tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Iskelmäelokuva

Iskelmäelokuva on eräs musiikkielokuvan alalaji. Tyypillisesti iskelmäelokuvassa on iskelmäesitysten oheen limitetty löyhä romanttisväritteinen juoni. Pääosien esittäjät ovat iskelmätaiteilijoita, jotka faktisesti esiintyvät omana itsenään.
Historia.
Iskelmäelokuvia on tehty etenkin Saksassa, ja myös Suomessa, missä ne olivat suosittuja 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa. Suomalaisia iskelmäelokuvia on kotimaassaan pidetty varhaisimpina kokeiluina nuorisokulttuurin kaupallisen arvon määrittämiseksi. Nuorisokapinallisuuden sijasta tyylilaji on melko konservatiivinen, eikä se kyseenalaista vallitsevaa aikuiskulttuuria. Saksankielisen iskelmäelokuvan tähtiä ovat olleet muun muassa Freddy Quinn ja Caterina Valente, suomenkielisen puolestaan Laila Kinnunen, Lasse Liemola ja Pirkko Mannola.
Suomalainen iskelmäelokuvatuotanto.
Suomessa iskelmäelokuvien taiteelliseen laatuun ei juuri panostettu. Poikkeuksena olivat tanssikohtaukset, joissa esiintyi muun muassa Suomen Kansallisoopperan tanssijoita, kuten Heikki Värtsi; koreografioista vastasi muun muassa Airi Säili. Henkilöohjaus oli minimaalista, iskelmälaulajat saivat esittää numeronsa vuorotellen ja juonet olivat kioskikirjallisuuden tasoa. Käsikirjoittajat eivät kiinnittäneet huomiotaan juonen kehittelyyn ja dramaturgiaan - iskelmäelokuvista muotoutui filmattua estradiviihdettä, jossa katsojat pääsivät seuraamaan aikansa suosittuja iskelmätähtiä valkokankaalla. Iskelmäelokuvien tärkein tehtävä oli tuottaa mahdollisimman paljon rahaa elokuvayhtiöille. Kriitikot teilasivat iskelmäelokuvat yksi toisensa jälkeen, mutta sillä ei ollut vaikutusta elokuvien kaupalliseen suosioon.
"Suomen kansallisfilmografian" mukaan suomalaisia iskelmäelokuvia tehtiin seitsemän kappaletta 1950- ja 1960-luvuilla.
Suomenkielisiä iskelmäelokuvia.
Toisinaan myös "Nuoruus vauhdissa" (1961) on luettu iskelmäelokuvien joukkoon. Se eroaa kuitenkin muista genren teoksista verraten vähäisen musiikkipitoisuutensa takia: elokuvassa kuullaan seitsemäntoista musiikkikappaletta, kun muissa iskelmäelokuvissa niitä on jopa useita kymmeniä. "Nuoruus vauhdissa" -elokuvan juonenkehittely on huolitellumpaa kuin tyylipuhtaissa iskelmäelokuvissa. Vuonna 1991 valmistui iskelmäelokuvia nostalgisoiva "Iskelmäprinssi", jonka tapahtumat ajoittuvat 1960-luvun alkuun.
Tsoledronihappo

Tsoledronihappo eli tsoledronaatti (C5H10N2O7P2) on kolmannen sukupolven bisfosfonaattilääke, jota käytetään osteoporoosin ja Pagetin taudin hoitoon ja eräiden syöpäsairauksien yhteydessä luustomuutoksien ehkäisemiseksi.
Vaikutusmekanismi ja käyttö.
Tsoledronihappo, kuten muutkin aminoryhmän sisältävät bisfosfonaattilääkkeet, sitoutuvat luun hydroksiapatiittiin ja estävät luun resorptiota. Tsoledronihappo inhiboi luuta hajottavien osteoklastien toimintaa ja aiheuttaa niiden apoptoosin eli solukuoleman. Lääkeainetta käytetään injektiona osteoporoosin hoidossa, Pagetin taudin hoidossa, sekä estämässä eräiden syöpäsairauksien, kuten rintasyövän ja myelooman leviämistä luustoon. Tsoledronihappo saattaa myös ehkäistä rintasyövän uusiutumista. Tsoledronihappo on hyvin pitkävaikutteinen lääkeaine, jota annetaan osteoporoosiin injektiona kerran vuodessa ja syöpähoidon yhteydessä neljän viikon välein.
Haittavaikutukset.
Tsoledronihapon tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat päänsärky, kuume ja flunssankaltaiset oireet. Lisäksi tsoledronihappo voi aiheuttaa anemiaa. Muiden bisfosfonaattilääkkeiden tavoin tsoledronihappo voi aiheuttaa leukaluun nekroosin eli kuolion. Tsoledronihappo aiheuttaa osteonekroosin yleisemmin kuin esimerkiksi pamidronihappo.
Osteoporoosin bisfosfonaattihoidon kiistanalaisuus.
Vuonna 2015 British Medical Journalissa julkaistu professori Teppo Järvisen johtaman kansainvälisen ryhmän tekemä katsaustutkimus toi tulokseksi, että lääkehoidosta, jossa yleisimmin käytetään jotakin bisfosfonaattia, ei ole luuston haurastumista poteville hyötyä. Päin vastoin, sivuvaikutuksien aiheuttamat haitat voivat olla hyvin hankalia: pahoinvointia, vatsakipuja ja närästystä.
Veikko Ahtola

Veikko Erkki Antero Ahtola (17. heinäkuuta 1918 Nakkila – 7. elokuuta 1993 Helsinki) oli Paperiliiton pitkäaikainen puheenjohtaja ja vahva vaikuttaja SAK:ssa 1950-luvulta 1970-luvun lopulle.
Hän työskenteli aluksi osuuskaupassa myymäläapulaisena, mutta seurasi pian isänsä jälkiä ja aloitti ”prässipoikana” eli sylinterin apumiehenä Rosenlewin Porin tehtaalla 1937. Käytyään armeijan hän joutui suoraan talvisotaan. Jatkosodan jälkeen hän pääsi opiskelemaan paperikoneen hoitajaksi.
Vuonna 1948 hänestä tuli Paperiliiton Porin osaston puheenjohtaja ja seuraavana vuonna liiton valtuuston jäsen. Kun Paperiliiton puheenjohtaja Vihtori Rantanen siirtyi 1954 SAK:hon, hän halusi seuraajakseen Ahtolan. Valinta vahvistettiin tosin vasta vuoden 1956 yleislakon jälkeen. Ahtola hoiti puheenjohtajan tehtävää vuoteen 1978, jolloin hän jäi eläkkeelle.
Hän vakiinnutti asemansa yhtenä vaikutusvaltaisista liittojohtajista. Häntä pyydettiin jatkuvasti SAK:n puheenjohtajaksi, mutta hän halusi pysyä Paperiliitossa. Hän kuitenkin suostui SAK:n kolmanneksi puheenjohtajaksi 1974 tukeakseen Pekka Oiviota, joka oli asettanut Ahtolan mukanaolon ehdoksi suostumukselleen SAK:n puheenjohtajaksi Niilo Hämäläisen jälkeen.
SAK hajosi 1960, ja eronnut osapuoli muodosti kilpailevan Suomen Ammattijärjestön (SAJ). Ahtola piti tarkasti huolta siitä, ettei paperiliitosta siirtynyt väkeä SAJ:n riveihin, ja jyrkkänä kommunismin vastustajana hän onnistui myös taltuttamaan liittonsa kommunistit. Noihin aikoihin paperiteollisuuden merkitys Suomen viennissä kasvoi, mikä nosti Paperiliiton arvostusta SAK:ssa. Tämä vaikutti myös alan palkkauksen kasvuun verrattuna muihin teollisuustyöntekijöihin.
Ahtolan ensimmäinen neuvottelukumppani työnantajapuolella oli vuorineuvos Juuso Walden, ja hänen jälkeensä Suomen Työnantajain Keskusliiton (STK) toimitusjohtaja Päiviö Hetemäki.
SAK:n puheenjohtajaksi valittiin 1966 Niilo Hämäläinen. Hän ryhtyi eheyttämään SAK:ta ja kasvattamaan sen vaikutusvaltaa. Ahtolan ja Hetemäen keskinäiset välit raskaan sarjan sopimuspäättäjinä auttoivat Hämäläistä näissä pyrkimyksissä.
Ahtolalla oli lukuisia luottamustehtäviä, joista mainittakoon Työtuomioistuimen varajäsenyys, Eläketurvakeskuksen hallituksen, Metsäalan työeläkekassan hallituksen ja Eläke-Varman hallituksen jäsenyydet.
Tukinuittaja

Tukinuittaja on Emil Wikströmin kipsiveistos vuodelta 1890. Veistoksesta on pystytetty pronssiset jälkivalokset Kotkaan 1952 ja Valkeakoskelle 1987. Alkuperäinen kipsiveistos on esillä museona toimivassa Wikströmin Visavuoren taiteilijakodissa Valkeakoskella. Veistoksesta on käytetty myös nimeä "Koskenlaskija".
Wikström aloitti veistoksen vuonna 1887 ja se valmistui keväällä 1890. Teos on signeerattu vuodelle 1889. Veistoksen ensimmäinen versio, joka oli puolet luonnollisesta koosta, tuhoutui ateljeen tulipalossa Wienissä. Toisen version Wikström teki Pariisissa vuosina 1889–1890. Veistos palkittiin Suomen Taideyhdistyksen näyttelyssä vuonna 1890.
Veistoksessa alaston mies laskee koskea tukilla tasapainotellen pitkällä keksillä. Wikström on ilmeisesti pyrkinyt alastomalla miehen hahmolla ajattomaan ja yleispätevään ihmiskuvaukseen. Veistoksessa näkyy Wikströmin ihailemien Auguste Rodinin ja Michelangelon vaikutus.
Kotkan veistos.
Kotkaan veistos hankittiin kaupunginjohtaja K. R. Lindgrenin aloitteesta. Valun pronssiin teki kuvanveistäjä Arttu Halonen. Alun perin teos sijoitettiin vuonna 1952 Sibeliuksenpuistoon. Vuonna 1955 Sibeliuksenpuistoon hankittiin Jussi Mäntysen "Kotkat"-veistos, jolloin "Tukinuittaja" siirrettiin Kotkan sisääntulotien varrelle Hovinsaarelle. Veistoksen paikka muuttui syrjäiseksi varsinkin Kotkan uuden sisääntulotien Hyväntuulentien rakentamisen jälkeen 1970-luvulla, jolloin se jäi sisääntuloteiden väliin. Veistos siirrettiin vuonna 2001 vanhan Kotkan sisääntulotien toiselle puolelle Hovinsaaren rantapuistoon. Keksistä puuttui vandalismin vuoksi pitkään noin 30 sentin pituinen alaosa.
Veistos siirrettiin syyskuussa 2014 Karhulan kaupunginosassa sijaitsevaan Jokipuistoon. Jokipuisto sijaitsee Kymijoen Korkeakoskenhaaran varrella, joka oli 1800-luvulla Suomen vilkkaimpia uittoväyliä.
Valkeakosken veistos.
Valkeakoskelle veistoksen toisinto pronssista pystytettiin vuonna 1987. Veistos sijaitsee Valkeakosken urheilutalon pihalla.
Sãotoménrastas

Sãotoménrastas ("Turdus olivaceofuscus") eli aiemmalta nimeltään guineanlahdenrastas on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sãotoménrastasta tavataan São Tomén saarella. Laji on yleinen metsissä ja plantaaseilla, ja aikuisten lintujen määrä oli yli 20 000 yksilöä. Vaikka kannan koon arvioidaan olevan laskussa, pieneminen on vähäistä ja lajia pidetään elinvoimaisena.
Elinympäristö.
Sãotoménrastas elää metsissä noin 2 kilometrin korkeuteen asti. Se suosii alankoja ja kelpuuttaa elinympäristökseen myös puutarhat, hedelmätarhat sekä kahvi- ja kaakaoviljelykset.
Lisääntyminen.
Sãotoménrastaan pesimäkausi kestää heinäkuun lopusta tammikuun alkuun. Naaras munii isoon, kasvisosista ja mudasta rakennettuun, kuppimaiseen pesään 2 munaa.
Ravinto.
Sãotoménrastas käyttää ravinnokseen selkärangattomia ja hedelmiä.
Tjosovo-Netylski

Tjosovo-Netylski () on taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Pietarin ja Novgorodin välisen rautatien varrella 40 kilometriä Novgorodista luoteeseen. Taajamassa on 2 500 ja kunnassa 3 700 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus.
Tjosovo-Netylskin kunnan pinta-ala on 847,3 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Novgorodin alueen Tšudovon piiriin, kaakossa Novgorodin piirin Podberezjen ja Trubitšinon sekä etelässä Syrkovon ja Jermolinon kuntiin, lounaassa Batetskin piiriin ja Tjosovskin kuntaan sekä luoteessa ja pohjoisessa Leningradin alueeseen. Pinta-alasta 79,8 % on metsää, 10,3 % maatalousmaata ja 3,6 % vesialuetta. Kunnan länsiosassa sijaitsee laaja Tjosovon suoalue. Jokia ovat Trubitsa, Dunai, Ilmenka, Kerest ja Glušitsa.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 21 asutuskeskusta: Bolšoje Zamošje, Dolgovo, Finjov Lug, Gluhaja Kerest, Gorjonka, Guzi, Kerest, Kleptsyn kylä ja asutus, Maloje Zamošje, Ogorelje, Osija, Poddubje, Pjatilipyn kylä ja asutus, Radoni, Raptitsa, Selo-Gora, Tatino, Tšauni ja Vditsko. Kahden-kolmensadan asukkaan paikkakuntia ovat Finjov Lugin ja Selo-Goran kylät sekä Kerestin taajama. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia.
Tjosovo-Netylskin taajama on syntynyt suuren turvetuotantoalueen työläisasutukseksi. Vuosina 1939–2009 sillä oli kaupunkimaisen taajaman status. Selo-Goran maalaiskunta liitettiin Tjosovo-Netylskin kuntaan vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut.
Pietarin ja Novgorodin väliselle rautatiellä on Rogavkan asema sekä Voshodin, Gorjonkan ja Tatinon pysäkit. Rogavkan asemalle johtaa maantie Selo-Goran kautta Podberezjesta. Turvetuotantoalueella on kapearaiteinen rautatie.
Kunnan tärkeimpiä työnantajia ovat erilaiset julkiset palvelut. Lisäksi harjoitetaan turvetuotantoa ja maataloutta. 31 % työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, poliklinikka, yleinen sauna, posti ja pankki. Kulttuuriperintökohteita ovat Gluhaja Kerestin muinaiset hautapaikat sekä toisen maailmansodan taistelupaikat ja neuvostosotilaiden haudat.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1999

Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Italiassa 23. – 31. heinäkuuta 1999. Mestaruuden voitti Alankomaat ja hopeaa vei isäntämaa Italia.
Loppusarja C.
sijoista 9-12.
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1999
 &lt;br&gt;Alankomaat
16. mestaruus
Nordic Green Energy

Nordic Green Energy on norjalaisen Fjordkraft-energiakonsernin omistama sähköyhtiö, joka keskittyy vain uusiutuvan energian toimittamiseen, ja toimittaa sähköä 167 000 asiakkaalle Suomessa ja Ruotsissa Virallinen toiminimi kaupparekisterissä on Ruotsin osalta Switch Nordic Green AB ja Suomen osalta Switch Nordic Green AB filial Finland. Yhtiön aikaisempi omistaja oli Troms Kraft -energiakonserni. Fjordkraft on Norjan pörssissä listattu yhtiö, Fjordkraft Holding ASA. 
Energia ja toimitus.
Nordic Green Energy toimittaa Ruotsissa sekä Suomessa vesi-, aurinko- ja tuulivoimalla tuotettua sähköä. Ruotsalaiset kuluttajat voivat valita myös Bra miljöval- merkityn sähkön ja Suomessa Nordic Green Energy toimittaa Suomen luonnonsuojeluliiton sertifioimaa Ekoenergia-merkittyä sähköä. Vuonna 2020 tapahtuneen yrityskaupan yhteydessä asiakasmääräksi ilmoitettiin 167 000 Suomessa ja Ruotsissa.
Omistus.
Nordic Green Energyn omistaja on norjalainen Fjordkraft.
Historia.
Nordic Green Energy on aloittanut toimintansa Ruotsissa vuonna 2000 nimellä "Kraft&amp;kultur". Yhtiön toiminta perustui aluksi vihreän sähkön vähittäismyyntiin sekä kulttuuriliiketoimintaan. Syksyllä 2008 yritys saapui Suomen markkinoille, josta lähtien yrityksen rekisteritiedot löytyvät Suomen viranomaisrekistereistä . 
Kraft &amp; Kultur -yhtiössä paljastui 200 miljoonan euron kirjanpitohuijaus vuonna 2011; siinä kolme johtajaa joutui syytteeseen kirjanpitorikoksista. Vuosina 2011-2012 yhtiön strategia muuttui ja yhtiö ilmoitti keskittyvänsä vain ja ainoastaan sähköenergianpalveluihin. Tiedotteen mukaan yhtiö keskittyy vuodesta 2012 alusta lähtien vain uusiutuvan energian vähittäismyyntiin Pohjoismaisille kuluttajille. Myös nimenvaihto tapahtui jouluna 2012 ja tästä hetkestä lähtien yritys on käyttänyt nimeä Nordic Green Energy. 
Nordic Green Energyn omistaja oli ennen syksyä 2020 norjalainen Troms kraft -energiakonserni, jonka taas omistaa 60 %:n osuudella Tromssan lääni ja 40 %:n osuudella Tromssan kunta . Yhtiömuoto on osakeyhtiö. Troms Kraft AS on perustettu Norjassa vuonna 1898 ja yhtiö on perustamisesta lähtien toimittanut vesivoimalla tuotettua sähköä ja omistaa suoraan 9 vesivoimalaitosta, sekä Fakken-tuulivoimapuiston. Vuonna 2000 Troms Kraft AS aloitti laajentumisen muihin Pohjoismaihin konsernin tytäryhtiön Nordic Green Energyn siivin. Troms Kraft investoi kasvuun vähittäismarkkinoilla ostamalla norjalaisen Ishavskraft AS:n koko osakekannan keväällä 2016 . Troms Kraft myi Nordic Green Energyn Fjordkraftille syksyllä 2020. 
Toimipisteet.
Nordic Green Energyn pääkonttori on Tukholmassa. Suomen pääkonttori sijaitsee Vaasassa.
Epäkohtia.
Vuonna 2020 yhtiöstä tuli 4. eniten valituksia, 137 kappaletta. Edellä olivat vain Fi-Nergy Voima, 365 Hankinta ja Kotimaan Energia, jotka on yhdistetty Håkan Gustafssoniin.
Lättäsimput

Lättäsimput (Platycephalidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Lättäsimppulajeja tavataan lämpimistä vesistä Intian valtamerestä ja Tyyneltämerestä.
Lajit ja anatomia.
Lättäsimppujen heimoon kuuluu 18 sukua ja 60–70 lajia. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia ja usein litteitä ja suuripäisiä kaloja. Lajien koko vaihtelee 10–110 cm:n välillä. Tyypillisiä piirteitä ovat pään piikit, kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikäs, sekä suu, jonka alaleuka työntyy yläleukaa pidemälle. Väriltään lättäsimppulajit ovat selästään tyypillisesti ruskeita, harmaita tai mustia, ja ruumiissa voi olla pilkkuja. Vatsapuoli on vaalea.
Levinneisyys ja elintavat.
Lättäsimppujaleja tavataan lämpimistä vesistä indopasifiselta merialueelta. Ne elävät yleensä alle 300 metrin syvyydessä, tyypillisesti kaivautuneena heikkapohjaan. Ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Kutuaika on kesäkuukausina. Suurikokoiset lättäsimppulajit ovat hyviä ruokakaloja, ja eräillä niistä on myös kaupallista merkitystä.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1997

Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin Pariisissa 30. elokuuta – 7. syyskuuta 1997. Mestaruuden voitti Italia.
Loppusarja C.
sijoista 9-12.
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1997
 &lt;br&gt;Italia
8. mestaruus
Haitinrastas

Haitinrastas ("Turdus swalesi") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Haitinrastas on 26 cm pitkä. Sillä on musta selkäpuoli, pää ja rinnan yläosa. Rinnan alaosa sekä kyljet ovat punaiset. Vatsa on valkoinen. Nokka on oranssi ja silmän ympärillä on samanvärinen silmärengas.
Levinneisyys.
Haitinrastasta tavataan Hispaniolan saarella ja sen kannaksi arvioidaan 2 500–10 000 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen elinympäristöt ovat tuhoutumassa ja lajin esiintymät ovat muuttuneet laikuttaisiksi.
Elinympäristö.
Haitinrastas elää vuoristometsissä yleensä yli 1 300 metrin korkeudessa.
Lisääntyminen.
Haitinrastas pesii touko–heinäkuussa. Pesä sijaitsee pensaassa tai matalassa puussa. Se on rakenteeltaan kuppimainen ja rakennetaan pääasiassa sammaleista. Naaras munii 2–3 munaa.
Ravinto.
Haitinrastas käyttää ravinnokseen matoja, hyönteisiä ja hedelmiä. Se etsii ravintonsa pääasiassa maasta.
Lilli Forss-Nordström

Lilli Anna Elisabeth Forss-Nordström (3. huhtikuuta 1893 Helsinki – 21. elokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Lilli Forss-Nordströmin vanhemmat olivat toimittaja Mathias Forss ja Minna Rancken. Hän pääsi ylioppilaaksi 1911 ja toimi opettajana helsinkiläisissä kansakouluissa 1913–1925. Forss-Nordström oli Leppävaaran ruotsalaisen kansakoulun johtajana vuodesta 1925.
Lilli Forss-Nordström oli naimisissa vuodesta 1919 opettaja Einar Nordströmin kanssa.
Kube

Kube (oik. Jussi Tapani Hauta-Aho, s. 1984) on Vantaan Hakunilasta kotoisin oleva rap-artisti. Kube aloitti räppäämisen jo 1990-luvun lopulla. Kuben ensimmäinen studioalbumi "Lentokonetila" julkaistiin Monsp Recordsin kautta 31. toukokuuta 2013, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan 39. sijalle. Kuben toinen studioalbumi "Flow" julkaistiin 23. toukokuuta 2014. Se nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 10. Kube kuuluu myös On the Street Entertainment -kollektiiviin ja toimii DJ:nä nimellä DJ 2 Litran Juissi.
Diskografia.
"Pääartikkeli: Kuben diskografia"
"Luettelo Kuben kappaleista"
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1971

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1971 pelattiin Italiassa 5. - 12. syyskuuta. Turnaukseen osallistui yhdeksän joukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon. Lohkovoittajat pelasivat mestaruudesta kolmen pelin ottelusarjan. Alankomaat kärsi ensimmäisen tappionsa Euroopan-mestaruuskilpailuissa hävittyään Italialle finaalisarjan keskimmäisessä ottelussa. Tästä huolimatta Alankomaat voitti jo yhdeksännen mestaruutensa.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1971
 &lt;br&gt;Alankomaat
9. mestaruus
Kauko Kyyrö

Kauko Urmas Kyyrö (24. marraskuuta 1907 Viipuri – 15. huhtikuuta 1971 Tampere) oli suomalainen professori ja kirjallisuuden tutkija.
Kyyrön vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Edvard Kyyrö ja Tilda Tolvanen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 Viipurin klassillisesta lyseosta, valmistui filosofian kandidaatiksi 1930, maisteriksi 1931, lisensiaatiksi 1949 ja tohtoriksi 1949 Helsingin yliopistossa.
Kyyrö toimi Viipurin reaalikoulun sekä maanviljelys- ja kauppalyseon kieltenopettajana 1930–1949 ja Helsingin 2. lyseon vanhempana lehtorina vuodesta 1951. Hän oli myös Viipurin kauppaoppilaitoksen kieltenopettajana 1930–1936.
Kyyrö toimi Turun yliopiston kirjallisuuden dosenttina vuodesta 1953. Hän hoiti avoimena ollutta kirjallisuuden professorin virkaa 1955–1958 sekä kotimaisen ja yleisen kirjallisuuden apulaisprofessorin virkaa 1958–1959. Vuodesta 1957 lähtien hän toimi yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Kyyrö toimi 1960-luvulla Tampereen yliopistossa kirjallisuushistorian vt. professorina 1961–1962 ja yleisen kirjallisuustieteen professorina 1962–1970.
Kyyrö toimi mm.Kirjallisuudentutkijain seurassa, Viipurin Suomalaisessa Kirjallisuusseurassa, YKK:n draamastudion ja Tampereen kieli-instituutin johtokunnissa, Goethe-instituutin ja Tampereen yliopiston karjalaisten opiskelijain yhdistyksessä. Hän teki lukuisia opintomatkoja, erityisesti Ruotsiin ja Saksaan.
Kyyrö osallistui talvi- ja jatkosotaan saaden 1944 luutnantin arvon.
Kyyrö oli naimisissa vuodesta 1939 Siiri Marjatta Tolvasen kanssa. Heille syntyi kolme lasta.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1967

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1967 pelattiin Belgiassa 6. - 13. elokuuta. Turnaukseen osallistui viisi joukkuetta, jotka kohtasivat kertaalleen toisensa. Euroopan parhaiden maiden, Alankomaiden ja Italian erottua liiton jäsenyydestä mestaruutta juhli isäntäjoukkue Belgia. Turnauksen ensikertalainen Iso-Britannia, otti hopeaa.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1967
 &lt;br&gt;Belgia
1. mestaruus
Magnus Björkenheim

Edvard Magnus Immanuel Björkenheim (16. maaliskuuta 1899 Isokyrö – 19. elokuuta 1981 Helsinki) oli suomenruotsalainen kirjallisuudentutkija.
Björkenheimin isä oli maanviljelysneuvos Adolf Edvard Björkenheim.
Björkenheim väitteli tohtoriksi vuonna 1927 ja toimi Helsingin yliopiston nykykansain kirjallisuuden dosenttina 1934–1966.
Märtha Nickul

Märtha Maria Nickul (26. heinäkuuta 1894 Oulu – 1. kesäkuuta 1974 Espoo) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut uskonnollinen kirjailija.
Nickulin vanhemmat olivat varusmestari Johan Wilhelm Nickul ja Friedrike Niemann. Hän kävi sairaanhoitajakoulun ja toimi sitten vuodesta 1922 Finlands Fria Missionsförbund-järjestön matkapuhujana.
Rehabilitation International

Rehabilitation International (RI) on maailmanlaajuinen kuntoutusalan verkosto, joka toimii yli sadassa maassa. Se pyrkii luomaan alueellisia ja kansainvälisiä verkostoja ja tukemaan niiden toimintaa. Toimintaan osallistuu niin vammaisjärjestöjä, palveluntuottajia, tutkijoita kuin viranomaisia.
Järjestön presidenttinä johtajana kaudella 2013–2016 toimii norjalainen Jan Arne Monsbakken.
RI perustettiin vuonna 1922 Yhdysvaltojen Keskilännessä. Lähialueen vammaisten lasten auttamiseksi perustettu järjestö laajeni nopeasti.
Järjestön nimi vaihtui kahdesti ennen kuin nykyinen nimi otettiin käyttöön vuonna 1972. Yksi järjestön näkyvimpiä saavutuksia on ollut kansainvälinen esteetöntä toimintaympäristä symboloiva ISA-tunnus. Merkin sanotaan nykyisin olevan yksi maailman viidestä tunnetuimmasta symbolista.. 
Viime vuosina järjestö on toiminut etenkin YK:n vammaisten oikeuksia koskevan yleissopimuksen puolesta. Järjestö on ollut mukana kehittämässä sopimusta ja kampanjoi sen puolesta, että YK:n jäsenmaat allekirjoittaisivat ja ratifioisivat sopimuksen..
Suomessa RI:n toimintaa toteuttaa RIFI ("Rehabilitation International Finnish Committee").
The J. Geils Band

The J. Geils Band oli yhdysvaltalainen vuonna 1967 muodostettu rockyhtye. Yhtyettä johti vuonna 2017 edesmennyt kitaristi J. Geils. Se aloitti rhythm and blues -vaikutteisella blues rockilla, mutta siirtyi 1980-luvulla enemmän uuden aallon suuntaan. The J. Geils Band hajosi 1985, mutta yhtye esiintyi sen jälkeenkin yhdessä useasti.
Kitaristi J. Geils, basisti Danny Klein ja harpisti Magic Dick soittivat yhdessä akustisena bluestriona 1960-luvun puolivälissä. Rumpali Stephen Jo Bladd ja laulaja Peter Wolf liittyivät yhtyeeseen 1967. Kosketinsoittaja Seth Justman liittyi yhtyeeseen 1968, ja yhtye sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsille 1970. The J. Geils Band oli paikallisesti suosittu ja sai muun muassa Rolling Stone -lehdeltä positiivisia arvioita. The J. Geils Band jätti Atlanticin 1978 ja siirtyi EMIlle. Yhtyeen suurin menestys oli vuonna 1981 julkaistu "Freeze Frame". Albumilta julkaistu single ”Centerfold” oli kuusi viikkoa Yhdysvaltain listojen kärjessä. "Freeze Framea" seurannut vuoden 1982 konserttitaltiointi "Showtime!" myi myös kultaa. Vaikka yhtyeen suosio oli huipussaan, yhtyeessä oli sisäisiä ristiriitoja, erityisesti säveltäjien Justmanin ja Wolfin välillä. Kun yhtye oli kieltäytynyt soittamasta Wolfin uutta materiaalia, hän jätti yhtyeen 1983. Wolfin lähdön jälkeen 1984 julkaistu "You’re Gettin’ Even While I’m Gettin’ Odd" ei menestynyt, ja yhtye hajosi vuonna 1985.
J. Geils jätti uudelleenperustetun yhtyeen vuonna 2012.
Kirsty MacColl

Kirsty MacColl () oli brittiläinen laulaja-lauluntekijä. Hänet tunnetaan muun muassa duetostaan Shane MacGowanin kanssa The Poguesin kappaleessa ”Fairytale of New York”. 
Elämä ja ura.
Kirsty MacCollin vanhemmat olivat folkmuusikko Ewan MacColl ja tanssija-koreografi Jean Newlove, joskin Kirstyn syntyessä hänen isänsä oli jo mennyt uusiin naimisiin. Hän vietti lapsuutensa äitinsä kanssa Croydonissa, Etelä-Lontoossa. Vuonna 1978 MacColl lauloi Mandy Doubt -taiteilijanimellä punkyhtyeessä Drug Addix kiinnittäen Stiff Records -levy-yhtiön huomion. Hän pääsi levyttämään debyyttisinglensä, kesäkuussa 1979 ilmestyneen ”They Don’t Know’n”. Single ei menestynyt, mutta muutamaa vuotta myöhemmin kappale saavutti suosiota Tracey Ullmanin coveroimana.
MacCollin ensimmäinen menestys oli vuonna 1981 julkaistu ”There’s a Guy Works Down the Chip Shop Swears He’s Elvis”, joka sijoittui Britannian singlelistan kahdenkymmenen parhaan joukkoon. Seuraava menestys oli vuonna 1985 ilmestynyt cover Billy Braggin kappaleesta ”A New England”. MacColl esiintyi myös taustalaulajana useilla puolisonsa Steve Lillywhiten tuottamilla levyillä muun muassa Simple Mindsilta, The Smithsiltä ja Talking Headsiltä. Lillywhiten kautta MacColl päätyi myös ”Fairytale of New Yorkin” laulajaksi. Kappaleesta on tullut moderni jouluklassikko. MacColl ja Lillywhite erosivat 1990-luvun puolivälissä.
MacCollin viimeiseksi julkaisuksi jäi vuonna 2000 ilmestynyt kriitikoiden kehuma albumi "Tropical Brainstorm", joka sisältää vaikutteita Etelä-Amerikan ja Karibian musiikkityyleistä. 
Kuolema.
Joulukuussa 2000 MacColl lomaili Cozumelin saarella Meksikossa kahden poikansa kanssa. Sukellusretkellä Chankanaabin koralliriutalla pikavene ajoi hänen ylitseen tappaen hänet välittömästi. Sukeltajille rauhoitetulle alueelle tunkeutunut vene kuului miljonääri Guillermo González Novalle, joka oli perheensä kanssa veneessä turman sattuessa. Jälkeenpäin turmahetken kuljettajaksi esitettiin kuitenkin apupoika José Cen Yam. MacCollin äidin johtama ja useiden julkisuuden henkilöiden tukema Justice for Kirsty -kampanja ajoi vuosien ajan tapauksen kunnollista tutkintaa kiinnittäen huomiota lukuisiin epäselvyyksiin ja laiminlyönteihin. José Cen Yamin – joka ei ollut koskaan aiemmin ohjannut venettä – uskottiin ottaneen syyn harteilleen ja veneen kuljettajana olleen tosiasiassa joku muu. Kampanja lakkautettiin vuonna 2009 Meksikon viranomaisten suljettua tutkinnan.
Martti Lappi-Seppälä

Martti Lappi-Seppälä (vuoteen 1915 Seppälä; 14. helmikuuta 1900 Savonlinna – 25. elokuuta 1987 Helsinki) oli Metsähallituksen ylijohtaja 1945–1967 ja väitellyt maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi. Hän sai professorin arvon 1965.
Lappi-Seppälän vanhemmat olivat liikemies Juho Lappi-Seppälä (Seppälä) ja Aleksandra Karoliina Sundell ja puoliso vuodesta 1925 Aili Maria Fahler. Hän tuli ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta 1917 ja suoritti metsänhoitotutkinnon 1920, samana vuonna hänestä tuli metsäkonduktööri. Filosofian kandidaatiksi Lappi-Seppälä valmistui 1924 ja maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi hän väitteli 1930 aiheesta "Untersuchungen über die Entwicklung gleichaltriger Mischbestände aus Kiefer und Birke". Lappi-Seppälä toimi ensin sekä opettajana että assistenttina, Evon metsäkoulun johtaja hän oli 1930–1933. Sen jälkeen Hän työskenteli Metsähallituksen osastopäällikkönä ja metsäneuvoksena 1933–1943 sekä vakuutusyhtiö Metsäpalon toimitusjohtajana 1943–1945. Metsähallituksen ylijohtajaksi Lappi-Seppälä nimitettiin vuoden 1945 alusta. Lappi-Seppälällä oli useita luottamustehtäviä alansa järjestöissä, yhdistyksissä ja seuroissa, mutta myös erilaisissa komiteoissa ja neuvottelukunnissa. Hän oli muun muassa Suomen Metsätieteellisen Seuran ja vuosina 1941–1950 Suomen Metsäyhdistyksen puheenjohtaja sekä 1966–1968 Pohjoismaisen metsäunionin presidentti.
Michael Schenker Group

Michael Schenker Group on hard rock-yhtye, jonka perusti Scorpions ja UFO -yhtyeiden kitaristi Michael Schenker. Yhtye on perustettu vuonna 1979 Lontoossa.
Vuonna 1986 Schenker ja laulaja Robin McAuley muodosttivat McAuley Schenker Groupin, joka kesti vuoteen 1993 saakka. Sen jälkeen vuonna 1996 Michael Schenker Group teki comebackin.
Yhtyeen musiikkia voi kuvata melodiseksi hard rockiksi, jossa on progressiivisia vaikutteita. Schenker on kuuluisa hänen puoliksi mustasta ja puoliksi valkoisesta Gibson Flying V -kitarastaan ja hänen epäsovinnaisesta lähestymistavastaan soolokitaraan. Häntä sponsoroi Dean Guitars, joka on tunnettu neo-klassisesta genrestään.
Taivalkosken kirkonkylä

Taivalkosken kirkonkylä on Taivalkosken kunnan keskustaajama. Keskustaajama sijaitsee Iijoen varressa valtatien 20 varrella, noin 155 kilometriä Oulusta koilliseen. Kuusamosta matkaa on noin 65 kilometriä. Taajamassa asui vuoden 2014 lopussa 1 945 asukasta.
Taivalkosken kirkonkylälle rakennettiin 1800-luvulla saha, jonka myötä asukkaiden määrä kasvoi. Vuonna 1877 päätettiin siirtää Jokijärveltä Taivalkosken ensimmäinen kirkko kirkonkylään. Kirkko oli käytössä vuoteen 1925, jolloin se paloi salamaniskusta. Uusi kirkko valmistui vuonna 1933.
Kirkonkylältä löytyy taivalkoskelaisten keskeisimmät palvelut. Kirkonkylällä sijaitsee muun muassa Suomen vanhin edelleen toiminnassa oleva kauppa Jalavan kauppa, joka on toiminut nykyisellä paikallaan vuodesta 1883. 
Kirkonkylän pohjoispuolella sijaitsee lakkautettu Taivalkosken rautatieasema, joka oli Paltamon Kontiomäeltä lähtevän Ämmänsaaren-Taivalkosken-radan pohjoisin asema.
Kirkonkylältä lähtevät tieyhteydet Pudasjärvelle, Kuusamoon, Posiolle, Jokijärven kylään sekä Puolangalle. Talonpojantien ja valtatien 20 risteyksestä lähtevä seututie 800 on Suomen pisin seututie, joka kulkee Metsäkylän, Näljängän ja Joukokylän kautta Puolangan kirkonkylälle, josta se etenee Vaalan, Siikalatvan ja Haapaveden kautta Ylivieskaan.
Pohjoismainen kirjasto (Ateena)

Pohjoismainen kirjasto (, ) on yksi Ateenassa, Kreikassa toimivista kansainvälisistä tieteellisistä kirjastoista.
Kirjasto perustettiin vuonna 1995. Sitä ylläpitävät yhdessä Ateenassa toimivat pohjoismaiset instituutit eli Norjan Ateenan-instituutti, Ruotsin Ateenan-instituutti, Suomen Ateenan-instituutti ja Tanskan Ateenan-instituutti. Kirjasto palvelee ennen kaikkea pohjoismaisia tutkijoita ja opiskelijoita, mutta on myös muiden arkeologisten instituuttien jäsenten käytössä.
Kirjaston kokoelmiin kuuluu noin teosta antiikintutkimuksen alalta, erityisesti klassillisen arkeologian ja Kreikan historian aloilta. Kirjasto sijaitsee Makrygiánnin kaupunginosassa Suomen ja Ruotsin instituuttien välittömässä läheisyydessä.
Super Collider

Super Collider on yhdysvaltalaisen thrash metal -yhtye Megadethin neljästoista studioalbumi. Albumin tuottivat yhtyeen edellisen studioalbumin "Thirteen" tapaisesti Johnny K ja yhtyeen laulaja ja kitaristi Dave Mustaine, ja albumi julkaisi 4. kesäkuuta 2013 Mustainen levy-yhtiö Tradecraft. "Super Collider" on ensimmäinen Tradecraftin julkaisema Megadethin albumi yhtyeen jätettyä Roadrunner Recordsin. Ilmestyessään albumi sijoittui ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 4.
Albumin kansikuva on korkeakontrastinen versio CERNin Sveitsissä sijaitsevasta suuresta hadronitörmäyttimestä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dave Mustaine, ellei toisin mainittu.
Sakari Lappi-Seppälä

Lauri Sakari Lappi-Seppälä (4. maaliskuuta 1920 Vaasa – 14. heinäkuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen tiedottaja
Lappi-Seppälän vanhemmat olivat jääkäri ja liikemies Lauri Lappi-Seppälä ent. Seppälä (1894-1935) ja Siiri Elina Lehikoinen (1897-1968). Hän oli mukana suomalaisissa SS-joukoissa. Sotien jälkeen hän toimi Kansanhuoltoministeriössä tiedotussihteerinä, Hotelli Tornin mainospäällikkönä ja Torni-lehden toimitussihteerinä..
Lappi-Seppälä lähetettiin takaisin Suomeen vakoiluepäilysten vuoksi vuonna 1942. Teoksessa "Haudat Dnjeprin varrella: SS-miehen päiväkirjan lehtiä" hän kertoo kokemuksistaan SS-joukoissa. Valpon mukaan eräs suomalainen SS-ryhmä suunnitteli vuonna 1946 kostoa kirjan paljastuksien vuoksi.
Harmaahuppurastas

Harmaahuppurastas ("Turdus rubrocanus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaahuppurastasta tavataan Afganistanin itäosista Himalajalle ja Kiinan keskosiin ja Thaimaahan asti. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu Pakistanissa paikallisesti yleiseksi, Kiinassa yleiseksi ja harvinaisesta yleiseksi Myanmarissa ja Pohjois-Thaimaassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Japaninhuppurastas

Japaninhuppurastas ("Turdus celaenops") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Japaninhuppurastas on 23 cm pitkä. Koiraalla on musta pää ja rinnan yläosa, oranssinpunainen rinnan alaosa ja kyljet sekä valkoinen vatsa. Selkäpuoli on tummanruskea. Naaraalla on ruskea pää ja valkoinen kurkku, jossa on mustia viiruja.
Levinneisyys.
Japaninhuppurastasta tavataan kotoperäisenä Japanissa. Lajia esiintyy pääasiassa Izusaarilla, mutta osa kannasta muuttaa talveksi Honshuun ja Shikokulle. Lajia tavataan harvinaisena myös Yakushiman ja Tokaran saarilla. Japaninhuppurastaskannan kooksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi ja sen suurimpia uhkia ovat pesiä ryöstävät siperiankärppä ja paksunokkavaris sekä kissat.
Luettelo Alankomaiden kunnista

Tämä artikkeli on luettelo Alankomaiden kunnista (). Kunnat on esitetty luettelossa provinsseittain aakkosjärjestyksessä. Kuntajako on ajankohdan 1.1.2018 mukainen. Tuolloin Alankomaissa oli 380 kuntaa.
Luettelossa mainittujen kuntien lisäksi Alankomaihin kuuluu myös Karibialla olevat Bonaire, Saba ja Sint Eustatius.
Väinö Seiro

Väinö Ilmari Seiro, vuoteen 1928 Snellman (29. tammikuuta 1895 Kuopio – 29. marraskuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Henkilöhistoria.
Seiron vanhemmat olivat kauppias Aleksius Snellman ja Ada Vilhelmiina Lindell ja puoliso vuodesta 1924 Eva Lovisa Forsman, professori Jaakko Forsmanin tytär. Seiro tuli ylioppilaaksi Käkisalmen suomalaisesta yhteiskoulusta ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1924. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1928. Seiro oli Viipurin lääninsairaalan ylilääkäri 1938–1940, Helsingin yleisen sairaalan II kirurgisen osaston apulaisylilääkäri 1941–1945, Helsingin yliopiston kirurgian dosentti 1933–1946 ja professori 1946–1963 sekä Helsingin diakonissalaitoksen sairaalan kirurgisen osaston johtava lääkäri 1956–1964. Myöhempinä vuosinaan Seiro profiloitui erityisesti vatsakirurgiksi, mutta oli 1930-luvulla kiinnostunut myös neurokirurgiasta ja ortopediasta.
Seiro toimi talvisodassa 11. Sotasairaalan päällikkölääkärinä ja jatkosodassa mm. Kangasalla, Kajaanissa ja Jyväskylässä sijainneiden sotasairaaloiden johtajalääkärinä ja johtavana kirurgina.
Fiktiossa.
Seiro esiintyy Mauri Sariolan teoksessa "Ei loitsu eikä rukous" kirurgian professorina, jota nuoret kandidaatit suorastaan palvovat. Kirjailija käyttää hänestä nimeä "Sara".
Taigapäästäinen

Taigapäästäinen ("Sorex sinalis") on kiinalainen päästäislaji.
Levinneisyys.
Taigapäästäistä esiintyy Kiinassa Gansun Shaanxin ja Sichuanin maakunnissa. Lajin populaation koosta ja mahdollisista uhkista ei ole tietoa.
Elinympäristö.
Taigapäästäinen elää kivisillä ja sammaleisilla vuorenhuipuilla 2 700–3 000 metrin korkeudessa.
Erinaceus roumanicus

Erinaceus roumanicus on siililaji. Se on aiemmin luokiteltu siilin ("Erinaceus europaeus") ja idänsiilin ("Erinaceus concolor") alalajiksi.
Levinneisyys.
"Erinaceus roumanicusin" levinneisyysalue ulottuu Itävallasta ja Puolasta pitkälle Venäjälle ja Kazakstaniin. Etelässä sitä tavataan Kreetalla ja pohjoisessa Virossa asti. Laji on yleinen koko esiintymisalueellaan ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö.
"Erinaceus roumanicus" elää maatalousalueilla, puistoissa ja puutarhoissa sekä kaupungeissa että maaseudulla.
Dax McCarty

Michael Dax McCarty (s. 30. huhtikuuta 1987 Winter Park, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain pääsarjassa pelaavaa New York Red Bullsia, sekä Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkuetta.
Ura.
Pelasi uransa alkupuoliskolla yliopistoseura North Carolina Tar Heelsissä sekä korkeimman amatööritasosarjan USL Premier Development Leaguen Ajax Orlando Prospectsissä.
Vuonna 2006 hän siirtyi FC Dallasiin, kun seura varasi hänet MLS:n ensimmäisellä varauskierroksella. Hän teki Major League Soccer-debyyttinsä 1. heinäkuuta 2006 Chivasia vastaan. Seuraavalla kaudella 2007 hän oli ensimmäistä kertaa seurassa avauksessa 12. huhtikuuta ottelussa Los Angeles Galaxya vastaan, ja teki myös ensimmäisen maalinsa samaa seuraa vastaan 23. syyskuuta 2007. Kaudella hän pelasi yhteensä 25 ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella loukkaantuminen vähensi hänen ottelumääräänsä, kun hän pelasi vain 17 ottelua, joista vain kahdeksassa oli avauksessa. Kaudella 2009 hän pelasi 28 ottelua, joissa teki kolme maalia sekä syötti kuusi. Kaudella 2010 hän pelasi 21 ottelua ja teki yhden maalin.
Kaudeksi 2011 hän siirtyi DC Unitediin, jossa pelasi 13 ottelua ennen kuin hän siirtyi kesken kauden New York Red Bullsiin vaihtokaupassa, jossa toiseen suuntaan siirtyi Dwayne De Rosario. Red Bullsissa hän pelasi loppukauden aikana 16 ottelua, joissa syötti neljä maalia. Ensimmäisellä kokonaisella kaudellaan New York Red Bullsissa hän pelasi kauden 34:stä mahdollisesta ottelusta 33, ja jakoi uransa suurimman maalimäärän 3, sekä syötti niitä myös kolme.
Maajoukkueura.
Pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa ystävyysottelussa Slovakiaa vastaan 14. marraskuuta 2009 sekä pelasi toisen ottelun neljä päivää myöhemmin Tanskaa vastaan. Hän on 2. toukokuuta 2013 mennessä pelannut viisi maaottelua.
Aiheesta muualla.
Dax McCarty newyorkredbulls-sivulla
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1995

Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin Haarlemissa 7. – 16. heinäkuuta 1995. Mestaruuden voitti isäntäjoukkue Alankomaat.
Loppusarja C.
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
Loppusarja D.
sijat 5-10
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.
Mitaliottelut.
Mitaliotteluihin huomioitiin mukaan aiemmilla kierroksilla pelatut keskinäiset ottelut. Italia ja Belgia aloittivat ottelusarjat 1-0 -johtotilanteesta.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1995
 &lt;br&gt;Alankomaat
15. mestaruus
Asetyylikysteiini

Asetyylikysteiini, myös N-asetyylikysteiini tai tarkemmin "N-asetyyli-L-kysteiini," on aminohappo, joka on luonnossa yleisen kysteiinin johdos. Sillä on eräitä farmakologisia ominaisuuksia, joiden vuoksi sillä on lääkinnällistä käyttöä. Sen IUPAC-nimistökoodin mukainen nimi on "2-asetamido-3-sulfanyylipropaanihappo".
Asetyylikysteiiniä käytetään limaa irrottavana yskänlääkkeenä. Sen mekanismia ei täsmällisesti tunneta, mutta se katkoo sitkeän liman disulfidisidoksia ainakin hengitettynä. Se on kuitenkin käytössä veteen sekoitettavina poretabletteina, joiden kauppanimiä ovat Suomessa Mucomyst, Meditus ja Bisolaclar. Aine imeytyy nopeasti suolistossa, ja sen biologinen hyötyosuus on vajaa kymmenen prosenttia. Asetyylikysteiiniä käytetään myös kystisen fibroosin hoidossa limaisuutta vastaan. Myös muilla kysteiinijohdoksilla, kuten karbokysteiinillä, on samantapainen limaa pilkkova ominaisuus.
Asetyylikysteiiniä käytetään lääkkeenä myös akuutissa parasetamolimyrkytyksessä spesifisenä antidoottina eli niin sanottuna vastamyrkkynä suojaamaan maksaa pysyvältä vaurioitumiselta. Tällöin lääke annetaan suonensisäisesti. Samaa tarkoitusta palvelee sen käyttö muun muassa valkokärpässieni- ja nääpikkämyrkytyksissä.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1993

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1993 pelattiin Ruotsissa 9. - 18. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui kahdeksan joukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon.
Jatkosarjat.
Alempi jatkosarja.
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1993
 &lt;br&gt;Alankomaat
14. mestaruus
Turun TES-TV

Turun TES-TV oli Turussa ja sen lähialueilla näkynyt tv-kanava. Se lähetti ohjelmia vuosien 1956 ja
1959 välillä Tekniikan edistämissäätiön toimiluvalla. Kyseessä oli Suomen toinen säännöllisesti lähettänyt tv-kanava,
ja lähetykset näkyivät Naantalissa ja Paraisilla asti. Ohjelmia nähtiin kahdesti viikossa, ja ne
käsittivät näkyvyysalueen uutisaiheita, visailuja ja haastatteluja. 
Alkuvaiheet.
Ensimmäiset televisiolähetykset nähtiin Turussa syyskuussa 1954, jolloin Maariankadulla sijainneessa
myymälässä saattoi seurata kaapelitelevisiolähetystä yläkertaan rakennetusta mallikeittiöstä. Helsingissä alettiin suunnitella ensimmäisiä tv-lähetyksiä, mutta myös Turussa oltiin kiinnostuneita niiden aloittamisesta. "Turun Radioseura" lähetti
edustajansa tutustumaan lähetyksiin Länsi-Saksassa ja Britanniassa, ja tuliaisina matkalta tuotiin Suomeen kamera ja vastaanotin. 
Televisiokerhon toiminta alkoi lähetyksiä edeltäneenä vuonna, jolloin kerho perustettiin radioseuran alaisuuteen.
Radioseuran ja Asa Radion yhteistyönä valmistui lähetin, jolla Yliopistonmäellä tuotettua kuvaa
saattoi katsella sen alapuolella olleen radiotehtaan ruokalassa. Koelähetysten jälkeen televisiokerho
siirtyi toimimaan Samppalinnanmäeltä rakennuksesta, jossa oli myös lähetetty Turun ensimmäiset radiolähetykset.
Rakennukseen rakennettiin pieni studiotila, josta kuitenkin puuttui lämmitys ja juokseva vesi. 
Lähetykset.
Televisiokerho ryhtyi yhteistyöhön helsinkiläisen Tekniikan edistämissäätiön kanssa, jonka toimilupaa
ruvettiin hyödyntämään. Ensimmäinen lähetys oli lokakuussa 1956. Sitä esiteltiin Turun taidemuseossa, johon oli
kokoontunut ihmisiä katsomaan lähetystä. Ensimmäisessä lähetyksessä esiintyi maaherra Erkki Härmä, joka
piti puheen Yhdysvaltain televisiotoiminnasta saaduista kokemuksista. 
Turun TES-TV:n toiminta vakiintui, ja sitä tehtiin kokonaan vapaaehtoispohjalta. Asa Radion lisäksi toimintaa tukivat paikalliset radioliikkeet. Suurin osa lähetyksistä oli suoria, mutta niiden lisäksi esitettiin suurlähetystöjen ja paikallisten kaitafilmaajien toimittamia ohjelmia.
Kerhon jatkuvana ongelmana oli rahoituksen takaaminen. Lopulta Samppalinnan studiota saatiin laajennettua lahjoitusvaroilla
ja kaupungin tuella, mikä johti siihen, että rakennukseen saatiin tilaa kahdelle kameralle. Studiotilat olivatkin
syksyllä 1957 jo sadan neliön suuruiset. 
Yleisradion "Suomen Televisio" -kanava alkoi näkyä Turussa joulukuussa 1958. Turun TES-TV joutui uudessa kilpailussa
ahtaalle, sillä sen oli hankala kilpailla laadukkaasta ohjelmistosta Yleisradion kokoisen yhtiön kanssa. Studio oli edelleen alkeellinen, eikä palkattua henkilökuntaa ollut. Lisäksi eduskunta oli määrännyt, että vain Yleisradio pääsee osalliseksi tv-lupamaksurahoista. Näiden seikkojen johdosta televisiokerhon lähetystoiminta päättyi seuraavan vuoden huhtikuussa.
Bill Monroe

Bill Monroe (1911–1996) oli yhdysvaltalainen countrymuusikko, jota on kutsuttu bluegrassin isäksi, koska kehitti tämän musiikkityylin, antoi sille nimen ja esitti sitä vuosikymmenten ajan. Tyyli sai nimensä Monroen yhtyeestä Blue Grass Boys, ja yhtyeen viisijäseninen kokoonpano oli esikuvana monille bluegrassyhtyeille, samoin kuin nopea tempo, täsmällinen soittotapa ja korkea lauluääni.
Bill Monroe oli nuorin kahdeksasta lapsesta. Monroen vanhemmat kuolivat Billin ollessa teini-ikäinen, ja hän muutti setänsä perheeseen. Billin aikuisiällä kirjoittamissa lauluissa on usein omaelämäkerrallisia tarinoita lapsuuden surullisista ajoista.
Monroe kuului musikaaliseen sukuun, isä, sedät ja veljet soittivat erilaisissa tanssiyhtyeissä. Bill Monroe alkoi opetella mandoliininsoittoa kymmenvuotiaana.
Ensimmäisen yhtyeensä hän perusti veljiensä kanssa. 1938 veljesyhtye hajosi, ja Bill muutti Atlantaan missä hän perusti Blue Grass Boys -yhtyeen. Yhtye toimi 58 vuoden ajan ja siinä ehti soittaa kaikkiaan 150 muusikkoa. Ensimmäiseen kokoonpanoon kuuluivat Lester Flatt (kitara), Earl Scruggs (banjo), Cedric Rainwater (basso), Chubby Wise (viulu) ja Monroe itse soitti mandoliinia.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1987

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1987 pelattiin Espanjassa 17.–26. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui seitsemän joukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon.
Jatkosarjat.
Ylempi jatkosarja.
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Alempi jatkosarja.
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Mitaliottelut.
Mitaliotteluissa laskettiin mukaan joukkueiden aikaisempi kohtaaminen jatkosarjassa.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1987
 &lt;br&gt;Alankomaat
13. mestaruus
Symmediaani

Symmediaani on geometriassa kolmion kulmaan liittyvä jana. Symmediaani on ceviaani, joka sijaitsee siten, että mediaanin eli keskijanan ja kulmanpuolittajan välissä on yhtä suuri kulma kuin symmediaanin ja kulmanpuolittajan välissä. Kulmanpuolittaja puolittaa siten mediaanin ja symmediaanin välisen kulman. Symmediaani ja mediaani ovat siten toistensa isogonaalisia, eli "samankulmaisia", janoja.
Janojen isogonaalisuus voidaan määrittää myös viereisistä sivuista. Tällöin mediaanin ja sivun välinen kulma on yhtä suuri kuin symmediaanin ja kulman viereisen sivun välinen kulma. Koska kulmanpuolittaja jakaa kulman puoliksi, ei määritelmän erilaisuus vaikuta symmediaanin asentoon. Mediaani on eräs symmediaani, sillä se poikkeaa itsestään eli mediaanista nolla astetta.
Mediaanit leikkaavat toisensa kolmion painopisteessä, joka on eräs kolmion merkillisistä pisteistä ja se luetteloidaan "Kimberlingin pisteiden luetteloon" tunnuksella formula_1. Myös symmediaanit leikkaavat aina toisensa yhteisessä leikkauspisteessä, jota kutsutaan symmediaaniseksi pisteeksi (merkillinen piste formula_2.
Jääkiekon I-divisioonan kausi 1975–1976

Kaudella 1975–1976 Jääkiekon I-divisioona pelattiin kymmenen joukkueen nelinkertaisena sarjana. Sarjan kaksi parasta etenivät SM-karsintaan kahden SM-liigan heikoimman joukkueen kanssa ja kaksi heikointa joukkuetta joutuivat karsimaan sarjapaikastaan II-divisioonan parhaiden kanssa.
Sarjataulukko.
Uusintaottelu: Kärpät-SaiPa 6-4&lt;br&gt;
Kaksi parasta SM-liigakarsintaan, kaksi heikointa I-divisioonakarsintaan.
Liigakarsinta.
Uusinta toisesta SM-liigapaikasta: Kärpät – Kiekkoreipas 3–4 jatkoajalla.
&lt;br&gt;Kiekkoreipas nousi SM-liigaan, josta putosi Sport. FoPS säilytti SM-liigapaikkansa.
I-divisioonakarsinta.
Jäähonka nousi I-divisioonaan, josta putosi JoKP. JyP säilytti sarjapaikkansa.
Olen sulhoa etsimässä

Olen sulhoa etsimässä () on Monta Bellin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1925. Elokuvan pääosia näyttelevät ZaSu Pitts, Tom Moore, Ann Pennington ja Lilyan Tashman. "Olen sulhoa etsimässä" on fiktiivinen tarina, joka sijoittuu Ziegfeld Follies -revyiden maailmaan. Elokuva kertoo Broadway-tanssija ja komedienne Maggie Keenanista (Pitts), jonka aviomies jättää hänet lähdettyään erään show’ssa esiintyvän kaunottaren matkaan.
"Olen sulhoa etsimässä" käsikirjoituksen laati Alice D. G. Miller Adela Rogers St. Johnsin tarinan pohjalta. Joseph Farnham laati elokuvan välitekstit. Metro-Goldwyn-Mayer – silloinen Metro-Goldwyn Pictures Corporation – tuotti ja jakeli elokuvan. "Olen sulhoa etsimässä" kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa New Yorkissa 15. heinäkuuta vuonna 1925; maanlaajuinen ensi-ilta oli 6. syyskuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 4. lokakuuta vuonna 1926.
"Olen sulhoa etsimässä" on Joan Crawfordin ainoa elokuva, jonka teksteissä mainitaan hänet oikealla nimellään Lucille LeSueur. Elokuva on Crawfordin ohella myös Myrna Loyn ensimmäisiä elokuvaesiintymisiä; Loykin mainitaan oikealla Myrna Williams -nimellään.
"Olen sulhoa etsimässä" -elokuvassa oli alun perin värillisiä, Technicolor-menetelmällä tehtyjä kohtauksia. Tällaista kopiota ei elokuvasta kuitenkaan tiedetä säilyneen.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1985

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1985 pelattiin Alankomaissa heinäkuussa. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat aluksi yksinkertaisen sarjan. Kaksi parasta pelasi loppuottelusarjan mestaruudesta ja muut pelasivat sarjamuotoisesti pronssista ja muista sijoituksista.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1985
 &lt;br&gt;Alankomaat
12. mestaruus