tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gerry Sorensen

Geraldine Ann "Gerry" Sorensen (s. 15. lokakuuta 1958 Kimberley, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla North Star Racers -seuraa.
Sorensen kilpaili maailmancupissa vuosina 1980–1984. Hän voitti yhteensä viisi osakilpailua, joista neljä syöksylaskusta ja yhden alppiyhdistetystä.
Sorensen osallistui MM-kisoihin vain kerran, vuonna 1982. Tuolloin hän voitti syöksylaskun ennen yhdysvaltalaista Cindy Nelsonia. Sorensen kilpaili samassa lajissa myös Sarajevon olympialaisissa 1984, joissa hän oli jaetulla kuudennella sijalla.
Lähteet.
Rudolf I (Baijerin herttua)

Rudolf I Baijerilainen (; 4. lokakuuta 1274 Basel – 12. elokuuta 1319 Englanti) oli Wittelsbachin sukuun kuulunut Baijerin herttua ja Reinin pfalzkreivi vuosina 1294–1317. Hänen isänsä oli Baijerin herttua Ludvig II ja äitinsä Matilda, kuningas Rudolf I Habsburgilaisen tytär.
Perhe.
Rudolf I vihittiin 1. syyskuuta 1294 Nürnbergissä kuningas Aadolf Nassaulaisen tyttären Mechtild Nassaulaisen kanssa. He saivat kuusi lasta:
Atulapyrstökolibri

Atulapyrstökolibri ("Thaumastura cora") on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Se on sukunsa ainoa laji. Sen esiintymisalue ulottuu Perun länsiosan Piurasta ja Lambayequesta Tacnajaan sekä Chilen pohjoisosaan. Yksi havainto on tehty myös Ecuadorin lounaisosan Lojasta. René Primevère Lesson ja Prosper Garnot kuvailivat lajin holotyypin Perun Callaon ja Liman väliltä vuonna 1827.
Pajula (Somero)

Pajula on kylä ja aiempi koulupiiri Hämeen Härkätien (yhdystie 2802) varressa Somerolla. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 133, mikä teki siitä Someron väkiluvultaan seitsemänneksitoista suurimman kylän. Pajulan naapurikyliä ovat Kultela, Ylenjoki, Hirsjärvi, Kivisoja ja Somerniemen Palikainen Somerolla sekä Torro, Patamo ja Letku Tammelassa.
Nimi Pajula tulee niittyä tarkoittaneesta sanasta "paju", joka esiintyy niitynnimien perusosana muun muassa Somerolla ja Jokioisilla. Lähtökohtana nimelle lienevät olleet kylän alapuolitse virtaavan Pajulanjoen laakson laajat niityt, jotka nykyään on kokonaan raivattu pelloksi. Isossajaossa Pajula muodosti oman jakokuntansa, mutta varhemmin sen on päätelty kuuluneen samaan jakokuntaan Ihamäen ja Kultelan kanssa, Ihamäen ollessa jakokunnan kantakylä ja Kultelan ja Pajulan tytärkyliä.
Pajulan keskiaikainen kylätontti on sijainnut Hämeen Härkätien varressa paikalla, jossa vielä ovat Juoten ja Pruukan talot, ja taloista myös Torkkomäki oli jo isonjaon ajankohtana nykyisellä paikallaan näiden läheisyydessä. Muita kylän kantataloja ovat Maasilta, Markkula ja Saksa, jotka on eri yhteyksissä siirretty omille jakolohkoilleen kylän vanhoilla kotitiluksilla vanhan kylätontin ympäristössä. Taloista Juoten rakennukset ovat historiallisesti ja maisemallisesti merkittäviä, Markula on rakennus- ja paikallishistoriallisesti merkittävä kokonaisuus, Pruuka on maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävä ja Torkkomäki muodostaa maisemallisesti ja kulttuuri- ja rakennushistoriallisesti merkittävän kokonaisuuden. Isossajaossa muodostuneita uudistaloja on kylän pohjoisosassa Vahlionkulmalla; näistä 2000-luvulla matkailuyrityksenä toimiva Kärsälä on rakennus- ja paikallishistoriallisesti merkittävä ja hyvin säilynyt kokonaisuus, ja Pelto-Koivula on paikallishistoriallisesti merkittävä.
Pajulassa toimi kansakoulu, sittemmin peruskoulun ala-aste, vuosina 1906–2010, ja koulurakennuksessa oli vuoteen 2010 toiminnassa myös Somero-seuran ylläpitämä koulumuseo. Hämeen härkätien varrella sijaitseva kaksikerroksinen koulurakennus on maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävä. Vuodesta 2010 koulu on ollut yksityisomistuksessa. Kylän julkisista rakennuksista vuonna 1928 valmistunut seuratalo Valola Härkätien varressa on niin ikään maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittävä.
Maisemallisesti Pajulan kylä sijoittuu Tammelan ylängön suurten suhteellisten korkeuserojen luonnehtimalle reunavyöhykkeelle, missä hallitsevia pinnanmuotoja ovat saven täyttämät kallioperän murroslaaksot, jollaisessa virtaa myös Pajulanjoki. Murroslaaksojen väliin jää korkeita kallioalueita, jollaisia Pajulassa on kylän pohjoisosassa Vahlionkulmalla. Siellä kallioiden välissä on myös paljon pieniä lampia.
Keskimmäinen ylempi etuhammas

Keskimmäiset ylemmät etuhampaat on ihmisen hampaita yläleuan keskiosassa. Ne ovat yleensä suun näkyvimpiä hampaita. Hampaat sijaitsevat takimmaisten ylempien etuhampaiden edessä. Kuten kaikilla etuhampailla, niiden tehtävänä on irrottaa ruuasta paloja ja pilkkoa niitä pureskelun aikana. Näillä hampailla ei ole myöskään varsinaista purupintaa. Maitohampaina näiden hampaiden muodostuminen alkaa usein 14 viikon ikäisenä.
Keskimmäisten ylempien etuhampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja. Maitohampaan muodostuminen alkaa noin 14 viikon ikäisenä ja se tulee näkyviin keskimäärin 6 kuukauden (joillakin 3-18 kuukauden) ikäisenä. Maitohammas korvautuu pysyvällä hampaalla 7-8 vuoden ikäisenä. Pysyvä hammas on jonkin verran suurempi ja pidempi. Keskimmäiset ylemmät etuhampaat kohtaavat kasvojen keskikohdassa. Kuten muillakin hampailla, näiden hampaiden koko, muoto ja väri vaihtelevat henkilön mukaan.
Hammaslääkärikielessä kaikki keskimmäiset etuhampaat tunnetaan "ykkösinä".
Takimmainen ylempi etuhammas

Takimmaiset ylemmät etuhampaat ovat ihmisen hampaita lähellä yläleuan keskiosaa. Ne sijaitsevat keskimmäisten ylempien etuhampaiden takana ja ylempien kulmahampaiden edessä. Kuten kaikkien etuhampaiden, niiden tehtävänä on irrottaa ruuasta paloja ja pilkkoa niitä pureskelun aikana. Näillä hampailla ei ole myöskään varsinaista purupintaa.
Takimmaisten ylempien etuhampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja.
Hammaslääkärikielessä kaikki takimmaiset etuhampaat tunnetaan "kakkosina".
Keskimmäinen alempi etuhammas

Keskimmäiset alemmat etuhampaat ovat ihmisen hampaita alaleuan keskiosassa. Hampaat sijaitsevat takimmaisten alempien etuhampaiden edessä. Kuten kaikkien etuhampaiden, niiden tehtävänä on irrottaa ruuasta paloja ja pilkkoa niitä pureskelun aikana. Näillä hampailla ei ole myöskään varsinaista purupintaa.
Takimmaisten alempien etuhampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja, kuten se, että maitohammas on jonkin verran suurempi.
Hammaslääkärikielessä kaikki keskimmäiset etuhampaat tunnetaan "ykkösinä".
Takimmainen alempi etuhammas

Takimmaiset alemmat etuhampaat ovat ihmisen hampaita lähellä alaleuan keskiosaa. Hampaat sijaitsevat keskimmäisten alempien etuhampaiden takana ja alempien kulmahampaiden edessä. Kuten kaikilla etuhampailla, niiden tehtävänä on irrottaa ruuasta paloja ja pilkkoa niitä pureskelun aikana. Näillä hampailla ei ole myöskään varsinaista purupintaa.
Takimmaisten alempien etuhampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja.
Hammaslääkärikielessä kaikki takimmaiset etuhampaat tunnetaan "kakkosina".
Friedrich Leybold

Friedrich Leybold (1827–1879) oli saksalainen luonnontutkija.
Leybold asui Bolzanossa Italiassa vuosina 1852–1854, ja tutki alueen kasvistoa. 1865 hän matkusti Chileen, missä hän tutki Maulejoen alueen tuliperäistä maaperää, kasvistoa ja eläimistöä. 1871 hän suoritti tutkimusretken Andien vuoristoon, ja kävi myös Argentiinan San Carlosissa. Retken tuloksista hän kirjoitti teoksen "Excursión a las pampas arjentinas. Hojas de mi diario. Febrero de 1871".
Leybold luokitteli sekä kasveja että eläimiä, linnuista muun muassa lähdekolibrin alalajin "atacamensis" vuonna 1869.
Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Leyb..
Ylempi kulmahammas

Ylemmät kulmahampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat takimmaisten ylempien etuhampaiden takana ja ylempien ensimmäisten välihampaiden välissä. Kuten kaikki kulmahampaat, myös ylemmät kulmahampaat kykenevät sekä palojen irrottamiseen ruuasta että pureskeluun. Näiden hampaiden tärkein tehtävä on "repiä" ruokaa. Ylempi kulmahammas on usein ihmisen pisin hammas. Ylempien kulmahampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja.
Ylemmät kulmahampaat alkavat kehittyä keskimäärin 4 kuukauden ikäisenä. Hampaat ovat usein tulleet täysin näkyviin 6-7 vuoden iässä ja niiden pysyvät versiot ilmestyvät keskimäärin 11-12 vuoden iässä. Pysyvät hampaat ovat usein tulleet täysin näkyviin 13-15 vuoden iässä.
Hammaslääkärikielessä kaikki kulmahampaat tunnetaan "kolmosina".
Poison the Well

Poison the Well oli kokeellinen post-hardcore-yhtye Miamista ja Fort Lauderdalesta, Floridasta. Yhtye perustettiin vuonna 1997, ja se lopetti toimintansa vuonna 2010. Yhtyeen ilmaisussa kuultiin myös metalcorea ja melodista hardcorea.
Historia.
Poison the Wellin alkuperäinen nimi oli "An Acre Lost", ja sen perustivat laulaja Aryeh Lehrer ja kitaristi Ryan Primack. Pian heidän ensimmäisen julkaisun jälkeen ilmestyi "12 split with Promise No Tomorrow", jolla nimi oli muutettu Poison the Welliksi. Poison the Wellin ensimmäinen EP, "Distance Only Makes The Heart Grow Fonder", ilmestyi vuonna 1998. Trustkill Records kiinnostui yhtyeestä julkaisun myötä ja teki levytyssopimuksen Poison the Wellin kanssa. Ensimmäinen albumi näki päivänvalon vuonna 1999. Albumi kantoi nimeä "The Opposite of December...A Season of Separation". Musiikkilehti Guitar World piti levyä yhtenä parhaista hardcore-levytyksistä.
Alempi kulmahammas

Alemmat kulmahampaat on ihmisen hampaita alaleuassa. Hampaat sijaitsevat takimmaisten alempien etuhampaiden takana ja alempien ensimmäisten välihampaiden välissä. Kuten kaikki kulmahampaat, myös alemmat kulmahampaat kykenevät sekä palojen irrottamiseen ruuasta että pureskeluun. Näiden hampaiden tärkein tehtävä on "repiä" ruokaa. Alemmat kulmahampaat sietävät sivusuuntaista painetta syödessä erityisen hyvin. Alempien kulmahampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on joitakin pieniä eroja.
Alemmat kulmahampaat alkavat kehittyä keskimäärin 4 kuukauden ikäisenä. Hampaat ovat usein tulleet täysin näkyviin noin 7 vuoden iässä ja niiden pysyvät versiot ilmestyvät keskimäärin 9-10 vuoden iässä. Pysyvät hampaat ovat usein tulleet täysin näkyviin noin 13 vuoden iässä. Alemmat kulmahampaat ovat usein hieman ylempiä kulmahampaita lyhyempiä.
Hammaslääkärikielessä kaikki kulmahampaat tunnetaan "kolmosina".
Ylempi ensimmäinen välihammas

Ylemmät ensimmäiset välihampaat on ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien kulmahampaiden takana ja ylempien toisten välihampaiden edessä. Kuten kaikilla välihampailla, niiden tehtävänä on toimia siirtymähampaina irrotus- ja purentahampaiden välillä. Maitohampaissa ei ole ollenkaan näitä hampaita.
Hammaslääkärikielessä kaikki ensimmäiset välihampaat tunnetaan "nelosina".
Alempi ensimmäinen välihammas

Alemmat ensimmäiset välihampaat ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien kulmahampaiden takana ja alempien toisten välihampaiden edessä. Kuten kaikkien välihampaiden, niiden tehtävänä on toimia siirtymähampaina irrotus- ja purentahampaiden välillä. Maitohampaissa ei ole ollenkaan näitä hampaita.
Alemmilla ensimmäisillä välihampailla on kaksi huippua: suurempi ulkopinnan puoleinen ja pienempi sisäpinnan puoleinen. Pienempi huippu ei vaikuta pureskeluun merkittävästi.
Hammaslääkärikielessä kaikki ensimmäiset välihampaat tunnetaan "nelosina".
Ylempi toinen välihammas

Ylemmät toiset välihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien ensimmäisten välihampaiden takana ja ylempien ensimmäiten poskihampaiden edessä. Kuten kaikkien välihampaiden, niiden tehtävänä on toimia siirtymähampaina irrotus- ja purentahampaiden välillä. Maitohampaissa ei ole ollenkaan näitä hampaita.
Ylemmillä toisilla välihampailla on kaksi huippua: suurempi ulkopinnan puoleinen ja pienempi sisäpinnan puoleinen.
Hammaslääkärikielessä kaikki toiset välihampaat tunnetaan "vitosina".
Alempi toinen välihammas

Alemmat toiset välihampaat ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien ensimmäisten välihampaiden takana ja alempien ensimmäisten poskihampaiden edessä. Kuten kaikkien välihampaiden, niiden tehtävänä on toimia siirtymähampaina irrotus- ja purentahampaiden välillä. Maitohampaissa ei ole ollenkaan näitä hampaita.
Alemmilla toisilla välihampailla on voi olla kaksi tai kolme huippua. Mikäli huippuja on kolme, kolmas huippu on suurin ja kahden toisen, pienemmän huipun välillä.
Hammaslääkärikielessä kaikki toiset välihampaat tunnetaan "vitosina".
Luma apiculata

Luma apiculata on myrttikasveihin kuuluva puulaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Andeilla Chilessä ja Argentiinassa suunnilleen leveyspiirien 33 ja 45 välisellä alueella.
Puun kuori on kanelinruskea, ja siitä hilseilee oransseja ja valkeita kerroksia. Sen runko voi kasvaa 20 metriä korkeaksi, ja haarautuu usein erikoisiin muotoihin. Lehdet ovat aromaattisia, ja marjat syötäviä. Sisempi kuorikerros vaahtoaa saippuan tavoin. Kasvia on käytetty luontaislääkintään.
"Luma apiculatan" lehdet ovat pienet, kiiltävät ja tummanvihreät, nuorina niissä on punertava sävy. Sen kukat ovat valkoiset. Kasvi kestää leikkaamista, ja sitä kasvatetaan eri korkuisina pensasaitoina.
Ylempi ensimmäinen poskihammas

Ylemmät ensimmäiset poskihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien toisten välihampaiden takana ja ylempien toisten poskihampaiden edessä. Kuten kaikkien poskihampaiden, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa.
Ylemmillä ensimmäisillä poskihampailla on yleensä neljä huippua. Joissakin tapauksissa hampaassa on myös harvinainen viides huippu. Näiden hampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on suuria eroja, vaikka ne ulkonäöltään näyttävätkin melko samanlaisilta. Nämä hampaat ovat myös toiseksi yleisimpiä karieshampaita.
Hammaslääkärikielessä kaikki ensimmäiset poskihampaat tunnetaan "kutosina".
Alempi ensimmäinen poskihammas

Alemmat ensimmäiset poskihampaat ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien toisten välihampaiden takana ja alempien toisten poskihampaiden edessä. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa.
Näiden hampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on suuria eroja, vaikka ne ulkonäöllisesti näyttävätkin melko samanlaisilta. Nämä hampaat ovat myös yleisimpiä karieshampaita.
Hammaslääkärikielessä kaikki ensimmäiset poskihampaat tunnetaan ”kutosina”.
Josef Walcher

Josef ”Sepp” Walcher (8. joulukuuta 1954 Schladming, Itävalta – 22. tammikuuta 1984 Schladming) oli itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla WSV Schladmingiä.
Walcher kilpaili maailmancupissa vuosina 1973–1982. Hän voitti yhteensä viisi osakilpailua, kaikki syöksylaskussa. Walcher sijoittui syöksyn maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kausilla 1976–1977 ja 1977–1978. Hän oli samoina kausina koko maailmancupissa kahdeksas ja seitsemäs, vaikka saavutti uransa aikana pisteitä vain syöksylaskusta. Walcher valittiin vuonna 1978 maansa vuoden miesurheilijaksi.
Walcher osallistui olympialaisiin kerran, Innsbruckissa 1976. Tuolloin hän sijoittui syöksylaskussa yhdeksänneksi. Walcher kilpaili samassa lajissa myös vuoden 1978 MM-kisoissa, joissa hän voitti kultaa vain seitsemän sekunnin sadasosan erolla Saksan Michael Veithiin.
Walcher kuoli kilpailussa sattuneessa onnettomuudessa tammikuussa 1984. Schladmingissa on hänen mukaansa nimetty katu.
Ylempi toinen poskihammas

Ylemmät toiset poskihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien ensimmäisten poskihampaiden takana ja mahdollisesti myös ylempien viisaudenhampaiden edessä. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa.
Ylemmillä toisilla poskihampailla on yleensä neljä huippua. Näiden hampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on suuria eroja, vaikka ne ulkonäöllisesti näyttävätkin melko samanlaisilta.
Hammaslääkärikielessä kaikki toiset poskihampaat tunnetaan "seiskoina".
Alempi toinen poskihammas

Alemmat toiset poskihampaat ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien ensimmäisten poskihampaiden takana ja mahdollisesti myös alempien viisaudenhampaiden edessä. Tosin maitohampaissa toiset poskihampaat ovat aina viimeisiä hampaita. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa.
Alemmillä toisilla poskihampailla on yleensä neljä huippua. Näiden hampaiden maitohammas- ja pysyvien versioiden välillä on suuria eroja, vaikka ne ulkonäöllisesti näyttävätkin melko samanlaisilta.
Hammaslääkärikielessä kaikki toiset poskihampaat tunnetaan ”seiskoina”.
Ylempi kolmas poskihammas

Ylemmät kolmannet poskihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien toisten poskihampaiden takana. Nämä hampaat ovat viisaudenhampaita. Ne puhkeavat vain noin 65 prosentille ihmisistä ja maitohampaissa niitä ei ole ollenkaan. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa, vaikka näiden hampaiden puuttuminen ei merkittävästi tähän vaikutakaan.
Hammaslääkärikielessä kaikki kolmannet poskihampaat tunnetaan "kaseina".
Alempi kolmas poskihammas

Alemmat kolmannet poskihampaat ovat ihmisen hampaita alaleussa. Hampaat sijaitsevat alempien toisten poskihampaiden takana. Nämä hampaat ovat viisaudenhampaita. Ne puhkeavat vain noin 65 prosentille ihmisistä ja maitohampaissa niitä ei ole ollenkaan. Kuten kaikilla poskihampailla, niiden tehtävänä on pureskella ruokaa, vaikka näiden hampaiden puuttuminen ei merkittävästi tähän vaikutakaan.
Hammaslääkärikielessä kaikki kolmannet poskihampaat tunnetaan "kaseina".
Denis Giraudet

Denis Giraudet (s. 16. joulukuuta 1955, Lorette, Rhône-Alpes) on ranskalainen kartanlukija, joka on osallistunut 189 rallin MM-sarjan kilpailuun. Giraudet aloitti uransa vuonna 1977 ja hän on toiminut kartanlukijana muun muassa Didier Auriolille, Philippe Bugalskille ja François Chatriot'lle.
Juha Piironen

Juha Piironen (s. 8. huhtikuuta 1951 Helsinki) on suomalainen kartanlukija. Hän voitti kakkoskuljettajana kolme rallin MM-sarjan mestaruutta, 14 MM-rallia sekä mm. Paris-Dakar-rallin. MM-sarjassa palkintosijoja tuli yhteensä 40. Mestaruudet tulivat 1986 Peugeot’lla, sekä 1987 ja 1991 Lancialla. Piironen toimi muun muassa Juha Kankkusen, Henri Toivosen, Pentti Airikkalan, Erkki Pitkäsen ja Timo Jouhkin kartanlukijana. Piirosen ura päättyi vuonna 1993 juuri ennen Argentiinan MM-rallia hänen saamaansa aivoverenvuotoon, jonka seurauksena hänet leikattiin heti ja hän joutui joksikin aikaa pyörätuoliin. Urheilu-uran jälkeen Piironen työskenteli markkinointi- ja promootiotöissä. Hän asuu Espoossa. Piironen osallistui 84 MM-sarjan kilpailuun, joista ensimmäinen oli Suomen ralli 1973 ja viimeinen Akropolis-ralli 1993.
Juha Piirosen isä Jukka Piironen on 1950-luvun kaksinkertainen seiväshypyn EM-pronssimitalisti ja työurallaan Typpi Oy:n ja seuraajan Kemira Oy:n johtajia.
Hydrolysoitu proteiini

Hydrolysoitu proteiini on valkuaista, joka on hydrolysoitu eli hajotettu osiinsa aminohapoiksi.
Käyttö.
Proteiinien hydrolyysi on käyttökelpoinen keino yksittäisten aminohappojen eristämiseen. Esimerkkeinä voidaan mainita kysteiini hiusten hydrolyysistä, tryptofaani kaseiinista, histidiini punasoluista ja arginiini gelatiinista.
Yleisiä elintarvikkeissa käytettäviä hydrolysoituja tuotteita ovat hydrolysoitu kasviproteiini ja hiivauute, joita käytetään arominvahventeina, koska proteiinin hydrolyysi tuottaa vapaata glutamiinihappoa. Joitakin hydrolysoituja naudanlihaproteiinijauheita käytetään erityisruokavalioissa.
Proteiinihydrolyysin avulla voidaan muuttaa äidinmaidonkorvikkeen allergeenisia ominaisuuksia. Lehmänmaitoproteiinien pienentäminen äidinmaidonkorvikkeessa tekee siitä sopivamman kaseiini-intoleranssista kärsivien vauvojen käyttöön. Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto on hyväksynyt merkinnän tälle osittain hydrolysoitujen proteiinien käytölle vuonna 2017, mutta samana vuonna julkaistu meta-analyysi osoittaa, ettei tästä käytöstä ole riittävästi näyttöä.
Hydrolysoitua proteiinia käytetään myös tietyissä erikoisvalmisteisissa hypoallergeenisissä lemmikkieläinten ruoissa, erityisesti koiranruoissa koirille ja pennuille, jotka kärsivät tavanomaisten kaupallisten koiranruokien tiettyjen proteiinityyppien aiheuttamista allergioista. Ruokien proteiinipitoisuudet pilkotaan peptideiksi, mikä vähentää todennäköisyyttä, että eläimen immuunijärjestelmä tunnistaa allergisen uhan. Kissoille tarkoitettuja hydrolysoituja proteiiniruokia suositellaan usein kissoille, joilla on ruoka-aineallergioita ja tietyntyyppisiä ruoansulatusongelmia.
Evert Katila

Evert Katila (16. marraskuuta 1872 Punkalaidun – 23. maaliskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen musiikkialan kriitikko, säveltäjä, toimittaja ja toimitussihteeri.
Henkilöhistoria.
Katilan vanhemmat olivat virkatalon vuokraaja Josef Katila ja Kaisa Katila. Hän tuli ylioppilaaksi vuonna 1894 ja opiskeli paitsi geologiaa Helsingin yliopistossa myös viulunsoittoa ja musiikin teoriaa. Hänen opettajinaan olivat muiden muassa Richard Faltin ja Jean Sibelius. Vuodesta 1899 alkaen hän toimi "Uuden Suomen" musiikkiarvostelijana ja vuodesta 1906 vuoteen 1918 lehden toimitussihteerinä. Vuonna 1919 hän siirtyi toimitussihteeriksi "Helsingin Sanomiin". Hän perusti "Sävelettären" ja oli sen ensimmäinen toimittaja 1905–1906. Katilaa pidettiin taitavana musiikkikriitikkona, hän toimi valtion musiikkilautakunnassa jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1905–1945, Kordelinin säätiön hallituksen jäsenenä ja säätiön taiteen jaoston puheenjohtajana sekä Suomalaisen oopperan johtokunnan jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1920-1945. Hän kirjoitti artikkeleita ja esseitä musiikkijulkaisuihin.
Taiteellinen tuotanto.
Katila sävelsi mieskuorolauluja, tunnetuimpina "Pellavankitkijä", "Kuningas Erik", "Tuutulaulu" ja "Vielä ne huojuu honkapuut".
Myrtis

Myrtis ( &lt; , ”Myrttimarja”) voi viitata seuraaviin:
Amine Hebri

Amine Hebri (, s. 19. huhtikuuta 1990 Athis-Mons, Ranska) on ranskalais-algerialainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Hebri edustaa Algerian pääsarjassa ES Sétifiä.
Ura.
Hebri pelasi juniorivuotensa Ranskassa, jossa hän edusti Nantesia ja PSG:tä.
FC Baulmes.
Ammattilaisuransa Hebri aloitti Sveitsissä siirryttyään vuonna 2009 Challenge Liigassa pelanneeseen Baulmesiin. Hän joutui kuitenkin jättämään seuran sen jouduttua talousvaikeuksiin.
Viry-Châtillon.
Hebri vietti kesällä 2010 koeajalla Atlético Madridissa, mutta jäätyään ilman sopimusta hän palasi takaisin Ranskaan 14. lokakuuta 2010 allekirjoitettuaan sopimuksen CFA tasolla pelanneen Viry-Châtillonin kanssa.
ES Sétif.
31. tammikuuta 2011 Hebri siirtyi Algerian pääsarjaan ES Sétifiin kolmen ja puolen vuoden sopimuksella.
Maajoukkueura.
Hebri on edustanut Algeriaa nuorten maajoukkuetasolla alle 17- ja alle 20-vuotiaissa.
Sepeltapakulot

Sepeltapakulot (Melanopareiidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Aikaisemmin heimon lajit on luettu kuuluvaksi tapakulojen heimoon, mutta on molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella erotettu omaan heimoonsa. Sepeltapakulojen heimoon kuuluu BirdLife Suomen mukaan yksi suku ja neljä lajia.
Sepeltapakuloja tavataan Etelä-Amerikasta. Niiden elinympäristöä ovat kuivat pensaikkoiset alueet ja ravintoa selkärangattomat eläimet. Väritykseltään ne ovat usein kirjavia.
Morris-tanssi

Morris-tanssi on englantilainen usein säestetty kansantanssi, joka perustuu rytmiseen askellukseen ja ryhmäkoreografioihin. Tanssijoilla saattaa olla keppejä, miekkoja, nenäliinoja tai kelloja, jotka sisältyvät koreografiaan.
Morris-tanssin uskotaan olevan alun perin maurilainen tanssi. Kirjallisuudessa ei ole viittauksia morris-tanssista ennen 1400-lukua, ja ensimmäiset viittaukset puhuvat hovitanssista, jota tanssivat sekä miehet että naiset. Vasta myöhemmin morris-tanssia mainitaan tanssittavan kansan keskuudessa. Nykyään tanssia pidetään hyvin englantilaisena, ja vaikka tanssijoita löytyy myös muista maista, he ovat usein brittiläistä alkuperää.
Ligue 2 (Algeria)

Ligue 2 on Algerian jalkapallosarjojen toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa pelaa 16 joukkuetta, jotka kohtaavat toisensa kahdesti, vieraissa ja kotona, jolloin otteluita kertyy joukkuetta kohden 30. Kauden päätteeksi sarjan kolme ensimmäistä joukkuetta nousee suoraan pääsarjaan ja kaksi viimeistä joukkuetta putoaa suoraan Ligue nationale du football amateuriin.
Sarja perustettiin samaan aikaan Algerian pääsarjan kanssa vuonna 1962. Sittemmin kaudesta 2010-2011 lähtien sarjasta tuli pääsarjan tavoin ammattilaissarja.
Jari Pulliainen

Jari Pulliainen (s. 6. kesäkuuta 1965 Joensuu) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan yhteensä 336 runkosarjaottelua SM-liigassa tehoilla 93+83=176. Jäähyminuutteja tuli 101. Rightin puolelta laukonut Pulliainen muistetaan hyvin Kalevan Pallon fanien keskuudessa, mutta hän edusti SM-liigaurallaan myös TPS:ää.
Ura.
Pulliainen syntyi Joensuussa, mutta aloitti jääkiekon Kuopiossa ja Kalevan Pallossa. Hän teki debyyttinsä miesten peleissä kaudella 1983–1984, jolloin Pulliainen pelasi I-divisioonassa 28 ottelua tehoin 5+7=12. Kolmannen kautensa 1985–1986 päätteeksi hän oli nostamassa KalPaa SM-liigaan keväällä 1986.
Ensimmäinen SM-liigakausi 1986–1987 toi Pulliaiselle 43 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9. Seuraava kausi 1987–1988 toi 26 pistettä ja kaudella 1988–1989 Pulliainen teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 21+18=39. Hän oli KalPan kolmanneksi paras maalintekijä. Pulliainen teki 21 maalia myös kaudella 1989–1990, jolloin hän oli taas joukkueen sisäisen maalipörssin kolmas.
KalPan fanien keskuudessa Pulliainen muistettaneen parhaiten keväältä 1991, jolloin hän ratkaisi välierissä KalPalle 3–2-jatkoaikavoiton JYPistä, jonka jälkeen joukkue eteni finaaliin. KalPa voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa, jota pidetään joukkueen seurahistorian kruununa. Pulliainen teki runkosarjassa 27 pistettä, mutta pudotuspelit toivat kahdeksassa ottelussa tehot 6+4=10, joilla hän jakoi maalipörssin voiton TPS:n Jari Hirsimäen kanssa. He sijoittuivat pistepörssissä toiseksi HPK:n Teppo Kivelän jälkeen.
Kaudeksi 1991–1992 Pulliainen siirtyi hallitsevaan Suomenmestariin TPS:ään, joka oli edelliskaudella KalPan finaalivastustaja. Hänen toinen kautensa 1992–1993 päättyi siellä Suomenmestaruuteen. Pulliaisen rooli alkoi pienentymään joukkueessa ja hän pelasi lähinnä "jarruketjun hyökkääjänä". Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun I-divisioonaa Kiekko-67:ssä. Kauden 1993–1994 Pulliainen pelasi kokonaan I-divisioonaa Kalajoen Junkkareissa. Hän oli tehoilla 18+18=36 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies.
Pulliainen palasi KalPaan kaudeksi 1994–1995, joka jäi hänen uransa viimeiseksi. Lopettamiseen johtanut merkittävin syy oli pääsy Tampereelle poliisikouluun. Hän on uransa jälkeen toiminut muun muassa KalPan C-nuorten valmentajana kaudella 2007–2008. Pulliainen on siviiliammatiltaan poliisi.
Jurij Tepeš

Jurij Tepeš (s. 14. helmikuuta 1989 Ljubljana) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edusti SD Dolomiti -seuraa.
Tepeš saavutti viisi mitalia junioreiden MM-kilpailuissa: Rovaniemellä 2005 hän sai kultaa joukkue- ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa, Kranjssa 2006 hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa ja Tarvisiossa 2007 kultaa joukkuekilpailussa. Aikuisten tasolla Tepešillä on suurmäen joukkuekilpailun pronssi Oslon MM-kilpailuista 2011 sekä lentomäen joukkuekilpailun pronssi Vikersundin MM-kilpailuista 2012. Vikersundin henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui 12:nneksi, 2014 Harrachovin MM-lentomäessä 15:nneksi ja Kulmissa 2016 yhdeksänneksi.
Tepeš kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin uudenvuodenkilpailussa 2006 sijoittuen 35:nneksi. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 24:s Villachissa joulukuussa 2007. Kymmenen parhaan joukossa hän debytoi oltuaan yhdeksäs Lillehammerissa joulukuussa 2011. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Harrachovissa helmikuussa 2013. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Planican lentomäessä maaliskuussa 2013. Hän sijoittui kolmanneksi Klingenthalissa marraskuussa 2013 ja Kulmin lentomäessä tammikuussa 2015. Maaliskuussa 2015 hän oli Planican ensimmäisessä kilpailussa toinen ja voitti jälkimmäisen kilpailun. Helmikuussa 2017 hän oli kolmas Oberstdorfin lentomäessä.
Jurij Tepešillä on hallussaan Salpausselän normaalimäen HS97 mäkiennätys 101 metriä, jonka hän hyppäsi 3. maaliskuuta 2012 joukkuekisassa. 
Jurij Tepešin isä Miran Tepeš on entinen mäkihyppääjä.
Tepes lopetti uransa kauden 2019–2020 jälkeen.
Stefan Raab

Stefan Konrad Raab (s. 20. lokakuuta 1966 Köln) on saksalainen viihdyttäjä, televisiojuontaja, koomikko ja muusikko. Raab tuli tunnetuksi vuonna 1993 "Vivasion"-komediaohjelman juontajana. Hän on juontanut saksalaista keskusteluohjelmaa "TV total" vuodesta 1999.
Eurovision laulukilpailu.
Raab edusti Saksaa Eurovision laulukilpailussa vuonna 2000 Tukholmassa kappaleella "”Wadde hadde dudde da?”" ja sijoittui 5. sijalle. Lisäksi hän on säveltänyt Saksan edustajien Guildo Hornin kappaleen "”Guildo hat euch lieb"” vuoden 1998 Eurovision laulukilpailuun ja toimi myös kappaleen kapellimestarina, mutta tämä oli kuitenkin vain saksalaisia varten tarkoitettu vitsi, sillä monia saksalaisia huvitti ajatus viihdyttävästä tv-koomikosta niinkin arvokkaassa tehtävässä kuin Euroviisujen kapellimestarina. Tosiasiassa laulun säestys kuultiin kokonaan taustanauhalta eikä euroviisuorkesteria käytetty ollenkaan. Raab sävelsi myös Maximilian Mutzken kappaleen "”Can't Wait Until Tonight"” vuoden 2004 Eurovision laulukilpailuun.
Raab valittiin juontajaksi vuoden 2011 Eurovision laulukilpailuun Anke Engelken ja Judith Rakersin kanssa.
Oscar-gaala 1937

Oscar-gaala 1937 oli järjestyksessä yhdeksäs Yhdysvaltain elokuva-akatemian palkintogaala, joka pidettiin 4. maaliskuuta 1937 Biltmore Hotelissa, Los Angelesissa. Gaalan juontajana toimi näyttelijä-tuottaja George Jessel. 
Ensimmäisen kerran jaettiin palkinnot parhaille mies- ja naissivuosille.
Voittajat ja ehdokkaat.
"Kaikki vuoden 1937 voittajat ja ehdokkaat"
Petter Setälä

Petter Setälä (s. 4. elokuuta 1964 Toijala) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija.
Oikeana laitalinkkinä ja keskikentän keskustassa pelannut Setälä edusti urallaan Valkeakosken Hakaa 1983–1989 ja 1991–1992. Lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla Toijalan Pallossa 1979–1980, Pallo-Sepoissa 1990 ja 1993 sekä SexyPöxyissä 1993–1994. Hän voitti Hakassa Suomen Cupin 1985 ja 1988. Kaikkiaan Setälä pelasi yhdeksän kauden aikana 190 mestaruussarjan ja Veikkausliigan ottelua, joissa hän teki 17 maalia.
Setälä pelasi Suomen maajoukkueessa kaksi maaottelua vuonna 1986.
Lauri Sinikari

Lauri Eero Sinikari (synt. Präktig, 24. tammikuuta 1907 – 27. tammikuuta 1983) oli suomalainen jalkapalloilija.
Ura.
Tukimiehenä pelannut Sinikari edusti urallaan Helsingin Jyryä ja Töölön Vesaa sekä vuosina 1929–1941 Helsingin Palloseuraa. Hän voitti HPS:ssa Suomen mestaruuden 1929, 1932, 1934 ja 1935. Kaikkiaan Sinikari pelasi 11 kauden aikana 112 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Vuonna 1927 hän voitti Jyryn riveissä.
Sinikari pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1930–1935 yhteensä viisi maaottelua. Hän oli mukana myös Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueessa vuoden 1925 työläisolympialaisissa sekä 1928 Moskovan spartakiadeissa.
Femme Fatale (Britney Spearsin albumi)

Femme Fatale on yhdysvaltalaisen poplaulaja Britney Spearsin seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin Yhdysvalloissa 29. maaliskuuta ja Suomessa 30. maaliskuuta 2011. Albumia on äänitetty vuosina 2009–2011 ja sen päätuottajat ovat Max Martin ja Dr. Luke. Ensimmäinen single ”Hold It Against Me” debytoi listojen kärjessä viidessä maassa. Kappale nousi listaykköseksi myös Suomessa. Itse albumi nousi Billboard 200-listan ykköseksi Yhdysvalloissa. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Till the World Ends” ja ”I Wanna Go”. Spears vahvisti 29. elokuuta, että albumin neljältenä singlenä julkaistaan kappale ”Criminal”.
Taustaa.
Julkaistuaan albumin nimen ja kansikuvan 2. helmikuuta 2011 Spears twiittasi albumistaan sanoen:
I've poured my heart and soul into this album over the last 2 years. I've put everything I have into it. This album is for you, my fans, who have always supported me and have stuck by me every step of the way! I love you all! Sexy and Strong. Dangerous yet mysterious. Cool yet confident! FEMME FATALE.
Kiertue.
Spears aloitti kuudennen kiertueensa Femme Fatale Tourin 16. kesäkuuta Yhdysvalloissa. Spears konsertoi myös Suomessa Hartwall Areenalla 14. lokakuuta 2011. Liput tulivat myyntiin 13. kesäkuuta. Liput ovat 80-85€. Femme Fatale albumilta Spears esittää kappaleet, "Hold It Against Me", "Till the World Ends", "How I Roll", "Big Fat Bass", "I Wanna Go", "Drop Dead Beautiful", "Trouble For Me' criminal ja "Up N' Down".
Santa Marian kaappaus

Santa Marian kaappaus oli Portugalin ja Espanjan diktaattoreita António de Oliveira Salazaria ja Francisco Francoa vastaan suunnattu isku, jonka kohteena oli 20 000 tonnin kantoinen portugalilainen loistoluokan matkustaja-alus M/S "Santa Maria". Kaappaus tapahtui Karibianmerellä 22. tammikuuta 1961. Aluksi kaappaajia kerrottiin olleen 70 aseistettua miestä, mutta lopulta ilmeni että heitä oli kapteenin lisäksi 24 nuorukaista, laivalta vapautettujen kertoman mukaan pääosin 17–18-vuotiaita espanjankielisiä nuorukaisia mutta myös portugalilaisia. Laivan havaitsi keskellä Atlanttia matkalla kohti Afrikkaa Yhdysvaltain laivasto, jonka hävittäjäalus USS "R. L. Wilson" lähti ajamaan sitä takaa. 
Aluksella oli uutistietojen mukaan 620 matkustajaa. Matkustajien luovutusehdot lähetti Yhdysvaltain laivastolle sähkeitse kapinallisten kapteeni Henrique Galvao, joka ilmoitti aluksen olevan matkalla Afrikkaan. Myöhemmin kaapparikapteeni Galvao lähetti Portugalin opposition maanpaossa olevalle johtajalle, kenraali Humberto Delgadolle, sähkeen, jossa hän ilmoitti, että alus on matkalla pohjoisbrasilialaiseen satamaan. Syynä kurssin muutokseen olivat laivalla puhjenneet mellakat, joissa muun muassa Galvao sai vammoja. 
Kun alus saapui viiden sotalaivan ja yhden amerikkalaisen lentokoneen saattamana Brasiliaan Recifen satamaan, Brasilian presidentti Janio Quadros lupasi kaappareille poliittisen turvapaikan. Galvao ei hyväksynyt tarjousta vaan vaati päästä vapaasti purjehtimaan ja uhkasi räjäyttää aluksen, jollei vaatimukseen suostuta. Laivalla oli tuolloin 51 aseistettua brasilialaista merimiestä Galvaon 31 miestä vastaan. Kaapparit vangittiin, ja 4. helmikuuta alus palautettiin virallisesti Portugalille, jonka edustajana sen otti vastaan sotilasattašea eversti Joaquim da Luz. Alus purjehti vielä vuoteen 1973, minkä jälkeen se purjehti tyhjänä Taiwaniin romutettavaksi. 
Vielä tilanteen ollessa kesken saksalainen elokuvayhtiö Franz Seitz ilmoitti aikovansa tehdä seikkailusta elokuvan, jonka nimeksi oli kaavailtu "Merirosvot Santa Marialla" ("Piraten auf der Santa Maria"). Pääosiin suunniteltiin näyttelijöitä Mario Adorf, Dawn Addams, Agnes Laurent ja Dany Robin. Ohjaajan nimeksi ilmoitettiin tri Harald Reinl.
John Sjöberg

John Alfred Sjöberg (26. tammikuuta 1923 Vaasa – 22. heinäkuuta 1981) oli suomalainen jalkapalloilija.
Tukimiehenä pelannut John (Jonna) Sjöberg edusti urallaan Vasa IFK:a 1943–1951 ja Pargas Idrottsföreningiä 1948. Hän voitti VIFK:ssa Suomen mestaruuden 1944 ja 1946. Kaikkiaan Sjöberg pelasi kahdeksan kauden aikana 89 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 20 maalia. 
Sjöberg pelasi maajoukkueessa vuosina 1945–1947 kaksi maaottelua.
Ralf Sjöberg

Ralf Albert Sjöberg (18. tammikuuta 1936 – 7. toukokuuta 2004) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Sjöberg edusti urallaan Vasa IFK:a 1954–1960 ja 1967, Kalevan Pallo-Poikia 1961 sekä Tampereen Palloilijoita 1961–1966. Kaikkiaan hän pelasi yhdeksän kauden aikana 148 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 23 maalia. 
Sjöberg pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1956–1963 kymmenen maaottelua.
Sjöberg kuoli vuonna 2004 ja hänet on haudattu Närpiössä Närpiön hautausmaalle. Hautakiven vieressä on laatta, johon on kaiverrettu Sjöbergistä kuva pelaamassa jalkapalloa.
Omar Suleiman

Omar Suleiman ( s. 2. heinäkuuta 1936 – 19. heinäkuuta 2012 Cleveland, Yhdysvallat) oli egyptiläinen poliitikko ja vuosina 1993–2011 tiedustelupalvelun johtaja. Varapresidentiksi hänet nimitettiin 29. tammikuuta 2011 hallituksenvastaisten mielenosoitusten alkamisen jälkeen.. Tämä virka jäi kuitenkin lyhyeksi, kun mielenosoittajien vaatimuksiin vastattiin 11. helmikuuta 2011 ja valta siirrettiin Mubarakilta väliaikaisesti sotilasneuvostolle.
Egyptin tiedustelupalvelun johtajana häntä on syytetty laajamittaisen systemaattisen kidutuksen sallimisesta. Joissakin tapauksissa Yhdysvaltojen puolesta. Ainakin yhdessä tapauksessa Suleiman on myös itse toiminut kiduttajana (Mamdouh Habib v. 2002).
Suleiman pyrki Egyptin presidentiksi vuoden 2012 presidentinvaaleissa. Hän ilmoittautui presidenttikisaan kannattajien painostuksesta viime hetkellä ja keräsi osallistumiseen vaaditut 30 000 allekirjoitusta muutamassa päivässä. Suleimanin ehdokkuus kuitenkin hylättiin, koska hän ei saanut tarpeeksi tukea riittävän monesta maakunnasta.
Suleiman kuoli 76-vuotiaana sairaalassa Yhdysvalloissa 19. heinäkuuta 2012. Hänen kuolinsyytään ei kerrottu julkisuuteen.
Aimo Sommarberg

Aimo Allan Sommarberg (11. elokuuta 1931 Kotka – 8. maaliskuuta 2022) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Sommarberg edusti urallaan Kotkan Työväen Palloilijoita ja Rosenlewin Urheilijoita. Hän voitti KTP:ssa Suomen mestaruuden 1951 ja 1952. Kaikkiaan Sommarberg pelasi kymmenen kauden aikana 148 Mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 19 maalia.
Sommarberg pelasi Suomen jalkapallomaajoukkueessa vuosina 1952–1957 yhteensä 15 maaottelua.
Sommarberg valmensi Rosenlewin Urheilijoiden jalkapalloilijoita 1957–1960 ja 1962–1964. Hän kuului KTP:n johtokuntaan, Rosenlewin Urheilijoiden palloilujaoston johtokuntaan, ja Suomen Palloliiton Satakunnan piirin sarjavaliokuntaan. Sommarberg on saanut Suomen Palloliiton ja TUL:n kultaisen ansiomerkin.
Sommarberg työskenteli työnjohtajana ja asui myöhemmin Nokialla.
Lambro

Lambro on Pojoen sivujoki Pohjois-Italiassa. Se saa alkunsa Comojärven eteläpuolisilta vuorilta ja kulkee Monzan kaupungin keskustan läpi ja Milanon laitamilta ennen laskemistaan Pojokeen. Joen pohjoisosa Monzasta ylöspäin kuuluu suurelta osin Lambron laakson suojelualueeseen, jossa sen rantaa kulkee pyörätie.
Lambro oli aikaisemmin yksi Italian saastuneimpia jokia, mutta puhdistusmenetelmiä parantamalla veden laatu on parantunut 2000-luvulla.
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 50 metrin pienoiskiväärin moniasentokilpailu

Helsingin olympiakisojen 50 m pienoiskiväärin 3 x 40 laukauksen ammuntaan osallistui 44 ampujaa 25 eri maasta. Kilpailu suoritettiin tiistaina 29. heinäkuuta kymmenen laukauksen sarjoina. Ensiksi ammuttiin 40 laukausta makuulta ja tästä lajista jaettiin myös erilliset mitalit. Kilpailu jatkui sitten 40 laukauksella polvelta, tässä Suomen Vilho Ylönen oli omaa luokkaansa maailmanennätystuloksella 394. &lt;br&gt;
Kahden asennon jälkeen kärki näytti seuraavanlaiselta: Ylönen (Suomi) 791, Leskinen (Suomi) 788, Andrejev (Neuvostoliitto) ja Huber (Sveitsi) 787, Horber (Sveitsi) 785, Kongshaug (Norja) ja Berg (Ruotsi) 784. 
&lt;br&gt;Lopuksi ammuttiin 40 laukausta pystystä. Neuvostoliiton Pjotr Avilov hallitsi tämän asennon parhaiten. Norjan Kongshaug kiri Ylösen polvelta ottaman 7 pisteen etumatkan kiinni ja voitti olympiakultaa. Tasatilanteissa ensisijaisesti enemmän napakymppejä ampunut kilpailija sijoittui paremmin. Kongshaugin ja Ylösen tulokset 1 164 jäivät kolme pistettä saksalaisen Karl Steigelmannin vuonna 1939 maailmanmestaruuskisoissa ampumasta maailmanennätyksestä.
Veritimantti

Veritimantti (myös konfliktitimantti tai sotatimantti) tarkoittaa sota-alueelta kaivettuja timantteja, jotka myydään sodan tai kapinan rahoittamiseksi. Esimerkiksi Sierra Leonen kapinallisarmeija rahoitti veritimanteilla vuosina 1991–2002 käytyä sisällissotaa. Myös Kongon demokraattisesta tasavallasta, Angolasta ja Liberiasta on viety veritimantteja. Venäjän hyökkäyssodan 2022- seurauksena myös venäläistimantit saivat veritimanttien leiman.
Veritimanttikaupan estämiseksi on kehitetty niin sanottu Kimberleyn prosessi, jonka tarkoituksena on varmistaa etteivät kapinalliset voi rahoittaa timanttien avulla sotaa. Järjestelmä otettiin käyttöön 2003 ja siihen kuuluvat maat ottavat vastaan timantteja vain toisista prosessiin sitoutuneista maista. Tuottajamaassa viranomaiset varmentavat timanttien lähteen ja pakkaavat ne sinetöityihin laatikoihin. Maahantuojavaltioissa puolestaan varmistetaan aitoustodistus ja sinetti. Global Witness -kansalaisjärjestön mukaan 1990-luvun puolivälissä maailmalla myydyistä timanteista 15 prosenttia oli peräisin konfliktialueilta, mutta 2000-vuosikymmenen puoliväliin mennessä osuus oli pudonnut prosenttiin.
Populaarikulttuurissa.
Veritimanttikaupasta on tehty muun muassa elokuvat "Blood Diamond – veritimantti" (2006) ja "Kuolema saa odottaa" (2002). Yhdysvaltalainen artisti Kanye West on tehnyt Sierra Leonen veritimanteista kappaleen ja siitä myös remiksin Jay Z:n kanssa, ”Diamonds from Sierra Leone” ja "Diamonds from Sierra Leone (Remix)".
Juovaseisojatetra

Juovaseisojatetra ("Anostomus anostomus") on eteläamerikkalainen seisojatetroihin kuuluva kalalaji. Sitä pidetään myös akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö.
Juovaseisojatetra kasvaa noin 16 cm pitkäksi. Pohjaväriltään se on musta tai tumman ruskea ja kyljissä kulkee keltaisia poikkiraitoja. Muodoltaan kala on pitkulainen ja suu on pieni. Juovaseisojatetran evät ovat väriltään tummanpunaiset. Juovaseisojatetralle on tyypillistä uida pää alaspäin 45 asteen kulmassa.
Levinneisyys ja vesiolot.
Juovaseisojatetraa tavataan Etelä-Amerikasta Amazon- ja Orinocojoista. Kala elää vesissä, joiden lämpötila on 22–28 °C ja pH on välillä 5–8.
Elintavat.
Juovaseisojatetran ravintoa ovat levät, hyönteiset ja niiden toukat sekä äyriäiset. Laji ei lisäänny akvaariossa kovinkaan usein. Juovaseisojatetralla on oma reviirinsä akvaariossa ja se voi käyttäytyä aggressiivisesti lajitovereitaan kohtaan.
Yhdistyneiden kansakuntien paikannimiasiantuntijoiden ryhmä

Yhdistyneiden kansakuntien paikannimiasiantuntijoiden ryhmä (UNGEGN, United Nations Group of Experts on Geographical Names) on YK:n talous- ja sosiaalineuvoston pysyvä asiantuntijaelin. Se pyrkii standardisoimaan maapallon kaikki paikannimet. Standardisoinnin lähtökohtana on maan omien nimien ja kirjoitusasujen saaminen maailmanlaajuiseen käyttöön. 
YK:n talous- ja sosiaalineuvosto järjestää viisivuosittain paikannimien standardisoimiskonferenssin (United Nations Conference on the Standardization of Geographical Names eli UNCSGN). UNGEGN valmistelee ja toteuttaa konferenssin päätöslauselmat.
Erik Sjöberg (runoilija)

Erik Sjöberg (14. tammikuuta 1794 Ludgo, Södermanland, Ruotsi – 4. maaliskuuta 1828 Tukholma) oli ruotsalainen romantiikan ajan runoilija ja kirjailija. Hänet tunnetaan pseudonyymillä Vitalis.
Sjöberg oli kotoisin köyhistä oloista, mutta onnistui pääsemään Uppsalan yliopistoon, jossa hän suoritti filosofian maisterin tutkinnon vuonna 1824. Hän toimi Tukholmassa vuodesta 1827 käännöstöitä tehden. Kirjailijantyön ohella hän ansaitsi elantonsa opettamalla.
Ruotsin kirkon virsikirjassa on yksi virsi, jonka Sjöberg on kirjoittanut "Hvi skulle jag ej möta glad min plåga", virsi 573 "Jag ber on hjälp i stillhet". Runo, josta virsi on muodostettu, on ilmestynyt "Brage"-lehdessä 1824 ja se on julkaistu Sjöbergin kuoleman jälkeen ilmestyneessä "Samlade dikter" -kirjassa 1825. Virren teksti on Olle Niveniuksen muokkaama vuoden 1986 virsikirjaan. Sen teksti suomenkielisessä virsikirjassa "Tahtoisin tuskan hiljaisesti kantaa" on Niilo Rauhalan käännös vuodelta 1996.
Kristillisdemokraattien Varsinais-Suomen piiri

Kristillisdemokraattien Varsinais-Suomen piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Varsinais-Suomen vaalipiirissä.
Ylintä päätösvaltaa Varsinais-Suomen Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Sirkku Kemppainen.
Erik Sjöberg (laulaja)

Erik Sjöberg, myös Erik Sjøberg (31. lokakuuta 1909 Nexø, Bornholm, Tanska – 8. marraskuuta 1973 Rønne, Bornholm, Tanska) oli tanskalainen oopperalaulaja, äänialaltaan tenori.
Sjöberg työskenteli koulun jälkeen seitsemän vuotta suutarina. Ystävänsä ansiosta hän pääsi kuultavaksi Kööpenhaminaan, ja hän sai stipendin opiskelemaan Tanskan kuninkaallisen oopperan kouluun. Hän aloitti baritonina, kuten tenoreilla on tapana. Sjöberg debytoi Kuninkaallisessa oopperassa 1937 Leoncavallo "Pagliaccissa". Sen jälkeen hän lauloi lähinnä pikkuosia. Hän muutti 1943 Tukholmaan, jossa ryhtyi opiskelemaan saadakseen äänialakseen tenorin. Hän palasi Kööpenhaminaan 1944 ja lauloi ensimmäisenä roolinaan "Carmenin" Don Josén. Hänen viimeinen roolinsa Kööpenhaminassa oli Bacchus "Ariadne auf Naxossa" vuonna 1959. Sen jälkeen hän kiersi laulamassa eri puolilla Eurooppaan. Hän päätti uransa 1973.
Kamarilaulajan arvon hän sai 1951. Muutamia hänen levytyksiään on julkaistu CD:nä.
Pedro Monzón

Pedro Damián Monzón (23. helmikuuta 1962, Goya, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija. Nykyään Monzón on Villa Maipúlaisen Chacaritan valmentajana. Monzón pelasi urallaan myös 15 maaottelua, joista neljä ottelua Italian MM-kisoissa 1990, jossa Argentiina saavutti hopeaa. Loppuottelussa Saksaa vastaan Monzónista tuli MM-kisahistorian ensimmäinen punaisen kortin finaalissa saanut pelaaja. Hän teki ainoan maajoukkuemaalinsa samassa turnauksessa Romaniaa vastaan. 
Monzón pelasi suurimman osan urastaan Avellanedalaisessa Independientessä.
Šahtjorsk

Šahtjorsk (, ent. Toro) on kaupunki Sahalinin alueen Uglegorskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sahalinin länsirannalla 371 kilometriä Južno-Sahalinskista luoteeseen. Asukkaita on 9 900 henkeä (vuonna 2010).
Paikkakunta on syntynyt Venäjän–Japanin sodan jälkeen, jolloin alue kuului Japanille. Vuoteen 1946 saakka sen nimenä oli "Toro". Vuonna 1947 siitä tuli Šahtjorskin kaupunki. Talous perustuu kivihiilen tuotantoon.
Rumfordin keitto

Rumfordin keitto oli aikainen yritys tuottaa ravitsemustieteellisesti hyvää ruokaa halvalla. Keiton kehitti vuonna 1795 Rumfordin kreivi Benjamin Thompson alun perin Baijerin armeijan tarpeisiin ja myöhemmin paikallisten köyhäintalojen asukkaille, mutta se levisi pian ympäri Eurooppaa soppakeittiöiden kautta. Keittoa tarjoiltiin köyhille laajasti Ruotsissakin. Vuodesta 1801 alkaen keitto levisi maaherrojen ja seurakuntien kautta myös Suomeen, sillillä höystettynä.
Ensimmäisessä keittoversiossa ei käytetty lainkaan perunaa, mutta hyvin pian osa ohrasta korvattiin sillä – näin keitto tuli halvemmaksi. Rumford myös suositteli syömään keitoa leivän kanssa, koska "pureskelu edistää ruoansulatusta ja pidentää syömisen nautintoa". Myöhemmin keittoa alettiin syödä myös porvariston keskuudessa, tosin luu- tai lihaliemeen keitettynä ja juureksilla ja yrteillä paranneltuna.
Resepti.
Laita ohraryynit, herneet, perunat ja vesi kattilaan ja keitä miedolla lämmöllä 1-2 tuntia. Lisää tarvittaessa vettä.
Kun keitto alkaa sakeutua, lisää olut ja keitä vielä 20 minuuttia.
Mausta suolalla ja viinietikalla. Syö leivän kanssa.
Ravitsemus ja muunnoksia.
Rumfordin keitto on vähärasvainen, ja siinä on paljon proteiinia ja hiilihydraatteja: proteiinia herneistä, hiilihydraatteja perunasta ja ohrasta. Sen sijaan vitamiinipitoisuus keitossa on alhainen, minkä takia siihen on lisätty silliä (D-vitamiini) ja tuoreita kasviksia (C-vitamiini).
Keiton suositellun annoskoon energiamäärä on 1,4 megajoulea, jolloin päivittäinen energiamäärä kahdesta annoksesta olisi 2,8 megajoulea. Lisäksi kreivi Rumford suositti tarjottavaksi ruisleipää, joka olisi nostanut päivittäisen energiamäärän 4,7 megajouleen. Yleensä ihmisen energian kulutus on noin 10 megajoulea päivässä.