tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
VF Corporation

VF Corporation on yhdysvaltalainen vaatealan yritys, joka valmistaa, valmistuttaa ja myy urheilu- ja ulkoiluvaatteita, farkkuja, alusvaatteita, laukkuja, jalkineita ja työvaatteita. Syksyllä 2018 VF kertoi jakautuvansa kahdeksi erilliseksi pörssiyhtiöksi, joista uusi Kontoor Brands, Inc. huolehtii farkkubisneksestä. Samassa yhteydessä VF:n pääkonttori siirretään Pohjois-Carolinan Greensborosta Coloradon Denveriin, mutta Kontoorin pääkonttori perustetaan Greensboroon.
Yrityksen vaatemerkkejä ovat "For All Mankind, Ella Moss, Bulwark, Lee, Rustler, Majestic Athletic, Nautica, JanSport, Wrangler, Rock &amp; Republic, Eagle Creek, The North Face, SmartWool, Riders by Lee, Reef, Kipling, Red Kap, Horace Small, Splendid, Seven for All Mankind, Lucy Activewear, Timberland, Napapijri, Eastpak" ja "Vans".
VF Corporation teetti tuotteensa vuonna 2014 etupäässä Kiinassa (26 %), Yhdysvalloissa (21 %), Intiassa (7 %), Vietnamissa (5 %), Bangladeshissä (4 %), Meksikossa (4 %), Turkissa (2 %) ja Pakistanissa (2 %).
Historiaa.
Yritys perustettiin Pennsylvanian osavaltiossa vuonna 1899 nimellä "Reading Glove and Mitten Manufacturing Company". Perustajia olivat John Barbey ja joukko sijoittajia. Vuonna 1919 yritys ryhtyi valmistamaan alusvaatteita ja muutti nimensä muotoon "Vanity Fair Mills". Se osti Lee-farkkuja valmistavan H.D. Lee Companyn vuonna 1969 ja muutti nimensä VF Corporationiksi. Wrangler-farkkujen valmistajan Blue Bellin VF osti 1986; toinen kaupassa saatu tuotemerkki oli JanSport. Tämä yrityskauppa kaksinkertaisti VF:n koon ja teki siitä maailman suurimman vaatealalla toimivan pörssiyhtiön.
Vuonna 2007 VF myi alusvaatebisneksensä Fruit of the Loomille 350 miljoonalla dollarilla ja osti Majestic Athleticin, Seven for All Mankind -farkkumerkin ja Lucy Activewearin. Vuonna 2011 VF osti Timberland-kenkäyrityksen.
Perätön vaarailmoitus

Perätön vaarailmoitus on yksi yleisvaarallisten rikosten ryhmään kuuluva teko, jolle on tunnusomaista seurausten mittavuus. Siinä tekijä ilmoittaa valheellisesti jonkin vaaratilanteen olevan käsillä. Suomen rikoslaissa teosta säädetään 34 luvun 10 §:ssä:
"Joka tekee pommista, tulipalosta, merihädästä, suuronnettomuudesta tai muusta vastaavasta hädästä tai vaarasta perättömän ilmoituksen, joka on omiaan aiheuttamaan pelastus- tai turvallisuustoimen taikka pakokauhua, on tuomittava perättömästä vaarailmoituksesta sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi."
Säännös kattaa monenlaiset vaaratilanteet, mutta ei kuitenkaan vähäistä hätää tai vaaraa. Ilmoituksen tekotapaa ei ole yksilöity, vaan se voidaan tehdä puhelimella, kirjeellä, sähköpostilla tai muulla tavoin. Säännökseen ei myöskään sisälly periaatteellista estettä sille, että ilmoitus tehdään muulle henkilölle tai organisaatiolle kuin viranomaiselle. Jos vaara on käsillä, jo perättömän ilmoituksen tekeminen on rangaistavaa. Rangaistavuuden edellytyksenä on kuitenkin se, ettei vastaanottaja miellä ilmoitusta perättömäksi. Rangaistus langetetaan, vaikka ilmoitus ei johtaisi tositoimiin, sillä riittää, että ohjeet tai tavanomaiset käytännöt edellyttävät toimiin ryhtymistä.
Perätön vaarailmoitus voi aiheuttaa myös pakokauhua, jolloin ihmisjoukossa voi ilmetä paniikkireaktio. Valheellinen ilmoitus tulipalosta yleisötilaisuudessa voi saada aikaan hengenvaaraa aiheuttavan tungoksen hätäpoistumistiellä.
Perättömästä vaarailmoituksesta rangaistaan vain, jos se on tahallinen teko, jolloin tekijä tietää ilmoituksen melko varmasti aiheettomaksi. Tuottamuksellisena teko ei ole rangaistavaa. Se tarkoittaa, että jos on epävarma havainnostaan, on suotavampaa tehdä hätäilmoitus kuin jättää se tekemättä. Jos vaara on todellinen, ilmoituksen tekemättä jättävä voi saada syytteen pelastustoimen laiminlyönnistä (rikoslain 21 luvun 15 §).
Oriol Servià

Oriol Servià i Imbers (s. 13. heinäkuuta 1974 Pals, Espanja) on espanjalainen autourheilija. Vuonna 2014 hän kilpailee sekä IndyCar Seriesissä Rahal Lettermanin tallissa ja Formula E-sarjassa Dragon Racingin tallissa. Hän on tarkemmin sanottuna katalonialainen.
Ura.
Servià aloitti uransa monien muiden kuljettajien tavoin kartingin parissa. Vuonna 2000 hän siirtyi CART-sarjaan, jonka nimeksi tuli sittemmin Champ Car. Servià ajoi Champ Carissa kahdeksan kautta vuodesta 2000 vuoteen 2007. Hänen paras sijoituksensa sarjassa oli toinen kaudella 2005. Tuolla kaudella hän saavutti myös uransa ainoan Champ Car-voiton Circuit Gilles Villeneuven radalla Montrealissa Newman/Haasin Lola-autolla. Champ Carin ohella Servià ajoi kaudella 2002 myös IndyCar Seriesiä. Hän palasi sarjaan kaudeksi 2008 ja on kilpaillut sarjassa siitä asti. Hänen paras sijoituksensa IndyCarissa on tähän mennessä toinen sija kauden 2011 kahdesta kilpailusta. Tuolla kaudella hän sijoittui myös parhaimmalle sijalleen sarjan yhteispisteissä, hän oli neljäs. Servià on ajanut myös Rahal Letterman Lanigan Racingin Dallaralla. Vuonna 2014 Servià siirtyi ajamaan IndyCarin lisäksi uutta Formula E-sarjaa. Hän ajoi Dragon Racing -tallissa. Ensimmäisessä kilpailussa syyskuussa 2014 Pekingissä Servià sijoittui seitsemänneksi ja sai kuusi MM-pistettä.
Elena Kats-Chernin

Elena Kats-Chernin (s. 4. marraskuuta 1957 Taškent) on uzbekistanilaissyntyinen australialainen säveltäjä. Hän aloitti musiikinopintonsa Jaroslavlissa ja opiskeli sitten Gnesin-musiikkiakatemiassa Moskovassa (1972–75). Vuosina 1975–80 Kats-Chernin sai Richard Toopilta sävellysopetusta Sydneyn musiikkikonservatoriossa, ja hän suoritti opintoja myös Helmut Lachenmannin johdolla Saksassa. Kats-Chernin asui Saksassa vuosina 1980–94, mutta sittemmin hänen asuinmaansa on ollut Australia.
Kats-Chernin on saanut muun muassa Sounds Australian Awardin (1996) ja Jean Bogan -palkinnon (1996). Hänen kustantajansa on Boosey &amp; Hawkes. Hänen tuotantoonsa kuuluu lukuisia näyttämöteoksia, kuten oopperoita ja kamarioopperoita. Lisäksi hän on säveltänyt runsaasti orkesteri-, kamari-, piano- ja vokaalimusiikkia. Pianomusiikin joukossa on "Book of Rags" (1995–99). Orkesterituotantoon kuuluvat muiden muassa teokset "Mythic" (2004) ja "Garden of Dreams" (didgeridoolle, pianolle ja orkesterille; 2009). Kats-Cherninin teoksia ovat esittäneet muiden muassa Ensemble Modern, Bang on a Can All-Stars ja Sydneyn sinfoniaorkesteri.
Score! World Goals

Score! World Goals on peliyhtiö First Touch Gamesin 15. toukokuuta 2012 julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli. Peli on saatavilla iOSille ja Androidille. Se sai vuonna 2012 TIGA-palkinnon vuoden 2012 parhaana kasuaalipelinä.
Pelissä on tarkoitus tehdä oikeissa jalkapallopeleissä tehtyjä maaleja pyyhkäisemällä näyttöruutua. Kun näyttoruutua pyyhkäistään, pelaaja joko potkaisee tai syöttää. Nykyisessä päivityksessä eli versiossa 2.72 on 1 140 oikeasti tehtyä maalia ympäri maailmaa eri vuosikymmeniltä. Pelissä on niin sanottuja paketteja, jotka sisältävät tietyn liigan tai tiettyjen kisojen maaleja, joita on aina 20 kappaletta kutakin kolmea vaikeustasoa kohden. Kaksi ensimmäistä vaikeustasoa ovat käytännössä samanlaisia, mutta kolmannessa vaikeustasossa eli Bonus-tasossa pelikuvioa on muutettu jollakin tavalla hieman haastavammaksi tai hienommaksi. 
Pelin aiemman päivityksen nimi oli Score! Classic Goals. Pelissä on myös päivittäinen maalihaaste ("Daily Goal Challenge"), jossa pelaajan täytyy saada yksi pelistä valittu maali tehtyä jokaisella kolmella vaikeustasolla. Peliä voi pelata myös moninpelinä.
Napapijri

Napapijri on Italiassa 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa perustettu tuotemerkki, joka on erikoistunut ulkoiluvaatteisiin, laukkuihin ja reppuihin. Vuonna 2004 tuotemerkin osti yhdysvaltalainen vaateyritys VF Corporation, jonka merkkeihin kuuluvat myös muun muassa Lee- ja Wrangler-farkut sekä The North Face -ulkoiluvaatemerkki.
Tuotemerkin nimi on muunnelma suomen kielen napapiiri-sanasta, mutta muuta yhteyttä Suomeen sillä ei ole. Alkuvaiheessa merkin markkinoinnin visuaalisina elementteinä käytettiin Norjan lippuja.
Italialaisen Napapijrin ensimmäisiä tuotteita olivat rinkat ja reput. Merkillä on yli sata myymälää ympäri maailmaa.
Splendid

Splendid voi tarkoittaa seuraavia asioita:
TJX Companies

The TJX Companies, Inc. on yhdysvaltalainen tekstiili- ja kodintarvikekauppojen ketju. Se on syntynyt vuonna 1956 perustetusta Zayre-halpatavarataloyhtiöstä, joka perusti T.J.Maxx -ketjun 1976 ja BJ's Wholesale Clubin 1984. Vuonna 1988 Zayre-ketju myytiin Ames-tavarataloyhtiölle ja T.J.Maxxin uudeksi nimeksi tuli The TJX Companies, Inc.
TJX-yhtiön ketjuja Yhdysvalloissa ovat T.J.Maxx, HomeGoods, Marshalls ja Sierra Trading Post. Kanadassa se toimii ketjuina Winners, HomeSense ja Marshalls. T.J.Maxx -ketju toimii myös Britanniassa, Saksassa ja Puolassa.
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2008

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2008 12. kertaa. Kilpailut pidettiin Kroatian Rijekassa 11.–14. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Gap (yritys)

Gap Inc. on yhdysvaltalainen vaatealan yritys, jolla on 3 400 liikettä 47 maassa. Yritys työllistää noin 136 000 ihmistä.
Yrityksen vaatemerkkejä ja kauppaketjuja ovat "Gap, Banana Republic, Old Navy, Piperlime, Athleta" ja "Intermix".
Gapin perustivat vuonna 1969 Donald ja Doris F. Fisher. Se oli aiemmin maailman suurin vaatteiden vähittäismyyjä, kunnes espanjalainen Inditex Zara-ketjuineen ohitti sen toimipisteiden määrällä laskien. Gap on Yhdysvaltain suurin erikoisliikeketju.
Gap Inc. on listattu New Yorkin pörssiin, mutta Fisherin perhe omistaa yhä osakkeista huomattavan määrän. Perustaja Donald Fisher toimi hallituksen puheenjohtajana vuoteen 2004 ja jäsenenä kuolemaansa vuoteen 2009 saakka. Gapin hallituksessa istuvat myös hänen leskensä Doris ja heidän poikansa Robert J. Fisher.
Gap perustettiin nuorison vaateliikkeeksi, ja sen nimi otettiin 1960-luvun lopun suositusta käsitteestä ”sukupolvien välinen kuilu” (). Donald ja Doris Fisher avasivat ensimmäisen Gap-liikkeen San Franciscon Ocean Avenuella elokuussa 1969. He myivät siellä Levi’s-farkkumerkin vaatteita ja LP-levyjä. Toinen liike perustettiin vuonna 1970 San Josen kaupunkiin ja neljän hengen pääkonttori Burlingameen. Vuonna 1973 Gapilla oli jo 25 toimipistettä, joista yksi Yhdysvaltain itärannikolla Echelon-ostoskeskuksessa New Jerseyssä. Vuonna 1974 Gap aloitti vaatemarkkinoinnin omalla tuotemerkillään, josta se on sittemmin tullut tunnetuksi. Se on myös ostanut itselleen muita vaatemerkkejä.
Vuonna 1983 Gap osti itselleen safarihenkisiä vapaa-ajanvaatteita markkinoineen Banana Republicin. Perheille ja nuorille suunnattu Old Navy -tuotesarja lanseerattiin vuonna 1994 ja aikuisten naisten Forth &amp; Towne -ketju vuonna 2005. Sen 19 liikettä kuitenkin lakkautettiin jo puolentoista vuoden jälkeen helmikuussa 2007. Viides brändi, verkkokauppa Piperlime, aloitettiin vuonna 2006. Saksasta Gap joutui vetäytymään vuonna 2004 ja myymään liikkeet pahimmalle kilpailijalleen H&amp;M:lle. Vuonna 2009 ostettiin naisten urheiluvaatemerkki Athleta. Monimerkkiketju Intermixin Gap osti vuonna 2012.
Borgward P100

Borgward P100 on iso neliovinen auto, jota valmistettiin Länsi-Saksassa vuosina 1959–1962 ja Meksikossa 1966–1970. Borgward P100 oli ensimmäinen saksalainen henkilöauto, jossa oli ilmajousitus.
Borgward P100:ssa oli kuusisylinterinen 2 240 kuutiosenttimetrin rivimoottori, joka suurin teho oli 73,5 kW / 5 000 (DIN) ja suurin vääntömomentti 158 Nm / 2 200. Autossa oli "Hansamatic"-automaattivaihteisto. Kiihtyvyys 0–100 km/h kesti 16 sekuntia. Huippunopeus oli 160 km/h.
Autotehdas valmisti Borgward P100-mallia kaikkiaan 2 530 kappaletta vuosina 1959–1961, minkä lisäksi Borgwardin konkurssipesä valmisti vielä 38 yksilöä vuosina 1961–1962.
Borgward-autotehtaan konkurssin jälkeen P100-mallin tuotantolaitteet myytiin Meksikoon vuonna 1963. Vuonna 1966 perustettu "Fabrica Nacional de Automoviles SA" valmisti vuosina 1966–1970 yhteensä 2 267 Borgward P100-yksilöä. Meksikossa valmistetuissa malleissa ei ollut ilmajousitusta.
Vähäisestä valmistusmäärästä johtuen Suomeen tuotiin tiettävästi vain yksi Borgward P100 vuonna 1960, jonka tiedettiin olevan Espoossa vuonna 1990.
Ajattelu, nopeasti ja hitaasti

Ajattelu, nopeasti ja hitaasti () on psykologi Daniel Kahnemanin vuonna 2011 ilmestynyt kirja. Teoksen on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita vuonna 2012.
Kraftnät Åland

Kraftnät Åland AB on vuonna 1997 perustettu ahvenanmaalainen energiayhtiö, joka hoitaa sähköverkkoa ja tarjoaa sähkönsiirtopalveluja Ahvenanmaalla. Kraftnät Ålandilla on väliaikainen laillinen monopoli Ahvenanmaan pääsähkönsiirtoverkkoon, jonka se myös omistaa. Lähinnä maakunnan ja kuntien omistamaa Kraftnät Ålandia voidaan pitää yleishyödyllisenä yhteisönä, jonka tulot kertyvät pääasiassa siirtopalveluista, mutta se saa tuloja myös tasepalveluista sekä käyttämättömien päästöoikeuksien myynnistä ja valokuidun vuokrauksesta.
Vuonna 2012 Kraftnät Ålandin omistus jakautui seuraavasti: Ahvenanmaan maakuntahallitus (46,84 %), Ålands Elandelslag (28,10  %), Maarianhaminan kaupunki (18,73 %) ja Ålands Energi AB (6,24 %) sekä saaristokunnat ja Ahvenanmaan tuottajayhdistys (0,09  %).
Siirtoverkko.
Kraftnät Ålandin hallinoima siirtoverkko on pituudeltaan 312,6 kilometriä ja siihen kuuluu 18 sähköasemaa. Verkosta 110 kV:n maakaapelia on 60,4 kilometriä ja 45 kV:n 85 kilometriä. 110 kV:n ilmajohtoa on 15,7 kilometriä ja 45 kV:n 151,5 kilometriä.
Varavoimalat.
Varavoimana Kraftnät Åland käyttää vuonna 2005 käyttöön otettua omistamaansa 20 MW:n kaasuturbiinilaitosta. Lisäksi yrityksellä on sopimus Mariehamns Energi Ab:n kanssa sen koko varavoimakapasiteetin käytöstä, yhteensä 48 MW.
Merikaapelit.
Kraftnät Åland omistaa Ahvenanmaan ja Ruotsin välisen 110 kV:n merikaapelin, 80 megawatin vaihtosähkökaapelin, joka otettiin käyttöön vuonna 2000. Kraftnät Åland ostaa tasesähköä Svenska kraftnätiltä, jonka kanssa se on tehnyt järjestelmän käyttösopimuksen, ja myy sille tasesähköä. Tasepalveluiden tuottamat tulot ovat kuitenkin suhteellisen vähäiset. Kraftnät Åland myös vuokraa valokuitua Ruotsin-yhteydeltä, mutta toiminto ei ole merkittävä osa liiketoimintaa.
Ahvenanmaa–Naantali-merikaapeli on Ahvenanmaan Jomalan ja Manner-Suomen Naantalin välinen Kraftnät Ålandin noin 160 kilometrin pituinen merikaapeliyhteys. Yhteyden siirtokapasiteetti on 100 megawattia. Merikaapeliyhteys tarvitaan turvaamaan Ahvenanmaan sähköntarve poikkeustilanteiden varalta ja tulevaisuudessa sitä pitkin voidaan siirtää esimerkiksi Ahvenanmaan tuulienergiaa mantereelle. Merikaapeliyhteys otettiin käyttöön vuoden 2015 lopussa. 13. joulukuuta 2012 Kraftnät Åland solmi sopimuksen ABB:n kanssa merikaapelin rakentamisesta. Sopimuksen hinta on 100 miljoonaa euroa. Kokonaisuudessaan Kraftnät Ålandin hankkeen arvo on 125 miljoonaa euroa, josta yhtiö sai tukea Suomen valtiolta lähes puolet, 48,6 prosenttia kokonaiskustannuksista. Merikaapeliyhteys on varayhteyskäytössä, mutta se yritetään saada osittain markkinoiden käyttöön vuonna 2016.
Näiden suurjänniteyhteyksien lisäksi Ahvenanmaan 45 kV verkko on kytketty 9 megawatin merikaapeliyhteydellä Brändöstä Kustaviin Carunan verkkoon.
Bonaventure

Bonaventure on kunta Quebecin provinssissa Kanadassa. Bonaventure sijaitsee Atlantin rannalla Bonaventurejoen suussa. Vuonna 2011 kunnassa oli 2 775 asukasta.
Bonaventuren nähtävyyksiä ovat kirkko, museo ja eläintarha. Kunta tarjoaa myös palveluita kalastusturisteille.
San Buenaventura

San Buenaventura voi tarkoittaa:
Katso myös:
Andrea Aghini

Andrea Aghini Lombardi (s. 29. joulukuuta 1963 Livorno) on italialainen entinen ralliautoilija.
Aghini voitti urallaan yhden MM-sarjan osakilpailun, vuoden 1992 Sanremon rallin ajaessaan Lancian tehdastallin autolla. Samana vuonna hän voitti myös Mestareiden kisan.
Aghinia pidettiin yleisesti asfalttispesialistina.
Jarmo Kytölehto

Jarmo Antero Kytölehto (s. 23. kesäkuuta 1961 Petäjävesi) on suomalainen entinen ralliautoilija.
Kytölehto on pienen A-ryhmän Suomen-mestari vuodelta 1990 ja 1991, sekä N-ryhmän Suomen-mestari vuodelta 1992. MM-tasolla Kytölehto oli kärkitaistelussa tavallisesti Suomen rallissa, jossa sijoittui kolmanneksi vuosina 1996 ja 1997.
Vuoden 1998 Suomen ralliin Kytölehto pääsi ajamaan Colin McRaen tallikaverina Subarun tehdastallin Subaru Impreza WRC:llä. Hän jäi pistesijojen ulkopuolelle kahdeksanneksi. Viimeisinä aktiivivuosinaan 1999 ja 2000 Kytölehto ajoi tehtaan etuvetoisella Vauxhallilla pääasiassa Britannian mestaruussarjaa.
Kytölehdon kartanlukijana toimi lähes hänen koko uransa ajan Arto Kapanen.
Saavutuksia.
Rallin maailmanmestaruussarja.
21 osakilpailua kuljettajana:
Rallin Euroopanmestaruussarja.
18 osakilpailua kuljettajana
Vahingonteko

Vahingonteko on rikos, jossa tekijä luvatta hävittää tai vahingoittaa toisen tahon omaisuutta. Yksityisen omaisuuden tapauksessa kyseessä on asianomistajarikos, eli syyte voidaan nostaa vain, mikäli asianomistaja sitä vaatii. 
Vahingontekoa ovat esimerkiksi seinien töhriminen, puhelinkoppien rikkominen tai autojen potkiminen kuhmuille tai naarmuttaminen. Myös erilaisten fyysisten tai sähköisten aineistojen oikeudeton vaurioittaminen tai hävittäminen on vahingontekoa; teko voi kohdistua esimerkiksi asiakirjoihin, äänitteisiin, filmeihin, valokuviin tai tietokonetallenteisiin. Nykyisin rikosnimike datavahingonteko kattaa vahingonteot, jotka kohdistuvat tietovälineisiin. Datavahingonteko tuli rikoslakiin 2015. Törkeäksi datavahingonteko muuttuu esimerkiksi silloin, kun teossa käytetään erityistä välinettä, jolla vahingoittaa tietojenkäsittelyä. 
Suomessa vahingonteko on varsin yleinen rikosmuoto. Vuosina 2005–2013 poliisin tietoon tuli vuosittain suuruusluokkaa 50 000 eri törkeysasteen vahingontekoa. Vuosina 2012 ja 2013 tämän rikosmuodon määrissä kirjattiin yli 10 prosentin pudotus noin 44 000 tapaukseen vuosittain. Vahingonteko on yksi niistä rikoslajeista, joissa nuorten rikoksentekijöiden osuus tekijöistä on suurimpia. Vuonna 2017 vahingontekoihin syylliseksi epäillyistä jopa 40,3 prosenttia oli 15–20-vuotiaita.
Vahingonteko ja sen vakavuusasteet Suomen rikoslaissa.
Vahingontekorikokset ovat vakavuusasteen mukaan ryhmitellen lievä vahingonteko, "tavallinen" vahingonteko ja törkeä vahingonteko. Näistä yksityisomaisuuteen kohdistuva vahingonteko ja sen lievä muoto saatetaan katsoa sopiviksi ratkaista sovittelumenettelyllä. Vahingontekorikoksen tuomioratkaisuun tai sovittelupäätökseen liittyy tavallisesti aiheutetun vahingon korvaaminen Vahingonkorvauslain mukaisesti tai muulla asianosaisten sopimalla tavalla.
""1 § Vahingonteko"
"Joka oikeudettomasti hävittää tai vahingoittaa toisen omaisuutta, on tuomittava vahingonteosta sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi."
"Vahingonteosta tuomitaan myös se, joka toista vahingoittaakseen oikeudettomasti hävittää, turmelee, kätkee tai salaa tietovälineelle tallennetun tiedon tai muun tallennuksen."
"Edellä 2 momentissa tarkoitetun vahingonteon yritys on rangaistava." 
"2 § Törkeä vahingonteko"
"Jos"
"1) vahingonteolla aiheutetaan"
"a) erittäin suurta taloudellista vahinkoa,"
"b) rikoksen uhrille tämän olot huomioon ottaen erityisen tuntuvaa vahinkoa,"
"c) historiallisesti tai sivistyksellisesti erityisen arvokkaalle omaisuudelle huomattavaa vahinkoa taikka"
"2) edellä 1 §:n 2 momentissa tarkoitettu vahingonteko tehdään osana 17 luvun 1 a §:n 4 momentissa tarkoitetun järjestäytyneen rikollisryhmän toimintaa"
"ja vahingonteko on myös kokonaisuutena arvostellen törkeä, rikoksentekijä on tuomittava törkeästä vahingonteosta vankeuteen vähintään neljäksi kuukaudeksi ja enintään neljäksi vuodeksi."
""3 § Lievä vahingonteko"
"Jos vahingonteko, huomioon ottaen vahingon vähäisyys tai muut rikokseen liittyvät seikat, on kokonaisuutena arvostellen vähäinen, rikoksentekijä on tuomittava lievästä vahingonteosta sakkoon.""
Lasse Lampi

Lasse Lampi (s. 3. lokakuuta 1951) on suomalainen entinen ralliautoilija ja ralliautoilun taustahenkilö. Hän on A-ryhmän Suomen-mestari vuodelta 1991.
Ralliura.
Lampi toimi vuosina 1983–2007 Mitsubishillä erilaisissa tehtävissä, ja oli testikuljettajana isossa roolissa auton kehityksessä. Lampi toimi myös Mitsubishin tehdaskuljettajana neljä peräkkäistä maailmanmestaruutta voittaneen Tommi Mäkisen taustajoukoissa. Sittemmin Lampi on auttanut uralla eteenpäin suomalaisista rallikuskeista Juho Hännistä ja Esapekka Lappia. 
MM-tasolla Lammen paras sijoitus on kolmas sija Ruotsin rallissa Audi Quattrolla vuonna 1983. Viimeisen MM-rallinsa hän ajoi vuonna 1996, jolloin sijoittui Suomen rallissa tehdastallin Mitsubishillä kahdeksanneksi.
Lammen kartanlukijana toimi lähes koko hänen uransa ajan Pentti Kuukkala.
Paul Doornbusch

Paul Doornbusch (s. 1959 Melbourne) on australialainen säveltäjä.
Doornbusch opiskeli sävellystä Barry Conynghamin ja Peter Tahourdinin johdolla Melbournen yliopistossa vuosina 1980–83. Lisäksi hän sai siellä kitaransoiton opetusta. Vuosina 1992–94 Doornbusch opiskeli Haagin kuninkaallisen konservatorion Instituut voor Sonologiessa elektronisen musiikin sävellystä ja esittämistä Paul Bergin johdolla; siellä hän myös tutustui Richard Barrettiin. Doornbuschin sävellyksiin kuuluu kamari-, kuoro- ja pianomusiikkia sekä elektroakustisia ja multimediateoksia. Niitä on esitetty Australian lisäksi Argentiinassa, Belgiassa, Kanadassa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Italiassa, Japanissa, Liettuassa, Alankomaissa, Uudessa-Seelannissa, Puolassa, Sveitsissä, Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Yhdysvalloissa. 
Doornbusch on toiminut myös tutkijana. Hän on kirjoittanut artikkeleita muun muassa algoritmisestä sävellyksestä ja tietokonemusiikista. Hän julkaisi kirjan "The Music of CSIRAC" (2005), ja hänen käsialaansa on myös kaksi lukua tietokonemusiikin historiasta kirjassa "The Oxford Handbook of Computer Music" (2009). Doornbusch on tehnyt tutkimus- ja opetustyötä muun muassa Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa, Melbournen yliopistossa, RMIT-yliopistossa ja New Zealand School of Musicissa.
Marcos Maidana

Marcos René Maidana (s. 17. heinäkuuta 1983 Santa Fe) on argentiinalainen välisarjan ammattilaisnyrkkeilijä.
Syyskuuhun 2014 mennessä Maidanan saldo ammattilaiskehissä oli 40 ottelussa 35 voittoa ja viisi tappiota. Voitoista 31 oli tullut tyrmäyksellä. Maidana on hävinnyt urallaan pisteillä Andreas Kotelnikille, Amir Khanille, Devon Alexanderille sekä kahdesti Floyd Mayweather Jr:lle.
Pikkusinililja

Pikkusinililja ("Scilla bifolia") on kevättähtien sukuun kuuluva laji. Kukkien väri on yleensä sinivioletti, mutta joillakin lajikkeilla valkoinen tai punaisen sävyinen. Kukkia on noin kymmenen ja lehtiä on kahdesta kolmeen. Korkeudeltaan pikkusinililja on 10–20 cm. Kasvi menestyy kasvupaikalla, joka on aurinkoinen tai puolivarjoinen ja jossa maa on hyvin vettä läpäisevä. Pikkusinililjaa voidaan lisätä paitsi sipulista, myös jakamalla, mikä tehdään kesän lopulla tai syksyllä. Sipulit istutetaan maahan syyskuussa tai lokakuun alkupuolella 10 cm välein ja 5–7 cm syvyyteen.
Jokiorneero

Jokiorneero ("Cranioleuca vulpecula") on metsäorneeroiden sukuun kuuluva varpuslintulaji.
Levinneisyys.
Jokiorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rikkitäpläorneero

Rikkitäpläorneero ("Cranioleuca sulphurifera") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rikkitäpläorneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oliivihuppuorneero

Oliivihuppuorneero ("Cranioleuca subcristata") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Oliivihuppuorneeroa tavataan Kolumbiassa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirupääorneero

Viirupääorneero ("Cranioleuca pyrrhophia") eli aiemmalta nimeltään viiruposkiorneero on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viirupääorneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Viirupääorneeron elinympäristöä ovat pensaikkoiset metsät.
Bolivianorneero

Bolivianorneero ("Cranioleuca henricae") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Bolivianorneeroa tavataan pienellä alueella Bolivian länsiosissa. Lajin kannan arvioidaan olevan 1 500 yksilöä. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Dance or Die

Dance or Die on italialaismuusikko Azuron kappale. Sen julkaisi Zoo Digital muusikon uran viidentenä singlenä 13. syyskuuta 2013. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 18. syyskuuta 2013. Kappale ei ole päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
L Brands

L Brands Inc. (aiemmin "Limited Brands Inc" ja "The Limited Inc.") on yhdysvaltalainen erikoiskaupan vähittäiskauppayritys, jonka päämerkkejä ovat naisten "Victoria's Secret" -alusvaatteet ja "Bath &amp; Body Works" (BBW) -vartalonhoitotuotteet ja hajusteet. Yrityksen liikevaihto vuonna 2013 oli 10,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria, jolla se sijoittui tilalle 258 suurimpien yritysten Fortune 500 -luettelossa. Yritys työllistää noin sata tuhatta työntekijää viiden kauppaketjunsa yhteensä vajaassa 3 000 myymälässä ympäri Yhdysvaltoja.
Historiaa.
Vuonna 1951 Harry ja Bella Wexner perustivat naistenvaateliikkeen Ohion osavaltion Columbukseen. He antoivat liikkeelle nimen "Leslie’s" poikansa mukaan. Vanhempien liikkeestä tulikin Leslie Wexlerin opinahjo vaatealalle, ja vuonna 1963 poika perusti oman nuorille naisille suunnatun "Limited"-nimisen liikkeensä Kingsdalen ostoskekukseen Ohion Upper Arlingtoniin. Seuraavana vuonna vanhemmat sulkivat oman myymälänsä ja tulivat töihin Limitediin. Isä toimi hallituksen puheenjohtajana ja äiti sihteerinä. Vuonna 2014 perhe omisti yhä 17 prosenttia nyt L Brands -nimellä tunnetun yrityksen osakkeista, vaikka ne ovat olleet kaupan New Yorkin pörssissä vuodesta 1969 lähtien.
1980-luvulla Limited alkoi laajentua yritysostoin. Vuonna 1982 se osti "Victoria’s Secretin" Roy Raymondilta miljoonalla dollarilla. Samana vuonna ostettiin "Lane Bryant" ja vuonna 1985 Henri Bendel -myymälä ja 798 "Lerner"-ketjun myymälää. Vuonna 1988 Limited laajensi brändivalikoimaansa ostamalla 25 myymälän "Abercrombie &amp; Fitch" -ketjun mutta listasi sen pörssiin vuonna 1996 ().
1990-luvulla Limited eteni vartalonhoito- ja hajustetuotteisiin perustamalla "Limited Too"-, "Bath &amp; Body Works"-, "Structure-" ja "Victoria’s Secret Beauty" -brändit. Vuonna 1998 osasta Bath &amp; Body Works -ketjun myymälöitä tuli kodintuoksutuotteisiin erikoistunut "The White Barn Candle Company". Vuonna 2005 tätä tuoteryhmää kasvatettiin ostamalla hajusteyhtiö Slatkin &amp; Company.
2000-luvun loppupuolella Limited Brands poistui vaatebisneksestä alusasuja lukuun ottamatta myydessään vuonna 2007 pois 75 % lippulaivabrändinsä "The Limited" -ketjun omistuksesta ja vuonna 2010 loputkin pääomasijoitusyhtiö Sun Capital Partnersille.
Tuotemerkit.
L Brandsin tuotemerkit vuonna 2014 olivat:
Lisäksi L Brandsillä on jakelusopimukset apteekkialan ketjun "C. O. Bigelow’n" ja "The White Barn Candle Companyn" kanssa.
Kerberos (pilalehti)

Kerberos oli pääasiassa piirroksille omistettu suomalainen ruotsinkielinen pilalehti, joka ilmestyi vuosina 1917–1921. Lehdestä julkaistiin vuosina 1917–1918 myös suomenkielistä painosta, jossa oli sama kuvitus mutta eri tekstisisältö. "Kerberos"-lehden tunnushahmona oli antiikin mytologian kolmipäinen Kerberos-koira.
"Kerberos" oli omistettu varsinkin pilapiirrostaiteen edistämiselle ja sitä on sanottu suomalaisen pilalehdistön taiteellisesti korkeatasoisimmaksi julkaisuksi. Sen alaotsikkona oli "Konstnärliga publikationen. Tidskrift för satir och humor" (”Taiteellinen julkaisu. Aikakauslehti satiiria ja huumoria varten”). "Kerberoksen" perustivat pilalehti "Fyrenistä" erimielisyyksien vuoksi lähteneet kuvittajat. Lehden toimituskunnan muodostivat Heino Aspelin, Werner von Essen, Oscar Furuhjelm, Albert Gebhard, Carolus Lindberg ja Wäinö Palmqvist. Sekä ruotsin- että suomenkielisen version toimittajana toimi vuonna 1917 Topi Vikstedt. Lehden alkaessa ilmestyä uudelleen sisällissodan jälkeen syksyllä 1918 hänet korvasi Harry Röneholm.
"Kerberos" tuli tunnetuksi nuorten taiteilijoiden esittäytymispaikkana. Siihen piirsivät sen ajat parhaat suomalaiset pilapiirtäjät lukuun ottamatta Eric Vasströmiä, joka pyöritti samaan aikaan omaa kilpailevaa lehteään "Hovnarrenia". Ahkeria "Kerberoksen" kuvittajia olivat Topi Vikstedt, Väinö Alhonen, Signe Hammarsten-Jansson, Henry Ericsson, Marcus Collin, Jalmari Ruokokoski, Alvar Cawén, Ilmari Aalto ja Eero Nelimarkka. Myös nuori Alvar Aalto piirsi ja kirjoitti lehteen.
"Kerberoksessa" suosittiin sivujen vapaata taittoa ja kokonaan kuvituksella täytettyjä sivuja. Lehden piirtäjät saivat toteuttaa jopa ilmoitus- ja mainossivut vapaan taiteellisen ilmaisun hengessä, jolloin niistä tuli varsin omaperäisiä. Vaikka "Kerberoksen" pääpaino oli kuvituksessa, myös kirjallinen sisältö oli monipuolinen. Kulttuuriliberaali lehti salli kirjoittajilleen vapauden yksilölliseen linjaan ja ilmaisuun. Ruotsinkieliseen laitokseen kirjoittivat muun muassa Ragnar Eklund, Hjalmar Procopé, Aleko Lilius, Arvid Mörne, Axel Gabriels, Max Hanemann, Jarl Hemmer, Kalle Nyström, Jonatan Reuter ja Guy Topelius. Suomenkielisen laitoksen tekstit kirjoitti Väinö Nuorteva ja vierailevina kirjoittajina toimivat muun muassa Ilmari Kianto, Joel Lehtonen, Aaro Hellaakoski, Larin-Kyösti, L. Onerva, Viljo Kojo ja Yrjö Soini. Myöhemmin kirjoittajat vähenivät ja "Kerberos" jouduttiin 1920-luvun alussa lakkauttamaan sen taloudellisen tappiollisuuden vuoksi.
"Kerberoksen" poliittinen linja oli oikeistolainen ja sosialismin vastainen. Se vastusti myös innokkaasti kieltolakia.
Riikka Korppi-Tommola

Riikka Maija Elina Korppi-Tommola (s. 28. huhtikuuta 1960 Varkaus) on suomalainen tanssin tutkija ja entinen tanssija.
Ura.
Korppi-Tommola toimi tanssijana Helsingin kaupunginteatterin tanssiryhmässä vuosina 1980–2000. Hän tanssi muun muassa Jorma Uotisen, Carolyn Carlsonin, Marjo Kuuselan, Tommi Kitin, Kenneth Kvarnströmin ja Tero Saarisen koreografioissa.
Tanssiuransa jälkeen Korppi-Tommola aloitti teatteritieteen opinnot Helsingin yliopistossa. Hän valmistui filosofian tohtoriksi vuonna 2013 suomalaista 1960-luvun tanssitaidetta käsittelevällä väitöskirjallaan "Toisia liikkeitä, uusia virtauksia. Suomalaisen modernin tanssin muutosprosessi 1960-luvulla". Hän on toiminut opetustehtävissä muun muassa Helsingin yliopistossa sekä Kansallisoopperan balettioppilaitoksessa.
Yksityiselämä.
Korppi-Tommola on ollut naimisissa Esko Salmisen kanssa. Näyttelijä Kreeta Salminen on heidän tyttärensä.
Martti Jaakkola

Martti Einari Jaakkola (28. syyskuuta 1886 Längelmäki - 18. huhtikuuta 1960 Helsinki) oli asianajaja, joka teki pitkän uran myös Korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
Jaakkolan vanhemmat olivat Mouhijärven kirkkoherra Mathias Viktorinus Jaakkola ja Sofia Josefina Naakka. Oikeustutkinnon 1910 suoritettuaan Jaakkola toimi auskultanttina Turun hovioikeudessa ja hoiti tuomarin tehtäviä muuallakin, mutta perusti samalla 1915 Toivo Piintilän kanssa asianajotoimiston Turkuun. Hän työskenteli tuomarina esimerkiksi maanjako-oikeuksien puheenjohtajana, koskien muun muassa torppareita koskeneita maanjakokysymyksiä. Jaakkola nimitettiin hovioikeuden aktuaariksi ja notaariksi 1918, mutta hän erosi tehtävästään jo tammikuussa 1920 keskittyäkseen asianajotoimintaan. Vuonna 1919 perustetun Asianajajaliiton toiminnassa hän oli mukana alusta asti, toimien sen hallituksessa lähes 20 vuoden ajan. Turun asianajajayhdistyksen puheenjohtaja hän oli 1923-1937 ja Turun kaupunginvaltuuston jäsen 1929-1937.
Korkeimman oikeuden apujäseneksi Jaakkola kutsuttiin vuosiksi 1926-1927, mutta 1938 hänestä tuli Korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos aina 28. syyskuuta 1956 eli 70-vuotispäiväänsä asti. Eläkkeellä hän ehti olla vain neljä vuotta. Jaakkola toimi myös tilintarkastussäännöstökomitean jäsenenä. Presidentin valitsijamiehenä hän oli neljästi 1931-1943. Jaakkolalle myönnettiin Suomen Leijonan suurristi 1955.
Jaakkolan ensimmäinen puoliso vuodesta 1933 oli Helvi Maria Jaatinen (k. 1935) ja toinen vuodesta 1939 Hilkka Annikki Sippola.
Charlie Rose

Charles Peete "Charlie" Rose, Jr. (s. 5. tammikuuta 1942 Henderson, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen television talk show -juontaja ja journalisti. Vuodesta 1991 Charlie Rose on ollut samannimisen televisio-ohjelman juontaja.
Charlie Rosen mukaan Yhdysvaltain heikkenemisestä oli tullut yksi keskeisistä yhteiskunnallisen keskustelun aiheista Yhdysvalloissa 2010-luvun alkuun mennessä.
Rose hyllytettiin CBS:n tv-ohjelmista marraskuussa 2017 kahdeksan naisen paljastettua hänen harjoittaneen seksuaalista häirintää 1990-luvulta vuoteen 2011 saakka.
Mango (vaatemerkki)

Mango on espanjalaisen Punto Fa, S.L.:n omistama vaatteiden vähittäiskauppaketju. Sen perustivat Katalonian Barcelonassa vuonna 1984 veljekset Isak ja Nahman Andic, joiden juutalaisperhe oli tullut siirtolaisina Turkista Espanjaan 1950-luvulla.
Mangolla on 2 400 vaateliikettä 107 maassa. Niistä kaksi kolmannesta toimii franchising-periaattella. Yhteensä yli 12 tuhannesta työntekijästä vajaat 2 000 työskentelee yrityksen suunnitteluosastolla ja pääkonttorissa Barcelonan lähellä Palau Solità i Plegamansissa. Espanjan suurkaupunkien ohella eniten Mango-liikkeitä on Turkin Istanbulissa.
Mango teettää vaatteensa Kiinassa (42 %), Turkissa (12 %), Etelä-Koreassa (9 %), Espanjassa (8 %), Marokossa (6 %), Bangladeshissä (6 %), Intiassa (5 %) ja Vietnamissa (4 %).
Mangon mainoskasvoina ovat työskennelleet muiden muassa mallit Kate Moss ja Miranda Kerr.
Mango aloitti verkkokaupan vuonna 2000 ja miestenmalliston H. E. by Mango vuonna 2008. Yhdysvalloissa nimi Mango on varattu muuhun käyttöön, joten tuotteita siellä myyvä J. C. Penney joutuu käyttämään tuotemerkkiä MNG by Mango.
Vaatemerkin perustaja Isak Andic kuoli 71-vuotiaana pudottuaan rotkoon vuonna 2024.
Mango Suomessa.
Mango tuli Suomeen vuonna 2004 avaamalla myymälät Helsingin Aleksanterinkadulle ja Kamppiin. Mangolla on liikkeet myös Helsingin Forumissa, Espoon Sellossa, Vantaan Jumbossa ja Lempäälän Ideaparkissa. Turussa Mango toimi 2006–2008.
Östersunds skidstadion

Östersund skidstadion on ampuma- ja maastohiihtostadion Östersundin kunnassa Ruotsissa. Stadionilla kilpaillaan vuosittain ampumahiihdon maailmancupissa. Östersund on myös järjestänyt ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuosina 1970, 2008 ja 2019.
Assault Trooper

Assault Trooper on Juha Kauppisen kehittämä isometrinen toimintapeli. Peli julkaistiin vuonna 1997. Pelaaja varustaa ja ohjaa palkkasotilaansa läpi 50 tehtävän esimerkiksi Libyassa, Panamassa sekä Somaliassa.
"Assault Trooper" -peliä levitettiin alun perin kymmenen tehtävää sisältäneenä shareware-versiona, mutta se on sittemmin muuttunut ilmaiseksi.
Vastaanotto.
Suomipelit-sivusto antoi arvostelussaan Assault Trooperille kahdeksan pistettä kymmenestä.
Suomi-sarjan kausi 2014–2015

Kausi 2014–2015 oli jääkiekon Suomi-sarjan 16. kausi. Uusia joukkueita ovat Mestiksestä pudonnut Jokipojat ja II-divisioonasta nousseet HC Indians, Hunters ja IPK. Suomi-sarjan voittajalla oli oikeus hakea lisenssiä Mestikseen, lisäksi 1-2 ylimääräistä lisenssiä oli tarjolla kaikille halukkaille. Kaikki seurat ilmoittivat halukkuudestaan Mestis-lisenssiin kauden alussa, mutta lopulta vain 11 seuraa haki lisenssiä määräaikaan mennessä.
Villi kortti -paikat Mestikseen myönnettiin Hermekselle ja RoKille. Mestiksen ja Suomi-sarjan lisenssit seuraavalle kaudelle myönnettiin 5.5.2015.
Runkosarja.
Runkosarja pelataan 15 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Lisäksi pelataan neljässä lohkossa lisäotteluita, yhteensä 36 ottelua.
Lohkot:
Lohkoissa pelataan kaksinkertainen välisarja ja kaksi ylimääräistä ottelua, paitsi lohkossa 4, jossa pelataan nelinkertainen välisarja.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Pudotuspelit.
Runkosarjan kahdeksan parasta etenevät pudotuspeleihin. Kaikki ottelusarjat pelataan paras viidestä -järjestelmällä. Kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneella.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 1/3 otteluista
Putoamiskarsinnat.
Runkosarjan sijoille 9-15 sijoittuneet jatkavat putoamiskarsintoihin niin, että ensimmäinen kierros pelataan otteluparein 9-14, 10-13 ja 11-12. Toisella kierroksella pelaavat ensimmäisen kierroksen häviäjät ja runkosarjan 15. sijoittunut. Molemmat kierrokset pelataan paras kolmesta -järjestelmällä ja kotietu on runkosarjassa paremmin sijoittuneella. Toisen kierroksen häviäjät jatkavat kolmannelle kierrokselle II-divisioonan joukkueita vastaan.
Kolmannen kierroksen lohkoissa pelataan yksinkertaiset sarjat. Lohkojen kaksi parasta saavat paikan Suomi-sarjaan ensi kaudeksi. Mikäli Suomi-sarjaan on enemmän paikkoja ensi kaudeksi auki, jaetaan lisenssinhakuoikeus seuraavassa järjestyksessä: L1/3, L2/3, L1/4, L2/4, L1/5.
3. kierros.
Lohko 1.
Myös Diskos sai paikan Suomi-sarjaan seuraavaksi kaudeksi.
Lohko 2.
Myös VG-62 ja HC Indians saivat paikan Suomi-sarjaan seuraavaksi kaudeksi.
Ollisbackenin–Brantbackenin muinaisjäännösalue

Ollisbackenin ja Brantbackenin muinaisjäännösalueet sijaitsevat Kruunupyyn kunnassa Seljeksentien varrella. Alueet muodostavat yhtenäisen kokonaisuuden, jolta löytyy lähteestä riippuen neljästä seitsemään asumuspainannetta, sekä muutamia kiviröykkiöitä. Alueen läpi kulkevan Seljeksentien ojaleikkauksesta on löydetty kivikautiseen toimintaan liittyvää kvartsikiveä. Yhden kiviröykkiön keskellä on suuri kallellaan oleva kivipaasi. Alueella olevia asumuspainanteita on nimitetty aiemmin myös jätinkirkoiksi, mutta vuosituhannen taitteessa niitä ei enää pidetty jätinkirkkoina. Arkeoastronomiaan erikoistunut tutkija Marianna Ridderstad nimitti kuitenkin vuonna 2009 muodostelmaa jätinkirkoksi.
Alueella ei ole tehty tarkempia arkeologisia tutkimuksia, mutta se on rauhoitettu muinaismuistolain nojalla. Seljeksentien eteläpuolinen Ollisbackenin alue on merkitty maastoon kuparisella Muinaismuisto-kyltillä, mutta alue jatkuu myös tien pohjoispuolelle.
Mibefradiili

Mibefradiili (C29H38N3O3F) on bentsimidatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste kuuluu kalsiumkanavan salpaajiin ja sitä on käytetty korkean verenpaineen hoidossa, mutta se on vedetty markkinoilta muiden lääkkeiden kanssa ilmenneiden haitallisten yhteisvaikutusten vuoksi.
Ominaisuudet.
Mibefradiili on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdistettä käytettiin tyypillisesti dihydrokloridisuolana, joka on vesiliukoista.
Vaikutusmekanismi.
Mibefradiili on sydämen T-tyypin kalsiumkanavien salpaaja. Kalsiumkanavien salpautuessa kalsiumionien virtaus soluihin estyy ja verisuonet rentoutuvat. Tämä alentaa verenpainetta. Mibefradiili tuli markkinoille vuonna 1997. La Roche markkinoi yhdistettä korkean verenpaineen ja stabiilin angina pectoriksen hoitoon. Se kuitenkin vedettiin markkinoilta jo vuonna 1998 vakavien muiden lääkeaineiden kanssa havaittujen yhteisvaikutusten vuoksi. Mibefradiili on CYP3A4-entsyymin inhibiittori ja CYP3A4 metaboloi useita lääkeaineita. Haittavaikutuksia havaittiin muun muassa β-salpaajien, verapamiilin ja diltiatseemin kanssa ja näitä olivat muun muassa vaaralliset rabdomyolyysi ja niin kutsuttu kääntyvien kärkien oireyhtymä (Torsade des pointes). Mibefradiilin ja muiden lääkkeiden yhteisvaikutuksen tiedetään aiheuttaneen ainakin yhden kuolemantapauksen.
Martti Silvennoinen

Martti Kalervo Silvennoinen (2. elokuuta 1924 Helsinki – 25. marraskuuta 2002 Espoo) oli suomalainen radiotoimittaja ja kirjailija.
Silvennoisen vanhemmat olivat faktori Matti Silvennoinen ja Anni Lovisa Savolainen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1945 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen maisteriksi 1950. 
Silvennoinen toimi Yleisradiossa vuodesta 1950 alkaen ensin radioselostajana ja toimittajana sekä viimeksi ohjelmapäällikkönä. Silvennoinen teki toimittajan uransa aikana noin 6 000 reportaasia ja lisäksi hän julkaisi radiota ja toimittajatyötä käsitteleviä kirjoja sekä kirjoitti myös radiokuunnelmia ja televisionäytelmiä. Ohjelmien aiheet liittyivät usein YK:n toimintaan, ihmisoikeuksiin tai sosiaalisiin kysymyksiin. Silvennoinen jäi eläkkeelle Yleisradiosta 1983.
Silvennoinen oli 1970-luvulla Suomen Unesco-toimikunnan varapuheenjohtajana. Hän oli perustamassa Matkailutoimittajien kilta ry:tä ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana 1969–1971.
Vuonna 1959 Silvennoinen kävi Lambarénéssa tekemässä reportaasin tohtori Albert Schweitzerista tämän viidakkosairaalassa.
Läheiset ystävät kutsuivat Martti Silvennoista lempinimellä "Silvis". Turkulainen lauluntekijä VeePee Lehto on sanoittanut ja esittänyt laulusikermän "Silvis", joka kertoo hänestä.
Silvennoinen menehtyi 78-vuotiaana Espoossa. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Aurinkolevy

Aurinkolevy (tai aurinkokompassi) on tähtinavigoinnissa käytetty työkalu, jota ainakin viikinkien tiedetään käyttäneen auringon avulla tapahtuvaan navigointiin jo ainakin 800-luvulla. 
Aurinkolevy oli pyöreä levy, jonka alapuolella oli kahva ja yläpuolella puikko. Levyn yläpintaan oli kaiverrettu kaari, joka vastasi puikon varjon kärjen paikka päivän eri aikoina. Kiekon ja kaaren keskipisteiden välille vedetty suora osoitti pohjoisen ja etelän sijaintia.
Kiinanritarinkannus

Kiinanritarinkannus ("Delphinium grandiflorum") on ritarinkannusten sukuun kuuluva kasvilaji. Sen varret ovat haaroittuneet ja kukinto on harva. Kukat ovat väriltään sinisiä ja lehdet ovat liuskoittuneet. Kiinanritarinkannus kukkii kesäkuulta heinäkuulle. Kasvi on 40–80 cm korkea ja se kestää hyvin talvea. Sitä tavataan luonnonvaraisena Länsi-Kiinassa ja Itä-Siperiassa.
David Jansson

David Jansson (7. syyskuuta 1821 Kustavi – 12. kesäkuuta 1883 Kustavi) oli suomalainen laivanvarustaja, joka toimi esikuvana Volter Kilven teoksen "Alastalon salissa" päähenkilölle. Myös hänen poikansa merenkulkuneuvos Antti Wihuri oli huomattava laivanvarustaja. 
Jansson syntyi Kustavin Grönvikin eli Viherlahden kylän Ääritalossa. Hänen vanhempansa olivat Juho Juhonpoika ja Stina Juhontytär. 1840-luvulla Jansson siirtyi Kustavin Lypyrtin eli Lypertön Alastalon isännäksi, mentyään naimisiin talon leskiemännän Liisa Juhontyttären kanssa, jolla oli kaksi lasta. Toinen heistä oli David Ericsson, kirjailija Volter Kilven isä. Alastalon isäntänä Jansson harjoitti kaupankäyntiä ja meriliikennettä ja hänen johdollaan toteutettiin useita laivahankkeita. Hän oli pääosakas 1858 Lokalahden Ruissaarella rakennetussa "Lokala"-nimisessä prikissä, samoin kuin Kustavin Kaitaisilla 1866 valmistuneessa "Kaitais"-nimisessä parkkilaivassa. Molempien kapteenina toimi Janssonin poikapuoli David Ericsson. Kaitaisen rakentamisen arvioidaan maksaneen noin 57 000 hopeamarkkaa ja tuottaneen osakkailleen 15 000 markkaa vuodessa 1867–1874, ennen rahtien vähenemistä. Jansson oli mukana myös useissa muissa laivahankkeissa.
Puolisonsa Liisa Juhontyttären kuoltua 1878 Jansson kihlautui Josefina Österbergin kanssa 1882, mutta kuoli kesäkuussa 1883 ennen kuin pariskunta ehti avioitua. Heidän poikansa Anton David (Antti) Wihuri syntyi saman vuoden lokakuussa.
PT-91

PT-91, toiselta nimeltään Twardy, on puolalainen 1990-luvun alussa käyttöön otettu taistelupanssarivaunu. Vaunu on jatkokehityksen tulos Neuvostoliitossa valmistetusta T-72-panssarivaunusta. PT-91 on käytössä Puolan ja Malesian asevoimissa.
Kehitys.
PT-91:n kehitti yhtiö nimeltä Zakłady Mechanicze Bumar Łabędy. Vaunu perustui T-72 vaunun M1 version pohjalle. Kyseistä versiota oli valmistettu Puolassa jo useiden vuosien ajan. Ensimmäinen PT-91-prototyyppi valmistui vuonna 1992 ja siirtyi asevoimien kokeilukäyttöön. Vaunun olennaisimmat erot T-72M1 vaunuun ovat reaktiivipanssari ERAWA-1 ja ERAWA-2 tornissa ja rungossa, OBRA laservaroitusjärjestelmä ja sen kanssa toimivat 12 Tellur savuheittimet, uusi ammunnanhallintajärjestelmä ja laseretäisyysmittarit, tykin stabilointi, sekä uusi 850 hevosvoiman moottori.
Vuonna 2003 Malesia osti PT-91-vaunuja Puolasta 375 miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella, johon sisältyi 48 taistelupanssarivaunua, sekä muun muassa niiden ammuksia ja koulutusta laitteiden käyttöön. Malesiaan myytäviin vaunuhin on tehty edelleen joitakin muutoksia, kuten 1 000:n hevosvoiman dieselmoottori, sekä uudemmat tulenhallinta- ja tykin stabilisaatiojärjestelmät.
Käyttäjämaat.
Huhtikuussa 2023 Puola lähetti Ukrainaan ainakin 30 PT-91-vaunua tukemaan Ukrainan vuoden 2023 vastahyökkäystä. Panssarivaunuja käyttää 22. mekanisoitu prikaati, Ukrainan maavoimien uusi prikaati, jonka Puola on kouluttanut ja varustanut. Ukraina käytti niitä elokuussa 2024 Kurskin alueen hyökkäyksen aikana.
Kivunlievitys

Kivunlievitys on yleisnimitys kaikille keinoille vähentää haitalliseksi koetun kivun tuntumista. 
Yksi tapa jakaa kivunlievitys on jakaa se anestesiaan ja muuhun. Anestesiassa potilas tyypillisesti vahvoilla lääkkeillä puudutetaan tai nukutetaan jonkin operaation ajaksi. 
Toinen tapa jakaa kivunlievitys on lääkkeettömään ja lääkehoitoon kipulääkkeillä.
Vuonna 2015 julkaistiin ensimmäinen kivunlievitykseen keskittyvä Käypä hoito -suositus.
Lääkkeetön kivunlievitys.
Tavallisimpia lääkkeettömiä kivunlievityksen keinoja ovat:
Lääkkeellinen kivunlievitys.
Kipulääke on lääke, jolla on kipua lievittävä tai poistava vaikutus ilman, että se aiheuttaa unta tai anestesiaa. Tyypillisiä kipulääkkeitä ovat opioidit ja tulehduskipulääkkeet.
Cornelia Fort

Cornelia Clark Fort (2. helmikuuta 1919 – 21. maaliskuuta 1943) oli yhdysvaltalainen lentäjä, joka tuli kuuluisaksi kahdesta ilmailun historiaan liittyvästä tapauksesta. Fort oli ensimmäinen yhdysvaltalainen lentäjä, joka kohtasi Japanin ilmavoimien koneita Pearl Harborin hyökkäyksen alkaessa ja pakeni täpärästi hyökkäystä laskeuduttuaan. Seuraavana vuonna Fortista tuli Women Airforce Service Pilotsin toinen jäsen ja hän oli ensimmäinen naispuolinen lentäjä, joka sai surmansa aktiivipalveluksessa.
Varhainen elämä ja ura.
Fort syntyi varakkaaseen perheeseen Nashvillessä, Tennesseessä. Hänen isänsä, Rufus Elijah Fort oli vakuutusyhtiö National Life and Accident Insurance Companyn perustaja. Fort valmistui Sarah Lawrence Collegesta vuonna 1939. Hän oli jo varhain kiinnostunut lentämisestä ja hankki lopulta lentolupakirjan Havaijilla.
Hyökkäys Pearl Harboriin.
Työskennellessään siviili-ilmailun lennonopettajana Pearl Harborissa Fortista tuli sattumalta yksi ensimmäisistä japanilaisten hyökkäyksen silminnäkijöistä. 7. joulukuuta 1941 Fort oli ilmassa Pearl Harborin yläpuolella opettamassa lentoonlähtöä ja laskeutumista. Fortin lisäksi ilmassa oli samaan aikaan vain muutama siviililentokone. Fort näki sotilaskoneen lentävän suoraan kohti ja hän otti ohjauksen konetta lentäneelta oppilaalta. Fort väisti kohti tullutta konetta nousemalla ylös ja tällöin hän näki koneen siipiin maalatun nousevan auringon. Hyvin pian tämän jälkeen hän näki savua nousevan Pearl Harborista ja pommikoneiden saapuvan. Fort laskeutui John Rodgersin siviililentoasemalle lähelle Pearl Harborin suuta. Japanilaiset Zero-hävittäjät tulittivat konetta ja kiitotietä Fortin juostessa pakoon. Lentoaseman johtaja sai surmansa ja kaksi muuta lennolla ollutta konetta eivät palanneet.
Sotilasura.
Japanilaisten hyökkäyksen johdosta kaikki siviili-ilmailu kiellettiin Havaijilla ja Fort palasi mantereelle vuoden 1942 alussa. Hän osallistui sotavelkakirjoja esittelevään lyhytelokuvaan ja tämän johdosta hänet kutsuttiin puhujaksi erilaisiin tilaisuuksiin. Myöhemmin samana vuonna Nancy Harkness Love kutsui hänet vasta perustamaansa Women’s Auxiliary Ferrying Squadroniin (WAFS), joka hoiti Yhdysvaltojen sisällä tapahtuvia sotilaslentokoneiden siirtotehtäviä.
Kuolema.
Cornelia Fortista tuli ensimmäinen WAFS:n palveluksessa kuollut henkilö 21. maaliskuuta 1943, kun hänen lentämäänsä koneeseen törmäsi toinen lentokone Merkelin kaupungin lähistöllä Texasissa. Kuolemansa aikana Fort oli yksi WAFS:n ansioituneimmista lentäjistä. Hänen hautakiveensä on kaiverrettu ”Killed in the Service of Her Country”, ”Kaatunut maansa palveluksessa”. 
Perintö.
Cornelia Fort esiintyi Jeff Donnellin esittämänä elokuvassa "Tora! Tora! Tora!". East Nashvillessä sijaitseva Cornelia Fort Airpark on nimetty hänen mukaansa.