tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Phaeocystis

Phaeocystis on yhteyttävistä ja yksisoluisista tarttumalevistä muodostuva suku. Sukuun kuuluvia leviä esiintyy maailman kaikilla merialueilla, myös merijäällä. Ne muodostavat kelluvia lauttoja, joiden koko voi kasvaa räjähdysmäisesti kukinnan aikana. Lautat muodostuvat sadoista soluista, jotka elävät geelimäisistä polysakkarideista muodostuvalla kasvualustalla.
Pohjanmeren eteläosissa esiintyy joinakin kesinä massiivisia "Phaeocystis"-kukintoja, joiden hajotessa rannoille ajautuu näkö- ja hajuhaittoja aiheuttavaa paksua vaahtoa. Levien hajoamistuotteet saattavat edistää myös happosateiden syntymistä.
Lajit.
Sukuun luetaan seuraavat lajit:
It Makes Me Wonder

It Makes Me Wonder on The Jam -yhtyeen basistina ja toisena laulajana tunnetuksi tulleen Bruce Foxtonin maxi-single vuodelta 1984. Singlen on tuottanut Stan Shaw ja kustantanut Arista Records sarjatunnuksella BFOX 123. Julkaisuyhtiöt ovat Morrison/Leahy Music Ltd ja EMI Music Ltd. Singlen kääntöpuolella on kappaleet "Trying to Forget You" (Instrumental Mix) (kesto 5:42) ja nimikappaleen lyhyempi versio (3:50). A-puolen versio on "Extended Mix". Kappaleiden sanoittaja on Foxton ja säveltäjät Foxton ja Glenister. Kappaleet on remiksattu tulevalta albumilta.
Levyä on valmistanut ja jaellut Yhdistyneessä kuningaskunnassa Polygram Record Operations Limited.
Bruce Foxtonin managerina on toiminut Mike Smith c/o Yellow Balloon Productions Ltd. ja lisätietoa Foxtonista on saanut osoitteesta 255, Arethusa Way, Bisley, Surrey. GU24 9BU.
Anna Incerti

Anna Incerti (s. 19. tammikuuta 1980 Palermo) on italialainen yleisurheilija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa. Hän edustaa seuratasolla GS Flamme Azzurrea. 
Barcelonan EM-kisoissa 2010 Incerti sijoittui maratonilla alun perin kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin voittajaksi kun kärkikaksikko Živilė Balčiūnaitė ja Nailja Julamanova hylättiin dopingin vuoksi. Hän oli EM-kilpailujen maratonilla kuudes 2014 ja yhdeksäs 2006 sekä MM-kilpailuissa seitsemästoista 2007. Hän on voittanut kultaa puolimaratonilla Välimeren kilpailuissa 2009 sekä pronssia 10 000 metrin matkalta vuoden 2003 universiadeista. 
Olympialaisiin Incerti on osallistunut kolmesti. Pekingissä 2008 hän sijoittui maratonilla neljänneksitoista ja Lontoossa 2012 29:nneksi. Rio de Janeirossa 2016 hän keskeytti.
"Lähde: IAAF"
Alenka Bikar

Alenka Bikar (s. 7. tammikuuta 1974 Ljubljana) on slovenialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla AK Olimpija Ljubljanaa. Bikar voitti 200 metrillä sisäratojen EM-kisoista yhden ja Välimeren kilpailuista kaksi mitalia. Hän osallistui samalla matkalla olympialaisiin kolmesti vuosina 1996–2004, mutta ei selviytynyt kertaakaan finaaliin saakka.
Bikar valittiin Slovenian vuoden naisurheilijaksi vuonna 2001.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Erämaan kutsu

Erämaan kutsu () on Jack Londonin romaani vuodelta 1903. Romaani kertoo koirasta, josta tulee susilauman johtaja. Teos on Londonin tunnetuimpia.
Juoni.
Kirjan päähenkilö on bernhardinkoiran ja skotlanninpaimenkoiran risteytys nimeltä Buck. Buck on kalifornialainen koira, joka varastetaan ja myydään Yukoniin kullankaivajille vetokoiraksi. Koiravaljakossa ollessaan ihmiset huomaavat, että Buck on poikkeuksellisen vahva. Buck joutuu tappeluun mustasukkaisen ja itsekkään Spitz-huskyn kanssa, joka johtaa laumaa, ja voittaa sen päästen täten johtokoiraksi. Myöhemmin se joutuu kokemaan huonoa kohtelua, kunnes erakko Thornton ottaa sen hoiviinsa. Buckilla on kuitenkin esi-isiensä luonto verissään, ja villi erämaa houkuttelee sitä jatkuvasti puoleensa. Buck liittyy susilaumaan ja pyrkii sen johtajaksi. Jälkeenpäin intiaanit tappavat Thorntonin ja Buck kostaa ihmisille tappaen ne pudottamalla ne rotkoon. Tämän jälkeen se vetäytyi kokonaan susilauman luokse eikä ole sen jälkeen ollut kosketuksissa ihmiseen.
Puhetiedonhaku

Puhetiedonhaku () on kyseessä, kun puhuttua luonnollista kieltä sisältävistä sähköisistä arkistoista haetaan dokumentteja niiden puhutun sisällön perusteella. Puhetiedonhaun tavoitteena on saattaa puheena tallennettu tieto ihmisten käytettäväksi.
Puhe on aikasidonnainen tapa välittää informaatiota. Puhetta ei esimerkiksi voi silmäillä läpi niin kuin painettua tekstiä, vaan puheen ymmärtäminen edellyttää, että sitä kuunnellaan suunnilleen samalla nopeudella kuin se on tuotettu. Siksi puheen muodossa olevan tiedonhakuun keskittyvien järjestelmien kehittäminen on tärkeää. 
Puhehakuun on kaksi päälähestymistapaa: jatkuva puheentunnistus ja pienempien yksikköjen tunnistus. Ensimmäisessä tavassa voidaan tunnistaa luonnollinen puhe kirjoitetun kielen sanoiksi käyttäen jatkuvan puheen puheentunnistinta. Toinen lähestymistapa perustuu puolestaan sanaa pienempien yksikköjen tunnistamiseen, esimerkiksi foneemien tunnistamiseen.
Lekaa otsaan

Lekaa otsaan on Ernos-yhtyeen toinen LP-levy. Se oli toinen Suomessa äänitetty rock-levy, jonka sisältö koostui live-esiintymisistä, vuonna 1969 julkaistun Kirka keikalla -levyn jälkeen. Albumi taltioitiin Kulttuuritalolla Helsingissä vuonna 1969, ja julkaistiin vuoden 1970 puolella. 
Kesäkuussa 1968 laulajatytöt Kati Borg ja Marjo-Riitta Kervinen olivat tulleet yhtyeeseen. Keikoilla esitettiin muun muassa Beach Boysin, The Mamas &amp; the Papasin ja The Supremesin sävellyksiä. Tuon ajan ja 1950-luvun rock-suosikeista yhtye teki omia sovituksiaan.
"Lekaa otsaa" -levylle on koottu katsaus yhtyeen keikkasetin sisältämistä lainakappaleista 1960-luvun loppupuolelta. Vielä 2010-luvullakin yhtyeen ohjelmisto käsittää Erno Lindahlin omien sävellysten lisäksi suurimman osan levyn materiaalista. Levyllä kuullaan muun muassa The Renegadesin (”Cadillac”), The Beatlesin (”She Loves You”) ja edellä mainittujen yhtyeiden sävellyksiä.
Ensimmäinen levytys "Rutto ja romu" oli osoitus Lindahlin ja yhtyeen omaperäisestä, suomenkielisestä luomistyöstä, mutta kakkosalbumilla palataan lähinnä rockin juurille omaperäisyydestä tinkien. Albumi on julkaistu yhdessä yhtyeen ensimmäisen LP:n "Rutto ja romu" parina uudelleen masteroituna CD-versiona vuonna 2008. CD:lle on lisätty bonusraidat ”Maria Louiza” ja ”Ei paljon puutu onnestain”.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Erno Lindahl.
New Clear Days

New Clear Days on brittiläisen Guildfordista kotoisin olevan The Vaporsin esikoisalbumi vuodelta 1980. Yhtyeen "löytäjä" oli The Jam -yhtyeen basisti Bruce Foxton ja se oli kakkosyhtyeenä Jamin Setting Sons -kiertueella loppuvuodesta 1980. Yhtyeen managereina toimivat Foxton ja Paul Wellerin isä John Weller, joka toimi myös The Jamin managerina. 
Albumin nimeen liittyy sanaleikki, sillä sen ääntämisasu on lähellä ilmaisua "Nuclear Days". Niinpä kansikuvassa säämiehen kartassa on myös säteilyvaaran merkki ja osa albumin kappaleista sivuaa ydinsodan uhkaa.
Albumin on tuottanut Vic Coppersmith-Heaven ja julkaissut United Artists Records. Taustalla on Liberty / United Records (UK) Ltd.
John Leech soitti cimbalomia kappaleella "Letter from Hiro".
Kappaleet.
Kappaleiden tekijä on D. Fenton, ja ne on julkaissut EMI Music Publishing Ltd. Kappaleiden sanat on painettu levypussiin. Sovitukset ovat yhtyeen tekemiä.
Muusikot.
Albumin takakannessa on kasvokuvat yhtyeen jäsenistä.
Singlet.
Albumilta on julkaistu single "Turning Japanese" / "Here Comes the Judge" (live) (UA BP 334).
Onnellinen prinssi

Onnellinen prinssi on Oscar Wilden kirjoittama kirja. Se ilmestyi vuonna 1888 lastensatukokoelmassa "The Happy Prince and Other Tales". Kirjassa esiintyy samanniminen patsas.
Juoni.
Korkean pilarin päässä kaupungin yläpuolella on patsas, joka esittää Onnellista Prinssiä. Se on yltä päältä peitetty ohuilla kultaisilla lehdillä, silminä on kaksi loistavaa safiiria, ja suuri punainen rubiini välkehti miekan kahvassa. Kaikki ihailevat suuresti Onnellista Prinssiä. Eräs pääskynen tapaa prinssin. Aluksi prinssi kertoo sairaasta lapsesta ja pyytää pääskystä viemään rubiinin. Seuraavaksi hän kertoo kirjurista, jonka huoneessa on niin kylmä, ettei hän voi kirjoittaa näytelmää loppuun, eikä tuli pala uunissa. Hän pyysi pääskystä viemään toisen silmän kirjurille. Lopuksi kertoo tytöstä, jolta on kadulle pudonnut tavaraa ja hänelle pääskynen tuo toisenkin silmän. Sitten pääskynen pudottaa prinssin pinnalla olevan kullan köyhille, kunnes prinssi on paljas, harmaa ja ruma. Pieni pääskynen ei tahdo lähteä Egyptiin. Pääskynen tahtoo olla prinssin luona. Kun tulee ankara pakkanen, pääskynen on kuollut.
Yan Hong

Yan Hong (; s. 23. lokakuuta 1966) on kiinalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kävelyssä. Hän voitti hopeaa sisäratojen MM-kisoissa 1985 3 000 metrin matkalta. Yan piti hallussaan maailmanennätystä 10 kilometrin matkalla vuosina 1985–1987 ajallaan 44.14.
Yan voitti maansa mestaruuden 5 000 metrin ratakävelyssä kahdesti, vuosina 1983 ja 1987.
Pojasta mieheksi (albumi)

Pojasta mieheksi on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Esa Elorannan kuudes albumi sooloartistina. Se julkaistiin 24. marraskuuta 2010.
Laulajan 25-vuotista uraa juhlistava albumi sisältää Elorannan tuotannon tunnetuimpia kappaleita uudelleen soitettuina ja sovitettuina. Mukana on paitsi vanhoja Garbo-hittejä, myös lauluja, mitä Eloranta on tehnyt alun perin muille artisteille.
Dunlucen linna

Dunlucen rauniolinna sijaitsee Pohjois-Irlannissa. Linna on korkealla kalliojyrkänteellä, mistä on myös laajat näkymät Atlantille. 
Linna on rakennettu 1500-luvulla, ja siellä piti päämajaansa skotlantilainen McDonnellin klaani. Vuonna 1639 osa linnasta putosi myrskyisällä säällä mereen. Pian tämän jälkeen linna hylättiin.
Linnan lähellä on suosittu nähtävyys: Giant's Causewayn basalttipylväsmuodostelmat.
Koskovo

Koskovo () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Paksujoen rannalla noin 50 kilometriä Tihvinästä pohjoiseen. Kylässä on 490 ja kunnassa 750 asukasta (vuonna 2010).
Koskovon kunta sijaitsee Tihvinän piirin luoteisosassa. Se rajoittuu idässä Gankovon ja etelässä Gorkan kuntiin sekä lännessä ja pohjoisessa Olhavan piiriin. Kunnan pinta-ala on 652 neliökilometriä. Sen alueella virtaa Paksujoki ja sen sivujoki Šižnja. Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 20 kylää: Haritonovštšina, Isakovo, Jevdokimovo, Kokovo, Krasnyi Porog, Ladvuši, Leonovo, Medveži Dvor, Novinka, Pestšanka, Ratilovo, Sankovo, Saškovo, Serjodka, Snopovo, Suksa, Tumovo, Uljanino, Vahruševo ja Vankovo.
Balto – pako yli suuren veden

Balto – pako yli suuren veden ("Balto: Wolf Quest") on vuonna 2002 tehty piirroselokuva. Se on jatkoa edelliselle elokuvalle Balto.
Juoni.
Elokuva kertoo Balton ja Jennan tyttärestä Aleusta, joka tahtoo olla koira. Aleu ei tiedä olevansa puoleksi susi. Elokuvan alussa Balto näkee outoa unta ja herää, kun Boris-hanhi heittää tämän kasvoille vettä. Kaksikko lähteää katsomaan Jennaa, joka odottaa Balton pentuja. Kaupungilla eräs pieni ihmisten lemmikkikoira juoksee Baltoa ja Borista vastaan ja kertoo Jennan synnyttäneen pennut. Balto rientää katsomaan pentuja Jennan luokse ja huomaa, että eräs naaraspentu on ihan hänen näköisensä. Tämä kuitenkin johtaa siihen, että kukaan kylän ihmisistä ei halua Aleuta. Aleu jää asumaan Balton luokse. 
Kerran Aleu kohtaa metsästäjän ja juoksee luottavaisesti tätä kohti. Metsästäjä yrittää kuitenkin ampua sudeksi luulleen Aleun, mutta Balto hyökkää metsästäjän kimppuun. Samaisena iltana Balton on pakko kertoa, että Aleu on puoleksi susi. Tämän kuullessaan Aleu raivostuu ja karkaa. Seuraavana aamuna Balto lähtee tämän perään. Matkalla Balto tapaa monia toteemieläimiä, mm. kettunaaraan, jonka Balto auttaa metsästäjän ansasta sekä ahmoja. Aleu tapaa suuren karhun, joka käy Aleun kimppuun. Balto kuitenkin pelastaa tämän. 
Isä ja tytär löytävät läheltä merta susilauman, jonka alfa, vanha valkoinen susiuros nimeltä Nava, toivottaa nämä tervetulleeksi. Kaikki eivät kuitenkaan ota vieraita avosylin vastaan.
Balto – muutoksen tuulet

Balto – muutoksen tuulet ("Balto III: Wings of Change") on vuonna 2004 valmistunut Balto-elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa. Sen pääosassa on Balton ja Jennan poika, joka työskentelee postikoirana.
Thali

Thali on intialainen monta ruokalajia sisältävä ateria. Aterian sisältö vaihtelee alueittain. Thali voi sisältää riisin lisäksi esimerkiksi lampaanlihaa tai broileria hedelmien ja pähkinöiden kera, kalaa, currya tai vihannesruokia, jogurttia ja salaattia.
Gankovo

Gankovo () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Tihvinän piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kapšajoen rannalla 42 kilometriä Tihvinästä koilliseen. Kylässä on 680 ja kunnassa 1300 asukasta.
Gankovon kunta sijaitsee Tihvinän piirin pohjoisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Lotinapellon piiriin, idässä Pašozeron, kaakossa Šugozeron, lounaassa Borin sekä lännessä Gorkan ja Koskovon kuntiin. Kunnan pinta-ala on 1384 neliökilometriä. Seudulla virtaavia jokia ovat Kapša, Paksujoki, Sarka ja Šižnja. Suurimmat järvet ovat Bolšoje, Kazalma ja Sapozero.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluvat Kapšinskin ja Mehbazan taajamat sekä
27 kylää: Abramovo, Davydovštšina, Gorohovištše, Gurenitši, Isakovo, Jerjomina Gora, Kazalma, Kontsy, Kunevitši, Leošino, Lihatševo, Maloje Usadištše, Mihaljovo, Navolok, Novaja Ust-Kapša, Novinka, Olontšeno, Serebrjanka, Sosnovka, Štšekotovitši, Terenino, Tokarevo, Usadištše, Ust-Kapša, Vinogora ja Zaborovje.
São Cristóvão

São Cristóvão on kaupunki Brasilian koillisosassa Sergipen osavaltiossa. Kunnan pinta-ala on 437 neliökilometriä ja vuonna 2009 siellä oli 75 104 asukasta. Kaupunki perustettiin vuonna 1590, ja se oli osavaltionsa pääkaupunki vuoteen 1855. São Cristóvãossa sijaitseva São Franciscon aukio on valittu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Historia.
São Cristóvão perustettiin turvaamaan Portugalin siirtokuntia Brasilian rannikolla paikallisia ja ranskalaisia salakuljettajia vastaan. Cristóvão de Barros perusti kaupungin Poximjoen muodostamalle kannakselle. Maa-alueen hänelle oli myöntänyt kuningas Filip II. Kaupunki siirrettiin kahteen otteeseen pian perustamisensa jälkeen. Vuonna 1607 se muutti nykyiselle paikalleen.
São Cristóvãosta tuli Sergipen pääkaupunki ja merkittävä hallinnollinen ja taloudellinen keskus Salvadorin ja Recifen välille. Kaupunki oli myös merkittävä välietappi sisämaahan suuntaaville uudisasukkaille. Vuonna 1855 Sergipen pääkaupunki siirrettiin São Cristóvãosta Aracajúun.
Osavaltionhallitus julisti São Cristóvãon kansallismonumentiksi vuonna 1938. Vuosina 1941–1962 monia kaupungin historiallisista monumenteista peruskorjattiin. Vuonna 1967 Historiallisen ja taiteellisen kulttuuriperinnön kansallisinstituutti suojeli kaupungin. Kaupungissa sijaitseva São Franciscon aukio listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2010.
Kansanlaulukuoro Peipposet

Peipposet oli Yleisradiossa vuosina 1952−1986 toiminut sekakuoro, jonka ohjelmisto koostui pääasiassa koti- ja ulkomaisista kansanlauluista. Kuoro esiintyi radiossa viikoittain koko toimintansa ajan.
Kuoro perustettiin Yleisradion musiikkipäällikön Kai Maasalon ja kapellimestari Mikko von Deringerin aloitteesta. Kuoron alkuaikojen kantavana voimana olivat Kansalliskuorosta siirtyneet 15 laulajaa. Vähitellen kuoro laajeni 30-henkiseksi. Kuoron johtajana toimi Mikko von Deringer kuolemaansa saakka vuoteen 1981 ja hänen jälkeensä harmonikkataiteilija Veikko Huuskonen. von Deringer ja Huuskonen sovittivat kaikki kuoron esittämät laulut. Säestäjänä toimi aluksi von Deringerin johtama soitinyhtye ja 1970-luvulta lähtien Huuskosen yhtye.
Mikko von Deringer laajensi kuoron ohjelmistoa ulkomaisilla kansanlauluilla, joita hän keräsi lukuisilla matkoillaan. Ulkomaisiin lauluihin tehtiin mukaillut suomennokset tai kokonaan uudet sanoitukset. Kuoron "hovisanoittajana" toimi pitkään komentajakapteeni Erkki Ainamo; hänen muutettuaan 1960-luvun lopulla Espanjaan uudeksi laulujen sanoittajaksi tuli opetusneuvos Antti Henttonen. Kaikkiaan kuoro tallensi Yleisradion kantanauhoille noin 350 laulua. Muutamia alun perin Peipposten ohjelmistoon kuuluneita lauluja levytti kuoron solistina laulanut Mauno Kuusisto. Kuoro itse levytti vain muutaman joululaulun. 
Peipposet esiintyi julkisessa konsertissa vain kerran, vuonna 1978 järjestetyssä "Peipposet lentävät maasta maahan" -yleisökonsertissa.
Peipposet lopetti toimintansa vuonna 1986, koska se oli siihen mennessä "laulanut koko ohjelmistonsa läpi". Kuoron viikoittainen radioesiintyminen oli sen toiminnan loppuaikoina yksi Yleisradion pisimpään yhtäjaksoisesti jatkuneista musiikkiohjelmista, vain vuonna 1935 aloittanut "Lauantain toivotut levyt" oli sitä pitkäikäisempi. Peipposten laulujen sanat ja nuotit on talletettu Yleisradioon ja Sibelius-Akatemian kansanmusiikkiosastolle.
H. J. Walbeck

Henrik Johan Walbeck (11. lokakuuta 1793 Turku – 23. lokakuuta 1822 Turku) oli suomalainen geodeetti ja tähtitieteilijä, joka suoritti tutkimuksia maapallon muodosta. Hän oli ensimmäinen tähtitieteilijä Turun Vartiovuoren tähtitornissa.
Walbeckin vanhemmat olivat Turun tuomiokirkkoseurakunnan lukkari Erik Gabriel Walbäck (k. 1814) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Kristina Calonius. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1808. Walbeck opiskeli Turun akatemiassa ja valmistui filosofian maisteriksi 1815.
Walbeck toimi Turun akatemian sovelletun matematiikan dosenttina vuodesta 1816 ja tähtitieteen observaattorina vuodesta 1817. Hänet kutsuttiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian kirjeenvaihtajajäseneksi vuonna 1817 sekä Astronomical Society of Londonin ja Hampurin matemaattisen seuran jäseneksi vuonna 1820.
Hän teki ulkomaanmatkat Tarttoon syksyllä 1819 ja Saksaan 1820–1821. Tartossa Walbeck suunnitteli jatkavansa Struven kolmiomittausketjua Suomeen saakka. Tätä varten hän teki kesällä 1822 astemittauksia eri puolella Suomea kolmiomittauspisteiden määrittämiseksi. Eräällä tällaisella mittausretkellä hän loukkasi päänsä onnettomuudessa ja tuli mahdollisesti tämän takia mielisairaaksi. Walbeck teki itsemurhan tähtitornissa ollessaan vasta 29-vuotias.
Walbeckin mukaan on nimetty asteroidi 1695 Walbeck, jonka löysi Liisi Oterma vuonna 1941.
Riittävän perusteen periaate

Riittävän perusteen periaate (myös riittävän syyn periaate) on ontologinen periaate, joka sanoo, että mitä tahansa tapahtuukin, tapahtuu syystä: toisin sanoen mikään asiaintila ei voi vallita eikä mikään väittämä voi olla tosi, ellei ole riittävää syytä, miksi asia ei olisi toisin. Periaate on tavallisesti laitettu Gottfried Leibnizin nimiin, vaikkakin ensimmäinen joka käytti sitä oli antiikin kreikkalainen Anaksimandros. Leibniz käytti periaatetta kirjeenvaihdossaan Isaac Newtonin ja Samuel Clarken kanssa.
Vaihtoehtoisia muotoiluja:
Riittävä perustelu voi olla esimerkiksi ulkoinen syy: omenan olemassaolon selittää omenapuu. Ontologisesti välttämättömille olennoille syy olemassaoloonsa sisältyy olentoon itseensä eikä ulkoiseen syyhyn.
Kathiawarin niemimaa

Kathiawarin niemimaa () sijaitsee Intian länsirannikolla Gujaratin osavaltiossa Arabianmeren rannalla. Kathiawarin niemimaa rajoittuu luoteessa Kutchinlahteen, idässä ja kaakossa Khambatinlahteen ja etelässä ja lännessä Arabianmereen.
Alueen tärkeimpiä kaupunkeja ovat Rajkot, Jamnagar, Bhavnagar, Surendranagar, Porbandar ja Junagadh. Maailman suurimpiin lukeutuva Alangin laivaromuttamo sijaitsee niemimaan itärannikolla Khambatinlahden rannalla.
Mahatma Gandhi syntyi Porbandarin kaupungissa vuonna 1869.
Nanjingin posliinitorni

Nanjingin posliinitorni (myös Bao’enin temppeli) oli buddhalainen pagodi, joka pystytettiin 1400-luvun alussa Itä-Kiinassa sijaitsevaan Nanjingin kaupunkiin, Jangtsejoen etelärannalle. Sen rakennutti Ming-dynastiaan kuulunut keisari Yongle äitinsä kunniaksi. Kerrotaan, että rakentaminen kesti lähes kaksikymmentä vuotta ja siihen osallistui satatuhatta työmiestä. Keskiajalla tornia pidettiin yhtenä maailman seitsemästä ihmeestä. Se tuhoutui täydellisesti vuonna 1856, Qing-dynastiaa vastaan käydyn Taiping-kapinan aikana.
Historiankirjoitusten perusteella pagodissa oli yhdeksän kerrosta ja sen huippu kohosi 78 metrin korkeuteen. Rakennus oli tyvestään 29 metriä leveä ja läpileikkaukseltaan kahdeksankulmion muotoinen. Se oli päällystetty kirkkaanvalkoisilla posliinitiilillä, joiden lomaan oli muurattu värikkäitä tiiliä ja kiviä.
Tornissa säilytettiin Siddhartha Gautaman kallonpalaa eli "sariraa", jonka munkki Danapala oli tuonut Intiasta Kiinaan jo Pohjoisen Song-dynastian aikana (960–1127). Sarira löydettiin myöhemmin tornin alapuolisesta kammiosta ja sitä säilytetään nykyään Qixian temppelissä Nanjingin koillispuolella. Kaupunki alkoi rakentaa vuonna 2010 alkuperäiselle paikalle pagodin rekonstruktiota, joka oli alun perin määrä avata yleisölle vuonna 2014.
Keväällä 2015 posliinitornin uudelleenrakennustyöt olivat jo pitkällä, mutta yhä meneillään. Seinäpintoja oli jo maalattu ja rakennuksen tulevia yksityiskohtia julkaistiin yleisölle posliinitornille omistetussa museossa.
Nanjingin posliinitornia on pidetty joissain listauksissa yhteenä keskiajan maailman seitsemästä ihmeestä.
Ihmisapinat

Ihmisapinat (Hominoidea) on kädellisten lahkoon ja apinoiden osalahkoon kuuluva nisäkkäiden yläheimo. Siihen kuuluvat nykyiset gibbonien (Hylobatidae) ja isojen ihmisapinoiden (Hominidae) heimot, ja lisäksi joukko esihistoriallisia apinaheimoja.
Piirteitä.
Ihmisapinat ovat tyypillisesti suurikokoisia, ja niiden ruumiinpaino vaihtelee lajista riippuen neljän ja 200 kilogramman välillä. Muihin apinoihin verrattuna niillä on suhteellisen leveä nenä ja pitkät eturaajat. Kaikilta ihmisapinoilta puuttuu häntä (tosin joillakin esihistoriallisilla lajeilla oli häntä) Etuhampaat ovat leveät, ja useimmat lajit syövät pelkkää kasviravintoa. Varsinkin isot ihmisapinat ovat hyvin älykkäitä. Simpanssi osaa käyttää työkaluja, ja gorillat ja orangit oppivat kommunikoimaan ihmisen kanssa viittomakielellä. Ihmistä lukuun ottamatta lähes kaikki lajit elävät Afrikan ja Kaakkois-Aasian trooppisissa sademetsissä. Kaikki lajit paitsi ihminen ovat uhanalaisia, ja erityisesti gorillat ovat vaarassa kuolla sukupuuttoon.
Luokittelu.
Aikaisemman luokituksen mukaan ihmisapinoihin kuului kolme heimoa: gibbonit eli pienet ihmisapinat (Hylobatidae), suuret ihmisapinat (Pongidae) ja ihmiset (Hominidae). Nykyisin kaksi jälkimmäistä on yhdistetty isojen ihmisapinoiden heimoksi, johon kuuluvat gorillat, simpanssit, ihmiset ja orangit.
Uusimman, vuonna 2005 julkaistun luokituksen mukaan ihmisapinoihin kuuluu 21 elossa olevaa lajia kahdeksassa eri suvussa. Monet lajit jaetaan lisäksi useisiin alalajeihin, mutta niitä ei ole mainittu alla olevassa luettelossa. Uhanalaisuustiedot perustuvat IUCN:n Punaiseen listaan.
Rakkaudesta (albumi)

Rakkaudesta on Paula Koivuniemen albumi joka ilmestyi 7. huhtikuuta 2010. Albumi sisältää suomalaisten miesartistien levyttämiä pop-ja rocksävelmiä. Albumin julkaisi CD-levynä AXR Music (entinen Edel Records) ja Ile Vainio tuotti tämän albumin. Levy on myynyt kultaa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on sovittanut Mika Toivanen.
Uudet kujeet

Uudet kujeet on Fröbelin Palikoiden DVD, joka julkaistiin vuonna 2007. Se sisältää uusien kappaleiden lisäksi lauluja albumilta "Pii-paa" (2004).
Kiitokset.
Taikatemput Simo Aalto kappaleessa Taikurin hattu.
Mestariteos

Mestariteos on poikkeuksellisen hyvänä pidetty teos tai sellainen, jota voidaan pitää taiteilijan uran parhaana.
Tunnettuja mestariteoksia ovat Leonardo Da Vincin "Mona Lisa", Michelangelon "Daavid", Ludwig van Beethovenin "Yhdeksäs sinfonia", William Shakespearen "Hamlet", Danten "Jumalainen näytelmä", Leo Tolstoin "Sota ja rauha" ja Goethen "Faust".
Fröbelin Palikat (DVD)

Fröbelin Palikat on lastenyhtye Fröbelin Palikoiden kokoelma-albumi. Siihen on lisätty hittejä levyiltä ja muilta videoilta.
Valeri Brošin

Valeri Viktorovitš Brošin (, 19. lokakuuta 1962 Leningrad, Neuvostoliitto – 5. maaliskuuta 2009 Moskova, Venäjä) oli jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Uransa aikana hän pelasi muun muassa Zenit Pietarissa, TsSKA Moskovassa ja Kuopion Palloseurassa. Hän pelasi myös kolme maaottelua Neuvostoliiton A-maajoukkueessa sekä oli mukana vuoden 1990 MM-kisoissa. Myöhemmin hän pelasi myös Turkmenistanin A-maajoukkueessa.
Kaudella 2005–2006 Brošin valmensi venäläisjoukkue Nika Moskovaa.
Brošin kuoli syöpään 46-vuotiaana vuonna 2009.
Michael Morhaime

Michael ”Mike” Morhaime (s. 1966) on yhdysvaltalainen videopelien kehittäjä ja yrittäjä. Hän on yksi Blizzard Entertainmentin perustajista ja toimi yhtiön presidenttinä vuoteen 2018 asti. Hän on myös "Triangle Fraternityn" opiskelija, ja suorittanut kandidaatin tutkintonsa vuonna 1990 UCLA:ssa.
Morhaime esiintyy animaatiosarja South Parkin jaksossa "Make Love, Not Warcraft", jossa käsitellään mm. MMORPG-peliä World of Warcraft, vuonna 2008 Morhaime palkittiin Blizzardin suosituimman pelin "World of Warcraftin" luomisesta teknologian ja insinööritieteen Emmy-palkinnolla. Morhaime on ainut Don Daglowin ja John Carmackin ohella, joka on palkittu sekä teknologian ja insinööritieteen Emmy-palkinnolla, mutta myös AIAS:lla.
Morhaime pelaa pokeria, ja vuonna 2006 sijoittui toiseksi DICE:n järjestämässä kuuluisuuksien pokeriturnauksessa.
Millerettidae

Millerettidae on sukupuuttoon kuollut parareptiilien heimo, jonka lajit elivät keskipermikaudelta myöhäispermikaudelle Etelä-Afrikassa. Aiemmin ne luokiteltiin lepidosaurien ylälahkoon (liskot, käärmeet, matoliskot ja alkuliskot), mutta nykyään ne luokitellaan Parareptilia-kladiin. Millerettidit olivat pieniä hyönteissyöjiä ja todennäköisesti muistuttivat elintavoiltaan ja ulkonäöltään nykyisiä liskoja.
Joillakin millerettideillä oli silmien takana ohimoaukot sierainten ja silmien aukkojen lisäksi. 
Kladogrammi.
Alla oleva kladogrammi Rutan (2011) mukaan kuvaa Millerettidae-heimon lajien sukulaisuussuhteita:
Ykkösen kausi 2011

Ykkösen kausi 2011 oli vuonna 1973 perustetun Ykkösen 39. kausi. Ykköseen osallistui 13 joukkuetta ja joukkueet pelasivat 24 ottelua. Kaudella 2011 Ykkösen voitti FC Lahti, joka nousi Veikkausliigaan. Viimeiseksi jääneet PS Kemi, PoPa, KPV ja FC Espoo tippuivat Kakkoseen. Ykkösen maalikuningas kaudella 2011 oli 20 maalilla FC Viikinkien Ville Salmikivi.
Joukkueet.
Kaudeksi 2011 Veikkausliigasta Ykköseen tippui FC Lahti, ja Kakkosesta Ykköseen nousi HIFK.
Kaudella 2011 Ykkösessä pelasi myös ilman liigalisenssiä jäänyt AC Oulu.
Chinook-jargon

Chinook-jargon eli chinook wawa oli Kanadan länsirannikolla ja Yhdysvaltojen Alaskan osavaltiossa puhuttu pidginkieli, jota käytettiin "lingua francana" intiaanien ja eurooppalaisten kauppiaiden välillä. Kieli oli käytössä 1830-luvulta lähtien. Vuoden 1962 arvion mukaan Kanadassa kielellä oli 83 puhujaa, joiden lisäksi vuonna 1990 sillä oli 17 puhujaa Yhdysvalloissa.
Kielen piirteet.
Kielen sanoista noin 30 % tuli chinookin kielestä. Noin 20 % sanoista oli nootkasta, 20 % englannin kielestä, 20 % ranskan kielestä ja loput muista alkuperäiskansojen puhumista kielistä. Uusia sanoja kielessä on 2 % kaikista sanoista. Brittiläisessä Kolumbiassa on käytössä edelleen joitakin chinook-jargonista tulleita slangisanoja, kuten merta tai suolavettä tarkoittava termi "the salt chuck" ja ystävyksiä tarkoittava sana "tillikums".
Historia.
Kieli kehittyi luultavasti turkiskaupan myötä. Mahdollisesti kieltä edelsi jokin toinen samankaltainen pidginkieli, josta chinook-jargon sitten kehittyi. Myöhemmin sitä käyttivät myös uudisasukkaat ja virkamiehet. Kielen huippuaikoina vuonna 1900 sitä käytti ehkä jopa 100 000 henkilöä. Kielen puhuma-alue ulottui tuolloin Brittiläisen Kolumbian keskiosista Kalifornian pohjoisosiin. Vuosina 1891–1904 ilmestyi kielellä tehty lehti "Kamloops Wawa". Englannin kieli kuitenkin korvasi sen käytöstä 1900-luvulla.
Tyler Ennis

Tyler Ennis (s. 6. lokakuuta 1989 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa DEL-liigan Adler Mannheimissa. 
Ura.
Ennis aloitti junioriuransa WHL:ssä Medicine Hat Tigersissa kaudella 2005–2006, jolloin hän teki seurassa 10 tehopistettä 43 pelissä. Seuraavalla kaudella hänestä tuli Tigersin kulmakiviä hyökkäyksessä tehden 26 maalia ja 50 pistettä. Pudotuspeleissä hän auttoi joukkueen mestaruuteen.
Kaudella 2007–2008 Ennis oli joukkueen paras ja sarjan neljänneksi paras pistemies runkosarjassa 91 pisteellään. Onnistuneen kauden jälkeen Buffalo Sabres varasi Ennisin 26. pelaajana vuoden . Kausi jäi hänen viimeisekseen juniorisarjoissa.
Ennis siirtyi Sabresiin kaudeksi 2009–2010 ja debytoi NHL:ssä lokakuussa 2009 Philadelphia Flyersia vastaan ja teki samassa pelissä myös NHL-uransa avausmaalin. Hän vietti runkosarjan suurimmaksi osaki AHL:ssä Portland Piratesissa, jossa hän teki tehot 23+42=65 ja oli AHL:n tulokkaiden maalipörssin jaetulla kärkisijalla. Kauden päätteeksi hänet valittiin sarjan valmentajien valitsemaksi AHL:n tulokkaaksi. Tim Connollyn loukkaannuttua Ennis kutsuttiin Sabresin kokoonpanoon viimeisiin yhdeksään runkosarjapeliin. Ennis vakuutti peleissä ja hän pelasi joukkueen paidassa myös pudotuspeleissä.
Kaudella 2010–2011 Ennis sijoittui tehoilla 20+29=49 NHL:n tulokkaiden pistepörssissä neljänneksi.
Ennis kaupattiin 2020 trade-deadlinella Ottawasta Edmonton Oilersiin. Lokakuussa 2020 Ennis teki yksivuotisen jatkosopimuksen Oilersin kanssa.
Lokakuussa 2021 Ennis teki Ottawa Senatorsin kanssa yksivuotisen ja 900 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Ennis edusti Kanadaa nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja voitti kultaa. Hän edusti aikuisten maajoukkuetta ensimmäisen kerran vuoden 2015 MM-kilpailuissa, joissa hän myös voitti kultaa.
Edward Everett Horton

Edward Everett Horton (18. maaliskuuta 1886 New York, New York – 29. syyskuuta 1970 San Fernando Valley, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän teki debyyttinsä teatterissa vuonna 1908 ja ensimmäisen elokuvaroolinsa hän sai 1918. Hortonin ensimmäinen äänielokuva oli Lewis Milestonen vuonna 1931 valmistunut "Etusivu uusiksi". 1930-luvun alusta 1940-luvun loppuun hän näytteli noin kuudessa elokuvassa joka vuosi. Niihin kuuluu muun muassa useita RKO:n tuottamia Fred Astaire/Ginger Rogers -musikaaleja. Hortonin näyttelijänura kesti yli 60 vuotta. Hänen viimeiseksi elokuvakseen jäi komedia "Uskomaton tupakkalakko", joka tuli ensi-iltaan vuonna 1971.
Horton kuoli syöpään syyskuussa 1970. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Rich Franklin

Rich Jay Franklin II (s. 5. lokakuuta 1974, Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen entinen vapaaottelija. 185 senttimetriä pitkä ja 93 kilogrammaa painava Franklin on entinen UFC:n keskisarjan mestari, mutta ottelee nykyisin kevyessä raskassarjassa. Franklin on voittanut urallaan muun muassa seuraavat vastustajat: Ken Shamrock, Evan Tanner, Wanderlei Silva ja Chuck Liddell. Hän on hävinnyt ottelussa Anderson Silvalle kahdesti.
Franklin on myös toiminut Matt Hughesin kanssa valmentajana Ultimate Fighter-TV-sarjan toisella tuotantokaudella.
Pangaea Ultima

Pangaea Ultima (myös Pangaea Proxima tai Pangaea II) on mahdollisesti 250–400 miljoonan vuoden kuluttua muodostuva jättiläismanner. Hypoteesin on esittänyt yhdysvaltalainen geologi Christopher Scotese vuonna 2003. Se on nimetty aiemman Pangaea-jättiläismantereen mukaan, joka oli olemassa oletettavasti noin 300 miljoonaa vuotta sitten.
Pangea Ultiman lisäksi on ehdotettu muita vastaavanlaisia malleja mannerlaattojen liikkeiden mahdollisesti muodostamasta jättiläismantereesta. Esimerkiksi Amasia on eräs tunnetuimmista malleista, joita geologit ovat arvioineet tulevan mahdollisen jättiläismantereen malliksi. Muita malleja ovat olleet muun muassa Novopangea sekä Aurica.
Convair XF-92

Convair XF-92 on yhdysvaltalainen koetutkimuskone eli experimental-kone, jonka suunnittelutyöt aloitettiin vuonna 1948. Convair alkoi suunnitella 1940-luvun lopulla deltasiipistä ylisoonista Convair XF-92 suihkuhävittäjää, johon nopeuteen koneen prototyyppi ei yltänyt. Se saavutti "vain" 1 000 km/h nopeuden, johon suunnilleen ylsi muiden muassa Lockheed F-80 Shooting Star.
Koneen kehitystyössä oli mukana Kolmannesta valtakunnasta sodan loputtua Yhdysvaltoihin operaatio Paperclipin mukana tuotu rakettihävittäjä Me 163:n kehittänyt professori Alexander Lippisch.
Koneen suunnittelutyö aloitettiin uudelleen, kun huomattiin, ilmavirtauksen vastuksen suurella lentonopeudella pienentyvän, jos koneen runko muotoillaan "Coca-Cola -pullon" muotoiseksi. "Area rule" määritti koneisiin ampiaisvyötärön siiven kohdalle. Modifioitu prototyyppi ylitti äänennopeuden eli se saavutti Machin luvun=1 jopa nousulennossa. Kone sai lopulta nimen F-102A Delta Dagger. Delta Dagger oli kaikkiaan kolmas taistelukone niin sanotussa Century Series -sarjassa.
Kehitysohjelman tutkimustuloksia käytettiin myöhemmin hyödyksi deltasiipisen ylisoonisen pommikoneen B-58 Hustler:in kehittelyssä. Deltasiipisissä nopeissa koneissa oli suuri siiven nuolikulma. Toisaalta samaan aikaan (ensilento 1954, esitelty 1958) kehitettiin kaksinkertaisen äänennopeuden saavuttava hävittäjä Lockheed F-104 Starfighter, jossa on lyhyt mutta suorahko trapetsin muotoinen siipi, siinä siiven kärkiväli on kuitenkin hyvin pieni. North American (XP-86) F-86 Sabre suunniteltiin aluksi suorasiipiseksi, mutta natsi-Saksan aikaisten tutkimustulosten tultua julki, se muutettiin 45 asteen nuolikulman omaavaksi nuolisiipiseksi.
Tuntemiskyky

Tuntemiskyky on mielenfilosofiassa ja tekoälyn tutkimuksessa käytetty termi. Termiä on käytetty tietoisuuden tutkimuksessa kuvaamaan kykyä saada aistikokemuksia, joista länsimaiset filosofit käyttävät nimitystä kvalia. Itämaisessa filosofiassa tuntemiskyky on metafyysinen termi, jota käytetään kaikista kunnioitusta ja huolenpitoa vaativista asioista. Tieteiskirjallisuudessa käsitettä on usein käytetty synonyyminä ihmiselle, tarkoittaen "ihmis-astetta tai ihmistä korkeampaa älykkyyttä".
Mitzi Green

Mitzi Green (synt. Elizabeth Keno, 22. lokakuuta 1920 New York, New York – 24. toukokuuta 1969 Huntington Beach, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hän oli ensimmäinen Paramount Picturesin kanssa usean elokuvan sopimuksen tehnyt lapsitähti. Hänen elokuviinsa kuuluvat muun muassa "Tom Sawyerin seikkailut" vuodelta 1930 ja seuraavana vuonna valmistunut "Huckleberry Finnin seikkailut", joissa molemmissa hän näytteli Becky Thatcheria. Vuoden 1934 jälkeen hän esiintyi teatterissa ja yökerhoissa ja teki vain muutamia elokuvia. 
Greenin aviopuoliso oli elokuvaohjaaja Joseph Pevney. Green kuoli syöpään 48-vuotiaana. Hän on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Tampereen Voimistelijat

Tampereen Voimistelijat on vuonna 1922 perustettu voimistelulajien erikoisseura, jonka lajeja ovat naisten telinevoimistelu, joukkuevoimistelu, teamgym, rytminen voimistelu, trampoliinivoimistelu ja akrobatiavoimistelu. Seuran voimistelijat ovat menestynet kansainvälisesti .
Tampereen Voimistelijoiden perustehtävä on järjestää voimistelutoimintaa harraste- ja kilpatasolla Tampereen ja ympäristökuntien lapsille ja nuorille. Nuori Suomi myönsi Tampereen Voimistelijoille Sinettiseura-arvonimen neljäntenä voimisteluseurana Suomessa. Sinetti on tae laadukkaasta toiminnasta lasten ja nuorten hyväksi. Tavoitteena on mahdollistaa voimistelu huipputasolla. Vuonna 2015 seura voitti Suomen mestaruuksia telinevoimistelusta, joukkuevoimistelusta, teamgymistä, trampoliinivoimistelusta sekä akrobatiavoimistelusta
Tampereen Voimistelijat toimii pääasiassa Ikurin liikuntahallilla, mutta viikoittaisia ryhmiä pidetään myös Ratinan ja Tesomajärven voimistelusaleissa sekä Tampereen, Nokian sekä Ylöjärven kouluilla.
Tammenterho

Tammenterho on tammen tuottama pähkinä. Se soveltuu ihmisravinnoksi, mutta sen käyttö on nykyisin melko vähäistä.
Ominaisuudet.
Tammenterho sisältää yhden tai joskus harvoin kaksi siementä, jotka ovat kovan kuoren sisällä. Terhojen pituus vaihtelee 1–6 senttimetrin ja leveys 0,8–4 senttimetrin välillä.
Tammenterhon kypsyminen kestää lajista riippuen 6–24 kuukautta. Terhon perikarppi muuttuu terhon kypsyessä tavallisesti vihreästä kokonaan tai osittain tummanruskeaksi tai mustaksi. Lajista riippuen tammenterho voi olla mustan, ruskean, keltaisen tai vihreän kirjava.
Sato.
Tammi alkaa tuottaa terhoja noin 20–30-vuotiaana. Sadon suuruus riippuu lajista – rautatammi saattaa tuottaa terhoja 300 kilogrammaa vuosittain, oregoninvalkotammi 90 kilogrammaa ja "Quercus stellata" vain keskimäärin 5 kilogrammaa.
Tammenterhosato kerätään tavallisesti alku- tai keskisyksyllä villistä tammista käsin. Sadon suuruus vaihtelee huomattavasti vuosittain, ja usein sato jää monena peräkkäisenä vuonna pieneksi. Tämä aiheuttaa sen, että tammenterhoista riippuvaiset nisäkkäät ja linnut vähenevät niin, että kun taas tulee hyvä tammenterhovuosi, terhoja jää tarpeeksi tuottamaan uusia tammentaimia.
Ravintona.
Tammenterhot ovat tärkeää ravintoa monille nisäkkäille ja linnuille. Niitä syövät esimerkiksi orava, metsähiiri, pähkinähakki ja sepelkyyhky. Sen sijaan koiralle ne voivat olla vaarallisia.
Kaikki tammenterhot soveltuvat ihmisravinnoksi. Niiden korkean tanniinipitoisuuden vuoksi terhot on käsiteltävä ennen syömistä. Tanniini ja kitkeryys poistetaan terhoista liuottamalla tai keittämällä ne vedessä tietyn ajan. Keittovesi vaihdetaan aina kun se on värjäytynyt tanniinista, ja keittäminen voidaan lopettaa, kun vesi ei enää värjäydy.
Tammenterhosta puristettu öljy muistuttaa oliiviöljyä, ja sitä käytetään ruoanlaitossa Pohjois-Afrikassa. Tammenterhoista tehdään myös jauhoa ja korvikekahvia. Portugalissa ja Espanjassa terhoja kasvatetaan sianrehuksi.
Tammenterhojen ravintosisältö vaihtelee lajeittain. 100 grammassa terhoja on tyypillisesti 500 kilokaloria energiaa, 30 grammaa rasvaa, 50 grammaa hiilihydraattia ja 8 grammaa proteiinia, sekä 50 milligrammaa kalsiumia ja 700 milligrammaa kaliumia sekä runsaasti mangaania. Terhoissa on myös runsaasti rautaa sekä A- ja E-vitamiineja.
Länsimaissa tammenterhoja ei juurikaan enää syödä, vaan tammet käytetään mieluummin puuntuotantoon kuin terhojen tuotantoon. Tammenterhot kuuluvat kuitenkin joidenkin Yhdysvaltain intiaanien sekä joidenkin Aasian, Turkin ja Lounais-Euroopan asukkaiden ruokavalioon. Koreassa terhoja kerätään vuosittain yli miljoona tonnia ihmisravinnoksi.
Herttuan koulu

Herttuan koulu oli erityiskoulu Porissa, joka antoi opetusta kielenkehityksen häiriöisille (dysfasia, dyspraksia), kuuroille, huonokuuloisille, neurobiologian ja neuropsykologian erityispiirteisille (asperger, autismi) sekä tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriöisille (ADD, ADHD).
Historia.
Koululla on jo vuosikymmeniä pitkä historia. Jo 1960-luvulla Poriin perustettiin ensimmäiset kuulovammaisten luokat, joista 1970-luvun alussa muodostettiin kuulovammaisten koulu, joka toimi aluksi ns. Karhulinnan kiinteistössä, sen jälkeen nykyisen Kuvataidekoulun piharakennuksessa (Gallen-Kallelankadulla). Nykyiseen paikkaan silloinen kuulovammaistenkoulu sijoittui vuonna 1976.
Oppilasmäärä vaihteli 30–50 oppilaaseen käsittäen kuuroja ja huonokuuloisia 6–17-vuotiaita tulevaisuudentoivoja. 1980-luvun lopulla kuulovammaisten osuus väheni ja oppilaspaikat täyttyivät dysfaattisilla oppilailla. Koulun uudeksi nimeksi muutettiin Herttuan koulu vuonna 1985.
Omaa kouluhistoriaansa teki toisvaurioistenlastenkoulu. Aluksi myöskin se toimi yksittäisinä luokkina vuodesta 1969 alkaen. Vuonna 1978 luokista muodostettiin hallinnollisesti Porin Aivovaurioistenlasten koulu. Oppilaina CP- ja liikuntavammaisia sekä MBD-lapsia. Myöhemmin koulun nimi muuttui Aukion kouluksi.
Näiden koulujen tiet yhtyivät vuonna 1992. Silloin koulut yhdistettiin ja nimeksi tuli Porin Herttuan koulu.
Toiminta viimeisinä vuosina.
Porin Herttuan koulu toimi kahdessa rakennuksessa ja käsitti yli 300 oppilaan ja yli 60 työntekijän kouluyhteisön, jossa kieli ja käytös olivat toiminta-ajatuksena. Herttuan kouluyhteisö syntyi neljästä pienyksiköstä eli erivärillisistä luokkasoluista (keltainen, oranssi, vihreä ja sininen solu). Jokainen yksikkö/solu käsitti tietyt luokkatasot. Samassa isossa koulurakennuksessa sijaitsi myös Herralahden normaalikoulu. Herttuan koulun vieressä sijaitsivat Porin keskustan uimahalli sekä urheilutalo.
Herttuan koulu yhdistettiin Kallelan koulun kanssa Myötätuulen kouluksi vuonna 2020.
Mitchell Leisen

Mitchell Leisen (6. lokakuuta 1898 Menomonie, Wisconsin – 28. lokakuuta 1972 Woodland Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, pukusuunnittelija ja lavastaja. Hän aloitti Hollywoodissa pukusuunnittelijana, ja 1920- ja 1930-lukujen taitteessa hän oli Cecil B. DeMillen palveluksessa lavastajana. Leisenin esikoisohjaus oli elokuva "Rakkaus herää" vuodelta 1933. Hänen muita ohjauksiaan ovat muun muassa elokuvat "Kuolematon rakkaus" ja "Pettäjän jäljillä" (1950). Myöhempinä vuosinaan Leisen siirtyi televisio-ohjaajaksi. Ainoan Oscar-ehdokkuutensa Leisen sai vuoden 1929 elokuvasta "Dynamiittia" parhaasta lavastuksesta. Leisen on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat vuonna 2004 Leisenin screwballkomedian "Keskiyö" (Midnight, 1939) yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pribylovo

Pribylovo () on maaseututaajama Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirin Koiviston kaupunkikunnassa. Pribylovon maaseututaajama sijaitsee Koivistonlahden eteläpäässä, entisen Suomeen kuuluneen Koiviston maalaiskunnan Makslahden ja Kurkelan kylien alueella ().
Aiempi Makslahden eli Glebytševon maalaiskunta liitettiin Koiviston osaksi vuonna 2014. Makslahden (Glebytševo) taajama on sijaitsee Pribylovoa pohjoisempana, entisen Suomen Römpötin taajaman sijoilla. Glebytševon taajamassa sijaitsee Pribylovon rautatieasema ja taajaman itälaidalla Pribylovon lentotukikohta. Nämä ovat maantieteellisesti Pribylovon taajamasta erillisiä kohteita.
Lloyd Nolan

Lloyd Nolan (11. elokuuta 1902 San Francisco, Kalifornia – 27. syyskuuta 1985 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen isänsä oli kenkätehtailija, jolta saamansa perinnön turvin hän alkoi opiskella näyttelemistä Pasadena Playhousessa vuonna 1927. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli vuonna 1935 ensi-iltaan tullut "Stolen Harmony" Vuoteen 1954 mennessä hän oli esiintynyt noin 70 elokuvassa, joiden joukossa oli muun muassa sarja vuosina 1940–1942 tehtyjä Michael Shayne -elokuvia.
Nolan sai vuonna 1955 Emmy-palkinnon roolistaan televisionäytelmässä "The Caine Mutiny Court Martial". Hänen viimeiseksi esiintymisekseen jäi vierailu televisiosarjassa "Murhasta tuli totta" vuonna 1985. Nolan on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Heksaeditori

Heksaeditori on ohjelma, jonka avulla voi muokata tiedostoja tavutasolla. Tiedoston sisältö näytetään heksadesimaalijärjestelmän mukaisina kaksimerkkisinä lukuina ja tulostuvat merkit usein erikseen. Heksaeditoria, jonka avulla voi lukea ja muokata dataa levykkeiltä tai kiintolevyiltä ohittaen tiedostojärjestelmän, kutsutaan usein levyeditoriksi.
Perustiedot.
Heksaeditorin avulla käyttäjät voivat nähdä tai muokata tiedoston raakaa, muokkaamatonta sisältöä toisin kuin kehittyneimmillä sovellusohjelmilla, jotka näyttävät käyttäjille "tulkintoja" sisällöstä tiedostoformaatin pohjalla. Esimerkiksi heksaeditorin avulla käyttäjät voivat muokata kuvatiedoston dataa, kun taas kuvankäsittelyohjelman avulla käyttäjät näkisivät tiedoston kuvana.
Useammassa heksaeditorissa tiedoston data näkyy neljänä nelitavuisena heksadesimaalilukuryhmänä, joiden perässä on yksi 16 ASCII-merkin ryhmä. Nämä merkit perustuvat jokaisen tavun heksadesimaalilukuihin. ASCIIn ohjauskoodit, kuten kelloääni (ctrl-G), ja merkit, jotka vievät enemmän kuin yhden merkkitilan, kuten tabulaattori, olivat tunnistettavissa siitä, että niitä seuraavassa ASCII-kentässä oli piste (".").
Winston Groom

Winston Francis Groom Jr. (23. maaliskuuta 1943 Washington D.C., Yhdysvallat – 17. syyskuuta 2020 Point Clear, Alabama, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen romaani- ja tietokirjailija. Hänen tunnetuin teoksensa on vuonna 1986 ilmestynyt romaani "Forrest Gump – kunnian mies", jonka elokuvasovitus vuodelta 1994 voitti muun muassa kuusi Oscar-palkintoa. Groom kirjoitti "Forrest Gumpille" myös jatko-osan "Gump ja kumppani", joka ilmestyi vuonna 1995. Hän on kirjoittanut myös useita tietokirjoja sotahistoriasta.
Winston Groom syntyi Washingtonissa. Pääteoksensa esikuvan tavalla hän vietti nuoruuttaan Alabamassa (Mobilen kaupungissa) ja osallistui Vietnamin sotaan.
Jatkoteoksessaan "Gump ja kumppani" Groom kuvasi saaneensa tarinan alun omalta isältään, Winston Groom Sr.:lta.
Nebraskan yliopisto

Nebraskan yliopisto () on Nebraskan osavaltiossa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu 15. helmikuuta 1869 Lincolnissa. Yliopistossa opiskelee yhteensä noin 52 000 opiskelijaa.
Yliopistolla on kampukset neljällä eri paikkakunnalla: Lincolnissa (lukuvuonna 2015–2016 yli 25 000 opiskelijaa), Omahassa (15 500 opiskelijaa ja lisäksi UNMC:ssa, University of Nebraska Medical Center lähes 3 800 opiskelijaa), Kearneyssä (runsas 6 700 opiskelijaa) ja Curtisissa (Nebraska College of Technical Agriculture, noin 500 opiskelijaa, jotka suorittavat alempaa Associate of Science -tutkintoa, joka tasoltaan sijoittuu toisen asteen ja kandidaattitutkinnon välille). Alemman korkeakoulututkinnon jälkeistä tutkintoa (graduate students) opiskeli lukuvuonna 2015–2016 yhteensä 12 660 opiskelijaa. Opiskelijoista 4 144 oli ulkomailta.
Dedryck Boyata

Anga Dedryck Boyata (s. 28. marraskuuta 1990 Bryssel, Belgia) on kongolaisia sukujuuria omaava belgialainen jalkapallopuolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Hertha Berliniä.
Seurajoukkueura.
Boyata pelasi Manchester Cityn juniorijoukkueissa ennen siirtymistään seuran edustusjoukkueeseen Englannin Valioliigaan vuoden 2010 alussa. Hän pelasi kevätkaudella 2010 kolme valioliigaottelua sekä molemmat liigacupin välieräottelut Manchester Unitedia vastaan. Kaudella 2010–2011 hän pelasi seitsemän valioliigaottelua ja karsintapelit mukaan lukien kuusi Eurooppa-liigan ottelua. FA-cupissa hän pelasi kahdessa ottelussa yhteensä seitsemän minuuttia Cityn voittaessa cupmestaruuden. Loppuottelussa hän oli kokoonpanossa, muttei päässyt kentälle. 
Kaudella 2011–2012 Boyata pelasi lainalla Boltonissa. Hän pelasi seurassa kaikkiaan 14 valioliigaottelua, joissa teki yhden maalin. Syyskaudella 2012–2013 hän pelasi lainalla alankomaalaisessa FC Twentessä viisi Eredivisien ja kolme Eurooppa-liigan ottelua.
Boysta pelasi kaudella 2013–2014 Manchester Cityssä yhden valioliigaottelun. Liigacupissa hän pelasi neljä ottelua, ei kuitenkaan finaalia Cityn voittaessa liigacupin mestaruuden. Seuraavalla kaudella hän pelasi kaksi valioliigaottelua.
Boyata siirtyi Skotlannin valioliigaseura Celticiin 1,5 miljoonan punnan siirtosummalla kesällä 2015. Hän pelasi tulokaskaudellaan 26 pääsarjaottelua, joissa teki neljä maalia Celticin voittaessa Skotlannin-mestaruuden. Lisäksi hän pelasi kuusi Mestarien liigan karsintaottelua, joissa teki kaksi maalia, ja kuusi Eurooppa-liigan ottelua. 
Kaudella 2016–2017 Boyata oli pitkään sivussa reisivamman vuoksi. Hän pelasi 17 sarjaottelua, joissa teki viisi maalia Celticin voittaessa jälleen maan mestaruuden. Hän voitti myös Skotlannin cupin. Seuraavalla kaudella hän kärsi polvivammasta. Pelaamissaan 28 liigaottelussa hän teki kaksi maalia. Hän voitti myös Skotlannin cupin ja liigacupin. Kaudella 2018–2019 loukkaantumiset vaivasivat jälleen ja hän pelasi 19 liigaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Joukkue voitti jälleen liigan, cupin ja liigacupin.
Boyata siirtyi kesällä 2019 saksalaisseura Hertha Berliniin. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Bundesliigassa 28 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Seuraavalla kaudella hän oli tammi-huhtikuussa 2021 poissa kentiltä loukkaantumisen vuoksi ja pelasi kauden aikana 19 bundesliigaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Maajoukkueura.
Boyata pelasi Belgian alle 19-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa 12 ottelua, joissa teki kaksi maalia. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän pelasi 11 ottelua. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Itävaltaa vastaan lokakuussa 2010. Seuraavan maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2016.
Boyata teki arvoturnausdebyyttinsä Belgian pronssimitaliin päättyneissä Venäjän MM-kilpailuissa 2018. Hän pelasi täydet minuutit kaikissa kolmessa alkulohkon ottelussa, mutta ei päässyt pudotuspeliotteluissa kentälle.