tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Orissaare

Orissaare on pienkauppala (alevik) ja entinen kunta Saarenmaalla, Virossa. Orissaare liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa, jolloin Orissaaresta tuli Saarenmaan kuntaan kuuluva pienkauppala. 
Pinta-alaa kunnalla oli 163 km². Asukkaita kunnassa oli vuoden 2010 alussa yhteensä 2 004. Kunnan keskus oli Orissaaren kylä.
Maantiede.
Orissaaren kunta sijaitsi Saarenmaan koillisosassa. Matkaa Tallinnaan oli 163 kilometriä ja Kuressaareen 54 kilometriä. Kunnan alueesta 36 % oli metsää, 25 % talousmaata, 10 % niittyä tai laidunmaata ja loput 29 % vesistöjä ja teitä ym. Kunnan alueella oli 35 kylää, jotka ovat Ariste, Arju, Haapsu, Hindu, Imavere, Jaani, Järveküla, Kalma, Kareda, Kavandi, Kõinastu, Kuninguste, Laheküla, Liigalaskma, Liiva, Maasi, Mäeküla, Mehama, Ööriku, Orinõmme, Põripõllu, Pulli, Randküla, Rannaküla, Raugu, Saikla, Salu, Suur-Pahila, Suur-Rahula, Taaliku, Tagavere, Tumala, Väike-Pahila, Väike-Rahula, Väljaküla ja Võhma.
Väestö.
Vuonna 2011 Orissaaren kunnassa oli 1 666 asukasta, joista 1 641 (98,5 %) oli virolaisia, 9 (0,5 %) venäläisiä ja 18 (1,1 %) muita kansallisuuksia.
Historia.
Ennen Viron valloitusta ristiretkien aikaan Orissaaren alueella oli hajanaista maaseutuasutusta. 1227–1233 alue siirtyi Kalparitariston haltuun. Vuonna 1343 alueella oli kapina, jonka kukistettuaan Saksalainen ritarikunta rakennutti Maasin kylän lähelle Maasilinnan eli Soneburgin. Orissaare mainitaan ensimmäisen kerran historillisissa lähteissä vuonna 1464 nimellä "Orezare". Vuonna 1532 paikka mainitaan nimellä "Oricvali". Nimi juontuu mahdollisesti sanasta ori. Toinen teoria on, että nimi juontuu sanasta "suur" eli suuri, jota Saarenmaa on Muhulta päin katsottuna. Vuonna 1564 alue myytiin Tanskalle, jonka valtakaudella alueella käytiin tuhoja aiheuttaneita taisteluja ruotsalaisten kanssa. Myöhemmin 1600- ja 1700-luvuilla tuhoja tekivät suuri Pohjan sota ja rutto. Vuonna 1881 nykyisen kunnan alueella olleet kahdeksan moisiota yhdistettiin kahdeksi kunnaksi, Maasiksi ja Uuemõisaksi. Viron itsenäistyttyä suoritettiin maanjakouudistus, joka toi alueelle lisää asukkaita. Alueelle perustettiin myös myöhemmin saha. Neuvostoliiton miehitettyä Orissaaren kunnan väkiluku nousi 1950-luvulla yli tuhanteen. Vuonna 1990 Orissaaren kunnasta erotettiin Pöiden kunta.
Talous.
Maatalous on ollut historiallisesti Orissaaren kunnan tärkein talouden ala. Sen merkitys on kuitenkin pienentynyt. Vuonna 1990 maataloudesta sai elantonsa 60 % väestöstä, kun vuonna 2005 sama luku oli vain 10 %. Kunnassa ei ole suurteollisuutta, mutta siellä toimii useita pienyrityksiä. Tärkeimpiä tuotteita ovat kansallispuvut, muut tekstiilit ja käsitellyt puutuotteet. Kunnan suurimmat menoerät ovat koulutus, hallinto, sekä teiden kunnossapito.
USS Phoenix (SSN-702)

USS Phoenix (runkonumero SSN-702) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 30. heinäkuuta 1977. Se laskettiin vesille 8. joulukuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 19. joulukuuta 1981.
Palvelus.
Alus poistettiin käytöstä 29. heinäkuuta 1998.
USS Boston (SSN-703)

USS Boston (runkonumero SSN-703) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista, missä köli laskettiin 11. elokuuta 1978. Se laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1980 ja liitettiin laivastoon 30. tammikuuta 1982.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 19. marraskuuta 1999 ja poistettiin samana päivänä laivaston alusluettelosta. Sen romutus saatiin päätökseen 30. kesäkuuta 2003.
Alus fiktiossa.
"Boston" on merkittävässä osassa Tom Clancyn romaanissa Myrsky nousee.
USS Baltimore (SSN-704)

USS Baltimore (runkonumero SSN-704) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin General Dynamicsin Electric Boat divisioonalta, missä valmistus aloitettiin 21. toukokuuta 1979. Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1980 ja liitettiin laivastoon 24. heinäkuuta 1982.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 10. heinäkuuta 1998 ja laivaston alusluettelosta samana päivänä.
USS City of Corpus Christi

USS City of Corpus Christi (runkonumero SSN-705) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Alus on ensimmäinen City of Corpus Christiksi nimetty Yhdysvaltain laivaston alus. Se piti alun perin nimetä toisena laivaston aluksena Corpus Christiksi, mutta protestit sotalaivan nimeämisestä Jeesuksen ruumiiksi pakottivat liittämään nimeen etumääreen "City of" ja siten kytkemään aluksen nimen texasilaiseen kaupunkiin.
Valmistus.
Alus tilattiin 31. lokakuuta 1973 Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 4. syyskuuta 1979. Se laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1981 kumminaan John Towerin puoliso ja liitettiin laivastoon 8. tammikuuta 1983 ensimmäisenä päällikkönään W. G. Ellis.
Palvelus.
Alus saapui 1. toukokuuta 2011 uuteen tukikohtaansa Pearl Harboriin Havaijilla, jossa se liitettiin 7. sukellusvenelaivueen johtoalukseksi. Aluksen päällikkö Robert M Gaucher luovutti 29. heinäkuuta päällikkyyden Christopher Buziakille.
Alus poistettiin palveluksesta 3. elokuuta 2017.
Arlie Schardt

Alfred E. "Arlie" Schardt (24. huhtikuuta 1895 Milwaukee, Wisconsin – 2. maaliskuuta 1980 Clearwater, Florida) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili kestävyysjuoksussa.
Schardt osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1920, jolloin hän osallistui 3 000 metrin joukkuejuoksuun. Kyseisessä kilpailussa hän juoksi kultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa. Schardt juoksi kilpailun finaalissa kolmanneksi parhaan henkilökohtaisen ajan. Hänen lisäkseen kultaa voittaneeseen joukkueeseen kuuluivat Horace Brown ja Ivan Dresser.
Vapaudenkatu (Helsinki)

Vapaudenkatu () on Helsinkiin aika ajoin esitettyjen, nykyisin hylättyjen suunnitelmien mukaan liikenneväylä, joka johtaisi keskustasta rautatien vartta myötäillen Pasilaan.
Ensimmäisen kerran keskustasta pohjoiseen johtava pääkatu esiintyi Eliel Saarisen vuonna 1918 laatimassa Suur-Helsingin yleiskaavaehdotuksessa (Pro Helsingfors). Sen mukaan Töölönlahti olisi täytetty ja uusi leveä puistokatu olisi kulkenut sen alueen kautta nykyiseltä Asema-aukiolta Pasilaan sijoitetun uuden päärautatieaseman luo, josta olisi myös haarautunut joukko puistokatuja eri suuntiin. Saarinen ehdotti kadulle nimeä "Kuninkaan puistotie" (), joka liittyi samaan aikaan vireillä olleeseen Suomen kuningaskuntahankkeeseen.
Myöhemmin esitetyissä suunnitelmissa Töölönlahden täyttämisestä luovuttiin, ja suunniteltu liikenneväylä sijoitettiin yleensä välittömästi rautatien länsipuolelle. Esimerkiksi Yrjö Lindegrenin ja Erik Kråkströmin vuonna 1954 laatiman asemakaavaehdotuksen mukaan se olisi kulkenut moottoritiemäisenä rautatien vieressä. Alvar Aallon vuonna 1964 laatiman keskustasuunnitelman mukaan tie olisi sijoitettu pilarien varaan rautatien yläpuolelle, jossa autoliikennettä ei olisi hidastanut yksikään risteys tai jalankulkija, ja jossa Helsinkiin saapuville olisi avautunut komea näköala. Tien eteläpäähän suunnitellun Terassitorin yhteyteen olisi tullut laaja liikekeskus pysäköintitiloineen. Useimpien suunnitelmien mukaan Vapaudenkatu olisi eteläpäässään liittynyt Keskustan kehäväylään tai Helsingin keskustatunneliin, pohjoispäässään taas Lahdenväylän ja Turunväylän yhdistäväksi suunniteltuun Pasilanväylään.
Suunnitelma sai osakseen myös laajaa vastustusta osittain korkeiden rakennuskustannusten vuoksi, mutta myös kaupunkikuvallisista syistä ja erityisesti, koska sen pelättiin lisäävän merkittävästi liikennettä keskikaupungilla. Lisäksi suunnitelman toteuttaminen olisi merkinnyt, että huomattava osa Linnunlaulun alueen historiallisesti arvokkaista huviloista olisi täytynyt purkaa. Eräiden asukasyhdistysten lisäksi varsinkin Liikennepoliittinen yhdistys Enemmistö on voimakkaasti vastustanut hanketta. 
Vuonna 1976, hyväksyessään kantakaupungin yleiskaavan, kaupunginvaltuusto päätti, että Vapaudenkadun suunnittelusta oli luovuttava. Kun suunnitelma kuitenkin tuli myöhemmin eri yhteyksissä uudelleen esille, valtuusto hylkäsi sen uudestaan vuonna 1997.
Tobias Hysén

Glenn Tobias Hysén (s. 9. maaliskuuta 1982 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija.
Hysén on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voi pelata myös keskikentällä hyökkäävässä roolissa.
Hysén on edustanut Allsvenskanin IFK Göteborgia vuodesta 2007 lähtien. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin maajoukkueessa vuonna 2005.
Hysénin isä Glenn on entinen jalkapalloilija. Myös hänen velipuolensa Alexander ja Anton ovat jalkapalloilijoita.
Finnsementti

Finnsementti Oy () on suomalainen sementtivalmistaja, joka valmistaa suurimman osan Suomen sementtitarpeesta (2012). Yrityksen valikoimaan kuuluu lisäksi erilaisia betonin seos- ja lisäaineita sekä kivirouheita. Yrityksellä oli vuonna 2009 liikevaihtoa 105 miljoonaa euroa ja henkilöstöä 204.
Historia.
Finnsementti Oy:n edeltäjät alkoivat valmistaa sementtiä 1900-luvun alussa Paraisten Kalkkivuori Osakeyhtiön sementtitehtaassa ja Lohjan Kalkkitehdas Osakeyhtiön tehtaassa. Kolmas sementtitehdas perustettiin Lappeenrantaan vuonna 1938 ja neljäs Kolariin vuonna 1968.
Vuonna 1992 Partekin ja Lohjan sementtiteollisuudet yhdistyivät. Finnsementti kuului vuosina 1993–1999 Scancem-konserniin. Vuodesta 1999 lähtien Finnsementti on kuulunut yhteen maailman suurimmista rakennusmateriaaliyrityksistä, CRH-konserniin.
Toimipaikat.
Yrityksellä on sementtitehtaat Paraisilla ja Lappeen­rannassa, kuonajauhetehdas Raahessa ja lisäainetehdas sekä rouheiden jalostus ja varastointi Paraisilla. Sementtiasemat sijaitsevat Kirkkonummella, Pietarsaaressa, Oulussa, Vaasassa ja Maarianhaminassa.
USS Portsmouth (SSN-707)

USS Portsmouth (runkonumero SSN-707) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1980. Se laskettiin vesille 18. syyskuuta 1982 ja liitettiin laivastoon 1. lokakuuta 1983. 
Palvelus.
Alus on poistettu käytöstä 10. syyskuuta 2004.
USS Minneapolis-Saint Paul

USS Minneapolis-Saint Paul (runkonumero SSN-708) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 20. tammikuuta 1983. Se laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1983 ja liitettiin laivastoon 10. maaliskuuta 1984.
Palvelus.
Yhdysvaltain 2. laivaston komentaja määräsi 16. syyskuuta 2003 kaikki Hampton Roadsissa olevat 40 alusta yhtenä "Minneapolis-Saint Paul" poistumaan satamasta, jotta ne välttyisivät hurrikaani Isabelin tuulelta ja mahdollisilta hurrikaanin nostattamien aaltojen aiheuttamilta vaurioilta.
Alus poistettiin käytöstä 28. elokuuta 2008 sen oltua 24 vuotta palveluksessa. Se hinattiin Puget Soundin laivastontelakalle Bremertoniin Washingtoniin, jossa se odotti romutuksen aloittamista vuoteen 2011.
Mark Howard

Mark James Howard (s. 29. tammikuuta 1986 Salford, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Tanska AGF Aarhusia. Howard on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Howard syntyi Salfordissa, Suur-Manchesterin alueella ja kävi Hope High School -koulua. Howard aloitti uransa pelaamalla Barr Hill Lads Clubissa Salfordissa. Hän siirtyi Manchester Unitediin juniorina ja pelasi useita vuosia seuran nuoriso- ja reservijoukkueissa. Howard ei onnistunut kuitenkaan murtautumaan edustusjoukkueeseen ja sai siirtyä pois ilmaisella siirrolla kauden 2005–2006 loputtua. Heinäkuussa 2006 Howard siirtyi tanskalaiseen Brøndbyhyn, jonka valmentajana toimi entinen Unitedin reservijoukkueen valmentaja René Meulensteen. Howard sai vuoden pelaaja -palkinnon Brøndby 1. joulukuuta 2007. Joulukuussa 2008 hän allekirjoitti kolmen ja puolen vuoden sopimuksen AGF Aarhusin kanssa.
Patricio Infante Alfonso

Patricio Infante Alfonso (9. lokakuuta 1929 Santiago de Chile – 18. huhtikuuta 2025) oli katolisen kirkon chileläinen pappi. Hän sai vihkimyksensä 28. kesäkuuta 1953, ja piispa hänestä tuli 23. syyskuuta 1984. Hänet oli 7. elokuuta nimitetty Santiago de Chilen arkkihiippakunnan apulaispiispaksi ja Gergisin titulaaripiispaksi.
12. joulukuuta 1990 Alfonso sai nimityksen Antofagastan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 2004.
Ivan Dresser

Ivan Chandler Dresser (3. heinäkuuta 1896 Flandreau, Etelä-Dakota – 27. joulukuuta 1956 New York, New York) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili kestävyysjuoksussa.
Dresser osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1920, jolloin hän osallistui 5 000 metrille ja 3 000 metrin joukkuejuoksuun. Hän selviytyi 5 000 metrillä finaaliin, mutta ei juossut siinä maaliin asti. 3 000 metrin joukkuekilpailussa hän juoksi kultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa. Dresser juoksi kilpailun finaalissa kuudenneksi parhaan henkilökohtaisen ajan. Hänen lisäkseen kultaa voittaneeseen joukkueeseen kuuluivat Horace Brown ja Arlie Schardt.
Hänen ennätyksensä 5 000 metrillä oli 15.41,8 vuodelta 1920. Hän kuului General Motorsin johtohenkilöihin.
Sultan Məcid Əfəndiyev

Sultan Məcid Məcid oğlu Əfəndiyev (; 26. toukokuuta 1887 Şamaxı – 21. huhtikuuta 1938) oli azerbaidžanilainen kommunistijohtaja.
Sultan Məcid Əfəndiyev syntyi porvarisperheeseen. Hän liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen vuonna 1904, oli perustamassa sosiaalidemokraattista Hümmət-järjestöä ja osallistui vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumiin. Vuonna 1915 hän valmistui lääkäriksi Kazanin yliopistosta.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen Əfəndiyev oli Bakun neuvoston sekä Hümmətin ja bolševikkipuolueen komiteoiden jäsen. Vuonna 1918 hän työskenteli kansallisuusasiain kansankomissariaatin Taka-Kaukasian muslimiasiain komissaarina ja VKP(b):n keskuskomitean idän kansojen kommunistijärjestöjen keskusbyroon varapuheenjohtajana. Vuosina 1920–1921 hän oli Bakun neuvoston toimeenpanevan komitean jäsen, Azerbaidžanin kommunistipuolueen erityisvaltuutettu ja Gəncən kuvernementin komissaari. Vuosina 1921–1924 hän toimi Azerbaidžanin SNT:n maatalouden kansankomissaarina ja vuosina 1924–1927 Azerbaidžanin työläis-talonpoikaisen tarkastuksen kansankomissaarina sekä tasavallan kommunistipuolueen keskuskontrollikomission puheenjohtajana. Hän oli myös VKP(b):n keskuskontrollikomission, Taka-Kaukasian aluekomitean ja Azerbaidžanin kommunistipuolueen keskuskomitean byroon jäsen.
Vuonna 1927 Əfəndiyev nimitettiin Azerbaidžanin SNT:n toimeenpanevan keskuskomitean varapuheenjohtajaksi ja vuonna 1931 sen puheenjohtajaksi. Vuosina 1932–1936 hän toimi myös Taka-Kaukasian SFNT:n toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajana.
1930-luvun lopussa Əfəndiyev joutui Stalinin vainojen uhriksi. Hänet pidätettiin kesäkuussa 1937 ja ammuttiin seuraavan vuoden huhtikuussa.
Ditiotreitoli

Ditiotreitoli eli DTT tai Clelandin reagenssi (C4H10O2S2) on orgaaninen yhdiste, joka sisältää sekä dioli- ja ditioliryhmät. Yhdistettä käytetään biokemian tutkimuksissa.
Käyttö.
Ditiotreitolin hapetus-pelkistys­potentiaali on alhainen −0,33 V eli se on hyvä pelkistin. Tällöin se hapettuu muodostaen syklisen kuusiatomisen disulfidin. Tätä ominaisuutta käytetään hyväksi biokemiassa proteiinitutkimuksissa. Ditiotreitoli kykenee pelkistämään esimerkiksi kysteiiniaminohapon sivuryhmiä muodostamat disulfidisidokset tioliryhmiksi. Pelkistyksen jälkeen usein lisätään myös jodietikkahappoa estämään disulfidisiltojen uudelleenmuodostuminen. Ditiotreitolin liuosta voidaan myös käyttää ehkäisemään disulfidisidosten muodostumista. Näihin tarkoituksiin voidaan käyttää myös muitakin tioleja, kuten merkaptoetikkahappoa.
Ditiotreitolia voidaan käyttää hyväksi myös peptidien synteesissä. Sillä poistetaan tioliryhmien suojausryhmät esimerkiksi tert-butyylimerkaptoryhmät.
Assamilaiset

Assamilaiset ovat indoarjalaista assamin kieltä puhuva kansa Intian Assamin osavaltiossa. Vuonna 1991 heitä oli noin 15 miljoonaa osavaltion 22 miljoonasta asukkaasta. Assamilaisia asuu myös Bhutanissa.
Assamin muinaisia asukkaita olivat indoarjalaisia kieliä puhuneet radhat ja kamarupat. 1200-luvulla alueen valtasivat Burmasta saapuneet thailaista kieltä puhuneet ahomit, jotka sulautuivat kantaväestöön. Myöhemmin alueelle on muuttanut väestöä muualta Intiasta sekä Bangladeshista. Vuoristossa asuu pieniä alkuperäiskansoja.
Kansan pääelinkeino on maanviljely ja tärkein viljelyskasvi riisi. Lisäksi kasvatetaan hirssiä, maissia, papuja, pähkinöitä, seesamia, banaaneita, mangoja, juuttia, puuvillaa, tupakkaa ja teetä. Vetojuhtina käytetään puhveleja ja härkiä. Alueella tuotetaan myös silkkiä. Assamin teeviljelmien työntekijät ovat yleensä kotoisin Intian muista osavaltioista.
Ruokavalion perustan muodostaa mausteiden, vihannesten ja kalan kanssa syötävä riisi. Naiset pitävät pitkää hametta ja värikästä puseroa, jonka päälle sidotaan šaali. Miesten pukuun kuuluu dhoti tai housut ja niiden päällä roikkuva paita. Suurin osa kansasta asuu maaseudulla. Talot rakennetaan yleensä bambusta ja savesta ja katetaan heinällä. Jakamattomat suurperheet ovat yleisiä.
Uskonnoltaan assamilaiset ovat etupäässä hinduja. Polyteistisen hindulaisuuden ohella alueella on myös ihmisten tasa-arvoa korostavia monoteistisia lahkoja. Kastien väliset erot ovat pienempiä kuin muualla Intiassa. Tärkeitä uskonnollisia keskuksia ovat Kamakhyan temppeli Guwahatissa and Kechaikhatin temppeli Sadiyassa.
Assamin lähin sukukieli on bengali, ja sitä kirjoitetaan kahdella kirjaimella täydennetyllä bengalin kirjaimistolla. Assaminkielinen taiderunous syntyi 1300-luvulla ja historiallinen proosa 1600-luvulla. Nykykirjallisuus alkoi kehittyä 1800-luvun lopussa.
Suomen amerikkalaisen jalkapallon maajoukkue

Suomen amerikkalaisen jalkapallon miesten maajoukkue edustaa Suomea amerikkalaisen jalkapallon kansainvälisissä arvoturnauksissa. Suomi on osallistunut lajin kansainvälisiin arvokilpailuihin jo 1980-luvun alusta saakka. EM-kisoissa Suomi on maanosan menestynein maa viidellä kultamitalilla, viidellä hopealla ja neljällä pronssilla. MM-kisoihin Suomi on selviytynyt kerran, vuonna 1999, jolloin joukkue sijoittui kuudenneksi.
Ruotsi-maaottelut.
Suomen miesten maajoukkue on pelannut Ruotsin kanssa vuosittaisen maaottelun muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta vuodesta 1992.
Voitot: Suomi 12 – Ruotsi 11
Kaguaani

Kaguaani ("Cynocephalus volans") on Kaakkois-Aasiassa elävä kaguaanien heimoon kuuluva nisäkäslaji.
Kaguaani pystyy liitämään jopa yli 100 metriä. Kaguaani levittää liitoon lähtiessään raajansa, joiden välille on kehittynyt ihopoimu. Oksalle pysähtynyt kaguaani näyttää siltä kuin sen ruumista peitäisi täplikäs viitta. Tämä ”viitta” on kaguaanin liitopoimu. Kaguaanin ruumiinpituus on 33–38 cm, minkä lisäksi häntä on 22–27 cm:n mittainen.
Kaguaani syö lehtiä, kukkia ja mahdollisesti hedelmiä.
Laji elää vain Filippiineillä, jossa se on elinvoimainen.
Jelle Vanendert

Jelle Vanendert (s. 19. helmikuuta 1985 Neerpolt) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Chocolade Jacques - Topsport Vlaanderen -joukkueessa 2007, edusti seuraavalla kaudella Française des Jeuxia, vuosina 2009–2011 belgialaistalli Omega Pharma-Lottoa, kausilla 2012–2019 niin ikään belgialaista Lotto-Belisol / Lotto Soudalia, ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2020–2021 belgialaista Bingoalia.
Ranskan ympäriajossa 2011 Vanendert voitti Plateau-de-Beillen huipulle päättyneen 14. etapin.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase
GP Waregem (alle 23-v.), voitto
Ronde de l'Isard d'Ariège (alle 23-v.), 2. etapin voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa viides
Vlaamse Pijl, voitto
La Flèche Wallonne, kuudes
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s, 14. etapin voitto, 12. etapilla toinen
Amstel Gold Race, toinen
La Flèche Wallonne, neljäs
Amstel Gold Race, toinen
La Flèche Wallonne, kuudes
Clásica de San Sebastián, kuudes
La Flèche Wallonne, kolmas
Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen, 4. etapin voitto
George Lewis

George Lewis (13. heinäkuuta 1900 – 31. joulukuuta 1968) oli yhdysvaltalainen jazzklarinetisti ja orkesterinjohtaja. Hän oli New Orleansin merkittävimpiä muusikoita toisen maailmansodan jälkeen.
Orkesterit.
Lewis perusti oman orkesterin vuonna 1923. 1930-luvun alussa hän soitti Bunk Johnsonin orkesterissa ja uudestaan vielä 1940-luvulla vuoteen 1946. Tämän jälkeen hän johti omia yhtyeitä New Orleansissa 1960-luvun puoleen väliin saakka.
Les Mills

Leslie Roy ”Les” Mills (s. 1. marraskuuta 1934 Auckland) on uusiseelantilainen kuulantyöntäjä ja kiekonheittäjä. Hän toimi vuosina 1990–1998 Aucklandin pormestarina. 
Mills osallistui kesäolympialaisiin neljästi, Roomassa 1960, Tokiossa 1964, Méxicossa 1968 ja Münchenissä 1972. Kuulantyönnössä hän sijoittui Roomassa yhdenneksitoista, Tokiossa seitsemänneksi, Méxicossa yhdenneksitoista ja Münchenissä hän karsiutui loppukilpailusta. Kiekonheitossa hän sijoittui Münchenissä neljänneksitoista ja Roomassa ja Tokiossa hän ei selviytynyt loppukilpailuun.
Kansainyhteisön kisoihin hän osallistui vuosina 1958–1970. Kiekonheitossa hän voitti kultaa vuonna 1966, sijoittui toiseksi vuosina 1958 ja 1970 ja viidenneksi 1962. Kuulantyönnössä hän sijoittui toiseksi vuonna 1966, kolmanneksi 1970, kuudenneksi 1962 ja seitsemänneksi 1958.
Mills on valmentanut muun muassa kiekonheiton maailmanmestaria Beatrice Faumuinaa. Mills työnsi kuulantyöntöennätyksensä 19,80 m vuonna 1967 ja se säilyi Uuden-Seelannin ennätyksenä vuoteen 2011 saakka, jolloin 16-vuotias Jacko Gill ylitti sen.
Arnold Jeannesson

Arnold Jeannesson (s. 15. tammikuuta 1986 Pariisi) on ranskalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Auber 93 -joukkueessa 2008, kilpaili Caisse d'Epargne -tallissa 2009–2010, FDJ-joukkueessa 2011–2015, Cofidis-tallissa 2016 ja Fortuneo-Oscarossa viimeisenä ammattilaisvuonnaan 2017. Hän on kilpaillut myös maastopyöräilyssä ja cyclocrossissa.
Jeannesson voitti vuonna 2008 Tour de l'Avenir -kilpailun kahdeksannen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Ensimmäisessä suuressa ympäriajossaan, Italian ympäriajossa 2009, hän oli 57:s. Ranskan ympäriajossa 2011 hän sai nuorten kilpailun johtajan paidan, Maillot blancin, haltuunsa Luz-Ardidenille päättyneen 12. etapin jälkeen Hän menetti paidan kaksi päivää myöhemmin. Kokonaiskilpailussa hän oli lopulta neljästoista. Pariisi–Nizza-ajossa 2012 hän sijoittui kuudenneksi. Ranskan ympäriajossa 2013 hän oli 16. etapilla kolmas.
World Rally Championship-3

World Rally Championship-3 tai WRC-3 on Rallin MM-sarjan ohella ajettava sarja, jossa ajetaan samat pikataipaleet kuin muissakin MM-sarjan osakilpailuissa.
Historia.
Vuodesta 2002 alkaen Production World Rally Championship (PWRC) korvasi N-ryhmän maailmanmestaruussarjan. Vuoteen 2012 saakka PWRC-sarjassa ajettiin 8 osakilpailua, joista kaksi oli Euroopan ulkopuolella.
Vuonna 2013 WRC-3-luokka korvasi PWRC:n. WRC-3:ssa autoina käytettiin R-ryhmän (R3, R2 ja R1) autoja. Vuonna 2013 sarjan muuttuttua WRC-3-sarjaksi, myös kilpailukalenteria muutettiin, jolloin valmistajat ja kuljettajat saavat vapaasti valita MM-sarjan 13 osakilpailuista seitsemän osakilpailua ja näistä kuuden parhaan osakilpailun pisteet lasketaan sarjaan mukaan. Vanhan PWRC-sarjan autoilla ajetaan nykyään WRC-2-luokassa, S2000-, R4- ja R5-ryhmän autojen kanssa.
Vuosina 2020–2021 WRC3-luokassa kilpailtiin R5-ryhmän yksityistallien autoilla. Vuodesta 2022 eteenpäin WRC3-sarjaa on ajettu Rally3-luokan autoilla ja sarjan rakennetta on muutettu (rallipyramidi).
Voittajat.
Sarjan voittajat:
Bo Ljungberg

Bo Alexander Ljungberg (21. marraskuuta 1911 Stoby, Skåne – 19. maaliskuuta 1984 Jönköping) oli ruotsalainen seiväshyppääjä ja kolmiloikkaaja.
Ljungberg saavutti Torinon EM-kilpailuissa 1934 hopeaa seiväshypyssä. Hän hyppäsi saman tuloksen, 400 cm, kuin kilpailun voittanut saksalainen Gustav Wegner. Ljungberg oli lisäksi kahdeksas kolmiloikassa tuloksella 14,01. Berliinin olympialaisissa 1936 hän sijoittui seiväshypyssä jaetulle kuudennelle sijalle tuloksella 400 ja kolmiloikassa 18:nneksi. Pariisin EM-kilpailuissa 1938 hän sai hopeaa seiväshypyssä hypättyään jälleen tasan neljä metriä.
Ljungberg teki seiväshypyn Ruotsin ennätyksen 415 cm Lundissa 5. lokakuuta 1935. Se kesti maan ennätyksenä vuoteen 1946 saakka.
14 Blades

14 Blades () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut hongkongilais-kiinalainen wuxiaelokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti Daniel Lee yhdessä Abe Kwongin, Tin Shu Makin ja Ho Leung Laun kanssa. Pääosissa näyttelivät Donnie Yen, Zhao Wei ja Sammo Hung.
Juoni.
Ming-dynastian loppupuolella kiinalaisimperiumin oikeutta on vaivannut korruptio, kun eunukki anastaa valtion valtaa ja hallitsevan keisarin katsotaan olevan epäpätevä. Jinyi Wei on hallituksen salainen poliisimainen ryhmä, jolle on opetettu lapsesta lähtien salaisia kamppailutaitoja. He ovat vastuussa rauhan ja tasapainon turvaamisesta valtakunnassa. Heillä on myös valta syyttää niitä, joiden he katsovat olevan valtion vihollisia.
Kun organisaatio perustettiin, se sai käskynsä suoraan keisarilta. Nyt se on eunukin ryhmän hallinnassa. Heidän johtajansa Jia Jingzhong suunnittelee prinssi Qingin kanssa kapinoivansa keisaria vastaan ja kaappaavansa hänen valtansa. Jia käskee Qinglongia tappamaan keisarillisen neuvosmiehen Zhao Shenyan ja viemään hänen tallelipastonsa, joka huhun mukaan sisältää listan pettureiden nimistä.
Qinglong saa kuitenkin selville tulleensa hyväksikäytetyksi, ja että lipas sisältää keisarillisen sinetin, keisarin arvovallan symbolin. Qinglongista tulee karkuri, kun Jia tuomitsee hänet petturiksi ja asettaa käskyn pidättää hänet. Qinglong pakenee ja liittyy Justice Escort -ryhmään, jossa hän tapaa ryhmän johtajan tyttären, Qiao Huanin. Qinglong päättää täyttää lupaamansa uskollisuuden keisaria kohtaan ja jatkaa todisteiden etsimistä prinssi Qingin kapinallisen juonen paljastamiseksi. Matkan aikana Qinglong saa apuunsa Heaven Eagles -roistojengin, jotka Judgen johdolla auttavat Qinglongia saamaan lippaan haltuunsa. He joutuvat samalla ottelemaan Tou Touta vastaan.
Luis Delís

Luis Mariano Delís Fournier (s. 6. joulukuuta 1957 Guantánamo) on entinen kuubalainen yleisurheilija, jonka lajeja olivat kiekonheitto ja kuulantyöntö.
Delísin parhaat saavutukset kiekonheitossa ovat olympiapronssi Moskovassa 1980 sekä hopea 1983 MM-kisoissa ja pronssi 1987 MM-kisoissa. Pan-Amerikan kisoista hän on voittanut kolme kultaa, joista kaksi kiekonheitossa ja yhden kuulantyönnössä. Lisäksi Delísillä on kaksi kiekkokultaa kesäuniversiadeista vuosilta 1983 ja 1985.
Delísin urheilu-ura päättyi vuonna 1990 hänen jäätyään kiinni dopingin käytöstä.
Delísin ennätys kiekonheitossa on 71,06 metriä vuodelta 1983.
Kenneth S. Deffeyes

Kenneth S. Deffeyes (26. joulukuuta 1931 Oklahoma – 29. marraskuuta 2017) oli yhdysvaltalainen geologi, joka työskenteli yhdessä Hubbertin teorian kehittäjän M. King Hubbertin kanssa Shell Oil Companyn tutkimuslaboratoriossa Houstonissa, Teksasissa. Hänellä oli öljygeologian alempi luonnontieteellinen tutkinto Colorado School of Mines -yliopistosta sekä geologian tohtorintutkinto Princetonin yliopistosta. Hän aloitti opettamisen Princetonin yliopistossa vuonna 1967 ja jatkoi siellä professoriksi. Oman kertomansa mukaan hän polveutui chickasawi-intiaaneista.
Hän julkaisi vuonna 2001 teoksen "Hubbert's Peak", joka käsittelee öljyhuippua. Vuonna 2005 hän puolestaan julkaisi teoksen "Beyond Oil: The view from Hubbert's peak", jossa hän arvioi erilaisia korvaavia energianlähteitä öljylle. Helmikuussa 2006 Deffeyes väitti, että maailman öljyntuotanto oli ohittanut tuotantohuipun joulukuun 16. päivänä 2005.
Viimeinen sirkus

Viimeinen sirkus on Álex de la Iglesian ohjaama mustalla huumorilla sävytetty romanttinen toimintatragedia. 2010 valmistunut elokuva sijoittuu sisällissodan aikaiseen Espanjaan ja sirkuksen värikkääseen maailmaan. Tarina saa alkunsa, kun sirkusklovni pakotetaan osallistumaan sotaan. Vaihtoehtoja ei ole, vaan viidakkoveitsi kädessään mies joutuu käymään taisteluihin edelleen pellen asuunsa pukeutuneena.
Quentin Tarantinon johtama jury palkitsi elokuvan Venetsian elokuvajuhlilla 2010 parhaasta ohjauksesta ja käsikirjoituksesta.
Arvioita.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola luonnehti elokuvaa "poskettomaksi möhellykseksi", jonka tyylilajia on mahdoton luokitella, ja joka ei pysy kasassa lukuisten ainestensa ristitulessa. Juuri siksi "Viimeinen sirkus" onkin hänestä paljon kiinnostavampi kuin moni vakavissaan puserrettu elokuva. "Täysin mauton koheltava veriooppera" "Viimeinen sirkus" ei taatusti ole kaikkien makuun, mutta virkistävän räävitön ja ennalta-arvaamaton sisällissotakuvaus se Avolasta kyllä on.
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu piti "Viimeistä sirkusta" kehnosti kirjoitettuna, tökerösti ohjattuna ja vaatimattomasti näyteltynä elokuvana, jossa "yletön väkivaltaisuus törmää karkeaan huumoriin ja vellovaan sentimentaalisuuteen."
Ti-Ti Nallen talossa tapahtuu

Ti-Ti Nallen talossa tapahtuu on toinen Ti-Ti Nalle-lauluista koostettu studioalbumi. Se ilmestyi vuonna 1991. Albumi on julkaistu LP:nä, CD:nä ja C-kasettina. Albumin sisältämiä kappaleita on julkaistu myös vuonna 1994 ilmestyneellä VHS-kasetilla "Ti-Ti Nallen taikarumpu". 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut ja sovittanut Riitta Korpela, ellei toisin mainita.
Nobuharu Asahara

Nobuharu Asahara (, s. 21. kesäkuuta 1972 Kōbe) on japanilainen pikajuoksija, pituushyppääjä ja olympiamitalisti.
Pitkän urheilu-uran tehnyt Asahara osallistui urallaan yhteensä neljiin kesäolympialaisiin. Hän kilpaili Atlantassa 1996 100 metrillä, pikaviestissä ja pituushypyssä, Sydneyssä 2000 4 × 100 metrin pikaviestissä ja Ateenassa 2004 100 metrillä ja pikaviestissä. Japanin viestijoukkue ylsi Sydneyssä kuudenneksi ja Ateenassa neljänneksi. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Asahara karsiutui 100 metrillä puolivälierissä. Pikaviestissä hän juoksi Japanin joukkueessa, joka sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi jälkikäteen hopealle kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia.
Vuoden 2002 Aasian kisoista Asahara saavutti 100 metrillä ja pikaviestissä hopeaa. Vuonna 1993 hän voitti Aasian-mestaruuskilpailujen kultamitalin pituushypyssä.
Asaharan henkilökohtainen ennätys 100 metrin juoksussa on Oslossa 13. heinäkuuta 2001 juostu 10,02 sekuntia ja 200 metrin juoksussa Stuttgartissa 13. heinäkuuta 1997 juostu 20,39 sekuntia. Asahara kilpaili 1990-luvulla huipputasolla myös pituushypyssä, jossa hänen ennätyksensä on 813 cm vuodelta 1993.
Sorakuoppa

Sorakuoppa on alue, josta kaivetaan soraa tai hiekkaa ja johon kaivausten edetessä syntyy suuri kuoppa, joka jää pysyvästi maastoon. Sorakuoppa toimii kaivetun maa-aineksen välivarastona ja siellä voidaan suorittaa soran seulontaa, lajittelua tai kiviaineksen murskausta. Siellä voi toimia myös betoniasema. Kaivettu ja käsitelty maa-aines siirretään sora-autoilla käyttökohteeseen esimerkiksi rakennustyömaalle. 
Sorakuopan perustamiseen tarvitaan kunnan- ja ympäristöviranomaisen lupa. Lupahakemuksessa tulee esittää maa-aineksen ottamissuunnitelma, josta selviää ottamisalueen laajuus, soran ottamismäärä ja kuinka syvältä soraa tai hiekkaa kaivetaan, joka riippuu pohjaveden syvyydestä ja maisemaseikoista. Soranottolupa on määräaikainen, jonka voi saada enintään kymmeneksi vuodeksi kerrallaan. Hakijan on asetettava vakuus luvan päättymisen jälkeisiin maisemointitöihin.
Beyond Oil

Beyond Oil: The View from Hubbert's Peak (New York: Hill and Wang, 2005; ) on suomentamaton Kenneth S. Deffeyesin vuonna 2005 julkaisema teos, joka käsittelee vaihtoehtoisia energianlähteitä öljylle. Deffeyes on yhdysvaltalainen geologi, joka varoitti tulevasta 2000-luvun öljykriisistä aikaisemmassa teoksessaan "Hubbert's Peak" vuodelta 2001. Teoksessaan "Beyond Oil" Deffeyes olettaa öljyhuipun ajoittuvan vuoden 2005 paikkeille. Hän esittelee kirjassa öljyntuotannon menetelmiä, öljyesiintymiä, öljyhuippua sekä fossiilisten polttoaineiden tulevaisuutta. Lisäksi hän käy läpi erilaisia vaihtoehtoisia energianlähteitä, kuten vetyä, ja erittelee niiden etuja sekä haittoja.
Emmanuel Moire

Emmanuel Moire (s. 16. kesäkuuta 1979 Le Mans, Ranska) on ranskalainen laulaja ja muusikko, joka on esittänyt nimiroolia suositussa komediallisessa musikaalissa "Le roi soleil" eli Aurinkokuningas. Tämä oli hänen läpimurtonsa musiikkimaailmaan.
"Têtu"-lehden haastattelussa marraskuussa 2009 Moire tuli kaapista ja totesi olevansa homoseksuaali.
David Worth

David Worth on yhdysvaltalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut muun muassa elokuvat "Kickboxer", "Lady Tiger" ja "American Tigers".
Worth aloitteli elokuva-alalla 1960-luvulla tehtyään pienen roolin elokuvassa "The Skydivers". Sittemmin hän on työskennellyt elokuvaajana ja elokuvaohjaajana 1970-luvulta lähtien. Elokuvaajana Worth on työskennellyt muun muassa elokuvissa "Takaa-ajettu", "Death Game", "Joulupukki pulassa", "Ei liian nuori kuolemaan", "Bloodsport – viimeiseen asti" ja "True Vengeance".
Björn-Olof Alholm

Björn-Olof Alholm (25. huhtikuuta 1925 Mikkeli – 17. kesäkuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen suurlähettiläs, joka teki 40-vuotisen uran ulkoasiainhallinnossa ja kuului Kekkosen kauden toisinajattelijoihin.
Alholm lähti 14-vuotiaana talvisotaan lähetiksi isänsä jääkärieverstiluutnantti Georg Alholmin komentamaan divisioonaan. Hän haavoittui 1941 mutta osallistui vielä Kannaksen suurtaisteluihin 1944. Syksyllä 1944 Alholm kävi Reserviupseerikoulun. Alholm valmistui valtiotieteen maisteriksi vuonna 1948 ja siirtyi samana vuonna ulkoministeriön palvelukseen. Suurlähettiläänä hän aloitti 1966 Bukarestissa ja toimi sen jälkeen tehtävässä ensin 1970 alkaen Moskovassa ja sitten vuodesta 1973 Bonnissa. Bonnin aika oli myrskyisää, ja muun muassa näitä aikoja ja yleisemmin Kekkosen kautta hän on käsitellyt kirjassaan "Toisinajattelija suurlähettiläänä" (2001). Bonnin jälkeen Alholm toimi Kairossa, Wienissä ja viimeksi vuodesta 1983 Tukholmassa, josta hän jäi eläkkeelle 1991.
Sabine John

Sabine John (ent. Paetz, o.s. Möbius; s. 16. lokakuuta 1957) on entinen itäsaksalainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli seitsenottelu.
Sabine John saavutti seitsenottelussa hopeaa sekä 1988 olympialaisissa että 1983 MM-kisoissa. Hänen ennätyksensä on toukokuussa 1984 oteltu 6946 pistettä (nykytaulukoiden mukaisesti), joka oli myös maailmanennätys kunnes Jackie Joyner paransi tulosta heinäkuussa 1986. Saksalaisista vain Sabine Braun on myöhemmin pystynyt parempaan tulokseen.
Seitsenottelun lisäksi John kilpaili myös pituushypyssä, jossa hän sijoittui 1988 olympialaisissa kahdeksanneksi, ja 110 metrin aitajuoksussa. Parhaimmillaan hän hyppäsi pituutta 7,12 metriä ja juoksi aidat aikaan 12,54. Molemmissa lajeissa hän on tuloksillaan edelleen kaikkien aikojen kymmenen parhaan saksalaisen joukossa.
Punatukka

Punatukka on Maunu Kurkvaaran ohjaama elokuva vuodelta 1969. 
Elokuva kertoo nuoresta tehtaantytöstä Tutusta, joka menee mökkireissulle juhlimaan ja tutustuu veneillessä Jarkkoon. Veneily ja meri ovat Kurkvaaran tunnusmerkkejä, samoin itsemurha. Yhtä naissivuosaa näyttelee Kurkvaaran elokuvien vakiokasvo Sinikka Hannula.
Arviot.
Aikalaisarviossaan Markku Tuuli ("Katso") vertasi elokuvaa "Miljoonaliigaan" mutta totesi samalla, että se on kunnianhimoisempi elokuva ja edustaa kurkvaaralaista rehellisyyttä ja pelkistyneisyyttä parhaimmillaan. Yleensäkin ensi-ilta-arvioissa elokuva sai arvostusta. Sen sijaan 1980-luvun arviossaan Mikael Fränti ("Helsingin Sanomat") katsoi, että aika on kuluttanut elokuvaa, ja hän lyttäsi sen kaikilta osin. Kun aiemmin oli juuri näyttelijätyötä kiitetty, piti Antti Lindqvist ("Kansan Uutiset") replikointia puisevana.
"Helsingin Sanomissa" vuonna 2011 "Arto Pajukallio" piti elokuvaa mukaansatempaavana aikalaiskuvauksena, jonka kerronta on kuvallisesti eloisaa. Henkilöhahmot ovat luontevia, joskin eräät kohtaukset tyhjinä ja kankeina heikentävät kokonaisuutta. Eräässä toisessa ajan kritiikissä todetaan, että elokuva on onnistunut työ. 
Palkinnot.
Elokuva sai valtionpalkinnon ja Tarja Markus henkilökohtaisen valtion elokuvataiteilijapalkinnon, jonka perustelussa oli myös näyttelijäsuoritus elokuvassa "Kesyttömät veljekset".
True Crime (pelisarja)

True Crime on poliisin näkökulmasta kuvattu toimintapelisarja.
Luxoflux kehitti sarjan kaksi ensimmäistä peliä, jotka tunnetaan etenkin niiden tarkasti mallinetuista avoimista Los Angelesista ja New Yorkista. Sarjan ensimmäinen osa sai kohtuullisen vastaanoton kriitikoilta ja se menestyi kaupallisesti, mutta toinen osa oli pettymys sekä arvosteluiltaan että myynneiltään. 
Pelisarjan kolmannen osan, "True Crime: Hong Kongin" piti sijoittua tyyliteltyyn avoimeen Hongkongiin ja päähahmona piti olla peitepoliisi. Julkaisija Activision kuitenkin peruutti pelin julkaisun, koska se ei odottanut sen olevan tarpeeksi hyvä kilpailemaan muiden avoimen pelimaailman videopelien kanssa ja tuottamaan tarpeeksi voittoa. Kehitystä päätettiin kuitenkin jatkaa; kolmas osa julkaistiin elokuussa 2012. Pelin kehittäjänä toimi United Front Gamesin lisäksi Square Enix ja pelin julkaisi Square Enix Europe.
America’s Got Talent (6. tuotantokausi)

America's Got Talentin kuudes kausi alkoi NBC kanavalla 31. toukokuuta. Ohjelmaa lähetetään myös Kanadassa. Tuomaristo on täysin sama kuin viime kaudella. Tuomarit ovat Howie Mandel, Sharon Osbourne ja Piers Morgan. Sarjan koe-esiintymiset järjestettiin eri puolilla Yhdysvaltoja keväällä 2011. Kaupungit ovat Los Angeles, New York, Minneapolis, Atlanta, Seattle ja Houston. Sarja on kerännyt korkeimmat katsojaluvut koko America's Got Talentin historiassa, sillä kauden aloitusjaksoa seurasi yli 15 miljoonaa katsojaa. Ohjelman voittaja voitti 1 000 000 dollaria.
Koe-esiintymiset.
Ohjelma alkoi koe-esiintymisillä, joita järjestettiin kuudessa eri kaupungissa. Ensimmäiset koe-esiintymiset järjestettiin Los Angelesissa. Myös YouTuben kautta voi osallistua, ja 12 parasta esiintyy Hollywood-viikon jälkeen.
Las Vegas-viikko.
Las Vegas-viikko järjestettiin Planet Hollywood Casinolla. Ensimmäinen jakso Las Vegasista esitettiin 5. heinäkuuta, joka kesti 2 tuntia. Toinen jakso, jossa paljastettiin myös jatkoonpäässeet, esitettiin 6. heinäkuuta. Tämä jakso kesti vain yhden tunnin. Kilpailijat jaettiin kolmeen eri ryhmään. Ryhmässä A esiintyivät tuomareiden suosikit. Ryhmässä B esiintyivät laulajat, taikurit ja tanssijat. Ryhmässä C esiintyivät loput koe-esiintymisistä jatkoon päässeet.
Hollywood-viikot.
Top 48 (Viikko 1).
Esitykset näytetään tv:ssä 12. heinäkuuta, ja jakso kestää 2 tuntia.&lt;br&gt;
Tulosohjelma esittään keskiviikkona 13. heinäkuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.&lt;br&gt;
Top 48 (Viikko 2).
Esitykset näytetään tv:ssä 19. heinäkuuta, ja jakso kestää 2 tuntia.&lt;br&gt;
Tulosohjelma esittään keskiviikkona 20. heinäkuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.&lt;br&gt;
Top 48 (Viikko 3).
Esitykset näytetään tv:ssä 26. heinäkuuta, ja jakso kestää 2 tuntia.&lt;br&gt;
Tulosohjelma esittään keskiviikkona 27. heinäkuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.&lt;br&gt;
Top 48 (Viikko 4).
Hollywood-viikon viimeiset jaksot näytetään tv:ssä 2. elokuuta, ja jakso kestää 2 tuntia.&lt;br&gt;
Tulosohjelma esittään keskiviikkona 3. elokuuta, ja jakso kestää yhden tunnin.&lt;br&gt;
YouTube-special.
YouTuben kautta ilmoittautuneista 12 parasta esiintyy 9. elokuuta Hollywoodissa.&lt;br&gt;Tulosohjelma lähetetään suorana 10. elokuuta
Wild Card.
Wild Card-jaksossa 12 tuomareiden valitsemaa aiemmin tippunutta esiintyjää esiintyy. Tämä jakso lähetetään suorana 16. elokuuta. &lt;br&gt;Tulosohjelma esitetään 17. elokuuta, ja kestää tuttuun tapaan yhden tunnin.
Behrang Safari

Behrang Safari (, s. 9. helmikuuta 1985 Teheran, Iran) on ruotsalainen jalkapalloilija. Hän pelaa sveitsiläisessä FC Baselissa ja Ruotsin maajoukkueessa.
Safari voi pelata sekä puolustuksessa että keskikentällä. Hän pelaa yleensä kentän vasemmalla laidalla.
Andrea Anderson

Andrea Arlene Anderson (s. 17. syyskuuta 1977 Harbor City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1996 Anderson sijoittui 100 metrillä hopealle, ja voitti kultaa 4 × 100 metrin viestissä.
Anderson voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä Sydneyn olympialaisissa 2000. Hän ei juossut kuitenkaan finaalissa, vaan ainoastaan alkuerissä. Hän menetti väliaikaisesti mitalinsa Marion Jonesin jäätyä kiinni dopingista, mutta vuonna 2010 hänelle ja muulle viestijoukkueelle palautettiin mitalit takaisin, lukuun ottamatta Marion Jonesia.
100 metrillä Andersonin ennätys oli 11,43 sekuntia, 200 metrillä 23,44 ja 400 metrillä 51,18.
Heikki Tiitola

Heikki Tiitola (3. elokuuta 1874 Kangasala – 18. syyskuuta 1952) oli tamperelainen rakennusmestari. Hänen vanhempansa olivat maanviljelijä Kaarlo Tiitola ja Maria Kristiina Uotila. Tiitola valmistui 1895 rakennusmestariksi teollisuuskoulusta.
Kangasalla Vehoniemen kylässä Tiitolan talossa syntynyt Heikki Tiitola oli 18-vuotiaaksi saakka kotonaan talon töissä tehden myös puusepän ja rakennustöitä. Hän meni sitten opiskelemaan Tampereen teollisuuskouluun ja valmistui sieltä 1895. Ensimmäiset 10 vuotta Tiitola työskenteli piirtäjänä arkkitehti Berndt Blomin toimistossa Tampereella. Kun Blom muutti pois Tampereelta Tiitola aloitti itsenäisen toiminnan rakennusmestarina ja rakennusten suunnittelijana niin että Tiitolan toimistosta tuli yksi Sisä-Suomen tunnetuimpia alallaan myös Tampereen ulkopuolella. 
Tiitola oli Tampereen kaupungin kunnallisraatimies 1926–1944, Tampereen rahatoimikamarin jäsen 1913–1918 ja kaupunginvaltuuston jäsen 1921–1926. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon 1930. Tiitola oli Kaupunkien yleisen paloapuyhtiön asiamiehenä Tampereella, oli Tampereen Säästöpankin hallituksen jäsen sekä toimi myös rakennusmestariliiton Tampereen osaston puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana.
Tiitolan tuotanto käsittää julkisia rakennuksia ja yksityisiä asuintaloja. Tiitolalla oli myös merkittävä kunnallispoliittinen ura Tampereen kaupunginvaltuustossa. Heikki Tiitolan pojat Risto, Martti, Jaakko, Matti ja Jussi pelasivat jääkiekon SM-sarjaa Ilveksessä ja muissa seuroissa.
Reg Park

Roy (Reg) Park (7. kesäkuuta 1928 Leeds – 22. marraskuuta 2007 Johannesburg) oli englantilaissyntyinen kehonrakentaja, elokuvanäyttelijä ja liikemies.
Elämäkerta.
Teini-ikäisenä Reg Park harrasti yleisurheilua ja jalkapalloa. Vuonna 1946 hän tutustui kehonrakentaja David Coheniin, jonka esimerkki sai hänet aloittamaan painoharjoittelun. Käytyään armeijan hän näki Lontoossa NABBA:n Mr. Universe -kilpailun ja päätti itsekin ryhtyä kilpailemaan kehonrakentajana. Vuonna 1949 Park voitti Mr. Britain -kilpailun. Sitä ennen hän oli suorittanut liikkeenjohdon tutkinnon Leedsin kauppakoulussa.
Vuonna 1950 Park tuli Steve Reevesin jälkeen toiseksi NABBA:n Mr. Universe -kilpailussa. Hän sai julkisuutta amerikkalaisissa kehonrakennuslehdissä ja voitti IFBB:n America's Best Developed Athlete -kilpailun New Yorkissa. Vuonna 1951 Park voitti Mr. Universen ensimmäisenä englantilaisena. Samana vuonna hän solmi sopimuksen kustantaja Joe Weiderin kanssa ja alkoi julkaista tämän kanssa kehonrakennuslehtiä "Mr. Universe" (1952), "Muscleman" (1952–1953), "The Reg Park Journal of Physical Culture" (1953) ja "The Reg Park Journal" (1954–1959). Vuosina 1958 ja 1965 Park voitti NABBA:n ammattilaisten Mr. Universe -kilpailut.
Vuonna 1952 Park meni naimisiin eteläafrikkalaisen Mareon Isaacsin kanssa ja myöhemmin he saivat kaksi lasta. Vuonna 1958 perhe muutti Etelä-Afrikkaan, jossa Park toimi kuntosaliyrittäjänä. 1960-luvun alussa hän näytteli pääosia viidessä italialaisessa peplum-elokuvassa. Niistä merkittävimpiä ovat Herkules-elokuvat Herkules – Atlantiksen valloittaja (1961) ja Herkules voittaa helvetin (1961). "Maciste nelle miniere del re Salomone" (1964) kuvattiin Etelä-Afrikassa. Park kuoli melanoomaan kotonaan Etelä-Afrikassa 79-vuotiaana vuonna 2007.
185 senttiä pitkä ja enimmillään 114 kiloa painanut Park oli yksi nykyaikaisen kehonrakennuksen edelläkävijöistä. Lihasmassansa lisäksi hän oli tunnettu voimistaan ja esiintyi usein voimamieskilpailuissa ja -näytöksissä. Hän oli ensimmäinen kehonrakentaja, joka penkkipunnersi 500 paunaa (227 kiloa). Arnold Schwarzenegger piti Parkia esikuvanaan ja myöhemmin myös harjoitteli tämän opastuksella.
World Rally Championship-2

World Rally Championship-2 tai WRC-2 on Rallin MM-sarjan ohella ajettava sarja, jossa ajetaan samat pikataipaleet kuin muissakin MM-sarjan osakilpailuissa. 
Historia.
Sarja aloitettiin vuonna 2010 ja se jakoi entisen Production World Rally Championshipin (PWRC) kahtia, joka oli ennen tarkoitettu S2000- ja N-ryhmän autoille. Sarjaa ajettiin vuodet 2010–2012 nimellä Super 2000 World Rally Championship (SWRC) ja vuodesta 2013 lähtien se on tunnettu World Rally Championship-2-nimellä. Sarjan pistelaskujärjestelmä on samanlainen kuin WRC-3-luokassa, eli pisteitä kerätään seitsemässä osakilpailussa ja kuusi parasta sijoitusta lasketaan mukaan sarjaan. Muissa kuin näissä seitsemässä ensimmäisessä kuljettajan osakilpailuissa kuljettaja ei saa viedä pisteitä muilta rekisteröidyiltä kuljettajilta.
Kaudella 2019 esiteltiin WRC 2 Pro -mestaruussarja R5-luokan autoille. Aiempi WRC 2 oli suunnattu yksityistalleille eikä siinä ollut minimäärää kilpailuja. WRC 2 Pro -sarjassa kuljettajat voivat kerätä pisteitä kahdeksasta kilpailusta ja tallin on osallistuttava vähintään seitsemään kilpailuun per auto kun talli voi ajattaa kahta autoa.
Vuodesta 2020 WRC2-sarjaa on ajettu Rally2-luokan autoilla ja sarjan rakennetta on muutettu (rallipyramidi): vaikeaselkoiseksi kutsuttu jako WRC2- ja WRC2 Pro -sarjoihin on korvattu jaolla WRC2- ja WRC3-sarjoihin.
Pistejärjestelmä ja sarjat.
Jokaisessa WRC-kauden kilpailussa on mukana WRC2, mutta kuljettajat ja kartanlukijat voivat nimetä vain seitsemän pisteitä kerryttävää kilpailua. Kuusi parasta tulosta lasketaan.
Alle 30-vuotiaat voivat kilpailla WRC2 Junior Championship -sarjassa ja yli 50-vuotiaat voivat kilpailla WRC Masters Cup -sarjassa. Kolme nopeinta kilpailun viimeisellä erikoiskokeella saavat Power Stage -pisteitä. Kaudelle 2023 WRC2 Junior -sarja nimettiin uudelleen WRC2 Challenger -sarjaksi ja se muuttui ikäperusteista kokemusperusteiseksi: aiemmin WRC2- tai WRC3-mestaruuden voittaneet eivät voi ottaa osaa WRC2 Challenger -sarjaan. WRC2 Masters -sarja nimettiin WRC Masters Cup -sarjaksi, ja samalla se avattiin eri luokkien autoille: Masters Cupiin osallistuvien on oltava 50 vuotta täyttäneitä vuoden alussa.
Tulosluetteloissa käytetään lyhenteitä sarjan mukaan:
Voittajat.
Super 2000 World Rally Championship.
Sarjan voittajat: 
World Rally Championship-2.
Sarjan voittajat: 
WRC-2 Pro.
Sarjan tulokset:
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1996

20. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Etelä-Afrikassa 13. tammikuuta – 3. helmikuuta 1996. Ensimmäistä kertaa turnaukseen osallistui 16 joukkuetta, jotka jaettiin neljään neljän maan lohkoon. Nigeria kuitenkin vetäytyi juuri ennen kisoja, joten joukkuemäärä väheni yhdellä. Mestaruuden voitti ensimmäistä kertaa isäntämaa Etelä-Afrikka kukistamalla loppuottelussa Tunisian 2–0.
Osallistujamaat.
¹ Nigeria vetäytyi turnauksesta. Guinea, joka oli karsintojen paras kisojen ulkopuolelle jäänyt joukkue, sai mahdollisuuden osallistua kisoihin Nigerian tilalle. Joukkue kuitenkin kieltäytyi vedoten liian lyhyeen harjoitteluaikaan.
Ottelut.
Alkulohkot.
Vihreällä pohjalla olevat joukkueet etenevät pudotuspeleihin.
Maalintekijät.
5 maalia
4 maalia
3 maalia
2 maalia
1 maali
&lt;br&gt;
Omat maalit
Tähdistöjoukkue.
Maalivahti
Puolustajat
Keskikenttäpelaajat
Hyökkääjät
Heaven’s on Fire

”Heaven’s on Fire” on Kiss-yhtyeen kappale albumilta "Animalize". Kappaleen laulaa laulaja-kitaristi Paul Stanley, ja sen sävelsivät ja sanoittivat Stanley ja Desmond Child. Kappale oli ensimmäinen "Animalize"-albumilta singlenä julkaistu kappale. Singlen b-puolella on kappale ”Lonely Is the Hunter”. ”Heaven's on Firestä” tehtiin myös musiikkivideo.
Kappale ylsi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 49.
Joni Huntley

Johanna Luann "Joni" Huntley (s. 4. elokuuta 1956 McMinnville, Oregon) on entinen yhdysvaltalainen korkeushyppääjä.
Hän osallistui kaksiin olympialaisiin. Montréalin olympialaisissa 1976 hän sijoittui viidenneksi. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän voitti pronssia hypäten samalla oman ennätyksensä 197 senttimetriä.
Pan-Amerikan kisoissa hän voitti kultaa Méxicossa 1975 ja pronssia Caracasissa 1983.