tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Steinbjørn B. Jacobsen

Steinbjørn B. Jacobsen (30. syyskuuta 1937 Sandvík, Färsaaret – 12. huhtikuuta 2012 Tórshavn, Färsaaret) oli färsaarelainen opettaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti lastenkirjailijana, mutta hän kirjoitti myös runoja, novelleja, romaaneja, näytelmiä ja muistelmia.
Jacobsen kävi koulua Tvøroyrissa ja oli sen jälkeen merillä Grönlannissa ja Islannissa 1956–1958. Sen jälkeen hän kävi valmistavan kurssin Ask Háskúlassa ja toimi opettajana Tanskassa 1960-luvun alussa. Palattuaan Färsaarille Jacobsen jatkoi opiskelua ja työskenteli opettajana eri kouluissa.
Jacobsenille myönnettiin 1981 M. A. Jacobsens Heiðursløn -palkinto. Hän on saanut Tórshavnin kaupungin lastenkirjallisuuspalkinnon 1976 ja 1985.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1990–1991

Kausi 1990–1991 oli 51. kausi, jolloin pelattiin koripallon miesten Suomen mestaruudesta. SM-Koriksen mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat voitti hopeaa ja Torpan Pojat pronssia. Runkosarjan voitti Kotkan Työväen Palloilijat.
SM-karsintasarja.
Sarjataulukko.
Honka ja FoKoPo säilyivät sarjassa.
Gil Elvgren

Gil Elvgren (Gillette A. Elvgren, 15. maaliskuuta 1914 – 29. helmikuuta 1980) oli yhdysvaltalainen kuvittaja ja mainospiirtäjä. Häntä pidetään yhtenä maailman tunnetuimmista pin-up-taiteilijoista. Elvgrenin ura pin-up-taiteilijana kesti neljäkymmentä vuotta 1930-luvulta 1970-luvulle. Tunnetuimmillaan hän oli 1960-luvulla.
Opinnot ja ura.
Elvgren opiskeli taiteita Minneapolis Art Institutessa ja sen jälkeen American Academy of Artissa. Valmistuttuaan hän perusti oman studion vuonna 1936 St. Pauliin, missä hän ryhtyi piirtämään kalentereita ja muita pin-up-kuvia. Vuonna 1937 Elvgren siirtyi Chicagoon Stevens/Grossin palvelukseen ja teki Coca-Colalle näkyvän mainoskampanjan, joka teki hänet tunnetuksi. Vuodesta 1945 alkaen Elvgren aloitti pitkän työsuhteen Brown &amp; Bigelowin kanssa, joka maksoi hänelle $2,500 jokaisesta kalenterimaalauksesta, joita Elvgren tuli tuottamaan vuosittain 24 kappaletta. Samoihin aikoihin Elvgren teki ahkerasti töitä muillekin työnantajille ja kuvitti mainoskampanjoiden lisäksi lehtiä kuten Cosmopolitania.
Työskentelytapa.
Elvgren teki Brown &amp; Bigelowille tuottamansa maalaukset öljyvärein 76 x 61 cm kankaalle. Hän käytti 32 värin palettia ja maalasi mallista studiossaan ottamansa valokuvan pohjalta. Joitain hänen lyijykynäluonnoksiaan on myös säilynyt.
Elvgren itse kuvaili ihannemalliaan naiseksi, jolla on viisitoistavuotiaan kasvot ja parikymppisen vartalo. Hän kertoi arvostavansa korkeaa otsaa, pitkää kaulaa, suurta silmien väliä, pieniä korvia, nöpönenää, tuuheaa tukkaa, täyteläisiä mutta ei ylisuuria rintoja, kauniita sääriä ja käsiä, ampiaisvyötäröä ja luonnollisen ylvästä ryhtiä. Elvgren korostikin mallinaan istuneiden naisten piirteitä maalauksissaan oman ideaalinsa suuntaan. Erityisen tärkeänä Elvgren piti mallin kasvojen ilmeikkyyttä, sillä hänen mielestään persoonallisuus on yhtä kuin kasvot. Hänen maalaustensa naiset ovatkin erityisen ilmeikkäitä muiden tunnettujen pin-up-taiteilijoiden kuviin verrattuna. Elvgren sanoi pyrkineensä erityisesti kuvaamaan maalauksissaan mallin silmien ilkikurista lämpöä.
Dubrovnik-Neretva

Dubrovnik-Neretva ("Dubrovačko-neretvanska županija") on piirikunta Kroatiassa Dalmatian suuralueella. Se on Kroatian eteläisin piirikunta. Vuoden 2018 arvion mukaan Dubrovnik-Neretvassa asui 121 425 asukasta ja sen pinta-ala on 1 781 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Dubrovnik. Muita kaupunkeja piirikunnassa ovat Korčula, Metković, Opuzen ja Ploče.
Piirikunnan eteläosa, jossa Dubrovnikin kaupunki sijaitsee, muodostaa Kroatian manneralueen eksklaavin. Sitä erottaa muusta Kroatiasta Bosnia-Hertzegovinan kuuluva rannikkokaistale Bosnia-Hertsegovinan federaation Hertsegovina-Neretvan kantonin Neumin kunnassa.
Stambolijski

Stambolijski () on noin kymmenentuhannen asukkaan kaupunki Plovdivin alueella Etelä-Bulgariassa. Se nimettiin vuonna 1979 Bulgarian entisen pääministerin Aleksandăr Stambolijskin mukaan. Kaupungin nimi oli alkujaan Gara Kritšim.
Anthony Theodore Lobo

Anthony Theodore Lobo (4. heinäkuuta 1937 Karachi – 18. helmikuuta 2013) oli pakistanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Karachin arkkihiippakuntaan 8. tammikuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Oescuksen titulaaripiispaksi 8. kesäkuuta 1982. Piispaksi konsekroinnin suoritti 1. lokakuuta Joseph Marie Anthony Cordeiro, jota avustivat Emanuele Gerada ja John Joseph.
Lobo sai 28. toukokuuta 1993 nimityksen Islamabad-Rawalpindin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 18. helmikuuta 2010.
Robert Earnshaw

Robert Earnshaw (s. 6. huhtikuuta 1981, Mufulira, Sambia) on walesiläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi useita vuosia Cardiff Cityssä ja edusti myös muun muassa West Bromwich Albionia, Norwich Cityä, Derby Countya ja Nottingham Forestia. Earnshaw on historian ainoa pelaaja, joka on tehnyt hattutempun eli kolme maalia yhdessä ottelussa Englannin Valioliigassa, English Football Leaguen jokaisella sarjatasolla, FA Cupissa, Englannin Liigacupissa sekä kansainvälisellä tasolla.
Ura.
Sambiassa englantilaiselle David Earnshawille ja hänen sambialaiselle vaimolleen Ritalle syntynyt Robert asui Sambiassa viisivuotiaaksi, jonka jälkeen perhe muutti isän töiden perässä Malawiin. Vuonna 1990, Davidin kuoltua he muuttivat pieneen walesiläiseen Bedwasin kaupunkiin.
16-vuotiaana Earnshaw liittyi Walesin suurseuran Cardiff Cityn junioriakatemiaan. Hänen ammattilaisuransa alkoi Cardiffissa vuotta myöhemmin, ja onnistui tekemään tasoitusmaalin uransa avausottelussa Hartlepool Unitedia vastaan. Vuonna 2002 hän onnistui maalinteossa myös uransa ensimmäisessä A-maaottelussa, tehden voittomaalin Millennium Stadiumilla Saksaa vastaan. West Bromwich Albion hankki Earnshawin kesällä 2004 itselleen kolmella miljoonalla punnalla.
Kierrettyään useissa brittiseuroissa, Earnshaw palasi heinäkuussa 2011 takaisin Cardiff Cityyn, jatkosopimusneuvotteluiden kariuduttua Nottingham Forestin kanssa. Earnshawin yhteenlaskettu siirtosummansa vuodesta 2004 lähtien on ollut 12,6 miljoonaa puntaa, joista suurin osuus on Derby Countyn kesällä 2007 maksamat 3,5 miljoonaa puntaa. Hän lähti Cardiffista 2013 ja edusti sen jälkeen useita seuroja lyhyempiä pätkiä ennen lopettamistaan vuonna 2015.
Earnshaw pelasi Walesin maajoukkueessa 58 ottelua ja teki niissä 16 maalia vuosina 2002–2011.
Egidio Caporello

Egidio Caporello (8. kesäkuuta 1931 Padova – 18. heinäkuuta 2022) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän toimi Mantovan piispana vuosina 1986–2007. Hänet konsekroi 19. syyskuuta 1982 piispaksi Anastasio Alberto Ballestrero, jota avustivat Filippo Franceschi ja Girolamo Bartolomeo Bortignon. Caporello jäi eläkkeelle 13. heinäkuuta 2007.
Molossian tasavalta

Molossian tasavalta () on Nevadan osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva tunnustamaton mikrovaltio. Nimi Molossia on johdettu espanjankielisestä pientä kivistä kukkulaa tarkoittavasta sanasta "morro".
Maantiede ja hallinto.
Mikrovaltio käsittää 2,5 hehtaarin kokoinen maa-alueen, jolla sijaitsevat Baughin perheen asunto sekä useita Molossian tasavaltaan liittyviä rakennelmia kuten sotamuistomerkki, tuulivoimala ja tulliasema.
Molossian presidenttinä toimii Kevin Baugh. Mikrovaltio ei hänen mukaansa ylläpidä mitään diplomaattisia suhteita. Mikrovaltion omien lakien mukaan sen alueella ei saa aloittaa katastrofia eikä sinne saa tuoda mursuja tai monneja.
Historia.
Idea Molossian tasavallan perustamiseksi keksittiin jo vuonna 1977, jolloin Baugh yhdessä ystävänsä kanssa perusti Vuldensteinin suurtasavallan. Baugh'n ystävän vetäytyessä mikrovaltiotoiminnasta hän perusti Vuldensteinin raunioille Molossia-nimisen mikrovaltion. Molossia on suvereeni, itsenäinen kansallisvaltio, jota ympäröi Yhdysvallat. 
Presidentti Baugh'n mukaan mikrovaltion perustamiseen on kulunut yli 10 000 Yhdysvaltain dollaria. 
Molossia väittää olevansa sodassa Saksan demokraattisen tasavallan kanssa vuodesta 1983 lähtien. 
Väestö.
Vuonna 2022 Molossian asukasluvuksi ilmoitettiin 35, mihin kuuluvat myös Baugh'n perheen koirat, joilla on mikrovaltion kansalaisuus. Mikrovaltion alueella asuvia kissoja ei sen sijaan lasketa mukaan johtuen niiden kyseenalaisesta uskollisuudesta.
Presidentti Baugh'n mukaan mikrovaltion kansalaisiksi hyväksytään vain perheenjäseniä. Kansalaisuushakemuksia ei oteta käsiteltäväksi.
Molassian viralliset kielet ovat englanti ja esperanto.
Talous.
Molossian viralliset valuutat ovat valora ja Pillsbury Chocolate Chip -keksitaikina. Toukokuun 2023 lopussa 1 valora vastasi 30 unssia keksitaikinaa tai 0,8 Yhdysvaltain dollaria.
Mikrovaltio toivottaa turistit tervetulleiksi ja nämä voivat nähdä Molossiassa muun muuassa sen pankin, sekatavarakaupan, rajan Yhdysvaltain kanssa sekä osallistua Molossian avaruusohjelmaan. Vuodessa turisteja saapuu noin sata kappaletta. Viisumivaatimuksia tavallisille turisteille ei ole, mutta median edustajilta peritään 100 dollarin maksu.
Molossiassa käyvät turistit saavat vierailla maassa kolme tuntia. Yhdysvaltain kansalaiset eivät tarvitse passia mikrovaltioon saapuessaan, vaikkakin se on suositeltavaa.
Nevadan turismiviranomaiset mainostavat Molossiaa mahdollisena vierailukohteena osavaltiossa.
Populaarikulttuurissa.
Molossian tasavalta esiintyi That Guy with the Glasses -verkkosivuston tuottamassa elokuvassa "Kickassia".
Gălăbovo

Gălăbovo () on kaupunki Stara Zagoran alueella eteläisen Bulgarian keskiosassa. Asukkaita kaupungissa on 8 425, joista naisia on 4 177 ja miehiä 4 248 (31.12.2010).
Balkanin suurin energiantuotantolaitos Maritsa Iztok sijaitsee Gălăbovon kunnan alueella.
Stig H. Johansson

Stig Henry Johansson (s. 26. heinäkuuta 1945 Hudiksvall) on ruotsalainen ravivalmentaja ja entinen raviohjastaja. Hän on yksi maailman kaikkien aikojen menestyneimmistä raviurheilijoista. Ohjastajanurallaan hän voitti yhteensä 6 221 starttia. Johanssonin ohjastamat ja valmentamat hevoset ovat palkintorahoina ansainneet yli 80 miljoonaa euroa. 
Ura ja saavutukset.
Johansson aloitti uransa ohjastajana vuonna 1963. Vuonna 1968 hän sai ammattivalmentajalisenssin ja perusti oman tallin Solvallan raviradalle Tukholmaan, jossa hän valmentaa edelleen. Viimeisen voittonsa Johansson ajoi joulukuussa 2005. Hän oli aikaisemmin samana päivänä ilmoittanut jättävänsä ohjastustehtävät ja keskittyvänsä jatkossa pelkästään valmentamiseen. 
Euroopan merkittävimmistä ravikilpailuista Johansson on voittanut Elitloppetin kuusi kertaa, Lotteria-ajon neljä kertaa ja Prix d'Ameriquen kerran. Ruotsin Derbyn hänen hevosensa ovat voittaneet kuusi kertaa ja Kriteriumin neljästi. Ruotsin lisäksi Johanssonin hevoset ovat saavuttaneet suurkilpailuvoittoja kaikissa merkittävissä ravimaissa. Euroopan raviliiton UET:n suurimman ikäluokkakilpailun UET Grand Prix'n hän on voittanut neljällä eri hevosella. Yhdysvalloissa Johansson on voittanut muun muassa Breeders Crownin kaksi kertaa. Suomalaisista suurkilpailuista Johanssonin hevoset ovat valloittaneet Killerin Eliitin, Suur-Hollola-ajon sekä Finlandia-ajon.
Tunnettuja hevosia.
Tunnetuimpia Johanssonin valmentamista hevosista ovat olleet vuoden 1993 Prix d'Amerique -voittaja Queen L ja maailmanennätyshevonen Victory Tilly. Johansson itse pitää parhaana hevosenaan juuri Victory Tillyä, jolla hän ajoi maailmanennätyksen 08,9a vuonna 2002 Meadowlandsin radalla Yhdysvalloissa. Suomalaishevosia Johanssonin valmennuksena on ollut vuosien saatossa useita kymmeniä, nimekkäimpänä Passionate Kemp. 
Muuta.
Ruotsin posti on julkaissut Stig H. Johanssonista ja Victory Tillystä postimerkin. Vuonna 2005 hän esiintyi cameoroolissa Kjell Sundvallin ohjaamassa komediassa "Elämä on i-ha-haa".
Suurkilpailuvoittoja.
 Elitloppet
 Åby Stora Pris
 Prix d'Amerique
 Prix de France
 Lotteria 
 Prijs der Giganten
 Oslo Grand Prix
 Elite-Rennen
 Finlandia-ajo
 Copenhagen Cup
 UET Grand Prix
 Breeders Crown
 International Trot
 Nat Ray Trot
Wapusk Trail

Wapusk Trail (myös Fort Severn Winter Road, ) on talvitie Kanadassa Hudsoninlahden etelärannalla. Joka vuosi avattava talvitie johtaa Manitobassa sijaitsevasta Gillamin kaupungista Shamattawan kautta Ontarion puolelle Fort Severnin ja Peawanuckin intiaanireservaatteihin. Tien rakentaminen aloitetaan tavallisesti tammikuussa, ja se on avoinna koko matkaltaan vain muutamien viikkojen ajan maaliskuuhun saakka. Tien pituus on 752 kilometriä, ja se on maailman pisin talvitie.
Wapusk Trail on sen varrella sijaitsevien kylien ainoa maayhteys muuhun Kanadaan. Shamattawan, Fort Severnin ja Peawanuckin asutuskeskusten tarvikehuolto kulkee pääosin talvitien kautta. Talvitietä pitkin kuljetetaan mm. rakennustarvikkeita, polttoainetta sekä säilykkeitä. Normaalisti talven aikana tiellä liikennöi Fort Severniin saakka 30–40 kaupallisen liikenteen ajoneuvoa.
Tie rakennetaan pääasiassa muskeg-soiden päälle ja järvien jäälle. Rakennustyöt voidaan aloittaa vasta myöhään talvella, jotta routa ja jää kestävät tien rakennuksessa tarvittavan kaluston sekä kuorma- ja rekka-autot. Tie on huonokuntoinen, ja vaikka sillä on leveyttä enimmillään 12 metriä, tuuli kinostaa usein lunta tieuralle niin paljon, että liikenne joudutaan keskeyttämään. Pahiten kinostumisen aiheuttamista ongelmista kärsii 90 kilometrin pituinen osuus Fort Severnistä länteen, sillä se johtaa poikittain vallitseviin tuulensuuntin nähden. Olosuhteista riippuen matka Fort Severnistä Gillamiin kestää 12–17 tuntia. Talveksi 2010–2011 Ontarion Ministry of Northern Development and Mines budjetoi provinssin rajan ja Fort Severnin välistä osuutta varten 311 220 dollaria, ja Fort Severnin ja Peawanuckin välistä osuutta varten 266 000 dollaria.
Junzō Yoshimura

Junzō Yoshimura (, 1908 Tokio – 11. huhtikuuta 1997) oli japanilainen arkkitehti.
Yoshimura opiskeli Tokion taideyliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1931. Sen jälkeen hän työskenteli kymmenen vuoden ajan tšekkiläis-amerikkalaisen, Japaniin muuttaneen arkkitehdin Antonín Raymondin toimistossa kunnes perusti oman toimistonsa vuonna 1941. Hänen tärkeimpiin töihinsä kuuluvat esimerkiksi Karuizawan kesähuvila (1962), Tokion keisarillinen palatsi (1968), New Yorkin Japan House (1971), Naran kansallismuseo (1973) ja Aichin prefektuurin taideyliopiston kampus (1974). Yoshimuran arkkitehtuurin erityispiirteet nousevat esiin hänen suunnittelemissaan asuinrakennuksissa, joissa asukkaiden tarpeet on asetettu etusijalle. Näissä rakennuksissa Yoshimura käytti perinteisiä materiaaleja ja loi intiimejä, matalia tiloja.
Yoshimura toimi Tokion taideyliopiston opettajana vuodesta 1945 ja professorina vuodesta 1962 lähtien.
Mister Pleasant

”Mister Pleasant” (myös muotoa ”Mr. Pleasant” käytetään) on Ray Daviesin kirjoittama ja The Kinks -yhtyeen esittämä kappale vuodelta 1967. Se julkaistiin singlenä Yhdysvalloissa sekä Manner-Euroopassa, mutta ei yhtyeen kotimaassa Britanniassa.
Kappale ei sisälly millekään yhtyeen studioalbumille.
Äänitys.
”Mister Pleasant” äänitettiin Pye Studiosin kakkosstudiossa Lontoossa todennäköisesti helmi–maaliskuussa 1967. Äänitykseen osallistuivat The Kinksin jäsenten lisäksi sessiomuusikon ominaisuudessa pasunisti John Beechman sekä pianisti Nicky Hopkins. Äänittäjinä toimivat Alan MacKenzie ja Alan O’Duffy. Kappaleen tuotti Shel Talmy.
Julkaisu ja vastaanotto.
Manner-Euroopassa singlen ”Mister Pleasant”/”This Is Where I Belong” julkaisi Pye Records 21. huhtikuuta 1967. Britanniassa singleä ei julkaistu lukuun ottamatta Alankomaihin suunnattua export-painosta. Alankomaissa ”Mister Pleasant” muodostui suureksi hitiksi, sillä se nousi listasijalle kaksi pysyen listalla kaikkiaan yksitoista viikkoa. Pääsyn ykköseksi esti Manfred Mann -yhtyeen kappale ”Ha! Ha! Said the Clown”. Belgiassa kappale ylsi kolmanneksi ja Länsi-Saksassa 12:nneksi.
Yhdysvalloissa ”Mister Pleasantin” julkaisi Reprise Records B-puolenaan ”Harry Rag”. Single saavutti Billboard Hot 100 -listalla sijan 80 ollen yhtyeen viimeinen kyseiselle listalle noussut kappale ennen vuotta 1969. Cashboxin listalla se nousi 64:nneksi ja Record Worldin vastaavalla 79:nneksi.
Kappaletta ei julkaistu millään yhtyeen studioalbumilla. Se on kuitenkin ilmestynyt lukuisilla kokoelma-albumeilla, joista ensimmäinen oli vuonna 1972 Yhdysvalloissa ilmestynyt "The Kink Kronikles". Britanniassa ”Mister Pleasant” julkaistiin albumilla ensimmäisen kerran vuonna 1977, kyseinen levy oli "The File Series – The Kinks".
Toukokuussa 1967 Ranskassa julkaistiin "Mister Pleasant" -niminen EP-levy, joka sisälsi kappaleet ”Mister Pleasant”, ”This Is Where I Belong”, ”Two Sisters” ja ”Village Green”.
Kappaleet.
Single.
A-puoli
B-puoli
EP.
A-puoli
B-puoli
Färsaarten kirjallisuuspalkinto

Färsaarten kirjallisuuspalkinto () jaetaan vuosittain Färsaarilla kolmelle kirjailijalle. Palkinto on nimetty Mads Andreas Jacobsenin (1891–1944) mukaan.
Palkinnon on vuodesta 1958 myöntänyt Tórshavnarin kunta. Se jaetaan kolmessa sarjassa, kaunokirjallisuus, tietokirjallisuus ja muut kulttuuriteokset.
Palkinnon saannin edellytys on, että teos on kirjoitettu fääriksi. Jos se on kirjoitettu muulla kielellä, se on oltava käännetty fäärin kielelle.
Palkitut.
Ennen vuotta 1969 on palkittu seuraavat:
Tangon kotimaa

Tangon kotimaa on suomalaisen Eino Grönin studioalbumi vuodelta 1984. Se äänitettiin helmi-maaliskuussa 1984 ”tangon kotimaassa” Argentiinassa bandoneóninsoittaja Roberto Panseran tangoyhtyeen säestyksellä. Pansera teki myös sovituksia levyn kappaleille. Grönin mukana matkalla oli albumin tuottaja Jaakko Salo sekä toimittaja-kirjailija Risto Karlsson, joka kirjoitti albumin takakanteen lyhyen esittelytekstin ja otti levykannen valokuvat. 
Samalla matkalla Eino Grön ja Jaakko Salo esiintyivät myös Mar del Platan jazzfestivaaleilla, joille Suomesta oli kutsuttu myös Heikki Sarmanto ja Maija Hapuoja.
Albumin takakannessa on valokuva Buenos Airesin Caminito-kävelykadulta löytyvästä argentiinalaistaiteilija Israel Hoffmannin seinäreliefistä "Guardia Vieja – Tango". Sama teos esiintyy myös Steely Dan -rockyhtyeen albumin "Gaucho" (1980) etukannessa.
Pöytyän Urheilijat

Pöytyän Urheilijat on pöytyäläinen urheiluseura. Seura on perustettu vuonna 1945 ja se on koko historiansa ajan toiminut yleisseurana. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluvat pesäpallo, salibandy, yleisurheilu ja hiihto. Pesäpallotoiminnasta vastaa vuonna 1955 seuran alajaostoksi perustettu Loukonkulman Lukko.
Kiimingin Urheilijat

Kiimingin Urheilijat ry (lyhenne KiimU) on entisen Kiimingin kunnan alueella toimiva urheiluseura. Sen toiminta alkoi vuonna 1938 nimellä Vesaisen Pojat. Nykyinen nimi on otettu käyttöön vuonna 1993. Jäseniä KiimU:n riveissä on noin 1 700. KiimU:n lajivalikoimaan kuuluvat tällä hetkellä hiihto, lentopallo, pesäpallo, suunnistus, voimailu ja yleisurheilu.
Amstel Gold Race 2012

Amstel Gold Race 2012 oli järjestyksessään 47. maantiepyöräilyn Amstel Gold Race -kilpailu. Se käytiin 260,4 kilometrin reitillä Maastrichtistä Valkenburgiin 15. huhtikuuta 2012.
Enrico Gasparotto voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä Jelle Vanendertin ja Peter Saganin. He olivat tavoittaneet irtiotossa olleen Óscar Freiren kilpailun viime hetkillä.
Tulokset.
Lähde: Cyclingnews
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 24 joukkuetta:
Järvenpään Palo

Järvenpään Palo on järvenpääläinen vuonna 1914 perustettu urheiluseura. Se oli aiemmin urheilun yleisseura. Nykyisin toiminta keskittyy pelkästään suunnistukseen. Parhaana saavutuksena seuralla on Jukolan viestin voitto vuodelta 1978. Nykyisin seura panostaa pääasiassa harrastetoimintaan. Toiminta yleisurheilussa päättyi kun Järvenpään Palon yleisurheilijat ja Tuusulanjärven Urheilijat liittyivät yhteen ja perustivat Keski-Uudenmaan Yleisurheilu ry:n vuonna 2010. Pesäpallojaos lopetti toimintansa kun Järvenpäähän perustettiin pesäpallon erikoisseura Kinnarin Pesis. Palo pelasi pesäpalloa ykkössarjassa vuosina 1986–1988.
José Carlos Melo

José Carlos Melo (4. kesäkuuta 1930 Codó – 30. toukokuuta 2017 Maceió) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin lasaristien papiksi 31. heinäkuuta 1955 ja nimitettiin São Salvador da Bahian arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ceramuksen titulaaripiispaksi 10. heinäkuuta 1991. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucas Moreira Neves, jota avustivat Vicente Joaquim Zico ja Paulo Eduardo Andrade Ponte. 
2. kesäkuuta 1999 Melo sai henkilökohtaisena tittelinä São Salvador da Bahian arkkivihkipiispan arvon. Samana päivänä hänet nimitettiin Ceramuksen titulaariarkkipiispaksi.
31. toukokuuta 2000 Melo sai nimityksen Maceión koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 3. heinäkuuta 2002 hänestä tuli sen arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 22. marraskuuta 2006.
Esko S. Lahtinen

Esko Sakari Lahtinen (14. tammikuuta 1937 Helsinki – 16. kesäkuuta 2023 Pori) oli suomalainen urheilutoimittaja ja -kirjailija. Vuosina 1975–2002 hän työskenteli Suomen Palloliitossa toimien pitkään liiton tiedotuspäällikkönä. Lahtinen oli myös "Jalkapallokirjan" sekä "Futarin" päätoimittajana.
Lahtinen oli mukana kirjoittamassa useita jalkapalloaiheisia kirjoja. Vuonna 2002 hän oli toimittamassa teosta "Jalkapallon MM-kisat 2002", joka valittiin Vuoden urheilukirjaksi.
Esko S. Lahtinen kuului Suomen Jalkapallomuseon toimikuntaan, joka valitsee jäsenet Suomalaisen jalkapallon kunniagalleriaan.
Lahtinen on haudattu Käppärän hautausmaalle.
Vaunut.org

Vaunut.org on Suomen laajin rautatiekuvagalleria ja rautatieharrastajien sivusto. Vaunut.org avattiin vuonna 1998, ja se yhdistettiin osaksi Resiina-lehden nettipalvelua alkuvuodesta 2008, kun sivun perustaja Janne Määttä luopui sivuston ylläpidosta. Vaunut.org tarjoaa yli 150 000 kappaleen kokoelman rautatieaiheisia kuvia, joita voi lisätä sinne kun on luonut oman käyttäjätunnuksen. Vain sivustolle liittynyt käyttäjä voi lisätä ilmaiseksi 10 kuvaa kalenterivuotta kohden, ja sen lisäksi Resiina-lehden tilaajat saavat lisätä sinne ilmaiseksi 70 kuvaa vuotta kohden.
Sivulta löytyy myös keskustelupalsta Resiina-keskustelu, jonne voi jokainen tunnuksen omaava kirjoittaa, palstalta löytyy alueita joilla ilmoitetaan esim. rautatieaiheisista tapahtumista, uutisista ja havainnoista.
Sivustoa kustantaa nykyään Suomen Rautatiehistoriallinen Seura ry ja Museorautatieyhdistys ry. Sivuston päätoimittaja on Jape Ruotsalainen. Vaunut.orgin sivustoilla kuvat ovat yhteydessä tasoristeyspalveluun linkillä, jos kuvaan on lisätty tasoristeyksen nimi.
Mysteerinäytelmä

Mysteerinäytelmä tarkoittaa keskiaikaista raamatullisiin aiheisiin pohjautuvaa näytelmää, joka esitetään kirkossa tai sen edessä mutta on riippumaton seremoniasta. Mysteerinäytelmien edeltäjiä olivat miraakkelit, jotka keskittyivät esittämään pyhimysten elämää ja ihmeitä. Varhaisimmat mysteerinäytelmät tunnetaan 1100-luvulta. Näytelmälajin suosion käynnisti paavi Urbanus IV perustamalla kevään ja Kristuksen ylösnousemuksen kunniaksi Herran Ruumiin juhlan (Corpus Christi) vuonna 1264.
Kristuksen Ruumiin juhla paisui 50-osaiseksi spektaakkeliksi, jonka näytelmissä kerrottiin koko kristillinen maailmanhistoria maailman luomisesta tuomiopäivään asti. Euroopassa ammattikunnilla oli tapana ottaa vetovastuu näytelmistä ja samalla esitellä omia tuotteitaan. Esimerkiksi kultasepät valmistivat kuninkaiden korut ja leipurit leipoivat viimeisen ehtoollisen. Pääosia esittivät uskonnollisten kiltojen jäsenet. Tehosteista vastasivat omat ammattimiehet, ”salaisuuksien herrat”, jotka saivat enkelit lentämään ja helvetin syöksemään tulta.
Pohjois-Italian maanjäristykset 2012

Pohjois-Italian maanjäristys tapahtui 20. ja 29. toukokuuta 2012 Modenan ja Ferraran alueella.
Ensimmäinen tapahtui 20. toukokuuta 2012 klo 4.03 paikallista aikaa. Voimakkuudeltaan maanjäristys oli 6,0 momenttimagnitudia. Maanjäristyksen keskus oli kymmenen kilometrin syvyydessä, noin 35 kilometriä Bolognasta pohjoiseen. Järistyksessä kuoli ainakin seitsemän ihmistä ja 50 loukkaantui. Lisäksi noin 3000 ihmistä jouduttiin evakuoimaan kodeistaan. Pääjäristyksen jälkeen tuli satoja pienempiä jälkijäristyksiä, joista voimakkain oli 5,1 Richterin asteikolla. Järistykset vaurioittivat pahoin etenkin alueen historiallisia rakennuksia.
Yhdeksän päivää myöhemmin sattui uusi, 5,8 magnitudin järistys 29. toukokuuta aamulla ja myöhemmin päivällä jälkijäristys, jonka voimakkuus oli lähes yhtä suuri, 5,6 magnitudia. Kuolleita on ainakin 15, ja edellisessä järistyksessä vaurioituneita rakennuksia romahti. Järistyksen keskipiste oli kymmenen kilometrin syvyydessä, 30 kilometriä Modenan kaupungista. Yhteensä maanjäristyksissä kuoli 25 ihmistä, ja useita tuhansia ihmisiä joutui kodittomiksi.
Mysteeri

Mysteeri tarkoittaa uskontoon liittyviä yliluonnollisia ilmiöitä. Esikristillisiä uskontoja, joissa on tällaisia ilmiöitä, sanotaan mysteeriuskonnoiksi. Ne olivat suosittuja antiikin Kreikassa ja Roomassa. 
Idän kristillisissä kirkoissa mysteereillä viitataan sakramentteihin. Alkukirkon aikaan ne salattiin pakanoilta.
Fredrik Ekberg

Fredrik Edvard Ekberg (29. kesäkuuta 1825 Helsinki – 10. huhtikuuta 1891 Helsinki) oli suomalainen kondiittori ja leipurimestari, joka perusti Helsingissä sijaitsevan Ekbergin kahvilan. Hänen on sanottu luoneen Suomen ”kansallisen leivosperinteen”.
Elämäkerta.
Ekberg oli pankkivirkamiesperheessä kasvatettu orpopoika, joka päätti ensin opiskella kellosepäksi. Vuonna 1843 hän vaihtoi kuitenkin leipurinopintoihin, ja valmistuttuaan kisälliksi vuonna 1847 hän toimi harjoittelijana Haminassa, Viipurissa, Pietarissa ja Riiassa. Ekberg pääsi leipurimestariksi tammikuussa 1852 ja perusti sen jälkeen ensimmäisen leipomonsa Helsingin Kruununhakaan Marian- ja Rauhankatujen kulmaan, mutta siirsi sen jo neljän vuoden kuluttua Aleksanterinkadulle Kiseleffin taloon. Vuonna 1862 leipomon kellarissa alkoi toimia hyvin suosituksi tullut kahvila, ja vuosina 1863–1864 sekä leipomo että kahvila siirtyivät Ekbergin rakennuttamaan uuteen taloon osoitteessa Aleksanterinkatu 52. Vuodesta 1873 Ekberg omisti Café Parisien -nimisen ranskalaisvaikutteisen kahvilan, joka tosin oli myöhemmin kannattamattomana suljettava. Lisäksi hän omisti vuodesta 1869 alkaen panimon sekä vuodesta 1874 viinikaupan ja tupakkakaupan. Hän esitteli tuotteitaan vuoden 1876 taide- ja teollisuusnäyttelyssä.
Ekbergin yritys uudisti pääkaupungin kahvilakulttuurin ja teki kahvilassa käymisestä suosittua varsinkin ylioppilaiden keskuudessa. Ekberg teki tunnetuksi kotimaisia leivoksia. Hänen konditoriansa alkoi 1850-luvulla myydä runebergintorttuja todennäköisesti ensimmäisenä Suomessa. Ekbergin kuoltua kahvila ja leipomo siirtyivät vuosina 1915–1917 uuteen taloon Bulevardille, jossa ne toimivat edelleen hänen jälkeläistensä omistuksessa. Aleksanterinkadulla sijainnut Ekbergin talo purettiin 1920-luvun alussa nykyisen Keskuskadun tieltä.
Lapin kultaryntäyksen aikana Ekberg osti vuonna 1879 urakoitsija Johan Tallgrenilta Ivalojoen rannalla Sotajoen suun tienoilla sijainneen kahden kilometrin pituisen valtauksen. Tallgren oli jo tyhjentänyt rantapenkat kullasta, mutta Ekbergin palkkaama työnjohtaja patosi kosken ja löysi sen pohjalta vielä viisi kiloa kultaa.
Ekberg oli kahdesti naimisissa ja sai kolme lasta. Hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle. Luonnonkivestä erikoisesti hiottuun hautakiveen on vuonna 1902 lisätty kuvanveistäjä Robert Stigellin toteuttama pronssinen muotokuvareliefi Ekbergistä.
Punaiset tulppaanit

Punaiset tulppaanit () on Alyson Noëlin "Kuolemattomat"-kirjasarjan ensimmäinen osa. "Punaiset tulppaanit" nousi heti bestselleriksi ja viipyi 34 viikkoa New York Times Bestsellers -listalla.
Juoni.
Ever menettää perheensä kauheassa onnettomuudessa, jonka jälkeen hän on alkanut nähdä aaveita, ihmisten auroja, ihmisten ajatuksia ja pelkällä kosketuksella tuntemaan ihmisten tarinan. Hän välttelee ihmisiä aurinkolasit ja huppu päässään, kuulokkeet korvilla. Uudessa koulussa ihmiset kutsuvat häntä friikiksi, kunnes kaikki muuttuu hänen tavatessaan Damenin.
Raney-nikkeli

Raney-nikkeli eli raneynikkeli on nikkeliä ja alumiinia sisältävä metalliseos, jota käytetään yleisesti katalyyttinä kemianteollisuudessa. Metalliseoksen kehitti vuonna 1927 yhdysvaltalainen Murray Raney katalyytiksi kasviöljyjen vedyttämiseen eli kovettamiseen.
Valmistus ja käyttö.
Raney-nikkeliä valmistetaan seoksesta, joka sisältää puolet nikkeliä ja puolet alumiinia. Tämä seos käsitellään emäksisellä natriumhydroksidilla, jolloin osa alumiinista reagoi muodostaen natriumaluminaattia, joka pestään pois vedellä. Näin muodostuu sienimäinen hyvin huokoinen rakenne, jolla on suuri pinta-ala. Natriumhydroksidikäsittelyn seurauksena vapautuu vetykaasua, joka adsorboituu nikkelimetallin pintaan. Koska kuivana raney-nikkeli on pyroforista eli syttyy ilmassa hyvin helposti jopa itsestään palamaan, sitä säilytetään lietettynä joko veteen tai orgaaniseen liuottimeen.
Raney-nikkelin ensimmäisiä käyttökohteita oli katalyyttinä kasviöljyjen kovettamisessa vedyttämällä, ja siihen sitä käytetään edelleen. Teollisuudessa sitä käytetään katalyyttinä muun muassa aromaattisten yhdisteiden, nitroyhdisteiden, nitriilien, alkeenien, alkyynien ja karbonyyliyhdisteiden vedytyksessä. Teollisesti tärkeitä prosesseja ovat muun muassa sykloheksaanin valmistus bentseenistä, sorbitolin valmistus dekstroosista, heksametyleenidiamiinin valmistus adiponitriilistä ja 2,4-tolueenidiamiinin valmistus 2,4-dinitrotolueenista. Raney-nikkeliä käytetään myös rikin poistamiseen orgaanisista yhdisteistä.
Rinnejalkasara

Rinnejalkasara eli jalkasara ("Carex pediformis" subsp. "rhizodes") on sarojen ("Carex") sukuun kuuluvan jalkasaran ("Carex pediformis") alalaji. Se kuuluu erilaistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se on kapealehtinen, löyhästi mätästävä, monivuotinen ruoho, joka muodostaa kasvustoja.
Ulkonäkö ja koko.
Rinnejalkasaran mätäsmäiset ruusukkeet kasvavat vankasta pitkästä suikertavasta juurakosta. Varret, jotka ovat kohenevia, karheita ja tyvitupet tummanruskeita säikeiksi hajoavia, ovat 20–50 cm korkeita.
Lehdet ovat kellanvihreitä, 1,5–3 mm leveitä, varteen nähden melko pitkiä.
Kukinnon kärjessä on yksi yleensä perätön hedetähkä, 5–8 mm pitkä. Sen alapuolella emitähkiä on 2–3, ne ovat 15–30 mm pitkiä, harsuja ja pitkäperäisiä. Ylin emitähkä on enintään hedetähkän tasalla ulottuva. Tukilehdet ovat lyhyet, suipot, ruskeat. Tupet ovat 10–20 mm pitkät ja vihreät. Tähkäsuomut ovat pullakon pituisia, suippoja ja otakärkisiä, vaaleanruskeasta punaruskeaan. Pullakot ovat 3–4 mm pitkiä, päärynänmuotoisia ja niissä on lyhyttä karvaa. Kukintoranka on vihreä. Rinnejalkasara kukkii touko–kesäkuussa.
Elinympäristö.
Rinnejalkasara kasvaa avoimilla lehtomaisilla harjun- ja kallionrinteillä, kallionaluslehdoissa sekä lehtomaisissa metsissä, harvemmin tuoreilla kankailla.
Levinneisyys.
Rinnejalkasaraa esiintyy harvinaisena Lounais- ja Etelä-Suomessa.
Varvassara

Varvassara ("Carex glacialis") on laji sarojen ("Carex") suvussa. Varvassara kuuluu erilaistähkäisten kolmiluottisten sarojen ryhmään. Se kasvaa tiheinä mättäinä viidestä viiteentoista senttimetrin korkeaksi. Sen varret ovat jäykkiä, ohuita, sileitä, tyvitupista tumman punaruskeita. Lehdet ovat sinivihreitä, rihmamaisia, lyhyempiä kuin varsi, yleensä uloskaartuvia. Hedetähkiä on yksi, emitähkiä yhdestä kolmeen, ne ovat suhteellisen pieniä, harsuja ja harvakukkaisia, lähekkäin sijaitsevia.
Varvassaraa esiintyy harvinaisena Suomessa pohjoisimman Lapin tuntureilla ja erillisesiintymänä Kuusamossa rotkolaaksoissa.
ARO 24-sarja

ARO 24-sarja oli ensimmäinen SC ARO S.A.n omaa suunnittelua oleva automallisto, jota valmistettiin välillä 1972 - 2006. Mallistoon kuului useita erilaisia korivaihtoehtoja, mm. neliovinen 244, 242 lava-auto ja kolmiovinen 243. Sotilaskäyttöön tarkoitettu versio oli mallinimeltään ARO Dragon.
Mallisarjaa valmistettiin useilla eri moottorivaihtoehdoilla, sekä bensiini- että dieselmoottoreilla. Myös vetotapoja oli useita, takavetoinen sekä 4x4 versiot. Voimalinja oli AROn omaa suunnittelua ja valmistetta, 24-sarjassa esiteltiin myös omaa tuotantoa olevat bensiini-, diesel- ja turbodieselmoottorit. Lisäksi autoissa käytettiin useiden muiden moottorivalmistajien koneita. 32-sarjassa käytettiin samaa tekniikkaa. ARO 24-sarjan valmistus lopetettiin vuonna 2006, valmistajan vararikon myötä.
Myös ARO 244 mallin vienti USAhan, mallinimellä Cross Lander 244X kariutui erinäisistä syistä.
Muutokset ulkonäössä.
Ensimmäisen sukupolven ARO 24:ssa, jota valmistettiin 1972 - 1976 oli Dacia 1300:n ajovaloumpiot. Pyöreät takavalot olivat perua ARO IMS:stä. Vuonna 1977 etuvalot vaihtuivat ARO IMS:n pyöreisiin ja takavalot saivat uuden muodon. Vuonna 1985 esiteltiin uusi etumaski jaa ajovalot vaihtuivat pienempikokoisiin. Keulan muotoilussa käytettiin myös tuplavaloja, lähinnä mallissa 244. Vuonna 1995 tuplavaloinen keula sai kevyen ehostuksen ja takavalot vaihtuivat Oltcit -tyyppisiin. Viimeinen muutos 1998/99 oli kevyt kasvojenkohotus.
Kaupin pesäpallostadion

Kaupin pesäpallostadion sijaitsee Tampereella Kaupin urheilupuistossa. Stadion on yhdistetty pesäpallo- ja hiihtostadion. Manse PP:n naisten ja miesten superpesiksen kotiottelut pelataan Kaupin pesäpallostadionilla.
Stadion otettiin käyttöön kesällä 2020. Uudet katsomot valmistuivat heinäkuussa 2022, kun stadionilla pelattiin Itä-Länsi -ottelut. 
Aiemmin stadion sijaitsi Kaupin jalkapallokenttien eteläpuolella, kun nykyinen on pohjoispuolella. Siellä oli katettu katsomo ja hiekkatekonurmi. Stadionin vieressä oli lisäksi toinen hiekkapohjainen pesäpallokenttä. Nykyään paikalla on tekonurminen jalkapallokenttä.
Alankomaiden alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Alankomaiden alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Alankomaita jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäluokan otteluissa.
Joukkuetta valmentaa Wil Zwarthoed.
Lähteet.
Huomautukset.
1Lähde on harrastelijasivu, jossa ei ole käytetty lähdeviitteitä, ja se on päivitetty viimeksi 11.12.2011. Tietolaatikon ottelutuloksiin on suhtauduttava varauksella.
Farmall (traktori)

Farmall on yhdysvaltalainen maataloustraktorimerkki, jota valmisti International Harvester. Traktorin valmistus alkoi vuonna 1924. Merkin edeltäjiä olivat Mogul ja Titan, joiden valmistuksen aloittivat vuonna 1902 McCormick ja Deering. Farmall oli entistä nykyaikaisempi ja kevytrakenteisempi maatalouden yleiskäyttöön suunniteltu traktori kuin edeltäjänsä. Traktorissa oli vakiovarusteena voimanulosottoakseli. Tekninen innovaatiokokeilu voimanulosotosta oli aloitettu Mogulilla jo vuonna 1919. Traktori oli suunniteltu erityisesti amerikkalaisille riviviljelmille kolmipyöräisenä. Siinä oli useita työkoneiden kiinnityspisteitä takana, keskellä ja edessä. Moottorit olivat aluksi petrolikäyttöisiä.
Kanadan Grand Prix 2012

Kanadan Grand Prix 2012 (virallisesti Formula 1 Grand Prix du Canada 2012) oli Formula 1 -kauden 2012 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 10. kesäkuuta Circuit Gilles Villeneuven osittaisella katuradalla Montrealissa Kanadassa.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Sebastian Vettel. Kilpailun voitti Lewis Hamilton. Toiseksi sijoittui Romain Grosjean ja kolmanneksi Sergio Pérez.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailujen 2013 karsintasarja

Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailujen 2013 karsintasarja pelattiin lokakuussa 2012 Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa, turnaukseen osallistui neljä joukkuetta joista kaksi pääsi 3. divisioonan turnaukseen 2013.
Turnaus.
Ottelut
Thabo Sefolosha

Thabo Patrick Sefolosha (s. 2. toukokuuta 1984 Vevey) on sveitsiläinen koripalloilija, joka edustaa NBA-liigassa pelaavaa Houston Rocketsia.
Ura.
Sefolosha pelasi nuoruudessaan useita eri urheilulajeja, mutta innostui erityisesti koripallosta 1990-luvun puolivälissä. Hän pelasi sitä vanhemman veljensä kanssa Blonayn juniorijoukkueissa ja heidän avullaan joukkue voitti myöhemmin muun muassa nuorten Sveitsin-mestaruuden. Sefolosha nousi pääsarjatasolla pelanneeseen Tege Riviera Basket kaudeksi 2001–2002. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän teki 11,0 pistettä 26 ottelussa.
Sefoloshan hyvien peliesitysten ansiosta Ranskan pääsarjassa pelannut Élan Chalon kiinnostui hänestä. Koska hänen perheensä mielestä Sveitsi oli liian pieni maa kunnollisen uran aloittamiseen, siirtyi Sefolosha Chaloniin vuonna 2002. Ensimmäisen kautensa ajan hän pelasi lähinnä seuran juniorijoukkueessa, mutta jo toisella kaudella hän sai säännöllisiä peliminuutteja. Kaudella 2004–2005 hän nousi avausviisikkoon ja johdatti joukkueensa välieriin tekemällä 9,4 pistettä ottelua kohden.
Ennen kauden 2005–2006 alkua Chalonin ja Sefoloshan välille nousi kiista, eikä uutta sopimusta saatu aikaan. Tämän vuoksi hän siirtyi Serie A:ssa pelanneeseen Pallacanestro Biellaan. Hänelle annettiin paljon vastuuta ja Sefolosha teki 12,0 pistettä sekä otti 6,4 levypalloa ottelua kohden. Sefolosha ilmoittautui vuoden NBA:n varaustilaisuuteen, jossa hän oli Philadelphia 76ersin 13:s varaus. Hänen pelioikeutensa kaupattiin kuitenkin Chicago Bullsille, jossa hän aloitti NBA-uransa. Tulokaskaudellaan Sefolosha teki 3,6 pistettä ottelua kohden. Hän edusti seuraa helmikuuhun 2009 asti, jolloin hänet myytiin Oklahoma City Thunderille. Loppukausi oli tilastollisesti hänen NBA-uransa paras, sillä hän teki keskimäärin 8,5 pistettä ottelua kohden. NBA:n vuoden 2011 työsulun ajaksi Sefolosha siirtyi pelaamaan turkkilaiseen Fenerbahçeen. Hän pelasi joukkueessa seitsemän Euroliiga-ottelua, joissa hän teki 11,4 pistettä ottelua kohden.
Heinäkuussa 2014 Sefolosha siirtyi Atlanta Hawksiin pelaajakaupassa, jossa Hawks sai lisäksi Giorgos Printezisin NBA-pelaajaoikeudet ja jossa Thunder sai vaihdossa Sofoklis Schortsanitisin NBA-pelaajaoikeudet. Huhtikuussa 2015 Sefolosha pidätettiin Pero Antićin kanssa hetkeksi New Yorkissa näiden saavuttua paikalle, missä NBA-pelaaja Chris Copelandia oli aiemmin puukotettu. Pelaajat olivat kieltäytyneet poistumasta rikospaikalta poliisin kehotuksesta huolimatta. Sefolosha loukkasi pidätystilanteessa jalkansa, mikä päätti hänen kautensa. Keväällä 2016 Sefolosha haastoi tapahtuneesta oikeuteen viisi poliisia mm. liiasta voimankäytöstä hakien jopa 50 miljoonan dollarin vahingonkorvauksia.
Kesällä 2017 Sefolosha siirtyi Utah Jazziin. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi Houston Rocketsiin.
Albert Ayinde Fasina

Albert Ayinde Fasina (8. heinäkuuta 1939 – 29. kesäkuuta 2021) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ijebu-Oden hiippakuntaan 3. maaliskuuta 1980 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 21. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anthony Olubunmi Okogie, jota avustivat Anthony Saliu Sanusi ja Felix Alaba Adeosin Job. 
Fasinasta tuli Ijebu-Oden piispa 14. elokuuta 1990.
Józef Wysocki

Józef Wysocki (s. 17. lokakuuta 1940) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Tomasz Wilczyński 13. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Warmian hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Praecausan titulaaripiispaksi 6. huhtikuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 29. huhtikuuta Józef Glemp, jota avustivat Edmund Michał Piszcz ja Kazimierz Jan Majdański.
25. maaliskuuta 1992 Wysocki sai nimityksen Elblągin vihkipiispaksi.
Manuel Mireles Vaquera

Manuel Mireles Vaquera (11. tammikuuta 1929 – 10. elokuuta 2021) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. toukokuuta 1953 ja nimitettiin Durangon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Casae Calanaen titulaaripiispaksi 16. lokakuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Antonio López Aviña ja Luis Rojas Mena. 
Mireles Vaquera sai 28. huhtikuuta 1988 nimityksen El Salton koadjuuttoriprelaatiksi, ja 13. lokakuuta 1988 hänestä tuli sen prelaatti. Hän jäi eläkkeelle 28. syyskuuta 2005.
Châteauneuf-les-Martigues

Châteauneuf-les-Martigues on kunta Bouches-du-Rhônen departementissa Ranskan Provencessa. Siellä asui 11 450 ihmistä vuonna 2009, ja sen pinta-ala on 31,65 neliökilometriä. Kunnan länsipuolella sijaitsee Martiguesin kaupunki.
Châteauneuf-les-Martiguesissa vaikutti vesilentokoneen kehittäjä Henri Fabre, jolle on muistomerkki paikassa.
De Havilland Venom

de Havilland D.H. 112 Venom ja Sea Venom ovat englantilaisvalmisteisia suihkukäyttöisiä hävittäjäkoneita. De Havilland Vampiresta kehitetty Venom (suom. "myrkky") toimi maatukikohdista ja Sea Venom oli laivastohävittäjä, joka käytti tukikohtanaan lentotukialuksia.
Suunnilleen samaan aikaan kehitettiin Sea Vixeniä, jonka kehitystyö kohtasi pahoja vaikeuksia. Sekin oli kantaäidin eli Vampiren malliin, niin kutsutusti kaksoispuomirunkoinen. Ohjaamo muistutti kehtoa, ja runko jatkui siivistä jakautuen.
Niin kutsutusta suorasiipisestä Vampire-konetyypistä tämä erosi loivassa kulmassa olevien nuolisiipien johdosta, sekä myös parannellun Goblin-moottorin ansiosta, uusi tyyppi oli nimeltään Ghost. Tämä kasvatti nopeutta 1 030 km/h arvoon vaakalennossa. 
Ghostin versio 105 antoi työntövoimaa 2 336 kg eli 5 150 paunaa.Iso-Britannia käytti tätä konetyyppiä yöhävittäjänä (NF.) sekä hävittäjäpommittajana (FB.). Tämä suihkuhävittäjä hyväksyttiin palveluskäyttöön 1952, jolloin sarjatuotanto aloitettiin. Koelennot tapahtuivat 1950.
Venomin ja Sea Venomin kiinteä aseistus käsitti 4 × 20 mm Hispano-lentokonetykkejä. Siiven alapuolisissa ripustuksissa voitiin kuljettaa raketteja sekä pommeja.
Edelleen tyypistä riippuen saavutettu lakikorkeus vaihteli, ollen maksimissaan 15 000 metriä eli 49 200 jalkaa.
Venom- ja Sea Venom -taistelukoneita käytettiin monessa eri maassa, muiden muassa Ruotsissa, Ranskassa ja Sveitsissä. Tyyppi poistettiin palveluksesta vasta vuonna 1983.
Mestarien liigan kausi 2012–2013

Mestarien liigan kausi 2012–2013 oli Mestarien liigan 21. kausi ja Euroopassa pelattavan jalkapallocupin 58. kausi. Loppuottelu pelattiin Lontoossa Englannissa Wembley Stadiumilla 25. toukokuuta 2013. Chelsea lähti kauteen puolustavana mestarina.
Ohjelma.
Kaikki turnaukseen liittyvät arvonnat suoritettiin UEFA:n pääkonttorissa Nyonissa, Sveitsissä, ellei toisin mainita.
Karsintakierrokset.
Ensimmäinen karsintakierros.
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 3. heinäkuuta 2012. Toiset osaottelut pelattiin 10. heinäkuuta 2012.
Toinen karsintakierros.
Ensimmäiset osaottelut pelattiin 17. ja 18. heinäkuuta 2012. Toiset osaottelut pelattiin 24. ja 25. heinäkuuta 2012.
Kolmas karsintakierros.
Kolmas osio jakautuu kahteen erilliseen osioon – mestarien karsintaan ja hyvin sijoittuneiden karsintaan. Molempien osioiden häviäjät pääsevät Eurooppa-liigan play-off -kierrokselle.
Kolmannen kierroksen arvonta pidettiin 20. heinäkuuta 2012. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 31. heinäkuuta ja 1. elokuuta ja toiset osaottelut 7. ja 8. elokuuta.
!colspan="5"|Mestarit
!colspan="5"|Hyvin sijoittuneet
Play-off -kierros.
Play-off -kierros jakautuu kahteen osioon: mestareiden ja hyvin sijoittuneiden osioon. Kummankin osion häviäjät siirtyvät Eurooppa-liigan kauden 2012–2013 lohkovaiheeseen.
!colspan="5"|Mestarit
!colspan="5"|Hyvin sijoittuneet
Lohkovaihe.
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2012–2013 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.
Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
Pudotuspelit.
Kahdeksasta lohkoista kaksi parasta eli yhteensä 16 joukkuetta selviytyi pudotuspeleihin. Kaikki ottelut, paitsi finaali, pelataan kaksiosaisena. Joukkueet pelaavat toisiaan vastaan kotona ja vieraissa. Ensimmäiselle kierrokselle samaan ottelupariin ei voi päästä arvonnasta kahta joukkuetta samasta maasta tai lohkosta.
Neljännesvälierät.
Neljännesvälieräparien arvonta suoritettiin 20. joulukuuta 2012. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 12., 13., 19. ja 20. helmikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 5., 6., 12. ja 13. maaliskuuta 2013.
Puolivälierät.
Puolivälieräparien arvonta suoritettiin 15. maaliskuuta 2013. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 2. ja 3. huhtikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 9. ja 10. huhtikuuta 2013.
Välierät.
Välieräparien arvonta suoritettiin 12. huhtikuuta 2013. Ensimmäiset osaottelut pelattiin 23. ja 24. huhtikuuta 2013. Toiset osaottelut pelattiin 30. huhtikuuta ja 1. toukokuuta 2013.
Loppuottelu.
Loppuottelu pelattiin 25. toukokuuta 2013 Wembley Stadiumilla, Lontoossa.
Tilastot.
Parhaat maalintekijät ja syöttäjät Mestarien liigan kaudella 2012–2013 (vain lohkovaihe ja pudotuspelit):
Alfonso Humberto Robles Cota

Alfonso Humberto Robles Cota (30. lokakuuta 1931 Los Mochis – 5. tammikuuta 2017) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1955 ja nimitettiin Tepicin hiippakunnan johtoon 12. tammikuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Luis Rojas Mena ja Adolfo Antonio Suárez Rivera. 
Robles Cota jäi eläkkeelle 21. helmikuuta 2008.
Hyppynaru

Hyppynaru on naruhyppelyn väline, jota käytetään leikkimiseen, kuntoiluun tai kilpailemiseen. Naruhyppelyä pidetään hyödyllisenä ja monipuolisena liikuntamuotona, ja se on aina ollut suosittu lasten leikki.
Naruhyppelyn harrastusmuodot.
Nyrkkeilijät ovat perinteisesti käyttäneet hyppynarua paljon harjoittelussaan niin lämmittelyyn kuin rytmitajun kehittämiseksikin. Myös lapset ovat aina harrastaneet naruhyppelyä eri tavoin leikeissään. Naruhyppelyssä järjestetään myös kansainvälisiä mestaruuskilpailuja, kuten maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuja.
Terveysvaikutukset.
Naruhyppely voi parantaa yleiskuntoa, motoriikkaa, rytmitajua, alaselän lihasten kuntoa ja jalkojen kimmoisuutta, sekä tehostaa imunestekiertoa jaloista. Tehokas naruhyppely kohentaa myös aerobista kuntoa. Naruhyppelyllä voidaan lisäksi auttaa naisten lantiolihasten heikkoudesta johtuvia oireita.
Tekniikat.
Naruhyppelytekniikoita on useita erilaisia, esimerkiksi tasajalkaa, yhdellä jalalla tai vuorojaloin hyppiminen, erilaiset narun pyöritystavat, sekä narun kanssa eri tavoin liikkuminen. Lasten naruhyppelyleikkien variaatioita ovat muun muassa "kissanviikset", "koulu" tai "ruotsalainen hyppely".
Suolakekasvit

Suolakekasvit (Juncaginaceae) on Alismatales-lahkoon kuuluva yksisirkkaisheimo, jossa on kolme sukua ja 15 lajia. Niitä esiintyy lähes kaikkialla maapallolla, mutta erityisesti merenrannoilla.
Suolakekasvit ovat kosteikkoruohoja, joilla on enemmän tai vähemmän yksipintaiset lehdet ja vanallinen, terttumainen tai tähkämäinen kukinto. Kukan kaikki osat ovat erilehtisiä.
Suomessa esiintyy kaksi suolakekasveihin kuuluvaa lajia: hentosuolake ("Triglochin palustris") ja merisuolake ("Triglochin maritima").
Morfologisia ja anatomisia tuntomerkkejä.
Kasvullisten varsien kärkikasvusolukot ovat ainakin joillakin suolakekasveilla kahtia jakautuvia. Varressa on sisäketto (endodermi) tai se puuttuu. Ilmaraot voivat olla tetrasyyttisiä, so. apusoluja on neljä ja niistä kaksi on samansuuntaisia kuin huulisolut, kaksi poikittaista. Lehtiasento on kierteinen, ja lehdet ovat enemmän tai vähemmän yksipintaisia (unifasiaalisia), harvoin lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat syrjittäisiä (isobifasiaalisia). Toisinaan kasvit ovat sekasopuisia (polygaamisia), so. niillä on sekä yksi- että kaksineuvoisia kukkia. Tavallisesti kukat ovat perällisiä ja suojuslehdettömiä. Kukkalehtien lukumäärä kussakin kiehkurassa vaihtelee yhdestä neljään, ja joskus kukat ovat vastakohtaisia. Kehälehtiä on yhdestä neljään tai jopa kuusi, toisinaan ne puuttuvat. Heteitä on kolmesta kahdeksaan. Emilehtiä on joko yksi tai kolmesta kymmeneen heikosti yhteen kasvaneina. Fertiilit emit sijaitsevat kohdakkain sisempien kehälehtien kanssa. Emin luotti on pensselimäinen. Kussakin emissä on pohjaistukassa yksi tai muutama siemenaihe, jossa on neljästä kuuteen solukerrosta käsittävä laitasolukko. Hedelmä on joko lohkohedelmämäinen tai pähkylämäinen, joskus koukullinen tai siivellinen; kehälehtien jäänteet voivat olla pysyviä. Siemenkuoren eksotesta ja endotegmen -kerroksissa on pintakelmu eli kutikula. Siemenessä voi olla valkuainen (endospermi). Alkiossa on lyhyt ja paksu varsimainen osa (hypokotyyli) ja sivulla sijaitseva sirkkajuuri. Suolakekasvien kromosomiluku on n = 6, 8, 15 jne.
Suvussa "Lilaea" esiintyy maitiaisputkia. Suolakkeilla ("Triglochin") on lehdissään kielekkeet. "Tetroncium"-lajit ovat kaksikotisia, emi- ja hedekukat sijaitsevat eri yksilöissä; niiden istukkatyyppi on parietaalinen.