tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ateenan konserttitalo

Ateenan konserttitalo (; transl. myös "Megaron Musikis") on Ateenan suurin musiikkitalo. Se sijaitsee Vasilíssis Sofías -valtakadulla Plateía Mavílin kaupunginosassa kaupungin keskustan itäpuolella. Talossa järjestetään paitsi konsertteja myös muun muassa teatteri- ja oopperanäytäntöjä, baletti- ja muita tanssiesityksiä sekä luentoja. Konserttitalon omistaa Etairía ton Fílon tis Mousikís (Eταιρία των Φίλων της Mουσικής, ”Musiikin ystävien yhdistys”).
Konserttitalo otettiin käyttöön vuonna 1991. Tuolloin siinä oli kaksi salia. Vuonna 2004 valmistui talon laajennus, jonka seurauksena siinä on nykyisin neljä salia: Chrístos Lamprákis -sali (1 961 paikkaa), Dimítris Mitrópoulos -sali (494 paikkaa), Alexándra Triánti -sali (1 750 paikkaa) sekä pienempi Níkos Skalkótas -sali. Talossa toimii myös Lílian Voudoúrin musiikkikirjasto.
Rakennuksen mukaan on nimetty sen lähellä sijaitseva Mégaro Mousikíksen metroasema.
Bakkhantit

Bakkhantit (myös "bakkantit"; , ) voi viitata seuraaviin:
Kickin’ It

Kickin' It on yhdysvaltalainen taistelulajien inspiroima tilannekomediasarja, jonka on luonut Jim O'Doherty. Se alkoi Disney XD-kaapelikanavalla 13. kesäkuuta 2011, muuten julkaisupäivät vaihtelivat maan mukaan. Sarjasta on julkaistu neljä tuotantokautta ja neljäs kausi tuotettiin vuonna 2014.
Juoni.
Sarja kertoo taistelulajeja opettavan Bobby Wasabi-koulun tapahtumista. He tapaavat kamppailulajeja osaavan skeittaajan nimeltään Jack. Dojossa sattuu kaikenlaisia asioita, ja usein dojon loppu on lähellä. Silti yhteistyöllä ja taidolla dojo saadaan pidettyä pystyssä.
Nickerie

Nickerie on yksi Surinamen kymmenestä piiristä. Piiri sijaitsee maan rannikon länsiosassa. Alue rajoittuu pohjoisessa Atlantin valtamereen, idässä Coronien piiriin, etelässä Sipaliwinin piiriin ja lännessä Guyanaan. Piirin pääkaupunki on Nieuw-Nickerie. Alueen väkiluku oli vuoden 2012 väestönlaskennassa 34 233 ja pinta-ala on 5 353 km2.
Alueella viljellään pääasiassa banaania ja riisiä.
Incarnation

Incarnation on vuonna 2013 ilmestynyt Circlen studioalbumi. Levyllä ei kuitenkaan soita aikaisemmin Circlenä tunnettu yhtye, vaan Stench of Decay -niminen death metal -yhtye. Taustalla oli Circlen päätös "vuokrata" nimensä vuoden ajaksi ja toimia itse nimellä Falcon (ex-Circle). 
Alkuperäisenä ideana oli tarjota Circlen brändi tuntemattomille muusikoille, mutta lopulta valinta osui Porissa vuonna 2004 perustettuun death metal -ryhmään Stench of Decay, jota vahvistettiin kitaristi Ville Valavuolla. Circlen johtohahmo Jussi Lehtisalo pyysi yhtyettä tekemään ”levyn, jota he eivät itse pystyisi tekemään.” Stench of Decay oli aikaisemmin julkaissut yhden albumin vuonna 2011. Samaan aikaan "Incarnationin" kanssa ilmestyi Falcon (ex-Circle):n albumi "Frontier".
Ateenan rautatieasema

Ateenan rautatieasema (), perinteisesti Lárisan asema (Σταθμός Λαρίσης, "Stathmós Larísis") on Ateenan kaupungin päärautatieasema Kreikassa. Asema sijaitsee siitä nimensä saaneessa Stathmós Larísiksen kaupunginosassa Ateenan keskustan luoteispuolella.
Historia.
Asema on avattu vuonna 1904. Tuolloin rata kulki Ateenasta Lárisaan, mistä asema on saanut vanhan nimensä. Nykyinen asema on muodostunut vuonna 2005 yhdistämällä kaksi erillistä vierekkäin sijainnutta asemaa, pohjoiseen suuntautunutta liikennettä palvellut Lárisan asema ja etelään suuntautunutta liikennettä vuodesta 1884 palvennut Peloponnesoksen asema (Σταθμός Πελοποννήσου, Stathmós Peloponnísou). Jälkimmäinen asemarakennus on nykyään tyhjillään vailla käyttöä. Historiallisista syistä koko asema tunnetaan usein edelleen Lárisan aseman nimellä, vaikka myös Lárisassa on Lárisan rautatieasema.
Aiemmin asema toimi muun muassa Idän pikajunan ("Orient Express") Calais–Ateena-reitin pääteasemana.
Rakennus.
Ateenan rautatieasema on vaatimaton ja pienikokoinen kaupungin kokoon nähden ja sijaitsee suhteellisen kaukana ydinkeskustasta, noin kaksi kilometriä luoteeseen Sýntagma-aukiolta. Asemalla on 9 laituriraidetta. Viime vuosina asemaa on kunnostettu ja siihen on rakennettu uusia raiteita.
Yhteydet.
Asemalta kulkee TrainOSE:n Intercity-kaukojunia Lárisan kautta Thessalonikiin sekä proastiakós-paikallisjunia muun muassa Pireukseen, Chalkídaan ja Áno Liósiaan. Asemalta on yhteys SKA:n aseman kautta muun muassa Ateenan lentoasemalle (Aerodrómio) sekä Kiátoon. Thessalonikista on yhteys muun muassa Alexandroúpoliin sekä kansainvälinen yhteys Sofiaan ja Belgradiin.
Aseman lähellä sijaitsee Ateenan metron asema Stathmós Larísis, joka on ollut käytössä vuodesta 2000. Sen kautta kulkee metron Linja 2, jolla pääsee muun muassa kaupungin ydinkeskustaan.
Devin Hester

Devin Devorris Hester (s. 4. marraskuuta 1982 Riviera Beach, Florida) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hester pelasi NFL-liigassa 11 kautta, edustaen neljää seuraa. Hester tunnetaan yhtenä NFL:n kaikkien aikojen parhaista potkunpalauttajista, ja hän pitää hallussaan useita aiheeseen liittyviä ennätyksiä. Hänet on valittu neljästi NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Ura.
Ennen ammattilaisuraansa Hester pelasi yliopistojalkapalloa Miamin yliopiston joukkueessa. Chicago Bears varasi hänet toisella kierroksella vuoden 2006 . Bearsissa Hester eteni parhaimmillaan Super Bowliin kaudella 2006. Hester pelasi Bearsissa kahdeksan kautta, minkä jälkeen hän jäi ilman pelaajasopimusta.
Hester teki kolmivuotisen pelaajasopimuksen Atlanta Falconsin kanssa syyskuussa 2014. Hän oli loukkaantumisen takia sivussa suurimman osan kaudesta 2015 ja Falcons irtisanoi Hesterin sopimuksen kauden päätteeksi. Kaudeksi 2016 Hester teki sopimuksen Baltimore Ravensin kanssa, mutta hänet vapautettiin sopimuksestaan ennen kauden loppua, mikä mahdollisti siirtymisen mestaruutta tavoitelleeseen Seattle Seahawksiin. Seahawks hävisi konferenssifinaaleissa Falconsille ja pelin jälkeen Hester ilmoitti lopettavansa uransa.
Para (Suriname)

Para on yksi Surinamen kymmenestä piiristä. Piirin pääkaupunki on Onverwacht. Alueen väkiluku oli vuoden 2012 väestönlaskennassa 24 700 ja pinta-ala on 5 393 km2. Alue on Surinamen kaivos- ja metsätaloustoiminnan keskus.
Juutalaisten autonomiseksi territorioksi 1600-luvulla perustettu ja 1832 lopullisesti tuhoutunut Jodensavanne sijaitsi nykyisellä piirin alueella.
Zappeion

Zappeion () eli Záppeio () on näyttely- ja kokouspalatsi, joka sijaitsee Ateenan keskustassa Kansallispuutarhan eteläpuolella.
Zappeion rakennettiin alun perin maatalous- ja teollisuustuotteiden näyttelyitä varten sekä myös niin kutsuttuja Zappaan olympialaisia silmällä pitäen. Sen rahoitti Evángelos Záppas, josta rakennus on saanut nimensä, ja suunnitteli arkkitehti Theofil Hansen. Zappeionin rakennustyöt alkoivat vuonna 1874 ja se valmistui vuonna 1888. Suurikokoinen rakennus edustaa uusklassista arkkitehtuuria ja on sen huomattavimpia edustajia Ateenassa. Rakennus on Euroopan ensimmäisiä, joka oli varta vasten suunniteltu kokouksia ja näyttelyitä varten. Samaan aikaan rakennettu ja samoin Hansenin suunnittelema Itävallan parlamenttitalo noudattaa muodoiltaan Zappeionin perusajatuksia.
Rakennus toimi vuoden 1896 olympialaisissa miekkailukeskuksena, vuoden 1906 kesäolympialaisissa kisakylänä ja vuoden 2004 kesäolympialaisissa lehdistökeskuksena. Kreikan EY-liittymissopimus allekirjoitettiin rakennuksessa vuonna 1979. Kreikan EU-puheenjohtajuuden aikana rakennus toimi puheenjohtajuuden päämajana.
Nykyisin rakennusta käytetään sekä julkisiin että yksityisiin kokouksiin ja juhlatilaisuuksiin sekä erilaisiin kaupallisiin tilaisuuksiin. Rakennuksessa on 16 erikokoista salia sekä peristyylipiha, yhteensä noin 4 000 neliömetriä kokous- ja näyttelytilaa.
Zappeionin ympärillä oleva kaupunginosa on saanut rakennuksesta nimen Záppeio, ja sen ympärillä olevaa puistoaluetta kutsutaan Záppeion puistoksi.
Paramaribon piiri

Paramaribo on yksi Surinamen kymmenestä piiristä. Piiri koostuu maan pääkaupunki Paramaribosta ja sen lähialueista. Vuoden 2012 väestönlaskennassa alueella oli 240 924 asukasta, joka on lähes puolet maan väkiluvusta. Piirin pinta-ala on 183 neliökilometriä ja piiri on maan pinta-alaltaan pienin.
Hallinnollinen jako.
Paramaribon piiri on jaettu 12 kuntaa vastaavaan alueeseen (). Käytännössä alueet toimivat Paramaribon kaupunginosina. Alueet ovat:
Saramacca

Saramacca on yksi Surinamen kymmenestä piiristä. Piiri sijaitsee maan pohjoisosissa Atlantin valtameren rannikolla. Piirin pääkaupunki on Groningen. Vuoden 2012 väestönlaskennassa piirin väkiluku oli 17 480. Piirin pinta-ala on 3 636 km2.
Alue on tunnettu linnuistaan, piirin alueella elää esimerkiksi tukaaneja, papukaijoja ja harjakotinkoja.
Wanica

Wanica on Surinamen piiri maan koillisosissa. Piirin pinta-ala on 443 km2 ja väkiluku oli vuoden 2012 väestönlaskennassa 118 222. Wanica on Surinamen väkiluvultaan toiseksi suurin ja pinta-alaltaan toiseksi pienin piiri. Piirin pääkaupunki on Lelydorp.
Antti Lastu

Anton (Antti) Agapetus Lastu (vuoteen 1906 Lindqvist, 27. kesäkuuta 1882 Merikarvia – 20. marraskuuta 1970 Pori) oli suomalainen opettaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1933–1939 ja 1945.
Elämä ja ura.
Antti Lastu syntyi Merikarvian Ylikylässä kalastaja Aron Lindqvistin (1836–1923) ja Anna Aittamäen (1835–1922) kahdeksanlapsiseen perheeseen. Kansakoulun käytyään hän opiskeli Sortavalan seminaarissa ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1905. Lastu työskenteli opettajana Kaavin Vehkalahdella 1905–1909 ja 1911–1918 sekä Viipurin maalaiskunnan Rakkolanjoella 1909–1911. 
Opettajantyönsä ohella Lastu toimi sosialidemokraattisen puolueen kiertävänä puhujana. Vuonna 1907 Vehkalahdelle perustettiin Lastun aloitteesta työväenyhdistys, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet valittiin. Kaavin kunnalliselämässä Lastu oli mukana kuntakokouksen valitsemien lautakuntien jäsenenä. Elokuussa 1917 Lastu osallistui Helsingin Säätytalolla pidettyyn Sosialidemokraattisen Opettajaliiton perustavaan kokoukseen, jossa hän alusti yhdistyksen tarpeellisuudesta käytyä keskustelua. Lastu valittiin myös opettajaliiton hallitukseen. 
Sisällissodan käynnistyttyä Lastu vangittiin 25. helmikuuta 1918 Muuruvedellä. Lastu oli aluksi Kuopion vankileirillä, josta hänet toukokuus lopussa siirrettiin Helsingin vankileirille. Lastu ei osallistunut punaisten toimintaan, mutta hänen katsottiin toimineen kiihottajana muun muassa syksyllä 1917 yleislakon yhteydessä pitämiensä puheiden johdosta. Raskauttavana tekijänä oli myös Lastun Kuopiossa ilmestyneeseen "Savon Työmieheen" lähettämä kirjoitus, jossa hän nimesi seudulle perustetun suojeluskunnan jäseniä ja kutsui sitä ”lahtarikaartiksi”. Heinäkuussa 1918 Lastu sai kolmen vuoden vankeustuomion avunannosta valtiopetokseen.
Vapauduttuaan Lastu palasi kotiseudulleen Satakuntaan, jossa hän työskenteli kansakoulunopettajana Siikaisissa 1920–1921 ja Ulvilan Toejoella 1921–1952. Lastu oli mukana sosialidemokraattisen piirijärjestön toiminnassa ja asettui ehdolle vuoden 1929 eduskuntavaaleissa jääden varasijalle. Hänet valittiin eduskuntaan 1933 ja uudelleen 1936. Helmikuussa 1945 Lastu nousi kansanedustajaksi toimestaan eronneen Väinö Tannerin tilalle kahden kuukauden ajaksi. Presidentin valitsijamiehenä hän oli 1937, 1940 ja 1943.
Perhe.
Lastun ensimmäinen puoliso oli Merikarvian Alakylästä kotoisin ollut käsityöopettaja Elina Josefina Norr-Rogell (s. 1878). Pariskunnalla oli kuusi lasta. Hänen toinen puolisonsa oli Helmi Alaina Vaalivirta.
Uponnut aarre

Uponnut aarre () on vuonna 1955 ensi-iltansa saanut John Sturgesin ohjaama yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, jonka pääosaa näyttelee Jane Russell. Elokuvan muissa rooleissa ovat muun muassa Richard Egan, Gilbert Roland ja Lori Nelson. "Uponnut aarre" perustuu Hugh Kingin ja Robert B. Baileyn tarinaan, jonka pohjalta Walter Newman laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuotti Harry Tatelman, jonka ensimmäinen tuottajan työ "Uponnut aarre" oli. RKO Radio Pictures oli elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä.
Juoni.
Johnny Grant (Richard Egan) kuljettaa turisteja veneellä Havannassa ja sukeltaa yhdessä yhtiökumppaninsa Dominic Casadan (Gilbert Roland) kanssa. Yhdellä sukelluskerralla Johnny törmää vuonna 1640 uponneeseen espanjalaiseen kaljuunaan ja saa muutaman arvoesineen mukaansa. Se tuo paikalle hainmetsästäjiä, joita johtaa Rico Arrera (Joseph Calleia) ja joilla on muutakin mielessä kuin hait. Saadakseen kunnon sukellusvarusteet Johnny ylipuhuu vaimonsa Theresan (Jane Russell), jotta hän saa veneensä myytyä. Samaan aikaan Dominic yrittää etsiä amerikkalaista miljonääriä, jolla on iso jahti. Hän löytää vain tämän sihteerin Gloria Warnerin (Lori Nelson), mutta jahti on tämän nimissä. Mukaan tulee pappi, isä Cannon (Robert Keith), joka kertoo todellisesta aarrelaivasta, jossa on kultaharkkoja ja luonnollisen kokoinen kultainen madonna. Rico miehineen ilmestyy jälleen paikalle ja taistelu uponneesta aarteesta alkaa.
Tuotanto.
RKO osti Hugh Kingin ja Robert B. Baileyn tarinan elokuvaoikeudet huhtikuussa 1953. RKO palkkasi Kingin ja Baileyn elokuvan käsikirjoittajiksi, mutta ainoastaan Walter Newman mainitaan elokuvan alkuteksteissä käsikirjoittajana. RKO lainasi Universal Studiosin sopimusnäyttelijä Lori Nelsonia elokuvaan. Elokuvan kuvaukset alkoivat 2. joulukuuta 1953 Havaijilla, jonne vietiin Hollywoodissa rakennetut elokuvan lavasteet. Kuusi viikkoa kestäneet huono sää ja myrsky tuhosivat Havaijilla sijainneet lavasteet, jonka johdosta elokuvan tuotanto siirtyi Hollywoodiin, jossa lavasteet rakennettiin uudelleen. "Uponnut aarre" kuvattiin SuperScope- ja Technicolor-elokuvausmenetelmillä. Elokuva oli RKO:n ensimmäinen SuperScope-elokuva. Elokuvan työnimenä oli "The Big Rainbow". Havaijin ja Hollywoodin lisäksi elokuvaa kuvattiin Meksikossa ja Karibialla. Elokuvan kuvaukset kestivät helmikuun loppuun 1954. "Uponnut aarre" -elokuvan tekeminen maksoi RKO:lle kaksi miljoonaa dollaria.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Uponnut aarre" sai ensi-iltansa 10. tammikuuta 1955 Floridan Silver Springsin kunnallishallinnottomalla alueella, joka sijaitsee lähellä Ocalan kaupunkia. Ensi-illan kutsuvieraat seurasivat elokuvaa vedessä – veden alla ja uiden. Elokuva sai maanlaajuisen ensi-iltansa Yhdysvalloissa 9. helmikuuta 1955. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 21. lokakuuta 1955. Elokuvassa esiintyneestä ”Cherry Pink and Apple Blossom White” -kappaleesta tuli suuri hitti. Ilmestymisvuonnaan "Uponnut aarre" tuotti 2,2 miljoonan dollarin lipputulot Yhdysvalloissa.
Jaakko Liedes

Jaakko Arvid Liedes (5. kesäkuuta 1886 Ii – 15. toukokuuta 1958 Oulu) oli suomalainen pienviljelijä, kirvesmies ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustaja.
Liedeksen vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarlo Liedes ja Margareta Mikkola. Hän kävi kansakoulun ja kaksi vuotta käsityökoulua.
Liedes toimi puuseppänä, satamatyömiehenä ja höyrypurren perämiehenä. Hän oli pienviljelijä Iissä 1910–1958, teki kirvesmiehen töitä ja oli Iin satamatyöosuuskunnan toimitusjohtajana 1915–1925. Liedes oli vankilassa poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918 ja uudelleen hänet tuomittiin 1930 ns. kommunistilakien perusteella ja hän oli Tammisaaren vankilassa 1930–1933.
Liedes oli Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana 1924–1927 ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustajana 1927–1930 edustaen Oulun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli Iin kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen puheenjohtajana. 
Jaakko Liedes oli naimisissa vuodesta 1909 Hanna Järvenpään kanssa. Heidän lapsiaan olivat SKDL:n kansanedustajana toiminut Pentti Liedes, joka kuului Suomen kommunistisen puolueen ns. taistolaiseen vähemmistöön, sekä Neuvostoliittoon asettunut kirjailija Ahti Liedes.
Brad Stevens

Bradley Kent ”Brad” Stevens (s. 22. lokakuuta 1976 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän toimi kausina 2013–2021 NBA-seura Boston Celticsin päävalmentajana.
Ennen NBA-pestiään Stevens oli vuosina 2001–2013 Butlerin yliopiston joukkueen valmennustiimissä, ensin apuvalmentajan roolissa ja vuodesta 2007 lähtien päävalmentajana. Stevensin johdolla pieni Butler eteni kahdesti peräkkäin vuosina 2010 ja 2011 NCAA-lopputurnauksen finaaliin.
Durango (kaupunki)

Durango on Durangon osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli 565 300 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Sierra Madren rehevässä laaksossa. Siirtomaa-ajoista asti se on tunnettu kuumista lähteistään, joita käytettiin terveyskylpyihin.
Pekka Strengell

Pekka Strengell, sukunimi aik. "Renkeli" (28. heinäkuuta 1882 Suonenjoki – 4. maaliskuuta 1965 Suonenjoki) oli suomalainen maanviljelijä ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustaja.
Strengellin vanhemmat olivat torppari Aatami Renkeli ja Riitta Johanna Galenius. Hän oli tehtaantyömiehenä 1893–1907 ja sen jälkeen torpparina ja maanviljelijänä Suonenjoella. Strengell tuomittiin 1930 ns. kommunistilakien perusteella ja hän oli vankilassa 1930–1932.
Strengell oli Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajana 1924–1927 ja Työväen ja pienviljelijäin puolueen kansanedustajana 1928–1930 edustaen Kuopion läänin läntistä vaalipiiriä. Strengell tuli eduskuntaan 1924 edustajanpaikkansa menettäneen Bruno Tenhusen tilalle ja 1928 edustajanpaikkansa menettäneen Yrjö Enteen tilalle. Hän oli Suonenjoen kunnanvaltuuston jäsenenä ja kuului Osuusliike Kallan ja Sisä-Savon osuusliikkeen hallintoneuvostoon ja edustajistoon.
María Ólafsdóttir

María Ólafsdóttir (s. 21. maaliskuuta 1993), ulkomailla paremmin tunnettu nimellä María Ólafs on islantilainen laulaja. Hän voitti vuonna 2015 Islannin euroviisukarsinnat ja pääsi edustamaan maataan Eurovision laulukilpailussa 2015 kappaleella "Unbroken". Hän ei selviytynyt laulukilpailun finaaliin.
Adam Silver

Adam Silver (s. 25. huhtikuuta 1962 Rye, New York) on yhdysvaltalainen lakimies ja NBA-koripalloliigan komissaari.
Silver on toiminut NBA-komissaarina helmikuusta 2014 lähtien, tasan 30 vuotta tehtävässä toimineen David Sternin jäätyä eläkkeelle. NBA-organisaatiossa Silver on työskennellyt erinäisissä tehtävissä vuodesta 1992 lähtien.
Silver on opiskellut Duken yliopistossa ja Chicagon yliopistossa.
Irish American Athletic Club

Irish American Athletic Club (IAAC), alkujaan Greater New York Irish Athletic Association (GNYIAA) oli yhdysvaltalainen urheiluseura, joka perustettiin 1897 erityisesti irlantilaisia ja gaelilaisia urheilulajeja varten. Siitä muodostui kuitenkin 1900-luvun ensimmäisten vuosikymmenien yleisurheilun mahtiseura. Sen kilpailijat voittivat useita olympiakultia ja tekivät useita maailmanennätyksiä. IAAC:n riveissä kilpaili irlantilaistaustaisten lisäksi urheilijoita myös monista muista maista.
Historia.
IAAC:n edeltäjän Greater New York Irish Athletic Associationin perusti vuonna 1897 irlantilainen Patrick J. Conway. Sen tarkoituksena oli Conwayn mukaan tukea irlantilaisten urheiluharrastusta ja edistää gaelilaisia urheilulajeja, kuten gaelilaista jalkapalloa ja hurlingia. Limerickistä kotoisin ollut Conway oli muuttanut Yhdysvaltoihin 12-vuotiaana, ja hän toimi seuran puheenjohtajana usean vuoden ajan. GNYIAA:n perustajat ostivat 9 000 dollarilla maata Queensin syrjäisestä osasta Laurel Hillistä Long Island Cityn rajalta. He rakennuttivat sinne 48 000 dollarilla Celtic Park -nimisen urheilukentän.
GNYIAA keskittyi yleisurheiluun, vaikka se vuokrasi kenttää myös muiden lajien käyttöön. Ruotsalaissyntyinen Ernie Hjertberg palkattiin pian sen valmentajaksi, jona hän alkoi kehittää seuraa Yhdysvaltain menestyneimpien joukkoon. Hjertberg valitsi joukkueeseen irlantilaisten lisäksi muitakin kansallisuuksia. Moukarinheittäjä John Flanagan voitti vuonna 1901 seuran ensimmäisen henkilökohtaisen Yhdysvaltain-mestaruuden.
GNYIAA nousi lopullisesti huipulle 1904, kun se voitti ulkoratojen Yhdysvaltain-mestaruuden ennen New York Athletic Clubia. Saman vuoden kesäolympialaisissa sen urheilijoista John Flanagan voitti kultaa moukarissa, Martin Sheridan kiekonheitossa sekä Myer Prinstein pituushypyssä ja kolmiloikassa. IAAC:ksi uudelleennimetty seura otti vuonna 1906 ensimmäisen kahdeksasta perättäisestä (tosin vuonna 1909 seura ei osallistunut kilpailuun) ulkoratojen Yhdysvaltain-joukkuemestaruudesta.
IAAC:n todellinen kultakausi alkoi 1909 skotlantilaissyntyisen Lawson Robertsonin tultua sen valmentajaksi. Se hallitsi suvereenisti vuosien 1911–1914 Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuja. Tukholman olympialaisissa 1912 seuran jäsenet ottivat kahdeksan Yhdysvaltain kolmestatoista yleisurheilun kultamitalista. IAAC:n maailmanennätysmiehiin kuuluivat heittolajeihin erikoistuneet irlantilaiset Patrick McDonald, Matt McGrath ja Patrick Ryan, Melvin Sheppard, Abel Kiviat sekä keskimatkoja juossut italialainen Emilio Lunghi, pitkä matkoja juossut suomalainen Hannes Kolehmainen ja kolmiloikkaaja Dan Ahearn.
IAAC voitti vielä 1916 maan joukkuemestaruuden jäätyään vuonna 1915 toiseksi. Sen jälkeen seuran toiminta alkoi kuitenkin hiipua. Ensimmäisen maailmansodan aikana IAAC:llä ei ollut toimintaa, mutta sodan jälkeen sitä yritettiin elvyttää yhteistyössä Gaelic Athletic Associationin kanssa. Lopullisesti IAAC lakkautettiin 1930, jolloin Celtic Park myytiin City and Suburban Homes Companylle 300 000 dollarilla. Seuraavana vuonna urheilukentän paikalle rakennettiin asuntoja.
Chilpancingo

Chilpancingo on Guerreron osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli 200 100 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Sierra Madre del Surin vuoristossa Huacapa-joen varrella.
Revolverimies Waco

Revolverimies Waco () on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut R. G. Springsteenin ohjaama ja A. C. Lylesin tuottama yhdysvaltalainen lännenelokuva, joka kertoo kaoottisesta Emporian kaupungista Wyomingissa. Elokuvan pääosissa ovat Howard Keel ja Jane Russell, joka tekee elokuvassa uransa viimeisen pääosan. Russell teki "Revolverimies Wacon" jälkeen ainoastaan kolme elokuvaa, joiden jälkeen hän päätti elokuvauransa vuonna 1970. Elokuvan muita rooleja näyttelevät muun muassa Brian Donlevy, Wendell Corey ja Terry Moore. Elokuva perustuu Harry Sanfordin ja Max Lambin romaaniin "Emporia" (1961), jonka pohjalta Steve Fisher laati elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli A. C. Lyles Productions ja levittäjäyhtiönä Paramount Pictures.
"Revolverimies Waco" kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Paramountin studioilla Kaliforniassa, Los Angelesin Hollywoodissa. "Revolverimies Waco" sai ensi-iltansa Nevadan Renossa 25. kesäkuuta 1966. Maanlaajuisen ensi-iltansa elokuva sai Yhdysvalloissa 1. syyskuuta 1966. Suomen ensi-ilta oli 19. toukokuuta 1967.
Bruno Tenhunen

Bruno Armas Tenhunen (20. kesäkuuta 1898 Viipurin maalaiskunta – 8. huhtikuuta 1985 Sudbury, Kanada) oli suomalainen toimittaja ja Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustaja. Vuodesta 1927 lähtien hän asui Kanadassa.
Tenhusen vanhemmat olivat puuseppä Adam Tenhunen ja Eva Ellida Lag. Hän muutti vanhempiensa mukana Yhdysvaltoihin vuonna 1902, josta perhe palasi yhdeksän vuoden päästä takaisin Suomeen. Tenhunen kävi kansakoulun ja työskenteli puusepäntehtaan työmiehenä sekä sosiaalidemokraattisen puolueen toimitsijana. Vuoteen 1924 saakka hän oli "Savon Kansa" -lehden toimittajana Kuopiossa.
Tenhunen valittiin Työväen ja pienviljelijäin vaaliliiton kansanedustajaksi Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä vuonna 1924. Hän toimi kansanedustajana viiden kuukauden ajan, kunnes hänet julistettiin edustajantoimeen oikeudettomaksi. Sen jälkeen hän oli vuoteen 1926 saakka poliittisista syistä vankilassa.
Vuonna 1927 Tenhunen muutti Kanadaan, jossa hän työskenteli Sudburyssa ilmestyneen "Vapaus"-lehden toimittajana. Vuonna 1930 hän johti Canadan Suomalaisen Järjestön oppositiota, joka järjestäytyi Canadan Suomalaiseksi Työväen ja Farmariliitoksi ja perusti kilpailevan lehden "Vapaan Sanan". Tenhunen työskenteli "Vapaan Sanan" toimittajana vuosina 1931–1934 ja oli sen jälkeen kanadansuomalaisten osuuskauppojen palveluksessa. Vuosina 1949–1966 hän työskenteli jälleen "Vapaan Sanan" toimittajana. Tenhunen toimi myös perustamansa Canadan Suomalaisen Historiaseuran, Ontarion siirtolaislehtien yhdistyksen sekä valtakunnallisen 
vieraskielisten lehtien liiton puheenjohtajana.
Pachuca

Pachuca on Hidalgon osavaltion pääkaupunki Meksikossa. Vuonna 2014 siellä oli 255 800 asukasta.
Kaupunki sijaitsee noin 80 km liittovaltion pääkaupungista Méxicosta koilliseen kaivosalueella.
Ville Väinölä

Ville Väinölä (s. 9. tammikuuta 1996 Nastola) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa.
Ura.
Seuraura.
Väinölä on Pelicansin kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten I-divisioonan pronssia vuonna 2012. Kaudella 2012–2013 Väinölä oli Pelicansin B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 8+18=26. Kaudella 2013–2014 hän oli seuran A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 5+19=24, joilla Väinölä jakoi koko A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Väinölä nousi juniorisopimuksella Pelicansin SM-liigarinkiin. Hänet merkittiin seitsemänneksi puolustajaksi 20. helmikuuta 2015 vierasotteluun Kalevan Palloa vastaan, mutta Väinölä jäi kuitenkin ilman jääaikaa. Hän sai ensimmäiset jääaikansa kuitenkin seuraavassa ottelussaan 24. helmikuuta 2015 vieraissa JYPiä vastaan. Väinölä merkittiin Pelicansin kolmospuolustajapariin Joonas Hurrin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 17.35 minuuttia. Väinölä sai ottelussa myös syöttöpisteen Janne Ritamäen tekemään maaliin. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi Pelicansin A-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Väinölä oli tehoilla 11+18=29, joilla hän sijoittui A-nuorten SM-liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi.
Kauden 2015–2016 Väinölä pelasi lähes kokonaan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa, jossa tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 5+6=11. Hän pelasi kauden aikana myös kymmenen ottelua Pelicansin A-nuorissa, mutta ei kuitenkaan kertaakaan SM-liigajoukkueessa. Väinölä teki kaudeksi 2016–2017 vuoden mittaisen sopimuksen Peliittojen kanssa. Hän aloitti kautensa lainalla Suomi-sarjajoukkue Kotkan Titaaneissa, jossa Väinölä pelasi kauden aikana yhdeksän ottelua. Lokakuussa 2016 Peliitat lainasi hänet Karjala-turnaukseen asti ulottuneella sopimuksella KeuPa HT:n Mestis-joukkueeseen. Väinölän rooli Peliitoissa jäi lopulta varsin pieneksi ja hän pelasi loppukaudella lisäksi myös sekä Pelicansin että Vierumäki Unitedin A-nuorissa.
Kaudeksi 2017–2018 Väinölä siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhoon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia. Kaudella 2018–2019 Väinölä valittiin sarjan kuukauden kentälliseen. Hän oli seitsemällä osumallaan SaPKon eniten maaleja tehnyt puolustaja. Väinölä siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Rovaniemen Kiekkoon. Hän oli tehoilla 4+24=28 joukkueen tehokkain puolustaja Samuli Rahikaisen kanssa. He jakoivat koko Mestiksen puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan Hokin Risto Mattilan kanssa. Kesken kauden 2020–2021, helmikuussa 2021 RoKi keskeytti Mestis-kautensa koronavirusrajoitusten vuoksi, mutta Väinölä ei kuitenkaan pelannut loppukaudella enää missään.
Maajoukkueura.
Väinölä pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013 sekä edusti alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta samana vuonna Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla, jotka päättyivät kultaan. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 20 poikien maaottelua.
Muuta.
Väinölän isoveli Vili pelaa puolustajana III-divisioonaa Panthers Hockeyssa, kuten myös maalivahtina pelaava pikkuveli Samu.
Sea of Trees

Sea of Trees on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Gus Van Sant ja pääosissa näyttelevät Matthew McConaughey, Ken Watanabe sekä Naomi Watts.
Elokuva kertoo kahdesta miehestä, jotka tapaavat itsemurha-aikeissa Aokigaharan metsässä Japanissa. Metsä tunnetaan myös "itsemurhametsänä" ja "puumerenä", joista jälkimmäisestä juontaa myös elokuvan nimi.
Jesse Rantamäki

Jesse Niko Matias Rantamäki (s. 12. elokuuta 1996 Seinäjoki) on suomalainen pesäpalloilija ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelaa Ykköspesis-joukkue Kankaanpään Mailassa. Hän on ulkopelipaikaltaan koppari.
Jääkiekkourallaan Rantamäki pelasi Vaasan Sportin SM-liigajoukkueessa yhteensä 22 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja keräten kahdeksan jäähyminuuttia. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoi oikealta. Hänen peliuransa todettiin päättyneeksi vain 21-vuotiaana terveydellisistä syistä kesäkuussa 2018.
Ura.
Jääkiekko.
Rantamäki on S-Kiekon kasvatti. Kaudella 2011–2012 hän toimi seuran C-nuorten varakapteenina. Rantamäki ylsi S-Kiekon C-nuorten sisäisen syöttöpörssin voittoon sekä I-divisioonan runkosarjassa että karsintasarjassa tehden molemmissa 20 syöttöpistettä. Kaudella 2012–2013 hän voitti seuran B-nuorten Mestis-joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 16+43=59. Joukkue pääsi kauden päätteeksi juhlimaan B-Nuorten Mestiksen pronssimitaleja.
Kaudeksi 2013–2014 Rantamäki siirtyi Vaasan Sportin B-nuoriin. Kaudella 2014–2015 hän debytoi seuran SM-liigajoukkueessa. Rantamäki pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 24. helmikuuta 2015 Saimaan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 6.16 minuuttia. Kaikkiaan Rantamäki pelasi kauden aikana seitsemän SM-liigaottelua. Maaliskuussa 2015 hän teki Sportin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Rantamäki pelasi kaudella 2015–2016 loukkaantumisen vuoksi ainoastaan kuusi ottelua Sportin A-nuorissa, eikä hän saanut tililleen otteluakaan SM-liigassa. Joulukuun 2016 lopulla Rantamäki teki Sportin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 hän voitti seuran A-nuorten sisäisen tehotilaston lukemalla +7. Rantamäki pelasi kauden aikana SM-liigassa kahdeksan runkosarjaottelua. Hän pelasi miesten pelejä myös seitsemän ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Kokkolan Hermeksessä.
Kesäkuussa 2018 Rantamäen pelaajaura todettiin terveydellisistä syistä päättyneeksi vain 21-vuotiaana.
Pesäpallo.
Rantamäki on Seinäjoen Maila-Jussien kasvatti. Hän pelasi Suomensarjaa SMJ:n, Jalasjärven Jalaksen, Koskenkorvan Urheilijoiden ja Peräseinäjoen Toiveen joukkueissa jääkiekkouransa ohella.
Jääkiekkouransa jälkeen Rantamäki siirtyi pelaamaan Superpesistä Koskenkorvan Urheilijoihin, jossa hän pelasi kausina 2019–2023. Vuonna 2024 hän siirtyi Ykköspesis-joukkue Kankaanpään Mailaan.
Muuta.
Rantamäki valmistui ylioppilaaksi Vaasan lyseon lukiosta syksyllä 2015.
Alexis Ajinça

Alexis Ajinça (s. 6. toukokuuta 1988 Saint-Étienne) on ranskalainen koripalloilija.
Sentterinä pelaava Ajinça edusti kotimaansa seuroja, kunnes Charlotte Bobcats varasi hänet 20. vuorolla NBA:han . Bobcatsin lisäksi Ajinça on edustanut NBA:ssa Dallas Mavericksiä, Toronto Raptorsia ja New Orleans Pelicansia. Häntä on peluutettu myös D-liigassa.
Ranskan maajoukkueessa Ajinça on voittanut Euroopan mestaruuden Sloveniasta 2013. Hänet nimettiin myös Ranskan EM-joukkueeseen vuonna 2015, mutta Pelicans kielsi loukkaantumisesta kärsineen ranskalaisen osallistumisen turnaukseen varotoimenpiteenä, ja hänen tilalleen joukkueeseen nostettiin Mouhammadou Jaiteh.
Kyle Lowry

Kyle Lowry (s. 25. maaliskuuta 1986 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän edustaa NBA-joukkue Miami Heatia.
Memphis Grizzlies varasi Lowryn vuoden ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden 24. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa Villanovan yliopistossa.
Lowry valittiin kaudella 2014–2015 ensimmäistä kertaa urallaan un.
Kesäkuussa 2016 Lowry valittiin Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Rio de Janeiroon. Yhdysvallat voitti Rion olympiaturnauksen.
Vuonna 2019 Lowry voitti pitkään edustamassaan Toronto Raptorsissa NBA:n mestaruuden. Hän oli koko kauden ajan Raptorsin avainpelaajia ja muun muassa heitti mestaruuden ratkaisseessa loppuottelussa 26 pistettä.
Johan Petro

Johan Petro (s. 27. tammikuuta 1986 Pariisi) on ranskalainen koripalloilija.
Sentterinä pelaavan Petron varasi 25. vuorolla NBA:han Seattle SuperSonics. Petro pelasi NBA:ssa useissa eri seuroissa vuosina 2005–2013, minkä jälkeen hän on pelannut muun muassa Kiinassa.
Ranskan maajoukkueessa Petro on voittanut Euroopan mestaruuden Sloveniasta 2013. Hän oli mukana myös vuoden 2006 MM-kilpailuissa, joissa Ranska sijoittui viidenneksi.
Leviatan (albumi)

Leviatan on vuonna 2014 ilmestynyt Circlen albumi, jonka yhtye julkaisi nimellä Circle (ex-Falcon). Taustalla on kesällä 2013 tapahtunut lyhytaikainen nimenmuutos, jolloin se "vuokrasi" Circlen toiselle yhtyeelle ja otti vuoden loppuun asti käyttöön nimen Falcon (ex-Circle). 
Tunnelmaltaan "Leviatan" on rauhallinen ja lähes akustinen levy. Avauskappaleen "Kuohun" sanoitus on runoilija Pertti Niemisen suomentamaa filosofi Zhuangzin tekstiä teoksesta "Joutilaan vaelluksesta" (1991). Albumin kansikuva on yhtyeen kitaristin Janne Westerlundin öljyvärimaalaus.
Vapaa maailma

Vapaa maailma oli kylmän sodan aikainen nimitys, joka tarkoitti kapitalistisia valtioita vastineeksi kommunistisille valtioille. Termi menetti keskeisimmän merkityksensä vuoden 1991 jälkeen, mutta sitä on toisinaan käytetty myöhemminkin kuvaamaan länsimaita. Kylmässä sodassa "vapaan maailman" johtaja oli Yhdysvallat, ja tästä johtajuudesta tuli sen ulkopolitiikan keskeinen määrite toisen maailmansodan jälkeen noin vuosien 1947–1950 aikana. Nimityksellä ”vapaan maailman johtaja” tarkoitettiin Yhdysvaltain presidenttiä.
Kylmässä sodassa "vapaaseen maailmaan" kuuluivat lisäksi Yhdysvaltain liittolaiset, kuten Yhdistynyt kuningaskunta, Kanada, Länsi-Saksa ja useimmat Länsi-Euroopan maat sekä muita maita muissa maanosissa, kuten Etelä-Afrikka, Tšiang Kai-šekin johtama Kiinan tasavalta eli Taiwan ja Iranin keisarikunta sen viimeisen šaahin Mohammad Reza Pahlavin aikaan.
Termiä "vapaa maailma" on käytetty kylmän sodan jälkeenkin. 2000-luvulla esimerkiksi Saksan 8. liittokansleria Angela Merkeliä on kutsuttu ”vapaan maailman johtajaksi”.
Albion-luokka (LPD)

Albion-luokka on Britannian Kuninkaallisen laivaston kahden 2000-luvun alussa palvelukseen otetun maihinnousualuksen muodostama alusluokka, joka korvasi aiemman Fearless-luokan.
Suunnittelu.
Päätös Fearless-luokan korvaavien alusten hankinnasta tehtiin vuoden 1991 puolivälissä. Suunnittelutyö saatiin päätökseen helmikuussa 1994, minkä jälkeen lähetettiin tarjouspyynnöt. Ainoastaan VSEL (myöh. BAE Systems) teki tarjouksen alusten toimittamisesta. Sopimus allekirjoitettiin 18. heinäkuuta 1996.
Luokan alukset ovat 176 metriä pitkiä, 28,9 metriä leveitä ja niiden syväys on 7,1 metriä. Normaaliuppouma on 14 000 tonnia ja täysin kuormattuna 21 000 tonnia, jolloin myös telakkakansi on täytetty vedellä. Miehistönä on 325 henkeä, minkä lisäksi aluksilla on tilat jopa 405 sotilaalle mukaan lukien ajoneuvot ja taisteluvälineet.
Voimanlähteenä on kaksi Wärtsilä Vasa 16V 32E -dieselgeneraattoria, jotka tuottavat virran kahdelle sähkömoottorille. Kumpikin sähkömoottori pyörittää omaa akselia. Alukset on varustettu keulaan asennetuilla vesisuihkuilla. Luokka on Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen täysin dieselsähköisellä voimansiirrolla varustettu alusluokka. Järjestelmä vähentää konehuoneenmiehistön kolmannekseen verrattuna edeltäneeseen Fearless-luokkaan. Alukset saavuttavat 18 solmun maksiminopeuden ja niiden toimintaetäisyys on 13 000 kilometriä.
Lentokannella on kaksi laskeutumispaikkaa Chinookin kokoiselle lentolaitteelle, mutta niitä ei ole varustettu hangaarein tai lentokalustovarastoin. Lentokannen alla on telakka- ja ajoneuvokannet. Ajoneuvokannella voidaan kuljettaa 31 suurta kuorma-autoa ja 36 pienempää ajoneuvoa tai kuusi Challenger 2 -panssarivaunua ja 30 miehistönkuljetusajoneuvoa. Telakkakannella voidaan kuljettaa neljä LCU Mk10 -maihinnousualusta, joista kukin kykenee siirtämään maihin jopa panssarivaunun. Lisäksi on aluksella on ripustimissa neljä LCVP Mk5 -maihinnousualusta, jotka kykenevät kuljettamaan 35 sotilasta tai kaksi kevyttä kuorma-autoa.
Ohjustorjuntaan aluksilla on 30 millimetrin Goalkeeper lähitorjuntajärjestelmät asennettuna kansirakenteiden etu- ja takaosaan. Näitä täydennetään kahdella 20 millimetrin tykillä. Suojaa lisäävät vielä Outfit DLJ -valemaalit, kahdeksan Seagnat -valemaalia sekä BAE Systemsin DLH -valemaali. Palvelukseenotettaessa aluksille oli kaksi Kelvin-Hughesin tyypin 1007/8 I-alueen merenkulku- ja ilmavalvontatutkaa. Ilma- ja merimaalien etsintään aluksilla on Selex Sensors and Airborne Systemsin tyypin 996 E/F-alueen tutka, jotka tullaan vuonna 2015 korvaamaan BAE Systems Maritime Servicesin Artisan 3D E/F-alueen tutkalla (tyyppi 997). Taistelunjohtojärjestelmänä on ADAWS 2000 ja ESM-järjestelmänä UAT/1-4.
Fearless-luokka (LPD)

Fearless-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden 1960-luvulla palvelukseen otetun maihinnousualuksen muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alukset kykenivät 580 miehistönjäsenen lisäksi majoittamaan 400 sotilasta tai lyhyen aikaa jopa 700. Joukkojen lisäksi alukset kykenivät kuljettamaan viisitoista panssarivaunua ja 27 muuta ajoneuvoa. Alusten keskilaivan telineissä kuljetettiin neljää LCM(9) -maihinnousualusta.
Alukset.
Alukset tilattiin vuonna 1962.
Picramniaceae

Picramniaceae on pieni trooppisen Amerikan kasviheimo, joka on lahkonsa (Picramniales) ainoa heimo.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat puita, joiden kaarna on usein hyvinkin kitkerää maultaan. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat korvakkeettomia ja pääteparisia; lehdykät sijoittuvat usein enemmän tai vähemmän vuorottaisesti ja niiden alapinnalla on mesiäisiä. Yksineuvoiset kukat sijaitsevat kaksikotisesti terttumaisissa kukinnoissa ja ovat kolme-, viisi- tai joskus kuusilukuisia ja pieniä. Verhiö on tavallisesti tyvestään yhdislehtinen, joskus täysin erilehtinen. Hedekukassa heteet sijaitsevat kohdakkain terälehtien kanssa; siinä on myös mesiäinen. Emikukassa on joutoheteitä ja kahden tai kolmen yhteenkasvaneen emilehden muodostama sikiäin, jossa on kayrähaaraisia ja teräväkärkisiä vartaloita. Hedelmä on marja tai siivellinen kota.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa neotrooppisella alueella.
Luokittelu.
Heimossa on kolme sukua ja 49 lajia. Suvussa "Picramnia" on 41 Kaakkois-Yhdysvalloissa, Keski- ja Etelä-Amerikassa ja Karibian alueella. Hedelmä on marja. Suvussa "Nothotalisia" on kolme lajia, jotka kasvavat Panamassa ja Etelä-Amerikan luoteisosassa, ja joilla on hedekukassa androfori eli heteet sijaitsevat kukkapohjuksen pidentyneen nivelvälin päässä; hedelmä on marja. "Alvaradoa" -suku käsittää viisi lajia Floridassa, Keski-Amerikassa, Bahamasaarilla ja erityisesti Isoilla Antilleilla sekä Boliviasta Argentiinaan ulottuvalla alueella. Niiden hedekukat ovat tavallisesti teriöttömiä, emikukissa on verhovastaisia joutoheteitä ja vain yksi toimiva emilehti; hedelmä on siivellinen kota.
Heimon ikä voi olla noin 108 miljoonaa vuotta.
Aikaisemmin Picramniaceae sisällytettiin tavallisesti kvassiakasveihin (Simaroubaceae), joiden kanssa yhteistä ovat kitkeränmakuinen kaarna, kerrannaiset lehdet ja pienet kukat.
Nuori leski

Nuori leski () on vuonna 1946 ensi-iltansa saanut Edwin L. Marinin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Jane Russell ja Louis Hayward. Elokuva perustuu Clarissa Fairchild Cushmanin romaaniin "Young Widow" (1941), jonka pohjalta Richard Macaulay, Margaret Buell Wilder ja Ruth Nordli laativat elokuvan käsikirjoituksen. Hunt Stromberg ja hänen elokuvayhtiönsä tuottivat elokuvan. Suurin osa ajan katsojista näki Jane Russellin ensimmäistä kertaa "Nuoressa leskessä", koska Russellin kohua herättänyt ensimmäinen elokuva "Lainsuojaton" (1943) oli vielä hyllytettynä sensuurin takia.
Juoni.
"Nuori leski" kertoo Joan Kenwoodista, nuoresta toimittajasta, joka ei pääse aviopuolisonsa kuoleman yli toisen maailmansodan aikaan. Jokainen pienikin asia muistuttaa häntä hänen edesmenneestä aviomiehestään.
Tuotanto.
"Nuoren lesken" tuotanto alkoi helmikuussa 1945, jolloin elokuvan pääosaan oli valittu Ida Lupino ja ohjaajaksi William Dieterle. Elokuvan kuvaukset alkoivat huhtikuussa 1945. Dieterle ohjasi elokuvaa ainoastaan kaksi viikkoa, ja Lupinokin vetäytyi projektista. Lupinon lähdettyä Joan Fontainelle tarjottiin roolia, mutta hän kieltäytyi. Lupinon lähdettyä elokuvan tuotanto keskeytyi kahdeksaksi viikoksi. Myöhemmin André de Toth valittiin ohjaajaksi, mutta lopulta Edwin L. Marin ohjasi elokuvan. Tuottaja Howard Hughes lainasi Jane Russellia tuottaja Hunt Strombergille. "Nuoressa leskessä" esiintyy myös toinen Hughesin suojatti, Faith Domergue. Elokuvan tuotantokustannukset nousivat 600 000 dollaria alkuperäisestä budjetista.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Nuori leski" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 1. maaliskuuta 1946. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 24. syyskuuta 1948. Elokuvan levityksestä vastasi United Artists. Elokuva sai uusintaensi-iltansa uudella nimikkeellä "The Naughty Widow" Yhdysvalloissa vuonna 1952. Ilmestyessään vuonna 1946 "Nuori leski" ei ollut menestys.
Lucas Nogueira

Lucas Riva Amarante Nogueira (s. 26. heinäkuuta 1992 São Gonçalo, Rio de Janeiro) on brasilialainen koripalloilija, joka edustaa espanjalaista Baloncesto Fuenlabradaa. Kaudet 2014–2018 hän kuului NBA:ssa pelaavan kanadalaisen Toronto Raptorsin miehistöön. Pelipaikaltaan 213 senttimetriä pitkä ja 100 kilogrammaa painava Nogueira on sentteri. Hän on Boston Celticsin ensimmäisen kierroksen 16. varaus vuodelta 2013.
Seurajoukkueura.
Nogueira edusti vuodet 2009-2014 Espanjan Liga ACB:ssä pelaavaa Club Estudiantesia. Vuodet 2011-2012 hän oli lainalla Espanjan kolmostason CB Las Rozasissa. Boston Celtics varasi hänet numerolla 16. vuoden 2013 varaustilaisuudessa, mutta myi hänen oikeutensa Dallas Mavericksille, joka myi ne myöhemmin eteenpäin Atlanta Hawksille Nogueiran jatkaessa uraansa Espanjan pääsarjassa. Elokuussa 2014 Nogueira teki sopimuksen NBA-seura Toronto Raptorsin kanssa ja debytoi seuran paidassa NBA:ssa marraskuussa 2014 Milwaukee Bucksia vastaan. Hän pelasi Raptorsissa neljän vuoden aikana pudotuspelit mukaan lukien 154 NBA-ottelua.
Syyskuussa 2018 Nogueira siirtyi espanjalaisseura Fuenlabradaan.
Martina Stoessel

Martina Stoessel (taiteilijanimeltään TINI) (s. 21. maaliskuuta 1997 Buenos Aires) on argentiinalainen näyttelijä, laulaja, tanssija ja malli. Hän nousi kuuluisuuteen Violetta Castillon roolin myötä Disney Channelin saippuasarjassa "Violetta".
Stoessel aloitti esittävän taiteen koulutukset jo nuorena, opiskellen laulua, pianonsoittoa, musiikkiteatteria ja tanssia. Hänen vanhempansa ovat tuottaja-ohjaaja Alejandro Stoessel ja Mariana Muzlera. Stoesselilla on veli Francisco, joka on vuoden vanhempi.
Stoesselin ura alkoi argentiinalaisesta telenovelasta "Patito Feo" vuonna 2007, jossa hän näytteli Martinaa sekä nuorta Annaa. Hän lauloi Shannon Saundersin "The Glow"-kappaleen espanjankielisessä versiossa "Tu Resplandor" Disneyn albumilla "Disney Princess: Fairy Tale Songs". Vuonna 2012 Stoessel sai pääroolin Disney Channelin telenovelasta "Violetta". Hän on myös lainannut ääntään "Monsters University"-elokuvan Carrie-hahmolle italiankieliseen dubbaukseen.
Martina laulaa myös Disneyn "Frozen" -elokuvan tunnuskappaleen "Let It Go" espanjan- ja italiankieliset pop-versiot.
Martina levytti ensimmäisen sooloalbuminsa keväällä 2016. Albumin nimi on Tini.
Tini julkaisi neljännen albuminsa ("Cupido") vuonna 2023. Hän on noussut Argentiinan listaykköseksi useilla kappaleillaan. Hänen ensimmäinen Yhdysvaltoihin ulottunut kiertueensa oli vuonna 2023. Vuonna 2025, Tini on julkaissut singlen (Universidad). Lisäksi lokakuussa, Tini aloitti ison kiertueensa Buenos Airesista.
Maurizio Margaglio

Maurizio Margaglio (s. 16. marraskuuta 1974 Courmayeur) on uransa jo päättänyt italialainen jäätanssija ja olympiamitalisti. Margaglion pari oli Barbara Fusar-Poli. 
Margaglio saavutti parinsa Barbara Fusar-Polin kanssa olympiapronssia vuoden 2002 talviolympialaisista Salt Lake Citystä. Lisäksi he saavuttivat MM-kilpailuista kultaa vuodelta 2001 ja hopeaa vuodelta 2000 sekä EM-kilpailuistakultaa niin ikään vuodelta 2001 ja hopeaa vuosilta 2000 ja 2002. Grand Prix -finaalin Margaglio voitti kerran, kaudella 2001-2002. Hän osallistui uransa aikana kolmiin talviolympialaisiin. 
Nykyisin Margaglio toimii valmentajana. Hän on muun muassa suomalaisten Ossi Kanervon ja Henna Lindholmin, sekä Juulia Turkkilan ja Matthias Versluiksen valmentaja. Margaglio on 178 senttimetriä pitkä ja aktiivivuosinaan 71 kilogrammaa painava.
Suomalaiset jääkiekkokeräilykortit

Suomalaisia jääkiekkokeräilykortteja ovat valmistaneet vuosikymmenien aikana useat yritykset. Ensimmäisen suomalaisen jääkiekon keräilykorttisarjan julkaisi Hellas vuonna 1965.
Keräily oli erityisen suosittu harrastus 1990-luvulla. Tällöin julkaistiin myös "Suomen Beckett: hockey monthly" -lehteä, jossa muun muassa listattiin eri korttien arvoja.
Sierra McCormick

Sierra McCormick (s. 28. lokakuuta 1997 Asheville, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten roolistaan Olive Doylena Disney Channelin nuortensarjasta "A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit" sekä esiintymisestään visailupelissä "Are You Smarter Than a 5th Grader?".
Yksityiselämä.
McCormick muutti Pohjois-Carolinasta Los Angelesiin perheensä kanssa pikkulapsena. Hänellä on Kayla-niminen sisko. McCormick on esitellyt Annie-koiraansa Petan mainoskampanjoissa.
Wojtek

Wojtek (1942–1963, lausutaan [ˈvɔjtɛk], kirjoitetaan joskus Voytek) oli karhu, joka oli alikersantti Puolan armeijassa. 
Puolan armeijan joukot alkoivat huolehtia syyriankarhun pennusta toisen maailmansodan aikaan Iranissa. Pentu oli orpo sen äidin tultua metsästäjien ampumaksi. Iranilainen paimentolaisen poika löysi pennun ja myi sen puolalaiselle lihaa vastaan. Pennun kasvettua liian isoksi puolalainen lahjoitti pennun Puolan armeijalle. 
Alle vuoden ikäinen pentu joi kondensoitua maitoa tyhjästä vodkapullosta. Myöhemmin pentua alettiin ruokkia hedelmin, hunajalla, marmeladilla ja siirapilla. Se joi olutta pitäen siitä kovasti, ja myös söi tupakoita. Pentu piti painista, sekä oppi myös tervehtimään takaisin tervehdittäessä ja istui auton matkustajapaikalla pitäen päätään ulkona ikkunasta ohikulkijoiden järkytykseksi. Se sai kerran kiinni sotilasalueelle tunkeutuneen vakoilijan ja sai palkkioksi tästä pullon olutta.
Wojtek seurasi 22. komppaniaa Irakiin ja Egyptiin. Sen seuratessa komppaniaa laivalla Italiaan se listattiin Puolan armeijan sotamieheksi eläinkiellon kiertämiseksi. Sillä oli oma palkkakirja, vaikka Wojtekille ei maksettukaan virallisesti päivärahaa. Karhu eli sotilaiden kanssa, ja taistelujen aikaan se kuljetti ammuksia. 
Toisen maailmansodan jälkeen Wojtek kuljetettiin yhdessä osan komppaniaa kanssa Skotlantiin Berwickshiren kreivikunnan Huttonin kylään. Karhusta tuli suosittu mediassa ja puolalais-skotlantilaisen yhdistyksen kunniajäsen. Vuonna 1947 karhu muutti Edinburghin eläintarhaan ja eli siellä elämänsä loppuun asti. Wojtekia kävivät katsomassa usein journalistit ja entiset puolalaiset sotilaat. Sotilaat antoivat karhulle savukkeita, jotka se söi. 
Wojtek kuoli vuonna 1963. Tuolloin karhu oli 180 cm pitkä ja painoi 230 kg. 
Wojtekin elämästä on tehty elokuva "". Siitä on toukokuussa 2014 paljastettu pronssipatsas Park Jordana -puistossa Krakovassa. Edinburghin kaupunginvaltuusto teki vuonna 2013 päätöksen patsaan pystyttämisestä karhulle Princes Street Gardens -puistoon. Karhusta on lisäksi patsas Lontoossa sijaitsevassa Sikorski-instituutin museossa. Karhusta on patsas myös Puolan Sopotissa.
DNA (Circlen kappale)

DNA on vuonna 1991 omakustanteena ilmestynyt Circlen ensimmäinen single. Kyseessä on ainoa levytys, jolla soittaa yhtyeen ensimmäinen kokoonpano. Kappale on eri versiona mukana myös vuonna 1994 ilmestyneellä Circlen debyyttialbumilla "Meronia". Full Contact Records julkaisi singestä remasteroidun uusintapainoksen vuonna 2014.