tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mylab

Mylab Oy on suomalainen terveydenhuollon ja kliinisten laboratorioiden tietopalveluiden ja laboratoriokeskusten tietojärjestelmien tuottajayritys. Mylab on markkinajohtaja Suomessa yli 75 prosentin markkinaosuudellaan.
Mylab on perustettu vuonna 1987 ja sillä on toimistot Tampereella ja Helsingissä. Vuonna 2019 Mylabilla oli 90 työntekijää Suomessa. Vuoden 2019 liikevaihto oli yli 14,9 miljoonaa euroa. 
Tavaramerkit.
Mylabille on rekisteröity mm. seuraavat tavaramerkit:
Imagine (John Lennonin albumi)

Imagine on John Lennonin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1971. Levyn nimikappale kuuluu Lennonin tunnetuimpiin. 
Laulunkirjoitus.
Lennon jatkoi tuotteliaana esikoisalbuminsa jälkeen ja kirjoitti runsaasti kappaleita 1970–1971. Lennon oli tuolloin poliittisesti hyvin aktiivinen, mikä myös antoi inspiraatiota hänen kappaleisiinsa. Lennon ottaa kantaa poliittisiin aiheisiin albumin kappaleista ainakin ”I Don’t Want to Be a Soldier” ja ”Gimme Some Truth”, joista jälkimmäisessä hän kritisoi poliitikkoja. Kappaleessa ”Imagine” Lennon puhuu rauhan puolesta ja kehottaa ihmisiä kuvittelemaan rauhaa kaikkien kansojen välillä. Albumin viimeisellä raidalla ”Oh Yoko!” Lennon ylistää rakkauttaan vaimoonsa Yoko Onoon. Kappaleessa ”How Do You Sleep?” Lennon kritisoi entistä yhtyetoveriaan Paul McCartneyta, vastaiskuna hänen kappaleelleen ”Too Many People”, jonka hän katsoi käsittelevän Yokon läsnäoloa Beatlesin levytyksissä. Lennon kirjoitti levyn teon aikoina myös useita levyn ulkopuolelle jääneitä kappaleita, joista osa julkaistiin hänen myöhemmillä albumeillaan.
Levyttäminen.
Vaikka Lennonin välit entiseen yhtyetoveriinsa McCartneyyn olivat viileät, hän pysyi silti ystävänä kahden muun The Beatlesin jäsenen, George Harrisonin ja Ringo Starrin kanssa. Starr soittikin Lennonin aiemmalla albumilla "John Lennon/Plastic Ono Band" ja Harrison soitti kitaraa usealla ”Imaginen” kappaleella. Albumi äänitettiin helmikuun ja heinäkuun 1971 välillä, kolmella eri studiolla Acot Sound Studiosilla ja Abbey Roadin studiolla Britanniassa ja Record Plant -studiolla New Yorkissa. Albumin tuottajana toimi Lennonin ohella Phil Spector, joka tuotti myös Beatlesin viimeiseksi jääneen studioalbumin. Albumille äänitettiin yhteensä kymmenen kappaletta, ja sen kokonaiskestoksi tuli 39 minuuttia ja 29 sekuntia. "Imaginen" julkaisi Apple Records, jonka The Beatlesin jäsenet olivat aikoinaan perustaneet.
Julkaisu ja menestys.
"Imagine" julkaistiin 9. syyskuuta 1971 ja sen ohella julkaistiin myös samanniminen dokumenttielokuva levyn teosta. Albumi menestyi hyvin ja se sai erittäin hyviä arvosteluja. "Imagine" oli lista-ykkönen ainakin Britanniassa, Yhdysvalloissa, Alankomaissa, Italiassa, Japanissa, Norjassa, Sveitsissä, Ruotsissa, Espanjassa ja Australiassa. Albumi menestyi hyvin myös Länsi-Saksassa, Ranskassa ja Kanadassa. Singlenä julkaistiin lokakuussa nimikappale ”Imagine”. Se nousi listaykkös-singleksi lähes joka maassa, mutta Yhdysvalloissa se ei saavuttanut kärkipaikkaa. Albumi on noussut uudelleen listoille useasti, viimeisimmän kerran vuonna 2009, ”Imagine”-kappale puolestaan on esiintynyt viimeisimmän kerran listoilla vuonna 2013 Espanjassa ja TOP 10:ssä se on viimeksi ollut Britanniassa 2012.
Arvostus.
Musiikkilehti "Rolling Stone" listasi "Imaginen" kaikkien aikojen 80. parhaaksi albumiksi listallaan 500 Greatest Albums of All Time. "Rolling Stone" listasi listallaan 500 Greatest Songs of All Time ”Imagine”-kappaleen kaikkien aikojen kolmanneksi parhaaksi kappaleeksi. Myös Lennonin kanssa riidoissa levyn teon aikaan ollut McCartney on kehunut albumia suuresti, kuten myös muun muassa musiikkisivusto "Allmusic".
Jääpallon SM-sarjakausi 1977–1978

Jääpallon SM-sarja kaudella 1977-1978 pelattiin kaksinkertaisena sarjana, jonka päätteeksi pelattiin neljän parhaan joukkueen kesken mitaliottelut. Seuraavaksi kaudeksi sarjan joukkuemäärä nostettiin kymmeneen, jolloin mikään joukkue ei pudonnut sarjasta. Sarja oli tarkoitus pelata kymmenen joukkueen sarjana jo kyseisenä kautena, mutta Oulun Tarmo vetäytyi sarjasta.
Uutena joukkueena sarjassa pelasi Mikkelin Kampparit, joka sai sarjasta luopuneen MP:n sarjapaikan. Kampparit oli aloittanut toimintansa kaudella 1971-72 III-divisioonasta. MP:n jääpalloilijat siirtyivät siihen asti divisioonassa pelanneeseen Kamppareihin. MP lopetti toimintansa jääpallossa ja jääkiekossa ja keskittyi pelkästään jalkapalloon. Sarjassa pelasi myös edellisenä kautena pudonnut OPS, joka sai anomuksesta sarjaan nousseen kakkosjoukkueensa OPP:n sarjapaikan. Sarjassa pelasi ensimmäistä kertaa myös helsinkiläinen Botnia-69, joka nostettiin sarjaan kun sarja oli tarkoitus laajentaa 10 joukkueen sarjaksi. Tarmon luopumisen takia sarja pelattiin kuitenkin yhdeksän joukkueen kesken.
Runkosarjan voitti HIFK ennen Akillesta ja OLS:aa. Neljäs välieräjoukkue oli MP:n sarjapaikan perinyt Kampparit. 
Välierät pelattiin yksiosaisina, koska lämpimät säät sulattivat luonnonjäät. Alun perin välierät piti pelata edellisen kauden tapaan kaksiosaisina, joiden yhteistulos ratkaisi voittajan. Mikkelin ja Porvoon kentän muututtua pelikelvottomiksi, Suomen Jääpalloliitto päätti siirtää ratkaisun viikkoa myöhemmäksi. Kaikki ottelut pelattiin Helsingissä Oulunkylässä, joka oli silloin Suomen ainoa tekojäärata. 
Välieristä finaaliin selvisivät HIFK, joka voitti Kampparit ja OLS, joka voitti jatkoajan jälkeen Akilleksen. HIFK:n ja OLS:n välisessä loppuottelussa tarvittiin jatkoaika mestaruuden ratkaisemiseksi, jatkoajalla Veikko Niemikorpi ratkaisi maalillaan mestaruuden HIFK:n hyväksi. Niemikorpi voitti myös maalikuninkuuden 50 maalillaan. HIFK oli voittanut edellisen kerran mestaruuden vuonna 1944, 34 vuotta aiemmin.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Yhtään joukkuetta ei pudonnut sarjasta. Sarjaan nousi Kemin Palloseura.
Suomenmestarit.
HIFK:n joukkue: Veli Pohjolainen, Kalevi Hämäläinen, Jukka Suominen, Jukka Ketopelto, Antti Helpi, Jarmo Haavisto, Kari Kiviharju (pelaajavalmentaja), Markku Björn, Hannes Julkunen, Christer Johansson, Kauko Rautiainen, Christer Nordgren, Veikko Niemikorpi, Timo Fredriksson, Risto Allinen, Timo Rantala.
Jääpallon SM-sarjakausi 1978–1979

Jääpallon Suomenmestaruus kaudella 1978–1979 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Mestaruuden voitti Oulun Luistinseura.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
KePS putosi sarjasta. Tilalle nousi Sakta Farten Porvoosta.
Runkosarjan parhaat maalintekijät.
Pistepörssin voitti Veikko Niemikorpi 64 pisteellä.
Välierät.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa heikommin menestyneen kotikentällä.
Suomenmestarit.
OLS:n joukkue: Rauno Kaikkonen, Yrjö Ervasti, Antti Ervasti, Timo Okkonen, Kalevi Immonen, Pertti Kärenaho, Pekka Liikanen, Esa Määttä, Kalevi Alatalo, Eero Hamari, Asko Eskola, Ari Vanha-Aho, Matti Karhumaa, Toivo Orava, Pasi Kalliokoski, Kari Moilanen. Valmentaja: Pentti Hiltunen
6615 Plutarchos

6615 Plutarchos on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät C. J. van Houten, I. van Houten-Groeneveld ja T. Gehrels vuonna 1960. Pikkuplaneetta sai nimensä antiikin kreikkalaisen filosofin, Plutarkhoksen mukaan. Ennen kuin tämä asteroidi nimettiin, se tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 9512 P-L.
Asteroidilla on oma kuu, joka löydettiin vuonna 2007 valokäyrämittauksissa. Asteroidin läpimitta on noin ja kiertolaisen läpimitta on noin .
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, joka on lähimmillään astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi on .
3271 Ul

3271 Ul on pikkuplaneetta, joka kuuluu Maan lähelle tuleviin Amor-asteroideihin. Sen löysi H.-E. Schuster vuonna 1982. Pikkuplaneetta sai nimensä Uudet Hebridit saariryhmän melanesialaisten mytologian yön ja Kuun hengen mukaan. Ennen kuin tämä asteroidi sai nimensä se tunnettiin tunnuksella 1982 RB.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella asteroidin läpimitta on todennäköisesti – .
Jääpallon SM-sarjakausi 1979–1980

Jääpallon Suomen mestaruus 1979–1980 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Mestaruuden voitti Lappeenrannan Veiterä. Veiterän edellisestä mestaruudesta oli kulunut 23 vuotta.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Botnia putosi sarjasta. Tilalle nousi Tornion Palloveikot.
Runkosarjan parhaat maalintekijät.
Pistepörssin voitti Matti Alatalo 43 pisteellä.
Välierät.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa heikommin menestyneen kotikentällä. Kahden ottelun yhteistulos ratkaisi jatkoonmenijän.
Suomenmestarit.
Veiterän joukkue: Mikko Pyysing, Mauri Kiukas, Timo Serenius, Urho Partanen, Heikki Raitavuo, Jukka Kosonen, Ossi Sutinen, Kari Peuhkuri, Seppo Sarkima, Leo Segerman, Hannu Hatara; Pekka Petriläinen, Matti Sivenius, Juha Mänttäri, Yrjö Skaffari, Petri Hämäläinen, Jukka Tirkkonen, Jarmo Suni. Valmentaja Esko Heltola.
Oulun Musiikkijuhlat

Oulun Musiikkijuhlat on Oulun musiikkijuhlasäätiön vuosittain kevättalvella järjestämä musiikkifestivaali, joka täyttää kaupungin kansainvälisillä ja kansallisilla artistivierailla ja tarjoaa mieleenpainuvia konserttielämyksiä. Musiikkijuhlat alkoivat vuonna 1984 nimellä Madetojan Viikot, nykyisellä nimellä juhlat järjestettiin ensimmäisen kerran maaliskuussa 1991.
Musiikkijuhlien ohjelmistoon kuuluu laaja kirjo klassisen ja rytmimusiikin konsertteja sekä yhteistuotantoja, joissa nähdään myös nykysirkusta ja tanssia. Oulun Musiikkijuhlat -festivaalin lisäksi Oulun Musiikkijuhlasäätiö tuottaa konserttisarjoja ja yksittäisiä musiikkitapahtumia ympäri vuoden.
Oulun musiikkijuhlasäätiö.
Oulun musiikkijuhlasäätiö sr on Oulun kaupunginhallituksen vuonna 1990 perustama säätiö, jonka tehtävänä on järjestää vuosittain korkeatasoinen musiikkitapahtuma Oulussa. Säätiöllä on poliittinen hallitus, jonka kaupunginhallitus nimittää vaalikaudeksi kerrallaan. Oulun musiikkijuhlasäätiön hallituksen puheenjohtajana on toiminut vuoden 2021 alkaen Jenni Pitko ja varapuheenjohtajana Ari-Pekka Sirviö.
1984–1991 Ari Angervo (Madetojan viikko) 
1991–1993 Seppo Kimanen
1994–2001 Ismo Siren
2002–2008 Mika Rännäli
2009–2012 Niko Kumpuvaara
2013–2021 Jaakko Kuusisto
2022 Elina Vähälä ja Jukka Perko
2023 Mari Palo ja Jukka Perko
2024 Mari Palo ja Kari Ikonen
Jazz &amp; Etno.
Jazz &amp; Etno on Oulun Musiikkijuhlien ympärivuotinen konserttisarja, jossa kuullaan laaja kirjo kotimaisia artisteja sekä vierailevia tähtiä. Konserttisarjan ohjelmiston suunnittelee vuosittain rytmimusiikin taiteellinen johtaja. Konserttisarjassa on kuultu muun muassa Suomen Jazzliiton, Suomen Kansanmusiikkiliiton sekä Vapaat äänet -kiertuekonsertteja, kuten Polenta (2024), Louis Sclavis Quartet (2023), Panu Savolainen &amp; JPP (2023) ja Pope Puolitaival Nordic4 (2022).
Juovagnuu

Juovagnuu eli juovikasgnu ("Connochaetes taurinus") on eteläisessä ja kaakkoisessa Afrikassa elävä sorkkaeläin. Se on kahdesta gnuulajista suurikokoisempi. Sen pituus on 180–250 senttimetriä ja paino 150–275 kiloa. Se elää suurina laumoina. 
Alalajit:
Dongnaen piiritys

Dongnaen piiritys oli yksi ensimmäisistä taisteluista Japanin hyökättyä Koreaan vuonna 1592.
Taistelun kulku.
Kukistettuaan Busanin sekä Dadaejinin linnoituksen japanilaiset jatkoivat matkaansa kohti Soulia. Matkalla he kohtasivat Dongnaen linnoituksen, joka oli rakennettu vahvaan paikkaan kukkulan päälle ja joka hallitsi Souliin vievää päätietä.
Japanilaisten ensimmäisen divisioonan komentaja Konishi Yukinaga yritti suostutella korealaisia avaamaan heille vapaan tien Kiinan valtaamiseksi. Dongdaen korealaisia johtanut Song Sanghyǒn kieltäytyi vaatimuksesta ja totesi ”minun on helppoa kuolla, mutta vaikea antaa teidän päästä läpi.” Japanilaiset hyökkäsivät linnoitukseen ja kukistivat tämän, mitä seurasi Busanin kaltaiset veriteot hävinneitä korealaisia sekä siviileitä kohtaan.
Dani Carvajal

Daniel ”Dani” Carvajal Ramos (s. 11. tammikuuta 1992 Leganés, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Madridia. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
Seurajoukkueura.
Real Madrid B.
Carvajal on syntynyt Leganésissa, joka on yksi Madridin lähiöistä. Hän siirtyi Real Madridin junioriakatemiaan ollessaan 10-vuotias, jossa hän onnistui nousemaan aina seuran reservijoukkueeseen asti, mikä tapahtui vuonna 2010.
Hän onnistui heti ensimmäisellä kaudellaan vakiinnuttamaan pelipaikkansa avauskokoonpanossa, sekä nousi myös joukkueen kapteeniksi. Seuraavalla kaudella 2011–2012 hän pelasi 38 ottelua ja teki niissä kaksi maalia, kun joukkue palasi viiden vuoden tauon jälkeen Segunda Divisióniin.
Bayer Leverkusen.
11. heinäkuuta 2012 Carvajal teki viisivuotisen sopimuksen saksalaisseura Bayer Leverkusenin kanssa. Siirtokorvauksena hänestä maksettiin 5 miljoonaa euroa. Siirtoon sisältyi kolmen ensimmäisen sopimusvuoden aikana takaisinostopykälä, joista ensimmäisen vuoden jälkeen hinta olisi 6,5 miljoonaa euroa, toisen 7 miljoonaa euroa ja kolmannen noin 8,5 miljoonaa euroa.
Carvajal pelasi ensimmäisen ottelunsa Bundesliigassa 1. syyskuuta 2012 kotikentällä SC Freiburgia vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 25. marraskuuta 2012 ottelussa TSG 1899 Hoffenheimia vastaan. Kauden aikana hän pelasi Bundesliigassa 32 ottelua, joissa teki yhden ja syötti kahdeksan maalia.
Real Madrid.
3. kesäkuuta 2013 Real Madrid käytti siirtoon liittyneen takaisinosto-option ja maksoi Carvajalista 6,5 miljoonaa euroa. Näin hänestä tuli joukkueen kauden 2013–2014 ensimmäinen hankinta. Hän nousi heti vakiokokoonpanoon, sillä avauskaudellaan hän pelasi 31 liigaottelua, joista 25:ssä hän oli avauksessa. Hän on pelannut kausittain 22–31 Primera Divisiónin ottelua pois lukien kausi 2020–2021, jolloin ottelumäärä jäi lukuisista loukkaantumisista johtuen kolmeentoista. Kaikkiaan hän on jouluun 2022 mennessä pelannut 235 Espanjan pääsarjaottelua, joissa hän on tehnyt viisi ja syöttänyt 33 maalia. Espanjan-mestaruuden hän on voittanut kolme kertaa ja cupin kerran. Mestarien liigassa pelaamissaan 73 ottelussa hän on viimeistellyt yhden ja alustanut 16 maalia. Mestarien liigan hän on voittanut viisi kertaa.
Maajoukkueura.
Carvajal pelasi kolme ottelua Espanjan voittaessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2011 ja yhden ottelun alle 21-vuotiaiden EM-kultajoukkueessa 2013. Espanjan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa syyskuussa 2014 Ranskaa vastaan. Hän pelasi kolme ottelua MM-kilpailuissa 2018, näistä kaksi avauskokoonpanossa. MM-kilpailuissa 2022 hän oli kerran avauksessa ja tuli kerran vaihdosta kentälle. EM-kilpailuissa 2024 hän voitti mestaruuden ja pelasi avauskokoonpanossa lukuun ottamatta jatkoonpääsyn kannalta merkityksetöntä viimeistä alkulohko-ottelua ja välieräottelua, josta hän oli poissa varoitustilin täyttymisen aiheuttaman pelikiellon vuoksi. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa EM-kilpailujen alkulohko-ottelussa Kroatiaa vastaan.
Juanfran (jalkapalloilija, 1988)

Juan Francisco Moreno Fuertes, eli Juanfran, (s. 11. syyskuuta 1988 Madrid) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2022–2023 Málagaa. Juanfranin pelipaikka on puolustuksen tai keskikentän oikealla laidalla. Nuorena hänen vahvuuksikseen mainittiin nopeus, tekniikka ja hyvä potkutekniikka.
Juanfran pelasi ensimmäisen Espanjan pääsarjaottelunsa Getafen joukkueessa maaliskuussa 2008 ja toisen Real Madridin joukkueessa toukokuussa 2010. Kesällä 2013 hän siirtyi Real Betisiin ja pääsi liigajoukkueen vakiokokoonpanoon. Hän teki ensimmäisen pääsarjamaalinsa toukokuussa 2011 Real Valladolidia vastaan. Sitten Juanfran siirtyi englantilaisseura Watfordin omistukseen mutta ei pelannut Englannissa yhtään ottelua vaan jatkoi Espanjan liigassa lainasopimuksella Deportivo de La Coruñan joukkueessa. Kauden 2018–2019 hän pelasi Leganésin joukkueessa lainalla Deportivosta. Kaudet 2019–2022 hän edusti turkkilaisseura Alanyasporia. Kesällä 2022 hän siirtyi Málagaan. Hän on heinäkuun 2022 loppuun mennessä pelannut Espanjassa 196 pääsarjaottelua, joissa hän on tehnyt neljä maalia, ja Turkissa 87 pääsarjaottelua.
Jorge Casado

Jorge Casado Rodriguez (s. 26. kesäkuuta 1989 Madrid) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut kotimaansa sarjojen lisäksi Kreikassa, jossa hän pelasi 68 Kreikan Superliigan ottelua.
Casado pelasi Rayo Vallecanon junioreissa. Hän edusti Espanjan toisella sarjatasolla Segunda Divisiónissa Real Madrid Castillaa kausina 2012–2014, Real Betisiä kaudella 2014–2015, Ponferradinaa kaudella 2015–2016 ja Real Zaragozaa kaudella 2016–2017. Hän pelasi Segunda Divisiónissa kaikkiaan 134 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Kausina 2017–2019 ja uudelleen vuoden 2020 alkupuoliskolla Casado edusti kreikkalaista Xanthia, jossa hän pelasi jatko-ottelut mukaan lukien 68 Kreikan Superliigan ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Tämän jälkeen Casado on pelannut Espanjassa alemmilla sarjatasoilla. Hän on edustanut kausina 2020–2024 Rayo Majadahondaa ja kesästä 2024 alkaen Guadalajaraa.
Matthew McNulty

Matthew McNulty, syntymänimeltään Michael Anthony McNulty (s. 14. joulukuuta 1982 Manchester, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Televisiossa hän on näytellyt muun muassa sarjoissa "Misfits", "Holby Cityn sairaala", The Musketeers, The Paradise, "Emmerdale" ja televisioelokuvassa "Toast". Valkokankaalla hänen merkittävimpiä roolejaan on Luis Buñuel elokuvassa "Little Ashes". 
Matthew McNulty vaihtoi nimensä Michaelista Matthewksi voidakseen liittyä näyttelijöiden liittoon, sillä ei voinut liittyä sinne omalla nimellään koska liitossa oli jo sen niminen jäsen. McNulty on naimisissa Katie McNultyn kanssa, ja heillä on kaksi poikaa ja tytär. 
Lähteet.
https://www.famousbirthdays.com/people/matthew-mcnulty.html
Howard Arman

Howard Arman (s. 1954) on brittiläinen kapellimestari. Hänelle myönnettiin kansainvälinen Händel-palkinto vuonna 1998.
Lontoossa syntynyt Arman opiskeli Trinity College of Musicissa. Hän on toiminut muun muassa Wienin Musikvereinin johtajana, Keski-Saksan radiokuoron taiteellisena johtajana sekä vuosina 1983–2000 Salzburgin Bach-kuoron taiteellisena johtajana. Hän on toiminut professorina Wienin musiikkiyliopistossa.
Händel-palkinnon lisäksi Arman on saanut muun muassa Saksan kriitikoiden Echo-palkinnon Sergei Rahmaninovin "Vesperes"- ja Carl Heinrich Graunin "Der Tod Jesu" -levytyksistään.
NDVI

NDVI (Normalized Difference Vegetation Index; ) on kasvillisuusindeksi, joka lasketaan kaukokartoituksen, kuten satelliittikuvauksen avulla saatavan materiaalin perusteella. Se ilmoittaa vihreän kasvillisuuden määrän alueella.
NDVI perustuu kasvillisuuden heijastamaan valoon. Kasvien lehtivihreä absorboi voimakkaasti näkyvän valon yhteyttämistä varten. Sen sijaan lehdet heijastavat solurakenteensa ansiosta suuren osan lähi-infrapunasäteilystä (0,7–1,1 µm). Näkyvän valon satelliittikuvissa kasvillisuuspeite näyttääkin tummalta ja infrapunakuvissa se on vaaleaa.
NDVI lasketaan kaavalla:
formula_1,
missä NIR on heijastuneen lähi-infrapunasäteilyn ja RED näkyvän punaisen valon määrä. Kaava antaa aina tulokseksi luvun -1 ja +1 väliltä. Lähellä nollaa olevat NDVI-arvot viittaavat vähäiseen vihreiden lehtien määrään, kun taas lähellä +1 olevat arvot maksimaaliseen lehtien määrään.
Harald Quandt

Harald Quandt (1. marraskuuta 1921 – 22. syyskuuta 1967) oli saksalainen teollisuusvaikuttajan Günther Quandtin ja Magda Goebbelsin lapsi. Vanhempien avioeron ja äidin uuden avioliiton myötä Harald Quandtista tuli myös Joseph Goebbelsin poikapuoli.
Hänen isänsä oli menestyvä yritysjohtaja ja vanhempien avioeron jälkeen Harald jäi isänsä hoitoon kunnes muutti äitinsä luo Goebbelsin perheeseen valmistumiseensa vuonna 1940. Hän kannatti intialaisen nationalistin Subhash Chandra Bosen aatteita ja mottoa, "Tum mujhe khoon do, main tumhein aazaadi doonga" tai ”"Give me blood and I will give you freedom"”. Hän palveli luutnanttina Luftwaffen joukoissa kunnes haavoittui ja jäi liittoutuneiden vangiksi Italiassa vuonna 1944. Hänet vapautettiin vuonna 1947. 
Harald oli ainoa Goebbelsin perheen jäsen, joka selvisi sodasta elävänä. Hänen äitinsä ja isäpuolensa tekivät itsemurhan myrkytettyään lapsensa. Palattuaan Saksaan sodan jälkeen Harald alkoi yhdessä velipuolensa Herbertin kanssa uudelleenrakentamaan perheensä yrityksiä ja vuosina 1949–1953 hän opiskeli insinööriksi. Günther Quandtin kuoltua vuonna 1954 hän sai velipuolensa kanssa perinnöksi isänsä yritykset jolloin hänestä tuli Länsi-Saksan vauraimpia ihmisiä. Hänen organisaatioonsa kuului yli 200 muun muassa auto-, tekstiili-, lääke- ja rakennusalan yritystä. 
Hän sai viisi tytärtä vaimonsa kanssa. Harald selviytyi lento-onnettomuudesta Zurichin lentokentällä mutta kuoli myöhemmin toisessa lento-onnettomuudessa lähellä Torinoa. Myöhemmin vuonna 2007 esitetyssä dokumentissa "The Silence of the Quandts" paljastetaan Quandtin perheen yritysten rooli toisen maailmansodan aikaisessa Saksassa.
Mutala (albumi)

Mutala on suomirockyhtye Eppu Normaalin 23. marraskuuta 2011 julkaistu studioalbumi, joka sisältää yhtyeen vanhoja, uudelleen akustiseen muotoon sovitettuja kappaleita. Yhtye tiedotti uuden albumin julkaisemisesta kotisivustollaan 21. syyskuuta 2011. Tällöin albumin kappalelistaa ei vielä julkaistu, mutta nauhoitussessiossa oli yhtyeen mukaan syntynyt 30 uutta sovitusta "enemmän ja vähemmän tunnetuista Eppujen kappaleista" . Lopullinen, 32 kappaletta sisältävä kappalelista julkaistiin yhtyeen kotisivuilla 10. lokakuuta 2011 .
Uusi albumi on nauhoitettu Ylöjärvellä sijaitsevan Mutalan kylän maamiesseuran talolla kesän 2011 aikana. Projektin innoittajana oli yhtyeen haave toteuttaa ns. "kuistialbumi", jolla kappaleet olisi nauhoitettu vanhan ajan tapaan. Alun perin yhtyeen oli tarkoitus nauhoittaa albumi kitaristi Mikko "Pantse" Syrjän kotitalon kuistilla, mutta mainion akustiikan vuoksi yhtye päätyi nauhoittamaan levyn Mutalassa. Levyllä myös Martti Syrjän lauluääni on muuttunut edellisiin albumeihin verrattuna.
"Mutala"-albumi julkaistiin tupla-cd:nä, kolmoisvinyylinä ja Streaming-versiona MP3-muodossa, ja levy ylitti 10 000 myydyn kappaleen eli kultalevyrajan 14. joulukuuta 2011. Albumin Pure Audio Blu-ray -painos julkaistiin 20. kesäkuuta 2012, ja se sisältää kappaleet stereo- ja 5.1-versioina.
Mutala Pure Audio Blu-ray on maailman ensimmäinen julkaisu tämän korkealaatuisen (24bit/192kHz) audioformaatin Pop/Rock- kategoriassa.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 1.
R. Madhavan

R. Madhavan (oik. Ranganathan Madhavan; s. 1. kesäkuuta 1970 Jamshedpur, Bihar, Intia) on intialainen näyttelijä, elokuvakäsikirjoittaja, elokuvatuottaja ja televisiojuontaja.
Yksityiselämä.
Madhavan meni naimisiin Sarita Birjen kanssa vuonna 1999. Heidän poikansa syntyi elokuussa 2005.
Alfonso Delgado Evers

Alfonso Delgado Evers (s. 21. kesäkuuta 1942 Rosario) on argentiinalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 23. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin Santo Tomén hiippakunnan piispaksi 20. maaliskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Juan Carlos Aramburu, jota avustivat Jorge Manuel López ja Fortunato Antonio Rossi. Uusi piispa asetettiin virkaansa 11. toukokuuta.
Delgado Evers sai 25. helmikuuta 1994 nimityksen Posadasin hiippakunnan piispaksi, joksi hänet asetettiin 1. toukokuuta. hänet nimitettiin 29. maaliskuuta ja asetettiin 24. toukokuuta 2000 San Juan de Cuyon arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.
Juan Rubén Martinez

Juan Rubén Martinez (s. 20. tammikuuta 1953 Vicente López) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1979 ja nimitettiin Reconquistan hiippakunnan piispaksi 12. helmikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alcides Jorge Pedro Casaretto, jota avustivat Juan José Iriarte ja Carmelo Juan Giaquinta.
Martinez sai 25. marraskuuta 2000 nimityksen Posadasin hiippakunnan piispaksi 25. marraskuuta 2000. Hänet asetettiin tähän virkaan 10. maaliskuuta 2001.
Moštšena

Moštšena (, ) on kylä Luoteis-Ukrainan Volynian alueen keskellä, noin yhdeksän kilometriä Kovelin keskustasta luoteeseen. 
Vuonna 2010 kaupungin arvioitu väkiluku oli 581.
John Baptist Kaggwa

John Baptist Kaggwa (23. maaliskuuta 1943 – 20. tammikuuta 2021) oli ugandalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. joulukuuta 1971 ja nimitettiin Masakan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 19. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Adrian Kivumbi Ddungu, jota avustivat Emmanuel Wamala ja Paul Lokiru Kalanda.
Kaggwasta tuli Masakan piispa 10. tammikuuta 1998. Hän kuului mbogo-heimoon ja teki piispan tehtäviensä ohella yhteiskuntaa kehittäviä uudistuksia hiippakuntansa alueella.
Timo Julkunen

Timo Arto Tapani Julkunen (s. 13. helmikuuta 1963 Nurmes) on suomalainen teatteri- ja televisionäyttelijä. Julkunen on nähty Rauman Kaupunginteatterin lavalla vuodesta 1996. Hänen useisiin rooleihinsa on kuulunut mm. "West Side Story, Käsky, Viivi ja Wagner, Pertsa ja Kilu (2), Näköala sillalta, Don Juan, Ladykillers, Danny"- ja "Lainahöyhenet"-musikaalit, "Luodetuulen Maa, My Fair Lady, Kuubalainen Serenadi, Cabaret" ja erinomaisen menestyksen saanut "Luolamies"-monologi. Finlandia Foundation - Boston, Inc. kutsui hänet huhtikuussa 2010 esittämään "Luolamiestä" Bostoniin. Julkunen esitti "Luolamiehen" myös Kajaanin runoviikoilla samana vuonna. 
Julkunen on myös esiintynyt useissa Rauman kesäteatterin rooleissa kuten "Särkelä itte", "Taikayö, Tankki Täyteen" 2 ja Julkuselle varta vasten kirjoitetut "Mooses Viinanen" komedianäytelmät (1997–2001). Kesällä 2000 hän vieraili Pyynikin kesäteatterissa Tampereella näytelmässä "Pohjalta Ponnistaen". Vuonna 1996 Julkunen ohjasi näytelmän "Illallinen Yhdelle". Kesällä 2014 hän oli mukana Pyynikin kesäteatterin näytelmässä "Pirunpelto", jossa hän esitti mm. Tyrjän Betonin omistajaa Vilho Tyrjälää.
Julkunen on ollut mukana TV-elokuvassa "Kekkosen Kaveri", TV-sarjoissa "Hiljaista On, Pirunpelto ja Korpelan kujanjuoksu", elokuvissa "Rentun Ruusu", "Ponterosa", "Täällä Pohjantähden Alla" ja "Hiljaisuus". Hän on myös näytellyt Laattapisteen "Tee Se Itse Teuvo" TV-mainoksissa. Hän on ansioitunut pelleuimahyppääjä ja hänen saavutuksiin kuuluu amerikkalaisen jalkapallon EM-hopeamitali vuonna 1989 ja hän on saanut Vuoden Raumalainen -tittelin vuonna 2005.
Jääpallon SM-sarjakausi 1980–1981

Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1980–1981 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla play off -otteluilla. Porvoon Akilles voitti mestaruuden. Mestaruus oli porvoolaisten ensimmäinen.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
SaFa putosi sarjasta suoraan ja ToPV karsinnan jälkeen. Tilalle nousivat Botnia-69 ja Jyväskylän Seudun Palloseura.
Välierät.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa paremmin menestyneen kotikentällä. Samoin meneteltiin myös mitaliotteluissa.
Suomenmestarit.
Akilles: Pertti Koponen, John Imjack, Kenneth Lindholm, Lars-Erik Hjelt, Bill Snell, Kari Janhunen, Carl-Anders Lindström, Pekka Olli, Pekka Vuorinen, Risto Tammilehto, Christer Johansson, Raine Salminen (valmentaja), Teijo Moilanen, Pekka Vartiainen, Peter Stenberg, Magnus Smeds, Christer Nordgren, Rainer Vilén, Kim Nyholm.
Florence Nightingale -mitali

Florence Nightingale -mitali on Punaisen Ristin kansainvälisen komitean jakama mitali, joka luotiin 1912 Florence Nightingalen muiston kunniaksi. Mitali on korkein kansainvälinen huomionosoitus hoitotyössä.
Aluksi mitali voitiin myöntää vain naisille, mutta vuoden 1991 sääntöuudistuksen jälkeen myös miehet ovat voineet saada mitalin. Mitali myönnetään "erityisestä rohkeudesta ja omistautumisesta loukkaantuneille, sairaille ja vammaisille tai konfliktien tai onnettomuuksien siviiliuhreille". Lisäksi sen voi saada "esimerkillisestä palveluksesta tai pioneerityöstä julkisen terveydenhuollon ja hoitajakoulutuksen aloilla". Mitalia jaetaan joka toinen vuosi korkeintaan 50 henkilölle.
Mitali on myönnetty yli 1 300 henkilölle maailmassa. Heistä suomalaisia on parikymmentä.
Kotelopalkkisilta

Kotelopalkkisilta on palkkisiltatyyppi, jossa kantavana vaakarakenteena ovat pituussuuntaiset palkit (puuta, teräsbetonia, terästä) ja näiden päällä varsinainen pintarakenne. Lyhyen sillan palkit voivat olla umpinaisia, mutta pitkiin siltoihin käytetään kotelopalkkeja. Palkit kannatetaan päistään päätymuureilla ja mahdollisesti väliltä pilareilla tai silta-arkuilla. 
Lapinlahden silta Helsingissä ja Kiiminkijoen silta Haukiputaalla ovat esimerkkejä kotelopalkkisillasta. Bendorfer Brücke, Reinin ylittävä silta Saksassa oli valmistuessaan lajiltaan maailman pisin, nykyäänkin maansa pisin.
Jussi Kari

Johannes (Jussi) Kari (11. maaliskuuta 1887 Mouhijärvi – 5. toukokuuta 1951) oli suomalainen lavastaja ja taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kerran julkisesti esillä Turussa vuonna 1908. Karia pidetään yhtenä 1920- ja 1930-luvun merkittävimmistä lavastajista Suomessa. Hänelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1950.
Karin vanhemmat olivat nahkurimestari D. V. Karinen ja Ida Amanda Viitaniemi. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1906–1910. Teatterialalle suuntauduttuaan Kari toimi lavastajana muun muassa Koiton näyttämöllä ja Tampereen Työväen Teatterissa, jossa hän teki pitkän uran ja oli tunnettu erityisesti yhteistyöstään ohjaaja Kosti Elon kanssa. Vuosisadan alkupuoliskon ekspressionismin kansainvälisten vaikutteiden on arvioitu näkyneen Karin lavastusnäkemyksessä suomalaisista lavastajista ehkä selvimmin. Kari osallistui 1920-luvulla Tampereen Työväen Teatterin opintomatkalle Berliiniin, jossa hän tutustui saksalaisnäyttämöiden ekspressionistiseen muotokieleen ja omaksui uuden ilmaisun sittemmin vahvasti omassa työssään.
Olavi Runolinna

Erkki Olavi Runolinna (23. tammikuuta 1906 Halikko – 1. maaliskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen ekonomi ja Lapuan liikkeen kannattaja, joka murhasi Minna Craucherin ampumalla hänet tämän kotona Helsingissä 8. maaliskuuta 1932.
Olavi Runolinnan vanhemmat olivat Kaarlo Waldemar Runolinna (aik. Rosenborg, 1877–1927) ja Olga Maria Isaksson (1877–1954). Hänen veljiään olivat Lapuan liikkeessä toiminut Aarne Runolinna ja tekniikan tohtori ja professori Urmas Runolinna. 
Veljensä Aarnen yrityksessä työskennellyt Olavi Runolinna oli äkkijyrkkä lapualainen, jota vaivasivat fyysiset ja ilmeisesti myös mielenterveydelliset ongelmat. Mäntsälän kapinan aikaan hän oli ”seikkaillut” pistoolin kanssa Hämeenlinnassa ja Riihimäellä, muttei osallistunut itse kapinaan. Hän alkoi talvella 1931–1932 eräiden muiden tavoin epäillä Minna Craucherin lojaaliutta Lapuan liikkeelle. Helmikuussa Craucher oli uhannut hänelle ”vaihtavansa puolta” ja vuoti Mäntsälän kapinan aikana lehdistölle (suurelta osin keksimiään) paljastustietoja liikkeen organisaatiosta ja kapinan valmistelusta. Runolinna päätti murhata Craucherin, jotta tämä ei aiheuttaisi enempää vahinkoa liikkeelle. Hän sopi tapaamisen Craucherin kanssa 8. maaliskuuta tämän omassa asunnossa, jossa keskustelun jälkeen ampui uhriaan kahdesti niskaan. Runolinna tuomittiin marraskuussa 1932 täyttä ymmärrystä vaille ollen tehdystä murhasta seitsemäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Poliisin murhatutkimuksessa epäiltynä oli myös K. M. Wallenius.
Lapuan liikkeen kulissien takana liikkui monenlaisia henkilöitä, jotka halusivat käyttää liikettä omiin tarkoitusperiinsä. Helsingissä toimi Runolinnan johtama radikaali ryhmä, joka uneksi fasistisesta yhteiskunnasta. Ryhmää johti direktorio, johon kuuluivat lisäksi kenraali Hannes Ignatius ja majuri Ragnar Gröning. Ryhmä oli varsin pieni eikä sillä ollut mitään menestymisen mahdollisuuksia. Hankkeen paljastuttua viranomaiset eivät edes syyttäneet Runolinnaa vallankaappauksen suunnittelusta, vaan ainoastaan murhasta.
Olavi Runolinna oli 1950-luvun lopulla Göteborgin ja Boråsin suomalaisten helluntaiseurakuntien johtajana. Smyrnan Suomalaisen Helluntairyhmän johtajaksi hänet valittiin 23. helmikuuta 1957. Jouduttuaan hoitamaan kahden seurakunnan asioita, hän jätti tehtävän 13. joulukuuta 1958.
Collapse into Now

Collapse into Now on yhdysvaltalaisen rock-yhtye R.E.M.:n 15. ja viimeinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. maaliskuuta 2011. Sen tuottajana toimi Jacknife Lee, joka oli myös yhtyeen edellisen albumin, "Acceleraten", tuottaja.
Listamenestys.
"Collapse into Now" nousi listojen kärkeen muun muassa Saksassa ja Sveitsissä. Britanniassa ja Billboard 200 -listalla albumi nousi ilmestymisviikollaan viidenneksi. Suomessa albumi oli parhaimmillaan sijalla 17.
Survivor (Barry Mannin albumi)

Survivor on laulaja-lauluntekijä ja pianisti Barry Mannin ensimmäinen sooloalbumi vuodelta 1975. Mann oli 1960-luvun tunnetuimpia lauluntekijöitä, ja tällä albumilla on mukana myös hänen työparinsa, sanoittaja Cynthia Weil. Levy-yhtiö on New Yorkissa toiminut RCA Records ja levymerkki Victor.
The Beach Boys -yhtyeestä tuttu Bruce Johnston ja Barry Mann ovat tuottaneet useimmat albumin kappaleista. Kappaleen "Nobody But You" tuottajat ovat kuitenkin Bruce, Terry ja Barry ja kappaleen "Nothing Good Comes Easy" Bruce ja Terry.
Levyn on äänittänyt Kent Tunks apunaan Artie Torgersen ja Steve Francisco. Masteroinnin on tehnyt Richard Simpson. Äänitys on tehty Kalifornian Hollywoodissa RCA:n Music Center of the Worldissä.
Kansikuvan valokuvan on ottanut Gene Brownell ja kannen suunnittelija on Frank Mulvey. Studojärjestelyissä on ollut mukana Doris Hughes. Takakannen valokuvan Barry Mannista pianoa soittamassa on ottanut Jim Seiter.
Albumin julkaisua on edeltänyt Barry Mannin single ”I'm a Survivor”.
Kappaleet.
Kappaleiden tekijät ovat Barry Mann ja Cynthia Weil.
Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn levypussiin. Julkaisijat ovat Screen Gems-Columbia Music, Inc. &amp; Summerhill Songs, Inc. Kappale "Nobody But You" on vuodelta 1974 ja muut vuodelta 1975.
Kokoonpano.
The Roadhouse Band:
Kuoro:
Taustalaulajat kappaleen "I'll Always Love You" toisessa säkeistössä ovat Bruce Johnston, Daryl Dragon (The Captain) ja Toni Tennille.
"Sweetening":
Puhallinsoittimet:
Jousisoittimet:
Sovittajat:
The Roadhouse Bandin jäsenet, Bruce Johnston ja Terry Melcher ovat levyllä mukana Equinox Recordsin sekä Daryl Dragon ja Toni Tennille A&amp;M Recordsin suosiollisella luvalla.
Jukka Priha

Jukka Priha (31. toukokuuta 1945 Heinola – 20. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja sijoittaja.
Priha oli isänsä, teollisuusneuvos Erkki Prihan (1914–1980) perustaman liimateollisuuden yrityksen E. Prihan omistaja. Yritys myytiin 1978–1979 Enso-Gutzeitille, Kemiralle ja Nesteelle, mutta Priha työskenteli sen varatoimitusjohtajana vielä vuoteen 1980, jolloin hän irtisanoutui. 
Priha aloitti ekonomin opinnot Helsingin Kauppakorkeakoulussa, mutta opinnot keskeytyivät gradu-vaiheessa, kun isä käski pojan yrityksensä palvelukseen. Hän lopetti varsinaisen työnteon 35-vuotiaana.
Jukka Prihan sisar oli professori Päivi Setälä.
Maailman satuaarteet

Maailman satuaarteet on Karisto Oy:n Pokkaristo-sarjassa ilmestynyt kokoelma satuja. 
Toinen painos on vuodelta 2000. Kirja on pehmeäkantinen ja siinä on 118 sivua. Kunkin sadun yhteydessä on yksi kuva. Sarjan ulkoasun on suunnitellut Timo Kuoppala.
Marmoriahvenet

Marmoriahvenet (Aplodactylidae) on aurinkoahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan läheltä Oseanian ja Etelä-Amerikan rannikkoa lauhkeista ja lämpimistä vesistä.
Taksonomia ja anatomia.
Marmoriahventen taksonominen luokitus on muuttunut 2000-luvulla. Nykyään heimoon katsotaan kuuluvaksi vain yksi suku "Aplodactylus" ja 5 lajia. Aikaisemmin heimon katsottiin kuuluvan kaksi muutakin sukua "Crinodus" ja "Dactylosargus". Näihin luokitellut lajit eroavat muista "Aplodactylus"-suvun lajeista lähinnä suomujen koon ja eräiden hampaiden puutteen perusteella. DNA-tutkimuksen perusteella ne eivät kuitenkaan eroa riittävästi muodostaakseen oman sukunsa. Ruumiinrakenteeltaan marmoriahvenet ovat pitkulaisia, ja niiden pää on pyöreähkö ja tukeva ja silmät pienet. Selkäeviä on yksi, ja evän etuosa on piikikäs ja osien välillä on selkeä lovi. Lajien rinta- ja vatsaevät ovat kookkaat. Marmoriahvenlajit ovat väritykseltään tyypillisesti ruskeita, harmaita tai vihertäviä valkoisin kuvion, jotka antavat marmorimaisen värityksen.
Levinneisyys.
Marmoriahvenet ovat mereisiä kaloja, joita tavataan Australian, Uuden-Seelannin, Perun ja Chilen rannikkojen läheisyydestä. Ne elävät koralliriutoilla matalissa vesissä. Marmoriahvenet syövät kasviravintoa ja ovat yleisiä erityisesti suurten makroleväkasvustojen läheisyydessä.
Vjatkanhevonen

Vjatkanhevonen on vaarantunut hevosrotu, joka on peräisin entiseltä Vjatkan, nykyisin Kirovin alueelta Venäjältä. Vjatkanhevosia on lähinnä Kirovin ja Udmurtian alueilla.
Ominaisuudet.
Vjatkanhevonen on monipuolinen, sisukas ja kestävä rotu. Sitä käytetään ratsastukseen, ajoon ja kevyeen työhön. Rotu on luonteeltaan aulis ja rehellinen sekä helppo käsitellä.
Vjatkanhevosella on pieni pää ja paksu, vahva kaula. Lavat ovat voimakkaat, runko syvä ja lautaset lihaksikkaat. Jouhet ovat tuuheat ja talviturkki paksu. Väri on yleisimmin hallakko tai rautiaan- tai ruunikonpäistärikkö, joskus ruunikko. Keskikorkeus on 140 cm ja keskipaino 400 kg. Vuonna 1917 rotu oli jo sukupuuton partaalla, ja Venäjän vallankumouksen jälkeen tehtiin joitain yrityksiä sen pelastamiseksi. Vuonna 2003 vjatkanhevosia oli noin 560, ja vuonna 2007 se mainittiin FAO:n vaarantuneiden eläinrotujen luettelossa.
Historia.
Vjatkahevosen kehittymiseen ovat vaikuttaneet Kirovin, Udmurtian ja läntisen Permin alueiden maasto ja ilmasto. Rodun ulkomuotoon ovat ehkä vaikuttaneet Novgorodin siirtolaisten 1300-luvulla Pohjois-Venäjälle tuomat eestinhevoset ja klepperit sekä myöhemmin Uralin kaivoksille tuodut eestinhevoset. Vjatkanhevonen oli tunnettu työhevosominaisuuksistaan, kestävyydestään, nopeudestaan ja taloudellisuudestaan. 1800-luvun alkupuolella sitä käytettiin usein vetämään troikkaa, ja joitakin yksilöitä vietiin Vjatkasta muun muassa Puolaan. Myös konikponien uskotaan vaikuttaneen vjatkanhevoseen.
Daniele Bracciali

Daniele Bracciali (s. 10. tammikuuta 1978 Arezzo) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 49 toukokuussa 2006 ja nelinpelissä sijalla 21 kesäkuussa 2012. Urallaan hän on voittanut yhden ATP-turnauksen kaksinpelissä ja viisi turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Bracciali on päässyt kaksinpelissä parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa vuosina 1998 ja 2006.
Ensimmäisen turnausvoittonsa kaksinpelissä Bracciali saavutti Casablancassa huhtikuussa 2006 voitettuaan loppuottelussa Nicolás Massún luvuin 6–1, 6–4. Nelinpelissä hän otti ensimmäisen turnausvoittonsa vuonna 2005 Milanon turnauksessa Giorgio Galimbertin kanssa. Vuonna 2010 hän voitti Pietarin turnauksen Potito Staracen kanssa. Vuonna 2011 Bracciali voitti 's-Hertogenboschin turnauksen František Čermákin kanssa ja Kitzbühelin turnauksen Santiago Gonzálezin kanssa.
Joulukuussa 2007 ATP ilmoitti Braccialin saaneen kolmen kuukauden kilpailukiellon lyötyään vetoa tennisotteluista.
Nalle Puhin elokuva

Nalle Puhin elokuva (, levitetty myös nimellä Nalle Puhin elokuva – uudet seikkailut Puolen hehtaarin metsässä) on vuonna 2011 julkaistu yhdysvaltalainen koko perheen animaatioelokuva, jota ovat innoittaneet A. A. Milnen "Nalle Puh" -kirjat. Elokuva kuuluu Disneyn "Nalle Puh" -tuoteperheeseen. Se on yhteensä viides elokuvateattereissa julkaistu "Nalle Puh" ja toinen Walt Disney Animation Studiosilta. "Nalle Puhin elokuva" on Disneyn 51. animaatioelokuva. Elokuvassa Nalle Puh, Tiikeri, Kani, Nasu, Pöllö, Ihaa, Kengu ja Ruu lähtevät pelastamaan Risto Reipasta väärinkäsityksen kautta luodulta viholliselta.
Elokuvan ohjasivat Stephen J. Anderson ja Don Hall ja tuottivat Peter Del Vecho, Clark Spencer, John Lasseter ja Craig Sost. Elokuvan alkuperäisessä versiossa kertojana toimii John Cleese.
"Nalle Puhin elokuva" sisältää kuusi kappaletta Kristen Anderson-Lopezilta ja Robert Lopezilta sekä näyttelijä ja muusikko Zooey Deschanelin tulkinnan elokuvan tunnuskappaleesta.
Elokuvan tuotanto alkoi syyskuussa 2009, kun John Lasseter tiedotti Disneyn haluavan luoda elokuvan, joka ”yhdistää sukupolvia”. 
Elokuvaa levitti Walt Disney Pictures. Se sai ensi-iltansa Britanniassa 15. huhtikuuta ja Yhdysvalloissa 15. heinäkuuta 2011.
Suomen ensi-iltansa elokuva sai syyskuussa 2011. Siitä lähtien sitä on esitetty Helsingissä Finnkinon elokuvateattereissa viikoittain yli 12 vuoden ajan, lukuun ottamatta koronapandemian sulkuja. Se on todennäköisesti pisimpään yhtäjaksoisesti esitetty elokuva koko Suomessa.
Soundtrack.
Taustaa.
Etsiessään lauluntekijöitä elokuvaan ohjaajat Stephen Anderson ja Don Hall lähettivät materiaalia viidelle lauluntekijätiimille. Kaksikko ihastui välittömästi Robert Lopezin ja tämän vaimon Kristenin demoon. Lopezit kirjoittivat elokuvaan seitsemän kappaletta. Zooey Deschanel esittää kolme elokuvan kappaleista, mukaan lukien otteen tunnuskappaleesta "A Very Important Thing to Do".
Elokuvamusiikin on säveltänyt Henry Jackman yhdessä Christopher Willisin kanssa. Elokuvan trailerissa kuullaan englantilaisen rockyhtye Keanen kappale ”Somewhere Only We Know”. Kappale ei kuitenkaan ole mukana elokuvan soundtrack-albumilla.
156 Xanthippe

156 Xanthippe on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi J. Palisa vuonna 1875. Pikkuplaneetta sai nimensä antiikin kreikkalaisen filosofin Sokrateen vaimon, Ksanthippen mukaan. Koska Xanthippen läpimitta on noin 121 kilometriä, se on melko suuri kappale päävyöhykkeellä. Se on tumma C-tyypin asteroidi, jonka pinnalla vuorokauden pituus on noin 22,37 tuntia.
Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011

Maantiepyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2011 järjestettiin Tanskan Kööpenhaminassa 19. – 25. syyskuuta 2011. Kilpailujen ohjelmassa olivat maantieajo ja aika-ajo miehille, naisille, alle 23-vuotiaille miehille sekä junioreille.
Miesten aika-ajo.
Miesten aika-ajo käytiin 46,4 kilometrin reitillä 21. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin kaksi 23,3 kilometrin kierrosta. Tony Martin voitti aika-ajon maailmanmestaruuden ensimmäisen kerran. Hän johti kilpailua jokaisessa väliajassa, ja voitti kilpailun runsaalla minuutilla ennen toiseksi polkenutta Bradley Wigginsiä ja kolmanneksi sijoittunutta hallitsevaa maailmanmestaria Fabian Cancellaraa. Cancellara oli jokaisessa väliajassa toisena, mutta tuli lopun Wigginsiä hitaammin.
Tulokset.
Lähde: sportresult.com 
Naisten aika-ajo.
Naisten aika-ajo käytiin 27,8 kilometrin reitillä 20. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin yksi kierros. Märällä tiellä ajetun kilpailun voitti Judith Arndt. Hän voitti lähes 22 sekunnilla toiseksi sijoittuneen Linda Villumsenin. Kolmanneksi sijoittui hallitseva mestari Emma Pooley. 
Tulokset.
Lähde: sportresult.com 
Alle 23-vuotiaiden aika-ajo.
Alle 23-vuotiaiden aika-ajo käytiin 35,2 kilometrin reitillä 19. syyskuuta 2011. Kilpailussa ajettiin kaksi kierrosta. Kilpailun voitti Australian Luke Durbridge, joka johti jokaisessa väliajassa. Toiseksi sijoittui Tanskan Rasmus Christian Quaade ja kolmanneksi Australian Michael Hepburn. 
Tulokset.
Lähde: sportresult.com 
Miesten maantieajo.
Miesten maantieajo käytiin 266 kilometrin reitillä 25. syyskuuta 2011. Kilpailun voitti loppukirissä vahvin ollut britti Mark Cavendish, joka otti maalleen ensimmäisen maantiejon mestaruuden 46 vuoteen. Toiseksi sijoittui Australian Matthew Goss ja kolmanneksi Saksan André Greipel.
Tulokset.
Lähde: sportresult.com 
Naisten maantieajo.
Naisten maantieajo käytiin 140 kilometrin reitillä 24. syyskuuta 2011. Kilpailun voitti toista kertaa peräkkäin Italian Giorgia Bronzini. Hän voitti loppukirissä toiseksi sijoittuneen Alankomaiden Marianne Vosin ja kolmanneksi sijoittuneen Saksan Ina-Yoko Teutenbergin.
Tulokset.
Lähde: sportresult.com 
Alle 23-vuotiaiden maantieajo.
Alle 23-vuotiaiden maantieajo käytiin 168 kilometrin reitillä 23. syyskuuta 2011. Massakiriin päättyneen kilpailun voitti Ranskan Arnaud Démare ennen maanmiestään Adrien Petit'tä ja britti Andrew Fenniä. 
Tulokset.
Lähde: Cyclingnews
Finlayson (kaupunginosa)

Finlayson (aikaisemmin Näsi) on Tampereen I kaupunginosa. Se koostuu vanhasta Finlaysonin tehdasalueesta, Näsinpuistosta, Mustanlahden satama-alueesta sekä Hämeenpuiston ja Satakunnankadun rajaamista asuinkortteleista. Idässä alue rajoittuu Tammerkoskeen. Finlaysonissa sijaitsevat muun muassa Tallipiha ja Finlaysonin kirkko. Kaupunginosassa on myös kolme palatsirakennusta: Finlaysonin palatsi, Näsilinna ja Pikkupalatsi. Alueelta alkavat Nalkalaan saakka ulottuvat Näsilinnankatu ja Kuninkaankatu sekä Hämeenpuiston poikki ulottuvat Puuvillatehtaankatu ja Näsijärvenkatu. Naapurikaupunginosia ovat etelässä Tammerkoski (II kaupunginosa) ja lännessä Amuri (IV ja V kaupunginosat).
Alkujaan Finlaysonin alue puuvillatehtaan länsipuolella oli tehtaan työläisten ja toimihenkilöiden asuinalue; tosin työväen ja toimihenkilöiden asuttamat tontit olivat ulkonäöltään aivan erilaiset.
Särkänniemi (kaupunginosa)

Särkänniemi on Tampereen 8. kaupunginosa, joka sijaitsee Näsijärven rannalla Amurin ja Finlaysonin kaupunginosien pohjoispuolella. Se rajoittuu etelässä Paasikivenkatuun, jonka toisella puolella on Amurin kaupunginosa, sekä lännessä Santalahden kaupunginosaan. Näsinneulan ja Särkänniemen huvipuiston lisäksi kaupunginosassa sijaitsee muun muassa Onkiniemen asuinalue, vanha Haarlan paperitehtaan rakennus ja toimintansa lopettanut Amurin rautatieseisake. Kaupunginosaan luetaan mukaan myös Näsijärvessä sijaitseva Siilinkarin luoto.
Historia.
Särkänniemen länsipuolella sijaitseva Onkiniemi oli suosittu uimaranta jo 1800-luvulla. Särkänniemen ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1915 ja koko alueen asemakaava vuonna 1921 sekä Santalahden asemakaava vuonna 1945. Osa alueen kaduista on nimetty tehtaiden omistajasukujen mukaan; Haarlan paperitehtaan perustaja, kauppaneuvos Rafael Haarla, jonka mukaan on nimetty Haarlankatu, lahjoitti Tampereen kaupungille Hämeensillan patsaat vuonna 1929. 
Tehtaat.
Särkänniemen kaupunginosaan liittyy sen länsipuolella sijaitseva Santalahti, joka on nimetty Näsijärven samannimisen lahden mukaan. Alueen ensimmäinen teollisuuslaitos oli vuonna 1852 perustettu Elianderin tulitikkutehdas; myöhemmin syntyneitä ovat olleet muiden muassa Sahanterä Oy (1889), Näsijärven Pahvitehdas (1909), Haarlan paperitehdas (1920) ja (1926).
Tampella (kaupunginosa)

Tampella (vuoteen 2002 "Naistenlahti") on Tampereen 9. kaupunginosa, joka muodostuu vanhasta Tampellan tehdasalueesta, Armonkallion asuntoalueesta ja Naistenlahden satama-alueesta.
Näsijärven rannalla sijaitsevan sisäisesti epäyhtenäisen kaupunginosan naapurikaupunginosia ovat Lapinniemi, Lappi, Osmonmäki, Tammela, Jussinkylä, Finlayson ja Särkänniemi.
Tampellassa Näsijärven rannalla toimii Naistenlahden voimalaitos.
Harry Shum Jr.

Harry Shum Jr. (s. 28. huhtikuuta 1982 Limón, Costa Rica) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja koreografi.
Nuoruus.
Shum syntyi Limónissa Costa Ricassa. Hänen äitinsä on kotoisin Hongkongista ja isänsä Kantonista Kiinasta. Shumilla on kaksi isosiskoa, Susana ja Cristina. Perhe muutti San Franciscoon Shumin ollessa 6-vuotias. Shum on kiitollinen kansainvälisestä taustastaan ja kokee saaneensa parhaat puolet monesta kulttuurista. Hän puhuu englantia, espanjaa ja kiinaa. 
Ura.
Shum alkoi luoda uraa tanssijana San Franciscossa valmistuttuaan lukiosta. Hän toimi useiden tunnettujen muusikoiden kuten Beyoncén, Mariah Careyn, Jennifer Lopezin ja Ashantin taustatanssijana. Hän tanssi Applen iPod-mainoksessa. Shum sai pienen roolin televisiosarjasta "Käytäväpeliä" vuonna 2003. Tämän jälkeen hän esiintyi tanssiaiheisissa elokuvissa "You Got Served", "Stomp the Yard" ja "Center Stage: Turn It Up". 
Shum on näytellyt televisiossa musiikaalisarjassa "Glee" vuodesta 2009. Hänen roolinsa oli aluksi pieni, mutta sarjan kolmannella tuotantokaudella hänen roolihahmostaan Mike Changista tehtiin yksi sarjan päähenkilöistä. Shum toimii koreografina tanssia käsittelevässä televisiosarjassa "The Legion of Extraordinary Dancers". Hän on myös näytellyt sarjassa. Shum esiintyi tanssielokuvassa "Step Up 3D" vuonna 2010. 
Vuonna 2011 Shum esiintyi action-painotteisessa lyhytelokuvassa "3 Minutes", joka sai suosiota. Elokuva huomioitiin mm. "New York Postissa", "Seventeen Magazinessa" ja virallisella Star Wars -sivustolla. Shum näyttelee vuonna 2016 alkaneessa "Shadowhunters"-sarjassa Magnusta.