tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mähnälä

Mähnälä (myös "Määhnälä", ) on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Rosmittalan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kelton ylängöllä viisi kilometriä Rosmittalasta etelään. Kylässä on 298 asukasta (vuonna 2011).
Kylä mainitaan vuoden 1727 kartassa. Sen asukkaat olivat etupäässä Kelton luterilaiseen seurakuntaan kuuluneita inkerinsuomalaisia. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Mähnälässä asui 148 savakkoa ja 41 suomalaista. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. 1800–1900-lukujen vaihteessa se kuului Pähkinälinnan kihlakunnan Kelton volostiin.
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan Mähnälässä asui 373 inkerinsuomalaista, 20 suomensuomalaista ja 13 venäläistä. Mähnälän kyläneuvostoon kuuluivat myös Pitkämäen, Pappilanaution, Rosmittalan, Riisikkalan ja Hännikäisen kylät. Vuonna 1931 Mähnälä liitettiin Pappilanaution suomalaiseen kyläneuvostoon. Kansallinen kyläneuvosto lakkautettiin vuonna 1939 ja suomalaiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana vuonna 1942. Mähnälässä vuonna 1920 syntynyt ja Neuvostoliitossa syksyyn 1942 asti asunut Matti Putkinen kirjoitti muistelmansa 1950-luvulla. Ne julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2015.
Mähnälän pohjoispuolitse kulkee Pietarista Murmanskiin johtava M18-valtatie, josta haarautuu Sverdloville nimetyn taajaman ja Seuloskoin välinen maantie. Kylä koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Siellä toimii pieni sahalaitos.
Sannikon ja Paulovan välisellä rautatiellä oleva Mähnälän asema sijaitsee viisi kilometriä Mähnälän kylästä länteen. Rautatien varrella kylän eteläpuolella on 1930-luvulla syntynyt Mähnälän louhoksen (ven. "Karjer-Maglovo") asutus.
Manuskala

Manuskala () on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Rosmittalan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksen eteläosassa 12 kilometriä Rosmittalasta kaakkoon. Kylässä on 15 asukasta (vuonna 2011).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500. Se koostui kahdesta osasta, Suuresta ja Pienestä Manuskalasta, joiden asukkaat olivat etupäässä Kelton luterilaiseen seurakuntaan kuuluneita inkerinsuomalaisia. 
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Suuressa-Manuskalassa oli 174 savakkoa ja 41 suomalaista sekä kaksi venäläistä perhettä, Pienessä-Manuskalassa 91 savakkoa, 22 suomalaista ja kolme venäläistä perhettä. Kylien talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. 1800–1900-lukujen vaihteessa Manuskala kuului Pähkinälinnan kihlakunnan Kelton volostiin. Vuonna 1892 sinne avattiin zemstvon ylläpitämä koulu.
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan Suuressa-Manuskalassa asui 339 inkerinsuomalaista ja 7 venäläistä, Pienessä-Manuskalassa 272 inkerinsuomalaista ja 36 venäläistä. Kylät muodostivat Manuskalan kyläneuvoston, johon kuului myös Juoksulan kylä. Vuonna 1931 ne liitettiin Pappilanaution suomalaiseen kyläneuvostoon. Inkeriläiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana vuonna 1942. Nykyinen Manuskala käsittää entisen Suuren-Manuskalan kylän, mutta Pienenkin-Manuskalan paikalla on vielä muutamia taloja.
Manuskalan lähellä on toimiva hiekkalouhos ja laskuvarjohyppääjien käyttämä lentokenttä. Tuprovaan johtavan tien eteläpuolelle rakennetaan uutta omakotialuetta. Sannikon ja Paulovan välisellä rautatiellä oleva Manuskalan asema sijaitsee viisi kilometriä kylästä lounaaseen.
Juoksula

Juoksula () on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Rosmittalan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Karjalankannaksen eteläosassa 9 kilometriä Rosmittalasta itään. Kylässä on 53 asukasta (vuonna 2011).
Kylä lienee syntynyt 1800–1900-lukujen vaihteessa. Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan siellä oli 163 asukasta, jotka kaikki olivat inkerinsuomalaisia. Juoksula kuului 1920-luvulla Manuskalan ja 1930-luvulla Pappilanaution suomalaiseen kyläneuvostoon. Inkeriläiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana vuonna 1942.
Virkkilä (Rosmittala)

Virkkilä () on kylä Leningradin alueen Seuloskoin piirin Rosmittalan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Kelton ylängöllä 3,5 kilometriä Rosmittalasta koilliseen. Kylässä on 78 asukasta (vuonna 2011).
Kylä lienee syntynyt Ruotsin vallan aikana 1600-luvulla. Se mainitaan vuoden 1727 kartassa. Seudun asukkaat olivat toiseen maailmansotaan saakka inkerinsuomalaisia, jotka kuuluivat Kelton luterilaiseen seurakuntaan.
1800-luvulla kylä jakaantui kahteen osaan, Suureen ja Pieneen Virkkilään. Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 siellä asui 107 savakkoa ja 58 suomalaista. 1860-luvulle saakka Virkkilän talonpojat olivat tilanomistajan maaorjia. 1800–1900-lukujen vaihteessa kylä kuului Pähkinälinnan kihlakunnan Kelton volostiin. Vuonna 1881 sinne avattiin zemstvon ylläpitämä koulu. 
Vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan Kannisin kyläneuvostoon kuuluneessa Virkkilässä oli 325 asukasta, joista 289 oli inkerinsuomalaisia ja 27 suomensuomalaisia. Kylässä asui myös muutamia venäläisiä ja liettualaisia. 1930-luvulla Virkkilä kuului Kelton suomalaiseen kyläneuvostoon. Inkeriläiset karkotettiin muualle Neuvostoliittoon toisen maailmansodan aikana vuonna 1942.
Milanon maailmannäyttely (2015)

Milanon maailmannäyttely eli Expo 2015 oli Milanossa 1.5.–31.10.2015 järjestetty maailmannäyttely. Edellinen maailmannäyttely järjestettiin vuonna 2012 Etelä-Koreassa. Maailmannäyttelyn teemana oli ”Planeetalle ravintoa, elämälle energiaa”.
Teema.
Maailmannäyttelyn teemana oli ”Planeetalle ravintoa, elämälle energiaa”, joka käsitteli teknologian, kulttuurin, perinteiden ja luovuuden sekä ravinnon aiheita. Expo 2015 jatkoi teemallaan aiempien maailmannäyttelyiden perinteitä (esim. vuoden 2008 maailmannäyttelyn teemana oli vesi). 
Paikka.
Milano voitti maailmannäyttelyn järjestelyvastuusta käydyn kilpailun vuonna 2008. Milanon maailmannäyttely järjestettiin 1,1 neliökilometrin laajuisella alueella Milanon pohjoispuolella Rhon ja Peron kunnissa. Alue on tapahtuma- ja messukeskus Fiera Milanon vieressä.
USS Alabama (BB-60)

USS Alabama (runkonumero BB-60) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1942 palvelukseen otettu South Dakota-luokan taistelulaiva, joka oli laivaston kuudes Alabaman-osavaltion mukaan nimetty alus. Se osallistui Tyynenmeren sotaan toisessa maailmansodassa. Alus museoitiin 1964 nimikko-osavaltioonsa ja liitettiin 1986 Kansallishistoriallisten maamerkkien rekisteriin ()&lt;ref name=ships/alabama&gt;http://www.hnsa.org/ships/alabama.htm &lt;/ref&gt;. Alus ei menettänyt yhtään miestä vihollisen tykkitulessa, jonka myötä alus sai lempinimen "Lucky A".
Valmistus.
Alus tilattiin Norfolkin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1940. Alus laskettiin vesille 16 helmikuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 16. elokuuta 1942 ensimmäisenä päällikkönään George B. Wilson.
Palvelus.
Alus aloitti palveluksensa suojaten Jäämeren saattueita Britteinsaarilta Pohjanmeren ja Jäämeren kautta Murmanskiin. Elokuussa 1943 se siirrettiin Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon tukemaan maihinnousuja Japanin valloittamille saarille ja suojaamaan lentotukialusosastoja ilma- ja pintahyökkäyksiltä. Sodan jälkeen suurin osa aluksen ilmatorjunta-aseista poistettiin, mikä vähensi miehistötarvetta pienentäen sen operointikuluja. Alus poistettiin 1947 palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alusrekisteristä alus poistettiin vuonna 1962.&lt;ref name=ships/alabama&gt;&lt;/ref&gt;
Albatros de Brest

Albatros de Brest on ranskalainen jääkiekkojoukkue Brestin kaupungista. Joukkue on pelannut joitakin kausia Ranskan alimmilla sarjatasoilla, mutta kauden 2012–2013 päätteeksi joukkue nousi Ranskan ylimmälle sarjatasolle Ligue Magnusiin. Joukkue on perustettu vuonna 1991 ja se onnistui voittamaan maan mestaruuden kahtena vuonna peräkkäin 1996 ja 1997. Lisäksi joukkue oli hopealla vuonna 1995. Hyvän aloituksen jälkeen joukkue tippui kuitenkin alemmas, mistä se onnistui nousemaan takaisin pääsarjaan 2000-luvun alussa. Visiitti ylös oli kuitenkin nopea ja joukkue ylsi takaisin pääsarjaan vasta kaudeksi 2013–2014. Kausi 2013-2014 päättyi kuitenkin karvaaseen pettymykseen ja tippumiseen takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle.
Joukkue kaudella 2025-2026.
"Lähde: EliteProspects"
Grzegorz Kotowicz

Grzegorz Leon Kotowicz (s. 6. elokuuta 1973 Czechowice-Dziedzice) on puolalainen entinen meloja. Vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa hän sai miesten 1 000 metrin kajakkikaksikossa pronssia ja kilpaili myös 500 metrin kajakkiyksikössä. Vuoden 1996 kesäolympialaisissa hän jäi 1 000 metrin kajakkikaksikossa neljännelle sijalle.
Kotowicz sai vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä pronssia 1 000 metrin kajakkinelikossa ja sijoittui siellä lisäksi yhdeksänneksi 500 metrin kajakkiyksikössä.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Kotowicz sai 1990-luvulla kolmesti hopeaa ja viidesti pronssia.
Mira Verås Larsen

Mira Verås Larsen (s. 17. huhtikuuta 1987 Bærum) on norjalainen meloja. Hän kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa naisten 500 metrin kajakkiyksikössä ja jäi 18. sijalle. Hän myös toimi Lontoon kisoissa maansa lipunkantajana. 
Larsenin puoliso on meloja, olympiavoittaja Eirik Verås Larsen. Hänen isoisoisänsä Osvald Falch oli olympiavoittaja voimistelussa.
Lisäkivestulehdus

Lisäkivestulehdus eli epididymiitti on lisäkiveksen tyypillisin sairaus. Tavallisimmat aiheuttajat ovat virtsateiden bakteerit ja klamydia nuorilla miehillä. Lisäkivestulehduksessa kivespussi voi olla turvonnut, punainen ja kosketusarka ja lisäkives kipeä, lisäksi voi olla kuumetta. Se on yleisin nuorilla seksuaalisesti aktiivisilla miehillä.
Yleensä lisäkivestulehduksen syynä on klamydia- tai tippuritartunta. Lapsilla ja vanhemmilla miehillä sairaus on tavallisesti seurausta virtsatietulehduksen suolistobakteerista tai virtsarakon tyhjentymishäiriöstä. Pitkittynyt kestokatetrihoito tai erilaiset urologiset toimenpiteet altistavat myös tulehdukselle. Tulehdus voi levitä lisäkiveksistä kiveksiin aiheuttaen kivestulehduksen eli orkiitin, joka tosin nykypäivänä on harvinaistunut. Lisäkivestulehdus voi aiheuttaa pahimmassa tapauksessa hedelmättömyyden.
Hyvänlaatuiset muutokset, kuten vesikivekset, lisäkiveskystat ja kiveskohjut, ovat tavallisimpia löydöksiä. Kivessyövät tai muut pahanlaatuiset kasvaimet ovat harvinaisempia. Ne ovat useimmiten kiinteitä, aristamattomia resistenssejä, eivätkä ne läpäise valoa. Ensisijainen kuvantamistutkimus on kivespussin kaikukuvaus. Se tulisi tehdä, jos epäillään kiinteää kasvainta tai jos kliininen arvio resistenssin luonteesta jää epävarmaksi. Lisäkiveskystia tavataan jopa 10–30 prosentilla ja kiveskohjuja jopa 15–24 prosentilla miehistä.
Akuutin lisäkivestulehduksen oireina ovat kivespussin yläosan kipu ja turvotus sekä kuume. Tulehdus diagnosoidaan virtsakokeesta. Sitä esiintyy myös kroonisena, jolloin oireet ovat vaikeammin havaittavissa. Hoitomuotona on antibiootit. Tulehduskipulääkkeet, niin kutsutut stay-up-alushousut ja viileät kääreet lievittävät kiusallista kipua.
Karhusuo (Säkylä)

Karhusuo on Säkylän kunnassa sijaitseva kyläkeskus. Se sijaitsee seitsemän kilometrin päässä keskustaajamasta, ja siellä oli ennen alun perin vuonna 1986 perustettu kyläyhdistys.
Karhusuolla sijaitsee myös vuonna 1913 rakennettu Karhusuon koulu, jossa koulutoiminta lopetettiin kesäkuussa 2011 ja koko koulu lakkautettiin virallisesti seuraavan syksyn aikana. 
Karhusuon oma kyläyhdistys on lakkautettu ja se kuuluu nykyään Lännen kyläyhdistykseen Luvalahden ja Iso-Vimman kanssa.
Klooriasetyylikloridi

Klooriasetyylikloridi (C2H2Cl2O) on kloorietikkahaposta johdettu happokloridi. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muita yhdisteitä.
Ominaisuudet.
Klooriasetyylikloridi on huoneenlämpötilassa väritöntä ja voimakkaan pistävänhajuista nestettä. Se liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuteen bentseenin, asetoniin ja dietyylieetteriin. Vedessä se hajoaa muodostaen kloorietikkahappoa ja vetykloridia. Alkoholien kanssa se reagoi muodostaen estereitä.
Valmistus ja käyttö.
Klooriasetyylikloridia valmistetaan klooraamalla kloorietikkahappoa. Klooraavina reagensseina voidaan käyttää fosforyylikloridia, fosforitrikloridia, sulfuryylikloridia tai fosgeenia. Muita tapoja valmistaa yhdistettä ovat 1,1-dikloorieteenin hapetus, keteenin klooraus tai asetyylikloridin klooraus.
Klooriasetyylikloridia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä. Siitä valmistetaan muun muassa klooriasetamidipohjaisia rikkaruohomyrkkyjä, kuten alaklooria, lääkkeitä kuten diatsepaamia ja adrenaliinia, kloorietikkahapon estereitä, kloorietikkahappoanhydridiä ja fenasyylikloridia.
Jari Hanska

Jari Hanska (s. 29. huhtikuuta 1983 Porvoo) on suomalainen käsikirjoittaja, toimittaja ja näyttelijä. Hän on työskennellyt lokakuusta 2021 "Iltalehden" politiikan ja talouden toimittajana. 
Hanska on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri Helsingin yliopistosta pääaineenaan poliittinen historia. Hän toiminut Viestintätoimisto Pohjoisrannassa ja "Voima"-lehden määräaikaisena vastaavana päätoimittajana. Hän on kirjoittanut myös "Suomen Kuvalehteen", "Seuraan" ja "Imageen". Hanska on käsikirjoittanut Ryhmäteatteriin "Eduskunta-trilogian" Susanna Kuparisen kanssa.
Lokakuussa 2015 valtiovarainministeriön viestintäjohtaja Liinu Lehto kielsi freelancetoimittajana työskennelleeltä Hanskalta pääsyn ministeriön järjestämään hallintarekisteriä koskevaan tilaisuuteen. Taustalla oli se, että Hanska oli siteerannut "Eduskunta I" -näytelmässä valtiovarainministeriön virkamiehiä. Julkisen sanan neuvoston puheenjohtaja Risto Uimosen mukaan perusteet kiellolle eivät olleet asiallisia, sillä näytelmiin ei sovelleta journalistin ohjeita. Hän totesi kuitenkin, että tiedotustilaisuuksien järjestäjillä on oikeus valikoida, keitä he niihin kutsuvat ja päästävät. Kielto sai julkisuutta ja päätös peruttiin myöhemmin. Hanska kanteli asiasta oikeusasiamiehelle, jonka mukaan viestintäjohtaja käyttäytyi sopimattomasti leimatessaan Hanskan toiminnan journalistin ohjeiden vastaiseksi.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja 2004

Vuonna 2004 Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja pelattiin kahtena erillisenä turnauksena. 
Ryhmä 1.
Rybnik ja Zory, Puola
Pudotuspelit.
1 Alkulohkon keskinäinen ottelu laskettu mukaan.
Ryhmä 2.
Regensburg, Saksa
Pudotuspelit.
1 Alkulohkon keskinäinen ottelu laskettu mukaan.
Reposaaren kalasatama

Reposaaren kalasatama on Porin Reposaaressa sijaitseva kalastussatama. Se on Suomen suurin kalasatama ja koko Pohjanlahden suurin silakanpurkusatama, joka Maa- ja metsätalousministeriön luokituksessa on yksi maan kuudesta keskuskalasatamasta. Kalasatama perustettiin vuonna 1967 kymmenisen vuotta aikaisemmin toimintansa lopettaneen Reposaaren sataman alueelle. 
Reposaaren kalasatamaan johtaa 3,9 metrin syvyinen väylä ja se on avoinna ympäri vuoden. Kesäaikaan Reposaarta pitää kotisatamanaan noin 20 kalastusalusta. Talvisin niiden määrä lähes kaksinkertaistuu, kun Perämeren aikaisen jäätymisen vuoksi osa siellä toimivista aluksista siirtyy Reposaareen. Leudoimpina jäätalvina Reposaaren kalasatama saattaa pysyä sulana koko talven. Laituritilaa aallonmurtajien suojaamassa satamassa on yhteensä 220 metriä. Lisäksi Reposaaren kalastamasta löytyy muun muassa jääasema, silakan imupurkain, varastoja kalan säilytystä varten sekä troolareille tarkoitettu telakka.
Vuonna 2001 Reposaaren kalasatamaan valmistui osittain EU:n rahoittama kalaravintola Merimesta. Ympärivuotisesti avoinna olevan ravintolan yhteydessä on lisäksi kalan käsittely- ja myyntitiloja. Kalaravintolan myötä Reposaaren kalasatamasta on kehittynyt myös matkailukohde.
Elma Finne

Elma Maria Finne (o. s. "Ingo"; 5. toukokuuta 1907 Kruunupyy – 17. joulukuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut uskonnollinen kirjailija.
Finnen vanhemmat olivat Herman ja Hilda Ingo. Hän oli naimisissa kirkkoherra, rovasti Fingal Eugén Finnen (1904–1982) kanssa. 
Elma Finne julkaisi kaksi uskonnolista runokokoelmaa.
Southern Culture on the Skids

Southern Culture on the Skids (myös SCOTS) on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1983. Yhtyeen nykyiset jäsenet ovat Rick Miller, Dave Hartman ja Mary Huff. Yhtyeen musiikissa on vaikutteita rockabillystä, surf rockista, countrysta ja R&amp;B-tyylistä, jossa on punk-vivahteita. 
Southern Culture on the Skidsin sanoitukset käsittelevät yleensä tanssimista, seksiä ja paistettua kanaa. Yhtye on tunnettu live-esiitymisistään, jossa yleisön päälle heitetään banaanivanukasta ja paistettua kanaa.
Siipipapu

Siipipapu eli goanpapu ("Psophocarpus tetragonolobus") on Kaakkois-Aasiasta peräisin oleva palkokasveihin kuuluva viljelyskasvi. Siitä voidaan käyttää ravinnoksi sekä siemenet, lehdet että juurimukulat, jotka kaikki sisältävät runsaasti proteiinia. Sitä on vanhastaan viljelty lähinnä vain Burmassa, Indonesiassa ja Uudessa-Guineassa, mutta runsassatoisuutensa ja suuren ravintoarvonsa vuoksi sitä pidetään yhtenä lupaavimmista tulevaisuuden viljelyskasveista muuallakin kolmannessa maailmassa.
Ulkomuoto.
Siipipapu on köynnöskasvi, joka voi kasvaa noin kolmen metrin korkuiseksi, siis selvästi korkeammaksi kuin tarhapapu. Se on monivuotinen ruohovartinen kasvi, mutta sitä kasvatetaan usein yksivuotisena.
Siipipavun kukat ovat suurikokoisia ja vaaleanpunaisia. Sen palot ovat nelikulmaisia, siipipalteisia, jopa 20 senttimetriä pitkiä, ja niissä voi olla enimmillään 40 siementä.
Ekologia.
Siipipapu on trooppinen kasvi ja sellaisena arka kylmälle. Sen useimmat muodot eivät kuki, jos päivän pituus on huomattavasti yli 12 tuntia. Tämän vuoksi se ei yleensä tuota satoa lauhkeassa vyöhykkeessä, mutta kasvista on olemassa myös päiväneutraaleja lajikkeita. Parhaiten siipipapu menestyy kuumassa ja kosteassa ilmastossa.
Muiden palkokasvien tavoin myös siipipavun juurissa on "Rhizobium" -sukuun kuuluvia bakteereja, jotka sitovat tehokkaasti typpeä ilmasta sellaiseen muotoon, jossa kasvi voi käyttää sitä hyväkseen valmistaessaan tarvitsemiaan aminohappoja. Tämän vuoksi siipipavun viljelyksessä ei juuri tarvita typpilannoitteita.
Käyttö ja ravintoarvo.
Siipipapua viljellään ennen kaikkia siementensä vuoksi, mutta myös sen lehdet, kukat ja juurimukulat ovat syötäviä.
Siipipavun siemenissä on noin 35 % proteiinia ja 18 % rasvaa. Sen proteiini sisältää runsaasti lysiiniä, ja sen rasva on korkealaatuista ja runsaasti tyydyttymättömiä rasvahappoja.
Useimmat siipipapukannat tuottavat myös runsaasti juurimukuloita. Niitä voidaan käyttää perunan tavoin, ja ne muistuttavat maultaankin perunaa. Niissä on kuitenkin proteiinia monin verroin enemmän kuin perunassa, jopa 20 %.
Siipipavun kukkia käytetään usein riisin ja leivonnaisten värjäämiseen.
Siipipavun lehdetkin ovat syötäviä ja sisältävät runsaasti proteiinia. Ne on kuitenkin keitettävä ennen käyttöä, sillä raakoina ne kuitenkin sisältävät trypsiinin ja amylaasin inhibiittoreja, jotka estävät proteiinien ja hiilihydraattien hyväksikäyttöä ruuansulatuksessa.
Siipipavun syötävät osat ovat myös vitamiineja, etenkin A- ja C-vitamiinin, sekä kalsiumin ja raudan lähteitä.
Tulevaisuuden mahdollisuudet.
Siipipapu on vasta 1970-luvulta lähtien saanut osakseen maailmanlaajuista huomiota. Runsassatoisuutensa, monikäyttöisyytensä ja suuren ravintoarvonsa vuoksi sitä pidetään yhtenä lupaavimmista tulevaisuuden viljelyskasveista. Sen viljelyksen yleistyminen edellyttää kuitenkin vielä paljon tutkimus- ja jalostustyötä. Ongelmana on muun muassa sen köynnöstävä kasvutapa, joka vaikeuttaa koneellista sadonkorjuuta. Vuonna 1975 Sri Lankaan perustettiin siipipapuun keskittyvä kansainvälinen tutkimuslaitos. Myöhemmin sen toiminta on kuitenkin tyrehtynyt maan epävakaan poliittisen tilanteen vuoksi.
Cabaret (musikaali)

Cabaret on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut Broadway-musikaali, jonka tapahtumat sijoittuvat 1920-luvun lopun Berliiniin. Näytelmän sävelsi John Kander, käsikirjoitti Joe Masteroff ja sanoitti Fred Ebb. Se palkittiin vuonna 1967 parhaasta musikaalin ja parhaasta musiikin Tonylla ja voitti myös lukuisia muita palkintoja. Bob Fosse ohjasi vuonna 1972 musikaalista elokuvaversion "Cabaret".
Vuoden 1966 Broadway-esityksessä pääosia näyttelivät Jill Haworth, Jack Gilford, Bert Convy ja Lotte Lenya. Lontoon Palace Theatressa näytelmä sai ensiesityksensä 28. helmikuuta 1968. Brittiläisessä tuotannossa pääosissa olivat Judi Dench, Lila Kedrova, Peter Sallis ja Kevin Colson.
"Cabaret" perustuu Christopher Isherwoodin romaaniin "The Berlin Stories" ja John Van Drutenin näytelmään "I Am a Camera".
Kalastussatama

Kalastussatama eli kalasatama on satama, jota ammattikalastajat käyttävät saaliin purkupaikkanaan ja josta se kuljetetaan eteenpäin.
Kalasatamia pitävät kotisataminaan erilaiset kalastusalukset, kuten troolarit. Lisäksi niissä sijaitsee usein kalan käsittelyä ja jatkojalostusta harjoittavia toimijoita sekä kalan tukku-ja vähittäismyyntipisteitä. Kalasatamat ovat pääosin syntyneet luonnostaan paikkoihin, joista käsin on kalastettu jopa vuosisatojen ajan.
Kalasatamat Suomessa.
Maa- ja metsätalousministeriö on jakanut Suomen kalasatamat neljään eri kategoriaan; keskuskalasatamat, aluesatamat, paikalliset rannikkokalastussatamat sekä muut kalasatamat. Luokiteltuja kalasatamia on yhteensä vajaat 50, joista keskuskalasatamia oli alun perin seitsemän. Hangon troolisatama joutui kuitenkin lopettamaan toimintansa vuonna 2005 sen aiheuttamien hajuhaittojen vuoksi. Suomen suurin kalasatama on Porissa sijaitseva Reposaaren kalasatama.
Cinema Paradiso

Cinema Paradiso ("Nuovo Cinema Paradiso") on vuonna 1988 julkaistu italialainen draamaelokuva, jonka käsikirjoitti ja ohjasi Giuseppe Tornatore. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jacques Perrin, Philippe Noiret, Leopoldo Trieste, Marco Leonardi, Agnese Nano ja Salvatore Cascio. Elokuvan tuottivat Franco Cristaldi ja Giovanna Romagnoli. Musiikista vastasi Ennio Morricone poikansa Andrea Morriconen kanssa.
Juoni.
Toisen maailmansodan jälkeen pienen italialaiskylän keskipiste on elokuvateatteri, jonka koneenkäyttäjänä toimii joviaali Alfredo (Noiret). Eräänä päivänä konehuoneeseen kurkistaa pieni isätön Totò-poika (Cascio), joka alkaa viettää yhä enemmän aikaa Alfredon apulaisena elokuvanäytöksissä. Tarina seuraa heidän elinikäistä ystävyyttään elokuvien vaihtuessa ja maailman muuttuessa. Elokuvassa nähdään monia otteita vanhoista eurooppalaisista ja Hollywood-klassikoista.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus.
"Cinema Paradiso" palkittiin parhaana vieraskielisenä elokuvana sekä Oscar-, Golden Globe, César- että Bafta-palkintogaalassa. Baftassa se sai lisäksi parhaan miespääosan (Noiret), parhaan miessivuosan (Cascio), parhaan alkuperäismusiikin (Morricone) ja parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen (Tornatore) palkinnot. Se oli ehdolla myös kuudessa muussa sarjassa.
Cannesin elokuvajuhlilla "Cinema Paradiso" sai tuomariston palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen palmun saajaksi. Monien muiden ehdokkuuksien ja palkintojen myötä elokuva oli yksi elokuvavuoden 1988 palkituimpia töitä.
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen 30 parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Reposaaren hautausmaa

Reposaaren hautausmaa on Porin Reposaaressa sijaitseva hautausmaa. Ensimmäinen hautaus alueelle on suoritettu 1897. Vuonna 2006 otettiin käyttöön uusi laajennusosa. Hautausmaan erikoisuus on, että sen vanha osa muodostuu kokonaan purjelaivojen 1600-luvulta alkaen saarelle tuomasta painolastimaasta. Sanonnan mukaan Reposaaren vainajat on tämän johdosta haudattu ”vieraan maan multiin”.
Reposaaren hautausmaalla sijaitsee muun muassa kuvanveistäjä Kalervo Kallion tekemä laivanvarustaja Werner Hacklinin muistomerkki "Nuorukainen ja ankkuri" sekä vuonna 1993 paljastettu suihkulähde. Paikallisten asukkaiden lisäksi sinne on haudattu satamassa vierailleilla laivoilla kuolleita merimiehiä eri puolilta maailmaa. Heille on Reposaaren seurakunta pystyttänyt yhteisen muistomerkin, johon merimiesten nimet on kaiverrettu. Reposaaren hautausmaalla on myös olympiavoittaja Kelpo Gröndahlin viimeinen leposija sekä vuoden 1918 sisällissodassa kaatuneiden punaisten muistomerkki.
Hautausmaan kupeessa sijaitsee vuonna 1876 valmistunut norjalaistyylinen Reposaaren kirkko. Sen edustalla on 1925 uponneen Torpedovene S2:n muistomerkki, jonka on veistänyt Wäinö Aaltonen. Myös vuosien 1939–1945 sankarivainajat on haudattu kirkkopuistoon.
Jamaikanlaulurastas

Jamaikanlaulurastas ("Turdus jamaicensis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Jamaikanlaulurastasta tavataan kotoperäisenä Jamaikalla. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hohtomustarastas

Hohtomustarastas ("Turdus serranus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Hohtomustarastasta tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajin kannan kokoa ei toedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jankuttajarastas

Jankuttajarastas ("Turdus nigriceps") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Jankuttajarastasta tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Santeri Lintunen

Santeri Lintunen (s. 14. helmikuuta 1993 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Lintunen pelasi Valkeakosken Hakassa kolme ottelua Veikkausliigassa kaudella 2011. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki 28. syyskuuta kotiottelussa FC Honkaa vastaan.
Sonic Rush

Sonic Rush () on Sonic Teamin ja Dimpsin kehittämä sekä Segan vuonna 2005 julkaisema Sonic the Hedgehog-pelisarjan tasohyppelypeli Nintendo DS:lle. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 15. marraskuuta, PAL-maissa 18. marraskuuta ja Japanissa 23. marraskuuta 2005. Se on kaksiulotteinen peli, jossa on käytetty jonkin verran myös 3D-elementtejä, luoden 2.5D -efektiä. Pomotaistelut sekä Sonicin erikoistasot ovat kokonaan kolmiulotteisia. Pelin juoni seuraa pelisarjan uuden hahmon, Blaze the Catin sekä sarjan päähahmon, Sonic the Hedgehogin seikkailuja. He taistelevat vuorotellen Dr. Eggmanin kaksoisolentoa, Eggman Negaa vastaan tietyissä kohdissa pelin aikana. Tämä on Rumble Pak-peli Sonic the hedgehog-pelisarjassa.
Peli esiteltiin ensimmäistä kertaa nimellä "Sonic DS" E3 2004-messuilla ja vuotta myöhemmin E3 2005-messuilla nimellä "Sonic Rush". Pelin 2.5D formaatti painottuu Sonic Teamin ideaan yhdistää 2D ja 3D pelit sarjassaan. Julkaisunsa jälkeen "Sonic Rush" sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, jotka kiittelivät pelin musiikkia sekä samanlaisutta vanhojen pelien kanssa, mutta kritiikkiä aiheutti puolestaan sen nopeus kokonaisuudessaan. Pelille kehitettiin ja julkaistiin jatko-osa, Sonic Rush Adventure vuonna 2007.
Kōben yliopisto

Kōben yliopisto () on vuonna 1949 perustettu yliopisto Kōbessa, Japanissa.
Lars Nelson

Lars Nelson (s. 19. elokuuta 1985) on ruotsalainen maastohiihtäjä.
Maailmancupissa Nelson kilpaili ensimmäisen kerran Kuusamossa marraskuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Tour de Skillä 2011–2012, jonka lopputuloksissa hän sijoittui 30:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon Nelson hiihti ensimmäisen kerran Toblachin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa helmikuussa 2014 oltuaan seitsemäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Oslon perinteisen hiihtotavan 50 kilometrin yhteislähtökilpailussa maaliskuussa 2014.
Sotšin olympialaisissa 2014 Nelson sijoittui 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa kymmenenneksi ja 15 kilometrin perinteisellä 15:nneksi. Viestistä hän voitti olympiakultaa yhdessä Ruotsin joukkueen kanssa. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa neljästoista.
Liekkivatsarastas

Liekkivatsarastas ("Turdus rufiventris") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Liekkivatsarastasta tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Laavarastas

Laavarastas ("Turdus nigrescens") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Laavarastasta tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kiinanlaulurastas

Kiinanlaulurastas ("Otocichla mupinensis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kiinanlaulurastasta tavataan pesivänä Kiinassa. Lajin populaation koko tunnetaan huonosti, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Japaninpunarastas

Japaninpunarastas ("Turdus chrysolaus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Japaninpunarastasta tavataan pesivänä Sahalinin alueella ja Japanissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleisestä melko harvinaiseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jamaikanrastas

Jamaikanrastas ("Turdus aurantius") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Jamaikanrastasta tavataan Jamaikalla. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Helga Margrét Þorsteinsdóttir

Helga Margrét Þorsteinsdóttir (s. 15. marraskuuta 1991) on islantilainen seitsenottelija.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2007 Þorsteinsdóttir sijoittui 7-ottelussa viidenneksi pistein 5405. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hän sijoittui seitsemänneksi 5516 pisteellä. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 hän saavutti pronssia 5706 pisteellä.
Henkilökohtaiset ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Japaninnokirastas

Japaninnokirastas ("Turdus cardis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Japaninnokirastasta tavataan Kiinassa, Japanissa, Koreassa, Venäjällä, Taiwanissa, Vietnamissa ja Thaimaassa. Lajin maailmanlaajuisen populaation kokoa ei tiedetä, mutta lajin on raportoitu olevan melko yleinen, mutta paikallinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
D. T. Suzuki

Daisetsu Teitaro Suzuki (; 18. lokakuuta 1870 – 12. heinäkuuta 1966) oli japanilainen kirjailija, jonka kirjat ja esseet buddhalaisuudesta, zenistä ja Jōdo Shinshūsta toivat itämaista filosofiaa tunnetuksi länsimaissa. Suzuki myös käänsi kiinalaista, japanilaista ja sanskritin kielistä kirjallisuutta. Hän opetti ja luennoi useissa länsimaisissa yliopistoissa, ja oli useita vuosia professorin virassa buddhalaisessa Ōtanin yliopistossa Japanissa.
Suzuki oli ehdolla Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi vuonna 1963.
Harmaaselkärastas

Harmaaselkärastas ("Turdus hortulorum") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaaselkärastasta tavataan pesivänä Pohjois-Koreassa, Kiinan koillisosissa ja Venäjällä. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta Kiinassa ja Venäjällä sitä on kuvattu pesimäaikana yleiseksi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaapäärastas

Harmaapäärastas ("Turdus leucomelas") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaapäärastasta tavataan Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaakylkirastas

Harmaakylkirastas ("Turdus feae") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Harmaakylkirastaan pää, selkä ja siivet ovat harmaat. Silmäkulmajuova on valkoinen. Rinta on valkoinen ja muuttuu harmaaksi vatsaa kohden.
Levinneisyys.
Harmaakylkirastasta tavataan pesivänä Koillis-Kiinassa. Talvehtivana se on tavattu Intiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Laosissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Sitä uhkaavat elinympäristöjen tuhoutuminen ja pirstoutuminen ja se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Elinympäristö.
Harmaakylkirastas elää tammi- ja mäntymetsissä vuorilla 1 000–1 900 metrin korkeudessa. Se talvehtii ainavihannissa metsissä pääasiassa 1 500–2 600 metrin korkeudessa.
Haunted House

Haunted House on australialaisen Knife Partyn kolmas EP. Kaikki kappaleet on kirjoittanut Rob Swire ja Gareth McGrillen. EP julkistettiin yhtyeen Twitter-sivulla 8. elokuuta 2012, ja se julkaistiin 6. toukokuuta 2013.
16. huhtikuuta 2013 Knife Party ilmoitti Twitterissä, että he ovat korvanneet kappaleen "Baghdad" Internet Friendsin VIP-versiolla. Knife Party julkaisi EP:n virallisen kansikuvan 27 huhtikuuta heidän Facebook-sivullaan. EP vuosi julkisuuteen 29. huhtikuuta 2013, mutta "Power Glove"-kappaleen vuodettu versio oli virheellinen, koska sub-basso oli oktaavin liian matala.
Venäjän alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Venäjän alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue on edustanut Venäjää jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja sitä ennen alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Venäjän hyökättyä Ukrainaan joukkue suljettiin kansainvälisen toiminnan ulkopuolelle.
Eemil Tanninen

Emil Edvard ”Eemil” Tanninen (3. syyskuuta 1870 Rantasalmi – 1. lokakuuta 1942 Sääminki) oli suomalainen liikemies, kauppaneuvos ja lahjoittaja.
Eemil Tannisen vanhemmat olivat maanviljelijä Gabriel Tanninen ja Henriikka Lajunen. Hän kävi kansakoulun ja meni sitten liikealalle aluksi kauppa-apulaiseksi. Vuonna 1894 Tanninen tuli viipurilaisen tukkuliikkeen Häkli, Lallukka ja Kumpp. Oy:n palvelukseen kauppamatkustajaksi. Liike myi viljaa, siirtomaatuotteita, kangastavaraa ja kotimaisia tehdastuotteita. Tannisesta tuli liikkeen prokuristi 1910, apulaisjohtaja 1912 ja kauppaneuvos Juho Lallukan kuoleman jälkeen toimitusjohtaja 1914. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1925. Häkli, Lallukka ja Kumpp. Oy:n palveluksessa Tanninen oli vuoteen 1930 saakka.
Tanninen oli 1916 mukana perustamassa Savo-Karjalan Osake-Pankkia Viipuriin ja 1917 mukana Savonlinnaan perustetun Itä-Suomen Kutomo Oy:n puuvillatehtaan hallinnossa. Puuvillatehdas siirtyi sittemmin Wilh. Schaumans Fanerfabrik Ab:lle ja se muutettiin Savonlinnan vaneritehtaaksi. Tanninen omisti myös vuodesta 1919 Kyrönniemen höyläämön ja Lehtiniemen sahan sekä maatilat Kerimäellä ja Säämingissä. Kaikkiaan Tanninen omisti lähes 90 tilaa useissa pitäjissä, tilojen yhteispinta-ala oli noin 4 000 hehtaaria. Hänellä oli omistuksessaan myös kiinteistöjä muun muassa Viipurissa ja Ensossa. 
Tanninen oli viipurilaisen teollisuuden ja liikkeenharjoittajien Pamaus-seuran varapuheenjohtajana 1917–1918 ja myöhemmin seuran kunniajäsenenä. Tanninen teki lahjoituksia tieteellisiin, taiteellisiin ja hyväntekeväisyystarkoituksiin. Tannisella ja hänen ensimmäisellä puolisollaan Eevi Tannisella, o. s. Itkonen (1873–1940) on ollut vuodesta 1937 alkaen kaupallisen alan opintoja tukeva nimikkorahasto Suomen Kulttuurirahaston keskusrahastossa. Vuonna 1944 perustettiin "Eevi ja Eemil Tannisen säätiö" edistämään ja tukemaan taloudellista opiskelua sekä muuta yleishyödyllistä taloudellista, sivistyksellistä ja kulttuuria tukevaa toimintaa Itä-Suomen alueella.
Caymaninrastas

Caymaninrastas eli caymansaartenrastas ("Turdus ravidus") on sukupuuttoon kuollut rastaiden heimoon kuulunut varpuslintu.
Laji tunnetaan Grand Caymanilta kerätystä 21 näytteestä. Laji eli saarella kotoperäisenä ja oli kuollut sukupuuttoon vuoteen 1965 mennessä.
Muurahaisrastas

Muurahaisrastas ("Neocossyphus poensis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Muurahaisrastasta tavataan Afrikan keski- ja länsiosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä pidetään yleisenä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punamuurahaisrastas

Punamuurahaisrastas ("Neocossyphus rufus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punamuurahaisrastasta tavataan Afrikan keski- ja itäosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu harvinaiseksi tai paikallisesti yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Anthony Knockaert

Anthony Knockaert (s. 20. marraskuuta 1991 Roubaix, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Fulhamia.
Knockaert pelasi Guingampissa Ranskan Championnat Nationalissa ja Ligue 2:ssa kausilla 2010–2012 tehden 59 sarjaottelussa 12 maalia. Hän siirtyi Leicesteriin 900 000 euron siirtosummalla kesällä 2012. Seuraavien kahden kauden aikana hän teki Englannin mestaruussarjassa 86 ottelussa 13 maalia. Leicesterin noustua Valioliigaan hän pelasi kaudella 2014–2015 yhdeksässä ottelussa ilman maaleja.. 
Knockaert siirtyi belgialaiseen Standard Liègeen kesällä 2015. Hän pelasi Jupiler Pro Leaguessa 20 ottelua, joissa teki viisi maalia ennen kuin siirtyi englantilaiseen Brightoniin 3,5 miljoonan euron siirtosummalla tammikuussa 2016. Hän teki loppukauden aikana viisi maalia pelaamissaan 21 mestaruussarjan ottelussa.
Knockaert on edustanut Ranskaa U20- ja U21-ikäkausimaajoukkueissa.
Chernobyl Diaries

Chernobyl Diaries on yhdysvaltalainen kauhuelokuva, joka sijoittuu Ukrainaan Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuusalueelle ja läheiseen pikkukaupunkiin. Pääosissa nähdään mm. Jesse McCartney sekä Jonathan Sadowski. Elokuvan käsikirjoittajana toimi Oren Peli, joka tunnetaan elokuvasta "Paranormal Activity", ja elokuvan ohjasi Bradley Parker. "Chernobyl Diaries" kuvattiin Unkarissa ja Serbiassa.
Elokuva alkaa, kun joukko nuoria kiertelee Euroopassa ja Kiovaan saavuttuaan he päättävät käydä Prypjatin aavekaupungissa, joka sijaitsee Tšernobylin ydinonnettomuusalueen vieressä. He saavat oppaakseen Jurin ja pääsevät alueelle, mutta yön koittaessa he jäävät kaupunkiin loukkuun auton moottorivian takia. Sitten he huomaavat, etteivät he ole yksin...
Béchara Boutros Raï

Béchara Boutros Raï OMM (; s. 25. helmikuuta 1940) on libanonilainen maroniitteihin kuuluva katolinen piispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi 3. syyskuuta 1967 ja piispaksi 12. heinäkuuta 1986. Hänet nimitettiin toukokuussa 1986 Antiokian vihkipiispaksi ja Caesarea Philippin titulaaripiispaksi. Hänen pääkonsekraattorinsa oli Nasrallah Pierre Sfeir.
9. kesäkuuta 1990 Raï sai nimityksen Jbeilin eparkian johtoon. Hänet valittiin ja asetettiin maaliskuussa 2011 Antiokian patriarkaksi, ja 24. marraskuuta 2012 hänet ylennettiin kardinaaliksi. Hän osallistui vuoden 2013 konklaaviin. Vuoden 2025 konklaavissa hän ei saanut äänestää korkean ikänsä vuoksi.
Sofron Stefan Mudryi

Sofron Stefan Mudryi (; 27. marraskuuta 1923 Złoczów, Puola (nyk. Zolotšiv, Ukraina) – 31. lokakuuta 2014) oli ukrainalaiskatolinen piispa. Hänet vihki Pyhän Josafatin sääntökunnan papiksi Ivan Bucko 25. joulukuuta 1958, ja hänet valittiin 24. marraskuuta 1995 Ivano-Frankivskin koadjuuttoripiispaksi. Mudryin konsekroi 12. toukokuuta 1996 Miroslav Stefan Marusyn, jota avustivat Stephen Sulyk ja Sofron Dmyterko.
Mudryista tuli 7. marraskuuta 1997 Ivano-Frankivskin piispa, ja hän toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 81-vuotiaana 2. kesäkuuta 2005.
James Hector MacDonald

James Hector MacDonald CSC (28. huhtikuuta 1925 Whycocomagh – 30. toukokuuta 2025) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Hamiltonin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Gibban titulaaripiispaksi 9. helmikuuta 1978. Piispaksi konsekroinnin suoritti 17. huhtikuuta Paul Francis Reding, jota avustivat Joseph Neil MacNeil ja Joseph Francis Ryan.
MacDonald sai 12. elokuuta 1982 nimityksen Charlottetownin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 7. lokakuuta. Hänet nimitettiin 2. helmikuuta 1991 Saint John'sin arkkipiispaksi, ja hän toimi tässä virassa, kunnes jäi eläkkeelle 4. joulukuuta 2000.
Ștefan Birtalan

Ștefan Birtalan (25. syyskuuta 1948 Jibou, Sălaj – 27. toukokuuta 2024) oli romanialainen käsipalloilija. Hän kuului lajissa hopeaa saaneeseen miesten joukkueeseen vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa. Lisäksi hän sai joukkueineen pronssia sekä vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä että vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa.
Birtalan oli voittamassa Romanialle kahdesti maailmanmestaruutta, Ranskassa 1970 ja Itä-Saksassa 1974. Birtalan valittiin vuosina 1974, 1976 ja 1977 .
Birtalan edusti pääosan sarjaurastaan romanilaisjoukkueitta, mutta hän pelasi myös Italiassa Tuscany Follonicassa. Romaniassa hänen seurojaan olivat Rapid CFR Jibou, CS Minaur Baia Mare ja Steaua București. Birtalan oli 1977 Steaua Bucureștin kanssa voittamassa Mestarien liigaa.
Birtalan valmensi pelaajauransa jälkeen sekä Steaua București että Romanian maajoukkuetta. Hän oli 1994–1999 kehitämässä valmentajana Qatarin maajoukkuetta.
Around the World (La La La La La)

Around the World (La La La La La) on saksalaisen eurodance-yhtye ATC:n singlekappale. Se julkaistiin debyyttisinglenä heidän "Planet Pop" -debyyttialbumilta Euroopassa vuonna 2000 ja Britanniassa vuonna 2002. Kappale on cover venäläisen Ruki Vverh -yhtyeen kappaleesta ”Pesenka” ja sen tuotti saksalainen tuottaja Alex Christensen. Kappale ylsi monien maiden Top 40 -listoilla kärkisijalle vuoden 2000 aikana. Kappaletta käytettiin Yhdysvalloissa General Electricin televisiomainoksessa alkuvuonna 2002.
Kappaleesta on tehnyt cover-versioita esimerkiksi alternative metal -yhtye Linkin Park vuonna 2000 ja saksalainen pop-yhtye beFour vuonna 2007. Jälkimmäinen tunnetaan nimellä ”Magic Melody”.
Kappaleen b-puolen raita ”World in Motion” on instrumentaalinen versio kappaleesta ”Around the World (Alternative Version)”.
Raitalista.
CD single
CD maxi-single
12" vinyl
CD maxi-single (Remixes)
Ursula (vuoden 1986 elokuva)

Ursula on Jaakko Pyhälän käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1986. Se perustuu Kim Weckströmin romaaniin "Puuluola" (Tammi, 1984).
Elokuva kertoo kolmen nuoren huumeidenkäytöstä ja elämästä. Erään kriitikon mukaan elokuva on kokonaisuutena visuaalisesti kiehtova, miljööt urbaaneja ja roolihahmot ulkoisesti näyttäviä, mutta tarina on kompasteleva ja roolihahmo ohuita.
Hollihaka (Kokkola)

Hollihaka on Kokkolan kaupunginosa, joka sijaitsee Kokkolan ydinkeskustasta katsottuna luoteeseen. Hollihaan läpi kulkee Kustaa Aadolfin katu. Hollihaassa sijaitsee myös Hollihaan koulu.
Killerin Eliitti

Killerin Eliitti on vuodesta 1975 lähtien Jyväskylän Killerin raviradalla järjestetty lämminveristen ravihevosten suurkilpailu. 
Radan taloudellisten vaikeuksien johdosta kilpailun palkintotasoa pudotettiin vuoden 2008 jälkeen, eikä se vuosina 2009–2012 täyttänyt suurkilpailun kriteerejä. Vuonna 2013 kilpailun palkintoa jälleen nostettiin ja Killerin Eliitti sai takaisin suurkilpailustatuksensa.
Metallurg Žlobin

Metallurg Žlobin () on valkovenäläinen jääkiekkoseura, jonka kotikaupunki on Žlobin. Seura pelaa Ekstraligassa.
Metallurg Žlobin perustettiin vuonna 1984 silloiseen Valko-Venäjän neuvostotasavallan paikallissarjan toiselle tasolle. Vuonna 1989 seura nousi Valko-Venäjän ykkössarjaan ja vaihtoi samalla nimeksi "Belstal Žlobin". Kaudella 1995–1996 Belstal osallistui Itä-Euroopan jääkiekkoliigaan. Kausi jäi seuran viimeiseksi ja sen toiminta lakkautettiin. Vuonna 2006 Metallurg Žlobin perustettiin uudelleen ja se liittyi Ekstraligaan.
Jülichin perimyssota

Jülichin perimyssota käytiin vuosina 1609–1614.
Tapahtumat.
Jülichin herttua Juhana Vilhelm kuoli 1609. Tämän jälkeen alkoi kamppailu hänen maidensa perimyksestä (Jülichin, Kleven, Markin ja Bergin herttuakunnat). Brandenburgin vaaliruhtinas Juhana Sigismund ja Pfalz-Neuburgin kreivi Wolfgang Vilhelm vaativat herttuan maita itselleen naissukulinjan kautta. Saksin vaaliruhtinas vaati maita itselleen edesmenneen herttuan lääninherrana ja keisari Rudolf II halusi antaa maat espanjalaisten hallittavaksi.
Brandenburgin Juhana Sigismund ja Pfalz-Neuburgin Wolfgang Vilhelm solmivat sopimuksen, jonka mukaan he hallitsisivat herttuakuntia yhdessä. Keisarin serkun Leopoldin johtamat itävaltalaiset valtasivat herttuakunnat vuonna 1609. Itävaltalaiset hallitsivat herttuakuntia vuoteen 1610, jolloin Ranskan tukemat protestanttiset saksalais-hollantilaiset joukot karkottivat itävaltalaiset. Ranskan kuningas Henrik IV murhattiin 1610 ja hänen seuraajansa tuki Itävaltaa ja Espanjaa. Tästä huolimatta saksalais-hollantilaiset joukot piirittivät ja valtasivat Jülichin linnoituksen 1. syyskuuta 1610. Vuonna 1613 Brandenburgin ja Pfalz-Neuburgin hallintasopimus kaatui, minkä jälkeen Wolfgang Vilhelm haki tukea katolilaisilta. Protestantit ja katolilaiset valmistautuivat sotaan, mutta taisteluita ei käyty. Rauha palasi kun Xantenin sopimus solmittiin 12. marraskuuta 1614. Sopimuksessa Brandenburgin Juhana Sigismund sai Kleven ja Markin herttuakunnat sekä Ravensbergin. Pfalz-Neuburgin Wolfgang Vilhelm sai Jülichin ja Bergin herttuakunnat sekä Ravensteinin. Wolfgang Vilhelm halusi taata katolilaisten tuen ja yritti käännyttää saamansa alueet katolilaisiksi. Kalvinistinen Juhana Sigismund hallitsi uusi maitaan suvaitsevaisemmin.
Lawrence Okoye

Lawrence Okoye (s. 6. lokakuuta 1991 Croydon, Englanti) on brittiläinen kiekonheittäjä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi linjamies. 
Okoye sijoittui kiekonheitossa kuudenneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 ja voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2011 tuloksella 60,70. Hän heitti Britannian ennätyksen 68,24 Hallessa 19. toukokuuta 2012. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 11:nneksi. Hän selviytyi kiekonheiton loppukilpailuun vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa. Hän jäi kuitenkin loppukilpailun viimeiseksi eli 12. sijalle 61,03 metriä kantaneella heitollaan.
Okoye sai paljon huomiota siirtyessään amerikkalaisen jalkapallon pariin. Hän teki sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa vuonna 2013, muttei pelannut ollenkaan tuona kautena. Sittemmin hän on harjoitellut useamman NFL-seuran kanssa, muttei ole saanut sopimusta. Hän on pelannut myös kanadalaisessa CFL-liigassa ja AAF-liigassa.
Okoye palasi kiekonheiton pariin kuuden vuoden tauon jälkeen 2019. Hän voitti kiekkokilpailun Euroopan joukkuemestaruuskilpailujen superliigassa 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän karsiutui loppukilpailusta. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti hopeaa tuloksella 64,99 ja Münchenin EM-kilpailuissa pronssia tuloksella 67,14. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta.
Ouya

Ouya on Android-käyttöjärjestelmää käyttävä pelikonsoli, joka tuli myyntiin kesäkuussa 2013. Laitteen hinta oli noin 80 euroa (99 dollaria). Pelikonsoli sai yli kuuden miljoonan euron rahoituksensa Kickstarter-sivuston kautta. Laitteelle tehtyjä pelejä pystyi kokeilemaan ensin ilmaiseksi.
Ouya sai erittäin positiivisen vastaanoton Kickstarter-kampanjansa pohjalta, ja konsolit myytiin loppuun yhdessä päivässä niiden tultua myyntiin Pohjois-Amerikassa ja Britanniassa. Myynti ei kuitenkaan pitkällä aikavälillä vastannut julkaisijan tavoitteita, ja vain yhden neljäosan konsolin omistajista kerrottiin ostaneen pelejä laitteelle. Lopulta konsoli koettiin epäonnistuneeksi niin teknisten ongelmien, pienten käyttäjämäärien, piratismille herkän Android-käyttöjärjestelmän, epärealististen lupausten ja aikataulujen sekä kalliin pelinkehittämisen vuoksi.
Konsolin valmistus päättyi heinäkuussa 2015, kun Razer osti konsolia valmistaneen Ouya Inc.:n. Toukokuussa 2019 Razer ilmoitti että kaikki pelikonsolin palvelut ajetaan alas 25. kesäkuuta 2019. Palveluiden sulkemisen jälkeen pelit, jotka tarkistivat maksutiedon palvelimelta, lakkasivat toimimasta.
Jean-Baptiste de Belloy-Morangle

Jean-Baptiste de Belloy-Morangle (9. lokakuuta 1709 Morangles – 10. kesäkuuta 1808 Pariisi) oli ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän sai tohtorinarvon teologiassa Pariisissa 1737.
De Belloy-Morangle valittiin Glandèvesin hiippakunnan johtoon vuonna 1751, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 30. tammikuuta 1752 Étienne-René Potier de Gesvres. Vuonna 1755 de Belloy-Morangle valittiin Marseillen piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään syyskuussa 1801. Huhtikuussa 1802 hänet valittiin Pariisin arkkipiispaksi. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 17. tammikuuta 1803, jolloin hän sai nimityksen San Giovanni a Porta Latinan kardinaalipapiksi.
De Belloy-Morangle toimi Pariisin arkkipiispana, kunnes kuoli 98-vuotiaana.
Solveig Fiske

Solveig Margrete Fiske (s. 26. lokakuuta 1952) on norjalainen luterilaisen kirkon piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä tammikuussa 1982, ja hänet vihittiin Hamarin piispaksi 17. joulukuuta 2006. Hän jäi eläkkeelle lokakuussa 2022. Fiske on naimisissa, ja hänellä on kolme lasta.
Fiske varttui Freissä. Hän sai Det teologiske Menighetsfakultetista oppiarvon teologiassa vuonna 1980 ja käytännöllisessä teologiassa 1981.
Eric Avery

Eric Avery (s. 25. huhtikuuta 1965) on yhdysvaltalainen muusikko. Parhaiten hänet tunnetaan Jane's Addictionin entisenä basistina ja perustajana. Nine Inch Nailsin Trent Reznor valitsi Averyn basistiksi yhtyeen kesällä 2013 alkaneelle kiertueelle, mutta pian kiertueen alkamisen jälkeen Avery erosi yhtyeestä.