tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marcel Fabre

Marcel Fabre (oikealta nimeltään "Marcel Fernández Peréz", 1886–1929 Los Angeles) oli espanjalaissyntyinen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Sirkusklovnina toimineen Fabren elokuvaura alkoi Ranskassa Pathén ja Éclairin komedioissa. Vuonna 1910 hän siirtyi Ambrosio Filmille Torinoon. Siellä hän teki 150 komediaa, joiden päähenkilönä toimi Robinet-niminen hahmo. Cinesin Tontolinin ja Itala Filmin Cretinettin kanssa kilpaillut Robinet oli pitkä ja kömpelö vapaa-ajattelija, joka usein joutui villeihin ja tuhoisiin takaa-ajoihin. Hänen kumppaninaan toimi Nilde Baracchin esittämä Robinette.
Vuonna 1913 Fabre ohjasi Ambrosiolle Albert Robidan romaaniin perustuvan seikkailuelokuvan "Le avventure straordinarissime di Saturnino Farandola" ja seuraavana vuonna futuristishenkisen "Amor pedestren". Myöhemmin Fabre muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi komedioiden tekemistä ja ohjasi Pete Morrisonin kanssa myös muutaman westernin. Menetettyään jalkansa työtapaturmassa Fabre työskenteli Universalin käsikirjoittajana.
Tom Mäkitalo

Tom Mäkitalo (s. 6. toukokuuta 1995 Falun) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanissa pelaavan Mörrums GoIS:n riveissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Mäkitalo on Falu IF:n kasvatti. Hän oli kauden 2010–2011 päätteeksi nostamassa seuran J18-junioreita I-divisioonasta J18 Elitiin. Mäkitalo siirtyi seuraavaksi kaudeksi 2011–2012 Leksands IF:n J18-junioreihin. Hän oli J18 Allsvenskanissa joukkueen paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan. Kaudella 2013–2014, kevään 2014 pudotuspeleissä Mäkitalo jakoi tehoilla 1+4=5 Leksandin J20-junioreiden sisäisen piste- ja syöttöpörssin voiton Martin Grönbergin kanssa. Hän jakoi myös joukkueen sisäisen tehotilaston voiton David Suvannon ja Tobias Ekbergin kanssa. 
Myös kaudella 2014–2015 Mäkitalo oli pudotuspeleissä Leksandin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+5=6. Hän debytoi samalla kaudella myös SHL:ssä, jossa Mäkitalo pelasi neljä runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Hän pelasi ensimmäisen SHL-ottelunsa 29. marraskuuta 2014 vieraissa Brynäs IF:ää vastaan.
Kauden 2015–2016 alussa Mäkitalo siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KeuPa HT:n paitaan. Hän ei ollut kuitenkaan tyytyväinen omaan peliaikaansa ja purki yhteisymmärryksessä sopimuksensa marraskuussa 2015. Mäkitalo siirtyi samalla loppukaudeksi Norjan GET-ligaenin Kongsvinger Knightsiin. Hänen ensimmäinen täysi pääsarjakautensa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 2+9=11 ja kuudessa karsintasarjan ottelussa tehot 1+4=5.
Mäkitalo palasi kaudeksi 2016–2017 kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Hockeyettanin Halmstad HF:ään.
Elokuussa 2017 Mäkitalo teki sopimuksen HockeyTvåanissa pelaavan Mörrums GoIS:n kanssa ja oli nostamassa joukkuetta takaisin HockeyEttaniin. Mäkitalo on jatkanut Mörrumsin joukkueessa ainakin kaudelle 2020–2021.
Muuta.
Mäkitalon suomalainen isä Jarmo pelasi omalla urallaan yli 400 Elitserien-ottelua, 100 SM-liigaottelua ja kahdet olympialaiset. Myös hänen setänsä Kari Mäkitalo pelasi SM-liigassa. Karin poika ja Tomin serkku Roope Mäkitalo on debytoinut Pelicansin SM-liigajoukkueessa.
IPhone 6s

iPhone 6s on Applen älypuhelin, joka julkaistiin 9. syyskuuta 2015. Se tuli myyntiin kaupoissa Yhdysvalloissa 25. syyskuuta 2015. Samaan aikaan julkaistiin myös iPhone 6s Plus, jonka näyttö on 0,8 tuumaa suurempi. iPhone 6s:n värivaihtoehtoina on tähtiharmaa, hopea ja kulta ja uutena värivaihtoehtona ruusukulta.
Ominaisuudet.
iPhone 6s -puhelimessa on uudistunut 4,7 tuuman Retina HD 3D -kosketusnäyttö, jonka tarkkuus on 326 pistettä tuumaa kohti. Puhelimessa on 12 megapikselin takakamera ja viiden megapikselin etukamera. Kameralla voi kuvata 4K-videota. Käyttöjärjestelmänä on iOS 9, joka on päivitettävissä iOS 15.8.3 -versioon. Puhelimen suorittimena toimii A9-prosessori. iPhone 6s:stä on saatavilla neljä eri tallennustilavaihtoehtoa: 16 Gt, 32 Gt, 64 Gt ja 128 Gt. Lisäksi puhelimessa on 2 Gt RAM-käyttömuistia. Akun kapasiteetti on 1 715 milliampeerituntia. Puhelimessa on myös Touch ID -sormenjälkitunnistin.
Elli Kattelus

Elli Kattelus (s. 21. kesäkuuta 1996 Tampere) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Lapuan Virkiää. Pelipaikaltaan Kattelus on lukkari.
Katteluksen aikuisuran ensimmäinen seura oli Seinäjoen Maila-Jussit, jota hän edusti vuodet 2011-2013. Hän pelasi seuran paidassa Ykköspesiksessä 23 ottelua. Kaudeksi 2014 Kattelus siirtyi kasvattajaseuraansa, Superpesiksen Lapuan Virkiään. Avauskaudellaan hän pelasi yhden ottelun ja oli mukana voittamassa mestaruutta. Toisella kaudellaan Kattelus saavutti jälleen mestaruuden pelaten 34 ottelua ja tullen valituksi Itä–Länsi-otteluun Lännen joukkueeseen.
Erik Varga

Erik Varga (s. 9. kesäkuuta 1976 Šaľa) on slovakialainen haulikkoammunnan maailmanmestari ja Euroopan-mestari. 185 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Varga kilpailee trap-ammunnassa. Hän edustaa ŠKP Bratislavaa.
Varga on osallistunut kolmiin kesäolympialaisiin, vuosina 2008, 2012 ja 2016. Vuonna 2008 hän oli trapissa yhdeksäs ja vuonna 2012 kahdestoista. Vuonna 2016 hän jäi 21:nneksi. MM-kilpailuista Varga on saavuttanut kaksi kultaa vuosilta 2014 ja 2015. EM-kilpailuista hänellä on yksi kulta. Vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta Varga saavutti kultaa sekajoukkuekilpailusta ja hopeaa henkilökohtaisesta kilpailuista.
Nuorten tasolla Vargalla on yksi MM-kulta sekä yksi EM-kulta ja -hopea. Vuonna 2013 hän voitti maailmancupin finaalin Abu Dhabissa. Vargalla on kaksi maailmancupin osakilpailuvoittoa.
Labyrintti – Aavikkokokeet

Labyrintti – Aavikkokokeet () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut dystooppinen tieteistoimintaelokuva, jonka on ohjannut Wes Ball. Se on jatko-osa vuonna 2014 julkaistulle elokuvalle "Labyrintti". Elokuvasarjan kolmas osa, "Labyrintti – Tappava lääke", sai ensi-iltansa alkuvuodesta 2018.
Track and Field Espoo

Track and Field Espoo (TF Espoo) ry on vuonna 2011 perustettu Espoossa toimiva yleisurheilun erikoisseura. Seuran perustehtävänä on tarjota monipuolista liikuntaa kaikille ikäryhmille.
TF Espoon kilparyhmässä urheilevat juniorit kuuluvat Suomen ehdottomaan kärkeen, varsinkin heittolajeissa; Antti Pränni (kultaa) ja Eero Ilomäki (hopeaa) ottivat kaksoisvoiton P14-sarjan kiekonheitossa Oulussa 23.8.2015 järjestetyissä SM-kilpailuissa. Lisäksi Antti otti hopeaa kuulassa. Seurassa toimii kilparyhmän lisäksi myös harrasteryhmät. Muiden lajien edustajille on oma harjoitusryhmä.
Harjoitusten pääpaino on motoriikan-, koordinaation- ja omankehon hallinnassa, joita harjoitetaan askeltikkailla, hyppynarulla, sekä erilaisilla aitadrilleillä, että telinevoimistelusta tutuilla harjoitteilla. Varsinainen lajiharjoittelu tulee mukaan 9-10 vuoden iästä alkaen. Lopullinen lajivalinta tehdään vasta 15-17 vuoden iässä.
Luontokuvaajan matkaopas

Luontokuvaajan matkaopas – Suomi ja muu maailma on toimittaja ja luontokuvaaja Tuomo Björkstenin teos, jossa hän kertoo kuvin, kartoin ja tekstein parhaista kuvauskohteista eri puolilla maailmaa, joskin pääpaino on Suomessa.
Artikkeleita Suomessa olevista kohteista ovat:
Muualta maailmasta kohteita on seuraavista maista:
Omat artikkelit on teerien kuvaamisesta, petojen kuvaamisesta Suomessa ja arktikan eli arktisten vesilintujen muuton kuvaamisesta.
Verkkosivullaan Björksten korjaa kirjaan pujahtaneet virheet: Utö Saaristomeren eteläreunalla eikä Suomenlahdella. Utön omistussuhteissa on virheellinen tieto saaren rakennusten omistussuhteista. Hanna Kovanen omistaa vain vanhan upseerikerhon, muut majoitustojen omistajat ovat kotiseutuyhdistys ja muut utöläiset. Kovanen kuitenkin välittää majoitusta niihinkin.
Afrikka-artikkelissa Kruger on kirjoitettu virheellisesti G:llä.
Arviot.
Johanna Mehtola kirjoittaa Suomen Luonto -lehdessä, että kirjan kartat esimerkiksi teerien soidinpaikoista arveluttavat häntä. Hän kiittää upeita kuvia mutta olisi kaivannut niihin lajitietoja.
HMS Espiegle (J216)

HMS Espiegle (viirinumerot M216 ja J216) Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 15. marraskuuta 1940 Harland and Wolffin telakalta Belfastista, missä köli laskettiin 5. helmikuuta 1942 telakkanumerolla 1138. Se laskettiin vesille samana vuonna 12. elokuuta. ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 1. joulukuuta.
Palvelus.
Euroopan sotatoimien päätyttyä alus raivasi miinoja 12. raivaajalaivueessa Maltan ja Pohjois-Afrikan väliltä, kunnes se siirrettiin lokakuussa 1945 estämään laittomia siirtolaiskuljetuksia Palestiinaan. Alus oli tehtävässä vuoteen 1948, jolloin operaatio lakkautettiin. Alus palasi Britteinsaarille, missä se siirrettiin 1948 reserviin. Alus oli Hartlepoolissa eikä palannut palvelukseen, vaikka se muutettiinkin sukellusveneidentorjuntakykyiseksi saattajaksi. Alus myytiin 1966 romutettavaksi BISCo:lle, joka siirsi työn Arnott Youngille Dalmuiriin. Alus saapui maaliskuussa 1967 Dalmuiriin.
HMS Mutine (J227)

HMS Mutine (viirinumerot M227 ja J227) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffin telakalta Belfastista Pohjois-Irlannista, missä köli laskettiin 24. marraskuuta 1941 telakkanumerolla 1140. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1942 ja valmistui 26. helmikuuta 1943.
Palvelus.
Toisen maailmansodan Euroopan sotatoimien päätyttyä alus oli Välimerellä 12. raivaajalaivueessa, jossa se raivasi Genovan edustalla. Aluksen kotisatamana oli Napoli, kunnes se palasi 1946 Maltalle valmistautuakseen laivueen mukana paluuseen Britteinsaarille. Laivue, joka oli sijoitettuna Harwichiin, määrättiin raivaamaan miinoituksia Ranskan, Belgian ja Alankomaiden rannikoilta. Elokuussa 1946 alus oli kunnostettavana Portsmouthissa, minkä jälkeen se palasi laivueeseensa.
Alus poistettiin palveluksesta marraskuussa 1946 ja siirrettiin reserviin Sheenessissä, mistä se siirrettiin Harwichiin. Huhtikuussa 1956 alus palautettiin palvelukseen, kun se määrättiin korvaamaan "HMS Lysander" Portsmouthin miinanraivauksen koululaivana. Tarve kuitenkin poistui, jolloin alus siirrettiin lentokoneiden maalilaivaksi ja palautettiin Chathamissa reserviin.
Vaikka alus muutettiin 1958-1959 reservissä ollessaan sukellusveneiden torjuntakykyiseksi saattajaksi sitä ei enää palautettu palvelukseen. Vuonna 1966 alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin maaliskuussa 1967 BISCOlle. Alus hinattiin Barrowiin, mistä se siirrettiin 7. huhtikuuta T. W. Wardille Dalmuiriin romutettavaksi.
HMS Ready (J223)

Â
HMS Ready (viirinumero J223) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 14. huhtikuuta 1941 telakkanumerolla 1143. Se laskettiin vesille 11. tammikuuta 1943 ja valmistui 21. toukokuuta.
Palvelus.
Sotatoimien päätyttyä alus raivasi laivueen mukana miinoituksia Britteinsaarten itärannikolla, kunnes se siirrettiin Plymouthin alaisuuteen raivaamaan lounaisen reitin ja Bristolin kanaalin aluetta. Maaliskuussa 1947 alus siirrettiin 3. raivaajalaivueeseen Port Edgariin. Alukselle asennettiin koekäyttöön laitteistoja, kunnes se poistettiin palveluksesta ja siirrettiin 1948 reserviin Chathamissa.
Reservissä alus siirrettiin myyntilistalle ja myytiin 1951 Belgialle.
Alus kunnostettiin J. S. Whiten telakalla Cowesissa, jonka jälkeen se luovutettiin Belgialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Jan van Haverbreke". Alus oli 10 vuotta Belgian laivastossa, kunnes se myytiin 7. maaliskuuta 1961 romutettavaksi Brüggeen. Alus saapui elokuussa romuttamolle.
HMS Rinaldo (J225)

HMS Rinaldo (viirinumerot M225 ja J225) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 22. syyskuuta 1942 telakkanumerolla 1144. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1943 ja valmistui vielä samana vuonna 18. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus raivasi Maltan rannikolla ja Egeanmerellä miinoituksia, kunnes se palasi Britteinsaarille kesäkuussa 1946. Alus poistettiin palveluksesta Portsmouthissa ja siirrettiin reserviin, kun varastot oli tyhjennetty. Alus palautettiin palvelukseen toukokuussa 1951 ja liitettiin Portlandissa pidetyn miehistökoulutuksen jälkeen 4. raivaajalaivueeseen Harwichiin, missä se oli raivauskoulutuksessa ja Kotilaivastossa. Alus osallistui kesäkuussa 1953 kruunajaisten yhteydessä Spitheadissa järjestettyyn laivastokatselmukseen. Alus poistettiin 1955 palveluksesta ja siirrettiin Portsmouthin reserviin. Alus sijoitettiin 1961 poistolistalle ja myytiin romutettavaksi BISCOlle, joka siirsi romutuksen Sunderlandiin C. W. Dorkinille. Alus saapui 12. elokuuta 1961 romutettavaksi Sunderlandiin.
HMS Rosario (J219)

HMS Rosario (viirinumero J219) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 22. syyskuuta 1942 telakkanumerolla 1145. Se laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1943 ja valmistui vielä samana vuonna 9. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1947, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Port Edgarissa. Alus sijoitettiin myyntilistalle ja myytiin Belgialle. Alus luovutettiin kunnostuksen jälkeen Belgialle, joka liitti 15. tammikuuta 1953 sen laivastoonsa nimellä "De Moor". Alus poistettiin palveluksesta 1969 ja romutettiin 1970 Brüggessä.
HMS Spanker (J226)

HMS Spanker (viirinumero J226) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 22. syyskuuta 1942 telakkanumerolla 1146. Se laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1943 ja valmistui vielä samana vuonna 20. elokuuta.
Palvelus.
Toisen maailmansodan Euroopan sotatoimien päätyttyä alus raivasi miinoja Adrianmerellä ja Maltan edustalla sekä Egeanmerellä, kunnes se palasi toukokuussa 1946 laivueensa mukana Britteinsaarille. Miehistön levon jälkeen alus siirrettiin Cuxhaveniin miinanraivaukseen, kunnes se siirrettiin joulukuussa Port Edgariin miinanraivauksen koululaivaksi.
Alus poistettiin palveluksesta joulukuussa 1947, minkä jälkeen se oli ankkurissa Port Edgarissa. Alus siirrettiin myyntilistalle ja myytiin 1952 Belgialle. Kesäkuusta 1952 helmikuuhun 1953 alus oli kunnostettavana Hullissa. Telakalta vapauduttuaan alus luovutettiin Belgialle, joka liitti sen laivastoonsa 25. helmikuuta nimellä "De Brouwer". Alus poistettiin palveluksesta 1963. Alus myytiin romutettavaksi 1968 ja romutettiin Ghentissä.
Abd al-Halim Abu Ghazala

Abd al-Halim Abu Ghazala (15. tammikuuta 1930 – 6. syyskuuta 2008) oli Egyptin puolustusministeri ja maan armeijan komentaja. Sotilasarvoltaan hän oli kenttämarsalkka.
Elämäkerta.
Abu Ghazala syntyi Al-Zohourissa vuonna 1930 ja liittyi Egyptin armeijaan vuonna 1948. Vuonna 1952 hän otti osaa tuolloisen Egyptin kuningas Farukin syrjäyttäneeseen vallankaappaukseen, sekä vuosina 1967 ja 1973 Israelin vastaisiin sotiin. Vuonna 1981 Abu Ghazalasta tuli Egyptin puolustusministeri ja maan armeijan komentaja. Nimitystään seuranneena päivänä hänet ylennettiin kenttämarsalkaksi. Presidentti Anwar Sadatin murhan jälkeen vuonna 1981 hän käytti asemaansa pitääkseen yllä Israelin kanssa vuonna 1979 solmittua haurasta rauhansopimusta. Vuonna 1987 Abu Ghazala erotettiin sen jälkeen, kun hänen väitettiin ottaneen osaa juoneen hankkia laittomasti ohjusteknologiaa Yhdysvalloista. Hän jäi pois julkisuudesta vuonna 1993 ja kuoli Kairossa 6. syyskuuta 2008.
HMS Vestal (J215)

HMS Vestal (viirinumero J215) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 11. tammikuuta 1943 telakkanumerolla 1147. Se laskettiin vesille 19. kesäkuuta ja valmistui vielä samana vuonna 24. elokuuta.
Palvelus.
Alus upposi 26. heinäkuuta 1945 Phuketinlahdella kamikazen osuttua siihen.
HMS Pickle (J293)

HMS Pickle (viirinumerot M293 ja J293) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 11. tammikuuta 1943 telakkanumerolla 1201. Se laskettiin vesille 3. elokuuta ja valmistui vielä samana vuonna 15. lokakuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksest syyskuussa 1945 Plymouthissa ja siirrettiin reserviin. Alus siirrettiin huhtikuussa 1951 Plymouthista Harwichiin. Kun reservilaivaston Harwichin divisioona lakkautettiin alus hinattiin Portmouthiin. Reservilaivastoa puolustusselonteon mukaisesti supistettaessa 1957 alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin Ceylonin laivastolle heinäkuussa 1958. Alus hinattiin Devonportiin, missä se siirrettiin telakalle. Alukselle tehtiin välttämättömät korjaukset, minkä jälkeen se luovutettiin 18. elokuuta ostajalle. Alus liitettiin laivastoon nimellä "Parakrama". Palvelukseen oton jälkeen alus purjehti Ceylonille. Alus oli palveluksessa, kunnes se myytiin 1964 Hongkongissa romutettavaksi.
HMS Pincher (J294)

HMS Pincher (viirinumerot M294 ja J294) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 11. tammikuuta 1943 telakkanumerolla 1202. Alus laskettiin vesille 19. elokuuta ja valmistui vielä samana vuonna 12. marraskuuta.
Palvelus.
Alus saapui 7. maaliskuuta 1962 hinattuna romutettavaksi Clayton and Davielle Dunstoniin.
HMS Plucky (J295)

HMS Plucky (viirinumerot M295 ja J295) Britannian kuninkaallisen laivaston 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1943 telakkanumerolla 1203. Alus laskettiin vesille 29. syyskuuta ja valmistui vielä samana vuonna 10. joulukuuta.
Palvelus.
Alus saapui 15. kesäkuuta 1956 hinattuna romutettavaksi Clayton and Davielle Dunstoniin.
HMS Recruit (J298)

HMS Recruit (viirinumerot M298 ja J298) Britannian kuninkaallisen laivaston 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1943 telakkanumerolla 1204. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 26. lokakuuta ja valmistui 14. tammikuuta 1944.
Palvelus.
T. W. Wardi Barrow-in-Furnessissa aloitti aluksen romuttamisen syyskuussa 1965.
HMS Rifleman (J299)

HMS Rifleman (viirinumerot M299 ja J299) Britannian kuninkaallisen laivaston 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1943 telakkanumerolla 1205. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 25. marraskuuta ja valmistui 11. helmikuuta 1944.
Palvelus.
Alus romutettiin vuonna 1972 Barrow-in-Furnessissa.
Ranskan rugby union -maajoukkue

Ranskan rugby union -maajoukkue edustaa Ranskaa rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1919 perustettu "Fédération Française de Rugby".
Ranska on pelannut kaikissa rugbyn MM-kilpailuissa. Se saavutti hopeaa ensimmäisessä MM-turnauksessa 1987 hävittyään loppuottelussa Uudelle-Seelannille pistein 9–29. MM-kilpailuissa 1995 se saavutti pronssia kukistettuaan pronssiottelussa Englannin. MM-kisoissa 1999 Ranska sai hopeaa. Voitettuaan välierässä Uuden-Seelannin se hävisi finaalissa Australialle 12–35. Se sijoittui toiseksi myös MM-kilpailuissa 2011. Voitettuaan välieräottelussa Walesin se hävisi finaalissa Uudelle-Seelannille 7–8.
Ranskalainen joukkue "Union des Sociétés Français de Sports Athletiques" voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900. Ranska saavutti olympiahopeaa Antwerpenissa 1920 ja Pariisissa 1924.
Ranska on osallistunut Six Nations Championshipiin vuodesta 1910 lähtien. Se on voittanut turnauksen 25 kertaa, sijoittunut toiseksi 19 ja kolmanneksi 14 kertaa. Ensimmäisen mestaruutensa Ranska voitti 1954 ja toistaiseksi viimeisimpänsä 2010. Se on voittanut neljä peräkkäistä mestaruutta vuosina 1959–1962 ja 1986–1989.
European Nations Cupin Ranska on voittanut 25 kertaa, ensimmäisen kerran 1936, viimeisen kerran 1994.
Ranska oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa viidennellä sijalla.
Arvokisat.
MM-kisat.
Lähde: The-sports.org
Jae Crowder

Corey Jae Crowder (s. 6. heinäkuuta 1990 Villa Rica, Georgia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on marraskuusta 2020 alkaen edustanut NBA-liigan Phoenix Sunsia. Hänen aiemmat NBA-seuransa ovat Dallas Mavericks (2012–2014), Boston Celtics (2014–2017), Cleveland Cavaliers (2017–2018), Utah Jazz (2018–2019), Memphis Grizzlies (2019–2020) ja Miami Heat (2020). Pelipaikaltaan hän on pieni laitahyökkääjä.
Crowderin paras yhden runkosarjakauden pistekeskiarvo on kaudelta 2015–2016, jolloin hän teki Bostonille 73 ottelussa 14,2 pistettä ottelua kohden. Seuraavalla kaudella hän otti 72 ottelussa 5,8 levypalloa ottelua kohden ja paransi kaudella 2019–2020 kausikohtaista levypalloennätystään 5,9 levypalloon 65 ottelussa pelatessaan alkukauden Memphis Grizzliesissä ja helmikuusta alkaen Miami Heatissä. Kauden 2020–2021 loppuun mennessä hän on pelannut 668 runkosarjaottelua ja 84 pudotuspeliä.
Hänen isänsä Corey Crowder pelasi omalla ammattilaisurallaan Utah Jazzissa sekä San Antonio Spursissa.
GP3-kausi 2016

GP3-kausi 2016 oli GP3-sarjan seitsemäs kausi. Kausi oli ensimmäinen kolmannen sukupolven GP3/16-autoilla. Kauden aikana tallit saivat jatkossa ajattaa neljää autoa aiemman kolmen auton sijaan
Sarjan mestaruuden voitti monacolainen Charles Leclerc, toiseksi sijoittui thaimaalainen Alexander Albon ja kolmanneksi italialainen Antonio Fuoco.
Kuljettajamuutokset.
Uudet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Kilpailukalenteri.
Kausi alkoi 13. toukokuuta, Espanjan Barcelonasta ja päättyi 27. marraskuuta, Abu Dhabin Yas Marinan radalle.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijasta.
Ablain-Saint-Nazaire

Ablain-Saint-Nazaire on kunta Pohjois-Ranskassa Pas-de-Calais'n departementissa.
Historia.
Vuoden aikana, lokakuusta 1914 lokakuuhun 1915, Ablain-Saint-Nazairessa sijaitsevalla Loretten kukkulalla käytiin ankaria ensimmäisen maailmansodan taisteluita. Niissä sai surmansa kaikkiaan 188 000 sotilasta. Vuonna 1925 Loretten kukkulalle perustettiin Notre-Dame de Loretten hautausmaa, jonne haudattu 45 000 taisteluissa kaatunutta sotilasta. Vuonna 2014 hautausmaalle pystytettiin Anneau de la Mémoire -muistomerkki. Se on kehän muotoinen muistomerkki, johon on kirjoitettu 600 000:n lähiseudulla kaatuneen sotilaan nimi.
Digimon Adventure (PSP)

Digimon Adventure (デジモンアドベンチャー "Dejimon Adobenchā") on vuonna 2013 julkaistu videopeli PlayStation Portable -käsikonsolille. Pelin on kehittänyt Yūji Nakan perustama Prope ja julkaisijana toiminut Bandai Namco Games. Pelin tarina pohjautuu saman nimiseen animesarjaan, uudelleenkertoen koko ensimmäisen tuotantokauden tapahtumat.
Pelin tarina.
Peli alkaa samalla tavalla kuin itse animesarjassa; Seitsemän lasta lähtevät vuoden 1999 elokuun 1. päivänä kesäleirille, tutustuakseen samalla toisiinsa vähän paremmin. Nuo lapset ovat Taichi Yagami, Yamato Ishida, Sora Takenounchi, Koushiro Izumi, Takeru Takaishi, Joe Kido ja Mimi Tachikawa. Aivan yhtäkkiä alkaakin satamaan lunta keskellä kesää. Kun lapset kummastelevat äkillistä säänmuutosta, taivaalta alkaakin putoamaan meteorien tapaan jonkin sortin esineitä, jotka näyttävät ihan virtuaalilemmikkipeleiltä. Pian sen jälkeen lapset näkevät taivaalla revontulia, joita ei tavallisesti pitäisi Japanissa näkyä. Todella pitkään eivät lapset voi katsoa revontulia, koska samalla hetkellä jättiläismäinen hyökyaalto imaisee heidät sisäänsä, saapuen näin omituiseen maailmaan jota tunnetaan nimellä Digimaailma, täynnä mitä omituisempia otuksia, digitaalihirviöitä eli digimoneja. Lapset kerääntyvät yhteen ja näin alkaa heidän seikkailunsa tässä Digimaailmassa.
Pelattavuus.
Aluksi vain seitsemän hahmoa on pelattavana. Kahdeksas hahmo, Hikari Yagami, tulee pelattavaksi kolmannen arkin aikana. Yleensä yhden jakson aikana vähintään yksi hahmo on johtaja ja korkeintaan kaksi voi olla mukana. Tiimin johtajaa ei randomisti valittu vaan tämä jää pelaajalle itselleen päätettäväksi.
Kun vähintään yksi pelin pääepisodeista, johon sisältyy Digimonien evoluutio/kehittyminen, Digimonit voivat digivoitua otteluissa Champion (Adult), Ultimate (Perfect) tai Mega (Ultimate) muotoihinsa. Tämä nostattaa arvoja suuresti. Evoluutio kuluttaa erikoispisteitä (Special Points), mutta ei käytä pelaajan vuoroa loppuun.
Aubrey Conerly

Aubrey Conerly (s. 3. heinäkuuta 1983) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelaa pelintekijänä.
Jacksonvillen yliopiston kasvatti Conerly pelasi valmistumisensa jälkeen Yhdysvaltain piensarjoissa ja on pelannut tämän jälkeen pääosin Suomessa miesten I-divisioonassa/I-divisioona A:ssa. Hänen edustamansa joukkue on noussut useasti Korisliigaan ja kerran II-divisioonasta I-divisioonaan. Kaudella 2010–2011 Conerly pelasi Korisliigaa Porvoon Tarmossa 15,2 pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Korisliigaa lapualaisessa Kobrissa. Helmikuussa 2016 Conerlylle langetettiin kahden ottelun pelikielto vastustajan fyysisen koskemattomuuden loukkaamisesta. Syyskuussa 2016 Conerly teki jatkosopimuksen Kobrien kanssa.
Lapuan jälkeen Conerly pelasi puolikkaan kauden Turun Kristikassa. Hän pelaa edelleen Lappeenrannan NMKY:ssä sekä valmentaa Namika Lappeenrannan junioreita menestyksekkäästi.
Conerly asuu perheensä kanssa Suomessa, Lappeenrannassa. Hänet on rinnastettu ns. kotimaisiin pelaajiin kaudesta 2015–2016 lähtien kunnes sääntö kumottiin 2017 ja hänet laskettiin taas Amerikkalaiseksi pelaajaksi
Irlannin rugby union -maajoukkue

Irlannin rugby union -maajoukkue edustaa Irlannin saarta, siis sekä Irlannin tasavaltaa että Pohjois-Irlantia, rugby unionin maajoukkuekilpailuissa. Sitä hallinnoi vuonna 1874 perustettu "Irish Rugby Football Union". Irlanti pelaa kotiottelunsa Aviva Stadiumilla Dublinissa.
Irlanti on pelannut jokaisessa MM-lopputurnauksessa. Se on karsiutunut puolivälierissä 1987, 1991, 1995, 2003, 2011, 2015 ja 2019. Se karsiutui "knock out" -kierroksella 1999 ja alkulohkon jälkeen 2007.
Irlanti on osallistunut nykyisin Six Nations Championshipina tunnettuun turnaukseen alusta saakka, vuodesta 1883. Se on voittanut kilpailun 24 kertaa, sijoittunut toiseksi 26 ja kolmanneksi 28 kertaa. Ensimmäisen mestaruutensa se voitti 1888 ja toistaiseksi viimeisimpänsä vuonna 2018.
Irlanti oli toukokuussa 2020 kansainvälisen rugbyliitto IRB:n rankingissa neljännellä sijalla.
Iso-Tappuri

Iso-Tappuri on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän lähialueeseen.
Maantietoa.
Järven pituus on 500 metriä, leveys 150 metriä ja pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Järvi on metsämaaston ympäröimää eikä sen valuma-alueella ole peltomaata. Siihen laskee yksi metsäoja, joka tuo vettä metsäisiltä soilta ja läheiseltä pieneltä Ummenlammilta. Järven länsipäästä lähtee laskuoja, joka laskee Pieni-Tappurin ja Hietaanojan kautta Jokisjärveen. Rantamaastossa, jonka rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä, on vain yksi vapaa-ajan asunto. Sille johtaa metsätie Nokian ja Siuron väliseltä yhdystieltä 2505 Haaviston taajamasta.
Vedenlaatu.
Iso-Tappurin vedenlaatua on tutkittu vain syksyllä 1996. Silloin järven vesi oli erittäin ruskeaa humusvettä, joka oli samalla hapanta. Veden ravinnetaso kohosi lievästi rehevien järvien tasolle. Vaikka veden happipitoisuuksia ei mitattu, otaksuttiin silloin, että talvella happipitoisuudet laskevat alas korkean humuspitoisuuden vuoksi. Järven soveltuvuus virkistyskäyttöön oli tulosten perusteella sai arvosanan välttävä. Vesi viipyy järvessä keskimäärin 63 vuorokautta.
Historiaa.
Vanhoissa Rekognosointikartoissa vuosilta 1776−1805 Iso-Tappuri näkyy piirrettynä, mutta silloin järvestä lähti yksi laskuoja, joka laski Pieni-Tappuriin. Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Ylitappurijärvi".
Bu Tinah

Bu Tinah () on saari Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa 57 kilometrin päässä pääkaupunki Abu Dhabin rannalta. Se on osa Marawahin meriluonnonsuojelualuetta ja suljettu kalastajilta ja matkailijoilta. Saarella asuu dugongeja ja karettikilpikonnia 
sekä liemikilpikonnia.
ESSEC Business School

ESSEC Business School on eurooppalainen kauppakorkeakoulu, joka toimii Pariisin Cergy-Pontoisessa ja La Défensessa sekä Singaporessa, Marokon Rabatissa ja Mauritiuksella. ESSEC perustettiin Ranskassa vuonna 1907.
Koululla on kansainvälinen kaksoisakkreditointi (EQUIS ja AACSB). ESSEC &amp; Mannheim Executive MBA -ohjelma oli vuoden 2015 globaalin MBA-koulutusvertailun sijalla 45.
ESSEC Business Schoolin alumneihin kuuluvat muun muassa olympiavoittaja Tony Estanguet ja ministeri Fleur Pellerin.
Terttu Nevalainen

Taimi Terttu Annikki Nevalainen (s. 31. toukokuuta 1952, Vuolijoki) on suomalainen kielitieteilijä, ja Helsingin yliopiston englantilaisen filologian professori. Hän toimi akatemiaprofessorina kaudella 2010–2014.
Nevalainen tuli ylioppilaaksi Kainuun yhteislyseosta (1971). Tämän jälkeen hän täydensi opintojan Yhdysvalloissa (Los Angeles Community Adult School, 1971–1972). Hän opiskeli ja suoritti korkeakoulututkintonsa Helsingin yliopistossa (FK 1977, FL 1986, FT 1991). Lisäksi hän suoritti vuonna 1977 valantehneen kielenkääntäjän tutkinnon. Jatko-opintojensa osana hän oli vuosina 1980-1981 Lontoon yliopistoon kuuluvassa University College Londonissa. Nevalaisen englanninkielinen väitöskirjansa (1991) oli otsikoitu "But, only, just : focusing adverbial change in modern English 1500-1900". Hän on ollut Helsingin yliopiston englannin filologian dosentti vuodesta 1992. 
Professori Nevalainen tutkii englannin kielen käyttöä eri yhteyksissä. Näkökulmana on historiallinen sosiolingvistiikka - englannin kielen ajallinen vaihtelu ja muutos kielenkäyttäjien ja käyttöyhteyksien kautta tarkasteltuna. Hän on käyttänyt niin aineistollisena kuin menetelmällisenäkin apunaan korpustutkimusta, sosiaalihistoriaa ja tiedonlouhintaa. Hän on työryhmänsä kanssa koonnut esimerkiksi yksityisiä kirjeitä eri vuosisadoilta osaksi digitaalista korpusperhettä (Corpora of Early English), jonka aineisto on julkaistu muillekin tutkijoille käytettäväksi. 
Nevalaisen saamia tunnustuksia ovat muun muassa Helsingin yliopiston väitöskirjapalkinto (1992) ja Helsingin kaupungin tiedepalkinto (2006). Hänen kunniakseen on laadittu juhlakirja "Variation Past and Present" (2002). Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen Nevalainen on ollut vuodesta 2001. Helmikuussa 2021 Ruotsin kuninkaallinen Vitterhetsakademien myönsi hänelle 1,3 miljoonan Ruotsin kruunun suuruisen Gad Rausing -palkinnon.
Yleinen lineaarinen ryhmä

Yleinen lineaarinen ryhmä on "n"-ulotteisen vektoriavaruuden V kääntyvien lineaarikuvausten muodostama ryhmä. Tätä ryhmää merkitään GL(V) (sanoista General Linear Group).
Kun vektoriavaruus V on äärellinen ja sille valitaan kanta, GL(V)-ryhmä matriisien kertolaskulla varustetun kääntyvien neliömatriisien joukon muodostama ryhmä ovat isomorfiset. Jälkimmäistä ryhmää merkitään GL(n) tai GLn(F) tai GL(n, F), missä F on matriisialkioiden (äärellinen tai ääretön) kunta tai yksiköllinen rengas (ks. rengas). Äärellisen kunnan tapauksessa ryhmää merkitään myös alkioiden lukumäärällä GLn(q).
Matriisin alkioiden kunta K on usein reaaliluvut R tai kompleksiluvut C ja renkaana R esimerkiksi kokonaisluvut Z.
Erityinen lineaarinen ryhmä SL(n,F) on ryhmän GL(n,F) normaali aliryhmä, jonka alkioiden (A) determinantti det A = 1.
Yleisiä lineaarisia ryhmiä ja sen aliryhmiä kutsutaan usein matriisiryhmiksi tai lineaarisiksi ryhmiksi (näistä esim. Aut(V) {eli GL(V)}, joka kuuluu vain jälkimmäisiin). Näitä ryhmiä sovelletaan muun muassa ryhmän esityksiä, symmetrioita ja polynomien tutkimuksessa.
Kääntyvyys ja determinantit.
Voidaan osoittaa, että kunnan K neliömatriisi A on kääntyvä jos ja vain jos sillä on ei-nolla determinantti (det A ≠ 0). Ryhmän GL(n,K) vaihtoehtoinen määritelmä on siis, että se on sellaisten matriisien joukko (kertolaskulla varustettuna), joiden determinantti on eri kuin nolla. Yleisemin, jos matriisialkiot ovat vaihdannaisessa renkaassa R, matriisi on kääntyvä jos ja vain jos sen determinantti on renkaan R yksikkö eli alkio jolla on käänteisalkio kertolaskun suhteen.
Les Républicains

Les Républicains (, lyh. LR) on ranskalainen keskusta-oikeistolainen puolue, joka perustettiin vuonna 2015 Union pour un Mouvement Populaire -puolueen (UMP) seuraajaksi.
Historia.
UMP:n nimenmuutoshanke lähti liikkeelle Nicolas Sarkozyn tultua valituksi puolueen johtoon marraskuussa 2014. Nimenmuutos sai hyväksynnän 29. toukokuuta 2015 pidetyssä jäsenäänestyksessä, missä sitä kannatti 83 prosenttia jäsenistöstä.
Sarkozy jätti puheenjohtajan tehtävät heinäkuussa 2016 hakeakseen Les Républicainsin ehdokkaaksi vuoden 2017 presidentinvaalissa. Lopulta puolue valitsi ehdokkaakseen François Fillonin, joka ei päässyt vaalien toiselle kierrokselle. Vaalitappion jälkeen Les Républicains valitsi uudeksi puheenjohtajaksi joulukuussa 2017 puolueen oikeistolaista siipeä edustavan Laurent Wauquiezin.
Wauquiez erosi Les Républicainsin johdosta kesäkuussa 2019 puolueen saatua heikon tuloksen europarlamenttivaaleissa 2019. Vaaleissa Les Républicainsin oli jäänyt vasta neljänneksi ja sai vain 8,5 prosenttia äänistä.
Puolueen puheenjohtaja Éric Ciotti ehdotti 11. kesäkuuta 2024, että puolue muodostaisi vaaliliiton kansallisen liittouman kanssa tulevissa parlamenttivaaleissa. Puoluehallitus ilmoitti seuraavana päivänä, että se oli yksimielisesti äänestänyt Ciottin puheenjohtan paikalta, vaikka Ciotti itse kiisti tämän. Ciotti myös telkesi puoluehallituksen puoluetoimiston ulkopuolelle, mutta väitti todelliseksi syyksi rakennukseen kohdistuneen turvallisuusuhan. Pariisilainen tuomioistuin totesi 14. kesäkuuta, että Ciottin erottaminen ei ollut laillinen.
Moise Kean

Moise Bioty Kean (s. 28. helmikuuta 2000 Vercelli, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa. 
Seurajoukkueura.
Hän aloitti liigauransa Juventuksessa kolmella ottelulla kaudella 2016–2017, jolloin Juventus voitti liigamestaruuden. Seuraavalla kaudella hän pelasi lainalla Hellas Veronassa. Kaudella 2018–2019 hän oli voittamassa Juventuksessa Italian-mestaruutta. Hän teki kauden 13 liigapelissään kuusi maalia. Hän siirtyi Englannin Valioliigassa pelaavaan Evertoniin elokuussa 2019. Kaudella 2020–2021 hän oli lainassa ranskalaisseura Paris Saint-Germainissa ja kausilla 2021–2023 Juventuksessa, jonka omistukseen hän palasi kesällä 2023. Heinäkuussa 2024 hän siirtyi Fiorentinaan 13 miljoonan euron siirtosummalla.
Hän on huhtikuun puoliväliin 2025 mennessä pelannut Serie A:ssa 143 ottelua, joissa hän on tehnyt 39 maalia, Englannin Valioliigassa 32 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Ranskan Ligue 1:ssä 26 ottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia.
Maajoukkueura.
Kean on pelannut Italian kaikissa nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 ja 2017. Hän saavutti hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Norjaa vastaan ja välieräottelussa Ranskaa vastaan sekä kaksi maalia loppuottelussa Portugalia vastaan. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019.
Kean pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa marraskuussa 2018 Yhdysvaltoja vastaan. Hänestä tuli Italian A-maajoukkueen ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt pelaaja. Maaliskuussa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa EM-karsintaottelussa Suomea vastaan ja teki ensimmäisen A-maaottelumaalinsa. Hän teki maalin myös kolme päivää myöhemmin EM-karsintaottelussa Liechtensteinia vastaan. Syyskuussa 2021 hän teki kaksi maalia MM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Hän on huhtikuun puoliväliin 2025 mennessä pelannut 21 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Elena Spirina

Elena Spirina (s. 1978) on Suomessa asuva venäläinen näyttelijä. Hän on valmistunut näyttelijäksi Pietarin näyttämötaiteiden akatemiasta vuonna 2001. Hän on tullut tunnetuksi Suomessa muun muassa rooleistaan elokuvassa "Kohtaamisia" sekä televisiosarjoissa "Kotikatu" ja "Syke". Lisäksi hän on näytellyt muun muassa Ryhmäteatterissa, Q-teatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa.
Spirina on toinen Helsingissä toimivan venäjänkielisiä teatteriesityksiä esittävän ammattiteatteri Teatr Zan perustajajäsenistä.
Ušakovskoje

Ušakovskoje () oli kylä Wrangelinsaaren kaakkoisrannalla Venäjän arktisella alueella Pohjoisessa jäämeressä. Kylä autioitui 2003. Kylä perustettiin lujittamaan Venäjän omistusoikeutta saareen sen jälkeen kun britit ja kanadalaiset olivat yrittäneet vaatia saarta omistukseensa. 
Alueen ilmasto on hyvin ankara, ja lämpötila nousee harvoin yli nollan celsiusasteen, heinäkuussa saaren keskilämpötila vaihtelee 1,5–5 celsiusasteen välillä.
Rodgersinlahden rannalle perustettu kylä sai 1920-luvun lopulla nimen tutkimusmatkailija Georgi Ušakovin mukaan, joka nimitettiin vuonna 1925 alueen hallinnon päälliköksi ja vastaamaan saaren tutkimisesta.
Atsiinit

Atsiinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joille tunnusomainen funktionaalinen ryhmä on R2C=NN=CR2. Atsiineja voidaan valmistaa karbonyyliyhdisteistä. Aldehydeistä valmistettuja atsiineja kutsutaan aldatsiineiksi ja ketoneista valmistettuja atsiineja kutsutaan ketatsiineiksi.
Ominaisuudet ja valmistus.
Atsiinit ovat huoneenlämpötilassa kiteisiä aineita. Alifaattiset atsiinit ovat usein värittömiä ja aromaattiset atsiinit ovat yleensä värillisiä. Atsiinit hydrolysoituvat veden vaikutuksesta hydratsiineiksi ja karbonyyliyhdisteeksi. Eräitä värillisiä atsiineja käytetään nestekidenäytöissä.
Atsiineja valmistetaan aldehydien tai ketonien ja hydratsiinien välisellä kondensaatioreaktiolla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu hydratsoneja, jotka voivat edelleen reagoida karbonyyliyhdisteylimäärän kanssa tai hapettua atsiineiksi. Helpoimmin reagoivat alifaattiset aldehydit ja vaikeimmin aromaattiset ketonit.
Elina Melgin

Elina Irmeli Melgin (o.s. Papunen, s. 7. elokuuta 1961 Kemi) on filosofian tohtori ja Turun yliopiston dosentti. Hän toimi ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry:n ja koulutus- ja kustannusyhtiö ProCom Oy:n toimitusjohtajana 2005-2022. Nykyisin hän toimii vanhempana neuvonantajana erilaisille organisaatioille.
Melgin valmistui ylioppilaaksi vuonna 1980. Hän opiskeli kulttuurihistoriaa Turun yliopistossa, josta valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1985. Melgin väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2014. Hänen väitöskirjansa käsitteli propagandan ja julkisuusdiplomatian olemusta sekä kulttuurin käyttöä Suomen maakuvaviestinnässä ja ulkopoliittisissa suhteissa poikkeuksellisina vuosina 1937–1952. Hänen muita tutkimuskohteitaan ovat toisaalta viestintään liittyvät aiheet, kuten johtaminen, viestijän ammattikuvan kehitys ja vaikuttajaviestintä sekä toisaalta taide, muotoilu ja kulttuuri hyvinvointiyhteiskunnan arvoina ja maabrändin elementteinä.
Melgin työskenteli vuoteen 2000 asti erilaisissa viestintään, suhde- ja julkaisutoimintaan liittyvissä tehtävissä Taideteollisessa korkeakoulussa. Sen jälkeen hän toimi Nokia Oyj:n toimituspäällikkönä ja tiimiesimiehenä vastaten yhtiön erikielisistä medioista, kuten "Nokia People" -henkilöstölehdestä, Nokia News Service -palvelusta sekä Nokian brändiin liittyvistä tehtävistä, muun muassa Connect to Art -hankkeesta. 
Uransa alkuvaiheessa Melgin toimi toimittajana ja tiedottajana. Melginin käsikirjoittamia ja toimittamia teoksia on palkittu erilaisilla koti- ja ulkomaisilla palkinnoilla. Hän toimi 2010-luvulla maailman PR- ja viestintäjärjestöjen kattojärjestö Global Alliance for Public Relations and Communication Managementin hallituksessa. Melginillä on hyväksytty hallituksen jäsen -tutkinto (HHJ) ja yli 10 vuoden kokemus hallitustyöstä erilaisissa organisaatioissa.
Riikka Tuomari

Riikka Tuomari (30. heinäkuuta 1948 Vaasa – 15. elokuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen animaattori ja lastenkirjojen kuvittaja.
Tuomari teki vuosina 1975–1982 Antti Karin ja Marja Seilolan kanssa Hämeenlinnan historiasta kertovat animaatioelokuvat "Savupirtti ja linna", "Kaupunkilaisia" ja "Purkukortteli". Niistä "Kaupunkilaisia" sai valtion laatutukipalkinnon sekä parhaan kotimaisen animaation palkinnon Tampereen elokuvajuhlilla. "Savupirtti ja linna" sai Jussi-kunniakirjan 1975.
Marja Seilolan kirjoittama ja Riikka Tuomarin kuvittama lastenkirja "Linnakylän Katri ja Mikko" sai vuonna 1980 Rudolf Koivu -palkinnon.
Tuomari toimi Elokuva- ja televisiokasvatuskeskus ry:n hallituksen puheenjohtajana 1981–1984.
Tuomari kuoli 44-vuotiaana sairauskohtaukseen Helsingissä. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
Atlantan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

Atlantan roomalaiskatolinen arkkihiippakunta () on katolisen kirkon arkkihiippakunta Georgiassa Yhdysvalloissa. Siihen kuuluvat seurakunnat, jotka sijaitsevat Baldwinin, Banksin, Barrowin, Bartowin, Buttsin, Carrollin, Catoosan, Chatoogan, Cherokeen, Clarken, Claytonin, Cobbin, Cowetan, Daden, Dawsonin, DeKalbin, Douglasin, Elbertin, Fanninin, Fayetten, Floydin, Forsythin, Franklinin, Fultonin, Gilmerin, Gordonin, Greenen, Gwinnettin, Habershamin, Hallin, Hancockin, Haralsonin, Hartin, Heardin, Henryn, Jacksonin, Jasperin, Lamarin, Lincolnin, Lumpkinin, Madisonin, McDuffien, Meriwetherin, Monroen, Morganin, Murrayn, Newtonin, Oconeen, Oglethorpen, Pauldingin, Pickensin, Piken, Polkin, Putnamin, Rabunin, Rockdalen, Spaldingin, Stephensin, Taliaferron, Townsin, Troupin, Unionin, Upsonin, Walkerin, Waltonin, Warrenin, Whiten, Whitfieldin ja Wilkesin piirikunnissa.
Jorma K. Meller

 
Jorma Kalevi Meller (31. elokuuta 1952 Helsinki – 22. lokakuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Jaakko Lempinen

Jaakko Lempinen (23. kesäkuuta 1931 Helsinki – 7. lokakuuta 2016) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallon parissa vuosikymmenet toiminut vaikuttaja.
Jalkapallouran päätyttyä hän toimi järjestötehtävissä Helsingin Ponnistuksessa, myöhemmin sen puheenjohtajana. Hän toimi myös Palloliitossa ja oli Palloliiton kunniajäsen numero 38. 
Myös leipätyössään Lempinen toimi jalkapallon parissa, vuosina 1981–1996 Jalkapallo-Säätiön omistaman Palloilukeskuksen toimitusjohtajana.
Jamil Elshebli

Jamil Elshebli (s. 9. huhtikuuta 1979) on jordanialainen paraurheilija, joka on voittanut urallaan kolme paralympiamitalia kuulantyönnössä ja voimanostossa. Hän painaa 118 kiloa.
Ura.
Jamil Elshebli osallistui Ateenan vuoden 2004 kesäparalympialaisiin, missä hän voitti hopeaa kuulantyönnössä luokassa F57. Neljä vuotta myöhemmin Pekingin kesäparalympialaisissa hän saavutti myös hopeaa, tosin luokassa F57-58. Elshebli osallistui myös Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012, mutta jäi tällä kertaa mitaleitta. Rio de Janeiron kesäparalympialaisissa 2016 hän voitti uransa kolmannen paralympiamitalin, pronssin, voimanostosta yli 107-kiloisten luokassa.
Neliöksi pakotettu

Neliöksi pakotettu on rockyhtye Yhteiskunnan Mutanttien EP-levy, joka julkaistiin 11. marraskuuta 2016.
Nimikkokappaleesta julkaistiin musiikkivideo 16. toukokuuta 2016.
Guildo hat Euch lieb!

Guildo hat Euch lieb! () on Guildo Hornin esittämä kappale, jolla hän edusti Saksaa vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa Ison-Britannian Birminghamissa. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Stefan Raab, mutta hän esiintyi taiteilijanimellä "Alf Igel" (väänös saksalaisesta säveltäjästä Ralph Siegel). 
Kappale sijoittui Euroviisuissa seitsemänneksi 86 pisteellä.
Plenty of Horn

Plenty of Horn on yhdysvaltalaisen trumpetistin Ted Cursonin vuonna 1961 julkaistu esikoisalbumi. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet Ted Curson, ellei toisin mainita.
Kasper Dolberg

Kasper Dolberg Rasmussen (s. 6. lokakuuta 1997 Silkeborg) on tanskalainen jalkapalloilija, joka edustaa belgialaista Anderlechtia. Hän on pelannut Tanskan maajoukkueessa vuodesta 2016. Dolberg on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Dolberg aloitti uransa GFG Voelissa. Vuonna 2009 hän siirtyi Silkeborg IF:ään. Hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa 17. toukokuuta 2015 Brøndby IF:ää vastaan. Tammikuussa 2015 hän teki Ajaxin kanssa kolmen vuoden sopimuksen 1. heinäkuuta 2015 alkaen. 26. heinäkuuta 2016 hän teki debyyttinsä Ajaxissa Mestarien liigan karsintojen ottelussa PAOK:ia vastaan, jossa hän teki maalin. Hän pelasi Eredivisiessa 78 ottelua ja teki niissä 33 maalia. Hän teki hattutempun eli kolme maalia marraskuussa 2016 NEC Nijmegenia vastaan. Varsinaisessa Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua kaudella 2018–2019. Eurooppa-liigassa hän pelasi 13 ottelua ja teki kuusi maalia, muun muassa yhden molemmissa välieräotteluissa Lyonia vastaan, kaudella 2016–2017, kun Ajax eteni loppuotteluun, jossa se hävisi Manchester Unitedille.
Elokuussa 2019 Dolberg siirtyi Ranskaan. Hän pelasi OGC Nicessa ensimmäisellä kaudellaan 23 liigaottelua ja teki niissä 11 maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Ligue 1:ssä 25 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kolme ottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Ligue 1:ssä 26 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän teki Ranskan cupissa maalin voitokkaassa välieräottelussa Versailles'ta vastaan.
Dolberg teki 11. marraskuuta 2016 debyyttinsä Tanskan maajoukkuessa MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2017 ja silloinkin vastassa oli Kazakstan. Hän teki kaksi maalia kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan, lokakuussa 2019 ystävyysottelussa Luxemburgia vastaan, maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Moldovaa vastaan ja kesäkuussa 2021 EM-kilpailujen neljännesvälieräottelussa Walesia vastaan. Kymmenennen maaottelumaalinsa hän teki EM-kilpailujen puolivälieräottelussa Tšekkiä vastaan. Syyskuussa 2022 hän teki maalin Kansojen liigan ottelussa Ranskaa vastaan.
MM-kilpailuissa 2018 Dolberg pelasi 15 minuuttia alkulohko-ottelussa Ranskaa vastaan. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle Tanskan viimeisessä alkulohko-ottelussa ja pelasi sitten avauskokoonpanossa joukkueen kaikki kolme jatko-ottelua sen yltäessä välieriin. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi ensimmäisen ottelun avauskokoonpanossa ja tuli kahdessa muussa vaihdosta kentälle.
Georges Delerue

Georges Delerue (12. maaliskuuta 1925 Roubaix – 20. maaliskuuta 1992 Los Angeles) oli ranskalainen elokuvasäveltäjä, jonka musiikkia kuullaan yli 200 elokuvassa, muun muassa François Truffaut’n, Alain Resnais’n ja Fred Zinnemannin ohjauksissa. Hän voitti Oscarin musiikistaan vuoden 1979 elokuvaan "Pienet sydämet" (A Little Romance, ohj. George Roy Hill). Hän oli Oscar-ehdokkaana myös elokuvista "Tuhannen päivän kuningatar" (1969), "Operaatio Alfa" (1974) ja "Muistojeni Julia" (1977). Ranskalaisen César-palkinnon hän sai kolmena peräkkäisenä vuosina elokuvista "Préparez vos mouchoirs" (ohj. Bertrand Blier, 1978), "Rakkaus karkuteillä" (Truffaut, 1979) ja "Viimeinen metro" (Truffaut, 1980).
Työläisperheeseen syntynyt Delerue tuli tunnetuksi Ranskalaisen elokuvan uuden aallon ohjaajien suosimana elokuvasäveltäjänä. Vähitellen hänestä kiinnostuivat myös brittiläiset ja yhdysvaltalaiset elokuvantekijät. "Le Figaro" -sanomalehti kutsui tuotteliasta Deleruetä ”elokuvamusiikin Mozartiksi”.
Muita Deleruen musiikkia käyttäneitä ohjaajia ovat Oliver Stone ("Platoon" ja "Salvador"), Mike Nichols ("Tapaus Silkwood" ja "Elämäni kesä") ja Fred Zinnemann ("Ja koston hetki koitti" ja "Shakaali").
Ranskan valtio palkitsi Deleruen Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkillä.
Ken Russell teki vuonna 1966 BBC:lle dokumenttielokuvan Georges Deleruen työstä nimellä "Don't Shoot the Composer".
Fred Sasakamoose

Fred Sasakamoose (24. joulukuuta 1934 Debden, Saskatchewan, Kanada – 24. marraskuuta 2020) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Edustaessaan Chicago Black Hawksia kaudella 1953–1954, Sasakamoosesta tuli ensimmäinen NHL-liigassa pelannut intiaani.
Saskamoose pelasi NHL:ssa vain 11 ottelua ilman tehopisteitä. Lyhyen NHL-uransa jälkeen Saskamoose pelasi Quebecin liigan Chicoutimi Sagueneensissa ja Western Hockey Leaguen New Westminister Royalsissa ja Calgary Stampedessa seuraavien kahden kauden aikana ja palasi sitten amatöörijääkiekkoilun pariin kaudelle 1956–1957.