tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
QF 12 naulan 12 cwt -laivatykki

QF 12 naulan 12 cwt oli 1894 käyttöönotettu kolmen tuuman (76 mm) laivatykki, joka oli palveluskäytössä aina 1900-luvun puoleenväliin saakka. Tykin valmistaja oli Armstrong Whitworth Elswickissä ja sitä käytettiin Britannian kuninkaallisen laivaston ja Britteinsaarilta vientiin valmistetuissa aluksissa. Britanniassa 12 naulaa viittasi ammuksen painoon ja merkintä 12 cwt (massa ilmoitettuna brittiläisinä paunoina 12 × 112 paunaa = 1344 paunaa) putken ja lukon yhteispainoon, mitä käytettiin tietona erottamaan tykki muista 12 naulan tykeistä.
Britannian kuninkaallinen laivasto.
Mk I- ja Mk II -tykit oli asennettu useimpiin ensimmäisessä maailmansodassa palvelleisiin hävittäjiin ensin pääaseiksi ja myöhemmin apuaseiksi torjumaan sukellus- ja torpedoveneitä. Tykkejä asennettiin aina I-luokkaan saakka. Tykkejä asennettiin myös D- ja E-luokan sukellusveneisiin kansitykeiksi. Tykkejä asennettiin lisäksi Majestic-, Canopus-, Formidable-, London- ja Duncan-luokan sekä viiteen ensimmäiseen King Edward VII -luokan taistelulaivaan torjumaan torpedoveneitä. Risteilijöistä tykillä varustettiin Cressy-, Drake-, Kent-, Eclipse-, Highflyer- ja Challenger-luokkien alukset.
Tykeistä tehtiin viimeinen sotaa edeltänyt tilaus heinäkuussa 1910 ja kun vanhentuneet alukset siirrettiin reserviin jäi tykkejä runsaasti varastoihin. Huhtikuussa 1912 päätettiin tykkien huolto lopettaa. Sodan aikana kuitenkin tykkien tarve kasvoi ja apualuksien aseistamiseksi tykkiä tilattiin jälleen toukokuussa 1915. Niitä poistettiin raskaista sotalaivoista ja ne siirrettiin sluuppien, partioalusten, miinanraivaajien, troolareiden ja muiden alusten aseistukseksi kuten vesilentokoneiden emälaivat "HMS Ark Royal" ja "HMS Pegasus" sekä miinalaiva "HMS Princess Margaret".
Tykin ilma-ammunnan mahdollistavat versiot asennettiin muun muassa "HMS Nairanaan" ja "HMS Pegasukseen", myöhempiin Hunt-luokan miinanraivaajiin sekä puomialuksiin. 16. marraskuuta 1918 tykkejä oli aluksilla 1321 kappaletta ja lisäksi 21 odotti asentamista.
Valmistusmäärät:
Toisessa maailmansodassa Mk V -tykit, joissa oli yhdestä kappaleesta valettu putki, olivat käytössä saattajilla kuten troolareilla, korveteilla ja osalla hävittäjistä sekä aseistetuilla kauppalaivoilla sekä pinta- että ilma-ammuntoihin sopivana asennuksena. 
Italia.
Armstrongin valmistamilla 12 naulan tykeillä varustettiin Giuseppe Garibaldi- ja R. Elena -luokkien alukset sekä osa hävittäjistä. Tykkimalli nimettiin Italian laivastossa malliksi 76/40 A 1897 (aiemmin pelkkä 76 A).
Japani.
Tykki nimettiin keisarillisen Japanin laivastossa tyypin 41 3 tuuman 40 pituuskaliiperin tykiksi. Se asennettiin useisiin taistelulaivoihin ja risteilijöihin apuaseeksi.
HMS Hart (1895)

HMS Hart oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Handy-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 7. tammikuuta 1895. Köli laskettiin 7. kesäkuuta 1895 telakkanumerolla 379. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1895 ja valmistui tammikuussa 1896.
Palvelus.
Palvelukseenoton jälkeen alus siirrettiin 1896 Kiinan asemalle, jossa se oli koko uransa. Se myytiin 1912 romutettavaksi Hong Kongiin.
HMS Hunter (1895)

HMS Hunter oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Handy-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista Skotlannista, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 7. helmikuuta 1895. Köli laskettiin 7. kesäkuuta 1894 telakkanumerolla 380 ja alus laskettiin vesille 28. joulukuuta 1895. Se valmistui toukokuussa 1896.
Palvelus.
Koko uransa alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin 10. huhtikuuta 1912 romutettavaksi Wardille Briton Ferryyn.
Sunfish-luokka

Sunfish-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka (). Luokka oli Hawthorn Leslie and Companyn valmistama ja se luokiteltiin lokakuussa 1913 osaksi A-luokkaa.
Luokan kolme alusta tilattiin 7. helmikuuta 1894 osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa. Alusten kölit laskettiin vielä samana vuonna ja alukset laskettiin vesille vuotta myöhemmin. Kaikki alukset otettiin palvelukseen 1896.
Alusten voimanlähteenä olivat 4 000 hevosvoimaa tuottaneet Yarrow-kattilat, joilla ne saavuttivat vaaditun 27 solmun nopeuden. Niiden aseistuksena oli yksi kahdentoista naulan tykki sekä torpedoputket.
Rocket-luokka

Rocket-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka (). Luokka oli J. &amp; G. Thomsonin valmistama ja se luokiteltiin lokakuussa 1913 osaksi A-luokkaa.
Alusten voimanlähteenä olivat 4 100 hevosvoimaa tuottaneet Normand-kattilat, joilla ne saavuttivat vaaditun 27 solmun nopeuden. Niiden aseistuksena oli yksi kahdentoista naulan tykki sekä torpedoputket.
Karin Smirnoff

Karin Smirnoff (o.s. "Strindberg"; 26. helmikuuta 1880 Tukholma – 10. toukokuuta 1973 Tukholma) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Smirnoffin vanhemmat olivat ruotsalainen kirjailija August Strindberg ja näyttelijä Siri von Essen jotka erosivat Karinin ollessa 11-vuotias. Hän opiskeli opettajaksi Suomessa mutta asettui sittemmin asumaan Ruotsiin. Karin Smirnoff meni 1911 naimisiin Helsingin yliopistossa venäjän kielen lehtorina 1903–1918 toimineen Vladimir Smirnoffin (1876–1952) kanssa. Vladimir Smirnoff oli mukana bolševikkien toiminnassa. Hän oli Vladimir Leninin yhdysmies Suomessa ja Lenin sekä kirjailija Maksim Gorki asuivat hänen luonaan käydessään Helsingissä 1905–1906. Vladimir Smirnoff muutti 1918 Venäjälle ja myöhemmin Ruotsiin jossa hän toimi Neuvostoliiton Ruotsin konsulina.
Teoksia.
Nimimerkillä "Hannes Bernson":
Brita Wrede

Brita Anna Wrede (12. elokuuta 1894 Viipuri – 9. helmikuuta 1973 Lund, Ruotsi) oli suomalainen toimittaja, lyhytelokuvaohjaaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Ruotsissa asunut Wrede teki 1940-luvulla useita lyhytdokumentteja muun muassa evakoista ja jälleenrakennuksesta. Vuosina 1943 ja 1944 hän kuvasi Karjalan jälleenrakennusta ja myöhemmin karjalaisten joutumista uudelleen evakkoon. Kesällä 1945 hän kuvasi Lapin sodan aiheuttamia tuhoja ja jälleenrakennuksen aloittamista.
Wrede sai 1946 parhaan lyhytelokuvan Jussi-palkinnon elokuvasta "Lapin tuho".
Jalkapallon Mestaruussarjan karsintasarja 1943

Jalkapallon Mestaruussarjan karsintasarja 1943 pelattiin ennen Mestaruussarjan kauden 1943–44 alkua. Karsintasarjaan osallistuivat Mestaruussarjan kauden 1940–41 kolme viimeistä joukkuetta Toverit, KIF ja HPS sekä Helsingin Kullervo, Kotkan Työväen Palloilijat (KTP) ja Maarian Kisa-Veikot (MKV) TUL:sta. Yksinkertaisen sarjan kaksi parasta pääsivät Mestaruussarjaan kaudeksi 1943–44.
Sarjataulukko.
MKV ja KIF saivat paikan mestaruussarjassa. Muut joukkueet pelaavat kaudella 1943-1944 Suomensarjassa.
Psyykkinen itsesäätely

Psyykkinen itsesäätely on toimintaa, jolla ihminen pyrkii palauttamaan mielensä tasapainotilaan. Käytännössä ihminen etsii tasapainoa omien sisäisten malliensa ja ympäröivän ulkoisen todellisuuden välille, pyrkii kokemukseen oman mielensä hallinnasta. Ihmisellä on itsesäätelyn toteuttamiseksi käytössään sekä hallintakeinoja että puolustuskeinoja. 
Psyykkisellä työllä, kuten surutyöllä, rakkaudella tai kriisityöllä voidaan vaikuttaa mielen tasapainoon. Psyykkisen tilan hallintaan ja eri tilanteissa selviytymiseen vaikuttavat psyykkisten itsesäätelykeinojen ohella biologinen ja fyysinen itsesäätely. Verensokerin taso tai sukupuolihormonien määrä vaikuttaa psyykkisiin toimintoihin. Psyykkistä työtä tekemällä voi edesauttaa mielen tasapainoa. Mielihyvää tuottavalla biologisella tai fyysisellä toiminnoilla, kuten säännöllisellä ruokailulla, liikunnalla ja vaikkapa läheisyydellä ja vuorovaikutuksella toisen ihmisen tai kotieläimen kanssa, voi vaikuttaa myös psyykkiseen tilaan.
Ihmisen psyykkiseen itsesäätelyyn liittyvät ja toimintaan vaikuttavat myös yleensä tiedostamottomat defenssi- eli puolustusmekanismit. Järkyttävä tapahtuma saatetaan torjua, sitä ei uskota. Yllättävästi paljastunutta, häpeälliseltä tuntuvaa asiaa ryhdytään selittelemään. Joku saattaa kohdata nolon tilanteen huumorin kautta.
A-luokka (sukellusvene, Norja)

A-luokka oli Norjan laivaston sukellusveneluokka, johon kuului kolme saksalaisen telakan Krupp Germanian Kielissä 1913-1914 suunnittelemaa ja valmistamaa alusta. Luokan alukset tuhoutuivat Saksan hyökättyä Norjaan toisen maailmansodan alettua. Ainoastaan yksi tuhoutui taistelussa ja loput kaksi miehistöjensä upottamina.
Norjan hallitus osti 1913 kolme lähes valmista sukellusvenettä, jotka se vastaanotti ennen ensimmäistä maailmansotaa. Neljännen ostetun veneen (A-5) Saksan hallitus pakkolunasti sodan puhjettua ja käytti sitä Itämerellä koulutuksessa.
Robots

Robots on yhdysvaltalainen vuonna 2005 valmistunut Blue Sky Studiosin tuottama ja 20th Century Foxin esittämä tietokoneanimaatioelokuva. Sen äänirooleissa esiintyvät Ewan McGregor, Robin Williams, Halle Berry, Greg Kinnear, Mel Brooks, Amanda Bynes ja Drew Carey.
Juoni.
Nuori keksijä Rodney Copperbottom on aina unelmoinut menosta Robot Cityyn ja lapsuutensa sankarin Bigweldin tapaamisesta. Kun hän vihdoin pääsee kaupunkiin, hän huomaa idolinsa vaihtuneen Phineas T. Ratchet -tyranniin.
Esa Utriainen

Esa Markku Juhani Utriainen (s. 20. marraskuuta 1953 Virtasalmi) on suomalainen entinen keihäänheittäjä, joka toimii nykyään valmennustehtävissä. Urheilu-urallaan hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja. 
Utriainen edusti Suomea yleisurheilun MM-kisoissa Helsingissä 1983 sijoittuen kahdenneksitoista. Hän voitti keihäänheiton SM-kultaa vuonna 1979 tuloksella 90,94 metriä, joka jäi myös hänen ennätyksekseen.
Urheilu-uransa jälkeen Utriainen on toiminut valmentajana Suomen Urheiluliitossa sekä Etelä-Korean, Ison-Britannian ja Qatarin maajoukkueissa.
Esa Utriainen on keihäänheittäjä Sanni Utriaisen isä ja valmentaja .
Kurjennokat

Kurjennokat ("Erodium") on kasvisuku kurjenpolvikasvien heimossa. Sukuun kuuluu 120 hyväksyttyä lajia.
Tuntomerkkejä.
Pohjoismaissa kasvaa kaksi kurjennokkalajia, yleinen peltokurjennokka ja hyvin harvinainen keskieurooppalainen tulokas myskikurjennokka, joka tunnetaan vain Suomesta. Ne ovat yksi- tai kaksivuotisia matalia punertavakukkaisia ruohoja, joilla on lohkohedelmä, jonka kärkiosa on huomattavan pitkä ja nokkamainen. Kurjennokat muistuttavat ulkonäöltään hieman joitain hentoja kurjenpolvilajeja ("Geranium").
HMS Rocket (1894)

HMS Rocket oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Rocket-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 3. marraskuuta 1893 J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista, jolloin sen valmistusmisajaksi määrättiin kaksitoista kuukautta. Köli laskettiin 14. helmikuuta 1894 telakkanumerolla 269. Alus laskettiin vesille 14. elokuuta 1894 ja valmistui heinäkuussa 1895.
Palvelus.
Alus siirrettiin 1897 Bermudalle Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle. Se oli asemalla, kunnes alus palasi 1902 Britteinsaarille. Alukselta poistettiin 1910 tykit, minkä jälkeen se siirrettiin radiojärjestelmien testialukseksi. Alus myytiin 10. huhtikuuta 1912 romutettavaksi.
Margit Lindeman

Margit Elisabeth Lindeman (s. 10. maaliskuuta 1948 Pirkkala) on suomalainen näyttelijä. Hän on tehnyt merkittävän ja pitkän uran näyttelijänä niin televisiossa kuin teattereissa. Lindeman on kiinnitettynä Helsingin Kaupunginteatterissa.
Ura.
Lindeman on näytellyt televisiossa jo vuodesta 1969 lähtien. Merkittävimpiä rooleja hänellä on ollut elokuvissa "Aleksis Kiven elämä", "Ulvova mylläri" ja "Vänrikki Stoolin tarinat". Hän on myös näytellyt monissa televisiosarjoissa, joista mainittakoon "Kylmäverisesti sinun", "Kotikatu" ja "Kuumia aaltoja". Hän näyttelee sekä suomeksi että ruotsiksi.
Lindeman on myös dubannut. Hänet muistetaan Muumimamman ruotsinkielisenä äänenä televisiosarjassa "I Mumindalen" (suomeksi sarjan nimi on "Muumilaakson tarinoita") sekä elokuvassa "Kometen kommer" (nimi suomeksi "Muumipeikko ja pyrstötähti"). Vuonna 1977 Yle TV1 alkoi esittää lapsille suunnattua "Lauantailindeman"-ohjelmaa ("Lördagslindeman"), joka sisälsi lasten lyhytfilmejä, runoja, musiikkia, kuvataidetta ja liikennetietoutta. Sitä ennen Lindeman työskenteli Ahaa-teatterissa.
Aiheesta muualla.
Rubén Suárez

Rubén Suárez Estrada (s. 19. helmikuuta 1979 Gijón, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kreikkalaista Skoda Xanthia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Suárez on kotikaupunkinsa Sporting Gijónin junioriakatemian kasvatti. Noustuaan edustusjoukkueeseen kaudella 1998–1999, hän pelasi siellä seuraavat kuusi kautta, joista kaikki maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Vuonna 2004 hän siirtyi Elcheen, jossa hän pelasi yhteensä neljän kauden ajan.
Heinäkuussa 2008 Suárez teki sopimuksen Levanten kanssa. Hän oli ensimmäisellä kaudellaan joukkueensa paras maalintekijä 12 osumallaan.
Kauden 2009–2010 päätteeksi Levante sijoittui Segunda Divisiónissa kolmanneksi ja nousi näin kahden vuoden tauon jälkeen maan pääsarjaan Primera Divisióniin. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa 31-vuotiaana 28. elokuuta 2010 Sevillaa vastaan.
Vaahtera (täsmennyssivu)

Vaahtera voi tarkoittaa seuraavia:
Vahtera

Vahtera on suomenkielinen sukunimi. Tunnettuja nimenkantajia ovat muun muassa:
HMS Shark (1894)

HMS Shark oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Rocket-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 3. marraskuuta 1894 J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin 14. helmikuuta 1894 telakkanumerolla 270. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1894 ja valmistui heinäkuussa 1895.
Palvelus.
Alus oli uransa kotivesillä. Sen savuhormit pidennettiin vuonna 1895. Alus myytiin 11. heinäkuuta 1911 romutettavaksi Wardille Prestoniin.
Vihiahvenet

Vihiahvenet (Sillaginidae), aiemmin "kuoreahvenet", on välskärikalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Sen lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta.
Lajit ja anatomia.
Vanhimmat vihiahventen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu viisi sukua ja yhteensä noin 40 lajia. Lajeja ovat muun muassa safiirivihiahven ("Sillaginopsis panijus"), kultavihiahven ("Sillago analis") ja täplävihiahven ("Sillago maculata"). Vihiahvenet ovat pitkulaisia kaloja, joilla on terävä kuono. Ne kasvavat suurimmillaan 45–70 senttimetrin mittaisiksi. Niillä on kaksi selkäevää, joista etumainen on piikikäs ja taaempi pidempi ja pehmeämpiruotoinen. Myös peräevä on pitkä. Monet vihiahvenlajit ovat hyvin samannäköisiä ja niitä on vaikea erottaa toisistaan.
Levinneisyys ja elintavat.
Vihiahvenlajeja tavataan Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä Afrikan itärannikolta Japaniin ja Australiaan ulottuvalta vyöhykkeeltä. Ne ovat pääosin merikaloja, mutta niitä tavataan myös murtovesistä esimerkiksi jokien suistoista. Lajit elävät tyypillisesti matalassa vedessä yleensä alle 200 metrin syvyydessä. Ne elävät lähellä muta- tai hiekkapohjaa ja voivat myös kaivautua kokonaan pehmeään pohjaan esimerkiksi paetessaan petoja. Vihiahventen ravintoa ovat monisukasmadot, katkaravut, taskuravut ja pienet kalat. Vihiahvenet ovat hyviä ruokakaloja ja myös merkittäviä kaupallisesti.
HMS Surly (1894)

HMS Surly oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Rocket-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 3. marraskuuta 1893 J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankista osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 16 kuukautta. Köli laskettiin 14. helmikuuta 1894 telakkanumerolla 271 ja alus laskettiin vesille 10. marraskuuta 1894. Alus valmistui heinäkuussa 1895.
Palvelus.
Alus palveli kotivesillä. Sen savuhormit pidennettiin joko vuonna 1901 tai 1902. Alusta käytettiin öljypolttoisten kattiloiden koealustana. Se palveli ensimmäisessä maailmansodassa, jonka päätyttya se myytiin 23. maaliskuuta 1920 romutettavaksi Wardille Milford Haveniin.
Sturgeon-luokka (hävittäjä)

Sturgeon-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kolmen Naval Construction and Armament Company valmistaman aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka (). 
Suunnittelu.
Alusten voimanlähteenä olivat 4 000 hevosvoiman Blechynden-kattilat, joiden avulla ne saavuttivat vaaditun 27 solmun nopeuden.
William Milliken

William Grawn Milliken (26. maaliskuuta 1922 Traverse City, Michigan – 18. lokakuuta 2019) oli yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko. Hän oli 44. Michiganin kuvernööri vuosina 1969–1983. 
Millikenin isä James T. Milliken toimi pormestarina ja osavaltion senaattorina. Myös hänen isoisänsä oli osavaltion senaattori. Milliken palveli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain maavoimien ilmavoimissa. Hän istui Michiganin senaatissa vuosina 1961–1964 ja toimi 52. Michiganin varakuvernöörinä vuosina 1965–1969. Kuvernöörinä hän on Michiganin historian pitkäaikaisin. Hänestä tuli kuvernööri, kun George W. Romney jätti tehtävänsä siirtyäkseen ministeriksi. Hänet valittiin sitten neljälle kokonaiselle kaudelle vuosina 1970, 1974 ja 1978. Nykyisin kuvernööri voidaan valita vain kahdeksi kaudeksi.
Millikenin seuraajaksi kuvernöörinä tuli James Blanchard.
Milliken on maltillinen republikaani. Hän tuki vuoden 2004 presidentinvaaleissa John Kerryä George W. Bushin sijasta. Vuoden 2008 presidentinvaaleissa hän tuki aluksi John McCainia, mutta muutti kantansa Obamaa vastaan hyökänneen kampanjoinnin takia. Hän arvosteli puoluettaan siirtymisestä "jäykkyyden" suuntaan. Vuonna 2010 hän tuki liikemies Rick Snyderia republikaanien ehdokkaaksi Michiganin kuvernööriksi.
Syksyllä 2009 entisen kuvernöörin mukaan nimettiin puisto, William G. Milliken State Park and Harbor.
All India Radio

All India Radio (lyh. AIR), virallisesti vuodesta 1957 "Akashvani" (, kirjaimellisesti ”Taivaan ääni”) on Intian julkisen palvelun yleisradio. Se toimii Prasar Bharatin osastona.
Kesäkuussa 1923 aloitti toimintansa ensimmäisen intialainen radioasema Radio Club of Bombay. Sitä seurasi Broadcasting Service, joka aloitti lähetyksensä 23. heinäkuuta 1927. Testiluonteiset lähetykset Mumbaissa ja Kolkatassa perustuivat Intian hallituksen ja yksityisen yrityksen Indian Broadcasting Company Ltd:n väliseen sopimukseen. Yritys lopetti vuonna 1930, jonka jälkeen valtiollisen Department of “Controller of Broadcastsin” alaisuuteen perustettiin Indian State Broadcasting Service. Indian State Broadcasting Servicen nimeksi tuli 1936 All India Radio. All India Radiosta tuli virallisesti Akashvani vuonna 1957. Joulukuussa 2007 All India Radiolla oli 373 lähetintä, joista 149 keskiaalloilla, 54 lyhyillä aalloilla ja 170 ULA:lla.
Intian valtiollinen radio- ja tv-toiminnan yhtiöittäminen alkoi lakimuutoksien myötä 1970-luvun lopulla. Prasar Bharati, joka hoitaa Intian yleisradiotoimintaa, aloitti toimintansa 23. marraskuuta 1997. Radioyksikkö Akashvanin lisäksi yhtiössä on televisioyksikkö Doordarshan.
Calliola

Calliola on entinen saaristolaistila, joka on toiminut vuodesta 1997 perheomisteisena kokous- ja tapahtumahotellina. Calliola sijaitsee Raaseporissa Rågön saarella, entisessä Snappertunan kunnassa.
Historia.
1800-luvun puolivälissä Rågön tila, "Rågöstrand", erotettiin omaksi itsenäiseksi tilakseen samassa kylässä sijainneesta Jeppans Gårdista.
Rågö oli saman kalastajasuvun omistuksessa aina 1950-luvulle asti. 1960-luvulla saarella oli hiljaista, sillä maatalous oli jo tuolloin loppunut alueelta. 1970-luku toi saarelle kesäasukkaat. Alueen elämä vilkastui entisestään, kun saaren mantereeseen yhdistävä silta rakennettiin.
Calliolan synty.
Oopperalaulaja Timo Mustakallio toteutti 1970-luvulla unelmansa, ja loi saaristolaistilalleen lomakylän. Mustakallio tunnettiin kansainvälisesti taiteilijanimellä Callio, joka on edelleen paikan nimi.
Paikka toimi SKOP Pankin virkistyskeskuksena, kunnes se vuonna 1997 siirtyi nykyisille omistajilleen Maiju ja Kari Kasaselle. Pariskunta aloitti Calliolassa nykyisen kokous-, ravintola- ja majoitustoiminnan. Calliolan pihapiiri käsittää 16 rakennusta, joista osa on alkuperäisiä Rågön tilan aikaisia rakennuksia ja osa uudempia kokous-, majoitus- ja ravintolatiloja.
Michael Irvin

Michael Jerome Irvin (s. 5. maaliskuuta 1966 Fort Lauderdale, Florida) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi koko 11-vuotisen ammattilaisuransa ajan NFL-liigan Dallas Cowboysissa.
NFL-ura.
Dallas Cowboys varasi Miamin yliopistossa pelanneen Irvinin vuoden 1988 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 11. pelaajana. Hän voitti seurassa kolme Super Bowlia, sekä tuli valituksi viidesti NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. Hän joutui lopettamaan uransa kauteen 1999 loukkaantumisen seurauksena.
Irvin valittiin vuonna 2007 amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fameen.
Muuta.
Irvin on toiminut vuodesta 2009 asiantuntijana NFL:n omalla televisiokanavalla NFL Networkilla. Hänellä on myös ollut pieni rooli useissa elokuvissa sekä televisio-ohjelmissa, kuten vuonna 2005 julkaistussa, Adam Sandlerin tähdittämässä elokuvassa Luunmurskaajat.
Botania

Botania on taidepuutarha ja tapahtumapuutarha Joensuun Linnunlahdella.
Puutarhan kokoelma on perustettu 1957, ja siihen kuuluu 2 000 lajia. Se on Joensuun merkittävimpiä matkailukohteita. 
Itä-Suomen yliopisto teki kasvitieteellisestä puutarhasta lakkautuspäätöksen keväällä 2012, mikä herätti runsaasti suuttumusta Joensuussa. Lakkautuspäätöstä vastustettiin, ja puutarhalle etsittiin osittain yksityistä rahoitusta. Monta vuotta Botania toimi lahjoitusten ja vapaaehtoisten voimin, ja näkyvyyttä ja kävijöitä hankittiin sosiaalisen median kautta sekä järjestämällä erilaisia yleisötapahtumia. 
Valotaiteilija Kari Kola perusti yhdessä Teemu Purmosen ja Markku Pesosen kanssa Joensuun Botania Oy:n ja osti Botanian toimitilat sen nimiin Suomen yliopistokiinteistöiltä vuoden 2018 alussa. Kasvien ja eläinten hoitaminen jäivät yhä Botanian ystävät ry:n vastuulle, mutta koko liiketoiminta siirtyi uudelle Joensuun Botania Oy:lle. Kari Kola tiimeineen remontoi Botanian alkuvuodesta 2018. Botania avattiin yleisölle uudelleen kesäkuussa 2018. Tavoitteena kolminkertaistaa kävijämäärä ja saada jopa kansainvälistä julkisuutta muun muassa runsaan tapahtumatarjonnan, vaihtuvien näyttelyiden sekä uudistusten avulla. Saman vuoden lokakuussa Kari Kola osti yrityskumppaneidensa osuudet Joensuun Botaniasta itselleen, ja omistaa sen siis nyt kokonaisuudessaan yksin.
Projektin alku on ollut hyvin haastava, koska alue oli päässyt huonoon kuntoon resurssipulan takia. Voimakkailla toimenpiteillä aluetta on kunnostettu ja raivattu viimeiset vuodet koko Botanian tiimin voimin. Botanian ystävät ry auttaa edelleen toimintaa mm. vuotuisten kevät-talkoiden avulla joissa alueen ihmiset voivat tulla auttamaan kunnostustöissä.
Puutarhan yhteydessä on myös yli 70 hehtaarin suuruinen kasvitieteellinen puisto eli arboretum, jonka omistaa Joensuun kaupunki.
Volvo 7000

Volvo 7000 oli Carruksen valmistama täysmatala kaupunkiliikennebussi, jota valmistettiin vuosina 1999–2002 Carruksen tehtaalla Vantaalla sekä Wrocławissa, Puolassa. Mallista oli saatavilla myös nivelversio nimellä Volvo 7000A. Mallia käytetään monessa Euroopan maassa. Suurin osa busseista on rakennettu Wrocławissa, Puolassa. Malli oli Carrus City U:n seuraaja ja samalla myös Volvo 7700:n edeltäjä. Suomessa Volvo 7000:tta käytti muun muassa Helsingin Bussiliikenne ja porilainen Satakunnan Liikenne.
Suomessa 7000A-mallia käytti ainoastaan Tampereen Kaupunkiliikenne. Kaikki Tampereen Kaupunkiliikenteen Volvo 7000A:t oli valmistettu Puolan Wrocławissa.
Volvo 7700

Volvo 7700 oli Volvon valmistama täysmatala kaupunkiliikennebussi, joka oli Volvo 7000:n seuraaja. Mallia valmistettiin vuodesta 2003 ja ennen kasvojenkohotustaan vuoden 2006 alussa malli oli identtinen Volvo 7000:n kanssa. Ainoa ero oli se, että Volvo 7700:ssa oli enemmän istumapaikkoja. Volvo 7700:aa valmistettiin Puolan Wrocławissa. Mallin nivelversio oli Volvo 7700LA. Suomessa oli käytössä ainoastaan hybridiversio. Mallia käyttivät Suomessa vain Helsingin Bussiliikenne, V-S Bussipalvelut sekä Turun Kaupunkiliikenne.
Mackenzie Boyd-Clowes

Mackenzie Boyd-Clowes (s. 13. heinäkuuta 1991 Toronto) on kanadalainen mäkihyppääjä, joka on kilpaillut kansainvälisellä tasolla vuodesta 2004. Hän edustaa seuratasolla Altius Nordic Ski Club -seuraa. Hänen valmentajansa on Gregor Linsig.
Vuoden 2010 Vancouverin talvi­olympialaisissa Boyd-Clowes sijoittui 12:nneksi suurmäen joukkuekilpailussa, 44:nneksi normaali­mäen henkilökohtaisessa kilpailussa ja 45:nneksi suurmäen kilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli suurmäessä 25:s, normaalimäessä 37:s ja joukkuemäessä 12:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui normaalimäen henkilökohtaisessa kilpailussa sijalle 26 ja suurmäen kilpailussa sijalle 21. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimäessä kuudestoista ja suurmäessä 33:s. Sekajoukkuekilpailussa hän oli mukana voittamassa sensaatiomaisesti pronssia Kanadan joukkueessa. Kyseessä oli Kanadan ensimmäinen mäkihyppymitali olympialaisissa koskaan.
MM-tasolla hän on ollut parhaimmillaan 23:s lentomäen MM-kilpailuissa Planicaissa 2020. Hänen paras maailman­cupin sijoituksensa on kuudes sija Engelbergissä joulukuussa 2020. Continental Cupissa hän on voittanut yhden osakilpailun.
Edgbaston

Edgbaston on yksi Birminghamin kaupungin kymmenestä vaalipiiristä. Se muodostuu neljästä äänestysalueesta: Bartley Green, Edgbaston, Harborne ja Quinton. Vuonna 2009 Edgbastonissa oli 93 100 asukasta.
Birminghamin yliopiston suurin kampus sijaitsee Edgbastonissa. Edgbastonin vastikään uusittu krikettistadion on maan toiseksi suurin.
Divine Design

Divine Design on jyväskyläläisen Constantinen esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. lokakuuta 2011 Palokka Recordsin kautta.
Albumin vallitseva tyyli on melodinen heavy metal, mutta sillä on kuultavissa vaikutteita myös muun muassa progressiivisesta metallista sekä power metalista. Albumin kappaleet ovat progressiiviselle metallille ominaisesti suhteellisen pitkiä, sillä sen seitsemästä kappaleesta vain yksi on alle 8 minuuttia pitkä.
Albumilta on julkaistu kaksi singleä, "Through The Veil Of Death" 26. syyskuuta 2011 ja "The Shadow Within" 20. helmikuuta 2012. "Through The Veil Of Death"-kappaleesta julkaistiin myös studiossa kuvattu "in-studio"-tyylinen musiikkivideo 30. syyskuuta 2011.
Albumin digitaalinen versio meni julkaisuviikollaan suoraan Meteli.netin Metal Top 100 - latauslistan sijalle 1.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Constantine sekä sanoittanut Janne Seppänen.
Erot CD:n ja digitaalisen julkaisun välillä.
Albumin CD-versiossa kappaleiden "The Seers Of The Shadows" ja "A Change In The Tide" välissä sijainnut n. 30 sekunnin siirtymäkohta puuttuu albumin digitaaliselta julkaisulta. Lisäksi CD-version lisämateriaalina on saatavilla studiossa kuvattu albumin tekoa kuvaava dokumentti "Designing Divinity" sekä "Rehearsal Tapes"-live, jolla yhtye soittaa koko albumin livenä. 
Kokoonpano.
Tuotanto.
Albumin kappaleet on sävelletty vuosien 2007–2011 välillä, suurimman osan painottuessa vuodelle 2010. Albumin nauhoitukset aloitettiin 5. maaliskuuta 2011 ja päätettiin 23. maaliskuuta 2011. Miksaajana toiminut Mika Leppälä työskenteli bändin kanssa myös edellisen EP:n "A Future Without A Past" parissa.
Arvostelut.
Albumi on saanut kriitikoilta hyvän vastaanoton. Se valittiin julkaisuviikollaan Suomen suurimman metalliwebzinen, Imperiumin, Viikon Levyksi arvosanalla 8+/10. Infernon Aki Nuopponen arvioi bändiä tyylitajuiseksi melodioiden, kertosäkeiden ja aitouden suhteen ja antoi albumille arvosanaksi 4/5. Brittiläinen hard rockiin ja metalliin erikoistunut MyGlobalMind antoi levylle 8/10 kehuen etenkin yhtyeen rumpali Marko Möttöstä ja arvioi yhtyeellä olevan kaikki ainekset hyvään tulevaisuuteen, suositellen levyä modernin progressiivisen metallin ystäville.
HMS Sunfish

HMS Sunfish oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sunfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista, missä köli laskettiin 17. syyskuuta telakkanumerolla 325. Alus laskettiin vesille 9. elokuuta 1895 ja valmistui maaliskuussa 1896. Aluksen savuhormit pidennettiin 1900.
Palvelus.
Koko uransa alus oli kotivesillä, kunnes se myytiin 7. kesäkuuta 1920 romutettavaksi J. Kellylle.
André Caplet

André Caplet (23. marraskuuta 1878 – 22. huhtikuuta 1925) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän kuului Debussyn ja Faurén ympärille muodostuneeseen piiriin.
Innoituksensa musiikkiinsa Caplet sai uskonnosta. Hän sävelsi pääasiassa vokaalimusiikkia, mutta myös orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hänen pääteoksensa katsotaan olevan sävellys mezzosopraanolle, naiskuorolle, harpulle ja jousiorkesterille nimeltään "Le miroir de Jésus" vuodelta 1923.
Caplet voitti vuonna 1901 Prix de Romen.
Belizen vaakuna

Belizen vaakuna on Belizen tunnus. Se otettiin käyttöön maan itsenäistyessä vuonna 1981. Vaakuna perustuu 1800-luvun sinettiin ja on peräisin vuodelta 1907. Vaakuna on myös Belizen lipussa.
Kilven ylemmissä kentissä on puusepän työkaluja ja alemmassa purjelaiva. Vaakunassa on lisäksi mahonkipuu ja kilvenkannattajina kaksi puunhakkaajaa. Puun jalostus on ollut maalle taloudellisesti tärkeää. Kilvenkannattajat kuvaavat eri rotujen sekoittumista Belizessä. Kilven alla on latinankielinen motto "Sub Umbra Floreo", suomeksi "Kukoistan varjossa". Vaakunaa ympäröi lehtiseppele.
HMS Opossum (1895)

HMS Opossum oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sunfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 17. syyskuuta 1894 telakkanumerolla 326 ja alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1895. Alus valmistui kesäkuussa 1896. Sen etummainen savuhormi pidennettiin 1917-1918.
Palvelus.
Koko uransa alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin 29. heinäkuuta 1920 romutettavaksi Wardille Prestoniin.
HMS Ranger (1895)

HMS Ranger oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sunfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1894 Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnista, jolloin sen valmistumisajankohdaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 29. elokuuta 1894 telakkanumerolla 327 ja alus laskettiin vesille 28. toukokuuta 1895. Alus valmistui helmikuussa 1896.
Palvelus.
Koko uransa alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin 20. toukokuuta 1920 romutettavaksi Riddle and Companylle.
Gavdnjajávri

Gavdnjajávri on järvi, joka sijaitsee osittain Norjan Koutokeinossa ja osittain Øvre Anárjohkan kansallispuistossa. Järven pinta-ala on 3,91 km². Järvi kuuluu Tenojoen vesistöön.
Red Deer Rebels

Red Deer Rebels on kanadalaisessa juniorisarjassa Western Hockey Leaguessa pelaava joukkue. Rebels on menestynyt merkittävän hyvin 2000-luvun alussa voittaen useita divisioonan sekä konferenssin mestaruuksia. Joukkue voitti myös Kanadan tärkeimmille jääkiekkoliigoille yhteisen Canadian Hockey Leaguen mestaruuden vuonna 2001.
Joukkueen eräs tunnetummista pelaajista on Ryan Nugent-Hopkins, joka varattiin pelaamaan National Hockey Leaguessa vuoden .
Henitšesk

Henitšesk (; ) on satamakaupunki ja Henitšeskin piirin hallintokeskus Asovanmeren luoteisrannalla, Hersonin alueella, Etelä-Ukrainassa. Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 19 253. Koko piirissä – jota oli laajennettu heinäkuussa 2020 – asukkaita oli noin 119 900 (2021). Helmikuun 24. päivänä 2022 Henitšesk joutui Venäjän miehityksen kohteeksi osana Venäjän hyökkäystä Ukrainaan 2022.
Peppi Kajanne

Peppi Kajanne on suomalainen televisiotuottaja ja -ohjaaja. 1990-luvun lopulla hän toimi MTV:n draamatuotannon ohjelmapäällikkönä, ja jatkoi toimessaan vuonna 2000, kun MTV Draama myytiin Jarowskijlle.
Kajanteen ohjaustöitä on muun muassa "Salatut elämät" -televisiosarjan erikoisjakso "Seppo goes Shakespeare", joka esitettiin jouluaattona 24. joulukuuta 2006.
Ernest Guiraud

Ernest Guiraud (26. kesäkuuta 1837 – 6. toukokuuta 1892) oli ranskalainen säveltäjä. Hän toimi sävellyksen opettajana Pariisin konservatoriossa, missä hän vaikutti useaan säveltäjään, kuten Claude Debussyyn.
Guiraud sävelsi muun muassa oopperoita ja orkesteriteoksia. Parhaiten hänet tunnetaan Georges Bizet’n oopperan "Carmen" resitatiivien säveltäjänä sekä Jacques Offenbachin oopperan "Hoffmannin kertomukset" soitinnuksen loppuun saattajana Offenbachin kuoltua vuonna 1880. Guiraud myös sovitti toisen kahdesta Bizet’n "Arlesitar"-näytelmämusiikkiin perustuneesta orkesterisarjasta Bizet’n kuoltua.
Elämäkerta.
Guiraud aloitti koulunkäyntinsä Louisianassa Yhdysvalloissa isänsä Jean-Baptiste-Louis Guiraudin johdolla. Tämä oli voittanut Prix de Rome -palkinnon vuonna 1827. Guiraud sävelsi 15-vuotiaana kolminäytöksisen oopperan "David", jonka kuningas Daavidista kertovan libreton hän ja hänen isänsä olivat löytäneet Pariisista. Ooppera esitettiin menestyksekkäästi New Orleansin Théâtre d’Orléansissa vuonna 1853. Saman vuoden joulukuussa Guiraud purjehti takaisin Ranskaan jatkamaan musiikkikoulutusta. Hän opiskeli pianonsoittoa Antoine-François Marmontelin johdolla ja sävellystä Jacques Fromental Halévyn johdolla Pariisin konservatoriossa. Lahjakkaana opiskelijana hän sai ensimmäisen palkinnon pianonsoitosta vuonna 1858. Hän voitti seuraavana vuonna Prix De Romen, mikä on ainoa kerta kun sekä isä että poika ovat saaneet tämän palkinnon. Guiraud ystävystyi Camille Saint-Saënsin, Émile Paladilhen, Théodore Dubois’n ja erityisesti Georges Bizet’n kanssa.
Guiraud sävelsi aluksi yksinäytöksisiä näyttämöteoksia, joita esitettiin teatteriesitysten yhteydessä. Hänen ensimmäinen tärkeä näyttämöteoksensa oli Opéra-Comiquessa vuonna 1864 kantaesitetty "Sylvie", joka oli yleisön suosikki ja vakiinnutti hänen maineensa Pariisissa. Ranskan–Preussin sodan aikana kaikki Pariisin teatterit suljettiin, joten Guiraud värväytyi vapaaehtoisena Ranskan jalkaväkeen.
Guiraud’n oopperoista "Madame Turlupin" (1872) sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, mutta sitä haittasi vanhanaikainen libretto. Guiraud’n uran huippua edusti kolminäytöksinen opéra comique "Piccolino" (1876), jota ei kuitenkaan koskaan esitetty uudelleen.
James Brockman

James Brockman (8. joulukuuta 1886 – n. 1947) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän esiintyi vaudeville-koomikkona 1900-luvun alussa ja ryhtyi myöhemmin tekemään elokuvamusiikkia Hollywoodissa. Hänen kirjoittamiinsa kappaleihin kuuluu James Kendisin ja Nathaniel Vincentin kanssa yhteistyössä tehty ”I’m Forever Blowing Bubbles” vuodelta 1919. Brockman teki musiikkia myös L. Wolfe Gilbertin, Ted Snyderin, James Hanleyn ja useiden muiden lauluntekijöiden kanssa.
Brockman valittiin vuonna 1970 Songwriters Hall of Fameen.
Kappaleita.
Lähde: "Songwriters Hall of Fame".
Unkarinpernaruoho

Unkarinpernaruoho ("Sisymbrium altissimum") on pernaruohojen sukuun kuuluva yksivuotinen ristikukkaiskasvi. Se kasvaa alkuperäisenä Itä-Euroopassa.
Ulkonäkö ja koko.
Unkarinpernaruoho on 30–80 senttimetriä korkeaksi kasvava niukkakarvainen, pystyvartinen tai isokokoisena leveä ja runsaasti haarova ruoho. Sen lehdistä alimmat ovat leveästi liuskoittuneita, ylemmät jakautuneet hyvin kapeiksi pareittaisiksi liuskoiksi. Unkarinpernaruohon kukat ovat pieniä, terälehdet ovat 5–8 millimetriä pitkiä. Lidut ovat 5–10 cm pitkiä, sivulle sojottavia ja hieman ylöspäin kaartuneita.
Siementen kypsymisen jälkeen kuollessaan unkarinpernaruoho voi muuttua niin sanotuksi arokierijäksi.
Unkarinpernaruoho Suomessa.
Suomessa unkarinpernaruoho on harvinainen tulokaskasvi, jota on löydetty melkein koko maasta Hangosta Keski-Lapin korkeudelle. Enemmistö lajin havainnoista on yli 50 vuotta vanhoja. Laji on uustulokas, jota pidetään eteläisimmässä Suomessa vakiintuneena. Sen kasvupaikkoja ovat liikennealueet, joutomaat, kaatopaikat ja myllyt. Helsingissä unkarinpernaruoho kasvaa myös merenrannoilla.
James Riordan

James Riordan (10. lokakuuta 1936 – 10. helmikuuta 2012) oli brittiläinen kirjailija, radioselostaja, jalkapalloilija ja Venäjän-tutkija.
Riordanin akateeminen tutkimus "Sport in Soviet Society" on ensimmäinen alallaan. Hän kirjoitti myös lastenkirjoja.
Hän pelasi jalkapalloa Moskovan Spartakissa vuonna 1963.
IAI Kfir

Israel Aircraft Industries Kfir (, "Leijonanpentu") on israelilainen suihkuhävittäjä, jonka prototyyppi lensi ensilentonsa 19. lokakuuta 1970. Koneen pystyy helposti erottamaan muista malleista (muut Mirage-tuoteperheen koneet) etenkin canard-siipiensä ja sivuvakaimen lavan ansiosta. Kfir pohjautui ranskalaiseen Mirageen, ja siinä yhdistyvät General Electricin J79 -suihkumoottori ja israelilaisvalmisteinen avioniikka ja aseistus.
Kfir kykeni ilmataistelujen ohella myös rynnäköintitoimintaan ja pommitukseen maamaaleja vastaan. Koneessa oli kaksi 30 mm tykkiä sekä AIM-9 Sidewinder- tai israelilais-valmisteiset Python/Shafrir-ohjukset. Kone saattoi käyttää maamaaleja vastaan myös pommeja ja se kykeni saavuttamaan 
2,3 Machia (2 440 km/h). IAI Kfir siirrettiin Israelin ilmavoimien (IAF) reservikalustoksi vuonna 2001.
Yhdysvaltain laivasto ja merijalkaväki vuokrasi vuosina 1985–1989 Israelilta 25 Kfiriä, joita käytettiin niin sanottuna "Aggressor"-hävittäjänä tunnuksella "F-21". Vuokrauksen päätyttyä koneet palautettiin takaisin Israeliin.
Keltanarsissi

Keltanarsissi ("Narcissus pseudonarcissus") on koristekasvina viljelty, aikaisin keväällä kukkiva narsissilaji. Se on tunnettu myös nimellä "pääsiäislilja".
Ulkonäkö ja koko.
Keltanarsissi on monivuotinen sipulikasvi, joka kasvaa 20–35 senttimetriä korkeaksi. Sillä on kahdesta neljään lehteä, jotka ovat 6–12 millimetriä leveät, muodoltaan tasasoukat ja väriltään sinivihreät. Keltanarsissin tuoksuva ja nuokkuva, keltainen kukka on 5–7,5 senttimetriä leveä. Kukan kehälehdet ovat 3,5–6 cm pitkiä, tyveltä toisiaan peittäviä. Kukan keskellä oleva lieriön muotoinen lisäkehä on väriltään keltainen kuten kehälehdetkin. Lisäkehä levenee hieman ulospäin ja sen laita on epäsäännöllisesti poimuinen. Keltanarsissin hedelmä on pallomainen kota. 
Keltanarsissin lajiin kuuluu lukuisia lajikkeita, myös kerrottukukkaisia. Se risteytyy valkonarsissin ("Narcissus poëticus") kanssa. Risteymää eli tähtinarsissia ("Narcissus" × "incomparabilis") viljellään myös koristekasvina. 
Levinneisyys ja kasvupaikat.
Keltanarsissia tavataan luonnonvaraisena Lounais- ja Länsi-Euroopassa. Muuallakin sitä on puutarhoista luontoon villiytyneenä, myös paikoin Etelä-Suomessa. Luonnonkasvupaikkoja ovat tuoreet ja kosteat lehtimetsät ja niityt.
Sutton Coldfield

Sutton Coldfield on yksi Birminghamin kaupungin kymmenestä vaalipiiristä. Se muodostuu neljästä äänestysalueesta: Sutton Four Oaks, Sutton New Hall, Sutton Trinity ja Sutton Vesey. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa. Sutton Coldfieldissä on paljon viheralueita, kuten viisi golfkenttää.
Sutto Coldfieldissä on ollut keskiaikainen kaupunki, mutta sen jäänteitä on tutkittu vasta vähän. Alue liitettiin Birminghamin kaupunkiin 1960-luvulla.
Ruth Duccini

Ruth Duccini (23. heinäkuuta 1918 Rush City, Minnesota – 16. tammikuuta 2014 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi kreditoimattomassa roolissa yhtenä maiskisista vuoden 1939 elokuvassa "Ihmemaa Oz". Vuonna 2007 Duccini ja muut elossa olleet maiskisten näyttelijät ottivat vastaan yhteisen tähden Hollywood Walk of Famelle.
Duccini oli naimisissa Fred Duccinin kanssa vuosina 1943–1994.
Camila Ashland

Camila Ashland (s. 24. maaliskuuta 1911 – 12. syyskuuta 2008) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli ehdolla Tony-palkinnon saajaksi esiintymisestään näytelmässä "Black Comedy/White Lies" (1967). Hän esiintyi Broadwayn lisäksi myös televisiossa ja elokuvissa; hänet tunnetaan Minnie Du Valin roolista "Yön vampyyrit" -sarjassa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa Alice Grantin roolissa "General Hospitalissa" sekä Ruby Engelsin roolissa minisarjassa "V" ja sen jatko-osassa "".
Elokuvia, joissa Ashland on nähty, ovat olleet "Lällärit lakoon" ja "10 – nainen kuin unelma".
Franz Kelch

Franz Kelch (1. marraskuuta 1915 Bayreuth – 5. kesäkuuta 2013 München) oli saksalainen laulaja, äänialaltaan bassobaritoni. Hän oli toisessa maailmansodassa kahden vuoden ajan sotavankina.
Kelch tulkitsi muun muassa Bachin ja Brahmsin musiikkia sekä oman aikansa säveltäjien teoksia. Hän sai arvostusta varsinkin Kristuksen äänenä Bachin passioissa. Hän lauloi Senecan roolin Monteverdin oopperan "L'incoronazione di Poppea" ensilevytyksessä (1952). Hän opetti 25 vuotta Leopold-Mozart-Konservatorium Augsburgissa.
Rangaistussiirtola Moon 44

Rangaistussiirtola Moon 44 ("Moon 44") on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut länsisaksalainen tieteistoimintaelokuva, jonka ohjasi Roland Emmerich. Käsikirjoituksesta vastasi Dean Heyde. Pääosassa esiintyvät Michael Paré, Lisa Eichhorn ja Malcolm McDowell.
Juoni.
On vuosi 2038 ja Maan mineraalilähteet ovat kuivuneet. Avaruuteen on syttynyt sota, kun yksi suurimmista kaivosyhtiöistä on menettänyt kaikki paitsi yhden mineraaleja sisältävän kuun. Lisäksi monet täysautomaattiset kaivurobotit ovat kadonneet lennoillaan. Kukaan ei halua enää puolustaa tuota kuuta, joten yhtiön lautakunta on päättänyt lähettää vankiloissa olevat rikolliset puolustamaan kaivuuasemaa. Agentti Stone lähetetään peitetöihin kuuhun tutkimaan, mihin kaikki kalliit robotit ovat kadonneet.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tavanomaiseksi tieteistrilleriksi, joka saa lisäpotkua hyvistä lentoefekteistä. Hän antaa elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Mika Toivanen

Mika Toivanen (s. 6. helmikuuta 1970 Säkylä) on suomalainen valokuvaaja, säveltäjä, sovittaja, tuottaja ja muusikko. Hän on tuottanut omassa Utopiah-studiossaan kymmeniä levyjä toimien niillä sovittajana, äänittäjänä sekä miksaajana. Toivanen opiskeli Sibelius-Akatemiassa vuosina 1989–1992. Hän on toiminut vapaana säveltaiteilijana vuodesta 1992, säveltäen musiikkia useille suomalaisille artisteille.
Toivanen on soittanut Päät-yhtyeessä sekä toiminut Tangomarkkinoiden kapellimestarina vuosina 2007–2018. Toivasen omia yhtyeitä ovat Hammond-trio Hamuzet sekä Tangon Tuho-Quintet. Toivasen musiikkia ovat levyttäneet muiden muassa Anna Eriksson, Laura Voutilainen, Paula Koivuniemi, Jari Sillanpää, Topi Sorsakoski, Geir Rönning, Eve, Miguel Tango and His Orchestra, Veeti Kallio, Katri Helena, Kari Tapio, Tapani Kansa ja Reijo Taipale.
Suomen edustuskappaleen Euroviisuihin Toivanen on säveltänyt kahdesti: vuonna 2004 Jari Sillanpään esittämän ”Takes 2 to Tango” ja vuonna 2005 kappaleen ”Why?”, jonka esitti Geir Rönning. Toivanen on voittanut kahdesti Tangomarkkinoiden sävellyskilpailun: vuonna 1993 kappaleella ”Yön kuningatar” (san. J. Toiviainen) ja vuonna 1995 kappaleella ”Mun aika mennä on” (San. J. Toiviainen). Vuonna 1994 Syksyn sävel -kilpailun voitti Toivasen sävellys ”Yön hiljaisuus”, jonka esitti Eija Kantola 
Vuonna 2008 Toivanen sai Kullervo Linna -palkinnon. Heinäkuussa 2012 Toivaselle myönnettiin Tango Finlandia-palkinto.Toukokuussa 2017 julkaistiin Toivasen analogisilla syntetisaattoreilla toteuttama soololevy "Transitions". Lokakuussa 2018 ilmestyi Toivasen toinen soololevy "Planets".
Toivasen ensimmäinen oma valokuvanäyttely "Minun Tangoni" oli esillä syksyllä 2018 muun muassa Tampereella, Porissa ja Helsingissä. Hän on suorittanut valokuvaajamestarin erikoisammattitutkinnon Tampereen Visuaaliviestinnän instituutissa.
Ghanankalapöllö

Ghanankalapöllö ("Scotopelia ussheri") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Liberiassa ja Sierra Leonessa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja subtrooppiset ja trooppiset mangrovemetsät sekä jokivarret, erilaiset suot ja viljellyt alueet.
Sitä uhkaa elinalueiden häviäminen. Se oli aiemmin luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, mutta uusien tutkimusten perusteella on todettu, ettei tilanne ole niin paha, ja siksi se on vuonna 2011 luokiteltu vaarantuneeksi.
Ghanankalapöllön kuvaili vuonna 1871 englantilainen luonnontieteilijä Richard Bowdler Sharpe. Se on yksi kolmesta kalapöllöjen ("Scotopelia") sukuun kuuluvista pöllöistä.
Se on 46–51 cm pitkä, ja se painaa keskimäärin 788 grammaa. Se on suurikokoinen, oranssinvärinen pöllö. Sen silmät ovat tummat, eikä sillä ole korvatupsuja.. sen jalat ovat paljaat.
HMS Sturgeon (1894)

HMS Sturgeon oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sturgeon-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Naval Construction and Armament Companyltä Brightsidestä osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin 1. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 233 ja alus laskettiin vesille 21. heinäkuuta. Alus valmistui tammikuussa 1896, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 39075 puntaa.
Palvelus.
Alus myytiin 14. toukokuuta 1912 romutettavaksi Thames Ship Breaking Companylle.
HMS Starfish (1895)

HMS Starfish oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sturgeon-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Naval Construction and Armament Companyltä Brightsidestä osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin 22. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 234. Alus laskettiin vesille 26. tammikuuta 1895 ja valmistui tammikuussa 1896, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 38 288 puntaa.
Palvelus.
Alukselle asennettiin 1902 koeakäyttöä varten puomitorpedo tutkittaessa aseen käyttöä sukellusveneiden torjuntaan. Alus myytiin 15. toukokuuta 1911 romutettavaksi Wardille Prestoniin.
HMS Skate (1895)

HMS Skate oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Sturgeon-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Naval Construction and Armament Companyltä Brightsidestä osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin 20. maaliskuuta 1894 telakkanumerolla 235. Alus laskettiin vesille 13. maaliskuuta 1895 ja valmistui tammikuussa 1896, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 35 811 puntaa.
Palvelus.
Alus oli 1900-1901 Välimerellä, jona aikana aluksen savuhormeja pidennettiin. Muuten alus oli Britteinsaarilla. Se myytiin 9. huhtikuuta 1907 romutettavaksi Coxille Falmouthiin.
HMS Swordfish (1895)

HMS Swordfish oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Swordfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Armstrong Mitchell and Companyltä Elswickistä osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistusajaksi määrättiin 14 kuukautta. Köli laskettiin 4. kesäkuuta 1894 telakkanumerolla 616. Alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1895 ja valmistui joulukuussa 1896.
Palvelus.
Alus myytiin 11. lokakuuta 1910 romutettavaksi Cashmorelle Newportiin.
HMS Spitfire (1895)

HMS Spitfire oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1896 palvelukseenotettu Swordfish-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. joulukuuta 1893 Armstrong Mitchell and Companyltä Elswickistä osana vuosien 1893-1894 laivasto-ohjelmaa, jolloin sen valmistumisen takarajaksi määrättiin 31. maaliskuuta 1895. Köli laskettiin 4. kesäkuuta 1894 telakkanumerolla 618. Alus laskettiin vesille 7. kesäkuuta 1895 ja valmistui marraskuussa 1896.
Palvelus.
Alus myytiin 10. huhtikuuta 1912 romutettavaksi Wardille Prestoniin.