tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Shiman sairaala

Shiman sairaala (jap. 島病院, Shima byōin) on japanilaisessa kaupungissa, Hiroshimassa sijainnut yksityissairaala. Sairaalan johtajana toimi sen omistaja ja perustaja tohtori Kaoru Shima. Sairaala oli toimintatyypiltään kirurginen sekä sisäelimien sairauksiin erikoistunut, ja siinä tehtiin leikkausoperaatioita. Toisen maailmansodan loppuvaiheissa alkoi Shiman sairaala kärsiä pahasta materiaalivajeesta. Hoitotarvikkeita sekä lääkeaineita alkoi olla yhä vaikeampaa saada toimitettua.
Erotukseksi mainittakoon, että niin kutsuttuna "Atomisairaala"na nimitettiin Hiroshimassa olevaa Punaisen Ristin sairaalaa. Se säilyi pommitustuhoista toimintakykyisenä. Punaisen Ristin sairaala erikoistui myöhemmin säteilyvammojen hoidossa.
Sairaalan historiallinen merkitys korustui siinä, että se oli "Little Boy" -nimisen atomipommin osumakohta ja kaiken hävityksen keskipiste eli hyposentrumi. Pommi pudotettiin Enola Gay -nimisestä B-29 pommituskoneesta 6. elokuuta 1945 ja sen tähtäyspisteenä oli ollut sairaalasta 300 metrin päässä sijainnut Aioin silta. Sairaala tuhoutui niin täydellisesti, ettei siitä jäänyt juurikaan mitään jäljelle: esimerkiksi sen sisääntulon yhteydessä olleet kiviset pilarit olivat kokonaan sulaneet. Kaikki siinä olleet henkilöt kuolivat, niin potilaat kuin hoitohenkilökuntakin. Lisäksi uhreissa oli potilaitten omaisia, jotka olivat tulleet tarjoamaan hoidettaville aamupalaa. Japanilaisen käytännön mukaan: läheiset huolehtivat hoidossa olevalle tämän tarvitseman ruokahuollon, eikä sairaalan taholta kuten muun muassa länsimaissa.
Tohtori Shima oli itse potilaskäynnillä pommituksen aikaan muualla. Hän oli Hiroshiman lähistöllä maaseudulla, tarpeeksi etäällä atomipommin räjähdysvaikutuksista. Näin ollen Shima selvisi ydinräjähdyksestä loukkaantumatta, eikä esimerkiksi ollut niin kutsuttu hibakusha. Sodan jälkeen Shiman sairaala toimi edelleen, täydellisesti uudelleenrakennettuna.
Nicola Piovani

Nicola Piovani (s. 26. toukokuuta 1946 Rooma) on italialainen säveltäjä, pianisti ja kapellimestari, joka tunnetaan erityisesti elokuvamusiikistaan.
Piovani sai parhaan musiikin Oscarin elokuvasta Kaunis elämä ("La vita è bella") vuonna 1998. Kaikkiaan hän on säveltänyt musiikkia yli 130 elokuvaan.
Vuoden 2008 Cannesin elokuvajuhlilla Piovanille myönnettiin Ordre des Arts et des Lettres -kunniamerkki.
Nikolai Goc

Nikolai Goc (s. 17. kesäkuuta 1986 Calw, Saksa) on saksalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Goc pelasi koko uransa Saksassa. Hänellä on kaksi jääkiekkoilevaa veljeä, Marcel ja Sascha.
P-Kloorifenoli

p-Kloorifenoli eli 4-kloorifenoli (C6H5ClO) on yksi kloorifenoleista. Sen isomeereja ovat o- ja m-kloorifenolit. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa muun muassa väriaineita ja lääkkeitä.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa p-kloorifenoli on valkoisia tai kellertäviä kiteitä. Yhdiste liukenee vain hieman veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuoksiin. Klooriatomista johtuen p-kloorifenoli on fenolia voimakkaampi happo. 
Valmistus ja käyttö.
p-Kloorifenolia valmistetaan klooraamalla fenolia. Käytettäessä klooria ja katalyyttinä alumiinikloridia muodostuu p- ja o-isomeerien seos, jossa p/o-suhde on noin 1,65. Reaktio on vieläkin selektiivisempi p-kloorifenolin suhteen, kun liuottimena käytetään polaarisia liuottimia, kuten asetonitriiliä tai nitrobentseeniä, alkyyli- tai aryylisulfidien, kuten difenyylisulfidin, toimiessa aktivoivina yhdisteinä tai erityisesti käytettäessä klooraavana reagenssina sulfuryylikloridia. p-Kloorifenolia voidaan valmistaa myös p-diklooribentseenin hydrolyysillä tai 2,3,4,4,5,6-heksakloorisykloheksa-2,5-dien-1-onin ja fenolin välisellä reaktiolla.
p-Kloorifenolia käytetään väriaineteollisuudessa käytettävän kinitsariinin ja kinitsariinijohdannaisten valmistamiseen, fungisidien, kuten diklorofeenin ja triadimefonin ja lääkkeiden kuten klofibraatin valmistamiseen. Yhdisteestä voidaan valmistaa myös hydrolysoimalla hydrokinonia tai ammonolyysillä p-aminofenolia.
Yarnell Hillin metsäpalo

Yarnell Hillin metsäpalo oli salamaniskun sytyttämä maastopalo Arizonassa Yhdysvalloissa heinäkuussa 2013. Tuli levisi tuulisen ja kuuman sään vuoksi nopeasti, minkä lisäksi alueella on pitkään kärsitty kuivuudesta. 19 palomiestä surmannut tulipalo oli WTC:n terrori-iskujen jälkeen pahin palomiehiä kohdannut työtapaturma.
Palo saatiin hallintaan 10. heinäkuuta.
130 Elektra

130 Elektra on suuri päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 17. helmikuuta 1873. Asteroidin löysi Christian Heinrich Friedrich Peters, ja se on todennäköisesti nimetty Elektran, kreikkalaisen mytologian Klytaimnestran ja Agamemnonin tyttären, mukaan. Asteroidi voidaan luokitella G-tyypin (Cereksen kaltaiseksi) asteroidiksi.
Elokuussa 2003 130 Elektraa havaittiin kiertävän pieni kuu, S/2003 (130) 1. Kuun kiertoradan tarkat ominaisuudet ovat tuntemattomat, mutta se kiertänee asteroidin noin 3,92 päivässä. Kuun radan isoakselin puolikas on noin 1252 km.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1976

Jalkapallon II divisioonassa 1976 pelattiin kolmessa kahdentoista joukkueen lohkossa kaksinkertainen sarja, jonka päätteeksi lohkon voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi I divisioonaan, ja kolme viimeistä vastaavasti putosi III divisioonaan.
Itälohko.
Ottelut
Länsilohko.
Ottelut
Pohjoislohko.
Ottelut
X-Kaliber 2097

X-Kaliber 2097 (, "Sword Maniac") on Fupacin ja Windsin kehittämä toimintapeli, joka on julkaistu vuonna Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli sijoittuu vuoteen 2097 New Yorkissa. Maailmaa hallitsevat sotaherrat. X-Kaliber on pelissä käytettävä mahtava ase.
Pelin musiikit on tehnyt Psykosonik.
Sal Borgese

Sal (Salvatore) Borgese (myös "Borghese", s. 5. maaliskuuta 1937 Rooma) on italialainen näyttelijä.
Calabrialaissyntyinen Borgese aloitti elokuvauransa akrobaattina ja sijaisnäyttelijänä esiintyen kymmenissä seikkailufilmeissä. 1960-luvun alusta lähtien hän näytteli sympaattisen roiston rooleja lukuisissa eri tyylilajeja edustavissa viihde-elokuvissa. Borghese mainitaan niiden alkuteksteissä usein taiteilijanimillä kuten "Mark Trevor".
Fred Rogers

Fred McFeely Rogers (20. maaliskuuta 1928 – 27. helmikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen juontaja ja säveltäjä. Hänet tunnetaan parhaiten juontamastaan lasten televisio-ohjelmasta "Mister Rogers' Neighborhood" (esitettiin televisioverkko PBS:llä vuosina 1968–2000). Ohjelmassa Rogers opetti lapsia ja painotti sitä, että jokainen on hyvä juuri sellaisena kuin on. Kyseessä on myös PBS:n pisimpään säännöllisesti esitetty ohjelma. Rogersista on sanottu, että hän antoi yhdysvaltalaisille lapsille ”lempeän moraalisen esimerkin” yli 30 vuoden ajan.
Rogersille on myönnetty useita tunnustuksia, kuten Presidential Medal of Freedom (yhdysvaltain korkein siviilikunniamerkki) ja neljä Emmy-palkintoa. Vuonna 1998 hän sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Aioin silta

Aioin silta () on silta Hiroshimassa, joka ylittää Honkawan joen haarautumaa jokisuistossa ja siitä erkanee Motoyasujoki. Silta oli jokseenkin tarkkaan ottaen T-kirjaimen muotoinen ja sitä kuvailtiin lajissaan Hiroshiman kauneimpana. T:n malliseksi sillan oli tehnyt siinä keskivaiheilla ollut erillisliittymä. Silta oli atomipommin pudotuksen tähtäyspiste. 
Sillan valitsi tähtäyskohdaksi pomminpudottaja Thomas W. Ferebee kenraali Curtis LeMayn pyynnöstä. Valinnan hyväksyi pommin pudottaneen lentokone Enola Gayn päällikkö, eversti Paul Tibbets. Sillan lähettyvillä sijaitsi tärkeä sotilaallinen kohde, Hiroshiman linna, jossa olleista joka kymmenes selviytyi pommituksesta. Pommi osui 300 metrin päähän sillasta, ja hyposentrumiksi muodostui tällöin Shiman sairaala.
Nykyään silta on merkittävä osa Hiroshiman rauhanpuistoa. Sillan itäpäässä, linnan suunnassa sijaitsee myös Hiroshiman rauhanmuistomerkki.
Aiheesta muualla.
NML Cygni

NML Cygni ("NML Cyg") on kirkas punainen hyperjättiläistähti Joutsenen tähdistössä. Se on tällä hetkellä kolmanneksi suurin tunnettu tähti; tähden säteen on arvioitu vastaavan jopa 1 650 Auringon sädettä. Tähden massa vastaa noin 25–40 Auringon massaa.
Terra (Jenni Vartiaisen albumi)

Terra on Jenni Vartiaisen kolmas studioalbumi. Sen on tuottanut Jukka Immonen, ja sen julkaisi Warner Music Finland 4. lokakuuta 2013. Albumin ensimmäinen single, ”Junat ja naiset”, julkaistiin elokuussa 2013. Vartiainen on kertonut "Terran" olevan kahden edellisen albuminsa kanssa muodostuvan trilogian päätösosa. Albumia myytiin kolmessa päivässä tuplaplatinalevyyn oikeuttava määrä, yli 50 000 kappaletta. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi.
Vartiainen sai inspiraation albumin tekoon Lofooteilta, jossa hän vieraili kahden vuoden verran kestäneen keikkataukonsa aikana. Osana albumin julkaisua Vartiainen aloitti uuden kiertueen saman vuoden marraskuussa.
Albumista julkaistiin 3. lokakuuta 2014 "platinapainos", joka sisältää kolme uutta kappaletta sekä akustiset versiot kappaleista ”Selvästi päihtynyt”, ”Suru on kunniavieras” ja ”Minä sinua vaan”.
Levyltä julkaistuista kuudesta singlestä radiolistan kärkeen ovat nousseet ennätykselliset viisi singleä. Poikkeuksena jouluksi 2013 radiosoittoon julkaistu joululaulu ”Tule meille jouluksi”.
Sneremåla

Sneremåla on kylä Emmabodan kunnassa Kalmarin läänissä Etelä-Ruotsissa. Kylä sijaitsee Vissefjärdan pitäjän alueella noin 8 kilometriä Vissefjärdan taajamasta lounaaseen. Kylässä on useita maatiloja, joihin kuuluvat Sneremåla Östergård, Sneremåla Västergård ja Sneremåla Gård.
Kylän kaksi suurinta järveä ovat Nätterhövden ja Sidlången. Nätterhövden ulottuu koko eteläisen Sneremålan ja Guttamålan alueelle ja Buskahultin pohjoisosiin. Kråkgölin pieni järvi sijaitsee Kroksmålan suunnalla pohjoisessa. Näiden kolmen järven välissä virtaa pieniä "puroja". Sneremålan kasvilajisto on rikasta erityisesti metsissä, jotka saavat ravinteensa edellä mainituista järvistä.
Sneremålassa on paljon peltoja ja niittymaita, joilla on ollut kivimuurit 1800-luvulta lähtien.
Ranveer Singh

Ranveer Singh Bhavnani (s. 6. heinäkuuta 1985 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisissä elokuvissa. Hän on voittanut useita palkintoja, mukaan lukien viisi Filmfare Awards -palkintoa.
Valmistuttuaan Indianan yliopistosta Bloomingtonista Singh palasi Intiaan tavoitellakseen elokuvauraa. Hän teki ensiesiintymisensä Yash Raj Filmsin romanttisessa komediaelokuvassa "Band Baaja Baaraat" (2010), mistä hän voitti useita palkintoja, mukaan lukien parhaan miestulokkaan Filmfare Awards -palkinnon. Myöhemmin Singh näytteli huijaria romanttisessa komediassa "Ladies vs Ricky Bahl" (2011), valeasuista ryöstäjää draamaelokuvassa "Lootera" (2013) ja Shakespearen Romeoon pohjautuvaa hahmoa traagisessa rakkauselokuvassa "Goliyon Ki Raasleela Ram-Leela" (2013), josta tuli yksi hänen siihen asti menestyneimmistä elokuvistaan. 
Singh sai ylistystä kriitikoilta roolisuorituksistaan Baji Rao I:nä ja Alauddin Khiljinä Sanjay Leela Bhansalin historiallisissa draamoissa "Bajirao Mastani" (2015) ja "Padmaavat" (2018). Hän voitti ensimmäisestä parhaan miespääosan Filmfare Awards -palkinnon ja jälkimmäisestä parhaan miesnäyttelijän Filmfare Awards -kriitikkopalkinnon. Singh voitti parhaan miespääosan Filmfare Awards -palkinnot räppärin roolistaan menestyneessä musiikkidraamassa "Gully Boy" (2019) ja kriketinpelaaja Kapil Devin roolistaan urheiludraamassa "83" (2021).
Yksityiselämä.
Singh meni naimisiin näyttelijä Deepika Padukonen kanssa Comojärvellä Italiassa 14. marraskuuta 2018.
Punalakkiherttu

Punalakkiherttu ("Cisticola subruficapilla") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punalakkiherttua tavataan Angolassa, Namibiassa ja Etelä-Afrikassa. Sitä on kuvattu yleisestä paikallisesti runsaslukuiseksi. Sen kannankehitys on laskeva, mutta lajin ei uskota olevan vielä vaarassa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vaikertajaherttu

Vaikertajaherttu ("Cisticola lais") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vaikertajaherttua tavataan Angolassa, Keniassa, Lesothossa, Malawissa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Tansaniassa, Ugandassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luhtaherttu

Luhtaherttu ("Cisticola galactotes") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Luhtaherttua tavataan laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sirkuttajaherttu

Sirkuttajaherttu ("Cisticola pipiens") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sirkuttajaherttua tavataan Angolassa, Botswanassa, Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Namibiassa, Tansaniassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Papyrusherttu

Papyrusherttu ("Cisticola carruthersi") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Papyrusherttua tavataan Burundissa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Ruandassa, Tansaniassa ja Ugandassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen. Sen kannankehitys on laskeva, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota vielä olevan vaarassa.
Iranilainen keittiö

Iranilainen keittiö tunnetaan erityisesti maitotaloustuotteistaan sekä hapanta ja makeaa yhdistelevistä ruokalajeistaan. Jogurtti tuli muualla maailmassa tunnetuksi Iranin kautta, ja myös jäätelön ja halvan on arveltu olevan iranilaista alkuperää. Iranin ruokakulttuuri on saanut maan sijainnin vuoksi runsaasti vaikutteita etenkin idästä kuten Keski-Aasiasta, Intiasta ja Kiinasta.
Iranin tavallisimpia maitotuotteita ovat tuore jogurtti, tuorejuusto, vedellä laimennettu jogurttijuoma "abdogh" sekä kuivattu jogurtti "kashk". Keitot ovat Iranissa suosittuja. Peruskeitto "ash" on sakeaa ja ruokaisaa, ja sitä tehdään palkokasveista ja yrteistä tai linsseistä. Vanhimpia iranilaisia keittoja on etenkin aamiaisena suosittu "gipa", johon käytetään lampaan pää, mahalaukku ja sorkat. Nuudelikeittoa ("ashe reshta") syödään joissain uskonnollisissa yhteyksissä sekä uuden vuoden alkaessa: siinä on nuudelien lisäksi papuja, kuivattua jogurttia ja mausteita.
Iranilaiset syövät lihansa yleensä keitettynä ja tuoreiden tai kuivattujen hedelmien tai pähkinöiden kera. Lihapataa syödään makean riisin, jogurtin, kerman, manteleiden tai pähkinöiden kera. Riisi on muutenkin suosittua ruokaa etenkin Iranin pohjoisosissa, ja sitä tarjoillaan etelässäkin erityisesti vieraille. Suosittu riisiruoka on "pilav", johon lisätään vihanneksia, hedelmiä, lintua, lihaa tai pähkinöitä ja joka nautitaan voisulan ja mausteiden kanssa.
Iranilainen ruoka ei ole erityisen tulista. Perusmausteina käytetään suolaa, pippuria, kurkumaa, tomaattipyreetä, kanelia ja ruusuvettä sekä myös korianteria, persiljaa, tilliä ja sarviapilaa. Granaattiomenan mehua ja siemeniä käytetään paljon ruoanlaitossa. Pohjois-Iranissa syödään paljon kalaa, etenkin isoa merisiikaa. Hapanta makua ruokiin saadaan esimerkiksi sitruunasta, limetistä, jogurtista, etikasta, pomeranssista, sumakista tai hedelmämehuista.
Iranilainen aamiainen koostuu yksinkertaisimmillaan teestä, leivästä ja hedelmistä, mutta myös lampaanpäästä voidaan valmistaa aamiaista. Aterialla ei ole alku-, pää- ja jälkiruokia, vaan kaikki ruoat tarjoillaan yhtä aikaa. Lounaaseen kuuluu yleensä "cholav"-riisiruokaa sekä pataa tai kastiketta ("khoresht"), jossa on usein yrttejä ja lihaa sekä vuodenajasta riippuen vihanneksia tai hedelmiä. Papuja ja jogurttia käytetään runsaasti eri ruoissa. Yleinen illallisruoka on munakas "kuku".
Juomaksi Iranissa nautitaan yleensä teetä; kahvia juodaan vain hautajaisissa ja vainajien muistojuhlissa. Viiniä Iranissa ei islamin ruokasäännösten johdosta käytetä.
Makeat ruoat, kuten halva, keltainen vanukas "shole zard", jäädytetyt hedelmät, serbetit, hedelmäsiirapit, jäätelö ja siirapin kanssa syötävät nuudelit ovat Iranissa suosittuja.
Lampiherttu

Lampiherttu ("Cisticola tinniens") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Lampiherttua tavataan Angolassa, Botswanassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Keniassa, Lesothossa, Mosambikissa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa, Sambiassa ja Zimbabwessa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hiroshiman rauhanpuisto

Hiroshiman rauhanpuisto () on osittain Unescon määrittämä puistoalue Hiroshimassa Japanissa. Rauhanpuisto pystytettiin toisen maailmansodan jälkeen 6. elokuuta vuonna 1945 kaupungin tuhonneen atomipommin muistoksi. Puiston syntyyn vaikutti suuresti Hiroshiman pormestari Shinzō Hamai, joka itsekin oli kokenut atomipommin räjähdyksen. Niin kutsuttu Atomikupoli eli Hiroshiman rauhanmuistomerkki ja pommituksen tähtäyspisteenä ollut Aioin silta kuuluvat rauhanpuistoon.
Puistossa järjestetään vuosittain 6. elokuuta Hiroshiman rauhan muistotilaisuus.
Kishō Yano

Kishō Yano (, s. 5. huhtikuuta 1984 Hamamatsu Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Yano pelaa keskikentällä oikeana laitapelaajana ja hänen nykyinen seuransa on Nagoya Grampus. Aiemmin hän on pelannut myös Albirex Niigatassa kahteen otteeseen (yhteensä 182 ottelua, 32 maalia) sekä Kashiwa Reysolin (39 ottelua, 4 maalia) ja SC Freiburgin (15 ottelua, 0 maalia) riveissä. Japanin jalkapallomaajoukkueessa 19 ottelua joissa viimeistellyt kaksi maalia. Hän oli mukana myös Japanin joukkueessa vuoden 2010 MM-kisoissa.
Murtoviiva

Murtoviiva on geometriassa käyrä, joka koostuu peräkkäisten janojen ketjusta. Riippuen tarkastelutavasta voidaan ketjun ajatella syntyneen kahdella eri tavalla. Murtoviiva muodostuu pistejonosta, jossa kukin piste yhdistetään janalla toiseen pisteeseen. Pisteet joko yhdistävät kaksi janaa toisiinsa tai päättävät murtoviivan ollen sen päätepiste. Sitten murtoviiva muodostuu janoista, jotka yhdistetään päätepisteistään toisiinsa siten, että päätepisteessä on yksi toinen jana tai murtoviiva päättyy siihen.
Murtoviivan janoja kutsutaan myös sivuiksi ja janojen välisiä pisteitä "kulmapisteiksi" tai kärjiksi.
Luokittelua.
Avoin murtoviiva.
Avoin murtoviiva alkaa ja päättyy, jolloin sillä on kaksi vapaata päätä eli päätepisteet. Avoin murtoviiva voi silti leikata itseään muodostaen silmukoita, mutta sillä ei kokonaisuutena katsota olevan ulko- ja sisäosaa.
Monotoninen murtoviiva on sellainen avoin murtoviiva, jonka viereen voidaan piirtää suora ja jonka (murtoviivan) janojen normaalit leikkaavat suoraa yhteensä korkeintaan kerran.
Jana on yksinkertaisin avoin murtoviiva. Säännöllistä avointa murtoviivaa voidaan kutsua sik-sak-viivaksi tai sahalaidaksi, jos kärjissä on riittävän terävä kulma. 
Suljettu murtoviiva.
Suljettu murtoviiva muodostaa silmukan tai, jos se leikkaa itseään, useita silmukoita.
Isoherttu

Isoherttu ("Cisticola robustus") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isoherttua tavataan Angolassa, Burundissa, Eritreassa, Etelä-Sudanissa, Etiopiassa, Kamerunissa, Keniassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Nigeriassa, Ruandassa, Sambiassa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Sen on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Atsushi Yanagisawa

Atsushi Yanagisawa (s. 27. toukokuuta 1977 Kosugi Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Yanagisawa oli hyökkääjä. Hän edusti Kashima Antlersia kahdesti (yhteensä 220 ottelua, 80 maalia), UC Sampdoriaa (15 ottelua), ACR Messinaa (29 ottelua), Kyoto Sanga FC:tä (85 ottelua, 21 maalia) sekä vuodesta 2011 Vegalta Sendaita.
Japanin jalkapallomaajoukkueessa Yanagisawa pelasi vuosina 1998–2006 ja kuului Japanin joukkueeseen Sydneyn olympialaisissa 2000 sekä vuoden 2002 MM-kisoissa ja vuoden 2006 MM-kisoissa (kaksi ottelua).
Hyundai i20 WRC

Hyundai i20 WRC on korealaisen autonvalmistajan Hyundain ralliauto, joka teki debyyttinsä rallin MM-sarjassa kaudella 2014. Se perustuu Hyundai i20 -automalliin.
Edellisen kerran Hyundai kilpaili tehdastallina MM-tasolla kaudella 2003, jolloin autona oli Hyundai Accent WRC.
Kuljettajat.
Vuonna 2013 auton testikuljettajina sen kehitystyössä toimivat Juho Hänninen, Chris Atkinson sekä Bryan Bouffier, joilla kaikilla oli myös kokemusta MM-ralleista edellisten kausien aikana. Mikko Hirvosen huhuttiin olevan lähellä sopimusta tallin kanssa. Lopulta Hirvonen ei kuitenkaan tehnyt sopimusta tallin kanssa, vaan testikolmikon lisäksi Hyundain autoja kaudella 2014 ajoivat Thierry Neuville ja Dani Sordo.
Ensimmäisen MM-rallivoiton Hyundai sai Neuvillen ajamana Saksan rallista 2014. Ykköstila oli uran ensimmäinen myös kuljettajalle ja kartanlukija Nicolas Gilsoulille.
Tulkkilan koulu

Tulkkilan koulu on Kokemäellä sijaitseva alakoulu, jossa toimii luokat 1–5 sekä esiopetus. Koulun rehtorina toimii Tarja Sivula. Koulussa on noin 260 oppilasta.
Kouluun kuuluu kolme rakennusta. Puukoulu on valmistunut vuonna 1872, kivikoulu on rakennettu 1953 ja liikuntahalli on valmistunut 2016.
David Nicholls

David Nicholls (s. 30. marraskuuta 1966) on englantilainen kirjailija ja käsikirjoittaja. Hän oli yksi suositun "Rimakauhua ja rakkautta" -televisiosarjan käsikirjoittajista.
Nicholls kiinnostui näyttelemisestä jo nuorena ja oli mukana koulunäytelmissä. Hän pääsi Bristolin yliopistoon opiskelemaan englantia ja draamaa. Hän valmistui vuonna 1988. Valmistumisensa jälkeen hän muutti New Yorkiin opiskelemaan näyttelijäksi. Valmistuttuaan hän näytteli nimellä David Holdaway enimmäkseen sivuosia muun muassa Lontoon Royal National Theatressa. 
Vuonna 2003 ilmestyi Nichollsin ensimmäinen romaani "Kaikki peliin". Romaani on humoristinen kertomus nuoresta opiskelijapojasta Brianista, joka haluaa tehdä vaikutuksen unelmiensa naiseen ja ilmoittautuu televisiossa esitettävään yliopistojen tietokilpailuun. 
Nichollsin menestysteos "Sinä päivänä" ilmestyi vuonna 2009 (suomeksi vuonna 2011). Se oli tekijänsä kolmas romaani. Romaani kertoo 15. heinäkuuta 1988 toisensa tapaavista Emmasta ja Dexteristä ja seuraa heidän elämäänsä seuraavat kaksikymmentä vuotta. Teoksesta on tehty myös vuonna 2011 ilmestynyt elokuvasovitus, jonka pääosia näyttelivät Anne Hathaway ja Jim Sturgess.
Kummassakin suomennetussa teoksessaan Nicholls kuvaa opiskeluelämää, oman tien etsimisen ja aikuistumisen vaikeutta ja brittiläisen yhteiskunnan luokkaeroja.
Toinen romaani, nimeltään "The Understudy", ilmestyi vuonna 2005. Se on ilmestynyt suomeksi vuonna 2014 nimellä "Varamies". Teos kertoo näyttelijöistä ja teatterintekemisen vaikeudesta.
Romaanin "Sinä päivänä" saama suurmenestys oli kirjailijalle itselleen taakka. Hän totesi poteneensa viisi vuotta valkoisen paperin kammoa. Uusi teos, romaani nimeltään "Yhtä matkaa" ilmestyi vuonna 2014. Se on kertomus viisikymppisestä Douglasista, joka yrittää ehkä liikaakin pelastaakseen avioliittonsa.
Nicholls käsikirjoitti lokakuussa 2020 Yle TV1:llä alkaneen neliosaisen tv-sarjan "Jäähyväisten kesä".
Kotkan valokuvakeskus

Kotkan valokuvakeskus yhdistys ry oli vuosina 2005–2018 toiminut alueellinen valokuvakeskus. Se järjesti näyttelyitä, yleisöluentoja, koulutustapahtumia ja kursseja. Tavoitteena oli esitellä nykyaikaista visuaalista kulttuuria ja valokuvaa monipuolisesti. Pääpaino oli suomalaisessa ja kansainvälisessä valokuvataiteessa. Kotkan Valokuvakeskus yhdistys ry:n perustivat 5. toukokuuta 2005 valokuvataiteilija Juha Metso, taidemaalari Timo Mähönen ja valokuvaaja Olli Haapio. Valokuvakeskus toimi Kotkansaarella arkkitehti Kaarlo Könösen suunnittelemassa rakennuksessa vuodelta 1927.
Keskus sulki ovensa heinäkuun lopulla 2018 Kotkan Meripäivien päätyttyä.
Toiminta.
Keskuksen näkyvintä toimintaa oli näyttelyiden järjestäminen. Niiden vuotuinen lukumäärä oli vakiintunut noin 12 näyttelyn paikkeille. Näyttelyt järjestettiin keskuksen omissa galleriatiloissa. Gallerian lattiapinta-ala oli 180 neliömetriä, joka oli jakautunut kolmeen saliin. Jokaisen salin huonekorkeus on 3,8 metriä. Ripustusseinää on noin 80 metriä. 
Keskuksen muuta toimintaa olivat luentotilaisuudet ja kurssit. Näitä keskus järjesti yhdessä Kymen kamerat ry:n ja Kotkan taiteilijaseuran kanssa.
Ajan tytär

Ajan tytär on vuonna 1951 julkaistu Josephine Teyn kirjoittama salapoliisiromaani. Teos jäi kirjoittajan viimeiseksi hänen elinaikanaan julkaistuksi kirjaksi. Kirja käsittelee nykyajan poliisin tutkimusta rikoksista, joita Englannin kuninkaan Rikhard III:n väitettiin tehneen. Romaanin nimi on lainaus Francis Baconilta: "Truth is the daughter of time, not of authority." ("Totuus on ajan tytär, ei auktoriteetin.")
Juoni.
Scotland Yardin komisario Alan Grant on joutunut sairaalaan katkaistuaan jalkansa. Pitkästyneenä hän kaipaa jotakin älyä vaativaa ajateltavaa. Hänen ystävänsä Marta Hallard ehdottaa, että hänen tulisi ottaa käsittelyyn jokin historiallinen tapaus. Koska Grant on erityisesti kiinnostunut ihmiskasvoista, Hallard tuo kuvia historiallisista henkilöistä, ja Grant kiinnostuukin heti Rikhard III:n muotokuvasta. Grant ylpeilee kyvyllään lukea henkilön olemuksesta, millainen henkilö on kyseessä. Rikhard näyttää hänen silmissään hellältä ja viisaalta mieheltä. Miksi historiankirjat kertovat Rikhard III olleen hirviö ja surmanneen veljensä kaksi poikaa tavoitellessaan Englannin kruunua? 
Amerikkalaisen opiskelijan avustuksella Grant alkaa tutkia historiankirjojen ja lähteiden avulla Englannin historiaa Rikhard III:n ajalta ja erityisesti 1480-lukua. Hän tutkii Rikhardin elämää ja Towerin prinssien tapausta ja testaa teorioitaan lääkäreiden ja hoitajien kanssa. Tutkittuaan viikkoja historiallisia tietoja ja asiakirjoja hän rikostutkijana tulee siihen tulokseen, että Rikhard III:n maine hirviömäisenä kyttyräselkä-kuninkaana ja murhaajana on pelkkää Tudorien propagandaa Rikhardin mustaamiseksi.
Syytön vai syyllinen.
Kirjassa esitetyt pääargumentit kuningas Rikhard III:n puolustukseksi:
Viking Palm

Bror Viking Palm (13. lokakuuta 1923 Bröby – 15. tammikuuta 2009 Täby) oli ruotsalainen vapaapainija ja olympiavoittaja.
87 kilogramman painoluokassa kilpaillut Palm voitti vapaapainissa olympiakultaa Helsingissä 1952. Melbournessa 1956 hän karsiutui kolmannella kierroksella ja Roomassa 1960 hän sijoittui neljänneksi. MM-kilpailuista Palm saavutti kaksi mitalia ja EM-kilpailuista yhden hopean.
Palm kuoli Täbyssä 15. tammikuuta 2009, 85-vuotiaana.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1972

Jalkapallon II divisioonan kausi 1972 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmessa 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan Mestaruussarjaan kaudeksi 1973. Sijoille 2–4 sijoittuneet joukkueet nousivat uuteen valtakunnalliseen toiseksi korkeimpaan sarjatasoon I divisioonaan kaudeksi 1973. Lohkojen kaksi viimeistä putosi III divisioonaan, eli käytännössä kaksi sarjaporrasta kauemmas Mestaruussarjasta. II divisioonan joukkueet jakautuivat siis kaudelle 1973 kaikkiaan neljälle eri sarjatasolle.
Pohjoislohko.
Didier Pitre

Joseph George Didier "Cannonball" Pitre (1. syyskuuta 1883— 29. heinäkuuta 1934) oli kanadalainen ammattijääkiekkoilija. Hänen lisänimensä oli "Cannonball". Yhtenä Montreal Canadiensin ensimmäisistä pelaajista, Pitren kanadanranskalainen tausta vaikutti siihen, että hänen ketjukaverinsa saivat lempinimen "Flying Frenchmen", jonka antamiseen vaikutti hänen huomattava luistelunopeutensa. Canadiensin lisäksi Pitre ehti edustaa useita seuroja sellaisissa sarjoissa kuin International Professional Hockey League ja Pacific Coast Hockey Association. Mainiona maalintekijänä Pitre auttoi Canadiensia voittamaan sen ensimmäisen Stanley Cupin vuonna 1916.
Moskovan hippodromi

Moskovan hippodromi (, "Tsentralnyi Moskovski ippodrom") on Moskovassa sijaitseva hevosurheilukeskus. Vuonna 1834 toimintansa aloittaneella hippodromilla järjestetään muun muassa ravi-, laukka- ja ratsastuskilpailuja sekä erilaisia ratsastusnäytöksiä. 
Moskovan hippodromin nykyinen päärakennus valmistui vuonna 1894. Alueella sijaitsee lisäksi hevossiittola sekä tutkimuskeskus. Ravikilpailuja hippodromilla järjestetään ympärivuotisesti, laukkakilpailujen kausi kestää toukokuusta syyskuuhun. Moskovan hippodromi on yksi Euroopan vanhimmista hevourheilun kilparadoista ja vanhin ravikilpailuja järjestävä rata.
Tallinnan ravirata

Tallinnan ravirata () sijaitsee Põhja-Tallinnan kaupunginosassa Tallinnan keskustan itäpuolella. Se aloitti toimintansa vuonna 1923. Rata tullaan sulkemaan uuden radan valmistuttua Tuulan kylään vuoden 2020 lopussa.
Radalla järjestetään ravikilpailuja ympärivuotisesti joka toinen lauantai. Merkittävin tapahtuma on elo-syyskuun vaihteessa kilpailtava Viron Derby.
Krieaun ravirata

Krieaun ravirata () sijaitsee Wienissä Leopoldstadtin kaupunginosassa. Se on aloittanut toimintansa vuonna 1878 ja on Moskovan hippodromin jälkeen Euroopan toiseksi vanhin ravirata.
Krieaun raviradan merkittävin vuosittainen suurkilpailu on Kreivi Kalman Hunyadyn muistoajo, joka on järjestetty vuodesta 1901 lähtien. Ravikilpailuiden lisäksi rata toimii konserttipaikkana. Viime vuosina siellä ovat esiintyneet muun muassa Robin Williams, Green Day ja Bon Jovi.
Chillonin linna

Chillonin linna on keskiaikainen kivilinna Sveitsissä, Genevenjärven itäpäässä, Veytaux’n kunnassa, Montreux’n eteläpuolella.
Linna on rakennettu pääosin 1200-luvulla, mutta saarella on ollut linnoitus jo roomalaisajalla. Chillonin linna on Sveitsin kuuluisimpia nähtävyyksiä; siellä käy vuosittain noin 300 000 matkailijaa.
Jalkapallon II divisioonan kausi 1971

Jalkapallon II divisioonan kausi 1971 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmessa 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat pelasivat yhdessä Mestaruussarjan neljänneksi viimeisen joukkueen kanssa kaksinkertaisen karsintasarjan, jonka kaksi parasta selvisivät Mestaruussarjaan. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan III divisioonaan.
Mestaruussarjaan nousivat Kuopion Pallotoverit ja Tampellan Palloilijat.
Itälohko.
 
Länsilohko.
 
 
 
 
Pohjoislohko.
 
 
 
 
 
 
Karsinta SM-sarjaan.
Allen M. Sumner -luokka

Allen M. Sumner -luokka oli toisessa maailmansodassa palvellut Yhdysvaltain laivaston 58 aluksen muodostama hävittäjäluokka. Lisäksi kaksitoista alusta valmistui nopeina miinalaivoina. Usein lyhyemmällä nimellä esiintyvään Sumner-luokan ominaisuudet olivat niiden kaksiputkiset 5"/38 cal -tykkitornit, kaksinkertainen peräsin, vahvempi ilmatorjunta-aseistus kuin edeltäneessa Fletcher-luokassa sekä muut edeltäneestä luokasta tehdyt parannukset. Luokan aluksia pidennettäessä keskilaivasta 4,3 metriä saatiin Gearing-luokka, jota valmistettiin suuria määriä.
Kuusikymmentäyhdeksän alusta tilattiin 7. elokuuta 1942 suunnitelmien pohjalta ja ne valmistettiin 1943-1945. Lisäksi yksi alus, "USS Sumner" tilattiin osana Gearing-luokkaa 14. kesäkuuta 1943. Niistä neljä tuhoutui toisen maailmansodan aikana ja yksi romutettiin korjauskelvottomana. Jäljelle jääneet alukset olivat palveluksessa aina 1970-luvulle saakka. Yhdysvaltain laivaston poistettua alukset palveluksestaan niistä myytiin 29 ympäri maailmaa oleviin laivastoihin, joissa ne palvelivat vielä useita vuosia. Kaksi aluksista on museoitu Etelä-Carolinassa ja Taiwanilla.
Suunnittelu.
Luokan ensimmäisen aluksen köli laskettiin toukokuussa 1943 ja viimeinen laskettiin vesille huhtikuussa 1945. Luokan alukset pohjautuvat edeltäneeseen Fletcher-luokkaan, jota valmistettiin 1941-1944.
Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus

Pohjanmaan valokuvakeskus LAKEUS ry on yksi Suomen maakunnallisista valokuvakeskuksista, joka perustettiin Lapualle vuonna 1997. Sen galleria sijaitsee Kulttuurikeskus Vanhassa Paukussa Lapualla, osoitteessa Kauppakatu 23. Yhdistysmuotoisena toimivan valokuvakeskuksen toiminta-alueena ovat Etelä-Pohjanmaan, Keski-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnat.
Pohjanmaan valokuvakeskuksen tarkoituksena on eri toimenpitein edistää ja tehdä tunnetuksi valokuvausta ja valokuvataidetta. Keskus järjestää muun muassa luentotilaisuuksia, näyttelyitä, valokuvakilpailuja ja alan kursseja sekä toimii läheisessä yhteistyössä alueensa muiden kulttuuritoimijoiden kanssa.
Pohjanmaan valokuvakeskus on järjestänyt ainakin vuosina 2008–2015 helmikuista Lakeuden Laajakuva -festivaalia.
Pohjanmaan valokuvakeskuksen puheenjohtajana toimii tällä hetkellä lapualainen Susanna Oversteyns.
Pyhälahden valokuvaamomuseo.
Valokuvakeskuksen kanssa samoissa Vanhan Paukun tiloissa toimii Pyhälahden valokuvaamomuseo. Sen kokoelma perustuu vuosina 1900–1980 Lapualla toimineen Pyhälahden Valokuvaamon esineistöön ja valokuvakokoelmiin. Näyttely muodostuu ateljeesta ja odotushuoneesta sekä valokuvaajan työhuoneesta ja pimiöstä.
Pyhälahden valokuvaamomuseon kokoelmat sisältävät yli 100 000 luetteloitua negatiivia ja valokuvaa: henkilö- ja ryhmäkuvia, maisemakuvia, työkuvia ja otoksia tapahtumista. Harvinaisuuksia ovat muun muassa Lapuan liikettä käsittelevät kuvat.
Akumal

Akumal on taajama Karibianmeren rannalla Meksikossa. Se sijaitsee noin 100 km Cancúnin kaupungista etelään Quintana Roon osavaltiossa, Playa del Carmenin ja Tulumin välissä. Hallinnollisesti se kuuluu Tulumin kuntaan. Akumal on mayakieltä ja tarkoittaa "kilpikonnien elinpaikkaa". Alueella sijaitseekin tärkeä uhanalaisen liemikilpikonnan lisääntymisalue. Merkittävä paikallinen maanomistaja ja yrittäjä Pablo Bush Romero perusti Akumalin kaupungin snorklausturismikeskukseksi, vuonna 1958. 
Vuonna 2010 Akumalissa oli 1 310 asukasta.
Vanha Paukku

Kulttuurikeskus Vanha Paukku on Lapualla sijaitseva kirjaston, museoiden, teatterin ja muiden kulttuuripalvelujen kokonaisuus. Se sijaitsee Lapuan patruunatehtaan entisissä, 1920-luvulta peräisin olevissa tehdasrakennuksissa Lapuan keskustassa.
Vanhan Paukun tiloissa toimivat Lapuan kaupunginkirjasto sekä kansalais- ja musiikkiopisto. Alajoki-salissa on 204 istumapaikkaa, pienemmissä saleissa 30 ja 20 paikkaa. Kulttuurikeskus tarjoaa tilat myös Teatteri Lapualle ja elokuvateatteri Bio Marilynille. Keskuksessa sijaitsevat myös Lapuan taidemuseo, Patruunatehtaan museo, vanhaan pajarakennukseen tehty Pajakappeli, Patruunagalleria, Pohjanmaan Valokuvakeskus Lakeus ja Pyhälahden valokuvaamomuseo,
 jonka kokoelma perustuu vuosina 1900–1980 Lapualla toimineen Pyhälahden Valokuvaamon esineistöön ja valokuvakokoelmiin. Alueella toimii myös tehtaanmyymälöitä, eri alojen yrityksiä ja yhdistyksiä, kuntosali ja lounaskahvila. Lapuanjoella liikennöivällä jokilaivalla on kotilaituri Vanhan Paukun rannassa.
Vanhan Paukun säännöllisiin tapahtumiin lukeutuvat Vanhan Paukun Festivaali, elokuun lopun Venetsialaiset sekä vuosittaiset Vanhan Paukun Filosofiapäivät. Valokuvakeskus on järjestänyt kevättalvisin Lakeuden Laajakuva -nimistä valokuvatapahtumaa.
Lintuhäkkinen

Lintuhäkkinen ("Cribraria cancellata", synonyymi "Dictydium cancellatum") on pienikokoinen limasieni, joka kasvaa sekä havu- että lehtipuiden pitkälle lahonneessa puuaineksessa. Suomessa se on yleinen ainakin maan etelä- ja keskiosissa.
Tuntomerkit.
Lintuhäkkisen 0,4–0,7 mm kokoiset itiöpesäkkeet (sporangiot) ovat navoilta litistyneen pallon muotoisia. Niiden pinnassa on pituuspiirien suuntaisia jänteitä, joita ohuet poikkipienat yhdistävät, mikä saa itiöpesäkkeet muistuttamaan vanhanaikaista lintuhäkkiä. Itiöpesäkkeet nousevat 1–3,5 mm korkean perän varassa yleensä tiheinä ryhminä punaruskealta hypotallukselta, joka on lintuhäkkisen tumman violetinruskean limakon kalvomainen jäte.
Lintuhäkkisen itiöpöly on punaruskeaa, ja läpimitaltaan 5–7 μm kokoiset itiöt ovat kalpean punertavia ja pinnaltaan heikosti piikkisiä. Itiöiden pintaan saattaa olla liimautuneena häkkisten suvulle ominaisia peridiojyväsiä, jotka lintuhäkkisellä ovat purppuranruskeita ja läpimitaltaan 1–1,5 μm.
Levysilmät

Levysilmät (Ipnopidae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Levysilmien heimoon kuuluu 5 sukua ja 29 lajia. Aikaisemmin heimoon luettiin kuuluvaksi myös suku "Bathysauropsis", joka on sittemmin siirretty omaan heimoonsa Bathysauropsidae. Kooltaan heimon lajit ovat pienehköjä ja kasvavat noin 13–30 senttimetrin pituisiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkänomainen ruumis ja litteä pää. Suu on suuri ja alaleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. "Ipnops"-suvun lajeilla silmät ovat levymäiset ja mykiöttömät. Muiden sukujen lajien silmät ovat pienikokoiset. "Bathypterois"-suvun lajeilla haarautuneen pyrstöevän ja rinta- sekä vatsaevien ruodot ovat pidentyneet. Levysilmät käyttävät pyrstöevänsä ja rintaeviensä pidentyneitä ruotoja pohjalla liikkumiseen. Väriltään levysilmien heimon lajit ovat mustia, vaaleita tai valkoisia. Heimon kalat ovat hermafrodiitteja.
Levinneisyys ja elintavat.
Levysilmälajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne elävät hyvin syvissä vesissä tyypillisesti noin 500–6 000 metrin syvyydessä. Niiden käyttäytyminen on huonosti tunnettua. Levysilmät ovat petokaloja, jotka saalistavat pieniä kaloja, äyriäisiä ja kalmareita.
Konstantin Trenjov

Konstantin Andrejevitš Trenjov (, 21. toukokuuta / 2. kesäkuuta 1876 Harkovan läänin Romašovon maatila – 19. toukokuuta 1945 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Konstantin Trenjov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Pietarin arkeologisesta instituutista ja hengellisestä akatemiasta vuonna 1903 sekä Taurian yliopiston maataloustiedekunnasta vuonna 1921. Hän työskenteli pitkään opettajana.
Trenjovin kirjallinen toiminta alkoi vuonna 1898. Ennen Venäjän vallankumousta hän kirjoitti lähinnä maaseudun arkea kuvaavaa proosaa sekä joukon pieniä näytelmiä. Kirjailijan ensimmäinen kertomuskokoelma ilmestyi vuonna 1915.
Vallankumouksen jälkeen Trenjov omistautui näytelmäkirjallisuudelle. Hänen tragediansa "Pugatšovštšina" (1924) oli ensimmäinen Moskovan taiteellisessa teatterissa esitetty neuvostonäytelmä. Kirjailijan tunnetuin teos on Venäjän kansalaissodan aikaan sijoittuva propagandistinen näytelmä "Ljubov Jarovaja" (1926), jolla oli suuri vaikutus neuvostoliittolaisen näyttämötaiteen kehitykseen. Se sai Stalin-palkinnon vuonna 1941.
James Kirchick

James Kirchick (s. 1983) on yhdysvaltalainen toimittaja, ulkomaankirjeenvaihtaja ja kolumnisti. Hän opiskeli Yalen yliopistossa ja kirjoitti sinä aikana opiskelijalehti Yale Daily Newsiin. Hän toimii myös järjestössä Foundation for Defense of Democracies Washingtonissa ja sitä ennen hän kirjoitti radiokanavalle Radio Free Europe/Radio Liberty.
Kirchick The New Republicissa yli kolme vuotta alanaan kotimaan politiikka, tiedustelu ja Yhdysvaltojen ulkomaan politiikka. Hän kirjoittaa edelleen lehteen, mutta on kirjoittanut sen lisäksi muun muassa lehtiin The Weekly Standard, The American Interest, The Virginia Quarterly Review, The Columbia Journalism Review, Prospect, Commentary ja World Affairs Journal. Lisäksi hän kirjoittaa lehtiin The Washington Post, The Wall Street Journal, Los Angeles Times, ja Haaretz.
Kirchick on ollut toimittajana lehdissä The New York Sun, New York Daily News ja The Hill ja kolumnistina lehdissä New York Daily News ja Washington Examiner.
Kirchick on säännöllisesti kirja-arvostelijana ja katsausten kirjoittajana muun muassa lehdille Azure, Commentary, Claremont Review of Books, Policy Review ja World Affairs. Hän kirjoittaa myös Yhdysvaltojen suurimpaan homojulkaisuun Advocate.. Hän on saanut työstään palkinnot National Lesbian and Gay Journalists Association Excellence in Student Journalism Award ja the Journalist of the Year Award.
Ron Paul newsletters.
Yhdysvalloissa synty kohu Kirchickin vuonna 2008 kirjoittamasta jutusta joka käsitteli tiedotteita, jotka oli julkaistu Texasin kongressiedustajan ja republikaanien presidenttiehdokkaan Ron Paulin nimissä. Jutun mukaan tiedotteissa oli rasistisia ja homoseksuaalisuuden vastaista aineistoa. Juttu nousi julkisuuteen 2012 presidentinvaalien yhteydessä. Televisioasema Fox19 väitti myöhemmin että Ron Paul ei ollut kirjoittanut niitä, vaikka ne oli julkaistu hänen nimissään, ja hän on ottanut niistä moraalisen vastuun. Tiedotteiden kirjoittajaksi Fox19 on maininnut joukon freelancetoimittajia. Raportin mukaan Kirchick ei ollut vastannut asiaa koskeviin tiedusteluihin. Huffington Postin Sam Stein mainitsi kuitenkin että eräässä vanhassa haastattelussa Ron Paulin myöntäneen kirjoittaneensa tuolloin osan tiedotteista.
Erik Wemple kirjoitti The Washington Postin artikkelin, jossa oli Kirchickin vastaus Fox19:lle, jossa Kirchick vihjaisi että Fox19:n artikkelin kirjoittaja Ben Swann oli väärässä nimetessään "Special Edition on Racial Terrorism" -jutun kirjoittajan. Kirchick linkitti artikkeliin uutiskirjeen kopion, jossa kirjoittajaksi oli merkitty Ron Paul.
Vastalause.
Kirchick esitti vastalauseensa Venäjän homofobisena pitämälleen homolainsäädännölle verkon kautta järjestetyssä Russia Todayn paneelikeskustelussa 21. elokuuta 2013 sen jälkeen kun tietovuotaja Chelsea Manning oli saanut tuomionsa. Hänen vastalauseensa ehti kestää kaksi minuuttia, ennen kuin yhteys katkaistiin.
Moira Orfei

Moira Orfei (syntyjään Miranda Orfei, ) oli italialainen näyttelijä ja sirkustaiteilija.
Tunnettuun sirkusperheeseen syntynyt Orfei esiintyi italialaisten viihde-elokuvien kohtalokkaana vamppina 1960-luvun alusta lähtien. Hän näytteli myös muutamia vakavampia rooleja muun muassa Sergio Corbuccin, Pietro Germin ja Dino Risin elokuvissa.
Moira Orfei perusti "Circo Moira Orfein" 1960-luvun alussa. Orfei jatkoi sirkusuraansa 2000-luvulle saakka.
Yksityiselämä.
Vuonna 1961 Orfei meni naimisiin akrobaatti Walter Nonesin kanssa. Hänen serkkunsa Liana Orfei on myös sirkustaiteilija.
Nitroprussidi

Nitroprussidi eli natriumnitroprussidi (Na2[Fe(CN)5NO]) on suonensisäisesti annettava verenpainelääke hypertensiivisen kriisin hoitoon. Se laajentaa sekä valtimoita että laskimoita. Valo hajottaa nitroprussidia, mikä vaikeuttaa sen käyttöä. Natriumnitroprussidin käyttö saattaa aiheuttaa syanidimyrkytyksen.
Leonora Ruffo

Leonora (Eleonora) Ruffo (13. tammikuuta 1936 Rooma – 27. toukokuuta 2007 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Kaunis ja herkkä Leonora Ruffo aloitti näyttelijänuransa Francesco De Robertisin elokuvassa "Gli amanti di Ravello" (”Ravellon rakastavaiset”) vuonna 1951. Hänen merkittävin roolinsa oli Federico Fellinin elokuvassa "Vetelehtijät" (1953). Myöhemmin Ruffo esiintyi lähinnä seikkailuelokuvissa ja televisiossa. Hänen elokuvauransa päättyi 1960-luvun lopussa.
Ari Haasio

Ari Haasio (s. 23. tammikuuta 1965) on suomalainen tietokirjailija ja Seinäjoen ammattikorkeakoulun kirjastoalan yliopettaja. Hän on kirjoittanut lukuisia teoksia kirjastoalasta, dekkareista, tiedonhausta, tietoverkoista ja sosiaalisesta mediasta. Haasio on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hänen väitöskirjansa käsitteli sosiaalisesti vetäytyneiden henkilöiden tiedonhankintaa. Väitöskirjassaan Haasio on esitellyt disnormatiivisen ja normatiivisen informaation käsitteet, joiden avulla kuvataan informaation suhdetta tiedontarpeen ja tiedontarvitsijan arvoihin, normeihin ja lainsäädäntöön.
Haasio on toimittanut lukuisia teoksia, kirjoittanut toistakymmentä tieteellistä artikkelia sekä sanomalehti- ja aikakauslehtiartikkeleita muun muassa Kirjastolehteen, Kalevaan, Aamulehteen, Ilkkaan ja Lapuan Sanomiin. Haasio toimi Kirjastolehden päätoimittajana vuosina 1998–2000. Hän on toiminut myös Informaatiotutkimuksen yhdistyksen puheenjohtajana 2020-2022.
Pariisista Papukaijannokkaan

Pariisista Papukaijannokkaan. Suomenkieliset ulkomaiden paikannimet ja niiden vieraskieliset vastineet on Kotimaisten kielten keskuksen julkaisema paikannimiopas, jonka tekijät ovat maantieteilijä, filosofian lisensiaatti Kerkko Hakulinen ja erikoistutkija, filosofian tohtori Sirkka Paikkala. Teoksen taustalla on muun muassa Hakulisen aiemmin laatimien nimioppaiden aineiston lisäksi myös aikakauslehti Terrassa vuonna 1969 julkaistu luettelo. Paikannimiä on kaikkiaan 2 500.
Teoksessa on ajantasaiset eksonyymien eli vakiintuneiden suomenkielisten nimien kirjoitusohjeet sekä oikeinkirjoitushistoriaa. Pääosa teoksesta muodostuu paikannimistä. Ne ovat kahtena luettelona taulukkomuodossa. Ensimmäisessä luettelossa on kullekin nimelle on ensin paikan suomenkielinen nimi, sitten paikan laji ja sijainti, ja oma paikallinen nimi sekä englanninkielinen nimi. Yksi sarake sisältää lisätietoja, esimerkiksi nimen jollakin paikan kannalta merkittävällä kielellä. Toinen taulukko-osa sisältää ensin endonyymit eli paikalliset nimet ja englanninkieliset nimet ja niiden jälkeen on nimen kieli, paikan laji ja sijainti sekä suomenkielinen nimi.
Teokseen ei ole sisällytetty sellaisia paikannimiä, joiden suomenkielinen muoto poikkeaa vain loppuosastaan (kuten -saari, -järvi).
Verkkoversio.
Teoksesta julkaistiin syyskuussa 2018 verkkoversio nimellä "Eksonyymit". Verkkopalvelun sisältö vastaa kirjan sisältöä. Lokakuun alussa 2018 sanaluettelossa oli 2 208 eksonyymiä.
Supraventrikulaarinen takykardia

Supraventrikulaarinen takykardia (SVT) tarkoittaa nopealyöntisyyskohtausta. Sen synnyttävä rakenne sijaitsee sydämen eteisissä, eteis-kammiosolmukkeessa tai eteis-kammiorajassa.
Syy ja oireet.
Yleisin syy on kiertoaktivaatio esimerkiksi sydämen eteissä. Toinen mekanismi voi olla lisääntynyt automaatio sydämessä ennen kammiota. 1–3 ihmisellä tuhannesta on ylimääräinen oikorata eteisen ja kammion välillä eli Wolff–Parkinson–Whiten eli WPW-oireyhtymä. Diagnoosi tehdään EKG:llä.
Oireena on nopea syke sydämessä; yleisemmin 140–220 lyöntiä minuutissa. Tähän voi liittyä heikotusta tai huimausta.
Hoito.
Usein auttaa vagussimulaatio eli esimerkiksi kasvojen pesu kylmällä vedellä. Myös kylmä suihku, veden juominen tai asettuminen selin makuulle voi lakkauttaa kohtauksen. Mikäli kohtaus ei mene itsestään ohi edellä mainittujen keinojen avulla, saatetaan tarvitaan lääkkeitä, kuten adenosiiniä, ja on suositeltavaa hankkiutua lääkärin vastaanotolle. Vaikeimmissa tapauksissa (oireita/kohtauksia ilmenee usein, ne kestävät vähintään viisi minuuttia kerrallaan jne.) voidaan tarvita sähköistä rytminsiirtoa. SVT voidaan hoitaa myös ablaatiossa. Tässä operaatiossa potilas on hereillä koko ajan, potilaan sydämeen mennään reisivaltimon kautta, niin sanottu noitahermo paikallistetaan ja poltetaan poikki. Toimenpide on kivuton.
Masashi Ōguro

Masashi Ōguro (, s. 4. toukokuuta 1980 Toyonaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Ōguro on hyökkääjä ja hän on uransa aikana pelannut niin Gamba Osakan (111 ottelua, 48 maalia), Consadole Sapporon (4 ottelua), Grenoble Foot 38:n (19 ottelua, 6 maalia), Torino FC:n (10 ottelua), Tokyo Verdyn (53 ottelua, 23 maalia), Yokohama FC:n (16 ottelua, 12 maalia), FC Tokyon (22 ottelua, 7 maalia), Yokohama F. Marinosin (53 ottelua, 12 maalia) kuin myös Hangzhou Greentown FC:n riveissä. Gamba Osakan riveissä hän oli voittamassa J. Leaguen mestaruutta vuonna 2004 ja hänet valittiin liigan all stars-miehistöön vuonna 2005. Japanin jalkapallomaajoukkueessa Oguro pelasi vuosien 2005–2008 aikana kaikkiaan 22 ottelua, joissa teki viisi maalia. Hän oli mukana Japanin joukkueessa vuoden 2006 MM-kisoissa, joissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle Japanin kaikissa kolmessa ottelussa, tosin niistä kahdessa vasta aivan ottelun lopulla.
Luisella Boni

Luisella Boni (oikealta nimeltään "Luisa Angela Bozzo", s. 24. heinäkuuta 1935 Como) on italialainen näyttelijä.
Luisella Boni oli yksi 1950-luvun alun uusista lupaavista näyttelijöistä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan Howard Hawksin suurelokuvassa "Faaraoitten maa" ("Land of the Pharaohs", 1955). Boni näytteli 1950–1960-lukujen vaihteen viihde-elokuvissa toisinaan taiteilijanimellä "Brigitte Corey" sekä työskenteli teatterissa ja televisiossa, jossa hänen uransa jatkui 2000-luvulle saakka. Hän oli naimisissa ohjaaja-käsikirjoittaja Daniele D’Anzan kanssa.
Petr Kment

Petr Kment (20. elokuuta 1942 Praha, Tšekkoslovakia – 22. elokuuta 2013 Praha, Tšekki) oli tšekkoslovakialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Raskaimmissa painoluokissa kilpaillut Kment voitti kreikkalais-roomalaisessa painissa olympiapronssia Méxicossa 1968. Tokiossa 1964 hän oli neljäs ja Münchenissä 1972 hän karsiutui kolmannella kierroksella. MM-kilpailuista Kment saavutti viisi mitalia ja EM-kilpailuista kolme mitalia, joista yhden kultaisen.
Kment kuoli 22. elokuuta 2013, 71-vuotiaana.