tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mottitalkoot

Mottitalkoot oli jatkosodan aikana talkootyönä toteutettu vapaaehtoinen polttopuunkorjuukampanja. Nimi tulee puun tilavuusyksiköstä motista. Toistuvien mottitalkoiden alkusysäyksenä olivat laskiaistiistaina 1942 järjestetyt "laskiaistalkoot". Niiden tarkoituksena oli helpottaa esimerkiksi invalidien, sotaleskien ja muiden "vähäväkisten" talouksien sotaoloissa kokemaa polttopuupulaa. Mottitalkoista tuli tunnetuimpia jatkosodan kuluessa järjestetyistä talkookampanjoista.
Syksyllä 1942 käynnistettiin ensimmäinen Suurtalkoot ry:n organisoima mottitalkoovuosi tunnuksella "Motti mieheen".
Ensimmäisten näin organisoitujen talkoiden tulos oli kotirintaman osalta 1 047 844 pinokuutiometriä ja
rintamalla hakatut motit mukaan laskien 1,2 miljoonaa pinokuutiometriä. Talkoiden rinnalle tuli vuonna 1943
myös hakkuuvelvoite "kansanhakkuiden" nimellä.
Suorituksesta mottitalkoissa sai todistuksen ja tietyn mottimäärän saavuttamisesta vastaavan mottikirvesmerkin. Merkkejä oli eritasoisia: "rautakirveeseen" oikeutti jo yksi motti, "hopeakirves" edellytti neljän ja "kultakirves" 16:n motin hakkaamista. Talkoiden aikana 160 osallistujaa hakkasi "mestarikirveeseen" oikeuttaneet vähintään sata mottia. Vuonna 1943 kauhajokinen Lauri Ranta hakkasi ennätysmäärän 618 mottia alle kahdessa kuukaudessa.
Lähteet.
Viitteet.
Sagojogan ministeri

Sagojogan ministeri ("Ságojoga ministtar") on suomensaamelainen Paul-Anders Simman käsikirjoittama ja ohjaama, vuonna 1997 ensi-iltansa saanut suomalais-ruotsalais-norjalainen komediaelokuva, jonka tapahtuvat sijoittuvat Lapin saamelaisalueelle. Elokuva on toinen pitkä pohjoissaamenkielinen näytelmäelokuva Nils Gaupin vuonna 1987 ohjaaman "Tiennäyttäjän" jälkeen.
Elokuva kertoo toisen maailmansodan loppuhetkistä pienessä saamelaiskylässä saksalaisten vetäytyessä Suomen Lapista. Vankikarkuri (Erik Kiviniemi) asettuu kylään ja salatakseen todellisen henkilöllisyytensä alkaa väittää olevansa Suomen hallituksen ministeri, joka on tullut toteuttamaan maiden uusjakoa.
Elokuva palkittiin parhaasta lavastuksesta ja parhaasta puvustuksesta Jussi-palkinnolla vuonna 1998.
Terttu Eskelinen

Terttu Asteri Elo, kirjailijanimi Terttu Eskelinen (28. kesäkuuta 1920 Koivisto Vpl – toukokuussa 2009) oli suomalainen kirjailija ja suomentaja.
Eskelinen kävi viisi luokkaa yhteiskoulua ja Linnalan kauppakoulun Viipurissa. Hän työskenteli toimistoapulaisena ja "Kouvolan Sanomien" oikolukijana.
Teoksia.
Nimellä "Terttu Eskelinen":
Suomennoksia.
Nimellä "Terttu Elo":
Haumea (jumalatar)

Haumea on hedelmällisyyden ja synnytyksen jumalatar havaijilaisessa mytologiassa. Haumea on Pelen, Kāne Milohain, Kā-moho-aliʻin, Nāmakaokaha'in, Kapon ja Hiʻiakaikapolion äiti. Haumea oli voimakas jumalatar ja loi useita olentoja. Kaulu surmasi lopulta hänet.
Kansainvälinen tähtitieteellinen unioni (IAU) antoi viidennelle löydetylle aurinkokuntamme kääpiöplaneetalle Haumealle nimen Haumea-jumalattaren mukaan. Planeetan kahdelle kuulle annettiin nimet Haumean tyttärien Hi'iakan ja Nāmakaokaha'in mukaan.
Haumeaa ei pidä sekoittaa maorien Haumiaan (toiselta nimeltään Haumia-tiketike), joka on luonnonvaraisten kasvien ja marjojen jumala.
Hannes Hako

Karl Johannes Hako (ent. "Flinck"; 16. toukokuuta 1893 Turku – 16. syyskuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Vaiheikkaan uransa varrella hän työskenteli useissa teattereissa eri puolilla Suomea. Hakon roolitehtävät olivat usein koomisia.
Ura.
Hannes Hakon vanhemmat olivat vaatturi Karl Viktor Flinck ja Ida Karoliina Vikström. Hän oli Turun lyseon oppilaana 1906–1908. Sittemmin hän opiskeli taiteita Turun piirustuskoulussa, ja toimi samaan aikaan Rafael Pihlajan apuna teiniteatterin lavastustehtävissä ja näyttelijänä. Hakon teatteriammattilaisen ura alkoi turkulaisessa puoliammattimaisessa Casino Operetissa näytäntökaudella 1915–1916. Sen jälkeen hän muutti Kaakkois-Suomen vireään teatterikaupunkiin Viipuriin ja näytteli Suomalaisen Maaseututeatterin riveissä kaudella 1916–1917. Seuraavan kauden hän näytteli helsinkiläisellä Kansan Näyttämöllä. Hakon ura jatkui Turun Suomalaisessa Teatterissa 1918–1925 ja edelleen Turun Työväen Teatterissa 1925–1926. Sen jälkeen hän siirtyi Porin Näyttämölle 1926–1929 ja palasi Turkuun kaudeksi 1929–1930.
Hako jatkoi teatteriuraansa johtajan tehtävissä Oulun Näyttämöllä vuosina 1931–1933 ja Lahden Teatterissa 1933–1935. Kaudella 1937–1938 hän työskenteli näyttelijänä Helsingin Kansanteatterissa. Lisäksi Hako näytteli Iloisessa Teatterissa, useilla kiertueilla ja SF:n palveluksessa.
Hakon näyttämötehtäviä olivat muun muassa Pastori Jussilainen, Salomon Harju (näytelmässä "Olenko minä tullut haaremiin") ja "Seitsemän veljeksen" Juhani. "Nummisuutareissa" hän näytteli vuosien varrella useita rooleja. Hakon elokuvaroolit olivat lähinnä sivuosia ja avustajatason tehtäviä.
Hannes Hako oli naimisissa vuosina 1927–1939 näyttelijä Maikki Sälehovin kanssa. Heidän poikansa oli kansanrunoustutkija, suomen kielen lehtori Matti Hako (1927–2014) ja pojanpoikansa käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja Pekka Hako (s. 1957).
Lars Hjalmarsson Dahl

Lars Hjalmarsson Dahl (26. heinäkuuta 1920 Helsinki – 2. tammikuuta 1998 Tukholma) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja kääntäjä.
Dahl teki työtä toimittajana, avustajana ja kirjallisuusarvostelijana lehdille ja myös Yleisradiolle. Dahl asui vuodesta 1949 lähtien Tukholmassa. Hän toimi Tukholmassa metsäteollisuuden palveluksessa ja hallinnollisena virkailijana.
Dahlin vanhemmat olivat kirjailija Hjalmar Dahl ja Toini Sofia Castren. Dahlin toinen puoliso oli Birgit Anna Maria Dahl (o.s. Wictorin; 1922–1995). Heidät on molemmat haudattu Tukholmaan Skogskyrkogårdenin muistolehtoon.
Vilho Päivärinta

Vilho Päivärinta (20. heinäkuuta 1920 Imatra – 6. helmikuuta 1985) oli suomalainen lastenkirjailija.
Päivärinnan kirja "Oskari" palkittiin Imatran kaupungin lapsen vuoden kirjoituskilpailussa 1979.
Päivärinnan vanhemmat olivat räätäli Oskari Päivärinta ja Rosa Maria (o.s. Sikiö). Puoliso oli Toini Elina (o.s. Lehtola) vuodesta 1943. Päivärinta työskenteli työnjohtajana ja lehtiavustajana.
Kiurunkulma

Kiurunkulma on suomalainen televisiosarja vuosilta 1966–1969. Sarjan teki Yle TV2:n teatteritoimitus. Sitä käsikirjoitti Liisa Vuoristo ja ohjauksesta vastasivat Eila Arjoma ja Antero Nurminen.
"Kiurunkulma" on tyypiltään lähinnä journalistinen. Se tarjosi vastapainoa aikansa konservatiivisille perhesarjoille ja pyrki kritisoimaan äärivanhoillisia arvoja. Fiktiivinen Kiurunkulman kylä sijaitsee jossakin Keski-Suomessa, alueella, jossa lestadiolaisuus vaikuttaa vahvasti ihmisten elämään. Sarjan aiheita ovat muun muassa keskioluen vapauttaminen, kehitysvammaisten hoito, abortti, keinomunuaishoito, lapamatovitsaus ja Koulutelevisiosta lestadiolaisalueilla kehkeytynyt kiista.
Vuoden 1969 alussa "Kiurunkulma" siirrettiin tuolloin vain Etelä-Suomen kattaneesta kakkosverkosta koko Suomessa näkyneen television ykkösverkon maanantai-illan ohjelmistoon yhdessä muiden kakkosverkon suosikkisarjojen kuten "Heikki ja Kaija" ja keskusteluohjelma "Lähimmäinen" kanssa. Jo sitä ennen "Kiurunkulman" jaksoja oli näytetty kesäuusintoina ykkösverkon puolella.
Yleisradion sisäinen raportti "Sarjafilmien maailmat" (Otavan Delfiinikirjat, 1970) nosti "Kiurunkulman" hyväksi esimerkiksi tuolloin ihanteena pidetystä informatiivisesta ohjelmapolitiikasta: sarjan kautta ”avautui näkökulmia maaseudun proletariaatin ongelmiin, sillä sarja otti aineksensa suomalaisen yhteiskunnan todellisuudesta ja pyrki asettamaan niitä laajempiin yhteiskunnallisiin kehyksiin”. Myös "Helsingin Sanomien" nuori tv-kriitikko Jukka Kajava kehui sarjaa monessa kirjoituksessaan.
Stefan Erixon

Stefan Erixon (s. 1. joulukuuta 1977) on ruotsalainen jääpalloilija, joka edustaa Ruotsin eliittisarjan Hammarby IF:ää. 
Stefan Erixon aloitti Gamleby IF:ssä, siirtyi sitten IFK Motalaan, jossa pelasi kuusi kautta. Kaudesta 2002 lähtien Erixon on ollut käytännössä Hammarbyn pelaaja. Hän kävi kaudella 2007-2008 ja syksyn 2008 Zorkissa Krasnogorskissa, jossa saavutti joukkueessaan Venäjän mestaruushopeaa. Ruotsin mestaruuksia Erixon on saavuttanut Hammarbyssä kaksi kertaa eli vuosina 2010 ja 2013.
Maajoukkueuransa Erixon päätti vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen. Hän ilmoitti syksyllä 2013, ettei ole enää käytettävissä maajoukkueessa. 
Daniel Mossberg on edustanut Ruotsia maajoukkueessa vuodesta 2001 lähtien. Hänellä on vuoden 2013 MM-kisojen jälkeen kaikkiaan 114 maaottelua. MM-kisoihin hän osallistunut 11 kertaa, joissa hän on saavuttanut viisi maailmanmestaruutta ja pelannut 75 MM-ottelua.
Siviiliammatiltaan Stefan Erixon on poliisi. 
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Reino Lindroos

Reino Markus Lindroos (6. marraskuuta 1913 Vaasa – 12. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen juristi ja varatuomari. Hän oli Tampereen kaupunginsihteeri 1955–1965, apulaisoikeuskansleri 1965–1971, oikeusministeriön kansliapäällikkö 1971 ja valtioneuvoston kanslian kansliapäällikkö 1971–1976.
Lindroos oli Suur-Helsingin Osuuspankin johtokunnan jäsen vuodesta 1968 ja puheenjohtaja vuodesta 1974. Hän kuului Tampereen Teatterin johtokuntaan ja oli Helsingissä Intimiteatterin johtokunnan puheenjohtaja. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuoden 1962 vaaleissa.
Naripuukasvit

Naripuukasvit (Putranjivaceae) on pieni kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa. Heimon suomeksi nimettyjä edustajia ovat naripuut ("Putranjiva") ja rypälepuu ("Drypetes usambarica").
Ulkonäkö ja koko.
Naripuukasvit ovat puita tai pensaita, joiden toissijainen aineenvaihdunta tuottaa eräitä triterpeenejä, glukosinolaatteja ja biflavonyylejä. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat usein melko nahkeita, korvakkeellisia, vinotyvisiä ja harmahtaviksi kuivuvia. Niissä on usein pippurin tai retiisin tapainen maku niiden sisältämien sinappiöljyjen vuoksi. Kasvit ovat kaksikotisia; yksineuvoiset hede- ja emikukat sijaitsevat eri yksilöissä. Kukat sijaitsevat ryhmissä ja ovat terättömiä tai terälehtiä on 4–7, tavallisesti neljä tai viisi. Hedekukissa on tavallisesti 3–20 hedettä, joskus enemmänkin. Mesiäinen on tai puuttuu. Emikukissa on tavallisesti joutoheteitä. Sikiäin on yhdislehtinen, 1–9 emilehden muodostama. Luotit ovat kookkaita, usein läppämäisiä, kaksiosaisia ja nauhamaisia. Siemenaiheet ovat tavallisesti kaksikalvoisia, vain "Drypetes macrostigma" -lajilla yksikalvoisia. Hedelmä on luumarja, jonka päässä läppämäiset luotit ovat usein jäljellä. Siemenessä on runsas endospermi eli ravintovarasto.
Levinneisyys.
Naripuukasvit ovat levinneet tropiikkiin, erityisesti Afrikkaan ja Malaijien saaristoon.
Luokittelu.
Heimo koostuu neljästä suvusta ja 210 lajista, joista 200 kuuluu rypälepuihin ("Drypetes"). Muut suvut ovat "Lingelsheimia", naripuut ("Putranjiva") ja "Sibangea". Heimon läheisin sukulainen on Lophopyxidaceae.
Aikaisemmin naripuukasvit on tavallisesti sisällytetty tyräkkikasveihin (Euphorbiaceae), joista ne eroavat muun muassa kemialtaan, alkioltaan ja hedelmiltään. Glukosinolaatteja esiintyy erityisesti Brassicales-lahkossa, joille naripuukasvit eivät kuitenkaan ole sukua.
HMS Näcken (Näk)

HMS Näcken (runkonumero Näk) oli Ruotsin laivaston Näcken-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Kockumsilta Karlskronavarvetilta, missä köli laskettiin vuonna 1976. Alus laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1978 ja liitettiin laivastoon 25. huhtikuuta 1980.
Palvelus.
Alusta pidennettiin 1988 noin kahdeksalla metrillä, jotta siihen saatiin asennettua kaksi United Stirling Type V4-275 -suljetunkierronjärjestelmää. Ilmasta riippumaton voimanlähde mahdollisti yhtäjaksoisen sukellusajan pidentämisen kahteen viikkoon.
Alus poistettiin palveluksesta helmikuussa 2001. Se vuokrattiin vielä samana vuonna Tanskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KDM Kronborg". Alus palautettiin 2005, jonka jälkeen se on ollut maalialuksena Karlskronassa.
Ilovaisk

Ilovaisk () on Itä-Ukrainan Donetskin alueen H'artsyzkin kaupunkipiirissä, linnuntietä noin 29 kilometriä aluekeskus Donetskin itäkaakkoon sijaitseva kaupunki ja merkittävä Ukrainan rautateiden risteysasemana Donetskin itäpuolella.
Ilovaisk on syntynyt 23. joulukuuta 1869 avatun, alkujaan pienen, linjan Kursk-Harkova-Azov (Asovanmeri) rautatien risteysaseman numero 17 paikalle. Asema nimettiin seudun suurmaanomistajan I. H. Ilovaiskin mukaan. 1920-luvun alkupuolelle tultaessa Ilovaiskin asema ja ympäröivä kylä oli kasvanut. Kehitys sai pontta alueelle 1880- ja 1890- luvulla perustetuista hiilikaivoksista ja tehtaista, joiden seurauksena rakennettiin uusia raiteita ja aseman merkitys kasvoi rahtiliikenteessä, kuten hiilen, viljan ja rakennustarvikkeiden kuljetuksessa. Vuonna 1903 kylässä asui 943 henkeä, joista noin 300 oli rautatieläisiä. Kaupungin aseman paikkakunta sai vuonna 1938.
Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan Ilovaiskissa oli vuoden 2013 alussa 15 949 asukasta. Asukasluku on pienentynyt neuvostovuosista, sillä esimerkiksi vuonna 1970 asukkaita oli noin 20 200.
Ahmed Hussein

Ahmed Hussein on somalialainen jääpalloilija, joka pelaa Somalian jääpallomaajoukkueessa. Hussein on edustanut maataan jääpallon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2014 ja 2015. Joukkueen ensimmäisistä maailmanmestaruuskilpailuista tehtiin myös elokuva "Trevlig folk", jossa Hussein esiintyy.
Hussein asuu Ruotsin Borlängessä, jonne hän muutti Somaliasta 14-vuotiaana vuonna 2008.
Säkenepuukasvit

Säkenepuukasvit (Caryocaraceae) on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Säkenepuukasvit ovat puita tai pensaita, joilla on vastakkainen tai kierteinen lehtiasento. Lehdet ovat kolmilehdykkäisiä, lehdykät enemmän tai vähemmän nivelikkäitä, tavallisesti sahalaitaisia. Lehdet ja lehdykät ovat korvakkeellisia. Kukinnot ovat varsipäätteisiä ja terttumaisia. Kukkaperät ovat nivelikkäitä, kukat kookkaita, yli viiden senttimetrin levyisiä. Terälehdet ovat alhaalta yhteenkasvaneita tai muodostavat karisevan kalyptran. Heteitä on paljon, ja ne ovat tyvestään yhtyneitä ja kiinnittyvät teriöön. Palhot ovat hyvin pitkiä, kärjestään nystyjen tai rakkojen peittämiä; ponnet kiinnittyvät niihin tyvestään. Sisimmät heteet ovat muuttuneet toimimattomiksi joutoheteiksi, joiden juurella on toisinaan mesiäinen. Yhdislehtinen sikiäin voi olla jopa 20 emilehden muodostama ja siinä on pohjaistukat, joissa on yksi siemenaihe kutakin emilehteä kohti. Hedelmä on luumarja, jonka kivi hajoaa yksisiemenisiksi osiksi. Siemen on munuaisenmuotoinen ja siinä on suuri arpi (hilum). Siemenkuoressa on toisinaan tuuletussolukkoa eli aerenkyymiä. Hedelmiä käytetään kalamyrkkyinä. Säkenepuukasvit ovat lepakkopölytteisiä.
Levinneisyys.
Säkenepuukasvit ovat trooppisen Amerikan ja erityisesti Amazonin alueen lajeja.
Luokittelu.
Heimossa on kaksi sukua ja 27 lajia, joista 18 kuuluu sukuun "Anthodiscus". Toinen suku on säkenepuut ("Caryocar"). Suvut lienevät kehittyneet erilleen noin 56 miljoonaa vuotta sitten. Aikaisemmin heimoa on pidetty teekasvien (Theaceae) sukulaisena.
Mackennan kulta

Mackennan kulta ("Mackenna's Gold") on yhdysvaltalainen lännenelokuva vuodelta 1969, jonka on ohjannut J. Lee Thompson. 
Elokuvan pääosia näyttelevät Gregory Peck, Telly Savalas, Omar Sharif ja Camilla Sparv. Tunnusmelodian laulaa José Feliciano 
Vastaanotto.
Pertti Avola kirjoittaa arviossaan että 1960-1970-luvuilla yritettiin spagettiwesternien haasteeseen vastata spektaakkeleilla, joista tätä hän pitää hyvänä esimerkkinä. Elokuva perustuu Heck Allenin salanimellä Will Henry kirjoittamaan samannimiseen lännenromaaniin, josta laadittu yksinkertainen tarina paisuu Avolan mukaan jopa naurettaviin mittoihin. Thompsonin ansiosta kyhäelmä pysyy koossa, ja Avolan mielestä se on kuitenkin kiinnostava esimerkki eräästä lännenelokuvien vaiheesta. Quincy Jonesin musiikkia hän pitää nautittavana.
Évlalo

Évlalo (; ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Tópeiroksen kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kylän väkiluku on 922 (vuonna 2011). Évlalo on Tópeiroksen kunnan kuntakeskus.
Évlalo sijaitsee Néstos-joen suistoalueella noin 18 kilometriä Xánthista lounaaseen. Se muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ευλάλου, "Dimotikí Koinótita Evlálou"), johon kuuluvat varsinaisen Évlalon kylän lisäksi Dékarcho, Iliokéntima, Kremastí, Kýrnos, Mikrochóri, Orfanó ja Palaió Ólvio. Koko yhdyskunnan väkiluku on 4 985.
Gáios

Gáios () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Paxóksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Paxoín kuntaan, Korfun alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 498 (vuonna 2011). Gáios on Paxoín saarten pääkylä ja Paxoín kunnan kuntakeskus.
Gáios sijaitsee Páxoksen saaren itärannikolla luonnonsataman äärellä. Aivan kylän edustalla on Ágios Nikólaoksen saari. Kylä on saaren suurin asutus ja pääsatama. Se on nimetty saarella saarnanneen apostoli Gaioksen mukaan.
Gáios muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γαΐου, "Dimotikí Koinótita Gaḯou"), johon kuuluvat varsinaisen Gáioksen kylän lisäksi Bogdanátika, Ieromónachos, Katsimátika, Makrátika, Oziás, Panagía, Velianitátika ja Vlachopoulátika sekä Antípaxoksen saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 196.
Geniséa

Geniséa () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Ávdiran kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Vistonídan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ávdiran kunnan Vistonídan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 473 (vuonna 2011). Geniséa on Ávdiran kunnan kuntakeskus.
Geniséa sijaitsee noin 10 kilometriä Xánthista kaakkoon. Kylän osmanivallan aikainen nimimuoto oli "Yenidje" (tai "Yenidze"). Se tunnettiin tuolloin erityisesti tupakanviljelystä. Geniséa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Γενισέας, "Dimotikí Koinótita Geniséas"), johon kuuluu varsinaisen Geniséan kylän lisäksi Vafaíika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 185.
Katoméri

Katoméri (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Meganísin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Meganísin kuntaan, Lefkaksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Κατωμερίου, "Topikí Koinótita Katomeríou"). Kylän väkiluku on 455 (vuonna 2011). Katoméri on Meganísin saaren pääkylä ja Meganísin kunnan kuntakeskus.
Katoméri sijaitsee sisämaassa Meganísin saaren itäosassa. Se on saaren suurin asutus. Sieltä on matkaa rannalle Vathýn kylään vajaa kilometri ja saaren pääsatamaan Spartochórin kylään noin kolme kilometriä. Kylä on rakennuskannaltaan ja ilmapiiriltään hyvin perinteinen.
Sérifos (kylä)

Sérifos () eli Chóra (Χώρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sérifoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sérifoksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 364 (vuonna 2011). Sérifos on Sérifoksen saaren pääkylä ja Sérifoksen kunnan kuntakeskus.
Sérifoksen kylä sijaitsee sisämaassa noin viisi kilometriä saaren kaakkoisrannikolla sijaitsevasta Livádin satamakylästä. Se sijaitsee samalla kukkulalla, jossa antiikin aikana sijaitsi Serifoksen poliksen eli kaupunkivaltion kaupunkikeskus.
Kylän rakennuskanta koostuu tyypillisistä valkoisista kykladisista taloista. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Pyhän Konstantinuksen ("Ágios Konstantínos"), Pyhän Athanasioksen ("Ágios Athanásios") ja Pyhän Eleutherioksen ("Ágios Elefthérios") kirkot sekä venetsialaisaikaisen linnan rauniot. Kylässä toimii myös Sérifoksen arkeologinen museo.
Smínthi

Smínthi () on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Mýkin kuntaan, Xánthin alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Mýkin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Mýkin kunnan Mýkin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 277 (vuonna 2011). Smínthi on Mýkin kunnan kuntakeskus.
Smínthi sijaitsee Rodópivuoristossa jokien Kósynthos ja Megálo Réma yhtymäkohdassa noin 11 kilometriä Xánthista pohjoiseen.
Thásos (kaupunki)

Thásos () eli Liménas Thásou (, ”Thásoksen satama”) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Thásoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Thásoksen kuntaan, Thásoksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Kaupungin väkiluku on 3 234 (vuonna 2011). Thásos on Thásoksen saaren pääkaupunki ja Thásoksen kunnan kuntakeskus.
Thásoksen kaupunki sijaitsee Thásoksen saaren pohjoisrannikolla. Se on saaren pääsatama ja sieltä on yhteydet mannermaalle Keramotíin. Kaupunki on rakennettu saaren antiikin aikaisen pääkaupungin Thasoksen länsipuolelle ja sen alueella on paljon antiikin aikaisia raunioita, merkittävimpänä kaupungin agoran alue. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu myös muun muassa Thásoksen arkeologinen museo.
Thásos muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Θάσου, "Dimotikí Koinótita Thásou"), johon kuuluvat varsinaisen Thásoksen kaupungin lisäksi Glyfáda, Makryámmos ja Nistéri. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 240.
Vathý (Ithaka)

Vathý (; myös "Vathí") eli Ithaka () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ithakan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Ithakan kuntaan, Ithakan alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 920 (vuonna 2011). Vathý on Ithakan saaren pääkylä ja Ithakan kunnan kuntakeskus.
Vathý sijaitsee Ithakan saaren eteläisen osan pohjoisrannikolla luonnonsatamalahden pohjukassa. Se on saaren suurin asutus ja pääsatama. Kylän vanha rakennuskanta on peräisin venetsialaisvallan ajalta. Se kärsi suuria vaurioita vuoden 1953 maanjäristyksessä, mutta useimmat vanhat rakennukset korjattiin. Nykyisin kylän perinteinen rakennuskanta ja -tyyli on suojeltua. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa kirkot sekä Ithakan arkeologinen museo.
Vathý muodostaa myös laajemman Ithaka-nimisen kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ιθάκης, "Dimotikí Koinótita Ithákis"), johon kuuluvat Vathýn kylän lisäksi Aetóksen kylä sekä Ekhinadien saariryhmän saaret Arkoúdi, Átokos, Drakonéra, Karlonísi, Lazaréto, Mákri, Oxeía, Pontikós, Prováti ja Vromónas. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 936.
Carter Cruise

Carter Cruise (s. 24. huhtikuuta 1991 Atlanta, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen DJ ja entinen pornonäyttelijä. Vuonna 2015 hän voitti XBIZ Award -gaalassa sekä AVN Award -gaalassa vuoden tulokas -palkinnot. Lisäksi hän voitti myös "Paras naisnäyttelijä" -palkinnon vuoden 2015 AVN Awardseissa. Vuonna 2014 Cruise listattiin kärkisijalle "Men’s Mag Dailyn" 25 kuumimman pornonäyttelijän listalla. Pornonäyttelijän työn jälkeen Cruise on keskittynyt musiikkialan DJ:n työhön ja hänestä on tehty DJ-hahmo videopeliin .
Amy Ried

Amy Ried (s. 15. huhtikuuta 1985 Frankfurt, Saksan liittotasavalta) on saksalainen entinen pornonäyttelijä. Hän aloitti pornonäyttelijänä vuonna 2005. AVN-palkintoja hän voitti urallaan kolme kappaletta. Hän on esiintynyt myös "Penthousen" sivuilla.
Guy Moussi

Guy Moussi (s. 23. tammikuuta 1985 Bondy) on ranskalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttäpelaaja.
Ammattilaisura.
Moussi aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa Angers SCO:ssa, jossa hän vuosina 2004–2008 pelasi 50 ottelua Ligue 2:ssa ja 43 ottelua Championnat Nationalissa. Kesällä 2008 Moussi siirtyi Nottingham Forestiin, jossa hän pelasi seitsemän kautta ja yhteensä 136 ottelua Englannin mestaruussarjassa. Kaudella 2013–2014 Moussi kävi myös lainalla saman sarjan Millwallissa. 
Marraskuussa 2014 Moussi siirtyi niin ikään Mestaruussarjassa pelaavaan Birmingham Cityyn. Seura ei tarjonnut jatkoa tammikuussa 2015 päättyneeseen sopimukseen. Helmikuussa Moussi siirtyi Suomeen, Veikkausliigassa pelaavaan HJK:hon, kauden 2015 kattavalla sopimuksella.
Moussi lopetti pelaajaransa kauden 2015 päätteeksi.
KNM Kobben (S318)

KNM Kobben (runkonumero S318) oli Norjan laivaston Kobben-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 9. joulukuuta 1963. Se laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1964 ja valmistui 15. elokuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja luovutettiin 2003 Puolalle varaosiksi.
KNM Utvær (S303, 1965)

KNM Utvær (runkonumero S303) oli Norjan laivaston Kobben-luokka sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 24. maaliskuuta 1965. Se laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1965 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 1. joulukuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1989 Tanskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KDM Tumleren".
Aukanjärvi

Aukanjärvi on Pirkanmaalla Punkalaitumella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueen Punkalaitumenjoen valuma-alueella.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 7,0 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 3,8 kilometriä pitkä Luojunsuonoja, joka laskee Nientenojan kautta Punkalaitumenjokeen.
Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsirannat päättyvät suometsään. Rantoja ei ole rakennettu eikä sinne johda teitä.
Historia.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1856 järven nimi kirjoitettiin "Aukkajärvi".
Kuulammi

Kuulammi on Pirkanmaalla Urjalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueen Punkalaitumenjoen valuma-alueella.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,5 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 2,8 kilometriä pitkä Kuulamminoja, joka yhtyy Punkalaitumenjokeen laskevaan Rekiojaan.
Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven itä- ja koillisosassa on suorantoja. Järven länsirannalla on runsaasti loma-asuntoja, joihin johtaa teitä Urjalasta.
Venäjänlammi

Venäjänlammi on Kanta-Hämeessä Humppilan Venäjällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueen Punkalaitumenjoen valuma-alueella.
Maantiede.
Soikion muotoisen järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja sen halkaisija on 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa Myllyoja, joka yhtyy alempana Jalasjokeen.
Järven rantaviiva on 0,55 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin hiekkaharjun kangasmaastoa, joka rajutuu alhaalla suohon ja peltoon. Harjunpuoleisella rannalla on uimaranta.
Virkistys.
Humppila rakennutti Venäjänlammille kaupungin uimarannan ja sijoitti sinne hyppytornin.
Hu Die

Hu Die (, 1907-1989) oli kiinalainen 1900-luvun alkupuolella uransa tehnyt näyttelijä. Hän oli mykkäelokuvan ja varhaisen äänielokuvan ajan ehkäpä tunnetuin näyttelijätär kiinassa. Hu Die teki elokuvia, kunnes hän jäi eläkkeelle 1960-luvulla ja asettui Kanadaan.
Elämäkerta.
Hu Dien alkuperäinen nimi oli Hu Ruihua, Die oli perhosta tarkoittanut salanimi, jollaisia näyttelijät käyttivät tuona aikana usein. Hänen isänsä ori korkea-arvoinen rautatietullivirkailija ja perhe muutti usein kotikaupungistaan Shanghaista muualle. Hu oppi tätä kautta puhumaan useita kiinan kielen murteista. Hu Die liittyi Zhonghuan elokuva-aketmiaan vuonna 1924 ja esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan "Victory" seuraavana vuonna. Tällä uransa alkuajalla hän esitti sekaisin nykyaikaisia rooleja, kuten vaimoa ja elokuvatähteä, sekä myyttisiä tai historiallisia hahmoja kuten Meng Jiangnüa ja Zhu Yingtaita. Vuonna 1928 hän solmi sopimuksen Mingxing-elokuvayhtiön kanssa.
Vuonna 1931 Hu Dien näytteli Shanghain elokuvateollisuuden ensimmäisessä osittain äänellisessä elokuvassa "The Singing Girl Red Peony". 1934 hän esitti puolestaan kaksosien roolia elokuvassa "Twin Sisters", jota on pidetty hänen parhaana roolisuorituksenaan. Vuotta aiemmin vuonna 1933 hän oli saanut Oscaria hieman vastaavan tittelin elokuvakuningatar ("ying hou"), jonka valitsivat tuolloin suositun "Mingxing Daily"-lehden lukijat. Äänestyksessä Hu Die voitti kilpailijansa, Lianhua-elokuvayhtiön päätähden Ruan Lingyun. Vuonna 1935 Hu Die otti osaa Moskovan ja Berlinin kansainvälisille elokuvafestivaaleille edustaen kiinalaista elokuvateollisuutta.
Vuonna 1937 Hu Die pakeni Kiinan–Japanin sotaa Hongkongiin. 1940-luvun alkupuolella hänellä oli suhde Kiinan salaisen palvelun johtajiin kuuluneen Dai Lin kanssa ja suhde päättyi tämän kuoltua 1946. Ennen tätä Hu Die joutui pakenemaan Hongkongistakin Japanilaisten vallatessa alueen ja hän asettui Chongqingin kaupunkiin. Sodan jälkeen Hu Die jatkoi näyttelemistä 1960-luvulle saakka pyörittäen lyhyen aikaa myös omaa elokuvayhtiötään. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1967 ja asettui Kanadaan. Hän kuoli vuonna 1989. Uransa aikana hän esitti rooleja yli yhdeksässäkymmenessä elokuvassa.
KNM Uthaug (S304, 1965)

KNM Uthaug (runkonumero S304) oli Norjan laivaston Kobben-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 31. toukokuuta 1965. Se laskettiin vesille 8. lokakuuta 1965 ja valmistui vielä 16. helmikuuta 1966.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1990 Tanskalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KDM Sælen".
Google Pay Send

Google Pay Send, aiemmin nimellä Google Wallet, oli Googlen kehittämä mobiilimaksamispalvelu.
Historia.
Google Wallet julkaistiin 26. toukokuuta 2011. Sitä voi käyttää maksamiseen joillakin internetsivuilla, tietyissä Android- ja iOS-sovelluksissa ja monissa Googlen palveluissa. Mobiilisovelluksia voi käyttää rahan lähettämiseen ja NFC-maksamiseen Yhdysvalloissa. Google Wallet -saldoon lisätään rahaa luotto-, maksu -tai lahjakortilla.
Vuonna 2018 Android Payn ja Google Walletin ominaisuudet yhdistettiin Google Pay -palveluksi. Google Wallet -sovellus brändättiin uudelleen nimelle Google Pay Send. 9to5Googlen toimittaja Abner Li kuvaili Google Pay Sendiä välivaiheeksi siihen asti, kunnes Google Pay saa kaikki Google Walletin ominaisuudet. Erillinen Google Pay Send oli heinäkuussa 2019 käytössä vain Yhdysvalloissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Bille-luokka

Bille-luokka oli Tanskan laivaston kuuden 1946–1948 vesille lasketun torpedoveneen muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alusluokan suunnittelu alkoi jo vuonna 1942 ja sen piirustukset ja tarvittavat materiaalit olivat valmiina Euroopan sotatoimien loppuessa vuonna 1945. Luokan alukset luokiteltiin partioveneiksi 1952, jolloin niiden runkonumerot vaihdettiin P570-575. Ne modernisoitiin 1953–1955, jolloin torpedoputket korvattiin sukellusveneentorjunta-aseilla.
Ahvenuslammi (Urjala)

Ahvenuslammi on Pirkanmaalla Urjalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueen Punkalaitumenjoen valuma-alueella.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,9 hehtaaria ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 100 metriä. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 900 metriä pitkä Lamminoja, joka laskee Vehkajärveen.
Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin soistunutta moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Sikokankaan puolella on laoma-asuntoja, joiden luo johtaa tie Nuutajärven suunnalta. Punkalaitumen ja Urjalan välinen raja kulkee järven yli niin, että suurin osa järvestä kuuluu Urjalaan.
Viktorija Tutšašvili

Viktorija Tutšašvili (, s. 29. maaliskuuta 1981) on ukrainalainen lentopalloilija, joka edustaa salolaista LP Viestiä. Hänen kasvattajaseuransa on VC ISTU Kiova. Omaa sukua 2014 avioitunut Viktorija on Polištšuk.
Tutšašvili debytoi Suomen Mestaruusliigassa kaudella 2013-2014 pelaten salolaisjoukkueessa kaksi kautta ennen peliuransa lopettamista. Paluun kentille Tutšašvili teki kaudella 2016-2017 solmittuaan sopimuksen jälleen LP Viestin kanssa.
Tutšašvili on voittanut SM-kultaa 2014, 2015 2017,2019, 2021 ja SM-hopeaa 2018 sekä Suomen Cupin 2014 ja 2016. Lisäksi hänellä on Suomen Cupin hopeaa 2013.
Mestaruusliigan tähdistöön Tutšašvili on valittu 2014, 2015, 2017 ja 2019. Kuukauden pelaajaksi hänet on valittu Mestaruusliigassa helmikuussa 2014, lokakuussa 2014 ja helmikuussa 2015. 
Ennen Suomeen tuloaan hän pelasi mm. Romaniassa seitsemän kautta voittaen mestaruuden 2005 sekä hopeaa 2011 ja 2012.
Luettelo Saskatchewanin kunnista

Luettelo Saskatchewanin kunnista käsittää Kanadan provinssin Saskatchewanin kunnat. Kuntia on tällä hetkellä 786. Kunnat jaetaan kaupunki- ja maalaiskuntiin sekä Pohjois-Saskatchewanin erityiskuntiin. Kunnat ovat Saskatchewanin paikallishallinnon yksiköitä, jotka vastaavat tiettyjen palveluiden kuten koulujen ja terveydenhuollon tuottamisesta.
Kaupunkikunnat luokitellaan neljään eri tyyppiin, jotka ovat "city", "town", "village" ja "resort municipality". Maalaiskuntia on vain yhtä tyyppiä. Kunnan tyyppi määrittää sille kuuluvat tehtävät. Harvaan asutussa Pohjois-Saskatchewanissa on 24 kuntaa, joiden tehtäviä on kevennetty luomalla Pohjois-Saskatchewanin hallintopiiri joka tuottaa osan kuntien lakisääteisistä palveluista.
Saskatchewanissa on eniten kuntia väkilukuun suhteutettuna Kanadassa ja kuntien keskimääräinen asukasluku on selkeästi Kanadan pienin, mitä on kritisoitu kalliiksi ja tehottomaksi hallinnoksi ja aluesuunnitteluksi.
Kaupunkikunnat.
Saskatchewanissa on 462 kaupunkikuntaa. Kunnan tyyppi määräytyy sen asukasluvun mukaan, mutta kunnan täytyy itse anoa tyypin muutosta provinssin hallinnolta. Tyyppiin vaikuttaa myös kunnan talous ja palvelujen laajuus.
Maalaiskunnat.
Saskatchewanissa on 296 maalaiskuntaa.
Pohjoisen kunnat.
Provinssin harvaanasuttuun pohjoisosaan on muodostettu Pohjois-Saskatchewanin hallintopiiri, joka tuottaa osan alueen kunnallispalveluista. Hallintopiirin alueella asuu noin 37 000 ihmistä suunnilleen 45 asutuskeskuksessa. Näistä 24 on järjestäytynyt pohjoisen erityiskunniksi. Kuntia on kolmea eri tyyppiä:[ "northern town", "northern village" ja "northern hamlet". Asustuskeskus voi muodostaa kunnan, mikäli siellä asuu vähintään 50 ihmistä ja keskuksessa on vähintään 25 kiinteistöä.
Kattelus

Kattelus on vuoden 1997 Asuntomessujen pääalueeksi rakennettu asuinalue Raisiossa Kaanaan kaupunginosassa. Katteluksen eteläreunalla on Raisionlahdentie eli kantatie 40, länsipuolella peltoa ja niitä halkova Järvenoja joka myös erottaa Katteluksen pohjoispuolen Jaakkolan asuinalueesta, länsipuolella on Raisionlahti ja välissä Kaanaanrannan uusi asuinalue.
Ennen asuntomessualuetta paikalla oli kolme omakotitaloa, Kaanaan koulu ja päiväkoti, urheilukenttä sekä muutamia teitä. Kukkulavuorella sijaitsi asuntomessuja varten rakennettu suuri näkötorni, jonka yläosa muistutti linnunpesää. Torni kuitenkin tuhoutui tuhopoltossa toukokuussa 2012.
Vuonna 2007 Katteluksen alueella (asuntomessualue ja uusi Akselinpihan rivitaloalue) ja asuntomessualueen jälkeen rakennetulla Katteluksen ja Raisionlahden väliin jäävällä Kaananrannalla asui yhteensä noin 350 ihmistä. Asuntomessualueen pohjoispuolelle on rakenteilla 22 hehtaarin Katteluksenmetsän omakotitaloalue 50 talolle. Katteluksen heikkouksina on pidetty huonoa julkista liikennettä ja vähäisiä palveluita sekä Raisionlahdentien liikennemelua, jota tosin vähentävät meluvallit.
Asuntomessualue.
Pinta-alaltaan noin 18 hehtaarin asuntomessualueen asunto- ja aluesuunnittelu perustuu avoimeen arkkitehtikilpailuun, joka järjestettiin vuonna 1994. Kilpailuun osallistui 76 ehdotusta, ja voittajaksi valittiin raisiolaisen Pekka Mäen kilpailutyö ”Tikkua laudalla”. Kilpailutyössä rakennukset ja tontit levittäytyvät viuhkamaisina ja säteittäisinä kukkulan ympärille. Kilpailutyötä ei kuitenkaan toteutettu sellaisenaan, mutta perusrakenne pistokatuineen toteutui. Alueelle rakennettiin seitsemän kerrostaloa, 15 paritaloa ja 25 omakotitaloa. Alue muodostuu talokortteleista, joita reunustaa pihakatujen ja pihapiirien jäsentämät porttit ja aidat. Alueelle rakennettiin muun muassa savitalo, moderneja funkkistaloja ja rakennusten kosteussuojauksessa käytettiin uudenlaisia tekniikoita. Kerrostaloista neljä on ulkoseiniltään puurakenteisia, mutta niiden pystyrunko on betonielementtiä ja välipohjat paikallavalettua betonia. Kolme muuta kerrostaloa ovat niin sanottuja kolmannen sukupolven puukerrostaloja joiden rungot, kantavat rakenteet, välipohjat ja julkisivut ovat puusta.
Asuntomessujen teemoina olivat luonnonmukainen viherrakentaminen, luonnonmukainen valaistus sekä turvallinen ja terveellinen asuinympäristö. Alue suunniteltiin luonnonmukaisena asuinympäristönä, jossa luontoa pyrittiin säästämään erityisesti kunnallistekniikan ja maiseman suunnittelussa. Esimerkiksi viemärilinjat rakennettiin katujen alle ja kaavamääräyksissä määriteltiin piha-alueiden osat, jotka on säilytettävä luonnontilassa. Alueelle istutettiin myös kanervaa ja mustikanvarpuja nurmikoiden ja erikoisistutusten sijaan.
Asuntomessuilla vieraili 205 000 kävijää ja 170 asunnosta 59 oli näyttelykohteina. Asuntomessujen sivukohteina olivat Katteluksen viereinen Viheriäisten 1950-luvulla rakennetun kerrostalon peruskorjaus ja Merimaskussa ekologinen Merimaskun Saaristolaiskylä.
Leppälattari

Leppälattari ("Agathomyia alneti") on lattarien eli lattajalkakärpästen heimoon kuuluva kärpäslaji. Lattarit elävät vanhoissa lehtimetsissä, joissa on kääpiä. Leppälattarilla on suuret punaiset silmät. Ne ovat hyvin pienikokoisia, noin 5 mm. Ne eivät juuri lennä.
Lattarit ovat saaneet nimensä siitä, että erään ryhmään kuuluvan heimon naaraiden takanilkat muistuttavat kengänpohjallista.
Laji on ollut tuntematon ennen kuin se löytyi Helsingistä Haltialan metsästä ja sen lähellä olevasta Tuomarinkylän Lystikukkulan metsästä. Löydöstä tiedotettiin helmikuussa 2015.
Sotkia

Sotkia on kylä Akaan Kylmäkoskella ja entinen laiturivaihdetasoinen liikennepaikka (lyh. Sot) Toijalan ja Turun välisellä rataosalla kuusi kilometriä Toijalan rautatieasemalta. 
Sotkian kylään perustettiin rautatieliikennepaikka vuonna 1906; aluksi paikalla oli vain kuormauslaituri tavaraliikennettä varten. Laiturivaihteen ympärille muodostui tiivistä kyläasutusta ja muutamia teollisuuslaitoksia. Vuonna 1960 Sotkialla oli noin 300 asukasta ja se oli Kylmäkosken kirkonkylää suurempi taajama. Myöhemmin taaja-asutus on vähentynyt, mutta asutus on kasvanut nauhamaisena kiinni Toijalaan. Liikennepaikalla oli vuonna 1938 rakennettu asemarakennus, joka tehtiin tulipalossa tuhoutuneen vanhan liikennepaikkarakennuksen tilalle.
Vuonna 1968 otettiin käyttöön Turun radan uusi linjaus, joka kaarsi aikaisempaa loivempana Toijalan asemalta Sotkialle.
Kylässä oli OTK:n tytäryhtiö Oy Sotkian levytehdas.
Ben Carson

Benjamin Solomon ”Ben” Carson, Sr. (s. 18. syyskuuta 1951 Detroit, Michigan) on Yhdysvaltain asunto- ja kaupunkikehityksen ministeri ja eläkkeellä oleva neurokirurgi. Hän oli neurokirurgian uranuurtaja, kehitti uusia tekniikoita ja oli ensimmäinen lääkäri, joka onnistuneesti erotti päistään toisissaan kiinni olleet siamilaiset kaksoset. Carson oli ehdolla republikaanipuolueen ehdokkaaksi vuoden 2016 Yhdysvaltain presidentinvaaleissa, mutta luopui kisasta maaliskuussa 2016.
Lapsuus ja ura lääkärinä.
Carson syntyi 18. syyskuuta 1951 Detroitissa, Michiganissa. Hänen äitinsä, Sonya Carson, oli vasta 13-vuotias mennessään naimisiin. Saatuaan tietää, että hänen miehellään oli toinenkin perhe, Sonya Carson lähti liitosta ja kasvatti kaksi poikaansa yksin. Äiti teki useita töitä elättääkseen perheensä ja rohkaisi poikiaan lukemaan – hän itse oli lähes lukutaidoton. Perhe asui Detroitissa ja Bostonissa.
Carson opiskeli psykologiaa Yalen yliopistossa, josta hän valmistui alempaan korkeakoulututkintoon vuonna 1973, ja vuonna 1977 hän valmistui lääkäriksi Michiganin yliopistosta. 33-vuotiaana hänestä tuli baltimorelaisen Johns Hopkinsin sairaalan johtava lasten neurokirurgi ja nuorin jaoston johtaja sairaalan historiassa. Hänen johtamansa 70 hengen tiimi erotti päistään kiinni olleet siamilaiset kaksoset ensimmäisenä maailmassa. Carson työskenteli Johns Hopkinsissa 30 vuotta ja myös kehitti elintärkeitä tekniikoita aivoleikkauksiin.
Vuonna 2008 presidentti George W. Bush palkitsi Carsonin Presidential Medal of Freedom -mitalilla, joka on korkein siivilikunniamerkki Yhdysvalloissa.
Presidentinvaalit 2016.
Vuoden 2013 helmikuussa Carson puhui Kansallisella rukousaamiaisella Washingtonissa. Puheessaan hän muun muassa kritisoi presidentti Barack Obaman terveydenhuoltouudistusta. Puheesta tuli menestys konservatiivien joukossa, ja toukokuussa 2015 Carson ilmoitti lähtevänsä mukaan republikaanien esivaaleihin.
Carsonin kampanjansa aikana ja sitä ennen esittämät kommentit herättivät paljon huomiota. Hän muun muassa sanoi, että homoseksuaalisuus on ihmisen oma valinta, kutsui terveydenhuoltouudistusta pahimmaksi asiaksi sitten orjuuden, ja väitti, että yksi syy holokaustiin oli asekontrolli, koska juutalaiset eivät pystyneet puolustamaan itseään.
Hartaana kristittynä Carson oli suosittu etenkin uskonnollisten äänestäjien keskuudessa. Marraskuussa 2015 hän oli hetkellisesti mielipidemittausten kärjessä, mutta kampanjan henkilöstöongelmat ja Carsonin oma valmistautumattomuus vetivät hänen suosionsa alas, ja maaliskuussa 2016 hän myönsi, ettei kampanjaa kannata jatkaa. Carsonin kampanja oli kerännyt rahoitusta noin 60 miljoonaa dollaria, joka oli suurin summa republikaanipuolueen ehdokkaista.
Luovuttuaan esivaalikisasta Carson antoi tukensa Donald Trumpille; tosin hän kertoi myöhemmin valinneensa Trumpin, koska tällä oli parhaat mahdollisuudet voittaa presidenttiys. 2. maaliskuuta 2017 lähtien hän on ollut Trumpin hallinnon asunto- ja kaupunkikehityksen ministeri.
HMS Neptun (Nep)

HMS Neptun (runkonumero Nep) oli Ruotsin laivaston Näcken-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Kockumsilta Karlskronavarvetilta, missä köli laskettiin maaliskuussa 1974. Alus laskettiin vesille 13. elokuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 5. joulukuuta 1980.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin Karlskronan merimuseoon.
Museojuridiikka

Museojuridiikka eli museo-oikeus on kehittymässä oleva oikeudenala. Museojuridiikan pohdinta käynnistettiin K. H. Renlundin museossa Kokkolassa marras-joulukuussa 2014 museoammattilaisten ja juristien yhteistyöhankkeena. Museojuridiikan tarkoitus on toimia museoalan ammattilaisten työkaluna ja apuvälineenä, joka helpottaa käytännössä vastaan tulevien oikeudellisten kysymysten ratkaisemisessa ja jäsentämisessä. Museojuridiikan ydinalaan kuuluvat tekijänoikeuslaki, sopimusasiat, julkisuus, tietosuoja ja muita informaatio-oikeuden asioita.
Suomessa museosektorin puitesäännöstöjä ovat museolaki ja museoasetus, jotka luovat puitteet ja lähtökohdat museotoiminnalle määrittelemällä sen tavoitteet ja tehtävät. Museolain mukaan museotoiminnan tarkoituksena on muun muassa kulttuuri- ja luonnonperinnön sekä taiteen tallentaminen ja säilyttäminen, aineistoja ja muita sisältöjä koskevan tutkimuksen edistäminen ja hyödyntäminen sekä kulttuuri- ja luonnonperinnön sekä taiteen esittäminen ja elämysten tarjoaminen. Nämä ovat myös laajemman museojuridiikan lähtökohtia, joiden ympärille oikeudenala rakentuu.
Heikki Lyytinen (professori)

Heikki Juhani Lyytinen (s. 24. kesäkuuta 1946 Kuopio) on Jyväskylän yliopiston psykologian professori. Hän toimi Jyväskylän yliopiston psykologian professorina vuosina 1997–2014. Pian eläkkeelle jäämisensä jälkeen, hänet nimitettiin vuonna 2015 Jyväskylän yliopiston Agora Centeriin Unescon oppituolin professoriksi (2015–2019), jonka tavoitteena on kansainvälinen lukutaidon edistäminen. 
Lyytinen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion lyseosta (1965). Hän valmistui Jyväskylän yliopistosta kasvatustieteen kandidaatiksi 1970 ja lisensiaatiksi 1974 sekä psykologian tohtoriksi 1984. Hänen englanninkielisen väitöskirjansa (1984) otsikkona oli "The psychophysiology of anticipation and arousal". Hän on Helsingin yliopiston dosentti (1985–).
Ennen professuuria Lyytinen toimi Jyväskylän yliopistossa assistenttina (1968–1974), tutkimusassistenttina (1974–1978), yliassistenttina (1979–1986), Suomen Akatemian vanhempana tutkijana (1986–1989), Jyväskylän yliopiston apulaisprofessorina (1990–1997). 
Hän on tutkinut oppimista, varsinkin oppimisvaikeuksia ja oppimisen häiriöitä neuropsykologisen ja psykofysiologisen tutkimuksen alueilla. Hän on suositun, kirjainten tunnistamista opettavan Ekapelin kehittäjä; kansainvälisesti oppimispeli tunnetaan nimellä "GraphoGame". 
Hän oli Jyväskylän yliopiston toinen vararehtori vuosina 1997–2000. Lyytinen oli Suomen Akatemian rahoittaman huippuyksikön johtaja yhdessä professori Lea Pulkkisen kanssa vuosina 1994–2005 (Ihmisen kehitys ja riskitekijät) ja yhdessä professori Jari-Erik Nurmen kanssa (Oppimisen ja motivaation tutkimus) vuosina 2006–2011.
Lyytinen on kirjoittanut yhdessä työtoveriensa kanssa lukuisia psykologiaa käsitteleviä kirjoja ja yli 200 pääasiassa psykologiaa käsittelevää tieteellistä artikkelia (jo vuoteen 2007 mennessä). Hänen tieteellinen tuotantonsa on jatkunut aktiivisena tämän jälkeenkin.
Professori Lyytinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2002. Hän on saanut monia tunnustuksia. Vuonna 2004 hän sai Nokia Prizen ja 2005 hänelle myönnettiin 50 000 euron suuruinen Philips Nordic Prize tunnustuksena ansiokkaasta lasten oppimisvaikeuksiin liittyvästä tutkimustyöstä. Vuonna 2012 hänet palkittiin Allvar-palkinnolla. 
Hänellä on vaimonsa, professori Paula Lyytisen kanssa kaksi tytärtä.
Validia ammattiopisto

Validia ammattiopisto, aiemmin Invalidiliiton Järvenpään koulutuskeskus (IJKK), oli ammatillinen erityisoppilaitos, jonka päätoimipiste sijaitsi Järvenpään kaupungissa. Validia kuului vuonna 2009 perustettuun AMEO-kumppanuusverkostoon (Ammatillisten erityisoppilaitosten yhteistyöverkosto). Vuoden 2018 alusta Validia yhdistyi Bovallius-ammattiopiston kanssa Ammattiopisto Spesiaksi.
Yli 600 opiskelijan Validian päätoimipiste sijaitsi Järvenpään keskustassa. Validialla oli Järvenpään toimipisteiden (Mannilantie 27-29 ja Yhteiskouluntie 2) lisäksi toimintaa Haminassa (Tikkupolku 1), Kotkassa (Kymenlaaksonkatu 20) ja Nurmijärvellä (Hiirenhäntä 1).
Historiaa.
Validian toiminta pohjautui vuonna 1942 alkujaan sotainvalideille järjestettyyn ammattikoulutukseen (Westendin Invaliidien ammattioppilaitos). Ensimmäinen ammattikoulutus Järvenpäässä oli 9. elokuuta 1948 alkanut kaksivuotinen sähköalan kurssi (Järvenpään Invaliidien Ammattihuoltolaitos). Koulun nimi muuttui 1. elokuuta 2014 alkaen Validia Ammattiopistoksi ja vuoden 2018 alusta Ammattiopisto Spesiaksi.
Koulutusalat.
Validia ammattiopistossa oli mahdollista suorittaa ammatillinen perustutkinto usealla koulutusalalla:
Lisäksi oppilaitos tarjosi
Dominik Baldauf

Dominik Baldauf (s. 23. huhtikuuta 1992) on itävaltalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa SV Sulzberg-Vorarlbergiä. 
Baldauf hiihti ensimmäisen kerran maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2012 Lahden perinteisen sprintissä. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2015 Rybinskin vapaan sprintistä ollen 26:s. Yksittäisessä maailmancupin kilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan 17:nneksi Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018. Tour de Skillä 2018–2019 hän oli kahdeksas Val Müstairin vapaan hiihtotavan sprintissä.
Hän kilpaili perinteisen sprintissä vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa sijoittuen sijalle 19. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 18:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli parhaimmillaan perinteisen sprintissä 35:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Baldauf sijoittui perinteisen hiihtotavan parisprintissä kuudenneksi. Samoissa kisoissa Baldauf pidätettiin 27. helmikuuta epäiltynä dopingista ja hänet erotettiin välittömästi poliisikoulusta, jossa hän opiskeli. Baldauf sai tapauksesta neljän vuoden kilpailukiellon.
Baldauf on osallistunut kolmiin nuorten MM-kilpailuihin.
Mostafa Nazari

Mostafa Nazari (; s. 11. joulukuuta 1978 Teheran, Iran) on iranilainen futsalmaalivahti. Hän edustaa Tasisat Daryaeita ja Iranin futsalmaajoukkuetta. Nazari on yksi maailman parhaista maalivahdeista ja hänet valittiinkin vuonna 2010 maailman parhaaksi maalivahdiksi.
Nazari on pelannut kaksissa MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2012. Maajoukkuetasolla Nazari on voittanut kolmesti Aasian-mestaruuden ja kerran Confederations Cupin.
Seuratasolla Nazari on pelannut koko uransa kotimaassaan, lukuun ottamatta kautta 2013-2014, jonka hän vietti Venäjän pääsarjan MFK Norilsk Nickelissä. Nykyistä seuraansa Tasisat Daryaeita Nazari on edustanut vuodesta 2014 asti. Hän on voittanut seuratasolla Iranin mestaruuden kaksi kertaa ja Aasian mestareiden liigan niin ikään kahdesti.