tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jerry Brudos

Jerome Henry "Jerry" Brudos (31. tammikuuta 1939 Webster, Etelä-Dakota – 29. maaliskuuta 2006) oli yhdysvaltalainen sarjamurhaaja ja nekrofiili. Hänen rikostensa uhreiksi joutui naisia Oregonissa vuosina 1968–1969. Hänet tunnetaan nimellä "Lust Killer" tai "Shoe Fetish Slayer".
Lapsuus.
Jerome Brudos syntyi neljästä veljeksestä nuorimpana. Hänen äitinsä oli toivonut tyttölasta, ja hän puki Jerryä tytöksi. Poika osoitti 5-vuotiaasta asti epätavallista kiinnostusta naisten kenkiä kohtaan, josta selville päästyään hänen äitinsä hakkasi Jerryn pahasti. Lisäksi poika kiinnostui naisten alusvaatteista. Hän varasti naisilta vaatteita, kohteli heitä väkivaltaisesti jo nuorena ja oli teinivuosinaan psykoterapiassa ja laitoshoidossa.
Nuoruus ja ensimmäiset rikokset.
17-vuotiaana Brudos vaati puukolla uhaten nuorta naista täyttämään seksuaalisia vaatimuksiaan. Hän päätyi yhdeksäksi kuukaudeksi psykiatriselle osastolle. Hän sai skitsofreniadiagnoosin, ja hänellä havaittiin olevan seksuaalisia fantasioita, jotka kumpusivat vihasta hänen äitiään ja yleisesti naisia kohtaan. Hän onnistui kaikesta huolimatta valmistumaan high schoolista, ja opiskeli sen jälkeen sähköteknikoksi.
Murhat.
Vuonna 1961 Brudos meni naimisiin 17-vuotiaan Ralphene Schwinlerin kanssa, ja parille syntyi kaksi lasta. Perhe asui Salemissa. Brudos jatkoi rikollista toimintaansa ja säilytti autotallissaan uhreiltaan varastamia vaatekappaleita. Brudosin murhasarjassa kuoli neljä nuorta naista, jotka joutuivat hänen hakkaamikseen ja kuristamikseen joko hänen autossaan tai autotallissaan. Silminnäkijähavainnot kertoivat suurikokoisesta miehestä naisten vaatteissa. Brudos säilytti itsellään naisten leikattuja rintoja ja yhden jalan. Murhattuaan hän masturboi korkokengissä. Hän oli nekrofiili.
Kiinnijoutuminen ja tuomio.
Poliisi pääsi Brudosin jäljille, ja tämä tunnusti murhanneensa Linda Slawsonin, Jan Whitneyn, Karen Sprinkerin ja Linda Saleen. Hänet tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen. Hän piti sellissään naisten kenkien katalogeja pornografian vastikkeena. Hän kuoli vankilassa maksasyöpään.
Rock of Ages (elokuva)

Rock of Ages on yhdysvaltalainen humoristinen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Adam Shankman. Elokuva perustuu sekä samannimiseen, vuodesta 2006 esitettyyn Broadway-teatterimusikaaliin että Chris D’Arienzon kirjoittamaan kirjaan. Elokuva sisältää runsaasti rockmusiikkia 1980-luvulta mukaan lukien: Def Leppard, Journey, Scorpions, Poison, Foreigner, Guns N' Roses, Pat Benatar, Joan Jett, Bon Jovi, David Lee Roth, Twisted Sister, Whitesnake, ja muita.
Juoni.
Nuori Drew Boley (Diego Boneta) ja Sherrie Christian (Julianne Hough) rakastuvat toisiinsa rock-musiikin maailmassa vuonna 1987.
Musikaaliset esitykset.
Elokuvan musiikista on julkaistu soundtrack-äänilevy, joka nousi listahitiksi.
Joseph Khiamsun Nittayo

Joseph Khiamsun Nittayo (29. toukokuuta 1908 – 2. lokakuuta 1998) oli thaimaalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1935 ja nimitettiin Bangkokin apostoliseksi koadjuuttorivikaariksi sekä Obban titulaaripiispaksi 13. syyskuuta 1963. Piispaksi konsekroinnin suoritti 20. lokakuuta paavi Paavali VI, jota avustivat Pietro Sigismondi ja Sergio Pignedoli.
29. huhtikuuta 1965 Nittayosta tuli Bangkokin apostolinen vikaari, ja 18. joulukuuta 1965 hän sai nimityksen sen arkkipiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 18. joulukuuta 1972. Hän toimi maansa piispainkokouksen johdossa vuosina 1970–1973.
Madagaskarinvarpushaukka

Madagaskarinvarpushaukka ("Accipiter francesiae") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Komoreilla, Madagaskarissa ja Mayottessa. Populaation suuruus lasketaan kymmenissätuhansissa, ja se arvioidaan vakaaksi.
Sen elinpiiriä on subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät 2000 metrin korkeuteen, kuivat savannit, istutukset ja viljelmät.
Alalajit.
Sillä on neljä alalajia:
HMS Picotee

HMS Picotee (viirinumero K63) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1940 valmistunut Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 19. syyskuuta 1939 Belfastista Harland and Wolffilta, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1940 telakkanumerolla 1069. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta ja valmistui vielä samana vuonna 5. syyskuuta ensimmäisenä ja ainoana päällikkönään laivaston reservinyliluutnantti Ronald Arthur Harrison.
Palvelus.
Palvelukseen oton jälkeen alus siirrettiin suojaamaan Pohjois-Atlantin saattueita. Alus lähti 7. elokuuta Greenockista 4. saattajaryhmän mukana liittyäkseen merellä saattueeseen ONS4. Se upposi miehistöineen mukaan lukien aluksen päällikkö Ronald Arthur Harrison 12. elokuuta 1941 Islannin eteläpuolella Pohjois-Atlantilla Saksan laivaston sukellusveneen "U-568" torpedoimana.
Jack in the Box

Jack in the Box on yhdysvaltalainen pikaruokaketju, jonka perusti Robert O. Peterson vuonna 1951 San Diegossa, Kaliforniassa, jossa sijaitsee myös sen päämaja. Yhtiöllä on yhteensä 2 200 ravintolaa, jotka sijaitsevat pääasiassa Yhdysvaltain länsirannikolla.
Yhtiön ruokiin kuuluvat esimerkiksi Jumbo Jack, Sourdough Jack, ja Ultimate Cheeseburger. Yhtiö ylläpitää myös Qdoba Mexican Grill -ketjua.
Äkäsjokisuu

Äkäsjokisuu (myös Äkäsjoensuu) on kylä Kolarissa lähellä Muonion rajaa. Kylä sijoittuu molemmin puolin Muonionjokeen laskevaa Äkäsjokea. Asukkaita kylässä on nykyään alle kaksisataa.
1960-luvun puolivälissä kylälle rakennettu Partekin sementtitehdas lopetti toimintansa vuonna 1989. Parhaimmillaan sementtitehtaalla oli jopa lähes 200 työntekijää. 
Kylällä on ollut muun muassa oma koulu sekä kolme pankkia. Kylässä sijainnut Äkäsjoen ratapiha oli Suomen rataverkon pohjoisin liikennepaikka vuosina 1967–1973 sekä toiseksi pohjoisin vuoteen 2005 saakka.
Keijo Houhala

Keijo Antero Houhala (s. 1969) on suomalainen insinööri (YAMK), joka on vuodesta 2001 toiminut neuvottelujärjestö Tekniikka ja Terveys KTN ry:n puheenjohtajana. Houhala on toiminut myös KTK Tekniikan Asiantuntijat ry:n puheenjohtajana vuosina 2001-2017. Tultuaan valituksi näihin tehtäviin hän oli 32-vuotiaana siihen asti Suomen nuorin liittopuheenjohtaja.
Houhalan ja Matti Viljasen yhteistoiminnan tuloksena muodostettiin Uusi Insinööriliitto UIL ry, joka sittemmin purkaantui keskinäisten yhdistymissopimustulkintojen takia ja Viljasen siirryttyä UIL ry:n puheenjohtajan tehtävistä Akava ry:n puheenjohtajaksi .
Houhala hävisi 15. marraskuuta 2017 järjestetyn KTK Tekniikan Asiantuntijat ry:n edustajakokouksessa liiton puheenjohtajavaalin Sari Estilälle.
Historiaa.
Nuoruudessaan Houhala harrasti jalkapalloa, koripalloa ja lyhyiden matkojen juoksua. 
Houhala opiskeli Mikkelin teknillisessä oppilaitoksessa ympäristö- ja terveysteknikoksi ja hankki lisäopintoja Turun yliopiston avoimessa korkeakoulussa. Vuonna 2004 hän valmistui insinööriksi Tampereen ammattikorkeakoulusta ja suoritti ylemmän insinööritutkinnon 2012 Hämeen ammattikorkeakoulun teollisuuden palveluliiketoiminnan linjalta.
Houhala työskenteli kymmenisen vuotta erilaisissa ympäristö- ja terveysalan valvonta- ja kehittämistehtävissä. Hän toteutti työn ohessa tutkimuksen pintojen puhtaudesta vuonna 1995 . Sen pohjalta Suomessa käynnistyi alan laajempi tutkimustyö, jolla saatiin työkaluja niin yritysten kuin viranomaisvalvonnankin käyttöön kuten "Pintahygieniaopas" ja "Uimahallien ja sivutilojen hygieniaopas". Oppaisiin koottujen tutkimusten pohjalta laadittiin kansalliset konsensuspohjaiset pintapuhtausarvioinnin kriteerit. Pintahygieniaoppaan kriteereitä Orion Diagnostica hyödynsi maailmanlaajuisesti Hygicult tuotteidensa osalta. 
Houhala on toiminut Lempäälän kunnanvaltuustossa kaksi kautta valtuutettuna ja kaksi kautta varavaltuutettuna sekä muissa luottamustehtävissä. Hän on ollut urheiluseura Sääksjärven Loiskeen puheenjohtajana vuosina 1998-2002 ja 2009-2013.
Keijo Houhalalle on myönnetty Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki 2010.
Tuija Valkama

Tuija Irmeli Valkama (o.s. Lindroos, 21. kesäkuuta 1934 Helsinki – 27. helmikuuta 2023 Espoo) oli suomalainen pikajuoksija, joka edusti Helsingin Naisurheilijoita. Hän juoksi 4 × 100 metrillä kaksi kertaa uuden Suomen ennätyksen. Aika 49,3 s saavutettiin kokoonpanolla Aulikki Lehmijoki - Tuija Valkama - Riitta Sarahete - Tuovi Vahtera Oslossa 1956 ja aika 48,9 s kokoonpanolla Irja Ukkola - Tuovi Vahtera - Tuija Valkama - Aulikki Lehmijoki Lahdessa 1957. Valkaman ennätys 100 metrillä oli 12,5 s ja pituushypyssä 518 cm. Hänellä oli lukuisia maaotteluedustuksia. Hän juoksi 100 metrillä uuden Suomen ennätyksen 12,6 s Göteborgissa 1951.
Valkama aloitti kilpailemisen vuonna 1950, jolloin voitti 100 metrillä alle 17-vuotiaiden piirinmestaruuden ja sijoittui SUL:n mestaruuskilpailuissa toiseksi. Vuonna 1951 hän oli naisten Suomen mestari 4 x 100 metrin viestijuoksussa ja 100 metrillä. Vuoden 1952 paras saavutus oli SM-viestin pronssi naisten 4 x 100 metrillä. Tämän jälkeen hän oli kilpailematta vuoteen 1956 asti. Vuonna 1956 Valkama voitti 100 ja 4 x 100 metrillä Suomen mestaruuden, seuraavana vuonna 100 metrillä hopeaa ja viestissä kultaa, vuonna 1958 100 metrillä hopeaa, 200 metrillä pronssia ja pikaviestissä kultaa.
Lopetettuaan yleisurheilun 1959 Valkama siirtyi harrastamaan työpaikkaurheilua ja kuntojumppaa. Hän ohjasi Karakallion Pallon naiskuntovoimistelijoita vuodesta 1969 ja kuului seuran johtokuntaan vuoden ajan. Helsingin Naisurheilijoiden johtokunnassa Valkama oli vuonna 1967. Ammatiltaan Valkama oli konttoristi. Hänen kotikuntansa oli Espoo.
Valkama on haudattu Gräsan uurnalehtoon.
Raija Mustonen

Raija Mustonen (o.s. Talvensaari, s. 9. tammikuuta 1940 Kittilä) on naisten keihäänheiton viisinkertainen Suomen mestari. Hänen ennätyksensä on 52,82 vuodelta 1966. Mustonen edusti Kairalan Kajastusta, Kajaanin Kipinää ja menestysvuosinaan Lapin Lukkoa.
Raija Mustosen isosisko Sirkka Kauppinen on kiekonheiton Suomen-mestari.
Äkäsjoki

Äkäsjoki on Tornionjoen vesistöön kuuluva joki Lapin maakunnassa Kolarin ja Muonion kuntien alueella. Joki saa alkunsa Äkäsjärvestä Muoniossa, virtaa sieltä etelään Kolarin Äkäslompolon kylän kautta ja laskee Muonionjokeen Kolarin Äkäsjokisuun kylän luona. Pituutta joella on 46 kilometriä ja pudotuskorkeutta 107 metriä. Äkäsjokilaakso on muodostunut siirros- ja hiertovyöhykkeeseen. Hiekka- ja sorakerrostumat ovat jokilaakson varrella yleisiä.
Reitti ja sivujoet.
Äkäsjoki saa alkunsa Äkäsjärvestä, josta se laskee Kukaslompolon kautta Äkäslompolojärveen. Sivujoista Kaupinjoki ja Kesänkijoki laskevat myös Äkäslompolojärveen, josta Äkäsjoki jatkuu edelleen Hannukaisen kautta Äkäsjokisuuhun, missä se yhtyy Muonionjokeen. Äkäsjoen valuma-alue on pääosin asumatonta Lapin tunturi- ja vaara-aluetta, eikä se sisällä juurikaan peltoalueita. Valuma-alueen pinta-ala on 649 km² ja järvisyysprosentti 3,1 %. Keskivirtaama on Hannukaisen kohdalla 5,4 m³/s ja Äkäsjokisuun kohdalla 7,2 m³/s. Keskimääräinen vuotuinen ylivirtaama Äkäsjokisuulla kevättulvan aikana on 110 m³/s.
Äkäsjokeen laskee useita sivujokia, joista merkittävimmät ovat Hannukaisen yläpuolinen Kuerjoki ja alapuoliset Valkeajoki ja Tapojoki. Pienempiä sivujokia ovat Kesänkijoki, Rautuoja ja Kaupinjoki Äkäslompolossa sekä Laurinoja, Kivivuopionoja ja Kylmäoja Hannukaisen ympäristössä.
Veden laatu ja vesistön tila.
Äkäsjoen happitilanne on hyvä. Veden pH-arvo on neutraalin tuntumassa lukuun ottamatta kevättulvan aikaa, jolloin se laskee noin tasolle pH 6. Fosforipitoisuus on lievästi rehevän - rehevän vesistön tasoa. Typpi- ja metallipitoisuudet ovat pieniä. Vedessä ei ole ylimääräistä sameutta. Äkäsjoen ekologinen tila on luokiteltu hyväksi. Äkäsjoella on kuitenkin niin sanottu Hannukaisen kaivoshanke, joka voisi tuoda työpaikkoja, mutta jonka vastustajat katsovat sen uhkaavan koko ekosysteemiä.
Kalasto.
Äkäsjoki on yksi Tornionjoen tärkeimpiä meritaimenkannan lisääntymisalueita. Vuonna 2006 tehdyn selvityksen mukaan Äkäsjoki tuotti n. 1100 meritaimenen luonnossa syntynyttä vaelluspoikasta. Poikastuotantopotentiaaliksi on arvioitu 13 000 vaelluspoikasta vuodessa. Meritaimen ja paikalliset purotaimenkannat lisääntyvät myös sivujoissa. Lohen merkittävimmät poikastuotantoalueet ovat lähinnä Äkäsjoen alajuoksulla.
Vuonna 2007 tehtiin Hannukaisen kaivoshankkeeseen liittyen kalastustiedustelu, joka käsitti Äkäsjoen ja sivujoista Kuer- ja Valkeajoen. Kyselyyn vastanneiden saama kokonaissaalis oli 435 kg ja se oli saatu lähinnä vapakalastuksella. Saaliin pääkalat olivat taimen (136 kg), harjus (108 kg) ja hauki (80 kg). Lisäksi saatiin ahventa (43 kg), lohta (4 kg) ja särkikaloja (4 kg).
Kalaparatiisihanke.
Alueella käynnistettiin vuonna 2005 Kalaparatiisihanke, jonka kustannusarvio on 350 000 euroa. Hankkeessa kunnostetaan useita järviä ja jokia, jotka kuuluvat Äkäsjoen vesialueeseen. Tavoitteena on, että vesistö ja kalastusjärjestelyt kehittyisivät ja hanke kehittäisi matkailukalastusta alueella.
Taketsugu Asazaka

Taketsugu Asazaka (; s. 24. heinäkuuta 1930) on japanilainen entinen pikaluistelija.
Asazaka sijoittui yleisluistelun MM-kisoissa yhdeksänneksi 1954 ja oli seuraavana vuonna 27. Vuonna 1956 hän oli kisojen 30. paras. Asazaka osallistui Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956 neljälle matkalle ja sai parhaan sijoituksensa 1 500 metriltä, jolla hän oli 21.
Henkilökohtaiset ennätykset.
"Lähde: Speed Skating Base"
Jääkiekko talviolympialaisissa 2002 – miesten karsinnat

Jääkiekon miesten olympiakarsinnat vuoden 2002 Salt Lake Cityn turnaukseen aloitettiin syyskuussa 1999. 
Ennakkokarsinta.
Idän lohko.
Pelattiin 3.–5. syyskuuta 1999 Aomorissa, Japanissa
Esikarsinta.
Esikarsinta pelattiin 10.–13. helmikuuta 2000, ja lohkojen voittajat pääsivät karsinnan lopputurnaukseen. 
Lohko 1.
Pelattiin Ljubljanassa, Sloveniassa
Lohko 2.
Pelattiin Tallinnassa, Virossa
Lohko 3.
Pelattiin Gdańskissa, Puolassa
Lohko 4.
Pelattiin Kööpenhaminassa, Tanskassa
Karsinnan lopputurnaus.
Karsinnan lopputurnauksen lohkojen kolme parasta pääsivät mukaan olympiaturnaukseen vuodeksi 2002. 
Lohko A.
Lohko A pelattiin Oslossa, Norjassa 
Lohko B.
Lohko B pelattiin Klagenfurtissa, Itävallassa 
Karsiutuneiden lopulliset olympiasijoitukset.
Sijoituksilla oli merkitystä IIHF:n maailmanrankingiin.
Arsen Sargsjan

Arsen Sargsjan (, s. 13. joulukuuta 1984) on armenialainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. 
Sargsjan karsiutui Debrecenin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2001 pituushypyn ja kolmiloikan loppukilpailuista. Tampereen alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2003 hän oli pituushypyssä 11:s ja karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta. Hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Erfurtissa 2005.
Sargsjan karsiutui pituushypyn loppukilpailusta sisäratojen EM-kilpailuissa Torinossa 2009, sisäratojen MM-kisoissa Dohassa 2010 sekä ulkoratojen EM-kilpailuissa Barcelonassa 2010 ja Helsingissä 2012.
Sargsjan hyppäsi pituushyppyennätyksensä 820 cm Artašatissa 8. kesäkuuta 2012. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 793 Jerevanissa 24. tammikuuta 2010. Kolmiloikkaennätyksensä 15,91 hän teki Artašatissa 30. toukokuuta 2010.
Sargsjan on voittanut Armenian-mestaruuden pituushypyssä 2005, 2006, 2008, 2010 ja 2012 sekä kolmiloikassa 2008 ja 2010.
Helsinki Lacrosse

Helsinki Lacrosse Club ry eli tutummin Helsinki Lacrosse on Suomen vanhin, vuonna 2002 perustettu lacrosseseura. Nimensä mukaisesti joukkueen kotipaikkana on Helsinki. Vuonna 2015 seura vaihtoi nimensä Helsingin Lacrosse Seura Ry:stä, Helsinki Lacrosse Club ry:ksi. Seuralla on miesten joukkue, Helsinki Chiefs, sekä naisten joukkueet Chiefettes ja Cherookies (perustettu 2014). Helsinki Chiefs on voittanut vuodesta 2005 pelatun lacrossen SM-sarjan seitsemän kertaa, vuosina 2005–2007 sekä vuosina 2009–2012. Chiefettes on Suomen mestari vuosilta 2008, 2013 ja 2015.
Helsinki Chiefs tunnettiin vuoteen 2006 asti nimellä Hellax.
Tuoksusetrit

Tuoksusetrit ("Calocedrus") on sypressikasvien (Cupressaceae) heimoon kuuluva havupuusuku. Sukuun kuuluu neljä lajia, joista kolme kasvaa luontaisena itäisessä Aasiassa ja yksi läntisessä Pohjois-Amerikassa. 
Suvun lajit luokiteltiin aiemmin sukuun "Libocedrus", sittemmin monet tämän suvun lajeista on jaettu omiin sukuihinsa. Nykyään niitä ei pidetä läheisinä sukulaisina. Tuoksusetrit kuuluvat sypressikasvien alaheimoon Cupressoideae ja suku "Libocedrus" alaheimoon Callitroideae. Tästä huolimatta eräät lähteet saattavat vieläkin käyttää vanhoja nimiä. Nimistään huolimatta puut eivät ole sukua varsinaisille setreille ("Cedrus"), jotka puolestaan kuuluvat mäntykasvien heimoon.
Kuvaus.
Tuoksusetrit ovat ainavihantia 15–50 metriä korkeita puita, ja niiden kasvutapa on yleensä avoimen kartiomainen. Kaarna on paksu ja uurteinen. Oksat ovat kärjistään viuhkamaisesti sivusuunnassa haarautuvia. Versot lehtineen ovat vaakasuuntaisesti litteät. Lehdet ovat ruodittomia ja suomumaisia, paitsi kapeita ja neulasmaisia hyvin nuorilla taimilla. Niiden pituudesta on yleensä yli puolet johteista lehtikantaa. Lehdet ovat asettuneet vastakkaisesti neljään riviin. Puut ovat yksikotisia. Sekä hede- että siemenkävyt ovat yksittäin versojen päädyissä. Pienissä, 14–25 mm pitkissä siemenkävyissä on 4–6 ohutta käpysuomua. Siemenillä on kaksi siipeä.
Lajeja.
Lisäksi fossiileista tunnetaan sukupuuttoon kuolleita lajeja, kuten oligoseenikautinen "Calocedrus huashanensis".
Levinneisyys.
Oregonintuoksusetri esiintyy luonnostaan läntisessä Pohjois-Amerikassa Yhdysvaltain länsirannikolta Meksikon pohjoisosiin, kolme muuta lajia itäisessä Aasiassa lähinnä vuoristoalueilla Etelä-Kiinasta Vietnamiin sekä Taiwanin saarella. Kaikki kolme aasialaista lajia ovat uhanalaisia; erittäin uhanalaiseksi luokiteltu laji "Calocedrus rupestris" löydettiin vasta 2004 Koillis-Vietnamin Bắc Kạnin maakunnan karstivuorilta, ja yksilöitä arvioidaan olevan alle 2 500.
Käyttö.
Oregonintuoksusetriä ja vähemmässä määrin myös kiinantuoksusetriä käytetään koristepuuna lauhkealla ja subtrooppisella vyöhykkeellä. Kumpaakin lajia käytetään myös puutavarana; oregonintuoksusetriä on erityisesti käytetty lyijykynien valmistamiseen. Kaksi muuta lajia ovat varsin harvinaisia sekä luonnossa että viljelyssä.
Incomparable

Incomparable on Dead by Aprilin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2011. Ennen julkaisuaan se vuoti vahingossa nettiin jo 3. syyskuuta 2011.
Ma Lin

Ma Lin (; s. 19. helmikuuta 1980) on kiinalainen pöytätennispelaaja. Hän oli ITTF:n rankingin sijalla viisi toukokuussa 2012. Ma Lin voitti kaksi kultamitalia Pekingin olympialaisista 2008. Lisäksi hän on voittanut yhdeksän maailmanmestaruutta.
The Room

The Room on vuonna 2003 julkaistu yhdysvaltalainen indie-elokuva. Sen on ohjannut, tuottanut ja käsikirjoittanut Tommy Wiseau, joka myös näyttelee elokuvassa pääosaa. "The Room" on tullut tunnetuksi sen saamasta surkeasta vastaanotosta ja sitä on usein pidetty yhtenä kaikkien aikojen huonoimmista elokuvista. Kuitenkin juuri sen huonoudesta johtuen elokuva on saavuttanut kulttimaineen ja siitä on tullut internet-ilmiö.
Elokuva kertoo menestyvästä pankkivirkailijasta Johnnysta (Tommy Wiseau) ja hänen tulevasta vaimostaan, Lisasta (Juliette Danielle). Lisa ei halua olla Johnnyn kanssa ja rakastuukin Johnnyn ystävään, Markiin (Greg Sestero). Suuri osa elokuvasta on täytetty ratkaisemattomilla sivujuonilla, joista monissa esiintyy elokuvan juonen kannalta merkityksettömiä sivuhenkilöitä. "The Roomissa" on tahattoman koomisia kohtauksia sekä lukuisia virheitä kerronnassa ja tuotannossa. Wiseau itse markkinoi elokuvaa mustana komediana, mutta yleisö sekä moni muu elokuvan näyttelijöistä pitää sitä lähinnä epäonnistuneena draamana. 
Elokuvan budjetin on kerrottu olleen noin kuusi miljoonaa dollaria, mutta ilmestyessään se menestyi taloudellisesti surkeasti; sen lipputulojen on arvioitu jääneen alle 2 000 dollariin. "The Roomissa" näytellyt Greg Sestero kirjoitti elokuvan tekemisestä kirjan "The Disaster Artist", joka julkaistiin vuonna 2013. Kirjaan perustuva samanniminen elokuva sai ensi-iltansa vuonna 2017 ja siinä näyttelevät muun muassa James Franco, Dave Franco ja Seth Rogen.
Juoni.
Elokuva kertoo menestyvästä San Franciscossa asuvasta pankkivirkailijasta Johnnysta (Tommy Wiseau) ja hänen tulevasta vaimostaan, Lisasta (Juliette Danielle). Lisa ei halua olla Johnnyn kanssa ja rakastuukin Johnnyn ystävään, Markiin (Greg Sestero).
Suuri osa elokuvasta on täytetty ratkaisemattomilla sivujuonilla, joista monissa esiintyy elokuvan juonen kannalta merkityksettömiä sivuhenkilöitä. Sivuhenkilöitä ovat muun muassa Lisan äiti Claudette, Lisan ystävä Michelle ja tämän poikaystävä Mike, psykologi Peter ja huumediileri Chris-R.
Vastaanotto.
"The Room" on tullut tunnetuksi sen saamasta negatiivisesta vastaanotosta. Sitä on kutsuttu muun muassa ”huonojen elokuvien "Citizen Kaneksi"” ja sitä pidetään yhtenä kehnoimmista koskaan tehdyistä elokuvista. Elokuvaa on kritisoitu muun muassa sen näyttelijäsuorituksista, käsikirjoituksesta, ohjauksesta ja sekavasta tarinankerronasta.
Kuitenkin juuri sen huonoudesta johtuen elokuva on saavuttanut kulttimaineen ja siitä on tullut internet-ilmiö.
Kulttimaine.
Alun perin elokuvaa näytettiin vain muutamassa kalifornialaisessa elokuvateatterissa, mutta vähitellen se sai huonoutensa takia "Rocky Horror Picture Show" -elokuvan kaltaisen kulttimaineen. Yhdysvalloissa "The Roomin" faneilla on tapana pukeutua teatteriesityksissä elokuvan roolihahmoiksi ja heitellä ympäri salia amerikkalaista jalkapalloa ja muovilusikoita, samalla elokuvassa esiintyviä vuorosanoja toistellen.
Curtis Painter

Curtis Jeffrey Painter (s. 24. kesäkuuta 1985 Watseka, Illinois) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon entinen ammattilaispelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelasi NFL-liigassa Peyton Manningin varamiehenä Indianapolis Coltsissa 2009–2011 ja Eli Manningin varamiehenä New York Giantsissa 2013–2014. Ammattilaisurallaan Painter pelasi 14 ottelua.
NFL-ura.
Indianapolis Colts varasi Purduen yliopiston joukkueessa yliopistojalkapalloa pelanneen Painterin vuoden 2009 NFL:n varaustilaisuudessa, tilaisuuden kuudennella kierroksella. Hän pelasi Coltsissa kolmen kauden ajan, joista kaksi ensimmäistä tähtipelinrakentaja Peyton Manningin varamiehenä. Manningin oltua loukkaantuneena koko kauden 2011, Painter sai tilaisuutensa aloittajana, mutta menetti paikkansa heikkojen esitysten myötä Dan Orlovskylle.
Painter teki huhtikuussa 2012 sopimuksen Baltimore Ravensin kanssa, jossa hän oli lähtökohtaisesti varamies aloittaja Joe Flaccon takana. Painter kuitenkin vapautettiin sopimuksestaan ennen runkosarjan alkua, Ravensin valitessa Painterin sijaan varamieheksi Tyrod Taylorin.
Tammikuussa 2013 Painter solmi sopimuksen New York Giantsin kanssa. Hän pelasi Eli Manningin varamiehenä kauden. Ennen kauden 2014 alkua sopimuksensa purettiin.
Bostonin verilöyly

Bostonin verilöyly (yhdysvaltalaisten käyttämä nimitys, ) tai King Streetin välikohtaus (brittien käyttämä nimitys, ) oli Bostonissa 5. maaliskuuta 1770 sattunut välikohtaus Britannian armeijan ja bostonilaisen väestön välillä. Välikohtaus sai alkunsa bostonilaisten uhkailtua brittisotilaita sanallisesti ja heiteltyä näitä kohti lumipalloja ja muita esineitä. Lopulta brittisotilaat ampuivat ilman esimiestensä käskyä kohti väkijoukkoa tappaen viisi ja haavoittaen kuutta ihmistä.
Väkijoukkoa kohti ampuneet sotilaat joutuivat myöhemmin oikeuden eteen, jossa heitä puolusti Yhdysvaltain tuleva presidentti John Adams yhdessä kahden avustajan kanssa. Ensimmäisessä oikeudenkäynnissä brittisotilaita komentanut Thomas Preston vapautettiin kokonaan syytteistä, toisessa taas kahdeksasta syytetystä sotilaasta vain kaksi tuomittiin taposta vähäisiin rangaistuksiin.
Bostonin verilöylyä on myöhemmin pidetty yhtenä ratkaisevista tapahtumista, jotka käänsivät yhdysvaltalaiset emämaa Isoa-Britanniaa vastaan.
David Desharnais

David Desharnais (s. 14. syyskuuta 1986 Laurier-Station, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän edustaa tällä hetkellä Sveitsin NLA-joukkue Fribourg-Gottéronissa.
Pienikokoinen mutta taitava Desharnais teki läpimurtonsa maailman jääkiekkoeliittiin kaudella 2011–2012, tehtyään yhteensä 60 tehopistettä.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 – miesten 10 000 m

Pariisin olympiakisojen miesten 10 000 metrin juoksuun osallistui 33 urheilijaa 15 maasta. Kilpailu suoritettiin suoraan loppukilpailuna 6. heinäkuuta. Kilpailun voitti Suomen Ville Ritola olympiaennätysajalla. Maaliin saakka juoksi 16 urheilijaa.
Reino Lammi

Reino Kustaa Lammi (27. toukokuuta 1935 Kauhava – 25. kesäkuuta 2025 Seinäjoki) oli suomalainen yleisurheilija. Hän sai Kalevan kisoissa kiekonheitossa pronssia vuonna 1964 tuloksella 52,40 ja 1965 ennätystuloksellaan 54,42. Kalevan kisoissa Lammi kilpaili 1957–1968 yhdeksän kertaa, yhtä lukuun ottamatta joka kerta loppukilpailussa. Yksi maaotteluedustus Lammille kirjattiin sekä 1964 että 1965.
Lammi edusti urallaan Vaasan Vasamaa, Kauhavan Wisaa ja Ilmajoen Kisailijoita. Kasvattajaseurassaan Kauhavan Wisassa Lammi sai monipuolisen yleisurheilutaustan. Kymmenottelussa hän keräsi 5779 pistettä Ähtärissä 1958, kakkoslajissaan kuulassa hän noteerasi ennätyksensä 15,62 Seinäjoella 1964. Parhaat vuotensa hän edusti Ilmajoen Kisailijoita, ennen sitä 1957–1961 Vaasan Vasamaa. Lammi oli I luokan yleisurheilutuomari ja toimi valmennustehtävissä seuran ja piirin puitteissa sekä IK:n yleisurheilujaoston puheenjohtajana.
Valtaosan työurastaan Reino Lammi palveli Ilmajoen nimismiespiiriä poliisina, viimeiset vuotensa rikoskomisariona Seinäjoen poliisilaitoksessa. Hän lauloi poliisikuorossa ja toimi Etelä-Pohjanmaan Poliisilaulajat ry:n puheenjohtajana vuosina 1999–2008. Lammi voitti poliisien EM-kisoissa kiekonheiton Oslossa vuonna 1966.
Wang Hao (pöytätennispelaaja)

Wang Hao (; s. 15. joulukuuta 1983) on kiinalainen pöytätennispelaaja. Hän oli korkeimmillaan IITF:n rankingissa sijalla yksi joulukuussa 2004. Olympialaisten kaksinpelissä Hao oli kolme kertaa peräkkäin hopealla ja voitti voittanut kaksi kertaa joukkuepelissä kultaa. Wang on eniten olympiamitaleja saavuttanut miespöytätennispelaaja.
Wang voitti urallaan kahden olympiakullan lisäksi yhteensä yhdeksän maailmanmestaruutta. Yksi mestaruus kaksinpelistä, kaksi nelinpelistä ja kuusi joukkuekilpailusta. Pöytätenniksen maailmancupin Wang voitti myös yhdeksän kertaa. Kolme mestaruutta tuli kaksinpelistä ja kuusi joukkuekilpailusta.
Wang ilmoitti vuoden 2014 lopulla lopettavan uransa.
Lauri Lehtinen (kilpapurjehtija)

Lauri Lehtinen (s. 25. maaliskuuta 1987 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija, joka kilpailee nykyisin 49er-luokassa. Hän sijoittui Lontoon 2012 kesäolympialaisissa Kalle Baskin kanssa seitsemänneksi.
Lehtinen saavutti Miikka Pennasen kanssa 29er-luokassa MM-hopeaa vuonna 2004 ja EM-hopeaa vuonna 2003. Hän siirtyi 49er-luokkaan vuonna 2006. Hänen gastinaan oli aluksi Heikki Soininen, vuodesta 2009 Kalle Bask ja vuodesta 2014 Miikka Pennanen. Lehtinen ja Bask ovat sijoittuneet MM-kilpailuissa 11:nneksi vuonna 2010, 16:nneksi vuonna 2009 sekä 19:nneksi vuosina 2011 ja 2012. EM-kilpailuissa parin sijoitukset ovat viides vuonna 2009 sekä yhdestoista vuosina 2010 ja 2011. Vuonna 2011 he sijoittuivat esiolympialaisissa kahdeksanneksi.
Lauri Lehtinen edustaa Nyländska Jaktklubbenia ja häntä valmentaa Jan Thorström. Hänen siskonsa Silja Lehtinen on menestynyt purjehtijana Match racing -luokassa. Hänen isänsä Tapio Lehtinen on tunnettu yksinpurjehtija.
Hannes Sonck

Johannes Erik Eiel ”Hannes” Sonck (25. elokuuta 1919 Antrea – 18. toukokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen yleisurheilija ja ammatiltaan arkkitehti.
Sonck sijoittui EM-kilpailuissa 1946 kolmiloikassa viidenneksi ja kesäolympialaisissa 1948 kymmenottelussa 17:nneksi. Hän edusti Suomea kaikkiaan viidessä maaottelussa. Hän voitti Suomen-mestaruuden kymmenottelussa vuosina 1939, 1940, 1942, 1943, 1944 ja 1948, pituushypyssä vuonna 1942 sekä kolmiloikassa vuonna 1943.
Sonck toimi Suomen joukkueen lipunkantajana 1948 Lontoon olympialaisten avajaisissa. Hän kuoli leukemiaan 32-vuotiaana toukokuussa 1952.
Alien and Sedition Acts

Alien and Sedition Acts on nimitys neljälle Yhdysvaltain kongressin vuonna 1798 hyväksymää lakiehdotusta. Lait antoivat Yhdysvalloille muun muassa karkottaa sellaisen Yhdysvalloissa asuneen maahanmuuttajan, jonka kotimaa oli Yhdysvaltojen kanssa sodassa. Lisäksi Yhdysvaltain sanomalehtiä kiellettiin julkaisemasta kirjoituksia, jotka "valheellisesti, skandaalinomaisesti tai pahansuopeasti" kritisoivat Yhdysvaltain hallitusta.
Lait olivat federalistipuolueen, jolla oli tuolloin enemmistö kongressin kummassakin kamarissa, tukemia. Vaikka lakeja ei koskaan pantu täytäntöön, niitä kritisoitiin Yhdysvalloissa laajalti: muun muassa Yhdysvaltain tuleva presidentti Thomas Jefferson piti lakeja perustuslaissa taatun sananvapauden vastaisena.
Alien and Sedition Acts -lait olivat yksi merkittävimmistä syistä istuneen presidentti John Adamsin tappiolle Thomas Jeffersonille vuoden 1800 presidentinvaaleissa.
613 käskyä

613 käskyä () ovat Toorassa, Mooseksen viidessä kirjassa annetut määräykset eli "mitsvat" (), joita noudattaen juutalaisten tulee elää. Käskyjen määräksi on vakiintunut 613, sillä se on Tooraa tarkoittavan sanan "Tora" lukuarvo lisättynä kahdella Tooraa edeltäneellä käskyllä. Käskyluettelo ei ole yksiselitteinen, mutta arvovaltaisimpana pidetään rabbi Maimonideen kokoamaa listaa "Mišne Tora"ssa (1170–1180 jaa.). Käskyistä positiivisia on 248 ja kieltoja on 365. Suuri osa käskyistä on vanhentuneita, kuten jo tuhotussa temppelissä suoritettavan rituaaliteurastuksen ohjeet, ja jotkin vain muinaista Israelia koskevia ohjeita. Nykyisin noudatettavissa olevia käskyistä arvioidaan olevan alle 300.
Joonas Lindgren

Joonas Lindgren (s. 31. toukokuuta 1986 Helsinki) on suomalainen kilpapurjehtija, joka kilpailee 470-luokassa. Hän edusti Suomea yhdessä veljensä Niklas Lindgrenin kanssa sekä Lontoon 2012 että Rion 2016 kesäolympialaisissa.
Joonas Lindgren on kilpaillut 470-luokan arvokilpailuissa vuodesta 2006 lähtien. Aluksi hänen parinaan oli Juuso Lautiainen, vuonna 2008 Niko Helander sekä vuodesta 2009 Niklas Lindgren, joka voitti veljesten välisen kilpailun edustuspaikasta Pekingin 2008 olympialaisiin. Lindgrenit sijoittuivat Lontoon olympialaisissa 21:nneksi ja Rion olympialaisissa 15:nneksi. MM-kilpailuissa he sijoittuivat neljänneksi vuonna 2012, 19:nneksi vuonna 2010, 22:nneksi vuonna 2011 ja 39:nneksi vuonna 2009. EM-kilpailuissa heidän sijoituksensa ovat olleet kymmenes vuonna 2011, 25:s vuonna 2009 ja 32:s vuonna 2010. 
Joonas ja Niklas Lindgren edustavat Helsingfors Segelklubbia ja heitä valmentaa Petri Leskinen. Veljesten isä Jouko Lindgren saavutti purjehduksessa olympiapronssia Tallinnassa 1980.
Olga Virtanen

Olga Elisabeth Virtanen (13. lokakuuta 1897 Tampere – 11. syyskuuta 1928 Tampere) oli suomalainen pikajuoksija. Hän paransi kahdesti naisten 100 metrin juoksun Suomen ennätystä. Ensimmäisen kerran 25. heinäkuuta 1915 aikaan 13,6 sekuntia ja toisen kerran 4. elokuuta 1917 aikaan 13,4 sekuntia. Jälkimmäinen aika säilyi Tampereen Pyrinnön seuraennätyksenä 45 vuotta.
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailuissa Virtanen voitti 100 metrin juoksun yhteensä seitsemän kerta vuosina 1916–1917 ja 1919–1923. Lisäksi hän saavutti Tampereen Pyrinnön joukkueessa 4 × 100 metrin viestissä SM-kultaa vuonna 1920 ja hopeaa 1922. Vuoden 1923 jälkeen naisten SM-kilpailut lakkautettiin ja seuraavan kerran Suomen-mestaruuksista naiset saivat kilpailla vasta vuonna 1945. Vuosien 1915–1923 aikana Virtanen ei hävinnyt 100 metrillä kenellekään toiselle suomalaisnaiselle.
Virtanen edusti uransa alkuvaiheessa Tampereen Rientoa ja vuodesta 1916 lähtien Tampereen Pyrintöä.
Emma Kanerva

Emma Kanerva (s. 13. heinäkuuta 1985 Mikkeli) on suomalainen kouluratsastaja. Hän edusti Suomea kesäolympialaisissa Lontoossa 2012 ja Pariisissa 2024.
Kanerva aloitti ratsastuksen 8-vuotiaana. Vuonna 2006 hän valmistui hevosvalmentajaksi Ypäjän Hevosopistolta.
Kanerva saavutti junioreiden EM-pronssia vuonna 2004. Senioreiden MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui "Sini Spirit" -ratsullaan Grand Prix Freestylessa 22:nneksi ja Grand Prix Specialissa 24:nneksi. Vuonna 2011 hän oli EM-kilpailujen Grand Prix Specialissa 30:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs.
Kanerva sijoittui Lontoon olympialaisissa 2012 henkilökohtaisessa kilpailussa 22:nneksi. Hän sijoittui Pariisin olympialaisissa 2024 "Greek Air" -ratsullaan joukkuekilpailussa seitsemänneksi ja ylsi henkilökohtaisessa kilpailussa loppukilpailuun, jossa hän sijoittui 12:nneksi.
Kanerva asuu nykyisin Saksassa ja on työskennellyt muun muassa olympiavoittaja Hubertus Schmidtin tallilla. Hän kilpaili tuolloin "Sini Spiritin" ohella myös Schmidtin entisellä kilparatsulla "Donnellylla". Schmidtin tallilla Kanerva suoritti myös saksalaisen ratsuttajatutkinnon. Vuonna 2019 Kanerva alkoi työskennellä Reitstall Haddorfissa kilparatsastajana, valmentajana ja ratsuttajana. 
Suomessa Kanerva edustaa Hyvinkään Urheiluratsastajia.
Mikaela Fabricius-Bjerre

Mikaela Fabricius-Bjerre (o.s. Lindh, 17. joulukuuta 1969 Turku – 13. helmikuuta 2023) oli suomalainen kouluratsastaja. Hän edusti Suomea Lontoon 2012 kesäolympialaisissa.
Lindh voitti vuonna 2011 ruunallaan "Skovlunds Más Guapo" Pohjoismaiden mestaruuden sekä sijoittui EM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa 24:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi.
Lindh muutti Tanskaan vuonna 2001 ja piti vuodesta 2004 alkaen Kööpenhaminan lähellä valmennuskeskusta aviomiehensä, kouluratsastaja Poul Fabricius-Bjerren kanssa. Suomessa Lindh edusti Turun Seudun Ratsastajia.
Fabricius-Bjerre kuoli 53-vuotiaana helmikuussa 2023 sairastettuaan syöpää.
Olavi Kauhanen

Olavi Kauhanen (23. kesäkuuta 1926 Äyräpää – 30. joulukuuta 2013 Tampere) oli suomalainen keihäänheittäjä ja lentopalloilija.
Kauhanen voitti keihäänheiton Suomen-mestaruuden vuosina 1956 ja 1959 sekä saavutti SM-hopeaa vuosina 1955 ja 1962. Heinäkuussa 1959 Tampereella hän heitti uransa pisimmän heiton 79,63 m, jolla hän sijoittui sillä hetkellä Suomen kaikkien aikojen tilastossa toiseksi. Yhdeksässä maaottelussaan 1954–1959 Kauhanen keräsi viisi voittoa. 
Lentopallossa Kauhanen voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1959 ja 1961 Järvensivun Kisan riveissä sekä edusti Suomea MM-kilpailuissa vuonna 1952.
Kauhanen ei kilpaillut olympialaisissa, vaikka oli Melbournen olympiavuonna 1956 Suomen paras keihäänheittäjä. Vaikka hän voitti 1956 Lahdessa Tampereen Pyrinnön väreissä SM-kultaa huipputuloksella 77,35 ja olympiapuvun mitatkin jo otettiin, häntä ei lopulta valittu. Rooman kesäolympialaisiin 1960 vuotta aikaisemmin ennätyksensä heittänyttä Kauhasta ei valittu, koska hän edusti tuolloin TUL:n jäsenseuraa Tampereen Kisa-Tovereita. 
Ikämiehenä vuonna 1966 hän teki M40-sarjan ME:n 72,88, ja vielä 45-vuotiaana hän heitti 64,68. Syyskuun 13. päivänä 1959 hän teki harvinaisen tempun voittaessaan TUL:n keihäsmestaruuden ja Suomen lentopallomestaruuden samana päivänä.
Olavi Kauhanen toimi TUL:n keihäsvalmentajana vuosina 1959–1976.
Kauhanen työskenteli palomiehenä ja eläköityi palomestarina Tampereen palokunnasta. Hän kuoli Tampereella 87-vuotiaana 30. joulukuuta 2013.
Kutu

Kutu eli kuteminen on suvullinen lisääntymismenetelmä, jota käyttävät useimmat vesieläimet, kuten kalat ja sammakot. Kuduksi voidaan kutsua myös kutemiseen liittyviä mätimunia.
Kalojen kutu.
Kalat kutevat tiettyyn vuodenaikaan, Suomessa yleensä keväällä, siten että naaras laskee mätimunat sopivaan paikkaan, esimerkiksi kivenkoloon. Sitten koiraat laskevat maitinsa munien päälle hedelmöittääkseen ne. Kutu tapahtuu monesti vesistön virtaavissa osissa, jonne kalat erikseen nousevat kutemaan. Lohikalat ovat tavallisimmin syyskutuisia. Tyynenmerenlohet nousevat usein kudulle vain kerran, minkä jälkeen ne kuolevat. Made kutee tammikuussa jään alle. Kalojen pyynti kudulta on monesti sangen helppoa, ja sitä on saatettu rajoittaa kantojen suojelemiseksi esimerkiksi paikallisin määräyksin.
Sammakkoeläinten kutu.
Myös sammakkoeläimillä on samantapainen kutukäyttäytyminen.
Hagos Gebrhiwet

Hagos Gebrhiwet (s. 11. toukokuuta 1994) on etiopialainen kestävyysjuoksija.
Gebrhivet sijoittui Villeneuve d'Ascqin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 viidenneksi 3 000 metrin juoksussa. Hän oli maastojuoksun Afrikan-mestaruuskilpailuissa Kapkaupungissa 2012 alle 20-vuotiaiden kahdeksalla kilometrillä neljäs. Hän juoksi nuorten maailmanennätykset viiden kilometrin katujuoksussa 13.14 Carlsbadissa 1. huhtikuuta 2012 ja 5 000 metrillä 12.47,53 Saint-Denis'sä 6. heinäkuuta 2012. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 5 000 metrillä 11:nneksi.
Gebrhivet juoksi 3 000 metrin sisäratojen nuorten maailmanennätyksen 7.32,87 Bostonissa 2. helmikuuta 2013. Hän voitti maastojuoksun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bydgoszczissa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa. Moskovan MM-kilpailuissa hän sai 5 000 metrillä hopeaa ajalla 13.27,26. Hän sijoittui Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 3 000 metrillä viidenneksi.
Gebrhiwet sijoittui Guiyangin maastojuoksun MM-kilpailuissa 2015 neljänneksi ja voitti kultaa joukkuekilpailussa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sai pronssia 5 000 metrillä ajalla 13.51,86. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti samalla matkalla niin ikään pronssia ajalla 13.04,35. Hän sijoittui Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 3 000 metrillä neljänneksi. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli 10 000 metrillä yhdeksäs ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 5 000 metrillä kuudes. Maantiejuoksun MM-kilpailuissa Riiassa 2023 Gebrhiwet voitti kultaa 5 kilometrin matkalla. Accran Afrikan kisoissa 2024 hän voitti kultaa 5 000 metrillä ajalla 13.38,12. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi.
Gebrhiwet on voittanut Timanttiliigassa yhdeksän kilpailua 5 000 metrillä, joista yksi oli Zürichissä käyty finaali 2016, ja kaksi kilpailua 3 000 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisäradat.
NR = maan (Etiopian) ennätys
Miksi Suomi on Suomi

Miksi Suomi on Suomi on Tommi Uschanovin vuonna 2012 julkaistu kirja. Kirja käsittelee piirteitä, joilta osin Suomi eroaa muista maista.
Kirja on osa löyhää trilogiaa, johon kuuluvat lisäksi teokset "Mikä vasemmistoa vaivaa?" (2008) ja "Suuri kaalihuijaus" (2010).
Füssen

Füssen on kaupunki Baijerissa Saksassa Ostallgäun piirikunnassa viiden kilometrin päässä Itävallan rajasta. Kaupungin pinta-ala on 43,51 neliökilometriä ja vuoden 2020 lopussa kaupungissa asui 15 538 asukasta. Pormestarina toimii Maximilian Eichstetter. Kaupungin vaakunassa on kolmen jalan muodostama triskele.
Kaupungin alueella on ollut asutusta jo roomalaiskaudella ja jo 800-luvulla sinne rakennettiin benediktiiniluostari.
Kaupunki on tunnettu romanttisen tien päätepysäkkinä ja maailmankuulut linnat Neuschwanstein ja Schloss Hohenschwangau sijaitsevat kaupungin läheisyydessä. Kaupunki tunnetaan Saksassa myös jääkiekkojoukkuestaan; EV Füssen.
Paul Jennings Hill

Paul Jennings Hill (6. helmikuuta 1954 – 3. syyskuuta 2003) oli yhdysvaltalainen murhaaja. Hän oli entinen presbyteerinen pappi ja abortin vastustaja. Hän ampui vuonna 1994 tohtori John Bayard Brittonin ja tämän henkivartijan, James Herman Barrettin, kun nämä olivat ajamassa aborttiklinikalle Pensacolassa, Floridassa vuonna 1994. Barrettin 68-vuotias vaimo June haavoittui myös iskussa. Hill oli aiemmin osoittanut klinikan edustalla säännöllisesti mieltään. Hill oli vuonna 1993 ekskommunikoitu, sillä hän oli asettunut julkisuudessa puolustamaan aborttilääkäreiden murhia.
Oikeudessa Hill piti tekoaan oikeutettuna, sillä hänen tarkoituksensa oli estää tulevia abortteja, joita hän piti syntymättömien lasten murhina. Hill sai kuolemantuomion. Hän katsoi joutuvansa marttyyriksi ja odotti palkkiota taivaassa. Hänet teloitettiin myrkkyruiskeella, ja hänestä tuli näin ensimmäinen aborttiklinikan lääkärin surmaamisesta teloitettu henkilö.
Viimeisillä sanoillaan Hill esitti abortin vastustajille kehotuksen jatkaa abortin vastaista taisteluaan.
Harmaalintuhaukka

Harmaalintuhaukka ("Accipiter poliocephalus") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa.
Vaikka sen esiintymisalue on suppeahko, sitä ei kuitenkaan pidetä vaarantuneena.
Se on kevytrakenteinen ja keskikokoinen lintu. Väritykseltään se on päältä harmaa, vaaleampi päästä ja kaulasta, siivet ovat tummat, alapuoli pääosin valkoinen. Jalat ja vahanahka ovat oranssinpunaiset. Sen pituus on 30–38 cm, ja naaras on koirasta suurempi. Se elää metsissä, metsän laitamilla ja nuoressa kasvustossa. Se syö pieniä matelijoita ja hyönteisiä.
Se rakentaa pesän suuriin puihin alustalle, joka on koottu risuista ja lehdistä.
Lampi (täsmennyssivu)

Lampi voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi.
Lampi on seuraavien suomalaisten tunnettujen henkilöiden sukunimi:
Henrik Harpestreng

Henrik Harpestreng (myös "Harpestraeng" tai "Harpestræng"; k. 1244) oli tanskalainen kaniikki ja Tanskan ja Pohjoismaiden ensimmäinen tunnettu lääkäri. Tiedot hänestä rajoittuvat lähinnä mainintaan, että hän oli "Medicus et Canonicus Roschildensis" ('roskildeläinen lääkäri ja kaniikki'). Hän toimi todennäköisesti kuningas Erik IV Plovpenningin lääkärinä.
Henrik on todennäköisesti sama henkilö kuin Henricus Dacus, joka on kirjoittanut teoksen "De simpliciubus". Hän on kirjoittanut myös teoksen "Liber Herbarum". Nämä molemmat ovat latinankielisiä, mutta myöhemmin hän kirjoitti tanskaksi.
Naantalin birgittalaisluostarissa oli käytössä vuodesta 1440 alkaen sinne Vadstenan emoluostarista toimitettu sairaanhoidon ohjeeksi laadittu "nadhen dals closters book" ("Naantalin luostarin kirja"), jonka tiedot ovat pitkälti peräisin Harpestrengiltä.
Kaisaniemi (Ylivieska)

Kaisaniemi on Ylivieskan kaupunginosa. Se sijaitsee noin kaksi kilometriä kaupungin keskustaajamasta, kantatien 86 länsipuolella. 
Alueen asutus koostuu omakoti-, rivi- ja kerrostaloista. Palveluja alueella on muun muassa kesäkuussa 2011 avattu Sale-ketjun lähikauppa.
Mario Joseph Conti

Mario Joseph Conti (20. maaliskuuta 1934 Elgin – 8. marraskuuta 2022 Glasgow) oli skotlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Luigi Traglia Aberdeenin hiippakuntaan 26. lokakuuta 1958. Hänet nimitettiin saman hiippakunnan johtoon 28. helmikuuta 1977, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gordon Joseph Gray, jota avustivat Stephen McGill ja Colin Aloysius MacPherson. 
Conti sai 15. tammikuuta 2002 nimityksen Glasgowin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. heinäkuuta 2012.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2010 – naisten karsinnat

Jääkiekon naisten olympiakarsinnat vuoden 2010 Vancouverin turnaukseen aloitettiin syyskuussa 2008. Karsintojen kautta turnaukseen selviytyivät Slovakia ja Kiina.
Karsiutuneiden lopulliset olympiasijoitukset.
Sijoituksilla oli merkitystä IIHF:n maailmanrankingiin vuodeksi 2010.
Philip Tartaglia

Philip Tartaglia (11. tammikuuta 1951 Glasgow – 13. tammikuuta 2021) oli skotlantilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Glasgowin arkkihiippakuntaan 30. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Paisleyn hiippakunnan johtoon 13. syyskuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Joseph Conti, jota avustivat Raymond Leo Burke ja John Aloysius Mone.
24. heinäkuuta 2012 Tartaglia sai nimityksen Glasgowin arkkipiispaksi.
HMS Wolverine (1910)

HMS Wolverine oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Cammell Laird and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 26. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuonna syyskuussa.
Palvelus.
Valmistuttaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus upposi 12. joulukuuta 1917 kolaroituaan sluuppi "HMS Rosemaryn" kanssa Lough Foylessa.
John Dramani Mahama

John Dramani Mahama (s. 29. marraskuuta 1958 Damongo, Ghana) on ghanalainen poliitikko, joka valitttiin presidentiksi vuonna 2025. Aikaisemmin hän toimi presidenttinä vuosina 2012–2017. Tällöin hän nousi presidentiksi John Atta Millsin kuoleman jälkeen oltuaan tätä ennen maan varapresidentti. Hän voitti vuoden 2012 vaalit pienellä marginaalilla, Mahama sai äänistä 50,7 prosenttia ja oppositiojohtaja Nana Akufo-Addo 47,74 prosenttia.
Ennen poliittista uraansa John Mahama opiskeli ulkomailla, muun muassa Moskovassa, ja työskenteli Japanin suurlähetystössä Accrassa, sekä kansalaisjärjestö Plan Internationalin palveluksessa. Hänestä tuli kansanedustaja vuonna 1996, ja hän toimi myös maansa viestintäministerinä ja edustajana Afrikan parlamentissa.
Presidenttikaudellaan John Mahama sai lisänimen "Sähkökatkomies", sillä maassa oli usein sähkökatkoja. Ensimmäisellä presidenttikaudellaan Mahaman hallitus ei pystynyt samaan takaisin 51,2 miljoonaa cediä (11,7 miljoonaa US dollaria), jotka hallitus on maksanut hallitsevan NDC-puolueen rahoittajalle, vaikka korkein oikeus päätti jo vuonna 2014, että maksu oli perustuslain vastainen.
Vuonna 2016 John Mahamaa syytettiin lahjonnasta ja korruptiosta sen jälkeen, kun tutkiva toimittaja kertoi hänen ottaneen vastaan 100 000 dollarin arvoisen auton burkinafasolaiselta urakoitsijalta Djibril Kanazoelta.
Joulukuussa 2024 John Mahama voitti presidentinvaalit ja hänet nimitettiin kolmannen kerran Ghanan presidentiksi 7. tammikuuta 2025.
HMS Scorpion (1910)

HMS Scorpion oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta pian sodan päätyttyä ja se myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 3. toukokuuta 1909. Alus laskettiin vesille 19. helmikuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuonna elokuussa.
Palvelus.
Valmistuttaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 26. lokakuuta 1921.
HMS Pincher (1910)

HMS Pincher oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. 
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908–1909 laivasto-ohjelmaa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 20. toukokuuta 1909. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuoden syyskuussa.
Palvelus.
Valmistuttaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus haaksirikkoutui 24. heinäkuuta 1918.
Espoon Bembölen FK-rata

Bembölen FK-rata on karting-rata Uudellamaalla Espoon kaupungissa. Rata sijaitsee Kellonummen hautausmaan läheisyydessä Vanha-Espoossa ja on Espoon UA:n käyttöön ja hallintaan rata siirtyi 1970-luvulla. Viisikymmentä vuotta vanhat autourheiluseurat Espoon Urheiluautoilijat ry ja Tapiolan Urheiluautoilijat ry perustivat yhdessä uuden yhteisen seuran Espoo Motorsport Club ry:n (EMSC) ja samalla lopettivat kumpikin autourheiluseuransa. EMSC hallinnoi ja ylläpitää radan toimintaa. Bembölen FK-rata on suomen vanhin asfaltoitu ulkokartingrata. Se oli käyttökunnossa 1963 ja lopullisesti valmistui vuonna 1965. Rata on avoinna huhtikuusta syyskuuhun ma, ti ja ke klo 17.00-20.00.
Rata-info.
Bembölen FK-rata
HMS Grampus (1910)

HMS Grampus (alkuperäiseltä nimeltään "HMS Nautilus") oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Thames Shipbuilding and Engineering Companyltä Bow Creekistä, missä köli laskettiin 14. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1910 nimellä "HMS Nautilus" ja valmistui syyskuussa 1911.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle. Aluksen nimeksi vaihdettiin 16. joulukuuta 1913 "HMS Grampus". Alus myytiin romutettavaksi 21. syyskuuta 1920.