tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Heikki Kainulainen (urheilija)

Heikki Kainulainen (s. 13. helmikuuta 1936 Kitee) on suomalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä ja pesäpalloilija.
Kainulainen voitti yhdistetyn Suomen-mestaruuden 1959 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1961 ja 1964. Hän oli varamiehenä Lahden MM-kilpailuihin 1958. Hän voitti yhdistetyn Puijolla vuosina 1958, 1960 ja 1961; viimeksi mainittuna vuonna hänen taakseen jäi myös olympiavoittaja Georg Thoma.
Kainulainen pelasi pesäpalloa Kiteen Urheilijoiden joukkueessa, viimeisen pelivuotensa 1973 SM-sarjassa.
Ammatiltaan Kainulainen oli poliisi.
Ambalavao

Ambalavao [amˌbalaˈvaw] on kaupunki Madagaskarin Haute Matsiatran alueella. Se sijaitsee maan keskiosan vuoristoseudulla 56 kilometriä Fianarantsoasta lounaaseen. Kaupungin kautta kulkee RN7-valtatie. Asukkaita on 30 000 henkeä (vuonna 2001).
Perinteiseen tyyliin rakennettu Ambalavao on yksi Madagaskarin kauneimmista kaupungeista. Nähtävyyksiin kuuluvat silkkikutomo, koristepaperia valmistava tehdas sekä seitsemän kilometrin päässä sijaitseva Anjan luonnonsuojelualue. Ambalavaossa pidetään kerran viikossa maan suurimmat karjamarkkinat.
Ambositra

Ambositra [amˈbusʲʈʂə̥] on kaupunki Madagaskarissa. Se sijaitsee maan keskiosan vuoristoseudulla 330 kilometriä Antananarivosta etelään. Kaupunki on Amoron’i Manian alueen keskus. Sen kautta kulkee RN7-valtatie. Asukkaita on 32 800 henkeä (vuonna 2001).
Ambositra on Madagaskarin puukäsityötaiteen keskus. Nähtävyyksiin kuuluvat kaupungin itäpuolella sijaitsevan kuninkaallisen palatsin rauniot sekä lähiseudun zafimanirykylät.
Sekaoksidipolttoaine

Sekaoksidipolttoaine eli MOX-polttoaine () on ydinpolttoaine, jossa on sekoitettuna uraania ja plutoniumia. Sekä uraani (UO2) että plutonium (PuO2) ovat polttoaineessa oksideina. Tavallisesti ydinvoimaloissa käytetään uraanin isotooppeja 235 ja 238. Tällöin ydinjätteessä on huomattavia määriä plutoniumia sekä hajoamatonta uraania. Plutonium ja uraani voidaan erottaa muusta ydinjätteestä (muun jätteen osuus noin 3 %) ja käyttää uudelleen, jolloin syntyy MOX-polttoainetta. Plutoniumia saadaan myös ydinaseista. MOXin käyttö on lisääntynyt viime vuosina muun muassa Japanissa ja Ranskassa.
Jos plutoniumia sekoitetaan ydinvoimaloissa käytettäviin polttoainesauvoihin, nousee uraanista saatava energiamäärä noin 12 %. Yleensä polttoaineesta noin kolmannes on MOXia, mutta joissakin reaktoreissa jopa puolet voi olla MOXia.
Ensimmäinen MOX-reaktori valmistui 1963, mutta kaupalliseen käyttöön reaktorit tulivat vasta 1980-luvulla. Tähän päivään mennessä MOXia on käytetty noin 2 000 tonnia, ja vuonna 2006 reaktoreissa oli polttoaineena noin 160 tonnia MOXia. Tästä suurin osa on eurooppalaisissa reaktoreissa. Euroopassa on 40 MOXille suunniteltua reaktoria sekä 30 reaktoria, joissa myös voidaan käyttää MOXia. Japanissa reaktoreita on kymmenen.
Thorium MOX.
On myös testattu sellaista MOX-polttoainetta, jossa on toriumin ja plutoniumin oksideja. Sille on annettu nimi Thorium MOX. Norjalaisten tutkimusten mukaan se tarjoaa joitakin etuja.
Johanna Koljonen

Johanna Koljonen (s. 17. kesäkuuta 1978 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija, kriitikko, suomentaja ja radiotoimittaja. Hän muutti vuonna 1999 Tukholmaan ja asuu nykyään Kööpenhaminassa.
Koljonen on vuodesta 2008 toiminut sarjakuvakäsikirjoittana suomalaisessa mangasarjassa "Oblivion High" jaetulla kirjoittajanimellä Ms Mandu.
Toivo Nykänen

Toivo Nykänen (19. elokuuta 1902 Helsinki – 30. toukokuuta 1983 Lahti) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja mäkihyppääjä.
Nykänen sijoittui yhdistetyssä viidenneksi Lahden MM-kilpailuissa 1926 hiihdettyään kuumeisena. Sankt Moritzin olympialaisiin 1928 hän ei päässyt katkaistuaan jalkansa samana talvena. Oslon MM-kilpailuissa 1930 hän oli parhaana suomalaisena 19:s.
Lahden Hiihtoseuraa edustanut Nykänen voitti yhdistetyn Suomen-mestaruuden vuosina 1925, 1926 ja 1929. Salpausselän Kisoissa hän voitti yhdistetyn vuonna 1925 sijoituttuaan vuotta aiemmin toiseksi.
Nykänen hyppäsi Salpausselän ensimmäisen mäen avaushypyn vuonna 1923. Hän saavutti mäkihypyssä SM-pronssia vuosina 1931 ja 1932.
Zafimaniryt

Zafimaniryt ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Heitä arvioidaan olevan noin 25 000 henkeä.
Zafimaniryt asuvat Madagaskarin keskiosan metsäisellä vuoristoseudulla Ambositran kaakkoispuolella. Heidän asuinalueensa rajoittuu betsileoihin ja tanaloihin. Zafimaniryt ovat tunnettuja puuleikkauksistaan ja -veistoksistaan sekä ilman nauloja rakennetuista asuintaloista, jotka voidaan siirtää kylästä toiseen. Paikallinen puunkäsittelytaito otettiin vuonna 2008 Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon.
Plutoniumdioksidi

Plutoniumdioksidi eli plutonium(IV)oksidi (molekyylikaava PuO2) on plutoniumin oksidi. Sen kiderakenne on tilakeskeinen kuutio, jossa Pu4+ ydintä ympäröi neljä happiatomia. Tämä rakenne on samanlainen kuin kalsiumfluoridilla. Plutoniumdioksidia syntyy spontaanisti plutoniumin joutuessa kosketukseen ilman hapen kanssa. Plutoniumdioksidi liukenee vain kuumaan typpihappoon. Plutoniumdioksidilla on korkea sulamispiste.
Plutoniumdioksidia voidaan käyttää ydinpolttoaineena MOX-polttoaineissa. Sitä käytetään myös radioisotooppisissa termosähkögeneraattoreissa esimerkiksi avaruusluotainten voimanlähteenä.
Ise-luokka

Ise-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden aluksen muodostama taistelulaivaluokka, jonka alukset muutettiin lentotukialuksiksi. Luokan piti alun perin olla toisinto edeltäneestä Fusō-luokasta, mutta valmistuksen aikana alukset kokivat runsaasti muutoksia. Niiden etukantta lyhennettiin, apuaseet ryhmiteltiin tiivimpiin ryhmiin, pääaseet sijoitettiin uudelleen, savuhormit sijoitettiin lähemmäs toisiaan sekä takakansi muutettiin lentokanneksi.
Muutostyöt.
Japanin keisarillisen laivaston Midwayn taistelussa vuonna 1942 kärsimien lentotukialustappioiden korvaamiseksi päätettiin kumpikin luokan aluksista muuttaa lentotukialuksiksi. Valintaan olivat syynä alusten suurempi nopeus Fusō-luokan aluksiin verrattuna, sekä "Hyugan" korjaamaton torni, joka oli tuhoutunut räjähdyksessä.
Alusten takakannen tornit poistettiin ja niiden paikalle rakennettiin hangaari ja lentokansi, minkä jälkeen aluksella kykeni operoimaan 14 Yokosuka D4Y -syöksypommittajaa sekä kahdeksan Aichi E16A -meritoimintakonetta. Muutostöiden yhteydessä alusten ilmatorjuntaa vahvistettiin. Alusten käyttö jäi vähäiseksi lentokoneiden ja lentäjien puutteen vuoksi.
Antaifasyt

Antaifasyt ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Toisinaan heitä pidetään antaisakojen alaryhmänä. Antaifasyja arvioidaan olevan yli 140 000 henkeä.
Antaifasyt asuvat Madagaskarin kaakkoisosassa Intian valtameren rannikolla Farafanganan kaupungin ympäristössä. Pohjoisessa he rajoittuvat antaimoroihin, lännessä tanaloihin ja etelässä antaisakoihin. Viime aikoina monet heistä ovat muuttaneet kausityön perässä maan koillis- ja pohjoisosiin.
Antaifasyjen elinkeinoja ovat riisinviljely ja kalastus. Ryhmä jakautuu kolmeen klaaniin, joilla on omat kuninkaansa.
Vaarallisia valheita

Vaarallisia valheita ("Suspicion", 1941) on Alfred Hitchcockin ohjaama romanttinen psykologinen trilleri, pääosissa Cary Grant ja Joan Fontaine avioparina. Muissa rooleissa esiintyvät Cedric Hardwicke, Nigel Bruce, Dame May Whitty, Isabel Jeans ja Heather Angel.
Joan Fontaine voitti roolistaan parhaan naispääosan Oscarin.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo "Vaarallisia valheita" ”valjuhkoksi kulissiteatteriksi” ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä.
Antaimorot

Antaimorot ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Toisinaan heitä pidetään aintaisakojen alaryhmänä. Antaimoroja arvioidaan olevan noin 500 000 henkeä.
Antaimorot asuvat Madagaskarin kaakkoisosassa Intian valtameren rannikolla Vohipenon ja Manakaran ympäristössä. Pohjoisessa he rajoittuvat antambahoakoihin, lännessä tanaloihin ja etelässä antaifasyihin.
Paikallisen perinteen mukaan antaimorot ovat madagaskarilaisten naisten ja arabimiesten jälkeläisiä. Yhteiskunta jakautuu kasteihin, joista ylin pitää itseään puhtaina arabeina. Antaimorojen uskonto on islamin ja animistisen perinteen sekoitus.
Loputon treeni

Loputon treeni (eng. "Stay Hungry") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut kehonrakennusaiheinen draamakomedia, joka perustuu Charles Gainesin romaaniin. Elokuvan pääosissa nähdään mm Jeff Bridges, Sally Field, Arnold Schwarzenegger, Scatman Crothers, Robert Englund ja Ed Begley Jr. Elokuvan on ohjannut Bob Rafelson. Elokuva oli ensimmäinen elokuva, josta Schwarzenegger voitti Golden Globe -palkinnon. Elokuva oli myös ensimmäinen, jossa kuultiin Schwarzeneggerin oikea ääni.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Riitta Astikainen kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1995, ettei "Loputon treeni" kuulu Rafelsonin parhaisiin ohjauksiin vaan tunnetaan Schwarzeneggerin takia. Hänestä Rafelson ei ole oikein innostunut aiheestaan eikä saa näyttelijöiden yhteistyötä toimimaan.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2011

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2011 pelattiin Sveitsin, Zürichissä ja Winterthurissa. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat.
Lohkot.
Lohko-A
Lohko-B
Lopputulokset.
Maailmanmestaruuskilpailut
I divisioona
II divisioona 
III divisioona 
IV divisioona 
V divisioona
Cameron van der Burgh

Cameron van der Burgh (s. 25. toukokuuta 1988 Pretoria) on eteläafrikkalainen uimari, joka on erikoistunut rintauintiin.
Van der Burgh sai Melbournen MM-kilpailuissa 2007 pronssia 50 metrin rintauinnissa ajalla 27,88. Manchesterin lyhyen radan MM-kisoissa 2008 hän oli toinen 100 metrin rintauinnissa ajalla 57,92 ja kolmas 50 metrillä ajalla 26,67. Pekingin olympialaisissa 2008 hän karsiutui 100 metrin rintauinnin välierissä. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän sai kultaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 26,67 ja pronssia 100 metrillä ajalla 58,95. 
Van der Burgh saavutti Delhin Kansainyhteisön kisoissa 2010 kultaa 50 ja 100 metrin rintauinnissa sekä hopeaa 4 × 100 metrin sekauinnissa. Saman vuoden lyhyen radan MM-kilpailuissa Dubaissa hän voitti 100 metrin rintauinnin ajalla 56,80 ja oli toinen 50 metrin rintauinnissa. Shanghain MM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia 50 ja 100 metrin rintauinnissa. Saman vuoden Maputon Afrikan kisoissa hän voitti 50 ja 100 metrin rintauinnit. Lontoon olympialaisissa 2012 van der Burgh voitti kultaa 100 metrin rintauinnissa uudella maailmanennätysajalla 58,46. Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 hän voitti 50 metrin rintauinnissa kultaa ja saavutti 100 metrin rintauinnissa hopeaa. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän saavutti 50 metrin rintauinnissa kultaa, 100 metrin rintauinnissa hopeaa ja 4 × 100 metrin sekauinnissa pronssia. Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 hän oli toinen 50 metrin rintauinnissa.
Van der Burgh saavutti Kazanin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 26,66 ja 100 metrin rintauinnissa ajalla 58,59. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai niin ikään hopeaa 100 metrin rintauinnissa ajalla 58,69. Saman vuoden Windsorin lyhyen radan MM-kilpailuissa hän voitti kultaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 25,64. Budapestin MM-kilpailuissa 2017 van der Burgh ui pronssia 50 metrin rintauinnissa ajalla 26,60. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti kultaa 50 metrin rintauinnissa sekä pronssia 100 metrin rintauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauinnissa. Hangzhoun lyhyen radan MM-kilpailuissa 2018 hän voitti kultaa 50 metrin rintauinnissa ajalla 25,41 ja 100 metrin rintauinnissa ajalla 56,01.
Robertson

Robertson tai Robertsson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Antaisakat

Antaisakat (myös "taisakat", "tesakit") ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Toisinaan heihin luetaan myös antaifasyt, antaimorot ja antambahoakat. Antaisakoja arvioidaan olevan yli 650 000 henkeä.
Antaisakat asuvat etupäässä Madagaskarin kaakkoisosassa Intian valtameren rannikolla Farafanganan eteläpuolella. He rajoittuvat pohjoisessa antaifasyihin, lännessä baroihiin ja etelässä antanosyihin. Nykyään heitä on muuttanut eri puolille maata.
Alkuperältään antaisakat ovat sakalavoja. Ylimystö kuuluu sukuihin, jotka muuttivat alueelle 1600-luvulla saaren länsitasangolta. Alemmat sosiaaliryhmät ovat sekoittuneita. Antaisakat viljelevät riisiä, kahvia ja banaaneja. He muodostavat myös valtaosan maan siirtotyöläisistä.
Antankaranat

Antankaranat ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Toisinaan heitä pidetään sakalavojen alaryhmänä. 1980-luvulla antankaranoja arvioitiin olevan noin 60 000 henkeä.
Antankaranat asuvat Madagaskarin pohjoiskärjessä Antsirananan kaupungin ympäristössä. Etelässä he rajoittuvat tsimihetyihin ja betsimisarakoihin. 
Alkuperältään antankaranat ovat sakalavojen, betsimisarakoiden ja arabien sekakansaa. Tärkeimmät elinkeinot ovat karjanhoito ja maanviljely. Monet antankaranat työskentelevät saaren itärannikon plantaaseilla tai kaupunkien tehtaissa. Uskonnoltaan he ovat muslimeja.
Antambahoakat

Antambahoakat ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Toisinaan heitä pidetään antaisakojen alaryhmänä. Antambahoakoja arvioidaan olevan noin 50 000 henkeä.
Antambahoakat asuvat Madagaskarin kaakkoisosassa Intian valtameren rannalla Mananjaryn ympäristössä. Pohjoisessa he rajoittuvat betsimisarakoihin, lännessä tanaloihin ja etelässä antaimoroihin. Perinteinen elinkeino on riisin ja maniokin viljely. Kulttuurissa on arabialaisia piirteitä.
Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri

Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri on 23. joulukuuta 2011 ensi-iltansa saanut suomalainen elokuva, jonka ohjasivat Matti Grönberg ja Pekka Karjalainen. 
Tarina.
Elokuvan alku sijoittuu vuoteen 1808. Maantierosvo Jeppe Antinpoika ryöstää arkun, joka on täynnä kultakolikoita ja jalokiviä. Hän käyttää kolikot, mutta säästää arkun ja jalokivet. Hän jättää arkkuun muistikirjaan kirjoittamansa viestin, jossa hän paljastaa piilottavansa jalokivet hirren koloon taloon, jonka katolla on leijonatuuliviiri.
Elokuvan tapahtuma-aika siirtyy nykyaikaan, kun kaupunkilaistyttö Aurora saapuu kesäksi maanviljelijä Herra Heinämäen luo lomailemaan. Aurora tapaa Herra Heinämäen naapurin Jaakko Kakerbergin ja ystävystyy tämän kanssa. Jaakko kertoo, että hänen perheensä kotona on alkanut tapahtua outoja asioita ja hänen leipuri-isänsä Heimo Kakerbergin liiketoimintaa on sabotoitu.
Aurora kuulee Herra Heinämäeltä, että hän ja Heimo Kakerberg olivat aikoinaan rakentaneet kakkukoneen, jolla perhe pyöritti suosittua leipomoaan. Herra Heinämäki ja Kakerbergit korjaavat pitkään rikki olleen koneen. Yhtäkkiä kone alkaa ensin savuta ja sitten räjähtää. Heimo loukkaantuu ja joutuu sairaalaan. Paikalle saapuu kaksi paikallista poliisia; Reppanainen ja konstaapeli Mutka. He antavat Jaakon äidille Liisalle sakot luvattomasta räjähtelevän koneen rakentamisesta. Liisan kerrottua perheensä rahaongelmista Mutka kehottaa heitä myymään talon. 
Herra Heinämäki huomaa, että räjähdys johtui kakkukoneen säiliössä olevista papiljoteista. Aurora päättää selvittää, kuka onnettomuuden takana on. 
Eräänä iltana Aurora huomaa, kuinka Kakerbergien leipomosta juoksee ulos mies, jolla on päällään mustat vaatteet. Toisena päivänä Kakerbergeille saapuu terveystarkastaja, joka sulkee leipomon sieltä löytyneiden rottien takia. Katsojille selviää, että konstaapeli Mutka oli vienyt rotat leipomoon ja että terveystarkastaja oli Mutkan vaimo. Myöhemmin Mutka varastaa ystävien Kakerbergeille uistimia myymällä keräämät rahat.
Aurora ja Herra Heinämäki keksivät, että Kakerbergejä kiusannut henkilö oli todellisuudessa Mutka. Samaan aikaan Kakerbergit ovat myymässä taloaan Mutkalle. Aurora, Herra Heinämäki ja ystävät ottavat Mutkan kiinni Kakerbergien talolla. Mutka paljastaa löytäneensä Jeppe Antinpojan muistikirjan poliisitalon ullakolta ja halunneensa jalokivet itselleen. Kohteekseen hän valitsi Kakerbergien talon, koska sen katolla oli leijonatuuliviiri. Herra Heinämäki kertoo, että leijonatuuliviiri on alun perin hänen talostaan, ja että hän oli antanut sen lahjaksi Kakerbergeille. Lopuksi Mutka joutuu vankilaan, Reppanaisesta tulee konstaapeli ja Kakerbergit korjaavat kakkukoneensa. Herra Heinämäki puolestaan paljastaa luulleensa löytämiään jalokiviä värikkääksi lasiksi ja tehneensä niistä uistimia.
Antanosyt

Antanosyt ovat malagasseihin kuuluva etninen ryhmä Madagaskarissa. Heitä pidetään antandroyden alaryhmänä. Antanosyja arvioidaan olevan yli 350 000 henkeä.
Antanosyt asuvat Madagaskarin kaakkoisosassa Taolagnaron ympäristössä. Koillisessa he rajoittuvat antaisakoihin, lännessä antandroyhin ja luoteessa baroihin. Antanosyjen oman perinteen mukaan he ovat antambahoakojen, arabien, ranskalaisten ja intialaisten sekakansaa. Pääelinkeinoja ovat riisinviljely ja karjanhoito.
Wilhelm Killmayer

Wilhelm Killmayer (21. elokuuta 1927 München – 20. elokuuta 2017) oli saksalainen säveltäjä. Hän sai säännöllistä pianonsoiton opetusta kuusivuotiaasta. Valmistuttuaan ylioppilaaksi hän opiskeli orkesterinjohtoa ja sävellystä Hermann Wolfgang von Waltershausenin Musikseminarissa Münchenissä vuosina 1945–1951. Killmayer osallistui Rudolf von Fickerin ja Walter Riezlerin musiikkitieteen kursseille samalla kun sai yksityisopetusta Carl Orffilta (1951–1953). Vuosina 1953–1954 Killmayer oli mestariluokalla Münchenissä Staatliche Musikhochschulessa.
Killmayer opetti vuodesta 1955 työkseen musiikin teoriaa ja kontrapunktia Trappsches Konservatoriumissa Münchenissä. Vuonna 1961 hän pääsi johtamaan balettia Bayerische Staatsoperiin, jossa hän työskenteli vuoteen 1964. Killmayer pääsi apurahalla kahdesti (1958, 1965–6) Rooman Villa Massimoon. Tämän jälkeen hänestä tuli vapaa säveltäjä, ja hän asettui Frankfurt am Mainiin vuonna 1968. Vuonna 1973 hänestä tuli Münchenin Staatliche Musikhochschulen sävellyksen professori; vuodesta 1992 hän oli emeritus.
Killmayer hylkäsi jo nuorena sarjallisuuden ja kehitti yksilöllisen tyylinsä, jota inspiroi pääasiassa hänen 1800-luvun musiikista tekemänsä tutkimus. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa kolme sinfoniaa, "Missa Brevis" ja näyttämöteoksia. Hän sai lukuisia palkintoja. Hän oli jäsenenä Bayerische Akademie der Schönen Künstessä vuodesta 1972 ja Berliinin Akademie der Künstessä vuodesta 1980.
Singles Souvenir Pack

Singles Souvenir Pack on vuonna 1988 julkaistu singlekokoelma Michael Jacksonilta. Se sisältää 5 singleä (10 kappaletta), joista suurin osa on menestyksekkäältä Bad -albumilta. 
Kappalelista.
Single 1
Single 2
Single 3
Single 4
Single 5
Richard D. Zanuck

Richard D. Zanuck (s. 13. joulukuuta 1934 - 13. heinäkuuta 2012, Beverly Hills) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hänen isänsä oli 20th Century Fox-yhtiön johtaja Darryl F. Zanuck.
Richard D. Zanuck nimettiin yhtiön johtoon vain 27-vuotiaana ja hän johti sitä kahdeksan vuoden ajan. Tuona aikana yhtiön elokuvat olivat peräti 159 kertaa Oscar-ehdokkaina.
Isä ja poika olivat yhtä aikaa yhtiön johdossa, mikä johti molempien erottamiseen. Richard D. Zanuck lähti kilpailevaan yhtiöön Warner Bros.:iin ja tuotti siellä menestyselokuvia kuten Tappajahai. Vuonna 1988 Zanuck perusti oman yrityksen. Sen ensimmäinen elokuva, "Palveluksessanne, Miss Daisy", oli seitsemän Oscarin ehdokkaana ja voitti niistä neljä. 
Filmografia.
Zanuckin tuottamia elokuvia ovat olleet (valikoima)
Antoinette Uys

Antoinette Uys (s. 2. maaliskuuta 1976 Durban) on eteläafrikkalainen entinen sulkapalloilija.
Uys osallistui MM-kilpailuissa 2001 nelinpeliin, jossa hän pääsi toiselle kierrokselle Lina Fourien kanssa ja nelinpeliin, jossa Uys ja Chris Bednam hävisivät jo ensimmäisen ottelunsa. Uys voitti vuonna Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2002 kultaa sekanelinpelissä Bednamin kanssa ja pari pelasi yhdessä myös Ateenan olympialaisissa 2004, joissa he putosivat ensimmäisellä kierroksella.
Lähteet.
José Antonio Crespo

José Antonio Crespo Ortiz (s. 24. kesäkuuta 1977 Madrid) on espanjalainen sulkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla Club Badminton Benalmádenaa.
Crespo osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Ateenassa 2004, jolloin hän osallistui nelinpeliin Sergio Llopisin kanssa, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella. Hän oli mukana kaksinpelissä MM-kilpailuissa 2007, joissa hän hävisi ensimmäisen ottelunsa indonesialaiselle Taufik Hidayatille.
Lähteet.
Mörön

Mörön (, ᠮᠦᠷᠡᠨ, "joki") on Hövsgölin provinssin hallinnollinen keskus Mongoliassa. Se syrjäytti edellisen provinssipääkaupungin Khatgalin vuonna 1933.
Vuoden 2010 laskennassa kaupungissa oli noin 35 000 asukasta, arvio vuodelle 2018 oli 40 510.
Kaupungin asutus sai lähtönsä Möröngiin Khureen luostarista, joka perustettiin alueelle 1800-luvun alussa. Luostari sijaitsi Delgermörön-joen varrella, mutta tuhoutui vuonna 1937 kommunistien vainojen myötä. Sittemmin 1990-luvulla kaupunkiin perustettiin uusi luostari Danzadarjaa Khiid.
Mörönissä on lentokenttä, josta lähtee lentoja lähinnä pääkaupunki Ulan Batoriin.
Derby Sketching Club

Derby Sketching Club on Keski-Englannin Derbyssä toimiva taideseura.
Seuran perustivat vuonna 1887 innokkaat ja lahjakkaat nuoret taiteilijat, jotka halusivat harjoittaa kuvataidetta yhdessä. Vuosimaksuksi sovittiin kaksi ja puoli shillinkiä. Seura järjesti ensimmäisen näyttelynsä vuonna 1889. Näyttelyn yhteydessä pidettiin myös konsertti, ja sinne kutsuttiin paikkakunnan merkkihenkilöt.
Seuraan on vuosien varrella kuulunut kuuluisia taiteilijoita kuten Ernest Townsend ja Harold Gresley. Sen toiminta oli aktiivista maailmansotien aikana ja niiden välissä. 1940-luvulla paikallinen taiteidenkeräilijä Alfred E. Goodey hankki laajan kokoelman Derby-aiheista taidetta. Monet teoksista olivat seuran jäsenten tuotantoa. Goodey lahjoitti kokoelmansa Derbyn kaupunginmuseolle.
Seura on toiminut useissa eri huoneistossa ympäri Derbyn kaupunkia. Se oli pitkään pelkästään miesten yhdistys, se on hyväksynyt naisia jäsenikseen vasta vuodesta 1966 alkaen. Vuonna 1999 seurassa oli kaikkiaan noin sata jäsentä.
Nykyisin seura järjestää viikoittain tilaisuksia, joissa voi maalata tai piirtää elävää mallia. Lisäksi seuralla on muotokuvaryhmä. Varsinaisissa klubikokoontumisissa perjantaisin on vuorotellen asetelmia, mallipiirustusta tai työnäytöksiä.
Casino Royale (televisiojakso)

Casino Royale on vuonna 1954 esitetty "Climax!"-televisiosarjan jakso. Ian Flemingin romaanin "Casino Royale" pohjalta tehty jakso oli samalla ensimmäinen filmatisointi James Bondin hahmosta, joskin Bond on elokuvassa yhdysvaltalainen ja kuvitteellisen järjestön palveluksessa.
Lemmikkieläinten ABC

Lemmikkieläinten ABC () oli televisiosarja, joka kertoi ihmisten kiintymyksestä lemmikkieläimiinsä. Sarjaa juontavat Alex Boylan, Megan Blake ja Chrishaunda Lee. Yhdysvalloissa sarjaa on esittänyt PBS ja Suomessa Nelonen. Sarjaa tehtiin kolme tuotantokautta vuodesta 2006 vuoteen 2009.
Karbakoliini

Karbakoliini (markkinointinimiä Doryl, Isopto Carbachol) on parasympatomimeetti, joka stimuloi voimakkaasti sekä nikotiini- että muskariinireseptoreita. Karbakoliini on rakenteeltaan koliinin esteri, kuten asetyylikoliinikin. Koliiniesteraasi ei hajota karbakoliinia.
Karbakoliinia käytetään suolisto- ja virtsarakkolaman poistoon lantio- ja vatsaonteloleikkausten jälkeen, sekä silmätippoina glaukooman hoidossa. Karbakoliinin käytön esteitä ovat astma, hypertyreoosi, mahahaava ja sydämen vajaatoiminta. Jos suoliston tai virtsanerityselimistön alueella on orgaaninen este, karbakoliinia ei tule käyttää.
Betanekoliini

Betanekoliini on parasympatomimeetti, joka stimuloi voimakkaasti muskariinireseptoreita. Betanekoliini on rakenteeltaan koliinin esteri, kuten asetyylikoliinikin. Koliiniesteraasi ei hajota betanekoliinia.
Betanekoliinia käytetään suolisto- ja virtsarakkolaman poistoon lantio- ja vatsaonteloleikkausten jälkeen, sekä silmätippoina glaukooman hoidossa. Betanekoliinin käytön esteitä ovat astma, hypertyreoosi, mahahaava ja sydämen vajaatoiminta. Jos suoliston tai virtsanerityselimistön alueella on orgaaninen este, betanekoliinia ei tule käyttää.
Dream5

Dream5 (ドリーム５) on vuonna 2009 perustettu laulu -ja tanssiryhmä, joka toimii Avex Group:in alaisena. Ryhmän päälaulajat ovat Kotori ja Mikoto. 
Jäsenet.
Nimi: Shigemoto Kotori (jap. 重本ことり) 
Lempinimi: Kotori (ことり), Shiisan (しーさん), Shiizaburou (しーざぶろう) Buuko (ブー子), Kocchan (こっちゃん), Koppi (こっぴい), Shige (しげ)
s. 5. lokakuuta 1996 
Kotikaupunki: Tokushima 
Pituus: 147.5 cm
Verityyppi: ?
Nimi: Hibi Mikoto (jap. 日比美思)
Lempinimi: Mikocchan (みこっちゃん,) Mii-chan (みーちゃん)
s. 20. syyskuuta 1998 
Kotikaupunki: Kanagawa 
Pituus: 162 cm
Verityyppi: B
Nimi: Ohara Yuuno (jap. 大原優乃)
Lempinimi: Yuuno (ゆーの), Yuutan (ゆうたん)
s. 8. lokakuuta 1999 
Kotikaupunki: Kagoshima
Pituus: 150 cm
Verityyppi: A
Nimi: Takano Akira (jap. 高野洸)
Lempinimi: Akira
s. 22. heinäkuuta 1997 
Kotikaupunki: Fukuoka
Pituus: 165 cm
Verityyppi: B
Nimi: Tamakawa Momona (jap. 玉川桃奈)
Lempinimi: Momo (もも) Momona (ももな) Momoko (ももこ) Tamachan (たまちゃん)
s. 24. maaliskuuta 1997 
Kotikaupunki: Miyagi
Pituus: 153 cm
Verityyppi: O
Merilettotähtimö

Merilettotähtimö ("Stellaria crassifolia" var. "minor", syn. "S. crassifolia" var. "brevifolia") on lettotähtimön ("S. crassifolia") merenrannoilla kasvava muunnos. Suomessa se on uhanalaisuusluokitukseltaan erittäin uhanalainen, ja kuuluukin maassa erityisesti suojeltaviin lajeihin.
Ulkonäkö ja koko.
Merilettotähtimö on monivuotinen, kalju ja rentokasvuinen laji. Se kasvaa 10–25 cm korkeaksi. Vastakkain olevat, ruodittomat, vihreät lehdet ovat 6–25 mm pitkiä, kapeanpuikeita ja paksuhkoja. Toisinaan lajilla esiintyy itusilmuja. Kukinto on vähäkukkainen, kaksihaarainen viuhko, tai kukat ovat yksittäin. Kukkien tukilehdet ovat vihreitä ja kaljulaitaisia. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä, teriö on vain hieman verhiötä pitempi. Verholehdet ovat 2,5–3,5 mm pitkiä ja suippoja. Valkoiset terälehdet ovat syvään kaksijakoisia, liuskat ovat tasasoukkia. Heteiden ponnet ovat 0,3–0,5 mm pitkiä, emiö on kolmilehtinen. Suomessa merilettotähtimö kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kuusiliuskaisesti aukeava kota, joka on kypsänä jopa kaksi kertaa verhiön pituinen. Siemenet ovat noin 8 mm pitkiä. Laji tuottaa runsaasti siemeniä ja muodostaa todennäköisesti pitkäikäisiä siemenpankkeja maaperään.
Ulkonäöltään merilettotähtimö eroaa lettotähtimön yleisemmästä ja laajalle levinneestä nimimuunnoksesta pohjanlettotähtimöstä ("S. crassifolia" var. "crassifolia") lehtiensä ja kasvutapansa puolesta. Merilettotähtimön lehdet ovat kapeammat ja se on kasvutavaltaan rennompi ja mätästävämpi. Se on myös pohjanlettotähtimöä pienempikukkaisempi.
Levinneisyys.
Merilettotähtimön maailmanlaajuinen levinneisyysalue on varsin epäselvä. Päälaji lettotähtimö on levinnyt laajalle alueelle sirkumpolaarisesti Itä- ja Pohjois-Euroopasta Pohjois-Aasian läpi Pohjois-Amerikkaan, mutta merilettotähtimön esiintyminen tällä alueella tunnetaan huonosti. Lajia esiintyy ainakin Fennoskandiassa, jossa sitä kasvaa pitkin Jäämeren ja Atlantin rannikkoa aina Itämeren puolelle saakka muun muassa Saksaan ja Ruotsiin. Itämerellä lajin pohjoisimmat kasvupaikat ovat Suomessa, jossa sitä on tavattu Hankoniemessä sekä Korppoon ulkosaaristossa Utössä ja Jurmossa. Utöstä laji on nykyisin hävinnyt, ja myös Jurmossa se on hyvin harvinainen. 
Elinympäristö.
Merilettotähtimön kasvupaikat Suomessa ovat typpipitoisia, maatuvia merenrantojen rakkolevävalleja. Kasvupaikoilla on usein tihkuvaa lähdevettä. Lajia uhkaa Itämerellä rehevöitymisestä seuraava levien määrän kasvu, sillä sini- ja viherlevämassat saattavat rantaan ajautuessaan haudata kasvustot alleen. Lajia uhkaavat myös rantarakentaminen ja rantojen umpeenkasvu rantalaidunnuksen loputtua.
Christine Magnusson

Christine Kajumba Magnusson (s. 21. marraskuuta 1964 Uganda) on ruotsalainen entinen sulkapalloilija. Hän edusti seuratasolla Täby BM:ää.
Magnusson voitti nelinpelissä Maria Bengtssonin kanssa pronssia Jakartassa 1989 ja hopeaa Kööpenhaminassa 1991. Hän osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Barcelonan kisoissa 1992, jolloin sulkapallo oli olympiaohjelmassa ensimmäisen kerran virallisena lajina. Magnusson putosi tuolloin kaksinpelissä toisella kierroksella ja hävisi toisen ottelunsa myös Atlantan olympialaisissa 1996, joissa Magnussonin voittanut Mia Audina sai turnauksesta hopeaa.
Lähteet.
Kalvaskallioinen

Kalvaskallioinen ("Erigeron acris" subsp. "decoloratus") on yksi karvaskallioisen ("Erigeron acris") alalajeista. Kalvaskallioisen erottavia tuntomerkkejä ovat varren ja lehtien harvakarvaisuus, varren, kehtosuomujen ja laitakukkien kielen väri sekä kukkamykeröiden määrä. Ulkonäöltään se muistuttaa lähitaksoneista eniten silokallioista eli idänkallioista ("E. acris" subsp. "brachycephalus").
Kalvaskallioinen Suomessa.
Kalvaskallioinen kasvaa Suomessa harvinaisena Koillismaalla Kuusamon seudulla. Sen kasvupaikkoja ovat kalliot ja kedot. Uhanalaisuudeltaan se on vaarantunut laji, jonka uhkatekijöiksi arvellaan avoimen elinympäristön muuttuminen ja keräily. Alalaji kuuluu myös Suomen vastuulajeihin kansainvälisesti.
Jousiammunta olympialaisissa

Jousiammunta on ollut olympialaisten ohjelmassa vuodesta 1972 lähtien. Tätä ennen laji oli kuulunut olympiaohjelmaan vuosina 1900, 1904, 1908 ja 1920. Vuoden 1920 jälkeen laji poistettiin olympiaohjelmasta yhteneväisten kansainvälisten sääntöjen puuttumisen takia, eikä laji ollut olympiaohjelmassa vuosien 1924–1968 olympialaisissa. Kansainvälinen jousiammuntaliitto perustettiin vuonna 1931 ja sen tavoitteena oli tuoda laji takaisin olympialaisiin. Tavoite toteutui vasta vuonna 1972. Olympialaisten jousiammuntaa hallinnoi lajin kattojärjestö, kansainvälinen jousiammuntaliitto. Nykymuotoisen jousiammunnan menestynein maa olympialaisissa on Etelä-Korea.
Tapahtumat.
Vuosina 1900–1920 jousiammunnan kilpailuvalikoima oli varsin runsas ja kilpailutapahtumat vaihtelivat joka vuosi. Vuodesta 1972 lähtien lajissa on kilpailtu yhdessä henkilökohtaisessa kilpailussa ja joukkuekilpailussa. Tapahtumat on erikseen sekä miehille että naisille. Tokion kisoissa 2021 oli ensimmäistä kertaa ohjelmassa sekajoukkuekilpailu.
Pimeä käytävä (elokuva)

Pimeä käytävä ("Dark Passage", 1947) on Delmer Davesin ohjaama film noir -elokuva, jonka pääosissa näyttelevät Humphrey Bogart ja Lauren Bacall. Elokuva perustuu David Goodisin samannimiseen romaaniin. Se oli kolmas neljästä elokuvasta, jotka pariskunta oikeassa elämässä olleet Bogart ja Bacall tekivät yhdessä.
Elokuva on huomionarvoinen siitä, että sen ensimmäinen kolmannes on kuvattu täysin Bogartin roolihahmon Vincent Parryn näkökulmasta. Parry itse näkyy vain lehtikuvassa, joka liittyy hänen vankilapaostaan kertovaan artikkeliin. Hän päätyy lopulta alamaailman kirurgin luo, joka tekee hänelle kasvoleikkauksen. Leikkauksesta eteenpäin hän esiintyy ensin kasvot sidottuina, kunnes siteistä paljastuvat Bogartin kasvot. 
Tarina seuraa Parryn yrityksiä pakoilla lain kouraa ja puhdistaa nimensä murhasyytteistä.
Pimeä käytävä

Pimeä käytävä () on vuonna 1946 julkaistu David Goodisin kirjoittama rikosromaani. Se on ilmestynyt suomeksi vuonna 1990 Love Kirjojen kustantamana ja Antero Helasvuon kääntämänä.
Delmer Daves ohjasi Goodisin kirjan pohjalta vuonna 1947 samannimisen film noir -elokuvan.
Loftus Road

Loftus Road on jalkapallostadion Shepherd's Bushin kaupunginosassa Lontoossa. Se toimii Englannin Championshipissä pelaavan Queens Park Rangersin kotistadionina. Stadionille mahtuu 18 360 katsojaa.
Velorex

Velorex oli tšekkoslovakialainen, Solnicessa sijainnut kääpiöautovalmistaja.
František ja Mojnír Stránský perustivat Velorex-automerkin. He olivat veljeksiä. Stránskýilla oli alkuaan polkupyöräkorjaamo Parníkin kylässä Tšekkoslovakian länsiosassa. Ensimmäisen auton prototyypin veljekset valmistivat vuonna 1943. Tehdas muutti 1951 Solniceen, läheiseen pikkukaupunkiin. Velorex valmisti kolmipyöräisiä autoja ja moottoripyörien sivuvaunuja.
František Stránský kuoli 1954 prototyypin testauksessa. Pian samana vuonna Mojnír Stránský erotettiin perustamastaan, mutta valtion sosialisoimasta Velorex-tehtaasta, koska hän oli kieltäytynyt liittymästä kommunistiseen puolueeseen.
Aikaisemmin moottoripyöriä valmistanut yritys alkoi vuonna 1958 valmistaa putkirunkoista autoa, jossa oli keinonahkainen konepeitto. Voimanlähteenä oli joko 250- tai 350-kuutioinen Jawan moottori. Mallin valmistus jatkui vuoteen 1971 asti.
Jo vuonna 1959 yritys oli valmistanut nelipyöräisen prototyypin, mutta sarjavalmisteinen malli tuli vasta 1972, jolloin aloitettiin 350-kuutioisella moottorilla varustetun kääpiöauton valmistus. Mallin tuotanto päättyi jo seuraavana vuonna, mutta niitä ehdittiin valmistaa 1 200 kappaletta. Samalla Velorex-autojen valmistus päättyi kokonaan.
Joona Tena

Joona Tena (s. 10. helmikuuta 1965) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hänen tunnetuimmat ohjauksensa ovat elokuva "FC Venus" ja televisiosarja "Parasta aikaa". Tena aloitti vuonna 1990 uransa ohjaamalla lyhytelokuvia.
Jim Backus

James Gilmore ”Jim” Backus (25. helmikuuta 1913 Cleveland, Ohio – 3. heinäkuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen radio-, televisio-, elokuva- ja ääninäyttelijä.
Elämä.
Backus syntyi Ohiossa 1913. Hänen isänsä lähetti hänet Kentucky Military Instituteen, mutta high schoolin jälkeen Backus pystyi vakuuttamaan isänsä perinteisen college-koulutuksen hylkäämisestä. Backus lähti New Yorkiin opiskelemaan American Academy of Dramatic Artsiin. Hän valmistui vuonna 1933 ja esiintyi freelancerina teatterissa ja radiossa. Vuonna 1937 Backus teki debyyttinsä Broadwayllä. Hän tuli 1940-luvulla tunnetuksi radio-ohjelma "The Alan Young Show’sta", jossa hän esitti Hubert Updyke III:tta.
Vuoden 1949 "Easy Living" oli Backuksen ensimmäinen elokuva. Samana vuonna hänet valittiin esittämään Mr. Magoon ääntä animaatiossa Ragtime Bear. Magoosta tuli todella suosittu hahmo, ja Backus esitti tätä useasti sekä televisiossa että elokuvissa seuraavien kolmen vuosikymmenen aikana. Vuosina 1952–1955 Backus näytteli tuomari Bradley Stevensiä tilannekomediassa "I Married Joan". Sarjan jälkeen hän teki tunnetuimmat elokuvaroolinsa, kun hän esiintyi komediassa "Francis laivastossa" ja "Nuoressa kapinallisessa", jossa hän esitti James Deanin hahmon isää.
Backus esiintyi jälleen televisiossa, kun hän näytteli Thurston Howell III:tta 1964–1967 televisiosarjassa "Gilligan’s Island". Jäykkä ja rikas Howell perustui hänen aiempaansa Hubert Updyken hahmoonsa. Backus uusi 1970-luvulla roolinsa Howellina piirretyssä televisiosarjassa "The New Adventures of Gilligan" ja televisioelokuvassa "Rescue from Gilligan’s Island". Vuosikymmenen lopulla hän kävi sairaalassa jalkavaivojen takia, ja hänellä diagnisoitiin Parkinsonin tauti. Backus jatkoi kuitenkin uraansa. Hänen viimeinen elokuvansa oli "Hullut häät". 1980-luvulla Backus vieraili muun muassa sarjoissa "Seikkailujen saari" ja "Lemmenlaiva".
Backus oli naimisissa näyttelijä Henny Backuksen kanssa vuodesta 1943. He kirjoittivat yhdessä muutamia kirjoja, kuten heidän avioliittoansa käsittelevän "What Are You Doing After the Orgyn" ja Jim Backuksen Parkinsonin tautia käsittelevän "Backus Strikes Back". Jim Backus kuoli keuhkokuumeeseen heinäkuussa 1989.
Fysostigmiini

Fysostigmiini eli eseriini (Antilirium, Eserine Salicylate) on ohimenevästi vaikuttava antikoliiniesteraasi, jota käytetään glaukooman hoitoon. Lääkettä annetaan silmätippoina, jolloin tulee estää systeeminen imeytyminen painamalla kyynelkanavat tukkoon. Suomessa on ohimenevästi vaikuttavista antikoliiniesteraaseista käytössä lisäksi neostigmiini ja distigmiini.
Fysostigmiiniä saadaan Länsi-Afrikassa esiintyvän kalabarpavun siemenistä, mutta lääkkeenä käytettävä fysostigmiini on muiden antikoliiniesteraasin tavoin synteettisesti valmistettua. Aine eristettiin vuonna 1864 ja syntetisoitiin 1935. Kalabarpapuja käytettiin Calabarin noitaoikeudenkäynneissä, ja yli sadan syytetyn todettiin kuolleen vuodessa kalabaruutteen nauttimisesta.
Neostigmiini

Neostigmiini (Glycostigmin, Robinul-Neostigmin, Prostigmin) on yleisin myasthenia graviksen hoitoon käytettävä antikoliiniesteraasi. Lisäksi sitä käytetään anestesiologiassa kumoamaan epäsuorien perifeeristen lihasrelaksanttien aiheuttamaa poikkijuovaisten lihasten lamaannustilaa. Neostigmiini vaikuttaa voimakkaasti motoriseen päätelevyyn.
Aineen kliininen käyttö aloitettiin ruoansulatuskanavan stimuloijana vuonna 1931. Suomessa lisäksi käytettäviä ohimenevästi vaikuttavia antikoliiniesteraaseja ovat fysostigmiini ja distigmiini.
Neostigmiini on kvartaarinen antikoliiniesteraasi. Se imeytyy maha-suolikanavasta huonosti eikä pääse keskushermostoon mainittavasti. Demekaarissa on kaksi neostigmiinimolekyyliä hiilivetyketjuiden kiinnittämänä.
Neostigmiiniä voidaan käyttää kuraren sukuisten aineiden "antidootti"na eli vasta-aineena.
Pyridostigmiini

Pyridostigmiini on kvartaarinen antikoliiniesteraasi. Se imeytyy huonosti maha-suolikanavasta, eikä pääse mainittavasti keskushermostoon.
Distigmiinissä on kaksi pyridostigmiinimolekyyliä kiinnittyneinä toisiinsa hiilivetyketjulla.
J-Live

J-Live (Myös tunnettu nimellä Justice Allah. Kastenimi Jean-Jacques Cadet) on DJ, MC ja tuottaja New Yorkista, Yhdysvalloista.
Nuoruus.
J-Live ilmestyi "underground hip-hop" skeneihin vuonna 1995, kun hän oli fuksi University at Albany, The State University of New York'ssa.
Hänen ensimmäinen singlensä "Longevity" ilmestyi Mark Farinan CD'llä "Mushroom Jazz". Seuraavat singlet "Braggin' Writes" ja "Hush the Crowd" keräsivät laajaa huomiota, saaden juttunsa "The Source" -lehteen, josta seurasi hänen ensimmäinen levytyssopimus Raw Shack Records'in kanssa.
Hänen ensimmäinen albuminsa "The Best Part" nauhoitettiin vuosina 1995-1999, jonka tuottajina toimivat Prince Paul, DJ Premier ja Pete Rock. Levymerkkiongelmien takia hän erosi levy-yhtiöstä ja levy peruttiin. Hänen albuminsa peruttiin toistamiseen, kun hän liittyi Payday Records'iin, jonka omistajayhtiö London Records ostettiin. 5 vuoden päästä levy julkaistiin, J-Liven oman levy-yhtiön nimissä.
Yksityiselämä.
Käytyään koulut SUNY Albanyssa, hänestä tuli yläasteen englanninkielen opettaja Brownsvillessä ja Bushwickissä, Brooklynissä. Hän erosi opettajaurastaan jotta hän voisi keskittyä vakituisesti hip-hop uraansa. Nykyisin hän asuu Philadelphiassa. Hänellä on vaimo ja kolme lasta.
Eeva Maria al-Khazaali

Eeva Maria al-Khazaali (o.s. "Karhunen", s. 29. syyskuuta 1986 Maaninka) on suomalainen runoilija. Hän asuu Oulussa. Hän on kirjoittanut ylioppilaaksi Minna Canthin lukiosta ja sen jälkeen opiskellut Oriveden opistossa ja Iso-Britanniassa.
Khatgal

Khatgal (, ᠬᠠᠳᠭᠠᠯ) on kylä Hövsgöljärven rannalla Hövsgölin provinssissa Mongoliassa. Vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 2 265 asukasta. Kylässä on lentokenttä sekä pieni satama. Kylä toimi provinssinsa hallinnollisena keskuksena vuodesta 1921 lähtien, ja jatkoi tässä asemassa myös 1931 perustetussa Hövsgölin provinssissa. Vuonna 1933 asema kuitenkin siirrettiin Mörönille.
Kuin leivoset langalla

Kuin leivoset langalla (1969) on Jiří Menzelin ohjaama elokuva, joka kiellettiin jo ennen ensi-iltaansa, kun Neuvostoliitto oli miehittänyt Tšekkoslovakian 1968. Se pääsi ensi-iltaan vasta 1990. Elokuva perustuu Bohumil Hrabalin romaaniin.
Elokuvan tarina ajoittuu 1950-luvulle. Silloisessa kommunistisessa Tšekkoslovakiassa porvallisen ajattelun tartunnan saaneet ihmiset joutuivat uudelleenkoulutukseen kaatopaikalle metallisulattamoon.
Elokuva sai ensi-iltavuonnaan Berliinin elokuvajuhlien Kultainen karhu -palkinnon. Se pilkkaa rohkeasti maan silloista poliittista ilmapiiriä ja on kiinnostava paitsi historiallisesti, myös taiteellisesti.
Pitkät jäähyväiset (elokuva)

Pitkät jäähyväiset () on Robert Altmanin ohjaama vuonna 1973 ensi-iltansa saanut trilleri, joka perustuu Raymond Chandlerin samannimiseen romaaniin. 
Elokuvan pääosissa näyttelevät Elliott Gould, Nina van Pallandt, Jim Bouton, Sterling Hayden, Mark Rydell, Henry Gibson ja David Arkin. Arnold Schwarzeneggerilla on elokuvassa repliikitön pieni rooli.
Elokuva menestyi huonosti, mutta "The New York Times" nosti sen kyseisen vuoden kymmenen parhaan elokuvan listalle, ja se oli vuonna 2004 lehden tuhannen kaikkien aikojen parhaan listalla.
Arvioita.
Peter von Bagh piti "Pitkiä jäähyväisiä" Altmanin hienoimpana elokuvana: ”Altman lähestyy Chandlerin tekstiä kahden vuosikymmenen jälkeen, täysin muuttuneen maan olosuhteista ja ilmapiiristä käsin improvisoiden, kevyesti, aiheelleen ärhennellen ja riitasointuja kaihtamatta mutta alati teeman tuntumassa ja sitä ymmärtäen. [--] Los Angelesia, sen loistokkuutta ja tyhjyyttä, sen kaikkialla kiehuvaa eroottista härnäystä ja syvän tyydyttämättömyyden tunnetta, pintakiiltoa ja tarkoituksetonta väkivaltaa, on harvoin esitetty yhtä vangitsevina kuvina.”
"Helsingin Sanomien" tv-sivun elokuva-arvostelija Mikael Fränti oli hänkin sitä mieltä, että "Pitkät jäähyväiset" on hienointa ja älykkäintä Altmania. ”Ohjaaja rikkoi elokuvallisen myytin Philip Marlowesta, jota Humphrey Bogart ja Dick Powell olivat henkilöineet. [--] Jokainen osatekijä loksahtaa paikoilleen. Näyttelijävalinnoissa ei ole valittamista. Ohjaajan tukena ovat Leigh Brackettin uutta luova käsikirjoitus, Vilmos Zsigmondin hiveleviä otoksia tuottava kameratyõ ja John Williamsin tunnelmia kohottava musiikki.”
Edsall-luokka

Edsall-luokka eli FMR-luokka () oli toisessa maailmansodassa palvellut Yhdysvaltain laivaston saattuehävittäjäluokka. Aluksia tilattiin 85 ja niistä tuhoutui sodan aikana viisi. Sodan jälkeen aluksia siirrettiin Yhdysvaltain rannikkovartiostolle sekä myytiin Vietnamille, Filippiineille, Tunisialle ja Meksikolle.
Alukset.
Tämän tyyppisiä saattuehävittäjiä olivat:
Beth Staten Island
Consolidated Orange
Beth Staten Island
Houston
USS Pope (DE-134)

USS Pope (runkonumero DD-134) oli Yhdysvaltain laivaston Edsall-luokan saattuehävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus suojasi Atlantilla saattueita sukellusveneiden ja lentokoneiden hyökkäyksiltä.
Valmistus.
Alus tilattiin Consolidated Steel Companyltä Orangesta Texasista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 12. tammikuuta 1943 kumminaan rouva Rae W. Fabens ja otettiin palvelukseen 25. kesäkuuta ensimmäisenä päällikkönään Frederick Sherman Hall.
Palvelus.
Bermudalla järjestettyjen koeajojen päätyttyä alus suojasi ensimmäisen saattueensa Casablancaan 23. syyskuuta 1943 ja kaksi saattuetta Välimerelle. Alus liitettiin saattuetukialus "USS Guadalcanalin" ympärille koottuun sukellusveneidentorjuntaosastoon TG21.12. Alus upotti osastonsa mukana 9. huhtikuuta 1944 Saksan laivaston sukellusveneen "U-515:n" Ranskan Marokon rannikolla. Se valtasi 4. kesäkuuta "U-505:n" Cape Blanchen länsipuolella. Alus oli osaston mukana Atlantilla ja Karibialla Euroopan sotatoimien loppumiseen saakka. Se upotti 24. huhtikuuta 1945 "U-546:n".
Sotatoimien päätyttyä "Pope" ja "USS Pillsbury" saattoivat Pohjois-Atlantilla antautuneen "U-858:n" Cape Mayhin, jonka jälkeen se saattoi saattueen Atlantin poikki. Palattuaan Yhdysvaltoihin alus oli lentotukialus "USS Solomonsin" lentäjien pelastusaluksena Norfolkin ja Mayportin edustalla, mistä vapauduttuaan sen palveluksesta poisto aloitettiin. Alus poistettiin palveluksesta 17. toukokuuta 1946 Green Cove Springsissä Floridassa ja liitettiin Atlantin reserviosastoon. Se myytiin 1970 romutettavaksi.
Dalanzadgad

Dalanzadgad () on Ömnögovin provinssin pääkaupunki Mongoliassa. Se sijaitsee 540 kilometrin päässä etelään pääkaupunki Ulan Batorista. Vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 25 998 asukasta
Kaupungissa toimii Dalanzadgadin lentoasema, jossa on maan toiseksi pisin kiitotie.
MuseScore

MuseScore on vapaa ja avoimen lähdekooin nuotinnusohjelma, joka on julkaistu Linuxille, macOS:lle ja Windowsille. Ohjelma on saatavilla 43 kielellä, kuten englanniksi, suomeksi ja ruotsiksi. MuseScore on julkaistu GNU GPL lisenssillä.
Nuotinnus.
Nuotinnus onnistuu hiiren, näppäimistön ja/tai midin avulla. MuseScorella on nuotinkirjoitustila, jonka ollessa päällä nuottien kirjoitus onnistuu. Kun nuotinkirjoitustila on pois päältä, onnistuu nuottien muokkaaminen, poistaminen jne.
Mikael Lähde

Mikael Lähde (s. 13. tammikuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Lähde on Helsingin Palloseuran ja IF Gnistanin kasvatti. Hän on edustanut Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa kaudella 2012 ja pelasi yhteensä 12 liigaottelussa. Lähde kuului myös ikäkausimaajoukkueiden vakiokalustoon. Hän edusti vuonna 2007 Hongan akatemiajoukkuetta, joka pelasi Nike Premier Cupissa Manchesterissa historiallisen lopputuloksen sijoittumalla yhdenneksitoista. Lähde oli turnauksessa joukkueen tehokkain pelaaja. Samana vuonna hänet valittiin myös Pohjola Cupin parhaaksi pelaajaksi.
Lähde on tunnettu myös Tanoke-koulun kasvattina.
Vuonna 2010 Lähde kutsuttiin viikoksi testiin Evertoniin.
Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1999

Jääkiekon naisten maailmanmestaruuskilpailut 1999 pelattiin Suomessa. Ottelukaupunkeina olivat Espoo ja Vantaa. Maailmanmestaruuden voitti Kanada. 
Lopputulokset.
A-sarja
B-sarja
Sveitsi putosi B-sarjaan, ja Japani nousi kisojen korkeimmalle tasolle vuodeksi 2000.
USS Hammann

USS Hammann (runkonumero DE-131) oli Yhdysvaltain laivaston Edsall-luokan saattuehävittäjä, joka toisessa maailmansodassa palveli Atlantilla suojaten saattueita sukellusveneiden ja lentokoneiden hyökkäyksiltä.
Valmistus.
Alus tilattiin nimellä "US Langley" Consolidated Steel Companyn telakalta Orangesta Texasista, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1942. Se nimettiin uudelleen 1. elokuuta "USS Hammanniksi". Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta kumminaan Charles Hammannin sisar rouva Lilliam Rhode ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään C. D. deKay.
Palvelus.
"Hammann" lähti 5. kesäkuuta Bermudalle koeajoihin, joista se palasi 6. heinäkuuta Philadelphiaan. Alus lähti Norfolkiin, jossa se aloitti 13. heinäkuuta ensimmäisen saattuematkansa Atlantilla. Alus teki 10. maaliskuuta 1944 mennessä neljä matkaa Casablancaan Marokkoon.
Alus teki 28. maaliskuuta – 29. marraskuuta vielä kuusi saattuematkaa vieraillen muun muassa Pohjois-Irlannissa. Aluksen määräsatamaksi vaihtui 4. tammikuuta 1945 Liverpool, jonne se teki neljä matkaa turvaten osaltaan Euroopan sodan loppuunsaattamiseksi tarvittavien materiaalien saannin. Alus avusti 2. maaliskuuta torpedohyökkäyksen maaliksi joutunutta rahtialusta "Lone Jackiä", jolta se pelasti kaikkiaan 70 eloonjäänyttä. Se myös lähetti pahoin vaurioituneelle alukselle pelastusmiehistön, joka kykeni estämään aluksen uppoamisen.
"Hammann" saapui 7. heinäkuuta New Yorkiin, josta se siirtyi Guantanamonlahdelle koulutettavaksi. Alus lähti 24. heinäkuuta Kaliforniaan ja se saapui Panaman kanavan läpäistyään 4. elokuuta San Diegoon, josta se jatkoi edelleen Pearl Harboriin. Tyynenmeren sodan päätyttyä alus kuljetti matkustajia Havaijilta Kaliforniaan, josta se jatkoi edelleen Panaman kautta Charlestoniin. Se saapui määränpäähänsä 25. syyskuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 24. lokakuuta Green Cove Springsissä Floridassa ja se sijoitettiin reserviin. Alus siirrettiin Texas Groupille Orangeen, jossa se oli palveluksensa lopun. "Hammann" poistettiin laivastoluettelosta 1. lokakuuta 1972. Se myytiin 18. tammikuuta 1974 romutettavaksi.
Christian Bösiger

Christian Bösiger (s. 22. maaliskuuta 1984 Olten) on sveitsiläinen sulkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla BC Oltenia. 
Bösiger osallistui EM-kilpailuissa 2008 kaksinpeliin, jossa hän hävisi toisella kierroksella Alankomaiden Eric Pangille. Hän oli mukana kaksinpelissä myös Pekingin olympialaisissa, joissa hän pääsi ensimmäiseltä kierrokselta läpi suoraan pelaamatta ottelua, mutta putosi toisella kierroksella. Bösiger hävisi MM-kilpailuissa 2009 ensimmäisen ottelunsa sekä kaksin- että nelinpelissä ja putosi nelinpelissä ensimmäisellä kierroksella myös EM-kisoissa 2010, joissa Bösiger eteni kaksinpelissä toiselle kierrokselle saakka.
Bösigerin paras sijoitus BWF:n ranking-listalla on nelinpelin 96. sija, jonka hän saavutti nelinpelissä Anthony Dumartherayn kanssa.
Lähteet.
Politiikan toimittajat

Politiikan toimittajat ry () on politiikan toimittajien järjestö Suomessa. Yhdistys perustettiin keväällä 1967. Aluksi nimellä Poliittiset toimittajat perustettu yhdistys muutti nimensä nykyiseksi vuonna 1997.
Yhdistys toimii jäsentensä, politiikan uutistoimittajien, yhdyssiteenä ja edunvalvojana. Se julkaisee vuosittain "Politiikan tieto" () -kalenteria, jossa on poliittisten tapahtumien muistilistan ja politiikan piirissä toimivien yhteystietojen lisäksi jäsenluettelo.