tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marcel Schmelzer

Marcel Schmelzer (s. 22. tammikuuta 1988 Magdeburg, Saksi-Anhaltin osavaltio, Itä-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän edusti koko bundesliigauransa ajan kausina 2008–2022 Borussia Dortmundia. Hän pelasi Saksan miesten maajoukkueessa 16 ottelua.
Schmelzer oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa yleensä vasempana laitapuolustajana.
Ura.
Schmelzerin junioriseuroja olivat Fortuna Magdeburg, Magdeburg ja Borussia Dortmund. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Borussia Dortmundin kakkosjoukkueessa. Borussia Dortmundin edustusjoukkueessa Schmelzer pelasi vuodesta 2008 lähtien. Hän voitti seuran riveissä Saksan-mestaruuden vuosina 2011 ja 2012. Kaikkiaan hän pelasi 258 bundesliigaottelua, joissa hän teki kolme ja syötti 23 maalia. Hän lopetti uransa kauden 2021–2022 jälkeen mutta viimeisen ottelunsa hän pelasi jo kesäkuussa 2020, minkä jälkeen hän meni polvileikkaukseen. Saksan Cupin hän voitti 2012 ja 2017 sekä DFL-Supercupin 2013 ja 2014.
Schmelzer pelasi kaikki 13 ottelua kokonaisuudessaan Borussian sijoittuessa toiseksi Mestarien liigassa kaudella 2012–2013. Kaikkiaan hän pelasi Mestarien liigassa 44 ottelua, joissa hän teki yhden maalin lokakuussa 2012 Real Madridia vastaan ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi 19 ottelua, joissa hän teki yhden maalin helmikuussa 2018 Atalantaa vastaan ja antoi kaksi maalisyöttöä.
Schmelzer voitti alle 21-vuotiaiden riveissä Euroopan-mestaruuden vuonna 2009. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua. Saksan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsia vastaan marraskuussa 2010. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Itävaltaa vastaan kesäkuussa 2011. Hän kuului Saksan joukkueeseen EM-kilpailuissa 2012 muttei päässyt pelaamaan. Kaikkiaan hän pelasi 16 maaottelua, joista kuusi kuului MM- ja yksi EM-karsintaan.
Mihaela Loghin

Mihaela Loghin (s. 1. kesäkuuta 1952 Roman) on entinen romanialainen kuulantyöntäjä.
Helsingin MM-kilpailuissa 1983 hän sijoittui kuudenneksi. Oman ennätyksensä tasan 21 metriä hän työnsi Formiassa kesäkuussa 1984. Samana vuonna hän voitti hopeaa Los Angelesin olympialaisissa. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1986 hän voitti pronssia.
Kunnallisvaalit 1947

Kunnallisvaalit 1947 pidettiin joulukuun alussa 1947. Eduskuntavaaleissa 1945 SKDL oli menestynyt hyvin, nyt oli mielenkiintoista jatkuisiko SKDL:n menestys myös kunnallisvaaleissa. SDP aloitti kampanjan kommunisteja ja SKDL:ää vastaan kunnallisvaalien alla.
Oikeistopuolueiden Yhteishyvän vaaliliitto Tampereella varoitti kommunismin mustasta kourasta. Tampereella äänestysprosentti nousi 77,6%:iin.Tampereella kommunistit menettivät yhden paikan sosiaalidemokraateille, oikeisto sai 17 paikkaa, sosiaalidemokraatit 16 edustajaa ja SKDL ja kommunistit 14 paikkaa. 
Seuraavan vuoden alussa tapahtui yksi kuntaliitos, kun Hämeenlinnan maalaiskunta liitettiin Hämeenlinnaan, Renkoon ja Vanajaan. Lisäksi perustettiin kaksi uutta kauppalaa: Imatra ja Parainen.
Paul Hanley

Paul Jason Hanley (s. 12. marraskuuta 1977 Melbourne) on australialainen tennispelaaja, joka pelaa nykyisin vain nelinpeliä. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 395 helmikuussa 2000 ja nelinpelissä viidentenä marraskuussa 2006. Hän on voittanut urallaan 26 ATP-turnausta nelinpelissä.
Hanley on selviytynyt jokaisessa Grand Slam -turnauksessa parhaimmillaan välieriin. Sekanelinpelissä Hanley pelasi loppuottelussa Tetjana Perebyinisin kanssa Wimbledonissa 2005, jolloin he hävisivät Mahesh Bhupathille ja Mary Piercelle.
Alfred E. Goodey

Alfred E. Goodey (1878–1945) oli englantilainen taiteenkerääjä ja hyväntekijä. Hän lahjoitti Derbyn kaupunginmuseolle yli kuudensadan taulun kokoelman.
Goodey aloitti kokoelmansa keräämisen vuonna 1886, ja etsi Amerikkaa myöten kaikkea Derbyyn liittyvää taidetta: öljyväri- ja vesivärimaalauksia, taidegrafiikkaa ja valokuvia. Hän keräsi kokoelmaansa sekä ostamalla teoksia että tilaamalla oman aikansa taiteilijoilta, kuten Ernest Townsendilta maalauksia, joihin tallentui Derbyn silloista kaupunkikuvaa. Kokoelmassa on maalauksia kahden vuosisadan ajalta, ja ne tarjoavat ainutlaatuisen näköalan Derbyn kehitykseen, teollistumiseen, sotaan, tulipaloihin ja tulviin. Hän lahjoitti pääosan kokoelmasta museolle vuonna 1936, mutta jatkoi taiteenkräämistä. Goodeyn kuoltua vuonna 1945 museo sai toisen erän kokoelmasta. Sata teosta kokoelmasta on koottu kirjaksi, joka esittelee Derbyn historiaa kuvataiteen keinoin. Kirjassa esiteltyihin taiteilijoihin kuuluvat Ernest Townsend, Alfred Keene, Frank Gresley, William Austin, Walter Talent ja Claude T. Stanfield Moore.
Karate Kid III

Karate Kid III () on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen karateaiheinen perhe-elokuva. Elokuvan on ohjannut John G. Avildsen ja käsikirjoittanut Robert Mark Kamen. Pääosissa näyttelivät Ralph Macchio ja Pat Morita.
Juoni.
Karateopettaja John Kreese on menettänyt kaikki oppilaansa Cobra Kai -dojostaan ja on vararikon partaalla. Hän kääntyy vanhan sotakaverinsa Terry Silverin puoleen, joka lupaa kostaa Daniel LaRussolle ja Miyagille nöyryyttävän tappion All Valley -karateturnauksessa. Silverin sponsoroiman turnauksen myötä hän päättää lähettää LaRussolle turnauskutsun puolustaakseen mestaruuttaan. Samalla Silver juonittelee LaRusson pään menoksi erinäisiä ongelmia, jotta hän häviäisi loppuottelun nousevalle karatetähdelle Mike Barnesille.
Asipovitšyn rautatieasema

Asipovitšyn rautatieasema () eli Osipovitšin rautatieasema () on tärkeä rautateiden väliasema ja solmukohta Asipovitšyn (Osipovitšin) kaupungissa Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan länsiosissa. Asipovitšyn asema sijaitsee pääkaupunki Minskin ja maan toiseksi suurimman kaupungin Homelin (Gomel) välisellä radalla. Asemarakennus rakennettiin jo tsaari-Venäjän aikana vuonna 1872 ja sijaitsee noin kilometri Asipovitšyn nykykeskustan kaakkoispuolella. 
Minskistä Gomeliin johtavan pääradan ohella kaupunkiin saapuvat kiskot maan itäosista Mahiljousta (Mogilev). Lännessä raiteet vievät Slutskiin ja Baranavitšyyn. 
Minskin lähiliikenteen junien liikenne ulottuu kaakossa Asipovitšyyn.
Liityntäliikenne.
Aseman edustalla on paikallinen linja-autoasema (seisakkeet).
Permiläiset

Permiläiset ovat komeista ja udmurteista koostuva Pohjois-Venäjällä asuva suomalais-ugrilaisten kansojen ryhmä. Otaksutaan, että komin ja udmurtin kielet olisivat eronneet 800–900-luvulla. Permiläiset on joskus kansallisromantiikan aikaan yhdistetty islantilaisissa saagoissa esiintyneisiin bjarmeihin.
Jean-Marie Cuoq

Jean-Marie Cuoq (s. 21. syyskuuta 1967) on ranskalainen ralliautoilija. Hän on voittanut Ranskan sorarallisarjan mestaruuden vuosina 2005–2007 ja 2010. Cuoq on urallaan osallistunut kolmeen rallin MM-sarjan kilpailuun, joista hän saavutti kaksi pistettä ajamalla seitsemänneksi Monte Carlon rallissa vuonna 2008. Vuonna 2010 Cuoq ilmoitti lopettavansa ralliuransa.
Mamadou Sakho

Mamadou Sakho (s. 13. helmikuuta 1990 Pariisi, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija.
Sakho edusti Ligue 1:n Paris Saint-Germainia vuodesta 2007 lähtien mutta siirtyi syksyllä 2013 Englannin Valioliigassa pelaavaan Liverpooliin. Vuonna 2017 hän siirtyi saman sarjan Crystal Palaceen, jossa hän pelasi ensimmäiset puoli vuotta lainalla Liverpoolista. Sakho pelasi PSG:ssä 151 Ligue 1:n ottelua ja teki niissä seitsemän maalia. Valioliigassa hän on pelannut Liverpoolia edustaen 56 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Crystal Palacen joukkueessa kauden 2018–2019 loppuun mennessä 54 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin.
Sakho pelasi ensimmäisen ottelunsa Ranskan maajoukkueessa marraskuussa 2010. Hän kuului Ranskan joukkueeseen Brasilian MM-kilpailuissa 2014 ja pelasi neljä Ranskan viidestä ottelusta. Hän on pelannut kaikkiaan 29 maaottelua. Hän teki kaksi maalia marraskuussa 2013 MM-karsinnan toisessa jatkokarsintaottelussa Ukrainaa vastaan, kun Ranska selviytyi MM-kisoihin voittaessaan jatkokarsinnan yhteismaalein 3–2.
Sakho on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Greatest Hits (Bon Jovi)

Greatest Hits on yhdysvaltalaisen rockmusiikkia esittävän Bon Jovi -yhtyeen kokoelma-albumi. Albumi sisältää yhtyeen uran tunnetuimpia kappaleita sekä neljä uutta kappaletta.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Federico Delbonis

Federico Delbonis (s. 5. lokakuuta 1990 Azul) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 33 toukokuussa 2016. Hän on voittanut kaksi ATP-haastajaturnausta ja kaksi varsinaista ATP-turnausta.
Heinäkuussa 2011 Delbonis saavutti uransa ensimmäiset ATP-otteluvoittonsa Stuttgartin turnauksessa. Karsintojen kautta turnauksen pääsarjaan päässyt Delbonis voitti ensimmäisellä kierroksella viidenneksi sijoitetun Florian Mayerin, ja pääsi lopulta välieriin saakka, jossa hän hävisi entiselle maailmanlistan ykköspelaajalle, Juan Carlos Ferrerolle luvuin 6–3, 4–6, 4–6. ATP-turnausvoiton hän on saavuttanut kaksinpelissä São Paulossa 2014 ja Marrakechissa 2016 sekä nelinpelissä São Paulossa 2018.
Per Brahe vanhempi

Per Brahe vanhempi (1520–1590) oli ruotsalainen kreivi ja drotsi.
Brahen äiti oli Ruotsin kuningas Kustaa Vaasan sisar. Brahe hoiti jo Kustaan hallituskaudella tärkeitä tehtäviä. Kuningas Eerik XIV antoi hänelle kreivin arvon vuonna 1561. Kuningas Juhana III nimitti Brahen valtakunnandrotsiksi vuonna 1569, mutta elämänsä loppupuolella hän joutui Juhanan epäsuosioon.
Brahe julkaisi teoksen "Oeconomia eller Huuszholdz-book för ungt adels-folck", joka neuvoi aatelisnuorokaisten kasvattamisessa. Hän jatkoi Peder Svartin aloittamaa Kustaa Vaasan historiaa.
Brahen pojanpoika oli Pietari Brahe.
Maladzetšnan rautatieasema

Maladzetšnan rautatieasema () eli Molodetšnon rautatieasema () on tärkeä rautateiden kauttakulku- ja risteysasema Maladzetšnan eli Molodetšnon kaupungissa Valko-Venäjän Minskin maakunnan luoteisosassa. Asema on pääkaupunki Minskin ja Liettuan pääkaupungin Vilnan välisen radan tärkein väliasema. 
Maladzetšnan aseman jälkeen Minskin luoteisten paikallisjunien käyttämät raiteet jakautuvat kolmeen jatkoyhteyteen. Yhdet raiteet vievät lounaaseen kohti Lidaa. Tätä rataa kulkevat myös Hrodnan ja Minskin väliset junat. Toiset raiteet vievät länsiluoteeseen Liettuan vastaiselle Hudahain raja-asemalle (valkoven. Гудагай, Hudahai, ven. Гудогай, Gudogai), mitä kautta on raideyhteys edelleen Vilnaan, Kaunasiin ja Venäjän Kaliningradiin. Kolmannet kiskot kulkevat koilliseen Dokšytsyn Kruljauštšynan kylän (ven. Крулевщизна, Krulevštšizna) risteysasemalle. Sieltä raiteet jakautuvat edelleen kohti Polatskia ja toisaalta kohti maan luoteisrajan taajamia. 
Liityntäliikenne.
Kaupungin linja-autoasema busseineen ja linjatakseineen sijaitsee noin 350 metriä rautatieasemasta lounaaseen (150 m etelään, sitten 200 m länteen).
Jerry L. Ross

Jerry Lynn Ross (s. 20. tammikuuta 1948 Crown Point, Indiana) on entinen Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri ja NASAn astronautti. Hän on seitsemän avaruussukkulalennon veteraani. Rossilla on avaruuslentojen lukumäärän ennätys yhdessä Franklin Chang-Diazin kanssa.
Ross on naimisissa indianalaisen Karen S. Pearsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Ura Yhdysvaltain ilmavoimissa.
Ross opiskeli Purduessa ilmavoimien stipendillä. Valmistuttuaan Purduesta 1972 hän astui Yhdysvaltain ilmavoimien palvelukseen. Hän työskenteli ilmavoimien ramjet-projektin parissa. Ross valmistui ilmavoimien koelentokoulun koelentoinsinöörikurssilta1976. Hän työskenteli B-1-pommittajan koelento-ohjelmassa johtavana koelentoinsinöörinä. Ross on lentänyt yli 21 lentokoneella, hänellä on yksityislentäjän lupakirja ja hän on lentänyt yli 3,900 tuntia, joista valtaosa sotilaskoneissa. Hän jäi eläkkeelle ilmavoimista 31. maaliskuuta 2000.
Ura NASAssa.
Ross sijoitettiin helmikuussa 1979 Johnsonin avaruuskeskukseen hyötykuormaupseeriksi/lennonvalvojaksi vastuualueenaan hyötykuormien integrointi avaruussukkulaan. Ross valittiin astronauttikoulutukseen toukokuussa 1980. Hän on toiminut useissa tehtävissä Nasassa, mm. astronauttitoimiston johtotehtävissä.
Ross lensi tehtäväspesialistina avaruussukkulalennoilla STS-61-B (1985), STS-27 (1988) ja STS-37 (1991), oli hyötykuormasta vastaavana lennolla STS-55/Spacelab-D2 (1993), ja toimi jälleen tehtäväspesialistina toisella Miriin telakoituneella avaruussukkulalennolla STS-74 (1995), ensimmäisellä kansainvälisen avaruusaseman kokoonpanolennolla STS-88 (1998) ja STS-110 (2002). Seitsemän avaruussukkulalennon veteraanina Ross on viettänyt 1 393 tuntia avaruudessa, joista 58 tuntia 18 minuuttia yhdeksällä avaruuskävelyllä.
Ross oli ensimmäinen ihminen joka laukaistiin avaruuteen seitsemättä kertaa ja hän piti nimissään Yhdysvaltain avaruuskävelyjen ennätystä (yhdeksän) ja avaruuskävelyllä vietettyä aikaa (58 tuntia 18 minuuttia) kunnes hänet ohitti kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 14:n komentaja Michael Lopez-Alegria (kymmenen avaruuskävelyä, kokonaiskesto 67 tuntia 40 minuuttia). Joidenkin spekulaatioiden mukaan Ross osallistui lisäksi myös yhdelle avaruuskävelylle salaiseksi luokitellulla STS-27 sukkulalennolla NROn Lacrosse 1 satelliitin laukaisun yhteydessä.
Ross työskentelee edelleen NASAn hallinnossa.
Disney-prinsessat

Disney-prinsessat on The Walt Disney Companyn tuotesarjakonsepti, joka perustuu fiktiivisiin Disneyn hahmoihin. Konseptin prinsessoja ovat Lumikki ("Lumikki ja seitsemän kääpiötä"), Tuhkimo ("Tuhkimo"), Aurora ("Prinsessa Ruusunen"), Ariel ("Pieni merenneito"), Belle ("Kaunotar ja hirviö"), Jasmine ("Aladdin"), Pocahontas ("Pocahontas"), Mulan ("Mulan"), Tiana ("Prinsessa ja sammakko"), Tähkäpää ("Kaksin karkuteillä"), Merida ("Urhea"), Vaiana ("Vaiana") sekä Raya ("Raya ja viimeinen lohikäärme"). Konsepti on julkaissut nukkeja, "sing-along" -videoita ja useita muita nuorten tyttöjen tuotteita, asusteita sekä sisustusesineitä. Prinsessat esiintyvät kirjoissa ja elokuvissa.
Voileipäkakku

Voileipäkakku on suolainen kakku, joka on koottu täytekakun tapaan leipäviipalekerroksista, niiden välisistä täytteistä, kakun päällysteestä ja pinnan koristeista. Leipäkerrosten materiaaliksi sopii vaalea ja tumma parin päivän ikäinen leipä, ja tavallisesti leivän tummuus vaihtelee eri kerroksissa. Kerrosten välisenä täytteenä käytetään liha-, kala- ja kasvistahnoja, hedelmiä, juustoja, kalaa, kananmunaa, kasviksia, katkarapuja, kinkkua, leikkeleitä ja salaattia. Kakun sivut ja päällystä peitetään esimerkiksi jollakin tahnalla, sulatejuustolla tai tuorejuustolla, ja koristellaan vaikkapa hedelmillä, kalaviipaleilla, kinkkuviipaleilla, mädillä, vihanneksilla tai yrteillä. Tuorejuustoa käytetään myös täytteenä oleviin tahnoihin. Niihin käytetään myös pieniä määriä majoneesia, ranskankermaa, smetanaa tai sulatejuustoa.
Lihatäytteisen kakun leipäviipaleet kostutetaan lihaliemellä, kalatäytteisen kalaliemellä ja juustotäytteisen tai kasvistäytteisen kasvisliemellä tai hedelmämehulla. Kasvisvoileipäkakussa voidaan käyttää myös soijajogurttia. Kalavoileipäkakun kostutukseen sopii myös sitruunamehu. Enimmäkseen kalaa sisältäviin täytteisiin laitetaan joskus myös rapua. Voileipäkakku on muodoltaan usein pitkänomainen, mutta pyöreitäkin kakkuja tehdään. Kakun sisällön voi koota syömistä edeltävänä päivänä, mutta päällystää ja koristella juuri ennen tarjoilua. Voileipäkakkua tarjotaan tavallisesti juhlissa suolaisena leipomuksena kahvin kera. Sitä varataan tarjolle 120–150 grammaa henkilöä kohden. Voileipäkakusta voidaan tehdä pienoismuotoja esimerkiksi runebergintorttujen vuoissa.
Neftçi Baku PFK

Neftçi Baku PFK on vuonna 1937 perustettu azerbaidžanilainen jalkapalloseura, jonka kotipaikka on Baku. Se pelaa Azerbaidžanin valioliigassa, jonka se on voittanut kuudesti. Lisäksi Neftçi on voittanut cup-mestaruuden neljästi. Seura on menestynein azerbaidžanilaisseura.
Ennen Azerbaidžanin itsenäistymistä Neftçi Baku pelasi Neuvostoliiton mestaruussarjassa vuosina 1949–1950, 1960–1970 ja 1977–1988. Sen paras saavutus oli kolmas sija vuonna 1966. Lisäksi se pääsi Neuvostoliiton cupin välieriin neljästi.
Neftçi sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 187.
Franz Josef Degenhardt

Franz-Josef Degenhardt (3. joulukuuta 1931 Schwelm, Westphalia, Saksa – 14. marraskuuta 2011 Quickborn, Schleswig-Holstein, Saksa) oli saksalainen runoilija, satiirikko, prosaisti ja ennen kaikkea laulaja-lauluntekijä, joka oli näkemyksiltään vasemmistolainen. Hän oli koulutukseltaan juristi ja oppiarvoltaan oikeustieteen tohtori.
Elämäkerta.
Degenhardt opiskeli oikeustiedettä 1952–1956 Kölnissä ja Freiburgissa ja suoritti asianajajatutkinnon 1956 ja toistamiseen 1960. Vuodesta 1961 hän työskenteli Saarbrückenin yliopiston Eurooppa-instituutissa ja sai tohtorin arvon 1966. Degenhardt liittyi Saksan sosialidemokraattiseen puolueeseen (SPD) 1961, mutta hänet erotettiin 1971, koska hän tuki Saksan kommunistista puoluetta (DKP), johon hän liittyi 1978. 
Juridiikan ohella hän esiintyi ja levytti 1960-luvulta alkaen. Hänen tunnetuin kappaleensa ja saman niminen albuminsa on "Spiel nicht mit den Schmuddelkindern", mutta hän julkaisi lähes 50 albumia, joista ensimmäinen oli "Zwischen Null Uhr Null und Mitternacht", julkaistu myöhemmin uudestaan nimellä "Rumpelstilzchen". Hänen viimeiset albuminsa olivat "Krieg gegen den Krieg" ja "Dämmerung", jotka ilmestyivät 2003 ja 2006. Degenhardt oli vuonna 1968 mukana oikeudenkäynneissä, jotka liittyivät Saksan 1960-luvun opiskelijaliikehdintään ja puolusti niissä etupäässä sosialidemokraatteja ja kommunisteja. Samalla hän oli laulajana itsekin opiskelijaliikkeen merkittävimpiä äänitorvia. Albumillaan "Wildledermantelmann"(1977) hän arvostelee entisiä tovereitaan siitä, että he hänen mielestään pettivät sosialistiset ihanteet ja siirtyivät sosiaaliliberaaleiksi. Albumin otsikko ('samettitakkinen mies') pilkkaa heidän omaksumaansa pukeutumistyyliä.
Degenhardtin albumilla "Junge Paare Auf Den Bänken" (1986) olevat kappaleet sekä kappale "Vorsicht Gorilla" vuonna 1985 ilmestyneellä saman nimisellä albumilla ovat hänen käännöksiään ranskalaiselta laulaja-lauluntekijältä Georges Brassensilta, joka on henkisesti hänen läheisimpiä liittolaisiaan.
Degenhardt kirjoitti muutamia romaaneja, joissa on omaelämäkerrallinen juonne: "Zündschnüre" ("Sytytyslanka", 1972), "Brandstellen" (1974), "Der Liedermacher" (1982) and "Für ewig und drei Tage" (1999).
Hänen serkkunsa oli katolinen Paderbornin arkkipiispa Johannes Joachim Degenhardt. Hänen veljensä vaimo on yhdysvaltalaissyntyinen kuvittaja Gertrude Degenhardt, joka on kuvittanut hänen levyjensä kansia.
Degenhardt asui kuolemaansa saakka Quickbornissa Kreis Pinnebergissä Schleswig-Holsteinissa.
Hänen kaksi poikaansa Jan Degenhardt ja Kai Degenhardt ovat myös laulajia.
Sam Liebkind

Sam Liebkind (s. 27. lokakuuta 1983 Helsinki) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EC Graz 99ersin maalivahtivalmentajana.
Ura.
Liebkind toimi jo 19-vuotiaana Suomi-sarjajoukkue Heinolan Kiekon maalivahtivalmentajana kaudella 2002–2003. Kaudella 2004–2005 hän hoiti vain 21-vuotiaana samaa virkaa Pelicansin SM-liigajoukkueessa. Vuodet 2005–2007 Liebkind toimi Espoo Bluesin B-nuorten valmennuksessa; kaudella 2005–2006 hän oli joukkueen apuvalmentaja ja kaudella 2006–2007 maalivahtivalmentaja. Jälkimmäinen kausi päättyi Bluesilla SM-pronssiin.
Vuodet 2007–2011 Liebkind toimi Norjan GET-liigan Stavanger Oilersin maalivahtivalmentajana. Hän toimi ensimmäisen kautensa 2007–2008 päätteeksi myös Aasian liigassa japanilaisjoukkue Oji Eaglesin maalivahtivalmentaja ja voitti sen päätteeksi mestaruuden. Kausi 2009–2010 päättyi Liebkindillä Stavangerissa Norjanmestaruuteen ja kausi 2010–2011 hopeaan.
Liebkind on toiminut myös Norjan A-maajoukkueen maalivahtivalmentajana Vancouverin olympiakisoissa 2010 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2009 ja 2010. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi itävaltalaisen EC Graz 99ersin maalivahtivalmentajaksi.
Liebkind siirtyi EC Graz 99ersin riveistä Itävallan Pääkaupunkiin, Vienna Capitalsin valmennustiimiin kaudelle 2012–2013. Vienna Capitals teki seurahistoriaa voittamalla Erste Bank Eishockey Ligan ennakkosuosikki seuran Redbull Salzburgin puolivälierissä ja eteni aina Erste Bank Eishockey Ligan finaaleihin ensimmäistä kertaa 2005 jälkeen. UPC Vienna Capitals voitti Erste Bank Eishockey Ligan runkosarjan sekä hopeaa kaudella 2012–2013.
Kaudella 2015-2016 Liebkind siirtyi Saksan DEL-2 -liigaan Löwen Frankfurtin riveihin maalivahtivalmentajana. Joukkue voitti Saksan DEL-2 -mestaruuden kaudella 2016-2017. 
Liebkind toimii myös apuvalmentajana Japanin U18-maajoukkueessa, jonka mukana joukkue voitti historiallisen mestaruuden ja nousi toiseksi korkeimmalle kansainvälisen jääkiekkoliiton sarjatasolle (Division 1A), jossa Liebkind edelleen on aktiivinen.
Grand Prix de poésie de l’Académie française

Grand Prix de Poésie de l'Académie française on ranskalainen kirjallisuuspalkinto, joka on myönnetty vuodesta 1957 ranskankieliselle runoilijalle hänen tuotannostaan.
Palkitut.
Lähde:
Pyöräilyn Suomen-mestaruuskilpailut 1908

Pyöräilyn Suomen-mestaruuskilpailut 1908 kilpailtiin jälleen kahdeksan vuoden tauon jälkeen vuonna 1908. Tampereen Pyrintöä edustanut Arvi Salmi voitti kaksi matkaa kolmesta, joka riitti mestaruuteen. Lyhimmän matkan voitti Viipurin Reippaan Arvi Mustonen. 
Miesten yleismestaruus.
Parhaat tulokset:
Lundqvist

Lundqvist, Lundkvist tai Lundquist on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Grönlund

Grönlund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Grönlund on myös seuraavien henkilöiden aiempi sukunimi:
Bergenstråhle

Bergenstråhle on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1693 ja vapaaherrallinen suku numero 371 ja 400. Suku on lähtöisin Jönköpingistä, jossa Nils Jonsson (k. 1670) oli raatimiehenä. Hänen poikansa Gabriel Wetterberg (1665–1729) oli Carlströmin ruukin omistaja ja hänet aateloitiin 1719 nimellä Bergenstråhle. Samalla kertaa aatelisarvon saivat hänen vaimonsa Agneta Flinkin pojat tämän edellisestä avioliitosta. Heistä Johan Rudman, aateloituna Bergenstråhle (1689–1761), toimi hovioikeuden asessorina ja Lorentz Rudman, aateloituna Bergenstråhle (1694–1760), oli Jönköpingin rykmentin kapteeni. Kenraalimajuri Gustaf Bergebstråhle (1771–1829) korotettiin vapaaherraksi vuonna 1829 ja eversti, Jönköpingin läänin maaherra Claës Gabriel Bergenstråhle (s. 1787) korotettiin vapaaherraksi vuonna 1855. Suomen ritarihuoneeseen nimellä Bergenstråle suvun kirjoitti Carl Johan Rudman sekä Per Rudman.
Meidän talo

Meidän talo oli A-lehtien julkaisema aikakauslehti rakentamisesta ja remontoimisesta kiinnostuneille. Meidän talon jutuista lukija sai asiantuntevia vinkkejä ja ohjeita sekä ammattitaitoisesti kuratoituja materiaali- ja tuotesuosituksia. Lehden lukijamäärä Kansallisen Mediatutkimuksen KMT2020 mukaan oli 92 000. Lehti ilmestyi 12 kertaa vuodessa. Viimeinen numero ilmestyi marraskuussa 2024.
Inna Patrakova

Inna Patrakova (s. 1970 Leningrad, Venäjän SNFT) on Suomessa asuva venäläinen kirjailija ja tulkki, koulutukseltaan mainosgraafikko. 
Patrakova muutti 1998 Suomeen ja on Venäjän ja Suomen kansalainen. Hän johtaa tulkkiyritystä ja opiskelee Helsingin yliopistossa venäjän kieltä. 
Teoksissaan hän ironisoi suomalaisten ja venäläisten stereotypioita.
Janne Törmänen

Janne Törmänen (s. 29. tammikuuta 1989 Kauniainen) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka edusti suurimman osan urastaan Grankulla IFK:ta. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka pelasi keskikentän pohjalla tai oikealla laidalla.
Törmäsen kasvattajaseura on Grankulla IFK, mutta hän vietti suurimman osan juniorivuosistaan Helsingin Jalkapalloklubissa. Hän palasi vuonna 2008 takaisin kasvattajaseuraansa, mutta vain vuoden päästä hän siirtyi takaisin Klubi 04:ään. Onnistuneen kauden päätteeksi Törmänen teki sopimuksen Veikkausliigassa pelanneen FC Lahden kanssa. Debyyttinsä pääsarjatasolla hän teki 17. huhtikuuta 2010 ottelussa FF Jaroa vastaan. Kaudeksi 2011 hän palasi GrIFK:n riveihin.
Törmänen on edustanut Suomen poikamaajoukkueita jokaisessa ikäluokassa vuosina 2004–2008. Maaotteluita hän on pelannut yhteensä 46 kappaletta, joka oikeuttaa jaettuun yhdenteentoista sijaan eniten poikamaaotteluita pelanneiden listalla.
Törmänen on pelannut Futsal-liigaa Liikunnan Riemussa.
Markus Kronholm

Markus Kronholm (s. 2. huhtikuuta 1991 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa Jakobstads Bollklubbia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kronholm on FF Jaron kasvatti. Ensimmäisen kerran hän pelasi FF Jaron edustusjoukkueessa 20. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa FC Honkaa vastaan. Veikkausliigassa hän debytoi 17. huhtikuuta 2010 vierasottelussa FC Lahtea vastaan. Yhden Kakkosessa pelatun JBK-kauden jälkeen Kronholm palasi sarjatasoa ylemmäs Jaroon.
Kaikiaan Markus Kronholm on pelannut kausien 2010–2014 aikana Veikkausligaa Jaron riveissä 128 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia. Hän oli mukana lokakuussa 2024 Jaron varmistaessa nousun Veikkausliigaan kaudeksi 2025.
Remorat

Remorat (Echeneidae) on piikkimakrillikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Taksonomia.
Varhaisimmat remorojen heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu oligoseenikauden loppupuolelle. Nykyään heimossa elää kahdeksan lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun. Remorat ovat läheistä sukua okamakrilleille (Rachycentridae) ja dolfiineille (Coryphaenidae) ja muodostavat eräiden kalatieteilijöiden mukaan monofyleettisen ryhmän.
Anatomia.
Remorat ovat pituudeltaan noin 17–100 cm pitkiä ja suurin laji on isoremora ja pienikokoisin on valkoremora. Ruumiinmuodoltaan ne ovat hoikkia ja pitkulaisia kaloja, joiden tunnusmerkillisin piirre on etumaisesta selkäevästä kehittynyt imulevy. Selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa ja on muodoltaan kolmiomainen, peräevä on pitkä ja pyrstöevä suora. Remoralajien leuat ovat leveät ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Lajeilta puuttuu uimarakko. Väriltään remorat ovat tyypillisesti ruskehtavan harmaita ja ruumiissa voi olla myös vaaleampia tai tummempia vaakaraitoja.
Levinneisyys ja elintavat.
Remoroja tavataan kaikista valtameristä ja ne elävät tyypillisesti lähellä rannikkoa lämpimissä vesissä. Toisinaan niitä tavataan myös lauhkeissa vesissä, jonne ne kulkeutuvat isäntäeläimiinsä kiinnittyneenä. Remoralajit kiinnittyvät imulevynsä avulla haihin, valaisiin, merinisäkkäisiin, kilpikonniin ja toisinaan myös sukeltajiin. Osa lajeista on hyvin spesifisiä isäntälajiensa suhteen esimerkiksi valkoremora kiinnittyy lähinnä paholaisrauskuihin, valasremora valaisiin ja marliiniremora purjekalojen heimon lajeihin. "Echeneis"-suvun lajit uivat usein myös vapaana, eivätkä kiinnittyneenä isäntiinsä haihin, mutta pienemmät lajit viettävät suurimman osan elämästään kiinni isännässään.
Remorat kiinnittyvät haihin ja muihin isäntäeläimiinsä lähinnä siksi, että se on helppo tapa liikkua vedessä. Ne voivat napata isäntäeläimensä saaliin tai syödä sen saaliintähteitä, mutta ne pyydystävät myös itse kaloja sekä syövät loisia isäntänsä iholta. Valkoremorat elävät paholaisrauskujen kidus- ja suuonteloissa. Remoralajien kutuaika ajoittuu kesälle ja syksyn alulle.
Elina Lehtikunnas-Mustakallio

Elina Lehtikunnas-Mustakallio (22. kesäkuuta 1927 Tampere – 14. lokakuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen teatteriopetuksen uranuurtaja, joka toi opetukseen uusia ja mullistavia menetelmiä, kuten naamiot.
Lehtikunnas valmistui vuonna 1947 maamieskoulusta. Ollessaan au pairina Ranskassa hän kiinnostui maan kielestä ja kulttuurista. Hän valmistui ohjaajaksi Suomen teatterikoulusta 1957 ja opiskeli sen jälkeen myös Ranskassa. Hän toimi ohjaajana Joensuun kaupunginteatterissa 1957–1959 ja Helsingin Kansanteatteri-Työväenteatterissa 1959–1962. Vuosina 1959–1970 hän opetti Teatterikoulussa mutta myös muissa taiteenalan oppilaitoksissa ja Kansallisoopperassa. Hänen kiinnostuksenkohteensa oli erityisesti mimiikka. 
Lehtikunnas-Mustakallion puoliso oli vuodesta 1965 lääkäri Matti Mustakallio (k. 1979).
Lehtikunnas-Mustakallio kuoli vaikeaan sairauteen lokakuussa 2011 ollessaan 84-vuotias.
Susanna Paasonen

Susanna Paasonen (s. 1975 Helsinki) on suomalainen tutkija ja Turun yliopiston mediatutkimuksen professori.
Elämä ja ura.
Paasonen valmistui maisteriksi Turun yliopistosta 1997 elokuva- ja televisiotutkimuksesta. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2002. Hänen väitöskirjansa käsitteli internetin popularisointia ja sukupuolta. Paasonen nimitettiin mediatutkimuksen professoriksi Turun yliopistoon 1. elokuuta 2011 alkaen. Hän on työskennellyt myös Helsingin, Jyväskylän ja Tampereen yliopistoissa. MIT Press julkaisi lokakuussa 2011 Paasosen monografian "Carnal Resonance: Affect and Online Pornography".
Paasonen alkoi tutkia nettipornoa 2000-luvun alussa. Tuolloin hän alkoi omaan sähköpostiinsa lähetetyn roskapostin perusteella selvittää minkälaista valtavirran nettiporno on. Sittemmin hän on julkaissut lukuisia pornografiaa käsitteleviä tekstejä sekä johtanut "Siinä oli hämähäkki väärinpäin -"pornomuistietoprojektia, jonka aineisto kerättiin yhdessä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kansanrunousarkiston kanssa.
2000-luvulta lähtien Paasonen onkin tullut tunnetuksi erityisesti pornotutkijana, vaikka hänen tutkimuksensa on keskittynyt laajemmin sosiaaliseen mediaan ja affektitutkimukseen. Hän on esiintynyt asiantuntijana esimerkiksi Riku Rantalan ja Tuomas Milonoffin juontaman Docventures-televisio-ohjelman pornoa käsitelleessä jaksossa, minkä lisäksi häntä on haastateltu useisiin pornoa ja seksuaalisuutta käsitteleviin juttuihin. Vuosina 2019-2025 hän on johtanut Suomen Akatemian yhteydessä toimivan Strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittamaa tutkimuskonsortiota Intiimiys datavetoisessa kulttuurissa.
Suomalainen Tiedeakatemia myönsi Paasoselle akateemikko Eino Jutikkalan mukaan nimetyn ensimmäistä kertaa jaetun Jutikkala-palkinnon 14. marraskuuta 2011. Palkinnon suuruus oli 15 000 euroa. Vuonna 2020 Paasoselle myönnettiin yhdessä Kylie Jarrettin ja Ben Lightin kanssa Association of Internet Researchers -yhdistyksen vuosittainen Nancy Baym -kirjapalkinto MITP:n julkaisemasta teoksesta "NSFW: Sex, Humor, and Risk in Social Media" (2019). Hänet kutsuttiin Suomen Tiedeseuran jäseneksi vuonna 2024.
Juornaankylä

Juornaankylä () on Askolan kylä, jossa asuu noin 200 asukasta ja kesäisin noin 450. Vuonna 2000 kylä valittiin vuoden itäuusmaalaiseksi kyläksi.
Kylässä on oma Juornaankylän koulu, jonka piirissä toimii vanhempainyhdistys. Kylässä toimii myös metsästysseura ja Valkjärvi-yhdistys. Juornaankylän nuorisoseuralla on 1911 rakennettu ja peruskorjattu Juornaankylän nuorisoseurantalo, jonka pihalla järjestetään elokuisin elomarkkinat.
Kartanonmäki (Myrskylä)

Kartanonmäki on entisen Myrskylän kartanon lähialueeseen, koko Pohjois-Myrskylän käsittävään Myrskylänkylään kuuluva kulmakunta. 
Kyläyhdistys ja Kartanonmäen menneisyys.
Alueelle perustettiin Kartanonmäen kyläyhdistys ry 2006. Vaikka Kartanonmäki toiminnallisesti voidaan katsoa liittyvän Myrskylän kirkonkylään, silti se jo 1800-luvun kirkonkirjoissa katsottiin Myrskylänkylästä erilliseksi asuinpaikaksi. Tuolloin aluetta nimitettiin vielä toimivan kartanon mukaan Myrskylä gårdiksi. 
Kartanonmäki valittiin 2007 vuoden itäuusmalaaiseksi kyläksi.
Kiinteistökehityskohde.
Kartanonmäellä on kiinteistönkehitystoimintaa. Varsinaisen mäen, joka on huomattavasti Kirkkojärven pintaa korkeamalla lounais- ja länsipuolella on alava alue, jonne on kaavoitettu pientalotontteja kunnallistekniikoineen aikaisemman Myrskylän kirkonkylän keskustaa lähempänä olevan Kapakanmäen pientaloalueen jatkoksi. 
Pientalotontteja alueelta lienee myyty vasta yksi.
Nimettyjä väyliä alueella ovat Magneettimiehenkuja ja Mimosaneidonkuja. Myrskyläläinen magneettimies oli Pekka Streng. Mimosaneidonkujan nimi on myös peräisin Strengin levyalbumilta Kesämaankuja, jonka niminen kuja valmistuu asemakaavan mukaisesti Kartanonmäelle. 
Maisema.
Alueeseen kuuluu ylänkö, josta on näköala Kirkkojärvelle lounaaseen. Kapakanmäen alueelta päin kulkee rannan mukaisesti viimeistelyltään keskeneräinen pyörätie Kirkkojärven rantaa pitkin, ja sen varrella on keinotekoinen valmisteilla oleva hiekkaranta, jonka molemmilla puolilla on edelleen runsaasti vesikasvillisuutta, ruohikkoa ja pensaikkoa, josta kesällä voi kuulla useiden vesilintujen ääniä. 
Ympäristö.
Kartanonmäen lähipiiriin kuuluu entisen huonekalutehdas Myrskylä Oy:n entiset rakennukset, jossa toimi ennen K-rautakauppa, nyt vähittäiskaupan ketjuista riippumaton rautakauppa, pieni puukenkätehdas, tietokonepalveluyritys ja muita pieniä palveluyrityksiä. Rakennus sijaitsee Artjärventien ja Porlammintien (Lapinjärventien) risteyksen itäpuolella. Kartanonmäki idässä rajoittuu suolta tulevaan suureen jokimaiseen laskuojaan, jonka ruohottuneilla rannoilla voi tehdä mm. lintuhavaintoja.
Lena von Martens

Lena Carina von Martens (o.s. Ressler; ) oli suomalainen valokuvamalli ja elokuvanäyttelijä.
Ura.
Von Martens työskenteli myyjänä, kun hän voitti "Elokuva-Aitta"-lehden järjestämän Suomen kaunein tyttö -kilpailun. Voiton jälkeen hän työskenteli valokuvamallina ja esiintyi televisiossa sekä muutamissa kotimaisissa elokuvissa, muun muassa Aarne Tarkaksen vuonna 1959 valmistuneessa elokuvassa "Vatsa sisään, rinta ulos!".
Von Martens toimi edelleen valokuvamallina ja aloitti Pariisissa asuessaan elokuvauran. Hän esiintyi natsityttö Hankan roolissa Roger Vadimin 1963 ohjaamassa elokuvaasa "Hyve ja pahe" ("Le vice et la vertu") sekä barbaariprinsessa Xenian roolissa Anthony Mannin 1964 ohjaamassa elokuvassa "Rooman valtakunnan tuho" ("The Fall of the Roman Empire"). Roomassa asuessaan von Martens esiintyi sivurooleissa useissa italialaisissa elokuvissa. Kaikkiaan hän esiintyi noin 40 elokuvassa.
Yksityiselämä.
Von Martens meni naimisiin 1959 suomenruotsalaisen kirjailijan ja toimittajan Peter von Martensin kanssa, ja pariskunta muutti pian pois Suomesta, ensin Espanjan Teneriffalle ja myöhemmin Pariisiin ja sieltä edelleen Roomaan. Hän erosi miehestään Roomassa, koska tämä oli osoittautunut väkivaltaiseksi alkoholistiksi ja uhkapeluriksi. Hän meni toisen kerran naimisiin sisilialaisen liikemiehen kanssa, jolla oli mafiayhteyksiä. Näihin aikoihin von Martensin elokuvaura oli jo hiipunut, ja hän toimi sitten miehensä painostuksesta korkean luokan puhelintyttönä viihdyttäen varakkaita asiakkaita.
Kun toinen aviomies joutui vankilaan, von Martens muutti Italiasta pariksi vuodeksi Tunisiaan, mutta palasi sitten Suomeen. Suomessa hän työskenteli ensin puhelunvälittäjänä ja sitten kongressiemäntänä. Vuonna 2005 hän asui Pohjois-Karjalan Liperissä.
Queenswayn metroasema

Queenswayn metroasema on Lontoon metron Central Linen asema Westminsterin alueella Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se sijaitsee Bayswater Roadin ja Queenswayn risteyksessä Kensington Gardensin luoteispuolella. Asema on Lontoon matkakortin maksualueella 1. Asemalta on noin 200 metrin matka Circle- ja District-linjojen Bayswaterin asemalle.
Historia.
Queenswayn asema avattiin 30. heinäkuuta 1900 osana Central London Railwayta nimellä Queen’s Road. Nykyisen nimensä asema sai 1. syyskuuta 1946. Alkuperäinen Harry Bell Measuresin suunnittelema asemarakennus on edelleen käytössä. 
Asema oli suljettuna toukokuusta 2005 kesäkuuhun 2006 aseman hissien uudistustöiden vuoksi.
Suomen valelääkäripaljastukset

Valelääkäri on lääkärinä esiintyvä henkilö, jolla ei ole tehtävään vaadittavaa koulutusta ja pätevyyttä. Valelääkäripaljastuksia tehtiin Suomessa erityisesti syksyllä 2011 . 
Vuonna 2011 Valviran ja muiden viranomaisten toiminnan tutkimiseksi asetettiin toimikunta, jota johti Jacob Söderman. Ryhmän muut jäsenet olivat arkkiatri Risto Pelkonen ja entinen oikeusasiamies Riitta-Leena Paunio.
On myös paljastunut lääkäreinä esiintyviä muita hoitoja antaneita jotka eivät kuitenkaan ole toimineet lääkärin tehtävissä. Kummatkin sanovat että heillä on Kiinassa suoritettu lääkärikoulutus. Vaihtoehtohoitoja tarjonneiden henkilöiden toiminnassa oli kysymys harhaanjohtavasta palveluista ilmoittelusta – ei luvattomasta lääkärinä toimimisesta.
Suomessa on paljastunut myös valehoitajia. Salossa vanhuspalveluyritystä vaimonsa kanssa pitänyt mies paljastui valehoitajaksi. Kemissä nainen ehti toimia sairaanhoitajana vuosien ajan ilman tutkintoa tai lupaa harjoittaa sairaanhoitajan ammattia.
Santiago de Compostelan katedraali

Santiago de Compostelan katedraali () on roomalaiskatolinen katedraali Santiago de Compostelassa Galiciassa Espanjassa. Katedraalin paikalla on ollut kirkollista toimintaa 800-luvun alusta. Nykyisen katedraalin rakennustyöt aloitettiin vuonna 1075, ja ne jatkuivat jaksoittain vuoteen 1211 saakka.
Katedraali edustaa vahvasti romaanista arkkitehtuuria. Sen pilarit ovat perusmuodoltaan neliöitä, ja niiden sivuissa on kiinni neljä puolipylvästä. Pylväät kannattavat tynnyriholvia sekä jakavat tilan osiin. Keskikäytävän puoleisin puolipylväs kohoaa koko käytävän korkuiseksi kannattelemaan holvikattoa. Sivuikkunat toimivat epäsuorana valonlähteenä.
Katedraalin sisäänkäyntiä koristava Pórtico da Gloria kuuluu romaanisen kuvanveiston merkittävimpiin veistoskokonaisuuksiin.
Air Jordan

Air Jordan on Niken valmistama kenkäsarja. Se on nimetty entisen koripalloilijan, Michael Jordanin, mukaan. Kenkäsarjan ensimmäinen malli tuli markkinoille vuonna 1985. Michael Jordan käytti kenkiä myös NBA-otteluissa.
Vuodesta 1988 Nike käytti kengissä ensimmäistä kertaa niin sanottua "Jumpman"-logoa. Air Jordan -kenkiä markkinoitiin ahkerasti mediassa ja kengät tulivat tunnetuiksi lukuisista mainoksista. Vuoteen 1997 mennessä kengät olivat saavuttaneet niin suuren aseman, että Air Jordan -kengistä synnytettiin oma brändi Niken ulkopuolelle. Täten kengistä poistettiin viittaukset Nikeen.
Myös lukuisat muut urheilijat ovat mainostaneet omia Air Jordan -mallistojaan: muun muassa Russell Westbrookilla, Terrell Owensilla ja Roy Jonesilla on omat mallistot.
Vuosien 1985–1986 aikana Air Jordan kenkiä myytiin yhteensä kaksi miljoonaa kappaletta kahden vuoden aikana. Air Jordan -kengät ovat olleet useina vuosina maailman myydyimpien urheilukenkien joukossa.
Hikkaduwa

Hikkaduwa on kylä Sri Lankan lounaisrannikolla 100 kilometriä etelään Sri Lankan pääkaupungista, Colombosta. 
Vuonna 2004 iskeneen tsunamin vaikutukset veivät monelta srilankalaiselta ammatin, joten valtio kustansi elinkeinonsa menettäneille ihmisille ompelukoneita. Tästä syystä Hikkaduwassa on todella paljon räätäleitä, jotka ovat erikoistuneet tekemään turisteille mittatilaustöinä erityisesti surffishortseja ja t-paitoja.
Sijainti.
Hikkaduwa sijaitsee Gallen ja Colombon välisen Galle Roadin varrella. Kukoistavan turismin vuoksi Hikkaduwan kylään on liitetty lähikylät neljän kilometrin säteellä kylästä, mikä on entisestään ruuhkauttanut sen läpi kulkevan Galle Roadin liikennettä. Kylässä on rautatieasema.
Ilmasto.
Kaakkois-Aasian monsuunikausi kestää toukokuusta marraskuuhun. Vuonna 2004 tsunami tuhosi Hikkaduwan suurelta osin.
Matkailu.
Hikkaduwa on reppumatkailijoiden suosima surffikylä. Tien varrella sijaitsevien paikallisten kauppojen kiertely on vaikeaa liikenteen vuoksi, joten varsinaiset shoppailumahdollisuudet Hikkaduwassa ovat vähäiset. Monsuunikauden ajaksi monet Hikkaduwan paikalliset hotellit, ravintolat sekä kaupat sulkevat ovensa. Surffauksen lisäksi Hikkaduwan rannoilla on loistavat mahdollisuudet myös sukellukseen, snorklaukseen sekä kalastukseen, minkä takia se on erityisesti nuorten suosima matkakohde. Eri aktiviteettien ohella Hikkaduwan rantaravintolat tarjoavat matkaajille tuoreita kalaruokia ja vilkkaan yöelämän.
Kohtalokas syrjähyppy

Kohtalokas syrjähyppy ("Unfaithful") on Adrian Lynen ohjaama yhdysvaltalainen eroottinen draamaelokuva vuodelta 2002. Se perustuu ranskalaiseen elokuvaan "Mies, nainen, rakastaja" vuodelta 1968. 
"Kohtalokas syrjähyppy" tuotti yli 119 miljoonaa dollaria. Elokuva sai sekalaisia arvosteluja, mutta Diane Lanen roolisuoritusta ylistettiin. Hän voitti National Society of Film Critics- ja New York Film Critics Circle -palkinnon parhaasta naispääosasta ja oli ehdolla Golden Globe- ja Oscar-palkintojen saajaksi.
Marcus Reno

Marcus Albert Reno (15. marraskuuta 1834 – 30. maaliskuuta 1889) oli yhdysvaltalainen majuri, joka selvisi hengissä 1876 käydystä Little Bighornin taistelusta. Everstiluutnantti George Armstrong Custerin alaisena 7. ratsuväkirykmentissä palvellut Reno sai osakseen paljon kritiikkiä taistelun jälkeen, ja hänet asetettiin sotilastuomioistuimen eteen monista laiminlyönneistä syytettynä.
Lyhyt Historia.
Reno syntyi Carroltonissa Illinoisissa James and Charlotte Renon neljäntenä lapsena. 1851 hän kirjoittautui West Pointin sotilasakatemian, josta suoriutui 1857. Palveltuaan vajaan kolmen vuoden ajan luutnanttina Fort Walla Wallassa Washingtonissa, Reno nimitettiin vuonna 1861 ensimmäiseen ratsuväkirykmenttiin. Sisällissodassa Reno ehti ottaa osaa moneen taisteluun ennen haavoittumistaan 1863. Saman vuoden aikana hän solmi avioliiton Mary Hannah Rossin kanssa. Ennen sisällissodan loppumista Reno yleni ilman palkankorotusta majurista everstiksi ja päätyi vuonna 1865 vapaaehtoisjoukkojen prikaatinkenraaliksi. Sodan loppuessa Reno oli Pennsylvanian 12. ratsuväkirykmentin komentajana.
Vuonna 1868 Reno nimitettiin majuriksi 7. ratsuväkirykmenttiin. Hänen toimipaikkansa oli ensin Kansasissa, kaksi vuotta myöhemmin Coloradossa. Vaimonsa heikentyneen terveydentilan johdosta Reno otti kahden vuoden virkavapaan, ja ennätti takaisin juuri ennen 1876 tehtyä sotaretkeä Little Bighorniin. Kun Istuvan Härän ja Hullun Hevosen johtamat yhdistyneiden tasankointiaanien sotajoukot ympäröivät ratsuväen, kuoli yli 200 yhdysvaltain sotilasta Custer itse mukaan lukien. Renon johtamat joukot, jotka olivat erillään Custerista, selvisivät paljon pienimmin menetyksin intiaanien kyllästyttyä piirittämään heitä. Lehdistö etsi syyllisiä verilöylyyn, ja Renon tekemiset taistelun aikana joutuivat tarkan tutkimuksen kohteiksi. Häntä syytettiin pelkuruudesta ja tottelemattomuudesta, ja vaadittiin sotatuomioistuimen eteen tekemiensä oletettujen virheiden vuoksi. Oikeudenkäynti Renoa vastaan osoitti hänet kuitenkin syyttömäksi itseensä kohdistuneisiin epäilyihin.
Renon sotilasura loppui 1880. Hänet erotettiin armeijasta 23 palveluvuoden jälkeen jatkuvan alkoholin käytön ja paheksuttavan käytöksen vuoksi. 
Reno kuoli Washingtonissa 30. 3.1889.
Häät (Danielle Steelin romaani)

Häät () on Danielle Steelin 2002 julkaistu romaani. Teoksen on suomentanut Aila Lundberg ja WSOY kustantamana 2002.
Juoni.
Kirja kertoo 29-vuotiaasta Allegra Steinbergistä, joka on menestyvä asianajaja ja tapaa työmatkallaan newyorkilaisen kirjailijan Jeff Hamiltonin. Pian pariskunta suunnittelee jo häitä, mutta mikään ei ole koskaan niin helppoa ja yksinkertaista.
Australianbandogge

"Bandog" tai "bandogge" tarkoitti vanhassa englannissa koiraa, joka oli päivällä kytketty ja yöllä irti, ts. vahtikoiraa, mutta omaa rotuaan niistä ei muodostunut. Australianbandogge -nimitystä käytetään Australiassa vahti- ja seurakoiraksi kehitetystä kannasta, jonka jalostuksessa on käytetty mm. pitbullia ja napolinmastiffia, mikä myös näkyy koirien ulkomuodossa. Australiassa on siellä "Australian bandog"iksi kutsuttuihin koiriin erikoistuneita kasvattajia, mutta omaksi rodukseen sitä ei ole luokiteltu Australian, eikä myöskään ainakaan Suomen, Englannin eikä Yhdysvaltain kennelliitoissa (per 23.4.2016).
Ulkonäkö.
Australianbandogge on melko voimakasrakenteinen. Karva on lyhyttä. Uros painaa ainakin 40 kg ja sen säkäkorkeus on ainakin 28 tuumaa. Narttu painaa ainakin 35 kg ja sen säkäkorkeus on ainakin 26 tuumaa.
Luonne.
Australianbandogge on luonteeltaan uskollinen ja suojelevainen. Se puolustaa perhettään, mutta päästää vieraita perheensä lähelle. Rotu liikkuu mielellään etenkin metsästäessään.
Mogadishun tuomiokirkko

Mogadishun tuomiokirkko oli roomalaiskatolinen tuomiokirkko Mogadishussa, Somaliassa. Se toimi Mogadishun hiippakunnan pääpaikkana. Se oli aikoinaan Afrikan suurin katedraali. Se rakennettiin vuosina 1925–1928 ja vihittiin käyttöön vuonna 1928. osana italialaisten suunnitelmaa Mogadishun kehittämisestä Italian Somalimaan pääkaupunkina. Tuomiokirkko on tyyliltään normannilais-goottilainen, ja se rakennettiin Cefalùn tuomiokirkon pohjalta. 
Mogadishun viimeinen piispa Pietro Salvatore Colombo (28. lokakuuta 1922 – 9. heinäkuuta 1989) murhattiin kun hän oli pitämässä messua tuomiokirkossa. Myöhemmin vuonna 1991 tuomiokirkko ryöstettiin ja sytytettiin palamaan. Nykyisin kirkon kellot ovat poissa ja katto ja tornit tuhoutuneet. Jäljellä on kirkon seinät osittain ja osa läntisestä julkisivusta. Vuonna 2013 hiippakunta ilmoitti suunnitelmansa, että he aikoisivat rakentaa katedraalin uudestaan tulevaisuudessa. On ehdotettu myös että kirkon seinät jätettäisiin ennalleen ja sinne tehtäisiin kokonaisuus jossa olisi julkinen puutarha, sotamuseo ja koulutuskeskus jossa opetettaisiin Somalian historiaa.
Tuomiokirkon alueella on myöhemmin ollut myös Somalian sisällissodassa kodittomiksi jääneiden ihmisten väliaikaisia asumuksia.
Vorarefilia

Vorarefilia (usein lyhennetään vore) on seksuaalinen fetisismi ja parafilia jossa seksuaalinen mielenkiinto kohdistuu toisen syömiseen, syödyksi tulemiseen, tai sen katseluun. Fantasioihin yleensä liittyy elävän uhrin nieleminen, ja vatsassa sen sulattaminen. Koska fetissiä on fyysisesti mahdotonta saavuttaa tosielämässä, sitä nautitaan kuvina, tarinoina, videoina ja peleinä. 
Sana vorarefilia on yhdistelmä latinan sanasta "vorare" ("niellä"), joka on sukua muinaiskreikan sanalle "bora" (, ”ruoka”), sekä kreikan sanasta "filia" (, ”rakkaus”).
Amerikanvieras

Amerikanvieras ("Cuscuta campestris") on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva lehtivihreätön loiskasvi.
Amerikanvieraan hennot varret ovat keltaisia tai kellanpunaisia. Kukkasykeröt ovat noin yhden senttimetrin leveitä, yksittäiset kukat 2–3 millimetriä.
Amerikanvieras Suomessa.
Suomessa amerikanvieras on harvinainen satunnaiskasvi, jota on tavattu eteläosassa ja Pohjanmaalla. Sen kasvupaikkoja ovat puutarhat ja kaatopaikat. Amerikanvieras loisii useimmin porkkanalla ("Daucus carota").
Channon Christianin ja Christopher Newsomin murhat

Channon Gail Christian (s. 1985) ja Hugh Christopher Newsom Jr (s. 1983) olivat knoxvilleläinen pariskunta, jotka siepattiin, raiskattiin, joita kidutettiin ja jotka murhattiin varhain aamulla 7. tammikuuta 2007. Kun heidän autonsa löydettiin, viisi tummaihoista epäiltyä pidätettiin ja heitä syytettiin teoista. Suuri valamiehistö syytti neljää epäiltyä murhasta, ryöstöstä, sieppauksesta, raiskauksesta ja varkaudesta. Kolme pidätetyistä, Letalvis D. Cobbins, Lemaricus Davidson ja George Thomas, tuomittiin muiden rikosten yhteydessä törkeästä murhasta. Sen jälkeen valamiesoikeudenkäynnissä Lemaricus Davidson tuomittiin kuolemaan myrkkyruiskeella ja Letalvis Cobbins ja George Thomas tuomittiin elinkautiseen vankeuteen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen. Vanessa Coleman todettiin avunannosta rikokseen, ja hänet tuomittiin 53 vuodeksi vankilaan, ja Eric Dewayne Boyd tuomittiin rikoksen uusijana 18 vuodeksi vankilaan.
Tapahtumien kulku.
Christian ja Newsom olivat menossa yhdessä syömään ja käymään ystävänsä luona. Hyökkääjäporukka tarkkaili pariskuntaa etäämpää ja hetken kuluttua hyökkäsi pariskunnan kimppuun. Pariskunta pakotettiin aseella uhaten Christianin auton takapenkille, ja heidät ajettiin yhden hyökkääjän talolle. 
Heidät molemmat raiskattiin. Newsom pakotettiin kävelemään paljain jaloin rautatielle, missä häntä ammuttiin ensiksi kaulaan ja selkään ja myöhemmin myös päähän, kun hyökkääjille selvisi, että hän ei ollut kuollut heti. Hyökkääjät polttivat Newsomin ruumiin. Christiania pidettiin vankina hyökkääjän talossa, ja häntä raiskattiin ja kidutettiin tuntikausia. Hyökkääjät yrittivät poistaa DNA-jäljet kaatamalla valkaisuainetta hänen kurkustaan alas. Christian sidottiin ja laitettiin jätesäkkeihin, ja hän tukehtui vähitellen kuoliaaksi.