tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kööpenhaminan kriteerit

Kööpenhaminan kriteerit tarkoittaa Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminan huippukokouksessa vuoden 1993 kesäkuussa asettamia kriteereitä, jotka maan tulee täyttää voidakseen liittyä Euroopan unioniin. Liittyvillä mailla on oltava vakaat hallintoelimet, toimiva markkinatalous, kyky omaksua unionin säännöt sekä toimiva julkishallinto.
Kriteerit.
Kriteerit ovat:
Marcelo Martins Moreno

Marcelo Martins Moreno (s. 18. kesäkuuta 1987 Santa Cruz de la Sierra) on bolivialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ukrainan valioliigassa pelaavaa Šah’tar Donetskia.
Ura.
Moreno aloitti uransa brasilialaisessa Vitóriassa, jossa hän pelasi Campeonato Brasileiro Série C:ssä ja teki 12 maalia. Hän siirtyi vuoden 2007 puolessa välissä Cruzeiroon, jossa hänestä tuli ykkösvalinta hyökkääjäksi. Hän teki kahdeksan maalia Copa Libertadoresissa ollen paras maalintekijä Salvador Cabañasin kanssa.
Toukokuussa 2008 Moreno teki viisivuotisen sopimuksen ukrainalaisen Šah’tar Donetskin kanssa, joka oli arvoltaan noin 9 miljoonaa euroa. Hän ei tehnyt seurassa läpimurtoa ja hänet lainattiin toukokuussa 2009 saksalaiseen Werder Bremeniin. Hän palasi Shakhtariin tammikuussa 2010. Tammikuun 2010 siirtorajan viimeisellä päivällä hän siirtyi Englannin valioliigassa pelaavaan Wigan Athleticiin. Hän teki seuran kanssa kuusikuukautisen lainasopimuksen helmikuussa.
Maajoukkueura.
Moreno syntyi Boliviassa brasilialaiselle isälle ja bolivialaiselle äidille. Hän edusti nuorena Brasilian alle 20-vuotiaiden joukkuetta, mutta päätti myöhemmin edustaa maajoukkuetasolla Boliviaa. Moreno debytoi maajoukkueessa ystävyysottelussa Perua vastaan syyskuussa 2007. Hän teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa marraskuussa 2007 Venezuelaa vastaan. 
Saavutukset.
Joukkuesaavutukset.
Cruzeiro
Šah’tar Donetsk
Henkilökohtaiset saavutukset.
Cruzeiro
Etelä-Hwanghae

Etelä-Hwanghaen maakunta (, hanja 黃海南道, McCune‑Reischauer "Hwanghaenam-do") on yksi Pohjois-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan lounaisosassa Keltaisenmeren rannikolla. Etelä-Hwanghaessa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 2 310 485 asukasta ja sen pinta-ala on 8 002 neliökilometriä. Maakunnan pääkaupunki on Haeju.
Maantiede.
Maakunta on osa Haeson aluetta, ja rajoittuu lännessä Keltaiseenmereen, pohjoisessa ja idässä Pohjois-Hwanghaen maakuntaan. Etelässä maakunta rajoittuu osittain Korean demilitarisoituun vyöhykkeeseen, joka sijaitsee Pohjois- ja Etelä-Korean rajalla.
Etelä-Hwanghaen rannikolla on monia pieniä saaria, joista monet ovat asumattomia. Monia suurimmista saarista, kuten Baengnyeongia hallinnoi Etelä-Korea. Suurimmat saaret, jotka kiistatta kuuluvat Pohjois-Korealle ovat Kirin, Changrin ja Sunwi.
Maakunta, joka ei ole kovin vuoristoinen, on ainutlaatuisen sopiva maatalouteen, ja siitä käytetään myös nimitystä "Pohjois-Korean leipäkori". Suuri osa maasta on omistettu maatalouden käyttöön, ja näin nälänhätä Pohjois-Koreassa maaliskuussa 1990 ei osunut alueelle niin kovaa kuin muissa osissa maata. Tasangoilla viljellään monia lajeja vihanneksia, hedelmiä, viljaa ja riisiä.
Haeju, maakunnan pääkaupunki, on myös suurin satama eteläisessä Pohjois-Koreassa Wonsanin jälkeen. Alueella on myös useita muinaisia hautakumpuja ja kulttuurin muistomerkkejä, kuten Kangsosan buddhalainen temppeli, antiikin kivipagodit, ja Goryeo-aikakauden jäävarasto.
Aluejako.
Etelä-Hwanghaen maakunta jakautuu yhteen kaupunkiin ("si") ja 19 piirikuntaan ("gun").
Euroopan unionin jäsenvaltiot

Euroopan unioni (EU) on 27 jäsenvaltion poliittinen ja taloudellinen unioni, joka perustuu jäsenvaltioiden allekirjoittamiin perussopimuksiin.
Jäsenmaat ovat Alankomaat, Belgia, Bulgaria, Espanja, Irlanti, Italia, Itävalta, Kreikka, Kroatia, Kypros, Latvia, Liettua, Luxemburg, Malta, Portugali, Puola, Ranska, Romania, Ruotsi, Saksa, Slovakia, Slovenia, Suomi, Tanska, Tšekki, Unkari ja Viro.
Euroopan unionin jäsenehdokkaat siinä järjestyksessä, jossa jäsenehdokkuudet hyväksyttiin, ovat: Turkki, Pohjois-Makedonia, Montenegro, Serbia, Albania, Moldova ja Ukraina.
Yhdistynyt kuningaskunta oli aiemmin EU:n jäsenvaltio, mutta se erosi unionista 31. tammikuuta 2020.
Luettelo jäsenvaltioista.
Lyhenteitä.
Jäsenmaiden ryhmittelyssä käytetään lyhenteitä niiden liittymispäivän mukaan.
Bloodsport II – The Iron Hand

Bloodsport II – The Iron Hand () on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintadraamaelokuva. Elokuvan on ohjannut Alan Mehrez ja käsikirjoittanut Jeff Schechter. Pääosissa näyttelivät Daniel Bernhardt, James Hong ja Pat Morita.
Juoni.
Alex Cardo jää kiinni kesken varkauden yrittäessään varastaa muinaista katana-miekkaa Itä-Aasiassa. Varkauden myötä Cardo tuomitaan vankilaan, jossa hän joutuu hakattavaksi ja vartijoiden kidutettavaksi. Cardo tapaa erään vanhan miehen mestari Sunin, joka opettaa hänelle taistelutyylin nimeltä ”Iron Hand”. Myöhemmin Cardo saa kuulla Sunilta salaisesta Kumite-turnauksesta, jonne hän yrittää päästä mukaan. Myöhemmin Leung vapauttaa Cardon vankilasta palauttaakseen varastetun miekan takaisin, joka lahjoitetaan Kumite-turnauksen voittajalle. Cardo osallistuu samalla myös turnaukseen ja yrittää saada miekan takaisin entiseltä liikekumppaniltaan.
Bloodsport III – kumite

Bloodsport III – kumite () on vuonna 1996 saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Alan Mehrez ja käsikirjoittanut James Williams. Pääosissa näyttelivät Daniel Bernhardt ja Pat Morita.
Elokuva julkaistiin ensimmäisenä Australiassa joulukuussa 1996 ja myöhemmin Yhdysvalloissa vuonna 1997 suoraan videolle.
Juoni.
Alex Cardo joutuu elämänsä suurimpaan otteluun, kun hänen on oteltava Beastia vastaan kuolleen mestarinsa Sunin kuoleman kostoksi. Voittaakseen Beastin Cardo kääntyy Leungin puoleen, jolle hän jäi velkaa vankilassa ollessaan. Leung ohjaa Cardon Makaton luokse, joka ohjaa Cardoa henkisellä tiellä kukistaakseen Beastin ja rikospomo Duvalierin.
Mud Rock Vol II

Mud Rock Vol II on brittiläisen Mud-yhtyeen vuonna 1975 julkaistu järjestyksessään toinen studioalbumi. Esikoisalbumi "Mud Rockin" tavoin se sisältää enimmäkseen covereita vanhoista kappaleista, ja Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin kirjoittamien kappaleiden määrä on kutistunut yhteen. Yhtyeen omia sävellyksiä levyllä ei ole. Levylle kuuluu muun muassa Mudin viimeinen Britannian listaykkönen, ”Oh Boy”.
Albumin äänimaailmaa on sanottu esikoisalbumia hiotummaksi, vaikka sillä kuullut juhlimisen äänet ovat yhä mukana. Levyllä käytettiin myös avustavia muusikoita puhaltimia, jousia ja naispuolista taustalaulajaa myöten. Mudille tyypillisiin rock and roll -esityksiin lukeutuvat kappaleet ”Tallahassee Lassie” ja ”Let's Have a Party”. Solisti Les Gray puolestaan imitoi Elvis Presleytä kappaleessa ”One Night”.
"Mud Rock Vol II:n" ilmestymisen aikoihin oli tullut tietoon Mudin ja Chinn/Chapman-kaksikon yhteistyön päättyminen sekä yhtyeen lähtö RAK Recordsilta. Levyn avauskappale ”The Secrets That You Keep” olikin viimeinen Chinnin ja Chapmanin Mudille kirjoittama kappale. Tosin kappale ”Moonshine Sally” julkaistiin vielä jälkeenpäin, mutta se oli levytetty jo aiemmin. Levylle kuulunut ”One Night” oli puolestaan viimeinen RAK Recordsin julkaisema Mud-single.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Sundankalahuuhkaja

Sundankalahuuhkaja ("Ketupa ketupu") on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Bruneissa Darussalamissa, Kambodžassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Se on hävinnyt Singaporesta ja mahdollisesti Intiasta. Kookossaarilla se on vaelluslintu.
Sen luontaisia elinympäristöjä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja sisämaan kosteikot, sekä laitumet, viljelmät, puutarhat ja kaupunkialueet.
Siitä on käytetty myös tieteellistä nimeä "Bubo ketupu" (Christidis and Boles (2008)).
Laajakoskenjärvi

Laajakoskenjärvi on Kymenlaaksossa Kotkassa, Laajakoskella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 38 hehtaaria, se on 800 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Sen erottaa Kymijoen itäisestä laskuhaarasta eli Pernoonhaarasta kapea kannas, jonka itäpuolella se sijaitsee. Järvessä ei ole saaria ja sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Kasvisto ja linnusto.
Järvi kuuluu Natura 2000 -alueisiin (72 hehtaaria, FI0408003). Laajakoskenjärven vesikasvillisuusvyöhykkeet ovat laajat ja rehevät, eikä järvessä ole kovin laajoja avovesialueita. Järveä ympäröi pensaikkokaistale ja rantalehtoja, joita ympäröivät viljelyalueet. Linnustoltaan Laajakoskenjärvi on monipuolinen pesimäpaikka ja huomattava muutonaikainen levähdysalue. Lajistoon kuuluu muun muassa runsaasti ruovikkolajistoa ja rantakanoja.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 13,7 metriä mpy. Järveen on laskenut pelto-oja Laajakosken kylän takaa. Se on tuonut Ohrakankaan rinteiden soiden kuivatusvedet sekä nykyään myös Mustamaan turvetuotantoalueen kuivatusvedet. Järvellä on lyhyt lasku-uoma Uittu, joka virtaa soistuneen kannaksen poikki Kymijokeen Jäppilän kohdalle. Vanhojen karttojen mukaan lasku-uoma on ollut aikoinaan leveämpi.
Historiaa.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 oli järvi piirretty tiiviimmin yhteydessä joen uomaan. Järvi muodosti silloin joen laajentuman, jolla ei ollut erillistä uomaa jokeen. Tämä on mahdollista, mikäli joen vedenpinnan korkeus on ollut nykyistä korkeammalla. Järven ympärillä oli tuolloin vain niittyjä ja metsämaata. Se oli muuten autio, mutta vastarannalla sijaitsi yhdeksän talon muodostama Jäppilän kylä, viiden talon suuruinen Kurittulan kylä ja etelämpänä omalla puolella jokea 15 talon suuruinen Högforsin kylä.
Vuoden 1967 peruskartassa oli järven alue jaettu maanomistusrajoin eri taloille. Järveä ympäröivät kosteikot on ollut maatalojen niittyjä ja niityistä osa oli raivattu peltomaiksi. Vuoteen 1988 mennessä on joitakin niittyjä metsitetty uudelleen tai annettu soistua.
Mud’s Greatest Hits

Mud’s Greatest Hits on brittiläisen Mud-yhtyeen vuonna 1975 julkaistu kokoelma-albumi. Mukana ovat yhtyeen vuosien 1972–75 kaikkien singlejen A-puolet.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Codex Calixtinus

Codex Calixtinus on 1100-luvulta peräisin oleva käsikirjoitus, jota on säilytetty Espanjan Galiciassa Santiago de Compostelan katedraalissa. Käsikirjoitus liitetään paavi Calixtus II:een, joskin sillä arvellaan olleen useita kirjoittajia. Se on pääosaltaan pyhiinvaeltajille suunnattu matkaoppaan luontoinen teksti, lajissaan maailman vanhimpia. Sen laajuus on 225 sivua. Katedraalissa uskotaan olevan apostoli Jaakobin haudan, ja siksi kirkko on Euroopan suosituimpia pyhiinvaelluskohteita.
Käsikirjoituksen tekstillä pyritään vahvistamaan apostoli Jaakobin kulttia kuvaamalla hänen ihmetekojaan. Lisäksi tekstissä esitellään pyhiinvaellusreitin varrelta löytyvien asukkaiden tapakulttuureja ja annetaan neuvoja pyhiinvaeltajille. Käsikirjoituksessa on myös liturgisia tekstejä ja polyfonisia sävellyksiä.
Yksi kirjoittajista on todennäköisesti ollut ranskalainen munkki Aymerico Picaud, joka oli mukana paavin pyhiinvaelluksella 1109.
Mittaamattoman arvokkaaksi sanottu käsikirjoitus varastettiin katedraalista heinäkuussa 2011. Varkaus huomattiin 5. heinäkuuta 2011. Varas oli saanut käsiinsä kassakaapin avaimet. Käsikirjoitusta säilytettiin kirkon arkistossa kassakaapissa, jonka ympärillä oli turvatoimia vähän aiemmin vahvistettu. Poliisi löysi käsikirjoituksen erään kirkon entisen työntekijän autotallista vuonna 2012. Käsikirjoitus oli säilynyt hyvässä kunnossa.
Dmitri Kozlov (kenraali)

Dmitri Timofejevitš Kozlov (; 22. lokakuuta 1896 Razguljaika – 6. joulukuuta 1967) oli neuvostoliittolainen sotilaskomentaja. Kozlov otti osaa muun muassa Venäjän sisällissotaan, talvisotaan sekä suureen isänmaalliseen sotaan.
Ura.
Kozlov syntyi nykyisellä Nižni Novgorodin alueella. Hän liittyi vapaaehtoisesti puna-armeijaan 15. kesäkuuta 1918 ja osallistui Venäjän sisällissotaan pataljoonaan ja rykmentin komentajana. Kozlov valmistui sota-akatemiasta vuonna 1928 ja toimi vuoden 1930 jälkeen muun muassa 44. divisioonan komentajana sekä Kiovan sotilaspiirin 8. armeijakunnan komentajana. Kozlov oli vuosina 1938–1939 puna-armeijan sota-akatemian yleisen taktiikan opettaja. 
Kozlov osallistui talvisotaan ja toimi Neuvostoliiton 8. armeijassa armeijakunnan komentajana. Hänet oli nimitetty 8. armeijan 1. armeijakunnan komentajaksi 23. joulukuuta 1939, ja hän johti sitä talvisodan loppuun saakka. Talvisodan jälkeen Kozlov oli Odessan sotilaspiirin komentajan sijainen ja 1941 Taka-Kaukasian sotilaspiirin komentaja. 
Suuressa isänmaallisessa sodassa vuosina 1941–1945 Kozlov oli Taka-Kaukasian rintaman komentajan sijaisena. Hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi 19. tammikuuta 1943.
Sotien jälkeen Kozlov toimi eri sotilaspiireissä komentajan sijaisena. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta sairauden takia 28. kesäkuuta 1954, ja kuoli vuonna 1967.
Femme fatale (täsmennyssivu)

Femme fatale on kohtalokkaan naisen arkkityyppinen hahmo. Femme Fatale voi tarkoittaa myös seuraavia:
Musiikki.
Yhtyeet:
Albumit:
Kappaleet:
Grigori Kulik

Grigori Ivanovitš Kulik () () oli puna-armeijan komentaja ja aikanaan Neuvostoliiton marsalkka, joka osallistui muun muassa Venäjän sisällissotaan, talvisotaan sekä suureen isänmaalliseen sotaan. 
Henkilökuva.
Grigori Kulik syntyi 1890 Ukrainassa Pultavan kuvernementin Dudnikovon kylässä. Sotilasura alkoi tsaariin armeijassa sotamiehenä. Kulik valmistui myöhemmin vänrikkikoulusta vuonna 1915. Hän liittyi puna-armeijaan vuonna 1918 ja osallistui Venäjän sisällissotaan eri armeijoiden tykistökomentajana. Kulik toimi muun muassa Keski-Aasian sotilaspiirin tykistökomentajana ja puna-armeijan tykistöhallinnon päällikkönä vuosina 1926–1930. Divisioonan ja armeijakunnan komentajana hän oli vuosina 1930–1937. Vuodesta 1937 alkaen Kulik toimi jälleen puna-armeijan tykistöhallinnon päällikkönä (vuodesta 1940 päätykistöhallinto). Kulik valmistui sota-akatemiasta 1932.
Marsalkka Kulik oli tykistöupseeri ja piti panssarivaunuja ajan haaskauksena; tykistö vain tuhoaisi ne. Hän vastusti ennen sotaa joka vaiheessa lisäresurssien antamista panssarien tuotantoon. Uuteen T-34-vaunuun Kulik halusi 107 mm tykin, joka oli hänelle tuttu kenttätykkinä. Tämä epäonnistui, koska sopivaa tykkiä ei ollut olemassa. Niinpä Kulik järjesti T-34:een "oman" Kirovin tehtaansa L-11-tykin, vaikka Gorkissa tehtaalla 92 valmistettiin tehokkaampia F-32 ja F-34 -tykkejä. Gorkin pääsuunnittelija Vasili Grabin kuitenkin otti asiat omiin käsiinsä ja tykkejä valmistettiin ylimääräisiä varastoon. Kenraali Boris Vannikovin Kulikia vastustava kanta johti hänen pidätykseensä vain muutamia viikkoja ennen Saksan hyökkäystä Neuvostoliittoon. Sodan alkaessa Vannikov kuitenkin vapautettiin ja hänet nimitettiin komissaariksi vastaamaan ammustuotannosta. Kulikin jarruttelua pidetään myös syynä sodan alun ammuspulaan, jonka vuoksi suuri osa T-34 ja KV-vaunuista joutui taisteluun ilman täyttä ammuslastia.
Talvisota.
Kulik otti osaa myös talvisotaan, jossa hän toimi 2. luokan armeijankomentajan tehtävissä ja edusti Laatokan Karjalassa taistelleen Neuvostoliiton 8. armeijan ylijohtoa. Vuodesta 1937 alkaen Kulik toimi myös puolustusasiain kansankomissaarin Kliment Vorošilovin sijaisena.
Suuri isänmaallinen sota.
Talvisodan jälkeen Kulik ylennettiin 7.5.1940 Neuvostoliiton marsalkan arvoon sekä nimitettiin Neuvostoliiton sankariksi. Samassa yhteydessä Kulikin aatelistaustainen vaimo Kira Ivanovna (o.s. Simonitš) teloitettiin NKVD:n toimesta Stalinin henkilökohtaisesta käskystä. Suuressa isänmaallisessa sodassa Kulik komensi mm. 54. armeijaa ja 4. kaartinarmeijaa. Hänet alennettiin kenraalimajuriksi 17. maaliskuuta 1942 ja ylennettiin taas kenraaliluutnantiksi huhtikuussa 1943. Tammikuussa 1944 Kulik toimi puna-armeijan joukkojen muodostamis- ja täydennyspäähallinnon päällikön toisena sijaisena.
Sotien jälkeen.
Kulik alennettiin 9. heinäkuuta 1945 uudelleen kenraalimajuriksi. Hänet pidätettiin ns. kenraalisalaliiton jutun yhteydessä 1947 ja teloitettiin ampumalla elokuussa 1950. Kulik rehabilitoitiin vuonna 1957, jolloin hänelle mm. palautettiin Neuvostoliiton marsalkan sotilasarvo ja Neuvostoliiton sankarin arvo.
Pavel Kurotškin

Pavel Aleksejevitš Kurotškin (; 19. marraskuuta 1900 – 28. joulukuuta 1989) oli neuvostoliittolainen sotilasjohtaja, kenraali ja NKP:n keskuskomitean jäsen. Kurotškin otti osaa Venäjän sisällissotaan, talvisotaan ja suureen isänmaalliseen sotaan.
Henkilökuva.
Pavel Kurotškin syntyi nykyisen Smolenskin alueen Gornevon kylässä vuonna 1900. Hän osallistui Venäjän sisällissotaan sotamiehenä vuonna 1918 ja oli mukana muun muassa Talvipalatsin valtauksessa Pietarissa. Hän yleni sodan aikana ratsuväkirykmentin komentajaksi. Kurotskin valmistui puna-armeijan ylimmäisestä ratsuväkikoulusta vuonna 1923 ja sota-akatemiasta vuonna 1932. Kurotškin toimi 1920-luvulla muun muassa eskadroonanpäällikkönä ja ratsuväkirykmentin esikuntapäällikkönä. Hänet määrättiin sota-akatemian ratsuväen oppituolin vanhemmaksi johtajaksi huhtikuussa 1934. Sittemmin hän toimi Erityisen ratsuväkiprikaatin prikaatinkomentajana ja kesäkuussa 1939 Toisen ratsuväkiarmeijakunnan esikuntapäällikkönä. 4. lokakuuta 1939 Kurotškin nimitettiin Kiovan Erityisen sotilaspiirin esikuntapäälliköksi.
Talvisota.
Talvisodassa Kurotškin toimi 28. jalkaväkiarmeijakunnan komentajana. Kurotškinin komentama armeijakunta otti osaa Viipurinlahden taisteluun maaliskuussa 1940. Kurotškinin johtamat joukot taistelivat Viipurinlahden länsirannan puolella.
Talvisodan jälkeen Kurotškin ylennettiin kenraaliluutnantiksi samana päivänä, kun Neuvostoliitto oli ottanut kenraaliarvot käyttöön 4. kesäkuuta 1940. 
Suuri isänmaallinen sota.
Suuressa isänmaallisessa sodassa Kurotškin toimi erilaisten armeijoiden komentajana ja lyhyen ajan vuonna 1944 helmikuusta huhtikuuhun Toisen Valko-Venäjän rintaman komentajana. Hänet ylennettiin vuonna 1949 armeijankenraaliksi ja nimitettiin vuonna 1961 Frunzen sotilasakatemian professoriksi.
Daugavpilsin kaupunkipuolue

Daugavpilsin kaupunkipuolue (, DPP) oli latvialainen alueelliseen politiikkaan keskittynyt puolue, joka toimi Daugavpilsin kaupungissa. Vuonna 2000 perustettua puoluetta johti kaupungin pormestari Vitālijs Azarevičs.
Vuonna 2005 puolue liittyi Harmoniakeskus-allianssiin. Allianssi sai vuoden 2010 parlamenttivaaleissa 26,0 prosenttia äänistä ja 29 kansanedustajaa, joista yksi oli DPP:n. Vuonna 2011 Daugavpilsin kaupunkipuolue yhdistyi Sosiaalidemokraattinen puolue ”Harmonia” -nimiseen puolueeseen.
Grand Rapidsin joukkomurha

Grand Rapidsin joukkomurha tapahtui torstaina 7. heinäkuuta 2011, kun aseistautunut mies tappoi seitsemän ihmistä Grand Rapidsin kaupungissa Michiganin osavaltiossa. Epäilty ampuja Rodrick Dantzler tappoi myöhemmin itsensä pidettyään kolmea ihmistä panttivankinaan poliisien takaa-ajettua häntä.
Epäilty.
Epäilty asemies oli 34-vuotias tummaihoinen rakennusinsinööri Rodrick Dantzler. Dantzler oli tuomittu murtovarkaudesta vuonna 1992 oltuaan 15-vuotias. Hän eli lapsuudensa ilman isää isäpuolensa kanssa, joka käytti huumeita. Vuonna 1995 Dantzlerin äiti Victoria Dantzler hääti hänet ulos talostaan ja hankki lähetysmiskiellon. Myös kolme muuta naista olivat hankkineet lähestysmiskiellon Danztleria vastaan. Vuonna 1995 Dantzler sytytti äitinsä talon tuleen. Vuonna 1997 hänet tuomittiin perheväkivallasta ja omaisuuden tuhoamisesta. Vuonna 2000 Dantzleria syytettiin pahoinpitelystä hänen oltuaan osallisena tilanteessa, jossa erästä henkilöä ammuttiin: hänet tuomittiin kolmesta kymmeneen vuoteen vankeuteen. Vankilassa Dantzler osallistui vihanhallintaohjelmiin ja hankki ylioppilasdiplomin. Hänet vapautettiin vuonna 2005. Vapauttamisen jälkeen hänellä sanottiin olevan kaksisuuntainen mielialahäiriö eikä hän ottanut lääkkeitään. Vuonna 2010 Dantzleria syytettiin pahoinpitelystä ja hänet tuomittiin vuodeksi vankeuteen. Hänen äitinsä kuvaili hänellä olevan "erittäinen tulinen temperamentti, joka käyttäytyy väkivaltaisesti ilman ajattelua." Dantzler käytti alkoholia ja huumeita päivää ennen ammuskelua. Hänellä tiedettiin olleen alkoholiongelma.
Seuraukset.
Michiganin kuvernööri Rick Snyder ilmaisi "surunvalittelunsa ja syvän osanottonsa" ja kutsui ammuskelua "tajuttomaksi ja traagiseksi väkivalta-aalloksi".
Pavel Ponedelin

Pavel Grigorjevitš Ponedelin () () oli neuvostoliittolainen prikaatinkomentaja ja kenraali. Hän osallistui Venäjän sisällissotaan, talvisotaan sekä suureen isänmaalliseen sotaan. Hänet teloitettiin myöhemmin maanpetoksesta.
Henkilökuva.
Pavel Ponedelin toimi vuosina 1926–1930 31. jalkaväkidivisioonan komentajana. Vuosina 1930–1933 Ponedelin toimi Frunzen sotilasakatemian opettajana. Vuosina 1933–1934 hän toimi 95. jalkaväkidivisioonan komentajana.
Talvisota.
Talvisodassa Ponedelin toimi 139. jalkaväkidivisioonan komentajana 15. joulukuuta 1939 alkaen. Hän siirtyi tehtävään Nikolai Beljajevin tilalle, joka oli epäonnistunut Tolvajärven–Ägläjärven taisteluissa. Ponedelin vastasi divisioonan komentamisesta sodan loppuun saakka. Talvisodan jälkeen Ponedelin toimi Leningradin sotilaspiirin vastaavana komentajana vuosina 1940–1941.
Suuri isänmaallinen sota.
Ponedelin osallistui alkuun suureen isänmaalliseen sotaan, mutta joutui vuonna 1941 sotavankeuteen. Hän oli sotavankeudessa vuosina 1941–1945. Sodan jälkeen hänet pidätettiin maanpetoksesta, koska oli antanut itsensä saksalaisten vangiksi. Josif Stalinin määräyksellä hänet teloitettiin ampumalla vuonna 1950. Juuri ennen teloitustaan Ponedelin oli lausunut ”"Minä kuolen ihan kaikessa rauhassa, koska syntyperäisenä neuvostoliittolaisena maani ottaa vastaan minun tuhkani".” Ponedelin rehabilitoitiin vuonna 1956.
Daniel Bernhardt

Daniel Bernhardt (s. 31. elokuuta 1965 Worblaufen, Sveitsi) on sveitsiläinen näyttelijä ja entinen malli.
Ura.
Bernhardt opiskeli arkkitehdiksi Bernissä ja valmistumisensa jälkeen hän perusti veljensä kanssa kamppailukoulun. Bernhardt on harjoitellut kamppailulajeja 15-vuotiaasta lähtien, kuten potkunyrkkeilyä, kungfuta ja taekwondoa. Hän työskenteli vaatemallina Pariisissa, Ranskassa ja myöhemmin myös New Yorkissa. Bernhardt esiintyi Versacen mainoksessa yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa, josta hän sai innostuksen esiintyä toimintanäyttelijänä.
Bernhardt päätti tehdä itsestään esittelyvideon ja lähetti sen eri tuottajille, joista Marc DiSalle huomasi Bernhardtin kamppailutaidot ja onnistui saamaan hänet alun perin Jean-Claude Van Dammen tähdittämän "Bloodsport – viimeiseen asti" elokuvan jatko-osaan "Bloodsport II – The Iron Hand". Berhardt esiintyi vielä "Bloodsport III – kumitessa", kunnes päätyi esiintymään kolmessa suoraan videolle julkaistuissa toimintaelokuvissa "Future War", "True Vengeance" ja "Perfect Target". Hän palasi vielä vuonna 1999 viimeisen kerran Bloodsportin pariin elokuvasarjan neljännessä osassa "". Sittemmin Bernhardt on esiintynyt elokuvissa "G2", "Matrix Reloaded", Chuck Norrisin esittämässä "The Cutter" ja "Supreme Champion".
Hümmət

Hümmət (lausutaan [hymmä´t], suomeksi ”Energia”, ) oli azerbaidžanilainen sosiaalidemokraattinen järjestö. Se perustettiin vuonna 1904 Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen Bakun komitean yhteyteen tekemään propagandatyötä azeriväestön keskuudessa. Järjestö toimi yhteistyössä bolševikkien kanssa, mutta taktisista syistä se esiintyi usein itsenäisenä. Hümmətin perustajiin kuuluivat Prokofi Džaparidze, Aleksandr Stopani ja Sultan Məcid Əfəndiyev. Järjestön johdossa toimivat myös Məşədi Əzizbəyov, Məmməd Məmmədyarov, Nəriman Nərimanov ja Stepan Šaumjan.
Vuosien 1905–1907 vallankumouksen jälkeen Hümmətin toiminta lamaantui. Järjestö perustettiin uudelleen helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917. Neuvostovallan kaaduttua Bakussa heinäkuussa 1918 Hümmətin bolševikkijohtajat siirtyivät maan alle tai pakenivat Astrahaniin, kun taas Tbilisissä kesällä 1917 perustettu menševikkiryhmä osallistui Azerbaidžanin demokraattisen tasavallan parlamentin toimintaan. Vuonna 1919 ryhmät tekivät yhteistyötä. Helmikuussa 1920 VKP(b):n Bakun järjestö, Hümmətin bolševikit ja iranilaisten työläisten Ədalət perustivat Azerbaidžanin kommunistisen puolueen.
Georg Smirnoff

Georg Smirnoff (16. helmikuuta 1840 Vaasa – 9. lokakuuta 1896 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston professori. 
Smirnoffin vanhemmat olivat kauppias Mikael Smirnoff ja Klara Johanna Lindeqvist. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1864, lääketieteen lisensiaatiksi 1870 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1871. Toimittuaan Helsingin yleisen sairaalan ihotautien ja sukupuolitautien osaston vt. johtajana ja samalla Helsingin yliopiston sukupuolitautiopin vt. professorina vuodesta 1881 hänet nimitettiin vakinaiseksi professoriksi 1894. Yliopiston sukupuolitautiopin dosenttina Smirnoff oli toiminut 1885–1894. Professorin virkaa varten hän oli julkaissut kolme väitöskirjaa 1883–1890, mutta ne kaikki hylättiin. Tämä sai hänet hyökkäämään kuuden lentolehtisen voimin lääketieteellistä tiedekuntaa vastaan. Smirnoff kehitti mm. lihakseen ruiskeena annettavan elohopeasuolalääkityksen syfiliksen hoitoon. Hän kuoli naimattomana Helsingissä 1896.
FK Arsenal Kiova

FK Arsenal Kiova () on ukrainalainen jalkapalloseura, joka pelaa Ukrainan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. liigassa.
Seuran perustivat nykymuodossaan kannattajat vuonna 2014 vuosina 1925–1964 ja 2001–2013 toimineiden samannimisten seurojen jatkajaksi. Se pelaa kotiottelunsa Kiovan lähistöllä Štšaslyvessa. Seura on tunnettu erityisesti vahvasta kannattajakulttuuristaan, Arsenalin ultrat ovat Ukrainan ainoa antirasistinen ja antinationalistinen ryhmittymä useimpien joukkueiden kannattajatoiminnan rakentuessa vahvasti äärioikeistolaisten ideologioiden ympärille.
Eino Hemmilä

Eino Mikael Hemmilä (6. elokuuta 1902 Alavieska – 24. huhtikuuta 1969 Kokkola) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija.
Hemmilän vanhemmat olivat itsellinen Konstantin Manunpoika Hemmilä ja hänen toinen vaimonsa Sofia Mikontytär. Pienviljelijäperheeseen syntynyt Hemmilä kävi kansakoulun ja oli innokkaasti mukana kotipaikkakuntansa Alavieskan nuorisoseuraliikkeessä. Hän pyrki myös parantamaan tietojaan itseopiskelun avulla.
Hemmilä aloitti lehtiuransa Kalajokilaakso-lehden toimitussihteerinä. Hän oli Keskipohjanmaa-lehdessä tilapäistoimittajana 1932–1935 ja sen jälkeen uutistoimittajana sekä toimitussihteerinä aina vuoteen 1952 saakka. Hemmilä opiskeli 1934–1935 Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Hän toimitti 1930-luvulla Keskipohjanmaa-lehden kaunokirjallista kuukausiliitettä ja piti siinä yhteydessä kirjoittajakoulua harrastajakirjoittajille. Hemmilä kirjoitti myös itse pari nuorisokirjaa.
Hemmilä alkoi kirjoittaa 1930-luvun lopulla pakinoita nimimerkillä "Hervo" ja jatkoi tätä aina 1950-luvun alkuun saakka. Hemmilä harrasti myös maalausta ja varsinkin 1940-luvun lopulta lähtien erityisesti hänen Lapin-aiheiset maalauksensa alkoivat saada arvostusta. Hemmilä piti muutaman taidenäyttelyn Kokkolassa ja hänen töitään hankittiin myös Kokkolan Taidemuseoon. 1940-luvulta alkaen hän kirjoitti myös taidepakinoita nimimerkillä "Poropeukalo".
Hemmilä oli 1952–1954 Lapin Kansa-lehden päätoimittajana mutta joutui eroamaan jouduttuaan erimielisyyksiin lehden omistajan kanssa. Hän oli sitten kuvaamataidon opettajana Raahen Porvari- ja Kauppakoulussa ja sen jälkeen Kokkolassa Keskipohjanmaan Osuuskaupan liikkeen somistajana. 1960-luvulla hän tuli toimeen lähinnä maalauksistaan saamillaan tuloilla.
Eino Hemmilä oli naimisissa 1936–1960 Enna Sohvi Halosen (1898–1960) kanssa. Heillä oli yksi ottotytär.
Richard C. Duncan

Richard Duncan on maailman energiantuotannon nopeaa alenemista koskevan Olduvai-teorian pääasiallinen kehittäjä. Hän on sähkötekniikan diplomi-insinööri (1969) sekä systeemitekniikan tohtori (1973) Washingtonin yliopistosta. Hän on opettanut tekniikan alaa, työskennellyt Learjetille ja Boeingille sekä toiminut sähkövoimatekniikan alalla. Vuonna 1992 hän perusti instituutin "Institute on Energy and Man".
Duncanin kehittämän Olduvai-teorian mukaan maailman energiantuotanto henkeä kohden alkaa nopeasti pienemään vuoden 2007 paikkeilla, kun fossiilisten polttoaineiden tuotanto jää kysynnästä jälkeen. Seurauksena on katastrofaalinen yhteiskunnallinen sekä taloudellinen romahdus, joka alkaa maailmanlaajuisilla sähkökatkoksilla. Duncan esittää, että ihmiset taantuvat lopulta kivikauden tyyppiseen elämäntapaan sen jälkeen, kun suurin osa maailman väestöstä on tuhoutunut 2000-luvun ensimmäisen vuosisadan aikana.
Hän perustaa teoriansa sille tosiasialle, että maailman väestömäärä ja maaöljyn kulutus kasvoivat 1900-luvulla lähes täysin samaa tahtia, mutta vuodesta 1979 lähtien väestö on kasvanut hieman nopeammin kuin energiankulutus. Duncan olettaa teollisen yhteiskunnan elinkaaren olevan suunnilleen 100 vuoden pituinen. Vuonna 1930 energiankulutus henkeä kohden saavutti 30 prosentin osuuden vuoden 1979 huippuarvostaan, joten Duncanin mukaan vuonna 2030 keskimääräinen energiankulutus on taas pudonnut vuoden 1930 tasolle. Vuodet 1930–2030 muodostavat siis teollisuussivilisaation ajanjakson.
Duncanin tutkimusaineisto, jonka hän on koonnut yhteistyössä geologi Walter Youngquistin kanssa, on otettu laajasti käyttöön tutkittaessa öljyntuotannon historiallisia ja nykyisiä trendejä sekä öljyvarojen ehtymistä.
Arnold Laurell

Arnold August Laurell, kirjailijanimi A. Laurio (13. joulukuuta 1894 Kuopio – 3. tammikuuta 1972 Leppävirta) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja suomentaja.
Laurellin vanhemmat olivat tukkipäällysmies Henrik August Laurell ja Katri Hämäläinen. Hän kävi Kuopion lyseota 1905–1915 ja oli sitten toimittajana Kuopiossa vuoteen 1925 saakka. Laurell asui 1945 Leppävirralla.
Laurell oli naimisissa vuodesta 1938 Atta Jadwiga Mexmontanin kanssa.
Teoksia.
Nimellä "A. Laurio" :
Botanic Gardens Conservation International

Botanic Gardens Conservation International (BGCI) on kasviensuojeluun keskittynyt järjestö. Siihen kuuluu yli 700 kasvitieteellistä puutarhaa 118 maasta.
BGCI perustettiin Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton alaisuudessa vuonna 1987. Se on tämän jälkeen laajentunut maailman suurimmaksi kasvien suojeluun keskittyväksi verkostoksi. BGCI on kasvitieteellisten puutarhojen avulla listannut yli 150 000 kasvia, joita viljellään kasvitieteellisissä puutarhoissa ympäri maailmaa. Niihin kuuluu myös 12 000 uhanalaista kasvilajia. Vuonna 2000 BGCI julkaisi kansainvälisen esityksen kasvitieteellisille puutarhoille kasviensuojelua varten. Esityksen on allekirjoittanut 472 puutarhaa, jotka ovat siten lupautuneet panostamaan kasviensuojeluun.
BGCI:n päämaja sijaitsee Lontoossa. Sillä on toimistoja myös Kiinassa, Venäjälla, Singaporessa ja Yhdysvalloissa sekä edustaja Kanariansaarilla, Kolumbiassa, Saksassa ja Alankomaissa.
Herra Popper ja pingviinit

Herra Popper ja pingviinit () on yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on tuottanut 20th Century Fox ja jonka pääosassa näyttelee Jim Carrey. Elokuva perustuu samannimiseen kirjaan. Elokuvassa varakas newyorkilainen liikemies Tom Popper (Carrey) perii kuusi pingviiniä. Hänen elämänsä ottaa kuitenkin uuden suunnan, kun hän alkaa muuttaa asuntoaan talviseksi ihmemaaksi. Elokuvan lavasteita vaatineet kohtaukset kuvattiin Steiner Studios -studioilla.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut 48 % hyväksytyn arvosanan. Sivustolla elokuvaa kuvataan "vaisuksi ja täysin ennalta arvattavaksi". Film-O-Holic-sivustolla elokuva puolestaan on saanut yhden tähden viidestä.
Hugo Sandelin

Lars Hugo Sandelin (19. maaliskuuta 1860 Lohtaja – 12. marraskuuta 1933 Aitolahti) oli suomalainen pappi ja lyseon lehtori.
Sandelinin vanhemmat olivat lääninrovasti Karl Robert Sandelin ja Maria Fredrika Ottelin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1879 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1886. Sandelin vihittiin papiksi 1883. Hän teki opintomatkan Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan 1904–1905. 
Sandelin toimi Viipurin ruotsalaisen tyttökoulun uskonnon ja suomenkielen kollegana 1888–1891, Porin suomalaisen lyseon uskonnon, logiikan ja ruotsinkielen lehtorina 1891–1923 ja lyseon vt. ja vakinaisena rehtorina 1893–1923 sekä Tampereen lyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina 1923–1925. Sandelin oli Aitolahden vt. kirkkoherra 1924–1930 ja vakinainen kirkkoherra 1930–1933 sekä Tampereen tuomiokapitulin asessori 1932–1933. Hän sai Helsingin yliopiston teologian kunniatohtorin arvon 1923.
Sandelin oli Porin kaupunginvaltuuston jäsen 1914–1921.
Hugo Sandelin oli naimisissa vuodesta 1888 Julia Elisabeth Öllerin kanssa.
Adolf V. Streng

Adolf Voldemar Streng (9. toukokuuta 1852 Räisälä – 22. elokuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen lyseon lehtori, rehtori ja latinan kielen kieliopin ja sanakirjan tekijä.
Henkilöhistoria.
Strengin vanhemmat olivat pastori Erik Volmar Streng ja Rosa Karolina Starck. Hän pääsi ylioppilaaksi 1868 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1873 sekä lisensiaatiksi 1886. Streng oli naimisissa 1880–1932 Saima Siviä Vilhelmina Schildtin (s. 1854) kanssa, metsänhoitaja, taidemaalari Wäinö Wolmar Streng (1882-1919) oli heidän poikansa. Streng toimi Helsingin alkeisopiston opettajana 1875–1879, Viipurin yksityisen suomalaisen lyseon opettajana ja johtajana 1879–1881 ja 1882–1883, Helsingin alkeisopiston opettajana 1883–1887 sekä Suomalaisessa normaalilyseossa latinan ja kreikan lehtorina 1887–1891, kielten yliopettajana vuodesta 1891 ja rehtorina 1891–1908. Hän oli alkeisoppilaitosten ja tyttökoulujen järjestelykomitean jäsen 1906, yksityiskoulukomitean puheenjohtaja 1909 ja Helsingin seurakuntien kirkkovaltuuston jäsen vuodesta 1913. Streng sai professorin arvon 1907.
Streng omisti Räisälässä sijainneen Ivaskan hovin kartanon vuosina 1890–1921.
Ernst Ahlbom

Ernst Henric Wilhelm Ahlbom (18. maaliskuuta 1866 Västmanland, Ruotsi – 15. elokuuta 1934 Helsinki) oli ruotsalaista syntyperää oleva teatterinjohtaja ja näyttelijä.
Ahlbomin vanhemmat olivat tilanomistaja V. Ahlbom ja Charlotta Gumaelius. Hän kävi oppikoulua ja suoritti 1883 Josephsonin teatterikoulun. Ahlbom toimi kiertuenäyttelijänä 1884–1894, oli Helsingin ruotsalaisen teatterin näyttelijänä 1894–1896 sekä johti omaa teatterikiertuettaan 1896–1898. Hän oli sitten näyttelijänä ja ohjaajana Turun ruotsalaisessa teatterissa 1898–1900 ja Helsingin ruotsalaisessa teatterissa 1900–1919. Ahlbom oli Vaasan ruotsalaisen teatterin johtajana vuoteen 1920 saakka ja sen jälkeen Turun ruotsalaisen teatterin johtajana 1920–1926.
MSK Group

MSK Group Oy (Maaseudun Kone -konserni) on Etelä-Pohjanmaalla, Kauhavan Ylihärmässä toimiva perheyritys. Yrityksen juuret juontavat vuoteen 1950, jolloin Ville Isosaari perusti vaimonsa Maija Isosaaren kanssa Maaseudun Koneen. Maaseudun Koneen ensimmäinen tuote oli vanerista tehty olkilietso. 
Perheyrityksen yhtiöitä ovat MSK Cabins, MSK Matec, MSK Plast, Junkkari ja Juncar.
Tytäryhtiöt.
MSK Cabins Oy valmistaa turvaohjaamoita mm. maailmanlaajuisesti toimivan Valtran traktoreihin.
MSK Matec GmbH/s.r.o. valmistaa turvaohjaamoita Saksassa ja Slovakiassa. Saksan tehdas sijaitsee Döbelnissä ja Slovakian tehdas Lipanyssa.
MSK Plast Oy valmistaa esimerkiksi konepeittoja maailmanlaajuisesti toimivan Valtran traktoreihin.
Junkkari Oy valmistaa Junkkari-nimisiä kylvökoneita ja hakkureita.
Juncar Oy valmistaa Muuli-, Juncar- ja JC-Trailer-merkkisiä autoperävaunuja ja veneenkuljetustrailereita. Juncar on valmistanut perävaunuja vuodesta 1974 alkaen. Yritys sijaitsee Lapualla.
Pörssi (opiskelijajärjestö)

Pörssi – Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijat ry on Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulun opiskelijoiden ainejärjestö. Pörssi ry on myös yksi Suomen Ekonomien kylteriyhdistyksistä. Yhdistys on perustettu vuonna 1968 ja sen jäseneksi voivat kuulua kaikki Jyväskylän yliopistossa kauppatieteiden maisterin tai kandidaatin tutkintoa suorittavat opiskelijat.
Pörssi ry:ssä on noin 1900 jäsentä, jotka koostuvat johtamisen, laskentatoimen, markkinoinnin, ympäristöjohtamisen, viestinnän johtamisen, kansantaloustieteen ja tietojärjestelmätieteen koulutusohjelmien opiskelijoista. Järjestön toimintaa johtaa hallitus, joka valitaan vuosittain marras-joulukuun syyskokouksessa. Pörssin toimitilat ovat Jyväskylän yliopiston Mattilanniemen kampuksella (Agora), jossa sijaitsee yhdistyksen toimisto sekä opiskelijoiden oleskelutila "Selvitystila" eli "Selkkari".
Pörssin toiminta.
Yhdistyksen tehtäviin kuuluu jäsentensä etujen valvominen ja erilaisten opiskelua tehostavien sekä helpottavien palveluiden tarjoaminen. Pörssi myös tekee yhteistyötä opiskelijoille hyödyllisten verkostojen kanssa, tukee opiskelijoiden urheilu- ja liikuntatoimintaa sekä järjestää esimerkiksi erilaisia yritysvierailuita, ekskursioita sekä juhlia. Edellä mainittujen kuukausittaisten tapahtumien lisäksi vuoden tärkeimpiä tapahtumaviikkoja ovat fuksiviikot, vuosijuhlaviikot ja vappuviikot. 
Pörssin järjestämiä tapahtumia ovat mm. "Pörssin Perinteinen rinnerieha, sekä" akateeminen ura- ja rekrytointitapahtuma Firmamessut. Aikaisemmin Pörssi järjesti myös valmennuskurssia kauppakorkeakouluun pyrkiville. 
Jyväskyläläinen opiskelijatapahtuma Kauppakadun Appro sai aikoinaan alkunsa 1970-luvulla AIESEC-pörssiläisten perustamana.
Yhdistyksellä on oma jäsenlehti "Pörssikurssi – Kapitalistisen ilosanoman tuoja", joka ilmestyy viisi kertaa vuodessa. Lehti käsittelee ajankohtaisia kauppatieteiden opiskelijoita koskettavia asioita. Lisäksi yhdistyksen blogista Pörssikupla löytyy ajankohtaisia tekstejä toiminnasta ja tapahtumista. 
Pörssin kulttuuri.
Pörssin jäseniä kutsutaan tuttavallisesti pörssiläisiksi. Ensimmäisen vuoden opiskelijat ovat fukseja; virallisesti heistä tulee pörssiläisiä fuksiaisissa Harjun päällä vannottavan "Pörssiläisen valan" jälkeen. Pörssin järjestämiin vapaa-ajan tapahtumiin pörssiläiset pukeutuvat valkoisiin opiskelijahaalareihinsa. Pörssin toimintaan liittyy paljon perinteisiä tapahtumaperinteitä eri vuoden aikoina. Pörssin alumnit ry perustettiin vuonna 2014 ja alumnitoiminta onkin vahvistunut entisestään yhdistyksen perustamisen myötä.
Phillip Danault

Phillip Danault (s. 24. helmikuuta 1993 Victoriaville, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsia. Chicago Blackhawks varasi Danault'n numerolla 26 varaustilaisuudessa .
Joonas Hiirikoski

Joonas Hiirikoski (s. 30. tammikuuta 1989 Nurmo) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 2005–2016 Hiirikoski pelasi Suomensarjassa ja Superpesiksessä pääsääntöisesti Nurmon Jymyssä sekä Seinäjoen JymyJusseissa. Hiirikosken kasvattajaseura on Nurmon Jymy, jossa hän teki myös Superpesis-debyyttinsä kaudella 2008. Hiirikoski on Nurmon ja Seinäjoen lisäksi edustanut urallaan Ylistaron Kilpa-Veljiä kaudella 2009 sekä Oulun Lippoa kausina 2015 ja 2016.
Ura.
Nurmon Jymyn kasvatti on pelannut aikuisten sarjoissa vuodesta 2005 lähtien jolloin hän pelasi ensimmäisen Suomensarja-pelinsä. Kaudet 2005−2008 Hiirikoski pelasikin lähinnä Suomensarjaa ja Nuorten Superpesistä. Kaudella 2009 Hiirikoski pelasi Nurmon Jymyn farmiseurana tuolloin toimineessa Ylistaron Kilpa-Veljissä, jonka jälkeen hänet nostettiin seuraavaksi kaudeksi mukaan Superpesiksen rinkiin. Kaudet 2010−2012 Hiirikoski pelasi Nurmon edustusjoukkueessa. Kaudeksi 2013 Hiirikoski siirtyi uuteen Jymy-Jussien seuraan, joka muodostui Nurmon Jymyn ja Seinäjoen Maila-Jussien edustusjoukkueiden fuusiosta.
Use Your Imagination

Use Your Imagination on brittiläisen Mud-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka ilmestyi joulukuussa 1975. Se oli yhtyeen ensimmäinen levy, jonka työstöön eivät osallistuneet Nicky Chinn ja Mike Chapman. "Use Your Imagination" olikin Mudille mahdollisuus osoittaa olevansa muutakin kuin Chinn/Chapman-tallin sätkynukke.
Albumi on äänimaailmaltaan Mudin edellisiä levyjä raskaampi, ja lisäksi mukana oli ensimmäistä kertaa yhtyeen jäsenten itse tekemiä kappaleita; levyn yhdestätoista kappaleesta seitsemän on kitaristi Rob Davisin sekä basisti Ray Stilesin yhteistön tulosta. Yhtye ei ollut täysin unohtanut rock and roll -juuriaan, joita kuultiin kappaleissa ”Bird Dog” ja ”Under the Moon of Love”.
Yhtyettä avusti levyllä ulkopuolinen kosketinsoittaja Andy Ball. Albumin tuotti Phil Wainman, joka tunnetaan parhaiten työskentelystään Sweet-yhtyeen kanssa.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Tuomas Prusti

Tuomas Prusti (s. 9. joulukuuta 1989) on pelaajauransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Hän pelasi vuosina 2005-2016 Suomensarjassa, Ykköspesiksessä ja Superpesiksessä pääasiassa kasvattajaseurassaan Nurmon Jymyssä. Lisäksi Prusti edusti urallaan Seinäjoen JymyJusseja, Vaasan Mailaa, Ylistaron Kilpa-Veljiä sekä Ylihärmän Pesis-Junkkareita.
Prustin ulkopelirooli on ykkösvahti ja sisäpelissä hän lyö tavallisesti numerolla kahdeksan. 
Prusti pelaa pesäpallon lisäksi salibandyä, jossa hän edustaa myös Nurmon Jymyä.
Islannin alueet

Islannin alueet () ovat Islannissa Islannin lähinnä väestön tilastoinnissa käytettäviä alueita, ja muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta myös postinumerojärjestelmä noudattaa niiden rajoja.
Aikaisemmin samat alueet toimivat myös vaalialueina, mutta väestön epätasaisesta jakautumisesta johtuen Islannissa otettiin käyttöön erilliset vaalipiirit käyttöön vuonna 2003.
John Kipling

John ”Jack” Kipling (17. elokuuta 1897 Torquay Englanti – 27. syyskuuta 1915 Loos-en-Gohelle, Ranska) oli ensimmäiseen maailmansotaan osallistunut brittiarmeijan luutnantti, joka katosi saksalaisia vastaan käydyssä Loosin taistelussa syyskuussa 1915. 
Henkilökuva.
John Kipling syntyi 17. elokuuta 1897. Hänen isänsä oli brittiläinen kirjailija Rudyard Kipling ja äiti Caroline Balestier. Hän oli perheensä nuorin lapsi ja ainoa poika. John halusi liittyä brittien armeijaan, mutta osittain sitä vaikeutti hänen likinäköisyytensä, joka käytännössä tarkoitti sitä, että hän oli palveluskyvytön. Johnin isä Rudyard kuitenkin sai puhuttua ympäri brittiarmeijan upseerit ja John hyväksyttiin mukaan armeijaan, olihan isä kuuluisa kirjailija saatuaan muun muassa Nobelin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1907.
Loosin taistelu.
John Kipling osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja Loosin taisteluun joukkueenjohtajana syksyllä 1915. Hän oli täyttänyt 18 vuotta vain muutamaa viikkoa aiemmin. Loosin taistelun alkupäivinä satoi rankasti vettä ja hän olisi halunnut jättää silmälasinsa kokonaan pois, koska ne huurtuivat helposti kosteassa säässä, mutta hänen huonon näkönsä takia se ei ollut mahdollista. Kipling katosi 27. syyskuuta 1915 Loosin taisteluissa, eikä hänen ruumistaan koskaan löydetty. Joidenkin silminnäkijähavaintojen mukaan hänet olisi nähty hetki ennen katoamistaan elossa, mutta haavoittuneena.
Loosin taisteluissa kaatui ja haavoittui enemmän miehiä kuin missään muussa ensimmäisen maailmansodan taistelussa. Arvioiden mukaan brittijoukkojen kokonaistappiot Loosin taisteluiden ensimmäisenä päivänä 25. syyskuuta olivat 10 272 miestä. Monelle heistä kävi sama kohtalo kuin Kiplingille, eli heitä ei koskaan löydetty.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Vanhemmat pitivät vielä ensimmäisen maailmansodan jälkeenkin yllä pientä toivoa siitä, että Kipling palaisi takaisin rintamalta, vaikka hänestä ei ollut kuultu mitään kolmeen vuoteen. Vasta vuonna 1919 vanhemmat hyväksyivät lopullisesti sen, että heidän poikansa oli kaatunut taisteluissa.
Kiplingin hauta on Ranskassa Saint Mary's Advanced Dressing Stationin hautausmaalla, jonne haudattiin paljon ensimmäisessä maailmansodassa kaatuneita.
Elokuva.
John Kiplingistä on tehty elokuva "Poikamme Jack" vuonna 2007. Elokuva kertoo Loosin taistelusta, perheen 
huolesta ja kadonneen pojan kohtalosta. Elokuvassa John Kiplingiä esittää Daniel Radcliffe.
Laulu Suomessa

Laulu Suomessa (tunnettu myös nimellä Arvon mekin ansaitsemme) on Jaakko Juteinin vuonna 1816 julkaisema runo, joka kieliasultaan nykyaikaistettuna versiona tunnetaan kansanlaulunomaisena lauluna. Runon ensimmäinen versio sisältyi jo vuonna 1810 Juteinin tekemään virkahakemukseen nimellä ”Suomalainen elli runo ahkeruudesta Suomessa”.
Runon sanojen oli tarkoitus kohottaa suomalaisten kansallista itsetuntoa ja lisätä arkisen työn eettistä kunnioitusta. Sanoista ilmenee Juteinin talonpoikainen näkemys Suomen kansallisista päämääristä, mutta toisaalta myös usko oppineiden kirjallisen sivistyksen merkitykseen. Juteinin runosta tuli Suomessa hyvin suosittu, ja sitä alettiin laulaa vanhalla masurkkapoljentoisella kansansävelellä. Tämän laulun kertosäkeenä toistuvat ”lal la la la...” -sanat lisättiin lauluun, koska Juteinin runo ei riittänyt täyttämään kansansävelmän tuttua melodiaa.
 Arvon mekin ansaitsemme
 Suomen maassa suuressa,
 vaikk’ ei riennä riemuksemme
 leipä miesten maatessa;
 leipä kasvaa kyntäjälle,
 onni työnsä täyttäjälle.
 Suomen poika pellollansa
 työtä tehdä jaksaapi,
 korvet kylmät voimallansa
 perkailee hän pelloksi;
 rauhass’ on hän riemullinen,
 mies sodassa miehuullinen.
 Opin teillä oppineita
 Suomessa on suuria,
 Väinämöisen kanteleita
 täällä tehdään uusia;
 valistus on viritetty,
 järki hyvä herätetty.
 Suomen tytön poskipäihin
 veri vaatii kukkaiset:
 hall’ ei pysty harmaa näihin,
 näit’ ei pane pakkaset;
 luonnossa on lempeyttä,
 sydämessä siveyttä.
Myöhemmät versiot.
Irwin Goodmann vuonna 1966 julkaistulla levyllä "Ei tippa tapa" kappale ”Uusi Paavo” mukailee Juteinin runoa ja sävelmää.
Tapio Rautavaara levytti oman versionsa kappaleesta vuonna 1967 nimellä ”Arvon mekin ansaitsemme” levyllä "Tapsa laulaa ja laulattaa".
Sibelius-Akatemian kansanmusiikin lehtori Petri Prauda on 2010-luvulla julkaissut uuden sävelmän Juteinin tekstiin. Akatemian kansanmusiikkiopiskelijat esittivät kappaleen kannanottona Pekka Haaviston presidentinvaalikampanjassa vuonna 2012.
Teksti oli mukana improvisoidun oloisena lauluversiona myös Juha Hurmeen kirjoittamassa ja ohjaamassa, Juteinin elämästä kertoneessa näytelmässä "Maailmankaikkeus" Teatteri Telakassa Tampereella vuonna 2014. Sekä Praudan että Hurmeen versiot kunnioittivat Juteinin alkuperäistä tekstiä esittäen sen ilman lisukkeita.
Kotimaani ompi Suomi

Kotimaani ompi Suomi on amerikansuomalaisen Jooseppi Riipan 1890-luvulla tekemä laulu. Koska alkuperä ei ole yleisesti tunnettu, laulukirjoissa se saatetaan merkitä kansanlauluksi.
 Kotimaani ompi Suomi,
 Suomi, armas synnyinmaa.
 Siellä valkolatva tuomi
 ahon laitaa reunustaa,
 siellä valkolatva tuomi
 ahon laitaa reunustaa. 
 Siellä ensi kerran kuulin
 lintuin laulun lehdossa.
 Siellä äiti hymyhuulin
 tuuditti mua kehdossa,
 siellä äiti hymyhuulin
 tuuditti mua kehdossa.
 Siellä myöskin ensi kerran
 lempi syttyi sydämiin.
 Liekö ollut tahto Herran,
 kun se päättyi kyyneliin?
 Liekö ollut tahto Herran,
 kun se päättyi kyyneliin?
 Kotimaa on mulle kallis, 
 sen ma tahdon omistaa
 Suomen maan jos Luoja sallis 
 olla aina vapaa maa
 Suomen maan jos Luoja sallis 
 olla aina vapaa maa
Siirtolaisen laulu.
Laulusta on myös muunnelma nimeltä "Siirtolaisen laulu". Sen sanat löytyivät Hennalassa 1925 käsinkirjoitetusta vihkosta ”Lauluja sotapalvelusajalta”. . Sanoituksesta kajastaa aavistus sisällissodan häviäjien kaihoa. Sanat lähes samankaltaiset: kolme ensimmäistä säkeistöä samat ja viimeinen puuttuu. Kolmannen säkestön jälkeen seuraavat säkeistöt:
 Siellä nukkuu nurmen alla 
 lapsuus leikkikumppanit.
 Siellä linnut lauluillansa
 haudan heille siunasi.
 Siellä Suomen ahot kaikki
 mansikoita punertaa.
 Siel on illat ihanimmat
 siellä kirkkahampi on kuu.
 Kotimaani ompi Suomi
 sinne riennän uudelleen.
 Siellä valkolatva tuomi
 varjon luo mun haudallen.