tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Albion-luokka (linjalaiva)

Albion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston seitsemän 90-tykkisen toisen luokan linjalaivan muodostama alusluokka, jonka alukset suunnitteli Sir William Symonds.
Alukset.
Amiraliteetti hyväksyi 13. kesäkuuta 1935 Sir William Symondsin tekemät suunnitelmat. 
Kaksi ensimmäistä alusta tilattiin alun perin 80-tykkisinä Vanguard-luokan aluksina, "HMS Albion" ja "HMS Aboukir", mutta niiden tilaukset siirrettiin tähän uuteen 90-tykkiseen luokkaan 21. kesäkuuta 1840. Kolme seuraavaa alusta tilattiin 12. maaliskuuta 1840, mitkä nimettiin 14. toukokuuta. Näistä "HMS Prince Albert" nimettiin 26. maaliskuuta 1942 uudelleen "HMS Princess Royaliksi".
"HMS Algiers", joka oli tilattu 1833 110-tykkisenä ensimmäisen luokan linjalaivana, siirrettiin tähän luokkaan joulukuussa 1840. "HMS Marlborough" ja "HMS St Jean d'Acre" tilattiin 19. helmikuuta 1844, mutta kolme viikkoa myöhemmin "Marlborough" siirrettiin 110-tykkiseksi ensimmäisen luokan linjalaivaksi. Kaikkien alusten työt keskeytettiin "Albionia" lukuun ottamatta maaliskuussa 1842 ja uudelleen 18. joulukuuta 1844. Töitä kuitenkin pääosin jatkettiin 26. maaliskuuta 1846.
Adam Lowry

Adam Lowry (s. 29. maaliskuuta 1993 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Winnipeg Jetsiä. Hän toimii joukkueen kapteenina. Lowry on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Jets varasi Lowryn vuoden 2011 varaustilaisuudessa 67. pelaajana kolmannella kierroksella. 
Huhtikuussa 2021 Lowry teki Jetsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 16,25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. 
Lowryn isä Dave Lowry on entinen NHL-jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja, äiti Elaine puolestaan triathlonisti ja kuntovalmentaja. Veli Joel Lowry on myös ammattilaisjääkiekkoilija. 
Ennen kauden 2023-2024 alkua Lowry nimettiin Jetsin kapteeniksi.
Marraskuussa 2025 Lowry solmi Jetsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 25 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen, joka alkaa kaudella 2026–2027.
Lassi Nurila

Lassi Nurila (s. 16. lokakuuta 1987 Kälviä) on suomalainen lennokkiurheilija ja maailmanmestari, joka edustaa Kokkolanseudun RC-lentäjiä. Nurilan lennokkiharrastus sai alkunsa vuonna 2000, kun Kälviälle saatiin oma lennokkikenttä. Nurila aloitti harrastuksen Arising Star trainer -lennokkia lennättämällä. Kerhon toiminta Kälviällä oli painottunut vahvasti taitolentoon, jota Nurilakin alkoi harrastaa.
Kilpaura.
Uran alku Nordic-luokassa.
Nurila osallistui ensimmäiseen kilpailuunsa vuonna 2002 Hämeenkyrön lentokentällä Nordic-luokassa. Saman kesä aikana hän osallistui vielä kahteen muuhun kilpailuun, saavuttaen neljännen sijan Nordic-luokan Suomen Cupissa.
Vuonna 2003 Nurila kilpaili vielä Nordic-luokassa, saavuttaen Suomen Cupin toisen sijan. Samana vuonna hän osallistui myös ensimmäiseen kansainväliseen kilpailuunsa, Pohjoismaidenmestaruuskilpailuihin Jämijärven lentokentällä. Nurila saavutti kilpailuissa Nordic-luokan toisen sijan.
Siirtyminen kansainväliseen FAI- luokkaan 2004.
2004 vuonna Nurila saavutti FAI-luokan SM-pronssia. Junioreiden mestaruuskilpailuissa Moskovassa hän saavutti toisen sija.
Maailmancup 2014.
Vuoden 2014 voitto tuli Nurilalle jopa yllätyksenä. Kilpailuissa järjestettiin yhteensä 14 osakilpailua, joista hän osallistui yhteensä neljään: Belgiassa, Englannissa, Saksassa ja Italiassa. Nurilan menestyksekkääseen kauteen sisältyi kaksi osakilpailujen voittoa, sekä yksi kolmas ja yksi neljäs sija.
Nurila oli harjoittellut lennokkilajin parissa päivittäin. Hän kertoi valmistautuneensa kilpailusuorituksiin erityisesti Oululaisen kilpailutuomarin Esa Eirolan avustuksella. 
EM-hopeaa 2016.
Nurila sijoittui elokuussa 2016 Saksan Untermünkheimissa järjestetyissä EM-kilpailuissa hopealle. Nurilan kokonaispisteet olivat 1983,63.
Euroopanmestaruus 2022.
Nurila voitti radio- ohjattavien taitolennokkien Euroopan Mestaruuden Espanjan Zamorassa 21-28.8.2022 käydyssä kilpailussa. Tiukassa kilpailussa ensimmäisen ja toisen sijan välillä oli vain 1,37 pistettä. Nurilan kokonaispisteet olivat 2987,60.
Maailmanmestaruus 2023.
Australian Warwickin MM-kilpailuissa 19-26.8.2023, Nurila voitti ensimmäisenä pohjoismaalaisena RC- taitolennon maailmanmestaruuden.
Monatsiitti

Monatsiitti (tyypillisesti (CeLa)PO4) on punaruskea fosfaattimineraali. Se sisältää harvinaisia maametalleja ja usein toriumia. Monatsiittia on tyypiltään ainakin neljänlaista:
Monatsiitti-(Ce), (Ce,La,Nd,Th)PO4 (tavallisin)
Monatsiitti-(La), (La,Ce,Nd)PO4
Monatsiitti-(Nd), (Nd,La,Ce)PO4
Monatsiitti-(Sm), (Sm,Gd,Ce,Th)PO4
Alkuaineet sulkujen sisällä on listattu niiden yleisyyden mineraalissa mukaisessa järjestyksessä: lantaani on yleisin metalli monatsiitti-La:ssa jne. Piidioksidia (SiO2) on mukana jonkin verran, samoin kuin uraania ja toriumia. Monatsiitti voi olla jonkin verran radioaktiivista. Tätä voidaan käyttää hyödyksi geologisten tapahtumien radiometrisessä ajoittamisessa. Uraanin ja toriumin alfahajoamisen seurauksena mineraaliin kerääntyy heliumia, joka voidaan vapauttaa kuumentamalla.
Monatsiitti on tärkeä malmi toriumille, lantaanille ja ceriumille. Sitä esiintyy ympäri maapalloa. Intiassa, Madagaskarilla ja Etelä-Afrikassa on suuria monatsiittihiekkoja, joilla on taloudellista merkitystä. Monatsiitissa on toriumia tyypillisesti 25 000–200 000 ppm, ja se on kaupallisesti tärkein toriummineraali. Siitä eristetään myös muita harvinaisia maametalleja.
Monatsiitin kidejärjestelmä on monokliininen, ja se esiintyy usein pieninä itsenäisinä kiteinä. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 5,0–5,5.
Nimi monatsiitti on johdettu kreikan kielen sanasta "μονάζειν" (olla yksinäinen), mikä on viittaus sen yksittäin esiintyviin kiteisiin.
Ensimmäisenä mineraalin identifioi Carl Auer von Welsbach, joka löysi sitä laivan painolastikivistä 1880-luvulla.
Mika Mäkinen

Mika Mäkinen (s. 13. heinäkuuta 1971) on suomalainen autourheilija, joka kilpaili ratakuorma-autojen EM-sarjassa MAN:illa vuosina 2010–2013. 
Mäkinen debytoi ratakuorma-autojen EM-sarjassa vuonna 2010 Nürburgringin osakilpailussa. Hän saavutti kauden aikana kolme pistettä. Kaudella 2011 Mäkinen saavutti 20 pistettä ollen sarjan viidestoista. Kaudella 2012 hän saavutti uransa ensimmäisen voiton ja oli palkintokorokkeella kaiken kaikkiaan viisi kertaa. EM-sarjassa hän oli seitsemäs 160 pisteellä. Kaudella 2013 Mäkinen saavutti kolme voittoa ja kuusi palkintosijaa ollen sarjan kahdeksas 155 pisteellään. Tuo kausi jäi Mäkisen viimeiseksi EM-sarjassa. Hän on toiminut uransa jälkeen Mad-Croc Truck Racing Teamin tallipäällikkönä. Vuonna 2017 Mäkinen osallistuu tauon jälkeen Englannin mestaruussarjaan suomalaisella Sisu kuorma-autollaan. Kauden 2017 päätteeksi hän voitti Britannian ratakuorma-auto sarjan mestaruuden ylivoimaisella piste-erolla muihin.
Mäkinen on saavuttanut kotimaisessa kuorma-autojen sarjassa lukuisia voittoja ja 5 mestaruutta.
Siviiliammatiltaan Mäkinen on maarakentaja.
Aptera

Aptera ( tai Ἀπτερία; varhemmin Ἄptaϝra) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella. Sen arkeologinen alue sijaitsee Chanián kunnassa aivan nykyisen Ápteran kylän itäpuolella.
Apteran asutus on ollut olemassa jo minolaisena aikana viimeistään 1000-luvulla eaa. Nimi ”Aptera” palautuu ilmeisesti paikan alkuperäiseen nimeen ja esiintyy lineaari-B-kirjainmerkein kirjoitetuissa mykeneläisissä kirjoituksissa muodossa "a-pa-ta-wa". Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin nimi tulee kuningas Apteronista. Toisen version mukaan nimi oli seurausta paikalla järjestetystä muusien ja seireenien musiikkikilpailusta. Seireenien hävittyä nämä menettivät siipensä ("a-ptera", ”siivettömät”).
Antiikin aikana Aptera oli läntisen Kreetan merkittävimpiä kaupunkivaltioita. Se kukoisti 600-luvulta eaa. lähtien. Kaupunki auttoi Spartaa toisessa messenialaissodassa vuonna 668 eaa. ja oli liittoutunut Knossoksen kanssa Kreetan sisällissodassa vuonna 220 eaa. Kaupunki oli olemassa myös roomalaisella ja varhaisbysanttilaisella ajalla. Se hylättiin 600-luvulla maanjäristyksen jälkeen ja tuhoutui lopullisesti arabien hyökkäyksessä vuonna 823. Kaupungin löysi Robert Pashley vuonna 1834. Arkeologisia kaivauksia on suoritettu mm. vuosina 1862–1864, 1942 ja 1958.
Kaupungista on säilynyt paljon erilaisten yksityisten ja julkisten rakennusten raunioita pitkältä ajanjaksolta. Näihin lukeutuu muun muassa temppeli, roomalainen kylpylä, teatteri, suurikokoisia roomalaisaikaisia vesisäiliöitä, yksityishuviloita, kaupunginmuuri ja linnoituksia sekä hautausmaa. Venetsialaiselta ajalta paikalla on Johannes Teologin luostari.
Áptera

Áptera (, myös "Aptéra", Απτέρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Chanián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 403 (vuonna 2011).
Ápteran kylä sijaitsee lähellä Kreetan pohjoisrannikkoa ja Soúdanlahden rantaa noin 12 kilometriä Chanián kaupungista ja noin 6 kilometriä Soúdan kaupungista itäkaakkoon. Kylä on ottanut nykyisen nimensä antiikin ajan Apteran kaupungista, jonka arkeologinen alue sijaitsee kukkulalla aivan kylän itäpuolella. Vuoteen 2008 saakka kylän nimi oli "Megála Choráfia" (Μεγάλα Χωράφια, ”Suuret pellot”). Antiikin Apteran raunioiden lisäksi kylän lähistön nähtävyyksiin kuuluvat myös arkeologisen alueen yhteydessä sijaitseva Johannes Teologin luostari sekä Ápteran linna ja Izzeddinin linnoitus.
Áptera muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Απτέρων, "Topikí Koinótita Aptéron"), johon kuuluu varsinaisen Ápteran kylän lisäksi Kalámin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 479. Aiemmin Áptera kuului Soúdan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Chanián kunnan Soúdan kunnallisyksikköön.
Puisseguin

Puisseguin on kunta Lounais-Ranskassa Gironden departementissa Akvitanian alueella.
Talous.
Kunnan tärkein elinkeino on viinintuotanto. Kunnan viinintuotantoalue Puisseguin-Saint-Émilion on saanut AOC luokituksen, ja se on osa laajempaa Bordeaux’n viinialuetta.
Historia.
Kunnan alueella tapahtui vakava liikenneonnettomuus 23. lokakuuta 2015. Kuorma-auton ja linja-auton kolaroinnissa 43 ihmistä menetti henkensä.
Argyroúpoli (Réthymno)

Argyroúpoli (; myös "Argirúpoli"; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella noin 27 kilometriä lounaaseen Réthymnon kaupungista. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Láppan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Láppan kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Αργυρουπόλεως, "Topikí Koinótita Argyroupóleos"). Kylän väkiluku on 403 (vuonna 2011).
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi Lappan kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis"). Se oli kreikkalaisessa mytologiassa kuningas Agamemnonin perustama. 100-luvulla eaa. kaupunki oli liittoutunut ensin Lyktoksen ja sitten Teoksen ja Pergamonin kanssa Knossosta vastaan. Roomalaiset tuhosivat kaupungin. Myöhemmin Rooman sisällissodassa kaupunki valitsi Octavianuksen puolen ja sai tämän voitettua etuoikeuksia. Tämän seurauksena kaupunki kukoisti erityisesti 100–300-luvuilla jaa. Lappa oli Kreetan varhaiskristillisyyden keskuksia ja toimi piispanistuimena.
Myöhempi historia.
Saraseenit tuhosivat kaupungin 800-luvulla jaa. Myöhemmin paikka asutettiin uudelleen. Sekä venetsialais- että osmanivallan aikana kylä oli yksi vastarinnan keskuksia. Osmanivallan aikana kylää kutsuttiin ensin nimillä "Gaïdourópoli" (”Aasikaupunki”) ja "Samarópoli". Vuonna 1822 se sai nimen "Argyroúpolis" (”Hopeakaupunki”). Kreetalaisten yleiskokous kokoontui kylässä Kreetan kansannousun aikana vuosina 1867–1868, jolloin päätettiin muun muassa Kreetan yhdistymisestä muun Kreikan kanssa.
Nähtävyydet.
Kylästä on löydetty lukuisia roomalaisen ajan rakennuksia, kuten kylpylöitä, sekä hautausmaa, mosaiikkilattioita, lukuisia rahoja, patsaita ja keramiikkaa. Monissa kylän nykyisissä rakennuksissa on käytetty antiikin aikaisten tai venetsialaisaikaisten rakennusten osia. Argyroúpoli tunnetaan myös pienistä vesiputouksista kylän luoteispuolella.
Lappa

Lappa (, myös tai ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Argyroúpolin kylän paikalla Réthymnon kunnan alueella. 
Maantiede.
Lappa sijaitsi Kreetan läntisissä sisäosissa noin 27 kilometriä saaren pohjoisrannikosta. Lappan kaupunkivaltion alue ulottui ilmeisesti Kreetan pohjoisrannikolta etelärannikolle. Lappan satamina toimivat pohjoisrannikolla sijainnut Amfimalla sekä etelärannikolla sijainnut Foiniks.
Historia.
Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajana pidettiin Agamemnonia. Kaupungin sanottiin saaneen nimensä Lampoksesta, joka oli kotoisin Kreetan etelärannikon Tarrhasta. Tämä saattaa viitata siihen, että kaupunki oli alun perin Tarrhan siirtokunta. Kaupungin nimi esiintyy sekä muodossa "Lappa" että "Lampa", mutta rahoissa ja piirtokirjoituksissa esiintyy vain ensin mainittu muoto.
Kreetan kaupunkien sodissa 200- ja 100-luvuilla eaa. Lappa oli Lyktoksen puolella Knossosta vastaan. Vuonna 193 eaa. Lappa liittoutui Teoksen kanssa ja vuonna 183 eaa. Pergamonin kanssa Knossosta vastaan. Lyktoksen asukkaat saivat turvapaikan Lappasta Knossoksen tuhottua heidän kaupunkinsa.
Roomalaisten vallattua Knossoksen, Lyktoksen, Kydonian ja Eleuthernan, he hyökkäsivät Lappaan ja tuhosivat sen lähes täydellisesti. Rooman sisällissodassa Lappa tuki Octavianusta Antoniusta vastaan, ja sai tämän voitettua kiitokseksi vapaan aseman. Augustus myös kunnostutti kaupungin, ja seurannut roomalainen kausi oli kaupungin suurinta kukoistusaikaa. Kiitoksena Augustus esiintyi kuvituksena kaupungin roomalaisaikana lyömissä rahoissa.
Varhaiskristillisellä ajalla Lappasta tuli piispanistuin. Perimätiedon mukaan sen piispanistuimen olisi perustanut apostoli Titus. Lappan piispa osallistui muun muassa Efesoksen kirkolliskokoukseen vuonna 431 ja Khalkedonin kirkolliskokoukseen vuonna 451. Saraseenit tuhosivat kaupungin 800-luvulla.
Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Lappaios" () ja "Lampaios" (). 
Rakennukset ja löydökset.
Lappan akropolis eli yläkaupunki ja linnavuori sijaitsi kukkulalla nykyisen Argyroúpolin kylän eteläpuolella. Siellä on jäljellä linnoitusmuuria. Alakaupunki sijaitsi puolestaan nykyisen kylän paikalla. Sen monissa rakennuksissa on käytetty antiikin aikaisten rakennusten osia. Kylästä on löydetty lukuisia roomalaisen ajan rakennuksia, kuten kylpylöitä, sekä mosaiikkilattioita, lukuisia rahoja, patsaita ja keramiikkaa. Merkittävimpiä arkeologisia kohteita kylän lähellä on roomalaisaikainen nekropolis eli hauta-alue, jossa on lukuisia kallioon kaiverrettuja hautoja.
Episkopí (Réthymno)

Episkopí () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Láppan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Láppan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 618 (vuonna 2011).
Episkopí sijaitsee noin 22,5 kilometriä Réthymnon kaupungista länsilounaaseen. Kylä on rakennettu noin 120 metrin korkeuteen ja sieltä on näkymä Kreetan pohjoisrannikolle. Episkopí oli olemassa viimeistään vuonna 1583. Kylän nimi viittaa sen toimimiseen aiemmin piispan ("epískopos") asuinpaikkana. Episkopí oli lakkautetun Láppan kunnan kuntakeskus. Kylän pääelinkeino on maanviljelys, ennen kaikkea oliiviöljyn tuotanto.
Episkopí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Επισκοπής, "Topikí Koinótita Episkopís"), johon kuuluu varsinaisen Episkopín kylän lisäksi Pýrgoksen kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 755.
Kritsá

Kritsá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 1 296 (vuonna 2011).
Kritsán kylä sijaitsee Kreetan itäosan sisämaassa noin 11 kilometriä Ágios Nikólaoksen kaupungista länsilounaaseen. Kylä on rakennuskannaltaan hyvin perinteinen. Kylä on perinteisen kreetalaisen käsityötaidon, erityisesti kudontataidon, keskuksia. Kylässä on kolme vanhaa lähdekaivoa, jotka ovat esimerkkejä perinteisestä rakentamisesta.
Kritsán kylän läheltä saa alkunsa siitä nimensä saanut Kritsán rotko. Antiikin ajan Laton kaupungin arkeologinen alue sijaitsee noin kolme kilometriä kylästä pohjoiseen. Kylän lähellä sijaitsee myös bysanttilaisaikainen Panagía Kerán kirkko.
Kritsá muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κριτσάς, "Dimotikí Koinótita Kritsás"), johon kuuluvat varsinaisen Kritsán kylän lisäksi kylät Ammoudára, Kályvos, Katharó, Mardáti, Roúsa Límni, Tápes, Theológos ja Vathý. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 637.
Máleme

Máleme () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Plataniáksen kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μάλεμε, "Topikí Koinótita Máleme"). Kylän väkiluku on 710 (vuonna 2011).
Máleme sijaitsee Kreetan luoteisosassa saaren pohjoisrannikolla noin 16 kilometriä Chanián kaupungista ja noin kaksi kilometriä Plataniáksen kylästä länteen. Kylän läheltä Kafkalésista on löydetty minolaisaikainen tholos-hauta, joka on peräisin myöhäisminolaiselta jälkipalatsikaudelta (noin 1425–1170 eaa.). Varhaisin tunnettu viittaus kylään on vuodelta 1577.
Máleme oli merkittävässä roolissa Kreetan taistelussa vuonna 1941, sillä kylässä sijaitsee pieni brittien hieman ennen sotaa rakentama lentokenttä. Taistelussa saksalaiset laskivat kylään suuren määrän laskuvarjojoukkoja, joista monet surmattiin. Tätä perua Málemessa sijaitsee suuri saksalainen sotilashautausmaa, johon on haudattu paljon vuosina 1941–1945 saarella kuolleita saksalaisia sotilaita.
Nykyisin Máleme on yksi Chanián länsipuolisen rannikon lukuisista turistikohteista. Kylän kirkko on omistettu Pyhälle Antoniokselle ("Ágios Antónios").
Mýrtos (Lasíthi)

Mýrtos (; myös "Mírtos") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ierápetran kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 441 (vuonna 2011).
Mýrtos sijaitsee Kreetan kaakkoisosassa saaren etelärannikolla Mýrtosjoen suussa noin 15 kilometriä länteen Ierápetran kaupungista. Kylässä on pieni museo ja useita rantoja. Kylän lähellä sen itäpuolella sijaitsee kaksi minolaisaikaista arkeologista kohdetta, Mýrtos Pýrgos ja Foúrnou Koryfí.
Mýrtos muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μύρτου, "Topikí Koinótita Mýrtou"), johon kuuluvat varsinaisen Mýrtoksen kylän lisäksi kylät Gavrílis, Kallithéa, Kopánes ja Néos Mýrtos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 620.
Soúgia

Soúgia (; myös "Súgia") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Kántanos-Sélinon kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Anatolikó Sélinon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kántanos-Sélinon kunnan Anatolikó Sélinon kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 136 (vuonna 2011).
Soúgia sijaitsee Kreetan lounaisosassa saaren etelärannikolla Agía Eirínin rotkon eteläpäässä. Se on perinyt nimensä antiikin ajan Syian kaupungista, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Asutus oli olemassa hellenistisellä, roomalaisella ja varhaisella bysanttilaisella kaudella. Siitä on säilynyt joitakin jäänteitä. Nykyisin kylä on kehittynyt pienimuotoiseksi turistikeskukseksi. Noin viisi kilometriä kylästä itään sijaitsee Trypitín rotko ja sen päässä samanniminen ranta. Kylän länsipuolella sijaitsevat antiikin ajan Lissoksen kaupungin rauniot.
Soúgia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Σούγιας, "Topikí Koinótita Soúgias"), johon kuuluvat varsinaisen Soúgian kylän lisäksi kylät Koustogérako, Livadás ja Moní. Koko yhdyskunnan väkiluku on 220.
Syia

Syia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi lähellä nykyistä Soúgian kylää.
Maantiede.
Syian kaupunki sijaitsi Kreetan lounaisosassa saaren etelärannikolla olevan lahden pohjukassa. Siitä sisämaahan linnuntietä noin viiden kilometrin päässä sijaitsi Elyroksen kaupunki, jonka satamana kaupunki toimi. Rannikolla Syiasta vajaa kolme kilometriä länteen sijaitsi Lissoksen kaupunki, joka oli toinen Elyroksen satama, ja yhdeksän kilometriä itään samoin rannikolla Poikilassoksen kaupunki.
Historia.
Syian kaupunki oli löytöjen perusteella olemassa hellenistisellä, roomalaisella ja varhaisella bysanttilaisella kaudella. Se mainitaan Elyroksen satamana, mutta muutoin kaupungin historiasta ei tiedetä antiikin lähteistä mitään. Sen mainitsevat vain Stefanos Byzantionlainen ja "Stadiasmus Maris Magni". Syian nimi viittaa oletettavasti sikoihin (), ja niiden kasvatus on ilmeisesti ollut merkittävä elinkeino. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä "Syïatēs" () ja "Syïeus" (). Kaupunki tuhoutui saraseenien hyökkäyksissä 600-luvulla.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin paikalta on löydetty hellenistiselle ja roomalaiselle kaudelle ajoittuvien muurien, akveduktin, vesisäiliöiden ja muiden rakennusten jäänteitä ja hautoja.
Varhaisella kristillisellä kaudella kaupungissa oli useita basilikakirkkoja. Yhden basilikan rauniot ovat nykyisen kylän kirkon paikalla. Sieltä on löydetty muun muassa mosaiikkilattiaa. Toisen basilikan rauniot ovat kylän itäpuolella. Siitä etelään on löydetty kolmannen kirkon mosaiikkilattiaa. Kirkot ajoittuvat 500-luvulle jaa.
Formula 18

Formula 18 on kilpakatamaraaniluokka. Venettä purjehtii kahden hengen miehistö. Luokkasääntö määrää veneen kokoon, rakenteeseen ja materiaaleihin liittyviä minimi- ja maksimimittoja ja -painoja . Formula 18 ei ole nk. yksityyppiluokka (jokainen vene on täsmälleen samanlainen), vaan rajoitukset muodostavat nk. "box rule":n, joka määrää puitteet, joiden sisälle veneen ominaisuuksien pitää mahtua. Veneen valmistamiseen ei tarvita lisenssiä, joten myös omavalmisteveneillä voi kilpailla. Kaupallisia isoimpia valmistajia ovat Hobie ja Nacra.
Formula 18 on suurempi kuin useimmat virkistyskäyttöön tarkoitetut rantakatamaraanit (tyypillisesti 14 tai 16 jalkaa, eli 4,2 m tai 4,8 m), mutta pienempi kuin olympialaisissa nähty Tornado.
Miehistö.
Luokkasääntö asettaa veneille miehistön painon mukaan tasoituksia. Kevyin sallittu miehistö on yhteensä 115 kg.
Miehistö tasapainottaa veneen asentoa roikkumalla trapetsilla ja vaihtamalla paikkaa veneen pituussuunnassa.
Purjeet.
Formula 18:ssa saa käyttää kolmea eri purjetta: isopurjetta, keulapurjetta (fokkaa) ja genaakkeria (asymmetrista spinaakkeria). Keulapurjeelle ja genaakkerille on kaksi eri kokoa:
Isopurje on kiinni kääntyvässä mastossa. Kääntyvä masto vaikuttaa merkittävästi isopurjeen siipenä toimimiseen, joten luokkasäännöt määräävät isopurjeen ja maston yhteispinta-alaksi enintään 17 m².
Purjeille on luokkasäännöissä pinta-alan lisäksi määritelty muita mittoja ja asetuksia, esimerkiksi materiaalit, isopurjeen leveys ja keulapurjeen lattojen lukumäärä. Kuka tahansa saa valmistaa kilpailuissa käytettäviä purjeita. Markkinoilla on myös halvempia ei-luokkasäännön mukaisia purjeita harrastuskäyttöön.
Lajiliitto.
Suomeen perustettiin vuonna 2009 lajiliitto Formula 18 -katamaraaneille. Yhdistys on Suomen virallinen Formula 18 -lajiliitto, joka järjestää mm. luokan suomenmestaruuskilpailut. Minkä tahansa maan Formula 18 -lajiliiton jäsenyys on pakollinen kilpailuihin osallistumiseen.
Marcelo Azcárraga Palmero

Marcelo Azcárraga y Palmero (4. syyskuuta 1832 Manila, Filippiinit – 30. toukokuuta 1915 Madrid, Espanja) oli espanjalainen kenraali ja poliitikko, joka toimi kolmesti Espanjan pääministerinä.
Azcárraga loi pitkän uran Espanjan armeijassa, kunnes jätti palveluksen vuonna 1904 kenraalin arvoisena. Hän oli vuodesta 1875 edustajana cortesissa ja vuodesta 1885 senaatissa sekä toimi Antonio Cánovas del Castillon hallituksen sotaministerinä 1891–1892 ja 1895–1897. Azcárragasta tuli pääministeri ensimmäisen kerran elokuussa 1897 Cánovasin kuoltua salamurhan uhrina, mutta hän erosi jo saman vuoden lokakuussa. Hän toimi sen jälkeen senaatin puhemiehenä. Hän oli viimeisen kerran pääministerinä joulukuusta 1904 tammikuuhun 1905. Azcárraga oli äitinsä puolelta osin filippiiniläistä sukua.
Carl Gustav Mosander

Carl Gustav Mosander (10. syyskuuta 1797 – 15. lokakuuta 1858) oli ruotsalainen kemisti, joka tunnetaan alkuaineiden lantaani, erbium ja terbium löytäjänä.
Mosander syntyi Kalmarissa, mutta muutti myöhemmin Tukholmaan. Hänestä tuli Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen vuonna 1833.
Mosander löysi lantaanin 1839, kun hän lämmitti ceriumnitraattia sisältävää näytettä ja käsitteli syntynyttä suolaa typpihapolla.
Turun yliopiston kemian professori Johan Gadolin löysi yttriumin vuonna 1794. Tämä merkitsi myös alkusysäystä muiden harvinaisten maametallien etsimiselle, sillä vuonna 1843 Mosander huomasi, ettei Gadolinin löytö ollut puhdas aine vaan seos: näin Mosander löysi terbiumin ja erbiumin. Myöhemmin kylläkin todettiin, että Mosanderinkaan löytämät aineet eivät olleet puhtaita, vaan niistä löytyi yhteensä seitsemää eri alkuainetta: terbiumin ja erbiumin lisäksi ytterbiumia, skandiumia, tuliumia, holmiumia ja gadoliniumia.
Saki Paatsama

Saki Kalervo Paatsama (1918–1998) oli suomalainen eläinlääkäri. Hän oli Eläinlääketieteellisen korkeakoulun kirurgian professori 1964–1982. Hänen tutkimusalansa oli ortopedia.
Paatsama kouluttautui eläinlääkäriksi Saksassa. Hän oli suomalaisen pieneläinkirurgian uranuurtaja. Hänen kunniakseen on nimetty Suomen Eläinlääkäriliiton myöntämä Saki Paatsama -tunnustuspalkinto.
Marjatta Snellman

Marjatta Snellman (s. 1943) on suomalainen eläinlääkäri ja professori. Hän on tehnyt pitkäjänteistä työtä eläinten hyvinvoinnin edistämiseksi
erityisesti koirien jalostuksessa ja diagnostisen kuvantamisen uranuurtaja eläinlääketieteessä. 
Hän ollut mukana Opaskoirakoulun toiminnassa
vuodesta 1978 ja oli perustamassa Suomen Kennelliiton jalostustieteellistä toimikuntaa.
Antonio Maura

Antonio Maura y Montaner (2. toukokuuta 1853 Palma, Mallorca – 13. joulukuuta 1925 Torrelodones) oli espanjalainen valtiomies, joka toimi Espanjan pääministerinä viisi kertaa vuosina 1903–1904, 1907–1909, 1918, 1919 ja 1921–1922. Hänen konservatiiviset hallituksensa toteuttivat maltillista uudistuspolitiikkaa pyrkimyksenään perustuslaillisen monarkian säilyttäminen.
Ennen poliittista uraansa Maura oli menestynyt asianajaja. Hänet valittiin vuonna 1881 ensimmäisen kerran Espanjan parlamenttiin eli cortesiin liberaalipuolueen edustajana. Hän toimi vuosina 1890–1894 siirtomaaministerinä Práxedes Mateo Sagastan hallituksessa, mutta erosi, kun parlamentti oli hylännyt hänen ehdotuksensa Kuuban itsehallinnon lisäämisestä. Vuonna 1902 Maura oli Sagastan viimeisen hallituksen sisäministerinä, mutta siirtyi samana vuonna konservatiivipuolueeseen. Hän jatkoi sisäministerinä Francisco Silvelan konservatiivihallituksessa, mutta hänen ja valtiovarainministeri Villaverden erimielisyydet johtivat hallituksen kaatumiseen kesällä 1903. Maura oli ensimmäisen kerran pääministerinä joulukuusta 1903 joulukuuhun 1904. Hänen hallituksensa uudisti Espanjan armeijaa ja teki lokakuussa 1904 Ranskan kanssa sopimuksen etupiirijaosta Marokossa. Kataloniassa hallituksen politiikka oli niin epäsuosittua, että ollessaan siellä maakuntamatkalla kuningas Alfonso XIII:n kanssa Maura joutui usean murhayrityksen kohteeksi.
Maura palasi pääministeriksi tammikuussa 1907. Hänen toinen hallituksensa uudisti Espanjan paikallishallinnon ja sääti oppivelvollisuuslain. Hallituksen yritys vahvistaa Espanjan valtaa ja taloudellisia intressejä Pohjois-Marokossa johti vuonna 1909 Melillan sotana tunnettuun konfliktiin paikallista rifiväestöä vastaan. Sotaa vastustanut Espanjan työväenliike julisti heinäkuussa 1909 yleislakon ja Barcelonassa puhkesi levottomuuksia, jotka hallitus tukahdutti ankarin keinoin. Erityisesti työväenjohtaja Francisco Ferrerin teloitus herätti paheksuntaa ulkomaita myöten, ja tilanteen rauhoittamiseksi Mauran hallitus joutui eroamaan lokakuussa 1909. Maura luopui myös konservatiivipuolueen johdosta ja paikastaan cortesissa joulukuussa 1912.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Maura tuki Espanjan puolueettomuuspolitiikkaa. Hän johti maaliskuusta marraskuuhun 1918 konservatiivien ja liberaalien yhteishallitusta. Hän oli tämän jälkeen pääministerinä vielä kahdesti, huhtikuusta heinäkuuhun 1919 ja elokuusta 1921 maaliskuuhun 1922. Hänen viimeinen hallituksensa kaatui epäonnistuttuaan uuden Rifin sodan viemisessä päätökseen.
Oculus 104

Oculus 104 on suomalainen lujitemuovista valmistettu matkavene, joka esiteltiin Helsingin venenäyttelyssä vuonna 1971. Muotoilija Kai Salon Taideteollisen korkeakoulun lopputyönään suunnittelemaa venettä valmisti Ky Antti Ilola kymmenkunta kappaletta 1970-luvun alussa, mutta vuoden 1972 öljykriisi teki siitä monen muun muovituotteen tavoin liian kalliin, jotta tuotantoa olisi voitu jatkaa.
Oculus-veneen muotokieli noudattaa syntyajalleen tyypillistä ”avaruustyyliä”, jonka toinen suomalaisilmentymä oli Matti Suurosen vuonna 1968 esitelty Futuro-talo. Veneen runko on perinteisen kalastajaveneen mallinen ja 10,4 metriä pitkä. Veneen kansirakenne ei noudata perinteistä jakoa hytteihin ja ohjaamoon, vaan koko sisätila on yhtenäistä tilaa. Sisätilan katto on kauttaaltaan tasainen ja muodostaa suuren kaiteiden ympäröimän auringonottokannen. Ohjaamo sijaitsee sisätilan keulaosassa puolipallon muotoisen valokuvun alla, samanlaisen kuin mitä käytettiin tuon ajan tasakattoarkkitehtuurissa talojen kattoikkunoina.
Veneen viisi metriä pitkän salongin lisäksi sisätiloina on tilavia, rullaverhoin eristettäviä makuusoppia, pieni keittiö ja tilava kylpyhuone. Runsaisiin säilytystiloihin kuuluvat tuuletettu sadevaatekomero, hyllykaapit, ripustinkaapit, kylkiin upotetut liinavaatekomerot, pilssin virvoke- ja säilykeruokakomero ja keittiön kaapit.
Oculuksen moottorina käytettiin Valmetin valmistamaa 75 hevosvoiman moottoria, joka antaa veneelle noin kymmenen solmun nopeuden. Ohjaus on hydraulinen. Veneen teknisiä varusteita olivat lämmityslaite, koneellinen tuuletus, automaattiset pilssi- ja likavesipumput sekä kylmä ja lämmin painevesi.
Kansainvälinen julkisuus.
Oculus-veneestä tehtiin yhteensä parisataa lehtijuttua muun muassa "Abitare"-sisustuslehteen sekä "Motor Boat Yachting"- ja "Motor Boating &amp; Sailing" -lehtiin.
Kai Salon alkuperäisenä ajatuksena oli suunnitella edullinen ja turvallinen perhevene, mutta veneestä tuli kuitenkin hyvin kallis. Yhtä lukuun ottamatta kaikki valmistetut Oculukset tilattiin Suomen ulkopuolelle. Yksi ennakkomaksun maksaneista tilaajista oli yhdysvaltalainen viihdetaiteilija Dean Martin, joka kuitenkin perui tilauksensa öljykriisin aiheuttaman hinnankorotuksen perusteella. Suomessa veneestä oli kiinnostunut Spede Pasanen, mutta hänenkään kanssaan ei päästy yksimielisyyteen hinnasta.
Lähteet.
Lähteinä käytetyt Vene-lehden ja Kauppalehden jutut sekä viitteet muihin lehtijuttuihin löytyvät tästä tekstitiedostosta (viitattu 26.10.2015).
Elias Kaskinen

Elias Matti Kalervo Kaskinen (s. 26. heinäkuuta 1992 Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän on tullut tunnetuksi etenkin yhtyeestään Elias Kaskinen &amp; Päivän Sankarit. Hän on tehnyt kappaleita myös muille artisteille, kuten Suvi Teräsniskalle, Kaija Koolle ja Anna Abreulle sekä toistaiseksi julkaisemattomia kappaleita Paula Koivuniemelle. Hän on ollut tekemässä myös kappaletta Suurmies-elokuvaan "Ollaan vapaita", jossa sen esittää Johannes Brotheruksen esittämä roolihahmo.
Kaskinen voitti MTV3:n "Tähdet tähdet" -ohjelman 4. tuotantokauden kilpailun vuonna 2017.
Elias Kaskinen &amp; Päivän Sankarit -yhtye jäi tauolle loppuvuodesta 2018, jonka jälkeen Kaskinen alkoi valmistelemaan soolouraansa. Ensimmäisen sooloalbumin ensimmäinen single, ”Tanssii pöydäl”, julkaistiin huhtikuussa 2020.
Yksityiselämä.
Kaskinen muutti 16-vuotiaana Lohjalta opiskelemaan Helsinkiin Kallion lukioon, josta hän valmistui keväällä 2011. Kaskinen on opiskellut Sibelius-Akatemiassa musiikkikasvatusta, Pop &amp; Jazz Konservatoriossa kontrabasson soittoa ja Metropolia-ammattikorkeakoulussa musiikkituotantoa ja säveltämistä.
Kaskisen isä on Roihuvuoren seurakunnan kirkkoherra Timo Pekka Kaskinen ja äiti on kirjailija–runoilija Anna-Mari Kaskinen.
Kaskinen on näyttelijäpariskunta Minka Kuustosen ja Aku Sipolan esikoisen kummisetä.
Kaskinen osallistui keväällä 2022 Nelosella ja Ruutu-suoratoistopalvelussa esitettyyn tosi-tv-ohjelmaan "Erikoisjoukot".
Elias Kaskinen ja Nelli Matula avioituivat kesäkuussa 2024.
Proteiinimyrkytys

Proteiinimyrkytys johtuu liiallisesta proteiinin osuudesta ruokavaliossa tai muiden ravintoaineiden puutteesta. Sen oireita ovat vatsavaivat, heikkous ja näläntunne. Proteiinimyrkytystä on tunnettu pohjoisten alkuperäiskansojen keskuudessa, sillä talvikaudella saatavilla oleva ruokavalio on ollut rajoittunutta. Ensimmäiset tunnetut tapaukset olivat henkilöillä, jotka söivät pelkkää vähärasvaista jäniksen lihaa.
"Food and Nutrition Board of the National Institute of Medicine" sanoo proteiinimyrkytyksen olevan mahdollinen, kun henkilön kokonaisenergiansaannista yli 45 % on peräisin proteiinista. Tilanne korjaantuu lisäämällä hiilihydraattien ja rasvojen suhteellista määrää ruokavaliossa.
SrCO3

SrCO3 on seuraavien yhdisteiden molekyylikaava:
José Canalejas

José Canalejas y Méndez (31. heinäkuuta 1854 Ferrol – 12. marraskuuta 1912 Madrid) oli espanjalainen liberaalipoliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1910–1912. Hän kuoli poliittisen murhan uhrina.
Canalejas oli koulutukseltaan filosofian tohtori ja hän työskenteli Madridin yliopiston kirjallisuuden laitoksen luennoitsijana vuodesta 1873. Hänet valittiin Espanjan parlamenttiin eli cortesiin ensi kerran vuonna 1881. Hän toimi muun muassa yleisten töiden ministerinä ja oikeusministerinä 1888, valtiovarainministerinä 1894–1895 sekä maatalous-, teollisuus- ja kauppaministerinä 1902. Canalejas kohosi vähitellen Espanjan liberaalien johtohahmoksi. Hän pyrki ohjaamaan Liberaalipuolueen politiikka maltillisen sosiaaliliberalismin suuntaan.
Canalejas esiintyi vuodesta 1906 näkyvästi katolisen kirkon vaikutusvallan vastustajana eikä hyväksynyt Espanjan hallituksen käymiä salaisia neuvotteluita Pyhän istuimen kanssa. Tultuaan helmikuussa 1910 pääministeriksi hän ajoi läpi niin sanotun lukkolain ("Ley del candado"), joka kielsi uusien uskonnollisten sääntökuntien perustamisen. Canalejasin hallitus uudisti myös vaalilainsäädäntöä tarkoituksenaan vahvistaa demokratiaa ja heikentää paikallisten mahtimiesten vaikutusvaltaa. Lisäksi se sääti yleisen asevelvollisuuden ja ehdotti Katalonian alueelle rajoitettua itsehallintoa. Toisen Marokon kriisin aikana vuonna 1911 Canalejas määräsi Espanjan joukot miehittämään Larachen, Arcilan ja Alcazarquivirin kaupungit pohjoisessa Marokossa. Seuraavana vuonna Espanja joutui kuitenkin hyväksymään Fèsin sopimuksen, joka supisti sen etupiiriä Marokossa.
Anarkisti Manuel Pardiñas surmasi pääministeri Canalejasin ampumalla marraskuussa 1912 tämän ollessa kävelemässä töihin Madridin keskustassa. Pardiñas ampui välittömästi myös itsensä. Hänen motiivikseen arveltiin halu kostaa vuonna 1909 teloitetun työväenjohtaja Francisco Ferrerin kuolema.
Corinne Schmidhauser

Corinne Schmidhauser (s. 30. toukokuuta 1964 Zollikofen, Bern) on sveitsiläinen alppihiihtäjä. Hän edusti Skiclub Bern -seuraa. Hän on pituudeltaan 173 cm.
Schmidhauser voitti pujottelun maailmancupin kaudella 1986–1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli samalla kaudella kahdestoista. Kaudella 1987–1988 hän oli pujottelucupissa kuudes. Hän voitti neljä maailmancupin pujottelukilpailua, oli kerran toinen ja kaksi kertaa kolmas.
Schmidhauser sijoittui Bormion MM-kilpailuissa 1985 pujottelussa kahdeksanneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän keskeytti sekä pujottelun että suurpujottelun.
Palkintosijat maailmancupin osakilpailuissa.
Lähde: FIS
Tadji

Tadji eli Taji () on lentotukikohta ("Camp Taji") ja taajama Keski-Irakin Bagdadin maakunnassa, linnuntietä noin 25 kilometriä pääkaupunki Bagdadista pohjoisluoteeseen.
Persianlahden sodan aikana Yhdysvaltojen johtama liittouma pommitti lentotukikohdan bunkkereita. Tukikohdan alueella korjattiin ja huollettiin Irakin armeijan Scud-ohjuksia, silloisia T-54, T-55, ja T-62 tankkeja ja varauduttiin rakentamaan T-72 tankkeja. Tukikohdassa myös valmistettiin tykistöammuksia. Irakin sodan aikana se oli eräs suurimmista Yhdysvaltojen johtamien miehittäjäjoukkojen lentotukikohdista Irakissa. Joukkojen poistuttua vuonna 2011, sotilastukikohta jäi Irakin armeijan käyttöön. Alkuvuonna 2015 pieni, noin 300 hengen, puolittain kouluttajista koostuva joukko amerikkalaissotilaita palasi jälleen tukikohtaan.
Kesäkuussa 2014 Tadjin tukikohtaa pidettiin mahdollisena ääri-islamistisen Isisin taistelijoiden kohteena sen pohjoispuolella sijaitsevan Baladin tukikohdan tapaan. Helmikuussa noin 25 Isisin taistelijaa tai itsemurhapommittajaa yritti hyökätä tukikohtaa vastaan. Osa jihadistitaistelijoista pyrki tukikohtaan irakilaiseen sotilaspukuun naamioituneena. Isisiä vastaan on taisteltu Tadjin seudulla myös ilmaiskuin.
Joonas Pentti

Joonas Pentti (s. 22. elokuuta 1996 Tampere) on suomalainen koripalloilija, joka edustaa I-divisioona A:ssa pelaavaa Tampereen Pyrintö II:sta ja seuran edustusjoukkuetta Korisliigassa. Pääasiassa heittävänä takamiehenä pelaava Kotkan Työväen Palloilijoiden kasvatti Pentti pelasi seuran miesten edustusjoukkueessa Korisliigaa kahden kauden ajan ja saavutti SM-hopeaa vuonna 2013.
Pelaajaura.
Seurajoukkueet.
Pentti pelasi junioriuransa KTP-Basketin organisaatiossa. Kaudella 2011–2012 hän pelasi B-nuorten SM-sarjaa keräten runkosarjassa 19,9 pistettä, 7,1 levypalloa ja muun muassa 2,7 riistoa 33 ja puolessa minuutissa ottelua kohden. Hän pelasi samalla kaudella myös kolme ottelua A-nuorten SM-sarjaa mutta sai joukkueessa enemmän vastuuta seuraavalla kaudella, jolloin hän muun muassa onnistui kolmen pisteen heitoissaan noin 56-prosenttisesti ja voitti kauden päätteeksi ikäluokan SM-pronssia. 13. helmikuuta 2013 Pentti debytoi myös Korisliigassa, jossa hän pelasi runkosarjassa neljä ottelua tehden parhaimmillaan ennäyksekseen viisi pistettä. Hän pelasi myös kahdessa pudotuspeliottelussa onnistuen kerran vapaaheitossa. KTP eteni loppuotteluihin, joissa se hävisi Loimaan Korikonkareille, ja Pentti sai SM-hopeamitalin.
Kaudella 2013–2014 Pentti pelasi KTP:n A-poikajoukkueessa 17,5 pisteen ja 3,1 riiston keskiarvoilla. Hän oli sarjan koko kauden riistokuningas ja toiseksi tarkin kolmen pisteen heittojen ja vapaaheittojen heittäjä. Korisliigassa Pentti pelasi runkosarjassa seitsemässä ottelussa joitakin minuutteja ja onnistui myös muutaman kerran korinteossa. KTP:n EuroChallenge-otteluissa Pentti ei saanut peliaikaa. Toukokuussa 2014 Pentti teki kaksivuotisen jatkosopimuksen KTP:n Korisliigajoukkueen kanssa. Hän kärsi kuitenkin jo sopimuksen tekohetkellä ristisidevammasta eikä lopulta pelannut kauden aikana kuin kolme A-nuorten ottelua.
Syksyllä 2015 Pentti siirtyi miesten I-divisioona A:ssa pelanneeseen Tampereen Pyrinnön kakkosjoukkueeseen. Pyrintö II säilytti sarjapaikkansa karsinnan kautta, ja Pentti teki M1DA:ssa hieman yli yhdeksän minuutin per ottelu peliajalla kauden keskiarvoikseen 2,0 pistettä ja 1,7 levypalloa. Kaudeksi 2016–2017 Pentti nousi mukaan myös Pyrinnön Korisliigaa pelanneeseen edustusjoukkueeseen.
Maajoukkue.
Pentti pelasi 17 B-nuorten maaottelua 2,8 pisteen ja kolme A-nuorten maaottelua 1,7 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. B-nuorissa hän voitti vuonna 2012 ikäluokan Pohjoismaiden mestaruuden.
Purjehdussääntö

Purjehdussääntö () oli Englannin 9. lokakuuta 1651 hyväksymä laki, jonka mukaan Englantiin ja sen siirtomaihin sai tuoda Euroopan ulkopuolelta tavaraa vain englantilaisilla laivoilla. Kielto koski myös joitakin eurooppalaisia tuotteita, mutta yleensä laivat saivat tuoda Englantiin oman maansa tavaroita. Se oli tähdätty kauppamerenkulkua hallinnutta Hollantia vastaan. Monet muut maat ottivat pian käyttöön samanlaisen kiellon. 
Kielto oli voimassa kahdensadan vuoden ajan vuoteen 1849, joskin sitä muutettiin ja täydennettiin useasti. Esimerkiksi vuoden 1663 toinen purjehdussääntö edellytti, että Amerikan siirtokuntiin saa laivata tavaraa vain Englannin satamista englantilaisilla laivoilla.
Purjehdussäännön tausta.
Hollanti oli 1600-luvun alkupuolella onnistunut laajentamaan kauppamerenkulkuaan ja siitä oli tullut Euroopan rikkain maa. Sen laivat olivat helppohoitoisia ja huokeita, niin että se saattoi tarjota rahtikuljetuksia edullisesti. Hollantilaisten kaukokauppa Aasiasta teki Lähi-idän kautta kulkeneen kauppareitin kannattamattomaksi. Englantilaiset jäivät syrjään tuottoisasta maustekaupasta ja Portugali menetti asemiaan esimerkiksi orjakaupassa. Hollannin johtoasemaa kuvaa, että vuosisadan puolivälissä Juutinrauman läpi kulkeneista aluksista yli kaksi kolmasosaa oli hollantilaisia.
Kiellon seuraukset.
Englanti onnistui purjehdussäännön avulla horjuttamaan Hollannin johtoasemaa kauppamerenkulussa, tosin vasta voitettuaan Englannin–Hollannin sodat vuosina 1652–1654, 1665 ja 1672–1674. Tosin Englannilla ei aluksi ollut riittävästi tonnistoa kiellon toteuttamiseksi täydellisesti, ja Hollanti sai Bredan rauhassa 1667 pieniä helpotuksia purjehdussääntöön. Kiellon valvominen oli vaikeaa ja se synnytti laajaa salakuljetusta. Kielto ilmensi merkantilismia, jonka mukaan ulkomaankauppaa piti edistää erilaisten kieltojen avulla. Britannian Pohjois-Amerikan siirtokunnat olivat tyytymättömiä järjestelmään, joka haittasi niiden suoria kauppayhteyksiä. Tämä osaltaan johti lopulta Yhdysvaltain itsenäisyysjulistukseen 1776.
HMS Albion (1842)

HMS Albion oli Britannian kuninkaallisen laivaston Albion-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 21. kesäkuuta 1839 Plymouthin telakalta osana Vanguard-luokkaa, mutta suunnitelmien muututtua se luokiteltiin uudeksi Albion-luokaksi. Köli laskettiin 13. elokuuta 1839 ja sen nimi vahvistettiin 20. toukokuuta 1840. Se laskettiin vesille 6. syyskuuta 1842 ja valmistui 23. marraskuuta 1843-23. tammikuuta 1844. Alus otettiin palvelukseen 10. marraskuuta 1843 amiraali David Milnen lippulaivana ensimmäisenä päällikkönään Nicholas Lockyer.
Palvelus.
Alus oli aluksi koelaivueessa, mistä se siirtyi Lissaboniin. Vuonna 1846 alus siirrettiin Kanaalin laivastoon ja palasi 27. helmikuuta 1847 Lissaboniin päällikkönään Charles Howe Fremantle, joka vastaanotti päällikkyyden Lockyerin kuoltua. Alus siirtyi joulukuussa edelleen Välimerelle.
Alus myytiin romutettavaksi 1884.
WT1190F

WT1190F oli elliptisellä kiertoradalla avaruudessa kulkeva kappale, joka syöksyi Maan ilmakehään 13. marraskuuta 2015 kello 8.49 Suomen aikaa. Se oli harvoja Maahan syöksyvistä kappaleista, joiden tarkka osumapaikka on ollut ennustettavissa. Paikka on Intian valtameressä Sri Lankasta 65 km etelään. Kappaleen löysi lokakuun alussa Arizonan yliopiston Catalina Sky Survey -ohjelma, joka tarkkailee avaruutta. Sen koko oli 1–2 metriä. Kappale nimettiin englanninkielisen sanonnan "What the fuck?" (vapaasti suomennettuna "Mitä vittua?") mukaan, ja siksi se kiinnosti niitäkin, jotka yleensä eivät ole aiheesta kiinnostuneita. Kappale oli asiantuntijoiden arvion mukaan ontto ja siten keinotekoinen, vanhaa avaruusromua.
Se oli niin pieni, ettei sen ennakkoarvioiden mukaan arveltu näkyvän kuin ehkä Sri Lankassa ja Intian puolella rannikolla valopallona. Kappale todennäköisesti tuhoutui ilmakehässä ennen mereen putoamista.
HMS Albion (1802)

HMS Albion oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fame-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 24. kesäkuuta 1800 Perry, Wells &amp; Greeniltä Blackwallista, missä köli laskettiin kesäkuussa 1800. Se laskettiin vesille 17. kesäkuuta 1802 ja valmistui 27. elokuuta Woolwichissa ja 17. maaliskuuta 1803 Sheernessissä.
Palvelus.
Toukokuussa 1803 aluksen päällikkönä oli John Ferrier ja liittyi amiraali Cornwalliksen laivasto-osastoon, jonka tehtävänä oli valvoa Brestin saartoa. Alus kuitenkin erkani laivastosta siirtyäkseen Intian valtamerelle, jossa se palveli useita vuosia.
Vuonna 1809 alus suojasi yhdeksää Itä-Intian purjehtijaa paluumatkalla Britteinsaarille. Hyökyaalto hajotti 20. marraskuuta osaston ja upotti suojattavista aluksista kolme: "Lord Nelson", "Glory" ja "Experiment".
Napoleonin sotien päätyttyä ja telakalla tehtyjen korjausten valmistuttua aluksesta tehtiin kontra-amiraali George Cockburnin lippulaiva ja otti osaa vuoden 1812 sotaan Yhdysvaltoja vastaan. Kesällä 1814 alus Cheasapeakenlahdelle tunkeutuneessa osastossa purjehti Potomacia ja Patuxentia ylävirtaan tuhoten useita aluksia sekä rannoille varastoitua materiaalia. Sotatoimet päättyivät vuoden 1815 sopimukseen.
Alus oli vuonna 1816 brittiläis-alankomaalaisessa laivasto-osastossa, joka tulitti Algeria. Alus oli 1827 Codringtonin johtamassa laivasto-osastossa turvaamassa Kreikan itsenäisyyttä Navarinon taistelussa, jossa turkkilais-egyptiläinen laivasto-osasto kärsi tappion.
Aluksen muutostyöt vastaanottoalukseksi aloitettiin maaliskuussa 1831 Portsmouthissa, mutta se valmistui sairaalalaivana heinäkuussa. Alus oli karanteenilaivana Leithissä 1832–1835 ja romutettiin kesäkuussa 1836 Deptfordissa.
Fysioterapia-alan Näkövammaiset

Fysioterapia-alan Näkövammaiset ry (FAN) on fysioterapia-alalla toimivien näkövammaisten ammattilaisten yhdistys. 
Yhdistyksellä on kaksi perustehtävää: perusjärjestötyö ja ammatilliseen osaamiseen liittyvät tehtävät. Perusjärjestötyöhön kuuluvat mm. viestintä, talouden hoitaminen ja yhteydenpito sidosryhmiin ja ammatilliseen osaamiseen kuuluvat mm. jäsenten koulutusmahdollisuuksien tasa-arvoistaminen ja tiedonsaannin turvaaminen. Yhdistyksen jäseniä ovat näkövammaiset koulutetut hierojat, kuntohoitajat ja fysioterapeutit, jotka kuuluvat Valviran terveydenhuollon ammattilaisten keskusrekisteriin. 
FAN on Näkövammaisten keskusliiton jäsen.
Historia.
Yhdistys on perustettu 1927 nimellä "Suomen Sokeain Hierojain Yhdistys r.y". Yhdistyksen nimeksi muutettiin vuonna 1978 "Näkövammaiset Hierojat ja Kuntohoitajat ry". Vuodesta 1991 lähtien nimenä on ollut "Fysioterapia-alan Näkövammaiset ry".
Hoitolaitosten merkitys työllistäjänä on ollut suuri, mutta nykyisin valtaosa yhdistyksen jäsenistä toimii yrittäjinä omissa tiloissaan tai on palkkatyössä. Osa yrittäjistä kuuluu Aktivo Fysio -ketjuun.
HMS Albion (1763)

HMS Albion oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1763 vesillelaskettu Albion-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. joulukuuta 1759 Deptfordin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Adam Hayes. Köli laskettiin 6. kesäkuuta 1760. Alus laskettiin vesille 16. toukokuuta 1793 ja nimettiin Amiraliteetin päätöksellä 28. lokakuuta 1760. Alus valmistui sekä varustettiin 16. kesäkuuta 1763 - 3. marraskuuta 1770 Chathamissa, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 33 629 puntaa 13 shillinkiä ja penny. Lisäksi varustaminen maksoi Deptfordissa 27 puntaa ja yhdeksän pennyä ja Chathamissa 9 274 puntaa yhden shillingin ja pennyn.
Palvelus.
Alus otettiin toukokuussa 1770 palvelukseen ensimmäisenä päällikkönään Samuel Barrington Falklandin vartioaluksena. Palattuaan alus sijoitettiin vartiolaivaksi Portsmouthiin, minkä vuoksi sille tehtiin heinäkuusta lokakuuhun 1771 korjauksia ja muutostöitä Plymouthissa ennen sijoittamista vartiolaivaksi. Telakkamaksut olivat 5 119 puntaa 12 shillinkiä ja 9 pennyä.
Alus osallistui heinäkuussa 1779 Yhdysvaltain vapaussodan Grenadan taisteluun, jossa vara-amiraali Byronin komentama laivasto kohtasi ylivoimaiset Ranskan merivoimat. Seuraavan kerran alus osallistui 17. huhtikuuta 1780 Martiniquen taisteluun ja kuukautta myöhemmin 15. toukokuuta jälleen. Neljä päivää myöhemmin laivastot kohtasivat uudelleen tuloksettomassa taistelussa.
Vuonna 1794 alus muutettiin 60-tykkiseksi uivaksi patteriksi, jonka aseistukseksi asennettiin raskaita karronadeja. Alus ankkuroitiin Thamesin estuaariin. Huhtikuussa 1797 alusta oltiin siirtämässä uuteen paikkaan Swinin kanavaan, kun se ajoi karille. Pelastusyrityksen aikana aluksen köli murtui, jolloin se haaksirikkoutui lopullisesti.
Albion-luokka (linjalaiva, 1763)

Albion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston viiden 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaiva muodostama alusluokka, jonka alukset suunnitteli Sir Thomas Slade.
Alukset.
Thomas Sladen 24. huhtikuuta 1760 hyväksytty suunnitelma pohjautui 90-tykkisen toisen luokan linjalaivan "HMS Neptunen" suunnitelmiin. Alusten aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan ja ylemmällä tykkikannella saman verran 18 naulan tykkejä. Puolikannella oli lisäksi neljätoista ja keulakannella neljä yhdeksän naulan tykkiä.