Schwarz

Wolfgang Schwarz (s. 14. syyskuuta 1947 Wien, Itävalta) on itävaltalainen taitoluistelija, joka on voittanut vuoden 1968 olympiamestaruuden. Hän on myös voittanut hopeaa kaksi kertaa maailmanmestaruuskilpailuissa (1966–1967) ja kolme kertaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa (1966–1968).
Schwarz tuomittiin vuonna 2006 kahdeksaksi vuodeksi vankilaan romanialaisen bisnesmiehen teini-ikäisen tyttären kidnappauksen suunnittelusta. Hänet oli jo vuonna 2002 tuomittu 1,5 vuodeksi vankilaan ihmiskaupasta, mutta tuomiota lykättiin ihosyövän hoitojen takia.
Tor Brenning

Tor Johan Brenning, vuoteen 1921 Jansson (22. lokakuuta 1903 Oulu – 19. helmikuuta 1983 Maarianhamina) oli ahvenanmaalainen poliitikko ja virkamies. 
Brenning valmistui ylioppilaaksi 1921, suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1929 ja sai varatuomarin arvonimen vuonna 1932. Hän oli vuosina 1937–1953 Ålands Aktiebankin pääjohtaja ja vuosina 1954–1973 sen hallintoneuvoston puheenjohtaja. Hän oli Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsen 1938–1952 ja varapuhemies 1945–1952. Ahvenanmaan maaherraksi hänet nimitettiin 4. joulukuuta 1953. Hänen virkakautensa alkoi 1. tammikuuta 1954 ja päättyi 1972. Brenningillä oli merkittävä asema laadittaessa vuonna 1952 voimaan tullutta Ahvenanmaan uutta itsehallintolakia.
Roman Kostomarov

Roman Sergejevitš Kostomarov (, s. 8. helmikuuta 1977 Moskova) on kilpauransa vuonna 2006 lopettanut venäläinen jäätanssija. Partnerinsa Tatjana Navkan kanssa he voittivat olympiakultaa 2006, kaksi kertaa maailmanmestaruuden (2004–2005), kolme kertaa Grand Prix Final -mestaruuden (2003–2005) ja kolme kertaa Euroopan-mestaruuden (2004–2006).
Kostomarov oli naimisissa itävaltalaisen taitoluistelijan Julia Lautowan kanssa. Vuonna 2010 hän meni naimisiin venäläisen taitoluistelijan Oksana Domninan kanssa.
Helmikuussa 2023 venäläinen uutistoimisto Tass uutisoi että Kostomarovin jalat, tai ainakin osat niistä, on amputoitu. Hänellä diagnosoitiin tammikuussa keuhkokuume ja virustartunta, jonka johdosta hänet vaivutettiin keinotekoiseen koomaan. Muutama päivä myöhemmin myös hänen kätensä, tai ainakin osat niistä, amputoitiin.
Jerobeam Salakyttä Team

Jerobeam Salakyttä Team on suomalainen pellehyppyryhmä. Nimi otettiin käyttöön Jerobeam Salakytän alias Osmo Meskasen johtamalle esiintyjäryhmälle 1990-luvulla. Ryhmä esiintyy näytöksissä edelleen aktiivisesti, vaikka itse Jerobeam on lopettanut uransa hyppääjänä. 
Jerobeam Salakyttä Teamin esitys pohjautuu perinteiselle pellehyppykonseptille, jota on kehitetty omanlaisekseen muun muassa käyttämällä eri hyppyjä yhdistäviä pitkäkestoisempia juonia sekä erikoistehosteita. Lisäksi hypyissä on paljon stuntvaikutteita. Olosuhteiden salliessa esitykseen kuuluu myös korkealtasukellusta.
2000-luvulla Jerobeam Salakyttä Team on kotimaisten näytösten lisäksi pyrkinyt aktiivisesti viemään pellehyppykulttuuria myös ulkomaille.
Aitosuomalainen

Aitosuomalainen oli aitosuomalaisuusliikkeen lehti, joka ilmestyi vuosina 1924–1939. Vuosina 1924–1927 ja 1931–1939 lehti ilmestyi aikakauslehden luonteisena ja vuosina 1928–1930 sanomalehtenä.
Lehden päätoimittajana toimi yliopiston opettaja ja filosofian tohtori Heikki Lehmusto vuosina 1924–1927 ja 1929. Muita "Aitosuomalaisen" päätoimittajia olivat varatuomari Oskari Parma 1928, diplomi-insinööri Paavo Pero 1928, filosofian maisteri Vilho Rantasalo 1928 ja filosofian maisteri Juho Arvi Kemiläinen 1930.
Lehden toimittajana vuonna 1926 vuoden verran toiminut Ilmari Turja on kuvannut toimitustyötä kirjassaan "Herrojen kanssa marjassa".
Toimitussihteerinä toimi vuonna 1926 E. A. Sovijärvi. Lehden toimitus sijaitsi vuonna 1926 Helsingissä osoitteessa Hallituskatu 15. "Aitosuomalaisen" neuvottelevaan toimituskuntaan kuuluivat filosofian tohtori V. T. Aaltonen, Santeri Alkio, kirkkoherra K. V. Hurmerinta, filosofian maisteri Arvo Inkilä, johtaja Juho Kauppi, professori Iivari Leiviskä, teollisuusneuvos Paavo Pero, kansakoulunopettaja Matti Rajamaa, maanviljelijä P. Saarinen, rehtori Edvard Vaarama ja professori Kalle Väisälä.
"Aitosuomalaista" ilmestyi vuonna 1928 104 numeroa ja vuosina 1929–1930 86 numeroa vuodessa. Sivuja oli vuosina 1928–1929 420 ja vuonna 1930 350. Vuosikerta maksoi 1928–1930 60 markkaa.
"Aitosuomalainen" kertoi erityisesti kieliasioista Suomessa, sukunimien taustoista sekä Ruotsin Länsipohjan suomalaisen vähemmistön vaikeasta asemasta. Lehti halusi kouluissa opetettavan ruotsin sijasta muita kieliä, esimerkiksi englantia vuonna 1924 .
"Aitosuomalainen" kertoi myös Ruotsin lehdistön vihamielisestä suhtautumisesta suomalaisiin ja erityisesti lehden kannattamiin aitosuomalaisiin .
Humallahti

Humallahti () on Seurasaarenselkään kuuluva merenlahti Mäntyniemen itäpuolella Helsingissä. Rajasaari ja sinne johtava Rajasaarenpenger rajaavat lahtea etelästä.
Lahden itärannalla on Humallahdenpuisto ja Kesäranta, joka toimii pääministerin virka-asuntona. 
Rantakalliolla Humal­lahden­puistossa, aivan lähellä Paciuksen­kadun ja Seura­saaren­tien risteystä, on yli 3000 vuotta vanha pronssi­kautinen röykkiöhauta, josta on löydetty poltettuja ihmisen luita.
1930-luvulla Humallahden rannalle ajetun täytemaan painosta täytteen viereinen pohjamuta nousi ylöspäin ja toi näkyviin vanhan puisen laivan rungon. Rungon rakenteesta päätellen kyseessä oli sota-alus, mahdollisesti tykkivene.
Humallahti toimi helsinkiläisten uimalana vuodesta 1898 alkaen. Paikalla toimi vuosina 1919–1959 Humallahden uimala, jossa oli hyppytorni ja uimaradat Vuonna 1928 sen läheisyyteen rakennettiin myös Missisippi -niminen kahvila, joka tuhoutui vuonna 1975 tuho­poltossa.
Nimen alkuperä.
Lahden suomenkielinen nimi Humallahti on tullut käyttöön 1800-luvun lopulla. Se on mukaelma ruotsin­kielisestä nimestä, joka on esiintynyt kartoissa muodossa Hummelvik jo 1700-luvulla. Nimi johtuu mahdollisesti lahden rannalla villinä kasvaneesta humalakasvista. Eräässä vuonna 1696 laaditussa kartassa nimi kirjoitettiin kuitenkin Kumbeljwiken. Tämän vuoksi on myös mahdollista, että nimi johtuisikin edellä mainitusta muinais­haudasta, josta on voitu käyttää kivi­röykkiötä tarkoittavaa ruotsin kielen sanaa "kummel".
Otakar Vindyš

Otakar ”Otto, Vend” Vindyš (9. huhtikuuta 1884 – 23. joulukuuta 1949) oli tšekkoslovakialainen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli puolustaja. Hän osallistui kesäolympialaisiin 1920 ja talviolympialaisiin 1924.
Vindyš syntyi ja kuoli Prahassa, Tšekkoslovakiassa.
Hän voitti vuonna 1911 Euroopan mestaruuden Böömin sekä 1922 ja 1925 Tšekkoslovakian paidassa.
Vindyš oli myös mukana Tšekkoslovakian jääkiekkomaajoukkueessa, joka sijoittui pronssille olympialaisissa 1920. 
Neljä vuotta myöhemmin hän osallistui historian ensimmäisiin talviolympialaisiin.
Chris Andersen

Christopher Claus ”Birdman” Andersen (s. 7. heinäkuuta 1978 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut kymmenisen kautta NBA:ssa.
Yliopistotasolla vuosina 1997–1998 Blinniä edustanut Andersen aloitti ammattiuransa Kiinassa ja pelasi yhdysvaltalaisissa piensarjoissa, kunnes siirtyi vapaana pelaajana NBA-seura Denver Nuggetsiin syyskuussa 2001. Hän pelasi Nuggetsin jälkeen New Orleans Hornetsissa kunnes sai pelikiellon kiellettyjen aineiden käytöstä. Kahden vuoden tauon jälkeen Andesen palasi Hornetsiin ja siirtyi syksyksi 2008 takaisin Nuggetsiin. Vuosina 2013–2016 hän edusti Miami Heatia ja keväällä 2016 Memphis Grizzliesiä. Kesällä 2016 Andersenin odotettiin siirtyvän Cleveland Cavaliersiin.
Andersen osallistui un vuosina 2004 ja 2005. Vuoden 2005 kilpailussa hän onnistui donkissaan vasta kahdeksannella yrittämällä.
Yeezus

Yeezus on yhdysvaltalaisen hip hop -artistin Kanye Westin kuudes sooloalbumi. Se julkaistiin 18. kesäkuuta 2013. Albumi nousi useilla kriitikoiden listoilla vuoden parhaimpien albumien joukkoon.
Yhdysvalloissa albumia myytiin ensimmäisen viikon aikana 327 000 kappaletta, ja se nousi heti Billboard 200 -listan ykköseksi. Se oli Westin kuudes peräkkäinen listaykkösenä debytoinut albumi, vaikkakin sen ensimmäisen viikon myynti oli matalampi kuin aikaisemmilla albumeilla.
Suomessa albumi nousi ensimmäisellä viikolla Suomen virallisen listan sijalle 13., mikä oli sen paras sijoitus listalla.
Vuoden 2014 Grammy-gaalassa "Yeezus" oli ehdolla vuoden parhaaksi rap-albumiksi ja "New Slaves" -kappale vuoden rap-kappaleeksi.
Singleinä albumilta julkaistiin kappaleet ”Black Skinhead” ja ”Bound 2”.
Tuhoavat tunteet

Tuhoavat tunteet on V. Artin suomentama novelliantologia ulkomaisten kirjailijoiden tuotannosta. Teoksen on julkaissut E. Viljanteen Kirjakauppa ja Kustannusliike vuonna 1945. Nimiölehdellä on kirjailijoista mainittu ainoastaan Guy de Maupassant, jonka novellin mukaan kirja on nimetty. Kirjan alaotsikkona on "Kertojamestarien novelleja".
Sisällys.
Guy de Maupassantin novelli "Sunnuntairatsastus" on alun perin ilmestynyt Suomessa eräässä kuvalehdessä ja suomentaja on lisännyt kertomukseen lopetuksen, joka noudattelee Maupassantin toisen uskottelukomiikkaan perustuvan novellin "Le Voleur" (Varas) tyyliä. André Therieutin novellin "Juhla-aatto" suomennos on mukailtu.
LA Auto Show

LA Auto Show on Los Angeles Convention Centerissä marras- ja joulukuun vaihteessa pidettävä jokavuotinen autonäyttely. LA Auto Show on OICA-pohjainen kansainvälinen näyttely ja sen on vahvistanut "Greater Los Angeles New Car Dealers Association". Näyttelyn 760 000 neliömetrin kokoiset tilat ovat yleisölle avoinna kymmenen päivää vuodessa.
Joka vuosi LA Auto Show käynnistyy kahdella lehdistöpäivällä, jotka ovat täynnä toimintaa toimittajien, suunnittelijoiden ja teollisuuden edustajien keskuudessa. Vuonna 2008 näyttelyllä oli ennätysmäärä ensiesiintymisiä 15:llä pohjois-amerikkalaisella mallilla ja 23:lla muun maailman mallilla. Ensimmäinen LA Auto Showhun liittyvä tapahtuma yleisölle on vuosittainen hyväntekeväisyystapahtuma, "Sneak Previev Night", joka tapahtuu torstai-iltana ennen autonäyttelyn ensimmäistä julkista päivää. Yleiset ja kultaiset alueliput ovat ostettavissa tässä juhlatilaisuudessa ja kaikki tuotto lahjoitetaan "Homeless Healthcare Los Angelesille" ja "One Voicelle".
Kaiyō

Kaiyō () oli keisarillisen Japanin laivaston saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Aluksen köli laskettiin vesille 22. helmikuuta 1938 12 755 rekisteritonnin matkustaja-alus "SS Argentinamaruna", ja se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 9. joulukuuta. Alus valmistui 31. toukokuuta 1939. Laivasto lunasti aluksen vuoden 1941 lopulla, ja se otettiin palvelukseen saattuetukialuksena 23. marraskuuta 1943.
Palvelus.
Alus osallistui useisiin joukkojenkuljetustehtäviin sodan aikana. Yhdysvaltain laivaston sukellusveneet "USS Permit" ja "USS Dace" yrittivät tuloksetta upottaa aluksen. Alus vaurioitui useissa ilmahyökkäyksissä vuonna 1945 muun muassa "USS Ticonderogan" pommittajien iskuista. Alus poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1946, ja se romutettiin 30. tammikuuta 1948.
Arkkitehtitoimisto ALA

Arkkitehtitoimisto ALA ("ALA Architects") on helsinkiläinen vuonna 2005 perustettu arkkitehtitoimisto, joka keskittyy julkisten rakennusten, peruskorjauskohteiden ja asemarakennusten suunnitteluun sekä kaavoitukseen. Toimiston mittavin toteutettu hanke on Norjan Kristiansandiin vuonna 2011 valmistunut, palkittu Teatteri- ja konserttitalo Kilden. ALA:n ensimmäiset merkittävät, Suomessa sijaitsevat valmistuneet hankkeet ovat Kuopion kaupunginteatterin peruskorjaus ja laajennus ja Lappeenrannan uusi kaupunginteatteri. 
Joulukuussa 2024 arkkitehtitoimisto voitti ehdotuksellaan kilpailun, jossa suunniteltiin konserttisali tromssalaiselle Arktisk Filharmoni -orkesterille sekä uudet galleriatilat paikalliselle Nordnorsk Kunstmuseum -museolle Tromssaan. 
ALA on saanut yli 20 palkintosijaa kotimaisissa ja kansainvälisissä suunnittelukilpailuissa. Toimiston osakkaat saivat vuonna 2012 Rakennustaiteen valtionpalkinnon.
Toimiston osakkaita ovat arkkitehdit Juho Grönholm, Antti Nousjoki ja Samuli Woolston.
Olga Tainio

Olga Tainio (o.s. Johansson; 3. maaliskuuta 1881 – 13. marraskuuta 1961) oli Helsingin Kaupunginteatterin edeltäjän Helsingin Kansanteatterin pitkäaikainen luottotyöntekijä. Vuonna 1938 hän näytteli Niskavuoren Loviisan roolin Valentin Vaalan elokuvassa "Niskavuoren naiset".
Elämä.
Olga Tainion isäpuoli oli muurari Antti Johansson ja äiti Matilda Hall. Hän oli perustamassa Suomen Työläisnaisliittoa vuonna 1900, jolloin hän oli 19-vuotias. Myöhemmin hän toimi liiton sihteerinä. Olga Tainio avioitui Taavi Tainion (1874–1929) kanssa vuonna 1901. Liitto päättyi puolison kuolemaan. Pariskunnalle syntyi yksi lapsi, Tauno Tainio vuonna 1902. Olga Tainio asui puolisonsa ja lapsensa kanssa Pohjois-Amerikassa 1900-luvun alkuvuosina. Taavi Tainio vangittiin Suomen sisällissodassa 1918, mutta vapautettiin kymmenen kuukauden kuluttua ensimmäisen armahduksen yhteydessä. Pariskunta harrasti kirjallisuutta ja teatteria.
Olga Tainio aloitti työnsä Helsingin Kansanteatterissa 1920-luvulla. Hän hoiti teatterin kirjanpidon, kassan ja kanslian. Tainiosta kehittyi Kansanteatterin äitihahmo, jonka puoleen näyttelijät kääntyivät kiperissä tilanteissa. Hän joutui hoitamaan myös näyttelijöiden henkilökohtaisia talousasioita, kuten maksamaan heidän velkojensa lyhennyksiä suoraan teatterin kassasta. Erityinen murheenkryyni talousasioissa oli teatteridiiva Eine Laine. Teatterinjohtaja Mia Backman uskoutui kirjeissään usein Tainiolle. Arvi Kivimaa luonnehti Tainiota suorapuheiseksi ja hillityn ystävälliseksi; ihmiseksi, joka sai asiat luistamaan. Tainio oli Miina Sillanpään tukena luomassa Ensikotia.
Tainio näytteli lähinnä sivurooleja ja avustajatason rooleja useissa Edvin Laineen, Teuvo Tulion ja Valentin Vaalan ohjaamissa elokuvissa. Hänellä oli myös yksi keskeinen rooli, Niskavuoren Loviisa Vaalan filmatisoinnissa "Niskavuoren naiset" (1938). Loviisa oli Tainion valkokangasdebyytti, jonka tehdessään hän oli lähes 60-vuotias. Roolistaan hämäläisen suurtilan matriarkkana hän sai varsin myönteiset arviot, joskin eräät kriitikot analysoivat hänen näyttelijäntyönsä huonosti sisäistetyksi.
Tainio on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Natalja Kuzjutina

Natalja Jurevna Kuzjutina (, s. 8. toukokuuta 1989 Brjansk) on venäläinen judoka, joka on saavuttanut kaikki aikuisten sarjan menestyksensä 52 kg:n painoluokassa.
Kuzjutina on voittanut Euroopan-mestaruuden Tbilisissä 2009, Wienissä 2010, Budapestissa 2013 ja Tel Avivissa 2018 sekä saanut hopeaa Tšeljabinskissa 2012 ja Montpellier’ssa 2014. Prahassa 2020 hän oli viides. Euroopan kisoissa hän on saavuttanut hopeaa Minskissä 2019 ja pronssia Bakussa 2015. EM-joukkuekilpailussa hän on saavuttanut kultaa Miskolcissa 2009 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä pronssia Budapestissa 2013. MM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa Tokiossa 2019, pronssia Tokiossa 2010, Tšeljabinskissa 2014 ja Budapestissa 2017 sekä sijoittunut seitsemänneksi Pariisissa 2011 ja Bakussa 2018. Joukkuekilpailussa hän sai MM-pronssia 2019. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui ensimmäisen ottelun jälkeen. Hän voitti kultaa Kazanin universiadeissa 2013.
Kuzjutina voitti kadettien, eli alle 17-vuotiaiden, Euroopan-mestaruuden 44 kg:n painoluokassa Rotterdamissa 2004 ja alle 48-kiloisissa Salzburgissa 2005. Hän voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 52 kg:n sarjassa Prahassa 2007 ja alle 23-vuotiaiden EM-kultaa 52-kiloisissa Antalyassa 2009.
Kuzjutina on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa seitsemän turnausvoittoa, kolme kakkossijaa ja kymmenen kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kahdeksan turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja viisi kolmossijaa. Hän on voittanut aikuisten sarjassa kolme Venäjän-mestaruutta..
Celebesinkuningaskottarainen

Celebesinkuningaskottarainen ("Basilornis celebensis") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinkuningaskottaraista tavataan kotoperäisenä Indonesiassa. Sen on kuvattu olevan kohtuullisen yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Seraminkuningaskottarainen

Seraminkuningaskottarainen ("Basilornis corythaix") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Seraminkuningaskottaraista tavataan kotoperäisenä Indonesiassa Seramin saarella. Yleisesti ottaen lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta joillain paikoilla sen on kuvattu olevan runsas. Seraminkuningaskottarainen on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Heisser Sommer

Heißer Sommer on itäsaksalaisen DEFA-studion tuottama iskelmäelokuva vuodelta 1968. 
Yhdentoista Leipzigista kotoisin olevan naisylioppilaan ja kymmenen Karl-Marx-Stadtista kotoisin olevan miesylioppilaan liftausmatkat kohti pohjoista risteävät tuon tuostakin. Kumpainenkin seurue päätyy lopulta pieneen kylään Itämeren rannalle. He tekevät toisilleen viattomia jekkuja ja pian rakkauskin tulee kuvaan.
Elokuvan kuvauspaikkoja olivat Berliini, Leipzig, Greifswald (Wieck) ja Rügen.
Elokuvan musiikki.
AMIGA julkaisi vuonna 1968 lp-levyn "Heißer Sommer".
A-puoli
B-puoli
Vokalistit: Chris Doerk / Frank Schöbel
Sanat ja sävellys: Jürgen Degenhardt, Gerd Natschinski
Arrangements: Gerd ja Thomas Natschinski
AMIGA 8 55 009
Näyttämösovitukset.
Vuonna 2005 elokuvaan perustuvaa musikaalia esitettiin näyttämösovituksena Volkstheater Rostockissa. Näyttämöversion kirjoitti Axel Poike yhdessä säveltäjien Gerd Natschinski ja Thomas Natschinski kanssa. Thomas Bürkholz toimi musiikillisena johtajana. 12. heinäkuuta 2009 – 9. elokuuta 2009 Regattastrecke Berlin-Grünau esitti omaa näyttämösovitustaan Wolfgang Bordelin johdolla.