tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kidushai

Kidushai ("Hexanchus griseus") on kidushailaji. Sen solakassa ruumiissa on vain yksi selkäevä, ja sillä on kuusi kidusrakoparia. Huolimatta paikallaan pysyvyydestään ja hidasliikkeisyydestään kidushai on hyvin voimakas.
Ulkonäkö.
Kidushai on isokokoinen hai, jolla on leveä littana pää ja yksi selkäevä hyvin alhaalla sen pyrstöä. Sillä on kuusi kidusrakoparia. Se on yleensä 4.5-4.8 metriä pitkä.
Kidushain väri on harmaa tai ruskehtava. Hai on vaaleampi altapäin. 
Elinympäristö ja levinneisyys.
Kidushai voi vaellella jopa 2500 metrin syvyyksissä. Laji viihtyy vedenalaisilla jyrkänteillä, vuorijonoilla ja harjanteilla. Nuoret yksilöt pysyvät lähempänä rantaa kuin täysikasvuiset.
Kidushai oleskelee meren pohjassa päivisin, ja nousee pinnemmalle öisin metsästämään.
Elintavat ja käyttäytyminen.
Kidushaita on nähty liikkuvan yksin sekä ryhmissä. Lajin nuoret pysyvät rannikkojen lähellä ennenkuin kasvavat isokokoisemmiksi. 
Kidushaista ei olla raportoitu ihmisiin kohdistuneita hyökkäyksiä tapauksissa, missä haita ei olla häiriköity. 
Ruokavalio.
Kidushai syö monenlaisia eri eliöitä, ja on tottunut laajasti eri lajien metsästykseen. Se etsii ruokaa eniten syvistä ja keskisyvistä vesistöistä täysikasvuisena. Metsästysalueillaan kidushailla ei ole yleisesti paljoa kilpailijoita, mutta suurin osa kidushain kilpailijoista on muita hailajeja. 
Kidushait syövät eri kokoisina erilaista saalista. Hyvin pienet yksilöt syövät eniten äyriäisiä, mutta myöskin pienempiä rustokaloja. Isommille kidushaille tulee tärkeäksi isommat kalat, mutta varsinkin merinisäkkäät eli valaslajit. 
Kidushait syövät joskus myöskin muita haita. 
Lisääntyminen.
Kidushain poikueessa voi olla jopa 50-100 poikasta.
Bharatpur

Bharatpur () on suurkaupunkitason kaupunki Nepalin Keskisen kehitysalueen Narayanin vyöhykkeellä. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 143 836. Sittemmin, vuoden 2014 joulukuussa siihen liitettiin usean läheisen kylä(kehitys)komitean (VDC) alueet (kuten Gitanagar, Fulbari, Sibanagar, Mangalpur ja Patihani) ja kaupunkiluokitusta muutettiin suurkaupungiksi (sub-metropolitan city). Liitokset mukaan luettuna vuoden 2011 väkiluku olisi ollut 199 967.
Bharatpur on noin 580 000 asukkaan Chitawanin piirikunnan hallintokeskus ja laajemman, 3,0 miljoonan asukkaan Narayanin vyöhykkeen suurin kaupunki. Kaupungin pinta-ala on 162,2 neliökilometriä.
Bharatpur sijaitsee Nepalin eteläosassa Chitawanin alankoalueen pohjoislaidalla. Aivan kaupungin pohjoispuolella maasto muuttuu kumpuilevaksi ja vuoristoiseksi. Keskustan eteläpuolella on Nepalin sisäisiin lentoihin käytetty lentoasema, josta liikennöidään päivittäin usealla lentovuorolla pääkaupunki Kathmanduun.
Kaupungissa toimii esimerkiksi Tribhuvan yliopisto, jolla on muun muassa maataloustieteellistä opetusta.
Karl Kristfrid Sarlin

Karl Kristfrid Sarlin (23. joulukuuta 1871 Tuusniemi – 14. lokakuuta 1957 Lahti) oli suomalainen rovasti, lehtori ja uskonnollinen kirjailija. Hänet tunnetaan ennen kaikkea horrossaarnaaja Helena Konttisen elämäkerran tekijänä.
Sarlinin vanhemmat olivat rovasti Bernhard Kristfrid Sarlin ja Klara Fredrika Roschier. Hänen veljiään olivat tilanomistaja, vapaa-ajattelija ja toimittaja Alfred Bernhard Sarlin ja lehtori, kirjailija ja suomentaja Aron Josef Sarlin. Laulunopettaja Anna Sarlin oli hänen sisarensa. Sarlin pääsi ylioppilaaksi Suomalaisesta normaalilyseosta 1889 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1892 ja teologian kandidaatiksi 1900. Sarlin vihittiin papiksi vuonna 1900.
Sarlin toimi Kuopion suomalaisen klassillisen lyseon uskonnon lehtorina 1909–1917 ja oli sitten Puumalan kirkkoherrana 1917–1951. Hän sai rovastin arvon 1928.
Sarlin toimi pappina Jaakkimassa samaan aikaan kun Helena Konttinen alkoi vuodesta 1905 alkaen pitää Jaakkimassa horrossaarnojaan. Sarlin kirjoitti pikakirjoituksella muistiin Konttisen saarnoja, haastatteli hänet tunteneita henkilöitä ja kirjoitti kokoamansa aineiston pohjalta Konttisen elämäkerran ""Eräs meidän ajan profeetta : elämäkerta ja opetuksia" joka ilmestyi kolmessa osassa vuosina 1916–1919. Elämäkerrasta on myöhemmin otettu useita uusintapainoksia ja se on ilmestynyt myös ruotsiksi, englanniksi ja esperantoksi käännettynä.
Teoksia.
Nimellä "K. K. Sarlin":
Hetauda

Hetauda () on suurkaupunkitason kaupunki keskisen Nepalin eteläosan Narayanin vyöhykkeen laaksoalueella Itäisen Raptijoen varrella. Kaupunkia reunustavat vuorijono sekä etelässä että pohjoisessa. Kaupunki sijaitsee linnuntietä noin 42 kilometriä pääkaupunki Kathmandusta lounaaseen, mutta vuoristosta johtuen maantieyhteys pääkaupunkiin on lähes 80 kilometrin mittainen. Hetauda on Kathmandusta Intian rajalle johtavan Tribhuvan valtatien (H2) varrella; etelässä sijaitsevalle Birgunjin kaupungin raja-asemalle on noin tunnin ajomatka (linnuntietä 52 km).
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 84 671. Hetauda on sekä 420 477 asukkaan (2011) Makwanpurin piirikunnan että koko 3,0 miljoonan asukkaan Narayanin vyöhykkeen hallintokeskus. Kaupungin pinta-ala on 47,8 neliökilometriä. Vuoden 2014 joulukuussa Hetaudan kaupunkiasemaa muutettiin suurkaupungiksi (sub-metropolitan city) ja ainakin osaan tuolloin tehdyistä suurkaupunkinimitykistä sisältyi alueliitoksia.
Birgunj

Birgunj () eli Birganj on kaupunki Nepalin Keskisen kehitysalueen Narayanin vyöhykkeen eteläosissa, aivan Intian Biharin osavaltion rajalla. Rajakaupunki sijaitsee Kathmandusta Intian rajalle johtavan Tribhuvan valtatien (H2) varrella, linnuntietä noin 52 kilometriä Hetaudasta etelään ja Kathmandu linnuntietä 95 kilometriä etelälounaaseen. Vuoristosta johtuen etäisyys pääkaupunkiin on maanteitse tuntuvasti pidempi. 
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 135 904 ja se oli tuolloin yksi Nepalin neljästä suurkaupungista. Birgunj on 601 000 asukkaan Parsan piirikunnan hallintokeskus. Kaupungin pinta-ala on 21,2 neliökilometriä (2011). 
Birgunj on kauppa- ja teollisuuskaupunki ja toimii Nepalin Intian kaupan keskuksena. Kaupungin omasta teollisuustuotannosta yli puolet viedään Intiaan. Merkittävää on, että kolmisen kilometriä kaupunkikeskustan länsipuolelle saapuu rautatie Intiasta ja paikkakunta toimii sen välityksenä Nepalin konttitavaraliikenteen "kuivasatama"na, josta maahan tulevaa ja maasta lähtevää kauppatavaraa kuljetetaan. Birgunj ainoa kaupunkina Nepalissa, jolla on ratayhteys Intiaan. Yhteys kulkee Intian puoleisen Raxaulin rajakaupungin kautta säännöllisesti niin Delhiin, Kalkuttaan, Mumbaihin kuin Hyderabadiinkin ja Raxaulissa on myös henkilöliikenteen rautatieasema. Nepalin puoleisen radanpätkän jatkamisesta Amlekhganjin kaupunkiin, jonne rautatie johti ennen vuotta 1965, on suunniteltu.
Kellotorni on eräs rahtiliikennettä vilisevän kaupungin läpikulkevan maantien kiintopisteistä. Kaupungissa on Tribhuvanin yliopiston ja Purbanchalin yliopiston toimipisteitä.
GP2 Euroopan Grand Prix 2005

GP2 Euroopan Grand Prix 2005 oli GP2-kauden 2005 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 28.–29. toukokuuta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Osakilpailu toimi oheissarjan kilpailuna Formula 1:sten Euroopan GP:lle.
Pitkän kilpailun voitti Ardenin Heikki Kovalainen, Giorgio Pantano oli toinen ja kolmas Nico Rosberg. Sprinttikilpailun voitti Durangon Clivio Piccione ja Kovalainen keskeytti kilpailun alussa kolaroituaan tallikaverinsa Nicolas Lapierren kanssa.
Kurt Warner

Kurtis Eugene ”Kurt” Warner (s. 22. kesäkuuta 1971 Burlington, Iowa) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja.
Warner teki varaamattomana pelaajana sopimuksen Green Bay Packersin kanssa vuonna 1994. Hyvin epätodennäköiseltä näyttäneen läpimurtonsa Warner teki vuosina 1998–2003 St. Louis Ramsin riveissä, ja saavutti vielä vuosina 2005–2009 menestystä Arizona Cardinalsissa. 
Ramsin kanssa Warner voitti kerran Super Bowlin. Hänet valittiin urallaan neljästi NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Lopetettua uransa kauden 2009 jälkeen Warner on toiminut NFL Networkin asiantuntijana. 
Warner valittiin amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 2017.
Jim Tomsula

James Andrew ”Jim” Tomsula (s. 14. huhtikuuta 1968 Homestead, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän toimi kaudella 2015 NFL-liigan San Francisco 49ersin päävalmentajana.
Tomsula toimi vuoden 2010 viimeisen ottelun ajan 49ersin väliaikaisena päävalmentajana, edellisen valmentajan Mike Singletaryn saatua potkut. Vakituisena päävalmentajana hän aloitti Jim Harbaugh'n erottua kauden 2014 jälkeen. Vuosina 2007–2014 Tomsula toimi 49ersin puolustuksen linjan valmentajana.
Vuonna 2006 Tomsula toimi kauden ajan sittemmin kuopatun NFL Europan Rhein Firen päävalmentajana.
Billy Donovan

William John ”Billy” Donovan jr. (s. 30. toukokuuta 1965 Rockville Centre, New York) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän toimii NBA-liigassa pelaavan Chicago Bullsin päävalmentajana.
Omalla peliurallaan Donovan pelasi 44 NBA-ottelua New York Knicksin paidassa ainoalla ammattilaiskaudellaan 1987–1988. Pelipaikaltaan Donovan oli pelintekijä.
Donovan toimi vuosina 1996–2015 Floridan yliopiston joukkueen valmentajana. Hänen alaisuudessaan Florida voitti kahdesti NCAA-mestaruuden, vuosina 2006 ja 2007. Donovanista tuli vuosien mittaan yksi arvostetuimmista yliopistovalmentajista.
Donovan korvasi kauden 2014–2015 jälkeen erotetun Scott Brooksin Oklahoma City Thunderin päävalmentajana.
Syyskuussa 2020 Donovan siirtyi Chicago Bullsin päävalmentajaksi.
YK-numero

YK-numero on nelinumeroinen luku, jonka avulla voidaan tunnistaa kuljetettava vaarallinen aine tai vaaraominaisuuksiltaan samanlaisten (esimerkiksi räjähteet, syttyvät nesteet, myrkylliset aineet) aineiden ryhmä. Aineella voi olla useampia YK-numeroita riippuen aineen pitoisuudesta tai olomuodosta.
YK-numeroiden lisäksi ADR:n vaarallisten aineiden () kuljetuksessa on oltava mukana merkinnät kuljetusluokista sekä aineisiin/aineryhmään liittyvät kemialliset varoitusmerkit.
Kuljetusluokat jaetaan 9 eri luokkaan:
Maalahden kirkko

 
Maalahden kirkko on Charles Bassin Intendentinkonttorissa 1828 laatimien piirustusten mukaan Maalahdelle vuosina 1828–1829 Heikki Kuorikosken johdolla rakennettu puinen tasavartinen ristikirkko. Kirkon attika on telttakattoinen ja siitä kohoaa pieni karniisitaitteinen kupulyhty. Sakaroissa on satulakatot ja niiden päädyissä hammaslistoitetut päätykolmiot, seinillä on rustikoidut pilasterit. Sisäkatteena kirkossa ovat matalat puiset tynnyriholvit. Erillisen kirkkoon yhdyskäytävällä liittyvän kellotapulin suunnitteli Intendentinkonttorissa Carl Ludvig Engel, ja se on rakennettu vuosina 1831–1832, kellot ovat vuosilta 1723 ja 1817. Kirkon pinta-ala on 600 neliötä ja siellä on istumapaikkoja 800 hengelle. Kirkon alttaritaulun "Kristuksen taivaaseen astuminen" maalasi Alexandra Frosterus-Såltin 1881. Kirkon 22-äänikertaiset urut on valmistanut Jens Zachariassen 1969. 
Kirkossa tehtiin 1950-luvulla perusteellinen korjaus, jossa muun muassa penkit uusittiin.
Vammaskosken silta

Vammaskosken silta on Sastamalan keskustaajamassa Vammalassa sijaitseva Liekoveden ja Rautaveden välisen Vammaskosken salmen ylittävä silta. Kuusiaukkoinen 114 metriä pitkä ja alun perin 6 metriä leveä graniittisilta rakennettiin vuosina 1913–1915. Sillan rakennustyötä johti rakennusmestari ja sillanrakentaja Valle Antila (1882–1938). Samalla paikalla on ollut jo aiemmin puisia siltoja ainakin 1600-luvulta lähtien. Viimeksi paikalla ollut puusilta oli rakennettu 1874 ja se purettiin graniittisillan valmistuttua 1915.
Sillan alkuperäiset kivipylväiden tukemat putkikaiteet poistettiin vuonna 1958 tapahtuneen sillan kannen leventämisen yhteydessä kun sillalle rakennettiin jalkakäytävät. Osa alkuperäisistä kaiteista sijoitettiin 1970-luvulla Vammalan toria reunustamaan. Sillan viimeisin peruskorjaus ja levennystyö on tehty vuosina 2005–2006.
Vammaskosken silta on edellenkin tärkeä Vammalan sisäisessä liikenteessä koska Rautaveden yli suunniteltua Kilpinokan siltaa ja siihen liittyvää Vammalan keskustan ohitustietä ei ole päästy toteuttamaan.
Atsokytkentä

Atsokytkentä on elektrofiilisiin aromaattisiin substituutioihin kuuluva kemiallinen reaktio, jossa yleensä aromaattinen diatsoniumsuola reagoi aromaattisen yhdisteen kanssa muodostaen atsoyhdisteen. Atsokytkentä on teollisesti merkittävä menetelmä atsovärien valmistukseen ja noin 60 % nykyään käytetyistä atsoväreistä valmistetaan atsokytkennän avulla.
Reagenssit ja mekanismi.
Atsokytkennässä diatsoniumsuola valmistetaan tyypillisesti "in situ" aromaattisesta amiinista typpihapokkeen avulla. Reaktioissa käytetään aromaattisia diatsoniumsuoloja, koska alifaattiset diatsoniumsuolat ovat hyvin epästabiileja. Diatsoniumsuola reagoi aromaattisen yhdisteen kanssa, ja helpoimmin reagoivat elektroneja luovuttavia ryhmiä, kuten fenoli- ja aminoryhmiä sisältävät yhdisteet ja naftaleenirakenteiset aromaattiset yhdisteet. Elektroneja luovuttavat ryhmät lisäävät aromaattisen renkaan nukleofiilisuutta luovuttamalla elektroniparinsa renkaalle, jolloin se reagoi paremmin elektrofiilisen diatsoniusuolan kanssa. Fenoli- ja aminoryhmät osallistuvat myös reaktiossa välivaiheena muodostuvan kationin stabiloimiseen konjugaation kautta. Elektroneja puoleensavetävät ryhmät, kuten nitro- ja halogeeniryhmät, hidastavat atsokytkentää. Atsokytkennän reaktiomekanismi on tyypillinen elektrofiilisille aromaattisille substituutioille. Ensimmäisessä vaiheessa aromaattinen rengas reagoi elektrofiilisen diatsoniumsuolan kanssa, jolloin välivaiheena muodostuu kationi. Tästä kationista eliminoituu vetyioni, jolloin yhdisteen aromaattisuus palautuu, ja muodostuu aromaattinen atsoyhdiste.
Fenolien toimiessa atsokytkennässä nukleofiileina reaktio suoritetaan hieman emäksisissä olosuhteissa, koska tällöin fenoleista muodostuu vielä nukleofiilisempi fenolaatti-ioni. Aniliinijohdannaisten toimessa nukleofiilina reaktio suoritetaan hieman happamissa olosuhteissa. Fenoli- ja aminoryhmät ovat orto-para-ohjaavia ryhmiä, ja tyypillisesti reaktio tapahtuu näihin nähden para-asemaan johtuen steerisistä syistä. Mikäli p-asemassa on jo jokin muu subtituentti, tapahtuu reaktio o-asemaan. Jos molekyylissä on sekä fenoli- että aminoryhmät, riippuu atsokytkennän regioselektiivisyys reaktio-olosuhteista. Emäksisissä olosuhteissa ditsoniumsuola reagoi asemaan, joka on lähempänä fenoliryhmää, ja happamissa olosuhteissa reaktio tapahtuu lähemmäksi aminoryhmää sijaitsevaan asemaan.
Seppo Muraja

Seppo Ilmari Muraja (8. heinäkuuta 1943 – 28. maaliskuuta 1974 Biskajanlahti, Ranska) oli suomalainen Turussa asunut rakennusmestari, joka tuli tunnetuksi ylitettyään vuonna 1970 Atlantin tavallisella puolikannellisella tuulilasimoottoriveneellä.
Muraja oli moottoriveneilyn ja vesihiihdon harrastaja. Murajalla oli Suomen mestaruuksia vesihiihdossa, ja hän saavutti vesihiihdon nopeusennätyksen Turun saaristossa.
Atlantin ylitys 1970.
Seppo Muraja ja Arto Kulmala matkasivat kesällä 1970 sipoolaisen veneenvalmistajan Marinon Marino Mustang avomoottoriveneellä Atlantin yli Senegalin Dakarista Etelä-Amerikkaan Brittiläiseen Guyanaan. Heidän oli tarkoitus hinata veneen tarvitsema polttoaine kahdessa ponttoonissa veneen perässä, mutta tämä suunnitelma ei toiminut käytännössä, ja polttoaine täytyi säilyttää 200 litran tynnyrissä veneen keskellä olleessa vedenpitävässä ruumassa. Marino Mustang-vene oli 4,3 metriä pitkä ja 1,70 m leveä ja sen omapaino oli noin 210 kiloa. Veneessä oli 36 hevosvoiman Archimedes Penta 360 perämoottori. 
Veneen keulakannelle oli asennettu tilapäinen masto ja apupurje, ja suuri osa matkasta tehtiin purjehtimalla, koska mukana ollut polttoaine ei olisi riittänyt koko matkan ajaksi. Polttoaineen loputtua he sattuivat pääsemään paikalle tulleeseen norjalaiseen rahtilaivaan, joka kuitenkin oli matkalla eri suuntaan kohti New Yorkia. Sen vuoksi he jatkoivat matkaa omalla veneellään kohti Etelä-Amerikkaa. Loppumatkan aikana Vene kaatui, ja miehet menettivät lähes kaikki varusteensa. Matkan päätepisteeksi vaihtui alkuperäisen Ranskan Guayanan sijasta Brittiläinen Guyana. Veneen luovuttanut Marino oli luvannut Murajalle ja Kulmalalle uuden veneen, jos matka onnistuisi ja tämä lupaus pidettiin. Murajan ja Kulmalan Atlantin ylityksessä käyttämä vene on nykyisin Marinon varastossa Sipoon Söderkullassa. 
Lyhyeen päättynyt maailmanympärimatka.
Joulukuussa 1972 Muraja lähti Pertti Oinaalan kanssa Turusta maailmanympärimatkalle "Hello Dolly"-nimisellä 5,7 metriä pitkällä Finmar Daycruiser moottoriveneellä. Vene oli osallistunut aiemmin avomerikilpailuihin. Matka katkesi jo kuitenkin alkuvaiheissa, kun veneen moottori hajosi, ja Muraja joutui jäämään rahavaikeuksien takia erääseen ranskalaiseen kalastajakylään. Hän pääsi jatkamaan yksin matkaansa vasta kun Urpo Lahtisen Lehtimiehet-yhtymä lahjoitti hänelle uuden moottorin ja toimitti sen Ranskaan. Muraja hukkui kuitenkin myrskyssä Biskajanlahdella maaliskuussa 1974. Hänen veneensä löydettiin tyhjänä. 31-vuotiaan Murajan ruumis löytyi pari viikkoa myöhemmin Castetsin kaupungin edustalta lähellä Ranskan ja Espanjan rajaa. Muraja haudattiin Turkuun huhtikuun lopulla 1974. 
Kirjailija Pete Suhosen dokumentaarinen romaani "Myrskyn ratsastaja" (Sammakko, 2018) kuvaa Murajan viimeiseksi jäänyttä seikkailua. Teos sisältää Murajan aitoja kirjeitä kotiin matkan varrelta. 
Muraja kuvasi Atlantin ylitystään Viikko-Sanomien numeroissa 33-37/1970 ilmestyneissä matkakuvauksissa sekä 1971 ilmestyneessä omakustannekirjassaan "Psycopaatilla yli Atlantin". Murajan matkakuvaus on ilmestynyt myös lyhennettynä Joni Skiftesvikin toimittamassa kirjassa "Jo viheltää takilassa" (WSOY 1993).
Bethany Mota

Bethany Noel Mota, taiteilijanimeltään Macbarbie07 (s. 7. marraskuuta 1995 Los Banos, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen videobloggaaja.
Ura.
Tubettajana.
Mota aloitti YouTubessa vuonna 2009 nimellä "Macbarbie07" ja keräsi seuraajia nopeasti tekemällä Haul-videoita (esittäen uusia muotivaatteita ja muita esineitä). Hän on perustanut suunnitellut omia mallistoja Aeropostale-tuotemerkille. Moton fanit käyttävät itsestään nimitystä "Mota-vators".
Myöhemmin YouTube-kanavan nimeksi muuttui "Bethany Mota". Lokakuussa 2015 hänen YouTube-kanavalla oli 9,5 miljoonaa seuraajaa, Twitter-tilillä 2,69 miljoonaa ja Instagramissa 5,2 miljoonaa.
Musiikissa.
Mota on julkaissut lokakuussa 2014 singlen "Need You Right Now", jossa on mukana Mike Tompkins. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin tammikuussa 2015 Tompkinin YouTube-kanavalle.
Muoti.
Joulukuussa 2013 Mota aloitti yhteistyön tavarataloketju J. C. Penneyn ja vaatekauppa Forever 21:n kanssa. He myivät asusteita ja hajusteita "Aéropostale" nimikkeen alaisuudessa, kunnes he joutuivat hakeutumaan konkurssiin vuonna 2016.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Yhdysvaltalainen Time-lehti on nimennyt Motan vuosina 2014 ja 2015 yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä.
Samudera Pasain sulttaanikunta

Samudera Pasai oli Sumatran saaren pohjoisosassa, nykyisen Acehin alueella sijainnut sulttaanikunta 1300-1500 -luvulla. 
Samudera Pasai oli yksi varhaisimpia islamilaisia sulttaanikuntia nykyisen Indonesian alueella. Sulttaani Malek Saleh kääntyi islamiin 1200-luvun lopulla ja hänen epäillään olleen ensimmäinen muslimihallitsija nykyisen Indonesian alueella. Pasain satamakaupunki oli yksi ensimmäisistä muslimikauppiaiden tukikohdista Malakansalmen alueella
Samudera Pasain historian alkuajat ovat epäselviä. Uskotaan kuitenkin että valtakunta on ollut olemassa ennen kuin Osmanien valtakunta syntyi nykyisen Turkin valtion alueella. Kun osmanihallitsijoiden vaikutusvalta kasvoi 1300-luvun loppupuolella, oli Samudera Pasain sulttaanikunta jo kasvattanut vaikutusvaltaansa. Arabialainen löytöretkeilijä Ibn Battuta kävi Samudera Pasain alueella Sumatran pohjoisosissa vuoden 1345 tienoilla.
1300-luvun puolivälissä Majapahitin kuningaskunta hyökkäsi Samudera Pasaihin ja ryösti kaupungin. Majapahitin vallan levitessä Sumatralla, myös eteläsumatralaisen Palembangin prinssi Paramesvara joutui pakenemaan Majapahitin valloituksia Malakan niemimaalle. Paramesvara nai Samudera Pasain prinsessan ja kääntyi Islamiin ja hän perusti Malakan sulttaanikunnan.
Samudera Pasai oli 1300-luvun lopulla varakas kaupallinen keskus, mutta Malakan sulttaanikunnan perustamisen jälkeen Samudera Pasain merkitys alueen kaupankäynnissä väheni, kun Malakan valta kasvoi Malakansalmen alueella. 1500-luvun alussa Portugalin imperiumi laajeni Malaijien saaristossa. Vuonna 1511 portugalilaiset valtasivat Malakan ja kymmenen vuotta myöhemmin he hyökkäsivät Samudera Pasain alueelle. Vuonna 1524 Acehin sulttaanikunta otti Samudera Pasain jäännökset hallintaansa.
Työväen lauluja II

Työväen lauluja II on levy-yhtiö Scandian vuonna 1970 julkaisema kokoelma-albumi, joka sisältää neljätoista vanhaa työväenlaulua. Se on jatkoa vuotta aikaisemmin ilmestyneelle albumille "Työväen lauluja". Molempien kappaleita julkaistiin vuonna 1997 Warner Music Finlandin "20 suosikkia" -sarjaan kuuluvalla CD:llä "Veljiksi kaikki – Työväen lauluja". 
Albumi sisältää tunnetuimpien työväenlaulujen lisäksi muun muassa osuustoiminta-aatteesta valistavan kappaleen "Sateenkaarilipun alla", Laukon kartanon torpparihäädöistä kertovan kansanlaulun sekä Työväen Urheiluliiton marssin. Reijo Frankin, Jussi Raittisen, Heli Keinosen ja Sulo Vakkarin ohella levyllä kuullaan Olli Heikkilän johtamaa kahta kuoroa ja soittokuntaa, joiden nimiä ei kuitenkaan ole mainittu. Albumin kansitekstit on kirjoittanut Pekka Gronow.
Silorausku

Silorausku ("Dipturus batis") on rauskuihin kuuluva äärimmäisen uhanalainen rustokalalaji.
Silorausku on taloudellisesti tärkeä laji ja sitä pyydystetään runsaasti ruoaksi. Se elää 30–600 metrin syvyydessä, nuoret elinalueen matalammissa osissa. Silorauskun ruumis on litistynyt, vinoneliön muotoinen ja pyrstö on ohut. Pyrstössä ja ruumiin vatsapuolella on pieniä piikkejä; aikuisilla naarailla on piikkejä myös ruumiin etuosassa, koirailla koko selässä. Silorausku on pohjan asukas, joka etsii ruoakseen kaloja, rapuja, hummereita ja kalmareita. Naaras munii pohjalle sarveiskuoriset, pitkärihmaiset munat. Kuoriutuessaan poikaset ovat noin 20 senttimetrin pituisia.
Ruskokeihäsrausku

Ruskokeihäsrausku ("Dasyatis americana") on keihäsrauskujen heimoon kuuluva rustokalalaji.
Ulkonäkö ja koko.
Ruskokeihäsrauskun ruumis on lähes suorakulmainen ja ohut pyrstö on hyvin pitkä, selkä- ja peräevä puuttuvat. 
Keihäsrauskujen tunnusomainen puolustusase, josta nämä kalat ovat saaneet nimensäkin, on tukeva sahareunainen piikki pyrstön tyven lähellä. Piikin alapinnalla on myrkkyrauhanen ja myrkkypiikkiin pisto voi tappaa ihmisenkin. Vaikka keihäsrauskut eivät pysty liikuttamaan keihästään itsenäisesti, ne voivat sivaltaa sen pitkällä pyrstöllään hyvin nopeasti ja voimakkaasti tunkeilijaan. Eräät indopasifisen alueen asukkaat käyttävät keihäsrauskujen piikkejä aseina. 
Levinneisyys.
Ruskokeihäsrauskua tavataan Atlantin länsiosan subtroopisilla ja trooppisilla vesillä Yhdysvaltojen New Jerseystä Brasilian eteläosiin.
Käyttäytyminen.
Ruskokeihäsrausku makaa tavallisesti hiekkapohjaan hautautuneena. Se syö kaloja, äyriäisiä ja nilviäisiä, jotka se murskaa vahvoilla, litteillä hampaillaan. 3-5 sikiötä varttuvat emon sisällä, kunnes syntyvät uimakykyisinä ja noin 18 cm:n pituisina. Muidenkin keihäsrauskujen elintavat ovat hyvin samankaltaiset. 
Itse taloudellisesti arvottomina ruskokeihäsrauskut voivat aiheuttaa suurta tuhoa simpukka-alueilla.
Leo Pennanen

Leo Kalervo Henrik Pennanen (11. elokuuta 1904 Koski Hl. – 27. tammikuuta 1991 Tampere) oli suomalainen rovasti ja käsialantutkija (grafologi).
Pennasen vanhemmat olivat isännöitsijä Hugo Henrik Pennanen ja Hilma Maria Enegrén. Pennanen pääsi ylioppilaaksi 1923 ja hänet vihittiin papiksi 1927. Hän toimi Porin seurakunnan virallisena apulaisena 1931–1936, Tampereen seurakunnan 5. kappalaisena 1937–1943, Hämeen läänin Kosken seurakunnan (nykyinen Hämeenkoski) kirkkoherrana vuodesta 1946 alkaen ja Kotkan seurakunnan kirkkoherrana 1959–1972, josta jäi eläkkeelle. Pennanen oli myös Kirkkotie-lehden toimittajana 1938–1939.
Pennanen oli käsialantutkimuksen uranuurtajia Suomessa ja hänen ensimmäinen kirjansa aiheesta ilmestyi jo 1944. 
Leo Pennanen oli naimisissa vuodesta 1928 kansakoulunopettaja Irja Kyllikki Airion kanssa. Heidän lapsiaan olivat kirjailija Lea Pennanen (1929–2019), sosiaalineuvos Jyrki Pennanen (1933–2012) ja toimittaja, taidemaalari Outi Pennanen (s. 1937). Leo Pennasen sisko oli kirjailija ja kriitikko Eila Pennanen.
Vilma Alina

Vilma Alina (oik. Vilma Alina Lähteenmäki, s. 8. elokuuta 1993 Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän sai levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa vuonna 2013 Youtube-videopalveluun lataamansa videon seurauksena. Videolla hän esitti loopperilla tekemänsä potpurin Anssi Kelan ja Robinin kappaleista. Ensimmäisen singlensä ”Hullut asuu Kallios” hän julkaisi marraskuussa 2014. Esikoisalbuminsa "Ufoja" hän julkaisi helmikuussa 2016. Toinen albumi "Tulva" julkaistiin maaliskuussa 2019.
Vilma Alina soitti vuosina 2013–2016 koskettimia poplaulaja Robinin keikkabändissä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta keväällä 2012. Hän on opiskellut muusikoksi Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa, mutta on laittanut opintonsa tauolle uransa vuoksi.
Koskettimien lisäksi Vilma soittaa myös kitaraa. Elokuussa 2021 julkaistulta kolmannelta albumilta "True Crime" on julkaistu singlet ”Rikollinen”, ”Nuoret rakastavaiset” ja ”Särkymisen arvoinen”. Keväällä 2021 julkaistiin myös Kiinteistömaailman mainoskappale ”Mä välitän”. Vilma Alinan neljäs albumi "Polut kasvaa umpeen" julkaistiin 8. maaliskuuta 2024.
Butwal

Butwal () on kaupunki Nepalin Läntisen kehitysalueen Lumbinin vyöhykkeellä. Kaupunki sijaitsee Kathmandusta linnuntietä noin 185 kilometriä länteen. Vuoristosta johtuen ajomatka pääkaupunkiin on suuruusluokkaa kolmanneksen linnuntietä pidempi. Kaupunki sijaitsee runsas 160 kilometriä Pokharasta etelään Siddharthanagariin (22 km) ja edelleen Intian Uttar Pradeshin osavaltioon johtavan maantieyhteyden sekä poikittaisen, Bharatpurin kautta Kathmanduun vievän maantien risteyksessä.
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 118 462. Butwal on runsaan 880 000 asukkaan Rupandehin piirikunnan ja koko 2,8 miljoonan asukkaan (2011) Lumbinin vyöhykkeen hallintokeskus. Kaupungin pinta-ala on 69,3 neliökilometriä. 
Vuoden 2014 joulukuussa Butwal nostettiin yhdeksi Nepalin yhdestätoista suurkaupungista. Tässä yhteydessä siihen liitettiin kaksi läheistä maaseutualuetta (kyläkehityskomiteoita, VDC) väestöineen (Motipur ja Semlar), jolloin sekä kaupungin asukasluku että pinta-ala kasvoivat. 
Kaupunki on Lumbinin vyöhykkeen koulutuksen, teollisuuden ja vapaa-ajan keskus. Nepalin opiskelijamäärältään valtavalla (yli 600 000) Tribhuvanin yliopistolla on kolme kampusta kaupungissa. Lähin kansallisen liikenteen lentokenttä on runsas 20 kilometriä etelässä oleva Siddharthanagarin lentoasema.
Kyösti Laihi

Kyösti Laihi (s. 1959) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan 1970–1980-luvuilta varsinaissuomalaisten yhtyeiden kosketinsoittajana sekä Suomen vuoden 1988 euroviisuedustajan, Boulevard-yhtyeen esittämän ”Nauravat silmät muistetaan” laulusolistina. Boulevardin lisäksi Laihi on ollut jäsenenä yhtyeissä Kaamos ja Pasi &amp; Mysiini.
Laitilassa varttuneen Laihin ensimmäinen yhtye oli 1970-luvun alun Hermannin Nuorisoseura eli HNS, jossa hän soitti alle 15-vuotiaana aluksi sähköurkuja ja sitten bassoa. Vuonna 1974 HNS hajosi, ja Laihi alkoi tehdä omia progetyylisiä kappaleita kitaristi Jyrki Lemmetin kanssa. Tästä muodostui yhtye nimeltä Naavan lämmin nipistys, jonka muut jäsenet olivat Jari Nordman ja Juha Jokiranta. Se voitti Nuorison taidetapahtuman Turun-aluekilpailun 1975.
Pian Laihi liittyi kosketinsoittajaksi turkulaiseen progeyhtye Kaamokseen. Vuonna 1982 Laihi perusti Erkki Korhosen kanssa Boulevardin, jonka kanssa keikkaili vuosituhannen vaihteeseen asti. Tuolloin Laihi joutui jäämään työkyvyttömyyseläkkeelle vuonna 1989 todetun MS-tautinsa takia. 2000-luvulla Laihi on työskennellyt Anna Hanskin kanssa. Hän asuu Helsingissä.
Laihi on toiminut lauluntekijänä Boulevard-yhtyeelle sekä muutamille artisteille. Vuonna 2002 hän lisäksi levytti Seitsemän seinähullua veljestä-yhtyeen kanssa kappaleen Eteenpäin.
Lasse Berghagen

Lars ”Lasse” Nils Berghagen (13. toukokuuta 1945 Enskede, Tukholma – 19. lokakuuta 2023) oli ruotsalainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä.
Ura.
Berghagen julkaisi ensimmäisen levynsä 1965. Vuonna 1969 hän julkaisi singlen ”Teddybjörnen Fredriksson”, josta tuli klassikko. Berghagenin muita menestyskappaleita ovat ”Sträck ut din hand”, ”En kväll i juni” ja ”Stockholm i mitt hjärta”.
Berghagen voitti ruotsalaisen Melodifestivalen-kilpailun vuonna 1975 laululla ”Jennie, Jennie”. Eurovision laulukilpailussa 1975 kappale sijoittui kahdeksanneksi. Edellisvuoden Melodifestivalenissa hän sijoittui Abban jälkeen toiseksi laululla ”Min kärlekssång till dig”. Vuonna 1973 Berghagenin kynästä syntynyt pop-sävellys ”Ding-dong” sijoittui Melodifestivalenin seitsemänneksi. ”Ding-dong” oli Svensktoppen-hittilistalla seitsemäntoista viikkoa vuonna 1973.
Berghagen isännöi jokakesäistä suosittua televisio-ohjelmaa "Allsång på Skansen" vuosina 1994–2003. Hänen aikanaan ohjelman katsojaluvut yli kolminkertaistuivat 600 000:sta kahteen miljoonaan.
Yksityiselämä.
Berghagen oli aviossa laulaja Barbro ”Lill-Babs” Svenssonin kanssa 1965–1968. Heidän tyttärensä on näyttelijä Malin Berghagen.
Robert Charles Sproul

Robert Charles Sproul (13. helmikuuta 1939 Pittsburgh, Pennsylvania – 14. joulukuuta 2017 Altamonte Springs, Florida) oli yhdysvaltalainen, reformoitua kristillisyyttä edustanut teologi ja pastori. Hän oli perustaja ja puheenjohtaja Ligonier Ministries -järjestössä. Sproul puhui päivittäin radio-ohjelmassa Renewing Your Mind.
R. C. Sproul oli kalvinisti. Hän työskenteli pastorina Saint Andrews Chapel Sanfordissa Floridassa.
Sproulilla oli akateemisia tutkintoja: Westminster College, Pennsylvania (BA, 1961), Pittsburgh Theological Seminary (M.Div, 1964), Vrije Universiteit (”vapaa yliopisto”) Amsterdam (Drs., 1969) ja Whitefield Theological Seminary (PhD, 2001). Hän opetti monissa korkeakouluissa ja pappisseminaareissa, mm. seuraavissa: Reformed Theological Seminary, Orlando Jackson Mississippi ja Knox Theological Seminary, Fort Lauderdale Florida.
Sproul kirjoitti yli 60 kirjaa ja lukuisia artikkeleita evankelikaalisiin lehtiin, kuten Table Talk Magazineen. "Newsmax" nimesi Sproulin 100 vaikuttavimman evankelisen joukkoon Yhdysvalloissa vuonna 2017.
Voiman filosofia

Voiman filosofia () on pseudonyymin ”Ragnar Redbeardin” kirjoittama vuonna 1890 julkaistu kirja. Redbeard puoltaa vahvasti luonnonvalintaa, moraalittomuutta ja hedonismia. Redbeard hylkää perinteiset ajatukset ihmis- ja luonnonoikeuksista ja esittää, että vain fyysinen voima voi määrittää moraalin. Kirjaa voidaan pitää sosiaalidarvinistisena.
Sisältö.
Redbeard käsittelee kirjassaan 1800-lukulaisia rotuoppeja muun muassa valkoisen ja arjalaisen rodun ylemmyydestä mustiin nähden. Kirjoittaja viittaa aikalaisiin käsityksiin esimerkiksi kallonmuodon ja ulkonäön olennaisuuteen ”älykkyyden” kertojana. Hän myös väittää, että sorretut ja huono-osaiset ovat ansainneet sortamisensa, koska eivät ole olleet tarpeeksi älykkäitä, vahvoja tai halukkaita puolustamaan oikeuksiaan ja ovat näin myös oikeutetut kuolemaan vahvemman ja paremman tieltä. Hän kritisoi voimakkaasti kristinuskoa, jota hän pitää lähinnä luonnonlakeja vääristävänä, turhana ja ihmisten hallitsemiseen kehitettynä koneistona ja rahastamisena. Hän myös hylkää kaikki olemassa olevat talousteoriat, mukaan lukien sekä sosialismin että kapitalismin, molemmat eri tavoilla luonnonvalintaa vääristävinä orjuutusmenetelminä.
Kirjoittajasta.
Monet, kuten S. E. Parker on esittäneet epäilyn, että Ragnar oli uusiseelantilaisen anarkistin, Arthur Desmondin salanimi. Myös amerikkalaista sosialistina tunnettua kirjailijaa, Jack Londonia on epäilty Redbeardin nimimerkin taakse. Tämä on kuitenkin epätodennäköistä, koska hänen tunnetut mielipiteensä erosivat merkittävästi kirjan mielipiteistä. Kirjan on myös väitetty olevan satiirinen kannanotto sosiaalidarwinismiin.
S. E. Parker on kirjoittanut: ”"Might Is Rightia" vaivaavat monet suuret ristiriitaisuudet.” Erityistä huomiota hän kiinnittää kirjan pääteeman, induvidualismin avoimeen seksistisyyteen ja rasistisuuteen. Kuitenkin hän huomauttaa, että ”sen raaka elinvoimaisuus voi kuitenkin hälventää joitain esi-isiltämme perimiämme taikauskoja moraalin, uskonnon ja politiikan osalta.”
Vaikutus.
Anton LaVey otti paljon tekstiä suoraan "Might Is Rightista" Saatanallisen kirkon perustusteokseen, Saatanalliseen raamatun osaan "Saatanan kirja". Lavey myös väitti kirjan kirjoittajaksi Jack Londonia ja kirjoitti vuonna 1996 julkaistun englanninkielisen uudelleenjulkaisun esipuheen.
Margaret Elphinstone

Margaret Elphinstone (s. 1948 Kentissä) on skotlantilainen kirjailija.
Elämä.
Margaret Elphinstone syntyi Kentissä, Englannissa. Hän opiskeli Queen's Collegessa Lontoossa ja Durhamin yliopistossa. Hän oli kirjoittamisen professori Strathclyden yliopiston englannin laitoksella Glasgow'ssa, kunnes jäi hiljattain eläkkeelle. Hänen akateemisen uransa merkittävimmät tutkimuskohteet ovat skotlantilaiset kirjailijat sekä kirjallisuus Skotlannin saaristossa.
Elphinstone on tehnyt laajoja opintomatkoja Islantiin, Grönlantiin, Labradoriin ja Yhdysvaltoihin. Hän asui kahdeksan vuotta Shetlanninsaarilla. Hänellä on kaksi lasta.
Ennen ryhtymistään professoriksi Glasgow'ssa 2003, hän työskenteli vaihtelevissa tehtävissä eri paikoissa. Joitakin kokemuksiaan hän hyödynsi myöhemmin kirjoissaan.
Teokset.
Margaret Elphinstonen teoksia ei ole ilmestynyt suomeksi.
Palkinnot.
Teoksesta "The Sea Road"
Teoksesta "Hy Brasil"
Teoksesta "Voyageurs"
Juha-Pekka Rusanen

Juha-Pekka Rusanen (s. 22. maaliskuuta 1990) on Kiuruveden kaupunginjohtaja. Kiuruveden kaupunginvaltuusto valitsi hänet uudeksi Kiuruveden kaupunginjohtajaksi toukokuussa 2021. Aikaisemmin hän on toiminut Keiteleen kunnanjohtajana. Koulutukseltaan Rusanen on yhteiskuntatieteiden maisteri.
Tausta ja työura.
Rusanen tunnetaan laulavana kuntajohtajana. Hän on järjestänyt lukuisia laulutempauksia korona-aikana, mitkä saivat myös valtakunnallista huomiota. Hän tuli tunnetuksi myös Aamulypsy Areena tempauksesta, sillä Kiuruveden jäähalli nimettiin Aamulypsy-Areenaksi Radio Suomipopin aamuohjelman tempauksen siivittämänä. Tempaus palkittiin Radiogaalassa vuoden radiopromootiona. 
Hän on työskennellyt myös paikallisradiotoimittajana, kansanedustajan avustajana sekä Euroopan parlamentin jäsenen kotimaan erityisavustajana. 
Poliittinen toiminta.
Rusanen on kotoisin Lapinlahdelta, jossa hän toimi kuntapäättäjänä yli kymmenen vuotta. Rusanen valittiin Lapinlahden kunnanvaltuustoon vuosina 2008, 2012 ja 2017 toimitetuissa vaaleissa. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli tarkastuslautakunnan puheenjohtaja. Valtuustokaudella 2013–2017 hän toimi Lapinlahden kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Rusanen toimi vuosina 2017–2020 Lapinlahden kunnan tarkastuslautakunnan puheenjohtajana sekä valtuustoryhmän puheenjohtajana. Lisäksi hän on toiminut Ylä-Savon koulutuskuntayhtymän yhtymävaltuuston puheenjohtajana vuosina 2017–2020 sekä Pohjois-Savon liiton maakuntahallituksen jäsenenä 2017–2021. 
Marraskuussa 2014 Rusanen valittiin Keskustan Pohjois-Savon piirin puheenjohtajaksi. Hän luopui puheenjohtajan tehtävästä 2017. Hän on toiminut Keskustan puoluehallituksen jäsenenä. Aiemmin hän on toiminut Keskustanuorten Ylä-Savon ja Pohjois-Savon piirien puheenjohtajana sekä Keskustan Opiskelijaliiton varapuheenjohtajana.
Rusasen nimi oli myös esillä, kun Keskustan puoluesihteeriä valittiin vuonna 2016. Harkinnan jälkeen Rusanen ei kuitenkaan lähtenyt tavoittelemaan puoluesihteerin tehtävää.
Rusanen on toiminut menettelytapavaliokunnan puheenjohtajana Keskustan puoluekokouksessa.
Kirkollinen toiminta.
Rusanen valittiin Suomen ev.lut seurakunnan kirkolliskokousedustajaksi Kuopion hiippakunnasta 2024. Hän on kirkolliskokouksessa hallintovaliokunnan jäsen.
Venäläinen silta

Venäläinen silta () on vuonna 2012 valmistunut maailman pitkäjännevälisin vinoköysisilta Venäjän kaukoidässä Vladivostokin kaupungin ja sen edustalla olevan Venäläisen saaren välillä. Silta ylittää Itä-Bosporinsalmen. Sillan pääjänne on 1 104 metriä pitkä.
Venäläisen sillan rakennustyöt aloitettiin kesällä 2008. Pääministeri Dmitri Medvedev avasi sillan 2. heinäkuuta 2012, tosin sillan testaukset olivat vielä kesken. Liikenteelle silta avattiin elokuun alussa. APEC:in eli Aasian ja Tyynenmeren maiden talousjärjestön kokous pidettiin saarella syyskuussa 2012.
Sillan 1 104 metristä pääjännettä reunustaa kaksi teräsbetonista A-kirjaimen muotoista pylonia, joiden korkeus 321 metriä on ennätys sekin, kuten myös pisimmän vinoköyden mitta 575 metriä. Pääjännevälissä sillan kansi on teräksinen kotelopalkki, jonka kokonaisleveys on 29,5 metriä ja rakennekorkeus 3,2 metriä. Sillalla on neljä 3,75 metriä leveää ajokaistaa. Vinoköysisillan kokonaispituus on 1 885,5 metriä ja koko sillan pituus liittymäsiltoineen 3 100 metriä. Sillan suurin alikulkukorkeus on 70 metriä.
Työväen laulukirja

Työväen laulukirja on suomalainen työväenlaulujen kokoelma, joka ensimmäistä kertaa ilmestyi vuonna 1900. Sen jälkeen teoksesta on julkaistu lukuisia uusia ja laajennettuja versioita, joista viimeisin on vuodelta 2013. Kirja oli suosittu erityisesti 1900-luvun alkuvuosikymmeninä, vuoteen 1920 mennessä sitä oli painettu jo yli 200 000 kappaletta. 
"Työväen laulukirjan" ensimmäinen painos oli 15-sivuinen vihkonen, jonka oli koonnut ja kustantanut ilmeisesti helsinkiläinen nimimerkki Eero S. Sama vihkonen ilmestyi uudelleen kotkalaisen Reino Drockilan kustantamana 1903 ja samana vuonna siitä julkaistiin myös ensimmäinen amerikansuomalainen painos Massachusettsin Worchesterissa. Myöhempiä painoksia ovat kustantaneet muun muassa Työväen Kirjapaino Oy, amerikansuomalainen Työmies-kirjapaino sekä Suomen Sosialidemokraattinen Puolue. Toimittajina ovat olleen muun muassa Kaarle Lehtinen ja Eemeli Kunnas.
Kirjan viimeisin uusintapainos on ilmestynyt vuonna 2013 Suomen Työväen Musiikkiliton kustantamana. Se pohjautuu F-Musiikin vuonna 2007 julkaisemaan painokseen, jonka on toimittanut Virpi Kari. Teoksessa on mukana 1900-luvun alkupuolen työväenlaulujen lisäksi muun muassa 1960–1970-lukujen poliittisen laululiikkeen tunnetuksi tekemiä kappaleita. Sanoitusten lisäksi kirja sisältää nuotit ja sointumerkit, laulujen historiikkia sekä valokuvia.
Kauko Heikkilä (kommunisti)

Kauko Heikkilä (16. joulukuuta 1897 Sippola – 7. marraskuuta 1985 Helsinki) oli Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) pitkäaikainen vaikuttaja.
Heikkilä osallistui Suomen sisällissotaan Tiutisen punakaartin riveissä, ja hänet tuomittiin sodan jälkeen kuudeksi vuodeksi kuritushuoneeseen mutta armahdettiin jo joulukuussa 1918. Hän toimi sen jälkeen sahatyöläisenä, kunnes meni vuonna 1925 Neuvostoliittoon ja opiskeli Leningradissa Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa vuoteen 1929. Hänen puoluenimensä Neuvostoliitossa oli "Kauko Saari". Toimittuaan jonkin aikaa opettajana Kontupohjassa Heikkilä palasi Suomeen vuonna 1930 tai 1931. Hän toimi SKP:n maanalaisena organisaattorina, kunnes jäi kiinni marraskuussa 1934 Toivo Antikaisen jutun yhteydessä. Heikkilä oli lähes yhtäjaksoisesti vankilassa seuraavat kymmenen vuotta; alkuperäinen vankeustuomio päättyi lokakuussa 1940, mutta oltuaan vapaalla jalalla vain alle kolme kuukautta hänen vangittiin uudelleen turvasäilöön. Vankilassa Heikkilä kuului Aimo Aaltosen ja Ville Pessin ohella vankilakommunistien keskuudessa muodostuneeseen johtoryhmään, joka otti SKP:n johdon käsiinsä, kun puolue aloitti julkisen toimintansa syksyllä 1944. Hänet valittiin myös ensimmäiseen sodanjälkeiseen puoluetoimikuntaan.
SKP:ssä Heikkilä erikoistui kaaderiasioihin ja hänen erikoisalaansa oli puolueen omien jäsenten valvonta. Hänen on sanottu olleen viimeiseen asti uskollinen puolueelle, ja hän oli puolueen sisällä suorastaan pelätty mies tiukan linjansa ja jäykän asenteensa vuoksi. Heikkilä toimi vuosina 1946–1947 SKP:n Helsingin-piirisihteerinä, mistä hänet siirrettiin puolueen ay-jaostoon. Hän toimi sen jälkeen puolueen palveluksessa eri tehtävissä eläkeikään saakka. Vuodesta 1956 alkaen hän johti salaista operaatiota, jolla pyrittiin paljastamaan ”ohranan agentteja” puolueen sisältä. Viimeksi Heikkilä toimi Kansan Arkiston hoitajana, mistä tehtävästä hän jäi eläkkeelle vuonna 1966. SKP:n hajaannuksen aikana Heikkilä tuki innokkaasti vähemmistöä.
Rieti (nimi)

Rieti on suomalainen miehen etunimi. Se on Fredrik-nimen suomalainen muoto ja oli almanakassa vuosina 1929–1949.
Tunnettuja Rieti-nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Fiktiossa Rieti on esiintynyt Heimo Vesan kissan nimenä Pertti Jarlan Fingerpori-sarjakuvissa.
Styrbjörn

Styrbjörn on miehen etunimi. Suomessa se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä hieman alle 100 henkilölle.
Nimi Styrbjörn on ollut myös ainakin kolmella Ruotsin merivoimien aluksella.
Nimi tarkoittaa räyhäävää karhua.
Nimipäivät.
Styrbjörn esiintyy suomenruotsalaisessa kalenterissa. Nimipäivä oli alun perin 8. marraskuuta, mutta vuodesta 2015 alkaen se on ollut 11. lokakuuta samana päivänä Björnin kanssa.
Siddharthanagar

Siddharthanagar () eli "Bhairahawa" tai "Bhairawa" on kaupunki Nepalin Läntisen kehitysalueen Lumbinin vyöhykkeellä, lähellä Intian Uttar Pradeshin osavaltion rajaa. Kaupunki kuuluu Rupandehin piirikuntaan ja sijaitsee vyöhykkeen keskuskaupungista Butwalista 22 kilometriä etelään. Nepalin pääkaupunki Kathmandu jää linnuntietä noin 185 kilometriä länteen. Vuoristosta johtuen matka pääkaupunkiin on maanteitse luokkaa kolmanneksen pidempi.
Kaupunki on saanut nimensä Gautama Buddhan nimen eli Siddhartha Gautaman mukaan. Hänen syntymäpaikkansa Lumbini sijaitsee kaupungin länsipuolella (noin 20 km:n päässä). Gautama Buddhan mukaan on nimetty myös kaupungin lentoasema, joka on Nepalin toinen kansainvälinen.
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 63 483. Kaupungin pinta-ala on 36,0 neliökilometriä (2011).
Noin viisi kilometriä kaupungin eteläpuolella on maantien rajanylityspiste Intiaan. Nepalin puoleisen raja-aseman/paikkakunnan nimi on Belahiya ja Intian puoleisen Sunauli tai Sonauli.
Rami Louke

Rami Louke (s. 20. lokakuuta 1978 Vaasa) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta kykeni pelaamaan myös keskellä.
Louke on Vaasan Palloseuran kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa seuran edustusjoukkueessa 2. toukokuuta 1998 vierasottelussa Helsingin Jalkapalloklubia vastaan. Pääsarjatasolla hänelle kertyi 19 ottelua ilman maaleja 1998–2000. Kahden myöhemmän kauden loppupuolet Louke vietti lainalla Ykkösessä pelanneen Närpes Kraftin riveissä. 
Kaudeksi 2001 Louke siirtyi pysyvästi sarjatasoa alemmaksi FF Jaroon. Alkukaudesta tullut vaikea jalkapöydän murtuma uusiutui kauden kynnyksellä ja leikkauksesta toipuminen kesti pitkälle alkusyksyyn. Hän palasi joukkueen mukaan loppukaudesta ja auttoi Jaroa nousemaan Veikkausliigaan tekemällä liigakarsinnoissa hattutempun Turun Palloseuraa vastaan ja maalin molemmissa osaotteluissa FC Jokereita vastaan.
Louke palasi pääsarjatasolle Vaasan Palloseuran riveihin, mutta kausi oli pettymys VPS:n sijoittuessa yhdennelletoista sijalle ja pudoten Ykköseen. Seuraavan kahden vuoden aikana hän pelasi hajanaisesti nilkkavamman ja katkenneen polven eturistisiteen johdosta. Kausi 2005 oli Loukelle menestyksekäs VPS:n noustua Veikkausliigaan ja hänen itsensä ollessa Ykkösen paras maalintekijä 16 maalillaan yhdessä Dawda Bah’n kanssa. Louke jakoi myös Veikkauspörssin voiton Roni Porokaran kanssa.
Kausi 2006 jäi Loukelta väliin kokonaan munuaissairauden diagnoosin johdosta. Seuraavalla kaudella hän palasi lyhyeksi aikaa VPS:n mukaan, lopettaen kuitenkin pian uransa huipputasolla lääkityksen tehdessä pelaamisen mahdottomaksi. Vuonna 2009 Louke esiintyi vielä Kakkosessa pelanneen Vasa IFK:n riveissä, mutta loukkaantumisten johdosta hänen kautensa rajoittui esiintymisiin vaihtopenkiltä ja kausi jäi Louken viimeiseksi valtakunnallisissa sarjoissa.
Elvis Presleyn filmografia

Elvis Presley näytteli 31 elokuvassa vuosina 1956–1969. Lisäksi hän teki kaksi dokumenttielokuvaa ja kolme televisio-ohjelmaa.
Fabiano

Fabiano Ribeiro de Freitas, yleensä vain Fabiano (s. 29. helmikuuta 1988 Mundo Novo, Brasilia) on brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa portugalilaista Portoa.
Toukokuussa 2012 Fabiano teki nelivuotisen sopimuksen Porton kanssa.
Sundan kuningaskunta

Sundan kuningaskunta oli hindukuningaskunta Jaavan saaren länsiosassa. Kuningaskuntaa kutsutaan joissain yhteyksissä myös nimellä Pajajaran, kuningaskunnan pääkaupungin mukaan. Kuningaskunnan tärkeä satama oli Sunda Kelapa, Ciliwungjoen suulla nykyisen Jakartan alueella.
Sundan kuningaskunta syntyi vuonna 669 jaa., kun Tarumanagaran kuningaskunta jakautui kahtia Sundan ja Galuhin kuningaskunniksi. Kuningaskuntien rajaksi muodostui Citarumjoki. Vuonna 732 kuningas Sanjaya yhdisti kuningaskuntien alueet uudelleen. Hän oli myös Kalinggan kuningaskunnan kruununperijä ja Mataramin kuningaskunnan perustaja.
1500-luvulla islam levisi Malaijien saaristossa ja hindulaisen Sundan kuningaskunnan olo kävi tukalaksi islamilaisten sulttaanikuntien painostuksen alla. Samaan aikaan Portugalin imperiumi laajeni alueella ja Sunda liittoutui portugalilaisten kanssa, sillä Keski-Jaavalla sijainnut Demakin sulttaanikunta aiheutti uhan Sundalle. Portugalilaiset eivät kuitenkaan kyenneet suojelemaan Sundaa tarpeeksi, sillä vuonna 1527 Demakin ja Cirebonin sulttaanikunnan liitto valloitti Sunda Kelapan. Demakin muslimijohtaja Sunan Gunungjati perusti Jaavan länsiosaan Bantenin sulttaanikunnan ja islamin levitessä monet Jaavan hindut pakenivat Balille. Hän nimesi Sunda Kelapan uudelleen Jajakartaksi, mitä pidetään Jakartan perustamisvuotena. Vuonna 1579 Bantenin sulttaanikunta otti haltuunsa Sundan kuningaskunnan rippeet.
Gullkrona

Gullkrona on saari ja venesatama Paraisten kunnan Nauvossa. Saaren pinta-ala on 45 hehtaaria ja sillä asuu ympärivuotisesti kolme ihmistä. Gullkrona sijaitsee Gullkronanselän länsireunalla ja sen asukkaat ovat perinteisesti saaneet elinkeinonsa kalastuksesta ja luotsaamisesta.
Gullkronan merenkulkuhistoria ulottuu 1700-luvulle. Se oli aikoinaan merenkulkuväylän varrella. Gullkrona oli pitkään suosittu vierasvenesatama, mutta vuonna 2008 rantautumista rajoitettiin. Satama avattiin uudelleen vuonna 2019. Vuonna 2022 Gullkrona valittiin Suomen Messusäätiön ja Suomen Purjehdus ja Veneily ry:n järjestämässä äänestyksessä Vuoden vierasvenesatamaksi.
The First Immortal

The First Immortal on vuonna 1998 ilmestynyt, James L. Halperinin kirjoittama tieteisromaani. Kirjan päähenkilö on mies nimeltä Benjamin Smith, joka haluaa elää ikuisesti. Sitä varten tämä suostuu kryosäilöttäväksi.
"The First Immortal" julkaistiin alun perin tammikuussa 1998. Kirjan esipuheessa kirjailija pyytää lukijoita ilmoittamaan kirjassa olevista tieteellisistä virheistä. Kirjasta julkaistiin myöhemmin vuonna 1998 uusi painos, johon kirjailija oli korjannut virheitä ja lisännyt hieman juonenkäänteitä.
Kryoniikkapalveluita tarjoavat järjestöt Alcor Life Extension Foundation ja Cryonics Institute suosittelevat kirjaa.
Dharan

Dharan (), lempinimeltään "Dharan Bazar", on kaupunki Nepalin Itäisen kehitysalueen Kosin vyöhykkeellä. Dharan sijaitsee Kathmandusta linnuntietä 220 kilometriä itäkaakkoon. Kaupungin pohjoispuolella kohoaa Mahabharatan (eli Ala-Himalajan) vuorijono, joka sijaitsee Himalajan päävuorijonon eteläpuolella.
Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 116 181. Kaupunki kuuluu runsaan 763 000 asukkaan Sunsarin piirikuntaan. 
Dharan on nepalin kieltä ja tarkoittaa eräänlaista saharakennusta, jossa tyypillisesti kaksi henkeä sahasi puutavaraa pitkällä käsisahalla.
Kaupungin pinta-ala on 103,4 neliökilometriä. Joulukuussa 2014 Dharan kohotettiin suurkaupungiksi (Sub-metropolitan city). Muutoksen yhteydessä ainakin osaan uusista suurkaupungeista liitettiin läheisten kylä(kehitys)komiteoiden (VDC) alueita ja väestöä.
Stenskär

Stenskär on saari ja kylä Paraisten kunnan Nauvossa. Se sijaitsee Gullkronanselän länsiosassa Gullkronan läheisyydessä. Saaren pinta-ala on 39 hehtaaria ja sen vakituinen asukasluku on kahdeksan. Stenskär on vierasvenesatama.
Stenskär on asutettu viimeistään 1600-luvulla. Saarella on vierailijoita varten luontopolku, sauna, yleinen wc ja suihku. Stenskärin asutus ja satama sijoitsevat sen pohjoisrannalla. Saari on kasvanut yhteen eteläpuolella sijaitsevan Högskärin kanssa, jonka korkein kohta on 28,5 metriä merenpinnasta.