tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vanhempainvapaa

Vanhempainvapaa on korvaus, jota maksetaan vanhemmalle vauvan hoidosta johtuvasta työpoissaolosta. Työntekijä voi saada vanhempainvapaata palkallisena tai palkattomana: ehdot määräytyvät eri ammattialoilla voimassa olevien työehtosopimusten mukaan. Vanhempainvapaan ajalta voi myös saada rahallista tukea Kansaneläkelaitokselta. 
Suomi.
Vanhempainvapaa uudistui Suomessa elokuun alussa 2022. Siitä tuli sukupuolineutraali, ja tukien uusiksi nimiksi tulivat erityisraskausraha, raskausraha ja vanhempainraha, kun taas äitiysraha ja isyysraha jäivät nimityksinä historiaan.
Aiemmin vanhempainvapaa kesti 158 arkipäivää, ja sen aikana kotiin jäävälle vanhemmalle maksettiin tulosidonnaista vanhempainrahaa. Ennen vanhempainvapaata on 105 arkipäivää kestävä äitiysvapaa. Vanhemmat saavat itse päättää, kumpi heistä jää vanhempainvapaalle. Isyysvapaa kestää 1–54 arkipäivää, joista 1–18 arkipäivää voi pitää samaan aikaan äitiysvapaan kanssa ja loput vanhempainvapaan päätyttyä. Vanhempainvapaan jälkeen on mahdollista jäädä hoitovapaalle, kunnes lapsi täyttää kolme vuotta. Hoitovapaan aikana on mahdollista saada kotihoidontukea. Työntekijä on oikeutettu näihin vapaisiin menettämättä työpaikkaansa.
Kritiikki.
Palkallista vanhempainvapaata on kritisoitu siitä, että koska vanhemmuus on vapaaehtoinen valinta kuten myös lapsettomuus, rahallisten etuuksien tulisi olla tasa-arvoisesti saatavilla myös lapsettomille.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2000 – miesten turnaus

Miesten jalkapalloturnaus Sydneyn vuoden 2000 kesäolympialaisissa alkoi 13. syyskuuta ja päättyi 30. syyskuuta. Turnauksen voitti Kamerun, se voitti loppuottelussa Espanjan rangaistuspotkukilpailun jälkeen.
Karsinnat.
Vuoden 2000 olympialaisten jalkapalloturnaukseen selviytyi karsintojen kautta 15 maata. Isäntämaa Australia selviytyi kisoihin ilman karsintoja. Muut paikat jakaantuivat siten että Euroopan karsinnoista kisoihin selviytyi 4 maata, Etelä-Amerikasta 2, Pohjois- ja Keski-Amerikasta 2, Afrikasta 3,5, Aasiasta 3 ja Oseaniasta 0,5. Afrikan ja Oseanian kesken jaetun paikan sai Etelä-Afrikka, joka voitti maanosien välisessä karsinnassa Oseanian karsinnan voittajan Uuden-Seelannin.
Maalintekijät.
Turnauksen paras maalintekijä oli Chilen Ivan Zamorano kuudella maalillaan.
The Squadronaires

The Squadronaires on vuonna 1939 perustettu englantilainen jazzyhtye. 
Historia.
Vuonna 1939 Britannian Kuninkaalliset Ilmavoimat päättivät nostaa joukkojen moraalia viihteellä ja musiikilla. The Squadronaires oli yksi perustetuista yhtyeistä. Se koostui joistakin ajan parhaimmista muusikoista. The Squadronairesista tuli erittäin suosittu jazzyhtye ja se oli todennäköisesti parhaiten tunnettu sen ajan englantilainen sotilastanssiyhtye. Kuuluisia hittejä olivat: "There's Something in the Air" ja "South Rampart Street Parade." The Squadronaires soitti tanssiaisissa ja konserteissa sotilashuoltohenkilökunnalle ja myös esiintyi BBC:n lähetyksissä sekä levytti Decca-levy-yhtiön sopimuksen alla. Orkesterin ensimmäinen esiintyminen radiossa ja televisiossa oli tammikuussa 1941.
D-Dayn jälkeen yhtye meni viihdyttämään huoltohenkilöstöä Euroopan luoteisrintamalle, mutta joutuivat palaamaan Englantiin sotaoperaatioiden vuoksi. Demobilisaation jälkeen yhtyeen jäsenet perustivat samannimisen siviiliyhtyeen. Ronnie Aldrich oli toiminut sovittajana ja pianistina, mutta vuonna 1950 hän otti bändinjohtajan paikan ja yhtyettä kutsuttiin sen jälkeen nimellä Ronnie Aldrich and The Squadronaires. Keikkavuosi 1951 oli kiireisin periodi toiminnalle, jota bändi oli koskaan kokenut. Vuonna 1952, The Squadronaires alkoi varaamaan kesäksi säännöllisesti The Palace Ballroomia Douglasissa, Mansaarella, mikä jatkui vuoteen 1963 saakka. He soittivat Ballroomissa kaikkina päivinä, paitsi sunnuntaisin, jolloin he soittivat konsertteja Palace Theatressa. Vokalisti Peter Mortonin johtama bändin "riisuttu versio" (vähemmän muusikoita paikalla) ilmestyi joka iltapäivä Palace Gardensiin. A cut-down version of the band led by vocalist Peter Morton appeared every afternoon in the Palace Gardens. The Squadronaires jatkoi työtä Ronnie Aldrichin johtamana vuoteen 1964 saakka.
Paluu.
Vuonna 1985 uusi iso Big band-orkesteri perustettiin nimellä "The Royal Air Force Squadronaires." 
Jäsenet.
Sodan jälkeen, Jimmy Watson korvasi Clinton "Froggy" Frenchin trumpetistina ja and Monty Levy korvasi Harry Lewisin alttosaksofonistina.
Kylmä maailma

Kylmä maailma on Suomen ensimmäisen Voice of Finland -ohjelmaformaatista julkisuuteen tulleen Mikko Herrasen ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2012 levymerkillä Johanna Kustannus.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 6.
Teemu Eskola

Teemu Eskola (s. 5. heinäkuuta 1978) on suomalainen jalkapallovalmentaja, joka työskentelee Suomen Palloliiton läntisen alueen poikien aluevalmentajana sekä Suomen U16-maajoukkueen päävalmentajana. Hän siirtyi tehtävään FC Jazzin valmennuspäällikön paikalta Jarkko Wissin seuraajaksi. Kaudella 2016 Eskola toimii myös Suomen poikien U15 maajoukkueen vastuuvalmentajana yhdessä Kai Nyyssösen kanssa sekä toimii Suomen U20 maajoukkueessa Mika Nurmelan apuvalmentajana. 
Eskola on aikaisemmin toiminut Futsal-liigassa Porin Palloilijoiden, Golden Futsal Teamin sekä FC Jazzin päävalmentajana. Hän saavutti SM-hopeaa PoPan valmentajana vuonna 2008 ja pronssia 2009. GFT:n Eskola valmensi SM-hopealle 2010 sekä Futsal Cupin voittoon vuonna 2009.
Jalkapallossa Eskola toimi Porin Palloilijoiden toisena valmentaja kausina 2004 ja 2005. Kaudella 2004 PoPa nousi Kolmosesta Kakkoseen, ja kaudella 2005 PoPa oli Kakkosessa toinen. Joukkueen päävalmentajana toimi Mikko Mannila. Kaudella 2012 Eskola toimi FC Jazzin B-nuorten päävalmentajana. Joukkue sijoittui SM-sarjassa neljänneksi. Palloliiton Satakunnan piiri palkitsi Eskolan kauden 2012 jälkeen Satakunnan parhaana nuorten valmentajana, kuten myös kauden 2011 jälkeen.
Eskola on Suomen Palloliiton pelaajakehitysvaliokunnan jäsen. Vuosina 2010–2012 hän toimi Palloliiton huippujalkapallovaliokunnan jäsenenä, ja vuosina 2008–2012 Palloliiton futsal-valiokunnan jäsenenä. Eskola on suorittanut UEFA A-valmentajatutkinnon.
Sarah Menezes

Sarah Gabrielle Cabral de Menezes (s. 26. maaliskuuta 1990 Teresina, Piauí) on brasilialainen judoka, 48 kg:n painoluokan olympiavoittaja.
Menezes sai Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Caguasissa 2005 pronssia 44 kg:n sarjassa. Tämän jälkeen hän on kilpaillut 48 kg:n painoluokassa, jossa voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Bangkokissa 2008. Seuraavana vuonna hän sai pronssia Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Buenos Airesissa, oli viides Rotterdamin MM-kilpailuissa ja voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Pariisissa.
Menezes voitti 2010 Pan-Amerikan-mestaruuden San Salvadorissa ja sai pronssia Tokion MM-kilpailuissa. Seuraavana vuonna hän sai pronssia sekä Pariisin MM-kilpailuissa että Guadalajaran Pan-Amerikan kisoissa. Hän sijoittui toiseksi Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Montrealissa 2012.. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 2012 kukistettuaan 48-kiloisten loppuottelussa romanialaisen Alina Alexandra Dumitrun waza-arin ja yukon arvoisilla suorituksilla.
Menezes voitti 2013 Pan-Amerikan-mestaruuden San Josessa ja sai pronssia Rio de Janeiron MM-kilpailuissa. Hän sai Pan-Amerikan mestaruuskilpailuissa hopeaa Guayaquilissa 2014 sekä kultaa Edmontonissa 2015 ja Havannassa 2016. Hän sijoittui seitsemänneksi Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Menezes on saavuttanut Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa neljä turnausvoittoa, neljä kakkossijaa ja yksitoista kolmossijaa. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on voittanut kolme turnausta, ollut kahdesti toinen ja kerran kolmas. Hän on voittanut kaksi Brasilian-mestaruutta, saanut sotilaiden maailmankisoista yhden kullan, hopean ja pronssin sekä sotilaiden MM-kilpailuista yhden hopean.
Luettelo animaatiosarjan Lego Ninjago jaksoista

Tämä on luettelo animaatiosarja Lego Ninjagon jaksoista.
Minielokuvat.
Julkaistiin ainoastaan Ninjagon nettisivuilla, eikä niitä jälkiäänitetty suomeksi. Niiden tapahtumat sijoittuvat pilottijaksojen sekä 1. kauden väliin.
Ensimmäinen tuotantokausi: Käärmeiden nousu.
Kukin kauden jaksoista on esitetty Suomessa kahteen osaan jaettuna. Kunkin jakson molemmat osat on näytetty samana päivinä.
Toinen tuotantokausi: Vihreän Ninjan perintö.
2. kauden jaksot on julkaistu suomenkielisinä alkuvuodesta 2013 kolmella eri DVD:llä ja vuoden 2014 alussa ne julkaistiin kaksiosaisina myös Ruutu-sivustolla.
Kuudes tuotantokausi: Skybound.
Kuudes tuotantokausi esitettiin Suomessa Nelonen Nappula-kanavalla elokuussa 2016. Kausi julkaistiin DVD:llä 7. lokakuuta 2016.
Seitsemäs tuotantokausi: Ajan kädet.
Seitsemännen tuotantokauden viisi ensimmäistä jaksoa ilmestyivät Ruutu+-palveluun 29. joulukuuta 2016.
Kahdeksas kausi: Garmadonin pojat.
8. kausi julkaistiin HBO Nordic -palvelussa 11. toukokuuta 2018. Nelosella kausi esitettiin 12. tammikuuta 2019 alkaen. 
Yhdeksäs kausi: Menneisyyden haamut / Metsästetty.
9. kausi julkaistiin HBO Nordic -palvelussa 30.11.2018. Nelosella se esitettiin 22.2.2019 alkaen. Kaudesta käytetty suomenkielinen nimi vaihtelee; Nelonen markkinoi sitä nimellä "Menneisyyden haamut" Netflixin käyttäessä nimeä "Metsästetty".
Kymmenes kausi: Onien marssi.
10. kausi julkaistiin HBO Nordic -palvelussa 12. huhtikuuta 2019 Nelosen esittäessä sen 30.4.2019 alkaen.
Yhdestoista kausi: Secrets of the Forbidden Spinjitzu.
11. kausi aloitti uuden, ilman Masters of Spinjitzu -lisänimeä markkinoidun sarjan, jonka jaksot olivat puolet aiempaa lyhyempiä. Kausi julkaistiin lähes ympäri maailman kahdessa osassa. Suomessa ensimmäinen puolisko julkaistiin Ruutu+-palvelussa 18.10.2019 ja toinen 6.12.2019.
Kahdestoista kausi: Prime Empire.
Kahdestoista kausi julkaistiin Suomessa Ruutu+-palvelussa 12. kesäkuuta 2020.
Kolmastoista kausi: Master of the Mountain.
Kolmastoista kausi julkaistiin Suomessa Ruutu+-palvelussa 14. syyskuuta 2020.
Neljästoista kausi: The Island.
Neliosainen esiosa 14. kaudelle. Jaksot julkaistiin Ruutu-palvelussa 22.7.2021.
Neljästoista kausi: Seabound.
Varsinainen neljästöista kausi, joka julkaisiin Ruutu+-palvelussa 22.7.2021. Jaksoja alettiin esittää televisiossa kolmen viikon jälkeen Ruutu+-julkaisusta.
Viidestoista kausi: Crystalized.
Ninjagon alkuperäisen tarinan päättävä 15. kausi alkoi Ruutu+-palvelussa 1.7.2022.
Tuoksupasuuna

Tuoksupasuuna ("Brugmansia arborea") on koisokasvien heimoon kuuluva pensas tai pieni puu.
Tuoksupasuuna kasvaa 2–4 metriä korkeaksi. Sillä on suuret torvimaiset kukat, joista kehittyy nahkapintaisia hedelmiä. Hedelmät ovat kypsinä kellanvihreitä ja myrkyllisiä. Kukkien väri voi olla valkoinen, keltainen, oranssi tai punainen. Lehdet ovat suurikokoisia.
Tuoksupasuuna on kotoisin Etelä-Amerikasta, ja sitä kasvatetaan koristekasvina Euroopassa.
Tulituoksuinkivääri

Tulituoksuinkivääri ("Hedychium coccineum") on oranssikukkainen kasvi Aasiasta.
Tulituoksuinkivääri kasvaa 150–200 cm korkeaksi. Sen nahkamaiset lehdet ovat 25–50 cm pitkiä ja 3–5 cm leveitä. Tähkämäinen kukinto on punainen.
Tulituoksuinkivääriä kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa, Intiassa, Bhutanissa, Myanmarissa, Nepalissa ja Sri Lankassa. Sitä viljellään koristekasvina.
Jalkapallon Maakuntasarjan kausi 1937

Jalkapallon maakuntasarja vuonna 1937 pelattiin kahdessa maantieteellisesti jaetussa lohkossa, ja kukin alueellinen piiri sai lohkoihin yhden paikan, joihin selviytyi alueellisten karsintojen voittajat. Idän lohkon voitti Ylä-Vuoksen Palloseura ja länsilohkon Rauman Pallo-Iirot. Lohkovoittajat nousivat seuraavan kauden Itä-Länsi-sarjan vastaaviin lohkoihin . SPL:n edustajakokous päätyi lopulta Itä-Länsi-sarjan laajentamisen, ja mm. keväällä 1938 pelattiin lisää karsintapelejä. Muut nousijat kauden 1938 Itä-Länsi-sarjaan olivat EIF, GBK, Haka, JoPS, SiU, SoPa, SoPS, VIlves, ÅIFK. YVP sai myös paikan, mutta he pyysivät ennen kilpailun alkua saada luopua paikastaan, mihin pyyntöön Liittohallitus suostui.
Ottelut.
Länsi.
Koska Suomensarjan joko itä- tai länsilohkoon oli vapautumassa kaksi paikkaa kaudeksi 1938, ja koska ei ollut tietoa kumpaan lohkoon paikka on vapautumassa, Palloliitto määräsi järjestettäväksi molemmissa lohkoissa karsinnan. Idässä WP-35 voitti SPS:n 1-0, ja lännessä Haka voitti Hangö IK:n 2-1.
Anders Hillborg

Anders Hillborg (s. 31. toukokuuta 1954) on kansainvälisesti merkittävimpiä ruotsalaisia nykymusiikin säveltäjiä. Hän opiskeli vuosina 1976–1982 Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Gunnar Bucht ja Brian Ferneyhough. Opintojensa jälkeen Hillborg on työskennellyt vapaana säveltäjänä ja sävellysopettajana.
Hillborg on säveltänyt suurimuotoisia orkesteriteoksia, kuoromusiikkia ja kamarimusiikkia, mutta on vaikuttanut myös popin ja rockin alalla. Säveltäjän merkittäviin teoksiin lukeutuvat klarinettikonsertto "Peacock Tales" (kantaesittänyt Martin Fröst 2002) sekä laulusarja "Jag vill se min älskade komma från det vilda" Eva Dahlgrenin sanoihin. Hillborg on Turun filharmonisen orkesterin kotisäveltäjä.
Haastattelussa vuodelta 1993 Hillborg sanoi kuuntelevansa Stravinskin, Bachin, Ligetin ja Stockhausenin ohella Princeä ja muuta afroamerikkalaista musiikkia, jonka hän arveli vaikuttavan vahvasti tulevien vuosien länsimaiseen taidemusiikkiin enemmän kuin aikoinaan vaikuttivat Arnold Schönberg ja 12-säveljärjestelmä.
Hangon musiikkijuhlat

Hangon musiikkijuhlat on heinäkuun puolivälissä Hangossa järjestettävä kaupunkifestivaali, jonka tavoitteita ovat Hangon kulttuurielämän ja kaupunkikuvan elävöittäminen, klassisen musiikin kuluttamisen kynnyksen madaltaminen sekä lasten ja nuorten musiikkikasvatuksen vaaliminen. Toistaiseksi viimeinen Hangon musiikkijuhlat järjestettiin vuonna 2017.
Hangon musiikkijuhlat järjestettiin ensimmäisen kerran heinäkuussa 2009 Hangosta kotoisin olevan viulistin Milla Rantalan pitkään kypsyneen idean pohjalta. Hangon musiikkijuhlien taustaorganisaatio on rekisteröity, voittoa tavoittelematon yhdistys Hangon Musiikkijuhlat ry, Hangö Musikdagar rf. Hangon musiikkijuhlat kuuluu Finland Festivals -ketjuun.
Musiikkijuhlien konserttisarjaan kuuluu kansainvälisen tason klassisen musiikin konsertteja ja vähintään yksi jazzkonsertti. Ilmaistapahtumien sarja Fringe tuo musiikin ulos konserttisaleista kesäkaupungin parhaille paikoille. Musiikkijuhlien yhteydessä järjestetään lapsille ja nuorille suunnattu Hangon musiikkileiri. Hangon musiikkileirillä instrumenttiopetusta annetaan viulussa, pianossa, sellossa, kitarassa, huilussa ja laulussa. 
Hangon musiikkijuhlilla ovat esiintyneet muun muassa jousikvartetti Meta4, kapellimestarit Leif Segerstam ja Yukihiro Notsu, pianistit Antti Siirala, Arnon Erez, Kirill Kozlovski ja Ilmo Ranta, viulistit Hagai Shaham ja Petteri Iivonen, mezzosopraano Monica Groop, kanteletaiteilija Eva Alkula, alttoviulisti Lilli Maijala, huilisti Sami Junnonen, klarinetisti Olli Leppäniemi, sellistit Tomas Nuñes-Garcés ja Silver Ainomäe, kototaiteilija Tomoya Nakai, harpisti Lily-Marlene Puusepp, saksofonisti Jussi Kannaste, Novjaro Quintet, Verneri Pohjola Quartet, Kadri Voorand Group, Kuukumina, Johanna Juhola, Johanna Iivanainen, viulisti Emmanuel Tjeknavorian ja mezzosopraano Virpi Räisänen.
Isogalangajuuri

Isogalangajuuri ("Alpinia zerumbet") on monivuotinen ruohovartinen kasvi.
Isogalangajuurta tavataan ainakin Etelä-Kiinasta Malesiaan ulottuvalla vyöhykkellä sekä Japanissa ja Taiwanissa. Lajin luontaisen levinneisyysalueen määrittäminen on kuitenkin hankalaa, sillä se on levinnyt viljelykarkulaisena luontoon ympäri maailmaa.
Kasvista on kirjavalehtinen muoto "Alpinia zerumbet" var. "variegata", jota kasvatetaan koristekasvina. Sen lehdet ovat epäsäännöllisesti kelta-vihreä-raidalliset, noin 15 cm leveät ja 60 cm pitkät. Kukat ovat muuten valkoisia, mutta alareuna on ruusunpunainen. Perusmuoto voi kasvaa jopa 3,7 metriä korkeaksi, kirjavalehtinen jää alle kaksimetriseksi.
Kiinassa isogalangajuuren lehtiä käytetään riisileivonnaisten kääreinä, Japanissa niistä tehdään yrttiteetä.
Eurakosken vesivoimalaitos

Eurakosken voimalaitos on vuonna 2007 rakennettu minivesivoimala Eurajoessa. Se sijaitsee nykyään Euran kuntaan kuuluvassa Eurakosken kylässä, joka on entinen Kiukaisten kunnan keskustaajama.
Eurakoskessa on aikojen kuluessa ollut useita myllyjä. Nykyinen pato on rakennettu vuonna 1934. Sen kupeessa toimi saha ja mylly aina vuoteen 1971, jolloin molemmat tuhoutuivat tulipalossa. Eurakosken pato oli palon jälkeen hyödyntämättömänä vuoteen 2006 saakka, jolloin vastaperustettu Eurakosken Woima Oy ryhtyi rakentamaan paikalle minivesivoimalaa. Voimala valmistui keväällä 2007.
Bundesautobahn 19

Bundesautobahn 19 (BAB 19), lyhyemmin Autobahn 19 (A 19), on 124 kilometriä pitkä pohjois–eteläsuuntainen moottoritie Koillis-Saksassa. Sen reitti kulkee Rostockista Itämeren rannalta moottoritie 24:n risteykseen. Väylä sijaitsee pääosin Mecklenburg-Etu-Pommerin osavaltiossa lukuun ottamatta eteläisintä osuutta, joka on Brandenburgin osavaltion alueella.
Kansainvälisen liikenteen kannalta BAB 19 on merkittävä, sillä se tarjoaa suoran yhteyden Rostockin satamaan (Überseehafen von Rostock), josta on meriliikenneyhteyksiä useisiin Itämeren rannikkokaupunkeihin: Gedser (Tanska), Trelleborg (Ruotsi), Helsinki (Suomi), Tallinna (Viro) ja Ventspils (Liettua).
Historia.
Rostockista sisämaahan kulkevaa moottoritietä alettiin suunnitella 1950-luvun lopulla, mutta projekti pantiin jäihin vuonna 1961. Nykyisin käytössä olevaa tietää päästiin rakentamaan 1970. Töitä johti edellisvuonna perustettu VEB Autobahnbaukombinat (Volkseigene Betrieb Autobahnbaukombinat). Moottoritie Berliini–Rostock valmistui lopulta vuonna 1978. Sosialistidiktatuurin luhistumisen jälkeen tietä on nykyaikaistettu.
8. huhtikuuta 2011 BAB 19:llä lähellä Kavelstorfin kylää sattui ketjukolari, jossa kuoli kahdeksan ihmistä ja loukkaantui 131. Kolarissa oli mukana 80 ajoneuvoa molempisuuntaisesta liikenteestä. Onnettomuuden aiheutti hiekkamyrsky.
Samiakävykki

Samiakävykki ("Zamia pumila") on Karibialla kasvava kasvi. Se kasvaa aluksi yksivartisena, mutta alkaa haarautua noin viiden vuoden ikäisenä.
Aikoinaan samiakävykkejä kasvoi Hispaniolan saarella, Kuubassa ja Puerto Ricossa. Nykyisin sen esiintymisalue rajoittuu Kuuban keskiosiin ja Dominikaaniseen tasavaltaan.
Adrienne Lecouvreur

 
Adrienne Lecouvreur, syntyään Adrienne Couvreur, (5. huhtikuuta 1692 Damery, Épernay – 20. maaliskuuta 1730 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä ja 1700-luvun merkittävimpiä alallaan.
Lecouvreur aloitti teatteriuransa jo 13-vuotiaana. Kymmenen vuotta hän oli kiertävien teatteriseurueiden jäsenenä, kunnes hänet 1717 kiinnitettiin Comédie françaiseen. Tässä teatterissa hän esitti lähinnä Corneillen ja Racinen murhenäytelmien sankarittaria ja teki sen niin menestyksellisesti, että pääsi ylhäisimpiin piireihin. Elämänsä kymmenen viimeistä vuotta hän oli kreivi Morits Saksilaisen rakastajatar, ja tätä rakkaussuhdetta Èugene Scribe ja Ernest Legouvé ovat kuvanneet draamassaan "Adrienne Lecouvreur", jota esitettiin Suomen Kansallisteatterissa 1910-luvulla. Sanotaan, että madame de Bouillon, joka niinikään rakasti kreiviä, myrkytti Lecouvreurin mustasukkaisuudesta.
Elämä.
Adrienne Lecouvreur syntyi vaatekäsityöläisen ja pesijättären tyttäreksi. Perhe muutti Pariisiin Comédie-Françaisen lähistölle Adriennen ollessa kymmenvuotias. Hänen teatteriuransa alkoi Lillestä, ja jatkui Pariisissa vuonna 1717 Jean Racinen draamassa "Mithridate". Saman vuoden kesäkuussa Lecouvreur näytteli Comédie-Françaisessa ja saavutti huomattavan yleisönsuosion. Menestys aiheutti kateutta Comédie-Françaisen muissa näyttelijättärissä.
Lecouvreur ystävystyi Voltairen kanssa. Hänellä oli lukemattomia rakkaussuhteita, muun muassa Saksin kreivi Moritzin kanssa. Suhde johti kilpailutilanteeseen Bouillonin herttuattaren kanssa. Lecouvreurin yllättävä kuolema, jonka on sanottu johtuneen myrkytyksestä, on yhdistetty tähän kolmiodraamaan. Teorian mukaan murhaajatar on Bouillonin herttuatar. Kirkko piti näyttelijän työtä ylipäätään paheellisena ja kieltäytyi antamasta Lecouvreurille kristillisiä hautajaisia. Näyttelijätär haudattiin ilman papin läsnäoloa Seinen rantatörmälle nykyisen Champ de Marsin kohdalle. Tästä Voltaire sai aiheen oodinsa "La mort de Mademoiselle Lecouvreur" loppusäkeeseen: "Dieux! pourquoi mon pays n'est-il plus la patrie / Et de la gloire et des talents?" ("Taivas! Miksi maani ei ole enää kotimaa / sen enempää maineen kuin lahjakkuudenkaan?")
Lecouvreur näytteli muun muassa Crébillonin "Électressa", Pierre Corneillen näytelmissä "Titus ja Berenike", "Le Cid" ja "Polyeucte" sekä Voltairen "Œdipessa". Hänen meriitteihinsä kuuluu myös näytteleminen viisitoistavuotiaan Ludvig XV:n hovissa 5. syyskuuta 1725, jolloin hän teki syvän vaikutuksen tämän puolisoon Maria Leszczyńskaan.
Lecouvreur näytelmien ja elokuvien aiheena.
Adrienne Lecouvreurin tarina on ollut useiden näyttämöteosten aiheena. Eugène Scribe on kirjoittanut näytelmän "Adrienne Lecouvreur" vuonna 1848. Francesco Cilean oopperan "Adriana Lecouvreur" kantaesitys oli Milanossa marraskuussa 1902. Walter Wilhelm Goetze on kirjoittanut operetin "Adrienne", jonka ensiesitys oli Hampurissa huhtikuussa 1926. "Adrienne Lecouvreur" -nimisiä elokuvia on tehty kolme (vuosina 1913, 1938 ja 1955), ensimmäisen filmatisoinnin nimiosassa oli Sarah Bernhardt. 
Suomenkielisen teatterin Adrienne Lecouvreur -tulkitsijoita on ollut muun muassa Ida Aalberg.
Pallerokirjotähti

Pallerokirjotähti ("Haworthia attenuata") on afrikkalainen mehikasvi. Sitä käytetään koristekasvina.
Pallerokirjotähdellä ei ole lainkaan vartta, vaan sen lehdet kasvavat ruusukkeena suoraan kasvin tyvestä. Vieri vieressä kasvavat ruusukkeet muodostavat lopulta suuria tiiviitä saarekkeita. Ruusukkeen halkaisija on 6–12 cm ja korkeus yleensä saman verran, joskus jopa 25 cm. Lehdet ovat tummanvihreät ja niissä on valkoisten pilkkujen muodostamia enemmän tai vähemmän yhtenäisiä vaakaraitoja. Kasvista on jalostettu monia muotoja jotka poikkeavat toisistaan lähinnä näiden raitojen osalta. On myös kirjavalehtisiä muotoja. Kukat ovat vihertävänvalkoiset.
Sortavalan Kunto

Sortavalan Kunto, alkujaan Sortavalan Seminaarin voimistelu- ja urheiluseura (SSV&amp;US) perustettiin 1895 Carl Poppiuksen johdolla. Jäsenmäärä oli 30. Lajeina olivat alusta alkaen voimistelu, yleisurheilu ja hiihto. Jalkapalloa Seminaarissa harrastettiin jo 1898. Myös seiväshyppyä kokeiltiin jo niinkin aikaisin kuin 1893. Seura liittyi SVUL:oon 1926 jolloin se myös otti viralliseksi nimekseen Seminaarin Urheilijat, Sortavala. Seminaarien välisissä kilpailuissa Sortavala pärjäsi yleensä kohtalaisesti. Ensimmäiset naisjäsenet liittyivät seuraan vuonna 1928. Vuonna 1929 seura liittyi jäseneksi SVUL:n urheilu-, voimistelu-, hiihto- ja pesäpallojaostoihin ja sen nimeksi muutettiin Sortavalan Kunto. Seura rekisteröitiin 14.6.1930.
Koska seuran jäsenistö oli seminaarinuorisoa, oli sen jäsenistössä ja samalla myös johtokunnassa runsasta vaihtuvuutta, koska oppilaat vaihtuivat koko ajan. Toivo Ahjopalo toimi seuran puheenjohtajana koko seminaarissa oloaikansa 1934-1939. Seuran arkisto paloi seminaarin rakennusten palon yhteydessä.
Äetsän voimalaitos

Äetsän voimalaitos on Sastamalassa Kokemäenjoen Meskalankoskessa sijaitseva kahden vesivoimalaitoksen kokonaisuus. Niiden omistaja on UPM-Kymmene Oyj.
Voimalaitoksen pato toimii myös Kokemäenjoen ylittävänä jalankulun ja pyöräilyn siltana.
Äetsän voimalaitos ympäristöineen kuuluu Museoviraston inventoimiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. 
Voimalaitoksen omistajaa on pyydetty rakentamaan kalaportaat koska alkuperäinen lupaehto edellyttää vaelluskalakannan palauttamista.
Vanha voimalaitos.
Äetsän vanhan voimalaitoksen rakentaminen aloitettiin vuonna 1919. Arkkitehti Sigurd Frosteruksen suunnittelema tiilirakenteinen voimalaitosrakennus valmistui kaksi vuotta myöhemmin.
Voimalaitoksen rakennutti porilaisen Oy W. Rosenlew Ab:n tytäryhtiö "Björneborgs Kraft", joka oli hankkinut omistukseensa kolme Keikyässä ja Tyrväällä sijainnutta koskea.
Vanhassa voimalaitoksessa on seitsemän 1920- ja 1930-luvuilla asennettua turbiinia, joista osa on yhä käytössä. 
Voimalaitoksen pato rakennettiin Meskalankoskessa sijainneelle "Kaijalan kalliolle". Se on vanhin koko joen ylittävä pato Kokemäenjoessa. Rakentamisen yhteydessä perattiin myös Meskalankosken yläpuolella oleva Äetsänkoski.
Uusi voimalaitos.
Vuonna 1993 aloitettiin padon eteläpuolelle rakentamaan toista jokiuomaa sekä uutta voimalaitosta. Kokonaan kallion sisään louhittu voimalaitos otettiin käyttöön 1996. Uudessa laitoksessa on kaksi turbiinia.
Voimalaitoksen suunnitteli oululainen Uki Arkkitehdit.
Nortamo-Seor

Nortamo-Seor eli "Nortamo-seura" on raumalaisen kirjailijan Hj. Nortamon nimikkoseura. Kirjailijan elämäntyön vaalimisen lisäksi sen tehtäviin kuuluu Rauman giälen eli Rauman murteen harrastaminen ja tutkiminen.
Nortamo-Seor on Suomen vanhin kirjailijan nimikkoseura. Se perustettiin Rauman kauppaseurassa toukokuussa 1930, kirjailijan ollessa vielä elossa. Perustajajäseniin kuuluivat muun muassa kirjailija ja päätoimittaja Väinö Lahtonen, professori Arthur Långfors sekä kauppaneuvos Jalmari Penttilä.
Ehdotuksen seuran perustamisesta teki Raumalla edeltävänä talvena vieraillut kirjailija Arvi Järventaus. Hän oli Unkarin-vierailullaan tutustunut maan kansallirunoilijan Sándor Petőfin kirjailijaseuran toimintaan ja ehdotti raumalaisille samanlaisen yhdistyksen perustamista.
Nortamo-Seoran jäsenistö on järjestäytynyt kuin laivan miehistö, jungmannista kapteeniin. Kapteeni toimii seuran puheenjohtajana. Hallituksen jäseniä kutsutaan "päällysmiähiksi". Heitä ovat kapteenin lisäksi kolme "styyrmannia" eli perämiestä, purseri, stuertti ja kokki. Varajäseninä on kaksi "konstia" eli kokenutta merimiestä.
Tilitarkastajina toimivat "redarit" eli laivanvarustajat. Uudet jäsenet ovat seuraan liittyessään aina jungmanneja, lukuun ottamatta merikapteeneja, jotka ovat suoraan matruuseja. Seuran kunniajäseniä kutsutaan vara-amiraaleiksi, ainoa amiraali on Hj. Nortamo.
Seuran jäseniksi ei oteta kuin miehiä. Jäsenet pitävät kokouksissa päässään merimiesten käyttämää öljykankaista sadehattua, sydvestiä. Seuran vuosikokous pidetään aina Nortamon syntymäpäivänä 13. kesäkuuta.
Edward Pasquale

Edward "Eddie" Pasquale (s. 20. marraskuuta 1990 Toronto, Ontario) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa KHL-seura Lokomotiv Jaroslavlissa.
Ura.
Pasquale pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta (2006–2010) juniorisarja OHL:ssä, aluksi Belleville Bullsissa ja myöhemmin Saginaw Spiritissä. Hän nousi kolmannella kaudellaan Saginaw’n ykkösmaalivahdiksi ja valittiin kauden päätteeksi vuonna 2009 OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen. Hän pelasi kauden aikana CHL:n vuotuisessa Top Prospects Gamessa, jossa tuli valituksi Team Cherryn parhaaksi pelaajaksi. NHL-seura Atlanta Thrashers varasi Pasqualen neljännellä kierroksella ja teki hänen kanssaan kolmivuotisen tulokassopimuksen vajaa vuosi myöhemmin, toukokuussa 2010. Hän pelasi ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan sekä AHL:n Chicago Wolvesissa että ECHL:n Gwinnett Gladiatorsissa. 
Thrashers siirtyi kauden 2010–2011 jälkeen Winnipegiin, Manitobaan, ja joukkueen nimeksi vaihdettiin Jets. Pasquale aloitti AHL-kauden 2011–2012 Winnipeg Jetsin farmijoukkueen St. John's IceCapsin kolmosmaalivahtina, mutta nousi kauden mittaan joukkueen ykkösmaalivahdiksi ohi kokeneempien David Aebischerin ja Peter Manninon. Hän pelasi runkosarjakauden aikana 38 ottelua ja pudotuspeleissä 2012 joukkueensa kaikki 15 ottelua. Hänet nimettiin kauden päätteeksi AHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Pasquale edusti vuonna 2007 Ontarion provinssia Canada Games -tapahtuman jääkiekkoturnauksessa. Hänen joukkueensa voitti turnauksessa kultaa.
Pasquale on pelannut NHL:ssä yhteensä 3 ottelua Tampa Bay Lightningin paidassa kaudella 2018-19.
Siirtyminen Eurooppaan 2019-.
Kaudeksi 2019-20 Pasquale siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Barys Nur-Sultanin riveihin. Hän torjui kauden aikana runkosarjan 46 ottelussa torjuntaprosentilla 93,0 ja päästi ottelua kohden vain 2,03 maalin keskiarvolla.
Toukokuussa 2020 Pasquale siirtyi kaksivuotisella sopimuksella toiseen KHL-seuraan, Lokomotiv Jaroslavliin.
Admiralen-luokka

Admiralen-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston kahdeksan aluksen muodostama hävittäjäluokka, jonka alukset valmistettiin kahtena alaluokkana. 
Suunnittelu.
Alukset perustuivat Yarrow'n "HMS Ambuscadesta" tehtyihin suunnitelmiin ja ne valmistettiin Alankomaissa Yarrowin tuella. Poikkeuksina olivat savuhormien pituus, päämaston siirto torpedoputkien väliin eikä taaemman kansirakenteen päälle sekä Alankomaiden laivaston asejärjestelmät, joita olivat miinoitusmahdollisuus, lentokone sekä keskimmäisten tykkien kilpien puute ja etu- ja takatykin kilpi tornin sijaan.
Van Ghent -luokan aseistus ostettiin Ruotsista Boforsilta. Pääaseina oli neljä 120 millimetrin 50 pituuskaliiperin M/1942 tykkiä, jolla oli mahdollista ampua 53 naulan kranaatteja. Niiden maksimikorotuskulma oli 30 ja 35 astetta. Aluksella oli ammunnan tukena kaksi etäisyysmittaria, joista toinen komentosillalla ja toinen keskilaivassa kansirakenteen päällä. Van Galen -luokan pääaseet olivat 120 millimetrin Wilton-Fijenoordin Mk.5 -tykkejä. Niiden suoja ja asennus oli sama kuin Van Ghent -luokan aluksilla.
Ilmatorjunta-aseistuksena oli Van Ghent -luokan aluksilla neljä 75 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja Van Galen -luokan aluksilla yksi 75 millimetrin ja kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Ilmatorjunta-aseistusta täydensi neljä 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen muina aseina oli kuusi 533 millimetrin torpedoputkea ja Van Ghent -luokalla valmius kuljettaa 24 miinaa. Van Galen -luokan aluksilla oli valmius miinanraivaukseen.
Propulsiojärjestelmään kuului kahteen akseliin kytketyt Parsonsin turbiinimoottorit, joihin oli kytketty kolme Yarrow'n höyrykattilaa. Van Ghent -luokan kattilapaine oli 250 psitä ja Van Galen -luokalla 370 psi. Järjestelmä tuotti 31 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 36 solmun maksiminopeuden. Alusten säiliöissä oli Van Ghent -luokan aluksilla 300 ja Van Galen -luokan aluksilla 330 tonnia öljyä. Taloudellisella 15 solmun nopeudella Van Ghent -luokan alukset kykenivät matkaamaan 3 200 merimailia ja Van Galen -luokan alukset 100 merimailia enemmän.
Chernoffin naamat

Chernoffin naamat on tilastotieteen professori Herman Chernoffin kehittämä tapa käyttää kasvonpiirteitä moniulotteisten ja monimutkaisten tilastollisten aineistojen kuvaamiseen. Metodi on erityisen hyvä ilmentämään aikasarjoissa tapahtuvia muutoksia. Toisaalta Chernoffin naamoja on kritisoitu niiden subjektiivisuuden vuoksi.
Chernoff sai 1970-luvun alussa ajatuksen käyttää kasvoja monimutkaisen tilastodatan visualisoinnissa. Chernoffin mukaan ihmiset tunnistavat kasvot ja niissä olevat pienet muutokset helposti, ja siksi yksinkertaiset naamat voivat kuvata tehokkaasti moniulotteista tilastodataa. Menetelmässä tulee valita huolellisesti ne kasvonpiirteet, jotka kuvaavat eri asioita. Kasvojen yksittäiset osat, kuten silmät, korvat, suu ja nenä, edustavat jokainen erilaisia muuttujia. Kasvojen osien muoto, koko, sijainti ja suuntaus määräytyvät tilastoaineiston arvojen perusteella.
Suomessa soveltavan tilastotieteen dosentti Kimmo Vehkalahti on käyttänyt Chernoffin naamoja kuvaamaan Suomen yhteiskunnan tilaa vuosina 1979–2008.
Wolf-luokka

Wolf-luokka eli Roofdier-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston ensimmäinen torpedovenehävittäjäluokka, johon kuului kahdeksan ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettua alusta. Ne oli suunniteltu Alankomaiden Itä-Intiaan.
Mikko Nesvitski

Mihail (Mikko) Nesvitski (s. 17. marraskuuta 1967 Petroskoi, Neuvostoliitto) on Venäjällä Petroskoissa ilmestyvän suomenkielisen Karjalan Sanomat -lehden päätoimittaja. 
Nesvitski on työskennellyt Karjalan Sanomissa toimittajana vuodesta 1991, ja vuonna 2010 hänet nimitettiin lehden päätoimittajaksi. Hän on syntyperältään puolalais-venäläinen. Hän kävi Petroskoissa tasokkaana tunnettua koulua numero 17, jossa opetettiin suomea. Hän on opiskellut suomea Petroskoin yliopistossa ja kirjoittaa ja puhuu suomea.
Kilpilehväsammal

Kilpilehväsammal ("Rhizomnium punctatum") on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa ("Mniaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä. Lajin elinympäristöä ovat märät korvet ja järvien, jokien, purojen rannat.
Kilpilehväsammal on pystykasvuinen ja keskikokoinen, kooltaan yleensä kahdesta kuuteen senttimetriä. Lehdet ovat leveän soikeat, pyöreäkärkiset ja ehytlaitaiset. Niissä on selvä keskisuoni. Itiöpesäkkeitä muodostuu toisinaan. Ne kasvavat yksittäin tai muutaman ryhminä versojen latvoissa. Pesäkkeen perä on pitkä ja pesäkeosa soikea, vaakatasossa tai nuokkuvassa asennossa.
Lehtolehväsammal

Lehtolehväsammal ("Plagiomnium affine") on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa ("Mniaceae"). Sitä esiintyy Euroopassa lauhkealta vyöhykkeeltä havumetsävyöhykkeen eteläosaan. Suomen alueella se on maan eteläisimmässä osassa melko yleinen ja kasvaa useimmiten lehdoissa ja lehtomaisissa kangasmetsissä.
Laji on pienikokoinen ja muistuttaa metsälehväsammalta ("Plagiomnium cuspidatum"), johon verrattuna sen lehdet ovat pyöreät. Itiöpesäkkeet ovat lajilla harvinaisia ja itiöt melko pienikokoisia.
Holland-luokka (risteilijä)

Holland-luokka oli Alankomaiden Kuninkaallisen laivaston panssarikansiristeilijäluokka, johon kuului kuusi kahdessa erässä 1800-luvun lopulla valmistettua alusta. 
Suunnittelu.
Suunnitelma perustui Britannian kuninkaallisen laivaston Apollo-luokan risteilijöihin. Ensimmäiset kolme alusta olivat 93,3 metriä pitkiä ja loput kolme 94,7 metrisiä. Kaikkien alusten leveys oli 14,8 ja syväys 5,41 metriä. Ensimmäisten alusten uppouma oli 3 900 tonnia, ja loppujen kolmen 133 tonnia enemmän.
Alusten propulsiojärjestelmä koostui kaksi akselisesta höyrykoneesta, joka tuotti 10 000 ihp:tä. Se mahdollisti 20 solmun huippunopeuden. Alusten suojana oli viisi senttimetriä paksu panssarikansi. Pääaseistuksena oli kaksi 150 millimetrin tykkiä yksittäin asennettuina. Apuaseina oli kuusi 120 millimetrin ja neljä 76 millimetrin tykki yksittäin asennettuina.
Purolähdesammal

Purolähdesammal ("Philonotis fontana") on lehtisammallaji omenasammalten heimossa ("Bartramiaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.
Purolähdesammal on pystykasvuinen ja isokokoinen, enintään 12 senttimetriä korkea. Varsi on punainen ja melko niukasti haarova. Lehdet ovat sitä selvästi vaaleammat, kellertävän- tai sinertävänvihreät. Lehtien tyvi on leveä, tasaisesti kapeneva kärki terävä ja keskisuoni selvästi erottuva. Itiöpesäkkeitä syntyy melko harvoin tai yleisesti. Niissä on pitkä pesäkeperä ja pallomainen pesäke.
23. Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama

23. Waffen-SS-vuoristodivisioona Kama (2. kroatialainen) () oli vuonna 1944 pääosin Bosnian muslimeista koottu Waffen-SS:n vuoristojääkäridivisioona, joka ei ehtinyt koskaan kunnolla aloittaa toimintaansa. Bosnialaisille oli 1943 perustettu kroaateilla ja saksalaisilla täydennetty 13. Waffen-SS-vuoristodivisioona Handschar, ja seuraavana keväänä ryhdyttiin kokoamaan toista muslimidivisioonaa. Uusia miehiä saatiin kuitenkin värvättyä vain noin 4 000. Osaston koulutus jäi kesken, kun se hajotettiin karkuruuden lisääntymisen vuoksi syyskuussa 1944. Divisioona ei tiettävästi koskaan osallistunut taisteluihin. Sen numero 23. annettiin myöhemmin hollantilaiselle panssarikrenatööridivisioonalle.
Handscharin tavoin myös Kama-divisioonaa täydennettiin katolisilla kroaateilla ja saksalaisilla upseereilla. Nimi "Kama" tarkoitti Balkanin paimenten käyttämää pientä tikaria.
Haapasuikerosammal

Haapasuikerosammal ("Sciuro-hypnum populeum") on lehtisammallaji suikerosammalten heimossa ("Brachytheciaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä.
Haapasuikerosammal on keskikokoinen, yleensä alle kymmenen senttimetrin kokoinen sammal, joka kasvaa alustanmyötäisenä kasvustona. Sen versot ovat tiheästi ja melko epäsäännöllisesti haarautuvia, kärjistä pensselimäisiä. Lehdet ovat kiiltävät, suorat, tyvestä leveät, pitkäkärkiset ja niissä on vahva keskisuoni. Laji on yksikotinen ja itiöpesäkkeet ovat tavallisia.
Laji kasvaa muun muassa lehtometsissä metsähaapojen tyvirungoilla ja kivialustoilla.
Göteborgin satama

Göteborgin satama (, , LOCODE: SE GOT ) on Kattegatin merialueen itärannalla Göteborgin kaupungissa sijaitseva Ruotsin suurin ja Bergenin sataman jälkeen tonnimääräisesti Pohjoismaiden toiseksi suurin satama. Noin puolet Ruotsin konttiliikenteestä kulkee Göteborgin kautta.
Ulompi ja sisempi satama.
Satama koostuu ulommasta ja sisemmästä satama-alueesta. Kattegatin itärannan puoleinen merisatama muodostaa sataman ulomman osan; sieltä löytyy esimerkiksi öljyterminaali. Sisemmät satama-alueet sijoittuvat Göteborgin keskustan läpi kulkevan Götajoen varrelle; alue palvelee esimerkiksi matkustajaliikennettä. Osa Göteborgin ulkosatamasta muodostaa vapaasataman, eli sillä on kansallisen tullivyöhykkeen ulkopuolinen vapaa-alue.
Satama-alue siis jakautuu useaan osaan. Näitä ovat muiden muassa Göteborg-Frihamnen (LOCODE: SE GO4), Göteborg-Fiskhamnen (LOCODE: SE GO2), Göteborg-Lundbyhamnen (LOCODE: SE GO3) ja Göteborg-Ringökajen (LOCODE: SE GO5).
Rahdin määrä.
Konttiliikenteessä satama kuuluu koko Itämeren alueen suurimpiin Pietarin suursataman ja Gdańskin sataman ohella. Rahtitonneina mitattuna sen edellä on Pohjoismaisista satamista Bergenin satama ja Itämeren satamista Primorskin öljysatama, Pietarin suursatama ja 2012 lähtien Ust-Lugan satama.
Göteborgin sataman vuosittainen liikennemäärä:&lt;br&gt;
Huomaa, että edellä luetellut rahtimäärät pohjautuvat useaan eri tilastolähteeseen (2003–2008, 2009, 2010–2013), jotka eivät välttämättä ole täysin vertailukelpoisia.
Nuppusammal

Nuppusammal ("Physcomitrella patens") on lehtisammallaji nuotiosammalten heimossa ("Funariaceae"). Se on yksivuotinen ja yksikotinen paljaan maan sammallaji. Sillä on usein itiöpesäkkeitä, jotka ovat avautumattomia.
Nuppusammalta esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Suomessa laji on harvinainen ja sen levinneisyysalue on eteläinen. Sitä esiintyy Etelä-Hämeen ja Etelä-Pohjanmaan alueella, ja on luokiteltu erittäin uhanalaiskesi. Laji kasvaa Suomessa paljaalla märällä savimaalla lähteisillä tai ajoittain tulvivilla paikoilla.
Isohiippasammal

Isohiippasammal ("Pulvigera lyellii") on lehtisammallaji hiippasammalten heimossa ("Orthotrichaceae"). Sitä esiintyy maapallon pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä. Skandinaviassa lajia esiintyy eteläosassa hemiboreaalisella vyöhykkeellä. Suomen alueella isohiippasammal on hyvin harvinainen, se tunnetaan vain Ahvenanmaalta ja on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Isohiippasammal kasvaa jalopuumetsissä ja puistoissa lehtipuiden emäksisellä kaarnalla. Suomessa se on elänyt metsäsaarnella. Laji tuottaa itiöpesäkkeitä hyvin harvoin ja leviää itiöiden sijaan kasvullisesti itujyväsistä.
Breguet Bre.690

Breguet Bre.690 oli toisessa maailmansodassa käytetty ranskalainen rynnäkköpommittaja. Koneen tyyppinumero 690 viittaa prototyyppimalliin, ensimmäinen tuotantomalli oli Bre.691.
Sarjan päätyyppi oli Breguet Bre.693 AB2. Siinä oli kaksi ranskalaista 700 hevosvoiman tehoista Gnome-Rhône 14M "Mars" -tähtimoottoria. Samaa moottorityyppiä käytettiin myöhemmin sotasaalisvalmisteena saksalaisten Henschel Hs 129 -rynnäkköhävittäjässä.
Jatkokehitys tuotti tyypin Bre.695, jossa oli yhdysvaltalaisvalmisteiset Pratt &amp; Whitney SB4G Twin Junior -moottorit. Ne olivat Ranskassa valmistettuja kevyemmät ja tehokkaammat, mutta niiden suurempi läpimitta aiheutti enemmän ilmanvastusta, joten niillä varustetuilla koneilla oli aiempia malleja huonommat suoritusarvot. Ranskan antautuessa kesäkuussa 1940 mallia oli ehditty valmistaa vain 50 kappaletta.
Koneen 693 AB.2 -alatyypin huippunopeus oli 475 km/h (695:lla 560 km/h), ja enimmäispommikuorma 400 kg. Puolustus- ja tulituen aseina maavoimia vastaan rynnäköitäessä oli neljä konekivääriä, joista yksi oli taakse ylös ja toinen alaviistoon vapaasti ampuva. Eteenpäin ampuvana kiinteästi asennettuna aseena oli 20 mm tykki. Joissain malleissa käytettiin moottorisuojuksista kiinteästi taakse alaviistoon ampuvia konekiväärejä, yksi kummassakin.
Saksa pakko-otti haltuunsa loput tämän tyypin lentokoneet marraskuussa 1942 ja antoi ne Italian kuninkaallisten ilmavoimien käyttöön harjoituskoneiksi.
E. A. Kranck

Ernst Albin Kranck (20. lokakuuta 1864 Heinola – 21. tammikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, joka suunnitteli erityisesti sairaalarakennuksia.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Kranckin vanhemmat olivat apteekkari Anders Kranck ja Fredrika Vilhelmina Hoffström. Kranck suoritti arkkitehdin opinnot Polyteknillisessä opistossa vuosina 1882-1887. Opiskeluaikana hän oli töissä Bruno Granholmin ja Carl Gustav Nyströmin toimistoissa. Hän valmistui arkkitehdiksi vuonna 1887. Kranck oli yleisten rakennusten ylihallituksen palveluksessa arkkitehtina vuosina 1887–1929 ja hän oli myös lyhyen aikaa Viipurin kaupungin arkkitehtina vuosina 1890–1891. Kranck toimi yleisten rakennusten ylihallituksen 1. sairaala-arkkitehtina vuosina 1899–1929. Hän asui vuosina 1896–1912 Tuusulassa senaattori Theodor Sederholmin entisessä "Villa Salmela" (Havulinna) huvilassa.
Kranck erikoistui sairaalarakennuksien suunnitteluun. Hän on laati muun muassa Nikkilän, Uudenkaupungin, Kellokosken ja Tammisaaren mielisairaalojen rakennuspiirustukset sekä Kruununkylän, Kristiinankaupungin ja Muurolan keuhkotautiparantolain ja Vaasan lääninsairaalan rakennuspiirustukset Seinäjoelle. Hän laati myös Tampereen koulutalojen rakennuspiirustuksia. Kranck sai useita palkintoja piirustuskilpailuissa. Kranck kuului vuosina 1901-1905 Helsingin terveydenhoitolautakuntaan ja oli vuonna 1905 mielisairaanhoitoa järjestämään asetetun komitean jäsenenä sekä toimi puheenjohtajana Heinolaan perustettavaa köyhien lasten kasvatuslaitosta pohtineessa komiteassa vuonna 1914. Hän tuli vuonna 1925 maakunta-arkistoa järjestävän valtuuskunnan jäseneksi.
Kranck oli naimisissa Alexandra Lisitzinin kanssa. Professori Ernst Håkan Kranck on heidän poikansa.
Kudos (yritys)

Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudos oli suomalainen Tampereella toiminut tekstiilialan yritys. Kudoksen perusti 1919 Frans Teljo yhtiökumppaneidensa kanssa ja aluksi tehdas toimi Tampereen Lapin esikaupungissa sijainneessa puutalossa. Tässä tehtaassa tehtiin vain sukkia mutta pian Kudos perusti myös naisten puku- ja päällysvaateneulomon Satamakadulle. Satamakadun tehdas toimi kuitenkin vain muutamia vuosia 1920-luvun puoliväliin saakka. Lapin tehdasta sitä vastoin voitiin laajentaa ja vuonna 25 Kudoksella oli 25 työntekijää.
Vuonna 1928 Kudokselle valmistui uusi arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema tehdasrakennus Käpytien varrelle. Tehdas oli aluksi kaksikerroksinen mutta vuonna 1936 rakennettiin vielä kolmas lisäkerros. Kudos aloitti 1930-luvun alun lamavuosista selvittyään naisten alusvaatteiden, leninkien ja käsineiden valmistuksen. Tehtalle hankittiin uusia koneita, tuotanto kasvoi ja vuonna 1936 Kudoksella oli jo 162 työntekijää.
Hyvon-Kudeneule Oy:n perustaja Aarne Karjalainen (1913–1986) oli Kudoksen palveluksessa 1938–1951 ensin myyntimiehenä ja sitten myyntipäällikkönä. Karjalainen tutustui Leicesterin konemessuilla uusiin kaksipuolista lämpöä sitovaa "interlock"-neuletta valmistaviin kutomakoneisiin. Kun Kudos Oy:n johto ei ollut kiinnostunut hankkimaan tällaisia koneita, Karjalainen osti kaksi konetta ja perusti oman yrityksensä Hyvon-Kudeneule Oy:n joka aloitti toimintansa maaliskuussa 1951 Helsingissä.
Kudoksen tehdas toimi vuoteen 1962 saakka. Kudos Oy poistettiin kaupparekisteristä 1981.
Club Sonderauflage

Club Sonderauflage on Black Sabbath -yhtyeen kokoelmalevy vuodelta 1970. Sen julkaisi yhtyeen levy-yhtiö Vertigo Records alun perin saksalaiselle kirja- ja musiikkikerholle. Vuonna 2006 Black Sabbathin vinyyliuusintajulkaisuihin keskittynyt Earmark julkaisi albumista uuden vinyylipainoksen.
Kappaleet.
 A-puoli 
 
 B-puoli
Lasse Erjamo

Lasse Erjamo (s. 5. elokuuta 1976 Suolahti) on suomalainen muusikko ja laulaja. 
Hänet tunnetaan parhaiten esiintymisestään taiteilijanimellä "Arto Muna" vuosituhannen vaihteessa yhtyeessä Arto Muna ja Millennium. 
Lisäksi Erjamo on toiminut laulusolistina muun muassa "Deadbabes"-yhtyeessä. Hän on myös säveltänyt musiikkia eri artisteille, kuten Idols-kilpailussa menestyneelle Wellu Rowaltzille. Tämän lisäksi hän on laulanut Billion Dollar Babies -yhtyeessä, joka on Alice Cooperin tribuuttiyhtye.
Erjamo on kuvaillut itseään biseksuaaliksi.
HMS Awe

HMS Awe (viirinumero K526) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.
Valmistus.
Alus tilattiin 2. lokakuuta 1942 Fleming and Fergusonilta ja sen köli laskettiin 27. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 28. joulukuuta ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1944.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin toukokuussa 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "NRP Diogo Gomes". Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1969.
HMS Avon (K97)

HMS Avon (viirinumero K97) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.
Valmistus.
Alus tilattiin 10. elokuuta 1942 Charles Hill and Sonsilta Bristolista ja sen köli laskettiin 8. tammikuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 19. kesäkuuta ja se otettiin palvelukseen 18. syyskuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "NRP Nuno Tristão".
Marmoriristihämähäkki

Marmoriristihämähäkki ("Araneus marmoreus") on ristihämähäkkeihin kuuluva laji, joka on yleinen koko Suomessa ja sen voi nähdä esimerkiksi niityillä ja metsien reunoilla sekä pihoilla ja puutarhoissa.
Ulkonäkö ja koko.
Marmoriristihämähäkkinaaraan vartalo ja pää voivat kasvaa yhteensä 14 mm pitkäksi, (jalat tulevat tämän mitan lisäksi). Lajista on kaksi muunnosta, jotka poikkeavat toisistaan väritykseltään. Yleisin värimuoto on oranssivartaloinen ja sillä on musta-kelta-valkoraitaiset jalat. Vatsapuoli oranssinsävyinen tai keltainen, ja siinä on kuvio joka joidenkin mielestä muistuttaa ihmiskasvoja.
Levinneisyys.
Marmoriristihämähäkki on yleinen muualla Länsi- ja Keski-euroopassa, mutta Irlannissa sitä ei tavata lainkaan.
Ameraasialaiset

Ameraasialaiset () ovat Itä- ja Kaakkois-Aasiassa syntyneitä henkilöitä, joiden äiti on aasialainen ja isä Yhdysvaltain armeijan sotilas. Termiä käytti ensimmäisen kerran kirjailija Pearl S. Buck ja sittemmin termiä on käytetty muun muassa Yhdysvaltain laissa. Termin tarkka määritelmä kuitenkin vaihtelee hieman eri yhteyksissä. Termi on johdettu englanninkielen sanoista American () ja Asian ().
Aasialaisilla naisilla oli toisen maailmansodan ja kylmän sodan aikaan usein suhteita alueella sotineiden yhdysvaltalaissotilaiden kanssa. Valtaosassa tapauksista sotilaat hylkäsivät naisen ennen lapsen syntymää. Ameraasialaisia on erityisesti Yhdysvaltain entisten sotilastukikohtien lähialueilla Okinawassa,Thaimaassa, Etelä-Koreassa, Vietnamissa, Kambodžassa, Laosissa ja Filippiineillä.
Määritelmä.
Ameraasialainen-termin määritelmä vaihtelee hieman eri yhteyksissä. Ameraasialaisten oikeuksia ajavat kansalaisjärjestöt Amerasian Foundation (AF) ja Amerasian Family Finder määrittelevät ameraasialaisiksi kenet tahansa, jonka isä on Yhdysvaltain kansalainen (varusmies, ekspatriaatti tai Yhdysvaltain hallituksen työntekijä) ja jonka äiti on/oli jonkin aasialaisen valtion kansalainen.
Yhdysvaltain oikeusministeriön määritelmä ameraasialaisista on huomattavasti suppeampi. Oikeusministeriön mukaan ameraasialainen on "ulkomaalainen, joka on syntynyt Koreassa, Laosissa, Kambodžassa tai Thaimaassa 31. joulukuuta 1950 jälkeen ja ennen 22. lokakuuta 1982".
Nighttime Birds

Nighttime Birds on alankomaalaisen The Gathering -yhtyeen neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1997 Century Media Records -levy-yhtiön nimissä. Albumista on julkaistu myöhemmin vuonna 2007 erikoisversio, jossa kaksi levyä. Erikoisversio on pakattu digipak-koteloon kuin kovakantinen kirja ja kansilehdet on sidottu keskiaukeamaan. Albumista on lisäksi julkaistu 1000 kappaleen LP-levyversio.