tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Siguiri

Siguiri on kaupunki ja prefektuurin hallintokeskus Länsi-Afrikassa sijaitsevan Guinean Kankanin alueen Siguirin prefektuurissa. Kaupungin muodostaman aliprefektuurin väkiluku oli 183 875; koko prefektuurissa asukkaita oli 687 002 (2014).
Kaupunki sijaitsee Guinean koillisosassa ja siellä on Nigerjoen satama. Kaupunki on myös Malin Bamakosta, sekä Guinean Kankanista ja Dinguirayesta saapuvien maanteiden risteyspaikka. Kaupunki toimii ympäröivän seudun maataloustuotteiden kauppapaikkana muun muassa karjalle, maissille, hirssille ja kolapähkinöille. Kaupungista viedään seudun jokilaaksoissa tuotettua riisiä. Kaupungissa on sairaala, keskusmoskeija ja roomalaiskatolinen lähetysasema (vuodelta 1924).
Siguirin kaupungin lähistöllä toimii myös kultakaivos, jossa työskenteli vajaa 3 000 henkeä vuonna 2007. Seudun kultaesiintymä on tunnettu jo 1200-luvulta lähtien. Kaivos on 85-prosenttisesti ulkomaalaisomistuksessa (AngloGold Ashanti). 
Kaupungin lounaisosassa sijaitsee maapohjainen, kansallisesti käytetty Sigurin lentoasema (IATA: GII, ICAO: GUSI).
Labén alue

Labén alue () on yksi Guinean kahdeksasta ylimmän tason hallintoalueesta. Alueen pinta-ala on 22 869 neliökilometriä ja väkiluku oli 994 458 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Labé (141 730 as., 2014). Aluetta rajaavat idässä Guinean Faranahin, etelässä Mamoun, lounaassa Kindian ja lännessä Bokén alue sekä pohjoisessa Senegalin ja Malin tasavallat.
Labén alueeseen kuuluu viisi prefektuuria, jotka jakautuvat paikallistasolla yhteensä 48 aliprefektuuriin:
Labén alue muodostaa osan Keski-Guinean luonnonmaantieteellisesta alueesta ().
Mamoun alue

Mamoun alue () on yksi Guinean kahdeksasta ylimmän tason hallintoalueesta. Alueen pinta-ala on 17 074 neliökilometriä ja väkiluku oli 731 188 vuonna 2014. Hallinnollinen keskus on Mamou.
Aluetta rajaavat lännessä Guinean Kindian, pohjoisessa Labén ja idässä Faranahin alueet sekä etelässä Sierra Leonen tasavalta. 
Mamoun alueeseen kuuluu kolme prefektuuria, jotka jakautuvat paikallistasolla yhteensä 33 aliprefektuuriin:
Mamoun alue muodostaa osan Keski-Guinean luonnonmaantieteellisesta alueesta ()..
Slavko Kalezić

Slavko Kalezić (montenegroksi: Славко Калезић, s. 4. lokakuuta 1985 Titograd, Montenegron ST) on montenegrolainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän edusti Montenegroa vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa kappaleella "Space".
Space (Slavko Kalezićin kappale)

Space on montenegrolaislaulaja Slavko Kalezićin esittämä kappale, jolla hän edusti Montenegroa vuoden 2017 Euroviisuissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta 2017, jossa se sai 56 pistettä, jäi sijalle 16 eikä päässyt finaaliin.
Charter of the Forest

Charter of the Forest eli Metsän peruskirja on vuoden 1217 kuningas Henrik III:n englantilainen laajennus kahta vuotta aiempaan Juhana Maattoman allekirjoittamaan Magna Carta -perustuslakiin.
Charter of the Forest palauttaa aatelille sen ikiaikaisen oikeuden hyödyntää kruunun metsiä metsästykseen ja muuhun tarvittavaan toimintaan. Kun yhteiset luonnonvarat ovat olennainen kansalaisten toimeentulon lähde, ei sitä julkinen valta eli tässä tapauksessa kuningas voi käyttää mielin määrin omistuksesta huolimatta.
Nykyään tätä periaatetta tulkitaan paitsi jokamiehenoikeutena myös siten, että kun juridinen henkilö, esimerkiksi kaivos- tai metsäyhtiö katsoo oikeudekseen vaikkapa vieraan maan maaperällä aloittaa tuottavan liiketoiminnan, sitä ei voi paikallinen valtio estää. Esimerkiksi ylikansallinen kaivosyhtiö Pacific Rim käy vuonna 2016 oikeutta El Salvadorin valtiota vastaan, koska maan hallitus haluaa suojella ekologista ympäristöä kaivostoiminnan aiheuttamilta ongelmilta. Menetelmää on käytetty myös esimerkiksi Australiassa ja Kongossa. Menettelystä kansainvälisissä yhteyksissä käytetään yleisesti nimitystä vapaakauppa.
Rust Buccaneers

Rust Buccaneers on suomalaisen Oulussa sijaitsevan Pixolanen kehittämä peli PlayStation 3 konsolille.
Arvioita.
Peli sai Pelaaja-lehden arvostelussa 5/10 pistettä.
T-Square

T-Square on japanilainen fuusiojazz-yhtye, joka perustettiin vuonna 1976. T-Square tuli kuuluisaksi 1970-luvun taitteessa ja 1980-luvulla muiden japanilaisten fuusioyhtyeiden kanssa. Yhtye saavutti kuitenkin suurempaa suosiota, kun sen kappaleita alettiin käyttää Formula 1 -lähetyksissä 1980-luvun lopussa.
Yhtyeen suosion ollessa huipullaan 1980-luvulla sen jäseniä olivat kitaristi Masahiro Andō, basisti Mitsuru Sutō, saksofonisti, huilisti ja sähköpuhallinsoittimen soittaja Takeshi Itō, kosketinsoittaja Hirotaka Izumi, ja rumpali Hiroyuki Noritake. 
T-Squaren tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Truth”, ”Japanese Soul Brothers”, ”Takarajima” ja ”Omens of Love”. ”Truth”-kappaletta käytettiin Japanilaisen Fuji-televisiokanavan Formula 1 -lähetyksissä, mistä yhtye sai kuuluisuutta.
Historia.
The Square aloitti vuonna 1976 pienenä jazz-rock-yhtyeenä, joka perustettiin Meiji-yliopistossa. Yhtyeen ensimmäinen basisti oli Yūji Nakamura, kitaristina toimi Masahiro Andō, pianistina Jun Hakama ja rumpalina Shun’ichi Harada. Masahiro Andōn mukaan yhtyeen ensimmäinen nimi perustui New Yorkin Madison Square Gardeniin. Hakaman ja Haradan korvasivat myöhemmin Junko Miyagi koskettimissa, Michael S. Kawai liittyi yhtyeeseen rumpaliksi ja nuori saksofonisti Takeshi Itō tuli mukaan vuonna 1977.
Yhtye teki myös livealbumeita, joista yksi taltioitiin Roxy-klubilla. Kaksi vuotta myöhemmin yhtyeen saksofonistiksi vaihtui Masato Honda, joka debytoi yhtyeen albumilla "T-Square Live". 
Vuonna 2000 Honda soolouralle ja hänet korvasi jälleen Takeshi Itō.
Japanissa järjestettiin vuonna 2003 kaksi konserttia nimellä ”Casiopea vs. The Square”, jossa nämä kaksi Japanin tunnetuinta fuusioyhtyettä ottivat leikkimielisesti mittaa toisistaan.
Watchtower (videopeli)

Watchtower on CyberArtsin Suomessa kehittämä ja OTM Publications &amp; Promotionsin julkaisema räiskintäpeli, joka on julkaistu vuonna Amigalle.
Pelaaminen.
Pelissä ohjataan sotilasta ja ammutaan vastustajia Commodore 64:n "Rambo" ja "Commando" -pelien tapaan.
Kehittäjät.
Pelin ovat kehittäneet:
Arvioita.
CU Amiga -lehti antoi pelille 78/100 arvostelussaan (huhtikuu 1996).
Herman Mattsson

Mathias Herman Mattsson (12. heinäkuuta 1882 Sund, Ahvenanmaa – 24. heinäkuuta 1961 Sund) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut maanviljelijä, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja. 
Mattssonin vanhemmat olivat maanviljelijä Matts Adolf Mattsson ja Karolina Josefina Lindholm. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Sundissa. Mattsson oli viiden vuoden ajan siirtolaisena Yhdysvalloissa ja oli merillä seitsemänä kesänä. Hän toimi Sundin osuuskaupan hoitajana 1921–1928 ja Ahvenanmaan Osakepankin Sundin konttorin hoitajana 1926–1929. Mattsson oli myös Suomi-yhtiön edustajana ja paikallisasiamiehenä 1929–1951 sekä Kansaneläkelaitoksen piiriasiamiehenä 1938–1950. 
Mattsson oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1933–1936 ja 1938–1939 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan toiselle kaudelleen ruotsalaisten Rafael Collianderin tilalle. Herman Mattsson oli myös Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä ja ensimmäisenä varapuhemiehenä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Sundin kunnanvaltuuston jäsenenä.
Arthur Larson

Frans Arthur Larson (21. tammikuuta 1897 Hammarland, Ahvenanmaa – 21. lokakuuta 1959 Maarianhamina) oli suomalainen Ahvenanmaalla vaikuttanut maanviljelijä, maakuntapoliitikko ja kansanedustaja.
Larsonin vanhemmat olivat maanviljelijä Lars Otto Karlsson ja Matilda Kristina Eriksson. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Hammarlandissa. Larson oli jonkin aikaa siirtolaisena Yhdysvalloissa ja oli myös merimiehenä. Hän toimi lautamiehenä 1930–1951 ja oli Hammarlandin vapaapalokunnan päällikkönä 1936–1948. 
Larson oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1948–1959 edustaen Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiriä. Hän kuoli kesken edustajakautensa ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli ruotsalaisten Elis Andersson. Arthur Larson oli myös Ahvenanmaan maakuntapäivien jäsenenä. Hän oli mukana kunnallispolitiikassa Hammarlandin kunnallislautakunnan puheenjohtajana. Larson oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1956 presidentinvaaleissa. Hän oli Föreningen Åland i New York -yhdistyksen puheenjohtaja.
Gunnar Takolander

Gunnar Alexander Takolander (14. maaliskuuta 1880 Kirkkonummi – 16. huhtikuuta 1955 Helsinki) oli suomalainen lakitieteen lisensiaatti, pankinjohtaja ja kansanedustaja.
Takolanderin vanhemmat olivat kruununnimismies Alexander Magnus Takolander ja Hulda Olivia Lagus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 (Läroverket för gossar och flickor) ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1903, molempien oikeuksien kandidaatiksi 1908 sekä lakitieteen lisensiaatiksi 1948. Takolander sai varatuomarin arvon 1911.
Takolander oli tilanomistajana Kirkkonummella 1903–1921 ja asianajajana Helsingissä 1908–1913 omistamassaan asianajotoimisto Gunnar Takolanderissa vuosina 1910–1913. Hän oli "Åland"-lehden toimittajana 1904–1905 ja "Viborgs Nyheter" -lehden päätoimittajana 1905. Takolander oli sitten pankkialalla Landtmannabankenin johtokunnan jäsenenä 1913–1920, Unionpankin varatoimitusjohtajana Helsingissä 1921–1924 ja Unionpankin notariaattiosaston johtajana vuodesta 1922 alkaen. Hän oli Unionpankin johtokunnan jäsen 1924–1930 ja Helsingin Osakepankin johtokunnan jäsen 1931–1944. Takolander toimi Porkkalan liiton asiamiehenä 1944–1951 ja Svenska tidnings- och förlags Ab:n toimitusjohtajana 1944–1951. Hänellä oli uudelleen oma lakiasiaintoimisto 1948–1951.
Takolander oli Ruotsalaisen eduskuntaryhmän kansanedustajana 1914–1917 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Hän sai vapautuksen edustajatoimesta sairauden takia 11. huhtikuuta 1917, ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli ruotsalaisten Alexander Gadolin. Takolander oli Siirtoväen neuvottelukunnan ja Ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen ja hän toimi Föreningen 1880 års män -yhdistyksen puheenjohtajana.
Takolander oli naimisissa 1905–1926 opettaja Ester Amanda Maria Åkerlundin (k. 1926) ja 1927–1942 Elisabeth Marie Constance Mechelinin (k. 1942) kanssa.
Kinnaslampi

Kinnaslampi on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Nina Rotševa

Nina Petrovna Rotševa (o.s. Seljunina, , 13. lokakuuta 1948 – 8. tammikuuta 2022) oli Neuvostoliittoa edustanut maastohiihtäjä. Hän kuului etniseltä taustaltaan suomalais-ugrilaiseen vähemmistöön, mareihin. Seljunina saavutti urheilu-uransa aikana muun muassa kultaa 4 × 5 km viestissä vuoden 1974 hiihdon maailmanmestaruuskisoissa ja hopeaa samassa lajissa Lake Placidin talviolympialaisissa 1980.
Rotševa oli naimisissa hiihtäjä Vasili Rotševin kanssa. Myös heidän poikansa Vasili Vasiljevitš Rotšev oli hiihtäjä.
Lars Ove Aunli

Lars Ove Aunli (s. 8. maaliskuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Strindheim IL:ää.
Aunli kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran Skellefteåssa 4. tammikuuta 2014. Hän on ollut parhaimmillaan 21:s 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Lillehammerissa 12. joulukuuta 2014.
Norjan-mestaruuskilpailuissa Aunli on ollut henkilökohtaisilla matkoillaan parhaimmillaan 14:s yhdistelmäkilpailussa Løtenissä 2013. Tromssassa 2016 hän saavutti NM-pronssia Strindheim IL:n viestijoukkueessa yhdessä Petter Northugin ja Even Northugin kanssa.
Aunlin suvussa on useita tunnettuja hiihtäjiä. Hänen vanhempansa Ove Aunli (s. 1956) ja Berit Aunli (o.s. Kvello, s. 1959) saavuttivat kumpikin kahdeksan arvokisamitalia ja äidinisä Kristen Kvello (1931–1998) oli moninkertainen NM-mitalisti.
Kalle Joukanen

Kalle Gabriel Joukanen (9. maaliskuuta 1892 Kankaanpää – 6. elokuuta 1970 Kankaanpää) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja maalaisliiton kansanedustaja.
Joukasen vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Joukanen ja Emma Sofia Mustelin. Hän kävi kansakoulun ja kansanopiston ja toimi maanviljelijänä perintötilallaan Kankaanpäässä. Joukanen omisti maatilan myös Porin maalaiskunnassa. Hän toimi lisäksi mylly- ja sahaliikkeen harjoittajana ja oli Kankaanpään Saha oy:n ja Kankaanpään Kauppa oy:n hallituksen puheenjohtajana. 
Joukanen oli maalaisliiton kansanedustajana 1930–1932, 1936–1945 ja 1948–1954 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän sai ensimmäisellä kaudellaan vapautuksen edustajatoimesta sairauden takia 28. huhtikuuta 1932 ja hänen tilalleen eduskuntaan tuli maalaisliiton Kaarle Ellilä. Joukanen oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940, 1943 ja 1950 presidentinvaaleissa. Hän oli Kankaanpään kunnanvaltuuston jäsen ja kunnallislautakunnan puheenjohtaja. Joukanen oli muun muassa MTK:n valtuuskunnan jäsen ja Satakunnan maataloustuottajain liiton johtokunnan puheenjohtaja. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1942.
Kalle Joukanen oli naimisissa vuodesta 1915 Emmi Maria Wiron kanssa.
Eetu Jussila

Sulo Eetu Jussila (7. syyskuuta 1882 Orivesi – 15. kesäkuuta 1973 Orivesi) oli suomalainen maanviljelijä, agrologi ja Maalaisliiton kansanedustaja. 
Jussilan vanhemmat olivat maanviljelijä Joonas Jussila ja Edla Maria Harola. Hän kävi kansakoulun ja 1908 maamieskoulun sekä 1911 maamiesopiston. Jussila oli kotitilallaan maataloustöissä ja oli sitten siirtolaisena Yhdysvalloissa työskennellen rauta- ja terästeollisuudessa 1903–1904. Suomeen palattuaan hän toimi maanviljelijänä Orivedellä. Jussila oli Pohjois-Karjalan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1910–1912, Hämeen - Satakunnan maanviljelysseuran maatalousneuvojana 1913–1920, Hämeen läänin pohjoisen elintarvetoimiston elintarveasioiden neuvojana 1918–1919 ja Kansaneläkelaitoksen Oriveden piiriasiamiehenä 1938–1950. 
Jussila oli maalaisliiton kansanedustajana 1929–1930 ja 1931–1933 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli toiselle edustajakaudelleen 19. lokakuuta 1931 kesken edustajakautensa kuolleen Edistyspuolueen Walto Tuomiojan tilalle. Jussila oli Oriveden kunnanvaltuuston jäsen. Hän oli maalaisliiton Pohjois-Hämeen piiritoimikunnan jäsen ja Hämeen - Satakunnan maanviljelysseuran varapuheenjohtaja.
Nicolas Hague

Nicolas Hague (s. 5. joulukuuta 1998 Kitchener, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka pelaa NHL-seura Nashville Predatorsissa. Hague laukoo vasemmalta.
Ura.
Mississauga Steelheads varasi Haguen toisella kierroksella OHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2014. Myöhemmin Vegas Golden Knights varasi Haguen toisella kierroksella . Hague teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Vegas Golden Knightsin kanssa 29. syyskuuta 2017.
Kesäkuussa 2025 Golden Knights kauppasi Haguen Nashville Predatorsiin vaihdossa Jérémy Lauzoniin ja Colton Sissonsiin. Välittömästi kaupan jälkeen Hague teki Predatorsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 22 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
New York Mills

New York Mills on kaupunki Minnesotan osavaltion Otter Tailin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Minnesotan järvialueella. Kaupungissa on 1 199 asukasta (vuonna 2010).
Kaupunki on saanut alkunsa vuonna 1884 rautatien varteen perustetuista sahalaitoksista. Sen ensimmäisistä asukkaista monet olivat suomalaisia. New York Mills oli yksi suomenkielisen julkaisutoiminnan keskuksista, jossa ilmestyivät muun muassa sanomalehdet "Uusi Kotimaa" ja "Minnesotan Uutiset" (myöhemmin "Amerikan Uutiset").
Vuohijärven kirkko

 
Vuohijärven kirkko on entinen kirkkorakennus Vuohijärven kylässä Valkealassa Kouvolassa. Vuohijärven kasvettua teollisuuden ansiosta syntyi tarve kirkkorakennukselle 1960-luvun taitteessa. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Väinö Vuorinen, ja se valmistui vuonna 1966. Tiiliseen rakennukseen tehtiin kirkkotilojen lisäksi muun muassa paikallisen Säästöpankin konttori ja diakonissan asunto. Kirkon kellotapulissa on luovutettuun Karjalaan jääneen Säkkijärven kirkon kello. Alttaritaulun on maalannut taiteilija Tapani Lemminkäinen, ja se kuvaa Vuohijärven teollisuustaajaman elämää 1970-luvun alussa. Alttaritaulu on nykyään Valkealan seurakuntakeskuksen yläsalissa. 
Vuohijärven seurakuntaelämän hiipuminen 2000-luvun alussa ja seurakunnan heikentynyt taloustilanne antoivat aiheen pohtia kirkon tulevaisuutta. Tilannetta ei helpottanut myöskään se, että erityisesti kirkon siipiosa kärsi vakavista kosteusvaurioista. Seurakunta asetti kirkon myyntiin, ja sen osti Taidekeskus Salmela 40 000 euron hintaan. Hintaa alensi kirkon huonokuntoisuus Kirkon jäähyväisjumalanpalvelus järjestettiin helatorstaina 2014. Rakennuksen uudet omistajat avasivat kirkon uudestaan näyttely- ja konserttikäyttöön remontin jälkeen kesäkuussa 2015. Ostotarjoukseen kuului myös mahdollisuus siihen, että seurakunta voi vuokrata rakennusta tarvittaessa omaan käyttöönsä.
Carl Stalling

Carl W. Stalling (10. marraskuuta 1891 Lexington, Missouri – 29. marraskuuta 1972) oli yhdysvaltalainen animaatiomusiikin säveltäjä ja sovittaja. Hän työskenteli pitkään Warner Bros. -tuotantoyhtiölle ja hänet muistetaan varsinkin suosittujen "Merrie Melodies" - ja "Looney Tunes" -sarjojen musiikeista.
Stallingin vanhemmat olivat saksalaistaustaisia siirtolaisia. Stalling aloitti uransa elokuvateatterin urkurina mykkäelokuvien aikana ja sai jo tuolloin tilaisuuden improvisoida musiikkia elokuviin. Työskennellessään Kansas Cityssä elokuvateatterin orkesterinjohtajana hän tutustui nuoreen Walt Disneyyn, joka palkkasi hänet vuonna 1928 ryhtyessään tuottamaan äänellä varustettuja animaatioita. Stalling sävelsi musiikin noin viiteentoista Disney-yhtiön varhaiseen lyhytanimaatioon, mukaan lukien "Silly Symphonies" -sarjan ensimmäiseen osaan "The Skeleton Danceen" (1929). Stalling myös ääninäytteli Mikki Hiirtä yhdessä varhaisessa animaatiossa. Stalling lähti Disneyltä vuonna 1930 ja työskenteli seuraavan kuuden vuoden aikana eri animaatiostudioilla, pisimpään Disneyltä samaan aikaan lähteneen Ub Iwerksin palkkalistoilla.
Vuonna 1936 Stalling palkattiin Warner Bros.:ille, jossa hän toimi studion animaatio-osaston musiikillisena johtajana vuoteen 1958. Hän sävelsi tänä aikana musiikin noin 600 lyhyeen piirrosanimaatioon, joiden ohjaajina toimivat muun muassa Robert McKimson, Bob Clampett, Chuck Jones ja Tex Avery. Stalling työskenteli nopeassa tahdissa ja sävelsi yhden lyhytelokuvan viikossa. Äänityksissä hänellä oli käytössään Milt Franklynin johtama Warner Bros.:in 50 soittajan orkesteri. Stallingin aikana Warnerin animaatiosarjat saivat kuuluisat tunnusmusiikkinsa: "Merrie Melodies" -sarjan tunnuksena toimi instrumentaalinen versio laulusta ”Merrily We Roll Along” ja "Looney Tunes" -sarjan tunnuksena vastaavasti ”The Merry-Go-Round Broke Down”. Stalling kehitti myös tuotantoyhtiön alkutunnuksen yhteydessä käytetyn musiikillisen ääniefektin, sähkökitaran kielellä luodun ponnahtavan äänen.
Stallingin animaatiosävellyksille oli ominaista musiikin kytkeytyminen tiukasti valkokankaalla tapahtuneeseen toimintaan, mikä merkitsi poikkeamista perinteisistä säveltämisen periaatteista kuten teemojen kehittelystä. Stallingin onkin sanottu luoneen animaatiomusiikin sävellystyylin, jossa musiikki on alistettu kuvalle, ja jota on kutsuttu pilkallisesti ”mikkihiireilyksi” ("Mickey mousing"). Toisaalta jotkut ovat ylistäneet Stallingia postmodernismin edelläkävijäksi elokuvamusiikissa hänen yhdistellessään eri tyylilajeista poimittuja elementtejä perinteiset musiikkiteosten muodot rikkoen. Hänellä oli tapana lainata musiikissaan runsaasti valmiiksi tunnettuja melodioita ja hän yhdisteli rohkeasti klassista musiikkia, jazzia, kansanlauluja ja aikansa pop-musiikkia. Erityisen mielellään hän lainasi Raymond Scottin säveltämää kokeilevaa viihdemusiikkia, johon Warner Bros. oli hankkinut oikeudet. Stalling käytti myös vitsikkäitä musiikillisia lainauksia, esimerkiksi instrumentaalisia melodianpätkiä lauluista, joiden sanat sopivat kunkin kohtauksen sisältöön.
Okazakin fragmentit

Okazakin fragmentit ovat lyhyitä, hiljattain syntetisoituja DNA-fragmentteja, jotka muodostuvat jäljessä seuraavalle mallijuosteelle DNA:n replikaation aikana. Ne ovat komplementaarisia mallijuosteelle ja muodostavat yhdessä lyhyitä DNA-kaksoisjuostepätkiä. Okazakin fragmentit ovat 1000–2000 nukleotidin pituisia esitumallisissa (esim. kolibakteerissa) ja noin 100–200 nukleotidin pituisia aitotumaisissa. Niitä erottavat RNA-alukkeet ja ne ovat erillään toisistaan kunnes RNA-alukkeet on poistettu, jonka jälkeen ligaasi liittää kaksi fragmenttia yhtenäiseksi komplementaariseksi DNA-juosteeksi.
Johtavalla mallijuosteella DNA:n replikaatio etenee jatkuvasti DNA-molekyyliä pitkin sitä mukaa kun kaksijuosteinen DNA avautuu, mutta seuraavalla mallijuosteella uusi DNA syntetisoidaan pätkissä, jotka DNA-ligaasi-niminen entsyymi myöhemmin yhdistää. Tämä johtuu siitä, että uutta DNA:ta syntetisoivat entsyymit (DNA-polymeraasit) voivat ainoastaan edetä yhteen suuntaan DNA-molekyylillä. Johtavalla mallijuosteella tämä on keskeytymätöntä, mutta seuraavalla mallijuosteella se on katkonaista.
DNA syntetisoidaan 5'–3'-suuntaan, joten replikaatio on keskeytymätöntä kun kopioidaan 3'–5'-juostetta. Fosfodiesterisidoksia muodostuu 3' ja 5' välille ja nukleotideja voidaan lisätä jatkuvasti johtavalle juosteelle DNA-polymeraasin avulla. Jotta voitaisiin syntetisoida seuraava juoste, synteesi etenee pienissä pätkissä. Näitä uusia DNA-pätkiä kutsutaan Okazakin fragmenteiksi ja kukin tarvitsee oman RNA-alukkeen.
Sarja 1960-luvulla tehtyjä kokeita johti Okazakin fragmenttien löytymiseen. Reiji Okazaki, Tsuneko Okazaki, Kiwako Sakabe ja heidän kollegansa tekivät kokeet samalla kun he tutkivat kolibakteerin ("Escherichia coli") DNA:n replikaatiota. Vuonna 1966 Kiwako Sakabe ja Reiji Okazaki olivat ensimmäiset, jotka osoittivat, että DNA:n replikaatio oli katkonainen prosessi, jossa oli mukana fragmentteja. Tieteilijät ja heidän kollegansa jatkoivat fragmenttien tutkimista kun he tutkivat bakteriofagien DNA:n replikaatiota kolibakteereissa.
Matti Autio (kenraali)

Matti Jaakko Autio (10. joulukuuta 1934 Kuolajärvi – 6. toukokuuta 2017 Turku) oli suomalainen kenraaliluutnantti, joka toimi pitkään Suomen rajavartiolaitoksen päällikkönä. 
Aution vanhemmat olivat majuri Viljo Jaakko Autio ja Vilma Lempi Laitila. Hänen puolisonsa on Lilli Mirjam Pirilä. Autio tuli ylioppilaaksi 1954 ja valmistui Kadettikoulusta 1957 ja Sotakorkeakoulusta 1969. Hän toimi ensin nuorempana upseerina Lapin rajavartiostossa 1957–1958, Rajakoulun opetusupseerina 1958–1959, Kaakkois-Suomen rajavartioston vartioupseerina 1959–1962, sitten Lapin rajavartiostossa komppanian- ja toimistopäällikkönä 1962–1971. Rajavartiolaitoksen esikunnan toimistoesiupseeri hän oli 1971–1975. Kaakkois-Suomen rajavartioston apulaiskomentajana Autio toimi 1975–1978 ja komentajana 1978–1982. Rajavartiolaitoksen esikunnassa rajaosaston päällikkö 1983–1989. Suomen Rajavartiolaitoksen päällikkö Autio oli 1. helmikuuta 1989 – 31. joulukuuta 1997. Autio ylennettiin vänrikiksi 1955, luutnantiksi 1958, yliluutnantiksi 1961, kapteeniksi 1964, majuriksi 1969, everstiluutnantiksi 1975, everstiksi 1979, kenraalimajuriksi 1988 ja kenraaliluutnantiksi 1989.
Autio toimi sekä Suomen Hiihtoliiton että Kansainvälisen Hiihtoliiton hallituksen jäsenenä, ensin mainitun hallituksen puheenjohtaja hän oli 1986–1989.
Bahman Golbarnezhad

Bahman Golbarnezhad (persiaksi: ‎; 12. kesäkuuta 1968 Abadan – 17. syyskuuta 2016) oli iranilainen vammaisurheilija, joka edusti maataan pyöräilyssä C4-luokassa Lontoon paralympialaisissa 2012 ja Rio de Janeiron paralympialaisissa 2016. Hän oli Iranin–Irakin sodan veteraani. 
Golbarnezhad kuoli Rion paralympialaisissa 17. syyskuuta 2016 käydyssä maantieajon kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa.
Dan Middleton

Daniel Middleton (s. 8. marraskuuta 1991) on brittiläinen, myös nimellä TheDiamondMinecart (tai lyhyemmin DanTDM) tunnettu tubettaja, joka tekee pelivideoita keskittyen pääasiassa Minecraftiin. Hänen YouTube-kanavalla oli huhtikuussa 2019 noin 21,5 miljoonaa tilaajaa ja hänen videonsa olivat saaneet yli 14 miljardia näyttökertaa. Hänen kanavansa on yksi YouTuben suosituimmista.
Savína Giannátou

Savína Giannátou (joskus "Yannátou"/"Yiannátou", , s. 16. maaliskuuta 1959 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen laulaja.
Giannátou opiskeli laulua Ateenan konservatoriossa sekä Lontoossa Guildhall School of Music and Drama -oppilaitoksessa. Hänen ohjelmistonsa koostuu pääosin välimerellisestä musiikista. Hän ottaa vaikutteita musiikkiinsa eri Välimeren maiden muiikista.
Hän on 1990-luvulta lähtien esiintynyt satunnaisesti naistriona yhdessä kreikkalaiskollegoidensa Élli Paspalán ja María Farantoúrin kanssa.
Tiomaitohappo

 
Tiomaitohappo eli 2-merkaptopropaanihappo (C3H6SO2) on tioleihin ja karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa kosmetiikassa hiusvalmisteissa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa tiomaitohappo on nestettä, jolla on epämiellyttävä haju. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja on lisäksi liukoista etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Tiomaitohappo on kiraalinen ja optisesti aktiivinen yhdiste. R-enantiomeerin ominaiskiertokyky etyyliasetaattiliuoksessa on +56,4.
Valmistus ja käyttö.
Tiomaitohappoa valmistetaan tyypillisimmin 2-klooripropaanihapon ja natriumvetysulfidin tai 2-bromipropaanihapon, natriumsulfidin ja rikin välisellä reaktiolla.
Tiomaitohappoa ja sen litium-, kalsium- tai strontiumsuoloja käytetään kosmetiikassa hiusten kihartamiseen käytetyissä valmisteissa sekä ihokarvojen poistoaineissa. Sitä voidaan myös käyttää antioksidanttina ja sitä on käytetty makuaineena elintarvikkeissa ja lääkkeissä. Tiomaitohaposta voidaan myös valmistaa muita orgaanisia yhdisteitä kuten dimetenamidia ja tioproniinia.
Rosemary Harris (näyttelijä)

Rosemary Ann Harris (s. 19. syyskuuta 1927) on englantilainen näyttelijä. Hän on tehnyt loistavia rooleja teatterissa vuodesta 1951 alkaen ja esiintynyt jonkun verran myös elokuvissa ja televisiossa.
"Spider-Man – hämähäkkimies" -trilogiassa hän esittää May Parkeria, Peter Parkerin (Hämähäkkimies) vanhaa ja raihnaista tätiä. 
Harris sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Tom ja Viv" (1994). Hänet on palkittu uransa aikana Golden Globella, Emmyllä ja Tonylla. Harrisin tytär Jennifer Ehle on myös näyttelijä.
Vuokko Ranin

Vuokko Marita Ranin (o.s. Rautio, vuoteen 2000 Laakso; 19. elokuuta 1937 Helsinki – 8. toukokuuta 2015 Helsinki) oli tunnettu suomalainen sisustusarkkitehti, joka oli erikoistunut laivasisustuksiin. Ranin teki vuosina 1964–1995 sisustussuunnitelua 50 alukseen. Töihin kuului niin uudisrakennusten, kuten matkustaja-autolauttojen, sekä rahti- ja rahtimatkustalaivojen sisustuksia, kuin myös erilaisia muutostöitä muun muassa risteilyaluksiin ja erikoisaluksiin. Raninin pitkäaikaisimpia yhteistyökumppaneita olivat Wärtsilän telakka, Finnlines- ja Silja Line -varustamot.
Ranin oli vuodesta 2000 naimisissa näyttelijä Matti Raninin kanssa.
Ura.
Ranin sai ensimmäisen ison suunnittelutyönsä työskennellessään Aarne Ervin arkkitehtitoimistossa pian sen jälkeen kun hän oli vuonna 1960 valmistunut sisustusarkkitehdiksi. Toimisto suunnitteli Finnlines-varustamolle Finnhansa- ja Finnpartner-matkustaja-autolauttojen sisustukset. Arkkitehti Aarne Ervin palveluksessa Ranin työskenteli vuoteen 1965, jonka jälkeen perusti oman toimiston yhdessä sisustusarkkitehti Orvokki Niinirannan kanssa. Raninin työ kansainvälistyi 1970-luvulla, kun hän teki suunnittelutyötä ruotsalaiselle Tor Linelle yhdessä silloisen aviomiehensä Torsten Laakson kanssa. Samoihin aikoihin työn alla oli myös matkustaja-autolautta Finnjet, johon Vuokko ja Torsten Laakso suunnittelivat ravintolatiloja. Suunnittelutoimisto siirtyi vuonna 1977 kokonaan Vuokko Laakson nimiin. Hän oli myöhemmin mukana myös Tampereen Koskikeskuksen ja Jyväskylän yliopiston kirjaston tilojen suunnittelussa.
Perintö.
Vuokko Raninin elämäntyöstä oli näyttely Merikeskus Forum Marinumissa Turussa 1.12.2011–28.10.2012.
Rurik (höyryfregatti, 1851)

Rurik oli Venäjän keisarikunnan laivaston siipiratashöyryfregatti, jonka Suomen suuriruhtinaskunnan senaatti tilasi Suomen meriekipaasille. Aluksen oli suunnitellut Johan Eberhard von Schantz. "Rurik"-nimensä alus sai varjagipäälliköltä.
Alus rakennettiin Turun vanhalla veneveistämöllä, laskettiin vesille vuonna 1851 ja luovutettiin tilaajalle vuonna 1853. Alus oli suurin siihen mennessä Suomessa valmistettu alus, ja sen pituus oli 58 metriä (191 jalkaa), leveys 27 jalkaa, syväys 14 jalkaa ja uppouma 1 500 tonnia. Rurikin aseistuksena oli 12 kanuunaa. Cowie &amp; Erikssonin valmistamassa höyrykoneessa oli 300 hevosvoimaa, ja alus saavutti sen voimin 11 solmun nopeuden. Skotlantilainen insinööri William Crichton oli palkattu valvomaan höyrykoneen valmistusta.
Kate Nelligan

Patricia Colleen Nelligan (s. 16. maaliskuuta 1950 London, Ontario, Kanada), taiteilijanimeltään Kate Nelligan, on kanadalainen näyttelijä. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Vuorovetten prinssi" (1991). Samana vuonna Nelligan palkittiin parhaan naissivuosan Baftalla roolistaan elokuvassa "Frankie &amp; Johnny" (1991). Hän on saanut myös neljä Tony-ehdokkuutta.
Itä-Timorin presidentti

Itä-Timorin presidentti (, tetumiksi "Prezidente Republika Demokratika Timor-Leste") on maansa valtionpäämies.
Viimeisimmät vaalit toimitettiin vuonna 2022, joissa presidentiksi valittiin eläkkeeltä palannut José Ramos-Horta. Hänen oli määrä astua virkaan 20. toukokuuta 2022, jolloin juhlittiin myös Itä-Timorin itsenäisyyden 20-vuotisjuhlapäivää.
Valinta ja rooli.
Maan perustuslain mukaan presidentin tulee täyttää seuraavat ehdot:
Presidentti on maan armeijan ylipäällikkö, ja hän johtaa sisä- ja ulkopolitiikkaa. Lisäksi presidentti toimii maan yhtenäisyyden symbolina ja varmistaa, että demokraattiset instituutiot toimivat. Presidentin virkakauden pituus on 5 vuotta ja virkakausien määrä on rajoitettu kahteen peräkkäiseen. Presidentinvaaleissa saava äänestää kaikki maan vähintään 18-vuotiaat kansalaiset.
Perustuslain 77. artiklassa on määritelty virkaan astuvan presidentin vala, joka kuuluu seuraavasti:Juro, por Deus, pelo Povo e por minha honra, cumprir com lealdade as funções em que sou investido, cumprir e fazer cumprir a Constituição e as leis e dedicar todas as minhas energias e capacidades à defesa e consolidação da independência e da unidade nacionais.Lähde:Vannon Jumalalle ja kansalle kunniani kautta, että täytän uskollisesti ne virkatehtävät, jotka on minulle uskottu, noudatan ja toimeksipanen perustuslakia sekä lakeja ja omistan voimani sekä suorituskykyni itsenäisyyden sekä kansallisen yhtenäisyyden puolustamiseksi ja lujittamiseksi.
Palkkio ja etuudet.
Vuonna 2009 presidentin kuukausipalkaksi säädettiin 2500 dollaria.
Presidentin virka-asuntona toimii Dilissä sijaitseva Nicolau Lobaton presidentinpalatsi, joka valmistui vuonna 2009. Samassa rakennuksessa toimii myös presidentti-instituutiota käsittelevä museo.
Luettelo Itä-Timorin presidentit.
Vicente Guterres ja Fernando de Araújo toimivat virkaatekevinä presidentteinä vuonna 2008, presidentti José Ramos-Hortan toipuessa salamurhayrityksessä saamistaan vammoista.
Man of the Year (elokuva)

Man of the Year on Barry Levinsonin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen poliittinen draamakomedia vuodelta 2006. Elokuvan pääosia näyttelevät Robin Williams, Laura Linney ja Christopher Walken.
Juoni.
Suosittu televisiokoomikko Dobbs (Williams) tulee valituksi Yhdysvaltojen presidentiksi, kun uudessa sähköisessä äänestysjärjestelmässä on virhe. Järjestelmän tuotantoyhtiössä työskentelevä Eleanor Green (Linney) huomaa virheen juuri ennen vaaleja, mistä hyvästä hän saa potkut. Hän soluttautuu tulevan presidentin lähipiiriin, muttei saa kerrotuksi asiaansa poikamies-Dobbsille ennen kuin he ovat jo rakastuneet. Tietokoneyhtiö valehtelee julkisuudessa, että Eleanor on psyykkisesti sairas narkomaani ja manipuloinut äänestysjärjestelmää. Häntä aletaan jahdata ettei totuus tulisi ilmi, mutta Dobbs uskoo Eleanoria ja auttaa häntä. Hän selittää kaiken yleisölle television viihdeohjelman vieraana ja luopuu presidenttiydestä. Hänestä tulee suositumpi tv-koomikko kuin koskaan, ja Eleanorista tulee hänen rakastettunsa ja tuottajansa.
Vastaanotto.
"Man of the Year" sai varsin kielteisiä arvosteluja. Sitä ei pidetty järin onnistuneena draamakomediana eikä myöskään onnistuneena jännityselokuvana, jollaiseksi se yhtäkkiä muuttuu. Eniten kritiikkiä sai Levinson käsikirjoituksestaan ja ohjauksestaan, mutta myös Williamsin roolisuoritusta arvosteltiin.
Pekka Hynönen

Pekka Juhani Hynönen (s. 2. joulukuuta 1944 Varkaus) on suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja varatuomari. Hän oli Rakennustyöläisten Liiton (myöh. Rakennusliitto) lakimies 1971–1987 ja puheenjohtaja 1987–2004. Puoluetaustaltaan hän on vasemmistoliittolainen.
Juhani Härmä

Juhani Härmä (s. 21. toukokuuta 1949 Helsinki) on suomalainen kielentutkija. Hän on toiminut romaanisen filologian, erityisesti ranskan kielen professorina Jyväskylän ja Helsingin yliopistoissa. 
Härmä tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalais-ranskalaisesta yhteislyseosta 1968. Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1974, lisensiaatiksi 1977 ja tohtoriksi 1979. Hän oli romaanisen filologian dosentti Helsingin yliopistossa vuosina 1980–1985 ja Jyväskylän yliopistossa 1980–1983.
Hän on ollut Jyväskylän yliopiston romaanisen filologian professori 1983–1985 ja Helsingin yliopiston apulaisprofessori 1985–1998. Tänä aikana hän oli vieraileva suomen kielen ja kulttuurin apulaisprofessori Pariisin III yliopistossa (Sorbonne Nouvelle) vuosina 1991–1994. Sittemmin Härmä on ollut Helsingin yliopiston romaanisen filologian, erityisesti ranskan kielen professori vuosina 1998–2016. 
Hänen tutkimuskohteenaan on ollut nykyranskan lauseoppi ja tekstilingvistiikka. Härmä toimi 1970-luvulla jonkin aikaa sarjakuvalehti "Ruudun" päätoimittajana ja suomensi Morrisin ja Goscinnyn "Lucky Luke" -sarjakuvia.
Moduulitekniikka

Moduulitekniikka tarkoittaa valmistustapaa, jossa rakennettava asia osioidaan standardoituun tehdasvalmistukseen soveltuvaksi osakokonaisuudeksi. Laivanrakennuksessa moduulitekniikka otettiin käyttöön aluksi hyttien rakentamisessa, ja sitä käytetään myös konealueiden laitteiden koneikkomoduuleissa, ilmaistointihuoneiden koneikkomoduuleissa ja pakokaasukuilun piippumoduuleissa.
Moduulitekniikan edut.
Moduulitekniikalla pyritään maksimoimaan sisätiloissa ja konepajaolosuhteissa tehtävä valmistustyö ja samalla standardisoimaan käytetyt rakenteet ja rakennustavat mahdollisimman pitkälle. Moduulitekniikka nopeuttaa tuotantoa, koska se mahdollistaa paremmat työolosuhteet, tasaisen työn laadun, tuotannon hajauttamisen ja samanaikaisen valmistamisen.
Tesoman jäähalli

Tesoman jäähalli on Tampereen läntisessä Tesomajärven kaupunginosassa sijaitseva jäähalli. Jäähalli on tarkalleen ottaen koostunut kahdesta hallista, vuonna 1989 rakennetusta Tesoma 1 -hallista ja vuonna 1999 rakennetusta Tesoma 2 -hallista.
Tampereen kaupungin omistuksessa ollut Tesoma 1 -halli kuitenkin purettiin muun muassa kylmätekniikan ongelmien sekä rakenteiden ja kuormituksen alimitoituksen takia. Tilalle rakennettiin uusi isompi halli, jossa on katsomo 1 500:lle aiemman 800:n sijasta. Uusi halli otettiin käyttöön elokuun 2017 alussa.
Tesoman jäähallin katsomossa on yhteensä 1 503 paikkaa, joista toisen kerroksen katsomossa 1 396 istumapaikkaa ja ensimmäisen kerroksen aitiotiloissa 107 paikkaa.
Myös yksityisessä omistuksessa oleva Tesoma 2 -halli on harjoitusryhmien käytössä.
UUCP

UUCP () on joukko verkkoprotokollia ja Unix-työkaluohjelmia tiedostojen siirtoon ja komentojen suorittamiseen etäjärjestelmässä. Sitä käytettiin myös sähköpostin ja uutisryhmien välittämiseen.
codice_1-ohjelmaan liittyy läheisesti myös muita komentoja kuten codice_2 ja codice_3.
UUCP on nimestään huolimatta saatavilla myös useille ei-Unixin kaltaisille järjestelmille.
Historia.
UUCP:n kehitti Unixille AT&amp;T:n Bell Laboratoriesissa työskennellyt Mike Lesk.
Vuoteen 1978 mennessä sen avulla oli luotu Bellillä 82 tietokoneen verkko, jossa sitä käytettiin enimmäkseen ohjelmien jakeluun. Ohjelmisto julkaistiin 1979 osana Version 7 Unixia.
UUCP:stä on tehty eri toteutuksia kuten "HDB" -versio ja GNU-projektin GNU UUCP.
Tekniikka.
UUCP käytettiin usein modeemilinjan yli. Ohjelmisto soitti tietyin väliajoin toisen tietokoneen modeemiin ja muodosti yhteyden, jonka yli kopioitiin tiedostoja tai suoritettiin komentoja. Tämän jälkeen linja suljettiin. Jokaisessa UUCP-verkkoon kuuluvassa koneessa oli lista puhelinnumeroista, käyttäjätunnuksista ja salasanoista, joiden avulla yhteyksiä pidettiin.
Linkit verkon eri koneiden välillä eivät välttämättä olleet suoria. Sähköpostin välittämiseen käytettiin osoitteita, jotka listasivat solmut, joiden yli viestin piti kulkea. Esimerkiksi käyttäjän codice_4 osoite koneella
codice_5 oli codice_6, jos lähettäjän kone otti sinne suoran yhteyden.
Jos koneiden välillä ei otettu suoraa yhteyttä, mutta tiedettiin että molemmat ottivat yhteyden koneeseen 
codice_7, osoite oli muotoa codice_8.
Yleisesti sähköpostiosoitteensa voi julkaista muodossa codice_9, jossa koneen codice_10 otaksutaan olevan tunnettu ja hyvin yhteyksissa muihin olevan ja olevan avoimen välityspalvelimen, joka otti vastaan muille osoitettua postia.
Eri koneiden välisten yhteyksien kartoittamiseen oli olemassa "UUCP Mapping Project" -niminen projekti, johon ylläpitäjät sähköpostilla ilmoittivat omat yhteytensä. Optimaaliset reitit eri koneiden välillä muodostettiin ohjelmallisesti ja julkaistiin kuukausittain codice_11-uutisryhmässä. Projekti lakkautettiin joulukuussa 2000.
Myöhemmin UUCP-sähköposti oli helppo yhdistää Internetin SMTP-sähköpostiin.
Usenet-ryhmiä varten kehitettiin NNTP-protokolla.
Protokolla.
Sähköpostin välittämistä on kuvattu määrittelyssä ("UUCP Mail Interchange Format Standard").
UUCP:ssä on useita protokollia, joita ovat muun muassa 'g', 'f' ja 't' -protokollat.
Esivalmistus

Esivalmistus on teollisen tuotteen valmistusvaihe. Se on esimerkiksi rakentamistapa, jossa valmiin kokonaisuuden osat rakennetaan valmiiksi tehtaassa, verstaassa tai toisessa rakennuspaikassa ennen varsinaisen lopputuotteen rakentamista. Esivalmistuksen ideana on siirtää tuotanto sellaiseen paikkaan, jossa se on tehokkainta tehdä materiaalin saatavuuden, rakennusolosuhteiden tai hyvien tuotantotilojen vuoksi. Esivalmistusta käytetään nykyään laajasti laivanrakennuksessa, talonrakennuksessa, koneiden rakennuksessa ja leipomoteollisuudessa. 
Esivalmistuksen historia laivanrakennuksessa.
Laivanrakennuksessa esivalmisteita alettiin tehdä 1970-luvulla, ja sen käyttö yleistyi 1980-luvulla. Nykyään esivalmistetuotanto on laajennettu koskemaan koko tuotantoprosessia.
Gösta Norio

Gösta Henrik Norio (sukunimi aik. "Nordström", 27. joulukuuta 1903 Raahe – 18. maaliskuuta 1937 Raahe) oli suomalainen diplomi-insinööri ja Raahen kaupunginjohtaja.
Raahelaisen sekatavarakauppiaan poika Gösta Norio pääsi ylioppilaaksi Raahessa 1921 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1927. Hän oli vuodesta 1926 Raahe Oy:n palveluksessa ja sen jälkeen vuodesta 1928 Raahen kaupungin sähkölaitoksen johtajana. Norio oli Raahen ensimmäisenä kaupunginjohtajana 1930–1936. Hän oli virkaan tullessaan Suomen nuorin kaupunginjohtaja. Norio kuoli maaliskuussa 1937 33-vuotiaana umpisuolen leikkauksen jälkeen tulleeseen veritulppaan. 
Vuonna 2003 paljastettiin Raahen Kirkkokadulla sijainneen Norion lapsuudenkodin seinään kiinnitetty muistolaatta.
Gösta Norio oli naimisissa lehtori Hilja Katariina Tervosen kanssa. Heidän poikansa on professori Reijo Norio (s. 1934).
Langley (Virginia)

Langley on väestönlaskennallinen asuinpaikka ja kunnallishallinnoton alue Fairfaxin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Paikkakunnalla sijaitsee Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun (CIA) päämaja, joten Langley’ta käytetään erityisesti englannissa eufemismina CIA:lle.
O du lieber Augustin

O du lieber Augustin on itävaltalainen kansanlaulu. Laulun on suomentanut Sauvo Puhtila nimellä Oi, sä rakas Augustin.
Perimätiedon mukaan laulun olisi säveltänyt Wienissä vaikuttanut musikantti ja balladilaulaja Marx Augustin ("lieber Augustin", ”rakas Augustin”) vuoden 1679 ruttoepidemian aikana. Tarinan mukaan hän oli eräänä yönä sammunut humalaisena katuojaan, jolloin häntä luultiin erehdyksessä ruttoon kuolleeksi ja hänet heitettiin joukkohautaan, mutta hän pelastui soittamalla säkkipilliään kunnes hänet kuultiin ja autettiin ylös. Tämän jälkeen hän olisi sepittänyt tragikoomisen laulun kuvaamaan tapahtunutta. Todellisuudessa varhaisin tunnettu versio laulusta on kuitenkin vasta vuodelta 1800, joten todennäköisesti sen on tehnyt joku muu. Tarina Marx Augustinin vastoinkäymisestä yhdistettiin ensi kertaa tähän lauluun vasta vuonna 1865 julkaistussa kirjassa. Itse melodiaa on väitetty lauletun jo vuonna 1670 Kölnin karnevaaleilla.
Muun muassa säveltäjät Johann Nepomuk Hummel, Max Reger ja Arnold Schönberg lainasivat laulun melodiaa eräissä teoksissaan. Saksassa ”O du lieber Augustin” tunnetaan ensisijaisesti lastenlauluna ja siitä esitetään usein vain kahta ensimmäistä säkeistöä. Samaan säveleen on tehty suomalainen lastenlaulu ”Kärpänen istui polvella”, jonka sanoittaja on tuntematon.
Amy Madigan

Amy Marie Madigan (s. 11. syyskuuta, 1950 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tuottaja ja laulaja.
Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Kahdesti elämässä" (1985). Hänet palkittiin parhaan naissivuosan Golden Globella roolistaan televisioelokuvassa "Roe vs. Wade" (1989). Hän on näytellyt myös elokuvissa "Lemmenlapsi" (1982), "Tilaa sydämessä" (1984), "Unelmien kenttä" (1989), "Uncle Buck" (1989), "Pimeä puoli" (1993), "Pollock" (2000) ja "Gone Baby Gone" (2007).
Yksityiselämä.
Madigan on ollut vuodesta 1983 naimisissa näyttelijä Ed Harrisin kanssa. Heidän tyttärensä syntyi vuonna 1993.
Margaret Avery

Margaret Avery (s. 20. tammikuuta 1944 Mangum, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan elokuvassa "Häivähdys purppuraa" (1985).
Michael Murphy

Michael George Murphy (s. 5. toukokuuta 1938) on yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja teatterinäyttelijä. Hän on usein esittänyt epäeettisiä tai moraalisesti epämääräisiä, johtavassa asemassa olevia henkilöhahmoja, kuten poliitikkoja, yritysjohtajia ja lakimiehiä. Hän on näytellyt kahdessatoista Robert Altmanin ohjaustyössä. Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan on uskottoman aviomiehen rooli Paul Mazurskyn elokuvassa "Eronnut nainen" (1978) ja isoisän rooli vuoden 2009 indie-elokuvassa "Maailma Gretan silmin".
Nuoruus ja uran alku.
Murphy syntyi Los Angelesissa opettajan ja myyntimiehen poikana. Hän palveli merijalkaväessä ja opiskeli UCLA:ssa. Työskenneltyään pari vuotta high schoolin opettajana hän ryhtyi näyttelijäksi.
Yksityiselämä.
Murphy oli vuosina 1988–2008 naimisissa kanadalaisen näyttelijä Wendy Crewsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Lesley Ann Warren

Lesley Ann Warren (s. 16. elokuuta 1946 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Taivaallinen yö" (1983), "Yön väreet" (1994) ja "The Limey – kostaja Lontoosta" (1999).
Hän sai parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden roolistaan musikaalielokuvassa "Victor/Victoria" (1982).
Martti Rekonpoika Hastig

Martti Rekonpoika (Mårten Grelsson) Hastig (10. maaliskuuta 1682 – 12. tammikuuta 1784) oli Ikaalisten ja Kyrön pitäjien jahtivouti vuosina 1726–1753. Hän syntyi Parkanon Alaskylässä Rekon taloon. Katovuosien aiheuttaman varattomuuden seurauksena hänestä tuli Porin jalkaväkirykmentin Kyrön komppanian sotilas, joka osallistui karoliiniarmeijassa suureen Pohjan sotaan Baltiassa. Hän palasi Suomeen ilmeisesti ennen Pultavan taistelua 1709. Isonvihan aikana hän oleskeli Loimaalla.
Martti Hastig nimitettiin vuonna 1726 Kyrön ja Ikaalisten jahtivoudiksi. Tehtävä oli kruunun virka ja nimityksen suoritti maaherra, kenraalimajuri Otto Reinhold Yxkull käräjien hyväksyttyä ehdokkaan. Hastig hoiti tehtävää 27 vuotta ja seuraajaksi nimitettiin hänen poikansa Gabriel Hastig, joka hänkin oli virassa 35 vuotta. 
Martti Hastig toimi nimismiehen apuna muissakin asioissa kuten metsien inventoinnissa Ruotsin amiraliteetin tarkoituksia varten. Hän oli myös Kyrön Tokosen kylän Kuotila-nimisen tilan isäntä vuosina 1739–1753 pitkään jatkuneen autioajan jälkeen. Hämeenkyrön perinneraitin varrella olevan Kuotilan isäntänä jatkoi vanhin poika Mikko ja tila pysyi suvun hallinnassa seuraavalle vuosisadalle.
Martti Hastig avioitui isonvihan lopulla Loimaan Metsämaan Tuomolan talon Kirsti (myös Kristiina) Juhontyttären kanssa. Kirsti Tuomolalla (15. huhtikuuta 1696 – 24. joulukuuta 1770) ja Martti Hastigilla oli kahdeksan lasta, joista vain yksi kuoli lapsena. Vanhin tytär Anna avioitui räätäli Matti Wikbergin kanssa ja Hastigin kaksi poikaa oppivat myös räätäleiksi. Hastigin suku laajeni sittemmin Hämeenkyrössä useaan taloon.
Valheita

Valheita on Jouko Turkan kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä Turkan ohjaamana Suomen Kansallisteatterin Pienellä näyttämöllä syyskuussa 1990. Turkka myös lavasti ja puvusti esityksen. Näytelmässä esiintyivät Tea Ista, Merja Larivaara, Tero Jartti, Yrjö Järvinen ja Markku Nieminen. Musiikin sävelsi Atso Almila. Kansallisteatterissa esitetty näytelmä oli kestoltaan harvinaisen pitkä, noin neljä tuntia. Kun Turkalta kysyttiin onko esitys liian pitkä, vastasi tämä "Ottakoot eväitä mukaan".
Oikeuslingvistiikka

Oikeuslingvistiikka on tieteenala, joka tutkii oikeuskielen kehitystä, ominaisuuksia ja käyttöä. Se sijoittuu tieteenalojen jaottelussa oikeustieteen ja kielitieteen osa-alueen semantiikan välille. Oikeuslingvistiikassa on tärkeää sanojen merkitysten tutkimus eli leksikologia, joka seuraa siitä, että oikeuskieli poikkeaa yleiskielestä erityisesti ammattisanojen osalta. Leksikologiaa sovelletaan muun muassa oikeussanakirjojen laatimisessa. Oikeustieteestä oikeuslingvistiikka eroaa siten, että kun oikeustieteessä mielenkiinto kohdistuu termien merkityssisältöihin, oikeuslingvistiikassa sen sijaan huomio kohdistetaan termeihin itsessään, mutta niitä tutkittaessa tarvitaan kuitenkin oikeustieteestä saatavaa tukea.
Oikeuslingvistiikassa tutkitaan lauseopin eli syntaksin suhteen sellaisia oikeuskielen rakenteita kuten lauseiden pituutta, alisteisten sivulauseiden yleisyyttä ja tekstin luettavuutta. Vähäisemmälle huomiolle jää yleensä muoto-oppi eli morfologia ja äänneoppi eli fonologia, mutta muoto-oppiakin tarvitaan esimerkiksi oikeudellisten yhdyssanojen muodostamisessa, sillä oikeuskielelle ovat tyypillisiä monimutkaiset yhdyssanat. Myös kielihistoriallinen ja kielisosiologinen näkökulma on usein hyödyksi oikeuslingvistisessä tutkimuksessa. Niiden avulla saadaan selville esimerkiksi sanaston muutokset, sanastolainojen alkuperä ja sanojen ikä.
Vertaileva oikeuslingvistiikka tutkii eri oikeuskielten kehitystä, rakennetta ja sanavarastoa. Tällaisen perustutkimuksen avulla saadaan selville eri oikeuskielten vaikutuksia toisiinsa. Tutkimuskohteena on esimerkiksi eri maissa käytettävät lakimieslatinat ja vierassanojen kulkeutuminen kielestä toiseen.
Nimityksen oikeuslingvistiikka otti käyttöön ranskalainen oikeustieteilijä François Gény 1921 julkaistussa teoksessaan "Science et technique en droit privé positif II," jossa on jakso nimeltään Observations générales, tendant à prépaper l'élaboration de la linguistique juridique eli yleisiä huomioita oikeuslingvistiikan kehittämiseksi. Suomessa oikeuslingvistiikan ja oikeudellisen leksikografian uranuurtaja on ollut Lapin yliopiston oikeuslingvistiikan professori Heikki E. S. Mattila.
Jouko Nivarpää

Jouko Pellervo Nivarpää (sukunimi vuoteen 1954 "Lempinen", 18. syyskuuta 1927 Ähtäri – 17. elokuuta 2011 Kuhmoinen) oli suomalainen taidemaalari.
Nivarpään vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Erkki ja Signe Lempinen. Nivarpää vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Pälkäneellä, jossa hänen vanhempansa olivat opettajina Laitikkalan koululla. Hän opiskeli aluksi jonkin aikaa Kajaanin opettajaseminaarissa, mutta aloitti sitten taideopinnot Helsingissä Vapaassa taidekoulussa ja sen jälkeen Suomen Taideakatemian koulussa, josta hän valmistui 1950. 
Kuhmoisissa vuodesta 1956 asunut Nivarpää tunnettiin muun muassa muotokuvamaalarina. Hän toimi myös 19 vuoden ajan Kuhmoisten yläasteen ja lukion kuvaamataidonopettajana. 
Jouko Nivarpää oli naimisissa taidemaalari ja opettaja Raili Nivarpään (1930–2011) kanssa. Nivarpää kuoli vuonna 2011. Hänet on haudattu Kuhmoisiin Papinsaaren hautausmaalle.