tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oulun Ooppera

Oulun Ooppera r.y. on 1965 perustettu oopperayhdistys, joka tuotti vuoteen 2011 saakka oopperaesityksiä Oulussa yhdessä Oulun kaupunginteatterin, Oulu Sinfonian ja Oulun konservatorion kanssa. Nykyisin oopperatuotannosta vastaa Oulun kaupunginteatteri.
Oulun musiikkiopiston opiskelijoiden tuottama Giuseppe Verdin oopperan La Traviata esitettiin huhtikuussa 1965 kauppaopiston Madetoja–salissa. Esityksen saaman kiinnostuksen vuoksi perustettiin oopperayhdistys kuten monessa muussakin kaupungissa. Yhdistyksen ensimmäiset oopperat olivat 1966–1967 esitetyt Giacomo Puccinin Madame Butterfly ja Pjotr Tšaikovskin Jevgeni Onegin. Edellisen ohjaaja oli Inga Laure ja jälkimmäisen Jussi Törnwall.
Vuosien 1968–1972 oopperat esitettiin Pohjankartanon juhlasalissa, syksyllä 1972 uuden teatteritalon valmistuttua myös oopperaesitykset siirtyivät sinne. Ensimmäinen uudessa teatteritalossa esitetty ooppera oli Suomen kantaesitys Georges Bizet'n oopperasta Helmenkalastajat.
Esitetyt oopperat.
Vuosina 1965–1970: Giuseppe Verdi: La Traviata, Giacomo Puccini: Madame Butterfly, Pjotr Tšaikovski: Jevgeni Onegin, Giuseppe Verdi: Naamiohuvit, Giacomo Puccini: Tosca, Leevi Madetoja: Pohjalaisia
Vuosina 1971–1980: Bedrich Smetana: Myyty morsian, Georges Bizet: Helmenkalastajat, Umberto Giordani: Andre Chénier, Pjotr Tšaikovski: Patarouva, Tauno Marttinen: Laestadiuksen saarna, Giuseppe Verdi: Rigoletto, Giacomo Puccini: Gianni Schicchi, Ruggiero Leoncavallo: Pajatso, Jacques Offenbach: Hoffmannin kertomukset, Daniel Auber: Fra Diavolo 
Vuosina 1981–1990: Giacomo Puccini: La Bohème, Tauno Marttinen: Poltettu oranssi, Georges Bizet: Carmen, Aleksandr Dargomyzskij: Kivinen vieras, W.A. Mozart: Figaron häät, Giacomo Puccini: Madame Butterfly, Leevi Madetoja: Pohjalaisia, Benjamin Britten: Ruuvikierre, Otto Nikolai: Windsorin iloiset rouvat, Giuseppe Verdi: La Traviata 
Vuosina 1991–2000: Gian-Carlo Menotti: Konsuli, Gioacchino Rossini: Sevillan parturi, Johan Strauss: Lepakko, Joonas Kokkonen: Viimeiset kiusaukset (1994–95), Gioacchino Rossini: Italiatar Algeriassa, Giacomo Puccini: Tosca, Leevi Madetoja: Juha, Igor Stravinski: Hulttion tie, W.A. Mozart: Cosi fan tutte, Aleksandr Dargomyzskij: Vedenneito
Vuosina 2001–2011: Einojuhani Rautavaara: Auringon talo, Giacomo Puccini: La Bohème, Seppo Paakkunainen: Kaikkeuden ytimessä, Giuseppe Verdi: Naamiohuvit, Olli Kortekangas: Messenius ja Lucia, W.A. Mozart: Don Giovanni, Jacques Offenbach: Hoffmannin kertomukset, Christoff Willibald Cluck: Orfeus ja Euridike, Aulis Sallinen: Punainen viiva, Pietro Mascagni: Cavalleria rusticana, Giacomo Puccini: Gianni Schicchi, Gian-Carlo Menotti: Meedio.
Vares – Sukkanauhakäärme

Vares – Sukkanauhakäärme on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Lauri Törhönen. Se on jatkoa elokuvalle "Vares – Huhtikuun tytöt". Elokuva perustuu Reijo Mäen romaaniin "Sukkanauhakäärme".
Elokuva tuli vuokralle DVD:lle ja Blu-raylle 30. marraskuuta 2011 ja myyntiin 2. joulukuuta 2011.
Otar Tušišvili

Otar Tušišvili (, s. 14. kesäkuuta 1978 Gori, Georgian SNT) on georgialainen vapaapainija ja olympiamitalisti. 
Tušišvili voitti sarjan 66 kg olympiapronssia Pekingissä 2008. Ateenassa 2004 Tušišvili sijoittui 66 kg:n sarjassa 21:nneksi ja Sydneyssä 2000 hän oli sarjan 63 kg 15:s. MM-kilpailuissa Tušišvili on saavuttanut yhden hopean ja kaksi pronssia, ja EM-kilpailuista hän on voittanut kolme pronssimitalia.
Giorgi Gogšelidze

Giorgi Gogšelidze (, s. 7. marraskuuta 1979 Gori, Georgian SNT) on georgialainen vapaapainija, olympiamitalisti, maailman- ja Euroopan mestari. Hän on edustanut kilpaurallaan myös Venäjää.
Gogšelidze voitti sarjan 96 kg olympiapronssia Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. MM-kilpailuissa hän on saavuttanut Georgian edustajana kolme MM-mitalia ja neljä EM-mitalia, joiden joukossa on Euroopan mestaruus Tampereelta 2008. Venäjän edustajana Gogšelidze saavutti maailmanmestaruuden ja EM-hopeaa.
Jung, brutal, gutaussehend

Jung, brutal, gutaussehend on Kollegahin ja Farid Bangin yhteisalbumi, joka julkaistiin 19. kesäkuuta 2009.
Kappaleet.
Limited Steelbox Edition
Serhat Balcı

Serhat Balcı (s. 15. maaliskuuta 1982 Istanbul) on turkkilainen vapaapainija.
Balcı on saavuttanut MM-hopeaa Istanbulista 2011, MM-pronssia Herningistä 2009 ja viisi EM-mitalia. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Balcı oli sarjassa 84 kg viides.
Matti Jaakkola (rovasti)

Matti Mikael (Mikko) Jaakkola (12. kesäkuuta 1879 Karkku – 19. maaliskuuta 1955 Pihtipudas) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti. Jaakkola syntyi Karkussa ja suoritti ylioppilastutkinnon Tampereen lyseossa vuonna 1899. Valmistuttuaan papiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1904 hän työskenteli ensin Ruotsinpyhtäällä apulaispappina 1904–1906, sen jälkeen Porvoossa apulaispappina 1906–1907. Vuoden 1907 kesällä hän siirtyi Jyväskylän maaseurakunnan v.t. kirkkoherraksi ja sen jälkeen v. 1909 Pihtiputaalle pitäjän apulaispapiksi ja vuodesta 1917 alkaen toimi siellä kirkkoherrana. Vuosina 1927–1953 hän toimi Viitasaaren kirkkoherrana ja jatkoi viransijaisena vuoteen 1954. Hän toimi vielä Pihtiputaalla vt. kirkkoherrana joulukuuhun 1954 saakka. Hän toimi myös lääninrovastina vuosina 1939–1953 ja opetti Viitasaaren yhteiskoulussa.
Matti Jaakkola kuului Viitasaaren Isänmaalliset Kansalaiset -nimiseen ryhmän perustajiin ja oli sen kantava voima. Ryhmä oli yksi Suomen ensimmäisiä avoimesti juutalais- ja vapaamuurarivastaisia järjestöjä. Kirkkoherra Jaakkola kirjoitti myös aktiivisesti ryhmän aihepiiristä muun muassa lehtiin "Sinimusta", "Aktivisti", "Tapparamies", "Siniristi" ja "Kustaa Vaasa". Vuosina 1914–1917 hän oli Kuopion seurakunnan "Siunausta koteihin" -lehden vastaava toimittaja.
Matti Jaakkolan puoliso oli Katri Jaakkola (o.s. Liljeroos). Heille syntyi 11 lasta.
Costaricanvarpuspöllö

Costaricanvarpuspöllö ("Glaucidium costaricanum") on pöllöjen heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan Costa Ricassa ja Panamassa. Vaikka sen esiintymisalue on pieni, se ei kuitenkaan ole vaarantunut.
Lintu voi olla väritykseltään ruskea tai punaruskea. Se on kooltaan noin 15 cm. Se elää ylänkömetsien puiden lehvästössä, usein metsän reunamilla. Sitä tavataan myös metsien laitamilla puoliavoimilla alueilla 800–1 200 metrin korkeudessa.
Siemens IT Solutions and Services

Siemens IT Solutions and Services on globaali, Siemens AG:n omistama IT-palvelutalo. Suomessa Siemens IT Solutions and Services Oy on toiminut itsenäisenä yhtiönä heinäkuusta 2010 asti. Yhtiö toimittaa tietotekniikan ulkoistuspalveluja ja ratkaisuja teollisuuteen, energia-alalle ja julkisen sektorin organisaatioille. Yhtiön historia Suomessa ulottuu aina vuoteen 1855, jolloin Siemens toimitti Suomeen ensimmäisen lennättimen. 
Siemens ja ranskalainen IT-yhtiö Atos Origin ilmoittivat vuodenvaihteessa 2010 muodostavansa strategisen kumppanuuden, jonka myötä Siemens IT Solutions and Services siirretään Atos Originin omistukseen. Kaupan myötä syntyvällä uudella IT-yhtiöllä on yhteenlaskettuna arviolta 78 500 työntekijää maailmanlaajuisesti. 
Siemens IT Solutions and Services Oy toimittaa IT-ratkaisuja, kuten toiminnanohjausjärjestelmiä ja niihin liittyviä ulkoistuspalveluja. Yhtiön asiakkaita ovat teollisuuden, energia-alan ja julkisen sektorin organisaatiot. Siemens toi SAP:n ensimmäisenä Suomeen vuonna 1994 ja se on toimittanut yhteensä yli 2000 SAP-projektia maailmanlaajuisesti.
Heikki Halmesmäki

Heikki Halmesmäki (ent. "Halminen"; 6. lokakuuta 1891 Kiikoinen – 3. toukokuuta 1959 Oulu) oli suomalainen teologi ja rovasti (1948).
Halmesmäki syntyi maanviljelijäperheeseen Kiikoisissa, suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1910 Turun klassillisessa lyseossa ja opiskeli teologiaa Helsingin yliopistossa. Hänet vihittiin papiksi Porvoossa 4. kesäkuuta 1914, ja pastoraalitutkinnon hän suoritti vuonna 1921. Hän toimi Viitasaaren seurakunnan ylimääräisenä pappina ja kappalaisena 1914–1957, minkä jälkeen hän siirtyi Pelkosenniemen kirkkoherraksi.
Halmesmäki osallistui Suomen sisällissotaan ja oli aktiivisesti mukana suojeluskuntatoiminnassa. Hän toimi päätoimittajana sanomalehdessä "Sisä-Suomi" vuosina 1929–1930, sekä kustantajana ja toimittajana lehdessä "Viitasaaren Seutu" vuosina 1933–1944. Hän pakinoi lehdessä nimimerkillä "Pihkurin Pekka". Halmesmäki oli Viitasaaren Rauhanyhdistyksen perustajajäsen ja toimi myös Viitasaaren rotaryklubin presidenttinä vuosina 1954–1955.
Halmesmäen ensimmäinen puoliso (1915–1946) oli Aino Eeva Ihanne (o.s. Kalima) ja toinen puoliso (1947–) Aili Maria (o.s. Strömberg). Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta viisi lasta ja toisesta yksi.
Tullihallitus

Tullihallitus oli vuosina 1812–2012 toiminut Suomen valtion keskusvirasto, joka hallinnoi Suomen tullia. Se johti ja valvoi tulli- ja valmisteverojen sekä autoveron perimistä.
Valtiovarainministeriön alaisuudessa toiminut Tullihallitus oli yksi Suomen vanhimpia keskusvirastoja. Vuodesta 1999 lähtien sen alaisuudessa toimi viisi tullipiiriä ja tullilaboratorio. Lisäksi Tullihallituksen yhteydessä toimi tulliasiain neuvottelukunta. Vuodesta 1913 lähtien Tullihallitus toimi Helsingin keskustassa Erottajankadun ja Uudenmaankadun kulmatalossa.
Tullihallitus sai alkunsa 18. helmikuuta 1812 asetetusta päätullijohtokunnasta, jonka tehtäviin kuului kruunulle kuuluvien tullien periminen ja tilitys, tullikamarien valvonta, salakuljetuksen ehkäisy, maan kauppataseen laskeminen sekä merihylkyjä koskevien tietojen kerääminen. Päätullijohtokunta muutettiin Tullihallitukseksi keisarillisella asetuksella vuonna 1885. Itsenäisyyden aikana Tullihallituksen tehtäväkenttä laajeni: se huolehti valmisteverojen kannosta vuosina 1919–1936 ja uudelleen vuodesta 1970 alkaen, samoin kuin tuonnin liikevaihtoverosta 1941–1994 ja tuonnin arvonlisäverosta vuodesta 1994 sekä vuodesta 1958 auto- ja moottoripyöräverosta. Tullihallitus oli yksi Suomen neljästä tilastoviranomaisesta ja tuotti tilastoja toimialaltaan.
Vuoden 2013 alusta alkaen Tullihallituksesta, sen alaisista viidestä tullipiiristä ja Tullilaboratoriosta muodostui yksi Tulli-niminen viranomainen.
Pääjohtajat.
Titteli vuoteen 1885 "ylijohtaja", siitä alkaen "pääjohtaja".
Olli Ikkala (kansanedustaja)

Olli Kustaa Ikkala (29. heinäkuuta 1927 Vaasa – 6. joulukuuta 2001 Espoo) oli suomalainen professori, virkamies, pankinjohtaja ja kokoomuslainen poliitikko.
Ikkala suoritti lakitieteen kandidaatin tutkinnon Helsingin yliopistossa vuonna 1951, ja hänelle myönnettiin varatuomarin arvo vuonna 1953. Ekonomitutkinnon Ikkala sai vuonna 1954 Helsingin kauppakorkeakoulussa.
Ikkala väitteli lakitieteen tohtoriksi vuonna 1955 ja hän toimi finanssioikeuden professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1964–1971, valtiovarainministeriön vero-osaston ylijohtajana 1966–1970 ja verohallituksen ensimmäisenä pääjohtajana 1970–1971, Suomen teollisuusliiton toimitusjohtajana 1971–1975, HOP:n johtokunnan jäsenenä 1975–1986 ja pääjohtajana 1984–1986 sekä kokoomuksen kansanedustajana Uudenmaan läänin vaalipiiristä 1987–1991. Vuosina 1971–1975 hän oli myös jäsenenä niin sanotussa idänkaupan komissiossa, ja kuului myös Uusi Suomi -sanomalehden johtokuntaan.
Ikkalan vanhemmat olivat Aili Maria Salovius ja hallintoneuvos Artturi Kustaa Ikkala. Ikkalan veli Eero Ikkala oli lääketieteen ja kirurgian tohtori sekä professori.
Dəliməmmədli

Dəliməmmədli () on kaupunki Azerbaidžanin Goranboyn piirissä. Se sijaitsee Bakun ja Tbilisin välisen rautatien sekä M1-valtatien varrella noin 20 kilometriä Goranboysta luoteeseen. Asukkaita on 5 200 henkeä (vuonna 2010).
Dəliməmmədlistä tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1958 ja kaupunki vuonna 1991.
Asplöven HC

Asplöven Hockey Club on haaparantalainen jääkiekkoseura. Seuran edustusjoukkue pelasi korkeimmillaan vuosina 2012-2016 Ruotsin toiseksi korkeimmalla tasolla Hockeyallsvenskanissa ja vuosina 2018-2019 Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla, Hockeyettanissa.
Asplöven perustettiin vuonna 1972 ja se pelasi 1990-luvulla ns. kalottiliigaa, jossa Pohjois-Ruotsin ja Pohjois-Suomen joukkueet molemmin puolin rajaa kohtasivat toisensa. Esimerkkejä vastustajista olivat Övertorneå HF, EtPo, TIHC, SoPa, KeKi ja Roki.
Pitkään talousvaikeuksista kärsinyt seura ajautui konkurssiin keväällä 2019, mutta toiminta jatkui vuonna 2023, kun HockeyTvåan sarjassa pelannut Haparanda HF jatkoi Asplövenin nimellä.
Barcelonnette

Barcelonnette (oksitaaniksi "Barcilona de Provença") on kunta Provence-Alpit-Rivieran alueella Alpes-de-Haute-Provencen departementissa. Vuonna 2008 kunnassa asui 2 911 asukasta. Kunta on historiallisen Provencen pohjoisin paikkakunta.
Historia.
Barcelonnetten historia alkaa vuodesta 1231, kun Raimond Bérenger IV rakennutti paikalle linnoitetun kylän. Nimitys Barcelonette viittaa Provencen kreivien historialliseen kotiseutuun Barcelonaan. Paikka tunnettiin aluksi nimellä "Barcelone" ja sitä alettiin nimittää nykyisellä nimellään vasta noin 500 vuotta perustamisensa jälkeen. Barcelonnette sai tiettyjä etuoikeuksia vuonna 1381, kun kreivi Rouge de Savoiesta tuli sen valtias. Ranskan kuningas Ludvig XIV:n kaudella Englantia vastaan käydyissä rajasodissa paikalla taisteli Jaakko II:n poika Berswickin marsalkka, joka luovutti Ubayen laakson Ranskalle Utrechtin rauhassa vuonna 1713. Myöhemmin kaupungista muutti siirtolaisia Meksikoon ja osan palatessa takaisin he rakennuttivat kaupunkiin meksikolaistyylisiä taloja. Kaupunki on säilyttänyt alkuperäisen ruutuasemakaavansa.
Revansismi

Revansismi () on termi, jolla kuvataan poliittisia tavoitteita, joilla valtion aikaisemmin, yleensä sodassa, menetetyt maa-alueet pyritään saamaan takaisin. Revansismissä taustavaikuttajia ovat nationalismi, patriotismi ja retributiivinen rangaistusteoria.
Irredentismi liittyy revansismiin läheisesti, kun halutuilla maa-alueilla asuu väärälle puolelle rajaa joutuneita oman kansan tai läheisen sukulaiskansan jäseniksi katsottuja.
Kirkkomusiikki (lehti)

Kirkkomusiikkilehti on kirkollisen musiikin ajankohtaislehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehti palvelee kirkkokuorolaisia, kanttoreita ja kaikkia kirkkomusiikin harrastajia. 
Lehteä julkaisee Suomen Kirkkomusiikkiliitto ry (SKML). Vuoteen 2022 asti lehden julkaisijoina toimivat yhdessä Suomen Kirkkomusiikkiliitto ry, Suomen Kanttori-urkuriliitto ry:n ja Lasten ja nuorten keskus ry. Lehden päätoimittajana työskentelee Suomen Kirkkomusiikkiliitto ry:n toiminnanjohtaja Reko Tammi.
Historia.
Kirkkomusiikkilehden ensimmäinen numero ilmestyi tammikuussa 1925 ja sen päätoimittajana oli Hannes Haapio ja julkaisijana Kanttori-urkuriyhdistyksen hallitus.
Sangjun taistelu (1592)

Sangjun taistelu oli yksi ensimmäisistä taisteluista Toyotomi Hideyoshin 1500-luvun lopussa aloittamassa Korean kampanjassa. Taistelu sai alkunsa korealaisten yrityksestä pysäyttää japanilaisten eteneminen, ja estää Chungjun linnoituksen valtaus.
Taistelun kulku.
Kenraali Yi Il oli kerännyt 900 maanviljelijän joukon pienen ratsumiesryhmänsä lisäksi, ja valmistautui kohtaamaan japanilaiset pienellä kukkulalla Sangjun lähellä. Kun viestinviejä saapui kertomaan suuren japanilaisarmeijan lähestymisestä, Yi teloitti hänet. Hän ei joko uskonut miehen viestiä, tai ei halunnut tämän laskevan miestensä taistelutahtoa.
Il lähetti tiedustelijansa paikantamaan japanilaisten sijainnin, mutta nämä menehtyivät japanilaisten käsissä. Il oletti vihollistensa olleen lähellä, ja pian Konishi Yukinagan armeija ilmestyi metsästä. Konishi komensi joukkonsa ampumaan arkebuuseilla vuoroissa, ja samalla jakoi joukkojansa saartaakseen korealaiset. Korealaiset vastasivat tulitukseen jousin, mutta eivät päässeet yhtä tehokkaaseen tulokseen. Sekasortoon joutunut korealaisten armeija pakeni pian kenraali Yi Il mukanaan. Il riensi ilmoittamaan japanilaisten etenemisestä edelleen kenraali Sin Ipille Chungjuun.
Spolia opima

Spolia opima ("sotasaalis") viittaa Rooman historiassa taistelussa kaatuneen vihollisen sotapäällikön varusteisiin, jotka roomalainen sotapäällikkö otti sotasaaliikseen tapettuaan vastustajansa kaksintaistelussa. "Spolia opiman" ottaminen oli suurin kunnia minkä roomalainen sotapäällikkö saattoi saada. Sotapäällikkö lahjoitti "Spolia opiman" päättyneen sotaretken jälkeen Jupiter Feretriuksen temppelille, jonka uskottiin olleen Rooman vanhin temppeli. Marsille tehdystä sotasaaliin uhrauksesta käytettiin nimitystä spolia secunda ja Quirinukselle tehdystä spolia tertia. Ainoastaan Marcus Claudius Marcelluksen tekemä spolia opiman uhraus vuonna 222 eaa. tapahtui historiallisella ajalla.
Dion Cassiuksen ja Plutarkhoksen mukaan Rooman historiassa oli vain kolme tapausta jossa sotapäällikkö oli ottanut "Spolia opiman":
Tunnettu tapaus on myös Marcus Licinius Crassus, joka tappoi Bastarnae-heimon kuninkaan Deldon kaksintaistelussa. Tämä tapahtui vuonna 29 eaa. Octavianus ei kuitenkaan antanut Crassuksen uhrata "spolia opimaa".
Stan Kroenke

Enos Stanley "Stan" Kroenke (s. 29. heinäkuuta 1947 Columbia, Missouri) on yhdysvaltalainen liikemies.
Kroenke on sijoittanut urheiluun ja toimii myös kiinteistöalalla.
Kroenke Sports &amp; Entertainmentin omistuksiin kuuluvat Ball Arena sekä NFL:n Los Angeles Rams, NBA:n Denver Nuggets, NHL:n Colorado Avalanche, MLS:n Colorado Rapids ja NLL:n Colorado Mammoth. Lisäksi hänen omistuksiinsa kuuluu osake-enemmistö Englannin Valioliigaseura Arsenalista.
Forbes on listannut Kroenken miljardööriksi. Hänen vaimonsa Ann Walton Kroenke kuuluu WalMartin omistajasukuun.
Management audit

Management audit (johdon arviointi) on yritysjohdon arviointimenetelmä. Se tuottaa tietoa päätöksenteon ja johdon kehittämisen tueksi. Se tarjoaa ulkopuolisen, neutraalin näkemyksen johtajien, johtoryhmien sekä tunnistettujen seuraajaehdokkaiden valmiuksista ja kehittymispotentiaalista. 
Prosessi.
Management audit -prosessi tarjoaa työkalun analysoida johdon ja avainhenkilöiden kyvykkyyttä ja sitoutumista vastata organisaation haasteisiin. Kilpailukyvyn kannalta keskeistä on tunnistaa organisaation olemassa oleva potentiaali tarvittavien muutosten aikaansaamiseksi. Lisäksi Management auditin tuloksia voidaan hyödyntää työkaluna systemaattiseen seuraajasuunnitteluun.
Tavoite.
Management auditin tavoitteena ei ole keskittyä arvioimaan vain yksittäisten johtajien suorituskykyä vaan arvioida koko johtoryhmää suhteessa ympäröivään kilpailuasetelmaan. 
Palvelua tarjoavien yritysten mukaan Management audit on hyödyllinen muutostilanteissa, kuten:
Talent management

Talent management (parhaiden kykyjen johtaminen) on yleistynyt viime vuosien aikana suomalaisissa yrityksien henkilöstöhallinnossa.
Talent managementille on olemassa useita määrittelyitä:
Yksinkertaistettuna kyse on yrityksen kannalta olennaisten henkilöiden systemaattisesta johtamisesta. Kyseessä ei ole mikään uusi aihe, vaan talent managementistä on puhuttu eri termein jo vuosikymmeniä. Yrityksen kannalta on olennaista pitää kiinni avainhenkilöistään, kehittää heitä ja huolehtia samalla seuraajasuunnittelusta.
Lamar Trotti

Lamar Trotti (18. lokakuuta 1900 Atlanta, Georgia – 28. elokuuta 1952 Oceanside, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hän aloitti toimittajana valmistuttuaan Georgian yliopistosta ja vuonna 1933 hän siirtyi Fox-elokuvastudion palvelukseen. Samana vuonna hän käsikirjoitti ensimmäisen elokuvansa "The Man Who Dared". Trotti teki myöhemmin runsaasti yhteistyötä käsikirjoittaja Dudley Nicholsin kanssa. Vuoden 1942 jälkeen hän toimi myös tuottajana useimmissa käsikirjoittamissaan elokuvissa.
Trotti sai parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen Oscar-palkinnon vuoden 1944 elokuvasta "Wilson". Oscar-ehdokkaana hän oli lisäksi elokuvista "Vapauttajan nuoruus" (1939) ja "Rytmiä veressä" (1954), joista jälkimmäisestä postuumisti.
Henkilöarviointi

Henkilöarvioinnin tavoitteena on kartoittaa työnhakutilanteessa hakijan ja määritetyn tehtäväkokonaisuuden yhteensopivuutta.
Lähtökohtana ovat tehtäväkentästä ja toimintaympäristöstä tulevat tarpeet ja haasteet. Niiden pohjalta määritetään toimeksiantajan kanssa, mitkä tekijät ovat keskeisiä kriteerejä täytettävässä työtehtävässä menestymiselle ja viihtymiselle.
Arvioinnin avulla selvitetään monipuolisesti hakijan odotuksia ja motivaatiota sekä kriteerien kannalta merkityksellisiä toimintatapoja ja ominaisuuksia. Tavoitteena on löytää mahdollisimman hyvä yhteensopivuus tehtävän vaatimusten sekä hakijan ominaisuuksien, odotusten ja valmiuksien välillä.
Henkilöarviointi tukee molemminpuolista valintapäätöstä sekä antaa toimeksiantajalle informaatiota tehtävään valitun henkilön ohjaamiseen ja tukemiseen. Hakija voi hyödyntää arvioinnin tuloksia ammatillisen kehittymisensä apuvälineenä.
Henkilöarviointeja tekevät koulutuksen saaneet asiantuntijat, yleensä laillistetut psykologit. Suomen Psykologiliitto on kehittänyt sertifiointijärjestelmän henkilöarvioinnin ammattilaisille. Sertifikaatti todistaa, että henkilö on pätevä tekemään:
Suomessa tehdään paljon henkilöarviointeja. Niitä säätelee laki yksityisyyden suojasta työelämässä.
Henkilöarvioinnin standardoidut menetelmät asettavat kaikki hakijat samalle viivalle. Näin henkilöarviointi auttaa nostamaan rekrytoinnin objektiivisuutta.
Henkilöarvioinnin luotettavuus.
Henkilöarviointien osumatarkkuudet vaihtelevat jonkin verran. Esimerkiksi keskinkertaisen henkilöarvioinnin osumatarkkuus on samaa luokkaa kuin hyvin tehdyn työhaastattelun tai muutaman arviointitestin yhdistelmän.
Hyvä henkilöarviointi on tarkka, tuottaa mahdollisimman vähän virheitä, tuottaa ison lisäarvon ja maksaa itsensä takaisin.
Henkilöarviointi ei ole aina osuvaa, sillä virheitä tapahtuu, koska se on inhimillistä toimintaa. Keino virheiden minimointiin on jatkuva sisäinen laaduntarkkailu.
SOIUSA

SOIUSA () eli ISMSA () on tarkka esitys Alppien aluejaosta, jonka tavoitteena on yhtenäistää erilaiset kansalliset luokittelut ja toteuttaa kansainvälisesti hyväksytty järjestelmä. Sen on suunnitellut italialainen tutkija, Sergio Marazzi, yhteistyössä ”Club Alpino Italiano” -seuran ja useiden muiden kanssa. SOIUSAn on myös tarkoitus korvata Italiassa vuonna 1926 esitetty perinteinen ”Partizione delle Alpi” -aluejako nykyaikaisemmalla tulkinnalla.
SOIUSA-aluejaossa Alpit jaetaan ensinnäkin kahteen pääosaan ("PT", ), Itäisiin Alppeihin ja Läntisiin Alppeihin. Pääosat puolestaan jaetaan viiteen eri vyöhykkeeseen ("SR", ). Läntiset Alpit käsittävät kaksi tällaista vyöhykettä, Eteläiset Länsi-Alpit ja Pohjoiset Länsi-Alpit. Itäisillä Alpeilla vyöhykkeitä on kolme, jotka ovat Keskiset Itä-Alpit, Pohjoiset Itä-Alpit ja Eteläiset Itä-Alpit. Vyöhykkeet jaetaan yhteensä 36 osastoon ("SZ", ), jotka edelleen jaetaan 132 alaosastoon ("STS", ). Näiden jälkeen jako tarkentuu vielä 333 yläryhmään ("SPG", ), 870 ryhmään ("GR", ) ja 1 625 alaryhmään ("STG", ).
Mohamad Ali

Mohamad Ali (; s. 1. tammikuuta 1992) on syyrialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla maansa pääsarjassa pelaavaa Tishreen SC:tä. Ali pelasi Syyrian alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa hän teki kaksi maalia ikäluokan Aasian-mestaruuskilpailuissa 2008.
Lähteet.
Qobustan

Qobustan (; vuoteen 2008 saakka "Mərəzə", ven. Мараза, "Maraza") on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kaukasusvuoriston reuna-alueella 101 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Qobustanin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakusta Georgian rajalle johtavan M1-valtatie. Asukkaita on 4 100 henkeä (vuonna 2010).
Mərəzəstä tuli kaupunkimainen taajama vuonna 1968. Vuonna 2008 se sai kaupungin statuksen ja nimen "Qobustan".
Kaupunki on viljan viljelyyn keskittyneen maatalousalueen keskus. Nähtävyyksiin kuuluvat vuonna 1402 rakennettu Diri baban hautakammio ja 1600-luvun karavaaniseraijin rauniot. Paikkakunta tunnetaan siellä kudotuista matoista.
Qobustan on myös Bakun Qaradağin piiriin kuuluva taajama ja sen lähellä sijaitseva, kalliopiirroksistaan kuuluisa luonnonsuojelualue.
Ronaldinho Gomes

Ronaldinho Gomes (s. 22. tammikuuta 1979) on sãotomépríncipeläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut maajoukkueessa yhden ottelun. Kyseessä oli Libyaa vastaan pelattu, vuoden 2006 MM-kisojen karsintaan kuulunut peli, jonka São Tomé ja Príncipe hävisi 8-0.
Lähteet.
M/S Pride of Hull

M/S Pride of Hull on P&amp;O Ferriesin autolautta. Alus liikennöi Rotterdam–Hull-reittiä. Aluksen pituus on 215 m, leveys 32 m ja syväys 5,8 m. "M/S Pride of Hull" oli "M/S Silja Europan" seuraaja maailman suurimpana matkustaja-autolauttana, kunnes "M/S Color Fantasy" ja "M/S Color Magic" valmistuivat.
Valmistus.
Alus tilattiin Fincantieri-Cantieri Navali Italiani SpA:lta Italiasta Venetsian Porto Magherasta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 6066 ja alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 2001. Se luovutettiin P&amp;O North Sea Ferriesille 16. marraskuuta ja pääministeri Tony Blairin puoliso Cherie Blair kastoi aluksen 30. marraskuuta Hullissa.
Palvelus.
Alus aloitti 2. joulukuuta 2001 liikennöinnin Hullista Rotterdamiin. Se siirrettiin 15. lokakuuta 2002 P&amp;O Ferriesille, mutta alus jatkoi liikennöintiä samalla reitillä. Alus oli telakalla Shipyard Verolme Botlekilla Rozenburgissa Alankomaissa 12.–18. marraskuuta 2002.
Aluksen konehuoneessa syttyi tulipalo 8. joulukuuta 2008 sen ollessa matkalla Rotterdamista Hulliin. Miehistö sai kuitenkin palon nopeasti sammumaan. Alus rekisteröitiin RBSSAF 10 Limitedille Cheltenhamiin. Aluksen kotisatamana säilyi kuitenkin Hull. Marraskuussa 2011 alus liputettiin Bahamalle kotisatamanaan Nassau.
Ruotsin miljonääriäidit

Ruotsin miljonääriäidit () on ruotsalainen tositelevisiosarja, jossa seurattiin ruotsalaisten naisten elämää Kalifornian kukkuloilla. Alun perin sarjassa oli kolme miljonääriäitiä: Anna Anka, Agnes-Nicole Winter ja Maria Montazami, myöhemmin sarjaan tulivat uudet miljonäärit. Sarjaa tehtiin vuosina 2009–2020.
Henkilöt.
Anna Anka.
Puolalainen Anna Ålberg adoptoitiin Ruotsiin. Myöhemmin hän muutti Los Angelesiin ja sai ensimmäisestä avioliitostaan tyttären. Myöhemmin hän meni uudelleen naimisiin laulaja Paul Ankan kanssa ja heille syntyi poika. Pari erosi vuonna 2010.
Agnes-Nicole Winter.
Agnes-Nicole Winter on eronnut elokuvatähti, joka oli mukana ohjelmassa ensimmäisellä ja kolmannella kaudella. Hän on tuottanut ja ollut pääosassa elokuvassa "The Gold and the Beautiful".
Maria Montazami.
Maria Montazami on Ruotsin suosituin rouvista ja on ollut mukana kaikilla kausilla. Hän lähti Amerikkaan opiskelemaan 16-vuotiaana ja työnskenteli au pairina ja sitten tarjoilijana. Hänen miehensä Kamran Montazami oli ravintolan kokki ja he rakastuivat. Nykyään heillä on kolme tytärtä ja yksi poika.
Huhtinirkko

Huhtinirkko ("Odontosia sieversii") on kevään varhaisia yöperhosia. Laji tunnettiin aikaisemmin myös huhtinirhasiipenä.
Koko ja ulkonäkö.
Siivet ovat läpikuultavat, ja niiden pohjaväri on vaaleanharmaa. Etusiiven etureunan puolella on ruskeaa varjostumaa. Siiven poikki kulkee kaksi selvästi erottuvaa vaaleaa poikkiviirua. Etusiiven takareunassa, lepäävällä perhosella selkäpuolella, on selvä, tummista suomuista muodostuva tupsu. Takasiivet ovat harmaat, ja niissä on vaalea poikkiviiru. Siipien reunan ripset ovat vaaleat, mutta siipisuonten kohdalla tummat. Keskiruumis on enimmäkseen tumma, takaruumis ruskea. Naaras on selvästi koirasta kookkaampi ja raskastekoisempi. Lisäksi naaralla on pidemmät ja kapeammat siivet kuin koiraalla. Siipiväli koiraalla on 39–44 mm ja naaraalla 40–49 mm.
Toukka on kaksivärinen. Se on selkäpuolelta vaaleanvihreä ja vatsapuolelta tumman sinivihreä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Levinneisyydeltään huhtinirkko on boreaalinen laji, jota tavataan Euroopassa vain sen keski- ja pohjoisosissa. Idässä levinneisyys ulottuu Japaniin saakka. Suomessa huhtinirkkoa tavataan yleisenä aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Aikuiset perhoset lentävät huhti-toukokuussa, ja lentoajan huippu on vapun tienoille. Lentoajan alku riippuu lämpötiloista ja lämpiminä keväinä yksilöitä saattaa lentää jo maaliskuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Esiintymisalueellaan huhtinirkko on yleinen ja runsaslukuinen, mutta paikoittainen laji. Sitä tavataan kosteilla, koivua kasvavilla paikoilla. Perhoset lentävät hämärän laskeutumisesta keskiyöhön ja ovat aktiivisia, vaikka lämpötila saattaa olla nollan vaiheilla. Koiraat lentävät kirkkaiden valojen luokse, mutta naaraita tavataan valolla äärimmäisen harvoin. Ilmeisesti naaraat pysyttelevät enimmäkseen korkealla latvustoissa. Tavatut perhosyksilöt ovat jokseenkin poikkeuksetta vasta kuoriutuneita ja hyväkuntoisia, mikä viittaa siihen että aikuiset perhoset elävät vain hyvin lyhyen aikaa.
Parittelu tapahtuu puunrungolla ja kestää yöstä seuraavan päivän iltapäivään. Naaras munii 100–400 munaa yksittäin tai ryhminä puiden latvuksiin. Toukkia tavataan luonnossa harvoin, sillä ne pysyttelevät korkealla latvustossa. Toukat ovat täysikasvuisia kesäkuun lopulla tai heinäkuun alussa, jolloin toukka muuttuu väriltään ruskeaksi, sen pinta tulee rasvaiseksi ja toukka laskeutuu maahan koteloitumaan. Kotelo sijaitsee maassa ja talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka syö eri koivulajeja ("Betula").
Liu Hsiu-Mei

Liu Hsiu-Mei (; s. 28. marraskuuta 1972) on taiwanilainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen erotuomari. 
Liu oli peliurallaan Taiwanin maajoukkueen jäsen ja pelasi muun muassa vuoden 1991 MM-kisoissa. Hänestä tuli kansainvälisen tason avustava erotuomari vuonna 2001 ja hän on tuomaroinut muun muassa MM-kisoissa 2003 ja Aasian kisoissa 2002. Liu valittiin Aasian vuoden parhaaksi avustavaksi naiserotuomariksi vuonna 2007.
Lähteet.
Danny Mrwanda

Danny David Mrwanda (s. 4. kesäkuuta 1983 Arusha) on tansanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla vietnamilaista Đồng Tâm Long Ania. Mrwanda on pelannut aiemmin muun muassa Simba SC:ssä. Hän on ollut Tansanian maajoukkueessa kentällä 24 ottelussa ja tehnyt niissä yhteensä yhdeksän maalia. Mrwanda on pelannut muun muassa , joissa hän pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia.
Lähteet.
Mihail Ganev

Mihail Petrov Ganev (, s. 5. tammikuuta 1985 Veliko Tărnovo) on bulgarialainen vapaapainija ja maailmanmestari.
Ganev on voittanut 84 kg:n painoluokassa maailmanmestaruuden Moskovasta 2010 ja EM-pronssia Bakusta samana vuonna. Hän sai EM-hopeaa Belgradissa 2012.
Hämeen Naisvoimistelijat

Hämeen Naisvoimistelijat ry (HNV) on vuonna 1928 perustettu tamperelainen liikuntaseura, joka on Suomen Voimisteluliiton jäsenseura.
Historia.
Seuran perustamiskokous pidettiin 14. syyskuuta 1928 Tampereella Huhtimäen tyttökoululla (nyk. Tammerkosken lukio). Seuran nimeksi päätettiin Hämeen Naisvoimistelijat. Tarkoitukseksi kirjattiin ”herättää paikkakunnan naisten keskuudessa harrastusta liikuntakasvatuksen eri toimintamuotoihin, kuten voimisteluun, urheiluun, leikkiin y.m. sekä niiden avulla kehittää jäsentensä ruumiin ja sielun voimia”. Seura päätti järjestää jäsenilleen harjoituksia, kokouksia, illanviettoja, voimistelunäytöksiä, juhlia ja iltamia. Perustettiin myös illanistujaisten ohjelmaksi ompeluseura. Voimisteluharjoitukset päätettiin aloittaa heti perjantaina 28. syyskuuta 1928. Seuran oma, käsinkirjoitettu sanomalehti sai nimekseen H.N.V:n Sielu.
Hämeen Naisvoimistelijoiden Uskollisuuden Kilta on Suomen toiseksi vanhin voimistelijoiden kilta. Se perustettiin vuonna 1951. Kiltalaiset osoittavat toiminnallaan uskollisuutta pääseuralle.
Toiminta.
Seura järjestää aikuisille erilaisia ryhmäliikuntatunteja, kuten lihaskuntopainotteisia tunteja, tanssillisia tunteja, kehonhuoltoa ja joogaa.
Antti-Veikko Perheentupa

Antti-Veikko Olavi Perheentupa (3. marraskuuta 1930 Loimaa – 13. lokakuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen sosiaalipedagogi ja psykoterapeutti, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1966–1972.
Elämä.
Antti-Veikko Perheentuvan vanhemmat olivat rovasti Antti Perheentupa ja filosofian maisteri Suoma Augusta Wikström (1892–1982). Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1953 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden kandidaatiksi 1958. Opintojensa ohessa Perheentupa toimi Satakuntalaisella Osakunnalla, ja houkutteli sieltä ainakin kirjailija Arvo Salon SDP:n jäseneksi. Osakunnan ilmapiiri oli vielä 50-luvulla epäpoliittinen ja vasemmistolaisuus oli käytännössä tuntematonta. Vuonna 1979 Perheentupa suoritti psykoterapeutin tutkinnon Therapeia-säätiössä.
Perheentupa toimi Suomen Työn Liiton tiedotussihteerinä 1957–1958, jonka jälkeen hän aloitti isänsä perustaman Antinkartanon kehitysvammalaitoksen johtajana Ulvilassa. Vuosina 1971–1979 Perheentupa työskenteli sosiaalihallituksen vammaishuolto-osastolla osastopäällikkönä ja 1979–1984 Kriittisen korkeakoulun pääsihteerinä. Vuonna 1984 Perheentupa perusti puolisonsa Britt-Marie Perheentuvan kanssa Sosiaalipedagogisen keskuksen, jonka johtajana hän toimi vuoteen 1992 saakka. Eläkkeelle jäätyään Perheentupa perusti Miessakit ry:n, jonka puheenjohtaja hän oli 1996–1999. 
Perheentupa toimi sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1966–1972 ja oli presidentin valitsijamiehenä 1968. Porin kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1961–1971. Vuonna 1974 Perheentupa erosi SDP:stä ja ilmoitti sen jälkeen olevansa puoluepoliittisesti sitoutumaton.
Perheentupa tunnettiin yhteiskuntakriitikkona, joka halusi uudistaa erityisesti sosiaalipolitiikkaa. Vuonna 1993 ilmestyneessä "Oikeudenmukaisuutta toisin tavoin" -kirjasaan hän esitti ajatuksen perustulosta sekä kaikkia kansalaisia koskevasta omistusasunnon ja velattoman koulutuksen oikeudesta. Perheentupa kuoli Helsingin Terhokodissa 77-vuotiaana lokakuussa 2007.
Perhe.
Antti-Veikko Perheentuvan ensimmäinen puoliso oli kirjastoneuvos Liisa Mirjam Kola, jonka kanssa hän avioitui 1956. Heidän poikiaan ovat agronomi Tuomas Perheentupa ja muotoilija Eljas Perheentupa. Perheentuvan toinen puoliso oli psykoterapeutti Solveig Britt-Marie Mattsson.
Antti-Veikko Perheentuvan veli on pediatri Jaakko Perheentupa.
Çamsulvara Çamsulvarayev

Çamsulvara Çamsulvarayev (6. syyskuuta 1984 Mahatškala, Dagestanin ASNT – 28. syyskuuta 2016 Mosul, Irak) oli azerbaidžanilainen vapaapainija ja Euroopan mestari.
74 kg:n painoluokassa paininut Çamsulvarayev voitti kaksi MM-mitalia ja neljä EM-mitalia. Herningin MM-kilpailuissa 2009 hän hävisi loppuottelussa venäläiselle Denis Tsargušille. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Çamsulvarayev sijoittui 15:nneksi.
Çamsulvarayev liittyi Isisiin ja kuoli taisteluissa Mosulissa Irakissa.
2,4-dikloorifenoli

2,4-dikloorifenoli on palava orgaaninen yhdiste, joka normaaliolosuhteissa esiintyy olomuodoltaan värittöminä kiteinä, joilla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C6H4Cl2O. 2,4-dikloorifenolista käytetään myös nimiä "2,4-DCP", "2,4-dikloorihydroksibentseeni" tai "1-hydroksi-2,4-diklooribentseeni".
2,4-dikloorifenolin moolimassa on 163,0 g/mol, sulamispiste 45,0 °C, kiehumispiste 210,0 °C, tiheys 1,4 g/cm3, leimahduspiste 113 °C (c.c.), itsesyttymislämpötila 500 °C ja CAS-numero 120-83-2. Aine liukenee veteen 20 °C:n lämpötilassa 0,45 g/100ml. Lyhytaikainenkin altisuminen aineelle voi syövyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aine on myös syövyttävää nieltynä. Höyryjen hengittäminen voi aiheuttaa keuhkopöhön. 2,4-dikloorifenoli on myrkyllistä vesieliöille.
Valmistus ja käyttö.
2,4-dikloorifenolia valmistetaan klooraamalla joko fenolia, 2-kloorifenolia tai 4-kloorifenolia. Klooraavana reagenssina käytetään joko klooria tai sulfuryylikloridia ja katalyyttinä alumiinikloridia. Reaktion jälkeen tuote puhdistetaan tislaamalla ja kiteyttämällä. 2,4-dikloorifenolia käytetään rikkaruohomyrkkyjen, kuten 2,4-dikloorifenoksietikkahapon ja diklorpropin (2-(2,4-dikloorifenoksi)propaanihappo), valmistuksessa.
Sue Barker

Sue Barker (s. 19. huhtikuuta 1956 Paington, Englanti) on englantilainen televisiojuontaja ja entinen tennispelaaja. Barker lopetti tennisuransa vuonna 1984.
WTA:n maailmanlistalla Barker oli parhaimmillaan kolmantena. Hän voitti Ranskan avointen kaksinpelin vuonna 1976. Samana vuonna hänet valittiin kiertueen vuoden tulokkaaksi. Seuraavana vuonna Barker pääsi välieriin Wimbledonissa.
Englannin Fed Cup -joukkueessa Barker pelasi ensimmäisen kerran vuonna 1974. Yhteensä hän pelasi joukkueessa 27 maaottelua, parhaana saavutuksena finaalipaikka vuonna 1981.
Tennisuransa lopetettuaan Barker on toiminut televisiojuontajana. Hän aloitti australialaisella Channel Seven -kanavalla. Myöhemmin hän on toiminut BBC-kanavalla muun muassa olympialaisten ja Wimbledonin juontajana.
Hamad Al Fardan

Hamad Al Fardan (; s. 29 kesäkuuta 1987 Manama) on bahrainilainen moottoriurheilija ja ensimmäinen bahrainilainen, joka on kilpaillut GP2-tasolla. Hän on rallikuljettaja Ahmed Al Fardanin poika.
Ura.
Al Fardan aloitti kilpauransa vuonna 2004 Aasian Formula BMW -sarjassa ja jo seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Hän kilpaili samanaikaisesti myös Formula BMW World Final -kilpailussa jääden 18:nneksi. 
Vuonna 2006 Al Fardan kilpaili Aasian Formula V6 -sarjassa sijoittuen kuudenneksi, vaikka hän ei osallistunut sarjan viimeisiin neljään osakilpailuun. Hän kilpaili samanaikaisesti myös uusiseelantilaisessa Toyota Racing Series -sarjassa sijoittuen 13:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui samassa sarjassa 11:nneksi. 
Vuonna 2007 Al Fardan siirtyi Ison-Britannian F3-mestaruussarjaan, jossa hän sijoittui kolmanneksi. Myöhemmin kaudella 2007-08 Al Fardan kilpaili Aasian F3-mestaruussarjaan ja sijoittui neljänneksi. 
Vuonna 2008 Al Fardan kilpaili Saksan F3-mestaruussarjassa sijoittuen 11:nneksi, mutta hänen kautensa sarjassa jäi kesken loukkaantumisen vuoksi. Al Fardan kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2008-09 ISport-tallissa saavuttaen kaksi pistettä. Myöhemmin vuonna 2009 Al Fardan palasi Aasian Formula V6 -sarjaan ja voitti sarjan mestaruuden.
Emil Hallberg

Emil Hallberg (s. 19. syyskuuta 1995) on suomalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hänen tunnetuin roolinsa on Onni ”Tale” Taalasmaan rooli saippuasarjassa "Salatut elämät". Hahmo on ollut ruudussa helmikuusta 2011 marraskuuhun 2018 sekä vuoden 2019 huhtikuusta lähtien vuoden 2020 kesäkuuhun asti, jolloin hahmo kuoli onnettomuudessa. Hän on esiintynyt vielä Elinan kuvitelmissa vuonna 2021. Hän on esittänyt Talea myös kesällä 2013 esitetyssä nettisarjassa "Young Man Cash Man" sekä joulukuussa 2014 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa "Nightmare 2 – Painajainen jatkuu".
Hallberg toimi "Tanssii tähtien kanssa" -ohjelman yhdeksännellä tuotantokaudella yhdessä jaksossa vierailevana tuomarina. Hallberg harrastaa muun muassa tanssia, jossa hän voitti junioreiden SM-hopeaa vuonna 2010 ja nuorison 10-tanssin SM-kultaa 2013. Lisäksi hän soittaa kitaraa ja bassoa.
Yksityiselämä.
Hallberg on Helena Ahti-Hallbergin poika. Hallberg avioitui juhannuksena 2024 tanssija ja kauneusalan yrittäjä Sofie Sejdijan kanssa, joka otti miehensä sukunimen.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2011

Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2011 olivat järjestyksessään 60. Judon Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne käytiin Abdi İpekçi Arenalla, Turkin Istanbulissa 21.–24. huhtikuuta 2011. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa ja joukkuekilpailu sekä miehille että naisille.
Mitalistit.
Lähde: ippon.org. 
Mitalitaulukko.
Ranska oli kilpailujen menestyksekkäin maa voitettuaan viisi Euroopan-mestaruutta ja saatuaan yhteensä 11 mitalia. Mitalisijoille selviytyi kaikkiaan 24 maan edustajia.
Gladiaattori (vuoden 1992 elokuva)

Gladiaattori on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut elokuva. Se kertoo nuoresta pojasta, jotka vasten tahtoaan joutuu ottelemaan laittomia nyrkkeilyotteluja ilkeän promoottorin pakottamana.
Juoni.
Nuori Tommy Riley (Marshall) muuttaa isänsä (Heard) kanssa toiselle asuinseudulle uuden elämän aloittamiseksi. Alue kuhisee jengejä ja rotuerottelua, ja Tommy joutuu ensimmäisenä koulupäivänään hankaluuksiin erään jenginjohtajan kanssa. Tukalasta tilanteesta hänet pelastaa toisen jengin johtaja Lincoln (Gooding Jr.), jonka kanssa Tommy ystävystyy. 
Eräänä päivänä velkojat ilmestyvät Tommyn kotiin. He jättävät hänen isälleen Johnille viestin, että tämä on heille auki huomattavan summan rahaa. John kertoo kotiin palatessaan, että hänellä on ollut uhkapeliriippuvuus. Tommy aikoo saada rahat kasaan. Hän saa luokkatoverinsa Dawnin (Buono) avulla töitä paikallisesta kahvilasta, jossa myös Dawn työskentelee. 
Yhtenä iltana Tommya ahdistelleet jengiläiset käyvät hänen kimppuunsa. Tommy kuitenkin päihittää heidät nyrkeillään, jolloin Pappy Jack -niminen manageri (Loggia) huomaa hänen kykynsä. Hän ehdottaa Tommylle, että tämä tulisi hänen kelkkaansa ansaitsemaan rahaa laittomissa nyrkkeilyotteluissa, johon Tommy vastahakoisesti suostuu mielessään isänsä pelivelat. Tommy saa valmentajakseen vanhan kehäketun Noahin (Davis). Tommy voittaa ensimmäisen ottelunsa vaikuttavasti, mutta hänen vastustajaansa rahaa sijoittanut ilkeä promoottori Jimmy Horn (Dennehy) keksii käyttää Tommya rahasampona. Tommy haluaisi jo lopettaa mutta Horn kiristää häntä tämän hengen uhalla. Lisäksi Horn kertoo, että hän on ostanut Tommyn isän velat tämän velkojalta.
Tommy jatkaa ottelemista mutta hänen pinnansa palaa, kun hänen kaveristaan Romanosta (Seda) tulee aivokuollut epärehellisen ottelun seurauksena. Lisäksi hänen seuraava ottelunsa on tarkoitus käydä Lincolnia vastaan. Tommy ja Lincoln ottelevat hetken mutta Tommy puhuu Lincolnille järkeä ja ystävykset nousevat vastarintaan Hornia vastaan, kieltäytyen jatkamasta. Horn suuttuu ja lyö Lincolnin ulos kehästä. Silloin Tommy haastaa Hornin otteluun ilman hanskoja ja sääntöjä, panoksena vapaus Hornin liiketoiminnasta. Kamppailu käydään saman tien, ja lopulta Tommy voittaa verisen taistelun.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 antaa "Gladiaattorille" kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Mortal Kombat (vuoden 2011 videopeli)

Mortal Kombat (myös Mortal Kombat 2011) on NetherRealm Studiosin kehittämä ja Warner Bros. Interactive Entertainmentin julkaisema "Mortal Kombat" -pelisarjaan kuuluva taistelupeli. Peli julkaistiin huhtikuussa 2011 PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä huhtikuussa 2012 PlayStation Vitalle. 
Tarina.
Juoni.
Pelin alussa Raiden on häviämässä taistelun Shao Kahnille, mutta juuri ennen kuolemaansa pystyy lähettämään viestin menneisyyteen itselleen. Tämän jälkeen peli seuraa kolmen ensimmäisen Mortal Kombat pelien tapahtumia, jonka ovat enemmän tai vähemmän muunneltuja alkuperäisestä tarinasta. Menneisyyden Raiden yrittää muuttaa tulevaisuutta estämällä tiettyjä tapahtumaketjuja. Pelin aikana Sindel surmaa monia hahmoista erillisissä taisteluissa. Pelin lopussa Raiden onnistuu kukistamaan Shao Kahnin ja alkaa uudelleenrakentaa tuhoutunutta maailmaa yhdessä selviytyneiden Johnny Cagen ja Sonya Bladen kanssa. Samalla näytetään kuvaa Quan Chistä neuvottelemassa Shinnokin kanssa, joka suunnittelee käyttävänsä Shao Kahnin kuolemaa edukseen.
Haastetorni.
Haastetorni on kokoelma 300 erilaista haastetta joita pelaaja voi suorittaa. Pelaaja saa suoritetuista haasteista rahaa joilla voi ostaa bonusmateriaalia Kryptasta. Jokaisessa haasteessa on yleensä jonkinlainen erikoisuus, esim. pelaajan pitää pelata ilman päätä ja käsiä tai "ammuskelu pelejä joissa pitää ampua päälle rymisteleviä vihollisia. Tappelujen lisäksi haastetornissa on myös Test Your Might, Test Your Sight, Test Your Strike jotka ovat tuttuja edellisistä osista sekä uutuutena Test Your Luck.
Krypta.
Jo muun muassa Deceptionissa ja Deadly Alliancessa nähty Krypt-kauppa tekee paluun. Siitä voi ostaa virtuaalirahalla erilaista bonusmateriaalia peliin. Bonusmateriaalit vaihtelevat uusista vaatteista maalauksiin ja tikku-ukko luonnoksista uusiin lopetusliikkeisiin.
Kauppaan on ohjelmoitu satunnaisesti käynnistyvä huutopila, jossa kauppaa satunnaisesti selatessa näyttöön hyppää Tarkatan-peikoksi oletettu hirviö. Useat pelaajat ovat vaatineet pilan poistamista pelistä. Pila on mahdollisesti muodostunut aiempien Mortal Kombat-pelien Kryptien huhuista, joissa mm. Väitettiin samantyyppisen pilan käynnistyvän Deadly Alliance-osan Kryptassa.
Pallopalapeli

Pallopalapeli on nimensä mukaisesti pallonmuotoinen palapeli. Sen palat ovat kaarevia, joten palojen yhteen liittäminen sujuu helposti. Palapelipallo on myös Wikipedian logona.
Valmistajat.
Pallopalapelejä valmistaa mm. Ravensburger. Ravensburger on tullut tunnetuksi pääosin lauta- ja palapelivalmistajana. 
Kuva-aiheet.
Perinteisin pallopalapelin kuva on maapallo. Siitä on tehty muun muassa tavallinen kartta-, antiikkinen, lasten sekä eläin- ja kasvillisuusvyöhykeversio. Myynnissä on esimerkiksi Tokio Hotel-, Hello Kitty -, Twiligt-, Avatar- ja Autot-aiheisia palloja. Myös High School Musicalilla, Simpsoneilla, FC Bayer Munchenillä, Sheepworld-lampailla, Disneyn hahmoilla ja Pokémoneilla on omat pallonsa. Aikuisille on suunnattu omat aiheet, kuten taidemaalaukset, nähtävyydet ja horoskooppimerkit. Jouluteemaan on valmistettu pienempiä palloja, jotta ne voi ripustaa kuusen oksille. Pääsiäiseksi on tarjolla pääsiäismunan mallisia pallopalapelejä lampaiden ja kukkien kuvilla. 
Pallopalapelien koot.
Myynnissä olevien pallopalapelien koot ja palojen määrät vaihtelevat 24 palasta 960 palaan. Lapsille suunnatuissa palloissa palat ovat suuremman kokoisia kuin aikuisille suunnitelluissa. Suositusiät vaihtelevat neljästä ikävuodesta ylöspäin.
Esimerkkejä pallopalapelien koista:
Koonti.
Pallopalapelin mukana tulevat koontiohjeet ja kuva valmiista pallosta. Kokoamisen voi aloittaa pohjasta edeten kohti yläreunaa. Jokainen pala on numeroitu, joten kuvan sijaan palapelin voi vaihtoehtoisesti koota myös palojen takapuolella olevien numeroiden avulla. Numeroiden alapuolella on nuoli, joka kertoo, mihin suuntaan seuraava pala tulee. Kun pallo alkaa vähitellen muodostua, sen voi asettaa pakkauksen mukana tulevan jalustan päälle. Pallon voi viimeistellä joko laittamalla viisi viimeistä valmiiksi koottua palaa kerralla tai asettamalla viimeisen palan kaltevassa kulmassa.
Muuta.
Muita tuotteita.
Ravensburger on suunnitellut pallojen kanssa samalla periaatteella koottavia kolmiulotteisia palapelejä, kuten pyramideja ja sydämiä. Pyramideissa on saatavilla esimerkiksi Egypti- ja vedenalaisaiheisia palapelejä. Sydämissä puolestaan on muun muassa kissoja, delfiinejä ja keijuja. Toy Story 3 -elokuvan myötä julkaistiin pallopalapelin ideaa mukaileva lelualus jalustoineen. Lumiukko-pallopalapelin mukana tulevat esimerkiksi kaulahuivi, hattu, hanskat ja porkkananenä.
Tarvikkeita.
Pallopalapelipakkauksien mukana tulee usein jalusta pallolle, sydänpakkauksissa puolestaan ripustusnaru. Palloihin voi ostaa erikseen magneettikiinnittimiä, joiden avulla pallon voi ripustaa kattoon roikkumaan. Myynnissä on valaistuja jalustoja. Karttapalloihin on tarjolla myös telineitä, joissa palloa voi pyörittää.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952 – miesten säilän joukkuekilpailu

Helsingin olympiakisojen miesten säilämiekkailun joukkuekilpailuun osallistui 19 joukkuetta ja 95 urheilijaa. Kilpailupäivät olivat 29.–30. heinäkuuta. Unkari kukisti finaalissa niukasti Italian otteluvoitoin 8-7. Viimeistä kamppailua ei enää tarvinnut käydä, koska Unkari olisi joka tapauksessa voittanut kamppailun pistoilla. Pronssin ratkaisseessa ottelussa Ranska kukisti Yhdysvallat 8-6.
1. kierros.
Jokaisesta ryhmästä kaksi parasta jatkoon. 
1. ryhmä
2. ryhmä
3. ryhmä
4. ryhmä
5. ryhmä
6. ryhmä
2. kierros.
Jokaisesta ryhmästä kaksi parasta välieriin.
1. ryhmä
2. ryhmä
3. ryhmä
4. ryhmä
Välierät.
Kummastakin ryhmästä kaksi parasta loppukilpailuun.
1. ryhmä
2. ryhmä
Pykriitti

Pykriitti on puukuiduista, kuten sahanpuruista ja/tai selluloosasta, kuten paperi (~14 paino-%) sekä jäästä (~86 paino-%) valmistettu komposiittimateriaali. 
Pykriitti on tavallista jäätä kovempaa eikä pirstoudu yhtä helposti siihen kohdistetusta iskusta. Pykriitin pienen lämmönjohtavuuden vuoksi se on hitaasti sulavaa. Pykriittiä voidaan muokata haluttuun muotoon ennen jäädytystä. Jäätyessään pykriitti laajenee. Yli –15 °C lämpötilassa pykriitti vajoaa oman painonsa alla.
Nimensä pykriitti on saanut brittiläisen keksijän Geoffrey Pyken mukaan. Pyke ideoi toisen maailmansodan aikana valtavaa, pykriitistä valmistettua Habakkuk -lentotukialusta. Idean mukaan alusta olisi sen valtavan koon ja pykriitin ominaisuuksien vuoksi ollut hankala upottaa. Prototyyppi rakennettiin vuonna 1943 – varsinaista alusta ei koskaan käytetty.
Alankomaalaisen Eindhovenin teknillisen yliopiston tutkijat ja opiskelijat rakensivat talvella 2013–2014 Pohjois-Karjalan Juuan kuntaan pykriitistä siihen saakka maailman suurimman jääkupolin. Kupoli liittyi hankkeeseen, jossa tutkittiin pykriitin käyttöä rakentamisessa. Rakennelma oli läpimitaltaan 30 metriä ja korkeudeltaan 10 metriä. Valmistukseen käytettiin kookasta ilmatäytteistä muottia. Seuraavana talvena hanke sai jatkoa, kun pykriitistä rakennettiin Barcelonan Sagrada Família -katedraalin torneja jäljitteleviä pykriittitorneja.