tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Latvus

Latvus tarkoittaa yleiskielessä kasvin, erityisesti puun, ylintä osaa eli latvaa oksineen, neulasineen tai lehtineen. Metsätieteessä latvus tarkoittaa tätä kokonaisuutta kasvavassa puussa tai kaadetun puun hakkuutähteeksi jäävää latvaosaa, kun puunrungosta on katkaistu tukit tai kuitupuut.
Puu on yleensä sitä vankempi, mitä rehevämpi latvus siinä on. Toisaalta lyhyen ja hento-oksaisen latvuksen omaavan puun runko on usein käyttöpuuna arvokas. Jos puiden latvukset koskettavat toisiaan, puhutaan latvusyhteydestä. Latvuskerros tarkoittaa metsikön puiden pituuden mukaan erotettavissa olevaa kokonaisuutta.
Metsänhoidossa latvuksena pidetään puun sitä osaa, jossa elävät lehdet tai neulaset ovat. Latvus on siis se osa, jolla puu yhteyttää. Latvuksen ja rungon suhteista päätellään, koska täytyy tehdä harvennushakkuu, ettei latvus pienene liikaa puiden kasvaessa.
Metsikkö

Metsikkö tarkoittaa yleiskielessä pinta-alaltaan melko pientä, yhtenäistä metsää. Metsätaloudessa metsikkö on metsän osa, joka jonkin ominaisuutensa perusteella on erotettavissa ympäröivästä metsästä tai muunlaisesta maankäyttölajista. Erottavana ominaisuutena voi olla puuston ikä, puulajit, maan viljavuus tai muu vastaava. Nimitystä käytetään peruskäsitteenä metsien hoidon ja käytön suunnittelussa. Ekologisessa tarkastelussa sen lähikäsite on metsäekosysteemi. Tasaikäistä puustoa sisältävä metsikkö on usein yksijakoinen, mutta toisinaan myös kaksijakoinen, jolloin vallitsevana puustona on esimerkiksi koivikko tai männikkö ja sen alikasvoksena eli alla kasvavana puujaksona varjostusta kestävä nuori kuusikko. Metsiköt ryhmitellään viiteen kehitysluokkaan:
Eri organisaatiot käyttävät hieman toisistaan poikkeavia kehitysluokkia. Esimerkiksi Metsäkeskukset jakavat metsiköt yhdeksään eri kehitysluokkaan: aukea, siemenpuumetsikkö, pieni taimikko, varttunut taimikko, ylispuustoinen taimikko, nuori kasvatusmetsikkö, varttunut kasvatusmetsikkö, uudistuskypsä metsikkö ja suojuspuumetsikkö. Vajaatuottoisuusluokasta on luovuttu, koska se luokitellaan kunkin kehitysluokan sisällä.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1974

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1974 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 43. kausi. Kaudella 1974 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti KuPS, joka varmisti neljännen mestaruutensa viimeisellä kierroksella, kun se voitti 29. syyskuuta Olavi Rissasen (2), Ossi Loikkasen ja Matti Eskelisen maaleilla HJK:n 4–2. Viimeisiksi sijoittuneet Kuusysi ja I-Kissat putosivat I divisioonaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1974 voitti TPS:n Erkki Salo 17 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1974 oli yhteensä 317 486 henkeä eli keskimäärin 2 405 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 9. kesäkuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–Reipas, kun ottelua saapui seuraamaan 6 594 katsojaa.
HJK voitti kaudella 1974–75 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa maltalaista Vallettaa vastaan yhteismaalein 4–2. Toisella kierroksella HJK hävisi ruotsalaiselle Åtvidabergille yhteismaalein 0–4. Reipas voitti Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa maltalaista Sliema Wanderersia vastaan yhteismaalein 4–3. Toisella kierroksella Reipas hävisi ruotsalaiselle Malmö FF:lle yhteismaalein 1–3. KPV hävisi UEFA Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa länsisaksalaiselle Kölnille yhteismaalein 2–9.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1973 ja kaksi nousijaa kauden 1973 I divisioonasta. I divisioonan voittaja MiPK ja toiseksi sijoittunut Haka nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet Ponnistuksen ja TaPa:n.
Sarjataulukko.
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Eurocupit.
Euroopan Cup.
1. kierros
"HJK voitti yhteismaalein 4–2."
2. kierros
"Åtvidaberg voitti yhteismaalein 4–0."
Cup-voittajien cup.
1. kierros
"Reipas voitti yhteismaalein 4–3."
2. kierros
"Malmö FF voitti yhteismaalein 3–1."
UEFA Cup.
1. kierros
"Köln voitti yhteismaalein 9–2."
Hugo Raab

Claes Fredrik Hugo Raab (27. syyskuuta 1831 Ryssbylund, Kalmarin lääni – 11. joulukuuta 1881 Tukholma) oli ruotsalainen vapaaherra ja sotilas.
Raabista tuli aliluutnantti Kalmarin rykmentissä 1850, esikuntaupseeri 1859, majuri 1870, everstiluutnantti ja maapuolustusdepartmentin komentokanslian päällikkö 1872. Vuonna 1873 hän yleni everstiksi ja esikunnan päällikköksi. Vuonna 1877 hänestä tuli kenraalimajuri.
Raab kävi vuosina 1855–1859 sotakorkeakoulua Berliinissä, ja vuonna 1864 hänestä tuli premiääriluutnantti Tanskan armeijassa missä hän osallistui Dybbølin taisteluun. Palattuaan Ruotsiin hän toimi opettajana maan sota-akatemiassa ("Krigsakademien") 1865, Högre artilleriläroverketissä 1866 ja Sotakorkeakoulussa vuosina 1867–1873. Hän oli jäsenenä monessa valtiollisissa komiteoissa, ja oli laatimassa Ruotsin esikuntaa 1873.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1983

Mestaruussarja-kausi 1983 oli Suomen jalkapalloilun Mestaruussarjan 51. kausi. Kauden mestaruuden voitti Tampereen Ilves.
Sarjataulukko.
Suomen mestarit.
Seppo Sairanen, Jari Lemivaara, Seppo Räsänen, Markku Wacklin, Dean Thomas, Pekka Heino, Esa Kuusisto, Risto Hurri, Raimo Kuuluvainen, Petri Ojala, Jukka Pirinen, Ari Hjelm, Jari Niinimäki, Arto Uimonen, Mickey Belfield, Markku Linnusmäki, Rolf Hermans, Vesa Holli. Valmentaja: Jussi Ristimäki.
Menestys eurokentillä.
"Euroopan Cup:"
"UEFA Cup:"
Axel Johnson

Axel Johnson (23. maaliskuuta 1844 Jönköping – 13. toukokuuta 1910 Tukholma) oli ruotsalainen liikemies ja telakoitsija. Hän perusti muun muassa perheyhtiön Axel Johnsongruppen.
Axel Johnson aloitti uransa kauppiaana jo kolmetoistavuotiaana kotikaupungissaan, mutta muutti 1862 Tukholmaan. Vuonna 1873 hänellä oli jo sen verran, pääomaa että pystyi perustamaan A. Johnson &amp; co:n, joka muun muassa osti kivihiiltä Englannista. Kun laivat lähti paluumatkalle, hän lastasi ne ruotsalaisella puutavaralla, raudalla ja teräksellä. Hän oli monen ruukin perustamisen takana. Höyrylaivoja hän hankki jo 1880-luvulla ja perusti vuonna 1890 varustamo, Rederiaktiebolaget Nordstjernanin. 
Hän oli Siamin konsulina vuodesta 1892.
Vuonna 1875 hän meni naimisiin Annie Wietlingin kanssa, ja sai viisi poikaa, muun muassa in, teollisuusmiehen Helge Axelsson Johnsonin ja diplomaatin Harry Axelsson Johnson.
The House I Live In

The House I Live In on yhdysvaltalainen Mervyn LeRoyn ohjaama lyhytelokuva vuodelta 1945. Elokuvan aiheena oli uskonnollinen suvaitsevaisuus, ja sen pääosassa oli Frank Sinatra. "The House I Live Inissä" esitetty samanniminen Earl Robinsonin säveltämä ja Abel Meeropolin sanoittama kappale oli Sinatran ohjelmistossa 1990-luvulle saakka. 
"The House I Live In" sai Oscar-kunniapalkinnon ja Golden Globe -palkinnon. Elokuva on valittu National Film Registryn arkistoon.
Ruokamerisiili

Ruokamerisiili ("Echinus esculentus") on punainen merisiililaji, joka elää Koillis-Atlantissa.
Koko ja ulkonäkö.
Ruokamerisiilillä on pallomainen ruumis, jonka läpimitta on enintään 17 senttimetriä. Väriltään se on yleensä voimakkaanpunainen, mutta joskus myös vaaleanvioletti tai vaaleanvihreä. Tukirangon pinnalla on runsaasti valkoisia kalkkipiikkejä, jotka ovat lyhyitä ja tanakoita. Piikkien lomassa on kahdenlaisia pihtipiikkejä eli "pedikellaarioita", joista toiset ovat pyöreäpäisiä ja toiset kolmileukaisia. Pihtipiikkejä on myös suuta ympäröivissä ohuissa kalkkilevyissä.
Levinneisyys.
Ruokamerisiili elää Koillis-Atlantissa vyöhykkeellä, joka ulottuu pohjoisessa Finnmarkin ja Islannin rannikolle ja etelässä Portugaliin. Sitä ei tavata Välimeressä.
Elinympäristö.
Ruokamerisiili elää kovalla pohjalla yleensä alle 50 metrin syvyydessä, mutta yksittäisiä eläimiä on löydetty jopa 1,2 kilometrin syvyydestä. Yleensä se hakeutuu levien läheisyyteen.
Lisääntyminen.
Ruokamerisiili voi risteytyä rantamerisiilin ("Psammechinus miliaris") ja "Echinus acutuksen" kanssa.
Ravinto.
Ruokamerisiili syö pääasiassa taarimaisia ruskoleviä, sammaleläimiä sekä pieniä selkärangattomia.
Ivan Utrobin

Ivan Stepanovitš Utrobin (; 10. maaliskuuta 1934 Orlovka, Tatarstanin ASNT – 25. kesäkuuta 2020) oli Neuvostoliittoa edustanut maastohiihtäjä ja olympiamitalisti.
Utrobin edusti seuratasolla moskovalaista Trud-seuraa. Hän oli mukana maansa pronssia voittaneessa 4 × 10 kilometrin viestijoukkueessa sekä Zakopanen MM-kisoissa 1962 että Innsbruckin olympialaisissa 1964. Hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden yhteensä 12 kertaa vuosina 1960–1968 ja toimi uransa jälkeen hiihtovalmentajana. Utrobinin syntymäpäivänä 10. maaliskuuta on järjestetty vuodesta 1978 lähtien vuosittaiset hiihtokilpailut Krasnogorskissa, jossa Utrobin harjoitteli uransa aikana.
Utrobin kuoli 86-vuotiaana 25. kesäkuuta 2020.
Laurence Jackson

Laurence Jackson (16. syyskuuta 1900 Carnwath – 27. heinäkuuta 1984 Biggar) oli brittiläinen curlingpelaaja ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Chamonix’n olympialaisista 1924.
Hänen isänsä William Jackson pelasi myös Chamonix’n olympialaisten kultamitalijoukkueessa.
Rantamerisiili

Rantamerisiili ("Psammechinus miliaris") on Diadematoidea-lahkoon kuuluva pieni, vihertävä merisiili, joka elää Koillis-Atlantin rannikoilla.
Koko ja ulkonäkö.
Rantamerisiilillä on litteä, vihertävä ruumis, jonka läpimitta on enintään 5 senttimetriä. Tukirangon pinnalla on runsaasti vihertäviä kalkkipiikkejä, joiden kärki on violetti. Niiden lomassa on kahdenlaisia pihtipiikkejä eli "pedikellaarioita", joista toiset ovat pyöreäpäisiä ja toiset kolmileukaisia. Pihtipiikkejä on runsaasti myös pientä suuaukkoa ympäröivissä paksuissa kalkkilevyissä.
Levinneisyys.
Rantamerisiili elää Koillis-Atlantissa vyöhykkeellä, joka ulottuu pohjoisessa Islannin rannikolle ja etelässä Marokkoon ja Azoreille. Sitä ei tavata Välimeressä eikä Grönlannin tai Pohjois-Amerikan rannikolla.
Elinympäristö.
Nimensä mukaisesti rantamerisiili elää rantavyöhykkeellä, mutta yksittäisiä eläimiä on löydetty aina 100 metrin syvyydestä asti.
Lisääntyminen.
Rantamerisiili voi risteytyä ruokamerisiilin ("Echinus esculentus") kanssa.
Sergei Šupletsov

Sergei Borisovitš Šupletsov (; 25. huhtikuuta 1970 Tšusovoi – 14. heinäkuuta 1995 La Clusaz, Ranska) oli venäläinen freestylehiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa kumparelaskusta Lillehammerin olympialaisissa 1994, jonka lisäksi hän sai MM-kilpailuista kolme mitalia, joista kaksi oli kultaisia ja yksi pronssinen. 
Šupletsov menehtyi moottoripyöräonnettomuudessa La Clusazissa vuonna 1995. 
Lähteet.
Erich Herker

Erich Otto Friedrich Herker (25. syyskuuta 1905 Belleben – 2. syyskuuta 1990 Berliini) oli saksalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Berliner SC:tä ja pelasi hyökkääjänä. Herker oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa Lake Placidin olympialaisissa 1932. Hän pelasi turnauksessa kaksi ottelua ja teki yhden maalin.
Rolvsøya

Rolvsøya (pohjoissaameksi: "Gádde-Iččát") on saari Moseijan kunnassa Finnmarkin läänissä Pohjois-Norjassa. Saaren pinta-ala on 88,78 neliökilometriä ja asukasluku 65. Se on kunnan suurin saari
Toisen maailmansodan tuoksinassa brittiläisen sukellusveneen ampuma torpedo osui hurtigrutenlaiva "DS Richard Withiin" ja se haaksirikkoutui Rolvsøyan luona 13. syyskuuta 1941. Haaksirikossa kuoli 103 henkeä.
Suokumaanjärvi

Suokumaanjärvi on järvi Lappeenrannassa Suokumaan kylän lähettyvillä Suomen ja Venäjän rajalla. Ennen 1930–1940-lukujen sotia Jääskeen kuuluneessa Kuurmanpohjassa järvestä käytettiin myös nimeä Hiirenjärvi.
Järven pinta-ala on noin 280 hehtaaria, ja pieni osa sen itäpäästä sijaitsee Venäjän puolella. Järven keskisyvyys on viisi metriä ja suurin syvyys 10 metriä. Se muodostuu yhdestä selästä. Venäjän rajan tuntumassa ovat järven ainoat saaret, Himmaansaari ja Kaikkaanluodot. Järvi on pääasiassa luhta- ja ruovikkorantainen. Sen ympärillä on rakennuksia, jotka ovat pääasiassa keskittyneet länsi- ja pohjoisrannalle. Länsirannalla Haapaniemessä on uimaranta.
Järvi on kolmehaaraisen, Salpausselän rinteiltä alkunsa saavan Suokumaanjoen vesistön suurin. Suokumaanjoki laskee järveen, ja Venäjän puolella järvi yhtyy Hiirenjoen ja Kuurmanjoen kautta Vuokseen. Vesistöä kuormittaa maatalouden hajakuormitus sekä läheiset Konnunsuon vankila ja Höytiönsuon turvetuotantoalue. Järven fosfori- ja typpipitoisuus on korkea, ja se on voimakkaasti rehevöitynyt ja happiongelmallinen. Vesi on väriltään tummaa humusta.
Järvi on osa valtakunnallisesti arvokasta Konnunsuon – Joutsenon kirkonkylän maisema-aluetta. Sen pesimälinnustoon kuuluvat muun muassa ruisrääkkä, tuulihaukka, nuolihaukka, ampuhaukka ja harmaapäätikka. Järven lounaispää on valtakunnallisen lintuvesien suojeluohjelman kohde. Järvellä harjoitetaan vapaa-ajan kalastusta, ja se kuuluu Etelä-Karjalan kalatalouskeskuksen Kaakonkulman kalastusalueeseen. Järven luontaiseen kalalajistoon kuuluvat ahven, särki, hauki, made ja kiiski, joiden lisäksi järveen on istutettu kuhaa, lahnaa, siikaa ja karppia. Erityisesti järvi on tunnettu kuhastaan.
12. divisioona, johon kuului muun muassa Jalkaväkirykmentti 26 eli niin sanottu Ässärykmentti, kävi taisteluja Suokumaanjärven ja Kuurmanpohjan alueella jatkosodassa kesällä 1941.
Covington (Louisiana)

Covington on kaupunki St. Tammanyn piirikunnassa, Louisianassa, Yhdysvalloissa Bogue Falaya- ja Tchefunctejoen haarassa. Vuonna 2000 Covingtonissa oli asukkaita 8 483.
Covington on osa New Orleans-Metairie-Kennerin metropolialuetta.
Historia.
Vuonna 1813 John Warton Collins perusti Covingtonin paikalle kaupungin ja nimesi sen itsensä mukaan Whartoniksi. Hänet on haudattu kaupungin hautausmaalle täsmälleen kaupungintalon alle. Kaupunki nimettiin myöhemmin uudelleen Leonard Covingtonin, vuoden 1812 sodan sankarin, mukaan.
Tavarakauppaa Covingtonissa tehtiin Tchefunctejoen kautta Pontchartrainjärveen yhdistyvän Bogue Falayan kautta. Kaupunkiin saatiin rautatiet vuonna 1888.
1900-luvun lopussa moni New Orleansissa työskentelevä ihminen muutti Covingtoniin, ja niinpä kaupungin väkiluku alkoi kasvaa.
Hurrikaani Katrina.
Vaikka hurrikaani Katrina iskikin maahan Louisianan Slidellissä, Covington välttyi myrskyn aiheuttamilta aalloilta, mutta kärsi silti huomattavia vahinkoja. Myrskyn jälkeen Covingtonin väkiluku kasvoi huomattavasti New Orleansin asukkaiden muutettua pois hurrikaanin tuhoamilta alueilta.
Maantiede.
Covington on 7,9 metrin korkeudessa merenpinnasta.
United States Census Bureaun mukaan kaupungilla on pinta-alaa yhteensä 17,9 km², josta 17,6 km² on maata ja 0,3 km² (1,45 %) on vettä.
Väestö.
Vuonna 2000 Covingtonissa oli 8 483 asukasta, 3 258 kotitaloutta ja 2 212 perhettä. Väestötiheys oli 481,7/km². Kaupungin asukkaista 77,45 % oli valkoihoisia, 20,12 % afroamerikkalaisia, 0,33 % natiiviamerikkalaisia ja 0,34 % aasialaisia. Latinoja väestöstä oli 1,56 %.
3 258 kotitaloudesta 33,8 % oli alle 18-vuotiaita lapsia ja 46,8 % perheiden vanhemmista oli naimisissa. 17,2 % oli yksinhuoltajia ja 32,1 % eivät olleet perheitä. 27,5 % kaikista kotitalouksista koostui vain yhdestä henkilöstä ja 9,9 % oli yksin eläviä yli 65-vuotiaita. Keskimääräinen kotitalouden asukasmäärä oli 2,52 ja keskimääräinen perheen koko 3,10.
Kaupungin väestöstä 26,8 % oli alle 18-vuotiaita, 8,5 % 18–24-vuotiaita, 26,1 % 25–44-vuotiaita, 24,1 % 45–64-vuotiaita ja 14,5 % yli 65-vuotiaita. Keski-ikä oli 38 vuotta. Jokaista 100 naista kohden oli miehiä noin 86,8 ja jokaista yli 18-vuotiasta 100 naista kohden miehiä oli 80,0.
Kaupungin kotitalouksien tulojen keskiarvo oli 36 949 dollaria ja perhettä kohden 50 332 dollaria. Miesten tulojen keskiarvo oli 36 434 dollaria ja naisten 23 859 dollaria. Jokaisen yksilön tulojen keskiarvo oli 21 438 dollaria. Noin 11,8 % perheistä ja 16,1 % väestöstä olivat köyhyysrajan alapuolella. Rajan alapuolelle jäi muun muassa 23,5 % alle 18-vuotiaista ja 17,2 % yli 65-vuotiaista.
Open 13

Open 13 Provence on helmikuussa Marseillessa, Ranskassa järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1993. Turnaus pelataan Palais des Sports de Marseille -nimisellä kentällä ja se kuuluu ATP World Tour 250 -sarjaan.
KTVU

KTVU on Foxin omistama ja operoima televisiokanava, jonka näkyvyysalueena toimii San Franciscon lahden ympäristö Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. KTVU on rekisteröity Alamedan piirikunnan pääkaupunkiin Oaklandiin.
Koripallo kesäolympialaisissa 1976

Vuoden 1976 kesäolympialaisten koripallo järjestettiin 18. – 27. heinäkuuta 1976 Centre Étienne Desmarteaussa ja Montreal Forum'ssa Montrealissa. Tämä oli yhdeksäs kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa virallisena lajina. Mukana oli 213 osanottajaa 13 maasta.
Muukonsaari

Muukonsaari on Saimaan saari Lappeenrannassa. Se sijaitsee Joutsenon keskustaan kuuluvan Pyöhiänniemen edustalla, kapean Muukonsalmen vastarannalla. Pöyhiänniemen eteläpuolella olevasta Likosenlahden (Likasienlahden) satamasta saareen on matkaa vesitse noin kolme kilometriä.
Saaren koillisosassa on retkeilyalue ja leirikeskus. Rakennettua alaa keskuksessa on yhteensä 178 neliömetriä, ja päärakennuksen lisäksi keskuksessa on saunarakennus ja neljä nukkuma-aittaa, joihin mahtuu majoittumaan yhteensä noin 30 henkilöä. Leirikeskuksen rannassa on venelaituri, uimalaituri ja nuotiopaikka.
Lappeenrannan kaupungin nuorisotoimen luopuessa leirikeskuksen käytöstä kesällä 2013, siirtyi paikka Etelä-Karjalan virkistysaluesäätiön hoitoon. Nykyisin alueella voi retkeillä ja veneillä jokamiehenoikeuksin. Alueella olevat grillikatos ja kuivakäymälät ovat kaikkien käytössä. Alueella olevia leirikeskuksen rakennuksia (mökit, sauna ja ruokalarakennus) voi säätiöltä vuokrata erikseen.
Leirikeskuksen pihasta lähtee noin kilometrin pituinen luontopolku saaren pohjoiskärjessä olevalle Lehmusniemen lehtoalueelle, joka rauhoitettiin vuonna 1985. Valtion ympäristöhallinnon aluekuvauksessa neljän hehtaarin laajuista aluetta kuvaillaan ”eteläsuomalaisittain kasvillisuudeltaan poikkeuksellisen edustavaksi ja monipuoliseksi”.
Oskar Werner

Oskar Werner (alk. "Oskar Josef Bschließmayer", 13. marraskuuta 1922 Gumpendorf, Itävalta – 23. lokakuuta 1984) oli itävaltalainen näyttelijä, jonka kansainvälinen maine sai alkunsa Francois Truffaut’n ohjaamasta elokuvasta "Jules ja Jim".
Werner pääsi 18-vuotiaana Itävallan kansallisteatteriin Burg-teatteriin ja teki ensiesiintymisensä lokakuussa 1941, mutta joutui jo marraskuussa Wehrmachtiin. Hän oli pasifisti ja teeskenteli loukkaantumista putoamalla hevosen selästä. Hän pääsi perunankuorijaksi ja vessojen siivoojaksi. Vuonna 1944 hän avioitui puoliksi juutalaisen Elisabeth Kallinan kanssa. He saivat tyttären Eleonoran ja pakenivat sodan loppuajaksi Wienerwaldiin.
Sodan päätyttyä Werner palasi Burg-teatteriin. 1950 hän esiintyi Englannissa, jossa hän näytteli näytelmän "Der Engel mit der Posaune" englanninkielisessä versiossa roolin, jota hän oli jo aiemmin esittänyt. Muutaman Saksassa ja Itävallassa tekemänsä elokuvaroolin jälkeen hän siirtyi Hollywoodiin, jossa hän näytteli sotaelokuvassa "Vakoilijana omassa maassaan". Kun luvatut lisäroolit jäivät toteutumatta, hän palasi Eurooppaan ja asettui Liechtensteiniin. Ura teatterissa jatkui, ja tauon jälkeen hän näytteli jälleen myös elokuvissa, muun muassa Max Ophülsin ohjaamassa "Lola Montèsissa". Francois Truffaut’n ohjaus "Jules ja Jim" toi hänelle niin kriitikkojen arvostusta kuin kansainvälistä huomiotakin. Sen jälkeen hän teki useita rooleja, muun muassa palkitut "Narrilaiva" (1965) ja "Vakoilija kylmästä" (1965), ja vuonna 1966 Truffaut’n ohjauksessa kirjoja polttavan palomiehen roolin elokuvassa "Fahrenheit 451". Viimeinen rooli hänellä oli elokuvassa "Kirottujen laiva" (1972).
Alkoholismi ja mielenterveysongelmat rapauttivat niin hänen terveytensä kuin uransakin, ja hän kuoli sydänkohtaukseen kaksi päivää Truffaut’n kuoleman jälkeen.
Wernerillä on poika Felix Florian Werner suhteesta Diane Andersonin kanssa.
KNM Arendal

KNM Arendal (viirinumero L03, vuoden 1950 jälkeen D310 ja vuodesta 1956 F310) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Norjan laivastolle toisen maailmansodan lopulla lainaama Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä "HMS Badsworth", jonka Norja myöhemmin osti ja luokitteli fregatiksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1940. Alus laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 8. elokuuta 1944 Norjan laivastossa.
Palvelus.
Alus siirrettiin 8. elokuuta 1944 Norjan laivastolle lainaan, jolloin se nimettiin "KNM Arendaliksi". Alus sijoitettiin syyskuussa Harwichiin 16. hävittäjälaivueeseen ja se aloitti lokakuussa korjaustöiden päätyttyä satama-alueella koeajot. Varsinaiset koeajot aloitettiin marraskuussa, minkä jälkeen alus siirrettiin koulutukseen ennen operationaalista palvelusta. "Arendal" liittyi joulukuussa uuteen laivueeseensa Harwichissa aloittaen saattueiden suojaamisen ja meriliikenteen valvonnan Pohjanmerellä ja Kanaalissa.
Alus taisteli 25. toukokuuta 1945 "ORP Krakowiakin" kanssa Thamesin suistossa miinoittavia E-veneitä vastaan. Aluksen laina-aikaa jatkettiin toukokuussa, vaikka Euroopan sotatoimien päättyisivät. Norjan hallitus lunasti aluksen sotatoimien päätyttyä.
Alus luokiteltiin 1956 fregatiksi. Sitä käytettiin kadettien koululaivana ennen sen poistamista aktiivipalveluksesta 1961. Se romutettiin 1965.
Dorvyžy

Dorvyžy (udmurtiksi Дорвыжы, "kotikansan sukujuuri") on udmurtilainen kansalliseepos. Sen kirjoitti 1920-luvulla venäläinen Mihail Hudjakov, joka myös keräsi siihen runot. Alkuperäinen versio kirjoitettiin venäjän kielellä otsikkona "Песнь об удмуртских батырах" ("Laulu udmurtilaisesta bogatyrista"). Se perustui N. Pervuhinin, G. Potaninin, B. Gavrilovin, B. Munkácsin, K. Chainikovin (K. Gerd) ja A. Spicynin folkloristiikan teoksiin ja se rakentui kalevalamittaan. Vuonna 2004 V M. Vanushev käänsi eepoksen udmurtiksi otsikolla "Дорвыжы". Vuonna 2009 sen suomensivat kalevalamitan rakenteella Esa-Jussi Salminen ja Jorma Vakkuri.
"Dorvyžyssa" on sekaisin myyttiä ja historiaa ja se kertoo sankareiden Ozhmegin, Dokjan ja Dondyn pojan teoista. Eepoksen pääjumalat ovat taivaanjumala Inmar, maanjumala Kyldyśin ja säänjumala Kuaź. Eepoksessa mainitaan myös kansoja kuten tataarit ja marilaiset sekä paikkoja kuten Cheptsa, Kilmez-joki ja Sudža. "Dorvyžyssa" on kymmenen laulua ja alkusanat-osa.
Koripallo kesäolympialaisissa 1980

Vuoden 1980 kesäolympialaisten koripallo järjestettiin 20. – 30. heinäkuuta 1980 CSKA Universal Sports Hallissa ja Moskovan olympiastadionilla. Tämä oli kymmenes kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa virallisena lajina. Mukana oli 14 maajoukkuetta ja yhteensä 215 pelaajaa.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2010

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2010 olivat järjestyksessään 30. uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut. Kilpailut käytiin Unkarin Budapestissa ja Balatonjärvellä 4.–15. elokuuta 2010. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailuohjelmaan kuuluivat uinti, avovesiuinti, uimahypyt ja taitouinti.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Mikko Räisänen (tuottaja)

Mikko Kullervo Räisänen (s. 5. helmikuuta 1963) on suomalainen televisiotuottaja, jonka näkyvin työtehtävä on ollut "Big Brother" -formaatin suomalaisversion tuottaminen Sub-kanavalle. Räisäsen ura media-alalla alkoi Turun Sanomien kesätoimittajana, jonka jälkeen hän on työskennellyt radiossa ja televisiossa. Hän on tuottanut Yleisradiolle nuorten N.Y.T. -makasiiniohjelmaa ja oli mukana perustamassa Nelosen uutistoimitusta. 
Ennen Big Brotheria hän toimi Nordisk Filmin tuottajana ja country managerina sekä mainoselokuvien tuottajana ja Crea Videon toimitusjohtajana. Big Brotheria hän tuotti vuosina 2006–2014. Räisänen siirtyi Lucy Loves Stories -tarinankerrontayhtiön toimitusjohtajaksi maaliskuussa 2015.
Räisänen voitti suomenmestaruushopeaa vuosina 2011 ja 2015 Formula 18 -katamaraanipurjehduksessa. Hän edustaa Helsingfors Segelklubb -pursiseuraa. Vuonna 2015 hän voitti PM-hopeaa samassa lajissa ja vuonna 2016 Suomen mestaruuden.
Sotilasarvoltaan Räisänen on reservin yliluutnantti. Mikko Räisäsen isä oli Sisä-Suomen sotilasläänin komentaja kenraalimajuri Seppo Räisänen.
Arrested for Driving While Blind

Arrested for Driving While Blind on blues rock -yhtye ZZ Topin kappale. Se julkaistiin singlenä sekä albumilla "Tejas" vuonna 1977.
Yleistä kappaleesta.
”Arrested for Driving While Blind” edustaa yhtyeelle melko tyypillistä blues-rakenteista rock-kappaletta. Kappale julkaistiin singlenä vuonna 1976. Singlen b-puolena on ollut eri kappaleita, kuten yhtyeen esikoisalbumilla vuonna 1971 alun perin julkaistu kappale ”Neighbor, Neighbor” ja mm. Alankomaiden julkaisussa toinen hittisingle ”It's Only Love”.
Kappaleen sanoituksessa varoitetaan ajamasta autolla alkoholin vaikutuksen alaisena. Basisti Dusty Hill on kertonut, että ei ole koskaan ajanut autoa humalassa, vaikka se on joskus ollutkin lähellä. Hän myös huomauttaa, että kappaleen luullaan usein virheellisesti yllyttävän humalassa ajamiseen.
ZZ Top esitti kappaleen usein konserteissa 1980-luvulle saakka, minkä jälkeen sitä on esitetty erittäin harvoin.
Singlen sisältö.
A-puoli
B-puoli
Vastaanotto.
”Arrested for Driving While Blind” sijoittui kotimaansa The Billboard Hot 100 -singlelistalla sijalle 91, joten se menestyi kehnommin kuin toinen "Tejasin" singlehitti ”It's Only Love”, joka sijoittui samalla listalla 44:nneksi.
Julkaisut.
Kappale on Tejasin kaikkien 11 eri painoksen ja singlejen lisäksi julkaistu yhtyeen kokoelma-albumeilla "" ja "Chrome, Smoke &amp; BBQ" ja livealbumilla "Double Down Live".
ATP Tour 250

ATP World Tour 250 (aiemmin myös nimillä "International Series" ja "World Series") on joukko tennisturnauksia ATP-kiertueella. 250-sarja on pienin luokka ATP-kiertueella. Muita luokkia ovat ATP World Tour Masters 1000 ja ATP World Tour 500.
Sarjaan kuuluu 40 turnausta, joista jokaisesta voittaja saa 250 ranking-pistettä. Turnauksissa on joko 28, 32 tai 48 pelaajaa kaksinpelissä ja 16 paria nelinpelissä.
Grétar Steinsson

Grétar Rafn Steinsson (s. 9. tammikuuta 1982 Siglufjörður) on islantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea puolustaja. Steinsson edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Bolton Wanderersia. Hän kuuluu myös Islannin maajoukkueen vakionimiin.
Ura.
Grétar aloitti uransa paikallisseura KS Siglufjörðurissa, josta hän myöhemmin siirtyi pääsarjaseura Íþróttabandalag Akranessiin. Hän pelasi seurassa viisi vuotta, kunnes siirtyi sveitsiläiseen Young Boysiin.
Vuonna 2006 Grétar siirtyi Eredivisiessä pelaavan AZ Alkmaarin riveihin. Heinäkuussa 2007 Steinsson oli siirtymässä Middlesbroughiin, mutta siirto kariutui viime hetkillä. Hän pelasi AZ:ssä yhteensä 61 liigaottelua, joissa hän viimeisteli seitsemän maalia.
Tammikuussa 2008 Grétar teki 3,5 miljoonan punnan arvoisen sopimuksen Englannin valioliigassa pelaavan Bolton Wanderersin kanssa. Hän debytoi seurassa kolme päivää siirron jälkeen Newcastlea vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa Boltonissa helmikuussa 2008 Stoke Cityä vastaan. Toisella Bolton-kaudellaan 2008–2009 Grétar sai paljon vastuuta pelaten yhtä vaille kaikissa liigaotteluissa. Seuraavalla kaudella hän sai vähemmän vastuuta pelaten 28 ottelussa.
Grétar kuuluu myös Islannin maajoukkueen vakiorinkiin. Hän debytoi maajoukkueessa maaliskuussa 2002 Brasiliaa vastaan. Hän on edustanut myös maan nuorisomaajoukkueita.
Haapaveden lentokenttä

Haapaveden lentokenttä eli Kytökylän lentokenttä on Haapaveden keskustan itäpuolella Kytökylässä sijaitseva lentokenttä.
Kentällä on ultrakevytlentotoimintaa, purjelentoa ja muun muassa Pyhäjokialueen Ilmailukerho r.y. kouluttaa lentäjiä. Kesäisin Raahen Ilmailijat r.y. harjoittaa kentällä purjelentotoimintaa. Kerholla on kaksi purjelentokonetta ja lisäksi kentältä lentää puolenkymmentä yksityisomistuksessa olevaa konetta.
Backlash (2001)

Backlash (2001) oli pay-per-view (PPV) showpainitapahtuma, jonka tuotti World Wrestling Federation (WWF). Seitsemän ottelun painitapahtuma järjestettiin 29. huhtikuuta 2001 Allstate Arenalla Rosemontissa, Illinoisissa, Yhdysvalloissa, ja se oli kolmas WWE Backlash-tapahtuma.
Pääotteluna oli tag team -ottelu WWF-mestaruudesta, WWF Intercontinental -mestaruudesta ja WWF Tag Team -mestaruudesta. Ottelemassa olivat The Power Trip eli Triple H ja Steve Austin sekä Brothers of Destruction eli The Undertaker ja Kane. Tarkoituksena oli, että mikäli The Power Trip selättää jommankumman Brothers of Destructionista, he voittavat WWF Tag Team -mestaruudet. Tällöin Brothers of Destructionin jäsen voisi voittaa mestaruuden riippuen siitä, kumman mestareista olisi selättänyt. Two Man Power Trip voitti kamppailun ja sen myötä WWF Tag Team -mestaruuden; Triple H säilytti Intercontinental-mestaruuden ja Steve Austin säilytti WWF-mestaruuden. 
Tapahtumassa nähtiin myös viimeiseen mieheen -ottelu The Big Show'n ja Shane McMahonin välillä. Neljäntenä otteluna nähtiin yli puolituntinen Ultimate Submission -kamppailu Kurt Anglen ja Chris Benoitin välillä.
Ruokaöljy

Ruokaöljy on ruokataloudessa käytettävää kasviöljyä.
Ruokaöljyjä ovat esimerkiksi rypsiöljy, auringonkukkaöljy, oliiviöljy, kookosöljy, palmuöljy, soijaöljy, kurpitsansiemenöljy, maissiöljy, pähkinäöljy ja seesamiöljy. Useimmat ruokaöljyt ovat huoneenlämmössä juoksevia, mutta tyydyttyneitä rasvahappoja paljon sisältävät öljyt, kuten kookosöljy ja palmuöljy ovat kiinteämpiä.
Valmistus.
Eristys.
Öljy voidaan eristää kasvista eri menetelmien avulla:
Puhdistus.
Puhdistuksessa raakaöljystä poistetaan väri ja maku, ja sen säilyvyyttä parannetaan.
Kovetus.
Öljyjen kovuutta voidaan muuttaa modifiointiprosesseilla. Siten niistä saadaan optimaalisia erilaisten tuotteiden valmistuksiin.
Käyttö ja säilytys.
Ruokaöljyjä käytetään ruoanlaittoon, leivontaan, paistamiseen, kastikkeisiin, salaatinkastikkeisiin, marinadeihin ja säilöntään sekä teollisten margariinien, leivonnaisten, makeisten ja eineksien raaka-aineena.
Ruokaöljyjen terveellisyys paistokäytössä riippuu niiden savuamispisteestä ja hapettumisherkkyydestä. Kasviöljyjen usein sisältämät monityydyttymättömät rasvahapot muodostavat kuumennettaessa helposti terveydelle haitallisia hajoamistuotteita kuten syöpäriskiä lisääviä peroksideja ja aldehydejä. Esimerkiksi auringonkukkaöljy soveltuu huonosti uppopaistamiseen, koska se sisältää paljon monityydyttymättömiä rasvahappoja. Sen sijaan runsaasti kertatyydyttymättömiä rasvahappoja sisältävä oliiviöljy sekä tyydyttyneitä rasvahappoja sisältävä kookosöljy soveltuvat hyvin paistamiseen, koska niillä on hyvä kuumuudenkesto.
Ruokaöljy säilyy parhaiten suljetussa ja läpinäkymättömässä astiassa 10–15 celsiusasteessa.
Kulutus.
Yhdysvalloissa kulutettiin 42 grammaa ruokaöljyä päivässä henkeä kohti vuonna 2000. Ruokaöljyjen kulutus kasvoi 150 prosentilla vuosina 2003–2018. Soija- ja rypsiöljy kattavat nykyisin 70 prosenttia Yhdysvaltojen ruokaöljynkulutuksesta. Palmuöljy taas on globaalisti suosituin ruokaöljy.
Suomalaisiin kotitalouksiin hankittiin 1,4 litraa ruokaöljyjä henkeä kohden vuonna 2016.
Terveysriskit.
Yhdysvaltojen ruoka- ja lääkevirasto kielsi osittain kovetetun ruokaöljyn lisäämisen elintarvikkeisiin vuodesta 2020 alkaen niihin liittyvän sydän- ja verisuonisairausriskin vuoksi. 
Tuotannon ympäristövaikutukset.
Kookosöljyn tuotannon elinkaarenaikaiset savusumu- ja happamoittavat päästöt sekä energiankulutus ovat huomattavasti pienemmät kuin oliivi-, auringonkukka- ja rypsiöljyllä.
Sunyani

Sunyani on Ghanan Bonon hallintoalueen pääkaupunki. Vuonna 2000 siellä oli noin 62 000 asukasta.
Kaupungissa on lentokenttä, mutta sen kiitotie on alle 1 300 metriä pitkä. Siksi sitä käyttävät vain pienet koneet kotimaan lentoihin.
Sunyanissa toimii vuonna 2011 perustettu yliopisto University of Energy and Natural Resources (UENR).
Lähteet.
Kaunasin vanhakaupunki

Kaunasin vanhakaupunki sijaitsee Niemen- ja Nemumasjoen yhtymiskohtaan rakennetun Kaunasin linnoituksen ympärillä. Lännessä ja etelässä rajana on joki, kun taas muut rakennukset on rakennettu linnoituksen itäpuolelle. Kaupungin perustana on vanha linnoitus, jota kunnostetaan myös Euroopan unionin rakennerahastojen tuella.
Kirkot.
Kaunasin linnoituksen vieressä on fransiskaaneille kuuluva Pyhän Yrjön kirkko, joka oli Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan aikana varastorakennuksena. Kirkon täydellisen entisöinnin arvoksi on arvioitu noin 10 miljoonaa euroa. Kirkossa on jumalanpalveluksia varten punaisista tiilistä tehty tilapäinen alttari ja tuoleina toimivat retkeilytuolit.
Museot.
Keramiikkamuseo.
Kaunasin vanhassakaupungissa on useita museoita, kuten Kaunasin keramiikkamuseo, jonka vanhimmat ruukut ovat 1400-luvulta. Näyttelyssä on myös koristetiiliä ja tiiliä, joihin on sinetöity hallitsijoiden kuvia. Osa keramiikkamuseon näyttelystä on ulkomailta saatua, kuten yhdysvaltalainen tilapäiskokoelma.
Osa keramiikkamuseon Kaunasin vanhan kaupungintalon kellarissa olevista tiloista on ollut aikoinaan vankiselleinä. Yksi huoneista on eristysselli, karsseri.
Viestintämuseo.
Kaunasin viestintämuseossa on lyhyt esittely postilaitoksesta Liettuan suuriruhtinaskunnassa ja myös Liettuan tasavallassa vuoteen 1939. Viestintämuseon merkittävin osa liittyy puhelin-, radio- ja televisiotekniikkaan. Kaunasissa on ollut alaan liittyvää elektroniikkateollisuutta. Erilaiset puhelimet, radiovastaanottimet kuin myös Nokian ja Benefonin matkapuhelimet ovat edustettuina, samoin myös kaapelit paperieristeisistä kuparikaapelista ajanmukaisiin valokaapeleihin.
Paltamon vaakuna

Paltamon vaakuna on Paltamon kunnan tunnus. Vaakuna on saanut aiheensa tervanpoltosta ja tervakaupasta sekä niiden keskeisestä merkityksestä alueella varsinkin 1800-luvulla, joskin Paltamossa tervaa oli poltettu jo 1600-luvulla.
Vaakunan selitys on ”kultakentässä hirsittäin, alatusten, kolme mustaa tervavenettä tynnyreineen.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Paltamon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 20. maaliskuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 19. syyskuuta samana vuonna.
Kaunasin vanha kaupungintalo

Kaunasin vanha kaupungintalo sijaitsee Kaunasin vanhassakaupungissa raatihuoneentorin (kaupungintalontorin) keskellä. Se on suunniteltu ja rakennettu 1700-luvun lopulla. 
Kaunasin avioliittotoimisto.
Raatihuoneen kellarissa on Kaunasin keramiikkamuseo ja yläkerrassa, entisessä kaupunginraadin (kaupunginvaltuuston) salissa on Suomen maistraattia vastaava avioliittojen vihkimis- ja rekisteröimistoimisto, joka oli samassa paikassa jo Liettuan sosialistisen neuvostotasavallan aikana. Liettuassa uskonnollisilla yhteisöillä ei ole oikeutta oman vihkitoimituksensa yhteydessä vahvistaa avioliittoa oikeudelliseksi valtiossa sitovaksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tai Suomen ortodoksisen kirkon tapaan. Uskonnollinen vihkiminen on siten viranomaisen vahvistettava erikseen oikeudelliseksi sitovaksi sopimukseksi. Toisen tai molempien vihittävistä on oltava Kaunasista, jotta vihkiminen voidaan suorittaa vanhassa kaupungintalossa. Vihkitoimitukseen on varauslista, jota hoitaa yksityinen yritys, ja yhden avioparin vihkimiseen varataan kymmenen minuuttia aikaa.
Kaunasin keramiikkamuseo.
Vanhan kaupungintalon kellarissa on Kaunasin keramiikkamuseo, jossa on keramiikkaa, esimerkiksi ruukkuja 1400-luvulta, mutta myös nykyaikaista keramiikkataidetta.
Raatihuoneentori.
Raatihuoneentorin ympärillä on muun muassa jesuiittakirkko, Mainoriksen museo ja Kaunasin viestintämuseo. Kaupungintalon itäpuolella on kaupungin järjestämä avoin langaton lähiverkko. Raatihuoneen itäseinän ja kadun välissä on telttakatoksinen ulkoilmaravintola, johon tarjoillaan kadun ylitse liettualaisravintolasta. Alueella on myös maksullisia pysäköintipaikkoja, johon avoin langaton lähiverkko ulottuu.
Vytautas Suuren sotamuseo

Vytautas Suuren sotamuseo on Liettuan puolustusministeriön ylläpitämä sotahistoriallinen museo. Se on sijoitettu uusklassista tyyliä edustavaan suureen rakennukseen Kaunasissa.
Museon etupihalla on useita sotilashenkilöitä kuvaavia realistisia veistoksia ja ikuinen tuli 1918–1923 Liettuan itsenäistymiseen ja vapaustaisteluun liittyneiden kaatuneiden muistoksi. Pihalla on kaksi neuvostoliittolaista 45 mm:n panssarintorjuntatykkiä ja kevyt telatykki.
Museon päähallissa on kopiovaloksia 1600-luvun tykeistä, ruhtinaiden kuvia sekä Liettuan suuriruhtinaskunnan ja suuriruhtinaiden kuvia. 
Museossa on merkittävä 1700-luvun kiväärien ja pistoolien kokoelma, johon kuuluu runsaasti musketteja. Toinen edellistä suppeampi kokoelma on ensimmäisen maailmansodan saksalaisia kranaatinheittimiä ja jalkaväkiaseita, joita oli saatu sotasaaliiksi Bermontin joukoilta, joiden mukana taistelivat myös baltiansaksalaiset Liettuan itsenäistymistä vastaan.
Museossa esitellyistä siviilitapahtumista merkittävin on Atlantin ylilentoyrityksestä jäljelle jäänyt lentokoneen hylky. Onnettomuus johti kahden liettualaisen lentäjän kuolemaan. Lentäjät on kuvattu Liettuan kymmenen latin setelissä. Osan näyttelystä muodostavat liettualaisten itsenäisyystaistelijoiden graniittinimitaulut.
Paholaismuseo

Paholaismuseo on Kaunasissa sijaitseva paholaisveistosten näyttely. Kokoelman perustajan tarkoituksena oli kerätä kolmetoista tusinaa paholaisen kuvia, mutta niitä oli lopuksi noin 260. Museon portaikossa on paholaisiin liittyviä piirroksia kehystettyinä seinillä ja kaksi noitanukkea.
Pimeähköissä saleissa on keramiikkaveistettyjä paholaisia eri aikakausilta, ja nämä ovat esillä valaistuissa vitriineissä. Museon esittelytekstit ovat liettuaksi sekä pääosin myös englanniksi. Valokuvaus omaan käyttöön on sallittua, mutta se maksaa erikseen.
Museon perusti taiteilija Antanas Žmuidzinavičius (1876–1966), joka sai vuonna 1906 lahjaksi paholaista esittävän patsaan ja päätti tämän jälkeen pyhittää elämänsä taiteelle ja paholaisaiheisten esineiden keräämiselle. 1960-luvun alussa niitä oli kokoelmassa 260 kappaletta. Vuonna 2022 paholaisia on museossa jo yli 3000. Museossa on esillä niin pakanallisia kuin kristillisiä paholaisia, kaikkiaan kymmenistä eri maista.
Jeesuksen ylösnousemuksen kirkko

Jeesuksen ylösnousemuksen kirkko on näkötornitasanteen käsittävä valkoinen katolinen kirkko Kaunasin kaupungissa Liettuassa.
Näköalatasanne.
Sen matkailullinen merkitys perustuu näköalatasanteeseen, jolta näkee Kaunasin laajasti. Kirkon lähellä Kaunasin uudella keskusta-alueella ovat Vytautas Suuren sotamuseo, Paholaismuseo ja taidemuseo.
Akropolis (Kaunas)

Akropolis on kauppakeskus Kaunasissa, Liettuassa. Se on rakennettu lähelle Niemenjoen rantaa ja sen viereen joen toiselle puolelle valmistuu Žalgiris Arena -sisähalli koripallon euroopanmestaruuskilpailuja varten.
Rakennuksen länsipuolella on nelikerroksinen vapaa pysäköintialue, jonka neljäs kerros on viereisen kirkon tornien tasalla, ja se on autolla tavoitettavana näköalatasanteena.
Kiinteistö on yhdistelmä kalliita merkkitavarakauppoja, tavallista Maxima-elintarvikemyymälää, kalliita konditorioita. Rakennuksen sisällä on säilytetty myös kaksi alueella sijainnutta vanhempaa rakennusta. Kauppakeskuksessa on myös kirjakauppoja.
Liettuan kansatieteellinen museo

Liettuan kansatieteellinen museo () on moneksi kyläksi muodostettu ulkomuseoalue Rumšiškėssa. Museo sijaitsee metsäisellä alueella, ja siellä on siirrettyjä ja kopioksi rakennettuja rakennuksia. Museo vastaa Suomen Seurasaarta.
Museo sijaitsee noin 20 kilometriä Kaunasista Vilnaan kulkevan tien länsipuolella, kilometrin verran moottoritieltä 232 km:n kilometritolpan jälkeen.
Museossa on jurtan muodossa muistettu myös liettualaiseen tapaan Siperiaan Neuvostoliiton aikana karkotettuja ihmisiä.
Kylät.
Miestelikseen rakennetaan katolisen maalaiskirkon kopiota.
Somebody Loves Me

”Somebody Loves Me” on George Gershwinin ja Emilia Renaudin säveltämä ja B. G. DeSylvan ja Ballard MacDonaldin sanoittama musiikkikappale vuoden Broadway-musikaalista "George White’s Scandals of 1924". Sen esitti musikaalissa Winnie Lightner. Ensimmäisen singlelistoille nousseen version äänitti Paul Whitemanin orkesteri vuonna 1924. Whitemanin levytys pysyi Yhdysvalloissa listojen kärjessä viisi viikkoa.
Kappale oli pinnalla joitakin vuosia näytelmän ensiesityksen jälkeen, mutta myöhemmin siitä on tullut suositumpi jazzmusiikin improvisaatiovälineenä. Sen ovat levyttäneet muun muassa Fletcher Henderson (1930), Benny Goodman (1936), Benny Carter (1937), Bing Crosby (1939) Bud Powell (1950), Oscar Peterson (1952), Kiri Te Kanawa (1987) ja Meat Loaf (1998). Lena Horne lauloi sen vuoden 1944 elokuvassa "Amor, Amor", ja elokuvassa "Rytmin kiihkoa" (1955) sen esitti Peggy Lee. Kanadalainen laulukvartetti The Four Lads nousi listoille vuoden 1952 levytyksellään.
Kuubandoggi

Kuubandoggi ("Dogo Cubano") on sukupuuttoon kuollut kuubalainen koirarotu, joka tunnetaan myös nimellä "kuubanmastiffi".
Ulkonäkö.
Kuubandoggi oli bullmastiffin tyyppinen, voimakas, lihaksikas ja vankkarakenteinen koira. Kooltaan se oli englanninbulldoggin ja mastiffin väliltä. Pää oli leveä ja litteä ja kuono lyhyt, leveä ja äkillisesti loppuva. Huulet olivat pitkät ja alaleuan yli riippuvat. Korvat olivat keskikokoiset ja osittain riippuvat. Raajat olivat kohtuullisen pitkät. Häntä oli melko lieriömäinen ja ylöspäin hännänpäätä kohti kaartunut. Rotua kuvailtiin "ruosteen sudenväriseksi" ja sillä oli musta maski, huulet ja raajat.
Alkuperä.
Rotua kasvatettiin alun perin luostarissa Santiago de Cubassa. Sen esi-isät olivat todennäköisesti 1500-luvulla saarelle tuotuja espanjalaisia mastiffeja, joita käytettiin alueen alkuperäisten intiaanien tappamiseen – ns. "etniseen puhdistukseen". Erään saarella asuneen katolisen papin mukaan nämä koirat oli koulutettu "verenhimoisiksi".
Ajan myötä espanjalaiset mastiffit alkoivat muuttua ja jalostua erilliseksi paikalliseksi roduksi. Näin syntynyttä rotua käytettiin karanneiden orjien kiinniottoon, koiratappeluihin ja härkätaisteluihin. Orjakaupan lakkauttamisen jälkeen kuubandoggi kävi liian kalliiksi ruokkia, minkä vuoksi se kuoli ajan kuluessa sukupuuttoon. Kuitenkin vielä vuonna 1912 se oli riittävän tunnettu, että se kuvattiin yhdessä 50 savukekortin kortissa, ja vuonna 1935 se mainittiin teoksessa "Hutchinson Dog Encyclopedia".
1800-luvun alkupuolella ensimmäiset kaksi länsimaissa nähtyä rodun edustajaa saapui Lontoon eläintarhaan.
Flustra foliacea

Flustra foliacea on Cheilostomatida-lahkoon kuuluva röyhelömäinen sammaleläin,
jota tavataan pääasiassa Pohjanmeressä.
Koko ja ulkonäkö.
"F. foliacea" muodostaa merenpohjaan tuuheita runkokuntia, joiden korkeus on tavallisesti 6–10 senttimetriä mutta joskus jopa 20 senttimetriä. Runkokunnat haarautuvat lukemattomiin vaaleanharmaisiin tai -ruskeisiin liuskoihin, jotka tuoksuvat tuoreina voimakkaasti sitruunalle. Liuskat ovat kovia mutta taipuisia ja niiden molemmilla puolilla kasvaa yksittäisiä sammaleläimiä eli "tsooideja".
Tsooideja on kahta tyyppiä, puolustukseen ja puhdistukseen erikoistuneita "aviculariumeja" ja ravinnonhankintaan erikoistuneita "autotsooideja". Aviculariumit ovat puolet pienempiä kuin autotsooidit ja sijaitsevat autotsooidien muodostamien rivien haaroissa. Tavallisesti tsooidit muodostavat viiden ryhmiä, joissa yksi on keskellä ja neljä muuta sen ympärillä. Yksittäinen tsooidi on kielenmuotoinen ja noin 400 mikrometriä pitkä ja 200–280 mikrometriä leveä. Sen ulkoreunalla on 4–5 nuijamaista piikkiä ja suuaukolla 13–14 lonkeroa.
Levinneisyys.
"F. foliaceaa" tavataan Pohjanmeressä ja Britteinsaarten ympäristössä.
Elinympäristö.
"F. foliacea" elää karkealla tai kovalla pohjalla vuorovesivyöhykkeen alapuolella. Se viihtyy etenkin voimakkaissa pohjavirtauksissa.
Ravinto.
"F. foliacea" on planktoninsyöjä.
Cordobantaistelukoira

Cordobantaistelukoira ("Perro de Pelea Cordobés") on sukupuuttoon kuollut argentiinalainen koirarotu. Latinaksi se tunnettiin nimellä "Pugnatum canis cordubensis". 
Ulkonäkö.
Cordobantaistelukoira oli kookas ja valkoinen.
Luonne ja käyttäytyminen.
Cordobantaistelukoira tunnettiin hurjasta luonteestaan. Se oli niin aggressiivinen muita koiria kohtaan, että urokset hyökkäsivät narttujen kimppuun jopa kesken astutuksen. Tämän vuoksi myös metsästyksen oli tapahduttava pienessä molempien sukupuolten edustajista koostuneessa ajueessa, sillä muuten tiedossa olisi ollut tappelu ajueen yksilöiden välillä.
Alkuperä.
Rotu kehittyi Córdoban maakunnassa mastiffin, bullterrierin, bokserin ja vanhantyyppisen englanninbulldoggin risteytyksestä. Sen esivanhemmista huomattavin oli bullterrieri, jota siihen aikaan yhä käytettiin Englannissa koiratappeluihin. Se antoi cordobantaistelukoiralle värityksensä ja taistelutaipumuksensa.
Desmond Morriksen mukaan rotu olisi jalostettu alun perin Espanjassa espanjanmastiffista, bullterrieristä ja vanhantyyppisestä englanninbulldoggista. Se olisi sittemmin viety Etelä-Amerikkaan, missä sitä käytettiin dogo argentinon kantarotuna. 
Moni rodun edustaja kuoli koiratappeluareenalla, mikä osaltaan vaikutti lajin kuolemiseen sukupuuttoon. Espanjassa myös koiratappeluiden kieltäminen vaikutti populaation voimakkaaseen laskuun.
Sheb Wooley

Shelby ”Sheb” F. Wooley (10. huhtikuuta 1921 Erick, Oklahoma – 16. syyskuuta 2003 Nashville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.
Wooleyn levytyksiin kuuluu hänen itsensä kirjoittama ”Purple People Eater” (1958), joka myi yli kolme miljoonaa kappaletta ja oli kuusi viikkoa myyntilistojen kärjessä Yhdysvalloissa. Pohjoismaissa kappale julkaistiin sopimussyistä Wooleyn sijaan brittiläisen Barry Cryerin esittämänä, jonka versioimana se pääsi Suomen myyntilistojen ykkössijalle.
Wooley näytteli erityisesti lännenelokuvissa, kuten "Sheriffi" (1952) ja "Rio Bravo" (1959). Televisiosarjassa "Lännen tie" hän näytteli vuodesta 1958 alkaen kuuden tuotantokauden ajan. Wooley myös teki äänitehosteita ja häntä pidetään todennäköisimpänä Wilhelm-huudon esittäjänä.
Pakistaninbullterrieri

Pakistaninbullterrieri ("Bull Terr") on pakistanilainen koirarotu. "United National Kennel Club" on hyväksynyt sen ja listannut sen vaihtoehtoisen pakistanilaisen nimen "gull terr" alle.
Ulkonäkö.
Rodusta on kolme eri päätyyppiä, jotka eroavat toisistaan kooltaan ja käyttötarkoitukseltaan. Se on korkeampi ja hieman leveärintaisempi kuin naapurimaan intianbullterrieri. Se on voimakas, lihaksikas, atleettinen, hyväluustoinen ja ketterä. Korvat voivat olla pystyt, puolipystyt tai riippuvat. Karvapeite on lyhyt ja sileä. Se on lähes aina puhtaanvalkoinen ja muunväriset yksilöt ovat erittäin harvinaisia. Koko vaihtelee tyyppimuunnoksen mukaan, mutta keskimääräinen säkäkorkeus on 45,7–66 cm ja paino 40–45 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Pakistaninbullterrieri on sinnikäs ja omistajalleen erittäin uskollinen. Vaikka se on helpompi kouluttaa kuin jotkin bully kuttat ja pakistaninbulldoggit, on se silti erittäin aggressiivinen ja hyökkäävä. Tämän vuoksi se sopii parhaiten kokeneelle omistajalle. Se on työkoira, jolla on vahva vartiovietti. 
Alkuperä.
Rotua käytetään karhun metsästykseen ja koiratappeluihin. Sitä pidetään nykyisin myös vartio- ja seurakoirana. Arvostetuimmat yksilöt tulevat Kohatin alueelta Luoteisrajaprovinssista.
Pakistaninbullterrieriä pidetään toisinaan intianbullterrierin pakistanilaisena muunnoksena, mutta sen ulkonäkö ja luonne ovat selvästi erilaiset: molempien korvien asento vaihtelee, mutta niiden fyysinen rakenne poikkeavat toisistaan. Sitä ei tule sekoittaa myöskään pakistaninbulldoggin kanssa, sillä jälkimmäinen on oma rotunsa (tulos bully kuttan ja pakistaninbullterrierin risteytyksestä). 
Terveys.
Rotu on tavallisesti terve, mutta kapi ja kokovalkoisesta väristä johtuva kuurous ovat yleisiä.
Sotra

Sotra (myös Store Sotra) on 176 neliökilometriä laaja metsäinen saari, joka sijaitsee Norjan rannikolla Bergenin edustalla. Se on kuulunut vuodesta 2020 lähtien Øygardenin kuntaan. Ennen sen pohjoispuoli kuului Fjellin ja eteläpuoli Sundiin. Asukkaita saarella oli vuonna 2017 noin 19 000.
Sotran korkein kohta on Liatårnet (341 m), ja sieltä on siltayhteys mantereelle Bildøyn ja Litle Sotran kautta.
Matthias Müller (suunnistaja)

Matthias Müller (s. 12. syyskuuta 1982) on sveitsiläinen suunnistaja ja maailmanmestari.
Århusin MM-kilpailuissa 2006 Müller sijoittui sprintissä viidenneksi. Seuraavana vuonna avoimissa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän voitti viestikultaa ja pronssia sprintistä. Miskolcin MM-kilpailuissa 2009 hän sijoittui neljänneksi keskimatkalla. Primorskossa 2010 hän voitti viestin Euroopan-mestaruuden yhdessä Fabian Hertnerin ja Matthias Merzin kanssa. Myöhemmin samana vuonna Trondheimissä hän voitti sprintin maailmanmestaruuden sekä viestin MM-pronssia. Savoien MM-kilpailuissa 2011 hän voitti sprintistä pronssia.