tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Megan Rapinoe

Megan Anna Rapinoe (s. 5. heinäkuuta 1985 Redding, Kalifornia) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdysvaltain pääsarjassa pelaavaa Seattle Reign FC:tä. Pelipaikaltaan Rapinoe on laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueeseen, jossa hän on heinäkuusta 2006 alkaen pelannut 158 maaottelua ja tehnyt 50 maalia. Hänet valittiin vuonna 2019 Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n vuoden parhaaksi naisjalkapalloilijaksi.
Ura.
Seurajoukkueura.
Rapinoe aloitti ammattilaisuransa Chicago Red Starsissa, jossa hän vuosina 2009–2010 pelasi 38 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Vuonna 2011 Rapinoe edusti kolmea seuraa, kotimaansa Philadelphia Independenceä ja MagicJackia sekä australialaista Sydney FC:tä. Vuonna 2012 hän pelasi Seattle Soundersissa kaksi ottelua.
Tammikuussa 2013 Rapinoe siirtyi Ranskan Division 1 Fémininen Olympique Lyoniin, jossa hän debytoi naisten mestarien liigassa ja pääsi seuran kanssa kaudella 2012–2013 finaaliin. Hän siirtyi vuonna 2013 kotimaansa pääsarjan Seattle Reigniin, josta hän kuitenkin palasi kaudeksi 2013–2014 Lyoniin. Tammikuussa 2014 Rapinoe siirtyi pysyvästi takaisin Seattle Reign FC:n riveihin. Hän päätti pelaajauransa syksyllä 2023 NWSL:n tappiolliseen loppuotteluun.
Maajoukkueura.
Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaissa edustanut ja ikäluokan MM-pronssia vuonna 2004 saavuttanut Rapinoe debytoi Yhdysvaltain naisten jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2006. Rapinoe kuului Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2011 MM-kilpailuissa, joissa hän teki yhden maalin ja Yhdysvallat saavutti hopeaa. Seuraavana vuonna Rapinoe oli mukana kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän pelasi jokaisessa kuudessa ottelussa ja teki kolme maalia, muun muassa suoraan kulmapotkusta Kanadaa vastaan, ja saavutti olympiakultaa.
Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Rapinoe voitti maailmanmestaruuden. Hän pelasi kaikissa Yhdysvaltain otteluissa lukuun ottamatta puolivälierää, josta hän joutui varoitustilin täytyttyä olemaan poissa, ja teki kaksi maalia alkulohko-ottelussa Australiaa vastaan. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Rapinoe teki kuusi maalia ja voitti turnauksen parhaan pelaajan, parhaan maalintekijän palkinnon ja voitti kultaa. Hän saavutti olympiapronssia vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.
Yksityiselämä.
Heinäkuussa 2012 Rapinoe kertoi julkisesti olevansa lesbo. Hän seurusteli vuosina 2009–2013 Australian entisen maajoukkuepelaajan Sarah Walshin kanssa. Vuodesta 2013 hän tapaili muusikko Sera Cahoonea. Vuodesta 2017 Rapinoe on seurustellut amerikkalaisen koripallotähden Sue Birdin kanssa.
Rapinoe on kirjoittanut yhdessä Emma Brockesin kanssa omaelämäkerran "Yksi elämä", joka julkaistiin suomeksi vuonna 2021.
Saavutukset.
Yhdysvallat
Bijie

Bijie (, pinyin: Bìjié Shì) on prefektuuritason kaupunki Guizhoun maakunnan luoteisosassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 150 kilometriä maakuntakeskus Guiyangista luoteeseen. Kaupungin väkiluku on 6,537 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 26 852 neliökilometriä.
Kaupungin naapureina ovat pohjoisessa Zhaotongin, Luzhoun ja Zunyin, idässä Guiyangin sekä etelässä Anshunin, Liupanshuin ja Qujingin prefektuuritason kaupungit. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahdeksaan osaan: kaupunkipiiriin (Qixingguan), yille, hui-kiinalaisille ja miaoille nimettyyn autonomiseen piirikuntaan (Weining) ja kuuteen piirikuntaan (Dafang, Hezhang, Jinsha, Nayong, Qianxi, Zhijin). Aiemmin Bijie oli piirikuntatason kaupunki samannimisessä prefektuurissa. Vuonna 2011 Bijien prefektuurista tuli prefektuuritason kaupunki, ja samalla Bijien piirikuntatason kaupunki muutettiin Qixingguanin kaupunkipiiriksi.
Tongren

Tongren (, pinyin: Tóngrén Shì) on prefektuuritason kaupunki Guizhoun maakunnan koillisosassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 280 kilometriä maakuntakeskus Guiyangista itäkoilliseen. Kaupungin väkiluku on 3,093 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 18 003 neliökilometriä.
Kaupungin naapureina ovat pohjoisessa Chongqingin maakuntatason suurkaupunki, idässä Xiangxin autonominen prefektuuri ja Huaihuan prefektuuritason kaupunki, etelässä Qiandongnanin autonominen prefektuuri ja lännessä Zunyin prefektuuritason kaupunki.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen kaupunkipiiriin, neljään autonomiseen piirikuntaan ja neljään piirikuntaan.
Nähtävyykset.
Matkailunähtävyyksiin luetaan muun muassa Yhdeksän lohikäärmeen luola, Fanjingvuoren luonnonpuisto ja seudun Jinjoki (Jinjiang, yksi Kiinan monista Jinjiang-nimellä tunnetuista sivujoista).
Hubert van Es

Hubert van Es (6. heinäkuuta 1941–15. toukokuuta 2009) oli alankomaalainen valokuvajournalisti.
Van Es päätti ryhtyä valokuvajournalistiksi nähtyään kuuluisan sotakuvaajan Robert Capan töitä. Urallaan van Es kattoi esimerkiksi Afganistanin sotaa ja Moro-konfliktia Filippiineillä, mutta erityisen tunnetuksi hän tuli vuonna 1975 Vietnamin sodan aikana ottamastaan valokuvasta, jossa joukko ihmisiä pyrkii heitä evakuoivan helikopterin kyytiin. Valokuvan väitetään usein virheellisesti esittävän Yhdysvaltojen Saigonin lähetystöä, mutta todellisuudessa se on otettu CIA:n henkilöstön käyttämästä talosta. Van Es työskenteli tuolloin United Press Internationalille, eikä pettymyksekseen saanut tekijänoikeuspalkkiota kuvan käytöstä sen oikeuksien kuuluessa UPI:lle. Myöhemmin kuvan oikeudet on myyty useamman kerran ja nykyisin sen oikeudet kuuluvat Bill Gatesille hänen Corbis-yhtiönsä kautta. Valokuvasta tuli yksi sodan turhuuden symboleista. Vietnamin sodan jälkeen van Esryhtyi jälleen vapaaksi toimittajaksi ja palasi Hongkongiin. Loppu-uransa hän vietti kuvajournalistina Aasiassa. Van Es kuoli aivoaneurysmaan Hongkongilaisessa sairaalassa vuonna 2009.
Aki Kangasharju

Aki Kangasharju (s. 25. maaliskuuta 1969 Haapavesi) on Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen toimitusjohtaja ja Nordean entinen pääekonomisti. Hän on myös aktiivinen talous­keskustelija ja tietokirjailija.
Koulutukseltaan hän on taloustieteen tohtori ja dosentti.
Ura.
Valmistuttuaan maisteriksi Jyväskylän yliopistosta pääaineenaan taloustiede hän siirtyi jatko-opiskelijaksi ja työskenteli tutkijana. 29-vuotiaana hän väitteli kauppatieteen tohtoriksi. Hänen väitöskirjansa nimi oli "Regional Economic Differences in Finland: Variations in Income Growth and Firm Formation". 
Vuosinta 1997–2001 hän työskenteli tutkijana Pellervon taloustutkimuksessa. Vuonna 2000 Kangasharju oli vierailevana professorina yhdysvaltalaisessa Massachusetts Institute of Technologyssa (MIT). Pellervolta hän siirtyi tutkimusjohtajaksi Valtion taloudellisen tutkimuskeskukselle. Tutkimusprofessori hänestä tuli vuonna 2008 ja ylijohtaja vuonna 2011.
Sieltä hän siirtyi vuonna 2012 Nordean tutkimusjohtajaksi ja pääekonomistiksi. Maaliskuussa 2019 hän aloitti Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen toimitusjohtajana.
Luottamustoimia.
Päätyönsä ohessa Kangasharju on tai on ollut:
Näkemyksiä.
Kangasharju on määritellyt itsensä liberaaliksi porvariksi.
Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen pääjohtajana toimiessaan Kangasharju on ottanut aktiivisesti kantaa suomalaiseen talouspolitiikkaan ja taloustieteelliseen keskusteluun. Esimerkiksi kesäkuussa 2023 hän kannatti ansiosidonnaisen työttömyysturvan porrastamista ja avoimempaa maahanmuttopolitiikkaa. Joulukuussa 2023 hän vetosi päättäjiin, jotta nämä alkaisivat panostaa kasvupolitiikkaan nostamalla työn tuottavuutta yksityisellä sektorilla. Helmikuussa 2024 Kangasharju sanoi, ettei Suomen työmarkkinaosapuolilla, hallituksella tai yhteiskunnalla ole visiota talouskasvun voimistamiseen.
Talouden ilmestyskirja -kirja ja sen vastaanotto.
Syksyllä 2023 ilmestyneessä kirjassaan "Talouden ilmestyskirja" Kangasharju kritisoi erityisesti STTK:n pääekonomisti Patrizio Lainàn ajatuksia. Hänen mukaansa Suomen taloutta ovat haitanneet muun muassa inflaatio, pankki-, finanssi- ja eurokriisit, mutta myös nollakorot. Kirjassa arvosteltiin sekä Marinin hallitusta että Orpon hallitusta, Suomen julkisen talouden kasvavaa velkaa ja heikkoa talouskasvua. Ratkaisuksi Kangasharju ehdotetti joko julkisen sektorin karsimista tai kasvuun panostamista. Kasvua voi saada hänen mukaansa esimerkiksi maahanmuuttoa kasvattamalla ja yli 5500 euroa kuukaudessa ansaitsevien verotusta vähentämällä.
"Suomen Kuvalehden" Kustaa Hulkon mukaan kirja hyödynsi taloustieteellisiä tutkimustuloksia ja oli siksi "poikkeuksellisen mielenkiintoinen talouspoliittinen puheenvuoro." Laboren tutkimuslaitoksen tutkija Ohto Kanninen ei suositellut kirjaa ainakaan taloustieteeseen vihkiytyneelle yleisölle. Hänelle kirja ei tarjonnut merkittäviä älyllisiä virikkeitä tai mitään kovin uutta ja mielenkiintoista. MTV:n Pertti Nyberg piti kirjaa poliittisena pamflettina, jossa ”perinteistä oikeistolaista talouspolitiikkaa pidetään oikeana ja vasemmistolaiseksi miellettyä talouspolitiikkaa lähinnä harhaoppina”.
Yksityiselämä.
Kangasharjulla on puolisonsa kanssa kaksi aikuista lasta.
Maa nimeltä Nuuksio

Maa nimeltä Nuuksio on luontovalokuvaaja Mauri Leivon teos, jossa hän kuvin ja tekstein kertoo Nuuksion ja siihen kuuluvan Nuuksion kansallispuiston historiasta ja nykypäivästä. Kirja on ilmestynyt vuonna 2013, ja sen on julkaissut Docendo. Tekstit ovat suomeksi ja englanniksi.
Leivo on aikaisemmin julkaissut Nuuksiosta teoksen "Nuuksio – miljoonan ihmisen erämaa" (2003). Hän asui 1980-luvulta lähtien Nuuksion lähituntumassa, joskin on sittemmin muuttanut Porvooseen.
Axel Wilhelm Granström

Axel Wilhelm Granström (26. toukokuuta 1852 Rauma – 14. elokuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari ja senaattori.
Granströmin vanhemmat olivat kauppias, raatimies Adolf Wilhelm Granström ja Sofia Wilhelmina Hellsten. Hän pääsi ylioppilaaksi 1872 Turun lukiosta ja suoritti Helsingin yliopistossa tuomarin tutkinnon 1877 ja yleisen oikeustutkinnon 1878. Granström sai varatuomarin arvon 1880.
Granström toimi Kristiinankaupungin oikeusraatimiehenä 1882–1883, eri maanjako-oikeuksien puheenjohtajana 1883–1884, Suomen Pankin kanslistina 1884–1885, senaatin oikeusosaston jäsenenä 1886–1891 ja teollisuushallituksen sihteerinä 1891–1897. Hän oli Ahvenanmaan tuomiokunnan tuomarina 1897–1901 ja Halikon tuomiokunnan tuomarina 1901–1906. Granström oli sitten senaatin oikeusosaston senaattorina 1906–1909.
Gramström oli naimisissa vuodesta 1881 Laura Augusta Sallménin kanssa.
Lokki (elokuva)

Lokki (; Isossa-Britanniassa myös "Chekov’s The Sea Gull") on vuonna 1968 ensi-iltansa saanut Sidney Lumetin ohjaama ja tuottama brittiläis-yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat James Mason, Vanessa Redgrave, Simone Signoret ja David Warner. Elokuvan käsikirjoituksen sovitti Moura Budberg Anton Tšehovin näytelmän "Lokki" (1896) pohjalta. "Lokki" sijoittuu 1800-luvun lopun Venäjän maaseudulle, jossa joukko ihmisiä viettää kesäpäiviä huvilalla.
"Lokki" kuvattiin Ruotsissa, Sundbybergissä sijaitsevilla studioilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Sydney Lumet Productions ja Warner Brothers/Seven Arts. "Lokki" sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 22. joulukuuta 1968, ja Ison-Britannian ensi-ilta oli joulukuussa 1969. Elokuvan levittäjinä olivat Warner Brothers/Seven Arts Yhdysvalloissa ja Warner-Pathé Isossa-Britanniassa. "Lokki" jäi Eileen Herlien viimeiseksi elokuvaksi. Warner Bros. Digital Distribution julkaisi elokuvan DVD:nä 27. marraskuuta 2012.
Huanggang

Huanggang (, pinyin: Huánggāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Hubein maakunnan itäosassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee Jangtsejoen pohjoisrannalla noin 60 kilometriä maakunnan pääkaupunki Wuhanista itään. Kaupungin väkiluku on 6,162 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 17 453 neliökilometriä. 
Kaupungin naapureina ovat lännessä Huangshin, Ezhoun, Wuhanin ja Xiaoganin, pohjoisessa Xinyangin, idässä Lu’anin ja Anqingin, sekä etelässä Jiujiangin prefektuuritason kaupungit. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen kaupunkipiiriin (Huangzhou, Longhu ), kahteen piirikuntatason kaupunkiin (Macheng, Wuxue) ja seitsemään piirikuntaan (Hong'an, Luotian, Yingshan, Xishui, Qichun, Huangmei, Tuanfeng).
Huanggang on historiallinen kiinalaiskaupunki. Seutu kuului kiinalaisiin hallintojakoihin jo Xia- (21.-16. vuosisata eaa.) ja Shang-dynastian (16.-11. vuosisata eaa.) kausina. Ensimmäinen kaupunkitason hallintopiiri perustettiin vuonna 329 jaa. Seudulla ovat syntyneet esimerkiksi vaihdettavia posliinikirjaisimia käyttäneen kirjapainon keksijäksi mainittu Bi Sheng (990–1051 jaa.) ja Li Shizhen, yksi muinaisen kiinalaisen lääketieteen kuuluisuuksista, "Compendium of Materia Medica"-teoksen kirjoittaja.
Nicolas (Ruotsin prinssi)

Ruotsin prinssi Nicolas, Ångermanlandin herttua (Nicolas Paul Gustaf Bernadotte; s. 15. kesäkuuta 2015 Danderydin kunta) on Ruotsin prinsessa Madeleinen ja Christopher O'Neillin poika ja prinsessa Leonoren nuorempi veli. Kruununperimysjärjestyksessä hän on yhdeksäs.
Kuningas Kaarle XVI Kustaa päätti syksyllä 2019, että prinssi Nicolaksella, prinsessa Leonorella ja prinsessa Adriennella ei ole enää kuninkaalliseen perheeseen kuuluvia oikeuksia, eivätkä he tulevaisuudessa osallistu hovin edustustehtäviin. Heille jo aiemmin myönnetyt herttuattarien ja herttuan tittelit kuitenkin säilyvät.
Ω-rajoitettu avaruus

Matematiikassa ω-rajoitettu avaruus on topologinen avaruus jonka jokaisen numeroituva osajoukon topologinen sulkeuma on kompakti. Yleisemmin, jos "P" on jokin osajoukkojen ominaisuus on "P"-rajoitettu avaruus avaruus jonka jokaisen osajoukon, jolle "P" pätee, topologinen sulkeuma on kompakti.
Jokainen kompakti avaruus on ω-rajoitettu, ja jokainen ω-rajoitettu avaruus on numeroituvasti kompakti.
Pat Mullane

Maurice Patrick Mullane (s. 31. heinäkuuta 1990 Wallingford, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa. Mullane pelasi Boston Collegessa vietettyjen yliopistovuosiensa jälkeen neljä vuotta ammattilaisena, AHL:ssä, ECHL:ssä, Suomessa ja Tšekissä.
Ura.
Seuraura.
Mullane kävi vuodet 2005–2008 high schoolia Avon Old Farmsissa. Kauden 2008–2009 hän pelasi USHL-junioriliigaa Omaha Lancersissa, jonka kolmanneksi paras pistemies Mullane oli tehoilla 23+34=57. Hän pelasi kauden aikana myös USHL:n tähdistöottelussa. Vuodet 2009–2013 Mullane kävi Boston Collegea, jossa hän voitti Hockey Eastin mestaruuden vuosina 2010, 2011 ja 2012, sarjan runkosarjan mestaruuden vuonna 2012 sekä koko NCAA:n mestaruuden vuosina 2010 ja 2012. 
Kaudella 2011–2012 Mullane voitti tehoilla 10+29=39 BC:n sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin neljännen sijan Steven Whiteyn kanssa. He jakoivat Hockey Eastin pistepörssin kymmenennen sijan Lowellin Riley Wetmoren kanssa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2012–2013 Mullane toimi BC:n kapteenina ja hänet valittiin kauden päätteeksi joukkueen parhaaksi pelaajaksi ja palkittiin John "Snooks" Kelley Memorial Awardilla. Mullane valloitti joukkuetovereidensa Johnny Gaudreaun ja Steven Whiteyn kanssa koko sarjan pistepörssin kärkikolmikon. Heistä Mullane sijoittui kolmanneksi tehoilla 16+27=43.
Toukokuussa 2013 Mullane teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Rockford IceHogsin kanssa. Mullane osallistui samana syksynä myös Chicago Blackhawksin harjoitusleirille. Hänen tulokaskautensa 2013–2014 toi siellä 46 runkosarjaottelussa tehot 6+7=13. Mullane pelasi kauden aikana myös 13 ottelua ECHL-joukkue Toledo Walleyessa. Syyskuussa 2014 hän teki sopimuksen ECHL-joukkue Greenville Road Warriorsin kanssa, mutta kauden 2014–2015 kynnyksellä lokakuussa Mullane kaupattiin sieltä Reading Royalsiin vaihdossa Mike Banwellin oikeuksiin. Hän nousi joukkueen kapteenistoon ja oli Royalsin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 23+39=62.
Kaudeksi 2015–2016 Mullane siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Syyskuussa 2016 hän siirtyi try-outin kautta Tšekin Extraligan HC Karlovy Varyyn oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2016–2017. Mullanen kausi jäi kuitenkin vain 35 runkosarjaottelun mittaiseksi loukkaantumisten vuoksi.
Elokuussa 2017 Mullane ilmoitti omalla Instagram-tilillään lopettaneensa pelaajauransa.
Maajoukkueura.
Mullane pelasi alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2008, jolloin hän voitti kultaa.
Muuta.
Mullanen isosisko Marissa on pelannut myös jääkiekkoa.
ZK-383

ZK-383 on massasulkuinen konepistooli, jonka suunnitelivat Brnossa asuvat Kouckýn veljekset vuonna 1930. Bulgarian armeija sekä Tšekkoslovakia käyttivät asetta toisessa maailmansodassa, minkä jälkeen saksalaiset jatkoivat aseen valmistusta vallatuaan Tšekkoslovakian. Ase toimi saksalaisten SS-joukkojen käytössä. Myöhempinä vuosina aseesta valmistettiin myös muunnettua ZK-383-P -versiota poliisikäyttöön.
Ominaisuuksia.
Aseen ominaisuuksiin kuului mm. säädettävä kaksinopeuksinen tulinopeus, jota muutettiin poistamalla lukosta paino, jolloin sen liike nopeutui. Aseen piippu oli pikairroitettava. Ase ampui sekä kerta- että sarjatulta.
Aseeseen kuuluivat taittuvat etutuet, sekä piipun vaippaan kiinnitettävä tankotähtäin. Joihinkin aseen versioihin voitiin kiinnittää pistin.
Xiangyang

Xiangyang (, pinyin: Xiāngyáng Shì), aiemmin muodossa "Xiangfan", on prefektuuritason kaupunki Hubein maakunnan pohjoisosassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee noin 260 kilometriä maakunnan pääkaupunki Wuhanista luoteeseen. Kaupungin väkiluku on 5,500 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 19 724 neliökilometriä. 
Kaupungin naapureina ovat lännessä Shennongjian erityishallinnollinen metsäalue ja Shiyanin, pohjoisessa Nanyangin, idässä Suizhoun, sekä etelässä Jingmenin ja Yichangin prefektuuritason kaupungit. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kolmeen kaupunkipiiriin (Fancheng, Xiangcheng, Xiangzhou), kolmeen piirikuntatason kaupunkiin (Laohekou, Yicheng, Zaoyang) ja kolmeen piirikuntaan (Baokang, Gucheng, Nanzhang).
Ilmasto.
Xiangyangissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on melko kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 16 °C ja keskimääräinen sademäärä 850 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 160 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 18 millimetriä.
Leo Tuisku

Leo Tuisku (s. 7. marraskuuta 1969 Vaasa) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Tuisku on Bollklubben-48:n kasvatti. Hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa II divisioonan kaudella 1987. Kaudeksi 1989 Tuisku siirtyi Ruotsin 1. divisioonassa pelanneeseen Motala AIF:ään. Vuoden 1990 hän pelasi FF Jarossa I divisioonassa, mutta palasi Ruotsiin kauden päätteeksi.
Vuonna 1992 Tuisku siirtyi Vaasan Palloseuraan. Hän pääsi suureen rooliin joukkueen pelatessa I divisioonassa ja teki seitsemän maalia VPS:n onnistuessa nousemaan Veikkausliigaan kaudeksi 1995. Pääsarjatasolla Tuiskun peliaika kuitenkin väheni ja hän esiintyi kahden vuoden aikana vain 16 liigaottelussa, joista yhden lainalla Mikkelin Palloilijoissa. Kaudella 1995 Tuisku oli lainalla myös Kokkolan Pallo-Veikkojen riveissä Ykkösessä.
Kaudeksi 1997 hän liittyi Kakkoseen nousseen IF Hoppetiin yhdessä VPS:n aikaisten joukkuetovereidensa Pasi Nevanperän ja Reijo Palovuoren kanssa. Joukkue onnistui säilymään sarjassa, mutta antoi sarjapaikkansa seuraavalla kaudella vasta perustetulle FC Korsholmille. Tuisku pelasi uudessa seurassa kaudet 1998–2000 ennen siirtymistään FC Kiistoon. Yhden vuoden jälkeen hän siirtyi takaisin FC Korsholmiin, joka pelasi nyt Ykkösessä. Kesken toisen kautensa Tuisku kuitenkin palasi sarjatasoa alempana olleeseen Kiistoon, jossa hän lopetti uransa 2004.
Valmennusuransa Tuisku aloitti FC Korsholmissa pelaajavalmentajana kaudella 1998. Kausina 2001 ja 2003–2004 hän toimi samassa tehtävässä FC Kiistossa. Pelaajauransa lopetettuaan Tuisku siirtyi Vaasan Palloseuran apuvalmentajaksi. Kaudella 2006 hän työskenteli VPS-juniorien valmennuspäällikkönä. Seuraavan kerran päävalmentajana Tuisku toimi VPS-j:n edustusjoukkueessa Kolmosen kaudella 2009.
Tuisku esiintyi kahdesti alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 1987.
Jingzhou

Jingzhou (, pinyin: Jīngzhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Hubein maakunnan eteläosassa Kiinassa. Kaupunki sijaitsee Jangtsejoen pohjoisrannalla, noin 200 kilometriä maakunnan pääkaupunki Wuhanista länteen. Kaupungin väkiluku on 5,692 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 14 104 neliökilometriä. 
Kaupungin naapureina ovat pohjoisessa Yichangin ja Jingmenin prefektuuritason kaupungit sekä Qianjiangin ja Xiantaon aliprefektuurit. Idässä Jingzhou rajoittuu Xianningin, etelässä Yueyangin ja Changden prefektuuritason kaupunkiin. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen kaupunkipiiriin (Jingzhou, Shashi), kolmeen piirikuntatason kaupunkiin (Honghu, Shishou, Songzi) ja kolmeen piirikuntaan (Gong’an, Jianli ja Jianglin).
Jingzhou tunnetaan jo yhtenä Chu-valtion syntypaikoista Kevättä ja syksyä -kaudella (770-476 eaa.).
Troy Vance

Troy Vance (s. 2. elokuuta 1993 Goshen, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Graz 99ersissa. Hänen aiemman seuransa, SM-liigajoukkue Porin Ässien entinen urheilujohtaja Mika Toivola on kuvaillut Vancea hyväksi all around -puolustajaksi. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Vancen oikeudet kuului QMJHL:ssä alun perin Rouyn-Noranda Huskiesille. Hän pelasi alkukauden 2010–2011 EmJHL- ja EJHL-junioriliigoja Philadelphia Revolutionissa, kunnes CHL:n siirtotakarajalla, tammikuussa 2011 Huskies kauppasi Vancen Victoriaville Tigresiin vaihdossa vuoden 2012 kahdeksannen kierroksen varausvuoroon. Hän siirtyi loppukaudeksi QMJHL:ään, jossa sekä 23 runkosarja- että yhdeksän playoff-ottelua toi tehot 1+3=4.
Dallas Stars varasi Vancen viidennellä kierroksella 135. pelaajana . Kaudella 2011–2012 hän teki Tigresin paidassa QMJHL:n runkosarjassa 57 ottelussa 25 tehopistettä. Heinäkuussa 2012 Stars teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Vancen kanssa. Hän jatkoi kaudella 2012–2013 Tigresissa, joka kauppasi Vancen ja vuoden 2014 viidennen kierroksen varausvuoron Prince Edward Island Rocketiin vaihdossa Alexandre Chénier-Allardiin, Mark Trickettiin ja kolmannen kierroksen varausvuoroon. Vance jakoi kevään 2013 pudotuspeleissä Rocketin sisäisen tehotilaston voiton Yan-Pavel Laplanten kanssa lukemalla +1. Kaudeksi 2013–2014 joukkueen nimeksi vaihtui Charlottetown Islanders, jonka varakapteeniksi Vance nousi. QMJHL-kauden jälkeen, huhtikuussa 2014 hän siirtyi loppukevääksi ECHL-joukkue Elmira Jackalsin vahvuuteen.
Syksyn 2014 harjoitusleirillä Dallas Stars lähetti Vancen ensin AHL-joukkue Texas Starsiin, mutta kauden 2014–2015 kynnyksellä hänet lähetettiin sieltä edelleen ECHL-joukkue Idaho Steelheadsiin. Maaliskuussa 2015 Vance, Ludwig Karlsson ja mahdollinen kolmas pelaaja kaupattiin ECHL:ssä Missouri Mavericksin joukkueeseen vaihdossa Martin Leehen.
Kaudeksi 2015–2016 Stars vuokrasi Vancen SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Hänen sopimuksensa sisälsi syyskuun 2015 loppuun asti ulottuvan try-outin. Vance sai kuitenkin jo kauden kynnyksellä jatkosopimuksen. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi jatkamaan uraansa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Graz 99ersiin.
Freetimelehti

Freetimelehti on oman luonnehdintansa mukaan myönteisiä elämyksiä tarjoava vapaa-ajan verkkolehti. Se on tarkoitettu heille jotka panostavat itseensä, kuntoiluun, harrastamiseen, matkailuun, pukeutumiseen ja kaikkeen hyvinvointiin liittyvään. 
Kansalliskirjaston julkaisutunnuksien perusteella Freetimelehti on ilmestynyt aiemmin tilauspohjaisena paperilehtenä. Ensimmäinen lehti ilmestyi vuonna 2005. Nykyään lehdestä ilmestyy printtilehti FREETIME ja verkkolehti.
Kamin Shirahata

Kamin Shirahata ( 12. toukokuuta 1988 Kioto), on japanilainen Kiotosta kotoisin oleva, nykyään Tokiossa asuva laulaja ja lauluntekijä
Ura.
Shirahata aloitti kitaransoiton jo ala-asteella kuudennella luokalla ja on siitä lähtien tuottanut vaihtelevalla tahdilla musiikkia. Soolouransa lisäksi hän on esiintynyt noise-bändi Hijokaidanin sivuprojekti Hatsune Kaidanin keikoilla Hatsune Mikuna. Hän kuitenkin jätti yhtyeen taakseen elokuussa 2013.
Hänen esikoisalbuminsa Randoserukabā no Yukue () julkaistiin 25. marraskuuta 2011 Gyuune Cassetten kautta ja se sai heti pienen, mutta elintärkeän underground-suosion alleen. 
Artistin toinen julkaisu "Kudamono-"EP (, suom. hedelmä) julkaistiin parin vuoden tauon jälkeen 16. huhtikuuta 2014 Alchemy Recordsin kautta. Levy jatkoi ensimmäisen julkaisun linjaa ja oli rokahtavavaa poppia. Kamin Shirahata lauloi ja lisäksi soitti levyllä sähkökitaraa, akustista kitaraa ja pianoa. 
Kamin julkaisi myös vuonna 2014 Shibuayn Parycossa järjestettävää Onnanokonouta-näyttelyä varten singlen "Futsuu no Onna no Ko" (). Singlejulkaisu tuli vapaasti ladattavaksi verkkoon ja se sisälsi kaksi kappaletta, kummatkin "Futsuu no Onna no Ko":ksi nimettyjä. Kirjoitustapa oli kuitenkin erilainen, sillä ensimmäinen oli kirjoitettu hiraganoilla ja toinen puolestaan katakanoilla. Tyylillisesti kappaleet erosivat kuitenkin täysin toisistaan: hiraganoilla kirjoitettu kappale oli akustinen ja kevyehkö, ja katakanaversio oli sähkökitaroilla valjastettu rock-versio. 
Kamin Shirahatan kolmas albumi kantaa hänen omaa nimeään ja on yksinkertaisesti "Kamin Shirahata". 11. maaliskuuta 2015 ilmestynyt albumi on lähes täysin akustinen ja edellisistä albumeista poiketen sisältää vanhoja kappaleita, tosin akustisina versioina. Albumin ensimmäinen single ”"Ima sugu kietai"” (, suom. Haluan kadota nyt) julkaistiin 12. joulukuuta 2014 videona YouTubessa. Albumin toinen musiikkivideo ”"Kyōdai"” (, suom. Sisarukset) julkaistiin 26. helmikuuta 2015 myös YouTuben kautta.
Viikinkien hyökkäykset Galiciaan

Viikingit hyökkäilivät Galiciaan 800-luvulta 1000-luvun ensimmäiselle vuosisadalle asti. Sotaretkistä on säilynyt kertomuksia, mutta vain niukasti arkeologisia jäänteitä. Espanjan rannikolta on kuitenkin löytynyt viikinkilaivojen ankkureita, ja eräät maastonmuodot viittaavat siihen, että rantapenkereeseen olisi rakennettu pitkien laivojen suojasatamia, samanlaisia kuin Irlannissa. 
Viikinkien ensimmäinen hyökkäys Espanjan alueelle tapahtui vuonna 844 jolloin Ramiro I oli Asturian kuningas. Hän keräsi armeijan Galiciasta ja Asturiasta ja ajoi viikingit tiehensä. Viikingit ehtivät kuitenkin tehdä pahaa tuhoa mm. A Coruñan ympäristössä. Viikingit eivät palanneet kotiinsa vaan jatkoivat ryöstöretkiään Lissaboniin ja Sevillaan. Samaan aikaan toinen viikinkijoukko taisteli voittoisasti alueella, josta tuli myöhemmin Normandia.
Vuosina 859 suuri viikinkilaivasto hyökkäsi Galiciaan ja Asturiaan. Samaan aikaan kuningas Ordoño I valmistautui sotimaan maureja vastaan. Tämä viikinkien toinen sotaretki Espanjaan kesti vuoteen 861 asti, ja ulottui aina Pohjois-Afrikkaan ja Mallorcalle asti.
Tuhoisin hyökkäys tehtiin vuonna 968, jolloin viikingit hyökkäsivät Galiciaan sadalla laivalla. He rantautuivat Arousanlahdelle ja voittivat galicialaiset Fornelosin taistelussa. Viikingit etenivät kohti Santiago de Compostelaa ja tuhosivat maaseutua sen ympäriltä.
Tämän jälkeen viikingit tekivät useita pienempiä iskuja suunnilleen vuoteen 1050 asti. Vuoden 1015 retkeä johti Olaf Haraldsson, tuleva Norjan kuningas Pyhä Olavi, ja hän tuhosi neljä Galician kaupunki: Castropol, Betanzos, Rivas de Sil ja Tui.
Skandinaavien tekemiä sotaretkiä tunnetaan myöhemmältäkin ajalta, mutta silloin eivät kyseessä olleet enää varsinaiset viikingit.
Rexim-Favor

Rexim-Favor on massasulkuinen konepistooli, joka suunniteltiin Rexim S.A. -yhtiössä Genevessä vuonna 1953. Vuonna 1957 aseen suunnitelmat myytiin Espanjaan, jossa sitä alkoi valmistamaan La Coruña -niminen tehdas. Turkkilaiset tekivät aseesta oman M-68-version, jota Turkin armeija käyttää vieläkin palveluskäytössä pienissä määrin.
Ominaisuudet.
Ase ampuu lukko kiinni: patruuna työnnetään piippuun viritystapin avulla, ja se pysyy siellä kunnes liipaisimeen kohdistettu paine vapauttaa iskurin. Aseen piippu voidaan vaihtaa nopeasti painamalla karhennetun piipun kiinnitysruuvin alla olevaa pientä jousisalpaa, kiertämällä ruuvi irti ja vetämällä piippu eteenpäin irti aseesta.
Riitta Vartti

Riitta Mailis Hellevi Vartti (s. 5. elokuuta 1949 Jyväskylä) on suomalainen kirjailija. Vartti on opiskellut Taideteollisen korkeakoulun kamerataiteen osastolla elokuvalinjalla vuosina 1969–1972 ja suorittanut filosofian maisterin tutkinnon kehitysmaantieteen alalta Helsingin yliopistossa vuonna 1996. 
Vartin romaanit "Sun lapsuutes" (1990), "Pispalan enkeli" (1991), "Nuoruuden yliopistot" (1992) ja "Naaraan aika" (1993) muodostavat löyhän omaelämäkerrallisista aineksista kostuvan sarjan, jossa kuvataan päähenkilön, Orvokki Dahlin varttumista pikkulapsesta kolmikymmenvuotiaaksi. Sarjan kahdessa viimeisessä romaanissa kuvataan päähenkilön vaiheita taistolaisessa opiskelijaliikkeessä ja liikkeen vähittäistä hiipumista. 
Vartti on toimittanut käännösvalikoiman "Tulikärpänen – filippiiniläisiä novelleja" (2001) ja julkaissut kirjan "Pieni filippiiniläinen kasviskeittokirja" (5. painos 2006). Hän on myös ollut tekijänä filipinon kielen sana- ja oppikirjoissa ja suomen kielen oppaissa filipinon puhujille.
Kalle Viljamaa

Kalle Albinus Viljamaa (15. helmikuuta 1885 Tampere – 28. maaliskuuta 1918 Tampere) oli suomalainen painija, joka edusti Suomea vuoden 1912 Tukholman olympialaisissa. Sisällissodan aikana kuollut Viljamaa oli varsinaiselta ammatiltaan rautatieläinen.
Urheilu-ura.
Viljamaa osallistui Tukholman olympialaisten kreikkalais-roomalaisen painin 82,5 kg:n sarjaan, sijoittuen jaetulle viidennelle sijalle toisen suomalaisen Emil Backeniuksen kanssa. Tampereen Pyrintöä edustanut Viljamaa sijoittui SM-kilpailuissa 83 kg:n sarjassa hopealle vuosina 1911, 1914 ja 1916. Hän harrasti myös moukarinheittoa, jossa saavutti SM-pronssia vuonna 1911. Viljamaan ennätys moukarissa oli 35,59 vuodelta 1914. Tampereen Pyrinnön johtokuntaan Viljamaa kuului vuosina 1912–1914.
Kuolema.
Kalle Viljamaa kuoli siviiliuhrina maaliskuussa 1918 Tampereen taistelun aikana valkoisten kaupunkiin ampumassa tykistötulituksessa. Hän oli yksi viidestä sisällissodassa kuolleesta olympiaurheilijasta.
RN Agostino Bertani

RN Agostino Bertani () oli Italian kuninkaallisen laivaston La Masa -luokan hävittäjä. Alus nimettiin 1921 "Enrico Cosenziksi", millä nimellä se oli toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 23. joulukuuta 1917. Alus laskettiin vesille 6. kesäkuuta 1919 ja liitettiin laivastoon viikkoa myöhemmin 13. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus nimettiin 1921 "Enrico Cosenziksi" ja se luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 27. syyskuuta 1943.
RN Giuseppe La Farina

RN Giuseppe La Farina () oli Italian kuninkaallisen laivaston La Masa -luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 29. joulukuuta 1917. Alus laskettiin vesille 12. maaliskuuta 1919 ja liitettiin laivastoon viikkoa myöhemmin 18. maaliskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 4. toukokuuta 1941.
RN Giuseppe La Masa

RN Giuseppe La Masa () oli Italian kuninkaallisen laivaston La Masa -luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1916. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1917 ja liitettiin laivastoon kolme viikkoa myöhemmin 28. syyskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 11. syyskuuta 1943.
RN Giacomo Medici

RN Giacomo Medici () oli Italian kuninkaallisen laivaston La Masa -luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1916. Alus laskettiin vesille 6. syyskuuta 1918 ja liitettiin laivastoon viikkoa myöhemmin 13. syyskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Se upotettiin 16. huhtikuuta 1943.
Aniuar Gedujev

Aniuar Gedujev (, s. 26. tammikuuta 1987) on venäläinen vapaapainija. Aleksei Khasjov on valmentanut häntä vuodesta 2011.
Gedujev voitti 74 kg:n painoluokassa kultaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa Tbilisissä 2013 ja Vantaalla 2014 sekä Euroopan kisoissa Bakussa 2015. Hän sai samassa sarjassa pronssia Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 ja hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Mauri Leivo

Mauri Leivo (s. 1962) on suomalainen luontovalokuvaaja ja -kirjoittaja. Hän on koulutukseltaan biologi ja pitää luonto- ja lintuaiheisia kursseja, luentoja ja valokuvanäyttelyitä sekä toimii luonto-oppaana. Lehtiartikkeleiden lisäksi hän on tehnyt useita kirjoja. Valokuvauksen hän aloitti 1970-luvulla ja on 2000-luvulta alkaen ollut ammattivalokuvaaja. Teoksesta "Lintujärvi" hän sai WWF:n vuoden Luontokirja 2006 -palkinnon.. Teoksesta "Lehmilaitumilla" hänelle puolestaan myönnettiin Lauri Jäntin säätiön tunnustuspalkinto 2023.
Asetolaktaattisyntaasi

Asetolaktaattisyntaasi on entsyymi, joka katalysoi kahden palorypälehappomolekyylin kondensoitumista asetomaitohapoksi tai palorypähapon ja alfaketovoihapon kondensoitumista α-aseto-α-hydroksivoihapoksi. Asetolaktaattisyntaasia esiintyy monien bakteerien, kasvien ja sienien soluissa ja se osallistuu haarautuneiden aminohappojen valiinin, leusiinin ja isoleusiinin biosynteesiin. Entsyymin EC-numero on EC 2.2.1.6.
Rakenne ja toiminta.
Asetolaktaattisyntaasia esiintyy useissa bakteereissa, sienissä ja kasveissa. Bakteerien entsyymit koostuvat kahdesta erilaisesta alayksiköstä, jotka muodostavat oligomeerin. Kasveissa ja sienissä alayksiköt ovat keskenään identtisiä ja muodostavat tyypillisesti joko tetrameerin tai oktomeerin. Kofaktoreina asetolaktaattisyntaasin rakenteessa ovat FAD-molekyyli ja tiamiinipyrofosfaatti. Lisäksi entsyymi vaatii toimiakseen magnesiumioneja. Myös useat muut kahdenarvoiset metalli-ionit aktivoivat entsyymiä.
Asetolaktaattisyntaasin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa tiamiinipyrofosfaatin tiatsolirengas deprotonoituu, jolloin siitä muodostuu ylidi. Nukleofiilinen ylidi reagoi palorypälehapon elektrofiilisen karboksyyliryhmän kanssa additioreaktiolla ja sitä seuraavassa dekarboksylaatiossa muodostuu hydroksyylietyylitiamiinipyrofosfaattivälivaihe. Tämä välituote reagoi toisen palorypälehapon tai alfaketovoihapon kanssa muodostaen tuotteen.
Asetolaktaattisyntaasin inhibiittorit.
Asetolaktaattisyntaasia inhiboivat valiini ja leusiini eli se on niin kutsuttu feedback-inhibitoituva entsyymi. Tämän lisäksi useat rikkaruohomyrkkyinä käytettävät yhdisteet inhiboivat entsyymin toimintaa. Tällaisia ovat monet sulfonyyliurea- ja imidatsolinonirakenteiset herbisidit. Ne sitoutuvat hyvin voimakkaasti palorypälehapon sitoutumiskohtaan entsyymissä ja aiheuttavat siten asetolaktaattisyntaasin toiminnan estymisen. Bakteereilla asetolaktaattisyntaasin toiminnan estyminen aiheuttaa staasin ja kasveille entsyymin inhibitoituminen aiheuttaa kasvin kuoleman.
Liisa Uusitalo

Liisa Anneli Uusitalo (s. 8. huhtikuuta 1944) on suomalainen kauppatieteiden tohtori, joka toimi Helsingin kauppakorkeakoulun markkinoinnin professorina 1990–2009. Hänen vuonna 1979 julkaistua väitöskirjaansa "Consumption Style and Way of Life" pidetään kuluttajasosiologisen tutkimuksen avauksena Suomessa. Vuonna 2000 Uusitalo nimettiin vuoden professoriksi.
Vuonna 1993 Uusitalo nimitettiin Helsingin kauppakorkeakoulun markkinointiviestintään painottuvaan markkinoinnin professuuriin, jota hän oli hoitanut jo vuodesta 1986 lähtien. 1990-luvun puolivälissä Uusitalo aloitti tutkimusprojektin kuluttajan, kulttuurin ja markkinoiden vuorovaikutuksesta yhteistyössä Jyväskylän yliopiston Nykykulttuurin tutkimusyksikön kanssa. Vuosina 2008–2011 hän johti kuluttajaa tietoyhteiskunnassa tutkivaa projektia "Consumer Behavior in Information Society" (COBI).
Uusitalo on ollut vierailevana tutkijana Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä, Berliinin Wissenschaftskollegissa, Stanfordin yliopiston Scancor-instituutissa, Århusin kauppakorkeakoulussa Tanskassa sekä Bathin yliopistossa Englannissa.
Uusitalo on ollut jäsenenä muun muassa Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen tutkimusneuvostossa, Kuluttajatutkimuskeskuksen johtokunnassa, Kilpailuneuvostossa, Suomen Unicef-yhdityksen hallituksessa, Suomalaisen työn liiton tutkimusneuvostossa ja Suomen Unesco-toimikunnassa. Vuonna 1997 hän sai Suomalaisen Tiedeakatemian jäsenyyden. Vuonna 1999 Uusitalo toimi Suomessa pidetyn taiteen ja kulttuurin johtamisen kongressin (AIMAC) puheenjohtajana. Hän on ollut mukana myös suomalaisten naisekonomistien verkostossa.
RN Giuseppe Cesare Abba

RN Giuseppe Cesare Abba () oli Italian kuninkaallisen laivaston Pilo-luokan hävittäjä, joka oli ensimmäisessä maailmansodassa hävittäjänä ja toisessa maailmansodassa torpedoveneenä.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 19. elokuuta 1913. Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1915 ja liitettiin laivastoon puolitoista kuukautta myöhemmin 6. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus muutettiin vuosina 1953-1954 nopeaksi miinanraivaajaksi, jolloin sen aseistukseksi tuli 102 millimetrin tykki ja 2-4 kappaletta 20 millimetrin ilmatorjuntatykkejä. Samalla alukselle asennettiin tutka. Se poistettiin alusluettelosta 1. syyskuuta 1958.
Aikateríni Stefanídi

Aikateríni ”Katerína” Stefanídi (, etunimi usein muodossa "Ekateríni", s. 4. helmikuuta 1990 Cholargós) on kreikkalainen seiväshypyn maailmanmestari, kaksinkertainen Euroopan-mestari ja olympiavoittaja.
Stefanídi saavutti hopeaa Zürichin EM-kilpailuissa 2014 tuloksella 460 cm. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa tuloksella 475 cm. Portlandin sisäratojen MM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia tuloksella 480 cm. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 tuloksella 481. Hän voitti samana vuonna olympiakultaa Rio de Janeirossa tuloksella 485. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Belgradissa 2017 tuloksella 485.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Lontoossa 6. elokuuta 2017 Stefanídi voitti kovatasoisen kilpailun tuloksella 491 cm. Hän saavutti pronssia Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 tuloksella 480. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Berliinissä 2018 tuloksella 485. Hän oli neljäs Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sai pronssia tuloksella 485. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli viides tuloksella 470 cm. Samana vuonna hän saavutti hopeaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 475 cm. Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023 hän sijoittui neljänneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Stefanidi loukkasi nilkkaansa ennen karsintaa ja jäi lopulta ilman tulosta. Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 hän oli seitsemäs tuloksella 455 cm. Rooman EM-kilpailuissa 2024 Stefanidi saavutti hopeaa tuloksella 473 cm.
Stefanídi voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Marrakechissa 2005 oltuaan vain 15-vuotias. Hän sai saman ikäluokan MM-hopeaa Ostravassa 2007 ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia Bydgoszczissa 2008. Vuonna 2011 hän sai hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa ja pronssia Shenzhenin universiadeissa. Hän voitti NCAA:n mestaruuden 2012.
Stefanídin ennätys ulkoradoilla on 491 cm ja sisäradoilla 490 cm.
TZ-45

TZ-45 on massasulkuinen konepistooli, jonka suunnittelivat kaksi italialaista veljestä nimeltään Tonon ja Zorzoli Giandoso vuonna 1944. TZ-45 otettiin rajoitettuun tuotantoon vuonna 1945 Italiassa. Aseelle ei ollut paljon tarvetta, sitä käytettiin vain lähinnä maan sisäisissä turvallisuustehtävissä. Asetta valmistettiin vain noin 6 000 kappaletta. Saksa sai asetta muutaman kappaleen sotasaaliiksi toisessa maailmansodassa. Asetta tarjottiin myyntiin ulkomaille toisen maailmansodan jälkeen, mutta ainoastaan Myanmar osoitti mielenkiintoa sitä kohtaan. Asetta valmistettiin Myanmarissa pieni määrä vuosina 1952-55 nimellä BA-52.
Ominaisuudet.
Aseessa oli ohuesta putkesta valmistettu teleskooppiperä. Piipun suussa oli kaksi poikittaista leikkausta, jotka toimivat suujarruna. Aseen kahvaan oli kiinnitetty varmistin, jonka muodosti lipaskuilun takaseinään asennettu L-kirjaimen muotoinen vipu.
Erene Bwakineti

Erene Bwakineti (s. 2. heinäkuuta 1982) on kiribatilainen maajoukkuetason jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Maajoukkueura.
Bwakineti edusti maataan kolmessa ottelussa 2011. Hän pelasi vuoden Tyynenmeren kisoissa kolme ottelua ja teki joukkueelleen 1–4-kavennusmaalin ottelussa, jonka Kiribati lopulta hävisi Tahitille maalein 1–17.
Seurajoukkue.
Seurajoukkuetasolla Bwakineti on pelannut Marakei FC:ssä kotimaansa liigassa.
Esa Ruoho

Esa Ruoho (s. 26. lokakuuta 1978) on suomalainen elektronisen musiikin tekijä, joka tunnetaan taiteilijanimellä Lackluster. Hän on julkaissut monilla ulkomaalaisilla ja suomalaisilla levymerkeillä ja soittanut muun muassa Koneistossa, Jyrockissa, Jyväskylän Kesässä, Konemetsässä, Kontula Electronicissa ja useilla ulkomaalaisilla festivaaleilla.
Avaruusromua.
Vuonna 2016 Esa Ruoho tuotti Jukka Mikkolan toimittamaan Avaruusromua-radio-ohjelmaan ensimmäisen, 25 minuuttia pitkän Avaruusromua -spesiaalin omalla nimellään. Se sisälsi muun muassa vapaa energia -laitteiden sähkömagneettisia sirinöitä ja kohinoita, Tesla Model S -auton takakontin ääniä, Applen iPhone -puhelimen sähkömagneettisten kenttien ja Vuosaaresta ja Kontulasta peräisin olevia rakennusten ääniä.
Ruohon sävellyksiä on soitettu YLE:n Avaruusromua-radio-ohjelmassa vuodesta 1999.
Yhteistyö.
Vuonna 2003 Esa Ruoho sävelsi Wilma Mehtosen koreografioimaan T.43 (Tea For Three) -tanssiesitykseen sähköistä musiikkia.
Beretta M1934

Beretta M1934 on vuonna 1934 ilmestynyt Beretan valmistama itselataava, yksitoiminen massasulkulukkoinen pistooli. Ase kehitettiin ensimmäisen maailmansodan jälkeen Beretta M1915:n pohjalta. Malli hyväksyttiin Italian armeijan palveluspistooliksi vuonna 1935.
Ominaisuudet.
Edeltäjänsä tapaan ase oli massasulkulukkoinen, joka ampui lyhyttä patruunaa, jotta kaasunpaine pysyisi turvallisella alueella. Suurin ero Berettan aiempiin malleihin oli luistin ulkopuolinen iskuvasara. Useimpien lippaiden pohjalevy on varustettu sormituella, joka auttaa isokätistä ampujaa saamaan paremman ampumaotteen aseen kahvasta.
Käyttö Suomessa.
Pistooleja hankittiin Italiasta Puolustusvoimien käyttöön vuonna 1940, muun puolustusmateriaalin ohella 60 kappaletta. Pistooleita testattiin armeijan koelaboratoriossa. Ase selvisi testeistä vähillä moitteilla. Seuraavan tilauksen teki Kotijoukkojen esikunta heinäkuussa 1942. Tilaus käsitti 500 pistoolia. Aseet saatiin Suomeen kuitenkin vasta talvella 1943. 
Puolustusvoimat ei myöhemmin varsinaisesti tilannut näitä pistooleita, mutta niitä saapui maahan Beretta 1935 -pistooleiden toimitusvaikeuksien takia korvaavina aseina 500-1 000 kappaletta. Vuoden 1951 inventaariossa näitä aseita oli Puolustusvoimilla 999 kappaletta. Asemalli poistui käytöstä vuonna 1986
Pohjois-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue

Pohjois-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Pohjois-Koreaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue perustettiin vuonna 1999. Pohjois-Koreassa oli vuonna 2017 yli 900 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maalla oli tuhat rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa liki 700. Vuonna 2025 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 40. sijalla. 
Historia.
Vuodesta 2010 vuoteen 2011 joukkue romanti maailmanrankingissa peräti 11 sijaa, mutta vastaavasti vuodesta 2012 vuoteen 2013 se nousi listalla viisi sijaa, kunnes se romahti listalla jälleen: vuodesta 2022 vuoteen 2023 12 sijaa, jolloin sen sijoitus oli toiseksi viimeinen.
Joukkuetta on valmentanut Ri Won-son. Kaudella 2018–2019 sitä valmensi Pak Chol-Ho. Nykyinen valmentaja on Kwak Kum Sil.
Remington 51

Remington 51 (myös Remington model 51) on Remingtonin suunnitelema ja valmistama massasulkuinen itselataava pistooli. 
Tuotanto.
Remington aloitti itselataavien pistoolien valmistuksen vuonna 1917 saadessaan tilauksen Colt M1911 -pistoolien valmistuksesta. Kun tilaus valmistui, yhtiö päätti aloittaa oman pistoolien valmistuksen. Yhtiö suunnitteli uuden M51:n ja aloitti sen valmistuksen.
Ominaisuudet.
Aseen sulkujärjestelmä perustuu massasulkuun. Aseessa on sekä kahvavarmistin että tavallinen varmistinvipu rungossa, lähellä aseen takapäätä.
Willy Heinz

Willy Heinz (oik. Wilhelm "Willy" Hussmann, 1. tammikuuta 1895 Osterfeld – 8. huhtikuuta 1918 Kymi) oli Suomen sisällissotaan osasto Brandensteinin joukoissa osallistunut saksalainen 14. Jääkäripataljoonasta irrotetun polkupyöräkomppanian sotilas, joka kaatui huhtikuussa 1918 nykyisen Kotkan alueella Kyminlinnassa käydyssä taistelussa. Oikealta nimeltään hän oli Wilhelm Hussmann, jota myös Suomen sotasurmat -tietokanta käyttää, mutta hänet on haudattu Kotkan Vanhalle hautausmaalle nimellä Willy Heinz. Hautajaisista kirjoittanut Hufvudstadsbladet puolestaan kertoi haudatuksi tulleen sotilaan nimeltä Heinz Lauf. Hänen hautansa sijaitsee lähellä hautausmaan pääporttia.
Heinz kuoli Kyminlinnassa punaisten tulitukseen yrittäessään pystyttää konekivääriä linnoituksen vallille. Taistelun tauottua punaiset hautasivat hänet Kotkan Vanhalle hautausmaalle Korelan Metsolaan. Sodan päättymisen jälkeen Heinzille järjestettiin toukokuussa uudet hautajaiset, jossa Hufvudstadsbladetin mukaan oli paikalla nelisenkymmentä saksalaissotilasta sekä suuri joukko kaupunkilaisia. 
Myöhemmin Willy Heinz on tullut tunnetuksi erityisesti Veikko Lavin pasifistisesta laulusta "Balladi Willy Heinzista". Ensimmäisen kipinän siihen Lavi kertoi saaneensa jo lapsuudessaan käydessään ennen hänen syntymäänsä kuolleen sisarensa haudalla, joka sijaitsi Willy Heinzin haudan vieressä. Lavin kertoman mukaan Willy Heinzin hauta oli hoitamaton ja sen päälle oli usein heitelty roskia. Lopullinen sysäys laulun kirjoittamiseen Laville tuli hänen luettuaan 1960-luvun lopulla kuvauksen Kyminlinnan taistelusta: "Balladi hänestä liukuu läpi koko sotilaallisen hierarkian alkaen keisarista alimpaan pelinappulaan, tähän nuoreen sotilaaseen. Hän tuskin tiesi, miksi oli joutunut vieraaseen maahan. Hän oli sodassa viattomin, mutta sai maksaa korkeimman hinnan. Muistan myös lapsena miettineeni, kaipasiko kukaan tätä poikaa." Laulun ensimmäisen version Lavi levytti vuonna 1974 marssimaisena ja toisen, enemmän balladin omaisen, seuraavalla albumillaan vuonna 1976. Kappale on mukana myös Lavin kansalaissotaa käsittelevien laulujen kokoelmassa "Punaiset ja valkoiset" (1980), jossa sen esittää Sinikka Sokka.
Andrija Balić

Andrija Balić (s. 11. elokuuta 1997 Split) on kroatialainen jalkapalloilija, joka edustaa slovakialaista Dunajská Stredaa lainalla italialaisseura Udinesesta. Oikeajalkainen Balić on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Balićin kasvattajaseura on Hajduk Split. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa vuosina 2014-2015 12 ottelua onnistuen neljästi maalinteossa. Seuran ykkösjoukkueen paidassa 1. HNL:issä Balić debytoi huhtikuussa 2014 ja teki avausmaalinsa maaliskuussa 2015.
Balić siirtyi helmikuussa 2016 Serie A:n Udineseen, arviolta neljän miljoonan euron siirtosummalla.
Maajoukkueura.
Balić on edustanut Kroatiaa monissa nuorten maajoukkueissa.
Fabienne Humm

Fabienne Valérie Humm (s. 20. joulukuuta 1986 Zürich) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Nationalliga A:ssa pelaavaa FC Zürichiä. Pelipaikaltaan Humm on keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän kuuluu myös Sveitsin naisten jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Humm aloitti uransa FC Schlierenissä, jota hän edusti vuodet 2006–2009. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Nationalliga A:n FC Zürichiin. Zürichissä Humm on voittanut yhdeksän kertaa Sveitsin mestaruuden ja seitsemän kertaa Sveitsin cupin.
Maajoukkueura.
Humm on pelannut Sveitsin maajoukkueessa vuodesta 2012 lähtien. Hän on pelannut ennen vuoden 2023 MM-kilpailujen alkua 79 maaottelua ja tehnyt niissä 25 maalia. Hän oli mukana vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kanadassa, jossa hän teki naisten MM-historian nopeimman hattutempun Ecuadoria vastaan Sveitsin 10–1-voittoon päättyneessä ottelussa. Hummin maalit syntyivät viiden minuutin sisällä.
Saavutukset.
FC Zürich