tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Julma-Ölkyn kalliomaalaus

Julma-Ölkyn kalliomaalaus sijaitsee Kuusamossa noin 3,5 km pohjoiskoilliseen läheisestä Suomussalmen Värikallion maalauksesta ja noin 47 kilometriä Kuusamon kirkosta etelään Kuusamon ja Suomussalmen kuntien rajalla. Se on Suomen pohjoisin kalliomaalaus, joka sijaitsee pystykalliossa 3,5 kilometriä pitkän Julma-Ölkyn rotkojärven itärannalla. Maalaus on veden pinnasta 1,5 metrin korkeudella ja siinä on 3−4 kuviota, joista voi helposti tunnistaa kaksi ihmishahmoa ja eläimen katkelman. Maalauksen kohdalle johtaa opastettu polku, mutta parhaiten sen näkee talvella järven jäältä. 
Löytöhistoria ja tutkimukset.
Maalaukset löysi vuonna 1987 tamperelainen hiihtoseurue retkellään Julma-Ölkyn rotkojärven vaikuttavien maisemien halki. Vuoden 2009 inventoinnissa kaikkia kuvioita ei pystytty erottamaan. Maalausten ikää ei pystytä päättelemään edes luonnonhistorian perusteella. Julma-Ölkky ja Värikallio ovat esimerkki maalauskohteista, jotka sijaitsevat ikiaikaisen kulkureitin varrella. Julma-Ölkky kuuluu Oulunjoen vesistöön.
Maalaukset.
Kalliokuvat on maalattu rikkonaisen kallion kylkeen sen harmaalle osalle. Kuvioiden välissä on vanha halkeama ja niiden oikealla puolella niitä kiertää kvartsijuonne. Kallion pinta maalausten yläpuolella on murtumassa. Kuvat ovat haalistuneita ja vaikeasti hahmotettavissa.
Vasemmanpuoleisella ihmishahmolla on paksu vartalo ja iso pyöreä pää, mutta sitä peittää osittain harmaa jäkälä. Lyhyet jalat ovat polvistaan taipuneet ja niille on maalattu jalkaterät. Vain vasen käsi erottuu digitaalisesti vahvistetusta valokuvasta.
Oikealla puolella on toinen ihmishahmo, joka on muodoltaan kuin tikku-ukko. Silläkin on taivutetut polvet ja jalkaterät. Kädet ovat alhaalla mahdollisesti hieman taivutettuina ja pää on pienehkö. Oikean käden viiva saattaa jatkua pitkänä, mutta siinä oleva läikkä on selvempi kuin haalistuneet kädet. Kuvio saattaa esittää miestä, koska vartalon viiva jatkuu pitkälle alas.
Oikean miehen alapuolella saattaa olla eläin, mikä voisi olla peura tai mahdollisesti hirvi. Eläimen pää on viivamainen ja vain oikeanpuoleinen viiva alaspäin on säilynyt. Jos se on jalka, olisi silläkin jalkaterä. Takajalka tuskin erottuu korostetussa digitaalikuvassa.
Jos oikealla olevan miehen jalka on tarkoitettu koskemaan oletettua hirveä, kuuluu kuvioyhdistelmä siihen joukkoon, jossa näiden välistä yhteyttä ilmaistaan näin.
Maalauksista on valokuvia (valokuva), jota on käytetty selostuksen pohjana ja josta toinen on myös digitaalisesti korostettu (valokuva).
Aaron Palushaj

Aaron Palushaj (s. 7. syyskuuta 1989 Northville, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelaa Sveitsin NLA-joukkue HC Davosissa. Palushaj on syntyperältään albaani.
Ura.
Ennen ammattilaisuraansa Palushaj pelasi yliopistokiekkoa Michiganin yliopistossa. Hän on St. Louis Bluesin toisen kierroksen varaus vuoden varaustilaisuudesta. Hänet myytiin keväällä 2010 Montreal Canadiensiin vaihdossa puolustaja Matt D'Agostiniin. Helmikuussa 2013 Palushaj siirtyi Colorado Avalancheen ja saman vuoden heinäkuussa Carolina Hurricanesiin. Pohjois-Amerikassa hän pelasi lähinnä AHL-sarjassa. Kaudeksi 2014–2015 Palushaj siirtyi kroatilaiseen KHL-seura Medveščak Zagrebiin. Hän jatkoi sieltä kuitenkin jo marraskuussa venäläiseen Avtomobilist Jekaterinburgiin.
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1946–1947

Palloliiton Suomensarja 1946–1947 oli Palloliiton toiseksi korkein sarjataso jalkapallossa kaudella 1946–1947. Työväen Urheiluliiton seurat pysyivät edelleen poissa Palloliiton sarjoista ja ne pelasivat omia ja Suomensarjojaan. 
Sarjan kaksi parasta nousi Palloliiton Mestaruussarjaan.
Šoqan Wälihanov

Šoqan Šynğysuly Wälihanov (, ; 1835 nykyisen Kazakstanin Qostanayn alueella – lokakuu 1865 Almatyn lähellä) oli kazakkilainen tiedemies ja kansanvalistaja.
Šoqan Wälihanov syntyi Venäjän alaisuuteen siirtyneen kaani Ablain pojanpojan perheeseen. Hän suoritti Omskin kadettikoulun ja työskenteli Länsi-Siperian kenraalikuvernöörinvirastossa tehden tutkimusmatkoja Keski-Aasiaan ja Kiinan länsiosiin. Vuosina 1860–1861 Wälihanov asui Pietarissa, jossa hän tutustui aikansa venäläissivistyneistöön.
Wälihanov laati tieteellisiä tutkimuksia Kazakstanin ja Keski-Aasian kansojen historiasta ja kulttuurista sekä kazakkien kansanperinteestä. Hän kirjoitti ensimmäisenä muistiin ja käänsi venäjäksi osan "Manas"-eepoksesta. Wälihanov vastusti kazakkiylimysten feodalismia, venäläistä kolonialismia sekä islamin ylivaltaa kannattaen venäläisiin malleihin perustuvaa kansansivistystyötä. Hänen ajatuksiaan veivät eteenpäin kazakkilaiset kansanvalistajat Ybyrai Altynsarin ja Abai Qunanbaiuly.
Kuvat.fi

Kuvat.fi on kuva/videopalvelu ja online-yhteisö, joka perustettiin vuonna 2004. Sivustolla voi jakaa omia kuviaan, videoita sekä luoda blogeja. Palvelu toimii ulkomailla nimellä Pic.fi.
Historia.
Palvelua tuotti alun perin Nebula Oy nimellä 1g, joka viittasi palvelun tarjoamaan levytilaan. Myöhemmin palvelua alkoi tuottaa Mediadrive Oy ja levytila kasvatettiin 50 gigatavuun.
Palvelun tuottava Mediadrive Oy on ostanut ja integroinut palveluun useita suomalaisia kuvapalveluja kuten Kuvaboxin, ii2:n sekä fotopankin.
Keskiyön kauhut

Keskiyön kauhut (; myös "The Devil's Undead" tai "The Resurrection Syndicate") on vuonna 1973 julkaistu Peter Sasdyn ohjaama brittiläinen mysteerinen kauhutrilleri, jonka pääosissa ovat Christopher Lee ja Peter Cushing. Sivuosissa ovat muun muassa Diana Dors ja Michael Gambon.
Brian Hayles oli laatinut käsikirjoituksen John Blackburnin romaanin "Children of the Nightin" pohjalta. Elokuvan tuottajina toimivat Anthony Nelson Keys ja Christopher Lee. "Keskiyön kauhut" kuvattiin Lontoossa ja Dartmouthissa.
"Keskiyön kauhut" sai ensi-iltansa kotimaassaan Britanniassa tammikuussa vuonna 1973. Yhdysvalloissa elokuva ilmestyi teattereihin kesäkuussa 1975.
"Keskiyön kauhut" on julkaistu DVD:lle.
Juoni.
"Keskiyön kauhut" kertoo Charles Binghamista (Lee) ja Mark Ashleysta (Cushing), jotka tutkivat murhia skotlantilaisessa orpokodissa.
Naamiokyyhky

Naamiokyyhky ("Oena capensis") on kyyhkylaji. Se on sukunsa ainoa laji.
Tuntomerkit.
Naamiokyyhkyn pituus on 22–26 senttimetriä, josta pyrstön osuus on 10–12 senttimetriä. Sen siipien kärkiväli on 28–33 senttimetriä. Naamiokyyhkyn ruumis on pieni ja hoikka. Sillä on musta, kapea, pitkä ja levitettynä kiilamainen pyrstö. Siivillä on laajat ruosteenruskeat laikut. Vanhalla koiraalla on musta kurkku, rinta ja otsa sekä valkoinen vatsa. Nokka on punakeltainen. Vanhalta naaraalta pään ja rinnan musta väri puuttuu ja sen nokka punertavaa tyveä lukuun ottamatta tummanharmaa. Nuorilla yksilöillä on rinnassa ja siipien yläpuolella valkoisia, beigejä ja tummanharmaita laikkuja.
Levinneisyys.
Naamiokyyhkyjä elää Arabian niemimaalla ja Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Elinympäristö.
Naamiokyyhkyt elävät pensaikkojen reunustamilla puoliaavikoiden viljelysalueilla. Naamiokyyhky liikkuu enimmäkseen maassa, mutta tekee pesänsä matalalle puuhun.
My Little Eye

My Little Eye ("My Little Eye") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Marc Evansin ohjaama brittiläinen kauhuelokuva.
Juoni.
Elokuva on kauhujännäri viidestä nuoresta, jotka osallistuvat internetissä näkyvään tosi-tv-ohjelmaan. Jos nuoret kestävät syrjäisessä talossa yhdessä puoli vuotta, he voittavat miljoona dollaria. Jos joku poistuu, kukaan ei saa mitään. Elokuvassa tapahtumia seurataan muka taloon ripoteltujen nettikameroiden heikkolaatuisten kuvien välityksellä, eli yleisö näkee saman kuin tarinan nettiohjelman katsoja.
Arvioita.
"Helsingin Sanomien" Mikko-Pekka Heikkinen kiteyttää elokuvan visuaalisesti näppäräksi mutta laiskasti kirjoitetuksi kauhujännäriksi. ”Lupaava kehittely isketään kiveen lopussa, kun juoneen kätketty yllätys paljastetaan. Seuraa ikävän tunkkainen verilöyly, jolle ei löydy perusteita elokuvan sisäisestä logiikasta.” Film-O-Holic.com-elokuvasivuston Juha Wakosen mielestä elokuvassa yhdistyvät "The Blair Witch Project" ja "Big Brother" varsin onnistuneesti. ”Evansin "My Little Eye" herättelee kysymyksiä siitä, kuka haluaa katsoa ’todellisia’ äärimmäisyyksiä kotisohvansa nurkasta ja miten pitkälle tuottajat ovat valmiita menemään.”
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1947–1948

Palloliiton Suomensarja 1946–1947 oli Palloliiton toiseksi korkein sarjataso jalkapallossa kaudella 1946–1947. Työväen Urheiluliiton seurat pysyivät edelleen poissa Palloliiton sarjoista ja ne pelasivat omia ja Suomensarjojaan. Syksyllä 1948 sarjat yhdistettiin ja pelattiin vielä saman kauden kuluessa yhteiset sarjat.
Sarjan kaksi parasta nousi kauden 1948 yhteiseen Mestaruussarjaan.
Suomensarja.
Pohjoislohko.
(0–0) WP-35 luovutti VPV:lle ja sai vastaavasti luovutusvoiton SePS:sta.
Ketjukuulanuija

Ketjukuulanuija eli nivelnuija eli sotavarsta on aamutähden eli piikkinuijan kaltainen varstasta kehitetty ase. Siinä painava piikkipallo, "lyömäri", on kuitenkin kiinnitetty ketjulla aseen varteen. Ase ei ollut kovin yleinen, koska tällaisen aseen käsittely vaati taitoa, mutta sen lyöntejä on vaikea torjua ja sillä voidaan lyödä myös kilven sisäpuolelle tai sitoa vastustajan käsi. Jos sitä osasi käyttää, se oli pelottava ase. Hyvin osunut lyönti saattoi murskata niin kypärän kuin kallonkin. Ketjullista kuulaa oli vaikeata hallita ja aseen käyttäminen tarvitsi paljon tilaa. Sillä saattoi myös lyödä vahingossa itseään.
Samankaltainen ase oli ninjojen ja samuraiden käyttämä chigiriki. Se on kuin tavallinen ketjukuulanuija, mutta se koostuu noin 60 cm pitkästä putkesta, jonka päässä on ketjun varassa roikkuva piikkipallo tai tavallisemmin piikitön paino. Ketjun voi kiinnittää keppiin, jolloin asetta voi käyttää nuijana tai kävelykeppinä käyttäen kuljettaa sitä huomaamatta.
Sabina Spielreinin tarina

Sabina Spielreinin tarina ("Prendimi l’anima") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut, Roberto Faenzan ohjaama elokuva venäläisestä lastenlääkäristä Sabina Spielreinista, josta tuli maailman ensimmäinen naispuolinen psykoanalyytikko.
Zozo

Zozo ("Zozo") on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Josef Faresin ohjaama ruotsalainen elokuva.
"Zozo" sai Pohjoismaiden neuvoston vuoden 2006 elokuvapalkinnon.
Juoni.
Sisällissodan runtelemassa Beirutissa pieni Zozo menettää perheensä ja päätyy isovanhempiensa luokse Ruotsiin. Siellä libanonilaista maahanmuuttajapoikaa kiusataan koulussa ja poika ajautuu rikosten teille. Tarina perustuu osin ohjaaja Josef Faresin omiin kokemuksiin maahanmuuttajana.
Sekaisin suhteessa

Sekaisin suhteessa ("The Heartbreak Kid") on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut Bobby ja Peter Farrellyn ohjaama romanttinen komedia.
Elokuva on uudelleenfilmatisointi vuoden 1972 elokuvasta "Sydäntenmurskaaja". Tarinassa nuori mies kyllästyy nuorikkoonsa jo häämatkalla ja tapaa paljon mielenkiintoisemman naisen.
Trollheim’s Grott

Trollheim’s Grott on suomalainen industrial/black metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1997.
Helmikuussa 2018 Inferno uutisoi yhtyeen palaavan pitkältä levytystauoltaan ja julkaisevan kolmannen studioalbuminsa aikaisintaan kuluvan vuoden aikana.
Lady Chatterley (vuoden 2006 elokuva)

Lady Chatterley on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Pascale Ferranin ohjaama draamaelokuva, joka perustuu D. H. Lawrencen romaaniin "Lady Chatterleyn rakastaja".
Juoni.
Kaksinaismoraalia vastaan kapinoiva vaimo elää tylsässä avioliitossa hoitaen ensimmäisessä maailmansodassa vammautunutta aatelismiestään. Vaimo ottaa rakastajan säätyään alemmasta palkollisesta, kartanon jurosta riistanvartijasta, jonka mökissä tilusten laidalla on kätevää vierailla.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mielestä "Lady Chatterley" on hieno mutta hieman ylipitkä kertomus uskalluksesta rakastua ilman synnintuntoja: ”Pascale Ferranin versio tuo julki molempien pelottomuuden uhmata läheistensä katkeraa kateutta, unohtamatta silti kuinka vaikea on kokea suurta luvatonta rakkautta jota ilman ei voi elää.”
Nathalie

Nathalie ("Nathalie...") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Anne Fontainen ohjaama elokuva. Tarinassa Catherine (Fanny Ardant) saa tietää miehensä uskottomuudesta ja palkkaa prostituoidun (Emmanuelle Béart) viettelemään tämän ja raportoimaan hänelle.
Vuonna 2009 Atom Egoyan ohjasi "Nathaliesta" englanninkielisen uudelleenfilmatisoinnin "Chloe".
Aidosti outoa

Aidosti outoa ("Stranger Than Fiction") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Marc Forsterin ohjaama draamakomedia.
Juoni.
Nukkavieru verotarkastaja (Will Ferrell) alkaa kuulla päässään naiskertojan ääntä, joka kommentoi hänen arkisia puuhiaan. Äkkiä ääni ilmoittaa miehen olevan kuolemassa ennenaikaisesti. Pian katsoja oivaltaa, että vieras ääni kuuluu kirjailija Karen Eiffelille (Emma Thompson), joka omalla tahollaan miettii uuden romaaninsa loppuratkaisua. Mies hakee apua kirjallisuusprofessori Jules Hilbertiltä (Dustin Hoffman). Kuoleman edessä hän myös alkaa elää entistä kiihkeämmin ja rakastuu asiakkaaseensa, kondiittori Anaan (Maggie Gyllenhaal).
Vastaanotto.
Outi Heiskanen (MTV3) piti elokuvaa fantastisen hauskana ja vertasi älykästä käsikirjoitusta Charlie Kaufmanin töihin. Myös Filmioppaan toimitus (Telvis.fi) vertaa teosta myönteisessä valossa elokuviin "Elämäni John Malkovichina" ja "Tahraton mieli".
Puhallinorkesteri Apollo

Puhallinorkesteri Apollo on pääkaupunkiseudulla toimiva Helsingissä harjoitteleva puhallinorkesteri. Orkesteri on aloittanut toimintansa vuonna 1989. Orkesteri on aiemmin käyttänyt harjoituspaikasta johtuvaa nimeä "Annantalon puhallinorkesteri" ja muuttanut harjoituspaikan vaihtuessa nimensä vuoden 1999 lopulla Apolloksi.
Kymmenvuotisjuhlakonsertissaan orkesteri kantaesitti Kalevi Ahon tilausteoksen "Tristia".
Orkesterin nykyinen kapellimestari on Sauli Saarinen.
Naamiomurhaaja

Naamiomurhaaja ("Mask of Murder") on Arne Mattssonin ohjaama kanadalais-ruotsalainen kauhutrilleri vuodelta 1985. Elokuvan pääosissa ovat Rod Taylor, Christopher Lee ja Valerie Perrine. Trilleri kertoo sarjamurhaajasta pienessä kanadalaisessa kaupungissa. "Naamiomurhaaja" kuvattiin Ruotsissa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo, että kiinnostavinta elokuvassa on katsoa amerikkalaisnäyttelijöiden toilailua pienessä ruotsalaiskylässä. Hän antaa "Naamiomurhaajalle" kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Dirty Pretty Things (elokuva)

Dirty Pretty Things ("Dirty Pretty Things") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Stephen Frearsin ohjaama elokuva, joka kertoo maahanmuuttajista ja pimeästä työvoimasta.
Juoni.
Lontoossa laittomasti työskentelevä nigerialainen lääkäri toimii päivisin taksikuskina ja öisin hotellin yöportierina. Hän asuu tilapäisesti hotellin siivoojan, turkkilaisen turvapaikanhakijan luona, ja kaksikko kiintyy vähitellen toisiinsa.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskula valitti, että Stephen Frears on liian kiltti ja silotteleva ohjaaja näin ankaralle aiheelle. Tasapuolista kohtelua vaativat ihmisoikeusteemat tulevat hänestä silti esiin, vaikka kokonaisuus ei aina toimi. ”Ihmisyyttä kunnioittavilla asenteillaan "Dirty Pretty Things" edustaa hyväksyttäviä pyrkimyksiä normaalissa viihteen valtavirrassa ja siksi elokuvalle on valmis antamaan paljon anteeksi.”
Kaikkeuden enkelit (elokuva)

Kaikkeuden enkelit ("Englar alheimsins") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut islantilaisen Friðrik Þór Friðrikssonin ohjaama elokuva, joka kertoo mielisairaasta taiteilijasta.
Se perustuu kirjailija Einar Már Guðmundssonin samannimiseen teokseen.
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1948

Suomensarjan kausi 1948 oli 17. kerta kun pelattiin 1930 Suomessa alkanutta toiseksi ylintä sarjatasoa. 1948 oli ensimmäinen kausi kyseisellä sarjatasolla vuoden 1944 jälkeen, jolloin Palloliiton ja Työväen Urheiluliiton joukkueet pelasivat yhteisissä sarjoissa. Sarjaan osallistui 16 joukkuetta kummastakin liitosta. Vaasan Työväen Palloilijat (TUL) kuitenkin luopui sarjasta (pohjoislohko). Lohkovoittajat nousivat seuraavaksi kaudeksi mestaruussarjaan ja lohkojen 8 (7 pohjoisesta) viimeistä putosivat liittojensa maakuntasarjaan.
Suomensarjan sarjataulukot.
joukkueet, taulukot
Pohjoislohko.
VaaTP (Vaasan Työväen Palloilijat) luopui
Juan Tomás Ávila Laurel

Juan Tomás Ávila Laurel (s. 1966 Santa Isabel) on päiväntasaajanguinealainen romaanikirjailija, runoilija, bloggaaja ja taide- ja kirjallisuusaikakauslehti "Atangan" päätoimittaja. Hän on kritisoinut romaaneissaan, runoissaan, teatteriesityksissään, blogikirjoituksissaan sekä ulkomaisissa yliopistoissa pidetyissä konferensseissa Päiväntasaajan Guinean presidenttiä Teodoro Obiang Nguema Mbasogoa. Ávila Laurel on kritisoinut myös kansainvälisen yhteisön halukkuutta hyväksyä presidentti Obiangin toimet. Ávila Laurel aloitti 11. helmikuuta 2011 nälkälakon protestoidakseen presidentti Obiangin ”diktatuuria”. Muutaman päivän kuluttua Ávila Laurel ilmoitti lähtevänsä ”vainottuna” Päiväntasaajan Guineasta Espanjaan, jossa hän aikoi jatkaa protestia. Nykyisin hän asuu maanpaossa Barcelonassa.
Ávila Laurel syntyi Espanjan siirtomaakaudella Santa Isabelissa eli nykyisessä Malabossa vuonna 1966 annobónilaisille vanhemmille. Hän asui Annobónin saarella seitsemänvuotiaasta 13-vuotiaaksi saakka ja kävi siellä peruskoulua. Ávila Laurelin Espanjassa vuonna 2009 ilmestynyt romaani "Arde el monte de noche" pohjautuu hänen kokemuksiinsa ja muistelmiinsa Annobónilla kasvamisesta. Annobónia ei tosin mainita kertaakaan teoksessa nimeltä. Teos ilmestyi vuonna 2017 myös suomeksi nimellä "Yössä vuori roihuaa" (Fabriikki Kustannus, ). Ávila Laurelin viimeisin teos "The Guguru Pledge" ilmestyi suoraan englanninkielisenä käännöksenä 2017 ja käsittelee Pohjois-Afrikasta Espanjan puolelle pyrkivien miesten epätoivoa.
050187

050187 on rap-artisti Junon neljäs studioalbumi, joka julkaistiin Sonyn kautta 12. huhtikuuta 2013. Albumi nousi parhaimmillaan 20. sijalle Suomen virallisella albumilistalla.
Taustaa.
Marraskuun alussa 2012 YouTubessa julkaistiin noin minuutin kestävä näytevideo nimellä "Juno - Uusi albumi alkuvuodesta 2013", jonka taustalla soi pätkä kappaleesta "Pois netistä". Marraskuun puolessavälissä julkaistiin musiikkivideo albumin kappaleesta "Levyttävä artisti". 8. helmikuuta 2013 julkaistiin singlenä kappale "Kuuluuks", jolla vierailevat Janna Hurmerinta ja Gracias. Kappale sijoittui Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle. Albumin kappaleesta "Turisti" julkaistiin musiikkivideo heinäkuussa 2013. Levyn tuotannosta vastaavat Sakke Aalto ja Elokuu -yhtyeestä tuttu Jonas W. Karlsson. Albumi on nimetty Junon syntymäajan mukaan.
Armoton joukko

Armoton joukko (; myös "The Diamond Mercenaries") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Val Guestin ohjaama toimintatrilleri, jonka pääosissa ovat Telly Savalas, Peter Fonda ja Christopher Lee. Sivuosissa ovat muun muassa O. J. Simpson, Hugh O'Brian ja Maud Adams. "Armoton joukko" kuvattiin Etelä-Afrikassa.
Elokuvan käsikirjoituksen laati ohjaaja Val Guest, Gerald Sanford ja Michael Winder. Tuottajina olivat Nat Wachsberger ja Patrick Wachsberger.
"Armoton joukko" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa Los Angelesissa 14. tammikuuta vuonna 1976 ja New Yorkin ensi-ilta oli 10. maaliskuuta. Suomessa elokuva ilmestyi teattereihin ensi-ilta 3. syyskuuta.
Juoni.
"Armoton joukko" kertoo rikollisjoukosta, joka suunnittelee suurta timanttikaivoksen ryöstöä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano moitti elokuvaa sekavaksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Valhe (elokuva)

Valhe ("L’Adversaire") on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Nicole Garcian ohjaama ranskalainen elokuva, joka kertoo valelääkäristä. Elokuva perustuu Emmanuel Carrèren samannimiseen romaaniin, jonka pohjana ovat Ranskassa sattuneet todelliset tapahtumat.
Salminkallion kalliomaalaus

Salminkallion kalliomaalaus sijaitsee Pirkanmaalla Pälkäneellä Luopioisissa Mustilahden kylässä Kukkian pohjoisosassa olevan niemen kapeikossa, jota kutsutaan Kuivassalmeksi. Maalausalue on pari metriä leveä ja sijaitsee rantamökin pihapiirissä. Maalauksessa on 6−10 merkkiä ja loput kuvioista ovat puuroutuneet sotkuksi. 
Löytyminen ja tutkimus.
Maalauksen ilmoitti Ilkka Toivonen vuonna 1987 ja Tapio Seger, J.-P. Taavitsainen ja Ilkka Toivonen tarkastivat kohteen samana vuonna. Vuonna 1998 Tuula Heikkurinen-Montell katsasti paikan ja toisen tarkastuksen teki Miikka Haimila kunnan tilaaman inventoinnin yhteydessä vuonna 2004. 
Kalliomaalaus sijaitsee Kukkian Evinsalon ja mantereen väliin jäävän kannaksen länsipuolella Kuivassalmen pohjoisrannalla kalliojyrkänteen juurella. Kuvakentällä on pituutta pari metriä ja se sijaitsee noin 6 m järven nykytasoa ylempänä. Maalauksen kohdalla kalliossa on pieni syvennyksen tapainen, jota suojaa ylhäältä päin kalliolippa. 
Maalaus on ajoitettu sijaintinsa perusteella kivi- tai pronssikaudelle. Maalaukselta noin 60 metriä itään on Kuivassalmen kivikautinen asuinpaikka. Kukkialla on useita muitakin kivikautisia asuinpaikkoja. Edellisessä inventoinnissa vuonna 1963 paikalta löytyi kvartsikaavin ja muu kvartsiesine sekä kvartsi-iskoksia. 
Maalauskallio on melko hyvässä kunnossa. Pinnan rapautumisesta on merkkejä eikä kalliopinta kestä voimakasta ja toistuvaa koskettelua, sillä siitä ilmeisesti irtoaa pintaa ja kuvakenttä vahingoittuu. 
Luopioisten kautta on kulkenut vanha kulkureitti Päijänteen läntisen vedenjakajan ylitse itään. 
Maalaukset.
Maalaus sijaitsee kallioseinämän syvennyksessä. Väriä on suttaantuneena muutaman neliömetrin alueella, ja maalaus on yleisesti kulunut. Kuviot näkyvät huonosti. Kuvakenttää jakaa kahteen osaan lähes vaakasuuntainen halkeama, jonka reunoja on punavärillä maalattu. Halkeaman yläpuolella on punaväriä levinnyt laajemmin. Väriläikät ovat hieman eri värisiä. 
Yläosan selvin kuvio esittää ihmishahmoa, jolla on kädessään pystysuora käärmemäinen siksak-kuvio. Ihmisen vasemmalla puolella on pari heikkoa pystyviivaa. Myös vasemmalla ylhäällä erottuu heikosti ihmishahmo. Näiden oikealla puolella saattaa olla käden painama tai tassun jälki. 
Halkeaman alapuolella on leveitä, pystyjä värijälkiä sekä vasemmalla alhaalla on kaksi ihmishahmoa, joista toinen erottuu selvästi. Molempien kädet ovat kohotettuina ja jalat haarallaan. Kun kalliota seuraa vasemmalle, löytyy vielä pari vähäisempää maalausjälkeä, joista erottuu heikosti viisi pystyviivaa mutta ei erityisiä hahmoja. 
Koska järvelle on matkaa ja maalaus sijaitsee korkealla, se on todennäköisesti maalattu kallion juurella seisten.
Baron Gruffin tauti

Baron Gruffin tauti on hevosilla esiintyvä suolistosairaus. Sen aiheuttajina pidetään muun muassa stressiä sekä liian proteiinipitoista ravintoa. Tauti on harvinainen, ja sitä esiintyy yleensä kilpahevosilla. Se on saanut nimensä tautiin vuonna 1970 menehtyneen ruotsalaisen ravihevosen mukaan.
Baron Gruffin taudin oireisiin kuuluu muun muassa voimakas ripuli ja sen aiheuttama nestehukka, kuume sekä septinen šokki. Oireet johtuvat suolistossa tapahtuvasta nopeasta "Clostridium perfringens" -bakteerin lisääntymisestä. Tauti saattaa johtaa hevosen äkilliseen kuolemaan.
Place Vendome (elokuva)

Place Vendome ("Place Vendôme") on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Nicole Garcian ohjaama elokuva, jonka pääosaa esittää Catherine Deneuve.
Juoni.
Vincent Malivert johtaa jalokiviyritystä Pariisin hienostoaukiolla, Place Vendômella. Velkojen ja salakuljetussyytösten rasittamana hän tekee itsemurhan, ja alkoholistiparantolassa vuosia viettänyt vaimo Marianne (Deneuve) joutuu alkamaan selvittää hänen jälkeensä jättämiä asioita. Marianne löytää miehensä kassakaapista useita täydellisesti hiottuja timantteja. Hän päättää saattaa elämänsä järjestykseen myymällä ne. Silloin hän joutuu hämäräperäisen jalokivikauppiaan Battistellin pauloihin.
Vengo

Vengo ("Vengo") on Tony Gatlifin ohjaama eurooppalainen musiikkielokuva vuodelta 2000. Se on flamencoaiheinen tarina kahden mustalaissuvun vihanpidosta.
"Helsingin Sanomien" Leena Virtasen mielestä verikostotarina on melko korni, huipputanssija Antonio Canales ei tanssi lainkaan mutta näyttelee kyllä pääosaa varsin hyvin. Andalusia näyttäytyy kuumana ja hiekkaisena, ei kovinkaan houkuttelevana. Paras syy hänestä katsoa "Vengo" on sen musiikki, jota voisi olla enemmänkin.
The Science of Sleep

The Science of Sleep ("La Science des rêves") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Michel Gondryn käsikirjoittama ja ohjaama fantasiakomedia. Elokuvan pääosissa ovat Gael García Bernal, Charlotte Gainsbourg, Miou-Miou ja Alain Chabat.
Juoni.
Omalaatuisella nuorukaisella Stéphanella on vaikeuksia erottaa unet ja kuvitelmat todesta. Levoton nuorimies juontaa unissaan television puheohjelmaa ja käy läpi traumaattisia lapsuusmuistojaan. Päivisin hän on töissä pienessä mainospainofirmassa ja koettaa pitää yllä romanttista suhdetta naapurista löytyneen sielunsiskon Stéphanien kanssa.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä elokuva on yllättävän huono ollakseen Gondryn tekoa, mutta ohjaajan aiempien töiden käsikirjoittajana olikin omintakeinen Charlie Kaufman, kun taas tämän on kirjoittanut Gondry itse. Valotiestä ryhditön tarina ei jaksa kutkuttaa mielikuvitusta tai koskettaa tunteita kovinkaan pitkään, vaan kokonaisuus jää muutaman nokkeluuden ja askartelutasoisen lastenohjelmalavastuksen jalkoihin. Kaufmania olisi kaivannut myös Film-O-Holic.comin Ilari Laamanen tuomaan potkua Gondryn ideoihin. Hän kehuu kekseliäitä unijaksoja, pieniä kuvallisia ja sanallisia yksityiskohtia, mutta valittaa tarinan polkevan paikallaan. ”Gondryn surrealistis-romanttiseen päiväuneen on kiva mennä trippailemaan toviksi, mutta eheäksi kokoillan elokuvaksi Science of Sleepista ei kuitenkaan ole.”
Erittäin salainen (vuoden 1952 elokuva)

Erittäin salainen (; myös "Mr. Potts Goes to Moscow") on vuonna 1952 ensi-iltansa saanut Mario Zampin ohjaama ja tuottama komediaelokuva, jonka pääosissa ovat George Cole, Oskar Homolka ja Nadia Gray.
Jack Davies ja Michael Pertwee kirjoittivat käsikirjoituksen. Komedia sai ensi-iltansa Lontoossa 19. marraskuuta vuonna 1952 kotimaassaan Britanniassa. Suomen ensi-ilta oli 17. huhtikuuta.
Munkkivuoren kirkko

Munkkivuoren kirkko on Munkkiniemen seurakunnan kirkkorakennus aivan Munkkivuoren ostoskeskuksen vieressä Munkkiniemen kaupunginosassa Helsingissä. Kirkon yhteydessä on seurakuntatalo. Myös erillinen kellotorni kolmine kelloineen on vuodelta 1963. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Olavi Kantele, joka oli aiemmin työskennellyt pitkään Aarne Ervin toimistossa. Munkkivuoren seurakunta itsenäistyi vuonna 1967 Munkkiniemen seurakunnasta. Vuoden 2011 alussa seurakunnat yhdistettiin uudelleen.
Kirkossa on Åke Hellmanin alttarimosaiikki "Fiat voluntas tua" (Tapahtukoon sinun tahtosi) vuodelta 1965. Kirkon 30-äänikertaiset urut suunnitteli arkkitehti Kantele yhteistyössä Kangasalan urkutehtaan kanssa. Urkujen äänikerrat ja tekniset ominaisuudet suunnitteli urkutaiteilija Pentti Soinne. Koneistoltaan täysmekaaniset ja kolmisormioiset urut vihittiin käyttöön lokakuussa 1965. 
Vuonna 1997 kirkko peruskorjattiin. Munkkiniemen seurakunta päätti 14.12.2022 luopua Munkkivuoren kirkosta ja seurakuntatalosta vuoden 2024 lopussa, koska kirkko vaatisi lähivuosina laajan peruskorjauksen ja seurakunnan määrärahoja on leikattu. Vielä vuonna 2020 seurakuntayhtymän edustajien mukaan kirkko aiotaan peruskorjata. Seurakunta käyttää Munkkivuoren kirkkoa syksyyn 2026 asti ennen Munkkiniemeen muuttamista.
Karismaattisen liikkeen saarnaaja ja sielunhoitaja Ulla-Christina Sjöman työskenteli Helsingin ruotsinkielisissä seurakunnissa lehtorina. Pisimpään hän toimi Lukas församlingin palveluksessa Munkkivuoressa, jossa hän työskenteli eläkeikäänsä, vuoteen 1989 asti.
Kunnian kukkula (muistomerkki)

Kunnian kukkula (, ) on 35 metriä korkealla keinotekoisella mäellä sijaitseva, 70,6 metriä ympäristöään korkeammalle kohoava muistomerkki neuvostosotilaille, jotka olivat mukana toisessa maailmansodassa. Muistomerkki sijaitsee 21 kilometrin päässä Valko-Venäjän pääkaupungista Minskistä itään, Smaljavitšyn piirissä
Minskin kansainväliselle lentoasemalle (Minsk-2) johtavan valtatien M2 varrella. 
Muistomerkin suunnittelivat kuvanveistäjät A. Bembel ja A. Artimovitš, arkkitehdit O. Stahovitš ja L. Mitsevitš sekä insinööri V. Laptsevitš. Muistomerkin rakentaminen aloitettiin vuonna 1967 ja muistomerkki valmistui vuonna 1969, jolloin oli kulunut 25 vuotta siitä, kun puna-armeija oli vapauttanut Valko-Venäjän saksalaisilta. Maata mäelle tuotiin eri puolilta Valko-Venäjää ja symbolisesti myös Sevastopolin, Odessan, Moskovan ja Kiovan sankarikaupungeista ja Brestin sankarilinnoituksesta, Volgogradin Äiti synnyinmaa-patsaan alustana toimivana Mamajevin kurgaanilta sekä Pietarin Piskarevskojen hautausmaalta.
Silk Road

Silk Road oli kauppapaikka netissä, joka toimi Tor-piilopalveluna. Sivu tuli tunnetuksi siitä, että pääosa myydyistä tuotteista oli huumeita. Sivusto oli Tor-verkossa toimivan darknetin suurimpia kauppapaikkoja yli 1,2 miljardin Yhdysvaltain dollarin myynnillään (alkuperäinen Silk Road). Siellä myytiin myös esimerkiksi väärennettyjä henkilöllisyysasiakirjoja ja laittomia palveluja kuten tietomurtoja ja jopa palkkamurhia.
Kaupankäynti sivulla tapahtui bitcoin-virtuaalivaluutan avulla. Ostokset toimitettiin asiakkaalle useimmiten postin välityksellä. Silk Roadilla oli käytössä julkisten Internet-huutokauppojen tapaan palautejärjestelmä, jota pystyi käyttämään apuna myyjän luotettavuuden arvioimisessa. Sivuston ylläpito otti myyntituloista kymmenen prosenttia itselleen. Ostaminen vaati käyttäjätilin, joka kuitenkin oli ilmainen. Sivustolle pääsi myös tor2web-palvelun kautta. Se on tunnettu Yhdysvalloissa esimerkiksi huumeiden, varastettujen maksukorttien ja laittomien käsiaseiden kaupastaan.
Yhdysvaltojen viranomaiset sulkivat Tor-verkossa toimineen kauppapaikan 2. lokakuuta 2013. Silk Roadilla myytiin useita laittomia tuotteita ja palveluita. Alkuperäisen Silk Roadin perusti yhdysvaltalainen ohjelmistoinsinööri Ross Ulbricht. Hänet pidätettiin syksyllä 2013. Ulbricht tuomittiin elinkautiseen vankeuteen toukokuussa 2015, mutta hänen arvioitiin valittavan tuomiostaan.
Silk Road 2 ja sen kilpailijat.
Silk Roadin sulkemisen jälkeen osa alkuperäisen Silk Roadin kaupankäynnistä siirtyi pian nimellä "Silk Road 2" avattuun kauppapaikkaan, mutta osa kaupasta siirtyi yleisille hakukoneille näkymättömän internetin (deep webin eli syvän webin) muihin kauppapaikkoihin kuten "Black Market Reloaded" -nimiselle osto- ja myyntisivustolle, joka samaten toimii Tor-verkossa. FBI sulki Silk Road 2.0 -kauppapaikankin 5. marraskuuta 2014. Tähän liittyen FBI pidätetti muun muassa nimimerkkiä DoctorClu käyttäneen Silk Road 2:n ylläpitäjän (oikealta nimeltään Brian Richard Farrell).
Silk Road 3.
Jo muutama tunti Silk Road 2.0:n sulkemisen jälkeen toinen pimeän verkon (Tor-verkossa toiminut) kauppapaikka muutti nimensä muotoon "Silk Road 3 Reloaded" ja valtasi osan aiemmista Silk Roadin asiakkaista itselleen. Uutta nimeään lukuun ottamatta tämä kauppapaikka ei ollut kytköksissä aiempien Silk Road -kauppapaikkojen kanssa. Silk Road 3:n kaupankäynnin paljolti laittomaan luonteesta viittasi se, että kesäkuun 2015 alussa listatuista 50 920 myyntinimikkeistä yli 30 508 lukeutui otsikon Drugs (lääkeaineet ja huumeet) alle. Darknetissä (Tor-verkkoa muistuttava darknet voi perustua myös esimerkiksi I2P-ohjelmistoon) on kuitenkin tunnistettu kaupankäynnin jakautuminen yhä useampiin virtuaalisiin kauppapaikkoihin. Osa näistä perustuu luottamusverkkoihin, jolloin kauppapaikalle pääsy edellyttää kutsua.
Jaka Hvala

Jaka Hvala (s. 15. heinäkuuta 1993) on slovenialainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Ssk Ponikve -seuraa.
Hvala saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä Hinterzartenissa 2010 ja hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa Erzurumissa 2012. Hän voitti tammikuussa 2013 Liberecissä käydyissä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa sekä henkilökohtaisen kullan että joukkuekullan Slovenian joukkueessa.
Ensimmäisessä maailmancup-kilpailussaan Zakopanessa tammikuussa 2012 Hvala sijoittui 29:nneksi. Seuraavassa kilpailussaan Lahden normaalimäessä Hvala oli yhdeksäs. Kaudella 2012-2013 hän sijoittui viidenneksi Engelbergissä joulukuussa 2012.
Helmikuussa 2013 Hvala voitti ensimmäistä kertaa urallaan maailmancupin osakilpailun Saksan Klinghenthalissa johdettuaan kilpailua jo ensimmäisen kierroksen jälkeen. Continental Cupissa hän on saavuttanut marraskuuhun 2012 mennessä yhden kakkos- ja kaksi kolmossijaa.
Jan Kaus

Jan Kaus (s. 22. tammikuuta 1971) on virolainen kirjailija. Hän on opiskellut kasvatusoppia ja filosofiaa Tallinnan yliopistossa.
Kaus toimi Viron kirjailijaliiton puheenjohtajana 2004–2007. Hän on mukana järjestämässä vuosittain pidettävää Tallinnan kansainvälistä runofestivaalia, kuuluu Viron elokuvatoimittajien liittoon ja on myös kuvataiteilija. Hän soittaa bassokitaraa undergroundyhtye Dreamphishissä, jonka albumilla "Happiness Happens" on hänen sävellyksiään ja sanoituksiaan. 
Kaus on virontanut Sofi Oksasen teokset "Puhdistus" ja "Kun kyyhkyset katosivat".
HMS Terrible (1895)

HMS Terrible oli Britannian kuninkaallisen laivaston Powerful-luokan ensimmäisen luokan risteilijä. 
Valmistus.
Alus tilattiin J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankistä ja sen köli laskettiin vuonna 1894. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1895 ja se valmistui 24. maaliskuuta 1898.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1932.
Taivaljärven kaivos

Taivaljärven kaivos on Sotkamossa sijaitseva hopeakaivos, joka aloitti toimintansa . Kaivoshankkeen takana on ruotsalais-suomalaisessa omistuksessa oleva Sotkamo Silver Oy.
Taivaljärven hopeaesiintymä löytyi vuonna 1980. Kajaani Oy teki alueella valtauksen saman vuoden syksyllä ja tutki aluetta vuoteen 1988 saakka. Vuosina 1988–1991 esiintymää tutki Kajaani Oy:n ja Outokumpu Oy:n perustama "Taivalhopea"-niminen työyhteenliittymä. Alueella tehtiin yhteensä 46 kilometriä kairausta sekä rakennettiin 2 600 metriä pitkä tutkimustunneli 350 metrin syvyyteen.
Myöhemmin esiintymän valtasi vuonna 2006 perustettu "Silver Resources Oy", joka oli ostanut Taivalhopean tutkimusaineiston. Silver Resources Oy muutti myöhemmin nimekseen "Sotkamo Silver Ab" yhdistyttyään 2010 GEXCO Ab:n kanssa. Yhtiön kotipaikka on Ruotsissa mutta omistuksesta on 70 % suomalaisilla sijoittajilla. Vanha tutkimustunneli tyhjennettiin vedestä 2010, ja vuosina 2010–2011 alueelle tehtiin vielä 6,3 kilometriä lisäkairauksia. Kaivospiirin maa-alue ostettiin 2011, ja kaivoskirja saatiin 2012.
Taivaljärven esiintymän mineraalivarat ovat 3,5 miljoonaa tonnia. Malmi sisältää keskimäärin 91 g/t hopeaa ja lisäksi 0,7 % sinkkiä ja 0,4 % lyijyä sekä 0,3 g/t kultaa. Kaivoksen suunniteltu louhintamäärä on 45 000 kiloa hopeaa vuodessa, ja nykyisin tunnetuilla varoilla kaivos voisi toimi 6–7 vuotta. Louhinta on tarkoitus tehdä aluksi avolouhoksesta mutta myöhemmin pääosin maan alta. Kaivoksen on laskettu tuottavan toiminta-aikanaan 2,5 miljoonaa kuutiometriä rikastushiekkaa ja 1,2 miljoonaa tonnia sivukiveä.
Tunturihiippasammal

Tunturihiippasammal ("Orthotrichum pellucidum") on lehtisammallaji hiippasammalten heimossa (Orthotrichaceae). Lajin on kuvannut ensimmäisen kerran Sextus Otto Lindberg vuonna 1867.
Tunturihiippasammalta esiintyy harvinaisena Maan pohjoispuoliskon vuoristoalueilla, erityisesti arktiselle vyöhykkeellä. Eniten lajia esiintyy Pohjois-Amerikassa Kalliovuorten pohjoisosissa. Pohjoismaissa on vain muutamia tunnettuja kasvupaikkoja. Suomen alueella tunturihiippasammal kasvaa Pohjois-Lapissa Enontekiön suurtuntureilla ja Koillismaalla. 
Kasvupaikat ovat avoimia ja valoisia tuntureiden kalkkikallioita ja kalkkipahtoja. Suomen uhanalaisuusluokituksessa tunturihiippasammal on äärimmäisen uhanalainen (CR). Sitä uhkaa ilmaston lämpeneminen.
Objekti (lauseenjäsen)

Objekti ( ’eteen heitetty’, ’vastaan asetettu’) on kielitieteessä lauseenjäsen, joka ilmaisee tekemisen kohteen, esimerkiksi ”Pekka maalaa "taulua"”. Akkusatiivikielissä objekti on tyypillisesti eri sijamuodossa tai ilmaistu eri adpositiolla kuin lauseen subjekti. Suomen kielessä objekti voi olla eri muodoissa lauseen rakenteesta ja merkityksestä riippuen. Monissa indoeurooppalaisissa kielissä lauseessa voi esiintyä samanaikaisesti sekä suora että epäsuora objekti.
Objekti suomen kielessä.
Suomessa on käytössä merkitykseltään kaksi erilaista objektia: kokonaisobjekti ja osaobjekti. Kokonaisobjektin sija on akkusatiivi, joka on useimmiten nominatiivin tai genetiivin kaltainen; vain persoonapronomineilla ja pronominilla "kuka/ken" on erityiset akkusatiivimuodot, esim. "minut, kenet". Osaobjektin sija on partitiivi.
Osaobjektia käytetään
Kokonaisobjektia käytetään
Monikollinen kokonaisobjekti on nominatiivin kaltainen, yksikössä on käytössä sekä genetiivin kaltainen ns. päätteellinen muoto että nominatiivin kaltainen ns. päätteetön muoto. Päätteetöntä muotoa käytetään silloin kun lauseessa ei ole erillistä subjektia, eli imperatiivi- ja passiivilauseissa.
Pasiivilauseen objekti on kuitenkin päätteellinen referatiivisen lauseenvastikkeen yhteydessä, esim. 
vrt.
Suora ja epäsuora objekti.
Monissa kielissä lauseessa voi esiintyä samanaikaisesti sekä suora että epäsuora objekti. Näin on mm. indoeurooppalaisissa englannissa, ruotsissa, saksassa ja ranskassa. Epäsuora objekti suomennetaan adverbiaaliksi, joka on allatiivissa. Joissakin kielissä, kuten saksassa, epäsuora objekti on omassa sijamuodossaan, datiivissa.
Absolutiivi objektin sijana.
Ergatiivikielissä objekti on absolutiivissa, jota käytetään myös intransitiivilauseiden subjektin sijamuotona. Suomen kielessä on eräitä absolutiivirakennetta muistutavia passiivirakenteita, joissa subjektin ja objektin ero hämärtyy, esim.
"Object" englanninkielisessä kielentutkimuksessa.
Englannin termiä "object" ei tule aina kääntää "objekti"ksi. Sitä käytetään usein laajemmin kuin suomen sanaa "objekti". Se tarkoittaa lähinnä mitä tahansa pakollista määritettä eli komplementtia. Esim. prepositiolausekkeessa "in the house" "the house" on "the object of the preposition".
HMS Philomel (1890)

HMS Philomel oli Britannian kuninkaallisen laivaston Pearl-luokan kolmannen luokan (panssarikansi)risteilijä. 
Valmistus.
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1889. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1890 ja valmistui 11. marraskuuta 1891.
Palvelus.
Alus luovutettiin 1914 Uudelle-Seelannille. Aluksen miehistö upotti aluksensa 1946.
Pikkutihkusammal

Pikkutihkusammal ("Oncophorus wahlenbergii") on lehtisammallaji kärpänsammalten heimossa ("Rhabdoweisiaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhykkeellä, arktisilla alueilla ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy koko maassa, se on pohjoisosassa yleinen. Uhanalaisuusluokituksessa laji on elinvoimainen (LC).
Pikkutihkusammal kasvaa vesistöjen rannoilla ja tulvaisissa korvissa lahopuulla, lisäksi myös kostealla maalla ja märillä kivipinnoilla. Laji vaatii vähintään mesotrofisen (keskiravinteisen) kasvupaikan.
Lehtokivisammal

Lehtokivisammal ("Grimmia hartmanii") on lehtisammallaji kivisammalten heimossa ("Grimmiaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Se on Skandinavian eteläosassa yleinen ja harvinaistuu pohjoiseen. Suomessa laji on melko yleinen, elinvoimainen (LC) ja levinneisyydeltään eteläinen. Sitä esiintyy Pohjois-Hämeen ja Pohjois-Karjalan korkeudelle, erillisesti myön Inarin Lapissa.
Lehtokivisammal kasvaa lehdoissa varjoisilla silikaattikallioilla ja sisävesien rantakallioilla. Se on sammaleksi keskikokoinen ja kasvaa tuppaina. Itiöpesäkkeitä on harvoin. Itiöiden sijasta syntyy usein itujyväsiä lehtien kärjissä.
Aiheesta muualla.
Kuvalinkit:
Foetida – Use Your Illusion III

Foetida – Use Your Illusion III on rap-artisti Asan 7. joulukuuta 2012 julkaistu studioalbumi ja Foetida-mixtapesarjan kolmas osa. Toisin kuin edelliset osat, "Foetida – Use Your Illusion III" on albumi, eikä mixtape.
Albumilta on julkaistu kolme musiikkivideota: "Murheen musta mieli" 28. marraskuuta 2012 , "Loveen lankeus" 3. joulukuuta 2012 ja "Matelija sisällä" 7. joulukuuta 2012 . Albumi nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan viidennelle sijalle.
Norkkusammal

Norkkusammal ("Antitrichia curtipendula") on lehtisammallaji oravisammalten heimossa ("Leucodontaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjois- ja eteläpuoliskolla. Suomen alueella lajin levinneisyys on painottunut eteläosaan, sitä esiintyy melko laajasti Etelä-Suomessa ja harvinaisena Koillismaan korkeudelle.
Norkkusammalen pääverso kasvaa hyvin pitkäksi ja siitä kasvaa kymmenestä 20:een senttimetriä pitkiä sivuhaaroja jotka ovat edelleen haaroittuneet sulkamaisesti. Sammalen väri vaihtelee ruskehtavasta kirkkaanvihreään. Varsi on punainen. Lehdet ovat kolmikulmaiset, poimuiset, kärjestä pitkäsuippuiset. Kärjessä on teräviä väkäsmäisiä hampaita. Itiöpesäkkeitä kasvaa harvoin. Niissä on noin yhden senttimetrin pesäkeperä.
Norkkusammal kasvaa puolivarjoisilla, varjoisilla kallioseinämillä ja vanhojen lehtipuiden (jalojen) rungoilla.
Jokisivun kaivos

Jokisivun kaivos on Huittisten Jokisivulla toimiva kultakaivos, jonka omistaa Dragon Mining Oy.
Kaivos aloitti toimintansa kesällä 2009. Vuotuinen tuotanto on 300–400 kiloa (noin 10 000 unssia) kultaa. Jokisivun kaivos työllisti 45 henkilöä vuonna 2011. Kaivos ulottuu syvimmillään noin 500 metrin syvyyteen.
Ensimmäiset viitteet kullasta saatiin lohkarenäytteestä jo 1964 ja varsinainen malmiesiintymä löytyi Outokumpu Oy:n kairauksissa 1985. Polar Mining Oy jatkoi alueen tutkimuksia vuodesta 2003 alkaen ja kaivostoiminta alkoi kesällä 2009. Malmioita on kaksi, Kujankallio ja Arpola, joita molempia louhittiin ensin avolouhoksena. Alun perin malmin arveltiin riittävän vuoteen 2017 asti ja työllistävän 15 henkilöä. Vuonna 2010 alettiin valmistella maanalaista louhintaa, joka käynnistyi vinotunnelin valmistuttua loppuvuonna 2011.
Kaivoksesta louhitaan malmia noin 10 000 tonnia kuukaudessa. Malmi kuljetetaan rikastettavaksi Sastamalan rikastamolle, jossa rikastettiin aiemmin myös Oriveden Kutemajärven kultakaivoksen malmi.
Keväällä 2015 kaivoksesta pääsi luontoon uraania. Helmikuussa 2021 kaivoksessa tapahtui kaasuvuoto, jonka seurauksena 13 työntekijää altistui kaasulle ja joutui sairaalaan tarkistettavaksi.
Tammikuussa 2025 kaivos sai luvan laajentaa aluettaan. Tuolloin kultamalmin arveltiin riittävän ainakin vuoteen 2031 asti.
Kallioahmansammal

Kallioahmansammal ("Kiaeria blyttii") on lehtisammallaji kynsisammalten heimossa ("Dicranaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon havumetsävyöhykkeellä ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy koko maassa, se on jokseenkin yleinen ja elinvoimainen (LC).
Kallioahmansammal kasvaa silikaattikallioilla ja lohkareilla ajoittain vettä valuvilla seinämillä, useimmin pohjoisen puolella.
Paljakka-ahmansammal

Paljakka-ahmansammal ("Kiaeria glacialis") on lehtisammallaji kynsisammalten heimossa ("Dicranaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla arktisilla alueilla ja vuoristoissa. Suomen alueella laji on pohjoinen tunturikasvi, jota esiintyy Kittilän, Sompion, Enontekiön ja Inarin Lapissa. Se on melko harvinainen.
Paljakka-ahmansammal kasvaa tunturipaljakalla keskipaljakan korkeudelle muun muassa lumenviipymillä, kuruissa, kivikoissa ja puroilla kostealla maalla tai kivipinnalla.
Laji muistuttaa kynsisammalia, sen voi sekoittaa turkkikynsisammaleen ("Dicranum fuscescens") tai kivikynsisammaleen ("Dicranum scoparium").
HMS Phoebe (1890)

HMS Phoebe oli Britannian kuninkaallisen laivaston Pearl-luokan kolmannen luokan (panssarikansi)risteilijä. 
Valmistus.
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 23. huhtikuuta 1889. Alus laskettiin vesille 1. heinäkuuta 1890 ja valmistui 1. joulukuuta 1892.
Palvelus.
Alus myytiin 1906 romutettavaksi.
Lukinsammal

Lukinsammal ("Platydictya jungermannioides") on lehtisammallaji palmikkosammalten heimossa ("Hypnaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla. Skandinaviassa lajia kasvaa yleisimmin tunturialueilla. Suomessa lajia esiintyy suurimassa osassa maata paikoittaisesti kalkkiseuduilla.
Lukinsammal on pienikokoinen ja sen versot ovat hyvin hentoja ja kalpean vihreitä. Itiöpesäkkeitä kehittyy hyvin harvoin. Itujyväsiä on toisinaan.
Lukinsammal kasvaa kalkkikallioiden koloissa ja varjoisilla tyvillä kostealla kalkkipitoisella maalla.
Aiheesta muualla.
Kuvalinkit:
Haisumarrassammal

Haisumarrassammal ("Tayloria tenuis") on lehtisammallaji sompasammalten heimossa ("Splachnaceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoispuolisko, etenkin havumetsävyöhyke ja vuoristot, lisäksi Keski-Afrikka. Suomen alueella lajia esiintyy pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta koko maassa ei-yleisenä.
Haisumarrassammal on vihreä tai tummanvihreä ja kasvaa noin kaksi senttimetriä korkeaksi pieninä tuppaina. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti, pesäkkeiden perä on punainen ja pesäke pitkähkö, kapea. Itiöt ovat pieniä.
Haisumarrassammal kasvaa korvissa, puronvarsilla ja rannoilla kasvualustana lanta, lahopuu ja kostea typpipitoinen metsämaa. Lajin elinympäristöt ovat taantuneet Suomessa. Uhanalaisuusluokituksessa se on silmälläpidettävä laji (NT).
Lettomarrassammal

Lettomarrassammal ("Tayloria lingulata") on lehtisammallaji sompasammalten heimossa ("Splachnaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskolla havumetsävyöhykkeestä arktisille alueille ja vuoristoissa. Suomen alueella lajia esiintyy keski- ja pohjoisosassa Keski-Pohjanmaalta ja Pohjois-Karjalasta pohjoiseen Lappiin. Se kasvaa letoilla ja puronvarsissa.
Lettomarrassammal muistuttaa ulkonäöltään samaan heimoon kuuluvien raatosammalten ("Tetraplodon") ja sompasammalten ("Splachnum") lajeja. Tunnusomaisia ovat viisi millimetriä pitkät leveät tylpät lehdet. Itiöpesäkkeet ovat yleisiä, itiöt melko isoja. Pesäke on soikea ja kasvaa pitkän, kolmesenttimetrisen pesäkeperän päässä.
Kenosammal

Kenosammal ("Amblyodon dealbatus") on lehtisammallaji nuijasammalten heimossa ("Meesiaceae") ja yksilajisessa kenosammalten ("Amblyodon") suvussa. Sitä 
esiintyy Maan pohjoispuoliskolla varsinkin viileällä vyöhykkeellä, Etelä-Afrikassa ja Etelä-Amerikan Tulimaassa. Suomen alueella kenosammal on harvinainen kalkkialuiden laji, jota kasvaa Varsinais-Suomessa, Oulun Pohjanmaalla, Perä-Pohjanmaalla, Koillismaalla ja Enontekiön Lapissa. Aiemmin lajia on ollut Uudellamaalla ja Ahvenanmaalla, mistä se on hävinnyt. Suomen
uhanalaisuusluokituksessa laji on uhanalainen, vaarantunut (VU).
Kenosammal on jokseenkin lyhytikäinen. Versot ovat hiirensammalen kaltaisia. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti. Ne ovat hyvin yksilöllisen näköisiä, epäsymmetrisiä, pystyjä mutta vähän vinoja. Kenosammal kasvaa kosteissa kalkkiympäristöissä kuten lettosoilla paljaalla maalla.
Neliön symmetriaryhmä

Neliön symmetriaryhmä on ryhmä, jonka muodostavat kahdeksan tapaa kiertää ja peilata neliö itselleen. Se on siis neliön diedriryhmä.
Ryhmän alkiot ovat neljä erilaista kiertoa 90 asteen kerrannaisilla formula_1 (joista formula_2 on identiteettikuvaus) sekä neljä erilaista peilausta formula_3 eri akselien suhteen. Ryhmää voidaan siten merkitä
formula_4
missä laskutoimitus formula_5 on yhdistetty kuvaus.
Palloliiton Maakuntasarjan kausi 1946–1947

Palloliiton Maakuntasarja 1946–1947 oli Palloliiton kolmanneksi korkein sarjataso Suomen jalkapallossa kaudella 1946–1947. Työväen Urheiluliiton seurat pysyivät edelleen poissa Palloliiton sarjoista ja ne pelasivat omia sarjojaan. Maakuntasarja pelattiin 16 lohkossa.
Maakuntasarja.
"Koti- ja vierasjoukkue ei selviä käytetystä lähteestä, joten ne on valittu lähteen ilmoittamalla tavalla, ylempi on syyskierroksen ja alempi kevätkierroksen ottelu."
Saimaa.
(0–0) pisteet SaPKo:lle vastalauseen jälkeen.
Kymenlaakso pohjoinen.
(0–0) luovutusvoitto Kajastukselle
Kymenlaakso eteläinen.
(0–0) Pallo-Peikot luovutti Orakselle ja sai vastaavasti luovutusvoiton Visasta.
Häme läntinen.
(0–0) Luovutusvoitto Pallo-Sepoille.
Häme itäinen.
(0–0) Luovutusvoitto Tor'ille.
Helsinki 2.
(0–0) DIF luovutti Makkabille ja DIK:lle. Akilles luovutti Makkabille.
Dezső Földes

Dezső Földes (30. joulukuuta 1880 Miskolc – 27. maaliskuuta 1950 Cleveland, Yhdysvallat) oli unkarilainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hän edusti uransa aikana seuratasolla Fless Vívóiskola és Sport Clubia ja Magyar Atlétikai Klubia. 
Földes voitti urallaan kaksi olympiakultaa, jotka hän sai säilän joukkuekilpailusta Lontoon kisoista 1908 ja Tukholmasta 1912. Hän pääsi säilän henkilökohtaisessa kilpailussa välierälohkoihin saakka 1908 ja oli neljää vuotta myöhemmin kahdeksanneksi paras. Földes miekkaili myös kalvalla ja floretilla, jolla hän oli Tukholman olympialaisissa 1912 välierävaiheessa ennen kuin keskeytti kilpailun. 
Juutalainen Földes muutti vuonna 1912 Yhdysvaltoihin ja perusti köyhille suunnatun klinikan Clevelandin kaupunkiin.