tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luettelo luovutettujen alueiden kirkkorakennuksista

Tämä artikkeli on luettelo luovutettujen alueiden kirkkorakennuksista. Suomen luovuttamilla alueilla sijaitsi useita kirkkoja. Luettelossa on mukana sekä luterilaisia että ortodoksisia luovutettujen alueiden kirkkorakennuksia. Osa kirkoista on seuraavassa ryhmitelty tarkemmin kunnittain.
Muolaa.
Kyyrölä.
Kyyrölä liitettiin Muolaaseen jo ennen alueluovutuksia.
Sortavala ja Sortavalan maalaiskunta.
Valamo.
Valamo oli osa Sortavalan maalaiskuntaa, mutta Valamon kirkkorakennukset on tässä luettelossa ilmoitettu erikseen.
Eagles (albumi)

Eagles on samannimisen rockyhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1972. Levy äänitettiin Lontoon Olympic Studiossa ja sen tuottajana toimi Glyn Johns. Albumi oli välitön menestys sijoittuen Billboard listalla sijalle 22 ja myyden platinaa. Albumilla oli merkittävä rooli country rockin popularisoijana eteläisessä Kaliforniassa. Kappaleet "Take it Easy", "Witchy Woman" ja "Peaceful Easy Feeling" julkaistiin singleinä ja kaikki sjoittuivat listoilla 40 parhaan joukkoon.
Vuonna 2003 albumi sijoittui Rolling Stone -lehden listalla "500 Greatest Albums of All Time" sijalle 374. Single "Take It Easy" on osa Rock and Roll Hall Of Famen "500 Songs That Shaped Rock and Roll" -listaa. Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Glenn Frey paljasti "History Of The Eagles" -dokumentissa, että yhtye oli meskaliinikaktusen vaikutuksen alaisena, kun albumin kansikuva otettiin Joshua Treen kansallispuistossa.
Anton Franck

Sten Anton Franck (12. joulukuuta 1858 Pori – 12. joulukuuta 1923 Oulunkylä) oli suomalainen teatterinjohtaja ja näytelmäkirjailija.
Franckin vanhemmat olivat porilainen kauppias, palomestari Sten Johan Franck (1823–1895) ja Hilda Emelie Lindeqvist (1825–1895).
Franck oli näyttelijäoppilaana Suomalaisessa teatterissa 1878–1882 ja sen jälkeen näyttelijänä Ruotsalaisessa teatterissa 1882–1887. Franck opiskeli näyttämötaidetta 1880-luvun lopulla myös ulkomailla, pisimpään Tukholmassa ja Berliinissä. Franck oli sitten uudelleen näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa 1890–1894. Vuonna 1894 hän perusti Ruotsalaisen kotimaisen teatterin ("Svenska inhemska teatern") ja toimi sen johtajana vuoteen 1898 saakka. Vuonna 1899 hän perusti Helsinkiin Folkteatern-teatterin ja toimi teatterin ensimmäisenä johtajana. Vuonna 1899 Franck perusti vielä ruotsalaisen kotimaisen teatterikoulun jota hän myös johti itse.
Franck toimi vuodesta 1904 Kansallisteatterissa ohjaajana ja vuonna 1905 hänestä tuli uudelleen Ruotsalaisen kotimaisen teatterin johtaja. Franck toimi sittemmin vuodesta 1915 alkaen operettiteatterin taiteellisena johtajana.
Franck asui 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Oulunkylässä "Villa Arkadia"-nimisessä huvilassa.
Satakunnantie

Satakunnantie () on tieosuus, joka kulkee Turun Pohjolasta Raision rajalle. Tie on Turun katuverkon kolmanneksi vilkkain tie, ja vuonna 2011 sitä käyttikin 18 700 – 40 000 autoa päivässä. Satakunnantien pituus on noin 3,9 kilometriä, ja sen varrella on Länsikeskuksen kauppakeskus.
Satakunnantie on paikallisliikenteessä tärkeä Turun ja Raision välinen yhteys, ja ennen Naantalin pikatien valmistumista se oli myös ensisijainen reitti Naantaliin. Koska tien varrelle on muodostunut tiheä yhdyskuntarakenne, kulkevat lähes kaikki linja-autot Raisioon ja Naantaliin edelleen sen kautta. Turun raitioteiden 1-linja kulki myös aikoinaan pienen matkaa Satakunnantietä pitkin, muutaman korttelin päätepysäkille.
Tien kulku.
Tie alkaa Turusta Aninkaistensillalta, josta se jatkuu kohti pohjoista. Raunistulanportin jälkeen tie kääntyy luoteeseen, minkä jälkeen se kulkee Kähärin ja Vätin kaupunginosien läpi. Tämän jälkeen tie saapuu Teräsrautelan kaupunginosaan, missä se risteää Suikkilantien ja Markulantien kanssa. Satakunnantie jatkuu sen jälkeen Ruohonpään kaupunginosan puolella, ja Länsikeskuksen jälkeen se saavuttaa Mälikkälän kaupunginosan. Tieosuus päättyy lopulta Raision rajalle, minkä jälkeen se jatkuu Raisiontienä. 
Historia.
Tie on osa Suurta Postitietä, Turusta Tukholmaan johtavaa vanhaa maantieyhteyttä. Alkuperäinen Raisioon johtava tielinjaus on mahdollisesti peräisin 1300-luvulta. Aluksi se oli osa postitien sivureittiä Turusta Maskuun, kun taas Ruskon kautta kulkeva reitti oli ensisijainen. 1500-luvulla nykyisen Satakunnantien kautta kulkevasta reitistä tuli kuitenkin ensisijainen. Myöhemmin tien kautta mentiin lähinnä Rauman suuntaan, mistä sen nimikin tulee. 
Nykyisen linjauksensa Satakunnantie sai 1930-luvulla, jolloin tie päällystettiin ja sen mutkia oikaistiin. Tämän jälkeen Raision rajalle kulkeva osuus nelikaistaistettiin 1960-luvun aikana. Tie oli osa valtatietä 8 vuoteen 1963, jolloin Turun ja Raision välinen moottoritie valmistui. Tämän lisäksi Satakunnantie oli osa seututietä 189, mutta sen korvasi Naantaliin vievänä päätienä Naantalin pikatie vuonna 1989.
HC Viking Tallinn

HC Viking Tallinn (vuosina 2010–2011 TKK Tallinn, vuosina 2011–2014 Tallinn Viiking Sport, kaudella 2018–2019 Tallinna Kalev/Viking) on virolainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tallinnasta. Seura on pelannut Viron pääsarjassa Meistriliigassa. Joukkueella on kolme Viron mestaruutta kausilta 2012–2013, 2013–2014 ja 2017–2018 sekä yksi A-nuorten mestaruus kaudelta 2014–2015. Kaudesta 2020–2021 alkaen joukkue ei ole enää pelannut Meistriliigassa.
Seurassa pelasi kaudella 2016–2017 myös kaksi suomalaista pelaajaa; Marko Kettunen ja Atte Mikkola. Aikaisempia suomalaispelaajia ovat Tero Kotilainen ja Ville Lapinkorpi.
Seuralla on myös nuorisotoimintaa E-, F- ja G-junioireissa.
Loimaan Kaupunginkirkko

Loimaan Kaupunginkirkko on Loimaan seurakunnan kirkkorakennus Loimaalla, Varsinais-Suomessa. Kaupunginkirkko on valmistunut vuonna 1973.
Kirkko toimi Loimaan kaupunkiseurakunnan kirkkona valmistumisestaan vuonna 1973 vuoteen 2005, jolloin seurakunta yhdistyi Kanta-Loimaan seurakunnan kanssa Loimaan kaupungin ja Loimaan kunnan kuntaliitoksen yhteydessä. Nykyisen seurakunnan pääkirkko on Kanta-Loimaan kirkko Hirvikoskella.
Rautatieaseman tuntumassa olevan monikäyttöisen Kaupunginkirkon on suunnitellut Reino Lukander arkkitehtitoimisto Lukander &amp; Vahtera Ky.stä. Kirkko valmistui vuonna 1973 ja sen vihki käyttöön 1. adventtina arkkipiispa Martti Simojoki. Matalassa rinteessä olevan suhteellisen laakean kirkon rakennusaineena ovat betoni ja kalkkihiekkakivi. Modernistinen kirkko on ulkoväriltään vaalean harmaa. Rakennuksessa on kirkko- ja seurakuntasalien lisäksi kerho- ja toimistotiloja. Siellä oli alun perin myös kirkkoherranvirasto, joka siirtyi toisaalle. Nykyään seurakuntapalveluiden toimisto on kaupunginkirkolla.
Erillinen kellotapuli on betonia ja siinä on kolme kelloa. Niistä kaksi on peräisin aikaisemmasta nikkarityylisestä kirkosta, joka sijaitsi torin laidalla ja purettiin uuden kirkon valmistuttua.
Sisätilat.
Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat, 17-äänikertaiset ja kirkossa järjestetäänkin paljon musiikkiesityksiä. Kirkkosali on pelkistetty, alttarilla on vain yksinkertainen risti. Avarasta ikkunasta näkyvä luonto toimii vuodenaikojen mukaan vaihtuvana alttaritauluna. Rakennuksessa on kuitenkin kaksi "oikeaa" alttaritaulua: edellisen Loimaan kirkon alttaritaulu, loimaalaisen taidemamaalari Uuno Soldanin maalaus kirkkosalin takaosassa ja taidemaalari Alexandra Frosterus-Såltinin maalaama Kurkijoen kirkon alttaritaulu seurakuntasalissa. Kirkkorakennuksessa on myös Alpo Jaakolan ja loimaalaisen akvarellimaalari Siiri Tannerin työt. Kirkkotekstiilit ovat Oili Mäen suunnittelemat.
Kurkijoen kirkon esineistö.
Kaupunginkirkossa säilytetään osaa Kurkijoen kirkosta evakuoitua esineistöä. Suurin osa Kurkijoen seurakunnan jäsenistä – noin 6 500 jäsentä kaikkiaan 10 000:stä – sijoitettiin Loimaan seudulle. Esineistön omistaa Kirkkomuseo.
Synefriini

Synefriini, p-synefriini, on alkaloidi, jota on luonnostaan joissakin kasveissa ja eläimissä. Sitä valmistetaan myös synteettisesti.
Synefriiniä käytetään ravintolisissä. Sen korkeat pitoisuudet voivat aiheuttaa muutoksia sydämen ja verisuoniston toimintaan sekä myös keskushermostoon. Kofeiini vahvistaa sen vaikutusta. 
Ainetta on monissa rasvanpolttoon käytetyissä valmisteissa.
Synefriini on efedriinin kaltainen aine, jota esiintyy luonnostaan Citrus-sukuun kuuluvien kasvien hedelmien kuorikerroksessa. Pomeranssinkuorivalmisteissa sitä voi olla merkittäviä määriä. 
Synefriinin kemiallinen kaava on C9H13NO2, moolimassa 167,205 g/mol ja CAS-numero 94-07-5.
Verbenat

Verbenat eli rautayrtit eli rautaverbenat ("Verbena") on verbenakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 250 luonnonvaraisena elävää lajia. Luonnonvaraiset lajit ovat monivuotisia, mutta puutarhoissa koristekasveina käytettyjä lajeja kasvatetaan usein yksivuotisina. Verbenoiden lähisukulaisia ovat liuskaverbenat eli liuskarautayrtit ("Glandularia").
Ulkonäkö ja koko.
Tarhaverbenat kasvavat vain 20–40 cm:n korkuisiksi, kun taas rohtoverbena on 60 cm:n korkuinen ja jättiverbena on 70–120 cm korkea. Koristekasveina kasvatettujen lajien kukkien väri on violetti, sininen, punainen, vaaleanpunainen tai valkoinen.
Levinneisyys.
Luonnonvaraisena verbenoita tavataan lähinnä läntisellä pallonpuoliskolla kuumalla ja lämpimällä vyöhykkeellä. Myös itäisellä pallonpuoliskolla esiintyy kaksi lajia luonnonvaraisina.
Käyttö.
Tarha-, sametti-, riippa-, tuoksu-, sini- ja jättiverbenoita käytetään koristekasveina puutarhoissa. Riippa- ja samettiverbena sopivat maanpeittokasveiksi sekä kasvatettaviksi amppelissa. Jättiverbena soveltuu leikkokukaksi.
Viljellyt verbenat viihtyvät kosteahkossa hyvin ravitussa maassa aurinkoisella kasvupaikalla. Niiden taimet pitää taimikasvattaa.
Antti Lindqvist

Antti Olavi Lindqvist (24. maaliskuuta 1953 Helsinki – 23. elokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen elokuvakriitikko. Lindqvist kirjoitti kritiikkiä "Tv-maailmaan", "Katso"-lehteen ja "Kansan Uutisiin". Elokuvan "Calamari Unionin" nimi on hänen ideansa. Hän teki myös elokuvakäsikirjoituksia ja ohjasi kaksi lyhytelokuvaa. Lindqvist kirjoitti kritiikkiä myös "Parnassoon". Lindqvist on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.
Lindqvistin romaani "Kävelykepin siemenet" ilmestyi 1987. Hänellä oli myös tekeillä kirja Leo Jokelasta julkaisijana Johnny Kniga.
Yhdystie 2680

Yhdystie 2680 on tie, joka kulkee Merikarvialta Ahlaisten Lamppiin Porissa. Tien pituus on 34 kilometriä ja se on profiililtaan pääosin mutkainen.
Tien osoitenimenä on "Rantatie" Merikarvialta Porin rajalle. Sieltä tie kulkee Ahlaisiin nimellä "Merikarvian Rantatie", ja Ahlaisten sekä Lampin välinen osuus on "Ahlaistentie".
Tie on osa Pohjanlahden rantatien matkailutietä.
Harmaanäkinparta

Harmaanäkinparta ("Chara contraria") on näkinpartaisleviin kuuluva levälaji, joka elää lähinnä makeassa vedessä, joskus vähäsuolaisessa murtovedessä. Se voi kasvaa metrin mittaiseksi.
1990-luvun tutkimuksissa on käynyt ilmi, että klassinen Charophyceae-ryhmä eli näkinpartaislevät on parafyleettinen. Nykyisin ne luokitellaan Streptophyta-alakuntaan.
Core Design

Core Design (tyyliteltynä CORE Design) oli Derbyssä, Englannissa, toiminut pelitalo. Yritys perustettiin vuonna .
CentreGold osti yrityksen vuonna 1994 ja vuonna 1996 Eidos Interactive osti CentreGoldin.
Vuonna 2006 Rebellion Developments osti yhtiön Eidosilta, mutta tuoteoikeudet kuten "Tomb Raider" jäivät Eidosille. Rebellion päätti sulkea Derbyssä sijaitsevan studion vuonna 2010.
Core Design tunnetaan kenties parhaiten "Tomb Raider" -pelisarjan kehittäjänä, jonka ensimmäinen osa julkaistiin . "" -pelin epäonnistumisen jälkeen Eidos siirsi sarjan tuotannon yhdysvaltalaiselle Crystal Dynamics -yhtiölle, joka julkaisi "in" vuonna 2006.
Pelit.
Yrityksen ensimmäinen julkaistu peli oli "Rick Dangerous".
Muita yrityksen pelejä:
Palkinnot.
Yritys on voittanut muun muassa Golden Joystick Awards -palkinnon:
All This Time (Pick-Me-Up Song)

All This Time (Pick-Me-Up Song) on Maria Menan kappale hänen viidenneltä, Cause and Effect-studioalbumilta. Sen julkaisi Sony Music Entertainment Norway albumin toisena singlenä 6. lokakuuta 2008. Kappale pääsi listoille viidessä eri valtiossa, joista kolmessa se sijoittui parhaimmillaan kymmenen parhaan joukkoon.
Kappalelista.
CD, Maxi-Single
Fruktoosi-1-fosfaatti

Fruktoosi-1-fosfaatti (C6H13O9P) on fruktoosin fosforyloitu johdannainen ja tärkeä välituote fruktoosin metaboliassa.
Fruktoosi-1-fosfaatin biokemiaa.
Eliöt muuttavat fruktoosin fruktoosi-1-fosfaatiksi siirtämällä fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä fruktoosin 1-asemaan. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on fruktokinaasi. Fruktoosi-1-fosfaatti muunnetaan Aldolaasi B:n katalysoimana glyseraldehydiksi ja dihydroksiasetonifosfaatiksi, joka on glykolyysin välituote. Näin eliöt voivat hyödyntää fruktoosia solujen energiantuotannossa.
Aldolaasi B:n perinnöllisessä puutostilassa fruktoosi-1-fosfaatti kerääntyy ihmisen elimistöön, erityisesti maksaan ja munuaisiin. Poikkeuksellisen korkea yhdisteen määrä elimistössä johtaa glykolyysi ja glukoneogeneesin estymiseen ja sitä kautta laktiseen asidoosiin. Fruktoosi-1-fosfaatti inhiboi myös glykogeenin aineenvaihduntaan osallistuvia entsyymejä glykogeenifosforylaasia ja fosfoglukomutaasia.
HC Panter

HC Panter (vuosina 2011–2015 HC Panter/Purikad) on virolainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Tallinnasta. Se pelaa Viron pääsarjassa Meistriliigassa, mutta jätti sen kaudella 2016–2017 väliin keskittyen nuorisotoimintaan. Joukkue ei osallistunut Meistriliigaan myöskään kausilla 2017–2018 ja 2018–2019.
Joukkueella on yksi Meistriliigan voitto, kaudelta 2003–2004 nimellä Tallinna HC Panter/Hansa Sport. Seuraavalla kaudella se saavutti hopeaa, kaudella 2005–2006 pronssia. Kaudella 2005–2006 HC Panter pelasi Suomen II-divisioonan Etelä-lohkossa sijoittuen neljänneksi. Kaudella 2021–2022 joukkue saavutti Meistriliigassa pronssia. Kaudella 2022–2023 joukkue voitti Viron-mestaruuden, sillä Meistriliigan paras joukkue oli latvialainen Riia HK Kurbads. Kaudella 2023–2024 seura pelasi sekä Meistriliigaa että Latvian pääsarjaa Optibet Hokeja Līgaa päävalmentajaan Märt Eerme.
Muut joukkueet.
Seuralla on nuorisojoukkueita C-, D-, E- ja F-junioireissa. Joukkueen B-juniorit pelaavat Suomen jääkiekkoliiton alaisuudessa B2-nuorten Mestiksessä lohkossa 1. ja C-juniorit CAA-sarjan lohkossa 3.
Tämän lisäksi seuralla on naisten ja tyttöjen joukkue.
Kaunokit

Kaunokit eli sädekaunokit ("Centaurea") on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 450 lajia, joista osa on yksivuotisia ja osa monivuotisia. Luonnonvaraisena kasvava ruiskaunokki on monesti pelloilla rikkaruohona, mutta laji tunnetaan myös koristekasvina puutarhoissa. Vaikka luonnonvaraisen ruiskaunokin kukat ovat siniset, lajista on jalostettu lajikkeita, joiden kukkien väri vaihtelee, kuten myös niiden kerrannaisuus.
Ulkonäkö ja koko.
Ruiskaunokki on 20–80 cm korkea ja isokaunokki jopa 1–2 metriä korkea. Kukkien värisävyjä ovat punaisen, keltaisen, sinisen ja violetin sävyt. Lisäksi on myös valkoisia kukkia.
Levinneisyys.
Isokaunokki ("Centaurea americana") on kotoisin Pohjois-Amerikasta, kun taas ruiskaunokki ("Centaurea cyanus") on lähtöisin Etelä- ja Kaakkois-Euroopasta, mistä se on levinnyt kaikkialle Eurooppaan.
Elinympäristö.
Kaunokit viihtyvät aurinkoisella paikalla kosteahkossa maassa.
Käyttö.
Ruiskaunokin lisäksi koristekasveina käytetään iso-, tuoksu- ja harmaakaunokkia. Ruis- ja tuoksukaunokkia voidaan käyttää myös leikkokukkana. Edellä mainitut ovat yksivuotisia. Monivuotisia ovat muun muassa kelta- ja
vuorikaunokki.
Kaunokkilajeja.
Suomessa tavattavia lajeja.
Suomessa vakiintuneena luonnonvaraisena tavattavat lajit ja alalajit:
Suomessa havaittuja muualta peräisin olevia lajeja:
Muita lajeja.
Kaunokkeihin on aiemmin luokiteltu lisäksi tuoksukaunokki ("Amberboa moschata", syn. "Centaurea moschata").
Ilkka Ryömä

Ilkka Hannes Ryömä (20. toukokuuta 1937 Helsinki – 18. toukokuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja.
Ilkka Ryömän vanhemmat olivat lääkäri, kansanedustaja Mauri Ryömä ja kirjailija Elvi Sinervo. Hänen sisarensa oli suomentaja Liisa Ryömä.
Ryömä toimi 1960-luvun alussa Jarno Pennasen julkaiseman Tilanne-lehden toimitussihteerinä ja kuului vasemmistolaiseen kolmannen tien Faros-seuraan. Hän kannatti aluksi SKDL:ää, mutta liittyi myöhemmin SDP:hen.
Ryömä suomensi laulutekstejä muun muassa yhdessä Elvi Sinervon kanssa Bertolt Brechtin "Laulun Moldausta" ("On keisarien hautoja Prahassa monta") ja hän suomensi myös Muksut-lauluyhtyeen levyttämiä lauluja ("Niityllä missä sirkat soi"). Ryömä käänsi laulujen tekstit tv-elokuvaan "Alaston kuningas" (1967) ja yhdessä Elvi Sinervon kanssa hän käänsi laulujen tekstit Brechtin näytelmään perustuneeseen tv-elokuvaan "Svejk toisessa maailmansodassa" (1979).
Itä-Savon sairaanhoitopiiri

Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä eli Sosteri oli Savonlinnan seudun kuntien ylläpitämä sairaanhoitopiiri. ISSHP kuntayhtymä Sosteriin kuului neljä kuntaa. Kuntayhtymän tehtävänä on järjestää sairaanhoitopiirissä jäsenkuntien puolesta laissa säädetty erikoissairaanhoito sekä huolehtia laissa kuntayhtymälle säädetyistä muista tehtävistä. Kuntayhtymän kotipaikka oli Savonlinna. Itä-Savon sairaanhoitopiiri oli väestöpohjaltaan noin 40 000 ja on Manner-Suomen pienin sekä Ahvenanmaan jälkeen Suomen toiseksi pienin sairaanhoitopiiri. Sosterin palveluksessa oli noin 1 600 henkilöä. 
Sosterin palvelutarjonta kattoivat terveyden ja sairauden hoidon (perusterveydenhuollon ja erikoissairaanhoidon) ja sosiaalipalvelut sekä ympäristöterveydenhuollon, johon kuuluvat eläinlääkintä ja terveysvalvonta. Terveyden ja sairauden hoidon toteuttamiseksi Itä-Savon sairaanhoitopiiri Sosteriin kuului muun muassa Savonlinnan keskussairaala ja viisi terveysasemaa. Savonlinnan keskussairaalan erityistason sairaanhoidosta vastasi Kuopion yliopistollinen sairaala. 
Itä-Savon sairaanhoitopiirin toiminta lakkasi 31. joulukuuta 2022. Sen toiminnot siirtyivät Etelä-Savon hyvinvointialueen vastuulle 1. tammikuuta 2023. 
Historiaa.
Savonlinnan keskussairaalan valmistuttua 1955 perustettiin Savonlinnan keskussairaalapiiri, joka muuttui Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntainliitoksi vuonna 1988. Kuntainliitto muuttui Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymäksi vuonna 1993. Vuoden 2007 alusta aloitti uuden tyyppinen Sosteri, Itä-Savon sairaanhoitopiirin kuntayhtymä. Sairaanhoitopiiri on pienentynyt seudun asukasmäärän pienentyessä. Lisäksi siitä on jättäytynyt kuntia pois: Kesälahti vuonna 2006, Joroinen vuonna 2008 ja Parikkala vuonna 2010. 
Jäsenkunnat.
Sosteriin kuuluivat Itä-Savon kunnista Enonkoski, Rantasalmi, Savonlinna ja Sulkava. Jäsenkunnista Savonlinna ja Enonkoski hankkivat kaikki sote-palvelut Sosterilta. Rantasalmi ja Sulkava hankkivat kuntayhtymästä erikoissairaanhoidon, ympäristöterveydenhuollon sekä sosiaalipalveluiden viranomaistehtävät. Sosterin ympäristöterveydenhuollon alue kattoi lisäksi ympäristökunnat Juva ja Puumala. 
Sairaalat ja terveysasemat.
Sosterin vastuulla oli Savonlinnan keskussairaala ja viisi terveysasemaa. 
Sosterin erikoissairaanhoidon piiriin kuuluvien Rantasalmen ja Sulkavan kuntien sosiaali- ja terveyspalvelut (mm. Rantasalmen ja Sulkavan sosiaali- ja terveysaseman palvelun) tuottaa pääasiassa Terveystalo näiden kuntien tekemien sopimuksen perusteella.
Hyvis -terveysportaali.
Hyvis-sivuilta löytyy luotettavaa, asiantuntijoiden tarkastamaa tietoa hyvinvoinnista ja terveydestä. Sivuilla voit testata ja seurata terveyttäsi, etsiä sosiaali- ja terveyspalveluita sekä asioida sähköisesti.
Tradikaali

Tradikaali on vuonna 2010 perustettu nykykansanmusiikkiyhtye, joka on saanut alkunsa Tahdittomat-kansantanssiryhmän taustayhtyeenä. Yhtye soittaa sekä perinteistä että uutta suomalaista kansanmusiikkia modernilla otteella, ja musiikissa on vaikutteita myös muista tyylilajeista ja kulttuureista. Tradikaali julkaisi kesällä 2014 esikoisalbumin nimeltä Tradikaali. Juho Itä muutti keväällä 2017 Irlantiin. Yhtye on tällä hetkellä tauolla.
Historia.
Yhtyeen toiminta on saanut alkunsa Jokioislaisen Tahdittomat-kansantanssiryhmän säestystoiminnasta. Bändi on aiemmin toiminut nimillä Tahdikkaat ja Tahdittomat Band. Vuonna 2011 yhtye äänitti omakustanne demon Ensimmäinen demoni. Äänitysten yhteydessä bändin nimeksi vaihdettiin Tradikaali. Kesän 2014 kiertueen jälkeen Alexandria muutti Vietnamiin opettamaan pianonsoittoa. Pianon ja harmoonin taakse löytyi Kultaisen harmonikan 2013 -voittaja Joni Stein.
Linda de Vries

Linda de Vries (s. 4. helmikuuta 1988 Assen) on alankomaalainen pikaluistelija.
De Vries kuului Alankomaiden joukkueeseen, joka voitti joukkuetakaa-ajon maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2012. Hän sai lisäksi pronssia 1 500 metrillä ja oli viides 3 000 metrillä. Hän sijoittui samana vuonna neljänneksi sekä yleisluistelun EM- että MM-kilpailuissa. Hän saavutti 2013 yleisluistelun EM-kilpailuissa hopeaa ja oli MM-kilpailuissa yleisluistelussa ja 5 000 metrillä neljäs sekä 3 000 metrillä viides. Vuonna 2015 hän sai yleisluistelussa EM-pronssia ja oli MM-kilpailuissa viides. Seuraavana vuonna hän sijoittui yleisluistelun MM-kilpailuissa neljänneksi.
Suur-Hollola-ajo

Suur-Hollola-ajo on Lahdessa Jokimaan raviradalla vuosittain järjestettävä lämmiveristen ravihevosten suurkilpailu. Se ajettiin ensimmäisen kerran Lahden vanhalla raviradalla vuonna 1975. Vuodesta 1978 lähtien kilpailu on ollut rajattu vain Suomessa syntyneille lämminverisille. Suur-Hollola-ajo on Suomen suuripalkintoisin kasvattajakilpailu. 
Suur-Hollolan perinteinen ajankohta on juhannuksen jälkeinen viikonloppu kesä-heinäkuun vaihteessa. Kilpailun välierät juostaan lauantaina ja finaali sunnuntaina.
Vuolle

Vuolle (erisnimissä myös Wuolle tai Vuoltee) voi tarkoittaa seuraavia:
Sukunimi.
Vuolle (myös "Wuolle") on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo

Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo on Lahdessa Jokimaan raviradalla vuodesta 1993 lähtien järjestetty suomenhevosten suurkilpailu. Ensimmäisinä vuosina se oli avoin myös ruotsalaisille ja norjalaisille kylmäverisille, mutta nykyään se on rajattu pelkästään suomenhevosille.
Kilpailu juostaan kesä-heinäkuun vaihteessa juhannuksen jälkeisenä viikonloppuna samaan aikaan lämminveristen Suur-Hollola-ajon kanssa. Vuonna 2012 kilpailun ensimmäinen palkinto oli 30 000 euroa.
Kylmäveristen Suur-Hollola juostaan tasoitusajona 2140 metrin perusmatkalla. Juostava matka määräytyy hevosen sukupuolen ja iän mukaan;
Kylmäverihevosten Suur-Hollola-ajo 1993–2025.
Lähde&lt;br&gt;
1
Münchenin taideakatemia

Münchenin taideakatemia eli Akademie der Bildenden Künste München on Münchenissä sijaitseva 1808 perustettu taideakatemia. Se on yksi tärkeimpiä taideakatemioita Saksassa.
Akatemiassa oli paljon ulkomaisia opiskelijoita, ja sillä oli aikoinaan vaikutusta monien maiden taiteeseen. Koulussa opetettiin tuolloin maalaamaan akateemisen taiteen tyyliin.
Taideakatemian uusi osa otettiin käyttöön vuonna 2005. Vanha Gottfried Neureutherin suunnittelema venetsialaista uusrenessanssia edustava vanha rakennus on rakennettu vuosina 1874–1887.
Friendly Face

Friendly Face (s. 18. huhtikuuta 1984 Yhdysvallat) on lämminverinen ravihevonen. Yhdysvalloissa syntynyt ori siirtyi suomalaisen Blue White Trottersin omistukseen nelivuotiaana. Hevosen valmentajana ja ohjastajana toimi Pekka Korpi.
Friendly Face on yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä suomalaisomistuksessa kilpailleita ravihevosia. Se saavutti ravureiden EM-sarjan European Grand Circuitin voiton vuosina 1989 ja 1990. Kilpailun on suomalaisista pystynyt Friendly Facen lisäksi voittamaan vain Houston Laukko vuonna 1995.
Hevonen voitti myös kolmasti peräkkäin "Prjis der Gigantenin" Hollannin Wolvegassa sekä useita suurkilpailuja Italiassa. Lisäksi Friendly Face sijoittui kaksi kertaa toiseksi Vermon Finlandia-ajossa ja Hampurin "Großer Preis von Bildissä". Vuonna 1988 se osallistui New Jerseyssä ravattuun March of Dimes Trotiin , jota pidetään yhtenä kaikkien aikojen kovatasoisimpana ravikilpailuna. 
Friendly Face päätti kilpailu-uransa Floridan Pompano Parkissa marraskuussa 1990 ja siirtyi siitokseen Italiaan vuonna 1993. Oriin menestynein jälkeläinen on muun muassa Elitloppetin ja Prix de Francen voittanut Exploit Caf, jonka emänisä Friendly Face on.
Wolvega

Wolvega (länsifriisiksi "Wolvegea") on kaupunki Alankomaissa Frieslandin provinssissa. 
Noin 12 500 asukkaan Wolvega on Frieslandin yhdeksänneksi suurin kaupunki ja Weststellingwerfin kunnan keskuspaikka.
Emma Koivisto

Emma Koivisto (s. 25. syyskuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut naisten maajoukkueessa kesäkuun 2025 loppuun mennessä 109 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. Seuratasolla Koivisto edustaa Serie A:ssa pelaavaa AC Milania.
Pelaajaura.
Koivisto siirtyi englantilaisseura Liverpooliin kaudelle 2022–2023, jolla hän pelasi 21 liigaottelua ja teki kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi 19 liigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän edusti edellisillä kausilla englantilaista Brighton &amp; Hove Albionia. Hän pelasi ensimmäisellä Brighton-kaudellaan yhdeksän liigaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi 22 liigaottelua, jotka yhtä lukuun ottamatta avauskokoonpanossa, ja teki niissä kolme maalia. Kaudet 2018–2020 Koivisto edusti ruotsalaista Kopparbergs/Göteborg FC:tä ja kaudet 2014–2017 yhdysvaltalaista Florida State Universityn joukkuetta, jonne hän siirtyi Naisten Liigassa pelaavasta FC Hongasta kesällä 2014. Honkaan hän tuli HJK:sta kaudeksi 2013.
Maajoukkueessa Koivisto esiintyi ensimmäisen kerran 2012 ja osallistui 2013 EM-kisojen karsintoihin. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki syyskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Irlantia vastaan. Vuonna 2013 hän pelasi alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Suomi selviytyi välieriin. Nuorten EM-kisojen jälkeen Koivisto aloitti naisten maajoukkueessa MM-karsinnat 2015 Kanadan kisoihin. Koivisto pelasi Suomen joukkueessa niin ikään Kanadassa pidetyissä vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa.
Muuta.
Koivisto on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri. Hän valmistui Hankenista keväällä 2022. Koiviston lopputyö käsitteli naisten jalkapallon sponsoroinnin vaikutuksia sponsorifirman osakekurssiin.
Bonar Bain

Bonar Bain (4. helmikuuta 1923 Lethbridge, Alberta – 18. helmikuuta 2005 Edmonton, Alberta) on kanadalainen näyttelijä. Myös hänen identtinen kaksosveljensä Conrad Bain on työskennellyt näyttelijänä. Bonar Bain esitti eräässä "Second City Television" -televisiosarjan jaksossa veljensä Conradin roolihahmon ”Hank Bainin” ”pahaa” kaksosveljeä. Veljekset esittivät kaksosia myös TV-sarjassa "Maude".
Populaarikulttuurissa.
Bonar Bain on ikuistettu laulun ”Bober” sanoitukseen. Laulu on Mike Keneally Bandin vuonna 2004 julkaisemalla albumilla "Dog". Laulussa Keneally kertoo, että hänen koiransa Bober on ”saanut nimensä puolittain Conrad Bainin veljen mukaan”.
Neulatyynyvääristymä

Neulatyynyvääristymällä tarkoitetaan teleobjektiivilla otetuissa kuvissa reuna-alueilla esiintyvää virhettä, jossa kuvan reuna-alueilla olevat suorat viivat eivät olekaan suoria, vaan kääntyvät ulospäin.
Roy Carroll

Roy Carroll (s. 30. syyskuuta 1977) on pohjoisirlantilainen jalkapallomaalivahti. Hän on edustanut Linfieldiä vuodesta 2016 lähtien. Hänen aiempia seurojaan ovat Hull City (1995–1997), Wigan Athletic (1997–2001), Manchester United (2001–2005), West Ham United (2005–2007), Rangers (2007–2008), Derby County (2008–2009), tanskalainen Odense BK (2009–2011), kreikkalainen OFI Kreeta (2011–2012), kreikkalainen Olympiakos (2012–2014) sekä Notts County (2014–2016).
Carroll on pelannut Pohjois-Irlannin maajoukkueessa 45 maaottelua vuodesta 1999 alkaen.
Reijo Jallinoja

Reijo Seppo Jallinoja (s. 3. toukokuuta 1941) on suomalainen arkkitehti.
Jallinoja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta arkkitehdiksi vuonna 1967. Hänen diplomityönsä pohjalta laadittiin Helsingin Itä-Pasilan asemakaava, josta kuitenkaan ei toteutettu kaikkia hänen alkuperäisiä ehdotuksiaan: hänen suunnitelmiensa mukaan alueen betoni­rakenteiden sisään olisi tullut toimistotilojen lisäksi myös runsaasti vapaa­muotoista julkista tilaa. 
Helsingin kaupunkisuunnitteluviraston projektipäällikkönä Jallinoja johti 1970-luvulla sekä Itä- että myöhemmin myös Länsi-Pasilan kaavoitusta. Koska Itä-Pasila sai alusta lähtien osakseen runsaasti arvostelua, Länsi-Pasila suunni­teltiin perin­tei­sempään tyyliin. Jallinoja laati myös voittaneen ehdotuksen Kumpulan yliopistoalueen suunnittelu­kilpailussa. Hänen suunnittelemiaan ovat myös Isonniityn asuntoalue Kumpulan länsiosassa sekä monet Pikku Huopa­lahden rakennukset, joista tunnetuin on vuonna 1994 valmistunut 15-kerroksinen, maamerkiksi muodostunut Terassitalo.
Jallinoja on laatinut kaupunkisuunnitelmia myös Kuwaitiin ja Libyaan. Teknillisen korkeakoulun professorina hän toimi vuosina 1980–1983.
Vuonna 2005 Jallinojalle myönnettiin rakennustaiteen valtionpalkinto.
Reijo Jallinojan puoliso on sosiologi Riitta Jallinoja.
Madeiranpapurikko

Madeiranpapurikko ("Pararge xiphia") on Madeiran saarella kotoperäisenä tavattava keskikokoinen päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Ulkonäöltään madeiranpapurikko muistuttaa täpläpapurikkoa ("Pararge aegeria"), mutta etusiiven kärki on suipompi, siiven reuna tasaisempi ja hieman kupera. Siipien lähes kokonaan suklaanruskeilla yläpinnoilla on pienialaisia oransseja laikkuja. Lisäksi etusiiven etunurkassa on yksi pieni ja takasiiven takareunassa kaksi suurempaa ja oranssireunaista, tummaa silmätäplää. Täplien keskustassa on valkoinen piste ja ne näkyvät myös siiven alapinnoilla. Etusiiven alapinta on laajalti oranssi ja mustakuvioinen, takasiiven alapinta on ruskea. Keskeisenä tuntomerkkinä takasiiven alapinnalla siiven etureunassa on valkoinen, kolmiomainen laikku. Naaraalla takasiipien alapinnat ovat koiraita vaaleammat ja valkoinen alue ulottuu pitemmälle.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan ainoastaan Madeiralla. Perhoset lentävät useina sukupolvina ympäri vuoden, mutta vähemmissä määrin keskellä kesää.
Elinympäristö ja elintavat.
Madeiranpapurikko on jokseenkin yleinen ja paikoin jopa runsaslukuinen perhoslaji, jonka varsinaista elinympäristöä ovat asuinsaarensa laakeripuita ja kastanjaa kasvavat metsät merenpinnan korkeudelta noin 800 metriin saakka. Sitä tavataan kuitenkin usein jopa kaupungeissa. Erityisen runsaana laji esiintyy metsien ja maanviljelysten rajoilla yhdessä täpläpapurikon kanssa.
Täpläpapurikon leviäminen saarelle 1970-luvun loppupuolelta alkaen on hieman erilaisista elinympäristövaatimuksista huolimatta aiheuttanut jonkin verran kilpailua lajien välille, erityisesti koska madeiranpapurikkojen koiraat eivät ole yhtä tarkkoja reviireistään. Tästä syystä madeiranpapurikon kannat ovat olleet laskussa ja laji on nykyisin luokiteltu erittäin uhanalaiseksi (EN).
Ravintokasvi.
Toukan ravintoa ovat erilaiset heinät.
Jallinoja

Jallinoja on muun muassa seuraavien suomalaisdten henkilöiden sukunimi:
M. Agejev

M. Agejev (, oikea nimi "Mark Lazarevitš" (myös "Ljudvigovitš, Leontjevitš) Levi", Марк Ла́заревич (Людвигович, Леонтьевич) Ле́ви; 8. elokuuta 1898 Moskova, Venäjä – 5. elokuuta 1973 Jerevan, Armenian neuvostotasavalta, Neuvostoliitto) oli venäläinen kirjailija.
M. Agejev syntyi juutalaisen kauppiaan perheeseen. Hän valmistui lukiosta ja kääntyi luterilaiseksi vuonna 1916. Agejev opiskeli Moskovan yliopistossa vuosina 1916–1920, mutta ei suorittanut tutkintoa. Vuonna 1925 hän muutti Saksaan ja asui myöhemmin Istanbulissa Paraguayn passilla. Agejevin omaelämänkerrat sisältävät monia yksityiskohtia, joita ei ole voitu todentaa.
Agejevin ensimmäinen kertomus ilmestyi vuonna 1934. Samana vuonna julkaistiin osa hänen "Kokaiiniromaanistaan" ("Roman s kokainom"), joka ilmestyi erillisenä kirjana Pariisissa vuonna 1936. Sen aiheena on moskovalaisen koululaisen persoonallisuuden hajoaminen kokaiinin vaikutuksesta aikana ennen Venäjän vallankumousta.
Kirjailija anoi pääsyä Neuvostoliittoon vuonna 1939 ja vuonna 1942 hänet karkotettiin Turkista kotimaahansa. Hän asettui asumaan Jerevaniin, jossa hän opetti saksaa Jerevanin yliopistossa ja Armenian tiedeakatemiassa.
"Kokaiiniromaani" käännettiin useille kielille 1980-luvun alussa, ja vuonna 1983 lännessä ilmestyi sen venäjänkielinen uusintapainos. Kirjallisuustutkija Nikita Struve esitti hypoteesin, jonka mukaan romaanin tekijä olisi Vladimir Nabokov. Agejevin kirjeenvaihto ja häntä koskevat asiakirjat osoittavat tämän laajalle levinneen väitteen perättömäksi.
Maailma on tehty meitä varten

Maailma on tehty meitä varten on Haloo Helsinki! -yhtyeen neljäs albumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2013. Albumin myynti ylitti kultalevyrajan vajaassa kuukaudessa ja nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen elokuussa 2013. Albumista julkaistiin 15. marraskuuta 2013 "Platinapainos", joka sisältää aiemmin julkaistun albumin lisäksi kolme CD:llä julkaisematonta kappaletta sekä DVD:n, jolla on dokumentti yhtyeestä, kolme musiikkivideota ja keikkakooste yhtyeen kesän 2013 keikoilta YleXPopista, Ruisrockista, Ilosaarirockista, Rock the Beach -tapahtumasta ja Qstockista.
Singlet.
Albumin ensimmäinen single ”Huuda!” julkaistiin marraskuussa 2012 ja se on julkaisunsa jälkeen sijoittunut singlelistan 8:nneksi, Suomen virallinen latauslistan 4:nneksi ja ollut radiokanavien soitetuimpia kappaleita. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo, joka kuvattiin albumin kansikuvien tapaan New Yorkissa.
Toinen single, singlelistan toiseksi noussut ”Vapaus käteen jää” julkaistiin helmikuussa 2013 ja se on samalla "8-pallo" -elokuvan tunnuskappale. Kappaleeseen on julkaistu myös Aku Louhimiehen ohjaama musiikkivideo.
Kolmas single ”Maailma on tehty meitä varten” julkaistiin toukokuun lopussa 2013. Kappaleen video kuvattiin ”Huuda!” -videon tapaan New Yorkissa. Kappale sijoittui sekä single- että latauslistalle.
Albumilta julkaistiin vielä kaksi singleä: Neljäs single ”Carpe Diem” julkaistiin lokakuun ensimmäisellä viikolla 2013 ja viides ”Lähtövalmiina” alkuvuodesta 2014.
Sergei Auslender

Sergei Abramovitš Auslender (, 30. syyskuuta, toisten tietojen mukaan 7. lokakuuta 1886 Pietari – 11. joulukuuta 1937 Moskova) oli venäläinen kirjailija.
Sergei Auslenderin isä oli syntyisin kauppiassuvusta, ja hänen äitinsä, kirjailija Mihail Kuzminin sisar, oli aatelisperheestä. Auslender opiskeli Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisessä tiedekunnassa mutta ei suorittanut tutkintoa. Hänen ensimmäiset kertomuksensa ilmestyivät vuonna 1905.
Vuodesta 1906 lähtien Auslender avusti symbolistien "Zolotoje runo" ja "Vesy" -lehtiä ja vuodesta 1909 "Apollonia". Häntä pidettiin yhtenä 1900-luvun alun venäläisen proosakirjallisuuden taitavimmista tyyliniekoista. Vuonna 1908 ilmestyi Italian renessanssin ja Ranskan vallankumouksen aikaan sijoittuva kertomuskokoelma "Zolotyje jabloki" (”Kultaiset omenat”) ja vuonna 1912 toinen, Venäjän historiaan sijoittuvien ja omaelämänkerrallisten kertomusten kokoelma "Rasskazy". Romaani "Posledni sputnik" (”Viimeinen matkakumppani”) kuvaa Moskovan ja Pietarin kirjallisuuspiirejä. 1920-luvulla Auslander kirjoitti nuorisolle tarkoitettuja historiallisia ja seikkailukertomuksia.
Auslender kuoli Stalinin vainoissa. Hänet pidätettiin lokakuussa 1937, tuomittiin kuolemaan syytettynä vastavallankumouksellisesta kiihotuksesta ja ammuttiin Butovon teloituspaikalla. Auslenderin maine palautettiin vuonna 1956.
Norjalainen kettuloukku

Norjalainen kettuloukku on suurikokoinen ketun elävänä pyydystämiseen tarkoitettu loukku. Se on perinteisesti rakennettu 7-10 sentin läpimittaisista mänty- tai kuusiriuista, mutta nykyään käytetään myös sahalautaa tai vahvaa metalliverkkoa (supiverkko). Loukku on varustettu molemmista päistä sulkuluukuilla, jotka sulkeutuvat laukaisumekanismin välityksellä eläimen tarttuessa syöttinä olevaan haaskaan.
Kettuloukku sijoitetaan tavallisesti metsäsaarekkeeseen, pellon reunalle, ladon läheisyyteen tai muuhun paikkaan, jossa ketun tiedetään oleskelevan tai käyttävän kulkureittinä. Loukkua pidetään mahdollisimman pitkään samassa paikassa, jotta ketut tottuvat sen hajuun. Loukkua voidaan käyttää osan vuotta ketun ruokintapaikkana pitämällä luukkuja avoimina, jolloin kettu tottuu käyttämään sitä säännöllisesti.
Suomen metsästyslainsäädännön mukaan loukku on käytävä tarkistamassa vähintään kerran vuorokaudessa ja saalis otettava metsästäjän haltuun tai päästettävä vapaaksi.
Marcin Burkhardt

Marcin Burkhardt (s. 25. syyskuuta 1983) on puolalainen jalkapalloilija pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Ruotsissa IFK Norrköpingissä.
Ruotsin oikeusministeri

Ruotsin oikeusministeri on Ruotsin hallituksen ministeri. Hänet valitsee tehtävään pääministeri. Oikeusministeri vastaa asioista, jotka liittyvät terrorismin vastaiseen taisteluun, rikosasioihin, kansainväliseen oikeudelliseen yhteistyöhön, lainsäädäntöön, oikeuslaitokseen, EU:n oikeudellisiin ja kotimaisiin asioihin sekä EU:n avoimuuteen.
Historia.
Oikeusministerin virka perustettiin Ruotsissa 9. kesäkuuta 1809 ja oli toinen valtioneuvoston kahdesta merkittävimmästä jäsenestä, toinen oli ulkoministeri. Varsinaisesti oikeusministerin tehtäviä hoiti siihen aikaan kuitenkin pikemminkin oikeuskansleri, joka oli hallituksen jäsen vuoteen 1840. Pisimpään on Ruotsissa oikeusministerinä ollut Herman Zetterberg, joka hoiti virkaa yhteensä 12 vuotta 52 päivää.
Ruotsin ministeriöuudistuksessa 1840 oikeuskansleri menetti paikkansa valtioneuvostossa. Silloin perustettiin oikeusministeriö, jonka päälliköksi tuli oikeusministeri.
Edvard Bacher

Carl Edvard Bacher (16. lokakuuta 1875 Helsinki – 22. maaliskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen ampuja. 
Bacher osallistui vuoden 1912 Tukholman olympialaisissa trapammuntaan. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli 47. ja joukkuekilpailussa hänen edustamansa Suomi oli viides.
Liisa Rope

Liisa Valborg Rope (oik. Rope-Jokio; 1. toukokuuta 1916 – marraskuu 1963) oli suomalainen oopperalaulaja (mezzosopraano). Hän työskenteli Suomen kansallisoopperassa vuosina 1948–1962. 
Hän teki 13 oopperaroolia, muun muassa Georges Bizet’n "Carmenin" pääroolin. Ropen repertuaariin kuului myös karjalaisia kansanlauluja, ja hän esiintyi usein maaseudulla laulaen suomalaisia kansanlauluja. Liisa Rope kuoli auto-onnettomuudessa marraskuussa 1963. 
Vuonna 1952 hän esiintyi muiden oopperan silloisten solistien kanssa elokuvassa Kipparikvartetti.
Liisa Rope oli Artturi Ropen veljentytär.
Keijo Kervinen

Keijo Kervinen (13. joulukuuta 1931 Jaakkima – 7. lokakuuta 1994 Helsinki) oli suomalainen poliittinen pilapiirtäjä ja sarjakuvien tekijä.
Kervinen piirsi etenkin ammattiyhdistyslehtiin, säännöllisesti Metallityöväen Liiton "Ahjoon" ja "Palkkatyöläiseen". 1980-luvulla Kervisen piirroksia ilmestyi myös "Alueuutiset"-lehdessä. Kervisen "Rautakoura"-sarkakuvasta on julkaistu kaksi kokoelmakirjaa. 
Antikvariaatti.net kertoo kuvaustekstissään "Rautakouran" olevan "sarjakuva työläisten puolesta ei yksinomaan metalliteollisuudessa vaan koko työelämässä yleensä".
Marko Herajärvi

Marko Herajärvi (s. 17. heinäkuuta 1983 Tornio) on suomalainen jääpallomaalivahti. Hän edustaa Venäjän Superliigassa pelaavaa Sibselmašia.
Marko Herajärvi on pelannut urallaan Suomen Bandyliigaa seitsemän kautta Tornion Palloveikoissa, neljä kautta Ruotsin Elitserienissä Bollnäsin, HT Bandyn ja Tillbergan riveissä ja kolme kautta Venäjän Superliigaa Sajany-Hakasijan ja Sibselmašin joukkueissa.
Herajärvi on pelannut kolmet MM-kisat ja kahdesti hänet on valittu turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Herajärvi oli myös Suomen ykkösmaalivahti vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Koko kuva

Koko kuva on suomalaisen laulajan Irinan kappale ja ensimmäinen single hänen viidenneltä studioalbumiltaan "Askeleita". 
Singlelle on myös Helsingin keskustassa Kiasman edustalla kuvattu musiikkivideo, joka julkaistiin 7. tammikuuta 2013. Videon ohjasi Ville Juurikkala.
”Koko kuva” -singlen julkaisun myötä Irina vahvisti aloittavansa maaliskuussa 2013 lähes kahden kuukauden pituisen kiertueen, joka sai jatkoa saman vuoden kesällä.
Shakkiolympialaiset 2012

40. shakkiolympialaiset käytiin 27. elokuuta – 10. syyskuuta 2012 Istanbulissa, Turkissa. Yleiseen sarjaan osallistui 157 joukkuetta ja naisten sarjaan 127 joukkuetta.
Yleisessä sarjassa kultaa sai Armenian joukkue. Hopeaa sai Venäjä ja pronssia Ukraina. Naisten sarjassa kultaa sai Venäjä, hopeaa Kiina ja pronssia Ukraina. Suomen joukkue sijoittui yleisessä sarjassa sijalle 74.
Nils Wickström

Nils Victor Wickström (15. maaliskuuta 1883 – 1940) oli ruotsalainen upseeri ja voimistelunopettaja.
Hän oli luutnanttina Gotlannin jalkaväkirykmentissä ja opiskeli lääkintävoimistelijaksi Gymnastiska centralinstitutetissä (GCI) Tukholmassa. Balkanin sodan aikana hän toimii tarkkailijana. Kun Suomen sisällissota puhkesi, hän liittyi Ruotsalaiseen prikaatiin, jossa hän oli 1. komppanian päällikkönä. Hän osallistui muun muassa Tampereen taisteluihin. Suurten taistelujen jälkeen hän toimi 3. komppanian päällikkönä.
Sotakokemuksistaan hän kirjoitti kirjan.
Askeleita

Askeleita on suomalaislaulaja Irinan 22. helmikuuta 2013 julkaistu viides studioalbumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljänneksi. Albumi on myynyt kultaa yli 10 000 kappaleen myynnillään.
Albumin ensimmäinen single ”Koko kuva” julkaistiin 23. marraskuuta 2012. Kappaleeseen julkaistiin tammikuussa 2013 Ville Juurikkalan ohjaama musiikkivideo. Kappale menestyi radiosoitossa hyvin, sillä se nousi parhaimmillaan toiseksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Albumin julkaisupäivänä siltä julkaistiin toinen single ”Jotain suurempaa”, jonka parhaaksi radiolistasijoitukseksi jäi 8. sija.
Malaja Kokšaga

Malaja Kokšaga (, ) on Volgan sivujoki Venäjän Marin tasavallassa. Joki virtaa tasavallan pääkaupunki Joškar-Olan kautta.
Joki saa alkunsa Marin tasavallan pohjoisrajan tuntumasta Šuran kylän alueelta. Malaja Kokšagan pituus on 194 kilometriä ja sen valuma-alue on 5160 km² suuruinen.
Runar Hernberg

Runar Eskil Alarik Hernberg (12. kesäkuuta 1908 Helsinki – 15. helmikuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja, Villayhtymän pääjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri.
Hernberg valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1932 ja meni seuraavana vuonna töihin Rosenlewin Porin konepajalle, jonka myyntipäällikkönä hän toimi 1938–1943. Sen jälkeen hän oli 1943–1944 Lönnström-yhtymän ja 1944–1947 Lokomon apulaistoimitusjohtaja sekä 1947–1951 Wärtsilä-yhtymän apulaispääjohtaja. Hernberg oli Porin Puuvillan toimitusjohtajana 1951–1959 ja Villayhtymän pääjohtajana 1959–1969.
Hänen veljensä oli Suomen Sokeri Oy:n pääjohtaja Gunnar Hernberg.
Hernberg oli presidentin valitsijamies vuoden 1956 vaaleissa ja Porin kaupunginvaltuutettu vuosina 1954–1956. Hän oli opiskellut musiikin teoriaa ja kirjoitti musiikkiarvosteluja "Porin Sanomiin" ja "Tammerfors Aftonbladiin".
Jerry Jones

Jerral Wayne "Jerry" Jones Sr. (s. 13. lokakuuta 1942 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen liikemies ja NFL-seura Dallas Cowboysin omistaja. 
Ura.
Jones kasvoi Arkansasissa ja opiskeli Arkansas'n yliopistossa. Hän oli voittamassa amerikkalaisen jalkapallon yliopistomestaruutta vuonna 1964. Jones pelasi hyökkäyksen linjassa ja hänen joukkuekaverina oli mm. Jimmy Johnson. Jones aloitti työuransa isänsä vakuutusyhtiössä, mutta siirtyi pian öljy- ja kaasubisnekseen. Hänen yrityksensä Jones Oil and Land Lease oli erittäin menestyksekäs.
Vuonna 1989 Jones hankki omistukseensa Dallas Cowboysin NFL-seuran 140 miljoonan dollarin kauppahintaan. Jones aloitti välittömästi seuran voimakkaan uudistamisen. Valmentaja Tom Landry ja pitkäaikainen toimitusjohtaja Tex Schramm saivat lähteä. Valmentajaksi tuli Jonesin opiskelukaveri Jimmy Johnson. Jonesin terävät bisnesvaistot ja Johnsonin erinomainen valmennus ja pelaajapolitiikka saivat Cowboysin kurssin käännettyä. Kaudella 1992 joukkue eteni Super Bowliin ja kaatoi loppuottelussa Buffalo Billsin. Tämä toistui seuraavana vuonna. Toisen mestaruuden jälkeen ristiriidat Jonesin ja valmentaja Johnsonin välillä kävivät ylitsepääsemättömiksi, joka johti Johnsonin eroon. Cowboys voitti mestaruuden Barry Switzerin johdolla kauden 1995 päätteeksi, mutta sen jälkeen joukkueen menestys on ollut heikompaa.
Jonesin titteli Cowboysissa on omistaja/presidentti/toimitusjohtaja. Hän on tiiviisti mukana päättämässä joukkueen pelaajapolitiikasta. Tätä on kritisoitu, sillä yleensä omistajat luottavat palkattuihin asiantuntijoihin ja valmentajiin, kun joukkuetta kootaan. Jonesin johdolla Dallas Cowboysista on tullut on NFL:n arvokkain seura, vaikka menestysvuosista on aikaa. Vuonna 2010 seuralle valmistui uusi kotiareena, 1,2 miljardia dollaria maksanut Cowboys Stadium.
Yksityiselämä.
Jerry Jonesilla ja hänen vaimollaan Genellä on kolme lasta, jotka kaikki työskentelevät Dallas Cowboysin organisaatiossa. Jonesilla on yhdeksän lastenlasta.
Ilkka Kaikkonen

Ilkka "Luumu" Kaikkonen on suomalainen kitaristi. Hän on 1970-luvun lopulta lähtien soittanut muun muassa Tuomari Nurmion, Remun, Kari Tapion ja Maukka Perusjätkän yhtyeissä. Lisäksi Kaikkonen on soittanut yhdellä legendaarisen punk-yhtye Briardin singlellä vuonna 1979. 
Ilkka Kaikkonen on myös esiintynyt muusikon rooleissa elokuvissa "Iskelmäprinssi" ja "Vares – Kaidan tien kulkijat".
Levoton tyttö

"Levoton tyttö" on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Anssi Kelan kappale, joka julkaistiin singlenä 1. helmikuuta 2013. Kappale on ensimmäinen singlejulkaisu Kelan viidenneltä sooloalbumilta "Anssi Kela". 
”Levoton tyttö” sai alkunsa kesällä 2012; Kela oli hankkinut Pro Tools -äänitysohjelman ja halusi harjoitella sen käyttöä. Hän päätti aloittaa ”Levoton tyttö” -kappaleesta, koska ei uskonut siitä ”tulevan missään tapauksessa sinkkua”. ”Levoton tyttö” rakentuu funk-vaikutteisen bassokuvion ympärille, ja kertosäkeissä kuuluu vaikutteita AOR-musiikista. Kela halusi tehdä kappaleen, jossa olisi samanlainen ”menevä poljento” kuin Janelle Monáen ”Tightrope”-kappaleessa. Sanoitukset käsittelevät parisuhdetta, jossa ”toinen haluaisi sitoutua ja toinen ei”. Idean Kela sai ystävältään, joka sanoi hänelle: ”tee kappale, joka kertoo levottomasta tytöstä”. Kela päätti kehittää kappaleen levottomasta tytöstä hahmon, joka ”tietää kaikkea turhaa dataa ja viljelee knoppitietoa” nähtyään vuosia aiemmin lehtijutun otsikolla ”Kauriit nuolee öisin autoja”.
Kappaleesta muodostui Kelan comeback-kappale usean vuoden hiljaiselon jälkeen. Kappaleen ensiesitys tapahtui Uuden Musiikin Kilpailun suorassa lähetyksessä 17. tammikuuta 2013. Kela on myöhemmin kertonut: ”Kun menin takahuoneeseen kävin tarkistamassa kännykän, että miten biisi oli otettu vastaan. Esityksestä oli 15 minuuttia, mutta kun avasin kännykän ja katsoin somen reaktiota, tiesin, että urani oli pelastettu.” ”Levoton tyttö” nousi parhaimmillaan Suomen singlelistan sijalle seitsemän ja latauslistan sijalle kaksi. Kappale kapusi myös radisoittolistan kärkeen, ja siitä tuli lopulta vuoden 2013 soitetuin kappale, kun mukaan luetaan radiosoitot, TV-esitykset ja live-esiintymiset. Kappaletta kuultiin yhteensä vuoden aikana yli 6600 kertaa.
Kappaleeseen kuvattiin myös musiikkivideo, jonka Kela ohjasi itse.
Kela itse kertoi heinäkuussa 2017 ansainneensa kappaleella yhteensä noin 76 000 euroa, josta valtaosa tuli kappaleen saamasta radiosoitosta.