tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elvis – legendan synty

Elvis – legendan synty ("Elvis") on yhdysvaltalainen television minisarja, jossa kerrotaan Elvis Presleyn tarina. Käsikirjoittajana toimi Patrick Sheane Duncan ja ohjaajana James Steven Sadwith. Elvis Presleytä näyttelee roolistaan Golden Globen saanut Jonathan Rhys Meyers ja hänen isäänsä Vernon Presleytä Robert Patrick.
Sarja esitettiin Yhdysvaltain televisiossa ensimmäistä kertaa vuonna 2005 CBS-kanavalla. Se julkaistiin 14. elokuuta 2007 DVD:nä, jonka nimi vaihdettiin muotoon "Elvis: The Early Years".
Peter Luczak

Peter Luczak (s. 31. elokuuta 1979 Varsova, Puola) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 64 lokakuussa 2009. Hän ei ole voittanut yhtään ATP-turnausta.
Grand Slam -turnauksissa Luczak on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa vuosina 2003 ja 2006.
Lapinjärven vaakuna

Lapinjärven vaakuna on Lapinjärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kahteen samalla mäellä vierekkäin sijaitsevaan kirkkoon - ruotsalaiseen ja suomalaiseen.
Vaakunan selitys on ”hopea-sinihalkoinen kilpi, kummassakin kentässä vuorovärinen kärki, josta nousee apilaristi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Lapinjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 2. huhtikuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 7. kesäkuuta samana vuonna.
Hammasmittari

Hammasmittari ("Odontopera bidentata") on alkukesällä lentävä kookas mittari.
Koko ja ulkonäkö.
Hammasmittarien siipien kärkiväli on noin 37–45 millimetriä. Siipien pohjaväri vaihtelee vaalean harmaankellertävästä melko tummaan harmaanruskeaan. Etusiivillä näkyy kaksi ja takasiivillä yksi musta poikkiviiru.
Levinneisyys ja lentoaika.
Hammasmittari on yleisenä tavattava laji Pohjois-Pohjanmaalle asti. Lajia esiintyy Euraasiassa Espanjasta Keski-Aasian vuorille. Lento alkaa keskimäärin toukokuun viimeisellä viikolla ja jatkuu aina kesä-heinäkuun vaihteeseen.
Elinympäristö ja elintavat.
Hammasmittareita esiintyy kaikkialla lehtipuita ja pensaita kasvavissa maastoissa, puutarhoissa, puistoissa, lehdoissa ja joskus myös soilla.
Toukka on polyfagi, se elää monilla eri kasveilla. Ravintokasveja ovat muun muassa erilaiset koivut, lepät, haavat, pajut ja pihlajat. Lisäksi lajia tavataan muun muassa männyllä, kuusella ja mustikalla.
Finncat

Finncat on suomalaisvalmisteinen moottorikelkka 1970–1980-luvuilta, jota valmisti Finncat Vehicles Oy. Kelkan erikoisuus oli sen ohjaava, haitarimainen muovitela, jonka keksijä on Jorma Pohjola. Telamaton rakenteen ja ohjausmenetelmän takia kelkasta puuttuivat muista moottorikelkoista tutut ohjaavat ja kannattavat sukset. Kelkan moottori oli sijoitettu istuimen alle, ja keulassa oli tavaratilan lisäksi polttoainesäiliö.
Ajotekniikka.
Kelkan ajotekniikka poikkesi tavallisesta moottorikelkasta. Suksien puuttuminen teki siitä ympärivuotisen ajoneuvon. Viimeisimmissä valmistetuissa vuosimalleissa oli vesitiivis runko, joka teki mahdolliseksi kelkan kellumisen ja siten ajamisen vedessä.
Sankt Peter-Ording

Sankt Peter-Ording on suosittu kylpyläkaupunki Schleswig-Holsteinin osavaltiossa Pohjois-Saksassa. Kaupunki sijaitsee Pohjois-Frieslandin piirikunnassa noin 45 kilometriä piirikunnan pääkaupungista Husumista lounaaseen. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 alussa 4 142.
Sankt Peter-Ording sijaitsee Eiderstedtin niemellä Pohjanmeren rannalla, osittain Schleswig Holstein Wadden Sea kansallispuiston alueella. Kaupungin rannalla sijaitsee yli kymmenen kilometriä pitkä hiekkaranta.
Asonlammi

Asonlammi on Maskun kunnassa sijaitseva, noin 1,2 hehtaarin laajuinen järvi. Se sijaitsee Nousiaisten Saksalan tuntumassa ja aivan Kurjenrahkan kansallispuiston läheisyydessä. Järvi kuuluu Aurajoen sivujoen Järvijoen valuma-alueeseen.
Asonlammi on kauttaaltaan Lammenrahkan suon ympäröimä. Järveä ympäröivä suon osa on kokonaan ojitettu ja kasvaa metsää. Järven eteläpuolella sijaitsee myös yksi vapaa-ajan rakennus.
Varpaisjärven vaakuna

Varpaisjärven vaakuna oli Varpaisjärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa erämaihin.
Vaakunan selitys on ”kilpi halkoinen ja havukorokatkoinen, kulta-musta.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Varpaisjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 20. tammikuuta 1961. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 26. kesäkuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi vuonna 2011, kun Varpaisjärven kunta liittyi Lapinlahden kuntaan.
Ylöjärven vaakuna

Ylöjärven vaakuna on Ylöjärven kaupungin tunnus. Vaakunan aiheen haaruristi viittaa sekä paikkakunnan nimen alkukirjaimeen että sen keskustan tienhaaraan, kun taas risti kuvastaa Ylöjärven kirkkoa ja sen keskeistä sijaintia näiden teiden risteyksessä.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä haaruristi, jonka yläkulmassa saatteena risti; molemmat kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Ylöjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 19. tammikuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. toukokuuta samana vuonna.
Pentoosifosfaattireitti

Pentoosifosfaattireitti on eräs glukoosin aineenvaihduntareiteistä eliöissä. Pentoosifosfaattireitillä eliöt tuottavat NADPH:ta ja viisi hiiliatomia sisältäviä sokerimolekyylejä eli pentooseja.
Tärkeimmät tuotteet.
Pentoosifosfaattireitillä voidaan katsoa olevan kolme tärkeintä tuotetta.
Eläimillä pentoosifosfaattireitti tapahtuu solujen sytosolissa. Ihmisellä reitin entsyymit ovat erityisen aktiivisia maksan rasvasoluissa, maitorauhasissa, lisämunuaisessa ja punasoluissa. Kasveilla pentoosifosfaattireitti tapahtuu plastideissa.
Vaiheet.
Oksidatiivinen vaihe.
Pentoosifosfaattireitin ensimmäisessä vaiheessa kaksi NADP+-molekyyliä pelkistyy NADPH:ksi ja glukoosi-6-fosfaatti hapettuu hiilidioksidiksi ja ribuloosi-5-fosfaatiksi. Ensimmäinen vaihe sisältää neljä reaktiota ja kokonaisreaktio on:
Glukoosi-6-fosfaatti + 2 NADP+ + H2O → ribuloosi-5-fosfaatti + 2 NADPH + 2 H+ + CO2
Ensimmäisessä vaiheessa tapahtuvat reaktiot ja niitä katalysoivat entsyymit ovat
Toinen vaihe.
Pentoosifosfaattireitin toinen vaihe muodostuu viidestä eri reaktiosta. Reaktiot ovat isomeroitumisia ja hiili-hiili-sidosten rikkomisia ja uudelleen muodostamisia. Tämän vaiheen tuloksena muodostuu sokerien fosfaattijohdannaisia, pääasiassa fruktoosi-6-fosfaattia ja glyseraldehydi-3-fosfaattia.
Toisen vaiheen summareaktio on
3 ribuloosi-5-fosfaatti → 2 fruktoosi-6-fosfaatti + glyseraldehydi-3-fosfaatti
Pentoosifosfaattireitin säätely.
Glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasin katalysoima vedyn poisto glukoosi-6-fosfaatista on irreversiibeli, joten se on tämän aineenvaihduntareitin tärkein säätelykohta. Glukoosi-6-fosfaattidehydrogenaasia inhiboi NADP+:n matala konsentraatio verrattuna NADPH:hon. Tämä johtuu siitä, että NADPH sitoutuu entsyymiin huomattavasti voimakkaammin kuin NADP+ ja toimii entsyymin inhibiittorina. 
Pentoosifosfaattireitin ensimmäinen ja toinen vaihe toimivat toisistaan riippumatta. Jos riboosi-5-fosfaattia tarvitaan huomattavasti enemmän kuin NADPH:ta, muutetaan suurin osa glukoosi-6-fosfaatista glykolyysillä fruktoosi-6-fosfaatiksi, josta pentoosifosfaattireitin entsyymit transaldolaasi ja transketolaasi muokkaavat riboosi-5-fosfaattia. Jos taas NADPH:ta tarvitaan enemmän, muuntuu oksidatiivisessa vaiheessa muodostunut riboosi-5-fosfaatti fruktoosi-6-fosfaatiksi täydellisesti ja fruktoosi-6-fosfaatista eliöt voivat tuottaa glukoosi-6-fosfaattia pentoosifosfaattireitin lähtöaineeksi.
Kivijärvi (Mynämäki)

Kivijärvi on Mynämäen kunnassa sijaitseva, noin 47 hehtaarin laajuinen järvi. Se kuuluu Velluanjoen vesistöön.
Luonto ja palvelut.
Järvi on kauttaaltaan metsän ympäröimä ja sen rannoilla on runsaasti vapaa-ajan asutusta. Järven koillisrannalla sijaitsee Mynämäen kunnan vapaa-ajankeskus, johon kuuluu vuokrattavissa oleva, saunatiloin varustettu hirsihuvila ja uimaranta. Vapaa-ajankeskuksesta itään sijaitsee myös kunnan yleinen uimaranta, jonka palveluihin kuuluvat muun muassa pukuhuoneet, huussi, kaksi yleistä saunaa ja grillauspaikka.
Veden laatu.
Kivijärven veden laatua ja tilaa on seurattu Varsinais-Suomen Agenda 21:n Vakka-Suomen kotijärvet kuntoon -hankkeessa, vuosina 1998–2005. Hankkeen puitteissa järvestä mitattiin kolme kertaa vuodessa muun muassa näkösyvyyttä, lämpötilaa, happitilannetta ja pH-arvoa. Nämä tiedot ovat nähtävillä myös kunnan verkkosivuilla. Vedestä analysoitiin lisäksi myös esimerkiksi sameutta, kiintoaineen määrää sekä ravinnepitoisuuksia. Kivijärvessä on havaittu sinilevää monena vuonna 2000-luvulla.
Byz

Byz (oik. Jorma Andreas Byström, s. 27. toukokuuta 1984) on ruotsalainen hip hop -artisti Salasta. Hän aloitti uransa vuonna 1999 liittymällä "Inte helt oskyldiga" -nimiseen ryhmään. Byz julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "There Is Still A Party Going On" vuonna 2003.
Vuonna 2004 hän suunnitteli lopettavansa musiikkiuransa, mutta päättikin jatkaa ja julkaisi toisen sooloalbuminsa "From Here To Somewhere" samana kesänä. Vuonna 2005 Byz julkaisi ensimmäisen ruotsinkielisen albuminsa "Når botten i toppen av en sjuttis". Hänestä tuli nopeasti hyvin suosittu nuorison keskuudessa.
Stanley Hotel

Stanley Hotel on hotelli Estes Parkissa Coloradossa Yhdysvalloissa. Hotellissa on 140 vierashuonetta ja juhlasali, konserttisali sekä useita ruokasaleja. Hotelli avattiin vuonna 1909, ja se on toiminnassa edelleen. 
Stanley Hotel toimi Stephen Kingin inspiraation lähteenä "Hohto"-kirjan Overlook Hotelille. Syyskuussa vuonna 1974 King oli vieraana hotellissa, joka suljettaisiin pian talveksi. Hän on kertonut nähneensä hotellissa unen kolmivuotiaasta pojastaan, joka juoksi käytävällä, kirkui ja katseli olkansa yli. King kertoi, että kun hän heräsi, kirjan ainekset olivat hänen mielessään. Stanley Hotel toimi myös Overlook Hotelina vuonna 1997 Kingin kirjoittamassa ja tuottamassa "Stephen Kingin Hohto" -minisarjassa. Vuoden 1980 "The Shining – Hohto" -elokuvassa Overlook-hotellin ulkokuvauspaikkana toimi Oregonissa sijaitseva Timberline Lodge.
Eiderstedt

Eiderstedt (, ) on niemimaa Pohjois-Frieslandin piirikunnassa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa, Pohjois-Saksassa. Pohjanmeren rannalla sijaitseva Eiderstedtin niemimaa on noin 30 kilometriä pitkä ja 15 kilometriä leveä.
Alue on nykyään turistien suosiossa, varsinkin Sankt Peter-Ordingin suositussa kylpyläkaupungissa niemimaan länsiosassa. Noin 40 metriä korkea Westheverin majakka on Saksan tunnetuimpia majakoita.
Merijärven vaakuna

Merijärven vaakuna on Merijärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa aikaan, jolloin kirkkoveneitä vielä käytettiin kirkolle saapumiseen. Kun Merijärven kirkko valmistui 1781, se oli vielä molemmin puolin järvien ympäröimä, ja vaakunassa kuvatun kaltaisia rautarenkaita, joita vieläkin on jäljellä kirkon läheisyydessä muistona tästä ajasta, käytettiin veneiden kiinnittämiseen rantaan.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kaarikoroisesta tyviöstä nousevaan sinkilään kiinnitetty rengas, kaikki hopeaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Merijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. helmikuuta 1967. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 27. huhtikuuta samana vuonna.
European Hot 100

European Hot 100 on eurooppalainen singlejen suosiota mittaava lista, jota julkaisee viikoittain "Billboard". Ensimmäisen kerran lista julkaistiin maaliskuussa 1987. Lista perustuu eri valtioiden musiikkimyyntiin yhteensä 15 Euroopan maassa: Alankomaat, Belgia (Flanderi ja Vallonia erikseen), Britannia, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Norja, Ranska, Ruotsi, Saksa, Suomi, Sveitsi, Tanska ja Unkari.
Lee Eun-Chul

Lee Eun-Chul (; s. 3. tammikuuta 1967) on eteläkorealainen entinen ampuja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailusta Barcelonan olympialaisista 1992, jonka lisäksi hän voitti MM-kilpailuissa kaksi, Aasian-mestaruuskilpailuissa neljä ja Aasian kisoissa viisi kultamitalia. Lee oli myös ensimmäinen eteläkorealainen, joka osallistui viisiin peräkkäisiin olympialaisiin. Tämä tapahtui vuosina 1984–2000.
Lähteet.
Perkloryylifluoridi

Perkloryylifluoridi on epäorgaaninen kaasu, jonka kemiallinen kaava on ClFO3. Se on perkloorihapon fluoridi ja voimakas hapetin. Aineesta käytetään myös nimityksiä "kloorioksifluoridi", "kloorifluoridioksidi" ja "trioksikloorifluoridi".
Ambilly

Ambilly on kunta Haute-Savoien departementissa Ranskassa. Kunnassa asui 6 237 ihmistä vuonna 2021 ja sen pinta-ala on 1,25 neliökilometriä. Ambilly rajoittui pohjoisesta sveitsiläiseen Thônexin kuntaan.
Bring Me to Life

Bring Me to Life on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Evanescencen ensimmäinen single. Se julkaistiin yhtyeen debyyttialbumilta, "Fallenilta", 23. huhtikuuta 2003. Kappaleen ovat kirjoittaneet yhtyeen jäsenet Amy Lee ja Ben Moody. Kappaleella esiintyy vierailevana laulajana 12 Stones -yhtyeen Paul McCoy. Kappale on Evanescencen menestynein single, ja se voitti Grammy-palkinnon "Best Hard Rock Performance".
Haastattelussa yhtyeen laulaja Amy Lee on kertonut, että sanat kertovat hänen pitkäaikaisesta ystävästään, Josh Hartzlerista, jonka kanssa hän meni naimisiin 6. toukokuuta 2007. Kappale on myös "Daredevil"-elokuvan soudtrackilla.
Yhdysvalloissa single on myynyt platinaa. Elokuussa 2022 kappale nousi iTunesin ladatuimmaksi kappaleeksi.
My Beautiful Dark Twisted Fantasy

My Beautiful Dark Twisted Fantasy on hip hop -artisti Kanye Westin viides studioalbumi, joka julkaistiin 22. marraskuuta 2010. Albumi on rankattu sijalle 17 Rolling Stonen 500 Greatest Albums of All Time -listalla.
Julkaisu.
Albumi sijoittui Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle myyden 496 000 kappaletta ilmestymisviikollaan. Albumi oli Westin neljäs albumi, joka sijoittui suoraan Billboard 200 -listan kärkeen. Albumi sijoittui ykkössijalle myös Billboardin R&amp;B/Hip-Hop Albums, Rap Albums, ja Digital Albums -listoilla.
"My Beautiful Dark Twisted Fantasy" sai hyvän vastaanoton myös muualla maailmalla. Se sijoittui Kanadan Canadian Albums Chart -listalla myös ykköspaikalle myyden 29 000 kappaletta ilmestymisviikollaan.
Taustaa.
Albumilta on julkaistu neljä singleä ”Power”, ”Monster”, ”Runaway” ja ”All of the Lights”. Albumista on julkaistu Deluxe Edition, joka sisältää bonus DVD:n. DVD sisältää "Runaway" -kappaleesta tehdyn, 35 minuutin pituisen, lyhytelokuvan. Albumista on julkaistu kaiken kaikkiaan viisi erilaista kansikuvaa. Albumin alkuperäinen nimi oli "Good Ass Job", mutta nimi vaihdettiin myöhemmin muotoon "Dark Twisted Fantasy" ja lopulta muotoon "My Beautiful Dark Twisted Fantasy".
Singlet.
Albumin ensimmäinen single "Power" julkaistiin 1. heinäkuuta 2010. Singlellä vierailee rap-atisti Dwele ja se sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla sijalle 22. Britannian UK Singles -listalla sijoitus oli 36. sija.
Toinen albumilta julkaistu single oli kappale "Runaway". Se julkaistiin 4. lokakuuta 2010. Single sijoittui Billboard Hot 100 -listan 12. sijalle ja UK Singles -listan sijalle 56. Singlellä vierailee Clipse rap-yhtyeestä tuttu Pusha-T.
Kolmas "Monster"-niminen single julkaistiin 21. syyskuuta 2010 ja se sijoittui Billboard Hot 200 -listalla sijalle 18. Kanadan Canadian Hot 110 -listalla sijoitus puolestaan oli vasta 43.. Singlellä vierailevat rap-artistit Jay-Z ja Rick Ross, indie folk -laulaja-lauluntekijä Bon Iver sekä naisräppäri Nicki Minaj.
Neljäs albumilta julkaistu single on "All of the Lights", jossa vierailee monen muun lisäksi Rihanna, Kid Cudi, Elton John sekä Alicia Keys. Kappaleen musiikkivideon alussa on varoitus mahdollisuudesta saada epileptinen kohtaus, sillä videossa välkkyy hurjasti eri värejä ja valoja.
Nurmijärven vaakuna

Nurmijärven vaakuna on Nurmijärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa kunnassa syntyneeseen Aleksis Kiveen ja hänen tunnetuimpaan teokseensa "Seitsemän veljestä". 
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä seitsemän luonnonväristä kultatukkaista nuorukaisen päätä asetettuina 2+3+2.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson B. Harald Hellströmin ehdotuksen mukaan, ja Nurmijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. joulukuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 14. huhtikuuta 1954.
Jousikvartetto nro 14 (Beethoven)

Jousikvartetto nro 14 cis-molli opus 131 on Ludwig van Beethovenin (1770–1827) jousikvartetto, joka valmistui heinäkuussa 1826. Kvarteton numero perustuu julkaisujärjestykseen, todellisuudessa teos on säveltämisjärjestyksessä Beethovenin viidestoista kvartetto. Teos on omistettu paroni Joseph von Stutterheimille. Muutkin jousikvartetot oli omistettu korkea-arvoisille henkilöille, millä epäilemättä oli tekemistä säveltäjän taloudellisen ahdingon kanssa. 
Kvartetossa katsotaan yleisesti olevan seitsemän osaa, sillä näin Beethoven itse ne numeroi. Osat kolme ja kuusi ovat kuitenkin niin lyhyitä, että ne ovat oikeastaan vain johdantoja niitä seuraaviin osiin. Tuloksena oli teoksen pirstaloituminen, mutta Beethoven paikkasi asiaa osien temaattisten suhteiden yhdenmukaisuudella, osien liittymisellä toisiinsa ja koko teoksen yleisellä rakenteella. 
Osat on tarkoitettu soitettavaksi ilman taukoa. Ne ovat useissa toisistaan suuresti poikkeavissa sävellajeissa. Teos alkaa hitaalla ja vakavalla fuugalla, jota vastakohtana seuraa teemaltaan kansantanssinomainen "Allegro molto vivace". Lyhyt kolmas osa, joka tarjoaa muistuman yhdeksännestä sinfoniasta ("O Brüder, nicht diese Töne --") toimii siirtymänä laajaan neljänteen osaan, joka käsittää teeman ja sen kuusi muunnelmaa. Viidentenä osana on nopea "Presto", jonka jälkeen on hidas "Adagio quasi un poco andante." Se toimii johdantona myrskyisälle sonaattimuotoiselle finaalille, joka ennen tuskaisaa ja uhmakkaan hämärää päätöstään sisältää kaikuja ensimmäisen osan teemasta.
Pallasinkielileikko

Pallasinkielileikko eli pallasinpitkäkielilepakko ("Glossophaga soricina") on leikkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "amazoninkielileikko".
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pallasinkielileikko esiintyy Meksikosta Argentiinaan ja Jamaikassa. Laji elää pienissä tai suurissa ryhmissä ja se viihtyy luolissa, tunneleissa ja ontoissa puissa.
Anatomia.
Pallasinkielileikko on väritykseltään ruskea. Sen ruumis on pieni, noin 4,8–6,4 cm pitkä ja lepakon massa on noin 9 g. Lajille on tyypillistä pitkä kapea kuono ja huomattavan pitkä nystyinen kieli, joka on ulostyönnettynä pidempi kuin lepakon pää.
Ravinto.
Pallasinkielilekon siivet soveltuvat paikallaan lentämiseen, jolloin se voi helposti syödä kukkia ojentamalla pitkän kielensä. Sille kelpaavat kaktuksien ja muiden yöllä kukkivien kukkien mesi ja siitepöly. Ne käyttävät ravinnokseen myös hedelmiä ja hyönteisiä.
Incantatio maris aestuosi

Incantatio maris aestuosi ("Myrskyisen meren loitsu") on virolaisen säveltäjän Veljo Tormisin vuonna 1996 säveltämä "a cappella" -kuorosävellys. Sävellys on ruotsalaisen Orphei Drängar -mieskuoron ja suomalaisen Ylioppilaskunnan laulajien tilaama muistoteos, joka kunnioittaa vuonna 1994 uponneen autolautta M/S Estonian uhreja. Teos on noin kuuden minuutin mittainen.
Teksti.
Teoksen sanoitus on peräisin Kalevalan 18. ja 42. runoista. Tekstinä käytetään Tuomo Pekkasen latinankielistä käännöstä vuodelta 1986. Teoksen tilaajakuorot asettivat tilauksen ehdoksi, ettei teksti saa olla kummankaan kuoron kotikielellä.
50 maalia 50 ottelussa

50 maalia 50 ottelussa on jääkiekkokäsite, jolla tarkoitetaan vähintään 50 maalin tekemistä National Hockey League -kauden 50 ensimmäisessä ottelussa. NHL:n virallisen määritelmän mukaan saavutukseen yltääkseen pelaajan on tehtävä 50 maalia joukkueensa kauden 50 ensimmäisen runkosarjaottelun aikana. Ensimmäisenä 50 maalia 50 ottelussa teki Montréal Canadiensia edustanut Maurice Richard kaudella 1944–1945.
Richardin jälkeen saavutukseen ylsi seuraavan kerran New York Islandersin Mike Bossy 36 vuotta myöhemmin, kaudella 1980–1981. Wayne Gretzky teki vähintään 50 maalia 50 ottelussa kolme kertaa, kausilla 1981–1982, 1983–1984 ja 1984–1985. Noina vuosina hän edusti Edmonton Oilersia. Pittsburgh Penguinsin Mario Lemieux pystyi vastaavaan kaudella 1988–1989. Neljän edellä mainitun lisäksi Brett Hull on tehnyt 50 maalia 50 ottelussa. Tämä tapahtui kausilla 1990–1991 ja 1991–1992. Hullin joukkue oli St. Louis Blues.
Epäviralliset 50 maalia 50 ottelussa tehneet pelaajat.
Alla olevat pelaajat ovat tehneet 50 maalia 50 otteluun, mutta kyseisillä suorituksilla ei ansaita paikkaa 50-in-50 -kerhossa, sillä NHL:n kriteereiden mukaan 50 maalia pitää tehdä joukkueen ensimmäisten 50 ottelun aikana.
Poitsilan kartano

Poitsilan kartano on Haminan Poitsilassa sijaitseva vanha kartano, jossa on ollut myöhemmin oppilaitos- ja luostariyhteisötoimintaa. Juuret ulottuvat 1460-luvulle, jolloin "Niklis Poitz" sai hankkimansa maat rälssiksi. Kartano on historiansa aikana kuulunut Poitzin, Bruunin ja Aladinin suvuille. Kartanon empiretyylinen päärakennus on Theodor Deckerin suunnittelema ja valmistunut vuonna 1867.
Historia.
Noin vuonna 1456 Suomeen saapui ritari Eerik Akselinpoika Tottin johtamien tanskalaisten joukkojen yhtenä päällikkönä pommerilaissyntyinen aatelismies Niklis Poitz. He saivat Suomen suostumaan tanskalaisen kuninkaan Kristian I:n valtaan.
Eerik Akselinpoika myönsi vuonna 1463 Niklis Poitzille rälssioikeudet tämän kaikkiin maaomistuksiin. Niklis Poitz hankki omistukseensa huomattavat osat Vehkalahden Norspyyn ja Grotilan kyliä ja perusti sinne säterikartanon, jonka nimeksi tuli Poitsilan kartano.
Seuraavat Poitz-suvun miehet laajensivat kartanon omistuksia niin, että 1600-luvulla ne lopulta käsittivät Norspyyn, Hillon ja Grotilan kylät kokonaan. Näin oli syntynyt maantieteellisesti yhtenäinen Poitsilan suurkylä, kartanokylä, joka lännessä rajoittui Summaan, pohjoisessa Salmenkylä-Husulan jakokuntaan ja etelässä ja idässä mereen.
Poitz-suvun miehet omistivat Poitsilan kartanon, kunnes 1700-luvun alussa Niiles Martinpoika Poitz myi sen eversti von Burghausenille. Useiden omistajanvaihdosten jälkeen kartanon osti 1700-luvun puolivälissä haminalainen suurporvari Heino Eerik Bruun, jonka sukuhaarassa kartano pysyi 1800-luvun lopulle.
Turun hovioikeuden varapresidentti, tuomari Francis Bruun myi vuonna 1888 kartanon jäljellä olevat osat Venäjältä tulleelle siirtolaiselle, Haminan porvarille, kauppaneuvos Konstantin Ivanovits Aladinille. Aladin-suku myi vuonna 1949 kartanon päärakennuksen ja tontin Jamilahden kansanopistolle. Poitsilan maita jäi kuitenkin Aladinien omistukseen.
Pohjois-Poitsilan alue oli jo 1800-luvulla irrotettu Poitsilan kartanosta erilliseksi kiinteistöksi, Ruissalon kartanoksi, jonka sittemmin osti erään Bruun-sukuisen naisen aviomies, pankinjohtaja, varatuomari Verneri Merus. Meruksen perikunta myi Ruissalon maat 1970-luvulla Vehkalahden kunnalle.
Jamilahden kansanopisto.
Kartanon tiloissa toimi vuodesta 1949 lähtien Jamilahden kansanopisto. Opisto yhdistyi Kymenlaakson Opistoon vuoden 2020 alussa.
Via Silentii -luostariyhteisö.
Toukokuussa 2022 Poitsilan kartanossa aloitti toimintansa "Hiljaisuuden Ystävät"-yhdistyksen järjestämä "Via Silentii" -luostariyhteisö. Tarkoituksena on luoda paikka, jossa ihmiset voivat tulla rukouskumppanin ja ohjaajan kanssa rukoilemaan ja kilvoittelemaan. Samalla kartano siirtyy Hiljaisuuden Ystävien omistukseen.
Toukokuussa 2022 Enonkosken luostariyhteisön tukiyhdistys päätti lakkauttaa toiminnan Enonkoskella ja siirtää sen osaksi Haminan yhteisöä. Via Silentii toimii kesän ajan vielä Enonkosken tiloissa, jonka jälkeen luostarin kirjasto ja esineistö siirretään Poitsilaan.
Salix (levy-yhtiö)

Salix Ay on vuonna 2001 perustettu tamperelainen levy-yhtiö, joka julkaisee historiallisia äänitteitä vanhoista savikiekoista ja radionauhoista.
Yrityksen perustivat Jarmo Kantola, Timo Leppänen ja Hannu Saarinen. Salix julkaisee vanhoja äänitteitä CD-formaatissa. Yksi esimerkki on Yrjö Saarnion polkkayhtyeen tuotannosta joka on tähän asti ollut vain Yleisradion suojissa. Samoin Salix on julkaissut Yleisradion arkistosta harvinaista Onni Gideonin radionauhoituksia. Sopivien kappaleiden valinnassa käytetään hyödyksi lain mahdollisuutta julkaista yli 50 vuotta vanhaa musiikkia. Salix on saanut Esekin tukea Henry Theelin levyä varten.
Slippin’ and Slidin’ (Coupé de Ville)

Slippin’ and Slidin’ on suomalaisyhtye Coupé de Villen single vuodelta 1990. Nimikappale on tuttu Little Richardin tuotannosta. Kääntöpuolen kappale on myös yhtyeen esikoisalbumilla Checkin’ &amp; Bowlin’, joka on julkaistu vuonna 1991.
Singlellä vierailee Polarvox Recordsin artisti Albert Järvinen, joka soittaa toisen kitarasoolon nimikappaleella. Äänitys on tehty Blue Star Studiolla vuosina 1988 ja 1990. Miksauksen tuottajana on ollut Antero Jakoila ja miksaajana Jouko Riihimaa.
Singlen on kustantanut levy-yhtiö Dojo Records ja äänittänyt ja tuottanut Coupé de Villen jäsen Micco Milkówitz Bad Luck &amp; Trouble -yhtiöstä.
Singlen tekstitys on englanniksi.
Kappaleet.
1. Slippin’ and Slidin’ – 3:16
 (Penniman – Coupé de Ville)
 EMI Songs Scandinavia Ab © 1990 Castle Finland Oy Ltd
 Toinen soolo: Albert Järvinen
2. Goodman Blues – 3:12
 (Säv., san. &amp; sov. Milkówitz)
 Manus 1990 Castle Finland Oy Ltd
 Toinen soolo: Micco Milkówitz
Kokoonpano.
Yhtyeestä on kuva singlen levykannen kääntöpuolella. Kuvan on tuottanut Kuva-Ahti.
Kiitokset.
Erityiskiitoksissa on mainittu Sonny Boy Magnusson erinomaisesta huuliharpun soitosta.
Mikko Jortikka

Mikko Jortikka (s. 15. elokuuta 1984 Seinäjoki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestiksessä HC Keski-Uusimaan joukkueessa.
Ura.
Jortikka lähti Seinäjoelta jo nuorena Tapparan junioreihin, jossa vierähti 4 kautta. Paikka Tapparan liigamiehistössä ei kuitenkaan avautunut ja sen jälkeen hän pelasi Mestistä kuuden kauden ajan ja otteluita kertyi 255. Jortikka oli voittamassa Mestis-mestaruutta keväällä 2008 Ismo Lehkosen valmentamassa TuTossa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi Mestiksessä Kiekko-Vantaan joukkueessa ja seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Ligue Magnusin IC Epinaliin.
Arto Kotro

Arto Kotro (23. tammikuuta 1944 Kärkölä – 2. marraskuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen sotahistorioitsija, yleisesikuntaeverstiluutnantti.
Kotro kirjoitti 1962 ylioppilaaksi Käpylän Yhteiskoulusta. Kadettikoulusta valmistuttuaan Kotro työskenteli Uudenmaan Jääkäripataljoonassa Santahaminassa kouluttajana ja komppanianpäällikkönä. Sotakorkeakoulun jälkeen hän työskenteli Helsingin sotilaspiirin esikunnassa operatiivisen toimiston päällikkönä, Sotakorkeakoulussa taktiikan opettajana, puolustusministeriössä toimistoesiupseerina, Pääesikunnan suunnitteluosastossa apulaisosastopäällikkönä ja Itäisen maanpuolustusalueen esikunnassa Mikkelissä osastopäällikkönä. Hän jäi reserviin 1999, minkä jälkeen hän toimi vapaaehtoistehtävissä ja oli mukana erilaisissa kirjahankkeissa kirjoittajana ja toimitussihteerinä. Hän oli pitkään kadettikunnan julkaisun Kylkiraudan toimittaja sekä keskeisesti vaikuttamassa kouluille tehdyissä multimediaprojekteissa "Veteraanien perintö" ja "Suomi kylmässä sodassa".
Raamatunhistoria oppikouluja varten

Raamatunhistoria oppikouluja varten on Lauri Ingmanin tekemä suomalainen oppikirja, joka ilmestyi Otavan kustantamana alun perin vuonna 1905. Kirja on senssuurin hyväksymä, Helsingissä 14. helmikuuta 1905. Ilmari Salomiehenuudistama laitos ilmestyi 1942.
Kymmenennessä painoksessa on otettu huomioon vuoden 1933 kirkolliskokouksen hyväksymä Vanhan testamentin suomennos. 
Seuraavassa painoksessa otettiin lisäksi huomioon vuonna 1938 hyväksytty Uusi testamentti.
Kahdennentoista painoksen alkusanat on laatinut Helsingissä tammikuussa 1942 painoksen uudistanut Ilmari Salomies. Painokseen tehdyt muutokset rajoittuvat lähinnä siihen, että lukujen lopussa olevat viittaukset virsiin on sovellutettu silloisen uuden virsikirjan mukaisiksi. Myöhemmissä painoksissa ei ole tapahtunut muutoksia, ja 21. muuttamaton painos on julkaistu Helsingissä vuonna 1963. Julkaisija on Kustannusosakeyhtiö Otava ja kirja on painettu yhtiön laakapainossa. Painoksessa on 212 numeroitua sivua sekä 53 nimeämättömän taiteilijan tekemää kuvaa ja neljä karttaa.
Viimeinen painos, 22. muuttamaton painos, ilmestyi 1966.
Gonna Ball

Gonna Ball on yhdysvaltalaisen rockabilly-yhtye Stray Catsin toinen studioalbumi, jonka on julkaissut vuonna 1981 Arista Records sarjatunnuksella Stray 2. Levyn tuottajana ja äänittäjänä on yhtyeen lisäksi Hein Hoven. Levyetiketissä äänittäjäksi on kuitenkin mainittu ainoastaan Hoven.
Levy on äänitetty Air-studioilla Montserratissa. On todettu, että albumin tekoon käytettiin halpoja ja huonolaatuisia soittimia,joilla tosin saatiin soundista kohtalaisen hyvä.Levy on myöhemmin tullut yhtyeen yhdeksi suosituimaksi levyksi fanien keskuudessa.
Yhtyeen oman tuotannon lisäksi levyllä on Johnny Burnetten tekemä kappale "Baby Blue Eyes" ja Wynonie Harrisin kappale "Wasn’t That Good".
Levykannen valokuvat on ottanut Gavin Cochrane ja kannen on suunnitellut 'Ear-More-Tone. LP-levyjä on valmistettu myös Suomessa ja tällöin kannen on painanut Helsingin Paino Oy.
Kiitoksissa on mainittu Nick, Marc ja Ollie sekä New Jerseyn Jackson Heightsissa sijaitseva Airline Diner, jonka edustalla ja sisällä levykannen valokuvat on otettu. Kuvassa näkyvät Harley Davidson -moottoripyörät kuuluvat yhtyeelle.
Yhtyeen managerina on toiminut Tony Bidgood Management, Hammer House 113-117 Wardour St., London, W1.
Kappaleet.
"Rev It Up &amp; Go" -kappale on levyetiketissä muodossa "Rev It Up and Go" ja "Crazy Mixed-Up Kid" muodossa "Crazy Mixed Up Kid".
Muusikot.
Stray Cats:
Lisäksi mukana ovat:
Nick of Time (Bonnie Raittin albumi)

Nick of Time on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi Bonnie Raittin studioalbumi vuodelta 1989. Sen on kustantanut Capitol Records ja tuottanut Don Was. Äänittäjänä ja miksaajana on ollut Ed Cherney.
"Helsingin Sanomien" Jukka Haurun mukaan tällä albumilla Raitt ”kääntää vanhaa blueskelkkaansa hieman funkympaan suuntaan”. Hän piti lopputulosta tasapainoisena mutta hieman vaisuna.
Musiikkikasetilla ei ole muita tietoja tuotannosta eikä levyllä esiintyvistä muusikoista.
Euroopan markkinoille musiikkikasettia (Capitol Records 264 7 91268 4) on valmistanut EMI. LP-levyn luettelotunnus on 564 7 91268 2 ja CD-levyn 064 7 91268 1.
Kappaleet.
1. Nick of Time – 3:50
 (Bonnie Raitt)
 Kokomo Music – ASCAP
2. Thing Called Love – 3:50
 (John Hiatt)
 Lillybilly Publ. (Adm. by Bug) – BMI
3. Love Letter – 4:01
 (Bonnie Hayes)
 Monster Music / Bob-A-Lew Songs – ASCAP
4. Cry on My Shoulder – 3:42
 (Michael Ruff)
 Ruff Mix Music – BMI
5. Real Man – 4:27
 (Jerry L. Williams)
 Urge Music / Careers Music Inc – BMI
6. Nobody's Girl – 3:12
 (Larry John McNally)
 Larry John McNally Music
1. Have a Heart – 4:46
 (Bonnie Hayes)
 Monster Music / Bob-A-Lew Songs – ASCAP
2. Too Soon to Tell – 3:45
 (M. Reid / R. M. Bourke)
 Lodge Hall Music Inc. / Chappell &amp; Co. / RMB Songs – ASCAP
3. I Will Not Be Denied – 4:52
 (Jerry L. Williams)
 Urge Music / Careers Music Inc – BMI
4. I Ain’t Gonna Let You Break My Heart Again – 2:37
 (D. Lasley / J. Lasley)
 Saint Lauringer Songs / Julie Lasley Music - ASCAP
5. The Road's My Middle Name – 3:31
 (Bonnie Raitt)
 Kokomo Music
Minibaari

Minibaari on etupäässä hotellihuoneissa käytettävä pieni jääkaappi. Yleensä hotellihuoneen minibaarissa on ainakin mietoja alkoholijuomia, kuten siideriä tai olutta, sekä väkeviä alkoholijuomia ja virvoitusjuomia. Siellä voi olla myös makeisia ja pikkusuolaista sekä joissain hotelleissa myös savukkeita ja kondomeja. Asiakas merkitsee hotellihuoneessa olevaan lomakkeeseen kulutuksensa minibaarissa, ja maksaa laskun vastaanotossa poistuessaan hotellista. Nykyään on käytössä myös sellaisia minibaareja, joissa tuote rekisteröidään ostetuksi, kun se otetaan minibaarista. Tässä tapauksessa tuotteen hinta lisätään automaattisesti huoneen laskuun, eikä lomaketta kulutuksen merkintään tarvita. Ensimmäinen jääminibaari tuli 1960-luvulla, kun saksalainen yritys Siegas toi sen markkinoille.
Lu Yen-hsun

Lu Yen-hsun (s. 14. elokuuta 1983 Taipei) on taiwanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 33 marraskuussa 2010. Hän ei ole voittanut yhtään ATP-turnausta kaksinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Lu on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin Wimbledonissa vuonna 2010. Turnauksen alkaessa hän oli maailmanlistan sijalla 82. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Horacio Zeballosin (ATP-44), toisella kierroksella Michał Przysiężnyn (ATP-94), kolmannella kierroksella Florian Mayerin (ATP-59), ja neljännellä kierroksella hän yllätti maailmanlistan sijalla seitsemän olleen Andy Roddickin viisieräisessä ottelussa lukemin 4–6, 7–6(3), 7–6(4), 6–7(5), 9–7. Puolivälierässä hän hävisi Novak Đokovićille suoraan kolmessa erässä.
Vuonna 2008 hän pääsi yllättäen Pekingin olympialaisissa kolmannelle kierrokselle asti, voitettuaan avauskierroksella kuudenneksi sijoitetun Andy Murrayn ja toisella kierroksella Agustín Callerin. Kolmannen kierroksen ottelunsa hän hävisi Jürgen Melzerille.
Jamaikanhedelmäleikko

Jamaikanhedelmäleikko ("Artibeus jamaicensis") on leikkojen heimoon kuuluva lepakkolaji. Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti, että lajin suomenkieliseksi nimeksi vaihdettaisiin ”jamaikanhankko”.
Levinneisyys.
Jamaikanhedelmäleikko on levinnyt laajalle Keski- ja Etelä-Amerikassa. Lajia esiintyy mm. Meksikosta Brasiliaan.
Anatomia.
Lepakon turkki on lyhyt ja samettinen, väritykseltään se on ruskea, harmaa tai musta ja ruumiin alaosa on usein vaaleampi. Laji on kooltaan keskikokoinen; lepakon massa on 27–45 g. Jamaikanhedelmäleikon kyynärvarsi on 5–6,3 cm ja siipien väli 34–45 cm.
Sen siivet ovat väritykseltään mustat ja kooltaan lyhyet mutta leveät. Lajille on tyypillistä myös eteenpäin taipunut ihopoimu nenässä.
Elintavat.
Jamaikanhedelmäleikot viihtyvät luolissa, tunneleissa, rakennuksissa ja puiden koloissa. Ne elävät haaremeissa, mutta myös pariutumattomat koiraat tai naaraat saattavat muodostaa ryhmiä. Ravinnokseen laji käyttää hedelmiä, kukkia ja hyönteisiä. Ruoan etsintä tapahtuu usein pienissä ryhmissä.
Lajin luonnollisia vihollisia ovat pöllöt, käärmeet ja pikkujalohaukat.
Takayuki Takabayashi

Takayuki Takabayashi (; s. 12. syyskuuta 1967 tai 1972 Tokio) on japanilainen entinen baseballpelaaja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla tokiolaista Nippon Oilia. Takabayashi oli mukana maansa hopeaa voittaneessa joukkueessa Atlantan olympialaisissa 1996.
Myös Takayukin isä Tsuneo oli baseballpelaaja.
Pyhäjoen vaakuna

Pyhäjoen vaakuna on Pyhäjoen kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa Hanhikiven suureen siirtolohkareeseen lähellä Pyhäjoen suuta, jota venäläiset pitivät 1400-luvun lopulla Pähkinäsaaren rauhan rajamerkkinä vuodelta 1323. Kiveen on hakattuna kruunu ja risti -kuvio rajamerkiksi.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen kultavaruksinen hanhi, jonka alapuolella kultainen kruunu ja risti alakkain.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Pyhäjoen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. kesäkuuta 1965. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 22. syyskuuta samana vuonna.
Said Saif Asaad

Said Saif Asaad (; s. 31. toukokuuta 1979 Bulgariassa nimellä Angel Popov) on qatarilainen painonnostaja ja olympiamitalisti. Hän vaihtoi kansalaisuuttaan bulgarialaisesta qatarilaiseksi ennen vuoden 2000 kesäolympialaisia, joissa hän sai pronssia alle 105-kiloisten sarjasta. Asaad on voittanut samassa painoluokassa olympiapronssimitalin lisäksi kultaa MM-kisoista 2003, Aasian kisoista 2002 ja Aasian-mestaruuskilpailuista 2005.
Lähteet.
Freddie Bartholomew

Frederick Cecil Bartholomew (28. maaliskuuta 1924 Dublin, Irlanti – 23. tammikuuta 1992 Sarasota, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Bartholomew näytteli Britanniassa pienissä elokuva- ja näyttämörooleissa, kunnes hänen huoltajanaan ollut tätinsä vei hänet Hollywoodiin. Bartholomew solmi kymmenvuotiaana studiosopimuksen Metro-Goldwyn-Mayerin kanssa. Hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli vuonna 1935 elokuvassa "David Copperfield". Bartholomew'n muihin elokuviin kuuluvat muun muassa "Pikku Lordi" (1936) ja "Meren urhoja" (1937). Suosionsa huipulla Bartholomew oli Hollywoodin toiseksi korkeapalkkaisin lapsinäyttelijä Shirley Templen jälkeen. Bartholomew’n biologiset vanhemmat yrittivät saada hänen huoltajuutensa oikeusteitse, mutta tuloksetta. 
Palveltuaan toisessa maailmansodassa Bartholomew palasi näyttelijäksi, mutta ei aikuisena saavuttanut enää entistä suosiotaan. Hän muutti 1950-luvun alussa New Yorkiin, jossa toimi mainosalalla. Bartholomew on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Ola Laiho

Atte Ola Laiho (11. helmikuuta 1934 Yläne – 31. lokakuuta 2025 Turku) oli suomalainen arkkitehti. Hän oli arkkitehtitoimisto Laiho, Pulkkinen &amp; Raunion (myöhemmin LPR-arkkitehdit) perustajaosakas.
Laihon töitä ovat muun muassa Paimion parantolan korjausten suunnittelu yhdessä Jaakko Rautasen ja Pirkko Paavola-Häggblomin kanssa, Helsingin Musiikkitalo yhdessä Marko Kivistön ja Mikko Pulkkisen kanssa, Kansalliskirjaston Fabianian ja Rotundan peruskorjaus sekä niitä yhdistävien uusien tilojen rakentaminen 1995–2001. Laiho suunnitteli useiden kirkkojen urkufasadin, muun muassa Helsingin tuomiokirkon, Lohjan Pyhän Laurin kirkon ja Turun tuomiokirkon.
Titolaisuus

Titolaisuus oli Jugoslavian puoluejohtajaan Josip Broz Titoon yhdistetty kommunismin oppi ja haara, jonka Josif Stalinin johtama Neuvostoliitto väitti Titon kehittäneen. Neuvostoliitto pyrki saamaan Jugoslavian käskyvaltaansa 1940-luvun lopulla tässä onnistumatta, mistä seurasivat vuonna 1948 alkanut välirikko ja Neuvostoliiton esittämät syytökset vääräoppisesta titolaisuudesta. Titolaisuutta pidettiin Neuvostoliitossa omiin riveihin pesiytyneenä vastavallankumouksellisuutena, ja Titon väitettiin olevan amerikkalaisen imperialismin kätyri. Kominform kehotti myös muiden maiden kommunistisia puolueita kitkemään titolaiset riveistään.
Titolaisuuden pelko johti itäblokin maissa vuosina 1949–1953 poliittisiin vainoihin ja puhdistuksiin, joissa tuomittiin monia korkea-arvoisia kommunistijohtajia, kuten Unkarin László Rajk, Tšekkoslovakian Rudolf Slánský ja Bulgarian Traitšo Kostov.
Toisinaan titolaisuudella voidaan viitata myös Titon Jugoslaviassa todellisuudessa harjoitettuun kommunismin muotoon, joka erosi joiltain osin muista kommunistisista maista.
Fredericksburg (Virginia)

Fredericksburg on kaupunki Virginian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen asukasluku vuonna 2009 oli 29 193. 
Yhdysvaltain ensimmäinen presidentti George Washington vietti lapsuutensa Fredericksburgissa.
The Tender Land

The Tender Land oli Aaron Coplandin toinen ooppera. Sen tilasi säveltäjältä Rodgers and Hammerstein Society League of Composersin 30-vuotisjuhlan kunniaksi. Nuorille laulajille sävelletyn teoksen ensimmäisen näytöksen päättävä kuorokappale "The Promise of Living" esitetään usein oopperasta irrallaan. "The Tender Landin" alkuperäinen, kaksinäytöksinen versio kantaesitettiin New York City Operassa 1. huhtikuuta 1954 ja uusittu kolminäytöksinen versio vuonna 1955. Kolminäytöksinen versio on nykyisin yleisesti käytetty. Oopperan libreton kirjoitti Horace Everett eli Erik Johns.
Coplandin vanhempi ooppera, "The Second Hurricane" (1936) on jäänyt harvinaisuudeksi. "The Tender Land" on Coplandin viimeisiä kokonaan hänelle tyypillisessä lyyrisessä amerikkalaistyylissä sävellettyjä teoksia. Samaa tyyliä edustavat muiden muassa "Appalachian Spring" ja kolmas sinfonia.
Jiří Látal

Jiří Látal (s. 2. helmikuuta 1967 Olomouc, Tšekkoslovakia) on entinen tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi NHL-joukkue Philadelphia Flyersin riveissä yhteensä 92 ottelua tehoin 12+36=48. Jäähyminuutteja Látal keräsi 24. Suurimmaksi osaksi hän pelasi Tšekkoslovakian ja Tšekin liigoissa. Látal pelasi urallaan myös Norjassa ja Suomessa.
Ura.
Látal pelasi ensimmäisen kautensa 1984–1985 Tšekkoslovakian liigan HC Sparta Prahassa 17-vuotiaana ja hän teki 28 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4. Toronto Maple Leafs varasi hänet numerolla 106 . Látal siirtyi kaudeksi 1987–1988 HC Dukla Trenčíniin, jossa hän pelasi kaksi kautta. Elokuussa 1989 Toronto Maple Leafs kauppasi Látalin oikeudet Philadelphia Flyersiin vaihdossa seitsemännen kierroksen varausvuoroon kesälle .
Kaudeksi 1989–1990 Látal siirtyi Flyersin organisaatioon. Hän pelasi ison osan kaudesta farmijoukkue Hershey Bearsissa, AHL:ssä, jossa Látal teki 22 ottelussa tehot 10+18=28. NHL:n puolella hän teki 32 runkosarjaottelussa tehot 6+13=19. Kausi 1990–1991 jäi Látalin ainoaksi kokonaiseksi NHL:ssä. Hän teki 50 ottelussa tehot 5+21=26. Kaudella 1991–1992 Látal palasi kymmenen pelaamansa ottelun jälkeen Eurooppaan ja siirtyi loppukaudeksi Norjan Elitserienissä pelanneen Vålerenga IF:n joukkueeseen. 
Kauden 1992–1993 Látal pelasi SM-liigaa Reipas Lahden riveissä. Hän oli tehoilla 5+20=25 joukkueen tehokkain puolustaja ja puolustajien pistepörssissä Látal sijoittui yhdeksänneksi KalPan Juha Tuohimaan, JYPin Harri Laurilan ja Lukon Jarmo Kuusiston kanssa. Hänen henkilökohtaisesti hyvin sujuneesta kaudestaan huolimatta Reipas joutui keväällä 1993 liigakarsintoihin, mutta onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Reippaan jälkeen Látal palasi kaudeksi 1993–1994 Vålerengaan ja hän palasi sieltä kesken kauden kotimaahansa ja siirtyi HC Olomoucin joukkueeseen. Látal pelasi joukkueessa kaksi seuraavaa kautta, joista toisella kaudella 1995–1996 hän pelasi myös Vsetínská Hokejovássa.
Látal lopetti uransa HC Olomoucissa kevääseen 1996.
Maajoukkue.
Látal edusti maajoukkueurallaan Tšekkoslovakiaa. Hän pelasi yhden ottelun vuoden 1989 MM-kilpailuissa, joista tuli pronssia.
Látal pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1985, 1986 ja 1987. Hän voitti niistä MM-hopeaa vuosina 1985 ja 1987. Vuoden 1987 turnauksessa Látal oli tehoilla 4+2=6 Tšekkoslovakian tehokkain puolustaja Petr Pavlasin kanssa. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Vuonna 1984 Látal voitti alle 18-vuotiaiden EM-hopeaa. Hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Siikajoen vaakuna

Siikajoen vaakuna on Siikajoen kunnan tunnus. Vaakuna on saanut aiheensa yhdistelemällä elementtejä Siikajoen aiemmasta ja Ruukin vanhasta vaakunasta. Ruukin vanha vaakuna puolestaan perustui Paavolan ja Revonlahden vaakunoiden aiheisiin.
Vaakunan selitys on ”sinisellä kilvellä yläreunaltaan sahakoroinen ja alareunaltaan aaltokoroinen hirsi, jonka yläpuolella kolme kuusisakaraista tähteä rinnakkain ja alapuolella siika, kaikki hopeaa.” Vaakunan suunnittelijoiksi on nimetty Ruukin ja Siikajoen valtuustot, kunnanjohtajat Kaisu Tuomi ja Tommi Lepojärvi sekä Pekka Tuokila, ja uuden Siikajoen kunnanvaltuusto päätti sen vaakunaksi kokouksessaan 19. joulukuuta 2006 seuraavan vuoden alussa aloittavalle kunnalle.
Alkuperäinen Siikajoelle vahvistettu vaakuna on Olof Erikssonin suunnittelema, ja sen selitys on ”sinisessä kentässä kolme uivaa hopeasiikaa alakkain.” Vaakuna perustui vanhaan pitäjänsinettiin, ja sen aihe teki siitä puhuvan. Siikajoen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 11. syyskuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 15. marraskuuta samana vuonna. Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi Siikajoen ja Ruukin kuntaliitoksessa 2007.
Ilmari Wirkkala

Matti Ilmari Wirkkala (6. lokakuuta 1890 Kaustinen – 3. joulukuuta 1973) oli suomalainen taiteilija ja hautausmaa-arkkitehti, joka suunnitteli runsaasti hautausmaita, hautapatsaita ja sankarihautoja. Hän suunnitteli myös kirkkorakennuksia ja kirkollisia rakennuksia sekä maalasi alttaritauluja.
Elämä ja ura.
Wirkkalan vanhemmat olivat räätäli Juho Wirkkala ja tämän toinen puoliso Anna Liisa Kentala. Hän kävi seitsemän luokkaa yhteiskoulua ja kävi sitten Helsingissä taideteollisuuskoulun 1911. Wirkkala teki opintomatkan Tanskaan 1911. Hänestä tuli suojeluskuntaupseeri 1924, suojeluskuntapioneeriupseeri 1925 ja reservin vänrikki 1940.
Wirkkala oli Hautausmaiden ystävät ry:n sihteeri, myöhemmin vuodesta 1933 alkaen toiminnanjohtaja. Hän nosti yhdessä pastori Wäinö Forsmanin ja kirjailija Maila Talvion kanssa 1930-luvulla hautausmaat seurakuntasivistyksen
mittapuuksi ja hautausmaiden hoidon kulttuuritehtäväksi. Hän työskenteli aluksi Granit Oy:n taiteellisena johtajana 1913–1925. Wirkkalan suunnittelutöiden piirustuksia on Museoviraston arkistossa vuosilta 1930–1960 yli 1 300. Lappeenrannan keskuspuistossa on Valkoisten kaatuneiden sankaripatsas vuodelta 1920. Hänen suunnittelemansa on myös Lappeenrannan Lepolan hautausmaan arkkitehtuuri ja aidat. Hän on suunnitellut myös sankarihauta-alueen Lohjan Pyhän Laurin kirkkomaalla. Tuula Airio on kirjoittanut Wirkkalan hautausmaasuunnitelusta teoksen "Lappeen hautausmaa Lepola : Ilmari Wirkkalan 1930-luvun hautausmaaideaali" (2010, 
Wirkkala oli Suomen laivastoliiton sihteerinä 1927–1933 ja Suomen purjelaivaliiton sihteerinä vuodesta 1930. Hän oli Helsingin suojeluskunnan pioneerikomppanian päällikkönä 1926–1928 ja Helsingin merisuojeluskunnan poikakomppanian päällikkönä vuodesta 1929 alkaen sekä Helsingin merisuojeluskunnan esikunnan jäsenenä vuodesta 1930 alkaen. Wirkkala oli myös Aitosuomalaisuuden liiton johtokunnan jäsen 1929–1930. Jatkosodan aikana Wirkkala oli sankarihautojen järjestelijänä.
Wirkkalan puoliso vuodesta 1914 oli Selma Vanhatalo, ja heidän poikansa olivat hautausmaiden suunnittelijana ja lasitaiteilijana tunnettu Tauno Wirkkala ja muotoilija Tapio Wirkkala.
Selänpään Jäykät

Selänpään Jäykät ry on vuonna 1914 perustettu voimistelu- ja yleisurheiluseura Selänpään kylästä Kouvolasta. 
Seuran kuuluisimpia jäseniä on kestävyysjuoksija Eino Rastas, joka voitti Kalevan Kisoissa 5 000 metrin ja 10 000 metrin juoksun SM-kultaa vuonna 1922 ja 10 000 metrin juoksun SM-kultaa vuonna 1917. Kesäolympialaisissa 1920 Antwerpenissa ja 1924 Pariisissa Rastas oli mukana voittamassa Suomelle joukkuekultaa .
Dušan Uhrin

Dušan Uhrin (s. 5. helmikuuta 1943) on tšekkiläinen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. 
Uhrin syntyi Slovakiassa, mutta on asunut suurimman osan elämästään Prahassa. Hänen poikansa Dušan on myös jalkapallovalmentaja.
Ura.
Uhrinin pelaajaura jäi valmennusuraa vaatimattomammaksi. Hän edusti vuosina 1959–1969 prahalaisseuroista Admira ja Artima Prahaa sekä Slavia Karlovy Varya. 
Valmennusuransa Uhrin aloitti 1969 Admira Prahan juniorivalmentajana. Hän toimi tehtävässään viiden vuoden ajan, kunnes nousi 1974 Admiran edustusjoukkueen valmentajaksi. Kaksi vuotta myöhemmin Uhrin nähtiin suurseura AC Sparta Prahan peräsimessä, mutta pesti jäi lyhyeksi. Vuonna 1977 Uhrin siirtyi ensimmäistä kertaa ulkomaille algerialaisen CR Belouizdadin valmentajaksi. Hän voitti seuran kanssa Algerian cupin 1978. Voittokauden jälkeen Uhrin jätti Belouizdadin ja palasi kotimaahansa. 
1980-luvun alussa Uhrin valmensi lyhyen aikaa Spartak Hradec Královéa ja toistamiseen Sparta Prahaa ilman suurempaa menestystä. Vuonna 1983 hän siirtyi RH Chebin valmentajaksi ja toimi tehtävässä neljän kauden ajan. Kaudella 1988–1989 hän luotsasi AEL Limassolin Kyproksen cupin mestariksi. Mestaruuskauden jälkeen Uhrin palasi Chebiin kauden ajaksi.
Vuonna 1991 Uhrinista tuli kolmannen kerran Sparta Prahan päävalmentaja ja tällä kerralla tuli myös menestystä. Hän valmensi seuran historian viimeiseen Tšekkoslovakian mestaruuteen kaudella 1992–1993. Maan jakauduttua Tšekkiin ja Slovakiaan, myös maajoukkuepuolella tapahtui muutoksia. Vuonna 1994 Uhrinista tuli uudelleen itsenäistyneen Tšekin maajoukkueen päävalmentaja. Hän johdatti joukkueensa EM-kisoihin 1996. Lopputurnauksessa Tšekki pelasi upeasti ja jätti kovassa alkulohkossa taakseen Italian ja Venäjän. Pudotuspeleissä Uhrinin miehistö pudotti Portugalin ja Ranskan ja eteni loppuotteluun. Euroopan-mestaruus jäi kuitenkin haaveeksi, kun Tšekki kärsi turnauksen toisen tappionsa Saksalle maalein 2–1. Uhrin jatkoi lopputurnauksen jälkeen maajoukkuevalmentajana ja luotsasi Tšekin pronssille Confederations Cupissa 1997. Tšekin jäätyä rannalle MM-kisoista 1998 Uhrin jätti tehtävänsä. 
Maajoukkuepestinsä jälkeen Uhrin valmensi saudiarabialaista Al-Nassria ja voitti Aasian Cup-voittajien Cupin mestaruuden 1998. Saudi-Arabiasta Uhrin siirtyi Israeliin, jossa toimi Maccabi Haifan valmentajana. Maajoukkuetasolle hän teki paluun 1999 Kuwaitin valmentajana. Hän luotsasi seuran puolivälieriin Aasian-mestaruuskisoissa 2000. 
Kuwait-pestinsä jälkeen Uhrin valmensi lyhyen aikaa FK Tepliceä. Kaudella 2002 hän luotsasi AIK:n Ruotsin cupin finaaliin. Vuonna 2003 hän valmensi APOELia. Tämän pestin jälkeen Uhrin oli kolmisen vuotta sivussa valmennustehtävistä, kunnes siirtyi 2006 FC Dinamo Tbilisin valmentajaksi. Hän luotsasi seuran Georgian mestariksi kaudella 2007–2008.
Kesällä 2009 Uhrinista tuli Slovakian mestarijoukkue ŠK Slovan Bratislavan päävalmentaja. Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi ja hän jätti seuran jo elokuussa.
Petomittari

Petomittari ("Crocallis elinguaria") on keskikokoinen tai kookas mittari.
Petomittarin siipien kärkiväli on 32–42 mm. Se talvehtii munana tai pienenä toukkana. Petomittari lentää loppukesällä noin heinäkuun puolivälistä elokuun loppuun.
Lajin toukat syövät monenlaisia pensaiden ja lehtipuiden lehtiä.