Digitalisaatio

Digitalisaatio tai digitalisoituminen tarkoittaa digitaalisen tietotekniikan yleistymistä arkielämän toiminnoissa. Sen voidaan katsoa alkaneen 1980-luvun kotitietokoneiden käyttöönotosta. Lisäksi yhteisöllisyyden ja kansalaisdemokratian vaikutuskanavat ovat laajentuneet. Digitalisaatio on poistanut aikaan, tilaan, tiedonsaantiin ja osallistumiseen liittyviä rajoituksia kansalaisten vuorovaikutuksesta ympäröivän yhteiskunnan kanssa. 
Digitalisaatio on monimuotoistanut palvelutyötehtäviä. Kehityskulku on muuttanut liiketoimintamalleja ja luonut uusia arvonlisäys- ja ansaintamahdollisuuksia.
"Digitaalisen transformaation" käsite.
Alan kehitys on synnyttänyt käsitteen "digitaalinen transformaatio", jolle ei ole selkeää määritelmää, ja ajan myötä se saa yhä monimuotoisempia tulkintoja.
Suppeammassa merkityksessä "digitaalinen transformaatio " voi tarkoittaa "paperitonta toimistoa" tai "digitaalisen liiketoiminnan kypsyyden" saavuttamista, joka vaikuttaa sekä yksittäisiin yrityksiin että kokonaisiin yhteiskunnan segmentteihin, kuten hallintoon, joukkoviestintään, taiteeseen, lääketieteeseen ja muihin tieteisiin. Digitaaliset ratkaisut edistävät uudenlaisia ​​innovaatioita ja luovuutta sen sijaan, että ne vain parantaisivat ja tukevat perinteisiä menetelmiä.
Digitaalinen transformaatio on suuri haaste ja mahdollisuus. Digitaalisia muutoksia suunniteltaessa organisaatioiden tulisi ottaa huomioon ne kulttuuriset muutokset, joita ne voivat kohdata, kun työntekijät ja organisaatioiden johtajat joutuvat sopeutumaan ennestään tuntemattomiin teknologioihin. Digitaalisessa omaksumisessa käytetään sekä perinteisiä että innovatiivisia oppimismenetelmiä, kuten digitaalisia resursseja, digitaalisia adoptioalustoja ja vertaisvalmennusta, jotta työntekijät opetetaan käyttämään uusia tekniikoita oikein. Digitaalinen muutos, jolla on alhainen markkinoille pääsyn este, on luonut markkinoille ainutlaatuisia haasteita ja mahdollisuuksia ja kiristänyt yritysten välistä kilpailua.
Digitaalisen transformaation määräävä tekijä on sen nopeus. Teknologisen kehityksen nopeuden ja sen seurauksena sosioekonomisten ja infrastruktuurimuutosten korreloiminen ihmiselämän kanssa antaa meille mahdollisuuden todeta laadullinen kehitysvauhti, joka merkitsee siirtymistä uuteen ajalliseen aikakauteen.
Digitalisaatio liiketoiminnassa.
Teknologioiden lisäksi digitalisaatiossa hyödynnetään digitaalisten palveluiden myötä muuttunutta asiakaskäyttäytymistä ja markkinoiden toimintatapoja. Esimerkiksi älypuhelinten yleistyttyä ihmiset käyttävät internet-palveluita jopa kymmeniä kertoja päivässä ja uusissa käyttötilanteissa kuten julkisissa kulkuneuvoissa. Markkinoiden toimintatapoja taas muuttavat esimerkiksi jakamistalous tai lainsäädäntö.
Digitalisaatio on muuttanut kuluttajan ja yritysten valtasuhteita. Kuluttajan mahdollisuudet ovat kasvaneet ja yritykset ovat joutuneet kansainväliseen kilpailuun. 
Yrityksille digitalisaatio on keino uudistaa liiketoimintaa. Esimerkkejä: 
Digitalisaatio vaikuttaa sekä palvelutoimintaan että teollisuuteen, ja aiheuttaa rakennemuutosta kun työpaikkoja katoaa joiltakin aloilta ja syntyy toisille aloille.
Digitalisaatio Suomessa.
Suomessa digitalisaatio käynnistyi 1980-luvulla digitaalisten teknologioiden alkaessa yleistyä arkielämän toiminnoissa, aluksi kotitietokoneiden myötä. Matkapuhelimet ja internet yleistyivät nopeasti: vuonna 1990 joka kymmenennessä kotitaloudessa oli matkapuhelin, vuonna 2001 määrä oli 89 %. 1990-luvun lopulla internetliittymien määrä lisääntyi 60–70 %:lla vuodessa. Mediasektori on digitalisoitunut nopeasti, kun taas esimerkiksi sähköiset asiakasrekisterit ja tietokannat ovat kehittyneet hitaammin. 
Suomen valtiovarainministeriö suunnittelee, että julkishallinnon digitalisaatiossa kansalaiset ja yritykset tuodaan julkisten palveluiden kehityksen keskiöön. Seniorien hyvinvointia voidaan parantaa älykkäillä terveyspalveluilla, lapset voivat oppia historiaa ja maantiedettä virtuaaliympäristöissä ja oman auton omistamisen tarve voi poistua, kun julkisen liikenteen palvelut pystytään tarjoamaan kokonaisvaltaisesti. Valtiovarainministeriön mukaan julkiset sähköiset palvelut liittyvät olennaisesti digitalisaation läpimurtoon. Niiden avulla kansalaiset, yritykset ja yhteisöt voivat käyttää julkisia palveluja ajasta ja paikasta riippumatta. Yleensä sähköinen asiointi on helpoin ja nopein tapa hoitaa viranomaisasioita. Kun niiden käyttö lisääntyy, julkinen palvelutuotanto tehostuu ja säästyy yhteisiä verovaroja. Julkisen hallinnon sähköisten palvelujen tulee olla toimivia, helppokäyttöisiä ja turvallisia.
Säästöjen mahdollisuudet.
Vaikka nykyisellä kehityksellä on jo saavutettu merkittäviä kustannusten ja ympäristön kuormituksen säästöä, Viron pitkälle viety esimerkki osoittaa mitä mahdollisuuksia on vielä hyödyntämättä. Viron pääministeri kertoi Kauppalehden haastattelussa, että Viro säästää kaksi prosenttia bruttokansantuotteesta vuodessa pelkillä sähköisillä allekirjoituksilla. Suomen bruttokansantuote on noin 234 miljardia josta vastaava säästö olisi 4 680 miljoonaa vuodessa. Laajemmalle levinneen allekirjoitusten käytön tuomat hyödyt tulevat lähinnä arjen ajansäästön, liikkumisen ja liikenteen kulujen säästössä, kotimaisen ostovoiman kasvusta ja voisivat siten olla jopa suuremmat kuin Virossa pidempien etäisyyksien ja kylmemmän ilmaston takia. Vaikka Suomessa sähköisiä allekirjoituksia käytetään jo monessa tilanteessa, ne ovat maksullisia verkkopalvelussa tehtäviä tapahtumia. Näihin palveluihin rekisteröityminen ja niiden käyttömaksut vähentävät koko väestön kiinnostusta niiden käyttöön, kun vastaavasti Virossa allekirjoitusten tekeminen omassa laitteessa ei maksa mitään.