tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Laktaasi

Laktaasi on laktoosia eli maitosokeria pilkkova entsyymi, disakkaridaasi, joka ihmisellä ja muilla nisäkkäillä ilmenee ohutsuolen enterosyyttisolujen pinnalla. Suomalaisessa väestössä on tavallista, että laktaasin tuotanto ohutsuolessa jatkuu imeväisiän jälkeenkin, mutta noin joka kuudennella suomalaisella laktaasin tuotanto lakkaa imetyksen jälkeen. Laktaasin tuotanto saattaa vähetä myös vanhuuden myötä.
Laktoosi-intoleranssi on tila, jossa henkilö ei tuota laktaasia, vaan laktoosia sisältävien tuotteiden nauttiminen aiheuttaa mm. ripulia tai lievempänä ilmavaivoja ja vatsakipuja. Nykyisin on saatavilla laktaasivalmisteita, joita käyttämällä laktoosi-intolerantit henkilöt voivat välttää laktoosia sisältävien tuotteiden aiheuttamia oireita.
Laktaasin entsyymikoodi on EC 3.2.1.108 ja CAS-numero 9031-11-2.
Tiheys

Tiheys on suure/määrä, joka ilmaisee kappaleen massan suhteessa sen tilavuuteen. Sen tunnus on "ρ". Tietyn lämpötilan ja paineen vallitessa tiheys on kullekin aineelle ominainen vakio. 
Yhtälöitä.
Tiheys esitetään muodossa 
formula_1,
missä formula_2 on tarkasteltavan kappaleen massa ja formula_3 sen tilavuus.
Ideaalikaasun tiheys.
Lämpölaajenemisen vuoksi samankin aineen tiheys riippuu lämpötilasta. Kiinteillä aineilla ja nesteillä lämpölaajeneminen on kuitenkin melko vähäistä, mutta kaasuilla paljon suurempaa, jota paitsi niiden tiheys riippuu myös paineesta. Ideaalikaasun tiheys (ρ) riippuu sen moolimassasta (M), absoluuttisesta lämpötilasta (T) ja paineesta (p) seuraavasti:
formula_4,
missä R on yleinen kaasuvakio. Todellisten kaasujenkin tiheydet ovat yleensä tätä lähellä, elleivät ne ole lähellä nesteytymistään.
Yksiköt.
SI-järjestelmässä tiheyden yksikkö on kg/m³ (kilogramma kuutiometriä kohti). Se on kuitenkin varsin pieni yksikkö, jota yleensä käytetään kaasuille. Käytännössä tavallisempia tiheyden yksikköjä ovat g/cm³ (gramma kuutiosenttimetriä kohti) ja kg/dm³ (kilogramma kuutiodesimetriä kohti eli kilogramma litraa kohti).
Tavallisesti tiheydellä tarkoitetaan "keskitiheyttä", jolloin oletetaan massan olevaan kauttaaltaan homogeenista. 
Tiheyden yksiköiden suhteet toisiinsa ovat: 1 000 kg/m³ = 1 kg/dm³ = 1 g/cm³
Tiheyttä kutsutaan joskus ominaispainoksi (lyhenne om.p.). Tällöin se ilmoitetaan usein ilman yksikköä, suhteena veden tiheyteen: esimerkiksi ominaispainolla 2,5 tarkoitetaan tiheyttä 2,5 kg/dm³. Ominaispaino ei ole ominaissuure sanan systeemaattisessa merkityksessä, eli se ei kuvaa jotain suuretta massayksikköä kohti. Nykystandardin mukaan termi on vanhentunut.
Esimerkkejä tiheyksistä.
Veden tiheys on varsin lähellä arvoa 1 kg/dm³, koska kilogramma määriteltiin alkujaan yhden vesilitran massaksi.
Maan päällä vallitsevissa olosuhteissa suurin tiheys on osmiumilla, 22,59 kg/dm³. Kiinteistä aineista pienin tiheys on eräillä orgaanisilla materiaaleilla kuten korkilla (noin 0,2–0,5 kg/dm³) sekä erittäin huokoisilla aerogeeleillä (jopa 0,001–0,002 kg/dm³).
Kaasujen tiheys on huomattavasti pienempi kuin tyypillisten kiinteiden aineiden. Esimerkiksi ilman tiheys on NTP-tilassa (lämpötila 0 °C, paine 1 013 hPa) 1,293 kg/m³ ja 15 °C:ssa samassa paineessa 1,225 kg/m³. vedyn tiheys NTP:ssä on vain 0,0899 kg/m³.
Suuren paineen vallitessa aineiden tiheys voi olla paljon suurempikin. Esimerkiksi Auringon keskuksessa tiheys on noin 150 000 kg/m³. Vielä suurempia tiheyksiä esiintyy maailmankaikkeudessa esimerkiksi valkoisissa kääpiöissä kuten Sirius B:ssä (suuruusluokkaa 109 kg/m³) ja neutronitähdissä (jopa 1018 kg/m³). Toisaalta tähtienvälisen aineen tiheys on erittäin pieni, eri arvioiden mukaan keskimäärin 10−25 – 10−15 kg/m³. 
Alkuaineiden tiheyksiä.
Tiheydet on ilmoitettu 20 °C:ssa ja 101,325 kPa:n paineessa.
Hiroshima

Hiroshima () on Hiroshiman prefektuurin pääkaupunki Chūgokun alueella Japanissa. Vuonna 2014 Hiroshiman väkiluku oli noin 1,19 miljoonaa ja asukastiheys 1 311 asukasta neliökilometrillä. Kaupungin kokonaispinta-ala on 905,41 km². Hiroshima on Nagasakin rinnalla toinen niistä kahdesta kaupungista, joihin Yhdysvallat pudotti atomipommin toisen maailmansodan lopuksi.
Hiroshima on valittu yhdeksi Japanin virallisista suurkaupungeista.
Maantiede ja ilmasto.
Kaupunki sijaitsee Honshūn saaren lounaisosassa Ōtajoen suistossa, ja joen kuusi haaraa jakavat kaupungin useisiin saariin.
Vuoden kuumin kuukausi on elokuu, jolloin päivän ylin lämpötila on yli 30 °C. Tammi- ja helmikuussa vuorokauden alin lämpötila jää lähelle 0 °C. Eniten sataa kesäkuussa, yli 250 mm.
Historia.
Hiroshima perustettiin vuonna 1589. Kaupunkioikeudet se sai 1. huhtikuuta 1889. 
Hiroshiman pommitus toisessa maailmansodassa.
Hiroshimaan pudotettiin 6. elokuuta 1945 kello 8:15 B-29 Superfortressista ”Little Boy” -niminen atomipommi, joka vastasi räjähdysvoimaltaan 15 kilotonnia TNT:tä. Pommi räjähti noin 45 sekunnin päästä 580 metrin korkeudessa. Maan pinnalla lämpötila nousi sekuntien murto-osissa yli 7 000 asteeseen, Hiroshiman 343 000 asukkaasta 70 000 kuoli välittömästi ja kaksi kolmasosaa kaupungista tuhoutui. Vuoden loppuun mennessä kuolleita oli jo 140 000, ja seuraavien muutaman vuoden aikana useat sairastuivat syöpiin.
Jälleenrakennus Rauhan kaupungiksi.
Kaupunki jälleenrakennettiin toisen maailmansodan jälkeen. Hiroshima sai lahjoituksena suuren määrän raitiovaunuja. Kaupungissa onkin nykyään Japanin laajamittaisin raitiovaunuverkosto. Vuonna 1949 Japanin parlamentti julisti Hiroshiman Rauhan kaupungiksi kaupungin pormestarin Shinzō Hamain aloitteesta. Kaupungista tuli suosittu rauhaa ja yhteiskunnallisia kysymyksiä käsittelevien konferenssien pitopaikka. Hiroshiman rauhantutkimuslaitos perustettiin vuonna 1998 Hiroshiman yliopiston yhteyteen.
Hiroshiman rauhanmuistomerkki on entinen näyttelyhalli, joka oli ainoa Hiroshiman ydinpommin räjähdyksen hyposentrumin lähellä sijainnut rakennus, ja yksi harvoista rakennuksista koko Hiroshimassa, joka selvisi räjähdyksestä pystyssä. Halli on nykyisin Unescon maailmanperintökohde.
Talous.
Hiroshima on Chūgoku-Shikoku-alueen teollisuuden keskus. Mazda on kaupungin suurin työnantaja. Autojen ja autonosien lisäksi paikallinen teollisuus tuottaa terästä, kumia, laivoja, kemikaaleja ja koneita.
Aluejako.
Hiroshima jakautuu kahdeksaan suuralueeseen. Niistä asukasluvultaan suurin on Asaminami-ku, pinta-alaltaan vuorostaan Asakita-ku. Kaupungin ydinalueen muodostaa Naka-ku.
Justinus I

Justinus I (450? –527) oli Itä-Rooman Bysantin keisari vuosina 518–527.
Justinus syntyi Traakiassa köyhiin oloihin. Hän muutti Konstantinopoliin noin vuonna 470 ja astui armeijan palvelukseen.
Kun keisari Anastasius I kuoli 10. kesäkuuta vuonna 518, hänellä ei ollut seuraajaa. Konstantinopolin senaatti joutui nyt ensimmäistä kertaa valitsemaan uuden keisarin. Lopulta päädyttiin Justinukseen, joka oli keisarillisen "excubitores"-palatsikaartin päällikkö.
Tullessaan keisariksi Justinus oli jo vanha mies ja suurin osa vallasta oli hänen hallituskautensa aikana ilmeisesti hänen sisarenpojallaan, tulevalla keisarilla Justinianus I:llä. Justinus karkotti monia entisen keisarin Anastasioksen hovin väkeä, sillä Justinus pyrki saamaan monofysitisit pois hovista.
Hän myös solmi uudelleen välit Rooman paaviin. Saavuttaakseen tämän Justinus suostui kaikkiin paavin vaatimuksiin ja lakkautti Keisari Zenon vuonna 481 laatiman Henotikon-asiakirjan. Justinus noudatti edeltäjänsä tapaan hyvin säästäväistä talouspolitiikkaa.
Justinus I rakennutti vuonna 525 uudelleen maanjäristyksessä tuhoutuneen Anazarboksen kaupungin, joka nimettiin uudelleen hänen kunniakseen Justinianopolikseksi.
Justinus kuoli 1. elokuuta 527. Hän oli nimittänyt ennen kuolemaansa Justinianuksen seuraajakseen. Justinianuksesta tuli keisari Justinuksen kuoltua
Bysantin keisari

Bysantin keisarit eli Itä-Rooman keisarit hallitsivat myöhäisantiikin ja keskiajan Bysantin valtakuntaa. Myös eräät Bysantin keisarinnat, kuten Irene, Zoe ja Theodora, hallitsivat valtakuntaa yksinään. Tarkkaa rajaa Itä-Rooman valtakunnan ja Bysantin valtakunnalle ei voida asettaa. Ensimmäiseksi Bysantin keisariksi voidaan laskea vaikkapa Konstantinus Suuri (ensimmäinen kristitty keisari), Valens (Adrianopolin taistelua pidetään joskus keskiajan alkuna), Arcadius (Theodosius I oli viimeinen koko valtakuntaa hallinnut keisari), Zenon (oli keisarina, kun Länsi-Rooman Romulus Augustus syrjäytettiin) tai Herakleios (joka uudisti hallintoa merkittävästi).
Arvonimet.
Vuoteen 610 keisari käytti vanhoja roomalaisia arvonimiä "imperator", "augustus" ja "caesar" (tai "kaisar"). Keisari Herakleios vaihtoi vanhat latinankieliset nimet kreikkalaiseen kuningasta merkitsevään nimeen "basileus". Keisarinnaa kutsuttiin nimellä "basilissa". Keisari käytti myös arvonimeä "autokrator" eli itsevaltias. Seremoniallisessa käytössä joskus käytettiin arvonimeä "sebastos." 
Caesaria käytettiin yleensä kruununperillisen tai kanssahallitsijan arvonimenä, mutta se jäi kolmannelle sijalle, kun Aleksios I Komnenos loi arvonimen "sebastokrator".
Justinus II

Justinus II (520–578) oli Itä-Rooman eli Bysantin keisari vuosina 565–578.
Justinus oli Justinianus I:n sisarenpoika. Hän rikkoi rauhansopimuksen, jonka Justinianus oli solminut Persian kanssa. Sotaa Persiaa vastaan käytiin moneen otteeseen erityisesti Armeniassa ja Syyriassa. 
Justinusta vaivasi mielisairaus, jonka johdosta hän teki vuonna 574 kenraali Tiberiuksesta caesarin eli kruununperillisen. Justinus jätti hallitustehtävät seuraajalleen ja kuoli vuonna 578.
Tiberius II Constantinus

Tiberius II Constantinus (540–582) oli Bysantin keisari vuosina 578–582.
Tiberius taisteli avaareita vastaan keisari Justinus II:n joukoissa Vuonna 574 Justinus osoittautui mielenvikaisuuden takia kyvyttömäksi hallitsemaan valtakuntaa, ja hänen vaimonsa ja Tiberius ottivat hallituksen valtaansa. Justinus adoptoi Tiberiuksen, josta tuli caesar vuonna 574 ja täysivaltainen keisari vuonna 578 Justinus II:n kuoltua.
Tiberiuksen hallituskauden aikana slaavit valtasivat suuria osia Balkanista, koska sota Persiaa vastaan vaati kaikki keisarin käytössä olevat sotajoukot. Hänen hallintotapansa oli hyvin tuhlailevaa, jolloin iso osa valtakunnan kassasta karttui. Hän perusti ulkomaisista palkkasotureista koostuvan henkivartiokaartin, johon myöhemmin muodostui varjagikaarti
Vuonna 582 Tiberius sairastui ja teki kenraali Maurikioksesta caesarin. Tiberius kuoli elokuussa 582.
Maurikios

Maurikios () (539 – 27. marraskuuta 602) oli Itä-Rooman eli Bysantin keisari vuosina 582–602. Ennen valtaannousuaan hän toimi keisarillisen kaartin ("excubitores") komentajana ja valtakunnan itäisten joukkojen ylipäällikkönä ("magister militum per Orientem") sodassa sassanidien Persiaa vastaan. Keisari Tiberius II Constantinus nimitti kuolinvuoteellaan vuonna 582 Maurikioksen seuraajakseen. Hän sai hallittavakseen vararikkoon joutuneen valtakunnan, mikä pakotti hänet säästeliääksi talouspolitiikassaan. Tämä antoi hänelle saidan maineen väestön ja sotilaiden keskuudessa.
Maurikioksen hallituskaudella sota persialaisia vastaan saatiin päätökseen, kun Maurikios auttoi Persian kuninkaaksi Khosrau II:n, joka oli saanut turvapaikan Bysantin hovista. Rauhassa Bysantti sai suuren osan Persian hallussa olleesta Armeniasta.
Maurikioksen sanotaan olevan kuuluisan sodankäynnistä kertovan kirjan "Strategikonin" kirjoittaja.
Maurikios pyrki parantamaan vararikkoon joutuneen valtakunnan taloutta raskailla verotuksilla. Tämä suututti kansaa sekä aatelistoa. Myös pitkittyneet sodat avaareja ja slaaveja vastaan Balkanilla ja niiden tappiot vaikuttivat sotilaiden mielialaan. Laman ja nälänhädän uhatessa Konstantinopolissa ja sotilaiden ankarien olojen ansiosta Tonavan armeija kapinoi vuonna 602. Keisariksi huudettiin sadanpäämies Fokas. Maurikios yritti paeta Konstantinopolissa, mutta epäonnistui ja hänet ja hänen poikansa teloitettiin.
Fokas

Fokas (547–610) oli armeijan vallankaappauksessa valtaan noussut ja samalla tavoin kukistunut Bysantin keisari vuosina 602–610. Useimmat häntä koskevat tiedot ovat peräisin keisari Herakleioksen ajan propagandasta. Fokasta on historiankirjoissa kuvattu toistaitoisena tyrannina. 
Valtaannousu.
Keisari Maurikioksen veljen Petroksen johtama armeija määrättiin talvehtimaan Tonavalla. Kun sadanpäämies Fokaan johtaman lähetystön vetoomukset torjuttiin, armeija julisti Fokaan kilven päällä uudeksi keisariksi ja lähti paluuretkelle Konstantinopoliin. Koska Maurikioksen muut sotilaat olivat kiinni Traakiassa, hän kääntyi kaupungin hevosurheiluseurojen puoleen. Näin keisaria puolustamaan saatiin 1500 vihreää ja 900 sinistä. Kapinallisten lähetystö tarjosi kruunua keisarin pojalle, joka puolestaan tarjosi sitä keisarin isäpuolelle Germanukselle. Maurikioksen paettua Germanus pyysi apua vihreiltä. Nämä kieltäytyivät, koska pitivät Germanusta liian vankkana sinisten kannattajana. Maurikios saatiin kiinni bysanttilaisesta kirkosta ja teloitettiin muutaman aristokraatin kanssa. 
Valtakausi.
Fokaan aikana Bysantti koki vastoinkäymisiä. Vuonna 603 hän kukisti vihreiden katukapinan, jonka yhteydessä pääkatu Mesen varrella olevia taloja poltettiin. 
Persian kuningas Khosroau II, jonka Maurikios oli auttanut valtaan, käytti hänen syrjäyttämistään perusteena aloittaa sodan Bysanttia vastaan. Persialaiset tunkeutuivat syvälle Vähään-Aasiaan eli nykyisen Turkin alueelle. Samalla slaavit ja avaarit valloittivat maita Balkanilla ja langobardit Italiassa. Vaikka langobardit olivat miehittäneet suuren osan Italian niemimaata, Bysantin valta ulottui Fokaan aikana edelleen sen tiettyihin osiin, joihin kuului myös Rooma. Fokaksen Italian eksarkki Smaragdus antoi pystyttää hänen kunniakseen Roomaan Fokaan pylvään, joka on edelleen samalla paikalla, viimeisenä Rooman Forumille sijoitettuna monumenttina. Tuossa vaiheessa Rooma oli yhä väkirikas kaupunki (n. 100 000 asukasta).
Kukistuminen.
Fokas sai tukea eräistä osia keisarikuntaa, mutta kapinoiva Afrikan sotilaskomentaja, eksarkki Herakleios vanhempi lähetti poikansa laivastoineen Karthagosta syöksemään hänet vallasta. Herakleios nuoremman laivasto saapui kaupunkiin 3. lokakuuta 610, ja kukisti Fokaan 5. lokakuuta meritaistelussa. Fokas tuotiin Herakleioksen eteen, jolloin Fokas kysyi: "Pystytkö parempaan?" Tarinan mukaan Herakleios itse katkaisi Fokaan pään, ja ruumis paloiteltiin ja poltettiin Härkätorilla. Sotilaskaappausta seurasi lyhyt sisällissota Egyptissä ja Anatoliassa Fokakselle uskollisia joukkoja vastaan.
Flash Airlines

Flash Airlines oli yksityinen charter-lentoyhtiö, joka toimi Egyptin Kairosta käsin. Se oli osa Flash Group -matkailuyhtiötä. Lentoyhtiöllä oli kaksi Boeing 737-300 -lentokonetta, jotka hoitivat kaupallisia tilauslentoja kansainvälisillä ja kotimaan reiteillä.
3. tammikuuta 2004 Flash Airlinesin lento 604 syöksyi Punaiseenmereen hetken Sharm el-Sheikistä lähdön jälkeen.
Onnettomuuden jälkeen Sveitsin ilmailuviranomainen kertoi, että tutkimukset huhti- ja lokakuussa 2002 olivat paljastaneet turvallisuusongelman Flash Airlinesin koneissa, ja koska Flash ei korjannut näitä asioita, lentoyhtiötä kiellettiin lentämästä Sveitsiin. Kuitenkin Egyptin ilmailuviranomaiset väittivät Sveitsin oletuksia valheellisiksi ja sanoivat, että heidän asiakirjojensa mukaan Flash Airlinesin koneet olivat turvallisia. Suomen Ilmailulaitos antoi yhtiölle luvan tehdä charterlentoja Suomesta Egyptiin syyskuussa 2003, koska Sveitsistä lähetetty varoitussähköposti oli mennyt vahingossa väärään kansioon sähköpostiohjelmassa.
Yhtiö meni konkurssiin kaksi kuukautta onnettomuuden jälkeen.
Zeoliitti

Zeoliiteilla tarkoitetaan alumiinisilikaateista koostuvien huokoisten mineraalien ryhmää. Zeoliitteja käytetään laajalti teollisuudessa missä niillä on monia käyttötarkoituksia kuten suodatus, hajun poisto, molekyyliseulat ja tunnetuimpana veden pehmennys. 
Zeoliittien ryhmä on suosittu mineraalien keräilijöiden keskuudessa sillä niiden joukossa on useita kauniita, harvinaisia tai kiderakenteeltaan erikoisia mineraaleja. Zeoliitteja on luokiteltu esiintyvän yhteensä 229 erilaista.
Zeoliittia kutsutaan myös keinotekoiseksi saveksi. Pyykinpesukoneen pesuaineissa zeoliittia voi olla jopa 30 prosenttia vedenpehmennysaineena.
Zeoliittia alettiin lisätä pyykinpesuaineisiin korvaamaan fosfaatteja, koska fosfaatit rehevöittävät vesistöjä. Koska ne pölisevät pyykin kuivuttua, hengitettyjen hiukkasten terveellisyydestä on esitetty epäilyksiä.
Zeoliittiryhmän mineraalit.
Zeoliittimineraalit perheittäin:
1) Analsiimit :
2) Kabasiitit :
3) Gismondiinit :
4) Harmotomit :
5) Heulandiitit :
6) Natroliitit :
7) Stilbiitit :
8) Luokittelemattomat :
Maataloustiede

Maataloustiede eli "agronomia" keskittyy ruoan ja rehun tuottamiseen kasveja ja kesyjä eläimiä hyödyntämällä. Maataloustiede tutkii muun muassa maatalouden menetelmiä ja prosesseja. Maataloustieteen perinteisiä osa-alueita (maataloustieteitä) ovat mm. maatalousekonomia (maatalouden liiketaloustiede ja maatalouspolitiikka), kasvintuotantotieteet (nyk. kasvintuotannon biologia) ja kotieläintieteet (kotieläinravitsemus ja kotieläinjalostus). Maataloustieteitä tutkitaan ja opetetaan Suomessa Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisessä tiedekunnassa.
Maataloustieteitä.
Maatalouden liiketaloustiede.
Maatalouden liiketaloustiede (aikaisemmin maanviljelystalous) tutkii maatalousyritysten (maatilojen) toimintaa, johtamista, kannattavuutta, maksuvalmiutta yms. liiketaloudellisia seikkoja. Se on siis maatalousyrityksiin sovellettua liiketaloustiedettä.
Maatalouspolitiikka.
Maatalouspolitiikka tutkii maa- ja elintarviketaloutta sekä maaseutua yhteiskunnallisesta ja kansantaloudellisesta näkökulmasta. Se on siis lähinnä maatalouteen sovellettua kansantaloustiedettä. Maatalouspolitiikan tutkimuskenttänä ovat sekä kansalliset että kansainväliset maataloustuotteiden markkinat. Suomen liityttyä Euroopan unioniin on Euroopan unionin yhteinen maatalouspolitiikka korostunut merkitykseltään Suomen maatalouden ja maaseudun tutkimuksen kannalta.
Kasvintuotannon biologia.
Kasvintuotannon biologia käsittää useita kasvinviljelyyn liittyviä opintosuuntia. Näistä kasvinviljelytiede tutkii peltokasvien sadonmuodostusta ja viljelytekniikkaa ja puutarhatiede vastaavia asioita puutarhakasveilla. Agroekologia tutkii pelto- tai maatilaekosysteemiä ja sen vuorovaikutusta ympäristönsä kanssa. Kasvipatologiassa kseskitytään kasvien sairauksiin ja maatalouseläintieteessä viljelyksille mahdollista vahinkoa aiheuttaviin tuholaisiin.
Kotieläinten ravitsemustiede.
Kotieläinten ravitsemustieteen (aikaisemmin kotieläintiede) tutkimuskohteena ovat erityyppisten kotieläinten (märehtijät ja yksimahaiset) ravitsemusfysiologia, ruokinta ja hoito. Kotieläinten ravitsemustiede tutkii lisäksi rehujen koostumusta, käsittelyä, säilöntää ja käyttömahdollisuuksia sekä syönnin ja syöntikäyttäytymisen vaikutuksia tuotantoon.
Kotieläinten jalostustiede.
Kotieläinten jalostustiede soveltaa sekä kvantitatiivista genetiikkaa että molekyyligenetiikkaa kotieläinaineksen perinnöllisessä parantamisessa. Lisäksi tutkimusta tehdään eläinaineksen ja -kantojen perinnöllisestä monimuotoisuudesta.
Maailmanloppu

Maailmanloppu voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
Aiheeseen liittyviä artikkeleita ovat myös:
Euraasia

Euraasia on manner (tai osa Vanhaa mannerta), jota ympäröivät Pohjoinen jäämeri, Atlantin valtameri, Välimeri, Punainenmeri, Intian valtameri ja Tyynimeri. Sen pinta-ala on 54,8 milj. km² ja on maapallon mantereista suurin. Mantereella sijaitsee kaksi maanosaa, joiden mukaan se on nimetty: Eurooppa ja Aasia. Jako Eurooppaan ja Aasiaan on kuitenkin pikemmin historiallinen kuin maantieteellinen. Rajaksi on katsottu yleensä Uralvuoret ja Kaukasus sekä Musta- ja Kaspianmeri. Eurooppaa voidaan pitää Euraasian niemimaana.
Laattatektonisesti suurin osa Euraasiaa muodostaa Euraasian laatan. Intia ja Lähi-itä muodostavat kuitenkin omat mannerlaattansa.
Euraasian ihmistyyppien jakautuminen.
Euraasiassa esiintyy euripidisiä ja mongolidisia ihmistyyppejä, joiden jakautuminen ei kuitenkaan vastaa Euroopan ja Aasian maantieteellistä jakoa, kun Lähi-idän ja Intian (samoin kuin Pohjois-Afrikan) väestöistä valtaosa on euripidisia, ja euripidistä väestöä on historiallisena aikana levinnyt myös Siperiaan.
Euraasian kulttuuripiirit.
Useat kulttuurihistorioitsijat, esimerkiksi Arnold J. Toynbee ja myöhemmin Samuel P. Huntington, jakavat Euraasian viiteen tai kuuteen kulttuuripiiriin, jotka ovat länsimaisen kulttuurin kanta-alue Länsi-Euroopassa, ortodoksinen kulttuuri Itä-Euroopassa, islamilainen kulttuuri Lähi-idässä, intialainen kulttuuri ja Itä-Aasian kulttuuri, joista viimeksi mainittu saatetaan jakaa edelleen kiinalaiseen ja japanilaiseen kulttuuripiiriin.
Balduin I

Balduin I oli Flanderin ja Hainautin kreivi (Balduin IX) ja neljännen ristiretken johtohenkilöitä.
Hän peri Flanderin äidiltään kreivitär Margareetalta ja Hainautin isältään kreivi Balduinilta ja hän oli siten Luoteis-Euroopan merkittävimpiä mahtihenkilöitä. Hänestä tuli ristiretken myötä Latinalaisen keisarikunnan ensimmäinen keisari vuonna 1204 (hallitsi vain 1204–1205). Hänen kömpelö diplomatiansa aiheutti kuitenkin jo seuraavana vuonna sodan Bulgarian tsaari Kalojania (eli Johannesta) vastaan, vaikka tämä olisi bysanttilaisiin kohdistuvan vihamielisyytensä vuoksi ollut myös mahdollinen liittolainen. Balduin jäi Adrianopolin luona käydyssä taistelussa vangiksi ja kuoli vankeudessa. Häntä seurasi Konstantinopolin keisarina hänen veljensä Henrik Flanderilainen‎ (1206–1216) ja Flanderi-Hainautin lääninherrana hänen alaikäinen tyttärensä kreivitär Johanna.
Aosta

Aosta () on kaupunki Italiassa Aostanlaaksossa Italian Alpeilla. Aosta on pinta-alaltaan 21,37 neliökilometriä ja siellä on 35 049 asukasta (2010). Se on Aostan laakson merkittävin kaupunki muttei maakuntansa pääkaupunki, sillä pääkaupungin tehtäviä hoitavat maakunta ja sen kunnat yhdessä.
Aostaan perustettiin vuonna 25 eaa. roomalainen siirtokunta "Augusta Praetoria". Keskiajalla kaupunki nousi tärkeäksi paikkakunnaksi Via Francigenan varrella, ja 1000-luvulla se siirtyi Savoijin kuningashuoneen haltuun seuraten sen historiaa.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat roomalainen Augustuksen kaari, kaupunginportti Porta Praetoria ensimmäiseltä vuosisadalta, Roomalainen teatteri, Aostan katedraali alun perin 300-luvulta ja Sant'Orson kirkko. Useita torneja kaupungin roomalaisista muureista on säilynyt.
Apollo 20

Apollo 20 oli Apollo-avaruusohjelman viimeinen suunniteltu lento, joka peruutettiin. 
Ennen peruutusta ("NASA OMSF, Manned Space Flight Weekly Report - July 28, 1969" mukaan) Apollo 20:n piti laskeutua Kuuhun "Kopernikuksen" kraatteriin joulukuussa 1972. Toisten Nasa-lähteiden mukaan paikka olisi ollut Tycho.
Korvatunturi

Korvatunturi ( kyrill. Корватунтури, joskus myös Корватундра, "Korvatundra", , ) on 486 metriä korkea tunturi Savukosken kunnassa Lapissa, Suomen ja Venäjän rajalla. Se kuuluu UK-puisto-Sompio-Kemihaaran Natura 2000 -luonnonsuojelualueeseen.
Tunturissa on kolme huippua, joista keskimmäisen kautta kulkee Suomen ja Venäjän raja. Itäinen huippu (464 m) on kokonaan Venäjän puolella ja läntinen (411 m) Suomen puolella. Korvatunturi sijaitsee rajavyöhykkeellä, joten siellä liikkumiseen tarvitaan Rajavartiolaitoksen lupa. Korvatunturille johtaa polku entiseltä Kemihaaran rajavartioasemalta, jonne taas pääsee tietä pitkin Tulppiosta. Suomeen 1920–1944 kuuluneen Petsamon itäraja kohti Pohjoista jäämerta alkoi Korvatunturilta.
"Pieni Korvatunturi" () puolestaan on 376 metriä korkea tunturi Venäjällä, noin kolme kilometriä Korvatunturista itäkoilliseen.
Joulupukin asuinsija.
Korvatunturi on myyttinen paikka, jonka korkeimman huipun Suomen-puoleisessa rinteessä Joulupukin ja puolisonsa Joulumuorin sekä joulutonttujen sanotaan asustavan. Myytti levisi, kun Markus Rautio eli Markus-setä kertoi Lastentunti-radio-ohjelmassaan Yleisradiossa 1927 Pukin asuinpaikan. Vuonna 1957 julkaisemissaan muistelmissa Markus Rautio ei lainkaan maininnut Korvatunturi-episodia. Kielitieteilijä Osmo Ikola kirjoitti vuonna 1984 artikkelissaan Kanava-lehdessä, että Rautio ei keksinyt Korvatunturia Joulupukin asuinpaikaksi omasta päästään, vaan vahvisti vanhemman uskomuksen. Ikola muisteli kuulleensa tarinoita Korvatunturista Joulupukin kotipaikkana jo lapsuudessaan 1920-luvun alussa vieraillessaan isovanhempiensa luona Loimaan pappilassa. Ikolan mukaan uskomus tunnettiin ainakin Satakunnassa, Hämeessä, Viipurin seudulla ja Tornionjokilaaksossa. Zachris Topeliuksen vuonna 1867 kirjoittaman sadun "Peikkojen joulu" mukaan Joulupukki asusti "kaukana pohjoisessa", tarkemmin määrittelemättömässä paikassa.
Korvatunturilla on oma postinumeronsa "99999 Korvatunturi", jonne osoitetut lähetykset tosin toimitetaan Rovaniemelle.
Yleisradio lähettää vuosittain Joulupukin lähdön Korvatunturilta lahjojen jakoon jouluaaton aattona 23. joulukuuta.
FireWire

FireWire tai i.Link (IEEE-standardi numero 1394) on tietokoneen ulkoisten oheislaitteiden liitäntästandardi, joka mahdollistaa nopean tiedonsiirron. FireWire on Applen tavaramerkki ja i.Link Sonyn. 
FireWire 400 (IEEE 1394) mahdollistaa tiedonsiirron maksimissaan 400 megabittiä sekunnissa. FireWire 800:n (IEEE 1394b) maksimitiedonsiirtonopeus on noin 800 megabittiä sekunnissa.
SBP-2 ("Serial Bus Protocol 2") on protokolla, jonka avulla FireWire-laitteet osaavat kommunikoida keskenään; esimerkiksi tietokoneen videoeditointiohjelmalla voi ohjata digitaalivideokameraa.
Samaan FireWire-väylään voi liittää 63 laitetta samaan aikaan, jotka ovat vaihdettavissa käytön aikana (). Kaapeli voi olla 4,5 metriä pitkä ja se voi siirtää virtaa 1,5 ampeeria (enintään 30 volttia).
Historia.
Väylän kehittivät Apple, IBM ja Sony, jonka tavoitteena oli olla yhteinen sarjaliikenneväylä, joka korvaisi muun muassa SCSI:n.
Väylän pääarkkitehti oli Michael Johas Teener. Markkinoille oli tulossa kolme väylää (VME, NuBus 2 ja Futurebus), jolloin ehdotettiin yhteistyötä yhteiselle sarjaliikenneväylälle. David James Hewlett-Packardilta halusi kytkeä väylään myös hitaita laitteita kuten näppäimistöjä ja levykeasemia. Teener liittyi Applelle vuonna 1988, jolloin Apple halusi korvata Apple Desktop Bus (ADB) väylän uudella, joka välittäisi myös äänisignaalia. Väylä oli aluksi liian hidas (12 megabittiä sekunnissa), mutta Teener ja James kehittivät isokronisen siirtomenetelmän. Roger Van Brunt ja Florin Oprescu kehittivät fyysisen kerroksen (johdot ja sähköiset signaalit) ja välttivät optisen linkin käyttämisen parikaapelin käytöllä.
IBM liittyi tuolloin mukaan etsiessään korvaajaa SCSI:lle ja halusi nopeampaa väylää, jolloin mukaan otettiin STMicroelectronicsin kehittämä kellomekanismi. Liitin perustui Game Boyn käyttämään linkkikaapeliin. IEEE 1394 standardi ratifioitiin vuonna 1995. Sonyn Industrial Division näki väylässä potentiaalia digitaalisen videon tarpeisiin kehittäessään Digital Video -tekniikkaa ja kutsui mukaan Philipsin sekä Applen, jonka jälkeen väylä ilmestyi DV-kameroihin. Intel liittyi mukaan vuonna 1996 ja suunnitteli sen käyttöä tuotteissaan. Apple lisäsi tuen vuonna 1999, jota ennen tuki oli erillisellä PCI-kortilla. Applen talous oli heikossa tilassa ja FireWiren lisensointi muutettiin porttien määrän mukaiseksi, josta elektroniikkateollisuus raivostui ja Intel veti pois tukensa.
FireWire (IEEE 1394) oli nopeampi kuin USB USB:n ollessa uusi, mutta FireWire oli myös kalliimpi toteuttaa sekä nimen käyttö vaati lisenssimaksun maksamista Applelle. Tästä johtuen FireWiren standardi hajaantui ja eri ratkaisut tarvitsivat eri kaapeleita. Väylä tarvitsi myös ohjainpiirit sekä tietokoneeseen että oheislaitteisiin, joka nosti sen kustannuksia. Kun Apple lopetti sen käytön tuotteissaan vuonna 2008 tuki liitännälle loppui.
Apollo 4

Apollo 4 oli Apollo-avaruusohjelman miehittämätön lento. Se oli ensimmäinen, jossa käytettiin Saturn V -kantorakettia.
Laukaisu tapahtui 9. marraskuuta 1967 kello 12:00:01 UTC Kennedy Space Centeristä. Laskeutuminen oli samana päivänä noin 20:37:00 UTC, joten lennon kestoksi tuli 8 tuntia, 36 minuuttia ja 59 sekuntia.
Kööpenhaminan tulkinta

Kööpenhaminan tulkinta on eräs kvanttimekaniikan tulkinta. Sen kehittivät suurimmaksi osaksi Niels Bohr ja Werner Heisenberg yhteistyössä Kööpenhaminassa vuoden 1927 tienoilla. Bohr ja Heisenberg laajensivat Max Bornin kehittämää aaltofunktion todennäköisyystulkintaa. Heidän tulkintansa yrittää vastata muutamiin kvanttimekaniikan aalto-hiukkas-dualismin hämmentäviin kysymyksiin.
Klassisessa Youngin kaksoisrakokokeessa kahden lähekkäin olevan raon läpi kohdistettu valo muodostaa levyn takana olevalle varjostimelle kirkkaita ja tummia vyöhykkeitä. Nämä voidaan selittää valon aalto-ominaisuuden vaikutuksena: kirkkaissa kohdissa valoaallot vahvistavat toisiaan ja tummissa kohdissa kumoavat toisensa. Kokeellisesti on kuitenkin osoitettu, että valolla on myös hiukkas-tyyppisiä ominaisuuksia ja esimerkiksi elektroneilla on aalto-ominaisuuksia, jotka voivat tuottaa interferenssikuvioita.
Tämä aiheuttaa mielenkiintoisia kysymyksiä. Jos esimerkiksi Youngin kaksoisrakokoe tehdään siten, että vain yksi fotoni tai elektroni menisi kerralla rakojen läpi, nähdään yksittäisen elektronin tai fotonin osuvan varjostimeen kerrallaan. Koetta toistettaessa havaitaan näiden yksittäisten elektronien tai fotonien muodostavan varjostimelle samanlaisia interferenssikuvioita kuin keskenään vaikuttavilla aalloilla.
Seuraamuksia kokeesta.
Edellä mainittu koe herättää seuraavanlaisia kysymyksiä:
Kööpenhaminan tulkinta vastaa näihin kysymyksiin seuraavasti:
Alkuperäisestä Kööpenhaminan tulkinnasta on useita variantteja, joista suosituin pohjautuu konsistentin historian ("Copenhagen done right?") ja kvanttidekoherenssin käsitteeseen, joka sallii meidän laskea "mikroskooppisen" ja "makroskooppisen" maailman välisen epäselvän rajan. Muut variantit eroavat aaltomuotoon liitetyn "todellisuuden" määrässä.
Arvostelua.
Kvanttimekaniikan (kohta 1) täydellisyysajatusta vastaan on esitetty erilaisia ajatuksia. Yhtenä tunnetuimmista voidaan pitää Albert Einsteinin kahden kollegansa, Boris Podolskyn ja Nathan Rosen kanssa kehittelemää EPR-ajatuskoetta, jonka tarkoituksena oli osoittaa, että on oltava olemassa piilo­muuttujia, joilla välttää ei-lokaali, välitön kvanttijärjestelmien "kaukovaikutus".
Kolmesta edellä olevasta kohdasta kolmas on luultavasti ongelmallisin fyysikon näkökulmasta, koska se antaa mittausprosesseille erikoisen statuksen määrittelemättä niitä puhtaasti tai selittämättä niiden outoja vaikutuksia.
Monet fyysikot ja filosofit ovat vastustaneet Kööpenhaminan tulkintaa siksi, että se on ei-deterministinen. Sitä vastustetaan myös siksi, että se sisältää määrittelemättömän mittausprosessin todennäköisyys-funktiot ei-todennäköisiksi mittauksiksi. Albert Einsteinin kuuluisa sanonta "Jumala ei heitä noppaa" ja "Luuletteko todella, ettei kuuta ole olemassa ilman katsojaa?" ovat esimerkkejä tästä.
Erwin Schrödinger kehitti Schrödingerin kissa -ajatuskokeen, joka yrittää valaista kvanttimekaniikan teorian epätäydellisyyttä, kun liikutaan atomitasolta makroskooppisiin systeemeihin.
Luonnonuskonto

Luonnonuskonto on luonnonpalvontaan perustuva uskonto. Luonnonuskontojen kannattajat katsovat edustavansa henkilökohtaiseen kokemukseen perustuvia uskontoja ja elämäntapoja. Suurimpana yhteisenä tekijänä eri luonnonuskontojen välillä pidetään kunnioitusta luontoa ja sen kiertokulkua kohtaan. Ihminen nähdään osana tätä kiertokulkua: ihminen ei ole luonnosta erillinen eikä sitä ylempänä tai alempana.
Suurin osa luonnonuskonnoista perustuu vanhoihin, kristinuskoa edeltäviin uskontoihin kansanperinteen tai ennallistamisen kautta. Luonnonuskonnoiksi luetaan esimerkiksi aasainusko, wicca, uussamanismi, druidismi ja perinteisen suomalaisen uskonnon harjoittaminen. Luonnonuskovaisten keskuudessa on yleistä panteismi eli kaikkeuden pitäminen pyhänä tai animismi eli käsitys kaiken sielullisuudesta. Kolmas näkemys on polyteismi, usko että jumalalla on useita ilmenemismuotoja tai että on useita eri jumalia, jotka edustavat luonnon ja elämän eri puolia, kuten miehisiä ja naisellisia. 
Luonnonuskonnon käsite ei ole yksiselitteinen, eivätkä kaikki uuspakanalliset uskonnot ole luontokeskeisiä. Esimerkiksi germaanisiin ja skandinaavisiin perinteisiin pohjautuvissa suuntauksissa uskonnon muut merkitykset saattavat olla ulkoista
luontoa keskeisempiä.
Luonnonuskonnot Itä-Euroopassa.
Baltian ja Venäjän luonnonuskontojen edustajat saattavat kutsua uskontojaan omauskoksi tai maauskoksi. Viron väestöstä yksitoista prosenttia on valtion teettämässä kyselyssä kertonut harjoittavansa maavaldia. Valtio on rauhoittanut useita satoja pyhiä luonnonkohteita, jotka ovat yleensä puita tai lähteitä. Maavalla Kodan edustamassa maauskossa keskeisiä juhlapäiviä ovat auringonkiertoon liittyvät tasaus- ja seisauspäivät.
Luonnonuskonnot Suomessa.
Suomessa toimii vuonna 1998 perustettu Lehto – Suomen Luonnonuskontojen yhdistys ry, joka on tarkoitettu luonnonuskovaisille ja luonnonuskonnoista kiinnostuneille. Yhdistyksen tarkoituksena on toimia yhdistävänä tekijänä luonnonuskontojen harjoittajien välillä sekä parantaa luonnonuskontojen tuntemusta ja yhteiskunnallista asemaa Suomessa. Yhdistys haluaa myös tukea luontoa kunnioittavaa elämäntapaa. 
Vuonna 2007 perustettu Taivaannaula ry on suomalais-karjalaista luonnonuskoista kansanperinnettä ja elämäntapaa jatkava ja edistävä järjestö. Taivaannaulan tavoitteena on luonnonuskoisten tapojen, juhlien ja perinnetaitojen elvyttäminen eläväksi osaksi suomalaista yhteiskuntaa sekä tietouden lisääminen kansanperinteestä. Yhdistys tekee läheistä yhteistyötä suomalaisten perinnejärjestöjen sekä suomensukuisia etnisiä uskontoja edustavien järjestöjen kanssa.
Noradrenaliini

Noradrenaliini eli norepinefriini on katekoliamiineihin kuuluva säätelijäaine, jota erittyy hormonina lisämunuaisytimestä ja välittäjäaineena hermopäätteistä sekä keskushermostossa että sympaattisessa ääreishermostossa. Dopamiinin ja serotoniinin ohella se on tärkein monoamiinityyppinen välittäjäaine keskushermostossa. Noradrenaliini lisää sympaattista tonusta yhdessä adrenaliinin kanssa. Hormoni vaikuttaa muun muassa ihmisen vireyteen.
Arvo Turtiainen

Arvo Albin Turtiainen () oli suomalainen runoilija ja suomentaja.
Henkilöhistoria.
Turtiaisen vanhemmat olivat räätäli Ernst Turtiainen ja Ida Lovisa Väätäinen. Ernst Turtiainen oli nuoruudessaan laulanut kuoroissa, osallistunut näytelmäkerhojen toimintaan ja kirjoitellut runoja. Isältään Arvo peri taiteellisten taipumusten ohella vasemmistolaisen maailmankatsomuksen. Hänen ensimmäinen vaimonsa oli Aino Helena Vormula ja toinen Brita Polttila, jonka kanssa Turtiainen meni naimisiin 1953. Turtiainen kävi viisi luokkaa Helsingin suomalaista reaalilyseota ja valmistui hammasteknikoksi. Vuosina 1932−1933 hän opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa ja toimi sen jälkeen sanomalehtimiehenä, kunnes ryhtyi vapaaksi kirjailijaksi 1934. 
Talvisodassa Turtiainen oli toiminut komppanianpäällikkönä, mutta vakaumuksellisista syistä hän kieltäytyi osallistumasta jatkosotaan ja painui ”maan alle” 1941. Hänet pidätettiin maaliskuun alussa 1942 yhdessä Raoul Palmgrenin ja tämän vaimon Irja Palmgrenin kanssa. Turtiainen tuomittiin sotilaskarkuruudesta ja valtiopetoksen valmistelusta neljäksi ja puoleksi vuodeksi kuritushuoneeseen sekä menettämään upseerinarvonsa. Turtiainen vapautettiin 1944. 
Turtiainen kuului kirjailija- ja taiteilijaryhmä Kiilaan sekä Suomen kommunistiseen puolueeseen ja toimi myös aikakauslehti "40-luvun" päätoimittajana 1945–1947. 1960-luvun alkupuolella Turtiainen osti Päijänteen rannalta Kuhmoisista tontin kesämökilleen Unnastuvalle. Turtiaisen muistomerkin Matti Heleniuksen puistossa Helsingin Kalliossa on tehnyt Raimo Utriainen. Veistoksen materiaalina on Utriaiselle tyypillinen eloksoitu alumiini, ja teos valmistui 1990.
Kirjallinen tuotanto.
Turtiainen kirjoitti alkujaan muun muassa "Tulenkantajat"-lehteen, Tulenkantajain seuran johtokunnan jäsen hän oli 1937–1939. Esikoisteos "Muutos" ilmestyi 1936 ja ainoaksi jäänyt romaani "Rautakourat" 1938. Vankilakokemuksistaan hän kirjoitti teokset "Ihminen n:o 503/42" ja "Laulu kiven ja raudan ympyrässä". Hän ilmaisi pettymyksensä vuoden 1968 Prahan kevään tapahtumiin julkaisemalla teoksen "Puheita Porthaninrinteellä". Turtiainen oli vahvasti helsinkiläinen ja hänet tunnettiin lempinimellä Stadin Arska, etenkin helsinkiläisen työväen tuntemusten kuvaajana. Turtiaisen helsinkiläisyydestä johtuu myös, että hän kirjoitti useita runoja stadin slangilla. Kääntäjänä Turtiainen suomensi muun muassa Edgar Lee Mastersin, Graham Greenen, Vladimir Majakovskin ja Walt Whitmanin teoksia.
Mary-Kate Olsen

Mary-Kate Olsen (s. 13. kesäkuuta, 1986, Sherman Oaks, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muotisuunnittelija.
Itsenäinen ura.
Mary-Kate tuli tunnetuksi ilman Ashleytä, kun Mary-Kate esiintyi pienessä sivuroolissa "Factory Girlissä" Molly Spencenä. Elokuva julkaistiin joulukuussa 2006. Olsenin rooli leikattiin pois teatteriversiosta, mutta DVD-versiolla se sisältyy elokuvaan. Lisäksi Mary-Katella oli toistuva rooli TV-sarjassa "Weeds", jossa hän esittää roolia Tara Lindman. Mary-Kate esiintyi vuonna 2008 elokuvassa "The Wackness", jossa hän esittää roolia Union.
10. marraskuuta 2008 Mary-Kate esiintyi yhdessä jaksossa TV-komedian "Samantha" toisella tuotantokaudella. Mary-Kate esitti Natalie-nimistä tyttöä viidennessä jaksossa. Samatha yrittää auttaa Natalieta tämän yrittäessä tuhota itsensä ja on muutenkin luonteeltaan paha nainen.
Yksityiselämä.
Vuonna 2004 Olsen haki hoitoa syömishäiriöön.
Olsen oli vuonna 2008 kuolleen Heath Ledgerin läheinen ystävä.
Olsen alkoi seurustelemaan ranskalaisen pankkiirin Olivier Sarkozyn kanssa vuonna 2012. Sarkozy on Ranskan entisen presidentin Nicolas Sarkozyn velipuoli. Olsen ja Sarkozy menivät naimisiin 27. marraskuuta 2015 yksityisasunnossa New Yorkissa.
Potenssijoukko

Potenssijoukko on joukon kaikkien osajoukkojen joukko. Joukon formula_1 potenssijoukkoa merkitään tyypillisesti symboleilla formula_2 tai formula_3 tai formula_4.
Johdanto.
Tarkastellaan ensin nelialkioista äärellistä joukkoa formula_5. Joukko-opin mukaan tyhjä joukko formula_6 on yksi osajoukko. Myös yksialkioiset osajoukot 
formula_7 
ovat joukon formula_8 osajoukkoja. Sitten voidaan muodostaa kuusi kaksialkioista osajoukkoa 
formula_9
ja neljä kolmialkioista osajoukkoa 
formula_10
Viimeinen osajoukko on joukko formula_5 itse, sillä joukko-opin mukaan joukko on aina itsensä osajoukko.
Helposti nähdään, että neljän alkion joukosta voidaan muodostaa formula_12 osajoukkoa. Muodostettu osajoukkojen joukko koostuu näistä 16 luetelluista osajoukoista ja sitä kutsutaan joukon formula_8 potenssijoukoksi. Potenssijoukon koko eli mahtavuus on 16.
Määritelmä.
Muodollinen määritelmä: jos formula_1 on mielivaltainen joukko, niin on 
formula_15.
Mahtavuus.
Joukon formula_8 mahtavuus voidaan merkitä formula_17 tai formula_18.
Äärellisen joukon potenssijoukon mahtavuus voidaan laskea seuraavasti. Yleisesti voidaan merkitä, montako formula_19 jäsenistä osajoukkoa voidaan ottaa mahtavuudeltaan formula_20 olevasta joukosta:
formula_21
Kun lasketaan yhteen tyhjän joukon, kaikki yksialkioiset osajoukot, kaksialkioiset, ..., (n-1)-alkioiset ja joukko itse, saadaan
formula_22 
Jos äärellisen joukon mahtavuus on formula_23, niin sen potenssijoukon mahtavuus on kahden potenssi eli formula_24 .
Tyhjän joukon potenssijoukko sisältää määritelmän mukaan tyhjän joukon, mutta myös itsensä. Koska tyhjiä joukkoja on olemassa vain yksi, ei sitä voi esiintyä osajoukkojen joukossa kahdesti. Tyhjässä joukossa ei ole alkioita, joista voidaan muodostaa osajoukkoja. Tällöin on formula_25. Tyhjän joukon mahtavuus on formula_26, niin sen potenssijoukon mahtavuus on formula_27.
Numeroituvasti äärettömän joukon potenssijoukon mahtavuus on siten formula_28, jos numeroituvasti äärettömän joukon mahtavuus on formula_29. Voidaan osoittaa, että formula_30 eli sama kuin reaalilukujen mahtavuus. Se on suurempi kuin luonnollisten lukujen mahtavuus ja se merkitään formula_31. Tällaisen potenssijoukon mahtavuus on ylinumeroituvasti ääretön.
Voidaan todistaa, ettei joukon formula_8 ja sen potenssijoukon välillä ei ole bijektiota. Silloin ei joukon formula_8 numeroituvuudesta voida päätellä potenssijoukon numeroituvuutta.
Ylinumeroituvien joukkojen potenssijoukot ovat entistä mahtavampia, jolloin esimerkiksi formula_34. Potenssijoukosta muodostettu potenssijoukko on edellisiä mahtavampi. Niiden mahtavuutta on ollut tapana merkitä kardinaaleilla formula_35. Niilläkin on suuruusjärjestys
formula_36
Turun romantiikka

Turun romantiikka oli Turun akatemian piirissä 1800-luvun alkupuolella syntynyt poliittis-kirjallinen liike, jossa yhtyivät eurooppalaisen romantiikan vaikutteet ja Henrik Gabriel Porthanin aateperintö. Sen ohjelmana oli suomalaisen kansallistunteen herättäminen ja suomenkielisen kulttuurin kehittäminen. Tätä kutsuttiin fennomaniaksi.
Liikkeen johtohahmoihin kuuluneen Adolf Ivar Arwidssonin erottaminen yliopistosta 1822 heikensi Turun romantiikan vaikutusta. Kun yliopisto siirtyi Turun palon myötä Helsinkiin vuonna 1827, toiminta jatkui siellä Lauantaiseuran piirissä.
Nimitystä ”Turun romantiikka” käytti ensimmäisenä kirjallisuushistorioitsija Werner Söderhjelm vuonna 1915 julkaisemassaan teoksessa "Åboromantiken och dess samband med utländska idéströmningar". Osa myöhemmistä historiantutkijoista on kritisoinut nimitystä väittäen sen antavan liian suurisuuntaisen kuvan saksalaisen romantiikan vaikutuksesta Suomen akateemisiin piireihin 1800-luvun alussa. Kriitikoiden mukaan uushumanismi ja klassismi olivat paljon vaikutusvaltaisempia aatevirtauksia tuon ajan suomalaisen älymystön piirissä.
Lauantaiseura

Lauantaiseura () oli Helsingin yliopiston opiskelijoiden ja nuorten opettajien keväällä 1830 perustama seura, joka kokoontui lauantai-iltaisin jonkun jäsenensä luo. Yhteisillä varoilla ostettiin kirjallisuutta ja innokkaat keskustelut niistä venyivät usein myöhäiseen yöhön. Aluksi keskustelut koskivat kirjallisuutta ja filosofiaa, mutta myöhemmin pyrkimykseksi tuli kansallisen Suomen luominen. 
Topelius kuvaa ”Päiväkirjoissaan”, kuinka Lauantaiseuran iltojen aikana pääsi tutustumaan ”Runebergin tyyneen huumoriin, Snellmanin säälimättömään logiikkaan, Nervanderin purevaan ivaan ja Nordströmin kompapuheisiin, jotka olivat teräviä kuin silmäneulat.”
Pikku Jättiläinen ilmoittaa seuran perustajiksi kuusi nuorukaista, jotka olivat J. L. Runeberg, J. J. Nervander, A. A. Laurell ja tämän veli G. Laurell, Bengt Olof Lille, ja J. J. Nordström.
Seuran johtohahmona toimi aluksi Johan Jakob Nervander ja myöhemmin Johan Ludvig Runeberg. Lauantaiseuran loppuaikoina Johan Vilhelm Snellman oli piirin johtava, keskustelun kulkuun ratkaisevasti vaikuttava henkilö. Runebergistä tuli kuitenkin vähitellen seuran kantava voima ja hänen muuttonsa Porvooseen vuonna 1837 aiheutti seuran säännöllisen toiminnan loppumisen.
Lauantaiseuran edeltäjiä olivat 1800-luvun alussa kokoontunut Aura-seura ja 1700-luvun loppupuoliskolla Suomen kulttuurielämään vaikuttanut Aurora-seura.
Lauantaiseuran toiminta.
Lauantaiseuran merkitys suomenkielisen sivistyksen ja kulttuurin kehittymiselle oli merkittävä. Sen vaikutuksesta syntyi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura ja ensimmäinen uudenaikainen yksityisoppikoulu Helsingfors lyceum () vuonna 1831. Lisäksi seura alkoi julkaista omaa "Helsingfors Morgonblad" -sanomalehteä. 
Lauantaiseuran epävirallisena äänenkannattajana voidaan pitää Runebergin vuonna 1832 perustamaa sanomalehteä, "Helsingfors Morgonbladia", sillä useat seuran jäsenet avustivat sitä. Lehti oli kirjallis-filosofinen ja elitistinen ja se keräsi ympärilleen noin 400-päisen lukijakunnan.
Salaliitto

Salaliitto eli "salahanke" on kahden tai useamman henkilön salainen sopimus jonkin rikollisen tavoitteen saavuttamiseksi. Tyypillisiä salaliittoja ovat poliittiset rikokset. 
Kuuluisia salaliittoja.
Historia on täynnä sekä onnistuneita että epäonnistuneita salaliittoja.
Vaisto

Vaisto tarkoittaa elävien olentojen sisäänrakennettuja taipumuksia johonkin eläinlajille ominaiseen ja yleiseen käyttäytymiseen. Vaistoja pidetään yleensä perittyinä ominaisuuksina; niiden vastakohta on siis opittu käyttäytyminen. Esimerkkejä vaistoista ovat itsesuojeluvaisto, lisääntymisvaisto, muuttovaisto sekä vastasyntyneen imemis- ja tarrautumisvaisto.
Vaistoihin perustuva käyttäytyminen ilmenee eliön ympäristöstä ja kokemuksista riippumatta, kun taas opittuun käyttäytymiseen vaikuttaa eliöyksilön ympäristö ja kokemukset. Vaistomainen käytös ei siis eroa yksilöiden välillä, kun taas opittu käytös vaihtelee sen mukaan, millainen ympäristö ja historia yksilöillä on ollut.
Vaistot ja ihminen.
Latinalaisessa Amerikassa on kuurojen yhdyskuntia tutkimalla saatu selville, että lapset kehittävät vaistomaisesti itselleen kielen melko pienenkin ulkoisen virikkeen avulla. Näiden yhdyskuntien ensimmäisen sukupolven kuurot eivät ole saaneet viittomakielen opetusta, ja he ovat kommunikoineet toisilleen yksinkertaisin elein. Kuitenkin jo heidän lapsensa ovat näiden eleiden pohjalta luonnostaan, toisilleen viittoessaan, kehittäneet monimutkaisen kielen, kieliopiltaan yhtä monimutkaisen kuin puhutut kielet. Vaistonvarainen kyky oppia kieltä ja jopa muodostaa kieli koskee siis myös muita kuin äänteellisiä merkkikieliä. Ilmeisesti kyky tehokkaaseen kommunikointiin on ollut niin suuri etu ihmislajin kehityksen alkuaikoina, että kyky kehittää kieli on koodautunut ihmisen perimään.
Jotkut tietoisuuden tutkijat kuten Daniel Dennett katsovat, että vasta kielensä avulla ihminen pystyy edes jollain tavoin irtautumaan vaistoistaan. Vasta kielen omaava ihminen voi tehdä päätöksiä, jotka ovat vastoin voimakkainta senhetkistä vaistoa, eli muista syistä kuin vaiston vuoksi. Tällaisia syitä ovat ihmisen "henkiset" rakenteet, kuten mielipiteet, asenteet ja moraali. Dennettin mukaan ilman kieltä oleva eläin tai ihminen on pelkästään vaistojensa ohjattavissa, kykenemättä ajattelemaan.
Vaistot muilla eläimillä.
Petopistiäisellä esiintyy tiettyä jäykkää vaistoihin perustuvaa käytöstä. Se vie lamautetun toukan maahan kaivetulle pesälleen, jättää toukan pesän ulkopuolelle ja menee tarkastamaan pesän. Tarkastettuaan pesän se vie toukan sisään. Toiminta on mekaanista ja vaistomaista. Jos toukkaa esimerkiksi siirrettäisiin hieman kauemmaksi sillä aikaa, kun pistiäinen on tarkastamassa pesää, hakisi se toukan takaisin alkuperäiselle paikalleen ja tarkastaisi pesän uudelleen. Se tekisi näin niin monta kertaa, kunnes saisi kaikki mainitut vaiheet suoritettua järjestyksessä.
Joskus vaistomainen käyttäytyminen on varsin yksinkertaista, mutta auttaa silti säilyttämään luonnon ja kyseessä olevan lajin. Hanhi esimerkiksi nostaa vaistomaisesti pesään sieltä vierineen munan. Samoin se kuitenkin tekee myös mille tahansa pesän viereen laitetulle sileälle esineelle, kuten käen munalle, sileälle kivelle tai rubikin kuutiolle. Hanhen vaistoihin on siis koodattu yksinkertainen sääntö, joka ajaa sen nostamaan minkä tahansa pesän vieressä olevan sileän esineen takaisin pesään.
Huonekalu

Huonekalu eli kaluste on kodin tai muun tilan sisustukseen kuuluva sisustamisväline, kuten vuode, sohva, pöytä, kirjahylly, tuoli ja lipasto. 
Kalusteiden pääryhmät.
Huonekalut voidaan jakaa ryhmiin sen mukaan millaisessa tilassa ja millaiseen tarpeeseen niitä käytetään:
Kirjallisuutta.
&lt;br&gt;
Dynamiikka (musiikki)

Musiikissa dynamiikalla tarkoitetaan äänenvoimakkuutta ja erityisesti sen eri vaihteluita.
Nuottikirjoituksessa käytetään yleisesti seuraavia merkkejä:
Merkit fff ja ppp ovat vielä jokseenkin yleisiä nuottikirjoituksessa, mutta merkit, joissa on näitä enemmän f tai p -merkkejä ovat harvinaisia.
Lisäksi on olemassa merkkejä, jotka ilmoittavat voimakkuuden tasaista nousua tai laskua. Yleisimmät sellaiset ovat "crescendo" (lyhennys cresc.) ja "decrescendo" (lyhennys decresc.), jonka synonyymi on "diminuendo" (lyhennys dim.). "Crescendo" tarkoittaa äänenvoimakkuuden tasaista nousua ja "decrescendo" äänenvoimakkuuden tasaista laskua.