tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jemen kesäolympialaisissa 2016

Jemen osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului kolme urheilijaa kolmesta eri lajista. Kyseessä oli maan vasta seitsemäs esiintyminen olympialaisissa maan yhdistymisen jälkeen. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Zeyad Mater.
Joukkue.
Judo.
Jemen sai lähettää yhden urheilijan judoon, eli Zeyad Meterin miesten alle 73-kiloisten sarjaan. Hän kuitenkin putosi jo ensimmäisessä ottelussaan.
Uinti.
Jemen sai FINAlta kutsun lähettää kaksi urheilijaa olympialaisiin, mutta maa käytti niistä vain toisen. Nooran Ba Matrafin osallistuminen naisten 100 metrin perhosuintiin merkitsi myös maan palaamista olympiauinteihin kahdeksan vuoden tauon jälkeen. Matraf jäi kuitenkin alkueriin sijoittuen 43:nneksi.
Yleisurheilu.
Jemen sai IAAF:ltä ”kansainvälisen paikan” lähettää yksi miesurheilija Rio de Janeiron yleisurheilutapahtumiin. Tämän paikan täytti keskimatkojen juoksija Mohammed Rageh, joka kuitenkin jäi alkueriin 1 500 metrin juoksussa.
Oviraptorit

Oviraptorit eli oviraptorisaurit oli höyhenpeitteisten petokätisten dinosaurusten (Maniraptora) ryhmä joka eli liitukaudella nykyisen Aasian ja Pohjois-Amerikan alueella. Fossiilit ovat harvinaisempia Pohjois-Amerikassa, mutta Aasiasta on löydetty useita hyvin säilyneitä luurankoja.
Varhaisimmat ja alkukantaisimmat oviraptorit olivat "Protarchaeopteryx robusta" ja "Incisivosaurus gauthieri", molemmat Yixianin muodostumasta Kiinasta varhaiselta liitukaudelta noin 125 miljoonaa vuotta sitten. Jotkut hajanaiset lajit, kuten "Calamospondylus oweni" ja "Thecocoelurus daviesi", saattoivat olla vielä varhaisempia oviraptoreita. Eräs pieni Englannista löydetty kaulanikama jakoi samoja piirteitä oviraptorien kanssa. Se saattoi edustaa ryhmän aikaisempaa esiintymää, noin 140 miljoonaa vuotta sitten.
Ulkonäkö.
Oviraptoreilla oli lyhyt kallo jossa joillakin lajeilla oli heltta. Nokka oli papukaijamainen, ja siinä oli vähän tai ei yhtään hampaita. Niiden koko vaihteli kalkkunan kokoisesta "Caudipteryxistä" kahdeksan metriä pitkään ja 1,4 tonnia painavaan "Gigantoraptoriin".
Elintavat.
Oviraptorit kehittyivät lihaa syövistä teropodeista, mutta olivat kaikkiruokaisia tai kasvinsyöjiä. Aiemmin niiden uskottiin syöneen toisten eläinten munia. Tämä käsitys perustui 1920-luvulla Mongoliasta löydettyihin "Oviraptorin" fossiileihin. Suurin osa fossiileista löydettiin läheltä dinosauruksen pesiä joissa oli munia. Munien oletettiin kuuluneen "Protoceratopsille", ja "Oviraptorin" luultiin olleen varastamassa sen munia, joten se sai nimen "Oviraptor", eli munavaras. "Oviraptorin" mukaan nimettiin koko ryhmä "Oviraptorosauria".
Kun yhdysvaltalaiset palasivat Mongoliaan 1990-luvulla, he löysivät lisää samanlaisia munia. Niistä löydettiin alkioita jotka paljastivat niiden olleen "Oviraptorin" omia munia.
Myöhemmin on löydetty fossiileja oviraptoreista jotka hautoivat muniaan samalla tavalla kuin linnut.
Luokittelu.
Oviraptorit, kuten kaikki muutkin petokädet, olivat hyvin läheistä sukua linnuille. Jotkut oviraptorit muistuttivat niin paljon lintuja, että jotkut tutkijat uskovat niiden olleen primitiivisiä lentokyvyttömiä lintuja. Toisaalta ne olivat silti luultavasti vain hyvin läheistä sukua niille.
CP-jalkapallo kesäparalympialaisissa 2016

CP-jalkapallossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 8:tta kertaa. Kilpailut käytiin 8.–16. syyskuuta. Turnaus oli vain miehille. Kilpailut käytiin Estádio de Deodorossa. Turnaukseen osallistui 8 joukkuetta, jotka oli jaettu kahteen lohkoon. Lohkojen kaksi parasta pääsivät välieriin. Muut joukkueet pelasivat sijoitusottelut. Turnauksen voitti Ukraina, joka voitti loppuottelussa Iranin. Pronssia saavutti isäntämaa Brasilia.
Pudotuspelit.
Sijoitusottelut.
Sijat 5. ja 6.
Sijat 7. ja 8.
Charles Portis

Charles McColl Portis (28. joulukuuta 1933 – 17. helmikuuta 2020) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen tunnettuja romaanejaan ovat "Norwood" (1966) ja lännenromaaniklassikko "Kova kuin kivi" (1968), joista molemmista on tehty elokuva ("Norwood" ja "Kova kuin kivi").
Teoksesta "Kova kuin kivi" on tehty jatkoelokuva "Rooster Cogburn &amp; Lady" ja toinen televisiolle. Uudempi, Coenin veljesten, elokuva "Kova kuin kivi" sai ensi-iltansa 2010.
Portisista on sanottu, että hän on "kekseliäimpiä lännenromaanien komiikan kirjoittajia". Suomennoksen uusi painos jälkisanoineen ilmestyi samoihin aikoihin kuin Coenin veljesten elokuva, mutta jäi vaille huomiota.
Näkövammaisten jalkapallo kesäparalympialaisissa 2016

Näkövammaisten jalkapallossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa neljättä kertaa. Kilpailut käytiin 9.–17. syyskuuta. Turnaus oli vain miehille. Kilpailut käytiin Centro Olímpico de Tênisissä. Turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka oli jaettu kahteen lohkoon. Lohkojen kaksi parasta pääsivät välieriin. Muut joukkueet pelasivat sijoitusottelut. Turnauksen voitti Brasilia, joka voitti loppuottelussa Iranin. Pronssia saavutti Argentiina.
Pudotuspelit.
Sijoitusottelut.
Sijat 5. ja 6.
Sijat 7. ja 8.
Iron Marsh

Iron Marsh on psykedeelisen folkin yhtye Hexvesselin EP-levy, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2013 levymerkillä Svart Records.
Vastaanotto.
Imperiumin Antti Klemi antoi albumille hyvän arvosanan ja sanoi, että albumi on yllättävän varman päälle tehty ja ettei se ole yhtä yhtenäinen kokonaisuus kuin edeltävä vuonna 2012 julkaistu "No Holier Temple". Angry Metal Guy piti EP:tä hyvällä tavalla outona.
Vanuatu kesäolympialaisissa 2016

Vanuatu osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului neljä urheilijaa neljästä eri lajista. Kyseessä oli maan kahdeksas esiintyminen olympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita. Maan lipunkantajana avajaisissa toimi pöytätennispelaaja Yoshua Shing.
Joukkue.
Judo.
Vanuatu sai lähettää yhden judokan osallistumaan Rio de Janeiron olympiajudoihin "maanosakohtaisten paikkojen" avulla. Vanuatun korkeimmin rankingissa sijoittunut judoka oli Joe Mahit, joten hän edusti Vanuatua judossa miesten alle 66-kiloisten sarjassa.
Nyrkkeily.
Vanuatu sai lähettää yhden miesnyrkkeilijän alle 56-kiloisten sarjaan. Lionel Warawara täytti tämän paikan ja oli samalla Vanuatun ensimmäinen nyrkkeilijä sitten vuoden 1988 olympialaisten.
Pöytätennis.
Vanuatu lähetti Rio de Janeiroon yhden pöytätennispelaajan, eli Yoshua Shingin, joka pääsi kisoihin Oseanian karsintojen kautta sijoittueessaan siellä kolmen parhaan joukkoon. Shingin matka katkesi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella.
Soutu.
Vanuatu sai kutsun lähettää yhden urheilijan yksinsoutuun edustamaan maata Rio de Janeiron souturadoille. Tämä merkitsi myös maan ensiesiintymistä olympiasouduissa.
Ossi Paananen

Ossi Paananen (s. 19. elokuuta 1994) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Lost Societyn entisenä rumpalina. Paananen liittyi yhtyeeseen vuonna 2011 ja päätti jättäytyä yhtyeestä neljän studio-albumin jälkeen vuonna 2020. Hän on soittanut rumpuja nuoresta asti ja kuunnellut metallimusiikkia yläasteelta alkaen. Hän on maininnut suosikkiyhtyeikseen Panteran, Twisted Sisterin sekä Black Sabbathin.
Paananen soittaa Pearlin rummuilla ja hän käyttää tuplapedaalia, joskin keikoilla hänellä on kaksi bassorumpua, joista toinen ikäänkuin "koristeena".
Bloodred Hourglass

Bloodred Hourglass (BRHG) on suomalainen metallimusiikin yhtye, joka on perustettu vuonna 2005. Yhtye yhdistelee musiikissaan useita raskaan musiikin tyylilajeja. Yhtye on ollut kahdesti ehdolla Emma Gaalassa Vuoden Metalli -kategoriassa "Your Highness" ja "How's the Heart?" -julkaisuista.
Historia.
Yhtyeen perustivat Jaredi (laulu) ja Jarkko (rummut) vuonna 2005. Jose pyydettin basistiksi ja kitaristeiksi Antti Nenonen ja Ilkka Jähi. Yhtye teki muutaman itsetuotetun demon ja kitaristi Ilkan tilalle tuli Jarkko Tiilikainen vuonna 2008. Yhtye aloitti ensimmäisen albumin työstämisen vuonna 2011 ja ensimmäinen albumi "Lifebound" julkaistiin vuonna 2012 Spinefarm Recordsin kautta.
Toinen albumi "Where the Oceans Burn" julkaistiin Tuomas Saukkosen levymerkillä OneManArmy.
Kolmas albumi "Heal" ja neljäs albumi "Godsend" julkaistiin Riku Pääkkösen levymerkin Ranka Kustannuksen kautta.
Viides albumi "Your Highness" julkaistiin Out of Line Musicin kautta.
Kuudes albumi "How’s the Heart?" julkaistiin vuonna 2023. Albumin kappaleelle "Of Course I Still Love You" julkaistiin musiikkivideo, jonka tuotannosta vastasi Riivata Visuals.
Seitsemäs albumi "We Should Be Buried Like This" julkaistiin lokakuussa 2025. Albumin kappaleissa on lopunajan teemoja.
Diskografia.
Studioalbumit
Demot
Pernille Blume

 
Pernille Blume (s. 14. toukokuuta 1994 Herlev, Pääkaupunkialue) on tanskalainen uinnin olympiavoittaja, kolminkertainen maailmanmestari ja kuusinkertainen Euroopan-mestari, joka on erikoistunut vapaauintiin. Hän edustaa Sigma/Birkerød svommeklub -seuraa ja on pituudeltaan 171 cm.
Blume voitti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kultaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 24,07. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Simone Manuelin kahdella sadasosasekunnilla, ja vielä kuudenneksikin sijoittunut Ranomi Kromowidjojo hävisi Blumelle vain 12 sadasosasekuntia.. Lisäksi hän ui ankkuriosuuden pronssia saaneessa Tanskan 4 × 100 metrin sekauintiviestijoukkueessa. 100 metrin vapaauinnissa hän sijoittui 11:nneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän ei selviytynyt henkilökohtaisilla matkoilla välieriin, mutta oli Tanskan viestijoukkueissa kuudes 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja seitsemäs 4 × 100 metrin sekauintiviestissä.
Blume saavutti Budapestin pitkän radan MM-kilpailuissa 2017 pronssia 100 metrin vapaauinnissa ajalla 52,69. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi 50 metrin vapaauinnissa. Hän oli 50 metrin vapaauinnissa neljäs myös Gwangjun MM-kilpailuissa 2019. Hän karsiutui 50 ja 100 metrin vapaauinnin välierissä sekä Barcelonassa 2013 että Kazanissa 2015. 4 × 100 metrin sekauintiviestissä hän oli viides 2015 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä kahdeksas sekä Shanghaissa 2011 että Budapestissa 2017.
Blume saavutti lyhyen radan MM-kilpailuissa Istanbulissa 2012 kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Dohassa 2014 hän sai kultaa 4 × 50 ja 4 × 100 metrin sekauintiviesteissä sekä pronssia 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä. 50 ja 100 metrin vapaauinneissa hän karsiutui välierissä.
Blume voitti pitkän radan EM-kilpailuissa Berliinissä 2014 kultaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. 100 metrin vapaauinnissa hän sijoittui neljänneksi. Glasgow'n EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti hopeaa 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Blume saavutti lyhyen radan EM-kilpailuissa Szczecinissä 2011 kultaa 4 × 50 metrin sekauintiviestissä ja hopeaa 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä. 100 metrin vapaauinnissa hän oli viides ja 50 metrin vapaauinnissa kahdeksas. Hän voitti 4 × 50 metrin vapaa- ja sekauintiviestien Euroopan-mestaruuden sekä Chartres'ssa 2012 että Herningissä 2013. Chartres'ssa hän sijoittui lisäksi kuudenneksi 100 metrin vapaauinnissa. Kööpenhaminan EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa 4 × 50 metrin sekauintiviestissä sekä pronssia 50 metrin vapaauinnissa, 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä. Glasgow'ssa 2019 hän saavutti pronssia 50 metrin vapaauinnissa, naisten 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä ja sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviestissä sekä sijoittui viidenneksi 100 metrin vapaauinnissa.
Vuonna 2021 kilpailtiin koronaviruspandemian vuoksi vuodella siirrettyjä arvokilpailuja. Pitkän radan EM-kilpailuissa Budapestissa Blume saavutti hopeaa 50 metrin vapaauinnissa. Tokion olympialaisissa hän saavutti samalla matkalla pronssia.
Kuopion taidelukio

Kuopion taidelukio Lumit on Koljonniemenkadulla, Kuopion Kuopionlahden kaupunginosassa toimiva suomenkielinen erikoislukio (luokka-asteet 10–12). Taidelukiossa on neljä opintolinjaa. Opiskelija voi pyrkiä musiikin tai tanssin erikoislukioon, ilmaisutaitolinjalle tai yleislinjalle. Vuoden 2025 valinnassa oli haettavana yhteensä 195 aloituspaikkaa: yleislinjalle 114, musiikkilinjalle 45, tanssilinjalle 16 ja ilmaisulinjalle 20.
Kuopion taidelukio Lumit aloitti toimintansa elokuussa 2015. Tuolloin uuteen erikoislukioon yhdistyivät aiemmat Kuopion yhteiskoulun musiikkilukio ja Minna Canthin lukio. Ennen yhteenliittymistä näissä lukioissa oli yhteensä noin 520 opiskelijaa (213 ja 308 oppilasta 20.9.2014). Vuonna 2016 Kuopion taidelukio Lumitin opiskelijamääräksi ilmoitettiin 563. Lukion omien erikoiskurssien ohella taidelukiolaiset voivat täydentää kurssivalintansa Kuopion lukioiden yhteisestä kurssitarjottimesta. Kuopion taidelukio Lumit muodostaa yhdessä Kuopion lyseon lukion ja Kuopion aikuislukion kanssa Kuopion keskustakampuksen.
Lukio toimi vuosina 2015–2022 aiemmin Kuopion yhteiskoulun musiikkilukion tiloissa Kuopion Musiikkikeskuksen läheisyydessä. Kuopion kaupunki päätti syksyllä 2016 rakentaa uuden koulurakennuksen taidelukiolle Kuopionlahden alueelle. Uusi rakennus valmistui vuonna 2022 ja se otettiin käyttöön samana vuonna 11. elokuuta.Läheisyys Musiikkikeskukseen helpottaa yhteisopintoja muissa taidealan oppilaitoksissa, sillä Kuopion Musiikkikeskuksessa toimivat Taideyliopiston Sibelius-Akatemian Kuopion osasto, Savonia-ammattikorkeakoulun musiikin ja tanssin yksikkö sekä Kuopion konservatorio.
Nykyaikainen koulurakennus on suunniteltu noin 600 oppilaalle ja on kooltaan yli 9 000 neliömetriä. Rakennus maksoi yli 27 miljoonaa euroa ja siinä on neljä kerrosta. Koululla on modernien luokka- ja opetustilojen lisäksi muun muassa oma black box näyttämö, tanssisali, monitoimisali, bänditiloja ja tarkkaamo.
Nyingchi

Nyingchi (, "Nyingchi Chongkyêr"; ) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Tiibetin autonomisella alueella. Kaupungin pinta-ala on 116 175 neliökilometriä ja väkiluku 195 109 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 310 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Lhasasta itään.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu yhteen kaupunkipiiriin ja kuuteen piirikuntaan.
Kiinan vaatimat, Etelä-Tiibetiksi kutsutut alueet Zayün ja Mêdogin piirikunnissa ovat "de facto" -osia Intian Arunachal Pradeshin osavaltiosta.
Big Major Cay

Big Major Cay on pieni saari Bahamalla. Se kuuluu Exuman saariryhmään. Big Major Cay tunnetaan myös nimellä Pig Beach, koska saarella asuu kymmenittäin villejä sikoja, jotka uiskentelevat rantavedessä. Saari on suosittu turistikohde.
Big Major Cayn siat ovat aikoinaan päätyneet saarelle todennäköisesti merimiesten jättäminä. Siat elävät bahamalaisten ja turistien tuomilla ruuilla ja roskilla ja saavat juomavetensä saaren lähteistä.
Klaus Castrén

Klaus Alarik Castrén (s. 13. huhtikuuta 1923 Suomenlinna – 17. tammikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti ja sukututkija, joka koulutukseltaan oli valtiotieteiden maisteri. 
Yksityiselämä.
Klaus Castrénin vanhemmat olivat opetusministeriön hallitusneuvos, sotatuomari Lauri Castrén ja sairaanhoitaja Vera Tähtinen (vuoteen 1906 Gordejeff). Hän pääsi ylioppilaaksi 1942 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1952. Klaus Castrén oli naimisissa vuodesta 1955 laulunopettaja Sigrid Magdalena (Kira) Mandelinin kanssa. 
Diplomaattiura.
Castrén oli Suomen ulkomaankauppaliiton palveluksessa 1952, ulkoasiainministeriön virkamiesharjoittelijana 1952–1953, Kölnin Länsi-Saksassa,kaupallisen edustuston avustajana 1953–1955, Moskovassa Neuvostoliitossa suurlähetystön avustajana 1955–1956, ulkoasiainministeriön jaostosihteerinä 1960–1963, 1. luokan lähetystösihteerinä Washingtonissa Yhdysvalloissa, 1963–1965 ja Buenos Airesissa Argentiinassa 1965–1968 sekä ulkoasiainministeriön jaostopäällikkönä 1968-1970. Hän oli Suomen suurlähettiläs México Cityssä Meksikossa 1970–1972, ulkoministeriön protokollaosaston osastopäällikkö 1972–1976, suurlähettiläs Buenos Airesissa Argentiinassa 1976–1983 ja Ankarassa Turkissa 1983–1986. Toimiessaan suurlähettiläänä Argentiinassa Castrén kielsi lähetystöään auttamasta maata johtaneen sotilasjuntan vainoamia ihmisiä.
Työuransa ohella Castrén oli sukututkija, jonka teoksista on arvostettu erityisesti omakustanteena vuonna 2002 julkaistu sukukirja "Gordein suku. Rajakarjalainen suku Salmin Manssilan kylästä".
Toiminta Argentiinassa.
Suurlähettiläänä Argentiinassa toimiessaan Castrén sulki vuonna 1976 suurlähetystön ovet ihmisiltä, jotka pakenivat vallan kaapanneen sotilasdiktatuurin vainoja. Suomen virallinen linja noihin aikoihin oli ylläpitää suhteita Chilen ja Argentiinan sotilasjunttiin. Vainoissa katosi sittemmin 30 000 ihmistä. Castrén perusteli ratkaisuaan pommiattentaattien ja sieppausten mahdollisuudella. Castrén myös kielsi muita auttamasta suomalaissukuisen Hanna Hietalan perheen elossa selvinneitä jäseniä heidän pyrkiessään Suomeen. Merimiespappi Tapio Leskisen ja suurlähetystön lähetystösihteeri Kari-Veikko Salosen avulla Hietalat kuitenkin pääsivät matkustamaan Suomeen. Castrénin ratkaisuja voidaan verrata Tapani Brotheruksen humanitaariseen työhön Chilessä Pinochetin aikaan.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 olivat järjestyksessään 52. Kansainvälisen ampumahiihtoliiton järjestämät maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin 9.–21. helmikuuta 2021. Kilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää Venäjän Tjumenissa, mutta ne siirrettiin Slovenian Pokljukaan IBU:n vuoden 2018 kongressissa Venäjän dopingskandaalin vuoksi. Pokljuka on aiemmin järjestänyt MM-kilpailut kokonaisuudessaan kerran, vuonna 2001. Lisäksi Pokljuka järjesti takaa-ajon MM-lähdön vuonna 1998 ja sekaviestin MM-kilpailun vuonna 2006.
Valinta.
Kilpailujen alkuperäinen järjestäjän valinta tapahtui 4.9.2016 järjestetyssä IBU:n kongressissa Moldovan Chișinăussa. Ehdokkaita olivat Tjumenin lisäksi Slovenian Pokljuka sekä Tšekin Nové Město na Moravě.
Kilpailujen siirtäminen.
23.12.2016 uutisoitiin että Kansainvälinen ampumahiihtoliitto aikoo käsitellä seuraavassa kokouksessaan vuoden 2021 maailmanmestaruuskilpailujen siirtämistä pois Venäjältä maan dopingskandaalin vuoksi. Päivää aiemmin Venäjän ampumahiihtoliitto oli vetäytynyt maailmancupin 2016-2017 osakilpailujen ja vuoden 2017 nuorten maailmanmestaruuskilpailujen järjestämisestä. IBU:n puheenjohtaja Anders Besseberg oli jo aiemmin syksyllä ilmoittanut, että kilpailut voidaan siirtää pois Venäjältä, jos maan ampumahiihtäjiä jää kiinni dopingin käytöstä Sotšin talviolympialaisten uusintatesteissä. Kansainvälinen olympiakomitea on suositellut kaikkien Venäjälle suunniteltujen suurten urheilutapahtumien siirtämistä muualle. 
Huhtikuussa kansainvälisen ampumahiihtoliiton korruptioskandaalin yhteydessä esiintyi väitteitä, joiden mukaan Venäjä olisi ostanut Tjumenin kisaisännyyden. Kansainvälisen ampumahiihtoliiton puheenjohtaja Anders Besseberg kuitenkin kiisti väitteet huhuina.
Kansainvälinen ampumahiihtoliitto ilmoitti tiedotteessaan 11. kesäkuuta 2018, että Slovenian Pokljuka on ainoa ehdokas vuoden 2021 ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailujen uudeksi järjestäjäksi. IBU myös jätti Venäjän pois vuosien 2018-2019 ja 2019-2020 maailmancupien järjestäjien joukosta.
Pokljukan kisaisännyydestä päättiin virallisesti 9. syyskuuta 2018 Porečissa, Kroatiassa järjestetyssä kongressissa. Kisaisännän valinta tapahtui kongressin liki yksimielisellä 49–1-äänestyksellä.
Jojo Moyes

Jojo Moyes (s. 4. elokuuta 1969 Lontoo) on brittiläinen kirjailija. Hän on toiminut myös journalistina, muun muassa yhdeksän vuotta "The Independentissä".
Moyesin läpimurtoteos oli "Kerro minulle jotain hyvää", josta on tehty myös elokuva. Moyesin teoksia on käännetty yli 30 kielelle.
Tammermatic

Tammermatic Oy on suomalainen ajoneuvojen ja junakaluston pesukoneita valmistava ja markkinoiva yritys.
Tammermatic on perustettu vuonna 1966 Tampereella. Yhtiö toimittaa yli 70 maahan tuotteita huoltamoiden henkilöautopesukoneista raskaan kaluston sovelluksiin. Yritys työllistää noin 55 ihmistä Suomessa.
Historia.
Tammermatic on perustettu vuonna 1966 Tampereella. Yhtiö fuusioitui vuonna 2008 yhdysvaltalaisen vuonna 1984 perustetun InterClean Equipmentin kanssa. Yhdistyessään konserni oli maailman suurin raskaan ajokaluston pesulaitevalmistaja, toimittaen tuotteita yli 70 maahan huoltamoiden henkilöautopesukoneista raskaan kaluston sovelluksiin. Yhdistyneen yrityksessä työllisti vuonna 2008 noin 100 henkilöä Euroopassa ja 50 Pohjois-Amerikassa.
Yhtiö kehitti 2010-luvulla Tekesin tuella palvelumallista liiketoimintastrategiaa huoltamoiden autonpesukoneiden myyntiin.
Tammermatic myi yhdysvaltain liiketoimintonsa syyskuussa 2016 pääomasijoitusyhtiö Oakland Standardin johtamalle sijoittajaryhmälle.
Hans Christensen

Hans Henrik Sweijstrup Christensen (4. huhtikuuta 1932 Suojärvi – 27. joulukuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri. 
Christensenin vanhemmat olivat liikemies Harry Christensen ja opettaja Anna Vairinen, hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli Marja-Leena Simelius. Christensen kirjoitti ylioppilaaksi Kallion yhteiskoulusta 1953, suoritti Kadettikoulun 1956, opiskeli Sotakorkeakoulun Maasotalinjalla 1963–1965, maanpuolustuskurssin 1975 ja ylimmän johdon kurssin 1988. 
Hän toimi opetusupseerina RUKssa 1958–1960 ja PstK/RUK:n päällikkönä 1961–1962, toimistoupseerina Pääesikunnassa 1962–1963. Vuosina 1965–1967 hän toimi vanhempana toimistoupseerina Puolustusministeriössä ja 1967–1968 sekä 1972–1973 toimistoesiupseerina Pääesikunnan tiedotusosastolla. 1969–1972 Christensen toimi sotilas-, laivasto ja ilmailuasiamiehen apulaisena Lontoossa ja Haagissa. 1974–1975 hän toimi Uudenmaan prikaatin jääkäripataljoonan komentajana, Suomen Belgradin suurlähetystön sotilas-, laivasto- ja ilmailuasiamiehenä 1975–1976, Suomen Wienin suurlähetystön sotilas- ja ilmailuasiamiehenä 1976–1978 sekä Pääesikunnan tiedusteluosaston toimistopäällikkönä 1978–1980 ja ulkomaan osaston päällikkönä 1984–1987, oltuaan Uudenmaan prikaatin komentaja 1980–1984. Christensen oli puolustusministeriön sotilasasiainosaston päällikkö 1987–1990 ja YK:n sotilastarkkailijaosaston UNTSOn komentaja 1990-1992–1992.
Christensen ylennettiin vänrikiksi 1954, luutnantiksi 1957, yliluutnantiksi 1960, kapteeniksi 1963, majuriksi 1968, everstiluutnantiksi 1973, everstiksi 1980 ja kenraalimajuriksi 1987.
Helsingin maalariammattikoulu

Helsingin Maalariammattikoulu on Helsingissä Pitäjänmäellä sijaitseva maalaus-, lattianpäällystys-, restaurointi- ja sisustusalan koulutusta tarjoava ammatillinen oppilaitos. Helsingin Maalariammattikoulu aloitti toimintansa lokakuun alussa 1930. Perustamisen aloitteentekijänä ja toteuttajana toimi Helsingin Maalarimestariyhdistyksen johtokunta. 
Oppilaitos on yksityinen ja koulutuksen järjestäjänä toimii Maalariammattikoulun Kannatusyhdistys r.y. Koulutuksen järjestäjällä on OKM:n myöntämä uusittu järjestämislupa alkaen 1.1.2018. Opiskelijavuosien vähimmäismäärä on 199. Vuosittain koulussa opiskelee noin 380 eri henkilöä. Opinnot kestävät 2-3 vuotta. Ne alkavat ja päättyvät joustavasti opiskelijan henkilökohtaisen kehittymissuunnitelman mukaisesti. Opetuskieli on suomi.
Maalariammattikoulu tarjoaa pintakäsittelyalan perustutkintoja (osaamisalat rakennusmaalaus ja lattianpäällystys) sekä taideteollisuusalan perustutkintoja (osaamisaloina sisustusala ja restaurointiala). Koulu tarjoaa myös pintakäsittelyalan ja taideteollisuusalan ammatti- ja erikoisammattitutkintoja tai tutkinnon osia.
Vainolainen (kappale)

Vainolainen on psykedeelisen folkyhtye Hexvesselin kappale ja single, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2012 levymerkillä Svart Records. Singlestä julkaistiin 1000:n kappaleen painos, joista 700 mustana ja 300 ruusupuun ruskeana vinyylinä.
Nimikkokappaletta on inspiroinut kirjailija Aino Kallaksen tuotanto. Takakannessa kerrotaan yhtyeen tukevan Earth First -järjestöä, Luonnonperintösäätiötä ja Luonto-liiton susiryhmää. Etu- ja takakannen kuvat on lainattu Nivalan kotiseutuarkistosta, ja ne on otettu Töllin korvessa 16. maaliskuuta 1949.
William Lee (orja)

William "Billy" Lee (1750−1810) oli yhdysvaltalainen afroamerikkalainen mies, joka toimi pitkään George Washingtonin henkilökohtaisena orjana. Hän oli ainoa orja, jonka Washington vapautti testamentissaan välittömästi kuolemansa jälkeen.
Elämä.
George Washington osti William Leen virginialaiselta leskirouva Mary Leeltä 61,15 punnalla vuonna 1768. Samassa yhteydessä Washington osti myös William Leen veljen Frankin. Williamia kuvailtiin myyntitilaisuudeksi mulatiksi, eli hänen äitinsä oli luultavasti musta orja ja isä valkoihoinen.
William Leestä ja George Washingtonista tuli ajan myötä hyvin läheisiä. Lee toimi kahden vuosikymmenen ajan Washingtonin henkilökohtaisena avustajana niin rauhan kuin sodankin aikana. Vapaussodan aikana Lee meni naimisiin vapaan mustan Margaret Thomasin kanssa, joka sai Washingtonilta luvan muuttaa Mount Vernoniin Leen seuraksi (Washingtonin henkilökohtaisista arkistoista ei kuitenkaan selviä, muuttiko Thomas koskaan todella tilalle).
1780-luvun puolivälissä Lee sai useissa eri onnettomuuksissa vakavia vammoja polviinsa, jotka hankaloittivat hänen liikuntakykyään. Onnettomuuksien jälkeen Lee ei enää pystynyt toimimaan Washingtonin henkilökohtaisena avustajana, minkä takia Washington nimitti hänet Mount Vernonin kengänvalmistajaksi.
George Washingtonin kuollessa vuonna 1799 William Lee vapautettiin Washingtonin viimeisen tahdon mukaisesti, joskin Lee jäi asumaan Mount Vernoniin. Lee oli Washingtonin orjista ainoa, joka vapautettiin heti Washingtonin kuoleman jälkeen; muut orjat vapautettiin vasta Martha Washingtonin kuollessa kolme vuotta myöhemmin. Vapauden lisäksi Leelle määrättiin testamentissa maksettavaksi vuosittain 30 dollaria hänen loppuelämänsä ajan.
William Lee kuoli vuonna 1810. Hänen hautapaikkansa ei ole varmasti tiedossa, mutta sen on usein epäilty olevan samalla hautausmaalla Mount Vernonin muiden orjien kanssa.
Sergei Martšuk

Sergei Vasiljevitš Martšuk (, 13. huhtikuuta 1952 Moskova, Venäjän SFNT – 25. elokuuta 2016 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut pikaluistelija.
Martšukin huippuvuodet sijoittuivat 1970-luvun loppupuoliskolle. Hän voitti yleisluistelussa Euroopan mestaruuden vuonna 1978, MM-pronssia vuonna 1978 ja EM-pronssia vuonna 1979. Hän kilpaili myös Innsbruckin talviolympialaisissa 1976.
Bahrainin jääkiekkomaajoukkue

Bahrainin jääkiekkomaajoukkue edustaa Bahrainia kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkue ei ole Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen.
Joukkue pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2010 Kuwaitia vastaan häviten maalein 10–3. Seuraavana vuonna joukkue osallistui Aasian talvikisoihin häviten kuitenkin kaikki kuusi otteluaan. Joukkueen toiminta käynnistyi uudelleen liki kymmenen vuoden tauon jälkeen kun se osallistui vuoden 2022 GCC Games -moniurheilutapahtuman jääkiekkoturnaukseen. Bahrain jäi turnauksessa neljänneksi eli viimeiseksi. Kesään 2022 mennessä joukkue oli pelannut 19 virallista maaottelua ja hävinnyt ne kaikki.
Bay of Plenty

Bay of Plenty (maoriksi "Te Moana-a-Toi") on hallinnollinen alue Uudessa-Seelannissa, joka sijaitsee Pohjoissaaren koillisosissa.
Maantiede.
Hallinnollisen alueen kokonaispinta-ala on 12 231 km².
Nina Jerjomina

Nina Aleksejevna Jerjominа (, 2. marraskuuta 1933 Moskova, Venäjän SFNT – 24. elokuuta 2016 Petrovo, Moskovan alue, Venäjä) oli neuvostoliittolainen koripalloilija, maailman- ja euroopanmestari.
Jerjomina voitti Neuvostoliiton naisten maajoukkueessa maailmanmestaruuden Neuvostoliitossa 1959, MM-hopeaa Brasiliassa 1957, kaksi euroopanmestaruutta ja yhden EM-hopean.
Jerjomina toimi kilpauransa jälkeen koripallokommentaattorina televisiossa ja radiossa. Hän kuoli datšallaan 24. elokuuta 2016.
Štefan Hadalin

Štefan Hadalin (s. 6. kesäkuuta 1995) on slovenialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Sport klub Dolia.
Romanian Poiana Brașovissa järjestetyillä Euroopan nuorten talviolympiafestivaaleilla 2013 Hadalin voitti kultaa pujottelussa ja oli viides suurpujottelussa. Innsbruckin nuorten talviolympialaisissa 2012 hän oli pujottelussa viides, superalppiyhdistetyssä seitsemäs ja suurpujottelussa 17:s. Junioreiden MM-kilpailuissa Hafjellissä 2015 hän saavutti hopeaa alppiyhdistetyssä sekä supersuurpujottelussa ja vuotta myöhemmin kultaa Sotšissa alppiyhdistetyssä. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän oli pujottelussa kymmenes ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 alppiyhdistetyssä kahdeksas. Åren MM-kilpailuissa 2019 Hadalin voitti hopeaa alppiyhdistetyssä. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Hadalin kilpaili ensimmäisen kerran Kranjska Gorassa maaliskuussa 2014. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Wengenin pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan 26:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Saalbachin pujottelussa joulukuussa 2018. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Banskon alppiyhdistetyssä helmikuussa 2019.
No Holier Temple

No Holier Temple on psykedeelisen folkyhtye Hexvesselin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 20. syyskuuta 2012 levymerkillä Svart Records. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 31, ja se nousi seuraavalla listaviikollaan sijalle 20.
Vastaanotto.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Imperiumin Antti Klemi ylisti albumia. Hän sanoi ettei albumi sisällä yhtään täytekappaletta, sen äänimaailman olevan tasapainossa ja folkin ja psykedelian vuorottelevan jouhevasti, ja nosti albumin ”vuoden viisi” -listallensa ”kiusallisen helposti”. Soundin Ville Pirinen kehui albumia oikeaksi folkiksi, jonka laulukoukut ja svengi pitävät otteessaan. Rumban Lasse Auranne antoi albumille täydet viisi tähteä. Myös hän sanoi albumin olevan täytekappaleton, tiivis kokonaisuus, eikä keksinyt syytä, miksei antaisi sille täysiä pisteitä. Hän myös kommentoi albumia seuraavasti:
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Mat McNerney ja sovittanut Hexvessel.
Große Wildnis

Große Wildnis oli historiallinen erämaa-alue silloisten Itä-Preussin, Puolan ja Liettuan alueella. Aluetta asuttivat aikanaan hajanaisesti muinaispreussilaiset, mutta jatkuva sodankäynti alueella jätti Große Wildnisin käytännössä asumattomaksi 1200-luvun aikana ja metsät valtasivat sen hylätyt kylät. Yhteensä alueella oli kokoa 50 000–60 000 km². Sodankäynti piti alueen asumattomana 1500-luvulle saakka, jonka jälkeen ihmiset valtasivat sen takaisin luonnolta seuraavien vuosisatojen aikana.
Historia.
Itä-Preussin historiallisen väestön muodostivat balttilaiset muinaispreussilaiset, jotka asuttivat tiheimmin alueen rannikkoa. Sisämaassakin oli hajanaista asutusta. Sisämaat menettivät kuitenkin suuren osan asukkaistaan 1200-luvun aikana liettualaisten ja puolalaisten sotaretkein takia. Etenkin kristinuskon omaksuneet puolalaiset yrittivät alistaa pakanuutta harjoittaneet muinaispreussilaiset ja kun tässä ei onnistuttu, pyydettiin apuun saksalainen ritarikunta, jotka saapuivat alueelle vuonna 1230 ja valtasivat sen preussilaisilta 50 vuotta kestäneen sodankäynnin jälkeen. Saksalainen ritarikunta päätyi pian sotimaan puolalaisia ja liettualaisia vastaan ja säännöllinen sodankäynti alueella loppui vasta vuonna 1525 rauhan jälkeen. Sodat jättivät alueen lähes kokonaan asumattomaksi aina 1500-luvulle saakka joitakin vartioasemia lukuun ottamatta. Metsät valtasivat tyhjiksi jääneet kylät ja viljelmät. 1200-luvun loppuun mennessä lähes 100 % alueesta oli suota tai metsää. Sotien rauhoituttua 1500-luvun aikana ja etenkin 1600- ja 1700-lukujen aikana ihmiset asuttivat alueen jälleen ja erämaametsät hävisivät.
Luonto.
Yhtenä Euroopan viimeisistä erämaa-alueista Große Wildnissä tavattiin useita eläimiä ja kasveja, jotka hävisivät tai harventuivat muualta Euroopasta. Tavallisempiin ja myös muualla Euroopassa tavattuihin eläimiin lukeutuivat esimerkiksi metsäkauris, saksanhirvi, hirvi, villisika, susi, karhu, ilves ja ahma. Alue oli yksi viimeisistä visentin, villihevosen eurooppalaisen alalaji tarpaanin ja alkuhärän esiintymisalueista. Viimeiset maininnat alkuhäristä alueella ovat vuosilta 1518 ja 1520 ja ne katosivat todennäköisesti pian tämän jälkeen. Villihevonen katosi alueelta 1600-luvun aikana ja Große Wildnisin todennäköisesti viimeinen visentti ammuttiin vuonna 1755.
Dawnbearer

Dawnbearer on suomalais-brittiläisen psykedeelisen folkyhtye Hexvesselin esikoisalbumi, joka julkaistiin 5. helmikuuta 2011 levymerkillä Svart Records.
Vastaanotto.
Imperiumin Antti Korpinen antoi albumille yhdeksän tähteä kymmenestä. Hän kehui instrumenttien harmoniaa, ja sanoi yhtyeen musiikkia kokeelliseksi ja ritualistiseksi, jolla on hyvä tunnelma. Desibelin Jani Ekblom antoi albumille neljä tähteä viidestä, ja kehui Korpisen tavoin erityisesti albumin alkupuoliskoa.
Seremonia (albumi)

Seremonia on saman nimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 14. syyskuuta 2012 levymerkillä Svart Records.
Vastaanotto.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Soundin Eero Kettunen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Musiikillinen ”jam” ja syntetisaattorisoundit saivat kehuja, kun taas kitarariffit ja laulajan poissaolevaa tulkintaa kritisoitiin. Sen sijaan Kaaoszinen Riku Mäkinen antoi albumille täydet kymmenen pistettä. Hän sanoi sen äänimaailman jäljittelevän onnistuneesti 70-luvun soundeja ja tunnelman olevan erinomainen. Ainoaa lievää kritiikkiä sai Noora Federleyn hennon tasapaksu ääni. Imperiumin Frostheim antoi albumille murska-arvion. Hän lyttäsi kappaleet parhaimmillaankin keskinkertaisiksi sekä laulajan äänen luotaantyöntäväksi, ja sanoi kuuntelukokemuksen olleen kokonaisuudessaan epämiellyttävä. Myös Infernon arvio kritisoi laulajaa sekä albumin herättävän lähes ainoastaan negatiivisia tunteita.
Ford Cougar

 
Ford Cougar on Fordin vuosina 1998–2002 valmistama coupé-korinen henkilöauto, joka perustuu tekniikaltaan Ford Mondeoon. Se korvasi markkinoille tullessaan Ford Proben, ja alun perin myös Cougarista oli tarkoitus tulla Probe-niminen. Yhdysvalloissa mallia myytiin Mercuryn merkillä.
Cougariin oli valittavana 2,0-litrainen (130 hv) nelisylinterinen tai 2,5-litrainen (170 hv) V6-bensiinimoottori. V6-moottorin yhteyteen oli saatavana neliportainen automaattivaihteisto.
Vuonna 1999 Ford Cougar maksoi Suomessa kaksilitraisella moottorilla varustettuna 229 900 markkaa, 2,5-litraisella moottorilla 249 900 markkaa.
Botany Bay

Botany Bay on Tasmaninmeren lahti Sydneyn etelälaidalla Australian itärannikolla. Lahti on halkaisijaltaan noin kahdeksan kilometriä ja sen suun leveys on noin puolitoista kilometriä. Botany Bayhin laskevat Georges- ja Cooksjoet. Lahden pohjoisrannalla on Sydneyn lentoasema ja Botany Bayn kaupunki. Lahden merestä erottavilla niemillä sijaitsee Kamay Botany Bayn kansallispuisto.
James Cook nousi maihin Botany Bayssä vuonna 1770, mutta vastoin alkuperäisiä aikeita Britannian ensimmäistä Australian-siirtokuntaa ei vuonna 1788 perustettu Botany Bayn rannalle vaan hiukan pohjoisemmas paikkaan, josta kehittyi Sydneyn kaupunki.
Historia.
Botany Bayn alueen varhaisia asukkaita olivat muun Australian tapaan aboriginaalit, jotka saapuivat alueelle yli 9 000 vuotta sitten. Heitä arvioidaan eläneen lahden ympäristössä 1 000–1 200. He käyttivät alueesta nimeä "Gwea".
29. huhtikuuta 1770 James Cook rantautui Botany Bayssä ensimmäisenä eurooppalaisena Australian itärannikolla. Lahti sai nykyisen nimensä Cookin mukana olleen kasvitieteilijän Joseph Banksin ehdotuksesta, sillä rannikon kasvillisuus oli runsasta ja monimuotoista ( ’kasvitiede’). Viivyttyään lahdella kahdeksan päivää Cook jatkoi tutkimusmatkaansa rannikkoa pitkin pohjoiseen.
Yhdysvaltojen itsenäistyttyä ja voitettua vapaussotansa Britannia ei voinut enää entiseen tapaan lähettää rikoksista tuomittuja pakkotyöhön Pohjois-Amerikan siirtokuntiin. Ratkaisuksi päätettiin Cookin löytämä Botany Bay, jota pidettiin eristyneen sijaintinsa vuoksi soveliaana paikkana rangaistussiirtolalle – siellä pärjääminen vaatisi kovaa työtä eivätkä vangit voisi paeta minnekään.
Arthur Phillipin johtama Ensimmäinen laivue saapui Botany Bayhin 18.–20. tammikuuta 1788. Phillip totesi kuitenkin, ettei lahti ympäristöineen täyttänyt perusteilla olevan rangaistussiirtolan edellytyksiä: raikasta, virtaavaa vettä ei löytynyt eikä lahti ollut riittävän suojaisa satamaksi. Cook oli sattunut käymään alueella erityisen vehreänä ja sateisena ajankohtana. Niinpä ensimmäinen brittiläinen siirtokunta Australiassa päädyttiin perustamaan hiukan pohjoisemmas Sydney Coven rannalle.
Antti Liinpää

Antti Liinpää on suomalainen toimittaja, tuottaja, autovälittäjä ja myyntineuvottelija . Hän on toimittanut, tuottanut ja kuvannut kotimaisia auto-ohjelmia kuten Nelosella vuosina 2006–2014 "Start!" ja TV5:llä ja Kutosella 2014–2016 nähtyä "Kaara"-ohjelmaa. Nykyisin hän toimittaa, tuottaa ja kuvaa Eveo-kanavalla esitettävää autoilun makasiiniohjelmaa KaaraTV:tä, jonka ensimmäinen jakso esitettiin tammikuussa 2024.
Guliston

Guliston () on kaupunki ja Syrdarjan alueen hallinnollinen keskus Uzbekistanissa. Se sijaitsee Nälkäaron kaakkoisosassa 118 kilometriä Taškentista lounaaseen. Kaupungin läpi kulkee Doʻstlik-kanava. Gulistonissa oli 77 300 asukasta vuonna 2024
Paikkakunta on syntynyt Taškentin ja Samarkandin välisen rautatien rakentamisen yhteydessä 1895. Vuonna 1923 perustettiin Mirzacho’lin kaupunki, joka muuttui välillä taajamaksi ja sai vuonna 1961 nimen Guliston.
Gulistonin kautta kulkee Taškentin ja Xovosin välinen rautatie. Kaupungissa on puuvilla-, elintarvike-, konepaja- ja rakennustarviketeollisuutta sekä lääketehdas. Gulistonin yliopisto on perustettu aikaisemman opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992.
Termiz

Termiz () on Surxondaryon alueen pääkaupunki Uzbekistanin eteläisimmässä osassa. Se sijaitsee Amudarjaan laskevan Surxondaryojoen suussa 700 kilometriä Taškentista etelään. Kaupungissa oli 201 600 asukasta vuonna 2024.
Ilmasto.
Seudun ilmasto on mannermainen, kuuma ja kuiva. Kesät ovat hyvin kuumia ja talvet leutoja ja lyhyitä. Tammikuun keskilämpötila on 2,8–3,6 ja heinäkuun 28–32 astetta. Vuotuinen sademäärä on keskimäärin 133 millimetriä.
Historia.
Tärkeiden kauppareittien risteyksessä sijainnut Termiz on yksi Keski-Aasian vanhoista kaupunkikeskuksista. Nykyisen kaupungin luoteispuolella Amudarjan rannalla sijaitsevassa vanhassakaupungissa (Koʻxna Termiz) suoritettujen arkeologisten kaivausten ja kirjallisten lähteiden perusteella se on syntynyt ensimmäisen vuosituhannen puolivälissä eaa. Termizin kukoistusaikaa oli Kušan-valtakunnan kausi ajanlaskun ensimmäisinä vuosisatoina, jolloin siitä kehittyi myös yksi buddhalaisuuden keskuksista. Arabit valloittivat sen 600-luvun lopussa.
Termiz oli 900–1100-luvuilla suuri käsityöläis- ja kauppakaupunki sekä alueellinen hallinto- ja kulttuurikeskus. Mongolit hävittivät sen vuonna 1220. Kaupunki rakennettiin 1300-luvulla uudestaan Surxondaryon rannalle, ja vuonna 1407 timuridihallitsija Khalil Sultan pystytti sinne uuden linnoituksen. Uusi Termiz tuhoutui kokonaan 1700-luvun lopun sodissa.
Uuden kaupungin paikalla sijainneen Pattakesarin kylän lähelle rakennettiin vuonna 1894 venäläinen linnoitus. Vuonna 1916 valmistui Buharasta ja Qarshista johtava rautatie. Linnoituksen ympärille syntynyt kaupunki sai vuonna 1928 jälleen nimen Termiz.
Liikenne, talous ja kulttuuri.
Termiz on tärkeä kansainvälisen liikenteen ja kaupankäynnin keskus. Sieltä on maantie- ja rautatieyhteydet Afganistaniin ja Tadžikistaniin. Amudarjan ylittää Afganistanin sodan aikana rakennettu Ystävyyden silta. Joen rannalla on satama ja kaupungin koillispuolella lentokenttä.
Kaupungissa toimii puuvilla-, rakennustarvike-, kevyttä ja elintarviketeollisuutta. Termizin yliopisto on perustettu aikaisemman opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992. Kulttuurilaitoksia ovat teatteri, taidekoulu ja kotiseutumuseo.
Nähtävyydet.
Termizin päänähtävyydet ovat arkeologinen museo ja vanhakaupunki, jossa on 1400-luvulla rakennettu suufilaisvaikuttaja Hakim at-Termiziyn mausoleumi. Vanhankaupungin lähellä sijaitsevat kolmen buddhalaistemppelin rauniot: Qoratepa, Fayoztepa ja Zurmalan torni. Termizin keskustan koillispuolella on 800-luvulla rakennettu Qirqqizin linnoitus sekä Sulton Saodatin mausoleumiryhmä, jonka haudat ovat peräisin 800–1500-luvuilta. Lähiseudulla on myös muita islamilaisia ja buddhalaisia muistomerkkejä.
Urganch

Urganch (uzb. kyrill. Урганч, ) on Xorazmin alueen pääkaupunki Uzbekistanissa. Se sijaitsee Amudarjan alajuoksun vasemmalla rannalla 970 kilometriä Taškentista länteen. Kaupungissa oli 153 100 asukasta vuonna 2024.
Harezmin pääkaupunkina toiminut alkuperäinen Urganchin kaupunki (nykyinen Köneürgenç) sijaitsi Turkmenistanin alueella 170 kilometriä nyky-Urganchista luoteeseen. Amudarjan muutettua virtaustaan se jäi ilman vettä. Hivan kaani siirsi asukkaat 1600-luvulla uudelle paikalle, rakensi linnoituksen ja antoi sille nimen Toza Urganch (myöhemmin Yangi Urganch) eli ”Uusi Urganch”. Kaupungista tuli pian kaupan ja käsityöammattien keskus. Vuonna 1929 se sai virallisesti nimen Urganch.
Urganchista on maantie- ja rautatieyhteydet Taškentiin ja Turkemenistaniin. Kaupungissa on kansainvälinen lentoasema. Paikallinen erikoisuus on Urganchin ja Hivan yhdistävä maailman toiseksi pisin (33 kilometriä) johdinautoreitti.
Kaupungissa on elintarvike-, koneenrakennus-, puuvilla- ja kevyttä teollisuutta. Urganchin yliopisto on perustettu aikaisemman opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992. Urganchissa toimii myös Taškentin lääketieteellisen korkeakoulun osasto. Kulttuurilaitoksia ovat teatteri ja taidegalleria.
Shovotin kanava jakaa kaupungin kahteen osaan. Pohjoisessa ovat asuinalueet ja julkiset rakennukset ja etelässä etupäässä teollisuusalue. Kanavan rantoja yhdistävät sillat. Kaupungissa on muutamia 1800-luvun ja 1900-luvun alun rakennusmuistomerkkejä. Matkailijoille se toimii porttina alueen suurimpaan nähtävyyteen, joka on Unescon maailmanperintökohteeksi julistettu Hivan Ichan qalʼan museoalue.
Kiminginjärvi

Kiminginjärvi on Keski-Suomessa pääasiassa Karstulassa Kimingissä ja pohjoispäässä hieman myös Kyyjärvellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Kiminginjärvi on 2,7 kilometriä pitkä, 800 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 150 hehtaaria eli 1,5 neliökilometriä. Se on muodostunut maaston painaumaan, jossa luoteispuolella kohoava Oikarinharju ja sen länsipuolella sijaitseva matala selänne saavat itäpuolella vastaansa matalan ja lyhyemmän harjanteen.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Se on hyvin tasapohjainen järvi. Järven tilavuudeksi on määritetty 2,96 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 2,0 metriä. Sen yli 3-metrinen syvänne on 1,6 kilometriä pitkä, jossa sijaitsee järven 5,4 metriä syvä kohta . Järvellä on kartan mukaan kolme saarta, jotka sijaitsevat järven eteläpään rannikolla.
Järven rantaviivan pituus on 7,2 kilometriä. Järvi on eteläpäätä lukuun ottamatta peltomaiden ympäröimä. Rannat tuntumassa sijaitsee kapea reunus rantametsikköä. Sen ympärillä on alle 20 kiinteää asuntoa tai maatilaa sekä vajaa 30 vapaa-ajan asuntoa. Näistä muodostuu pohjoispään Aution kulmakunta, kaakkoispään Kiminki ja lounaispään Korpiperä. Valtatie 13 ohittaa järven itäpuolelta ja siitä haarautuu yhdystie 16861, joka seuraa länsirantoja matkallaan etelään. Kiminginjoen yli kulkee ensimmäinen silta 1,5 kilometrin päässä Ruukinperällä, joten järven eteläpäässä on vain vähän teitä. Eteläpuolella sijaitsee entinen Kimingin ruukki.
Maisema-arvoja.
Itäranta on muuten mökkitonttien valtaamaa, mutta yhdessä kohtaa on karja laiduntanut reunavyöhykettä yhdessä viereisen peltolaitumen kanssa. Laidunnetuilla rantavyöhykkeillä on merkitystä luonnon monimuotoisuuden kannalta: etenkin kahlaajat ja vesilinnut hyötyvät matalasta kasvillisuudesta. Kohteen
hoidolla on myös erityistä maisemallista merkitystä sen sĳaitessa Kiminki-Oikarin maakunnallisesti arvokkaalla maisema-alueella. Vastaavanlainen alue on keinotekoisesti muodostettu järven luoteisrannalle.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Kyyjärven valuma-alueella (14.64), jonka Kiminginjärven–Oikarinjoen alueeseen (14.642) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,4 metriä mpy. Se saa vetensä pohjoisesta Oikarinjoen kautta Kyyjärvestä ja se laskee Kiminginjokea myöten Pääjärveen. Sen valuma-alueen pinta-ala on 496 neliökilometriä ja sen järvisyys on 4,37 %.
Järven lähiympäristö on melko järvetöntä seutua. Suurin oja on kaakosta päin tuleva Kalmupuro, jonka valuma-alueella sijaitsevat keskijuoksulla Mätäslampi (4 ha) ja yläjuoksulla Päälampi (5 ha) ja Tynnörlampi (4 ha).
Tuvalu kesäolympialaisissa 2016

Tuvalu osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin vuonna 2016 joukkueella, johon kuului vain yksi yleisurheilija. Kyseessä oli myös kisojen pienin, ja ainoa yhden urheilijan joukkue. Tämä oli maan vasta kolmas esiintyminen olympialaisissa eikä se saavuttanut mitaleita. Lipunkantajana avajaisissa toimi maan ainoa edustaja Etimoni Timuani.
Joukkue.
Yleisurheilu.
Tuvalun ainoa edustaja kisoissa, eli Etimoni Timuani, osallistui miesten 100 metrin juoksuun IAAF:n antaman "kansainvälisen paikan" avulla. Hän kuitenkin jäi jo karsintaeriin.
Online Solutions

Online Solutions Oy on vuodesta 1995 toiminut suomalainen sähköisen liiketoiminnan, hosting-palveluiden ja tietoturvan asiantuntijayritys.
Online Solutions Oy:n päätuotteita ovat taloushallinto- ja toiminnanohjausjärjestelmät, palomuuriohjelmistot, sähköpostin virus- ja roskapostijärjestelmät, ajanvarausjärjestelmät, tilauspalvelut ja verkkokaupat. Online Solutions Oy toimii Suomessa Jyväskylässä ja Vantaalla. Yrityksen ohjelmistot suunnitellaan ja toteutetaan Jyväskylässä ja yrityksen laitetilat sijaitsevat Jyväskylässä. Yrityksen myyntikonttori sijaitsee Vantaalla. 
Historia.
Online Solutions Oy on perustettu vuonna 1995, jolloin kaupallinen Internet-liiketoiminta vapautui Suomessa. Online Solutions Oy toimi Keski-Suomen alueella merkittävänä Internet-operaattorina 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa. Vuosituhannen alussa Online Solutions Oy myi yksityisasiakastoimintansa Saunalahdelle. Vuodesta 2000 lähtien Online Solutions Oy on tarjonnut palveluitaan pelkästään yrityksille ja keskittynyt sähköisen liiketoiminnan ratkaisuihin sekä tietoturva- ja hosting-palveluiden tarjoamiseen. 2000-luvun lopussa yrityksen liiketoiminnan painopiste siirtyi enemmissä määrin tietoturvallisten asiointipalveluiden, kuten verkkokauppojen, ajanvarausjärjestelmien ja toiminnanohjausjärjestelmin kehittämiseen. Online Solutions Oy:n tietoturva-asiantuntijat ovat vuosien aikana löytäneet ja raportoineet useista vakavista tietoturva-aukoista Javassa, Microsoftin Outlook-ohjelmistossa ja Internet Explorer-selaimessa. 
Online Solutions Oy:n liikevaihto on ollut vahvassa kasvussa koko 2010-luvun ajan ja vuonna 2014 liikevaihto kasvoi vuodesta 2013 1.1 miljoonaa euroa eli 28.7 prosenttia ja nousi 4.9 miljoonaan euroon. Online Solutions Oy:n kasvua saattavat osaksi selittää yritysostot, joista viimeisin oli vuonna 2010 Turun seudulla toimivan Viestintäharju Oy:n Internet-liiketoiminnan osto.
Jousiammunta kesäparalympialaisissa 2016

Jousiammunnassa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 15. kertaa. Kilpailut käytiin 10.–17. syyskuuta. Eri sarjoja oli yhteensä yhdeksän. Kilpailumuotoja oli kolme, joissa kaikissa oli sarja miehille, naisille ja sekapareille. Kilpailumuotoja olivat taljajousi, vastakaari- eli tähtäisjousi sekä pyörätuoliluokka. Kilpailut käytiin Sambadrome Marquês de Sapucaíssa.
Kilpailut ja mitalistit.
Avoimessa luokassa saa kilpailla sellaiset urheilijat, joilla on toimintakykyrajoituksia jaloissa ja keskivartalossa, mutta käsien toimintakyky on normaali. Pyörätuoliluokassa W1 kilpailevat sellaiset, joilla myös käsien toimintakyky on heikentynyt, kuten neliraajahalvaantuneet.
Seta (1922)

Seta () oli keisarillisen Japanin laivaston 1911 valmistunut Seta-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1920 hankinnoissa Harima Shipbuilding Companyltä, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta 1922. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta ja valmistui 6. lokakuuta 1923.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se poistettiin alusluettelosta 30. syyskuuta 1945 ja luovutettiin 1945 Kiinalle.
Judo kesäparalympialaisissa 2016

Judossa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 8:tta kertaa. Kilpailut käytiin 8.–10. syyskuuta. Eri sarjoja oli yhteensä 13, joista seitsemän oli miehille ja kuusi naisille. Kilpailut käytiin Centro Olímpico de Treinamentossa.
Kilpailut ja mitalistit.
Judossa kilpailee eriasteisesti näkövammaiset urheilijat. Judokoilla on joko luokan B1, B2 tai B3 näkövamma. Kaikki urheilijat kuitenkin kilpailevat samoissa sarjoissa, jotka on jaettu painoluokkiin. Luokassa B1 on sokeita, jotka eivät havaitse valoa eikä kädenliikkeitä. Luokassa B2 on vaikeasti heikkonäköisiä, joiden näkökenttä on alle 5 astetta. Luokassa B3 on heikkonäköisiä, joilla näkökenttä on alle 20 astetta.