tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jääkiekko talviolympialaisissa 2002 – naisten turnaus

Naisten jääkiekkon turnaus oli olympialaisissa mukana toista kertaa vuonna 2000. Tällä kertaa mukana oli kahdeksan joukkuetta, jotka jaettiin kahteen lohkoon. Lohkoista pääsi välieriin kaksi parasta joukkuetta. Turnauksen voitti Kanada, joka voitti hallitsevan mestarin Yhdysvallat loppuottelussa maalein 3–2. Ruotsi otti pronssia voittamalla Suomen pronssiottelussa lukemin 2–1.
Yhteensä otteluissa oli 131 235 katsojaa.
Joukkueet.
Lohko A
Lohko B
Lopputulokset.
 Olympiaturnaus
 Karsiutuneet
Tilastot.
Turnauksen pistepörssi.
O = Ottelut; M = Maalit; S = Syötöt; P = Pisteet; RM = Rangaistusminuutit; L = Laukaukset
Maalivahtien torjuntatilastot.
M = Peliminuutit; T = Torjunnat; PM = Päästetyt maalit; PMK = Päästettyjen maalien keskiarvo; % = Torjuntaprosentti
Erotuomarit.
Kisoihin valittiin 6 päätuomaria ja 10 linjatuomaria:
Päätuomarit:
Linjatuomarit:
Ronja Stanley

Ronja Richardsdotter Stanley (ent. Gullichsen; s. 9. marraskuuta 1991 Siuntio) on suomalainen laulaja, joka on esiintynyt urallaan taiteilijanimillä New Ro ja Ronya.
Ura.
Stanley allekirjoitti levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa vuonna 2008 ollessaan vasta 16-vuotias. Ronya-nimellä julkaistu esikoissingle ”Annoying” soi kesällä 2011 YleX-radiokanavalla, ja se oli useita viikkoja kanavan silloisen Himotuimmat-listan kärkisijoilla. Rauli Eskolinin tuottama esikoisalbumi "The Key Is the Key" julkaistiin 13. kesäkuuta 2012. Albumilta julkaistu ”Hyperventilating”-single sai myös jonkin verran huomiota osakseen.
Vuonna 2013 Stanley solmi uuden levytyssopimuksen Cocoa Musicin kanssa. Ronyan toinen albumi, "Tides", julkaistiin lokakuussa 2015. Albumilta singleistä ”Work Harder”, ”Great Escape” ja ”GTFO” saivat myös jonkin verran radiosoittoa.
Vuonna 2018 Stanley siirtyi käyttämään taiteilijanimeä New Ro. Ensimmäinen kyseisellä nimellä julkaistu single oli marraskuussa 2018 julkaistu ”I Cum”, jonka tuotti Jurek. ”I Cum” -singlen julkaisi vielä Cocoa Music -levy-yhtiö. Sen jälkeiset julkaisut vuosina 2019–2020 julkaistiin Art Dealer Recordings -levymerkin alla sekä omakustanteina. Kesäkuussa 2020 julkaistu "i o u" -EP oli ensimmäinen Solina Records -levy-yhtiön alaisuudessa julkaistu levytys. Helmikuussa 2021 Solina julkaisi New Ron esikoisalbumin "Late Bloomer".
Svenska Yle julkaisi muutaman vuoden ajan 2010-luvun loppupuolella podcastia, jossa Stanley keskusteli aiheista kuten ihmissuhteista, feminismistä ja seksistä grafikko ja DJ Taika Mannilan kanssa.
Yksityiselämä.
Ronja Stanleyn vanhemmat ovat brittiläissyntyinen musiikkituottaja Richard Stanley ja suomenruotsalainen kirjailija Anna Gullichsen. Stanley valmistui ylioppilaaksi Tölö specialiseringsgymnasiumista vuonna 2011. Stanley on keskustellut kokemastaan lähisuhdeväkivallasta ja huumeongelmista haastatteluissa ja podcastissaan.
Stanley on kertonut olevansa muunsukupuolinen.
Taškentin televisiotorni

Taškentin televisiotorni () on 375 metriä korkea televisio- ja radiotorni Taškenten kaupungissa Uzbekistanissa. Taškentin televisiotorni on Uzbekistanin korkein rakennelma.
Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1978 ja torni valmistui vuoden 1984 loppupuolella. Tornin avajaiset pidettiin 15. tammikuuta 1985. Sen rakentaminen maksoi 14,5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Taškentin televisiotorni on valmistettu teräksestä ja sen paino on 7 200 tonnia. Tornissa on kaksi ravintolaa ja näköalatasanne, joka on 97 metrin korkeudessa. Näköalatasanteelta näkee noin 25 kilometrin päähän. Tornissa on kolme hissiä, joiden nopeus on noin neljä metriä sekunnissa.
Luettelo Suomen senaattoreista

Tämä on luettelo Suomen senaatin (vuoteen 1816 "keisarillinen hallituskonselji") jäseninä vuosina 1809–1918 toimineista henkilöistä, joista alettiin vuodesta 1858 alkaen käyttää nimitystä "senaattori". 
Senaatti oli jaettu talousosastoon ja oikeusosastoon, jotka muutettiin syksyllä 1918 valtioneuvostoksi ja korkeimmaksi oikeudeksi. Kummallakin osastolla oli vuodesta 1822 nimetty varapuheenjohtaja. Koko senaatin yhteisenä puheenjohtajana oli Suomen kenraalikuvernööri. Vuosina 1857–1891 kaksi senaattoria kerrallaan oli Suomen asiain komitean jäseninä Pietarissa.
Senaatin jäseninä toimi kaikkiaan 279 henkilöä. Talousosastossa oli kaikkiaan 169 jäsentä ja oikeusosastossa 128. Senaattoreista 18 ehti toimia kummassakin osastossa. Kerrallaan senaatissa oli alkujaan 14 jäsentä, loppuaikoina 22.
Talousosasto.
Talousosaston toimituskunnat.
Talousosasto oli jaettu toimituskuntiin, joiden määrä vaihteli viidestä yhdeksään. Jokaisen toimituskunnan päällikkönä oli senaattori ja joissakin apulaispäällikkönä toinen, minkä lisäksi osa senaattoreista oli ilman omaa toimituskuntaa. Talousosastoon kuuluivat sen toiminnan aikana seuraavat toimituskunnat: 
Marraskuun 1917 alussa siviilitoimituskunta nimettiin sisäasiaintoimituskunnaksi, maanviljelystoimituskunta maataloustoimituskunnaksi, kirkollistoimituskunta kirkollis- ja opetusasiaintoimituskunnaksi sekä kulkulaitostoimikunta kulkulaitos- ja yleisten töiden toimituskunnaksi.
Talousosaston senaattorit.
Petter Johan Bladh oli nimetty vuonna 1809 ensimmäisen hallituskonseljin talousosaston jäseneksi, mutta hän sai eron ennen kuin ehti aloittaa tehtävässä. Arndt Johan Winter nimettiin vuonna 1812 kamaritoimituskunnan päälliköksi, mutta hän ei ottanut tointa vastaan.
Oikeusosasto.
Senaatin oikeusosasto toimi Suomen ylimpänä oikeusasteena ja ratkaisi viime kädessä kaikki asiat, jotka alemmista oikeuksista tulivat sen tutkittavaksi. Oikeusosastossa ei ollut toimituskuntia.
Oikeusosaston senaattorit.
Berndt Federley määrättiin valtaluvassa siirrettäväksi talousosastosta oikeusosastoon 1.10.1862, mutta hän sai eron senaatista ennen sitä. Eugen Theodor von Knorring määrättiin vuonna 1874 siirrettäväksi talousosastosta oikeusosaston varapuheenjohtajaksi 1.10. alkaen, mutta hän ehti kuolla ennen sitä.
Aromaattisten L-aminohappojen dekarboksylaasi

Aromaattisten L-aminohappojen dekarboksylaasi (EC 4.1.1.28, synonyymit: dopadekarboksilaasi, tryptofaanidekarboksylaasi, 5-hydroksitryptofaanidekarboksylaasi, AAAD) on lyaaseihin kuuluva entsyymi.
AAAD katalysoi useita dekarboksylaatioreaktioita: levodopasta dopamiiniksi, 5-hydroksitryptamiinista serotoniiniksi ja tryptofaanista tryptamiiniksi. Entsyymin tarvitsema kofaktori on pyridoksaalifosfaatti. Tavallisesti AAAD ei ole tahtia rajoittava vaihe dopamiinin ja serotoniinin synteesissä, siitä kuitenkin tulee tahtia rajoittava entsyymi levodopaa tai 5-hydroksitryptamiinia ottavilla. AAAD on reaktionopeutta rajoittava entsyymi hivenamiinien synteesissä. Parkinsonin taudin hoidossa käytetty karbidopa on periferaalisesti vaikuttava AAAD-estäjä, joka estää dopamiinin synteesin ennenaikaisesti. Soijasta löytyvä isoflavonoidi genisteiini on luontainen AAAD-estäjä.
Jukka Hynynen

Jukka "JuKa" Hynynen (s. 1980 Kuopio) on suomalainen musiikkituottaja ja muusikko. 
Hän on vaikuttanut useiden kotimaisten ja ulkomaisten artistien levyillä (muun muassa virolainen Iiris sekä suomalaiset Lovex, 15 Minutes Before The Dive, Sami Saari, Kraka, Tera) eri rooleissa, kuten säveltäjänä, sanoittajana, muusikkona, tuottajana, äänittäjänä ja miksaajana. Hynynen toimi myös rumpalina kaksi levyä tehneessä Kraka-yhtyeessä.
Vuosina 2010–2012 Jukka Hynynen toimi EMI Music Finlandin kotimaisen musiikin tuotantopäällikkönä (A&amp;R Manager). Nykyisin hän toimii perustamansa Jiffel Music Groupin toimitusjohtajana. Jiffel Music Groupissa on kolme levymerkkiä, musiikkikustantamon ja Jiffel Studios -musiikkistudiot.
Enrico De Pedis

Enrico De Pedis (15. toukokuuta 1954 – 2. helmikuuta 1990) oli italialaisen Maglianan rikollisjengin johtaja. Hänet tunnettiin myös nimellä "Renatino". Hänet ammuttiin kadulle Roomassa vuonna 1990. 
De Pedis on haudattu Rooman Sant'Apollinaren basilikan kryptaan. Hän sai hautapaikan kryptaan tutustuttuaan vankilassa ollessaan vankilapappiin, joka sattui olemaan Sant'Apollinaren basilikan pappi. Kirkolliset viranomaiset vastustivat De Pedisin hautaamista kryptaan. Italialaismedian mukaan De Pedisin perhe teki kirkolle nykyrahassa noin puolen miljoonan euron lahjoituksen, jolloin hautaamiselle annettiin lupa.
Emanuela Orlandin mysteeri.
Emanuela Orlandi oli Vatikaanissa työskentelevän miehen 15-vuotias tytär, joka katosi vuonna 1983 lähdettyään kotoaan Vatikaanista Roomaan musiikkitunnille. Vuonna 2005 tuntemattomaksi jäänyt henkilö soitti television keskusteluohjelmaan, että ratkaisu Orlandin katoamiseen löytyisi De Pedisin haudasta. Vuonna 2012 Vatikaani antoi luvan haudan aukaisemiseen, mutta siellä ei ollut kuin De Pedisin ruumis.
Beaufort (juusto)

Beaufort on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava kova juusto. Beaufortia valmistetaan Savoien departementissa Ranskan Alpeilla. Nimensä juusto on saanut Beaufortin kylästä, jossa sitä ensimmäisen kerran valmistettiin.
Beaufort-kiekko on läpimitaltaan 60 cm ja korkeudeltaan 20 cm, ja sen kuori on ohut ja tummankeltainen. Yhteen 50-kiloiseen kiekkoon käytetään noin 500 litraa maitoa. Puolivalmis juusto kypsyy kylmässä kellarissa vähintään puoli vuotta; sitä kauemmin kypsytettyjä kiekkoja voidaan kutsua "ylävuoristolaisiksi".
Beaufortin rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 48 %. Beaufortin maku on miedosti suolainen ja tiivis, ja sulamisominaisuuksiensa ansiosta se sopii muun muassa kohokkaisiin, uuniruokiin, piiraisiin ja munakkaisiin. Beaufortia tulisi säilyttää noin +10 asteessa erillään muista ruoka-aineista.
Juusto on suojattu AOC-nimityksellä vuodesta 1968 lähtien.
Kayako Saeki

Kayako Saeki (Takako Fuji) on Takashi Shimizun "Kauna"-elokuvassa esiintyvä hahmo ja antagonisti, jonka ympärillä kaikki kolme elokuvaa pyörivät.
Ulkomuoto.
Kayakolla on tummat ja tuuheat hiukset, jotka usein roikkuvat hänen kasvojensa edessä. Hänellä on laajentuneiden silmiensä alla luonnottoman tummat silmänaluset. Kayako pitää narisevaa, kurkusta tulevaa ääntä, jota hän piti yrittäessään niska murtuneena hengittää. (Toshio taas matkii kissansa voimakasta mau’untaa.) Kayako pystyy Toshion tapaan kävelemään, mutta raahautuu yleensä eteenpäin käsiensä avulla.
Tarina.
Kayako, hänen miehensä Takeo, poikansa Toshio ja lemmikkikissa Mar elivät talossa onnellisina, kunnes Takeo eräänä päivänä luki vaimonsa päiväkirjaa ja sai selville hänen rakastuneen toiseen mieheen. Mies mursi Kayakon niskan tämän yrittäessä paeta alas portaita ja hukutti sitten Toshion ja Mar-kissan samaan kylpyammeeseen. Sitten hän kääri vaimonsa ruumiin muoviin, vei sen ullakolle ja hirttäytyi. Kayako ja Toshio (mahdollisesti myös Takeo) jäivät vihan ja kaunan vallassa kummittelemaan taloon.
Buranovo

Buranovo (, ) on kylä ja maalaiskunta Udmurtian Malaja Purgan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Iževskistä, noin 34 kilometrin päässä Sarapulin kaupungista ja noin 30 kilometrin päässä Malaja Purgan piirin hallinnollisesta keskuksesta Malaja Purgasta. Kylässä on 658 ja kunnassa 2 400 asukasta (vuonna 2011).
Kunnan pinta-ala on 114,5 neliökilometriä. Siihen kuuluu viisi kylää: Buranovo, Iljinsk, Jagan-Dokja, Puro-Možga ja Tšutožmon. Hallinnollinen keskus on Jagan-Dokja. Kunnassa toimii valtiollinen karjatila. Buranovossa ja Jagan-Dokjassa on keskikoulut ja Puro-Možgassa alakoulu. Lisäksi on kolme lastentarhaa, kulttuuritaloa ja kirjastoa. Terveyspalveluihin kuuluu Buranovon kylän sairaala, Jagan-Dokjan poliklinikka ja Puro-Možgan ensiapuasema.
Suomalainen kansatieteilijä Uuno Sirelius tutki udmurttien kansankulttuuria Buranovossa vuonna 1907. Ensimmäinen udmurttikirjailija Grigori Vereštšagin työskenteli siellä pappina ja opettajana vuosina 1900–1927. Kylä on tullut tunnetuksi myös Venäjää Eurovision laulukilpailussa 2012 edustaneen etnopop-yhtyeen Buranovskije babuški ("Buranovon mummot") kotipaikkana.
Bleu d’Auvergne

Bleu d’Auvergne [blø dovɛʁɲ] on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava puolipehmeä sinihomejuusto. Bleu d’Auvergne valmistetaan Cantalin ja Puy-de-Dômen alueella Auvergnessa Ranskassa. Sillä on EU:n suojattu alkuperänimitys.
Bleu d’Auvergnen historia ulottuu vuoteen 1845, jolloin Antoine Roussel alkoi valmistaa sitä Puy-de-Dômessa. Roussel huomasi joidenkin kellariin säilöttyjen juustojen muuttuvan sinisiksi ja saavan hyvän tuoksun ja maun. Roussel pyrki tuottamaan saman tapaista juustoa itse, mutta yritykset epäonnistuivat kunnes hän tajusi juustojen viereen asetetun ruisleivän saavan samaa sinistä homekasvustoa. Roussel alkoi soveltaa havaintojaan, teki juustoonsa reikiä ja lopputuloksena oli nykyisen kaltainen Bleu d’Auvergne.
Bleu d’Auvergnen valmistamiseen käytetään pastöroitua tai raakamaitoa. Maitoon lisätään maitofrementtejä ja "Penicillium roqueforti" -hometta.Tämän jälkeen seokseen lisätään juoksute. Syntynyt juustomassa pilkotaan pieniksi kuutioksi. Kuutioita sekoitetaan, jolloin niihin muodostuu ohut kalvo. Kalvo estää kuutioita tarttumasta toisiinsa, mikä on oleellista homeen kasvun kannalta. Tämän vaiheen jälkeen juusto asetetaan muotteihin, joita käännellään ajoittain heran poistamiseksi. Juustoon hierotaan suolaa ja parin päivän jälkeen juustoon tehdään neulalla reikiä, jotka auttavat homeen kasvua. Juustoa kypsytetään vähintään neljän viikon ajan 7–9 °C lämpötilassa, minkä jälkeen se pakataan ja siirretään säilytettäväksi kylmätiloihin. 2–3 kilon juustoon käytetään noin 20–25 litraa maitoa. Vuonna 2015 suojatun alkuperäisnimityksen juustoa valmistettiin seitsemässä yrityksessä ja neljällä maatilalla. Vuosittain tuotetun juuston määrä on noin 5 100 tonnia, ja noin 29 prosenttia tuotannosta viedään ulkomaille.
Bleu d’Auvergne -harkkojen leveys on 10,5–20 cm, ne painavat 350 grammasta 3 kilogrammaan ja niissä on ohut kuori. Bleu d’Auvergnen rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 50 prosenttia. Sen maku on voimakas ja suolainen. Sitä suositellaan muun muassa jälkiruoaksi tai aperitiivin kanssa nautittavaksi, mutta se sopii myös salaatteihin ja kohokkaisiin tai lämpimän pähkinäleivän päälle. Riom-ès-Montagnesissa pidetään vuosittain "fête du Bleu d’Auvergne" -juhlat.
Brocciu

Brocciu on korsikalainen lampaan- ja vuohenmaidosta valmistettava pehmeä juusto. Sitä valmistetaan Corse-du-Sudin ja Haute-Corsen departementeissa. Brocciu on ainoa korsikalainen juusto, jolla on EU:n myöntämä alkuperäsuojaus.
Brocciun valmistuksessa käytetään vuohen- ja lampaanmaidon lisäksi heraa. Ensin hera kuumennetaan 40 asteeseen ja siihen lisätään raakamaito ja suola, minkä jälkeen seos kuumennetaan 80–90 asteeseen. Juusto kypsyy 15 päivässä. Tuoretta brocciuta kutsutaan nimellä "brocciu frais" ja kypsynyttä nimellä "brocciu sec" tai "brocciu passu". 
Brocciun rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 40 prosenttia. Kypsän brocciun maku on suolainen ja karvas. Brocciuta käytetään Korsikalla monessa ruokalajissa, ja sen paras sesonki on loka–kesäkuussa.
Cantal (juusto)

Cantal on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova juusto. Se on kotoisin Auvergnen keskiosista, ja sitä valmistetaan muun muassa Cantalin departementissa. Cantal-juuston historia ulottuu antiikin Rooman aikoihin 2 000 vuoden taakse, ja sillä on suojattu alkuperänimitys.
Cantalia kypsytetään kellarissa vähintään kuukauden ajan, ja se varastoidaan 4–6 kuukaudeksi. Cantal-lieriö voi painaa 10, 20 tai 43 kilogrammaa, ja sen kuori on paksu ja kuiva.
Cantalin rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 45 %. Nuorena sen aromi on hapahko ja kitkerä ja kypsänä ilmeikkäämpi ja pikantti. Cantal sopii muun muassa hedelmien kanssa nautittavaksi, lämpimiin ruokiin, kohokkaisiin, gratiiniin, keittoihin tai kastikkeisiin. Se säilyy jääkaapissa hyvin pakattuna useita viikkoja.
Cheshire (juusto)

Cheshire tai chester on englantilainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova juusto. Cheshire on kotoisin Westchesterin kreivikunnasta, ja se on mahdollisesti koko Englannin vanhin juusto. Cheshirestä on olemassa myös homejuustomuunnos nimeltä "Shropshire blue". 
Cheshire-kiekko painaa noin 22 kilogrammaa, sen läpimitta on 30 cm ja kuori kellanruskea. Juustoa valmistetaan myös harkkoina. Cheshire kypsyy vähintään 3–6 kuukauden ajan.
Cheshiren rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 50 %. Sen maku on hiukan suolainen, mausteinen ja pikantti. Cheshire sopii hyvin hedelmien tai hedelmäkakun kanssa nautittavaksi, kuten myös paahtoleivälle ja ruoanlaittoon. Se sopii myös valkoviinin kanssa yhteen.
HKI Crates

HKI Crates on suomalainen hip hop -tuottajakollektiivi, jonka muodostavat yhdeksän suomalaista hip hop -tuottajaa: Aksim, Clymax, Flam, Jake the Break, Janne K, Staffro, Super Janne, Väiski ja X23.
Historia.
Ryhmän ensimmäinen sen omaa nimeä kantava tuottajalevy "HKI Crates" julkaistiin Monsp Recordsin kautta 27. heinäkuuta 2012. Albumin ensimmäinen single "Kyllä sä tiedät sen" julkaistiin toukokuussa 2012. Singellä vierailevat SP ja Kalle Kinos. Albumin kappaleesta "Lelu" julkaistiin musiikkivideo heinäkuun alussa ja se julkaistiin myös 7" -singlenä. Kappaleella vierailevat Kemmuru ja Puppa J. Albumin kolmas näytekappale "Spessujopo" julkaistiin heinäkuun lopulla musiikkivideon kera. Kappaleella vierailevat Solonen ja Kosola. "HKI Crates" -albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 42.
Fontina

Fontina on italialainen lehmänmaidosta valmistettava puolipehmeä juusto. Sitä valmistetaan ainoastaan Luoteis-Italiassa Aostanlaaksossa. Fontina on Euroopan unionissa nimisuojattu elintarvike merkinnällä suojattu alkuperänimitys (SAN, , ).
Fontina valmistetaan kahden lypsykerran raakamaidosta, se suolataan kuivumisen jälkeen ja kypsytetään noin kolme kuukautta 6–10 asteen lämpötilassa. Fontina-kiekko on ohutkuorinen, litteä ja pyöreä, noin 30–45 cm halkaisijaltaan, ja se painaa 8–18 kilogrammaa. 
Fontina on miedon aromaattinen ja helposti sulatettava juusto. Sen rasvapitoisuus kuiva-aineesta on 45 %. Fontinaa voi käyttää esimerkiksi leivän päällä ja lämpimien ruokien valmistuksessa, ja viiniksi sen kanssa sopii punaviini.
Ibores

Ibores on espanjalainen pastöroimattomasta vuohenmaidosta valmistettava puolipehmeä juusto. Sitä saadaan Extremaduran ylängöltä, Lounais-Espanjasta. 
Ibores-juusto on 650 gramman ja 1,2 kilon painoinen lieriön muotoinen kiekko. Sen kuoreen hierotaan kypsymisen aikana oliiviöljyä tai paprikajauhetta. Iboresiin käytettävä maito saadaan Serrana-, Verata- ja Retinta-vuohiroduista. Juuston annetaan kypsyä vähintään kahden kuukauden ajan ennen myymistä.
Iboresin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Siinä tuntuu voin ja vuohenmaidon aromi. Ibores sopii leivän kanssa tai kohokkaisiin, kalaruokiin, kastikkeisiin ja keittoihin, ja viiniksi sen kanssa sopivat jälkiruokaviinit, kuten sherry.
Schneider Electric

Schneider Electric on ranskalainen sähkötekniikan laitteita ja komponentteja valmistava yhtiö.
Yhtiö on perustettu 1836, kun Schneiderin veljekset Adolphe Schneider ja Joseph-Eugène Schneider ottivat haltuunsa valimon Creusotissa.
Yrityksen toimintaa Suomessa.
Yhtymä toimii Suomessa nimellä Schneider Electric Finland Oy, jonka liikevaihto oli noin 124,4 milj. € (2017). Yrityksen rinnakkaistoiminimiä ovat Merlin Gerin, Schneider MGTE ja Telemecanique.
Schneider Electric omisti vaasalaisen Vamp Oy:n ja 2000-luvun alussa jonkin aikaa tamperelaisen Nokian Kondensaattorit Oy:n. Schneiderin viimeinen tuotantolaitos Suomessa oli sen Ruotsinpyhtäällä toiminut, loppuaikoina noin 200 ihmistä työllistänyt Strömfors Electric -sähkötarviketehdas, joka lakkautettiin vuonna 2015.
Yann M’Vila

Yann M’Vila (s. 29. kesäkuuta 1990 Amiens, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Saint-Étienneä. Hän pelasi Ranskan maajoukkueessa 22 ottelua. M’Vilalla on myös Kongon tasavallan kansalaisuus.
Seurajoukkueura.
M’Vila pelasi Rennesin junioreissa ja edusti seuran ykkäsjoukkuetta kausina 2009–2013. Hän siirtyi tammikuussa 2013 venäläiseen Rubin Kazaniin. Välillä hän pelasi lainalla italialaisseura Interissä ja englantilaisessa Sunderlandissa. Tammikuussa 2018 hän palasi Ranskaan ja Saint-Étiennen joukkueeseen.
Maajoukkueura.
M’Vila valittiin ensimmäisen kerran arvokilpailuihin vuoden 2010 MM-kisoihin, mutta hän joutui luovuttamaan paikkansa. Hänen pelinumeronsa maajoukkueessa oli 17, samoin kuin seurassaan.
M’Vila pelasi Ranskan maajoukkueessa 22 ottelua, joista viimeiset olivat kolme ottelua EM-kilpailuissa 2012. Ainoan maaottelumaalinsa hän teki syyskuussa 2011 EM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan.
Pelityyli.
M’Vila on kommentoinut puolustavan keskikentän roolia seuraavasti: "Riistämme pallon, syötämme sen. Vastaanotamme pallon, syötämme sen." Hän pelaa aggressiivisesti. Hänen pitkät kaaripallonsa olivat todella tarkkoja jo hänen pelatessaan nuorena lupauksena. Hän on vapauttanut hyökkääjän läpiajoon oman rangaistusalueen rajalta lähteneillä syötöillä.
Yksityiselämä.
M’Vilalla on kaksi lasta. Ensimmäisen hän sai 18 vuoden iässä vuonna 2008 ja toisen vuonna 2010. Hänen veljensä Yohan M’Vila pelasi myös jalkapalloa ammattilaisena.
Rony Seikaly

Ronald Fred ”Rony” Seikaly (, s. 10. toukokuuta 1965 Beirut, Libanon) on libanonilais-yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Sentterinä pelannut Seikaly palkittiin vuonna 1990. Pääosin hänet tunnettiin yhtenä NBA:n parhaimmista puolustuslevypallopelaajista 1990-luvun alussa.
Seikaly edusti 12 kautta kestäneellä ammattilaisurallaan suurimmaksi osaksi Miami Heatia. Muita seuroja olivat Golden State Warriors, Orlando Magic ja New Jersey Nets. Hän vietti myös yhden kauden Euroopassa FC Barcelonassa. Seikaly saavutti myös MM-kultaa Yhdysvaltain maajoukkueessa.
Piero Coccia

Piero Coccia (s. 4. joulukuuta 1945 Ascoli Piceno) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Ascoli Picenon hiippakuntaan 25. marraskuuta 1972 ja nimitettiin Pesaron arkkipiispaksi 28. helmikuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sergio Sebastiani, jota avustivat Paolo Romeo ja Silvano Montevecchi. Coccia asetettiin virkaansa 30. toukokuuta.
Coccia on Jerusalemin Pyhän Haudan ritarikunnan suurupseeri ja kuuluu jäsenenä Paavilliseen neuvostoon maasta muuttavien ja matkalla olevien sielunhoitoa varten.
Petr Vrána

Petr Vrána (s. 29. maaliskuuta 1985 Šternberk, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Ocelaři Třinecissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Suomen vesilaki (2011)

Vuoden 2011 vesilaki (, ) on Suomessa 1. tammikuuta 2012 voimaan tullut laki, jonka tavoitteita ovat vesivarojen ja vesiympäristön käytön edistäminen ja järjestäminen, vesiympäristön käytöstä aiheutuvien haittojen ehkäiseminen ja vähentäminen sekä vesivarojen ja vesiympäristön tilan parantaminen. Lailla kumottiin vuoden 1961 vesilaki, joka oli voimassa vuoden 2011 loppuun saakka. Vesilaista löytyy rikkomukset vesilain luparikkomus ja vesilain rikkominen. Molemmista tuomitaan sakoilla.Vesilain luparikkomukseen voi syyllistyä esimerkiksi rikkomalla lupaehtoja tai velvoitteita. Vesilain rikkomiseen voi syylistyä esimerkiksi ottamalla vettä lain vastaisesti toisen vesialueelta tai luvaton puutavaran uiton estäminen.
Sininen laguuni (kylpylä)

Sininen laguuni (, ) on geoterminen kylpylä Islannissa. Se on yksi Islannin suosituimmista nähtävyyksistä. Sininen laguuni sijaitsee 47 km:n päässä Reykjavíkista.
Fred Karno

Frederick John Westcott, paremmin tunnettu lavanimellä Fred Karno, (26. maaliskuuta 1866 Exeter, Yhdistynyt kuningaskunta – 18. syyskuuta 1941) oli englantilainen teatterijohtaja.
Karno työskenteli putkimiehenä, kun hän alkoi esiintyä voimistelijana sirkuksissa ja varieteenäyttämillä. Hän tajusi kuitenkin pian, että pystyisi tienaamaan paremmin esiintyjien järjestämiselle kuin itse esiintymällä. Karno alkoikin 1890-luvun puolivälissä keskittyä slapstick-sketseihin. Hän alkoi 1897 mainostaa Fred Karno’s Company of Speechless Comedians -ryhmää, joka teki fyysistä komediaa, joka vaati akrobaattisia taitoja. Ennen Karnoa varietee oli tunnettu lähinnä musiikkiesityksistä, mutta Karno siirsi esitykset myös sketsiesityksiin. Karnon ryhmän kautta nousi useita kuuluisia koomikoita, muun muassa Charles Chaplin ja Stan Laurel.
Vuonna 1906 Karnon ryhmät esittivät Britanniassa useita erilaisia sketsejä 32 näyttämöllä, ja hänen esityksiään nähtiin myös noin kymmenessä muussa maassa. Viihdeteollisuus muuttui kuitenkin, ja Karno ajautui 1926 konkurssiin. Hän yritti 1928 Hollywoodiin ja sai Chaplinin ja Laurenin avulla töitä Hal Roachilta. Hän kuitenkin lähti pian, sillä ei ollut tottunut olemaan käskettynä. Karno palasi Britanniaan ja perusti kiertävän Karno's Krazy Komics -ryhmän. Hän ohjasi myös muutaman elokuvan Ealing Studiosille, mutta ne eivät kuitenkaan menestyneet.
Karnon ura ja rahat loppuivat 1930-luvun puolivälissä, ja Music Hall Benevolent Fund takasi Karnolle eläkkeen ja osuuden alkoholikaupasta Dorsetista. Karno kuoli 1941 sokeritautiin.
Idiazábal

Idiazábal on Baskimaasta kotoisin oleva pastöroimattomasta lampaanmaidosta valmistettava kova juusto. Sitä valmistetaan Baskimaan itsehallintoalueen lisäksi Navarran luoteisosissa Espanjassa. 
Idiazábal on 1–3 kilogramman painoinen lieriö. Valmistuksessa juusto hapatetaan renniinin avulla, ja sitä kypsytetään 2–5 kuukauden ajan. Juusto voidaan savustaa punaoranssiksi tai jättää kuoreltaan vaaleankeltaiseksi. Savustusperinne sai alkunsa kesäkuukausina valmistettavan juuston säilyvyyden parantamiseksi talvisaikaan tapahtuvaan myyntiin asti. 
Idiazábalin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Siinä maistuu lampaanmaito ja joskus heinänkin maku. Idiazábalia voidaan syödä sellaisenaan tai käyttää kuorrutteissa, leivonnassa tai lämpimissä ruoissa. Sen kanssa nautittavaksi sopii punaviini.
Alfonso Carinci

Alfonso Carinci (9. marraskuuta 1862 Rooma – 6. marraskuuta 1963) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1885 ja nimitettiin Pyhän riittikongregaation sihteeriksi sekä Seleucia in Isaurian titulaariarkkipiispaksi 15. joulukuuta 1945. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1946. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Salotti, jota avustivat Emilio Baroncelli ja Luigi Traglia.
Carinci jatkoi sihteerinä toimimista, kunnes jäi eläkkeelle 5. tammikuuta 1960. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Salil Shetty

Salil Shetty (3. helmikuuta 1961 Mumbai) on toiminut Amnesty Internationalin pääsihteerinä heinäkuusta 2010 alkaen. Hän seurasi tehtävässä Irene Khania. Shetty on kotoisin Intiasta.
Vuosina 2003–2010 Shetty toimi johtajana. Vuosina 1998–2003 hän työskenteli ActionAidissa.
Trebinje

Trebinje (kyrillisillä aakkosilla Требиње) on kunta Bosnia ja Hertsegovinan kaakkoisosassa Serbitasavallan alueella Dinaaristen Alppien tuntumassa, Trebišnjicajoen varrella. Idässä Trebinje rajoittuu Montenegroon ja etelässä Kroatiaan. Matkaa Adrianmerelle Trebinjestä on noin 10 km.
Frank Foyston

Frank Corbett ”Flash” Foyston (2. helmikuuta 1891 Springwater, Ontario, Kanada – 19. tammikuuta 1966 Seattle, Washington, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Foyston edusti NHL:n edeltäjäliigassa NHA:ssa Toronto Blueshirtsia vuosina 1912–1916 ja NHL:ssä Detroit Cougarsia vuosina 1926–1928. Hän voitti Stanley Cupin kolmesti: Blueshirtsissa 1914, Seattle Metropolitansissa 1917 ja Victoria Cougarsissa 1925. Foyston on yksi yhdeksästä Stanley Cupin kolmessa eri seurassa saavuttaneesta kiekkoilijasta.
Foyston toimi pelaajauransa jälkeen valmentajana alasarjoissa ja myöhemmin kykyjenetsijänä. Hänet nimitettiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1958.
Karl R. Pettersson

Karl Ragnar Albin Pettersson (28. toukokuuta 1864 Helsinki – 20. joulukuuta 1933) oli suomalainen koneenrakennusinsinööri. Merkittävän osan elämäntyöstään Pettersson teki Merenkulkuhallituksessa ja sen autonomian ajan edeltäjässä Luotsi- ja majakkalaitosten ylihallituksessa. Karl R. Petterssonin mukaan on nimetty muun muassa Kustavin Isokarin majakan länsipuolella oleva Petterssonin matala sekä Airistolla Seilin saaren luoteispuolella oleva sektoriloisto Insinööri Pettersson. Pettersson on suunnitellut nimeään kantavan loiston, kuten useita muitakin loistoja.
Pettersson valmistui vuonna 1885 "Polytekniska Institutet i Helsingfors"ista eli Helsingin Teknillisestä Oppilaitoksesta. Hän työskenteli opiskeluaikanaan muun muassa laivatelakalla Helsingissä ja muutamaan otteeseen Pietarissa. Valmistuttuaan hän toimi Pietarin Putilowin tehtaalla asentajana ja suunnittelijana vuoteen 1891. Sieltä hän siirtyi Pitkärannan kupari- ja tinatehtaaseen. Vuodesta 1894 Pettersson oli Luotsi- ja majakkalaitoksen ylihallituksessa insinöörinä. Vuodesta 1912 vuoteen 1917 hän oli Kauppa- ja teollisuusministeriön palveluksessa. Suomen itsenäistyttyä perustettiin Merenkulkuhallitus, johon Pettersson nimitettiin yli-insinööriksi vuonna 1918. Vielä samana vuonna hänet nimitettiin merenkulkuneuvokseksi tekniselle osastolle. Pettersson jäi eläkkeelle vuonna 1919.
Higuchi Ichiyō

Higuchi Ichiyō (; 1872–1896), syntymänimeltään Higuchi Natsu(ko) (樋口 奈津), oli japanilainen Meiji-kauden kirjailija. Hän ehti kirjoittaa kaikkiaan 21 pienoisromaania ennen kuolemistaan tuberkuloosiin 24-vuotiaana. Hänen kaiketi kuuluisin teoksensa "Takekurabe" kuvaa joukon lapsia kasvua ja elämää Tokion köyhissä osissa Yoshiwaran, kaupungin ”punaisten lyhtyjen alueen”, laidalla.
Tokiossa syntyneen Higuchin vanhemmat olivat molemmat sukujuuriltaan talonpoikia, mutta hänen isänsä Noriyoshi oli onnistunut nousemaan hierarkiassa alempaan samurailuokkaan – vain menettääkseen pian aseman Meiji-restauraation myötä, kun samuraiden nauttimat etuoikeudet lakkautettiin vuonna 1869. 14-vuotiaana Higuchi pääsi klassista runoutta opettaneeseen Haginoya-kouluun ja menestyi siellä erinomaisesti.
Vuonna 1889 Higuchin isä kuoli menetettyään ensin omaisuutensa epäonnistuneessa liikeyrityksessä. Perheen lapsista vanhin poika oli kuollut tuberkuloosiin, toinen hylätty suvusta ja kolmas kuollut vauvaikäisenä, ja Higuchin isosisko oli mennyt naimisiin. Niinpä Higuchin vastuulle jäi huolehtia perheen päänä ikääntyvästä äidistään ja pikkusiskostaan. Henkensä pitimiksi perhe lainasi rahaa ystäviltä ja sukulaisilta ja Higuchi toimi Haginoyan koulunjohtajan kodinhoitajana. Uuden idean toimeentulosta Higuchi sai seurattuaan koulutoverinsa Tanabe Tatsukon (myöh. Miyake Kaho) menestystä, kun tämä oli saanut julkaistua novellinsa ”Yabu no uguisu” (1888).
Vuodesta 1887 lähtien Higuchi kirjoitti säännöllisesti päiväkirjaa, jonka avulla hän myös harjoitteli kirjoittamista. Alkuvuosien yksinkertaisista muistiinpanoista päiväkirja kehittyi myöhempinä vuosina huolitellummaksi ja harkitummaksi kokonaisuudeksi, josta Higuchi teki luonnoksiakin ennen lopullista versiota. Päiväkirja julkaistiin postuumisti vuonna 1912.
Ichiyōn kuva on ollut 5000 jenin setelissä vuodesta 2004 lähtien.
Toejoen kenttä

Toejoen kenttä on Porissa Toejoen kaupunginosassa sijaitseva jalkapallokenttä. Sitä kutsutaan toisinaan myös nimellä "Toejoen Wembley". Kenttä on Kolmosessa pelaavan Toejoen Veikkojen kotikenttä. Toejoen kentällä pelataan myös vuosittain järjestettävän junioriturnauksen Pori Cupin otteluita.
Täysimittaisen nurmipintaisen jalkapallokentän lisäksi alueella sijaitsee kaksi pienempää hiekkakenttää. Kentällä on myös pukuhuonetilat sekä kioski. Puurakenteisessa katsomossa on tilaa muutamalle kymmenelle katsojalle.
Celebesinvarpushaukka

 Celebesinvarpushaukka ("Accipiter nanus") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa Sulawesin saarella. Siitä on havaintoa harvoissa paikoissa, mutta se saattaa olla alihavaittu, sillä se muistuttaa huomattavasti mangrovevarpushaukkaa ("A. rhodogaster").
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät.
Sen pituus on noin 25 cm, ja se on sukunsa pienimpiä jäseniä. Se saalistaa hyönteisiä ja pieniä lintuja.
Mangrovevarpushaukka

Mangrovevarpushaukka ("Accipiter rhodogaster") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja vuoristometsät sekä mangrovemetsät nousuveden rajan yläpuolella ja myös maaseudun puutarhat.
Se jakautuu kahteen alalajiin:
Musan kenttä

Musan kenttä on Porissa Musan kaupunginosassa sijaitseva jalkapallokenttä. Se toimii Musan Salaman joukkueiden kotikenttänä. Kentällä pelaavat ottelunsa muun muassa Kakkosessa pelaava miesten edustusjoukkue ja Naisten Kakkosessa pelaava naisten joukkue. Musan kenttä on saanut lempinimekseen "Wembley" lontoolaisen esikuvansa mukaan.
Musan kenttä on valmistunut 1960, samana vuonna kuin Musan Salama on perustettu. Sen tekivät talkootyönä seuran aktiivit. Kenttä jäädytettiin talvisin aina 1970-luvuun alkuun asti, jolloin myös jääkiekko oli seuran ohjelmassa. Vuonna 1977 tehtiin suuri remontti, ja kenttä laajennettiin nykyisiin mittoihinsa. Remontin yhteydessä valmistuivat myös pukuhuoneet sekä kentän ja kadun välissä oleva korkea aita.
Stadionin yleisöennätys, 2 136 katsojaa, tehtiin 13.10.2018, kun MuSa voitti nousukarsintaottelun Kokkolan GBK:ta vastaan ja nousi Ykköseen. Aiempi ennätys 2 049 oli peräisin 8. kesäkuuta 2018 pelatusta paikallisottelusta MuSa – FC Jazz.
Musan kentällä on pukuhuoneiden lisäksi kahvikioski sekä keskiolutoikeuksin varustettu terassi. Puurakenteisessa katsomossa on istumapaikkoja noin 500 hengelle.
Anssi &amp; The Golden Tears -yhtye teki 2009 Musan kentälle ja MuSalle kappaleen "Meidän Wembleyllä". Kappale on soinut MuSan edustusjoukkueen peleissä.
Hannu Hautalan luontokuvausopas

Hannu Hautalan luontokuvausopas on vuonna 2012 ilmestynyt Hannu Hautalan ja Pekka Punkarin yhteistyössä syntynyt luontokuvaukseen johdattava kirja, jonka on kustantanut Docendo. Valokuvaaja, toimittaja ja kouluttaja Pekka Punkari seuraa kirjassa lukuisat kerrat palkittua luontokuvaajaa Hannu Hautalaa tämän kuvausretkillä ja tarjoaa tämän palkittujen kuvien taustoja ja vinkkejä kuvaus- ja luontotaidoista harrastajan käyttöön, mutta mukana on myös ammattilaiselle hyödyllistä tietoa.
Kriitikon arviossa todetaan, että kirja antaa hienon kuvauksen ammattiluontokuvaajan toimenkuvasta ja paljastaa luontokuvaajan työn monipuolisuuden: itse kuvaamisen lisäksi kuluu aikaa ja vaivaa suunnitteluun, valmisteluun ja tarkkailuun. Hautala on poikkeus nykyvalokuvaajista sikäli, että hän kuvaa yhä filmille, mutta Punkari tarjoaa kuitenkin myös digikuvaajan näkökulman.
Muta-ankeriaat

Muta-ankeriaat (Heterenchelyidae) eli pytonankeriaat on ankeriaskaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja Tyynestämerestä.
Lajit ja anatomia.
Muta-ankeriaiden heimoon kuuluu kaksi sukua ja kahdeksan lajia. Lajeja ovat muun muassa karibianpytonankerias ("Pythonichthys sanguineus"), pienisilmäpytonankerias ("P. microphthalmus") ja pytonankerias ("P. macrurus"). Kooltaan heimon lajit ovat keskikokoisia kaloja ja suurimmat voivat saavuttaa noin metrin pituuden. Muta-ankeriaat ovat pitkulaisia käärmemäisiä kaloja, joiden pyrstö on muuta ruumista huomattavasti pidempi. Selkäevä on matala ja yhtynyt pyrstö- ja peräevien kanssa. Rinta- ja vatsaeviä ei muta-ankeriailla ole. Lajien silmät ovat pienet ja suu kookas. Muta-ankeriaslajeilla ei ole kylkiviivaa eikä myöskään monille muille ankeriaskalaheimoille tyypillisiä aistijärjestelmän huokosia päässä tai muualla ruumiissa. Muta-ankeriaat ovat suomuttomia ja väriltään vaaleita tai punertavia.
Levinneisyys ja elintavat.
Suurin osa muta-ankeriaslajeista elää Atlantin itäosissa Välimeri mukaan luettuna. Lisäksi niitä tavataan Karibianmereltä ja Tyynenmeren itäosista. Ne elävät trooppisissa ja matalissa vesissä. Muta-ankeriaat elävät pää edellä kaivautuneena pohjaan, minkä vuoksi niiden elintavoista tiedetään vain hyvin vähän.
Bourem

Bourem on kaupunki ja Bouremin piirin hallinnollinen keskus Malin Gaon alueella. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 95 kilometriä Gaosta luoteeseen. Vuonna 2009 asukkaita oli 27 500.
Bouremin kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Bouremin piirin Tarkintin ja idässä Taboyen kuntiin, etelässä Gaon piiriin ja Timbuktun alueeseen sekä lännessä Téméran kuntaan. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 12 kylää ja yhdeksän paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita, tuaregeja, bozoja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja durra. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, naudat, aasit, kamelit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Osa väestöstä käy kausitöissä muualla Malissa tai naapurimaissa.
Kunnassa on 14 alkeis- ja kolme yläkoulua, viisi keskikoulua ja koraanikoulu. Terveyspalveluihin kuuluu terveyskeskus ja neuvola.
Nähtävyyksiin kuuluvat ranskalaisten rakentama linnoitus, Assagarian moskeija, Halissi Nadjén mausoleumi ja Taoussan kosket. Matkailupalveluja ei ole.
Tarkint

Tarkint on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Gaon alueen Bouremin piirissä Malissa. Se sijaitsee Tilemsin laaksossa 89 kilometriä Bouremista koilliseen. Kunnassa on 19 100 asukasta (vuonna 2009).
Tarkintin kunnan pinta-ala on 23 000 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Kidalin alueeseen, idässä Gaon piiriin, etelässä Bouremin ja Taboyen sekä lännessä Temeran kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Tilemsin laaksossa on suuri fosfaattiesiintymä.
Kunta käsittää 36 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä arabeja, tuaregeja ja belloja. Lisäksi on muualta maasta siirtyneitä songhaita ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Tarkintin kautta kulkee Gaosta Algerian rajalle johtava maantie. Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, aasit, naudat ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan maanviljelyä (durraa ja vihanneksia), kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Kuivuus on pakottanut osan väestöstä siirtymään kaupunkeihin ja naapurimaihin.
Kunnassa on kuusi alkeis- ja kaksi yläkoulua sekä koraanikouluja. Terveyspalveluihin kuuluu kaksi terveyskeskusta.
Pekka Punkari

Pekka Punkari (s. 24. maaliskuuta 1952) on suomalainen valokuvaaja ja "Kamera-lehden" entinen päätoimittaja. Hän toimii vapaana kirjoittajana ja kouluttajana. Hän on pitänyt myös useita valokuvanäyttelyjä.
Punkari on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta pääaineenaan valokuvaus. 1970- ja 1980-lukujen vaihteessa hän opiskeli lisäksi tieteellisteknistä kuvausta Helsingin yliopiston kuvalaitoksella. Hän on työskennellyt myös Suomen Valokuvataiteen Museossa, "Satakunnan Kansa" -sanomalehdessä ja Telelaitoksen AV-keskuksessa sekä opettanut valokuvausta useissa oppilaitoksissa, kurssikeskuksissa ja yrityksissä.
Rousseaceae

Rousseaceae on kaksisirkkaisheimo lahkossa Asterales. Siihen kuuluu kaksi alaheimoa, neljä sukua ja 13 lajia, jotka kasvavat Mauritiuksella, Uudessa-Guineassa, Koillis-Australiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Kasvien lehtilaidoissa on rauhashampaita. Yhdislehtinen emiö koostuu viidestä emilehdestä (heimon apomorfia) ja on enimmäkseen kehänpäällinen.
Alaheimo Rousseoideae.
Alaheimossa on vain yksi laji, Mauritiuksella kasvava "Roussea simplex". Se on ainavihanta puuvartinen kasvi ja voi kasvaa pieneksi puuksi. Sen lehdet ovat kiehkuroissa sekä sahalaitaiset ja silmut ovat suomuisia. Kukat sijaitsevat yksittäin oksien päässä, ja niissä on kookas verhiö, joka säilyy myös hedelmässä. Heteet ovat pitkän nuolimaisia, kehänpäällinen sikiäin suippenee vähitellen tukevaksi ja hedelmäasteelle säilyväksi vartaloksi.
Alaheimo Carpodetoideae.
Alaheimon kasvit ovat puita, ja niitä on 12 lajia, jotka jakaantuvat kolmeen sukuun. Puut kasvavat Uudessa-Seelannissa, Itä-Australiassa ja Uudessa-Guineassa. Versoissa on voimakkaasti taipuneita solukarvoja. Kukinto on röyhymäinen, kukat pieniä, 4–6-lukuisia. Terälehdet kasvavat toisista erilleen yhdislehtisestä alusta. Sikiäin koostuu 3–6 yhteen kasvaneesta emilehdestä, vartalo on lyhyt tai harvoin puuttuu. Hedelmä on kuiva, marjamainen tai rakokota, ja sisältää paljon siemeniä.
Heimon suvut.
Rousseaceae-heimon neljä sukua ovat:
Hara Takashi

Hara Takashi (, 9. helmikuuta 1856 – 4. marraskuuta 1921) oli japanilainen poliitikko ja maansa pääministeri vuosina 1918–1921.
Hara oli syntyisin yläluokkaisesta samuraisuvusta Moriokan kaupungista Honshun pohjoisosasta. Meiji-restauraatioon johtaneessa sisällissodassa Morioka pysyi uskollisena häviölle jääneelle bakufulle. Hara opiskeli Tokiossa katolisten lähetystyöntekijöiden perustamassa ranskankielisessä koulussa ja kääntyi kristityksi. Pian sen jälkeen hän hylkäsi asemansa samurai-luokan lopettamista seuranneessa shizokuluokassa. Hän työskenteli toimittajana.
Vuonna 1900 Hara liittyi Itō Hirobumin vastikään perustamaan Seiyūkai-puolueeseen ja toimi ministerinä kahdessa Saionji Kinmochin hallituksessa. Kesäkuussa 1914 hän nousi Saionji Kinmochin seuraajana puolueen johtoon. Vuoden 1918 riisimellakoiden johdettua Terauchi Masataken hallituksen eroon Hara päätyi pääministeriksi. Hänen puolueensa kärsi kuitenkin erinäisistä skandaaleista.
4. marraskuuta 1921 äärioikeistolainen rautatien vaihdemies Nakaoka Kon’ichi puukotti Haran kuoliaaksi Tokion rautatieasemalla, kun Hara oli junassa matkalla Kiotoon puoluekokoukseen. Nakaokan murhamotiivi oli se, että hän katsoi Haran korruptoituneen muun muassa päästäessään isot monialayritykset (zaibatsut) vaikuttamaan Japanin politiikkaan ja hyväksyttyään yleisen äänioikeuden sekä sallittuaan vuotta aiemmin sotilaallisen väliintulon Nikolajevskin tapauksen hoitamisessa. Nakaokaan vaikutti myös hänen esimiehensä, joka oli Haran äänekäs vastustaja. Nakaoka tuomittiin alun perin kuolemaan ennen kuin hänet tuomittiin uudelleen elinkautiseen vankeuteen, mutta hänet vapautettiin vasta 13 vuotta murhan tekemisen jälkeen. Hara oli Japanin ensimmäinen virassaan murhattu pääministeri.
Pentaphragmataceae

Pentaphragmataceae on kasviheimo, joka kuuluu lahkoon Asterales. Heimossa on vain yksi suku ("Pentaphragma"), jonka 30 lajia kasvaa Kaakkois-Aasiasta Uuteen-Guineaan ulottuvalla alueella.
Tuntomerkit.
"Pentaphragma"-lajit ovat melko meheviä ruohoja, joiden varren tyvi on juurehtiva, ja joiden lehtiasento on kaksirivinen. Lehtilapa on epäsymmetrinen, tavallisesti sahalaitainen. Kukinto on viuhko (tavallisesti yksihaarainen kiemura), ja siinä on perättömät kukat, jotka ovat säteittäissymmetrisiä. Kukkapohjus on maljamainen hypanthium. Verholehdet ovat suhteellisen kookkaita ja huomiota herättäviä; kolme niistä on kahta muuta pienempiä. Terälehdet ovat enemmän tai vähemmän syväliuskaisia ja tavallisesti yhteenkasvaneita; niissä on reunasiivet. Heteet kiinnittyvät teriöön, ja ponnet avautuvat poispäin kukan keskustasta. Sikiäin on kehänalainen. Sikiäimen ja pohjusmaljan välissä on niitä yhdistäviä väliseiniä, joissa on mettä erittäviä koloja. Sikiäin muodostuu kahdesta tai kolmesta yhteen kasvaneesta emilehdestä. Vartalo on lyhyt ja luotti pallomainen. Hedelmä on marjamainen ja kehälehtien jäänteet ovat siinä jäljellä. Siemenet ovat vähäpätöisiä, ja niissä on tärkkelyspitoinen endospermi ja keskikokoinen tai lyhyt alkio. Kromosomiluku on n = 54–56.
Kolles &amp; Heinz Union

Kolles &amp; Heinz Union oli saksalainen pikkuformulatalli. Tallin perustivat Colin Kolles ja Werner Heinz. Talli kilpaili Formula 3 Euroseries-sarjassa vuonna 2009. Tallin historia jäi kuitenkin lyhyeksi tallin lopetettua toimintansa vuonna 2010.
Nikias Nikaialainen

Nikias Nikaialainen (, ) oli antiikin kreikkalainen filosofien elämästä kirjoittanut elämäkertakirjailija, joka oli kotoisin Nikaiasta. Hänen elämästään ei tiedetä mitään; hän on saattanut elää joko ensimmäisellä vuosisadalla eaa. tai ensimmäisellä vuosisadalla jaa.
Athenaios viittaa toistuvasti Nikiaaseen. Hänen pääteoksensa vaikuttaa olleen "Filosofien perimysjärjestykset" (, "Diadokhai"), joka oli kreikkalaisten filosofikoulukuntien historia. Athenaios mainitsee Nikiaalta myös teoksen "Filosofeista" (, "Peri tōn filosofōn"). Lisäksi viitataan kolmanteen teokseen nimeltä "Arkadian historia" (, "Arkadika"), mutta epäselväksi jää, onko se tämän vai jonkun toisen Nikiaan kirjoittama.
Alseuosmiaceae

Alseuosmiaceae on kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten lahkoon Asterales. Siinä on neljä sukua ja kymmenen lajia, joista viisi kuuluu sukuun "Alseuosmia". Heimo kasvaa Uudessa-Guineassa, Itä-Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Uudessa-Kaledoniassa.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat enemmän tai vähemmän puuvartisia, ja niillä on kierteisasentoiset ja sahalaitaiset lehdet, joiden hangassa on solukarvatupsut. Kukat ovat tavallisesti viisilukuiset, toisinaan lukuisuus vaihtelee neljästä seitsemään. Tavallisesti pohjus ei ole maljamainen. Verholehdet ovat erillisiä, ja terälehtien reunoissa on tavallisesti siipimäiset liuskat; niiden laidat ovat ripsuisia tai repaleisia. Heteet ovat kasvaneet kiinni teriöön, joka on tavallisesti putkimainen. Kukissa on kehänalainen sikiäin, joka koostuu kahdesta tai kolmesta emilehdestä, sekä nektario. Luotti on tuskin laajentunut. Siemenaiheita on vähintään kaksi kutakin emilehteä kohti. Hedelmä on marjamainen, tavallisesti verhiöllinen ja siinä on melko pieniä siemeniä.
Luokittelu.
Suvut, jotka nykyään muodostavat heimon Alseuosmiaceae, on sijoitettu luokitteluissa milloin minnekin, muun muassa kuusamakasveihin (Caprifoliaceae), matarakasveihin (Rubiaceae), ruutakasveihin (Rutaceae) tai kanervakasveihin (Ericaceae). Takhtajanin luokittelussa (1997) heimo oli olemassa, mutta sijoitettuna lahkoon Hydrangeales.
Heimoon kuuluvat suvut:
Iason Nysalainen

Iason Nysalainen (; ensimmäinen vuosisata eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi. Hän oli kotoisin Nysasta, Anatoliasta.
Iason oli Menekrateen poika ja äitinsä puolelta stoalaisen Poseidonioksen lapsenlapsi. Hän oli Poseidonioksen oppilas ja seurasi tätä stoalaisen koulun johdossa Rhodoksella. Näin hän on vaikuttanut ensimmäisen vuosisadan eaa. puolen välin jälkeen. "Suda" mainitsee neljä hänen kirjoittamaansa teosta:
"Sudan" mukaan on kuitenkin epäselvää, oliko "Kreikan elämä" todella hänen kirjoittamansa; se mainitsee myös Iason Argoslaisen kirjoittaneen samannimisen neljä kirjaa käsittäneen teoksen.
Tilemsi (Gaon alue)

Tilemsi on maalaiskunta Gaon alueen Gaon piirissä Malissa. Se sijaitsee samannimisessä laaksossa 50 kilometriä Gaosta koilliseen. Kunnassa on 11 300 asukasta (vuonna 2009).
Tilemsin kunta rajoittuu pohjoisessa Bouremin piirin Tarkintin kuntaan, idässä Kidalin alueen Anefifiin ja Ménakan piirin Alataan, etelässä Gaon piirin Anchawadiin sekä lännessä Soni Ali Berin ja Bouremin Taboyen kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin alueeseen. Ilmasto on hyvin kuiva ja kuuma. Kasvillisuus koostuu etupäässä piikkipensaista ja ruohokasveista.
Kunta käsittää 13 paimentolaisryhmää. Sen keskuspaikka on Tin-Aouker. Asukkaat ovat etupäässä tuaregeja ja arabeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat vuohet, lampaat, aasit, kamelit ja naudat. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista maanviljelyä (durraa ja lehmänpapua), kaupankäyntiä ja käsityöläisammatteja.
Kunnassa on 13 alkeis- ja yksi yläkoulu. Terveyspalveluihin kuuluu yksi terveyskeskus.
Boaz Myhill

Glyn Oliver Myhill (tunnetaan paremmin nimellä Boaz Myhill, s. 9. marraskuuta 1982, Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat) on walesiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi koko ammattilaisuransa Englannissa ja edusti Englannin Valioliigassa Hull Cityä ja West Bromwich Albionia. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2019.
Seurajoukkueura.
Myhill liittyi vuonna 1994 Aston Villan junioreihin. Hän oli seuran kirjoissa vuoden 2003 loppuun saakka mutta pelasi aikuisten sarjoissa vain lainalla alemmilla sarjatasoilla. Hän siirtyi vuoden 2004 alussa tuolloin kakkosliigassa pelanneeseen Hull Cityyn ja nousi kaudella 2004–2005 ykkösliigassa joukkueen ykkösmaalivahdiksi. Kaudet 2005–2008 joukkue pelasi mestaruussarjassa. Kausina 2008–2009 ja 2009–2010 Myhill pelasi Valioliigassa yhteensä 55 ottelua.
Myhill siirtyi kesällä 2010 West Bromwich Albioniin 1,5 miljoonan punnan siirtosummalla. Hän sai joukkueessa vähemmän peliaikaa kuin Hullissa ja pelasi kauden 2011–2012 lainalla mestaruussarjan Birmingham Cityssä. Joukkue ylsi tuolla kaudella karsintojen kautta Eurooppa-liigaan, jossa Myhill pelasi kolme ottelua. Seuraavina kausina Myhill sai West Bromwichissa parhaiten peliaikaa kaudella 2015–2016, jolloin hän pelasi 23 valioliigaottelua. Hän pelasi viimeisen valioliigaottelunsa lokakuussa 2017 ja oli vielä kaudella 2018–2019 mestaruussarjaan pudonneen West Bromwichin varamaalivahtina.
Maajoukkueura.
Myhill edusti A-maajoukkuetasolla Walesia vaikka pelasi juniorimaaotteluita Englannin eri ikäluokissa. Myhill olisi voinut edustaa synnyinmaansa ansiosta myös Yhdysvaltoja, mutta hän päätti valita äitinsä kotimaan Walesin. 
Myhill pelasi Walesin joukkueessa 19 A-maaottelua vuosina 2008–2013. Otteluista seitsemän kuului MM-karsintaan, ja loput olivat ystävyysotteluita. Maajoukkueen ykkösmaalivahdin paikkaa piti tuolloin Wayne Hennessey, jonka loukkaantuminen vuonna 2012 toi Myhillille tilaisuuden päästä maaotteluissa useammin kentälle.