tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Patricia Mayr-Achleitner

Patricia Mayr-Achleitner (s. 8. marraskuuta 1986 Innsbruck) on itävaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut WTA-listan sijalla 70 toukokuussa 2009.
Vuonna 2008 Mayr-Achleitner pääsi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen pääsarjaan Bad Gasteinin turnauksessa. Turnauksessa hän pääsi puolivälieriin asti. Vuonna 2009 hän pääsi toiselle kierrokselle Australian avoimissa voitettuaan Julia Schruffin. Toisella kierroksella hän hävisi Kaia Kanepille. Helmikuussa Bogotán WTA-turnauksessa Mayr-Achleitner selviytyi välieriin asti. Ranskan avoimissa hän jäi ensimmäisellä kierrokselle, ja Wimbledonissa toiselle kierrokselle. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi avauskierroksella Agnieszka Radwańskalle.
Ensimmäisen finaalipaikkansa WTA-turnauksessa Mayr-Achleitner saavutti Bad Gasteinin turnauksessa heinäkuussa 2011. Loppuottelussa hän hävisi María José Martínez Sánchezille.
Random Act of Kindness

Random Acts of Kindness eli yllätyshyvyys on Yhdysvalloista alkunsa saanut liike, jonka ideana on nimettömänä tehdyt hyvät työt. Tutkimuksessa on todettu että 3–5 pientä hyvää tekoa päivässä lisää ihmisen onnellisuuspisteitä, ja teho kasvaa, jos teot jatkuvat.
Ylä-Vuoksen Palloseura

Ylä-Vuoksen Palloseura (YVPS) oli Jääsken Ensossa ja Imatralla vuosina 1936–1963 toiminut suomalainen palloiluseura. Seuran perusti Enso-Gutzeitin sosiaalipäällikkönä työskennellyt, paremmin urheilukirjailijana, -selostajana ja -toimittajana tunnettu Martti Jukola. YVPS:n lajeja olivat jääpallo ja jalkapallo.
YVPS:n joukkue pelasi jääpalloa SM-sarjassa kymmenen kauden ajan ja saavutti SM-hopeaa kaudella 1939. Tuolloin se hävisi loppuottelussa HIFK:lle maalein 4–1. Seuran pelaajista Erik Kariluoma, Reino Lindroos, Kullervo Muurinen, Ensio Purovaara ja Sakari Salo esiintyivät myös Suomen jääpallomaajoukkuessa.
Jalkapalloa YVPS pelasi parhaimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Suomensarjassa neljä kautta vuosina 1938, 1939, 1940–1941 ja 1946–1947.
YVPS ja Imatran Pallo (ImPa) yhdistyivät ja muodostivat edelleen toimivan Imatran Pallo-Salamat marraskuussa 1963.
Wigan

Wigan on noin asukkaan kaupunki ja asukkaan metropolihallintopiiri "(metropolitan borough)" Suur-Manchesterin metropolikreivikunnassa Luoteis-Englannissa. Se sijaitsee Douglasjoen ja Leedsin–Liverpoolin kanavan varsilla. Hallintopiiriin kuuluu Wiganin ja Leigh’n teollisuuskaupunkien lisäksi esikaupunkialueita ja pieniä maaseutuyhteisöjä.
Wiganin alueella oli 1700-luvulta alkaen hiilikaivoksia ja tekstiiliteollisuutta, mutta tekstiilitehtaat on sittemmin suljettu ja viimeinen hiilikaivos lopetti toimintansa 1993. Nykyään hallintopiirissä on teollisuutta, joka valmistaa elintarvikkeita, paperia ja pakkauksia sekä sähkö- ja konetekniikkaa.
Wiganissa toimii Englannin Mestaruussarjassa pelaava jalkapalloseura Wigan Athletic FC sekä Englannin pääsarjassa pelaava rugbyseura Wigan Warriors.
Vimeo Livestream

Vimeo Livestream (aiemmin Livestream ja Mogulus) on nettivideopalvelu, jossa käyttäjä voi lähettää suoraa videokuvaa pelistä tai tapahtumasta käyttäen internetiä. Livestreamistä on ilmainen ja maksullinen versio.
Livestream pystyy lähettämään suoraa HD-laatuista videokuvaa internetiin ilman mitään suurempia lisälaitteita. Livestreamin kuvauksena englanniksi:" a satellite television truck in a backpack" (suom. satelliittitelevisiorekka repussa).
Syyskuussa 2009 Livestream ryhtyi tekemään kustomoituja kanavasivustoja julkkisten kuten Pixie Lottin, Eric Galesin, David Grayn ja Foo Fightersin konserteille. Sivut sisälsivät chatin sekä Twitter- ja Facebook-ominaisuudet.
Syyskuussa 2017 IAC:n omistama Vimeo ilmoitti ostavansa Livestreamin.
Historia.
Livestreamin perustivat uudelleen vuonna 2007 Max Haot, Dayananda "Ninja Panda" Nanjundappa, Phil Worthington ja Mark Kornfilt. Livestreamin toimistot sijaitsevat New Yorkissa, Los Angelesissa, Ukrainassa ja Bangaloressa. He aloittivat ilmaisen palvelun ja esittelivät ns. "Pro"-palvelua huhtikuussa 2008. Ensimmäinen "Pro"-palvelun käyttäjä oli Gannett Newspapers, joka kehui kyseistä palvelua. Heinäkuussa 2008 Gannet Newspapers investoi Livestreamiin (silloiseen Mogulukseen) 10 miljoonaa dollaria. Toukokuussa 2009 Mogulus muutti nimensä Livestreamiksi.
Twitcam.
Livestream julkaisi Twitcam-ominaisuuden, jolla pystyy tuomaan suoraa videokuvaa Twitteristä Livestream-palveluun käyttämällä omaa Twitter-käyttäjäänsä.
Goranboyn piirikunta

Goranboyn piirikunta (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1791 neliökilometriä. Asukkaita on 96 500 henkeä (vuonna 2010).
Goranboyn piiri sijaitsee Azerbaidžanin länsiosassa Kaukasusvuoriston reuna-alueella. Se rajoittuu pohjoisessa Samuxin, idässä Yevlaxin ja Tərtərin, etelässä Kəlbəcərin sekä lännessä Göygölin piireihin. Goranboyn piirin sisällä sijaitsee erillinen Naftalanin kaupunkialue.
Piirin keskus on Goranboyn kaupunki, josta on 317 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Muita merkittävämpiä paikkakuntia ovat Dəliməmmədlin kaupunki sekä Qızılhacılın, Qazanbulaqin, Aşağı Ağcakəndin, Goranin ja Kürəkcayn taajamat. Kuntia on yhteensä 60 ja kyliä 88. Kaupunkiväestön osuus on 21,3 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 98,9 % asukkaista on azereja.
Piirin kautta kulkee Bakun ja Tbilisin välinen rautatie sekä Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie. Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut puuvillan, viljan, hedelmien, viinirypäleiden ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on pienimuotoista jalostusteollisuutta.
Historiallisia nähtävyyksiä ovat Kürəkçayn keskiaikaiset linnoitukset, Gülüstanin feodaalihallitsijoiden linna, Şətəlin linnoitus, Mollavələdlin, Borsunlun, Xudu baban ja Rəhimlin mausoleumit, Qızılhacılın ja Borsunlun moskeijat sekä Borsunlun maanalainen sauna.
Paikallislehtenä ilmestyy "Mübariz".
Operettiteatteri Bravo!

Operettiteatteri Bravo! oli vuosina 2007–2013 Jyväskylässä toiminut operettiteatteri. Sen toiminnanjohtaja oli Jukka Saarman. Teatteri teki konkurssin 2013.
Bravo vei esityksiä eri puolille Suomea. Esimerkiksi vuonna 2010 operettia "Mustalaisruhtinatar" esitettiin Jyväskylässä, Kuopiossa, Lahdessa, Hämeenlinnassa ja Turussa.
Yevlaxin piirikunta

Yevlaxin piirikunta (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1935 perustetun piirin pinta-ala on 1540 neliökilometriä. Asukkaita on 118 300 henkeä (vuonna 2010).
Yevlaxin piiri sijaitsee Azerbaidžanin keskiosan tasankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Qaxin ja Şəkin, idässä Ağdaşin, etelässä Bərdən ja Tərtərin sekä lännessä Goranboyn ja Samuxin piireihin. Yevlaxin piirin keskellä on erillinen Mingəçevirin kaupunkialue. Seudun halki virtaa Kurajoki.
Piirin keskus on siihen kuulumaton, omana erillisenä hallintoalueenaan toimiva Yevlaxin kaupunki, josta on 287 kilometriä maan pääkaupunkiin Bakuun. Toinen huomattavampi paikkakunta on Aranin kaupunkimainen taajama. Kuntia on yhteensä 32, taajamia 2 ja kyliä 47. Kaupunkiväestön osuus on 55,1 % (vuonna 2010). Vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan asukkaista 98,4 % on azereja ja 0,8 % kurdeja.
Piirin kautta kulkee Bakusta Georgian rajalle johtava M1-valtatie sekä Bakun ja Tbilisin välinen rautatie, josta haarautuvat sivuradat Balakəniin, Bərdəän ja Mingəçeviriin. Yevlah on huomattava teollisuuskeskus, jossa tuotetaan muun muassa elintarvikkeita, tupakkaa ja rakennustarvikkeita. Maatalous on erikoistunut viljan, puuvillan ja vihannesten viljelyyn sekä karjanhoitoon.
Historiallisia nähtävyyksiä ovat Qoçtəpən, Zərgərtəpən ja Üçtəpən kurgaanit, muinaisen Ərəşin kaupunginmuurien jäänteet, Xaldan kylän lähellä sijaitseva hautakammio, Marzılın kylän pyhäkkö sekä Malbinəsin moskeijan rauniot.
Paikallislehtenä ilmesty "Kür" (”Kura”).
Häkkilä

Häkkilä on yksi Saarijärven kaupungin 25 kylästä. Vuonna 2015 siellä oli 88 asukasta.
Asutus tuli Häkkilään melko varhain, nykyiseen Häkkilän kylään perustettiin 1554 yksi Saarijärven vanhimmista taloista. Ensimmäiset uudisasukkaat olivat Mikko Matilainen ja Mauno Häkkinen.
Kansakoulu saatiin Häkkilään aivan ensimmäisten kylien joukossa, vuonna 1897. Häkkilän Osuuskauppa oli ensimmäinen osuuskauppa Saarijärvellä. Varsinainen uranuurtaja kuitenkin oli Häkkilän Osuuskassa. Se oli ensimmäinen koko pitäjässä. Vuonna 2010 vakituisia asukkaita oli 191.N äistä alle 14-vuotiaita oli 29, työikäisiä 115 ja yli 65-vuotiaita 47. Ikäjakauma on sama kuin kaupungin muillakin kylillä kirkonkylää mukaan lukematta. Häkkilän keskustasta Saarijärven keskustaan on 18 kilometriä. Linja-autolla kaupungin keskustaan pääsee vain koulupäivinä aamuisin. Lisäksi toimii palveluliikenne kaksi kertaa viikossa Saarijärven keskustaan ja takaisin. 
Kauppaa ei enää kylässä ole. Koulukin lopetettiin 1973. Koulurakennus toimii nykyään kylätalona. Koulun piharakennuksessa toimii mielenkiintoinen kylämuseo ja sen vierellä on Helmer Selinin suunnittelema "Raivaaja-patsas" (1964). Ikääntyvien asukkaiden ei tarvitse muuttaa keskustaan sillä Häkkilässä on oma vanhustentalo. Kylästä löytyy myös tenniskenttä ja useampikin yleinen uimaranta. 
Häkkilässä sijaitsee Forelian taimitarha ja karistamo, joka on suurin Suomessa ja tuottaa puolet Suomen havupuisden siementarpeesta. Kylä kietoutuu jylhän ja puhtaan Pyhäjärven ympärille. Kauniit mäntykankaat,korkeat mäet ja järvenlahdet luovatkin tyypillisen häkkiläläisen maiseman.
Mayflower (yhtye)

Mayflower oli suomalainen bluegrassiä sekä englantilaista ja irlantilaista kansanmusiikkia esittänyt yhtye, joka julkaisi kaksi albumia 1970–1980-lukujen vaihteessa.
Vuonna 1975 Kari Reiman, Teuvo Lampinen ja Ahti Marja-aho alkoivat soittaa bassolla, banjolla ja viululla yhdessä polkan kaltaista musiikkia. Pian mukaan tuli kitaristi Paul Öhrnberg. Kokoonpano toimi välillä Suomen bluegrass-pioneerin Tom Kuchkan yhtyeenä nimeltä Mountain Grass, kunnes lokakuussa 1976 perustettiin Mayflower. Ohjelmistossa oli aluksi bluegrassin ohella englantilaista ja irlantilaista kansanmusiikkia.
Kesällä 1978 Mayflower voitti Suomi–Amerikka-yhdistysten liiton järjestämän countrymusiikkikilpailun Joensuussa. Pääpalkinnoksi yhtye pääsi kiertomatkalle bluegrassin syntysijojen Appalakkien vuoriston kautta kantripääkaupunki Nashvilleen ja liittovaltion pääkaupunki Washingtoniin, jossa yhtye esiintyi Birchmere-klubilla yhdessä esikuvansa Seldom Scene -yhtyeen kanssa.
Keväällä 1979 Mayflower julkaisi ensimmäisen bluegrass-albuminsa "Mountain Memories". Toinen albumi "Painted Times" ilmestyi 1981.
Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliitto

Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliitto ry on vuonna 1902 perustettu olutta, siideriä ja long drink -juomia sekä virvoitusjuomia ja kivennäisvesiä valmistavan kotimaisen teollisuuden edunvalvoja. Liiton jäsenyritykset ovat Oy Hartwall Ab, MBH Breweries Oy (Malmgårdin Panimo ja Saimaa Brewing Co), Momentin Group Oy (Mallaskoski), Olvi Oyj, Red Bull Finland Oy ja Oy Sinebrychoff Ab.
Panimo- ja virvoitusjuomateollisuusliiton jäsenyritykset kantavat yhteiskuntavastuun niin sosiaalisten kysymysten kohdalla kuin ympäristöasioissakin. Liitolla on ollut Kännissä olet ääliö -kampanja, joka on kohdistettu täysi-ikäisten humalahakuisen kännäyskulttuurin kyseenalaistamiseen. Liitto ylläpitää vastuullisesta alkoholinkäytöstä kertovaa kohtuullisesti.fi-sivustoa.
Johto.
Toimitusjohtaja: Tuula Loikkanen
Puheenjohtaja: Kalle Järvinen, toimitusjohtaja (Oy Hartwall Ab)
Magyar

Magyar on suomalainen yhtye, joka julkaisi yhden albumin Love Records -levymerkille. Yhtyeen sanoituksista vastasi Jukka Itkonen. Yhtyeeltä on tullut levy "Very Super Old Men (V.S.O.M.)," joka on julkaistu Turun Tähtituotannon Turun Tähtituotanto Oy  fifty-fifty records -levymerkillä.
Scaphognathus

Scaphognathus oli lentolisko, jonka siipien kärkiväli oli 90 cm. "Scaphognathus" eli myöhäisjurakaudella, 150 miljoonaa vuotta sitten, Euroopassa. 
"Scaphognathuksen" pää oli lyhyt ja kuono varsin tylppä ja pyöristynyt. Pitkiä, pystyjä ja teräväkärkisiä hampaita oli yläleuassa noin 18 ja alaleuassa 10.
"Scaphognathus" oli ensimmäisiä lentoliskoja, jonka fossiili löydettiin (1831). Osa fossiileista oli peräisin nuorista, keskenkasvuisista yksilöistä. Luista päätellen lentoliskot kasvoivat hyvin nopeasti täysikokoisiksi aikuisiksi, jolloin kasvu pysähtyi. Nykyisin linnut kehittyvät tällä tavoin. Sen sijaan suurin osa matelijoista jatkaa kasvuaan koko ikänsä (joskin kasvuvauhti hidastuu). Scaphognathuksen kallon fossiili osoittaa, että lentoliskojen aivot olivat eläimen kokoon nähden varsin suuret. Sekin on enemmän lintujen kuin matelijoiden ominaisuus.
Nasser Al-Attiyah

Nasser Salih Nasser Abdullah Al-Attiyah (; s. 21. joulukuuta 1970 Doha) on qatarilainen ralliautoilija ja urheiluampuja sekä olympiapronssimitalisti.
Ammuntaura.
Ennen ralliuraansa Al-Attiyah osallistui vuonna 2000 Sydneyn olympialaisiin, joissa hän sijoittui kuudenneksi skeetammunnassa. Ateenan olympialaisissa vuonna 2004 hän sijoittui neljänneksi samassa lajissa ja vuonna 2008 Pekingin olympialaisissa hän sijoittui 15:nneksi. Vuonna 2010 hän voitti kultaa ja pronssia Aasian kisoista Kantonista. 
Lontoon vuoden 2012 kesäolympialaisissa Al-Attiyah ampui miesten skeetissä pronssia.
Ura rallin MM-sarjassa.
Vuonna 2006 Al-Attiyah voitti ralliautoilussa PWRC-sarjan mestaruuden. Seuraavana vuonna hän kilpaili rallin MM-sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2009 Al-Attiyah kilpaili Dakar-rallissa, jossa hänet hylättiin hänen jätettyään väliin yhdeksän tarkastuspistettä. Samana vuonna hän saavutti ensimmäisen pisteensä MM-sarjassa, kun hän sijoittui kahdeksanneksi Argentiinan rallissa. Hän sijoittui toiseksi Brasiliassa ajetussa Rally dos Sertões -kilpailussa samana vuonna. 
Vuonna 2010 Al-Attiyah sijoittui toiseksi Dakar-rallissa, historian pienimmällä erolla voittajaan Carlos Sainziin. Samana vuonna hän kilpaili MM-sarjassa Barwa Rally Team -tallissa saavuttamatta pisteitä ja SWRC-sarjassa sijoittuen seitsemänneksi. Seuraavana Al-Attiyah voitti Dakar-rallin ensimmäisenä arabina. Samana vuonna hän kilpaili WRC-sarjassa saavuttamatta pisteitä ja SWRC-sarjassa sijoittuen toiseksi Saksan ja Espanjan kilpailuissa sijoittuen sarjan seitsemänneksi. 
Kaudella 2012 Al-Attiyah ajoi Citroënin tehdastallissa kolmatta autoa. Hän saavutti kauden aikana 29 pistettä sijoittuen sarjan 12:nneksi. Al-Attiyah’n kauden paras suoritus oli neljäs sija Portugalin rallissa.
Kaudella 2013 Al-Attiyah kilpaili Qatarin valtion tukeman M-Sportin Ford Fiestalla. Teamin nimi oli virallisesti Qatar World Rally Team. Al-Attiyah osallistui viiteen MM-osakilpailuun ja ajoi kolmasti viidenneksi.
Seuraavalla kaudella Al-Attiyah ajoi seitsemän osakilpailua WRC2-luokkaan muutetulla Ford Fiestalla parhaina tuloksinaan Portugalin rallin 9. ja Argentiinan rallin 10. sija. Monivuotinen yhteistyö kartanlukija Giovanni Bernacchinin kanssa päättyi myös kauden jälkeen.
Kaudella 2015 Al-Attiyah kilpaili seitsemässä MM-osakilpailussa Ford Fiesta RRC:lla sekä uudella Skoda Fabia R5:lla kartanlukijanaan ranskalainen Mathieu Baumel, joka toimi Al-Attiyah’n pääasiallisena kartanlukijana vuoteen 2023 asti. Meksikon rallista kotiin tuomisina oli yleiskilpailun 7. sija ja Australian rallista 10. sija. Näiden lisäksi Portugalissa tuloksena oli luokkavoitto ja Katalonian rallissa luokan 3. sija. Nämä riittivät tuomaan WRC2 luokan mestaruuden. 
Kauden 2015 jälkeen Al-Attiyah on kilpaillut lähinnä Lähi-idän rallisarjassa sekä vuoden 2016 Dakar-rallissa. 2016 Al-Attiyah voitti Lähi-idän rallimestaruuden 12. kerran.
Tyrisevä

Tyrisevä eli Uškovo () on Karjalankannaksen itäosassa Suomenlahden rannalla sijaitseva Pietarin Kurortin piiriin kuuluva kunnallishallintoalue (taajama, "posjolok"). Tyrisevän länsipuolella on Vammelsuun (Serovon) taajama, itäpuolella Terijoen kaupunki. Ennen sotia Tyrisevä kuului Suomeen. Se oli vuodesta 1927 alkaen Terijoen kuntaan ja tätä ennen Uuteenkirkkoon kuulunut kylä.
Tyrisevän rantamaisemaa hallitsee pitkä hiekkaranta ja jyrkästi nouseva Litorinameren rantapenger, joka kohoaa Tyrisevänharjuna jopa 40 m:n korkeuteen. Alueen itäosassa penkerettä uurtaa syvään Tyrisevänojan painanne. Neuvostoliiton aikaan ja sen jälkeen Venäjällä Tyrisevä on ollut leimallisesti lasten lomakeskusten ja lasten sanatorioiden paikkakunta. Vuonna 2002 Tyrisevällä oli alle 500 asukasta.
Tyrisevällä on Pietari–Viipuri-radan rautatieseisake (vuoteen 2008 Uškovon/Tyrisevän asema). Tyrisevällä radalta erkanee rannikon läheinen sivurata Koivistoon.
Historia.
Tyrisevä oli osa Uudenkirkon pitäjää 1600-luvulta vuoteen 1927.
Vuoden 1643 ruotsalaisen kartan mukaan Tyrisevän kylän alueella oli vain yksi tila, joka vuosisadan jälkipuolella jakautui kahtia.
Aiemmin Kivennapaan kuulunut Terijoki ja samoin Terijoen seurakunta erotettiin omaksi kunnakseen ja seurakunnakseen 1900-luvun alussa, ja koska kulkuyhteydet Tyrisevästä Terijoen kuntakeskukseen olivat paremmat kuin Uudellekirkolle, Tyrisevän väestö alkoi ajaa kylän liittämistä Terijokeen. Siirtyminen uuteen kuntaan tapahtui itsenäisen Suomen aikaan 1927.
Elinkeinot.
Kalastus oli Tyrisevän tärkeä elinkeino halki vuosisatojen. Vanhan Suomen ja Suomen suuriruhtinaskunnan aikoina 1700-1800-luvuilla saalis vietiin ensi sijassa Pietariin, Suomen itsenäistyttyä Viipuriin. Talvipyynti oli tärkeää, pääkohteena ahven ja kuore. Kesällä saatiin myös kuhaa ja silakkaa.
Maanviljelykselle olot eivät olleet kovin otolliset, mutta Suomen itsenäisyyden aikaan puutarhaviljely kukoisti Tyrisevällä, samoin mehiläishoito seudun kanervakankaiden ansiosta. Tyrisevän Bogdanov oli tuolloin itäisen Suomen suurin mehiläiskasvattaja.
Huvilakausi.
Venäläiskaudella, rautatieyhteyden valmistuttua Pietariin 1870, pietarilaiset rakennuttivat suuren määrän huviloita Tyrisevänharjulle. Samoin paikalliset rakensivat vuokramökkejä turisteille. Mainittavia suurhuviloita olivat mm. Peremontin linnamainen sementtihuvila torneineen, keisarillisen lastenlääkäri Ostragovskin suuri huvila sekä kreivi Scheremetjeffin huvila, myöhempi Suomen rautatieläisten Lepokoti Harjula. Suurmaanomistaja oli pietarilainen valtioneuvos Orlovski, joka lopulta omisti puolet Tyrisevän kylän alueesta. Suomen itsenäistyttyä suuri osa Tyrisevän huviloista purettiin ja siirrettiin muualle Suomeen.
Edinburg (Texas)

Edinburg on kaupunki, joka sijaitsee Rio Granden laaksossa, Texasin osavaltion Hidalgon piirikunnassa, Yhdysvalloissa. 
Edinburg on alueensa hallinnollinen pääkaupunki. Kaupungin kokonaispinta-ala on 96,9 neliökilometriä ja väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa 74 569. Aluksi nimellä Chapin tunnettu kaupunki perustettiin 10. lokakuuta 1908. Nykyisin voimassa oleva perustuskirja on vuodelta 1949. 
Kaupungin keskustassa sijaitsee Texas–Pan American -yliopisto (UTPA), joka on saanut mainetta erityisesti Rio Granden jokilaakson espanjankielisen väestön koulutuspaikkana. Kaupungissa sijaitsee myös Etelä-Texasin historian museo (Museum of South Texas History). Interstate 69 ja lähellä sijaitseva rajanylityspaikka Meksikoon vilkastuttavat liike-elämää.
Johannes Klockars

Johannes Klockars (7. syyskuuta 1867 Maalahti – 2. lokakuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Klockars oli vuosina 1920–1926 Vasa-Postenin päätoimittaja. Tätä ennen hän oli työskennellyt toimittajana muun muassa lehdissä Balder ja Fram sekä vastaavana toimittajana Fritt Folk -lehdessä. Toimittajuuden lisäksi hän toimi Kruunupyyn ruotsalaisen kansanopiston johtajana, Osakeyhtiö Framin toimitusjohtajana ja Suomen ruotsalaisten maalaiskuntien liiton toiminnanjohtajana.
Klockars toimi kolmen vuoden ajan kansanedustajana Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä, vuodesta 1924 vuoteen 1927. Hän oli eduskunnan talousvaliokunnan jäsen. Paitsi kansanedustajana, hän toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kuntakokouksen puheenjohtajana ja Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Kruunupyyn edustajana.
Klockars perusti vuonna 1888 Suomen ensimmäisen ruotsinkielisen nuorisoseuran Maalahteen. Hänen luottamustehtäviinsä kuuluivat muun muassa Suomen ruotsalaisen raittiusliiton, Suomen ruotsalaisen nuorison liiton ja Suomen vegetarisen yhdistyksen puheenjohtajuudet. Klockarsille myönnettiin vuonna 1920 kunnallisneuvoksen arvonimi.
Klockars oli naimisissa kahdesti, vuodesta 1891 vuoteen 1910, puolisonsa kuolemaan asti, Maria Elisabet Häggmanin kanssa ja vuodesta 1911 Karin Anna Loide Wahlbäckin kanssa. Historioitsija Birgit Klockars (1912–1996) oli hänen tyttärensä.
Lego Pirates of the Caribbean

Lego Pirates of the Caribbean on vuonna 2011 ilmestynyt Lego-tuotesarja. Toukokuussa 2011 sarjaan julkaistiin myös , joka kattaa neljä ensimmäistä "Pirates of the Caribbean" -elokuvaa.
Vuonna 2011 ilmestyneet Lego-tuotteet.
Alla on lista vuonna 2011 ilmestyneistä Pirates Of The Caribbean - Lego-tuotteista.
Vesipaunikko

Vesipaunikko eli paunikko ("Crassula aquatica", syn. "Tillaea aquatica", "Bulliarda aquatica") on hyvin pienikokoinen rantojen maksaruohokasvi. Suomessa laji on luokiteltu vaarantuneeksi, sillä se on taantunut.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen vesipaunikko kasvaa vain 1–5 senttimetriä korkeaksi. Kuivalla maalla kasvi on usein punainen. Varsi on pysty, haaraton tai tyvestä haarainen. Kasvi on mehilehtinen. Vastakkaiset lehdet ovat tasasoukkia, möyheitä, liereitä ja suippoja tai otakärkisiä. Hyvin pienet valkoiset tai punertavat kukat ovat lehtihangoissa. Sekä teriö että emiöt ovat nelilehtisiä. Vesipaunikko kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Lehtihankoihin kehittyy nelikärkisiä tuppilohedelmiä.
Levinneisyys.
Vesipaunikon levinneisyysalue painottuu Euroopassa Etelä- ja Keski-Ruotsiin ja -Suomeen. Lajia tavataan harvinaisempana myös Norjassa, Tanskassa, Baltian maissa, Venäjän Karjalassa, Puolassa, Saksassa ja Ranskassa. Se kasvaa myös Japanissa sekä Pohjois-Amerikassa paikoin itä-, länsi- ja etelärannikoilla. Suomessa vesipaunikkoa kasvaa hyvin satunnaisena Tornion korkeudelle saakka. Runsaimmat esiintymät ovat Ahvenanmaalla, Tampereen seudulla, Oulujärven ympäristössä ja Perämeren rannikolla. Aikaisemmin lajia kasvoi yleisesti muun muassa koko Saaristomeren alueella, mutta laji on alueelta nykyisin lähes kadonnut.
Elinympäristö.
Vesipaunikko kasvaa veden rajassa liejuisilla ja savisilla järvenrannoilla, erityisesti laidunrannoilla. Joskus laji kasvaa myös murtovedessä ja saariston kalliolätäköissä. Vesipaunikko on Suomessa harvinaistunut erityisesti sisämaassa rantalaidunnuksen vähennettyä.
Missä muruseni on

Missä muruseni on on Jenni Vartiaisen kappale, joka julkaistiin "Seili"-albumin kolmantena singlenä 23. elokuuta 2010. Single sijoittui debyyttiviikollaan Suomen singlelistan kolmannelle sijalle, minkä jälkeen se sijoittui seuraavina viikkoina järjestyksessä sijoille 7, 5, 1 ja 2. Tämän jälkeen se oli seitsemän viikkoa listan kärjessä. Listakärjestä laskettuaan kappale nousi listalla vuoden 2010 viimeisellä viikolla ja oli vuodenvaihteen 2010–2011 yli kärjessä vielä kaksi viikkoa. Single on ylittänyt Suomen kultalevyrajan, sillä sitä on myyty yli 5 000 kappaletta.
Vartiainen on säveltänyt kappaleen yhdessä Jukka Immosen kanssa ja sen on sanoittanut Mariska, joka sai inspiraation lukiessaan eroottista intialaista runoutta parvekkeellaan kuumana kesäpäivänä.
Vuonna 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:tä suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Missä muruseni on” ylsi kyselyn kokonaistuloksissa sijalle 56.
”Missä muruseni on" on Suomen kaupallisen radion historian soitetuin kappale.
Cover-versioita.
Märät säpikkäät on tehnyt kappeleesta musiikkivideon saamen kielellä nimellä ”Leivänmuruseni”.
Henri Duparc

Henri Duparc (1848–1933) oli ranskalainen säveltäjä. Hän oli César Franckin oppilas. Duparc sairasti hermostollista sairautta, ja joutui lopettamaan säveltämisen jo 37-vuotiaana. Tätä ennen hän kuitenkin ehti säveltää ranskalaisen myöhäisromanttisen liedtaiteen täysipainoisia, herkän melodisia lauluja, joihin hänen maineensa perustuu.
Latino World Order

Latino World Order (lyhennettynä lWo tai LWO) oli ryhmittymä showpainipromootiossa, World Championship Wrestlingissä. Ryhmää johti Eddie Guerrero vuosina 1998 ja 1999. Stablen nimen keksi Jason Hervey, jota oli inspiroinut New World Order (nWo).
Historia.
Konsepti.
LWO debytoi vuoden 1998 lopussa, kun Eddie Guerrero riitaantui Eric Bischoffin kanssa, joilla oli riitaa oikeassakin elämässä. Ryhmän idean keksi Jason Hervey, joka on Bischoffin kaveri. Ryhmän johtajaksi ajateltiin alun perin Konnania, mutta se annettiin Eddie Guerrerolle, kun Konnan liittyi nWo Wolfpaciin.
Alku.
17. elokuuta, 1998 antoi worked shootin, missä hän sanoi haluavansa vapautua sopimuksestaan. Eddien oltuaan monia viikkoja ulkona kuvioista, hän palasi 5. lokakuuta WCW Monday Nitrossa, missä hän muodosti lWo:n, mihin kuului monia meksikolaisia painijoita. 
Ryhmä muodostui lähes kaikista meksikolaisista painijoista WCW:n rosterista, mihin kuuluivat Psychosis, La Parka, Hector Garza ja Juventud Guerrera. LWO feudasi pääasiassa Rey Mysterio, Jr.:n kanssa, kun hän kieltäytyi liittymään ryhmään. Mysterio kuitenkin joutui liittymään ryhmään, kun hän hävisi Guerrerolle. Myöhemmin ryhmään liittyi Chavo Guerrero.
Hajoaminen ja jälkiseuraus.
1. tammikuuta, 1999 Eddie Guerrero joutui auto-onnettomuuteen, mikä tarkoitti, että lWo:n loppu oli lähellä. Kolme päivää myöhemmin, kaksi New World Orderin ryhmää yhdistyivät, eikä kauankaan, kun lWo:n jäseniä löydettiin tajuttomina takahuoneilla. NWO alkoi lähestyä lWo:ta ja pakottivat heidät hajoamaan välittömästi tai saisi vastata seurauksistaan. Jokainen lWo.n jäsen riisui lWo-paitansa ja lähtivät kehästä, paitsi Mysterio. Mysterio, joka ei ollut alkuperäinen lWo:n jäsen todisti itselleen, että oli ryhmälle lojaalein, kun kieltäytyi riisumasta lWo-paitaa. NWO pieksi Mysterion ja repivät häneltä lWo-paidan päältään, mistä syntyi feudi Mysterion ja Outsidersien kanssa.
New World Order potki heidän ainoan latinopainijan, Konnanin ulos ryhmästä. Tämä johti siihen. että Mysterio ja Konnan muodostivat tiimin ja alkoivat yhdessä feudaamaan Outsiderseja vastaan. Kun Eddie Guerrero parani ja teki paluunsa kehään, LWO:n avainjäsenet, kuten hän itse, Mysterio, Juventud muodostivat tunnetun ryhmän nimeltä Filthy Animals.
Krzysztof Hołowczyc

Krzysztof Wiesław Hołowczyc (s. 4. kesäkuuta 1962 Olsztyn, Puola) on puolalainen ralliautoilija. Hän voitti rallin Puolan mestaruuden vuosina 1995–1996 ja 1999 sekä Euroopan mestaruuden vuonna 1997. WRC-sarjassa Hołowczyc kilpaili ensimmäistä kertaa vuonna 1996 Ruotsin rallissa. Hän kilpaili yksittäisiä kilpailuja vuosina 1996–2000, 2003 ja 2009. Hänen Argentiinan kilpailussa ajamansa 7. sija oli pitkään Puolan paras sijoitus rallikilpailuissa. 
Kun Puolan ralli, jonka Hołowczyc oli voittanut kolme kertaa, palasi rallin maailmanmestaruussarjan kilpakalenteriin vuonna 2009, Hołowczyc sijoittui kilpailussa kuudenneksi ottaen ensimmäiset pisteensä WRC-sarjassa. Hołowczyc on toinen puolalaiskuljettaja, joka on ajanut pisteille WRC-sarjassa. Hołowczyc on osallistunut myös Dakar-ralliin vuosina 2005, 2009 ja 2010 sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi. Hołowczyc on saanut hopeisen Cross of Merit -mitalin vuonna 2000 ja kultaisen vuonna 2005.
Hołowczyc oli Euroopan parlamentin jäsen Euroopan kansanpuolueen ryhmässä vuosina 2007–2009. Ralliautoilu-uransa hän lopetti elokuussa 2015.
Hołowczycilla on vaimonsa Danutan kanssa tyttäret Karolina, Alicja ja Antonina.
Martti Ounamo

Martti Erik ”Limu” Ounamo (29. huhtikuuta 1911 Helsinki – 15. joulukuuta 1992 Nurmijärvi) oli suomalainen pasunisti ja valokuvaaja, joka vaikutti Dallapé-yhtyeessä soittaen pasuunan lisäksi myös viulua. Ounamo esiintyi ainakin elokuvassa "SF-paraati" (1940). Ounamo soitti keväästä 1940 alkaen pasuunaa Erkki Ahon orkesterissa , keväällä myös Eugen Malmsténin yhtyeessä, jossa olivat myös Toivo Kärki, Pauli Granfelt ja Alvi Palho . Sodan jälkeen Ounamo jatkoi Ahon orkesterissa . 1940-luvun lopulla ja 1950-luvulla Ounamo otti ja kehitti erittäin paljon korkeatasoisia valokuvia aikansa muusikoista ja yhtyeistä. Näitä on myöhemmin julkaistu eri yhteyksissä . 1950-luvun alussa Kärki laittoi muutaman sävellyksensä vanhan ystävänsä Ounamon nimiin, joka sairasteli tuolloin. Myöhemmin tieto oikaistiin Teostoon . Ounamon entinen sukunimi oli Lindblad.
Kerttu Salmi

Kerttu Sigrid Salmi (15. heinäkuuta 1901 Luumäki – 13. elokuuta 1977 Espoo) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Hän työskenteli muun muassa Viipurin lavoilla ja Radioteatterissa. Lisäksi hänet nähtiin lukuisissa suomalaisissa elokuvissa, kuten "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä" sekä "Anu ja Mikko".
Tausta.
Kerttu Salmen vanhemmat olivat rautatieläinen Tuomas Salmi ja Anna-Liisa Lensu. Hän suoritti opintoja Viipurin yhteiskoulussa, Viipurin Musiikkiopistossa ja Viipurin taiteenystäväin piirustuskoulussa. Lisäksi hän opiskeli toimistoalaa. Salmen aviopuoliso oli metallimies Frans Armas Vuori vuodesta 1946.
Teatteriura.
Salmi oli kiinnitettynä useisiin viipurilaisiin teattereihin 1920- ja 1930-luvulla: Viipurin Työväen Teatteri 1922–1927, Viipurin Näyttämö 1927–1933 ja Viipurin Kaupunginteatteri 1933–1937. Vuosina 1938 ja 1939 hän työskenteli ohjaajana Valkeakosken Tehtaan Näyttämöllä ja edelleen näyttelijänä Helsingin Kansanteatterissa 1940–1942. Vuosiksi 1942 ja 1943 hän palasi näyttelijäksi Viipurin Kaupunginteatteriin. Vuodesta 1950 alkaen Salmi toimi näyttelijänä Radioteatterissa.
Kerttu Salmen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Vappo (kappaleessa "Anu ja Mikko"), Kaisa ("Pohjalaisia"), Manta ("Olenko minä tullut haaremiin") ja Marusja ("Jääkärin morsian"). Hänen ohjaustehtäviinsä lukeutuivat muun muassa näytelmät "Sydämen avain", "Naispaholainen", "Pastori Jussilainen" ja "Daniel Hjort".
Elokuvaura.
Salmi näytteli yli 40 elokuvassa vuosina 1938–1962. Valkokankaalla hän oli sivuosien tulkitsija, joka näytteli tyypillisesti päähenkilöiden sukulaisia tai palvelusväkeä. Itselleen teatterista tutun Vapon roolin Salmi näytteli myös kahdessa "Anu ja Mikko" -filmatisoinnissa, vuosina 1940 ja 1956. Valentin Vaalan elokuvassa "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä" hän tulkitsi Juse-muoria.
Petri Meri

Petri Meri (s. 11. helmikuuta 1991 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija.
Ura.
Isokokoinen Meri on Turun Palloseuran kasvatti, joka pelasi joukkueessa lähes koko junioriuransa. Hän voitti Tepsi-nimellä pelanneessa joukkueessa B-nuorten I-divisioonan mestaruuden keväällä 2008. Meri oli kaudella 2010–2011 TPS:n A-nuorten toiseksi paras maalintekijä sekä kolmanneksi paras pistemies Johannes Lehdon kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös ensimmäisen SM-liigaottelunsa 17. helmikuuta 2011 vieraissa Jokereita vastaan ja sai siinä jääaikaa 7.12 minuuttia. Kauden 2011–2012 Meri pelasi kokonaan A-nuorissa.
Kesällä 2012 Meri siirtyi try-outille Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Hän sai elokuussa jatkosopimuksen kaudeksi 2012–2013. Meri edusti kauden aikana myös Pohjoisen joukkuetta Mestis Hockey Dayssä pelatussa tähdistöottelussa. Hän korvasi joukkueessa SaPKon Niko Laakkosen. Meren kausi päättyi kuitenkin polvivammaan tammikuussa 2013.
Kauden 2013–2014 Meri pelasi II-divisioonajoukkue Kaarinan Kiekko-Pojissa, jonka varakapteenina hän toimi ja oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 16+41=57. Meri oli kauden päätteeksi nostamassa KaKiPoa seuraavaksi kaudeksi Suomi-sarjaan. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi Mestikseen ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella TuToon. Meri pelasi joukkueessa 23 ottelua tehden neljä syöttöpistettä, kunnes hän jätti TuTon tammikuussa 2015 keskittyäkseen opintoihinsa.
Shenzhou 8

Shenzhou 8 (神舟八号) oli Kiinan kansantasavallan miehittämätön avaruusalus, jonka avulla tehtiin muun muassa telakointikokeita 29. syyskuuta 2011 avaruuteen laukaistun Tiangong 1 -pienoisavaruusaseman kanssa. Shenzou 8 laukaistiin avaruuteen 31. lokakuuta 2011 Kiinan Jiuquanin avaruuskeskuksesta. Kahden päivän kuluttua laukaisusta Shenzhou-alus telakoitui Tiangong 1 -avaruusasemaan 2. marraskuuta 2011 kello 19.28 Suomen aikaa . Myös toinen telakointiyritys onnistui. Avaruuslento kesti kolme viikkoa. Alus laskeutui 17. marraskuuta 2011 kello 11:32 UTC Sisä-Mongoliaan.
Shenzhou 8 käytti venäläistä telakointimodulia kuten esim. ESAn ATV-rahtialus.
Avaruuslennolla oli mukana Saksan DLR:n ja ESAn biologisia kokeita.
Sankarin seisaus

Sankarin seisaus – kertauksia ja vertauksia on Veronica Pimenoffin kirjoittama romaani, joka on ilmestynyt 2010 Tammen kustantamana. 
Pimenoffin yhdeksäs romaani on aateromaaneista tunnetun kirjailijan tulkinta syyskuun 11. päivän tragediasta. Mukana on hiven jännitystä. Päähenkilö, minäkertoja, on seisonut moottoritiellä katsomassa kuinka hänen työpaikkansa Pentagon joutuu iskun kohteeksi. Hän asettuu hotelliin seuraamaan tapahtumia reaaliaikaisesti televisiosta. Samalla hänen mielensä pohtii oman elämän tekemisiä ja tekemättä jättämisiä. Romaanin näyttämönä ovat Eurooppa, Aasia ja Pohjois-Amerikka. Minäkertoja on alkujaan laosilainen palkkasoturi, mutta on päässyt Yhdysvaltain tiedustelupalvelun palkkalistoille ja työskentelee Pentagonissa, kuvaannollisesti Olympos-vuorella.
Suomi liittyy tarinaan, kun minäkertoja saapuu Saksaan antamaan raportin Suomeen suuntautuneista asekuljetuksista. Tarinan juonen rinnalla kirjoittaja kuljettaa kulttuurihistoriallista aineksia antiikin Kreikasta lähtien. 
Kriitikko Hannu Niklander pitää romaania syksyn 2010 merkittävimpiin kuuluvana teoksena. Miikka Laihinen luonnehtii tarinaa paikoin puisevaksi mutta hänen arvionsa mukaan "teos ansaitsee tulla luetuksi". Hän vertaa teosta yhdysvaltalaiseen tylsänpulskeaan kritiikkiin, jonka rinnalla Pimenoffin romaani on terävää, harkittua ja ehdotonta aikalaisproosaa. 
Pia Ingström luonnehtii Pimenoffia apokalyptikoksi, ja siksi juuri tämä aihe on hänelle itsestään selvä, mutta onneksi saanyt kypsyä lähes kymmenen vuotta. Vaikka Pimenoff on psykiatri, hän ei luo lukijalle samastumiskohteita, ei selitä päähenkilön tekoja. Ingström ihailee tapaa, jolla Pimenoff murskaa monia suomalaisen proosan tärkeitä pidettyjä puolia, kuten soljuvaa kieltä, suurisieluista pientä ihmistä.
Kun Helena Ruuska kritisoi teosta sanoin: "Itse henkilö kaikkine naisineen ja erilaisine tunnustuksineen jää ulkokohtaiseksi", vastaa Kristina Carlson siihen poleemisesti: "No eihän tätä yhden persoonan tilitys- tai kasvuromaaniksi ole kirjoitettukaan, vaan kyse on muista asioista: sodasta, sodan politiikasta ja taloudesta ja tekniikasta - - eivätkä yhteydet antiikin mytologiaankaan ole pelkkää koristetta, kuten Ruuska antaa ymmärtää". Carlsson pitää Pimenoffin kaksoisvalotusta loistavana ja pahoittelee teoksen saamaa vähäistä huomiota.
Wiener Singverein

Wiener Singverein on itävaltalainen perinteikäs sekakuoro, joka on tunnettu monista konserteistaan ja levytyksistään merkittävien kapellimestareiden johdolla. Musiikin harrastajista koostuva kuoro perustettiin varsinaisesti vuonna 1858 Wienin Musiikinystävien seuran osaksi, mutta sen juuret ovat jo seuran perustamisvuodessa 1812. Kuoron konserttipaikka on Wienin Musikverein-konserttisali. Johannes Brahms oli yksi kuoron varhaisista johtajista, ja kuoro oli mukana säveltäjän Ein deutsches Requiemin osittaisessa kantaesityksessä. Muita merkkiteosten kantaesityksiä, joissa Wiener Singverein on ollut mukana, ovat muun muassa Brucknerin Te Deumin ja Mahlerin kahdeksannen sinfonian kantaesitykset.
Wiener Singvereinin ohjelmisto ulottuu J. S. Bachista 1900-luvulle, mutta erityisesti kuoro on keskittynyt itävaltalaiseen ja saksalaiseen musiikkiin. Pääasiallisesti Wiener Singverein esittää konserttimusiikkia, mutta on laulanut myös oopperaesityksissä ja -levytyksissä. 1900-luvun jälkipuoliskolta lähtien kuoro on tehnyt myös ulkomaankiertueita ympäri maailmaa. Kuoron johtajana on vuodesta 1991 toiminut Johannes Prinz.
Kapellimestareihin, joiden johdolla kuoro on laulanut, kuuluvat muiden muassa Daniel Barenboim, Pierre Boulez, Wilhelm Furtwängler, Herbert von Karajan, Riccardo Muti, Seiji Ozawa ja Christian Thielemann. Kuoro on tehnyt satoja levyjä muun muassa Decca-, Deutsche Grammophon -, EMI-, Philips- ja Sony-levymerkeille.
Kamenets

Kamenets (, ) on pieni kaupunki ja kaupungin mukaan nimetty hallintopiiri Valko-Venäjän lounaisen Brestin alueen länsiosissa Puolan rajalla. Kamenets sijaitsee heti maakunnan pääkaupunki Brestin pohjoispuolella; kantatietä P83 seuraten välimatka on 37 kilometriä. Kaupungin asukasluku oli 8 447 lokakuun 2009 väestönlaskennassa; koko hallintopiirissä asui 39 143 ihmistä, mihin sisältyi myös hallintopiirin toinen kaupunki Vysokaje (5 376 asukasta).
Kamenetsin piiri tunnetaan nykyisin muun muassa Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvasta ja kulttuurihistoriallisestikin merkittävästä Belavežskaja puštšan kansallispuistosta, jonka pääsisäänkäynti sekä opastus- ja majoituskeskus löytyvät piirin pohjoisosista. Myös Pestšatka-Połowce-rajanylityspaikka Puolaan Vysokajen pikkukaupungin pohjoispuolella on melko aktiivisessa käytössä.
Haikou

Haikou () on Hainanin maakunnan pääkaupunki ja prefektuuritason kaupunki Kiinan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee Etelä-Kiinan meren pohjoisosassa, Hainanin saaren koillisrannikolla. Kaupungin väkiluku on 2,046 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 2 237 neliökilometriä.
Kaupungin naapureina ovat idässä Wenchangin piirikuntatason kaupunki ja etelässä Ding’anin ja lännessä Chengmain piirikunnat.
Pohjoisessa Haikoun kaupunkia rajaa Hainanin saaren mantereesta erottava, noin 20 kilometriä leveä Hainanin salmi (Qiongzhoun salmi).
Haikoussa vallitsee trooppinen ilmasto. Lämpimintä on heinäkuussa, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 33 °C. Viileintä on tammikuussa, jolloin keskimääräinen alin lämpötila on 15 °C. Suurimmat sateet saadaan toukokuun ja lokakuun välillä. Vähiten sataa joulukuun helmikuun välillä. Vuosittainen sadanta on noin 1 600 millimetriä.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu seuraavasti (2010): 
Kaupunkia kutsutaan joskus kookospähkinäkaupungiksi. Kaupungista on lauttayhteys mantereelle ja Kiinan rautateiden suurnopeusjunayhteys saaren eteläosaan Sanyaan. Haikou Meilanin kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 25 kilometriä kaupunkikeskustasta kaakkoon.
Väärillä jäljillä

Väärillä jäljillä on vuonna 1995 ilmestynyt Henning Mankellin kirjoittama rikosromaani, jonka pääosassa on komisario Kurt Wallander. Tässä kirjassa Ystadin poliisipäällikkö Björk saa ylennyksen ja hänen tilalleen tulee ensimmäinen naispuolinen päällikkö Lisa Holgersson.
Kirja on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa (1995) Wallanderia esittää Rolf Lassgård ja englanninkielisessä (2008) Kenneth Branagh.
Juoni.
Nuori ulkomaalaissyntyinen nainen tekee polttoitsemurhan rapsipellolla Ystadissa. Pian sen jälkeen alkaa Ystadissa ja lähiseudulla sarja murhia, joissa uhrit on skalpeerattu. Rypsipellolla kuolleen naisen tapaus jää sarjamurhaajan etsimisen varjoon ja lähes unohtuu. Wallander huomaa vasta pitkän ajan kuluttua tutkimusten olleen väärillä jäljillä ja tapausten liittyvän toisiinsa.
Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 2011

Kriketin maailmanmestaruuskilpailut 2011 olivat järjestyksessään 10. kriketin maailmanmestaruuskilpailut. Turnauksen järjestivät yhteistyössä Intia, Sri Lanka ja Bangladesh. Bangladesh toimi ensimmäistä kertaa turnauksen isäntänä. Turnaus järjestettiin 19. helmikuuta – 2. huhtikuuta 2011. Pakistan oli valittu yhdeksi kilpailujen järjestäjistä, mutta International Cricket Council (ICC) päätti peruuttaa Pakistanin isännöintioikeudet vuonna 2009 Lahoressa Sri Lankan krikettimaajoukkueeseen kohdistuneen hyökkäyksen jälkeen.
Kymmenen vakijäsenen lisäksi turnaukseen selvisi neljä joukkuetta Kriketin maailmanliigasta.
Intia voitti loppuottelussa Sri Lankan 2. huhtikuuta 2011. Mestaruus oli Intialle maan historian toinen, edellisen kerran se juhli MM-kultaa vuonna 1983. Alkusarjassa Intian ja Englannin välinen kamppailu päättyi tasatulokseen, mikä kriketissä on kohtuullisen harvinaista.
Viides nainen

Viides nainen on vuonna 1996 ilmestynyt ruotsalainen rikosromaani, jonka pääosassa on Kurt Wallander. Sen on kirjoittanut Henning Mankell.
Kirja on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa vuodelta 1996 Wallanderia esittää Rolf Lassgård ja englanninkielisessä vuodelta 2010 Kenneth Branagh.
Juoni.
Tapahtumat sijoittuvat syksyyn 1994. Vanhahko mies löydetään kuolleena ansakuopasta, jossa terävät bambunuolet ovat surmanneet hänet. Pian sen jälkeen katoaa kukkakauppias, joka myös löytyy surmattuna metsästä. Tutkiessaan tapauksia poliisit päätyvät arvioon, että molempien surma on kosto jostakin.
Bohemian FC

Bohemian Football Club (iiriksi "An Cumann Peile Bóithéimeach"), myös Bohemians, on jalkapalloseura Dublinin kaupungista Irlannista. Joukkue pelaa League of Ireland Premier Divisionissa, korkeimmalla sarjatasolla.
Seura on voittanut 11 kertaa maan mestaruuden ja seitsemästi kansallisen cupin.
Palomuuri (romaani)

Palomuuri on kahdeksas kirja Henning Mankellin kirjoittamassa Kurt Wallander -kirjasarjassa. Se ilmestyi vuonna 1998 ja on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa vuodelta 2006 Wallanderia näyttelee Rolf Lassgård ja englanninkielisessä vuodelta 2008 Kenneth Branagh. Elokuvaversioiden juonet poikkeavat joissakin kohdin kirjasta.
Juoni.
Ystadin torilta löytyy kuollut mies pankkiautomaatin luota. Suunnilleen samaan aikaan kaksi tyttöä murhaavat julmasti taksikuskin, nähtävästi ilman mitään syytä. Tyttöjen ollessa poliisiasemalla vanhempi tyttö pääsee pakenemaan. Myöhemmin hänet löydetään kuolleena. Taksikuskin murhanneen tytön isä paljastaa, että taksikuskin poika oli raiskannut tytön kolme vuotta aikaisemmin tytön ollessa 15-vuotias.
Wallander ja muut poliisit huomaavat, että tapauksien välillä on jokin yhteys. Kertomus laajenee kahdesta murhasta suureksi maailmanlaajuiseksi salajuoneksi, jossa tietotekniikalla on merkittävä osuus. Pankkiautomaatilla kuolleen miehen toimistosta löytyy tietokone, jossa on hyvin monimutkainen suojausjärjestelmä, jonka takaa näyttäisi paljastuvan krakkerointiyritys. Tähän viittaa kirjan nimi. Wallander pyytää ilman esimiehensä lupaa erästä krakkeroinnista tuomittua hakkeria selvittämään asiaa. Rikolliset pääsevät kuitenkin jäljille hänestä.
Tietokoneen sisältö paljastuu myöhemmin valtavaksi iskuksi, jolla pyritään kaatamaan maailman talousjärjestelmä. Isku tapahtuu jonkun toimenpiteen seurauksena. Kestää kauan ennen kuin poliisit ymmärtävät, että isku käynnistetään Ystadin torin pankkiautomaatilta.
Yksinäinen Wallander yrittää löytää itselleen naisseuraa. Internetin deittipalvelun avulla löytyy tuttavuus, joka myöhemmin paljastuu rikollisten soluttautujaksi. Wallander vie hakkerin turvaan uuden naistuttavansa luo ymmärtämättä, että tämä on osa rikollisliigaa. 
Wallanderin on lopussa yritettävä pelastaa hakkeriapulaisensa rikollisten käsistä sekä koko maailmantalous estämällä isku tietojärjestelmiä vastaan.
Askeleen jäljessä

Askeleen jäljessä on seitsemäs Kurt Wallanderista kertova rikosromaani, jonka on kirjoittanut Henning Mankell ja joka ilmestyi vuonna 1997. Se on filmattu kahdesti: ruotsinkielisessä versiossa Wallanderia esittää Rolf Lassgård ja englanninkielisessä Kenneth Branagh.
Juoni.
Elokuussa 1996 Wallanderin kollega Svedberg löydetään murhattuna. Käy ilmi, että Svedberg on vapaa-ajallaan tutkinut tapausta, jossa kolme nuorta katosivat jäjettömiin saman vuoden juhannusaattona. Sitten poliisit löytävät nuoretkin murhattuina. Murhaaja oli ensin haudannut murhaamansa nuoret ja kolme kuukautta myöhemmin kaivanut heidät esiin.
Murhaajan motiivi näyttäisi olevan, että hän ei siedä onnellisia ihmisiä ja siksi valitsee heitä uhrikseen. Myös Svedbergin elämästä löytyy jälkeenpäin yllättäviä salaisuuksia.
Tässä kirjassa Wallander saa tietää sairastavansa diabetesta, mutta ei kerro siitä kellekään työtovereistaan tai perheenjäsenistään.
Seat Pleasant

Seat Pleasant on 1,9 neliökilometrin laajuinen kaupunki Yhdysvalloissa, Marylandissa. Siellä oli vuonna 2009 arviolta 4 903 asukasta. Se sijaitsee Prince Georgen piirikunnassa Washingtonin itäisen kulman vieressä.
Historia.
Seat Pleasant kehittyi muun muassa Joseph Gregoryn maitotilan ja Hillin suvun maatilan ympärille. Maat olivat kuuluneet aiemmin Yhdysvaltain vapaussodan sankarin Otho Holland Williamsin ja 1600-luvulla eläneen puritaanijohtaja James Berryn sukulaisille. Ne myytiin Gregorylle vuonna 1850.
Vuonna 1873 osa Addison Roadin varressa olleelle maalle rakennettiin pieniä maatiloja ja maaseutuasumuksia. Seat Pleasant lähti kasvamaan, kun rautatie tuli paikkakunnalle. Vuonna 1898 valmistui Chesapeake Beach Railway. Tämän jälkeen Columbia Railway laajensi raitiovaunulinjansa Seat Pleasantiin asti, ja vuonna 1908 Washington, Baltimore and Annapolis Electric Railway läpäisi kaupungin.
Seat Pleasant sai nimensä vuonna 1906. Sitä ennen paikkakuntaa oli kutsuttu nimellä Chesapeake Junction. Chesapeake Beach Railwayn matkustajamäärät kasvoivat tasaisesti 1900–1920 ja vaikutti myös Seat Pleasantin kehitykseen. Kylästä tuli oma kuntansa vuonna 1931. Tuolloin kaupungissa asui 200 taloutta. Chesapeake Beach Railwayn suosio oli jo tuolloin laskussa, ja se lakkautettiin lopulta 1935. Siihen vaikutti valtateiden rakentaminen, ja Seat Pleasantinkin kautta rakennettiin kaksi Marylandin osavaltionvaltatietä: Maryland Route 704 ja 214. Valtatiet toivat kaupunkiin lisää asukkaita, ja halpojen asuntojen rakentaminen toi kaupunkiin afroamerikkalaisia perheitä Washingtonista 1940-luvun lopulla. Washingtonin metron asema rakennettiin kaupunkiin 1980-luvulla.
Nähtävyydet ja kaupunkikuva.
Monet kaupungin vanhemmista rakennuksista on jo purettu. Vanha veturitalli purettiin 1980-luvulla ostoskeskuksen tieltä, ja 1900-luvun alkupuolelta toiminut Watkins Hardware Store suljettiin 1990-luvulla. Kaupungissa on kuitenkin edelleen kaksi vanhaa kirkkoa: episkopaalinen Addisonin kappeli (1696) ja Mount Victoryn baptistikirkko (1908). Addisonin kappeliin on haudattu Yhdysvaltain ensimmäinen laivastoministeri Benjamin Stoddert.
Goodwin Park on kaupunkilaisten suosittu virkistyskohde Seat Pleasantin keskustassa.
Minä (sunnuntailapsi)

”Minä (sunnuntailapsi)” on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1987. Kappale julkaistiin Leskisen "Minä"-albumilla.
Kappaleessa Leskinen kertoo elämäntarinaansa syntymästään aina vuoteen 1987. Tunnusomaista kappaleessa on, että hän käyttää minä-pronominia aivan kuin se olisi pronomini hän, esimerkiksi "”minä muistaa”", eikä "”minä muistan”". "Sunnuntailapsi" kappaleen nimessä tulee siitä, että jokaisen säkeistön lopussa Juice Leskinen laulaa siten, että säkeistön tapahtumat ovat tapahtuneet aina sunnuntaipäivinä; hän myös syntyi sunnuntaina 19. helmikuuta 1950.
Lehtoherkkutatti

Lehtoherkkutatti ("Boletus" aff. "reticulatus") on kivitatteihin kuuluva sieni, jonka taksonominen asema vaikuttaa jossain määrin epäselvältä eikä sille ole vahvistettu tieteellistä nimeä. Laji on yleensä yhdistetty tammenherkkutattiin ("Boletus reticulatus"), mutta siinä on useiden tutkijoiden (Roy Watling, Sietse van der Linde, Mauri Korhonen) mielestä varsin selvät erot tähän. Lehtoherkkutatin jälkeen on Mauri Korhonen kuvannut Suomesta myös kangasherkkutatin ("Boletus pinetorum"). 
Lehtoherkkutatti on tyypillinen herkkutattimainen sieni. Sitä tavataan Keski-Euroopassa. Suomessa se on lounaispainotteinen lehtipuiden juurisienenä, mutta ei yhtä selvästi kuin tammenherkkutatti. Se ei ole myöskään keskimäärin jalastaan yhtä paksu. Jalan vaalea kohoverkkokuvio on erityisen selkeä. Lehtoherkkutatti vaalenee ikääntyessään, kun tammenherkkutatti tummenee. Suurimmat erot ovat kuitenkin pintakelmun rihmoissa ja itiöiden koossa.
DNA-analyysi tuonee taksonomiaan lopullisesti selvyyden.