tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
PSN-6

PSN-6 (Nusantara Satu) on indonesialaisen PT Pasifik Satelit Nusantaran (PSN) operoima geostationaarinen tietoliikennesatelliitti, joka laukaistiin SpaceX:n Falcon 9-raketilla 22. helmikuuta 2019. Satelliitin on tarkoitus palvella Kaakkois-Aasian, Indonesian ja Hongkongin alueen tietoliikennetarpeita.
Laukaisun sekundäärisen kuormana oli Beresheet-kuuluotain.
Satelliitti.
PSN-6 on Space Systems/Loralin valmistama satelliitti, joka on varustettu Ku- ja C-kaistojen transpondereilla. Satelliitin massa on noin 5 000 kilogrammaa. PSN-6 on tarkoitus sijoittaa kiertoradalla segmentille 146 astetta itäistä pituutta, missä se palvelee Kaakkois-Aasian, Indonesian saariston ja Hongkongin alueen tietoliikennetarpeita.
PSN suunnitteli alkuun tilaavansa PSN-6:n Boeingilta mutta tilasi sittenkin SSL:ltä. Boeing oli aiemmin toimittanut bermudalaiselle ABS:lle ja ranskalaiselle Eutelsatille sähköpropulsiota käyttäviä BS-702SP-runkoon pohjautuvia tietoliikennesatelliitteja, jotka laukaistiin kahdella yhteislaukaisulla SpaceX:n Falcon 9 -kantoraketin kyydissä. PSN oli kiinnostunut vastaavasta laukaisujärjestelystä, mutta Boeing ei onnistunut löytämään vuoden etsinnästä huolimatta PSN-6:n Falcon 9-yhteislaukaisulle toista satelliittiasiakasta, minkä PSN oli asettanut oman satelliittitilauksensa ehdoksi.
Boeing-tilauksen peruuntumisen jälkeen PSN otti PSN-6:n uudeksi toimittajaksi Space Systems/Loralin.
Rahkoila

Rahkoila on kylä Hattulan kunnassa Kanta-Hämeessä. Kylä sijaitsee kunnan keskustaajaman, Parolan pohjoispuolella. Rahkoilan halki kulkee kantatie 57, jonka kanssa risteävät sekä Aulangolle johtava Aulangontie että Tyrväntöön vievä Tyrvännöntie. 
Kylä rajoittuu maantieteellisesti Vanajaveteen sekä Merven, Mierolan ja Pekolan kyliin. Rahkoilan koululta, jota voidaan pitää kylän keskuksena, kertyy matkaa Aulangon kylpylähotellille alle seitsemän kilometriä ja Hämeenlinnan torille alle 12 kilometriä. Hattulan kunnan keskustaajamaan, Parolaan on noin kolme kilometriä (tilastollisessa taajamaluokituksessa Rahkoila on osa Parolan taajamaa). Aulangontietä pitkin kulkevat linja-autot 620, 621, 622 ja 656. Linja-autot liikennöivät maanantaista lauantaihin. Rahkoilan kylä jakautuu lukuisiin pienempiin osiin, joita ovat muun muassa Kettumäki, Salimäki ja Valtee. Se kuuluu yhdessä Mierolan kanssa valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Rahkoilan kylä on Hattulan vanhimpia ja historiallisesti taloluvultaan suurimpia kyliä. Jaakko Juteini syntyi Rahkoilassa sijainneeseen Juutilan taloon vuonna 1781. Rahkoilan koulu perustettiin vuonna 1902 ja se onkin Hattulan vanhimpia. Talousrakennukset ovat 1940-luvulta. Koulussa toimi peruskoulun luokat 1–4 kunnes se lakkautettiin keväällä 2013.
Kylässä toimii Rahkoilan seudun koulu- ja kyläyhdistys ry, joka järjestää tapahtumia alueen asukkaille.
Bushmeat

Bushmeat (joskus myös "wildmeat" tai "game meat", ) tarkoittaa kesyttämättömien nisäkkäiden, matelijoiden, sammakkoeläinten ja lintujen metsästämistä ruoaksi trooppisen ja subtrooppisen vyöhykkeen metsistä.
Bushmeat on suuressa osassa maailmaa laitonta johtuen sen suuresta riskistä tartuntatautien levittäjänä. Sen tiedetään levittävän HIV:tä, ebolaa ja monia muita tauteja.
Bushmeatin laiton kauppa tuhoaa uhanalaisia eläinlajeja ja elinympäristöjä vaikuttamalla alueiden biodiversiteettiin. Sitä salakuljetetaan ympäri maailmaa, myös Eurooppaan.
Kansainvälisen metsäntutkimuskeskuksen selvityksen mukaan pelkästään Afrikan Kongon altaan alueella kulutetaan yli 5 miljoonaa tonnia bushmeat-lihaa vuosittain. Vaarallisuudestaan huolimatta se on Afrikassa köyhillä alueilla ihmisten suurin proteiinin lähde.
Hr. Ms. K VI

Hr. Ms. K VI oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston K V -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Wilton-Fijenoordilta Schiedamista ja sen köli laskettiin 4. huhtikuuta 1916. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1920 ja se otettiin palvelukseen 11. lokakuuta 1921.
Palvelus.
Alus lähti 27. lokakuuta 1921 Nieuwediepistä merelle ja se matkasi ilman saattajaa Port Saidin, Suezin kanavan ja Sabangin kautta Surabayaan, jonne se saapui 31. tammikuuta 1922.
Alus poistettiin palveluksesta elokuussa 1937.
Kananhirssit

Kananhirssit ("Echinochloa") on heinäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu 35 lajia. Niitä esiintyy lähes koko maailmassa.
Suvun lajeista rikkakananhirssiä ("Echinochloa crus-galli") ja lännenkananhirssiä ("Echinochloa muricata") tavataan Suomessa vieraslajeina, jotka ovat todennäköisesti tulleet muun muassa Pohjois- ja Etelä-Amerikasta tuotujen erilaisten ravintokasvien siementen tai rehun mukana.
Hr. Ms. K VII

Hr. Ms. K VII oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston K V -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Wilton-Fijenoordilta Schiedamista ja sen köli laskettiin 25. heinäkuuta 1916. Alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1921 ja se otettiin palvelukseen 5. syyskuuta 1922.
Palvelus.
Alus lähti 18. syyskuuta 1923 puoli kaksitoista Den Helderistä Hollannin Itä-Intiaan emälaiva "Hr. Ms. Pelikaanin" ja sukellusvene "Hr. Ms. K II":n kanssa. E. M. Wissmannin johtama osasto ankkuroitui tunniksi sataman edustalle ennen kuin se jatkoi matkaansa Gibraltarille, jonne osasto saapui 28. syyskuuta. Pohjanmerellä osastoon liittyi vielä sukellusvene "Hr. Ms. K VIII", joka saapui joko Vlissingenistä tai Rotterdamista.
Gibraltarilta osaston matka jatkui 3. lokakuuta Tunisin, jonne se saapui 7. lokakuuta. Osaston piti jatkaa matkaansa Aleksandriaan 11. lokakuuta kello yksi, mutta Pelikaanin konevika viivästytti osaston lähtöä. Konevian korjaamisen jälkeen ankkurivinssi ei toiminut. Sukellusveneet lähtivät satamasta, mutta "Pelikaan" pääsi lähtemään vasta kello 19.
Satamasta lähdettäessä "Pelikaan" ajoi karille ja 12. lokakuuta "Hr. Ms. K II" yritti tuloksetta vetää emälaivan irti karilta. Osaston alukset tankattiin "Pelikaanilta", jolloin alus keveni 80 000 tonnia. Aluksen veti karilta ranskalainen hinaaja. Sukellusvenemiehistöt harjoittelivat matkalla Alkesandriaan, jonne osasto saapui 18. lokakuuta.
Aleksandriasta matka jatkui 25. lokakuuta Port Saidiin, jonne osasto saapui vuorokautta myöhemmin. Suezin kanavan läpäistyään osasto jatkoi matkaansa Punaisellamerellä, jossa "K II":n moottori ylikuumeni. Osasto oli 6.-13. marraskuuta Adenissa, mistä matka jatkui Colombon. "Pelikaanin" konevikojen vuoksi osasto saapui Colomboon kolme vuorokautta myöhässä 27. marraskuuta ja se jatkoi matkaansa Sabangiin 5. joulukuuta. Sabangista osasto lähti 17 joulukuuta uuteen tukikohtaansa Tandjong Priokiin, jonne se saapui 24. joulukuuta.
Alus lähti 25. maaliskuuta 1926 sukellusveneosaston mukana vierailulle Tarakanista Manilaan.
Saksa hyökkäsi Alankomaihin 10. toukokuuta 1940 ja Yhdysvallat ja Alankomaat julistivat sodan Japanille Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen. "K VII" oli reservissä Surabayassa.
Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat pommitti 14. joulukuuta Tarempahia ja japanilaiset nousivat maihin 27. joulukuuta Borneon ja Singaporen välissä sijaitsevalla Tambelanilla.
"K VII" tuhoutui 18. helmikuuta 1942 Surabayan satamassa japanilaisten ilmapommituksessa. Alus oli sukelluksissa satama-altaassa, kun sille oli annettu käsky suojautua. Valitettavasti suunnitelma ei toiminut ja kaikki aluksella olleet kolmetoista merisotilasta saivat surmansa.
Silkkiheinät

Silkkiheinät ("Imperata") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 11 lajia.
Koristekasvina käytettävä hurmesilkkiheinä ("Imperata cylindrica" 'Rubra') on silkkiheinän ("Imperata cylindrica") punalehtinen lajike.
Syanoetikkahappo

Syanoetikkahappo (C3H3NO2) on karboksyylihappoihin ja nitriileihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa lääkeaineiden valmistukseen. 
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa syanoetikkahappo on väritöntä tai valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin. Liukoisuus poolittomampiin orgaanisiin liuottimiin kuten kloroformiin tai bentseeniin on vähäisempi. Syanoetikkahappo on keskivahva happo, ja sen happovakion arvo on 3,65·10-3 mol/dm3. Yhdisteen reaktiot ovat tyypillisiä nitriileille ja karboksyylihapoille. Se esimerkiksi reagoi alkoholien kanssa syanoasetaattiestereiksi vahvan hapon läsnä ollessa ja hydrolysoituu malonihapoksi kuumennettaessa vesiliuoksessa. Syanoetikkahapolle ja sen johdannaisille tyypillinen reaktio on Knoevenagel-kondensaatio aldehydien tai ketonien kanssa. Kuumennettaessa syanoetikkahappoa noin 160 °C:n lämpötilaan se hajoaa asetonitriiliksi ja hiilidioksidiksi.
Valmistus ja käyttö.
Syanoetikkahappoa valmistetaan natriumklooriasetaatin tai kloorietikkahapon ja natriumsyanidin vesiliuoksen välisellä reaktiolla. Reaktion jälkeen liuos tehdään happamaksi, ja syanoetikkahappo uutetaan liuoksesta orgaanisen, veteen liukenemattoman liuottimen avulla. Lopuksi liuotin haihdutetaan. Muita tapoja ovat asetonitriilin karboksylaatio ja propionitriilijohdannaisten hapetus.
Syanoetikkahappoa käytetään runsaasti orgaanisen kemian synteeseissä. Siitä valmistetaan muun muassa estereitä kuten etyylisyanoasetaattia sekä muita yhdisteitä kuten malonihappoa ja malonihapon monoestereitä, lääkeaineita kuten dekstrometorfaania ja teofylliiniä ja maatalouskemikaaleja kuten symoksaniilia.
Sorilanlammi

Sorilanlammi on Pirkanmaalla Tampereella Sorilassa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 4 hehtaaria. Se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Lammen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,6 metriä mpy.
Tuuletussolukko

Tuuletussolukko eli aerenkyymi on tylppysolukosta muodostunutta solukkoa, jossa on runsaasti soluvälejä. Tuuletussolukon solut voivat olla esimerkiksi tähtitylppysoluja, jotka ovat muodoltaan tähtimäisiä. Tuuletussolukon suuret soluvälit mahdollistavat kaasujen, kuten hapen, tehokkaan kulkeutumisen kasvinosien välillä versoista juuriin ja päinvastoin, jolloin hapettomassa ympäristössä olevat kasvinosat saavat happea ikään kuin "sisäkautta". Tuuletussolukkoa on tavallisesti monilla vesikasveilla sekä muilla kosteilla tai märillä paikoilla kasvavilla kasveilla.
Kalliojärvi (Tampere, Sorila)

Kalliojärvi on Pirkanmaalla Tampereen Sorilassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 12 hehtaaria. Se on 800 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 135 metriä mpy.
Janne Saarakkala

Janne Valtteri Saarakkala (s. 20. heinäkuuta 1972 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja, käsikirjoittaja ja esiintyjä. Hän valmistui maisteriksi Teatterikorkeakoulusta vuonna 1997. Ohjaajana ja käsikirjoittajana Saarakkala on käsitellyt työkulttuuria ja sen muutoksia, homoseksuaalisuutta sekä ohjannut dokumenttiteatteria.
Vuosina 2015–2019 Saarakkala toimi Riihimäen Teatterin taiteellisena johtajana. Teatteri valittiin Vuoden Teatteriksi 2017.
Saarakkala on Todellisuuden tutkimuskeskuksen perustajajäseniä. Kollektiiville myönnettiin näyttämötaiteen valtionpalkinto vuonna 2002. Vuosina 2018–2020 Saarakkala toimii kollektiivin taiteellisena johtajana.
Saarakkala on kirjoittanut kaksi romaania: "Sen pituinen se" (2020) ja "Tuhannen taalan paikka" (2024).
Hr. Ms. O 2

Hr. Ms. O 2 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston O 2 -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin vuonna 1909. Alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1911 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1911.
Palvelus.
Alus oli 29. huhtikuuta 1912 kiinnittyneenä emäalus "Hr. Ms. Koningin Emma der Nederlandeniin".
Alus lähti IJmuidenin satamasta ja purjein varustettu kalastusalus "Dirk Sch 219" oli matkalla satamaan, kun alukset törmäsivät 26. helmikuuta 1919 kummankin upotessa. Sukellusveneen miehistö pääsi kuitenkin pelastusluukun kautta ulos aluksesta. Alus nostettiin myöhemmin.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1930, minkä jälkeen se oli sukeltajien koululaivana vuoteen 1932.
Hiidenjoki

Hiidenjoki on 15,4 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Janakkalassa. Se alkaa Kernaalanjärvestä ja laskee Vanajaveteen.
Joen uoma.
Joen kulku.
Joki alkaa Kernaalanjärven itäpäästä, jossa lahtimainen Vettenjakamo työntyy koilliseen. Samaan lahteen, mihin laskee idästä Puujoki, alkaa myös Hiidenjoki. Kernaalanjärven ja Vanajaveden vedenpintojen korkeudet ovat samat 79,4 metriä mpy, joten joen virtaus ei saa korkeuserosta johtuvaa lisävauhtia. Koska joen leveys on yleensä yli 50 metriä ja syvyys yleensä 4–8 metriä, ei keskivirtaama 17 m³/s näy joen vedenpinnalla kovin selkeästi. Joki antaa itsestään lähinnä järvimäisen vaikutelman.
Joella on seuraavia kohtia, joiden etäisyys joensuusta on ilmaistu kilometreina:
Pintatiedot.
Joen uoma alkaa Vettenjakamoon Puujoen luusuasta ja päättyy Hiidenjokisuulle Vanajanvedelle Miemaalanselälle. Joen pituus on 15,3 kilometriä ja joen vesiala 177 ha. Tästä voidaan määrittää joelle keskileveys, joka on laskennallisesti 115 metriä.
Syvyyssuhteet.
Hiidenjoen syvyydet on luodattu vuonna 2006 ja joella havaittiin olevan neljä syvännettä, joissa joki oli 8–11 metriä syvä . Puujoen luusuassa Vettenjakamon eteläpuolella on heti syvänne, seuraava sijaitsee Holmukreeninlahdessa, kolmas on Turengin alapuolella Kalpalinnan kohdalla ja viimeinen on Hiidenjoen suussa. Muualla on yli puolet joen pituusjuoksusta yli 6 metriä syvää, mutta koska vain joen keskikohta on näin syvää, muodostuu yli 6 metriä syvästä alueesta vain 21 ha. Holmukreeninlahden yli 6 metrisen syvänteen pinta-ala on 1,43 ha ja sen tilavuudeksi on laskettu noin 47 800 m³.
Vesistösuhteet.
Hiidenjoki sisältyy Vanajan reitin valuma-alueen (vesistöaluetunnus 35.8) Hiidenjoen alueeseen (35.81) ja se laskee Vanajaveden Miemaalanselkään. Alueeseen kuuluu osa Puujokeakin, mutta Hiidenjoki alkaa Vettenjakamosta, mihin Puujoki laskee ja joka on Kernaalanjärven alajuoksulle työntyvän lahden jatke. Puujoen lisäksi Hiidenjoki saa vettä Kernaalanjärveen laskevista jokien valuma-alueista. Niitä ovat Räikälänjoki, joka laskee lännestäpäin, Tuulensuunjoki eli Hyvikkälänjoki, joka lasee järveen luoteesta, ja Tervajoki, joka laskee järveen lounaasta.
Krypton (televisiosarja)

Krypton on yhdysvaltalainen David S. Goyerin ja Damian Kindlerin luoma televisiosarja, joka sijoittuu Kryptonille, Teräsmiehen synnyinplaneetalle noin 200 vuotta ennen Teräsmiehen syntymää ja planeetan tuhoutumista. Sarjan esittäminen alkoi Syfy-kanavalla 21. maaliskuuta 2018 alkaen. Ensimmäinen tuotantokausi koostui 10 jaksosta. Toukokuussa 2018 Syfy tilasi "Kryptonille" toisen tuotantokauden, joka alkoi 12. kesäkuuta 2019. Elokuussa 2019 Syfy ilmoitti lopettavansa sarjan kahteen tuotantokauteen.
Näyttelijät.
Vierailevat.
Tuomiopäivä esiintyy tietokoneanimoituna hahmona.
Tuotanto.
Kehitys.
Vuonna 2014 raportoitiin, että David S. Goyer oli työstämässä "Man of Steelin" esiosaksi alun perin tarkoitettua televisiosarjaa nimeltä "Krypton". Joulukuussa 2014 sarjan vahvistettiin olevan kehityksessä ja että se tullaan esittämään Syfy-kanavalla. Myöhemmin ilmoitettiin, että Goyer tulee myös tuottamaan sarjan, Ian Goldbergin toimiessa käsikirjoittajana ja vastaavana tuottajana. Toukokuussa 2016 TV Line raportoi Syfyn tilanneen sarjalle pilottijakson ja että Damian Kindler tulisi olemaan sarjan showrunner, Goyerin ja Colm McCarthyn ohjatessa pilottijakson. "Kryptonin" ensimmäinen teaser julkaistiin 18. huhtikuuta 2017, joka vihjaili sarjan esittämisen tulevan alkamaan vuonna 2017. Seuraavan kuukauden aikana Syfy kuitenkin paljasti sarjan saavan ensiesityksensä vuonna 2018.
Roolijako.
Syyskuussa 2016 Georgina Campbellin ilmoitettiin olevan valittu Lyta Zodin rooliin. Lokakuussa 2016 paljastettiin sarjan muut näyttelijät. Seg-Elin rooliin valittiin Cameron Cuffe. Syyskuussa 2017 ilmoitettiin, että Ian McElhinney näyttelee Val-Eliä, Elliot Cowan rauhantuomari Daron-Vexiä, Ann Ogbomo Lyta Zodia, Rasmus Hardiker Seg-Elin parasta ystävää Kemiä, Wallis Day Daron-Vexin tytärtä Nyssa-Vexiä ja Aaron Pierre Dev-Emiä. Marraskuussa Blake Ritson ja Paula Malcomson valittiin näyttelemään Vril Doxia ja Charysia. Tammikuussa 2018 Hannah Waddingham valittiin näyttelemään Jax-Uria.
Kuvaukset.
Kesäkuussa 2016 pilottijakson tuotannon kerrottiin tulevan alkamaan Montrealissa "myöhemmin tänä kesänä". Syyskuussa 2016 ilmoitettiin, että pilottijakso kuvataan Serbiassa.
Musta torni (elokuva)

Musta torni () on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Nikolaj Arcel. Se perustuu Stephen Kingin samannimiseen kirjasarjaan. Elokuva kertoo salaperäisestä revolverimiehestä Rolandista, joka pyrkii estämään useita maailmoja tasapainossa pitävää mystistä Mustaa tornia tuhoutumasta samalla kun hänen yliluonnollinen arkkivihollinen Walter yrittää tornia tuhoamalla saada aikaiseksi maailmanlopun. Elokuvan pääosissa ovat Idris Elba, Matthew McConaughey, Tom Taylor, Claudia Kim, Fran Kranz, Abbey Lee, Katheryn Winnick ja Jackie Earle Haley.
"Musta torni" sai ensi-iltansa 31. heinäkuuta 2017 New Yorkin Museum of Modern Artissa.
Tuotanto.
"Musta torni" -sarjan saattaminen elokuvaksi on käynyt läpi pitkän ja vaiheikkaan esituotannon. Ensimmäisten joukossa J. J. Abrams suunnitteli toteuttavansa kauan odotetun filmaattisen sovituksen, mutta peläten pilaavansa sen hän päätti jättää asian sikseen. Myöhemmiten projektiin astui ohjaajaksi Ron Howard ja käsikirjoittajaksi Akiva Goldsman. Howard suunnitteli tekevänsä kirjasarjasta kolme elokuvaa sekä televisiosarjan. Huhtikuussa 2011 varmistettiin pääosan esittäjäksi Javier Bardem, joka olisi tullut näyttelemään "Mustan tornin" päähahmoa, revolverimies Roland Deschainia.
Ensimmäisen elokuvan huhuttiin valmistuvan vuonna 2013, mutta heinäkuussa 2011 elokuvan ollessa alkutuotantovaiheessa ilmoitti Universal Studios peruvansa koko hankkeen rahoittamisen taloudellisten ongelmien takia ja Howard siirtyi ohjaajan paikalta tuottajaksi. 2015 projekti käynnistettiin uudelleen. Lopulta ohjaajaksi valikoitui tanskalaissyntyinen Nikolaj Arcel ("Miehet jotka vihaavat naisia", "Kuningatar ja henkilääkäri", "Fasandræberne") toteuttamaan Goldsmanin laatima käsikirjoitus elokuvaksi. Roland Deschainiksi kiinnitettiin Idris Elba ("Luther", "Thor", "Viidakkokirja", "Star Trek Beyond") ja Matthew McConaughey esittämään Rolandin arkkivihollista Walter Padickia, mustiin puettua miestä.
Vastaanotto.
Elokuvan budjetti oli 66 miljoonaa dollaria ja maailmanlaajuisesti se tuotti vain 113,2 miljoonaa dollaria, jääden tavoitteissa vajaaksi toivotuista summista. Sen lisäksi elokuva ei ole myöskään saanut kriitikoilta ja kirjasarjan faneilta arvostusta osakseen, johtuen enimmässä määrin epäuskollisuudestaan lähdemateriaaliaan kohtaan, mutta kaikesta huolimatta Elban suoritusta paikoittain kiiteltiin. Tuottajana toiminut Ron Howard uskoi elokuvan heikon menestyksen johtuneen elokuvan PG-13-luokituksesta (Suomessa K-12); myös alkujaan elokuvaa ylistänyt Stephen King arveli jälkikäteen studion tyyliä viedä elokuva synkästä ja raaistavasta lähdemateriaalista nuorempaa yleisöä kosiskelevaan suuntaan olleen pahaksi elokuvan menestykselle.
Kansainvälinen metsäntutkimuskeskus

Kansainvälinen metsäntutkimuskeskus (CIFOR, ) on voittoa tavoittelematon yhteisö, jonka pääasiallinen tutkimuskohde on kehitysmaiden trooppiset metsät. Sillä on alueelliset toimipisteet Burkina Fasossa, Kamerunissa ja Keniassa, sekä projektitoimipistettä eripuolilla Afrikkaa, Aasiaa ja Etelä-Amerikkaa.
Kansainvälinen metsäntutkimuskeskus tutkii ja analysoi metsäalueisiin liittyviä asioita auttaakseen politiikassa päättäjiä muokaamaan linjauksia. Tutkimuksessa sitä auttaa World Agroforestry Centre (ICRAF), International Center for Tropical Agriculture (CIAT) ja Bioversity International.
Kansainvälinen metsäntutkimuskeskus tekee tiivistä yhteistyötä CGIAR:in, Indonesian hallituksen ja CPF:n kanssa.
Collaborative Partnership on Forests.
Kansainvälinen metsäntutkimuskeskus on liittynyt vuonna 2001 perustettuun "Collaborative Partnership on Forests" (CPF) yhtymään, joka keskittyy metsäalueiden suojelemiseen. Se on saanyt Yhdistyneiden kansakuntien talous- ja sosiaalineuvoston suosituksen.
CPF:n jäsenet:
Peuranta

Peuranta tai myös Peurantajärvi on Pirkanmaalla Tampereella Sorilassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 16 hehtaaria. Se on 950 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 119,4 metriä mpy.
Lassijärvi

Lassijärvi on Pirkanmaalla Tampereen Sorilassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 3,7 hehtaaria. Se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 129,7 metriä mpy.
Harvia (Tampere)

Harvia tai myös Harviojärvi on Pirkanmaalla Tampereen Sorilassa lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Se on 800 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järven rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 120,8 metriä mpy.
Kiikkisjärvi

Kiikkisjärvi on Pirkanmaalla Tampereen Sorilassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria. Se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 127,7 metriä mpy.
Baroness (yhtye)

Baroness on vuonna 2003 perustettu yhdysvaltalainen Georgiassa perustettu rock/metallimusiikkiyhtye.
Historia.
Yhtyeen perustivat vuonna 2003 Johnny Welfare and the Paychecks-yhtyeen entiset jäsenet. Yhtye julkaisi vuonna 2007 debyyttialbumin Red Albumin, jonka tuotti Kylesa-yhtyeen Phillip Cope. Vuodesta 2007-2009 yhtye keikkaili monien muiden progressive metal -yhtyeiden, kuten Opeth, Mastodon, kanssa. Yhtye julkaisi vuonna 2009 toisen albumin Blue Recordin.
Vuonna 2012 yhtye julkaisi kaksoisalbumin Yellow &amp; Greenin. Samana vuonna yhtye joutui onnettomuuteen, jossa loukkaantui yhdeksän ihmistä, kaksi vakavasti. Onnettomuudessa kitaristi/vokalisti John Daizleyn vasen käsi ja jalka murtuivat. Onnettomuuden takia Allen Blickle ja Matt Maggioni erosivat yhtyeestä vuonna 2013.
Vuonna 2015 ilmestyi yhtyeen neljäs albumi "Purplen". Albumin kappale "Shock Me" oli vuonna 2017 ehdokkaana parhaasta metalliesityksestä.
14.6.2019 yhtye julkaisi viidennen albuminsa "Gold &amp; Grey", joka on samalla yhtyeen viimeinen albumi joka nimetään värien mukaan kuten muut edelliset albumit. 
Yhtyeen vokalisti John Baizley on myös tunnettu kuvataiteilijana nimellä A Perfect Monster. Hän on tehnyt Baronessin albumien kansikuvat ja kansia monien muiden yhtyeiden albumeihin, esimerkiksi Kvelertakille ja Kylesalle.
Iso-Lumooja

Iso-Lumooja tai myös Iso-Lumoja on Pirkanmaalla Tampereen Sorilassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 22 hehtaaria. Se on 900 metriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,4 metriä mpy.
Vähä-Lumooja

Vähä-Lumooja tai myös Vähä-Lumoja on Pirkanmaalla Tampereen Sorilassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 7,3 hehtaaria. Se on 450 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,5 metriä mpy.
Hanhilammi (Tampere, Sorila)

Hanhilammi on Pirkanmaalla sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Lammen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,5 metriä mpy.
Pelorovis

Pelorovis on sukupuuttoon kuollut nautaeläinsuku, nykyisen afrikanpuhvelin jättimäinen lähisukulainen. Suuren koon ohella eläimen huomiota herättävin piirre olivat sen mahtavat sarvet. Molempien sarvien luinen ydin oli pituudeltaan kaksi metriä, joten itse sarvi on eläimen eläessä voinut olla jopa kaksinkertainen.
Suku ilmestyi Afrikassa myöhäisellä plioseenilla noin 2,4 miljoonaa vuotta sitten. Ne levisivät mantereen eteläosista pohjoiseen sitä mukaa kun jääkauden kuivat olosuhteet levisivät, ja ruohomaat saapuivat päiväntasaajan seuduille asti.
Eläimen selkärankaan upottautuneet kiviaseiden jäljet osoittavat varhaisten ihmisten saalistaneen "Pelorovista". Busmannien kallioihin tekemät kaiverrukset viittavat eläimen eläneen vielä 6 000 vuotta sitten.
Flo Kasearu

Flo Kasearu (s. 24. huhtikuuta 1985 Pärnu) on virolainen kuvataiteilija, jonka teokset ovat usein muodoltaan installaatioita, veistoksia, videoita ja performansseja. Kasearu käsittelee taiteessaan absurdilla otteella yhteiskunnallisia ilmiöitä ja epäkohtia, kuten vaikkapa omaisuutta ja osattomuutta sekä instituutioita ja tavallisten ihmisten unelmia. Hän mainitsee kiinnostuksen kohteikseen muun muassa yksityisen ja julkisen tilan sekä monumentaalisuuden ja epävakauden välisen ristiriidan. 
Flo Kasearun kotimuseo.
Vuonna 2013 Kasearu perusti vanhaan tallinnalaiseen puutaloon Flo Kasearun kotimuseon. Talo on kuulunut taiteilijan suvulle useiden sukupolvien ajan, mutta neuvostoaikana hänen isovanhempansa joutuivat luopumaan siitä. Nyt Kasearu asuu ja työskentelee talossa ja pitää sitä auki museona. Museon ja sinne tehtyjen paikkasidonnaisten teosten kautta Kasearu kertoo lähestyvänsä muun muassa omaisuuden ja institutionaalisen hierarkian teemoja. Monet Kasearun teokset, kuten piirrossarja "Fears of a Museum Director" (2014), liittyvät aiheiltaan kotimuseoon.
Suomessa.
Kiasman kokoelmiin kuuluu Kasearun video "Uprising" (2015) sekä veistos "Uprising (The Aircraft", 2015). Videolla nähdään ilmakuvaa Tallinnan Pelgulinnan alueelta, jolla Flo Kasearun kotimuseo sijaitsee. Talossa tehdään kattoremonttia. Peltikatosta leikataan kolmiomaisia kappaleita, joista taitellaan paperilennokkia tai hävittäjää muistuttavia veistoksia. Teossarjan nimi "Uprising" viittaa sekä kohoamiseen että kansannousuun.
Vuonna 2016 Kasearun sekä Andra Aaloen ja Aet Aderin ehdotus "Alerts" pääsi finaaliin Kiasman ja Valtion taideteostoimikunnan kilpailussa, jossa haettiin julkista taideteosta Kiasman läheisyyteen. 
Koulutus, näyttelyt ja kokoelmat.
Kasearu on opiskellut maalausta ja valokuvausta Viron taideakatemiassa. Hän valmistui taiteen maisteriksi vuonna 2013. Vuosina 2006–2007 Kasearu opiskeli multimediaa Universtität der Künste Berlinissä.
Kasearu on esiintynyt lukuisissa näyttelyissä Virossa ja muissa maissa vuodesta 2006 alkaen. Hänen teoksiaan kuuluu Kumun, Tarton taidemuseon ja Kiasman kokoelmiin.
Espoonlahden urheilupuisto

Espoonlahden urheilupuisto on yksi Espoonlahden kaupunginosan osa-alueista. Se sijaitsee lounaisessa Espoossa.
Maantiede.
Espoonlahden urheilupuisto sijaitsee verrattain keskellä Suur-Espoonlahtea alueella, jota rajaa idässä Soukanväylä, etelässä Yläkartanontie sekä lännessä ja pohjoisessa Espoonlahdentie. Kyseisen alueen eteläosassa on asuinkerrostaloja, itäosassa pientaloja. Varsinainen toiminnallinen urheilupuisto kattaa karkeasti alueen pohjoisen puoliskon. Soukanpohjan kartano hevosraitteineen sijaitsee alueen lounaisosassa. Urheilupuiston yhteydessä sijaitsee useita oppilaitoksia: Espoonlahden lukio, Koulumäen Koulu ja Storängens skola. Myös Espoonlahden paloasema toimii aivan urheilupuiston tuntumassa.
Urheilupuiston kentät sijaitsevat Soukanpohjan laaksossa, joka on vain muutaman metrin merenpinnan yläpuolella. Laakson kallioperästä on löydetty muun muassa sinkkivälkettä, lyijyhohdetta ja rikkikiisua sisältävä malmimineralisaatio, jota kutsutaan Soukan malmiksi. Laakson etelä- ja länsipuolella on suhteellisen koskemattomia metsäalueita paljaine kalliopintoineen ja kelohonkineen.
Palvelut.
Urheilupuistossa on muun muassa Espoonlahden uimahalli, Espoonlahden urheiluhalli ja Espoonlahden harjoitusjäähalli. Tekonurmikenttiä on kolme, lisäksi on yksi pesäpallokenttä, katukoripallokenttä, ulkosalibandykenttä ja yleisurheilun suorituspaikkoja. Urheilupuiston palveluihin kuuluu niin ikään skeittipuisto, pumptrack-pyöräilyrata sekä talvisin luonnonjää ja kaukalo. Kentät on rakennettu lounais–koillissuuntaisesti.
Pumptrack-radan viereen rakennettiin ulkokuntosali vuonna 2021. Se on ympärivuotisessa käytössä.
Liikenne.
Espoonlahden urheilupuiston läheisyydessä kulkee lukuisia Espoon sisäisiä bussilinjoja. 2020-luvulla otetaan käyttöön Länsimetron jatke; sen asemista Espoonlahden asema rakennetaan urheilupuiston pohjoispuolelle, Soukan asema puolestaan eteläpuolelle. Kumpaisestakin on muutaman minuutin kävelymatka urheilupuistoon. Urheilupuiston alueella on tiheä kävelyteiden verkosto.
Djallon-Foula

Djallon-Foula on maalaiskunta Sikasson alueen Yanfolilan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Guélélinkoro sijaitsee Sankaranijoen varrella 45 kilometriä Yanfolilasta länteen. Kunnassa on 11 200 ja keskuskylässä 1 700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Djallon-Foulan kunta rajoittuu koillisessa Yanfolilan piirin Yallankoro-Soloban kuntaan ja muissa ilmansuunnissa Guineaan. Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää ja kuusi pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on mandinkoja, bambaroita ja bozoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, riisi, durra, hirssi. Myytäväksi kasvatetaan teehibiskusta, puuvillaa ja hedelmiä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Kabayassa ja Siradioubassa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat koulut, terveyskeskus, säästökassa ja Kabayan vesijohtoverkko.
Alle lujaa

Alle lujaa on hardcore punk -yhtye Hero Dishonestin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin 4. huhtikuuta 2013 If Societyn ja Läjä Recordsin yhteiskustanteena. Yhdysvalloissa albumin julkaisi Peterwalkee Records.
Albumi on yhtyeen aiempaan tuotantoon nähden synkempi ja hidastemposempi kokonaisuus, sekä yhtyeen ensimmäinen täysin suomenkielinen albumi. Kappaleet käsittelevät seksiä, tekopyhyyttä, sotaa ja huumeita.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän kuvaili albumia luonnolliseksi vanhan koulukunnan punkiksi vailla yliyrittämistä, mutta arvosti myös yhtyeen uusia puolia. Niin ikään Imperiumin Janne Rintala totesi yhtyeen näyttävän albumilla ”peräti kehittymisen merkkejä”, sekä kappaleiden olevan tunnuksenomaisia outoa huumoria viljeleviä ja kulmikkaita teoksia. Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän piti solisti Pat Poonin tavasta tulkita sanoituksia yhtyeelle omaleimaisena piirteenä. Lammaszinen Jouni Parkku kehui albumia vuolaasti. Hän piti sitä suoraviivaisena ja intensiivisenä albumina, jonka hitaammatkin kappaleet täyttävät vaarallisuuden kriteerit.
Trentemøller

Anders Trentemøller Andersen (s. 16. lokakuuta 1974 Vordingborg, Tanska) on tanskalainen elektronisen musiikin tuottaja ja multi-instrumentalisti. Hän asuu tällä hetkellä Kööpenhaminassa. Trentemøller julkaisi vuonna 2006 esikoisalbuminsa "The Last Resort", joka sijoittui useissa eri mielipidekyselyissä yhdeksi sen vuoden parhaimmista albumeista, antaen hänelle enemmän näkyvyyttä. Trentemøller kokosi yhteen ensimmäisen liveyhtyeensä vuonna 2007, mistä lähtien hän on pitänyt noin kolmeasataa show’ta ympäri maailmaa.
Tiina Sanila Band

Tiina Sanila Band on Tiina Sanila-Aikion perustama rock-yhtye. Yhtye laulaa koltansaameksi.
Tiina Sanila Bandilla on levytyssopimus Tuupa Recordsin kanssa. Sanila julkaisi taustayhtyeineen vuonna 2005 maailman ensimmäisen koltansaamenkielisen rockalbumin, "Sääʹmjânnam rocks!". Vuonna 2006 yhtyeen single ”Uuh!” nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle. Sanilan toinen albumi "Kåʹllkueʹll še måttmešt tålkk" julkaistiin 26. toukokuuta 2007 Inarissa Ijahis Idja -festivaaleilla.
Tiina Sanila Band on määrittelemättömällä tauolla.
Selected (albumi)

Selected on brittiläisen Alan Wilderin sooloprojekti Recoilin ensimmäinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 19. huhtikuuta 2010. Albumilla esiintyvät laulajat ovat Diamanda Galás, Joe Richardson, Douglas McCarthy, Samantha Coerbell, Siobhan Lynch, Toni Halliday, Nicole Blackman, Maggie Estep sekä Carla Trevaskis. 
Albumilla esiintyvät kappaleet ovat Wilderin mukaan hänen ”henkilökohtaisia suosikkejaan, masteroitu ja muokattu yhteen joksikin, jota pidän toisiaan koossapitävänä täydellisenä kuuntelukokemuksena.” Wilder ja Paul Kendall muokkasivat albumin tietyt kappaleet ja masteroivat ne Simon Heyworthin kanssa. 
Albumi on saatavilla CD:nä, tupla-CD:nä, jossa on Wilderin ja Kendallin valitsemia ja yhteenmuokattuja uusia remixejä ja vaihtoehtoisia versioita, neljä vinyylilevyä sisältävän "limited edition "-pakkauksen sekä neljä levyä sisältävän "limited edition deluxe" -pakkauksen. "Selectedin" kuvituksen suunnitteli Un.titled Matt Culpinin avustuksella, Simon Congdonin luodessa studio- ja livealbumien valokuvat.
Kappaleet.
"Selected – A Strange Hour".
"A Strange Hour" -live-esiintymisen aikaisempi versio CD:llä ja DVD:llä. DVD sisältää live-esiintymisen aikana projisoitu filmi, 48 kHz/24bit stereoäänellä.
Luovukkaluoto

Luovukkaluoto on Saimaalla oleva luoto, jonka linjamerkin nimi liikenneviraston Suomen Sisävesien loistoluettelossa on "13555 Suuri Luovukka alempi" Luovukkaluotoa amatööriradion asemapaikkana on käyttänyt Saimaan Viitoset Ry kansainvälisessä majakka- ja majakkalaivaviikonlopussa kutsumerkillä OH5B vuosina 2011-2013 ja 2015-2020 sekä 2023 kymmenen kertaa. Kutsumerkki OH5B on Saimaan Viitosten , OH5AB:n, kilpailukutsumerkki.
Haprakaurat

Haprakaurat ("Gaudinia") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Nykyisin siihen luetaan kuuluvaksi neljä lajia. Aikojen kuluessa sukuun on kuitenkin kuvattu useita muitakin lajeja, mutta niiden on sittemmin todettu olevan samaa lajia jonkin toisen lajin, yleensä vihnehaprakauran ("Gaudinia fragilis"), kanssa.
Niani

Niani on kylä Sankaranijoen varrella Guineassa. Sitä on pidetty keskiaikaisen Malin valtakunnan pääkaupunkina.
Kaupungissa vuonna 1353 käynyt Ibn Battuta kutsuu sitä nimellä "Malli". Arabialaisen historioitsijan Shihab al-Umarin mukaan Malin pääkaupunki oli "Nyeni". Ranskalainen Maurice Delafosse sijoitti sen 1900-luvun alussa Nianin kylään lähelle nykyisten Guinean ja Malin rajaa. Puolalais-guinealaisen arkeologiryhmän vuodesta 1968 lähtien suorittamissa kaivauksissa on löydetty palatsin, arabikorttelin ja moskeijan rauniot sekä 25 kilometrin etäisyydelle ulottuvien kauppias-, käsityöläis- ja kalastajakylien ryhmä.
Nianin perustajana pidetään 1200-luvulla hallinnutta Sundiata Keitaa. Kaupunki kukoisti mansa Musan aikana 1300-luvun alussa ja säilytti asemansa 1400-luvulle saakka, jolloin se liitettiin Songhaivaltakuntaan. Nianin taloudellinen merkitys perustui karavaanikauppaan, jossa vaihdettiin kultaa, suolaa, kolapähkinöitä ja orjia.
Osa tutkijoista suhtautuu epäilevästi Nianin asemaan Malin pääkaupunkina. On esitetty näkemys, että valtakunnan hallitsijoilla ei ollut pysyvää pääkaupunkia, tai että Niani toimi sellaisena vasta 1500-luvulla. Radiohiiliajoitukset eivät viittaa 1200–1300-lukujen asutukseen eikä paikalta ole juurikaan löydetty karavaanikaupasta kertovia ylellisyystavaroita.
Vaivaisvehnät

Vaivaisvehnät ("Eremopyrum") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Siihen kuuluu vain neljä lajia, jotka on aiemmin kuvattu myös harjasvehniin ("Agropyron") kuuluviksi.
Sekä idänvaivaisvehnää ("Eremopyrum orientale") että arovaivaisvehnää ("Eremopyrum triticeum") on havaittu muutamia kertoja Suomessa.
First Sentier Investors

First Sentier Investors (aiemmin "First State Investments") on australialainen pääomasijoitusyhtiö. Se hoitaa sijoituksia muiden institutionaalisten sijoittajien ja eläkerahastojen puolesta. First Sentier Investorsin omistaa Australian suurin finanssipalveluyritys Commonwealth Bank. First Sentier Investors sijoittaa infrastruktuuriin ja hallinnoi maailmanlaajuisesti 135 miljardia euroa (2013). Yhtiöllä työskentelee 225 sijoitusasiantuntijaa ja 628 muuta työntekijää (2016). First Sentier Investorsin johtaja ("Chief Executive Officer") on Mark Steinberg.
Huhtikuussa 2018 First State Investments myi Digitan yhdysvaltalaiselle sijoitusyhtiö Digital Colonylle. Kauppa toteutui 25. kesäkuuta 2018. Maaliskuussa 2021 First Sentier Investors myi osuutensa Carunasta. Carunaa ja Digitaa on kumpaakin syytetty kohtuuttomasta hinnoittelusta.
First State Investmentsin infrastruktuurisijoittamisesta vastaavan Peter Meanyn mukaan luonnollisiin monopoleihin kannattaa sijoittaa, koska kilpailua ei ole ja hintoja voidaan nostaa ajan myötä.
Harjasvehnät

Harjasvehnät ("Agropyron") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 17 lajia sekä useita lajiristeymiä. Joitakin suvun lajeja on sijoitettu aiemmin myös muun muassa vehnien ("Triticum"), vaivaisvehnien ("Eremopyrum"), villivehnien ("Elymus") tai natojen ("Festuca") sukuihin.
Suvun lajeista Suomessa on tavattu ketoharjasvehnää ("Agropyron cristatum"), josta on muutamia havaintoja eri puolilta maata, ja aroharjasvehnää ("Agropyron desertorum"), josta on vain yksi uusi havainto Pohjanmaan rannikolta.
Jymysukeltaja

Jymysukeltaja ("Cybister lateralimarginalis") on noin 30–37 millimetrim kokoinen, vedessä elävä kovakuoriainen. Se on muodoltaan soikea ja litteä. Jymysukeltajan ravintoa ovat muun muassa hyönteisten vedessä elävät toukat.
Jymysukeltaja ei ole Suomessa kotoperäinen laji, vaan sen luontaista aluetta on muu Eurooppa, Lähi-itä ja Pohjois-Afrikka. Se on kuitenkin havaittu eteläisessä Suomessa muutamia kertoja.
Kansallis-Osake-Pankki (KOP-talo)

Kansallis-Osake-Pankin talo eli KOP-talo sijaitsi Oulun keskustassa Pokkisen kaupunginosassa Kirkkokatu 6:n ja Pakkahuoneenkatu 11:n kulmassa. Helsinkiläinen arkkitehtuuritoimisto "Usko Nyström – Petrelius – Penttilä" sai vuonna 1898 toimeksiannoksi suunnitella pankkirakennuksen Oulun KOP:lle.
Kansallisromanttista tyyliä edustanut rakennus valmistui vuonna 1900. Rakennuksen sisätiloihin tehtiin muutoksia vuonna 1905. Pankkitalo purettiin 1960-luvun alussa uudisrakennuksen tieltä. 
Pohjois-Pohjanmaan museo on valmistanut KOP:n pankkitalosta pienoismallin. Museossa on myös KOP:n talosta peräisin oleva ikkunan yläpalkistokehyksen keskuskoriste, joka löytyi yksityishenkilön omakotitalon pihamaalta. Löytö tehtiin salaojituksen yhteydessä..
Dean–Stark-laite

Dean–Stark-laite on tyypillisesti lasista valmistettu laboratoriotarvike, jota käytetään veden poistamiseen reaktioastiasta atseotrooppisena seoksena veteen sekoittumattoman liuottimen kanssa. Sitä voidaan myös käyttää näytteen vesipitoisuuden määrittämiseen. Laitteen kehittivät yhdysvaltalaiset Ernest W. Dean ja David D. Stark ja se on nimetty heidän mukaansa. Keksintönsä he julkaisivat vuonna 1920.
Toimintaperiaate ja käyttö.
Dean ja Stark kehittivät Dean–Stark-laitteen työskennellessään Yhdysvaltain mineraalitutkimuskeskuksessa Pittsburghissa. Heidän tehtävänään oli selvittää raakaöljyn vesipitoisuus. Tehtävä osoittautui vaikeaksi raakaöljyn emulsioluonteen vuoksi. Dean ja Stark huomasivat, että veden voi poistaa seoksesta tislaamalla atseotrooppina veteen liukenemattoman liuottimen kuten tolueenin tai ksyleenin kanssa. Keräämällä vesi talteen saadaan näytteen vesipitoisuus selvitettyä. Tätä varten he kehittivät lasisen laboratoriotarvikkeen, jota myöhemmin alettiin kutsua Dean–Stark-laitteeksi.
Dean–Stark-laite koostuu vinosta lasisesta putkesta, jonka päässä on yhde reaktiokolviin tai muuhun kuumennusastiaan. Putken toisessa päässä on pystysuora putki, joka on toisesta päästä avoin ja toisesta suljettu. Avoin pää toimii yhteenä palautusjäähdyttimeen ja suljettu pää toimii nesteen kerääjänä. Putkessa voi olla myös mitta-asteikko ja hana putken tyhjentämiseen. Kun reaktiokolvissa oleva neste kiehuu ja vesi tislautuu yhdessä liuottimen kanssa, höyry kulkeutuu jäähdyttimeen, jossa se tiivistyy nesteeksi. Neste valuu Dean–Stark-laitteeseen ja toisiinsa liukenemattomat nesteet erottuvat omiksi faaseikseen siten, että raskaampi on alempana. Veden ja tolueenin tai ksyleenin atseotrooppisessa seoksessa vesi on tihempää ja jää putken pohjalle. Putken täyttyessä tolueeni tai ksyleeni valuu takaisin reaktiokolviin.
Dean–Stark-laitetta voidaan käyttää vesipitoisuuden määrittämiseen esimerkiksi raakaöljystä ja muista petrokemian tuotteista ja raaka-aineista, yrteistä, mausteista ja muista ruoka-aineista. Dean–Stark-laitetta käytetään myös orgaanisen kemian synteeseissä haluttaessa poistaa reaktion tuotteena muodostuvaa vettä ja näin ajaa reaktion tasapainoa kohti tuotteiden muodostumista. Tällaisia reaktioita ovat tyypillisesti esimerkiksi esteröinnit ja asetaalien synteesit.
Marskiheinät

Marskiheinät ("Spartina") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 16 lajia sekä kaksi risteymälajia. Marskiheinät voidaan myös yhdistää karisteheiniin ("Sporobolus").
Koristekasvina käytettävä raitamarskiheinä ("Spartina pectinata" 'Aureomarginata') on marskiheinälajista jalostettu lajike.
Powers (yhdysvaltalainen televisiosarja)

Powers on yhdysvaltalainen suoratoistopalveluissa julkaistu verkkosarja, joka perustuu samannimiseen sarjakuvaan, jonka Marvel Comics julkaisi kauppanimensä Icon Comicsin kautta. Sarja julkaistiin alun perin PlayStation Networkin kautta ja kolme ensimmäistä jaksoa julkaistiin 10. maaliskuuta 2015. Pilottijakso julkaistiin Yhdysvalloissa YouTubeen katsottavaksi ilmaiseksi. 6. toukokuuta 2015 julkistettiin, että "Powers" saisi toisen tuotantokauden, joka julkaistiin 31. toukokuuta 2016. Elokuussa 2016 julkistettiin sarjan päättyneen.
Juoni.
Maailmassa, jossa tavalliset ihmiset ja superihmiset elävät sovussa keskenään, entinen supersankari Christian Walker on ryhtynyt henkirikosetsiväksi menetettyään voimansa. Hän ja hänen työparinsa Deena Pilgrim työskentelevät Los Angelesin poliisivoimien Powers-osastolla, jossa hän he tutkivat superihmisiä koskevia rikoksia.
Kaurakkeet

Kaurakkeet eli kaurakot eli villikaurat ("Trisetum") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun lasketaan kuuluvaksi 87 lajia. Joitakin suvun lajeja on sijoitettu aiemmin muun muassa kaurojen ("Avena"), lauhioiden ("Aira"), tupsutoppojen ("Koeleria") tai kastikoiden ("Calamagrostis") sukuihin. Monet lajit ovatkin olleet suomenkielisiltä nimiltään aiemmin kauroja, kun nykyisin ne ovat kaurakoita tai kaurakkeita.
Kaurakkeet ovat monivuotisia ja kasvutavaltaan jokseenkin mätästäviä heiniä. Niiden varret ovat tasapintaisia ja niissä voi lajista riippuen olla karvoja. Lehdet ovat tasapintaisia ja useimmiten hienokarvaisia. Kaurakkeiden kukinnot ovat tiiviitä sekä ulkonäöltään tähkämäisiä, ja niissä on lukuisia pieniä tähkylöitä. Tähkylät ovat 4–7 mm pitkiä ja niissä on kahdesta neljään kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat eripituisia sekä usein kalvolaitaisia. Ulkokale on usein yksisuoninen ja sisäkale kolmisuoninen sekä ylettyy usein yli tähkylän puolenvälin. Kussakin ulkohelpeessä on ohut ja taipunut vihne.
Kaurakkeiden ("Trisetum") suvun tieteellinen nimi on suomeksi vapaasti käännettynä "kolmivihneinen" ja se tulee kaurakkeiden tähkylöissä olevista vihneistä, joita on yleensä kolme kappaletta.
Suvun lajeista Suomessa on havaittu viittä eri lajia. Näistä lajeista tähkäkaurake ("Trisetum spicatum") ja lapinkaurake ("Trisetum subalpestre") ovat yleisimpiä, joskin niitä tavataan Suomessa lähes pelkästään Käsivarren Lapissa. Lopuista kolmesta lajista on lähinnä vain yksittäisiä tai muutamia havaintoja eri puolilta maata.
DVS1

Zak Khutoretsky, tunnettu myös nimellä DVS1 (s. 1976 Pietari, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto ) on yhdysvaltalainen DJ ja tekno-artisti Minneapolisista. Hän on käynyt laaja-alaisesti kiertueilla, ollut pääesiintyjänä kansainvälisissä musiikkifestivaaleissa kuten Decibel ja Dekmental ja soittanut teknon pioneerien kuten Jeff Mills ja Robert Hood kanssa. Hän on vinyylilevyjen kerääjä ja hänen kokoelmassaan on yli 30 000 vinyyliä.
HMS P47

HMS P47 oli Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 19. marraskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 27. heinäkuuta 1942 ja luovutettiin Alankomaille, jonka laivasto otti aluksen palvelukseen 8. lokakuuta 1942 nimellä "Hr. Ms. Dolfijn".
Palvelus.
Alus liitettiin 23. syyskuuta 1942 Holy Lochissa 3. sukellusvenelaivueeseen, jossa se oli koeajoissa 14. marraskuuta 1942 saakka. Marras-joulukuun 1943 alus oli Maltalla 10. sukellusvenelaivueessa.
Alus lähti 15. marraskuuta 1942 Biskajanlahdelle ensimmäiselle partiomatkalleen. Irlanninmeren läpi etelään alus matkasi "HMS Sealionin" kanssa ja pimeäntuloon saakka sukellusveneiden suojana oli hävittäjä "HMS Scimitar". "Dolfijn" yritti 26. marraskuuta 1942 tuloksetta upottaa havaitsemansa Saksan laivaston sukellusveneen "U-263:n". Alus päätti partiomatkansa 5. joulukuuta Falmouthiin, mistä se palasi Holy Lochiin 8. joulukuuta.
Alus lähti 22. joulukuuta Holy Lochista Biskajanlahdelle, josta se siirtyi 6. tammikuuta 1943 Gibraltarille. Alus partioi 13. – 23. tammikuuta Espanjan kaakkoisrannikolla, mistä se palasi Algeriin. Alus liitettiin 23. tammikuuta Algerissa 8. sukellusvenelaivueeseen.
Alus lähti 1. helmikuuta partiomatkalle Korsikan rannikolle. Alus upotti 9. helmikuuta torpedoimalla Italian laivaston Perla-luokan sukellusveneen "R. Smg. Malachiten" lähellä Cape Spartiventoa. Alus upotti italialaisen rahtialus "Eglen", apuvartiolaiva "RN V50/Adalian", purjealus "Stefano Galleanon" ja neljä muuta purjealusta kuten kreikkalaiset "Hydrean" ja "Theoinen" sekä kaksi pienehköä saksalaista alusta.
Lisäksi alus vaurioitti italialaisia rahtialuksia "Humanitasia" ja "Sabiaa". Se teki myös tuloksettoman hyökkäyksen saksalaisia kauppa-aluksia "Oriaa" ja "Ledaa" (ex- italialainen "Leopardi") vastaan. "Ledaa" vastaan hyökätessään sukellusvene upotti saattajana toimineen Saksan laivaston torpedoveneen "TA14" (ex-Italian laivaston "Turbine"). Sukellusvene torpedoi myös ranskalaisen rahtialuksen hylyn "Dalnyn" ja hyökkäsi tykillä pienehköä saattuetta vastaan, jolloin sen kansitykillä ammuttiin kuusitoista laukausta osuen kahdesti proomu "Vidiin". Hyökkäys kuitenkin keskeytyi hätäsukellukseen.
Joulukuusta 1943 maaliskuuhun 1944 alus oli 1. sukellusvenelaivueessa Beirutissa. Lopulta alus palasi saattueen mukana Britteinsaarille, jossa se siirrettiin Dundeessa telakalle. Euroopan sotatoimien päätyttyä alus sijoitettiin koululaivaksi Amsterdamiin, missä se oli 1947–1952. Alus poistettiin palveluksesta ja palautettiin nimellisesti Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Alus kuitenkin romutettiin Alankomaissa toukokuussa 1952.
Päälliköt.
Aluksen päällikköinä olivat: