tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ida Sargent

Ida Sargent (s. 25. tammikuuta 1988) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Sargent kilpaili ensimmäisen kerran Jällivaaran viestissä marraskuussa 2010. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän kilpaili ensimmäisen kerran helmikuussa 2011 Drammenissa. Maailmancupin pisteille Sargent pääsi ensimmäisen kerran Roglassa joulukuussa 2011 oltuaan sprintissä 25:s. Maailmancupissa Sargent on ollut palkintopallilla kerran sijoittuessaan kolmanneksi perinteisen hiihtotavan sprintissä Pyeonchangissa helmikuussa 2017.
Sotšin olympialaisissa 2014 Sargent oli vapaan hiihtotavan sprintissä 19:s ja 10 kilometrin perinteisellä 34:s. Hiihdon maailmanmestaruuskilpailuihin Sargent on osallistunut neljä kertaa. Hänen paras saavutuksensa on 24:s sija Lahden MM-kilpailujen vapaan hiihtotavan sprintissä.
Sargent lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2019.
Suomen kunniapääkonsulaatti Göteborgissa

Suomen kunniapääkonsulaatti Göteborgissa edusti Suomea Länsi-Ruotsissa. Kunniapääkonsulaatin toimialueeseen kuuluivat Göteborg, Malmö ja Lund.
Kunniapääkonsulaatti suljettiin kesällä 2021, koska sillä ei ulkoministeriön mukaan ollut tarpeeksi asiakkaita.
Historia.
Suomen ensimmäinen konsuli Göteborgiin nimettiin 12. marraskuuta 1919. Konsuliksi valittiin Algot Friman viiden halukkaan joukosta. Göteborgin-konsulaatin tehtävät painottuivat alussa merimiesten passiasioiden hoitamiseen, kauppaan, kulttuuriin ja Suomen tunnetuksi tekemiseen. Apunaan hänellä oli sihteerinä Elsa Lantto ja myöhemmin varakonsuli Otto Lesslie. Joulukuussa 1926 Friman erosi ja hänen tilalleen tuli Vidar Olburs. Hänen kuoltuaan syyskuussa 1931 konsuliksi tuli entinen varakonsuli Otto Lesslie, joka puolestaan kuoli kesäkuussa 1936. Lessilien seuraajana toimi laivanvarustaja William Kjellberg 4. marraskuuta 1936 alkaen.
Talvisodan aikana konsulaatin merkitys kasvoi erityisesti laiva- ja merimiesasioissa. Kjellberg erotettiin vuonna 1942. Samalla konsulaatti nostettiin pääkonsulaatiksi. Pääkonsulina toimi 1. lokakuuta 1942 alkaen P. J. Hynninen ja hänen jälkeensä Hugo Valvanne ja Ragnar Numelin. 
Vuonna 1947 luovuttiin pääkonsulista ja siirryttiin kunniapääkonsuliin, jollaiseksi valittiin aiemmin erotettu Kjellberg. Varakonsuli oli Heikki Hannikainen. Kjellberg pyysi eroa tehtävistään helmikuussa 1949 ja häntä seurari karrieerikonsuli Lauri Hjelt. Säästösyistä vuoden 1950 lopulla luovuttiin palkastusta päänkonsulista ja siirryttiin maailmansotien väliseen malliin, jossa tehtäviä hoiti henkilö oman töidensä ohella, ensin Lars Hill-Lindquist ja sitten Gustaf Ågren. 1. marraskuuta 1959 kunniapääkonsulaattiin lähetettiin Suomesta varakonsuliksi Martti Harju, ja vuonna 1961 palkattiin toimistoapulainen työmäärän kasvamisen vuoksi. Lisätöitä aiheuttivat ennen muuta suomalaisten siirtolaisten asiat.
Vuonna 1973 konsulaatin statusta nostettiin ja siitä tuli taas pääkonsulaatti ja sinne lähetettiin Suomesta 1.3.1973 pääkonsuli Erik Hellqvist. Vuonna 2001 pääkonsulaatti muutettiin konsulaatiksi, jota johti konsuli. Elokuussa 2011 konsulaatti muutettiin taas kunniapääkonsulaatiksi ja kunniapääkonsulina toimi Heli van der Valk.
Laurin Zilliacus

Laurin Zilliacus (4. lokakuuta 1895 Jokohama, Japani – 9. heinäkuuta 1959 Porvoo) oli suomalainen rehtori, pedagogi ja kirjailija.
Laurin Zilliacuksen isä oli itsenäisyysaktivisti Konni Zilliacus ja vanhempi veli Englannin Työväenpuolueen poliitikko Konni Zilliacus nuorempi. Laurin Zilliacus valmistui insinööriksi Yhdysvalloissa ja toimi sitten opettajana Englannissa ja Suomessa. 
Vuonna 1928 Laurin Zilliacus perusti Helsinkiin Tölö Svenska Samskola -nimisen yhteiskoulun jota alettiin kutsua myös "Zilliacuksen kouluksi (Zillen)". Zilliacus toimi koulun rehtorina 1928–1940 ja hän otti siellä käyttöön uusia Englannissa omaksumiaan opetusmenetelmiä. Ensimmäiset ylioppilaat koulusta valmistuivat 1937.
Talvisodan aikana Zilliacus oli puolustusvoimain palveluksessa vastaten ulkomaille suunnatusta tiedotuksesta. Vuonna 1941 hän julkaisi kirjan "Ett folk – en front" (suom. "Yksi kansa, yksi rintama") jossa kuvattiin talvisodan aikaisen kotirintaman tunnelmia. Jatkosodan aikana Zilliacus siirtyi rauhanoppositioon ja hän julkaisi vuosina 1942–1943 Ruotsissa nimimerkillä "Erkki Järvinen" sotapolitiikkaa arvostelleet teokset "Vi vill inte kvävas" ja "Vid årskiftet". Zilliacus kuului myös ns. kolmenkymmenenkolmen kirjelmän laatijaryhmään.
Sodan jälkeen Zilliacus siirtyi YK:n palvelukseen toimien koulusuunnittelijana. Hän kirjoitti muun muassa postilaitoksen kehitystä Euroopassa ja Yhdysvalloissa kuvanneen kirjan "From pillar to post: The troubled history of the mail".
Laurin Zilliacus oli Melbournen yliopiston kunniatohtori.
Teoksia.
Nimimerkillä "Erkki Järvinen":
Suomen riistakeskus

Suomen riistakeskus on riistatalouteen keskittyvä itsenäinen julkisoikeudellinen laitos, joka toimii maa- ja metsätalousministeriön hallinnonalalla. Suomen riistakeskus on osa julkista riistakonsernia.
Suomen riistakeskuksella on julkisia hallintotehtäviä, kuten riistaeläinten pyyntilupien myöntäminen, sekä muita riistataloutta ja -politiikkaa edistäviä tehtäviä, kuten riistanhoitoyhdistysten toiminnan tukeminen ja riistanhoidon hyvien käytäntöjen vahvistaminen. Riistakeskuksen tehtävät määritellään riistahallintolaissa. Riistakeskus tarjoaa tietoa metsästyksestä muun muassa julkaisemalla "Metsästäjä"-lehteä.
Suomen riistakeskus on perustettu vuonna 2011. Samalla lakkautettiin Metsästäjäin keskusjärjestö ja riistanhoitopiirit. Riistakeskuksella on keskustoimisto Helsingin Tapanilassa sekä 15 aluetoimistoa eri puolilla Suomea. Riistapolitiikan strategiaa tukee valtakunnallinen riistaneuvosto ja riistakeskuksessa ylintä päätösvaltaa käyttää hallitus. 
Suomen riistakeskus on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun valmiusjärjestö.
Edvin Sundquist

Johan Edvin Sundquist (9. syyskuuta 1885 Sulva – 15. maaliskuuta 1962 Vaasa) oli suomalainen toimittaja ja lehdenkustantaja.
Edvin Sundquistin vanhemmat olivat merimies Erik Sundquist ja Anna Ingman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1906 ja opiskeli yliopistossa vuoteen 1908 saakka. Sundquist oli vuodesta 1906 Vaasassa ilmestyneen Vasabladet-lehden palveluksessa. Vuonna 1912 hän osti lehden yhdessä liikekumppaninsa kanssa ja hoiti sitä avoimena yhtiönä vuoteen 1941 jolloin lehtiyhtiöstä muodostettiin osakeyhtiö. Hän oli Vasabladetin päätoimittajana vuodesta 1913 lähtien. 
Sundquist toimi jääkäriliikkeessä ja hän oli Vaasan etappipäällikkönä. Venäläiset pidättivät hänet 15. toukokuuta 1916 mutta hän onnistui pakenemaan Ruotsiin oltuaan kuuden viikon ajan vangittuna Vaasan lääninvankilassa. Sundquist oli sitten 1916–1918 työssä Aftonbladet-lehden ulkomaanosastolla Tukholmassa kunnes hän palasi Suomeen talvella 1918.
Sananvapauden ja demokratian puolestapuhujana sekä Lapuan liikkeen vastustajana tunnettu Sundquist tuomittiin kaksi kertaa vankeusrangaistukseen Vasabladet-lehdessä julkaistuista kirjoituksista. Vuonna 1916 hänet tuomittiin majesteettirikoksesta ja vuonna 1939 Adolf Hitlerin 50-vuotispäivän yhteydessä julkaistusta tätä arvostelleesta artikkelista. Vasabladetissa oli 20. huhtikuuta 1939 julkaistu kirjoitus "Sagolik karriär", jossa oli kirjoitettu valtakunnanjohtaja Hitleristä tavalla, jota Saksan lähetystö piti valtakunnanjohtajan kunniaa loukkaavana. Artikkelin seurauksena Saksa lähetti Suomelle suullisen nootin Hitlerin kunnian loukkaamisesta ja Sundquist haastettiin oikeuteen. Hän sai alemmassa oikeusasteessa vapauttavan tuomion mutta Vaasan hovioikeus tuomitsi hänet heinäkuussa 1940 10 kuukaudeksi vankeuteen.
Sundquist oli Ruotsalaisen Pohjanmaan nuorisoliiton puheenjohtajana 1910–1916 ja 1921–1924. Hän oli ruotsalaisen kansanpuolueen Vaasan läänin eteläisen vaalipiirin piirihallituksen puheenjohtajana eri vuosina ja oli puolueen lisätyn keskushallituksen jäsenenä vuodesta 1916 alkaen.
Sundquist kuului jatkosodan aikana 1943 Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajiin.
HMS Grimsby (U16)

HMS Grimsby (viirinumerot U16 ja L16) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Grimsby-luokan sluuppi toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. marraskuuta 1932 vuoden 1931 laivasto-ohjelmassa Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 23. tammikuuta 1932. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1933 kumminaan rouva Forbes ja valmistui 17. toukokuuta 1934.
Palvelus.
Alus upposi 25. toukokuuta 1941 Tobrukin pohjoispuolella ilmahyökkäyksessä.
Kyyhkyhapero

Kyyhkyhapero ("Russula cyanoxantha") on haperoiden sukuun kuuluva sieni.
Ulkonäkö ja koko.
Kyyhkyhaperon lakki on väriltään violetti, ruskea tai harmaa, joissakin tapauksissa jopa vihreä. Jalka on valkoinen tai kermanvärinen.
Levinneisyys.
Kyyhkyhaperoa tavataan Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa. Suomessa se on harvinainen, ja sitä on tavattu vain maan etelä- ja lounaisosissa.
Käyttö.
Kyyhkyhaperoa voi käyttää ruokasienenä.
Avosaaren kalliomaalaus

Avosaaren kalliomaalaus sijaitsee Luhangassa, noin 8 kilometriä kirkolta etelään, Keski-Suomessa Päijänteen itärannikolla tiettömän Avosaaren länsirannalla. Avosaari sijaitsee mantereen ja Judinsalon välissä, hieman pohjoisempana kuin Päijänteen länsirannan Pyhänpään kalliomaalaus. Maalaukseen kuuluu vain neljä kuviota . 
Löytyminen ja tutkimus.
Maalauksen on löytänyt Timo Miettinen vuonna 1976. Maalaus sijaitsee Avosaaren länsirannassa saaren keskikohdalla olevan useampimetrisen jyrkän kallion eteläpäässä. Kallio aukeaa länteen Varpusenselän suuntaan, ja jyrkänteen alusta on hyvin kivikkoinen ja hankalakulkuinen. Kohde sijaitsee melko lähellä Viherinkosken maalauksia. 
Vuonna 1996 kävivät Timo Sepänmaa ja Pekka Kivikäs kohteella mittaamassa. Maalaukset olivat 10,46 metriä Päijänteen pinnan yläpuolella. Maalauksiin pääsee käsiksi kalliotasanteelta, joka on noin 9,1 metriä vedenpintaa korkeammalla. Maalauksien korkeusero alimman ja ylimmän punaväriläiskän välillä on 0,85 metriä. 
Maalaukset ovat kivikautiset ja mahdollisesti tyypillistä kampakeraamista kautta. 
Maalaukset.
Maalausalue on pieni, vain noin 75 cm korkea ja 80 cm leveä, ja sisältää vain muutaman kuvion. Kolme hirvieläintä, todennäköisesti hirviä, katsovat vasemmalle, ja niistä vain yksi erottuu selvästi. Se on maalattu paksuksi hirveksi ja sen sisälle on vedetty viivoja, joiden merkitys jää epäselväksi. Ylin hirvi on maalattu täyteisesti. Tällaisia hirviä Suomessa on tämän lisäksi vain Saraakalliolla. Muualla Skandinaviassa sellainen on yleistä. Muut hirveen liittyvät viivat ovat johdattaneet ajatukset veneeseen, jolla on hirvenpääkoriste keulassa. Vaikuttaa siltä, kuin veneessä olisi jokin kyydissä. Muut kaksi hirveä ovat melko pahasti tuhoutuneet.
Ulvilan kihlakunta

Ulvilan kihlakunta () oli Turun ja Porin läänissä sijainnut kihlakunta. Kihlakunta käsitti suuren osan nykyisen Satakunnan maakunnan alueista. Kihlakuntaan kuuluivat lähinnä kaikki Satakunnan rannikkokunnat ja muita rannikon läheisyydessä sijaitsevia kuntia. Ulvilan kihlakunnassa oli juuri ennen toista maailmansotaa 88 194 asukasta (31.12.1939) ja sen maapinta-ala oli 4 007,38 km² (1.1.1938). Väestötiheys oli siten 22,0 asukasta neliökilometriä kohti.
Vuoden 1940 aluejaon mukaan kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Kihlakunnan ulkopuolella oli Porin ja Rauman kaupungit.
Kihlakunnan tuolloisista kunnista Honkilahti ja Hinnerjoki liitettiin myöhemmin Euraan, Porin maalaiskunta ja Ahlainen Porin kaupunkiin, Rauman maalaiskunta Rauman kaupunkiin ja Kullaa Ulvilaan, joka oli jo ennen liitosta muutettu kaupungiksi.
Vuoden 1996 kihlakuntauudistus.
Vuoden 1996 joulukuussa Suomeen muodostettiin uudenlaiset kihlakunnat. Uudessa kihlakuntajaossa vanhan Ulvilan kihlakunnan vuoden 1940 mukainen alue jakautui kolmeen eri kihlakuntaan.
Porin kihlakuntaan ei kuulunut muita kuntia, mutta Kankaanpään kihlakuntaan kuului luettelossa mainittujen lisäksi neljä muuta kuntaa ja Rauman kihlakuntaan yksi muu kunta.
Jorge Luís dos Santos

Jorge Luís dos Santos (s. 23. huhtikuuta 1972 Palhoça) on brasilialainen jalkapalloilija. Suomessa pelatessaan dos Santos käytti pelaajanimeä Santos, mutta myöhemmin hänet tunnettiin nimellä Jorge Luís.
Santos aloitti ammattilaisuransa Omanin pääsarjassa vuosina 1991–1993. Sieltä hän siirtyi takaisin kotikaupunkinsa Florianópolisin Avaí-seuraan. 
Santos saapui Suomeen heinäkuussa 1996 ja edusti Veikkausliigassa loppukauden ajan porilaista FC Jazzia. Hän oli mukana voittamassa seuralle sen toista Suomen-mestaruutta.
Suomesta lähtönsä jälkeen Santos oli muun muassa Portugalin Primeira Ligan Campomaiorensen joukkueessa kaudella 1997–1998, mutta ei pelannut yhtään ottelua. Kaudella 2001–2002 hän edusti Hongkongin pääsarjassa Happy Valley AA -seuraa. Santos lopetti uransa Portugalin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla vuonna 2004.
1492 – paratiisin valloitus

1492 – paratiisin valloitus (engl. "1492: Conquest of Paradise") on vuonna 1992 valmistunut Ridley Scottin ohjaama elokuva, joka kertoo Kristoffer Kolumbuksesta ja Amerikan mantereen löytymisestä. Elokuva julkaistiin vuonna, jona tuli kuluneeksi 500 vuotta Kolumbuksen matkoista ja "uuden maailman" löytymisestä. Elokuvan pääosan näytteli ranskalainen Gérard Depardieu.
Elokuvan sävelsi Vangelis.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää Depardieutä vääränä valintana Kolumbuksen rooliin ja elokuvaa hengettömänä spektaakkelina, pettymyksenä taitavalta Ridley Scottilta. Häneltä "1492" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Damian Kulash

Damian Kulash (s. 7. lokakuuta 1975) on yhdysvaltalaisen OK Go -yhtyeen laulaja ja kitaristi.
Kulashin sisko Trish Sie on Grammy-palkittu koreografi ja ohjaaja.
Juniors Riika

Juniors Riika oli latvialainen jääkiekkojoukkue. Se oli toiminnassa 1993–2000 ja pelasi Itä-Euroopan jääkiekkoliigassa ja Latvian pääsarjassa. Seuran parhaat sijoitukset olivat Itä-Euroopan mestaruus 1997 ja sitä edeltänyt hopea 1996.
Juniors Riika perustettiin 1993, jolloin se osallistui Latvian pääsarjaan. Riian Dinamon ajauduttua konkurssiin vuonna 1995 Juniors otti seuran rippeet hallintaansa ja seura osallistui myös uuteen Itä-Euroopan jääkiekkoliigaan. Juniors pelasi molemmissa sarjoissa toimintansa loppuun saakka, vaikka putosikin Itä-Euroopan B-sarjaan. Vuonna 1998 sponsorisopimuksen myötä seuran nimeksi tuli "Juniors Essamika Riika".
Juniors Riian toiminta oli pitkään tappiollista ja lopulta vuonna 2000 seura lakkautettiin ja siitä tuli osa uutta seuraa HK Riga 2000.
Puurunen

Puurunen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ohraruoho

Ohraruoho ("Neslia paniculata") on yksivuotinen ristikukkaiskasvi. Se on 30–60 senttimetriä korkeaksi kasvava ruoho, joka on niukasti haarova ja tähtikarvainen. Kukissa on noin kaksi millimetriä pitkät vaaleankeltaiset terälehdet. Hedelmät ovat lähes pallomaisia, pinnalta verkkoharjuisia ja otakärkisiä lituja, kooltaan noin kaksi millimetriä. Ne ovat yksisiemenisiä ja aukeamattomia. Laji muistuttaa tankioita ("Camelina").
Ohraruohoa esiintyy Itä-Euroopassa ja Keski-Euroopassa. Laji on Suomessa Ahvenanmaalta hävinnyt muinaistulokas.
Ciabatta

Ciabatta on italialainen litteä ja soikea hiivalla kohotettu leipä. Sen nimi tarkoittaa alkujaan tohvelia ja kuvaa leivän muotoa.
Italian eri osissa tehdyt ciabattat poikkeavat toisistaan. Comojärven ympäristössä tehdään kevyttä, huokoista ja rapeakuorista leipää, kun taas Toscanassa, Umbriassa ja Marchessa leipä on kiinteämpää. Rooman seudulla se maustetaan usein oliiviöljyllä, suolalla ja meiramilla. Ciabatta on levinnyt myös muualle Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin.
Ciabattaa nostatetaan pitkään. Sen valmistus aloitetaan tuorehiivalla nostatettavasta juuritaikinasta. Näin syntyy rapea kuori ja tuoksuva sisus.
Venetsian läheltä kotoisin oleva mylläriperheen poika Arnaldo Cavallari väittää keksineensä ciabattalle ominaisen kostean taikinan 1980-luvulla. Samantyyppisiä leipiä on tehty laajemmalla alueella Comojärven ympäristössä, mutta Cavallarin kehittämä versio on levinnyt laajasti muuallekin maailmaan.
Gipsy-luokka

Gipsy-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston torpedovenehävittäjäluokka, joka muodostui kuudesta aluksesta. Luokan alukset liitettiin lokakuussa 1913 kolmisavuhormisista yli 30 solmun nopeuden omaavista muodostettuun C-luokkaan.
Alukset.
Aluksista kolme ensimmäistä tilattiin osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa, hieman suurempi "HMS Leven" (uppouma 365/410 tonnia) tilattiin seuraavassa laivasto-ohjelmassa ja loput kaksi vuoden 1899 laivasto-ohjelmassa. Viimeiset kaksi olivat paranneltuja versioita poiketen kooltaan aiemmista.
Kauhujen talo (elokuva)

Kauhujen talo () on vuonna 1983 julkaistu Pete Walkerin ohjaama brittiläinen kauhukomedia, jonka pääosissa ovat Vincent Price, Christopher Lee, Peter Cushing ja John Carradine. "Kauhujen talo" kertoo kirjailijasta, joka lyö vetoa pystyvänsä kirjoittamaan menestyskirjan 24 tunnissa vanhassa kartanossa, jossa kummittelee.
"Kauhujen talo" on merkittävä siitä, että neljä ikonista kauhunäyttelijälegendaa Vincent Price, Christopher Lee, Peter Cushing ja John Carradine näyttelevät samassa elokuvassa. "Kauhujen talo" on myös Leen ja Cushingin viimeinen yhteistyö.
"Kauhujen talo" sai ensi-iltansa Ranskassa Avoriazin elokuvajuhlilla tammikuussa vuonna 1983. Kotimaan Ison-Britannian ensi-ilta oli 17. kesäkuuta vuonna 1983. Suomeen elokuva ilmestyi 2. maaliskuuta vuonna 1984. "Kauhujen talo" on myös julkaistu videolle ja DVD:lle.
Tuotanto.
"Kauhujen talon" käsikirjoituksesta vastasi Michael Armstrong. Käsikirjoitus pohjautuu vuonna 1913 ilmestyneeseen Earl Derr Biggersin romaaniin "Seven Keys to Baldpate" ja George M. Cohanin samannimiseen näytelmään.
George M. Cohanin näytelmää "Seven Keys to Baldplate" avattii Broadwaylla Astor Theateressa 22. syyskuuta vuonna 1913. Näytelmää esitettiin 320 näytöstä.
Elsa Lanchesterin aikomuksena oli näytellä Victoria Quimby Grisbanen roolin, mutta oli liian sairas matkustaakseen Lontooseen.
"Kauhujen talo" kuvattiin Englannin Hampshiressä elokuussa 1982 7,5 miljoonan dollarin budjetilla. Kuvaukset kestivät viisi viikkoa.
Puikkonen

Puikkonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä
HMS Viper (1899)

HMS Viper oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 4. maaliskuuta 1898 päivätyllä Amiraliteetin kirjeellä Wallsendistä Parsons Marine Steam Turbine Companyltä, joka tilasi Hawthorn Leslieltä aluksen rungon. Tarjouksen mukaisesti aluksen hinta oli 53 000 puntaa, mistä rungon osuus oli 19 000 puntaa, pääkoneiden 32 000 puntaa ja apukoneiden 1 200 puntaa. Aluksen tuli saavuttaa 31 solmun nopeus , mutta yhtiö päätti pyrkiä teoreettiseen 34 solmun nopeuteen. Aluksen tuli valmistua viidessätoista kuukaudessa. Sen köli laskettiin 1898 telakkanumerolla 366. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1899 ja valmistui 1900.
Koeajoissa alus teki uuden maailmanennätyksen mailin matkalla saavuttaessaan 33,57 solmun nopeuden ja kolmen tunnin ajossa 31. elokuuta 1900 saavuttaman maksiminopeuden ollessa 33,838 solmua. Alus ajoi noin vuotta myöhemmin Alderneyn lähistöllä karille, josta ilmoitettiin Amiraliteetille 7. elokuuta 1901.
Puranen

Puranen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
CityVille 2

CityVille 2 oli Zyngan kehittämä ja julkaisema selainpeli. Se julkaistiin Facebookissa 1. marraskuuta 2012 ja oli jatkoa "CityVillelle". "CityVille 2" erosi edeltäjästä niin, että siinä hyödynnettiin 3D-teknologiaa ja tälle pelille oli oma tarina, jonka juonen mukaan peliä osittain edettiin. Peli oli ilmainen, mutta pelaajilla oli edeltäjän tapaan mahdollisuus ostaa lisäsisältöä.
Zynga ilmoitti 5. helmikuuta 2013, että "CityVille 2" ei enää vastaanota uusia pelaajia, mutta siihen mennessä pelin aloittaneet käyttäjät pystyivät pelaamaan peliä 7. maaliskuuta 2013 asti, jolloin peli suljettiin lopullisesti.
Pelaaminen.
"CityVille 2":ssa merkittäviä eroja edeltäjästä on esimerkiksi se, että peliä pelataan juonen mukaisesti ja se sisältää kolmiulotteisen pelimaailman. Tässä pelissä pelattavuus on perusidealtaan kuitenkin sama kuin edeltäjässä, eli pelaaja voi kerätä veroa lukuisten talojen asukkailta, kerätä rahaa omilta bisneksiltä sekä rakentaa yhteisörakennuksia, asuintaloja ja bisnesrakennuksia. Kun pelaaja aloittaa pelin, hänellä on kaupungissaan kaksi bungalowia, kolme mökkiä ja yksi ruokakauppa. Tässä pelissä pelaaja voi kuitenkin kerätä myös veroa kaupungissa liikkuvilta autoilijoilta. Toisin kuin edeltäjässä, tässä pelissä pelaaja tarvitsee rakennusten rakentamista varten asukkaita, rakennusmiehiä sekä mahdollisesti vähän jotain muuta rakennusmateriaalia. Pelaaja voi saada lisää asukkaita ja rakennusmiehiä klikkaamalla ympäri kaupunkia ajelevia autoja. Henkilöautoa klikkaamalla pelaaja saa lisää asukkaita ja avolavoja klikkaamalla puolestaan lisää rakennusmiehiä.
Tässä pelissä pelaaja voi edeltäjän tapaan tehdä myös vierailuja kavereiden kaupungeissa, joissa pelaaja saa kehitettyä omaa ystävyysmittaria auttamalla kaveriaan samojen asioiden tekemisessä kuin mitä pelaaja tekee omassa kaupungissa. Tässä pelissä pelaaja voi myös saada laajennettua kaupunkiaan keräämällä lupapapereita () sekä saamalla tarpeeksi suuri rahasumma ja asukasluku. Toisin kuin edeltäjässä, tässä pelissä pystyy myös tekemään joitakin tosielämässä arkipäiväisiä asioita, kuten sammuttamaan tulipaloja ja tutkimaan johtolankoja rikosalueilta. Tässä pelissä pelaaja voi myös vaihtaa vuorokaudenaikaa päivän ja yön välillä oman haluamisen mukaan.
Vastaanotto.
Gamezebo antoi pelille arvosanaksi 4,5/5 tähteä. Dotmmo puolestaan suhtautui peliä kohtaan negatiivisemmin ja antoi pelille arvosanaksi 5.1/10, sanoen pelistä että "Kaiken kaikkiaan, CityVille 2 kaatuu kaupunginrakentamisen lajityyppiin pettymyksen, mielipahan ja tylsistymisen kera".
Jääpallon Maakuntasarja 1957

Jääpallon Maakuntasarja kaudella 1957-1958 pelattiin 3-miinuspistejärjestelmän mukaan, jolloin joukkue putosi pois kilpailusta saavutettuaan kolme miinuspistettä. Tappiosta sai kaksi ja tasapelistä yhden miinuspisteen. Osallistuvia joukkueita oli 25, jaettuna neljään lohkoon. Yhteensä kahdeksan joukkuetta nousi suomensarjaan.
Maakuntasarja.
Lohko I.
Kiverät, Torpan Pojat ja Vesta nousivat suomensarjaan.
Lohko II A.
Lohjan Louhi nousi suomensarjaan.
Lohko II B.
Haka nousi suomensarjaan.
Lohko III.
YVPS nousi suomensarjaan.
Lohko IV.
KePS ja OPP nousivat Suomensarjaan.
Luettelo televisiosarjan Power Rangers Zeo jaksoista

Televisiosarjaa "Power Rangers Zeo" alettiin esittämään Yhdysvalloissa 20. huhtikuuta 1996 Fox Kids -kanavalla. Power Rangers Zeo oli toinen kokonainen Power Rangers -sarja ja samalla sarjan neljäs tuotantokausi. Sarjassa seurattiin ryhmää teinejä, joille viisas ja hyväntahtoinen tietäjä Zordon antoi kyvyn muuttua Power Rangereiksi. Näiden teinien tehtävänä oli estää pahoja avaruusolentoja valloittamasta maailmaa. Sarjan loivat Haim Saban ja Shuki Levy. Sarjassa käytettiin lavaste-, asu- ja kuvamateriaalia japanilaisesta "Super Sentai" -sarjasta "Chōriki Sentai Ohranger". Sarja oli myös ensimmäinen Power Rangers -sarjoista, jossa alettiin vuosittain vaihtamaan rangereiden asuja vastaamaan aina niiden Super Sentain versiota. Päärooleissa olivat Catherine Sutherland, Nakia Burrise, Steve Cardenas, Johnny Yong Bosch, Jason David Frank, David Yost, Paul Schrier, Jason Narvy, Richard Genelle ja Gregg Bullock. Myöhemmin "Mighty Morphin Power Rangersin" ensimmäiseltä ja toiselta tuotantokaudelta tuttu Austin St. John palasi sarjaan. Juuri ennen kauden loppua Power Rangersin alusta asti mukana ollut David Yost jätti sarjan. Power Rangers Zeo sisältää yhteensä 50 jaksoa, joista viimeinen esitettiin yhdysvalloissa 27. marraskuuta 1996. 
"Zeo" jatkui suoraan siitä, mihin sarjan "Mighty Morphin Alien Rangers" lopussa oli jääty. Rangereiden komentokeskus oli tuhoutunut pommin voimasta juuri, kun rangerit olivat saaneet Zeokristallin valmiiksi ja palauttaneet sen avulla Maapallon oikeaan aikaan. Rangereille annettiin uudet zeovoimat, joilla he pystyivät taistelemaan uutta vihollisryhmää Machine Empireä vastaan. Machine Empire oli onnistunut ajamaan Rita Repulsan ja Lord Zeddin ulos kuupalatsista ja heistä tuli sen jälkeen rangereiden uusi päävihollinen. Samalla, kun rangerit taistelivat Machine Empireä vastaan, heidän täytyi myös selvittää salaperäisen kultaisen rangerin henkilöllisyys, joka näytti myös saaneen voimansa Zeokristallista. Bulk ja Skull (Schrier ja Narvy) jatkoivat poliiseina, kunnes komisario Stone (Bullock) erotettiin heidän takiaan. Sen jälkeen he liittyivät Stonen perustamaan etsivätoimistoon. 
Kausi on julkaistu Saksassa 19. toukokuuta 2008. Saksalaisilta levyiltä kaikki 50 jaksoa löytyvät kuudelta eri DVD-levyltä.
Jaksot.
Luettelo Power Rangers Zeon jaksoista.
Vaibhavi Merchant

Vaibhavi Merchant (s. 17. joulukuuta 1975) on intialainen koreografi, joka työskentelee Bollywood-elokuvissa. Hän toimi tuomarina Star Plus -televisiokanavan "Just Dance" -tanssikilpailussa.
Reggiane Re.2005

Reggiane Re.2005 "Sagittario" (it. suom. Jousimies) oli Italiassa suunniteltu sekä valmistettu hävittäjäpommittaja. Sen moottorina oli Daimler-Benziltä lisensoitu tyypin DB605A-1 käännetty V-moottori, jonka teho oli 1 475 hevosvoimaa (1 100 kW). Moottorin valmistaja oli Fiat, ja sen uusi tyyppinimi RA.1050 "Tifone" RC.58 (suom. "Taifuuni").
Konetyyppi oli nopea ja liikehtimiskykyinen, mahdollisesti Bf 109:ää parempi. Huippunopeus oli 630 km/h. Kone kykeni toimimaan korkeammalla kuin Bf 109, yli 12 000 metrissä. Italia antautui liittoutuneille vuonna 1943, ja konetta valmistettiin vain 48 kappaletta. Osa koneista päätyi natsi-Saksan ilmavoimille.
Aseistukseltaan kone poikkesi edeltäjiinsä nähden suuresti. Siinä oli näistä poiketen käytössä Me 109:ään verrattava tykkiaseistus. Pommeja tyyppi kykeni kuljettamaan enintään 630 kilon verran.
Sodasta selviytyneitä koneyksilöitä palveli ennen suihkuhävittäjäkauden alkua sodanjälkeisen Italian ilmavoimissa, Regia Aeronauticassa.
Hervannan kirkko

Hervannan kirkko on Tampereen Eteläisen seurakunnan kirkko, joka sijaitsee Hervannan kaupunginosassa. Punatiilinen kirkkorakennus valmistui vuonna 1979, ja se on osa arkkitehtipari Raili ja Reima Pietilän suunnittelemaa seurakunta- ja vapaa-aikakeskusta. Talon toisessa päässä toimii kaupungin vapaa-aikakeskus, jossa on muun muassa liikunta- ja harrastustiloja.
Kirkko sijoittuu niin sanotulle Hervannan keskusakselille ja kuuluu näin valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön piiriin.
Sisätilat.
Kirkkosalin pääsisäänkäynnit sijaitsevat alttarin molemmin puolin. Salin katossa on valoa jakava metallisäleikkö, ja tilan valaistus saadaan pääasiassa kattoikkunoista. Itä-länsisuuntaisen salin ympärille ryhmittyvät kahdessa kerroksessa pienemmät tilat, jotka ovat muun muassa rippikoulu- ja nuorisotyön käytössä. Tarvittaessa ne voidaan yhdistää kirkkosaliin. 
Pääsaliin mahtuu 280 henkeä. Kirkossa on myös toimituskappeli vihkimisiin ja kasteisiin (30 hengen tila) sekä rippikoulusali (70 hengen tila), jossa voi järjestää perhejuhlia ja muita tilaisuuksia.
Kirkossa ei ole varsinaista alttaritaulua, vaan sen korvaa moduulitiilistä muotoiltu risti. Lisäksi kirkkosalin sivuseinillä on Maija Lavosen ja Irja Mikkolan tekemät "Palava pensas"- ja "Isä ja Poika" -taidetekstiilit.
Kirkon 21-äänikertaiset ja 2-sormioiset mekaaniset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas. Urku- ja kuorolehterit sijaitsevat poikkeuksellisesti alttarin yläpuolella, ja kirkkosalin vastakkaisessa päässä on yleisölehteri.
Peruskorjaus.
Hervannan kirkko peruskorjataan vuosina 2023–2024. Työn kustannusarvio on 5,75 miljoonaa euroa ja siihen sisältyy muun muassa ulkopintojen uudelleenmuuraus, sillä niissä on mikrobivaurioita. Jotta julkisivut säilyvät alkuperäisen kaltaisina, tarvittavat tiilet teetetään varta vasten tähän tarkoitukseen, sillä julkisivuissa on kaarevia muotoja. Kirkkoa uudistetaan myös sisältä, mutta vain vähän, ettei rakennuksen kulttuurihistoriallinen arvo muutu.
Pikku-Finlandia-palkinto

Pikku-Finlandia on Äidinkielen opettajain liiton vuosittain Suomen Kirjasäätiön tuella järjestämä kirjallisuusesseiden kirjoituskilpailu, johon voivat osallistua kaikki toisen asteen opiskelijat. Kilpailu on järjestetty vuodesta 1984 alkaen. Voittaja saa 1000 euron rahapalkinnon sekä kaunokirjallisuuden Finlandia-palkinnon ehdokaskirjat. Voittaja julkaistaan syksyisin Helsingin kirjamessujen yhteydessä.
Kilpailussa palkituissa esseissä useimmin käsiteltyjä romaaneja ovat Milan Kunderan "Olemisen sietämätön keveys" ja Mika Waltarin "Sinuhe egyptiläinen".
Šoina

Šoina () on maaseututaajama ja Kaninin niemimaan länsirannalla sijaitsevan Šoinan maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Pohjois-Venäjällä.
Kaninin niemimaan kylät ja väestö.
Kaninin niemimaan pohjoisimmat kylät eli Šoinan taajama ja Kijan kylä muodostavat Šoinan kyläneuvoston maalaiskunnan, jossa asui yhteensä 363 asukasta 2010 väestönlaskennan mukaan, ja 372 henkeä 2012 alussa (Rosstatin mukaan). 
Etelämpänä sijaitsevassa Kaninin kyläneuvoston maalaiskunnassa asui yhteensä 1 487 henkeä (2010). Nesin kylä on Kaninin maalaiskunnan keskus; muita kyliä ovat pohjoisempi Tšiža sekä Nesistä lounaaseen sijaitseva Verhnjaja Mgla.
Nesin itäpuolella sijaitseva Vižas on puolestaan osa Oman kyläneuvoston maalaiskuntaa (937 as.).
HMS Thorn (1900)

HMS Thorn oli Britannian kuninkaallisen laivaston lokakuussa 1913 C-luokan hävittäjäksi luokiteltu John Brown and Companyn suunnittelema erikoisalus.
Valmistus.
Telakkanumeron 334 kölinlaskun ajankohta ei ole tiedossa, mutta alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1900 niin sanottuna varastoaluksena (). Alus oli valmisteilla telakan omien suunnitelmien pohjalta, kun Amiraliteetti osti sen 31. toukokuuta 1900 vuosien 1899-1900 laivasto-ohjelmassa. Luovutuspäiväksi määrättiin 16. toukokuuta 1901. Aluksen hinta koostui 19 000 punnan rungosta, 36 228 punnan koneista ja 1 272 punnan apulaitteista eli yhteensä 57 000 puntaa. Aluksen valmistuessa kesäkuussa 1901 siitä maksettiin 59 722 puntaa.
Palvelus.
Alus oli ainoastaan Britteinsaarilla, kunnes se romutettiin 1919 Portsmouthin telakalla.
Inder Kumar Gujral

Inder Kumar Gujral (; 4. joulukuuta 1919 – 30. marraskuuta 2012) oli intialainen poliitikko, joka toimi maan 12. pääministerinä huhtikuusta 1997 maaliskuuhun 1998.
11 kuukautta kestäneen pääministerikautensa aikana Gujral panosti Intian ja Pakistanin suhteiden parantamiseen. Gujralin pääministeriyttä pidetään usein sattumana, sillä hänet valittiin virkaan kongressipuolueen vedettyä tukensa pääministeri H. D. Deve Gowdan johtamalta United Front -koalitiolta.
Marraskuussa 2012 Gujral hakeutui sairaalaan, jossa hänellä todettiin keuhkotulehdus. Gujral kuoli 92-vuotiaana sairaalassa lähellä Delhiä sairastettuaan pitkään.
HMS Tiger (1900)

HMS Tiger oli Britannian kuninkaallisen laivaston lokakuussa 1913 C-luokan hävittäjäksi luokiteltu John Brown and Companyn suunnittelema erikoisalus.
Valmistus.
Telakkanumeron 335 kölinlaskun ajankohta ei ole tiedossa, mutta alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1900 niin sanottuna varastoaluksena (). Alus oli valmisteilla telakan omien suunnitelmien pohjalta, kun Amiraliteetti osti sen 31. toukokuuta 1900 osaksi vuosien 1899-1900 laivasto-ohjelmaa. Luovutuspäiväksi määrättiin 14. heinäkuuta 1901. Aluksen hinta koostui 19 000 punnan rungosta, 36 228 punnan koneista ja 1 272 punnan apulaitteista eli yhteensä 57 000 puntaa. Aluksen valmistuessa kesäkuussa 1901 siitä maksettiin 60 008 puntaa.
Palvelus.
Alus upposi kolaroituaan risteilijä "HMS Berwickin" kanssa 2. huhtikuuta 1908 St. Catherinen edustalla.
HMS Vigilant (1900)

HMS Vigilant oli Britannian kuninkaallisen laivaston lokakuussa 1913 C-luokan hävittäjäksi luokiteltu John Brown and Companyn suunnittelema erikoisalus.
Valmistus.
Telakkanumeron 336 kölinlaskun ajankohta ei ole tiedossa, mutta alus laskettiin vesille 16. elokuuta 1900 niin sanottuna varastoaluksena (). Alus oli valmisteilla telakan omien suunnitelmien pohjalta, kun Amiraliteetti osti sen 31. toukokuuta 1900 osaksi vuosien 1899-1900 laivasto-ohjelmaa. Luovutuspäiväksi määrättiin 31. elokuuta 1901. Aluksen hinta koostui 19 000 punnan rungosta, 36 228 punnan koneista ja 1 272 punnan apulaitteista eli yhteensä 57 000 puntaa. Aluksen valmistuessa kesäkuussa 1901 siitä maksettiin 59 703 puntaa.
Palvelus.
Alus palveli uransa Britteinsaarilla lukuun ottamatta vuotta 1913, jolloin se oli Gibraltarilla. Alus myytiin 10. helmikuuta 1920 romutettavaksi South Alloa Ship Breaking Companylle.
Marko Piirainen

Marko Kalevi Piirainen (s. 1. marraskuuta 1975 Kuhmo) on Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:n hallinto-osaston johtaja ja keskusjärjestön johtoryhmän jäsen. Hän aloitti tehtävässään huhtikuun alussa 2021. Aiemmin hän oli Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto AKT ry:n puheenjohtaja 2012–2021.
Piirainen toimi Työväen Sivistysliitto TSL ry:n hallintojohtajana vuosina 2010–2012 ja hän on hoiti samalla myös henkilöstöpäällikön, työsuojelupäällikön ja pääsihteerin sijaisen tehtäviä. AKT:ssä hän on työskennellyt vuosina 1998–2010 muun muassa talouspäällikkönä, henkilöstöpäällikkönä, työsuojelupäällikkönä, sosiaalisihteerinä, palkkasihteerinä ja aluetoimitsijana. Hän on ollut AKT:ssä myös hallituksen varajäsen, työvaliokunnan jäsen, vaalivaliokunnan puheenjohtaja, työsuojelutoimikunnan puheenjohtaja sekä Kuljetusalan Työttömyyskassan hallituksen puheenjohtaja.
Piirainen kuuluu SAK:n hallitukseen ja työvaliokuntaan sekä on Teollisuuden Palkansaajien hallituksen ja työvaliokunnan jäsen. Lisäksi hän on vakuutusyhtiö Turvan, työeläkeyhtiö Elon sekä VR-Yhtymä Oy:n hallintoneuvoston jäsen, Kuljetusalan Federationi KAF ry:n puheenjohtaja, SASK ry:n hallituksen jäsen, NTF:n hallituksen jäsen, ETF:n hallituksen jäsen, ITF:n hallituksen jäsen, Kuljetusalan Edunvalvojat ry:n puheenjohtaja, Kuljetusliitot KL ry:n varapuheenjohtaja sekä Nuorten Kotkien Keskusliitto NKK ry:n puheenjohtaja. Piirainen on Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen (SDP) sekä A-yhtiöt Oy:n hallituksen puheenjohtaja.
Peruskoulutukseltaan Piirainen on talonrakentaja (1993) ja nuorempi panostaja (1996) sekä yhdyskuntateknikko (1997). Piiraisella on lisäksi talouspäällikön tutkinto (Markkinointi-instituutti), toimihenkilötutkinto (Kehittämiskeskus) sekä johtamisen erikoisammattitutkinto (JET). Sotilasarvoltaan hän on reservin ylikersantti. Suomen Valkoisen Ruusun Ritarikunnan I Luokan Ritarimerkin tasavallan presidentti myönsi hänelle itsenäisyyspäivänä 2017. Piirainen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
HMS Albatross (1898)

HMS Albatross oli Britannian kuninkaallisen laivaston lokakuussa 1913 C-luokan hävittäjäksi luokiteltu John I. Thornycroft and Companyn suunnittelema erikoisalus, jolla testattiin turbiinimoottorit.
Taustaa.
Ranska oli valmistanut laivastolleen torpedovene "Forbinin", joka kykeni koeajoissa 1895 31 solmun nopeuteen. Todellisuudessa tulos oli kuitenkin poikkeus ja mikään muu luokkaan kuuluneista ei saavuttanut tätä nopeutta, vaikka suunnitelmien pohjana oli ollut 33 solmun huippunopeus.
Valmistus.
Amiraliteetti tilasi 21. huhtikuuta 1896 John I. Thornycroft and Companyltä aluksen, jonka huippunopeukseksi piti tulla 32 solmua. Köli laskettiin saman vuoden lopulla 27. marraskuuta telakkanumerolla 318. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta 1898 ja valmistui heinäkuussa 1900, jolloin siitä maksettiin tarjoukseen perustuen 68 311 puntaa.
Aluksen voimanlähteenä oli kahteen akseliin kytketyt neljä Thornycroftin valmistamaa putkitettua höyrykattilaa, jotka tuottivat 240 naulaa per neliötuuman paineen. Sen aseistus vastasi C-luokan hävittäjien aseistusta.
Palvelus.
Alus oli vietti ensimmäiset vuotensa erilaisissa koeajoissa, joissa se saavutti 5. huhtikuuta 1900 31,4 solmun nopeuden. Koeajossa aluksen uppouma oli 382,7 tonnia ja sen koneisto tuotti 7 645 hevosvoimaa akseliin, joka pyöri 31,2 kierrosta minuutissa. Se sai heinäkuussa järjestetyssä kolmen tunnin koeajossa maksiminopeudeksi 31,5 solmua (7 730 hv/378,2 rpm). Alus romutettiin 1920.
The Willows

The Willows oli New Yorkista kotoisin ollut R&amp;B-lauluyhtye. Sen jäseniä olivat Tony Middleton, Joe Martin, Ralph Martin, John Steele ja Richie Davis. Yhtyeen kerrotaan saaneen miljoonahitistään "Church Bells May Ring" tekijäpalkkiota ainoastaan 200 dollaria.
"Church Bells May Ringin" tekijöiksi on merkitty M. Craft / Willows, sen kesto on 2:26 ja kustannusyhtiö vuonna 1977 Selma Music Corp.
Kauppakeskus Kumpare

Kauppakeskus Kumpare on Rukalla sijaitseva kauppakeskus. Se avattiin vuonna 2004 ja siellä on tällä hetkellä 17 erilaista liikettä. Kauppakeskuksesta löytyy mm. kahvila, K-Market, matkamuistomyymälä sekä muita palveluita ja ravintoloita. Kauppakeskuksella ei ole omaa paikoitusta, mutta se on yhteydessä Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin. Kauppakeskus Kumpare sijaitsee Rukan keskusaukiolla.
Kulkuyhteydet.
Kauppakeskus sijaitsee Rukakylän tuntumassa ja sieltä on suora yhteys myös Rukakylän yhteiseen pysäköintihalliin.
Farinata

Farinata on italialainen ohut, rieskamainen leipä tai pannukakku, joka valmistetaan kikhernejauhoista. Se on tyypillinen Ligurian alueella. Jauhot tehdään kuivatuista kikherneistä, ja ne sekoitetaan veden kanssa tasaiseksi taikinaksi, jonka annetaan vetäytyä ennen paistamista. Leivät paistetaan öljytyllä pellillä kuumassa uunissa ja syödään heti.
Farinata on ollut Ligurian rannikolla perinteinen kojuista ja katukauppiailta ostettava välipala, mutta sen myynti on vähentynyt. Monet pienistä farinata-puodeista, joilla on puulla lämmitettävä uuni, ovat toimineet yli sadan vuoden ajan.
Montenegron ruhtinaskunta

Montenegron ruhtinaskunta () oli vuosina 1852–1910 olemassa ollut valtio Balkanin niemimaan länsiosassa. Ruhtinaskunta oli osa Osmanien valtakuntaa, kunnes se itsenäistyi Turkin sodan jälkeen 1878. Ruhtinaskunnasta muodostettiin Montenegron kuningaskunta vuonna 1910.
Historia.
Montenegron juuret ovat ruhtinaspiispan hallitsemassa Montenegron hiippakunnassa, joka perustetiin 1500-luvulla alueen jäädessä Osmanien valtakunnan valtaamaksi.
Vuonna 1852 ruhtinaspiispa Danilo II luopui hengellisestä virastaan ja julistautui ruhtinaaksi. Montenegrosta tuli osmanien alainen ruhtinaskunta. Vuonna 1860 valtaistuimelle nousi Nikola I, joka alkoi kehittää armeijaa. Nikola I julisti sodan Osmanien valtakunnalle 1876 ja Serbian ruhtinaskunta asettui tukemaan Montenegroa. Montenegro oli jäämässä Montenegron–Turkin sodassa tappiolle, mutta seuraavan vuonna syttynyt Turkin sota johti osmanien tappioon. Turkin sotaa seuranneessa Berliinin kongressissa 1878 suurvallat tunnustivat Montenegron itsenäisyyden ja maahan liitettiin uusia alueita.
Itsenäistymisen jälkeen Montenegro alkoi kehittää koulutusta ja kulkuyhteyksiä. Maahan perustettiin parlamentti vuonna 1906. Vuonna 1910 Nikolai I seurasi Bulgarian kuninkaan Ferdinand I:n esimerkkiä ja julisti Montenegron kuningaskunnaksi.
Gnomoninen projektio

Gnomoninen projektio on karttaprojektio, jossa maapallon isoympyrät kuvautuvat suoriksi viivoiksi. Täten lyhin mahdollinen reitti maapallon kahden kohdan välillä näkyy kartassa suorana. Tämä saadaan aikaan proji­soimalla maapallo sitä sivuavalle tasolle siten, että maan­pinnan jokainen kohta kuvautuu siihen kohtaan tasolla, jossa maapallon keski­pisteen ja kyseisen pallo­pinnan pisteen kautta kulkeva suora leikkaa tason. Alueiden muodot vääristyvät vähiten sivuamis­pisteen läheisyydessä. Gnomonisen projektion mukaisessa kartassa ei voi näkyä koko maa­pallo, ainoastaan pienempi alue kuin puolet siitä, samaan tapaan kuin kameran linssi voi kerralla kuvata enintään 180 asteen sektorin näköpiiristä.
Koska pituuspiirit ja päiväntasaaja ovat iso­ympyröitä, ne näkyvät aina suorina viivoina, sikäli kuin ylipäänsä näkyvät. Muut leveyspiirit sen sijaan eivät ole isoympyröitä, ja niiden muoto gnomonisen projektion mukaisessa kartassa riippuu sivuamispisteen sijainnista.
&lt;br style="clear:both;"&gt;
Kuten kaikissa taso­projektioissa, kulmat, joiden kärki on sivuamis­pisteessä, kuvautuvat oikean suuruisina. Piste, jonka todellinen etäisyys tästä pisteestä on "d", näkyy kartassa tästä pisteestä etäisyydellä 
formula_1
missä "R" on Maan säde ja k kartan mittakaava sivuamispisteessä. Säteittäinen mittakaava etäisyydellä "d" on
formula_2
ja mittakaava sitä vastaan kohti­suorassa suunnassa
 formula_3
joten tämä kohtisuora mittakaava kasvaa kartan reunoja kohti ja säteittäinen mitta­kaava vielä nopeammin..
Gnomonisen projektion katsotaan olevan vanhin kartta­projektio, jonka kehitti Thales 500-luvulla eaa. Aurinkokellon varjon kärki piirtää päivän aikana saman­muotoisen hyperbelin, jollaisina leveys­piirit näkyvät gnomonisessa kartassa.
Gnomonista projektiota käytetään muun muassa seisomologiassa, koska maan­järistys­aallot yleensä etenevät isoympyröitä pitkin. Sitä käytetään myös laivastoissa suunnan­määrityksessä, sillä radio­signaalit kulkevat iso­ympyröitä pitkin. Myös meteorit kulkevat iso­ympyröitä pitkin, ja gnomoninen Atlas Brno 2000.0 on Kansain­välisen meteorij­ärjestön (IMO) suosittelema sarja tähti­karttoja meteorien havain­noin­tiin. 
Muunnelmia.
Vuonna 1946 Buckminster Fuller patenteoi gnomonista projektiota muistuttavan kartta­projektion, jota hän käytti kubokta­edrisessa versiossaan Dymaxion-kartasta. Vuonna 1954 hän julkaisi ikosaedrisen version nimikkeellä "AirOcean World Map", ja tämä on nykyisin useimmiten käytetty versio.
Gnomonista projektiota käytetään laajasti valo­kuvauksessa, jossa sitä sanotaan "suoraviivaiseksi projektioksi".
Ajo-oikeus

Ajo-oikeus tarkoittaa Suomessa lupaa kuljettaa moottorikäyttöistä ajoneuvoa. Ajoneuvot jaetaan eri luokkiin, ja kuljettajalla on oltava ajoneuvon luokkaa vastaava ajo-oikeus. Ajo-oikeuden osoittava asiakirja on nimeltään ajokortti.
Ajoneuvoa saa kuljettaa tieliikennelain tarkoittamien teiden ja muiden yleisten liikenteelle käytettyjen alueiden ulkopuolella ilman ajo-oikeutta. Pienitehoista mopoa, jonka maksimiteho on 1 kW ja rakenteellinen nopeus enintään 25 km/h, saa yli 15-vuotias ajaa myös ilman ajo-oikeutta. Ennen vuotta 1985 syntyneiltä henkilöiltä ei vaadita ajo-oikeutta tavallisen mopon kuljettamiseen.
Ajo-oikeuden voimassaolo.
Ajo-oikeus astuu voimaan, kun ajokortti luovutetaan tai kun todistus kuljettajatutkinnon hyväksytysti suorittamisesta on saatu. Henkilöautojen, moottoripyörien, mopojen, mopoautojen ja traktorien ajo-oikeus kestää 15 vuotta, jonka jälkeen ne on uudistettava. 65-vuotiailla ja vanhemmilla ajo-oikeus on voimassa enintään viisi vuotta kerrallaan. Kuorma- ja linja-autojen ajo-oikeus on voimassa viisi vuotta, mutta 68-vuotiailla ja vanhemmilla enintään kaksi vuotta kerrallaan.
Säilyttääkseen ajo-oikeutensa jokaisen ajo-oikeuden omistajan on todistettava näkökykynsä 45 vuoden iässä. Kuorma- ja linja-auton ajo-oikeuden säilyttämiseksi on lähetettävä poliisille lääkärintodistus 50, 55, 60 ja 65 vuoden iässä.
Ajo-oikeuden menettää, jos sen haltija määrätään ajokieltoon tai väliaikaiseen ajokieltoon. Ajokiellon päättymisen jälkeen ajo-oikeus astuu voimaan taas, kun ajokortti luovutetaan. Rattijuopumuksesta tuomitulle henkilölle voidaan tuomitun pyynnöstä määrätä valvottu ajo-oikeus. Se tarkoittaa oikeutta kuljettaa yhtä tai useampaa alkolukolla varustettua ajoneuvoa.
Hakavuoren kalliomaalaus

Hakavuoren kalliomaalaus, tai myös Raidanlahden kalliomaalaus, sijaitsee siirtolohkareessa Keski-Suomessa Jyväskylässä Korpilahdella Raidanlahden kylässä. Kohde on Korpilahden kirkosta noin 11 kilometriä kaakkoon. 
Löytyminen ja tutkimus.
Noin 100 metrin päässä suoritettiin vuonna 1991 varhaiskampakeraamisen asuinpaikan koekaivausta. Tässä yhteydessä Pekka Miettinen havaitsi heikon kalliomaalauksen siirtolohkareessa. Läheisempiä tutkimuksia maalauksesta ei tehty. Seudulla suoritettiin inventointi vuonna 2005. 
Saattaa olla, että asuinpaikkojen A ja B väestö tekivät maalaukset.
Muinainen ympäristö.
Maalattu siirtolohkare sijaitsee kivisen mäen luoteisrinteessä seuranaan muita samankokoisia siirtolohkareita mäen juurella. Matkaa Päijänteen rannalle on nykyään 250 metriä. Läheiset kivikautiset asuinpaikat sijaitsevat Päijänteen tuulilta suojassa pienen lammen itäpuolella.
Maalaukset.
Maalaukset sijaitsevat lohkareessa, joka on noin 3 metriä korkea ja 5 metriä leveä. Maalaus on pahoin haalistunut ja jäkälän peitossa. Se sijaitsee lohkareen eteläisellä sileällä sivulla noin metrin korkeudella. Punamaalisuttua on levinnyt laajemmalle alueelle, jonka sisään jäävät kolme osittain näkyvät hirveksi tunnistetut kuviot. Eräässä Ismo Luukosen digitaalisesti muokatussa valokuvassa hirvien terävät korvat erottuvat selvästi. Hirvet on maalattu kulkemaan peräkkäin vasemmalle.
Antti Lahelma kirjoittaa havainneensa 5−6 hirveä, joista vasemmanpuoleiset näkyvät parhaiten. Kaksi ensimmäistä ovat 25 senttimetriä pitkiä ja kolmas on pienempi. 
Katso myös.
Seuraavat maalaukset ovat samalta alueelta tämän maalauksen kanssa:
Toinen makkabilaiskirja

Toinen makkabilaiskirja (myös "Toinen makkabealaiskirja", ) on deuterokanonisiin kirjoihin eli Vanhan testamentin apokryfikirjoihin kuuluva kirja, joka on mukana Septuagintassa sekä katolisessa ja ortodoksisessa Raamatussa. Se ei kuulu juutalaiseen Raamattuun Tanakiin eikä varsinaiseen protestanttisten Raamattujen kaanoniin.
Kirja on kirjoitettu hasmonealaisdynastian aikana 104–63 eaa. kreikan kielellä. Kirja on käytössä katolisessa ja ortodoksisessa kirkossa. Protestanttiset kirkot ja juutalaiset pitävät sitä hyödyllisenä, mutta eivät osana varsinaisia pyhiä kirjoituksia.
Sisältö.
Kirja kuvaa Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeistä makkabilaiskapinaa kuten Ensimmäinen makkabilaiskirja, mutta suppeammin ja eri näkökulmasta. Toinen makkabilaiskirja keskittyy kuvaamaan Mattatiaksen pojan Juudas Makkabin historiaa, ja jättää hänen isänsä ja veljensä lähes huomiotta. Ensimmäisestä makkabilaiskirjasta poiketen se ei pyri ensisijaisesti historialliseen tarkkuuteen, vaan on luonteeltaan pikemminkin hartauskirja. Teologisesti kirja edustaa orastavaa farisealaisuutta, joka vastareaktiona politisoituvalle juutalaisuudelle korosti sydämen hurskautta, marttyyriutta ja uskoa ylösnousemukseen.
Näädänkarvasivellin

Näädänkarvasivellin on karvasivellin, joka pidättää maalausnestettä ja väriä erityisen hyvin. Karvan kärkeä kohti suippenevan ja keskikohdalta paksunevan muodon ansiosta siveltimen kärki on terävämpi kuin muista materiaaleista tehdyissä siveltimissä.
Pidätyskyky ja muoto antaa mahdollisuuden maalata samalla siveltimellä sekä pintoja että ohuita viivoja ja yksityiskohtia.
Näädänkarvaa käytetään akvarellimaalauksessa mutta joskus myös guassi-, öljy- ja akryylimaalauksessa. Arvostetuimmat näädänkarvasiveltimet tehdään siperialaisesta Taimyrin Kolinsky-punanäädästä. Näiden eläinten karva on erityisen pitkää. Pitkäkarvainen näätäsivellin pidättää erityisen runsaasti väriä, jolloin on mahdollista maalata pitkiä vetoja ja suurempia pintoja nostamatta sivellintä.
Wade Boggs

Wade Anthony Boggs (s. 15. kesäkuuta 1958 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän pelasi Boston Red Soxissa vuosina 1982–1992, New York Yankeessa vuosina 1993-1997 ja Tampa Bay Raysia vuosina 1998-1999 ja päätti uransa 41-vuotiaana. Boggs tunnettiin oudoista tavoistaan: hän söi paistettua kanaa ennen pelejä ja kirjoitti hepreaksi pelikentän hiekkaan sanan "chai". Häntä kutsuttiinkin "Chicken Maniksi". Boggs vieraili myös Simpsonit-televisiosarjan 3. tuotantokauden softball-teemaisessa jaksossa ”Ihmemaila”, jossa esitti itseään.