tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alberto Anzalone

 
Alberto Anzalone (s. 27. elokuuta 1984 San Cataldo) on italialainen karateka. Hän voitti Kyokushinissa EM-pronssia 2012. Anzalone voitti Italian mestaruuden 2011.
Liedenpohja

Liedenpohja on kylä Virtain kaupungissa Pirkanmaan maakunnan pohjoisosassa. Kylä sijaitsee kantatien 66 varrella Toisveden rannalla järven pohjoispäässä. Etäisyys Virtain keskustaan on noin 20 kilometriä ja Alavudelle 24 kilometriä. Kylässä on noin 160 ympärivuotista asuntoa ja noin 130 loma-asuntoa.
Liedenpohjassa toimi kaksiopettajainen koulu, joka tunnettiin myös nimellä Maaseutu- ja luontokoulu Ilmarinen. Kyläkoulu lakkautettiin ja toiminta päättyi 1. elokuuta 2023. Kylässä on myös oma kirkko (os. Hollitie 992), joka on tehty vanhasta koulurakennuksesta 1960-luvun alussa. Toisesta vanhasta koulutalosta on tehty kylätalo, jossa toimii kansalaisopisto ja vuonna 2000 rekisteröity kyläyhdistys. Kylässä on myös opettaja Voipa Nuorukainen Sulkavan vuonna 1968 perustama kylämuseo, joka on naapuripitäjästä Peräseinäjoelta siirretty vanha savupirtti.
Historiaa.
Liedenpohjan kylässä on ollut asutusta ainakin 1500-luvun puolestavälistä asti. Ensimmäisiä maatiloja olivat Liedenpohja ja Tulijoki. Paikan nimi lienee peräisin sanasta liete, joka tarkoittaa veden kuljettamaa hienoa hiekkaa tai vesijättömaata.
Vuonna 1895 perustettu Pohjan meijeri toimi Liedenpohjassa 1940-luvun lopulle. Samana vuonna perustettiin kylän ensimmäinen koulu Ylä-Tulijoen taloon. 1900-luvun alussa kauppias Toivo Aleksanteri Peltomäki perusti kylään sahan ja myllyn sekä pienen voimalan, josta kylään saatiin sähkövalo. Nuorisoseura toimi kylässä vuodesta 1902 aina 1950-luvulle, ja työväenyhdistys perustettiin 1915.
1960-luvulla Vainionpää-yhtiö alkoi valmistaa Liedenpohjassa hirsitaloja. Tuolloin kylään saatiin myös muun muassa lasten kesäsiirtola, kirkko, kylämuseo ja pankin sivukonttori. Kauppoja Liedenpohjassa oli enimmillään kolme. Niistä viimeinen, Lehtovaaran kyläkauppa lopetti toimintansa vuonna 2020.
Mauri Akkanen

Mauri Olavi Akkanen (10. helmikuuta 1935 Kuolemajärvi – 20. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen opettaja, urheilija, kirjailija ja toiminnanjohtaja. Hän toimi voimistelunopettajana Valkeakosken yhteiskoulussa 1959–1962, voimistelunopettajana Imatran yhteislyseossa 1962–1973, toiminnanjohtajana Suomen kuntourheiluliitossa 1973–1978 ja Suomen Sydäntautiliiton toiminnanjohtajana 1978–1995.
Akkanen sai urheilijana 1 500 metrin ja 800 metrin juoksumatkoilla nuorten sarjoissa neljä Suomen-mestaruutta, kolme toista sijaa ja yhden kolmannen sijan.
Akkanen siirtyi eläkkeelle vuonna 1995. Tämän jälkeen hän kirjoitti talvisodasta isänsä muistelmiin perustuvan kirjan "Isäni – Taipaleen taistelija", muistelmakirjan tädistään "Tätini Impi, 102 vuotta Kivennavalta", Sirkka-Liisa Kivelän kanssa tehdyn, muisteluihin vanhuspalveluissa tarkoitetun kirjan "Muistelemme" sekä omaelämäkerran.
Akkaselle myönnettiin sosiaalineuvoksen arvonimi.
Tyynenmerensardiini

Tyynenmerensardiini eli perunsardiini ("Sardinops sagax") on sillikalojen lahkoon kuuluva kalalaji. Se kuuluu sukuun "Sardinops", yhteen kolmesta tavallisesti sardiineiksi kutsutusta kalasuvusta. "Sardinops" sisältää viisi tai neljä erillistä maantieteellisesti eriytynyttä kantaa eri puolilla Tyyntämerta ja Intian valtamerta. Aiemmin niitä on pidetty erillisinä lajeina, mutta nykyään ne luokittellaan yhdeksi lajiksi, "Sardinops sagax".
Tyynenmeren itärannikon kanta on arvioitu elinvoimaiseksi.
Tyynenmerensilli voi kasvaa noin 30 senttimetrin pituiseksi. Se on muodoltaan pitkulainen ja litteä lieriö. Selkä on sinivihreä ja kyljet valkoiset, niiden keskellä on 1–3 sarjaa tummia täpliä.
Tyynenmerensillit ovat kaupallisesti merkittäviä kaloja. Kalasta käytetyt kauppanimikkeet ovat kannasta riippuen australiansardiini, kaliforniansardiini, perunsardiini, japaninsardiini ja silmäsardiini.
Julie Andem

Julie Andem (s. 1982) on norjalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja televisiotuottaja.
Andem on luonut nuorisodraamasarjan "Skam" ja ollut mukana tekemässä sarjoja "Sara", "MIA" ja "Jenter". Hän on ollut töissä Norjan yleisradioyhtiö NRK:ssa vuodesta 2007.
Itävallan talous

Itävallan talous on pitkälle kehittynyt markkinatalous, joka on vahvasti kytköksissä EU-maiden, erityisesti Saksan talouteen. Monet Itävallan suurimmista yrityksistä olivat 1980-luvulle saakka valtion omistuksessa, mutta niitä on sen jälkeen yksityistetty, eikä valtion osuus yrityksistä ole erityisen korkea muihin Euroopan maihin verrattuna. Itävallassa on vahva ammattiyhdistysliike, jolla on suuri vaikutus työllisyyspolitiikkaan. Teollisuuden ohella turismi on tärkeä osa Itävallan taloutta.
Historiallisesti Saksa on ollut Itävallan tärkein kauppakumppani, joten Itävalta on joutunut usein mukautumaan Saksan talouden muutoksiin. Itävallan EU-jäsenyydestä lähtien taloudellinen riippuvuus Saksasta on kuitenkin pienentynyt, kun maan yhteydet muihin Euroopan maihin ovat vahvistuneet. Vuonna 2004 Itävalta oli EU:n neljänneksi rikkain valtio Luxemburgin, Irlannin ja Alankomaiden jälkeen .
Historia.
Toisen maailmansodan jälkeen Itävallan talouskasvu on ollut vahvaa. 1950-luvulla Itävallan uudelleenrakentamisen aikana vuotuinen talouskasvu oli keskimäärin 5 % ja suurimman osan 1960-lukua luku oli 4,5 %. Vuonna 1995 Itävallasta tuli EU:n jäsen, ja vuonna 2002 se otti käyttöön eurovaluutan, joka korvasi šillingin. Muista euromaista poiketen kaikissa Itävallan eurokolikoissa on näkyvissä kolikon valmistusvuoden sijaan vuosi 2002.
Viime vuosina Itävallan talouskasvu on ollut heikkoa. Vuonna 2015 se oli 1 %, mutta vuonna 2017 kasvu voimistui 2,3 %:iin. Itävallan työttömyysaste vuonna 2017 oli 5,8 %, joka on Euroopan mittapuulla alhainen, mutta Itävallan korkein sitten toisen maailmansodan. Kasvaneen työttömyyden syynä on pakolaisten ja Euroopan unionin alueelta saapuneiden maahanmuuttajien kasvanut määrä Itävallan työmarkkinoilla. Laajat ammattikoulutusohjelmat ja eläköityminen ovat kuitenkin pitäneet työttömyysasteen suhteellisen alhaisena.
Maatalous.
Itävallan maatilat ovat melko pieniä ja tuotantokustannukset tästä johtuen suhteellisen suuria. Vuodesta 1995 lähtien Itävallan maataloussektori on ollut Euroopan unionin yhteisen maatalouspolitiikan alaisuudessa muutoksien kohteena. Itävalta tuottaa 80 % tarvitsemastaan ruoasta, mutta maataloudella ei ole suurta taloudellista merkitystä: sen vaikutus bruttokansantuotteeseen on vain 1,2 %.
Teollisuus.
Itävallassa on joitakin suuria teollisia yrityksiä metalli-, kemian- ja öljyteollisuudessa, mutta suurin osa Itävallan yrityksistä on suhteellisen pieniä. Tunnettuja itävaltalaisia teollisuusyrityksiä ovat esimerkiksi Borealis ja OMV.
Palvelut.
Itävallan palvelusektori tuottaa suurimman osan maan BKT:sta. Pääkaupunki Wien on ollut viime vuosikymmeninä portti itään, ja erityisesti lakiyritykset ja pankit toimivat laajasti Itä-Euroopan uusissa EU-jäsenmaissa. Turismin osuus Itävallan BKT:sta arvioidaan olevan 10 %. Vuonna 2001 Itävalta oli maailman kymmenenneksi suosituin matkakohde, ja maassa vieraili yli 18,2 miljoonaa turistia. Aikaisemmin suurin turistiryhmä olivat saksalaiset, mutta nykyään turisteja on yhä enemmän Itä-Euroopasta, Venäjältä ja Yhdysvalloista.
Kompilaatio (albumi)

Kompilaatio on hardcore punk -yhtye Valse Tristen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 2002 levymerkillä Six Weeks.
Albumille on sisällytetty kuusi yhtyeen varhaista vuosina 1990–1994 julkaistua Trash Can Records -levymerkillä äänitettyä EP-levyä, sekä neljä ennenjulkaisematonta kappaletta.
Matti Nenonen

Matti Johannes Nenonen (14. lokakuuta 1934 Helsinki – 12. lokakuuta 2012) oli suomalainen koripalloilija.
Helsingin Jyryn kasvatti, 192-senttinen Nenonen pelasi kasvattajaseurassaan, Työväen Maila-Pojissa ja Tapiolan Hongassa Suomen pääsarjassa yhteensä 14 kaudella. Hän saavutti SM-sarjassa Hongassa kolme Suomen mestaruutta ja lisäksi yhteensä yhden SM-hopean, kolme SM-pronssia ja Suomen cup-mestaruuden vuonna 1968. Kaudella 1959 hän oli sarjan korikuningas 25,0 pisteen keskiarvollaan.
Suomen miesten maajoukkueessa Nenonen pelasi vuosina 1959–1968 18 maaottelua 6,1 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen Turkin EM-kilpailuissa 1959 sekä Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa 1968, jonka Suomi voitti.
Nenosen puoliso oli naisliikunnan ja joukkuevoimistelun ammattilainen, Jyryn puheenjohtaja Terttu Johanna Nenonen (1934–2022). Matti Nenonen oli ammatiltaan lihakauppias. Lentopalloa Nenonen pelasi yhden kauden Käpylän Urheilijain suomensarjajoukkueessa. Vapaa-aikanaan hän harrasti veneurheilua, uintia ja hiihtoa.
Maan näkyjä

Maan näkyjä on Joose Keskitalon viides studioalbumi, joka julkaistiin 16. helmikuuta 2011 levymerkillä Helmi Levyt. Se asettuu tyypiltään studioalbumin, koelevyn ja livealbumin välimaastoon. Albumi on kolmas Kolmas Maailmanpalo -yhtyeen kanssa tehty albumi, jota Keskitalo on kuvaillut yhtyeen soitannolliseksi kliimaksiksi. Kappale ”On hyvä että olet surullinen” julkaistiin radiosinglenä.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 18.
Äänitys.
Albumin kappaleet on äänitetty Keskitalon työhuoneessa sekä useassa eri paikassa eri ajankohtina. Liveotot on äänitetty Jyväskylän Ilokivessä 25. toukokuuta 2008, Tornion Cult Cinema Cafessa 31. lokakuuta 2008, Rovaniemen Roipparissa 1. marraskuuta 2008, Kuopion Henry’s Pubissa 10. huhtikuuta 2009, Porin Bar Kinossa 16. huhtikuuta 2009, Joensuun Ilosaarirockissa 19. heinäkuuta 2009, Helsingin Ateneum-salissa 7. lokakuuta 2010 sekä Pihjalanmäen työhuoneella 2007–2010. Kappale ”Olisin kyllä tullut” julkaistiin alun perin vuoden 2009 albumilla "Tule minun luokseni, kulta", ja ”Toiset ovat menneet jo alas” sekä ”Taipale” ilmestyivät Harmaa getto -yhtyeen albumilla "Suomimorsiamen pyhä tie".
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Desibelin Heikki Väliniemi totesi, ettei albumia tule arvottaa perinteisten studioalbumien tapaan, vaan fiilispohjalta. Hän sanoi useammankin kappaleen olevan kaikessa raakuudessaankin selittämättömän hienoja, mutta kritisoi sitä epätasaisuudesta ja hajanaisuudesta. Jyväskylän Ylioppilaslehti Jylkkärin Rauli Karjalainen sanoi yhtyeen yltävän parhaimmillaan Sielun Veljet -tyyliseen hurmoksellisuuteen, mutta totesi albumin enimmäkseen kompastuvan lakoniseen treenikämppäjammailuun ja piti sitä tallennusteknisistä syistä hankalana kuunneltavana, joka jättää kuulijansa ulkopuolelle. Soundin Sami Nissinen antoi albumille kaksi tähteä viidestä, ja sanoi kappalemateriaalin olevan mitäänsanomatonta paatosta Keskitalon pysyessä vanhoissa taiteellisissa pakkomielteissään. Rumban Oskari Onninen sitä vastoin antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja piti albumia kiistattomana todisteena, miksi Joose Keskitalo ja Kolmas Maailmanpalo on kovimpia kotimaisia liveyhtyeitä, joka teoksellaan esittelee koko laajamittaisen tyylispektrinsä. Radiosinglenä julkaistua ”On hyvä että olet surullinen” -kappaletta Onninen piti Keskitalon potentiaalisena ensimmäisenä hittikappaleena.
Edis Matusevičius

Edis Matusevičius (s. 30. kesäkuuta 1996) on liettualainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on heinäkuussa 2019 heitetty 89,17 m. Tulos on myös Liettuan ennätys. 
Matusevičius on Liettuan mestari vuosilta 2015–2021 ja 2023–2025. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän ei päässyt loppukilpailuun ollessaan karsinnan 21:s. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Matusevičius jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän sijoittui kymmenenneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018 tuloksella 77,64. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui kahdeksanneksi. Vuonna 2024 hän sijoittui Rooman EM-kilpailuissa neljänneksi ja karsiutui loppukilpailusta Pariisin olympialaisissa. Hän voitti kultaa universiadeissa 2019 ja 2023.
Nuorten arvokisoihin Matusevičius on osallistunut viisi kertaa. Paras saavutus hänellä on pronssimitali alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista vuonna 2015. Hän sijoittui viidenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017. Vuonna 2014 hän oli 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa kuudes ja kesällä 2013 hän karsiutui loppukilpailusta sekä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa että alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Matusevičiusin äiti Dalia Matusevičienė kilpaili keskimatkojen juoksussa ja edusti Neuvostoliittoa 800 metrin juoksussa Soulin olympialaisissa 1988. Matusevičiusin isä Edmuntas Matusevičius kilpaili keihäänheitossa ja baseballissa. Hänen ennätyksensä on vanhalla keihäsmallilla 83,72 vuodelta 1981 ja uudella keihäsmallilla 76,92 vuodelta 1987.
To the Bone (Kris Kristoffersonin albumi)

To the Bone on yhdysvaltalaisen country-muusikon ja laulaja-lauluntekijän Kris Kristoffersonin kymmenes albumi, joka julkaistiin vuonna 1981.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Kris Kristoffersonin, ellei toisin mainita.
Botniarosk

Oy Botniarosk Ab on seitsämän kunnan omistama jätehuoltoyhtiö, jonka tehtävänä on järjestää alueen jätehuolto lain mukaisesti. Vuonna 1996 perustetun yhtiön osakaskunnat ovat Isojoki, Karijoki, Kaskinen, Kauhajoki, Kristiinankaupunki, Närpiö ja Teuva. Vuoden 2013 lopussa yhtiön toiminta-alueella asui 45 330 henkilöä. 
Botniaroskin toiminta-alueella on noin 100 ekopistettä. Lisäksi alueen jokaisessa kunnassa on hyötykäyttöasema. Isommat jäte-erät toimitetaan Teuvalla sijaitsevaan jätekeskukseen. Botniarosk on myös osakkaana Westenergyn jätteenpolttolaitoksessa.
The Transporter Refueled

The Transporter Refueled () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut ranskalainen toimintatrilleri. Elokuvan on ohjannut Camille Delamarre ja sen pääosissa esiintyvät Ed Skrein ja Ray Stevenson.
Se on uudelleenkäynnistys "Transporter"-elokuvasarjalle, joka koostui elokuvista "The Transporter", "Transporter 2" ja "Transporter 3". Refueled ei ole jatkoa vuosina 2012–2014 esitetylle televisiosarjalle "", joka myös pohjautui alkuperäiseen trilogiaan.
Juoni.
Entinen palkkasoturi Frank Martin toimii kuljettajana alamaailman väelle. Frankilla on kolme sääntöä; ei nimiä, ei kysymyksiä paketista, eikä sopimuksesta poiketa. Hän joutuu koville otettuaan työn vastaan Anna-nimiseltä naiselta. Tehtävän aikana Frankin isä kidnapataan ja hän joutuu sotaan paikallisen rikollisjengin kanssa.
Tuotanto.
EuropaCorp ja Fundamental Films ilmoitti vuoden 2013 Cannesin elokuvajuhlissa aloittavansa uuden Transporter-trilogian tekemisen. Refueledin rahoitusta auttaa myös elokuvan tuottajana ja käsikirjoittajana toimiva Luc Besson.
Kuvaukset aloitettiin elokuussa 2014 Pariisissa.
Vuoden 2015 maaliskuussa vaihdettiin elokuvan nimi "The Transporter Legacy" muotoon "The Transporter Refueled".
Taisto Ravantti

Taisto Reino Birger Ravantti (27. lokakuuta 1932 Heinjoki – (haudattu 14. toukokuuta 2004)) oli suomalainen koripalloilija ja pesäpalloilija. Koripallossa hän kuului Suomen vuoden 1955 EM-turnausjoukkueeseen, ja pesäpallossa hän saavutti kolme SM-mitalia.
Koripallo.
Elannon Iskun kasvatti, 182-senttinen Ravantti pelasi Helsingin Urheilijat -41:ssä, Työväen Maila-Pojissa ja Helsingin Visassa Suomen pääsarjassa yhteensä viisi kautta vuosina 1954–1958. Suomen miesten maajoukkueessa Ravantti pelasi vuosina 1953–1955 12 maaottelua 2,4 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueeseen Unkarin EM-kilpailuissa 1955, missä Suomi sijoittui kymmenenneksi.
Pesäpallo.
Pesäpallossa Ravantti pelasi miesten SM-sarjassa vuosina 1953–1957, 1963 ja 1969. Hän saavutti Työväen Maila-Pojissa SM-hopeaa vuosina 1956 ja 1957 sekä SM-pronssia vuonna 1955.
Karbinoksamiini

Karbinoksamiini (C16H19N2ClO) on ensimmäisen sukupolven antihistamiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste.
Vaikutusmekanismi ja käyttö.
Karbinoksamiini vaikuttaa salpaamalla H1-reseptoreja. Yhdistettä käytetään allergisen nuhan, allergisten iho-oireiden, sekä joskus myös matkapahoinvoinnin hoitoon. Yleensä karbinoksamiinia käytetään sen maleiinihapposuolana karbinoksamiinimaleaattina. Sitä voidaan käyttää yhdistelmähoitona pseudoefedriinin ja dekstrometorfaanin kanssa. Yhdistettä käytetään joko raseemisena seoksena tai puhtaana (-)-enantiomeerina.
Valmistus.
Karbinoksamiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 2-bromipyridiinistä muodostetaan Grignard-reagenssi, joka reagoi additioreaktiolla p-klooribentsaldehydin kanssa. Viimeisessä vaiheessa 2-klooridimetyyliaminoetaani reagoi tämän välituotteen kanssa karbinoksamiiniksi.
Asko Jokinen

Asko Lauri Juhani Jokinen (23. tammikuuta 1932 Helsinki – 5. joulukuuta 2016) oli suomalainen koripalloilija.
Kiri-Veikkojen kasvatti, 181-senttinen Jokinen pelasi kasvattajaseurassaan (myöh. Pantterit), Kipossa ja Karhun Pojissa Suomen pääsarjassa yhteensä vuosina 1952–1959 kahdeksan kautta. Hän voitti Panttereissa Suomen mestaruuden vuonna 1959.
Suomen miesten maajoukkueessa Jokinen pelasi vuonna 1955 Unkarin EM-kilpailuissa kahdeksan maaottelua 1,1 pisteen keskiarvolla Suomen sijoittuessa kymmenenneksi.
Level-5

Level-5 () on japanilainen videopelejä kehittävä yritys. Yrityksen on perustanut Akihiro Hino ja sillä on haarakonttori ja tytäryhtiö Yhdysvalloissa, Kaliforniassa.
Yhtiön tunnetuin pelisarja "Professor Layton" on myynyt yli 15,5 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti.
Anna Brigadere

Anna Brigadere (s. 1. lokakuuta 1861 Tērvete – 25. kesäkuuta 1933 Tērvete) oli latvialainen kirjailija. 
Brigadere kirjoitti draamaa, komedioita ja omaelämäkerrallisen teoksen "Dievs, daba, darbs" (Jumala, luonto, työ). Hänen kertomuksensa "Sprīdītis" (1903) kertoo latvialaisen talonpojan mielikuvituksellisista seikkailuista lähimetsissä. Niissä teoksissaan, joissa hän käsittelee lapsuutta, hän osoittaa yllättävän nykyaikaista näkemystä lasten sisäisestä maailmasta. Brigaderen proosan ja näytelmien johtoajatuksia ovat itsensä löytämisen ja toisten auttamisen periaatteet.
Vaikka Brigaderella oli läheinen suhde kustantajaansa, hän ei koskaan solminut avioliittoa. Hänen teoksiaan on käännetty englanniksi, saksaksi, venäjäksi, viroksi ja suomeksi.
Aarne S. Avela

Aarne Sakari Avela (19. maaliskuuta 1885 Oulu – 6. toukokuuta 1966 Turku) oli suomalainen insinööri, yliopettaja ja teknillisen alan oppikirjojen tekijä.
Avelan vanhemmat olivat lyseonrehtori Sakari Westerlund (1858–1925) ja Sofie Lindborg. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1903 ja valmistui insinööriksi Polyteknillisestä opistosta 1908.
Avela oli konepajainsinöörinä teollisuuden ja rautateiden palveluksessa 1912–1925. Hän oli Tampereen teknillisen oppilaitoksen koneenrakennusopin lehtorina 1926–1945 ja yliopettajana 1945–1953. 
Avela oli naimisissa 1914–1955 musiikinopettaja Saima Maria Snellmanin (k. 1955) kanssa. Avelan sisar filosofian maisteri Alli Avela oli naimisissa kansanedustaja ja Maanmittaushallituksen pääjohtaja Kyösti Haatajan kanssa.
Kasper kiltti kummitus

Kasper kiltti kummitus () on Harvey Comicsin luoma kummitushahmo, jonka suunnitteli Seymour Reit ja Joe Oriolin kanssa Yhdysvalloissa vuonna 1939. Kasper on esiintynyt sarjoissa ja elokuvissa. 
Ensi kertaa Kasper esiintyi Paramount Picturesin The Friendly Ghost -animaatiosarjassa 1946. Jatkosarja There's Good Boos Tonight esitettiin 1948 alkaen. 55 lyhytelokuvan jälkeen Kasperista tuli myös sarjakuvahahmo, kun St. John Publishing alkoi julkaista sarjakuvaa vuonna 1949. Kasper nähtiin 1960-luvulla ohjelmassa "The New Casper Cartoon Show". Tauon jälkeen Kasper esiintyi vuonna 1979 Hanna-Barberan "Casper and the Angels (eli Kasper ja avaruusenkelit)" -sarjassa. Kasper esiintyi 1990-luvulla elokuvassa nimeltä Casper, jossa siitä tuli ensimmäinen tietokoneella luotu elokuvahahmo. 
Casper on esiintynyt yhteensä viidessä televisiosarjassa, joista uusin on "Kasperin kauhukoulu" (2009-2012). 
Suomessa julkaistiin Kasper kiltti kummitus VHS-kasetteja 1980-luvun lopussa ja sitten vielä 1990-luvun alussa. Suomenkielisestä jälkiäänityksistä ovat vastanneet Golden Voice Oy, Tuotantotalo Werne Oy ja Oy PVP Voice Ab.
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Vuoden 1989 dubbaus
Äänet: Golden Voice Oy 
Vuoden 1994 dubbaus 
Näyttelijät: 
Vuoden 1999 dubbaus 
Rooleissa: 
Suomenkielinen puhe © Oy PVP Voice Ab 1999
Suomessa ilmestyneet julkaisut.
VHS-julkaisut
Elmina

Elmina on kaupunki Ghanan Centralin alueella. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannalla kymmenen kilometriä alueen pääkaupungista Cape Coastista länteen. Elmina on Komenda-Edina-Eguafo-Abremin kunnallispiirin sekä Edinan heimoalueen keskus. Kaupungissa on 23 013 asukasta (vuonna 2010, väestönlaskenta).
Portugalilaisten Kultarannikolle 1470-luvulla perustama Elmina oli trooppisen Afrikan ensimmäinen eurooppalainen linnoitus. Se oli tärkeä kulta- ja orjakaupan keskus. Hollantilaiset valtasivat Elminan linnan vuonna 1637. Vuonna 1872 se siirtyi Britannian haltuun.
Elmina on yksi Ghanan huomattavimmista matkailukohteista. Sen tärkeimmät nähtävyydet ovat Unescon maailmanperintökohteiksi julistetut Elminan eli São Jorge da Minan linna (1482) ja Fort Coenraadsburgin linnake (1652) sekä kaupunkia ympäröivät hiekkarannat. Paikallisia elinkeinoja ovat kalastus ja suolan valmistaminen merivedestä.
Zuul

Zuul on sukupuuttoon kuollut panssariselkiin kuuluva dinosaurussuku, joka eli myöhäisliitukauden Campania-vaiheella. Suvun ainoa laji on "Zuul crurivastator".
"Zuul" oli arviolta noin kuusi metriä pitkä ja painoi 2,5 tonnia.
"Zuul" tunnetaan yhden poikkeuksellisen hyvin säilyneen luurangon perusteella. Luuranko löydettiin pohjoisesta Montanasta, Judith Riverin muodostumasta vuonna 2014, ja se kuvattiin tieteelle vuonna 2017. Luuranko oli täydellisin löydetty pohjoisamerikkalaisen panssariselän fossiili, ja siinä on säilynyt pehmytkudoksia, panssaria ja ihon painaumia. "Zuul" on myös ensimmäinen panssariselkä, jolla sekä häntä että kallo ovat säilyneet kokonaisina.
Suvun nimi "Zuul" juontuu "Haamujengi"-elokuvan kuvitteellisestä hirviöstä. Lajinimi "crurivastator" puolestaan on yhdistelmä latinan sanoista "crus", sääri ja "vastator", tuhoaja, viitaten sen häntänuijaan.
Nikolas Saira

Nikolas Saira (s. 11. helmikuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa AC Oulua. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on aikaisemmin pelannut HIFK:ssa Saira edusti juniorina FC Honkaa ja FC Espoota.
Saira on edustanut Suomea alle 17-, alle 18- ja alle 19-vuotiaiden maajoukkueissa.
Who’s Afraid of the Big Bad Wolf?

"Who's Afraid of the Big Bad Wolf?" eli "Pahaa sutta ken pelkäisi", on Walt Disneyn animaatiolyhytelokuvan "Kolme pientä porsasta" (1933) tunnusmusiikki. Elokuvan julkaisun jälkeen tunnuslaulusta tuli suuri hitti.
Laulun sävelsi Frank Churchill, ja sen sanat kirjoitti Ann Ronnell. Sävelmä on muunnelma Johann Strauss nuoremman "Lepakko"-operetin "Samppanja"-laulusta.
Alkuperäisillä englanninkielisillä sanoilla laulun ovat esittäneet äänilevyllä useat artistit. Laulun suomensivat ensimmäisinä R. R. Ryynänen ja S. Ruotsalainen, mutta myöhemmin myös Auvo Nuotio laati siitä oman suomennoksensa. Suomeksi laulun ovat esittäneet levylle Georg Malmsten vuonna 1934 Ryynäsen suomentamin sanoin sekä myöhemmin Kipparikvartetti vuonna 1957 Nuotion suomentamin sanoin.
Osu

Osu on kaupunginosa Ghanan pääkaupungissa Accrassa. Siellä on 59 460 asukasta (vuonna 2010, väestönlaskenta).
Gakylästä alkunsa saanut Osu oli vuodesta 1652 lähtien yksi ruotsalaisten kauppapaikoista Kultarannikolla. Tanskalaiset ottivat sen haltuunsa vuonna 1661 ja rakensivat sinne Christiansborgin linnoituksen. Vuosina 1679–1683 linna oli portugalilaisten käsissä. Englantilaiset ostivat sen tanskalaisilta vuonna 1850. Vuonna 1874 he siirsivät linnaan päämajansa Cape Coastista. Ghanan itsenäistyttyä se on toiminut maan hallituksen keskuspaikkana. Osu on brittiläisen Jamestownin ja hollantilaisen Usshertownin ohella yksi Accran kolmesta historiallisesta ydinalueesta.
Axel Salingre

Axel Sigurd Salingre (2. syyskuuta 1882 Turku – 13. syyskuuta 1960 Berliini) oli suomalainen hammaslääkäri ja kauppaneuvos.
Salingren vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Gabriel Werner Salingre (1842–1913) ja Anna Helena Oldenburg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 (Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors) ja valmistui Helsingin yliopistosta hammaslääketieteen kandidaatiksi 1905 sekä hammaslääketieteen tohtoriksi Tukholmassa 1907.
Salingre oli hammaslääkärinä Helsingissä vuodesta 1908 alkaen ja toimi hammaslääketieteellisten instrumenttien maahantuontia ja tukkukauppaa harjoittaneen Dentaldepot Ab:n toimitusjohtajana vuodesta 1910 alkaen. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1952. Salingre oli muun muassa Suomen Hammaslääkäriseuran sihteerinä 1917–1919 ja seuran puheenjohtajana 1920. Salingre oli myös ranskalaisten, ruotsalaisten ja tanskalaisten hammaslääkäriseurojen jäsenenä ja kirjeenvaihtojäsenenä. 
Salingre oli naimisissa 1912–1949 Märta Sofia Wreden (k. 1949) kanssa.
Heikki Taipale

Heikki Taipale (19. toukokuuta 1963 Pori – 26. toukokuuta 2017 Hollola) oli suomalainen yrittäjä ja ravihevosten kasvattaja. Hän tuli tunnetuksi Aromipesä-haudutusastian ja Passeli-yritysohjelmistojen markkinoijana. Vuonna 2011 Taipale myi Passeli-ohjelmistoja tuottaneen Solanum-yrityksensä norjalaiselle Vismalle ja oli koko maan verotiedoissa vuoden suurituloisin.
Porissa syntynyt Taipale asui Hollolassa. Hänen omistamansa hevostila sijaitsee Ruotsin Enköpingissä, mutta hänellä oli hevosia myös Suomessa ja Ranskassa. Ruotsiin rekisteröity perheyritys "Journey Hästar AB" omistaa edelleen useita hevosia.
Granville Town

Granville Town, Province of Freedom oli asutus ja siirtokunta, joka perustettiin vuonna 1787. Kaupungin perustamisen taustalla oli entisten mustaihoisten orjien siirtäminen Amerikoista Sierra Leoneen, nykyisen Freetownin alueelle. Siirtokunta kesti vuoteen 1789 asti. Freetownin siirtokunnan perustivat 11. maaliskuuta 1792 Nova Scotiasta tulleet uudisasukkaat, jotka olivat entisiä orjia.
Granville Townin asukkaat.
Monet Granville Townin uudisasukkaista olivat entisiä orjia, jotka pakotettiin poistumaan Yhdysvalloista Yhdysvaltain vapaussodan jälkeen. Toiset taas saapuivat asuessaan ensin Nova Scotiassa useita vuosia.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2016

Painin maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Unkarin Budapestissä 10.–11. joulukuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat olympialaisten ulkopuoliset painoluokat kreikkalais-roomalaisessa painissa, vapaapainissa ja naispainissa.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Joseph Cinqué

Joseph Cinqué (n. 1814 – n. 1879), joka tunnetaan myös nimellä Sengbe Pieh, oli länsiafrikkalainen mendeväestöön kuulunut mies, joka johti kapinaa espanjalaisella orjalaivalla "Amistadilla" muiden afrikkalaisten kanssa. Yhdysvaltain rannikkovartiosto otti laivan huostaansa, ja Cinqué sekä hänen afrikkalaistoverinsa joutuivat lopulta syytteeseen kapinasta ja laivan päällystön surmaamisesta oikeudenkäynnissä, joka tunnetaan nimellä "United States v. The Amistad" eli Yhdysvallat vastaan Amistad. Oikeusjuttu päättyi Cinquén sekä laivalla olleiden muiden afrikkalaisten vapauttamiseen sillä perusteella, että he olivat oikeutetusti puolustaneet itseään estääkseen joutumisen orjuuteen laittoman Atlantin orjakaupan kautta. Amerikkalaiset keräsivät rahaa, jotta Cinqué sekä muut laivalla olleet afrikkalaiset pääsisivät palaamaan takaisin Afrikkaan.
Markku Hirvelä

Markku Mikael Hirvelä (s. 19. joulukuuta 1956 Rovaniemi) on suomalainen kuvanveistäjä. Hirvelän töiden materiaaleja ovat muun muassa pronssi, puu, betoni, alumiini ja keramiikka. Hän on opiskellut Limingan taidekoulussa ja Lahden taidekoulussa sekä taidehistoriaa Helsingin yliopistossa 1978–1979. Hirvelä valmistui kuvanveistäjäksi Suomen Taideakatemian koulusta vuonna 1984. Hirvelä asuu Kotkassa.
Hirvelän julkisiin teoksiin kuuluu muun muassa Kotkan veistospromenadin veistos "Yökulkijat", joka on paljastettu vuonna 2007. Teoksen materiaaleina ovat graniitti, pronssi ja kulta.
Thomas Clarkson

Thomas Clarkson (28. maaliskuuta 1760 Wisbech, Cambridgeshire – 26. syyskuuta 1846 Playford, Suffolk) oli englantilainen abolitionisti sekä yksi merkittävimmistä henkilöistä, jotka taistelivat Atlantin orjakauppaa vastaan brittiläisessä imperiumissa. Hän auttoi Society for Effecting the Abolition of the Slave Traden perustamisessa sekä Slave Trade Act 1807 -lain hyväksymisessä, joka lopetti Britannian orjakaupan. 
Viimeisinä vuosinaan Clarkson soti orjuuden lopettamisen puolesta maailmanlaajuisesti, joka oli vielä vahvasti voimassa Amerikassa. Vuonna 1840 hän oli yksi pääpuhujista Anti-Slavery Societyn (nykyään Anti-Slavery International) ensimmäisessä konferenssissa Lontoossa. Kyseinen organisaatio taisteli orjuuden lopettamisen puolesta.
Trumpettisarvinokka

Trumpettisarvinokka ("Bycanistes bucinator") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Angola, Botswana, Burundi, Kongon demokraattinen tasavalta, Kenia, Malawi, Mosambik, Namibia, Etelä-Afrikka, Swazimaa, Tansania, Sambia ja Zimbabwe.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty. Sitä tavataan kuitenkin tasaisesti hyvin laajalti, ja se voi olla paikallisesti yleinen. Kanta on arvioitu vakaaksi, koska sillä ei ole havaittu merkittäviä uhkia. Sitä tavataan savanneilla ja metsissä, erityisesti kosteissa ja alavissa.
Thomson-luokka

Thomson-luokka (209 type 1300) on Chilen laivaston kahden aluksen muodostama sukellusveneluokka. Alusluokka perustui tyypin 209 aluksiin.
Suunnittelu.
Alusten propulsiojärjestelmä on yksiakselinen ja dieselsähköinen, joka koostuu neljästä MTU:n generaattorista (1 760 kilowattia) ja Siemensin toimittamasta sähkömoottorista. Järjestelmä tuottaa 4 600 shp:tä, mikä mahdollistaa yhdentoista solmun nopeuden pinta-ajossa ja 21,5 solmun nopeuden sukellettaessa. Aluksella on 110 tonnia polttoainetta, mikä mahdollistaa sukelluksissa neljän solmun nopeudella 400 merimailin toimintamatkan tai kuudentoista merimailin toimintamatkan maksiminopeudella. Pinta-ajossa aluksen maksimitoimintamatka on 8200 merimailia kahdeksan solmun nopeudella. Alusten maksiminopeus snorkkelisyvyydessä on kaksitoista solmua
Alusten aseistuksena on kahdeksan keulaan sijoitettua 533 millimetrin torpedoputkea, joihin aluksella on neljätoista AEG SUT torpedoa. Elektroniikkajärjestelmään kuuluu Thomson-CSF Calypso II tutka ja Krupp Atlas CSU 3 kaikuluotain.
Alusten runko on suunniteltu kestämään 250 metrin sukellussyvyys. Miehistöä aluksella on 31. Näistä viisi on upseereita.
Alukset.
Alukset, jotka olivat suurennettuja ja paranneltuja versioita aiemmista tyypin 209 aluksista, tilattiin vuonna 1980 Kielistä Howaldtswerken telakalta. Tilatuissa aluksissa käytettiin Iranin tilaamien ja myöhemmin peruutettujen alusten valmistamiseksi hankittuja osia. Kahden aluksen lisätilausta suunniteltiin vuonna 1988, mutta suunnitelmasta luovuttiin.
Alukset on modernisoitu Chilessä vuosina 1990-1991.
Sérieux comme le plaisir

Sérieux comme le plaisir (kansainvälisesti "Serious as Pleasure") on vuonna 1975 ensi-iltansa saanut Robert Benayounin ohjaama ranskalainen road movie -tyylinen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jane Birkin, Richard Leduc ja Georges Mansart. Robert Benayoun laati elokuvan käsikirjoituksen Jean-Claude Carrièren kanssa. Carrière näyttelee elokuvassa sivuroolia ja Benayoun tekee pienen cameoroolin. Pierre Neurrisse oli elokuvan tuottajana.
"Sérieux comme le plaisir" kuvattiin vuonna 1974, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat Dovidis, Paris-Cannes Production ja ORTF. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 15. tammikuuta 1975, oli Lugo Filmsin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 219 237 katsojaa.
Juoni.
"Sérieux comme le plaisir" kertoo kolmesta nuoresta ystävyksestä, Arianesta, Brunosta ja Patrickista, jotka asuvat yhdessä ja elävät huoletonta elämää. Eräänä päivänä he päättävät lähteä päämäärättömälle automatkalle. Heitä lähtee seuraamaan epäluuloinen poliisi, joka epäilee jotain hämärää tässä porukassa. Bruno ja Patrick ovat molemmat rakastuneet Arianeen, mutta heidän tiensä eroavat, kun Ariane jättää pojat.
Kristofferson

Kristofferson on yhdysvaltalaisen country-muusikko laulaja-lauluntekijä Kris Kristoffersonin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1970. Levy julkaistu uudelleen vuonna 1971 nimellä Me and Bobby McGee ja eri kansilla.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Kris Kristoffersonin, ellei toisin mainita.
Retropunk

Retropunk on ramopunk-yhtye Himanesin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 8. heinäkuuta 2009.
Keskisuomalaisen Petja Savoila kuvaili albumin soundia tarkoituksellisen raakilemaiseksi, ja kritisoi albumia väsyneeksi teokseksi niin sävellysten kuin sanoitustenkin osalta.
Seitsemäs aalto

Seitsemäs aalto on ramopunk-yhtye Himanesin esikoisalbumi, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2007.
Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille kolme tähteä. Hän sanoi yhtyeen säilyttäneen takavuosien energisen kohkaamisen, ja totesi kieli poskessa tehtyjen kappaleiden toimivan totisia paremmin.
Shainez El Haimour

 
Shaïnez El Haimour (s. 16. elokuuta 1998 Dreux) on ranskalainen karateka. Hän on voittanut Kyokushinin Euroopan-mestaruuden kahdesti naisten keskisarjassa 2017 ja 2022. El Haimour on myös saavuttanut pronssia World Openissa ja on kolminkertainen Euroopan-mestari nuorten tasolla.
Kilpaura.
El Haimour voitti tammikuussa 2011 Ranskan Openin alle 45-kiloisten sarjassa ollessaan ainut kisapaikalla ollut osallistuja.
Tammikuussa 2013 El Haimour saavutti hopeaa yli 55-kiloisten sarjassa hävittyään Ranskan Openin loppuottelun Ophélie Houivetille. Hänet palkittiin turnaksessa parhaasta ottelutekniikasta. Toukokuussa El Haimour otteli Lyonin Openissa yhden superottelun Charlotte Thobya vastaan, jonka hän myös voitti.
2014 tammikuussa El Haimour saavutti yli 55-kiloisten sarjassa Ranskan Openin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Farah Benomarin.
2015 helmikuussa El Haimour saavutti Ranskan Openin mestaruuden yli 60-kiloisten sarjassa. Myöhemmin toukokuussa hän voitti kolmannen Euroopan-mestaruutensa nuorten sarjassa (tytöt 16–17-vuotiaat). Syyskuussa El Haimour oli osana ystävyysottelua Ranskan ja Serbian välillä. Tapahtumassa käytiin yhteensä seitsemän ottelua, joista Ranska voitti kuusi. Myös El Haimour voitti oman ottelunsa yhden jatkoerän jälkeen tuomariäänin. Marraskuussa hänet valittiin MM-kisoihin edustamaan Ranskan nuorten maajoukkuetta. 
Maaliskuussa 2016 El Haimour voitti Lyonin Openin naisten yli 55-kiloisten sarjassa. Hän voitti loppuottelussa Ludivine Lafuenten.
Toukokuussa 2017 El Haimour saavutti aikuisten tasolla ensimmäisen Euroopan-mestaruutensa kotikisoissaan Ranskassa. Hän voitti loppuottelussa Anastasiya Khripunovan.
2018 maaliskuussa El Haimour otteli erikoisottelun Pariisissa moninkertaista Ranskan mestaria Ludivine Lafuentea vastaan. Hän voitti kaksieräisen ottelun tuomariäänin.
Kesäkuussa 2019 El Haimour saavutti All American Openin keskisarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Vivien Halászin. Marraskuussa hän saavutti pronssia naisten kolmanissa World Open turnauksessa, joka käytiin avoimessapainoluokkasarjassa. El Haimour palkittiin myös kisojen parhaasta ottelutekniikasta.
Kesäkuussa 2022 El Haimour saavutti uransa toisen Euroopan mestaruuden. Hän voitti avauskierroksella Carmen Slaterin ja toisella kierroksella Beata Opęchowskan. Loppuottelussa El Haimour kohtasi Seda Gulin, jonka hän voitti tuomariäänin.
HMS Bygve

HMS Bygve (runkonumerot 71 ja V11) oli Ruotsin laivaston Bygve-luokan torpedovene, joka luokiteltiin vuonna 1915 yhteysalukseksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Tukholmasta laivastontelakalta ja se laskettiin vesille 3. joulukuuta 1888. Alus liitettiin laivastoon 25. kesäkuuta 1889.
Palvelus.
Alus nimettiin "Minbåt N:o 71":ksi jo palvelukseen otettaessa. Vuonna 1915 alus luokiteltiin rannikkotykistön yhteysalukseksi "Vedettbåten N:r 11" runkonumerolla V11. Aluksen ainoana aseistuksena oli tällöin 37 millimetrin kanuuna M/98B. Vuonna 1916 alus oli puolueettomuusvalvonnassa, ja se yllätti Grisslehamnin edustalla Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "UB-20", joka oli vallannut ruotsalaisen höyryaluksen. Alus poistettiin palveluksesta 12. lokakuuta 1923.
Ukkoniluri

Ukkoniluri ("Dendroctonus micans") on musta kaarnakuoriaislaji, joka on noin vajaan senttimetrin mittainen. Se aiheuttaa tuhoa juurikääpien infektoimissa havupuissa, erityisesti metsäkuusessa. Se on sukunsa ainoa Suomessa tavattu laji.
Elintavat.
Ukkoniluri on kaarnakuoriaisten ryhmässä suurin, lähes senttimetrin pituinen ja tummanruskea, miltei musta. Siinä on havaittavissa kellertävää karvoitusta. Lajin toukka on jalaton, ja se tekee syömällä käytäviä havupuuhun. Ukkonilurien parveiluaika sijoittuu alkukesään ja lajin sukupolvet kestävät kolmekin vuotta. Laji voi talvehtia toukkana, mutta myös aikuismuodossa. Kotelovaiheen pituus on yleensä vain kuukauden luokkaa. Naaras munii pitkin kesää yleensä vioittuneisiin kuusiin, harvemmin mäntyihin. Hyönteisen menoaukkoon muodostuu tyypillinen pihkatappi. Kuusia vioittavat useimmiten salamaniskut ja kuusenjuurikääpä ("Heterobasidion parviporum") sekä mekaaniset ja pakkasvauriot. Toukat aiheuttavat tyypillisesti pihkan vuotoa, joka puunpurun kanssa muodostaa tunnistettavia laattoja kuusen juurelle. Suomessa ukkonilurin tuhot ovat yleensä lähinnä paikallisia. Laji iskee vain eläviin puihin.
Ukkonilurin saalistajia ovat ainakin seuraavat: tammenrunkokiitäjäinen ("Dromius quadrimaculatus"), lehtopikiseppä ("Melanotus villosus"), hukkakartukas ("Nudobius lentus"), "Placusa depressa", mäntykäärmekorento ("Raphidia ophiopsis"), "Raphidia xanthostigma", ukkokaarniainen ("Rhizophagus grandis"), kämäräpihkalude ("Scoloposcelis pulchella"), "Thanasimus dubius", pikkumuurahaiskuoriainen ("Thanasimus femoralis") ja isomuurahaiskuoriainen ("Thanasimus formicarius").
Metsätuhot.
Suomessa ukkonilurin tuhot ovat harvassa ja kohdistuvat enimmäkseen vioittuneisiin puihin, erityisesti juurikääpien vaivaamiin puihin, ja ne tekevät käytäviään lähelle juuria. Keski-Euroopassa nilurien aiheuttamat tuhot ovat merkittäviä, erityisesti sitkankuusiviljelmillä, ja tämä koskee myös eurooppalaisen ukkonilurin tuhovoimaa. Amerikkalaisperäistä vuoristoniluria ("Dendroctonus ponderosae") pidetään erityisen uhkaavana. Jotkin nilurilajit levittävät sinistäjäsieniä.
Mandet

Mandet eli mandingot ovat mandelaisia kieliä puhuvien kansojen ryhmä Länsi-Afrikassa. Ryhmän kielellisen ja kulttuurisen ytimen muodostavat bambarat, mandinkat ja djulat. Heitä lähellä ovat somonot, bozot ja wasulunkat. Savannivyöhykkeen ryhmiä ovat kagorot, khasonkat, markat ja soninket. Metsävyöhykkeen ryhmiin kuuluvat kurankot, konot, vait, susut ja djalonket.
Mandekansojen lähtöalue sijaitsee Niger-, Senegal- ja Gambiajokien yläjuoksulla Malin ja Guinean rajaseudulla. Sieltä he ovat levittäytyneet itään Burkina Fasoon, länteen Senegaliin, Gambiaan ja Guinea-Bissauhun sekä etelään Sierra Leoneen, Liberiaan, Norsunluurannikolle ja Ghanaan. Soninket ovat muotoutuneet kansaksi muinaisessa Ghanan valtakunnassa, mandinkat Malissa ja bambarat Segussa. Länsirannikon "mandingo"-ryhmän nimi on eurooppalaisten vaikutuksesta yleistynyt kaikkien mandekansojen yleisnimitykseksi.
Mandejen pääelinkeino on maanviljely. Heidän perinteinen yhteiskuntajärjestyksensä on hierarkkinen. Ylimpänä olivat jalosukuiset ja maanviljelijät, heidän alapuolellaan käsityöläiset ja griottien kaltaiset ammattiryhmät ja alinna orjat. Patrilineaariset suvut muodostavat endogaamisia yhteisöjä, joiden miehet jakautuvat muun muassa ikä- ja ammattiryhmiin. Perinteinen uskonto käsittää vainajien ja luonnonhenkien palvontaa, ammattiin liittyviä kultteja ja taikuutta. Osa mandekansoista on sunnimuslimeja.
Lucayanit

Lucayanit olivat nykyisen Bahamasaarten alkuperäisasukkaita. Bahamasaarten asutus syntyi 600-luvulla ja esimerkiksi keramiikan perusteella saarten asukkaat edustivat esimerkiksi Hispaniolan ja Jamaikan saarten kaltaista taino-kulttuuria. Lucayaneja oli hieman ennen eurooppalaisten saapumista arviolta 80 000, mutta Kristoffer Kolumbuksen saavuttua Karibialle heidän määränsä romahti kulkutautien ja orjuutuksen myötä. Bahamasaaria on tavallisesti pidetty tyhjentyneinä vuoteen 1513 mennessä, mutta on mahdollista että lucayaneja eli saarilla vielä jonkin aikaa tämän jälkeenkin.
Historia.
Bahamasaaret asutettiin suhteellisen myöhään, todennäköisesti vasta 600-luvulla. Tuolloiset Bahamasaaret olivat metsien tai savannien peitossa ja niiltä löytyi Karibian saarten olosuhteissa tärkeitä makean pohjaveden lähteitä, vaikka matalilla saarille ei muuten esimerkiksi jokia ollutkaan. Bahaman asukkaat saapuivat Hispaniolasta tai Kuubasta. Samaan aikaan Bahamasaarten kanssa ihmisasutus levisi Jamaikalle, mikä saattaa viitata olosuhteiden muuttumiseen muualla siten, että ihmisten oli pakko lähteä etsimään uusia asuinalueita. Muuttoaalto Bahamalle kesti kaksi tai kolme vuosisataa. Lucayanien jälkeensä jättämä keramiikka on samankaltaista, kuin Jamaikan ja Hispaniolan keramiikka, joten heidän voidaan olettaa edustaneen samaa taino-kulttuuria. Lucayanien asuinpaikkoja tunnetaan Bahamasaarten 19 suurimmalla saarella, tai pienemmillä saarilla niiden välittömässä läheisyydessä. Asuinpaikkoja tunnetaan nykyisen Bahaman alueen ohella Turks- ja Caicossaarilta.
Kristoffer Kolumbus saapui ensimmäisenä eurooppalaisena Karibialle vuonna 1492. Lucayaneja oli eurooppalaisten saapuessa ehkä noin 80 000, mutta heidän määränsä romahti sittemmin nopeasti. Lucayanit kärsivät todennäköisesti samoista kulkutaudeista, jotka tuhosivat Karibian alueen tainoyhteisöjä. Suuria määriä kaapattiin myös orjuuteen ja kuljetettiin esimerkiksi Hispaniolaan ja Venezuelaan. Peter Martyrin mukaan orjuuteen päätyi jopa 40 000 lucayanilaista. Bahamasaaria on pidetty usein kokonaan tyhjentyneinä vuoteen 1513 mennessä, jolloin espanjalainen Juan Ponce de León matkusti Floridaan. Joidenkin esimerkiksi asuinpaikkojen ajoitukseen perustuvan tutkimuksien mukaan lucayaneja asui Bahamasaarilla kuitenkin vielä jonkin aikaa vuoden 1513 jälkeenkin.
Go West (albumi)

Go West on englantilaisen pop-duon Go Westin esikoisstudioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Tämä albumi toi Go Westin maailmanlaajuiseen tietoisuuteen ja useat albumin hitit pääsivät top-40-listoille Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Uudessa-Seelannissa. ”We Close Our Eyes” oli albumin suosituin single ja saavutti sijan 1. Uudessa-Seelannissa ja sijan 5. Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säv. ja san. Peter Cox ja Richard Drummie.
Capitán Merino Jarpa -luokka

Capitán Merino Jarpa -luokka oli Chilen laivaston kahden torpedohävittäjän muodostama alusluokka.
Set Your Body Free

Set Your Body Free on Danny Saucedon toinen studioalbumi, jonka julkaisi Ariola vuonna 2008.
Albumi nousi Ruotsissa Sverigetopplistanin toiselle sijalle, ja pysui listalla yhteensä 5 viikkoa.
Triprolidiini

Triprolidiini (C19H22N2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antihistamiinina.
Vaikutusmekanismi ja käyttö.
Triprolidiini sitoutuu H1-reseptoreihin ja estää histamiinin vaikutuksia. Triprolidiini vähentää allergisia oireita kuten yskää, tukkoista nenää ja silmäoireita. Lisäksi sitä voidaan käyttää allergisen ihottuman hoitoon. Lääkeainetta voidaan käyttää yhdistelmänä pseudoefedriinin kanssa. Tärkein triprolidiinin aiheuttama haittavaikutus on väsymys.
Valmistus.
Triprolidiinin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa p-metyyliasetofenoni reagoi Mannich-reaktiolla formaldehydin ja pyrrolidiinin kanssa. Tässä vaiheessa muodostunut ketoni reagoi additioreaktiolla 2-pyridyylilitumin kanssa muodostaen alkoholin. Viimeisessä vaiheessa muodostuu triprolidiinia, kun hydroksyyliryhmä eliminoituu happamissa olosuhteissa.
Migration

Migration on brittiläisen muusikon ja DJ:n Bonobon kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 13. tammikuuta 2017 levy-yhtiöllä Ninja Tune.
Albumi ylsi Suomessa virallisen albumilistan sijalle 33. Yhdysvalloissa se nousi Billboard 200 -listan sijalle 59.
Tšekin talous

Tšekin talous on pitkälle kehittynyt sosiaalinen markkinatalous, jossa on korkea elintaso. Vuonna 2017 Tšekin ostovoimakorjattu bruttokansantuote asukasta kohden oli 35 223 dollaria. 
Tšekki on ollut Euroopan unionin jäsen vuodesta 2004, mutta se käyttää omaa valuuttaansa, Tšekin korunaa. Maaliskuussa 2018 Tšekin työttömyysaste oli koko EU:n alhaisin, 2,2 %. Maan suhteellinen köyhyysaste on OECD-maiden toiseksi pienin heti Tanskan jälkeen. 
Historia.
Tšekin teollisuudella on pitkät perinteet. 1800-luvulla nykyisen Tšekin alueella sijaitsevat Böömi ja Määri olivat keskeisiä alueita Itävalta-Unkarin taloudelle. Tšekin alueella tuotettiin jopa 70 % Itävalta-Unkarin teollisuustuotteista. Vuonna 1919 käyttöönotettu Tšekkoslovakian koruna oli eräs Euroopan vakaimmista valuutoista.
Toisen maailmansodan jälkeen sosialistimaat olivat tiiviisti riippuvaisia Neuvostoliitosta. Tšekkoslovakia oli itäblokin vaurain maa, mutta se jäi jälkeen muusta maailmasta. Kommunistimaiden talousyhteistyön purkautuessa vuonna 1991 Tšekin teollisuus menetti perinteiset markkinansa kommunistimaissa.
Samettivallankumous sai aikaan suuria muutoksia myös taloudessa. Talouselämää vapautettiin ja hintasääntelystä luovuttiin. Kauppasuhteissa Tšekki on suuntautunut entistä enemmän Länsi-Eurooppaan. Valtionyhtiöiden yksityistäminen teki tšekkiläisistä erään eniten osakkeita omistavista kansoista. Vuoteen 1998 mennessä yli 80 % yritystoiminnasta oli yksityisomistuksessa.
1990-luvun loppupuolella Tšekki ajautui poliittiseen ja taloudelliseen kriisiin. Valtio aloitti talousuudistukset, ja 2000-luvun alussa vienti Saksaan ja muualle EU:hun sai Tšekin talouden takaisin kasvu-uralle. 2000-luvun lopun talouskriisi ei vaikuttanut suuresti Tšekkiin, sillä sen pankkisektori noudatti varovaista politiikkaa 1990-luvun lopun kriisien takia. Lisäksi Tšekin valtionvelka on bruttokansantuotteeseen nähden eräs Keski- ja Itä-Euroopan pienimmistä, ja valtaosa kotitalouksien velasta on paikallista valuuttaa. Kuitenkin vientivetoisena taloutena Tšekki kärsi vientikysynnän pienentymisestä Saksaan ja muihin maihin. 
Talouskriisin seurauksena Tšekin talouskasvu oli hidasta, mutta maan talous palautui kasvu-uralle ja elokuussa 2015 Tšekin BKT:n kasvu oli 4,4 %, mikä oli Euroopan suurin luku. 
Energia.
Tšekki on riippuvainen saastuttavasta ruskohiilestä (osuus sähköntuotannosta vuonna 2012 76 %), mutta pyrkii pienentämään riippuvuuttaan. Maakaasusta kolme neljäsosaa on peräisin Venäjältä ja loput Norjasta.
Vuoristoniluri

Vuoristoniluri eli vuoristomäntykovakuoriainen ("Dendroctonus ponderosae") on pohjoisamerikkalainen kaarnakuoriaislaji, joka on aikuisena noin puolen senttimetrin pituinen, ja sen toukka aiheuttaa suurta tuhoa kontortamänniköissä, niin istutetuissa kuin luonnonvaraisissakin. Lajin on pelätty leviävän Eurooppaan istutusmetsiköihin. 
Ulkonäkö ja koko.
Täysikasvuiset vuoristonilurit ovat mustia ja lieriömäisiä. Ne ovat vain riisinjyvän mittaisia, 4–7,5 millimetriä pitkiä. Jalattomien, kermanvalkoisten toukkien päät ovat vaaleanruskean läpikuultavat. Täysimittaisina 6–7 millimetrin pituisia. Munat ovat sileät, soikeat, valkoiset ja läpikuultavat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia tavataan luonnonvaraisena Meksikossa, Yhdysvalloissa sekä Kanadan Brittiläisen Kolumbian alueella. Laji esiintyy useilla mäntylajeilla kuten valkorunkosembralla ("Pinus albicaulis"), kontortamännyllä ("Pinus contorta"), keltamännyllä ("Pinus ponderosa"), sokerimännyllä ("Pinus lambertiana"), lännenvalkomännyllä ("Pinus monticola") ja Suomessa tutulla metsämännyllä ("Pinus silvestris") sekä douglaskuusilla ("Pseudotsuga"), pihdoilla ("Abies"), Lehtikuusilla ("Larix") ja kuusilla ("Picea"). Kaikilla havupuulajeilla vuoristoniluri ei kuitenkaan kykene lisääntymään.
Vuoristonilureille on kehitetty hyönteismyrkkyjä. Niitä vastaan on myös kehitelty biologista tuholaistorjuntaa.
Vuoristonilurin saalistajia ovat ainakin seuraavat: Earomyia viridana, Enoclerus lecontei, Enoclerus sphegeus, Medetera aldrichii, Thanasimus undatulus ja Xylophagus cinctus.
Rossinhylje

Rossinhylje eli kalmarihylje ("Ommatophoca rossii") on hyljelaji, joka elää Eteläisessä jäämeressä. Se on sukunsa "Ommatophoca" ainoa laji.
Rossinhylje on erittäin arka ja pystyy sukeltamaan todella syvälle meressä.
Ulkonäkö ja koko.
Se on runsaat 2 metriä pitkä, sillä on suuret silmät ja sillä on heikko hampaisto.
Ravinto.
Rossinhylje syö vain ruskolevää, mustekaloja ja merenpohjalla eläviä pehmeäkuorisia eläimiä.