Gásadalur

Gásadalur on kylä Vágarin saaren länsirannikolla Färsaarilla. Kylä kuuluu Sørvágsin kuntaan, ja asukkaita siellä oli vuonna 2013 yhteensä 15. Kylää uhkaa autioituminen, ja moni kylän taloista onkin jo tyhjillään. Gásadalur sai oman hautausmaansa vuonna 1873, johon asti kuolleet arkkuineen jouduttiin kantamaan vuorten yli läheiseen Bøurin kylään haudattavaksi. Gásadalur on siitä poikkeuksellinen färsaarelaiskylä, ettei siellä ole omaa kirkkoa. Kirkolliset toimitukset suoritetaan kylän koulussa. Kylässä on hyvät mahdollisuudet maanviljelyyn ja lisäksi toisin kuin Bøurissa, suurin osa Gásadalurin maista on yksityisomistuksessa.
Maantiede.
Gásadalurin kylä sijaitsee Mykinesfjørður-vuonon rannalla Vágarin saaren länsirannikolla Färsaarten luoteiskolkassa. Kylästä on matkaa kunnan keskuskylään Sørváguriin yhdeksän kilometriä. Kylien puolivälissä, noin neljän kilometrin päässä, sijaitsee Bøurin kylä. Gásadalur sijaitsee korkealla, noin 150 metrin korkeudessa, merenpinnasta, ja sieltä on näkymät Gáshólmurin ja Tindhólmurin saarille sekä Färsaarten läntisimmälle saarelle Mykinesille. Vágarin saaren korkeimpien vuorten ympäröimän kylän pohjoispuolella sijaitsee 722 metrin yläpuolelle merenpinnasta kohoava Árnafjall-vuori ja idässä puolestaan 715-metrinen Eysturtindur. Eteläpuolella maasto kohoaa yli 400 metriin. Kylä muodostuu värikkäistä taloista, jotka ovat keskittyneet rykelmäksi lähitienoon ainoalle tasaiselle alueelle Dalsájoen uurtaman laakson länsireunalle. Dalsájoki syöksyy mereen kylän lähistöllä muodostaen vesiputouksen.
Kansanperinne.
Kylä on saanut ”Gásadalur”-nimensä perustajansa, Gæsa-nimisen (myös Gasa) rikkaan naisen, mukaan. Gæsa asui 1100-luvulla alun perin Streymoyn saarella Kirkjubøurin kylässä. Gæsa omisti puolet koko Streymoyn saaresta, mutta menetti kaiken omaisuutensa kirkolle syötyään lihaa pääsiäistä edeltävän suuren paaston aikana, mitä pidettiin syntinä. Menetyksen jälkeen Gæsa muutti Vágarin saarelle laaksoon, jossa nykyinen kylä sijaitsee. Toisen selityksen mukaan kylä on saanut nimensä hanhien mukaan (), sillä laaksossa on aikoinaan vieraillut villihanhia.
Kansanperinteen mukaan Gásadalurin kylää asuttavat kääpiöt. Tarinan mukaan köyhä talonpoika oli ollut kerran hakemassa turvetta, kun hän oli saapunut ”avoimena” olleen kallion luo. Talonpoika oli nähnyt kääpiöiden takovan työkaluja kiven sisässä. Uteliaana talonpoika hiipi lähemmäksi, jolloin eräs kääpiö oli tullut toteamaan talonpojalle tämän olevan röyhkeä ja köyhä. Tämän jälkeen kääpiö oli kuitenkin antanut talonpojalle veitsen, joka oli niin terävä, että sillä saattoi leikata mitä tahansa. Kääpiöiden lisäksi Gásadalurin kansanperinteeseen kuuluvat tarinat haltijoista ja hengistä.
Väestö.
Oheisessa taulukossa esitetyt Gásadalurin väkiluvut pohjautuvat Färsaarten tilastokeskuksen () tietoihin.
Liikenne.
Ennen vuotta 2004 Gásadaluria luonnehdettiin erääksi saariryhmän vaikeapääsyisimmistä kylistä. Gásadalur oli Färsaarten viimeinen kylä, johon ei johtanut tietä, sillä tunnelin rakentamista hädin tuskin kymmenen asukkaan kylään pidettiin liian kalliina. Kylään johti ainoastaan kapea ja vaarallinen polku yli vuoren. Vuosikymmenien ajan sama postinkantaja kulki polkua pitkin Gásadaluriin säästä riippumatta kaksi tai kolme kertaa viikossa. Färsaarten hallitus päätti kuitenkin viimein yhdistää kylän tieverkkoon rakentamalla tunnelin, joka louhittiin vuoren läpi. Pituudeltaan 1,7-kilometrinen tunneli avattiin käyttöön alkuvuonna 2004. Näin kylän eristyneisyys päättyi. Gásadalurin sisäänkäynnin läheisyyteen on rakennettu myös pysäköintialue vierailijoita varten.
Kylän tyrskyisään rantaan, joka tunnetaan nimellä Reyðastíggjatangi, voi rantautua veneellä ainoastaan erittäin hyvällä säällä. Tämän vuoksi kylän asukkaat joutuvat pitämään veneitään naapurikylä Bøurin lähistöllä. Rannalta ylös kylään valmistui vuonna 1940 portaat. Lisäksi kylästä pääsee helikopterilla Sørvágurin kylän liepeillä sijaitsevalle Vágarin lentoasemalle.