tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
David Gilbert

David Brown Gilbert (s. 12. kesäkuuta 1981 Derby, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen snooker-ammattilainen. Gilbert pääsi vuonna 2015 International Championshipissä loppuotteluun, jossa hän hävisi John Higginsille erin 10-5. Hän teki ensimmäisen 147 pisteen maksimibreikin vuonna 2015.
Neue Deutsche Welle

Neue Deutsche Welle (NDW, ’uusi saksalainen aalto’) on saksalaisen rockmusiikin tyylilaji, joka tulee alun perin post-punk sekä uusi aalto -tyylilajeista, jossa on myös elektronisen musiikin vaikutteita. Termiä ”Neue Deutsche Welle” käytettiin alun perin Burkhardt Seilerin levykaupan mainoksessa saksalaisessa "Sounds"-lehdessä elokuussa vuonna 1979 ja sen jälkeen toimittaja Alfred Hilsbergin artikkelissa ”Neue Deutsche Welle — Aus grauer Städte Mauern” (”Uusi saksalainen aalto — harmaiden kaupunkien muureilta”), joka julkaistiin "Sounds"-lehdessä lokakuussa vuonna 1979. Ehkä yksi tunnetuimmista Neue Deutsche Welle -yhtyeistä on Länsi-Saksasta tullut Nena, joka on tunnettu maailmanlaajuista suosiota 1980-luvulla saaneesta kappalestaan ”99 Luftballons”.
Zaz (albumi)

Zaz on ranskalaisen laulajan Zazin esikoisalbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2010 levy-yhtiöllä Play On. Se tuotti kaksi hittisingleä: ”Je veux” sekä ”Le long de la route”, joka saavutti suosiota Belgiassa. Albumi itsessään oli kaupallinen menestys, saavuttaen listojen kärjen frankofonisissa maissa.
MTV Katsomo

MTV Katsomo (aiemmin mtv, Katsomo ja MTV3 Katsomo) on MTV:n vuonna 2009 perustama ilmaiskanavien yhteinen suoratoistopalvelu. Palvelun edeltäjä oli nimeltään MTV3 anytime, aiemmin MTV3 netti-tv.
Palvelusta voi katsoa lähes kaikkia kanavalla näytetyistä ohjelmista jälkikäteen tai niiden esittämishetkellä. Vuoteen 2017 asti MTV Katsomossa oli mahdollista katsoa myös maksullisia ohjelmia, kuten televisiosarjojen ennakkonäytöksiä sekä erilaisia live- ja urheilutapahtumia. Helmikuussa 2017 maksullinen sisältö siirtyi uuteen C More -suoratoistopalveluun. Huhtikuussa 2018 suoratoistokanavat siirtyivät Katsomosta C Moreen.
Marraskuussa 2018 MTV Katsomon nimeksi tuli "mtv" ja osoitteeksi "mtv.fi". Aikaisempi "mtv.fi" (vuosina 1995–2013 "mtv3.fi") muuttui muotoon "mtvuutiset.fi".
Toukokuussa 2022 MTV palautti palvelun nimen aiempaan muotoonsa "MTV Katsomo". Samalla palvelun logo ja ulkoasu uudistuivat.
10. lokakuuta 2023 C More yhdistettiin osaksi MTV Katsomoa. MTV Katsomoa voi katsoa ilmaiseksi, mutta useimpien sisältöjen katsomiseen on ostettava maksullinen MTV Katsomo+ -tilaus.
MTV -alkuperäissarjoja.
Lähde:
Recto Verso

Recto Verso on ranskalaisen laulajan Zazin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. toukokuuta 2013 levy-yhtiöllä Play On. Se oli Zazin ensimmäinen albumi kolmeen vuoteen hänen debyyttialbuminsa "Zaz" (2010) jälkeen. "Recto Verso" tuotti kolme singleä: ”On ira”, ”Si” ja ”Gamine”. Albumin nimellä viitataan Zazin luonteen kahteen eri puoleen, joita hän halusi ilmaista albumin musiikilla.
Maria Serenius

Maria Serenius on suomalainen diplomaatti. Hän oli 1. syyskuuta 2008 lähtien Suomen suurlähettiläs Latviassa Riiassa ja jäi eläkkeelle syksyllä 2012. Hän aloitti uransa ulkoministeriössä vuonna 1975.
Serenius työskenteli uransa aikana myös Egyptissä, Japanissa, Sri Lankassa ja Sveitsissä. Vuosina 1997–2001 hän oli Suomen pääkonsuli Los Angelesissa. Lisäksi hän työskenteli ulkoasiainministeriössä osastopäällikkönä Afrikan ja Lähi-idän osastolla ennen siirtymistään vuonna 2004 suurlähettilääksi Ankaraan.
Necrolestes

Necrolestes (nimen merkitys: ”haudankaivaja”) on sukupuuttoon kuollut nisäkässuku, jota tavattiin 16 miljoonaa vuotta sitten varhaisella mioseenilla. Sen on heimonsa Necrolestidae ainoa suku. "Necrolestes" on viimeinen tunnettu Dryolestidan jäsen.
Elintavat.
"Necrolestes" saattoi kasvaa 15 cm pitkäksi. Koska eläimellä oli monia hienoja hampaita, on ajateltu että "Necrolestes" söi hyönteisiä tai matoja. Leuan kärki oli oudosti ylöspäinkääntynyt ja muodosti ehkä lihaisen ulokkeen joka toimi herkkänä tuntoelimenä jolla eläin etsi ruokansa, ehkä hieman kuten nykyisen tähtikuonokontiaisen nenäreikiä ympäröivä monimutkainen tuntosarvien kehä. On myös mahdollista että se eli kaivautuen maan alle, mistä sen nimikin juontuu.
Löydöt.
"Necrolestesin" luurangosta tunnetaan kolmasosa, sisältäen suurimman osan kalloa. Patagoniasta Santa Cruzin muodostumasta on löydetty useiden yksilöiden irrallisia luita.
Luokittelu.
Suku "Necrolestes" koostuu kahdesta lajista: "N. patagonensis" ja "N. mirabilis". "Necrolestes" kuvattiin alun perin istukallisena hyönteissyöjänä vuonna 1891 ja luokiteltiin myöhemmin metateeriksi. Paremmat löydöt ovat johtaneet nykyiseen luokitteluun Dryolestidassa. Vuonna 2012 päättyneessä "Necrolestesin" taksonomisessa tutkimuksessa se sijoitettiin Meridiolestidaan "Cronopio" läheisenä sukulaisena.
Fylogenia.
Rougier, Wible, Beck ja Apesteguía (2012):
Helsingin itsenäinen evankelisluterilainen seurakunta

Helsingin itsenäinen evankelisluterilainen seurakunta (entinen Helsingin vapaa evankelisluterilainen seurakunta) on Suomen evankelisluterilaiseen seurakuntaliittoon kuuluva seurakunta Helsingissä. Seurakunnan jumalanpalvelukset järjestetään Suomen Luther-säätiön Koinonia-keskuksessa.
Historia.
Seurakunnan toiminta alkoi 1940-luvulla, mutta se merkittiin yhdistysrekisteriin vasta 29. joulukuuta 1958. Seurakunnan nimi oli aiemmin "Helsingin vapaa evankelisluterilainen seurakunta", mutta se vaihtoi nimensä nykyiseen muotoonsa vuodenvaihteessa 2013–2014. Aiempi nimi oli aiheuttanut sekaannuksia, kun seurakunnan luultiin kuuluvan vapaisiin suuntiin. Vuonna 2016 seurakunta alkoi pitää Helsingin jumalanpalveluksiaan Luther-säätiön Koinonia-keskuksen tiloissa.
Toiminta.
Seurakunnan toiminta-alueena on pääkaupunkiseutu, erityisesti Helsinki ja Järvenpää, joissa molemmissa pidetään säännöllisiä jumalanpalveluksia. Seurakunta järjestää lisäksi lasten kerhoja, nuorteniltoja, raamattupiirejä ja lauluiltoja. Seurakunnalla oli vuonna 2019 127 jäsentä.
Serenius

Serenius on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aiempi sukunimi Serenius:
Ys (pelisarja)

Ys on japanilaisen Nihon Falcomin roolipelien sarja kotitietokoneille ja pelikonsoleille.
Nimi on peräisin myyttisestä ranskalaisesta kaupungista Ys.
Sarja on yksi merkittävimmistä tietokoneille julkaistuista roolipeleistä japanilaisten pelien historiassa, mutta se ei ole saavuttanut yhtä laajaa kansainvälistä suosiota kuin eräät muut japanilaiset roolipelit.
Pyhäkön Lamppu

Pyhäkön Lamppu () on Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan ja Suomen Luther-säätiön julkaisema lehti. Lehteä on julkaistu vuodesta 2001 lähtien. Vuonna 2011 lehdellä oli 1700 tilaajaa.
Auringonpimennys (vuoden 1981 elokuva)

Auringonpimennys ("Coup de torchon") on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut Bertrand Tavernierin ohjaama ranskalainen satiirinen mustan komedian elokuva, jonka pääosia näyttelevät Philippe Noiret, Isabelle Huppert ja Jean-Pierre Marielle.
"Auringonpimennys" perustuu yhdysvaltalaisen Jim Thompsonin rikosromaaniin "Pottsville 1280" (, 1964), jonka pohjalta Bertrand Tavernier ja Jean Aurenche sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Romaanista poiketen elokuvan tarina sijoittuu 1930-luvun Ranskan Länsi-Afrikan pikkukaupunkiin eikä 1910-luvun texasilaiseen öljykaupunkiin Yhdysvalloissa. Elokuvan tuottajina olivat Henri Lassa ja Adolphe Viezzi. "Auringonpimennys" oli ehdokkaana muun muassa parhaan elokuvan Césarin ja parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin saajaksi.
Juoni.
"Auringonpimennys" sijoittuu vuoden 1938 Ranskan Länsi-Afrikkaan ja kertoo pikkukaupungin avuttomasta poliisipäälliköstä Lucien Cordierista (Philippe Noiret), joka muuttuu tunteettomaksi tappajaksi, ja tämän ärhäkästä rakastajattaresta Rose Marcaillousta (Isabelle Huppert). Psykopaattipäähenkilö Lucien pitää itseään Jeesuksen kaltaisena.
Tuotanto.
"Auringonpimennys" kuvattiin Senegalissa keväällä 1981. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Les Films de la Tour, Films A2 ja Little Bear.
Julkaisu ja tilastoja.
"Auringonpimennys" sai ensi-iltansa Ranskassa 4. marraskuuta 1981 ja Suomessa 30. syyskuuta 1982. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Ranskassa Parafrance Films ja Suomessa Dianafilmi Oy. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 2 199 309 katsojaa ja oli 16. katsotuin elokuva vuonna 1981. Elokuva oli Suomessa 101. katsotuin elokuva 10 863 hengen katsojamäärällään vuonna 1982.
"Auringonpimennys" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 13. maaliskuuta 2001.
Vastaanotto.
Harri Römpötti kirjoittaa (Helsingin Sanomat), että päähenkilö Lucien on elokuvahistorian kiinnostavimpia psykopaatteja: kotona tossun alla, kylän sutenöörien kiusaama, mutt kun hän alkaa vihdoin pitää järjestystä, hän toimii omista lähtökohdistaan niin että ne muuttuvat perversseiksi.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 83 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,5/10 keskiarvolla. Tulos perustuu kuuteen arviointiin. 1 239 käyttäjästä 82 % on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,8/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 3 831 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,7/10.
Humalanvieraat

Humalanvieraat eli vieraat ("Cuscuta") on kiertokasvien heimon suku, johon kuuluu noin 170 lajia. Niitä tavataan lähinnä Etelä- ja Pohjois-Amerikassa, mutta useita lajeja kasvaa myös Aasiassa ja Euroopassa. Suomessa tavataan humalanvierasta, ja vieraina myös kaksi muuta suvun lajia, amerikanvieras ("Cuscuta campestris") ja nurmivieras ("Cuscuta epithymum").
Humalanvieraat ovat keltaisia tai punertavia köynnöksiä, jotka kietoutuvat isäntäkasvin ympärille ja imevät siitä nestettä ja ravinteita.
Pump Up the Volume

Pump Up the Volume on brittiläisen elektronista musiikkia esittäneen yhtyeen M|A|R|R|S:in vuonna 1987 julkaisema kappale. Kappaleesta vastasivat pääasiassa Martin Young ja kaksi yhtyeen ulkopuolista DJ:tä, CJ Mackintosh (skrätsäys) ja Dave Dorrell (samplejen valinta). Suurin osa sampleista oli lyhyitä lentäviä lauseita, esimerkiksi Eric B. &amp; Rakimilta (”pump up the volume, dance”) ja Criminal Element Orchestralta (”put the needle on the record”). Bassolinja on lähes ainoa teoksen osa joka ei ole sample jostain muualta.
Kappale muistetaan muun muassa vuosina 1989–1991 valmistuneen sketsisarjan "Pulttiboisin" tunnusmusiikkina.
Arne Olsson

Arne Olsson (1930–2024) oli Ruotsin Missionsprovinsenin ensimmäinen lähetyspiispa. Hänet vihittiin Göteborgissa piispaksi 5. helmikuuta 2005. Vuonna 2010 hänen seuraajakseen vihittiin Roland Gustafsson.
Jumalpeli

Jumalpeli () on videopelien lajityyppi, joka on elämäsimulaattorien yksi lajityyppi.
Lajityypissä pelaajalla on huomattavia kykyjä muokata maastoa (Populous) tai elävien olioiden genetiikkaa (Spore). Lajityypissä on usein myös reaaliaikaisen strategiapelin ominaisuuksia.
Lajityypin katsotaan saaneen alkunsa Peter Molyneuxin "Populous"-pelistä.
Myöhempiä Molyneuxin suunnittelemiin jumalpeleihin kuuluu "Black &amp; White". Muita tunnettuja jumalpelejä ovat esimerkiksi Sensible Softwaren kehittämä "Mega Lo Mania".
Anna Elina Isoaro

Anna Elina Isoaro (o.s. "Turunen", s. 1981 Oulainen) on suomalainen runoilija ja sanataideohjaaja.
Isoaro valmistui ylioppilaaksi Oulaisten lukiosta ja filosofian maisteriksi Tampereen yliopistosta, missä hän opiskeli pääaineenaan kirjallisuutta. Hän on opiskellut myös kirjoittamista Oriveden opistossa.
Vuonna 2005 Isoaro voitt Poetry Slamin Suomen mestaruuden. Hän sai vuonna 2011 Runo-Kaarina-palkinnon, jonka myötä julkaistiin samana vuonna hänen esikoisteoksensa "Puolen mantereen kerhossa". Isoaron toinen runokokoelma "Rakkautta ja vasta-aineita" (2016) sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2017. Kolmas kokoelma "Tämänilmaiset" (2019) oli Tanssiva karhu -palkintoehdokas vuonna 2020. Vuonna 2021 Isoaro ja kuvittaja Mira Mallius saivat Botnia-palkinnon lastenkirjasta "Sinä yönä tuli talvi".
Isoaro asuu Tampereella. Hän toimii kirjallisuuden läänintaiteilijana Pirkanmaalla 1.2.2018–31.12.2022.
Luonnontieteellinen museo

Luonnontieteellinen museo on museotyyppi, joka tallettaa näytteitä luonnosta. Luonnontieteellisten museoiden ala voi olla eläintiede, kasvitiede paleontologia tai geologia. Ne keräävät alaltaan luontonäytteitä ja havaintoja luonnosta. Luonnontieteellisen museon tutkimus voi vaihdella esimerkiksi eliölajin kannan kehityksen dokumentoinnista taksonomiseen tutkimukseen.
Määritelmä.
Luonnontieteelliset museot ovat museoita, jotka tallettavat luonnosta kerättyjä näytteitä tai siitä tehtyjä havintoja. Luonnontieteellisten museoiden ala on yleensä joko eläintieteellinen, kasvitieteellinen tai geologinen tai joku näiden yhdistelmä.
Kokoelma.
Luonnontieteellisten museoiden kokoelma liittyy aina luontoon. Ne keräävät sekä näytteitä luonnosta että luonnosta tehtyjä havaintoja. Keräämisen kohde voi olla eläintiede, kasvitiede, paleontologia ja geologia. Museotutkimuksen pääpaino on erityisesti eliöiden ja niiden ympäristön muutosten dokumentoinnissa. Luonnontieteellisten kokoelmien keräämisessä joudutaankin olemaan pitkäjänteisiä ja järjestelmällisiä, jotta samasta eliöstä saadaan selville tarpeeksi suuri näytemäärä.
Luonnontieteellisten museoiden erityispiirre, että ne joutuvat keräämään aineistoa jatkuvasti tutkimuksen kattavuuden takia. Sitä säilytetään sekä kantojen vaihtelun että taksonomisen tutkimuksen takia. Luonnontieteellisten museoiden kokoelman kerääminen poikkeaa muista museoista, sillä niissä keskiössä ovat maastotöiden yhteydessä otetut näytteet ja kansainvälinen näytevaihto. Jonkin verran luonnontieteelliset museot saavat myös lahjoituksia ja lisäksi kuolleena tavattuja eläimiä. Havaintoaineiston keräämiseen osallistuu lisäksi usein aktiivisia luontoharrastajia.
Luonnontieteellisten museoiden kokoelmat ovat niin laajoja, että jokaisen yksittäisen näytteen tarkka dokumentointi muiden museoiden tapaan on mahdotonta. Näytteet kuitenkin pyritään varustamaan etiketein, jossa kerrotaan näytteen löytöpaikka ja -aika sekä muita keräystietoja.
Mega Lo Mania

Mega lo Mania (myös Mega-Lo-Mania) on Sensible Softwaren kehittämä reaaliaikainen strategiapeli. Peli julkaistiin Amigalle ja myöhemmin käännettiin useille muille alustoille.
Peli on julkaistu nimellä Tyrants: Fight Through Time Pohjois-Amerikassa ja nimellä Japanissa.
Peli tukee SNES-hiirtä SNES-alustalla.
Pelaaminen.
Pelaaja on yksi neljästä jumalasta, jotka tavoittelevat planeetan hallintaa taistelemassa sarjasta saaria. Saaret alkavat linnasta, jonka asukkaille voi asettaa erilaisia töitä kuten raakamateriaalin keruu tai aseiden suunnittelu. Jouten olevat asukkaat tuottavat lisää asukkaita. Vastustajan kohdatessaan nämä taistelevat heittelemällä kiviä jos aseita ei ole. Asukkaita ei voi hallita suoraan ja aseistus ratkaisee voiton taistelussa.
Pelissä on yhdistelmä reaaliaikaista strategiaa ja eepokkeja sekä tekniikkapuita ennen paremmin tunnettuja "Civilizationia" ja "Command &amp; Conquer" -pelejä, joista jälkimmäinen toi reaaliaikaisen strategian valtavirtaan.
Vastaanotto.
Peli on saanut 91% Amiga Format -lehden arvostelussa.
Peli on saanut 90% Amiga Power -lehden arvostelussa.
Peli on saanut 93% CU Amiga -lehden arvostelussa.
"Mega"-lehti sijoitti pelin 34. sijalle 50 kaikkien aikojen parhaan Sega Mega Drive -pelin joukkoon.
Turun ruotsalainen yhteiskoulu

Turun ruotsalainen yhteiskoulu eli Åbo Svenska Samskola, lempinimeltään "Samsis", oli Turussa vuonna 1888 perustettu ruotsinkielinen yksityiskoulu sekä poika- että tyttöoppilaille. Koulu oli kahdeksanvuotinen oppilaitos, ja ensimmäiset ylioppilaat valmistuivat vuonna 1896. 1970-luvun peruskoulu-uudistuksessa koulu yhdistettiin Svenska Klassiska Lyceumin ja Åbo Svenska Flicklyceumin kanssa. Yhdistettyjen koulujen lukio-opetus erotettiin Katedralskolan i Åboon ja yläasteopetuksesta syntyi S:t Olofsskolan.
Koulun rakennus.
Koulu muutti vuonna 1910 sitä varten rakennettuun taloon osoitteeseen Torninkatu 4. Jugendrakennus on valmistunut vuonna 1909 tai 1910. Turun ruotsalaista yhteiskoulua varten rakennetun talon on suunnitellut Wivi Lönn, joka oli Suomen ensimmäinen naisarkkitehti, joka toimi itsenäisenä ammatinharjoittajana.
Nykyään rakennuksessa toimivat Puolalan koulun luokkien 7 - 9 kielten, musiikin, kuvataiteen ja käsityön opetus sekä Puolalanmäen lukion musiikinluokat, bänditilat sekä soitinvarasto opiskelijoiden soittimille.
Nihon Falcom

Nihon Falcom () on japanilainen videopelien kehittäjä, joka on perustettu vuonna .
Yhtiö on keskittynyt roolipelien kehitykseen.
Pelit.
Yhtiön huomattavia pelejä ovat:
"Dragon Slayer" -sarjasta on haarautunut muita pelisarjoja kuten "Legend of Heroes", "Xanadu", "Sorcerian" ja "Lord Monarch" -sarjat omine jatko-osineen.
"Trails in the Sky 1st Chapter" on uusintaversio "Legend of Heroes" -sarjan pelistä "The Legend of Heroes: Trails in the Sky the 1st".
Blohm &amp; Voss P.188

Blohm &amp; Voss P.188 oli saksalaisen Blohm &amp; Vossin lentokonesuunnitteluosaston kehittämä, suunnitteluasteelle jäänyt nelimoottorinen suihkupommikone.
Historia.
P.188-projekti käynnistyi vuonna 1943, ja konetyypistä tuli edistyksellisin Blohm &amp; Vossin suunnittelema pommikone. P.188:n kaikkien versioiden siivet olivat ulkomuodoltaan erikoiset: niiden nuolikulma alkoi tyvessä positiivisena, mutta muuttui siipipuoliskon keskellä negatiiviseksi. Muuttuva nuolikulma sai siivet muistuttamaan päältä katsottuna W-kirjainta. Lisäksi siipien kohtauskulmaa olisi ollut mahdollista muuttaa 3–12 asteen välillä esimerkiksi lentoonlähtöä varten. Kohtauskulmasta tehtiin säädettävä pääasiassa pienentämään siiveen negatiivisen nuolikulman aiheuttamaa kiertovaikutusta.
Siipien rakenne olisi ollut pääasiassa duralumiinia laskusiivekkeiden ja peräsinpintojen ollessa puurakenteiset. Osa koneen polttoainekapasiteetista oli sijoitettu siipeen. Voimalaitteina olisi ollut neljä 9,95 kilonewtonin Junkers Jumo 004C -suihkumoottoria.
Spotlight Awards

Spotlight Awards (GDC) oli vuosittainen videopelialan palkintotapahtuma, jonka Game Developers Conference järjesti vuosina 1997–1999. Palkinnon on korvannut vuodesta 2001 alkaen järjestetty Game Developers Choice Awards.
1997 : "Super Mario 64"
1997 : "Super Mario 64"
1998 : (palkintoa ei jaettu)
1999 : ""
1997 : "Civilization II"
1998 : (palkintoa ei jaettu)
1999 : "Half-Life"
1997 : "Virtua Fighter 3"
1997 : "Duke Nukem 3D"
1998 : "Quake II"
1999 : "Half-Life"
1997 : ""
1998 : "Final Fantasy VII"
1999 : "Baldur's Gate"
1997 : "NHL Hockey '97"
1998 :
1999 : "NFL Blitz"
1997 : "Quake"
1998 : "Quake II"
1999 : "StarCraft"
1997 : ""
1998 :
1999 : "StarCraft"
1997 : "MechWarrior II: Mercenaries"
1998 : (palkintoa ei jaettu)
1999 : "Gran Turismo"
1998 :
1998 :
1997 : "You Don't Know Jack XL"
1998 :
1999 : "You Don't Know Jack 4: The Ride"
1997 : "Freddi Fish II"
1998 :
1999 : "Lego Creator"
1997 : "Quake"
1998 : "PaRappa the Rapper"
1999 : "Half-Life"
1997 : "Quake"
1998 : "Blade Runner"
1997 : Nintendo 64 from Nintendo
1998 :
1997 : "Super Mario 64" for the N64
1998 : "Quake II"
1999 : "Half-Life"
1997 : "Wing Commander IV"
1998 : "PaRappa the Rapper"
1999 : ""
1997 : "You Don't Know Jack XL"
1997 : "I Have No Mouth, and I Must Scream"
1999 : "Half-Life"
1997 : "Tomb Raider"
1997 : "Zork Nemesis"
1998 : "Age of Empires"
1998 : Dani Bunten Berry
1999 : Louis Castle
Hinta.fi

Hinta.fi on suomalainen hintavertailusivusto, jossa käyttäjä voi verrata tuotteita hinnan, toimitusnopeuden ja tuotteiden käyttäjien tekemien arviointien perusteella. Lisäksi tuotteiden hintakehitystä voi seurata hintaseurantatyökalulla halutulla aikavälillä jopa päivän tarkkuudella. Kuvaajasta voi tarkastella halvimman, keskimääräisen ja kalleimman hinnan ohella myös yksittäisten kauppojen hintatietoja. Hinta.fi keskittyy teknisiin tuotteisiin ja siihen liittyminen on kaupoille ilmaista.
Sivusto lanseerattiin vuonna 2012 ja sivustolla listataan hinnat 73 kaupasta. Sivustolla vierailee viikoittain noin 50 000 kävijää, aktiivisia tuotteita on lähes 500 000 ja yksittäisiä hintoja noin 1 800 000.
Palvelun omistaa Suomen Hintavertailu Oy, joka on itsenäinen yritys. Hinta.fi on alun perin lähtöisin tietotekniikka-aiheiselta Muropaketti-sivustolta, jossa se oli oma osionsa. Vuodesta 2016 lähtien Hinta.fi toiminut itsenäisenä sivustona.
Historia.
Tekniikkaan keskittyvä Hinta.fi lanseerattiin 10. lokakuuta vuonna 2012 Muropaketin Hintavertailuna osaksi tietotekniikka-aiheista Muropakettia. Aluksi sivusto toimi osoitteessa hintavertailu.muropaketti.com.
7. heinäkuuta vuonna 2014 Muropaketin Hintavertailu muutti osoitteeseen hinta.fi. Samassa yhteydessä sivuston brändiä muutettiin siten, että Hinta.fi:stä tuli ensisijainen nimi, vaikka palvelu tunnettiin edelleen Muropaketin Hintavertailuna.
Yhteistyö Otavamedia Oy:n omistaman Muropaketti-sivuston kanssa päättyi 1. tammikuuta vuonna 2016 ja palvelu jatkoi itsenäisenä sivustona Hinta.fi-nimellä.
Hr. Ms. Koningin Wilhelmina der Nederlanden

Hr. Ms. Koningin Wilhelmina der Nederlanden oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1891. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1892 ja se otettiin palvelukseen 17. huhtikuuta 1894.
Alus oli 99,8 metriä pitkä ja sen leveys oli 14,91 ja syväys 6,07 metriä. Aluksen uppouma oli 4 530 tonnia. Aluksen propulsiojärjestelmä tuotti 4 600 ihp:tä, mikä mahdollisti 15,8 solmun maksiminopeuden. Aluksen suojana oli 5 senttimetrin panssarikansi ja sen pääaseena oli 11 tuuman tykki. Apuaseina oli 8,2 tuuman ja kaksi 6,7 tuuman tykkiä.
Palvelus.
Alus oli 14. heinäkuuta – 2. elokuuta avomerikokeissa Pohjanmerellä ja Atlantilla. Kokeiden aikana alus ajoi 19. heinäkuuta karille Harssenssin saaren edustalla lähtiessään Den Helderistä. Haverin syynä oli höyrykoneen pettäminen. Ennen aluksen lähtöä Hollannin Itä-Intiaan kuningatar Wilhelmina ja kuningataräiti vierailivat aluksella 12. syyskuuta 1894.
Alus lähti 10. joulukuuta 1896 Bataviasta laivastovierailulle Kiinaan, Koreaan, Japaniin ja Filippiineille.
Vuonna 1900 alus lähetettiin boksarikapinan alettua yhdessä "Hr. Ms. Piet Heinin" ja "Hr. Ms. Hollandin" kanssa Shanghaihin suojaamaan eurooppalaisia ja Alankomaiden etuja. "Hollandilta" maihin lähetetty sotilasosasto osallistui Ranskan Shanghain hallinta-alueen suojaamiseen, missä oli pääosa Shanghain alueen alankomaalaisista. Osasto lähti paluumatkalle Hollannin Itä-Intiaan 9. lokakuuta. Matkalla alukset vierailivat Amoyssa ja Swatowissa ja ne saapuivat Tanjung Priokiin 6. marraskuuta.
Alus aloitti 29. joulukuuta 1909 viimeisen matkansa Sabangista IJmuideniin, jonne se saapui 14. helmikuuta 1910. Alus poistettiin palveluksesta 5. maaliskuuta ja se myytiin romutettavaksi 14. lokakuuta.
Karateka (videopeli)

Karateka on Brøderbund Softwaren vuonna julkaisema videopeli. Pelin on kehittänyt Jordan Mechner Apple II:lle ja se on myöhemmin käännetty myös useille muille alustoille.
Peli on yksi ensimmäisistä beat 'em up -lajityypin edustajista.
Pelistä on myöhemmin tehty uusintaversio, joka on julkaistu PlayStation 3-, Xbox 360-, Microsoft Windows- ja iOS-alustoille.
Sitrakonihappo

Sitrakonihappo eli metyylimaleiinihappo (C5H6O4) on tyydyttymättömiin dikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hartsien ja muovinpehmentimien valmistamiseen. Sitrakonihappo on itakoni- ja mesakonihappojen isomeeri.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa sitrakonihappo on väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen, etanoliin ja dietyylieetteriin sekä hieman kloroformiin. Sitrakonihappo on kaksiarvoinen heikko happo ja sen pKa-arvot ovat 2,2 ja 5,6. Kuumennettaessa sitrakonihaposta lohkeaa hyvin helposti maleiinihapon tavoin vettä ja muodostuu rengasrakenteinen sitrakonianhydridi.
Sitrakonihapon anhydridiä muodostuu kuumennettaessa voimakkaasti sitruunahappoa. Lisäksi muodostuu mesakonihappoa ja itakonianhydridiä. Sitrakonianhydridistä saadaan sitrakonihappoa hydrolyysin avulla. Sitrakonihappoa voidaan käyttää eräiden hartsien ja muovinpehmentimien valmistukseen.
Kuoleva maapallo

Kuoleva maapallo () on fantasia- ja tieteiskirjallisuuden lajityyppi, jonka tarinat sijoittuvat kaukaiseen tulevaisuuteen. Maailmasta on tullut ikivanha ja aurinko tekee kuolemaa tai on jo sammunut. Tyypillisessä asetelmassa ikääntynyt maailma elää eräänlaista toista nuoruutta, ja muinaisuudessa kukoistanut mutta sittemmin pois näivettynyt magia on tehnyt paluun. Tällaisissa kuoleva maailma -tarinoissa taikuus toimii ja yliluonnolliset olennot ovat todellisia. Genren tarinoissa on myös tieteiselementtejä, mutta yleensä edistynyt teknologia esitellään menneisyyden unohtuineina luomuksina eikä se noudata todellisia luonnonlakeja.
Kuoleva maailma -tarinat muistuttavat post-apocalypseä, mutta eivät keskity niinkään maailmanlopun aiheuttaneeseen tapahtumaan vaan sen seurauksena syntyneeseen maailmaan. Maailma ei myöskään yleensä tuhoudu jonkin dramaattisen käänteen seurauksena vaan silkkaa vanhuuttaan. Genren teemoja ovat surumielisyys, maailmantuska, kuolevaisuus ja menetetty viattomuus. Päähenkilöiden sijaan tarinat keskittyvät itse maailmaan ja sen vääjäämättömään tuhoon. Juonen eteenpäin vievänä voimana on usein uusien raaka-aineiden tai menetetyn toivon etsintä. Myös viimeisten ihmisten keskuudessa rehottava rappio ja dekadenssi ovat toistuvia aiheita.
Tyylilajin edeltäjiä olivat kaukaista tulevaisuutta kuvanneet H. G. Wellsin "Aikakone" (1895) ja William Hope Hodgsonin "The Night Land" (1912). Jälkimmäisen romaanin maailmassa aurinko on sammunut ja ihmiskunta joutuu asumaan suuressa linnoituksessa. Clark Ashton Smithin Zothique-sarja taas kuvaa moraalisesti äärimmäisen rappeutunutta ihmiskuntaa aikojen lopussa. Koko genre on saanut nimensä Jack Vancen romaanista "Iltaruskon maa" ("The Dying Earth", 1950). Uudempia tyylilajin edustajia ovat esimerkiksi Michael Shean "A Quest for Simbilis" (1974) sekä Michael Moorcockin "Viimeisten aikojen valtiaat" -sarja sekä Gene Wolfen "Uuden auringon kirja" ja "Long Sun" -sarjat.
Hr. Ms. Sumatra (1890)

Hr.Ms. Sumatra oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Amsterdamista ja se laskettiin vesille 1890.
Risteilijän uppouma oli 1 693 tonnia ja sen mitat olivat kokonaispituus 69,97, leveys 11,30 ja syväys 4,67 metriä. Aluksen höyrykone tuotti 2 350 ihp:tä, mikä mahdollisti 17 solmun huippunopeuden. Aluksen hiilivarastoissa oli 276 tonnia hiiltä. Aluksella oli 181 hengen miehistö.
Aluksen pääaseina olivat etukannen 8,2 tuuman ja takakannen 5,9 tuuman 35 pituuskaliiperin tykit. Kyljissä oleville hyllyille asennettiin kaksi 4,7 tuuman 35 pituuskaliiperin tykkiä. Näiden lisäksi aseistusta täydensivät neljän naulan tykkiä ja kaksi naulan revolveritykkiä sekä kaksi 14 tuuman torpedoputkea.
Aluksen suojana oli puolentoista tuuman panssarikansi. Kumpikin raskaista tykeistä oli varustettu suojakilvellä.
Martti Ruokonen

Martti Ruokonen (s. 1958) on suomalainen graafinen suunnittelija. Hän on ollut WSOY:n palveluksessa vuodesta 1990 ja suunnitellut kirjojen ulkoasuja, näkyvimpänä kansia. Ruokonen opiskeli alkuun biologiaa mutta siirtyi sitten Taideteolliseen korkeakouluun.
Omista suunnittelutöistään Ruokonen mainitsee esimerkkinä Gillian Flynnin romaanin "Kiltti tyttö" kannen, joka ”mursi lajin rajoja”. Merkittävimpinä hän pitää myös Peter von Baghin kirjojen suunnittelua ja niistä erityisesti Finlandia-palkittua kirjaa "Sininen laulu". Ruokosen mukaan kirjansuunnittelun taso on Suomessa noussut, typografinen suunnittelu on huolellisempaa ja osaamisen taso korkeampi.
Ruokonen on saanut palkintoja työstään. Hänen suunnittelemansa ulkoasu sarjaan "Muotoilun aarteet" on saanut Kaunis kirja -palkinnon vuonna 2012.
Prince of Persia (vuoden 1989 videopeli)

Prince of Persia on Brøderbund Softwaren vuonna julkaisema videopeli. Pelin on kehittänyt Jordan Mechner Apple II-alustalle.
Peli on julkaistu myöhemmin useille alustoille ja sille on tehty useita jatko-osia.
Pelin alkuperäiset lähdekoodit löytyivät pitkän ajan jälkeen ja ne on julkaistu GitHub-palvelussa.
Vastaanotto.
Pelin Amiga-versio on saanut "CU Amiga" -lehden arvostelussa arvosanaksi 94%.
Martin Sharp

Martin Ritchie Sharp (s. 21. tammikuuta 1942 – 1. joulukuuta 2013) oli australialainen taiteilija. Hän tuli tunnetuksi psykedelisen "Oz"-nimisen underground-lehden kuvittajana 1960-luvulla. Hän ystävystyi Cream-yhtyeen kitaristin Eric Claptonin kanssa, ja hänet tunnetaankin parhaiten yhtyeen "Disraeli Gears" -albumin kannen suunnittelijana ja tekijänä. Sharpin kirjoittama runo on sanoituksena Claptonin säveltämässä kappaleesa ”Tales of Brave Ulysses”.
Populous (pelisarja)

Populous on Peter Molyneuxin suunnittelema reaaliaikainen strategiapelisarja, joka on myös jumalpeli-lajityypin aloittanut peli.
Pelisarjan on kehittänyt Bullfrog Productions ja julkaissut Electronic Arts (EA). Sarjaan oli tekeillä "Populous IV" 2000-luvun alussa, mutta Eletronic Artsilla oli aikomus julkaista Molyneux'n rahoittama "Black &amp; White" eikä EA halunnut julkaista kahta erilaista jumalpeliä.
Khan Sheikhounin kaasukuolemat

Khan Sheikhounin kaasukuolemat huhtikuussa 2017 olivat Syyrian sisällissodan tragedia, jossa kuoli melkein sata siviiliä ja muutama sata vammautui. Joukossa oli paljon lapsia ja naisia. Hermokaasua vapautui hallituksen tekemän 
ilma- ja raketti-iskun jälkeen. Kapinalliset, länsimaat ja kansainväliset järjestöt syyttivät Syyrian hallitusta kemikaalien käytöstä siviilejä vastaan. Syyrian hallitus ja Venäjä puolestaan väittivät hallituksen iskeneen kapinallisten asevarastoon, missä oli luvattomia kemikaaleja. Yhdysvallat iski rajusti risteilyohjuksin al-Shayratin lentokentälle, mistä ilmaisku tehtiin.
Aiempia sariini-iskuja Syyrian sisällissodassa.
Khan Al-Asal (19 maaliskuuta 2013), Saraqib (29 huhtikuuta 2013), Ghouta (21 elokuuta 2013), Jobar (24 elokuuta 2013) ja Ashrafiyat Sahnaya (25 elokuuta 2013).
Kaasuisku.
Syyrian armeija teki 4. huhtikuuta kello 7 rakettihyökkäyksen ja ilmaiskun Idlibin maakunnassa sijainneeseen kapinallisten valvomaan Khan Sheikhouniin. Paikka lähellä Haman kaupunkia ja rintamalinjaa.Kymmenessä minuutissa iskun jälkeen paikalle levisi outo haju. Se tuli taistelukaasusta, joka tappoi ulkona olleita siviilejä. Jotkut ihmiset kuolivat melko pian. Toiset sairastuivat, kun olivat tekemisissä kaasua saaneiden kanssa. Kaasu oli oireista päätellen hermokaasua, ehkä sariinia. Kaasuun kuoli ainakin 86, joista 31 lasta, 20 naista. Lisäksi 160–557 vammautui .Syyrian hallinto kiisti armeijansa käyttäneen kaasuaseita. 
Ulkomaiden reaktiot.
Yhdysvallat tuomitsi iskun ja syytti Syyrian hallitusta. YK tuomitsi kaasutuksen vaatien Syyrian hallitusta lopettamaan kemiallisten aseiden käytön siviilejä vastaan. Myös Suomen ulkoministeri Soini tuomitsi iskun pitäen sitä häpeällisenä kansainvälisen yhteisön kannalta. Syyriaa tukenut Venäjä väitti, että kaasu oli vapautunut hallituksen hyökättyä tavanomaisin asein kapinallisten asetehtaaseen, jossa oli luvattomia kemikaaleja. Kremlin tiedottaja Peskov sanoi, ettei Venäjä ehdottomasti tue Syyrian hallitustakaan, mutta vaati kunnollista tutkimusta tapahtumista ennen mahdollisia YK:n toimia Syyrian hallitusta vastaan.
Yhdysvaltain kostotoimet.
Trumpin hallitus määräsi 7. huhtikuuta ankaran risteilyohjusiskun Syyrian Shayratin lentotukikohtaan. Isku aiheutti tuhoa kentällä ja tappoi yhdeksän ihmistä, mutta kenttä jäi silti käyttökuntoon. Yhdysvallat teki iskunsa ilman YK:n suostumusta. Venäjä tuomitsi iskun. Venäjä ei myöskään suostunut siihen, että YK:n avulla tutkittaisiin kaasuiskua. Niinpä Yhdysvaltain isku kiristi suurvaltojen välejä.
Atjeh-luokka

Atjeh-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston risteilijäluokka, johon kuului kuusi alusta. 
Suunnittelu.
Luokan alukset olivat 92,05 metriä pitkiä ja niiden leveys oli 12,497 ja syväys 6,706 metriä. Alusten uppouma oli 3 425 tonnia. Alukset oli varustettu höyrykonein, jotka tuottivat 3 300 ihp:tä. Tuolla teholla saavutettiin 14 solmun maksiminopeus.
Alus aseistuksena oli kuusi 170 millimetrin ja kahdeksan 120 millimetrin tykkiä.
Rahkola (Ikaalinen)

Rahkola on Ikaalisten 3. kaupunginosa. Se rajoittuu pohjoisessa Vanhaan Tampereentiehen, idässä Silkintiehen, etelässä Pirkantiehen ja lännessä Vanhakauppalaan. Kaupunginosassa sijaitsee Ikaalisten kirkko, Rahkolan kartano, Ikaalisten kotiseutumuseo ja IDEA-kampus, jossa toimii Ikaalisten lukio, Ikaalisten kauppaoppilaitos sekä Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitos.
Palorchestidae

Palorchestidae on sukupuuttoon kuollut pussieläinten heimo, joka eli Australiassa mioseenilta pleistoseenille. Ne saattoivat olla pussieläinten vastineet istukkanisäkkäiden maalaiskiaisille.
Luokittelu.
Neljä sukua ja kahdeksan lajia on kuvattu.
Hr. Ms. De Zeven Provinciën (1909)

Hr.Ms. De Zeven Provinciën oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston rannikkopanssarilaiva. Alus nimettiin vuonna 1936 "Hr. Ms. Surabayaksi". Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimat upotti aluksen 18. helmikuuta 1942. Japanilaiset nostivat hylyn liittäen sen laivastoonsa ilmatorjunta-aluksena vuonna 1943. Liittoutuneiden lentokoneet upottivat aluksen vielä samana vuonna.
Valmistus.
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 7. helmikuuta 1908. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 6. lokakuuta 1910.
Palvelus.
Alus lähti 21. marraskuuta 1910 Den Helderistä Afrikan kiertäen Hollannin Itä-Intiaan ja saapui Surabayaan 25. tammikuuta 1911. Kiertäessään Sumatraa se ajoi 23. tammikuuta 1912 karille, mistä alus saatiin irrotettua varastojen tyhjentämisen jälkeen. Vaurioitunut alus siirrettiin korjattavaksi telakalle Singaporeen, mistä se palasi Surabayaan 25. huhtikuuta.
Ensimmäisen maailmansodan lopulla 4. huhtikuuta 1918 alus saattoi "Hr. Ms. Koningin Regentesin" kanssa matkustaja-aluksia "Vondelia", "Kawi", "Rindjani" ja "Grotius" Tanjung Priokiin.
Oltuaan kahdeksan vuotta Hollannin Itä-Intiassa alus aloitti kotimatkan 20. marraskuuta 1918 Tanjung Priokista. Se kulki Panaman kanavan läpi. Alus vieraili New Yorkissa ennen saapumistaan Den Helderiin 1. huhtikuuta 1919. Amsterdamissa alus siirrettiin telakalle huollettavaksi.
Alus lähti 9. marraskuuta 1921 toiselle matkalleen Hollannin Itä-Intiaan, jonne saavuttuaan se oli tykistön koululaivana. Aluksen miehistö nousi kapinaan 5. helmikuuta 1933 Sumatran luoteiskärjen edustalla. Osa aluksen alankomaalais-indonesialaisesta miehistöstä otti vallan aluksella pitäen aluksen kuitenkin toiminnassa. Alus matkasi etelään pitkin Sumatran rannikkoa. Kuusi päivää myöhemmin Alankomaiden puolustusministeri Laurentius Nicolaas Deckers antoi luvan ilmavoimien koneiden hyökkäykseen. Yksi pudotetuista pommeista osui alukseen surmaten 23 kapinallista, minkä jälkeen loput antautuivat.
Heinäkuussa alus poistettiin palveluksesta ja muutettiin koululaivaksi. Vuonna 1936 alus nimettiin uudelleen "Hr. Ms. Surabayaksi". Muutostöissä alukselta poistettiin viisi höyrykattilaa ja etummainen savuhormi. Jäljelle jääneet kattilat muutettiin öljypolttoisiksi. Uusi propulsiokoneisto tuotti 7 500 ihp:ta ja aluksen tankeissa oli 1 100 tonnia öljyä. Aluksen aseistus muutettiin kahdeksi 11, kahdeksi 5,9, kahdeksi kolmen tuuman tykiksi, joita täydensivät kuusi 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja kuusi 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen uppouma oli 5 644 tonnia ja sen maksiminopeus 16 solmua. Miehistöä aluksella oli 447 henkeä.
Keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien Mitsubishi G4M-pommikoneet upottivat aluksen 18. helmikuuta 1942 Surabayan satamaan. Japanilaisten vallattua alueen hylky nostettiin. Keisarillisen Japanin laivasto muutti aluksen ilmatorjunta-alukseksi.
Vuonna 1943 liittoutuneiden pommikoneet upottivat aluksen.
Blockade

Blockade on Gremlin Industriesin kehittämä ja julkaisema kolikkopeli vuodelta .
Pelistä on tehty useita jäljitelmiä ja käännöksiä, muun muassa Nokia 6110 matkapuhelimessa oleva "Matopeli".
Gremlin Industries myöhemmin yhdistyi Segan kanssa.
Pelaaminen.
Pelissä ohjataan hahmoa, joka jättää kiinteän viivan perässään. Liikkeet tapahtuvat näkymättömällä ruudukolla, jossa voi tehdä vain 90 asteen käännöksiä.
Peli on ainoastaan kaksinpeli, joka tarkoittaa että ilman toista ihmispelaajaa vastustaja vain törmää seinään.
Gremlin Industries

Gremlin Industries oli yhdysvaltalainen kolikkopelien kehittäjä 1970-luvulla.
Vuonna 1979 Gremlin yhdistyi Segan kanssa ja uudet pelit nimettiin joko Gremlin/Sega tai Sega/Gremlin brändin alle.
Exidy

Exidy oli yhdysvaltalainen kolikkopelien kehittäjä, joka perustettiin vuonna . Yrityksen perusti Pete Kauffman Palo Altossa lähdettyään Ramtek-yrityksestä.
Yritys teki myös kokeiluita kotitietokoneiden valmistukseen Exidy Sorcerer -malleilla.
Yritys lopetti toimintansa vuonna 1995. Vuonna 2006 Mean Hamster Software hankki oikeudet valmistaa kolikkopelejä Exidy-nimellä.
Gremlin (täsmennyssivu)

Gremlin voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Intohimo (vuoden 1982 elokuva)

Intohimo () on vuonna 1982 ensi-iltansa saanut Jean-Luc Godardin ohjaama, käsikirjoittama ja leikkaama ranskalais-sveitsiläinen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert, Hanna Schygulla, Michel Piccoli ja Jerzy Radziwilowicz. Jean-Luc Godard käsikirjoitti elokuvan Jean-Claude Carrièren kanssa. Elokuvan tuottajina olivat Armand Barbault, Catherine Lapoujade, Martine Marignac ja Alain Sarde. "Intohimo" kilpaili vuoden 1982 Cannesin elokuvajuhlilla, missä Jean-Luc Godard oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. Elokuva oli ehdolla myös muun muassa kolmen Césarin saajaksi.
Juoni.
Jerzy (Jerzy Radziwilowicz) on puolalainen elokuvantekijä, jolla on ongelmia uusimman elokuvansa kanssa. Elokuvanteon aikana Jerzy tutustuu kahteen paikalliseen naiseen, tehdastyöntekijä Isabelleen (Isabelle Huppert) ja hotellinomistaja Hannaan (Hanna Schygulla), jonka aviomies Michel Boulard (Michel Piccoli) omistaa tehtaan, missä Isabelle on töissä.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Intohimo" sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 26. toukokuuta 1982 ja oli Parafrance Filmsin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 207 294 katsojaa. Suomessa "Intohimo" ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi-iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 30. toukokuuta 1990.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 67% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,2/10 keskiarvolla. Keräys perustuu kuuteen arviointiin. 787 käyttäjästä 61% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,5/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 1 807 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,2/10.
"Intohimo" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 9. marraskuuta 2005.
Marja-Liisa Kiljunen

Marja-Liisa Kiljunen (s. 17. elokuuta 1950 Heinola) on suomalainen diplomaatti. Hän on ollut 2008–2012 Suomen Liettuan-suurlähettiläs Vilnassa sekä samalla Valko-Venäjällä. Sitä ennen hän toimi vuodesta 2004 Helsingistä käsin kiertävänä suurlähettiläänä Keski-Aasian tasavalloissa Kazakstanissa, Kirgisiassa, Tadžikistanissa, Turkmenistanissa ja Uzbekistanissa sekä vuosina 2004–2005 myös Mongoliassa. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1983. 
Kiljunen on työskennellyt kotimaassa ulkoministeriön kehitysyhteistyöosastolla ja itäosastolla sekä palvellut Suomen Nairobin-suurlähetystössä. Kiljunen on työskennellyt myös Helsingin yliopistossa, YK-yliopiston Wider-instituutissa, Unicefin päämajassa New Yorkissa sekä toiminut Suomen YK-liiton ja Sosialidemokraattisten Naisten pääsihteerinä.
Marja-Liisan Kiljusen puoliso oli vuosina 1972–2009 SDP:n kansanedustaja Kimmo Kiljunen. Heillä on neljä täysi-ikäistä lasta.
Kuvanvakain

Kuvanvakain on tekniikka, jolla vähennetään kameran liikkuessa syntyvää pientä epätarkkuutta ja videokuvan tärinää. Kuvanvakaimet jaetaan optisiin ja digitaalisiin. Kuvanvakainta käytetään monissa still-kuvia ottavissa kameroissa ja videokameroissa. Sitä käytetään myös tähtikaukoputkissa ja joissakin kiikareissa.
Tekniikat.
Optinen kuvanvakain.
Optinen kuvanvakain (engl. optical image stabilizer, "OIS") käyttää kameran sisällä olevaa liikkeelle vastakkaiseen suuntaan liikkuvaa optiikkaa, joka vakauttaa kuvaa ennen sen muuttamista digitaaliseen muotoon Optinen kuvanvakain voidaan sijoittaa joko objektiivin linssiin tai kameran kennoon, jolloin se toimii kaikkien objektiivien kanssa sekä valo- että videokuvauksessa. Optinen kuvanvakain helpottaa erityisesti hämäräkuvausta. Optisen kuvanvakaimen vakauttamaa kuvaa voidaan usein vakauttaa myös digitaalisella kuvanvakaimella. Optista kuvanvakainta käytettiin puhelimissa ensin Nokian PureView-kamerapuhelimissa. Se yleistyi 2010-luvun puolivälissä nopeasti muihinkin lippulaivapuhelimiin.
Digitaalinen kuvanvakain.
Digitaalinen (myös "sähköinen", "elektroninen" tai "ohjelmallinen") kuvanvakain vakauttaa videokuvaa siirtämällä kennon muodostamaa kuvaa tallennetussa videossa tärähdyksen suhteen vastakkaiseen suuntaan. Menetelmän huonona puolena on, että kennon koko aluetta ei voida käyttää videon tallentamiseen, koska reuna-alue tarvitaan siirtelyn kompensoimiseen.
Waterfall (Sopo Gelovanin ja Nodiko Tatišvilin kappale)

Waterfall on Nodi Tatišvilin ja Sophie Gelovanin esittämä kappale, joka edusti Georgiaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä. 
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kymmenenneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta sijalle 15.
Kirsti Eskelinen

Kirsti Annikki Eskelinen-Liukkonen (s. 31. joulukuuta 1948 Nurmeksen maalaiskunta) on suomalainen diplomaatti. Hän oli suurlähettiläs Suomen Turkin suurlähetystössä Ankarassa vuosina 2008 – 2012. Hän oli Suomen suurlähettiläs Riiassa, Latviassa 2000–2004 ja sen jälkeen hän oli ulkoministeriön itäosaston johdossa vuoteen 2008. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1973.
Eskelinen kirjoitti ylioppilaaksi Lieksan yhteislyseossa 1967 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1973, lisäksi hän on suorittanut maanpuolustuskurssin 1995. 
Eskelinen on ollut ministerinä Britannian suurlähetystössä, Lontoossa sekä monenkeskisen kehitysyhteistyön linjanjohtajana kotimaassa ulkoministeriössä. Hän on työskennellyt kotimaassa eri tehtävissä ulkoministeriön poliittisella, kauppapoliittisella ja kehitysyhteistyöosastolla sekä YK:n pysyvissä edustustoissa New Yorkissa ja Genevessä. Vuosina 1986–1989 hän toimi Suomen Punaisen Ristin kansainvälisen osaston päällikkönä.
Contigo hasta el final

Contigo hasta el final on El Sueño de Morfeonin esittämä kappale, joka edusti Espanjaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä. 
Koska Espanja kuuluu kilpailun suuriin rahoittajamaihin, kappale pääsi suoraan finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta sijalle 25.
Lähteet.
Alfa Romeo Spider (1966)

Alfa Romeo Spider on Alfa Romeon vuosina 1966–1993 valmistama kaksiovinen kangaskattoinen avoauto, joka korvasi edeltäneen Giulietta Spiderin. Pitkän 27-vuotisen valmistusaikansa aikana mallia uudistettiin kolmeen kertaan, vuosina 1969, 1983 ja 1990. Mallin korvasi uusi etuvetoinen Spider vuonna 1994.
Sarja 1 (1966–1969).
Alfa Romeo Spider (epävirallisesti ”Duetto”) esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 1966 Giulietta Spiderin seuraajaksi. Uusi Pininfarinan suunnittelema malli perustui 105/115-mallisarjan alustalle, ja alkuperäisenä moottorina oli kaksinokka-akselinen 1,6-litrainen (109 hv). Seuraavana vuonna mallivalikoimaa täydennettiin 1,8-litraisella (118 hv). Euroopassa moottori oli varustettu kaksoiskaasuttimella, Pohjois-Amerikassa mekaanisella Spica-polttoaineruiskulla. Myöhemmin samana vuonna 1,6-litraisen tuotanto päättyi, ja se korvattiin vuonna 1968 1,3-litraisella (89 hv) Spider Junior -mallilla. 
Sarja 2 (1969–1983).
Alfa Romeo Spider koki ensimmäiset uudistuksensa vuonna 1969. Alkuperäisen mallin pyöreä peräosa vaihtui pidempään pystysuoraan, minkä ansiosta myös tavaratilan koko kasvoi. Muita muutoksia olivat uudet ovenkahvat, viistompi tuulilasi ja uudenmalliset yläreunasta saranoidut polkimet.
Vuonna 1971 esiteltiin 2,0-litraisella (132 hv) moottorilla varustettu 2000 Spider Veloce, joka korvasi 1,7-litraisen seuraavaan vuoteen mennessä. 1,6-litraisen valmistus puolestaan alkoi samana vuonna uudelleen pelkistetympänä Junior-mallina. 1,3-litraisen tuotanto päättyi vuonna 1977. 
Sarja 3 (1983–1989).
Seuraavat suuret uudistukset tehtiin vuonna 1983, jolloin malli sai mustat kumiset puskurit ja etusäleikön sekä pienen takaspoilerin, joka sekin oli mustaa kumia. 1,6-litraisen mallinimestä poistettiin Junior-merkintä.
Vuonna 1986 esiteltiin Spider 2.0 Quadrifolgio Verde, jossa oli perusmallista eroavat sivuhelmat sekä etu- ja takaspoilerit. Yhdysvalloissa kaikkien muiden versioiden myynti lopetettiin, ja Quadrifoglio Verde jäi ainoaksi Spider-malliksi. 
Sarja 4 (1990–1993).
Viimeiset muutokset Spideriin tehtiin vuonna 1990. Erityisesti uudistuksia tehtiin peräosaan, johon tuli 164-mallin tyyliset leveät takavalot. Puskurit olivat uudet ja tällä kertaa täysin muoviset ja korinväriset. Myös sisustukseen tehtiin useita uudistuksia. Yhdysvaltain markkinoilla vakiovarusteena oli kuljettajan turvatyyny. Ensimmäistä kertaa lisävarusteena oli nyt saatavana manuaalivaihteiston ohella myös kolmiportainen automaattivaihteisto.
Ville Tolvanen

Ville Tolvanen (s. 1972 Oulu) on suomalainen yrittäjä, hallitusammattilainen ja sijoittaja. Tolvanen on tullut tunnetuksi digitalisaation puolestapuhujana luennoilla ja internetissä. Hän on perustanut liike-elämän digitalisaatiota edistävän Digitalist-verkoston ja toiminut pörssiyhtiö Digitalist Groupin toimitusjohtajana 
Ura.
Tolvanen opiskeli Helsingin kauppakorkeakoulun kansainvälisellä linjalla Mikkelissä, josta hän valmistui vuonna 1996 kauppatieteiden kandidaatiksi (Bachelor of Business Administration).
Työuransa Tolvanen aloitti markkinoijana QPR Software -ohjelmistoyrityksessä. Vuosituhannen vaihteessa Tolvanen työskenteli myynnin ja markkinoinnin parissa muun muassa Radiolinjalla, minkä jälkeen hän siirtyi media-alalle. Tolvanen oli tuotantoyhtiö Intervision toimitusjohtaja, yritys teki muun muassa "Tilt"-peliohjelmaa. Tämän jälkeen hän työskenteli muun muassa strategiajohtajana PHS-mainostoimistossa (nykyisin TWBA Helsinki). Sen jälkeen hän työskenteli Darwin Media Groupissa ja Cor Groupissa, jossa hän vaikuttaa edelleen. Rome Advisors -yrityksensä hän perusti vuonna 2010. 
Vuonna 2011 Tolvanen perusti nimeään kantavan blogin, jonne hän kirjoitti markkinoinnista ja yrittämisestä. Vuonna 2013 hän päätti perustaa ajatustensa ympärille verkoston, joka jakaisi digitalouteen liittyviä aiheita. Tästä syntyi myöhemmin Digitalist Network ja Tolvasesta tuli sen pääsihteeri.
Vuonna 2017 Tolvasen yhtiö myi Rome Advisors -liiketoimintansa ja Digitalist Network -brändin Ixonos-yhtiölle, joka vaihtoi kaupan myötä nimensä Digitalist Groupiksi. Hän toimi aluksi yrityksen johtoryhmässä digitalisaatiosta vastaavana johtajana. Lokakuussa 2017 hänestä tuli Digitalist Groupin toimitusjohtaja. Vuoden 2019 alussa Tolvanen siirtyi yhtiön hallitukseen. 
Hallituspaikkansa Digitalist Groupissa Tolvanen jätti keväällä 2020. Italiassa asuva Tolvanen kertoi tuolloin muuttaneensa asennettaan sijoittajana ja hakevansa uutta sijoitusstrategiaa, jossa yhdistyisivät yrittäjyys, digitalisaatio ja vastuullisuus. Elokuussa hän kertoi perustaneensa Virtual Activist -yrityksen entisen kollegansa, Dinglen johtajana toimineen Juho Jokisen kanssa. Helsinkiläisen yrityksen tavoitteena oli auttaa virtualisoimaan eri yritysten prosesseja sijoittamalla niihin sekä aikaa että yhteensä 2 miljoonaa euroa pääomaa. Liiketoiminta keskittyy virtualisointiin ja sen mahdollistamaan muutokseen esimerkiksi kestävässä kasvussa.
Luottamustehtävät.
Marraskuussa 2020 Tolvanen aloitti Bonsky Digitalin hallituksen puheenjohtajana. Bonsky kehittää asiakkaidensa digitaalista liiketoimintaa muun muassa teollisuuden, tukku- ja vähittäiskaupan aloilla. Tolvasella on hallituspaikat myös call center -palveluja tarjoavassa Moment Group -yhtiössä, Rakennusteho Group Oy:ssä, Reka Oy:ssä, Moment Digital Oy:ssä sekä Rome Advisors Oy:ssä.
Aiemmin Tolvanen on toiminut Digitalist Groupin hallituksessa sekä Eskimo Finland - ja Novita-perheyritysten hallituksissa. 
Kirja.
Tolvanen kirjoitti henkilöbrändäyksestä kirjan Jarkko Kurvisen ja Tom Laineen kanssa. "Henkilöbrändi"-kirja ilmestyi vuonna 2018.
Yksityiselämä.
Tolvanen asuu vaimonsa kanssa pääosin Italiassa.