tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lasiahvenet

Lasiahvenet (Ambassidae, joskus myös Chandidae) on kelttikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta ja Oseaniasta.
Lajit ja anatomia.
Lasiahvenlajit ovat melko läheistä sukua robaloille ("Centropomidae") ja luettiin aikaisemmin kuuluvaksi samaan heimoon. Heimoon kuuluu 8 sukua ja noin 41 lajia. Suurin osa lasiahvenista on pienikokoisia ja jäävät alle 10 cm:n pituiseksi. Lasiahventen heimon suurin laji juovalasiahven ("Parambassis gulliveri") voi kasvaa 26–30 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan lajit ovat litteähköjä kaloja ja selkäeviä on kaksi. Tyypillinen piirre on myös voimakkaasti haarautunut pyrstöevä. Lasiahventen suomut ovat ohuet ja kalat ovat usein osittain läpinäkyviä tai väriltään hopeanhohtoisia.
Levinneisyys.
Lasiahventen heimon kahdeksasta suvusta seitsemää tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta ja Oseanian saarilta. Osa näistä elää myös murtovesissä. Yksi suku on mereinen ja sitä tavataan Afrikan itärannikolta. Kaakkois-Aasiassa eräitä lasiahvenia kalastetaan, koska ne ovat yleisiä ja halpoja proteiininlähteitä ja niitä käytetään myös kalansyötteinä. Muutamia lajeja, kuten lasiahventa ("Parambassis ranga"), pidetään myös akvaariokaloina.
6123 Aristoteles

6123 Aristoteles on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Roženin observatoriossa observatoriossa belgialainen tähtitieteilijä Eric Walter Elst vuonna 1987. Pikkuplaneetta sai nimensä antiikin kreikkalaisen filosofin Aristoteleen mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin tunnuksella 1987 SH2. 
Asterodii kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin absoluuttinen magnitudi (H) on ja albedo on . Läpimitta on noin .
Cursor

Cursor Oy on Kotkan-Haminan seudun kehittämisyhtiö, joka tuottaa elinkeino- ja kehittämispalveluja Kotkan, Haminan, Miehikkälän, Pyhtään, Virolahden ja Loviisan kunnille.
Cursor Oy vastaa Kotkan, Haminan, Miehikkälän, Pyhtään, Virolahden ja Loviisan kuntien yritysneuvonnasta ja toteuttaa seudun kehittämishankkeita. 
Cursor Oy palvelee Etelä-Kymenlaakson ja Loviisan yrittäjiä ja yrittäjiksi aikovia sekä seudulle sijoittuvia yrityksiä liiketoiminnan perustamis- ja kehittämisasioissa. Cursor Oy kuuluu Yritys-Suomi Kotkan-Haminan seutu -verkostoon, joka tuottaa palveluja yrityksille ja yrittäjiksi aikoville. Verkoston muita jäseniä ovat BIC Kymi ry, Finnvera Oyj Lappeenrannan aluekonttori, Kaakkois-Suomen ELY-keskus, Kotkan työ- ja elinkeinotoimisto ja ProAgria Kymenlaakso.
Cursorin omistavat seudun viisi kuntaa (Kotka, Hamina, Pyhtää, Virolahti ja Miehikkälä) yhdessä alueen teollisuusyritysten ja rahoituslaitosten kanssa. Yhtiön suurin omistaja on Kotkan kaupunki, jonka omistuksessa on 86,4 %.
Kiinteistötoiminta.
Cursor Oy omistaa Kotkan-Haminan seudulla kiinteistöjä ja on osakkaana useissa kiinteistöyhtiöissä. Cursor Oy:n kiinteistötoiminnan tavoitteena on tukea yritysten kilpailukykyä ja lisätä seudun vetovoimaa tuottamalla ja hallinnoimalla tarkoituksenmukaisia toimitiloja. Cursor Oy pyrkii toimitila- ja kiinteistötoiminnassaan tarjoamaan yrityksille tiloja, joissa yritykset voivat keskittyä oman liiketoimintansa kehittämiseen. Cursorin omistuksessa on mm. Kotkan keskustassa sijaitseva toimistotalo Datariina. Cursor Oy ylläpitää rekisteriä Kotkan-Haminan seudun vapaista toimitiloista.
Yhtiön historia.
Cursor Oy:n edeltäjä Kotkan Portti Oy perustamiskokous pidettiin heinäkuussa 1988 ja yhtiö merkittiin Kaupparekisteriin tammikuussa 1989.
Vuonna 1996 Kotkan Portti Oy perusti tytäryhtiön, Kotkan - Haminan seudun Yrityspalvelu Oy:n, jonka tehtävänä oli edistää seudun elinkeinotoimintaa ja tuottaa palveluja seudun yrityksille. Emoyhtiö puolestaan vastasi kehitysyhtiötoiminnasta ja samalla nimi muutettiin Kotkan - Haminan seudun Portti Oy:ksi. Vuoden 2005 lopussa Kotkan - Haminan seudun Portti Oy ja Kotkan - Haminan seudun Yrityspalvelu Oy fuusioitiin ja vuonna 2006 syntyi Cursor Oy, Kotkan-Haminan seudun kehittämisyhtiö.
Design the Skyline

Design the Skyline (alun perin nimeltään Extra Large Kids) oli vuonna 2007 perustettu yhdysvaltalainen yhtye, joka oli kiinnitettynä Victory Recordsille. Yhtye keräsi paljon negatiivisia ääniä demokappaleen "Surrounded By Silence" takia. Yhtye julkaisi 16. päivä elokuuta debyyttialbuminsa, Nevaehin, jolta julkaistiin kaksi singleä. Vuonna 2010 yhtye vaihtoi nimensä ja kosketinsoittaja James "Keebler" Lemos liittyi mukaan. 
Design the Skylinen musiikki luokitellaan yleensä elektro-metalliksi, metalcoreksi tai popcoreksi. Päivää ennen albumin Nevaeh julkaisemista, 16-vuotias basisti Ethan Whitea, pyydettiin eroamaan yhtyeestä. Syynä oli tiettävästi hänen unohtamansa harjoittelupäivämäärät, joihin hän ei ollut osallistunut, vaikka White totesi syyn olevan hänen ikänsä. Musiikkivideo kappaleeseen "Break Free From Your Life" julkaistiin 30. päivä elokuuta. White on mukana videon kuvauksissa.
Heinäkuussa 2013 yhtye ilmoitti jäävänsä määrittelemättömän pituiselle tauolle jäsenten keskittyessä omiin musiikillisiin projekteihinsa.
Mitsubishi Heavy Industries

 on Mitsubishi-yhtymän raskasteollinen yritysryhmä, joka toimii mm. laivanrakennuksen ja puolustusvälineteollisuuden alalla. Se on valmistanut myös Beloitin kanssa yhteistyössä paperikoneita.
Jan Klabbers

Johannes Antonius Maria (Jan) Klabbers (s. 13. elokuuta 1963 Heumen, Alankomaat) on hollantilainen kansainvälisen oikeuden professori ja Suomen Akatemian rahoittaman Globaalin hallinnan tutkimuksen huippuyksikön johtaja Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Hän on myös Erik Castrén -instituutin varajohtaja. Hän on aiemmin työskennellyt useissa eri tehtävissä Amsterdamin yliopistossa, josta hän on myös väitellyt tohtoriksi. Hänet valittiin marraskuussa 2012 Suomen Akatemian uuteen Martti Ahtisaari -akatemiaprofessorin virkaan 2013 alkavalle viisivuotiskaudelle.
Klabbersia pidetään yhtenä maailman johtavista asiantuntijoista niin kansainvälisen sopimusoikeuden kuin kansainvälisten organisaatioiden oikeuden alalla. Hän on julkaissut aiheista useita kirjoja ja artikkeleita, joista merkittävimpiä ovat muun muassa "The Concept of Treaty in International Law" (1996), "Treaty Conflict and the European Union" (2008), "An Introduction to International Institutional Law" (2nd ed. 2009), ja "International Law" (2013). Viime aikoina hän on työssään pyrkinyt löytämään uusia lähestymistapoja kansainvälisen oikeuden tutkimukseen yhdistämällä siihen hyve-etiikan tutkimusta.
Klabbers on viime vuosina toiminut myös vierailevana professorina/tutkijana lukuisissa yliopistoissa ja instituuteissa. Näihin kuuluu muun muassa Hofstra University School of Law (2007), Graduate Institute of International and Development Studies, Geneve (2008, 2013), Straus Institute for the Advanced Study of Law and Justice, New York University Law School (2009–2010) ja University of Paris Panthéon-Assas (Paris II; 2011). Hän on myös saanut palkintoja opetustaidoistaan.
Pikaluisteluhalli

Pikaluisteluhalli on usein suuri jääurheilukeskus, jossa on mahdollisuus luistella 400 metrin pituisella ovaalin muotoisella pikaluisteluradalla.
Pikaluisteluhalleja löytyy monesta eurooppalaisesta, aasialaisesta ja pohjoisamerikkalaisesta talviurheilukeskuksesta. Suomessa ei ole yhtään pikaluistelun mahdollistavaa hallia. Suomea lähimmät pikaluisteluhallit ovat Norjan Hamarissa sijaitseva Vikingskipet ja Berliinin pikaluisteluhalli Sportforumilla.
Suomessa halleja on suunniteltu rakennettavan Helsinkiin,Seinäjoelle ja Ouluun. Pikaluisteluhallien rakennusprojektit ovat kuitenkin vielä suunnitteluvaiheesa.
Juan Carlos Maccarone

Juan Carlos Maccarone (19. lokakuuta 1940 Buenos Aires – 29. maaliskuuta 2015) oli argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. joulukuuta 1968 ja nimitettiin Lomas de Zamoran hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Maurianan titulaaripiispaksi 30. tammikuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Desiderio Elso Collino, jota avustivat Héctor Gabino Romero ja José María Arancedo.
Maccarone sai 3. heinäkuuta 1996 nimityksen Chascomúsin hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 24. syyskuuta. Hänet nimitettiin 18. helmikuuta ja asetettiin 29. toukokuuta 1999 Santiago del Esteron hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 19. elokuuta 2005. Maccaronen tiedotettiin olleen epäsopiva tehtäväänsä sairauden tai muun vakavan syyn takia. "Clarín"-lehti kertoi eron syynä olleen videon, joka sisälsi epäilyttäviä kuvia Maccaronesta 23-vuotiaan miehen seurassa. Kirkon sisältä esitettiin epäilyjä Maccaronen vastaisesta poliittisesta juonesta; Maccarone oli usein kritisoinut paikallisia viranomaisia ja toiminut köyhien puolestapuhujana.
Jääpallon SM-sarja 1966

Jääpallon SM-sarja kaudella 1965-1966 pelattiin taas yhden välivuoden jälkeen yksilohkoisena yksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti WP-35. LaPa sai hopeaa paremman maalieron turvin ennen pronssilla ollutta HIFK:ta ja neljänneksi sijoittunutta KUV:a. Mitali jäi LaPa:n historian ainoaksi.
Edelliskausien mahtiseura OPS oli jopa lähellä sarjasta putoamista. Ensimmäistä kertaa 20 vuoteen OPS sijoittui huonommin kuin paikalliskilpailija OLS. Oululaisista myös OTP sijoittui OPS:n edelle.
Suomensarjaan putosivat VIFK, SePS ja VarTP. Yksikään pudonneista ei enää noussut takaisin SM-sarjaan.
OLS:n Seppo Rounaja oli sarjan paras maalintekijä tehtyään 16 maalia.
Mestaruussarja.
Ottelut.
VIFK, SePS ja VarTP putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Lappeenrannan Veiterä ja Lahden Reipas.
Suomen mestarit.
WP-35:n joukkue: Olavi Toivonen, Pekka Kettunen, Paavo Kiuru, Pauli Auvinen, Birger Wright, Ilmari Väisänen, Seppo Laakkonen, Esko Holopainen, Pentti Markkanen, Pentti Jokinen, Seppo Koskinen, Seppo Immonen, Antti Kallio, Teuvo Immonen, Eino Ropponen. Valmentaja: Leo Partanen
Nousukarsinta.
Suomensarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen sarjan noususta SM-sarjaan.
Lahden Reipas ja Oulun Tarmo pelasivat uusintaottelun noususta SM-sarjaan. Reipas voitti ottelun 3-1. SM-sarjaan nousivat Veiterä ja Reipas.
Detroit Tigers

Detroit Tigers on vuonna 1894 perustettu detroitilainen baseballseura. Joukkue pelaa Major League Baseballin American Leaguen keskidivisioonassa. Tigers on voittanut American Leaguen yksitoista kertaa, ja World Seriesin neljä kertaa vuosina 1935, 1945, 1968 ja 1984.
Tigers pelasi ensimmäisen ammattilaispelinsä American Leaguessa 24. huhtikuuta 1901. Se on pelannut historiansa ajan useilla eri stadioneilla, ja nykyään pelaa kotiottelunsa Comerica Parkissa.
Tigers voitti American Leaguen mestaruuden kolme kertaa peräkkäin vuosina 1907–1909, mutta hävisi jokaisena vuonna World Series -loppuottelun. Vuonna 1907 Chicago Cubs oli vahvempi otteluvoitoin 0–4. Seuraavana vuonna Cubs vei mestaruuden voitoin 1–4 ja vuonna 1909 Tigers hävisi Pittsburgh Piratesille otteluvoitoin 3–4.
Eulerin tiili

Eulerin tiili on suorakulmainen särmiö, jossa särmien pituudet ja tahkojen lävistäjien pituudet ovat positiivisia kokonaislukuja. Eulerin tiili on saanut nimensä Leonhard Eulerin mukaan. 
Ominaisuudet.
Eulerin tiilen sivujen pituudet saadaan ratkaisemalla seuraavat Diofantoksen yhtälöt: 
formula_1
Jos "a", "b" ja "c" ovat Eulerin tiilen sivun pituudet, niin myös kolmikko ("bc", "ac", "ab") muodostaa Eulerin tiilen.
Esimerkkejä.
Pienimmässä Eulerin tiilessä, jonka löysi Paul Halcke vuonna 1719, on sivujen pituudet formula_2 ja tahkojen lävistäjät 267, 244 ja 125.
Muut ratkaisut formula_3, joiden pisin sivu on alle 1000:
Täydellinen suorakulmainen särmiö.
Täydellinen suorakulmainen särmiö on Eulerin tiili, jossa myös särmiön avaruuslävistäjän pituus on positiivinen kokonaisluku. Toisin sanoen yllä esitettyyn Diofantoksen yhtälöön lisätään yhtälö 
formula_8
Tiettävästi kukaan ei ole ratkaissut tätä yhtälöä. Ei tiedetä, onko täydellistä suorakulmaista särmiötä olemassa.
Alkeellinen Eulerin tiili.
Eulerin tiiltä sanotaan alkeelliseksi, jos sivujen pituudet ovat keskenään jaottomia lukuja eli niiden suurin yhteinen tekijä on 1. Pienin löydetty Eulerin tiili, formula_2, on alkeellinen sillä sen sivujen pituudet ovat keskenään jaottomia.
Raúl Fernández-Cavada

Raúl Fernández-Cavada Mateos eli Raúl (s. 13. maaliskuuta 1988 Bilbao, Vizcaya, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelaavaa Racing Santanderia.
Raúl on Athleticin kasvatti ja edustanut seuraa vuodesta 1998 lähtien. Vuosina 2006–2010 hän pelasi seuran reservijoukkueissa sekä lainalla Segunda División B:n Conquensessä ja Granadassa, jonka kanssa hän saavutti sarjanousun Segunda Divisióniin, ennen ylennystään edustusjoukkueeseen kaudeksi 2010–2011. Hän debytoi edustusjoukkueessa ja Primera Divisiónissa 23. huhtikuuta 2011 Baskimaan paikallisottelussa Real Sociedadia vastaan. Peliminuutit ykkösmaalivahti Gorka Iraizozin varjossa olivat kuitenkin vähissä, ja kaudeksi 2013–2014 Raúl lainattiin Segunda Divisiónin Numanciaan.
Adina Porter

Adina Porter (s. 13. maaliskuuta 1971 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Adina Porter on näytellyt teatterissa, elokuvissa ja televisiossa. Hän teki Broadway-debyyttinsä näytelmässä "The Women" vuonna 2001. Porter on näytellyt muun muassa elokuvissa "Rauhantekijä", "Gia" ja "Lackawanna Blues".
Porter esitti Gwen Walkeria televisiosarjassa "American Dreams" vuosina 2002–2003. Hän on näytellyt Lettie Mae Thorntonia sarjassa "True Blood" vuodesta 2008 lähtien. Porter on vieraillut useissa muissa televisiosarjoissa kuten "House", "Yli synkän virran", "Täydelliset naiset" ja "Pako".
Yksityiselämä.
Adina Porter on naimisissa. Hänellä ja hänen miehellään Madisonilla on kaksi lasta. Perheellä on kodit New Yorkissa ja Los Angelesissa.
Heart and Soul

”Heart and Soul” on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Frank Loesserin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1938. Sen esitti alun perin laulaja Bea Wain Larry Clintonin orkesterin säestämänä lyhytelokuvassa "A Song Is Born". Wainin levytys nousi Yhdysvaltojen listan ensimmäiselle sijalle vuonna 1939.
Kappale oli Carmichaelin ja Loesserin ensimmäinen yhteistyökappale ja jäi samana vuonna julkaistun ”Two Sleepy Peoplen” ohella näiden ainoaksi yhteiseksi tuotokseksi. Sen ovat levyttäneet muun muassa Jan and Dean, Ella Fitzgerald, Dean Martin ja Dave Brubeck.
”Heart and Soulissa” esiintyvää sointukulkua I-vi-IV-V (ns. ”akuankkakierto”) käytettiin useissa muissa 1930-luvun menestyskappaleissa, mukaan lukien ”The Way You Look Tonight”, ”These Foolish Things”, ”My Funny Valentine” ja ”Blue Moon”. Tarttuva ja suhteellisen helposti soitettava kappale on erityisesti nuorten amatööripianistien suosiossa.
Jääpallon SM-sarja 1967

Jääpallon SM-sarja kaudella 1966-1967 ratkaistiin yksinkertaisessa sarjassa. Mestaruuden voitti WP-35 ennen oululaisseuroja OLS:aa ja OPS:aa. OLS:n Seppo Rounaja oli jälleen sarjan paras maalintekijä tehtyään 16 maalia.
Mestaruussarja.
Ottelut.
Uusinta sarjassa säilymisestä.
Reipas, OTP ja Veiterä putosivat sarjasta.
Suomen-mestarit.
WP -35: Olavi Toivonen, Pekka Kettunen, Paavo Kiuru, Pauli Auvinen, Birger Wright, Ilmari Väisänen, Seppo Laakkonen, Esko Holopainen, Pentti Markkanen, Pentti Jokinen, Seppo Koskinen, Eino Ropponen, Seppo Immonen, Teuvo Immonen ja Ari Kivikoski. Valmentaja: Leo Partanen
Nousukarsinta.
Suomensarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen sarjan noususta SM-sarjaan.
SM-sarjaan nousivat Akilles ja Oulun Tarmo.
TNT (yhtye)

TNT on norjalainen heavy metal -yhtye. Sen tyylilaji on melodinen hard tai glam rock. TNT perustettiin Trondheimissa vuonna 1982. Yhtyeen menestynein hitti on ”10.000 Lovers (In one)” vuonna 1987 ilmestyneeltä albumilta "Tell No Tales".
Yhtye on nelihenkinen. Syntetisaattori-osuudet on hoitanut albumeja levytettäessä yhtyeen ulkopuolinen henkilö. Muut jäsenet yhtyeen läpimurtokaudella eli 1980-luvun keskivälissä olivat: basistina Morty Black (alias Morten Skaget) ja rumpalina Morten ”Diesel” Dahl.
Yhtyeen alkuvaiheissa laulajana oli Tony Harnell. Myöhemmin hänen tilalleen tuli Shy-yhteen laulaja Tony Mills. TNT on levyttänyt vielä 2000-luvulla.
Tony Harnell teki paluun yhtyeen laulajaksi vuonna 2022.
Sentrofenoksiini

Sentrofenoksiini eli meklofenoksaatti on lääkeaine, joka tuli markkinoille vuonna 1959 tuotenimellä Lucidril. Sitä on käytetty dementian ja Alzheimerin taudin hoidossa. Meklofenoksaatin ATC-luokitus on N06BX01. Nykyään ainetta käytetään myös älylääkkeenä eli nootropiinina.
Vanhuksilla meklofenoksaatin on todettu parantavan kognitiivisia kykyjä, muistia ja yleistä henkistä suorituskykyä. Sentrofenoksiinin ja dimetyylietanoliamiinin on havaittu pidentävän hiirten elinikää 26,5 %.
Jääpallon SM-sarja 1968

Jääpallon SM-sarja kaudella 1967-1968 pelattiin kymmenen joukkueen yksinkertaisena sarjana. Suomen mestaruuden voitti Mikkelin Palloilijat. Mestaruus oli MP:n ensimmäinen. Hopeamitalit sai Porvoon Akilles. Porvoolaiset olivat olleet edellisen kerran mitaleilla 33 vuotta aiemmin. Pronssia sai WP-35. 
WP-35:n Seppo Laakkonen voitti maalikuninkuuden 22 osumalla.
Mestaruussarja.
Ottelut.
Tarmo ja KUV putosivat sarjasta, tilalle nousivat Vaasa-67 ja PaSa
Suomenmestarit.
MP:n joukkue: Eero Tuomola, Kari Kaukinen, Kari Mutanen, Rainer Jungman, Raimo Rahikainen, Kari Kekkonen, Raimo Marttinen, Jukka Rönkä, Matti Vanhanen, Pentti Toivola, Antero Nikkanen, Antti Rusanen, Kyösti Vilhunen, Raimo Reiskanen, Kauko Värri. Valmentaja: Urho Hokkanen
Nousukarsinta.
Suomensarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen sarjan noususta SM-sarjaan.
SM-sarjaan nousivat Vaasa -67 ja Imatran Pallo-Salamat.
Breakthru (kappale)

”Breakthru” on englantilaisen rockyhtyeen Queenin kappale, joka ilmestyi "The Miracle" -albumilla. Sen tekivät pääosin yhtyeen rumpali Roger Taylor ja laulaja Freddie Mercury. Se julkaistiin singlenä kesäkuussa 1989 ja nousi Ison-Britannian listalla seitsemänneksi, Alankomaissa ja Irlannissa kuudenneksi ja menestyi kohtuullisesti myös muualla maailmassa. Kappale löytyy monilta Queenin kokoelmalevyiltä, muun muassa "Greatest Hits II" ja "Greates Video Hits II". Single ylsi Suomen virallisen listan sijalle 10.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Nene Valleyn rautatiellä Englannin Cambridgeshiressä. Videolla yhtye soittaa höyryveturin (”Miracle Express”) vetämässä avovaunussa.
Pianointron vaihtuessa kappaleen nopeatempoiseen osaan (”Now”) juna näyttää ajavan tiiliseinän läpi. Seinä rakennettiin tunnelin päähän polystyreenistä ja maalattiin tiiliseinän näköiseksi. Freddie Mercury ei ollut täysin tyytyväinen tulokseen, sillä junan lähestyessä seinää tunnelin ilmanpaine hajotti seinän jo hetkeä ennen junan saapumista.
Algerine-luokka (tykkivene, 1857)

Algerine-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kuuden 1856–1857 valmistetun kolmitykkisen puisen tykkiveneen muodostama alusluokka. Myöhemmin Bombay Marine valmisti pari samanlaista alusta vuonna 1859.
Valmistus.
Luokka oli suurennettu versio Albacore-luokan aluksista. Sillä pyrittiin muuttamaan rannikkotykkiveneet merikelpoisemmiksi. Luokan alukset eivät kuitenkaan kerenneet Krimin sotaan. Valmistuessaan niiden aseistuksena oli kahdeksan tuuman ja 68 naulan tykki sekä kaksi 24 naulan haupitsia. Vuonna 1863 kolme jäljellä olevaa alusta aseistettiin Armstrongin 110 naulan takaaladattavalla tykillä sekä saman tehtaan 40 naulan takaaladattavalla tykillä.
Alusten voimanlähteenä oli Maudslay, Sons and Fieldin valmistama kaksisylinterinen 80 hevosvoiman höyrykone, joka oli kytketty yhteen akseliin. Höyrykoneella alus saavutti yhdeksän solmun nopeuden. Aluksen potkuri voitiin nostaa vedestä, mikä paransi purjeiden tehoa. Valmistuessaan aluksella oli kuunaritakilointi. Pitkien purjehdusmatkojen nopeuttamiseksi ne myöhemmin takiloitiin prikanteeneiksi.
Alukset.
Kaikki kuusi luokan alusta tilattiin 22. syyskuuta 1856.
Elävänä stadionilla

Elävänä stadionilla on suomalaisen suomirock-yhtye Eppu Normaalin tammikuussa 2005 julkaistu videotallenne. Tallenne sisältää yhtyeen kuvatun, täysmittaisen konsertin, joka on nauhoitettu loppuunmyydyllä Ratinan stadionilla yhtyeen kotikaupungissa, Tampereella 14.8.2004. 26 kappaleen mittaisen konsertin lisäksi tallenteen ekstramateriaaleihin on sisällytetty dokumentti konsertin rakentamisesta, sekä "Suolaista sadetta"-kappaleen musiikkivideo. Konsertti julkaistiin alun perin DVD-formaatissa, ja myöhemmin keväällä 2013 myös Blu-ray -muodossa (videokuva ei ole HD).
Hellmuth Reymann

Hellmuth Reymann (24. marraskuuta 1892 – 8. joulukuuta 1988) oli saksalainen kenraali. Toisessa maailmansodassa hän komensi 212. jalkaväkidivisioonaa vuosina 1942–1943 ja myöhemmin Saksan ilmavoimien 13. lentodivisioonaa, jotka molemmat kuuluivat pohjoiseen armeijaryhmään. Hänen joukkonsa kärsivät suuria tappioita Leningradin taistelussa. Myöhemmin vuonna 1944 Reymann komensi 11. jalkaväkidivisioonaa ennen kuin palasi Saksaan. 
Vuonna 1945 kenraali Burgdorf määräsi Reymannin puolustamaan Dresdeniä, mutta Reymann kieltäytyi. Myöhemmin hänet määrättiin Berliinin puolustajaksi, kunnes Ernst Käther korvasi hänet. Reymann sai myöhemmin vajavaisen divisioonan käskynsä alle Potsdamin lähistölle ja onnistui pakenemaan 20 000 miehen kanssa Walther Wenckin johtaman 12. armeijan luo ennen antautumistaan Yhdysvaltain joukoille.
Jääpallon SM-sarja 1969

Jääpallon SM-sarja kaudella 1968-1969 ratkaistiin viimeisen kerran yksinkertaisessa sarjassa. Sarjassa pelasivat ensimmäistä kertaa Suomensarjasta nousseet Imatran Pallo-Salamat ja Vaasa-67. Näistä V-67 taisteli jopa mitaleista loppukauteen asti, mutta PaSa putosi takaisin Suomensarjaan. Toinen sarjasta putoava oli edellisen kauden hopeamitalijoukkue Porvoon Akilles.
Kausi huipentui sarjan päätöskierroksellä kun mestaruudesta taistelivat vielä Veitsiluodon Vastus ja Mikkelin Palloilijat. Kemissä pelatun ottelun voitti Vastus maalein 5-1, ja Vastus voitti näin ensimmäisen SM-kultansa. Edellisen kauden mestari MP sai hopeaa. MP:n takana WP-35, Oulun Luistinseura ja Lappeenrannan Pallo olivat tasapisteissä sarjan päätyttyä. Näistä WP-35 sijoittui maalieron perusteella pronssille.
MP:n Pentti Toivola voitti maalikuninkuuden 15 osumalla.
Mestaruussarja.
Ottelut.
Akilles ja PaSa putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Käpylän Urheilu-Veikot ja Joensuun Maila-Pojat.
Suomen-mestarit.
Vastus: Seppo Jolkkonen, Eino Silvekoski, Erkki Karvo, Esko Talma, Juha Eklund, Matti Räsänen, Pentti Karvo, Pekka Ryhänen, Pertti Tammilehto, Juhani Myllyoja, Asko Eskola, Eino Keinänen, Risto Tammilehto, Kaarlo Henttinen. Valmentaja: Asser Tammilehto
Nousukarsinta.
Suomensarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen sarjan noususta SM-sarjaan.
SM-sarjaan nousivat Käpylän Urheilu-Veikot ja Joensuun Maila-Pojat.
Jääpallon SM-sarjakausi 1969–1970

Jääpallon SM-sarja kaudella 1969–1970 pelattiin ensimmäistä kertaa kaksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti OLS, ennen WP-35:ttä ja MP:tä.
MP:n Matti Vanhanen voitti maalikuninkuuden 48 osumalla.
Mestaruussarja.
Ottelut.
KUV ja JMP putosivat sarjasta. Tilalle nousi Porvoon Akilles. V-67 ja toinen nousija Imatran Pallo-Salamat luopuivat sarjapaikastaan.
Suomen mestarit.
OLS:n joukkue: Raimo Ikonen, Ahti Härkönen, Pertti Härkönen, Antti Ervasti, Juha Ohtonen, Juhani Ruokolainen, Veikko Torkkeli, Pekka Vartiainen, Matti Alatalo, Toivo Orava, Seppo Rounaja, Erkki Leinonen, Osmo Silander, Yrjö Ervasti, Pekka Paulamäki, Pentti Hiltunen ja Urpo Rounaja. Valmentajat: Reijo Karppinen ja Kalevi Juntunen
Seppo Rounaja

Seppo Rounaja (15. lokakuuta 1943 – 30. maaliskuuta 2016) oli suomalainen jääpalloilija, liikemies ja poliitikko.
Rounaja pelasi Suomen jääpallomaajoukkueessa 62 maaottelua, joissa hän teki 35 maalia. Hän oli vuoden 1967 MM-kilpailujen maalikuningas tehtyään neljä maalia, ja hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueen vasemmaksi laitahyökkääjäksi. Seuratasolla ”Ropi” Rounaja edusti Oulun Luistinseuraa ja voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1970, 1975 ja 1976.
Seppo Rounaja kuului sukuun, joka omisti perinteisen oululaisen Pohjalaisen Kirjakaupan aina 1990-luvulle asti. Hän oli mukana yrityksen toiminnassa aina sen myyntiin asti.
Rounaja on urheilu-uransa jälkeen toiminut Oulun kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana.
Jääpallon SM-sarjakausi 1970–1971

Jääpallon SM-sarjakausi 1970-1971 ratkaistiin kaksinkertaisessa sarjassa. Osallistuvia joukkueita oli kahdeksan, sillä ennen kauden alkua sarjasta luopuivat suomensarjasta edellisenä kautena noussut Imatran Pallo-Salamat, sekä kaksi edellistä kautta SM-sarjassa pelannut Vaasa-67. Mestaruuden voitti WP-35 ennen Vastusta ja OLS:aa. LaPa jäi sarjan viimeiseksi ja putosi sarjata.
WP-35:n Seppo Laakkonen voitti maalikuninkuuden 45 osumalla.
Mestaruussarja.
Ottelut.
LaPa putosi sarjasta. Tilalle nousi Warkauden Pallo-Pojat.
Suomenmestarit.
WP-35:n joukkue: Veli Pohjolainen, Olavi Toivonen, Pertti Koponen, Seppo Immonen, Martti Bräyschy, Kalevi Asp, Eino Hahkala, Leo Partanen, Seppo Laakkonen, Jaakko Lätti, Hannu Ojala, Esko Holopainen, Pauli Auvinen, Harri Laakkonen, Kari Tuovinen, Pauli Massinen, Eero Hautala, Raimo Tirkkonen, Seppo Koskinen. Valmentaja: Leo Partanen
Imagine That

Imagine That on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut draamakomedia. Elokuvan pääosia näyttelevät Eddie Murphy, Thomas Haden Church, Yara Shahidi, Ronny Cox, Marin Hinkle, Nicole Ari Parker, Martin Sheen ja Bobb'e J. Thompson. Elokuvan on ohjannut Karey Kirkpatrick. Elokuva ei menestynyt taloudellisesti.
Elokuvasta tunnettu Eddie Murphy tuli tunnetuksi Beverly Hills -sarjasta.
Make Believe (Toton kappale)

Make Believe on yhdysvaltalaisen rockyhtye Toton "Toto IV" albumin toinen single vuodelta 1982. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut David Paich.
Kappale ei onnistunut täysin toistamaan ensimmäisen singlen Rosanna menestystä loppukesällä 1982. Make Believen singlejulkaisu jäi bändin tuotannossa sen historian kahden suurimman hitin väliin ja myöhemmin lokakuussa kolmas singlejulkaisu Africa toi bändille sen ensimmäisen ja ainoan ykkössijan Yhdysvalloissa. 
2000-luvulla Make Believe oli mukana Grand Theft Auto:Vice City Stories -videopelissä.
Uudenseelanninmerikarhu

Uudenseelanninmerikarhu eli uudenseelanninhylje eli forsterinmerikarhu ("Arctocephalus forsteri") on Australian ja Uuden-Seelannin lähivesillä elävä korvahyljelaji.
Ulkonäkö ja koko.
Uudenseelanninmerikarhulla on suippo kuono ja selvästi erottuvat korvat. Kaksikerroksinen tummanruskea turkki joka voi märkänä näyttää lähes mustalta. Naaraan ja koiraan ero on tällä lajilla huomattava: naaraat painavat noin 40 kg, koiraat jopa 160 kg.
Nisäkäsnimistötoimikunta on ehdottanut lajille uutta suomenkielistä nimeä "uuden-seelanninhylje". Suomen kielen lautakunnan mukaan oikeakielisempi nimi olisi "uudenseelanninhylje".
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2009

Eurocup Formula Renault 2.0-kausi 2009 oli sarjan 19:s kausi. Kausi alkoi Belgian, Espanjan Barcelonan radalla ja päättyi Espanjan Alcañizin radalla. Sarjan mestaruuden voitti espanjalainen Albert Costa. Toiseksi sijoittui ranskalainen Jean-Éric Vergne ja kolmanneksi portugalilainen António Félix da Costa.
Tallit ja kuljettajat.
"Kursivoitu" tarkoittaa kuljettajaa, joka osallistui vierailevana kuljettajana kilpailuihin eikä ollut oikeutettu saamaan pisteitä.
Lois Smith

Lois Arlene Smith, o.s. Humbert, (s. 3. marraskuuta 1930 Topeka, Kansas) on yhdys­valtalainen näyttelijä.
Ura.
Smith esiintyi Broad­waylla ensimmäisen kerran vuonna 1952 komediassa "Time Out for Ginger". Hän sai ensimmäisen elo­kuva­roolinsa vuonna 1955 elo­kuvasta "Eedenistä itään". Smith on sittemmin näytellyt lukuisissa elo­kuvissa, kuten "Rajut kuviot", "Paistetut vihreät tomaatit", "Kuolemaantuomittu", "Vaarallinen suhde", "Minority Report", "Hollywoodland" ja "Sweet Land".
Smith on näytellyt muun muassa televisio­sarjoissa "Valtatie 66", "Yhdestoista hetki", "Kolkyt ja risat", "Frasier", "Teho-osasto", "True Blood" ja "Täydelliset naiset".
Smith on tehnyt pitkän uran teatterissa ja näytellyt useamman kerran Broad­waylla. Hän on ollut Tony-ehdokkaana rooleistaan näytelmissä "Vihan hedelmät" ja "Buried Child". Hän voitti Drama Desk Award -palkinnon vuonna 2006 roolistaan näytelmässä "The Trip to Bountiful".
Yksityiselämä.
Smith oli naimisissa entisen opettajansa Wesley Dale Smithin kanssa 1948–1970. Heillä on yksi tytär.
Liis Lemsalu

Liis Lemsalu (s. 20. lokakuuta 1992 Pärnu) on virolainen laulaja, joka voitti "Eesti otsib superstaarin" neljännen tuotantokauden vuonna 2011. Lemsalu esitti finaalissa kolme kappaletta: ”At least”, ”Mis maa see on?” ja Beyoncén ”Crazy in Love”. Voiton jälkeen Lemsalu lähti kiertueelle muiden kisassa olleiden kanssa ja julkaisi singlen ”Kõnnime seda teed”.
Lemsalu on jalkapalloilija Marek Lemsalun tytär.
Toast

Toast (2010) on kokki Nigel Slaterin samannimiseen omaelämäkertaan pohjautuva televisioelokuva, jonka ohjasi S.J. Clarkson.
Freddie Highmore näyttelee 15-vuotiasta Slateria, Helena Bonham Carter tämän äitipuolta ja Ken Stott Slaterin isää. Elokuvan ensi-ilta oli BBC One:lla 30. joulukuuta 2010 ja ensimmäinen teatteriesitys Berliinin elokuvajuhlilla vuonna 2011. Elokuvalevitykseen Toast laskettiin 11. elokuuta 2011.
Juoni.
Nigel Slater pitää ruoanlaitosta, kun taas hänen kroonista astmaa sairastava äitinsä (Victoria Halmiton) on surkea kokki. Sairaus pahenee, ja samalla tulehtuu myös Nigelin suhde isäänsä. Äidin kuoltua tämä alkaa viettää iltojaan vastaeronneen siivojan neiti Potterin (Helena Bonham Carter) kanssa, jonka erikoisia sitruunamarenkipiiraita herra Slater rakastaa. Pari aloittaa suhteen ja muuttaa Herefordshiren maaseudulle Nigelin kanssa, joka ei voi sietää isänsä uutta kumppania.
Nigel löytää lohdutusta koulunsa kotitaloustunneilta, ja käyttää kehittyviä ruoanlaittotaitojaan isänsä miellyttämiseen muuttuen pian kilpailijaksi neiti Potterille. Yletön ruoka saa kuitenkin herra Slaterin lihomaan ja muuttumaan temperamenttisemmaksi. Nigel saa työn paikallisesta pubista välttääkseen neiti Potteria, ja rakastuu samalla kipeästi vuokraemäntänsä poikaan (Ben Aldridge). Suhde loppuu kuitenkin lyhyeen jälkimmäisen muuttaessa toiseen kaupunkiin.
Kun herra Slater kuolee neiti Potterin syöttämän ruoan aiheuttamaan sydänkohtaukseen, Nigel päättää pakata tavaransa ja muuttaa Lontooseen. 
Lähtiessään hän kiittää neiti Potteria ja kävelee sitten entisestä kodistaan ulos. Hän saapuu hotelliin, jonka kokki (Nigel Slater) tarjoaa hänelle töitä.
Kritiikki.
Slaterin sisarpuolet Ann ja June Perrens ovat kritisoineet "Toastia" toteamalla, että heidän äitinsä Dorothy Perrens – elokuvassa nimellä ”Mrs. Potter” – oli virheellisesti esitetty viettelevänä siivoojana, joka usein käytti rivoa kieltä, ja että Slaterin isä – elokuvassa ”Alan” – oli myös esitetty negatiivisella tavalla, vaikkakin he myöntävät, että Tony ei erityisemmin pitänyt pojastaan. He myös sanovat, että vaikka Perrens oli hyvä kokki, hän ei koskaan tarjoillut sitruunamarenkipiirasta, ja että heidän isäpuolensa kuoli rasittavan tenniksen pelaamisen aiheuttamaan rintakipuun, eikä heidän äitinsä tahalliseen ylensyöttämiseen, kuten "Toastissa" esitetään. Slater ei ole vastannut kritiikkiin.
Jääpallon SM-sarjakausi 1971–1972

Jääpallon Suomenmestaruus kaudella 1971–1972 ratkaistiin kaksinkertaisessa sarjassa. Vastus voitti mestaruuden. Vastuksen Pertti Tammilehto voitti maalikuninkuuden 32 osumalla. Kausi oli viimeinen, joka pelattiin Palloliiton alaisuudessa. Maaliskuussa 1972 perustettiin Suomen Jääpalloliitto, joka tästä eteenpäin on järjestänyt Suomen mestaruuskilpailut jääpallossa.
Mestaruussarja.
Ottelut.
WPP putosi sarjasta. Tilalle nousi Lappeenrannan Pallo.
Suomen-mestarit.
Vastus: Seppo Jolkkonen, Eino Keinänen, Kari Kiviharju, Eino Silvekoski, Erkki Mehtälä, Risto Tammilehto, Pertti Tammilehto, Matti Räsänen, Juha Eklund, Eero Hamari, Pekka Ryhänen, Pentti Karvo, Kaarlo Henttinen, Esko Talma, Erkki Karvo, Asko Eskola. Valmentajat: Heikki Tapio ja Jouni Väisänen
Luhtalitukka

Luhtalitukka ("Cardamine pratensis") on pohjoisella pallonpuoliskolla laajalle levinnyt ristikukkaisiin kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen, rönsyämätön luhtalitukka kasvaa 10–50 cm korkeaksi. Varsi on liereä. Lehdet ovat parilehdykkäisiä ja väriltään harmaanvihreitä. Tyviruusukkeen lehdykät ovat ruodittomia tai ruodillisia ja pyöreähköjä, päättölehdykän koko vaihtelee. Varsilehtien määrä vaihtelee kahdesta yli viiteen. Varsilehtien lehdykät ovat ruodittomia tai selväruotisia ja muodoltaan kapeita, kapeansoikeita tai joskus myös isoja ja pyöreitä. Kukan terälehtiä on 4, ja niiden väri vaihtelee valkoisesta sinipunaiseen. Lehdet ovat tummasuonisia ja 8–15 mm pitkiä. Verholehtiä on 4, ja ne ovat 3–6 mm pitkiä ja muodoltaan pyöreäpäisiä tai suipohkoja. Heteitä on yleensä 6, joista 4 pitkää ja 2 lyhyttä. Ponnet ovat väriltään keltaisia. Emiö on yhdislehtinen, 1-vartaloinen, 1-luottinen. Luhtalitukka on ristipölytteinen eikä sen oma siitepöly hedelmöitä kukkia. Luhtalitukka kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Siemenet kypsyvät 1–3 cm pitkissä, hoikissa ja litteissä liduissa. Paitsi siemenistä, luhtalitukka leviää myös lehdyköihin muodostuvien pienien silmujen ja niistä kasvavien pienten taimien avulla. Itusilmuja saattaa kehittyä maassa makaaviin kasvista irronneisiin tyvilehtiinkin.
Suomessa tavataan kolmea luhtalitukan alalajia: nimialalaji niittyluhtalitukkaa ("Cardamine" ssp. "pratensis"), rantaluhtalitukkaa ("Cardamine" ssp. "paludosa") sekä pohjanluhtalitukkaa ("Cardamine" ssp. "polemonioides"). Alalajit eroavat toisistaan kokonsa sekä lehtien ja kukkiensa muodon ja määrän perusteella.
Suomessa tavattavista muista litukkalajeista luhtalitukka muistuttaa eniten purolitukkaa ("Cardamine amara"). Purolitukalla tyvi- ja varsilehdet ovat keskenään samanlaisia, kun taas luhtalitukan tyvilehdissä on leveämmät lehdykät. Kukinta-aikana ne voi erottaa toisistaan purolitukan jokseenkin aina puhtaanvalkoisista terälehdistä tai heteiden ponsista, jotka purolitukalla ovat sinipunaisia, luhtalitukalla keltaisia.
Levinneisyys.
Luhtalitukkaa ja sen alalajeja tavataan koko Euroopassa Espanjan, Italian, Kreikan, Ukrainan ja Venäjän eteläosia lukuun ottamatta. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena läpi Siperian Tyynellemerelle saakka. Pohjois-Amerikassa sitä kasvaa Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvaltojen pohjoisosissa. Luhtalitukka kasvaa myös Grönlannissa ja Huippuvuorilla. Suomessa luhtalitukkaa tavataan koko maassa. Runsain laji on Etelä- ja Pohjois-Suomessa, muualla sitä tavataan satunnaisemmin. Alalajeista niittyluhtalitukkaa tavataan pääasiassa Etelä-Suomessa, rantaluhtalitukkaa koko maassa ja pohjanluhtalitukkaa Itä- ja Pohjois-Suomessa.
Elinympäristö.
Luhtalitukka viihtyy kosteilla ja tuoreilla paikolla, kuten märissä ojissa, lätäköissä, lähteisillä letoilla, korvissa, hetteiköissä sekä järvien, jokien ja merien rantaniityillä. Joissa se saattaa kasvaa myös vedessä.
Käyttö.
Luhtalitukan lehdet ja kukat ovat syötäviä, maku muistuttaa vesikrassin ja sinapin sekoitusta.
Jääpallon SM-sarjakausi 1972–1973

Jääpallon SM-sarja kaudella 1972–1973 pelattiin ensimmäistä kertaa vasta perustetun Suomen Jääpalloliiton järjestämänä. SM-sarjan sarjajärjestelmä ei muuttunut. Mestaruus ratkaistiin kaksinkertaisessa runkosarjassa, jonka voittaja voitti mestaruuden. Mestaruuden voitti toista kertaa peräkkäin Veitsiluodon Vastus.
OLS:n Seppo Rounaja voitti maalikuninkuuden 31 osumalla.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Akilles putosi II-divisioonaan. Tilalle nousi Oulun Tarmo.
Suomen-mestarit.
Vastus: Seppo Jolkkonen, Pentti Karvo, Pekka Ryhänen, Pertti Tammilehto, Eero Hamari, Asko Eskola, Eino Keinänen, Kari Kiviharju, Kaarlo Henttinen, Erkki Mehtälä, Risto Tammilehto, Eino Silvekoski, Juha Eklund, Matti Räsänen. Valmentaja: Heikki Tapio
Jääpallon SM-sarjakausi 1973–1974

Jääpallon Suomenmestaruus kaudella 1973–1974 ratkaistiin kaksinkertaisessa sarjassa. Veitsiluodon Vastus voitti kolmannen perättäisien mestaruuden.
WP-35:n Esko Holopainen voitti maalikuninkuuden 31 osumalla.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Uusinta sarjassa säilymisestä.
Tarmo putosi sarjasta. Tilalle nousi Porvoon Akilles.
Suomen-mestarit.
Vastus: Seppo Jolkkonen, Eino Silvekoski, Kari Kiviharju, Esko Talma, Juha Eklund, Risto Tammilehto, Pentti Karvo, Pertti Tammilehto, Eero Hamari, Asko Eskola, Eino Keinänen, Timo Sainio, Mauri Kallio, Reijo Kåhlman, Esko Leskinen, Martti Höynälänmaa, Kari Talma.
Allan Hyde

Allan Hyde (s. 20. joulukuuta 1989 Tanska) on tanskalainen näyttelijä.
Ura.
Allan Hyde on näytellyt tanskalaisissa televisiosarjoissa "Album", "2900 Happiness" ja "Den som dræber".
Hän esiintyi pääosassa tanskalaisessa elokuvassa "En forelskelse" vuonna 2008. Hyde sai vampyyri Godricin roolin yhdysvaltalaisesta televisiosarjasta "True Blood" vuonna 2009. Hän esiintyi elokuvassa "Exteriors" vuonna 2011. Hän on esiintynyt myös teatterissa. 
Hyde on perustanut ystävänsä Aske Bangin kanssa tuotantoyhtiö Gourmet Filmin. Hyde ja Bang tuottavat lyhytelokuvia ja internetkomediasarjaa "Alla Salute!", joka koostuu muutaman minuutin pituisista jaksoista.
Yksityiselämä.
Allan Hyde on kotoisin Tanskasta, mutta asuu nykyään Los Angelesissa. Hänen isänsä on englantilainen ja äitinsä tanskalainen.
Blue Bloods

Blue Bloods on yhdysvaltalainen poliisisarja, joka sijoittuu New Yorkiin. Sen pääosassa on irlantilaistaustainen Reaganin perhe, jonka jäsenistä useimmat ovat tekemisissä lainvalvonnan kanssa, joko poliiseina tai asianajajina.
Francis "Frank" Reagan (Tom Selleck) on poliisipäällikkö. Hän on Vietnamin sodan veteraani ja palveli merijalkaväessä ennen ryhtymistään poliisiksi. Hänellä on kolme lasta: Danny, Erin, Jamie. Neljäs lapsi Joseph eli Joe oli rikosetsivä, joka kuoli virantoimituksessa.
Danny (Donnie Wahlberg) on rikosetsivä, jolla on taipumus hoitaa työtään ajoittain sääntöjä ja lakejakin rikkoen. Hän on myös sotaveteraani, Irakin sodasta.
Erin (Bridget Moynahan) on apulaissyyttäjä. Jamie (Will Estes) on koulutukseltaan juristi mutta on käynyt myös poliisikoulun ja työskentelee järjestyspoliisina.
Henry Reagan (Len Cariou) on Frankin isä ja siis muiden päähenkilöiden isoisä. Hän on eläkkeellä oleva poliisipäällikkö, joka mielellään kommentoi poliisin tekemisiä ja neuvoo poikaansa ja lapsenlapsiaan.
Kaarlo Lamminheimo

Urho Kaarlo Lamminheimo (24. tammikuuta 1891 Ilmajoki – 15. lokakuuta 1962) oli suomalainen taidemaalari ja -graafikko sekä kuvanveistäjä.
Lamminheimoa on luonnehdittu pohjalaiseksi realistiksi. 
Maalauksissaan Lamminheimo käsittelee kotiseutunsa Lapuan lakeuksia ja niiden viljelyä, mutta mukana on myös Lapin maisemia, henkilöaiheita ja muotokuvia. Jotkin hänen teoksistaan pohjautuvat kuvitteellisiin aiheisiin ja hänen piirustuksissaan voidaan nähdä myös pyrkimystä symbolistiseen ilmaisuun. 
Lamminheimo teki öljyvärimaalausten ja akvarellien ohella muun muassa puupiirroksia, kuivaneulaa, veistoksia ja reliefejä.
Lamminheimo opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1911–1913 ja Leipzigin "Akademie für Graphische Künste und Buchgewerbe" -koulussa vuonna 1938. Opiskeluun Saksassa sisältyi myös opintomatka Dresdeniin vuonna 1938. Lamminheimon vanhemmat olivat pankinjohtaja Kaarlo Fredrik Lamminheimo (ent. Ahlbäck) ja Elisabeth Hantula.
Teoksia.
Lapuan yhteiskoulussa kuvaamataitoa opettanut Lamminheimo toimi taiteilijana etenkin paikallisesti ja maakunnallisesti. Lamminheimon julkisia teoksia ovat Laihialle vuonna 1938 pystytetty Hulmin taistelun muistomerkki, Lapualla Suomen sodan, vanhan kirkon ja menneitten sukupolvien muistomerkit, sankarivainajien muistopatsas, Lapuan tuomiokirkon enkeliveistokset, Lapuan Kauhajärven ja Tiistenjoen kirkon alttaritaulu sekä Lapuan siunauskappelin, keskuskansakoulun ja Lapuan yhteiskoulun seinämaalaukset, Teuvalla Teuvan yhteiskoulun seinämaalaukset, Kauhavalla siunauskappelin seinämaalaukset ja Karijoella Karijoen kirkon alttaritaulu. Lapuan Kauhajärven kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on Lamminheimon suunnittelema ja paljastettu v. 1950. Lamminheimon teoksia on myös lapualaisissa yksityiskodeissa.
Jääpallon SM-sarjakausi 1974–1975

Jääpallon Suomenmestaruus 1975 ratkaistiin kaksinkertaisessa sarjassa. Oulun Luistinseura voitti mestaruuden ennen Helsingin IFK:ta ja WP-35:ttä. Kolmen edellisen kauden mestari Veitsiluodon Vastus jäi neljänneksi.
Ensimmäistä kertaa SM-sarjan historiassa jäi otteluita pelaamatta jäiden sulamisen takia, minkä takia sarjan häntäpään joukkueiden paremmuusjärjestys jäi ratkaisematta. Tämän vuoksi putoamisuhan alla sarjan loppuvaiheessa olleet MP ja OPS saivat molemmat jatkaa sarjassa.
HIFK:n Veikko Niemikorpi voitti maalikuninkuuden 38 osumalla.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Ottelut MP-Akilles, MP-OPS ja LaPa-OPS jäivät pelaamatta jäänpuutteen takia. Yhtään joukkuetta ei pudotettu sarjasta. Sarjaan nousi Tornion Palloveikot.
Mestarijoukkue.
OLS:n joukkue: Seppo Jolkkonen, Raimo Ikonen, Tuomo Lämsä, Pertti Härkönen, Antti Ervasti, Timo Okkonen, Toivo Orava, Yrjö Ervasti, Pekka Vartiainen, Matti Alatalo, Eero Hamari, Seppo Rounaja, Ilkka Marttila, Mauri Sorppanen, Ari Kuokkanen, Matti Karhumaa. Valmentaja: Reijo Karppinen
Nousukarsinta.
II divisioona pelattiin kolmessa lohkossa ja lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen sarjan noususta SM-sarjaan.
Uusintaottelu noususta: ToPV - PaSa 6-3. ToPV nousi ensimmäistä kertaa jääpallon pääsarjaan.
Jääpallon SM-sarjakausi 1975–1976

Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1975–1976 ratkaistiin kaksinkertaisessa sarjassa. Oulun Luistinseura voitti mestaruuden 7 pisteen erolla hopeajoukkue Warkauden Pallo -35:een. Pronssille pelasi Veitsiluodon Vastus. Ensimmäistä kertaa SM-sarjassa esiintynyt Tornion Palloveikot jäi sarjan viimeiseksi ja putosi takaisin II-divisioonaan.
OLS:n Pekka Vartiainen voitti maalikuninkuuden 34 osumalla.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
ToPV putosi sarjasta. Sarjaan nousi Oulun Tarmo. LaPa pelasi viimeisen kautensa SM-sarjassa, sen sarjapaikan peri Lappeenrannan Veiterä.
Suomen-mestarit.
OLS: Seppo Jolkkonen, Raimo Ikonen, Tuomo Lämsä, Pertti Härkönen, Antti Ervasti, Timo Okkonen, Toivo Orava, Yrjö Ervasti, Pekka Vartiainen, Juha Ohtonen, Tuomo Rantalankila, Matti Alatalo, Eero Hamari, Seppo Rounaja, Risto Kurra, Mauri Sorppanen, Ari Kuokkanen, Matti Karhumaa, valmentaja: Reijo Karppinen
Jääpallon SM-sarjakausi 1976–1977

Jääpallon Suomen mestaruus kaudella 1976–1977 ratkaistiin kaksinkertaisen sarjan päätteeksi pelatuilla neljän parhaan joukkueen play off -otteluilla. Pudotuspelit olivat käytössä ensimmäistä kertaa yksilohkoisen SM-sarjan aikana. Viimeiseksi sijoittunut putosi sarjasta ja toiseksi viimeinen joutui karsimaan seuraavan kauden SM-sarjapaikastaan.
Lappeenrannassa LaPa lopetti jääpallotoimintansa ja sen sarjapaikka annettiin henkiin herätetylle Veiterälle. Veiterällä ei ollut ollut toimintaa kauden 1968–1969 jälkeen. LaPa keskittyi jatkossa jalkapalloon ja seuran jääpalloilijat siirtyivät Veiterään.
Runkosarjan voitti OLS kärsimättä yhtään tappiota. Muut välieriin selvinneet joukkueet olivat Vastus, paluun tehnyt Veiterä ja WP-35. Välierissä joukkueiden paremmuuden ratkaisi kahden ottelun yhteistulos. OLS voitti välierissä WP-35:n ja Veiterä Vastuksen. Oulussa pelatussa loppuottelussa OLS kohtasi Veiterän. OLS voitti ottelun ja mestaruuden maalein 9–2. Veiterä sijoittui näin paluukaudellaan hopealle. Pronssiottelussa Vastus voitti WP-35:n.
OLS:n Matti Alatalo maalikuninkuuden 36 maalilla. Alatalo valittiin myös vuoden 1976 parhaaksi jääpalloilijaksi Urheilutoimittajain Liiton äänestyksessä.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Uusinta.
OPS putosi sarjasta. Tarmo karsintaan SM-karsintasarjan kakkosen Botnian kanssa. Suoraan SM-sarjaan nousi karsintasarjan voittaja Oulun Pallo-Pojat.
Karsinta.
Tarmo säilyi sarjassa voitettuaan karsinnat.&lt;br&gt;&lt;br&gt;
OPS putosi sarjasta hävittyään uusintaottelun sarjan viimeisestä sijasta Tarmolle, Mutta koska SM-Karsintasarjan voitti OPS:n sisarseura OPP, Jääpalloliitto päätti seuraavana syksynä siirtää anomuksesta OPP:n sarjapaikan OPS:lle. Tarmo voitti Botnia-69:n karsinnoissa, mutta Jääpalloliitto päätti kevään liittokokouksessa nostaa SM-sarjan joukkuemäärän kymmeneen, näin Botnia nostettiin SM-sarjaan. Seuraavana kautena sarjassa pelasi kuitenkin vain 9 joukkuetta, sillä Tarmo ilmoitti syksyllä luopuvansa sarjapaikastaan.
Ennen seuraavan kauden alkua myös MP luopui sarjapaikastaan, jonka peri Mikkelin Kampparit.
Mestarijoukkue.
OLS:n joukkue: Seppo Jolkkonen, Rauno Kaikkonen, Raimo Ikonen, Pertti Härkönen, Antti Ervasti, Mauri Sorppanen, Timo Okkonen, Pertti Kärenaho, Toivo Orava, Tuomo Rantalankila, Kalevi Immonen, Yrjö Ervasti, Ari Kuokkanen, Eero Hamari, Matti Alatalo, Pekka Vartiainen, Pekka Liikanen, Matti Karhumaa. Valmentajat: Reijo Karppinen ja Kalevi Juntunen
Rachel Maddow

Rachel Anne Maddow (laus. [ˈmædoʊ]) (s. 1. huhtikuuta 1973 Castro Valley, Kalifornia) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja ja poliittinen kommentaattori. Hän pitää MSNBC-kanavalla arkipäivisin "The Rachel Maddow Show" -televisio-ohjelmaa. Sen esittäminen alkoi syyskuussa 2008.
Maddow on ensimmäinen avoimesti homoseksuaali televisiotoimittaja, joka on päässyt pitämään parhaan katseluajan uutisohjelmaa Yhdysvalloissa.
The Young Turks

The Young Turks on yhdysvaltalainen talk show, jota esitetään YouTubessa, useissa suoratoistopalveluissa, sosiaalisen median kanavissa ja suorana sen omalla Internet-sivulla. Se oli Sirius Satellite Radion ensimmäinen puheohjelma. Ohjelmaa juontavat Cenk Uygur ja Ana Kasparian.
Kanavan poliittista suuntausta on kuvattu vasemmistolaiseksi. Se on suosittu Yhdysvaltain demokraattipuolueen nuorten kannattajien, etenkin Bernie Sandersin tukijoiden parissa. Vuonna 2019 se oli suosituin uutislähde 18-24 vuotiaiden yhdysvaltalaisten parissa.
Suosittu striimaaja Hasan Piker aloitti uransa Young Turks -kanavalla. Cenk Uygur on hänen setänsä.
Gotthard Heinrici

Gotthard Heinrici (25. joulukuuta 1886 – 13. joulukuuta 1971) oli saksalainen kenraali.
Toisessa maailmansodassa Heinrici komensi XII armeijakuntaa Ranskan valloituksen aikana vuonna 1940. Operaatio Barbarossan aikana hän palveli 2. panssaridivisioonassa ja komensi 4. armeijaa. Heinrici tuli sodan aikana kuuluisaksi riskialtteista taktiikoistaan, jotka onnistuivat lähes aina. Vuonna 1943 Heinrici oli sairauslomalla. Vuonna 1944 hän komensi 1. panssaridivisioonaa ja Unkarin 1. armeijaa. Vetäytyessään Slovakiaan Heinrici palkittiin rautaristin maaliskuussa 1945. Heinrici määrättiin huhtikuussa 1945 johtamaan Veikselin armeijakuntaa, 3. panssaridivisioonaa ja 9. armeijaa. Myöhemmin Heinrici käski joukkojensa vetäytyä Wolliniin. Wilhelm Keitel myöhemmin erotti Heinricin virastaan tottelemattomuudesta.
Heinrici vetäytyi joukkoineen Plöniin. Hän antautui vangiksi brittijoukoille 28. toukokuuta. Hänet vapautettiin vuonna 1948. Heinrici haudattiin kuoltuaan Freiburgin hautausmaalle.
Dryad-luokka

Dryad-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston viiden torpedoin varustetun aluksen muodostama tykkiveneluokka. Alustyypin korvasi muutamassa vuodessa huomattavasti nopeammat hävittäjien edeltäjät torpedovenehävittäjät, ja siten luokan alukset muutettiin ensimmäisen maailmansodan alkaessa miinanraivaajiksi lukuun ottamatta sukellusveneiden emälaivana palvellutta "HMS Hazardia". 
Suunnittelu.
Alusten voimanlähteinä oli kaksi kolmisylinteristä kolmivaihehöyrykonetta, joihin oli kytketty veturikattilat. Kumpikin höyrykone pyöritti omaa akselia. Tuottamallaan 3 500 hevosvoimalla alukset saavuttivat 18,2 solmun nopeuden. Ne kuljettivat varastoissaan 100-160 tonnia hiiltä.
Fruktoosi-2,6-bisfosfaatti

Fruktoosi-2,6-bisfosfaatti (C6H14O12P2) on fruktoosisokerin bisfosfaattijohdannainen. Yhdisteellä on tärkeä rooli glykolyysin ja glukoneogeneesin säätelyssä.
Biokemia.
Eliöt syntetisoivat fruktoosi-2,6-bisfosfaattia fruktoosi-6-fosfaatista fosfofruktokinaasi-2-entsyymin katalysoimana. Saman entsyymin toinen alayksikkö katalysoi yhdisteen hydrolyysiä fruktoosi-6-fosfaatiksi ja fosfaatti-ioniksi. Insuliini stimuloi fruktoosi-1,6-fosfaatin tuottoa ja glukagoni estää sitä.
Emile van Schaftingen ja Henri-Géry Hers osoittivat vuonna 1980, että fruktoosi-2,6-bisfosfaatti on erittäin voimakas fosfofruktokinaasi-1:n aktivoija ja lisää entsyymin affiniteettia substraatilleen fruktoosi-6-fosfaatille. Se pystyy aktivoimaan myös ATP:n vuoksi inhiboituneen entsyymin. Vuonna 1981 he myös osoittivat yhdisteen olevan fruktoosi-1,6-bisfosfataasin estäjä. Runsas fruktoosi-2,6-bisfosfaattikonsentraatio solussa siis aktivoi glykolyysiä ja estää glukoneogeneesiä ja tämän vuoksi nämä aineenvaihduntareiti eivät ole solussa aktiivisia samanaikaisesti.