tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Buenos Airesin junaonnettomuus 2012

Buenos Airesin junaonnettomuus tapahtui 22. helmikuuta 2012 Argentiinan pääkaupungissa Buenos Airesissa Oncen rautatieasemalla, kun noin tuhatta matkustajaa kuljettanut juna törmäsi asemalaiturin raidepuskuriin jarruttamatta. Turmassa kuolleita vahvistettiin olevan 49. Uhriluvun pelättiin kuitenkin nousevan. Loukkaantuneita oli arviolta yli 550–600. Osa loukkaantuneista oli kriittisessä tilassa. Veturinkuljettaja sai vakavia vammoja.
Junan vaunut rysähtivät onnettomuudessa päällekkäin, minkä vuoksi ihmisiä jäi puristuksiin. Yhden vaunun kerrotaan työntyneen kuusi metriä edellisen vaunun sisään. Liikenneministerin mukaan junalla olisi ollut vauhtia onnettomuushetkellä noin 20–25 kilometriä tunnissa.
Onnettomuuden syy ei ole vielä selvinnyt, mutta jarruvikaa on epäilty turman aiheuttajaksi. Onnettomuus on kolmenneksi pahin Argentiinan raideliikenteessä sattunut onnettomuus. Pahin on vuonna 1970 sattunut Benavidezin junaonnettomuus.
Isabel Bongard

Isabel Bongard (s. 1991) on saksalainen näyttelijä. Hän teki debyyttinsä lapsinäyttelijänä televisiosarjassa "Anja &amp; Anton" vuonna 2001. Hän on sittemmin tehnyt esiintymisiä lukuisissa televisiosarjoissa, ja hänet on nähty esimerkiksi elokuvissa "Die Päpstin" (2009) ja "Sieben Tage" (2009). Hän on opiskellut tanssia. Hänen äitinsä on taiteilija ja kirjailija Katrin Bongard. Myös hänen sisaruksensa Amber Bongard ja Leonard Carow ovat näytelleet.
Daniel von Bargen

Daniel von Bargen (5. kesäkuuta 1950 Cincinnati, Ohio – 1. maaliskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Von Bargen näytteli urallaan muun muassa George Costanzan esimiestä Mr. Krugeria televisiosarjassa "Seinfeld" ja päällikkö Gradyä vuoden 2001 elokuvassa "Super Troopers". Hän esiintyi myös sarjassa "Veljemme on nero", jossa hänen roolihahmonsa oli komentaja Edwin Spangler.
Von Bargen yritti itsemurhaa 20. helmikuuta 2012 ampumalla itseään päähän ja joutui ohiolaiseen sairaalaan. Hätäkeskukseen soittamassaan puhelussa hän kertoi, ettei ollut halunnut mennä sairaalaan, jossa häntä odotti ainakin joidenkin varpaiden amputointi. Lisäksi von Bargen mainitsi sairastavansa diabetestä.
Derby (hevoskilpailu)

Derby on 3- tai 4-vuotiaille hevosille tarkoitettu ikäluokkakilpailu. Derbyjä järjestetään sekä laukka- että raviurheilussa. Laukkaurheilussa Derbyt on tarkoitettu muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta 3-vuotiaille hevosille. Pohjoismaisessa raviurheilussa derbyt ovat 4-vuotiaiden kilpailuja, muualla maailmassa 3-vuotiaiden.
Historia.
Derby on saanut nimensä Englannissa sijaitsevan Epson Downsin laukkaradan "Derby Stakes" -kilpailusta, joka on järjestetty vuodesta 1780 lähtien. Se nimettiin kilpailun perustajan Edward Smith-Stanleyn, Derbyn 12. jaarlin mukaan.
1800-luvulla derbyiksi alettiin nimetä useita muita laukkahevosten ikäluokkakilpailuja ympäri maailmaa. Aluksi Ison-Britannian siirtomaissa, vuosisadan jälkipuoliskolla myös Yhdysvalloissa ja Keski-Euroopassa.
Raviurheilun vanhin derby on Saksan "Deutsche Trab-Derby", joka juostiin ensimmäisen kerran vuonna 1895. Pohjoismaiden vanhin derby on Tanskassa, jossa on kilpailtu vuodesta 1898 lähtien. Ruotsin ensimmäinen derby ravattiin vuonna 1928.
Lämminverisille tarkoitettu Suuri Suomalainen Derby on järjestetty vuodesta 1970, Suomenhevosten Derby vuodesta 1975.
Paternosterpapu

Paternosterpapu ("Abrus precatorius") on tropiikissa kasvava monivuotinen köynnöskasvi, jonka siemeniä käytetään korujen ja rukousnauhojen valmistukseen. Siemenet ovat kovia ja kiiltäviä, väriltään kirkkaanpunaisia ja mustakärkisiä. 
Se kasvaa luonnonvaraisena Intiassa, mutta sitä on levitetty laajasti maailman lämpimille alueille.
Siementen paino on varsin tarkkaan gramman kymmenesosa, joten Intiassa kultasepät käyttävät niitä punnuksina. Siemenet ovat hyvin myrkyllisiä, koska ne sisältävät aitotumallisten solujen proteiinisynteesiä estävää toksiinia nimeltä abriini.
Paternosterpavun juuri ja lehdet sisältävät lakritsihappoa ja sitä on käytetty myös varsinaisesta lakritsikasvista ("Glycyrrhiza glabra") tehdyn lakritsin korvikkeena (valelakritsina). Kasvi on myös monipuolinen lääkekasvi, sillä sen eri osia on käytetty eri kulttuureissa monipuolisesti sairauksien ja vaivojen hoitoon.
Paistos

Paistos tarkoittaa yleismerkitykseltään paistamalla valmistettua ruokaa. Sanaa käytetään erityisesti merkityksissä paistettu vuokaruoka tai taikinakuorinen vuokaleivonnainen.
Paistos (myös piirakkapaistos) on piirakan kaltainen leivonnainen, joka kypsennetään matalassa vuoassa uunissa. Siinä on taikinasta tehty kuori ja täyte, joka on yleensä suolainen. Täyte voi sisältää kasviksia, sieniä, juustoa, lihaa, kalaa, sisäelimiä ynnä muita ainesosia. Paistoksiin käytettävä taikina (paistostaikina) voi sisältää vain yhtä paljon rasvaa ja vehnäjauhoja sekä hivenen vettä, mutta siinä voi olla myös juustoa, kananmunaa, perunaa tai kermaviiliä. Jälkiruokapaistosten taikinassa on usein sokeria tai taikinana käytetään murotaikinaa. Paistoksen taikinaksi käy myös voitaikina. Taikinasta tehty kuori voi olla joko pohjana tai kantena tai molempina. Piirakoiden (paitsi karjalanpiirakoiden) taikina yleensä nostatetaan joko hiivan tai leivinjauheen avulla.
Paistos on paistettu ruoka tai leivonnainen. Esimerkiksi eräät piirakat, laatikot ja erilaiset vuoat ovat paistoksia.
Usein paistokset kypsennetään hitaasti ja tavallisesti ilman kantta (vertaa hauduttaminen, jossa käytetään kantta). 
On olemassa sekä suolaisia että makeita, samoin pää- tai jälkiruokina tarjoiltavia paistoksia.
Suolaisiin paistoksiin voi sisältyä lihaa tai kalaa ja kasviksia, niiden rakennetta sitovana
ainesosana käytetään esimerkiksi perunaa, jauhoja tai pastaa. Paistoksen päällä voi olla muru- tai juustokuorrutus.
Kypsennettäessä paistoksen aineksista voi irrota nestettä; toisaalta tarpeen mukaan
lisätään esimerkiksi liha- tai kasvislientä, kermaa tai alkoholeja.
Suomalainen, suolainen pääruokapaistos on esimerkiksi makaronilaatikko. Eri kansainvälisistä keittiöistä tunnettuja paistostyyppisiä ruokalajeja ovat esimerkiksi moussaka, lasagne ja hotpot.
Jim Pla

Jim Pla (s. 6. lokakuuta 1992 Béziers) on ranskalainen moottoriurheilija. Nykyään hän kilpailee GT World Challenge Europe -sarjassa.
Hän aloitti uransa vuonna 2007 Ranskan Formula Renault Campus -sarjassa sijoittumalla kuudenneksi. Seuraavana vuonna Pla kilpaili Euroopan Formula BMW -sarjassa sijoittuen 17:nneksi. Vuonna 2009 hän oli sarjan viides. Vuonna 2010 Pla kilpaili Formula 3 Euroseries-sarjassa voittaen yhden kilpailun sijoittuen loppupisteissä kymmenenneksi. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua GP3-sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Stávros Niárchoksen kulttuurikeskus

Stávros Niárchoksen kulttuurikeskus (, , "SNFCC") on Kallithéassa Suur-Ateenan alueella Kreikassa sijaitseva kulttuurikeskus. Siinä toimivat muun muassa Kreikan kansallisooppera ja Kreikan kansalliskirjasto.
Kulttuurikeskus sijaitsee rantatontilla, jonka pinta-ala on 17 hehtaaria. Hanke käynnistyi lokakuussa 2006, ja hankkeen rahoitti Stávros Niárchoksen säätiö. Suunnitelmat laati italialainen arkkitehti Renzo Piano. Rakennustyöt aloitettiin joulukuussa 2011, ja ne valmistuivat vuonna 2016. Kulttuurikeskus luovutettiin Kreikan valtiolle vuonna 2017.
Kreikan kansalliskirjasto

Kreikan kansalliskirjasto () on Kreikan valtion kansalliskirjasto. Sen vanha rakennus sijaitsee Ateenan keskustassa. Rakennuksen on suunnitellut tanskalainen arkkitehti Theofil Hansen. Rakennus kuuluu Trilogia-nimiseen kolmen uusklassisen rakennuksen ryhmään, joihin kuuluvat myös Ateenan akatemia ja Ateenan yliopiston alkuperäinen rakennus.
Vuodesta 2017 kansalliskirjasto toimii myös Stávros Niárchoksen kulttuurikeskuksessa Kallithéassa.
Kreikan kansallisooppera

Kreikan kansallisooppera () on Kreikan valtion rahoittama oopperalaitos. Se järjestää ooppera- ja balettinäytöksiä ja konsertteja.
Vuodesta 2017 ooppera toimii Stávros Niárchoksen kulttuurikeskuksessa Kallithéassa. Oopperan vanha rakennus sijaitsee Ateenan keskustassa Akadimías-kadulla. Oopperassa on useita kansallisesti merkittäviä arkistoja, kuten musiikkiarkisto, musiikkikirjasto, roolipukuarkisto, lavasteiden pienoismallit ja oopperan ohjelmistossa käytettyä esineistöä.
Torpedoputki

Torpedoputki on torpedojen laukaisuun tarkoitettu laite, joita on sekä vedenpinnan alle että alusten kannelle asennettuina. Kannelle asennetut on yleensä suunniteltu tietyn tyyppiselle torpedolle. Pinnan alle ja erityisesti sukellusveneisiin asennetut ovat yleensä yleiskäyttöisiä laukaisulaitteita, joilla voidaan laukaista varsinaisten torpedojen lisäksi erilaisia ohjuksia ja miinoja.
Nykyisin laukaisulaitteet on standardoitu 12,75 tuuman (324 mm) keveiksi ja 21 tuuman (533 mm) raskaiksi torpedoputkiksi, mutta edelleen on käytössä myös muun halkaisijan omaavia järjestelmiä.
Täysosuma (vuoden 1941 elokuva)

Täysosuma on Hannu Lemisen ohjaama salonkikomedia vuodelta 1941. Elokuva on Lemisen esikoisohjaus. 
Veikkauksessa voittanut konekirjoittajatar Pirkko Kyllinen (Ansa Ikonen) palkkaa ylivahtimestari Aku Karppalan (Aku Korhonen) esiintymään kauppaneuvosisänään. Tarina liikkuu kahden kerroksen väen, ylä- ja alaluokan, parissa.
Arviot.
Aikalaisarvioissa elokuva sai kielteisiä arvioita, kuten Uuden Suomen M. V.:ltä, joka ei pitänyt elokuvaa täysosumana, sillä ”se ei ole jaksanut maaliin saakka”. Marja Linturin (Helsingin Sanomat) mukaan se on ”tyypillinen SF:n iloittelu”. Hans Kutter (Hufvudstadsbladet) toteaa kuitenkin, että Leminen on ”kunnianhimoinen, hänellä on laaduntajua”. Myös Olavi Vesterdahl (Aamulehti) kiittää, että Leminen on saanut elokuvaan ”hilpeän ja kevyen hengen, joka paikka paikoin saavuttaa kerrassaan nautittavan veikeän ja huvittavan ilmapiirin.”
Myöhemmpien televisioesitysten yhteydessä erään kriitikon mukaan elokuvan alkupuolella on notkeaa komiikkaa. Elokuvassa on myös todettu olevan harvinaislaatuista kansainvälisyyttä, ja kiittäen kriitikko toteaa, että korostetun luokkatietoisissa miljöissä sukkuloivassa elokuvassa ei idylliä pilata ”rahvaanomaisella fassilla, vaan satiiri kunnioittaa sivistystä”.
Natriumpyrosulfiitti

Natriumpyrosulfiitti eli natriummetabisulfiitti tai natriumdisulfiitti (Na2S2O5) on epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään muun muassa elintarvikkeissa hapettumisenestoaineena.
Ominaisuudet ja valmistus.
Natriumpyrosulfiitti on vahva pelkistin ja esimerkiksi kostea ilma kykenee hapettamaan sen natriumsulfaatiksi. Kuivana se kuitenkin on melko stabiilia. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hieman myös etanoliin ja glyseroliin. Vesiliuokset ovat pH:ltaan happamia. Vahvojen happojen vaikutuksesta se hajoaa rikkidioksidiksi.
Natriumpyrosulfiittia valmistetaan johtamalla rikkidioksidia natriumyhdisteen, kuten natriumsulfiitin, natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin vesiliuokseen. Reaktioseoksen viilentyessä natriumpyrosulfiitti kiteytyy ja voidaan erottaa suodattamalla. Sitä saadaan myös kuumentamalla natriumvetysulfiittia.
Käyttö.
Natriumpyrosulfiittia käytetään elintarvikkeissa säilöntä- ja hapettumisenestoaineena esimerkiksi kuivatuissa hedelmissä ja viineissä, tehokkain se on happamissa olosuhteissa. Sen E-koodi on E223. Yhdistettä käytetään myös pelkistimenä, tekstiili- ja paperiteollisuudessa kloorin poistamiseen, paperin valkaisussa, valokuvauskemikaalina ja laboratorioreagenssina.
Jääpallon Suomensarja 1952

Jääpallon Palloliiton Suomensarja pelattiin vuonna 1952 nelilohkoisena lohkovoittajien päästessä karsimaan vuoden 1953 jääpallon mestaruussarjapaikasta. Sarjajärjestelmän uudistamisen myötä sarjasta putosi yhteensä 13 joukkuetta. Lohkoissaan kolmanneksi ja sitä huonommin sijoittuneet putosivat maakuntasarjaan. Vaasan Pallo-Pojat, Hämeenlinnan Pallokerho ja Jyväskylän Palloilijat luopuivat sarjasta.
Palloliiton lisäksi Työväen Urheiluliitto järjesti oman Suomensarjansa.
TUL:n Suomensarja.
TUL:n Suomensarja pelattiin kolmilohkoisena ja lohkovoittajat Helsingin Kullervo, Lappeenrannan Pallo-Toverit ja Paraisten Rehti nousivat mestaruussarjaan. Kakkosten karsinnoista nousi lisäksi Joensuun Pallo-Toverit.
Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja

Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja () on John le Carrén vakoiluromaani, joka ilmestyi vuonna 1974. Eero Mänttärin suomennoksen julkaisi samana vuonna Tammi.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat 1970-luvun kylmän sodan kauteen, ja sen päähenkilö on George Smiley, joka on päähenkilönä viidessä muussa le Carrén romaanissa ja lisäksi sivuhenkilönä kolmessa muussa. 
Tomas Alfredson on ohjannut kirjan pohjalta vuonna 2011 valmistuneen elokuvan "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja". BBC on tuottanut vuonna 1979 romaaniin pohjautuvan minisarjan "Tinker, Tailor, Soldier, Spy".
Tomas Alfredson

Hans Christian Tomas Alfredson (s. 1. huhtikuuta 1965 Lidingö, Ruotsi) on ruotsalainen elokuvaohjaaja. Hän on Killinggängetin jäsen ja työskentelee sille. Hän on saanut ruotsalaisen Guldbagge-palkinnon elokuvista "Fyra nyanser av brunt" (2004) ja "Ystävät hämärän jälkeen" (2008).
Elämäkerta ja ura.
Alfredsonin vanhemmat ovat Gunilla ja näyttelijä, ohjaaja Hans Alfredson ja veli ohjaaja Daniel Alfredson. Hän on aiemmin ollut naimisissa Cissi Elwinin kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Alfredson oli lapsena mukana isänsä kuvauksissa ja sai pieniä rooleja. Alfredsonin oma ura käynnistyi Svensk Filmindustrissa. Sittemmin hän työskenteli uudelleen käynnistetyssä TV4:ssä ja Ruotsin televisiossa. Hänen läpimurtonsa tapahtui 1995 elokuvalla "Bert – viimeinen viaton", joka oli hänen ensimmäinen pitkä ohjauksensa. Hän liittyi 1999 Killinggängetiin ohjaajana, ja siellä hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Haku päällä Tallinnassa" 1999. 
Alfredsonin "Ystävät hämärän jälkeen" herätti kansainvälistä huomiota ja sai 2008 palkinnon vuoden parhaana elokuvana Tribecan elokuvajuhlilla New Yorkissa, European Fantastic Film Festival’s Federationin Méliès d’Or -palkinnon Sitgesissä Espanjassa ja neljä palkintoa FantAsia-juhlassa Montrealissa Kanadassa. Samana vuonna hänelle myönnettiin siitä viisi Guldbaggea, muun muassa parhaasta ohjauksesta. Tämä nosti Alfredsonin ohjaajien eturiviin sekä Ruotsissa että kansainvälisesti.
Alfredson ohjasi John le Carrén romaanin "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja" pohjalta vuonna 2011 ensi-iltansa saaneen elokuvan "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja". Se sai muun muassa parhaan brittiläisen elokuvan Bafta-palkinnon. 
Alfredson osti vuonna 2012 filmatisointioikeudet Astrid Lindgrenin kirjaan "Veljeni, Leijonamieli". Elokuvan teon piti alkaa alun perin vuonna 2012, mutta se on lykkääntynyt. "Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja" -elokuvan jälkeen meni kuusi vuotta Alfredsonin seuraavaan elokuvaan. "Veljeni, Leijonamielen" sijaan vuonna 2017 Alfredsonilta ilmestyi Jo Nesbøn dekkariin perustunut "Lumiukko", joka sai todella heikon vastaanoton kriitikoilta. Alfredson on kertonut tuotannon olleen hankala, sillä kuvausaika Norjassa oli liian lyhyt ja jälkituotantovaiheessa kävi selväksi, että 10–15 prosenttia käsikirjoituksesta oli jäänyt kuvaamatta, mikä jätti tarinaan monia aukkoja.
Linda Haglund

Linda Haglund (15. kesäkuuta 1956 Enskede, Tukholma – 21. marraskuuta 2015 Tukholma) oli ruotsalainen pikajuoksija.
Haglund saavutti 100 metrin juoksussa hopeaa vuoden 1978 EM-kisoissa ja neljännen sijan Moskovan olympialaisissa 1980. Sisäratojen EM-kisoissa hän voitti 60 metrin juoksun vuonna 1976 ja sijoittui hopealle 1978, 1980 ja 50 metrin juoksussa 1981. Haglund voitti Ruotsin mestaruuden 100 metrillä seitsemän kertaa ja 200 metrin juoksussa viisi kertaa. Hän pitää edelleen hallussa Ruotsin ennätyksiä 100 metrillä (11,16 sekuntia) ja 200 metrillä (22,82 sekuntia). Myötätuulessa Haglund juoksi 100 metriä peräti 11,06. Julia Henriksson rikkoi elokuussa 2024 Pariisin kesäolympialaisissa Haglundin 200 metrin 45 vuotta vanhan ennätyksen ajalla 22,79.
Haglund jäi kiinni dopingin käytöstä Ruotsin mestaruuskilpailuissa 1981 ja väitti suomalaisen valmentajansa Pertti Helinin syöttäneen hänelle anabolisia steroideja vitamiinipillereiden sijaan. Haglund sai puolentoista vuoden kilpailukiellon eikä onnistunut enää sen jälkeen palaamaan huipulle. Hän muutti Yhdysvaltoihin ja 1990-luvulla avioitui siellä entisen 60 metrin juoksun maailmanennätysmiehen Houston McTearin kanssa. Myöhemmin pari muutti Tukholmaan.
Haglund kuoli syöpään 59-vuotiaana tukholmalaisessa sairaalassa 21. marraskuuta 2015. Hän kuoli vain kolme viikkoa myöhemmin kuin miehensä, joka kuoli myös syöpään.
Jääpallon Suomensarja 1951

Jääpallon Palloliiton Suomensarja pelattiin vuonna 1951 nelilohkoisena. Lohkovoittajat nousivat vuoden 1952 jääpallon mestaruussarjaan ja viimeiset putosivat maakuntasarjaan. Työväen Urheiluliitto järjesti myös oman Suomensarjansa.
TUL:n Suomensarja.
TUL:n Suomensarjassa pelasi 19 joukkuetta neljässä lohkossa. Lohkovoittajiksi selvisivät Kotkan Työväen Palloilijat, Uudenkaupungin Roima, Pieksämäen Pallo-Sepot ja Oulun Työväen Palloilijat.
The Rasmus (albumi)

The Rasmus on The Rasmuksen kahdeksas albumi, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2012. Levyn ensimmäinen single on "I'm a Mess" ja toinen single on "Stranger". Albumi on pääosin yhtyeen omaa tuotantoa.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 3 ja pysyi listalla 14 viikkoa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet san. ja säv. The Rasmus
Carnival in Babylon

Carnival in Babylon on Amon Düül II-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1972. Albumilla yhtye alkoi suuntautua tavanomaisempiin sävellyksiin edellisalbumien pitkien jami-pohjaisten kappaleiden sijaan. 
Muusikot.
sekä:
Jany Kapu

Jany Kapu (, , ), vuoteen 2023 asti Krasnoperekopsk (, , ) on kaupunki Krimin niemimaan pohjoisosassa Perekopinkannaksella, eteläisessä Ukrainassa. Kaupungin asukasluvuksi tilastoitiin 29 815 (2013).
Kaupunki ja sen rautatieasema on läntisemmän Krimille johtavan Ukrainan rautateiden pääradan varrella. Jany Kapun kautta kulkee myös tärkeä valtatieyhteys M17 (osa eurooppatietä E97) Krimille.
Kaupunki uudelleennimettiin vuonna 2016 osana Ukrainan dekommunisaatiotoimenpiteitä; vanha nimi Krasnoperekopsk viittasi Puna-armeijan suorittamaan Perekopin piiritykseen Venäjän sisällissodassa. Uudelleennimeäminen astui voimaan vuonna 2023.
Jääpallon Suomensarja 1950

Jääpallon Palloliiton Suomensarja pelattiin vuonna 1950 nelilohkoisena lohkovoittajien noustessa vuoden 1951 jääpallon mestaruussarjaan. Työväen Urheiluliiton seurat pelasivat omassa Suomensarjassaan. 
Palloliiton Suomensarja.
Pohjoislohko.
Karsintakierros:
Lohko 1
Lohko 2
TUL:n Suomensarja.
TUL:n Suomensarjassa pelasi 20 joukkuetta neljässä lohkossa. Lohkovoittajiksi selvisivät Kokkolan Jymy, Porin Pallo-Pojat, Työväen Mailapojat ja Savonlinnan Työväen Palloseura.
Scotianmeri

Scotianmeri on Atlantin valtameren osa Etelä-Amerikan ja Etelämantereen välillä. Se sijaitsee suurimmaksi osaksi Eteläisen jäämeren alueella, ja osa siitä kuuluu subantarktiseen ja osa antarktiseen alueeseen. Scotianmeri on noin 900 000 km² laaja, ja noin puolet siitä sijaitsee mannerjalustan päällä.
Meri on myrskyinen ja kylmä, ja sen alueella sijaitsevat saaret vaihtelevat olosuhteiltaan sen mukaan, kuinka lähellä Antarktista ne sijaitsevat. Osa saaristoista on tundraa ja niissä on paljon kasvillisuutta, osa saarista on puolestaan karumpia. Scotianmeren alueella elää paljon erilaisia lintulajeja.
Uhat ja suojelu.
Etelä-Georgia, Eteläiset Sandwichsaaret ja Bouvet’nsaari on julistettu suojelluksi alueeksi, mutta aluetta jotkut tekijät uhkaavat silti alueen ekosysteemiä. Yksi tärkeimmistä Scotianmerta uhkaavista tekijöistä on alueelle istutetut uudet lajit. Ilmiö vaikuttaa suurimmaksi osaksi Etelä-Georgiassa, jonne on istutettu suuriakin nisäkkäitä, kuten peuroja. Myös liikakalastuksesta on haittaa alueelle.
At Home

At Home on alankomaalaisen Shocking Blue -yhtyeen vuonna 1969 julkaistu toinen albumi. Sillä on muun muassa yhtyeen tunnetuin kappale, Yhdysvalloissa listaykköseksi noussut ”Venus” sekä ”Love Buzz”, josta Nirvana-yhtye teki myöhemmin cover-version. Robbie van Leeuwenin soittama sitar puolestaan hallitsee instrumentaalikappaletta ”Acka Raga”. ”Long and Lonesome Road” saavutti Yhdysvalloissa sijan 75, ollen siellä samalla yhtyeen toinen ja viimeinen listahitti.
Julkaisu ja vastaanotto.
Albumin julkaisi yhtyeen kotimaassa Alankomaissa Pink Elephant -yhtiö ja Länsi-Saksassa puolestaan Metronome-yhtiö. Sen julkaisi myös Britanniassa Penny Farthing Records. Yhtye tuotti albumin itse. 
Maaliskuussa 1970 "At Home" saavutti Alankomaissa listasijan kuusi ja pysyi listalla 12 viikkoa. "At Home" nousi listalle myös Norjassa, missä se ylsi viiden viikon aikana korkeimmillaan sijalle kolmetoista. Myös siellä se on ainoa albumilistalle päässyt Shocking Blue -julkaisu. Länsi-Saksassa "At Home" pääsi sijalle 30.
Ensimmäinen CD-painos albumista julkaistiin vuonna 2002. Vuonna 2010 ilmestyi puolestaan uusi, bonuskappaleita sisältävä vinyyliversio.
Kappaleet.
Alkuperäinen versio.
A-puoli
B-puoli
Vuoden 2010 vinyyliversio.
A-puoli
B-puoli
Kokoonpano.
Muusikot
Muut
Täyssinä

Täyssinä (, ) oli Narvan lähellä sijainnut kylä, jossa Ruotsi ja Venäjä solmivat vuonna 1595 Täyssinän rauhansopimuksen. Kylän sijainnista on useita käsityksiä.
Sopimuksen solmimispaikkana on Peter von Köppenin esittämän arvelun perusteella pidetty Laukaanjoen varrella nykyisen Leningradin alueen Jaaman piirin Narvusin kunnassa sijaitsevaa Tiensuun kylää. J. J. Mikkolan (1935) mukaan kyseessä ei voi olla Tiensuu, koska se sijaitsee 25 kilometrin päässä Narvasta. Lähteiden mukaan paikka oli lähempänä Narvaa Iivananlinnan puolella Narvanjokea.
Iivananlinnan lähistöllä sijainnut Täyssinä mainitaan venäläisissä verokirjoissa vuosina 1498 ja 1571 (ven. "Tjavzino") sekä ruotsalaisten vuosina 1618–1623 laatimassa verokirjassa (ruots. "Täysina"). Jälkimmäisissä kirjoissa esiintyy myös Jaaman kihlakuntaan kuulunut Tiensuu ("Vzvoz, Issuoss"). Andriaševin mukaan Täyssinän on täytynyt sijaita Narvajoen rannalla Iivananlinnan pohjoispuolella. Samaan johtopäätökseen on tullut asiaa tutkinut Mikkola. Ruotsalaisten 1600-luvulla laatimassa reduktioluettelossa mainitaan "Teusina" eli "Ahlakylä", jonka taustalla lienee itämerensuomalainen muoto "Alakylä". Ruotsalaisessa 1700-luvun alun kartassa se esiintyy muodossa "Alanekylä". Sen paikka on Narvajoen rannalla muutama virsta Iivananlinnasta pohjoiseen, joen rantaa kulkevan ja Haavikosta tulevan tien risteyksessä. Täyssinän eli Alakylän kohdalla on ehkä ollut Narvajoen ylikulkupaikka. Myöhemmin samalla seudulla sijainnut kylä tunnettiin nimellä "Popovka". Sen paikalla on nykyisin siirtolapuutarha.
Narvan museon johtajan, kotiseutuhistorioitsija Jevgeni Krivošejevin (1927–2000) mukaan Täyssinän kylä sijaitsi Popovkaa pohjoisempana ja tunnettiin Viron Inkerin aikaan nimellä "Tõrvala", joka vastasi inkerinsuomalaista nimeä "Tervola" (). Kylässä tuotettiin 1700-luvulla tervaa ja puuhiiltä sepänpajojen tarpeisiin. Vuodesta 1882 alkaen siitä kehittyi rauhallinen lomailukylä. Siellä oli myös kuurojen koulu eikä lainkaan alkoholinmyyntiä. Vuonna 1922 kylässä oli 28 ruokakuntaa ja 149 asukasta.
Neuvostohistoriassa Tõrvala (ven. "Тырвала") muistetaan Ivan Fedjuninskin 2. rynnäkköarmeijan komentopaikkana Narvajoen taisteluissa 1944. Tõrvalan kylä tuhoutui sodassa, mutta sen etelälaidalle pystytettiin 9.5.1975 yhdeksänmetrinen komentopaikkaa osoittava ruostumaton teräspylväs. Muistomerkki on ollut havaittavissa myös Viron puoleiselta rannalta Narvajokea.
Kylän nimi kirjoitetaan Suomessa yleensä muodossa "Täyssinä". Mikkolan mukaan oikeampi kirjoitusasu olisi "Täysinä". Hän on yhdistänyt sen suomalaisiin "Töysä"-paikannimiin, joiden vanhempi muoto on ollut "Teysä" (vertaa suomen "köyhä" – vatjan "keyhä").
Pivdenne (Odessan alue)

Pivdenne () on Mustanmeren rannikkokaupunki Odessan alueella Lounais-Ukrainassa, noin 30 kilometriä Odessasta koilliseen. Kaupunki on perustettu vuonna 1973 teollisuuspaikkakunnaksi. Siellä on satama. Valtatie M14, osa eurooppatietä , kulkee kaupungin pohjoispuolitse.
Kaupungin asukasluku on 32 745 (2021). Pivdenne on hallinnollisesti Odessan piiriin kuuluva kaupunki; ennen Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollista uudistusta se oli Odessan alueen alainen kaupunki. Vuoteen 2024 asti kaupungin nimi oli Južne (, ).
&lt;br clear=left&gt;
G350.1-0.3

G350.1-0.3 on supernovajäänne Linnunradassa.
G350.1-0.3 luokiteltiin supernovajäänteeksi julkaisuissa vuosilta 1973 ja 1975. 1980-luvulla sen asema kyseenalaistettiin tarkempien kuvien myötä; muotonsa takia sitä arveltiin radiogalaksiksi tai galaksiklusteriksi. Vuonna 2008 julkaistu tutkimus kuitenkin osoitti G350.1-0.3:n supernovajäänteeksi; sen pitkänomaisen muodon katsottiin johtuneen räjähtämisestä tiheän kaasupilven vieressä (arviolta 15 000 valovuoden päässä Maasta).
G350.1-0.3 on noin 900–1000 vuotta vanha, joten se on yksi nuorimmista ja kirkkaimmista Linnunradan supernovajäänteistä. Se levittäytyy kahdeksan valovuoden matkalle. Tähtienvälisen pölyn johdosta räjähdystä tuskin nähtiin Maasta.
Pähkämökirjokääriäinen

Pähkämökirjokääriäinen eli pähkämövarsikääriäinen ("Endothenia nigricostana") on kääriäisiin kuuluva pienehkö perhoslaji. Ahvenanmaalla se on rauhoitettu ja erityisesti suojeltu laji.
Koko ja ulkonäkö.
Helposti tunnistettava kääriäinen. Siipien pohjaväri on suklaanruskea ja niissä on hieman epäselviä siniharmaita poikkiviiruja. Siiven takareunassa on laaja, kellanruskea dorsaalitäplä. Takasiivet ovat ruskeat, tyveä kohti vaaleammat. Siipiväli 11–15 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Pähkämökirjokääriäistä tavataan lähes koko Euroopassa pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Suomessa lajia on aikoinaan tavattu Ahvenanmaalla, mutta tuoreita havaintoja sieltä ei ole. Sen sijaan 2000-luvulla perhosia on löydetty itärajan tuntumasta. Lentoaika on kesäkuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Kääriäistä tavataan lehtimetsissä, metsänreunoilla ja hakkuuaukioilla. Perhoset lentävät pääasiassa illalla ja tulevat valolle, mutta joskus myös päiväsaikaan. Se on paikoittainen, mutta esiintymispaikallaan usein runsas. Toukka talvehtii ja koteloituu keväällä ravintokasvin tyvelle.
Suomessa pähkämökirjokääriäinen oli luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE), mutta se on palannut lajistoon ja uhanalaisarvioinnissa 2010 laji luokiteltiin erittäin uhanalaiseksi (EN).
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasvi on lehtopähkämö ("Stachys sylvatica").
Wolf City

Wolf City on saksalaisen krautrock-yhtyeen Amon Düül II:n studioalbumi vuodelta 1972. Se jatkaa edellisellä albumilla alkanutta kaupallisempaa suuntausta ja suoraviivaisempia sävellyksiä unohtamatta kuitenkaan yhtyeen kokeellista puolta. 
Muusikot.
sekä:
Talne

Talne (; ) on kaupunki Ukrainan keskivaiheilla, Tšerkasyn alueen Zvenyhorodkan piirissä. Kaupungissa asuu noin 13 000 ihmistä (1.1.2021). 
Ennen heinäkuun 2020 aluehallinnon uudistusta kaupunki oli Talnen piirin hallintokeskus. Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan silloisessa Talnen piirissä asui 35 423 henkeä 2013 alussa.
Sarjakuvan tiedotuskeskus

Sarjakuvan tiedotuskeskus ry on vuonna 2009 perustettu yhdistys, joka toimii sarjakuva-alan toimijoita yhdistävänä organisaationa ja edistää kotimaisen sarjakuvan historian tallentamista, säilymistä ja tutkimusta. Yhdistyksen 
ensimmäinen suurhanke oli suomalaisen sarjakuvan 100-vuotisjuhlavuosi 2011. Tämän jälkeen yhdistys on keskittynyt sarjakuvamuseohankkeen edistämiseen. Yhdistyksen jäsenyhdistyksinä toimivat Suomen suurimmat sarjakuva-alan yhdistykset Suomen sarjakuvaseura ry ja Sarjakuvantekijät ry.
Sarjakuvan tiedotuskeskuksen toimintaa.
Suomalainen sarjakuva 100 vuotta.
Suomalaisen sarjakuvan 100-vuotisjuhlavuotta vietettiin vuonna 2011. Juhlavuosi laskettiin ensimmäisen suomalaisen sarjakuvakirjan Ilmari Vainion Professori Itikaisen tutkimusretken julkaisusta 21. marraskuuta 1911. Juhlavuoden ohjelma koostui näyttelyistä, julkaisuista, festivaaleista ja muista sarjakuvatempauksista sekä sarjakuvan kulttuuripoliittista asemaa parantavista toimenpiteistä.
Sarjakuvamuseohanke.
Sarjakuvamuseohanke on kansallinen hanke, joka käynnistyi vuonna 2011, suomalaisen sarjakuvan 100-vuotisjuhlavuotena. Sarjakuvamuseohankkeen taustajärjestönä toimii Sarjakuvan tiedotuskeskus ry.
Sarjakuvamuseohankkeen ensisijainen tehtävä on luoda kattava tutkimustietokanta suomalaisista sarjakuvaoriginaaleista, luetteloida materiaalit ja tarjota tutkijoille pääsy tutkimaan aineistoja. Hankkeen missio on edistää sarjakuvataiteen ymmärrystä ja arvostusta sekä lisätä keskustelua ja tutkimusta tämän maailman suosituimman taiteenlajin kulttuurisista, taiteellisista ja historiallisista vaikutuksista. Suomen sarjakuvaseuran
kirjastokokoelman kehitystyö liittyy myös Sarjakuvamuseohankkeeseen ja tulevaisuudessa kokoelmatoiminnat tulevat lähentymään entisestään. 
Sarjakuvan tutkimuskirjasto -projekti käynnistyi vuonna 2013 osana Sarjakuvamuseohanketta. Projektin puitteissa Suomen sarjakuvaseuran kokoelman tietokantaan on kerätty mm. kotimaisten sarjakuvaa käsittelevien väitöskirjojen, lisensiaatintöiden, pro gradu -tutkielmien, esitelmien, artikkeleiden ja sarjakuvatietokirjojen viitetietoja. Osa julkaisuista on luettavissa verkossa sekä selailukappaleena Suomen sarjakuvaseuran kirjastokokoelmassa.
VJ (taidemuoto)

VJ on ammattinimike reaaliaikaisen kuvantuottamiseen erikoistuneille esiintyjille. Nimike on syntynyt englannin kielen sanoista "video jockey" (vrt. DJ). Suomessa usein käytetty ammattia kuvaava nimike on visualisti.
Esiintymismenetelmät.
Tuottaakseen visuaalista kuvavirtaa VJ voi muusikoiden tapaan miksata esityksensä aiemmin tuotetusta materiaalista tai tuottaa esityksen reaaliaikaisesti improvisoiden. Näin toimiessaan hän hyödyntää usein generatiivista grafiikkaa sekä visuaalisia tehosteita tuottavia ohjelmia ja laitteita. Kuvavirtaa ohjataan tyypillisesti tietokoneohjelmien sekä kuvamanipulaatiolaitteiden, kuten videomiksereiden avulla. Laitteiden tehosteita ohjataan usein osittain automoidusti. Visualistit voivat myös kehittää omia sovellutuksia esityksen hallintaan.
Esiintymistilanteessa kuvasignaalia muokataan esimerkiksi tilassa kuullun äänen rytmin sekä taajuuden perusteella. Signaalin hallinnassa voidaan soveltaa myös muita sensoreita, kuten videokameran kuvaan. Tietokoneohjelmien hallinnassa sovelletaan usein erilaisia MIDI-laitteita tai VJ:n itsensä valmistamia, esimerkiksi peliohjaimiin perustuvia laitteita. Syntyvä kuvasignaali välitetään esittämistilaan installoituihin laitteisiin, kuten monitoreihin sekä videoprojektoreihin ja heijastetaan tilaan sijoitettuihin kankaisiin tai arkkitehtuuriin.
Esiintymisympäristöt.
Tyypillisesti VJ:t esiintyvät musiikkitapahtumissa, kuten keikoilla sekä festivaaleilla. Näissä yhteyksissä tuotettu kuvasto muodostaa usein tulkinnan muusikoiden tai DJ:n tuottamasta musiikista sekä muista lavan ja esiintymispaikan tapahtumista. Ammattimaisina kuvantuottajina VJ:t saattavat työskennellä myös sisustajien, graafikkojen, valaisijoiden tai tapahtumatuottajien rinnalla, osallistuen esimerkiksi yökerhojen visuaalisen ilmeen luomiseen tai vastaten julkisissa tiloissa toteutettujen yleisötapahtumien visuaalisesta ilmeestä. VJ-kulttuurilla on ollut vastavuoroista vaikutusta demoskenessä hyödynnettävän tietokonedemo-estetiikan kehittymiseen.
Visualistien työskentelyyn törmää usein myös yhteyksissä kuvataiteeseen ja monet Suomessa toimivista visualisteista ovat myös mediataiteilijoita. VJ-kulttuurin kehittymiseen on myötävaikuttanut videotaiteen kehitys. Usein taidegallerioissa esitettävät interaktiiviset videoinstallaatiot hyödyntävät samoja teknologioita ja ohjelmistoja kuin VJ:t keikkatilanteissa.
Ilselil Larsen

Ilselil Larsen (1. heinäkuuta 1934 Århus, Tanska – 1. kesäkuuta 2025) oli tanskalainen näyttelijä. Hän esiintyi kuudessatoista elokuvassa vuosina 1940–1958.
Humppasheikkailu

Humppasheikkailu on 14. maaliskuuta 2012 julkaistu Eläkeläisten studioalbumi. Albumilla on versioita muun muassa Black Sabbathin, Kissin ja HIMin kappaleista. Orkesterin käsittelyssä on myös uudempaa kotimaista musiikkia, kuten Kalma-Almaa (Mirel Wagner) ja Battle Beastia.
Kappaleet.
Levyllä on myös n. 26-minuuttinen piiloraita, jota ei ole mainittu levyn kannessa. Raidan lopussa on n. 2.30 kestävä kappale Humppapaimen (Hüsker Dü - Diane).
Alattio-Koutokeinojoen vesistö

Alattio-Koutokeinojoen vesistö () tai Alattiojoen vesistö () on vesistö Norjassa. Sen tärkein joki on Finnmarksviddalta Suomen rajalta ja Tromssan läänin rajalta alkava Koutokeinojoki eli Alattiojoki (), joka laskee Alattionvuonoon Alattion kaupungin luona. Vesistön valuma-alue on 8 963 km², mikä tekee siitä yhden Pohjois-Norjan suurimmista vesistöistä yhdessä Tenon ja Paatsjoen vesistöjen kanssa. 
Suomen puolella vesistöön kuuluvia järviä ovat Enontekiöllä lähellä Norjan rajaa sijaitsevat Nierijärvi (), Kalaton (pohjoissameksi Guoleheapme) ja Guoskatjávri sekä Norjan rajalla pääosin Suomen puolella sijaitseva Haukilompolo (pohjoissameksi Haŋŋáluoppal).
Formula 3 Sudamericana

Formula 3 Sudamericana oli Etelä-Amerikassa järjestettävä pikkuformulasarja. Sarjaa ajettiin Brasiliassa, Argentiinassa, Chilessä ja Uruguayssa. Sarja perustettiin vuonna 1987. Sarjassa ajettiin Dallaran valmistamilla autoilla ja Pirellin renkailla. Moottorit toimitti Berta. Joka kilpailuviikonloppu ajettiin kolme kilpailua. Pisteitä jaettiin samalla tavalla kuin F1-sarjassa eli 25, 18, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1. Vuosi 2013 jäi sarjan viimeiseksi, kun se yhdistyi uudelleen käynnistetyn Brasilian Formula 3 -sarjan kanssa.
William Lucas

William Lucas (14. huhtikuuta 1925 Manchester, Englanti – 8. heinäkuuta 2016) oli brittiläinen näyttelijä. Hän debytoi elokuvassa "Kuolema saapuu postitse" (1955), ja myöhemmin hänellä oli rooli esimerkiksi "Kissan varjossa" (1961). Television puolella hän sai tunnettavuutta varsinkin Dr. James Gordonin roolista vuosien 1972–1974 sarjassa "The Adventures of Black Beauty". Muihin sarjoihin, joissa hän esiintyi, lukeutuvat "The Bill", "Doctor Who", "Coronation Street".
Five (Ayumi Hamasaki)

Five (tyyliteltynä FIVE) on Ayumi Hamasakin toinen minialbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2011. Albumi julkaistiin kolmessa eri muodossa; CD+DVD, CD, sekä rajoitetussa CD-muodossa. Rajoitettu CD sisältää pääsykortin lataamaan pelihahmoasun PlayStation 3-pelille "Tales of Xillia". CD+DVD-version 1. painos sisältää sarjanumeron nettisivulle joka sisältää making of-materiaalia "Ayumi Hamasaki Countdown Live 2010-2011 A: Do It Again"-tapahtumasta.
Monet ovat ihmetelleet, miksi levyn nimi on "Five" vain sen takia että levy sisältää viisi kappaletta. "Sweet"-lehden haastattelussa Hamasaki paljasti että levyn nimessä on piilotettu sana, joka on 'H♡PE', jonka Hamasakin fanit päättelivät. He arvelivat ettei levyn nimi ollut "Five" vain viiden kappaleen takia, vaan koska levy julkaistiin viisi kuukautta myöhemmin katastrofaalisesta maanjäristyksestä ja tsunamista Japanissa maaliskuussa.
Ulf Pilgaard

Ulf Pilgaard (15. marraskuuta 1940 – 28. lokakuuta 2024) oli tanskalainen näyttelijä. Hän oli papin poika ja opiskeli itse teologiaa ennen siirtymistään näyttelemiseen. Hän sai Bodil- ja Robert-palkinnot pääroolistaan elokuvassa "Farligt venskab" (1995). Hän on ollut mukana Cirkusrevyenissä vuosikymmeniä. Pilgaard juhlii 40. kauttaan Cirkusrevyenissä kesällä 2021. Hän kuoli maanantaina 28. lokakuuta 2024.
Sauber C30

Sauber C30 on James Keyn suunnittelema Formula 1 -auto, jolla sveitsiläinen Sauber-talli kilpaili kaudella 2011. Autoa ajoivat Kamui Kobayashi, Sergio Pérez ja Pedro de la Rosa. Auto julkistettiin 31. tammikuuta 2011.
Kuluttajatutkimuskeskus

Kuluttajatutkimuskeskus (lyhenne KTK) on tutkimuslaitos, joka tuottaa ja julkaisee tutkimustietoa kulutusyhteiskunnasta. Se on nykyisin osa Helsingin yliopiston Politiikan ja talouden tutkimuksen laitosta. Keskuksen johtajana on toiminut vuodesta 2022 lähtien dosentti Niilo Kauppi. Tätä ennen johtajana toimi 2017-2022 dosentti Päivi Timonen. 
Tutkimuskeskus perustettiin vuonna 1990 Holkerin hallituksen päätöksellä ja se toimi kauppa- ja teollisuusministeriön alaisuudessa, myöhemmin työ- ja elinkeinoministeriön alaisuudessa. Vuonna 2015 Kuluttajatutkimuskeskus yhdistettiin Helsingin yliopistoon, jossa se jatkaa osana valtiotieteellisen tiedekunnan politiikan ja talouden tutkimuksen laitosta.
Maó

Maó (, , aiemmin virallisesti myös "Maó-Mahón") on kunta ja Espanjan Baleaareihin kuuluvan Menorcan saaren pääkaupunki, jossa asui 28 099 ihmistä vuonna 2016. Maó sijaitsee saaren itäosassa. Kaupungissa on maailman toiseksi syvin luonnonsatama.
Mademoiselle

Mademoiselle (IPA:; lyhenne Mlle) on ranskaa ja tarkoittaa neitiä. Sana muodostuu etuliitteestä "ma" ’minun’ ja sanasta "demoiselle" ’pikku rouva, tyttönen’. Monikko on Mesdemoiselles (; lyhenne Mlles). Monikkomuotoa voidaan käyttää englanninkielisessä keskustelussa tai kirjeenvaihdossa "Miss"-sanan monikon "Misses" tilalla.
Sanan käyttö on vähenemässä Ranskassa, sillä hallitus on helmikuussa 2012 kieltänyt sen käytön virallisissa lomakkeissa ja asiakirjoissa. Sen käytön poistamista on vaadittu Ranskassa vuosikymmeniä. Junalipun ostajakin on joutunut ilmoittamaan onko rouva rouva "(madame; Mme)" vai neiti "(mademoiselle; Mlle)". Miehiltä siviilisäätyä ei kuitenkaan ole aiemminkaan kysytty. Asiassa kampanjoineet ranskalaiset naisjärjestöt ovat tyytyväisiä päätökseen.
Csaba László

Csaba László (s. 13. helmikuuta 1964 Odorheiu Secuiesc, Romania) on romanialaissyntyinen unkarilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Lokakuusta 2016 lähtien hän on toiminut slovakialaisseura Dunajská Stredan päävalmentajana.
Ura.
László aloitti pelaajauransa Romaniassa Progresul Odorhein juniorijoukkueessa, mutta ammattilaisura lähti liikkeelle Unkarissa Szekelyudvarhelyssa. László pakeni turistiviisumin turvin Saksan liittotasavaltaan vuonna 1984 ja jatkoi pelaajauraansa lännessä. Hän edusti esimerkiksi Bayer Uerdingenia. Hän palasi Unkariin vuonna 1989 ja edusti Volánia ja BVSC Budapestia, kunnes joutui lopettamaan pelaajauransa polvivamman vuoksi vain 27-vuotiaana.
Pelaajauransa päättymisen jälkeen László aloitti valmennusuransa Saksassa. Hän valmensi BW Kerpeniä ja TuS Grevenbroichia, kunnes liittyi Borussia Mönchengladbachin organisaatioon reservijoukkueen valmentajaksi. Tammikuussa 2004 Lászlósta tuli Lothar Matthäusin apulaisvalmentaja Unkarin maajoukkueen peräsimeen. Hän jätti paikkansa kesällä ja siirtyi Ferencvárosin peräsimeen. Lászlón johdolla Ferencváros menestyi eurokentillä hyvin pelaten muun muassa 1–1 tasapelin Feyenoordia vastaan UEFA Cupissa. Joulukuussa 2004 hänet valittiin vuoden valmentajaksi Unkarissa. Hän jätti talousvaikeuksiin ajautuneen seuran marraskuussa 2005.
Ferencvárosista lähtönsä jälkeen hän toimi helmikuussa 2006 lyhyen aikaa Sopronin päävalmentajana. Heinäkuussa hänestä tuli Ugandan maajoukkueen päävalmentaja. Lászlón johdolla Uganda voitti ensimmäistä kertaa maan historiassa Nigerian sijoittuessaan kolmanneksi CECAFA Cupissa. Hän jätti tehtävänsä kesällä 2008 ja siirtyi Skotlantiin Heartsin päävalmentajaksi. Debyyttikausi Skotlannissa sujui hyvin ja Hearts oli liigassa kolmas päästen mukaan Eurooppa-liigaan kaudeksi 2009/10. Hänet valittiin kauden 2008/09 parhaaksi valmentajaksi Skotlannissa. Pesti päättyi potkuihin tammikuussa 2010, kun seuran menestys ei tyydyttänyt omistaja Vladimir Romanovia. Lászlón puolitoistavuotiseksi jäänyt pesti oli pisin aika, jonka yksi valmentaja on seuraa Romanovin aikakaudella valmentanut. 
Syyskuussa 2010 László palasi valmennustehtäviin belgialaisen Royal Charleroin päävalmentajana. Hän sai kuitenkin potkut jo maaliskuussa 2011. 
Tammikuussa 2012 Lászlósta tuli Liettuan maajoukkueen uusi päävalmentaja. Lászlón johdolla Liettua avasi MM2014-karsinnat tasapelillä Slovakiaa vastaan. Kokonaisuutena karsintamenestys jäi Liettualta heikoksi. László erosi tehtävästään syyskuun puolivälissä 2013, kun Liettua oli voittanut karsinnoissa vain kahteen kertaan Liechtensteinin. 
Kesäkuussa 2015 Lászlósta tuli MTK Budapestin päävalmentaja. Joukkue purki Lászlón sopimuksen helmikuussa 2016, kun MTK oli Unkarin liigassa viidentenä.
Lokakuussa 2016 Lászlósta tuli Slovakian pääsarjan FK DAC 1904 Dunajská Stredan päävalmentaja.
Hanna Zetterberg Struwe

Hanna Zetterberg Struwe (s. 15. helmikuuta 1973 Tukholma) on entinen ruotsalainen vasemmistopuolueen poliitikko, joka istui valtiopäivillä vuosina 1994–1998. Ennen uraansa politiikassa hän oli toiminut lapsinäyttelijänä, muun muassa "Ronja ryövärintytär" -elokuvan nimiroolissa vuonna 1984.
Zetterberg Struwe toimii nykyisin viestintäkonsulttina ja luennoitsijana erikoisalanaan mielipiteenmuodostus. Vuodesta 2009 hän on ollut Ruotsin tulevaisuudentutkimuslaitoksen Institutet för framtidstudier viestintävastaavana. Hän julkaisi vuonna 2008 lastenkirjan "Nejlika och lilla lillasyster".
Zetterberg Struwen isoisä on valtiopäiväedustaja, pappi Åke Zetterberg, täti on Ruotsin Chilen-suurlähettiläs Eva Zetterberg.
Zetterberg Struwe oli naimisissa toimittaja Filip Struwen kanssa vuosina 2001–2011 ja heillä on kaksi yhteistä lasta.
Luis Moreno Mansilla

Luis Moreno Mansilla (1959, Madrid - 22. helmikuuta 2012, Barcelona) oli espanjalainen arkkitehti. 
Työskenneltyään 10 vuotta Rafael Moneon toimistossa Moreno Mansilla perusti oman toimiston yhdessä Emilio Tuñónin kanssa. 
Mansillan ja Tuñonin merkittävimpiin töihin kuuluvat Castelló de la Planan nykytaiteen museo Museu de Belles Arts de Castelló, Leónin kulttuurikeskus–auditorio ja nykytaiteen museo Museo de Arte Contemporáneo (MUSAC) sekä Madridissa sijaitsevan vanhan oluttehtaan, "El Águila", muutostyö maakuntakirjastoksi ja -arkistoksi. 
Moreno Mansilla oli naimisissa taidemaalari Carmen Pinartin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Villapääluikka

Villapääluikka ("Trichophorum alpinum") on soilla kasvava nuppiluikkien eli tupasluikkien sukuun kuuluva sarakasvi. Aiemmin nuppiluikat on luettu röyhykaislojen eli kaislojen ("Scirpus") sukuun ja erityisesti villapääluikasta on käytetty ainakin nimiä "S. tricophorum" ja "S. hudsonianus".
Ulkonäkö ja koko.
Villapääluikka kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Sen suikertavasta juurakosta nousee riveittäin kolmisärmäisiä varsia. Ne ovat 0,5–1 millimetriä paksuja ja yläosastaan karheita. Kasvilla ei ole näkyviä lehtiä, vaan vain hyvin lyhytlapaisia tuppia. Villapääluikan kukintona on pieni tähkä, jossa on 8–12 kukkaa. Tähkäsuomut ovat väriltään kellanruskeita. Tähkän kärjessä on villamainen nippu sukaskarvoja, kuten esimerkiksi suovilloilla ("Eriophorum"). Villapääluikan sukaskarvat pitenevät kukinnan jälkeen 2,5 cm pitkiksi.
Villapääluikka Suomessa.
Suomessa villapääluikka on yleinen. Etelä- ja keskiosassa se on melko yleinen ja harvinaistuu lounaisrannikkoa kohti. Oulun–Kainuun korkeudelta pohjoiseen laji on runsaslukuinen, Kuusamossa ja Inarissa sitä tavataan jopa erittäin yleisenä.
Villapääluikan kasvupaikkoja ovat kuivahkot, keskiravinteiset ja ravinteiset avosuot sekä rantasoistumat.
Tammisirppisiipi

Tammisirppisiipi ("Watsonalla binaria") on sirppisiipiin kuuluva yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Verraten pienikokoinen sirppisiipi. Siipien pohjaväri on lämpimän ruskea ja sekä etu- että takasiivissä siiven poikki kulkee kaksi ohutta, vaaleanruskeaa ja mutkittelevaa viirua. Viirujen välissä on lisäksi kaksiosainen musta keskitäplä ja etusiiven kärjessä sumearajainen musta laikku. Etusiiven kärki kaartuu hieman ulospäin. Siipiväli 23–34 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Laajalti Etelä- ja Keski-Euroopassa tavattava perhonen, jonka levinneisyys jatkuu Pohjois-Afrikkaan sekä Turkkiin ja kaukasukselle. Suomessa tammisirppisiipi on erittäin harvinainen harhailija, joka on tavattu toistaiseksi yhden kerran. Yksilö tavattiin Örön saarella elokuussa 1993. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena toukokuussa ja heinä-elokuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Tammisirppisiipi elää tammea kasvavissa metsissä ja puistoissa. Perhoset ovat aktiivisia pääasiassa hämärän laskeuduttua ja lentävät valolle.
Ravintokasvi.
Toukka elää tammella ("Quercus robur").
H’rystynivka

H’rystynivka (, ) on Ukrainan keskivaiheilla, Tšerkasyn alueen Umanin piirissä sijaitseva kaupunki. Vuoden 2021 alussa siellä oli noin 10 068 asukasta.
Kaupungin nimi tulee vuonna 1891 valmistuneesta rautatieasemasta, joka puolestaan sai nimensä läheisestä kylästä.
Toisessa maailmansodassa saksalaiset valloittivat kaupungin 27. heinäkuuta 1941, ja neuvostojoukot valtasivat sen takaisin 9. maaliskuuta 1944.
Isosirppisiipi

Isosirppisiipi ("Sabra harpagula") on sirppisiipiin kuuluva vaalea yöperhonen. Suomessa se on erittäin harvinainen harhailija.
Koko ja ulkonäkö.
Vaaleanruskea perhonen, jonka etusiiven kärki kaartuu huomattavan voimakkaasti ulospäin. Siipien kuviointi erottaa sen selvästi kaikista muista perhoslajeista. Etusiiven poikki kulkee kaksi vaaleanruskeaa, mutkittelevaa poikkiviirua. Niiden väliselle alueelle jää ryhmä pieniä, keltaisia, ruskeareunaisia täpliä. Siiven ulkoreunassa on siniharmaa, hieman laikkuinen varjostuma. Takasiivet ovat vaaleanruskeat ja myös niissä poikkiviirujen välissä on hieman keltaisia täpliä. Siipiväli 33–40 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Laajalti levinnyt laji, jota tavataan Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta Japaniin saakka. Esiintymät ovat kuitenkin paikoittaisia. Suomessa isosirppisiipi on tavattu yhden kerran Inkoosta elokuussa 2001. Perhoset lentävät pääasiassa kesä-heinäkuussa. Osassa esiintymisaluetta on toinen sukupolvi elokuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Laajojen, vanhoja puita kasvavien lehtimetsien laji. Isosirppisiipi on ilmeisesti tarkka elinympäristönsä mikroilmastosta ja näyttää suosivan paikkoja, joissa yölämpötilat pysyvät korkealla ja kosteutta on kohtalaisen paljon. Myös alueen maaperällä saattaa olla merkitystä. Laji lentää iltahämärässä ja tulee valolle, mutta muutoin elintavat tunnetaan huonosti. Ilmeisesti perhoset ja toukat liikkuvat pääasiassa latvustoissa. Naaraita tavataan erittäin harvoin.
Kotelo talvehtii yhteensidottujen lehtien välissä.
Ravintokasvi.
Etelämpänä toukka elää pääasiassa tammella ("Quercus robur"), mutta myös lehmuksilla ("Tilia"). Pohjoisempana, kuten Ruotsissa, lehmus lienee ainoa ravintokasvi.
GFS-malli

GFS-malli () on numeerinen säänennustusmalli, jota ylläpitää Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio NOAA. Se tuottaa koko maapallon kattavan 16 vuorokautta pitkän ennusteen neljä kertaa vuorokaudessa. Ensimmäisen viikon ajalta malliajo tulostetaan kuuden tunnin välein, sen jälkeen 12 tunnin välein.
NOAA jakaa mallin ennustamat tiedot public domain -sääntöjen mukaan, ja eri palveluntarjoajat voivat piirtää niistä haluamansa alueen sääkarttoja.
Valkosiipi

Valkosiipi ("Cilix glaucatus") on pieni, valkoinen perhonen. Suomessa sitä on tavattu vain harhailijana.
Koko ja ulkonäkö.
Valkosiiven siivet ovat leveät, pohjaväriltään puhtaan valkoiset ja niissä on laaja, mustan ja ruskean kirjava laikku. Etusiiven ulkoreunassa on rivi siniharmaita nuolitäpliä. Lepäävä perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti vartalon sivuilla ja perhosen pää on piilossa keskiruumiin alla. Siipiväli 20–24 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Pohjois-Afrikasta ja Iberian niemimaalta eteläisen ja keskisen Euroopan poikki Aasiaan ja Kiinaan saakka tavattava laji. Suomesta valkosiipi on tavattu vain yhden kerran. Ainoa yksilö on saatu Helsingistä kesäkuun alussa 1973. Perhoset lentävät kahtena sukupolvena, ensin toukokuun puolivälistä kesäkuun puoliväliin ja myöhemmin heinäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin.
Elinympäristö ja elintavat.
Valkosiipi suosinee kulttuuriympäristöjä, joille aurinko paistaa runsaasti. Perhoset lentävät pimeän tultua ja tulevat valolle. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka elää puumaisilla ruusukasveilla, kuten orapihlajalla ("Crataegus") tai erilaisilla kirsikoilla ("Prunus").
Formula Palmer Audi

Formula Palmer Audi oli britanniassa ajettava formulasarja. Sarjan perusti vuonna 1998 entinen F1-kuljettaja Jonathan Palmer. MotorSport Vision toimi sarjan pääjärjestäjänä. Sarjassa ajettiin Van Diemen Internationalin valmistamilla autoilla, Avonin renkailla ja Audin moottoreilla. Pisteitä jaettiin 20 parhaalle järjestyksessä 24, 20, 18, 16, 15, 14, 13, 12, 11, 10, 9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1. Kausi 2010 jäi sarjan viimeiseksi.
WRF-malli

WRF-malli () on numeerinen säänennustusmalli, jonka kehittivät yhdessä Yhdysvaltain liittovaltion sää- ja valtamerentutkimusorganisaatio NOAA, liittovaltion ilmakehän tutkimuskeskus NCAR ja 150 muuta tutkimuslaitosta ja yliopistoa Yhdysvalloista ja muualta maailmasta. Malli valmistui vuonna 2006. Silloin sen käyttäjiksi ilmoittautui yli 4 000 käyttäjää 77 maasta. Mallin ohjelmisto on julkaistu public domain-säännöillä.
Malli voidaan säätää tukemaan sovelluksia joiden koko vaihtelee metreistä tuhansiin kilometreihin. Eri käyttäjät ajavat mallia eri alueille ja erilaisella resoluutiolla.
WRF on modulaarinen malli, ja sen ydinosasta eli dynaamisen meteorologian yhtälöistä on kaksi versiota: tutkimusmalli ARW (Advanced Research WRF) ja epähydrostaattinen mesoskaalamalli NMM (Nonhydrostatic Mesoscale Model).