tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Syyrian maanjäristys 1202

Syyrian vuoden 1202 maanjäristys oli vuonna 1202 tapahtunut maanjäristys, tai joidenkin lähteiden mukaan vuosina 1201–1202 tapahtunut maanjäristysten sarja, joka iski rajusti itäisen Välimeren alueelle.
Toukokuun 20. päivänä 1202 tapahtui voimakas maanjäristys lähellä Libanonin rajaa Syyrian lounaisosissa tai Libanonin puolella ( tai ). Järistyksen voimakkuudeksi on nykymenetelmin arvioitu 7,6 richteriä.
Järistys tuhosi pahoin Tyren, Acren ja Nablusin kaupungit. Järistys havaittiin laajalla alueella Sisiliassa, Armeniassa, Anatoliassa, Kyproksella, Libanonissa, Syyriassa, Irakissa, Iranissa, Jordaniassa ja Egyptissä Aswanissa saakka.
Suurimmat vaikutukset olivat Mount Lebanonin, Baalbekin, Surin, Beit Jannin, Banyasin, Nabluksen, Al-Samyran, Damaskoksen, Safitan, Akkan, Tripolin, Hauran, Beirutin, Homsin ja Tartusin alueilla.
Järistyksessä itsessään menehtyi arviolta 30 000 ihmistä. Järistyksen aiheuttamassa nälänhädässä ja Niilin tulvaa seuranneissa epidemioissa kuoli arabialaislähteiden mukaan yhteensä 1,1 miljoonaa ihmistä seuraavan vuoden kuluessa. Tätä on vaikutustensa takia pidetty joissain arvioissa maailman eniten ihmisuhreja saavuttaneena maanjäristyksessä. Virallisesti eniten ihmisuhreja aiheuttanut yksittäinen maanjäristys tapahtui Shaanxin alueella Kiinassa vuonna 1556.
Nikola Pilić

Nikola Pilić (s. 27. elokuuta 1939 Split, Jugoslavian kuningaskunta) on kroatialainen tennispelaaja, joka edusti Jugoslavian sosialististista liittotasavaltaa. Urallaan hän voitti kolme turnausta kaksinpelissä. Ranskan avointen loppuottelussa hän pelasi vuonna 1973.
Pilić syntyi Krsto Pilićille ja Danica Tomić Ferićille juuri ennen toisen maailmansodan alkamista. Pilić aloitti tenniksen pelaamisen vuonna 1952.
Vuonna 1973 81 miespelaajaa boikotoi Wimbledonin turnausta, koska Jugoslavian Tennisliitto oli antanut aiemmin samana vuonna Pilićille pelikiellon. Pelikielto tuli siitä, kun Pilić oli kieltäytynyt pelaamasta Davis Cupissa. Pilić kiisti kuitenkin kieltäytyneensä.
Uransa lopetettuaan Pilić aloitti valmentamisen. Hän perusti vuonna 1997 tennisakatemian, jossa valmennetaan nuoria tennisammattilaisia. Siellä ovat harjoitelleet muun muassa Ernests Gulbis ja Novak Đoković.
Vuonna 1970 Pilić meni naimisiin serbialaisen näyttelijän Mia Adamovićin kanssa.
Leif Erickson

Leif Erickson (synt William Y. Wycliffe Anderson, 27. lokakuuta 1911 Alameda, Kalifornia – 29. tammikuuta 1986 Pensacola, Florida) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen elokuvadebyyttinsä oli vuonna 1935 valmistunut "Wanderer of the Wasteland". Elokuvien ohessa hän näytteli myös Broadwaylla ja televisionäytelmissä. Vuosina 1967–1971 Erickson näytteli Big John Cannonia televisiosarjassa "Karjatila High Chaparral".
Michel Qissi

Michel Qissi (s. 12. syyskuuta 1962 Oujda, Marokko) on marokkolais-belgialainen näyttelijä, joka tunnetaan elokuvasta "Kickboxer".
Myös hänen veljensä Abdel on näyttelijä.
Ura.
Qissi syntyi Marokossa, mutta muutti jo nuorena Belgiaan, jossa hän harjoitteli eri kamppailulajeja 7-vuotiaasta lähtien. Qissi harjoitteli aluksi nyrkkeilyä ja nousi myöhemmin 17-vuotiaana oman painoluokkansa amatöörien mestariksi. Sittemmin hän harjoitteli myös karatea, potkunyrkkeilyä ja thainyrkkeilyä. Hän ystävystyi nuorena Jean-Claude Van Dammen kanssa, jonka kanssa hän myöhemmin muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1981 pyrkiäkseen näyttelijäksi.
Qissi sai ensimmäisen roolinsa "Breakdance" elokuvassa, jossa hän oli yksi taustanäyttelijöistä. Hän sai lopulta solmittua yhdessä Van Dammen kanssa kolmen elokuvan sopimuksen Cannon Filmsin kanssa. Ensimmäinen "Bloodsport – viimeiseen asti" julkaistiin vuonna 1988, jossa Qissi esitti Suan Paredes nimistä ottelijaa. Vuotta myöhemmin Qissi oli myös mukana Cyborg elokuvassa, mutta taustahenkilönä. Samana vuonna julkaistiin myös "Kickboxer", jossa Qissi oli alun perin tekninen neuvonantajana ja koreografi, mutta sai lopulta esittää elokuvan pääroistoa Tong Pota, kun tuottajat eivät löytäneet sopivaa näyttelijää, joka olisi näyttänyt aasialaiselta ja osannut thainyrkkeilyä. Qissi uusi roolinsa myös jatko-osassa "Kickboxer 2". Hän esiintyi myöhemmin myös isommassa roolissa elokuvassa "To the Death".
Jody Lukoki

Jody Lukoki (15. marraskuuta 1992 – 9. toukokuuta 2022) oli alankomaalainen jalkapalloilija, joka edusti AFC Ajaxia. Hän oli pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Lukoki teki debyyttinsä Ajaxin edustusjoukkueen riveissä 19. tammikuuta tullen kentälle vaihdosta ottelussa Feyenoord Rotterdamia vastaan 80 minuutilla Lorenzo Ebecilion tilalle.
Räisälä (Käkisalmen piiri)

Räisälä eli Melnikovo () on maalaiskunta () ja sen samanniminen keskustaajama Käkisalmen piirin länsiosassa Leningradin alueella Venäjällä. Nykyinen Räisälän eli Melnikovon taajama on Suomen entisen Räisälän kunnan kirkonkylä. Nykyinen Räisälän kunta rajoittuu pohjoisessa Kaukolan, idässä Norsjoen ja Pyhäjärven, kaakossa Sakkolan ja lounaassa Kuninkaanristin maalaiskuntiin ja lännessä Viipurin piiriin. Vuoksi virtaa kunnan halki, ja koillisessa kunta rajoittuu Käkisalmenselkään. Kunnan alueella sijaitsee myös Helisevänjärvi.
Räisälän venäläinen nimi muutettiin Melnikovoksi vuonna 1948. Neuvostoaikana Melnikovossa toimi suuria kanakolhooseja. Hruštšovin kaudella tehtiin turkistarhaus- ja maissiviljelmäkokeiluja, jotka eivät kuitenkaan menestyneet. Seutu on myös ollut suosittua metsästysaluetta. Räisälässä mm. laskettiin aikanaan vapaaksi 82 supikoiraa luontaisesti lisääntyvän kannan aikaan saamiseksi. Supikoira on kotoisin Kaukoidästä Ussurin alueelta.
Neuvostoliiton romahdettua myös kanatalous hiipui ja kunnan asukasluku väheni.
Räisälän taajamassa on maatalousoppilaitos, koulu ja sairaala sekä Josef Stenbäckin aikanan suunnittelema suomalainen Räisälän kivikirkko, joka on 1970-luvulta toiminut kulttuuritalona. Räisälässä on kolme uutta ortodoksista kirkkoa.
Taajamat.
Kunnassa on kahdeksan asutuskeskusta, joista seitsemän on maaseututaajamia, yksi kylä.
Abdel Qissi

Abdel Qissi (s. 20. tammikuuta 1960 Oujda, Marokko) on belgialainen poliitikko, näyttelijä ja entinen nyrkkeilijä.
Nyrkkeilyura.
Qissi aloitti nyrkkeilemisen nuorten sarjoissa 16-vuotiaana, josta hän sittemmin päätyi aikuisten tasolle 20-vuotiaana. Qissin ensimmäinen ottelu oli ranskalaista Lassine Niarea vastaan 28. maaliskuuta 1980. Qissi otteli uransa aikana vain Belgiassa vuosina 1980–1981, jolloin hän voitti kahdeksasta ottelustaan viisi.
Näyttelijänura.
Qissi sai ensimmäisen roolinsa vuonna 1990 "Lionheart – liian kova kuolemaan" elokuvasta ystävänsä Jean-Claude Van Dammen kautta. Samassa elokuvassa esiintyi myös hänen veljensä Michel Qissi. Sittemmin hän näytteli belgialaisessa lyhytelokuvassa "Shadow Boxing", kunnes sai toisen roolin yhdysvaltalaisessa elokuvassa "The Quest – haastaja". Qissin rooli oli samanlainen kuin ensimmäisessä elokuvassaan, jossa hän näytteli Van Dammen esittämän hahmon viimeistä päävastusta. Qissillä oli vielä pieni rooli vuoden 2001 elokuvassa "The Order", joka jäi hänen viimeiseksi yhdysvaltalaiselokuvarooliksi.
Chaitén

Chaitén on Chilessä Andeilla sijaitseva kalderatulivuori. Tulivuori alkoi purkautua toukokuussa 2008, ja purkaus jatkui heikkona vuoden 2011 puolelle asti.
Purkauksen seurauksena lähikylät ja naapurikaupunki Chaitén evakuoitiin. Kaikkiaan 7300 ihmistä joutui jättämään kotinsa ainakin tilapäisesti. Tulivuori levitti tuhkaa Argentiinaan saakka ja peitti Futaleufún kaupungin 30 sentin paksuiseen tuhkaan. Purkaus muistutti vuoden 1912 Novaruptan purkausta.
Olga Konon

Olga Anatolevna Konon (s. 11. marraskuuta 1989 Brest) on saksalainen sulkapalloilija. Hän edustaa seuratasolla BV Gifhornia. Konon on edustanut aiemmin myös Valko-Venäjää ja Puolaa.
Konon osallistui vuonna 2008 Valko-Venäjän edustajana EM-kisoissa kaksinpeliin, jossa hän putosi toisella kierroksella hävittyään venäläiselle Anna Diehlille. Hän kilpaili kaksinpelissä myös saman vuoden olympialaisissa, joissa hän pääsi kolmannelle kierrokselle saakka tultuaan silloin turnauksesta hopeaa voittaneen Xie Xingfanin pudottamaksi. Konon saavutti parhaan sijoituksensa BWF:n ranking-listalla vuonna 2011, jolloin hän nousi listan 29. sijalle.
Lähteet.
Niina Koskela

Niina Koskela (s. 8. elokuuta 1971) on suomalaissyntyinen norjalainen shakinpelaaja. Koskela sai naisten suurmestarin arvon vuonna 2006 ja hän on toistaiseksi ainoa tämän arvon saavuttanut suomalaispelaaja. Norjaa hän on edustanut vuodesta 2012.
Koskela on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän osallistui shakin cup-muotoiseen naisten MM-kilpailuun vuonna 2000 selviten toiselle kierrokselle, sijoille 17.–32.
Koskelan uran korkein elo-luku on 2312, jonka hän saavutti huhtikuun 2003 listalla. Koskela on rauhallinen asemapelaaja, jonka pelityylissä ei ole selviä heikkoja kohtia.
Pier Andrea Saccardo

Pier Andrea Saccardo (23. huhtikuuta 1845 Volpago del Montello, Italia – 12. helmikuuta 1920 Padova, Italia) oli italialainen kasvi- ja sienitieteilijä.
Saccardo valmistui Padovan yliopistosta tohtoriksi vuonna 1867. Kaksi vuotta myöhemmin hänet nimettiin yliopiston luonnontieteen apulaisprofessoriksi. Vuonna 1873 Saccardo kirjoitti ensimmäisen sienitieteellisen teoksensa, "Mycologiae Venetae Specimenin", jossa hän kuvaili 1 200 sienilajia. Tämän jälkeen hän laajensi tutkimuksiaan käsittämään Veneton lisäksi muitakin Italian alueita ja lopulta koko maailmaa.
Vuonna 1879 Saccardo nimettiin Padovan yliopiston kasvitieteen professoriksi ja kasvitieteellisen puutarhan prefektiksi. Pian hän aloitti suurtyönsä "Sylloge fungorum omnium husque cognitorumin" tekemisen. Siihen Saccardo keräsi hakemiston kaikista maailman sienistä, jotka hän järjesteli itse kehittämänsä luokittelusysteemin mukaan. Sen keräämiseen meni käytännössä Saccardon elämän 35 viimeistä vuotta, vaikka hänellä oli apunaan Giovanni Battista de Toni, Paul Sydow, Augusto Napoleone Berlese ja poikansa Daniel Saccardo. "Sylloge" on ainutlaatuinen teos, sillä se on edelleen ainoa moderni sienitieteellinen teos, joka kattaa koko sienikunnan.
StB

StB (, eli "ŠtB", ’Valtiollinen turvallisuus’) oli Tšekkoslovakian sosialistisen tasavallan kommunistinen salainen poliisi, joka toimi vuodesta 1945 vuoteen 1990 asti, jolloin se hajotettiin. Sen erikoisaloina olivat vakoilu ja vastavakoilu sekä kommunismin vastaisten aktiviteettien tutkinta.
Shanghai Masters (tennis)

Shanghain Masters (viralliselta sponsoroidulta nimeltään Rolex Shanghai Masters) on vuosittainen Kiinan Shanghaissa, Qizhong Forest Sports City Arenalla järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus kuuluu ATP Tour Masters 1000 -turnauksiin. Ensimmäinen turnaus pelattiin vuonna 2009. Tätä ennen, vuosina 2005–2008 Qizhong Forest Sports City Arenalla järjestettiin Tennis Masters Cup. Aiemmin, vuosina 1996–2004 Shanghai isännöi ATP International Series -tason turnausta, paitsi vuonna 2002, jolloin Shanghai isännöi Masters Cupia. Silloin pelattiin kuitenkin Shanghai New International Expo Centerissä.
Turnaus pelataan kovilla ulkokentillä, ja turnauksen kaksinpeli pelataan 56 pelaajan kaaviolla ja nelinpeli 24 parin kaaviolla. Tenniskeskuksen pääareenalla on kuitenkin suljettava katto, ja vuosien 2005–2008 Masters Cupit pelattiin suljetun katon alla.
Toivo Aro

Toivo Nestori Aro (synt. Ahlstedt, 9. helmikuuta 1887 Helsinki – 8. lokakuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen uimahyppääjä, pankinjohtaja ja urheiluvaikuttaja. Hän voitti urallaan kerroshyppyjen Suomen-mestaruuden vuosina 1910 ja 1912 sekä suorien hyppyjen Suomen-mestaruuden vuosina 1907 ja 1910–1912. Aro osallistui myös kaksiin olympiakisoihin. Urheilu-uransa jälkeen hän toimi pitkään Helsingin Suomalaisen Säästöpankin johtajana.
Elämä.
Aron vanhemmat olivat talonomistaja Henrik Gustaf Aro (ent. Ahlstedt) ja Mariana Karoliina Forsell. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1906 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1917 ja filosofian maisteriksi 1919. Aro oli Helsingin Suomalaisen Säästöpankin palveluksessa eri tehtävissä vuodesta 1919 alkaen ja oli viimeksi pankin toimitusjohtajana 1925–1957.
Aro oli ensimmäinen suomalainen kansainvälisen tason uimahyppääjä. Hän osallistui kaksiin olympiakisoihin. Lontoon kesäolympialaisissa 1908 hän selviytyi kerroshypyissä alkulohkostaan jatkoon toisena ruotsalaisen Robert Anderssonin jälkeen. Välierässään Aro oli neljän ruotsalaisen joukossa kolmas. Hän selviytyi loppukilpailuun, mutta ei siinä kilpaillut, sillä hänelle ei kerrottu, milloin kilpailu järjestetään. Tukholmassa 1912 Aro selviytyi kerroshypyissä ja suorissa kerroshypyissä loppukilpailuun, joista ensin mainitussa hän sijoittui kahdeksanneksi ja jälkimmäisessä viidenneksi.
Myöhemmin Aro toimi myös urheiluvaikuttajana. Hän toimi SVUL:n hiihtojaoston puheenjohtajana vuosina 1916–1930, Suomen Uimaliiton puheenjohtajana 1928–1946 ja Suomen Ladun puheenjohtajana 1938–1940. Vuosina 1917–1918 hän toimi Suomen Urheilulehden päätoimittajana. Aro oli merkittävä taustavaikuttaja Yrjönkadun uimahallin rakentamisessa Helsinkiin. Hänelle myönnettiin vuonna 1957 SVUL:n hakemuksesta Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun suuri ansioristi.
Oskar Wetzell

Oskar Wilhelm Wetzell (5. joulukuuta 1888 Helsinki – 28. marraskuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen kirjansitoja, taikuri ja uimahyppääjä.
Oskar Wetzell sairastui kaksivuotiaana aivotulehdukseen ja sen seurauksena hän oli kuuro loppuelämänsä ajan. Hän oppi kirjansitojan ammatin kuuromykkäin koulussa ja perusti sitten oman kirjansitomon Helsinkiin. Kaksikymmenvuotiaana Wetzell tutustui turkulaiseen valokuvaajaan Hirniin, jolta hän sai ensimmäiset oppinsa taikatemppujen tekemisessä. Wetzell hankki taikurivälineitä ja alan kirjallisuutta Saksasta sekä opiskeli uusia taikatemppuja. Hän esiintyi taikurina juhlissa ja kabareissa ja järjesti myös omia kiertueita etupäässä Pohjanmaalla.
Wetzell osallistui kaksiin olympiakisoihin. Lontoon kesäolympialaisissa 1908 hän selviytyi ponnahduslautahypyissä alkulohkostaan jatkoon, mutta karsiutui semifinaalissa loppukilpailusta. Kerroshypyissä hän karsiutui alkulohkossa. Tukholmassa 1912 Wetzell karsiutui alkulohkossa kaikissa kolmessa tapahtumassa.
Wetzell voitti kerroshyppyjen Suomen-mestaruuden vuosina 1908, 1909, 1911 ja 1913 sekä ponnahduslautahyppyjen Suomen-mestaruuden vuosina 1908, 1909, 1912 ja 1913.
Kirkonselkä

Kirkonselkä on Vesijärveen kuuluva selkä, jonka rannalla on Hollolan kirkonkylä. Kirkonselkä on kapean salmen muusta Vesijärvestä erottama vesialue, joka muodostuu kahdesta rehevöityneestä lahdesta, Kirkonlahdesta ja Pyhäniemenlahdesta. Kirkonselällä sijaitsee samanniminen Kutajärven Natura 2000 -alueen osa-alue (luonnonsuojelualue), joka 406 hehtaarin laajuisena on suurin tämän Natura-alueen osa-alueista. Natura-aluerajaukseen eivät kuulu lahden rannalla olevat metsät, vaan ainoastaan vesialue ja rantaluhdat.
Lajisto ja luontotyypit.
Alueen linnustoa on seurattu 1970-luvulta alkaen. Vuoden 2007 pesimälintulaskennassa havaittiin 26 lintulajia, yhteensä 390 lintua. Lahdella pesivät muiden muassa härkälintu, kaulushaikara, laulujoutsen, heinätavi, ruskosuohaukka ja kurki.
Vesikasvisto on rikasta ja siihen sisältyy useita uhanalaisia lajeja. Lajistoon kuuluvat mm. karvalehti, välkevita, pitkälehtivita, poimuvita, sarjarimpi, jouhivita, hentonäkinruoho, silonäkinparta ja notkeanäkinruoho.
Kirkonlahden kasvillisuustyyppejä ovat avoluhdat (saraluhdat, ruoholuhdat ja korteluhdat; yhteensä 3,1 hehtaaria), puustoiset luhdat (pajuluhta, hieskoivuluhta, 3,6 ha), ruokoluhdat (järviruokoluhta ja leveäosmankäämiluhta; 14 ha). Edelleen ruovikot (28 ha), osmankäämiköt (0,1 ha), kortteikot (3,6 ha), kaislikot (4,4 ha), kelluslehtikasvustot (17,6 ha), uposkasvillisuus (7,8 ha) ja pohjalehtikasvillisuus (0,2 ha). Pohjalehtiskuviossa hiekkapohjalla kasvaa mm. lahnaruohoja, raania, nuottaruohoa, ruskoärviää ja rantaluikkaa.
Jerry Lucas

Jerry Ray Lucas (s. 30. maaliskuuta 1940 Middletown, Ohio) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura.
Lucas pelasi yliopistokoripalloa Ohion osavaltionyliopistossa. Samaan aikaan hänen kanssaan pelasivat muun muassa John Havlicek ja Bob Knight, joiden johdolla Ohio pääsi jokaisena Lucasin kautena NCAA:n loppuotteluun. Vuonna 1960 joukkue voitti NCAA-mestaruuden. Hän osallistui NBA:n , jossa Cincinnati Royals varasi hänet alueellisella varausvuorolla (territorial pick). Lucas pelasi seurassa vuodet 1963–1969, joiden aikana hänet valittiin , kuusi kertaa sekä viisi kertaa sarjan . Lokakuussa 1969 hänen pelioikeutensa myytiin San Francisco Warriorsille, jota hän edusti toukokuuhun 1971 asti. Tämän jälkeen Lucas pelasi kolme kautta New York Knicksin paidassa ennen lopettamistaan.
Lucas pelasi olympiakultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa Roomassa 1960.
Läpivalaisu

Läpivalaisu (vanh. fluoroskopia) on vanha, lääketieteellisessä tutkimuksessa käytöstä lähes poistettu tutkimus, jolla saadaan röntgensäteilyä apuna käyttäen kuva sellaisen kohteen sisältä, jota näkyvä valo ei läpäise. Se on röntgentutkimus, jonka tulosta tarkastellaan suoraan fluoresoivalta levyltä. Muu röntgentutkimus perustuu samaan tekniikkaan, mutta se on kohteelle ja etenkin tutkijalle huomattavasti turvallisempi lyhyemmän altistusajan vuoksi. Ultraäänitutkimus on käytännössä syrjäyttänyt sen. Kolmiulotteisia kohteita kuvattaessa sen sijaan on astunut tietokonetomografia.
Nykyisin.
Nykyisin läpivalaisua hyödynnetään muun muassa ruoansulatuskanavan, virtsateiden ja verenkiertoelinten tutkimisessa, mutta myös erilaisten hoitojen ja toimenpiteiden ohjauksessa. Läpivalaisututkimuksessa seurataan tavallisesti varjoaineen kulkua elimistössä. Varjoaine voidaan antaa esimerkiksi ruoansulatuskanavaa tutkittaessa suun tai peräsuolen kautta. Angiografisissa verisuonten läpivalaisututkimuksissa jodia sisältävä varjoaine syötetään katetrin avulla suoraan valtimoon tai laskimoon. 
Läpivalaisututkimuksissa potilaasta otetaan yhden kuvan sijasta läpivalaisulaitteella reaaliaikaista kuvasarjaa. Tämä on hyödyllinen menetelmä erityisesti radiologisissa ja kardiologisissa angiografiatutkimuksissa sekä toimenpideiden ohjauksessa. Läpivalaisututkimukset ovat vähentyneet huomattavasti tietokonetomografian, sekä ultraääni- ja magneettikuvausten yleistettyä. Jopa aiemmin yleiset urogenitaalialueen läpivalaisututkimukset ovat väistyneet uusien kuvantamismenetelmien tieltä, mutta toimenpiteissä läpivalaisua edelleen käytetään. Esimerkiksi Suomessa kaikista lääketieteellisistä röntgentutkimuksista radiologiset ja kardiologiset toimenpiteet ja angiografiatutkimukset kattavat alle 2 % kaikista röntgentutkimuksista. Maailmalla luku vaihtelee 1,3–3,8 %. Keuhkojen röntgenkuvaukset läpivalaisulaitteella saattavat kuitenkin olla vielä melko yleisiä maissa, joissa lääkäreitä on vähemmän väkiluun suhteutettuna kuin länsimaissa tai Japanissa.
Muita käyttötarkoituksia.
Läpivalaisua on käytetty myös elottomien, esimerkiksi arkeologisten ja rakenteilla olevien kohteiden tutkinnassa.
Lakkautuspalkka

Lakkautuspalkka () oli Suomessa järjestelmä, jossa valtion virkamies viran lakkauttamisen yhteydessä siirretään nauttimaan erityistä palkkaa eläkeikään saakka ilman, että siihen liittyy mitään virka- tai työtehtäviä. Lakkautuspalkkaa saava virkamies on edelleen virkasuhteessa valtioon ja se ajanjakso, jolta on maksettu lakkautuspalkkaa, luetaan hyväksi eläkettä määritettäessä. Jos virkamies menee valtion, kunnan, valtion liikeyrityksen tai valtioenemmistöisen yhtiön palvelukseen, lakkautuspalkka voidaan pidättää osin tai kokonaan. Lakkautuspalkka määritettiin viimeksi lakkautuspalkkalaissa (182/1931), joka kumottiin vuonna 1988. Lakkautuspalkkalakia sovellettiin kuitenkin aina vuoden 1992 loppuun saakka.
Myös kirkolle säädettiin lakkautuspalkkalaki vuonna 1949.
Sierra Leone olympialaisissa

Sierra Leone osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Méxicossa 1968. Kaksista seuraavista kisoista se jäi pois, mutta on ollut mukana kaikissa kesäolympialaisissa Moskovasta 1980 lähtien. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Sierra Leone ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet nyrkkeilijä Israel Cole, jaetulla viidennellä sijalla kevyessä keskisarjassa Los Angelesissa 1984 ja yleisurheilija Eunice Barber, viides seitsenottelussa Atlantassa 1996.
Sierra Leonen olympiakomitea perustettiin vuonna 1964.
Anni Lehtonen

Anna (Anni) Lehtonen myöh. Malinen (o.s. Karjalainen; 1866 Vuokkiniemen Vuonninen – kesällä 1943 Arkangeli, Venäjä) oli vienankarjalainen runonlaulaja ja perinteentaitaja. Hän hallitsi tuhansia säkeitä loitsuja, itkuvirsiä, eeppisiä runoja, sananlaskuja ja muuta suullista perinnettä. 
Lehtosen vanhemmat olivat Siitari (Sidor) Simananpoika Karjalainen (Bogdanov) ja Okahvie (Agafia) Vasilintytär Malinen. Hänen noin vuonna 1905 kuollut puolisonsa oli nimeltään Kliimo (Kliment) Ivaninpoika Lettijev (Lehtonen). Anni Lehtonen kuului äitinsä puolelta tunnettuun tietäjä- ja laulajasukuun, jonka jäseniä olivat muun muassa hänen setänsä Lonkan Martiska ja isoisoisänsä Ontrei Malinen. Lehtonen jäi leskeksi ja monen lapsen yksinhuoltajaksi noin vuonna 1905 ja kova kohtalo teki hänestä itkuvirsien esittäjän. Silti ei tiedetty hänen säilyttäneen paljon muutakin kansanperinnettä. Samuli Paulaharju keräsi häneltä 1911–1916 noin 450 kansanrunoa ja loitsua sekä peräti noin 8 000 sananlaskun lisäksi taikoja ja itkuvirsiä. Lehtoselta taltioitu aineisto onkin laajimpia Larin Parasken jälkeen ja siihen sisältyy huomattava noin 250 loitsun kokoelma. Loitsuista oli aikoinaan käsitys, että vain lähinnä miehet osasivat niitä.
Lehtonen avioitui myöhemmin vuoden 1921 tienoilla Hotatta (Feodot) Ivanov Malisen kanssa, jonka kanssa hän muutti Venäjän vallankumouksen tieltä Suomen puolelle, Puolangalle 1920-luvun alussa. Vienan Karjalaan he palasivat vuoden 1925 lopussa. Kalevalan Kommunisti -lehden toimittaja Darja Sahtarina kirjoitti henkilökohtaisesti tuntemansa pariskunnan myöhemmistä vaiheista Punalippu-lehdessä: "Raskas elämä oli jättänyt naiseen jälkensä: viimeisinä vuosinaan Anni valitti päänsärkyä. Hän kuoli kesällä vuonna 1943 ollessaan evakkomatkalla Arkangelin alueen Vilegotskin piirissä. Samalla matkalla sammui myös mainion runotaiturin Hotatta Malisen elämä. Hän kuoli joulukuussa vuonna 1942." Maliset on haudattu Vilegotskin piirin Karataihan kylään. Annin, Kliimon ja Hotatan suku jatkuu nykypäivänä ainakin lapsenlapsissa ja näiden jälkeläisissä Puolangalla, Uhtualla, Kepalla ja Luusalmessa.
Dil Se

Dil Se (suomeksi ”Sydämestä”) on Mani Ratnamin ohjaama intialainen hindinkielinen draamaelokuva vuodelta 1998. Pääosia näyttelevät Shah Rukh Khan, Manisha Koirala ja elokuvadebyyttinsä tekevä Preity Zinta. "Dil Se" on kolmas elokuva Ratnamin ”terrorismitrilogiassa”, "Rojan" (1992) ja "Bombayn" (1995) jälkeen.
Elokuva ei menestynyt kaupallisesti Intiassa, mutta oli suuri menestys ulkomailla, varsinkin länsimaissa asuvan eteläaasialaisen väestön keskuudessa. Se voitti useita palkintoja, kuten NETPAC-palkinnon Berliinin elokuvajuhlilla, kaksi National Film Awards -palkintoa ja kuusi Filmfare Awards -palkintoa. "Dil Se" esitettiin Suomessa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvafestivaaleilla.
Soundtrack.
Elokuvan soundtrackin on säveltänyt A. R. Rahman. Lauluja käännettiin hindistä muillekin intialaisille kielille. ”Chaiyya Chaiyya” -kappaleesta tuli erityisen suosittu, se oli 10 kaikkien aikojen parhaan laulun listalla BBC World Servicen toteuttamassa kansainvälisessä kyselyssä. ”Chaiyya Chaiyya” on kuultu ainakin "Inside Man" -elokuvassa ja "" -televisiosarjassa.
Luciano Bacheta

Akshay Luciano Bacheta (s. 26. huhtikuuta 1990 Romford) on brittiläinen moottoriurheilija. Vuonna 2012 Bacheta voitti FIA Formula Two Championship -sarjan mestaruuden.
Ura.
Bacheta aloitti uransa karting-sarjoissa 13-vuotiaana vuonna 2004. Heti seuraavana vuonna hän siirtyi Ginetta Junior -mestaruussarjaan. Hän voitti kauden aikana kuusi kilpailua ja ajoi eniten paalupaikkoja ja nopeimpia kierroksia. 
Vuonna 2006 Bacheta voitti T Cars -sarjan mestaruuden. Hän tuli myös kolmanneksi FPA-sarjan Autumn Trophy -kisassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi FPA-sarjan kokonaiskilpailussa. 
Vuosina 2008 ja 2009 Bacheta kilpaili Eurocup Formula Renault ja Formula Renault 2.0 -sarjoissa ilman menestystä. Kolmannella Eurocup-kaudellaan vuonna 2010 Bacheta sijoittui toiseksi. Samana vuonna hän ajoi myös muutaman kilpailun Formula BMW -sarjassa. 
Vuonna 2011 Bacheta kilpaili GP3-sarjassa RSC Mücke Motorsport -tallissa. Bacheta ajoi Unkarissa harjoituksissa ulos. Hän lipesi reunavalliin, ja auto lähti hurjaan lentoon ja jäi katolleen kaidetta ja reunavallia vasten. Bacheta ei loukkaantunut. Bacheta keräsi kauden aikana neljä pistettä Britannian kilpailusta. Hänet korvasi Belgian kilpailusta lähtien italialainen Daniel Mancinelli.
Vuonna 2012 Bacheta ajoi Formula 2 -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Hän voitti kauden neljä ensimmäistä kilpailua, jonka jälkeen hän voitti yhden kilpailun Belgian Spassa. Vuonna 2013 Bacheta siirtyi kilpailemaan Auto GP World Series -sarjaan. Hän voitti kauden aikana yhden kilpailun, kunnes hän joutui jättämään loppukauden väliin budjettiongelmien takia.
Marcos Rojo

Faustino Marcos Alberto Rojo (s. 20. maaliskuuta 1990 La Plata) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa argentiinalaista Boca Juniorsia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta voi tarvittaessa pelata myös vasemman laitapuolustajan paikalla.
Seurajoukkueura.
Rojo aloitti ammattilaisuransa vuonna 2008 Estudiantes de La Platassa. Ensimmäisen maalinsa hän teki Argentiinan Primera Divisiónin ottelussa River Platea vastaan toukokuussa 2009. Estudiantes voitti kaudella 2008–2009 Copa Libertadoresin, jossa Rojo tosin pelasi vain minuutin yhdessä ottelussa. Vuonna 2010 hän oli voittamassa Argentiinan-mestaruutta. Hän pelasi Estudiantesissa kaikkiaan 43 Argentiinan pääsarjaottelua vuosina 2008–2010. Ensimmäisen kansainvälisten kilpailujen maalinsa hän teki vuoden 2010 Recopa Sudamericanassa ecuadorilaista LDU Quitoa vastaan.
Vuonna 2011 Rojo siirtyi venäläisseura Spartak Moskovaan kahden miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi vain kahdeksan ottelua Venäjän jalkapalloliigassa ja siirtyi vuonna 2012 portugalilaiseen Sportingiin. Hän pelasi seurassa 48 Primeira Ligan ottelua. 
Hyvin onnistuneiden Brasilian MM-kisojen jälkeen Marcos Rojo siirtyi Manchester Unitediin elokuussa 2014 noin 20 miljoonalla eurolla Sportingista. Kolmella ensimmäisellä United-kaudellaan hän pelasi 22, 16 ja 21 valioliigaottelua. Tämän jälkeen vastuu väheni merkittävästi ja seuraavien kahden ja puolen vuoden aikana hän pelasi yhteensä vain 17 liigaottelua. Hän pelasi neljä ottelua, mukaan lukien finaali, Unitedin voittaessa FA Cupin 2016. Seuraavalla kaudella hän voitti kolme titteliä: FA Community Shieldin, Englannin liigacupin, jossa pelasi viisi ottelua mukaan lukien finaali sekä Eurooppa-liigan, jossa pelasi kymmenen ottelua, mutta oli loukkaantumisen vuoksi sivussa loppuottelusta.
Rojo siirtyi kevätkaudeksi 2020 lainalle vanhaan seuraansa Estudiantesiin. Helmikuussa 2021 hän siirtyi ilmaissiirrolla Boca Juniorsiin.
Maajoukkueura.
Rojo pelasi ensimmäisen ottelunsa Argentiinan maajoukkueessa Portugalia vastaan helmikuussa 2011. Hän pelasi yhden ottelun Copa Américassa 2011. Hän pelasi kuusi ottelua, mukaan lukien finaali, Argentiinan saavuttaessa hopeaa MM-kilpailuissa 2014. Puolivälierästä hän oli sivussa varoitustilin täytyttyä. Alkulohkon ottelussa Nigeriaa vastaan hän teki ensimmäisen maaottelumaalinsa. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua Argentiinan sijoittuessa toiseksi Copa Américassa 2015 ja yhtä vaille kaikki ottelut maan ollessa samassa kilpailussa hopealla jälleen 2016. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kolme ottelua ja teki jälleen maalin Nigeriaa vastaan.
Maaotteluja Rojo on pelannut Argentiinan maajoukkueessa 61 ja niissä hän on tehnyt kolme maalia.
Tərtər (joki)

Tərtər () on Kuran sivujoki Azerbaidžanissa. Sen pituus on 184 kilometriä, valuma-alueen laajuus 2 650 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 22,9 kuutiometriä sekunnissa.
Tərtər saa alkunsa Karabahvuorilta. Alajuoksullaan se virtaa Kuran-Araksin alangolla, jossa sen poikki kulkee Ylä-Karabahin kanava. Suuri osa vedestä käytetään keinokasteluun. Joen varrella on kaksi vesivoimalaitosta sekä Tərtərin ja Bərdən kaupungit. Yläjuoksulla sijaitsee İstisun entinen kylpyläpaikkakunta.
İstisu

İstisu (, ) on entinen kylpyläpaikkakunta Azerbaidžanin Kəlbəcərin piirissä. Se sijaitsee Pienen-Kaukasuksen vuorilla virtaavan Tərtərjoen laaksossa 2200–2400 metrin korkeudessa.
Paikkakunnalla on kuumia kivennäisvesilähteitä, joiden yhteyteen perustetuissa parantoloissa hoidettiin neuvostoaikana muun muassa ruuansulatus- ja aineenvaihduntaelinten sairauksia. Vuonna 1960 İstisu sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan taajamassa oli 800 asukasta. 
Armenialaiset joukot valtasivat taajaman Vuoristo-Karabahin sodan aikana vuonna 1993. Se kuului "Džermadžur"-nimisenä kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Šahumjanin piiriin. Azerbaidžan sai alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.
Nəriman Nərimanov

Nəriman Nəcəf oğlu Nərimanov (; 14. huhtikuuta 1870 Tbilisi – 19. maaliskuuta 1925 Moskova) oli azerbaidžanilainen poliitikko ja kirjailija.
Nəriman Nərimanov syntyi kauppiasperheeseen. Hän valmistui Gorin opettajaseminaarista vuonna 1890 ja Odessan Novorossijskin yliopistosta lääkäriksi vuonna 1908. Hän työskenteli opettajana ja lääkärinä. Vuonna 1905 Nərimanov liittyi sosiaalidemokraattiseen Hümmət-ryhmään. Vuonna 1909 hänet pidätettiin ja karkotettiin Astrahaniin. Vuodesta 1913 lähtien hän teki puoluetyötä Bakussa. Vuonna 1917 Nərimanov toimi Hümmətin puheenjohtajana ja Bakun puoluejärjestön jäsenenä sekä keväällä 1918 Bakun kansankomissaarien neuvoston kaupungintalouden komissaarina. Vuonna 1919 hän työskenteli Moskovassa Neuvosto-Venäjän ulkoasiain kansankomissariaatissa sekä kansallisuusasiain kansankomissaarin sijaisena.
Vuonna 1920 Nərimanovista tuli Azerbaidžanin vallankumouskomitean ja Azerbaidžanin SNT:n kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja. Vuodesta 1922 lähtien hän toimi Taka-Kaukasian SFNT:n liittoneuvoston puheenjohtajana ja yhtenä Neuvostoliiton toimeenpanevan keskuskomitean puheenjohtajista. Nərimanov oli myös VKP(b):n keskuskomitean Kaukasian byroon ja Taka-Kaukasian puoluekomitean jäsen. Vuosina 1923 ja 1924 hän osallistui VKP(b):n edustajainkokouksiin, joissa hänet valittiin puolueen keskuskomitean ehdokasjäseneksi.
Nərimanov perusti Azerbaidžanin ensimmäisen azerinkielisen kansankirjaston, laati oppikirjoja ja toimi kääntäjänä. Hän on kirjoittanut näytelmiä, azerikirjallisuuden ensimmäisen historiallisen tragedian "Nadir şah" (”Nadir- saahi”, 1899), realistisen romaanin "Bahadır və Sona" (”Bahadır ja Sona”, 1896) sekä kaunokirjallisuutta käsitteleviä artikkeleita.
Nəriman Nərimanov on haudattu Punaiselle torille Kremlin muurin viereen. Neuvostoliitossa hänen mukaansa nimettiin hallintopiirejä, paikkakuntia ja muita kohteita.
RusAir

RusAir () on venäläinen tilauslentoa harjoittava lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1994. Yhtiö on lentänyt yksityislentoja ja lentoyhtiöille code share -lentoja. RusAir tarjosi myös kansainvälisiä pelastuslentopalveluja. RusAirin laivasto käsittää kaikkiaan kymmenen lentokonetta.
RusAir on vakuuttanut kaikki lentonsa vähintään 25 miljoonasta ja enintään 100 miljoonasta Yhdysvaltain dollarista.
Historia.
Yhtiö on perustettu 30. marraskuuta 1994 ja aloitti toiminnan saman vuoden aikana. Alkujaan yhtiö tunnettiin nimellä CGI Aero. Yhtiön omistaa Clintondale Aviation. RusLinen Tupolev Tu-134A joutui 47 uhria vaatineeseen onnettomuuteen 20. kesäkuuta 2011. Tutkinnassa onnettomuuden syyksi todettiin miehistön virheellinen toiminta huonoissa sääoloissa.
Heinäkuussa 2011 yhtiön toimilupa jäädytettiin kolmeksi kuukaudeksi. Elokuussa 2011 toimilupa peruutettiin.
Babak Khorramdin

Bābak Khorramdin (myös "Bābak Ḵorramī", , ; noin 798–800 Bilalabad – 838 Samarra) oli abbasidien kalifikuntaa vastustaneen kapinaliikkeen johtaja nykyisen Azerbaidžanin tasavallan ja Iranin alueella. Hän syntyi Iranin Azerbaidžanissa kauppiaan perheeseen. Lapsuudessaan hän työskenteli paimenena, kamelinajajana ja käsityöläisen oppilaana Täbrizissä.
Arabivalloittajia vastaan taistelleiden hurramiittien johtajan Džavidanin kuoleman jälkeen Babakista tuli kapinaliikkeen päällikkö vuonna 816. Talonpojista, käsityöläisistä ja pientilallisista koostuneet kapinalliset vapauttivat hänen johdollaan lähes koko Azerbaidžanin, osia Iranista ja Armenian itäosan. Babakin armeija käsitti suurimmillaan 300 000 sotilasta. Kalifikunnan ja Bysantin solmiman rauhan jälkeen arabit pystyivät keskittymään kapinan kukistamiseen, ja vuonna 833 Babakin armeija kärsi murskatappion kalifi Mutasimin joukoille Hamadanin kaupungin luona. Syksyllä 837 arabit valtasivat kapinallisten viimeisen linnoituksen Badzin ja vangitsivat Babakin, joka teloitettiin kalifikunnan pääkaupungissa Samarrassa. Tappiosta huolimatta Babakin kapina heikensi kalifikuntaa ja nopeutti sen hajoamista. Nykyään häntä pidetään Azerbaidžanin ja osittain myös Iranin kansallissankarina.
Məşədi Əzizbəyov

Məşədi Əzim bəy oğlu Əzizbəyov (; 18. tammikuuta 1876 Baku – 20. syyskuuta 1918) oli azerbaidžanilainen bolševikki ja vallankumousjohtaja.
Məşədi Əzizbəyov syntyi muurarin perheeseen. Hän valmistui Bakun reaaliopistosta ja vuonna 1908 Pietarin teknologisesta instituutista. Jo opiskeluaikanaan vuonna 1898 Əzizbəyov liittyi sosiaalidemokraatteihin.
Vuosien 1905–1907 vallankumouksen aikana Əzizbəyovista tuli yksi sosiaalidemokraattisen Hümmət-ryhmän johtajista. Vuonna 1910 hänet valittiin Bakun kaupunginduuman jäseneksi. Əzizbəyov toimi Nicat (”Pelastus”) -kulttuuriseuran varapuheenjohtajana, levitti vallankumousaatetta azerisivistyneistön keskuuteen ja oli yksi Bakun lakkoliikkeen organisaattoreista vuosina 1913–1914. Syyskuussa 1917 hän johti Bakun öljy- ja tehdastyöläisten yleislakkoa.
Vuosina 1917–1918 Əzizbəyov osallistui neuvostovallan pystyttämiseen Bakussa sekä Müsavatin järjestämän kapinan kukistamiseen. Hän oli Bakun kansankomissaarien neuvoston jäsen ja sisäasiain varakansankomissaari sekä Bakun kihlakunnan talonpoikaisedustajien neuvoston toimeenpanevan komitean puheenjohtaja. Turkkilaisten vallattua Bakun hänet ammuttiin yhtenä Bakun komissaareista.
Neuvostoaikana Əzizbəyovin nimeä kantoi yksi Bakun kaupunkipiireistä, yksi Armenian SNT:n piireistä sekä jälkimmäisen keskustaajama.
Mincivan

Mincivan (, ) on taajama Azerbaidžanin Zəngilanin piirissä. Se sijaitsee Araksjoen rannalla.
Mincivanista tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1959. Neuvostoaikana siellä oli Bakun ja Jerevanin välisen rautatien asema, josta haarautui sivurata Kapaniin. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan taajamassa oli 5 500 asukasta.
Armenialaiset joukot valtasivat Mincivanin 1990-luvulla Vuoristo-Karabahin sodan aikana. Se kuului kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Qašataghin piiriin nimellä "Midžnavan". Vuonna 2005 siellä oli 300 asukasta. Azerbaidžan valtasi alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.
Thorpe Park

Thorpe Park on Chertseyssä sijaitseva huvipuisto, joka sijaitsee noin 50 kilometrin päässä Lontoon keskustasta.
Thorpe Park avattiin vuonna 1979.
Liivinmaan kuvernementti

Liivinmaan kuvernementti (, , , ) oli vuosina 1721–1917 Venäjän keisarikunnan hallintoalue (kuvernementti), joka käsitti nykyisen Etelä-Viron sekä Pohjois- ja Keski-Latvian. Liivinmaan kuvernementti oli yksi Venäjän kolmesta Itämerenmaakunnasta.
Ennen suurta Pohjan sotaa Liivinmaan alue jakautui Ruotsin (Liivinmaan kuvernementti) ja Puolan (Puolan Liivinmaa) kesken. Suuressa Pohjan sodassa Ruotsi ja Puola menettivät alueen Venäjälle jo vuonna 1710, mutta alueen hallinnan siirtyminen vahvistettiin vasta vuonna 1721 Uudenkaupungin rauhassa. Ruotsin hallintojärjestelmä jäi alueella voimaan, samoin baltiansaksalaisen aateliston erioikeudet ja luterilaisuus. Venäläistämiskausi alkoi 1880-luvulla, jolloin venäjän kieli julistettiin ainoaksi viralliseksi kieleksi ja maalaisväestöä koetettiin käännyttää ortodoksiseen uskoon.
Kuvernementin pääkaupunki oli Riika, ja kuvernementin nimi oli aluksi Riian kuvernementti vuosina 1712–1796. Tarton kihlakunta kuului Pietarin kuvernementin alaisuuteen vuosina 1713–1722, ennen kuin se liitettiin Liivinmaan kuvernementtiin.
Liivinmaan kuvermenentti käsitti yhdeksän kihlakuntaa (, , ) eli ujestia. Kihlakunnista ja niiden hallintokeskuksista venäjän kielessä käytetyt nimet perustuivat näiden saksankielisiin paikannimiin. Edellä olevassa luettelossa on käytetty kaupunkien nykyisiä nimiä. Suluissa ovat kihlakuntien hallintokeskukset:
Liivinmaan kuvernementin pohjoisosat yhdistettiin kansallisin perustein Vironmaan kuvernementtiin 12. huhtikuuta 1917, ja alueen nimeksi tuli Viron autonominen kuvernementti. Alue julistautui itsenäiseksi 23. päivänä helmikuuta 1918.
&lt;br clear=left&gt;
Kuurinmaan kuvernementti

Kuurinmaan kuvernementti (, , ) oli vuosina 1795–1918 Venäjän keisarikunnan hallintoalue (kuvernementti). Kuurinmaan kuvernementti oli yksi keisarikunnan kolmesta Baltian alueen Itämerenmaakunnasta. Se kattoi entisen Kuurinmaan ja Semgallian herttuakunnan, joka muodostui Kuurinmaasta ja Zemgalesta eli Väinäjoen eteläpuolisesta osasta Latviaa. Kuvernementin pääkaupunki oli Mitau (nykyiseltä nimeltään Jelgava). Nykyään kuvernementin entinen alue kuuluu pääosin Latviaan.
Kuurinmaan kuvernementin alue siirtyi Venäjän haltuun Puolan kolmannen jaon jälkeen 1795, kun Puola-Liettua (Rzeczpospolita) oli ryhtynyt vastustamaan Venäjän armeijan läsnäoloa Puolassa mutta hävinnyt kapinan.
Venäjän vallan aikana aluetta hallitsi autonomisesti baltiansaksalainen aatelisto 1800-luvun loppupuolelle saakka. 
Ensimmäisen maailmansodan aikana Kuurinmaan kuvernementin alue siirtyi Saksan hallintaan, ja Brest-Litovskin rauhassa Venäjä luopui alueesta virallisesti. Latvia julistautui itsenäiseksi marraskuussa 1918.
Kuurinmaan kuvernementti jakautui kymmeneen kihlakuntaan eli ujestiin. Suluissa ovat kihlakuntien samannimiset hallintokeskukset.
Venäjän kielessä kihlakunnista käytettiin saksankielisiin paikannimiin pohjautuvia nimimuotoja, mutta yllä olevat nimet ovat nykyään käytössä olevia kaupunkien latviankielisiä paikannimiä.
Sirkka Aura

Sirkka Aura (s. 1942 Pori) on suomalainen yritysjohtaja ja kirjailija, koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Aura toimi Invest in Finlandin toimitusjohtajana 1999–2005. Hän oli Postipankissa monissa tehtävissä vuosina 1987–1999, viimeisimpänä pankinjohtajana. Hän oli Postipankin New Yorkin konttorin vice president vuosina 1995–1997. Ennen pankkiuraa Aura toimi Martela-konsernissa, Stockmann-Ornossa, tutkijana Rautaruukissa ja Suomen Teollisuusliitossa sekä assistenttina Helsingin kauppakorkeakoulussa.
Auran aikana Invest in Finland vakiinnutti asemansa merkittävänä elinkeinoelämän toimijana. Aura puhui kotimaassa ulkomaisten investointien merkityksestä kansainvälisen liiketoimintaosaamisen lisäämisessä ja esitteli ulkomailla Suomea investointikohteena. 
Sirkka Auran esikoisromaani "Valheita Manhattanilla" julkaistiin kesällä 2012. New York -sarja jatkui romaanilla "Amerikan aika". Auran kolmas teos "Viisisataa kiloa" vuodelta 2015 on kokoelma tarinoita. "Jokainen kirjoitettu sana, Bisnesnaisen päiväkirja 1984-2005" vuodelta 2016 on autenttista päiväkirjatekstiä.
Alueellinen suurvalta

Kansainvälisessä politiikassa alueellinen suurvalta tarkoittaa valtiota, joka pystyy käyttämään valtaa maantieteellisen alueen sisällä.
Ominaisuudet.
Alueelliset suurvallat määrittelevät maantieteellisen alueen polariteetin. Tyypillisesti alueellisista valtaa käyttävillä valtioilla on alueen kannalta tärkeitä ominaisuuksia, mutta joiden maailmanlaajuinen merkitys on pieni.
Nykyiset alueelliset vallat.
Alla on lueteltuna ne valtiot, jotka kansainvälisen politiikan tutkijat tai muut asiantuntijat ovat luokitelleet alueellisiksi suurvaltioiksi. Valtiot täyttävät jossain määrin alueellisen vallan kriteerit. Asiantuntijoiden joukossa on kuitenkin eriäviä näkemyksiä.
Käytöshäiriö

Käytöshäiriöllä (, CD) tarkoitetaan toistuvaa ja itsepintaista ja muiden oikeuksia ja ikäryhmän tärkeitä sosiaalisia normeja rikkovaa käyttäytymismallia.
Suomessa kliinisessä käytössä olevassa ICD-10-tautiluokituksessa käytöshäiriön eri muodot ovat: perheen sisäinen, epäsosiaalinen, sosiaalinen ja masennusoireinen käytöshäiriö, uhmakkuushäiriö sekä hyperkineettisten häiriöiden ryhmään kuuluva hyperkineettinen käytöshäiriö.
Uhmakkuushäiriön diagnostiset kriteerit sisältyvät käytöshäiriön kriteereihin, mutta sitä pidetään käytöshäiriön lievempänä muotona tai käytöshäiriön esiasteena. Käytöshäiriön diagnoosin edellytyksenä on myös käyttäytymismallin pitkäaikaisuus, vähintään kuusi kuukautta tai enemmän.
Toisaalta on muistettava erottaa varsinaisesta käytöshäiriöstä sekä tytöillä että pojilla normaalin nuoruusiän kapinakehitysvaihe, johon liittyy lieviä käytöshäiriöoireita nuoruusiän aikana, mutta aikuisuudessa nämä nuoret palaat normatiiviselle kehitystielle.
Useimmissa tieteellisissä tutkimuksissa käytöshäiriön diagnostisoinnissa on käytetty DSM-IV:n mukaisia diagnostisia kriteereitä, jossa diagnoosi arvioidaan 15 eri oireen perusteella ja käytöshäiriö sekä uhmakkuushäiriö ovat omina diagnooseinaan.
Yleisyys.
Käytöshäiriö on yksi yleisimpiä lastenpsykiatrisia häiriöitä. Hoitoon lähettämisen syynä käytösongelmat ovat molemmilla sukupuolilla kaikkein yleisimpiä ja käytöshäiriö on nuoruusikäisten tyttöjen toiseksi yleisin psykiatrinen häiriö. Kouluikäisten keskuudessa käytöshäiriöitä on tutkimusten mukaan arviolta 3–8 prosentilla oppilaista. 
Poikien käytöshäiriö on lapsuusiässä noin neljä kertaa ja nuoruusiässä noin kaksi kertaa yleisempi kuin tyttöjen. Käytöshäiriötä esiintyy pojista 3–5 prosentilla lapsuusiässä ja noin 6–8 prosentilla nuoruusiässä.
Amerikkalaistutkimuksen mukaan käytöshäiriön diagnostiset kriteerit täyttyvät jossain elämän vaiheessa miehistä 12 %:lla ja naisista 7 %:lla.
Ulkomaalaisten epidemiologisten tutkimusten perusteella 1–5 prosentilla 10–13-vuotiaista ja 3–8 prosentilla 14–16-vuotiaista tytöistä on käytöshäiriö. Poikien vastaavat osuudet ovat 3–13 % ja 4–14 %. Uhmakkuushäiriön esiintyvyys tytöillä oli 1,4 % ja pojilla 3,2 %.
Käytöshäiriön diagnostiset kriteerit.
Käytöshäiriön diagnostiset kriteerit (ICD-10)
Käytöshäiriön alaryhmien lisäksi häiriöstä tulisi kuvailla kolme dimensiota:
a. lievä: diagnoosiin vaadittavien oireiden lisäksi korkeintaan muutamia oireita ja vähäistä haittaa muille
b. keskivaikea: oireiden määrä vaihtelee ja häiriöt vaihtelevat lievistä keskivaikeisiin
c. vaikea: diagnoosiin vaadittavien oireiden lisäksi useita oireita, tai huomattavaa haittaa muille.
Toistuva ja pitkäaikainen käytösmalli. Tällöin lapsi tai nuori rikkoo toisten perusoikeuksia tai iänmukaisen sosiaalisen käyttäytymisen perusnormeja tai -sääntöjä. Kesto vähintään kuusi kuukautta, jolloin lapsella tai nuorella on muutamia seuraavista oireista:
Vaikkei alkamisikää tarvitse mainita, on suositeltavaa, että se rekisteröidään sairauskertomukseen:
Kuparonvirran lossi

Kuparonvirran lossi on lossi Hirvensalossa, Mikkelin Anttolassa. Se yhdistää toisiinsa Hirvensalon ja Maljalantien. Lossisalmi on pituudeltaan 235 m. Kuparonvirran lossin, kuten miltei kaikki muutkin Suomen lossit, omistaa Finferries Oy. 
Lossille mahtuu yhteensä kymmenen autoa. Suurin sallittu kuorma on 44 tonnia ja lossin kuivapaino 72 tonnia. Lossi on rakennettu Parkano Oy:n konepajalla Parkanossa vuonna 1972.
Liikennöintiajat.
Kuparonvirran lossi liikennöi:
Bryan Vera

Bryan Lee Vera (s. 28. joulukuuta 1981) on yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä. Hän on esiintynyt "Contender – Haastaja" -tositelevisiosarjan kolmannella kaudella.
Ura.
Vera aloitti uransa Texasissa, jossa hän asuu. Hän voitti uransa ensimmäiset 14 ottelua, joista hän voitti muun muassa IBA-liiton Intercontinental-vyön ja Texasin mestaruusvyön.
Contender – Haastaja.
Bryan Vera osallistui Haastajan kolmannelle kaudelle. Mukaan hän pääsi tilastolla 14(9)-0-0.
Ensimmäisessä ottelussa hän kohtasi amatöörikehissä kohtaamansa Jaidon Codringtonin. Vera kantoi kaunaa kyseisestä tyrmäystappiosta. Ottelu päättyi Veran tappioon, kun Codrington tyrmäsi hänet toisessa erässä. Vera poistui ohjelmasta uransa ensimmäisen tappionsa kera.
Uran jatko.
Haastajan finaaleissa Vera kohtasi entisen joukkuetoverinsa Max Alexanderin illan aloitusottelussa. Vera vei yksimielisen pistevoiton Alexanderista.
Veran suosio nousi hänen tyrmättyään tuolloin voittamattoman Andy Leen (15(12)-0-0). Vera tipahti kanveesiin ensimmäisessä erässä, mutta onnistui tyrmäämään Leen ottelun 7. erässä.
Vera koki tappiot James Kirklandia, Craig McEwania ja Isaac Rodriguezia vastaan.
Kolmannen erän tyrmäysvoitto Sebastien Demersiä vastaan palautti Veran uran raiteilleen. Ura koki uuden pysähdyksen, kun Maksym Bursak voitti Veran yksimielisin pistein Ukrainassa.
Vera palautti uransa jälleen raiteilleen voittaessaan Haastajan ensimmäisen tuotantokauden voittajan, sekä entisen WBC-liiton maailmanmestarin Sergio Moran.Vera voitti ottelun täpärästi pistein 96-94, 96-94 ja 94-96. Vera otti myös helpon voiton Eloy Suarezia vastaan tyrmäten tämän 8. erässä.
Veran seuraava isonluokan ottelu oli Andy Lee'tä vastaan. Tämä uusinta-ottelu päättyi Leen yksimieliseen pistevoittoon.
Vera otti paluuottelussaan voiton Taronze Washingtonista pistein ja kohtasi uudelleen Sergio Moran, ottaen toisen täpärän pistevoiton entisestä maailmanmestarista. Tästä ottelusta Vera voitti WBO NABO-mestarivyön.
Padmanabhaswamyn temppeli

Sri Padmanabhaswamyn temppeli () on hindutemppeli, joka on omistettu Vishnu-jumalalle. Se sijaitsee Thiruvananthapuramin kaupungissa Keralan osavaltiossa Etelä-Intiassa.
Temppelin holveissa säilytetään omaisuuksien arvosta kultaa, hopeaa ja jalokivia. Legendan mukaan Travancoren hallitsijasuvun ensimmäinen hallitsija toi omaisuutensa temppeliin jumalan jalkojen juureen, ja hänen seuraajansa tallettivat sinne varoja pahan päivän varalle suojaan brittihallitsijoilta.
Vuoden 2012 alkupuolella viisi holvia avattiin, ja niiden sisällön arvoksi arvioitiin 900 miljardia rupeaa (noin 15 miljardia euroa). Kuudes holvi säilytetään avaamatta, kunnes muiden sisältö on inventoitu ja kuvattu. Keralan osavaltio tai paikallinen hallitsijasuku eivät ole vaatineet aarretta itselleen, vaan sanovat sen kuuluvan temppelille ja sen jumalille.
Korpraali McB

Korpraali McB ("The Beguiled", suomeksi myös nimellä "Korpraali John McB") on Don Siegelin ohjaama, vuonna 1971 ensi-iltansa saanut elokuva. Sen pääosaa esittää Clint Eastwood.
Juoni.
Elokuva sijoittuu Yhdysvaltain sisällissodan viimeisiin vuosiin. Pohjoisvaltioiden sotilas John McBurney (Clint Eastwood) on haavoittunut taistelussa, ja nuori koulutyttö pelastaa hänet varmalta kuolemalta. Korpraali McBurney päätyy toipumaan vammoistaan louisianalaiseen tyttöjen sisäoppilaitokseen, joka sijaitsee vihollisen selustassa eristyksissä asutuksesta. Koulun oppilaat ja opettaja (Geraldine Page) suhtautuvat tulokkaaseen aluksi hyvin ennakkoluuloisesti, mutta päättävät kuitenkin säälistä olla luovuttamatta häntä etelävaltioiden joukoille. Alun uteliaisuuden jälkeen komean korpraalin huomiosta taistellaan, ja mustasukkaisuus astuu kuvaan.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen sanoo elokuvan tutkivan miehen ja naisen välisiä suhteita ja pasifismia kiinnostavasti, vaikka tapahtumia on vähän. Hän antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Hrísey

Hrísey on saari Islannin pohjoisrannikolla. Se sijaitsee noin 35 kilometriä Akureyrin taajamasta pohjoiseen. Ennen vuotta 2004 saari muodosti oman kuntansa, mutta nykyään se kuuluu Akureyriin. Saaren kokonaispinta-ala on noin 7,7 neliökilometriä, pituudeltaan saari on noin 7 kilometriä pitkä ja leveimmältä kohdaltaan noin 2,5 kilometriä leveä. Se on varsin tasainen, korkein kohta on 110 metriä merenpinnasta. Vuonna 2019 saaren suurimmassa asutuskeskuksessa, Hríseyssä, asui 167 asukasta.
Hrísey on ollut asuttuna melkein yhtä kauan kuin Islanti, ja se mainitaan vanhoissa saagoissa. Kauppa ja kalastus ovat olleet sen pääelinkeinot alusta asti. 1800-luvulla norjalaiset ja ruotsalaiset perustivat sinne sillinsuolaustehtaan, mikä toi lisää työpaikkoja. Saarelaiset perustivat myös omia kalankäsittelytehtaitaan. Ylikalastus verotti kalakantoja, ja viimeinen pakastamo sulki ovensa vuonna 1999.