tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Robert Stephenson

Robert Stephenson (16. lokakuuta 1803 Wallsend, Englanti – 12. lokakuuta 1859 Lontoo, Englanti) oli englantilainen insinööri. Hän oli kuuluisan insinöörin ja veturinrakentajan George Stephensonin ainoa poika ja teki paljon yhteistyötä isänsä kanssa.
Elämä.
Robert Stephenson syntyi vuonna 1803, ja seuraavana vuonna perhe muutti Killingworthiin. Robertin äiti kuoli keuhkotautiin vuonna 1806. Hän aloitti koulutiensä kyläkoulussa Longbentonissa. George Stephensonin kasvavan maineen ja varallisuuden ansiosta hän pystyi lähettämään poikansa yksityiskouluun Newcastleen. Hän kävi yksityiskoulua vuodet 1814–1819 ja aloitti vuonna 1819 Nicholas Woodin oppipoikana.
Vuonna 1822 Stephenson lähetettiin Edinburghin yliopistoon osallistumaan tiedeluennoille. Hän palasi seuraavana vuonna avustamaan isäänsä kahden rautatielinjan rakentamisessa. Samalla Stephensonit ja Edward Pease perustivat maailman ensimmäisen yrityksen, joka valmisti vetureita, Robert Stephenson and Companyn. Robert Stephenson lähti 1824 Etelä-Amerikkaan hakemaan kokemusta. Hän työskenteli kulta- ja hopeakaivoksilla ja palasi kolmen vuoden päästä Englantiin. Pennitön Stephenson pystyi palaamaan kotimaahansa Kolumbiassa tapaamansa keksijä Richard Trevithickin avustuksella.
Englannissa Stephenson kehitti isänsä kanssa vetureita ja aloitti palattuaan "The Rocketin" suunnittelutyöt. "Rocketin" koeajo lokakuussa 1829 oli menestyksekäs. Muita Stephensonin suunnittelemia vetureita olivat muun muassa "Northumbrian" ja "Lancashire Witch". Hänet nimettiin 1833 Lontoon–Birminghamin-radan pääinsinööriksi. Rata valmistui vuonna 1838, ja se oli ensimmäinen rautatielinja Lontooseen. Seuraavien muutamien vuosien aikana Stephenson suunnitteli rautateitä ympäri maailmaa. Lisäksi hän suunnitteli rautatiesiltoja muun muassa Berwick-upon-Tweediin, Newcastleen, Conwyhyn ja Montrealiin.
Stephenson teki yhdessä Paulin Talabotin ja Alois Negrellin kanssa vuonna 1847 tutkimusretken Egyptiin selvittääkseen sitä, oliko Välimeren ja Punaisenmeren välille mahdollista kaivaa kanava. Hän päätyi johtopäätökseen, ettei kanava ollut mahdollinen ja että olisi viisampaa rakentaa kahden meren välille rautatie.
Poliittinen ura.
Stephenson valittiin vuonna 1847 Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin alahuoneeseen Whitbystä ilman vastaehdokkaita. Hän ei ollut kovinkaan aktiivinen poliitikko ja otti osaa lähinnä keskusteluihin, jotka koskivat insinööritiedettä. Stephenson ei ollut koskaan hyväkuntoinen, ja lääkäri suositteli häntä jäämään eläkkeelle sekä liiketoiminnasta että politiikasta vuonna 1859. Hän lähti purjehdusmatkalle Norjaan, ja sen aikana hänen kuntonsa heikkeni nopeasti. Stephenson palasi kiireesti takaisin Englantiin ja kuoli Lontoossa lokakuussa 1859. Hänet haudattiin Westminster Abbey -kirkkoon.
Thetidia

Thetidia on vihermittareihin kuuluva perhossuku. Sen kuvasi Jean Baptiste Boisduval vuonna 1831. Suvun nimi viittaa Thetisiin, yhteen kreikkalaisen mytologian nymfeistä.
Lajit.
Sukuun luetaan kuuluvaksi ainakin seuraavat lajit. Näistä ainoastaan pilkkupussimittaria ("T. smaragdaria") tavataan Suomessa.
Jill Scott

Jill Scott (s. 4. huhtikuuta 1972) on yhdysvaltalainen R&amp;B-laulaja ja lauluntekijä, runoilija sekä näyttelijä. Suomessa hänet on nähty Alexander McCall Smithin kirjojen pohjalta tehdyssä sarjassa "Naisten etsivätoimisto nro 1" ensimmäisen kerran kesällä 2010 TV1:llä. Hänen näyttelemänsä Mma Ramotswe on sarjan päähenkilö.
Scott Russell

Scott Russell (s. 16. tammikuuta 1979 Windsor, Ontario) on kanadalainen keihäänheittäjä. Keihään lisäksi Russell on heittänyt sekä kiekkoa että moukaria. Hänellä on hallussaan Kanadan ennätys keihäänheitossa, 84,81 metriä, jonka hän heitti 13. heinäkuuta 2011 Torontossa.
Russellin suurin saavutus kansainvälisissä arvokisoissa on Kansainyhteisön kisojen 2002 hopeasija. Nuorten MM-kilpailuissa 1998 hän sijoittui viidenneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 kymmenenneksi. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän karsiutui loppukilpailusta.
Muuta.
Urheilemisen ohessa Russell opettaa liikuntaa ja terveystietoa kansasilaisessa koulussa Yhdysvalloissa.
Neuvostoliiton 139. jalkaväkidivisioona

Neuvostoliiton 139. jalkaväkidivisioona () oli talvisotaan osallistunut puna-armeijan jalkaväkidivisioona, joka taisteli suomalaisjoukkoja vastaan Tolvajärven–Ägläjärven alueella.
Talvisota.
Taistelut Tolvajärvellä alkoivat 6. joulukuuta 1939. 139. jalkaväkidivisioona kuului Neuvostoliiton 8. armeijan alaisuuteen. Divisioonan komentajana talvisodan alussa toimi marraskuussa 1939 ylennetty prikaatinkomentaja Nikolai Beljajev. 139. Jalkaväkidivisioona ei pystynyt lyömään suomalaisjoukkoja useista hyökkäysyrityksistä huolimatta. 13. joulukuuta 1939 Neuvostoliiton tykistöhallinnon päällikkö 2. luokan armeijakomentaja Grigori Kulik vaihtoi Beljajevin pois 139. jalkaväkidivisioonan komentajan paikalta. Tilalle tuli prikaatinkomentaja Pavel Ponedelin 15. joulukuuta 1939. 
Kun Tolvajärven–Ägläjärven taistelut alkoivat 6. joulukuuta 1939 oli 139. Jalkaväkidivisioonan kokonaisvahvuus 15 362 miestä, 90 tykkiä ja 20 panssarivaunua.
8. armeijan esikunta ilmoitti tappioiksi Tolvajärven-Ägläjärven taisteluissa 30. marraskuuta 1939 – 1. tammikuuta 1940 välillä:
Myöhemmät vaiheet.
Toisessa maailmansodassa 139. divisioona taisteli Ukrainassa ja tuhoutui jo kesällä 1941 operaatio Barbarossan yhteydessä Itärintamalla Umanin taistelussa.
Sodan kuluessa 139. jalkaväkidivisioona perustettiin kahdesti uudelleen.
Iron Monkey 2

Iron Monkey 2 (, "Gaai tau saat sau") on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut hongkongilainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Yuen Woo-ping ja käsikirjoittanut Lee Man-choi. Pääosissa näyttelivät Donnie Yen ja Billy Chow. Elokuva ei ole nimestä huolimatta jatkoa "Iron Monkey" elokuvalle.
Juoni.
Eräs nainen haluaa päästä eroon aseita salakuljettavasta rikospomosta ja kutsuu koolle joukon palkkasotilaita tappamaan roiston. Hän kuitenkin haluaa erityisesti antaa tehtävän Iron Monkeylle, joka ei kuitenkaan ilmaannu paikalle. Samalla nuori pariskunta huijaa naista ja väittää olevansa Iron Monkey. Myöhemmin he huijaavat myös nuorta miestä, joka on etsimässä vanhaa isäänsä Keniä. Iron Monkey tuntee isän ja saa tehtäväkseen etsiä hänen poikansa. Matkalla Iron Monkey kohtaa roistot, jotka ovat salakuljettamassa aseita ja estää heidän aikeensa. Samalla hän törmää nuoreen pariskuntaan ja Kenin poikaan.
Akropolis (täsmennyssivu)

Akropolis (, ”yläkaupunki” &gt; ”linna”) tai Akrópoli () voi viitata seuraaviin:
Judy Greer

Judy Greer (alk. Judith Therese Evans, s. 20. heinäkuuta 1975 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt monien romanttisten komedioiden sivurooleissa ja vieraillut useissa televisiosarjoissa, kuten "Teho-osasto", "Miehen puolikkaat", "Californication", "House" ja "Rillit huurussa".
Greer syntyi Detroitissa, Michiganissa. Hän harrasti lapsena balettia. Valmistuttuaan chicagolaisen DePaulin yliopiston teatterikoulusta vuonna 1997 hän muutti Los Angelesiin. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1998 halpatuotantokauhuelokuvassa "Stricken", mutta esiintyi jo samana vuonna myös romanttisessa komediassa "Hupsu lemmenleikki". Hän on esiintynyt urallaan erityisesti komedioissa, niin valkokankaan romanttisissa komedioissa kuin televisiossakin. Hän debytoi Broadwayllä näytelmässä "Dead Accounts" vuonna 2012.
Vuonna 2014 Greer julkaisi omaelämäkerrallisen kirjan "I Don’t Know What You Know Me From: Confessions of a Co-Star".
Yksityiselämä.
Greer meni naimisiin tuottaja Dean E. Johnsenin kanssa vuonna 2011. Johnsenilla on aiemmasta suhteestaan kaksi lasta.
Pioneeriliike

Pioneeriliikkeet ovat kommunististen puolueiden perustamia lapsijärjestöjä. 
Pioneeriliike Suomessa.
Pioneeriliike Suomessa tarkoittaa pääasiassa suomalaisia vasemmistolaisen työväenliikkeen varhaisnuorisojärjestöjä, joita edustaa keskeisesti Suomen Demokratian Pioneerien Liitto (”Pinskut”). Liike perustettiin sodanjälkeiseen Suomeen järjestämään lasten ja nuorten vapaa-ajan kasvatus- ja harrastustoimintaa työväenliikkeen perinteisiin ja kansainvälisyyteen pohjaten.
Suomen Demokratian Pioneerien Liitto perustettiin 3. kesäkuuta 1945 Helsingissä sodanjälkeisen kasvatus- ja järjestörakenteen tarpeisiin. Perustamisen taustalla oli halu järjestää työväenliikkeen lasten vapaa-ajan toimintaa ja kasvatusta demokraattiseen, kansainväliseen ja solidaariseen henkeen. Liiton edeltäjinä pidetään vuosina 1902–1912 toiminutta Ihanneliittoa ja vuosina 1917–1930 toiminutta Järjestönuorten liittoa.
1950-luvulla pioneeriliikkeen toiminnassa vakiintuivat monista nykyperinteistä (muun muassa leiritoiminta, pioneerikisat), ja liikkeen paikallinen verkosto laajeni eri puolille maata. Pioneeriliikkeen keskeisiä toimintamuotoja ovat kerhot, kesä- ja tapahtumaleirit, koulutukset, kansainväliset vaihdot sekä paikallinen nuorisotyö. Toimintaa organisoidaan valtakunnallisesti (liitto/keskus) sekä jäsenjärjestöjen ja paikallisyhdistysten kautta. Liiton omien materiaalien mukaan toiminta on sittemmin pyritty pitämään puoluepoliittisesti sitoutumattomana, mutta liikkeellä on selkeä historiallinen ja arvopohjainen liittymä työväenliikkeeseen.
Järjestön rekisterissä on ollut kymmeniä tuhansia nimiä; vuonna 2015 SDPL:n rekisterissä mainittiin olevan noin 15 000 jäsentä (kaikki eivät kuitenkaan ole aktiivisesti osallistuvia). Toimintaa on välillä kritisoitu tai leimattu poliittiseksi (erityisesti kylmän sodan aikana), ja järjestön suhde työväenliikkeeseen on aiheuttanut julkista keskustelua.
Etilefriini

Etilefriini (C10H15NO2.) on matalan verenpaineen kohottamiseen tarkoitettu, sympatomimeetteihin kuuluva lääkeaine. Sitä käytetään "ortostaattisen hypotension" eli pystyasennossa ilmenevän verenpaineen haitallisen laskun hoidossa. Etilefriini on fenyyliefriinin (metaoksedriinin) N-etyylianalogi. Se on suoravaikutteinen sympatomimeettinen aine, jolla on suuri affiniteetti alfa1- ja beeta1- reseptoreihin. Myös beeta2-reseptorit saattavat aktivoitua suuremmilla annoksilla.
Etilefriini nostaa sydämen iskutilavuutta ja pystyy siten lisäämään sydämen supistumiskykyä ja minuuttitilavuutta. Sillä on myös laskimotonusta ja keskuslaskimopainetta lisäävä vaikutus, minkä johdosta kiertävä verimäärä lisääntyy. Etilefriini lisää systolista verenpainetta enemmän kuin diastolista painetta ja lievää kronotrooppista vaikutusta (= sydämen syke nousee) on havaittu. Sitä annostellaan injektiona tai tabletteina. Oraalisesti nautittuna se imeytyy ruoansulatuskanavasta ja vaikuttaa 20 minuutissa.
Mullets n’ Bullets

Mullets n’ Bullets on Joensuussa vuonna 2005 perustettu punk-yhtye.
Alun perin Mullets n’ Bullets nimiseksi ”maailman huonoimmaksi rullalautatiimiksi” perustettu kaveriporukka aloitti musiikin teon vuonna 2005. Yhtye perusti itse 2009 pienlevy-yhtiön Aaaaalsti Recordsin ja julkaisi tämän kautta vuonna 2010 debyyttipitkäsoittonsa "First Blood". Ennen debyyttijulkaisua yhtye on julkaissut kolme omakustanne-EP:tä sekä yhden omakustanteisen singlen.
Alkuaikojen ska-vaikutteisen punkrockin lisäksi yhtye on myöhemmin ammentanut vaikutteita muun muassa reggaesta, rapista ja klassisesta musiikista. Yhtyeelle ovat olennaista usein varsin roisit ja yliampuvan humoristiset suomenkieliset sanoitukset. Yhtye on tämän vuoksi monesti mielletty ”huumoribändiksi”, mutta bändi itse sanoutuu kyseisestä leimasta irti.
Yhtyeen oma levy-yhtiö Aaaaalsti Records julkaisee myös Holik-yhtyeen musiikkia.
Yhtye laskee jäsenikseen kaikki siinä ikinä vaikuttaneet tahot, eikä heidän mukaansa ”kerran yhtyeeseen liityttyään siitä pysty eroamaan”. Mullets n’ Bullets on keikoillaan useimmiten nähty kuusihenkisenä.
Kevin Love

Kevin Wesley Love (s. 7. syyskuuta 1988 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 2008 lähtien. Kaudesta 2014–2015 alkaen hän on edustanut Cleveland Cavaliersia. Kaudella 2022-2023 Love ostettiin ulos Cavaliersista, ja hän teki sopimuksen NBA-seura Miami Heatin kanssa.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaavan Loven varasi NBA:han viidennellä vuorolla Memphis Grizzlies, joka myi Loven pelioikeudet usean pelaajan vaihtokaupassa Minnesota Timberwolvesille. Kaudella 2010–2011 Love palkittiin . Samalla kaudella hän keräsi sarjassa eniten levypalloja ottelua kohden, ja hänet valittiin . Yhteensä Love on pelannut NBA:n tähdistöottelussa kolmesti. Kaudella 2008–2009 Love valittiin ja kausina 2011–2012 ja 2013–2014 . Vuonna 2016 hän voitti Cavaliersissa NBA:n mestaruuden.
Love on pelannut myös Yhdysvaltain maajoukkueessa, jossa hän on voittanut maailmanmestaruuden Turkissa vuonna 2010 ja olympiakultaa Lontoossa vuonna 2012.
Laulaja Mike Love, joka kuuluu The Beach Boys -yhtyeeseen, on Loven setä.
Mäkiinpäällys

Mäkiinpäällys on Suomenlahden Suursaaressa sijaitseva 126 metriä korkea mäki, jolla sijaitsee yksi Struven ketjun kolmiomittauspisteistä.
Mäkiinpäällys on yksi Suursaaren neljästä korkeasta, kauas merelle näkyvästä mäestä Pohjoiskorkian (113 m), Haukkavuoren (142 m) ja Lounatkorkian (176 m) ohella. Mäkiinpäällys on huipuista toiseksi pohjoisin. Kallioperä idässä ja korkeammilla kukkuloilla on porfyyriä, lännessä gneissiä sekä liusketta. Muualla kalliossa on leveitä, vaaleampia graniittivanoja. Kukkuloiden välisissä laaksoissa on moreenia ja useita pirunpeltoja eli suuria alueita, joissa on pelkkää kiveä.
Mäkiinpäällyksellä on yksi Unescon maailmanperintöluetteloon joidenkin kohteidensa osalta kuuluvan, Euroopan pohjoisesta etelään halkovan Struven ketjun suojelluista mittauspisteistä, "Mäki-Pälys" (). Vähän sen pohjoispuolella on toinen piste, "Totška Z" (). Nämä ovat nykyään ketjun ainoat Venäjän federaation valtioalueella olevat pisteet. Muut mittauspisteet ovat Norjan, Ruotsin, Suomen, Viron, Latvian, Liettuan, Valko-Venäjän ja Ukrainan alueilla.
Tämmitukat

Tämmitukat oli eteläpohjalainen kansanmusiikkiyhtye, joka vaikutti 1990-luvun puolivälistä 2000-luvun alkuun. Sen musiikki oli sekoitus perinteistä kansanmusiikkia ja modernia - usein rokimpaakin tyyliä. Yhtye saattoi versioida traditionaalisia kansanmusiikkikappaleita esim. reggaena tai vastaavasti sovittaa hevibändin kappaleen kansanmusiikkityyliseksi. Noin puolet kappaleista oli kuitenkin yhtyeen omaa tuotantoa. Heidän energinen ja vauhdikas lavaesiintyminen oli yksi tekijä, joka erotti yhtyeen ns. perinteisemmistä kansanmusiikkiyhtyeistä.
Tämmitukat keikkaili ahkerasti pääasiassa suomessa, mutta myös ruotsissa ja saksassa. Kotimaisten kansanmusiikkitapahtumien lisäksi yhtye esiintyi mm. Art Goes Kapakka- ja Provinssirock-festivaaleilla. Yhtye valittiin yhdeksi Kaustisen Kansanmusiikkijuhlien juhlayhtyeistä vuonna 1997. Heiltä ilmestyi kaksi omakustannelevyä; "Tukka pois" (1997) ja "Lastulevy" (2000), joista jälkimmäisellä esiintyi vierailevina muusikoina Risto Kupari (Pömpeli) ja Juhani Lautamaja (Bill Hota &amp; Pulvers).
Julkaisut.
Albumit
Videot
Nisula

Nisula on Jyväskylän kaupunginosa ja tilastoalue. Se jakautuu Viitaniemen, Hongikon ja Nisulankadun pienalueisiin.
Nisulan asutus oli alun perin paljolti Nisulan kartanon ja maatilojen vuokraksi antamille tonteille syntynyttä pientaloasutusta. Vuonna 1910 Nisulassa asui noin 300 henkeä, muun muassa Kankaan paperitehtaan työläisiä. Nisulan itäosasta löytyy säilynyttä vanhaa asutusta, 1800-1900-lukujen vaihteen taloja.
Vuoteen 1941 saakka Nisula kuului Jyväskylän maalaiskuntaan. Toisen maailmansodan jälkeen Nisulaan rakennettiin jälleenrakennuskaudelle tyypillisiä omakotitaloja, tyyppitaloja.
1959–1964 rakennetuista kerros- ja rivitaloista koostuva Viitaniemi on Jyväskylän ensimmäinen lähiö. Sitä pidetään rakennushistoriallisesti merkitsevänä.
Uusin Nisulan alue koostuu 1970- ja 1980-luvuilla rakennetuista Viitaniemen ja Jyväskylän keskustan välisellä alueella sijaitsevista korkeista punatiilisistä kerrostaloista. Ennen näiden kerrostalojen rakentamista niiden paikalla oli pientaloasutusta.
Nisulassa on muun muassa Viitaniemen uimaranta, Viitaniemen liikennepuisto, Nisulan monttu, Cygnaeus-lukio sekä Jyväskylän ammattikorkeakoulun ja Jyväskylän ammattiopiston rakennuksia.
WJF

World Juggling Federation (WJF) on maailman ainoa kilpailevan jongleerauksen edistämiseen ja kehittämiseen keskittynyt järjestö.
Historia.
Järjestön perusti vuonna 2003 jonglööri Jason Garfield. Garfield halusi järjestöllä korostaa jongleerauksen urheilullista puolta. Järjestö sai laajempaa näkyvyyttä Garfieldin maksettua ESPN -kanavalle ohjelmapaikasta WJF:n maailmanlaajuiselle jongleeraus-kilpailulle (WJF Competition).
WJF Competition.
WJF:n tunnetuin tapahtuma on WJF-kokoontuminen, jossa jonglöörit ympäri maailman kokoontuvat kilpailemaan ja kehittämään taitojaan jongleerauksen eri kategorioissa.
Sjarhei Linh

Sjarhei Stsjapanavitš Linh (, , s. 7. maaliskuuta 1937 Minskissä Neuvostoliitossa) toimi Valko-Venäjän pääministerinä vuosina 1996-2000. 
Koulutukseltaan Linh on Valko-Venäjän maatalousakatemiasta valmistunut (1960) agronomi, joka täydensi opintojaan keskuskomitean ylemmässä puoluekoulussa (1976). Linh on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä ja poika. 
Uransa kymmenen ensimmäistä vuotta Linh toimi maatalouden parissa agronomina, johtavana agronomina sekä hallintopiirin maataloudellisissä johtotehtävissä. Vuodesta 1971 lähtien enenevästi erilaisia neuvosto- ja puoluetehtäviä. Vuosina 1986-1990 keskuskomitean jäsen. Nostettiin varapääministeriksi ministerineuvostoon, josta presidentti Lukašenkan nostamana 18. marraskuuta 1996 Mihail Tšyhirin seuraajaksi Valko-Venäjän pääministeriksi (ministerineuvoston puheenjohtajaksi). Linh siirtyi Valko-Venäjän pysyväksi YK-edustajaksi Yhdysvaltoihin, missä tehtävässä hän toimi syksyyn 2002 saakka. Tuolloin hän palasi kotikyläänsä Valko-Venäjälle ”vaimon terveystilanteen takia”.
Lännenvarpuspöllö

Lännenvarpuspöllö ("Glaucidium gnoma") on pieni pöllöihin kuuluva lintu Pohjois- ja Keski-Amerikassa.
Lintu on hyvin runsaslukuinen, eikä se ole vaarantumassa, vaan päinvastoin, populaatio on kasvamassa. Lintua tavataan Kanadassa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Yhdysvalloissa. Sen elinpiiriä ovat lauhkean vyöhykkeen metsät, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen kosteat vuoristometsät, kuivat savannialueet ja yli 8 hehtaarin laajuiset pysyvät järvet.
Kuvaus.
Lintu painaa keskimäärin 61,5 grammaa.
Aikuisen linnun pituus on 15–17 cm, ja se on väriltään harmaa, ruskeanharmaa tai punaruskea. Sen pää on pyöreä valkotäpläinen, sillä on heikosti rajattu naama, ja sen ylärinta, siivet ja pyrstö ovat tummat. Pyrstö on pitkä verrattuna muihin pöllöihin. Silmät ovat keltaiset, ja nokka on kellanharmaa. Linnun pään takana on silmiltä näyttävät valkorajaiset mustat niskatäplät. Rinnan keski- ja alaosa on valkoinen, ja siinä on tummempia vaakasuoria juovia. Jaloissa on höyhenet, ja sillä on neljä varvasta.
Alalajit.
Laji jakautuu seitsemään alalajiin:
Pernambuconvarpuspöllö

Pernambuconvarpuspöllö ("Glaucidium mooreorum") on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Tämä lintulaji on kuvattu vasta 2000-luvulla. Se on kotoperäinen laji Brasiliassa Pernambucossa. On esitetty, että sen tieteellisen nimen todellisuudessa pitäisi olla "G. sicki", mutta se ei ole saanut laajaa hyväksyntää.
Tämän pöllön on BirdLife International luokitellut äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen populaation oletetaan olevan hyvin pieni ja pienenemässä hyvin suppealla alueella. Sen elinalue on supistumassa ja sirpaloitumassa, ja sitä uhkaa myös metsästys.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät.
Se on tyypillinen neotrooppisen alueen "Glaucidium minutissimum" -ryhmän varpuspöllö. Sen kruunun väri on vaalean harmaan-pähkinänruskea, ja pää on täplikäs ja siinä on hyvin selviä valkoisia pilkkuja päässä ja kasvoissa niskan alaosaan saakka. Sillä on valkoinen kaulus, ja alapuoli on valkoinen punaruskein raidoin. Selkäpuolelta se on pähkinänruskea. Pyrstö on tumma, ja siinä on valkoisia täpliä. maantieteellisistä lähisukulaisistaan se eroaa vaaleammalla värityksellään sekä äänellään ja koollaan.
Rakkauslauluja

Rakkauslauluja on suomalaislaulaja Matti Siitosen eli Fredin kuudes studioalbumi vuodelta 1975. Albumin tuotti edellisten levyjen tapaan Vexi Salmi, joka teki myös levylle useita sanoituksia. Levyn tunnetuin kappale on Siitosen itsensä säveltämä, levyn avausraita ”Rakkauslaulu”, joka sijoittui kolmanneksi vuoden 1975 "Syksyn sävel" -laulukilpailussa ja ylsi parhaimmillaan singlemyyntilistan yhdeksänneksi.
Levy menestyi hyvin ja nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan neljännelle sijalle pysyen listalla yhteensä 21 viikkoa. Kultalevyraja ylittyi vuonna 1976 ja levyä on myyty vuoteen 2013 mennessä noin 32 300 kappaletta. Se on täten Fredin kolmanneksi myydyin albumi.
Albumi on julkaistu Finnlevy-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Vexi Salmi, ellei toisin mainita. Kaikki sovitukset tehnyt Antti Hyvärinen.
Minä ja mieheni morsian

Minä ja mieheni morsian on Valentin Vaalan ohjaama suomalainen mustavalkoelokuva vuodelta 1955. Elokuva perustuu Vaalan jo aiemmin ohjaamaan ja Hilja Valtosen käsikirjoittamaan elokuvaan "Mieheke", mutta kaikki roolinimet on vaihdettu.
Juoni.
Työpaikkaa hakeva neiti (Ruth Johansson) esiintyy työpaikan saadakseen rouvana, jonka juoneen tarttuu arkkitehti (Erkki Viljos). Arkkitehdilla on jo kuitenkin morsian (Leila Lampi).
Tuotanto.
Elokuvan kaksoisrooli on Leila Lammen ainoa elokuvatyö Suomessa. Aiemmin hän oli näytellyt roolin ranskalaisessa Fernandel-elokuvassa "Boniface somnambule" (1951) ja ollut tanssijana toisessa ranskalaiselokuvassa "Femmes de Paris" (1953).
Vastaanotto.
Aikalaisarvioissa elokuvaa pidettiin todellisuuspakoisena, ihmisiä taustattomina, Vaalan ohjausta rutiininomaisena, mutta muuten elokuva sai komediallisuudestaan sekä kehuja että kritiikkiä.
Anna Massey

Anna Raymond Massey, CBE (11. elokuuta 1937 – 3. heinäkuuta 2011) oli englantilainen näyttelijä.
Nuoruus.
Massey syntyi Thakehamissa, West Sussexissa, Englannissa näyttelijä Adrianne Allenille ja kanadalaissyntyiselle näyttelijä Raymond Masseylle. Hänen veljensä Daniel Massey oli myös näyttelijä.
Puggle

Puggle on Yhdysvalloissa kehitetty pienikokoinen sekarotuinen yhdistelmä, joka on beaglen ja mopsin risteytys. Väriltään puggle voi olla valkoinen, ruskea tai musta. Pugglella on tyypillisesti keskilyhyt kuono.
Erta Ale

Erta Ale on Etiopiassa sijaitseva aktiivinen kilpitulivuori. Tulivuori on 613 metriä korkea ja sen kraatterissa on aktiivinen laavajärvi. Laavajärvi näytettiin elokuvassa "Titaanien taistelu" (2010). Tulivuori purkautui vuonna 2005, jolloin 250 ihmistä sai surmansa. Vuosina 2007–2008 purkaukset aiheuttivat tuhansien ihmisten evakuoinnin. Vuodesta 2010 lähtien vuori on purkautunut hiljalleen jatkuvasti.
Vuoren nimi tarkoittaa afarin kielellä ’savuavaa vuorta’.
Vuonna 2002 etiopialaiset tutkijat heittivät noin 30 kilogrammaa roskaa Erta Alen laavajärveen, nähdäkseen miten laava reagoi. Laavajärven kovettunut kuori repesi, ja aiheutti räjähdyksen.
Vanadaatti

Vanadaatti-ioni on vanadiinin oksianioni, jossa vanadiini esiintyy hapetusluvulla +V. Tyypillisimmät vanadaatti-ionit ovat metavanadaatti (VO3-), ortovanadaatti (VO43-) ja pyro- eli divanadaatti (V2O74-). Myös jonkin näistä anioneista sisältäviä ioniyhdisteitä kutsutaan vanadaateiksi.
Ominaisuudet.
Vanadaatteja muodostuu esimerkiksi käsiteltäessä divanadiinipentoksidia emäksisellä liuoksella tai saostamalla. Liuoksissa ne ovat stabiileja emäksisissä olosuhteissa. Teknisesti tärkeimmät ovat ammoniummetavanadaatti, natriummetavanadaatti ja kaliummetavanadaatti. Puhtaina vanadaatit ovat värittömiä tai hieman kellertäviä.
V2O5 + 2 NaOH → 2 NaVO3
Ortovanadaattianioni on muodoltaan tetraedri ja pyrovanadaatti-ioni muodostuu kahdesta vanadiinin ja hapen muodostamasta tetraedristä, joilla on yhteinen kulma. Metavanadaattien rakenne on monimutkaisempi ja ne muodostavat ketjuja. Näiden lisäksi tunnetaan myös polyvanadaatteja ja peroksovanadaatteja.
Biokemialliset ominaisuudet.
Vanadaatti-ionilla on insuliinin kaltainen verensokeria alentava vaikutus. Sillä voi olla myös merkitystä rasva-aineenvaihdunnassa sillä suuret pitoisuudet estävät kolesterolin synteesiä. Vanadaatti-ioni inhiboi voimakkaasti ATPaasin, kinaasien ja fosforylaasien toimintaa. Se muistuttaa rakenteeltaan fosfaatti-ionia ja sitoutuu fosfaattiryhmiä siirtäviin entsyymeihin. Vanadaatti aktivoi proteiinikinaasi A-entsyymiä eli cAMP-riippuvaista proteiinikinaasia.
8405 Asbolus

8405 Asbolus on kentaureihin kuuluva pikkuplaneetta, joka kiertää Aurinkoa aurinkokunnan ulko-osissa. Se kiertää keskimäärin Saturnuksen ja Uranuksen etäisyyksien välillä, mutta ylittää niiden radat. Asboluksen löysi Spacewatch-ohjelma vuonna 1995. Pikkuplaneetta sai nimensä Asbolus-kentaurin mukaan. Ennen nimeämistään kappale tunnettii väliaikaisella tunnuksella 1995 GO.
Hubble-avaruusteleskoopilla tehtyjen havaintojen perusteella näyttäisi siltä, että Asboluksen pinnalla on alle 10 miljoonan vuoden ikäinen "tuore" törmäyskraatteri.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja sen pyörähtämisaika akselin ympäri on .
W. F. Ilmoni

William Frithiof Ilmoni (14. heinäkuuta 1880 Tampere – 14. huhtikuuta 1932 Lahti) oli suomalainen päätoimittaja ja suomentaja.
Ilmonin vanhemmat olivat kauppias Johan Gustaf Ilmoni ja Serafia Roos. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen lyseosta 1898 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa.
Ilmoni toimi sanomalehtimiehenä ja opettajana. Hän aloitti uransa vuonna 1898 ensin Aamulehden reportterina ja siirtyi sieltä samana vuonna Tampereen Sanomat-lehteen. Opiskeltuaan sitten jonkun aikaa yliopistossa hän palasi lehtityöhön ryhtyen vuonna 1900 Porissa ilmestyneen Kansalainen-lehden päätoimittajaksi. Hän palveli sitten useissa lehdissä päätoimittajana ja toimitussihteerinä. Keski-Pohjalainen-lehden päätoimittajana Kokkolassa Ilmoni oli 1906–1907, Suur-Savo-lehden päätoimittajana 1908–1911, Tornion Laakso-lehden päätoimittajana 1912–1915, Pohjalainen-lehden aputoimittajana Vaasassa 1915–1916, Tampereen Sanomain aputoimittajana ja sittemmin toimitussihteerinä 1917–1919, Kuopion Sanomain toimitussihteerinä 1919–1920, Satakunnan Lehden päätoimittajana Porissa 1920–1921, Maaseudun Sanomain Satakunnan osaston toimittajana 1921–1922 ja Etelä-Saimaa-lehden päätoimittajana Lappeenrannassa 1923–1926. Viimeksi hän oli lahtelaisen Etelä-Suomen Sanomien päätoimittajana vuodesta 1927. Sanomalehtityön ohella Ilmoni toimi väliaikaisesti opettajana muun muassa Porin kansanopistokursseilla, lyseossa ja kansakouluissa. Ilmoni toimi 1921 perustetun Satakunnan Sanomalehtimiesyhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana ja hän oli vuodesta 1928 Etelä-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen puheenjohtaja. Hän oli Itä-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen johtokunnan jäsenenä vuodesta 1923 sekä otti osaa Suomen Sanomalehtimiesliiton toimintaan.
Sanomalehtimiehenä Ilmoni taisteli aikanaan venäläistyttämispolitiikkaa vastaan. Hän toimi nuorsuomalaisen puolueen piirisihteerinä Mikkelin läänissä sekä Hämeen läänin pohjoisessa ja Turun ja Porin läänin pohjoisessa vaalipiirissä.
Ilmoni oli Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä. Hän harrasti näyttämötaidetta ja kirjallisuutta ja kuului Lappeenrannan teatterin perustajiin sekä oli teatterin johtokunnan puheenjohtajana. Hän suomensi myös useita kirjoja.
Ilmoni oli naimisissa vuodesta 1931 Aune Sylvia Heikkisen kanssa.
Suomennoksia.
Omalla nimellä:
Nimellä "Vikki Ilmoni":
Nimimerkillä "W-iI-i":
Ex situ -suojelu

Ex situ -suojelu eli etäsuojelu tarkoittaa luonnonsuojelua, joka tapahtuu muualla kuin eliölajin alkuperäisessä elinympäristössä. Siinä tärkeässä asemassa ovat eläintarhat, yleisöakvaariot, kasvitieteelliset puutarhat ja erilaiset geenipankit.
Etäsuojelu täydentää lajin alkuperäisellä elinalueella tapahtuvaa in situ -suojelua. Ex situ -suojelun avulla voidaan tehdä palautusistutuksia heikentyneiden populaatioiden vahvistamiseksi luonnossa. Myös jo luonnosta hävinneitä populaatioita ja kokonaisia lajeja on mahdollista palauttaa sen avulla.
Ex situ- eli etäsuojelussa voidaan hyödyntää monia eri tekniikoita. Sen avulla voidaan suojella sekä geneettistä materiaalia että eläviä, villejä ja kasvatettuja eliöitä. Tällaisessa suojelussa käytetään erilaisia geenipankkeja, kuten siemen- tai munakokoelmia, eläinten suunniteltua tarhakasvatusta ja avustettua lisääntymistä, kasvien kasvatusta kasvitieteellisissä puutarhoissa sekä niiden keinotekoista lisääntymistä. 
Suomessa Korkeasaaren eläintarha, Ähtärin eläinpuisto ja Ranuan eläinpuisto osallistuvat eläinten ex situ -suojeluohjelmaan nimeltä EEP-ohjelma. Korkeasaaresta käsin johdetaan kolmen eläinlajin etäsuojelua koko Euroopan alueella. Kumpulan kasvitieteellisen puutarhan tiloihin perustettuun siemenpankkiin kerätään uhanalaisia ja silmälläpidettäviä suomalaisia kasvilajeja.
5335 Damocles

5335 Damocles on pikkuplaneetta, jonka rata ulottuu Marsin etäisyyden läheltä Uranusta kauemmas. Kappaleen komeettamaisen radan takia uskotaankin, että se olisi entinen komeetta. Damocleksen löysi R. H. McNaught vuonna 1991. Pikkuplaneetta sai nimensä kreikkalaisen mytologian Damokleen mukaan. Ennen nimeämistään kappale tunnettiin väliaikaisella tunnisteella 1991 DA.
Damocles on damocloidien nimikkokappale. Ne ovat pikkuplaneettoja, jotka kiertävät Aurinkoa komeettamaisilla radoilla. Niiden keskietäisyys Auringosta on samantyyppinen kuin kentaureilla, mutta ne eivät täytä IAU:n Minor Planet Centerin virallista kentaurin määritelmää, sillä ne ovat lähimmillään Jupiteria lähempänä Aurinkoa. Damocleksen radan inklinaatio on ja eksentrisyys on . Kohde on lähimmillään Auringosta astronomisen yksikön ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä.
Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella kohteen läpimitta on luultavasti – . Kohteen absoluuttinen magnitudi (H) on .
Dardilaiset kielet

Dardilaiset eli luoteiset indoarjalaiset kielet ovat Afganistanin koillisosan, Pakistanin pohjoisosan ja Intian luoteisosan vuoristoseuduilla puhuttavien indoiranilaisten kielten ryhmä. Sen nimitys perustuu muinaiseen Pohjois-Intian asukkaita tarkoittavaan sanaan. Kielten puhujamäärän arvioidaan olevan noin viisi miljoonaa. Suurin niistä on neljän miljoonan puhujan kašmiri.
Geneettisesti dardilaisia kieliä voidaan pitää indoarjalaisten kielten alaryhmänä. Toisaalta niillä on paljon yhteistä samalla alueella puhuttavien nuristanilaisten kielten kanssa, jotka toisinaan luetaan samaksi kieliryhmäksi. Dardilaiset kielet ovat myös säilyttäneet indoarjalaisista kielistä hävinneitä vanhoja indoiranilaisia piirteitä. Kielten luokittelu indoarjalaisiksi tai indoiranilaisten kielten erilliseksi haaraksi on herättänyt runsaasti keskustelua.
Dardilaisten kielten sisällä erottuu selvimmin itäinen ryhmä, johon kuuluvat kašmiri, šina, phalura ja siitä eriytynyt sawi. Kašmiri murteineen on toisinaan katsottu omaksi ryhmäkseen. Yhteisnimityksellä "kohistani" kutsutaan maijania, torwalia ja baškarikia eli gawria. Keskiryhmän pohjoiseen alaryhmään kuuluvat khowar ja kalaša. Lähinnä maantieteellisin perustein erotettavassa keskiryhmän eteläisessä alaryhmässä erityinen asema on tirahilla. Lähellä toisiaan ovat eteläisen alaryhmän gawar eli gawar-bati ja katarkalai sekä toisaalta šumašti, grangali ja ningalami. Erillisen ryhmän muodostavat pašai ja sen lähisukukielet tai murteet. Damelin kielessä on sekä dardilaisia että nuristanilaisia piirteitä. Dardilaisena pidetty dumaki kuuluu geneettisesti keskisiin indoarjalaiskieliin.
Dardilaisista kielistä ainoastaan kašmirilla on pitkä kirjallinen perinne. Sitä on vanhastaan kirjoitettu intialaisilla sarada-, nagari- ja takrikirjoituksilla. Nykyinen kašmirin kirjakieli perustuu arabialais-persialaiseen kirjaimistoon. Viime aikoina myös khowaria, maijania, šinaa ja pašaita varten on laadittu arabialaisiin aakkosiin perustuvat kirjoitusjärjestelmät.
Red Bull Records

Red Bull Records on yhdysvaltalainen itsenäinen levytysyhtiö. Se sijaitsee Kalifornian Culver Cityssä. Sen aloitti itävaltalainen energiajuomayhtiö Red Bull. Red Bull Records perustettiin vuonna 2007, kun yhtiö rakensi Santa Monicaan äänitysstudion, jossa pienten indie -yhtyeiden annettiin äänittää ilmaiseksi.
Yhtiötä johtavat entinen Atlantic Recordsin markkinointijohtaja David Burrier ja entinen Warner Bros. Recordsissa työskennellyt Merrideth Chinn.
Artistit.
"Tilanne 2025"
Tverin suuriruhtinaskunta

Tverin suuriruhtinaskunta () oli Volgan yläjuoksulla 1200–1400-luvuilla sijainnut muinaisvenäläinen feodaalivaltio. Sen keskuksena toimi Tverin kaupunki. Muita kaupunkeja olivat Kašin, Ksnjatin, Zubtsov, Staritsa, Holm, Mikulin ja Dorogobuž.
1200-luku.
Vladimirin suuriruhtinas Jaroslav Vsevolodovitš lahjoitti Pereslavl-Zalesskin ruhtinaskuntaan kuuluneen alueen pojalleen Aleksanteri Nevskille 1230-1240 -luvun vaihteessa. Vuonna 1247 se siirtyi Jaroslavlin toiselle pojalle Jaroslav Jaroslavitšille, jonka jälkeläiset siitä lähtien hallitsivat aluetta. Perustamisvaiheessa suuriruhtinaskunta käsitti 25 000 neliövirstan laajuisen alueen, jolla asui noin 700 000–800 000 henkeä. Tverin suuriruhtinaskunta oli suojassa mongolien ja liettualaisten hyökkäyksiltä, ja siksi sinne siirtyi paljon väkeä Suzdalista ja Länsi-Venäjältä.
Suuriruhtinaskunnan poliittinen merkitys kasvoi nopeasti 1200-luvun loppupuolella. Vladimirin suuriruhtinaskunnan 1260-luvulla haltuunsa saanut Jaroslav Jaroslavitš ajoi Venäjän yhdistämispolitiikkaa, jota jatkoi hänen poikansa Mihail Jaroslavitš. Tverin suuriruhtinaskunnan vahvistuminen herätti huolta Kultaisessa ordassa, joka ryhtyi tukemaan kilpailevia Moskovan suuriruhtinaita. 
1300-luku.
Moskovan suuriruhtinaan Juri Danilovitšin aloittamat sotatoimet päättyivät Mihail Jaroslavitšin ja hänen seuraajiensa mestaukseen 1300-luvun alussa. Vuonna 1327 Tverin suuriruhtinaskunnassa puhkesi kapina, jonka Kultainen orda tukahdutti Moskovan suuriruhtinaan Iivana Kalitan avulla. Hävityksen jälkeen Tverin suuriruhtinaskunta ei enää toipunut entiselleen. 1300-luvun loppupuolella siitä irtautuivat Kašinin, Holmin, Mikulinin ja Dorogobužin ruhtinaskunnat, joista kolme jälkimmäistä hajosi vielä pienemmiksi osiksi.
1370-luvulla Tverin suuriruhtinas Mihail Aleksandrovitš yritti heikentää Moskovan suuriruhtinaskuntaa Kultaisen ordan avulla, mutta joutui samalla kilpailemaan Moskovan tukeman Kašinin ruhtinaskunnan kanssa. 
1400-luku.
Suuriruhtinas Ivan Mihailovitš onnistui nujertamaan Kašinin ruhtinaskunnan vastarinnan 1400-luvun alussa. Tverin suuriruhtinaskunnan vaikutusvalta kasvoi 1430–1360-luvuilla Moskovan suuriruhtinaiden keskinäisen taistelun aikana. Sen jälkeen suuriruhtinaskunta alkoi jälleen heiketä. Tverin suuriruhtinas Mihail Borisovitš joutui solmimaan epäedullisia sopimuksia Moskovan suuriruhtinaan Iivana III:n kanssa. Yritys tukeutua Liettuaan johti Moskovan hyökkäykseen. Sen joukot valtasivat Tverin vuonna 1485, jolloin suuriruhtinaskunta lakkasi olemasta.
Perintö.
Tverin suuriruhtinaskunnalla oli huomattava merkitys venäläisen kulttuurin ja taiteen kehityksessä. Tverissä kirjoitettiin kronikoita ja muita historiallisia teoksia. Siellä vaikutti myös omaperäinen ikonimaalauskoulukunta. Tveriläinen kauppias Afanasi Nikitin kävi ensimmäisenä venäläisenä Intiassa ja laati matkastaan värikkään kuvauksen. Tverin hiippakunta oli 1200–1300-luvuilla yksi Venäjän ortodoksisen kirkon vaikutusvaltaisimmista keskuksista.
Radioamatöörien viestintäpallotoiminta

Radioamatöörien viestintäpallotoiminta tarkoittaa viestintälaitteita, joita nostetaan ilmaa kevyemmän kaasun nostaman, vaakatasossa ohjautumattoman eli tuulen mukana kulkevan, miehittämättömän pallon avulla korkealle, yleensä stratosfääriin ja jopa 34 kilometrin korkeuteen. Maailman ensimmäinen radioamatöörien viestintäpallolento tapahtui 28.5. 1967 Suomessa. 
Käyttö.
Lentoja on käytetty testaamaan ainakin viestintälinkkejä, yksisuuntaista tallennetun datan lähetystä ja radiomajakoita. 
Vertailu muihin.
Eroaa tietoliikenneaerostaateista eli yhdenlaisista kiintopalloista siten, että ei ole kiinnitetty siimalla tai kaapelilla yhteen paikkaan. 
Hyvin harva lentokone lentää tai on lentänyt niin korkealla. Poikkeuksena ainakin U-2, SR-71 ja Helios prototype. 
Pula-Ilmari.
Pula-Ilmari oli nimitys, jota käytettiin kokeellisista vapaasti lentävistä tietoliikennevetypalloista. Pula-Ilmarit nostivat radioamatöörien omatekoisia radiolinkkejä 10-25 kilometrin korkeuteen. 
Katso myös.
Pathfinder-Plus
Hilja Tamminen

Hilja Alina Tamminen (o.s. Teeriaho; 1. toukokuuta 1889 Pyhäjärvi – 7. marraskuuta 1932 Viipuri) oli suomalainen runoilija.
Tammisen runoja ilmestyi muun muassa Sosialidemokraattinen työläisnuorisoliiton julkaisemissa "Työläisnuorison joululehdissä".
Tamminen kävi kansakoulun ja toimi kotiapulaisena ja ompelijana. Hän oli päätoimittajana ajanvietelukemisto Sepossa 1930–1931. Avustajana hän oli Kansan Lehdessä, Karjalassa, Toverittaressa, Työläisnuorisossa, Sarastuksessa ja pilalehti Piiskassa. Tammisen osallistuminen käytännölliseen työväenliikkeeseen johti aikanaan kansalaissodan seurauksena kolmen vuoden vankeustuomioon. Kaikkia Tammisen kirjallisia tuotteita leimaa lämmin ymmärtämys työväestöä kohtaan ja osanotto sen huoliin ja kohtaloihin.
Tammisen vanhemmat olivat kivityömies Esa Teeriaho ja Maria (o.s. Puolitaival). Puoliso oli Matti Tamminen vuodesta 1910. Teeriahot muuttivat Pyhäjärveltä Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1893 ja palasivat Ouluun vuonna 1897. Oulusta Teeriahot palasivat takaisin Viipurin maaseurakuntaan vuonna 1903. Tamminen muutti vuonna 1910 Viipurin kaupunkiin ja edelleen vuonna 1916 Mikkeliin.
Silkkialbitsia

Silkkialbitsia ("Albizia julibrissin") on hernekasveihin kuuluva pienikokoinen puu, jota kasvaa luonnonvaraisena Aasiassa maanosan lounaisosista itäosiin.
Ulkonäkö ja koko.
Silkkialbitsia on sateenvarjon muotoinen puu, joka kasvaa 6–10 metriä korkeaksi ja leveäksi. Sen lehvästö on avoin, minkä ansiosta valo pääse siitä läpi ja kasvin juurella voi kasvaa ruohoja. Puun kaarna on lähes sileää, väriltään se vaihtelee vaaleanruskesta harmaaseen.
Silkkialbitsian kukat muistuttavat silkkinauhaisia pom-poneja. Ne tuoksuvat hyvältä ja ovat väriltään vaaleanpunaisia. Lajin hedelmät ovat litteitä harmaanruskeita palkoja, jotka ovat 12–18 senttimetriä pitkiä. Palkot sisältävät ruskeita soikeanmuotoisia siemeniä. Silkkialbitsian lehdet ovat saniaismaisia ja kerrannaisesti pariliuskaisia. Ne voivat olla 50 senttimetriä pitkiä ja muodostua 40–60 noin 6 millimetriä pitkästä lehdykästä. Silkkialbitsia kukkii myöhäiskeväältä alkukesään, esimerkiksi Nepalissa huhtikuulta kesäkuulle. Siemenet kypsyvät elo-syyskuussa ja levittäytyvät pääasiassa vain emopuunsa ympärille, mutta ne voivat kulkeutua kauemmaksikin veden mukana.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Silkkialbitsian luonnonvarainen levinneisyysalue kattaa vyöhykkeen Azerbaidžanista ja Iranista Aasian poikki Japaniin. Sitä kasvaa kuitenkin tulokaslajina myös Kreikassa ja Yhdysvalloissa. Yhdysvaltoihin se tuotiin koristekasvina 1700-luvulla, ja nykyään sitä kasvaa maan itärannikolla Massachusettsissa saakka ja eteläosissa Floridan trooppisia alueita lukuun ottamatta.
Lajia tavataan rannikoilla, ranta-alueilla ja kaupungeissa, kuten tienpientareilla ja käyttämättömillä tonteilla. Se kasvaa vain harvoin metsissä, vaikka sitä joskus tavataan metsittyneillä alueilla. Se tarvitsee paljon auringonvaloa ja kestää kuivuutta, tuulta ja suolaisuutta. Silkkialbitsia voi kasvaa monenlaisella maaperällä, kuten savella, hiesulla ja hiekalla. Se kestää myös hieman emäksistä tai hapanta maaperää. Yleensä se kasvaa alle 900 metrin korkeudessa.
Laimi Leidenius

Laimi Lovisa Leidenius (13. helmikuuta 1877 Kurikka – 23. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston ensimmäinen naispuolinen professori. Hän valmistui ensin kielten opettajaksi.
Ura.
Leideniuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Albert Ferdinand Leikola (aik. Leidenius) ja Mathilda Lovisa Landén. Hänen veljiään olivat professori Erkki Leikola ja kansanedustaja Aare Leikola. Valmistuttuaan ensin opettajaksi Leidenius ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1908 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi vuonna 1918. Hänen väitöskirjansa aihe oli "Untersuchungen über den Einfluss der Desinfektion der Kreissenden auf den Keimgehalt des puerperalen Uters". 
Leidenius toimi Helsingin yliopiston yleisen sairaalan apulaislääkärinä vuosina 1910–1913 ja apulaisopettajana vuosina 1920–1928 sekä gynekologian klinikan alilääkärinä vuosina 1929–1930. Synnytys- ja naistentautiopin dosentiksi hänet nimitettiin vuonna 1925 ja professoriksi vuonna 1930, samalla kun hän toimi Naistenklinikan toisena naistentautien ja synnytysosaston ylilääkärinä. Naistentautien erikoislääkärinä hän oli toiminut jo vuodesta 1913 alkaen. Hän oli myös sukupuolitautien vastustamiskomitean jäsen vuosina 1917–1924, äitiyshuollon järjestämiskomitean jäsen sekä naistenklinikan rakennustoimikunnan jäsen vuosina 1932–1934. Suomen Gynekologiyhdistyksen puheenjohtajana hän toimi vuodesta 1934 kuolemaansa saakka, ja Suomen akateemisten naisten liiton puheenjohtaja hän toimi usean vuoden ajan.
Leidenius julkaisi tutkimuksia muun muassa synnytyskouristuksista, kohtusyövästä ja sen hoidosta sekä vastasyntyneiden lasten sisäeritysrauhasten toiminnasta.
Leidenius kuvattiin postimerkkiin vuonna 1992. Suomalainen Lääkäriseura Duodecim on vuodesta 2009 lähtien jakanut Leideniuksen mukaan nimettyä tunnustuspalkintoa.
Ludvig Enkvist

Karl Ludvig Enkvist (6. heinäkuuta 1856 Teisko – 9. kesäkuuta 1934 Hämeenlinna) oli suomalainen rovasti ja kirjailija.
Enkvistin vanhemmat olivat suutari Henrik Enkvist ja Anna Kristina Björklund. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun lyseosta 1876 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa suorittaen teologian erotutkinnon 1882. Enkvist vihittiin papiksi samana vuonna.
Enkvist toimi 1890-luvulla merimiespastorina Hullissa Englannissa ja vuodesta 1904 Hämeenlinnan ja Vanajan kirkkoherrana. Hän sai rovastin arvon 1914. Enqvist perusti 1907 Hämeenlinnan Sisälähetys ry:n avustamaan kaupungin hädänalasia asukkaita.
Ludvig Enkvist oli naimisissa kaksi kertaa:
Hänen molemmat vaimonsa olivat piispa J. V. Johnssonin tyttäriä. Enkvistillä oli kolme lasta ensimmäisestä ja neljä lasta toisesta avioliitostaan.
Teoksia.
Nimellä "Ludvig Enswiss":
Yrityskauppa

Yrityskauppa tarkoittaa järjestelyä, jossa yritys ostaa toisen yrityksen liikeomaisuus (substanssi) tai sen osakkeet tai osuudet (omistuskauppa). Yrityskauppa-sanan asemesta voidaan käyttää sanaa yritysosto, jolloin tarkastellaan asiaa ostajan kannalta. MBO (management buyout) on yrityskauppatilanne, jossa ostajana on yrityksen toimiva johto. Yrityskaupalla voidaan tarkoittaa myös yrityksen omistaman yksittäisen liiketoimintayksikön, esimerkiksi ravintolan, kauppaa.
Maailman suurin yrityskauppa tehtiin, kun AOL osti vuonna 2000 Time Warnerin 186,2 miljardilla dollarilla. Suomen suurin yrityskauppa tehtiin, kun energiayhtiö Fortum vuonna 2015 myi Ruotsin sähkönsiirtoliiketoimintansa 6,6 miljardilla eurolla. Kun Nokia osti Alcatel-Lucentin, kyseessä oli Suomen historian ylivoimaisesti suurin yrityskauppa, jossa kauppasumma on 15,6 miljardia euroa.
Suomalaisen yrityksen myyminen ulkomaille hyödyttää yleensä Suomea, koska ulkomaisessa omistuksessa olevat yhtiöt ovat tuottavampia ja yrityksen myyminen tuo maahan johtamisosaamista ja tutkimuksen ja kehityksen osaamista. Myyjät myös usein käyttävät myyntitulojaan uuden yritystoiminnan perustamiseen.
Yrityskauppa Suomessa.
Suomen kilpailulaissa yrityskaupalla tarkoitetaan
Omistuskauppa on oikeudelliselta luonteeltaan irtaimen omaisuuden kauppa, mutta kauppalaissa ei ole erityisiä säännöksiä yrityskaupoista.
Nyiragongo

Nyiragongo on aktiivinen kerrostulivuori Kongon demokraattisessa tasavallassa lähellä Gomon kaupunkia. Tulivuoren kraatterissa on aktiivinen laavajärvi, joka on ollut aktiivinen vuodesta 1894 lähtien. Laavajärven syvyydeksi on mitattu 600–3250 metriä. Vuoden 1977 purkauksessa laavajärvi tyhjentyi, mutta on sittemmin täyttynyt uudelleen. Samassa purkauksessa syntyi Muraran tulivuori. Nyiragongo purkautui vuosina 1982–1983, 1994, 2002 ja 2004.
Purkaushistoria.
Vuoren huipulla oleva laavajärvi tyhjentyi vuonna 1977 ja täyttyi uudestaan kesäkuussa 1982.
Ennen vuoden 2002 purkausta läheisessä kylässä havaittiin purkauksia, mikä johti puolen miljoonan ihmisen evakuointiin. Tuolloin laavavirta tuhosi yli 4 500 rakennusta Goman kaupungissa. Laavan lisäksi hiilidioksidi aiheutti kuolonuhreja. Vuonna 2013 satellittiikuvissa näkyy aktiivista toimintaa kraatterissa ja laavajärvessä.
Guy Clark

Guy Clark (6. marraskuuta 1941 Monahans, Texas – 17. toukokuuta 2016 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen folk-kantrilaulaja ja lauluntekijä. Hänen kappaleistaan tunnetaan Suomessa ”Broken Hearted People”, jonka Freud, Marx, Engels &amp; Jung -yhtye on esittänyt Pekka Myllykosken suomentamana nimellä ”Särkynytsydämiset”, sekä ”Desperados Waiting for a Train", eli Topi Sorsakosken ja Reijo Taipaleen levyttämä ”Kulkukoirat”. Yhdysvalloissa hänen kappaleensa ovat niin ikään tunnettuja pääosissa muiden kuin Clarkin itsensä esittämänä. Clarkin kappaleita ovat tulkinneet muun muassa Johnny Cash, Ricky Skaggs, Jerry Jeff Walker, David Allan Coe ja Johnny Cashin, Kris Kristoffersonin, Willie Nelsonin ja Waylon Jenningsin muodostama The Highwaymen -yhtye.
Guy Clarkin musiikki luetaan kuuluvaksi kantrimusiikin ”Texas Country/Texas Music” -alakategoriaan, johon kuuluu yleisesti akustisuus ja maanläheisyys, joissa tarinoiden päähenkilöt ovat usein tavallisia ihmisiä arkisine huolineen. Genren mukaisesti Guy Clarkin musiikki on usein jopa bluesmaisen yksinkertaista soinnuiltaan ja melodioiltaan, mutta teksteiltään vahvaa ja elokuvamaista tarinankerrontaa. Tästä hyvä esimerkki on ”Randall Knife” -kappale, jonka hän kirjoitti elegiaksi edesmenneelle isälleen: morsiameltaan lahjaksi saatu veitsi seuraa isän mukana maailmansodasta takaisin arkeen ja sittemmin päätyy pojalleen tärkeimmäksi perintöesineeksi. Clark kertoi haastatteluissaan ihailleensa runoilijoita kuten John Keats ja aikalaisistaan erityisesti Townes Van Zandt teki häneen vaikutuksen lahjakkuudellaan. Townes Van Zandtiin nähden Clarkin sanoitukset olivat kuitenkin huomattavasti positiivisempia, elämänhaluisia ja merkityksiltään vähemmän arvoituksellisia.
Guy Clark oli naimisissa taidemaalarina ja myös lauluntekijänä ansioituneen Susanna Clarkin kanssa. Clarkien koti Nashvillessa toimi 1970-luvulla usein nuorten lauluntekijöiden kokoontumispaikkana, jossa viihtyivät muun muassa Townes Van Zandt, Jerry Jeff Walker, Steve Earle ja Rodney Crowell. Tästä yhteisöstä kertoo vuosina 1975 ja 1976 kuvattu musiikkidokumentti "Heartworn Highways".
Guy Clarkin arvostus lauluntekijänä on noussut vuosien myötä. Eräässä 2000-luvulla julkaistussa The Huffington Post -lehden haastattelussa Bob Dylan mainitsi Guy Clarkin erääksi suosikikseen. Clarkin vuonna 2006 julkaisema "Workbench Songs" pääsi Grammy-ehdokkaaksi sarjassa ”Best Contemporary Folk/Americana Album”.
Guy Clark esiintyi viimeisinä vuosinaan useimmiten duona kitaristi Verlon Thompsonin kanssa, joka toimi myös Clarkin kirjoituskumppanina viimeisillä levytyksillä. Keikkailua kuitenkin vähensi vuonna 2008 sattunut tapaturma, jossa Guy Clark katkaisi jalkansa.
Dualtone-levy-yhtiö julkaisi Guy Clarkin 70-vuotisjuhlien kunniaksi elokuussa 2011 livetallenteen "Songs and Stories".
Kemijärven kirkko

Kemijärven kirkko on Bertel Liljeqvistin suunnittelema kirkkorakennus Kemijärvellä. Kirkko valmistui vuonna 1950 ja vihittiin käyttöön seuraavana vuonna. Kirkossa on 850 istumapaikkaa. 
Historia.
Kemijärven kirkollinen elämä sai alkunsa vuonna 1648, jolloin Lapualta kotoisin oleva Jakob Lapodius lähetettiin Kemijärvelle Kemin seurakunnan kappalaiseksi. Tuolloin valmistui myös seurakunnan ensimmäinen kirkko, joka todennäköisesti muistutti Sodankylän vanhaa kirkkoa. Tämä kirkko purettiin 1690-luvulla ja korvattiin suuremmalla kirkolla. Kemijärven seurakunta itsenäistyi vuonna 1779. 1830-luvulla seurakunnan väkiluku oli kasvanut jo yli 1600 henkeen, joten sen tilalle rakennettiin puinen ristikirkko Carl Ludvig Engelin piirustusten mukaan. Tätä kirkkoa korjattiin 1890-luvulla ja vuonna 1929, mutta lopulta se tuhoutui Lapin sodassa. Ylikiiminkiläisen kirkonrakentaja Heikki Väänäsen vuonna 1774 rakentama tapuli kuitenkin säästyi ja on seurakunnan vanhin rakennus. 
Nykyinen kirkko rakennettiin Amerikan luterilaisten kirkkojen tuella vuosina 1949–1950. Kirkossa on Gerhard Schmidin vuonna 1984 rakentamat 41-äänikertaiset urut.
Aale Hakavan maalaama alttaritaulu "Jeesus ristillä" (426 × 326 cm öljymaalaus kankaalle) on vuodelta 1950.