tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juan Gabriel

Alberto Aguilera Valadéz taiteilijanimeltään Juan Gabriel (7. tammikuuta 1950 Parácuaro, Meksiko – 28. elokuuta 2016 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli meksikolainen laulaja-lauluntekijä, joka esitti meksikolaisia rancheroita, balladeita, mariacheja ja popmusiikkia.
Elämä.
Alberto Aguilera Valadéz syntyi tammikuussa 1950. Hän oli kymmenlapsisen perheen nuorimmainen, ja hänen isänsä kuoli jo ennen hänen syntymäänsä. Äiti muutti pian tämän jälkeen työskentelemään taloudenhoitajana Ciudad Juáreziin, missä Alberto Valádez joutui 5-vuotiaana sisäoppilaitokseen. Hän oppi koulun johtajan Juan Contrerasin ohjauksessa käsityötaitoja. Hän jätti koulun 13-vuotiaana ja tienasi tämän jälkeen ensimmäiset palkkansa myymällä tekemiään pöytiä, tuoleja ja koreja.
Vuonna 1965 Valadéz esiintyi paikallisessa televisio-ohjelmassa, jonka juontaja antoi hänelle taiteilijanimelle Adán Luna. Seuraavana vuonna hän esiintyi uudelle taiteilijanimellään ensimmäistä kertaa ciudadjuárezilaisessa kabareeteatterissa nimeltä Noa Noa. Seuraavien vuosien aikana Valadéz pyrki saamaan levytyssopimusta ja esiintyi useasti Ciudad Juárezissa, Malibú-yökerhossa. Vuonna 1971 hän teki RCA Recordsin kanssa levytyssopimuksen, joka myöhemmin siirtyi BMG:lle, ja vaihtoi nimensä Juan Gabrieliksi kunnioittaakseen Juan Contrerasia ja isäänsä Gabriel Aguileraa.
Gabriel levytti vielä vuonna 1971 ensimmäisen hittikappaleensa, ”No Tengo Dineron”. Seuraavien 15 vuoden aikana hän levytti 15 albumia, ja niitä on myyty 20 miljoonaa kappaletta. Hän kirjoitti kappaleita myös muille latinoartisteille, kuten Angélica Maríalle, Gualberto Castrolle ja Enriqueta Jiménezille, ja kansainvälisille muusikoille, kuten José Josélle, Luis Miguelille ja Rocío Dúrcalille. Vuonna 1975 Gabriel esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan, "Nobleza Rancherassa".
Gabriel ajautui BMG:n kanssa sopimuskiistoihin vuonna 1985 eikä suostunut levyttämään ainuttakaan albumia, ennen kuin kiista saataisiin ratkaistua. Tuona aikana hän sävelsi ja tuotti muiden artistien kanssa. Esimerkiksi vuonna 1988 hän sävelsi ja tuotti albumin "Desde Andalucia", josta tuli Isabel Pantojan suosituin albumi. Gabriel ja BMG pääsivät sopuun vuonna 1994, jolloin hän teki popalbumin "Gracias Por Esperar". Kaksi vuotta myöhemmin BMG julkaisi Gabrielin 25-vuotisen uran kunniaksi 25-levyisen retrospektiivin "25 Anniversarios, Solos, Duetos, y Bersiones Especiales".
Vuonna 1995 ASCAP nimesi Gabrielin vuoden lauluntekijäksi, ja seuraavana vuonna hänet valittiin Billboardin latinalaisen musiikin kunniagalleriaan. Vuonna 2002 Gabriel sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Gabriel kuoli 66-vuotiaana kotonaan Kalifornian Santa Monicassa 28. elokuuta 2016. Hän oli kärsinyt terveysongelmista.
Albert Ramos

Albert Ramos Viñolas (s. 17. tammikuuta 1988 Barcelona) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 17 toukokuussa 2017. Hän on voittanut urallaan kolme ATP-haastajaturnausta. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän otti Båstadissa vuonna 2016.
Heinäkuussa 2011 Ramos selviytyi Sveitsin avoimissa ensimmäistä kertaa urallaan ATP-turnauksen puolivälieriin. Grand Slam -turnauksissa Ramos on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin Ranskan avoimissa 2016.
Elisabeth Haich

Elisabeth Haich (1897 – 1994) oli joogi, tarot-korteista kiinnostunut okkultisti, henkinen opettaja ja useiden henkisten kirjojen kirjoittaja.
Haich syntyi ja varttui Budapestissa. Toisen maailmansodan jälkeen hän pakeni Sveitsiin ja perusti yhdessä Selvarajan Yesudianin kanssa Euroopan vanhimman joogakoulun. Hänen tunnetuimmassa kirjassaan "Vihkimys" Haich kuvailee entistä elämäänsä, oppiaikaansa Ptahhotepin kanssa ja perehtymistään joogaan muinaisessa Egyptissä.
Taidekeskus KulttuuriKauppila

Taidekeskus KulttuuriKauppila on vuonna 2006 perustettu taidekeskus. KulttuuriKauppila sijaitsee Iissä Oulun lähellä. Taidekeskuksessa järjestetään opetusta, taidekursseja ja näyttelyitä. Taidekeskuksessa on ollut kesänäyttely vuodesta 2007, parittomina vuosina myös ART Ii Biennaali.
Kesänäyttelyissä on ollut esillä muiden muassa Kuutti Lavosen, Anni Rapinojan ja Eija-Liisa Ahtilan teoksia. KulttuuriKauppilassa toimii myös taiteilijaresidenssi.
Taustaa.
KulttuuriKauppilan perustivat Helena Kaikkonen, Sanna Koivisto ja Antti Ylönen. Vanha Kauppilan kansakoulu ja Sanna Koiviston ateljee olivat tuhoutuneet tulipalossa 2003. KulttuuriKauppilan perustamisneuvottelut aloitettiin samana vuonna ja taidekeskus avattiin marraskuussa 2006. Taidekeskuksen perustajilla on työtilat KulttuuriKauppilan ateljeetalossa.
Fernando Sáenz Lacalle

Fernando Sáenz Lacalle (16. marraskuuta 1932 – 28. huhtikuuta 2022) oli Espanjassa syntynyt, El Salvadorissa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 9. elokuuta 1959. Hänet nimitettiin Santa Anan hiippakunnan vihkipiispaksi ja Tabboran titulaaripiispaksi 22. joulukuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1985. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
3. heinäkuuta 1993 Sáenz Lacalle nimitettiin El Salvadorin armeijan apostoliseksi hallitsijaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 19. kesäkuuta 1997. Hänet nimitettiin San Salvadorin arkkipiispaksi 22. huhtikuuta 1995. Hän jäi eläkkeelle 27. joulukuuta 2008, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin José Luis Escobar Alas.
Didier Ratsiraka

Didier Ratsiraka (4. marraskuuta 1936 Vatomandry Toamasinan lähellä – 28. maaliskuuta 2021) oli madagaskarilainen upseeri ja poliitikko, joka toimi pitkään Madagaskarin presidenttinä. Hän toimi kotimaansa presidenttinä kahdesti: ensimmäisen kerran vuosina 1975–1993, ja toisen kerran 1997–2002.
Didier Ratsiraka syntyi korkean malagassivirkamiehen perheeseen. 1950-luvulla hänen isänsä työskenteli Tamataven maakunnan kuvernöörinä. Etniseltä taustaltaan hän on betsimisaraka.
Ratsiraka kävi lyseon Pariisissa, valmistui vuonna 1963 Brestin merenkulkuoppilaitoksesta ja palveli aliupseerina Madagaskarin laivastossa. Vuosina 1965–1969 hän suoritti tietoliikenneinsinööri-instituutin ja merisotakorkeakoulun Toulonissa. Vuosina 1970–1972 Ratsiraka työskenteli sotilasasiamiehenä Madagaskarin Ranskan lähetystössä. Vuonna 1972 hänestä tuli Gabriel Ramanantsoan sotilashallituksen ulkoministeri.
Kesäkuussa 1975 Madagaskarin sotilasjohto nimitti Ratsirakan maan presidentiksi. Hänen valintansa vahvistettiin saman vuoden joulukuussa järjestetyssä kansanäänestyksessä. Vuonna 1976 hän perusti johtamansa Madagaskarin vallankumouksen eturintama ("Antokon’ny Revolisiona Malagasy, AREMA") -nimisen puolueen. Presidenttinä Ratsiraka ryhtyi ajamaan sosialistista politiikkaa ja kansallisti teollisuuden, mikä ennen pitkää johti maan talouden romahtamiseen. Myöhemmin talouselämää alettiin vapauttaa, mutta poliittinen ja sotilaallinen valta pysyi tiukasti Ratsirakan käsissä. Vuonna 1984 Ratsiraka kielsi kamppailulajit, joiden harjoittajia maassa oli arviolta 10 000 ja näistä osa oli armeijan aktiivisessa palveluksessa olevia. Kiellon syynä oli erityisesti kungfun suosio, minkä Ratsiraka katsoi olevan potentiaalinen uhka kansalliselle turvallisuudelle. Kielto johti väkivaltaisiin protesteihin, mihin Ratsiraka vastasi 31. heinäkuuta 1985 lähettämällä armeijan kungfu-kerhojen tiloihin tappamaan sen johtajat.
Vuoden 1991 virkamieslakko pakotti Ratsirakan luovuttamaan vallan väliaikaiselle hallitukselle. Ratsiraka hävisi vuoden 1993 presidentinvaalit Albert Zafylle, mutta vuonna 1997 hänet valittiin jälleen presidentiksi.
Joulukuun 2001 presidentinvaaleissa Ratsiraka ja hänen kilpailijansa Marc Ravalomanana ilmoittautuivat molemmat voittajiksi. Ratsiraka julisti poikkeustilan ja merinalaissyntyisen Ravalomananan kannattajat aloittivat levottomuudet, joita lietsottiin maan keskiosan ja rannikkoväestön välisillä ristiriidoilla. Huhtikuussa 2002 Madagaskarin korkein oikeus vahvisti Ravalomananan vaalien voittajaksi 51 prosentin ääntenenemmistöllä. Yhdysvaltojen ja Ranskan tunnustettua hänen hallituksensa Ratsiraka pakeni Ranskaan heinäkuussa 2002. Joulukuussa 2003 hänet tuomittiin poissaolevana viiden vuoden vankeuteen maan sisäisen yhtenäisyyden hajotuspyrkimyksistä.
Menabe

Menabe oli kuningaskunta Madagaskarin länsirannikolla 1600-luvun loppupuolelta 1800-luvun puoliväliin.
Sakalavat asettuivat 1600-luvulla asumaan Mangoky- ja Manambalojokien välisen alueelle kuningas Andriandahifotsyn johdolla. Vuosien 1660–1685 tienoilla hallinnut Andriandahifotsy alisti sakalavasoturiensa avulla alueella asuneet vazimbat, vezot ja antanandrot ja pakotti myös sisämaan kuningaskunnat maksamaan hänelle veroa. Uusi kuningaskunta sai nimen Menabe. Sitä ennen alue tunnettiin nimellä Ansakuabe. Andriandahifotsyn kuoltua hänen kaksi poikaansa taistelivat vallasta. Voitolle jäi Tsimanongarivo, kun taas Tsimanatona siirtyi pohjoisemmaksi, jossa hän valloitti itselleen alueen, jonne syntyi Boinan kuningaskunta.
Orjakaupalla rikastunut Menabe hajosi 1700-luvulla sisäisiin ristiriitoihin, mutta yhdistyi uudelleen vuosisadan lopussa. Naapurivaltakunta Merina valloitti Menaben 1800-luvun puolivälissä.
Helena Kaikkonen

Helena Kaikkonen (s. 1959 Ii) on suomalainen tekstiilitaiteilija.
Kaikkonen on opiskellut Norjassa tekstiilitaiteen ja muotoilun laitoksella sekä Taideteollisessa korkeakoulussa. Kaikkosen töissä luonto on tärkeä elementti niin aiheiden kuin materiaalinkin osalta. Kaikkonen tekee myös tila- ja ympäristötaideteoksia.
Helena Kaikkosen työhuone sijaitsee Oulun Pikisaaressa Vanhalla Villatehtaalla.
Aksu Palmén

Aksu Palmén on suomalainen ääninäyttelijä ja dubbaaja, joka on tehnyt laajasti töitä animaatioiden ja elokuvien suomenkielisten versioiden parissa. Hänet tunnetaan monipuolisista rooleistaan sekä kyvystään tuoda kotimaiselle yleisölle hahmoihin persoonallisuutta ja elämyksellisyyttä omalla äänellään.
Uransa aikana Palmén on antanut äänensä lukuisille hahmoille niin lasten- kuin nuortensarjoissa ja -elokuvissa. Lisäksi hän on toiminut lukijana suomenkielisessä "Rottatouille – Mestarikokki vauhdissa" -äänikirjassa. Hän on myös ollut mukana useissa suosituissa animaatiosarjoissa ja elokuvissa, kuten Avatarin Zukoa, Muumipeikkoa ja Paavo Pesusientä, joista tunnetuimpiin kuuluu "Näin koulutat lohikäärmeesi" -elokuvasarjan Hikotus.
Palmén on pitäytynyt poissa julkisuudesta: hän ei esiinny kasvoillaan eikä juuri avaa yksityiselämäänsä, vaan antaa työnsä ja äänensä puhua puolestaan. Tämä tekee hänestä erityisen kiinnostavan hahmon, jonka ääni on monelle tuttu, vaikkei hänen kasvojaan tunnistettaisikaan.
Antti Ylönen (kuvataiteilija)

Antti Ylönen (s. 1957 Juva) on iiläinen kuvanveistäjä ja keraamikko. 
Ylönen on opiskellut Vapaassa Taidekoulussa ja Oriveden Opiston kuvataidelinjalla. Ylösellä on ollut useita näyttelyitä niin Suomessa ja Suomen ulkopuolella. 
Antti Ylösen työtilat sijaitsevat Taidekeskus KulttuuriKauppilassa. Lisäksi hänellä on kotistudio Iin Illinsaaressa.
Dan Haggerty

Dan Haggerty (syntyjään Gene Jajonski; 19. marraskuuta 1941 Pound, Wisconsin – 15. tammikuuta 2016 San Fernando Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnettiin erityisesti roolistaan elokuvassa ja televisiosarjassa "The Life and Times of Grizzly Adams".
Elämä.
Haggerty aloitti uransa sijaisnäyttelijänä ja eläintenkouluttajana, ja lisäksi hän näytteli pienissä rooleissa sekä hoiti elokuvassa "Easy Rider – matkalla" käytettyjä moottoripyöriä. Kuuluisuuteen Haggerty nousi roolistaan vuoden 1974 pienen budjetin independent-elokuvassa "The Life and Times of Grizzly Adams". Elokuva perustui vuonna 1972 ilmestyneeseen romaaniin ja kertoi miehestä, joka karkasi erämaahan jouduttuaan syyttömänä syytetyksi murhasta ja joka ystävystyy matkallaan orvon karhunpennun kanssa. Elokuva oli menestys, ja sitä seurasi NBC:n televisiosarja, jonka pääosassa Haggerty jatkoi molempien tuotantokausien ajan, 1977–1978.
Vuonna 1982 Haggerty esiintyi vielä samassa roolissa televisioelokuvassa "The Capture of Grizzly Adams". Tämän jälkeen hänen urakehityksensä pysähtyi, kun hän jäi kiinni kokaiinin hallussapidosta. Vapauduttuaan 90 päivän vankilatuomiostaan Haggerty esiintyi enää lähinnä suoraan videolle menneissä kauhuelokuvissa. Vuonna 1989 hän tuotti kauhuelokuvan "Elves", jonka pääosassa hän myös esiintyi. Vuonna 1991 hän avasi oman ravintolansa, Haggerty’s Bistron, Studio Cityssä ja alkoi markkinoida omaa grillikastikettaan. Haggerty esiintyi 1990- ja 2000-luvuilla muutamissa elokuvissa. Haggerty sai televisioansioistaan tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 1994.
Haggerty oli kahdesti naimisissa. Hän nai Diane Rookerin vuonna 1959, ja he erosivat vuonna 1984. Pari sai kaksi lasta. Toisen vaimonsa, Samanthan, kanssa hän meni naimisiin vuonna 1984. Samantha kuoli moottoripyöräonnettomuudessa vuonna 2008. Heillä oli yksi lapsi.
Haggerty kuoli 74-vuotiaana kotonaan Kalifornian San Fernando Valleyssa 15. tammikuuta 2016. Hän oli sairastanut syöpää.
Iisalmen Visa

Iisalmen Visa on vuonna 1904 perustettu iisalmelainen urheiluseura. Seura jakaantuu neljään eri jaostoon, joita ovat: hiihto, painonnosto, suunnistus ja yleisurheilu.
Yleisurheilu.
Iisalmen Visa tarjoaa kaikenikäisille mahdollisuuden toimia seurassa joko lajin harrastajana, ohjaajana, valmentajana, yleisurheilutuomarina tai monipuolisissa vapaaehtoistoiminnan tehtävissä. Koulutusta ohjaajaksi, valmentajaksi ja tuomariksi järjestetään. Kilpailuja järjestetään useimmiten vähintään pari kertaa kuukaudessa. Harjoittelu- ja kilpailupaikkana toimii kesäisin Sankariniemen stadion ja talvisin halli, joka sijaitsee Iisalmen väestönsuojassa.
Amistad (elokuva)

Amistad on vuonna 1997 ilmestynyt Steven Spielbergin ohjaama elokuva. Se perustuu tositarinaan vuonna 1839 "Amistad"-nimisellä orjalaivalla tapahtuneesta kapinasta, jossa laivan lastina olleet orjat ottivat aluksen hallintaansa ja yrittivät purjehtia takaisin Afrikkaan. "Amistad" ajautui kuitenkin Yhdysvaltojen rannikolle ja joutui takavarikkoon. Orjien kohtalosta käytiin pitkää oikeudenkäyntiä lakituvassa.
Elokuvan käsikirjoitus perustuu löyhästi tositapahtumiin ja niistä William A. Owensin tekemään historiantutkimukseen "Black Mutiny: The Revolt on the Schooner Amistad".
Tarina.
Elokuva alkaa "Amistad"-nimiseltä orjalaivaltalta joka on kuljettamassa orjia Havannasta orjamarkkinoilta plantaasille. Laivan ruumassa oleva Cinque (Djimon Hounsou) onnistuu vapauttamaan itsensä kahleista ja vapauttaa sen jälkeen vankitoverinsa. He hyökkäävät yhdessä laivan miehistöä vastaan ja tappavat kaikki muut paitsi kaksi miehistöstä, omistajan ja hänen apulaisensa, jotta nämä voisivat purjehtia heidät takaisin Afrikkaan. He kuitenkin huijaavat orjia ja kuljettavat aluksen vaivihkaa Yhdysvaltain vesille jossa Yhdysvaltain laivasto vangitsee heidät lähellä Connecticutia kahden kuukauden purjehduksen jälkeen.
Orjat joutuvat Yhdysvaltain tuomioistuimeen jossa heitä puolustaa nuori asianajaja Roger Baldwin (Matthew McConaughey) joka aluksi perustaa puolustuksen omistusoikeuteen ja siihen että orjat ovat ihmisiä joten he eivät voi olla omaisuutta. Sen jälkeen tulee mukaan abolitionisti ja entinen orja Theodore Joadson (Morgan Freeman) ja he muuttavat puolustustaktiikkaa. He alkavat selvittää mitä kieltä afrikkalaiset puhuvat jotta he löytäisivät heille tulkin, ja pystyisivät paremmin puolustamaan heitä. 
Vuonna 1839, johon elokuvan tapahtumat sijoittuvat, oli kansainvälinen orjakauppa kielletty sopimuksilla. Kuitenkin ne, jotka jo olivat orjia ja heidän lapsensa pysyivät orjina. Oikeudenkäynnissä keskitytään siihen olivatko syytetyt afrikkalaiset syntyneet orjista, jolloin he olisivat olleet syyllisiä murhiin, vai oliko heidät laittomasti siepattu Afrikasta, jolloin heillä olisi ollut oikeus puolustautua sieppaajiaan vastaan.
Näyttelijät.
Lähde:
Struve 3050

Struve 3050 ("Σ 3050", "STF 3050", "ADS 17149") on pienillä laitteilla kaksoistähtenä näkyvä kolmoistähti Andromedan tähtikuviossa lähellä Pegasuksen rajaa. Stuve 3050 sijaitsee pohjoiseen Pegasuksen koilliskulmasta. Struve 3050 on kaksi lähekkäistä kellertävää tähteä.
Ominaisuuksia.
Komponenttien näennäiset kirkkaudet 6,46, 6,72 ja 12,9 magnitudia. Komponentit A ja B ovat ahdas kaksoistähti, jossa väli 2,2 "a vuonna 2006. Tähti erottuu kahdeksi yli 7,5 cm kaukoputkella. Näitä kiertää kolmas komponentti 1998, joka oli A:sta vuonna 79.2" päässä. AB kiertoaika 305 vuotta. Etäisyys 94,6 valovuotta. Struve 3050 AB:n kiertoaika on noin 350 vuotta.
Jesper Blomqvist

Lars Jesper Blomqvist (s. 5. helmikuuta 1974 Tavelsjö, Ruotsi) on ruotsalainen entinen jalkapalloilija.
Blomqvistin pelipaikka oli keskikentällä. Hän oli voittamassa Ruotsille MM-pronssia 1994. Blomqvist pelasi ammattilaisena Ruotsissa, Italiassa ja Englannissa seuroinaan muun muassa IFK Göteborg, AC Milan, Parma ja Manchester United. Hän oli voittamassa vuonna 1999 Manchester Unitedin riveissä triplamestaruutta, mukaan lukien Mestarien liigaa.
Blomqvist lopetti uransa virallisesti vuonna 2012.
Malaattidehydrogenaasi

Malaattidehydrogenaasi on entsyymi, joka katalysoi sitruunahappokierron viimeistä vaihetta, joka on omenahapon reversiibeli hapetus oksaloetikkahapoksi. Malaattidehydrogenaasin EC-numero on EC 1.1.1.37 ja CAS-numero 9001-64-3.
Rakenne.
Malaattidehydrogenaasista tunnetaan useita isoentsyymejä. Eukaryooteilla on vähintään kahta eri isoentsyymiä, toinen mitokondriossa ja toinen sytosolissa. Näiden tuotantoa ohjaavat kaksi eri geeniä, joilla todennäköisesti on yhteinen alkuperä. Mitokondriaalisten ja sytoplasmassa esiintyvien malaattidehydrogenaasien tertiäärirakenne on hyvin samanlainen, vaikka primäärirakenteessa on suuria eroavaisuuksia. Useimmilla entsyymin kofaktorina toimii NAD+ tai NADH, mutta kasvien kloroplastien malaattidehydrogenaasientsyymin kofaktorina on NADP+- tai NADH-molekyyli. Malaattidehydrogenaasi on kaikilla eliöillä kolmiulotteiselta rakenteeltaan hyvin samankaltainen. Se on dimeeri, joka koostuu kahdesta samanlaisesta yksiköstä. Kummassakin yksikössä on kaksi alayksikköä, jotka sisältävät sitoutumiskohdat kofaktorille ja substraatille.
Toiminta.
Malaattidehydrogenaasi muistuttaa rakenteeltaan ja reaktiomekanismiltaan hyvin paljon laktaattidehydrogenaasia. Aktiivisen kohdan histidiini ja asparagiinihappo toimivat protonien luovuttajina ja vastaanottajina, ja arginiini lukitsee substraattina olevan karboksyylihapon aseman. Ensimmäisenä entsyymiin sitoutuu koentsyymi ja tämän jälkeen substraatti. Hapetusreaktiossa entsyymi käyttää kofaktorinaan NAD+-molekyyliä ja pelkistysreaktiota katalysoidessaan NADH-molekyyliä.
Malaattidehydrogenaasi on allosteerisesti säädelty entsyymi. Korkea omenahappokonsentraatio aktivoi entsyymiä, kun taas oksaloetikkahappopitoisuuden ollessa suuri se inhiboituu. Sitruunahappo estää oksaloetikkahapon pelkistymisen omenahapoksi. Sitruunahappo myös aktivoi entsyymiä, kun omenahappo- ja NAD-pitoisuudet ovat korkealla, mutta niiden ollessa matalat sitruunahappo estää malaattidehydrogenaasin toiminnan. Kloroplastien NADP-riippuvaisen malaattidehydrogenaasin toimintaa ohjaa myös valon määrä. Pimeässä entsyymi on inaktiivinen ja sisältää kysteiiniaminohappojen välisiä disulfidisiltoja. Auringon energian avulla tioredoksiini pelkistää disulfidisillat ja aktivoi entsyymin.
Mitokondrion malaattidehydrogenaasi on tärkeä osa sitruunahappokiertoa, ja sytosolin entsyymi on osa glukoneogeneesiä, jonka yksi välivaihe oksaloasetaatti on. Oksaloasetaatti ei voi kulkea mitokondrion kalvojen läpi, mutta omenahappo kykenee siihen. Mitokondriossa oksaloasetaatti pelkistetään NADH:n avulla omenahapoksi, joka kulkeutuu sytosoliin, missä malaattidehydrogenaasi hapettaa sen oksaloetikkahapoksi, joka voidaan käyttää edelleen glukoneogeneesissä.
Dirkou

Dirkou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Nigerin Agadezin alueen Bilman departementissa. Se sijaitsee Kawarin keidasalueella 45 kilometriä Bilmasta pohjoiseen. Kunnassa on 14 300 asukasta (vuonna 2010), joista noin puolet asuu Dirkoun kylässä. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat Achinouman, Anneyn, Arguin, Bezzan, Chimoundourin ja Emtilhoumalin hallintokylät ("village administratif"), Lateyn, Tchidirissoun ja Tchouagen perinteiset kylät ("village traditionnel"), Bararan, Djawaz Gassabin, Kerdeman ja Youzeyin pikkukylät ("hameau") sekä Gadarman ja Tchdrey et Mayan korttelit ("quartier").
Dirkou on Kawarin alueen taloudellinen keskus. Aikaisemmin sen kautta kulki tärkeä karavaanikaupan reitti, joka yhdisti Fezzanin Tšadjärven ympärillä sijainneeseen Kanem-Bornun valtakuntaan. Nykyään kylään johtaa Agadezista Ténérén ylittävä autiomaareitti (650 kilometriä), joka jatkuu Siguedinen, Madaman, Tumun ja Al-Qatrunin kautta Libyan Sebhaan. Tuaregien ja tubujen karavaanit sekä nigeriläiset ja libyalaiset kauppiaat vaihtavat seudulla tuotettuja taateleita, suolaa ja soodaa viljaan, lihaan ja muihin tarvikkeisiin. Dirkoussa on varuskunta ja sotilaslentokenttä. Kylästä on päivittäinen reittitaksiyhteys Bilmaan.
Seudun kanta-asukkaat ovat kanureja ja tubuja. Armeijan, tullin, poliisin sekä koulutus- ja terveyspalvelujen työntekijät ovat yleensä kotoisin muualta Nigeristä. 1990-luvun alussa Dirkousta tuli tärkeä Länsi-Afrikasta Libyaan ja Eurooppaan pyrkivien siirtolaisten pysähdyspaikka. Sen kautta on kulkenut vuosittain kymmeniä tuhansia muuttajia, joista monet ovat joutuneet jäämään paikkakunnalle viikkojen tai kuukausien ajaksi. Siirtolaisten epätoivoinen tilanne on tuonut mukanaan väkivaltaa, prostituutiota ja huumeita.
Kahjo kalareissu

Kahjo kalareissu (engl. "Gone Fishin") on vuonna 1997 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Siinä Joe Pesci ja Danny Glover esittävät kaveruksia, jotka lähtevät yhdessä kalareissulle. Matka ei kuitenkaan suju suunnitelmien mukaan. Elokuvan kuvauksissa sattui onnettomuus, jossa stuntnainen Janet Wilder kuoli, kun vene, joka oli ohjattu hyppäämään rampilta, osui häneen. Myös hänen miehensä ja appensa loukkaantuivat. Elokuva oli taloudellinen floppi ja sai rajua kritiikkiä osakseen.
Luigi Bommarito

Luigi Bommarito (1. kesäkuuta 1926 – 19. syyskuuta 2019) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän syntyi Terrasinissa ja sai pappisvihkimyksensä 2. huhtikuuta 1949. Hänet nimitettiin Agrigenton hiippakunnan vihkipiispaksi ja Vannidan titulaaripiispaksi 18. maaliskuuta 1976. Hänet vihittiin piispaksi 50-vuotispäivänään, 1. kesäkuuta 1976. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Corrado Mingo ja Giuseppe Petralia.
Vuonna 1980 Bommaritosta tuli Agrigenton piispa, ja vuonna 1988 hän sai nimityksen Catanian arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 7. kesäkuuta 2002.
Royal Festival Hall

Royal Festival Hall on vuonna 1951 avattu 2 900-paikkainen konsertti- ja tanssisali Southbank Centressa Lontoossa. Muun muassa Lontoon filharmoninen orkesteri järjestää suurimman osan Lontoon-konserteistaan siellä.
Royal Festival Hallissa äänitettyjä livealbumeja ovat julkaisseet muun muassa Dizzy Gillespie, John McLaughlin, Glen Campbell, Neil Sedaka, Betty Carter ja Osibisa-yhtye.
Southbank Centressa järjestetään vuosittain Meltdown-festivaali. London South Bank Universityn opiskelijoiden valmistujaisjuhlat pidetään Royal Festival Hallissa kaksi kertaa vuodessa toukokuussa ja lokakuussa.
Vuoden 1960 Eurovision laulukilpailu järjestettiin Royal Festival Hallissa.
Lähimmät metroasemat Royal Festival Hallin ympäristössä ovat Waterloo ja Embankment.
Satuhäät (elokuva)

Satuhäät () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Max Winklerin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Uma Thurman, Michael Angarano ja Lee Pace sekä sivuosissa Rebecca Mader ja Reece Thompson.
"Satuhäät" sai ensi-iltansa 13. syyskuuta vuonna 2010 Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla ja kotimaassaan 8. lokakuuta 2010 Hamptonsin elokuvajuhlilla. Teatterilevityksen ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 8. huhtikuuta vuonna 2011. NALA Films tuotti elokuvan.
Elokuva on julkaistu USA:ssa VOD:ille (Video On Demand) 4. maaliskuuta 2011 ja normaalille DVD:lle 21. kesäkuuta 2011. Suomessa elokuva julkaistiin vuoden 2012 aikana.
Juoni.
Kaksi ystävystä matkustaa viikonlopuksi ylelliselle rantatalolle. Marshall (Reece Thompson) uskoo, että matkan syy on setviä heidän ystävyyssuhteensa ongelmia, mutta Samilla (Michael Angarano) on aivan toiset suunnitelmat. Talon kun omistaa menestynyt elokuvaohjaaja, joka on sattumalta Samin ex-tyttöystävän (Uma Thurman) kanssa. Samilla on suunnitelma, miten voittaa tämä takaisin.
Blaenau Gwent

Blaenau Gwent County Borough () on yksi Walesin hallintoalueista. Se sijaitsee maan eteläosassa Cardiffin pohjoispuolella ja sen pääkaupunkina toimii Ebbw Vale. Hallintoalueella on arviolta 69 544 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 108,76 neliökilometriä.
Hallintoalueen rajanaapurit ovat idässä Monmouthshire ja Torfaen, lännessä Caerphilly ja pohjoisessa Powys. Alueen suurimpia kaupunkeja ovat Ebbw Valen lisäksi Abertillery, Brynmawr ja Tredegar.
Platinafasaani

Platinafasaani ("Chrysolophus amherstiae") on kotoisin Lounais-Kiinasta ja Myanmarista. Aikuinen on 100–120 cm pitkä. Koiraalla on mustan ja hopean värinen pää, naaraalla on ruskea höyhenpeite. Platinafasaani on läheistä sukua kultafasaanille. Platinafasaani elää tiheän aluskasvillisuuden seassa. Platinafasaanit syövät viljaa, lehtiä ja selkärangattomia.
Atsteekkilumokierto

Atsteekkilumokierto eli käärmeenyrtti ("Ipomoea corymbosa") on köynnöskasvi, joka kasvaa luonnostaan Pohjois-Amerikan eteläosissa, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan keski- ja pohjoisosissa. Atsteekkilumokierrosta käytetään myös nahuatlinkielistä nimitystä "ololiuhqui" (vaihtoehtoiselta kirjoitusasultaan "ololiuqui"), joka on peräisin asteekeilta. Ololiuhqui (”pyöreä asia”) tarkoittaa kuitenkin itse asiassa vain kasvin siemeniä. Itse kasvin nahuatlinkielinen nimi on "coaxihuitl" (”käärmekasvi”). Asteekit käyttivät aikoinaan atsteekkilumokiertoa uskonnollisissa seremonioissaan ja yhäkin tietyt muut eteläisen Meksikon syrjäisillä vuorilla elävät heimot käyttävät atsteekkilumokiertoa samoihin tarkoituksiin.
Ulkonäkö ja ominaisuudet.
Monivuotisella atsteekkilumokierrolla on ohuet sydämenmuotoiset lehdet, jotka ovat väriltään vihreitä, kuten myös kasvin sileät ja suippomaiset varret. Atsteekkilumokierron kukat ovat pitkiä ja valkoisia. Sen ruskeat ja pienet siemenet ovat pyöreitä ja muistuttavat korianterin siemeniä.
Kemialliset yhdisteet.
Atsteekkilumokierron siemenissä on havaittu useita eri alkaloideja. Ergiinin pitoisuus on selvästi suurin, 0,0065 %.
Käyttö päihteenä.
Historia.
Atsteekkilumokierron siemenillä on pitkä historia päihteenä etenkin Meksikon vuoristossa eläneiden heimojen keskuudessa. Francisco Hernandez kuvaili 1500-luvun loppupuolen kirjoituksissaan asteekkipappien syöneen kyseisiä siemeniä ollakseen kykeneviä vastaanottamaan yliluonnollisia viestejä ja kommunikoidakseen jumaliensa kanssa. Hernandezin mukaan papit näkivät näkyjä ja kokivat kauhistuttavia hallusinaatioita atsteekkilumokierron siementen vaikutuksen alaisena. Asteekit käyttivät siemeniä myös maagisten voiteiden ainesosana.
Muinaisten kirjoitusten perusteella meksikolaisheimot käyttivät atsteekkilumokierron siemeniä hyvin laajalti myös lääkinnällisiin tarkoituksiin, kuten ilmavaivojen ja sukupuolitautien hoitoon, kivun hillitsemiseen ja kasvainten poistoon. Siementen uskottiin sisältävän jumaluuden, joka oikein lepyteltynä saisi aikaan ihmeitä.
Vaikutukset.
Kanadalainen psykiatri Osmond kokeili vuonna 1955 atsteekkilumokierron siemeniä useita kertoja päihtymistarkoituksessa. 60–100 siemenen annokset aiheuttivat hänelle apatiaa ja voimattomuutta sekä kasvanutta visuaalista herkkyyttä. Neljän tunnin jälkeen seurasi pidemmän aikaa kestävä vaihe, jolloin hän koki rentouttavan tyytyväisyyden tunteen. Vuonna 1958 Kinross-Wright kuitenkin julkaisi tekemiään kokeita, joissa kahdeksasta miespuolisesta vapaaehtoisesta jokainen oli ottanut siemeniä enimmillään 125 kappaletta kokematta mitään todettavissa olevia vaikutuksia.
1950-luvulla myös CIA tutki MKULTRA-ohjelmansa 22. alahankkeessa atsteekkilumokierron siementen vaikutuksia. Kokeissa selvisi, että siementen psykologiset vaikutukset vaihtelivat niiden alkuperämaan mukaan. Kuubalaisen lajikkeen siemenet olivat pieniä, eivätkä niiden vaikutukset olleet niin syviä kuin suurempien meksikolaisen lajikkeen siementen vaikutukset.
Josh Hutcherson

Joshua Ryan ”Josh” Hutcherson (s. 12. lokakuuta 1992 Union, Kentucky) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen jo lapsena esittämällä useita pieniä elokuva- ja televisiorooleja. Hutcherson on näytellyt pääosat elokuvissa "Matka maan keskipisteeseen" (2008) ja "Silta salaiseen maahan" (2007). Hänellä on rooli vuonna 2012 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "".
Hutchersonin todellisena läpimurtona voidaan pitää Peeta Mellarkin roolia "Nälkäpeli"-elokuvasarjassa. Sarjan ensimmäinen osa, "Nälkäpeli", oli yksi vuoden 2012 odotetuimmista elokuvista ja sai maailmanensi-iltansa 23. maaliskuuta 2012. Sen jatko-osia ovat "Vihan liekit" (2013), "Matkijanärhi, osa 1" (2014) ja "Matkijanärhi, osa 2" (2015).
Myös elokuvanteko on aina kiinnostanut Hutchersonia ja hän on toiminut vastaavana tuottajana kolmessa elokuvassa, joissa on myös ollut pääosassa. Hutcherson on uransa alusta saakka voittanut muun muassa useita Young Artist- ja Teen Choice -palkintoja sekä saanut lukuisia ehdokkuuksia.
Ratsastus kesäolympialaisissa 1980

Vuoden 1980 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 25. heinäkuuta – 1. elokuuta 1980 Trade Unions Equestrian Centre, Moskovassa, Neuvostoliitossa lukuun ottamatta esteratsastuksen yksilökilpailua, joka järjestettiin Lužnikissa. Tämä oli 16. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 68 osanottajaa 11 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 59 ja naisia yhdeksän. Tapahtumia oli kuusi.
Christopher Wegelius osallistui esteratsastukseen hevosella Monday Morning, toistaiseksi viimeisimpänä suomalaisena esteratsastajana. Ratsukko sijoittui sijalle 12.
Michael J. Cleary

Michael J. Cleary C.S.Sp. (1. syyskuuta 1925 – 3. syyskuuta 2020) oli irlantilaissyntyinen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 29. kesäkuuta 1952. Piispaksi hänet vihittiin 24. maaliskuuta 1981 Johannes Dyban toimiessa pääkonsekraattorina sekä Joseph Gandan ja Michael Joseph Maloneyn avustaessa. 
Cleary toimi Banjulin hiippakunnan piispana Gambiassa 25 vuoden ajan. Hänet nimitettiin tehtäväänsä 24. tammikuuta 1981, ja hän jäi eläkkeelle 25. helmikuuta 2006.
Luettelo Suomen maajoukkueessa A-maaotteluita pelanneista koripalloilijoista

Tämä on luettelo Suomen maajoukkueessa pelanneista koripalloilijoista. Luettelo sisältää kaikki miesten ja naisten A-maaotteluita pelanneet pelaajat Koripalloliiton tilastojen mukaisesti.
Miehet.
"Päivitetty 6.8.2020."
Naiset.
"Päivitetty 17.4.2019."
Lewis Zeigler

Lewis Ziegler (4. tammikuuta 1944 – 12. elokuuta 2022) oli liberialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 22. joulukuuta 1974. Hänet nimitettiin Gbarngan hiippakunnan piispaksi 30. toukokuuta 2002 ja vihittiin piispaksi saman vuoden marraskuun 9. päivänä. Pääkonsekraattorina toimi Michael Kpakala Francis, jota avustivat Joseph Henry Ganda ja Boniface Nyema Dalieh. 
11. heinäkuuta 2009 Zeigler sai nimityksen Monrovian arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi. Hänestä tuli arkkipiispa, kun Michael Kpakala Francis jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 2011.
Joseph Ganda

Joseph Henry Ganda (7. maaliskuuta 1932 Serabu – 9. elokuuta 2023 Freetown) oli sierraleonelainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 9. huhtikuuta 1961, ja hänet nimitettiin Keneman hiippakunnan piispaksi 11. marraskuuta 1970. Piispaksi vihittäessä 21. helmikuuta 1971 pääkonsekraattorina toimi Francis Carroll, jota avustivat Thomas Joseph Brosnahan ja John Kodwo Amissah. 
4. syyskuuta 1980 Ganda sai nimityksen Freetownin ja Bon arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 22. maaliskuuta 2007.
Abdulraheem Jumaa

Abdulraheem Jumaa (; s. 23. toukokuuta 1979) on arabiemiirikuntalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänen nykyinen seuransa on Arabiemiirikuntien korkeimmalla sarjatasolla Football Leaguessa pelaava Al-Wahda FC. Jumaa tunnetaan parhaiten syöttö- ja pallonkäsittelytaidoistaan, ja sen vuoksi häntä pidetäänkin yhtenä sekä seurajoukkueensa että Arabiemiirikuntien maajoukkueen tärkeimmistä pelaajista. Vuonna 2007 Jumaa auttoi maajoukkueen ensimmäiseen Gulf Cupin mestaruuteensa.
Jumaa on maajoukkuetasolla tehnyt 13 maalia 116 ottelussa. Näistä otteluista 27 on pelattu useissa maailmanmestaruuskilpailujen karsinnoissa.
Ratsastus kesäolympialaisissa 1988

Vuoden 1988 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 19. syyskuuta – 2. lokakuuta Soulin olympiastadionilla, Soulissa, Etelä-Koreassa. Tämä oli 18. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 182 osanottajaa 32 eri maasta. Osanottajista miehiä oli 128 ja naisia 54. Tapahtumia oli kuusi.
Voli

Jani Tuohimaa (s. 23. tammikuuta 1984 Helsinki), taiteilijanimeltään Voli, on suomalainen rap-artisti. Hänen ensimmäinen julkaisunsa oli Heikki Kuulan kanssa vuonna 2004 julkaistu "Hoodipihvii". Vuonna 2006 hän julkaisi Heikki Kuulan kanssa "Wordcup" -albumin. Voli on tullut tunnetuksi myös Teflon Brothers -yhtyeestä, johon kuuluvat myös Pyhimys ja Heikki Kuula. Hän on julkaissut yhtyeen kanssa neljä albumia: "T" (2009), "©" (2010), "Valkoisten dyynien ratsastajat" (2013) ja "Circus" (2017) sekä yhden ilmaismixtapen "Iso hätä" (2010).
Kovat kaulassa

Kovat kaulassa ("White Collar") on USA Networkin televisiosarja, jonka loi Jeff Eastin. Sarjassa Matt Bomer näyttelee huijari Neal Caffreya ja Tim DeKay erikoisagentti Peter Burkea. Sarjan ensiesitys Yhdysvalloissa oli 23. lokakuuta 2009 ja joulukuussa 2009 vahvistettiin sarjan jatkuvan toiselle kaudelle, joka alkoi 13. heinäkuuta 2010. 16 jaksoa sisältävä kolmas tuotantokausi alkoi 7. kesäkuuta 2011.
Juoni.
Neal Caffrey, huijari, väärentäjä ja varas jää kiinni kolmen vuoden kissa-hiiri-pelin jälkeen FBI:lle. Kun Caffreyn neljän vuoden tuomiosta on jäljellä vain neljä kuukautta, tämä pakenee tehokkaasti valvotusta vankilasta löytääkseen ex-tyttöystävänsä Kate Moreaun. Caffreyn kiinni saanut FBI-agentti, Peter Burke löytää tämän ja palauttaa vankilaan. Caffrey kuitenkin antaa uudelleen kiinni jäätyään Burkelle tietoa toisesta tapauksesta; tieto tulee tälle kuitenkin maksamaan: Burken täytyy suostua tapaamaan Caffrey. Tapaamisessa Caffrey ehdottaa diiliä: hän auttaa Burkea saamaan rikollisia kiinni, sen vastineeksi hän pääsee suorittamaan tuomionsa Burken kanssa, konsultoimassa FBI:lle. Lopulta Burke suostuu ehdotukseen, ja heistä tulee aseman paras kaksikko.
FirstGroup

FirstGroup on skotlantilainen joukkoliikennealan yritys, jolla on toimintaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Ruotsissa, Tanskassa, Saksassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. FirstGroup sai alkunsa nimellä FirstBus vuonna 1995, kun bussiliikennöitsijät Badgerline Group ja GRT Group fuusioituivat.
FirstGroup on Yhdistyneen kuningaskunnan suurin paikallisliikennebussien liikennöitsijä, minkä lisäksi yhtiöllä on junaliikennettä useilla reiteillä. Yhdysvalloissa FirstGroup omistaa First Studentin ja Laidlawin ja on suurin koulubussiliikennöitsijä. FirstGroup omistaa myös Greyhound Linesin, joka on Pohjois-Amerikan suurin kaukoliikennelinja-autoyhtiö. Ruotsissa ja Tanskassa toiminta rajoittuu pelkkään junaliikenteeseen ja Saksassa ja Irlannissa yhtiö keskittyy pelkästään bussiliikenteeseen.
Nils Nummelin

Nils Nummelin (1. joulukuuta 1921 – 26. maaliskuuta 2010) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi vuosina 1943–1951 SM-sarjaa keskushyökkääjän pelipaikalla. Nummelin pelasi kauden verran Karhu-Kissoissa ja KIF:n riveissä, jonka jälkeen edusti TBK:ta kuusi kautta. Hän voitti SM-pronssia vuosina 1945, 1946, 1947, 1948, 1950 ja 1951. Nummelin tiedettiin varsinkin maalintekijänä, sillä hänen TBK:ssa tehdyistä 47 pisteestään 42 oli maaleja.
Maajoukkue.
Nummelin pelasi urallaan kolme A-maaottelua, joista kaksi MM-kilpailuissa vuonna 1949.
Barbershop

Barbershop on Tim Storyn ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2002. 
Jatko-osa "" ilmestyi vuonna 2004 ja elokuvien pohjalta tehty "Barbershop"-televisiosarja ilmestyi vuonna 2005.
Sasu Kaasinen

Sasu Kaasinen (s. 21. kesäkuuta 1990 Helsinki) on suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edustaa Helsingin Tarmoa, ja häntä valmentaa Ilpo Seppälä. 66 ja 74 kilogramman painoluokissa painiva Kaasinen voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuden vuonna 2009.
Elämä ja urheilu-ura.
Juniorien Euroopan-mestaruus.
Kaasinen syntyi Helsingissä 21. kesäkuuta 1990. Painin Kaasinen löysi päiväkodissa opetetun nassikkapainin kautta. Ensimmäisen kerran Kaasinen osallistui kansainväliseen arvoturnaukseen vuonna 2006, jolloin hän voitti kadettien (alle 17-vuotiaiden) Pohjoismaiden mestaruuden sarjassa 58 kg. Saman vuoden kadettien EM-kilpailuissa hän oli samassa sarjassa 18:s. Vuonna 2007 Kaasinen oli kadettien EM-kilpailuissa sarjassa 63 kg 14:s ja vuonna 2008 juniorien (alle 20-vuotiaiden) EM-kilpailujen sarjassa 66 kg 12:s. Vuoden 2008 juniorien MM-kilpailuissa Istanbulissa Kaasinen paini pronssiotteluun, jossa hävisi venäläisvastustajalleen. Lopputuloksissa hän sijoittui viidenneksi. Vuonna 2009 Kaasinen kilpaili juniorien EM-kilpailuissa Tbilisissä sarjassa 66 kg. Hän ylsi loppuotteluun, jossa voitti puolalaisvastustajansa jaksoin 2–0. Kaasisesta edellinen suomalainen painin nuorten Euroopan mestari oli Jouko Salomäki vuonna 1982. Vuoden 2009 nuorten MM-kilpailuissa Kaasinen sijoittui sarjassa 66 kg kymmenenneksi. Hän hävisi kahdesti, kultamitalin voittaneelle iranilaiselle ja pronssia voittaneelle saksalaiselle.
Yleinen sarja.
Kaasinen kilpaili ensimmäisen kansainvälisen arvoturnauksensa yleisessä sarjassa vuonna 2010. Hän osallistui Lahdessa sotilaiden MM-kilpailuihin, missä sijoittui sarjassa 66 kg seitsemänneksi. Vuonna 2011 hän kilpaili ensimmäisen kerran EM-kilpailuissa, joissa hän 66-kiloisten painoluokassa hävisi ensimmäisen ottelunsa lopulta pronssia voittanutta serbialaista Aleksandar Maksimovićia vastaan jaksoin 1–2. Vuoden 2011 Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa Kaasinen sijoittui neljänneksi.
Yksityiselämä.
Kaasinen on asunut koko elämänsä Itä-Helsingissä. Hän on opiskellut Eiran aikuislukiossa.
Nykyaikainen viisiottelu kesäolympialaisissa 1924

Vuoden 1924 kesäolympialaisten nykyaikainen viisiottelu järjestettiin 12. – 17. heinäkuuta 1924. Tämä oli kolmas kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 38 osanottajaa 11 eri maasta. Tapahtumia oli yksi, joka oli ainoastaan miehille. Osakilpailut järjestettiin Stade Olympique Yves-du-Manoirissa, Piscine des Tourellessa, Fontainebleaussa ja Le Stand de Tir de Versaillesissa. Osakilpailuja olivat ammunta, uinti, miekkailu, ratsastus ja maastojuoksu.
Koko kilpailun voitti se, joka sai vähiten pisteitä. Kustakin osakilpailusta pisteitä sai sijoituksensa verran. Jos kaksi tai useampi sijoittui samalle sijoitukselle osakilpailussa, laskettiin sijoituksista keskiarvo.
Ronald Bowlby

Ronald Oliver Bowlby (16. elokuuta 1926 – 21. joulukuuta 2019) oli Englannin kirkon piispa. Hän opiskeli Eton Collegessa ja Oxfordin yliopiston Trinity Collegessa. Hän toimi vuodesta 1973 Newcastlen hiippakunnan yhdeksäntenä piispana. Vuonna 1980 hänet siirrettiin Southwarkin hiippakuntaan, jonka piispana hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1991.
Newcastlessa Bowlbyn edeltäjänä toimi Hugh Ashdown ja seuraajana Andrew Graham. Southwarkissa häntä edelsi Mervyn Stockwood ja seurasi Robert Williamson.
YleLeaks

YleLeaks oli Yellow Film &amp; TV:n tuottama suomalainen televisiosarja. "YleLeaksissa" otettiin kantaa viikon ajankohtaisimpiin tapahtumiin, uutisiin sekä juoruihin. Ohjelmaa juonsivat koomikko Pirjo Heikkilä vuosina 2011–2013 ja koomikko Krisse Salminen syksystä 2013.
Vakiokommentaattoreina ohjelmassa nähtiin kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella Kari Hietalahti, Mari Perankoski, Joonas Nordman ja Teemu Laajasalo (jälkimmäinen nimellä Teemu Tammisalo). Heidän lisäkseen ohjelmassa oli ensimmäisellä tuotantokaudella vaihtuvia vieraita. Toisella kaudella ei vieraita nähty. Kolmannella kaudella ohjelmaan tuli mukaan Miitta Sorvalin esittämä Tellervo von Appelgren. Neljännellä tuotantokaudella Nordmanin ja Perankosken tilalle tulivat Jukka Lindström ja Heli Sutela. Lindströmin alettua juontaa ohjelmaa "Noin viikon uutiset", hänen tilalleen tuli marraskuussa 2014 André Wickström. Sutelakaan ei jatkanut ohjelmassa vuoden 2014 jälkeen, vaan Perankoski palasi ohjelmaan tammikuussa 2015. 
Syksyllä 2015 alkaneella viidennellä tuotantokaudella ohjelman kommentaattoreina nähtiin kahdeksan fiktiivistä varakansanedustajaa, jotka ovat Kari Hietalahden näyttelemät keskustan Juhani Käki ja vasemmistoliiton Arhippa Korhonen, Teemu Laajasalon näyttelemät kokoomuksen Kalle Vapaamäki ja vihreiden Kesä Steiner, Taneli Mäkelän näyttelemät sosialidemokraatti Jouko Kitka ja Rkp:n Peter Smörö ja Mari Perankosken näyttelemät perussuomalainen Ritu Koponen-Papadokus ja kristillisdemokraatti Mailis Lumpio. Myös Miitta Sorvalin esittämä Tellervo von Appelgren jatkoi ohjelmassa.
Ohjelman tekeminen lopetettiin keväällä 2016. Ohjelma keräsi parhaimmillaan yli 800 000 katsojaa.
Gunnar Lihr

Gunnar Lihr (26. heinäkuuta 1897 Helsinki – 1. joulukuuta 1937 Sollentuna, Ruotsi) oli suomalainen lentokapteeni ja Aeron ensimmäinen suomalainen liikennelentäjä. 
Lihr aloitti uransa 1920 Suomen ilmavoimien palveluksessa mekaanikkona. Vuodesta 1924 hän työskenteli Aeron palveluksessa ja lensi yhtiön ensimmäisen Helsingistä Tukholmaan lennetyn vuoron. Vuonna 1928 hän oli Suomen ilmavoimien lentäjänä pelastusretkellä Huippuvuorille, jonne italialaisen kenraalin Umberto Nobilen johtama retkikunta oli jäänyt jäälautalle zeppeliini "Italian" pudottua. Lihr sai lentokapteenin arvon vuonna 1934. 
Lihr kuoli vuonna 1937 Tukholmaan matkalla olleen koneen epäonnistuneessa hätälaskussa. Moottorin jouduttua epäkuntoon koneen oli tehtävä pakkolasku Tukholman lähellä pienelle järvelle, jonka jää ei kestänyt koneen painoa. Lentokapteeni Lihr ja radiosähköttäjä Hartikainen hukkuivat koneen upotessa.
Lihr oli avioitunut lastenlääkäri Zaida Eriksson-Lihrin kanssa kolme vuotta ennen kuolemaansa. Heillä oli poika.
Scavenger Hunt

Scavenger Hunt on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Michael Schultz. Elokuvan pääosissa nähdään muun muassa Richard Benjamin, James Coco, Scatman Crothers, Cloris Leachman, Cleavon Little, Arnold Schwarzenegger, Vincent Price ja Robert Morley. Myös rocklaulaja Meat Loaf esiintyy elokuvassa lyhyen aikaa.
Juoni.
Miljonääri Milton Parker on kehittänyt ja myynyt pelejä koko ikänsä, ja on tehnyt niillä omaisuutensa. Kun hän kuolee hänen sukulaisensa kerääntyvät kuulemaan testamettia, jossa Parker on määrännyt että hänen viidentoista perillisen täytyy kilpailla toisiaan vastaan kilpailussa jossa voittaja saa koko perinnön.
Näyttelijät.
Lähde:
The Jayne Mansfield Story

The Jayne Mansfield Story on vuonna 1980 ensiesitetty televisioelokuva, joka perustuu Jayne Mansfieldin elämään. Elokuvan pääosia esittävät Loni Anderson ja Arnold Schwarzenegger. Sen on ohjannut Dick Lowry. 
Elokuvan tekijät olivat ehdokkaana kolmessa Primetime Emmyn sarjassa vuonna 1981.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Dionnen viitoset

Dionnen viitoset ovat ensimmäiset viitoset, joiden tiedetään selvinneen vauvaiästään. Siskokset syntyivät Ontariossa Kanadassa 28. toukokuuta 1934. Dionnen tytöt syntyivät kaksi kuukautta ennen laskettua aikaa. Lapset painoivat syntyessään yhteensä 6,3 kg. Synnytyksessä avusti tohtori Allan Roy Dafoe, joka hoiti vauvoja. Lapset otettiin myöhemmin valtion holhoukseen ja heidän huoltajakseen tuli tohtori Dafoe.
Identtiset viitossisarukset syntymäjärjestyksessä olivat:
Robert Kendrick

Robert Bradley Kendrick (s. 15. marraskuuta 1979 Fresno, Kalifornia) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 69 heinäkuussa 2009.
Grand Slam -turnauksissa Kendrick on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle Wimbledonissa 2006, Yhdysvaltain avoimissa 2008 ja 2009 sekä Ranskan avoimissa 2009.
Heinäkuussa 2011 Kansainvälinen tennisliitto ilmoitti Kendrickin saaneen vuoden kilpailukiellon positiivisen dopingnäytteen vuoksi. Ranskan avointen aikaan Kendrickiltä otetusta näytteestä löytyi metyyliheksaaniamiinia. Hänen kilpailukieltonsa alkoi 22. toukokuuta 2011.
Nivalan varalaskupaikka

Nivalan varalaskupaikka on Nivalassa valtatiellä 27 noin neljä kilometriä kaupungin keskustasta Haapajärven suuntaan sijaitseva lentokoneiden varalaskupaikka. Varalaskupaikan pituus on noin kolme kilometriä. Se toimii osana Suomen varalentotukikohtien järjestelmää.
Nivalan varalaskupaikka on otettu huomioon keskustan yleiskaavassa. Sen mukaan alueelle ei rakenneta uusia liittymiä.
Petri Vuorinen

Petri Vuorinen (s. 31. elokuuta 1972 Trollhättan, Ruotsi) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimi pitkään Veikkausliigassa pelaavan Vaasan Palloseuran päävalmentajana. Vuorinen toimi 2021–2023 FC Hongan urheilutoimenjohtajana, kauden 2024 Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajana, ja marraskuusta 2024 lähtien hän on toiminut HJK:n urheilutoimenjohtajana. 
Ura.
Puolustavana keskikenttäpelaajana pelannut Vuorinen pelasi korkeimmillaan Ykköstä BK-IFK:ssa kaudella 1994, Kraftissa kaudella 2000 ja Jarossa kaudella 2001. Ensimmäiset ottelunsa hän kuitenkin pelasi BK-IFK:n reservijoukkue Wasa-88:ssa. Hän oli nostamassa Jaroa Veikkausliigaan kaudeksi 2002, mutta polvivamma esti pelaamisen korkeimmalla sarjatasolla.
Valmentajauransa Vuorinen aloitti Tomi Kärkkäisen apulaisvalmentajana Vasa IFK:ssa ja Vaasan Palloseurassa. Kärkkäisen erottua VPS:n päävalmentajan paikalta huonojen tulosten myötä toukokuussa 2009 nousi Vuorinen hänen tilalleen. Avukseen hän sai seuran urheilutoimenjohtajan Juha Reinin, ja kaksikko johdatti joukkueen lopulta liigan kahdeksanneksi. Kaudeksi 2010 VPS:n päävalmentajaksi nimettiin Tommi Pikkarainen, jonka apulaisvalmentajana Vuorinen jatkoi. Myös Pikkarainen erosi puolentoista kauden jälkeen heinäkuussa 2011, ja Vuorisesta tuli toistamiseen päävalmentaja kesken kauden. Kolmannen kerran Vuorinen toimi VPS:n päävalmentajana vuosina 2015–2019. Hänet siirrettiin pois päävalmentajan paikalta heinäkuussa 2019 joukkueen alkukauden heikon menestyksen seurauksena.
Vuorinen toimi 2021–2023 FC Hongan urheilutoimenjohtajana ja kauden 2024 Vaasan Palloseuran urheilutoimenjohtajana. Marraskuusta 2024 lähtien hän on toiminut HJK:n urheilutoimenjohtajana.
Maakasperä

Maakasperä on pieni metsien ympäröimä kylä Pohjois-Vilppulassa, Kurkijärven ja Ukonselän välisellä kannaksella Pirkanmaan maakunnassa, lähellä Keski-Suomen maakuntarajaa. 
Maastoltaan alue on voimakkaasti kumpuilevaa metsälampien sävyttämää vanhaa kuusimetsää.
Yoldiameren aikana, tuhansia vuosia sitten Maakasperä oli meren peitossa. Tuolloin meren pinnan yläpuolella sijaitsivat mm. Haikkavuori, Mäkelänvuori, Lillovuori sekä Elämänmäki, joka nousi Yoldiamerestä alueen korkeimpana saarena.
Myöhemmin Ancylusjärvivaiheen aikana meren pinta alkoi laskea paljastaen ensi kertaa mm. Taipaleeksi kutsutun korkean mäen, jonka etelärinteelle aikanaan muodostui Maakasperän kylä.
Alueen suurimmat ja tiheimmät metsäalueet sijaitsevatkin juuri Taipaleenmäellä ja sen luoteispuolella. Alueella on rehevä kasvi- ja eläinkanta, josta tunnetuimmaksi on varmasti tullut erityisen runsas karhukanta.
Maakasperän kylää halkoo Palomäentieksi kutsuttu mutkitteleva hiekkatie, josta erkanee kapeampi Haikanvuorelle johtava ns. Haikantie.
Ludwig Averkamp

Ludwig Averkamp (16. helmikuuta 1927 – 29. heinäkuuta 2013) oli saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Münsterin hiippakunnassa Ettore Cunial 10. lokakuuta 1954. Hän sai 18. tammikuuta 1973 nimityksen Münsterin vihkipiispaksi ja Thapsuksen titulaaripiispaksi. Hänet vihittiin piispaksi 24. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Heinrich Tenhumberg, jota avustivat Heinrich Baaken ja Laurenz Böggering.
7. marraskuuta 1985 Averkamp sai nimityksen Osnabrückin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi. Hänestä tuli 9. syyskuuta 1987 Osnabrückin piispa, ja hänet asetettiin tähän virkaan 27. syyskuuta. Hänet nimitettiin Hampurin arkkipiispaksi 24. lokakuuta 1994 ja asetettiin virkaan 7. tammikuuta 1995. Hän jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään, 16. helmikuuta 2002. 
Averkamp oli Euroopan tieteiden ja taiteiden akatemian jäsen.