tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hyvinkään Liikenne

Hyvinkään Liikenne Oy on Hyvinkäällä toimiva linja- sekä tilausajoliikennettä harjoittava bussiyritys, jonka ydinosaamista ovat ympäristöystävälliset, tehokkaat ja asiakaslähtöiset henkilöliikennepalvelut. Yhtiön perusti Tauno Mäkelä vuonna 1954 aloittaen säännöllisen paikallisliikenteen Hyvinkäällä ja se on edelleen saman suvun omistuksessa toimiva perheyritys. Yhtiö työllistää n. 35 vakituista työntekijää, sillä on n. 20 linja-autoa ja se liikennöi Hyvinkäällä noin 300 vuoroa arkipäivisin seitsemällä paikallisliikenteen linjalla. Lisäksi yritys liikennöi Hyvinkään alueella seitsemällä palveluliikennelinjalla ja kolmella seutuliikennelinjalla sekä tilausajoja laadukkaalla 9-60-paikkaisella tilausajokalustolla koko maassa asiakkaiden tarpeiden mukaan. http://hyvinkaanliikenne.fi/
Hyvinkään paikallisliikenteen reaaliaikaiset reitti-, pysäkki- ja aikataulutiedot löytyvät "Google Maps" -reittioppaasta sekä "Bussit kartalla" -palvelusta verkko-osoitteessa http://hyvinkaanliikenne.fi/map. Tietoa Hyvinkään paikallisliikenteen lipuista ja hinnoista löytyy verkko-osoitteesta https://www.hyvinkaanliikenne.fi/lippuinfo/.
Hyvinkään paikallisliikenteessä liikennöidään rautatieasemalta seuraavin linjoin:
1 Rautatieasema - sairaala / Vehkoja - Hyvinkäänkylä
2 ja 2A Rautatieasema - Sahanmäki / Mustamännistö - Maauimala
2B Rautatieasema - Sahanmäen teollisuusalue
3 Rautatieasema - Talvisilta - Veikkari
4 Rautatieasema - Hakala
5 Rautatieasema - Tapainlinna - Martti
6 Rautatieasema - Sveitsi - Paavola
7 Rautatieasema - Hakakallio - Metsäkalteva
Hyvinkään keskusta-alueen ulkopuolella liikennöivät linjat:
10 Hyvinkää - Noppo / Helletorppa - Kytäjä
11 Hyvinkää - Ahdenkallio - Ridasjärvi
12 Hyvinkää - Palopuro - Jokela - Kaukas
Hyvinkään Liikenne Oy:n "Tilausajolaskurilla" bussikuljetuksen tilaaminen on nopeaa, vaivatonta ja edullista. Syöttämällä "Tilausajolaskuriin" reitin tiedot päivämäärineen, aikataulun, ryhmän koon sekä halutun bussin varustelutason, laskuri laskee tilausajolle hinnan heti. Asiakas voi hyväksyä tarjouksen muutamalla klikkauksella ja tehdä bussitilauksen kätevästi vain parissa minuutissa. Tilausajolaskuri laskee kuljetustarjouksia 24/7 verkko-osoitteessa https://tilausajolaskuri.fi/.
Hyvinkään Liikenne Oy on järjestänyt yhden päivän bussimatkoja, "Opastettuja kotimaan Päiväretkiä," jo vuodesta 1995 kotimaan kiinnostavimpiin retkikohteisiin. Kesäkautena päiväretkilähtöjä on Helsingistä, Hyvinkäältä ja Riihimäeltä lähes päivittäin. Matkustuskausittain vaihtuvaan päiväretkitarjontaan voi tutustua verkko-osoitteessa https://www.paivaretket.fi/.
Hyvinkään Liikenteen tytäryritys matkatoimisto "Uudenmaan Seuramatkat Oy" perustettiin vuonna 1968. Ensimmäisiä bussimatkoja ulkomaille Hyvinkään Liikenne järjesti jo 1950-luvulla. Uudenmaan Seuramatkat tuottaa useamman päivän matkapaketteja niin koti- kuin ulkomailla kiertomatkoista kylpylälomiin. https://uudenmaanseuramatkat.fi/
Hyvinkään Liikenteen toimitusjohtajana toimii Wille Mäkelä, joka voitti Suomen joukkueessa curlingin hopeamitalin 2006 Torinon talviolympiakisoissa.
Kybernetiikka

Kybernetiikka on erilaisten järjestelmien säätö- ja viestintätapahtumia tutkiva tiede. Termi kybernetiikka juontuu muinaiskreikan sanasta "ohjata".
Kuvaus.
Kybernetiikan peruselementit ovat:
Kybernetiikka tutkii yleisesti itseohjautuvia automaattisesti säätyviä systeemejä. Nämä systeemit voivat edustaa hyvin monenlaisia eri aloja. Kybernetiikkaa on sovellettu niin biologisiin järjestelmiin kuin yhteiskunnan ilmiöiden ja toiminteiden mallintamiseen. Jotta saataisiin oikeaa 'hallintatietoa' kompleksisten järjestelmien tehokkaaseen valvontaan, sekä niiden itseohjausmekanismien parhaaseen optimointiin, on saatava niistä maksimaalista (tai väh. riittävää) toiminnallista informaatiota. Tämä voi tarkoittaa joko (kuten enimmäkseen on rajoituttu tekemään) sen seurantaa, että jokin "järjestelmä" automaattisesti reagoi ns. palautetietoon, pitäen näin itsensä edelleen toimintakuntoisena ja -kykyisenä tai (mikä ehkä olisi suotavaa) tätä käsitettä (kyberneettistä metodia) alettaisiin enemmän soveltaa myös luonnon ilmiöiden kuvailuun.
Tämä ajatus lienee ollut myös jo Norbert Wienerin eräänä motiivina hänen teoksessaan "Ihmisestä, koneista, kielestä". Luonnon toiminnoissa esiintyvistä itsesäätelymekanismeista on viime vuosina jo ilmestynyt merkittävää kirjallisuuttakin. Esimerkkeinä mm. James Lovelock: "Gaian kosto" , joka käsittelee maapallon ilmaston itsesäätelyn ja niin myös ihmiskunnan tulevaisuuden ongelmia, sekä John Gribbin: "Syvä yksinkertaisuus", jossa jopa osoitetaan, että myös galaktisella ja siis laajalla kosmisella tasolla, vallitsee materian itseään säätävien elementtien: entropian ja gravitaation, keskinäinen kybernetiikka. 
Vaikka ko. teokset eivät juuri käytä kybernetiikan käsitettä, on sen 'läsnäolo' silti aivan ilmeistä.
Biologiset oliot rakentuvat oleellisesti elintoiminnoiltaan kyberneettisesti kuvailtavien säätelytoimintojen ja "ohjailun" varaan. Laajasti ottaen myös maapallon ilmasto ylläpitää toimintaansa ja tasapainoaan (esim. lämpötila, veden kiertokulku jne.) auringosta saamansa lämmön stimuloimilla itseään säätävillä kyberneettisillä toimintatavoilla.
Esrange

Esrange (European Space and Sounding Rocket Range) on Ruotsin Lapissa sijaitseva avaruuskeskus, jossa on muiden muassa alikiertoradan rakettien laukaisukeskus. Esrange on myös merkittävä satelliittien maa-asema. 
Se sijaitsee 45 kilometriä Kiirunan kunnan keskustaajamasta Kiirunasta itään. Esrangessa työskentelee noin sata henkeä. 
Esrange on Norjan Andøyan ohella toinen Pohjoismaissa sijaitsevista laukaisukeskuksista. Esrangen laukaisutoiminta on nykyään lähinnä revontulten mittausta, luotainrakettien laukaisuja ja säähavaintopallojen lähetystä.
Kiirunan Esrangen laukaisualueelta suurimmat luotausraketit nousevat korkeimmillaan yli 700 kilometriin. 
Historia.
Ruotsi laukaisi 1950-luvun lopussa raketteja sotilaallisesta Naustan keskuksesta ja 1960-luvun alussa Kronogårdin rakettilaukaisukeskuksesta, jossa raketit olivat pääosin NASA:n Nike-Cajun-luotainraketteja. 
Euroopan avaruusjärjestön (ESA) edeltäjä ESRO aloitti Esrangen rakentamisen vuonna 1964. Ensimmäinen raketti laukaistiin vuonna 1966. 
Vuonna 1972 keskus siirtyi Ruotsin valtion omistaman yhtiön Swedish Space Corporationin omistukseen. 
Esrange on myös merkittävä satelliittien maa-asema, jonka antennit vastaanottavat tietoa muun muassa useista kaukokartoitus- ja tietoliikennesatelliiteista. Satelliittitoiminta aloitettiin vuonna 1978 ja nykyään se työllistää lähes sata henkilöä. Euroopan avaruusjärjestö ESA perusti avaruuskeskuksen yhteyteen (Salmijärvi) oman maa-asemansa vastaanottamaan tietoa ERS-kaukokartoitussatelliiteista. Myöhemmin laitteistoja on käytetty myös maapalloa tutkivan Envisat-satelliitin mittaustulosten vastaanottamiseen. Vuodesta 1999 lähtien Esrange on kuulunut myös maailmanlaajuiseen satelliittien maa-asemien PrioraNet-verkostoon. 
Vuonna 2011 ESRANGEn toimintaan kuuluivat muun muassa
METOP

MetOp (tai METOP) on Euroopan ensimmäinen naparadan operatiivinen sääsatelliitti. Se on Euroopan sääsatelliittijärjestön, EUMETSATin satelliitti. Yhdysvaltain, likimain vastaava organisaatio, NOAA on toimittanut siihen joitakin mittalaitteita. METOPS-satelliitit toteuttavat sään ennustamisessa tarvittavan datan kokoamisesta. Suomessa MetOp-satelliittien dataa vastaanottaa Ilmatieteen laitos.
MetOp koostuu kolmesta satelliitista, jotka laukaistaan peräkkäin 14 vuoden aikana alkaen 19. lokakuuta 2006, jolloin laukaistiin MetOp-2. Se sai nimen MetOp-A laukaisun jälkeen. METOP-satelliitit muodostavat avaruudesta havaintoja tekevän osan "EUMETSAT's Polar System" eli EPS-järjestelmästä. Toinen METOP laukaistiin 17. syyskuuta 2012 ja kolmas laukaistaan vuonna 2017. 
Valmistus.
Satelliitit rakensi EADS Astriumin tehtaat Ranskassa, Saksassa ja Englannissa. Astrium SAS Ranskassa johti satelliitin suunnittelua ja valmistusta. Astrium GmbH Saksassa johti hyötykuormamoduulin (Payload Module) kehitystyötä ja asensi tiedelaitteet siihen. Se suunnitteli ja rakensi ASCAT ja GRAS-instrumentit. ASTRIUM Ltd, Englannissa, johti huoltomoduulin (Service Module Mechanical Subsystems) suunnittelua ja valmistusta. 
Tamperelainen Patria valmisti satelliittien GOME-instrumentin elektroniikkayksikön. Espoolainen Space Systems Finland (SSF) teki satelliittisarjan telemetrian ja telekomentojen käsittelyohjelmistot, jotka ovat keskeinen osa satelliitin toiminnan ohjausta. SSF toteutti otsonidatan myös analysoinnin ohjelmistoja EUMETSATin (ja Ilmatieteen laitoksen) EUMETSATin nk. otsoni-SAF-keskukselle, joka sijaitsee Tähtelässä Sodankylässä.
Instrumentit.
MeTOPin instrumentit eli mittaavat laitteet (sekä englanninkieliset lyhenteiden alkuperäisnimet):
Seuraaja.
EUMETSAT, ESA ja Euroopan komissio valmistelevat METOP Second Generation-sääsatelliitteja, joita kutsutaan myös Post-EPS-satelliitiksi (EPS=EUMETSAT Polar System). Euroopan komissio rahoittaa 7. puiteohjelman kautta siihen yhden instrumentin, Sentinel-5:n, jota puolestaan valmistelee ESAn Sentinel 5 Precursor-missio.
Hyvinkään kirkko

Hyvinkään kirkko on professori Aarno Ruusuvuoren suunnittelema, vuonna 1961 valmistunut moderni kirkko. Kirkko on Hyvinkään seurakunnan pääkirkko ja yksi Hyvinkään tunnetuimmista nähtävyyksiä. Se sijaitsee keskeisellä paikalla kaupungin pääkadun Hämeenkadun varrella. Kirkko näkyy kauas, ja se on helppo tunnistaa pyramidimaisesta muodostaan. Pyhän Kolminaisuuden kunniaksi suuri osa rakennuksen muodoista on kolmioita.
Kirkkosalin valaistus on toteutettu siten, että päähuomio keskittyy alttarille. Alttaritauluna on ikkuna, josta avautuu näkymä kirkkopuistoon. Alttarilla on matala risti. Salissa on istumapaikat 630 ihmiselle, jonka lisäksi urkuparvelle ja yläsaliin mahtuu yhteensä 250 henkeä. Urut on rakentanut vuonna 1977 Urkurakentamo Hans Heinrich. Ne ovat 35-äänikertaiset.
Hyvinkään kirkon sakraalihopeat on valmistanut akateemikko, hopeaseppä Bertel Gardberg.
Museovirasto on määritellyt Hyvinkään kirkon ja siihen liittyvän seurakuntakeskuksen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Hyvinkään evankelis-luterilaisen seurakunnan muut kirkot ovat Hyvinkään vanha kirkko ja Kytäjän kirkko.
GOCE

GOCE oli ESA:n kaukokartoitussatelliitti, jolla mitataan maan painovoimaa ja valtamerien merivirtauksia. Nimi on akronyymi sanoista "Gravity Field and Steady-State Ocean Circulation Explorer". 
Satelliitti ja sen mittalaite.
Satelliitin massa on 1 200 kg. Satelliitin kiertorata on vain 250 km korkea aurinkosynkroninen kiertorata. Satelliitin suunnitellaan toimivan vain 6–12 kuukautta noin 250 km:n korkeudella − rata ylläpidetään rakettimoottorin avulla ja sen ajoainevaranto on rajallinen. GOCE tuottaa runkoonsa kiinnitetyillä aurinkokennoilla 1 500 W sähkötehoa. Aurinkosähkö antaa sähkötehon englantilaisvalmisteiselle ionimoottorille, joka käyttää ajoaineena ksenonia (40 kg kaikkiaan) ja toimii radankorjausmoottorina.
Satelliitissa on kolme instrumenttia, joista tärkein on "Electrostatic Gravity Gradiometer" (EGG). Tämä instrumentti mittaa painovoimagradienttia satelliitin paikalla avaruudessa. Mittauksista voidaan monimutkaisen inversiomenetelmän avulla rekonstruoida Maan painovoimakenttä. Tämän kentän eräs tasa-arvopinta taas on geoidi, joka pitäisi olla sama kuin keskimerenpinta, mutta muun muassa merivirtausten vuoksi näin ei ole. Pintojen välinen poikkeama on metrin luokkaa oleva. Meritopografia mahdollistaa merivirtausten mallittamisen.
Suomi ja GOCE.
Suomessa Geodeettinen laitos on mukana GOCE-satelliittiin liittyvässä tutkimuksessa. Espoolainen Space Systems Finland -yhtiö toteutti satelliitin asennonsäädön tietokoneohjelmiston.
Toiminta.
Satelliitti laukaistiin 17. maaliskuuta 2009 Plesetskin kosmodromilta Venäjältä Rockot-kantoraketilla.
Vuoden 2010 elokuun lopussa ESA ilmoitti, ettei GOCE ole toiminut kuukauteen tietokoneen laitevian takia. Tietokoneessa oli ollut toimintahäiriö jo aiemmin. Syyskuun alussa 2010 tietokoneen päätietokoneella ja varatietokoneella olleet viat kierrettiin niiden ohjelmistoja muuttamalla.
Marraskuussa 2010 päätettiin jatkaa satelliitin toimintaa 18 kuukaudella vuoden 2012 loppuun asti tarkoituksena tarkentaa jo kerättyä tietoa.
2012 marraskuussa satelliitin rataa laskettiin 255 km:sta 235 km:iin tarkemman datan saamiseksi. Ajoainetta oli tällöin jäljellä 50 viikon ajaksi.
Rataa laskettiin edelleen 229 km:iin toukokuussa 2013. Ajoaineena käytetyn ksenonin loppumisen jälkeen aluksen laskettiin saapuvan yläilmakehään 2–3 viikon kuluessa. 18. lokakuuta 2013 ESA ilmoitti ajoaineen paineen vähentyneen alle toimintarajan. Virallisesti satelliitin toiminnan ilmoitettiin loppuneen 21. lokakuuta, kun sen ionimoottori lopetti toimintansa.
GOCE-satelliitti tuhoutui maanantain vastaisen yönä kello 2.16 Suomen aikaa saavuttaessaan ilmakehän tiheämmät osat. ESA:n mukaan satelliitti putosi mereen Etelä-Atlantilla 400 kilometriä Falklandin saarista etelään lähellä Tulimaan kärkeä.
Hajasäteily

Hajasäteily on elektronisten laitteiden tahatonta sähkömagneettista säteilyä ympäristöönsä. Periaatteessa kaikki elektroniset laitteet, joissa kulkee vaihtovirta, säteilevät jonkin verran, siis esimerkiksi kaikki vastaanottimet, tietokoneet tai tietokonenäytöt. Hajasäteily sisältää usein laitteen käsittelemää informaatiota.
Myös lähettimet voivat hajasäteillä. Tällöin ne lähettävät smg-säteilyä hyötykaistan ulkopuolella. Yleensä hajasäteilyteho on erittäin pieni lähettimien varsinaisiin lähetystehoihin verrattuna.
Hajasäteilystä tuli kuuluisa 1980-luvulla, kun esitettiin, että tietokonenäyttöjä on mahdollista "salakatsella" jopa satojen metrien päästä lähes kotitekoisin laittein näyttöjen hajasäteilyyn perustuen. Hajasäteilyn estäminen on siis myös tietoturvakysymys.
Huonosti rakennettu tai epäkunnossa oleva elektroninen laite voi hajasäteillä niin paljon, että se häiritsee useiden metrien päässä muita elektronisia laitteita. 
Hajasäteilyä käytetään hyväksi hajasäteilytiedustelussa. 
Nato-mailla on Tempest-niminen standardi hajasäteilyn mittaamiseksi ja pitämiseksi aisoissa.
Hajasäteily voi tarkoittaa myös esimerkiksi auringon säteilyä, joka ei tule suoraan auringosta, vaan heijastuu jostakin pinnasta epäsuorasti kohteelle.
Pierre Montet

Pierre Montet (27. heinäkuuta 1885 Villefranche-sur-Saône, Ranska – 19. kesäkuuta 1966 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen arkeologi ja egyptologi.
Montet toimi professorina Strasbourgin yliopistossa vuosina 1919–1948 ja Pariisin yliopistossa vuosina 1948–1956. Montet johti vuosina 1921–1924 Bybloksessa (nyk. Jubayl Libanonissa) ensimmäistä merkittävää kaivaustansa. Kaivauksilta hän löysi yhden vanhimmista tunnetuista kirjoituksista. Tutkimustensa tulokset hän julkaisi kirjassaan 'Byblos et l’Égypte".
Montet suoritti vuosina 1929–1951 kaivauksia Taniksessa Niilin suistossa. Hän löysi merkittäviä hautoja vuosina 1939, 1940 ja 1946. Tanisin nekropolista on löytynyt faaraoiden ja korkeiden virkamiesten hautoja 21. ja 22. dynastioiden ajoilta. Kultaisesta hautanaamiosta ja hopeisesta sarkofagista sekä muista arvokkaista metallitöistä on havaittu syyrialaisia vaikutteita.
Montet kuoli Pariisissa kesäkuussa 1966 80-vuotiaana.
Adventures in the Magic Kingdom

Adventures in the Magic Kingdom on Capcomin kehittämä ja julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1990. Peli kuuluu moniin Capcomin luomiin Disney-aiheisiin peleihin, joihin Nintendo Entertainment Systemillä lukeutuivat muun muassa "" (Tikun ja Takun pelastuspartio) ja "DuckTales" (Ankronikka). Pelissä ohjataan poikaa, jonka tehtävänä on löytää huvipuiston lumotun linnan kuusi avainta, jotta puisto voidaan avata. Apureina pelissä toimivat muun muassa Aku Ankka, Hessu Hopo ja Mikki Hiiri.
Pelissä on tuttuja tasohyppelyelementtejä (Kummitustalo ja Merirosvokentät), mutta myös ajopelin aineksia, kevyttä reaktiotestiä (Space Mountain ja Suuri Ukkosvuori) sekä Disney Trivia -tietokilpailu, jossa pelaajan on vastattava puistossa piilevien lasten kysymyksiin.
Adaptiivinen älyantenni

Adaptiivinen älyantenni on antenni, jonka ominaisuuksia voidaan muuttaa ulkoisella ohjauksella. Adaptiiviset älyantennit ovat useimmiten antenniryhmiä.
Yksinkertainen adaptiivinen älyantenni on kahden antennin ryhmä, jossa toisen antennin syöttöjohdossa yhteiseen antenniliitäntään on säädettävä viivelinja. Tällaisen antenniryhmän keskeisin ominaisuus on se, että toisen antennin viivettä säätämällä saadaan mielivaltaisesta suunnasta tuleva häiriö- tai häirintälähetys nollattua. Tällöin yhteiseen antenniliitäntään tulevien radioaaltojen keskinäinen vaihe-ero on 180 astetta eli ne kumoavat toisensa.
Tällaiset antenniryhmät ovat tärkeitä elektronisessa sodankäynnissä. Niillä voidaan pienentää merkittävästi häirinnän vaikutusta.
Tutka-alueen adaptiivisissa antenneissa saattaa olla satoja, jopa tuhansia antenneja, joita ohjataan yksilöllisesti tai ryhmissä. Näin saadaan aikaiseksi muun muassa:
Tällainen suuri adaptiivinen antenni vaatii hyvin suuren laskentakapasiteetin ja sen takia tehokkaita tietokoneita ohjaukseensa.
Radiohiljaisuus

Radiohiljaisuus, nykyisin emissiokontrolli, emissioiden hallinta, on elektronisen sodankäynnin termi ja tarkoittaa radioiden täydellistä käyttökieltoa. Näin estetään vastustajaa saamasta tietoja radioliikenteestä. Perinteisesti sitä on käytetty esimerkiksi ennen hyökkäystä, jolloin uusista hyökkäysvaiheessa käyttöön otettavista taajuuksista saadaan suojaa mahdollisimman pitkään.
Nykyään käsite radiohiljaisuus on vanhanaikainen, koska viestiverkot ovat kehittyneet laajemmiksi ja elektroninen tiedustelu, muun muassa suuntiminen, on kehittynyt elektroniikan yleisen kehityksen myötä. Tämän vuoksi radiohiljaisuus määritellään elektromagneettisina päästöinä ja puhutaan emissioiden hallinnasta. 
Joukkoja suojataan emissiokontrollitasoilla (emission control, EMCON) elektroniselta tiedustelulta ja sen avulla tehtävältä aseelliselta tai elektroniselta häirinnältä vaikutukselta. Oleellista on se, miten helposti joukko voi paljastua lähetteiden perusteella. 
EMCON tarkoittaa radiomagneettista säteilyä lähettävien laitteiden, radio, toisiotutkavastain sekä radiokorkeusmittari, lähetyskieltoa. Radiohiljaisuus on rikottava, jos lentoturvallisuus edellyttää sitä. Lähes täydellinen hiljaisuus on EMCON A, kun taas EMCON D:ssä radio- ja dataliikennöinti radioteitse on sallittu tehtävän edellyttäessä.
Filmation

Filmation oli piirrettyjä valmistava yhtiö, joka perustettiin 1960-luvulla Yhdysvalloissa. Yhtiö muistetaan ankarasta arkistokuvien käytöstä. Tämä tarkoitti sitä, että oleellisimmat animaatiot tehtiin jo ennen kuin yhtään käsikirjoitusta oli saatu aikaiseksi, jotta jaksot pystyttiin kasaamaan helposti ja uutta animaatiota tarvitsi luoda vähän, jos ollenkaan. Näin säästettiin kuluissa. Tämä sai useat piirretyt näyttämään erittäin halvoilta.
Filmation joutui myös rajoittamaan jaksojen sisältöä, ei vain rajoitetun animoinnin, vaan myös pääasiallisen kohdeyleisön, lasten, takia. Tämä näkyi varsin selvästi Batman-sarjakuvaan pohjaavassa piirrossarjassa, jossa vakavammat ja synkemmät aiheet oli eliminoitu tehokkaasti tarpeettomalla täytekomiikalla. Monet yhtiön piirretyistä sisälsivät niin sanotun opetusosion itse jakson päätteeksi.
60-luvulla Filmation oli yksi Hanna-Barberan (nykyään "Cartoon Network Studios") harvoista kilpailijoista ja sen menestyneimpiin sarjoihin lukeutuivat "Archie"-sarjakuvien pohjalta tehty piirrossarja sekä Star Trek'iin pohjautuva animaatiosarja jossa ääninäyttelijöinä toimivat sarjan alkuperäiset näyttelijät. Archie-piirretyn suosio johti Hanna-Barberan päätökseen luoda kuuluisa "Scooby Doo" -piirretty. Vaikka Filmation tuotti Batman-animaatiosarjan, itse näyttelijöillä toteutetun TV-sarjan animoidun intron tuotti yhtiön kilpailija Hanna-Barbera. Tämän lisäksi Robinilla ja Shaggy'llä oli sama ääninäyttelijä, Casey Kasem.
1980-luku oli Filmationin kulta-aikaa, kun yhtiö alkoi vuonna 1983 tuottamaan Mattelin "Masters of the Universe" -lelusarjaan pohjaavaa piirrossarjaa He-Man. Kyseinen sarja olikin Filmationin tuottavin ja suosituin, ja sarjalla onkin yhä vankka fanipohja. Sarjan lopun jälkeen luotu sisarsarja "" ei menestynyt, vaikka sen animointi oli laadultaan parempaa. He-Man-piirretyn välillä järjetön säästökuuri johti siihen, että sarjan tuottaja Lou Scheimer päätyi ääninäyttelemään suurinta osaa sarjan sivuhahmoista.
Yhtiön viimeinen piirretty oli tieteis-länkkärisarja BraveStarr. Filmation suljettiin silloisen omistajan, kosmetiikkayhtiö, L'Oréalin päätöksestä vuonna 1989.
Tuotantoa.
Filmationin tuotantoa 1960-luvulta 1980-luvulle, suluissa sarjan aloitusvuosi Yhdysvalloissa:
Valokuvamuisti

Valokuvamuistilla tarkoitetaan kykyä muistaa hyvin tarkasti nähty asia. Monilla ihmisillä on väitetty olevan valokuvamuisti, mutta tähän mennessä juuri yhtään luotettavaa koetta aiheesta ei ole tehty. Väitetään, että sitä esiintyy erityisesti eritasoisilla autismin kirjoon kuuluvilla, kuten Asperger-syndroomaisilla.
Valokuvamuisti voidaan sotkea eideettiseen muistiin, mutta ne ovat eri asioita.
Selibaatti

Selibaatti (latinan sanasta "caelebs", 'naimaton') tarkoittaa sitoutumista naimattomuuteen tai pidättymistä sukupuolielämästä.
Syyt.
Selibaatti voi olla yksilön oma valinta tai jostain syystä pakotettu, mutta se voi myös olla ympäröivän yhteisön sanelema.
Sukupuolivietiltään heikko ihminen saattaa valita elämän selibaatissa. Ikääntyneen ihmisen selibaatti voi johtua sukupuolivietin tai sukupuolisen kyvyn heikentymisestä, tai yhdynnän muuttumisesta kivuliaaksi. Selibaatti voi myös olla osa askeettista elämäntapaa, jossa sukupuolinen kanssakäyminen voidaan pyrkiä muuntamaan joksikin arvokkaampana pidetyksi toiminnaksi. Jotkut urheilijat ovat selibaatissa ennen tärkeää kilpailua.
Vakava sairaus tai sukupuoliteitse tarttuvan sairauden kuten aidsin pelko voi ajaa ihmisen selibaattiin. Vankilassa tai muussa laitoksessa voi joutua vastentahtoisesti elämään selibaatissa. Yksin eläminen tai kiireet töissä tai opinnoissa voivat johtaa selibaattiin.
Yhteisön sanelemassa selibaatissa on paljolti kysymys uskonnollisista määräyksistä. Selibaattilupaus on osa kristillisiä luostarilupauksia. Katolisen kirkon latinalaisessa riituksessa selibaattia edellytetään munkkien ja nunnien lisäksi myös papeilta ja piispoilta, ortodoksisessa kirkossa sekä idän katolisissa kirkoissa vain piispoilta.
Seuraukset.
Jatkuva ja täydellinen selibaatti vähentää sukupuolista halukkuutta. Elämän ilman seksiä ei arvella olevan ihmisen fyysiselle terveydelle haitallista, eikä vapaaehtoisen selibaatin uskota haittaavan psyykkistä terveyttä. Pakotetun selibaatin kuitenkin tiedetään olevan haitallista mielenterveydelle.
Sr

Sr tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Nm

Nm tarkoittaa seuraavia asioita:
Mittayksiköitä:
Muita:
Cm

Cm tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Dm

DM, Dm tai dm voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Aulis

Aulis on suomalainen miehen ja aikaisemmin myös naisen etunimi, joka on johdettu anteliasta ja avuliasta tarkoittavasta adjektiivista ”aulis”. Auliksen nimipäivä on 16. elokuuta. Vastaavat naisennimet ovat Auli ja Aulikki. Elokuuhun 2025 mennessä nimi Aulis on annettu 24 817 miehelle sekä 1900-luvun alkuvuosikymmeninä myös noin 30 naiselle.
Mg

Mg tarkoittaa seuraavia:
Katso myös.
Aihepiiriin liittyvät myös seuraavat:
Johan

Johan on miehen etunimi, Raamatusta peräisin olevan Johannes-nimen muunnelma, joka on käytössä ainakin Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Alankomaissa sekä myös suomenruotsalaisilla.
Varsinkin Suomen historian henkilöistä, joiden nimi aikalaislähteissä ja asiakirjoissa on ollut ruotsin kielen mukaisesti "Johan", saatetaan suomenkielisissä yhteyksissä käyttää myös nimen suomenkielistä muotoa "Juhana" tai talonpoikaissäätyyn kuuluvista suomenkielisistä henkilöistä myös muotoa "Juho". 
Ruotsissa Johanin ja Johanneksen nimipäivä on nykyään 27. joulukuuta (vuosina 1993–2000 se oli 24. kesäkuuta). Suomessa Johanin nimipäivä on nykyisinkin suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 24. kesäkuuta.
Suomessa nimi Johan on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu kesäkuuhun 2025 mennessä 36 665 miehelle ja noin 30 naiselle.
Mary (Turkmenistan)

Mary on Maryn maakunnan pääkaupunki Turkmenistanin eteläosassa. Sen asukasluku oli vuonna 2004 arviolta 159 000. Lähellä sijaitsee historiallinen Mervin kaupunki.
Maantiede.
Mary sijaitsee Turkmenistanin eteläosassa Murgabjoen ja Karakumin kanavan yhtymäkohdassa. Pääkaupunki Ašgabat sijaitsee noin 350 kilometrin päässä lännessä.
Historia.
Noin 30 kilometrin päässä lännessä päässä nykyisestä Marysta sijaitsee historiallinen, mutta sittemmin raunioitunut Mervin kaupunki. Myös itse Mary tunnettiin pitkään historiallisen kaupungin nimellä. Nykyinen Mary on kuitenkin kehittynyt 1800-luvulla perustetun kauppapaikan ympärille. 
Alueen päädyttyä Venäjän keisarikunnan alaisuuteen 1800-luvulla paikalle asetettiin pieni varuskunta. Neuvostoliiton alkuaikoina Neuvostoliiton asemaa alueella uhkasivat Afganistanista ja Iranista käsin toimineet basmatšit. 1920- ja 1930-luvuilla aloitettiin kuitenkin suurimittaiset hankkeet alueen infrastruktuurin kehittämiseksi. Samalla alueen paimentolaiset vietiin kolhooseille. Vuonna 1930 Marysta tehtiin oman hallinnollisen alueensa ("oblast") keskus. Nykyisen nimensä se sai vanhan Mervin sijaan vuonna 1937.
1970-luvulla Maryyn rakennettiin yksi Turkmenistanin suurimmista sähkövoimaloista. Sittemmin itsenäistynyt Turkmenistan on jatkanut investointeja kaupunkiin. Marylla on huomattava asema etenkin Turkmenistanin Afganistanin suuntaan käymässä kaupassa.
Väestö.
Maryn asukasluku oli vuonna 2004 arviolta 159 000. Vuonna 1985 vastaava arvio oli noin 85 000. Pääosa kaupungin asukkaista on turkmeeneja. Vähemmistöihin lukeutuvat uzbekit ja venäläiset.
Marie

 
Marie on naisen etunimi. Nimi on heprealaisperäisen, Raamatusta tunnetuksi tulleen Maria-nimen (alkujaan "Miriam") ranskalainen ja tšekkiläinen muoto. Ranskassa nimi äännetään /maʁi:/. Samoin kuin Maria muun muassa espanjankielisissä maissa, esiintyy myös Marie toisinaan miehilläkin, yleensä jälkimmäisenä etunimenä.
Suomessa nimi Marie on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu kesäkuun 2025 loppuun mennessä 11 929 naiselle ja noin 740 miehelle. Marien nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 2. heinäkuuta, joka on myös Marian nimipäivä.
30. helmikuuta

30. helmikuuta on säännönvastainen päivämäärä, koska helmikuussa on yleensä vain 28 päivää ja karkausvuosina 29 päivää. Joissakin maissa on päivää kuitenkin jouduttu viettämään kalenterin tasaamisen vuoksi.
Ruotsalainen kalenteri.
Ruotsissa päätettiin vuonna 1699 siirtyä gregoriaaniseen kalenteriin siten, että vuodesta 1700 alkaen jätettäisiin karkauspäivät pitämättä aina vuoteen 1740 asti (niin sanottu ruotsalainen kalenteri). Siten maaliskuussa 1740 oltaisiin gregoriaanisessa kalenterissa, mutta toisaalta 40 vuoden ajan käytettäisiin kalenteria, joka poikkeaisi kaikista muista maista. Lisäksi tuo poikkeama ei olisi vakio vaan muuttuisi neljän vuoden välein.
Niinpä vuonna 1700 ei ollut karkauspäivää. Kalenteriuudistus jäi toteuttamatta suuren Pohjan sodan sytyttyä, joten vuosina 1704 ja 1708 pidettiin karkauspäivä tavalliseen tapaan. Tammikuussa 1711 kuningas Kaarle XII päätti, että valtakunta palaa juliaaniseen kalenteriin vuonna 1712 liittämällä helmikuun loppuun ylimääräisen karkauspäivän (1712 olisi muutenkin ollut karkausvuosi). Helmikuun 1712 kalenterissa on siis karkauspäivä 29. helmikuuta ja ”tilökelsedag” 30. helmikuuta.
Muut kalenterit.
Astronomimunkki Johannes de Sacrobosco kirjoitti 1200-luvulla, että helmikuussa olisi ollut karkausvuosina 30 päivää Julius Caesarin kalenteriuudistuksen jälkeen. Myöhemmin keisari Augustus olisi lyhentänyt helmikuuta yhdellä päivällä, jotta Augustuksen mukaan nimetyssä elokuussa olisi yhtä monta päivää kuin Caesarin mukaan nimetyssä heinäkuussa. Sama käsitys esiintyy useissa 1900-luvunkin tietokirjoissa, mutta se on todettu virheelliseksi.
Neuvostoliitto esitteli vuonna 1929 rinnakkaisen vallankumouskalenterin, jossa vuosina 1930 ja 1931 oli helmikuussa 30 päivää.
Maailmankalenterissa, tunnetussa kalenteriehdotuksessa, helmikuussa on 30 päivää.
Phnom Penh

Phnom Penh eli Phnum Pénh () on Kambodžan pääkaupunki. Se on aluehallinnolliselta asemaltaan maakunnantasoinen kunta, jonka pinta-ala on 375 km². Vuoden 2019 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 2,3 miljoonaa.
Historia.
Phnom Penh on saanut nimensä vuonna 1373 rakennetun temppelin "Wat Phnom Daun Penhin" mukaan. Siitä tuli pääkaupunki ensimmäisen kerran 1400-luvulla Ponhea Yatin hallintokaudella. Kaupunki menetti vuonna 1497 pääkaupunkiaseman Angkorille, mutta kuningas Norodom toi hovinsa kaupunkiin 1865, missä se on säilynyt siitä asti.
Kaupungin asukasluku laski dramaattisesti punakhmerien hirmuhallinnon aikana – vielä vuonna 1975 Phnom Penhissä asui noin kaksi miljoonaa ihmistä. Punakhmerit tyhjensivät koko kaupungin valtaantulonsa jälkeen 17. huhtikuuta 1975. Phnom Penh oli aavekaupunki yli kolmen vuoden ajan. Vietnamin valloitettua maan Kambodžan–Vietnamin sodassa tammikuussa 1979 alkoi hidas jälleenasuttaminen.
Phnom Penhiä kutsuttiin 1920-luvulla Aasian Pariisiksi. Useamman vuosikymmenten laiminlyönnit näkyvät katukuvassa selvästi. Rauhan vuosikymmenen aikana on jälleenrakennus päässyt vauhtiin ja kaupungin infrastruktuuri on jo suurin osin toiminnassa.
Maantiede.
Phnom Penh levittäytyy kolmen joen rannoille: Tonle Sapin, Mekongin ja Bassacin. Sitä ympäröivät alueet ovat alavaa kosteikkoa, ja joskus runsaiden monsuunisateiden aikana joet tulvivat kaupunkiin.
Nähtävyydet.
Phnom Penhin nähtävyyksiin kuuluvat
Korkeakoulut.
Phnom Penhin yliopisto on maan vanhin korkeakoulu, ja vuonna 2010 siellä oli yli 12 000 opiskelijaa. Yliopiston kaikki kolme kampusta sijaitsevat Phnom Penhin alueella.
Liikenne.
Phnom Penhin kansainvälinen lentoasema sijaitsee alle kymmenen kilometriä keskustasta länteen. Se on sekä sotilas- että siviilikäytössä. Mekongjoen varressa on satama, josta laivat pääsevät jokea pitkin myös Etelä-Kiinan merelle. Pääkaupunkina Phnom Penh on maan valtatieverkon solmukohta, ja sieltä liikennöidään linja-autoreittejä maakuntien pääkaupunkeihin sekä Vietnamiin ja Thaimaan rajalle. Kaupungin sisäisessä liikenteessä polkupyörät, moottoripyörät ja mopot ovat suosittuja. Matkailijoille on tarjolla myös polkupyörätakseja eli "cyclo"ja. Niiden määrä on kuitenkin vähenemässä: vuonna 2010 kaupungissa oli enää 1 300 cycloa, kun vuonna 1999 niitä oli yli 9 000.
Hanukka

Hanukka () on juutalainen temppelin uudelleenvihkimisen ja valon juhla, jota vietetään marras–tammikuussa. Se alkaa juutalaisen kalenterin mukaan kislev-kuun 25. päivänä ja kestää kahdeksan päivää. Jokaisen päivän iltana sytytetään kynttilöitä yhdeksänhaaraiseen kynttelikköön eli "hanukiaan".
Historia.
Hanukalla muistetaan Syyrian kreikkalaisia vastaan käytyä makkabilaiskapinaa ja välillä häpäistyn Jerusalemin temppelin vuonna 165 eaa. tapahtunutta uudelleen vihkimistä, josta kerrotaan ensimmäisessä ja toisessa makkabilaiskirjassa.
Kun makkabilaiset olivat vihkineet temppelin uudelleen käyttöön, he juhlivat vuonna 164 eaa. sukkotia seitsemän päivän ajan kislevkuun 25. päivästä alkaen. Juutalainen historioitsija Josephus viittasi juhlaan 250 vuotta myöhemmin ”valon juhlana” mutta ei hanukkana. Sata vuotta myöhemmin juhlaa oli jo alettu kutsua hanukaksi, joka tarkoittaa vihkimistä. "Mišnassa" ei vielä tuolloin ollut annettu tarkkaa tietoa juhlan viettotavoista. Babylonialaisen "Talmudin" "Gemarassa" eli "Mišnan" kommentaarissa juhlatapahtumista kerrotaan kolmella rivillä ja juhlan viettoon liittyvästä kynttilöiden sytyttämisestä kolmen sivun verran. Talmudissa on lisäksi nykyisinkin kerrottava tarina ihmeestä, jossa pieni määrä öljyä paloi kahdeksan päivän ajan. Tätä ihmetarinaa käytetään perustelemaan sitä, miksi hanukan viettäminen on niin tärkeää.
Hanukka sai uutta merkitystä sionismin nousussa uudella ajalla. Puolustautuessaan Palestiinassa hyökkääjiä vastaan juutalaiset uudisasukkaat samastuivat muinaisiin juutalaistaistelijoihin. Holokaustin jälkeen juutalaiset saivat jälleen uuden syyn juhlistaa sorrosta vapautumista sekä identiteettiään, itsenäisyyttään ja uskonnollista vapauttaan.
Viettäminen.
Hanukan keskeinen rituaali on kynttilöiden tai öljyjen sytyttäminen jokaisena iltana yhdeksänhaaraiseen kynttelikköön eli "hanukiaan". Ensimmäisenä iltana auringonlaskun jälkeen sytytetään yksi valo, toisena kaksi ja niin edelleen, kunnes viimeisenä iltana sytytetään kahdeksan valoa. Kynttelikön yhdeksättä paikkaa käytetään vain apuvalona. Valojen on tarkoitus palaa vähintään puoli tuntia joka ilta. Kynttelikkö sijoitetaan mahdollisuuksien mukaan paikalle, josta se näkyy ulos, kuten ikkunalle tai eteiseen.
Jokaisena hanukkailtana lausutaan kaksi rukousta. Aškenasijuutalaiset nauttivat öljyssä paistettuja "latkes"-perunalettuja ja sefardijuutalaiset hillomunkkeja. Työtä ei juutalaisen lain mukaan saa tehdä tunnin aikana kynttilöiden sytyttämisestä. Sinä aikana lapsille kerrotaan hanukasta, ja perheissä pelataan pelejä, lauletaan perinteisiä ja uudempia lauluja sekä annetaan lahjoja, kuten suklaakolikoita. Suosittu perinne on dreidel-hyrrän pyörittelypeli. Jotkut koristelevat kotinsa juhlan ajaksi.
Ajankohtia.
Hanukka alkaa kislev-kuun 25. päivän auringonlaskun aikaan ja päättyy tasan kahdeksan päivää myöhemmin. Sen ajankohta länsimaisen kalenterin mukaan vaihtelee vuosittain:
Jarno Sarkula

Jarno Ensio Sarkula (8. huhtikuuta 1973 Vantaa – 12. heinäkuuta 2020 Coimbra, Portugali) oli Alamaailman Vasarat -yhtyeen perustaja, multi-instrumentalisti, joka soitti saksofoneja, klarinettia, kitaroita, bassoa sekä lukuisia etnisiä soittimia. Hänet tunnettiin yleisesti taiteilijanimellä Kreivi Stakula tai pelkästään Stakula. 
Musiikkimaailman tietoisuuteen Sarkula tuli alun perin Höyry-kone yhtyeessä, joka soitti kokeellista musiikkia. Sarkula kirjoitti yhtyeelle kappaleita ja soitti bassoa ja puhaltimia. Musiikki sai vaikutteita mm. oopperasta. Vuonna 1997 Sarkula perusti Alamaailman vasarat -yhtyeen yhdessä Teemu Hännisen kanssa. Julkiset esiintymiset alkoivat vuonna 1999 parin vuoden kypsyttelyn jälkeen. Yhtyeen musiikissa oli vaikutteita jazzista, klassisesta musiikista, rockista ja klezmeristä. Sen musiikkia voi luonnehtia maailmanmusiikiksi, ja yhtye ilmoitti sen edustavan fiktiivisen Vasaraasian mantereen musiikkia. Alamaailman vasaroiden kanssa Sarkula konsertoi mm. Pohjoismaissa, Hollannissa, Ranskassa, Meksikossa ja Japanissa. Suuren yleisön tietoisuuteen yhtye nousi tehtyään vuonna 2005 Tuomari Nurmion kanssa albumin "Kinaporin kalifaatti".
Sarkula sai kuuluisuutta roolistaan edesmenneellä MoonTV-kanavalla, jossa hän esiintyi 
suosittuna hahmona "Kreivi Stakulana". Hänen gotiikkaa edustava ja rauhallisuutta korostava komiikkansa vetosivat useisiin katsojiin. Sarkula toimitti kanavalla "PC-Peliluola-", "PC-planeetta-" ja "Damage" -nimisiä ohjelmia, joissa oli hän oli mukana omissa inserteissään. 
Sarkula oli mukana Stakula nimeä käyttäen myös Yle TV2:n Musiikki-TV-ohjelmassa. Alun perin Stakula-nimi on lähtöisin ranskalaisen konserttijärjestäjän tekemästä kirjoitusvirheestä.
Sarkula kuoli sairauskohtaukseen 47-vuotiaana Portugalissa vuonna 2020.
Peräpukama

Peräpukama eli hemorroidi on peräaukkokanavan väljä, pullistunut laskimo, eräänlainen suonikohju. Se sijaitsee peräsuolen alimman osan pitkittäisissä limakalvopoimuissa. Jos pukamaan hyytyy verta, se tukkeutuu eli kureutuu ja tulee erittäin kipeäksi. Peräpukamat ovat yleinen mutta vähänpuhuttu vaiva.
Oireet.
Peräpukamat jaetaan ulkoisiin ja sisäisiin pukamiin. Ulkoisten pukamien oireita ovat kutina, kirvely ja tunnettavissa oleva pukamakudos peräaukon seudulla. Myös hematoomia eli verenpurkaumia peräaukon suulla voi esiintyä. Sisäisten pukamien oireita ovat verentulo ulostamisen yhteydessä sekä vakavammissa tapauksissa pukamien pulpahtaminen näkyviin ulos peräaukosta.
Altistavat tekijät.
Altistavia tekijöitä ovat pitkäaikainen ummetus, ulostaessa tapahtuva voimakas ponnistaminen, runsas istuminen, ylipaino sekä raskaus. Myös krooniset suolistosairaudet ja ärtynyt paksusuoli altistavat peräpukamille.
Pukamien ennaltaehkäisy.
Tärkein keino pukamien ehkäisyssä ja omahoidossa on suolen toiminnan normalisointi. Kovavatsaisuutta voi välttää syömällä riittävästi ravintokuituja. Myös liikunnan ja runsaan päivittäisen vedenjuonnin on todettu vähentävän ummetusta.
Omahoito.
Jos pukamat oireilevat, niitä on syytä hoitaa. Kun oireet eivät ole pitkittyneitä (yli 2–3 viikkoa kestäneitä) tai häiritseviä, ei lääkäriin tarvitse ottaa yhteyttä, vaan pelkkä omahoito riittää.
Suolen säännöllinen toiminta on tärkeää saavuttaa. Niin ripuli kuin ummetuskin on haitaksi peräpukamille. Kuidut ja liikunta auttavat pitämään suoliston tasapainossa. Peräaukon hygieniasta on syytä pitää huolta pesemällä peräaukon alue haalealla vedellä tai ottamalla parin minuutin istumakylpy aina ulostuksen jälkeen. Peräpukamiin on saatavilla myös lääkehoitoa. Apteekeista on saatavissa ilman reseptiä erilaisia voiteita ja peräpuikkoja tilapäiseen käyttöön.
Mikontalo

Mikontalo on Tampereen seudun opiskelija-asuntosäätiön suuri opiskelija-asuntola Tampereen Hervannassa osoitteessa Insinöörinkatu 60. Mikontalo on suosittu asuinpaikka Tampereen teknillisen yliopiston opiskelijoiden keskuudessa sen halpojen vuokrien ja yliopiston läheisyyden takia.
Mikontalo rakennettiin vuosina 1978–1980. Siinä on neljä rappua, joissa kussakin on 12 asuinkerrosta. Alun perin kaikkien rappujen valmistuttua talossa oli 768 asuntopaikkaa. Talon pohjakerroksessa on yhteiset saunatilat, TV-huone, pesutupa ja kuntosali. Asunnoissa on kaapeli-tv ja kiinteä Internet-yhteys.
Mikontalossa on 28–28,5 neliömetrin yksiöitä, 54,5–70,5 neliömetrin 2–3 hengen soluhuoneistoja sekä yksin asuville ja perheille tarkoitettuja 52 neliömetrin kaksioita.
Peruskorjaus.
Kesäkuussa 2007 aloitettiin Mikontalon peruskorjaustyöt talon D-portaasta. Työt etenivät vaiheittain järjestyksessä. A-porras valmistui viimeisenä kesällä 2009. Remontin jälkeen asunnoissa on muun muassa ranskalaisia parvekkeita ja uudet peilikaapit eriöissä. Peruskorjauksen myötä myös asuntojen vuokrat kohosivat. Asuntojen pohjakaavauudistuksen jälkeen asuinpaikkojen määrä väheni 648:aan. Remontin yhteydessä Mikontalon ikkunoiden punaiset, oranssit, keltaiset ja ruskeat koristelistat maalattiin kaikki sinertävän harmaiksi.
Mikontalolights.
Mikontalolights oli vuoden 2007 lopulla teekkareiden ekskursiokerho TEA-clubin järjestämä tapahtuma, jossa tuolloin remontoitavana oleva D-porras muutettiin interaktiiviseksi, moniväriseksi grafiikka-alustaksi. Alustaa käytettiin muun muassa Tetriksen pelaamiseen ja opiskelijoiden tekemien demojen näyttämiseen.
Tapahtumassa hyödynnettiin Mikontalon D-portaan Insinöörinkadun puoleisia ikkunoita, joista kukin vastasi yhtä pikseliä. "Näytön" resoluutioksi muodostui täten 9 × 11. Värejä oli käytössä 32 tai 64 ohjainohjelmiston takia, vaikka kunkin ikkunan taakse sijoitetut led-valaisimet olisivat pystyneet toistamaan yli 16 miljoonaa väriä.
Varsinainen yleisötapahtuma järjestettiin 4. joulukuuta 2007, ja sitä ennen alustaa luonnollisesti testattiin muutaman päivän ajan. Tapahtuman tavoitteena oli saada TTY:lle ja teekkarikulttuurille maailmanlaajuista näkyvyyttä. Tapahtuma oli myös TTY:n 42. juhlavuoden näkyvin hanke.
Spatha

Spatha oli roomalainen ratsuväen miekka, joka omaksuttiin kelteiltä ja germaaneilta ratsuväen taktisen merkityksen kasvaessa ja roomalaisten metallinkäsittelytaidon kehittyessä noin vuonna 50 jaa. Miekka taottiin ahjohitsaamalla toisiinsa kankirautaa ja hiiletettyä terästä damaskoinnin tapaan. Näin miekasta tuli sekä joustava että riittävän kova säilyttämään terävyytensä.
Itse miekka oli gladius, jonka pituutta oli lisätty roimasti ja terän leveyttä kavennettu. 60-senttisen gladiuksen sijaan oli spathan kokonaispituus saattoi yltää metriinkin. Miekka oli mitoiltaan suunnilleen 5–7 cm x 100 cm ja poikkeuksetta suora kuten edeltäjänsä. Spathan käyttöönotto mahdollisti edistyneiden miekkailutekniikkojen kehittymisen, sillä sen ulottuvuus oli parempi kuin gladiuksen, ja sillä pystyi leikkaamaan tehokkaammin pelkän pistämisen ja hakkaamisen sijaan. Lyhyt gladius oli hyvä ase käsikähmässä ja kilpimuurissa, mutta se oli lähes puhdas pistoase.
Miekkaa käytti aluksi vain ratsuväki, mutta Rooman valtakunnan myöhemmillä ajoilla se korvasi kokonaan gladiuksen, osittain muuttuneen sodankäynnin takia. Ratsuväki ja jousimiehet olivat tulleet ratkaisevampaan asemaan. Spathalla ylettyi lyömään paremmin hevosen selästä, mikä antoi edun gladiukseen verrattaessa. 
Spathaa pidetään klassisen eurooppalaisen keskiaikaisen miekan tärkeänä edeltäjänä. Varhaiskeskiajan miekkojakin kutsutaan usein spatha-nimityksellä. Bysanttilaisella ajalla ase tunnettiin nimellä "spathion", ja se oli katafrakti-ratsuväen sivuase.
Nimi "spatha" tulee kreikan kielen pitkulaista lehteä tai terää tarkoittavasta sanasta. Sana "spatha" on kantasanana romaanisten kielten "miekkaa" tarkoittaville sanoille:
Häräntappoase

Häräntappoase on Anna-Leena Härkösen 17-vuotiaana kirjoittama esikoisteos ja yksi 1980-luvun suosituimpia suomenkielisiä proosakirjoja. Romaani sai J. H. Erkon palkinnon vuoden 1984 parhaana esikoisteoksena. "Häräntappoase" on nuorten elämää kuvaava, puhekielellä kirjoitettu romaani. 
Kirjasta on tehty samanniminen viisiosainen televisiosarja (1989) sekä useita eri teatteriesityksiä. Vuoden 1989 televisiosarjassa Allua näyttelee Santeri Kinnunen ja Kerttua Outi Alanen. Elisa julkisti kesäkuussa 2020, että "Häräntappoaseesta" tehdään nykyaikaistettu televisiosarja, jonka on katsottavissa Elisa Viihde -suoratoistopalvelussa. Uusi versio sarjasta julkaistiin Elisa Viihde -palvelussa kesällä 2021.
Juoni.
Kirjan päähenkilönä on vaasalainen Alpo ”Allu” Korva, joka on peruskoulunsa juuri päättänyt 16-vuotias poika. Hän suunnittelee kesälomaa ystävänsä Taalan kanssa. Suunnitelma menee kuitenkin pieleen, koska Alpon äiti on järjestänyt hänet koko heinäkuuksi heinätöihin sukulaistensa Takkisten luo Himangan Torvenkylään. Saapuessaan Torvenkylään Alpo ei tiedäkään, kuinka ikimuistoinen kesä on tulossa.
Alpon seurana kesällä on Pasi Rutanen, joka on myös tullut heinätöihin Takkisille. Alpo tutustuu Torvenkylän nuoriin, joista keskeisimmäksi nousee Kerttu Hurme. Kerttu on äitiään Annia vastaan kapinoiva teini, joka on kuitenkin pohjimmiltaan lapsenmielinen maalaistyttö. Alpo rakastuu Kerttuun, ja siitä alkaa maalaiskylän ”Romeon ja Julian” tarina.
Vuoden 1936 kesäolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 1936 kesäolympialaiset, viralliselta nimeltään XI olympiadin kesäkisat, oli kansainvälinen monilajinen urheilutapahtuma, joka järjestettiin Berliinissä, Saksassa 1.–16. elokuuta. Berliini oli aikaisemmin valittu vuoden 1916 kesäolympialaisten isäntäkaupungiksi, mutta kisat peruttiin ensimmäisen maailmansodan vuoksi. Vuoden 1936 kesäolympialaisiin osallistui siihen mennessä ennätykselliset 49 kansallista olympiakomiteaa ja 3 963 urheilijaa, jotka kilpailivat 129 mitalitapahtumassa 19 urheilulajissa. 32 kansallisen olympiakomitean urheilijoita ylsi mitaleille, ja näistä 21 saavutti ainakin yhden kultamitalin. 17 olympiakomiteaa jäi mitalitta. Kisojen isäntämaa Saksan urheilijat voittivat yhteensä 89 mitalia, joka on edelleen yhtenäisen Saksan ennätys, tosin Itä-Saksa ylitti Berliinin kisojen mitalimäärän vuosien 1976, 1980 ja 1988 kesäolympialaisissa.
Mitalitaulukko.
Painonnoston 67,5 kilogramman painoluokassa itävaltalainen Robert Fein ja egyptiläinen Anwar Mesbah päätyivät tasatulokseen, jolloin molemmat palkittiin kultamitalilla ja hopeaa ei jaettu. Telinevoimistelun permantokilpailussa saksalainen Konrad Frey ja sveitsiläinen Eugen Mack päätyivät tasapisteisiin, jolloin kumpikin palkittiin pronssimitalilla. Näiden poikkeustapausten vuoksi Berliinin olympiakisoissa jaettiin 130 kulta- ja pronssimitalia mutta vain 128 hopeamitalia.
ACiD Productions

 
ACiD Productions (ACiD) on underground-ryhmä digitaalisia taiteilijoita. Vuonna 1990 perustettu ryhmä keskittyi aluksi ANSI-taiteeseen BBS:iä varten. Ryhmä on viime aikoina laajentanut aluettaan muun graafisen median ja ohjelmistotuotannon aloille.
Historia.
ANSI Creators In Demandin perustivat RaD Man, Shadow Demon, Grimm, The Beholder ja Phantom vuonna 1990. He keskittyivät aluksi ANSI- ja ASCII-taiteeseen, mutta ryhmä haarautui myöhemmin tekemään esimerkiksi musiikkia (ns. trackereilla), demoja, ja multimediaohjelmia (kuten esimerkiksi kuvankatseluohjelmia).
1990-luvun puolessavälissä ACiD perusti useita alaryhmiä keskittymään enemmän näihin alueisiin. Esimerkiksi Remorse on virallinen alaryhmä, joka on vastuussa ASCII- ja muusta tekstipohjaisesta taiteesta, ja pHluid taas vastaa musiikin tuotannosta.
Nykyään ACiD keskittyy lähinnä digitaalisen taiteen säilyttämiseen, radio-ohjelmiin ja DVD-pohjaisen artskenearkiston myyntiin ("Dark Domain" -DVD-ROM, 2004).
Barnaul

Barnaul () on 625 679 (2012) asukkaan kaupunki Altain aluepiirissä Etelä-Siperiassa Venäjällä. Se sijaitsee Objoen varrella noin 200 km Novosibirskista etelään. Kaupunki on Altain aluepiirin hallinnollinen ja kulttuurinen keskus sekä rautatiesolmu keskellä kaivosteollisuusaluetta.
Kaupunki on Uralin alueen merkittävän teollistajan Akinfi Demidovin perustama 1730-luvulla. Kaupunginoikeudet Barnaul sai 1771. Seutu soveltuu maastonsa vuoksi maanviljelyyn, ja Barnaulin taimitarha on laajalti tunnettu.
SOHO

SOHO ("Solar and Heliospheric Observatory") on ESAn ja NASAn avaruusobservatorio, joka tutkii Aurinkoa Maan ja Aurinkon välissä L1-lagrangen pisteessä. Se laukaistiin 1. joulukuuta 1995 NASAn Atlas II -kantoraketilla Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Alun perin luotaimen oli tarkoitus toimia vain kaksi vuotta, mutta se jatkaa yhä toimintaansa 25 vuoden jälkeen; missiota on jatkettu vuoden 2020 loppuun ja mahdollisesti vuoteen 2022.
SOHOssa on 12 mittalaitetta, joilla tutkitaan Aurinkoa. Kiinnostuksen kohteita ovat muun muassa Auringon sisäosat ja seismologia, purkaukset ja niiden aikaansaamat partikkelit, pilkut, korona ja aurinkotuuli sekä sen käyttäytyminen avaruudessa. 
Auringon tarkkailun ohella SOHOa on käytetty myös muiden muassa komeettojen havaitsemiseen. SOHOn instrumenteilla on löydetty lähes 3 000 komeettaa ja pystytty selvittämään niiden rakennetta ja koostumusta, kuten vesipitoisuutta. Esimerkiksi Auringon hyvin läheltä ohittanutta komeetta ISONia voitiin seurata sillä yötä päivää. Tieteellisen toiminnan lisäksi SOHOa käytetään avaruussään ennustamiseen.
SOHOn havaintojen perusteella on tehty yli 5 000 tiedejulkaisua. SOHOn havaintojen myötä yleiskuva Auringosta staattisena objektina muuttui, kun sen dynaaminen luonne paljastui. 
Historia.
Vuonna 1998 SOHO kääntyi ohjelmistovirheen vuoksi väärään asentoon, ja yhteys siihen katkesi. Observatorio saatiin kuitenkin neljän kuukauden päästä takaisin toimintaan.
Avaruusalus.
SOHO on 3-akselistabiloitu avaruusalus. Se kiertää Aurinkoa 1,5 miljoonaa kilometriä lähempänä kuin Maa sijaiten Maa-Aurinko-akselilla olevassa ns. L1-Lagrangen pisteessä halo-kiertoradalla. Täten se ei ole Maan satelliitti vaan avaruusluotain, joka kiertää Aurinkoa.
SOHO painoi laukaistaessa 1 850 kg, josta hyötykuormaa on 650 kg. Avaruusaluksen laatikkomaisen rungon koko on 3,7 × 2,4 × 2,3 m. Se koostuu hyötykuormamoduulista (PLM, payload module), joka sisältää kaikki tieteelliset laitteet, ja ”huolto”moduulista (SVM, service module), joka sisältää aluksen muut järjestelmät mukaan lukien kärkiväliltään 9.3 m olevat aurinkopanelit.
Mittalaitteet.
SOHO:ssa on 12 eri mittalaitetta:
ERNE-partikkeli-instrumentti on Turun yliopiston ja SWAN-aurinkotuuli-instrumentti on Ilmatieteen laitoksen Ranskan kanssa yhteistyössä toteuttama. Niiden valmistajia olivat muiden muassa VTT ja Patria. ERNE ja ranskalais-suomalainen SWAN olivat Suomen avaruusteollisuuden alkuajan suurponnistuksia.