C++

C++ on ohjelmointikieli, jonka Bjarne Stroustrup kehitti 1980-luvulla. Kieli on kehitetty C-kielestä lisäämällä siihen muun muassa olio-ohjelmointiin ja geneerisyyteen liittyviä ominaisuuksia.
C++-kielen standardi ISO/IEC 14882:1998 vahvistettiin vuonna 1998, C++11 (ent. C++0x) vuonna 2011, C++14 (ISO/IEC 14882:2014) vuonna 2014, ja C++17 (ISO/IEC 14882:2017) vuonna 2017. Uusin standardiversio C++20 (ISO/IEC 14882:2020) on julkaistu vuonna 2020.
C++ sisältää muun muassa luokat, virtuaalisen moniperintätuen, mallit (templates) ja poikkeukset. C++ perustuu C-kieleen siten, ettei kieltä ole suunniteltu uudelleen, vaan uusia ominaisuuksia on lisätty. Kieli on moniparadigmainen, mahdollistaen muun muassa proseduraalisen-, olio- ja geneerisen ohjelmoinnin. Kieli ei ole täysin funktionaalisen ohjelmoinnin kieli, mutta mahdollistaa monia vastaavia käyttötapoja.
Muistinhallinta perustuu "RAII" () -konseptiin, joka soveltuu muun muassa käyttöön poikkeuksien kanssa.
C++:lla on kirjoitettu suuri osa maailman ohjelmistoista, mukaan lukien käyttöjärjestelmät, lääketieteelliset ohjelmistot, simulointiohjelmistot, finanssialan ohjelmistot, tietokoneavusteisen suunnittelun ohjelmistot, sulautetut järjestelmät, tietokoneverkot, ja videopeliohjelmistot (mm. pelimoottorit). TIOBE:n vuosittain päivittyvässä indeksissä C++ oli neljänneksi yleisin ohjelmointikieli huhtikuussa 2021.
Historia ja vaikutteet.
C++:n kehitys alkaa vuodesta 1979, jolloin Bjarne Stroustrup työskenteli tohtorintutkinnon parissa. Tuolloin Stroustrup työskenteli muun muassa Simula-kielellä, jonka sanotaan olevan ensimmäinen olio-ohjelmoinnin paradigmaa tukeva kieli. Stroustrup koki paradigman hyvin käytännölliseksi, mutta kielen liian hitaaksi käytännölliseen soveltamiseen. Tämän jälkeen Stroustrup aloitti "C with Classes" -laajennuksen kehittämisen C-kieleen. Vuonna 1983 kielen nimi vaihtui C++:ksi.
C++:n luokat ja luokkahierarkia on peräisin Simulasta. Kieli lainasi myös suunnitteluajattelun, jossa luokat mallintavat käsitteitä ohjelmoijan ja sovelluksen maailmassa eivätkä ainoastaan notaationaalisessa merkityksessä.
Kielen suunnittelussa vältettiin ominaisuuksia, jotka aiheuttaisivat ajonaikaista tai muistikuormitusta.
Uudet versiot kielen standardista julkaistaan nykyään kolmen vuoden välein. Aikaisemmin uudet versiot julkaistiin kun ne olivat "valmiita", joka aiheutti pitkiä viivästyksiä ja epävarmuutta kielen käyttäjille ja soveltajille. Julkaisua muutettiin siten, että ennakolta valitaan tietty ajankohta jolloin valmiit ominaisuudet julkaistaan tuolloin ja keskeneräiset ominaisuudet jäävät myöhempään ajankohtaan, jolloin niiden parissa työskennellään muiden asioiden ohella. Kaksi vuotta on käytännön minimi ISO-standardointiprosessissa ja kolme vuotta on koettu sopivaksi balanssiksi.
Kehitysvaiheet.
Kielestä on julkaistu useita kehitysversioita:
ISO-standardit.
C++ ISO/IEC standardista on julkaistu seuraavat versiot:
Tekniset määrittelyt.
Virallisten standardien lisäksi ISO-työryhmällä on eräitä "teknisiä määrittelyjä", jotka eivät ole vielä varsinaisen standardin tasolla ja jotka ovat vielä muuttuvia.
Esimerkkinä N4514, joka määrittelee transaktiopohjaisen muistin käsittelyn tuen C++-kieleen. Osa ohjelmointikielen kääntäjistä tarjoaa "kokeellisen" tuen kuten esimerkiksi GCC.
ISO:n julkaisemia määrittelyjä:
Standardidokumenttien saatavuus.
Virallinen standardi on saatavissa ISO:lta korvausta vastaan, mutta viimeisin työskentelyluonnos on saatavilla julkisesti ilmaiseksi. Virallisessa standardissa on korjattu kirjoitusvirheitä ja lisätty selvennyksiä.
Standardidokumentit eivät ole tarkoitettu oppaaksi kielen oppimiseen, vaan ne ovat formaaleja sopimuksia kääntäjien ja standardikirjastojen kehittäjille.
Erot C:hen.
Monet C-kielellä kirjoitetuista ohjelmista ovat myös kelvollista C++:aa., mutteivat kuitenkaan kaikki C:n kehittymisen aikana luotujen uusien varattujen sanojen ja tarkemman tyyppitarkistuksen vuoksi. C++ kuitenkin laajentaa C:tä huomattavasti, muun muassa nimiavaruustuella, isommalla standardikirjastolla, luokilla sekä malleilla.
Sekä C- että C++-kielissä käytetään samantyyppisiä käytäntöjä parhaan suorituskyvyn saavuttamiseksi. Käytännöt vaikuttavat miten monta käskyä toiminto vaatii. Esimerkiksi paikalliset muuttujat toimivat nopeammin kuin globaalit ja tietyt tietotyypit vaativat enemmän käskyjä suorituksen aikana.
Template-mallien käyttö "metaohjelmointiin" voi nopeuttaa suoritusta siirtämällä päätöksiä kääntäjälle. Template-mallit ovat C++:n monimutkaisempia ominaisuuksia, joiden yksi tarkoitus on vähentää toistuvaa koodia. Ne mahdollistavat käännösaikaisen laskennan, jolloin ajonaikaisesti ei tarvitse suorittaa ohjelmakoodia. Suorituskyky riippuu ohjelman toteutustavasta ja virheellinen toteutus voi olla hitaampi ja viedä enemmän muistia kun taas oikealla toteutuksella voi saada moninkertaisia parannuksia.
Standardikirjastot.
C++ sisältää Standard Template Library (STL) -standardikirjaston. Se sisältää yleisiä ohjelmoijien tarvitsemia säiliöitä (containers), algoritmeja, funktioita ja iteraattoreita. STL-toteutus tulee yleensä kääntäjän mukana, mutta myös riippumattomia toteutuksia on olemassa.
C++:n standardikirjasto sisältää STL:n lisäksi myös suurimman osan C-kielen standardikirjastosta yhteensopivuuden vuoksi.
Polymorfismi.
C++ tukee yksinkertaista perintää, abstrakteja "pure virtual" -luokkia, moniperintää sekä virtuaalista moniperintää.
Rajapinnan perimistä kutsutaan "ajonaikaiseksi polymorfismiksi" (tai "dynaamiseksi polymorfismiksi") ja template-mallien tukemaa "käännösaikaiseksi polymorfismiksi" (tai "staattiseksi polymorfismiksi").
C++:ssa funktiot voidaan määritellä:
Hello, World! -esimerkkiohjelma.
int main() {
 std::cout « "Hello, world!\n";
Tämä on yleisesti käytetty esimerkkiohjelma C++-oppaissa. Se tulostaa näytölle tekstin ”Hello, world!” Kuten C:ssä, ohjelma alkaa komennoilla esikääntäjälle, tässä otsikkotiedoston liittämisellä codice_6-käskyllä. Lohkot rajataan aaltosuluilla {} ja ohjelma suoritetaan kutsumalla codice_7-funktiota. Ohjaamalla teksti cout-olioon «-operaattorilla teksti tulostuu stdout-virtaan (näytölle).
C++:n tulostuslauseen epätavallinen syntaksi johtuu kielen tukemasta operaattorien uudelleenmäärittelystä. C-kielen bittisiirto-operaattori « on C++:ssa määritelty virtaolioilla kirjoitusoperaattoriksi, ja tässä tapauksessa se kirjoittaa standarditulosteeseen.
C++:n kielioppi on samantapaista kuin C:n ja Javan. Lauseet päättyvät puolipisteeseen ";", eikä välilyöntejä tai muuta tyhjää tilaa oteta huomioon. Lohkot ympäröidään aaltosulkeilla "{ }", kommentit aloitetaan "/*" -merkinnällä ja päätetään "*/" -merkinnällä. Yhden rivin kommentti merkitään kahdella vinoviivalla "//". Kaikki standardikirjaston luokat, funktiot ja enumeraatiot ovat codice_8-nimiavaruudessa.
Nimiavaruudet.
C++ tukee useaa nimiavaruutta. 
C++17 lisäsi tuen sisäkkäisille nimiavaruuksille, joka mahdollistaa codice_9 käytön aiemman codice_10 sijaan.
Lisäksi kieli tukee nimiavaruuden aliasointia:
namespace foo {
 namespace bar {
 namespace baz {
 int qux = 42;
namespace fbz = foo::bar::baz;
int main()
 std::cout « fbz::qux « '\n';
C++ tukee myös anonyymejä nimiavaruuksia.
Aaltosuluilla merkittävät lohkot luovat oman nimiavaruuden kaltaisen "näkyvyysalueen" ():
std::string foo = "foo";
 std::string foo = "foobar";
} // sisempi foo tuhotaan tässä
std::cout « foo « std::endl; // tulostaa ensimmäisen foo:n arvon
RTTI.
Ajonaikainen tyyppitieto () on ominaisuus, jolla välitetyn olion tyyppi voidaan tunnistaa ohjelman ajon aikana. Tämä mahdollistaa muun muassa perityn olion tyypin mukaisen käsittelyn.
class Asiakas
public:
class KantaAsiakas : public Asiakas { ... };
void tyyppi(Asiakas *p)
 std::cout « typeid(*p).name() « std::endl;
 // tulostaa olion p tyypin nimen. tarkka muoto riippuu kääntäjästä.
 KantaAsiakas *k = dynamic_cast&lt;KantaAsiakas*&gt;(p);
 if (k != nullptr)
 k-&gt;bonus();
Poikkeusten käsittely.
C++ tukee poikkeuksia ja pinon ("stack") siivoamista (kuten näkyvyysalueelta eli "scopesta" poistuessa).
try
 throw "vikatilanne"; // const char *
catch (std::exception &amp;e)
 std::cout « "poikkeus: " « e.what() « std::endl;
catch (...)
 std::cout « "tuntematon poikkeus" « std::endl;
Poikkeuskäsittelijä valitaan määrittelyjärjestyksessä ja tyypin mukaan.
Poikkeuskäsittely codice_11-lohkolla ja codice_12-operaattorilla on valinnaista, jolloin niiden aiheuttama lisäkuorma voidaan välttää.
"Ellipsis" (kolme pistettä) voi vastaanottaa tyypit, joille ei ole määritelty muuta käsittelijää.
RAII.
Konseptia, jossa resurssit varataan konstruktorissa ja vapautetaan destruktorissa, kutsutaan nimellä . 
Konseptin ovat kehittäneet Bjarne Stroustrup ja Andrew Koenig vuosina 1984–1989 ja se on esitelty ensimmäisenä C++-kielessä.
RAII-muistihallintakonsepti voidaan esittää seuraavan triviaalin esimerkin avulla:
class Vector 
private:
 double *elem; 
 int sz;
public:
 Vector(int s) : elem{new double[s]}, sz{s} // constructor
 for (int i = 0; i != s; ++i) elem[i] = 0;
 ~Vector() { delete [] elem; } // destructor
 double&amp; operator[] (int i) { return elem[i]; };
void fct(int n) 
 Vector v(n); // acquire and initialize
 // .. use v ..
 Vector v2(n*2); // acquire and initialize
 // .. use v2 ..
 } // v2 destroyed
 // .. use v ..
} // v destroyed
Esimerkissä resurssit vapautetaan kutsumalla olion destruktoria:
Olion luominen tekee tarvittavan varauksen ja alustuksen, jotka olion destruktori vapauttaa. Menetelmä on poikkeusturvallinen eikä tarvitse roskienkeräystä tueksi.
Template-mallit.
C++ tukee suoraan geneeristä ohjelmointia "template"-malleilla, joille voidaan antaa tyyppi parametrina. Mallit mahdollistavat geneerisen ohjelmoinnin, jossa samoja algoritmeja voidaan käyttää uusille tietotyypeille ilman erillisen toteutuksen kirjoittamista joka tyypille.
RAII-esimerkin ohjelmakoodi voidaan muokata geneerisemmäksi käyttämällä "template"-määrittelyä.
template&lt;typename T&gt; class Vector 
private:
 T *elem; 
 int sz;
public:
 Vector(int s) : elem{new T[s]}, sz{s} // constructor
 for (int i = 0; i != s; ++i) elem[i] = 0;
 ~Vector() { delete [] elem; } // destructor
void fct(int n) 
 Vector&lt;double&gt; v(n); // acquire and initialize
 // .. use v ..
 Vector&lt;int&gt; v2(n)
 // .. use v2 ..
} // v2 and v destroyed
Lambda-lausekkeet.
Lambda-lausekkeet ovat C++11:stä lähtien tuettu ominaisuus anonyymien funktioiden määrittelyyn niiden käyttökohdan yhteydessä. Lambda-lausekkeet ovat muutaman rivin pituisia toimintoja, jotka välitetään algoritmeille ja asynkronisille toiminnoille. Lambda-lausekkeiden "kaappausta" on muutettu yleistetyksi C++14:stä.
Esimerkki:
// esimerkki määrittelystä
auto glambda = [](auto a, auto&amp;&amp; b) { return a &lt; b; };
bool b = glambda(3, 3.14); // kutsuminen