tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
PAK DA

PAK DA on suunnitteilla oleva venäläinen strateginen pommikone. Koneen nimi on lyhenne venäjänkielisestä nimestä "Перспективный авиационный комплекс дальней авиации", ("Perspektivnyi Aviatsionnyi Kompleks Dalney Aviatsyi", ). PAK DA:n on tarkoitettu uuden sukupolven häiveteknologialla varustetuksi pitkän matkan pommittajaksi, jonka odotetaan astuvan palvelukseen 2025–2030.
Kehittäminen.
PAK DA on toinen United Aircraft Corporationin (UAC) pitkän aikavälin kehityskohteista, uuden ilmatankkauskoneen ohella. UAC on Venäjän hallituksen enemmistöomistama emoyhtiö, jonka alle maan ilmailuteollisuus on keskitetty. Medialähteiden mukaan PAK DA:n suunnittelutyön odotetaan valmistuvan vuonna 2012 ja koneen ensilentoa on kaavailtu vuodelle 2015. Sarjatuotannon odotetaan alkavan 2020–2025 ja ensimmäisten koneiden on arvioitu saapuvan Venäjän ilmavoimain käyttöön 2025–2030. PAK DA:n on tarkoitus muodostaa Venäjän modernisoitujen strategisten ilmavoimien selkäranka.
Eräiden lähteiden mukaan PAK DA perustuu varhaisempaan Tupolev Tu-160 suihkupommittajaan. Kenraalimajuri Anatoli Zhikharevin lausuntojen mukaan PAK DA tulee korvaamaan Tu-160:n, Tupolev Tu-95:n ja Tupolev Tu-22M:n Venäjän ilmavoimissa. Zhikharevin mukaan kone tulee myös hyödyntämään häiveteknologiaa.
Kettujärvi

Kettujärvi on Päijät-Hämeessä Iitissä, Perä-Mankalan pohjoispuolella sijaitseva Kymijokeen laskeva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 124 hehtaaria eli 1,2 neliökilometriä, se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,3 kilometriä leveä. Kettujärvi on käytännössä järvenosa, jolla on lännessä Kymenkäänteessä suuret vesiyhteydet Kymijokeen ja sen takana olevaan Arrajärveen sekä idässä pengertien silta-aukon kautta vesiyhteys Keskimmäiseen. Järvenrantojen ympäristöt ovat pääasiassa kallioista metsämaata, jota rikkovat pohjoispuolella Keikkin pienialaiset peltomaat ja eteläpuolella Myllyjärven ja Tuhkurin peltoaukeat. Järvi alkaa Kymenkäänteessä Tapolanniemen luoteispuolelta ja se päättyy Sitikkalaan johtavalle tielle. Järvessä on kolme saarta, joiden pinta-ala on 0,94 hehtaaria. Saarista kaksi on kooltaan yli aarin ja kolmas on alle aarin kokoinen. Saaret sijaitsevat Tapolanniemen pohjoiskärjessä ja niitä kutsutaan Lakinsaariksi. Saarten kohdalla työntyy etelään 800 metriä pitkä Märkälahti. Pengertien ympäristö on matalinta järvialuetta ja siellä on ruohikkossa ahdas vesitie. Täällä järven ylittää korkeajännitelinja.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 4,61 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00461 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin syvyys on 8,0 metriä. Järven rantaviivan pituus on 9,7 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 650 metriä. Järven ympäristön haja-asutuksen muodostaa yli kymmenen maatilaa tai muuta taloutta sekä rannoille rakennetut noin 40 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet Vuolenkoskelta, Kalaksueelta tai Iitin Sitikkalasta.
Kymenkäänteessä Kettujärven puolella sijaitsee kalliossa vaatimaton Kymenkäänteen kalliomaalaus.
Säännöstely.
Järven vedenpinnan korkeus on 74,1 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 73,93 metriä ja 74,13 metriä mpy. Säännöstely on toteutettu tyydyttämään Mankalan voimalaitoksen tarpeita patoaltaassa, joka jää tämän ja yläjuoksulla sijaitsevan Vuolenkosken vesivoimalaitoksen välille.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Anjalan voimalaitoksen alueeseen (14.112) järvi kuuluu. Sen vedenpinnan korkeus on 74,1 metriä mpy., mikä on sama kaikille järville ja Kymijoelle Mankalan- ja Vuolenkosken vesivoimalaitoksen välissä. Huomattavimmat järvet ovat Kotojärvi, Selkojärvi, Arrajärvi, Keskimmäinen ja Iso Valkjärvi. Kettujärven vesi vaihtuu laajan salmen vuoksi Kymijoen vedestä. Idästä siihen tulee vettä Keskimmäisen kautta Ylimmäisestä. Näillä kahdella järvellä on valuma-alueellaan muutamia järviä.
Historiaa.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven karttanimenä käytettiin ”Mäkilähdenjärvi”, ja sen vedenpinnan korkeus on ollut hyvinkin samalla korkeudella kuin nykyään. Järvi on silloin katsottu yltävän Kottikallion kaakkoispuolella asti, josta alkoi ”Kalaksudenlampi” (Keskimmäinen). Vuoden 1964 peruskartassa sen rannat olivat pääosin vapaan ranta-asutuksesta, mutta vuoden 1978 kartassa vapaa-ajan asuntoja oli paljon.
Taivaan pilarit (televisiosarja)

Taivaan pilarit () on kahdeksanosainen television minisarja, joka perustuu Ken Follettin historialliseen romaaniin "Taivaan pilarit" (1989). Sarja oli vuonna 2011 ehdokkaana Golden Globe -palkinnon saajaksi.
Sarjan tekemiseen meni vuosi ja se maksoi 40 miljoonaa dollaria. Sarjan rahoitus oli peräisin Saksasta ja Kanadasta, osin Britanniasta ja Yhdysvalloistakin.
Tarinan tapahtumat sijoittuvat 1100-luvun Englantiin, jossa käytiin sisällissotaa vuosina 1135–1153. Koko yhteiskunta romahti tästä valtariidasta alkaneesta sodasta. Tarina kertoo kuvitteellisesta Kingsbridgen kaupungista, jossa rakennetaan katedraalia.
Epookkidraaman teko on kallista, ja kirjassa on myös runsaasti henkilöhahmoja. Näiden seikkojen on arveltu vaikuttaneen siihen, että filmatisointi tehtiin vasta parikymmentä vuotta kirjan ilmestymisen jälkeen.
Tarinan sankari on Tom Rakentaja, joka rakentaa katedraalia. Vanhojen pyörökaarien sijasta hän suunnittelee rakennukseen goottilaistyyppiset suippokaaret. Tarinan konna on piispa Waleran Bigod, ja välittäjänä toimii kaupungin luostarin priori Philip.
Juoni on alkuun monimutkainen sekavien perimyskiistojen ja niihin osallistuvien lukuisten aatelisten vuoksi, mutta toinen osa on selkeämpi. Sarjan ohjaaja Sergio Mimica-Gezzan on työskennellyt Steven Spielbergin apulaisohjaajana. Sarja kuvattiin Unkarissa ja Itävallassa. Ajankuvaa pidetään uskottavana, keskiaika esitetään rapaisena ja julmana. Musiikkia on sanottu turhan mahtipontiseksi, mutta itse sarjaa pidetään tavallista kiinnostavampana.
Kirjallisuusterapia (lehti)

Kirjallisuusterapia on Suomen Kirjallisuusterapiayhdistyksen julkaisema lehti. Lehti on perustettu 1993. Lehti sisältää artikkeleita esimerkiksi kirjallisuusterapiasta, runoja ja kirja-arviointeja. Lehti on Kultin jäsen.
Lehden päätoimittajana oli vuodesta 1993 yli kymmenen vuotta Seija Viitaniemi-Lahtinen. Nykyinen päätoimittaja on Silja Mäki.
Suomen Kirjallisuusterapiayhdistys

Suomen Kirjallisuusterapiayhdistys on vuonna 1981 perustettu yhdistys, jonka tehtävänä on kehittää kirjallisuusterapiaa ja tehdä sitä tunnetuksi. Yhdistys harjoittaa julkaisu-, koulutus- ja valistustoimintaa, ja se myös pyrkii edistämään kirjallisuusterapiasta kiinnostuneiden yhteistyötä. Yhdistyksen puheenjohtaja on Jaana Huldén.
Yhdistys julkaisee Kirjallisuusterapia-lehteä, joka on ilmestynyt vuodesta 1993. 
Yhdistyksen perustajajäseniä olivat psykologi Juhani Ihanus, psykologi Heli Mertanen ja kirjastonhoitaja Leena Sippola. Yhdistys aloitti toimintansa jo perustamisvuonna 1981 alan ensimmäisenä eurooppalaisena yhdistyksenä, mutta virallinen rekisteröinti Yhdistysrekisteriin tapahtui tammikuussa 1983, ja vuonna 1984 yhdistys sai myös ruotsinkielisen nimen Föreningen för biblioterapi i Finland.
Sami Ikävalko

Sami Ikävalko (s. 24. lokakuuta 1989 Kirkkonummi) on suomalainen koripalloilija.
Ura.
Ikävalkon kasvattajaseura on KTP-Basket, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi kaudella 2007–2008. Hän edusti seuraa kolmen kauden ajan, jonka jälkeen hän siirtyi I-divisioonassa pelanneeseen Forssan Koripoikiin. Kahden divisioonakauden jälkeen seura nousi pääsarjaan kaudeksi 2012–2013. Kesällä 2013 Ikävalko siirtyi Korihaihin. Hän edusti seuraa vain yhden kauden ajan ja siirtyi kaudeksi 2014–2015 Salon Vilppaaseen. Ikävalko hyllytettiin Vilppaan joukkueesta vuoden 2015 lopussa tämän annettua paikallismedialle joukkueen johtoa ja valmennusta kritisoineen haastattelun. Vilpas ja Ikävalko purkivat sopimuksensa vuodenvaihteessa. Alkuvuodesta 2016 Ikävalko siirtyi I-divisioona A:ssa pelanneeseen Porvoon Tarmoon sopimuksella, joka mahdollisti Ikävalkon siirtymisen Korisliigaan helmikuun loppuun asti.
Heinäkuussa 2016 Ikävalko teki kaksivuotisen sopimuksen M1DA:ssa pelanneen Lahti Basketballin kanssa saatuaan opiskelupaikan Lahden ammattikorkeakoulusta.
Muuta.
Ikvalko opiskelee Lahden ammattikorkeakoulussa. Hän suoritti varusmiespalvelustaan Lahden urheilujoukoissa.
Ikävalkon veli on jalkapalloilija Niko Ikävalko ja veljesten isä on kaksi Suomen-mestaruutta voittanut jalkapalloilija Mika Ikävalko.
Pedro Petrone

Pedro Petrone Schiavone (11. kesäkuuta 1905 Montevideo – 13. helmikuuta 1964 Montevideo) oli uruguaylainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Petrone aloitti seurajoukkueuransa Charley Montevideon joukkueesta, josta hän meni Nacionaliin 1923. Hän teki Copa Américassa 1923 kolmessa ottelussa kolme maalia ja oli jaetulla sijalla turnauksen paras maalintekijä. Uruguay myös voitti kyseisen turnauksen. Petrone oli voittamassa kultaa Pariisin olympialaisissa 1924, joissa hän iski seitsemän maalia ja otti itselleen maalikuninkuuden, ja toistamiseen Copa Américasta, jossa hän oli paras maalintekijä neljällä osumallaan. Kotimaassaan hän sai Nacionalin riveissä maansa mestaruuden samana vuonna.
Petrone osallistui Copa América -turnaukseen jälleen 1927, jolloin hän teki kolme maalia. Uruguayn joukkue sijoittui toiseksi Argentiinan jälkeen. Petrone oli vuonna 1928 voittamassa kultamitalia Amsterdamin olympialaisista, sai seuraavana vuonna Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen pronssia ja kuului maansa joukkueeseen, joka vei maailmanmestaruuden 1930. Petrone pelasi MM-kisoissa viimeisen maaottelunsa, ja on Uruguayn joukkueen kaikkien aikojen listalla seitsemänneksi parhaana maalintekijänä 24 maalillaan.
Vuonna 1931 Petrone vaihtoi pitkäaikaisesta seurastaan Nacionalista italialaiseen Fiorentinaan. Hän pelasi Fiorentinassa kahden kauden aikana 44 ottelua, joissa hän teki yhteensä 37 maalia. Kaudella 1931–1932 hän oli Serie A:n paras maalintekijä onnistuttuaan 25 kertaa. Petrone palasi vuonna 1933 takaisin Nacionaliin ja lopetti uransa Uruguayn liigamestaruuteen.
Oyo (valtio)

Oyo oli jorubavaltio nykyisen länsi- ja pohjois-Nigerian alueella noin vuosina 1400–1905. Valtion olemassaolo lakkasi Ison-Britannian valloitettua sen 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa. Nykyisen Nigerian osavaltio Oyo on nimetty historiallisen valtion mukaan.
Historia.
Perinteen mukaan Oyo polveutui Oduduwa-nimisestä jorubasankarista, joka todennäköisesti muutti Ifeen. Hänen nuorin poikansa Oranyan perusti Oyon valtakunnan. Historioitsijat ovat eri mieltä siitä, miksi Oranyan muutti Ifestä, perusti uuden valtakunnan ja sen pääkaupungin Oyo-Ilen. Oranyania pidetään joka tapauksessa Oyon ensimmäisenä hallitsijana eli "alafinina".
Oyo oli vielä 1500-luvun alussa pieni valtio. Sen merkitys oli selvästi pienempi kuin pohjoisten naapureidensa, Borgun ja Nupen kuningaskunnan. "Alafin" Orompoto perusti ratsuväen ja ylläpiti koulutettua armeijaa.
Oyo valtasi Dahomeyn kahdessa osassa vuosina 1724–1730 ja 1738–1748. Oyon vauraus oli kasvussa, sillä se alkoi käydä kauppaa Porto-Novon sataman kautta eurooppalaisten kauppiaiden kanssa. Vaurastuvassa valtiossa sisäiset ristiriidat alkoivat kasvaa. Osa sen poliittisista johtajista olisivat halunneet keskittyä vaurauden kasvattamiseen, kun osa taas halusi laajentaa valtakuntaa. Vuosina 1770–1789 hallinnut Abiodun kaatoi vastustajansa sisällissodassa ja keskittyi valtion taloudelliseen kehittämiseen.
Abiodun ei pitänyt huolta asevoimistaan, ja siten keskushallinto alkoi hiljalleen menettää otettaan valtakunnan eri osista. Hänen seuraajansa Awole joutui kohtaamaan paikallisia kapinoita.
Oyon valtakunnan voima hiipui vuosien 1790–1830 välisenä aikana sekä pääkaupungissa että valtakunnan monissa osissa. Egba onnistui irtautumaan Oyosta noin vuonna 1796. Dahomeyn vastarinta huipentui 1800-luvulla, kun se onnistui 1807 estämään Oyon pääsyn Porto-Novon satamaan. Oyo joutui siirtämään orjakauppansa itään Lagosiin, mutta Napoleonin sotien aiheuttama häiriö orjakauppaan haittasi valtakunnan taloutta merkittävästi. Vuonna 1817 valtakunnassa alkoi sisällissota, ja 1820-lukuun mennessä Oyo menetti jo kaikki yhteytensä rannikolle.
Paul Gailly

Paul Alexandre Gailly (2. elokuuta 1894 – 5. toukokuuta 1969) oli belgialainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän pelasi maansa joukkueessa Antwerpenin olympialaisissa 1920 ja Pariisin olympiakisoissa 1924 voittaen molemmilla kerroilla hopeamitalin.
Väkäpurho

Väkäpurho ("Caucalis platycarpos") on laji sarjakukkaiskasvien ("Apiaceae") heimossa. Sitä esiintyy Euroopan etelä- ja keskiosissa.
Väkäpurho on yksivuotinen ruohokasvi, jonka korkeus on kymmenestä neljäänkymmeneen senttimetriä. Sen sarjakukinnoissa on valkoisia tai punertavia kukkia. Väkäpurhon hedelmien väliharjuissa on koukkukärkisiä piikkejä.
Mississippin villikissa

Mississippin villikissa () on vuonna 1936 ensi-iltansa saanut John Cromwellin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Barbara Stanwyck, Joel McCrea ja Walter Brennan.
"Mississippin villikissa" sai ensi-iltansa kotimaassaan 23. toukokuuta vuonna 1936. Suomeen elokuva ilmestyi teattereihin 14. maaliskuuta 1937. 20th Century Fox tuotti elokuvan.
"Mississippin villikissa" sai vuonna 1937 Oscar-ehdokkuuden parhaasta äänityksestä (Edmund H. Hansen).
HTC One X

HTC One X on HTC Corporationin helmikuussa 2012 julkaisema One-sarjan senhetkinen lippulaivapuhelin. Myyntiin puhelin tuli saman vuoden toukokuussa.
Tekniset tiedot.
HTC One X:ssä on 4,7 tuuman Super LCD 2 -näyttö, 1,5 gigahertsin NVIDIA Tegra 3 -suoritin, polykarbonaattikotelointi, 8 megapikselin kamera salamalla ja ImageSense -piirillä, sekä edessä on etukamera. Käyttöjärjestelmänä toimii Android 4.0.3 (Sense 4.0) (päivitettävissä Android 4.2.2 (Sense 5.0).
Ongelmat.
HTC One X:ssä on huomattu olevan hieman aggressiivinen taustaohjelmien sammuttaminen.
HTC One S

HTC One S on HTC Corporationin helmikuussa 2012 julkaisema One -sarjan matkapuhelin. Myyntiin puhelin tuli saman vuoden huhtikuussa.
Kaukasiansarjaputki

Kaukasiansarjaputki ("Scandix iberica") on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimon laji, joka kasvaa alkuperäisenä Lounais-Aasiassa. 
Kaukasiansarjaputki on yksivuotinen ruohokasvi, jonka korkeus on viidestätoista kahteenkymmeneenviiteen senttimetriä. Sen kerrannaisten sarjakukintojen pääsarjoissa on viidestä yhdeksään pikkusarjaa. Niiden reunaterälehdet ovat muita terälehtiä isompia. Kaukasiansarjaputken useita senttimetrejä pitkissä hedelmissä on pitkä kärsäosa; siemenen kohdalta hedelmä on pehmeäkarvainen.
Kaukasiansarjaputki on havaittu Suomessa Loimaalla 1954.
HTC One V

HTC One V on HTC Corporationin helmikuussa 2012 julkaisema One-sarjan puhelin.
Tekniset tiedot.
HTC One V:ssä on 3,7 tuuman (WVGA) näyttö, yhden gigahertsin yksiydinprosessori, 512 megatavua keskusmuistia ja 5 MPIX kamera. Sen käyttöjärjestelmänä toimii Android 4.0.3 (Sense 4.0).
Satakunnan Osuuskauppa

Satakunnan Osuuskauppa on S-ryhmään kuuluva osuuskauppa. Sen toiminta-alueeseen kuuluu Porin seutukunta sekä Pohjois-Satakunta. Satakunnan Osuuskauppa on Satakunnan maakunnan suurin palvelualojen yritys.
Liikevaihdoltaan Satakunnan Osuuskauppa on Suomen kahdeksanneksi suurin osuuskauppa. Maakunnassa toimii myös toinen osuuskauppa, raumalainen Osuuskauppa Keula. Vuonna 2010 käytiin neuvotteluja niiden yhdistymisestä, mutta fuusio kariutui Keulan haluttomuuteen.
Satakunnan Osuuskaupan nykyinen toimitusjohtaja on Harri Tuomi, henkilöstöjohtaja Päivi Huhtamaa, market- ja tavaratalokaupan toimialajohtaja Jussi Kaartinen, matkailu- ja ravitsemistoimialan sekä ABC-liikennemyymäläkaupan toimialajohtaja Pekka Kakko, viestintäjohtaja Leena Mettälä ja talousjohtaja Ari Pakaslahti.
Satakunnan Osuuskaupan suurimmat kauppakeskittymät löytyvät Porista. Mikkolan kaupunginosassa sijaitsevassa Itäkeskuksessa on Prisma-hypermarketti, toinen Prisma sijaitsee Länsi-Porissa Musan kaupunginosassa. Myös Satakunnan Osuuskaupan pääkonttori sijaitsee Mikkolassa. Toinen suuri keskittymä on Tikkulassa, jossa ovat muun muassa ABC-liikenneasema ja S-market.
Historia.
Satakunnan Osuuskauppa perustettiin Porissa 27. huhtikuuta 1917. Perustamissopimuksen alku kuului näin: Saman vuoden marraskuussa avattiin ensimmäinen myymälä Poriin nykyiselle Gallen-Kallelankadulle. Osuuskauppa laajensi nopeasti toimintaansa myös muualle maakuntaan. Ensimmäiset liikkeet Porin ulkopuolelle avattiin 1920-luvun alussa Pomarkkuun, Kankaanpäähän ja Ahlaisiin.
1970- ja 1980-luvuilla Satakunnan Osuuskauppaan sulautettiin useita maakunnassa toimineita paikallisosuuskauppoja. Sellaisia olivat muun muassa Luvian, Siikaisten ja Nakkilan osuuskaupat sekä Kiikoisissa toiminut Osuuskauppa Peltopohja vuonna 1972, Kankaanpään Osuuskauppa vuonna 1983 (oli eronnut Satakunnan Osuuskaupasta 1940-luvulla) sekä Harjavallan, Kokemäen, Huittisten ja Punkalaitumen osuuskaupat vuonna 1984.
Toimipaikkoja.
Sokos
Prisma
ABC
S-market
Sale
Mendor

Mendor oli suomalainen terveydenhoidon teknologiaa ja välineitä kehittävä yhtiö. Mendorin perusti vuonna 2006, viisi helsinkiläistä yliopisto-opiskelijaa. Yhtiö oli erikoistunut diabeteshoidon innovaatioihin. Mendorin pääkonttori sijaitsi Espoon Keilaniemen Life Science Center Espoossa. Yhtiö haettiin konkurssiin tammikuussa 2017. 
Keksinnöt ja konseptit.
Mendor julkaisi uudentyyppisen verensokerimittarin, jossa sekä näytteenottolaite että testiliuskojen kasetti ovat osa itse mittaria. Tuotteen, Mendor Discreetin, muotoilua vertailtiin matkapuhelimiin ja laitetta on nimitetty verensokerimittareiden iPhoneksi.
Mendorin toinen julkistus liittyi verensokeriarvojen mittaustietojen käsittelyyn pilvipohjaisella Mendor Balance -ohjelmistolla. Ohjelmisto seurasi yksittäisten mittausten sijaan nk. parimittauksia, joita analysoimalla se tarjoaa diabeetikolle välineet oman hoitonsa ohjaamiseen.
Tunnustukset.
Finnveran pääomasijoitusyhtiö Veraventure valitsi vuonna 2010 Mendorin lupaavimmaksi start-up yhtiöksi.
Tech Tour, riippumaton eurooppalainen tutkimusjärjestö, valitsi Mendorin 30 lupaavimman pohjoismaalaisen kasvuyhtiön joukkoon vuonna 2010.
Red Herring, kansainvälinen teknologiajulkaisu valitsi vuonna 2011 Mendorin eurooppalaisten kasvuyritysten TOP 100 -listalle 
TiE50, yhdysvaltalainen teknologian kasvuyhtiöitä seuraava globaali järjestö, palkitsi vuonna 2012 Mendorin teknologiapalkinnolla innovatiivisuudesta.
Osuuskauppa Keula

Osuuskauppa Keula on S-ryhmään kuuluva osuuskauppa, jonka kotipaikka on Rauma. Sen toiminta-alueeseen kuuluu osia Satakunnasta ja Varsinais-Suomesta. Satakunnassa Keulalla on toimipaikkoja Rauman lisäksi Eurassa, Eurajoella ja Säkylässä. Varsinais-Suomen puolella toimipaikkoja on Pyhärannassa ja Laitilassa.
Keula on yksi Suomen vanhimmista osuuskaupoista. Sen edeltäjä Rauman Osuuskauppa perustettiin vuonna 1903. Ensimmäisen liikkeensä se avasi Vanhaan Raumaan Kalatorin varrelle kolmea vuotta myöhemmin. 
Osuuskauppa Keula syntyi vuonna 1966, kun Eurajoen Osuuskauppa, Hinnerjoen Osuuskauppa ja Lapin Osuuskauppa liittyivät Rauman Osuuskauppaan. 1.4.1981 siihen fuusioitui vielä Pyhäjärviseudulla toiminut Lännen Osuuskauppa. Laitilaan Keula laajensi toimintaansa vuonna 1992, jolloin paikallisen S-marketin toiminta siirtyi Laitilan Osuuskaupan lopetettua Keulalle.
Tätä nykyä Osuuskauppa Keulalla on yksi Prisma-hypermarketti, joka sijaitsee Raumalla. Lisäksi Keulaan kuuluu muun muassa 7 S-marketia ja yksi ABC liikennemyymälä. 
Toimipaikkoja.
Prisma
S-market
ABC
Sale
Kupari(I)oksidi

Kupari(I)oksidi (Cu2O) on epäorgaaninen yhdiste ja toinen kuparin oksideista. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena ja katalyyttinä. Luonnossa esiintyvä kupriittimineraali on kupari(I)oksidia.
Ominaisuudet.
Kupari(I)oksidi on kiinteää ainetta. Jauheena sen väri vaihtelee hiukkaskoon mukaan. Pieninä hiukkasina se on keltaista ja muuttuu hiukkaskoon kasvaessa väriltään oranssin ja punaisen kautta violetiksi. Yhdiste ei liukene veteen mutta liukenee ammoniakkiin ja suolahappoon muodostaa kupari(I)komplekseja mutta kupari(I)oksidi hapettuu kupari(II)yhdisteiksi hapettavien happojen, kuten typpi- tai rikkihapon, vaikutuksesta. Kosteassa ilmassa se hapettuu helposti kupari(II)oksidiksi.
Valmistus.
Kupari(I)oksidia voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Käytetyimmät tavat ovat pyrometallurgiset valmistusmenetelmät. Sitä voidaan valmistaa kuumentamalla kuparijauhetta yli 1 030 °C:n lämpötilassa ja johtamalla uuniin ilmaa. Alhaisempaa lämpötilaa voidaan käyttää, jos yhdistettä valmistetaan pelkistämällä kupari(II)oksidia hiilen avulla. Tämä reaktio suoritetaan 750 °C:n lämpötilassa ja reagoimattomassa inertissä ilmakehässä. Näin saatu punainen kupari(I)oksidi usein sekoitetaan sen stabiloimiseksi mäntyöljyyn tai isoftaalihappoon.
4 Cu + O2 → 2 Cu2O
2 CuO + C → Cu2O + CO
Yhdistettä voidaan tuottaa myös hydrometallurgisin menetelmin. Käytettyjä ovat muun muassa ammoniakin lisääminen tetra-ammiinikupari(I)-kompleksiin tai saostaminen natriumhydroksidin avulla kupari(I)kloridiliuoksesta. Hienojakoista keltaista kupari(I)oksidia valmistetaan elektrolyysin avulla.
Käyttö.
Kupari(I)oksidia käytetään laivojen pohjamaaleissa, joissa se estää levien kasvua ja hanhenkaulojen tarttumista pohjiin. Sitä voidaan käyttää myös fungisidina. Lisäksi kupari(I)oksidilla värjätään lasia ja se katalysoi useita orgaanisia reaktioita.
Kupari(I)oksidin muodostumista käytetään sokerien läsnäolon selvittämiseen niin kutsutulla Fehlingin testillä. Emäksiseksi tehtyyn kuparisulfaattiliuokseen lisätään kaliumnatriumtartraattia ja pelkistävät sokerit tai aldehydit pelkistävät kupari(II)ionit kupari(I)oksidiksi, joka saostuu.
Mads Bech Christensen

Mads Bech Christensen (s. 3. marraskuuta 1984 Frederikshavn, Tanska) on tanskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Metal Ligaenin Frederikshavn White Hawksissa ja toimii myös joukkueen varakapteenina. Hän on Frederikshavn IK:n oma kasvatti ja pelannut siellä koko uransa ajan. Christensenin vahvuuksiin kuuluu peliäly ja rauhallisuus. 
Ura.
Seuraura.
Christensen pelasi White Hawksissa ensimmäisen pääsarjaottelunsa jo 16-vuotiaana kaudella 2000–2001. Kaudella 2001–2002 hän pelasi joukkueessa 33 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä. Christensen voitti kauden aikana Danish Cupin. Hän avasi AL-Bank Ligaenin maalitilinsä kevään 2003 pudotuspeleissä. Keväällä 2005 Christensen voitti pronssia.
Kaudella 2009–2010 Christensen nousi White Hawksin kapteenistoon. Kaudella 2010–2011 hän teki AL-Bank Ligaenin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 6+27=33, joilla Christensen voitti koko sarjan puolustajien pistepörssin ja jakoi puolustajien syöttöpörssin voiton Herning Blue Foxin Daniel Nielsenin kanssa. Hän oli myös kevään 2011 pudotuspelien tehokkain puolustaja tehoilla 3+7=10. Christensen voitti kauden päätteeksi AL-Bank Ligaenin hopeaa ja valittiin tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2011 Christensen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen White Hawksin kanssa. Kaudella 2012–2013 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja oli White Hawksin tehokkain puolustaja tehoilla 6+16=22. Christensen voitti kauden päätteeksi hopeaa. Toukokuussa 2013 hän teki taas kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Christensen voitti Metal Ligaenin pronssia vuosina 2014 ja 2015.
Maajoukkueura.
Christensen edusti Tanskaa MM-kilpailuissa vuosina 2005, 2008, 2009 ja 2010. Hän pelasi myös Torinon olympiakisojen 2006 ja Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa.
Christensen oli nostamassa Tanskan alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta II-divisioonasta I-divisioonaan vuonna 2002, jolloin joukkue voitti hopeaa. Hän oli sekä vuoden 2003 että vuoden 2004 I-divisioonan turnauksessa eniten maaleja tehnyt puolustaja kolmella osumallaan, jälkimmäisessä turnauksessa Norjan Håvard Mathisen Bøen kanssa. Christensen voitti vuonna 2004 myös A-lohkon hopeaa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002.
Toyota RZ -moottori

Toyota RZ-moottorit ovat nestejäähdytteisiä, 4-sylinterisiä, bensiinikäyttöisiä rivimoottoreita. Ne on asennettu ajoneuvoon pituussuuntaisesti. Sylinterilohko on valurautaa, kansi on alumiinia. Venttiilikoneisto on ketju- tai hihnakäyttöinen SOHC tai DOHC. Polttoainejärjestelmänä kaasutin tai monipisteruisku, venttiileitä 2 tai 4 sylinteriä kohden, kiertokanget takoterästä. Ominaisuuksiltaan moottorit on suunniteltu SUV: hin ja hyötyajoneuvoihin.
1RZ.
Iskutilavuus 2,0 l ( 1998 cc ), ketjukäyttöinen SOHC, iskunpituus 86 mm, poraus 86 mm, puristussuhde 9:1, teho 101 hv ( 74 kW ) / 5200 rpm, vääntö 167 Nm / 2600 rpm, kaasutin 2-kurkkuinen Aisan 75020 / 75050
Sovellus:
1RZ-E.
Iskutilavuus 2,0 l ( 1998 cc ), ketjukäyttöinen SOHC, iskunpituus 86 mm, poraus 86 mm, puristussuhde 9:1, teho 110 hv ( 81 kW ) / 5200 rpm, vääntö 167 Nm / 2600 rpm, monipisteruisku
Sovellukset:
2RZ.
Iskutilavuus 2,4 l ( 2438 cc ), iskunpituus 86 mm, poraus 95 mm, alun perin kaasutinversio
2RZ-E.
Iskutilavuus 2,4 l ( 2438 cc ), ketjukäyttöinen SOHC, 2 venttiiliä / sylinteri, iskunpituus 86 mm, poraus 95 mm, puristussuhde 8,8:1, teho 120 hv ( 88 kW ) / 4800 rpm, vääntö 198 Nm / 2600 rpm, monipisteruisku Toyota TCCS
Sovellukset:
2RZ-FE.
Iskutilavuus 2,4 l ( 2438 cc ), ketjukäyttöinen DOHC, 4 venttiiliä / sylinteri, iskunpituus 86 mm, poraus 95 mm, puristussuhde 9,5:1, teho 142 hv ( 106 kW ) / 5000 rpm, vääntö 217 Nm / 4000 rpm, monipisteruisku
Sovellukset:
3RZ.
Iskutilavuus 2,7 l ( 2694 cc ), ketjukäyttöinen DOHC, 4 venttiiliä / sylinteri, iskunpituus 95 mm, poraus 95 mm, puristussuhde 9,5:1, teho 143 hv ( 105 kw ) / 4600 rpm, 240 Nm / 4000 rpm, monipisteruisku Toyota TCCS
Sovellukset:
Eesti lipp

Eesti lipp (suomeksi "Viron lippu") on Viron lipun lippulaulu. Laulun sanoittaja on Viron kirkonmies Martin Lipp ja melodian luoja on Viron säveltäjä Enn Võrk. 
Martin Lipp julkaisi runon vuonna 1897 kokoelmassa "Kodu Kannid I" nimellä "Eesti, Eesti, ela sa!" ("Viro, Viro, elä sa!"). Enn Võrk kirjoitti runolle sävelen vuonna 1922. Vaikka alkuperäinen runo sisälsi viisi jaetta, Enn Võrk kirjoitti laulun, jossa oli kolme jaetta.
Nykyään lauletaan tämän laulu sanoilla ::
Kaunistagem Eesti kojad
kolme koduvärviga,
mille alla Eesti pojad
ühiselt võiks koonduda.
ühine neil olgu püüe
ühes vennaarmuga.
Kostku võimsalt meie hüüe:
Eesti, Eesti, ela sa!
Sinine on sinu taevas,
kallis Eesti, kodumaa,
oled kord sa ohus, vaevas
- sinna üles vaata sa!
Must on sinu mullapinda,
mida higis haritud.
Must on kuub, mis eesti rinda
vanast juba varjanud.
Sinine ja must ja valge
kaunistagu Eestimaad!
Vili võrsugu siin selge,
paisugu tal täieks pead.
Vaprast meelest, vennaarmust
Eesti kojad kõlagu!
Kostku taeva poole põrmust:
Eesti, Eesti, ela sa!
Suomi versifikaatio:
Kaunistakaa synnyinmaamme
lipun värein puhtahin!
Niiden alle pojat Eestin
yhtehen taas tulla voi.
Yksi heillä olkoon tahto,
veljesmieli urhea.
Voimakkaana kaikuu huuto:
Eesti, Eesti, eläköön!
Sininen on taivahasi,
kallis Eesti, kotimaa.
Vaaran, vaivan hetkinäsi
sinne katsees' käännä vaan!
Musta on sun peltomaasi,
jota hiess' on viljelty.
Musta meill' on vaateparsi,
isiltä jo peritty.
Sini-musta-valkeana
liehuu lippu Eestinmaan!
Vilja varttuu, tähkäpäinä,
sato runsas tulla saa.
Veljesmieli, varma tahto
Eestin kodit kohottaa!
Kaikuu kautta taivaan huuto:
Eesti, Eesti, eläköön!
Sydänmailla (albumi)

Sydänmailla on vuonna 1990 julkaistu Tero Vaaran ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa sooloalbumi. Kappale ”Ei se vielä oo rakkautta” nousi Radiolistan ensimmäiselle sijalle vuonna 1990.
Hypertymesia

Hyperthymesia (kreikan sanasta "thymesis", 'muistaminen' ja "hyper", 'ylenmääräinen', 'liika') tunnetaan myös nimillä: Highly Superior Autobiographical Memory lyh. HSAM, on erittäin harvinainen neurologinen tila, jossa henkilö muistaa elämässä tapahtuneet asiat päivämäärien ja jopa kellon tarkkuudella vuosikymmenien taakse. Vuonna 2017 tällaisia supermuistin omaavia henkilöitä arveltiin olevan n. 60 Tutkijat eivät ole pystyneet selittämään sitä, miten nämä henkilöt pystyvät käsittelemään ja muistamaan hyvin suuria tietomääriä. Jotkut tutkijat ovat taas epäilleet tällaista muistamisen kykyä, koska joillakin "supermuisti" keskittyy vain tiettyihin osa-alueisiin.
Tutkimuksia.
Supermuistajilla on esitetty olevan isolla osalla pakko-oireita. Tutkimuksissa katsottiin, että 11 supermuisti-koehenkilöllä oli eroavaisuuksia yhdeksällä aivoalueella, joista kaksi on yhteydessä pakko-oireisiin.
Kalatori

Kalatori on keskiajalta peräisin oleva aukio Vanhassa Raumassa. Se sijaitsee alueen kaakkoisosassa. Mukulakivillä päällystettyä toria reunustavat pääosin 1800-luvun alkupuolella rakennetut puutalot. Se on 1950-luvulta lähtien toiminut lähinnä paikoitusalueena. Kesäaikaan torilla on myös myyntikojuja.
Historia.
Kalatori ympäristöineen on Rauman keskiaikaisen kaupungin vanhinta osaa. Sen kaakkoispuolella sijaitsevat Pyhän Kolminaisuuden kirkon rauniot. Paikalla on ollut vanhempi puukirkko jo 1200- tai viimeistään 1300-luvuilla. Nykyisin rauniona oleva kivikirkko on peräisin 1400-luvulta. Kirkon tuhouduttua tulipalossa vuonna 1640, menetti Kalatori merkitystään ja kaupankäynti siirtyi vähitellen nykyiselle Kauppatorille. 
Kalatorilla on oletettu olleen myös Rauman vanhimman sataman. Alueen maaduttua se on toiminut aluksi peltona ja laidunmaana. Vuosina 2009 ja 2010 suoritetuissa arkeologisissa kaivauksissa tehtyjen löytöjen perusteella selvisi, että paikalla on sijainnut tori jo 1400– 1500-luvuilla.
Tori on aikaisemmin tunnettu usealla eri nimellä. Vanhimmassa, 1600- ja 1700-lukujen vaihteesta peräisin olevassa Rauman kartassa se on nimellä "Karjatori". Myöhemmin se esiintyy nimillä "Vähätori" ja "Uusi tori". Nykyisen nimensä Kalatori sai 1800-luvun lopulla.
Torin ympäristön rakennuksia.
Pajalan tontti.
Torin itälaidalla sijaitsevalla Pajalan tontilla ovat muun muassa vuodelta 1831 oleva "Pajalan talo" sekä 1930-luvulla valmistunut funkistyylinen liikerakennus. Rauman Osuuskauppa avasi ensimmäisen liikkeensä Pajalan talossa vuonna 1906 ja sillä oli toimintaa rakennuksessa aina 1970-luvulle saakka. 
Funkistalon rakensi Pajalan tontille SOK:n rakennusosasto vuonna 1937. Se muutettiin hotellikäyttöön 1980-luvulla. Nykyään rakennuksessa toimii Hotelli Vanha Rauma. Aikaisemmin se on tunnettu nimillä "Hotelli Kalatori" ja "Kalatorin Majatalo".
Pajalan tontin vieressä on aikaisemmin sijainnut myös pappila. Rakennus on kuitenkin hävinnyt jo 1700-luvulle tultaessa.
Marela.
Kalatorin pohjoislaidalla sijaitseva Marela on nykyään museona toimiva vuonna 1825 valmistunut rakennus. Se on saanut nimensä paikalla olleen talon 1700-luvulla omistaneesta laivanvarustaja Abraham Marelinistä. Rakennuksen nykyinen ulkoasu on peräisin 1800-luvun lopulta, jolloin sen omisti kaupungin varakkaimpiin laivanvarustajiin kuulunut Gabriel Granlund. Vuodesta 1979 lähtien talo on toiminut Granlundin perheen elämää esittelevänä kotimuseona.
Muut rakennukset.
Kalatorin länsireunan pohjoisosassa sijaitsee vuodelta 1843 peräisin oleva kaksikerroksinen rakennus. Sitä on remontoitu liiketiloiksi 1910- ja 1920-luvuilla. Eteläosassa on samana vuonna rakennettu asuinrakennus.
Torin etelälaidalla sijaitsee kaksiosainen "Patola"-nimellä tunnettu liike- ja asuinrakennus. Sen asuinosa on rakennettu vuonna 1844. Liikerakennus on 1930-luvulta.
Päätyy

Päätyy tai "Päätyekylä" oli kylä Soanlahden kunnan eteläosassa Raja-Karjalassa Viipurin läänissä Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Päätyy oli virallisesti osa Soanlahden kirkonkylää, mutta käytännössä sitä pidettiin omana kylänään.
Päätyy sijaitsi Jänisjärven koillisrannalla Soanlahden kirkonkylän kaakkoispuolella. Muita naapurikyliä olivat Hartikanvaara idässä ja Ypäkkö pohjoisessa. Kylän halki kulki Suistamo–Korpiselkä maantie, josta kylän kohdalla erkani pienempi tie Hartikanvaaran kautta Suistamon puolelle Suistamo–Jalovaara maantielle 
Talvisodan taistelut eivät ulottuneet Soanlahdelle, mutta Moskovan rauhassa 1940 koko kunta ja Päätyy sen mukana luovutettiin Neuvostoliitolle. Kylän asukkaat evakuoitiin jäljelle jääneen Suomen alueelle. Jatkosodan alussa 1941 luovutetut alueet vallattiin takaisin ja kylän asukkaat pääsivät palaamaan kotikyläänsä, mutta 1944 alue evakuoitiin ja luovutettiin uudelleen.
Paige

Paige on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Graham-Paige on yhdysvaltalainen automerkki.
Heikki &amp; Mikko Show

Heikki &amp; Mikko Show oli syys-joulukuussa 2012 MTV3-kanavalla esitetty kotimainen talkshow, jota juonsivat Heikki Paasonen ja Mikko Leppilampi. Yhtenä ohjelman osiona nähtiin "Sun Mutsis" -niminen osio, jossa juontajat haastattelevat julkisuudesta tunnetun henkilön äitiä ja esitellään henkilön lapsuuskuvia. Sarjassa oli myös Janne Porkan juontama osio "Epäonnenpyörä", joka perustui MTV3-kanavalla nähtyyn Onnenpyörään.
Ennen ensimmäisen jakson esittämistä MTV3-kanavan verkkosivuilla oli mahdollisuus äänestää ohjelmalle nimi, sillä ohjelman tuottaja Hanna Kortin mukaan tekijät eivät osanneet päättää tuleeko ohjelman nimeksi "Mikko &amp; Heikki Show" vai "Heikki &amp; Mikko Show". Ohjelman virallinen nimi "Heikki &amp; Mikko Show" paljastettiin ensimmäisessä jaksossa.
Vastaanotto.
"Heikki &amp; Mikko Show":n ensimmäinen osa keräsi 460 000 katsojaa, mutta jo seuraavalla viikolla luvut romahtivat 290 000:ään katsojaan. Kolmas jakso ei enää mahtunut Finnpanelin TV-mittaritutkimuksessa MTV3-kanavan 20 katsotuimman ohjelman joukkoon. Kanavan ohjelmajohtaja Jorma Sairanen ei kuitenkaan ollut huolestunut tilanteesta, eikä ohjelmaa aiottu siirtää perjantai-illan prime time-lähetysajalta toiseen.
Jane ja Aatos Erkon säätiö

Jane ja Aatos Erkon säätiö (, ) on suomalainen, vuonna 2002 perustettu säätiö. Sen perustivat ministeri Aatos Erkko ja hänen puolisonsa Jane Erkko. Säätiön kotipaikka on Helsinki.
Säätiön ensisijaisena tarkoituksena on kansainvälisesti korkeatasoisen tieteellisen tutkimuksen (lääketiede, tekniikka ja taloustiede) tukeminen ja edistäminen. Lisäksi säätiön tarkoituksena on taiteen ja kulttuurin sekä urheilutoiminnan ja ruumiillisen kasvatuksen ja hyvinvoinnin edistäminen Suomen kansakunnan etujen mukaisesti. Jane ja Aatos Erkon säätiö on Säätiöt ja rahastot ry:n jäsen.
Toiminta.
Säätiö myöntää apurahoja, palkintoja ja tukia sekä tukee tutkimusprojekteja alan laitoksissa Suomessa ja ulkomailla sekä harjoittaa muita tukitoimenpiteitä. Vuonna 2020 säätiö myönsi avustuksia 45,2 miljoonaa euroa, mikä ylitti selvästi aiempina vuosina myönnettyjen avustusten määrän. Yhteensä säätiö jakoi vuosina 2002–2020 yli 270 miljoonaa euroa. Säätiö on suomalaisen tieteen suurimpia rahoittajia. Vuonna 2017 se jakoi enemmän tiedeapurahoja kuin mikään muu säätiö Suomessa. Se oli samana vuonna myös suurin Suomen yliopistojen säätiölahjoittaja. Vuodesta 2004 alkaen säätiö on myöntänyt apurahoja tutkimukseen, erityisesti postdoc-tutkijoille. Avustuspäätöksiä käsitellään säätiössä jatkuvasti, mutta hallitus tekee päätöksiä noin neljä–viisi kertaa vuodessa.
Säätiö on ollut huomattava Helsingin yliopiston lahjoittaja. Vuonna 2005 säätiö lahjoitti Tampereen yliopistolle viisivuotisen Erkko-professuurin Pohjois-Amerikan tutkimukseen ja vuonna 2008 Jane ja Aatos Erkon professuurin Helsingin yliopistolle ajankohtaiseen yhteiskuntatutkimukseen. Se on lahjoittanut miljoonia myös Svenska Handelshögskolanille. Sibelius-Akatemia sai huomattavan lahjoituksen opetus- ja tutkimustyöhön vuonna 2010. Vuonna 2011 säätiö lahjoitti miljoona euroa Nuuksion kansallispuistossa sijaitsevan Suomen luontokeskus Haltian rakennustyöhön. Lisäksi säätiö on muun muassa lahjoittanut HYKS:lle varat leikkausrobotin hankintaan ja tukenut lasten energia-aineenvaihduntatautien tutkimusta sekä Märketin majakan ja satamajäänsärkijä S/S Turson kunnostustyötä (2008).
Säätiön varallisuus moninkertaistui, kun toukokuussa 2012 kuollut Aatos Erkko testamenttasi sille omistamansa Sanoma-yhtiön osakkeet. Säätiöstä tuli Sanoman suurin osakkeenomistaja. Erkon kuollessa hänen omistamiensa Sanoman osakkeiden arvo oli noin 700 miljoonaa euroa. Osakkeiden ilmoitettiin siirtyneen säätiölle 3. lokakuuta 2012. Säätiön osuus Sanomasta oli tämän jälkeen 23 %.
Hallinto.
Säätiötä johtaa hallitus, joka koostuu vähintään viidestä ja enintään yhdeksästä jäsenestä. Hallituksen puheenjohtaja on Nils Ittonen ja varapuheenjohtaja Juhani Mäkinen. Muita jäseniä ovat muun muassa Marianne Heikkilä, Reetta Meriläinen ja Jussi Pesonen.
Carita Järvinen

Carita Linda Järvinen (taiteilijanimeltään Carita, 20. toukokuuta 1938 Sipoo – 29. tammikuuta 2022 Issy-les-Moulineaux, Ranska) oli suomalaissyntyinen malli, joka esiintyi myös kolmessa elokuvassa. Niissä hän käytti taiteilijanimeä Carita. 
Elämä ja ura.
Järvinen esiintyi 1950-luvun lopulla Suomessa muun muassa "Jallu"-lehdessä. 1960-luvun alussa hän työskenteli mallina Lontoossa ja New Yorkissa, ennen kuin asettui Pariisiin. Siellä Järvinen esitteli tunnettujen suunnittelijoiden, kuten Coco Chanelin, Yves Saint Laurentin ja Karl Lagerfeldin, asuja.
Ensiesiintymisensä valkokankaalla hän teki vuonna 1962 ranskalaisessa elokuvassa "Eddie ja naiset" ("Lemmy pour les dames"). Kyseessä oli yksi lukuisista Lemmy Caution-elokuvista, joiden pääosassa oli Eddie Constantine. Vuonna 1967 Järvinen esitti toista pääosaa brittiläisen Hammerin tuottamassa elokuvassa "Viikinkikuningatar" ("The Viking Queen"). Sen markkinoinnissa Järvistä verrattiin Ursula Andressiin ja Raquel Welchiin. Vaikka hänen katsottiin onnistuneen soturiprinsessan roolissaan hyvin, ei Järvinen jatkanut elokuvauraansa. Vuonna 2010 hän kertoi "Gloria"-lehden haastattelussa kieltäytyneensä kaksi kertaa tarjotusta Bond-elokuvaroolista. Kolmas Järvisen elokuva oli ranskalaisen Éric Rohmerin ohjaama "Vihreä säde" ("Le rayon vert", 1986), jossa hänellä on pieni sivuosa. Elokuva palkittiin myöhemmin Venetsian elokuvajuhlilla Kultaisella leijonalla. 
Vuonna 1963 Järvisestä tehtiin lyhyt dokumenttielokuva sarjaan "Suomalaisia maailman turuilla". Sen muissa osissa kerrottiin muun muassa Kim Borgista ja Taina Elgistä. Hän asui Pariisissa 1960-luvulta lähtien. Osan ajastaan Järvinen vietti Ruotsin Ljusdalissa, jossa hän omisti Järvsön kylässä sijaitsevan vanhan maalaistalon.
Vaahteraliigan kausi 2012

Vaahteraliigan kausi 2012 on Vaahteraliigan 33. kausi. Liigan runkosarja alkoi 26. toukokuuta 2012 ja Vaahteramalja XXXIII pelattiin 25. elokuuta 2012. Jokainen joukkue pelasi kymmenen ottelua runkosarjassa, jonka neljä parasta etenivät pudotuspeleihin. Finaaliottelussa Helsinki Roosters kukisti hallinneen mestarin Helsinki Wolverinesin ja voitti seurahistorian viidennentoista Suomen mestaruutensa.
Lappeenrannan Rajaritarit ei hakenut liigalisenssiä kaudelle 2012, vaan pudottautui II-divisioonaan. Rajaritareiden paikan liigassa otti Vantaan TAFT.
Kauden päätteeksi parhaana pelaajana palkittiin Roostersin pelinrakentaja Robert Johnson.
European Football League.
Helsinki Wolverines sai edellisen kauden mestarina osallistui kansainväliseen EFL-turnaukseen. Wolverines kohtasi kahdessa ottelussa turnauksen alkukierroksella Sveitsin pääsarjan mestarin Calanda Broncosin. Broncos voitti Wolverinesin kahdesti ja eteni seuraavalle kierrokselle yhteispistein 104–42.
Chris Miller

Christopher ”Chris” Miller (s. 1968) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, animaattori, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan muun muassa animaatioelokuvien "Shrek kolmas" (2007), "Saapasjalkakissa" (2011) ja "Smurffit" (2025) ohjaajana sekä Madagascar-elokuvasarjan Kowalski-pingviinin ääninäyttelijänä.
Tom McGrath

Thomas ”Tom” McGrath (s. 7. elokuuta 1964) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, animaattori, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa Madagascar-elokuvatrilogian ja työskennellyt ääninäyttelijänä useissa DreamWorks-tuotannoissa, kuten esimerkiksi elokuvissa "Virran viemää" ja "Shrek kolmas".
Friedrich Hirzebruch

Friedrich Hirzebruch (17. lokakuuta 1927 Hamm, Westfalenin provinssi, Saksa – 27. toukokuuta 2012) oli saksalainen matemaatikko. Hänen työskentelyalojaan olivat topologia, kompleksiset monistot ja algebrallinen geometria. Hän oli sukupolvensa johtava hahmo, ja häntä on luonnehdittu ”Saksan sodanjälkeisen ajan merkittävimmäksi matemaatikoksi”.
Hirzebruch väitteli filosofian tohtoriksi 1950 Münsterin yliopistosta aiheella "Über vierdimensionale Riemannsche Flächen mehrdeutiger analytischer Funktionen von zwei komplexen Veränderlichen". Hän oli Max-Planck-Institut für Mathematik -tutkimuslaitoksen perustaja.
Hirzebruch on saanut Wolfin palkinnon matematiikasta vuonna 1988 ja Lobachevskyn palkinnon vuonna 1990.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1988.
Cleveland Guardians

Cleveland Guardians on vuonna 1894 perustettu yhdysvaltalainen Major League Baseball -seura Clevelandista. Se on voittanut kaksi World Series -mestaruutta, vuosina 1920 ja 1948.
Joukkue voitti vuoden 1920 World Series -loppuottelussa Brooklyn Robinsin otteluvoitoin 5–2. Kyseisellä kaudella Indiansin 29-vuotias Ray Chapman sai 16. elokuuta Yankees'ia vastaan pelatussa ottelussa päähänsä Carl Maysin syötön ja kuoli kallonmurtuman seurauksena seuraavana päivänä. Vuoden 1948 World Series'issä Indians voitti Boston Bravesin otteluvoitoin 4–2.
Joukkue pelaa American Leaguen Keskisessä divisioonassa ja sen kotistadion on Progressive Field.
Cleveland Indians ilmoitti joulukuussa 2020 vaihtavansa nimensä kauden 2021 jälkeen, sillä jotkut ovat arvostelleet nimen "Indians" ja intiaanikuvaston käyttöä. Joukkue muutti virallisesti nimekseen Cleveland Guardians marraskuussa 2021.
Kansas City Royals

Kansas City Royals on vuonna 1969 perustettu Major League Baseball -joukkue Missourin Kansas Citystä. Seura on voittanut kaksi World Series -mestaruutta.
Joukkue pelaa American Leaguen Keskisessä divisioonassa ja sen kotistadion on Kauffman Stadium.
Los Angeles Angels

Los Angeles Angels on vuonna 1961 perustettu Major League Baseball -joukkue Anaheimista, Kaliforniasta. Seura on voittanut yhden World Series -mestaruuden vuonna 2002.
Joukkue pelaa American Leaguen Läntisessä divisioonassa ja sen kotistadion on Angel Stadium.
Washington Nationals

Washington Nationals on vuonna 1969 perustettu Major League Baseball -joukkue Washingtonista. Seura perustettiin Montrealissa nimellä Montreal Expos. Vuonna 2005 seura siirtyi Washingtoniin ja otti nykyisen nimensä. Nationals on voittanut World Series -mestaruuden kerran, vuonna 2019.
Joukkue pelaa National Leaguen itäisessä divisioonassa ja sen kotistadion on Nationals Park.
Atlanta Braves

Atlanta Braves on vuonna 1871 perustettu Major League Baseball -joukkue Atlantasta. Seura perustettiin alun perin Bostonissa, josta se siirtyi Milwaukeehen 1953. Atlantassa Braves on pelannut vuodesta 1966 lähtien. Seura on voittanut kolme World Series -mestaruutta, vuosina 1914, 1957, 1995 ja 2021. Seurasta tuli täten ensimmäinen joka on voittanut mestaruuden kolmessa eri kotikaupungissa.
Vuoden 1914 World Series -loppuottelussa Braves voitti Philadelphia Athleticsin suoraan neljässä ottelussa voitoin 4–0.
Joukkue pelaa National Leaguen Itäisessä divisioonassa ja sen kotistadion on Truist Park.
Seura on toinen jäljellä olevista National Leaguen perustajajäsenistä (toinen on Chicago Cubs). Seura perustettiin 1871 nimellä Boston Red Stockings, nimi Braves on ollut käytössä vuodesta 1912 lähtien, joskin 1936-1940 käytettiin nimeä Bees.
Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailu

Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailu () on Belgiassa Brysselissä järjestettävä musiikkikilpailu. Se on nimetty Belgian kuningattaren Elisabetin mukaan. 
Sarjoja ovat viulu (vuodesta 1937), piano (vuodesta 1938), sävellys (vuodesta 1953) ja laulu (vuodesta 1988).
Luettelo Keski-Maan ruuista ja juomista

Luettelo Keski-Maan ruuista ja juomista sisältää tietoa J. R. R. Tolkienin fantasiakirjoissa esiintyvistä fiktiivisistä ruuista ja juomista.
Ruuat.
Cram.
Cram on "Hobitissa" ja "Tarussa sormusten herrasta" mainittu keksin kaltainen kuivamuona, jota Laakson ja Esgarothin ihmiset valmistavat. "Hobitissa" he jakoivat sitä kääpiöille näiden matkatessa Ereboriin. 
"Cram"in reseptiä Tolkien ei ole selittänyt, mutta se "muistuttaa keksiä, säilyy loputtomiin, on kuulemma ravitsevaa mutta ei missään tapauksessa hyvää, pikemminkin varsin tylsää muonaa jota saa jauhaa kyllästymiseen asti".
Hunajakakut.
Hunajakakut ovat "Hobitissa" esiintyviä ja "Tarussa sormusten herrasta" mainittuja kakkuja, joita Beorn ja myöhemmin hänen jälkeläisensä, beorningit, leipovat. Ne pysyvät tuoreina pitkään kuten "cram" ja "lembas", mutta tekevät syöjänsä hyvin janoisiksi.
Beorningit eivät kuitenkaan mielellään jakele leipomuksiaan vieraille.
Lembas.
Lembas on "Tarussa sormusten herrasta" ja "Silmarillionissa" kuvattu haltioiden matkaleipä, joka on kiedottu "mallorn"-puun lehteen. Pienikin pala "lembas"ia auttaa syöjäänsä jaksamaan. Se pysyy tuoreena pitkään ja on maistuvampaa kuin "cram" tai hunajakakut. "Lembas" muistuttaa todellisuuden ihmisten teeleipää.
Lähtiessään Lothlórienista Sormuksen Saattue sai Galadrielilta "lembas"ia, jota he käyttivät peruseväänään Valtasormuksen tuhoon asti.
Elokuvassa Klonkku (Sméagol) varasti "lembas"-leivät Frodolta ja Samilta, kun he olivat unessa. Klonkku tiputti leivän murusia Samin viitalle, ja pudotti leivät alas Salaisten portaiden kielekkeeltä. Kun Frodo ja Sam huomasivat leipien kadonneen, Klonkku uskotteli Samin syöneen ne. Tämä tuhosi Frodon ja Samin ystävyyden väliaikaisesti.
Maaleipä.
Maaleipä on "Keskeneräisten tarujen kirjassa" ja "Húrinin lasten tarinassa" esiintyvä nimitys, jota vähäkääpiö Mîm käyttää keräämistään villijuurista. Juuret olivat erinomainen ravinnonlähde, jota voi säilöä talveksi ja olivat pestyinä "valkeita ja meheviä ja kuorineen keitettynä ne maistuivat hyvältä, ikään kuin leivältä."
Juomat.
Enttien vesi.
Enttien vesi on "Tarussa sormusten herrasta" esiintyvää salaperäistä ja tehokasta vettä, jota entit juovat. Vaikka tiedetään hyvin vähän, he näyttävät valmistavan sitä mitä ilmeisimmin ent'asumuksien alla virtaavien jokien vedestä, mutta ainutlaatuisella ja hienostuneella maulla, joka heijastaa enttien yhteyttä puihin ja metsiin. Sillä on kasvattava voima niihin juojiin, jotka eivät ole enttejä. Pippinin ja Merrin juotua sitä, he kasvoivat pituutta kolme tuumaa ja tulivat siten Konnun historian pisimmiksi hobiteiksi.
Miruvor.
Miruvor on "Tarussa sormusten herrasta" mainittu haltioiden valmistama lämmin ja tuoksuva lääkejuoma. Se palauttaa juojansa vahvaan ja terveeseen tilaan. Elrond antoi pullollisen "miruvor"ia Gandalfille Sormuksen Saattueen lähtiessä Rivendellistä. Gandalf antoi kulauksen sitä kullekin Saattueen jäsenelle kolme kertaa matkan aikana. Ensimmäisen kerran Caradhrasin lumimyrskyn aikana, toisen kerran heidän pysähtyessä lepäämään ja kolmannen kerran ennen Moriaan astumista.
La Rambla

La Rambla on Barcelonan pääkatu. Se koostuu useista peräkkäisistä "Rambla"-nimisistä kaduista, minkä vuoksi sitä kutsutaan myös monikollisella nimellä "Les Rambles" (). La Rambla alkaa Plaça de Catalunya -aukiolta ja päättyy merenrannalle Port Vell -satamaan. Kadun keskiosa on leveää kävelykatua. Se on 1,2 kilometriä pitkä.
La Ramblalla on paljon ravintolaterasseja, kioskeja, katukauppiaita ja katuesiintyjiä kuten ihmispatsaita, minkä vuoksi se on suosittu turistikohde. Sen varrella on myös useita tunnettuja rakennuksia, kuten Liceu-oopperatalo, La Boqueria -kauppahalli ja Palau Güell.
Tommi Moilanen

Tuomas (Tommi) Aadolf Moilanen (8. tammikuuta 1912 Sortavalan maalaiskunta – 25. marraskuuta 1986 Joensuu) oli suomalainen päätoimittaja, kunnallisneuvos ja näytelmäkirjailija.
Moilanen kävi kuusi luokkaa Sortavalan lyseota ja opiskeli Työväen akatemiassa vuosina 1932–1933 sekä suoritti myymälänhoitajakurssin KK:n osuuskauppakoulussa. Tämän jälkeen Moilanen toimi eri tehtävissä Osuusliike Itä-Karjalassa, Itä-Savon Osuusliikkeessä, ja Osuusliike Aurnassa. Hän oli myymälän- ja varastonhoitajana vuosina 1934–1939. Sotien jälkeen Moilanen siirtyi lehtialalle. Hän työskenteli sanomalehden toimituksessa vuosina 1944–1966. Kansan Voiman toimitussihteerin toimesta hänet nimitettiin lehden päätoimittajaksi vuonna 1957. Hän kuului Oma-Avun edustajistoon ja hallintoneuvostoon ja oli pitkän ajan hallintoneuvoston puheenjohtaja.
Vuonna 1949 Moilanen valittiin Pielisensuun kunnanvaltuustoon ja kunnanhallitukseen, joihin hän kuului kunnes kunta kokonaisuudessaan liitettiin Joensuun kaupunkiin vuonna 1954. Siitä lähtien Moilanen kuului Joensuun kaupunginvaltuustoon ja -hallitukseen ja oli useina vuosina kaupunginjohtajan varamies. Sairaalan talousjohtajana hän oli vuosina 1966–1977. Lisäksi Moilanen toimi Joensuun kaupunginteatterin hallituksessa ja hallituksen puheenjohtajana. Moilanen sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1966.
Moilanen piti useita taidenäyttelyjä ja hän kirjoitti näytelmiä, joita on esitetty muun muassa Jyväskylän kaupunginteatterissa. Moilanen oli puoluetaustaltaan sosialidemokraatti ja toimi pitkään puolueen toimielimissä ja osuusliiketoiminnassa johtotehtävissä.
Moilasen vanhemmat olivat metallisorvaaja Matti Moilanen ja Helena (o.s. Sinkkonen). Puoliso oli Eevi Annikki (o.s. Kettunen) vuodesta 1940. 
Näytelmiä.
Nimimerkillä "Iso-Haukka":