Irak

Irakin tasavalta eli Irak (; ) on tasavalta Lähi-idässä. Irak rajoittuu idässä Iraniin ja siitä myötäpäivään kiertäen naapureita ovat Kuwait, Saudi-Arabia, Jordania, Syyria ja Turkki. Iranin ja Kuwaitin välissä on Persianlahden rannikkoa. Väkiluku oli vuoden 2020 lopussa 40 222 493 henkeä. Maan pinta-ala on noin 430 000 neliökilometriä. Irakin pääkaupunki on Bagdad, jossa on asukkaita noin 8 770 000. Muita suuria kaupunkeja ovat muun muassa Mosul ja Basra. Väestö jakautuu karkeasti kolmeen ryhmään kielen ja uskonnon perusteella: noin kaksi kolmannesta väestöstä on arabeja, lopuista valtaosa on kurdeja. Islam on valtauskonto ja kansasta noin kaksi kolmannesta on šiiamuslimeja ja noin kolmannes on sunnimuslimeja. Irak on maailman tärkeimpiä öljyntuottajamaita. Maassa käytiin Irakin sota vuosina 2003–2010.
Maantiede.
Irakin maastonmuodot voidaan jakaa neljään osaan: maan länsi- ja lounaisosien aavikko, Eufratin ja Tigrisin jokilaaksot (kaksoisvirtainmaa), näiden jokien välissä oleva ylänkö ja maan pohjoisosien vuoristo.
Irakin ilmasto on kuuma ja kuiva. Bagdadissa vuoden kuumin kuukausi on heinäkuu, keskimääräinen ylin lämpötila 44 °C, ja viilein tammikuu, keskimääräinen alin 3,8 °C. Kesäkuusta syyskuuhun ei yleensä sada lainkaan, joulukuussa 20 mm ja tammikuussa 27 mm.
Kuivuudesta huolimatta keinokastelun avulla harjoitetaan voimaperäistä maanviljelyä Eufratin ja Tigrisin jokilaaksoissa, jotka ovat maan hedelmällisintä seutua. Tärkeimmät maataloustuotteet ovat lähinnä kotimaiseen käyttöön menevä vilja, sekä taatelit joita riittää vientiinkin.
Irakin korkein huippu on maan pohjoisosassa, lähellä Turkin vastaista rajaa sijaitseva 3 607 metriä korkea Zagrosvuori.
Historia.
Kaksoisvirtainmaassa (Mesopotamia) sijaitsevassa Irakissa on ollut varhaista sivistystä jo joskus 3000 eaa., jolloin nousivat Sumerin ja Babylonian valtakunnat. Kuningas Kyyros II kukisti Babylonian ja liitti Mesopotamian Persiaan 539 eaa. Aleksanteri Suuri toi Mesopotamiaan hellenismin seleukidien dynastiana 300-luvulla eaa. Parthialaiset hallitsivat suurta osaa maata 100-luvulta eaa. alkaen. Antiikin Rooma miehitti Mesopotamian vähäksi aikaa parthialaisilta 100-luvulla. Persian sassanidit hallitsivat aluetta 300-luvulta alkaen. Heidän hallintonsa romahti 600-luvulla, jolloin arabiheimot nousivat valtaan. Kristillinen ja zarathustralainen Mesopotamia alkoi sen jälkeen islamisoitua. 1200-luvulla maa koki mongolivalloituksen. Osmanit valtasivat Mesopotamian Persialta Suleiman Suuren johdolla vuonna 1534. 
Yhdistynyt kuningaskunta miehitti Irakin Osmanien valtakunnalta ensimmäisen maailmansodan aikana, ja se julistettiin Kansainliiton mandaattialueeksi Yhdistyneen kuningaskunnan hallinnon alaisuuteen vuonna 1920.
Irak itsenäistyi 3. lokakuuta 1932 kuningaskunnaksi. Tasavalta perustettiin 14. heinäkuuta 1958 tapahtuneen sotilasvallankaappauksen seurauksena. 1960-luvun lopussa vallan kaappasi arabisosialistinen baath-puolue. 1970-luvun lopusta Saddam Hussein hallitsi maata diktaattorina. Saddamin hallituskauden alkuaikoina talous kukoisti, koska öljy tuotti vaurautta. Valtiota kuitenkin varjostivat kansallisuusongelmat, sillä šiiat ja kurdit eivät pitäneet Saddamista ja kapinoivat tuloksetta häntä vastaan. 1980-luvulla Irakin ja Iranin pitkä kiista Shatt al-Arabista ajoi maat pitkään keskinäiseen sotaan. Saddam hyökkäsi Iraniin, koska ajatteli valtaan nousseen ajatollah Khomeinin hallinnon pian romahtavan. Tasapeliin päättynyt sota raunioitti maan talouden. Irak päätti vuonna 1990 hyökätä Kuwaitiin, josta toivoi saatavan lisää öljyä taloutensa paikkaamiseksi. Sotaretki kääntyi kuitenkin tappioksi, koska Yhdysvallat auttoi Kuwaitia. Irak joutui tiukkaan taloussaartoon, joka ajoi maan talouden entistä huonompaan jamaan. Vuonna 2003 Yhdysvallat hyökkäsi Irakiin, koska epäili maan kehittävän joukkotuhoaseita. Saddam piiloutui, jäi kiinni ja hirtettiin. Irakista tuli epävakaa, kun shiialaiset ja sunnalaiset aseryhmät taistelivat keskenään. Tämä ajoi Yhdysvallat umpikujaan Irakissa. Terrorismi yleistyi ja oli Bagdadissa arkipäivää 2000-luvulla. 2010-luvulla maan pohjoisosaan nousi ääri-islamilainen Isis-järjestö, joka kukistui vuoteen 2019 mennessä. 
Vuonna 2019 Bagdadissa ja muissa suurissa kaupungeissa oli suuria mielenosoituksia korruptiota ja työttömyyttä vastaan. Ne johtivat pääministeri Adel Abdul Mahdi eroon.
Politiikka.
Irakin nykyinen perustuslaki hyväksyttiin 15. lokakuuta 2005 pidetyssä kansanäänestyksessä.
Lainsäädäntövaltaa käyttää yksikamarinen parlamentti eli majlis. Sen 329 jäsenestä 320 valitaan neljän vuoden välein suorilla vaaleilla. Jokaisesta vaalipiiristä valitaan useita edustajia. Yhdeksän paikkaa on varattu eri uskonnollisten ryhmien edustajille. Neljäsosan edustajista pitää olla naisia.
Vuonna 2021 valitussa parlamentissa suurin puolue on Ḥizb Taqadum (edistyspuolue) 47 paikallaan. Kaikkiaan parlamentissa on 13 puoluetta. Muqtada al-Sadrin johtama sadristeiksi kutsuttu puolue voitti vaaleissa 73 paikkaa, mutta erosi parlamentista, ja sen paikat jaettiin muille.
Parlamentti valitsee presidentin ja hyväksyy hallituksen, jota pääministeri ehdottaa.
Irak oli vuonna 2011 "Foreign Policy" -lehden hauraiden valtioiden (tuolloin "epäonnistuneiden valtioiden") listan yhdeksännellä sijalla, sekä vuonna 2010 Transparency Internationalin mukaan maailman neljänneksi korruptoitunein maa.
Freedom House arvioi vuonna 2010 asteikolla 1–7 (1 paras) Irakin poliittiset oikeudet tasolle 5 ja kansalaisvapaudet tasolle 6 ja luokitteli maan ei-vapaaksi. Järjestön mukaan Irakissa oli järjestetty merkityksellisiä vaaleja, mutta muiden muassa vieraiden sotajoukkojen läsnäolon, väkivallan uhan ja hallinnossa laajalle levinneen korruption vuoksi se ei ollut vaaleihin perustuva demokratia. Irakin perustuslaki takaa sananvapauden ja viranomaiset pääsääntöisesti kunnioittavat sitä, mutta käytännössä ilmaisunvapautta rajoittaa väkivallan uhka.
Dawa-puolue.
Adil Abdul-Mahdista tuli vuonna 2018 Saddamin jälkeisen Irakin ensimmäinen päämininisteri, joka ei edustanut Dawa-puoluetta, joka oli ollut hallitseva puolue Irakissa vuodet 2003-2018. Vuodesta 2005 kaikki Irakin pääministerit edustivat puoluetta ja pääministerinä ehti tänä aikana olla kolme puolueen johtohenkilöä: Ibrahim al-Jaafari (vuosina 2005-2006), Nouri al-Maliki (vuosina 2006-2014) ja Haider al-Abadi (vuosina 2014-2018). Dawa-puoluetta on viime vuosina heikentänyt kiivas valtataistelu al-Malikin ja al-Abadin välillä. Vaikka he johtivat vuoden 2018 vaaleissa kilpailevia koalitioita, ei kumpikaan heistä luopunut Dawa-puolueen jäsenyydestä. Vuoden 2018 vaalien jälkeen al-Abadin koalitio liittoutui vaalivoiton saaneen Mustaqa al-Sadrin ryhmittymän (sadristien) kanssa, kun taas al-Malikin koalitio liittoutui muiden kanssa. Heinäkuussa 2019 Nouri al-Maliki valittiin uudelleen Dawa-puolueen pääsihteeriksi ja Haider al-Abadi kritisoi tätä voimakkaasti. al-Malikin uudelleen valinta puolueen johtoon on entuudestaan lisännyt sisäisten riitojensa takia vaikutusvaltaansa menettäneen puolueen hajoamisen uhkaa.
Armeija.
Irakin armeija palvelee sisäministeriön (poliisivoimat), kansan mobilisointiyksiköiden (PMU/PMF/Hashd), puolustusministeriön ja vastaterrorismin viraston alaisuudessa. Nämä raportoivat suoraan Irakin pääministerille, joka valvoo myös Irakin erikoisjoukkojen toimintaa. Puolustusministeriön alaisuudessa toimivat maan maavoimat, ilmavoimat ja laivasto. "Peshmerga" toimii Irakin Kurdistanin puolustusvoimina ja on uskollinen Kurdistanin aluehallitukselle. Kurdistanin aluehallitus ja Irakin keskushallinto ovat erimielisiä niiden alistumisesta pääkaupunki Bagdadin komentoon ja missä laajuudessa.
Yhdysvaltain nimittämä siviilihallinnon ("Coalition Provisional Authority") johtaja L. Paul Bremer hajotti maan vanhan armeijan, joka oli koostunut 365 000 sotilaasta. Maassa oli ollut Saddam Husseinin aikana pakollinen asevelvollisuus. Tästä maa siirtyi 18–40-vuotiaiden vapaaehtoiseen asepalvelukseen. Yleistä asevelvollisuutta koskeva lakialoite on ollut esillä, jossa yleisen asevelvollisuuden pituus riippuisi käänteisesti henkilön koulutustaustasta.
Hallinnollinen jako.
Irakissa on tulkinnasta riippuen 18 tai 19 maakuntaa ("muhafaza", kurdiksi "pârizgah"). Huomautus: Yksistään vuonna 2014 yli kaksi miljoonaa ihmistä siirtyi Irakin sisällä turvallisemmille alueille (joiksi koettiin syyskuuhun 2014 mennessä Kurdistanin maakunnat, Bagdad ja maan eteläisemmät osat). Lokakuun 2015 katsauksessa YK totesi 3,2 miljoonan irakilaisen paenneen kotiseudultaan vuoden 2014 alun jälkeen. Siten usean maakunnan väkiluku on muuttunut alla esitetyistä vuoden 2013 arviosta:
Autonomiseen Irakin Kurdistaniin kuuluvat Erbilin, Dahukin, Halabjan ja as-Sulaimaniyyan maakunnat sekä osa Ninawan maakunnasta.
Talous.
Irakin talous perustuu pitkälle öljyn vientiin ja siitä saataviin tuloihin. Vienti suuntatutuu Kiinaan (26%), Intiaan (24%), Etelä-Koreaan (9%) ja Yhdysvaltoihin (8%)., Irakin muut merkittävät luonnonvarat ovat maakaasu, fosfaatti ja rikki.
Maatalous oli 1950-luvulle asti Irakin talouden perusta. Maa oli joskus maailman suurin taatelien tuottaja. Nykyisin villjellään viljaa, hedelmiä, tupakkaa ja puuvillaa. Karjanhoito on tärkeää etenkin pohjoisen kurdialueilla. Nykyisin maatalous tuottaa vain noin kolme prosenttia bruttokansantuotteesta ja työllistää 22% työvoimasta.
Irakilla arvioidaan olevan maailman viidenneksi suurimmat öljyvarat. Vuonna 2016 maan tunnettujen öljyvarantojen koko oli arviolta 143 miljardia barrelia. Samana vuonna Irak oli maailman neljänneksi suurin öljyntuottajamaa. Silti se suunnittelee merkittäviä investointeja tuuli- ja aurinkoenergiaan. Toistaiseksi aurinkoenergiaa käytetään lähinnä katuvalojen energialähteenä suurimmissa kaupungeissa, mutta suunnitelmissa on tuottaa kaksi prosenttia energiantarpeesta uusiutuvilla energianlähteillä. Kansallinen sähköverkko on sodan jäljiltä edelleen huonossa kunnossa ja monin paikoin verkkosähköä saadaan vain muutamia tunteja vuorokaudessa.
Vuonna 2017 maan sähköntuotannosta 87 % tuli fossiilisista polttoaineista, 6 % vesivoimasta. Vuosia jatkuneet sodat ja investointien puute on saanut energiantuotantoinfrastruktuurin huonoon kuntoon. Kurdistanissa sijaitsevia Dokanin ja Derbandikhanin patoja kunnostettiin Maailmanpankin hätäapurahalla. Mosulin pato on ollut ongelmallinen sen valmistumisesta 1948 alkaen. Mosulin pato ja sen tekojärvi ovat Irakin suurimmat ja maailman neljänneksi suurimmat.
Liikenne.
Irakissa on 103 lentokenttää, joista 50:llä on päällystämätön kiitotie. Suurin lentokenttä on Bagdadin kansainvälinen lentoasema. Se on palaamassa aktiiviseen käyttöön; maaliskuussa 2013 siellä rekisteröitiin 125 nousua tai laskua .
Irakin kansallinen lentoyhtiö on Iraqi Airways.
Rautateitä on 2 272 km, päällystettyä maantietä 59 623 km. Navigointikelpoista vesiväylää on 5 279 km lähinnä Eufrat- ja Tigrisjoilla.
Koska Irakilla ei ole omia satamia meren rannalla, öljy- ja kaasuputket ovat sen ulkomaan kaupalle elintärkeitä. Sillä oli kolme öljyterminaalia Persianlahdella, mutta ne vahingoittuivat viime vuosikymmenien sodissa.
Väestö.
Irakissa on tehty koko maan kattava väestönlaskenta viimeksi vuonna 1987. Vuonna 1997 laskenta uudistettiin osassa maata mutta ei kurdialueilla. Vuodelle 2009 suunniteltiin väestönlaskentaa, mutta siitä luovuttiin. Pääministerin mukaan se olisi voinut lietsoa levottomuuksia arabien ja kurdien välillä. CIAn julkaiseman The World Factbookin arvion mukaan Irakissa oli heinäkuussa 2016 yhteensä 38 146 025 asukasta. YK:n Irakin analysointiyksikön arvion mukaan Irakissa oli vuonna 2013 noin 30,97 miljoonaa asukasta. YK:n arvion mukaan väkiluku vuonna 2022 oli 42,19 miljoonaa.
Noin 75–80 % Irakin väestöstä on arabeja ja 15–20 % lähinnä Pohjois-Irakissa asuvia kurdeja. Pienemmät vähemmistöt kuten turkmeenit ja assyrialaiset muodostavat noin 5 % väestöstä. 
Irakin valtakieli on arabia, pohjoisosissa puhutaan kurdia. Molemmat ovat virallisia kieliä. Lisäksi turkmeenin, syyrian ja armenian kielet ovat virallisia kieliä niillä hallintoalueilla, joissa huomattava osa väestöstä puhuu näitä äidinkielenään.
Uskonto.
Irakin valtauskonto on islam, jonka harjoittajat jakautuvat šiialaisiin ja sunneihin. Vuonna 2015 šiialaisia oli arviolta 64,4 % maan väestöstä ja sunneja 30,9 %. Vainottuja kristittyjä oli noin 1,2 % väestöstä ja määrä oli vähenemässä, kun taas juutalaiset olivat käytännössä kadonneet. Islamin ja kristinuskon ohella Irakissa harjoitetaan useita eri gnostilaisia uskoja harjoittavia vähemmistöjä, kuten kakait, jesidit ja šabakit, joiden harjoittajat muodostivat yhteensä noin 3,4 % väestöstä. 
Lokakuussa 2015 Irakin parlamentti hyväksyi henkilötodistusta käsittelevän, mutta samalla vähemmistöuskontoja (muita kuin islamia) syrjivän lain. Se säätää esimerkiksi, että jos perheen vanhemmista jompi kumpi on tai kääntyy islaminuskoiseksi, perheen alaikäisten lasten uskonnoksi kirjataan islam. Muut kuin islaminuskoiset voivat vaihtaa uskontoaan, mutta islaminuskoiset eivät saa kääntyä muuhun uskontoon.
Open Doors -järjestön World Watch-listauksen mukaan kristityt kokevat Irakissa äärimmäistä vainoa. Järjestön mukaan maan poliittinen epävakaus altistaa jatkuvalle kristittyjen vainolle. Järjestön mukaan muslimikäännynnäiset pitävät uskonsa usein salassa sukulaisten, klaanien ja yhteiskunnan paineen ja uhkien vuoksi. Islamilaiset ääriliikkeet ovat edelleen aktiivisia Irakissa hyökkäämällä ja sieppaamalla kristittyjä.
Pakolaiset.
Muun muassa väkivaltaisuuksien vuoksi YK totesi lokakuun 2015 humanitaarisessa katsauksessaan 3,2 miljoonan irakilaisen paenneen kotiseudultaan (sisäiset pakolaiset) vuoden 2014 alun jälkeen, kaikkiaan yli 3 000 eri paikkakunnalle. Eniten sisäisiä pakolaisia asui Anbarin, Bagdadin, Kirkukin, Dahukin ja Erbilin maakunnissa (kuvernoraateissa). Runsaan 400 000 asukkaan kerrottiin palanneen kotiseudulleen.
Yhteensä jopa 8,6 miljoonan ihmisen kerrottiin olevan humanitaarisen avun tarpeessa. Miltei kaikki tarvitsivat suojaa ja terveydenhuoltopalveluja, puolet avuntarvitsijoista kaipasi ruoka-apua tai/ja vesi-, sanitaatio- ja hygieniahuollon turvaamista. Avun tarvitsijoista 45 prosenttia on lapsia. Avun tarvitsijoista noin 2,3 miljoonaa asuu seuduilla, jotka eivät ole maan hallituksen hallinnassa ja jonne humanitaarisen avun toimittaminen on usein hyvin hankalaa. Näiksi kriittisiksi alueiksi kuvataan Irakin läntisimmät osat eli Anbarin pohjoisosa, Salah al-Dinin länsiosa, Kirkukin maakunnan lounaispuolisko ja noin 3/4 Ninawan maakunnasta. Hädän keskellä YK:n avustusohjelmat joutuivat heinäkuussa 2015 supistamaan apuaan vakavan rahoituspulan takia. Vielä lokakuun alussa vain 40 prosenttia loppuvuoden avustustarpeesta oli rahoitettu. Irakin elinoloja vaikeutti myös syyskuussa 2015 epidemiaksi levinnyt kolera (yli 1 200 tapausta lokakuun 8. päivään 2015 mennessä).
Irakin hallituksen alaisuudessa toimivat valtion säätiön nimellä toimivat virastot Marttyyreiden säätiö (Martyrs Foundation) ja Poliittisten vankien säätiö (Political Prisoners Foundation) vastaavat ennen vuotta 2003 Baath-puoleen uhreiksi joutuneille maksettavista korvauksista.
Kulttuuri.
Ilham Al Madfai on tunnettu irakilainen muusikko. Perinteisiä soittimia ovat viulua muistuttava rebab ja luuttumainen oud.
Irakilainen elokuvateollisuus aloitti jo 1950-luvulla, mutta elokuvia tuotettiin vain muutamia vuodessa. Saddam Husseinin valtakaudella valtio ja baath-puolue rahoittivat elokuvia mutta tilasivat puolueen tarkoitusperiä hyödyttävää sisältöä. Saddamin kaatumisen jälkeen elokuva-arkistoja ja laitteistoja ryösteltiin. Vuonna 2011 Irakilla oli pitkästä aikaa ehdokas Oscar-palkinnon saajaksi, ja 2012 valmistuivat ensimmäiset valtion tukea saaneet elokuvat vuosiin.
Jalkapallo on suosituin urheilulaji. Maan jalkapallojoukkue oli FIFA:n rankingissa tammikuussa 2011 sijalla 98. Maassa on 110 seuraa, joissa 16 000 rekisteröityä pelaajaa.
Maailmanperintöluettelon kohteita ovat:
Maailmanperintökohteista Assur, Hatra ja Samarran arkeologinen kaupunki on listattu uhattuiksi, muun muassa ääri-islamistien niihin kohdistamien tuhotöiden vuoksi.
Aseellisten konfliktien aikana kulttuuriperintöä tarkoituksellisesti tuhoavat teot luokitellaan kansainvälisessä oikeudessa sotarikoksiksi (esimerkiksi Haagin sopimuksessa ja Geneven sopimuksissa). 
Ruokakulttuuri.
Perinteiseen irakilaiseen ateriaan kuuluu riisiä, keittoa tai kastiketta, lampaanlihaa ja vihanneksia. Tärkeitä juhlapäiviä on juhlistettu uhraamalla lammas tai vuohi. 
Mesopotamian rikas ruokakulttuuri syntyi alueen etnisten kansojen ja korkeakulttuurien myötä ja eli huippukauttaan Abbasidien kalifaatin aikoina ja sai vaikutteita myöhemminkin myös ympäröiviltä alueilta, Iranista, Keski-Aasiasta, Kaukasukselta, Levantista ja Turkista. Mespotamian antiikin korkeakulttuurien ajoilta on löydetty maailman vanhimmat säilyneet keittokirjat, joissa on satoja ruoanvalmistusohjeita. Osaa muinaisista ruoista valmistetaan paljolti samantyyppisinä Irakissa yhä nykyäänkin.