tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
R. J. Umberger

Richard Allen "R. J." Umberger, Jr. (s. 3. toukokuuta 1982 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän pelasi 11 kautta NHL-liigassa vuosina 2005–2016. Umberger edusti urallaan Philadelphia Flyersia ja Columbus Blue Jacketsia.
Ura.
Umberger aloitti junioriuransa vuonna 1998 USHL:ssa, jossa hän pelasi Yhdysvaltojen juniorimaajoukkueissa. Hän siirtyi kahden pelatun kauden jälkeen yliopistosarja NCAA:n Ohio Staten joukkueeseen. Ensimmäisellä kaudellaan hänet valittiin sarjan tulokkaaksi ja tähdistöön. Vancouver Canucks varasi Umbergerin 16. pelaajana vuoden . Kaudella 2002–2003 hänet valittiin NCAA:n tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2004 Canucks kauppasi Umbergerin oikeudet yhdessä Martin Grenierin kanssa New York Rangersiin vaihdossa Martin Ručínskýyn. Tästä huolimatta Umberger teki ensimmäisen NHL-sopimuksensa kesällä 2004 vapaana pelaajana Philadelphia Flyersin kanssa. Sopimuserimielisyyksien takia Umbergerilta jäi koko kausi pelaamatta. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 hän pelasi kokonaan AHL:ssä Philadelphia Phantomsissa, jossa hän voitti Calder Cupin.
Kauden Umberger pelasi lähes kokonaan Flyersin NHL-joukkueessa ja teki tulokaskaudellaan 38 tehopistettä. Seuraava kausi Flyerissa sujui vaisummin, kun hän teki 28 pistettä. Kausi teki siihenastisen NHL-uransa piste-ennätyksen, tehot 13+37=50 74 ottelussa.
Kesäkuussa 2008 Umberger ja Flyersin neljännen kierroksen varaus kaupattiin Columbus Blue Jacketsiin vaihtokaupassa Blue Jacketsin ensimmäisen ja kolmannen kierroksen varaukseen vuoden . Kaudella Umberger teki runkosarjassa 46 pistettä ja pudotupeleissä hän teki Blue Jacketsin historian ensimmäisen pudotuspelimaalin ottelusarjassa Detroit Red Wingsiä vastaan. Kaudella joukkueen varakapteeniksi nimetty Umberger teki NHL-uransa ennätystehot 23+32=55.
Kesällä 2014 Umberger siirtyi takaisin Philadelphiaan vaihdossa Scott Hartnelliin ja viidennen kierroksen varausvuoroon. Philadelphia osti Umbergerin sopimuksen ulos kauden jälkeen. Hän ei pelannut kaudella 2016–2017, mutta yritti paluuta NHL:ään kaudelle 2017–2018.
Maajoukkueura.
Umberger edusti Yhdysvaltoja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2000. Hän pelasi nuorten MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002. Umberger pelasi A-maajoukkueessa vuoden 2006 MM-kilpailuissa, jossa hän pelasi yhden ottelun.
International Hydrographic Organization

International Hydrographic Organization (IHO) () on kansainvälinen merikartoitusjärjestö, jonka tavoitteena on saada jäsenvaltiot sitoutumaan merenkulun turvallisuuden ja merellisen ympäristön suojelun edistämiseen.
Järjestö aloitti toimintansa vuonna 1921, pian Lontoossa vuonna 1919 järjestetyn kansainvälisen konferenssin jälkeen. Sen tavoitteena oli saada valtiot omaksumaan samanlaiset metodit merikarttojen ja muiden julkaisuiden valmistamisessa, jotta yhteistyö ja informaation vaihto maiden välillä helpottuisi. Se on edelleen järjestön tärkein päämäärä. Järjestön alkuperäinen nimi oli International Hydrographic Bureau.
Settsu

Settsu oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1911 vesillelaskettu Kawachi-luokan taistelulaiva, joka nimettiin nykyisen Osakan prefektuurin alueella sijaitsevan Settsun provinssin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1907 hankintoja Kuren laivastontelakalta, missä koli laskettiin 18. tammikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1911 ja otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1912.
Palvelus.
Alus osallistui ensimmäisessä maailmansodassa merireittien partioinnin lisäksi Tsingtaon piiritykseen. Vuonna 1922 sen aseet ja panssarointi poistettiin Kuressa Washingtonin laivastosopimuksen perusteella. Alus poistettiin alusluettelosta 1. lokakuuta 1923, mutta jo seuraavana vuonna se panssaroitiin kevyesti tukialuslentäjien maalilaivaksi. Aluksen keskimmäinen savuhormi ja panssarivyö poistettiin, ja sen nopeus laski 16 solmuun.
Alus muutettiin vuosina 1937–1938 radio-ohjattavaksi, jolloin sen ohjaajana toimi hävittäjä "Yūkaze". Lisäksi sen panssarisuojaa vahvistettiin kestämään kahdeksan tuuman kranaatin osuma tai 12 000 jalasta pudotetun 10 kilogramman lentopommin osuma. Samalla alukselta poistettiin yksi kattila. Vuonna 1940 alukselle asennettiin uudet kattilat ja koneet, ja keskimmäinen savuhormi palautettiin, mutta etummainen hormi jäi vaille käyttöä.
Alus jatkoi palvelustaan tukialuslentäjien koulutuksessa, kunnes Yhdysvaltain laivaston Task Force 38:n lentokoneet upottivat sen 24. heinäkuuta 1945 matalaan veteen. Aluksen hylky nostettiin, ja se romutettiin Harimassa sodan jälkeen.
Ed Heinemann

Edward Henry Heinemann (14. maaliskuuta 1908 – 26. marraskuuta 1991) oli yhdysvaltalaisen McDonnell Douglasin lentokonetehtaan sotilaslentokoneiden pääsuunnittelija 1930-luvulta 1970-luvun alkuun.
Elämäkerta.
Heinemann syntyi Saginaw'ssa, Michiganissa. Perhe muutti Kaliforniaan pojan ollessa nuori. Heinemannilla ei ollut juuri teknisen piirtäjän koulutusta enempää ja kouliintui lentokoneiden suunnittelijaksi työssään. Hän aloitti piirtäjänä Douglas Aircraft-yhtiössä vuonna 1926, mutta joutui työttömäksi yhtiön talousvaikeuksien vuoksi vuonna 1927. Hän teki lyhyitä jaksoja eri yhtiöissä: International Aircraft, Moreland Aircraft ja Northrop Corporation. Sitten Heinemann palautui Douglasille, kun tämä osti Northropin. Heinemann nousi Douglasin pääinsinööriksi vuonna 1936. Hän jatkoi yhtiössä vuoteen 1960, jolloin siirtyi Guidance Technology-yhtiöön ja sieltä vuonna 1962 General Dynamicsille yhtiön tekniseksi johtajaksi, "Corporate Vice President of Engineering". Hän valvoi tässä roolissa F-16-hävittäjän kehittelyä. Hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1973.
Lentokoneet.
Hän suunnitteli Douglasilla yli 20 sotilaslentokonetta pääasiassa Yhdysvaltain laivastolle (US Navy, USN):
Heinemannin ensimmäinen kone oli Moreland M-1 Trainer vuonna 1929.
Jamie McBain

Jamie McBain (s. 25. helmikuuta 1988 Edina, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Arizona Coyotesia.
Ura.
Carolina Hurricanes varasi McBainin NHL:ään toisella kierroksella, minkä jälkeen hän pelasi kolmella kaudella yliopistojääkiekkoa Wisconsinin yliopiston joukkueessa. Viimeisellä kaudellaan Wisconsinissa hänet palkittiin Western Collegiate Hockey Associationin (WCHA) vuoden pelaajana.
Keväällä 2009 McBain pääsi pelaamaan ensimmäiset ottelunsa AHL:n Albany River Ratsissa, Hurricanesin silloisessa farmijoukkueessa, ja keväällä 2010 ensimmäiset ottelunsa NHL:ssä. Ensimmäisen NHL-maalin hän teki maaliskuussa 2010 jatkoajan viimeisellä sekunnilla Marc-André Fleuryn selän taakse ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan.
McBainin ensimmäinen täysi kausi NHL:ssä oli 2010–2011, jolloin hän pelasi 76 ottelua ja teki tehot 7+23=30. Hän oli tuolla kaudella sivussa kuudesta ottelusta olkapäävamman vuoksi.
Toukokuussa 2012 McBain teki Hurricanesin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kesäkuussa 2013 hän siirtyi kuitenkin Buffalo Sabresiin osana pelaajakauppaa, jossa Sabres sai hänen lisäkseen toisen kierroksen varausvuoron ja jossa Hurricanesiin siirtyi puolustaja Andrej Sekera.
NHL:n työsulun aikana loppuvuonna 2012 McBain pelasi seitsemän ottelua Lahden Pelicansissa SM-liigassa.
 McBain ja Carolinan toisen vuoron varausvuoro vaihdettiin Buffalo Sabresin Andrej Sekeraan.
McBain aloitti 2014-2015 kauden AHL:ssä Manchester Monarchsin joukkueessa. Kuuden AHL pelin jälkeen hän solmi vuoden kestävän kaksisuuntaisen sopimuksen Los Angeles Kingsin kanssa.
Vapaana-agenttina heinäkuussa 2016 McBain solmi vuoden sopimuksen Arizona Coyotesin kanssa.
McBain edusti Yhdysvaltoja kaksissa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuosina 2007 ja 2008. Vuonna 2007 hän oli voittamassa nuorten MM-pronssia. Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa hän pelasi vuonna 2006, ja oli tuolloin voittamassa kultaa. Hänet myös nimettiin tuon turnauksen tähdistökentälliseen ja parhaaksi puolustajaksi. Vuonna 2013 McBain pelasi ensimmäisen kerran aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa ja oli voittamassa MM-pronssia.
Yksityiselämä.
McBain ja Elizabeth Milner menivät naimisiin heinäkuussa 2014. Heillä on yksi lapsi.
Auhojärvi

Auhojärvi on järvi Puolangan Auhon kylässä, kuntakeskuksesta viitisentoista kilometriä luoteeseen.
Järven pinnankorkeus on 136,5 metriä, syvimmillään se on lähes 17 metrin syvyinen. Aikanaan syvin kohta naruluotauksella on ollut 32 metriä, mutta ilmeisesti virtaus on täyttänyt mudalla kyseisen montun. Vetensä järvi saa Palosenjokea myöten Palonen-nimisestä järvestä Auholta koilliseen. Järvi on kapeahko mutta pitkä, koillinen-lounassuunnassa viitisen kilometriä pitkä ja leveimmillään noin kilometrin levyinen. Se laskee Pirttijärven kautta Pirttijokea pitkin Jorvasjärveen ja sieltä Tilanjokea Kiiminkijokeen eli se kuuluu Kiiminkijoen vesistöalueeseen. Järven rannat ovat asuttuja ja sitä kiertelevät tiet kaikkialta paitsi aivan koillisnurkasta eli Palosenjoen laskukohdasta, jossa sijaitsevat kapea Pitkäniemi sekä sen juuressa Hamppukaarre ja Hamppuniemi. Keskikohdan kapeikon jälkeen pohjoisrannalla ovat Torakaarre ja koukkumainen Toraniemi. Etelärannalla on Hietalanniemi, jota vastapäätä sijaitsee järven syvin kohta. Pirttijärven kaakkoiskulmaan Auhojärven yhdistää lyhyt ja kapea salmi. Järven länsipäässä on pieni nimetön saari.
Ikaros (avaruusluotain)

Ikaros (Interplanetary Kite-craft Accelerated by Radiation Of the Sun) on Japanin avaruusjärjestön kokeellinen avaruusluotain. Luotain laukaistiin 21. toukokuuta 2010 H-IIA-kantoraketilla yhdessä "Akatsuki"-planeettaluotaimen (entiset nimet "Planet-C" ja "Venus Climate Orbiter") ja neljän muun pienoisluotaimen kanssa. IKAROS esitteli ensimmäisenä avaruusaluksena aurinkopurje-teknologiaa planeettainvälisessä avaruudessa
Avaruusluotaimelta vie kuusi kuukautta matkata Venukseen, minkä jälkeen se aloittaa kolme vuotta kestävän matkan Auringon kääntöpuolelle.
Tarkoitus.
IKAROS-avaruusluotain on maailman ensimmäinen avaruusluotain, joka käyttää aurinkopurjetta ensisijaisena työntövoiman lähteenä. Se esittelee neljää avainteknologiaa (suluissa olevat kommentit viittaavat oikealla olevaan kaavioon):
Aurinkopurje avautui kokonaan 10. kesäkuuta 2010.
Luotain mittaa myös planeettainvälisen avaruuden ympäristöolosuhteita, kuten gammapurkauksia, aurinkotuulta ja avaruuspölyä.
Rakenne.
Aurinkopurje on neliön muotoinen. Purje avattiin käyttämällä keskipakoisliikettä (pyöriminen) ja purjeen kulmissa olevia 0,5 kg:n kärkipainoja (numero 1 - oikealla). Purje on lävistäjän suunnassa 20 metriä (sivu n. 14 metriä) ja koostuu 7,5 mikrometriä paksusta polyimidi-kalvosta (numero 3 oikealla). PowerFilm, Inc:n valmistamat ohutkalvo-aurinkokennot on sijoitettu osaksi purjetta (numero 4). Kahdeksan lohkoa LCD-paneeleja on sijoitettu purjeeseen, ja niitä käytetään purjeen suunnan säätöön paneelien heijastuskykyä muuttamalla (numero 2). Purjeen kääntöpuolella on myös kahdeksan avaruuspölyn kerääjää osana tieteellistä hyötykuormaa.
Tehtävä.
IKAROS laukaistiin onnistuneesti yhdessä Venus-luotain "Akatsukin" kanssa H-IIA-kantoraketilla Tanegashiman avaruuskeskuksesta 21. toukokuuta 2010.
IKAROS pyöri keskipisteensä ympäri 20-25 kierrosta minuutissa ja sai aurinkopurjeen levittämisen päätökseen 11. kesäkuuta 2010. Aluksen kaksi irroitettavaa pienoiskameraa kuvasi aukaistua aurinkopurjetta 14. heinäkuuta 2010.
9. heinäkuuta JAXA vahvisti IKAROKSEN olevan kiihtyvässä liikkeessä aurinkopurjeen kuljettamana.&lt;ref name=http://www.jaxa.jp/press/2010/07/20100709_ikaros_j.html&gt;&lt;/ref&gt;
Mikäli IKAROS osoittautuu menestykselliseksi, niin sitä tulee seuraamaan 50-metrinen ionimoottoria käyttävä Jupiteriin ja sen troijalaisasteroideille matkaava aurinkopurje tämän vuosikymmenen lopulla.
Taru kolmesta miekasta

Taru kolmesta miekasta () on yhdysvaltalaisen Tad Williamsin kirjoittama fantasiakirjasarja, joka ilmestyi alun perin trilogiana vuosina 1988–1993. Kariston kustantama suomennos on kuitenkin jaettu 12 osaan. Englanniksikin sarjan nidottu laitos julkaistiin neljässä osassa niin, että trilogian viimeinen osa jaettiin kahdeksi niteeksi. Kirjasarjan on suomentanut Auli Hurme-Keränen.
"Taru kolmesta miekasta" on modernimpaa ja maanläheisempää fantasiaa kuin monet sen edeltäjät, kuten J. R. R. Tolkienin "Sormusten herra". Williamsin kirjasarja innoitti esimerkiksi George R. R. Martinia aloittamaan oman fantasiaeepoksensa "Tulen ja jään laulun" kirjoittamisen.
Jatko.
Huhtikuussa 2014 Williamsin ilmoitettiin jatkavan "Tarun kolmesta miekasta" tarinaa uudella trilogialla "The Last King of Osten Ard". Se sijoittuu 30 vuotta ensimmäisen trilogian päätöksen jälkeiseen aikaan ja sisältää osittain samoja ja osin uusia päähenkilöitä. Sarjan kirjojen nimiksi ilmoitettiin "The Witchwood Crown", "Empire of Grass" ja "The Navigator’s Children". Uuden trilogian edellä julkaistiin tammikuussa 2017 lyhyempi kirja "The Heart of What Was Lost", joka ei kuulu kumpaankaan trilogiaan ja jonka tarina sijoittuu niiden väliin. "The Witchwood Crown" julkaistiin kesäkuussa 2017.
Spinning Around

Spinning Around on dancepopkappale Kylie Minoguen albumilta "Light Years" (2000). Se julkaistiin 19. kesäkuuta 2000, ja sen kirjoittivat Ira Shickman, Osborne Bingham, Kara DioGuardi ja Paula Abdul. Kappale oli maailmanlaajuinen menestys.
Musiikkivideo.
Videossa Minogue tanssii yökerhossa päällään erittäin lyhyet sortsit. Siitä on tullut yksi Minoguen tunnetuimmista videoista.
Estadio de Balaídos

Estadio Municipal de Balaídos, yleensä vain Balaídos on jalkapallostadion Vigon kaupungissa Espanjassa. Stadionin yleisökapasiteetti on 29 000, ja se toimii paikallisen jalkapalloseura Celta Vigon kotistadionina.
Stadion avattiin 30. joulukuuta 1928 Celtan ja Real Uniónin välisellä ottelulla. Stadionia on vuosien saatossa laajennettu vuosina 1967 ja 1982 sekä se on remontoitu kerran vuonna 2004. Sillä tehty yleisöennätys 45 000 on 16. toukokuuta 1982 pelatulta Celtan ja Getafen väliseltä ottelulta.
Kuvia.
Stadion koostuu neljästä eri katsomonosasta, joiden nimet ovat "Gol", "Marcador", "Río" ja "Tribuna". Osista "Río" on stadionin pääkatsomo ja "Gol" ja "Marcador" päätykatsomoita.
Alamäkeen

Alamäkeen ("Downhill", myös: "When Boys Leave Home") on Alfred Hitchcockin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1927. Se perustuu Ivor Novellon ja Constance Collierin näytelmään, ja Novello myös näytteli sen pääosaa.
Elokuvaa oli esitetty Suomessa aikojen kuluessa vain Elokuva-arkistossa ennen kuin se maaliskuussa 2013 esitettiin televisiossa Yle Teema -kanavalla. Se on jäänyt muutenkin paitsioon, sillä elokuvahistoriassa tätä vailla jännitysaineksia olevaa elokuvaa ei juuri muisteta Hitchcockin muiden samanaikaisten elokuvien rinnalla. Elokuva on restauroitu vuonna 2012.
Elokuva on tunnelataukseltaan hyvin voimakas, tarinan mittaan aina vahvistuva.
Tarina.
Opiskelijapoika Roddy on sisäoppilaitoksessa. Hänellä on siellä suhde tarjoilijan kanssa, joka syyttää häntä raskaudestaan, vaikka todellinen isä on opiskelijakaveri Tim. Roddy erotetaan, ja kotona odottaa isä, joka raivostuu ja hylkää pojan, ja poika lähtee Pariisiin. Lopulta Roddy palaa kotiin katuvaisten vanhempiensa luo, jotka ovat saaneet tietää poikansa olevan syytön.
Näyttelijät.
Hitchcockin cameorooli.
Alfred Hitchcockilla ei ole elokuvassa cameoroolia.
Tuotanto.
"Alamäkeen" perustuu David L’Estrangen kirjoittamaan näytelmään "Down Hill". L’Estrange oli Ivor Novellon ja Constance Collierin salanimi, jolla he olivat myös kirjoittaneet näytelmän "The Rat", josta tuotantoyhtiö Gainsborough oli tuottanut elokuvan pari vuotta aikaisemmin.
Elokuvan kuvaukset eivät sujuneet ongelmitta. Hitchcockilla ja leikkaaja Ivor Montagulla, jolla oli ollut merkittävä osuus "Vuokralaisen" onnistumiseen, oli suuria erimielisyyksiä siitä, mitä kaikkea elokuvassa voisi näyttää. Montagu vastusti ennen kaikkea kohtauksia, jotka vaikuttivat mahdottomilta tai johdattivat katsojaa harhaan. Eniten Montagu vastusti taksikohtausta, joka oli kuvattu suoraan ylhäältä päin. Montagun mielestä kuvakulma oli luonnoton ”jopa kärpäselle katossa”. Kiista johtikin siihen, että Montagu lopetti työt elokuvan parissa ennen sen valmistumista.
FC Hämeenlinnan kausi 2011

Kausi 2011 oli FC Hämeenlinnan 20. toimintavuosi. Seura lähti kauteen uuden päävalmentajan alaisuudessa, kun edellisen kauden loppuun työnsä lopettaneen Teuvo Palkin korvasi edellisten kausien apuvalmentaja Jussi Lempinen. Hänellä apuvalmentajana toimi Janne Hyökyvaara. Myös puheenjohtaja vaihtui, kun Jukka Nirkko väistyi vara-pj:ksi ja Arto Viljanen palasi seuran johtoon.
Ottelut.
Suomen Cup.
Suomen Cup kesti FC Hämeenlinnan osalta kuudennelle kierrokselle saakka. Turussa valkoiset kaatoivat Turun Toverit ja Lahdessa FC Kuusysin, mutta lopulta PK-35 Vantaan reservijoukkue PK-35/VJS oli liian vahva. Kaudella 2011 cupin kaikki ottelut pelattiin vieraskentällä.
4.Kierros
5.kierros
6.kierros
Ykkönen.
Miesten Ykkösen kausi 2011 alkoi 7. toukokuuta, jolloin FC Hämeenlinna vieraili Helsingissä FC Viikinkien vieraana. 22 kierroksen mittainen kausi saatiin pakettiin 15. lokakuuta kotiottelussa FC Espoota vastaan.
Kauden 2011 pelaajatilastot.
Huomiot:&lt;br&gt;&lt;br&gt;
1: Lainasopimuksella JJK:sta.
Anton Helve

Anton Helve (sukunimi aik. "Moldakoff"; 3. heinäkuuta 1878 Rantasalmi – 29. toukokuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjallisuuden suomentaja.
Helven vanhemmat olivat tehtaankirjuri, kaupanhoitaja Anton Moldakoff ja Anna Helena Juutinen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Hämeenlinnan lyseosta ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa sekä suoritti 1898–1899 teknillisiä opintoja polyteknillisessä opistossa.
Helve oli Päivälehden toimittajana 1902–1904 ja Uuden Suomettaren toimittajana 1904–1911. Vuodesta 1911 hän oli Sanomalehtien Uutistoimiston palveluksessa, Uusi Aura-lehden toimittajana ja Käsityö ja Teollisuus-aikakauslehden toimitussihteerinä ja taloudenhoitajana. Helve tuli 1921 Iltalehden palvelukseen ensin toimitussihteeriksi ja sitten lehden ilmoitusosastolle. Hän kirjoitti lehteen myös pakinoita nimimerkillä "Porvari". Viimeksi Helve oli työssä Liiketaito-lehden ilmoitusosastolla ja avusti myös muita lehtiä. Helve kuoli keuhkokuumeeseen toukokuun lopulla 1928.
Anton Helve oli naimisissa vuodesta 1902 Hilda Maria (Maiju) Gerdtin kanssa. Heidän tyttärensä oli tanssitaiteilijatar Taina Helve.
Kalliotemppeli

Kalliotemppeli tai luolatemppeli on kallioon louhittu tai luonnonluolaan rakennettu suoja uskonnollisten menojen harjoittamista varten. Tällaisia temppeleitä on varsinkin Intiassa, Kiinassa ja Välimeren alueella. Intiassa ne ovat pääasiassa buddhalaisia ja rakennettu 200 eaa. – 700 jaa. Esimerkiksi Ajantassa vuoriin hakattujen temppelien freskot ovat ajalta 300–600 jaa. Ne esittävät Buddhan elämänvaiheita ja kohtauksia Jataka-kertomuksista. Intian Ellorassa on kolmisenkymmentä luolatemppeliä, jotka ovat peräisin 400–1000 jaa. Niistä tunnetuin on veistoksin ja maalauksin koristeltu Kailasa-temppeli. Bombayn edustalla olevalla Elephantan saarella on kuusi kalliotemppeliä, joista suurimman ala on 40 neliömetriä. Sen kattoa kannattaa 40 pilaria, jotka seinien lailla on koristeltu reliefeillä ja maalauksilla.
Egyptin Abu Simbelissä on Amon-Ralle omistettu kalliotemppeli, jonka edessä on neljä 20 metriä korkeaa kuningasta esittävää veistosta. Siellä on myös rakkaudenjumalatar Hathorille omistettu kalliotemppeli ja sen edustalla kuusi 10 metristä kuninkaan ja hänen puolisonsa muotokuvaa. Vähässä-Aasiassa luolatemppeleitä on Hidžasissa, Petrassa ja Jerusalemin lähistöllä.
Lyijymonoksidi

Lyijymonoksidi eli lyijy(II)oksidi (PbO) on lyijy- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdiste esiintyy luonnossa mineraaleina.
Rakenne ja ominaisuudet.
Lyijymonoksidi esiintyy kahtena eri muotona α- ja β-lyijymonoksidina. Punainen α-lyijymonoksidi on kiteistä ainetta jonka alkeiskoppi on tetragoninen. Sitä kutsutaan myös nimellä litharge tai lyijyhilse. β-lyijymonoksidi on väriltään keltaista ja kiderakenteeltaan ortogonaalista. Sitä nimitetään myös massikotiksi. Punainen muoto on huoneenlämpötilassa vakaampi ja muuttuu keltaiseksi lyijymonoksidiksi 488 °C lämpötilassa. Keltaisesta β-lyijymonoksidista tunnetaan myös huoneenlämpötilassa metastabiili muoto.
Lyijymonoksidin kiderakenteessa oksidi-ionit ovat kerroksittain ja kaksiarvoiset lyijyionit sijaitsevat kerroksien välissä. Lyijyionit ovat asettautuneet niin, että ioni on neliöpohjaisen pyramidin huippu ja pohja on muodostunut neljästä oksidi-ionista. Lyijy- ja oksidi-ionien välinen etäisyys on 2,3 Å.
Lyijymonoksidi liukenee hyvin heikosti veteen, ja α-muoto on huonoliukoisempi johtuen sen pienemmästä höyrynpaineesta. Yhdiste on amfoteerinen ja se liukenee sekä happamiin että voimakkaasti emäksisiin liuoksiin. Emäksisissä liuoksissa muodostuu plumbiitti-ioneja PbO22-. Yhdisteen emäsluonne on happoluonnetta voimakkaampi ja vesiliuokset ovat emäksisiä.
Valmistus ja käyttö.
Lyijymonoksidia tuotetaan yli 600 °C lämpötilassa hapettamalla sulanutta lyijymetallia happivirralla. Jäähdytettäessä yhdiste on hiutalemaisia kiteitä.
2 Pb + O2 → 2 PbO
Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla lyijykarbonaattia tai lyijynitraattia.
PbCO3 → PbO + CO2
Käyttö.
Lyijymonoksidia on käytetty keltaisena väriaineena lyijykeltaisen nimellä. Yhdistettä käytetään valmistettaessa lyijyakkuja, optista ja keramiikan lasitukseen käytettävää lasia ja lyijy-yhdisteitä. Lisäksi sitä käytetään kumin vulkanoinnissa ja tuotettaessa vernissoja ja kittejä sekä orgaanisessa synteesissä.
Wilde (elokuva)

Wilde on Oscar Wilden elämästä kertova brittiläinen elokuva vuodelta 1997. Elokuvan on ohjannut Brian Gilbert ja sen nimiroolia näyttelee Stephen Fry. Julian Mitchellin tekemä käsikirjoitus perustuu Richard Ellmannin Pulitzer-palkittuun Wilde-elämäkertaan vuodelta 1987.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat alkavat vuodesta 1882. Oscar Wilde on luentokiertueella Yhdysvalloissa, ja hän vierailee Coloradon Leadvillessa. Värikkäästä persoonallisuudestaan huolimatta Wilde löytää yleisönsä paikallisten kaivosmiesten parissa huvittaen heitä kertomuksilla renessanssimies Benvenuto Cellinistä.
Wilde palaa Lontooseen. Hän menee naimisiin Constance Lloydin kanssa, ja pariskunnalle syntyy pian kaksi lasta. Heidän luonaan vierailunsa aikana asuva kanadalainen Robbie Ross (Michael Sheen) viettelee Oscarin ja auttaa tämän sinuiksi homoseksuaalisuutensa kanssa. "Lady Windermere's Fan" -näytelmän ensi-illassa Oscar kohtaa keikarimaisen lordi Alfred Douglasin (Jude Law), ja kaksikon välille puhkeaa kiihkeä ja myrskyisä rakkaussuhde.
Alfredin isä, Queensberryn markiisi, ei hyväksy poikansa suhdetta. Hän solvaa Wildea, ja Wilde nostaa kanteen kunnianloukkauksesta. Tapaus tuo julki hänen sukupuolisen suuntautumisensa, minkä seurauksena hänet pidätetään ja häntä vastaan nostetaan kanne haureudesta. Maastapakenemisen sijasta Wilde päättää taistella syytettä vastaan, mutta hän häviää ja saa kahden vuoden pakkotyötuomion. Tuomionsa suoritettuaan Wilde vierailee vaimonsa haudalla ja kertoo Robbielle, ettei hänen enää anneta tavata lapsiaan.
Wilde matkustaa manner-Eurooppaan lordi Alfredin perässä. Kuvateksti kertoo heidän eronneen kolme kuukautta myöhemmin.
Joe E. Martin

Joe Elsby Martin, Sr. (1. helmikuuta 1916 – 14. syyskuuta 1996) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilyvalmentaja, joka valmensi kahta nyrkkeilyn raskaansarjan mestaria, Muhammad Alia ja Jimmy Ellisia, sekä useita "Golden Gloves" -mestareita. 
Poliisina työskennellyt Martin ohjasi 12-vuotiaan Cassius Clayn (myöhemmin nimeltään Muhammad Ali) nyrkkeilyn pariin, kun hänen polkupyöränsä varastettiin. Hän valmensi tätä seuraavat kuusi vuotta, mutta joutui sivuun, kun nuorukainen aloitti olympiavoittonsa jälkeen ammattilaisuransa. Clay neuvotteli sponsorisopimuksesta Reynolds Metals Companyn vastaavan varajohtajan Billy Reynoldsin kanssa, mutta neuvottelut katkesivat Clayn isän puututtua niihin. Reynolds oli ehdottanut, että Joe E. Martin voisi olla mukana hänen valmentamisessaan, jolloin poliiseja vihannut Cassius Clay Sr. ei voinut tätä hyväksyä. Clay teki lopulta sopimuksen Bill Favershamin johtaman sijoittajaryhmän kanssa ja hänen valmentajakseen nousi myöhemmin Angelo Dundee. He kuitenkin pysyivät läheisinä Martinin elämän loppuun asti.
John Yuda Msuri

John Yuda Msuri (s. 9. kesäkuuta 1979 Dodoma) on tansanialainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän voitti hopeaa pitkältä matkalta maastojuoksun MM-kisoissa 2002 ja pronssia 10 000 metriltä saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa. Aktiiviurallaan vain 47 kiloa painanut Yuda Msuri voitti myös kaksi pronssimitalia puolimaratonin MM-kisoissa. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 2004. Tuolloin Yuda Msuri joutui keskeyttämään 10 000 metrin juoksussa.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Jimmy Young

Jimmy Young (14. marraskuuta 1948 – 20. helmikuuta 2005) oli Philadelphiasta kotoisin ollut raskaan sarjan nyrkkeilijä, joka otteli uransa merkittävimmät ottelut 1970-luvulla. 
Young nousi julkisuuteen, kun hän otteli raskaan sarjan maailmanmestaruudesta Muhammad Alia vastaa huhtikuussa 1976. Ali saapui otteluun ylipainoisena, eikä ollut enää uransa parhaimmassa kunnossa. Läpi ottelun Young suojasi kasvojaan ja perääntyi mestaria, pakottaen Alin ajamaan häntä takaa. Koska Ali ei ollut tottunut iskemään vartaloiskuja, hän joutui usein odottamaan tilaisuutta iskeä Youngia kasvoihin, minkä takia ottelusta tuli hyvin hidastempoinen. Young hävisi Alille yksimielisesti pisteillä. Vuonna 1977 Young voitti entisen raskaan sarjan maailmanmestarin George Foremanin pisteillä. Tappio oli vasta toinen Foremanin siihen astisella uralla ja sai hänet jättämään ammattilaisnyrkkeilykehät kymmeneksi vuodeksi. Se valittiin "Ring Magazinen" Vuoden otteluksi.
Young kuoli sydänkohtaukseen 20. helmikuuta 2005.
Kirkkaan selkeää

Kirkkaan selkeää on Maarit Verrosen vuonna 2010 ilmestynyt dystopiaromaani, jonka on julkaissut Tammi.
Teos voitti Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 2011. Raati kuvasi kirjaa näin: "Pitkän linjan tieteis- ja fantasiakirjailija Maarit Verrosen Kirkkaan selkeää on tyylipuhdas dystopia, jonka juuret ovat syvällä nyky-yhteiskunnan huolestut­tavista piirteissä. Kirja kuvaa todentuntuista lähitulevaisuutta, jossa ihmisten jaottelu hyödyllisiin ja hyödyttömiin on edennyt loogiseen päätepisteeseensä: alimpaan kastiin joutuneita, sosiaalisen statuksensa ja ihmisarvonsa menettä­neitä kansalaisia metsästetään kuin tuhoeläimiä."
Karl Mildenberger

Karl Mildenberger (23. marraskuuta 1937 – 4. lokakuuta 2018) oli saksalainen nyrkkeilijä, joka piti vuosina 1964–1968 hallussaan raskaansarjan Euroopan-mestaruutta. Hän puolusti titteliään menestyksekkäästi kuusi kertaa. Mildenbergeriä pidetään yhtenä Saksan historian parhaimmista nyrkkeilijöistä, minkä lisäksi häntä on myös luonnehdittu maan toiseksi parhaimmaksi raskassarjalaiseksi Max Schmelingin jälkeen. Hän otteli ammattilaisurallaan 62 kamppailua, joista voitti 53 (19 tyrmäyksellä), ja hävisi kuusi.
Mildenberger muistetaan ensimmäisenä vasenkätisenä (nyrkkeilytermein "southpaw") ottelijana, joka on päässyt raskaansarjan maailmanmestaruusotteluun. Frankfurt am Mainissa 10. syyskuuta 1966 käydyssä ottelussa hän hävisi mestaruutta puolustaneelle Muhammad Alille kymmenennessä erässä tyrmäyksellä. Mildenbergerin vasenkätisyys ja omalaatuinen tyyli aiheuttivat Alille muutamia vaikeuksia ottelun aikana. Ottelu oli ensimmäinen Saksassa järjestetty raskaan sarjaan MM-ottelu. Mildenberger päätti uransa 31-vuotiaana. Hän kohtasi aikakautensa suuruuksista Alin lisäksi Zora Folleyn, Eddie Machenin, Oscar Bonavenan ja Henry Cooperin. Nyrkkeilyuransa jälkeen Mildenberger tienasi elantonsa uimavalvojana.
Adelphi Theatre

Adelphi Theatre (1934–1940 ja 1944–1958), alkuperäiseltä nimeltään Craig Theatre, avautui 24. joulukuuta 1928. Adelphi sijaitsi osoitteessa 152 West 54. kadulla New Yorkissa. Teatterissa oli 1 434 istuinpaikkaa. Teatteri otettiin vuonna 1934 mukaan Liittovaltion teatterihankkeeseen ja nimettiin Adelphiksi. The Royal Fraternity of Masterin metafyysikot nimesivät teatterin 1940 Radiant Centeriksi. Sitten siitä tuli Yiddish Arts Theater (1943), mutta Adelphi Theateriksi se nimettiin 20. huhtikuuta 1944, jolloin sen hankki Shuberts. Siitä tuli DuMontin televisiokanavan studio 1950-luvulla. DuMont kuvasi siellä 39 jaksoa sarjasta "The Honeymooners" käyttämällä Electronicam-järjestelmäänsä lähettäessään sen CBS:llä myöhäisohjelmana kaudella 1955–1956. Teatteri palasi vanhaan käyttöönsä 1957, sai nimen 54th Street Theater 1958 ja lopulta 1965 nimen George Abbott Theater. Rakennus purettiin vuonna 1970 useiden kalliiden epäonnistumisten jälkeen.
New Yorkin Hilton omisti tontin hotellin länsipuolella ja oli varannut sen laajennusta varten. Siihen rakennettiin vuonna 1989 toimistotorni 1325 Avenue of the Americas. Rakennus käyttää osoitteenaan Hiltonin kuudennen avenuen osoitetta, vaikka se on lähempänä seitsemättä. Rakennuksia yhdistää käytävä. Populaarikulttuurissa rakennuksia on käytetty "Seinfeldissa" Elainen työpaikan ulkokuvauksissa.
Alfredo Evangelista

Alfredo Evangelista (s. 3. marraskuuta 1954 Montevideo, Uruguay) on entinen Espanjan kansallisuuden ottanut nyrkkeilijä.
Evangelista nyrkkeili Muhammad Alia vastaan nyrkkeilyn raskaan sarjan titteliottelussa vuonna 1977, häviten tuomariäänin 15-eräisessä ottelussa. Hän otteli myös Larry Holmesia vastaan World Boxing Council-tittelistä 1978, jonka hän hävisi tyrmäyksellä seitsemännessä erässä. Hän otteli myös Leon Spinksiä vastaan vuonna 1980, häviten tyrmäyksellä 5. erässä.
Hänen elämästään on tehty dokumenttielokuva "Bichuchi, la historia de Alfredo Evangelista" jonka on ohjannut "Aldo Garay".
Miesten Ykköspesis-kausi 1993

Pesäpallon Ykköspesis kausi 1993 oli kolmastoista ykkössarjakausi pesäpallossa. Sarjan voitti Pattijoen Urheilijat.
Ykköspesiksen runkosarja.
Ottelut putoamisesta Suomensarjaan.
Pattijoki nousi SM-sarjaan. Hakunila ja Vaasa karsintaan Superpesiksen 12.-13. sijoittuneiden kanssa. 
Suomensarjaan putosivat Ikaalinen, Joensuu ja Hongikko. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Ylivieskan Kuula, Maaningan Mahti ja Vihdin Pallo.
UAZ-469

UAZ-469 on neuvostoliittolaisen UAZin valmistama maastoauto.
Teknisiä tietoja.
72-hevosvoimainen, 2,4-litrainen moottori periytyi edeltäjämallista, GAZ-69:stä. jatkona oli kuiva yksilevykytkin josta voima välittyi nelinopeuksisen vaihteiston ja kaksiportaisen alennusvaihteen kautta jäykille etu- ja taka-akseleille, jotka oli jousitettu puolielliptisin lehtijousin. Iskunvaimentimet olivat hydrauliset ja vipumalliset.
Kori oli teräsrakenteinen ja kantavana rakenteena oli tikapuurunko. Ohjaamo oli karu ja yksinkertainen, kuten neuvostoliittolaisissa sotilasajoneuvoissa yleensä. Istuimet oli verhoiltu vinyylillä. Istumapaikkoja oli kuljettajan vieressä yhdelle matkustajalle, käännettävällä takapenkillä kolmelle ja lisäksi takana tavaratilassa oli lisäistuimet kahdelle matkustajalle, jotka istuivat kasvot vastakkain ja selät sivuille päin. Polttoainesäiliön tilavuus oli 78 litraa.
Autoa päivitettiin vuonna 1983, jolloin sen mallimerkinnäksi tuli UAZ-315126. Moottorin iskutilavuutta kasvatettiin hieman ja samalla teho nousi 92 hevosvoimaan.
Ominaisuuksia.
Auton huippunopeus oli 100 km/h, maavara oli 220 mm ja kääntösäde 6,5 metriä. Rengaskoko oli 8,40-15". Suurin lähestymiskulma on 50 ja jättökulma 45 astetta.
Käyttö Suomen puolustusvoimissa.
Puolustusvoimat vastaanotti yhden UAZ-469:n kokeiluun 28. helmikuuta 1974. Kokeilu päättyi saman vuoden toukokuun lopussa. Vuoden 1976 kesäkuussa maahan saapuivat ensimmäiset 15 UAZia ja vuoteen 1982 mennessä niitä oli käytössä jo 250 kappaletta.
Suomessa joihinkin autoihin vaihdettiin kotimaiset, joskin huonosti istuvat kuomut. Joihinkin yksilöihin vaihdettiin valkoinen, lujitemuovinen katto. Näitä autoja kutsuttiin lempinimellä "ylioppilas-UAZ".
Puolustusvoimissa UAZ-469:n käyttöiäksi oli määritelty 9,5 vuotta ja 315126:n 9,2 vuotta. Muuten hyvän maastoauton heikko kohta oli moottori, jonka kestoikä oli vain 20 000–30 000 kilometriä. Niitä korjattiin puolustusvoimissa vuosittain viisikymmentä.
Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili

Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili on konsonanttiäänne, joka ääntyy muuten samalla tapaa kuin [p], mutta bilabiaalisen sulkeuman avautuessa henkitorvesta ääniraon kautta purkautuva ilmavirta tuottaa nopean, [h]-äännettä muistuttavan "puhkun", jonka voi tuntea, jos äännettä lausuessaan vie kätensä suun eteen. Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili on oma äännetyyppinsä, minkä vuoksi sillä on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa oma merkkinsä .
Kuvaus.
Soinnitonta bilabiaalista aspiroitua klusiilia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit:
Soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili on pulmoninen oraalinen äänne, mikä tarkoittaa sitä, että fonaation tarvitsema ilmavirta saa alkunsa keuhkoista ja purkautuu ulos yksinomaan suun kautta.
Käyttö.
Suomen kielessä soinniton bilabiaalinen aspiroitu klusiili [pʰ] ei ole käytössä – joitakin satunnaisia, kielisysteemiin kuulumattomia interjektioita lukuun ottamatta (kuten ylenkatsetta ilmaiseva "phöh"-huudahdus). Useassa kielessä [pʰ] on /p/-foneemin allofoni eli kombinatorinen variantti. Esimerkiksi englannin normatiivisessa ääntämyksessä sananalkuinen /p/-foneemi toteutuu aspiraattana: /pɪt/ → [pʰɪt], "pit" 'kuoppa'. On kuitenkin myös kieliä, joissa [p] ja [pʰ] -äänteiden foneettinen ero on distinktiivinen, so. tätä äänne-eroa hyödynnetään merkitysten erottamisessa. Esimerkkejä tällaisista kielistä:
Mauno Kurppa

Mauno Johannes Kurppa (22. kesäkuuta 1927 Loimaa – 30. tammikuuta 1999 Loimaa) oli suomalainen maanviljelijä, toimitusjohtaja ja 1970-luvun alussa Suomen maaseudun puolueen ja Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen kansanedustaja. Kurppa sai teollisuusneuvoksen arvonimen vuonna 1978.
Kurpan vanhemmat olivat maanviljelijä Yrjö Kurppa ja Fanny Maria Eskola. Hän kävi kansakoulun ja toimi vuodesta 1954 lähtien "Kurpan Konepaja Ky":n (myöhemmin osakeyhtiö) toimitusjohtajana sekä vuodesta 1958 alkaen maanviljelijänä Loimaan kunnassa. Hän oli myös ruotsalaisen "Ab Scanfinnproductin" johtokunnan jäsen. Kurppa sai teollisuusneuvoksen arvonimen 1978.
Mauno Kurppa oli kansanedustajana vuosina 1970–1975 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Hän oli Suomen maaseudun puolueen kansanedustajana 7. lokakuuta 1972 saakka. SMP:n eduskuntaryhmä hajosi 8. syyskuuta 1972, jolloin 12 edustajaa poistui eduskuntaryhmän kokouksesta sen jälkeen, kun Veikko Vennamo oli ilmoittanut Mauno Kurpan ja Heikki Kainulaisen tulleen erotetuksi eduskuntaryhmästä puoluehallituksen päätöksellä sekä Lauri Linnan ja Artturi Niemelän tulleen pidätetyksi määräajaksi ryhmän työskentelystä. Uusi eduskuntaryhmä järjestäytyi eduskunnan istuntosalissa omaksi ryhmäkseen 24. lokakuuta 1972. Syksyn aikana Vennamo erotutti nämä henkilöt puolueesta joko puoluehallituksen päätöksellä tai erottamalla sen puolueosaston, johon kyseiset henkilöt kuuluivat. Kurppa toimi sitten Suomen kansan yhtenäisyyden puolueen puheenjohtajana.
Kurppa oli Loimaan kunnan kunnanvaltuuston sitoutumattomiin kuuluneena jäsenenä 1973–1996 ja hän kuului myös Teollisuuden keskusliiton pienteollisuuden neuvottelukuntaan.
Mauno Kurppa perusti Loimaalle 1954 Kurpan Konepajan, joka valmisti salaojituksessa käytettäviä koneita, maatilakaivureita (traktoriin kiinnitettävä irrotettava kaivinlaite) ja henkilönostimia. Konepajan tuotemerkkejä olivat "Esa", "Masa" ja "Mara". Enimmillään konepajan palveluksessa oli 120 henkilöä. Kurppa myi konepajan vuonna 1997 samana vuonna perustetulle Dino Lift Oy:lle, joka toimii edelleen Loimaalla.
Lindsay Pulsipher

Lindsay Pulsipher (s. 6. toukokuuta 1982 Salt Lake City, Utah, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Nuoruus.
Lindsay Pulsipher kasvoi Salt Lake Cityssä Utahissa. Hänellä on viisi sisarusta. Hänet kasvatettiin mormoniksi, mutta hän lakkasi käymästä kirkossa nuorena eikä pidä enää itseään mormonina. Pulsipher harrasti nuorena lumilautailua, maalausta ja musiikkia. Hän sai idean tulla näyttelijäksi äidiltään, joka on teatterinäyttelijä.
Ura.
Pulsipherilla oli vuosina 2000 - 2003 useampi pieni rooli sarjassa "Enkelin kosketus", jota kuvattiin hänen kotikaupungissaan Salt Lake Cityssä. Vuonna 2003 hän esiintyi elokuvassa "Summer Solstice". Tämän jälkeen hän muutti luomaan näyttelijänuraa Los Angelesiin. Pulsipherilla oli pieniä rooleja useissa televisiosarjoissa kunnes hän sai vakituisen roolin Patrick Swayzen vastanäyttelijänä sarjasta "The Beast" vuonna 2009. Seuraavana vuonna hän alkoi näytellä sarjassa "True Blood".
Årjäng

Årjäng on taajama ja entinen kauppala Länsi-Ruotsissa. Årjäng sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa. Nykyään Årjäng on samannimisen Årjängin kunnan keskustaajama. Vuonna 2010 taajamassa oli 3 228 asukasta. Taajama sijaitsee E18-tien varrella noin 30 kilometrin päässä Norjan rajalta. Värmlannin läänin pääkaupunkiin Karlstadiin on matkaa 100 kilometriä
Historiaa.
Vuonna 1540 Årjängin nimi kirjoitettiin muodossa "Argenge". Tässä sanassa on muinaisruotsin genetiivi sanasta "å" (suom. "joki"), mikä viittaa Silbodalsälveniin. Morfeemi "gänge" viittaa sanaan "gångväg" (suom. "kävelytie"), millä tarkoitettiin kulkureittiä joen yli.
Årjäng ja Årjängin kunnan tienoo kuuluvat Ruotsin ja Norjan väliseen metsäseutuun, jossa on paljon järviä ja koskia. 1200-luvulla islantilainen historioitsija Snorre Sturlasson kuvaili näitä seutuja peikkojen ja noitien hallitsemiseksi, joten tarpeettomia pysähdyksiä alueella piti välttää.
Årjäng sijaitsee entisen Silbodalin maalaiskunnan alueella. Vuonna 1924 kyseiseen kuntaan perustettiin Årjängin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1941 se erotettiin Årjängin kauppalaksi. Nykyisin Årjäng kuuluu samannimiseen Årjängin kuntaan.
Seurakunnan nimenä on koko ajan ollut Silbodal, joten kirkkoakin sanotaan Silbodalin kirkoksi. Se on vihitty käyttöön vuonna 1859.
Nähtävyyksiä.
Årjäng on tunnettu "Årjängstrollet"-nimisestä patsaasta, joka aiemmin sijaitsi torilla paikkakunnan keskustassa. Sylissään tämä peikko pitää parveketta, joka on toiminut esiintymislavana. Årjängissä on myös ravirata. Raviradan vieressä sijaitsee vuonna 1998 perustettu Nordiska travmuseet -ravimuseo, joka on ainoa lajissaan Euroopassa. 
Årjängissä on myös hotelli, keilahalli, Systembolagetin toimipaikka, useita ravintoloita ja Sommarvikin retkeilypaikka. Lähistöllä sijaitsee kuva- ja muotoilutaiteilijoita kouluttava Kyrkerudin kansanopisto.
Alueen järvet ja kosket liittyvät Dalslandin kanavan sulkujärjestelmään. Sulkujen kautta on mahdollista purjehtia Årjängistä Arvikaan, Göteborgiin ja Tukholmaan.
M/S Nordlys

M/S Nordlys on Norjan Hurtigruten-reitillä, Kirkkoniemestä Bergeniin liikennöivä laiva. Sen omistaa Hurtigruten Group ASA -varustamo ja se on rakennettu vuonna 1994. Laiva on 121,8 metriä pitkä ja 19,2 metriä leveä. Aluksen nopeus on 15 solmua ja bruttovetoisuus 11 204. Aluksella on seitsemän kantta, sen matkustajakapasiteetti on 691 henkeä, ja vuodepaikkoja on 475. Laivassa on tilaa 45 autolle.
Rakentaminen.
Alus tilattiin Volkswerft GmbH:lta Stralsundista Saksasta. Sen köli laskettiin 16. lokakuuta 1992 telakkanumerolla 102 ja alus laskettiin vesille 13. elokuuta 1993. Alus luovutettiin 16. maaliskuuta 1994 Troms Fylkes Dampskibsselskapille. Se teki neitsytmatkansa vieraillen Kööpenhaminassa ja Hampurissa. Aluksen kastoi 22. maaliskuuta Oslossa Kirsti Kolle Gröndal, jonka jälkeen alus vieraili Stavangerissa, Newcastlessa ja Lontoossa.
Liikennöintihistoria.
Alus aloitti 4. huhtikuuta 1994 liikennöinnin Bergenistä Kirkenesiin. Maaliskuussa 2006 alus siirtyi Hurtigruten Group ASA -yhtiölle. Alus oli huollettavana 11. marraskuuta 2008 alkaen ja se palasi reitilleen 2009.
Laivan konehuoneessa syttyi 15. syyskuuta 2011 tulipalo sen ollessa lähellä Ålesundia, jolloin sillä olleet 207 matkustajaa evakuoitiin pelastusveneisiin. Kaksi laivan henkilökuntaan kuulunutta kuoli ja 16 loukkaantui. Liikuntakyvytön alus hinattiin 21. syyskuuta Fiskarstrand Verftille korjattavaksi.
62 (luku)

62 (kuusikymmentäkaksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 61 ja seuraa luku 63.
Dnon rautatieasema

Dnon rautatieasema eli Dno-1 () on Dnon kaupungissa Venäjän Pihkovan alueella sijaitseva rautatieasema. Asema on Venäjän rautateiden tärkeä risteysasema ja sijaitsee Moskovasta Bologojen kautta länteen Pihkovaan ja edelleen esimerkiksi Riikaan johtavan rautatien varrella. Myös Pietarista etelään Valko-Venäjälle ja Ukrainaan vievä suorin ratayhteys kulkee Dnon kautta. Aseman kautta liikennöi päivittäin kymmeniä junavuoroja eri puolille Venäjää, Valko-Venäjää, Ukrainaa, Baltiaa ja Keski-Eurooppaa. Lisäksi ajetaan paikallis-/lähijunaliikennettä.
Rautatieasema valmistui 1897 ja sijaitsee maantieteellisesti Dnon kaupungin ydinkeskustassa. Venäjän rautateiden aluejaossa asema kuuluu läntiseen Lokakuun rautateiden toimialueeseen.
Uskonnoton kasvatus

Uskonnoton kasvatus viittaa sekulaariin tai ateistiseen kasvatukseen.
Suomessa.
Suomessa lasten päivähoidossa annetaan uskontokasvatusta tai elämänkatsomustietokasvatusta. Kasvatuksessa on kunnioitettava lapsen huoltajien vakaumusta. Perustuslain 11 § turvaamaa oikeutta ajatuksenvapauteen käyttää esiopetusikäisten kohdalla huoltaja, joka valitsee joko uskontokasvatuksen tai elämänkatsomustietokasvatuksen. 
Suomen perustuslain 11 §:n 2 momentin perusteella ketään ei voida velvoittaa osallistumaan vakaumuksensa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen. Tämän perusteella koulun oppilasta ei voida velvoittaa osallistumaan jumalanpalvelukseen, uskonnolliseen päivänavaukseen tai muuhun uskonnolliseen tilaisuuteen. Nykyinen käytäntö on, että oppilaan huoltaja ilmoittaa, jos oppilas ei osallistu uskonnon harjoittamiseen. Ilmoituksen voi tehdä kertaluontoisesti esimerkiksi kouluun ilmoittauduttaessa tai tapauskohtaisesti. Ilmoituksen jälkeen koulun on huolehdittava siitä, että oppilas ei osallistu kyseisiin tilaisuuksiin. Koululla on vastuu oppilaan turvallisuudesta myös silloin, kun oppilas ei osallistu koulun järjestämään uskonnolliseen tilaisuuteen. Koulu järjestää oppilaalle tilaisuuden ajaksi muuta toimintaa. Lukiossa ilmoituksen tekee oppilas itse.
Suomessa uskontokuntiin kuulumattomia koululaisia on kaikista oppilaista noin 10–15 prosenttia. Elämänkatsomustietoa opiskelevien määrä oli vuonna 2008 3 prosenttia kaikista Suomen koululaisista.
Suomessa perustettiin vuonna 1990 uskonnottomien nuorten aikuistumisleirejä järjestämään Prometheus-leirin tuki ry. Leiri käydään yleensä kahdeksannen tai yhdeksännen luokan jälkeen, 14–15-vuotiaana. Nimensä Prometheus-leiri on saanut kreikkalaisen jumaltaruston Prometheus-titaanilta, joka varasti tulen jumalilta ja antoi sen ihmisille. Leirin tavoitteena on rohkaista nuoria pohtimaan asioita, hahmottamaan ja kehittämään omaa elämänkatsomustaan, kunnioittamaan itseään ja muita sekä ottamaan vastuun itsestään ja maailmasta.
Pako helvetistä

Pako helvetistä (engl. "Fools’ Parade") on vuonna 1971 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Davis Grubbin romaaniin. Elokuvan pääosissa nähdään James Stewart, George Kennedy, Kurt Russell, Strother Martin, Anne Baxter, ja William Windom. Elokuvan on ohjannut Andrew McLaglen.
Angelo Paravisi

Angelo Paravisi (15. syyskuuta 1930 – 2. syyskuuta 2004) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bergamon hiippakuntaan 30. toukokuuta 1953 ja nimitettiin Bergamon vihkipiispaksi sekä Turris in Proconsularin titulaaripiispaksi 4. kesäkuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Oggioni, jota avustivat Clemente Gaddi ja Luigi Morstabilini. 
11. heinäkuuta 1996 Paravisi sai nimityksen Creman hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi kuolemaansa saakka.
Althias

Althias (eli 500-luvulla) oli itäroomalainen sotilaskomentaja. Vuonna 533 hän osallistui vandaalisotaan Pohjois-Afrikassa ja oli yksi Rooman armeijan foederati-joukkojen yhdeksästä komentajasta. Trikamaronin taistelussa joulukuussa 533 hän oli yksi Rooman armeijan vasemman siiven komentajista. Tätä ennen hän osallistui luultavasti myös Ad Decimumin taisteluun 13. syyskuuta 533. 
Sodan loppuessa vuonna 534 Althias jäi Pohjois-Afrikkaan. Vuonna 535 hän toimi sotilaskomentajana Centuriaessa Numidiassa ja oli vastuussa paikallisista linnakkeista. Centuriaen tarkkaa sijaintia ei tiedetä, mutta se oli lähellä Tigisiksen kaupunkia. Kun mauripäällikkö Iaudas ryösteli Numidiaa vuonna 535, Althiaasta tuli kuuluisa, kun hän karkotti Iaudaan joukot ja sai takaisin maurien keräämän ryöstösaaliin. 
Althiaalla oli komennossaan vain 70 hunnia, joten hän ei pystynyt kohtaamaan Iaudaan joukkoja avoimessa taistelussa. Sen sijaan hän otti haltuunsa läheisen helposti puolustettavissa olevan lähteen, ainoan koko alueella. Aikalaishistorioitsija Prokopioksen mukaan hän haastoi Iaudaan kaksintaisteluun. Jos Althias voittaisi, maurit luovuttaisivat ryöstösaaliinsa ja vankinsa hänelle, mutta jos Iaudas voittaisi, maurit pääsisivät juomaan lähteelle. Iaudas oli voimakas mies ja kokenut taistelija ja Althiaan pienikokoisuudesta ja hoikkuudesta rohkaistuneena hän hyväksyi haasteen. 
Molemmat miehet nousivat ratsaille. Iaudas kannusti hevostaan eteenpäin ja heitti keihäänsä Althiasta kohti, mutta Prokopioksen mukaan taitava Althias nappasi keihään kiinni oikealla kädellään, mikä tyrmistytti Iaudasta ja hänen miehiään. Tämän jälkeen molempikätinen Althias veti jousensa esiin vasemmalla kädellään ja ampui Iaudaan hevosen kuoliaaksi. Maurit toivat komentajalleen uuden hevosen, jonka selkään hypättyään Iaudas pakeni mauriarmeijan seuratessa häntä täydessä sekasorrossa, ja he jättivät jälkeensä ryöstösaaliinsa ja vankinsa. Prokopioksen mukaan Althias sai teostaan paljon mainetta ja kunniaa, mutta häntä ei mainita historiallisissa lähteissä enää tämän jälkeen.
Artturi Niemelä

Arttur (Artturi) Antero Niemelä (23. elokuuta 1923 Kemijärvi – 11. huhtikuuta 2021 Kemijärvi) oli suomalainen asutustilallinen, joka oli 1970-luvun alussa Suomen Maaseudun Puolueen ja Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen kansanedustajana.
Niemelän vanhemmat olivat tilallinen Johan Viljam Niemelä ja Saima Mursu. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten metsä- ja uittotöissä vuosina 1945–1951 ja oli metsätyönjohtajana muun muassa metsähallituksen ja Kemijoen uittoyhdistyksen palveluksessa 1952–1962. Vuodesta 1963 lähtien Niemelällä on ollut asutustila Kemijärven maalaiskunnassa.
Niemelä oli kansanedustajana 1970–1975 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Hän oli Suomen Maaseudun Puolueen kansanedustajana 7. lokakuuta 1972 saakka. SMP:n eduskuntaryhmä hajosi 8. syyskuuta 1972, kun 12 edustajaa poistui eduskuntaryhmän kokouksesta Veikko Vennamon ilmoitettua Mauno Kurpan ja Heikki Kainulaisen erotetuksi puoluehallituksen päätöksellä eduskuntaryhmästä sekä Lauri Linnan ja Artturi Niemelän pidätetyksi ryhmän työskentelystä määräajaksi. Kun tämä menettely ei onnistunut Artturi Niemelän kohdalla, Vennamo erotti koko Lapin piirin puolueesta. Uusi eduskuntaryhmä järjestäytyi eduskunnan istuntosalissa omaksi ryhmäkseen 24. lokakuuta 1972. Syksyn aikana Vennamo erotutti nämä henkilöt puolueesta joko puoluehallituksen päätöksellä tai erottamalla sen puolueosaston, johon kyseiset henkilöt kuuluivat. 
Niemelä toimi Suomen Maaseudun Puolueen 2. varapuheenjohtajana ja Suomen Maaseudun Puolueen Lapin piirin puheenjohtajana. SMP:n hajoamisen jälkeen hän toimi Suomen Kansan Yhtenäisyyden Puolueen puheenjohtajana ja sittemmin 2. puheenjohtajana. Niemelä oli Kemijärven maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja Kemijärven kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli jäsenenä myös Kehitysalueiden neuvottelukunnassa ja Yleisradion hallintoneuvostossa.
Pesäpallon vuoden jokeri

Pesäpallon vuoden jokeri valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1986 ja on sen jälkeen jaettu joka vuosi. 
Miesten palkinnon ovat useimmiten voittanut Sami Ahola (viisi kertaa) ja naisten palkinnon Tanja Vehniäinen (viisi kertaa).
Gettysburg

Gettysburg on kunta ("borough") Yhdysvalloissa Adamsin piirikunnassa Pennsylvaniassa, ja se on myös piirikuntansa hallintopaikka. Sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 7 620, joista alle 18-vuotiaita on 13 prosenttia.
Seutu on matkailijoiden suosiossa erityisesti siksi, että sen lähellä käytiin Gettysburgin taistelu. Kaupungissa on myös oppilaitos Lutheran Theological Seminary, joka on perustettu 1826, sekä Gettysburg College (alun perin Pennsylvania College), jonka toiminta alkoi 1832, ja Harrisburg Area Community College.