tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hypertensiivinen kriisi

Hypertensiivinen kriisi (myös verenpainekriisi) on voimakas verenpaineen nousu, jossa alapaine on vähintään 120 ja yläpaine 180–200. Sellaisessa kiirellisessä tilanteessa, jossa on kohde-elinvaurioita, kuten esimerkiksi aivo-oireita, aortan repeämä tai sydämen tai munuaisen vajaatoiminta, verenpaine pitää laskea välittömästi mieluiten suonensisäisellä lääkkeellä. Kiireellisessä tilanteessa, jossa elinvaurioita ei ole, voidaan hoito aloittaa suun kautta otettavalla lääkkeellä, ja tilanne on tarkistettava 1–3 vuorokauden päästä. Keskipitkä- tai pitkävaikutteiset kalsiumkanavan salpaajat ovat hyviä lääkkeitä. Lyhytvaikutteista nifedipiiniä ei saa käyttää.
Hoito.
Hoito on hätätilanteessa suonensisäinen lääkitys esimerkiksi nitroprussidilla, labetalolilla tai klonidiinillä. Klonidiini ei kuitenkaan auta feokromosytoomassa. Verenpainetta seurataan toistuvasta ja joskus invasiivisesti eli valtimonsisäisesti. Joskus tarvitaan tehohoitoa. Jos elinvaurioita ei ole, voidaan hoito aloittaa oraalisella lääkityksellä. Siihen sopivat erityisesti keskipitkä- tai pitkävaikutteiset kalsiumkanavansalpaajat. Hypertensiivisen kriisin akuutti hoidon jälkeen aloitetaan pysyvä lääkitys.
Ahvenanmaan valtuuskunta

Ahvenanmaan valtuuskunta () on maakunnan ja muun valtakunnan yhteinen toimielin, jonka virkakieli on ruotsi. Sen tehtävänä on
Valtuuskunnan puheenjohtajana ja varapuheenjohtajana toimii henkilö, jonka tasavallan presidentti tehtävään määrää sovittuaan siitä maakuntapäivien puhemiehen kanssa. Valtuuskunnassa on neljä jäsentä, joista valtioneuvosto valitsee kaksi ja maakuntapäivät kaksi. Lisäksi ne valitsevat kullekin jäsenelle kaksi varamiestä. Valtuuskunnalla on myös oikeus kuulla asiantuntijoita. Päätösvaltainen tämä toimielin on vain täysilukuisena. Maakuntapäivien valitsemien edustajien kustannuksista vastaa maakunta ja muista kuluista Suomen valtio
Ohjaajien olohuone

Ohjaajien olohuone on Suomen Nuorisoseurat ry:n rekisteröimä koulutusmuoto. 
Yleisesti.
Ohjaajien olohuone on ohjaajahuollon malli, jonka tarkoituksena on tarjota ohjaajille mahdollisuus vertaistukeen, virkistäytymiseen ja uusiin virikkeisiin ohjaamista varten. Ohjaajien olohuoneissa ohjaajat tai ohjaamisesta kiinnostuneet kokoontuvat jakamaan kokemuksiaan sekä saamaan että viemään eteenpäin tietoa ja virikkeitä. Ohjaajien olohuoneet voivat sisältää muun muassa ajankohtaisista asioista keskustelua, omien ohjaajakykyjen tiedostamista ja niiden parantamista, kevyeen liikkumiseen liittyviä ohjelmanumeroita sekä yhteistä rentoutumista. Ohjaajien olohuoneella ei ole yhtä valmista mallia vaan jokainen tapaaminen voidaan suunnitella oman näköisekseen. Yhdistävänä tekijänä ja kantavana pohja‐ajatuksena on ohjaajien kohtaaminen.
Kohderyhmä.
Ohjaajien olohuoneen kohderyhmään kuuluvat nuorisoseuroissa toimivien projektien, kerhojen, ryhmien ja tapahtumien ohjaajat ja vetäjät, joilla on halua ja motivaatiota kehittää sekä itseään ohjaajana että ohjaamaansa toimintaa. Näin ollen kohderyhmä ei ole sidottu ikään tai sukupuoleen, vaan omaan haluun ja kiinnostukseen. Mukaan ovat tervetulleita myös ohjaajana aiemmin toimineet tai ohjaamisesta kiinnostuneet nuoret ja aikuiset.
Palvelun tarve.
Ohjaajien kohtaaminen ja ohjaajahuolto virkistäytymisen ja uusien virikkeiden parissa edistää ohjaajan jaksamista ja motivaatiota. Siksi on tärkeää, että ohjaajahuolto tuodaan sinne, missä itse ohjaajakin on. Ohjaajien Olohuoneen tarkoituksena onkin, että tapaamisia järjestetään ohjaajien omalla paikkakunnalla tai lähialueella sekä tapahtumissa, jonne ohjaajat tulevat yksin tai ryhmänsä kanssa. 
Järjestäminen.
Ohjaajien olohuone‐toimintaa voidaan järjestää toiminta‐alueen tarjoamat mahdollisuudet ja tarjonta huomioon ottaen. Ohjaajien olohuone -toimintaa järjestetään nuorisoseurajärjestön valtakunnallisissa tapahtumissa.
Borodino-luokka (taistelulaiva)

Borodino-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston viiden pre-dreadnought-taistelulaivan muodostama alusluokka. Luokan alukset valmistettiin 1899-1905 Itämeren alueen telakoilla.
Alukset.
Alukset muistuttivat edeltänyttä "Tsesarevichia", mutta niiden panssarointi oli erilainen. Panssarivyö oli ohuempi ja sen korkeus oli 30 senttimetriä matalampi. Samoin kolmituumainen pää- ja yläkannen välinen yhdentoista naulan tykkejä suojaava panssarointi oli lähes arvoton. Yläkannella patterin suojana oli ainoastaan 2,5- 1,5 tuuman panssari ja pääkansikin oli vain kaksituumainen ja alakansi 1,5 - 1 tuumaan. Torpedovyö oli ainoastaan 1,25 tuumaa paksu ja sitä ei ollut kytketty alakanteen kaarena, vaan kapeana liitoksena.
Kurtén

Kurtén tai Kurten on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Solo (virvoitusjuoma)

Solo on Schweppes Australian valmistama hiilihapotettu sitruunanmakuinen virvoitusjuoma.
Soloa on myyty Australiassa vuodesta 1973 lähtien. Sen inspiraationa olivat pubeissa tarjotut sitruunajuomat. Solo on sitruunajuomien markkinajohtaja Australiassa, ja sen markkinaosuus kasvoi 30 prosentilla vuonna 2007. 
Soloa on pidetty hyvin maskuliinisena juomana, mikä on näkynyt monissa sen televisiomainoksissa, joissa näytetään avointa mieskuvaa ja joista viimeisimmässä aiheena on "Game On". Vuonna 2012 elvytettiin Solo-mieshahmo 1900-luvulta osana uutta Solon mainoskampanjaa.
Tuotteet.
Tavallisen Solon lisäksi juomasta on olemassa muunnelmia. Viimeisin Solon juomavalikoimaan tullut makuvaihtoehto on Solo Strong, joka sisältää guaranaa sekä kofeiinia. 
Kansainväliset markkinat.
Cadbury Schweppes myi Yhdysvalloissa Coolah Energy -nimistä energiajuomaa Solon innoittamana. Sen iskulause oli: "Energy from Down Under". Sen yhtenä ainesosana oli boronia, sitruskasvi, jota käytetään maailmanlaajuisesti enemmän kukka-asetelmana kuin hedelmänä. Cadbury Schweppes myi Yhdysvalloissa myös samankaltaista sitruunajuomaa nimellä Rondo 1970- ja 1980-luvun taitteessa.
Uno Kurtén

Uno Alexander Kurtén (21. helmikuuta 1845 Koivulahti – 6. lokakuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen vakuutusjohtaja, joka sai kollegiasessorin arvonimen 1880. 
Uno Kurténin vanhemmat olivat rovasti Nils Ferdinand Kurtén ja Aurora Erika Tihlman ja puoliso vuodesta 1870 Ella Sofia Matilda Avellan (k. 1927). Kurtén tuli ylioppilaaksi 1863 ja valmistui filosofian maisteriksi 1869 ja opettajankandidaatiksi 1872. Hän oli Haminan kadettikoulun matematiikan opettaja 1870–1881 ja vakuutusyhtiö Kalevan toimitusjohtaja 1881–1925. Lisäksi hän oli perustamassa Suomen Merivakuutusosakeyhtiötä, Vakuutusosakeyhtiö Fenniaa ja Suomen Jälleenvakuutusosakeyhtiötä. Hän oli porvarissäädyssä Raahen edustaja valtiopäivillä valtiopäivillä 1894 ja 1899, Ruotsalaisessa puolueessa. Kurtén kuului myös jäsenenä Haminan ja Helsingin kaupunginvaltuustoihin ja oli Konkordia-liiton hallituksen ensimmäinen puheenjohtaja 1891–1900.
Kurténin tytär oli Helsingin seurapiireissä vaikuttanut markiisitar Elna de Prado (1873–1961).
Chikuma (1938)

Chikuma () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1939 valmistunut Tone-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa, kunnes miehistö upotti Samarin saaren taistelussa vaurioituneen aluksensa 25. lokakuuta 1944.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1932 hankinnoissa Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1935. Alus laskettiin vesille 19. maaliskuuta 1938 ja valmistui 20. toukokuuta 1939.
Palvelus.
Vuoden 1941 lopulla "Chikuma" muodosti sisaraluksensa "Tonen" kanssa 8. risteilijäviirikön, joka otti osaa hyökkäykseen Pearl Harboriin 7. joulukuuta. Alus osallistui viirikön mukana hyökkäykseen Wakelle ja saaren kukistuttua palasi Kuren laivastotukikohtaan.
Vuoden 1942 alussa alus osallistui Hollannin Itä-Intian valtaukseen hyökättäessä Jaavalle. Helmikuussa 1942 alus suojasi Darwiniin iskenyttä lentotukialusosastoa ja maaliskuussa se osallistui Yhdysvaltain laivaston hävittäjän "USS Edsallin" upottamiseen. Maaliskuussa se kuului vielä amiraali Nagumon Intian valtamerelle iskeneeseen laivastoon, joka hyökkäsi myös Ceylonille.
Alus palasi Tyynellemerelle, missä se osallistui Midwaylle tehtyyn hyökkäykseen toukokuussa. Kesällä 1942 alus osallistui Guadalcanalin operaatioihin. Santa Cruzin taistelussa alukseen osui lokakuussa viisi "USS Hornetin" lentokoneiden pudottamaa pommia.
Alus oli Salomonin saarten alueella, missä se vaurioitui 5. marraskuuta ilmahyökkäyksessä Simpsonin satamaan Rabaulilla. Vuoden 1944 alussa alus oli 7. risteilijäviirikössä, joka iski helmikuussa Intian valtamerelle Australian ja Adenin väliselle laivareitille. Isku kuitenkin keskeytyi yhden liittoutuneiden aluksen upottamisen jälkeen.
Tyynellemerelle palattuaan alus osallistui Filippiinien meren taisteluun. Lokakuussa 1944 se kuului Leytenlahden taistelussa amiraali Kuritan keskiseen osastoon. Samarin taistelussa alus alukseen osui 25. lokakuuta Yhdysvaltain laivaston lentokoneiden laukaisema torpedo, minkä jälkeen miehistö upotti aluksensa.
Buffalo Bandits

Buffalo Bandits on yhdysvaltalainen sisälacrossen ammattilaisseura, joka pelaa National Lacrosse Leaguessa. Joukkue on perustettu vuonna 1991 ja se on voittanut NLL:än mestaruuden neljä kertaa.
Bandits pelaa kotiottelunsa First Niagara Centerissä, New Yorkin Buffalossa. Banditsin omistaa samainen yhtiö, joka omistaa buffalolaisen NHL-seuran, Buffalo Sabresin. Bandits on NLL:än ensimmäinen joukkue, joka voitti ensimmäisellä kaudellaan sarjan mestaruuden. Vuonna 2012 Banditsistä tuli NLL:än toiseksi vanhin joukkue Philadelphia Wingsin jälkeen.
Triangelnin rautatieasema

Triangeln on vuonna 2010 avattu rautatieasema Ruotsin Malmössä. Asema on Skånen Pågatågen-lähijunien ja Kööpenhaminaan liikennöivän Öresundstågenin käytössä. Aseman lähistöllä sijaitsevat Pyhän Johanneksen kirkko ja Triangelnin kauppakeskus.
Triangelnin asema on maanalainen ja se on osa Malmön Citytunnelnia.
Kohde (televisiosarja)

Kohde () on yhdysvaltalainen Jonathan Nolanin luoma rikosdraamasarja. Sen esittäminen alkoi Yhdysvalloissa CBS-televisiokanavalla 22. syyskuuta 2011. Suomessa sarjaa esitettiin MTV3-kanavalla 20:nnestä helmikuuta 2013 alkaen.
CBS ilmoitti sarjan lopettamisesta viidennen tuotantokauden jälkeen. Päätösjakso esitettiin 21. kesäkuuta 2016.
Tarina.
Sarja kertoo kuolleeksi luullusta entisestä CIA-agentista ja Yhdysvaltain armeijan erikoisjoukkojen sotilaasta John Reesestä (Jim Caviezel), joka lyöttäytyy yhteen salamyhkäisen miljardöörin Harold Finchin (Michael Emerson) kanssa estääkseen suunnitteilla olevia väkivaltarikoksia New Yorkissa.
Finch oli kehittänyt terroristien ja epäilyttävien tapahtumien seuraamiseen tietotekniikkaa hyödyntävän maanlaajuisen valvontalaitteiston, joka pyrkii tunnistamaan epäilyttäviä henkilöitä ja ehkäisemään terroritekoja ennalta. Hallitus käyttää järjestelmää terrorismin ehkäisemiseen. Järjestelmä pystyy myös ennakoimaan tavallisiin ihmisiin kohdistuvia väkivaltarikoksia, mutta hallitus ei ole sellaisesta toiminnasta kiinnostunut. Finch käyttää hallituksen tietämättä luomaansa järjestelmää henkirikosten ehkäisemiseen ja uhrien pelastamiseen yhdessä Reesen kanssa. Heillä on käytettävissään ainoastaan tulevan rikoksen uhrin tai rikoksen tekijän henkilötunnus.
Reeseä metsästää NYPD:n väkivaltarikosyksikön tutkija Joss Carter (Taraji P. Henson). Korruptoitunut etsivä Lionel Fusco (Kevin Chapman) toimii Reesen vastentahtoisena myyränä poliisivoimissa.
Tuotanto.
CBS kertoi tilanneensa sarjan "Kohde" toukokuussa 2011. Saman vuoden kesäkuussa CBS ilmoitti sarjan alkavan 22. syyskuuta 2011.
CBS ilmoitti tilanneensa toisen tuotantokauden 14. maaliskuuta 2012 ja kolmannen 27. maaliskuuta 2013.
Ennen kolmatta kautta kerrottiin sivurooleissa esiintyvien Sarah Shahin ja Amy Ackerin nousevan pysyviin rooleihin.
CBS tilasi neljännen tuotantokauden 13. maaliskuuta 2014 ja viidennen, viimeisen kauden 11. toukokuuta 2015.
Soundtrack.
Sarjasta on julkaistu kolme musiikkikoostetta:
Vastaanotto.
CBS kertoi "Kohteen" saaneen parhaat arvostelut draamasarjojen koenäytöksissä yli 15 vuoteen.
Rotten Tomatoes antoi sarjalle arvosanaksi 92 % ja Metacritic antoi pisteiksi 66/100.
TV.comin arvostelija Tim Surette piti ensimmäisen kauden jaksoa "Many Happy Returns" yhtenä sarjan parhaista, sillä se keskittyi Caviezelin roolisuoritukseen sekä hahmojen tutkimiseen.
"Helsingin Sanomain" Juho Typpö kehui sarjaa vuoden 2022 lopulla ja mainitsi, että se on luettu ”peräti parhaiden scifisarjojen joukkoon”.
Lenta

Lenta () on eräs Venäjän suurimpiin kuuluva, viikon jokaisena päivänä aukioleviin suurmyymälöihin keskittynyt vähittäiskauppaketju. Yhtiö on kotoisin Pietarista, missä se perustettiin vuonna 1993.
Vuoden 2014 alussa Lenta-ketjuun kuului oli 122 hypermarkettia, joilla se oli läsnä 63 kaupungissa Venäjällä. Henkilökuntaa yhtiöllä oli tällöin jo yli 20 000. Lentan liikevaihto on kasvanut nopeasti: yhtiön myynti oli noussut vuoden 2004 noin 11,2 miljardista ruplasta vuonna 2013 jo 144,3 miljardiin ruplaan. Kesko myi Lentalle vuoden 2016 loppupuolella Venäjän päivittäistavaraliiketoimintansa noin 158 miljoonan euron kauppahintaan, johon sisältyivät Keskon 11 ruokakauppaa Pietarin ja Leningradin alueella, kolme tonttia Moskovan ja Leningradin alueilla sekä hallinto- ja tukitoimintoja. 
Venäjän vähittäiskaupassa Lentan suurimpiin kilpailijoihin kuuluvat muun muassa venäläiset pörssiyhtiöt X5, Magnit ja Diksi omilla suurmyymälöillään, saksalainen kauppajätti Metro AG (Metro Cash &amp; Carry -myymälät) sekä ranskalainen kauppaketju Auchan.
Lentan pääomistajia ovat yhdysvaltalainen pääomasijoitusrahasto TPG Group noin 34 %:n ja Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankki noin 7,40 %:n omistusosuudella.
Alibi (EP)

Alibi on Koljosen tiekiista- ja Kuolleet Leskiset -yhtyeiden julkaisema split-EP, joka ilmestyi 9. kesäkuuta 2009. Levyn A-puoli on Koljosen tiekiista -yhtyeen ensimmäinen julkaistu studioäänite. EP:n on äänittänyt ja miksannut Miitri Aaltonen Music Bros -studiolla Imatralla.
Alibi-EP:stä julkaistiin rajoitettu 500 kappaleen painos, joka on myyty loppuun. EP on äänitetty studiolivenä lukuun ottamatta lauluosuuksia, jotka on äänitetty erikseen. Levyllä kuultavissa yhtyeissä vaikuttaa jäseniä Kotiteollisuus- ja Viikate -yhtyeistä. Heidän mukaansa EP on tehty kunnianosoitukseksi vanhoille punk -yhtyeille, ’’Kumarrellen jokaiseen suuntaan, missä punkia on tehty’’.
Juttukierrätys

Juttukierrätys (myös juttujen kierrätys tai aineiston kierrätys) tarkoittaa saman aineiston julkaisemista joko täysin samanlaisena tai vähän muunneltuna eri viestintävälineissä. Esimerkiksi sama kirjoitus voidaan taittaa eri tavoin ja julkaista eri kuvin ja otsikoin varustettuna useissa sanomalehdissä. 
Juttukierrätystä harjoitetaan tavallisesti samaan lehtiyhtymään kuuluvissa julkaisuissa. Myös saman uutistoimiston toimittajien kirjoittamia uutisia tai artikkeleita saatetaan kierrättää. Esimerkiksi ulkomailla työskentelevän toimittajan uutisia ja artikkeleita saatetaan kierrättää. Sanomalehdissä julkaistut valokuvat ovat olleet jo pitkään kierrätyksessä.
Juttukierrätys liittyy mediakonvergenssiin ja konsernijournalismiin.
Arvostelu.
Juttukierrätys on herättänyt arvostelua. Julkisuudessa esimerkiksi Journalistiliiton puheenjohtaja Arto Nieminen on ilmaissut huolen viestimien omistuksen keskittymisestä ja sisältöyhteistyön lisääntymisestä, minkä takia samoja juttuja kierrätetään eri julkaisuissa. Jos lehdistön sisältö yksipuolistuu, Niemisen mukaan vahvat maakunnalliset viestijät menettävät vahvinta ominaisuuttaan eli paikallisuutta. Sananvapaus kaventuu, koska viestintäkentän ääni yhdenmukaistuu.
Niin sanottua ”leikkaa-liimaa journalismia” tutkineen Laura Juntusen mukaan ulkopuolisten vaikuttajien, PR-koneiston, valta on kasvussa. Samat uutissisällöt kiertävät enenevästi viestimien sisällä ja tiedotusvälineet ovat yhä riippuvaisempia toistensa tarjonnasta. Näin ollen tulevaisuudessa lukijoiden on entistä vaikeampaa arvioida tiedon alkuperää ja paikkansapitävyyttä. Jos kierrätettyjen sisältöjen vastapainoksi ei tule uutta luovaa juttutuotantoa, Juntusen mukaan vapaa tiedonvälitys typistyy. Riskinä on, että journalismin riippumattomuus vaarantuu ja ulkopuolisten toimijoiden valta uutisten määrittelijöinä kasvaa.
Suomen arvostelijain liiton tietojen mukaan kaikkiaan 34 sanomalehteä julkaiseva Alma Median osa Alma Aluemedia julkaisee osan taidearvosteluistaan useissa eri lehdissään. Liiton mukaan Aluemedia on ryhtynyt karsimaan taiteesta kirjoittavia kriitikkojaan ja samojen kirjoittajien tekstejä käytetään kaikissa lehdissä.
Vuoden 2013 alusta Alma Aluemedia liittyi lehtijuttujen kierrätysrinkiin "Pohjalaista" ja "Ilkkaa" julkaisevan Ilkka-yhtymän kanssa. Myös "Turun Sanomat" ja "Kaleva" ovat liittymässä samaiseen rinkiin.
Braessin paradoksi

Braessin paradoksi on ehdollinen matemaattinen paradoksi. Sen mukaan verkostoon lisätty uusi yhteys ei välttämättä paranna verkoston toimintatehoa, vaan saattaa myös vähentää sitä. Esimerkiksi uuden tien rakentaminen saattaa aiheuttaa liikenteen kokonaistilanteen pahenemisen.
Esimerkki.
Kuvitellaan kuvan mukainen tieverkosto. 4000 autoilijaa haluaa päästä alusta (START) loppuun (END). Matka-aika STARTista A:han on T/100, jossa T on reitin valitsevien autoilijoiden määrä. Matka STARTista B:hen on vakio 45 minuuttia. 
Ilman yhteyttä A:n ja B:n välillä molemmat reitit ovat yhtä hyviä ja matkustajat jakautuvat tasaisesti kummallekin. Tällöin kunkin autoilijan matka-ajaksi tulee formula_1 minuuttia.
Jos nyt välille A-B rakennetaan nollan minuutin yksisuuntainen pikayhteys, pahenee tilanne. Kukaan ei tule valitsemaan STARTin ja B:n välistä reittiä, koska reitti START-A-B kestää pahimmassa tapauksessa 40 minuuttia, joka on kuitenkin vähemmän kuin 45 minuuttia. Tultuaan A:han kaikki kuljettajat valitsevat mieluiten jatkoreitin B-END joka kestää enimmillään 40 minuuttia. Kaikki kuljettajat kulkevat siis reitin START-A-B-END, jonka matka-aika on 40+40=80 minuuttia. Uusi pikayhteys pidentää siis kaikkien autoilijoiden matka-aikaa.
Leatherman (henkilö)

Leatherman (n. 1839–1889, suomeksi "Nahkamies") oli kulkuri, joka pukeutui nahkavaatteisiin ja vaelsi vuosikausia Connecticut- ja Hudsonjokien välisellä alueella. Leathermanin taustasta ei tiedetä juuri mitään, mutta hän oli ehkä alun perin kanadanranskalainen tai ranskalainen, koska hän osasi puhua ranskaa.
Leatherman kulki lähes 600 kilometrin pituista reittiä Uuden-Englannin Connecticutissa ja osan matkaa New Yorkin osavaltion puolella. Yhteen lenkkiin kului 34–36 päivää, jonka jälkeen hän aloitti saman alusta. Hän asui reittinsä varrella luolissa ja kivenkoloissa, joita kutsutaan nykyään nimellä "leatherman caves". Ihmiset suhtautuivat häneen yleensä ystävällisesti ja antoivat hänelle ruokaa. Muutamat kaupungit tekivät irtolaislakiin poikkeuksen Leathermania varten, jotta hän sai kulkea vapaana.
Keväällä 1888 Uutta-Englantia koetteli yksi Yhdysvaltojen historian pahimmista lumimyrskyistä. Leatherman selvisi siitä luultavasti pitämällä tulta luolassaan, mutta hän kuoli seuraavana vuonna. Kuolinsyyksi todettiin suusyöpä.
Nykyään suurimmat kaupungit, joiden läpi Leatherman kulki toistuvasti, ovat Bridgeport, New Haven ja Stamford.
Nahkamies populaarikulttuurissa.
Yhdysvaltalainen grunge-yhtye Pearl Jam levytti kappaleen nimeltä ”Leatherman” vuonna 1998.
”Uuden-Englannin nahkamies” mainitaan J. Karjalaisen kappaleessa ”Mennyt mies” albumilta "Et ole yksin" (2013).
Kaprolaktaami

Kaprolaktaami (C6H11NO) on syklinen amidi eli laktaami. Yhdistettä käytetään pääasiassa nailonin tuotantoon.
Ominaisuudet.
Kaprolaktaami on huoneenlämpötilassa värittömiä tai valkoisia kiteitä. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin. Vesiliuoksessa se voi hydrolysoitua aminokapronihapoksi. Yhdiste voi reagoida myös N- tai O-alkylaatiolla tai se voidaan halogenoida. Sula kaprolaktaami reagoi hapen kanssa muodostaen peroksidin.
Valmistus ja käyttö.
Ensimmäisen kerran kaprolaktaamia valmistettiin 1899 aminoheksaanihapon kondensaatiolla. Nykyään suurin osa kaprolaktaamin valmistusmenetelmistä käyttää lähtöaineenaan sykloheksanonia. Sykloheksanoni reagoi hydroksyyliamiinin, hydroksyyliamiinisulfaatin tai hydroksyyliamiinifosfaatin kanssa muodostaen sykloheksanonioksiimia. Tämä välituotteena muodostuva oksiimi reagoi hapon kanssa Beckmann-toisiintumisella muodostaen kaprolaktaamia. Happona käytetään väkevää rikkihappoa tai oleumia. Muodostuva tuote puhdistetaan kiteyttämällä. Tätä reaktiota kaprolaktaamin valmistukseen käytti ensimmäisenä Otto Wallach.
Toinen tapa on valmistaa sykloheksanonioksiimia sykloheksaanin ja nitrosyylikloridin välisellä reaktiolla UV-valon läsnä ollessa. Näin valmistettu sykloheksanonioksiimi reagoi edelleen Beckmann-toisiintumisen mukaisesti kaprolaktaamiksi. Aikaisemmin yhdistettä valmistettiin hapettamalla sykloheksanolia sykloheksanoniksi, joka reagoi Baeyer–Villiger-reaktiolla peretikkahapon kanssa kaprolaktoniksi. Kaprolaktoni reagoi ammoniakin kanssa muodostaen kaprolaktaamia.
Kaprolaktaamin tärkein käyttö on Nylon 6:n valmistus, jonka monomeeri se on. Muita käyttökohteita ovat muiden yhdisteiden, kuten L-lysiinin, valmistus ja polyuretaanien lisäaineena.
Hulda

Hulda on naisen etunimi, jolle on ehdotettu kolmea erilaista etymologiaa. Hepreaksi Hulda tarkoittaa kärppää, ja tämän niminen naisprofeetta mainitaan Raamatun Toisessa kuninkaiden kirjassa:
Toisen teorian mukaan Hulda on Hildan rinnakkaismuoto ja juontuu siten muinaisskandinaavin taistelua tarkoittavasta sanasta "hildr". Saksassa ja Skandinaviassa "huld" tarkoittaa lempeyttä, suopeutta ja uskollisuutta.
Huldan päivä oli 20. helmikuuta suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuosina 1908–1928 ja Luulajan suomenkielisessä kalenterissa vuosina 1901–1918. Ortodoksisessa kalenterissa Huldan päivä on edelleen joulua edeltävänä sunnuntaina.
Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Hulda-nimen on helmikuuhun 2025 mennessä saanut 6 269 naista, joista huomattava enemmistö on syntynyt 1800-luvun lopulla tai 1900-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana. 1800-luvun lopulla Hulda nousi Suomessa muotinimeksi ilmeisesti vuonna 1877 arkkiveisuna julkaistun laulun "Hjalmari" "ja Hulda" saaman suosion takia.
Lifeforce Records

Lifeforce Records on saksalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut metalcoren, death metalin sekä post-hardcore -musiikin julkaisemiseen.
Levy-yhtiöllä on Yhdysvalloissa toimiva alajaos, Lifeforce America.
Puolan pakolaishallitus

Puolan pakolaishallitus oli toisen maailmansodan aikana Lontoossa toiminut Vapaata Puolaa edustanut pakolaishallitus. Viralliselta nimeltään ”Puolan Tasavallan hallitus maanpaossa” () perustettiin syyskuussa 1939 Saksan ja Neuvostoliiton vallattua Puolan ja lopetettua Puolan toisen tasavallan, joka oli muodostettu vuonna 1918. Hallitus perustettiin Ranskassa, ensin Pariisissa ja sitten Angersissa. Ranskan kukistuttua hallitus siirtyi Lontooseen. Pakolaishallitus toimi Lontoossa vuoteen 1990 asti.
Historia.
Perustaminen.
Puolan Tasavallan presidentti Ignacy Mościcki julkaisi asiasta tiedotteen Kutyn kylässä Ukrainassa lähellä Puolan rajaa syyskuun 17. päivänä 1939. Tiedotteessa hän ilmoitti vallan siirtämisestä senaatin puhemiehelle Władysław Raczkiewiczille.
Sodan aikana.
Kun Saksa hyökkäsi Neuvostoliittoon, Puola solmi suhteet Neuvostoliiton kanssa. Huhtikuussa 1943 saksalaiset ilmoittivat löytäneensä joukkohaudan Katynin metsässä, Venäjällä lähellä Smolenskia.
Sodanjälkeinen aika.
Suhteet Neuvostoliittoon huonontuivat ja johtivat neuvotteluiden katkeamiseen Josif Stalinin ja Puolan pakolaishallituksen välillä. Toinen syy Katynin lisäksi koski Puolan sodanjälkeisiä rajoja. Stalin vaati, että Itä-alueet olisi säilytettävä Neuvostoliiton käsissä. Pakolaishallituksen pääministeri Mikolajczyk kieltäytyi kompromissista tässä asiassa. Mikolajczyk myös vaati, että Stalin ei perustaisi kommunistihallitusta sodanjälkeiseen Puolaan. Puolan pakolaishallitus ei tunnustanut Puolan sodanjälkeisiä hallituksia. Lech Walesa sai pakolaishallituksen luottamuksen kommunismivallan loputtua ja pakolaishallitus lakkautettiin vuonna 1990.
Laitakarin saha

Laitakarin saha oli vuosina 1862–1939 toiminut höyrysaha Kemissä Laitakarin saaressa. Sahan perusti oululainen liikemies Johan Gustav Bergbom ja se aloitti toimintansa kaksikehäisenä vuonna 1862.
Bergbomin ja kauppahuoneet perustivat Trävaruaktiebolaget Kemin eli Kemiyhtiön vuonna 1893. Yhtiön toiminnan muodostivat Laitakarin, Karihaaran ja Röytän höyrysahat sekä muutama pienempi vesisaha Pohjois-Suomessa. Vain noin vuoden päästä uuden yhtiön perustamisesta suurpalo, joka syttyi öljylyhdyn kipinästä 6. syyskuuta 1894, tuhosi Laitakarin saharakennuksen. Jo kaksi päivää palon jälkeen Laitakariin tilattiin ruotsalaiselta Bolinderin koneliikkeeltä uusi nelikehäinen sahalaitteisto sekä lisäksi 15 hevosvoiman höyrykone sähkövalaistusta varten. Sahalaitoksen työvoimaksi vakiintui vuosisadan vaihteen uudistusten jälkeen noin 300–400 työntekijää. Uudella vuosisadalla yhtiö keskitti merkittävimmät kehitystoimet Karihaaran laitoksille.
Seuraava suurpalo kohtasi Laitakaria 12. heinäkuuta 1919, jolloin lautatarha ja saha yhdyskunnan asuinrakennukset paloivat, mutta saharakennus koneineen pelastui. Diplomi-insinööri Martti Levónin johdolla saha uudistettiin vuosina 1921–1923. Uuden 8-kehäisen sahalaitoksen lisäksi saarelle rakennettiin 1 000 kw:n sähkövoimalaitos, joka käytti polttoaineenaan sahausjätteitä. Uutta oli myös tuolloin rakennettu puutavaran keinokuivaamo.
2. lokakuuta 1939 paloi Laitakarin sahan eteläinen lautatarha, varastorakennuksia, proomuja ja lastauslaitteistoja. Tämän palon jälkeen sahaa ei enää käynnistetty, yhtiö oli kuitenkin tehnyt päätöksen sahan lopettamisesta jo ennen paloa. Varsinainen saharakennus kuten myös asuinrakennukset pelastuivat palossa. Käyttämätön saharakennus tuhoutui myöhemmin 12. maaliskuuta 1946 syttyneessä tulipalossa. Työntekijöitä sahalla oli viimeisenä toimintavuonna 391. Sahan rakennuskannasta on säilynyt vain koneiden ja rakennusten perustuksia sekä sahan voima-aseman kierreportaat. Mauri-myrskyssä 1980–luvun alussa tuhoutuivat lopullisesti myös saaren hirsiarkkuiset laiturirakenteet.
Sahayhdyskunta.
Sahayhdyskunta rakentui ensin Laitakariin, mutta vuodesta 1897, kun uudistusten jälkeen työväen tarve lisääntyi, myös läheiselle Juurakon saarelle. Tavallinen työväki asutettiin pääasiassa Juurakkoon ja sahan johtajat ja työnjohtajat asuivat Laitakarissa. Koska lasten koulumatkat saaresta kaupungin kansakouluun Sauvosaaressa olivat pitkiä ja varsinkin kelirikkoaikana myös vaarallisia perusti Kemin kaupunki Laitakariin kaksiluokkaisen alakansakoulu 1901. Koulu laajennettiin neliluokkaiseksi 1906. Kuusiluokkaisena koulu toimi vuodet 1932–1952. Vaikka koulu tunnettiin aluksi Laitakarin kansakouluna ja vasta 1930-luvulla vakiintui nimeksi Juurakon koulu, toimi koulu koko aikansa Juurakon saaressa.
Samantha Barks

Samantha Jane Barks (s. 2. lokakuuta 1990 Mansaari) on brittiläinen näyttelijä ja laulaja. Hän tuli vuonna 2008 kolmanneksi BBC:n kykyjenetsintäohjelmassa "I’d Do Anything", jossa haettiin Nancyn esittäjää "Oliver!"-musikaalin West End -tuotantoon. Elokuvadebyyttinsä Barks teki Époninen roolissa "Les Misérables" -musikaalissa vuonna 2012. Hän on esiintynyt myös elokuvassa "The Christmas Candle" (2013) ja Disney Channelin sarjassa "Groove High" (2012–2013).
Elokuvat.
Lähde:
Tankisavikka

Tankisavikka eli intiansavikka ("Chenopodium strictum") on savikkakasveihin kuuluva laajalle levinnyt kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen tankisavikka kasvaa alalajista riippuen 20–100 senttimetriä korkeaksi. Väriltään se on vaihtelevan vihreä. Vain kasvin nuoret osat ovat jauhoisia. Varsi on pysty tai koheneva, usein vain tyviosastaan kohenevasti haarova ja kova. Väriltään varsi vaihtelee oliivinvihreästä sinertävänvihreään ja on puna- tai vihreäraitainen. Lehtihangat ovat tavallisesti punaisia. Lehdet ovat varressa kierteisesti. Varren keskiosissa lehtilavan muoto vaihtelee useimmiten soikeahkosta pitkulaiseen ja matalahampaisesta ehytlaitaiseen sekä on kooltaan 3–6 cm. Väriltään lehtilapa vaihtelee oliivinvihreästä sinivihreään ja on usein punalaitainen. Kukinto on pitkälti lehdetön ja muodoltaan tähkämäinen. Kukinnon sykeröt ovat tiheitä ja melko pieniä. Heteitä on tavallisesti viisi kappaletta. Suomessa intiansavikka kukkii elo-syyskuussa. Pähkylä on kehän muodostaman hedelmäverhiön suojaama. Musta siemen on vaaka-asennossa, 1–1,2 mm pitkä, ympärykseltään soikeahko, tylppäreunainen ja pinnaltaan sileä tai hieman säteen suuntaan uurteinen.
Pohjoismaista tankisavikasta tunnetaan kaksi alalajia, jotka eroavat toisistaan lähinnä koon ja lehtien värin ja muodon perusteella. Alalajeista suurikokoisin on intiantankisavikka eli isointiansavikka (ssp. "strictum"), joka kasvattaa 30–100 cm korkean pystyn varren. Tyviosasta kohenevat haarat ovat pitkiä. Lehdet ovat tavallisesti oliivinvihreitä, 3–6 cm pitkiä ja matalahampaisia ylimpiä, ehytlaitaisia lehtiä lukuun ottamatta. Pysty tai kohenevartinen preeriantankisavikka eli preeriasavikka (ssp. "glaucophyllum") kasvaa puolestaan 20–70 cm korkeaksi ja sen haarat ovat kohenevia. Lehdet ovat sinivihreitä ja niiden lehtilapa on tavallisesti 3–6 cm pitkä ja lähes tai täysin ehytlaitainen kaikissa lehdissä.
Aikaisemmin myös rannikkosavikka ("C. striatiforme") luokiteltiin intiansavikan alalajiksi (ssp. "striatiforme").
Levinneisyys.
Tankisavikka on maailmalla laajalle levinnyt laji. Alalajeista isointiansavikka on alun perin kotoisin Kaakkois-Euroopasta ja Aasiasta, preerisavikka puolestaan Pohjois-Amerikasta. Suomessa tankisavikkaa on tavattu satunnaisesti muutamin paikoin eri puolilla maata Oulun korkeudelle saakka. Alalajeista preeriasavikka on Suomessa harvinaisempi ja sitä kasvaa vain Etelä-Suomessa.
Elinympäristö.
Tankisavikka on Suomassa uustulokas, jota on tavattu erilaisilla joutomailla ratapihoilla, satamissa, myllyillä ja kaatopaikoilla.
Käyttö.
Tankisavikka kelpaa muiden savikkalajien tapaan myös ihmisravinnoksi.
Aku Kuusisto

Frans August "Aku" Kuusisto (ent. "Grönlund"; 13. elokuuta 1893 Kokemäki – 12. elokuuta 1970 Helsinki) oli Tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja vuosina 1949–1961.
Kuusisto kirjoitti ylioppilaaksi Rauman yhteislyseosta ja valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1923. Hän työskenteli 25 vuotta valtionrautateiden palveluksessa. Hän toimi Rautatiehallituksen rautatierakennusosaston apulaisjohtajana vuosina 1939–1941 ja vt. johtajana 1941–1945 sekä rataosaston johtajana 1945–1948. Sen jälkeen Kuusisto oli kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön yleisön osaston yli-insinööri 1948–1949 sekä Tie- ja vesirakennushallituksen pääjohtaja 1949–1961. Hän oli lukuisten komiteoiden jäsen ja Pohjoismaisen tieteknillisen liiton puheenjohtaja. Kuusisto oli myös Suomen Urheiluliiton varapuheenjohtaja sekä Suomen Valtakunnan Urheiluliiton liittohallituksen ja Suomen Olympiakomitean valtuuskunnan jäsen.
Rob Cavallo

Rob Cavallo (s. 21. maaliskuuta 1963) on yhdysvaltalainen tuottaja, joka toimii tällä hetkellä Warner Bros. Recordsin puheenjohtajana. Hän on tuottanut monen kuuluisan artistin ja yhtyeiden albumeita, kuten Green Dayn.
Historia.
Rob Cavallo syntyi Washington (DC):ssä, mutta muutti kymmenenvuotiaana Kaliforniaan. Teininä hän soitti paikallisissa bändeissä ja valmistuttuaan lukiosta hän alkoi työskennellä äänitysteknikkona. Cavallo valmistui lopulta Etelä-Californian yliopistosta.
1980 luvun lähestyessä Cavallo työskenteli tuottajana ns. tukkaheviyhtyeiden kanssa ympäri Hollywoodia. Metallimusiikin jälkeen hän siirtyi työskentelemään vaihtoehto/rock - yhtyeiden kanssa ja niiden parissa hän työskentelee edelleenkin.
Kiinan keisarillinen laivasto

Kiinan keisarillinen laivasto oli Kiinan keisarikunnan laivasto. 
1800-luvulla Kiina oli lähes kaikkien teollistuneiden länsimaiden taloudellisen imperialismin kohteena. Maa mahdollisti lähes rajattomat markkinat, mutta länsimaiden toiminta pakotti maan luopumaan eristyneisyyspolitiikastaan. Yhdistynyt kuningaskunta ajautui sotaan Kiinan kanssa vuosina 1840 ja 1857, jolloin se sai Ranskalta tukea toimilleen. Venäjä valtasi kaikki Amur-joen pohjoispuoliset alueet vuonna 1860 ja Yhdysvallat teki rankaisuretken Koreaan 1871. Samana vuonna Yhdistynyt kuningaskunta kävi sotaa Kiinan kanssa Burman kaupan vuoksi. Kiinan laivasto koostui perinteisesti aseistetuista džonkeista eikä siitä ollut vastusta länsimaisille aluksille, vaikka Kiina olikin hankkinut vuodesta 1869 alkaen joitakin pienehköjä tykkiveneitä laivastonsa tueksi. Laivasto oli jaettu kahtia pohjoiseen Beiyangin ja eteläiseen Nankingin laivastoihin. Näistä Beiyangin laivasto oli suurempi. Lisäksi Foochow’ssa ja Kantonissa oli laivasto-osastot.
Toisen oopiumisodan aikana 1858 Kiinan keisarillinen laivasto koostui 826 džonkista ja siihen ei kuulunut ensimmäistäkään höyryvoimalla liikkuvaa alusta. Tilanne parani 1860-luvun lopulla laivaston ostettua ulkomailta joitakin höyrykonein varustettuja aluksia ja Foochow’n ja Kiangnanin telakat aloittivat höyryalusten valmistuksen Kiinassa. Kiinan–Ranskan sodan alkaessa vuonna 1883 laivastoon kuului kuitenkin edelleen noin 250 džonkkia.
Laivaston taistelukykyä laski vielä heikko organisaatio. Se oli muodostettu provinsseittain siten, että kaksi provinssia muodosti kenraalikuvernöörille alistetun laivasto-osaston. Tällaisia pareja oli kaikkiaan neljä etelästä alkaen: Kwantung ja Kwangsi, Fukien ja Chekiang, Kiangsi ja Anhwei sekä Chihli, joka muodosti Pekingin ympäristössä yksinään yhden parin. Lisäksi oli pieniä paikallishallinnon valvonnassa olevia laivasto-osastoja, jotka operoivat itsenäisesti erillään varsinaisesta laivastosta.
Vuoden 1874 Formosan kriisin jälkeen kasvanut Japanin aiheuttama uhka, jota kasvatti edelleen Japanin tilattua seuraavana vuonna kolme ironclad-taistelulaivaa Yhdistyneestä kuningaskunnasta.
Rage of Achilles

Rage of Achilles oli brittiläinen pienlevy-yhtiö, joka toimi vuosina 1999–2004.
Kesällä 2004 yhtiö lopetti toimintansa, koska se ei ollut tarpeeksi kilpailukykyinen suuriin levy-yhtiöihin nähden.
Yhtiöllä oli myös The Black Hand -niminen tytäryhtiö, jonka nimissä julkaistiin kaksi levyä.
Bright Eyes

Bright Eyes on yhdysvaltalainen indie rock-yhtye, jonka perusti laulaja-lauluntekijä ja kitaristi Conor Oberst. Yhtyeen muut jäsenet ovat: multi-instrumentalisti, tuottaja Mike Mogis ja trumpetisti, pianisti Nate Walcott. Yhtyeen sanoitukset käsittelevät muun muassa epäonnistuneista ihmissuhteita, huumeita ja yksinäisyyttä.
M’Baye Niang

M’Baye Babacar Niang (s. 19. joulukuuta 1994 Meulan, Ranska) on ranskalais-senegalilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2019–2020 ranskalaisseura Stade Rennais'ta. Vuonna 2012 hän siirtyi SM Caenista Italian pääsarjassa Serie A:ssa pelaavaan AC Milaniin. Hän edusti Italiassa lainasopimuksilla myös Genoaa ja Torinoa, joista jälkimmäinen vuonna 2018 osti Niangin pelioikeudet. Hän pelasi Milanista lainalla myös ranskalaisseura Montpellier HSC:ssä ja englantilaisseura Watfordissa. Jo kaudella 2018–2019 Niang pelasi Stade Reinnais'ssa lainasopimuksella.
Ikäkausimaajoukkueissa Niang edusti synnyinmaataan Ranskaa. Aikuisena hän on pelannut Senegalin maajoukkueessa 21 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. MM-kilpailuissa 2018 hän teki maalin alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan. Hän kuuluu Senegalin joukkueeseen myös vuoden 2019 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Anthony Annan

Anthony Gildas Kofi Annan on ghanalainen jalkapalloilija, joka pelaa Veikkausliigan FC Interissä. Annan on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Annan on pelannut Veikkausliigaa kausina 2014–2018 HJK:n joukkueessa 79 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia, kaikki kaudella 2017. Hän pelasi kaudella 2019 FC Interissä kuusi ja kaudella 2020 16 veikkausliigaottelua ja teki jälkimmäisellä kaudella yhden maalin FC Lahtea vastaan.
Annan on pelannut Ghanan maajoukkueessa 65 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Hänet pelasi viisi ottelua MM-kilpailuissa 2010.
Maya Jane Coles

Maya Jane Coles (s. Lontoo, Englanti) on brittiläis-japanilainen elektronisen musiikin tuottaja ja DJ. Omalla nimellään hän tuottaa pääasiallisesti house-musiikkia, kun taas hänen sivuprojekteistaan Noctural Sunshine keskittyy enemmän dubstepiin ja Lena Cullenin kanssa muodostettu duo She Is Danger elektroniseen dubiin.
Coles aloitti musiikin tuottamisen 15-vuotiaana Cubasella, millä hän alkuun tuotti hip-hopia ja trip-hopia. Muutamaa vuotta myöhemmin hän julkaisi ensimmäiset house-tyyliset kaksi julkaisuaan Dogmatik Records -levy-yhtiöllä vuosina 2008 ja 2009.
Läpimurto.
Julkaistuaan She Is Danger-projektinsa kanssa remixejä muun muassa Massive Attackille ja Gorillazille, Colesin suurempi läpimurto tapahtui 2010, jolloin hän julkaisi neljän kappaleen EP:n Frank Rogersin omistamalla Real Tone Recordsilla. DJ Mag-lehti nimesi hänen yhdeksi vuoden parhaista tulokkaista, ja hänen kappaleensa "What They Say" samannimiseltä EP:ltä oli yksi vuoden soitetuimmista DJ:iden keskuudessa.
Vuonna 2011 hän oli edustettuna monien alaan keskittyneiden lehtien, kuten Mixmagin, kansikuvissa. Hänen nouseva maineensa avasi uusia ovia muun muassa BBC:lle, joka kutsui hänet tekemään Radio Onelle legendaarisen Essential Mix-miksauksen. Miksaus oli myös ehdolla vuoden parhaaksi Essential Mixiksi. Myöhemmin samana vuonna hänet äänestettiin vuoden parhaaksi tulokkaaksi Ibiza DJ Awards-gaalassa ja sijoittui yhdeksänneksi Resident Advisorin DJ-listalla.
Vuonna 2012 Coles voitti lukuisia palkintoja, muun muassa DJ Mag-lehden vuoden tuottaja, Mixmagin paras läpimurto-DJ, FACTin naisartisti ja Symphonic Distributionin vuoden artisti. Hänet kutsuttiin nauhoittamaan miksaus DJ Kicks-kokoelmistoon. Marraskuussa Rolling Stone-lehti listasi Colesin sijalle 14. vaikutusvaltaisimpien DJ:iden listalla.
Heinäkuussa 2013 julkaistiin Colesin debyyttialbumi "Comfort", ja elokuussa hän esiintyi Helsingissä Flow-festivaalilla. Huhtikuussa 2014 lontoolaisella SB.TV-kanavalla julkaistiin ”Come Home” -kappaleeseen tehty musiikkivideo, jolla esiintyy suomalainen näyttelijä Dana Mustajärvi.
Tammikuussa 2015 julkaistulle Nicki Minajin singlelle ”Truffle Butter” (feat. Drake, Lil Wayne) on sämplätty Colesin ”What They Say” -kappaletta.
Pariisin kylmäveriottelu

Pariisin kylmäveriottelu on Vincennesin raviradalla Pariisissa vuodesta 2002 lähtien järjestetty Pohjoismaisten kylmäveristen ravikilpailu. Se käsittää kaksi erillistä lähtöä, jotka juostaan helmikuun lopussa.
Kilpailun tarkoituksena on esitellä ranskalaiselle yleisölle kylmäverihevosia, joilla kilpaillaan vain Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa. Pariisin kylmäveriottelun avaa "Prix des Trotteurs Sang-Froid" ja toinen kilpailu on muutamaa päivää myöhemmin juostava "Prix des Pays Nordiques". Lähtöihin osallistuu yhteensä 12 hevosta, jokaisesta kolmesta maasta on mukana neljä osallistujaa. Pohjoismaisten ohjastajien lisäksi niitä ajavat myös ranskalaiset huippuohjastajat.
Haderslev

Haderslev on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Haderslevin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 21 396 asukasta.
Haderslev on myös entinen kaupunki.
Se oli välillä Preussin hallinnassa mutta palasi Tanskalle 1920.
Urheilu.
Haderslevin tunnetuin urheiluseura on jalkapallon Superliigassa pelaava SønderjyskE. Joukkue pelaa kotiottelunsa Sydbank Arenalla.
Sønderborg

Sønderborg on Tanskassa Etelä-Tanskan alueella sijaitsevan Sønderborgin kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 27 304 asukasta.
Sønderborg on myös entinen kaupunki. Se syntyi 1200-luvun puolivälissä Sønderborgin linnan ympärille ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1461. Kuningas Kristian II oli vankina Sønderborgin linnassa vuosina 1532-1549.
Sorø

Sorø on Tanskassa Sjællandin alueella sijaitsevan Sorøn kunnan keskustaajama. Vuoden 2012 alussa taajamassa oli 7 764 asukasta.
Sorø on myös entinen kaupunki () ja nykyinen Sjællandin alueen pääkaupunki.
Tuomas Kauppi

Tuomas Jaakko Kauppi (s. 28. maaliskuuta 1977 Vaasa) on suomalainen jazzpianisti. Hän syntyi kanttoriperheen toiseksi lapseksi ja kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1996 Rauman Lyseon lukiosta. Musiikin kandidaatiksi Kauppi valmistui Sibelius-Akatemiasta vuonna 2010.
Hän opiskeli aluksi klassista pianonsoittoa yksityisesti Jarmo Eerikäisen johdolla, jonka jälkeen jatkoi opintojaan Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa vuosina 1996–1997 sekä Sibelius-Akatemian jazzmusiikin osastolla. Hänen opettajiaan ovat olleet muun muassa Frank Carlberg, Jarmo Savolainen, Jukkis Uotila, Jim Beard sekä Phil Markowitz. Tuomas Kaupin tärkeitä pianistiesikuvia ovat muun muassa Oscar Peterson, Wynton Kelly, Bill Evans, George Shearing ja Benny Green. Pianistina Kauppi tunnetaan erityisesti tradition tuntemuksestaan ja vahvasta, svengaavasta rytmin käsittelystään.
Kaupin uran merkkipaaluja ovat olleet esiintymiset yhdysvaltalaisten Kevin Mahoganyn (April Jazz 2009) ja Benny Golsonin kanssa. Hän on esiintynyt myös Tallinnassa ja Luxemburgissa. Kauppi on julkaissut albumin "Very Late" yhdessä laulaja Kirsti Alhon kanssa saksalaiselle Laika Records -levymerkille. Syksyllä 2009 duo Kauppi &amp; Alho esiintyi Saksassa basisti Wayne Dockeryn kanssa. Suomessa Kaupin pitkäaikainen soittokumppani on basisti Pekka Sarmanto.
Vuonna 2012 Kauppi oli mukana The Great Helsinki Swing Big Band -kokoonpanon "Ranskalaiset korot" -levyllä, joka sisälsi säveltäjä Erik Lindströmin musiikkia ja joka julkaistiin säveltäjän 90-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. 
Tuomas Kaupin isoisä on säveltäjä Sakari Mononen.
Siiri Välimaa

Siiri Välimaa (s. 14. huhtikuuta 1990 Rauma) on suomalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän nousi Kansallisessa Liigassa pelaavan Turun Palloseuran päävalmentajaksi heinäkuussa 2023 Akusti Salosen erottua tehtävästä.
Ura.
Välimaan kasvattajaseura on raumalainen Pallo-Iirot. Hän pelasi aluksi puolustajan paikalla, kunnes 16-vuotiaana siirtyi maalivahdiksi. Vuosina 2009–2013 Välimaa edusti Naisten Liigassa pelaavaa porilaista NiceFutista. Kauden 2012 jälkeen hän oli viikon ajan Ruotsin Damallsvenskanissa pelanneen Djurgårdens IF:n testissä. Siirto kuitenkin kariutui seuran pudottua pääsarjasta ja Välimaa solmi NiceFutiksen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Joulukuussa 2013 Välimaa allekirjoitti sopimuksen Kolbotn IL:n kanssa, josta hän siirtyi vuonna 2017 IK Grand Bodøn. Välimaa palasi Suomeen keväällä 2019 tehtyään sopimuksen TPS:n kanssa.
Välimaa on valittu Palloliiton Satakunnan piirin parhaaksi naispelaajaksi vuosina 2011, 2012 ja 2013.
Maajoukkue.
Siiri Välimaa oli mukana Suomen joukkueessa vuoden 2013 Kypros Cupissa sekä kolmantena maalivahtina EM-kilpailuissa 2013. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 7. huhtikuuta 2017 Puolaa vastaan.
Nora Heroum

Nora Heroum (s. 20. heinäkuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Helsingin Jalkapalloklubia. Hän siirtyi Englantiin Brighton &amp; Hove Albioniin kesällä 2020 Italiasta, jossa hän edusti yhden kauden Bresciaa ja kaksi kautta Milania. Hän palasi jo kesällä 2021 Italiaan, jossa hän on sittemmin edustanut yhden kauden Laziota, yhden kauden Parmaa ja kesästä 2023 alkaen Sampdoriaa ennen siirtymistään takaisin HJK:iin kesällä 2025. Aiemmin hän on edustanut muun muassa HJK:ta, FC Honkaa, kaudella 2014 Åland Unitedia sekä vuosina 2015–2017 Tanskan pääsarjajoukkue Fortuna Hjørringiä, jonka riveissä hän voitti Tanskan mestaruuden vuonna 2016.
Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa Heroum teki debyyttinsä toukokuussa 2012 Belgiaa vastaan. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi Suomen jokaisessa kolmessa ottelussa, joista kahdessa täydet minuutit. Kesäkuun 2025 loppuun mennessä hän on pelannut 93 naisten maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, joista ensimmäisen EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan huhtikuussa 2016. Heroum pelasi Suomen joukkueessa Kanadassa pidetyissä vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Amlodipiini

 
Amlodipiini on kalsiumkanavan salpaaja, jota käytetään verenpainelääkkeenä (Suomessa valmistenimillä Amlobel, Amlodipin, Amloratio ja Norvasc). Se laajentaa verisuonia estämällä sileää lihaksistoa. Tabletteja on joko 5 tai 10 mg. Sitä käytetään myös angina pectorikseen. Lääke on pitkävaikutteinen ja otetaan kerran päivässä; puoliintumisaika on 35–55 tuntia. Amlodipiini on niin sanottu verisuoniselektiivinen kalsiumkanavan salpaaja, joka ei merkittävästi lamaa sydämen toimintaa. Amlodipiini tuli markkinoille vuonna 1990 ja siitä on saatavilla useita rinnakkaisvalmisteita.
Amlodipiini on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä.
Haittavaikutukset.
Yleisiä haittavaikutuksia ovat huimaus, joka johtuu verenpaineen laskusta sekä turvotus nilkoissa. Päänsärkyä ja sydämentykytystä myös esiintyy. Yleistä on myös punastuminen. 
Yliannostus.
Yliannostus voi olla suhteellisen pienellä annoksellakin vaarallinen. Yliannostus romahduttaa verenpaineen ja häiritsee sydämen toimintaa. Kalsiumestäjät aiheuttavat 48 % sydän- ja verisuonilääkkeiden yliannostuskuolemista. Hoitona on muun muassa kalsium, glukagoni ja noradrenaliini. Sydäntä ja verenkiertoa on syytä valvoa tarkkaan.
Piikkineulat

Piikkineulat (Indostomidae) on yhdyskiduskalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Kaakkois-Aasiasta.
Lajit ja anatomia.
Piikkineulojen heimoon kuuluu 1 suku ja 3 lajia. Lajit ovat piikkineula ("Indostomus paradoxus"), "I. crocodilus" ja "I. spinosus". Piikkineulalajit ovat pieniä kaloja ja voivat suurimmillaan saavuttaa 3,3 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat hoikka ruumis, jota peittävät luulevyt, putkimaisen kuonon päässä sijaitseva suu, 5–6 piikkiä selässä ennen selkäevää, Ohut pyrstönvarsi ja viuhkamainen pyrstöevä. 
Levinneisyys.
Piikkineulalajeja tavataan erityisesti soisilta alueilta runsaan vesikasvillisuuden joukosta. Heimon lajeja tavataan Myanmarista, Thaimaasta, Malesiasta, Laosista ja Kambodža. Ensimmäisen kerran piikkineuloja löytyi Myanmarista Indawgyi-järvestä.
Alf (nimi)

Alf on miehen etunimi. Nimi on ollut käytössä Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa jo keskiajalla. Sana "alf" merkitsee skandinaavisessa mytologiassa keijukaista, mutta nimi Alf esiintyy myös lyhentymänä nimistä Aadolf, Alfred ja Alfons. Suomen ortodoksisessa kalenterissa se on käsitetty Alfeus-nimen lyhentymäksi.
Suomessa nimi Alf on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 2 325 henkilölle Alfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 21. helmikuuta. Suomenkielisessä kalenterissa samalle päivälle sijoitettiin vuonna 1929 Alfin käännösvastineeksi käsitetty nimi Keijo.
Kissaihmiset (vuoden 1982 elokuva)

Kissaihmiset () on vuonna 1982 valmistunut Paul Schraderin ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva. 
"Kissaihmiset" perustuu samaan tarinaan kuin Jacques Tourneurin elokuva "Kissaihmiset" vuodelta 1942. Siinä kun Tourneurin elokuva hyödyntää tunnelmia ja jättää kauhun katsojan mielikuvituksen luotavaksi, Schrader käyttää tarinan eroottisia piirteitä ja perinteistä shokkikuvastoa suorasukaisemmin. Nastassja Kinski oli ehdolla Academy of Science Fiction, Fantasy &amp; Horror Filmsin myöntämän Saturn-palkinnon saajaksi parhaasta naispääosasta.