tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Magneettijääkaappi

Magneettijääkaappi on tutkimus- ja kehitysvaiheessa oleva magnetokalorista ilmiötä hyödyntävä jääkaappiteknologia.
Magnetokalorinen ilmiö havaittiin 1881. Kun lämmöneristyksellä suojattua tavanomaisesti paramagneettista ainetta altistetaan ulkoiselle magneettikentälle sen lämpötila nousee (kuitenkin joidenkin aineiden kohdalla lämpötila laskee). Ulkoisen magneettikentän poistamisen yhteydessä ilmiö tapahtuu käänteisesti eli lämpötila laskee. Ilmiön valjastaminen jääkaappeihin perustuu termodynamiikan lakeihin. Esimerkiksi kun rautatanko altistetaan magneettikentälle siinä syntyy järjestystä, joka entropian sääntöjen mukaan synnyttää epäjärjestystä muualla.
Magneettijääkaappien etuina on hiljaisuus verrattuna kompressoreihin perustuviin jääkaappeihin. Keraamisiin jäähdytinmagneetihin perustuvat magneettijääkaapit ovat pitkäikäisempiä kuin kompressoriin perustuvat jääkaapit ja niissä ei käytetä fluorattuja hiilivetyjä, mitkä ovat kasvihuonekaasuja.
Magneettista jäähdytystä käytetään usein kun pyritään saada lähelle absoluuttista nollapistettä (–273,15 °C) olevia lämpötiloja. Magnetokalorinen ilmiö on ennalleen palautuva (reversiibeli) prosessi, mikä on yksi syistä pieneen energiankulutukseen verrattuna normaaleihin jääkaappeihin. Magneettijääkaappi toimii neljässä eri vaiheessa.
Magneettijääkaappien prototyypeissä käytetään keraamisia magneetteja, jotka on tehty muun muassa 1. lantaanimanganiittiyhdisteitä, missä on pieniä määriä kalsiumia ja 2. strontium, rauta, boorista ja neodyymiyhdisteitä.
Amesin tutkimuslaitoksessa Texasissa on tutkittu gadoliniumin ja piin ja germaniumin seoksia, mutta ne ovat kalliita ja korroosiolle herkkiä. Edellisistä syistä johtuen ne eivät ole kaupallisille markkinoille ajateltuina materiaaleina parhaiten soveltuvia.
Magneettijääkaappien aineiden tutkimisessa on keskeistä, että löytyy sopiva aineyhdistelmä, jonka Curien lämpötila on mahdollisimman lähellä huoneenlämpöä. Esimerkiksi raudan magneettisuus katoaa 770 °C, mikä on sen Curie-piste. Tämän lämpötilan jälkeen magneettisuus vaikuttaa heikosti rautaan, koska se on paramagneettista. Magnetokalorinen ilmiö on voimakkaimmillaan juuri Curien lämpötilan alapuolella.
Jäähdytysaineena lämmönvaihtimissa on mahdollista käyttää muun muassa vettä.
Kuten usein uusilla tuotteilla, – mikäli magneettijääkaapit ovat ylipäätänsä mahdollisia – niiden hinnat lienevät korkeita alussa. Ne yleistynevät mahdollisesti ensin suurissa kylmiöissä ja pakastealtaissa ja siitä pikku hiljaa kohti tavallista kuluttajaa. Toteutuessaan ne vähentäisivät energiankulutusta ja viilennyskustannuksia noin 20 prosentilla.
Bateria

Dione Alex Veroneze (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Bateria; s. 16. joulukuuta 1990 Palmitos) on brasilialainen futsalpelaaja, joka edustaa espanjalaista FC Barcelona Futsalia. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kilogrammaa. Vasenjalkainen Bateria on pelipaikaltaan ala eli laitapelaaja.
Vuonna 2011 hän siirtyi kotimaansa Krona Joinvillestä espanjalaiseen Inter Movistariin. Interiä Bateria edusti vuodet 2011–2014, jona aikana hän voitti kahdesti Espanjan cupin. Vuonna 2014 Bateria siirtyi toiseen Espanjan suurseuraan, FC Barcelona Futsaliin, jossa hän pelaa numerolla 10.
Bateria on myös pelannut Brasilian futsalmaajoukkueessa, jossa hän on voittanut Grand Prixin.
Anna Kinberg Batra

Anna Maria Kinberg Batra (s. 14. huhtikuuta 1970 Skärholmen) on ruotsalainen poliitikko ja Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja vuosina 2015–2017. Aiemmin hän toimi myös puolueensa valtiopäiväryhmän puheenjohtajana 2010–2015.
Kinberg Batra syntyi Skärholmenissa ja kasvoi Djursholmissa. Hän on opiskellut Tukholman kauppakorkeakoulussa vuosina 1991–2000 suorittaen "civilekonom"-tutkinnon. Lapsuudessaan Kinberg Batra asui myös Alankomaissa ja puhuu hollantia. Hän on opiskellut hollannin ja ranskan kieltä myös Tukholman yliopistossa vuosina 1989–1991.
Valmistuttuaan kauppakorkeakoulusta Kinberg Batra työskenteli viestintäkonsulttina PR-toimisto Primella vuosina 2000–2005. Samaan aikaan hänellä oli oma PR- ja viestintäalan yritys. Kinberg Batra työskenteli viestintäjohtajana Tukholman kauppakamarissa 2005–2006. Valtiopäiville hänet valittiin vuoden 2006 vaaleissa.
Vuoden 2010 vaalien jälkeen Kinberg Batra toimi puolueensa valtiopäiväryhmän puheenjohtajana. Fredrik Reinfeldtin ilmoitettua eroavansa Maltillisen kokoomuksen puheenjohtajan paikalta vuoden 2014 vaalitappion jälkeen häntä alettiin pitää Reinfeldtin todennäköisenä seuraajana.
Virallisesti Kinberg Batra valittiin puolueen uudeksi puheenjohtajaksi tammikuussa 2015 Solnassa järjestetyssä ylimääräisessä puoluekokouksessa. Nimitysvaliokunta oli aiemmin antanut esityksen, ja hänellä oli myös melkein kaikkien puolueen piirijärjestöjen kannatus. 25. elokuuta 2017 Kinberg Batra ilmoitti eroavansa puolueen johdosta ja myöhemmin syyskuussa hän ilmoitti luopuvansa politiikasta kokonaan. Kinberg Batra oli Maltillisen kokoomuksen ensimmäinen naispuheenjohtaja.
Kinberg Batra on naimisissa koomikko David Batran kanssa. Heillä on yksi tytär.
America’s Downhill

America’s Downhill ja Lower Ruthie’s Run ovat laskettelurinteitä Aspen Mountainin laskettelukeskuksessa Aspenissa Coloradon osavaltiossa Yhdysvalloissa.
America’s Downhill -rinteellä laskettiin vuoteen 2017 asti lähes vuosittain alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja, viimeisimpänä 2000- ja 2010-luvuilla naisten tekniikkalajien osakilpailuja Lower Ruthie’s Run -rinteellä. Aspenissa järjestettiin maailmancupfinaalit vuonna 2017.
Reitti.
America’s Downhill -rinteen yläosan muodostavat pitkä loiva liukuosuus "Ruthie’s Run", josta rinne kääntyy oikealle ensimmäiselle jyrkänteelle nimeltään "Aztec".
America’s Downhillin alaosan eli Lower Ruthie’s Runin muodostavat jyrkänne "Spring Pitch", jossa sijaitsee suurpujottelun lähtöpaikka. Jyrkänne loppuu "Airplane Turn" -mutkaan, jossa rinne kääntyy jyrkästi vasemmalle kapealle liukuosuudelle "Ulfar’s Alleylle". Ulfar’s Alleyn jälkeen rinne kääntyy oikealle kumpuilevalle "Strawpile"-osuudelle, jota seuraa "Norway Island" -metsäsaareke, joka kierretään vauhtilajeissa vasemmalta puolen ja tekniikkalajeissa oikealta puolen ennen maalia.
Reetta Korhonen

Reetta Korhonen (s. 1986) on suomalainen laulaja, tanssija ja näyttelijä. Hänet tunnettaneen parhaiten laulukilpailuohjelmasta "The Voice of Finland" sekä vuoden 2013 Euroviisuista, joissa hän oli Suomen edustajan Krista Siegfridsin taustalaulajana.
Korhonen syntyi Kajaanissa ja kasvoi Hyvinkäällä. Opiskeltuaan Vierumäellä liikunnanohjaajaksi hän muutti Helsinkiin. 
Korhosen näyttämöura alkoi musikaalista "Saturday Night Fever", sen jälkeen hän on esiintynyt musikaaleissa "High School Musical 1&amp;2", "Muskettisoturit" ja "Legally Blonde" sekä "Aladdinin" kaksikielisessä versiossa. Vuosina 2014-2015 Korhonen on kiinnitettynä Svenska Teaternin huipputuotannossa "Mamma Mia!", sekä ensemblessa että Alin understudyna. Hän on esiintynyt myös mm. Elisan, Valintatalon ja Veikkauksen televisiomainoskampanjoissa sekä Lordin euroviisukappaleen "Hard Rock Hallelujah!"-musiikkivideolla.
Korhonen on myös taustalaulaja ja osa Leri Leskisen ja Jussi Chydeniuksen kokoamaa PopUp a capella-yhtyettä.
Laulu- ja näyttelijänuran lisäksi Korhonen toimii joogaopettajana. Hän tekee myös ääninäyttelijän töitä ja esiintyy mm. "Winx-klubi"-animaatiosarjan Bloom-keijuna ja "Littlest Pet Shop" animaatiosarjan Brittany ja Whittany Biskittinä.
Arfakinparatiisiharakka

Arfakinparatiisiharakka ("Astrapia nigra") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Arfakinparatiisiharakkaa tavataan Indonesiassa Uuden-Guinean saaren luoteisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jyrmysjärvi

Jyrmysjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Suodenniemen taajamassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 14,6 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 400 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 500 metriä pitkä laskuoja Kourajärveen. Järvellä on vain yksi tulo-oja, josta virtaa järveen suovettä. Järvi on patoutunut harjun taakse ja laskuoja juoksee sen ylitse. Harjua ja samalla järven pohjoisrantaa seuraa Mouhijärveltä Laviaan kulkeva tie.
Järven rantaviiva on 1,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa lukuun ottamatta pohjoisrannan harjujaksoa. Rannat ovat tiheään rakennettuja.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Jyrmisjärvi".
Valkijärvi (Suodenniemi)

Valkijärvi eli Valkjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 650 metriä pitkä laskuoja Kourajärven "Vanhankirkonlahteen". Järveen ei ole tulo-ojia.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi peltoa.
Suodenjärvi

Suodenjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 13,7 hehtaaria ja sen pituus on 1,4 kilometriä ja leveys 170 metriä. Järvellä on kaksi luusuaa. Toinen sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 2,2 kilometriä pitkä "Kirkko-oja" Toinen on luoteeseen laskeva 400 metriä pitkä laskuoja Palojärveen. Kaksi laskuojaa tekee siitä bifurkaatiojärven.
Järven rantaviiva on 3,1 kilometriä pitkä ja ranta on moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on useita loma-asuntoja, jonne johtaa tiet Suodenniemeltä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Suodejärvi". Vuonna 1892 anottiin lupaa perata järvi tukintuittoa varten.
Hanguanaceae

Hanguanaceae on pieni, kymmenen lajia ja yhden suvun "Hanguana" käsittävä kasviheimo koppisiemenisten yksisirkkaislahkossa Commelinales.
Tuntomerkit.
"Hanguana"-lajit ovat rotevia maalla kasvavia ruohoja. Kasvissa on limakanavia. Karvat ovat monisoluisia ja haaroittuneita. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat erilaistuneet ruodiksi ja lavaksi. Lavassa on vahva keskisuoni ja paljon rinnakkaisia suonia (silposuonitus) sekä merkittäviä poikkisuonia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat joko hedekasvissa tai emikasvissa (kaksikotisuus). Kukinto on tähkämäinen ja haarova, kukat ovat perättömiä ja huomaamattomia, ja niiden kehälehdet ovat pieniä. Hedekukissa on leveät heteenpalhot, jotka ovat tyvestä kasvaneet yhteen, ja emiön jäänne. Emikukan joutoheteet ovat mettä erittäviä, ja sikiäimen sisällä on solukarvoja, jotka erittävät limaa. Sikiäin on enemmän tai vähemmän vartaloton, luotteja on kolme. Kussakin emilehdessä on yksi suora siemenaihe pohjaistukassa. Hedelmä on yksisiemeninen marja, joka sisältää maljan muotoisen siemenen; istukka on maljan sisällä. Siementaimessa on hyvin kehittynyt alkeisjuuri. Kromosomiluku n = noin 24, 36, 45.
Levinneisyys.
Hanguanaceae-kasvit kasvavat Sri Lankassa ja Kaakkois-Aasiasta Palausaarille ja Pohjois-Australiaan ulottuvalla alueella.
Luokittelu.
Heimo kuuluu yhdessä soljokasvien (Commelinaceae) kanssa samaan kladiin Commelinales-lahkon evoluutiopuussa. Kladille ovat ominaisia maanpinnan yläpuolelle kohoava varsi, siemenen pieni alkio ja yhteyttämätön sirkkalehti. Aikaisemmin "Hanguana" vietiin usein Flagellariaceae-heimoon, joka nyt on lahkossa Poales, kuten muun muassa heinäkasvit. Cronquist (1981) sisällytti sen laajasti käsitettyyn Liliales-lahkoon (mm. liljakasvit), kun taas sitä uudempi morfologian tutkimus on havainnut yhteyksiä Zingiberales-lahkoon (mm. banaani- ja inkiväärikasvit).
"Hanguana"-suvun kymmenen lajia ovat:
Ozan Yanar

Ozan Göksu Yanar (s. 3. toukokuuta 1987 Istanbul, Turkki) on suomenturkkilainen poliitikko ja taloustieteen opiskelija. Hän oli Vihreän liiton kansanedustaja kauden 2015–2019. Yanar toimi Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton toisena puheenjohtajana vuonna 2015.
Elämä.
Yanar opiskelee taloustiedettä Helsingin yliopistossa. Hän valmistui valtiotieteiden kandidaatiksi vuonna 2013. Yanar työskenteli vuonna 2014 projektiekonomistina Suomen Ammattijärjestöjen Keskusjärjestö SAK:ssa. Aiemmin hän on työskennellyt muun muassa työ- ja elinkeinoministeriössä sekä Palkansaajien tutkimuslaitoksella. Hän on erikoistunut työn taloustieteeseen. Yanar oli Palkansaajien tutkimuslaitoksen julkaiseman ”Suomalainen palkkaero eurooppalaisessa vertailussa” -tutkimuksen tekijöitä.
Politiikka.
Yanar on toiminut Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan edustajistossa vuodesta 2012 ensin ainejärjestöjen ryhmässä ja myöhemmin HYY:n Vihreiden ryhmässä. Edustajistovaaleissa 2014 hän sai eniten ääniä.
Keväällä 2014 hän oli ehdokkaana europarlamenttivaaleissa vihreiden listalla. Hän keräsi 2 269 ääntä. Lisäksi hän on toiminut Helsingin Vihreiden hallituksen jäsenenä vuonna 2014. Yanar valittiin Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton yhteispuheenjohtajaksi vuodelle 2015 Saara Ilvessalon kanssa.
Yanar oli ehdolla kevään 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hän nousi kansanedustajaksi 4 196 henkilökohtaisella äänellä.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa Yanar sai yli 4 700 ääntä ja oli koko maan kärkikymmenikössä ja kolmas vihreiden listalla.
Yanar oli ehdolla kevään 2019 eduskuntavaaleissa. Hän sai 3 569 ääntä eikä tullut valituksi.
Vuoden 2021 kuntavaaleissa Yanar sai 1 066 ääntä ja tuli valituksi Helsingin kaupunginvaltuustoon.
Yanar oli ehdolla kevään 2023 eduskuntavaaleissa. Hän sai 1 241 ääntä eikä tullut valituksi.
Yksityiselämä.
Yanar on syntynyt Turkissa ja asunut lapsena myös Englannissa ja Kyproksella. Suomeen hän muutti 14-vuotiaana. Hän on pelannut jalkapalloa B-nuorten SM-tasolla. Yanarilla on tytär yhdessä toimittaja Aishi Zidanin kanssa.
Hän on Turkin ja Suomen kansalainen.
Ylinen Vehkajärvi

Ylinen Vehkajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,7 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä laskuoja "Vehkaojaan", joka laskee Kourajärveen. Järveen laskee suo-ojia.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi metsäistä suota. Rannalla on kolme loma-asuntoa, jonne johtaa tie Suodenniemeltä. Järven pohjoisrannan niemessä on nuotiopaikka.
Kiivana

Kiivana on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja sen pituus on 330 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa kilometrin pituinen laskuoja Aliseen Vehkajärveen, joka laskee "Vehkaojan" kautta Kourajärveen.
Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Järvi on mökitön eikä sen luo johda tietä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kivojärvi".
Alinen Vehkajärvi

Alinen Vehkajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 6,4 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 3,6 kilometriä pitkä "Vehkaoja", joka laskee Kourajärven "Vehkalahteen". Järveen laskee pari suo-ojaa, joista yksi on Kiivanan laskuoja.
Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven rannan tuntumassa on peltoja ja muutama loma-asunto, jonne johtaa tie Suodenniemeltä. Rannalla on myös kiinteä laavu.
Mustajärvi (Suodenniemi)

Mustajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pituus on 150 kilometriä ja leveys 50 metriä. Järveen on kaivettu suo-ojia, mutta siitä ei lähde laskuojaa minnekään. Järven ranta on kokonaan metsäistä suota, eikä sen rannoille ole rakennettu mitään. Järven vieressä kulkee metsäautotie, joka vie parin kilometrin päähän Suodenniemen taajamaan. Lähellä ovat järvet Alinen Laisjärvi ja Ylinen Laisjärvi.
Alinen Laisjärvi

Alinen Laisjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja sen pituus on 280 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 3,5 kilometriä pitkä laskuoja Kourajärveen. Ainoa tulo-oja on Ylisen Laisjärven laskuoja. Järven rantaviiva on 0,67 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota. Rantoja ei ole rakennettu ja järvelle johtaa ainoastaan polku.
Ylinen Laisjärvi

Ylinen Laisjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen".
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja sen pituus on 260 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä laskuoja Aliseen Laisjärveen, joka laskee Kourajärveen. Järven rantaviiva on 0,63 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin metsäistä suota tai avosuota. Järven rantoja ei ole rakennettu eikä sille johda tietä.
Ateenan kansallinen teknillinen korkeakoulu

Ateenan kansallinen teknillinen korkeakoulu () on teknillinen yliopisto, joka toimii Ateenassa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1836.
Korkeakoulussa on 9 tiedekuntaa ja yhteensä 40 laitosta. Niissä on yhteensä noin 10 000 opiskelijaa, joista noin 1 500 on jatko-opiskelijoita. Henkilökunnan määrä on 1 350.
Tiedekunnat.
Korkeakoulun tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Mão

Jenílson Brito Rodrigues (tunnetaan paremmin taiteilijanimellään Mão; s 6. joulukuuta 1978 Vitória) on brasilialainen beachfutismaalivahti, joka pelaa Corinthiansissa ja Brasilian beachfutismaajoukkueessa. Mão on osallistunut MM-kilpailuihin kahdeksan kertaa, saavuttaen seitsemän MM-mitalia. Hänellä on neljä kultaa, yksi hopea sekä kaksi pronssia. Vuoden 2009 MM-kisoissa Dubaissa MM-kultaa voittanut Mão valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. 
Maajoukkueen kanssa Mão on myös voittanut viidesti Etelä-Amerikan mestaruuden. Seuratasolla hän on pelannut koko uransa kotimaassaan. Vuodesta 2011 alkaen Mãon seura on ollut Corinthians, jossa hän voitti maansa mestaruuden vuonna 2012. 
Mão on 186 senttimetriä pitkä.
Ateenan kauppakorkeakoulu

Ateenan kauppakorkeakoulu (; , "AUEB") on kauppakorkeakoulu, joka toimii Ateenassa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1920.
Ennen vuotta 1989 korkeakoulu tunnettiin nimellä "Talous- ja kauppatieteiden korkeakoulu" (Ανωτάτη Σχολή Οικονομικών και Εμπορικών Επιστημών), jonka lyhennettä "ASOEE" käytetään koulusta usein edelleen. Korkeakoulussa on kahdeksan laitosta. Niissä on yhteensä 3 000 opiskelijaa, joista 1 200 on jatko-opiskelijoita.
Laitokset.
Korkeakoulun laitokset ovat:
Charokópeio-yliopisto

Charokópeio-yliopisto (; myös "Harokopio-yliopisto") on yliopisto, joka toimii Ateenassa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1990.
Yliopistossa on neljä laitosta. Niissä on yhteensä 1 150 opiskelijaa.
Laitokset.
Yliopiston laitokset ovat:
Ioánninan yliopisto

Ioánninan yliopisto () on yliopisto, joka toimii Ioánninassa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1964 ja se erotettiin itsenäiseksi yliopistoksi Thessalonikin Aristoteles-yliopistosta vuonna 1970.
Yliopiston pääpaikka on Ioánninassa. Lisäksi sillä on yksiköitä Agríniossa. Yliopistossa on seitsemän tiedekuntaa ja yhteensä 17 laitosta. Niissä on yhteensä 17 040 opiskelijaa, joista 1 300 on maisterivaiheen ja 2 217 jatko-opiskelijoita (vuonna 2014). Henkilökunnan määrä on 1 272, joista 720 on opetushenkilökuntaa.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Nicolai Jørgensen

Nicolai Jørgensen (s. 15. tammikuuta 1991 Ballerup) on tanskalainen jalkapalloilija, joka on kotimaansa lisäksi pelannut Saksassa vuosina 2010–2012, Alankomaissa Feyenoordin joukkueessa vuosina 2016–2021 ja Turkissa Kasımpaşan joukkueessa kaudella 2021–2022. Viimeksi hän on edustanut FC Kööpenhaminaa kevätkaudella 2022. Oikeajalkainen Jørgensen on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä tai piilokärki. Hän on pelannut myös Tanskan jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Jørgensenin kasvattajaseura on Akatemisk Boldklubb, jota hän edusti vuodet 2009–2010. Vuonna 2010 hän siirtyi Saksan Bundesliigan Bayer Leverkuseniin, jota hän edusti kahden vuoden ajan pelaten Bundesliigassa vain kymmenen peliä sekä kaksi peliä Mestareiden liigassa. Vuonna 2012 hän oli lainalla sekä Bundesliiga-seura 1. FC Kaiserslauternissa että kotimaansa FC Kööpenhaminassa. Kööpenhaminassa Jørgensen pelasi kahdeksan peliä tehden kolme maalia ja niinpä seura osti Jørgensenin itselleen. Kööpenhaminassa Jørgensen on pelannut sekä Mestareiden liigaa että Eurooppa-liigaa. Eurooppa-liigan lohkovaiheen ottelussa HJK:ta vastaan syyskuussa 2014 Parkenilla vaihdosta kentälle tullut Jørgensen teki kaksi maalia Kööpenhaminan voittaessa 2-0.
Maajoukkueura.
Jørgensen on pelannut kaikissa Tanskan nuorten maajoukkueissa. Hän oli mukana kotimaassaan vuonna 2011 järjestetyissä alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa. Tanskan jalkapallomaajoukkueessa Jørgensen debytoi vuonna 2011. Hän on pelannut 41 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kolme ottelua.
Joonian yliopisto

Joonian yliopisto () on yliopisto, joka toimii Korfun kaupungissa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1984 ja se aloitti toimintansa vuonna 1985. Joonian yliopisto kunnioittaa Korfulla toimineen Kreikan ensimmäisen yliopiston, vuonna 1824 perustetun Joonian akatemian muistoa.
Yliopistossa on kolme tiedekuntaa ja yhteensä kuusi laitosta.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Kreikan kansainvälinen yliopisto

Kreikan kansainvälinen yliopisto (; ) on yliopisto, joka toimii Thessalonikissa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2005. Se on Kreikan ainoa yliopisto, joka tarjoaa opetusta pelkästään englannin kielellä.
Yliopistossa on kolme tiedekuntaa, jotka tarjoavat useita eri tutkinto-ohjelmia.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ovat:
Länsi-Makedonian yliopisto

Länsi-Makedonian yliopisto () on yliopisto, joka toimii Flórinassa ja Kozánissa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2003 erottamalla Thessalonikin Aristoteles-yliopiston yksiköt kyseisissä kaupungeissa itsenäiseksi yliopistoksi.
Yliopistossa on kolme tiedekuntaa ja yhteensä kuusi laitosta. Niissä on yhteensä noin 4 000 opiskelijaa, joista noin 500 on jatko-opiskelijoita. Henkilökunnan määrä on 142, joista 91 on opetus- ja tutkimushenkilökuntaa.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Irma Wikström

Iris Irma Maria Wikström (18. joulukuuta 1900 Sortavala – 7. tammikuuta 1969) oli suomalainen näyttelijä. Hänen näyttelijäkiinnityksiinsä kuuluivat muun muassa työrupeamat Viipurin Työväen Teatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa 1920- ja 1930-luvuilla. Näyttelijäntyönsä ohessa Wikström ohjasi operetteja.
Elämä ja ura.
Irma Wikströmin vanhemmat olivat veturinkuljettaja Theodor Meriluoto ja Anna Honkanen. Kansakoulun hän kävi Viipurissa. Sittemmin Wikström suoritti lauluopintoja Zenaida Kretzin ja Sofia Roihan johdolla. Hän aloitti taiteellisen uransa näyttelijänä Viipurin Suomalaisessa Operetissa vuosina 1919–1920. Sen jälkeen hänellä oli lukuisia teatterikiinnityksiä: Porin Työväen Teatteri 1920–1923, Viipurin Työväen Teatteri 1923–1933, Tampereen Työväen Teatteri 1933–1936, Viipurin Ympäristöteatteri 1936–1939, Lappeenrannan Teatteri 1940–1942, Viipurin Kaupunginteatteri 1942–1943, Lahden Teatteri 1943–1944 ja Kuopion Yhteisteatteri 1944–1948.
Wikströmin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Anisja Leo Tolstoin näytelmässä "Pimeyden valta" ja Portia William Shakespearen komediassa "Venetsian kauppias". Hänen roolejaan olivat niin ikään Liisa suomalaisessa kansannäytelmässä "Pohjalaisia" ja Joana näytelmässä "Iloinen sanoma".
Wikström teki sivurooleja muutamissa elokuvissa 1950-luvulla, kaksi niistä kreditoimattomana.
Makedonian yliopisto

Makedonian yliopisto () on yliopisto, joka toimii Thessalonikissa Kreikassa. Se on 
perustettu vuonna 1948 ja aloitti toimintansa vuonna 1957. Yliopisto on erikoistunut talous- ja yhteiskuntatieteisiin.
Yliopisto toimii Thessalonikin lisäksi Édessassa ja Náousassa. Yliopistossa on kymmenen laitosta.
Laitokset.
Yliopiston laitokset ovat:
Panteion-yliopisto

Panteion-yliopisto () on yliopisto, joka toimii Kallithéassa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1927. Yliopisto on erikoistunut yhteiskunta- ja valtiotieteisiin.
Yliopiston pääpaikka on Kallithéassa Ateenan metropolialueella. Lisäksi se toimii useissa toimipaikoissa varsinaisen Ateenan alueella sekä Pireuksessa ja Sífnoksen saarella. Yliopistossa on neljä tiedekuntaa ja yhteensä yhdeksän laitosta. Niissä on yhteensä noin 21 000 opiskelijaa, joista noin 1 500 on maisterivaiheen ja noin 1 000 jatko-opiskelijoita. Opetushenkilökunnan määrä on 248.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Patraksen yliopisto

Patraksen yliopisto () on yliopisto, joka toimii Patraksessa ja Agríniossa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1964 ja se aloitti toimintansa vuonna 1966.
Yliopistolla on kaksi yksikköä. Sen pääkampus sijaitsee Ríossa noin seitsemän kilometriä Patraksen keskustasta itään ja toinen kampus Agríniossa. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa ja yhteensä 24 laitosta. Niissä on yhteensä 32 686 opiskelijaa, joista 3 959 on jatko-opiskelijoita. Henkilökunnan määrä on 1 199.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Peloponnesoksen yliopisto

Peloponnesoksen yliopisto () on yliopisto, joka toimii Peloponnesoksen alueella Kreikassa. Se on perustettu vuonna 2002.
Yliopiston pääpaikka on Trípolissa. Sen lisäksi sillä on yksiköt Kalamátassa, Kórinthoksessa, Náfpliossa ja Spártissa, toisin sanoen kaikissa Peloponnesoksen alueen alueyksiköiden pääkaupungeissa. Yliopistossa on viisi tiedekuntaa ja yhteensä yhdeksän laitosta. Niissä opiskelee yhteensä noin 6 000 opiskelijaa.
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Pireuksen yliopisto

Pireuksen yliopisto () on yliopisto, joka toimii Pireuksessa Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1938. Yliopisto on erikoistunut talous- ja tilastotieteeseen, liikkeenjohtoon sekä informaatioteknologiaan.
Yliopistossa on neljä tiedekuntaa ja yhteensä yhdeksän laitosta. Niissä on yhteensä 9 300 opiskelijaa, joista 1 300 on jatko-opiskelijoita.
Laitokset.
Yliopiston tiedekunnat ja laitokset ovat:
Thessalian yliopisto

Thessalian yliopisto () on yliopisto, joka toimii Thessalian alueella Kreikassa. Se on perustettu vuonna 1984.
Yliopiston pääpaikka on Vóloksessa. Sen lisäksi yliopistolla on yksiköt Kardítsassa, Lamíassa, Lárisassa ja Tríkalassa. Yliopistossa on kuusi tiedekuntaa ja yhteensä 18 laitosta. Niissä on yhteensä 12 266 opiskelijaa, joista 2 619 on jatko-opiskelijoita. Henkilökunnan määrä on 1 023, joista 560 on opetus- ja tutkimushenkilöstöä (vuonna 2014).
Tiedekunnat.
Yliopiston tiedekunnat ja niiden laitokset ovat:
Karl Sahlgren

Karl Rafael Sahlgren (vuoteen 1960 Salmio; s. 13. elokuuta 1937 Maarianhamina) on suomalainen toimittaja, kirjankustantaja ja ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Ura.
Karl Sahlgren valmistui alun perin kansakoulunopettajaksi 1960. Hän oli toimittajana useissa suomenruotsalaisissa lehdissä ja hän työskenteli Yleisradion ruotsinkielisellä puolella kahteen otteeseen vuosina 1965–1980 ja 1983–1992. Hän tuli tunnetuksi dokumenttiohjelmien tekijänä.
Vuonna 1982 Sahlgren perusti vaimonsa kirjailija Brita Högnäs-Sahlgrenin kanssa "Sahlgrens förlag Ab"-kustannusliikkeen joka kustansi ruotsinkielisen kirjallisuuden ohella myös jonkin verran suomenkielistä kirjallisuutta. Otalammilla sijainneen kustantamon toiminta päättyi elokuussa 2014, se ehti julkaista yhteensä noin 200 nimikettä 32 vuoden aikana.
Sahlgren on julkaissut myös kaksi omaelämäkerrallista romaania ja kääntänyt ruotsin kielelle suomenkielisiä teoksia.
Markus Bader

Markus Bader (s. 14. marraskuuta 1988) on itävaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti SC Waldring-Tirolia.
Bader hiihti maailmancupissa ensimmäisen kerran 14. joulukuuta 2008 Davosissa. Hänen paras maailmancup-sijoituksensa on 28. sija 15. tammikuuta 2011 Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä. FIS-kilpailuja hän on voittanut kuusi. 
Bader sijoittui kuudenneksi vapaan hiihtotavan sprintissä alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Hinterzartenissa 26. tammikuuta 2010.
Bader lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2016.
Europa ’51

Europa ’51 on vuonna 1952 ensi-iltansa saanut Roberto Rossellinin ohjaama elokuva, jonka pääosaa esittää Ingrid Bergman. Elokuva on poliittisesti suorasukainen mutta samalla hienovarainen tutkielma modernista pyhimystarinasta. Rosselinin mukaan se oli naisnäkökulmasta tehty uudelleenfilmatisointi hänen omasta elokuvastaan "Francesco, Jumalan narri" (1950). Elokuva on jäänyt vähälle huomiolle ohjaajan muuhun tuotantoon verrattuna, vaikka se oli hänen oma suosikkinsa.
Juoni.
Roomassa elävä Irene Girard (Ingrid Bergman) on rikas ja itsekeskeinen seurapiirikaunotar, jota kalvaa syyllisyys nuoren poikansa kuolemasta. Helpottaakseen syyllisyydentunnettaan ja löytääkseen elämälleen tarkoituksen hän päättää omistaa aikansa ja rahansa kaupungin köyhien ja sairaiden auttamiseksi. Uusi elämäntehtävä päättäväisenä aktivistina johtaa kuitenkin avioliitto-ongelmiin ja saa yhteiskunnan kyseenalaistamaan hänen mielenterveytensä.
Lääkintälaitedirektiivi

Lääkintälaitedirektiivi (93/42/ETY, (MDD) 93/42/EEC) on direktiivi, joka on tarkoitettu yhdenmukaistamaan lääkinnällisille laitteille asetettuja vaatimuksia Euroopan unionissa. Lääkintälaitedirektiivin mukainen CE-merkintä voidaan myöntää valmistajalle, joka täyttää direktiivin mukaiset vaatimukset. Lääkintälaitteen valmistaja on juridisesti vastuussa lääkintälaitedirektiivin vaatimusten täyttymisestä.
Lääkintälaitteita koskee kolme direktiiviä:
Lääkintälaitedirektiivi koostuu 23 artiklasta, 12 liitteestä ja 18 luokittelusäännöstä. Direktiivi jaetaan kolmeen pääluokkaan: ehdottomat vaatimukset, luokittelevat säännöt ja vaatimukset. Euroopassa valmistaja itse luokittelee laitteensa MDD:n luokittelusääntöjä soveltaen, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa FDA (Food and Drug Administration) määrää tuotteen luokittelun.
Euroopan unionin asetus 2017/745 lääkinnällisistä laitteista (MDR) korvasi lääkintälaitedirektiivin ja direktiivin implantoitavista laitteista 26. toukokuuta 2021. IVD-direktiivin korvaa IVD-asetus (IVDR, EU 2017/746) asteittain 26. toukokuuta 2022 alkaen.
Direktiivin 2007/47/EY aiheuttamat muutokset.
Lääkintälaitedirektiiviä on tarkistettu ja muutettu direktiivillä 2007/47/EY, jossa on tarkennettu muun muassa lääkintälaiteohjelmistoille asetettavat vaatimukset. Direktiivi 2007/47/EY on niin kutsuttu muutosdirektiivi, jolla direktiivejä AIMD 90/385/ETY ja MDD 93/42/ETY on tarkennettu vastaamaan nykyajan vaatimuksia. Myös biosidituotteiden markkinoille saattamisesta annettua direktiiviä 98/8/EY tarkennettiin direktiivillä 2007/47/EY. Direktiivi IVD 98/79/EY jätettiin soveltamisalan ulkopuolelle.
Euroopan neuvosto muutti direktiivejä 90/385/ETY, 93/42/ETY ja 98/8/EY 5. marraskuuta 2007. Tarkistettu lääkintälaitedirektiivi 2007/47/EY tuli pakolliseksi 21. maaliskuuta 2010, jonka jälkeen Suomessa uudistettiin lakia terveydenhuollon laitteista ja tarvikkeista (629/2010) muutosdirektiivin mukaisesti. Laki tuli voimaan 1. heinäkuuta 2010.
Lääkinnälliset laitteet.
Lääkinnällisellä laitteella tarkoitetaan kaikkia instrumentteja, laitteistoja, välineitä, ohjelmistoja, materiaaleja tai muita tarvikkeita, joita käytetään joko yksinään tai yhdistelminä, mukaan luettuina valmistajansa erityisesti diagnosointi- ja/tai hoitotarkoituksiin tarkoittamat ja lääkinnällisen laitteen asianmukaiseen toimintaan tarvittavat ohjelmistot, ja joita valmistaja on tarkoittanut käytettäviksi ihmisten:
ja joiden pääasiallista aiottua vaikutusta ei saavuteta farmakologisin, kemiallisin, immunologisin tai metabolisin keinoin, mutta joiden toimintaa voidaan tällaisilla keinoilla edistää.
Lääkinnällisiin lisälaitteisiin kuuluvat myös tarvikkeet, vaikka ne eivät olisi laitteita. Valmistaja on tarkoittanut tarvikkeita käytettävän lääkintälaitteen käyttämiseksi.
Moniongelmaisuus

Moniongelmaisuus tarkoittaa sitä, että ihmisellä on monia ongelmia samanaikaisesti. Moniongelmaisuus voi olla syrjäytymistä ja samanaikaista mielenterveyden häiriötä. Kaarlo Simojoen mukaan sekakäytön ohella on lisääntynyt moniongelmaisuus.
Moniongelmainen nuori.
Tutkimusprofessori Mauri Marttusen mukaan moniongelmainen nuori voidaan määritellä monin tavoin:
Jussi Talasniemi

Erkki Eljas Juhani (Jussi) Talasniemi (30. syyskuuta 1937 Nilsiä – 11. lokakuuta 2024 Espoo) oli suomalainen pappi, kirkkoherra ja kirjailija.
Perhe ja koulutie.
Talasniemi syntyi rovasti Erkki Talasniemen ja kansakoulunopettaja Saimi Talasniemen s. Miettinen perheeseen.
Talasniemi pääsi ylioppilaaksi 1956 Mikkelin lyseosta.
Teologiaa Helsingin yliopistossa.
Talasniemen opiskelu toi hänelle kolme tutkintoa. Hän suoritti ylemmän teologian kandidaatin tutkinnon 1961, teologian lisensiaatin tutkinnon 1972 ja väitteli teologian tohtoriksi 1975 teoksella "Sielun pelastus, Christian Scriverin teologia."
Oma perhe.
Talasniemi avioitui 1960 Marja-Liisa Marttilan kanssa. Puoliso on suorittanut peruskoulunopettajan tutkinnon. 
Perheeseen syntyi kaksi lasta (s. 1961 ja 1964).
Papiksi ja pastoraalitutkinto.
Talasniemi vihittiin papiksi 1961 Mikkelissä ja suoritti pastoraalitutkinnon 1966.
Työura.
Uskonnonopettajana ja sotilaspastorina.
Talasniemi toimi Tuusulan yhteiskoulun uskonnonopettajana 1960‒1962 sekä Helsingin ilmatorjuntarykmentin sotilaspastorina 1962.
Apulaispappina.
Talasniemi oli Tuusulan seurakunnan ylimääräisenä apulaisena 1962. Tapiolan seurakunnassa hän toimi papiston apulaisena 1962‒1966 ja virallisena apulaisena 1966‒1975.
Kirkkoherrana.
Talasniemi toimi Kivenlahden seurakunnan kirkkoherrana 1975‒1978 sekä Espoonlahden kirkkoherrana 1979‒2000. Eläkkeelle hän jäi 2000.
Sivutoimia.
Herättäjä-Yhdistyksen Espoon paikallisosaston puheenjohtajana Talasniemi oli 1970 ja Helsingin tuomiokapitulin asessorina 1977‒1983. Kirkolliskokousedustajana hän toimi 1978‒1996 sekä Espoon seurakuntayhtymän yhteisen kirkkoneuvoston puheenjohtajana 1993‒1998. 
Ansioita, harrastuksia.
Talasniemi sai Suomen Valkoisen Ruusun kunniamerkin SVR J 1. Sotilasarvoltaan hän oli vänrikki.
Talasniemi harrasti teologian opiskelua ja seurustelua.
County Sea Horse

County Sea Horse oli Countyn tehtaan valmistama malli. Kyseessä oli amfibiotraktori.
Historia.
Countyn traktorit perustuivat Fordsonin Super Major -traktoreihin, ja yhtiö kilpaili Fordsonia vastaan hanakasti.
County päätti rakentaa Sea Horsen (suomeksi "Merihevonen") mainokseksi omalle yritykselleen. Tämän amfibiotraktorin oli määrä ylittää ajaen Englannin kanaali historian ensimmäisenä traktorina. 5,5 kilometrin tuntinopeudella vedessä ajanut Sea Horse saavutti Englannin rannikon seitsemän tunnin ja viidenkymmenen minuutin jälkeen. Lähtö tapahtui Ranskasta ja matkaa kertyi 51 kilometriä.
Rakenne.
Amfibiotraktorin tärkeimpänä uutena ominaisuutena voi pitää kelluntajärjestelmää, joka toimi siten, että neljän kookkaan Goodyear-renkaan sisältämä suuri ilmamäärä kannatti miltei kuuden tonnin painoista traktoria. Valmistaja pelasi varman päälle asentamalla vielä ontelot ja isot kelluntasäiliöt keulaan ja perään. Yritys selitti, että säiliöitä voitiin käyttää painolastina kuivalla maalla työskenneltäessä. Ontelot auttoivat Sea Horsea myös vedessä vakauttamalla liikkumista voimakkaassa aallokossa ja laivojen vanavedessä kuljettaessa.
Liikkuminen tapahtui siipiratasalusten tavoin traktorin massiivisilla renkailla. Tässä tulivat ilmi Sea Horsen ongelmat. Yksi ongelma oli traktorin hidas liikkuminen vedessä (5,5 kilometriä tunnissa). Lisäksi renkaat roiskivat vettä kuljettajan päälle.
Teknisiin onnistumisiin kuului ehdottomasti se, että traktoria ei tarvinnut muuttaa Countyn valmiista traktorien mallistoista juuri lainkaan. Esimerkiksi traktorin koneistoa ei pyritty suurella vaivalla tekemään vesitiiviiksi, vaan pelkästään kytkinkotelo. Myös Countyn tehtaan traktoreihin käyttämät tavalliset öljytikut vaihdettiin kierteellä varustettuihin vastaaviin. Ohjauslaitteisto toimi samalla periaatteella kuin kuivalla maalla. Seurauksena oli se, että kääntöympyrä oli vedessä huomattavasti suurempi.
Myynti.
County Sea Horsea ei myyty yhtään kappaletta.
Leadbeaterinpussiliito-orava

Leadbeaterinpussiliito-orava ("Gymnobelideus leadbeateri") on harvinainen pussiliito-oravien heimoon kuuluva australialainen eläin, ja sukunsa Gymnobelideus ainoa laji. Sen uudeksi suomenkieliseksi nimeksi on ehdotettu liitopussiorava.
Leadbeaterinpussiliito-oravalla on isot silmät ja korvat, pitkä pörröinen häntä ja pehmeä turkki. Se on harmaanruskea, selkää pitkin kulekee tummempi raita. Pään ja vartalon yhteispituus on noin 15 cm, häntä on 16-18 cm pitkä.
Lajin luultiin kuolleen sukupuuttoon vuoden 1939 metsäpaloissa, mutta se löydettiin uudelleen 1961.
Fykologia

Fykologia (myös algologia, levätiede) on tieteenala joka tutkii leviä. Se on kasvitieteen eräs osa-alue.
Levät muodostavat laajan heterogeenisen ryhmän pääosin vedessä eläviä kasveja, joiden koko vaihtelee mikroskooppisista eliöistä aina pensas- ja puumaisiin kasveihin. Fykologia tieteenalana on tärkeä ihmiskunnalle, koska leväkasvit ovat tärkeitä ekologian osatekijöitä. Eräät levät, kuten planktonit, ovat elintärkeä osa ravintoketjua. Rannikkoalueilla suurikokoiset leväkasvit ovat tärkeä osa ihmisten ruokavaliota. Leviä käytetään myös teollisesti ja eräät levälajit ovat tärkeitä jodin, agarin, karrageenien, algiinihapon ja kaliumkarbonaattien lähteitä.
Kaarina Helakisa -palkinto

Kaarina Helakisa -palkinto on Otavan kirjasäätiön jakama kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään tunnustuksena merkittävästä työstä lasten- ja nuortenkirjallisuuden alueella. Se jaetaan nykyään joka toinen vuosi. Otava oli Kaarina Helakisan pitkäaikainen kustantaja.
Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Sen arvo on 15 000 euroa. Vuonna 1999 palkinnon arvo oli 25 000 markkaa. 
Palkinnon saajat.
Lähde
Lapérouse-luokka (merentutkimusalus)

Lapérouse-luokka on Ranskan laivaston neljän merentutkimusaluksen muodostama alusluokka, jonka aluksista yksi on muutettu ulkovartioalukseksi.
Tommi Micklin

Tommi Wilhelm Micklin (2. marraskuuta 1960 Salo – 13. marraskuuta 2014 Salo) oli suomalainen rumpali, säveltäjä ja sanoittaja, joka soitti mm. yhtyeissä Uutiset ja sää, Vaavi, Se, Kelpo Pojat ja Innerspacemen.
Starve for the Devil

Starve for the Devil on Arsisin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 5. helmikuuta 2010.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut James Malone.
Murray Gold

Murray Jonathan Gold (s. 28. helmikuuta 1969 Portsmouth, Englanti) on brittiläinen säveltäjä, joka tekee musiikkia televisiosarjoihin, elokuviin ja teatteriin. Hän on myös dramaturgi.
Gold on tehnyt musiikkia muun muassa televisiosarjoihin "Doctor Who" (2005–), "Scott &amp; Bailey" (2011) ja "Hävytöntä" (2004–2013) sekä elokuviin "Arvoituksia arkussa" (2007) ja "Veronika päättää kuolla" (2009).
Gold on saanut neljä Bafta-ehdokkuutta parhaasta musiikista televisiosarjoista "Vanity Fair – Turhuuden turuilla" (1999), "Älä kerro äidille" (2000), "Casanova" (2005) ja "Doctor Who".
Doctor Who.
Gold on toiminut BBC:n tuottaman tieteissarjan Doctor Whon musiikista vastaavana ohjaajana vuodesta 2005 lähtien. Goldin aikakaudella sarjan musiikki hyödyntää enemmän orkesterisovituksia kun sarjan alkuaikoina sen musiikki oli pääosin elektronista.
Hän teki uuden sovituksen sarjan tunnusmusiikista sen viidennen kauden alussa vuonna 2010. Gold on säveltänyt useita teemoja sarjan päähahmolle tohtorille kuten esimerkiksi yhdeksännen ja kymmenennen tohtorin teemat "The Doctor's Theme" ja "The Doctor Forever" sekä yhdennentoista tohtorin teemat "I Am The Doctor" ja "A Madman With A Box". Hän on myös luonut useita teemamusiikkeja sarjan muille hahmoille.
Gold on myös säveltänyt Doctor Whon spin-off-sarjojen "The Sarah Jane Adventures" ja "Torchwood" tunnusmusiikin, ja vastaa jälkimmäisen sarjan musiikista Ben Fosterin kanssa.
Strontiumkarbonaatti

Strontiumkarbonaatti (SrCO3) on strontium- ja karbonaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdiste esiintyy luonnossa strontianiittimineraalina. Strontiumkarbonaattia voidaan käyttää metallisen strontiumin ja strontiumyhdisteiden, lasitteiden ja keramiikan sekä loisteaineiden valmistuksessa sekä pyrotekniikassa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa strontiumkarbonaatti on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee happoliuoksiin muodostaen happojen suoloja sekä ammoniumioni- tai hiilidioksidipitoiseen veteen. Kuumennettaessa strontiumkarbonaattia 924–926 °C:n lämpötilaan yhdisteen alkeiskoppi muuttuu rombisesta heksagonaaliseksi. Kuumennettaessa enemmän noin 1 500 °C:n lämpötilaan strontiumkarbonaatti hajoaa strontiumoksidiksi ja hiilidioksidiksi.
SrCO3 → SrO + CO2
Valmistus ja käyttö.
Strontiumkarbonaattia valmistetaan celestiittimineraalista, joka on koostumukseltaan strontiumsulfaattia. Ensimmäisessä vaiheessa strontiumsulfaatti pelkistetään hiilen avulla strontiumsulfidiksi, joka liukenee veteen. Strontiumsulfidiliuoksista strontiumkarbonaattia saostetaan joko hiilidioksidin tai natriumkarbonaatin avulla. Menetelmän valinta riippuu muun muassa mahdollisuuksista hyödyntää sivutuotteina muodostuva vetysulfidi ja natriumsulfidi. Saostunut tuote suodatetaan ja kuivataan.
SrS + CO2 + H2O → SrCO3 + H2S
SrS + Na2CO3 → SrCO3 + Na2S
Strontiumkarbonaatin tärkein kohde on ollut väritelevisioissa käytettävien kuvaputkien loisteaineiden valmistus. Strontiumkarbonaatista valmistetaan muita strontiumyhdisteitä kuten strontiumkloridia, strontiumnitraattia ja strontiumoksidia, josta pelkistetään metallista strontiumia. Strontiumkarbonaattia käytetään myös kestomagneettien ja dielektristen keraamien valmistukseen, lyijyn poistamiseen sinkistä ja punaisten ilotulitteiden valmistamiseen.
Unwelcome

Unwelcome on Arsisin viides studioalbumi, joka julkaistiin 30. huhtikuuta 2013.
FS Arago (P675)

Arago (runkonumerot A795 ja P675) on Ranskan laivaston Lapérouse-luokan ulkovartioalus.
Valmistus.
Alus tilattiin Lorientista DCN:ltä, missä köli laskettiin 26. kesäkuuta 1989. Se laskettiin vesille 6. syyskuuta 1990 ja otettiin palvelukseen 9. heinäkuuta 1991.
Palvelus.
Alus aloitti palveluksensa merentutkimusaluksena Papeetella, mistä se palasi Touloniin 1. heinäkuuta 2002. Alus muutettiin ulkovartioalukseksi ja palautettiin palvelukseen 1. lokakuuta. Alus korvasi 2011 "La Railleusen" Papeetella.
Vladimir Aleksejev (suunnistaja)

Vladimir Aleksejev (, s. 1961) on entinen venäläinen/neuvostoliittolainen suunnistaja, joka edusti maataan seitsemissä suunnistuksen MM-kilpailuissa v. 1987–2001. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa MM-kilpailuissa oli 4. (v. 1991, Marianske Lazne, Tšekkoslovakia). MM-kilpailujen viesteissä Alexejev sijoittui Neuvostoliiton/Venäjän joukkueissa kolme kertaa sijalle 4 ja kolme kertaa sijalle 5.
Seuratasolla Alexejev edusti Pohjoismaisissa kilpailuissa Ikaalisten Nouseva-Voimaa vuosina 1991–2003 sijoittuen parhaimmillaan Jukolan viestissä sijalle 9 vuonna 1995.
Lauri Helve

Lauri Kaarle Olavi Helve (4. helmikuuta 1943 Helsinki – 19. maaliskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen taloustoimittaja ja lehdenkustantaja. Hän toimi "Kaup­pa­leh­den" vas­taa­va­na pää­toi­mit­ta­ja­na ja kustantajana 1989–2003. Hän sai lehdistöneuvoksen arvon 2001 ja Valtion journalistipalkinnon vuonna 2002.
Helve kir­joit­ti yli­op­pi­laak­si Munkkiniemen yhteiskoulusta Helsingissä ja suo­rit­ti sa­no­ma­leh­ti­tut­kin­non Tampereen yliopistossa 1968. Hän toimi ensin "Aa­mu­leh­den" toi­mit­ta­ja­na 1966–1967 ja sitten 17 vuotta "Hel­sin­gin Sa­no­mien" ta­lous­toi­mi­tuk­ses­sa 1967–1984. Saman konsernin "Il­ta-Sa­no­mien" pää­toi­mit­ta­ja­na hän oli 1985–1989, kunnes palasi talousjournalismiin tultuaan nimitetyksi "Kaup­pa­leh­den" vas­taa­va­ksi pää­toi­mit­ta­ja­ksi 1989 ja kus­tan­ta­ja­ksi 1990. Hän toimi myös "Kaup­pa­leh­den" hal­li­tuk­ses­sa 1998–2003 sekä omistajayhtiö Alma Median joh­to­kun­nas­sa 1999–2002 ja hal­li­tuk­ses­sa 2002–2011.
Valtion journalistipalkinnon perusteluissa Helpeestä todetaan:”Nasevan ajankohtaiskirjoittamisensa ansiosta Helve on merkittävä yhteiskunnallisen keskustelun käynnistäjä ja aktiivinen suomalaisen talouselämän kehittäjä. – – Kauppalehden nykyinen johtava asema on pitkälti päätoimittaja Helven ansiota. – – Pitkän journalistin uransa aikana Helve on tehnyt systemaattista työtä, jotta talouden ja yrityselämän ilmiöiden seuranta olisi lukijoille helpommin ymmärrettävää.”
Pelengana

Pelengana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella viitisen kilometriä Ségoun keskustasta itään. Kunnassa on 56 300 asukasta (vuonna 2009).
Pelenganan kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Baguindadougoun ja Markalan, idässä Togoun ja Boussinin, etelässä Cinzanan ja Sakoïban sekä lännessä Ségoun ja Diganidougoun kuntiin. Kuntaan kuuluu 28 kylää.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja pienimuotoinen kaupankäynti. Pelenganan kautta kulkee Ségoun ja Moptin välinen maantie RN6.
Togou

Togou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 35 kilometriä Ségousta koilliseen. Kunnassa on 9 000 asukasta (vuonna 2009).
Togoun kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Markalan ja Sansandingin, idässä Farakou Massan, etelässä Boussinin ja lännessä Pelenganan kuntiin. Pinnanmuodostukseltaan se on etupäässä tasankoa.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat soninkeja, bambaroita ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Tougoussa pidetään viikoittaiset markkinat. Kylässä on myös terveysasema.
Farakou Massa

Farakou Massa on maalaiskunta Ségoun alueen Ségoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kominè sijaitsee Nigerjoen rannalla 55 kilometriä Ségousta koilliseen. Kunnassa on 14 300 asukasta (vuonna 2009).
Farakou Massan kunta rajoittuu pohjoisessa Ségoun piirin Sibilan, idässä Dioron, etelässä Boussinin, lounaassa Togoun ja luoteessa Sansandingin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on pääosin tasankoa.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja, fulbeja, bambaroita, bozoja ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, maissi, maapapu, lehmänpapu, riisi ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Kominèssa on markkinapaikka.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat alakoulut ja terveysasema.
Länsialbaynbikol

Länsialbaynbikol on bikol-kieli, jota puhutaan Filippiinien Albayn provinssissa Luzonin saaren eteläosassa. Kieltä puhui SIL Internationalin mukaan äidinkielenä ihmistä vuonna 2009.
Länsialbaynbikol kuuluu bikol-kielten sisämaahaaraan ja on läheistä sukua buh’inoninbikolille, liboninbikolille ja mirayanbikolille. Kaikki neljä luokiteltiin ISO 639 -kielitunnusstandardissa alun perin yhdeksi kieleksi (”albaynbikol”), mutta tammikuussa 2010 luokittelua muutettiin ja kaikille varianteille annettiin erilliset kielikoodit.