Raj Kapoor

Ranbirraj ”Raj” Kapoor (; 14. joulukuuta 1924 Peshawar – 2. kesäkuuta 1988 New Delhi), tunnettiin myös nimellä "The Show Man", oli intialainen elokuvanäyttelijä, -tuottaja ja -ohjaaja, joka työskenteli hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän voitti uransa aikana kaksi National Film Awards -palkintoa ja yhdeksän Filmfare Awards -palkintoa. Kaksi hänen elokuvaansa, "Katkera rakkaus" (1951) ja "Saapasrasvaa" (1954), olivat ehdolla Kultaisen palmun saajiksi Cannesin elokuvajuhlilla. Intian valtio palkitsi Kapoorin Padma Bhushan -palkinnolla vuonna 1971 ja Dadasaheb Phalke Award -palkinnolla vuonna 1987.
Yksityiselämä.
Kapoor syntyi Peshawarissa, nykyisessä Pakistanissa. Hän oli vanhin näyttelijä Prithviraj Kapoorin ja Ramsarni Kapoorin (o.s. Mehra) kuudesta lapsesta. Myös kahdesta hänen veljestään, Shammi Kapoorista ja Shashi Kapoorista, tuli näyttelijöitä. Kaksi muuta veljeä kuolivat jo lapsina. Hänellä oli yksi sisar, Urmila Sial. Kapoor oli etniseltä taustaltaan punjabi.
Kapoor oli naimisissa Krishna Kapoorin (o.s. Malhotra) kanssa. Heillä oli viisi lasta: Randhir Kapoor, Ritu Nanda, Rishi Kapoor, Reema Jain ja Rajiv Kapoor. Näyttelijät Karisma Kapoor, Kareena Kapoor ja Ranbir Kapoor ovat hänen lapsenlapsiaan.
Kapoor kuoli astman aiheuttamiin komplikaatioihin 63-vuotiaana 2. kesäkuuta 1988.
Ura.
Kymmenenvuotiaana Kapoor esiintyi ensimmäistä kertaa hindielokuvassa, vuoden 1935 "Inquilabissa". Kapoorin läpimurto tuli pääroolissa "Neel Kamalissa" (1947) Madhubalan vastanäyttelijänä.Vuonna 1948, 24-vuotiaana, hän perusti oman studion, R. K. Filmsin, ja hänestä tuli aikansa nuorin elokuvaohjaaja, joka teki ohjaajan debyyttinsä elokuvassa "Aag", jonka pääosia näyttelivät hän itse, Nargis, Kamini Kaushal ja Premnath. Vuonna 1949 hän näytteli yhdessä Dilip Kumarin ja Nargisin kanssa Mehboob Khanin "Andazissa", joka oli hänen ensimmäinen iso hittinsä näyttelijänä. Samana vuonna hänen toinen jymymenestyksensä oli "Barsaat", jonka hän myös ohjasi ja tuotti. Näiden kahden elokuvan menestys teki hänestä yhden aikansa johtavista miestähdistä.
Hän jatkoi tuottajana ja näyttelijänä useissa R. K. Filmsin alaisuudessa tehdyissä hittielokuvissa, mukaan lukien "Katkera rakkaus" (1951), "Shree 420" (1955) ja "Jis Desh Men Ganga Behti Hai" (1960). Viimeisen ohjasi Radhu Karmakar, hänen pitkäaikainen kuvaajansa, ja elokuva voitti parhaan elokuvan Filmfare Awards -palkinnon. Nämä elokuvat vahvistivat hänen valkokangasimagoaan pohjautuen Charlie Chaplinin kuuluisaan kulkuriin. Omien tuotantojensa lisäksi hänen muita merkittäviä elokuviaan johtavana näyttelijänä olivat "Sargam" (1950), "Dastan" (1950), "Anhonee" (1952), "Chori Chori" (1956), "Phir Subah Hogi" (1958), "Parvarish" (1958), "Anari" (1959) ja "Chhalia" (1960). Hän tuotti myös menestyneet yhteiskunnalliset elokuvat "Saapasrasvaa" (1954) ja "Ab Dilli Door Nahin" (1957).
Vuonna 1964 hän tuotti, ohjasi ja näytteli romanttisessa musikaalissa "Sangam", Rajendra Kumarin ja Vyjayanthimalan kanssa, joka oli hänen ensimmäinen värielokuvansa. Tämä oli hänen viimeinen suuri menestyksensä johtavana näyttelijänä, sillä hänen myöhemmät elokuvansa, kuten "Around the World" (1967) ja "Sapnon Ka Saudagar" (1968) nuorempien tähtien Rajshreen ja Hema Malinin kanssa, olivat floppeja. Vuonna 1965 hän oli 4. Moskovan elokuvajuhlien tuomariston jäsen.
Vuonna 1970 hän tuotti, ohjasi ja näytteli kunnianhimoisessa elokuvassaan "Mera Naam Joker", jonka valmistuminen kesti yli kuusi vuotta. Hänen poikansa Rishi Kapoor teki debyyttinsä tässä elokuvassa esittäen hahmonsa nuorempaa versiota. Kun se julkaistiin vuonna 1970, se oli lipputulokatastrofi ja saattoi Kapoorin ja hänen perheensä talouskriisiin. Myöhempinä vuosina se tunnustettiin kulttiklassikoksi. Vuonna 1971 hän lanseerasi vanhimman poikansa Randhir Kapoorin perhedraamassa "Kal Aaj Aur Kal", jossa pääosia näyttelivät hän, hänen poikansa Randhir, hänen isänsä Prithviraj Kapoor sekä Randhirin tuleva vaimo Babita. Hän aloitti toisen poikansa Rishi Kapoorin uran vuonna 1973, kun hän tuotti ja ohjasi teiniromanssi "Bobbyn", joka oli valtava lipputulomenestys ja esitteli Dimple Kapadian, myöhemmin erittäin suositun näyttelijän. Vuonna 1975 hän näytteli jälleen poikansa Randhirin rinnalla elokuvassa "Dharam Karam", jonka Randhir myös ohjasi.
1970-luvun jälkipuoliskolla ja 1980-luvun alussa hän tuotti ja ohjasi elokuvia, joissa keskityttiin naispäähenkilöihin: "Satyam Shivam Sundaram" (1978) Zeenat Amanin kanssa, "Prem Rog" (1982) Padmini Kolhapuren kanssa ja "Ram Teri Ganga Maili" (1985), joka esitteli Mandakinin. Hän näytteli harvemmissa elokuvissa 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa, mutta näytteli merkittävää sivuroolia Rajesh Khannan rinnalla elokuvassa "Naukri" (1978) ja päähenkilöä Sanjay Khanin rinnalla elokuvassa "Abdullah" (1980). Hän näytteli etsivää kahdessa komediaelokuvassa: "Do Jasoos" (1975) ja "Gopichand Jasoos" (1982), molemmat ohjasi Naresh Kumar (Rajendra Kumarin veli). Vuonna 1979 hän oli 11. Moskovan elokuvajuhlien tuomariston jäsen. Raj Kapoorin viimeinen suuri elokuvaesiintyminen oli "Vakil Babussa" (1982), jossa hän esiintyi nuoremman veljensä Shashin kanssa. Elokuva, jonka hän oli kuvannut ja saanut valmiiksi vuonna 1982, nimeltään "Chor Mandali", jossa hän esiintyi toisen veteraaninäyttelijän Ashok Kumarin kanssa, jäi julkaisematta oikeuskiistan vuoksi. Hänen viimeinen näyttelijäroolinsa oli cameoesiintyminen vuonna 1984 julkaistussa brittiläisessä televisioon tehdyssä elokuvassa "Kim".
Hänen oli määrä ohjata "Henna", jonka pääosia näyttelivät hänen poikansa Rishi ja pakistanilainen näyttelijä Zeba Bakhtiar, ennen kuolemaansa vuonna 1988. Hänen poikansa Randhir ohjasi elokuvan ja se sai ensi-iltansa vuonna 1991.