tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Joseph Coutts

Joseph Coutts (s. 21. heinäkuuta 1945 Amritsar) on pakistanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihittiin papiksi Lahoren hiippakuntaan 9. tammikuuta 1971 ja nimitettiin Hyderabadin koadjuuttoripiispaksi 5. toukokuuta 1988. Piispaksi vihkimnen seurasi 16. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bonaventure Patrick Paul, jota avustivat Armando Trindade ja Emanuele Gerada. 
Couttsista tuli 1. syyskuuta 1990 Hyderabad in Pakistanin piispa. 27. kesäkuuta 1998 hän sai nimityksen Faisalabadin piispaksi ja 25. tammikuuta 2012 Karachin arkkipiispaksi. Hänet ylennettiin kardinaaliksi vuonna 2018.
Lump-of-labour-virhekäsitys

Lump-of-labour-virhekäsitys on näkemys, jonka mukaan työpaikkojen määrä olisi vakio. Useimmat taloustieteilijät pitävät näkemystä harhaluulona. 
Työn tuottavuus on Suomessa 30-kertaistunut 150 vuodessa, mutta työllisyys on silti pysynyt melkein paikallaan 70 prosentissa. Professori Matti Pohjolan mukaan markkinat luovat uusia työpaikkoja poistuvien tilalle.
Työvoiman kasvu lisää työllisyyttä.
Marimonin ja Zilibottin tutkimuksen mukaan työajan rajoittaminen hieman lyhyemmäksi kuin se olisi vapailla markkinoilla voi lisätä hieman työllisyyttä mutta suurempi rajoittaminen vähentää työllisyyttä. Tämä pienikin lisäys vaatisi, että pääoma ei voisi sopeutua työvoiman määrän muuttumiseen, ja silloinkin hintana voi olla tuotannon huomattava väheneminen sekä julkisen talouden tasapainon heikkeneminen (sitäkin enemmän, jos rajoituksiin yhdistetään tukia). Lisäksi tutkimus oletti muun muassa palkkojen sopeutuvan täysin kitkattomasti alentuneeseen työaikaan (laskevan nopeasti). 
Kruegerin ja Pischken empiirisestä tutkimuksesta tekemän yhteenvedon mukaan työvoiman tarjonnan lisäys ei vaikuta työttömyysasteeseen, vaan työllisyys kasvaa samassa suhteessa kuin (työikäinen) väestökin. Tämä viittaa siihen, että työvoiman tarjonta luo työvoiman kysyntää. 
Suomen Pankin tutkijoiden raportin mukaan työvoiman lisääntyessä kansantalous houkuttelee enemmän investointeja ja näin työllisyys lisääntyy mutta työttömyys ei. Tämä näkyy siinäkin, että tyypillisesti isommassa taloudessa, kuten Ruotsissa, työttömyys tai palkkataso ei ole huonompi kuin Suomessa, vaikka työvoimaa on enemmän.
Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen VATT:n ylijohtajan Juhana Vartiaisen mukaan työttömyysaste ei juuri muutu, vaikka työvoima kasvaisi. Työttömyysastetta ei siis voi laskea työvoimaa vähentämällä sen enempää kuin rikkaruohoja saisi pois peltoalaa vähentämällä. Hänestä ajatus, että työpaikkojen määrä olisi vakio, on virheellinen. Vuosittain syntyy ja tuhoutuu satojatuhansia työpaikkoja. Työllisyys määräytyy suunnilleen työvoiman määrän perusteella. Suomessa on arviolta seitsemän prosentin rakenteellinen työttömyys, joka johtuu kannustinongelmista, ihmisten asumisesta paikoissa, joissa heitä on vaikea työllistää, osaamisen puutteista ja muusta.
Aiheesta muualla.
Kansainvälinen työläisurheiluliitto

Kansainvälinen työväen ja amatööriurheilun urheiluliitto (, lyh. CSIT) on vuonna 1946 Brysselissä, Belgiassa perustettu urheiluliittojen keskusliitto, jonka päämaja on Wienissä, Itävallassa. Se perustettiin jatkamaan toiseen maailmansotaan loppuneen Sosialistisen työläisurheiluinternationaalin toimintaa. 
Nykyään CSIT:llä on 38 jäsenjärjestöä 30 eri maassa. Niihin kuuluu yhteensä yli 20 000 urheiluseuraa, joissa on noin 15 miljoonaa henkilöjäsentä. Suomesta CSIT:n jäsenenä on Suomen Työväen Urheiluliitto.
Liitto on vuodesta 2008 lähtien järjestänyt "CSIT:n maailmankisoja", jotka ovat keränneet tuhansia osanottajia.
Matias Ojala (koripalloilija)

Matias Ojala (s. 20. heinäkuuta 1989 Espoo) on suomalainen ammattilaisuran päättänyt koripalloilija.
Ura.
Ojala on Järvenpään Koripalloseuran kasvatti ja voitti seuran paidassa A-junioreiden SM-kultaa kaudella 2007–2008. Seuraavaksi kaudeksi Ojala siirtyi pääsarjatasolle Porvoon Tarmoon, jonka lisäksi hän pelasi samanaikaisesti I-divisioonaa Järvenpään Koripalloseurassa.
Kaudella 2009–2010 hän edusti neljän ottelun ajan Team Uusimaata, mutta pelasi valtaosan kaudesta kuitenkin Joensuun Katajan joukkueessa. Ojala pelasi Katajassa myös kauden 2010–2011 ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Lappeenrannan NMKY:n joukkueeseen. Vuonna 2012 hän siirtyi Kauhajoen Karhuun.
Kauden 2014–2015 päätteeksi Namika Lahti haettiin konkurssiin, ja Ojala joutui etsimään uuden seuran. Elokuussa 2015 hänen uutisoitiin siirtyvän ruotsalaiseen Uumaja BSKT:hen. Ojala myönsi neuvottelut Uumajan ja muutaman muun seuran kanssa mutta kertoi olevansa toistaiseksi vapaa pelaaja. 16. elokuuta 2015 Bisons Loimaa julkaisi tehneensä sopimuksen Ojalan kanssa kaudelle 2015–2016.
Kesäkuussa 2016 Ojala siirtyi Salon Vilppaaseen.
Toukokuussa 2018 Ojala palasi Joensuun Katajaan kaksivuotisella sopimuksella muun muassa kansainvälisten otteluiden pelaamismahdollisuuden vuoksi.
Maajoukkue.
Ojala pelasi urallaan 31 nuorten maaottelua ja miesten haastajamaajoukkueen otteluita. Miesten maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran Latviaa vastaan 31. elokuuta 2018.
Pelityyli ja ominaisuudet.
Ojala pelaa joko pienenä tai isona laitahyökkääjänä ja on hyvä vapaa- ja kolmen pisteen heittojen heittäjä. Hän on henkisesti vahva joukkuepelaaja, joka pystyy puolustamaan useampaa pelipaikkaa ja itseään jopa 10 senttimetriä pidempiä pelaajia.
Mies ja nainen (albumi)

Mies ja nainen on Herra Ylppö &amp; Ihmiset -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 18. tammikuuta 2012. Se debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla.
Peter Harrold

Peter Jacob Harrold (s. 8. elokuuta 1983 Kirtland Hills, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesin organisaatiossa.
Ura.
Harrold pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssä Los Angeles Kingsin paidassa kaudella 2006–2007. Harrold edusti Yhdysvaltoja jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa 2009.
12. elokuuta 2011 Harrold teki yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa.
Yksityiselämä.
Harroldin vaimo Casey on entisen NFL-pelaaja Dwight Clarkin tytär.
Ruhtinatarkirvari

Ruhtinatarkirvari ("Sphiximorpha subsessilis") on kukkakärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji. Lähisukulaistensa tapaan se on koko esiintymisalueellaan harvinainen. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö.
Ruhtinatarkirvari on 10–15 mm koollaan melko kookas ja erehdyttävästi eräitä yksineläviä ampiaislajeja muistuttava kukkakärpänen. Kärpäsen ruumis on musta ja lähes karvaton, joskin naaraan takaruumiin 3. vatsapuolen jaokkeessa on pitkiä, vaaleita karvoja. Tuntosarvet ovat selvästi päätä pitemmät, niiden tyvellä oleva nystyrä on pituuttaan leveämpi ja selvästi ensimmäistä jaoketta lyhyempi. Tuntosarveen liittyvä uloke, arista, sijaitsee aivan sarven kärjessä. Takaruumis on muodoltaan nuijamainen ja sen poikki kulkee kolme kapeaa, keltaista poikkijuovaa. Keskiruumiin sivuilla on keltaisia laikkuja ja keskiruumiin takaosan mustassa scutellumissa on keltainen poikkijuova. Siipien etureuna on selvästi tummentunut.
Kärpäsissä melko samannäköisiä lajeja ovat kukkakärpäsiin kuuluvat kuningatarkirvari ("Ceriana conopsoides"), kuningaskirvari ("Doros profuges") sekä joissakin määrin myös naamiokärpäsiin kuuluvat "Physocephala" -suvun lajit.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajista on havaintoja pääasiassa osasta Etelä- ja Keski-Eurooppaa sekä Balkanin alueelta. Pohjoisempana se tunnetaan vain Venäjältä, Suomesta ja Ruotsista. Laji on kaikkialla harvinainen. Ruotsissa laji on tavattu yhden kerran vuonna 1963 eikä Suomestakaan ole tavattu kuin vain muutamia yksilöitä.
Elinympäristö ja elintavat.
Ruhtinatarkirvari elää vanhoissa lehtimetsissä, joissa on runsaasti lahopuuta. Kärpäset viihtyvät enimmäkseen korkealla oksistoissa, mutta laskeutuvat ajoittain kukille ruokailemaan. Lentoaika sijoittuu touko-kesäkuuhun, joskin ruotsalainen yksilö on tavattu syyskuussa.
Lajin toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta. Sen otaksutaan elävän kosteissa, vanhojen lehtipuiden kaarnan alaisissa koloissa. Naaraan on myös nähty munivan useiden tuntien ajan hevoskastanjan kuorelle, mahlaa valuvan vahingoittuneen kohdan ympäristöön.
Suomessa laji on luokiteltu hävinneeksi, Ruotsin kansallisessa uhanalaisluokituksessa se on erittäin uhanalainen
Harjukarikelude

Harjukarikelude ("Drymus pilicornis") on varjoluteiden heimoon kuuluva pienehkö ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö.
Harjukarikelude on 2,3–3,8 mm:n pituinen, jalkoja ja tuntosarvia myöten kauttaaltaan tummanruskea ludelaji. Pää ei ole kiiltävä. Etuselän poikki kulkee uurre, jonka etupuolelta selkä on täynnä pieniä pisteitä kun uurteen takapuolella pisteet ovat huomattavasti suurempia. Keskeisenä lajituntomerkkinä raajojen säärissä on pitkiä, pystyssä sojottavia karvoja.
Levinneisyys.
Lajin levinneisyys ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Pohjois-Kiinaan ja Venäjän kaukoitään. Suomessa harjukarikeluteella on ollut esiintymä Lohjalla, mutta luteita ei ole tavattu vuoden 1930 jälkeen.
Elinympäristö ja elintavat.
Harjukarikelude on paahdeympäristöjen asukki. Ulkomailla se esiintyy pääasiassa alvareilla ja kuivilla, kallioisilla kedoilla, joiden maaperä on kalkkivaikutteista ja joilla kasvaa kangasajuruohoa ("Thymus serpyllum").
Vuoden 2000 uhanalaisluokituksessa laji katsottiin erittäin uhanalaiseksi, mutta vuoden 2010 luokituksessa luokitus on alueellisesti hävinnyt. Uhanalaisuuden perusteena lajille on avoimien alueiden umpeenkasvu sekä kuloalueiden väheneminen.
Kanikuly

"Kanikuly" on venäläinen musiikkikappale.
Sana Каникулы on venäjää ja tarkoittaa (koulujen) kesälomaa. Englanninkielisessä versiossa How Do You Do? lauletaan loman vietosta matkustaen. Kappaleesta on sittemmin tehty lukuisia eri esittäjien versioita.
Versiot.
Alkuperäisen version kappaleesta teki Bum!-niminen venäläinen yhtye (nimi englanniksi Boom). Katyaa oli yhtyeen laulaja ja hänen lisäkseen yhtyeessä oli kaksi miestä (dj:nä), mutta myöhemmin heidät vaihdettiin kahteen naisvokalistiin. Tätä ennen kuitenkin saksalainen popnelikko beFour teki kappaleesta ensimmäisen englanninkielisen version. Katya, Helena ja Maria muodostavat yhdessä yhtyeen Boom. Heidän esittämänsä version myötä kappale sai paljon huomiota tanssimusiikkirintamalla ja siitä tehtiin useita remix-versioita. Pirteän poptrio Djulin versiossa sanoitukset sijoittuvat nuorten vapaa-ajan viettoon ja tytöt (Romy Krommert, Yael van Rosmalen ja Kirsten van der Wilt) laulavat väliosat hollanniksi. Za-No-Zan versiossa mennään takaisin lähemmäs alkuperäistä ideaa, musiikkivideolla esityspaikkana on koulu ja lapset tanssivat taustalla. Code Red on venäläinen tanssimusiikkiyhtye, jonka laulajana toimii Maria Baimler. Aiemmin yhtyeeseen kuului myös Marc Staudinger.
Katvelude

Katvelude ("Heterogaster urticae") on varjoluteiden heimoon lukeutuva ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö.
Suhteellisen kookas lude, jonka ruumiin pituus vaihtelee 5,8–7,3 mm välillä. Ruumis on väritykseltään enimmäkseen tumman ruskea ja kauttaaltaan pienten pisteiden kuvioima. Pää on etuselkää kapeampi ja keskiselän pikkukilpi on tummanruskea ja pitempi kuin raja, jolla peitinsiipien kitinisoituneet osat (clavukset) koskettavat toisiaan. Päässä ja etuselässä on pitkiä karvoja. Takaruumiin reunus (connexivum) on kaksivärinen tummien ja vaaleiden alueiden vuorotellessa. Raajojen reidet ovat tummanruskeat, mutta sääret ovat keltaiset ja niissä on kolme tummaa poikkijuovaa.
Levinneisyys.
Katveluteen levinneisyys ulottuu Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa siitä on runsaasti vanhoja havaintoja, pääasiassa Ahvenanmaalta ja Lounais-Suomesta, mutta viimeisin havainto on Korppoosta, Jurmon saarelta vuodelta 1953.
Elinympäristö ja elintavat.
Katveluteen ravintokasveja ovat nokkonen ja rautanokkonen. Ulkomaisten havaintojen mukaan laji viihtyy maatalousympäristöissä sekä tunkioilla ja komposteissa. Laji talvehtii aikuisena ja talvehtineet yksilöt parittelevat keväällä.
Vuoden 2000 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa katvelude luokiteltiin vaarantuneeksi, mutta vuoden 2010 luokituksen mukaan se on hävinnyt Suomesta.
Karvaraitalude

Karvaraitalude ("Pilophorus confusus") on kuneluteiden suureen heimoon kuuluva, ulkonäöltään hivenen muurahaismainen ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö.
Karvaraitaluteen ruumiin pituus on noin 3,4–4,5 mm ja olemus muistuttaa lähilajien tapaan hieman muurahaista. Pää, etuselkä sekä selän keskiosan pikkukilpi ovat mustat, tuntosarvet ja raajat punaruskeat. Pään takareuna on terävä. Peitinsiivet ovat kellanruskeat ja niiden poikki kulkee kaksi suomumaisten karvojen muodostamaa hopeanvalkoista poikkiviirua. Peitinsiivet ovat tiheästi pitkien ja pystyjen karvojen peittämät.
Levinneisyys.
Lajia tavataan laajalti Euroopassa ja Aasiassa. Suomessa sen levinneisyys on ollut itä- ja eteläpainotteinen, mutta havaintoja on laajalta alueelta Viimeisimmät havainnot karvaraitaluteista on tehty Kirkkonummella vuonna 1972 sekä Vantaalla vuonna 1973.
Elinympäristö ja elintavat.
Karvaraitaluteen elinympäristöä ovat lehtipuita kasvavat puoliavoimet paikat, Keski-Euroopassa erityisesti rannat ja kosteikot. Tyypillisesti lajia löytyy pajuilta, lepiltä sekä haavoilta. Luteet käyttävät ravinnokseen sekä kasvinesteitä että saalistavat kirvoja. Yksilöitä on tavattu heinä-elokuussa.
Vielä vuoden 2000 uhanalaisluokituksessa laji luokiteltiin silmälläpidettäväksi, mutta vuoden 2010 uhanalaisuusluokka on alueellisesti hävinnyt. Uhanalaisuusarvion perusteena on toiminut metsien puulajisuhteiden muutokset ja luokituksen muuttumisperusteena vuosien 2000 ja 2010 arviointien erilaiset kriteerit.
Jaakko Tapaninen

Jaakko Tapaninen (s. 1964) on suomalainen kirjailija, journalisti, konsultti ja yritysjohtaja. Hän on perustamansa viestintäyrityksen Great Point Oy:n toimitusjohtaja. Tapaninen tunnetaan myös tehtävistään "Image"-lehden päätoimittajana, Kustannusosakeyhtiö Tammen kustannusjohtajana, Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaan toimitusjohtajana, yhtenä uuden Nuorsuomalaisen puolueen perustajista sekä useiden tietokirjojen kirjoittajana.
Ura.
Jaakko Tapanisen ura journalistina alkoi vasta perustetusta "City"-lehdestä, jossa hän työskenteli reportterina, "City in English" -lehden päätoimittajana ja itse päälehden päätoimittajana vuosina 1987–1991. Tämän jälkeen hän siirtyi "Image"-lehden päätoimittajaksi vuosiksi 1991-1997. Vuosina 1995–1997 hän oli myös lehteä julkaisseen Image-Kustannuksen toimitusjohtaja. Vuonna 1997 hänet kutsuttiin Bonnier-konsernin omistukseen siirtyneen Kustannusosakeyhtiö Tammen yleisestä kirjallisuudesta vastaavaksi kustannusjohtajaksi. Vuonna 1997 Tapaninen hankki yhdessä kustannuspäällikkö Terttu Toiviaisen kanssa Tammelle Harry Potter -kirjojen kustannusoikeudet, mistä seurasi myös Suomessa historiallinen lastenkirjailmiö ja -menestys. Tapaninen toimi Tammessa vuoteen 2006.
Syyskauden 1997 Tapaninen juonsi TV2:ssa viikoittaista ajankohtaisohjelmaa "Varjohallitus".
Vuonna 2006 Tapaninen toimi Bazar Kustannuksen vt. kustantajana.
Vuonna 2006 Tapaninen perusti Great Point Oy -nimisen viestinnän konsultointi- ja suunnitteluyrityksen ja työskenteli sen palveluksessa vuoden 2010 alkuun, jolloin hänet valittiin Kustannus-Osakeyhtiö Kotimaan toimitusjohtajaksi. Kesäkuussa 2014 Tapaninen ilmoitti jättävänsä Kotimaan toimitusjohtajan tehtävät ja keskittyvänsä taas Great Pointin kehittämiseen.
Koulutus ja perhesuhteet.
Tapaninen kirjoitti ylioppilaaksi Tapiolan lukiosta ja on valmistunut valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Vuodesta 1992 hän on ollut naimisissa Birgit Tapanisen kanssa. Parilla on Sofia-tytär. 
Poliittinen toiminta ja luottamustehtävät.
Vuonna 1994 Tapaninen julkaisi yhdessä ystäviensä Risto E. J. Penttilän ja Janne Jutilan kanssa pamfletin "Ultimatum Isänmaalle – Nuorsuomalainen näkemys Suomen mahdollisuuksista". Keskellä syvää lamaa julkaistu optimistinen teos herätti laajaa kiinnostusta ja johti uuden Nuorsuomalaisen puolueen syntyyn ja osallistumiseen eduskuntavaaleihin vuonna 1995. Tapaninen oli puolueen ehdokkaana Uudellamaalla, mutta jäätyään valitsematta jättäytyi syrjään puolueen toiminnasta.
Vuonna 2007 Tapaninen valittiin silloisessa Pohjan kunnassa sijainneen Pohjan Ruukkiteollisuus Oy:n hallituksen puheenjohtajaksi. Hänellä oli keskeinen rooli, kun suurin osa kunnan kiinteistöyhtiön omistamista Billnäsin ruukin teollisista rakennuksista myytiin yrittäjä Olli Muuraiselle vuonna 2008.
Tapaninen on KSF Median hallituksen jäsen ja Suomen Kulttuurirahaston johtokunnan jäsen.
Pikkubulbuli

Pikkubulbuli ("Eurillas virens") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkubulbulia tavataan laajalla alueella Afrikassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Senegalista Nigerian kautta Keniaan. Etelässä sitä tavataan Mosambikin, Sambiaan ja Angolaan asti. Pikkubulbulin on kuvattu olevan hyvin yleinen. Esimerkiksi pelkästään Liberiassa arvioidaan elävän 4 miljoonaa yksilöä. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Raitaposkibulbuli

Raitaposkibulbuli ("Arizelocichla milanjensis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Raitaposkibulbulia tavataan Keniassa, Malawissa, Mosambikissa, Tansaniassa ja Zimbabwessa. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja sen kannankehitys on laskeva. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Tulvaniittyhelosurri

Tulvaniittyhelosurri ("Helophilus bottnicus") on erittäin harvinainen kukkakärpäslaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö.
Tulvaniityhelosurri on 10–12 mm pituudellaan keskikokoinen, joskin suvulleen tyypillisesti rotevahko kukkakärpänen. Ruumiin yleisväri on musta. Keskiruumiin selkäpuolen ja scutellumin karvoitus on yksivärisen kellertävää. Takaruumiin toisen jaokkeen sivuilla on kellertävät täplät, minkä lisäksi koiraalla takaruumiin jaokkeiden 2–4 ja naaraalla jaokkeiden 2–5 poikki kulkee kapeat, keskeltä katkeavat harmaat poikkijuovat.
Hieman samannäköinen laji on kulohelosurri ("Helophilus groenlandicus").
Levinneisyys.
Koko maailmassa laji tunnetaan ainoastaan Ruotsista, Suomesta sekä Venäjällä Siperiasta. Ainoa Suomesta löydetty yksilö on tavattu Suomussalmen Ruhtinansalmesta 1930-luvulla.
Elinympäristö ja elintavat.
Tulvaniittyhelosurrin elintavoista tiedetään hyvin vähän. Ruotsissa ainoat havainnot lajista on tehty kesäkuussa vuonna 1843 ja niiden mukaan kärpäset hakeutuivat punaherukoiden ja tunturipajujen kukille. Kärpäsiä on tavattu jokien rantaniityiltä ja on oletettu, että toukat ovat riippuvaisia tulvaniityistä. Mikäli näin on, vesistöjen sääntely vaarantaa lajin säilymisen.
Kansallisissa uhanalaisarvioinneissa tulvaniittyhelosurri on määritelty alueellisesti hävinneeksi sekä Suomesta että Ruotsista
Infestissumam

Infestissumam () on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2013. Albumin tuottajana toimi Nick Raskulinecz ja se äänitettiin Nashvillessä, Tennesseessä. Loma Vista Recordings julkaisi sen Pohjois-Amerikassa 16. huhtikuuta yhteistyössä Republic Recordsin kanssa, joka on osa Universal Music Groupia Albumin teema jatkuu siitä mihin edellisen albumin ("Opus Eponymous") teema loppui eli Antikristuksen syntymästä.
Albumi on myynyt Ruotsissa kultaa.
Viirusiplari

Viirusiplari ("Eumerus ruficornis") on pieni kukkakärpäslaji. Se on Euroopassa laajalti taantunut ja Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö.
"Eumerus"-suvun lajit ovat yleensä varsin vaikeita erottaa toisistaan. Viirusiplari on suvulle tyypilliseen tapaan pieni, vain noin 6–7 mm:n pituinen tumma, hieman pitkänomainen kärpänen, jolla on pitkäkarvainen naama sekä selvästi paksuuntunut takimmaisen raajaparin sääri. Keskiruumiin selkäpuolella erottuu heikosti harmaita pitkittäisviiruja ja takaruumin toisen ja kolmannen jaokkeen sivuilla on harmaat, kaarevat täplät. Lajityypillisinä tuntomerkkeinä tuntosarvien reunat ovat tummanpunaiset, koiraan takaruumiin neljännen jaokkeen takareunassa on keltainen poikkijuova ja naaraan päälaella etummaisen ja takimmaisen pistesilmän välimatka on pitempi kuin matka takimmaisesta pistesilmästä verkkosilmien takareunoja yhdistävälle linjalle.
Levinneisyys.
Viirusiplarin keskeistä elinaluetta ovat Pohjois-Afrikka sekä Euroopan eteläosat. Aikaisemmin se on esiintynyt laajasti Länsi- ja Pohjois-Euroopassa aina Etelä-Ruotsiin saakka, mutta vaikuttaa sieltä nykyisin enimmäkseen hävinneen. Suomesta laji on tavattu vain yhden kerran Turusta vuonna 1849.
Elinympäristö ja elintavat.
Viirusiplari elää kosteilla niityillä purojen, jokien ja järvien rantamilla. Aikuiset kärpäset viihtyvät puolivarjoisissa ympäristöissä kasvillisuuden ja pensaiden siimeksessä ja käyvät ainakin leinikkien kukilla. Ne ovat lennossa kesäkuusta elokuulle. Toukkaa tai sen elintapoja ei tunneta.
Laji on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi sekä Suomesta että Ruotsista.
Neuvostoliiton alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Neuvostoliiton alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edusti Neuvostoliittoa jääkiekon alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa. Joukkue jäi vain kerran ilman Euroopan-mestaruusmitalia ja tämä tapahtui vuonna 1986.
Rubinho

Rubinho (oik. Rubens Fernando Moedim; s. 4. elokuuta 1982) on brasilialainen jalkapallomaalivahti, joka pelaa tällä hetkellä kotimaassaan Avaíssa. Hän on pelannut yli kymmenen vuotta Italiassa.
Maajoukkueura.
Rubinho valittiin vuoden 2001 nuorten MM-kilpailuihin (FIFA World Youth Championship) Brasilian maalivahdiksi. 
Muuta.
Myös Rubinhon isoveli, Zé Elias, oli tunnettu jalkapalloilija. Hän pelasi melkein 15 vuoden ajan ammattilaisena 16 eri seurassa vuosina 1993–2009.
Martina Strutz

Martina Strutz (s. 4. marraskuuta 1981 Schwerin) on saksalainen seiväshyppääjä.
Ura.
Strutz saavutti hopeaa Daegun MM-kisoissa 2011 silloisella Saksan ennätyksellä 480 cm. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän voitti hopeaa tuloksella 460 cm. Lontoon olympiakisoissa 2012 Strutz sijoittui viidenneksi.
Lähde: IAAF
Luettelo Suomen jätinkirkoista

Tämä on luettelo Suomen jätinkirkoista, joka perustuu jätinkirkkojen varsin epämääräiseen määritelmään. Niiden rakentamisen tarkoituksesta ei ole vielä päästy yksimielisyyteen. Siksi voi olla, ettei kaikkia jätinkirkkoja ole tunnistettu tai luokiteltu oikein, ja ne puuttuvat siksi alla olevasta luettelosta. Osa jätinkirkoiksi tulkituista rakennelmista on luokiteltu jätinkirkoiksi pienin varauksin, mutta sisältyvät silti tähän luetteloon.
Jätinkirkot ovat joissakin tapauksissa olleet kivikautisen kylän keskuksia ja niiden ympärillä on löydetty monipuolisia rakenteita.
Taulukoissa on ilmoitettu kohteen karttanimi tai todennäköinen kutsumanimi. Jätinkirkon ajoitus saattaa puuttua tutkimuksien keskeneräisyyden vuoksi. Kuntaan on lisätty sulkuihin myös entisen kunnan nimi. Osa kohteista sisältää useita jätinkirkkoja ja ne kuvaillaan samassa artikkelissa. Kohteet on lueteltu maakunnittain: ensimmäisenä on Pohjois-Karjalan ainoa kohde ja sen jälkeen etelästä pohjoiseen Pohjanmaan maakuntien ja Lapin jätinkirkot.
Lähteet.
Seuraavissa lähteissä on luetteloita jätinkirkoista, jotka on lueteltu tässä artikkelissa.
Ristivedon tuulipuisto

Ristivedon tuulipuisto on Pohjois-Pohjanmaalla Merijärven Ristivedolla Pyhänkosken kylän lähellä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 6 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 14 megawattia. Voimalat on rakentanut Puhuri Oy ja ne omistaa Perhonjoki Oy.
Yleistä.
Tuulivoimapuisto sijaitsee Pyhänkosken kylän vieressä ja Pyhäjoen kuntarajan tuntumassa kallioisella ylängöllä. Tuulivoimalat on sijoitettu siten, että kauimmaiset ovat 2,6 kilometrin etäisyydellä ja poikittain noin 750 metrin etäisyydellä toisistaan. Kaikki voimalaitokset sisään sulkevan alueen pinta-ala on noin 85 hehtaaria. Voimaloiden perustukset on rakennettu pienille kohoumille, jotka sijaitsevat 60 metriä mpy. Tuulipuiston sisällä ja lähellä sijaitsee ampumarata, ulkoilureitti ja laskettelurinne. 
Kaikki kuusi tuulivoimalaitosta ovat Sieminsin valmistamia Siemens SWT-2.3-108-mallia. Voimaloiden napakorkeus on 115 metriä, tuuliturbiinin halkaisija on 108 metriä, ja kapasiteetti on 2,3 megawattia.
Tuulipuiston ohittaa seututieltä 787 haarautuva Talusperälle johtaa tie, josta voimala-alueelle haarautuu huoltotiet. Taulsperän tien varressa sijaitsee sähköasema, josta on lyhyt yhteys tietä seuraavaan korkeajännitelinjaan. Sähköasemalle johdetaan sähkö tuulivoimaloilta maakaapeleita pitkin.
Rakentaminen.
Tuulivoimapuiston suunnittelu aloitettiin vuonna 2008, rakennusluvat hyväksyttiin vuonna 2010 ja rakentaminen käynnistyi keväällä 2012. Tuulipuisto valmistui ja liitettiin sähköverkkoon vuonna 2013.
Suresh Babu

Suresh Babu (10. helmikuuta 1953 Kollam, Kerala – 19. helmikuuta 2011 Ranchi, Jharkhand) oli intialainen yleisurheilija, päälajeinaan pituus- ja korkeushyppy sekä kymmenottelu. Hän syntyi Keralassa.
Babu kuoli 19. helmikuuta 2011. 
Nuoruus.
Babu syntyi 10. helmikuuta 1953 Keralassa, Intiassa. Hänen ensimmäinen esiintymisensä kansallisella tasolla oli Jalandharissa 1969. Kolme vuotta myöhemmin hän voitti korkeushypyssä Intian mestaruuden. Babu oli korkeushyppääjä kuuden vuoden ajan, kunnes siirtyi pituushyppääjäksi. Hän voitti korkeushypyn Intian mestaruuden kuusi kertaa, pituushypyn Intian mestaruuden kolme kertaa vuosina 1974, 1977 ja 1979, kolmiloikan Intian mestaruuden kolmesti 1974, 1976 ja 1978 ja myös kymmenottelun Intian mestaruuden kolme kertaa. 
Kansainvälinen ura.
Ensimmäisen kerran Babu kilpaili kansainvälisellä tasolla kesäolympialaisissa 1972, jossa karsiutui korkeushypyn loppukilpailusta. Ensimmäisen mitalinsa hän ansaitsi vuoden 1974 Aasian kisoissa, pronssia kymmenottelusta. Hän voitti kymmenottelun Aasian-mestaruuden 1975. Vuonna 1978 hän saavutti pituushypyssä kultaa Aasian kisoissa ja pronssia Kansainyhteisön kisoissa. Hän sai pituushypyssä hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 1979. Tämän jälkeen hän lopetti aktiiviuransa ja jatkoi yleisurheilun valmennus- ja hallintotehtävissä.
Ennätykset.
Lähde: Sports Reference
Jesús Antonio Lerma Nolasco

Jesús Antonio Lerma Nolasco (4. heinäkuuta 1945 Xalisco – 10. maaliskuuta 2025 Tepic) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tepicin hiippakuntaan 24. joulukuuta 1971 ja nimitettiin Méxicon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Aulonin titulaaripiispaksi 7. toukokuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Norberto Rivera Carrera, jota avustivat Christophe Pierre ja Carlos Aguiar Retes.
Deccan 360

Deccan 360 oli rahtilentoyhtiö, jonka kotipaikka oli Bangalore Intiassa.
Historia.
Deccan 360 aloitti lennot marraskuussa 2009. Sen perusti kapteeni G. R. Gopinath, joka omisti aiemmin Air Deccanin, jonka hän myi Kingfisher Airlinesille. Yhtiö aloitti operoinnin kolmella Airbus A310 -koneella ja viidellä ATR -koneella. Airbuseilla oli kuitenkin huolto-ongelmia ja ne olivat usein poissa käytöstä. Deccan 360 palautti vuokratut Airbusit toukokuussa 2011 ja lopetti toimintansa myöhemmin samassa kuussa.
Kohteet.
Deccan 360 lensi seuraaviin kohteisiin:
Laivasto.
Deccan 360:n laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet joulukuussa 2012:
Laivastoon kuuluivat aiemmin myös seuraavat lentokoneet:
Trogen (Sveitsi)

Trogen on kunta Koillis-Sveitsissä, Appenzell Ausserrhodenin kantonissa. Kunnassa on runsaat 1 700 asukasta. Trogen sijaitsee kumpuilevalla ylänköalueella, noin 10 kilometriä Sankt Gallenista kaakkoon. 
Trogen on tunnettu Pestalozzi-kylästä.
Kaupunkiin on Appenzeller Bahnen -yhtiön (aikaisemmin "Trogenerbahn") rautatieyhteys Speicherista ja Sankt Gallenista.
Speicher (Sveitsi)

Speicher on kunta Koillis-Sveitsissä, Appenzell Ausserrhodenin kantonissa. Kunnassa on vajaat 4 000 asukasta. Speicher sijaitsee kumpuilevalla ylänköalueella, noin viisi kilometriä Sankt Gallenista kaakkoon. 
Kuntaan on Appenzeller Bahnen -yhtiön (aikaisemmin "Trogenerbahn") rautatieyhteys Sankt Gallenista ja Trogenista.
Tereftaloyylikloridi

Tereftaloyylikloridi (C8H4Cl2O2) on tereftaalihaposta johdettu happokloridi. Yhdistettä käytetään valmistettaessa muun muassa kestäviä tekokuituja.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa tereftaloyylikloridi on valkoisia, neulamaisia kiteitä. Se reagoi veden ja alkoholien kanssa, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin, kuten dietyylieetteriin. Tereftaloyylikloridia valmistetaan tereftaalihapon ja tionyylikloridin välisellä reaktiolla.
Tereftaloyylikloridia käytetään eräiden lääkkeiden ja väriaineiden valmistuksessa. Tärkein käyttökohde on kuitenkin erilaisten tereftaalihappojohdannaisten, kuten polyesterien ja polyamidikuitujen valmistus. p-Fenyleenidiamiini reagoi tereftaloyylihapon kanssa muodostaen aramidikuituihin kuuluvaa erittäin kestävää Kevlaria. Para-asemassa toisiinsa nähden sijaitsevat aromaattiset ryhmät antavat kuidulle sen lujuuden. Reaktiossa liuottimena käytetään heksametyylifosforiamidia ja N-metyylipyrrolidonia.
Lee Daniels

Lee Louis Daniels (s. 24. joulukuuta 1959 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja tuottaja. Hän on ohjannut elokuvan "Precious", joka oli ehdokkaana kuudessa Oscar-palkintosarjassa.
M/S Bergensfjord (1993)

M/S Bergensfjord (tulevalta nimeltään M/S Oslofjord) on Fjord Linen omistama vuonna 1993 valmistunut matkustaja-autolautta. Se liikennöi aiemmin Norjan ja Tanskan välisellä reitillä Hirtshals-Stavanger-Bergen. Kevään 2014 alus oli uudelleenrakennettavana STX Finlandin Rauman telakalla.
Historia.
Alkuvuodet.
M/S Bergen laskettiin vesille Bruce Yardin telakalla Landskronassa 29. tammikuuta 1993. 19. kesäkuuta 1993 laiva luovutettiin Rutelaget Asköy-Bergen A/S-yhtiölle (nyk. Fjord Line). 27. kesäkuuta 1993 laiva asetettiin reittiliikenteeseen reitille Bergen-Stavanger-Egersund-Hanstholm, myöhemmin reitiksi vakiintui Bergen-Egersund-Hanstholm. Kesäkuukausina liikennöitiin vain osuutta Egersund-Hanstholm.
Vuonna 1997 "Bergen" rekisteröitiin Bergen Nordhordland Rutelag ASA:n omistukseen. Samana vuonna laivaan rakennettiin suurempi verovapaa myymälä. Huhtikuussa 1997 "M/S Bergen" ajoi karille. Vahinkojen korvaus kesti 3 viikkoa.
Vuonna 2003 Bergen Nordhordland Rutelag ASA päätti vuokrata "M/S Bergenin" tanskalaiselle DFDS:älle. Laiva jatkoi liikenteessä 7. huhtikuuta 2003 asti.
DFDS.
10. huhtikuuta 2003 M/S Bergen vuokrattiin DFDS-yhtiölle Tanskaan. Laiva sai uuden nimen M/S Duchess of Scandinavia. DFDS siirsi aluksen reitille Cuxhaven-Harwich. 25. marraskuuta 2004 laiva myytiin norjalaiselle Bergensfjord KS-yhtiölle. Laiva jatkoi silti DFDS:n liikenteessä.
Fjord Line.
12. lokakuuta 2005 laiva sai uuden nimen M/S Atlantic Traveller. Laiva jatkoi reitillä Cuxhaven-Harwich 6. marraskuuta 2005 asti. Sen jälkeen laiva lähti Fredericiaan telakoitavaksi, ja 17. marraskuuta 2005 laiva aloitti liikenteen välillä Bergen-Haugesund-Egersund-Hanstholm.
Tammikuussa 2008 laiva sai telakoinnin yhteydessä uuden nimen M/S Bergensfjord. Saman vuoden maaliskuussa laivan omistajaksi rekisteröitiin Fjord Line Skibsholding A/S ja lokakuussa laiva aloitti liikenteen uudella reitillä Bergen-Stavanger-Hirtshals.
Siirtyminen Ruotsin-liikenteeseen.
5. kesäkuuta 2013 Fjord Line ilmoitti solmineensa telakkayhtiö STX Finlandin Rauman telakan kanssa sopimuksen "M/S Bergensfjordin" uudelleenrakentamisesta lyhyelle Sandefjord-Strömstad-linjalle sopivaksi . Laivan nimi vaihtuu uudelleenrakentamisen yhteydessä, koska Fjord Linen uuden aluksen nimeksi tulee myös Bergensfjord. Uusi nimi on Oslofjord .
Mont Ventoux

Mont Ventoux on vuori Ranskan Provencessa olevassa Vauclusen departementissa. Tämä yksittäinen korkea vuori näkyy pitkälle ympäristöönsä ja sitä kutsutaankin "Provencen jättiläiseksi". Vuori luetaan kuuluvaksi Alppeihin, vaikka se sijaitsee niistä vähän erillään.
Tour de France.
Mont Ventoux on ollut useasti Tour de Francen etapin maalina. Vuoren huipulle nousu on klassikko. Siinä viimeisen 20 kilometrin matkalla noustaan 1 582 metriä. Lisäksi vuorella tuulee paljon, mistä se on myös saanut useita lempinimiä. Vuoden 1967 Tourilla brittipyöräilijä Tom Simpson lyyhistyi kesken nousun ja menehtyi. 
Kirjailijoiden Mont Ventoux.
Ensimmäisenä vuorelle noususta kirjoitti italialainen runoilija Petrarca, joka nousi vuorelle 1300-luvulla. Nousu kesti kaksi päivää ja sen huipulta näkyi koko Comtat Venaissin, paaville kuulunut alue.
Ranskalainen filosofi Roland Barthes on kuvannut vuorta seuraavasti. Mont Ventoux on Moolok, pyöräilijöiden despootti, joka ei anna koskaan anteeksi heikoille, vaan vaatii kohtuuttomasti kärsimystä.
Kapp

Kapp voi tarkoittaa sukunimeä:
Paikannimeä:
Tapahtumaa:
Kauhajoen Koulukeskuksen liikuntahalli

Kauhajoen koulukeskuksen liikuntahalli (Kauhajoen liikuntahalli) on Kauhajoen Aninkujalla sijaitseva urheiluhalli. Liikuntahallin voi jakaa kolmeen osaan. Hallissa on putkikäytävä, jossa on juoksurata sekä hyppy- ja heittopaikka. Putkikäytävän kautta on myös kulkuyhteys Kauhajoen Yhteiskoulun liikuntasaliin. Katsomossa ja salitilassa on 1 500–2 000 istumapaikkaa. Hallin pinta-ala 1 049 m², korkeus 10,25 m. Useat Kauhajoen Karhun lajijaostot ja läheiset koulut käyttävät salia omiin tarpeisiinsa. Tästä hyvänä esimerkkinä ovat Kauhajoen lukion vanhaintanssit, jotka nykyisin järjestetään nimenomaan Koulukeskuksen liikuntahallissa.
Mansikka-ahon urheiluhalli

Mansikka-ahon urheiluhalli (mainosnimeltään MLL Areena, aiemmin Jatke Areena on vuosina 1972–1973 rakennettu urheiluhalli Kouvolassa, Pikku-Palomäellä. Urheiluhallin on suunnitellut arkkitehti Olavi Soukka. Rakennusta hallitsee sali, jonka pyramidin muotoista kattoa kannattelevat liimapuupalkit. Kouvolan Sanomien mukaan urakkasopimus allekirjoitettiin Rakennusliike W. P. Henttosen kanssa 7. marraskuuta 1972. Harjannostajaisia vietettiin 30. maaliskuuta 1973 ja vihkiäistilaisuus oli 2. syyskuuta 1973. Kouvolan Kouvot ja Sudet Salibandy pelaavat kotiottelunsa hallissa. Mansikka-ahon urheiluhallin nimeksi tuli vuonna 2017 Jatke areena, kun Kouvot ja Jatke oy solmivat yhteistyösopimuksen. 20.11.2022 lähtien hallin markkinointinimenä on toiminut MLL Areena, kun Suomen Ässä-Asunnot lahjoitti ostamansa nimen käyttöoikeuden Lastensuojeluliiton Kaakkois-Suomen piiri ry:lle.
Loimaan liikuntahalli

Loimaan liikuntahalli (Puistokadun liikuntahalli) on urheiluhalli Loimaalla. Bisons ja Hurrikaani pelaavat kotiottelunsa hallissa. Hallissa on tiloja seuraaville lajeille: koripallo, lentopallo, sulkapallo, salibandy, futsal, voimistelu ja jumpat, lyhyen matkan juoksu, pituushyppy ja yleisurheilun heittolajit.
Nokian palloiluhalli

Nokian palloiluhalli oli vuonna 1980 valmistunut Nokialla sijainnut urheiluhalli. BC Nokia pelasi kotiottelunsa hallissa. Katsomotiloja oli 750 henkilölle. Se purettiin vuonna 2023..
Alueelle rakennetaan uutta palloiluhallia, jonka on määrä valmistua syksyllä 2024.
Vesioikeus

Vesioikeus oli Suomessa aiemmin toiminut erityistuomioistuin, joka käsitteli sellaiset hakemukset ja valitukset sekä riita-, rikos- ja virka-apuasiat, joiden ratkaiseminen tapahtui vesilain nojalla.
Vesioikeuksia oli kolme: Länsi-Suomen vesioikeus Helsingissä, Itä-Suomen vesioikeus Kuopiossa ja Pohjois-Suomen vesioikeus Oulussa.
Vesioikeuden muodostivat puheenjohtajana vesioikeustuomari sekä muina jäseninä kaksi vesioikeusinsinööriä. Vesioikeuden ratkaisuista voitiin valittaa eräissä tapauksissa suoraan korkeimpaan hallinto-oikeuteen ja toisissa tapauksissa vesiylioikeuteen.
Vesioikeudet lakkautettiin vuonna 2000, ja niiden tilalle tulivat ympäristölupavirastot.
Populaarikulttuurissa.
Love Recordsin vuonna 1970 julkaisemalla luonnonsuojeluaiheisella kokoelmalevyllä "Suojele luontoa ihmisiäkin" on M.A. Nummisen säveltämä kappale "Vesioikeusrock", jonka esittää Rauli Badding Somerjoki. Kappaleen sanat ovat katkelma vesioikeuslaista.
Marek Mendyk

Marek Mendyk (s. 18. maaliskuuta 1961 Głuszyca) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wrocławin arkkihiippakuntaan Henryk Roman Gulbinowicz 23. toukokuuta 1987, ja hänet inkardinoitiin Legnican hiippakuntaan 25. maaliskuuta 1992.
Mendyk sai 24. joulukuuta 2008 nimityksen Legnican vihkipiispaksi ja Rusuccurun titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. tammikuuta 2009. Pääkonsekraattorina toimi Stefan Cichy, jota avustivat Marian Gołębiewski ja Stefan Regmunt.
Kamikaze (1905)

Kamikaze () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1905 valmistunut Kamikaze-luokan torpedovenehävittäjä. Alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1928.
Valmistus.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta osana vuoden 1904 hankintoja. Sen köli laskettiin 20. elokuuta 1904, ja alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1905 nimellä "hävittäjä No. 3". Alus valmistui reilua kuukautta myöhemmin 16. elokuuta.
Palvelus.
"Kamikaze" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, ja se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen. Se muutettiin miinanraivaajaksi 1. joulukuuta 1924. Alus poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1928.
Johan Alho

Johan ”Jonne” Aksel Alho (9. helmikuuta 1907 Helsinki – 14. syyskuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija ja jalkapalloerotuomari. Varsinaisen työuransa hän teki työnjohtajana VR:n palveluksessa.
Pelaajaura.
Alho edusti aluksi Työväen Urheiluliittoon kuuluvaa helsinkiläistä Töölön Vesaa, jonka joukkueessa hän voitti vuonna 1930. Vuotta myöhemmin Alho valittiin Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueeseen Wienin työläisolympialaisiin. Kisojen jälkeen hän loikkasi porvarilliseen Helsingin Jalkapalloklubiin yhdessä Valdemar Virtasen ja Kurt Weckströmin kanssa.
Alho pelasi Töölön Vesassa myös jääpalloa, jossa hän voitti vuonna 1929.
Erotuomarina.
Pelaajauransa jälkeen Alho toimi FIFA-erotuomarina vuosina 1941–1956 ja 1958–1961. Hän tuomitsi yhteensä 11 A-maaottelua, joihin kuului muun muassa Tampereella pelattu Helsingin kesäolympialaisten ensimmäisen kierroksen ottelu Ruotsi–Norja. Alho oli päätuomarina myös vuonna 1959 Suomen Cupin finaalissa. Hän sai ensimmäisen kerran jaetun vuoden erotuomari -palkinnon vuonna 1961.
Alho oli kansainvälinen erotuomari myös jääpallossa ja käsipallossa. Hän oli erotuomarina Oslossa järjestetyissä vuoden 1952 talviolympialaisissa, joissa jääpallo oli näytöslajina.
Marian Gołębiewski

Marian Gołębiewski (22. syyskuuta 1937 Trzebuchów – 11. maaliskuuta 2024) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Włocławekin hiippakuntaan Antoni Pawlowski 24. kesäkuuta 1962. Hänet nimitettiin Koszalin-Kołobrzegin hiippakunnan johtoon 20. heinäkuuta 1996, ja piispaksi vihkiminen seurasi 31. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Henryk Józef Muszyński ja Marian Przykucki.
Gołębiewski sai 3. huhtikuuta 2004 nimityksen Wrocławin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 24. huhtikuuta. Hän jäi eläkkeelle 18. toukokuuta 2013.
Lääninoikeus

Lääninoikeus on aiemmin Suomessa toiminut hallinnollinen tuomioistuin. Myös Ruotsissa oli läänien hallintoon kuulunut toimielin, jonka nimenä oli lääninoikeus ().
Lääninoikeus Suomessa.
Lääninoikeus (lyhenne LO) oli Suomessa vuosina 1955–1999 lääninhallitukseen kuulunut hallinnollinen tuomioistuin, joka käsitteli lääninhallitukselle kuuluneet hallinto-oikeudelliset valitusasiat ja muut hallinto-oikeudelliset lainkäyttöasiat. Lääninoikeuksia oli yksi tai useampia jokaisessa lääninhallituksessa. Lääninoikeuden päätöksistä voitiin valittaa korkeimpaan hallinto-oikeuteen.
Lääninoikeuden puheenjohtajana toimi maaherra tai lääninneuvos tai lääninkamreeri. Jäseninä olivat lääninasessori sekä esittelijäjäsenenä se lääninhallituksen virkamies, jolle kyseisen asian esittely kuului lääninhallituksessa.
Koska lääninoikeuden jäsenet olivat tavallisia lääninhallituksen virkamiehiä, he eivät olleet samassa erityisasemassa kuin yleisten tuomioistuinten jäsenet, ja kun lääninoikeus kuului kiinteästi lääninhallituksen eli hallintoviranomaisen organisaatioon, oikeuskirjallisuudessa lääninoikeuksia ei aina pidetty tuomioistuimina vaan osana hallintoa.
Lääninoikeudet olivat lääninhallituksen osastoja vuoteen 1989 saakka, jolloin niistä muodostettiin riippumattomia hallintotuomioistuimia samalla nimellä. Vuoden 1997 lääniuudistuksen yhteydessä päätettiin lääninoikeuksien lakkauttamisesta. Se tapahtui lopulta kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1999 ja 1. marraskuuta 1999 perustettiin hallinto-oikeudet yleisiksi hallintotuomioistuimiksi käsittelemään muutoksenhakuasioita ensimmäisenä oikeusasteena.
Ennen lääninoikeuksien perustamista hallinnollisia valitusasioita käsittelivät (läänien osalta) alempina oikeusasteina lääninhallitukset. Myös keskusvirastot ja erinäiset muut virastot käsittelivät hallinnollisia valitusasioita. Lääninhallituksen päätöksiin sai hakea muutosta korkeimmalta hallinto-oikeudelta.
Suomessa olleet lääninoikeudet:
Lääninoikeus Ruotsissa.
Myös Ruotsissa toimi vuosina 1979–2010 lääninoikeuksia (), jotka olivat osa läänien hallintoa. Ne muutettiin hallinto-oikeuksiksi vuonna 2010.
Pyörähdyskappale

Pyörähdys­kappale on kolmi­ulotteinen kappale, jonka voidaan ajatella syntyvän jonkin käyrän rajoittaman tasoalueen pyörähtäessä avaruudessa jonkin kiinteän suoran, akselin ympäri.
Yksinkertaisimpia pyörähdys­kappaleita ovat lieriö ja kartio. Lieriö syntyy kahden suoran välisen alueen pyörähtäessä toisen suoran ympäri, kartio taas janan pyörähtäessä sen toisen pääte­pisteen kautta kulkevan suoran ympäri. Ympyrän pyörähtäessä halkaisijansa ympäri syntyy pyörähdyskappaleena pallo. Jos ympyrä pyörähtää kokonaan sen ulko­puolella olevan suoran ympäri, saadaan renkaan tai munkkirinkelin muotoinen, toruspinnan rajoittama kappale. Ellipsin pyörähtäessä isoakselinsa ympäri syntyy pyörähdysellipsoidi.
Käytännössä pyörähdys­kappaleita ovat muodoltaan monet astiat sekä yleensä sorvin avulla valmistetut esineet.
Pyörähdyskappaleet ovat symmetrisiä kaikkien akselin ympäri tehtyjen rotaatioiden suhteen. Niiden poikki­leikkaus akselia vastaan kohti­suorilla tasoilla on ympyrä.
Pyörähdyskappaleen rajapinta on pyörähdyspinta.
Tilavuus.
Mikäli pyörähtävää aluetta rajoittava käyrä voidaan esittää jonkin funktion kuvaajana, voidaan pyörähdys­kappaleen tilavuus määrittää integraalilaskennan avulla. Oletetaan, että "f" on välillä [a,b] jatkuva positiivinen funktio ja että pyörähtävää aluetta A rajoittavat käyrä "y = f(x)" sekä suorat "y=0", "x=a" ja "y=b". Tällöin alueen A pyörähtäessä x-akselin ympäri syntyy pyörähdys­kappale, johon kuuluvat pisteet (x,y,z) toteuttavat epäyhtälöt
 formula_1
 formula_2
Tämän pyörähdyskappaleen tilavuus on
 formula_3.
Korkeammissa ulottuvuuksissa.
Jos käyrä "y=f(x)" pyörähtää x-akselin ympäri "(n+1)"-ulotteisessa avaruudessa, on "x"-akseli kohtisuoraan "n"-ulotteista avaruutta vastaan, jolloin jokainen käyrän piste rajaa "n"-ulotteisen pallon tilavuuden. Tämän pyörähdyskappaleen tilavuus on
 formula_4
Missä formula_5 on gammafunktio.
Pyörähtääkseen on kappaleen kunkin pisteen rajattava pallopinta. Tämän pallopinnan ulottuvuudet määräävät ne koordinaattiakselit, jotka ovat kohtisuorassa pyörähdyksen akselia vastaan. Esimerkiksi kun käyrä formula_6 pyörähtää formula_7-avaruudessa x-akselin ympäri, rajaa jokainen sen piste formula_8-tason suuntaisen ympyrän. Tästä seuraa, että n-ulotteisessa avaruudessa pyörähdyksen akselin ei välttämättä ole oltava suora, vaan se voi olla enintään formula_9-ulotteinen. Esimerkiksi formula_10-avaruudessa formula_11-tason ympäri pyörähtävän kappaleen pisteet rajaavat kukin ympyrän formula_12-tasossa.
Pavel Posád

Pavel Posád (s. 28. kesäkuuta 1953) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Brnon hiippakuntaan Josef Vrana 26. kesäkuuta 1977, ja hänet nimitettiin Litoměřicen hiippakunnan johtoon 24. joulukuuta 2003. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. helmikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Miloslav Vlk, jota avustivat Jan Graubner ja Josef Koukl. 
Posád sai 26. tammikuuta 2008 nimityksen České Budĕjovicen vihkipiispaksi ja Poetoviumin titulaaripiispaksi.
Jan Baxant

Jan Baxant (s. 8. lokakuuta 1948 Karlovy Vary) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Prahan arkkihiippakuntaan František Tomášek 23. kesäkuuta 1973. Hänet nimitettiin Litoměřicen hiippakunnan johtoon 4. lokakuuta 2008, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Miloslav Vlk, jota avustivat Diego Causero ja Jirí Padour.
Aiheesta muualla.
Jiří Paďour

Jiří Paďour (4. huhtikuuta 1943 Vraclav – 11. joulukuuta 2015 Prachatice) oli tšekkiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 21. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Prahan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ausuccuran titulaaripiispaksi 3. joulukuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. tammikuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Miloslav Vlk, jota avustivat Giovanni Coppa ja Jaroslav Škarvada.
Paďour sai 23. helmikuuta 2001 nimityksen České Budĕjovicen koadjuuttoripiispaksi, ja 25. syyskuuta 2002 hänestä tuli sen piispa. Hän erosi tehtävästä 1. maaliskuuta 2014.
Frank Joseph Rodimer

Frank Joseph Rodimer (25. lokakuuta 1927 Rockaway – 6. joulukuuta 2018) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi newjerseyläiseen Patersonin hiippakuntaan 19. toukokuuta 1951 ja nimitettiin sen johtoon 5. joulukuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. helmikuuta 1978. Pääkonsekraattorina toimi Peter Leo Gerety, jota avustivat Joseph Louis Bernardin ja Peter Poreku Dery. 
Rodimer jäi eläkkeelle 1. kesäkuuta 2004.
Samjhauta Expressin pommitus

Samjhauta Expressin pommitus 18. helmikuuta 2007 oli terrori-isku Panipatissa noin 80 kilometriä Delhistä pohjoiseen. Kaksi junavaunua syttyi tuleen räjähdyksen voimasta, joka surmasi ainakin 65 ihmistä.
Pakistanin ulkoministeri Khurshid Kasurin oli määrä tavata Intian valtionjohto seuraavana päivänä. Hän ei muuttanut suunnitelmiaan.
Jan Graubner

Jan Graubner (s. 29. elokuuta 1948 Brno) on tšekkiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. kesäkuuta 1973 ja nimitettiin Olomoucin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tagarian titulaaripiispaksi 17. maaliskuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi František Vaňák, jota avustivat Vojtěch Cikrle ja Karel Otčenášek. 
Graubner sai 28. syyskuuta 1992 nimityksen Olomoucin arkkipiispaksi.
Graubneria on syytetty seksuaalisen hyväksikäytön peittelystä isä František Mertan tapauksessa.
Jaakko Kero

Jaakko Olavi Kero (s. 3. syyskuuta 1972 Turku) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa ja hänen valmentajanaan toimii Jukka Kero. 
Kero on saavuttanut maratonjuoksussa kaksi SM-kultaa (2001, 2011), neljä SM-hopeaa (2003, 2004, 2005, 2008) ja yhden SM-pronssin (2010). Viestijuoksun SM-kilpailusta hänellä on pronssi 4 × 1 500 metrin viestistä 2001. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan viidenneksi pitkällä matkalla vuosina 2003 ja 2005. Pitkän matkan joukkuekilpailussa hän on voittanut kuusi kultaa ja seitsemän hopeaa.
Kero edusti Suomea yleisurheilun EM-kisoissa vuonna 2006 sijoittuen maratonilla 36:nneksi.
Lena Lotzen

Lena Lotzen (s. 11. syyskuuta 1993 Würzburg) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Saksan naisten maajoukkueessa 25 maaottelua vuosina 2012–2015 ja tehnyt niissä neljä maalia.
Lotzen esiintyi ensimmäisen kerran Saksan naisten maajoukkueessa helmikuussa 2012. Hän voitti alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2011. Hän pelasi alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa 2010 ja saavutti MM-hopeaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012. Hän pelasi ensimmäisen kerran naisten arvokisoissa vuoden 2013 EM-kisoissa, jossa Saksa voitti mestaruuden. MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi yhden ottelun kokonaan ja pääsi vaihtopelaajana kentälle kahdessa ottelussa.
Seuratasolla Lotzen edustaa Bayern Müncheniä. Hänen juniorivuosiensa seuroja olivat TG Höchberg ja JFG Kreis Würzburg Süd-West.
Borniitti

Borniitti (Cu5FeS4) eli kirjava kuparikiisu on tärkeä kuparimalmin kupari-rautasulfidi. Se on nimetty itävaltalaisen mineralogi I. von Bornin mukaan.
Historia.
Borniitti löydettiin vuonna 1725, ja se nimettiin vuonna 1845.
Estienne

Estienne, Étienne, () oli merkittävä ranskalainen kirjanpainajasuku. Sen edustajista Henri Estienne vanhempi (noin 1470–1520) perusti vuonna 1501 Pariisiin kirjapainon.
Henri Estiennen poika oli Robert Estienne (1503–1559), joka julkaisi "Raamattua" usealla kielellä. Hän julkaisi myös itse kirjoittaman sanakirjan "Thesaurus linguae Latinae" (1531). Hän siirtyi sittemmin Geneveen, jossa hän julkaisi Calvinin teoksia. 
Robert Estiennen poika oli Henri Estienne nuorempi (1531–1598), joka laati sanakirjan "Thesaurus linguae Graecae" (1572).