tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Waldemar Andersin

Anders Waldemar Andersin (9. kesäkuuta 1870 Helsinki – 14. helmikuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Andersinin vanhemmat olivat lehtori Gustaf Waldemar Svenson-Andersin ja Hilda Margaretha Julia Alrutz. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1889 ja suoritti arkkitehtitutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1893.
Andersin toimi arkkitehtina eri arkkitehtitoimistoissa Helsingissä, Berliinissä ja Yhdysvalloissa. Hän perusti vuonna 1898 arkkitehtien Bertel Jungin ja Oscar Bomansonin kanssa "arkkitehtitoimisto Andersin, Jung &amp; Bomanssonin" ja oli toimiston osakkaana aina vuoteen 1903 saakka jolloin hän muutti Yhdysvaltoihin. Andersin oli myös akvarellimaalauksen opettajana Polyteknillisessä opistossa.
Tye McGinn

Tye McGinn (s. 29. heinäkuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on Jamie McGinnin pikkuveli.
Ura.
McGinn varattiin neljännellä kierroksella NHL:ään 119. pelaajana Philadelphia Flyersin toimesta. Kolmannen QMJHL-joukkue Gatineau Olympiquesissa pelaamansa kauden jälkeen hän teki kolmen vuoden mittaisen tulokassopimuksen Flyersin kanssa. NHL-debyyttinsä McGinn teki 22. tammikuuta 2013 New Jersey Devilsiä vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa kaksi peliä myöhemmin 26. tammikuuta Florida Panthersia vastaan.
2. heinäkuuta 2014 McGinn kaupattiin Flyersistä San Jose Sharksiin vastineeksi kolmannen kierroksen varausvuorosta . Hän pelasi Sharksissa 32 ottelua. Hän siirtyi 2. maaliskuuta 2015 waivers-listan kautta Arizona Coyotesiin.
Chris Tierney

Chris Tierney (s. 1. heinäkuuta 1994) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin pääsarjassa National League-joukkue HC Ambrì-Piottassa.
Ura.
Tierney pelasi vuosina 2010–2014 OHL-joukkue London Knightsissa. San Jose Sharks varasi hänet vuoden 2012 varaustilaisuudessa. Tierney teki Sharksin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen 2. huhtikuuta 2013.
Harjoitusleirin jälkeen Tierney pääsi kaudella 2014–2015 Sharksin kokoonpanoon ja teki debyyttinsä 8. lokakuuta 2014 Los Angeles Kingsiä vastaan.
Syyskuussa 2018 Tierney siirtyi Sharksista Ottawa Senatorsiin osana Erik Karlssonista tehtyä vaihtokauppaa.
Lokakuussa 2020 Tierney teki Senatorsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä seitsemän miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2022 Tierney teki vapaana agenttina yksivuotisen sopimuksensa Florida Panthersin kanssa.
Helmikuussa 2023 Montreal Canadiens poimi Tierneyn siirtolistalta, jonne Florida Panthers oli hänet asettanut.
Heinäkuussa 2023 Tierney teki vapaana agenttina New Jersey Devilsin kanssa yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen.
Axel Gyldén

Clas Axel Gyldén (15. joulukuuta 1879 Viipuri – 4. lokakuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli useita jugend-tyylisiä rakennuksia Viipuriin.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Gyldénin vanhemmat olivat lääninagronomi Axel Gyldén (1838–1915) ja Antonia Sofia Hausen. Hänen isoisänsä oli maanmittaushallituksen ylijohtaja Claes Wilhelm Gyldén. Gyldén pääsi ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta lyseosta 1899 ja suoritti arkkitehtitutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1903. Gyldén oli valmistuttuaan työssä apulaisena Gesellius, Lindgren &amp; Saarisen arkkitehtitoimistossa sekä Nyström, Petrelius &amp; Penttilän toimistossa. Vuonna 1906 hän muutti Viipuriin ja perusti sinne arkkitehtitoimiston arkkitehti Uno Ullbergin kanssa. Yhteistyö jatkui vuoteen 1909 saakka, jonka jälkeen Gyldén piti toimistoa omissa nimissään. Hän opetti myös tyylioppia ja sommittelua Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa.
Axel Gyldén oli naimisissa vuodesta 1909 Hulda Gunnel Grotenfeltin kanssa. Gyldénin sisar oli kuvanveistäjä Eva Gyldén.
MGM-5 Corporal

MGM-5 Corporal on Yhdysvalloissa suunniteltu ja valmistettu taktinen ydinkärkeä käyttävä ohjus. Sen kantama oli 75 mailia eli 129 kilometriä. Ydinkärkenä ohjuksessa toimi 20 kilotonnin vahvuinen W7-fissioräjähde. Ohjuksen suunnitteluun osallistui useita eri yrityksiä. Aseen kehittely aloitettiin jo 1940-luvulla. Asetyypin korvasi myöhempänä saman kantaman MGM-29 Sergeant.
Neulakaktukset

Neulakaktukset ("Pediocactus") on kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi on johdannainen kreikankielisestä tasankoa tarkoittavasta sanasta. Ne ovat läheistä sukua siilikaktuksille ("Echinocactus").
Tuntomerkit.
Neulakaktukset ovat pienikokoisia, yksivartisia tai mätästäviä, enintään 20 cm korkeita. Varret ovat lieriömäisiä tai pallomaisia, joskus päältä painuneita, vihreitä tai harmahtavia, kyhmyisiä ja uurteettomia. Tiheä piikkipeite tavallisesti piilottaa varren alleen; piikit ovat vaihtelevia määrältään, väriltään ja suunnaltaan. Kaikkiaan piikkejä voi olla yhdessä areolissa jopa 45 kpl. Kukat sijaitsevat varren kärjessä ja ovat kellomaisia, keltaisia, magentanpunaisia tai valkoisia. Kukkapohjus on paljas. Hedelmä on lieriömäinen tai pallomainen, vihertävä, myöhemmin punertavan ruskea ja kuiva. Sen pinnassa voi olla muutama suomu ja se avautuu pystysuoralla raolla. Kuihtunut kehä saa hedelmän näyttämään kannelliselta. Siemenet ovat mustanruskeita ja munamaisia tai päärynämäisiä.
Levinneisyys.
Neulakaktukset ovat kotoisin Yhdysvaltain länsiosista: Koloradon tasangolta Kolumbia-joen laaksoon, Suurille tasangoille ja Kalliovuorille ulottuvalta alueelta. Monet lajit ovat kärsineet laittomasta keräilystä.
Lajit.
Neulakaktuksia ("Pediocactus") tunnetaan kahdeksan lajia:
FS Duquesne (1876)

Duquesne oli Ranskan laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu rautarunkoinen puuvuorattu ja kuparoidulla pohjalla varustettu risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuonna 1873. Alus laskettiin vesille vuonna 1876 ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1878.
Palvelus.
"Duquesne" poistettiin alusluettelosta 1901.
FS Tourville (1876)

Tourville oli Ranskan laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu rautarunkoinen, puuvuorattu ja kuparoidulla pohjalla varustettu risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Société Nouvelle des Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seyne-sur-Meristä, missä köli laskettiin elokuussa 1873. Alus laskettiin vesille 1876 ja otettiin palvelukseen marraskuussa 1877.
Palvelus.
Alus poistettiin 1901 laivastoluettelosta.
Risiiniöljyhappo

Risiiniöljyhappo eli risinoleiinihappo (C18H34O3) on harvinainen omega-9-rasvahappoihin kuuluva rasvahappo, jota esiintyy erityisesti risiiniöljyssä. Yhdistettä ja sen johdannaisia voidaan käyttää kosmetiikassa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa risiiniöljyhappo on keltaista öljymäistä nestettä. Yhdiste liukenee vain heikosti veteen, mutta paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. 
Risiiniöljyhappoa esiintyy erityisesti risiinissä triglyseridinä ja noin 90 % risiiniöljyn rasvahapoista on risiiniöljyhappoa. Muita kasveja, joissa risiiniöljyä esiintyy ovat muun muassa "Hiptage"-suvun lajeissa sekä "Azima tetracantha"- , "Argyreia cuneata" ja "Anogeissus latifolia"-kasvilajeista. Lisäksi sitä on huomattavia määriä "Claviceps purpurea"-sienessä esteröityneenä muiden rasvahappojen kanssa. Kasvit muodostavat risiiniöljyhappoa hapettamalla öljyhappoa entsymaattisesti. Hapettimena reaktiossa toimii happi ja entsyymi tarvitsee kofaktorikseen NADPH-molekyylin. Reaktiota katalysoivan entsyymin toimintamekanismi muistuttaa rasvahappodesaturaasien toimintamekanismia.
Valmistus ja käyttö.
Risiiniöljyhappoa valmistetaan saippuoimalla risiiniöljyä. Saippuoiminen voidaan tehdä joko emäksisissä olosuhteissa kemiallisesti tai entsymaattisesti. 
Risiiniöljyhappoa voidaan käyttää saippuoiden valmistukseen, voiteluaineena ja voiteluaineiden valmistukseen, estolidien valmistukseen ja kosmetiikan ainesosien valmistukseen. Siitä saadaan myös useita eri rasvahappoja esimerkiksi se voidaan pelkistää vedyttämällä 12-hydroksisteariinihapoksi ja hajottaa kuumentamalla tai otsonoimalla sebasiinihapoksi.
Tridekanoli

Tridekanoli eli 1-tridekanoli eli n-tridekanoli eli n-tridekyylialkoholi eli n-tridekaani-1-oli on primäärinen suoraketjuinen alkoholi, jossa on kolmetoista hiiliatomia. Yhdiste on palavaa ja se on huoneenlämmössä puhtaana yhdisteenä kiinteää, kiteistä ainetta. Tridekanolin molekyylikaava on C13H28O ja rakennekaava CH3(CH2)12OH. Epäpuhtaana kaupallisena seoksena, joka sisältää yhdisteen isomeerejä, se on väritöntä miellyttävänhajuista nestettä.
Tridekanolin moolimassa on 200,36 g/mol, sulamispiste 32,5–33,5 °C, kiehumispiste 152 °C (1,9 kPa:n paineessa), tiheys 0,8 g/cm3, leimahduspiste 121 °C (o.c. seos) ja CAS-numero 112-70-9. Tridekanoli ei juurikaan liukene veteen, mutta liukenee etanoliin ja eetteriin. Tridekanolia käytetään muun muassa hajusteena. Altistuminen yhdisteelle voi ärsyttää silmiä ja ihoa.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Linden Vey

Linden Vey (s. 17. heinäkuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan monikansallisessa ICE Hockey League-joukkue Vienna Capitalsissa.
Vey on Los Angeles Kingsin neljännen kierroksen varaus . 28. kesäkuuta 2014 Vey vaihdettiin Kingsistä Vancouver Canucksiin, joka antoi tilalle toisen kierroksen varauksensa .
Alexander Wagendristel

Alexander Wagendristel (s. 23. maaliskuuta 1965 Wien) on itävaltalainen säveltäjä.
Wagendristel aloitti säveltämisen 4-vuotiaana ja nokkahuilutunnit vuonna 1971. Tämän jälkeen hän oli huilunsoiton ja musiikin teorian yksityisopetuksessa (1974–80). Hän sai Universität für Musik und darstellende Kunst Wienissä diplomit huilunsoitossa (1988) ja sävellyksessä (1990). Hänen opettajinaan olivat sävellyksessä Heinrich Gattermeyer, Friedrich Neumann ja Erich Urbanner sekä huilunsoitossa Werner Tripp. Hän osallistui myös Darmstadtin kursseille ja sai vuonna 1988 opetusta Aurèle Nicolet'lta.
Wagendristel on saanut Theodor Körner -palkinnon (1995), palkinnon lyhytoopperakilpailussa Berliinissä (1997) ja palkinnon Itävallan ISCM:lta (2001). Hänen musiikkiaan on esitetty Itävallan lisäksi myös Azerbaidžanissa, Tšekissä, Egyptissä, Saksassa, Unkarissa, Italiassa, Venäjällä, Sloveniassa, Sveitsissä, Taiwanilla ja Yhdysvalloissa. Wagendristel on lisäksi soittanut huilua Vereinigte Bühnen Wienin orkesterissa ja Things of NowNow -improvisaatioryhmässä. Vuonna 2002 hän perusti Roland Freisitzerin ja Thomas Heinischin kanssa Ensemble Reconsilin Wienissä. Wagendristel on myös toiminut opetustehtävissä Itävallan musiikkikouluissa.
Wagendristel on säveltänyt runsaasti useisiin genreihin lukeutuvaa musiikkia: oopperaa, orkesterimusiikkia, kamarimusiikkia, kuoro- ja muita vokaaliteoksia, pianokappaleita ja -sonaatin, teoksia uruille ja cembalolle sekä elektroakustista musiikkia. Wagendristelin toinen ooppera "Der Narr" sai sekä kriitikkojen että yleisön suosion kantaesityksessään vuonna 1995. Pianokonsertto "TYPHON" esitettiin ISCM:n valitsemana teoksena Wienin Konzerthausissa maaliskuussa 2002. Sama teos sisältyi myös ISCM:n vuoden 2007 maailman musiikkifestivaalin ohjelmistoon Hongkongissa.
Colton Sceviour

Colton Sceviour (s. 20. huhtikuuta 1989) on kanadalainen jääkiekkoilija. Sceviour on Dallas Starsin varaus neljänneltä kierrokselta .
Sceviour teki ensimmäisen NHL-maalinsa 14. joulukuuta 2013 Winnipeg Jetsiä vastaan. Syyskuussa 2020 Panthers kauppasi Sceviourin yhdessä Mike Mathesonin kanssa Penguinsiin vaihdossa Patric Hörnqvistiin.
Erik Gadd

Erik Unosson Gadd (2. maaliskuuta 1903 Viipuri – 15. helmikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari, joka laati suositun opaskirjan kihlakunnanoikeuden pöytäkirjojen laatimisesta.
Henkilöhistoria.
Gaddin vanhemmat olivat Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos Uno Jakob Oskar Gadd (1864–1944) ja Ida Maria Jacobson (1876–1971). Gadd oli naimisissa 1932–1946 Berit Adele Fagerströmin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni toisen kerran naimisiin Doris Wideniuksen kanssa. Gadd toimi vuodesta 1928 Viipurin hovioikeuden kanslistina ja asessorina. Sotavuosina 1939–1944 hän oli eri kenttäoikeuksissa puheenjohtajana sekä toimi sotaylioikeuden vt. ja ylimääräisenä nuorempana sotaylituomarina ja myöhemmin ylimääräisenä vanhempana sotaylituomarina.Sotien jälkeen Gadd toimi vuodesta 1949 Juvan ja vuodesta 1958 Imatran tuomiokunnan kihlakunnantuomarina, eläkkeelle hän jäi 1972. Hänelle myönnettiin laamannin arvonimi vuonna 1973. Gadd harrasti esperantoa ja toimi muun muassa kansainvälisen lakimiesten esperantoliiton varapresidenttinä. Gaddin laatiman ohjekirjan "Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat" ansiosta oikeuspöytäkirjojen muoto ja tyyli yhdenmukaistuivat Suomessa. Kirjasta tuli hyvin suosittu opaskirja ensimmäisiä käräjiään istuville juristeille.
Hilakaktukset

Hilakaktukset ("Pelecyphora") on meksikolainen kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi perustuu kreikankielisiin sanoihin, jotka tarkoittavat kirveen kantajaa, mikä viittaa varren kyhmyjen muotoon.
Tuntomerkit.
Hilakaktusten pallomainen tai hieman päältä litistynyt ja vihertävä tai kellanvihertävä varsi nousee tuskin maanpinnan yläpuolelle, se on 1-4 cm korkea. Joskus ne ovat monivartisia. Niiden juuret ovat sukkulamaiset. Varren kyhmyt ovat järjestyneet kierteisesti ja niissä on dimorfiset areolit. Se osa, jossa piikit ovat, on kyhmyn uloimmassa osassa, ja se osa, johon kukat kehittyvät on tyviosassa. Piikkejä on 7-60 ja ne muodostavat enemmän tai vähemmän kampamaisen kuvion. Kasvit kukkivat päivällä, ja kukat ovat kellomaisia tai suppilomaisia, magentanpunaisia, leveydeltään 13-30 mm. Kukkapohjus on paljas, vailla karvoja tai muitakaan ulokkeita. Hedelmä on pallomainen, vihertävän ruskea, kypsänä kuiva, avautumaton ja pinnaltaan paljas. Se sisältää munuaismaisia, punertavan ruskeita siemeniä, joiden kuoressa on verkkomainen kuviointi.
Levinneisyys.
Hilakaktukset ovat kotoisin Meksikon Nuevo León, Tamaulipas ja San Luis Potosí -nimisten osavaltioiden alueelta.
Lajit.
Hilakaktusten suvussa on kaksi lajia: "Pelecyphora aselliformis" ja "Pelecyphora strobiliformis".
Jessica Schroll

Jessica Renée Schroll (s. 19. huhtikuuta 1991 Toledo, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Pelaajaura.
Kahdeksanvuotiaana koripallon aloittanut Schroll on kotoisin Detroitin läheltä. Hän pelasi yliopistotasolla Iowan yliopistossa kahden ja puolen vuoden ajan kunnes vaihtoi Central Michigan Universityyn, jonka otteluista hän joutui olemaan sivussa siirtosääntöjen vuoksi alkuvuoteen 2013 saakka. Yliopiston vaihto johtui osittain Schrollin halusta asua lähempänä perhettään, ja myös Iowan joukkueen vaativan ilmapiirin epäiltiin olleen hänelle rankka. Yliopistosta valmistumisensa jälkeen Schroll pelasi kesällä 2014 Yhdysvaltain Jones cup -joukkueessa Kiinassa hyvin peliesityksin. Hän pelasi hetken aikaa islantilaisessa divisioonajoukkueessa, joka tavoitteli nousua maan pääsarjaan. Nousu ei onnistunut, ja Schroll palasi Yhdysvaltoihin kolmen viikon jälkeen.
Lokakuussa 2014 Schroll teki kauden jo alettua pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Ensimmäisessä ottelussaan Schroll teki 11 pistettä, ja hänelle merkittiin myös seitsemän levypalloa, kolme syöttöä ja kaksi riistoa. Toisessa ottelussaan Schroll teki tupla-tuplan (22/11). Schroll pelasi runkosarjassa johtajan roolissa 18,2 pisteen, 7,6 levypallon ja 2,0 syötön ottelukohtaisilla keskiarvoilla. Hän oli Pyrinnön paras pisteidentekijä ja koko sarjan tarkimpia kahden pisteen heittäjiä 55,17 prosentin keskiarvollaan. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja oli ensimmäinen pudotuspeleistä ulos jäänyt joukkue.
Pelityyli.
Pyrinnön päävalmentaja Ilpo Rantanen kuvaili Schrollia kauden 2014–2015 lopussa "fiksuksi, urheilulliseksi ja hillittömän työmoraalin omaavaksi" pelaajaksi. Rantanen piti Schrollin työmoraalia hyvänä esimerkkinä joukkueen nuorille pelaajille.
Yksityiselämä.
Schroll on Paul ja Renée Schrollin lapsi, ja hänellä on yksi veli, Tyler, joka myös pelaa koripalloa. Schrollin vanhemmat eivät olleet koripalloilijoita, vaan isä oli painija ja äiti yleisurheilija.
Florian Rousseau

Florian Georges Philippe Rousseau (s. 3. helmikuuta 1974 Joinville-le-Pont) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja kymmenkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 182 cm.
Rousseau voitti Atlantan olympialaisissa 1996 kultaa kilometrin aika-ajossa olympiaennätysajalla 1.02,712. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti kultaa keirin-ajossa ja joukkuesprintissä sekä hopeaa eräajossa
Rousseau voitti kilometrin aika-ajon maailmanmestaruuden 1993 ja 1994 sekä sai hopeaa 1995. Eräajossa hän voitti maailmanmestaruuden 1996, 1997 ja 1998 sekä sai MM-pronssia 1999, 2001 ja 2002. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1997, 1998, 1999, 2000 ja 2001, sijoittui toiseksi 1995 ja kolmanneksi 1996.
Rousseau saavutti nuorten MM-kilpailuissa 1992 kultaa kilometrin aika-ajossa ja pronssia eräajossa. Hän voitti kaikkiaan 17 Ranskan-mestaruutta. Lopetettuaan aktiiviuransa 2002 hän aloitti työt Ranskan sprinttijoukkueen valmentajana.
Aung San

Aung San (13. helmikuuta 1915 – 19. heinäkuuta 1947) oli burmalainen vapaustaistelija ja Burman kommunistisen puolueen perustaja. 
Ennen toista maailmansotaa Aung San vastusti brittien valtaa, sodan aikana hän aluksi liittoutui Japanin kanssa mutta siirtyi liittoutuneiden kannattajaksi. Hän aloitti poliittisen uransa opiskelijapoliitikkona.
Aung San kuoli salamurhan uhrina vain kaksi kuukautta ennen Burman itsenäistymistä.
Arnaud Tournant

Arnaud Pierre Armand Tournant (s. 5. huhtikuuta 1978 Roubaix) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on olympiavoittaja ja 14-kertainen maailmanmestari Hän on pituudeltaan 180 cm.
Tournant voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa joukkuesprintissä ja sijoittui viidenneksi kilometrin aika-ajossa. Ateenassa 2004 hän saavutti hopeaa kilometrin aika-ajossa ja pronssia joukkuesprintissä. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sai hopeaa joukkuesprintissä ja oli kuudes keirin-ajossa.
Tournant voitti kilometrin aika-ajossa maailmanmestaruuden 1998, 1999, 2000 ja 2001, sai hopeaa 2002 ja 2004 sekä pronssia 2003. Eräajon maailmanmestaruuden hän voitti 2001. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2004, 2006, 2007 ja 2008 sekä sai hopeaa 2003. Keirin-ajossa hän oli MM-pronssilla 2006. Hän sai EM-pronssia ratapyöräilyn moniottelussa, omniumissa 2007. Nuorten MM-hopeaa hän saavutti eräajossa 1996.
Tournant alitti ensimmäisenä pyöräilijänä minuutin rajan kilometrin aika-ajossa ajalla 58,875 korkeassa ilmanalassa La Pazissa 10. lokakuuta 2001.
Laurent Gané

Laurent Jacques André Gané (s. 7. maaliskuuta 1973 Nouméa, Uusi-Kaledonia) on ranskalainen ratapyöräilijä. Hän on olympiavoittaja ja seitsenkertainen maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 176 cm.
Gané voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa joukkuesprintissä ja oli neljäs eräajossa. Ateenassa 2004 hän saavutti joukkuesprintissä pronssia ja sijoittui eräajossa jälleen neljänneksi.
Gané voitti eräajon maailmanmestaruuden 1999 ja 2003, saavutti MM-hopeaa 2000, 2001 ja 2004 sekä pronssia 1998. Joukkuesprintin maailmanmestaruuden hän voitti 1999, 2000, 2001 ja 2004, sai hopeaa 2003 ja pronssia 1996. Keirin-ajossa hän saavutti MM-kultaa 2003, hopeaa 2001 ja pronssia 1998.
Linnasaari (Viipuri)

Linnasaari (, ) on Viipurin kaupunkiin kuuluva Suomenlahden saari, joka erottaa toisistaan Viipurinlahden ja Suomenvedenpohjan. 
Yleistä.
Noin viiden neliökilometrin laajuinen Linnasaari on pisimmillään kolmen kilometrin pituinen ja 1–2 kilometriä leveä. Sen lounaispuolella sijaitsee Sorvalin saari, jonka Linnasaaresta erottaa lähes umpeen maatunut Saunalahti. Viipurin keskustan ja Linnasaaren välissä puolestaan on kapea Linnasalmi, jossa sijaitsee pienellä saarella keskiaikainen Viipurin linna. Salmen ylittää kaksi maantiesiltaa. Lännessä Linnasaaren erottaa mantereesta Kivisillansalmi.
Historia.
Viipurin asutus levisi Linnasaarelle pääosin 1700-luvun jälkipuoliskolta lähtien. Saaressa sijaitsivat Viipurin vanhat suomalaiset kaupunginosat Hiekka, Neitsytniemi, Saunalahti, Siikaniemi ja Tervaniemi. Nykyään se kuuluu Petrovskin (Петровский) kaupunginosaan. Linnasaaressa ovat lisäksi muun muassa kuuluisa Monrepos´n puisto, Pyhän Annan kruunun linnoitus, 1800-luvulta peräisin oleva Neitsytniemen kasarmialue, suomalaisten vuonna 1932 rakentama entinen Viipurin sotilassairaala sekä vuotta myöhemmin valmistunut arkkitehti Uno Ullbergin suunnittelema Viipurin maakunta-arkisto. 
Vuonna 1912 aloitettiin raitiovaunuliikenne Neitsytniemen ja Viipurin keskustan välillä. Ensimmäinen siltayhteys Linnasaareen rakennettiin jo 1600-luvulla. Vuonna 1888 valmistunut puurakenteinen Linnansilta (Turun silta) korvattiin nykyisellä betonisillalla 1980. Toinen on 1960-luvulla rakennettu Petrovskin silta, joka kulkee hieman Linnansillan pohjoispuolella.
Liikenne.
Linnasaaren kautta kulkevat nykyään Riihimäki–Pietari-rata sekä keskustasta E18-valtatielle johtava maantie, joka menee myös Sorvalin saaren halki. Vuonna 1856 valmistuneen Saimaan kanavan alkuperäinen tuloväylä kulki Linnasaaren ja kaupungin keskustan erottavan Linnasalmen kautta, mutta 1960-luvulla kanavan uudelleenrakentamisen yhteydessä se siirrettiin kiertämään saaren länsipuolelta Kivisillansalmea pitkin.
Gerd Kühr

Gerd Kühr (s. 1952 Maria Luggau) on itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari.
Kühr opiskeli sävellystä Josef Friedrich Doppelbauerin ja orkesterinjohtoa Gerhard Wimbergerin johdolla Salzburgin Mozarteumissa vuosina 1972–79. Tämän jälkeen hän sai sävellysopetusta Hans Werner Henzeltä Hochschule für Musik und Tanzissa Kölnissä (1980–83). Hän osallistui myös orkesterinjohdon mestarikursseille, joita pitivät Sergiu Celibidache ja Hans Swarowsky. Kührin saamiin tunnustuksiin kuuluvat säveltäjien Ernst von Siemens -musiikkipalkinto (1995) ja Itävallan taidepalkinto musiikin kategoriassa (2011). Kühr on myös luonut kansainvälisen kapellimestarina ja toiminut oopperoiden korrepetiittorina Kölnissä ja Grazissa. 
Kühr on sävellyksen ja musiikin teorian professori Universität für Musik und darstellende Kunst Grazissa. Hän on myös opettanut kontrapunktia ja harmoniaa Grazin yliopistossa ja vieraillut sävellyksen professorina Mozarteumissa.
Kühr nousi ensimmäistä kertaa laajan yleisön tietoisuuteen oopperallaan "Stallerhof", joka kantaesitettiin Münchenin biennaalissa vuonna 1988. Oopperan libretisti on Franz Xaver Kroetz. Lisäksi Kührin tuotantoon kuuluvat muiden muassa "Revue instrumentale et électronique" (2004/05), viulukonsertto "Movimenti" (2004/06) ja "Música pura" (2010/11).
Andrew Cruickshank (eteläafrikkalainen säveltäjä)

Andrew Cruickshank (s. 27. elokuuta 1973 Johannesburg) on eteläafrikkalainen säveltäjä. Hän sai lapsena yksityistä pianonsoiton opetusta, ja vuosina 1992–97 hän opiskeli vakuutustiedettä ja matematiikkaa Pretorian yliopistossa. Hän sai lisäksi yksityistä sävellysopetusta Stefans Grovélta 1990-luvulla ja osallistui George Crumbin pitämälle mestarikurssille Potchefstroomissa vuonna 1997.
Cruickshank on saanut maassaan useita palkintoja. Hänen teoksiinsa lukeutuvat "Bushman Woman Eats a Tsama Melon" (korkealle ihmisäänelle, klarinetille ja pianolle, 1995), "Pianotrio nro 1" (1995), "Four Pieces for Piano" (1993) ja "Wit berk het in die bos gestaan" (sopraanolle/tenorille ja pianotriolle, 2005). Cruickshank on toiminut myös pianistina ja esittänyt pääasiassa eteläafrikkalaisten säveltäjien, kuten Stefans Grovén teoksia. Hän toimi Durbanin "Daily News" -lehden musiikkikriitikkona ja perusti vuonna 2001 Gautengissa vanhan musiikin Mass Appeal -yhtyeen.
Gerhard Wimberger

Gerhard Wimberger (30. elokuuta 1923 Wien – 12. lokakuuta 2016) oli itävaltalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän muutti vuonna 1927 Salzburgiin ja opiskeli siellä Mozarteumissa vuosina 1940–47 sävellystä Cesar Bresgenin ja Johann Nepomuk Davidin johdolla sekä orkesterinjohtoa Clemens Kraussin ja Bernhard Paumgartnerin johdolla. Hän suoritti myös työ- ja asepalveluksensa vuosina 1941–45.
Wimberger toimi uransa aikana paitsi säveltäjänä, myös kapellimestarina ja korrepetiittorina. Hän johti Mozarteumissa orkesterinjohto- ja sävellysluokkia. Hän istui vuosina 1971–91 Salzburger Festspielen johtokunnassa. Hänen saamiinsa tunnustuksiin lukeutui Itävallan valtionpalkinto sävellyksestä (1967). Hänestä tuli vuonna 1977 Baijerin taideakatemian kirjeenvaihtajajäsen, ja vuonna hänestä tuli AKM:n puheenjohtaja, jona hän toimi vuoteen 1998 saakka.
Wimberger oli kapellimestarina erikoistunut Mozartin tuotantoon ja nykyteoksiin.
Salzburger Festspiele ilmoitti 13. lokakuuta 2016 Wimbergerin kuolleen 93-vuotiaana.
Pietarin aukio

Pietarin aukio (, "Petrovskaja ploštšad", entisiltä suomalaisilta nimiltään Pyhän Annan tori ja Siikaniemen tori) on Viipurissa Linnansillan kupeessa sijaitseva aukio. Se on nimetty Pietari Suuren mukaan.
Historia.
Suuruhtinaskunnan aika.
Aukio syntyi 1740-luvulla Pyhän Annan kruunun linnoituksen rakennustoiden yhteydessä. Paikassa kohtasi kolme eri suunnista tullutta tietä, jotka myöhemmin tunnettiin suomalaisilla nimillä Siikaniemenkatu (nyk. Ostrovnaja ulitsa), Haminanportinkatu ja Hiekanportinkatu. Sen ympäristöön rakennettiin armeijan esikuntarakennuksia ja upseerien asuintaloja, joita suunnitteli muun muassa venäläinen arkkitehti Karl Johann Spekle. Aukion pohjoislaidalle valmistui 1847 suomalaisen arkkitehdin Ernst Lohrmannin suunnittelema upseeritalo eli niin sanottu Mendtin talo. 1800-luvun lopulla rakennuksessa toimi venäläinen koulu ja myöhemmin Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1917 siellä kokoontui sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen paikalliskomitea, bolševikien pitivät majaa naapuritalossa. Vallankumouksen yhteydessä aukiolla nähtiin myös lukuisia työläisten ja sotilaiden joukkokokouksia. Suomen itsenäistyttyä Mendtin talo talo toimi upseerikerhona.
Itsenäisen Suomen vuodet.
Suomen suuriruhtinaskunnan aikana aukio tunnettiin linnoituksen rakennuttajan keisarinna Annan mukaan nimettynä Pyhän Annan torina. Suomen itsenäistymisen jälkeen se nimettiin uudelleen Siikaniemen kaupunginosan mukaan. Vuonna 1912 Viipurissa aloitettiin raitiovaunuliikenne ja Siikaniemen torista tuli yksi keskustan ja Neitsytniemen kaupunginosan välillä ajetun reitin pysäkeistä. Toisen maailmansodan aikana torin rakennukset kärsivät pahoja vaurioita. Vuonna 1945 tori nimettiin uudelleen Pietarin aukioksi Pietari Suuren mukaan. Hänen patsaansa oli pystytetty aukion etelälaidalla sijainneeseen Tervaniemen puistoon (nyk. Pietarin puisto) jo vuonna 1910. Suomen sisällissodan jälkeen keväällä 1918 kaupungin vallanneet valkoiset kuitenkin siirsivät sen paikaltaan ja vuonna 1927 tilalle asetettiin Gunnar Finnen teos "Itsenäisyyden leijona".
Sodan jälkeen.
Aukion etelälaidalla Linnansillan kupeessa oli ennen sotaa kaupungin teollisuutta ja kauppaa symbolisoinut naisfiguuri, jonka neuvostoliittolaiset korvasivat vuoteen 1960 saakka paikallaan olleella Stalinin rintakuvalla. Erinäisten patsaiden ja muistomerkkien jälkeen paikalle pystytettiin kesäkuussa 2010 amiraali Fjodor Apraksinia esittävä veistos. Samana vuonna tuli kuluneeksi 300 vuotta, kun Venäjä Suuressa Pohjan sodassa valtasi Viipurin Ruotsilta. Kesällä 2011 Pietarin aukio sai nykyisen ulkoasunsa, kun se päällystettiin punaisesta graniitista tehdyllä kivetyksellä.
Pleistoseenin ja holoseenin raja

Pleistoseenin ja holoseenin raja oli noin 11 500 vuotta sitten vallinnut ajanjakso, jolloin ilmasto lämpeni kylmästä nuoremmaasta dryaskaudesta holoseeniin.
Monesti tämän katsotaan merkitsevän jääkauden päättymistä vaikka oli yhä laajoja mannerjäätiköitä.
Nuoremman dryaskauden päättyminen.
Jossain määrin on eri tietoja siitä, milloin nuorempi dryas päättyi ja jääkauden jälkeinen lämpimämpi holoseeni alkoi. Eri lähteistä koottujen tietojen mukaan tämä olisi saattanut tapahtua 11 900–11 200 vuotta sitten, keskimäärin noin 11 500 kalenterivuotta sitten.
Yleensä ajatellaan Grönlannin näytteiden pohjalta, että kylmä dryaskausi päättyi noin 11 640–11 550 kalenterivuotta sitten noin 7 °C:n nopeaan lämpenemiseen suunnilleen 50–75 vuodessa, kolmessa 5 vuoden portaassa. Siirtyminen saattoi viedä alle 20 vuotta pölynäytteiden mukaan. Tällöin Grönlannissa alkoi sataa lunta aiempaa enemmän. Novaja Zemljan viimeinen jään eteneminen on ajoitettu aikaan 10550+-160 BP ja Jamalin niemimaan eteläosien turva alkoi syntyä 10 700 BP. Taimyrin niemimaan itäosissa puuraja siirtyi 10 500 BP 600 km pohjoiseen. Keski-Siperiassa napapiirin seuduilla syntyivät viimeiset jääkartiot 11650+-90 BP. 
Saksassa Hollzmaar-järvestä tehtyjen tutkimusten mukaan angervot yleistyivät 11 608 vuotta sitten. Puiden siitepölyt yleistyivät Saksassa nopeasti 11 590–11 522 vuotta sitten. Puolassa tehtyjen Gosciaz-järven kerrostumista tutkimusten mukaan ensimmäiset merkit lämpenemisestä olivat noin 11 580 kalenterivuotta sitten. Tämän mukaan kylmän pleistoseenin ja lämpenevän preboreaalin raja oli noin 11 530–11 460 vuotta sitten ja kesti noin 70–80 vuotta. Ensimmäiset merkit ilmaston lämpenemisestä olivat 11 580 vuotta sitten. 11 550 vuotta sitten satoi talvella enemmän, kesällä vähemmän 30 vuoden ajan. Ennen varsinaista suurta lämpenemistä oli kostea lyhyt kausi noin 11 525 vuotta sitten. Nopea lämpeneminen alkoi noin 11 520 vuotta sitten, kun talvet lämpenivät ja kostuivat, mutta kesät kuivuivat. Alun kosteuden jälkeen kuivui pian uudelleen. Erityisen nopea hyppäys tapahtui noin 11 510 vuotta sitten, mutta haapa, korte ja agervo yleistyivät. 
Heinämäiset kasvit yleistyivät jo 11 550 vuotta sitten. Toisessa n. 11 500–11 460 vuotta sitten olleessa nopeassa lämpenemisvaiheessa myös kesät lämpenivät ja ilmasto kostui. Varsinaisen preboreaalin alussa moin 11 460–11 390 vuotta sitten oli melko lämmintä ja kuivaa, ja tämän jälkeen lämmintä ja kosteaa. Ehkä jääjärven tyhjenemisen luoman merivirtamuutoksen aiheuttama Preboreaalin kylmä heilahdus noin 11 400–11 250 vuotta sitten kylmensi ja kuivatti ilmastoa vielä hetkeksi.
Saman suuntaisia ajoituksia antavat myös muita järvistä tehdyt tutkimukset. Gerzenseessä nopein lämpeneminen tapahtui 11 526–11 501 vuotta sitten.
On väitetty, että koko lämpeneminen olisi tapahtunut muutamassa vuodessa, ja nopean lämpenemisen uskotaan olleen paikallista. Monissa kohdin vuoden keskilämpötila nousi melko nopeasti 5 °C. Koko maapallon alueella lämpötilan nousu lienee ollut hitaampaa. Tällöin jääkauden ankarat ilmasto-olot päättyivät, mutta jää pysyi Suomessa vielä ainakin 1 000 vuotta.
Mercedes-Benz S-sarja (W126)

Mercedes-Benz W126 / C126 (valmistusvuodet 1979–1991) on S-sarjan Mercedes-Benz.
Yleistä.
Auton ensiesittely tapahtui vuoden 1979 lopussa ja se oli Mercedes-Benzin lippulaiva 1981 lähtien, jolloin mallin 600/W100 valmistus loppui. W126:sta oli olemassa myös kaksiovinen Coupé-versio C126. Auton suunnittelu käynnistyi vuonna 1972, ja taloudellisuuteen oli kiinnitetty erityistä huomiota. Ilmanvastuskerroin (0,36) oli 14 prosenttia edeltävää W116-mallia alempi. Auto oli myös kevyempi kuin edeltäjänsä. Ajettavuus oli yllätyksetön. Jousitus oli suunniteltu nopeaan ajoon ja pienillä nopeuksilla se oli melko kova. Auto oli lähes äänetön nopeassakin ajossa. Kokoonsa nähden auto oli erittäin ketterä. Sisätilojen mataluus oli ongelma, erityisesti kattoluukulla varustetuissa malleissa.
Jens Fiedler

Jens Fiedler (s. 15. helmikuuta 1970 Dohna, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen ratapyöräilijä. Hän on kolminkertainen olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan XXL-Erdgas Teamia ja Chemnitzer Polizei-Sportvereinia ja on pituudeltaan 185 cm.
Fiedler voitti olympiakultaa eräajossa Barcelonassa 1992 ja Atlantassa 1996. Sydneyssä 2000 hän saavutti pronssia eräajossa ja keirinissä ja oli seitsemäs joukkuesprintissä. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti kultaa joukkuesprintissä ja oli kahdeksas keirinissä.
Fiedler voitti eräajon amatöörien maailmanmestaruuden 1991 oltuaan edellisvuonna samassa lajissa pronssilla. Eräajon MM-hopeaa hän saavutti 1997, 1998 ja 1999. Hän voitti joukkuesprintin maailmanmestaruuden 1995 ja 2003, sai MM-hopeaa 1996 ja pronssia 2002. Keirin-ajon maailmanmestaruuden hän voitti 1998 ja 1999, saavutti hopeaa 2000 ja pronssia 2001. Hän voitti eräajon nuorten maailmanmestaruuden 1988. Hän sai EM-hopeaa omnium-ajossa 1997.
Hazrat Babajan

Hazrat Babajan (k. 21. syyskuuta 1931) oli pataanitaustainen askeetti. Hän eli viimeiset vuotensa Punessa, Intiassa. Hänet tunnetaan erityisesti Meher Baban guruna.
Elämäkerroissa Babajanille esitetään erilaisia syntymäaikoja aina 1790-luvulta asti. Niitä kuten hänen varhaisia elinvaiheitaan ei ole voitu luotettavasti vahvistaa. Länsimaisilla kielillä julkaistuissa lähteissä esitetyt väitteet perustuvat hänen oppilaansa Meher Baban kertomuksiin ja myös niissä on epäjohdonmukaisuuksia. Babajanin esitetään eri lähteiden mukaan saapuneen Puneen 1903–1907. Hän eli asunnottomana puun alla Char Bawdin slummissa.
Meher Baba kertoi, että hänen isänsä arvosti Babajania mutta että tätä pidettiin myös noitana ja hulluna. Meher kävi vuosina 1913 ja 1914 keskustelemassa Babajanin luona ja kertomansa mukaan sai tältä suudelman otsalleen henkisen armon merkiksi.
Paul Brunton tapasi Babajanin vuonna 1931 muutama kuukausi ennen tämän kuolemaa, oli kuvauksensa mukaan vaikuttunut ja piti tätä aitona fakiirina.
Opel Adam

Opel Adam on Opelin vuosina 2012–2019 valmistama kolmiovinen A-segmentin automalli. Se on nimetty merkin perustajan, Adam Opelin mukaan. Adam esiteltiin ensimmäisen kerran Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2012, ja sen myynti alkoi seuraavana vuonna. Isossa-Britanniassa Adamia myytiin Vauxhall-merkkisenä.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä Adam sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Adam perustuu samalle pohjalevylle kuin Opel Corsa. Pituutta autolla on noin 3,7 metriä. Tavaratila on vain 170-litrainen.
Moottoriksi oli aluksi valittavissa 1,2- (70 hv) tai 1,4-litrainen (87 hv) ecoFLEX-bensiinimoottori. Vuonna 2014 valikoimaa täydensi turboahdettu 1,0 ecoFLEX 90- tai 115-hevosvoimaisena. Kaikissa moottoreissa oli start/stop-järjestelmä vakiovarusteena. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta 1,4-litraisen yhteyteen sai halutessaan viisiportaisen "Easytronic"-robottivaihteiston.
Adamiin oli Suomessa saatavana neljä erilaista varustetasoa: Jam, Glam, Slam ja Rocks.
Värikkäänä ja muodikkaana markkinoidussa Jamissa oli vakiona kuusi turvatyynyä, ESP, 16 tuuman kevytmetallivanteet, sähköikkunat edessä, mäkilähtöavustin, manuaali-ilmastointi, nahkaverhoiltu ja lämmitetty ohjauspyörä, kauko-ohjattu keskuslukitus, ajotietokone, lämmitettävät sähköpeilit, radio/CD-soitin ja Bluetooth-järjestelmä. Moottorivaihtoehdot olivat 1,2, 1,4 (vain "Easytronic") ja 1,0 (90 hv).
Ylellisenä ja hienostuneena markkinoidussa Glamissa oli lisäksi mukitelineet edessä, lasikatto ja kromilista ikkunalinjassa. Glamiin oli valittavissa kaikki moottorit.
Urheilullisena ja energisenä markkinoidussa Slamissa oli vielä automaatti-ilmastointi, 17 tuuman kevytmetallivanteet, madallettu alusta, tummennetut takaikkunat, LED-päiväajovalot ja -takavalot sekä osittain nahkaverhoillut istuimet. Moottorivaihtoehdot olivat 1,4 (vain "Easytronic") ja 1,0 (115 hv).
Syksyllä 2014 esiteltiin maasturimaisemman näköinen Rocks. Mallissa on viidessä sekunnissa avautuva ja sulkeutuva kangaskatto sekä tummat muovilistat helmoissa ja lokasuojissa. Alustaa on nostettu puolitoista senttimetriä. Moottorivaihtoehdot olivat 1,4 (vain "Easytronic") ja 1,0 (115 hv).
Adamin tavaramerkkinä oli lukuisat erilaiset varustepaketit, joilla autostaan voi räätälöidä persoonallisen näköisen. Autoonsa saattoi valita myös yksittäisiä osia eri paketeista ja yhdistellä niitä mielensä mukaan. Muokkausvaihtoehtoja oli yhteensä jopa yli 30 tuhatta.
Lisävarusteena Adamiin sai suuremmista Opel-malleista tutun IntelliLink-tietoviihdejärjestelmän seitsentuumaisella kosketusnäytöllä, johon voi ladata älypuhelimen kautta monenlaisia sovelluksia, kuten navigointijärjestelmän tai internetradion. 
Adam S.
Keväällä 2014 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä urheilullinen Adam S -malli, jossa on turboahdettu 1,4-litrainen moottori teholtaan 150 hevosvoimaa. Jousitus on säädetty urheilullisemmaksi ja kaikissa pyörissä on OPC-levyjarrujärjestelmä. Huippunopeus on 210 km/h. Adam S saapui Suomeen lokakuussa 2015.
Peniocereus

Peniocereus on pohjois- ja keskiamerikkalainen kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi pohjautuu kreikan lankaa tarkoittavaan sanaan ja viittaa kukan rihmamaisiin heteenpalhoihin.
Tuntomerkit.
Suvun kasvit ovat pensasmaisia, maanmyötäisiä tai kiipeileviä ja vähähaaraisia. Juuret ovat turvonneita. Varret ovat 1–4 metriä korkeita, hoikkia ja uurteisia, tavallisesti kyhmyttömiä. Piikit ovat keskenään samanlaisia, tavallisesti huomiota herättäviä. Toisinaan ne ovat litistyneet varren pintaa vasten ja ovat lyhyitä. Kukat sijaitsevat varren päässä tai tavallisemmin sivulla ja ovat tavallisesti kookkaita, usein valkoisia. Kasvit kukkivat joko yöllä tai päivällä lajista riippuen. Kukkapohjuksessa on tavallisesti ryhmittäin sukasia ja piikkejä. Hedelmä on mehevä, päärynämäinen, munamainen tai pitkänomainen, suippokärkinen. Väriltään se on punainen, ja sen pintapiikit tai sukaset karisevat ennemmin tai myöhemmin. Siemenet ovat leveän soikeita ja mustia.
Levinneisyys.
Lajit kasvavat Yhdysvaltojen lounaisosassa, Meksikossa ja Keski-Amerikassa.
Lajit.
Suvussa "Peniocereus" on 18 lajia:
Party Rock Anthem

Party Rock Anthem on yhdysvaltalaisen dancepopmusiikkituottajaduo LMFAO:n kappale, jolla myös vierailee brittiläislaulaja Lauren Bennett sekä yhdysvaltalainen musiikkituottaja GoonRock. Se julkaistiin heidän toisen, Sorry for Party Rocking-studioalbumin ensimmäisenä singlenä vuonna 2011. Kappale interpoloi Rick Rossin kappaleen "Hustlin" sanoja. "Party Rock Anthem" on tällä hetkellä listattu Billboard Hot 100-listan kaikkien aikojen viidenneksi parhaimmaksi kappaleeksi listavuosilta 1958-2013.
Kappale pääsi singlelistan kärkeen Australiassa, Islannissa, Belgiassa, Brasiliassa, Kanadassa, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvalloissa. Se myös pääsi viiden parhaimman joukkoon Suomessa, Norjassa ja Italiassa. Maailmanlaajuisesti se oli vuoden 2011 kolmanneksi myydyin digitaalinen single 9,7 miljoonan kopion myynnillä. Se on myös Australian historiassa valtion myydyin kappale ja Yhdysvaltain historian kolmanneksi myydyin digitaalinen kappale.
"Party Rock Anthem" on pääosin elektronista sävellystä. Liitettynä vuonna 2012 julkaistuun elokuvaan "21 Jump Street" se voitti MTV Movie Awardin kategoriassa "Paras musiikki". Kappale voitti myös kategoriassa "Suosikkikappale" vuoden 2012 Nickelodeon Kids’ Choice -palkintogaalassa.
Lázaros Christodoulópoulos

Lázaros Christodoulópoulos (; s. 19. joulukuuta 1986 Thessaloniki) on kreikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Olympiakosta. Molempijalkaisen Christodoulópouloksen pelipaikka on keskikenttä tai laitahyökkääjä. Hän pelaa myös Kreikan jalkapallomaajoukkueessa. Aivan kuten Christodoulópouloksen maajoukkuetoverilla Sokratis Papastathopoulosilla, myös hänellä lukee pelipaidassa etunimi pitkän sukunimen sijasta. 
Ura.
Seurajoukkueura.
Christodoulópouloksen kasvattajaseura on PAOK FC. Hän edusti seuran ykkösjoukkuetta vuodet 2005-2008. Vuonna 2008 Christodoulópoulos siirtyi Panathinaikos FC:hen. Kaudella 2009-2010 hän voitti seurassa Kreikan Superliigan ja Kreikan cupin. Kaudella 2010-11 hän pelasi seuran kanssa myös Mestareiden liigaa. 
Tammikuussa 2013, yli viiden Panathinaikos-kauden jälkeen Christodoulópoulos siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan ulkomaille, Serie A-seura Bologna FC:hen. Hän debytoi seurassa saman vuoden helmikuussa. Christodoulópoulos esiintyi edukseen seurassa ja kesällä 2014 Bolognan pudottua Serie B:hen ja Christodoulópouloksen pelattua hyvät MM-kisat, hän siirtyi Serie A -seura Hellas Veronaan. Hän pelasi kaudella 2014–2015 seurassa 22 ottelua tehden yhden osuman. Kaudeksi 2015–2016 Christodoulópoulos siirtyi lainalle saman sarjan Sampdoriaan.
Maajoukkueura.
Christodoulópoulos on pelannut Kreikan nuorten maajoukkueissa. Debyytti Kreikan jalkapallomaajoukkueessa tapahtui helmikuussa 2008 harjoitusottelussa Tšekkiä vastaan. Maajoukkueuran avausmaali syntyi MM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan vuonna 2013. Christodoulópoulos kuului Kreikan ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa, Brasiliassa, jossa hyvin peliaikaa saanut keskikenttäpelaaja kuului joukkueen parhaimmistoon, kun se eteni sensaatiomaisesti 16 parhaan joukkoon.
Erin Hartwell

Erin Wesley Hartwell (s. 1. kesäkuuta 1969 Philadelphia) on yhdysvaltalainen ratapyöräilijä. Hän on olympia- ja MM-mitalisti. Hän on pituudeltaan 182 cm.
Hartwell saavutti miesten kilometrin aika-ajossa olympiapronssia Barcelonassa 1992 ja -hopeaa Atlantassa 1996. Hän kuului kymmenenneksi sijoittuneeseen Yhdysvaltojen joukkueeseen joukkuetakaa-ajossa Sydneyssä 2000.
Hartwell saavutti kilometrin aika-ajossa MM-hopeaa 1994 sekä pronssia 1995 ja 1996. Joukkuesprintissä hän sai MM-pronssia 1995. Pan-Amerikan kisoissa hän sijoittui kilometrin aika-ajossa toiseksi 1991, 1995 ja 1999.
Angel in Blue Jeans

Angel in Blue Jeans on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Trainin kappale heidän seitsemänneltä, "Bulletproof Picasso"-studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Pat Monahan, Amund Bjørklund sekä Espen Lind ja sen tuottivat kaksi jälkimmäistä henkilöä yhdessä Butch Walkerin kanssa. Se julkaistiin albumin johdantosinglenä 9. kesäkuuta 2014.
Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo koki ensiesityksensä 14. heinäkuuta 2014 yhtyeen omalla YouTube-kanavalla ja se julkaistiin virallisesti heidän VEVO-kanavalla 15. heinäkuuta 2014.
Sirpa (kappale)

Sirpa on suomalaisen muusikon Arttu Wiskarin kappale hänen kolmannelta albumiltaan "Sirpaleet" vuodelta 2014. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Janne Rintala. Wiskari laulaa kappaleen yhdessä Ulpun kanssa. Kappaleen sanoitukset kertovat miehestä ja naisesta, joiden elämä muuttuu huonommaksi heidän ostettuaan talon maalta. Wiskari kertoi itse kappaleen saaneen alkunsa kahdesta tositapahtumasta, jotka eivät liittyneet mitenkään toisiinsa. 
Monille kappale on tuonut mieleen Leevi and the Leavingsin ja kappaletta on kutsuttu myös kopioksi. Kappale sai "Rumban" arvostelussa moitteita Leevi and the Leavings -vaikutteista: "Se ei ole tribuutti, se ei ole edes pastissi, vaan historian hävyttömin plagiaatti". Myös Savon Sanomat kutsui kappaletta "härskiksi " lainailuksi: "Näin täsmällinen kloonausyritys vaatii jo melkoista pokkaa."
Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle yhdeksän, virallisen latauslistan sijalle kolme ja radiolistan sijalle 14. Sen musiikkivideota on katsottu yli 12 miljoonaa kertaa. Videolla esiintyvät näyttelijät Mona Kortelampi ja Jyrki Könnömäki.
FIFA 2001

FIFA 2001 on EA Sportsin vuonna 2000 kehittämä ja julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja FIFA-pelisarjan kahdeksas osa. Se julkaistiin marraskuussa 2000. Peli on saatavilla PlayStationille, PlayStation 2:lle ja Microsoft Windowsille. Pelin uutuuksia ovat muun muassa uudet kuvakulmat ja vaikuttavammat säätehosteet. Se sisältää 15 kansallista liigaa ja yli 50 maajoukkuetta. Pelin pääkansikuvana on Edgar Davids. 
Liigat.
Pelissä on 15 kansallista liigaa, jotka ovat:
FS Lapérouse (1877)

Lapérouse oli Ranskan laivaston vuonna 1877 vesillelaskettu Lapérouse-luokan risteilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 23. kesäkuuta 1875. Alus laskettiin vesille 5. marraskuuta 1877 ja otettiin palvelukseen helmikuussa 1880.
Palvelus.
"Lapérouse" haaksirikkoutui 31. heinäkuuta 1898.
Pro Evolution Soccer 2015

Pro Evolution Soccer 2015 (eli PES 2015 tai World Soccer:Winning Eleven 2015 vain Aasiassa) on PES Productionsin kehittämä ja Konamin julkaisema jalkapalloaiheinen videopeli ja Pro Evolution Soccer -pelisarjan neljästoista osa. Peli julkaistiin marraskuussa 2014. PES 2015 on julkaistu Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle, PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Xbox 360:lle. Pelissä on 12 liigaa, joista osa on lisensoituja. Lisäksi peli sisältää paljon lisenssittömiä seurajoukkueita ja yli 80 maajoukkuetta, joista suurin osa on lisenssittömiä. Oikeita pelaajia on enemmän kuin edellisissä versioissa.
Merilintu

Merilinnut ovat lintuja, jotka ovat sopeutuneet elämään meriympäristöissä. Vaikka merilintujen elintavat, käyttäytyminen ja fysiologia suuresti vaihtelevat, niiden kehityksessä on esiintynyt huomattavaa konvergenttia evoluutiota, kun samat ympäristön asettamat haasteet ja ekologiset lokerot ovat johtaneet samanlaisiin adaptaatioihin.
Merilinnut eivät muodosta taksonomista tasoa, vaan merilintuja on useissa eri heimoissa.
Yleensä ottaen merilinnut elävät kauemmin, pesivät myöhemmin ja tuottavat vähemmän poikasia kuin muut linnut mutta ne uhraavat paljon aikaa jälkeläisiinsä. Useimmat lajit pesivät yhdyskunnissa, joiden koko voi vaihdella muutamista kymmenistä miljooniin lintuihin.
Monet merilinnut harhautuvat rannikoille vain voimakkaiden myrskyjen yhteydessä.
Elinkaari.
Merilintujen elinkaari on hyvin erilainen kuin maalla elävien lintujen elinkaari. Useimmat lajit munivat vain kerran vuodessa, mikäli eivät menetä ensimmäisellä kerralla hautomiaan, ja monet lajit (kuten ulappalinnut ja suulat) munivat vain yhden munan vuodessa.
Migraatio.
Useimpien lintujen tapaan merilinnut lähtevät muuttolennolle pesimäkauden jälkeen. Muutkin lajit suorittavat päiväntasaajan yli ulottuvia muuttolentoja, niin pohjoisesta etelään kuin etelästä pohjoiseenkin. Pesimäkauden jälkeen Meksikon Baja Californian kaunotiirapopulaatiosta osa muuttaa pohjoiseen keski-Kalifornian rannikkoalueille, kun taas osa muuttaa kauemmas etelään Perun ja Chilen rannikoille.
Aleksei Mitro

Aleksei Mitro (joskus muodossa Aleksi Mitro), vuoteen 1918 Mitrofanoff () oli suomalainen kauppaneuvos, liikemies ja tehtailija.
Perhe.
Aleksei Mitron sukujuuret ovat Vienan Karjalassa, Uhtuan pitäjän Enonsuussa. Mitron isoisän isä oli rikkaudestaan kuuluisa Enonsuun Dmitrei, jonka mainitsi mm. Elias Lönnrot. Mitron isä oli entinen laukkukauppias Ivan Mitrofanoff, jolla oli kauppaliikkeitä ympäri Pohjoismaita, ja äiti laihialainen Maria o.s. Hukka. Mitron sisaruksia olivat kemisti, tohtori-insinööri Benjamin Mitro ja sairaanhoitaja Maria von Pfaler.
Ura.
Mitro opiskeli Laihian Isonkylän kansakoulussa, Vaasan ruotsalaisessa koulussa ja Pietarin yksityisessä kauppakoulussa. Hän aloitti uransa hoitamalla isänsä sekatavarakauppoja. Aleksei Mitro harjoitti myös laajaa turkiskauppaa. Hänen kauppapalvelijansa olivat pääosin vienankarjalaisia. Vuonna 1903 Mitro muutti Jyväskylään, missä perusti ison kankaiden tukku- ja vähittäisliikkeen. Myöhemmin hän perusti Jyväskylään pukutehtaan ja ompelimon. Mitro omisti kumppaneineen Tikkakosken Rauta- ja Puuteollisuus Oy:n, josta tuli sittemmin Oy Tikkakoski Ab. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1942.
Yhteiskunnallinen ja poliittinen toiminta.
Aleksei Mitro oli Laihian nuorisoseuran ja Vienan Karjalaisten liiton yksi perustajajäsenistä. Vuoteen 1936 saakka hän oli liiton seuraajan, Karjalan Sivistysseuran, puheenjohtaja, ja vuodesta 1936 sen kunniajäsen. Hän on toiminut myös asuinpaikkansa Jyväskylän kaupunginvaltuustossa.