Lindt &amp; Sprüngli

Lindt &amp; Sprüngli on sveitsiläinen suklaavalmistaja, jonka pääkonttori sijaitsee Kilchbergissä Sveitsissä. Yhtiö toimii maailmanlaajuisesti. Sillä on yhteensä 12 tehdasta Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2016 yhteensä 3,9 mrd. Sveitsin frangia, ja työntekijöitä konsernilla on vajaat 14 000.
Vuoden 2017 markkinakatsauksessa Lindt &amp; Sprüngli oli maailman kahdeksanneksi suurin makeisvalmistaja noin 4 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdolla.
Yhtiön tuotemerkit ovat "Lindt, Ghirardelli, Russell Stover, Whitman’s, Caffarel, Hofbauer, Küfferle" ja "Pangburn’s".
Historiaa.
Lindt &amp; Sprüngli on saanut alkunsa kahdesta suklaatehtailijasta, horgenilaisesta Rudolf Sprünglistä ja berniläisestä Rodolphe Lindtistä. Rudold Sprüngli Junior otti haltuun isänsä yrityksen vuonna 1891, ja vuotta myöhemmin siitä irtaantui oma konditoriaketju Sprüngli. Vuonna 1899 Rudolf Sprüngli rakennutti tehtaan Kilchbergiin ja muutti firman osakeyhtiöksi. Chocolat Sprüngli otti pian tämän jälkeen Rodolphe Lindtin Bernin suklaatehtaan omistukseensa ja sai samalla myös oikeudet tämän suklaanvalmistuspatenttiin. Osakeyhtiö yhdisti Bernin ja Zürichin suklaatehtaat ja täten oli syntynyt Lindt &amp; Sprüngli.
Vuonna 1935 Lindt &amp; Sprüngli solmi lisenssisopimuksen suklaanvalmistuksesta Saksassa Leonard Monheim AG -nimisen yrityksen kanssa. Vuodesta 1988 lähtien Lindt &amp; Sprüngli on valmistanut suklaataan Saksassa. Nykyään yhtiö valmistaa suuren osan kansainvälisesti levinneistä tuotteista Aachenissa keksivalmistaja Lambertzin naapurissa.
Lindt &amp; Sprünglin listautuminen pörssiin loi vuonna 1986 pohjan yhtiön 1990-luvun kansainväliselle laajentamiselle: tuotanto- ja hallintorakennuksia otettiin käyttöön Strathamissa, New Hampshiressä, USA:ssa vuonna 1989. Samana vuonna Lindt &amp; Sprüngli SA Ranskassa päätyi kokonaisuudessaan emoyhtiön omistukseen.
Vuonna 1993 pitkäaikainen lisenssinhaltija Bulgheroni SpA liitettiin yritykseen nimellä Lindt &amp; Sprüngli SpA Italian Induno Olonassa.
Itävallassa perustettiin seuraavana vuonna Lindt &amp; Sprüngli (Austria) GmbH ja yritykseen liitettiin wieniläinen Confiserie Hofbauer. Torinossa ostettiin vuonna 1997 italialainen yritys Caffarel, ja Sydneyyn perustettiin Lindt &amp; Sprüngli Company.
Vuoden 1998 alussa seurasi vanhimman amerikkalaisen suklaanvalmistajan, San Franciscossa sijaitsevan Ghirardelli Chocolate Companyn yritysosto. Muita tytäryhtiöitä on Kanadassa, Kiinassa, Hongkongissa, Japanissa, Puolassa, Tšekissä, Venäjällä, Ruotsissa, Espanjassa ja Etelä-Amerikassa. Heinäkuussa 2014 Lindt &amp; Sprüngli ilmoitti ostaneensa perinteikkään pohjoisamerikkalaisen makeisvalmistajan Russel Stover Candiesin. Se on yrityksen historian tähänastisista yritysostoista suurin. Russel Stover omistaa myös Whitman’s-merkin, ja sillä on 60 % markkinaosuus Yhdysvalloissa myydyistä suklaakonvehdeista. Russel Stoverin myötä Lindt &amp; Sprünglistä tuli kolmanneksi suurin yritys Yhdysvaltojen suklaan tuotannossa.
Yritysrakenne.
Vuodesta 1994 lähtien kaikki yhtymän yritykset, niiden joukossa myös Sveitsissä sijaitseva pääkonttori Chocoladefabriken Lindt &amp; Sprüngli (Schweiz) AG, ovat olleet kansainvälisen konsernijohdon tytäryhtiöitä holdingyhtiö Chocoladefabriken Lindt &amp; Sprüngli AG:ssä. Osake-enemmistö on yhtiön mukaan yhä Sveitsissä.
Tuotteet.
Lindt &amp; Sprüngli valmistaa erilaisten suklaalevyjen lisäksi konvehteja. Tuotevalikoimassa on sesonkituotteita kuten suklaajoulupukkeja ja pääsiäissuklaata. Kasvava merkitys on suklaalevyillä, joissa on korkea kaakaopitoisuus (yli 60 prosenttia) tai jotka sisältävät eksoottisia aineksia kuten pippuria tai chiliä. Italiassa myydään suklaalevitettä "Crema al Cioccolato".
Tuotearvostelut.
Saksalainen suklaasivusto Chclt.net arvioi Lindt-suklaiden maun 72 ja 87 pisteen välille 100:sta. Saksalainen suklaakriitikko Georg Bernardini antaa testattujen Lindt-tuotteiden laadulle ainoastaan 2 pistettä mahdollisesta 6 pisteestä ja huomauttaa keinotekoisten aromien osittaisesta käytöstä.
Lindt &amp; Sprüngli ei halua tuotteilleen minkään ulkopuolisen tahon, kuten Utz-sertifikaatin tai Reilun Kaupan kestävän kehityksen ja sosiaalisten kriteereiden mukaista sertifiointia. Eikä se halua myöskään vastaisuudessa.
Oikeuskiistoja.
Vuonna 2012 Itävallan korkein oikeus päätti, että vain Lindt &amp; Sprünglillä on Itävallassa oikeus myydä niin sanottua Goldhasea, eli kultaiseen paperiin pakattua suklaapupua, jolla on punainen rusetti kaulassa. Samana vuonna yhtiö hävisi oikeusjutun Euroopan unioinin tuomioistuimessa yrittäessään saada suklaapupulle Euroopan laajuista tavaramerkkisuojaa.
Vuonna 2013 Saksan korkein oikeus hylkäsi Lindt &amp; Sprünglin vaatimuksen myyntikiellosta koskien saksalaisyritys Riegeleinin valmistamia, istuma-asennossa olevia suklaapupuja. Saksalainen valmistaja myy suklaapupujaan hieman tummemmassa, pronssinvärisessä kääreessä.
Vuonna 2012 tuli julki, että Lindt &amp; Sprüngli oli hävinnyt oikeudenkäynnin makeisvalmistaja Hariboa vastaan, jonka se oli haastanut ”Lindt Teddy” -suklaanallejensa ja Haribon Goldbären-nallekarkkien samankaltaisuudesta. Seurauksena häviöstä Lindt &amp; Sprünglin täytyy vetää suklaanallet markkinoilta.
Muuta.
Lindt &amp; Sprüngli on ollut kölniläisen Imhoff-suklaamuseon virallinen yhteistyökumppani vuoden 2006 maaliskuusta lähtien.