tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Héctor Herrera (jalkapalloilija)

Héctor Miguel Herrera López (s. 19. huhtikuuta 1990 Tijuana, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Yhdysvalloissa MLS-seura Houston Dynamoa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Herrera on meksikolaisseura Pachucan junioriakatemian kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa 23. heinäkuuta 2011 ottelussa Santos Lagunaa vastaan.
28. kesäkuuta 2013 Herrera siirtyi portugalilaisjätti Portoon 8 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän pelasi kuusi kautta Portossa ja sen jälkeen kolme kautta Espanjassa Atlético Madridissa.
Maajoukkueura.
Herrera on ennen vuoden 2022 MM-kilpailuja pelannut Meksikon maajoukkueessa 102 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 joukkueensa kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa ja MM-kilpailuissa 2018 kaikissa neljässä ottelussa täydet minuutit.
Arto O. Salonen

Arto Olavi Salonen (s. 1964) on suomalainen kestävän hyvinvoinnin asiantuntija, joka työskentelee Itä-Suomen yliopiston yhteiskunta- ja kauppatieteellisen tiedekunnassa sosiaalipedagogiikan (erityisesti kestävä hyvinvointi) professorina. Hän on Suomen kestävyyspaneelin jäsen (2019-). Salonen toimii myös Snellman-kesäyliopiston (Kuopion kesäyliopiston) tiederehtorina (2022-). Hän on ollut tiedotusvälineiden haastateltavana 2020-luvulla esimerkiksi suomalaisten elämäntavan puntaroijana ja kyseenalaistajana tuomalla esimerkiksi esille, että vaurauden tavoittelu on kääntynyt ihmistä vastaan.
Salonen valmistui kasvatustieteen tohtoriksi Helsingin yliopistolla vuonna 2010 suomenkielisellä monografiamuotoisella väitöskirjatutkimuksellaan. Työ oli otsikoitu "Kestävä kehitys globaalin ajan hyvinvointiyhteiskunnan haasteena". Hänellä on dosentuuri Helsingin yliopistossa (kasvatustiede), Itä-Suomen yliopistossa (ekososiaalinen hyvinvointitutkimus) ja Maanpuolustuskorkeakoulussa (kestävä kehitys). 
Salosen on toiminut aiemmin muun muassa Metropolia-ammattikorkeakoulun yliopettajana. Hän tuli valituksi ensimmäiseksi suomalaisen ammattikorkeakoulun tutkimusprofessoriksi (2016-2018). Sittemmin hän on työskennellyt Itä-Suomen yliopiston sosiaalipedagogiikan apulaisprofessorina ja professorina. Hänen tutkimusorientaationsa on tieteidenvälinen. Hänen tutkimusintressinsä kohdistuvat kestävään elämäntapaan ja yhteiskuntaan siirtymiseen, vastuulliseen kuluttamiseen sekä subjektiiviseen ja objektiiviseen hyvinvointiin.
Ohio State Route 357

State Route 357 (SR 357) on 3,8 kilometriä pitkä kaksikaistainen pohjois–etelä -suuntainen state highway Yhdysvaltain Ohioon osavaltion pohjoisosissa. Se kulkee ainoastaan Eriejärven South Bass -saarella, mutta jatkui ennen etelään mantereelle Catawbasaaren lauttayhteyden kautta, mistä syystä se on luokiteltu nykyisen suuntansa vastaisesti. Sen eteläpää sijaitsee West Shore Boulevard -kadulla noin 1,2 kilometriä Put-in-Bayn kylästä länteen ja sen pohjoispää on Eriejärven vastainen umpikuja noin 3,2 kilometriä Put-in-Baysta itään. SR 357 on toinen kahdesta state interwaysta Eriejärven Ohiolle kuuluvilla saarilla: toinen on Kelleyssaaren SR 575.
Reitti.
SR 357 kulkee kokonaisuudessaan Eriejärvessä sijaitsevalla South Bass -saarella Put-in-Bay Townshipin alueella Ottawan piirikunnassa. SR 357 ei kuulu Yhdysvaltain National Highway System -järjestelmään (NHS). NHS-tiet on luokiteltu liittovaltion taloudelle, liikenteelle ja puolustukselle erityisen tärkeiksi.
SR 357 lähtee alkupisteestään West Shore Boulevardilta Peach Point -niemen kärjestä lounaaseen ja kaartuu sitten etelään ja kaakkoon. Se ohittaa Oak Point State Park -puiston ja kulkee saaren rantaa seuraillen itään. Se risteää Put-in-Bayn lentoasemalle ja Put-in-Bayn ja Catabwan välisen lauttareitille vievän County Route 163:n Poistuttuaan Put-in-Baysta SR 357 jatkaa itään ja ohittaa Perry's Victory and International Peace Memorial -muistomerkin, minkä jälkeen se kääntyy koilliseen. SR 357 päättyy umpikujaan lähelle Eriejärven rantaa.
Historia.
SR 357 muodostettiin vuonna 1934. Sen nykyinen reitti South Bassilla vastaa alkuperäistä reititystä. Vuonna 1946 SR 53 -tietä jatkettiin Port Clintonista itään nykyiseen päätepisteeseensä Catawbasaarelle ja samalla SR 357 sai eteläisen jatkeen mantereelle Put-in-Bayn ja Catabwan lauttareitin ja sen kautta SR 53:a pitkin uuteen eteläpäähänsä Port Clintonin länsipuolelle päättyen SR 2:een. Vuonna 1969 SR 357:n vuoden 1946 jatkeen kaikki osat purettiin ja Put-in-Bayn ja Catawban lauttareitistä tuli SR 357:n eteläpään ja SR 53:n pohjoispään yhdistäjä. SR 357:n mantereelle jäänyt osa nimettiin SR 53:n osaksi. Viimeisintään vuonna 1973 lauttareitin satama South Bassilla siirrettiin saaren etelärannalle, mikä katkaisi sen suoran yhteyden SR 357:ään.
Hällströmin palatsi

Hällströmin palatsi oli Tampereella Kyttälän kaupunginosassa Hämeenkatu 10:ssä sijainnut kolmikerroksinen asuin- ja liiketalo, joka oli arkkitehti Arthur af Hällströmin suunnittelema. Rakennus valmistui vuonna 1897. Rakennustaiteellisesti se edusti eurooppalaista uusrenessanssia.
Af Hällström suunnitteli palatsin omaksi liiketalokseen, ja siellä sijaitsi hänen rakennustoimistonsa. Talossa toimivat myös muun muassa Tampereen Sanomain toimitus ja lehtipaino sekä Tampereen kunnallisklubi.
Rakennus vaurioitui pahoin Tampereen taistelun aikana huhtikuussa 1918. Julkisivut jäivät pystyyn, mutta korjauskelvottomina ne jouduttiin purkamaan. Nykyään tontilla on vuonna 1937 valmistunut funkkistyylinen Voiman talo.
Larisa Yurkiw

Larisa Yurkiw (s. 30. maaliskuuta 1988 Owen Sound) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Georgian Peaks Ski Club -seuraa.
Nuorten MM-kilpailuissa Formigalissa vuonna 2008 Yurkiw saavutti alppiyhdistetyssä hopeaa. Aikuisten arvokisoissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Val d’Isèrem MM-kilpailuissa 2009, jossa hän keskeytti supersuurpujottelussa. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui supersuurpujottelussa 23:nneksi ja syöksylaskussa 28:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli syöksylaskussa 20:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui syöksylaskussa 14:nneksi ja supersuurpujottelussa 28:nneksi. 
Yurkiw'n ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2007. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2008 oltuaan 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Tarvision syöksylaskussa helmikuussa 2009 oltuaan yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Cortina d’Ampezzon syöksylaskussa tammikuussa 2015 oltuaan toinen. Joulukuussa 2015 hän oli toinen Val d’Isèren syöksylaskussa sekä tammikuussa 2016 toinen Altenmarkt-Zauchenseen ja Cortina d’Ampezzon syöksylaskuissa. Hän sijoittui kaudella 2015–2016 kolmanneksi syöksylaskucupissa.
Pulla-Helinin talo

Pulla-Helinin talo sijaitsi Tampereella Hämeenkatu 21:ssä. Nelikerroksinen jugend- ja uusrenessanssityylejä edustanut asuin- ja liiketalo sai nimensä talossa toimineen leipuri Oskari Helinin konditorialiikkeen mukaan.
Pulla-Helinin talo purettiin 1972 ja sen tilalle valmistui 1974 Sokoksen tavaratalo.
Matkijanaukuja

Matkijanaukuja ("Scenopoeetes dentirostris") on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Matkijanaukujaa tavataan Australiassa Queenslandin koillisosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen ainakin osissa sen levinneisyysaluetta, ja sen kannankehitys on vakaa. Vaikka matkijanaukujan levinneisyysalue on pieni, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Thomas Diethart

Thomas Diethart (s. 25. helmikuuta 1992) on itävaltalainen mäkihyppääjä, joka saavutti joukkuekilpailussa olympiahopeaa vuonna 2014. Hän edusti UVB Hinzenbach -seuraa. 
Mäkihypyn maailmancupissa Diethart kilpaili ensimmäisen kerran Innsbruckissa tammikuussa 2011 sijoittuen 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 oltuaan Engelbergissä neljäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti viikkoa myöhemmin Oberstdorfissa oltuaan kolmas. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenpäivän kilpailussa 2014. Hän voitti myös Bischofshofenin kilpailun ja samalla myös mäkiviikon kokonaiskilpailun. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Sotšin olympialaisissa, hän sijoittui normaalimäessä neljänneksi ja saavutti Itävallan joukkueessa hopeaa. Saman vuoden lentomäen MM-kilpailuissa Harrachovissa hän oli yhdeksäs. Maailmancup-kauden 2013–2014 kokonaispisteissä hän oli kahdeksas. Kaudella 2014–2015 hänen paras maailmancupin osakilpailusijoituksensa oli Kuopion 14. sija. Seuraavina kausina hän ei kilpaillut maailmancupissa. Marraskuussa 2017 hän kaatui Ramsaun mäessä ja sai vakavan aivotärähdyksen.
Continental Cupissa hän on saavuttanut yhden voiton helmikuussa 2011. 
Diethart lopetti uransa mäkihyppääjänä keväällä 2018. 
Thomas Diethart teki paluun kilpailuihin syksyllä 2021.
Aye (kappale)

Aye on New World Soundin kappale, jonka julkaisi Warner Music Group yhtyeen kolmantena singlenä 5. heinäkuuta 2013. Kappale tehtiin haastamaan ruotsalaisartisti Aviciin kappale Levels. Kappale ei päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Kultahuntulavastaja

Kultahuntulavastaja ("Archboldia papuensis") on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kultahuntulavastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin populaation uskotaan olevan pieni, ja se saattaa olla pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Kultahuntulavastaja on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Carl Jacob Arrhenius

Carl Jacob Arrhenius (28. kesäkuuta 1823 Pori – 6. tammikuuta 1901 Turku) oli suomalainen opettaja, jolle myönnettiin professorin arvonimi. 
Arrheniuksen vanhemmat olivat piirilääkäri Johan Elof Arrhenius ja Anna Cristina Unonius. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1849, toimi matematiikan vt. lehtorina Turun lukiossa 1849–1857 ja tuli luonnontieteiden lehtoriksi Hämeenlinnan siviililukioon 1857. Vastaavassa virassa Arrhenius toimi Turun lukiossa, myöhemmin lyseossa, 1862–1900. Koulun rehtori hän oli 1872–1876 ja 1886–1891. Arrheniusta pidettiin yhtenä Suomen parhaista jäkälien tutkijoista, joka myös keräsi mineraaleja. Hänen mineraalikokoelmansa Paraisilta Ersbyn-Piukkalan-Simonbyn kalkkikiviesiintymistä on talletettu Åbo Akademin geologisiin kokoelmiin. Arrhenius oli taitava opettaja, joka toimi Kirkollis- ja kouluviraston leski- ja orpokassan kamreerina 1853–1867 sekä 1900. Professorin arvo Arrheniukselle myönnettiin 1895.
Arrheniuksen puoliso vuodesta 1854 oli Elise Sucksdorff (k. 1923). Heidän poikansa oli kasvitieteilijä Axel Arrhenius.
Kultalavastaja

Kultalavastaja ("Prionodura newtoniana") on lavastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kultalavastajaa tavataan Australiassa Queenslandin koillisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen ja sen kannankehitys on laskeva. Vaikka kultalavastajan levinneisyysalue on pieni, ei sen uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Oblivion (yhtye)

Oblivion on yhdysvaltalainen teknisen death metalin yhtye, joka perustettiin vuonna 2007 Bay Areassa, Kaliforniassa.
Yhtyeen jäsenillä on moninainen tausta: Yhtyeen perustaja basisti Ben Orum oli All Shall Perishin perustajajäsen sekä päätoiminen lauluntekijä. Laulaja Nick Vasallo on väitellyt tohtoriksi aiheenaan musiikki, kitaristi Victor Dods väittelee matematiikan tohtoriksi ja rumpali Luis Martinez on ollut funkrumpali Ndugu Chanclerin opissa.
Yhtyeen esikoisalbumi "Called to Rise" julkaistiin omakustanteena 1. tammikuuta 2013. Se sai erinomaisen vastaanoton. Julkaisun jälkeen Oblivion solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa heinäkuussa, joka uudelleenjulkaisi albumin lokakuussa 2013.
Johnny Lever

John Prakasa Rao Janumala (; s. 14. elokuuta 1957 Prakasam, Andhra Pradesh, Intia), tunnetaan nimellä Johnny Lever, on intialainen näyttelijä. Hän on yksi suosituimmista koomikoista hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Lever aloitti uransa vuonna 1984 ja on esiintynyt yli 300 elokuvassa. Hän on ollut monesti ehdolla parhaan koomisen roolin Filmfare Awards -palkinnon saajaksi ja voittanut kahdesti.
Tuulensuun talo

Tuulensuun talo on Tampereella Hämeenkadun, Hämeenpuiston ja Kauppakadun kulmauksissa Tammerkosken kaupunginosassa sijaitseva kuusikerroksinen asuin- ja liiketalo, joka valmistui vuonna 1929. 1920-luvun klassisismia edustavan talon suunnitteli arkkitehti Bertel Strömmer. Talon alimmassa kerroksessa oli liiketiloja, viidessä ylimmässä kerroksessa asuntoja sekä sisäpihan ns. lisäsiivessä elokuvateatteri, mihin sisäänkäynti oli Hämeenkadun puolelta.
Tuulensuun talossa sijaitsi Kino-Palatsi-elokuvateatteri (nimi vuoteen 1939 Tuulensuu), jonka lähes 700 katsojapaikan sali oli aikoinaan Pohjoismaiden suurin. Sali oli koristeltu kuvanveistäjä Väinö Rikhard Rautalinin tekemillä reliefeillä. Kino-Palatsin sali toimi myös erilaisten konserttien ja muiden juhlatilaisuuksien, kuten Tampereen lyhytelokuvajuhlien pitopaikkana. Elokuvateatteritoiminnan päätyttyä vuonna 1991 sali oli pitkään käyttämättömänä ja siitä kaavailtiin ravintolaa. Sittemmin siinä toimi vuosina 1995–2006 Palatsiseurakunta ja vuosina 2008–2014 Musiikkiteatteri Palatsi. Vuosina 2015–2016 tiloissa toimi Heikki Vihisen luotsaama Teatteri State ja 2019–2020 Jari Salmen Sketsiteatteri Palatsi. Nykyisin tilaa vuokrataan erilaisia tapahtumia varten.
Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1991.
Dassault Mirage F1

 
Dassault Mirage F1 on ranskalaisen Dassault Aviationin suunnittelema ja valmistama suihkumoottorilla varustettu hävittäjälentokone. Kone on Mirage-hävittäjäkoneperheen muunnos, joka ei päätynyt laivastokäyttöön. F1 on tarkoitettu Étendardin ja Super Étendardin seuraajaksi rynnäkkökoneena, mutta se kykenee myös ilmaherruudesta käytäviin taisteluihin. Mallin ensilento oli 23. joulukuuta 1966. Konetyypin aktiivikäyttö Ranskan ilmavoimissa alkoi toukokuussa 1973, sen saatua sata koneyksilöä.
Monesta muusta tuoteperheen jäsenestä poiketen, Mirage F1 on peräsimellinen nuolisiipinen ylätasokone. Muiden ollessa peräsimettömiä ja deltasiipisiä. Siitä huolimatta, että tämän konetyypin muotoilu oli toisista saman tuoteperheen koneista suuresti poikkeavaa, se kykeni aivan täysin vastaaviin lentoarvollisiin suorituksiin. Tätä tyyppiä ei voi verrata profiililtaan lähimpänä olevaan Dassault Étendardiin suorityskykynsä puolesta. Lakikorkeus oli tällä tyypillä 20 000 metriä ja huippunopeus 2,2 Machia (2 338 km/h).
Koneen suihkumoottori on jälkipolttimella varustettu Snecma Atar 9K-50, jonka työntövoima on 49 kN. Konetyypin kiinteänä aseistuksena on kaksi keulaan asennettua 30 millimetrin DEFA 553 -tykkiä. Ulkopuolisissa ripustimissa on mahdollista kuljettaa aseistusta 4 000 kg.
Called to Rise

Called to Rise on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtyeen Oblivionin esikoisalbumi. Se julkaistiin omakustanteena 1. tammikuuta 2013, ja uudelleen sen julkaisi saman vuoden lokakuussa Unique Leader Records.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton.
Kymmenenmiehen talo

Kymmenenmiehen talo on Tampereella Hämeenkatu 27:ssä sijaitseva viisikerroksinen asuin- ja liiketalo, joka on valmistunut 1907. Jugendtyylisen talon suunnitteli arkkitehti Birger Federley. Talo sai nimensä sen rakennuttaneen kiinteistöyhtiön 10 osakkaan mukaan.
Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1993.
Georg Asp

Georg August Asp (25. elokuuta 1834 Vaasa – 25. huhtikuuta 1901 Helsinki) oli suomalainen anatomian professori ja voimistelunopetuksen uranuurtaja.
Aspin vanhemmat olivat sotatuomari, hovioikeudenneuvos Carl Henrik Asp ja Sofia Wilhelmina Hellgren. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1860, lääketieteen lisensiaatiksi 1865 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1861. Aspin väitöskirjan aihe oli "Om missbildningar inom urogenitalapparaten vid klyfning af nedre bukväggen" (1865). Vuonna 1867 hän julkaisi tutkimuksen "Bidrag till kärn- och hjärtnervernas funktionslärä". Seuraavana vuonna Aspista tuli Helsingin yliopiston fysiologian dosentti ja 1869 anatomian, kun hän oli julkaissut maksan rakennetta koskevan tutkimuksen. Hän tutki myös sylkirauhasten mikroskooppista anatomiaa. Professorin arvo hänelle myönnettiin 1874 ja 1884 hänet nimitettiin yliopiston ensimmäiseksi anatomian professoriksi. Asp oli opettajana kiivas ruotsinmielinen, mikä aiheutti vaikeuksia suomenkielisille opiskelijoille. Hän toimi vaimonsa Mathilda Aspin (1840–1920) kanssa voimistelunopetuksen uranuurtajana Suomessa ja johti tämän kanssa Helsingissä sinne perustamaansa voimisteluopistoa 1868–1871. Siellä opetettiin myös naispuolisia voimistelunopettajiksi aikovia. Vuonna 1874 hän perusti vielä erillisen lääkintävoimistelulaitoksen.
Aspin ja hänen puolisonsa (1865) Mathilda o.s. Wetterhofin poikia olivat kuvanveistäjä, taidemaalari ja monilahjakkuus Sigurd Wettenhovi-Aspa (1870–1946), insinööri ja arkkitehti Bertel Asp (1873–1936) sekä valtiotieteen tohtori, kauppakoulun johtaja ja päätoimittaja Thore Asp (1875–1947).
Marietta (Ohio)

Marietta on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se on Washingtonin piirikunnan keskus.
Marietta on perustettu vuonna 1788. Se oli Luoteisterritorion ensimmäinen pysyvä asuinpaikka.
Muskingumjoki yhtyy Ohiojokeen Mariettassa.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Mariettan väkiluku oli 14 085.
Nicolas N’Koulou

Nicolas Alexis Julio N’Koulou Ndoubena (s. 27. maaliskuuta 1990) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on 184 senttimetriä pitkä. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Torinoa. Ranskassa hän edusti kausina 2008–2011 Monacoa ja 2011–2016 Marseillea sekä kaudella 2016–2017 Lyonia. Hän lähti lainasopimuksella Torinoon elokuussa 2017 ja siirtyi Torinon omistukseen seuraavana kesänä. Hän on pelannut Ranskan Ligue 1:ssä 252 ottelua ja Italian Serie A:ssa 93 ottelua. Molemmissa liigoissa hän on tehnyt viisi maalia. Hänen kasvattajaseuransa on kamerunilainen Kadji Sports Academy.
N’Koulou on pelannut Kamerunin maajoukkueessa 74 maaottelua vuosina 2008–2017. Hän teki maalin vuoden 2017 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa Etelä-Afrikkaa vastaan ja itse turnauksen loppuottelussa, jossa Kamerun voitti Egyptin 2–1. Hän on kuulunut Kamerunin maajoukkueeseen vuoden 2008 kesäolympialaisissa, vuosien 2010, 2015 ja 2017 Afrikan-mestaruuskilpailuissa sekä vuosien 2010 ja 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Tanskansalmen taistelu

Tanskansalmen taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja Yhdistyneen kuningaskunnan Tanskansalmessa käymä meritaistelu, jossa kohtasivat Saksan taistelulaiva "Bismarck" ja "Prinz Eugen" sekä Britannian "HMS Hood" ja "HMS Prince of Wales". Taistelussa "Bismarck" upotti "HMS Hoodin" ja vaurioitti "Prince of Walesia". "HMS Hoodin" miehistöstä selvisi taistelussa vain kolme ja 1 428 muu miehistön jäsentä menehtyi. "Prinz Eugen" selvisi taistelusta vaurioitta. "Bismarck" joutui taistelun seurauksena keskeyttämään alkuperäisen tehtävänsä, kun sen polttoainetankit olivat vaurioituneet, ja lopulta se upposi kolme päivää myöhemmin, kun brittilaivasto oli saanut sen kiinni.
Taistelu.
County-luokan raskas risteilijä "HMS Suffolk"in (komentaja Robert Ellis) tutka sai havainnon "Bismarckista" 23. toukokuuta. Sen jälkeen risteilijät "Suffolk" ja "Norfolk" seurasivat "Bismarckia" tutkan avulla.
Britit lähettivät laivastonsa ylpeyden, taisteluristeilijä "HMS Hoodin" (vara-amiraali Lance Holland/kommodori Ralph Kerr) ja keskeneräisen taistelulaivan "HMS Prince of Wales" (kommodori John C Leach) pysäyttämään "Bismarckin" etenemisen. Alukset kohtasivat toisensa 24. toukokuuta Tanskansalmessa Grönlannin ja Islannin välisellä merialueella. 
"HMS Hood" aloitti taistelun ampumalla kohti "Prinz Eugenia", jota mahdollisesti erehtyi luulemaan "Bismarckiksi", ja "Bismarck" vastasi tuleen. Alusten välillä käytiin vain kolmen minuutin mittainen taistelu, jonka voittajaksi "Bismarck" selvisi. Sen ampuma kranaatti osui suoraan läpi "Hoodin" ohuen kannen ajopanosvarastoon ja räjähdyksen voimasta katkennut laiva upposi parissa minuutissa. 
"Hoodin" 1 418 hengen miehistöstä vain kolme jäi henkiin ja pelastettiin myöhemmin vedestä. Upotettuaan "Hoodin" molemmat saksalaisalukset suuntasivat tulen kohti "Prince of Walesia", joka onnistui pahoin vaurioituneena irtautumaan taistelusta ja liittymään "Suffolkin" ja "Norfolkin" seuraan. Tappion jälkeen "Bismarckin" tuhoamisesta tuli briteille pakkomielle.
"Bismarckiin" osui muutama tykin ammus, joista yksi muodostui tärkeäksi. Se osui keulan öljytankkeihin, päästi merivettä öljyn sekaan ja öljyä mereen sekä tuhosi venttiilit, joiden kautta öljyä olisi voitu käyttää. "Bismarck" alkoi jättää öljyvanaa ja ennen kaikkea öljy oli nyt niin vähissä, että laivan oli pakko suunnata Ranskaan korjattavaksi.
Ahmad Zein

Ahmad Zein (; s. 1968 Hodeida) on jemeniläinen kirjailija. Hän aloitti kirjallisen uransa vuonna 1997. Hänen tuotantoonsa kuuluu kaksi novellikokoelmaa ja kaksi romaania. Hän muutti Saudi-Arabiaan, jossa hän on toiminut "Al-Hayat"-lehden kulttuuritoimittajana Riadin toimistossa.
Sandusky

Sandusky on 215 kilometriä pitkä joki Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se alkaa kahden puron yhtymäkohdasta Crawfordin piirikunnassa, virtaa ensin 70 kilometriä itään seuraillen reunamoreenia ja kääntyy sitten pohjoiseen kohti Eriejärveä. Se virtaa Tiffinin ja Fremontin kaupunkien läpi ennen laskemistaan Sandusky Bayhin.
Sandusky on suosittu kalastusjoki. Valkosilmäkuha nousee siihen keväällä ja sen jälkeen seuraavat "Morone"-suvun kalat ja pikkubassit.
Vuonna 2013 joesta löydettiin luontaisesti lisääntyvä ruohokarppikanta. Tämän haitallisen vieraslajin pelätään uhkaavan joen luonnollista kalakantaa.
Ohio Sire Stakes

Ohio Sire Stakes on peitsarien ja ravurien suurkilpailu, joka järjestetään vuosittain Yhdysvaltain Ohion osavaltiossa. Kilpailu on avoin ainoastaan Ohiossa kasvatetuille hevosille. Se on järjestetty vuosittain vuodesta 1976 lähtien. Se jakaa noin miljoona dollaria voittorahoja. Ohio Sire Stakes on Ohio Breeders Championshipin ja State Fair Staken ohella yksi kolmesta "Ohio Triple Crownin" kilpailusta.
Ohio Sire Stakesin järjestää vuonna 1975 perustettu Ohio Standardbred Development Fund -rahasto, joka tukee ravi- ja peitsausurheilua, amerikanravurien kasvatusta ja hevostutkimusta Ohiossa. Rahaston käyttämistä varoista valtaosa käytetään Ohio Sire Stakesin järjestämiseen.
Kilpailussa on yhteensä kahdeksan sarjaa molempien sukupuolten ravureille ja peitsareille kahdessa ikäluokassa. Kussakin sarjassa juostaan neljä osakilpailua ja loppukilpailu. Palkintoja jaetaan jokaisessa osakilpailussa vähintään 15 000 dollaria ja jokaisessa loppukilpailussa vähintään 75 000 dollaria.
Kilpailuennätykset.
Parhaat Ohio Sires Sakesissa juostut ajat ovat ravureista Golly Too 1:54,3 ja peitsareista Beeyouuuuuu 1:51,1.
Ajat on laskettu mailia (1609 m) kohden.
Moninkertaiset voittajat.
Kaksi hevosta on voittanut Ohio Sire Stakesin neljänä vuonna: ravuri Golly Too (1993-1996) ja peitsari Majestic Osborne (1991-1994). Kolmena vuonna ovat voittaneet ravurit Overcomer (1986-1988) ja Tady Strikes Again (2004-2006) sekä peitsarit Crisp Sahbra (1995-1997), Indian Fever (1997-1999) ja K F Pro Sam (1999-2001). Kaksinkertaisia voittajia on yhteensä kaksikymmentä seitsemän, joista kaksitoista ravuria ja viisitoista peitsaria.
Ohio Performance Awards.
Ohio Performance Award -palkinto myönnetään hevoselle, joka voittaa sarjassaan kaikki osakilpailut ja loppukilpailun. Se on myönnetty yhteensä 24 hevoselle, joista 11 ravuria ja 13 peitsaria. Peitsari Best of Ball sai sen perättäisinä vuosina 2008 ja 2009.
Kaltenbach Memorial Awards.
Vuosittain jaetaan myös Kaltenbach Memorial Awards -muistopalkinto niille valmentajille ja ohjastajille, joiden hevoset ovat voittaneet yhteensä eniten kyseisen vuoden kilpailussa. Palkintoa on myönnetty vuodesta 1988 alkaen Ohio Sire Stakesin perustaja Jerry Kaltenbachin muistoksi.
Yusuf Abu Rayya

Yusuf Abu Rayya (; 1955–2009) oli egyptiläinen kirjailija. Hänen tuotantoonsa kuuluu kuusi novellikokoelmaa, viisi romaania ja seitsemän lastenkirjaa. Hän kuului Kansainvälisen Penin Egyptin-haaran johtokuntaan. Vuonna 2005 hän sai Naguib Mahfouz -mitalin. Rayya opiskeli journalismia Kairon yliopistossa ja valmistui vuonna 1977. Hän toimi lyhyesti journalistina ennen luovaan kirjoittamiseen siirtymistään. Hänen ensimmäinen novellikokoelmansa julkaistiin vuonna 1985 ja ensimmäinen romaaninsa 1989. Hän kuoli maksasyöpää sairastettuaan.
Suomen Pankin talo (Tampere)

Suomen Pankin talo on Tampereella Hämeenkadun ja Hatanpään valtatien kulmauksessa sijaitseva 7-kerroksinen liike- ja toimistotalo, joka valmistui vuonna 1943. Talon on suunnitellut arkkitehti Harry W. Schreck.
Suomen Pankin talon rakennustyöt alkoivat syyskuussa 1940, mutta jatkosodan alkamisen vuoksi työt viivästyivät niin, että talo valmistui vasta talvella 1943. Talon paikalla sijaitsi aiemmin Scheelen apteekki, joka oli apteekkari Amil Schéelen 1890-luvun alussa rakennuttama puutalo.
Taloon sijoittui Suomen Pankin Tampereen-konttorin lisäksi Yleisradion Tampereen studio, Aero Oy:n matkatoimisto sekä talon kattokerrokseen Alkon Kansanravintolat Oy:n "Hämeensilta"-ravintola. Talossa oli sen valmistuessa ajankohtaan nähden hyvin nykyaikainen ilmastointijärjestelmä.
Suomen Pankin talon julkisivut on verhoiltu vaaleanpunertavilla Kurun graniittilaatoilla, katutason seinät Vehmaan punaisella graniitilla ja pankkisalin sisäänkäynnin ympäristö Jyväskylän mustalla graniitilla. Julkisivussa on Gunnar Finnen tekemä kylväjää ja sadonkorjaajaa esittävä korkokuva. Ylintä kattokerrosta laajennettiin vuonna 1965, jolloin sinne tehtiin muun muassa näköalaikkunat.
Suomen Pankki myi talon vuonna 2012 yksityiselle kiinteistösijoittajalle ja pankin Tampereen-konttorin toiminta päättyi saman vuoden lopulla.
Suomen Pankin talon rakennustyömaa on yhtenä tapahtumapaikkana Hannu Salaman romaanin "Siinä näkijä missä tekijä" jatkosodan aikaan sijoittuvissa kuvauksissa. Hannu Salaman isä, sähköasentaja Sulo ”Santtu” Salama, oli ollut vuonna 1942 mukana rakennustöissä, ja Tampereen sosialidemokraattisen nuorisoseuran vastarintaryhmässä mukana ollut Sakari Selin (romaanin "Reino Tammelund") kuului hänen työporukkaansa.
Mike Havenaar

Mike Havenaar (, s. 20. toukokuuta 1987 Hiroshima) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä pelaavaa ADO Den Haagia.
Seurajoukkueura.
Havenaar aloitti ammattilaisuransa Japanin pääsarjan Yokohama F. Marinosissa kaudella 2006. Hän pelasi seurassa yhdeksän sarjaottelua ensimmäisellä kaudellaan ja 15 seuraavalla kaudella. Kaudeksi 2008 Havenaar lainattiin toisella sarjatasolla pelaavaan Avispa Fukuokaan. Kaudeksi 2009 hän palasi jälleen Yokohama F. Marinosiin, jossa hän kuitenkin pelasi vain kaksi ottelua alkukaudesta ennen uutta lainasiirtoa sarjatasoa alemmas, tällä kertaa Sagan Tosuun. Havenaar teki Sagan Tosulle kauden aikana 15 maalia, ja siirtyi kauden jälkeen samassa sarjassa pelaavaan Ventforet Kōfuun. Siellä hän voitti 20 maalillaan sarjan maalikuninkuuden ja oli näin merkittävässä osassa seuran noustessa pääsarjaan. Kaudella 2011 Ventforet Kōfu putosi saman tien takaisin toiselle sarjatasolle, mutta Havenaar pelasi erinomaisen kauden tehden 17 maalia, joilla hän oli J. Leaguen toiseksi paras maalintekijä.
Tammikuussa 2012 Havenaar siirtyi ensimmäistä kertaa Japanin ulkopuolelle, kun Alankomaiden pääsarjan Vitesse hankki hänet ilmaisella siirrolla. Havenaar pelasi kevätkauden aikana 17 ottelua, joista neljässä hän oli avauskokoonpanossa. Maaleja hän teki otteluissa viisi. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan Vitessessä Havenaar pelasi 32 ottelua, joista 18 avauskokoonpanossa, ja joissa hän teki 11 maalia. Kaudella 2013–2014 Havenaar nousi seuran vakioavauskokoonpanoon aloittaen pelaamistaan 34 ottelusta 30 ja viimeisteli kymmenen maalia.
Kesällä 2014 Havenaar siirtyi ilmaisella siirrolla Espanjan pääsarjan Córdobaan. Hän teki ensiesiintymisensä maan pääsarjassa kauden 2014–2015 avauskierroksella 25. elokuuta oltuaan avauskokoonpanossa, kun Córdoba hävisi vieraissa Real Madridille 0–2. Yhteensä Havenaar pelasi syyskauden aikana viisi ottelua, joista neljässä hän oli avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei otteluissa tehnyt. Havenaarin sopimus purettiin joulukuussa 2014.
Maaliskuussa 2015 Havenaar siirtyi Suomen pääsarjassa Veikkausliigassa pelaavaan HJK:hon elokuuhun asti ulottuvalla sopimuksella. Hän teki HJK:ssa pelaamissaan 20 liigaottelussa neljä maalia. Elokuussa Havenaar palasi Alankomaiden pääsarjaan siirtyen ADO Den Haagiin. Hän onnistui maalinteossa heti ensimmäisessä seurassa pelaamassaan sarjaottelussa 15. elokuuta, kun joukkue voitti Twenten vieraissa 4–1.
Maajoukkueura.
Japanin maajoukkueessa Havenaar teki ensiesiintymisensä vuonna 2011. Hän oli mukana Maanosaliittojen cupissa 2013, jossa hän tuli vaihdosta kentälle 20. kesäkuuta Italiaa vastaan pelatussa ottelussa, jonka Japani hävisi 3–4. Yhteensä Havenaar on pelannut 17 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia (tilanne 11. elokuuta 2015).
Yksityiselämä.
Havenaarin vanhemmat ovat kotoisin Alankomaista, josta he muuttivat Japaniin vuonna 1986, kun Havenaarin jalkapalloilija-isä Dido Havenaar siirtyi maahan pelaamaan. Havenaarin äiti on voittanut Alankomaiden-mestaruuden seitsenottelussa. Myös Havenaarin veli Nikki Havenaar (s. 1995) on ammattilaisjalkapalloilija.
Tšekkiläinen kultajuovainen kana

Tšekkiläinen kultajuovainen kana on kanarotu, joka on peräisin Tšekistä. 
Ensimmäinen maininta niistä on vuodelta 1205, jolloin Tanskan Valdemar II Sejr sai avioituessaan Tšekin prinsessa Margaret Böömilaisen kanssa häälahjaksi parven tšekkiläisiä kanoja. 
Tšekkiläinen kultajuovainen kana on siro mutta ryhdikäs ja voimakas kanarotu. Kanasta on useita eri värejä kuten kultajuovainen, peltopyyn kaltainen, kultainen, hopeinen, hopeajuovainen, musta ja mustavalkoinen. Kukko painaa noin 2,3–2,8 kg ja kana noin 2–2,5 kg. Kana munii noin 150–190 munaa vuodessa.
Fremont (Ohio)

Fremont (aiemmin Lower Sandusky) on kaupunki Yhdysvalloissa, Ohion osavaltiossa. Se on Sanduskyn piirikunnan suurin kaupunki ja hallinnollinen keskus.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Fremontin väkiluku oli 16 734.
Yhdysvaltain presidentti Rutherford B. Hayes vietti lapsuutensa Fremontissa, minkä vuoksi kaupungissa sijaitsee Hayesin presidentin kirjasto.
Alkulukufunktio

Alkulukufunktio on matematiikan funktio, jolla lasketaan reaalilukua "x" pienempien tai yhtäsuurten alkulukujen lukumäärää. Funktion merkintä on formula_1 
Historiaa.
1700-luvulla löysivät Gauss ja Legendre että
formula_2
on hyvä approksimaatio alkulukufunktiolle; tarkemmin,
formula_3
Tämä lauseke tunnetaan alkulukulauseena; se todistettiin 1800-luvun lopulla oikeaksi. Väite voidaan kirjoittaa yhtäpitävästi muodossa
formula_4
jossa formula_5on logaritminen integraalifunktio.
Littlewoodin lause.
John Littlewood todisti 1914 että on olemassa mielivaltaisen suuria lukuja "x", joille
formula_6
ja mielivaltaisen suuria lukuja "x", joille
formula_7
Tästä seuraa että erotuksen π("x") − li("x") merkki vaihtuu äärettömän usein.
Riemannin hypoteesi.
Riemannin hypoteesi on ekvivalentti seuraavaan kaavaan: 
formula_8 
Riemannin hypoteesi siis antaisi alkulukufunktion antamalle arviolle alkulukujen määrästä huomattavasti nykyistä tiukemmat virherajat.
Dassault Mirage IV

Dassault Mirage IV on ranskalainen yli äänen nopeudella lentävä eli supersooninen strateginen pommi- ja tiedustelulentokone, jota valmisti Dassault Aviation. Koneen ensilento tapahtui 17. toukokuuta 1959 ja julkinen esittely 1. lokakuuta 1964. Konetyyppiä valmistettiin vuosina 1963–1968 kaikkiaan 66 koneyksilöä, joista neljä oli prototyyppejä. Konetyyppi ei ole enää sotilaskäytössä. Se on korvattu muun muassa Mirage 2000N -konetyypillä.
Koneperheen muista jäsenistä poiketen, oli tämä konetyyppi tarkoitettu pääasiassa strategiseen pommitukseen. Se pystyi kantamaan muiden muassa taktisia AN-11 ja AN-22 -ydinpommeja, joiden lataus oli 60–70 kilotonnia. Mirage IV pystyi kuitenkin kuljettamaan vain yhden ydinräjähteen kerrallaan, jonka omamassa oli ensin 1 500, sitten 700 kg. Aseet ja kone olivat Ranskan kolmikantaiseen "Force de Frappe" -ydinasestrategiaan perustuvia ja muodostivat sen ilmaelementin. Osaa Mirage IV -koneista käytettiin lentotiedustelutoiminnassa, jossa ne palvelivat pidempään kuin pommikoneet. Pommikoneet palvelivat vuoteen 1996, tiedustelukoneet vuoteen 2005.
Mirage IV kykeni 2,2 Machin nopeuteen (2 340 km/h) sekä saavuttamaan 20 000 metrin käytännöllisen lakikorkeuden. 
Koneen kaksi Snecma Atar 9K-50 suihkuturbiinia olivat 64,7 kN tehoiset, sekä jälkipoltolla varustetut. Niiden turvin kone pystyi pitämään jatkuvasti yllä kahden Machin matkalentonopeutta.
Kehitys.
Dassault Mirage IV suunniteltiin ääntä nopeammaksi ja kykeneväksi iskemään ydinaseilla, kun Ranska kehitti omaa ydinaseohjelmaansa. Ensimmäinen prototyyppi näytti paljon Dassault Mirage III:lta, mutta se pystyi ottamaan lähes kolme kertaa enemmän polttoainetta ja se oli lähes kaksi kertaa isompi ja kaksi kertaa painavampi.
Kone lensi ensimmäisen kerran vuonna 1959 Pariisissa ilmailunäytöksessä. Sarjatuotantoon se pääsi kuitenkin vasta 1963. Silloin koneesta rakennettiin 62 kappaleen sarja, 4:n prototyyppikoneen jälkeen. Nämä otettiin käyttöön 1962–1968.
Vuonna 1996 Mirage IV korvattiin Mirage 2000:lla ja jäljelle jääneet koneet siirrettiin tiedustelutehtäviin. Mirage IV on ollut käytössä vain Ranskan ilmavoimilla.
Sinan Antoon

Sinan Antoon (s. 1967 Bagdad) on irakilainen kirjailija, runoilija, kielenkääntäjä sekä elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän muutti Persianlahden sodan jälkeen Yhdysvaltoihin, jossa hän sai arabialaisessa kirjallisuudessa filosofian tohtorin arvon Harvardin yliopistosta. Hänen runojaan ja artikkeleitaan on julkaistu arabiaksi ja englanniksi lukuisissa lehdissä. Hän on kirjoittanut kaksi arabiankielistä runokokoelmaa ja on lisäksi romaanikirjailija. Hänen teoksiaan on käännetty englanniksi, italiaksi, saksaksi, portugaliksi ja norjaksi.
Antoon on kääntänyt muun muassa Mahmud Darwishin teoksia ja saanut tästä Penin käännöspalkintoehdokkuuden (2004). Vuonna 2003 Antoon palasi Irakiin tuottamaan ja ohjaamaan dokumenttia irakilaisten elämästä Saddam Husseinin ajan jälkeen. Antoon on opettanut arabialaista kirjallisuutta New Yorkin yliopistossa vuodesta 2005.
Northfield Park

Northfield Park on hevoskilpa-ajorata Northfieldissä Yhdysvaltain Ohion osavaltiossa lähellä Clevelandin kaupunkia.
Northfieldin 806 metrin pituisella radalla kilpaillaan ympäri vuoden neljä kertaa viikossa (marras-joulukuussa viisi). Sen lisäksi radalla järjestetään vedonlyöntiä suoralähetyksistä vuoden jokaisena päivänä paitsi joulupäivänä. Radan päätapahtuma on Battle of Lake Erie, jota seuraa vuosittain liki 10 000 katsojaa. Battle of Lake Erie on suurin Pohjois-Amerikan peitsareiden avoin kilpailu.
Northfield Parkilla on Ohion ainoa etävetokeskus Cedar Downs Sanduskyssa. Se kuului aiemmin toledolaiselle Raceway Parkille.
Historia.
Northfield Parkin paikalla sijaitsi vuonna 1934 valmistunut Sportsman Park, josta aiottiin alun perin koirakilpailurataa englanninvinttikoirille. Suunnitelma koiraradasta ei toteutunut, ja Sportsman Park myytiin. Siitä tehtiin pienoisautojen kilparata ja sillä ajettiin kaksikymmentä vuotta kunnes kiinnostus lajiin hupeni. Vuonna 1956 Sportsfield purettiin uuden hevosradan tieltä.
Northfield Parkin rakennutti ja omisti läheisen Grandview Racewayn omistaja sekä eräs Ohion tärkeimmistä amerikanravurien kasvattajista Walter J. Michael laajentamaan kilpailukautta. Uusi rata avattiin 23. elokuuta 1957. Se oli Painesville Racewayn ja Grandview Racewayn jälkeen kolmas kilpa-ajorata koillisessa Ohiossa. Sittemmin muut kaksi rataa on suljettu. Vuonna 1972 clevelandilainen Carl Milstein osti radasta osuuden.
Carl Milsteinin kuoltua vuonna 1999 radan hallinta siirtyi hänen pojalleen Brock Milsteinille. Nuoremman Milsteinin ja radan toiminnanjohtaja Tom Aldrichin tavoitteena Northfield Parkin suhteen on painottaa sen kilpailutoimintaa mutta tarjota myös suoralähetysveikkaajille mahdollisimman miellyttävät tilat.
Norhfield Parkissa juostiin kilpaa 220 päivänä vuodessa vuoteen 2005 asti, jolloin Ohio State Racing Commission määräsi sen vähentämään kilpailupäiviä 204:n. Sittemmin kilpailupäiviä on lisätty hieman.
Vastauksena kiristyvään kilpailuun vedonlyöjistä Northfield Park on uudistanut tilojaan yli 13 miljoonalla dollarilla vuoden 1996 jälkeen. Vuonna 2008 radalle avattiin uudet ravintola Trackside Loung ja baari Sportsbar terasseineen.
Ohion senaatti

Ohion senaatti on Ohion osavaltion parlamentin ylähuone. Se perustettiin 1802, kun Ohiosta tehtiin Yhdysvaltain osavaltio. Ensimmäinen senaatti kokoontui Chillicothessa, ja sen puhemies oli vapaussodan veteraani Nathaniel Massie. Ensimmäisessä senaatissa oli 14 senaattoria. Ohion toinen perustuslaki kirjattiin 1851. Sen myötä perustettiin Ohion varakuvernöörin virka, jonka haltija valvoisi senaattia. Ohion ensimmäinen varakuvernööri oli William Medill. Nykyisen muotonsa senaatti sai 1967, jolloin senaatista tehtiin 33-jäseninen. Senaatin johtaja nimitettiin puheenjohtajaksi.
Ohion senaatin jäsenet valitaan 33 vaalipiiristä. Piirit ovat maantieteellisesti eri kokoisia, ja niiden koko vaihtelee kaupungin osista useiden piirikuntien laajuisiin kokonaisuuksiin. Jokainen senaattori kuitenkin edustaa noin 344 000 äänestäjää. Senaattorit voivat istua maksimissaan kaksi neljän vuoden kautta.
Filip Flisar

Filip Flisar (s. 28. syyskuuta 1987 Maribor) on slovenialainen freestylehiihtäjä, skicrossin maailmanmestari ja maailmancupin kokonaisvoittaja. Hän kilpaili aiemmin alppihiihdossa. Hän edustaa seuratasolla SK Branik Mariboria.
Flisar voitti skicrossin maailmanmestaruuden Kreischbergissä 2015. Hän sijoittui samassa lajissa viidenneksi Voss-Myrkdalenin MM-kilpailuissa 2013, kuudenneksi Sotšin olympialaisissa 2014, kahdeksanneksi Vancouverin olympialaisissa 2010 ja 11:nneksi Deer Valleyn MM-kilpailuissa 2011.
Flisar voitti skicrossin maailmancupin kaudella 2011–2012. Hän voitti kauden aikana Alpe d'Huez'n, Bischofswiesenin ja Grindelwaldin osakilpailut sekä sijoittui toiseksi Branäsissa. Freestylen maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides. Seuraavalla kaudella hän sijoittui skicrossin maailmancupissa kuudenneksi voitettuaan Telluriden kilpailun ja oltuaan toinen Les Contamines'sa. Kaudella 2014–2015 hän oli toinen Tegernseessä. Hän sijoittui kaudella 2015–2016 toiseksi Val Thorensissa ja kolmanneksi Montafonissa.
Flisar sijoittui alppihiihdon nuorten MM-kilpailuissa 2007 syöksylaskussa kuudenneksi ja supersuurpujottelussa kahdeksanneksi.
Nauticat

Nauticat Yachts Oy (vuoteen 2005 Siltala Yachts Oy) oli suomalainen, Pöytyän Riihikoskella toiminut veneveistämö, joka on kansainvälisesti tunnettu Nauticat-moottoripursistaan.
Nauticat Yachtsin valmistamat lujitemuovirunkoiset veneet ovat kooltaan 32 ja 52 jalan (10–17 metrin) välillä.
Nauticat-veneveistämön tarina alkoi 1950-luvun lopulla, kun pöytyäläinen Pentti Siltala alkoi valmistaa lujitemuovista aluksi pienten veneiden runkoja. Vuonna 1966 heiltä pyydettiin ehdotusta noin kymmenmetrisestä moottoripurjehtijasta, ja Viljo Aarnipalon suunnittelemana syntyi veistämön ensimmäinen moottoripursimalli Nauticat 33. Sen menestyksen myötä Aarnipalo suunnitteli Nauticat 44- ja 36-mallit. Vuonna 1975 syntyi kansainvälisenä yhteistyönä malli 38, ja 1980-luvun alkuvuosina markkinoille tuli siihen asti suurin malli, Nauticat 52, jota seurasivat sen pienemmät versiot 43 ja 40 sekä parannettu versio 521. Nämä valtameren ylityksiin tarkoitetut veneet suunnitteli englantilainen Sparkman &amp; Stephens.
1980-luvulla Siltala Yachts valmisti aiemmin Finnsailer-nimellä tunnettuja pienempiä purjeveneitä nimellä Nauticat S-sarja. Vuonna 1986 Nauticat-veneiden pääsuunnittelijaksi tuli Kaj Gustafsson (s. 1941), josta sittemmin tuli myös yrityksen toimitusjohtaja ja vuodesta 1991 omistaja. Hän vei 35-sarjallaan veistämön tuotevalikoimaa perinteisistä moottoripursista kohti ohjaamokatoksella varustettuja ja purjehdusominaisuuksiltaan kehittyneitä avomeripursia.
Nauticat Yachtsin liikevaihto vuonna 2012 oli 2,7 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 64.
Nauticat Yachts jätti konkurssihakemuksen toukokuussa 2018.
Maurice Benoit

Maurice L. ”Moe” Benoit (26. heinäkuuta 1932 Salaberry-de-Valleyfield, Quebec – 10. joulukuuta 2013 Dayton, Ohio, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Benoit kuului Kanadan olympiahopeaa Squaw Valleyssa 1960 saavuttaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi turnauksessa seitsemässä ottelussa tehden yhden maalin. Talviolympialaisten tuolloisesta statusarvosta johtuen Kanada saavutti samalla MM-hopeaa. Vuonna 1959 Benoit oli Kanadan joukkueessa voittamassa maailmanmestaruuden.
Jääkiekko vei Benoit'n Yhdysvaltoihin ja lopulta Daytonin kaupunkiin, jossa hän kuoli 81-vuotiaana 10. joulukuuta 2013.
Lebanon Raceway (Ohio)

Lebanon Raceway on hevoskilpa-ajorata Lebanonissa Yhdysvaltain Ohion osavaltiossa. Sen 805 metrin mittaisella radalla kilpaillaan syyskuusta toukokuuhun. Radalla on 3 000-paikkainen katsomo ja 2 000 auton pysäköintialue.
Historia.
Lebanon Raceway avattiin vuonna 1948.
5. joulukuuta 2009 tulipalo tuhosi Lebanon Racewayn tallin ja tappoi 43 hevosta sekä kaksi ihmistä, jotka tunnistettiin radalla työskennelleiksi miespuolisiksi valmentajiksi. Lisäksi palo tuhosi kärryjä ja muita ajovälineitä. Tuli olisi voinut levitä ympäröiviin rakennuksiin sammutuksen epäonnistuessa tai viivästyessä. Ohion palopäällikön mukaan palon syytä ei saatu selville, mutta merkkejä tahallisuudesta ei havaittu. Radan talli oli palanut aiemmin vuonna 1988, jolloin palossa oli kuollut 35 hevosta.
Sen jälkeen kun rahapeliautomaatit sallittiin ohiolaisilla hevosradoilla vuonna 2011 Miami Valley Gaming &amp; Racing LLC osti Lebanon Racewayn Nixonin ja Carlon perheiltä 60 miljoonalla dollarilla aikeenaan siirtää sen lisenssi uudelle hevosrata-kasinolle, joka rakennettaisiin Cincinnatin ja Daytonin välille. Kaupat valmistuivat joulukuussa 2012.
Uuden Miami Valley Gaming -radan odotetaan valmistuvan kevääseen 2014 mennessä. Sen on suunniteltu käsittävä 1006-metrisen kilparadan ja noin 17 300 neliömetriä laajan pelihallin, johon tulisi osavaltion sallima maksimimäärä 2 500 rahapeliautomaattia. Rakennustöiden, ratalisenssinsiirtomaksun ja rahapeliautomaattilisenssimaksun on arvioitu maksavan yhteensä noin 215 miljoonaa dollaria. Uuden radan ja kasinon odotetaan tuovan vuosittain 24 miljoonaa dollaria paikalliseen talouteen ja lisäävän Lounais-Ohion alueelle tuhat rakennusalan työpaikkaa ja 700 pysyvää työpaikkaa. Lebanon Racewayn kilpailu- ja vedonlyöntitoiminta siirretään uusiin tiloihin rakennustöiden valmistuttua.
Latin Dance Party Featuring Perez Prado

Latin Dance Party Featuring Perez Prado on kuubalaissyntyisen orkesterinjohtajan Perez Pradon nimissä vuonna 1962 julkaistu kokoelma-albumi. Musiikin tyylilajeja ovat mm. cha-cha, mambo ja tango.
Levy-yhtiö on Hurrah Records. LP-levyn kansi on valmistettu U.S.A:ssa.
Pascal Kälin

Pascal Kälin (s. 11. tammikuuta 1993) on sveitsiläinen mäkihyppääjä, joka edustaa Einsiedeln -seuraa. 
Mäkihypyn maailmancupissa Kälin kilpaili ensimmäisen kerran Willingenissä helmikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Engelbergissä joulukuussa 2013 oltuaan 30:s.
Tomaž Naglič

Tomaž Naglič (s. 18. heinäkuuta 1989 Kranj) on slovenialainen mäkihyppääjä, joka edustaa SSK Alpina Žiri -seuraa. 
Mäkihypyn maailmancupissa Naglič kilpaili ensimmäisen kerran Harrachovissa tammikuussa 2011 sijoittuen 26:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kahdeksas sija, jonka hän saavutti Zakopanessa tammikuussa 2014. Continental Cupissa hän on voittanut yhden kilpailun.
Mirjam Puchner

Mirjam Puchner (s. 18. toukokuuta 1992) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa salzburgilaista WSV St. Johann -seuraa. Hän on supersuurpujottelun olympiamitalisti. Maailmancupissa hän on voittanut kaksi syöksylaskun osakilpailua.
Ura.
Puchner saavutti suurpujottelun kultaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Szczyrkissa vuonna 2009. Alppihiihdon maailmancupissa Puchner kilpaili ensimmäisen kerran St. Antonin syöksylaskussa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2013 oltuaan 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Val d’Isèren syöksylaskussa joulukuussa 2015 oltuaan kahdeksas. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti voitettuaan Sankt Moritzin syöksylaskun maaliskuussa 2016. Hän voitti Soldeun syöksylaskun maaliskuussa 2019. Joulukuussa 2021 hän sijoittui kolmanneksi Lake Louisen ensimmäisessä syöksylaskussa ja ainoassa supersuurpujottelussa. Hän oli kolmas myös Val d’Isèren syöksylaskussa. Kausien 2021–2022 ja 2022–2023 syöksylaskucupeissa hän sijoittui viidenneksi. Kaudella 2023–2024 hän sijoittui Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa ja jälkimmäisessä supersuurpujottelussa kolmanneksi. Hän sijoittui Kvitfjellin ensimmäisessä supersuurpujottelussa kolmanneksi. 
Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui syöksylaskussa 11:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti supersuurpujottelussa hopeaa ja sijoittui syöksylaskussa kahdeksanneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli syöksylaskussa neljäs. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa syöksylaskussa ja pronssia joukkuekilpailussa sekä sijoittui joukkuealppiyhdistetyssä viidenneksi.
Muuta.
Mirjam Puchnerin veli Joachim Puchner kilpaili vuoteen 2017 saakka alppihiihdon maailmancupissa, jossa hän ylsi kolme kertaa palkintosijoille, ja on sittemmin toiminut alppihiihdossa kameralaskijana.
Priska Nufer

Priska Nufer (s. 11. helmikuuta 1992) on sveitsiläinen alppihiihtäjä, joka edustaa Alpnachia.
Alppihiihdon maailmancupissa Nufer kilpaili ensimmäisen kerran Lienzin pujottelussa joulukuussa 2011. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sankt Moritzin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2012 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Altenmarkt-Zauchenseen syöksylaskussa tammikuussa 2017. Hän ylsi kymmenen parhaan joukkoon myös maaliskuussa 2018 ja helmikuussa 2019 alppiyhdistetyssä sekä tammikuussa 2021 kerran syöksylaskussa ja kahdesti supersuurpujottelussa. Helmikuussa 2022 Crans-Montanassa hän peräkkäisten päivien syöksylaskukilpailuissa sijoittui ensin neljänneksi ja otti sitten ensimmäisen maailmancup-voittonsa. Aiemmista kärkikymmenikkösijoituksistaankin neljä hän oli saavuttanut samassa paikassa.
Nufer sijoittui Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 supersuurpujottelussa 16:nneksi. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli supersuurpujottelussa kolmastoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän osallistui vain alppiyhdistettyyn ja keskeytti pujotteluosuudella. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli syöksylaskussa yhdestoista ja alppiyhdistetyssä kahdestoista. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan neljäs supersuurjottelussa ja kuudes syöksylaskussa Crans-Montanan kisoissa 2011.