Hiraizumin Puhtaan Maan buddhalaisuuden temppelit, puutarhat ja arkeologiset kohteet

Hiraizumin Puhtaan Maan buddhalaisuuden temppelit, puutarhat ja arkeologiset kohteet on Hiraizumissa, Iwaten prefektuurissa, Japanissa sijaitseva Unescon maailmanperintökohde. Kohde sisältää viisi 1100-luvulta, Heian-kaudelta peräisin olevaa historiallisesti ja kulttuurillisesti merkittävää Puhtaan Maan buddhalaisuuden temppeliä ja muuta aluetta. Se liitettiin listalle kesäkuussa 2011.
Historia.
1000- ja 1100-lukujen aikana Hiraizumi oli pohjoisen Japanin hallinnon keskus. 1100-luvun alussa Pohjoisen Fujiwara -klaanin perustaja Fujiwara no Kiyohira muutti kaupunkiin tarkoituksenaan rakentaa buddhalaisuuteen perustuva maa. Tästä syystä Hiraizumin asemakaava suunniteltiin kuvaamaan Puhtaan Maan buddhalaisuuden kaikkeuskäsitystä. Kaupunki on pyritty rakentamaan niin, että se on sopusoinnussa luonnon kanssa. Kamakura-shōgunaatti tuhosi kaupungin 1189 ja samalla se menetti poliittisen ja hallinnollisen asemansa. Jäljelle jääneistä rakennuksista monet tuhoutuivat 1200- ja 1300-lukujen tulipaloissa. 1300-luvulta 1500-luvulle temppelit saivat rahoituksensa maaherroilta ja pyhiinvaeltajilta. Tokugawa Ieyasun noustua valtaan 1603 Hiraizumi siirtyi Sendain hanin alaisuuteen.
Puutarhat ja temppelit.
Hiraizumin Puhtaan maan puutarhat suunniteltiin luonnollisia kiviä, puita ja vuoria kunnioittaen. Tämä suunnittelutapa heijasti Puhtaan Maan buddhalaisuuden ja šintolaisuuden sulautumista. Tämä näkyi muun muassa siinä, että Hiraizumin puutarhojen lammet poikkesivat Kiinan ja Intian vastaavista lammista niiden kaarevien, kivisten rantojen avulla. Kanjizaiō-in Aton puutarhaa lukuun ottamatta Hiraizumin Puhtaan Maan puutarhat ovat linjassa itää kohti.
1000- ja 1100-luvuilla japanilaiselle arkkitehtuurille oli tyypillistä Amida-buddhan hallit eli Amidadōt. Hiraizumin puutarhat ja temppelit toimivat malleina myöhemmille buddhalaistemppeleille muualla Japanissa. Näihin lukeutuivat muun muassa Yōfuku-ji Kamakurassa (1189–1405) ja vuonna 1160 rakennettu Ganjō-ji Shiramizussa.
Valinta maailmanperintökohteeksi.
Ensimmäinen ehdokkuus.
Kohde oli ehdolla maailmanperintöluetteloon ensimmäisen kerran vuonna 2008, jolloin sitä ehdotettiin kriteereillä III, IV, V ja VI. Ehdotuksen nimi oli tuolloin Hiraizumin Puhtaan Maan buddhalaisuuden kosmologiaan liittyvä kulttuurimaisema (). Ehdotettuun alueeseen kuului tuolloin, myöhemmin hyväksyttyjen Chūson-jin, Mōtsū-jin ja Muryōkō-in Aton temppelien sekä Kinkeisan-vuoren lisäksi Takkoku no Iwayan ja Chōjagaharahaiji Aton temppelit, Shirotoritate Isekin linnoitus, Honederamura Shōen Isekin ja Ichinoseki Honderan maalaismaisemat sekä Yanaginogosho Isekin hallintoalue. Ehdotettu alue oli kooltaan 551,1 hehtaaria ja sitä ympäröi 8 213,1 hehtaarin suojavyöhyke. Unesco päätti kuitenkin tuolloin viivyttää sen hyväksymistä kunnes Japani tekisi tarkempaa vertailevaa tutkimusta Hiraizumin ja vastaavien kiinalaisten ja korealaisten kohteiden välillä sekä tarkistaisi ehdotetun perintöalueen rajojen sijainnin.
Toinen ehdokkuus ja hyväksyminen.
Japani asetti kohteen ehdolle uudestaan 2010, jolloin kohteeseen kuuluvat alueet oli rajattu alkuperäisestä yhdeksästä kuuteen. Kohteelle oli annettu myös uusi nimi: Hiraizumin Puhtaan Maan buddhalaisuuden temppelit, puutarhat ja arkeologiset kohteet. Hyväksyttyjen kohteiden lisäksi Japanin tekemässä ehdotuksessa oli mainittu lisäksi hallintoalue Yanaginogosho Iseki, mutta Unesco jätti sen pois hyväksytystä alueesta. Kohde hyväksyttiin luetteloon 2011 kriteereillä II ja VI. Japanin tekemässä ehdotuksessa oli mainittu myös kriteeri IV. Unescolle neuvoa antava ICOMOS kuitenkin katsoi, ettei kyseinen kriteeri täyttynyt, joten Unesco jätti kyseisen kriteerin pois valintaperusteista. Alueen koko on 187 hehtaaria ja sitä ympäröi 5 998 hehtaarin suojavyöhyke.