tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Liesijärvi (Ylöjärvi)

Liesijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Luoteen kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Liesijärvi on osa Liesijärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2,8 kilometriä, leveys 1,4 kilometriä ja sen pinta-ala on 196 hehtaaria. Se sijaitsee erämaassa Seitsemisen kansallispuiston itäpuolella, mutta vain osa järven eteläosasta kuuluu kansallispuistoon. Siihen laskee 19 metsä- tai suo-ojaa, joista Papinoja on merkittävän kokoinen. Valuma-alue on verrattain pieni, joten vesi viipyy järvialtaassa keskimäärin 108 vuorokautta. Järven laskuoja on Liesijoki, joka virtaa alkutaipaleellaan Liesilammen ja Kettulammin läpi ja johon yhtyy oikealta eli luoteesta Seitsemisjoki. Järven keskisyvyys on pieni ja se onkin saarinen ja kivinen. Saarien lukumäärä on 32 ja niiden koko vaihtelee aarin ja hehtaarin välillä. Saarten yhteenlaskettu rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä ja yhteinen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Noin 450 metriä pitkä Isosaari on nykyään niemi. Suuria nimettyjä saaria ovat Luhtasaari (pituus 120 metriä), Nuottasaaret (80 ja 70 m), Selkäsaari (90 metriä), Härkäkari (50 m), Majasaaret (160 ja 110 m), Sikosaari (20 m) ja Röykkykari (40 m).
Rantaviivan pituus on 16,7 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa moreenista metsämaastoa, mutta myös suorantoja esiintyy paikoin. Järven ympäristössä on vain kolme maatilaa tai entistä maatilaa. Rannoille on rakennettu lähes 40 vapaa-ajan asuntoa, joista viisi sijaitsevat saarissa. Niille johtaa tiet läheiseltä seututieltä 332.
Vedenlaatu.
Liesijärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1974, 1980, 1989, 1993 ja 1999 sekä erillisellä pintavesinäytteellä vuosina 2008, 2011 ja 2012. Järven tilassa ei ole tapahtunut suuria muutoksia vuosien 1990–2010 aikana. Vedessä on runsaasti humusta ja se on melko hapanta. Talvisin sen happamuudentaso (pH) laskee jopa alle 5,0. Järvellä ei ole mainittavaa puskurikykyä happamoitumista vastaan, joten sillä esiintyy sateisina ajanjaksoina happamuuspiikkejä.
1980-luvulla järvi oli ilmeisesti suo- ja metsäojituksista johtuen rehevä, mutta tilanne on 1990-luvulla parantunut lievästi reheväksi. Talvella 2012 typpipitoisuus (790 µg/l) oli humusvedelle normaali ja fosforipitoisuus (20 µg/l) oli lievästi rehevälle vesistölle ominainen. Mataluus huomioiden järven happitilanne pysyy pääosin hyvänä. Lähinnä pohjalla voi esiintyä talvisin happivajetta. Liesijärven virkistyskelpoisuus talvella 2012 välttävä. Vaikka järven arvo kalavetenä jää happamuuden osalta välttäväksi, Liesijärvi on ainakin takavuosina ollut hyvä pilkkijärvi isoine ahvenineen.
Seitsemisen kansallispuisto.
Sekä Pirkan Taival että Seitsemisen kansallispuiston reitti käy järven eteläpäässä. Järven eteläpään itärannalla sijaitsee merkitty leiri- ja tulentekopaikka, jossa on käymälä.
Melontareitti.
Järvi sijaitsee opastetulla Sipsiöjoen melontareitillä Liesijärvi– Petäjäjärvi– Vuorijärvi– Vesajärvi– Kaukajärvi– Vahojärvi– Sipsiöjärvi– Ohistonlampi– Kyrösjärvi.
Jyväskylän suurajot 1989

Jyväskylän suurajot 1989 järjestettiin 23. - 26.8.1989. Se oli ralliautoilun maailmanmestaruuskauden 1989 yhdeksäs osakilpailu ja 39. Jyväskylän suurajot kautta aikain. 
Osallistujat.
Kilpailuun ilmoittautui täydet 200 autokuntaa. Tehdastalleista mukana olivat Lancia (Markku Alén, Massimo Biasion ja Didier Auriol), Toyota (Juha Kankkunen, Carlos Sainz ja Kenneth Eriksson), Mazda (Timo Salonen ja Hannu Mikkola) ja Mitsubishi (Ari Vatanen ja Mikael Ericsson). 
Reitti.
Reitin pituus oli 1447,34 km joista erikoiskokeita 507,83 km . Erikoiskokeita oli yhteensä 43. Kaikki erikoiskokeet ja tieosuudet ajettiin vain yhteen kertaan. Reitistä 35,1 % oli erikoiskokeita, mikä on suurin määrä rallin historiassa. Rallin rakennetta oli muutettu edellisvuodesta siten, että edellisenä vuonna perjantaina ajettu Päijänteen itäpuolinen lenkki oli siirretty sunnuntaille, kun taas perjantaina ajettiin Pieksämäen suunnan lenkki, joka oli edellisenä vuonna ajettu sunnuntaina.
Perjantain lenkille oli otettu mukaan muutaman vuoden tauon jälkeen Myhinpää, Alajoki ja Toikkala, kaikki ajettuna eri suuntaan kuin edellisen kerran. Lisäksi Halttula oli uusi erikoiskoe.
Lauantaina Laitikkalan ja Haukilan erikoiskokeet yhdistettiin nopealla, asvalttiristeyksen sisältävällä osuudella, ja yhdistelmäerikoiskokeen nimeksi tuli Uskila. Vuoden 1983 Kalasaaren erikoiskoetta puolestaan pidennettiin ja nimettiin Haukilahdeksi.Juupajoen erikoiskoe ajettiin nyt uudessa muodossa, joka yhdisteli vuosien 1983 ja 1986 versioita sekä vanhempaa Salokunnan erikoiskoetta.
Sunnuntaina Lempään erikoiskoetta jatkettiin nyt osittain Haran erikoiskokeen reitille. Lahdenpohjan erikoiskoetta ei oltu ajettu sitten vuoden 1981.
Kilpailun tapahtumia.
Perjantain päätteeksi kärjessä ollut suomalaiskolmikko Juha Kankkunen, Markku Alen ja Ari Vatanen keskeyttivät lähes samaan aikaan lauantaipäivän alkupuolella. Alenilta rikkoontui mäntä Konivuoren lopussa, Kankkusen auto syttyi tuleen Västilässä pakosarjan irrottua ja sähköjohdot vaurioituivat, kun taas Ari Vatasen auto sammui Västilään. 
Carlos Sainz ehti johtaa kilpailua suomalaisten keskeytettyä, mutta Mikael Ericsson ohitti hänet viimeisellä erikoiskokeella ennen Valkeakosken taukoa. Tämän jälkeen Sainz kaatoi autonsa Juupajoen erikoiskokeella ja osui kaadon jälkeen sillankaiteeseen.
Mikael Sundström joutui keskeyttämään lauantain viimeisellä erikoiskokeella Surkeessa kolmannelta sijalta vetoakselin hajottua, pyörän irrottua ja lopulta koko taka-akseliston vaurioiduttua siirtymällä. Kotimaisista yksityiskuljettajista myös Sebastian Lindholm, Antero Laine, Tommi Mäkinen, Tomi Palmqvist ja Lasse Lampi keskeyttivät.
Massimo Biasion olisi voinut varmistaa maailmanmestaruuden neljännellä sijalla – joka hänellä oli sunnuntaiaamuna – mutta turbon hajoaminen ja siitä seuranneet aikasakot, rengasrikko ja pieni ulosajo Ylemmäisten erikoiskokeella pudottivat hänet kuudenneksi.
Tulokset.
Viisi parasta sijaa menivät japanilaisille automerkeille. 
N-ryhmän voitti Gustavo Trelles.
Nina Botšarova

Nina Antonivnа Botšаrovа (, , 24. syyskuuta 1924 Suprunivka, Ukrainan SNT – 31. elokuuta 2020) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Botšаrovа kilpaili menestyksekkäästi Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän voitti kultaa puomilla ja joukkuekilpailussa sekä hopeaa ottelussa ja yhteisvoimistelussa. Lisäksi hän sijoittui eritasonojapuilla neljänneksi, hypyssä kuudenneksi ja permannolla kymmenenneksi. Roomassa 1954 Botšаrovа voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden. Neuvostoliiton mestaruuden Botšаrova voitti ottelussa vuonna 1949, eritasonojapuilla vuonna 1951 sekä puomilla vuosina 1949 ja 1951. Botšаrovа kuoli 95-vuotiaana 31. elokuuta 2020.
Print &amp; Media

Print &amp; Media on suomalainen graafiseen tekniikkaan, kirja­paino­alaan ja sähköiseen julkaisemiseen keskittyvä aikakauslehti. Se syntyi syyskuussa 2011, kun "AGI" (2006–2011) ja "Painomaailma" (1992–2011) yhdistyivät. "Painomaailman" edeltäjiä ovat puolestaan "Kirjapaino­taito-Graafikko" (1970–1992), "Kirjapaino­taito" (1907–1969) ja "Graafikko" (1935–1969).
"Print &amp; Media" on graafisen alan työn­antaja­järjestön Graafinen Teollisuus ry:n jäsen­lehti. Lehti on myös kansain­välisten graafisen alan ammatti­lehti­ryhmittymien Euro­graphic Press ja EDP jäsen.
Kesäkuussa 2015 "Print &amp; Mediasta" tuli ensimmäinen kaupallinen muste­suihku­tulostettu aika­kaus­lehti Suomessa, kun sen kesä­numero tulostettiin Hansaprint-paino­talon uudella Ricoh VC60000 -⁠muste­suihku­tulostimella. "Print &amp; Media" -lehti testaa säännöl­lisesti graafisen tuotannon laitteita sekä esittelee alan trendejä, ilmiöitä ja henkilöitä.
Historiaa.
Ensimmäinen suomenkielinen kirjapainoalan ammattilehti oli Helsingin Kirjaltajain Yhdistyksen (HKY) vuosina 1889–1894 julkaisema "Suomen Kirjapainolehti", joka ilmestyi samansisältöisenä myös ruotsiksi nimellä "Typograftidning". Helsingin Kirjanpainajain Yhdistys alkoi julkaista vuonna 1893 "Gutenberg"-nimistä lehteä, josta sittemmin tuli ammattiyhdistyslehti "Kirjatyö". "Gutenberg" vei "Kirjapainolehden" pois markkinoilta 1894. Pian alkoivat ilmestyä myös "Kirjaltaja"-lehti sekä kirjansitojien oma järjestölehti. Monet varhaisimmista kirjapainoväen lehdistä olivat alasta huolimatta käsin kirjoitettuja yksittäiskappaleita, joita luettiin ääneen yhdistysten kokouksissa.
Kymmenen kertaa vuodessa ilmestyneestä "Kirjaltaja"-lehdestä kehittyi korkeatasoinen graafinen aikakauslehti, joka järjesti ammattikilpailuja latojille ja painajillekin ja julkaisi liitteinä moniväripainatuksia ja ladontanäytteitä. Lehti jouduttiin kuitenkin lopettamaan kannattamattomana vuonna 1904.
"Kirjaltajan" jättämää aukkoa täyttämään syntyi vuonna 1907 "Kirjapainotaito"-lehti, josta nykyisen "Print &amp; Media" -lehden historia varsinaisesti alkaa. Vuonna 1969 "Kirjapainotaito" ja työnantajien vuonna 1935 perustama "Graafikko"-lehti yhdistettiin "Kirjapainotaito-Graafikoksi". Vuonna 1992 lehden nimi muuttui "Painomaailmaksi", joka yhdistyi vuonna 2011 "AGI"-lehteen ja syntyi nykyinen "Print &amp; Media".
Kambodža kesäolympialaisissa 2016

Kambodža osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kuusi urheilijaa neljässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi taekwondoka Sorn Seavmey, joka oli Kambodžan olympiahistorian ensimmäinen omilla meriiteillään villin kortin sijaan kisoihin päässyt urheilija. Kambodža ei voittanut yhtään mitalia.
Joukkue.
Paini.
Chov Sotheara oli ainoa kambodžalainen urheilija painissa. Sotheara kilpaili naisten alle 48 kg sarjassa. Chov ei otellut ensimmäisellä kierroksella, mutta toisella kierroksella hän hävisi kolumbialaiselle Carolina Castillolle.
Taekwondo.
Sorn Seavmey kilpaili naisten yli 67 kg sarjassa. Seavmey hävisi ensimmäisen ottelunsa alankomaalaiselle Reshmie Ooginkille ollen kokonaiskilpailun 11.
Uinti.
Kambodžalla oli kaksi edustajaa uinnissa. Pou Sovijja kilpaili miesten 100 metrin vapaauinnissa. Sovijja ui alkuerissä ajan 54,55, joka oikeutti alkuerien 57. sijaan. Hemthon Vitiny kilpaili naisten 50 metrin vapaauinnissa. Vitiny ui ajan 29,37, mikä ei riittänyt jatkoon. Hän oli kilpailun 66.
Yleisurheilu.
Yleisurheilussa Kambodžalla oli kaksi urheilijaa. Kummatkin kilpailivat maratonilla. Miesten maratonilla Kuniaki Takizaki oli 139. ajalla 2.45.55. Naisten maratonilla Nary Ly oli 133. Hänen aikansa oli 3.20.20.
Galina Minaitševa

Galina Jakovlevna Minaitševa (myöh. Šarabidze, , 29. joulukuuta 1929 Moskova, Venäjän SFNT – 28. tammikuuta 2025) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Minaitševa kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän voitti kultaa joukkuekilpailussa, hopeaa yhteisvoimistelussa ja pronssia hypystä. Lisäksi hän sijoittui ottelussa neljänneksi, permannolla kuudenneksi, eritasonojapuilla kahdeksanneksi ja puomilla kymmenenneksi. Roomassa 1954 hän voitti joukkuekilpailun maailmanmestaruuden.
Hangon maalaiskunta

Hangon maalaiskunta () oli Länsi-Uudellamaalla Hankoniemellä sijainnut Suomen kunta, joka senaatin vuonna 1909 antaman päätöksen mukaan oli määrä erottaa Bromarvista omaksi kunnakseen, mutta josta ei kuitenkaan tullut itsenäistä kuntaa. Vuoden 1977 alusta lähtien kunnan aiottu alue on kuulunut Hangon kaupunkiin.
Hangon maaseurakunta.
"Hangon maaseurakunta" () perustettiin vuonna 1910, ja siihen siirrettiin alueita sekä Hangon kaupungista että Bromarvin kunnasta. Sillä oli Hangon kaupunkiseurakunnan kanssa yhteinen talous ja papisto. Koska Suomessa kuntajako maaseudulla vielä tuohon aikaan oli sidoksissa seurakuntajakoon, uuden seurakunnan alueesta oli määrä muodostaa myös erillinen kunta, Hangon maalaiskunta.
Hangon maaseurakuntaan kuuluivat Täktomin, Santalan, Hangonkylän ja Majakkamaan kylät, joiden näin ollen oli määrä kuulua myös Hangon maalaiskuntaan. Sen alueella Hangon kaupungin välittömässä läheisyydessä sijaitsi kaksi esikaupungin luontoista teollisuusaluetta: Tiilitehtaan alue (Tegelbruksområdet) ja Sahatehtaan alue (Sågområdet). 
Vuonna 1910 Hangon maalaiskunnan väkiluku oli 2684. Seurakunnan kirkkona toimi vuodesta 1936 lähtien Täktomin kappeli. Vuodesta 1977 lähtien seurakunnan entinen alue kuuluu myös kirkollisesti Hankoon.
Alueliitos 1922.
Vuonna 1922 osa kunnan alueesta liitettiin Hangon kaupunkiin. Liitetyllä alueella asui 2066 henkeä. Liitoksen jälkeen maalaiskuntaan jäi vielä 56,8 neliökilometrin laajuinen alue, jonka asukasluku vuonna 1927 oli 2744.
Kieliolot.
Vuonna 1922 vahvistetun kielilain ja väestötilaston nojalla Valtioneuvosto päätti ensin, että Hangon maalaiskunta oli kaksikielinen, enemmistön kielenä ruotsi. Alueliitoksen jälkeen valtioneuvosto päätti seuraavana vuonna, että kunta oli ruotsinkielinen.
Tilastot.
Vaikka Hangon maalaiskunnalla ei ollut omaa kunnallishallintoa, se laskettiin vielä 1920-luvulla väestö- ja elinkeinotilastoissa eri kunnaksi. Myöhemmin näin ei enää tehty.
Myöhemmät vaiheet ja lakkauttaminen.
Hangon maalaiskunnan alue kuului vuosina 1940–1941 Neuvostoliitolle vuokrattuun Hangon vuokra-alueeseen.
Vielä vuoden 1948 kunnallislain loppusäännöksessä (215 §:n 2. momentissa) todettiin, että kahdella kunnalla voi olla yhteinen kunnallishallinto, jos niin oli päätetty ennen lain voimaantuloa. Tällaisissa tapauksissa niihin oli sovellettava aikaisempia säännöksiä. Ainoat Suomen kunnat, joihin tätä säännöstä enää sovellettiin, olivat Hangon maalaiskunta ja Bromarv. Niidenkin osalta säännös menetti pian merkityksensä, koska Hangon maalaiskunnan aluetta pidettiin osana Bromarvin kunnan aluetta.
Valtioneuvoston vuonna 1975 tekemällä päätöksellä Bromarvin kunta lakkautettiin vuoden 1977 alusta, jolloin sen alueesta liitettiin Hankoniemellä olevat kylät Hankoon, muu osa kunnan alueesta Tenholaan (nyk. Raasepori). Vaikka päätöksessä ei mainittu Hangon maalaiskuntaa, kunta voitiin viimeistään tällöin katsoa lopullisesti lakkautetuksi.
Galina Šamrai

Galina Jakovlevna Šаmrаi (myöh. Rudko ja Iljina, , 5. lokakuuta 1931 Taškent, Uzbekistanin SNT – 12. helmikuuta 2022 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Šаmrаi kilpaili Helsingin kesäolympialaisissa 1952, missä hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa yhteisvoimistelussa. Ottelussa ja muilla telineillä hän sijoittui hyppyä lukuun ottamatta sijoille 7–8. Roomassa 1954 hän voitti avioiduttuaan Rudko-sukunimellä ottelun ja joukkuekilpailun maailmanmestaruudet ja otti eritasonojapuilta hopeaa. Myöhemmin hän avioitui uudestaan jalkapallon olympiavoittaja Anatoli Iljinin kanssa.
Ann-Sofi Pettersson

Elin Ann-Sofi Pettersson-Colling (Saltin) (s. 1. tammikuuta 1932 Tukholma) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Pettersson voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja olympiahopeaa Melbournessa 1956, missä hän voitti myös pronssia hypyssä. Hänen muut olympiasijoituksensa kärkikymmenikköön tulivat joukkuekilpailussa, missä Ruotsi oli Helsingissä neljäs ja Melbournessa kahdeksas. MM-kilpailuista hän voitti Baselissa 1950 kultaa eritasonojapuilta ja joukkuekilpailusta sekä hopeaa ottelusta. Roomassa 1954 hän voitti hypyn maailmanmestaruuden.
Evy Berggren

Evy Margareta Berggren (myöh. Westerlund, 16. kesäkuuta 1934 Skellefteå – 5. joulukuuta 2018 Uppsala) oli ruotsalainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Berggren voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja olympiahopeaa Melbournessa 1956. Hänen muut olympiasijoituksensa kärkikymmenikköön tulivat joukkuekilpailussa, missä Ruotsi oli Helsingissä neljäs ja Melbournessa kahdeksas. MM-kilpailuista hän voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta ja Roomassa 1954 pronssia hypyssä.
Karin Lindberg

Karin Elisabet Lindberg (myöh. Lindén, 6. lokakuuta 1929 Kalix – 2. joulukuuta 2020 Örebro) oli ruotsalainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Lindberg voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja olympiahopeaa Melbournessa 1956. Hänen muut olympiasijoituksensa kärkikymmenikköön tulivat joukkuekilpailussa, missä Ruotsi oli Lontoossa 1948 ja Helsingissä neljäs ja Melbournessa kahdeksas, ja hypyssä, jossa hän sijoittui Helsingissä seitsemänneksi. MM-kilpailuista hän voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta.
FalconSAT-2

FalconSAT-2 oli Yhdysvaltain ilmavoimien akatemian (USAFA) opiskelijoiden rakentama satelliitti, jonka oli tarkoitus tutkia plasman vaikutusta avaruusalusten radioliikenteeseen matalalla Maan kiertoradalla. Satelliitti oli osa FalconSAT-ohjelmaa, jonka puitteissa oli aiemmin laukaisu kaksi muuta USAFAn opiskeilijoiden rakentamaa satelliittia. FalconSAT-2:n laukaisu epäonnistui Falcon 1 -raketin tuhouduttua.
Historia.
FalconSAT-2:n kehittäminen sen edeltäjän, FalconSAT-1:n, pohjalta käynnistyi vuoden 2000 lopulla. Satelliitti pohjautui kaupalliseen satelliittirunkoon, johon ilmavoimien akatemia asensi rakentamansa koelaitteistot. FalconSAT-2:n päähyötykuomaksi oli valittu MESA-mittauslaitteisto ().
FalconSAT-2 oli alun perin tarkoitus laukaista avaruussukkulan kyydissä vuoden 2003 alulla. Helmikuussa 2003 sattuneen STS-107-lennon onnettomuuden seurauksena FalconSAT-2:n laukaisu lykkääntyi, ja se siirrettiin toisen kantoraketin laukaistavaksi.
Satelliitin laukaisu siirtyi yhdysvaltalaisen startup-avaruusyrityksen, SpaceX:n, laukaistavaksi. FalconSAT-2 valittiin yhtiön suunnitteleman ja rakentaman Falcon 1 -raketin ensilennon hyötykuormaksi joulukuussa 2004. Lento laukaistiin 24. maaliskuuta 2006 kello 22.30 UTC-aikaa Omelekin saarelta Kwajaleinin atollilta Tyynessämeressä. Raketti putosi Tyyneenmereen sen Merlin 1A -moottorin sammuttua noin 33 sekuntia lentoonlähdön jälkeen, kun korroosiovaurioitunut mutteri aiheutti moottoripalon. FalconSAT-2 irtautui raketista tuhon yhteydessä ja putosi Omelekilla sijainneen varastorakennuksen katon läpi, muutaman metrin päähän kuljetuslaatikosta, jossa se oli toimitettu Coloradosta Kwajaleinille.
Bugatti Chiron

Bugatti Chiron on Bugattin vuodesta 2016 lähtien valmistama superauto, joka korvasi Bugatti Veyronin.
Chiron esiteltiin Geneven autonäyttelyssä helmikuussa 2016. Auton voimanlähteenä on neljällä turboahtimella varustettu 8,0-litrainen W16-moottori, joka tuottaa 1 103 kilowattia (1 479 hv) tehoa. Voimansiirtona on seitsenportainen kaksoiskytkinvaihteisto. Chironin kiihtyvyys nollasta sataan on 2,3 sekuntia ja huippunopeus 420 km/h. Mallin valmistus rajoitettiin 500 kappaleeseen. Kaikki valmistettavat Chironit on myyty ja neljässadas yksilö valmistui lokakuussa 2022.
Geneven autonäyttelyssä keväällä 2018 esiteltiin Chiron Sport, jonka paino on muun muassa runsaamman hiilikuituosien käytön ansiosta 18 kilogrammaa normaalia mallia kevyempi. Chiron Sportissa on esimerkiksi hiilikuidusta valmistetut tuulilasinpyyhkimet ensimmäisenä tuotantoautona maailmassa. Moottorin teholtaan Sport ei eroa perusversiosta. 
Vuonna 2019 Bugatti esitteli Chironiin perustuvan Chiron Super Sport 300+ -mallin, joka on nimetty 300 mailin huippunopeuden ylittämisen mukaan. Auton tuotantoerä on rajoitettu 30 kappaleeseen. Heinäkuussa 2022 viimeinen Chiron Super Sport 300+ -mallin 30 valmistetusta kappaleesta on toimitettu.
Ferrari Virtual Academy

Ferrari Virtual Academy (tai FVA) on italialaisen Kunos Simulazionin kehittämä ajopeli, joka julkaistiin Microsoft Windows -alustalle 9. syyskuuta 2010. Pelissä pelattava on vuoden 2010 Ferrari F10 ja vuoden 2011 Ferrari 150° Italia Formula 1 -autot sekä Ferrari 458 -urheiluauto. 
FVA:ssa ajettavina ratoina ovat laserkeilaus-menetelmällä tehdyt Fiorano, Mugello ja Nürburgring.
Tarvittavat palvelimet on suljettu.
Ensimmäisessä julkaisuversiossa olivat mukana vain Ferrari F10 ja Fioranon rata.
Tuhkalatikka

Tuhkalatikka ("Aradus laeviusculus") on ludelaji. Se elää palaneissa metsissä havupuilla.
Tuhkalatikka on 5–6 mm pitkä ja hiilenmusta, vain siipien suojan ulompi osa on tummanruskea. Se on vartaloltaan hyvin litteä. Ulkonevat silmät osoittevat eteenpäin samoin kuin tuntosarvet molemmin puolin hyvinmuodostunutta kärsää.
Tuhkalatikkaa esiintyy Pohjoismaissa ja Venäjällä, mutta ei Keski-Euroopassa. Lajia ei tavattu Suomesta lähes 50 vuoteen, mutta vuonna 1996 Kolin kansallispuistosta löytyi taas eläviä yksilöitä, ja seuraavina vuosina niitä löydettiin lisää eri puolilta Itä-Suomea.
Suomen lajien uhanalaisluokittelussa tuhkalatikka siirrettiin luokasta "erittäin uhanalainen laji" luokkaan "silmälläpidettävä laji" vuonna 2010. Se on yksi niistä paloalueiden ludelajeista, jotka löytävät metsäpaloalueet tehokkaasti ja näyttäisivät hyötyneen metsien ennallistamispoltoista ja kulotuksista. On arvioitu, että etenkin itärajan tuntumassa olevat palojatkumoalueet voivat toimia askelkivinä lajin Suomessa esiintyville populaatioille.
Hayate (1906)

Hayate () oli keisarillisen Japanin laivaston 1907 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Osakasta Osaka Iron Worksiltä osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 25. syyskuuta 1905 ja alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1906. Alus valmistui 13. kesäkuuta 1907.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus romutettiin 1. joulukuuta 1924.
Miki Jauhiainen

Miki Jauhiainen (s. 8. heinäkuuta 1997) on suomalainen ex-lentopalloilija.
Jauhiainen syntyi vuonna 1997 Kanadan Vancouverissa, jossa perhe asui Mikin toisen vanhemman opiskelujen takia. Vuonna 1999 perhe muutti Englantiin ja sieltä edelleen Suomeen vuonna 2003 Jauhiaisen ollessa kuusivuotias. Lentopallon Jauhiainen aloitti 11-vuotiaana tamperelaisessa Kalevan Lentopallossa. Sittemmin lukioikäisenä hän opiskeli Kuortaneen urheilulukiossa ja harjoitteli Kuortaneella Suomen lentopalloliiton valmennuskeskuksessa. Lukion ensimmäisellä luokalla Jauhiainen pelasi kakkossarjaa ja myöhemmillä luokilla Kuortaneen valmennuskeskuksen ykkössarjajoukkueen riveissä. Hän esiintyi samalla ikäluokkansa maajoukkueessa.
Jauhiainen solmi puoli vuotta kestävän sopimuksen Rantaperkiön Iskun 1-sarjajoukkueen kanssa kauden 2016-17 aluksi, ja siirtyi sen jälkeen Yhdysvaltoihin opiskelemaan vuosiksi 2017-2021. Siellä hän pelasi yliopistosarja NCAA:ssa utahilaisen Brigham Youngin yliopiston joukkueen BYU Cougarsin riveissä. Jauhiaisesta tuli heti tulokaskaudella ensimmäisen suomalainen lentopalloilija USA:n yliopistosarjan NCAA:n loppuottelussa keväällä 2017. Tie ei kuitenkaan kantanut mestaruuteen saakka, kun Ohio State voitti kotiyleisönsä edessä NCAA:n mestaruuden BYU:n nenän edestä 3-0. Keväällä 2020 BYU johti yliopistosarjaa, kunnes se katkaistiin koronapandemian takia kesken. Jauhiainen päätti jatkaa opintojaan vuodella päästäkseen pelaamaan vielä yhden kauden. Keväällä 2021 BYU eteni jälleen loppuotteluun, mutta edellisellä kaudella keskeytyshetkellä toisena ollut Havaijin yliopisto vei tällä kertaa mestaruuden. 
Jauhiainen valittiin syksyllä 2016 Suomen miesten lentopallomaajoukkueen EM-karsintaryhmään. Vuotta aiemmin hän oli ollut mukana EM-kisoihin nimetyssä lentopallomaajoukkueen 26 pelaajan ryhmässä sekä keväällä 2016 valitussa yli 20 pelaajan Maailmanliigan pelaajaryhmässä.
Suomeen palattuaan Jauhiainen oli mukana miesten maajoukkueryhmässä ja osallistui vuoden 2021 EM-kisoihin, joiden alkulohko pelattiin Tampereella.
Savo Volleyn riveissä Jauhiainen saavutti Suomen Cupin mestaruuden kaudella 2021, Mestaruusliigan hopeaa keväällä 2022 ja pronssia keväällä 2023. Ammattilaisuransa Jauhiainen päätti kevään 2023 viimeiseen otteluun.
Oite (1906)

Oite () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1905. Alus laskettiin vesille 10. tammikuuta 1906 ja valmistui vielä samana vuonna 21. elokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus romutettiin 1. joulukuuta 1924.
Yūnagi (1906)

Yūnagi () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1906. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 25. joulukuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus romutettiin 1. joulukuuta 1924.
Bruno Paulista

Bruno Jacinto da Silva, tunnetaan nimellä Bruno Paulista (s. 21. elokuuta 1995 Nova Odessa, Brasilia), on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on puolustava keskikenttäpelaaja.
Bruno Paulista aloitti ammattilaisuransa Bahiassa, jossa hän pelasi kaudella 2014 kahdeksan ottelua Brasilian pääsarjassa ja kaudella 2015 viisi ottelua maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kauden 2015–2016 Bruno Paulista oli lainalla portugalilaisessa Sporting CP:ssä, jossa hän pelasi yhden ottelun pääsarjassa ja kaksi ottelua seuran kakkosjoukkueessa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kesällä 2016 Bruno Paulista siirtyi Sporting CP:hen pysyvästi.
Yūgure (1905)

Yūgure () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. maaliskuuta 1905. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 17. marraskuuta ja valmistui 26. toukokuuta 1906.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928. Miehistö upotti aluksensa 23. tammikuuta 1930.
Maahockey kesäolympialaisissa 2016 – miesten turnaus

Miesten maahockeyturnaus Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pidettiin 6.–18. elokuuta. Ottelut pelataan Centro Olímpico de Hockeyssa. Turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Olympiakultaa voitti Argentiina, jolle se oli historiansa ensimmäinen olympiamitali maahockeysta. Loppuottelussa Argentiina voitti Belgian 4-2. Belgialle mitali oli ensimmäinen sitten vuoden 1920 olympialaisten. Kolmanneksi sijoittui edellisten kisojen olympiavoittaja Saksa, joka voitti pronssiottelussa Alankomaat.
Karsinnat.
1Karsintaturnauksen voitti Etelä-Afrikka, mutta maan olympiakomitea ei antanut lupaa osallistua lopputurnaukseen. Tämän takia turnaukseen pääsi Uusi-Seelanti, jolla oli parhaat rankingpisteet.
Maahockey kesäolympialaisissa 2016 – naisten turnaus

Naisten maahockeyturnaus Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pidettiin 6.–19. elokuuta. Ottelut pelattiin Centro Olímpico de Hockeyssa. Turnaukseen osallistui 12 maata. Olympiakultaa voitti Iso-Britannia, joka voitti loppuottelussa rangaistuskuljetusten jälkeen Alankomaat. Pronssille sijoittui Saksa.
Karsinnat.
1Karsintaturnauksen voitti Etelä-Afrikka, mutta maan olympiakomitea ei antanut lupaa osallistua lopputurnaukseen. Tämän takia turnaukseen pääsi Espanja, jolla oli parhaat rankingpisteet.
Yūdachi (1906)

Yūdachi () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. maaliskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1906 ja valmistui vielä samana vuonna 16. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928.
Mikazuki (1906)

Mikazuki () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1905. Alus laskettiin vesille 26. toukokuuta 1906 ja valmistui vielä samana vuonna 12. syyskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928. Miehistö upotti aluksensa 21. heinäkuuta 1930.
Nowaki (1906)

Nowaki () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1905 ja alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1906. Alus valmistui vielä samana vuonna 1. marraskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1924.
Park Sang-young

Park Sang-young (, s. 16. lokakuuta 1995) on eteläkorealainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän miekkailee kalvassa. Park voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kalvan yksilökilpailussa. Tokion olympialaisissa 2020 Park oli mukana Etelä-Korean joukkueessa, joka sai kalvan joukkuekilpailussa pronssia. Yksilökilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi.
Ushio (1905)

Ushio () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. huhtikuuta 1905. Alus laskettiin vesille 30. elokuuta ja valmistui vielä samana vuonna 1. lokakuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Se muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928.
Jyväskylän suurajot 1988

Jyväskylän suurajot 1988 järjestettiin 23.–26.8.1988. Se oli ralliautoilun maailmanmestaruuskauden 1988 kymmenes osakilpailu ja 38. Jyväskylän suurajot kautta aikain. 
Osallistujat.
Kilpailuun ilmoittautui täydet 200 autokuntaa. Tehdastalleista mukana olivat Lancia (Markku Alén ja Mikael Ericsson), Toyota (Juha Kankkunen ja Kenneth Eriksson), Mazda (Timo Salonen ja Hannu Mikkola) ja Ford (Stig Blomqvist, Didier Auriol ja Carlos Sainz). Lisäksi mukana oli Ari Vatanen Prodrive-tallin BMW M3:lla maitosponsorinsa väreissä ja Alessandro Fiorio Jolly Clubin Lancialla. 
Reitti.
Reitin pituus oli 1445,95 km, josta erikoiskokeita 496,33 km . Erikoiskokeita oli yhteensä 39 eikä yhtäkään ajettu kahteen kertaan, toisin kuin edellisinä vuosina oli usein tehty. 
Ralli oli lyhentynyt edellisvuodesta kolmipäiväiseksi. Aiempiin kolmipäiväisiin Suurajoihin verrattuna ajoaikaa oli lisätty, sillä nyt ralli starttasi jo perjantaiaamuna. Lauantain 280 erikoiskoekilometriä oli rallin historian pisin ajopäivä, lähes yhtä paljon kuin koko vuoden 1975 ralli. 
FISA oli myöntänyt 20% toleranssia 110 km/h keskinopeusrajoitukselle, joten erikoiskokeita ei tarvinnut enää yrittää hidastaa.
Perjantaina ajettiin Joutsan suuntaan kuten edellisvuonna. Töppöspohja oli kokonaan uusi erikoiskoe, kun taas Ylemmäinen oli edellisvuoden Mynnilän alkuosa. Iltapäivällä ajetun Harjun jälkeen ajettiin vielä Jyväskylän länsipuolella kaksi metsäpätkää, joista jälkimmäinen, Parkkola, oli uusi, hyödyntäen edellisvuosien Pöykyn reittiä eri suuntaan.
Konivuori oli rallin pisin erikoiskoe, ensimmäinen yli 30 km mittainen sitten vuoden 1980. Västilä ja Sahalahti oli ajettu edellisen kerran vuonna 1981. Siitama ja Surkee puolestaan olivat uusia, joskin Surkeen loppuosa oli sama kuin edellispäivän Parkkola. Myös lauantai-illan Hassi toisti kokonaan aamulla ajetun Rapsulan reitin.
Sunnuntaina ajettiin uusi kaupunkierikoiskoe Vaajakoski. Päivän uutuuksia olivat myös Laukaa ja Lankamaa. Rallin viimeisenä erikoiskokeena ajettiin Kuukanpää viimeistä kertaa ikinä.
Kilpailun tapahtumia.
Mikael Sundströmin ja Hannu Mikkolan Mazdat keskeyttivät konerikkoihin. Myös Timo Salosella oli polttoaineensyöttöhäiriöitä ja turbon öljyvuodosta johtunutta savutusta.
Ari Vatasen matka päättyi ohjauksen hajoamisesta johtuneeseen ulosajoon lauantaiaamuna Leustun erikoiskokeella. Kenneth Erikssonin vaihdelaatikko hajosi Rapsulan erikoiskokeella. 
Kärkipaikka oli ehtinyt vaihtua Juha Kankkusen ja Markku Alenin kesken viisi kertaa kunnes Juha Kankkunen keskeytti johtoasemasta sunnuntaina EK34:llä Lankamaassa moottoririkkoon. 
Tulokset.
N-ryhmän voitti Jorge Recalde.
Nenohi (1905)

Nenohi () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Kuren laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. kesäkuuta 1905. Alus laskettiin vesille 30. elokuuta ja valmistui vielä samana vuonna 1. lokakuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Se muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928.
Titaanidikloridi

Titaanidikloridi eli titaani(II)kloridi (TiCl2) on titaani- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisten titaaniyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa titaanidikloridi on mustaa kiteistä ainetta, jolla on sinertävä kiilto. Yhdiste on erittäin voimakas pelkistin ja esimerkiksi vesi hapettaa sen Ti3+-ioneiksi ja pelkistyy muodostaen vetykaasua. Kuumennettaessa yhdiste disproportioituu metalliseksi titaaniksi ja titaanitetrakloridiksi. 
TiCl2 + 2 H2O → Ti3+ + 2 Cl- + H2 + 2 OH-
Valmistus.
Tyypillisin tapa valmistaa titaanidikloridia on kuumentaa titaanitrikloridia n. 500 °C:n lämpötilaan alennetussa paineessa, jolloin se disproportioituu titaanidikloridiksi ja titaanitetrakloridiksi. Toinen tapa on kuumentaa titaanitetrakloridia titaanilastujen kanssa tai pelkistää titaanitetrakloridia vedyn, magnesiumin tai natriumamalgaamin avulla.
2 TiCl3 → TiCl2 + TiCl4
Hibiki (1906)

Hibiki () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 28. syyskuuta 1905 ja alus laskettiin vesille 31. maaliskuuta 1906. Alus valmistui vielä samana vuonna 6. syyskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Se muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi ja alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1928.
Shirotae (1906)

Shirotae () oli keisarillisen Japanin laivaston 1907 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1906 ja valmistui 11. tammikuuta 1907.
Palvelus.
Alus haaksirikkoutui 4. syyskuuta 1914 Kiinan rannikolla Shanton Penin edustalla.
Woodland

Woodland on selainpohjainen roolipeli, jossa tavoitteena on kehittää omaa pelihamoaan taistellen ja tekemällä kaikenmuotoisia töitä, apupojasta ammattilaiseen. Pelistä löytyy myös tehtäviä, joista kokemusta sekä palkitsevia korvauksia.
Pelin alussa sinun on hieman hankittava kokemusta kiven tai puunhakkuun osalta. Myymällä hankkimasi tarvikkeet, ansaitset hieman rahaa, jolla voit ostaa hahmollesi tontin. Tontille rakennetaan päärakennus, jonka koko määrää paljonko hahmosi tavaroita voit sinne säilyttää. Halutessasi voit rakennuttaa tontillesi Navetan, Kanalan, Pellon, Puutarhan, Laitumen, Tallin sekä Kaivon. Eli voit sen jälkeen ostaa tontillesi karjaa ja kasvattamaan kasveja joita myymällä voit taas ansaita rahaa ja kokemusta.
Kun sinulla on tarpeeksi tarvikkeita ja haluat lähteä tutkimaan uusia paikkoja voit rakentaa satamassa itsellesi laivan. Laivalla voit sotia merirosvoja vastaan tai ryöstää kauppalaivoja. Voit matkustaa laivalla omistamattomalle saarelle ja aloittaa sieltä oman kaupungin rakentamisen "tyhjältä pöydältä".
Pelaaminen.
Pelaamiseen tarvitset vain selaimen. Alussa pelaajalle kerrotaan hieman selvitymiseen liittyvistä asioista, ja neuvotaan miten hankkia materiaaleja sekä varusteita.
Pelissä on pienimuotoisia tehtäviä joita voi aloittaa omien kykyjen mukaan. Jotkin tehtävät avaavat uusia taitoja tai ominaisuuksia. 
Sosiaalisuus.
Pelissä tapaat monia ihmisiä joiden kanssa voit lähettää viestejä, myydä tontteja, vaihtaa esineitä tai vaikka lähettää rahaa. Riitatilanteissa voitte ottaa yhteen metsiensiimeksissä jolloin katsotaan kumpi on kumpi.
Hatsuharu (1906)

Hatsuharu () oli keisarillisen Japanin laivaston 1907 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Kawasakin Koben telakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 11. marraskuuta 1905 ja alus laskettiin vesille 21. toukokuuta 1906. Alus valmistui 1. maaliskuuta 1907.
Palvelus.
Alus luokiteltiin kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Se poistettiin alusluettelosta 1. joulukuuta 1924 ja aluksen miehistö upotti sen 13. elokuuta 1928.
Wakaba (1906)

Wakaba () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1904 hankintoja Yokosukan laivastontelakalta, missä köli laskettiin 20. toukokuuta 1905. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 25. marraskuuta ja valmistui 28. helmikuuta 1906.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928 ja romutettiin.
Hatsuyuki (1906)

Hatsuyuki () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 11. syyskuuta 1905 ja alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1906. Alus valmistui 17. toukokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus muutettiin 1. joulukuuta 1924 miinanraivaajaksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928. Alus on romutettu.
Uzuki (1906)

Uzuki () oli keisarillisen Japanin laivaston 1907 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1905 hankintoja Kawasakin Koben telakalta, missä köli laskettiin 22. maaliskuuta 1906. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta ja valmistui 6. maaliskuuta 1907.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus poistettiin alusluettelosta 1. joulukuuta 1924 ja romutettiin.
Aquafaba

Papumehu eli aquafaba on yleisnimitys säilykekikherneiden ja -papujen ja tofun liemelle, jolla voi pitkälti korvata kananmunan käytön ruoanlaitossa. Se on helposti saatavilla oleva ja yksi halvimmista kananmunan korvaavista tuotteista. Ranskalaiskokki Joel Roessel huomasi vuonna 2014 kikhernepurkin veden vaahtoutuvan vatkattaessa. Amerikkalainen Goose Wohlt keksi valmistaa kananmunatonta marenkia vain aquafabaa ja sokeria käyttämällä ja julkaisi keksintönsä vegaaniyhteisössä Facebook-sivulla "What Fat Vegans Eat". Tästä innostuneena Rebecca August perusti Facebook-ryhmän "Vegan Meringues - Hits and Misses!", joka on kehittänyt papumehulle lisää käyttötarkoituksia. Ryhmällä oli elokuussa 2016 yli 50 000 jäsentä. 
Käyttö.
Ensimmäinen resepti, johon papumehua käytettiin, oli marenki. Papumehua voidaan käyttää myös muuhun leivontaan ja ruoanlaittoon, muun muassa lettuihin, jäätelöön, kakkuihin, majoneesiin, juustoon, vaahtokarkkeihin, leivoksiin ja moneen muuhun.
Papumehun voi myös pakastaa myöhempää käyttöä varten ja sitä voi kuumentaa ja keittää kasaan paksumman koostumuksen aikaansaamiseksi.
European Round Table of Industrialists

European Round Table of Industrialists (lyhenne ERT tai ERTI) on vuonna 1983 perustettu Euroopan unionissa toimiva suurteollisuuden edunvalvontaryhmä, johon kuuluu noin 50 eurooppalaista teollisuusjohtajaa, tavoitteena kilpailykyvyn vahvistaminen. 
Ryhmä toimii sekä kansainvälisillä että kansallisilla tasoilla. Ryhmän perustajahahmo on ollut Volvon johtaja Pehr G. Gyllenhammar. 
Jorma Ollila oli ERT:n puheenjohtajana vuosina 2005–2009 ollessaan Nokian toimitusjohtajana.
Suomi ja ERT.
Suomesta ryhmään ERT:n virallisella sivulla on jäseneksi ilmoitettu Kone Oyj:n Henrik Ehrnrooth ja Risto Siilasmaa (Nokia). Aiemmin on Suomesta "Euroopan pyöreän pöydän teollisuusmiehiin" kuulunut Nokian Kari Kairamo (1986-1988), Simo Vuorilehto (Nokia) ja Casimir Ehrnrooth Kymmene-yhtymästä. Kone.com-sivustollaan Kone-yhtiö ilmoittaa olevansa mukana ERT:n energia- ja ilmastonmuutostyöryhmässä.
ERT on suomennettu monilla eri tavoin, esimerkiksi ”Euroopan teollisuusjohtajien pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreä pöytä”, ”Euroopan teollisuusmiesten pyöreä pöytä”, ”Euroopan pyöreän pöydän klubi”. Jorma Ollila on ollut ERT:ssä mukana vuosina 1997–2011, myös Antti Herlinin nimi (Kone Oyj) on esiintynyt ERT:n jäsenlistoilla.
Arvostelua ERT:tä kohtaan.
Friedrich Moserin ja Matthieu Lietaertin vuoden 2012 elokuva 'Brysselin lobbarit', (The Brussels Business - Who Runs the European Union) pitää ERT:n kulissientakaista vaikutusvaltaa EU:ssa suurena. Ilkka Hakalehdon kirjan "Itsenäisyys vaarassa: kamppailu Suomesta 1917 vallankumouksesta 1990-luvun eurohuumaan" mukaan ERT on perustettu nimenomaan toteuttamaan suuryritysten ja suurpääoman omistajien etujen mukainen rakennemuutos Euroopan unionin avulla - ja että ERT on EU:n todellinen vallankäyttäjä sen virallisten toimi- ja päätoksentekoelinten takana.
Mongolia kesäolympialaisissa 2016

Mongolia osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti 43 urheilijaa yhdeksässä lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Temuulen Battulga.
Joukkue.
Jousiammunta.
Mongoliasta jousiammuntaan osallistui Jantsangiin Gantögs. 
Yleisurheilu.
Yleisurheilussa Mongoliaa edustavat miesten puolelta Bat-Ochir Ser-Od, Gantulga Dambadarjaa sekä Tseveenravdan Byambajav, jotka osallistuvat maratoniin. Naisten puolella Mongoliaa edustavat Bayartsogt Munkhzayaa ja Luvsanlkhundegiin Otgonbayar osallistumalla myös maratoniin.
Nyrkkeily.
Mongolia lähetti kuusi edustajaa olympialaisiin. Edustajat ovat Gankhuyagiin Gan-Erdene alemmassa kärpässarjassa, Kharkhuugiin Enkh-Amar kärpässarjassa, Erdenebatyn Tsendbaatar kääpiösarjassa, Dorjnyambuugiin Otgondalai kevytsarjassa, Baatasurkhiin Chinzorig ylemmässä kevytsarjassa ja Byambyn Tuvshinbat välisarjassa. 
Judo.
Mongolia sai kaikkiaan 13 judokaa Rion olympialaisiin, kahdeksan miestä ja viisi naista.
Ammunta.
Mongolia sai lähetettyä kolme edustajaa Rion olympialaisiin. Kaikki heistä olivat naisia. Heistä Gankhuyagiin Nandizayaa
osallistui 10 metrin ilmakivääriin ja 50 metrin kivääriammuntaan, Otryadyn Gundegmaa 10 metrin ilmapistooliin ja 25 metrin pistooliin ja Tsogbadrakhyn Mönkhzyl 10 metrin ilmapistooliin ja 25 metrin pistooliin.
Saukkolammi (Ylöjärvi, Luode)

Saukkolammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Saukkolammi on osa Liesijärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Se sijaitsee pienellä metsäisellä suolla yhdessä pienen lammen kanssa ja niitä kiertää kapea avosuon vyöhyke. Siihen on kaivettu viisi suo-ojaa, joista yksi laskee Liesijärven eteläpäähän suo-ojien läpi. Lampi sijaitsee Liesijärven länsipuolella ja se on rajattu ulos Seitsemisen kansallispuistosta. Rantaviivan pituus on 450 metriä. Lampien väliin on rakennettu jokin mökki, jonne johtaa seututieltä 332 alkavalta kärrypolulta lähtevä kävelypolku.
Gertrude Kolar

Gertrude ”Trude” Kolar (myöh. Gollner, 23. tammikuuta 1926 Graz – 22. joulukuuta 2014 Berliini, Saksa) oli itävaltalainen telinevoimistelija ja kuollessaan maan ainoa lajin maailmanmestari.
Kolar kilpaili kaksissa kesäolympialaisissa: Lontoossa 1948 hän sijoittui Itävallan joukkueessa joukkuekilpailun kuudenneksi ja Helsingissä 1952 joukkuekilpailun kymmenenneksi ja yhteisvoimistelun yhdeksänneksi. Hän kilpaili Helsingissä myös moniottelussa ja kaikilla telineillä päälle 70:n sijoituksilla. MM-kilpailuista Kolar voitti Baselissa 1950 kultaa eritasonojapuilta, hopeaa hypystä ja pronssia ottelusta.
Avioitumisensa myötä Gollnerina tunnettu Kolar kuoli 88-vuotiaana Berliinissä 22. joulukuuta 2014. Hän oli kuollessaan edelleen Itävallan ainoa maailmanmestaruuden voittanut telinevoimistelija.
Doris Hedberg

Doris Linnea Birgitta Hedberg (myöh. Asplund, s. 18. helmikuuta 1936 Skellefteå) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Hedberg saavutti yhteisvoimistelussa olympiahopeaa Melbournessa 1956, missä hän kilpaili myös ottelussa, sijoittui permannolla kahdeksanneksi ja hypyssä kymmenenneksi ja kuului myös Ruotsin joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Eva Rönström

Eva Rönström (myöh. Ericsson, 29. joulukuuta 1932 Tukholma – 7. lokakuuta 2021 Nacka) oli ruotsalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Rönström saavutti yhteisvoimistelussa olympiahopeaa Melbournessa 1956, missä hän kilpaili myös ottelussa, sijoittui yksittäisillä telineillä parhaimmillaan permannolla 18:nneksi ja kuului myös Ruotsin joukkuekilpailussa kahdeksanneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Vanja Blomberg

Vanja Hedvig Desideria Blomberg (myöh. Webjörn, s. 28. tammikuuta 1929 Göteborg) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Blomberg voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Ruotsi oli Helsingissä joukkuekilpailussa neljäs, mutta ottelussa 82:nneksi sijoittuneen Blombergin suorituksia ei laskettu mukaan Ruotsin tulokseen: Blomberg sijoittui henkilökohtaisissa kilpailuissa parhaimmillaan permannolla 31:nneksi. MM-kilpailuista Blomberg voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta.
Gun Röring

Gun Margareta Röring (myöh. Lindh, 16. kesäkuuta 1930 Uumaja – 17. maaliskuuta 2006 Uumaja) oli ruotsalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Röring voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Lisäksi Ruotsi oli Helsingissä joukkuekilpailussa neljäs, ja Röring sijoittui ottelussa 23:nneksi oltuaan yksittäisillä telineillä parhaimmillaan permannolla 20:s.
Ingrid Sandahl

Ingrid Clara Charlotta Sandahl (myöh. Sundell, 5. marraskuuta 1924 Tukholma – 15. marraskuuta 2011 Örebro) oli ruotsalainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Sandahl voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Lisäksi Ruotsi oli Lontoon kesäolympialaisissa 1948 sekä Helsingissä joukkuekilpailussa neljäs, ja jälkimmäisessä Sandahl kilpaili myös ottelussa ja telineillä sijoittuen parhaimmillaan 50:n huonommalle puolen. MM-kilpailuista hän voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta.
Latam Airlines Group

LATAM Airlines Group S.A. on chileläinen lentoyhtiöitä omistava holdingyhtiö, joka syntyi LAN Airlinesin ja TAM Linhas Aéreasin yhdistyttyä kesällä 2012. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Chilen pääkaupungissa, Santiagossa. Yhtiöllä on toimistoja myös Argentiinassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Paraguayssa ja Perussa.
Yhtiön toimitusjohtaja on LAN Airlinesin entinen johtaja, Enrique Cueto. Vaikka yhdistyminen tapahtui jo 2012, niin molemmat lentoyhtiöt (LAN Airlines ja TAM Airlines) saivat lentää itsenäisesti elokuuhun 2015 asti. Tällöin ilmoitettiin, että molemmat yhtiö uudelleenbrändätään LATAM-nimen alle.
LATAM Airlines Groupin kilpailijat Etelä-Amerikan mantereella ovat esim. Synergy Group, Aviancia Holdings, Copa Airlines, Gol ja Azul Airlines.
Laivasto.
Yhtiön laivasto käsittää 2019 317 konetta ja laivaston keski-ikä on 9 vuotta.
Göta Pettersson

Göta Elisabeth Pettersson (myös muodossa Petersson, myöh. Frisk, 18. joulukuuta 1926 Tukholma – 9. lokakuuta 1993 Tukholma) oli ruotsalainen telinevoimistelija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Pettersson voitti yhteisvoimistelussa olympiakultaa Helsingissä 1952. Lisäksi Ruotsi oli Lontoon kesäolympialaisissa 1948 sekä Helsingissä joukkuekilpailussa neljäs, ja jälkimmäisessä Pettersson kilpaili myös ottelussa ja telineillä sijoittuen parhaimmillaan 30:n huonommalle puolen. MM-kilpailuista hän voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta.
Gunnel Ljungström

Gunnel Ljungström (myöh. Petersson, s. 25. elokuuta 1931) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja maailmanmestari.
Ljungström voitti Baselissa 1950 kultaa joukkuekilpailusta.