tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ilana Kratysh

Ilana Kratysh (s. 6. heinäkuuta 1990) on israelilainen naispainija.
Kratysh syntyi vain tunti sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat muuttaneet Venäjältä Israeliin. Hänen isänsä oli toiminut judovalmentajana Venäjällä ja Ilana alkoikin viisivuotiaana harrastaa judoa. Kaksivuotisen armeijapalveluksen aikana tulleen pahan loukkaantumisen seurauksena hän vaihtoi lajin painiin.
Kratysh osallistui aikuisten arvokilpailuihin ensimmäisen kerran Tampereella 2008 sijoittuen 59 kg:n painoluokassa kymmenenneksi. Hän sijoittui nuorten EM-kilpailuissa viidenneksi 59 kg:n sarjassa 2008 ja 63-kiloisissa 2010. Hän saavutti EM-hopeaa 67 kg:n painoluokassa Tbilisissä 2013 hävittyään loppuottelussa ukrainalaiselle Alina Stadnik-Makhinyalle. Hän sijoittui EM-kilpailuissa toiseksi myös Vantaalla 2014. Hän hävisi 69-kiloisten loppuottelussa venäläiselle Natalija Vorobjevalle. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän sai samassa painoluokassa hopeaa hävittyään loppuottelussa Stadnik-Makhinyalle. Riian EM-kilpailuissa 2016 hän oli jälleen toinen 69 kg:n sarjassa. Kultaa voitti tällä kertaa valkovenäläinen Marija Mamašuk.
Aikuisten MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes 67-kiloisissa 2012.
Eero Kinnunen

Eero Kinnunen (8. tammikuuta 1932 Jyväskylä – 5. marraskuuta 2005 Las Palmas, Espanja) oli suomalainen mainostoimistojohtaja ja mainonnan suunnittelija, joka työskenteli koko uransa ajan mainostoimisto SEKissä. 
Valmistuttuaan ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta Kinnunen sai paikan mainostoimisto SEKistä aluksi mainostoimittajana eli copywriterina ja yleni sitten suunnittelupäälliköksi, luovan osaston johtajaksi ja johtoryhmän jäseneksi. SEKin toimitusjohtajana Kinnunen toimi vuodesta 1970 ja sitten hallituksen puheenjohtajana 1985–1991, kunnes jäi eläkkeelle.
Kinnusen ja Kari Mannerlan johdolla SEK organisoitiin 1970-luvun alussa uudelleen noin kymmenen työntekijän suunnitteluryhmiin omine yhteyshenkilöineen, tekstisuunnittelijoineen, visuaalisine suunnittelijoineen ja viimeistelijöineen. Kinnunen otti tässä oppia erityisesti amerikkalaisten Bill Bernbachin ja Rosser Reevesin sekä ruotsalaisen Leon Nordinin metodeista, kuten myös kehittäessään SEKille omaa sisäistä koulutusohjelmaa.
Finnairin uutta New Yorkin reittiä mainostava ”Omena” voitti ensimmäisenä suomalaisena mainoselokuvana Kultaisen leijonan Cannesin mainosfestivaaleilla 1969. Sen Kinnunen suunnitteli yhdessä mainoselokuvaohjaaja Hans Haatajan kanssa. Heidän yhteistyötään oli myös Seija Tynin esittämän Supertyttö-hahmon varaan rakentuva Shell-huoltamoiden kampanja ”Mieheni on Supermies” 1960-luvun puolessavälissä.
Kinnunen oli jäsenenä Myynti- ja mainosyhdistyksen ja Mainostoimistojen liiton johtokunnissa sekä MTV:n hallintoneuvostossa. Hän toimi Mainostaja-lehden päätoimittaja 1966–1971 ja Vuoden huiput -mainoskilpailun ensimmäisenä ylituomarina 1981. Kinnunen sai Mainonnan monitaho -palkinnon 1982 ja Mainostoimistojen liiton kunniajäsenyyden 1990.
Korvuanjärvi

Korvuanjärvion keskikokoinen järvi Iijoen päävesistössä. Se sijaitsee Kainuun ja Pohjois-Pohjanmaan maakunnissa, Taivalkosken ja Suomussalmen kuntien rajalla. Sen rannalla on Korvuan kylä.
Vuorilammen kalliomaalaus

Vuorilammen kalliomaalaus sijaitsee siirtolohkareen ja kallion välisessä puoliluolassa kaukana Saimaan vesistöistä Puumalassa Etelä-Savossa. Kalliomaalaus löytyi vuonna 2007, mutta sen ajoitus on vielä auki.
Kallio ja sen sijainti.
Siirtolohkare on jääkauden jälkeen jäänyt kallion sivustalle nojaamaan niin, että sen alle on jäänyt tilava luolamainen rako. Alue on erityinen, sillä ympäristössä on useita siirtolohkareita. Paikka sijaitsee Puumalan ja Ruokolahden rajalla noin kilometrin päässä lähimmästä Saimaan rannasta ja 230 metriä läheisestä Vuorilammesta. Luolan sisälle on tehty nuotiopaikka.
Maalaus.
Kohteessa on useita punavärillä tehtyjä kuvioita. Luolan sisäpuolella noin 1,3 metriä maanpinnasta on pystyseinässä hyvin heikosti erottuva kuvio ihmishahmosta. Digitaalivalokuvia käsittelemällä on kuvan yksityiskohtia saatu vahvistettua. Kuvio esittää 32 senttimetriä pitkää ja 14 leveää ihmishahmoa. Vartalo erottuu viivana, jonka yläpäässä on leveämpi pää. Oikea jalka on lievässä haara-asennossa ja polvesta taittuneena. Vasemman jalan hahmoa ei pysty täysin erottamaan, mutta se vaikuttaa symmetrisesti maalatulta. Vain oikea käsi erottuu, kun se ojentuu sivulle alaviistoon. Kainalosta työntyy vinot lyhyet viivat oikealle ja vasemmalle, joita on tulkittu rinnoiksi muiden esikuvien mukaisesti. Siksi on ehdotettu, että kuvio esittää naista. Jotkut havainnoitsijat ovat nähneet naisen vasemmassa kädessä seipään, keihään tai jousen.
Muut kuviot vaikuttavat olevan nykyaikaisia. Ne eivät ole yhtä haalistuneita, kuin naiskuvio, ja ne esittänevät kirjaimia ("MM"tai "MN" ja "VR" tai "YR"). Sivulla on myös rengaskuvio. Maalausta ei voi ajoittaa Saimaan vedenpinnan korkeusvaihteluiden avulla.
Bill Bernbach

William (Bill) Bernbach (13. elokuuta 1911 – 2. lokakuuta 1982) oli yhdysvaltalainen mainostoimistojohtaja ja yksi kolmesta kansainväliseksi ketjuksi kasvaneen Doyle Dane Bernbach (DDB) -mainostoimiston perustajista 1949. Hän toimi luovana johtajana monissa toimiston uraauurtavissa kampanjoissa, kuten Volkswagen-autojen älykkään pelkistetyssä mainonnassa ja Avis-autovuokraamoketjun kampanjassa ”We’re #2, We Try Harder.” Hän uudisti mainostoimistojen organisaatiota tuomalla aiemmin omilla osastoillaan toimineet tekstintekijät ja visuaaliset suunnittelijat yhteen työpareiksi. Tämä työtapa on käytössä valtaosassa maailman mainostoimistoja edelleenkin.
Elämä ja ura.
Bill Bernbach syntyi New Yorkin Bronxissa ja suoritti bachelor-tutkinnon New Yorkin yliopistossa pääaineinaan englannin kieli, liiketalous ja pianonsoitto.
Pula-ajan New Yorkissa Bernbach pääsi perhesuhteidensa avulla Schenley-tislaamon sisälähetiksi. Hän pyrki etenemään yrityksessä kirjoittamalla tislaamon viskistä mainostekstin, joka myös julkaistiin ja Bernbach ylennettiin yrityksen mainososastolle. Vuonna 1939 hän siirtyi New Yorkin maailmannäyttelyn johtajan haamukirjoittajaksi ja sitten William Weintraubin mainostoimistoon, kunnes joutui kahdeksi vuodeksi asepalvelukseen. Toisen maailmansodan jälkeen hän sai paikan Grey-mainostoimistosta, jossa aloitti copywriterina mutta yleni pian luovaksi johtajaksi.
Vuonna 1949 Bernbach päätti kollegojensa Ned Doylen ja Mac Danen kanssa perustaa oman mainostoimiston. Bernbach jätti yrityksen johtamisen Danen harteille ja keskittyi alusta asti itse luovaan suunnitteluun ja sen johtamiseen. Vuoteen 1986 mennessä, neljä vuotta Bernbachin kuoleman jälkeen, Doyle Dane Bernbach oli kasvanut kansainväliseksi 54 toimiston DDB-ketjuksi, jolla oli 3 400 työntekijää 19 maassa. Samana vuonna DDB fuusioitui Needham Harper- ja BBDO-toimistoketjujen kanssa ja muodosti silloin maailman suurimman mainostoimistoryhmän Omnicom Groupin.
Kuvitteelliseen newyorkilaiseen mainostoimistoon sijoittuvassa televisiosarjassa "Mad Men", etenkin sen toisen tuotantokauden jaksoissa, viitataan usein Bill Bernbachiin ja hänen toimistonsa tekemiin kampanjoihin, jotka 1960-luvun alussa mullistivat rohkeudellaan ja pelkistetyllä tyylikkyydellään koko mainosalaa.
Kobayashi

Kobayashi (, ’pieni metsä’) voi tarkoittaa:
Henkilöt.
Kobayashi on muun muassa seuraavien japanilaisten henkilöiden sukunimi:
Joonas Juutilainen

Joonas Juutilainen (s. 1976 Helsinki) on suomalainen Taideteollisesta korkeakoulusta valmistunut graafinen suunnittelija, joka toimi medialaboratorion tutkijana 2007–2008. Tämän jälkeen Juutilainen on työskennellyt Tiedekeskus Heurekan graafisena pääsuunnittelijana vuodesta 2008, ja suunnitellut Heurekan tunnuksen 2010 ja tunnuksenomaisen opastakin 2012. Juutilainen on valokuvaaja Leena Neuvosen ja juoksija Pekka Juutilaisen poika ja komentajakapteeni Martti Juutilaisen pojanpoika.
Vilhelm (Albanian ruhtinas)

Vilhelm ("Wilhelm Friedrich Heinrich zu Wied"; 26. maaliskuuta 1876 Neuwied – 18. huhtikuuta 1945 Predeal, Romania) oli saksalainen Wiedin ruhtinassukuun kuulunut prinssi, joka toimi vuonna 1914 puolen vuoden ajan Albanian ruhtinaana, kunnes vallankumous syrjäytti hänet.
Elämäkerta.
Prinssi Vilhelm oli Wiedin ruhtinas Vilhelmin kolmas poika. Hän oli myös Saksan keisari Vilhelm II:n serkku. Vilhelm hakeutui vuonna 1896 Saksan armeijaan ja palveli ratsuväessä. Hän yleni 1907 luutnantiksi ja 1911 kapteeniksi. Hänen puolisonsa oli prinsessa Sophie von Schönburg-Waldenburg.
Albania oli julistautunut itsenäiseksi osmanien vallasta marraskuussa 1912. Heinäkuussa 1913 kansainvälinen Lontoon konferenssi päätti, että maan hallitsijaksi pitäisi tulla jonkin eurooppalaisen ruhtinassuvun jäsen. Valinta osui Wiedin prinssi Vilhelmiin, jonka sekä Itävalta-Unkari että Italia olivat valmiit hyväksymään kompromissiehdokkaana, vaikka hänellä ei ollut kokemusta politiikasta eikä hän tuntenut Albaniaa lainkaan. Epäröinnin jälkeen hän hyväksyi itselleen tarjotun Albanian kruunun 6. helmikuuta 1914 ja saapui Albaniaan nousemalla maihin Durrësissa 7. maaliskuuta. Hän kohtasi kuitenkin maassa albanialaisten vastarinnan. Vilhelmin kosketus kansaan jäi hyvin heikoksi, sillä hän ei opetellut albanian kieltä eikä matkustellut maassa tai osallistunut hallituksen istuntoihin. Lisäongelmia hänelle toivat Albanian sisäinen valtataistelu, kansannousu maan keskiosissa, rajariita Kreikan kanssa ja suurvaltojen asettaman valvontakomission jatkuva sekaantuminen hallitusasioihin. Vilhelm nimitti aluksi johtavaksi ministerikseen Essad pašša Toptanin, mutta tämä joutui jo toukokuussa pakenemaan Italiaan.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua levottomuudet Albaniassa yltyivät sekasorroksi. Lisäksi suurvallat vetivät pois sotajoukkonsa ja katkaisivat taloudellisen tukensa, ja järjestystä ylläpitäneet hollantilaiset santarmit poistuivat maasta. Tässä tilanteessa Vilhelm pakeni 3. syyskuuta 1914 Durrësista italialaisella sotalaivalla. Virallisesti hän ei luopunut Albanian kruunusta vaan ilmoitti ainoastaan tilapäisesti joutuvansa poistumaan maasta.
Maailmansodan aikana Vilhelm palveli Saksan armeijassa käyttäen salanimeä kreivi Kruja. Hänen toiveensa paluusta Albanian hallitsijaksi osoittautuivat turhiksi. Sodan jälkeen hän asui ensin Tirolissa ja sitten Münchenissä vuoteen 1925, jolloin hän muutti perheineen Romaniaan. Kuoltuaan siellä vuonna 1945 hänet haudattiin Bukarestin luterilaiseen kirkkoon.
BodyPump

BodyPump on Les Millsin kehittämä liikuntakonsepti, joka keskittyy painojen nostoon ryhmäliikuntana musiikin rytmin mukaisesti. Ensimmäiset BodyPump-tunnit pidettiin Uudessa-Seelannissa vuonna 1991. Lajin kehitti Les Millsin poika Philip Mills, ja sitä markkinoi hänen isänsä mukaan nimetty yritys. Lajin kehittämisen tarkoituksena oli saada miehiäkin ohjatun ryhmäliikunnan pariin. Nykyisin BodyPump-tunteja on 70 maassa.
Hävityksen huoneet

Hävityksen huoneet on suomalaisen metalliyhtye Nicolen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Biotech Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 12, ja pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa, ollen siten Nicolen menestynein albumi.
S/2010 J 2

S/2010 J 2 on Jupiterin Ananke-ryhmän kuu. Sen löysi Christian Veillet vuonna 2010.
S/2010 J 2 on halkaisijaltaan noin kilometrin ja se kiertää Jupiteria noin 20 307 150 kilometrin etäisyydellä kiertoajan ollessa 588,1 vuorokautta. Radan inklinaatio on 150.4° ja eksentrisyys 0,307.
Lyijykloridi

Lyijykloridi eli lyijydikloridi (PbCl2) on lyijy- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena ja lasinvalmistuksessa. Luonnossa lyijykloridia esiintyy kotunniittimineraalissa.
Ominaisuudet.
Lyijykloridi on huoneenlämpötilassa valkoisia rombisia kiteitä. Sen kiderakenteessa jokainen lyijyionin ympärillä on 9 kloridi-ionia ja jokaisen kloridin-ionin ympärillä on 4 tai 5 lyijyionia. Lyijykloridi liukenee vain hyvin vähän veteen, mutta liukenee paremmin vetykloridi- ja ammoniakkiliuoksiin, mikä johtuu kompleksi-ionien muodostumisesta. Esimerkiksi kloridi-ionien kanssa yhdiste muodostaa trikloroplumbaatti- ([PbCl3]-] ja tetrakloroplumbaatti-ioneja ([PbCl2]2-). Kloorin kanssa yhdiste reagoi muodostaen lyijy(IV)kloridia.
Valmistus ja käyttö.
Yhdistettä muodostuu lyijyn ja kloorin välisessä reaktiossa, mutta pääasiassa sitä valmistetaan muilla tavoin. Lyijykloridia valmistetaan neutraloimalla vetykloridia lyijymonoksidilla tai lyijykarbonaatilla. Toinen tapa on lyijyasetaatin ja vetykloridin välinen reaktio. Yhdiste liukenee veteen vain vähän, joten se kiteytyy liuoksesta ja voidaan suodattaa.
2 HCl + PbO → PbCl2 + H2O
Lyijykloridia käytetään yhdessä lyijyhydroksidin kanssa valkoisena väriaineena. Muita käyttökohteita ovat muiden lyijy-yhdisteiden, erityisesti organolyijy-yhdisteiden, valmistus, kokatalyyttinä akryylinitriilin ja alkeenien polymeroinnissa, eräiden lasilaatujen valmistuksessa, palonestoaineena polymeereissä, katodina lyijykloridi-magnesiumakuissa, analyyttisessä kemiassa alkaloidien toteamiseen ja teräksessä korroosiota estävänä aineena.
Survival (kappale)

"Survival" on englantilaisen alternative rock-yhtye Musen kappale. Kappale on ensimmäisenä julkaistu single yhtyeen kuudennelta studioalbumilta "The 2nd Law". &lt;br&gt; 27. kesäkuuta 2012 ilmoitettiin, että "Survival" on Lontoon 2012 Olympialaisten virallinen kappale. Kappale sai ensi-iltansa BBC Radio 1 -kanavalla.
Marras (albumi)

Marras on suomalaisen dark metal -yhtye October Fallsin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Corvus Records.
Albumin kaikki kappaleet ovat instrumentaaleja.
The Streams of the End

The Streams of the End on suomalaisen metalliyhtye October Fallsin EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Mikko Lehto.
Vadelmavene

”Vadelmavene” on Kasmirin ensimmäinen soolosingle, jonka Universal Music julkaisi 4. huhtikuuta 2014. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu artistin syksyllä 2014 ilmestyneeltä "AMK Dropout" -nimiseltä esikoisalbumilta. ”Vadelmavene” valittiin The Voicen äänestyksessä vuoden 2014 kesähitiksi. Vuoden 2015 Emma-gaalassa single palkittiin "vuoden biisinä".
Kappale on mukana elokuussa 2014 ensi-iltansa saavassa "Kesäkaverit"-elokuvassa. Elokuvasta on otteita kappaleen 30. huhtikuuta 2014 julkaistulla Inari Niemen ohjaamalla musiikkivideolla. 
”Vadelmavene” myi kultaa kesäkuussa 2014, ja platinaa heinäkuun lopulla samana vuonna.
Café de Flore

Café de Flore on pariisilainen kahvila lähellä Latinalaiskorttelia Saint-Germain-des-Prés’n alueella, Saint-Benoît-kadun ja Boulevard Saint-Germainin risteyksessä. Se tunnetaan monien merkittävien kulttuurihenkilöiden suosimana kohtaamispaikkana.
Historia.
Kahvilan synty ajoittuu todennäköisesti Ranskan kolmannen tasavallan (1870–1940) alun jälkeisiin vuosiin, ehkä vuoteen 1887. Nimensä kahvila on saanut antiikin jumalattaren mukaan, jonka kuvapatsas sijaitsee bulevardin toisella puolen. 1800-luvun lopulla kirjailija Charles Maurras asettui kahvilan toiseen kerrokseen kirjoittamaan teoksensa "Au signe de Flore". Siellä perustettiin myös aikakauslehti ”Revue d’Action française” vuonna 1899.
Noin vuonna 1913 kahvilan naapurustossa asuva runoilija Guillaume Apollinaire muutti yhdessä ystävänsä André Salmon kanssa kahvilan alakerran toimitustilaksi. Myöhemmin siellä perustettiin lehti Les Soirée de Paris. Vuonna 1917 kahvilan terassilla kävivät André Breton ja Luis Aragon keskusteluja. Tällöin myös syntyi termi surrealismi.
1930-luku.
1930-luvun aikana Café de Flore oli kokonaisen kirjailijajoukon kantapaikka. Siellä kokoontui Pariisin kirjallinen piiri, johon kuuluivat muun muassa Georges Bataille, Robert Desnos, Léon-Paul Fargue, Raymond Queneau, Michel Leiris. Myös Derain, Giacomettin veljekset, Zadkine ja Picasso viettivät siellä aikaansa.
Elokuvaohjaaja Marcel Carné tutustui siellä näyttelijä Serge Reggianiin. Ohjaaja Jean-Louis Barrault toi sinne koko kuvausryhmänsä esitysten jälkeen juhlimaan.
Paul Boybal.
Kahvilan osti vuonna 1939 Paul Boubal, ja sen jälkeen sinne kerääntyi pariisilaista älymystöä. Alkoi kahvilan kulta-aika. Erityisesti parivaljakko Jean-Paul Sartre ja Simone de Beauvoir tekivät siitä tunnetun kantapaikkansa.
Nykyisyys.
Vuonna 1984 Miroslav Siljegovic osti kahvilan ja myös lähellä sijaitsevan Closerie des Lilasin.
Café de Flore on mainittu monissa runoissa ja laulunsanoissa. Vuodesta 1994 lähtien on vuosittain jaettu Frédéric Beigbederin perustama Prix de Flore -palkinto nuorelle ansioituneelle, tuomariston arvostamalle näyttelijälle.
Grigori N. Neuimin

Grigori Nikolajevitš Neuimin (; 22. joulukuuta 1885 – 17. joulukuuta 1946) oli venäläinen (neuvostoliittolainen) astronomi.
Hänen löytämikseen on merkitty 74 asteroidia, joista merkittävimpiä ovat Krimillä sijaitsevan terveyskylpylän Gaspran mukaan nimetty 951 Gaspra ja 762 Pulcova. Minor Planet Center kirjaa hänen löytönsä nimelle G. N. Neujmin, ja sukunimi esiintyy kirjallisuudessa siinä muodossa, mutta joissakin kielissä käytetään myös muotoja Neuymin ja Neuimin.
Hän löysi myös yksin tai yhdessä toisten kanssa muutamia säännöllisiä komeettoja, esimerkiksi 25D/Neujmin, 28P/Neujmin, 42P/Neujmin, 57P/du Toit-Neujmin-Delporte ja 58P/Jackson-Neujmin. Kuun kraatteri Neujmin on nimetty hänen kunniakseen, samoin asteroidi 1129 Neujmina.
Susut

Susut (myös "sosot") ovat mandelaista susun kieltä puhuva kansa Guinean rannikkoseuduilla ja Sierra Leonen luoteisosassa. Heitä asuu myös Senegalissa, Gambiassa ja Guinea-Bissaussa.
Susua puhuu vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan 17,7 prosenttia Guinean väestöstä eli noin 1 862 600 henkeä. Sierra Leonessa susuja on vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 204 000 henkeä eli 2,9 prosenttia maan väestöstä. Guinea-Bissaun 5 300 susua muodostavat vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan 0,4 prosenttia väestöstä.
Susut on historiallisessa perinteessä yhdistetty Sumanguru Kanten hallitsemaan Susun valtakuntaan, jonka Sundiata Keitan Mali alisti 1200-luvun alussa. Susun valtakunnan asukkaita on pidetty soninkeina tai mandinkoina, mutta susun kieli ei ole kovin läheistä sukua kummankaan ryhmän kanssa.
Fulbet karkottivat susut 1700-luvulla Fouta Djallonin ylängöltä Atlantin rannikolle, jossa heihin on sulautunut bagoja, landumoja, naluja ja muita alueen kansoja. Susujen sukukansa ovat Fouta Djallonin alueelle jääneet djalonket.
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, maapähkinä, maniokki, bataatti ja fonio. Lisäksi kasvatetaan öljy- ja kookospalmuja sekä koolapuita. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet ja kanat. Rannikolla harjoitetaan kalastusta. Perinteisistä käsityöammateista kehittynein on rautaesineiden valmistus.
Susujen aineellinen kulttuuri on lähellä mandinkoja. Pienet kylät koostuvat pyöreistä savitiilisistä asumuksista, joissa on kartiomainen olkikatto. Miesten asu on pitkä ja leveä paita, naiset pukeutuvat kietaisuhameeseen ja puseroon. Yleisimmät ruokalajit ovat palmuöljyllä tai kalakastikkeella maustettu riisi ja foniosta tehty puuro. Alkoholin käyttö on uskonnon takia harvinaista.
Perinteinen yhteiskunta koostuu suurperheiden muodostamista kyläyhteisöistä, joita aikaisemmin johtivat tiettyyn sukuun kuuluneet päälliköt. Sukulaisjärjestelmä on patrilineaarinen ja avioliitto virilokaalinen. Polygynia on yleistä. Sukuryhmät ovat menettäneet endogamisen luoteensa ja totemistiset kieltonsa. Valtaosa susuista on muslimeja, mutta pohjoisessa on myös katolisia. Kansanperinne käsittää satuja ja eeppisiä historiallisia kronikoita.
Etelä-Ukrainan ydinvoimalaitos

Etelä-Ukrainan ydinvoimalaitos () on Ukrainan Mykolajivin alueella, noin kaksi kilometriä Pivdennoukrajinskin kaupungin itäpuolella sijaitseva ydinvoimalaitos. Voimalaitosta operoi Ukrainan valtion Energoatom-yhtiö (). 
Voimalassa oli vuoden 2014 huhtikuussa toiminnassa kolme nettosähköteholtaan 1 000 megawatin VVER-1000-tyyppistä, venäläisvalmisteista painevesireaktoria. Reaktoriyksiköt kytkettiin sähköverkkoon vuosina 1982, 1985 ja 1989. 
Etelä-Ukrainan ydinvoimalaitoksen länsipuolella on lauhdutusvettä varastoiva tekojärvi. Tekojärven lounaisreunalla on Tašlykin vesivoimalaitos, jolla esimerkiksi tuotetaan sähköä kulutushuippujen aikaan ja säädellään veden vaihtumista Etelä-Bug-jokeen tulvien vähentämiseksi. Vesivoimala toimii tyypillisesti öisin pumppuvoimalaitoksena, jolloin vähäisemmän sähköntarpeen aikaan Etelä-Bug-jokeen muutamia kilometrejä alempana sijaitsevan padon avulla varastoitua vettä nostetaan tekojärveen käytettäväksi sähköntuotantoon suuremman tarpeen aikaan päivällä. Tämä vesivoimala, samoin kuin alemmalla padolla oleva toinen vesivoimala liittyvät Etelä-Ukrainan ydinvoimalan voimalaitoskokonaisuuteen.
Kansainvälisen ydinenergiajärjestö IAEA:n mukaan Ukrainan neljällä ydinvoimalaitoksella tuotettiin vuonna 2013 noin 78 000 GWh sähköä, joka oli 43,6 prosenttia Ukrainan sähköntuotannosta tuona vuonna.
Trevor Philp

Trevor Philp (s. 1. toukokuuta 1992) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Banff Alpine Racers -seuraa.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Philp sijoittui pujottelussa 35:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui suurpujottelussa 25:nneksi. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Philp saavutti hopeaa joukkuekilpailussa ja oli 18:s sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kymmenenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja suurpujottelussa 24:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Philp kilpaili ensimmäisen kerran Adelbodenin pujottelussa tammikuussa 2012. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2013 oltuaan 30:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 11:nneksi Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2017.
Posse (televisiosarja)

Posse on MTV3-kanavalla suorana lähetetty television viihdeohjelma, jota on esitetty vuosina 2014–2022.
Yhtenä ohjelman osiona on ollut julkkiksien ja kolmannella kaudella tavallisten henkilöiden kanssa suoritettavat stunthaasteet. Muita ohjelmaosioita ovat olleet muun muassa sätkyukko ja sätkyakka, suihkuralli, musta laatikko, emoji-haaste, Posse GP sekä ykkösellä sisään.
Ohjelman jokaisessa jaksossa esiintyy myös musiikkivieras jakson päätteeksi.
Esiintyjät.
Ensimmäisellä kaudella juontajina toimivat Aku Hirviniemi, Jaakko Saariluoma, HP Parviainen, Jarno Laasala, Jarppi Leppälä ja Jukka Hildén. Toisella kaudella uutena juontajana aloitti Jenni Dahlman. Jukka ja Jarno eivät enää olleet studiossa jokaisessa jaksossa, koska he asuivat ulkomailla. Kolmannella kaudella Dahlmanin korvasivat Viivi Pumpanen ja Pirkka-Pekka Petelius. Neljännelle kaudelle Hirviniemen, Peteliuksen ja Hildénin korvasivat Eric Savolainen ja Juuso Karikuusi. Viidennellä kaudella Laasala ei ollut enää mukana ja uutena juontajana aloitti Kalle Lamberg. Seitsemännellä kaudella uutena juontajana aloitti Veronica Verho. Kahdeksannella kaudella Aku Hirviniemi teki paluun ohjelmaan.
Character – miehen kuva

Character – miehen kuva (televisioesityksessä Miehen kuva, alkup. "Karakter") on Mike van Diemin ohjaama hollantilais-belgialainen draamaelokuva vuodelta 1997. Se perustuu Ferdinand Bordewijkin samannimiseen romaaniin vuodelta 1938. Suomessa sen teatteriensi-ilta oli 16. huhtikuuta 1999 ja ensiesitys televisiossa 28. tammikuuta 2001 Yle TV1:ssä.
Juoni.
Elokuva on kertomus nuoresta miehestä (Fedja van Huêt) 1910–20-lukujen Rotterdamissa. Röyhkeän lakimiehen avioton lapsi kasvaa mykän äitinsä (Betty Schuurman) kodissa, jossa löytää kannustavaksi isähahmokseen alivuokralaismiehen (Hans Kesting). Poika suorittaa itsekin oikeustieteellisen tutkinnon ja raivaa tietään eteenpäin hienossa asianajotoimistossa. Lopulta hän on valmis selvittämään välit isänsä (Jan Decleir) kanssa.
Vastaanotto.
Elokuva voitti 1998 parhaan ulkomaisen elokuvan Oscarin ja menestyi hyvin monien elokuvafestivaalien palkintojenjaossa. 
Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä Helena Ylänen harmittelee käsikirjoittajien liiallista kunnioitusta elokuvan pohjana olevaa romaania kohtaan, mutta pitää muun muassa kuvauspaikkojen valinnalla aikaansaadusta ”kopeasta synkkyydestä”. Allmovie-sivuston Tom Wiener näkee elokuvan yhdistävän dickensiläistä kerrontaa eksistentialistiseen maailmankuvaan. Hän pitää elokuvan vahvuutena julman isähahmon kuvaamista.
Budjettineuvos

Budjettineuvos on Suomessa sekä valtionhallinnossa esiintyvä virkanimike että henkilölle myönnettävä arvonimi.
Budjettineuvoksen virkanimi.
Budjettineuvokset ovat valtiovarainministeriön budjettiosastolla työskenteleviä virkamiehiä.
Budjettineuvoksen arvonimi.
"Budjettineuvos" on tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1980. Vuosien 1918–2013 aikana budjettineuvoksen arvonimi on myönnetty kahdelle henkilölle.
Eläinlääkintöneuvos

Eläinlääkintöneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1949. Vuosien 1918–2013 aikana eläinlääkintöneuvoksen arvonimi on myönnetty 25 henkilölle.
Georgialainen kalligrafia

Georgialainen kalligrafia () on kalligrafian muoto ja georgian kielen taiteellista kirjoittamista käyttäen sen kolmea kirjaimistoa.
Historia.
Georgialla on satojen vuosien kalligrafian traditio. Alkuvuosisatojen käsin kirjoitetuista kirjoista on muodostunut kulttuurillinen ja kansallinen ilmiö Georgiassa. Kristinuskolla oli suuri rooli georgialaisen kirjallisuuden elämään Georgian ortodoksisen kirkon myötä. Kirkon munkit antoivat suurimman osan elämästään georgialaiselle kirjoitukselle luoden manuskriptejä sekä kaikki Georgian kansan historialliset dokumentit.
Jokaisen vuoden huhtikuun 14. päivänä Georgiassa vietetään "georgian kielen päivää". Nykyään pidetään kalligrafian kilpailuja, joiden voittajat palkitaan Georgian kansallisen kalligrafian keskuksessa.
Georgian kalligrafiaa tehtiin aktiivisesti myös muualla kuin Georgiassa.
Georgialaiset loivat kalligrafisia, uskonnollisia, sekä oppineiden töitä seuraavissa paikoissa:
Georgiassa Tao-Klardžeti, ollessaan maan kulttuurikeskus, tuotti mestareita niin georgialaiselle kalligrafialle, taiteelle, kirjallisuudelle, kuin arkkitehtuurillekin.
Badiarin kansallispuisto

Badiarin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Guinean pohjoisosassa Senegalin rajalla. Rajan takana suojelualue jatkuu Niokolo-Koban kansallispuistona.
Badiarin kansallispuisto on perustettu vuonna 2002. Sen pinta-ala on 284 300 ha. Puisto kuuluu Unescon Ihminen ja biosfääri-ohjelmaan.
Monimuotoisen luontonsa takia puisto houkuttelee paljon matkailijoita. Siellä on seitsemän eri kasvillisuustyyppiä: tasanko, kukkulat, ruohosavanni, metsäsavanni, avoin metsä, galleriametsä ja ruohikkoiset suoalueet.
Puistossa elää noin 80 eri lajia nisäkkäitä ja 330 lintulajia. Harvinaisiin kasvilajeihin kuuluvat "Cassia sieberiana" -puulaji ja "Combretum micranthum" -niminen pensas. Simpanssi on IUCN:n punaisella listalla uhanalainen. Harvinaisia lintulajeja ovat kattohaikara ja harmaapapukaijan lähisukulainen "Psittacus senegalensis".
Kalastusneuvos

Kalastusneuvos on Suomessa valtionhallinnon virkanimike maa- ja metsätalousministeriön kalastusosaston virkamiehille tai suomalainen arvonimi.
Kalastusneuvoksen arvonimi.
Kalastusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982.
Kalastusneuvoksen virkanimi.
Kalastus- ja maataloushallituksessa.
Kalastusneuvos oli myös entisen kalastushallituksen korkeiden virkamiesten virkanimike 1920-luvun vaihteessa. Kalastushallituksen puheenjohtajana toimi ylijohtaja ja jäseninä kaksi kalastusneuvosta ja asessori. Viraston tultua yhdistetyksi maataloushallitukseen sen kalatalousosastolla oli virkamiehinä kalastusneuvoksia, kuten Don Wikström.
Kulttuurineuvos

Kulttuurineuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2006.
Expectations

Expectations on suomalaisen popyhtye Satin Circusin esikoisalbumi. Sony Music julkaisi albumin 14. helmikuuta 2014. Albumi nousi Suomen viralliselle albumilistalle kahdeksi viikoksi ja sen paras sijoitus oli 12. sija. 3. helmikuuta 2014 alkaneella viikolla albumi oli YleX-radiokanavan "Viikon albumi" ja sen kappaleet olivat ennakkoon kuultavissa kanavan verkkosivuilla.
Albumin ensimmäinen single, "Emma", julkaistiin 24. huhtikuuta 2013. Kappaleesta on julkaistu Sami Joensuun Floridassa ohjaama musiikkivideo. Albumilta on julkaistu myös singlet "If You Love Me", syyskuussa 2013 sekä albumin nimikkoraita tammikuussa 2014.
Guy Sebastian

Guy Sebastian (s. 26. lokakuuta 1981 Klang, Selangor, Malesia) on australialainen laulaja. Hänen äitinsä on malesialainen ja isänsä englantilainen. Nuoruudessaan hän muutti perheensä kanssa Adelaideen, Australiaan. Hän voitti Australian Idolin ensimmäisen kauden vuonna 2003 ja teki levytyssopimuksen BMG:n kanssa. Hänen ensimmäinen singlensä, ”Angels Brought Me Here”, debytoi Australian singlelistan ykkössijalla. Joulukuussa 2003 julkaistua debyyttialbumia, "Just as I Am", myytiin kuusinkertaiseen platinalevyyn oikeuttava määrä. Yhteensä hän on julkaissut kuusi studioalbumia, joista viimeisimmän vuonna 2012.
Sebastian edusti Australiaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Tonight Again”. Hän sijoittui 196 pisteellä viidenneksi.
Eleanor Helin

Eleanor Key Francis ”Glo” Helin (s. Francis; 19. marraskuuta 1932 – 25. tammikuuta 2009) oli yhdysvaltalainen astronomi. Hän oli NASAn Jet Propulsion Laboratoryn Near Earth Asteroid Tracking (NEAT) -ohjelman päätutkija. Hän jäi eläkkeelle 2002.
Helin löysi yksin tai yhdessä toisen kanssa 872 asteroidia, esimerkiksi kaksi ensimmäistä Aten-asteroidia: 2062 Aten ja 2100 Ra-Shalom; Apollo-asteroidit 4660 Nereus, 4769 Castalia ym. useita Amor-asteroideja; kolme Troijalaista asteroidia, esimerkiksi 3240 Laocoon; ja 9969 Braille.
Hän myös löysi yksin tai yhdessä toisen kanssa komeettoja, esimerkiksi säännölliset komeetat 111P/Helin-Roman-Crockett, 117P/Helin-Roman-Alu ja 132P/Helin-Roman-Alu.
Helinin löytämäksi on merkitty kohde, joka nykyisin tunnetaan nimillä asteroidi 4015 Wilson-Harrington ja komeetta 107P/Wilson-Harrington. Vaikka Wilson ja Harrington tekivät löydön muutama vuosikymmen ennen häntä, heidän havaintonsa eivät todistaneet sen kiertorataa, vaan vasta Helinin havainto osoitti sen.
Asteroidi 3267 Glo on nimetty hänen mukaansa ("Glo" oli Helinin lempinimi).
Helin toimi aktiivisesti California Institute of Technologyssa ja Jet Propulsion Laboratoryssa planeettojen tutkimuksen ja tähtitieteen parissa yli kolmekymmentä vuotta. 1970-luvun alussa hän käynnisti Palomar Observatoryn Palomar Planet-Crossing Asteroid Surveyn (PCAS). Tämä ohjelma vastaa tuhansien kaiken tyyppisten asteroidien löytymisestä.
Helin organisoi ja koordinoi 1980-luvulla International Near-Earth Asteroid Surveyn (INAS) ja edisti asteroideihin kohdistuvaa maailmanlaajuista kiinnostusta. Saavutuksistaan hän sai NASAn Exceptional Service Medalin.
Johdettuaan lähes 25 vuotta PCAS-valokuvatutkimusohjelmaa Palomarista Helin keskittyi uuteen päivitettyyn Near Earth Asteroid Tracking (NEAT) etsintäohjelmaan. Hän oli ohjelman keskeinen tutkija toimien JPL:stä käsin. Hänelle myönnettiin vuonna 1997 JPL Award for Excellence. Hänelle myönnettiin myös NASAn Group Achievement Award for the NEAT Team.
Joulukuusta 1995 toiminnassa ollut NEAT on ensimmäinen autonominen tarkkailuohjelma; paikalla ei ole JPL:n työntekijöitä, vaan ainoastaan JPL Sunspark -tietokone, joka ajaa tarkkailuohjelma öisin ja välittää datan aamulla JPL:lle, jossa työntekijät tarkistavat ja vahvistavat sen. NEAT on havainnut yli 26 000 kohdetta, esimerkiksi 31 Maan lähellä olevaa asteroidia, kaksi pitkäperiodista komeettaa ja ainutkertaisen kohteen 1996 PW, asteroidin (e = 0.99012940).
Hänen puolisonsa oli Ronald P. ”Ron” Helin.
Kyle Fogg

Kyle Fogg (s. 27. tammikuuta 1990 Brea, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Fogg on voittanut urallaan Saksan ja Suomen pääsarjojen korikuninkuudet ja D-liigan mestaruuden, ja hänet palkittiin vuonna 2014 Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistuksena.
Pelaajaura.
Vuosina 2008–2012 Fogg edusti Arizonan yliopistoa, jossa oli viimeisellä kaudellaan joukkueen paras pisteidentekijä 13,7 pisteen keskiarvolla. Yliopistouransa jälkeen hän edusti NBA:n kesäliigassa Houston Rocketsia ja pelasi Rio Grande Valley Vipersissa NBA:n kehitysliigaa voittaen sen. Syksyllä 2013 Fogg oli mukana NBA-seura Denver Nuggetsin harjoitusleirillä, muttei päässyt pelaamaan NBA:han. Joulukuussa 2013 Fogg siirtyi ulkomaille, kun suomalainen Korikobrat teki hänen kanssaan sopimuksen loppukaudeksi. Sekavassa tilassa ollut ja huonosti pelannut Korikobrat nousi pääosin Foggin otteiden ansiosta pois putoamiskamppailusta muun muassa voittamalla sarjan kärkijoukkueita ja pelaamaan pudotuspelipaikasta. Fogg valittiin tammikuussa 2014 Korisliigan kuukauden pelaajaksi. Maaliskuussa Fogg teki ottelussa Kauhajoen Karhua vastaan 51 pistettä, mikä oli ensimmäinen yhden pelaajan 50 pisteen ylitys Korisliigaottelussa 11 vuoteen. Kauden päätteeksi Foggista tuli sarjan korikuningas 26,97 pisteen keskiarvolla, ja hänet palkittiin Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistuksena.
Kaudeksi 2014–2015 Fogg siirtyi belgialaiseen Antwerp Giantsiin ja seuraavaksi kaudeksi saksalaiseen Eisbären Bremerhaveniin. Hän voitti Bundesligan korikuninkuuden.
Kesäkuussa 2016 Fogg siirtyi Espanjan pääsarjajoukkue CB Málagaan.
Norpas-festivaali

Norpas-festivaali on vuosittain elokuussa Taalintehtaalla Kemiönsaarella järjestettävä monitaiteellinen tapahtuma. Norpas järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2012.
Tapahtuman ohjelmisto koostuu konserteista, elävän musiikin säestämistä elokuvaesityksistä, taidetyöpajoista, kirjallisuustapahtumista, tanssi-, performanssi-, teatteri- ja sirkusesityksistä sekä taidenäyttelyistä. Festival Norpaksen ideana on olla tapahtuma, jossa on mahdollista kokea omaperäisiä taideproduktoita lajista ja tyylisuunnista riippumatta. Jos festivaalin ohjelmistossa näkyy eri taiteenalojen kirjo, myös kunkin taiteenalan sisällä on pyrkimys ennakkoluulottomuuteen ja rajattomuuteen. Norpas ei määrittele itseään kapeasti jonkin taiteenalan tai tyylin foorumiksi, vaan avoimeksi, populaariksi, vapaaksi kulttuurifestivaaliksi
Festivaalin järjestäjät.
Festivaalin järjestäjänä toimii taiteilijoiden, kulttuurin ammattilaisten ja opiskelijoiden ryhmittymä sekä Norpas ry, ja se on syntynyt yhdessä tekemisen ja taiteen innoittavasta voimasta. Festivaalin esikuvana on toiminut kulttuuriyhdistys OKNO:n alkutaipaleellaan Espanjan Portboussa järjestämä Surpas Festivaali. Nykyisenä toimintamuotona OKNO:lla on Nook-kulttuuritalon ylläpitäminen Barcelonassa ja Norpas ry toimii tiiviissä yhteistyössä tämän kanssa. Yhteistyö tuottaa molemminpuolista kulttuurivaihtoa ja suhteita kansainvälisiin artistiverkostoihin. 
Festivaalin esiintyjiä.
Norpaksessa ovat esiintyneet muiden muassa Compañía Kaari Martin, Heikki Laitinen, Kimmo Pohjonen, Pentti Hildén &amp; Janne Lehtinen, Alcoholic Atheists duo, Karvainen totuus, Paolo Angeli, El Fofo, Mopo, Ismo Alanko, Andrew Ashimba, Teho Majamäki, Yrjänä Sauros, Tapani Rinne, Hyperpotamus, Pekko Käppi, Iiris Kaasinen kvartetti ja Lau Nau.
Festivaalin kuvataiteilijoita ovat olleet mm. Kuutti Lavonen, Marjo Levlin, Sirkka-Liisa Konttinen, Kristoffer Albrecht, Maija Albrecht, Magi Viljanen, Jouko Ollikainen, Sanni Seppo ja Johanna Turunen. Monipolisuutta festivaaleille ovat tuoneet Taalintehtaan luontopolun ympäristön tanssiesitykset Marianne Petterssin johdolla, performanssitaide mm. Javier Manjarres ja muotinäytös ITE collection.
Ismail Qemali

Ismail Qemali (16. tammikuuta 1844 Vlorë, Albania – 24. tammikuuta 1919 Perugia, Italia) oli Albanian kansallisen liikkeen johtaja, Albanian valtion perustaja ja sen ensimmäisen hallituksen johtaja vuosina 1912–1914.
Qemali kuului albanialaiseen aatelissukuun. Hän pyrki aluksi luomaan virkauran Ottomaanien valtakunnan palveluksessa ja toimi useiden kaupunkien pormestarina eri puolilla Balkania. Edistyksellisen suurvisiiri Midhat paššan syrjäyttämisen jälkeen Qemali joutui olemaan jonkin aikaa karkotettuna Anatoliaan, mutta myöhemmin sulttaani nimitti hänet Beirutin kuvernööriksi. Jouduttuaan uudelleen epäsuosioon hän pakeni vuonna 1900 maasta ja asui sen jälkeen kahdeksan vuotta ulkomailla. Vuoden 1908 nuorturkkilaisten vallankumouksen myötä hän palasi ja hänet valittiin Turkin uuteen parlamenttiin. Sittemmin hän kuitenkin omistautui albaaninationalismille.
Qemali johti Vlorëssa kokoontunutta Albanian kansalliskokousta, joka laati 28. marraskuuta 1912 annetun Albanian itsenäisyysjulistuksen. Vlorën kokous myös valitsi hänet Albanian ensimmäisen hallituksen johtajaksi. Qemalin johtama väliaikainen hallitus istui tammikuuhun 1914 asti, mutta sinä aikana Albania ajautui sisäiseen sekasortoon. Ensimmäisen maailmansodan aikana Qemali asui maanpaossa Pariisissa. Sodan jälkeen hän yritti palata Italian kautta Albaniaan, mutta Italian hallitus esti häntä poistumasta maasta. Hän kuoli asuessaan perugialaisessa hotellissa.
Qemalin kuva on nykyään 500 Albanian lekin setelissä.
Liikuntaneuvos

Liikuntaneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1979, jolloin sen sai Hannu Koskivuori. Vuosien 1979–2013 aikana liikuntaneuvoksen arvonimi on myönnetty 101 henkilölle.
Lääkintöneuvos

Lääkintöneuvos () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919. Tuona vuonna arvonimen sai Artur Tollet. Vuosien 1918–2013 aikana lääkintöneuvoksen arvonimi on myönnetty 299 henkilölle. 
Lääkintöneuvos on myös sosiaali- ja terveysministeriön hyvinvoinnin ja terveyden edistämisen osastossa käytettävä virkanimike.
Maanmittausneuvos

Maanmittausneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1977. Vuosien 1918–2013 aikana maanmittausneuvoksen arvonimi on myönnetty 36 henkilölle.
Juhlat (elokuva)

Juhlat ("Festen") on Thomas Vinterbergin ohjaama tanskalainen draamaelokuva vuodelta 1998. Se oli ensimmäinen elokuvanteon yksinkertaisuutta ja luonnollisuutta korostavia Dogma 95 -periaatteita noudattanut elokuva. Tarina kertoo perheen isän 60-vuotisjuhlista, joissa aikuinen poika yllättäen onnittelupuheessaan paljastaa tämän käyttäneen häntä ja hänen itsemurhan tehnyttä kaksossisartaan seksuaalisesti hyväksi lapsina.
Tuotanto.
Elokuvan idea perustui Vinterbergin kuulemaan radio-ohjelmaan, jossa tuntematon soittaja kertoi samanlaisesta tapauksesta. Vinterberg pyysi ystäväänsä Mogens Rukovia kirjoittamaan sen pohjalta käsikirjoituksen uhrin näkökulmasta. Myöhemmin kuitenkin ilmeni, ettei soittajan kertoma tarina ollut totta.
Dogma 95 -julistuksen periaatteiden mukaisesti elokuva kuvattiin tavallisille MiniDV-kaseteille kuluttajakäyttöön tarkoitetulla pienellä Sony Handycam -videokameralla. Vinterberg paljasti myöhemmin rikkoneensa Dogma-sääntöjä peittämällä yhden kuvauspaikan ikkunan paremman valaistuksen aikaansaamiseksi. Kuvauspaikkana oli Skjoldenæsholmin linna Ringstedissä, 60 kilometriä Kööpenhaminasta länteen.
Vastaanotto.
Thomas Vinterberg sai "Juhlista" tuomariston palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla ja oli ehdokkaana myös Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva oli ehdolla vuoden parhaaksi vieraskieliseksi elokuvaksi muun muassa Bafta- ja Golden Globe- tapahtumissa ja sai palkintoja useilla elokuvafestivaaleilla ympäri maailmaa.
Eräät elokuvan näyttelijöistä toteuttivat tarinasta myös teatterinäytelmän, joka on tuotettu näyttämölle useissa teattereissa eri maissa.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Juhlat" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Metsätalousneuvos

Metsätalousneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991. Vuosien 1918–2013 aikana metsätalousneuvoksen arvonimi on myönnetty 30 henkilölle.
Poliisineuvos

Poliisineuvos on Suomessa eräiden korkeiden poliisin virkamiesten virkanimike. Se on myös arvonimi.
Poliisineuvoksen virkanimi.
Poliisineuvos on eräiden korkeiden poliisivirkamiesten virka-arvo. Esimerkiksi keskusrikospoliisin päällikkö on poliisineuvos. Samoin on myös suojelupoliisin päällikkö, vaikka virasto ei olekaan enää poliisihallituksen alainen.
Poliisineuvoksen arvonimi.
Poliisineuvos on tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970. Vuosien 1918–2013 aikana poliisineuvoksen arvonimi on myönnetty kahdeksalle henkilölle.
Pääkonsuli (arvonimi)

Pääkonsuli () on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1921 lähetystösihteeri Hjalmar Göösille. Vuosien 1918–2016 aikana pääkonsulin arvonimi on myönnetty 46 henkilölle.
Satamaneuvos

Satamaneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1985.
Verotusneuvos

Verotusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1944. Vuosien 1918–2013 aikana verotusneuvoksen arvonimi on myönnetty seitsemälle henkilölle.
Nuorisoasiainneuvos

Nuorisoasiainneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2006. Vuosien 1918–2013 aikana nuorisoasiainneuvoksen arvonimi on myönnetty viidelle henkilölle.
Huviretki painajaisiin (elokuva)

Huviretki painajaisiin ("La Classe de neige") on Claude Millerin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1998. Elokuva perustuu Emmanuel Carrèren suomeksikin julkaistuun samannimiseen romaaniin.
Juoni.
Elokuva kertoo ylisuojelevan isän kymmenvuotiaasta arasta pojasta talvisessa leirikoulussa Alpeilla, jossa hän turvautuu mielikuvituksensa tuottamiin valheisiin saadakseen hyväksyntää tovereiltaan. Pojan näkemiin ja kuulemiin ikäviin tapauksiin perustuvat painajaisunet pahentavat tilannetta, kun leirikoulun lähistöllä aletaan etsiä kadonnutta samanikäistä poikaa. Lopulta todellisuus osoittautuu vielä pojan painajaisiakin julmemmaksi, mutta tarinan loppuratkaisu jää jonkin verran avoimeksi.
Vastaanotto.
"Huviretki painajaisiin" jakoi tuomariston palkinnon vuoden 1998 Cannesin elokuvajuhlilla tanskalaisen dogma-elokuvan "Juhlat" kanssa.
Työsuojeluneuvos

Työsuojeluneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2007. Vuosien 1918–2013 aikana työsuojeluneuvoksen arvonimi on myönnetty kahdelle henkilölle.
Stardust (Mollyn albumi)

Stardust on Suomen ensimmäisen "The Voice Kids" -laulukilpailun voittajan, Mollyn esikoisalbumi. Universal Music julkaisi albumin 11. huhtikuuta 2014.
Albumin ensimmäinen single, "If I Ever Grow Up", ja sen Kuala Lumpurissa kuvattu musiikkivideo julkaistiin heti "The Voice Kidsin" finaalin jälkeen marraskuussa 2013. Toinen single, "Maybe I Love You", julkaistiin loppuvuodesta 2013 ja se nostettiin myös YleX:n soittolistalle. Maaliskuun lopussa 2014 julkaistiin albumin kolmas single, "Half Life", jonka on tehnyt yhteistyössä suomalainen Nalle Ahlstedt sekä tanskalaiset Philip Halloun ja Julia Fabrin.
Laamanni (arvonimi)

Laamannin nimi ja arvo () on nykyisin Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 5. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Laamanninoikeudet lakkautettiin Suomessa vuonna 1868. Tämän jälkeen laamannin arvo oli käytössä vain ansioituneille tuomareille ja lakimiehille myönnettävänä arvonimenä.
Suomen itsenäisyyden aikana arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1919. Vuosina 1918–2013 laamannin arvonimi on myönnetty 95 henkilölle. 
Arvonimen saajia.
Luettelossa on Suomen itsenäisyyden aikana myönnetyt laamannin arvonimet.
Huomautus.
Yllä olevan lähteistetyn ja numeroidun luettelon lisäksi on todennäköistä, että lääninsihteeri Karl Ottelinille on myönnetty laamannin arvo vuonna 1920.
S/2004 S 13

S/2004 S 12 on pienehkö Saturnuksen kuu. Sen löysivät 4. toukokuuta 2005 Scott S. Sheppard, David C. Jewitt, Jan Kleyna ja Brian G. Marsden kuvista, jotka oli otettu 12. joulukuuta 2004 - 9. maaliskuuta 2005 välisenä aikana. Se kuuluu viikinkiryhmään, jotka kiertävät Saturnusta retrogradisesti eli planeetan pyörimissuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan. 
Kuun halkaisija on vain noin kuusi kilometriä ja se kiertää Saturnusta retrogradisesti 18 450 miljoonan kilometrin etäisyydellä. Sen kiertoaika Saturnuksen ympäri on 2 vuotta 175 vuorokautta 20 tuntia (905,848 vuorokautta). Sen radan inklinaatio on 167,4° ja eksentrisyys 0,273.
Pitirim Sorokin

Pitirim Aleksandrovitš Sorokin (; 21. tammikuuta 1889 Turja, Syktyvkar – 11. helmikuuta 1968 Winchester, Massachusetts) oli venäläissyntyinen yhdysvaltalainen sosiologi, joka oli etniseltä taustaltaan komi.
Sorokin syntyi venäläisen isän ja komilaisen äidin lapsena Vologdan kuvernementissa. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa kriminologiaa ja toimi alan professorina. Sosialistivallankumouksellisena Sorokin vastusti kommunismia jyrkästi. Venäjän helmikuun vallankumouksen jälkeen Sorokin toimi ministeri Aleksandr Kerenskin sihteerinä. Lokakuun vallankumouksen johtaja Vladimir Lenin tuomitsi hänet kuolemaan. Kuuden viikon vankeuden jälkeen hänestä kuitenkin tuli jälleen opettaja Pietarin yliopistossa. Hänen asemansa ei kuitenkaan ollut turvallinen ja vuonna 1922 hänet vangittiin taas. 
Vuonna 1923 hän joutui muuttamaan Neuvostoliitosta Yhdysvaltoihin. Vuosina 1925–1930 hän toimi Minnesotan yliopistossa; vuonna 1930 hänet kutsuttiin Harvardin yliopistoon. Siellä hän perusti sosiologisen osaston. Sorokin toimi Yhdysvaltain sosiologisen liiton presidenttinä. Hän vaikutti tehtävässä pitkään.
Sorokinin elämäntyö vaikutti rakenteelliseen funktionalismiin teorian muodostumiseen. Myöhemmät tutkijat Talcott Parsons ja Edward A. Shils ottivat Sorokinin sosiologiset ajatukset käyttöön, ja monet hänen käsitteistään ovat yhä käytössä.
Pitirim Sorokinin puoliso oli Helen Baratynskaja, jonka kanssa Sorokinilla oli kaksi poikaa.
Bismarckinmonarkki

Bismarckinmonarkki ("Symposiachrus verticalis") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Bismarckinmonarkkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Länsisalomoninmonarkki

Länsisalomoninmonarkki ("Symposiachrus barbatus") eli aiemmalta nimeltään santaisabelinmonarkki on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Länsisalomoninmonarkkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Laji on vähenemässä hakkuiden vuoksi.
Kolombangaranmonarkki

Kolombangaranmonarkki ("Symposiachrus browni") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Kolombangaranmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajia uhkaavat metsien hakkuut, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Makiranmonarkki

Makiranmonarkki ("Symposiachrus vidua") eli aiemmalta nimeltään sancristóbalinmonarkki on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Makiranmonarkkia tavataan Salomonsaarilla. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen alangoilla ja yleisempi vuoristometsissä. Sen kannankehitys on laskeva, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Yapinmonarkki

Yapinmonarkki ("Metabolus godeffroyi") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Yapinmonarkkia tavataan Mikronesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, mutta koska sitä tavataan vain suhteellisen pienellä alueella neljällä pienellä saarella, on laji luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Mariaanienmonarkki

Mariaanienmonarkki ("Metabolus takatsukasae") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Mariaanienmonarkkia tavataan Tinianin saarella. Sen on raportoitu pesivän myös Mikronesiassa, mutta tämä tieto on vahvistamatta. Lajin populaatio on suuri, mutta se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni ja on vaarana, että vieraslaji ruskopuukäärme ("Boiga irregularis") pääsee leviämään Tinianin saarelle pysyvästi.