tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Moukarinheitto

Moukarinheitto on yleisurheilulaji, jossa tavoitteena on heittää kädensijalliseen teräsvaijeriin kiinnitettyä metallipalloa mahdollisimman pitkälle.
Miesten moukarinheitto on ollut kesäolympialaisten ohjelmassa vuodesta 1900, naisten moukarinheitto vuodesta 2000.
Väline ja heittopaikka.
Miesten moukari painaa 7,26 kg ja naisten 4 kg. Moukarin pituus vaijerin kanssa on 117,5–121,5 senttimetriä. Kuulan vähimmäisläpimitta on 110 millimetriä. Ringin läpimitta on 2,135 metriä.
Heittosuoritus.
Heittäjä aloittaa suorituksen seisomalla moukariringin takaosassa selkä heittosuuntaan ja pyöräyttää moukaria kahdesti paikallaan seisten. Lantionsa avulla hän tasapainottaa asentoaan. Alkupyöräytysten jälkeen heittäjä pyörähtää tukijalkansa kantapäällä ja päkiällä tavallisesti kolme kertaa ringin poikki, jolloin moukari pyörii vinossa tasossa.
Heittäjä pyrkii antamaan moukarille mahdollisimman korkean lähtönopeuden ojentamalla pyörähdysten aikana käsivartensa suoriksi ja pyörimällä mahdollisimman nopeasti. Moukarin kehänopeus kasvaa aina kahden jalan tukivaiheissa ja hidastuu hiukan yhden jalan tukivaiheissa. Yli 75 metrin heitot edellyttävät lähtönopeutta 27–28 metriä sekunnissa. Viimeisen pyörähdyksen jälkeen heittäjä iskee vapaan jalan maahan ja riuhtaisee käsillään moukarin ilmaan. Hän irrottaa moukarin, kun se on hartioiden korkeudella. Moukari lähtee ihanteellisesti lentoon 42–44 asteen kulmassa. Heiton jälkeen heittäjä vaihtaa nopeasti jalkojensa paikkoja pysyäkseen pystyssä ja ringissä.
Moukarinheitto arvokilpailuissa.
Miesten moukarinheitto on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan vuoden 1900 olympialaisista lähtien. Naisten moukari tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 2000. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa miesten moukarinheitto on ollut ensimmäisistä MM-kilpailuista alkaen, vuodesta 1983. Naisilla moukarinheitto on ollut MM-laji vuodesta 1999 lähtien. Parhaiten arvokisojen moukarinheittokilpailuissa ovat menestyneet Neuvostoliitto, Yhdysvallat, Puola ja Unkari.
Maailmanennätykset.
Maailmanennätyksen kehitys.
Vain viralliset, IAAF:n vahvistamat maailmanennätykset.
Naiset.
Vain viralliset, IAAF:n vahvistamat maailmanennätykset.
Victor III

Victor III (n. 1026 – 16. syyskuuta 1087) oli paavina 24. huhtikuuta 1086 – 9. toukokuuta 1087. Hänen oikea nimensä oli Dauferus ja hänen isänsä oli Beneventon prinssi Landolfo V. 30-vuotiaana Dauferus meni Monte Cassinon luostariin ja muutti nimensä Desideriukseksi. Hänestä tuli pian luostarin apotti ja vuonna 1059 Nikolaus II nosti hänet kardinaaliksi.
Desiderius teki monia tärkeitä palveluita paavi Pyhä Gregorius VII:lle, joka kuolinvuoteellaan nimesi Etelä-Italian kardinaaleille Desideriuksen varteenotettavimmaksi seuraajakseen. Hänet valittiin 24. huhtikuuta 1086, mutta oli aidosti vastahakoinen hänelle osoitettua kunniaa kohtaan. Pitkälle venyneen paaviksi vihkimisen jälkeen, joka tapahtui vasta 9. toukokuuta 1087, hän vetäytyi välittömästi Monte Cassinoon. Toscanan kreivitär Matilda houkutteli hänet takaisin Roomaan, mutta oleskelu siellä jäi lyhytaikaiseksi vastapaavi Klemens III ja hänen voimakkaiden kannattajiensa takia. Elokuussa hän piti Beneventossa kirkolliskokouksen, jossa Klemens III julistettiin pannaan, maallikoiden investituura kiellettiin ja sota Afrikassa olevia saraseeneja vastaan julistettiin. Kirkolliskokouksen aikana Victor sairastui ja vetäytyi Monte Cassinoon, jossa hän kuoli syyskuun 16. päivä.
Keski-Euroopan mäkiviikko

Keski-Euroopan mäkiviikko ( eli 'Neljän hyppyrimäen sarja') on mäkihypyn seuratuimpia tapahtumia. Se koostuu neljästä Saksan ja Itävallan maaperällä käytävästä mäkihyppykilpailusta. Mäkiviikko kilpaillaan vuodenvaihteessa ja se päättyy loppiaisena.
Ensimmäinen Keski-Euroopan mäkiviikko kilpailtiin jo vuosien 1952 ja 1953 vaihteessa, jolloin kokonaiskisan voiton vei Josef Bradl. Mäkiviikko on sittemmin kuulunut mäkihypyn maailmancupin ohjelmaan heti sen ensimmäisestä kaudesta 1979–1980 lähtien. Useimmat mäkihyppääjät pitävät mäkiviikkoa koko lajin kovimpana mahdollisena sarjamuotoisena kilpailuna eli kovempana kuin esimerkiksi maailmancupia. Vain kaikkein tasaisin kilpailija pystyy voittamaan sen. Useiden mielestä mäkiviikon voitto on heti olympiakullan jälkeen kovin saavutus mäkihyppääjältä. Yhteensä yhdeksän mäkihyppääjää on saavuttanut mäkiviikon voiton lisäksi henkilökohtaisen olympiakullan ja maailmanmestaruuden: Helmut Recknagel, Toralf Engan, Hans-Georg Aschenbach, Matti Nykänen, Jens Weißflog, Espen Bredesen, Kazuyoshi Funaki, Thomas Morgenstern ja Kamil Stoch. Näistä kolmella eli Aschenbachilla, Nykäsellä ja Funakilla on edellä mainittujen lisäksi myös lentomäen maailmanmestaruus.
Kilpailusysteemi.
Mäkiviikolle ominaista on muista mäkihyppykilpailuista poikkeava käytäntö, jossa hyppääjistä muodostetaan kilpailun ensimmäiselle kierrokselle kamppailupareja, ja pudotuspelityyliin voittaja parista, samoin kuin viisi parasta häviäjää (ns. ”lucky losers”), pääsevät mukaan kilpailun toiselle kierrokselle. Tämä järjestelmä otettiin käyttöön mäkiviikolla 1996–1997.
Mäkiviikon kokonaiskilpailun sijoitus määräytyy neljän kilpailun yhteispistemäärän perusteella.
Jos karsinta joudutaan olosuhteiden vuoksi siirtämään kilpailupäivälle tai perumaan kokonaan, kilpailussa hypätään normaaleilla säännöillä pudotuspelin sijaan. Tästä syystä mäkiviikolla 2007–2008 vain Oberstdorfin kilpailussa käytettiin pudotuspelisysteemiä. Mäkiviikon kisoista jaetaan myös normaaliin tapaan mäkihypyn maailmancupin pisteitä.
Suomen Hiihtoliiton entinen mäkihypyn lajipäällikkö Matti Pulli on luonnehtinut Keski-Euroopan mäkiviikkoa:
Menestyneimmät hyppääjät.
Eniten mäkiviikon voittoja on ottanut Suomen Janne Ahonen, viisi kertaa. Saksaa ja Itä-Saksaa edustanut Jens Weißflog on voittanut neljä kertaa sekä Norjan Bjørn Wirkola, Itä-Saksan Helmut Recknagel ja Puolan Kamil Stoch kolme kertaa. Suomalaisista mäkiviikon on voittanut kahdesti Veikko Kankkonen ja Matti Nykänen.
Saksan Sven Hannawald (2001–2002), Puolan Kamil Stoch (2017–2018) ja Japanin Ryōyū Kobayashi (2018–2019) ovat ainoina voittaneet kaikki neljä mäkiviikon osakilpailua samalla kaudella. Suurimmalla voittomarginaalilla mäkiviikon on voittanut Puolan Adam Małysz.
Tilastoja.
Mäkiviikon voittajien osakilpailuvoitot samalla mäkiviikolla.
4 voittoa
3 voittoa
Ei osakilpailuvoittoa
Mustaherukka

Mustaherukka ("Ribes nigrum") eli mustaviinimarja on herukoiden sukuun kuuluva yksikotinen pensas, joka kasvaa suurimmassa osassa Eurooppaa sekä villinä että viljeltynä.
Yleiskuvaus.
Mustaherukka on 1–1,5 metriä korkea pensas. Lehtilapa on 6–10 cm leveä ja 3–5-liuskainen. Lehti on päältä kalju ja alta karvainen. Lehtien liuskat ovat suippoja. Mustaherukan kukinto on nuokkuva monikukkainen terttu. Kukan tukilehti on huomattavasti lyhyempi kuin kukkaperä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja väriltään punertavan tai ruskehtavan vihreitä. Verhiö on karvainen ja keltanystyinen. Terälehdet ovat verholehtiä lyhyempiä. Kukkapohjus on kellomainen. Hedelmä on halkaisijaltaan 6–12 mm ja väriltään tavallisesti musta marja, mutta myös vihreähedelmäisiä yksilöitä tavataan.
Levinneisyys.
Mustaherukka on euraasialainen laji. Sen luontainen levinneisyysalue ulottuu Britteinsaarilta Itä-Aasiaan. Euroopassa sitä tavataan kaikkialla Välimeren maita, Islantia ja aivan pohjoisimpia tundraseutuja lukuun ottamatta. Suomessa mustaherukkaa on luonnonvaraisena koko maassa, mutta aivan Pohjois-Lapissa se on harvinainen. Kuitenkin paikoittain se on hyvin menestyvä.
Elinympäristö.
Mustaherukka suosii kosteahkoja savi- ja humuspitoisia kasvupaikkoja. Yleisimmillään se on lehtokorvissa ja puronvarsilehdoissa, jokien ja purojen varsilla ja vesistöjen lähellä. Mustaherukka pitää ravinteikkaasta maasta ja viihtyy sekä aurinkoisessa että puolivarjoisessa kasvupaikassa.
Käyttö.
Mustaherukka on puutarhamarjojen C-vitamiinikuningas, jo 50 grammaa riittää täyttämään päivittäisen C-vitamiinin tarpeen. Mustaherukassa on myös runsaasti E- ja K-vitamiineja sekä kuituja. Mustaherukan siementen rasvahappokoostumuksen uskotaan suojaavan erilaisilta verisuonitaudeilta ja auttavan atooppisissa ihotulehduksissa, PMS:ssä, sokeritaudissa, MS-taudissa ja alkoholismissa. Mustaherukoilla uskotaan myös olevan naisten hormonitasapainoa säätelevä vaikutus. Mustaherukasta voidaan valmistaa hyytelöä, hilloa, mehua ja likööriä. Marjat ovat myös hyvä lisuke joihinkin ruokiin.
Viljely.
Mustaherukkaa viljellään laajalti marjojensa vuoksi. Jos pensaita leikataan joka vuosi, niitä ei tarvitse tukea. Suomessa suosituimpia lajikkeita ovat ’Öjebyn’, ’Melalahti’ ja ’Mortti’. Keskisato vuodessa on noin 3 000 kiloa hehtaarilta.
Joseph Merrick

Joseph Carey Merrick (5. elokuuta 1862 – 11. huhtikuuta 1890) oli viktoriaanisen ajan Englannissa elänyt mies, joka tunnettiin epämuodostumiensa vuoksi nimellä ”Elefanttimies”.
Elämä.
Merrick syntyi Leicesterissä kolmilapsisen perheen esikoisena. Hänessä alkoi näkyä epämuodostumia noin kolmevuotiaana. Hänen äitinsä kuoli pojan ollessa 11- tai 12-vuotias, ja noin 15–16-vuotiaasta alkaen hän asui köyhäintalossa, oli kengänkiillottaja kaduilla ja sai kuulla paljon pilkkaa työssään. Hän vietti suurimman osan elämästään sirkuksen vetonaulana. Myöhemmin hän saavutti rujon ulkomuotonsa vuoksi ihmisten ja jopa kuningatar Viktorian myötätunnon. Epämuodostuneiden ihmisten esitteleminen kuitenkin kiellettiin 1886.
Merrickiä hoitanut lääkäri Frederick Treves otti tämän hoiviinsa vuonna 1886. Siitä alkaen hän eli lahjoitusvarojen varassa, ja Treves saattoi jopa laajentaa sairaalaansa yläluokan runsaan tuen ansiosta. Walesin prinssi Edvard (tuleva kuningas Edvard VII) vieraili tapaamassa Merrickiä ja piti tähän säännöllisesti yhteyttä.
Merrick nukkui yleensä istuma-asennossa pystyäkseen hengittämään. Hän kuoli 11. huhtikuuta 1890 laskettuaan päänsä tyynylle, jolloin hänen niskansa murtui.
Sairaus.
Merrickin uskotaan kärsineen Proteus-oireyhtymästä, joka on perinnöllinen epämuodostumia aiheuttava sairaus. Tämä diagnoosi tehtiin vasta 1970-luvulla. Merrickin elinaikana lääkärit uskoivat hänen sairastavan elefantiaasia eli elefanttitautia. Merrickin luurankoa säilytetään Royal London Hospitalissa.
Tutkijat ovat selvittäneet Proteus-oireyhtymästä kärsivien geenimuutoksia ja geenimutaation osuutta taudin syntyyn. Yhdysvaltalaisen National Genome Research -instituutin tutkijat löysivät sairastuneissa kudoksissa mutaation geenissä AKT1. Tutkijoiden tarkoituksena on varmistaa vielä Merrickin jäännöksistä, sairastiko hän Proteus-sairautta.
Filmatisoinnit.
David Lynch on ohjannut Merrickin elämään löyhästi perustuvan elokuvan "Elefanttimies" (1980), jossa häntä näyttelee John Hurt.
Muuta.
Yhdysvaltalainen progressive metal -yhtye Mastodon on omistanut kappaleet ”Elephant Man”, ”Joseph Merrick” ja ”Pendulous Skin” Merrickille.
Super Mario Bros. 2

Super Mario Bros. 2 on Nintendon kehittämä ja alun perin 1988 Nintendo Entertainment System -pelikonsolille julkaisema "Mario"-tasohyppelypelisarjan videopeli.
Kehitys.
Alkuperäisen "Super Mario Bros." -pelin julkaistiin Japanissa jo 1986, mutta sitä ei julkaistu NES:ille Pohjois-Amerikassa eikä Euroopassa. Koska kolmas Super Mario Bros. -peli oli jo tulossa, Nintendo näki järkevimpänä täyttää ensimmäisen ja kolmannen pelin välisen aukon. Amerikan Nintendon ehdotuksesta Japanissa julkaistu "Doki Doki Panic" -peli muutettiin "Super Mario Bros. 2":ksi, sillä se oli jo ennestään Japanissa suuri hitti. Itse asiassa "Doki Doki Panic" oli alun perin suunniteltu jo Mario-peliksi ennen kuin Nintendo solmi sopimuksen Fuji Televisionin kanssa Yume Kōjō -tapahtuman maskottien käyttämisestä kehitteillä olevaan pelimoottoria varten, jolloin "Doki Doki Panic" sai alkunsa. Länsimaissa "Doki Doki Panic" kuitenkin sitten palautettiin alkuperäisen suunnitelman mukaan Mario-peliksi. Myöhemmin tämä Mario-peli julkaistiin myös Japanissa nimellä "Super Mario USA".
Tarina.
Pelin juoni sijoittuu Subconin unimaahan. Pelissä voi pelata Mariolla, Luigilla, Peachilla tai Toadilla, joilla pyritään selviytymään kentistä eteenpäin kohti Wart-sammakon linnaa, jossa Wart pitää Subconin kansaa vangittuna.
Pelaaminen.
Pelin tyyli poikkeaa muista Mario-tasohyppelyistä. Pelaaja voi heitellä vihollisia eri esineillä kuten maasta vedetyillä nauriilla. Vihollisten päälle voi hypätä mutta ne eivät reagoi millään tavalla pelaajaan. Tällöin pelaajan on mahdollista napata vihollinen käsiinsä ja viskata se rotkoon tai päin toista vihollista, jolloin ne tyrmäävät toisensa. Pelin viholliset eroavat aiempien Mario-pelien vihollisista, ja kyseessä on ensimmäinen Mario-peli, jossa hahmoilla oli ”elämämittari”.
Ennen jokaista kenttää pelaaja voi valita haluamansa neljästä pelihahmosta. Jokaisella hahmolla on omat erikoisominaisuutensa pelaamisen kannalta: Mario on perushahmo, Luigi yltää hypyillään korkeimpiin kohtiin, Toad poimii nopeimmin juureksia ja Peach pystyy mekkonsa avulla leijumaan jonkun matkaa ilmassa.
Uudelleenjulkaisut.
Myöhemmissä Mario-peleissä on tavattu "Super Mario Bros. 2":n Shyguy-hahmojen eri versioita sekä Pokey-kaktusvihollinen.
Vastaanotto.
Jukka Tapanimäki arvosteli "Super Mario Bros. 2":n kolmesti:
Castor (tähti)

Castor (α Geminorum) on kuudesta komponentista muodostuva tähti Kaksosten tähdistössä. Castor ja Pollux ovat saaneet nimensä kreikkalaisen taruston kaksosten, Kastorin (lat. Castor) ja Polydeukeen (lat. Pollux) mukaan. Castor kuuluu Castorin liikkuvaan tähtiryhmään, jossa on myös mm. Vega ja Fomalhaut.
Viimeistään vuonna 1718 huomattiin, että Castor on itse asiassa kaksoistähti. Saattaa olla, että Cassini oli havainnut tämän jo vuonna 1678. Castorin tähtijärjestelmässä on kuusi jäsentä.
Öljyntorjunta-alus Halli

Öljyntorjunta-alus Halli (kylkinumero 899) on Suomen ympäristöministeriön öljyntorjunta-alus, jonka miehittää operoinnista vastaava Rannikkolaivasto. Alusta käytetään öljyntorjuntatehtävien lisäksi huolto- ja kuljetustehtäviin. 
Suunnittelu.
Alus on 61,5 metriä pitkä. Sen leveys on 12,8 ja syväys 4 metriä. Aluksen uppouma on 2 100 tonnia. Aluksen voimanlähteenä on kaksi 975 kilowatin moottoria, joiden avulla se saavuttaa 11 solmun maksiminopeuden. Alus on luokiteltu jääkulkuluokkaan 1A. Aluksella on neljäntoista hengen miehistö.
Alus kykenee keräämään öljyä 40 metrin leveydeltä ja sen tankkeihin mahtuu 1 400 kuutiota kerättyä materiaalia.
Palvelus.
Syksyllä 2010 alus peruskorjattiin STX Finlandin Helsingin telakalla, jossa uudistettiin aluksen sähköjärjestelmä, apukoneet, hätägeneraattori, koneistovalvonta, öljynkeräys- ja merenkulkujärjestelmät sekä majoitustilat. Alus palasi valmiuteen kesäksi 2011.
Pehr Brandell

Pehr Brandell (1. tammikuuta 1781 Piitime — 4. toukokuuta 1841 Ullånger) oli lukijalaisliikkeeseen kuulunut ruotsalainen pappi. 
Elämä.
Brandell lähti kotoaan 19-vuotiaana isänsä kuoltua. Hän teki töikseen postin kantoa, kunnes pestautui rengiksi. Vuonna 1802 hän koki ensimmäisen herätyksen eräässä tanssitilaisuudessa, jonka jälkeen hän alkoi varoitella tansseista myös tovereitaan. Vuonna 1806 hän kirjautui Piitimen triviaalikouluun. Rahavaikeuksien takia hän oli lopettaa koulun, mutta sai koulun rehtorilta taloudellista apua. 
Brandell vihittiin papiksi vuonna 1812 Högsjöhön. Vuonna 1817 hänet siirrettiin papiksi Noraan, jossa hän toimi yli 20 vuotta. Hän koki hengellisen murroksen todennäköisesti ensimmäisinä pappisvuosinaan. Ångermanlandissa tapahtui vuosina 1819–1823 lukijalaisuuden nopea leviäminen. Herätys kasvoi voimakkaasti ja laajeni. Brandellin saarnoja ei ole säilynyt jälkipolville, sillä hän ei kirjoittanut saarnojaan. Juuri Noran kirkosta, jossa Brandell vaikutti, tuli Ångermanlannin keskeisin pyhäkkö. Noran kirkkoon mahtui yli 2 000 sanankuulijaa, ja kirkko tuli usein Brandellin saarnatessa ääriään myöten täyteen, kaukaakin tulleista kuulijoista.
Brandellin apulainen, pastori Pehr Eric Bylund kirjoittaa vuosista 1823–1826 seuraavaa: "”Silloin hänen luonaan virtasi lakkaamatta autuutta etsiviä ihmisiä. Useita päiviä aamusta iltaan jonotti ihmisiä, jotka vanginvartijan tavoin kysyivät: Mitä minun pitäisi tehdä jne.”"
Lapin Mariana tunnettu lappalaisnainen löysi elävän uskon juuri Brandellin avulla. Lars Levi Laestadius tapasi Lapin Marian Åselessa vuonna 1844. Laestadius ei todennäköisesti tavannut Brandellia ennen tämän kuolemaa.
Basileios Suuri

Pyhä Basileios Suuri (myös Basileios Kesarealainen; ; 330 Kesarea, Kappadokia - 1. tammikuuta 379 Kesarea, Kappadokia) oli piispa, arkkipiispa, pyhimys, luostarien perustaja, kirkkoisä, kirkonopettaja, areiolaisuuden vastustaja ja ortodoksisen luostarilaitoksen isä. Hän oli Gregorios Nazianzilaisen ja Gregorios Nyssalaisen kanssa niin sanotut “Kolme kappadokialaista”, vaikkakin oli heistä nerokkain ja ansioitunein. Basileioksella oli suuri merkitys munkkilaitoksen kehitykselle. 
Elämä.
Basileios oli lähtöisin uskonnollisesta perheestä, jossa vanhemmat ja neljä hänen yhdeksästä sisaruksestaan kanonisoitiin. Hän itse opiskeli Konstantinopolissa ja Ateenassa. Hän valmistui papiksi ja munkiksi. Työssään hän taisteli kirkollista korruptiota vastaan, auttoi nälänhädän uhreja, pyrki kehittämään papistoa, vastusti pahuutta ja erotti kirkon yhteydestä Kappadokian prostituutioliikkeeseen sekaantuneet henkilöt. Basileios kuoli syntymäalueellaan 1. tammikuuta 379 luonnollisista syistä. 
Basileios eli seuraavien viiden paavin hallintokausien aikana: pyhä Sylvester I (314–335), pyhä Marcus (336), pyhä Julius I (337–352), Liberius (352–366) ja pyhä Damasus I (366–384).
Hänen muistopäiväänsä vietetään 2. tammikuuta, 15. tammikuuta, 30. tammikuuta ja 14. kesäkuuta.
Työ piispan virassa.
Basileios valittiin piispaksi vuonna 370. Piispan asema antoi hänelle vallan johtaa eksarkaattia, johon kuuluvilla muilla piispoilla oli oppositioasennetta häntä kohtaan. Vaikka Basileios oli itsekin luonteeltaan kiivas, hän oli myös luova, miellyttävä ja sosiaalinen. Niipä hän henkilökohtaisesti organisoi nälänhädän aikana ruuanjakelun köyhille. Samalia Rooman valtakunnan "leipää ja sirkushuveja" -tyyppinen köyhäinapu muutettiin seurakuntien kautta annettavaksi kaikkein köyhimmille suunnatuksi avuksi.
Basileioksen kirjeenvaihto osoittaa, kuinka paljon hän pyrki tukemaan varkaiden ja prostituoitujen palaamista lailliseen elämään. Papistoa hän kannusti tyytymään vaatimattomuuteen. Hänellä oli myös rohkeutta kritisoida sellaisia virkamiehiä, jotka laiminlöivät tehtäviään. Kesarean kaupungin keskeiselle paikalle hän rakennutti Basiliad-nimisen talon, joka sisälsi köyhäintalon, vanhainkodin ja sairaalan. Kirkkoisä Gregorios Nazianzilainen sisällytti Basiliadin omaan luetteloonsa maailman seitsemästä ihmeestä.
Pyhimysasema.
Roomalaiskatolinen kirkko muistaa pyhää Basileiosta pyhässä messussa seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
"Orémus. Exáudi, quǽsumus, Dómine, preces nostras, quas in beáti Basilíi Confessóris tui atque Pontíficis sollemnitáte deférimus: et, qui tibi digne méruit famulári, eius intercedéntibus méritis, ab ómnibus nos absólve peccátis. Per Dominum nostrum Iesum Christum, Filium tuum: qui tecum vivit et regnat in unitate Spiritus Sancti Deus, per omnia saecula saeculorum. R. Amen."
Basileos on Venäjän, Kappadokian, munkkien ja sairaaloiden esimiesten suojeluspyhimys ja hänet kuvataan kantamassa kirjaa tai kääröä sekä yliluonnollisen tulen kanssa, usein kyyhkysen kanssa.
Eskimo-aleuttilaiset kielet

Eskimo-aleuttilaiset kielet on kielikunta, jonka kieliä puhutaan Grönlannissa, Kanadassa, Alaskassa ja Itä-Siperiassa. Yhteensä eskimo-aleuttilaisilla kielillä on noin 150 000 puhujaa. Suurin yksittäinen kieli on grönlanti (54 000 puhujaa). Näiden kielten tutkimusta nimitetään eskimologiaksi.
Eskimo-aleuttilaisia kieliä on yritetty luokitella samaan luokkaan monien muiden kielikuntien kanssa kuten esim. indoeurooppalaiset, uralilaiset ja tšuktšilais-kamtšatkalaiset kielet.
Luokittelu.
Eskimo-aleuttilaiset kielet koostuvat kahdesta kieliryhmästä, jotka ovat eskimokielet ja aleuttilaiset kielet. Tarkempi kielten luokittelu on alla.
Eskimokielet
Aleuttilaiset kielet
Athanasios Suuri

Athanasios Suuri eli Athanasios Aleksandrialainen (joskus "Atanasios"; ; noin 298–373) oli kreikkalainen kirkkoisä ja Aleksandrian patriarkka. Hän puolusti voimakkaasti oppia Pojan ja Pyhän Hengen olemuksen yhteydestä Isään. Athanasios on yksi kuuluisimmista alkukristillisen ajan suurista kirkkoisistä, joka kunnostautui erityisesti areiolaisuutta vastaan käydyssä kiistelyssä.
Ortodoksinen kirkko on antanut Athanasiokselle lisänimen Ortodoksisuuden isä, ja kirkko kunnioittaa Athanasiosta hänen kirkollisena muistopäivänään 18. tammikuuta.
Elämä.
Athanasios osallistui Aleksandrian piispan Aleksandroksen sihteerinä Nikean ensimmäiseen yleiseen eli ekumeeniseen kirkolliskokoukseen ja herätti huomiota erinomaisella väittelytaidollaan. Vuonna 328 Aleksandros kuoli ja Athanasios valittiin hänen seuraajakseen. Muutaman vuoden päästä keisari Konstantinus määräsi että areiolaiset on otettava takaisin kirkon yhteyteen, mutta Athanasios kieltäytyi. Siitä seuranneiden levottomuuksien vuoksi Konstantinus karkotti Athanasioksen Egyptistä ja hänet lähetettiin Trierin piispaksi.
Konstantinuksen kuoltua 337 Athanasios palasi Aleksadriaan. Paavi Julius kutsui hänet kuitenkin pian Roomaan, jottei hän aiheuttaisi kaupungissa jälleen levottomuuksia. Hän palasi Aleksandriaan uudelleen 346 juhlasaatossa, mutta joutui pakenemaan kaupungista kymmenen vuotta myöhemmin syttyneissä levottomuuksissa areiolaisten kanssa. Athanasios vetäytyi erämaahan, jossa hän vaelsi erakkoyhteisöstä toiseen kymmenen vuoden ajan.
Pakonsa aikana Athanasios kirjoitti useita kirjeitä Nikean uskontunnustuksen puolesta. Hän yritti palata Aleksandriaan kahdesti joutuen molemmilla kerroilla poistumaan kaupungista. Vuonna 366 Athanasios saapui kuudennen kerran Aleksandriaan, ja hän sai pitää siellä piispanvirkansa kuolemaansa 373 saakka.
Teokset.
Athanasioksen yksi suurimmista kirjallisista töistä on erämaaisä Antonios Suuren pyhimyselämäkerran "Antonios Suuren elämä" kirjoittaminen. Athanasios tutustui Antoniokseen oleskellessaan erämaaluostareissa. Elämäkerta käännettiin useille kielille ja se on aikakautensa merkittävimpiä hengellisiä klassikoita.
Athanasioksen teoksiin lukeutuu myös muun muassa teos "Inkarnaatiosta". Athanasioksen uskontunnustus on nimetty Athanasioksen mukaan. Se on kuitenkin todellisuudessa läntistä alkuperää ja latinankielinen.
Kolmas osapuoli

Kolmas osapuoli tarkoittaa tahoa, joka on kahden osapuolen välisessä suhteessa ulkopuolinen, mutta kuitenkin jotenkin osallistuu siihen. Esimerkiksi yksityishenkilö voi ostaa joltain valmistajalta laitteen. Tällöin ostaja ja valmistaja ovat kaksi ensimmäistä osapuolta. Monien laitteiden valmistajat myyvät niihin erikseen myös valmistamiaan lisävarusteita. Laitteen ostaja voi kuitenkin päättää ostaa lisävarusteen joltain muulta valmistajalta. Tämä valmistaja on kolmas osapuoli. 
Videopeleissä.
Videopeleissä kolmannella osapuolella (englanniksi "3rd party") tarkoitetaan jonkun muun kuin varsinaisen lisenssiomistajan valmistamaa tuotetta. Käsite on tuttu videopeleissä jossa johonkin pelisarjaan tehdään peli joka poikkeaa sen pääasiallisesta genrestä. Tällöin peliyhtiö tai julkaisija yleensä lisensoi tuotteen ulkopuoliselle kehittäjälle joka on yleensä erikoistunut tietyn genren peleihin.
Esimerkiksi LucasArtsin "Tähtien sota" -pelit (' -pelisarja) on kehittänyt Raven Software. 3rd Party käsitteen alakäsitteenä voidaan pitää 2nd Partyä, joka on periaatteessa julkaisijan tai lisenssinomistajan alaisuudessa toimiva, mutta silti erillinen kehittäjä. Kuten LucasArtsin '-avaruuslentopelit ovat sen sisäisen ryhmän, Factor 5:n kehittämiä.
Modaus

Modaus (, lyhennetty sanasta "modifying") on laitteistojen tai ohjelmistojen muokkaamista siten, että saavutetaan ominaisuuksia tai toimintoja, joita alkuperäinen valmistaja ei ole suunnitellut. Autojen modaamista kutsutaan myös tuningiksi eli "tuunaukseksi".
Laitteistojen modaus.
DVD-soittimia ja pelikonsoleita modataan usein aluekoodijärjestelmän ohittamiseksi; tällöin laitteessa on mahdollista käyttää muilta alueilta hankittuja levyjä ja pelejä. Osa pelikonsolimodauksista mahdollistaa myös laittomasti kopioitujen pelien pelaamisen. Modatuilla laitteilla voidaan käyttää emulaattoreilla esimerkiksi muille alustoille tarkoitettuja tuotteita. Elektroniikan omatoiminen modaaminen ei ole laitonta, mutta se rikkoo usein tuotteen käyttöehtosopimusta ja vähintäänkin aiheuttaa takuun raukeamisen.
Tietokoneiden modauskulttuuriin kuuluu muun muassa koteloiden maalaaminen, valojen ja ikkunoiden asentaminen koteloon sekä koneen suorituskyvyn parantaminen ylikellottamalla ja erilaisia lisäjäähdyttimiä asentamalla.
Autot ja moottoripyörät.
Autoista ja moottoripyöristä pyritään muokkamaan usein näyttävämpiä kuin tehdastuotetut. Autoihin voidaan vaihtaa esimerkiksi etu- ja takapuskurit sekä erilaisia listoja ja maalauksia.
Videopelien modaus.
Ensimmäisiä modauskulttuuria synnyttäneitä videopelejä olivat id Softwaren "Doom" ja "Quake", mutta ahkerimmin modausta on harrastettu "Half-Lifen" pohjalta. Yksi "Half-Lifen" modi, terrorismin vastaiseen sotaan sijoittuva "Counter-Strike", saavutti niin suuren suosion, että Valve Corporation teki siitä kaupallisen julkaisun. Modauskulttuuri jatkaa elämäänsä nykyäänkin lukuisten faniprojektien tukemana lukemattomissa peleissä.
"Half-Life 2:n" Source-pelimoottorilla on tehty paljon pelejä, esimerkiksi "" ja "Black Mesa"
"" -pelin modien tekemisestä on tullut joillekin maksava työ.
"The Forgotten City" on "in" modi, joka on julkaistu itsenäisenä pelinä ammattimaisesti tehdyn ääninäyttelyn kanssa ja laajennetulla käsikirjoituksella. Alkuperäinen modi vaati sen tekijältä aikaa kun taas itsenäisen peliversion on tehnyt kolmen hengen ryhmä.
Eräissä modeissa on epäilty olevan mukana haittaohjelmia. Steam-palvelusta on poistettu eräitä modeja, mutta varsinaisia haittaohjelmia näistä ei ole löytynyt. Eräs modi on tehnyt kiusaa henkilöille, joista sen tekijä ei pidä.
Tietokoneiden modaus.
Tietokoneen modauksessa tietokoneesta yritetään saada ulkoisesti näyttävämmän näköinen muokkaamalla sen koteloa. Yleisimpiä modaustapoja ovat erilaisten valojen (kuten katodivaloputkien ja LED-valojen) asentaminen ja tietokoneen kotelon maalaus sekä ikkunan asentaminen kotelon sivupaneeliin. Modifionti on varsin arvostettua LAN-tapahtumia kiertävien keskuudessa. Tietokonetta voidaan modata myös hiljaisempaan ja yksinkertaisempaan suuntaan näyttävien tehostemuokkausten ynnä muiden sellaisten sijaan.
1950-luku

1950-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1950 ja päättyi 31. joulukuuta 1959. Vuosikymmen oli 1900-luvun kuudes vuosikymmen.
Suomalainen kulttuuri.
Suomen kulttuurielämää 1950-luvulla leimasi korkeakulttuurin ja populaarikulttuurin vastakkainasettelu. Tunnetuimpia kiistanaiheita olivat rillumarei-elokuvat, joita kriitikot paheksuivat, mutta kansa rakasti. Eräässä rillumarei-elokuvassa myös suoranaisesti pilkattiin korkeakulttuuria. Samalla linjalla jatkoi vuonna 1958 alkanut, Aune Haarlan ja Antero Alpolan käsikirjoittama ja ohjaama radiohupailu "Kankkulan kaivolla", joka laukaisi myös humppavillityksen. Suomalaisessa kevyessä musiikissa kuplettiperinnettä pitivät yllä etenkin Reino Helismaa, Jorma Ikävalko, Esa Pakarinen ja Veikko Lavi. Suosituimpia iskelmälaulajia olivat vuosikymmenen alkupuolella Henry Theel, Veikko Tuomi ja Erkki Junkkarinen; Olavi Virran ura saavutti huippunsa vuosikymmenen puolivälissä. Suosituimpia lauluyhtyeitä olivat Metro-tytöt ja Kipparikvartetti. Ensimmäiset nimekkäät naiset iskelmälaulajina olivat Annikki Tähti ja Brita Koivunen; hieman myöhemmin uransa aloittivat muun muassa Laila Kinnunen, Vieno Kekkonen, Seija Lampila, Eila Pellinen ja Eila Pienimäki. 
Niin sanotuista savikiekoista siirryttiin vuosikymmenen puolivälissä vinyylilevyihin ja käännösiskelmien osuus kasvoi voimakkaasti. Ulkomaisia iskelmiä käänsivät suomeksi ahkerimmin Sauvo Puhtila, Kullervo (Tapio Lahtinen) ja Kari Tuomisaari. Myös Reino Helismaa suuntautui rillumarei-villityksen hiipumisen jälkeen yhä enemmän ulkomaisten iskelmien suomentamiseen. 
Nuorisokulttuuri saapui Suomeen 1950-luvulla. Se ei kuitenkaan varsinaisesti edennyt suurimpia kaupunkeja pidemmälle ennen seuraavaa vuosikymmentä. Suomessa rock and roll saavutti 1950-luvun aikana lähinnä vain helsinkiläiset ja turkulaiset nuoret. Kanadalaisen Paul Ankan esiintyminen Helsingin Linnanmäellä elokuussa 1959 oli ensimmäinen suuri nuorisomusiikin tapahtuma Suomessa.
1940-luku

1940-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1940 ja päättyi 31. joulukuuta 1949. Vuosikymmen oli 1900-luvun viides vuosikymmen.
Vuosikymmenen teemoja olivat toinen maailmansota ja sen aiheuttamat maailmanpoliittiset muutokset.
1930-luku

1930-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1930 ja päättyi 31. joulukuuta 1939. Vuosikymmen oli 1900-luvun neljäs vuosikymmen.
Kulttuuri.
Kirjallisuus.
Kirjallisuuden Nobel-palkinnon saivat muun muassa Sinclair Lewis 1930, Luigi Pirandello 1934 ja Frans Eemil Sillanpää 1939. 
Kuvataide.
Pablo Picasso maalasi kuuluisan teoksensa "Guernican" Espanjan sisällissodassa tuhotun kaupungin muistoksi 1937.
Elokuva.
Marlene Dietrich teki läpimurtonsa Josef von Sternbergin ohjaamassa elokuvassa "Sininen enkeli", mutta muutti natsien vastustajana Yhdysvaltoihin 1937. Fritz Lang ohjasi kuuluisan rikoselokuvan "M – kaupunki etsii murhaajaa" vuonna 1931. Leni Riefenstahl ohjasi natsi-Saksan kuuluisimmat propagandistiset dokumenttielokuvat "Tahdon riemuvoitto" (1935) ja "Olympia" (1938). Charles Chaplinin elokuvia olivat "Kaupungin valot" (1931) ja "Nykyaika" (1936). Walt Disneyn uraauurtava piirroselokuva "Lumikki ja seitsemän kääpiötä" julkaistiin 1937.
Muoti.
1930-luvulla muodissa olivat art deco -tyyliset symmetriset kuviot, röyhelökauluspuserot, levenevät hihat, vastalaskoshameet, avoselkäiset halterneck-iltapuvut sekä kapealinjaiset jakkupuvut, joiden kanssa käytettiin hattua tai hansikkaita. Turkikset sekä pukukorut kuten rintaneulat, rannekorut ja helminauhat olivat suosittuja. Vaikutteita vaatteisiin otettiin urheiluasuista. Vaatteiden leikkauksissa suosittiin täysvinon langansuunnan tuomaa mahdollisuutta saada vaatteesta mahdollisimman istuva. Viskoosi tuli markkinoille ensimmäisenä kaupallisena tekokuituna ja vetoketju keksittiin.
Keksintöjä ja saavutuksia.
Arkkitehtuurissa vallitseva tyyli oli funktionalismi. Yhdysvaltalainen fyysikko Enrico Fermi havaitsi vuonna 1934, että uraanilla voitiin tuottaa ydinfission ketjureaktio. Yksi aikansa ylellisimmistä loistoristeilijöistä "Queen Mary" ylitti Atlantin ennätyksellisessä neljässä päivässä 1938. Ensimmäiset esikypsennetyt pakasteruuat tulivat markkinoille 1939 Yhdysvalloissa. 
Karl Landsteiner sai lääketieteen Nobel-palkinnon keksittyään veriryhmät 1930. Ensimmäisen suihkumoottorin rakensi Frank Whittle vuonna 1937. László Bíró keksi kuulakärkikynän 1938.
1910-luku

1910-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1910 ja päättyi 31. joulukuuta 1919. Vuosikymmen oli 1900-luvun toinen vuosikymmen.
Suuret tapahtumat.
1910-luvun alku oli eurooppalaisten suurvaltojen kilpavarustelun aikaa. Suurvallat Saksa, Itävalta-Unkari, Ranska, Italia ja Venäjä muodostivat keskenään erityisesti sotilasliittoja. Sodan syttymistä pidettiin vain ajan kysymyksenä ja Itävalta-Unkarin kruununperijän Franz Ferdinandin salamurha (Sarajevon laukaukset) laukaisi jännitteet suurvaltojen välillä.
Franz Ferdinandin salamurha johti ensimmäisen maailmansodan syttymiseen vuonna 1914. Maailmansota päättyi Versailles’n rauhansopimukseen loppuvuodesta 1918. Maailmansodan loputtua Itävalta-Unkari hajosi moneksi eri valtioksi. Venäjän keisarikunta kaatui helmikuun ja lokakuun vallankumousten myötä vuonna 1917 ja tsaari Nikolai II luopui kruunusta. Myöhemmin Venäjästä tehtiin kommunistinen Neuvostoliitto.
Silloisen maailman loistoaluksena tunnettu "RMS Titanic" upposi neitsytmatkallaan 15. huhtikuuta 1912 törmättyään jäävuoreen. Haaksirikossa menehtyi 1 500 ihmistä, ja se oli kaikkien aikojen eniten uhreja vaatinut rauhan ajan merionnettomuus.
Hallitsijoita.
1910-luvun lopulla monet eurooppalaiset monarkit kokivat loppunsa. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksan keisarikunta romahti ja keisari Vilhelm II joutui pakenemaan maasta. Itävalta-Unkarin kaksoismonarkia päättyi myös ja maa hajosi useaan eri osaan. Venäjällä tapahtuneen vallankumouksen seurauksena tsaari Nikolai II joutui luopumaan kruunusta ja antamaan vallan Aleksandr Kerenskille.
Yhdysvaltojen republikaanipresidentti William Howard Taftin presidenttikausi päättyi vuonna 1913. Uudeksi presidentiksi valittiin demokraattisen puolueen Woodrow Wilson.
1987

Vuosi 1987 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
Suomessa valmistauduttiin vuoden 1988 presidentinvaaleihin.
Tapahtumia.
Joulukuu.
1984

Vuosi 1984 oli karkausvuosi. Roomalaisilla numeroilla vuosi 1984 on MCMLXXXIV.
Vuosi alkoi sunnuntaista.
1975

Vuosi 1975 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta. Vuosi oli ympäri läntisen maailman äärimmäisen levoton terrori-iskujen takia.
1974

Vuosi 1974 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista.
1973

Vuosi 1973 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1972

Vuosi 1972 oli karkausvuosi, joka alkoi lauantaista.
1970

Vuosi 1970 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1959

Vuosi 1959 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1957

Vuosi 1957 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista
1956

Vuosi 1956 oli karkausvuosi, joka alkoi sunnuntaista.
1955

Vuosi 1955 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
1954

Vuosi 1954 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
1952

Vuosi 1952 oli karkausvuosi, joka alkoi tiistaista.
1951

Vuosi 1951 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1948

Vuosi 1948 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
Tapahtumia.
Suomessa vuonna 1948 syntyi maan historian toiseksi suurin ikäluokka (suurin 1947).
1947

Vuosi 1947 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1944

Vuosi 1944 oli karkausvuosi, joka alkoi lauantaista.
1942

Vuosi 1942 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1941

Vuosi 1941 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1940

Vuosi 1940 oli karkausvuosi, joka alkoi maanantaista.
1934

Vuosi 1934 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1933

Vuosi 1933 oli normaalivuosi, joka alkoi sunnuntaista.
1932

Vuosi 1932 oli karkausvuosi, joka alkoi perjantaista.
1931

Vuosi 1931 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1930

Vuosi 1930 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1929

Vuosi 1929 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista.
1928

Vuosi 1928 oli karkausvuosi, joka alkoi sunnuntaista.
1927

Vuosi 1927 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
1926

Vuosi 1926 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
1925

Vuosi 1925 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1924

Vuosi 1924 oli karkausvuosi, joka alkoi tiistaista.
1923

Vuosi 1923 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1921

Vuosi 1921 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
1920

Vuosi 1920 oli karkausvuosi, joka alkoi torstaista.
1919

Vuosi 1919 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1916

Vuosi 1916 oli karkausvuosi, joka alkoi lauantaista.
Tapahtumia.
Ensimmäinen maailmansota (1914–1918) jatkui.
1915

Vuosi 1915 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:1910-luku]]
[[Luokka:1915|*]]
1913

Vuosi 1913 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1906

Vuosi 1906 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1905

Vuosi 1905 oli normaalivuosi, joka alkoi sunnuntaista.
1904

Vuosi 1904 oli karkausvuosi, joka alkoi perjantaista.
1903

Vuosi 1903 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1902

Vuosi 1902 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1899

Vuosi 1899 oli normaalivuosi, joka alkoi sunnuntaista.
1898

Vuosi 1898 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
1897

Vuosi 1897 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
1896

Vuosi 1896 oli karkausvuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1895

Vuosi 1895 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista.
1894

Vuosi 1894 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1893

Vuosi 1893 oli normaalivuosi, joka alkoi sunnuntaista.
Tuntematon päivämäärä.
Montreal AAA (Amateur Athletic Association) voitti ensimmäisen Stanley Cupin.
Sodankylän kunta perustettiin.
1892

Vuosi 1892 oli karkausvuosi, joka alkoi perjantaista.
1891

Vuosi 1891 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1890

Vuosi 1890 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1889

Vuosi 1889 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista.
1888

Vuosi 1888 oli karkausvuosi, joka alkoi sunnuntaista.
1887

Vuosi 1887 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
1886

Vuosi 1886 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
1885

Vuosi 1885 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1884

Vuosi 1884 oli karkausvuosi, joka alkoi tiistaista.
1883

Vuosi 1883 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1882

Vuosi 1882 oli normaalivuosi, joka alkoi sunnuntaista.
1881

Vuosi 1881 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
1880

Vuosi 1880 oli karkausvuosi, joka alkoi torstaista.
1879

Vuosi 1879 oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1878

Vuosi 1878 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista.
1877

Vuosi 1877 oli normaalivuosi, joka alkoi maanantaista.
1834

1834 (MDCCCXXXIV) oli normaalivuosi, joka alkoi keskiviikosta.
1880-luku

1880-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1880 ja päättyi 31. joulukuuta 1889. Vuosikymmen oli 1800-luvun yhdeksäs vuosikymmen.
Vuosikymmenen teemoja olivat toinen teollinen vallankumous ja länsimaiden jatkuva talouskasvu.
1730-luku

1730-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1730 ja päättyi 31. joulukuuta 1739. Vuosikymmen oli 1700-luvun neljäs vuosikymmen.
Maailmanpolitiikka.
Eurooppa.
Euroopassa elettiin 1730-luvulla edelleen Espanjan perimyssodan jälkeistä rauhallista ajanjaksoa, ja valtiot keskittyivät pääosin sisäisiin asioihinsa ja siirtokuntiinsa. Etenkin Yhdistynyt kuningaskunta jättäytyi Euroopan politiikan ulkopuolelle. Vuosikymmenen poikkeukselliset sodat olivat Puolan perimyssota 1733–1735, johon manner-eurooppalaiset vallat sekaantuivat, ja Venäjän-Turkin sota 1735–1739. Espanjan ja Yhdistyneen kuningaskunnan välinen siirtomaasota, Sota Jenkinsin korvasta, syttyi 1739.
Aasia.
Kiinan Qing-dynastian keisariksi nousi vuonna 1736 Qianlong, joka pyrki yhdentämään keisarikuntaa. Hänen aikanaan Kiina vaurastui ulkomaankaupalla niin, ettei keisarikunnassa kerätty veroja joka vuosi.
Persiassa safavidien dynastia loppui 1736 ja vallan ottivat afšaridit, joiden hallitsija Nadir Šah harjoitti voimakasta valloituspolitiikkaa aina seuraavalle vuosikymmenelle.
Intiassa oli edelleen Suurmogulien valtakunnan hajottua valtatyhjiö, jota kilpailevat intialaisvaltiot ja eurooppalaiset koettivat täyttää. Ainoastaan Maratin valtakunta onnistui laajenemaan huomattavasti 1730-luvulla.
Afrikka.
Afrikassa alkoi 1738 suuri nälänhätä, mikä kasvatti paikallisten heimojen orjakauppaa elinkeinona. Afrikan länsirannikolla oli lukuisia pieniä valtakuntia, suurimpana Ašanti, jotka kävivät kauppaa eurooppalaisten kanssa.
Kulttuuri.
Valistusaate oli vasta nousemassa maailmalla. Varhaisten valistusfilosofien seuraajat, kuten Voltaire ja Charles-Louis de Secondat de Montesquieu alkoivat kirjoittaa 1730-luvulla. Brittiläisessä imperiumissa alkoi vuosikymmenen aikana vahva kristillinen herätys, joka synnytti muun muassa metodismin.
1750-luku

1750-luku oli vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 1750 ja päättyi 31. joulukuuta 1759. Vuosikymmen oli 1700-luvun kuudes vuosikymmen. 1750-luku kuului klassismin aikakauteen.
1400-vuosikymmen

Henkilöt.
Valtioiden johtajat.
Suluissa ovat vuodet, jolloin henkilö oli vallassa. 
Uskonnolliset johtajat.
Suluissa ovat vuodet, jolloin henkilö oli vallassa.
1390-luku

Tapahtui vuosikymmenen aikana.
1390-luku: 1390, 1391, 1392, 1393, 1394, 1395, 1396, 1397, 1398, 1399
1761

Syntyneitä.
ja valtiopäivämies (k. 1829)
1737

Katso myös.
[[Luokka:1737|*]]
1700

Vuosi 1700 eri kalentereissa.
Gregoriaanisessa kalenterissa vuosi 1700 ei ollut karkausvuosi, koska tasavuosisadat ovat karkausvuosia vain, jos itse vuosisataa osoittava luku (tässä 17) on 4:llä jaollinen. Sitä vastoin juliaanisessa kalenterissa, jota monissa Euroopan maissa tuolloin vielä noudatettiin, vuosi 1700 oli karkausvuosi.
Ruotsissa ja siihen kuuluneessa Suomessa vuosi 1700 ei ollut karkausvuosi, koska maassa oli päätetty siirtyä vähitellen gregoriaaniseen kalenteriin jättämällä kaikki karkauspäivät pois aina vuoteen 1740 asti. Alkuperäisestä päätöksestä poiketen karkauspäivä kuitenkin jätettiin pois vain vuonna 1700. Täten tuli käyttöön niin sanottu ruotsalainen kalenteri, joka oli päivän edellä juliaanisesta ja 10 päivää jäljessä gregoriaanisesta kalenterista. Siitä luovuttiin vuonna 1712, jolloin maaliskuun alusta lähtien palattiin juliaaniseen kalenteriin lisäämällä helmikuuhun poikkeuksellisesti myös 30. päivä.
1609

Vuosi 1609 oli normaalivuosi, joka alkoi torstaista.
1588

Syntyneitä.
Sigismund III:n puoliso (k. 1631)
Kuolleita.
[[Luokka:1588|*]]
1562

Kuolleita.
[[Luokka:1562|*]]
1453

Vuosi 1453 oli juliaanisen kalenterin mukaan maanantaina alkanut vuosi. 
Bysantin valtakunta kaatuu Osmanien valloitettua Konstantinopolin, jonka seurauksena Rooman valtakunnan historia päättyy yli 2 300 vuotta sen perustamisen jälkeen. Valtauksen vuoksi Euroopan kristityt joutuvat etsimään uutta merireittiä Intiaan perinteisen silkkitien sulkeuduttua, mikä johtaa Amerikan löytämiseen. Näiden vuoksi jotkut historioitsijat pitävät sitä keskiajan viimeisenä vuotena ja uuden ajan alkuna.
1323

Vuosi 1323 oli normaalivuosi, joka alkoi lauantaista.
Äänenvoimakkuus

Äänenvoimakkuus on määre, jolla yleensä mitataan äänilähteen tuottaman äänen määrää. Äänenvoimakkuudesta puhutaan usein ”volyymina”. Kun mitataan äänen aiheuttamaa subjektiivista voimakkuutta, puhutaan äänekkyydestä.
Fysikaalinen äänenvoimakkuus.
Äänenvoimakkuudella voidaan myös tarkoittaa äänenpainetasoa, jota mitataan suhteellisesti desibeleinä (dB) tai absoluuttista äänenpainetta, jota mitataan Pascaleina (Pascal = Pa). Tämä kertoo äänen fysikaalisen voimakkuuden.
Ihmisen havainnoima äänekkyys.
Äänenpainetason ja ihmisen kuulohavainnon välisenä yhteytenä toimii äänekkyystaso, jonka mittayksikkö on foni eli fooni ja äänekkyys, jonka mittayksikkö on soni eli sooni. Nämä on kokeellisesti määritelty niin, että foni lukuarvona on 1 000 hertsin ääneksen tapauksessa sama kuin ääneksen äänenpainetaso desibeleinä. Soniasteikko on tasavälinen mitta-asteikko. Yksikön kehitti psykologi Stanley Smith Stevens.
Keinotekoinen kieli

Keinotekoinen kieli eli tekokieli on kieli, joka ei ole kehittynyt luonnollisesti osana kulttuuria, vaan jonka fonologia, kielioppi ja sanasto on luotu tietoisesti.
Useat keinotekoiset kielet on suunniteltu ihmisten käytettäväksi, useimmiten toimimaan kansainvälisinä apukielinä, mutta niille on muitakin käyttötarkoituksia. Jotkut on luotu kirjallisuudessa käytettäväksi, kielitieteellisiin kokeiluihin, salailuun, tai harrastuksena pelkästään tekemisen ilon vuoksi. Tällaisia kieliä käytetään usein keinotekoisissa maailmoissa. Joskus keinotekoista kieltä varten luodaan myös keinotekoinen kirjoitusjärjestelmä. Muun muassa J. R. R. Tolkien on tehnyt keinotekoisia kirjoitusjärjestelmiä haltiakieliään varten.
Myös keinotekoisella kielellä voi olla synnynnäisiä puhujia, jos lapsi oppii sen kielen oppineilta vanhemmiltaan varhaisessa vaiheessa. Esperantolla on eri arvioista riippuen 200–2 000 synnynnäistä puhujaa. Klingonin kieli-instituutin jäsen d’Armond Speers taas yritti kasvattaa poikansa kaksikielisesti englanniksi ja klingoniksi.
Keinotekoisia kieliä on luotu satojen vuosien aikana tuhansia, mutta yksikään niistä ei ole saavuttanut suurta läpimurtoa. Koska kuka tahansa voi luoda keinotekoisen kielen, on niiden määrää mahdotonta laskea.
Keinotekoisten kielten luokittelu.
Kielellisten ominaisuuksien perusteella.
Keinotekoiset kielet jaetaan usein sanastonsa alkuperän mukaan kahteen päälajiin, jotka ovat aprioriset ja aposterioriset kielet. Aprioriset kielet on lähes kokonaan luotu tyhjästä. Aposterioriset kielet sen sijaan pohjautuvat yhteen tai useampaan olemassa olevaan kieleen muun muassa äänneopin, kieliopin ja sanaston osalta.
Eroteltavissa oleva alatyyppi ovat myös naturalistiset kielet, joiden yksi suunnitteluperiaate on kuulostaa ja vaikuttaa luonnolliselta. Koska näitä kieliä ei yleensä ole tarkoitettu helposti opittaviksi tai ylipäätänsä käytettäväksi kommunikoinnissa, naturalistiset kielet ovat yleensä vaikeampia ja monimutkaisia. Naturalistisissa kielissä voi muun muassa olla paljon epäsäännöllisyyksiä, vaikea ääntämisoppi ja niin edelleen. Tyypillisesti ne ovat siis taidekieliä (ks. seur.), joskaan tämä ei seuraa vielä suoraan määritelmästä. Naturalistiset kielet voivat myös olla niin apriorisia kuin aposteriorisiakin: jälkimmäisessä tapauksessa jokin olemassa oleva kieli valitaan kantakieleksi, josta haluttu kieli johdetaan luonnollista kehitystä jäljittelevien sanaston, kieliopin ja äänteenmuutosten kautta. Ei-naturalistisia tai ”epäluonnollisia” kieliä ei sen sijaan yleensä käsitellä omana luokkanaan.
Käyttötarkoituksen perusteella.
Toinen yleisesti käytetty jakoperuste on kielen laatimisen tarkoitusperä, jonka perusteella keinotekoiset kielet jakautuvat seuraaviin ryhmiin:
Tällaisen luokittelun rajat ovat hyvin hämärtyviä. On esimerkiksi olemassa keinotekoisia maailmoja varten luotuja apukieliä, ja joidenkin kielten osalta on vaikea sanoa ovatko ne taidekieliä vai suunnitelmakieliä, tai suunnitelmakieliä vai apukieliä.
Luettelo Suomen historian sodista

Luettelo Suomen historian sodista pitää sisällään Suomen alueella käydyt aseelliset konfliktit, sodat ja vakavat sisäiset levottomuudet, sekä sellaiset Suomen ulkopuolella käydyt konfliktit joihin Suomen valtio tai merkittävä joukko Suomen alueen asukkaita on ottanut osaa. Luettelossa mainittujen konfliktien ohella pienehköjä määriä suomalaisia ammattisotilaita, vapaaehtoisia tai seikkailijoita on osallistunut moniin muihinkin aseellisiin yhteenottoihin, kuten Venäjän 1800-luvulla käymiin sotiin Euroopassa ja Aasiassa, buurisotiin, Venäjän–Japanin sotaan, Venäjän sisällissotaan, Espanjan sisällissotaan ja Vietnamin sotaan. 
Varhaisten lähteiden luotettavuus on kyseenalainen. Monet lähteet on kirjoitettu satoja vuosia väitettyjen tapahtumien jälkeen ja niissä mytologiat, sepitteet ja todelliset tapahtumat sekoittuvat usein toisiinsa. Vanhoissa historiallisissa lähteissä Suomella tarkoitettiin nykyisen Varsinais-Suomen aluetta.
24. kesäkuuta

24. kesäkuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 175. päivä (176. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 190 päivää. 24. kesäkuuta on perinteinen juhannuspäivä. Suomessa ja Ruotsissa juhannus on kuitenkin nykyisin aina lauantaina, joka sijoittuu kesäkuun 20. ja 26. päivän välille.
Juhlapäiviä.
Katso myös: kalenteri ~ 23. kesäkuuta, 25. kesäkuuta
Karteesinen tulo

Karteesinen tulo eli tulojoukko on joukko-operaatio, jolla muodostetaan kahdesta tai useammasta joukosta uusi joukko. Se on nimetty ranskalaisen matemaatikon ja filosofin René Descartesin mukaan. Descartes loi käsitteen kehitellessään analyyttista geometriaa.
Karteesisen tulon yleinen muoto voidaan esittää seuraavasti:
formula_1 ja formula_2 ja formula_3, missä formula_4 ovat joukkoja.
Esimerkkejä karteesisesta tulosta.
Kahden joukon karteesinen tulo.
Kahden joukon X ja Y karteesinen tulo on sellaisten järjestettyjen parien (x, y) joukko, joissa x on joukon X alkio ja y joukon Y alkio.
Merkitään: formula_5 ja formula_6.
Karteesisen tulon osajoukkoja kutsutaan binäärisiksi eli kaksipaikkaisiksi relaatioiksi.
Kolmen joukon karteesinen tulo.
Euklidinen kolmiulotteinen avaruus voidaan ilmaista joukkona formula_7, jonka alkiot eli "pisteet" ovat järjestettyjä kolmikkoja formula_8, missä formula_9.
Äärellinen joukko

Joukon "A" sanotaan olevan äärellinen, kun sen ja jonkin joukon {1, 2, 3, ...,"n"} ("n" on "A":n alkioiden lukumäärä) välille voidaan muodostaa jokin yksi-yhteen eli bijektiivinen vastaavuus, funktio, kuvaus. Toisin sanoen äärellisen joukon alkioiden lukumäärä on – ainakin teoriassa – laskettavissa. Esimerkiksi joukko {2, 4, 6} on äärellinen, koska esimerkiksi "f"("x") = "x":2 on bijektiivinen kuvaus tältä joukolta joukolle {1, 2, 3}; "f"(2)=1, "f"(4)=2 ja "f"(6)=3.
Äärellisen joukon määrittelee myös se, että se ei ole aidon osajoukkonsa kanssa yhtä mahtava, eli joukon ja sen aidon osajoukon välillä ei ole olemassa bijektiivistä kuvausta.