tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lihastaudit

Lihastaudit ovat harvinaisia neurologisia sairauksia, usein perinnöllisiä. Lihastautiin viittaavia oireita ovat laaja-alainen ja etenevä lihasheikkous, lihasmassan väheneminen, monessa lihaksessa esiintyvät elohiirimäiset nykäykset, lihaksiston heikentyneeseen suorituskykyyn liittyvä alentunut rasituksensieto, lihasjäykkyys, krampit ja usein myös kipu. Lihastauteihin voi liittyä myös nielemisen ja hengityksen ja puhumisen vaikeuksia. 
Lihastauteja on satoja erilaisia. Oirekuva vaihtelee huomattavasti eri tautien sekä yksilöiden välillä. Samaakin lihastautia sairastavien oirekuva voi olla hyvin erilainen. Lihastauti voi alkaa minkä ikäisenä tahansa, jo syntymästä tai vasta varttuneemmalla iällä.   
Lihassairauksien taudinmäärityksiä on satoja ja ne luokitellaan eri ryhmiin. Lihastaudit voidaan jakaa karkeasti kolmeen ryhmään: primaariset eli ensisijaiset lihastaudit, hermoperäiset taudit sekä hermo-lihasliitoksen taudit.
Useimpiin lihassairauksiin ei ole lääkinnällistä hoitoa. Fysioterapialla voidaan hidastaa lihassurkastumista. 
Lihasperäiset lihastaudit.
Metaboliset myopatiat.
"Lihaskudoksen aineenvaihdunnalliset lihastaudit ja mitokondriaaliset oireyhtymät -solujen energiatuotannon häiriöt."
Patek Philippe

Patek Philippe on sveitsiläinen kellojen valmistaja. Yhtiön tehdas ja pääkonttori sijaitsevat Geneven lounaispuolella Plan-les-Ouates’ssa. Myyntitoimisto yhtiöllä on Genevessä, Pariisissa ja Lontoossa. Lisäksi yrityksellä on Genevessä museo, jossa esitellään sen toimintaa ja historiaa. Patek Philippe on yksi kolmesta arvostetuimmasta kellovalmistajasta Audemars Piguetin ja Vacheron Constantinin kanssa.
Historiaa.
Patek Philippe, alun perin Patek Philippe &amp; Co., on perustettu vuonna 1851. Yhtiön perustajia ovat puolalaissyntyiset Antoine Norbert de Patek ja François Czapek, jotka aloittivat taskukellojen valmistuksen Genevessä vuonna 1839. Ensimmäisen rannekellonsa Patek Philippe valmisti 1868. Sternin suku osti Patek Philippen 1930-luvulla. Yhtiö on edelleen Sternien omistuksessa. Patek Philippe SA:n pääjohtaja on Thierry Stern. Hän on edellisen pääjohtajan, Philippe Sternin, poika.
Patek Philippellä on hallussaan maailmanennätys kalleimmasta koskaan valmistetusta taskukellosta. Sen vuonna 1933 valmistama taskukello myytiin 1999 Sothebyn kansainvälisessä huutokaupassa 11 miljoonalla dollarilla. Kellossa on 24 erilaista toimintoa. Nykyisin kello on nähtävillä Patek Philippen yksityismuseossa Genevessä. Kellon valmistaminen oli vienyt kolme vuotta.
Myös Patek Philippen Grandmaster Chime 6300A-010 on maailman kallein rannekello. Siitä maksettiin Sveitsissä hyväntekeväisyyshuutokaupassa marraskuussa 2019 runsaat 28 miljoonaa euroa. Christie’sin järjestämän huutokaupan tulot lahjoitettiin lihasrappeuman tutkimukseen. Kello tehtiin pelkästään yksi kappale, tätä huutokauppaa varten. 
Kellotyypit.
Patek Philippe valmistaa pääasiassa mekaanisia kelloja, jotka ovat käsinvedettäviä tai niin sanottuja automaattikelloja, jotka saavat käyntienergiansa koneiston heilahdusmassan liikkeestä. Patek Philippe valmistaa myös kvartsikoneistoja, joita käytetään pääasiassa pienikokoisemmissa naistenkelloissa.
Patek Philippe valmistaa vuosittain noin 60 000 kelloa. Patek Philippen suhteellisen pienet tuotantomäärät johtuvat korkeasta käsityön määrästä: yhtiö valmistaa kellojen koneistot itse. Myös kellojen viimeistely vie runsaasti aikaa. 80 prosenttia Patek Philippen malleista valmistetaan 18 karaatin (pitoisuus 750/1000) valko-, kelta- tai punakullasta tai platinasta. Mallistoissa on myös teräksisiä kelloja.
Heartwork

Heartwork on englantilaisen metalliyhtye Carcassin neljäs studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1993 levymerkillä Earache Records. Albumi nauhoitettiin Parr Street Studiosilla, Liverpoolissa touko-kesäkuussa 1993.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Jeff Walker.
Iso-Ruohonen

Iso-Ruohonen on Kiiminkijoen vesistöalueeseen kuuluva järvi Juorkunassa Utajärvellä Pohjois-Pohjanmaalla. Siihen laskee idästä Suotonniemen kohdalle Marttisjoki. Järven oma lyhyt laskujoki Välijoki lähtee taas Vähä-Ruohoseen aivan järven eteläpäästä.
Pisaranmuotoisen järven pohjoisen perukan eli Ruohosenperän takana on pieni Peräsuo, kaakkoisrannan tuntumassa taas suuri Äyrisuo. Järven rannalla on kaksi asuinpaikkaa, molemmat itärannalla Marttisjoen laskukohdan molemmin puolin, pohjoisempana Kuusela ja etelässä Korpela.
Olvasjärventieltä lännestä järvelle pääsee pariakin eri reittiä, idästä sen sijaan vain Korpelaan Kurimon ruukin Särkijärvellä ja Juorkunan yhdistävältä metsäautotieltä tulevaa tietä pitkin.
Järvi on matalarantainen ja nimensä mukaisesti ruohottunut.
Kokkojoki (Utajärvi)

Kokkojoki on Kiiminkijoen vesistöön kuuluva reilun parin kilometrin pituinen joki Utajärven Juorkunassa. Se lähtee Vähä-Ruohosen länsipäästä ja laskee Kivijärveen etelän puolen Kokkoniemen ja pohjoisen Kokkosuon välistä Vitjakankaan kohdalla järven itärannalla.
Joen putouskorkeus on vain 10 senttimetriä. Jokivarsi on asumaton eikä sinne ole mitään tieyhteyttä, mutta kaakon suunnasta Salon talosta tulee jokivartta seuraileva polku Kokkoniemen tienoille asti.
Susanna Juhanintytär

Susanna Juhanintytär (23. joulukuuta 1747 Jalasjärvi – 9. huhtikuuta 1809 Ilmajoki) oli suomalainen karjakko.
Elämä.
Susanna Juhanintyttären vanhemmat olivat Juhani Antinpoika ja Maria Matintytär. Isänmaallinen seura etsi 1770-luvulla jokaisesta Suomen läänistä parasta säätyläistaloudessa palvellutta karjakkoa. Ehdokkaan tuli olla vähintään kolme vuotta samassa talossa työskennellyt taitava ja ahkera piika. Parhaimmistoon kuului Susanna Juhanintytär, joka palveli Jalasjärven pappilassa neljättä vuotta vuonna 1777. Kappalainen Elias Lagus todisti karjakkonsa taitavuuden ja kaikinpuolisen kunnollisuuden. Susanna oli taloudenpidossa hyvin tarkka ja sai pappilan karjan kukoistamaan. Navetta tuotti erinomaisesti. Joka lehmältä sai noin 30 kilogrammaa voita vuodessa.
Vuonna 1780 Susanna muutti suurempaan talouteen Ilmajoen kappalaisen Gabriel Alceniuksen ja tämän puolison Elisabet Reinin isännöimälle Korven tilalle Peuralan kylään. Oli tyypillistä, että maaseudun palvelusväki vaihtoi työnantajaa tuon tuostakin, mutta Susanna pysyi saman talon palveluksessa lähes kolme vuosikymmentä. Hänellä ei ollut omaa perhettä. Kaksi viimeistä elinvuottaan hän sairasteli. Hänen kuolinsyynsä oli mätäkuume.
Salem (Massachusetts)

Salem on kaupunki Massachusettsissa, Yhdysvalloissa. Se on Lawrencen kanssa Essexin piirikunnan pääkaupunki. Salemissa oli vuoden 2009 arvion mukaan 41 361 asukasta.
Historia.
Salem perustettiin vuonna 1626, kun Roger Conantin johtama uudisraivaajaryhmä saapui alueelle Cape Annista. Kaksi vuotta myöhemmin sinne saapui vielä toinen ryhmä, jota johti John Endecott. Kylää kutsuttiin alkujaan nimellä Naumkeag, joka tarkoitti intiaanikielellä kalastuspaikkaa. Nimen Salem kylä sai vuonna 1629 heprean rauhaa tarkoittavan 'šalom'-sanan mukaan.
Tammikuussa 1692 pastori Samuel Parrisin tytär sairastui. Kylänlääkäri William Griggsin mukaan tytär oli noiduttu. Diagnoosin seurauksena alkoivat Salemin noitaoikeudenkäynnit, joiden seurauksena 20 ihmistä tuomittiin kuolemaan noituudesta, ja heistä 19 teloitettiin hirttämällä. Lisäksi useita kuoli vankiloissa. Seuraavana vuonna noitahysterian laannuttua vankilaan tuomitut ihmiset vapautettiin. Salemin oikeudenkäyntien jälkeen nykyisessä Yhdysvalloissa ei ole hirtetty ketään tuomittuna noituudesta.
Salem kehittyi 1700-luvulla merkittäväksi kalastus-, laivanrakennus- ja merikaupan keskukseksi. Vuoteen 1790 mennessä Salem oli kasvanut Yhdysvaltain kuudenneksi suurimmaksi kaupungiksi, ja sen bruttokansantuote asukasta kohden oli maan suurin. Salemin kukoistuskauteen osui arkkitehti ja kaivertaja Samuel McIntiren uran huippuvuodet. Hän vaikutti suuresti Salemin kaupunkikuvaan, ja siksi Salemia pidetään nykyään yhtenä McIntiren edustaman federaalityylin parhaimpana esimerkkeinä.
Väestö.
Kaupungin asukkaista 79,02 prosenttia on valkoisia, 6,60 prosenttia afroamerikkalaisia, 2,51 prosenttia aasialaisia ja 0,63 prosenttia intiaaneja. 5,14 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 37,1 vuotta.
Chris Colfer

Christopher Paul "Chris" Colfer (s. 27. toukokuuta 1990 Fresno, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, näyttelijä ja laulaja. Hän on näytellyt muun muassa Kurtin roolissa televisiosarjassa "Glee", josta hänet on palkittu Golden Globella ja josta hän oli Emmy-ehdokkaana kahdessa sarjassa.
Colferilla on korkea ääni, joka vastaa mezzosopraanon äänialaa. Glee-televisiosarjassa Colfer on esittänyt muun muassa Whitney Houstonin aiemmin laulaman kappaleen "I Have Nothing" ja "Wicked"-musikaalista kappaleen "Defying Gravity".
Vuonna 2011 Chris Colfer nimettiin "Time"-aikakauslehdessä yhdeksi maailman sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä.
Nuoruus ja yksityiselämä.
Chris Colfer kasvoi Clovisissa Kaliforniassa. Hänen isänsä on Tim Colfer ja äitinsä Karyn Colfer . Colferilla on myös sisar Hannah, jolla on epilepsia.
Colfer harrasti lukioaikoinaan näyttelemistä, musiikkia ja kirjoittamista. Hän esiintyi Kurtin roolissa musikaalissa "Glee". Colfer suunnitteli itse uuden sovituksen musikaalista "Sweeney Todd".
Colfer on kertonut kokeneensa kouluaikoinaan myös kiusaamista ja suvaitsemattomuutta. Eräs Colferin koulukokemuksista päätyi myöhemmin sarjaan "Glee". Colfer oli halunnut esittää "Wicked"- musikaalin kappaleen "Defying Gravity", mutta opettajat eivät antaneet lupaa, koska kappale on perinteisesti naisen esittämä. Hän sai myöhemmin tilaisuuden esittää kappale isoäitinsä kuoron kanssa. Samantapainen juonikuvio esiintyy televisiosarjassa.
Colfer on avoimesti homoseksuaali. Hän on sanonut salanneensa asian kouluaikoinaan kiusaajien takia.
Ura.
Alun perin Colfer haki nuortensarja "Gleen" koe-esiintymisessä Artie Abramsin roolia, mutta tuottajat eivät katsoneet roolin sopivan hänelle. Kuitenkin Colfer teki heihin niin ison vaikutuksen, että sarjaan kirjoitettiin Kurt Hummelin rooli varta vasten hänelle. Colfer voitti roolistaan parhaan miessivuosan Golden Globe -palkinnon vuonna 2011. Hän on ollut kahdesti ehdolla Primetime Emmy -palkinnon saajaksi.
Colferilla oli äänirooli elokuvassa "Marmaduke". Vuonna 2012 hän esiintyy pääosassa elokuvassa "Struck by Lightning", jonka hän on myös tuottanut ja käsikirjoittanut.
Colfer ei ole koskaan ajatellut laulajan uraa. Fanit ovat toivoneet Colferin laulavan enemmän, mutta Colferin mukaan voimakkaita naisvokalisteja, jotka laulavat samalla äänialalla, on riittämiin.
Brasiliansarvikonna

Brasiliansarvikonna tai amazoninsarvisammakko ("Ceratophrys cornuta") on Etelä-Amerikan sademetsissä yleisenä elävä sammakkolaji.
Ulkonäkö ja koko.
Brasiliansarvikonna kasvaa 10–20 cm pitkäksi. Se on muodoltaan pyöreä ja yhtä leveä kuin pitkäkin. Pahkainen iho on väriltään ruskea tai punainen tummanruskein kuvioin. Silmäluomissa sijaitsevat sarvimaiset kyhmyt auttavat brasiliansarvikonnaa piiloutumaan kasvillisuuteen. Suuressa päässä on erittäin leveä suu, jolla se voi pyydystää lähes itsensä kokoisia saaliita. Suun leveys on yli puolitoista kertaa eläimen pituus. Naaraat ovat suurempia kuin koiraat.
Levinneisyys.
Brasiliansarvikonna on levinnyt Amazonin altaaseen Kolumbiassa, Guyanaan, Ecuadorin eteläosiin, Peruun, Boliviaan ja Koillis-Brasiliaan. Sitä saattaa olla myös Venezuelan puolella.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Brasiliansarvikonna on hidasliikkeinen, joten se piilottelee lehtien joukossa odottaen saaliin lähestymistä. Paritteluaikana koiraiden voimakas kurnutus muistuttaa lehmän mylvintää. Naaras laskee munat veteen sadekaudella. Poikasilla on ruskea selkä ja kellanvihreä vatsa. Ne ovat ahnaita petoja ja syövät lähinnä muita sammakontoukkia. Aikuiset brasiliansarvikonnat ovat aktiivisia lähinnä öisin, mutta toukat liikkuvat yötä päivää.
The Garden of Love

"The Garden of Love" on William Blaken runo. Se kuuluu hänen kokoelmaansa "Songs of Experience".
Runon "The Garden of Love" Blake kirjoitti ilmaistakseen ajatuksiaan seksuaalisuuden luonnollisuudesta ja siitä miten järjestynyt uskonto, etenkin Blaken ajan puhdasoppinen kristillinen kirkko aiheutti saarnojensa ja sääntöjensä kautta luonnollisten halujen tukahtumisen.
Hänen aikanaan tuollaisen ilmaiseminen oli hyvin rohkeaa, ja sanat "Chapel" ja "priests" olivat suorasukainen hyökkäys anglikaanista kirkkoa vastaan. Blaken närkästys aiheestaan käy ilmi toisesta rivistä, jossa hän puhuu sen näkemisestä "mitä en ole koskaan nähnyt" ("what I had never seen"). On kiinnostavaa, että hän sanoo ettei ole "koskaan" nähnyt sitä, vaikka hän on koko ikänsä ollut varsin hyvin selvillä kirkon suhtautumisesta seksuaalisuuteen. Se voikin ehkä ilmaista, että hän puhuu sellaisen viattoman näkökulmasta, joka on juuri astunut kokemuksen piiriin ja on järkyttynyt ja surullinen siitä, miten kirkko on kirjaimellisesti murskannut ja tehnyt tyhjäksi hänen aiemmat vapautensa. "A chapel was built in the midst/ Where I used to play on the green" ("Sinne on noussut kappeli,/ missä ennen leikin viheriöllä"): ja siinä sanalla "green" (viheriö) on erityistä merkittävyyttä, sillä se heijastaa viattomuuden vastarunoa "The Echoing Green" jossa "green" edustaa aiempaa viatonta vapautta, kuten myös ilmeisempi sana "play" (leikkiä).
Runon on suomentanut Risto Ahti nimellä "Rakkauden puutarha", ja se on julkaistu kokoelmassa "William Blake &amp; vimmainen genius" (Sanasato, 2001. ).
Grumman F3F

Grumman F3F oli viimeinen Yhdysvaltain laivaston kaksitasoinen hävittäjä. Se otettiin käyttöön vuonna 1936 ja sen käytöstä luovuttiin vuoden 1941 lopussa siten, että hävittäjä ei osallistunut toiseen maailmansotaan. Koneen tilalle hankittiin aluksi Brewster F2A Buffalo. F3F:n pohjalta kehitettiin yksitasoinen F4F Wildcat, joka lopulta korvasi sen.
Ensimmäisen mallin moottoriteho oli 700 hevosvoimaa ja huippunopeus 372 km/h. Toisessa ja kolmannessa mallissa moottorina oli 950 hv Wright R-1820 Cyclone, jolla nopeus oli 418 km/h. Lakikorkeus oli lähes 1 200 metriä edeltäjäänsä suurempi. Aseistuksena oli 12,7 millimetrin ja 7,62 millimetrin konekivääri. Ulkopuolinen ripustusaseistus käsitti max. 105 kg pommeja.
Nurmon museo

Nurmon museo on Nurmoo-Seuran ylläpitämä museo, joka sijaitsee Seinäjoella, Nurmon Teponkylässä. 
Museossa on Nurmon vaakuna tienpuoleisessa seinässä. Vaakuna siirrettiin v. 2009 kuntaliitoksen jälkeen Nurmo-talolta (ent. kunnantalo) Nurmon museolle.
Museon rakennuksia.
Museoon kuuluvia rakennuksia: 
Museoon kuuluu myös liiveri, paja, kytökämppä jne.
Bloomsbury

Bloomsbury on Lontoon kaupunginosa, joka sijaitsee Lontoon Cityn pohjoispuolella Euston Roadin ja Holbornin välissä. Se kuuluu Camdenin kaupunkipiiriin. Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa British Museum ja Royal Academy of Dramatic Art. Se on myös ympäri Lontoota levittäytyneen Lontoon yliopiston keskus.
Bloomsbury, alun perin Blemundsbury, on saanut nimensä William de Blemundilta, joka hankki alueen omistukseensa vuonna 1201. 1900-luvun alkupuolella Bloomsburyssä kokoontui taiteilijoiden ja oppineiden ryhmä, joka tunnetaan kaupunginosan mukaan Bloomsburyn ryhmänä. Siihen kuuluivat esimerkiksi kirjailija Virginia Woolf ja taloustieteilijä John Maynard Keynes.
Jalkapallon Suomen Cup 2011

 Jalkapallon Suomen Cup 2011 oli jalkapallon Suomen Cupin 57. järjestämisvuosi. Cupiin osallistui kaiken kaikkiaan 233 joukkuetta. Liigacupin lohkovaihessa pudonneet joukkueet aloittivat 5. kierrokselta, puolivälierissä pudonneet 6. kierrokselta ja cupin 4 parasta 7. kierrokselta. Kilpailu aloitettiin 6. tammikuuta. Miesten finaali pelattiin 24. syyskuuta ja naisten 25. syyskuuta.
1. kierros.
Otteluparit arvottiin 20. joulukuuta 2010. Ottelut pelattiin 6.–29. tammikuuta.
2. kierros.
Otteluparit arvottiin samassa arvonnassa 1. kierroksen kanssa 20. joulukuuta 2010 ja ottelut pelattiin 14. tammikuuta–13. helmikuuta.
3. kierros.
Otteluparit arvottiin 18. tammikuuta ja ottelut pelattiin 6.–28. helmikuuta.
4. kierros.
Otteluparit arvottiin 8. helmikuuta ja ottelut pelattiin 26. helmikuuta–20. maaliskuuta. Tällä kierroksella tulivat mukaan Ykkösen ja Kakkosen joukkueet. 
5. kierros.
Otteluparit arvottiin 3. maaliskuuta ja ottelut pelattiin 17.–31 maaliskuuta. Tällä kierroksella tulivat mukaan 6 Veikkausliiga-joukkuetta. 
6. kierros.
Otteluparit arvottiin 24. maaliskuuta ja ottelut pelattiinn 1.–11. huhtikuuta. Tällä kierroksella tulivat mukaan 4 liigacupin puolivälierissä pudonnutta joukkuetta. 
7. kierros.
Otteluparit arvottiin 1. huhtikuuta ja ottelut pelattiin 15.–21. huhtikuuta. Tällä kierroksella tulivat mukaan 4 liigacupin parasta joukkuetta.
8. kierros (puolivälierät).
8. kierroksen otteluparit arvottiin 19. huhtikuuta ja ottelut pelattiin 28.–29. huhtikuuta.
9. kierros (välierät).
Välierien otteluparit arvottiin 2. toukokuuta ja ottelut pelattiin 26. toukokuuta.
Loppuottelu.
Loppuottelu pelattiin 24. syyskuuta.
Virkatodistus

Virkatodistus on Suomessa virallinen, paperille laadittava todistus (asiakirja) henkilön väestötietojärjestelmässä (VTJ) olevista henkilötiedoista. Tiedot ovat viranomaisten itsensä hankkimia. Todistus varmennetaan yleensä sekä myöntäneen tahon leimalla että virkailijan allekirjoituksella – nykyisin myös sähköisesti.
Virkatodistusta tarvitaan nykyään harvemmin kuin ennen, koska viranomaiset, jotka todistusta ovat aiemmin vaatineet, saavat nykyään tiedot suoraan väestötietojärjestelmästä. Virkatodistusta tarvitaan kuitenkin yhä esimerkiksi perunkirjoitusta ja adoptiota varten tai pankille hoidettaessa kuolleen ihmisen raha-asioita. Passin tai ajokortin hankkimista varten sitä ei enää nykyään tarvita.
Virkatodistuksen voi tilata oman evankelis-luterilaisen seurakunnan aluekeskusrekisteristä tai Suomen ortodoksisen kirkon keskusrekisteristä tai mistä tahansa Digi- ja väestötietoviraston palvelupisteestä. Aikaisemmin virkatodistukset tilattiin seurakunnista suoraan, mutta vuonna 2010 Suomen ortodoksinen kirkko keskitti kaikki keskusrekisteri- ja sukuselvityspalvelut yhteisen palvelukeskuksen alaisuuteen Kuopioon. Myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat ovat siirtyneet aluekeskusteristereihin, jotka tarjoavat kirkonkirjapalveluita.
Virkatodistuksesta voi – käyttötarkoituksesta riippuen – käydä ilmi mm. seuraavat tiedot:
Kotimaisten kielten lisäksi virkatodistuksen saa usein tilattua myös ainakin englanniksi, ranskaksi ja saksaksi. 
Historia.
Virkatodistus oli vuodesta 1886 lähtien käytössä ollut yhteisnimitys niille todistuksille, kaste- ja kuolinluettelo-otteille sekä kirkolliskokouksen pöytäkirjaotteille, jotka kirkkoherranvirasto tarvittaessa laati virkatodistusta hakevalle maksua vastaan. Vuodesta 1922 lähtien myös maksullinen ote kirkonkirjoista tai siviilirekisteristä.
Aiemmin kirkonkirjoihin perustunutta virkatodistusta kutsuttiin myös papinkirjaksi tai papintodistukseksi.
Nykyään virkatodistusta kutsutaan elossaolotodistukseksi ja sen antavaa viranomaista Digi- ja väestötietovirastoksi.
Anna kyynelten tulla, pyysi poliisi

Anna kyynelten tulla, pyysi poliisi () on Philip K. Dickin vuonna 1974 ilmestynyt tieteisromaani. Teoksen on suomentanut WSOY:lle vuonna 1993 Matti Rosvall.
Lähitulevaisuuden poliisivaltioksi muuttuneeseen Yhdysvaltoihin sijoittuvassa teoksessa kuuluisa pop-laulaja havahtuu tilanteeseen, jossa kukaan ei enää tunnista häntä. Ensimmäiseksi hänen pitää selvittää, miten kontrolloidussa yhteiskunnassa pärjää ilman henkilötietoja.
Justin Cronin

Justin Cronin (s. 1962) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut muun muassa kolmiosaisen fantasiasarjan "The Passage", johon kuuluvat "Ensimmäinen siirtokunta" (2010), "Linnake" (2012) ja "Peilikaupunki" (2016). Kirjasarjan pohjalta on tehty samanniminen televisiosarja, joka alkoi vuonna 2019. Se kuitenkin keskeytettiin ensimmäisen tuotantokauden jälkeen. Cronin on toiminut myös englannin kielen professorina Ricen yliopistossa.
Seveson onnettomuus

Seveson onnettomuus oli Italian Sevesossa 10. heinäkuuta 1976 kello 12.37 tapahtunut räjähdysonnettomuus. Onnettomuudessa kemiantehdas ICMESA:n B-rakennuksessa olevasta kemiallisesta reaktorista vapautui venttiilin avauduttua huonojen turvajärjestelyjen takia ilmaan kuusi tonnia kemikaaleja, josta yksi kilogramma oli dioksiini TCDD:tä. TCDD on yksi voimakkaimmista synteettisistä myrkyistä ja karsinogeeni.
Ihmisiä ei kuollut välittömään dioksiinimyrkytykseen, mutta dioksiini tappoi tuhansia eläimiä. Ihmisille aiheutui klooriakneksi kutsuttuja iho-oireita, ja lapsia joutui sairaalaan. Vuonna 1978 alueella piti teurastaa 80 000 eläintä, jottei TCDD siirtyisi ravintoketjuihin. Vuonna 2009 tehdyn tutkimuksen mukaan eräät syövät ovat alueella lisääntyneet.
Kemiantehtaan lähialue evakuoitiin ja aidattiin. Viisi ICMESA:n työntekijää asetettiin syytteeseen. Saksalainen kemisti Jörg Sambeth oli tehnyt tehtaalle korjaussuunnitelman ennen katastrofia, mutta sitä ei toteutettu suunnitellussa muodossa. Tehtaan alkuperäiset rakennussuunnitelmat olivat myös erilaiset kuin tehtaan lopullinen toteutus; alkuperäiset suunnitelmat oli hylätty niiden kalleuden vuoksi.
Tehtaan alueelta kuorittiin pois saastunut maa, joka haudattiin eristyksiin syvälle maahan.
Terroristijärjestö Prima Linea murhasi 5. helmikuuta 1980 Monzassa ICMESA:n Seveson tehtaan tuotantopäällikön, insinööri Paolo Paolettin, ja selitti teon terveydenhuoltoa edistäväksi toimenpiteeksi.
Seveso-direktiivi.
Seveson suuronnettomuus johti Euroopan unionin alueella vastaavien onnettomuuksien ehkäisyä ja torjuntaa koskevan lainsäädännön laatimiseen. Alkuperäistä Seveso-direktiiviä on myöhemmin muutettu Intian Bhopalissa, Ranskan Toulousessa ja Alankomaiden Enschedessä tapahtuneiden onnettomuuksien myötä. Direktiivi velvoittaa vaarallisia kemikaaleja varastoivia ja käsitteleviä laitoksia, ja sen tarkoituksena on riskienhallinnan kautta ehkäistä vastaavien suuronnettomuuksien tapahtumista sekä vähentää näiden laitosten aiheuttamia haitallisia ihmisiin ja ympäristöön kohdistuvia vaikutuksia. Euroopan unionin alueella direktiivin piirissä on 12 000 teollisuuslaitosta. Seveso-direktiivin käyttöönoton myötä teollisuuslaitosten suuronnettomuuksista on tullut Euroopan unionin alueella harvinaisia. Direktiivi on toiminut mallina vastaavalle lainsäädännölle maailmanlaajuisesti useissa maissa. Suomessa vaarallisten kemikaalien laajamittaista varastointia ja käsittelyä valvova viranomainen on Turvallisuus- ja kemikaalivirasto Tukes, joka valvoo tuotantolaitosten velvoitteiden toteutumista luvituksen, tarkastusten ja asiakirjavalvonnan kautta.
Veikkausliigan kausi 2011

Veikkausliigan kausi 2011 oli Suomen jalkapallon pääsarjan Veikkausliigan 22. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Helsingin Jalkapalloklubi. Edellisellä kaudella Ykköseen putosi FC Lahti ja tilalle nousi Rovaniemen Palloseura.
Kausi oli alun perin tarkoitus pelata 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana ja sen oli määrä alkaa 28. huhtikuuta 2011 ja päättyä 22. lokakuuta 2011. Kauden alkua päätettiin kuitenkin siirtää toukokuun alkuun, koska liigan joukkuemäärän lopulliset ratkaisut venyivät keväällä 2011 myöhään. Tampere United suljettiin liigasta ja AC Oulun liigalisenssihakemus hylättiin. AC Oulu ei saanut valitustenkaan jälkeen liigalisenssiä. Kausi alkoi lopulta 6. toukokuuta ja se päätettiin pelata 12 joukkueen kolminkertaisena sarjana. Kolmannella kierroksella edelliskauden kuusi parasta joukkuetta saivat kuusi kotiottelua ja muut viisi kotiottelua.
Kaudeksi 2012 Veikkausliigan joukkuemäärän oli tarkoitus vähentyä muutenkin kahteentoista, joten 14 joukkueella pelattaessa sarjan kaksi viimeistä olisi pudonnut suoraan ja 12. sijoittunut olisi karsinut Ykkösen voittajan kanssa. Vähän ennen kauden alkua tapahtunut sarjajärjestelmämuutos kuitenkin aiheutti sen, että sarjan viimeiseksi jäänyt putosi suoraan Ykköseen kaudelle 2012 eikä yksikään joukkue karsinut liigapaikasta.
Joukkueet eurokentillä.
"Mestarien liiga:"
"Eurooppa-liiga:"
Skutskär

Skutskär on Daljoen suulla Ruotsissa sijaitseva taajama. Se kuuluu pääosin Älvkarlebyn kuntaan, jonka keskustaajamana se toimii. Pieniltä osin lännessä Skutskär kuuluu kuitenkin myös Gävlen kuntaan. Koska nämä kunnat sijaitsevat eri lääneissä, niin myös taajama kuuluu kahteen eri lääniin: Uppsalan lääniin ja Gävleborgin lääniin. Vuoden 2010 lopussa Skutskärissä oli 6 075 asukasta.
Skutskäristä on vain 15 kilometrin matka luoteessa sijaitsevaan Gävlen kaupunkitaajamaan. Skutskär on myös rautatiepaikkakunta. Junat lakkasivat pysähtymästä Skutskärissä vuonna 1975, mutta vuonna 2006 ne alkoivat pysähtyä paikkakunnalla uudelleen. Junayhteydet mahdollistavat pendelöinnin Gävleen sekä etelään Uppsalaan ja Tukholmaan.
Taajamassa sijaitsee Skutskärin kirkko.
Arseenipentoksidi

Arseenipentoksidi eli arseeni(V)oksidi (As2O5) on epäorgaaninen yhdiste ja yksi arseenin oksideista. Ainetta käytetään muiden arseeniyhdisteiden valmistukseen ja puunsuoja-aineena. Arseenipentoksidista käytetään myös nimiä "diarseenipentoksidi", "arseenihappoanhydridi" ja "arseenianhydridi".
Ominaisuudet.
Arseenipentoksidi on rakenteeltaan monimutkainen polymeerinen yhdiste. Puolet arseeniatomeista ovat sitoutuneet happiatomeihin tetraedrisesti rakenteeksi, joka vastaa kaavaa AsO4, ja puolet muodostavat happiatomien kanssa oktaedrin, joka vastaa rakennetta AsO6. Nämä tetdraedriset ja oktaedriset rakenteet jakavat keskenään jonkin kulmiensa happiatomeista ja muodostavat polymeerisen rakenteen. Ulkonäöltään yhdiste on valkoista kiinteää jauhetta, joka on hygroskooppista eli sitoo ilman kosteutta.
Arseenipentoksidi hajoaa arseenitrioksidiksi ja hapeksi, kun sitä kuumennetaan 315 °C:n lämpötilaan. Typpi-ilmakehässä kuumennettaessa se pysyy kuitenkin stabiilina aina 740 °C:n lämpötilaan.
As2O5 → As2O3 + O2
Arseenipentoksidi on vahva hapetin ja kykenee hapettamaan muun muassa suolahapon kloorikaasuksi ja pelkistyy helposti hiilen avulla metalliseksi arseeniksi. Yhdiste on hapan oksidi ja muodostaa veteen liuotettuna arseenihappoa.
As2O5 + 3 H2O → 2 H3AsO4
Valmistus.
Arseenipentoksidia saadaan hapettamalla arseenitrioksidia hapella paineen alaisena tai vaihtoehtoisesti typpihapolla, jolloin muodostuu arseenihappoa. Arseenihaposta saadaan arseenipentoksidia poistamalla siitä vettä 200 °C:n lämpötilassa tai fosforipentoksidin avulla.
Käyttö.
Arseenipentoksidista valmistetaan muita arseeniyhdisteitä, joita käytetään rikkaruoho- ja hyönteismyrkkyinä, fungisideina ja väriaineina. Yleinen käyttökohde on arseenia, kuparia ja kromia sisältävät lahoamista estävät puunsuoja-aineet.
Myrkyllisyys.
Useiden muiden arseeniyhdisteiden tavoin arseenipentoksidi on erittäin myrkyllistä. Yhdiste aiheuttaa ihon, hengitysteiden ja silmien ärsytystä, hengitysvaikeuksia ja huonovointisuutta. Suurille määrille altistuminen voi johtaa kuolemaan. Arseenipentoksidin on todettu aiheuttavan syöpäkasvaimia ihmiselle eli olevan karsinogeeninen. Arseenipentoksidin myrkyllisyyden vuoksi sitä ei ole saanut käyttää puunsuoja-aineena Suomessa vuodesta 2007 lähtien.
Petra Martić

Petra Martić (s. 19. tammikuuta 1991 Split) on kroatialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 28 tammikuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 53 maaliskuussa 2014.
Vuonna 2008 Martić voitti Zagrebin ITF-turnauksen, oltuaan maailmanlistan sijalla 371. Finaalissa hän voitti Yvonne Meusburgerin, joka oli maailmanlistan sijalla 101. Portorožin WTA-turnauksessa hän pääsi puolivälieriin voittamalla toisella kierroksella sijalla 64 olleen Klára Zakopalován. Puolivälierässä Martić hävisi kuitenkin Julia Görgesille. Vuonna 2009 Martić pelasi ensimmäistä kertaa Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Ranskan avoimissa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella Mara Santangelon, mutta hävisi toisella kierroksella Aleksandra Wozniakille. Heinäkuussa Martić pääsi puolivälieriin Budapestin WTA-turnauksessa, jossa voitti mm. maailmanlistan sijalla 47 olleen Lucie Šafářován. Yhdysvaltain avoimissa hän voitti Séverine Brémond Beltramen, mutta hävisi toisella kierroksella Caroline Wozniackille. Syyskuussa hän voitti Biellan ITF-turnauksen.
Vuonna 2010 Martić voitti Pariisin WTA-turnauksen ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 15 olleen Yanina Wickmayerin. Miamissa hän puolestaan voitti Aravane Rezaïn (WTA 21). Wimbledonissa hän pääsi toiselle kierrokselle, jossa hävisi Marion Bartolille. Vuonna 2011 Australian avoimissa hän voitti avauskierroksella Sophie Fergusonin, mutta hävisi toisella kierroksella Agnieszka Radwańskalle. Bogotán WTA-turnauksessa Martić pääsi välieriin. Wimbledonissa 2011 hän hävisi toisella kierroksella Tsvetana Pironkovalle ja Yhdysvaltain avoimissa 2011 toisella kierroksella Anastasija Pavljutšenkovalle.
Australian avoimissa 2012 Martić karsiutui jo ensimmäisellä kierroksella. Samana vuonna Ranskan avoimissa hän ylsi neljännelle kierrokselle voitettuaan sijoittamattoman Michaëlla Krajicekin, kahdeksanneksi sijoitetun Marion Bartolin sekä 29:nneksi sijoitetun Anabel Medina Garriguesin. Neljännellä kierroksella hän hävisi kymmenenneksi sijoitetulle Angelique Kerberille lukemin 6–3, 7–5.
Brittiläinen Antarktiksen alue

Brittiläinen Antarktiksen alue () on Yhdistyneen kuningaskunnan vaatima, Antarktiksella sijaitseva merentakainen alue. Se käsittää 1 709 400 neliökilometrin kokoisen alueen, jonka rajoina ovat 60. eteläinen leveyspiiri ja 20. sekä 80. läntinen pituuspiiri. Yhdistynyt kuningaskunta esitti ensimmäisen Antarktista koskevan aluevaatimuksensa vuonna 1908 ja siitä tuli virallisesti merentakainen alue 3. maaliskuuta 1962. Brittiläinen Antarktiksen alue on suurelta osaltaan päällekkäinen Chilen ja Argentiinan vaatimien alueiden kanssa. Alueella ei ole pysyvää asutusta, mutta Iso-Britannia ylläpitää alueella useiden muiden valtioiden tavoin tutkimusasemia, joista suurin osa sijaitsee Eteläisillä Shetlandinsaarilla.
Maantiede.
Brittiläiseen Antarktiksen alueeseen kuuluvat Antarktiksen niemimaa, Eteläiset Shetlandsaaret ja Eteläiset Orkneysaaret, Weddellinmeri sekä etelänavalle asti ulottuva maa-alue. Ainoastaan noin 0,7 % alueesta on jäätöntä, muuten aluetta peittää paikoin jopa viisi kilometriä paksu mannerjäätikkö. Alueen korkein huippu Mount Jackson kohoaa 3 184 metrin korkeuteen.
Alueen keskustassa vuoden keskimääräinen lämpötila vaihtelee −50 °C ja −60 °C välillä. Lähempänä rannikkoa on lämpimämpää, keskimäärin noin −10 °C ja −20 °C välillä. Alueella sataa myös enemmän lunta. Tuulen voimakkuus on vähäinen, mutta paikoittain esiintyy voimakasta katabaattista tuulta.
Sisämaan kasvillisuus on harvaa ja alkeellista, siellä selviävät ainoastaan jäkälät sekä lehtisammalet. Lähellä rannikkoa, jossa maa on kesäisin jäätöntä, kasvavat ainoat Etelämantereella esiintyvät siemenkasvilajit etelämantereenlauha sekä "Colobanthus quitensis".
Antarktiksen niemimaa ja sen saaret ovat lintujen suosimia pesimisalueita. Alueella esiintyy seitsemän pingviini- ja kuusi hyljelajia.
Trajan Langdon

Trajan Langdon (s. 13. toukokuuta 1976 Palo Alto) on yhdysvaltalainen entinen koripalloilija. Hän voitti urallaan kaksi Euroliigan-mestaruutta sekä kahdeksan kansallista mestaruutta.
Ura.
Seurajoukkueet.
Langdon pelasi koripallon lisäksi baseballia, jossa MLB-seura San Diego Padres varasi hänet vuonna 1994. Hän pelasikin koripallon ohella baseballia vielä yliopistossa. Langdon edusti yliopistokoripallossa Duken yliopistoa, ja viimeisenä kautena hän johdatti joukkueensa NCAA:n loppuotteluun. Yliopistouransa jälkeen hänet varattiin NBA:han ja kaudet 1999–2002 hän edusti Cleveland Cavaliersia. Ensimmäisenä NBA-kautena hän pelasi vain kymmenen ottelua loukkaantumisen takia, mutta toisena kautena Langdon teki 6,0 pistettä ottelua kohden. Kausi 2001–2002 oli hänen viimeisensä NBA:ssa ja hän siirtyi seuraavaksi kaudeksi Benetton Trevisoon, jossa hän voitti Italian mestaruuden. Langdon edusti seuraa yhden kauden ajan ja siirtyi tämän jälkeen Efes Pilseniin. Kauden 2004–2005 hän pelasi Moskovan Dynamossa, mutta vuodesta 2005 lähtien Langdon pelasi TsSKA Moskovassa. Seuran paidassa hän voitti Euroliigan mestaruuden vuosina 2006 ja 2008. Kauden 2010–2011 päätteeksi Langdon ilmoitti lopettavansa ammattilaiskoripallon.
Maajoukkue.
Langon on edustanut Yhdysvaltojen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän oli myös mukana vuoden 1998 MM-kilpailuissa, joissa Yhdysvallat voitti pronssia. Langdon pelasi kisoissa seitsemän ottelua, joissa hän teki keskimäärin 2,9 pistettä.
Calamnius

Calamnius on suomalainen sivistys- ja pappissuku, jonka historia tunnetaan 1500-luvulta lähtien. 
Suvun kantaisä oli Kalajoen kirkkoherra, rovasti Petrus Michaelis (Petter) Arctophilacius (1575–1647), alkuperäiseltä nimeltään Pieti Mikonpoika Mattila, lohtajalaisen kauppiaan Mikko Matinpoika Mattilan poika.
Professionalnaja basketbolnaja liga

Professionalnaja basketbolnaja liga (PBL) (, ) oli Venäjän koripallon pääsarja vuosina 2010–2013. Se perustettiin vuonna 2010 Superliigan tilalle.
Liigan ensimmäisellä kaudella, 2010–2011, mestaruuden voitti PBK TsSKA Moskova. Myös kahtena muuna kautena TsSKA Moskova voitti sarjan mestaruuden. Kesällä 2012 sarjan johto päätti, että kausi 2012–2013 on sarjan viimeinen ja PBL-seurat liittyisivät osaksi VTB-liigaa.
Astroidi

Astroidi on tasokäyrä, nelikulmainen hyposykloidi.
Astroidit ovat myös superellipsejä: Kaikki astroidit ovat eri mitoin toteutettuja versioita käyrästä joka noudattaa seuraavaa yhtälöä 
formula_1
Käyrän nykyinen nimi tulee Kreikan sanasta "tähti". Käyrällä on ollut erilaisia nimiä, kuten englannin tetracuspid. Se on lähes samanmuotoinen ellipsin evoluutan kanssa.
Ympyrä säteeltään 1/4 osa vierii isomman ympyrän (säde = 1) sisäpuolella ja piste piirtää kehän sisään astroidin. 
Astroidin parametriesitys on:
formula_2
Jos astroidin luoneen kehän sisällä vierineen ympyrän säde on formula_3 niin sen ala on formula_4 ja kehän pituus on 6a.
Astroidikäyrää on ensimmäisenä käsitellyt Johann Bernoulli vuonna 1690. Nimensä se on kuitenkin saanut vasta 1800-luvun alkupuolella.
Place Édith Piaf

Place Édith Piaf on aukio Pariisissa rue Belgrandin, rue du Capitaine Ferberin ja rue de la Pyn risteyksessä. Se on saanut nimensä laulajattaren Édith Piafin mukaan. Pariisin kaupungin pormestari, Bertrand Delanoë avasi aukion 11. lokakuuta 2003, kun Piafin kuolemasta oli kulunut 40 vuotta.
Aukiolla on myös Piafin patsas.
Kastsjukouka

Kastsjukouka () eli Kostjukovka () on noin 9 500 asukkaan teollisuustaajama Homelin suurkaupungin luoteispuolella Homelin alueella Valko-Venäjällä. Hallinnollisesti Kastsjukouka on kaupunkityyppinen työläistaajama ja osa Homelin kaupunkipiiriä.
Kastsjukoukan taajaman kaakkoisosia hallitsee teollisuusalue, jossa toimii suuri Gomelsteklo-lasitehdas (Gomelglass). Sen tuotantoa kuten ikkunalaseja käytetään erityisesti Valko-Venäjällä, Venäjällä ja Ukrainassa, mutta toimituksia on yhteensä yli 20 maahan (myös Suomeen).
Homelista Žlobinin kautta esimerkiksi pääkaupunki Minskiin ja toisaalta Mahiljoun ja Oršan suuntaan kulkevalla rautatiellä on asema Kastsjukoukassa. Myös maantieyhteydet ovat hyvät: pohjoisesta saapuvalta valtatie M8:lta () johtaa vilkkaasti liikennöity maantie (Gomelskaja Ulitsa) Homeliin Kastsjukoukan läpi.
Pattijoki (taajama)

Pattijoki on kaupunginosa Raahen kaupungissa. Kaupunginosa sijaitsee valtatien 8 läheisyydessä, noin 5 kilometriä kaupungin keskustasta itään. Kaupunginosa oli aiemmin vuoden 2003 alussa lakkautetun Pattijoen kunnan keskus. Pattijoen kirkonkylä sijaitsee kaupunginosassa, joka on osa Raahen keskustaajamaa.
Pattijoella sijaitsee muun muassa vuonna 1912 rakennettu kirkko ja vuonna 1988 rakennettu vesitorni. Kaupunginosan halki virtaa Perämereen laskeva Pattijoki. 
Kulttuurihistoriallisesti kirkko ja lähiympäristö ovat valtakunnallisesti arvokasta aluetta. Alueella sijaitsee muun muassa vuosina 1896–1897 rakennettu Pattijoen silta. Yksiaukkoinen kiviholvisilta ja joen rantamaisema on valtakunnallinen suojelukohde. 
Kiviholvisillan kautta kulkeva tie on osa kulttuurihistoriallisesti merkittävää Pohjanmaan rantatietä.
Engelsbergin ruukki

Engelsbergin ruukki () on Ängelsbergin kylässä, Fagerstan kunnassa Västmanlandin läänissä Keski-Ruotsissa sijaitseva entisen terästehtaan ja sitä ympäröivän ruukkikylän muodostama kulttuurinähtävyys. Se on ollut myös Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1993.
Ängelsbergin ruukki kuului aikanaan Västervålan pitäjään. Sen perusti vuonna 1681 kihlakunnanvouti Per Larsson Gyllenhöök (1645–1706). Jo aiemmin oli paikalla ollut raudanjalostustoimintaa. Per Larsson Gyllenhöök ja myöhemmin hänen poikansa Anders Gyllenhöök kehittivät tehdasta, niin että 1700-luvun alussa siihen kuului kolme mökkiä, kolme vasara-ahjoa, saha ja vesimylly. Vuonna 1728 Anders Gyllenhöök myi ruukin Söderhielmin suvulle, joka 1700-luvun aikana modernisoi sitä edelleen. Siitä kehittyi yksi 1700-luvun moderneimmista metallinjalostuspaikoista.
1800-luvulla sen omisti Timmin suku. Vuonna 1916 sen osti kenraalikonsuli , ja kolme vuotta myöhemmin sen toiminta lakkautettiin. Ax:son Johnsonin suku omistaa yhä ruukin Nordstjernan AB:n kautta. Ruotsin valtion antikvaariviraston kautta ruukkialue entisöitiin 1970-luvulla.
Ruukkikylässä on jäljellä teollisuusrakennusten lisäksi kartano, puisto, ruukinkonttori ja työväen asuntoja. Engelsberg on ainoa Ruotsin historiallisista ruukkialueista, jossa on jäljellä niin rakennuksia kuin enin osa teknisistä välineistä.
Engelsbergin ruukki on osa Bergslagenin ekomuseota.
Nantucketin lentoasema

Nantucketin lentoasema (; ) on lentoasema Nantucketin saaren eteläosassa Massachusettsissa, Yhdysvalloissa. Se on Massachusettsin toiseksi vilkkain lentoasema Loganin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.
Asema on levittäytynyt 4,9 neliökilometrin laajuiselle alueella, ja siihen kuuluu kolme asfalttipäällysteistä kiitotietä. Asemalta on lentoyhteydet muun muassa Washingtoniin, Bostoniin, New Yorkiin ja Martha's Vineyardiin, mutta osa lennoista on vain kausittaisia.
Aseman historia alkoi 1930-luvulla, kun paikallinen maanviljelijä Leslie Holm tasoitti maitaan maatalonsa eteläpuolelta lentokenttää varten. Hän muodosti ystävänsä David Raubin kanssa Nobadeer Flying Service -lentoyhtiön. Nantucketin kunta osti maat Holmilta vuonna 1941. Kunta sai samana vuonna Civil Aeronautics Administrationilta 274 000 dollaria, jotka käytettiin kahden päällystetyn kiitotien ja muihin aseman rakennustöihin. Yhdysvaltain laivasto otti aseman käyttöönsä toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen se palautettiin jälleen Nantucketin kunnalle, ja vuonna 1946 se nimettiin uudelleen sodassa kuolleiden 11 nantucketilaismiehen muistolle.
Yyteri BeachFutis

Yyteri BeachFutis on Porissa vuosina 2004–2011 järjestetty beachfutis-turnaus.
Yleistä turnauksesta.
Vuoteen 2010 asti turnauksen paikkana oli Yyterin hiekkaranta, viimeisenä vuonna se järjestettiin Porin raviradalle rakennetuilla hiekkakentillä. Turnauksen loppuottelut pelattiin vuosina 2006 ja 2007 Porin kauppatorilla sekä vuonna 2008 Isomäen jäähallissa.
Yyteri BeachFutiksella oli beachfutiksen SM-turnauksen arvo vuosina 2006–2008. Vuonna 2011 turnauksen yhteydessä pelattiin Suomen beachfutismaajoukkueen ensimmäinen epävirallinen maaottelu, jossa Suomi kohtasi Viron. Turnauksen otteluita televisioitiin useina vuosina Urheilukanavalla ja Nelonen Sportilla.
Historia.
Yyteri BeachFutis järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004 Yyteri Beach Cupin nimellä, jolloin joukkueita osallistui 12. Tapahtuma kasvatti suosiotaan muutamassa vuodessa niin, että joukkueita osallistui turnaukseen useita satoja ja pelaajia useita tuhansia. Samalla turnaus muuttui pelkästä beachfutisturnauksesta festivaaliksi iltajuhlineen ja esiintyjineen.
Vuonna 2009 Yyteri Beachfutis keräsi kävijöitä pelaajat ja muu yleisö mukaan lukien jo yli 40 000. Huippuvuonna 2010 kävijöitä oli neljän päivän aikana yli 70 000. Joukkueita osallistui lähes 900 ja pelaajia noin 18 000. Kävijämäärän kasvaessa lisääntyivät myös lieveilmiöt, kuten omaisuus- ja huumausainerikokset. Myös Yyterin ja Kaanaan kaupunginosien asukkaat alkoivat valittamaan häiriöistä.
Yyteri on Natura 2000-aluetta, eikä tapahtuma enää vuonna 2011 saanut viranomaisilta lupaa, koska valtavien ihmismassojen katsottiin vaarantavan alueen luontoarvojen säilymisen.
Kielteisen päätösen jälkeen vuoden 2011 beachfutisturnaus iltajuhlineen järjestettiin Porin raviradalla, jonne se keräsi noin 15 000 henkeä.
Turnauksen tulevaisuus.
Suurista kävijämääristä huolimatta tapahtuman talous oli kuitenkin lehtitietojen mukaan epävakaalla pohjalla. Turnauksen internet-sivujen sulkeuduttua talvella 2012 arveltiin vuoden 2011 turnauksen jäävän viimeiseksi. Tapahtuman pääpromoottorin Patrick Suveksen menehdyttyä helmikuussa 2012 on turnauksen jatko epävarmaa.
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1935

Vuoden 1935 koripallon EM-kisat järjestettiin Sveitsissä 2.–7. toukokuuta. Kisat järjestettiin ensimmäisen kerran. Kisojen mestaruuden voitti Latvia. Kisoihin osallistui 10 joukkuetta. Espanja ja Portugali karsivat viimeisestä paikasta Madridissa.
Kilpailut käytiin cup-systeemillä, eli joukkue putosi mitalikilpailusta heti ensimmäisestä tappiosta. Ensimmäisellä kierroksella muodostettiin viisi paria, joiden voittajat jatkoivat mitaliotteluihin, paitsi Sveitsi ja Italia, jotka joutuivat pelaamaan vielä toisen karsintaottelun, jotta välieriin saatiin parillinen määrä joukkueita.
Karsintaotteluissa pudonneet joukkueet pelasivat vielä sijoita 5-10.
Ottelut 5. sijasta.
Pelattaessa sijoista 9-10 Unkari voitti Romanian 24-17.
Boco IP

Boco IP Oy Ab (ent. Borenius &amp; Co.) on immateriaalioikeuksiin erikoistunut patenttitoimisto, joka on perustettu vuonna 1928. Yrityksen liikevaihto on noin seitsemän miljoonaa euroa, ja henkilökuntaa on noin 35.
Historia.
Yhtiön perustaja Robert Borenius opiskeli radiotekniikan sähköinsinööriksi Saksan Bingenissä. Suomeen palattuaan hän työskenteli muun muassa insinööritoimisto Oy af Forsellesin palveluksessa. Vuonna 1928 hän perusti Borenius &amp; Co. patenttitoimiston (1928) ja toimi yhtiön osakkaana.
Robert Borenius oli perustamassa myös Suomen Patenttiasiamiesyhdistystä (1928). Hän kuului myös Yleisradion perustajiin.
Vuonna 2012 Boco nousi kansainvälisessä MIP-listauksessa patenttitoimistojen ykkösluokkaan. Samana vuonna patenttitoimisto avasi toimipisteen Ouluun.
Borenius &amp; Co. muutti nimensä 2010-luvun alkupuolella muotoon Boco IP, kun vuonna 1911 perustettu asianajotoimisto Borenius &amp; Kemppinen lyhensi nimensä muotoon Borenius ja vuosikymmeniä jatkuneet sekaannukset näiden osin samoja asioita (muun muassa tavaramerkkihakemukset) hoitavien yhtiöiden välillä pahenivat.
Paul Goodman

Paul Goodman (9. syyskuuta 1911 New York – 2. elokuuta 1972 North Stratford, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen kirjailija, anarkisti, psykoterapeutti sekä monipuolinen kulttuuri- ja yhteiskuntakriitikko. 
Goodmanin kaunokirjallinen tuotanto pitää sisällään runoutta, novelleja, romaaneja ja näytelmiä. Yhteiskunnallisena ajattelijana hänen tunnetuimmat teoksensa käsittelevät esimerkiksi kasvatus- ja koulutusjärjestelmää tai kaupunkisuunnittelua. Anarkismin piirissä Goodmania on brittiläisen ohella pidetty ensisijaisesti anarkististen periaatteiden käytäntöön soveltamisesta kiinnostuneena ajattelijana. Psykoterapian alalla Goodman kehitti 1940- ja 1950-luvuilla ja kanssa uutta suuntausta, . Kotimaassaan Goodman nousi suuren yleisön tietoisuuteen 1960 julkaistulla teoksellaan "Growing Up Absurd" ja hänen on nähty keskeisesti vaikuttaneen esimerkiksi 1960-luvun opiskelijaliikkeeseen.
Sven Mikser

Sven Mikser (s. 8. marraskuuta 1973 Tartto) on virolainen sosiaalidemokraattinen poliitikko ja Viron entinen ulkoministeri. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin kaudelle 2019–2024. 
Aiemmin Mikser on toiminut Viron ulkoministerinä vuosina 2016–2019 sekä puolustusministerinä vuosina 2002–2003 ja 2014–2015. Mikser oli Viron sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja vuosina 2010–2015. Ennen liittymistään sosiaalidemokraatteihin Mikser toimi Keskustapuolueessa.
Opinnot.
Ennen politiikkaan lähtemistään Mikser ehti jonkin verran aloitella akateemista uraa. Valmistuttuaan ylioppilaaksi 1992 Paiden lyseosta () hän aloitti Tarton yliopistossa englannin kielen ja kirjallisuuden opinnot ja valmistui maisteriksi 1996. Vuodet 1996–1999 Mikser toimi Tarton yliopiston germaanis-romaanisen laitoksen assistenttina. Mikser on edelleen Tarton yliopiston konsistorin jäsen.
Poliittinen ura.
Mikser oli Keskustapuolueen poliittinen sihteeri vuosina 1998–1999 ja kansanedustaja 1999–2005. Sosiaaliliberaalit Mikser ja Peeter Kreitzbergin erosivat Keskustapuolueesta ja liittyivät sosiaalidemokraatteihin 16. maaliskuuta 2005. Keskustapuolueen jäsen hän oli ollut vuodesta 1995. Mikserin ja Kreitzbergin ero oli aikanaan ikävä isku Edgar Savisaaren johtamalle keskustalle.
Mikserin aloitteesta järjestettiin 16. maaliskuuta 2005 luottamusäänestys, joka päättyi oikeusministeri Ken-Marti Vaherin ja lopulta koko Juhan Partsin hallituksen eroon. 29. toukokuuta 2009 hänet valittiin Naton parlamentaarisen yleiskokouksen varapuheenjohtajaksi. Vuoden 2011 Riigikogun vaalit olivat Mikserin uran suurimpia menestyksiä. Hän sai koko maassa kahdeksanneksi eniten ääniä (7 431 ääntä) ja Sosiaalidemokraattinen puolue oli Mikserin vaalipiirissä Järva- ja Viljandimaalla suurimman kannatuksen saanut puolue 27,4 prosentin ääniosuudella. Uudeksi Viron politiikan tähdeksi luonnehdittu Mikser johdatti puolueen suureen vaalivoittoon melkein kaksinkertaistaen puolueen paikkamäärän kymmenestä edustajasta yhdeksääntoista.
Helmikuussa 2014 Andrus Ansip ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävistä, minkä seurauksena istuva hallitus hajotettiin. Uusi hallitus muodostettiin reformipuolueen ja sosiaalidemokraattisen puolueen välille, ja se jatkoi huhtikuun 2015 vaaleihin saakka. Mikser jatkoi puolustusministerinä myös vaalien jälkeisessä hallituksessa.
Mikser on aktiivinen muillakin yhteiskunnan aloilla. Marraskuussa 2004 hänet valittiin maan suurimman urheiluliiton, Viron yleisurheiluliiton puheenjohtajaksi. Mikser oli aikanaan pituushypyssä nuorten sarjassa Viron mestari. 23. helmikuuta 2006 Mikser kuitenkin ilmoitti luopuvansa liiton johdosta Riigikogun työmäärän ja perhe-elämän takia.
Jevgeni Ossinovski ilmoitti toukokuun 2015 alussa haastavansa Mikserin sosiaalidemokraattien puheenjohtajana kesäkuun puoluekokouksessa. Muutamaa päivää ennen puoluekokousta Mikser ilmoitti vetäytyvänsä äänestyksestä ja sosiaalidemokraatit valitsivat Ossinovskin puolueen uudeksi puheenjohtajaksi.
HauStoori 90–94!

HauStoori 90–94! on Hausmyllyn vuonna 1994 julkaistu kokoelma-albumi. Albumi sisältää single- ja alkuperäis-, sekä ennen julkaisemattomia remix-versioita. 
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 39.
Jukka Pellinen

Heikki Juhani (Jukka) Pellinen (15. toukokuuta 1925 Helsinki – 2. helmikuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija ja teollinen muotoilija, joka toimi kuvallisen viestinnän professorina Taideteollisessa korkeakoulussa.
Sotien jälkeen Pellinen opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa ja sen jälkeen ulkomailla. Hän työskenteli usean suomalaisen suuryrityksen mainososastolla, kunnes perusti oman toimiston 1966. Hän opetti työn ohessa Mainosgraafikkojen koulussa, Markkinointi-instituutissa ja Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän hoiti kuvallisen viestinnän professuuria Taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1982–1990.
Pellinen oli perustamassa Heraldista Seuraa ja oli Mainosgraafikkojen ja Grafian puheenjohtaja. Hän suunnitteli merkkejä ja tunnuksia ja muotoili julkaisuja. Lisäksi hän suunnitteli kansainvälisiä suurnäyttelyjä. 
Pellinen oli myös vaatesuunnittelija. Hän suunnitteli esimerkiksi Kuusiselle ja Turolle. Hän oli Kansainvälisen miesten muotineuvoston jäsen. Hän muotoili myös kovalle teollisuudelle, esimerkiksi Valmet-traktorin, Terhi-perämoottorin, Luxor-matkaradion ja Högforsin sähkölämmittimen jo aikana, jolloin teollinen muotoilu oli Suomessa jokseenkin tuntematonta.
Luke Rodgers

Luke John Rodgers (s. 1. tammikuuta 1982 Birmingham, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Conference Nationalissa pelaavaa Forest Green Roversia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hän aloitti uransa vuonna 1999 Shrewsbury Townissa. Hän pelasi siellä kuuden kauden aikana yli 200 ottelua. Kesällä 2005 hän siirtyi Crewe Alexandraan, jossa hän pelasi lähemmäs 40 peliä kunnes siirtyi tammikuussa 2007 Port Valeen. Kaksi vuotta myöhemmin hän meni lyhyelle lainalle Yeovil Towniin. 21. heinäkuuta 2009 hän siirtyi Notts Countyyn. Siellä hän pelasi lähes 50 peliä, kunnes 28. tammikuuta 2011 hän siirtyi Yhdysvaltojen Major League Soccer -liigassa pelaavaan New York Red Bullsiin.