tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ruotsalainen orjakauppa

Ruotsalainen orjakauppa oli Ruotsin kuningaskunnan käymää kauppaa orjilla lähinnä kolmessa historiallisessa vaiheessa: viikinkiaikana ja myöhäiskeskiajalla, suurvaltakaudella sekä kustavilaisena aikana ja hieman sen jälkeen. Orjuus kiellettiin Ruotsissa, johon silloin kuului myös Suomi "Österland"-nimisenä alueena, Maunu Eerikinpojan aikana vuonna 1335. Ruotsalaiset laivat osallistuivat transatlanttiseen orjakauppaan 1600-luvulla. Käytännössä orjakauppa laillistettiin Ruotsin alueen ulkopuolella vuonna 1650, kun Ruotsin afrikkalainen kauppakomppania Guineakompaniet hankki tukikohdakseen Cabo Corson siirtokunnan nykyisen Ghanan alueelta. Vuonna 1784 Ruotsi osti Saint-Barthélemyn saaren osallistuakseen muun muassa kolmiokauppaan Atlantin valtamerellä.
1800-luvulla Ruotsi vähitellen luopui orjakaupasta merentakaisilla alueilla, ja viimeiset orjat ostettiin vapaiksi 9. lokakuuta 1847. Kaiken kaikkiaan Ruotsin osuus transatlanttisessa orjakaupassa oli pieni verrattuna päätoimijoihin kuten Portugaliin ja Isoon-Britanniaan. Muutama kymmenen orjakuljetusta on pystytty todentamaan tapahtuneiksi Ruotsiin rekisteröidyillä aluksilla. Orjien tarkkaa lukumäärää ei tunneta, mutta yhteen laivaan mahtui kymmeniä, jopa satoja orjia, joten kyseessä on kuitenkin melko suuri joukko ihmisiä.
Raine Siltala

Raine Aarre Siltala (s. 26. syyskuuta 1984 Valtimo) on suomalainen urheilujournalisti, komediakäsikirjoittaja ja mainostoimistoyrittäjä vuoteen 2017 asti, kunnes palasi pitkäaikaisten markkinointipäällikköpestiensä jälkeen yrittäjäksi vuonna 2023. Siltala on luonut oman tv-realitykomediaformaatin Wannabe Superstar, jota on esitetty Ylen nettikanavilla. 
Siltala soitti rumpuja Niila-nimisen artistin bändissä vuosina 2003–2011. Siltala on pelannut pääsarjatasoilla salibandyä (liiga &amp; 1.div) ja voitti Tapanilan Erän joukkueessa salibandyn Suomen cupin vuonna 2012.
Siltala aloitti joulukuussa 2017 markkinointipäällikkönä Savo Volleyssa, uudessa lentopallon mestaruusliigajoukkueessa. Savo Volleyn markkinointi voitti heti ensimmäisenä toimintavuotenaan vuoden lentopalloilmiön palkinnon ja sijoittui neljänneksi mestaruusliigassa. 
Vuonna 2020 Siltala jatkoi Savo Volleyn markkinoinnin johdossa, mutta siirtyi päätyökseen asiakkuuspäälliköksi Tampereelle mainostoimisto Ahooy Creativeen. Elokuussa 2021 Siltala aloitti päätoimensa ohella lentopallon Mestaruusliigajoukkueen LP Kangasalan markkinoinnissa.
Tammikuussa 2023 Siltala palasi takaisin mainostoimistoalalle omalla raineaarre -brändillään.
Lauri Aaltonen

Lauri Antti Aaltonen (s. 3. joulukuuta 1963) on kasvaingenomiikan professori (8/2007–) Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnan kliinisteoreettisella laitoksella. Aaltonen on toiminut akatemiaprofessorina elokuusta 2002 heinäkuuhun 2007, vuodet 2008–2017 ja vuodesta 2019 alkaen. Hän on maailman tunnetuimpia syöpägenetiikan tutkijoita, joka selvittelee työryhmineen syövän syntyyn ja etenemiseen liittyviä iturata- ja somaattisia mutaatioita, tekee data-analyysia ja mallinnuksia aihepiiristä. Aaltosen kasvaingenomiikan tutkimusryhmä tutkii erityisesti periytyvää kasvainalttiutta. Tutkimustuloksia pyritään hyödyntämään lääketieteen sovelluksissa.
Ura.
Aaltonen valmistui ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta Espoosta 1982. Hän suoritti lääketieteen lisensiaatin tutkinnon Helsingin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa 1989. Ansiokas lääketieteen väitöskirja hyväksyttiin vuonna 1994. Lääketieteellisen molekyyligenetiikan dosentin oppiarvon hän sai 1996. Hän oli Suomen syöpäinstituutin tutkimusprofessori helmikuusta 2001 heinäkuulle 2002 ja kasvaingenomiikan professori elokuusta 2007. Aaltonen on toiminut akatemiaprofessorina elokuusta 2002 heinäkuulle 2007 sekä vuodet 2008–2017 ja vuodesta 2019 alkaen. Hän johtaa Suomen Akatemian Syöpägenetiikan tutkimuksen huippuyksikköä. 
Aaltonen on Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen (2002).
Oppilaat.
Vuoteen 2022 mennessä professori Aaltonen on toiminut 37 väitelleen tutkijan väitöskirjatyön ohjaajana. Heistä kuudentoista väitöskirja oli arvioitu erinomaiseksi ja viisi on saanut mainiosta työstään väitöskirjapalkinnon.
Roscoe Conkling

Roscoe Conkling (30. lokakuuta 1829 Albany, New York – 18. huhtikuuta 1888 New York, New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja lakimies. Hän toimi vuodesta 1858 eteenpäin kuuden vuoden ajan Yhdysvaltain edustajainhuoneessa ja 14 vuotta senaatissa. Sisällissodan jälkeen Conkling kuului niin kutsuttuihin radikaaleihin republikaaneihin, joiden mielestä vanhat etelävaltiot piti tarvittaessa laittaa takaisin ruotuun sotilaallisella voimalla. Conkling tunnettiin myös yksilönvapauksien ja mustien oikeuksien kannattajana. Lisäksi hänet muistetaan Rutherford B. Hayesin virkamiesuudistuksen, jolla Hayes halusi kieltää poliittisin perustein tehdyt virkanimitykset, voimakkaana vastustajana.
Conklingille tarjottiin vuonna 1882 virkaa Yhdysvaltain korkeimmasta oikeudesta, mutta hän kieltäytyi nimityksestä.
Manu Paajanen

Manu Paajanen (12. toukokuuta 1941 Hämeenlinna – 27. tammikuuta 2018) oli suomalainen Espoon Tapiolassa ja viimeksi Forssassa asunut toimittaja ja kirjailija.
Paajasen vanhemmat olivat kotoisin Antreasta ja Paajasen syntymän aikana he olivat evakossa Hämeenlinnassa. Jatkosodan jälkeen Paajasen perhe asettui Parikkalaan ja Paajanen pääsi ylioppilaaksi Parikkalan yhteislyseosta. Hän opiskeli matematiikkaa ja luonnontieteitä. Paajanen työskenteli Suomi-Neuvostoliitto -seuran Oulun paikallisosaston toiminnanjohtajana ja toimittajana maalaisliittolaisessa sanomalehti Liitossa Oulussa. Muutettuaan Helsinkiin hän kirjoitti juttuja muun muassa Viikkosanomiin, Uuteen Maailmaan, Iltaset-lehteen ja Hymy-lehteen. Hän oli toimittajana Iltaset-lehdessä ja vuodesta 1980 lähtien Uudessa Suomessa ja Iltalehdessä. Paajanen kirjoitti kirjoja ja käsikirjoituksia mm. 7-osaiseen televisiosarjaan "Scandinavian Miracles - Finland Towards the 2lst Century", jonka tuotti ja ohjasi Juhan af Grann 1990-luvun alussa.
Marko Ek

Marko Ek (s. 1. helmikuuta 1966 Loviisa) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Oikeana laitahyökkääjänä pelanneen Ekin ura alkoi I-divisioonan Peliitoissa kaudella 1984–1985. Kaudeksi 1987–1988 hän siirtyi saman sarjan Saimaan Palloon, jonka kanssa hän saavutti nousun SM-liigaan kauden päätteeksi. SaiPan pudottua kaudella 1990–1991 Ek edusti SM-liigassa myös Joensuun Kiekko-Poikia, Tapparaa ja JyP HT:tä, yhden kauden kutakin. Hän pelasi SM-liigassa kausina 1988–1994 yhteensä 261 runkosarjaottelua tehopistein 63 + 50 = 113. Kaudet 1994–1996 Ek edusti jälleen SaiPaa I-divisioonassa.
Ek on koulutukseltaan tuotantotalouden diplomi-insinööri. Hän on työskennellyt UPM-Kymmenellä, viimeksi kahdeksan vuoden ajan myyntijohtajana. Tammikuussa 2016 hänet nimettiin SaiPan taustayhtiön Liiga-SaiPa Oy:n väistyvän toimitusjohtajan Riku Kallioniemen seuraajaksi 1. toukokuuta 2016 alkaen. Hän toimi tässä tehtävässä kahden kauden ajan vuosina 2016–2018.
Niflumiinihappo

Niflumiinihappo (C13H9N2O2F3) on pyridiinikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä tulehduskipulääkkeenä.
Ominaisuudet ja käyttö.
Niflumiinihappo on valkoista kiteistä ainetta. Aine estää COX2- ja fosfolipaasi-A2-entsyymien toimintaa ja estää kalsiumioniaktivoituvia kloridikanavia. Tämä johtaa tulehduksen ja kivun lievittymiseen. Niflumiinihappoa käytetään kivunlievitykseen nivelreuman, nivelpsoriasiksen, hypertrofisen osteoartriitin hoidossa sekä leikkausten jälkeisenä kivunlievityksenä. Tyypillisimmät lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset ovat ruuansulatuskanavan oireet.
Valmistus.
Niflumiinihappoa voidaan valmistaa m-aminobentsotrifluoridin ja 2-kloorinikotiinihapon välisellä reaktiolla kaliumjodidin toimiessa katalyyttinä tai emäksisissä olosuhteissa kuparisuolojen katalysoiman 2-aminonikotiinihapon ja m-bromibentsotrifluoridin välisellä reaktiolla.
Dell’Orto

Dell’Orto on vuonna 1933 perustettu italialainen kaasutinvalmistaja. Alkuaikoinaan Dell’Orto valmisti kaasuttimia Guzzille, Benellille sekä Piaggiolle. 1960-luvulla Dell’Orto laajensi autojen kaasuttimien valmistamiseen, valmistaen kaasuttimia muun muassa Alfa Romeolle, Fordille, Lotukselle sekä Lancialle. 1990-luvulle tultaessa Dell’Orto laajensi myös suoraruiskutusjärjestelmiin. Suomeen Dell’Orton auto- ja moottoripyöräkaasuttimet maahantuo Mopo Sport ja Uimonen Trading Oy (nykyinen Power Factory) maahantuo moottoripyöräkaasuttimia.
Martti Montonen

Martti Montonen (5. huhtikuuta 1925 Viipuri – 21. elokuuta 2019 Ivalo) oli suomalainen kustannusvirkailija, luontokirjailija, luontovalokuvaaja ja suomentaja.
Montonen oli vuonna 1972 ajamassa yhdessä Erkki Vannisen ja rovasti Jorma Kaukon kanssa suojelualueen perustamista Kuhmon Elimyssaloon uhanalaiselle metsäpeuralle. Presidentti Urho Kekkoselle tehdyn vetoomuksen ansiosta Elimyssalon ydinalue säilyi metsänhakkuilta. Montonen julkaisi aiheeseen liittyen kirjan "Suomen metsäpeura".
The End (EP)

The End on englantilaisen metalliyhtye Black Sabbathin EP-levy, jota myytiin vain yhtyeen viimeisellä, The End -nimisellä kiertueella vuosina 2016–2017. Ensimmäiset neljä kappaletta ovat albumilta "13" yli jääneitä kappaleita ja loput ovat konserttitaltiointeja kyseisen albumin kiertueelta vuosilta 2013–2014.
Pitch Black (albumi)

Pitch Black on metalliyhtye Riffteran vuonna 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi Suomen virallisella listalla sijalle 37, sekä Rumban Albumilistalla sijalle 10. Ruotsalaisen Soilwork-yhtyeen keulahahmo Björn "Speed" Strid on mukana levyn kappaleella "Rotten to the Core".
Kappaleet.
Sanoitukset: Janne Hietala
Anton Babikov

Anton Igorevitš Babikov (, s. 2. elokuuta 1991 Ufa) on venäläinen ampumahiihtäjä. Hän edustaa TsSKA-seuraa. Hänen valmentajinaan toimii Viktor Nikitin.
Babikov debytoi maailmancupissa tammikuussa 2015 Ruhpoldingin pikamatkalla ollen 46:s. Avauspisteensä hän saavutti joulukuussa 2015 Östersundin normaalimatkalta ollen 18:s. Ensimmäistä kertaa Babikov sijoittui kymmenen parhaan joukkoon Ruhpoldingin takaa-ajossa tammikuussa 2016. Kaudella 2016–2017 hän voitti Östersundin takaa-ajokilpailun ja oli kolmas Nové Měston yhteislähtökilpailussa. Kaudella 2021–2022 hän voitti Anterselvan normaalimatkan kilpailun.
EM-kilpailuista Babikov on saavuttanut yhden viestikullan sekä kaksi takaa-ajon pronssia. Vuonna 2016 hän osallistui Oslon MM-kisoihin ollen yhteislähdön 16:s, takaa-ajon 21:s ja pikakilpailun 23:s. Hän hiihti myös Venäjän kuudenneksi tulleessa viestijoukkueessa. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Venäjän viestijoukkueessa.
Finanssivallankumous

Finanssivallankumous oli sarja hollantilaislähtöisiä taloudellis- ja finanssireformeja englantilaisessa yhteiskunnassa vuoden 1688 mainion vallankumouksen jälkeen, kun Vilhelm III Oranialainen nousi Englannin hallitsijaksi. Tämä vallankumous manifestoitui veronkannossa sekä talousinstituutioiden kuten esimerkiksi Bank of Englandin perustamisena vuonna 1694. Kuningaskunnan ensimmäiset valtionobligaatiot julkaistiin vuonna 1693. Pian tämän jälkeen englantilaiset osakeyhtiöt tulivat julkisesti noteeratuiksi.
Finanssivallankumouksen rakenteet lepäsivät periaatteessa finanssitekniikoissa, jotka oli kehitetty Alankomaissa. Finanssivallankumouksella oli suuri merkitys siinä, että Britannia nousi 1700-luvulla maailman suurvallaksi. Keskeinen tekijä muutoksessa oli osakemarkkinoiden syntyminen. 
Finanssivallankumous muutti myös fundamentaalisesti kruunun ja parlamentin suhdetta Siviililistan ("Civil list") luomisen 1698 myötä. Siitä lähtien parlamentti on myöntänyt vuotuiset tulot kruunulle.
Lisää kaupunkia Helsinkiin

Lisää kaupunkia Helsinkiin on suomalainen avoin Facebook-ryhmä, jonka jäsenet haluavat kehittää Helsingistä kaupunkimaisemman. Ryhmä on tarkoitettu ihmisille, jotka haluavat kaupunkiin lisää tiiviitä kerrostalokortteleita, kivijalkaliikkeitä ja korttelipuistoja Jäsenet tekevät ehdotuksia täydennysrakentamisesta ja liikenneratkaisuista sekä kommentoivat viranomaisten tekemiä suunnitelmia. Ryhmän perusti Mikko Särelä 22. marraskuuta 2009. 
Ryhmä etsii aktiivisesti paikkoja lisäkaavoitukselle Helsingistä, ja on vaikuttanut kaavoitukseen muun muassa esittämällä Koskelan sairaala-aluetta rakennettavaksi. Helsingin ensimmäisen varjoyleiskaavan, , loivat ryhmän kautta toisensa tavanneet ihmiset. Ryhmä on myös järjestänyt muun muassa kaupunkisuunnittelupubeja ja yleisöpaneeleja. Myös Helsingin kaupunkisuunnitteluvirasto on kiinnostunut tekemään yhteistyötä ryhmän kanssa. 
Helsingin yliopiston tutkijoiden mukaan ryhmän toiminta on kaupunkiaktivismia, joka on uudenlaista omaehtoista kansalaistoimintaa. Kaupunkiaktivismissa kaupunkilaiset ottavat edustukselliselle päätöksenteolle kuuluneita tehtäviä itselleen. Tyypillisesti kaupunkiaktivismi suuntautuu toimintaan eikä keskity poliittiseen mielipidevaikuttamiseen. Muita esimerkkejä kaupunkiaktivismista ovat muun muassa Kallioliike, ravintolapäivä ja ruokapiirit. Facebook-ryhmää on myös kutsuttu Helsingin ”uuden urbanismin kasvoiksi”.
"Helsingin Sanomien" toimittaja Teppo Moisio on kutsunut ryhmää ”soininvaaralaisten hommafoorumiksi”. Moision mukaan ryhmässä käydään kaupunkisuunnittelusta kiivasta keskustelua, johon osallistuvat rivikansalaisten lisäksi poliitikot, virkamiehet ja tutkijat. Ryhmän keskusteluja arvostetaan yli puoluerajojen. "Imagen" mukaan ryhmä on ”klassinen yhden asian liike” ja moni sen perustajista on mukana Vihreissä. Ryhmässä oli lokakuussa 2016 yli 10 000 jäsentä.
Lisää kaupunkia Helsinkiin -ryhmän perustamisen ansiosta Kaupunkitoimittajat ry valitsi Mikko Särelän ”vuoden kaupunkilaiseksi” 2014.
Elin Törnudd

Elin Maria Törnudd (22. huhtikuuta 1924 Helsinki – 18. elokuuta 2008 Espoo) oli suomalainen ylikirjastonhoitaja. 
Törnudd suoritti ylemmän korkeakoulututkinnon ensin Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui kemian diplomi-insinööriksi vuonna 1950. Sen jälkeen hän opiskeli Carnegie Institute of Technologyssa, josta valmistui kirjastotieteen maisteriksi vuonna 1953. Hänen uransa kirjastoalalla alkoi Kemian Keskusliitossa, mutta keskeisen osan elämäntyöstään hän teki Teknillisen korkeakoulun kirjaston ylikirjastonhoitajana vuosina 1968–1991. 
Törnudd toimi Unescon General Information Programmen kansainvälisen neuvoston puheenjohtajana. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1982. Hän oli myös kansainvälisen Teknillisten yliopistokirjastojen yhdistyksen (IATUL) puheenjohtaja vuosina 1990–1992 ja yhdistyksen kunniajäsen.
Naomi Scott

Naomi Grace Scott (s. 6. toukokuuta 1993 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan muun muassa Meganina brittiläisessä "Life Bites" -televisiosarjassa ja Maddy Shannonina yhdysvaltalaisessa tieteisfiktiosarjassa "Terra Nova". Vuonna 2019 Scott näyttelee Prinsessa Jasminea musikaalielokuvassa "Aladdin".
Ura.
Scott aloitti esiintymisen nuorena paikallisen kirkon nuortenkuorossa. Hän työskenteli brittiläisessä käsikirjoittajien ryhmässä "Xenomania".
Vuonna 2008 Scott sai ensimmäisen suuren roolin englantilaisen Disney Channelin "Life Bites" -sarjassa. Sen jälkeen vuonna 2011 hän esitti Mohini ”Mo” Banarjeeta musikaalisessa Disney Channelin elokuvassa "Lemonade Mouth" ja Maddy Shannonia yhden kauden mittaiseksi jääneessä tieteisfiktiosarjassa "Terra Nova".
Scott julkaisi omakustanne-EP:n "Invisible Division" elokuussa 2014.
Vuonna 2015 Lionsgate kiinnitti Scottin vuonna 2017 ensi-iltansa saavaan "Power Rangers" -elokuvaan Kimberly Hartin rooliin.
Vuonna 2017 Scott valittiin Jasminen rooliin uuteen "Aladdin"-elokuvamusikaaliin, jonka ohjaa Guy Ritchie. Elokuva perustuu Disneyn vuoden 1992 samannimiseen animaatioelokuvaan.
Yksityiselämä.
Scott meni naimisiin jalkapalloilija Jordan Spencen kanssa kesäkuussa 2014, parin seurusteltua ensin kolme vuotta.
Diskografia.
EP:t
Singlet:
Jack Arnold

Jack Arnold (oik. Jack Arnold Waks; 14. lokakuuta 1916 New Haven, Connecticut – 17. maaliskuuta 1992 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, joka muistetaan erityisesti 1950-luvun tieteis- ja kauhuelokuvistaan. Hänen ohjaajanuransa jatkui 1970-luvun lopulle saakka.
Arnold aloitti uransa Universal-yhtiön palveluksessa. Hänen tunnetuimpia ohjaustöitään ovat "Vieraat ulkoavaruudesta" (1953), "Mustan laguunin hirviö" (1954), "Tarantula" (1955) ja "Mies joka kutistui" (1957). Näistä kaksi ensin mainittua kuvattiin kolmiulotteisina.
Lisenssivirasto

Lisenssivirasto oli valtion virasto, jonka tehtäviin kuului ulkomaankaupan säännöstely ja tarkkailu. Virasto oli kauppa- ja teollisuusministeriön alainen, ja kun se lakkautettiin 1993, tehtävät siirtyivät ministeriölle.
Lisenssivirasto oli perustettu vuonna 1955, ja se oli tarkoitettu väliaikaiseksi elimeksi. Viraston edeltäjä oli valtion lisenssitoimikunta, joka oli perustettu toisen maailmansodan sytyttyä syksyllä 1939.
Marta Hirn

Marta Hirn (7. marraskuuta 1903 Pariisi, Ranska – 5. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori h. c. ja tietokirjailija.
Marta Hirnin vanhemmat olivat professori Yrjö Hirn ja kääntäjä Karin Hirn. Hänen veljensä oli professori Hans Hirn. Marta Hirn toimi Kansallismuseon kuvakokoelman hoitajana.
Kirjasinmetalli

Kirjasinmetalli on metalliseosta, jota on käytetty kirjapainon kirjakkeiden ja latomakoneiden rivimatriisien valamiseen. Se koostuu yleisimmin lyijystä, tinasta ja antimonista. Tavallisesti koostumus vaihtelee näissä rajoissa: lyijyä 50–86 %, antimonia 11–30 % ja tinaa 3–20 %. Kirjasinmetallin tulee olla ominaisuuksiltaan sellaista, että se kestää painamisen aiheuttamaa mekaanista rasitusta ja jota voidaan helposti valaa niin että valujälki on teräväreunaista. Kirjasinmetallin keksijänä pidetään Johannes Gutenbergia; hän oivalsi että antimoni tekee muutoin pehmeästä lyijy-tinaseoksesta tarpeeksi kovaa ja kulutusta kestävää ja lisäksi parantaa painojälkeä koska antimoni ei kutistu jäähtyessään läheskään yhtä paljon kuin lyijy.
Seossuhteesta tavoitellaan mahdollisimman eutektista jolloin sulamispiste on mahdollisimman alhainen ja tarkka. Toivottuja ominaisuuksia ovat myös hyvä juoksevuus ja tunkeutuvuus jo hieman sulamispisteen yläpuolella, vähäinen tarttuvuus matriisimetalliin, pieni mutta positiivinen mittojen lämpötilakerroin sekä hyvä lujuus jo hieman sulamispisteen alapuolella, sillä nämä helpottavat ja nopeuttavat käsittelyä. Toisaalta seoksen pitää olla mahdollisimman yksinkertaista, jotta korvausmetallien lisääminen on helppoa. Osa seosmetalleista haihtuu ja osa hapettuu prosessissa kuonaksi joka on kuorittava pois. Seossuhteen muuttuessa erkaantuvat kiteet ja kuona aiheuttavat virheitä painojälkeen ja voivat tukkia koneen putkistoa tai tarttua matriiseihin. Parhailla seoksilla väitetään olevan valujuoksevuuden ja käyttökovuuden välillä vain muutaman asteen lämpötilaero.
Harvemmin myös muita metalleja, kuten rautaa, kuparia, sinkkiä, kadmiumia ja vismuttia on seostettu kirjasinmetalliin. Rauta ja kupari tekevät seoksesta lujempaa. Vismutin tai kadmiumin lisääminen tekevät siitä helpommin sulavaa. Niin kutsuttu Erhartin kirjasinmetalli sisältää sinkkiä 89–93 %, tinaa 6–9 %, lyijyä 2–4 % ja kuparia 2–4 %.
Suomessa kirjasinmetallia voi löytää romuttamoilta, askartelukaupoista, teknisen käsityön erikoisliikkeistä tai kalastustarvikekaupoista (koska siitä voidaan valaa tasapainoja). Myös uudenvuoden tina voi olla kirjasinmetallia.
Katso myös.
Muita jäljennösten ja prototyyppien valantaan käytettäviä metalliseoksia:
Suomen Kiinteistönvälittäjäliitto

Suomen Kiinteistönvälittäjät ry (SKVL) on suomalainen kiinteistönvälitysalan yrittäjien palvelu- ja edunvalvontajärjestö. SKVL:n jäsenyys takaa välittäjille ajantasaisen tiedon ja työvälineet sekä asiakkaille ammattitaitoisen ja turvallisen palvelun. Liitto toimii yhdyssiteenä verkostossa, joka koostuu yli 400 paikallisesta kiinteistönvälitystoimistosta ympäri Suomen. 
Suomen Kiinteistönvälittäjäliitto on perustettu vuonna 1946.
Thomas Hofer

Thomas Hofer (s. 28. tammikuuta 1996) on itävaltalainen mäkihyppääjä. Hofer edustaa SV Innsbruck-Bergisel-Tirol -seuraa.
Hofer debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Zakopanen suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 23. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Parhaimmillaan hän on ollut 22:s Vikersundin lentomäessä helmikuussa 2016. Continental Cupista Hoferilla on kaksi voittoa.
Vuoden 2013 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta Râșnovista Hofer saavutti kolme pronssia, joista yksi oli henkilökohtainen.
Marianne Kantola

Marianne Kirsi-Marja Kantola (s. 11. elokuuta 1988 Raisio) on suomalainen iskelmälaulaja, joka on tullut tutuksi Tangomarkkinoilta sekä erilaisilta tanssikeikoilta. 
Kantolan debyyttialbumi "Kaikkein suurinta on rakkaus" ilmestyi keväällä 2015, ja sen tuotti Pertti Haverinen (Falcon Music). Radioiden musiikkitoimittajat nostivat albumin 2. sijalle Kuukauden levykilpailussa, ja sen kappaleet on noteerattu myös Radio Top 20- ja Tätä Suomi tanssii -listoilla. 
Uransa alkuvaiheessa ja viime vuosina Kantola on julkaissut tanssipitoisia singlejä. Kantola on tehnyt opintojensa ja myöhemmin päivätöidensä ohella tanssikeikkoja ja konsertteja yli kymmenen vuoden ajan. 
Lisäksi Kantola on ollut Miss Turku -finaalissa ja naispääosassa fantasiamusikaalissa "Funze de Menta", jolla oli yhteensä 28 näytöstä Turun JoJo-teatterissa Manillassa kesällä 2012.
Marco Grigoli

Marco Grigoli (s. 27. huhtikuuta 1991 Samedan) on sveitsiläinen uransa päättänyt mäkihyppääjä. Grigoli edusti Alpina St. Moritz -seuraa.
Grigoli debytoi maailmancupissa helmikuussa 2010 Klingenthalin suurmäen kilpailussa sijottuen sijalle 39. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on 15. tila maaliskuulta 2012 Trondheimin suurmäen kilpailusta. Viimeisen maailmancupin osakilpailunsa Grigoli hyppäsi maaliskuussa 2014 Planicassa. Hän saavutti urallaan kaksi pistesijaa. 
MM-kilpailuihin Grigoli osallistui kahdesti, vuosina 2011 ja 2013. Parhaimmillaan hän oli 42. suurmäen kilpailussa vuonna 2013 Val di Fiemmessä. Nuorten MM-kilpailuihin Grigoli osallistui viidesti ollen henkilökohtaisissa kilpailussa parhaimmillaan viides.
Continental Cupissa Grigoli saavutti yhden voiton ja kaksi kolmossijaa. Kaudella 2013–2014 hän voitti FIS Cupin kokonaiskilpailun.
Timo Salonen (jääkiekkoilija)

Timo Salonen (s. 25. elokuuta 1976 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä ja hän edusti Liigassa ainoastaan Porin Ässiä vuosina 1993–2004. Syyskuussa 2020 Salonen valittiin Porin Ässät ry:n hallituksen puheenjohtajaksi.
Ura.
Ässä-kausien välissä Salonen kävi pelaamassa kauden 2000–2001 Englannissa Jukka Jalosen valmentamassa ja Hjallis Harkimon omistamassa Newcastle Jestersin joukkueessa. Seuraavan kauden Salonen aloitti Uudessakaupungissa Mestis-joukkue UJKn riveissä mutta palasi seitsemän ottelun jälkeen takaisin Ässien liigajoukkueeseen.
Salonen pelasi kymmenen kauden aikana SM-liigassa yhteensä 371 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 45 + 56 = 101 ja jäähymääränsä 325 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 10 ottelua, joissa syntyi viisi maalia. Jäähyjä näissä otteluissa Saloselle tuomittiin 12 minuuttia. 
Liigauralta palkintokaappiin kertyi SM-pronssi vuodelta 1995.
Urallaan Salonen pelasi maajoukkueessa kaksissa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 1995 ja 1996 yhteensä 13 ottelua tehoin 6 + 1.
Dayer Quintana

Dayer Uberney Quintana Rojas (s. 10. elokuuta 1992 Cómbita, Boyacá) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Myös hänen isoveljensä Nairo Quintana on ammattipyöräilijä.
Quintana aloitti ammattilaisuransa 2014, ja edusti vuoteen 2018 Movistar Teamia. Kaudella 2019 hän ajoi Neri Sottoli–Selle Italia–KTM -tallissa, vuosina 2020–2022 Arkéa-Samsicissa ja kaudella 2023 Colombia Pacto por el Deporte -amatöörijoukkueessa.
Quinatana voitti kolmannen etapin Itävallan ympäriajossa 2014. Hän voitti Tour de San Luis -etappikilpailun 2016. Hän voitti Colombia Oro y Paz -kilpailun kuudennen etapin 2018.
Johan Holm (kartanonomistaja)

Johan Holm eli Näsi-Jutte tai Näsin Jutte (24. maaliskuuta 1789 Porvoo – 28. lokakuuta 1866 Porvoo) oli suomalainen Porvoossa asunut varatuomari ja kartanonomistaja, jonka saituudesta on säilynyt paljon tarinoita.
Holmin vanhemmat olivat porvoolainen kauppias Johan Holm (k. 1789) ja hänen toinen puolisonsa Maria Charlotta Krook. Holm kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1806. Hän suoritti tuomarintutkinnon Turun akatemiassa 1808 ja sai varatuomarin arvon 1819.
Holm toimi Porvoon oikeusraatimiehenä vuosina 1822–1827. Hän peri isältään Porvoon Näsinmäellä sijainneen Näsin kartanon ja sai lisänimensä "Näsi-Jutte" kartanon mukaan. Holm rakennutti kartanon maille kilometrikaupalla kiviaitoja ja kivipengerryksiä jotka ovat säilyneet nykypäiviin saakka. Hän oli tunnettu saituudestaan ja hän käytti muun muassa kenkien sijasta tuohivirsuja. Holm ei myöskään käyttänyt ruutia kivien halkaisuun vaan halkaistaviin kiviin hakattiin kesällä reiät, joihin talven tultua kaadettiin vettä, joka jäätyessään laajeni ja halkaisi kiven. Holm omisti kuollessaan yhdeksän velatonta maatilaa ja kuusi kaupunkitaloa.
Holm oli naimisissa vuoteen 1846 Eva Amalia Krookin (k. 1846) kanssa. Heidän poikansa varatuomari Karl Magnus Holm (1819–1882) oli Porvoon pormestari, Tammikuun valiokunnan jäsen ja valtiopäivämies 1860-luvulla.
Olli Tola

Olli Tapio Tola (s. 13. helmikuuta 1951 Helsinki) on suomalainen televisiotuottaja. Valtaosan urastaan hän on tehnyt Yleisradion palveluksessa. Tolan tilaamia televisiosarjoja ovat muun muassa "Metsolat", "Fakta homma", "Kimmo", "Pasila", "Siskonpeti", "Syke" ja "Uusi päivä". Lisäksi hän on työskennellyt dramaturgina, näytelmäkirjailijana ja teatteriohjaajana. 1970-luvulla hän oli mukana huumoriyhtye Kake Singersissä taiteilijanimellä Ola Olenzo Ollén.
Ura.
Olli Tola syntyi lääkäri Jaakko Sakari Tolan ja Hilppa Tellervo Tolan perheeseen. Hän suoritti opintoja Helsingin yliopistossa 1972–1974 ja Suomen teatterikoulussa 1974–1978. Ammattiuransa Tola aloitti Kuopion kaupunginteatterissa 1978–1981, uransa alussa hän työskenteli ensisijaisesti dramaturgina. Hänen varhaisia näytelmäsovituksiaan ovat muun muassa "Kauppaneuvoksen härkä" (1978) ja "Haavoittunut enkeli" (1980).
Vuosina 1981–1985 Tola oli kiinnitettynä Turun kaupunginteatteriin. Tuolloin hän ohjasi muun muassa näytelmät "Kolme muskettisoturia" ja "Kesäyön uni". Yleisradion palveluksessa Tola aloitti keväällä 1987, ja on tehnyt sittemmin pääosan urastaan television draama- ja komediasarjojen tuottajana. Hän on tuottanut muun muassa 1990-luvun suosituimpiin suomalaisiin televisiosarjoihin lukeutuvaa draamasarjaa "Metsolat" ja komediasarjaa "Fakta homma" (1996). Hänen tuotantoihinsa lukeutuu myös Neil Hardwickin ohjaama draama "Pakanamaan kartta" (1991). Tola on tuottanut myös useita televisioelokuvia.
Tola on tehnyt lukuisia televisiokäsikirjoituksia, laulunsanoituksia ja näytelmäsovituksia. Hänen kirjoittamiaan näytelmiä ovat esimerkiksi komediat "Mä haluun sut" (1999) ja "Paljon onnea vaan" (2002). Tolan sanoittamista sävelteoksista mainittakoon Kake Singersin humoristiset menestyskappaleet "Mäntsälä mielessäin" sekä "Me halutaan olla neekereitä". Jälkimmäisellä kappaleella yhtye osallistui vuoden 1978 Syksyn sävel -kilpailuun.
Perhe-elämä.
Olli Tola avioitui Heini Valpuri Särkän kanssa 1975, liitosta syntyi tytär Tuulianna vuonna 1979. Liitto päättyi eroon. Vuonna 1998 Tola avioitui näyttelijä Lena Meriläisen kanssa. Hän on myös esiintynyt yhdessä Meriläisen kanssa tv-ohjelmasarjan Elämä pelissä kolmannella kaudella. Näyttelijä Pamela Tola ja kirjailija Joonatan Tola ovat Olli Tolan veljen lapsia.
Xilinhot

Xilinhot (, ) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen Xilingolin liitossa. Se on Xilingolin liiton päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 14 592 neliökilometriä ja väkiluku 245 886 (2010).
Kaupunkia palvelee Xilinhotin lentoasema (). Kotimaan reittejä on muun muassa Pekingiin, Hohhotiin ja Xi’aniin.
Monte Carlo -ralli 2016

Monte Carlo -ralli 2016 (viralliselta nimeltään "84. Rallye Automobile de Monte-Carlo") oli MM-rallikauden 2016 ensimmäinen kilpailu, joka ajettiin 21.–24. tammikuuta 2016. Kilpailussa oli 16 erikoiskoetta.
Kilpailun päätukikohtina toimivat Gapin kunta Kaakkois-Ranskassa, sekä Monacon ruhtinaskunta.
Vuoden 2016 kilpailu oli järjestyksessään historian 84. Monte Carlo -ralli.
Kilpailun voittajaksi ajoi kolmatta kertaa peräkkäin Volkswagen-kuljettaja Sébastien Ogier, jonka kotiseudulla kilpailun reitti myös jälleen kulki.
Lopputulokset.
Kilpailuun osallistui yhteensä 88 autokuntaa, joista maaliin selvisi 64.
Oheisluokkina kilpailussa ajettiin sekä WRC 2- että WRC 3 -luokassa. WRC 2 -luokan voitti yleiskilpailun kahdeksanneksi sijoittunut Elfyn Evans, ja WRC 3 -luokan voitti yleiskilpailun 19:nneksi nopein Ole Christian Veiby.
Quentin Gilbert

Quentin Gilbert (s. 29. toukokuuta 1989) on ranskalainen ralliautoilija.
Gilbert voitti WRC-3 -luokan maailmanmestaruuden kaudella 2015. Toistaiseksi hänen paras yleiskilpailusijoituksensa MM-tasolla on 11. sija vuoden 2016 Monte Carlo -rallissa.
Pape Habib Sow

Pape Habib Sow (s. 2. joulukuuta 1985 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Oikeajalkainen Sow on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja.
Sow aloitti ammattilaisuransa Ranskan Ligue 1:n FC Sochaux'ssa, jota hän edusti vuodet 2005–2006 pelaten pääsarjatasolla yhden ottelun. Vuodet 2006–2008 Sow edusti Entente SSG:tä pelaten 38 ottelua, joissa syntyi viisi maalia. Kauden 2008–2009 Sow pelasi Ranskan Ligue 2:n LB Châteauroux'ssa pelaten 12 ottelua. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Portugalin Primeira Ligan UD Leiriaan, jossa hän ei kuitenkaan pelannut otteluakaan.
Vuodet 2010–2012 Sow edusti saman sarjan Académica de Coimbraa. Hän pelasi seuran paidassa 34 ottelua voittaen Portugalin cupin kaudella 2011–2012. Heinäkuussa 2012 Sow siirtyi Kreikan Superliigan suurseuraan Panathinaikosiin, jossa hän pelasi kauden 2012–2013 aikana 16 ottelua onnistuen maalinteossa kahdesti. Kauden 2013–2014 Sow pelasi Turkin Superliigassa, Elaziğsporin riveissä, päästen kentälle 14 ottelussa, joissa syntyi yksi maali. Tammikuussa 2015 Sow palasi takaisin Portugalin Primeira Ligaan, nyt Rio Aven riveihin, joka purki Sowin sopimuksen heinäkuussa 2015 vain kuuden pelatun ottelun jälkeen.
Oltuaan puoli vuotta vapaana pelaajana Sow siirtyi tammikuussa 2016 Veikkausliigan Turun Interiin yksivuotisella pelaajasopimuksella.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Aberdeenin rautatieasema

Aberdeenin rautatieasema on Aberdeenin päärautatieasema. Se on Skotlannin vilkkain rautatieasema Glasgow’n ja Edinburghin pohjoispuolella. Nykyinen asema on rakennettu vuosina 1913–1916 ja korvasi paikalla olleen vuonna 1867 rakennetun aseman.
Aberdeenista lähtee junia etelään määränpäinä Edinburgh, Glasgow ja Lontoo. Pohjoiseen lähtevät junat suuntavat Invernessiin.
Aberdeenin matkustajasatama sijaitsee 450 metrin päässä asemasta. Linja-autoasema sijaitsee rautatieaseman kanssa samassa rakennuksessa.
Luettelo Aku Ankan taskukirjoista (teemanumerot 26–54)

Tämä on luettelo Aku Ankan taskukirjojen teemanumeroista 26–54. Ne ovat ilmestyneet vuodesta 2011 eteenpäin.
Erenhot

Erenhot (, ) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen Xilingolin liitossa. Se sijaitsee Kiinan ja Mongolian rajalla. Kaupungin pinta-ala on 4 015 neliökilometriä ja väkiluku 74 179 (2010).
Kaupunkia palvelee Erenhot Saiwusun kansainvälinen lentoasema . Kotimaan reittejä on muun muassa Pekingiin ja Hohhotiin.
Mustat sivut

Mustat sivut ("Idées Noires") on belgialaisen sarjakuvapiirtäjä André Franquinin vuosina 1977–1983 piirtämä sarjakuva, joka sisältää sivun mittaisia mustavalkoisia kertomuksia. Sarjan nimi viittaa sen hallitsevana teemana toimivaan mustaan huumoriin sekä sen ulkoasuun, sillä "Mustissa sivuissa" on käytetty paljon mustaa väriä ja hahmot näkyvät usein lähes siluettimaisina. Franquin käsikirjoitti osan kertomuksista yksin, osan yhdessä Yvan Delporten kanssa.
Franquin tunnettiin entuudestaan kaikenikäisille sopivista sarjakuvistaan "Piko ja Fantasio", "Niilo Pielinen" ja "Marsupilami", mutta "Mustat sivut" sisältää yksinomaan aikuisille suunnattua mustaa huumoria, jossa lähes jokaisen kertomuksen aiheena on absurdi väkivaltainen kuolema. Sarjan maailmaa ja ihmiskuvaa on luonnehdittu kyyniseksi, pessimistiseksi ja sarkastiseksi. Useat kertomukset sisältävät kannanottoja muun muassa asevarustelua, kuolemanrangaistusta ja eläinten julmaa kohtelua vastaan. "Mustat sivut" alkoivat ilmestyä vuonna 1977 "Spirou"-lehden liitteessä "Le Trombone Illustréssa", minkä jälkeen ne jatkuivat ranskalaisen Marcel Gotlibin julkaisemassa "Fluide Glacialissa". Kertomukset julkaistiin kahtena kokoelmana vuosina 1981 ja 1984.
Ensimmäisen "Mustien sivujen" suomennoksen julkaisi Oulun sarjakuvaseura vuonna 1984. Sarjakuvakustantamo Arktinen Banaani julkaisi vuonna 2015 täydennetyn version, johon on lisätty edellisestä suomennoksesta puuttuneita sivuja. Kummassakin on käytetty samaa, Timo Reenpään tekemää käännöstä.
Royal Aberdeen Golf Club

Royal Aberdeen Golf Club on maailman kuudenneksi vanhin golfklubi, joka toimii Aberdeenissa, Skotlannissa. Se on perustettu vuonna 1780 nimellä Society of Golfers at Aberdeen, mutta nimi muuttui vuonna 1815 Aberdeen Golf Clubiksi ja vuonna 1903 se muutettiin nykyiseen muotoonsa.
Royal Aberdeen on tullut parhaiten tunnetuksi siitä, että siellä pelattiin vuoden 2011 Walker Cup ja vuoden 2014 Skotlannin avoimet.
Kenny B

Kenneth Bron (s. 1. marraskuuta 1961 Paramaribo, Suriname), joka tunnetaan myös artistinimellä Kenny B, on Surinamesta kotoisin oleva reggaelaulaja. Hän on asunut Alankomaissa vuodesta 1991.
Bronin vuonna 2015 julkaistu albumi "Kenny B" nousi Alankomaissa Album top 100 -listan ykköseksi, ja siltä julkaistu single ”Parijs” oli maan Single top 100 -listan kärjessä yhdeksän viikkoa. Belgiassa (Flanderi) single nousi Ultratop 50 -listalla sijalle 15.
Eduardo Sepúlveda

Eduardo Sepúlveda (s. 13. kesäkuuta 1991 Rawson) on argentiinalainen maantiepyöräilijä. Hän on kilpaillut myös ratapyöräilyssä. Hän aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa ranskalaisessa Bretagne–Séché Environnement-joukkueessa 2013 ja edusti tallia, nimeltään sittemmin Fortuneo–Vital Concept vuoteen 2017. Kausilla 2018–2020 hän ajoi Movistar Teamissa, vuosina 2021–2022 Androni Giocattoli - Sidermec / Drone Hopper–Androni Giocattoli -joukkueessa ja vuodesta 2023 lähtien Lotto Dstny / Lotto-tallissa.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Pan-Amerikan kisat, pronssia joukkuetakaa-ajossa
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, kultaa takaa-ajossa ja joukkuetakaa-ajossa, hopeaa pariajossa (madison)
Aika-ajon junioreiden Argentiinan-mestaruus
Aika-ajon alle 23-v. Argentiinan-mestaruus
Pan-Amerikan-mestaruuskilpailut, kultaa alle 23-v. aika-ajossa, hopeaa miesten aika-ajossa
Välimeren ajo, nuorten kilpailun voitto
Classic Sud Ardèche, voitto
Turkin ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Tour du Doubs, voitto
Tour de San Luis, kokonaiskilpailussa toinen, mäkikirikilpailun voitto, 4. etapin voitto
Itävallan ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Presidential Cycling Tour of Turkey, kokonaiskilpailussa kolmas
Presidential Cycling Tour of Turkey, kokonaiskilpailussa kolmas, 4. etapin voitto
Vuelta a Castilla y Leon, kokonaiskilpailun ja 2. etapin voitto
USA Hockey All-American Game

BioSteel All-American Game on vuosittain USA Hockeyn järjestämä tähdistöottelu, johon osallistuu potentiaaliset mahdollisimman pienellä numerolla seuraavana kesänä yhdysvaltalaispelaajat. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 2012 ja siihen osallistuvat pelaajat pelaavat useimmiten USHL-junioriliigassa, NCAA:n yliopistosarjoissa tai Kanadan junioriliigoissa CHL:ssä, joka järjestää myös oman tähdistöottelunsa varausikäisille pelaajille.
Joel Othén

Joel Othén (6. syyskuuta 1985 Gävle) on ruotsalainen jääpallomaalivahti. Hän edustaa Venäjän liigassa pelaavaa Habarovskin Neftjanikia. Ruotsin maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2005, mutta ei kuitenkaan pysyvästi. Hän jäi normaalisti Andreas Bergwallin ja Anders Svenssonin varjoon valittaessa MM-kisojen maalivahtia.
Othén siirtyi Skutskäristä vuonna 2003 Ruotsin pääsarjan Sandvikens AIK:hon, jota hän edusti seuraavat 10 kautta saavuttaen seurassa kolme Ruotsin mestaruutta ja kaksi hopeaa. Keväällä 2013 hän teki sopimuksen Venäjän pääsarjassa pelanneen Habarovskin SKA Neftyanikin kanssa.
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
24Kitchen

24Kitchen on ruokaohjelmien sarja, jota on Suomessa esittänyt Fox lokakuusta 2013 lähtien. Siihen kuuluu sekä yksittäisiä ohjelmia että sarjoja. Osa ohjelmista on tuotettu ulkomailla ja osa Suomessa.
Suomessa tehdyissä ohjelmissa kokkaavat Sara La Fountain, Kalle Kiukainen, Sara Chafak, Teemu Laurell ja Santeri Hämäläinen.
Isabela Merced

Isabela Yolanda Moner (s. 10. heinäkuuta 2001 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat), tunnettu vuodesta 2019 alkaen taitelijanimellä Isabela Merced, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja tanssija. Hänet tunnetaan parhaiten Jennynä tilannekomediassa "Growing Up Fisher" ja CJ Martinina Nickelodeonin nuortensarjassa "100 Things to Do Before High School".
Nuoruus.
Merced syntyi Katherine ja Patrick Monerille vuonna 2001. Hänet hyväksyttiin collegen 15-vuotiaana.
Ura.
Näyttelijänä.
Moner teki ensimmäisen Broadway-roolin kymmenenvuotiaana Evita-näytelmässä.
Vuonna 2014 hän esitti J. K. Simmonsin ja Jenna Elfmanin hahmojen tytärtä, Jennyä tilannekomediasarjassa "Growing Up Fisher". Seuraavaksi Moner valittiin tähdittämään Nickelodeonin nuortensarjassa "100 Things to Do Before High School", jossa hän esitti CJ Martinia.
Toukokuussa 2016 kerrottiin Monerin saaneen roolin vuonna 2017 julkaistusta ' -elokuvasta. Hän toimii ääninäyttelijänä vuonna 2017 julkaistavassa tietokoneanimaatioelokuvassa "Suuri pähkinäryöstö 2". Vuonna 2018 hän esitti Isabela Reyesia toimintaelokuvassa '.
Isabela on myös näytellyt vuonna 2018 julki tulevana elokuvassa Instant Family. Elokuva oli hitti ja se kertoi kolmesta kodittomista lapsesta, Juanista, litasta ja Lizzysta (isabela). Elokuvassa pariskunta adoptoi lapset ja Lizzy eikä muut lapset tee arjesta helppoa!
Toukokuussa 2018 kerrottiin Monerin saaneen roolin vuonna 2019 julkaistavasta "Seikkailija Dora" -animaatiosarjan näytellystä versiosta "".
Laulajana.
Moner julkaisi esikoisalbuminsa "Stopping Time" syyskuussa 2015 Broadway Recordsin kautta.
Diskografia.
Albumit:
Singlet:
Henry Rein

Henry Rein (25. marraskuuta 1884 Vaasa – 21. elokuuta 1953 Helsinki) oli suomenruotsalainen toimittaja ja lehdenkustantaja.
Reinin vanhemmat olivat merikapteeni Gustaf Wilhelm Rein (1841–1907) ja Elisabet (Betty) Withander, ent. Parman (1846–1916). Hän oli naimisissa Bertha (Ebba) Reinholmin (1893-1961) kanssa. 
Rein oli Uudenmaan Osakepankin palveluksessa 1905–1907. Hän oli Aftonbladet-lehden Lontoon kirjeenvaihtajana 1907–1909 ja hän toimi sitten Nya Pressen-lehden avustajana 1909–1914 sekä suomenruotsalaisen joululehden Luciferin toimittajana 1916–1930. Rein perusti vuonna 1923 Helsinkiin ruotsinkielisen Garm-pilalehden ja hän oli lehden julkaisija ja toimittaja aina kuolemaansa saakka 1953. Kirjallisuuteen ja taiteiseen keskittynyt lehti ilmoitti olevansa poliittiselta linjaltaan ”demokraattisen konservatiivinen” ja se vastusti muun muassa kieltolakia, aitosuomalaisuutta ja ääriliikkeitä.
Vuonna 1953 kuollut Henry Rein on haudattu Vaasan vanhalle hautausmaalle.
Vitjaz-SN

Vitjaz-SN () on venäläinen konepistooli, joka perustuu AK-74-sarjan rynnäkkökivääreihin: siten aseen toimintaperiaate, tähtäin, kädensijat ja taittoperä ovat hyvin samanlaiset kuin AK-74:ssä.
Ominaisuudet.
Vitjaz-SN on kevyt, suljetun lukon massasulkuinen konepistooli. 
Konepistooli on pesitetty 9x19mm Parabellum kaliiperille ja sillä voi ampua myös venäläisvalmisteisia suuren latauksen omaavia luotiliivin läpäiseviä 9mm ammuksia. Siinä on vakiona suujarru, jonka tehtävä aseessa on pienentää ylöspäin suuntautuvaa rekyyliä.
Vitjaz-SN käyttää samaa liipaisin- ja varmistinjärjestelmää mitä AK-74 rynnäkkökivääri käyttää.
Konepistoolin yläosassa on Picatinny-kisko, mikä mahdollistaa lisävarusteiden kiinnittämiseen aseeseen.
GŠ-18

GŠ-18 () on venäläinen kaksitoiminen itselataava pistooli.
Aiheesta muualla.
Forgotten Weapons: GSh-18
Henning Rasmussen

Henning Peter Kruse Rasmussen (26. toukokuuta 1926 Viborg – 4. maaliskuuta 1997 Esbjerg) oli tanskalainen sosialidemokraattinen poliitikko, koulutukseltaan taloustieteen kandidaatti. Hän toimi Tanskan oikeusministerinä 1979–1981 ja sisäministerinä 1979–1982.
Rasmussenin isä oli sähkömies ja sosialidemokraattisen urheilujärjestö DUI:n (De unges idræt) puheenjohtaja ja mukana myös raittiusliikkeessä. Myös Henning-poika peri kotoa elinikäisen raittiin elämäntavan ja sosialidemokraattisen vakaumuksen. Hän valmistui taloustieteen kandidaatiksi Århusin yliopistosta 1957. Opinnot kestivät pitkään, sillä hän oli jo opiskeluaikoina tiiviisti mukana työväenliikkeessä muun muassa sosialidemokraattisen nuorisojärjestön puheenjohtajana 1944–1953 sekä työelämässä Århusin kaupungin tilasto- ja taloustoimistossa. Lukuvuoden 1953–1954 Rasmussen oli vaihto-opiskelijana englantilaisessa College for Working Men -oppilaitoksessa ja opetti sen jälkeen työväenliikkeen kansankorkeakoulussa Esbjergissä 1955–1959. Sen jälkeen hän opetti vuoden verran kansantaloustiedettä ja ulkopolitiikkaa Roskilden kansankorkeakoulussa.
Rasmussenin poliittinen ura alkoi Esbjergin kunnanvaltuustosta, jonka jäsen hän oli ensin 1958–1959 ja sitten 1962–1979. Hänet valittiin kansankäräjäedustajaksi kaudelle 1960–1964 ja vuonna 1964 Esbjergin pormestariksi. Vuosina 1970–1978 hän toimi Riben amtin valtuuston edustajana.
Vuonna 1979 Rasmussen nimitettiin Anker Jørgensenin hallituksen oikeus- ja sisäministeriksi. Hallituskauden loputtua hänet valittiin taas kansankäräjille 1981. Rasmussen jatkoi parlamentaarikkona vuoteen 1994 ja toimi 1993–1994 kansankäräjien puhemiehenä. Hän kuoli kolme vuotta myöhemmin 1997.
Henning Christophersen

Henning Christophersen (8. marraskuuta 1939 Kööpenhamina – 31. joulukuuta 2016 Bryssel, Belgia) oli tanskalainen poliitikko. Hän oli kansankäräjien parlamentaarikko 1971–1984, oikeistoliberaalisen Venstren puoluejohtaja 1978–1984, Tanskan ulkoministeri 1978–1979 sekä valtiovarainministeri ja varapääministeri 1982–1984. Sen jälkeen hän toimi EU-komissaarina ja komission varapuheenjohtajana 1985–1995 Jacques Delorsin alaisuudessa ja vastasi talous- ja valuuttakysymyksistä. Myöhemmin hän toimi konsulttina. Hän oli Kreab-viestintätoimiston osakas ja tunnettu hallitustyöskentelystään monissa yrityksissä.
EU-komissaarina Henning Christophersen oli kymmenen Itämeren ympärysvaltion ulkoministerin kanssa perustamassa Itämeren valtioiden neuvostoa vuonna 1991. Christophersen muistetaan myös monien suomalaispoliitikkojen opastajana Suomen EU-jäsenyysneuvottelujen ja jäsenyyden alkutaipaleen vuosina.
Uran alku.
Christophersen valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 1965 ja toimi pienyritysten etujärjestön Håndværksrådetin talousosaston johtajana. 1970-luvun alussa hän toimi muun muassa koulunjohtajana ja eräiden sanomalehtien talouspäällikkönä. Vuonna 1971 hänet valittiin kansankäräjäedustajaksi, mistä alkoi hänen poliittinen uransa.
Astrid Henning-Jensen

Astrid Henning-Jensen (o.s. "Smahl", 10. joulukuuta 1914 Frederiksberg, Tanska – 5. tammikuuta 2002 Kööpenhamina) oli tanskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat "Ypöyksin maailmassa" (Palle alene i verden, 1949) ja "Talvilapset" (Vinterbørn, 1978).
Astrid Smahl kouluttautui näyttelijäksi ja avioitui vuonna 1938 kööpenhaminalaisessa teatterissa tapaamansa näyttelijäkollegan Bjarne Henning-Jensenin (1908–1995) kanssa. Pian Bjarne siirtyi ohjaajaksi Nordisk Film -yhtiöön, ja Astridista tuli hänen apulaisohjaajansa. Muutaman vähempimerkityksisen komediaelokuvan jälkeen heidän läpimurtoteoksensa oli Martin Andersen Nexøn viisiosaiseen romaaniin perustuva koruttoman realistinen draamaelokuva "Ditte ihmislapsi" (1949), josta tuli käännekohta koko tanskalaiselle elokuvalle. Se valittiin vuonna 2006 Tanskan kulttuurikaanoniin, samoin kuin Astrid Henning-Jensenin vuoden 1949 ohjaus "Ypöyksin maailmassa".
Astrid Henning-Jensenin ensimmäinen oma ohjaustyö oli vuonna 1945 valmistunut 10-minuuttinen lyhytelokuva "Dansk politi I Sverige", joka kertoi Tanskan vastarintaliikkeen sotilaiden koulutuksesta Ruotsissa. Sen sanotaan antaneen vaikutteita muun muassa yhdysvaltalaiselle dokumentaristille Errol Morrisille.
Astrid Henning-Jensen jatkoi ohjaajanuraansa vuosikymmenien ajan joko yhdessä miehensä kanssa tai yksinään. Uraan kuului useita dokumenttielokuvia, joita hän ohjasi Tanskan lisäksi Norjassa ja Sveitsissä, jossa hän työskenteli Unescolle. Hänen elokuviensa yhteisenä teemana ovat työväenluokan naiset ja lapset, jotka usein turvautuvat mielikuvitukseen selviytyäkseen ankarista oloistaan. Jotkut elokuvat käsittelivät rankkojakin teemoja kuten rintasyöpää ja kidutusta.
Kansainvälistä huomiota Astrid Henning-Jensen saivat vuoden 1949 elokuvalla "Ypöyksin maailmassa" ja vuoden 1959 elokuvalla "Paw – poika kahdesta maailmasta" (Paw, 1959), joka oli Oscar-ehdokkaana ja sai katolisen kirkon palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla. Vuonna 1978 tuli ensi-iltaan Dea Trier Mørchin samannimiseen, synnytyssairaalan naisista kertovaan romaaniin perustuva "Talvilapset" (1978), josta Henning-Jensen sai parhaan ohjauksen palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla. Teinitytöstä ja bosnialaisesta maahanmuuttajamiehestä kertova "Bella min Bella" (1995), jonka Henning-Jensen ohjasi 80-vuotiaana, palkittiin myös Berliinissä.
Erik Henningsen

Erik Ludvig Henningsen (29. elokuuta 1885 – 28. marraskuuta 1930) oli tanskalainen taidemaalari. 
Hänet tunnetaan Kööpenhaminan kansanihmisiä ja katutilanteita kuvaavista laatukuvistaan.
Elämä ja ura.
Erik Henningsen syntyi tukkukauppiaan pojaksi. Myös hänen veljestään Frants Henningsenistä (1850–1908) tuli tunnettu taidemaalari. Erik Henningsen oli nuorena ensin koristemaalari Adolph Hellesenin ja arkkitehti C.V. Nielsenin opissa kunnes pääsi vuonna 1873 taideakatemiaan, josta valmistui 1877.
Balladi Carl-Henningistä

Balladi Carl-Henningistä ("Balladen om Carl-Henning") on tanskalainen draamakomedia vuodelta 1969. Sen ovat käsikirjoittaneet ja ohjanneet aviopari Sven ja Lene Grönlykke. Elokuva voitti Bodil-palkinnon vuoden 1969 parhaana tanskalaiselokuvana, ja nimiroolin esittäjä Jesper Klein voitti Bodilin miespääosastaan. Elokuva osoitti lastenohjelmien hauskuttajana tunnetun Kleinin pystyvän myös vakavampiin rooleihin.
Elokuva on esitetty Yle TV1 -kanavalla marraskuussa 1971.
Juoni.
Carl-Henning on meijerissä työskentelevä hieman yksinkertainen nuori mies, joka hyväuskoisuuttaan joutuu kohtalokkaisiin tapahtumiin.
Bjarne Henning-Jensen

Bjarne Henning-Jensen (6. lokakuuta 1908 Kööpenhamina, Tanska – 21. helmikuuta 1995) oli tanskalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka ohjasi 21 elokuvaa vuosien 1941 ja 1974 välillä. Hän työskenteli usein vaimonsa Astrid Henning-Jensenin kanssa, mutta molemmat tekivät elokuvia myös itsenäisesti.
Bjarne Henning-Jensen kouluttautui näyttelijäksi ja työskenteli teattereissa Odensessa, Århusissa ja Kööpenhaminassa, kunnes siirtyi ohjaajaksi Nordisk Film -yhtiöön. Näyttelijävaimo Astrid ryhtyi hänen apulaisohjaajakseen. Muutaman vähempimerkityksisen komediaelokuvan jälkeen heidän läpimurtoteoksensa oli Martin Andersen Nexøn viisiosaiseen romaaniin perustuva koruttoman realistinen draamaelokuva "Ditte ihmislapsi" (1949), josta tuli käännekohta koko tanskalaiselle elokuvalle. Se valittiin vuonna 2006 Tanskan kulttuurikaanoniin.
Vuonna 1955 Henning-Jensen ohjasi Grönlannista kertovan dokumenttielokuvan "Hvor bjergene sejler". Se voitti dokumenttisarjan pääpalkinnon Venetsian elokuvajuhlilla ja oli Oscar-ehdokkaana. Vuonna 1962 hän filmatisoi Knut Hamsunin romaanin "Pan" elokuvaksi "Lyhyt oli kesä". Hänen viimeiseksi näytelmäelokuvakseen jäi vuoden 1974 "Skipper &amp; Co."
Vuodesta 1968 Henning-Jensen opetti elokuvantekoa. Elokuvauran ohella hän ohjasi myös tanskalaisissa teattereissa.
Henning Carlsen

Henning Carlsen (4. kesäkuuta 1927 Ålborg, Tanska – 30. toukokuuta 2014 Mindebog) oli tanskalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja, joka muistetaan parhaiten dokumenttielokuvistaan ja cinéma vérité -tyylisuunnan edistäjänä. Hänen palkituin näytelmäelokuvansa on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut, Knut Hamsunin romaaniin perustuva "Nälkä". Se oli Cannesissa ehdolla Kultainen palmu -palkinnon saajaksi, ja vuonna 2006 se valittiin mukaan Tanskan kulttuurikaanoniin.
Vuosina 1968–1981 Carlsen toimi perinteikkään kööpenhaminalaisen Dagmar-elokuvateatterin johtajana.
Elonet-tietokannan mukaan Henning Carlsen toimi kamera-assistenttina vuonna 1950 ensi-iltansa saaneessa suomalaisessa lyhytelokuvassa "Tukkijoella tapahtuu", ohjaus Brita Wrede ja Felix Forsman.