tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pietari Arctophilacius

Pietari Mikonpoika (Petrus Michaelis) Arctophilacius (noin 1575 Lohtaja – 30. marraskuuta 1646 Kalajoki ) oli suomalainen rovasti ja valtiopäivämies joka oli Calamnius- ja Kallinki-sukujen kantaisä.
Pietari Mikonpojan isä oli lohtajalainen nimismies, kauppias, laivanvarustaja ja talonpoika Mikko Matinpoika Mattila. Hän otti nimekseen "Arctophilacius" joka merkitsee "pohjolan vartijaa" tai Karhunvartijan tähtikuviota.
Arctophilacius oli vuonna 1603 kapteeni Lauri Niilonpojan pohjalaisen lippukunnan sotapappina Virossa sotimassa puolalaisia vastaan. Hänestä tuli viimeistään 1607 Kalajoen kappalainen ja vuonna 1610 hänestä tuli Kalajoen kirkkoherra. Pietari Arctophilacius hankki Kalajoen Eteläkylästä Siipolan ja Hietalan talot. Hän omisti 1627 luultavasti Pohjanmaan suurimman karjan johon kuului 20 härkää, 3 sonnia ja 51 lehmää sekä lisäksi 6 hevosta. Hän harjoitti lohenpyyntiä Rahjan saaristossa ja hankki Kalajoen pappilan omistukseen Paattiskarit ja Korkiakarin. Arctophilacius toimi myös ainakin vuodesta 1617 alkaen laivanvarustajana ja käytti laivojaan omien tavaroidensa ja kruunun veroviljan kuljetukseen.
Arctophilacius toimii lääninrovastina ja oli Pohjanmaan papiston edustajana vuoden 1634 valtiopäivillä. Arctophilacius joutui yhtenä takaajana maksamaan veronvuokraaja Jaakko Burmanin velkoja kruunulle ja hän sai tässä yhteydessä vuodeksi yksinoikeuden ostaa tervaa Kalajoen markkinoilta. Tämän vuoksi häntä alettiin kutsua "Terva-Pietiksi". Arctophilacius oli kuollessaan varakas mies.
Pietari Arctophilacius oli naimisissa Magdalena Östenintytär Sursillin (1580–1650) kanssa jonka isä oli talollinen ja valtiopäivämies Östen Erikinpoika Sursill Uumajan pitäjästä Ruotsista. Östen Erikinpoika oli Sursillin suvun kantaisä. Heidän vanhin poikansa Gabriel Petri Calamnius eli Calajokius (1603–1648) opiskeli Wittenbergin ja Rostockin yliopistoissa Saksassa ja oli Kalajoen kappalaisena ja myöhemmin Kemin kirkkoherrana. Toinen poika Carl (Carolus) Pettersson Kalling (1619–1672) oli Kalajoen kappalaisena.
Radioateljee

Radioateljee oli Yleisradion sisällä toiminut yksikkö, joka erikoistui kokeellisten ja taiteellisesti kunnianhimoisten "feature"-ohjelmien tekoon. Radioateljee sai alkunsa tuottaja Harri Huhtamäen aloitteesta vuonna 1979 ja toimi vuoteen 1990 saakka nimellä Erikoisohjelmat. Vuonna 2017 Harri Huhtamäki jäi eläkkeelle Yleisradiosta ja Radioateljee-nimikkeestä luovuttiin. Radiogalleria jatkaa "feature"-ohjelmien tekoa Yle Draaman tuottajan Juha-Pekka Hotisen johdolla.
Radioateljeen tuottamat ohjelmat olivat äänillä, puheella, musiikilla ja efekteillä sävellettyjä radiofonisia teoksia. Helsingin Sanomien Sampsa Oinaalan mukaan ne ovat tyyliltään usein esseistisiä ja runollisia ja välttävät perinteistä lineaarista ja kausaalista rakennetta.
Radioateljeen ainoa vakituinen työntekijä oli tuottaja Harri Huhtamäki. Äänisuunnittelijana toimi useimmiten Pekka Lappi. Heidän lisäkseen Radioateljee käytti tuotannoissaan monia freelancereita, joihin kuuluivat kirjailija Marjut Helminen, muusikko Hanna Huhtamäki, kirjailija Ville Hytönen, toimittaja, ohjaaja ja käsikirjoittaja Leena Häkkinen, muusikko Esa Karjula, historioitsija Samu Niskanen, äänisuunnittelija Tuomas Norvio, muusikko Tapani Rinne, toimittaja Matti Ripatti, kirjailija Juha Seppälä, sinologi, kirjailija ja suomentaja Pertti Seppälä, historioitsija Jaakko Tahkokallio, kulttuuriantropologi Tapio Tamminen ja kanteletaiteilija Timo Väänänen. Ohjelmien kertojaääninä vuosien varrella esiintuivät mm. Minna Haapkylä, Susanna Haavisto, Sakari Jurkka, Helka-Maria Kinnunen, Tiia Louste, Esko Nikkari, Matti Pellonpää, Lasse Pöysti, Aki Raiskio, Antti Reini, Elsa Saisio, Elina Salo, Ville Sandqvist ja Tom Wentzel.
Radioateljeessa syntyi vuodesta 1979 lähtien noin 800 pitkää ohjelmaa. Niiden lisäksi se tuotti ”ääninäyttelyitä” ja multimediainstallaatioita suomalaisiin museoihin sekä järjesti live-esityksiä, konsertteja ja kuunteluklubeja.
Radioateljeen viikoittainen ohjelmapaikka oli Yle Radio 1:ssä perjantaisin klo 22.05–23.05.
Rõivasin II hallitus

Rõivasin II hallitus oli Viron tasavallan hallitus, joka toimi 9. huhtikuuta 2015 – 23. marraskuuta 2016. Pääministeri Taavi Rõivasin johtaman Reformipuolueen lisäksi hallitus muodostui Sosiaalidemokraattisesta puolueesta (SDE) ja Isänmaan ja Res Publican liitosta (IRL).
Hallitus kaatui 9. marraskuuta 2016 Riigikogun antamaan epäluottamuslauseeseen. Äänestystä aiemmin Reformipuolueen hallituskumppanit sosiaalidemokraatit ja IRL olivat tiedottaneet lähtevänsä hallituksesta ja pyytäneensä pääministeri Rõivasia eroamaan. Sosiaalidemokraattien ja IRL:n mukaan hallituksen kaatamisen taustalla oli puolueiden kesken vallinnut luottamuspula.
Kaksvetinen

Kaksvetinen on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 17 hehtaaria ja sen pituus on 900 metriä ja leveys 300 metriä. Järvi on kaksiosaninen. Suurempi osa on 550 metriä pitkä ja sen erottaa Vähäjärvestä, joka on järven toinen vesiallas, vain 50 metriä leveä salmi. Siihen laskee kymmenen suo-ojaa, joista yksi tuo Tittilammin vettä ja toinen on Peukalolamminoja, joka on Peukalolammin laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla asutuksen vieressä ja se on suoraksi kaivettu suo-oja. Oja on nimeltään Kaksvetisenoja ja se laskee 1,8 kilometriä pitkänä Kupittaanlammiin.
Järven rantaviiva on 2,5 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suomaastoa, jota ympäröi moreenipohjainen metsämaasto. Järvi sijaitsee Rautasenkorvella ja Erinomaisensuolla. Ainoat rakennukset sijaitsevat pohjoisrannalla ja niille pääsee Liesjärveltä.
Luonnontila.
Järvi on humuspitoinen ja ruskeavetinen suojärvi. Se on luonnonsuojelullisesti arvokas, mutta se luetaan 2. luokkaan kuuluvaksi eli järvessä näkyy ihmistoiminnan muutoksia. Metsästäjät tuntevat järven teerien soidinpaikkana.
Kansallispuisto.
Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua eteläsuomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Kaksvetisen ympäristössä. Kaksvetisen rannalla Vähäjärveen johtavan kapeikon etelärannalla on yöpymispaikka , jossa on käytettävissä kota ja sen yhteydessä olevaa nuotiopaikkaa ja kuivakäymälä.
Historia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kaxvälisen lampi".
Euro Hockey Challenge 2015

Euro Hockey Challenge 2015 alkoi 1. huhtikuuta ja turnauksen viimeiset ottelut pelattiin 25. huhtikuuta. Turnauksen voitti Tšekki.
Dai Guohong

Dai Guohong (s. 1976) on kiinalainen uinnin maailmanmestari.
Dai saavutti Palman lyhyen radan MM-kilpailuissa 1993 kultaa 100 ja 200 metrin rintauinneissa sekä hopeaa 200 ja 400 metrin sekauinneissa. 
Hän voitti Roomassa 1994 pitkän radan maailmanmestaruuden 400 metrin sekauinnissa ajalla 4.39,14 ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä, jossa hän ui toisen osuuden. Lisäksi hän sai hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja sijoittui viidenneksi 200 metrin rintauinnissa.
Mikko Eränen

Mikko Eränen (1910 – 20. kesäkuuta 1987) oli suomalainen toimittaja, tietokirjailija ja työväenliikkeen sekä Hämeen paikallishistorian tutkija.
Eränen toimi Kansan Uutisten Etelä-Hämeen aluetoimittajana 1957–1975. Hän oli Hämeen taidetoimikunnan jäsenenä ja mukana työjaostossa 1977–1979 keskittyen kirjallisuuteen ja yleisen kulttuuripolitiikkaan.
Eränen sai 1974 valtion tiedonjulkistamispalkinnon teoksestaan "Siitä huolimatta he elivät". Kirjassa hän kuvasi perinteisen maalaisyhteisön viimeisiä vaiheita ja työväenliikkeen nousua 1900-luvun alussa Hämeessä. Eränen kirjoitti myös Hämeen asutuksen varhaisvaiheista ja Hämeen härkätien syntyhistoriasta.
Lamatemppeli

Lamatemppeli () on buddhalaistemppeli Koillis-Pekingissä, Kiinassa. Lamatemppeli on lamalaisuuden päätemppeli Tiibetin ulkopuolella. Temppelin merkittävin aarre on yhdestä santelipuusta veistetty 26 metriä korkea Maitreyabuddha-patsas, josta on 18 metriä on maanpinnan yläpuolella ja kahdeksan metriä alapuolella.
Temppeli oli alun perin Yin Zhenin asunto. Yin Zhenistä tuli myöhemmin keisari Yongzheng. Vuonna 1744 Yongzhengin poika keisari Qianlong muutti palatsin buddhalaisluostariksi.
Edvard Torniainen

Edvard Torniainen (30. joulukuuta 1886 – 29. joulukuuta 1953) oli suomalainen toimittaja ja kääntäjä.
Torniainen oli Suomen sisällissodan aikana Suomen kansanvaltuuskunnan lähettiläänä Pietarissa ja hän oli myös Työmies-lehden Venäjän osaston toimittajana.
Aiheesta muualla.
Edvard Torniaisen lehtiartikkeleita:
Toyota Proace

Toyota Proace on Toyotan vuodesta 2012 lähtien valmistama pakettiautomalli, joka korvasi Euroopan markkinoilla Toyota Hiacen. Auto on suunniteltu yhteistyössä PSA-konsernin kanssa, ja sitä valmistetaan Ranskan Valenciennesissa Sevel Nordin tehtaalla. Proacesta on pakettiauton lisäksi saatavana myös tila-autoversio.
Toyota Proace I (2012–2016).
Ensimmäisen sukupolven Proace esiteltiin vuonna 2012 sisarmallina Peugeot Expertille, Citroën Jumpylle ja Fiat Scudolle. Autoa valmistettiin kahdella koripituudella ja -korkeudella. Tavaratilaa on korimallista riippuen 5–7 kuutiometriä.
Vuonna 2012 testattu Fiat Scudo sai Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Moottoreina olivat PSA:n valmistamat 1,6- (90 hv) ja 2,0-litraiset (128/163 hv) dieselmoottorit. 1,6-litraisen yhteydessä on viisivaihteinen manuaalivaihteisto, 2,0-litraisessa kuusivaihteinen. 163-hevosvoimaiseen versioon sai myös halutessaan kuusiportaisen automaatin.
Perusmalli Lifen varusteluun kuului kaksi turvatyynyä, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, ESP, kauko-ohjattu keskuslukitus, LED-päiväajovalot, manuaali-ilmastointi, sumuvalot sekä ääni- ja lämpöeristetty ikkunallinen väliseinä.
Activessa oli lisäksi ikkunalliset takapariovet, Bluetooth-järjestelmä, USB-liitäntä ja mäkilähtöavustin (vain 2,0-litrainen manuaalivaihteisena).
Pikkubussimallin vakiovarustukseen kuului Activen lisäksi sivuturvatyynyt (yht. neljä turvatyynyä), ajovalojen hämärätunnistin, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin ja 1+1-erillisistuimet edessä. 
Toyota Proace II (2016–).
Toisen sukupolven Proace julkistettiin joulukuun alussa 2015 yhdessä sisarmalliensa Citroën Spacetourerin ja Peugeot Travellerin kanssa. Mallin ensiesittely tapahtui keväällä 2016 Geneven autonäyttelyssä. Proacea valmistetaan kolmella eri koripituudella ja kahdella akselivälillä.
Vuoden 2015 Euro NCAP -kolaritestistä Proace sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Proace on saatavana joko 1,6- (95 hv) tai 2,0-litraisella (122/150/180 hv) dieselmoottorilla varustettuna. Suuritehoisimman moottorin yhteydessä on aina kuusiportainen automaattivaihteisto, muut on varustettu kuusivaihteisella manuaalilla.
Elias Anttila

Arvo Elias Anttila (11. huhtikuuta 1915 Kojonmaa, Loimaa – 27. heinäkuuta 1996 Loimaa) oli suomalainen itseoppinut kuvanveistäjä.
Kojonmaan Anttilan torpassa syntyneen Elias Anttilan vanhemmat olivat Juho Kustaa Myllymäki ja Iida Pauliina o.s. Suvitie. Perhe otti sukunimekseen Anttila torppansa mukaan. Elias oli 9-lapsisen perheen nuorin. Hänen äitinsä kuoli 1918 espanjantautiin. Elias oppi lukemaan jo kotona ja harrasti muun muassa savipatsaiden muotoilua. Hän ei lahjoistaan huolimatta päässyt jatkamaan opintojaan oppikoulussa tai taidealan oppilaitoksissa.
Elias Anttila oli aluksi työssä kotitilallaan ja toimi sitten ankkurintekijänä Ferrarian tehtailla. Pääosan elämästään yli 30 vuotta hän oli öljy-yhtiö Shellin palveluksessa Loimaalla alkaen vuodesta 1937. Sotavuosina Anttila oli komennettuna Rovaniemellä Shellin huoltoasemalla ja hän loukkasi täällä selkänsä onnettomuudessa niin pahoin että joutui pitämään siitä lähtien hankalia tukiliivejä.
Anttila käytti realistisissa näköisveistoksissaan aiheina usein eläimiä kuten ilvestä, metsoa ja karhua. Hän sai 1960-luvulla oman ateljeen Loimaalla sijaitsevan omakotitalonsa ulkorakennukseen. Anttila teki muistomerkkejä tilaustyönä pääasiassa Loimaan seudulle mutta myös muualle Suomeen. Hän teki myös mitaleja ja harrasti runonlausuntaa. Anttila itse piti päätyönään pronssiveistosta "Onkipoika", joka oli ensimmäinen Loimaalle hankittu varsinainen julkinen taideteos. Se paljastettiin 5. heinäkuuta 1962.
Anttila oli 1948 perustetun "Loimaan taiteenystävien" perustajajäseniä ja "Loimaan Taideseuran" kunniajäsen.
SsangYong Chairman

SsangYong Chairman on ylellinen sedan, jota valmistaa eteläkorealainen autovalmistaja SsangYong. Autosta valmistetaan myös pidennettyä versiota.
Vuonna 2008 esiteltiin uusi Chairman, jota alettiin markkinoida Chairman W -nimisenä. Chairman H poistui mallistosta 2014. Automallia ei myydä Euroopassa.
Chairman H (1997–2014).
SsangYong uudelleennimitti alkuperäisen (2003–2008) Chairman-mallinsa Chairman H -nimiseksi. Automalli myi erittäin huonosti Korean ulkopuolella ja vuonna 2014 SsangYong ei enää näyttänyt mallia nettisivuillaan. Mallin tuotanto oli päättynyt. Vuonna 2011 SsangYong oli muotoillu täysin uuden keulan autoon. Automallia myytiin Etelä-Koreassa 1 718 kappaletta vuonna 2014. Malli perustui Mercedes-Benz E-sarjaan.
Chairman W (2008–).
Chairman W on SsangYongin uusin versio Chairman-mallista. Autossa on 5-litrainen V8-moottori ja Mercedes-Benz 7G-Tronic -automaattivaihteisto. Kirjain 'W' tulee sanasta 'World Class'. Chairman W:ssä on piirteitä SsangYong WZ -konseptiautosta.
Autosta valmistetaan myös pidennettyä versiota. Takana matkustaville on oma Chryslerin käyttämä viihdejärjestelmä.
Kiinassa myydään myös lisenssillä valmistettua Roewe 850 -autoa.
Uintatheriidae

Uintatheriidae on sukupuuttoon kuollut nisäkkäiden heimo, joka sisälsi suuria kasveja syöneitä eläimiä. Uintatheerit kuuluvat lahkoon Dinocerata, yhteen useista sukupuutton kuolleiden kaviokyntisten nisäkkäiden lahkoista, jotka joskus on yhdistetty lahkoon Condylarthra.
Heimoon kuuluneet eläimet muistuttivat sarvikuonoja. Ne elivät paleoseenikaudelta oligoseenikaudelle noin 55–35 miljoonaa vuotta sitten. Ne olivat aikansa kookkaimpia eläimiä, suurilla, paksuilla jaloilla, jättimäisillä luilla, ja pienillä aivoilla. Useilla lajeilla tyypillisin piirre oli kuitenkin kirahvin sarvia muistuttaneet sarvet ja sapelimaiset kulmahampaat. Heimoon kuuluvia sukuja olivat "Uintatherium" ja "Eobasileus". Lopulta vielä suuremmat laiduntavat eläimet brontotheerit korvasivat ne.
Peukalolammi

Peukalolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,1 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen laskee viisi suo- ja metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä ja suoraksi kaivettu Peukalolamminoja, joka laskee Kaksvetiseen.
Järven rantaviiva on 0,91 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin soista metsämaata, mutta kaakkoiskulmalla on moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu vuokrakämppä ja laavu, joille johtaa metsätie järven itärannan kautta.
Luonnontila.
Järvi on humuspitoinen ja ruskeavetinen suojärvi. Se on luonnonsuojelullisesti arvokas, mutta se luetaan 2. luokkaan kuuluvaksi eli järvessä näkyy ihmistoiminnan muutoksia.
Kansallispuisto.
Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua etelä-suomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Peukalolammin ympäristössä. Järven etelärannan läheisyydessä on vuokramökki, jonka voi vuokrata yöpymiseen , jossa on käytettävissä myös käymälä. Järven itärannalla tien takana on yöpumiseen tarkoitettu laavu, nuotiopaikka ja käymälä. Aivan järven itäkärjessä ojan kohdalla ja pohjoisrannalla luusuan kohdalla on retkipöydät päiväretken eväiden syömistä varten.
Historia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Peukalolampi" ja vuoden 1884 Senaatin kartastossa "Paukolampi".
Tittilammi

Tittilammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva lampi, joka kuuluu Turpoonjoen alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Lampi sijaitsee suon keskellä ja sen halkaisija on 40 metriä eli pinta-ala on 0,1 hehtaaria. Lammen rannan ympäristö on avosuota ja siihen on kaivettu muutama suo-oja. Yksi ojista virtaa Kaksvetiseen.
Luonnontila ja kansallispuisto.
Järvi on humuspitoinen ja ruskeavetinen suojärvi. Se on luonnonsuojelullisesti arvokas, mutta se luetaan 2. luokkaan kuuluvaksi eli järvessä näkyy ihmistoiminnan muutoksia.
Järvi sisältyy Liesjärven kansallispuistoon, jossa voi tutustua etelä-suomalaisiin metsätyyppeihin. Kansallispuistossa on useita patikkareittejä, joista yksi risteilee Tittalamminympäristössä muttei käy lammella.
Historia.
Lampi näkyy jo vuoden 1884 Senaatin kartastossa, mutta sille ei ole merkitty nimeä.
Kalikoteerit

Kalikoteerit (Chalicotheriidae) on sukupuuttoon kuollut kavioeläinten lahkoon kuuluva heimo. Toisin kuin muilla kavioeläimillä, kalikoteereillä oli oikeiden kavioiden sijasta suuret kynnet. Ne söivät todennäköisesti puiden ja pensaiden lehtiä. Kalikoteerejä esiintyi eoseenilta aina pleistoseenille asti, mutta ryhmästä tuli merkittävä vasta neogeenikaudella. Laajimmillaan niitä esiintyi koko Lauraasian mantereella, vaikkeivät ne muodostaneetkaan tärkeää osaa ekosysteemissä. Heimoon kuuluvia sukuja olivat "Chalicotherium", "Kalimantsia", "Moropus ja Tylocephalonyx".
Luokittelu.
Kalikoteerit jaetaan kahteen alaheimoon, jotka ovat Chalicotheriinae ja Schizotheriinae:
Kuljetushallitus

Kuljetushallitus () on Ruotsin valtion hallintoviranomainen, joka kuuluu elinkeinoministeriön alaisuuteen. Sen päätehtäviä ovat liikenteeseen liittyvät lupa-, valvonta- ja sääntelykysymykset. Liikennevirasto taas vastaa infrastruktuurista, kuten teiden ja rautateiden rakentamisesta ja ylläpidosta. Viraston toiminta on käynnistynyt 1. tammikuuta 2009.
Nykyinen pääjohtaja Jonas Bjelfvenstam aloitti virassaan 19. tammikuuta 2017. Häntä edelsivät 1. maaliskuuta 2015 aloittanut Maria Ågren ja ensimmäinen pääjohtaja Staffan Widlert.
Tehtävät.
Viranomainen vastaa tie-, ilma-, vesi- ja rautatieliikenteen turvallisuudesta ja kokonaisvaltaisesti niihin liittyvästä lupa- ja rekisteritoiminnasta. Ennen viraston luomista jokaiselle liikennemuodolle oli oma virastonsa. Vuoden 2010 alusta lähtien ajokorttien ja ammattiajolupien käsittely siirrettiin lääninhallituksilta Kuljetushallitukselle. Myös lupa kaupallisen liikenteen harjoittamiseen on siirretty lääninhallituksilta Kuljetushallitukselle.
Toimipaikat.
Viraston päätoimipaikka on Norrköping, mutta toimintaa on hajautettu muillekin paikkakunnille, kuten mm. Borlängeen, Uumajaan ja Örebrohon.
Asser Korhonen

Asser Korhonen (s. 1953) on suomalainen kirjailija ja mainonnan suunnittelija (copywriter). Hänen esikoisromaaninsa oli mainostoimistomaailmaan sijoittuva "Sydämen asia" (Tammi, 2004), minkä jälkeen häneltä ilmestyi vuonna 2014 romaani "Saarnaajan poika" (Teos, 2014). Molemmat ovat eräänlaisia avainromaaneja Korhosen omista elämänkokemuksista.
Korhonen on kirjoittanut myös kuunnelmia ja radio-ohjelmia sekä suomentanut lastenkirjallisuutta, muun muassa Roald Dahlin "Ilmarin ihmelääke".
Mainonnan suunnittelijana Asser Korhonen on työskennellyt ainakin Oy Liikemainonta-McCann Ab:ssa ja mainostoimisto Taivaassa. Hänet muistetaan muun muassa Tupla-suklaalle 1980-luvulla kirjoittamastaan mainoselokuvasta ”Taitaa tyttö tietää, että seinän takana olisi patukkaa tarjolla”.
Sanoituksia Korhonen on tehnyt muun muassa Kari Vepsälle ja Marita Taavitsaiselle. Korhonen on myös toiminut säveltäjänä muutamille artisteille. Korhonen on myös kääntänyt sanoituksia muun muassa "Bambukarhut"-animaatiosarjan levylle. 1980-luvulla Korhonen oli jäsen Sturm und Drang -nimisessä yhtyeessä.
Kupariasetaatti

Kupariasetaatti ((CH3COO)2Cu) on kupari- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineena, fungisidina, katalyyttinä ja korroosionestoaineena.
Ominaisuudet.
Kupariasetaatti tunnetaan sekä kidevedettömänä muotona että kidevedellisenä monohydraattina ((CH3COO)2Cu·H2O). Kidevedetön yhdiste on väriltään tummanvihreää ja monohydraatti on vihertävän sinistä. Monohydraatin rakenne on dimeeri, jossa kukin kupari-ioni on sitoutunut neljään asetaatti-ioniin ja yhteen vesimolekyyliin. Kupariasetaatti liukenee veteen ja eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, pyridiiniin ja vähäisissä määrin dietyylieetteriin ja glyseroliin. 
Valmistus ja käyttö.
Kupariasetaattia voidaan valmistaa liuottamalla emäksistä kuparisuolaa kuten kuparihydroksidia tai kuparikarbonaattia etikkahappoon. Toinen valmistustapa on kuparisulfaatin vesiliuoksen ja kalsium- tai lyijyasetaatin välinen reaktio, jonka tuotteena muodostuva niukkaliukoinen kalsium- tai lyijysulfaatti voidaan suodattaa, ja kupariasetaatti jää liuokseen. Näin muodostuu kupariasetaatin monohydraattia, josta kidevesi voidaan poistaa kuumentamalla 90 °C:n lämpötilaan.
Cu(OH)2 + 2 CH3COOH → (CH3COO)2Cu + 2 H2O
CuSO4 + (CH3COO)2Ca → (CH3COO)2Cu + CaSO4
Kupariasetaattia voidaan käyttää värjäämään tekstiilejä sekä ainesosana painomusteissa ja värikopiokoneissa. Emäksiset kupariasetaatit, jotka tunnetaan espanjanvihreän nimellä ovat kupariasetaatin sekä kuparihydroksidin tai -oksidin seoksia. Kupariasetaattia voidaan myös käyttää puunsuoja-aineena homeita vastaan ja maataloudessa fungisidinä. Sitä käytetään myös päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti kuparilla. Orgaanisen kemian synteeseissä kupariasetaattia käytetään katalyyttinä muun muassa polymeroinneissa, syklopropyyliryhmien muodostamisissa ja Lewis-happokatalyyttinä.
Guido Pizarro

Guido Hernán Pizarro Demestri (s. 26. helmikuuta 1990 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Pizarro siirtyi kasvattajaseurastaan Club Atlético Lanúsista meksikolaisseura Tigres UANLiin vuonna 2013. Hän voitti seurassa pelatessaan kaksi kertaa Meksikon syyskauden (Apertura) mestaruuden 2015 ja 2016 sekä kerran kevätkauden (Clausura) mestaruuden 2014.
10. heinäkuuta 2017 hän teki nelivuotisen sopimuksen Sevillan kanssa.
TV räjähtää!

TV räjähtää! on Finnlevyn vuonna 1981 julkaisema kokoelma-albumi. Albumista julkaistiin vinyyli- ja kasettipainokset.
Albumin toisen painoksen Sleepy Sleepersin kappale ”Hevi tulee hevi tappaa” on korvattu MAC-yhtyeen kappaleella ”Metropoliitta”, ja albumin kannen teksti ”Sleepy Sleepers” on peitetty tarralla, jossa lukee ”15 suomalaista rokkia”. Ensimmäinen painos vedettiin pois markkinoilta levy-yhtiö CBS:n vaatimuksesta, koska Finnlevyllä ei ollut Sleepy Sleepersin kappaleen julkaisuoikeuksia.
Hervannan seurakunta- ja vapaa-aikakeskus

Hervannan seurakunta- ja vapaa-aikakeskus on arkkitehtien Raili ja Reima Pietilän suunnittelema rakennus, joka sijaitsee Tampereella Hervannan kaupunginosassa. Se koostuu kahdesta osasta: Hervannan vapaa-aikakeskuksesta sekä Hervannan kirkosta ja seurakuntatiloista. Molemmat puolet valmistuivat syksyllä 1979, jolloin Tampereen kaupunki vietti 200-vuotisjuhliaan.
Vapaa-aikakeskuksessa on palloiluhalli, jossa voi järjestää urheilukilpailuja ja erilaisia tapahtumia. Katsomoon mahtuu lähes viisisataa ihmistä. Rakennuksessa on myös kaksi kuntosalia sekä muita liikuntasaleja. Lisäksi siellä on kokous- ja koulutustiloja sekä harrastustilat, jotka soveltuvat kutomiseen ja savitöiden tekemiseen.
Arkkitehtuuri.
Rakennus edustaa maanläheistä arkkitehtuuria. Punatiilisessä julkisivussa on kaartuvia muotoja, pyöristettyjä kulmia ja epäsäännöllisiä ikkunoita. Luonto on olennainen osa talon tunnelmaa, sillä sisältä avautuu näkymiä viereisen Ahvenisjärven pintaan, puiden latvoihin ja pilviin. Reima Pietilä on sanonut ikkunoiden kertovan siitä, että rakennus pyrkii olemaan osa Ahvenisjärven puistoa. Varsinkin seurakuntakeskuksen ulko- ja sisäpinnoilla on käytetty myös vihreää ja sinistä väriä.
Seurakunta- ja vapaa-aikakeskuksen läheisyydessä sijaitsee Pietilöiden suunnittelema liikekeskus (1979) ja toimintakeskus (1989). Nämä kolme rakennuskokonaisuutta muodostavat yhdessä niin sanotun Hervannan keskusakselin, jonka Museovirasto on nimennyt valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
FA Community Shield 2017

FA Community Shield 2017 oli 95. FA Community Shield, vuosittainen englantilainen jalkapallo-ottelu, joka pelataan edellisen kauden Valioliigan voittaneen joukkueen ja FA Cupin voittaneen joukkueen välillä. Ottelussa kohtasivat Valioliiga-mestari Chelsea ja FA Cupin 2016–2017 voittanut Arsenal.
Ottelu.
&lt;section begin=FACS2017/&gt;&lt;section end=FACS2017/&gt;
Kuningas Lear (vuoden 1910 elokuva)

Kuningas Lear () on vuonna 1910 valmistunut italialainen mykkäelokuva. William Shakespearen samannimiseen näytelmään perustuvan lyhyen draaman on ohjannut Gerolamo Lo Savio.
Juoni.
Vanha kuningas Lear jakaa valtakuntansa kahden tyttärensä, Gonerilin ja Reganin kesken. Kolmas tytär Cordelia jätetään perinnöttömäksi ja hän menee naimisiin Ranskan kuninkaan kanssa. Lear menee asumaan Gonerilin luokse, joka pian karkottaa hänen palatsistaan. Myös toinen tytär Regan kieltäytyy majoittamasta vanhusta. Tytärten julmuus saa Learin menettämään järkensä. Lopulta Cordelia pelastaa isänsä, mutta sisaret heittävät molemmat vankilaan. Goneril määrää Cordealian myrkytettäväksi ja hetkeksi järkiinsä tullut isä kuolee hänen jälkeensä.
Tuotanto ja vastaanotto.
Ranskalaisen Pathé Frèresin tytäryhtiön Film d’Arte Italianan tuottaman "Kuningas Learin" on ohjannut yhtiön johtajana toiminut Gerolamo Lo Savio. Pääosaa esittävä Ermete Novelli oli Italian suurin tragedianäyttelijä ja ensimmäisessä elokuvaroolissaan esiintynyt Giannina Chiantoni hänen vastanäyttelijänsä vuodesta 1902. Nuoresta Francesca Bertinistä tuli sittemmin Italian kuuluisin elokuvadiiva. Elokuva oli yksi ensimmäisistä "Kuningas Lear" -filmatisoinneista. Samana vuonna näytelmän sovitti elokuvaksi myös Milano Filmsillä työskennellyt Giuseppe De Liguoro. 
"Kuningas Lear" on esimerkki aikansa lyhyistä ”taide-elokuvista”, joiden tarkoituksena oli lisätä elokuvan arvostusta taidemuotona. Ne olivat yleensä Shakespearen kaltaisten klassikkokirjailijoiden teosten sovituksia, joita esittivät kuuluisat teatterinäyttelijät. Ranskalaisista esikuvistaan poiketen italialaiset taide-elokuvat kuvattiin usein ulkoilmassa ja autenttisilla tapahtumapaikoilla. Taiteellista vaikutelmaa korosti sapluunan ja siveltimen avulla tehty väritys.
Italialaisen aikalaiskriitikon mukaan "Kuningas Lear" oli ”täydellinen menestys”. Sen kuvaus oli ”ihmeellistä” ja Novellin näyttelijäntyöskentely ”yksinkertaisesti jumalaista”. Suomessa elokuvaa esitettiin alkuvuodesta 1911. "Tuulispään" mukaan kyseessä oli ”suurenmoinen ja jännittävä taiteellisesti väritetty kuvasarja”. Myöhemmän arvion mukaan ”vähäpätöinen” elokuva on juoneltaan sekava, lavastukseltaan mitäänsanomaton eikä Novellin melodramaattinen viittelöinti kykene välittämään suuria tunteita.
Restaurointi.
"Kuningas Lear" on säilynyt Britannian elokuvainstituutissa. Se on nähtävissä instituutin YouTube-kanavalla.
Fiellun putous

Fiellun putous () on vesiputous Lapin maakunnassa Suomessa. Sitä ympäröi Utsjoen alueella sijaitseva Kevon luonnonpuisto. Kevojoen sivujoki laskee kanjoniin putouksena. Fiellun putouksen kokonaiskorkeus on noin 26 metriä. Fiellun putous on yksi Suomen kuuluisimmista vesiputouksista.
&lt;mapframe text="Fiellun putous" zoom="4" width="200" height="305" latitude="65.676381" longitude="25.971680"&gt;{
 "type": "Feature",
 "geometry": { "type": "Point", "coordinates": [26.61597, 69.52844] },
 "properties": {
 "title": "Alpon savanni",
 "marker-color": "228b22",
 "marker-size": "small",
 "marker-symbol": "waterfall"
}&lt;/mapframe&gt;
Nõva jõgi

Nõva jõgi on joki Nõvassa ja Noarootsissa Läänemaalla Viron pohjoisosissa, joka laskee Keibun lahteen Suomenlahdella.
Joen kulku.
Joki virtaa metsä- ja suomaastossa kahden kunnan, Nõvan ja Noarootsin, alueella. Joki alkaa kaivetusta ojasta läheltä Leidisoon laitaa Varikun kylän eteläpuolelta. Musa raban kohdalla joen uoma muuttuu luontaisen oloiseksi pienine mutkineen. Uomaa on oikaistu parista kohdasta. Vaisi raban jälkeen alkaa viljelyalue. Alajuoksullaan joki virtaa Perakülän ja Nõvan rajalla ja laskee Rannakülassa Keibun lahteen, Suomenlahteen.
Luontoarvoja.
Joki on lohen, purotaimenen, taimenen ja harjuksen luontaisen lisääntymisalue.
Mason Finley

Mason Finley (s. 7. lokakuuta 1990) on yhdysvaltalainen kiekonheittäjä. Aiemmin hän kilpaili myös kuulantyönnössä. Hän saavutti Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kiekonheiton pronssia ennätyksellään 68,03 metriä.
Finley voitti alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuden sekä kuulantyönnössä että kiekonheitossa 2009. Hän saavutti Shenzhenin universiadeissa 2011 pronssia kuulantyönnössä tuloksella 19,72. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui kiekonheitossa 11:nneksi. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän saavutti pronssia toisella kierroksella heittämällään ennätystuloksellaan 68,03. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.
Finley on voittanut Yhdysvaltojen-mestaruuden kiekonheitossa 2016, 2017 ja 2021. Kuulaa hän on työntänyt parhaimmillaan hallissa 20,71 Lawrencessa tammikuussa 2011 ja ulkoradoilla 19,89 niin ikään Lawrencessa 20. huhtikuuta 2012.
Sakari Katajamäki

Sakari Katajamäki (s. 1974) on filosofian tohtori ja toimii Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran "Edith – suomalaisen kirjallisuuden kriittiset editiot" -yksikön päällikkönä. Hän on ollut Aleksis Kiven Seuran puheenjohtaja vuodesta 2014. Hän on opettanut myös Sibelius-Akatemiassa.
Katajamäki on toiminut "Bibliophilos"-lehden päätoimittaja. Hänen Lauri Viitaa käsittelevä väitöskirjansa "Kukunor. Uni ja nonsensekirjallisuuden traditio Lauri Viidan runoelmassa" ilmestyi 2016 (ntamo).
Olafin jouluinen seikkailu

Olafin jouluinen seikkailu ("Olaf’s Frozen Adventure") on marraskuussa 2017 ensi-iltansa saanut lyhyt animaatioelokuva, joka on jatkoa Disneyn animaatioelokuvalle "Frozen – huurteinen seikkailu" (2013). Lyhytanimaation pääosassa on lumiukko Olaf, joka alkaa etsiä Annalle ja Elsalle sopivia jouluperinteitä.
Lyhyen jouluspesiaalin pituus on 21 minuuttia ja se sisältää neljä uutta laulua. Se sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa elokuvateattereissa 22. marraskuuta 2017 Pixarin "Coco"-animaation edessä. Lyhytanimaatio julkaistiin suomeksi iTunes-palvelussa 1. joulukuuta 2017, ja se esitettiin televisiossa Nelosella 9. joulukuuta 2017 ja uudestaan joulupäivänä 25. joulukuuta 2017.
Juoni.
Jääkuningatar Elsan ja prinsessa Annan elämä on muuttunut sitten ensimmäisen elokuvan, ja Arendelin linnan portit on aukaistu. Ensimmäisen yhteisen joulun lähestyessä sisarukset oivaltavat, että heillä ei ole omia jouluperinteitä. Lumiukko Olaf haluaa olla avuksi ja kiertelee Arendelin asukkaiden luona selvittämässä, mitä nämä tekevät jouluna.
Laulut.
Jouluspesiaali sisältää neljä uutta laulua.
Aston Martin DB11

Aston Martin DB11 on ylellinen urheiluauto, jota brittiläinen Aston Martin on valmistanut vuodesta 2016. Se esiteltiin yleisölle Salon International de l’Auto et accessoiressa. Autokorvasi aikaisemman Aston Martin DB9 -mallin. Siinä on yhtiön itse suunnittelema V12-moottori ja jäykempi runko, joka tarjoaa edeltäjää enemmän tilaa kuljettajalle ja matkustajille.
Noel Harrison

Noel Harrison (29. tammikuuta 1934 Lontoo – 19. lokakuuta 2013 Devon, Cornwall) oli englantilainen näyttelijä, laulaja ja olympiatason alppihiihtäjä. Musikaalinäyttämöillä pääuransa tehnyt Harrison muistetaan parhaiten vuoden 1968 elokuvasävelmän ”The Windmills of Your Mind” ensimmäisenä levyttäjänä, mutta 1960-luvulla hän myös näytteli muutamissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Nuoruudessaan 1950-luvulla Harrison oli mukana Ison-Britannian alppihiihtojoukkueessa muun muassa Oslon 1952 ja Cortina d’Ampezzon 1956 talviolympialaisissa. Hänen isänsä oli näyttelijä Rex Harrison.
Elämä ja ura.
Noel Harrison syntyi näyttelijä Rex Harrisonin ja tämän ensimmäisen vaimon Collette Thomasin pojaksi Lontoon Kensingtoniin. Sotavuosina Noel-poika oli hoidossa äidin vanhempien luona Cornwallissa. Kun vanhemmat erosivat, poika jäi äidille joka muutti Sveitsiin ja yritti laittaa 15-vuotiaan Noelin englantilaiseen Radley Collegen sisäoppilaitokseen, jonka poika jätti kuitenkin pian kesken. Hän innostui Sveitsissä alppihiihdosta ja eteni aina brittien olympiajoukkueisiin asti. Asepalveluksen jälkeen Noel Harrison elätti itseään kitaransa kanssa yökerhoissa ja ravintoloissa. 
1960-luvun alkupuolella Noel Harrison näytteli Euroopassa muun muassa elokuvissa "Meidän vihollisten kesken" (I due nemici, 1961), "Kuumat linjat" (Hot Enough for June, 1964) ja "Ansa agentille" (Where the Spies Are, 1965), kunnes muutti Yhdysvaltoihin. Sielläkin hän esiintyi yökerhoissa mutta sai myös ensimmäisen hittilevytyksensä Charles Aznavourin laululla ”A Young Girl”. Hän pääsi näyttelemään miespääosaa "Napoleon Solo" -televisiosarjan spinoffissa nimeltä "Girl from U.N.C.L.E.".
Kansainväliseen kuuluisuuteen Noel Harrison nousi saatuaan Andy Williamsin kieltäydyttyä tehtäväkseen laulaa Michel Legrandin ja Alan ja Marilyn Bergmanin sanoittaman laulun ”The Windmills of Your Mind” elokuvassa 
"Thomas Crownin tapaus" (1968). Tulkinta nousi brittien singlelistan kymmenen parhaan joukkoon ja voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon. Edellisenä vuonna saman palkinnon oli voittanut hänen isänsä Rex Harrison laululla ”Talk to the Animals”.
Noel Harrison sai levytyssopimuksen Reprise Records -merkille, joka julkaisi vuosina 1967–1969 kolme hänen albumiaan: "Collage, Santa Monica Pier" ja "The Great Electric Experiment Is Over". Hänen tulkinnastaan Leonard Cohenin laulusta ”Suzanne” tuli pieni hitti.
Vuodesta 1972 Noel Harrison asui Kanadan Nova Scotian provinssissa, jossa hän teki teatteritöitä ja toimi televisio-ohjelmien isäntänä ja juontajana. 1980-luvun vaihteessa hän palasi Los Angelesiin, jossa hän musikaaliroolien, laulunteon ja näyttelemisen ohella käsikirjoitti muutamia pehmopornoelokuvia. Vuosituhannen vaihteessa Noel Harrison muutti takaisin kotimaahansa Englantiin, jossa hän jatkoi teatterityötä ja kuoli kotonaan Devonissa pian viimeiseksi jääneen näytäntönsä jälkeen.
Lagonda Taraf

Lagonda Taraf on loistoluokan neliovinen sedan, jota Aston Martin valmisti vuosina 2015–2016 "Lagonda"-brändin alla. Yritys on omistanut merkin vuodesta 1947. 
Lagonda Tarafia suunniteltiin valmistettavan 200 kappaletta, mutta lopulta sitä myytiin vain 120 kappaletta.
Pitäjänmäen VPK

Pitäjänmäen VPK on Helsingin läntisin sopimuspalokunta. VPK on suorittanut palo- ja pelastustoimintaa vuodesta 1908. Pitäjänmäen VPK on helsinkiläisistä sopimuspalokunnista neljänneksi vanhin. Nykyisin VPK toimii Helsingin Pelastuslaitoksen reservipalokuntana. VPK:n osoite on Viinentie 6.
Pitäjänmäen VPK:lla on kolme osastoa: hälytysosasto, nuoriso-osasto ja naisosasto.
Haagan VPK

Haagan VPK ry on vuonna 1904 perustettu palokuntayhdistys, joka toimii Helsingin Haagassa. Haagan VPK:lla on sammutussopimus Helsingin kaupungin kanssa. VPK:n osoite on Kylänevankuja 5.
Haagan VPK:lla on viisi osastoa: hälytysosasto, nuoriso-osasto, varhaisnuoriso-osasto, turvallisuusosasto ja harrastusosasto. Kalustona on sammutusyksikkö RHE331 ja Miehistönkuljetusyksikkö RHE337.
Haagan VPK yhdistyi Vanhan Käpylän VPK:n kanssa Länsi-Helsingin sopimuspalokunnaksi.
Tatjana Pinto

Tatjana Lofamakanda Pinto (s. 2. heinäkuuta 1992 Münster, Westfalen, Saksa) on saksalainen pikajuoksija.
Pinto voitti naisten pikaviestin EM-kultamitalin vuonna 2012. Hänen lisäkseen joukkueessa juoksivat Leena Günther, Anne Cibis ja Verena Sailer. Sama nelikko sijoittui vuoden 2012 kesäolympialaisissa viidenneksi. Amsterdamin 2016 ja Berliinin 2018 EM-kilpailuissa Pinto kuului Saksan pronssijoukkueeseen. Hän saavutti pikaviestin MM-pronnssia Eugenessa 2022, ja on sijoittunut pikaviestissä lisäksi neljänneksi MM-kilpailuissa 2013 ja 2017 ja olympialaisissa 2016 sekä viidenneksi olympialaisissa 2020.
Pinto sijoittui 100 metrin juoksussa kuudenneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Hän selviytyi samalla matkalla välieriin MM-kilpailuissa 2013 ja 2019, olympialaisissa 2016 ja 2020 sekä EM-kilpailuissa 2014, 2018 ja 2022. Alkuerissä hän karsiutui olympialaisissa 2012 ja MM-kilpailuissa 2017. 200 metrillä hän on ollut välierissä MM-kilpailuissa 2019. Sisäradoilla hän on karsiutunut 60 metrin juoksun välierissä MM-hallikilpailuissa 2016 ja 2018 sekä alkuerissä EM-hallikilpailuissa 2013.
Pinto saavutti alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2010 hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän sai kultaa pikaviestissä ja pronssia 100 metrin juoksussa. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 hän saavutti niin ikään kultaa 4 × 100 metrin viestissä ja pronssia 100 metrillä.
Pinton isä on portugalilainen ja äiti angolalainen.
Abrahamin syli

Abrahamin syli eli Abrahamin helma on vertauskuvallinen sanonta. Sillä ilmaistaan Jumalaan uskoneen olevan turvassa patriarkka Abrahamin suojeluksessa () Raamatun mukaan. Yleensä syli yhdistyy ihmisten mielikuvissa äitiin, mutta myöhäisjuutalaisuudessa sen ohella tunnettiin "patriarkan syli" paratiisissa. Vertausta on käytetty myös maallisesta rikkaudesta ja jälkeläisten runsaasta määrästä, joilla Jumala oli Vanhassa testamentissa Abrahamia siunannut.
Iso-Naakkima

Iso-Naakkima on Etelä-Savossa Pieksämäellä ja Mikkelissä sijaitseva järvi. Järven pohjoisosassa on todistettu olleen meteoriitin iskeymästä syntynyt kraatteri.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 1 100 hehtaaria eli 11 km². Se on 5,0 kilometriä pitkä ja 3,5 kilometriä leveä. Sen muoto on pyöreä ja sen järvenselkä on täysin avoin. Sen erottaa Pieni-Naakkimasta 100–550 metriä leveä ja 2,5 kilometriä pitkä Ketvelen kannas. Kannaksen ylittää 750 metriä pitkä Välijoki, joka on Pieni-Naakkiman laskupuro.
Järvessä on laskettu olevan 30 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 30 hehtaaria, mikä on noin 2,6 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Salonsaari, Mähönsaari, Kimarinsaari ja Isosaari ovat yli hehtaarin suuruisia, 22 muuta saarta ovat yli aarin ja loput kolme ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Saaret sijaitsevat rannan tuntumassa.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 52 miljoonaa m³ eli 0,052 km³. Järven keskisyvyys on 4,7 metriä ja suurin syvyys on 16,7 metriä. Syvin kohta sijaitsee järvenselän keskellä.
Järven rantaviivan pituus on 32 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 9 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, josta kohtalaisen suuri osa on soistunutta ja ojitettua. Rasimaisenlammen kohdalla on peltoalue ja Etelälahdella toinen. Järven asutus on haja-asutusta, mutta Haapaniemessä ja Etelälahdella on useita taloja. Myös vapaa-ajan asutusta on jonkin verran. Niille johtaa tiet yhdystieltä 15269, 15271 ja Ketveleen kautta kulkevalta tieltä. Pieksämäen ja Mikkelin välinen osuus Savon radasta ohittaa järven kaakkoispään Multilahden 300 metrin etäisyydeltä. Mikkelin ja Pieksämäen välinen raja ylittää järven Etelälahdesta järven luoteispäähän niin, että Pieksämäelle kuuluu suurempi osa järveä.
Törmäyskraatteri.
Törmäyskraatteri sijaitsee järven luoteispäässä lähellä rantaa (koordinaatit viitteenä ). Sen halkaisija on ollut noin kolme kilometriä ja se syntyi noin 900–1200 miljoonaa vuotta sitten. Kraatterin alkuperäiset muodot ovat eroosion vaikutuksesta kuluneet tasaisiksi ja alueen kallioperä on viimeisen jääkauden päättymisen aikana jäänyt kasautuneiden maakerrosten alle.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Iso-Naakkiman valuma-alueeseen (14.937) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,2 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestänsä omalta valuma-alueeltaan, koska se on Mäntyharjun reitin latvavesiä. Järven laskujoki on Sahinjoki eli toiselta nimeltään Maurunjoki. Se yhtyy Naarajokeen, joka laskee kahdeksan kilometrin päässä Niskajärveen.
Iso-Naakkiman valuma-alueella on 13 muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista yhdeksän laskee suoraan tai välillisesti Iso-Naakkimaan. Niistä huomattavimpia ovat Pieni-Naakkima (331 ha), joka laskee Välijokea myöten, Säytjärvi (107 ha), joka laskee Pieni-Naakkiman kautta, Iso-Valkeinen (47 ha) ja Pieni-Valkeinen (9 ha), joiden yhteinen laskuoja laskee järven luoteisrantaan, ja lopuksi on Rasimaisenlampi (13 ha), joka laskee järven länsirantaan.
ZIL-4112R

ZIL-4112R on sedan, jota venäläinen Zavod imeni Lihatšova valmisti vuodesta 2006 vuoteen 2012. Auto oli tarkoitettu vain Venäjän ylimmälle johdolle. Se ei kuitenkaan koskaan käyttänyt sitä.
Sem

Sem on taajama ja entinen kunta Tønsbergissä Vestfoldin läänissä Norjassa. Taajama sijaitsee viisi kilometriä länteen Tønsbergin kaupungista. Vuonna 2022 siellä oli noin 2 700 asukasta.
Sem yhdistettiin Tønsbergin kuntaan 1. tammikuuta 1988.
Esther &amp; Abi Ofarim

Esther &amp; Abi Ofarim oli israelilainen 1960-luvulla toiminut folktyylinen lauluduo. Heidän tunnetun hittinsä oli ”Cinderella Rockefella”, jonka suomenkielisen version kirjoitti Juha Vainio ja levyttivät Jarkko ja Laura nimellä ”Rakkahin Rokkefeller”.
Yhtyeen jäsenet olivat aviopari Esther Ofarim ja hänen miehensä Abi Ofarim (alkujaan Abraham Reichstadt). Esther Ofarim oli noussut julkisuuteen edustettuaan Sveitsiä ja tultuaan toiseksi Eurovision laulukilpailussa 1963 kappaleella ”T’en va pas”.
Esther &amp; Abi Ofarim oli erityisen suosittu Saksassa, jossa heidän ensimmäinen hittinsä oli vuoden 1966 ”Noch einen Tanz”. Sen englanninkielinen versio nousi heidän esittämänään myös brittilistalle nimellä ”One More Dance”. Saksassa menestyi vieläkin paremmin heidän singlensä ”Morning of My Life” (1967), joka oli Bee Gees -yhtyeen tuotantoa. Seuraavan vuoden ”Cinderella Rockefella” nousi listaykköseksi useassa maassa, muun muassa Britanniassa.
Pariskunta erosi vuonna 1970, mutta Esther Ofarim on jatkanut menestyksekästä soolouraansa vuosituhannen vaihteen yli. Abi Ofarim kärsi läpi 1970-luvun päihdeongelmista mutta jatkoi uraansa musiikkituottajana Saksan Münchenissä.
Aku Ankka ja punainen postimerkki

Aku Ankka ja punainen postimerkki (engl. "The Gilded Man") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1952. Se julkaistiin alun perin "Donald Duck" -lehden numerossa 422. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa kirjassa "Minä Aku Ankka" vuonna 1972. Se on julkaistu myös "Aku Ankka" -lehden numeroissa 40–42/1973.
Juoni.
Aku Ankka sekä Tupu, Hupu ja Lupu matkustavat Brittiläiseen Guyanaan etsimään kilpaa Hannu Hanhen kanssa magentanpunaista vuoden 1856 postimerkkiä, joka on harvinaisuutensa vuoksi erittäin arvokas. Matkallaan he kohtaavat alkuperäisasukkaiden palvoman kullatun miehen nimeltä El Dorado.
Robeilys Peinado

Robeilys Peinado (s. 26. marraskuuta 1997) on venezuelalainen seiväshyppääjä.
Peinado voitti kultaa Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2013 tuloksella 425 cm. Hän sai hopeaa nuorten olympialaisissa 2014 tuloksella 410. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 hän saavutti hopeaa tuloksella 440 cm. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Pernado saavutti pronssia ylitettyään 465 cm. Hän oli maansa ensimmäinen mitalisti yleisurheilun MM-kilpailuissa. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa kahdeksanneksi.
Peinado on voittanut Etelä-Amerikan-mestaruuden 2015, 2017 ja 2019 sekä alle 23-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden 2014. Ennätyksensä ja maansa ennätyksen 478 hän hyppäsi Liévinin hallikilpailuissa 19. helmikuuta 2018. Ulkoradoilla hän on hypännyt parhaimmillaan 470 Cochabambassa 7. kesäkuuta 2018. Hän on hypännyt hallissa Etelä-Amerikan nuorten ennätyksen 452 Clermont-Ferrandissa helmikuussa 2016.
Kampasauramot

Kampasauramot ("Chamaemelum") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi kaksi lajia.
L’amorino

L’amorino (”Amoriini”) on vuonna 1910 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Mario Caserinin ohjaaman lyhytelokuvan pääosia esittävät Enna Saredo ja Amleto Novelli.
Juoni.
Vanhassa palatsissa asuva tyttö saa lahjaksi rakkautta tuovan amoriinipatsaan. Kun paikalle ilmestyy ruma ja vastenmielinen sulhanen, hän heittää sen vihoissaan alas parvekkeelta. Patsas osuu ohikulkevaan upseeriin, joka kutsutaan palatsiin saamaan hoitoa kunnes vamma on parantunut. Tytön ja komean upseerin välille syntyy rakkaussuhde, joka johtaa avioliittoon.
Tuotanto.
Roomalaisen Cinesin tuottama "L’amorino" esittää toisen puolen historiallisista elokuvistaan ja melodraamoistaan tunnetusta Mario Caserinista. Se on harmiton pikku komedia, joka etenee kepeästi laukaten viehättävässä palatsiympäristössä. Elokuva on säilynyt Alankomaiden elokuvamuseossa.
Roope-setä kääpiöintiaanien maassa

Roope-setä kääpiöintiaanien maassa tai Roope-setä ja kääpiöintiaanit (engl. "Land of the Pygmy Indians") on Carl Barksin käsikirjoittama ja piirtämä sarjakuvatarina vuodelta 1956. Se julkaistiin alun perin "Uncle Scrooge" -lehden numerossa 18 vuonna 1957. Suomessa tarina julkaistiin ensimmäistä kertaa jatkokertomuksena "Aku Ankka" -lehden numeroissa 52/1962 ja 1-2/1963.
Don Rosa teki vuonna 1991 Barksin tarinalle jatko-osan nimeltä "Windigojen mailla" (engl. "War Of The Wendigo"). The Walt Disney Company kielsi aikoinaan sekä Barksin että Rosan tarinoiden julkaisun, koska tarinoiden tapaa kuvata intiaaneja pidettiin poliittisesti epäkorrektina.
Juoni.
Roope Ankka kyllästyy Ankkalinnan saasteisiin ja ostaa Kanadasta Yläjärven pohjoispuolella sijaitsevan maa-alueen, joka hän kuvittelee olevan asumatonta metsää. Matkustettuaan alueelle yhdessä Aku Ankan sekä Tupun, Hupun ja Lupun kanssa Roope huomaa metsän olevan peeweega-heimoon kuuluvien pienikokoisten intiaanien asuttama. Peeweegat pitävät ankkoja uhkana elämäntavalleen ja vangitsevat heidät. Päästäkseen vapaaksi Akun on pyydystettävä järvessä elävä valtava petokala.
Yksityiskohtia.
Peeweega-intiaanit puhuvat samankaltaista runollista kieltä kuin Henry Wadsworth Longfellow'n runossa "The Song of Hiawatha" käytetään.
Barks kertoi tehneensä intiaaneista kääpiöitä siksi, että pienikokoiset ankat eivät olisi olleet uskottava uhka normaalinkokoisille ihmisille.
Karnaubavaha

Karnaubavaha on karnaubapalmun lehdistä tuotettua luontaista vahaa. Vahaa käytetään yleisesti elintarvikkeiden valmistukseen ja hedelmien pintakäsittelyyn sekä muun muassa autovahana. Puhtaassa muodossaan kellertävä vaha on kovaa ja haurasta ja esiintyy yleensä lastuina.
Alkuperä.
Karnaubavahaa tuottaa brasilialainen karnaubapalmu ("Copernicia cerifera") lehtiensä suojaksi. Vaha koostuu suuresta joukosta orgaanisia yhdisteitä, joista pääosa on estereitä.
Ominaisuudet.
Karnaubavahan väri vaihtelee haalean keltaisesta vaalean ruskeaan. Kiinteässä muodossa vaha on kovaa ja haurasta. Sen happoluku on 2-7, esteriluku 71-93 ja saippuoitumisluku 78-95. Karnaubavaha ei liukene veteen. Se liukenee kuitenkin eettereihin ja osittaisesti kuumaan etanoliin.
Käyttötarkoituksia.
Karnaubavahaa käytetään monenlaisten makeisten, suolaisten välipalatuotteiden ja ravintolisäkapseleiden pinnoitukseen sekä hedelmien pintakäsittelyyn. Lisäksi vahaa käytetään raaka-aineena kosmetiikassa ja monenlaisissa pakkauksissa, pinnoitteissa ja musteissa sekä autovahana. Elintarvikkeen lisäaineena karnaubavahan E-koodi on E903.
Koreakärsämö

Koreakärsämö ("Achillea ptarmica" var. "multiplex", joskus muoto, f. "multiplex") on ojakärsämön ("Achillea ptarmica") kerrannaiskukkainen muunnos, jota käytetään koristekasvina. Koreakärsämö kasvaa reilut puoli metriä korkeaksi ja sen lehdet ovat vihreät ja suikeat, kuten ojakärsämölläkin. Koreakärsämö kukkii keski–loppukesällä valkoisin kukin. Koreakärsämöstä on jalostettu useita erilaisia lajikkeita.