tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heh

Heh (myös Hah) oli muinaisessa Egyptissä ikuisuuden ja päättymättömyyden henkilöitymä. Hehin hieroglyfimerkki tarkoitti "miljoonaa", ja Heh liittyi ajatukseen miljoonista vuosista. Hehin jumalpuolisoksi kuvattiin toisinaan Hehet. Egyptiläisessä mytologiassa Heh luettiin puolisonsa Hehetin kanssa Hermopoliin alkujumalkahdeksikko ogdoadiin. 
Heh kuvattiin polvistuneena miehenä, jolla oli jumaluutta symboloiva parta ja peruukki. Hehin kumpaankin käteen kuvattiin palmunoksa, jotka kuvaavat ajanlaskua ja vuosia. Hehin kuvaa käytettiin amuleteissa jo vanhan valtakunnan aikana, ja erityisesti hänet kuvattiin faaraon omaisuuteen toivottamaan ikuista elämää ja valtakautta. Esimerkiksi faarao Tutankhamonin haudassa useat esineet oli merkitty Hehin kuvalla.
AFC Cup

AFC Cup on vuosittain järjestettävä kilpailu aasialaisille jalkapalloseuroille. Turnaukseen osallistuu yhteensä 32 joukkuetta. Menestynein seura on kuwaitilainen Al Kuwait SC kolmella mestaruudella.
Pelisysteemi.
- Joukkueet arvotaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoihin.
- Samasta maasta ei voi tulla kahta joukkuetta samaan lohkoon
- Jokaisesta lohkosta kaksi parasta etenee 16 parhaan joukkoon.
- 16 parhaan joukosta 8 etenee jatkoon. Kierros pelataan yksiosaisena.
- Puolivälierät ja välierät pelataan kaksiosaisina.
- Finaali ratkaistaan kahden ottelun yhteistuloksella.
Shezmu

Shezmu (myös Shesemu) oli muinaisessa Egyptissä palvottu viinin ja oliiviöljyn puristamisen sekä teurastuksen ja tuhoamisen jumala. Shezmulla oli sekä positiivisia että negatiivisia aspekteja. Shezmu mainitaan jo vanhan valtakunnan aikana, ja pyramiditeksteissä tämän kerrotaan teurastavan ja keittävän jumalia, jotta faarao saisi näiden voimat käyttöönsä. Uuden valtakunnan aikaan painotettiin enemmän Shezmun positiivisia puolia, kuten tämän roolia hajusteiden jumalana. Ptolemaiolaisella kaudella esimerkiksi Edfun ja Denderan temppeleiden hajusteiden valmistus- ja säilytyshuoneet oli pyhitetty Shezmulle.
Intian krikettimaajoukkue

Intian krikettimaajoukkue edustaa Intiaa kriketin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1927 perustettu "The Board of Control for Cricket in India".
Test matchit.
Intia pelasi ensimmäisen "test matchinsa" eli viisipäiväisen maaottelun Englantia vastaan 1932. Ensimmäisen test match -voittonsa se saavutti Englantia vastaan 1952. Toukokuuhun 2020 mennessä Intia on pelannut kaikkiaan 542 test match -ottelua, joista se on voittanut 157, hävinnyt 167 ja päätynyt kerran tasajuoksuihin. "Tasapeliin", eli käytännössä kesken, on jäänyt 217 ottelua.
Intialla on positiivinen ottelusaldo Bangladeshia (9 voittoa, ei tappioita), Afganistania (voitto ainoassa ottelussa), Zimbabwea (7 voittoa – 2 tappiota), Sri Lankaa (20–7) ja Uutta-Seelantia (21–12) vastaan. Se on hävinnyt suurimman osan ratkaisuun saakka pelatuista test matcheista Englantia (26–47), Australiaa (28–42), Länsi-Intian saaristoa (22–30), Pakistania (9–12) ja Etelä-Afrikkaa (14–15) vastaan.
Yhden päivän maaottelut.
Intia pelasi ensimmäisen yksipäiväisen maaottelunsa (eli pelimuodon, jossa kummallakin joukkueella on tavallisesti 50 syöttövuoroa, joissa jokaisessa kuusi syöttöä) Englantia vastaan 1974. Se on toukokuuhun 2020 mennessä pelannut kaikkiaan 987 yhden päivän maaottelua. Niistä se on voittanut 513 ja hävinnyt 424. Tasajuoksuihin on päättynyt yhdeksän ja ilman ratkaisua 41 ottelua. Kahdestatoista suuresta krikettimaasta sillä on positiivinen ottelusaldo Irlantia, Afganistania, Bangladeshia, Zimbabwea, Sri Lankaa, Englantia, Uutta-Seelantia ja Länsi-Intian saaristoa vastaan.
MM-kilpailut.
Intia voitti yhden päivän pelimuodolla ratkaistavan maailmanmestaruuden 1983 kukistettuaan loppuottelussa Länsi-Intian saariston 43 juoksulla ja 2011, jolloin se ohitti finaalissa Sri Lankan juoksumäärän, kun Intialla olisi ollut vielä kuusi lyöjäparia ja kymmenen lyöntiä käytettävissä. MM-hopeaa Intia sai 2003 hävittyään loppuottelussa Australialle 125 juoksulla. Välierissä Intia hävisi 1987 Englannille, 1996 Sri Lankalle, 2015 Australialle ja 2019 Uudelle-Seelannille.
Twenty20-maaottelut.
Intia pelasi ensimmäisen "Twenty20" -pelimuodon maaottelunsa, jossa kumpikin joukkue pelaa 20 syöttövuoroa (joissa jokaisessa on kuusi syöttöä), Etelä-Afrikkaa vastaan 2006. Se on toukokuuhun 2020 mennessä pelannut kaikkiaan 134 maaottelua. Ratkaisuun päättyneistä otteluista se on voittanut 83 ja hävinnyt 44. Sillä on negatiivinen ottelusaldo vain Uutta-Seelantia (6 voittoa – 8 tappiota) vastaan. Englantia vastaan voitot ovat tasan 7–7..
Intia voitti ICC World Twenty20 -turnauksen 2007 kukistettuaan loppuottelussa Pakistanin viidellä juoksulla. Vuonna 2014 Intia hävisi loppuottelussa Sri Lankalle, joka ohitti Intian juoksumäärän, kun Sri Lankalla olisi ollut vielä kuusi lyöjäparia ja 13 lyöntiä käytettävissä. Vuoden 2016 turnauksessa Intia selviytyi välieriin.
Henkilökohtaisia tilastoja.
Intian Sachin Tendulkar on krikettihistorian eniten juoksuja lyönyt pelaaja sekä test matcheissa, 15 921, että yksipäiväisissä maaotteluissa, 18 426. Anil Kumble on "polttanut" Intian pelaajista eniten vastustajia syötöillään sekä test matcheissa, 619, että yhden päivän maaotteluissa, 334 .
Fenyyli-isosyanaatti

Fenyyli-isosyanaatti (C7H5NO) on aromaattisiin isosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä valmistettaessa muita kemikaaleja ja reagenssina analyyttisessä kemiassa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa fenyyli-isosyanaatti on väritöntä nestettä, jolla on voimakkaan pistävä haju. Yhdiste reagoi veden ja etanoliin kanssa, mutta liukenee muun muassa dietyylieetteriin, asetoniin, dimetyyliformamidiin, asetonitriiliin, bentseeniin ja tolueeniin. Fenyyli-isosyanaatti on hyvin reaktiivinen ja reagoi alkoholien kanssa karbamaateiksi, amiinien kanssa fenyyliureajohdannaisiksi, useiden nukleofiilien kanssa, dipolarrofiilien kanssa sykloadditiolla heterosyklisiksi yhdisteiksi ja reagoi myös monien organometalliyhdisteiden kanssa insertioreaktiolla. Kuumennettaessa fenyyli-isosyanaattia se voi muodostaa syklisen dimeerin eli difenyyliureuretidiinidionin tai niin ikään rengasrakenteisen fenyyli-isosyanaattitrimeerin.
Fenyyli-isosyanaatti on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aine voi aiheuttaa syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin ihon tai silmien kanssa ja aiheuttaa voimakasta kyynelvuotoa. Hengitettynä aineelle altistumisesta voi seurata kurkkukipua, yskää, hengenahdistusta ja toistuva altistuminen voi johtaa astmaan.
Valmistus ja käyttö.
Fenyyli-isosyanaattia valmistetaan aniliinin ja fosgeenin välisellä reaktiolla.
Fenyyli-isosyanaattia käytetään muiden orgaanisten yhdisteiden esimerkiksi lääkkeiden ja rikkaruohomyrkkyjen valmistamiseen. Siitä valmistettavia yhdisteitä ovat muun muassa fenuroni, pensykuroni, profaami, siduroni, tidiatsuroni, karbetamidi ja desmedifaami. Fenyyli-isosyanaattia käytetään myös analyyttisenä reagenssina alkoholien ja amiinien tunnistamiseen.
Penguin Random House

Penguin Random House on Penguin Groupin ja Random Housen fuusiona vuonna 2013 syntynyt suuri kirjankustannuskonserni. Yhdysvalloissa kotipaikkaansa pitävän yrityksen omistavat yhdessä saksalainen Bertelsmann (53 %) ja brittiläisen Pearson PLC:n omistama Penguin Group (47 %).
Yritys työllistää runsaat 12 000 ihmistä viidellä mantereella. Penguin Random House -yhtiöön kuuluvia suurimpia yleiskustantamoja ovat Penguin Books, Random House ja Dorling Kindersley.
Kaikkiaan yhtiön alaisuudessa toimii 250 itsenäistä kustantamobrändiä, jotka yhdessä julkaisevat noin 15 000 uutuusnimikettä vuosittain. Niiden yhteiseen kirjoittajakuntaan kuuluu satoja maailman luetuimpia kirjailijoita ja yli 70 kirjallisuuden Nobel-palkinnon saajaa.
Yhdeksi suurkustantamon syntymisen syyksi on mainittu Amazon.com-verkkokirjakaupan kasvava valta-asema kirja-alalla.
Simone Stelzer

Simone Stelzer (s. 1. lokakuuta 1969 Wien), taiteilijanimeltään Simone, on itävaltalainen kevyen musiikin laulaja. Ensisijaisesti hän on profiloitunut iskelmämusiikin esittäjänä. Laulajanuransa ohella Simone on työskennellyt satunnaisesti elokuva- ja televisionäyttelijänä.
Ura.
Simone Stelzer varttui Herzogenburgissa koillisessa Itävallassa. Hän aloitti laulajanuransa 15-vuotiaana Peter Panskyn yhtyeessä Peter Pan, joka menestyi vuonna 1985 Ö3-listalla singlellään "A Night in Hippodrome".
Läpimurtonsa Simone teki 1990, jolloin hän edusti Itävaltaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Keine Mauern mehr" ja saavutti sijan 10. Simonen esikoisalbumi "Feuer im Vulkan" ilmestyi samana vuonna. Albumilta "Gute Reise, bon voyage ... " (1994) julkaistu single "Wahre Liebe" menestyi erinomaisesti. Vuonna 1996 julkaistiin albumi "Ich liebe Dich", joka sisältää eurodance-tyyliä ja iskelmää yhdistävää musiikkia.
Vuodesta 1997 alkaen Simonelle alkoivat tuottaa ja kirjoittaa musiikkia muun muassa Adam Schairer, Alfons Weindorf ja Bernd Meinunger: syntyi useita menestyskappaleita, kuten "Nimm mich einfach so wie früher in den Arm", "Verlier mein Herz nicht, wenn du gehst", "Die Frau im Zug", "Solang wir lieben", "Nachts geht die Sehnsucht durch die Stadt" ja "Die Nacht vor dir". Simone on laulanut myös duettoja, joista mainittakoon "Merci mon Amour" Uwe Bussen kanssa (2004), "Alles durch die Liebe" Bernhard Brinkin kanssa (2007) ja "Ich denk noch an dich" Charly Brunnerin kanssa (2012). 
Vuonna 2009 Simone vaihtoi levy-yhtiötä Koch Universalista Sonyyn. Tuottajaksi tuli David Brandes. Albumi "Morgenrot" (2009) myi Itävallassa kultaa ja menestyi myös Saksan listoilla. Vuonna 2013 julkaistiin Simonen ja Charly Brunnerin duettoalbumi "Das kleine große Leben", kumpainenkin sai teoksesta Amadeus Award -palkinnon vuonna 2014. 
Simone on näytellyt muun muassa elokuvissa "Fröhlich geschieden" ja "Fröhliche Chaoten" sekä television komediasarjassa "Tohuwabohu".
Simone avioitui 3. lokakuuta 2009 Alexander Kreisslin kanssa.
Luolalentely

Luolalentely on videopelien lajityyppi, jossa pelaaja ohjaa alusta kaksiulotteisessa luolassa. Alus noudattaa yleensä inertia- ja painovoimalakeja. Tunnettuja luolalentelypelejä ovat esimerkiksi "Gravitar", Oids, "Turboraketti", "Thrust", "Auts", "Wings 2" ja "Nano".
Luolalentelypelit ovat olleet erityisesti Suomessa suosittu genre pelikehittäjien keskuudessa. Juho Kuorikosken mukaan trendi alkoi vuonna 1992 Amigalle julkaistun "Turboraketin" myötä. Saksalainen "Gravity Force" (Kingsoft, 1989, Amiga) esitteli aiemmista genren peleistä muunnelman, jossa kaksinpeliä pelataan jaetulla ruudulla.
Paulsaar

PaulSaar on Paulsaar Holdings SIA:n sähkötupakkamerkki.
PaulSaar on nykyään Pohjois-Euroopan alueella myydyin sähkötupakkamerkki ja Suomessa se on erityisen suosittu.
Historiaa.
PaulSaar-merkki on perustettu Paula Saarinivan muistoa kunnioittaen. Paula Saariniva menehtyi 2010 keuhkosyöpään. Hän ei päässyt irti tupakasta, vaikka yritti sitä lukuisia kertoja. 
Tuotteen myynti alkoi vuonna 2011 Suomessa. Se on suunnattu tupakoitsijoille, jotka pyrkivät eroon tupakoinnista. Sähkötupakasta tehtyjen vähäisten tutkimusten vuoksi sen markkinointi kuitenkin kiellettiin nopeasti ja sitä alettiin rinnastamaan tavallisiin savukkeisiin. PaulSaar-tuotemerkki rupesi leviämään myös muihin Pohjois-Euroopan maihin. Yhtiön toiminta siirtyi tiukan sääntelyn vuoksi pois Suomesta.
Tuotetta tuo maahan nykyisin itsenäinen maahantuoja, PaulSaar Oy, joka ei toimi SIA PaulSaar Holdingsin alaisuudessa, vaan on täysin itsenäinen toimija.
Saatavuus Suomessa.
PaulSaar-sähkötupakkaa on Suomessa saatavilla ainoastaan nikotiinittomana. Nikotiininesteet vaatisivat lääkeaineluvat eikä tällaisia ole yksikään toimija Suomessa hakenut. 
Lähteet.
www.paulsaar.com
Heinijärvi (Hämeenkyrö)

Heinijärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrön Heinijärvellä Kokemäenjoen vesistössä oleva järvi, joka kuuluu Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueeseen. Heinijärvi on Myllyojan valuma-alueen pääjärvi.
Maantieto.
Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä ja sen pinta-ala on 48 hehtaaria. Järvi on lähes kokonaan peltomaiden ympäröimää. Rantoja, joita on 3,4 kilometriä, kiertää vyöhykkeenä yhtenäinen suoja-alue. Siihen laskee muutama pelto-oja sekä Kirvesjärven laskuoja. Luusua sijaitsee etelärannassa ja siitä lähtee kuivatetun Vähäjärven poikki kaivettu oja. Myllyojan alku syntyy Vähäjärvellä yhteen kerätyistä ojista. Järven ympäristössä on runsaasti asutusta. Yhdystiet 13123 ja 2621 risteävät järven itäpuolella.
Vedenlaatu.
Heinijärven vesi sisältää lievästi kohonneita ravintoainepitoisuuksia ja vesi on hieman humuspitoista. Järvi on lievästi rehevöitynyt. Veden happamuusaste on pH-lukuna 7−8 eli se on hieman emäksinen.
Heinijärveen laskeviin ojiin ollaan suunnittelemassa laskeutusaltaita. Niiden tarkoituksena on vähentä kiintoaineksen kulkeutumista ja veden mukana kulkeutuvan ravinnekuormituksen vaikutuksia alajuoksun vesistöihin.
Historiaa.
Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Isojärvi" erotukseksi se eteläpuolella sijainneelle "Wähäjärvelle", joka on nykyään kuivatettu Vähäjärven suoksi. Itäpuolinen kylä oli kuitenkin nimeltään "Heinijärvi by". Samat nimitykset toistuivat Hämeenkyrön pitäjänkartassa, johon Kalmbergin kartastokin perustuu.
Järvi ja sen ympäristö on toiminut hyvänä elinympäristönä keskiaikaiselle väestölle, koska siellä kehitys johti suuriin Herttualan ja Heinäjärven kyliin, joilla oli paljon peltomaata ja runsaasti niittyjä järven ympäristössä. 1800-luvun kartoissa seutu oli metsätöntä useiden kilometrien laajuisena. Myllyojaan on sen vuolaimpaan kohtaa merkitty Kalmbergin kartassa kolme myllyä.
Rakastaja – vihdoinkin

Rakastaja - vihdoinkin () on "Mustan tikarin veljeskunta" -kirjasarjan yhdestoista osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2013, ja se ilmestyi suomeksi samana vuonna. Kirja kertoo Blaylockin ja Qhuinnin tarinan.
Juoni.
Blay ja Qhuinn kiertävät toisiaan kuin kissa kuumaa puuroa. Vampyyrien maailmassa ei ole soveliasta, että kaksi saman sukupuolen edustajaa rakastuvat toisiinsa. Qhuinnin perhe on kieltänyt poikansa jo kauan ennen kuin tämä edes löysi tiensä Veljeskuntaan ja nyt hänen kunniatehtävänään on toimia John Matthewn henkivartijana. Sotureiden välit uhkaavat tulehtua tunteiden sekamelskassa samalla kun kuvioihin palaa vanha tuttu.
Thomas Wulff

Thomas Wulff (s. 24. elokuuta 1953 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija. 
Henkilöhistoria.
Filosofian maisteri Wulff työskenteli "Fågel Fenix" -lehden päätoimittajana 1975-1976. Hän oli Finlands Svenska Författareföreningenin puheenjohtaja 1998-2007.
Kirjallinen tuotanto.
Wulff julkaisi esikoisrunokokoelmansa "Månsten" vuonna 1973, mutta on kirjoittanut myös muun muassa proosaa, esseitä ja näytelmiä. Ivar Lassyn elämänvaiheet ovat pohjana Wulffin romaanitrilogialle "En hjälte för vår tid" (2006), "Med bästa vilja i världen" (2012) ja "Otack är världens lön" (2017).
Tiilentekijän merkki

Tiilentekijän merkit ovat keskiajalla käytettyjä, terävällä esineellä tiileen ennen polttoa piirrettyä puumerkkejä. Tiilentekijän merkit eroavat antiikin aikana ja uudella ajalla käytetyistä tiilileimoista sillä, että ne on piirretty vapaalla kädellä. Tiilentekijöiden merkit olivat käytössä etenkin myöhäiskeskiajalla 1400-luvulla Itämeren ympäristössä.
Merkit ovat yksinkertaisia symboleita, jotka esittävät esineitä, geometrisiä kuvioita, "varsinaisia" puumerkkejä tai harvoin kirjaimia. Ainakin osa merkeistä saattaa juontua katolisten pyhimysten attribuuteista eli tunnuksista. Merkkejä on käytetty mahdollisesti samanaikaisten kivenhakkaajien merkkien tapaan tiilentekijöiden urakkapalkan laskemisen apuna, mutta merkit ovat luultavasti olleet myös tiilentekijöiden tapa signeerata työnsä.
Suomessa merkattuja tiiliä löytyy linnoista ja Lounais-Suomen keskiaikaisista kivikirkoista, kuten Turun tuomiokirkosta sekä Maarian, Pyhän Katariinan (Turku), Ruskon, Liedon, Taivassalon, Sauvon, Kemiön, Pohjan ja Karjaan kirkoista.
HMS Veronica (1915)

HMS Veronica (viirinumerot M98, T31 ja T87) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 valmistunut Acacia-luokan sluuppi ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin tammikuussa 1915 Port Glasgow'sta Dunlop Bremner and Companyltä, missä köli laskettiin tammikuussa 1915. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta ja valmistui elokuussa.
Palvelus.
Alus kuului 19. syyskuuta 1920 alkaen Britannian kuninkaallisen laivaston Uuden-Seelannin divisioonaan, missä se oli 24. helmikuuta 1934 saakka. Alus teki purjehduksia ja vieraili Uuden-Seelannin satamissa osallistuen erilaisiin tilaisuuksiin. Lisäksi se teki vuosittain purjehduksen Tyynellämerellä, jolloin alus vieraili Tyynenmeren saarilla sisaraluksensa "HMS Laburnumin" kanssa.
Alus kiinnittyi 3. helmikuuta 1931 kello 7.50 Napierissa laituriin, vaikka sitä odotettiin vasta iltapäiväksi. Aluksen päällikkö H. L. Morgan tapasi kello 10.45 satamamestarin, jonka kanssa piti sopia vierailun yksityiskohdat. Minuuttia myöhemmin alueella rekisteröitiin 7,8 Richterin maanjäristys, jonka keskus oli 15,2 kilometriä Napierista pohjoiseen. Aluksen miehistö aloitti niin pian kuin mahdollista avustustoimet. Aluksen päällikkö lähetti hätäkutsun Aucklandin laivastotukikohtaan kello 10.54. Käytyään keskustelua laivaston esikunnan kanssa alukselta lähetettiin kello 12.26 yleinen hätäkutsu, jolla pyydettiin lääkintäapua.
Britannian kuninkaallisen laivaston risteilijät "HMS Dunedinin" ja "HMS Diomeden" saapuivat alueelle seuraavana aamuna kello 8.30. Risteilijöiden lastina oli merkittävä määrä avustustarvikkeita ja lääkintähenkilökuntaa kuten 11 läääkäriä. "Veronica" lähti 10. helmikuuta Napierista Aucklandiin, missä sen pohja tarkastettiin telakalla mahdollisten maanjäristyksen aiheuttamien vaurioiden vuoksi.
Alus lähti 24. helmikuuta 1934 Aucklandista Chathamiin, jossa se poistettiin palveluksesta. Alus myytiin 22. helmikuuta 1935 John Cashmore Limitedille ja romutettiin Walesissa Newportissa vielä samana vuonna.
Third Lanark AC

Third Lanark Athletic Club on entinen skotlantilainen jalkapalloseura. Seura perustettiin vuonna 1872. Vuonna 1904 seura voitti Skotlannin mestaruuden. Skotlannin cupin se voitti 1889 ja 1905. Third Lanark lakkautettiin 1967. 
Historia.
Lanarkshiren 3. kiväärirykmentin jäsenet perustivat Third Lanarkshire Rifle Volunteersin vuonna 1872. He olivat nähneet Skotlannin ja Englannin välisen maaottelun hieman aikaisemmin, josta innostuneena perustivat uuden seuran. Vuonna 1889 Third Lanark voitti ensimmäisen kerran Skotlannin cupin. Finaalissa se voitti Celticin, joka tunnetaan "lumifinaalina" (): kentällä oli lunta nilkan korkeudelle asti, mutta tuomari päätti, että ottelu pelataan kuitenkin. Third Lanark voitti ottelun 3–0. Ottelu määrättiin pelattavaksi uudestaan, mutta Third Lanark voitti uusintaottelun 2–1 ja voitti näin historiansa ensimmäisen Skotlannin Cupin. Vuonna 1903 nimeksi vaihdettiin Third Lanark Athletic Club. Vuonna 1904 joukkue voitti historiansa ainoan Skotlannin mestaruuden. Samana vuonna seura muutti uudelle stadionille New Cathkin Parkiin. Seuraavana vuonna seura voitti toistamiseen Skotlannin cupin voittaen loppuottelussa Rangersin 3–1. Third Lanark pelasi viimeisen ottelunsa 28. huhtikuuta 1967 Dumbartonia vastaan. Lakkauttaminen johtui rahaongelmista.
Eleonoora Kastilialainen

Eleonor Kastilialainen (esp. "Leonór de Castillo") ; (n. 1241 Burgos, Kastilia – 28. marraskuuta 1290 Harby, Nottinghamshire, Englannin kuningaskunta) oli Kastilian prinsessa eli infanta, Englannin kuningas Edvard I:n kuningatarpuoliso ja Ponthieun kreivitär.
Suku.
Eleonor vanhemmat olivat Kastilian ja Leónin kuningas Ferdinand III ja Ponthieun kreivitär Jeanne de Dammartin.
Avioliitto.
Englannin kuningas Henrik III ja Eleonorin velipuoli, Kastilian hallitsija Alfonso X Viisas järjestivät Eleonorin avioliiton vuonna 1254 Englannin prinssi Edvardin kanssa. 13-vuotias Kastilian infanta Leonór de Castillo avioitui 15-vuotiaan Edvardin kanssa 1. marraskuuta 1254 Monasterio de Santa María la Real de Las Huelgasin luostarin kirkossa Burgosissa.
Seuraavana vuonna aviopari palasi Edvardin perintömaitten Gascognen kautta, jossa he viettivät puolitoista vuotta, Englantiin. Avioliitto johti lopulta siihen, että englantilaiset saivat Ponthieun itselleen vuonna 1279 kuningatar Eleonoren perittyä kreivikunnan äidiltään. Kun Henrik III:n aateliset vastustajat kaappasivat vallan Englannissa vuonna 1264, Eleonore lähetettiin turvaan Ranskaan; hän palasi lokakuussa 1265, sen jälkeen kun Edvard oli murskannut kapinalliset.
Eleonor ja Edvard osallistuivat kahdeksanteen ristiretkeen vuosina 1270–1273, jonka aikana Edvardia vastaan tehtiin salamurhayritys puukottamalla Akkon kaupungissa. Eleonoren kerrotaan pelastaneen miehensä hengen imemällä myrkyn pois hänen haavastaan, mutta tarina on luultavimmin sepitetty. Heille syntyi matkan aikana myös kaksi lasta sekä paluumatkalla poika Cascognessa. Eleonor osallistui myös Edvardin Walesin sotaretkelle, heidän nuorin lapsensa Edward of Caernarvon, Edvard II syntyi Caernarforin linnassa huhtikuussa 1284.
Edvard nousi kuninkaaksi isänsä kuoleman jälkeen marraskuussa 1272, jolloin Eleonoresta tuli kuningatarpuoliso. Edvard I ja Eleonor kruunattiin elokuussa 1274 Westminster Abbeyssä.
Elinaikanaan Eleonoresta ei pidetty hänen kiinteistökauppojensa vuoksi; hän hankki laajoja maa-alueita, kuten Leedsin linnan Kentissä, maanomistajilta, jotka eivät pystyneet maksamaan velkojaan juutalaisille rahanlainaajille, ja kruunu pakotti heidät myymään joukkovelkakirjansa. Nämä liiketoimet yhdistivät Eleonoren koronkiskomiseen ja juutalaisten väitettyyn hyväksikäyttöön, mikä johti konfliktiin kirkon kanssa.
Perintö.
Avioliitto oli onnellinen ja Edvard oli murheen murtama kun rakastettu puoliso Eleonor kuoli 49-vuotiaana 28. marraskuuta 1290 Harbyssa Nottinghamshiressä sairasteltuaan, mahdollisesti malarian heikentämämä. Eleonoren kuoleman jälkeen vuonna 1290 Edvard määräsi kaksitoista Eleonoren ristiä pystytettäviksi Lincolnin ja Charing Crossin väliselle reitille, jota pitkin hänen balsamoitu ruumiinsa kuljetettiin Westminster Abbeyhin. Kolme ristiä on säilynyt nykyaikaan.
Lapset.
Eleonorelle ja Edvardille syntyi ainakin 14 lasta, mahdollisesti jopa kuusitoista. Kuusi lapsista eli aikuiseksi asti.
Bosnia ja Hertsegovina yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

Bosnia ja Hertsegovina on saavuttanut yleisurheilun MM-kilpailuissa kaksi mitalia. Molemmat mitalit on tuonut 800 metrin juoksija Amel Tuka, joka oli hopealla Dohassa 2019 ja pronssilla Pekingissä 2015.
Jayson Megna

Jayson Megna (s. 1. helmikuuta 1990) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Boston Bruinsissa.
Pelaajaura.
Megna liittyi Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille ja teki 1. elokuuta 2012 joukkueen kanssa kaksisuuntaisen tulokassopimuksen. Kaudella 2013–2014 Megna kutsuttiin 24. lokakuuta 2013 ensimmäisen kerran farmiseura Wilkes-Barre/Scranton Penguinsista. Hän teki debyyttinsä NHL:ssä seuraavana päivänä 25. lokakuuta New York Islandersia vastaan. Ensimmäisen pisteensä hän teki syöttäessään maalin 28. lokakuuta 2013 ottelussa Carolina Hurricanesia vastaan.
1. heinäkuuta 2015 Megna jätti Penguinsin organisaation siirtyessään vapaana agenttina yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella New York Rangersiin.
Perhe.
Megnan pikkuveli Jaycob on Anaheim Ducksin seitsemännen kierroksen varaus .
Mäntypeukaloinen

Mäntypeukaloinen ("Campylorhynchus megalopterus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mäntypeukaloista tavataan Meksikossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 77 700 km2. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viiruselkäpeukaloinen

Viiruselkäpeukaloinen ("Campylorhynchus nuchalis") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viiruselkäpeukaloista tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 507 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Piilopeukaloinen

Piilopeukaloinen ("Campylorhynchus fasciatus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Piilopeukaloista tavataan Ecuadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 123 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isopeukaloinen

Isopeukaloinen ("Campylorhynchus chiapensis") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isopeukaloista tavataan Meksikossa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 6 100 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 20 000–49 999 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jaycob Megna

Jaycob Megna (s. 10. joulukuuta 1992) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Hän on Anaheim Ducksin seitsemännen kierroksen varaus . 
Megna pelasi NCAA:ssa Nebraska-Omaha Mavericksin paidassa, jossa hän teki kolmen kauden aikana pelaamissaan 105 pelissä neljä maalia sekä 18 syöttöpistettä eli yhteensä 22 tehopistettä. Lisäksi hänelle kertyi 40 rangaistusminuuttia.
4. huhtikuuta 2014 Megna päätti siirtyä ennen viimeistä yliopistovuottaan kolmen vuoden mittaisella tulokassopimuksella Anaheim Ducksiin. Megna pelasi ensimmäiset sopimuskautensa Ducksin farmiseuroissa AHL:ssa ensin Norfolk Admiralsissa ja sitten San Diego Gullsissa. Kaudella 2016–2017 Megna pelasi Ducksissa ensimmäisen NHL-ottelunsa. San Diego Gullsissa Megna puolestaan pelasi 62 ottelua ja teki niissä 27 pistettä. Hän oli liigan tehotilaston voittaja, saldolla +33. Kesällä 2017 Megna teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ducksin kanssa.
Megna ei toisen sopimusjaksonsa aikana saanut juurikaan peliaikaa NHL:ssä ja edusti pääosin AHL:n Gullsia. Megna siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden sopimuksella Vegas Golden Knightsiin. Megna edusti koko kauden Golden Knightsin farmijoukkuetta Chicago Wolvesia, ja seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen AHL-joukkue San Jose Barracudan kanssa.
Megna oli kaudella 2020–2021 San Jose Barracudan kapteeni, ja hänet palkittiin kauden jälkeen joukkueen sisäisellä johtajuuspalkinnolla. Seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen NHL-joukkue San Jose Sharksin kanssa. Hän nousi lokakuun lopulla Barracudasta Sharksin NHL-kokoonpanoon ja vakiinnutti paikkansa Sharksin kokoonpanossa.
Tammikuussa 2024 Seattle Kraken asetti Megnan siirtolistalle, josta Chicago Blackhawks poimi hänet joukkueeseensa.
Heinäkuussa 2024 Megna teki vapaana agenttina Florida Panthersin kanssa vuoden mittaisen kaksisuuntaisen sopimuksen. 
Heinäkuussa 2025 Megna palasi vapaana pelaajana Golden Knightsiin kaksivuotisella ja yhteensä 1,6 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella.
Perhe.
Megnan isoveli Jayson pelaa keskushyökkääjänä Boston Bruinsin organisaatiossa.
Tyrannipeukaloinen

Tyrannipeukaloinen ("Campylorhynchus griseus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tyrannipeukaloista tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Guyanassa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 904 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kauluspeukaloinen

Kauluspeukaloinen ("Campylorhynchus rufinucha") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kauluspeukaloista tavataan Costa Ricassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Nicaraguassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 219 000 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 50 000–499 999 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Täpläpeukaloinen

Täpläpeukaloinen ("Campylorhynchus gularis") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Täpläpeukaloista tavataan Meksikossa ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 235 000 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 50 000–499 999 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Helmipeukaloinen

Helmipeukaloinen ("Campylorhynchus jocosus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Helmipeukaloista tavataan Meksikossa ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 72 600 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 20 000–49 999 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jukataninpeukaloinen

Jukataninpeukaloinen ("Campylorhynchus yucatanicus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Jukataninpeukaloista tavataan Meksikossa Jukatanin niemimaalla ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 9 700 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 20 000–49 999 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Se on kuitenkin luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja koska sen elinympäristöt ovat uhattuna.
Rastaspeukaloinen

Rastaspeukaloinen ("Campylorhynchus turdinus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rastaspeukaloista tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Paraguayssa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 440 000 km2. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vare (ainejärjestö)

Vare ry on Turun yliopiston arkeologian opiskelijoiden ainejärjestö. Vare ry ajaa opiskelijoiden etua yliopisto-organisaatiossa. Lisäksi se järjestää jäsenilleen monipuolista vapaa-ajan toimintaa ja julkaisee Varelia-lehteä. Vare ry on Turun yliopiston ylioppilaskunnan (TYY) yhteisöjäsen.
Yhdistyksen historiaa.
Vare ry on perustettu vuonna 1962, ennen arkeologian oppiaineen perustamista.
Kirvesjärvi (Hämeenkyrö)

Kirvesjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä Kokemäenjoen vesistössä oleva järvi, joka kuuluu Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueeseen. Kirvesjärvi kuuluu siinä Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantieto.
Järvi on 300 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Järveen laskee vain yksi pelto-oja, mutta rannat viettävät järveen laajalta alueelta. Ympäristössä on puoliksi peltomaata ja metsämaata. Luusua sijaitsee eteläpäässä, josta lähtee 2,3 kilometriä pitkä laskuoja virtaamaan vuoroin pelto-ojana ja metsäojana Heinijärven Kirveslahteen. Rannassa on maatila ja kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet yhdystieltä 13117.
Historiaa.
Kalmbergin kartastossa järveä ei ole piirretty näkyviin, mutta Hämeenkyrön pitäjän kartassa, johon Kalmbergin kartastokin perustuu, järvi näkyy "Kirvusjärven" nimisenä. Myös järven laskuoja näkyy tässä kartassa.
Tuija Kokkonen

Tuija Kokkonen (s. 1961) on suomalainen ohjaaja, näytelmäkirjailija ja tutkija. Hänet nimitettiin vuonna 2018 Taideyliopiston Teatterikorkeakouluun taiteellisen tutkimuksen professoriksi.
Ura.
Vuodesta 1996 lähtien Kokkonen on tehnyt paikkakohtaisia muistioesityssarjoja, jotka tutkivat esityksen, "luonnon", ei-inhimillisen, ajan ja vallan suhteita sekä esitystä ekologisten kriisien aikakaudella. Muistiot liikkuvat eri taiteenlajien ja eliölajien välisissä maastoissa, joissa estetiikka, etiikka ja politiikka ovat erottamattomia. Vuodesta 1999 lähtien muistiot on esitetty pääosin Kiasma-teatterin ohjelmistossa sekä kotimaisilla että ulkomaisilla festivaaleilla. Muistioesityssarjoja ovat olleet "Maus ja Orlovski – muistioista rakkaudesta kaupungissa" 1997, "Valuma-alue – muistioita vapaudesta" 1999–2003, "Muistioita ajasta – esityksiä ei-ihmisten kanssa ja ei-ihmisille" 2006– ja "Kemi – muistioita puista" 2022–2023. Kokkonen on kirjoittanut myös kuunnelmia. Kokkosen uran alkuvaiheilla hän on työskennellyt muun muassa Kajaanin kaupunginteatterissa ja dramaturgian opettajana.
Kokkosen väitöstutkimus Taideyliopiston Teatterikorkeakoulussa "Esityksen mahdollinen luonto – Suhde ei-inhimilliseen esitystapahtumassa keston ja potentiaalisuuden näkökulmasta" (Acta Scenica 2017) tarkasteli etenkin ihmisten ja muunlajisten suhteiden kautta esityksen merkityksiä ja mahdollisuuksia ekologisten kriisien aikakaudella. Tutkimuksen taiteelliset osat muodostavat paikkakohtaisen ja lajienvälisen esityssarjan "Muistioita ajasta — esityksiä ei-ihmisten kanssa ja ei-ihmisille" 2006–2010. 
Kokkonen nimitettiin vuonna 2018 Taideyliopiston Teatterikorkeakouluun taiteellisen tutkimuksen professoriksi. Hänet nimitettiin Koneen Säätiön hallituksen jäseneksi vuoden 2018 marraskuussa. Hän oli sitä ennen toiminut Saaren kartanon johtokunnassa vuosina 2014—2018.
Haukijärvi (Hämeenkyrö, Haukijärvi)

Haukijärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä Kokemäenjoen vesistössä oleva järvi, joka kuuluu Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueeseen. Haukijärvi kuuluu siinä Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantieto.
Järvi on 500 metriä pitkä, 180 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,4 hehtaaria. Järvi sijaitsee peltomaiseman keskellä. Lähellä on kuitenkin kaksi metsikköä ja pohjoispuolella suuri maatila. Järveen laskee tulo-oja Parilanjärvestä. Järvestä lähtee 6 kilometriä pitkä laskuoja koilliseen, joka päättyy kuivatettuun Vähäjärveen. Siellä se yhtyy muiden ojien kanssa Myllyojaan, joka laskee Kirkkojärven eteläpäässä Telilahteen. Tilan lisäksi rannalla on vain kolme pientä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet läheisiltä maatiloilta. Järven ohi länsipuolelta kulkee seututie 249 noin 100 metrin etäisyydeltä. Järvi näkyy tälle tielle.
Historiaa.
Hämeenkyrön pitäjänkartassa 1800-luvulta sekä järvi että kylä näkyvät "Haukijärven" nimisinä.
Sándor Puhl

Sándor Puhl (14. heinäkuuta 1955 – 20. toukokuuta 2021) oli unkarilainen entinen jalkapallotuomari. Hän toimi kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n virallisena tuomarina vuosina 1988–2000. Siviiliammatiltaan Puhl oli johtaja.
Puhl tunnettiin parhaiten siitä, että hän tuomitsi vuoden 1994 MM-kilpailuiden loppuottelun Brasilian ja Italian välillä. Noissa kisoissa hän tuomitsi myös kolme muuta ottelua. Mestarien liigan finaalin Puhl tuomitsi vuonna 1997 ja UEFA Cupin finaalin ensimmäisen osan vuonna 1993. Kotimaansa pääsarjan OTP Bank Ligan tuomarina Puhl toimi vuosina 1984–2000.
Puhl ei ollut erityisen suosittu Espanjassa, sillä häneltä jäi vuoden 1994 MM-kilpailuiden puolivälierässä huomaamatta Italian Mauro Tassottin tönäisy kyynärpäällä Espanjan Luis Enriquen kasvoihin, tilanteessa, jossa Enriquen nenä murtui. Tassotti sai kuitenkin myöhemmin FIFA:lta kahdeksan ottelun pannan.
Tuomariuransa jälkeen Puhl toimi Unkarin jalkapalloliiton varapuheenjohtajana, jalkapallokommentaattorina, tuomarinohjaajana ja FIFA:n tuomaritarkkailijana.
KickassTorrents

KickassTorrents (lyhennettynä KAT) on BitTorrent-seurantapalvelin. Kickass Torrentsista on noussut maailman suosituin torrent-sivusto sen jälkeen, kun The Pirate Bay -sivusto joutui toistuvasti vaihtamaan verkko-osoitettaan.
Maaliskuusta 2013 sivusto on ollut operaattoreiden estämänä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Huhtikuussa 2016 markkinaoikeuden päätöksellä Anvia, DNA, Elisa, Kaisanet, Lounea, MPY Palvelut ja Sonera määrättiin estämään asiakkailtaan pääsy sivustolle.
Pidätys.
Heinäkuussa 2016 Puolan poliisi pidätti sivuston omistajan, Artem Vaulinin, kun Apple oli luovuttanut hänen iCloud -tilinsä tietoja viranomaisille. Näin myös sivuston päädomain, sekä lukuisia muita domaineja suljettiin. Häntä odottaa Yhdysvalloissa kovat tuomiot mm. tekijänoikeusrikkomuksista ja rahanpesusta.
Sivuston varsinaista toimintaa on kuitenkin käytännössä mahdoton lopettaa, sillä uusia verkko-osoitteita, välityspalvelimia ja peilipalvelimia (mirroreita) tulee koko ajan lisää.
Baquba

Baquba (; arameaksi ܒܰܩܽܘܒܰܐ Baʿqūba) on Irakin itäosan Diyalan kuvernoraatin keskuskaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 55 kilometriä Bagdadin keskustasta pohjoiseen. Baquban piirikunnan väkiluvuksi arvioitiin vuonna 2013 noin 410 000 (36 % koko maakunnan 1,134 miljoonasta asukkaasta). Vuonna 2003 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 160 000.
Kaupungin nimi juontuu ’Jaakobin huonetta’ tarkoittavista aramean kielen sanoista "Bāya ʿqūbā". Nykyisen kaupungin paikalla oli asutusta jo ennen islamin aikaa. Abbasidikalifaatin (750–1258) aikaan kaupunki oli vauras ja tunnettu taateli- ja hedelmätarhoistaan; kaupunkia ympäröi ravinteikas, monien kyläyhteisöjen asuttama maaperä.
Baquba sijaitsee Diyalajoen varrella, muinaisen idästä Bagdadiin johtavan silkki- ja maustekauppareitin varrella. Ensimmäisen maailmansodan aikana monet assyyrialaiset kristityt hakivat suojaa kaupungista. Nykyään Bagdadista Iraniin johtava valtatie ja rautatie kulkee kaupungin kautta.
Parilanjärvi

Parilanjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän alueen. Parilanjärvi kuuluu Myllyojan valuma-alueeseen.
Maantieto.
Järvi on 850 metriä pitkä, 400 metriä leveä ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Se sijaitsee kallioruhjeesta syntyneessä painaumassa, jonka rinteet on raivattu peltomaaksi. Vain eteläranta on metsämaastoa. Järveen laskee muutama pelto- ja metsäoja. Suurin osa vedestä tulee kuitenkin tulo-ojasta, joka laskee siihen Kuolemaisjärvestä tulevia vesiä. Järven luusua on itäpäässä ja sieltä lähtee puoli kilometriä pitkä laskuoja, joka alittaa seututien 249 matkallaan Haukijärveen. Järvenrantoja on 2,4 kilometriä ja ne ovat lähes kaikki soistuneita. Järven ympäristö on hyvin asuttua, mutta järven rannoilla ei ole rakennuksia. Rantaan johtaa yksi kärrypolku.
Historiaa.
Perttun talon pelloilta on tehty joitakin irtolöytöjä, joiden perusteella järven rannalla arvellaan olleen kivikautinen asuinpaikka. Löytäpaikka on nykyään kauempana järven rannasta. Löytöjä olivat kivinen kourutaltta ja kvartsi-iskoksia.
Parilanjärven vedenpintaa on aikoinaan laskettu. Vuonna 1824 on jätetty asiassa ensimmäinen hakemus. Vuonna 1849 talollisen Parri Isaak Mattsson on jättänyt myös hakemuksen, koska hän sai silloin luvan laskea "Parilajärvi". Järvenlaskun aikataulua ei tarkkaan tunneta, mutta vedenpintaa on selvästi alennettu. Kalmbergin kartaston mukaan järvi näyttäisi kuitenkin olevan yhtä suuri kuin nykyään ja sillä oli kartassa sama nimi kuin Mattsonin hakemuksessakin.
HMS Rockrose (K51)

HMS Rockrose (viirinumero K51) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Bristolista Charles Hill and Sonsilta, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1940. Alus laskettiin vesille 26. heinäkuuta 1941 ja valmistui 4. marraskuuta.
Palvelus.
Alus myytiin 4. lokakuuta 1947 Etelä-Afrikalle, joka nimesi sen "HMSAS Proteaksi". Alus muutettiin tutkimusalukseksi ja romutettiin 1967.
HMS Saxifrage (K04)

HMS Saxifrage (viirinumero K04) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Bristolista Charles Hill and Sonsilta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1941. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta ja valmistui 6. helmikuuta 1942.
Palvelus.
Alus myytiin 1947 Norjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KNM Polarfront".
HMS Spiraea (K08)

HMS Spiraea (viirinumero K08) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Glasgow'sta A. &amp; J. Inglisiltä, missä köli laskettiin 31. toukokuuta 1940. Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta ja valmistui 22. helmikuuta 1941.
Palvelus.
Alus myytiin 1948. Uusi omistaja nimesi sen "Thessalonikaksi".
HMS Starwort (K20)

HMS Starwort (viirinumero K20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Glasgow'sta A. &amp; J. Inglisiltä, missä köli laskettiin 11. kesäkuuta 1940. Alus laskettiin vesille 12. helmikuuta 1941 ja valmistui 26. huhtikuuta.
Palvelus.
Alus myytiin 1948. Uusi omistaja nimesi sen "Southern Broomiksi".
HMS Sundew (K57)

HMS Sundew (viirinumero K57) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Aberdeenista J. Lewis and Sonsilta, missä köli laskettiin 4. marraskuuta 1940 telakkanumerolla 155. Alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1941 ja valmistui 19. syyskuuta.
Palvelus.
Alus luovutettiin 1942 Ranskan pakolaishallitukselle, joka liitti sen Vapaan Ranskan laivastoon nimellä "FNFL Roselys". Alus palautettiin 1947. Alus myytiin 23. lokakuuta 1947 uuden omistajan nimetessä sen "Setter II":ksi. Alus saapui romutettavaksi Trooniin toukokuussa 1948.
HMS Violet (K35)

HMS Violet (viirinumero K35) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Renfrew’sta W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 30. joulukuuta ja valmistui 3. helmikuuta 1941.
Palvelus.
Alus myytiin 1947. Uusi omistaja nimesi sen "La Agueraksi". Vuonna 1949 alus nimettiin "La Gueraksi"
HMS Woodruff (K53)

HMS Woodruff (viirinumero K53) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1941 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. syyskuuta 1939 Renfrew'sta W. Simons and Companyltä, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1941 ja valmistui 7. huhtikuuta.
Palvelus.
Alus myytiin 1948. Uusi omistaja nimesi sen "Southern Lupiniksi". Alus romutettiin marraskuussa 1959 Odensessa.
Friedrich von Esmarch

Friedrich von Esmarch (1823–1908) oli saksalainen lääkäri. Hän keksi muun muassa keinotekoisen verettömyyden, joka aikaansaadaan siten, että kumisiteellä (ns. Esmarchin siteellä) keskeytetään verenkierto leikkauksen ajaksi, ajetaan raajasta veri pois, jolloin raajaan voidaan tehdä suuriakin kirurgisia operaatioita ilman lainkaan verenhukkaa Hän osallistui lääkärinä sotiin, muun muassa vuonna 1848 Tanskan sotaan. Sen jälkeen hän toimi vuodesta 1854 Kielissä kirurgisen osaston johtajana ja vuodesta 1857 kirurgian professorina. Vuonna 1866 hänelle uskottiin Berliinin sairashuoneiden kirurgisen toiminnan ylivalvonta, ja vuonna 1870 hänet nimitettiin Saksan armeijan Hän oli mukana myös samarialaisopetuksen järjestämisessä Saksassa. Useimmat von Esmarchin julkaisut koskevat sotakirurgiaa.
Pyramiditekstit

Pyramiditekstit ovat kokoelma muinaisegyptiläisiä uskonnollisia kirjoituksia vanhan valtakunnan ajalta. Pyramiditekstit ovat mahdollisesti maailman vanhimmat hengelliset tekstit. Tekstit on kirjoitettu vanhalla egyptin kielellä ja kaiverrettu Sakkaran pyramidien seiniin ja faaraoiden sarkofageihin vanhan valtakunnan 5. ja 6. dynastian aikaan. Vanhimmat tekstit on ajoitettu vuosille 2400–2300 eaa ja ne on löydetty faarao Unasin pyramidista. Kirjoitusten kuvaama tarina lienee kuitenkin huomattavasti tätä varhaisempaa alkuperää.
Eri tekstiversioiden välillä on jonkin verran eroavaisuuksia. Niiden pääkohdat ovat kuitenkin yhtenevät. Tekstien sisältö kuvaa etenkin faaraon matkaa kuolemanjälkeiseen elämään. Ne myös sisältävät laajan joukon loitsuja, joita faaraon kuuluu matkallaan lausua. Tekstien keskeinen sanoma on kertoa faaraon uudesta elämästä taivaassa auringonjumala Ra'n luona ja ne myös antavat hänelle käytännöllisiä ohjeita tähän määränpäähän johtavaa matkaa varten. Tekstit myös kuvaavat muiden keskeisten jumalien tekoja, esimerkiksi Osiriksen murhaa ja henkiin herättämistä sekä Horus ja Seth jumalten välistä kamppailua.
Toisin kuin myöhemmät arkkutekstit ja Kuolleiden kirja, pyramiditekstit kirjoitettiin ainoastaan faaraolle, eivätkä tekstit sisällä taidokkaiden hieroglyfien lisäksi muuta kuvitusta. Aiemman Palermon kiven lisäksi pyramiditekstit ovat vanhin lähde, joka mainitsee myöhemmin keskeiseksi nousseen Osiris-jumalan. Pyramiditekstit kehittyivät ajan myötä lopulta Kuolleiden kirjaksi.
Blake Coleman

Blake Coleman (s. 28. marraskuuta 1991) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Calgary Flamesin organisaatiossa. Hän on New Jersey Devilsin kolmannen kierroksen varaus . Coleman pelasi yliopistossa Miami RedHawksissa. Pelattuaan ja valmistuttuaan Miamin yliopistosta Coleman allekirjoitti kahden vuoden mittaisen tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän siirtyi New Jerseyn farmiseura Albany Devilsiin. Helmikuussa 2020 Coleman siirtyi New Jersey Devilsista Tampa Bay Lightningiin vaihdossa Nolan Footeen ja ensimmäisen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2021 Coleman solmi kuuden vuoden ja arvoltaan 29,4 miljoonan dollarin sopimuksen Flamesin kanssa.
Iida Rauma

Iida Rauma (s. 1984) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa "Katoamisten kirja" (2011) oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Toinen romaani "Seksistä ja matematiikasta" ilmestyi vuonna 2015. "Seksistä ja matematiikasta" oli ehdolla Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon, Toisinkoinen-palkinnon ja HelMet-kirjallisuuspalkinnon saajaksi. Raumalle myönnettiin romaanista Kalevi Jäntin palkinto ja Tulenkantaja-palkinto. Hän voitti vuoden 2022 Finlandia-palkinnon kirjallaan "". Kirja oli 2023 ehdolla Euroopan unionin kirjallisuuspalkinnon saajaksi. 
Ura.
Rauma kävi turkulaisen Juhana Herttuan taidelukion ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi Turun yliopistosta, missä hän opiskeli poliittista historiaa, valtio-oppia, sukupuolentutkimusta ja luovaa kirjoittamista. Hän on opiskellut myös Turun taideakatemiassa elokuvaamista. 
Rauman esikoisromaani "Katoamisten kirja" käsittelee rakenteellista väkivaltaa ja erilaisia katoamisia. Rauman toinen romaani "Seksistä ja matematiikasta" (2015) käsittelee ihmisen ja luonnon suhdetta ja järjen ongelmia. Rauman mukaan romaani on yritys vastata ympäristöä tuhoavan elämäntavan herättämiin kysymyksiin ja ahdistukseen. Rauman kolmas romaani "" (2022) käsittelee kouluväkivaltaa, ekokatastrofia sekä Turun tuhoamista. 
Kaksi Rauman artikkelia on julkaistu luovan kirjoittamisen oppikirjassa "Kirjoittamisen taide ja taito" (Ateena 2014). Rauma on perustanut queerfeministisen "Ménage à trois" -pornolehden, joka pyrkii haastamaan valtamedian kapeaa ihmiskuvaa.
Yksityiselämä.
Rauma on ollut parisuhteessa kirjailija Matias Riikosen kanssa vuodesta 2012. Nuorena aikuisena Rauma asui avoliitossa myös naisen kanssa. Rauma on kertonut julkisuudessa joutuneensa peruskoulussa Kaarinassa koulukiusatuksi.
Roseburgin koulusurmat

Roseburgin koulusurmat tapahtui Roseburgin kaupungissa Oregonin osavaltiossa Yhdysvalloissa 1. lokakuuta 2015. Umpqua Community Collegessa sattuneessa koulusurmassa sai surmansa 10 ihmistä ampuja mukaan lukien.
Aluksi ilmoitettiin 26-vuotiaan ampujan Chris Harper Mercerin kuolleen tulitaistelussa poliisin kanssa, kuolemansyytutkimuksen mukaan Mercer kuitenkin teki itsemurhan.
Seitsenottelu olympialaisissa

Seitsenottelu on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1984 olympialaisista lähtien. Menestynein maa olympialaisten seitsenottelussa on ollut Yhdysvallat. Menestynein urheilija on Nafissatou Thiam, joka on voittanut kolme olympiakultaa.
Hoikkavilla

Hoikkavilla ("Eriophorum gracile") on monivuotinen sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva ruohovartinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Hoikkavilla on löyhästi mätästävä ja rönsyävä. Varsi 40–70 cm korkea, ohut ja vähälehtinen. Lehdet ovat ruodittomat, tupelliset, vartta lyhyemmät, ylin varsilehti on yleensä puolenvälin alapuolella, kukinnon tyvellä 1–2 tukilehteä. Ne ovat 1–1,5 mm leveitä, kourumaisia tai litteitä.
Kukinto on varren latvassa, yleensä 3-tähkäinen, tähkäperät jopa 3 cm pitkät ja karheita. Tähkät ovat pienehköjä ja kapeahkon kartiomaisia. Kaksineuvoiset, tuulipölytteiset kukat ovat tähkäsuomujen hangoissa, ne ovat 5 mm pitkiä, monisuonisia, ruskehtavia tai tummia eikä niissä ole kalvolaitaa. Heteitä on kolme, emissä kolme luottia. Kukassa on yli kymmenen karvoiksi pitenevää kehäsukasta, sukaset lopulta noin 2 cm pitkät ja valkoisia. Kukkii kesä-heinäkuussa.
Hedelmä pähkylä joka on litteä ja kolmisärmäinen.
Levinneisyys.
Hoikkavilla on yleinen Keski- ja Etelä-Lapissa sekä Itä-Suomessa, mutta etelässä se on harvinaistunut. Sitä tavataan myös Ruotsissa ja Keski-Euroopassa, sekä samoilla leveysasteilla Aasiassa ja paikoin Pohjois-Amerikassa.
Elinympäristö.
Se kasvaa märissä ympäristöissä kuten rimpinevoilla, tulvaisilla avosoilla ja luhtarannoilla.