tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chittagongin piirikunta

Chittagongin piirikunta () on yksi Bangladeshin kaakkoisosassa sijaitsevan Chittagongin alueen yhdestätoista piirikunnasta. Piirikunnan pinta-ala on 5 283 neliökilometriä ja väkiluku 7 616 352 (VL 2011). Piirikunnan keskus Chittagong (2 592 439 as., 2011), joka on Bangladeshin toiseksi väkirikkain kaupunki.
Piirikunta rajoittuu lännessä Bengalinlahden pohjoisosaan, luoteessa Fenin piirikuntaan ja pohjoisessa Intian Tripuran osavaltioon, idässä Khagracharin, Rangamatin ja Bandarbanin sekä etelässä Cox's Bazarin piirikuntaan.
Piirikunta on viljelyalaltaan ja tuotantomäärältään Bangladeshin kolmanneksi tärkein teealue, joka tuotti 6,6 miljoonaa teekiloa vuonna 2013.
Jasper Stuyven

Jasper Stuyven (s. 17. huhtikuuta 1992 Leuven) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Trek Factory Racing -tallissa 2014, ja edustaa edelleen samaa joukkuetta, nykyiseltä nimeltään Lidl-Trek.
Stuyven voitti junioreiden maantieajon maailmanmestaruuden Moskovassa 2009 ennen Arnaud Démarea. Espanjan ympäriajossa 2015 hän voitti Murciaan päättyneen kahdeksannen etapin. Hän voitti suurklassikko Milano – San Remon 2021 ja gravelpyöräilyn Euroopan-mestaruuden 2023..
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa kultaa
Junioreiden Pariisi–Roubaix, voitto
Driedaagse van Axel (juniorit), 3. etapin voitto
Tre Giorni Orobica, 4. etapin voitto
MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa pronssia
Remouchamps–Ferrières–Remouchamps (juniorit), voitto
Volta ao Alentejo, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 2. etapin voitto
Tour de Beauce, 1. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 8. etapin voitto
Kuurne–Bryssel–Kuurne, voitto
E3 Harelbeke, viides
Kuurne–Bryssel–Kuurne, toinen
Pariisi–Roubaix, neljäs
Italian ympäriajo, pistekilpailussa toinen, 6. etapilla toinen, 2. ja 13. etapilla kolmas
BinckBank Tour, kokonaiskilpailussa kolmas, 7. etapin voitto
Omloop Het Nieuwsblad, neljäs
E3 Harelbeke, kuudes
Flanderin ympäriajo, seitsemäs
Pariisi–Roubaix, viides
Ranskan ympäriajo, 14. etapilla kolmas
BinckBank Tour, 3. etapin voitto
Brussels Cycling Classic, toinen
Grand Prix Cycliste de Québec, kolmas
Grand Prix de Wallonie, voitto
Grote Prijs Jef Scherens - Rondom Leuven, voitto
Ranskan ympäriajo, 3. etapilla kolmas
Prudential RideLondon-Surrey Classic, neljäs
Saksan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Grand Prix Cycliste de Québec, viides
Grand Prix de Wallonie, toinen
Tour de l'Eurométropole, kolmas
Omloop Het Nieuwsblad, voitto
EM-kilpailut, maantieajossa viides
Ranskan ympäriajo, 19. etapilla kolmas
Milano – San Remo, voitto
Flanderin ympäriajo, neljäs
Ranskan ympäriajo, 7. etapilla toinen
Primus Classic, kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa neljäs
Pariisi–Tours, kolmas
Gent–Wevelgem, neljäs
Pariisi–Roubaix, seitsemäs
MM-kilpailut, maantieajossa kuudes
Benelux Tour, kokonaiskilpailussa neljäs
Gravelpyöräilyn EM-kilpailut, kultaa
Milano – San Remo, kahdeksas
E3 Saxo Classic, toinen
Gravelpyöräilyn MM-kilpailut, neljäs
E3 Saxo Classic, viides
Flanderin ympäriajo, viides
Joe 17

Joe 17 on nostokölillä varustettu yksityyppi monitoimipurjevene, jolla on oma Suomen Purjehdus ja Veneily ry:n alainen luokkaliitto. Purjevene on 5,27 metriä pitkä ja sen leveys on 2,00 metriä. Syväystä veneellä on 1,0 metriä köli alas laskettuna ja 0,5 metriä köli nostettuna. Veneen uppouma on 480 kg. Maston korkeus on 7,5 metriä vedenpinnan yläpuolella. Purjeveneen on suunnitellut Hans Groop vuonna 1972 ja veneet on valmistettu Suomessa. 
Joe 17 on uppoamaton sekä itseoikaiseva, ja sen merikelpoisuus on riittävä normaaliin saaristopurjehdukseen. Joe 17 on helposti trailerilla siirrettävissä vesistöstä toiseen tavallisen henkilöauton vetämänä. Veneitä purjehtii Suomessa yli 400, ja myytäväksi tulee vuosittain kymmeniä käytettyjä veneitä. Hintataso on kunnosta ja varustuksesta riippuen 1 500-5 500 €.
Brewster (auto)

Brewster on vuosina 1915–1925 valmistettu yhdysvaltalainen automerkki. Kymmenen vuoden aikana Brewster-tehdas valmisti vain 300 autoa.
Brewster-autojen tuntomerkki oli soikea jäähdyttimen säleikkö. Brewster Knight -mallissa oli 4 536 cm³ nelisylinterinen rivimoottori. Moottorin tyyppi oli luistiventtiilimoottori. Mallissa monet sähkölaitteet olivat vakiovarusteita.
Brewster oli alkuaan hevoskärryjen valmistaja. Tehdas valmisti myös koreja eri autotehtaille. Brewster &amp; Co. -yhtiön lentokoneosastosta sai alkunsa Brewster Aeronautical Corporation -yhtiö.
Tiesj Benoot

Tiesj Benoot (s. 11. maaliskuuta 1994 Gent) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Lotto-Belisol-tallissa syksyllä 2014 ja edusti samaa joukkuetta, nimeltään viimeksi Lotto Soudal, vuoteen 2019. Kausilla 2020–2021 hän ajoi Team Sunweb / Team DSM:ssä ja vuodesta 2022 Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bikessa.
Benoot voitti Strade Bianchen 2018 karattuaan Roman Bardet'lta ja Wout van Aertilta 12 kilometriä ennen maalia.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Oberösterreich-Rundfahrt (juniorit), pistekilpailun ja 2. etapin voitto
Keizer der Juniores Koksijde, 1. etapin voitto
Circuit des Ardennes International, pistekilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Vuelta Madrid, U23, nuorten kilpailun ja 2. etapin voitto
Le Triptyque des Monts et Châteaux, pistekilpailun voitto
Ronde de l'Isard, nuorten kilpailun voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa neljäs
Flanderin ympäriajo, viides
Belgian ympäriajo, kokonaiskilpailussa toinen
Grand Prix Cycliste de Montréal, viides
Pariisi–Tours, neljäs
Volta ao Algarve, nuorten kilpailun voitto
Omloop Het Nieuwsblad, kolmas
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Volta ao Algarve, nuorten kilpailun voitto
Brabantse Pijl, kolmas
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 20:s
Strade Bianche, voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa neljäs, nuorten kilpailun voitto
E3 Harelbeke, viides
Flanderin ympäriajo, kahdeksas
Brabantse Pijl, kolmas
Strade Bianche, viides
Dwars door Vlaanderen, viides
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Ranskan ympäriajo, 9. etapilla toinen
Tanskan ympäriajo, 1. etapin voitto
Bretagne Classic Ouest-France, toinen
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja 6. etapin voitto
Pariisi–Nizza, kokonaiskilpailussa viides
Liège–Bastogne–Liège, seitsemäs
Dwars door Vlaanderen, toinen
Amstel Gold Race, kolmas
Clásica de San Sebastián, kolmas
Kuurne–Bryssel–Kuurne, voitto
Strade Bianche, kolmas
Liège–Bastogne–Liège, seitsemäs
MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs
Dwars door Vlaanderen, neljäs
Amstel Gold Race, kolmas
Grand Prix Cycliste de Québec, neljäs
Dwars door Vlaanderen, kolmas
Flanderin ympäriajo, kuudes
Clásica de San Sebastián, neljäs
Winning Team

Winning Team on suomalainen vuonna 2013 perustettu elektronista tanssimusiikkia ja housea tuottava dj-kollektiivi, johon kuuluvat Max Well (Max Lapinsuo-Sylwén), Veli Hiidenmaa (Vesa Lappalainen), Patrick Brex (Patrick Breuer) sekä Isku (Jere Pehkonen). Yhtye on julkaissut musiikkia useilla eri kansainvälisillä levy-yhtiöillä, kuten Revealed Recordings, Nexchapter, Intensity Recordings ja Seal Network. 
Winning Team omistaa Halla Recordings -levy-yhtiön, joka on erikoistunut elektroniseen tanssimusiikkiin.
Ian Boswell

Ian Boswell (s. 7. helmikuuta 1991 Bend, Oregon) on yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä. Häm aloitti ammattilaisuransa harjoittelijana Argos-Shimano-tallissa syksyllä 2012, edusti Team Skyta 2013–2017 ja Katjuša-Alpecinia viimeisillä ammattilaiskausillaan 2018–2019.
Boswell sijoittui kolmanneksi Tour of Utahin kokonaiskilpailussa 2010. Hän oli kolmas 11. etapilla Espanjan ympäriajossa 2015. Hän sijoittui viidenneksi Kalifornian ympäriajossa 2017.
RN Lombardia (1890)

RN Lombardia () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1890 vesillelaskettu Regioni-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta ja sen köli laskettiin 19. marraskuuta 1888. Alus laskettiin vesille 12. heinäkuuta 1890 ja se liitettiin laivastoon 16. helmikuuta 1893.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 4. heinäkuuta 1920.
Suuri Jukajärvi

Suuri Jukajärvi on rotkojärvi Etelä-Karjalan Ruokolahdella. Sen pinta-ala on 3,6 neliökilometriä ja vesitilavuus 83 kuutiohehtometriä. Suuri Jukajärvi on keskisyvyydeltään (23,04 m) Suomen syvin järvi, ja syvimmän kohdan (49,83 m) mukaan se on sijalla 52.
Maantiede.
Suuri Jukajärvi sijaitsee Ruokolahden pohjoisosassa Etelä-Karjalan ja Etelä-Savon maakuntarajalla. Valtaosa altaasta on Ruokolahden puolella, luoteisin osa on Sulkavan puolella. Suuren Jukajärven syvin kohta, noin 50 metriä, sijaitsee altaan pohjoispuoliskolla. Vähintään 40 metriä syviä alueita on useita ja noin 40 prosenttia järvestä on vähintään 30 metriä syvä. Järven luoteisranta on paikoin melko jyrkkä, kymmenen metrin syvyyskäyrän ja sadan metrin korkeuskäyrän välinen etäisyys on eräissä kohdin noin 30 metriä. Suuren Jukajärven kaakkoisin osa on alle kymmenen metriä syvä, lisäksi järven luoteisosan Metellahti on matala. Järven kaakkoisosassa sijaitsee noin 70 aarin laajuinen Härksaari.
Suuren Jukajärven rannat ovat metsämaata, pientaloja on jonkin verran. Järven lähistöllä on pieniä peltoaukeita. Suureen Jukajärveen laskee Myllyjoki Myllykosken kautta. Myllyjoki alkaa Ihalanjärvestä (98,2 metriä mpy), joka sijaitsee noin puoli kilometriä lounaaseen. Suureen Jukajärveen virtaa myös useita laskuojia ympäristön soilta. Järven läheisyydessä sijaitsee lukuisia metsälampia, joiden korkeustaso on noin 90–110 metriä merenpinnan yläpuolella.
Suuren Jukajärven (81,1 metriä mpy) luoteispuolella sijaitsee Pieni Jukajärvi (81,1 metriä mpy). Järvien välissä on kapea vesiyhteys sekä Syrjäsaaren maatalousmaisema ja Syrjälampi, jonka korkeustaso on niin ikään 81,1 metriä mpy.
Suuren Jukajärven pituus kaakosta luoteeseen on 4,5 kilometriä. Järvi kapenee melko tasaisesti luodetta kohden, ja järven luoteisin osa on hieman erillään pääaltaasta Haikaniemen erottamana.
Suuren Jukajärven vesitilavuus on 83 192 000 kuutiometriä.
Suuri Jukajärvi kuuluu Lieviskänjärven valuma-alueeseen (04.127), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Pihlajaveden-Kokonselän alue (04.12) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Suuri Jukajärvi on laajin Lieviskänjärven alueen 73:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä seuraavat Ihalanjärvi, Savonkaita, Peukalojärvi ja Riitjärvi.
Kalasto.
Suuressa Jukajärvessä esiintyy kaksi harvinaista kalalajia: järvitaimen ja nieriä.
RN Elba (1893)

RN Elba () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1893 vesillelaskettu Regioni-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Castellammare di Stabiasta Regio Cantiere di Castellammare di Stabialta ja sen köli laskettiin 22. syyskuuta 1890. Alus laskettiin vesille 12. elokuuta 1893 ja se otettiin palvelukseen 27. helmikuuta 1896.
Palvelus.
Alukselle sijoitettiin 1907 Draken pallo Calabrian rannikolla pidetyssä harjoituksessa. Alus muutettiin valvontapallojen kuljetus- ja käyttötehtäviin, jolloin sen takakannelle rakennettiin suoja palloille.
Aluksen muuttamisesta vesilentokoneiden emälaivaksi tehtiin ja Alessandro Guidoni teki tarvittavat suunnitelmat. Muutostyöt toteutettiin Venetsian laivastontelakalla, jolloin aluksen 30-metrinen kansi rakennettiin takaosaan yläkannen tasalle. Lisäksi alukselle tehtiin avoin hangaari lähelle taaempaa savuhormia. Muutoksen jälkeen alukselle voitiin sijoittaa kolmesta neljään italialaisvalmisteista Curtiss vesilentokonetta. Alus luokiteltiin kesäkuussa 1914 2. luokan apualukseksi/vesilentokoneiden tukilaivaksi.
Lokakuusta 1914 alkaen alus oli Tarantossa ja Italian liityttyä ensimmäiseen maailmansotaan 24. toukokuuta 1915 aluksen lentokoneet aloittivat tiedustelulennot. Aluksen vähät koneet eivät kuitenkaan mahdollistaneet kattavaa tiedustelua, mitä haittasi vielä lisää pajojen ja muiden huoltotilojen puute.
Alus poistettiin palveluksesta 5. tammikuuta 1920.
RN Umbria (1891)

RN Umbria () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1891 vesillelaskettu Regioni-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta ja sen köli laskettiin 1. elokuuta 1888. Alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1891 ja se otettiin palvelukseen 16. helmikuuta 1894.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 29. heinäkuuta 1909. Alus myytiin 1911 Haitille, joka nimesi sen "Ferrieriksi". Alus upposi pian luovutuksen jälkeen miehistön kokemattomuuden vuoksi.
RN Etruria (1891)

RN Etruria () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1891 vesillelaskettu Regioni-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Livornosta Cantiere navale fratelli Orlandolta ja sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1889. Alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1891 ja se otettiin palvelukseen 11. heinäkuuta 1894.
Palvelus.
Alus upotettiin 13. elokuuta 1918.
RN Liguria (1893)

RN Liguria () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1893 vesillelaskettu Regioni-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Ansaldolta ja sen köli laskettiin 1. heinäkuuta 1889. Alus laskettiin vesille 8. kesäkuuta 1893 ja se otettiin palvelukseen 1. joulukuuta 1894.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 15. toukokuuta 1921.
RN Puglia (1898)

RN Puglia () oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu Regioni-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Taranton laivastontelakalta ja sen köli laskettiin lokakuussa 1893. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta 1898 ja se otettiin palvelukseen 26. toukokuuta 1901.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 22. maaliskuuta 1923.
Studio – elokuvan vuosikirja

Studio – elokuvan vuosikirja oli vuosina 1955–1962 ja 1978–1984 Suomessa ilmestynyt kirjasarja (), joka kokosi kunkin elokuvavuoden tärkeimmät tapahtumat Suomessa nidotuksi, taskukirjakokoiseksi vuosikirjaksi. Kukin osa sisältää alan artikkeleja kuten ohjaajaesittelyjä, tilastotietoja Suomen elokuvatoiminnasta sekä tarkat tiedot vuoden aikana ensi-iltaan tuoduista elokuvista Suomessa.
Kirja ilmestyi vuosittain vuoteen 1960 saakka ja sitten vuodet 1961–1962 kattavana "Studio 7" -kirjana 1963, kunnes vuosikirjan teko lopetettiin 15 vuodeksi. Studio-vuosikirjaa alettiin julkaista uudelleen 1978 ja se jatkui vuoteen 1984 saakka. Vuosikirjojen tärkeimpinä toimittajina olivat alkuvaiheessa Aito Mäkinen ja toisessa vaiheessa Raimo Silius.
Kahden ensimmäisen vuosikirjan julkaisijana oli helsinkiläinen elokuvakerho Studio, josta kirjasarja sai myös nimensä. Sitten vuosikirjaa julkaisi Suomen Elokuva-arkisto ja vuosina 1978–1984 Suomen elokuvasäätiö. Vuosina 1955–1963 kirjan alaotsikkona oli "Ensiesitysteattereiden ohjelmisto Helsingissä vuonna [vuosiluku]".
Elävän kuvan vuosikirja.
Vuonna 1988 Studio-vuosikirjan sijaan ryhdyttiin julkaisemaan "Elävän kuvan vuosikirjaa" (), joka luetteli edellisen vuoden teatteriensi-iltojen lisäksi myös suomalaisilla televisiokanavilla esitetyt elokuvat. "Elävän kuvan vuosikirjaa" julkaistiin vuoteen 1996 asti.
Kuningas Henrik V (elokuva)

Kuningas Henrik V on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut historiallinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Kenneth Branagh. Elokuva on sovitus William Shakespearen näytelmästä "Henrik V".
Elokuva sai kolme Oscar-ehdokkuutta, Branagh oli ehdolla parhaan miespääosan ja parhaan ohjauksen Oscar-palkinnon saajaksi. Elokuva voitti parhaan puvustuksen palkinnon, jonka sai Phyllis Dalton.
Tuotanto.
Elokuvan tuotantobudjetti oli noin 9 miljoonaa dollaria. 
Elokuvan musiikin sävelsi Branaghin kanssa useasti yhteistyötä tehnyt skotlantilainen Patrick Doyle, ja sen esittää ylikapellimestari Simon Rattlen johtama Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesteri.
Vastaanotto.
Elokuvaa verrataan usein Laurence Olivierin vuoden 1944 elokuvasovitukseen samasta näytelmästä. Branaghin ohjaus on kuitenkin realistisempi ja väkivaltaisempi. Chicago Sun-Times -sanomalehden pitkäaikainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi arvostelussaan elokuvalle kolme ja puoli tähteä neljästä. Hän kehui Branaghin esitystä ja käsikirjoitusta, mutta arvioi 29-vuotiaan Branaghin olevan vielä kyvykkäämpi näyttelijä kuin ohjaaja. 
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -verkkosivustolla harvinainen sadan prosentin kiittävä arvosana, joka perustuu 34 elokuvakriitikon arvioon.
Diklorproppi

Diklorproppi (C9H8Cl2O3) on kloorattuihin fenoksipropaanihappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet.
Diklorproppi on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain hyvin vähän veteen ja paremmin kuumaan kuin kylmään veteen. Se liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, isopropanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin, bentseeniin ja tolueeniin. Diklorproppi on heikko happo ja sen pKa-arvo on 3,67. Diklorproppi on optisesti aktiivinen yhdiste, mutta ainoastaan sen R(+)-enantiomeerilla on biologista aktiivisuutta. Tämä enantiomeeri tunnetaan myös nimellä diklorproppi-P.
WHO ja EPA luokittelevat yhdisteen lievästi vaaralliseksi kemikaaliksi. Yhdiste ärsyttää voimakkaasti silmiä, ihoa ja hengitysteitä aiheuttaen voimakasta kipua ja polttelevaa tunnetta. Aineelle altistumisesta voi seurata väsymystä, voimakasta janoa, päänsärkyä, yskää ja huonovointisuutta. Diklorproppi saattaa olla karsinogeeninen.
Valmistus ja käyttö.
Diklorproppia valmistetaan klooripropaanihapon ja 2,4-dikloorifenolin välisellä reaktiolla. Nykyään monissa maissa, esimerkiksi Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Yhdistyneessa kuningaskunnassa käytetään vain diklooriproppi-P:tä, jota valmistetaan (S)-2-klooripropaanihaposta ja 2,4-dikloorifenolista. 
Diklorproppia käytetään selektiivisenä herbisidinä vilja- ja hyötykasviviljelmillä rikkaruohomyrkkynä muun muassa ratamoja ja pihatähtimöä vastaan. Sitä käytetään myös pensaikkojen kontrolloimiseen ja eräiden vesikasvien hävittämiseen. Diklorproppi toimii kasveissa hormonien tavoin ja estää abskissiota. Tämän vuoksi sitä voidaan myös käyttää estämään omenoiden ennenaikaista varisemista puista. Yhdistettä käytetään suspensiona, emulsiona tai rakeina. Diklorproppia voidaan käyttää yhdessä muiden rikkaruohomyrkkyjen kuten MCPA:n, benatsoliinin ja dikamban kanssa. Usein diklorproppia myydään joko kalium- tai etyyliamiinisuolana tai iso-oktyyli- tai butyyliestereinä.
Yaimé Pérez

Yaime Pérez Tellez (myös muodossa "Yaimí", s. 29. toukokuuta 1991 Santiago de Cuba) on kuubalainen kiekonheittäjä. Pérez on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 74 kilogrammaa.
Pérez jäi karsintaan vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän oli finaalin 11:s ja vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä neljäs, kun Sandra Perković ohitti hänet viimeisellä kierroksella. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoista Torontosta Pérez saavutti hopeaa. Hän oli Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 karsinnan paras, mutta jäi loppukilpailussa ilman tulosta. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui neljänneksi. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa 2019 tuloksella 66,58. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa tuloksella 69,17. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 65,72. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 63,07 heitettyään karsinnassa tuloksen 65,32.
Pérez loikkasi Yhdysvaltoihin Eugenen MM-kilpailuiden jälkeen heinäkuussa 2022. Huhtikuussa 2024 Ramonassa Oklahomassa Pérez heitti tuloksen 73,09 ja paransi ennätystään 3,7 metrillä. Tulos oli pisin heitto maailmassa sitten vuoden 1989 ja vei Perezin kaikkien aikojen maailmantilastossa yhdeksänneksi.
Pérez voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2010. Hänellä on Keski-Amerikan ja Karibian kisojen kultaa vuodelta 2018 ja hopeamitali vuodelta 2014. Hän voitti maanosien cupin 2018 ja Ibero-Amerikan-mestaruuden 2022. Hänellä on myös kahdeksan Timanttiliigan osakilpailuvoittoa.
Sergei Mudrov

Sergei Aleksejevitš Mudrov (, s. 8. syyskuuta 1990 Kinešma) on venäläinen korkeushyppääjä. Mudrov edustaa ASK Moskovaa.
Mudrov saavutti kultaa vuoden 2013 sisäratojen EM-kilpailuista Göteborgista omalla ennätystuloksellaan 235. Vuoden 2012 EM-kilpailuissa Helsingissä hän oli neljäs. Kesäuniversiadeista Mudrov on saavuttanut kultaa vuodelta 2013 ja pronssia vuodelta 2011.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista 2007 Mudrov saavutti hopeaa. Saman vuoden Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla hän voitti kultaa. Vuoden 2009 alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista hän saavutti niin ikään kultaa, ja vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista hopeaa.
Tuomas Tahko

Tuomas Tahko (s. 1982) on vakituinen "Professor of Metaphysics of Science" Bristolin yliopistossa Englannissa ja teoreettisen filosofian dosentti sekä entinen akatemiatutkija ja yliopistonlehtori Helsingin yliopistossa. Hänen erikoisalojaan ovat metafysiikka, tieteenfilosofia, tietoteoria, metafilosofia, mielen filosofia, filosofinen logiikka ja filosofian metodologia. Tahko väitteli filosofian tohtoriksi Durhamin yliopistossa vuonna 2008, ohjaajanaan Professori E.J. Lowe. Tahko on julkaissut kymmeniä artikkeleja kansainvälisissä lehdissä kuten "Mind" ja "Philosophical Quarterly" sekä lukuisia artikkeleita toimitetuissa teoksissa. Lisäksi hän on toimittanut useita teoksia ja kirjoittanut kaksi kirjaa. Vuonna 2017 Tahko voitti liki kahden miljoonan euron rahoituksen Euroopan tiedeneuvostostolta (Consolidator Grant) projektilleen tieteen metafyysisestä ykseydestä.
Ishmail Sandstroem

Ishmail Sandstroem on taiteilijakollektiivi, jota johtaa ja kuratoi teatteriohjaaja Petri Lehtinen. Lehtinen kertoo keksineensä Ishmailin, ettei hänen tarvitsisi olla ikinä yksin. “Se on köyhän miehen teatteri, perhe, jota minulla ei ole.” 
Ishmail Sandstroem on algerialais-ruotsalainen outsider-taiteilija. Hän asuu äitinsä kanssa Sunnysiden kaupunginosassa, Queensissä, New Yorkissa. Hän on tunnettu herkistä, alkukantaisista viivapiirustuksistaan ja valoteoksistaan, jotka ovat usein abstrakteja, mutta aina tunnevoimaisia.
Löydettyään Sandstroemin taiteen 2000-luvun puolivälissä, kuraattori Petri Lehtinen on koonnut hänen tuotannostaan yksityisnäyttelyitä - mm. MANDALA, INSIDE OUTSIDE, ISHMAIL SANDSTROEM LIGHTS UP, POWWOW - Turun, Helsingin ja New Yorkin gallerioihin. Vuosina 2010-2012 Lehtinen ja Ismo Alanko järjestivät yhdessä parikymmentä Ishmail &amp; Ismo Iltamaa. Iltamat ovat happeningtaideteoksia, joissa newyorkilainen kuvataide ja pohjoiskarjalainen laulanta yhdistyvät monitaiteelliseksi sopaksi ja kokoaa samaan salonkiin muitakin toisilleen näennäisesti vieraita elementtejä - butotanssista runonlausunnan kautta saurofoniseen performanssiin.
Vuonna 2015 Ishmail Sandstroemin Mandala valittiin Lux Helsinki -valofestivaalin juhlavuoden nimikkoteokseksi
Yliopisto (Vaasa)

Yliopisto () on tilastollinen pienalue Vaasassa, Palosaaren suuralueella, jonka alue muodostaa Vaasan 15. kaupunginosan. Alue rajautuu koillisessa Wolffintiehen ja luoteessa Palosaarentiehen, koostuen enimmäkseen Vaasan yliopiston kampusalueesta. Lisäksi siihen kuuluu Vaasan ammattikorkeakoulu ja sen takana sijaitsevat asuinrakennukset. 
Ennen yliopiston perustamista alueella toimi vuoteen 1980 saakka Vaasan puuvillatehdas. Tehtaan perusti August Alexander Levón vuonna 1856. Nykyään tehdasrakennukset ovat pääosin yliopiston käytössä.
Väestö.
Vuonna 2015 Yliopiston pienalueella asui 159 ihmistä.
Kaupunginosan asukkaista äidinkielenään suomea puhui 61,0 %, ruotsia 35,2 % ja muita kieliä 3,8 % vuonna 2015. Alueen työvoimasta opiskelijoita oli 41,9 % ja työttömiä 8,1 % vuonna 2013. Asukkaiden keskitulot vuonna 2014 olivat 27 671 euroa.
Leandro Rodríguez

Leandro Joaquín Rodríguez Telechea (s. 19. marraskuuta 1992 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Everton FC:tä. Oikeajalkainen Rodríguez on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Rodríguezin kasvattajaseura on River Plate Montevideo. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Uruguayn Primera Divisiónissa kaudella 2012–2013. Parhaimmalla kaudellaan, kaudella 2014–2015, Rodríguez teki 23 ottelussa yhdeksän maalia. Yhteensä hän pelasi pääsarjatasolla 71 ottelua viimeistellen niissä 19 maalia.
Elokuussa 2015 Rodríguez siirtyi Englannin valioliigan Everton FC:hen ollen seuran historian ensimmäinen uruguaylaispelaaja.
Muuta.
Myös Rodríguezin veli Diego Rodríguez on ammattilaisjalkapalloilija. Hän on pelannut Uruguayn alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Rodríguezilla on myös Italian kansalaisuus.
Keaton Isaksson

Keaton Isaksson (s. 21. huhtikuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa Järvenpään Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Isaksson aloitti jalkapallon IF Sibbo-Vargarnassa. Hän pelasi juniorina myös FC Futurassa ja PK Keski-Uusimaassa. Isaksson nousi PKKU:n edustusjoukkueeseen Kolmosen kaudella 2012 ja murtautui avauskokoonpanoon seuraavana vuonna Kakkosessa. Kaudeksi 2014 hän solmi sopimuksen Ykkösessä pelanneen FC Viikinkien kanssa. Isaksson suoritti alkukauden ajan varusmiespalvelustaan ja pelasi yhteensä vain yhdessätoista ottelussa Viikinkien sijoittuessa sarjansa viimeiseksi.
Talvella 2015 Isaksson liittyi Veikkausliigaan nousseen HIFK:n harjoituskokoonpanoon ja päätyi lopulta tekemään sopimuksen sen yhteistyöseuran IF Gnistanin kanssa. HIFK/Gnistan yhteistyösopimuksen kautta hän on päässyt esiintymään Veikkausliigassa 25. heinäkuuta 2015 pelatussa vierasottelussa FF Jaroa vastaan.
Isaksson siirtyi pääkaupunkiseudulta kaudeksi 2016 Ykkösessä pelanneen EIF:n riveihin. EIF-kauden jälkeen hän siirtyi Ruotsiin IFK Luleån riviehin, joka pelasi Ruotsin kolmanneksi korkeinta sarjatasoa eli 1. Divisioonaa. Hän oli kuudella maalillaan IFK Luleån paras maalintekijä. Veikkausliigaura sai jatkoa keväällä 2018, kun Isaksson aloitti PS Kemin riveissä. Heinäkuussa 2018 Isaksson siirtyi kuitenkin PS Kemistä toiseen Veikkausliigaseuraan IFK Mariehamniin.
Chico Maki

Chico Maki (oikealta nimeltään Ronald Patrick Maki) (17. elokuuta 1939 Sault Ste. Marie, Ontario, Kanada – 24. elokuuta 2015 Port Dover, Ontario, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan pääasiallisesti oikea laitahyökkääjä.
Maki aloitti uransa vuonna 1956 OHA-liigan St. Catharines Teepees joukkueessa, jossa pelasi neljä kautta ennen siirtymistä AHL-liigaan. Jo kaudella 1958–1959 Maki kävi pelaamassa yhden AHL-ottelun Buffalo Bisonsin joukkueessa, ja OHA-uransa päätteeksi kaudella 1959–1960 hän pelasi kolme ottelua samassa joukkueessa. Kaksi seuraavaa kautta Maki pelasi pääsääntöisesti AHL:ssa, joskin hän pelasi välillä yhden ottelun NHL:ssa Chicago Black Hawksin paidassa kauden 1960–1961 pudotuspeleissä.
Kauden 1961–1962 alusta Maki pelasi vakituisesti Chicagon NHL-joukkueessa kaikkiaan 14 kautta. Tulokaskauden kruunasi Stanley Cupin voitto. Kaiken kaikkiaan hän teki uransa aikana 143 maalia ja antoi 293 maalisyöttöä 841 ottelussa. Jäähyminuutteja hänelle tuomittiin 345. Pudotuspeleissä Maki pelasi 113 ottelua joissa hän teki tehopisteet 17 + 36.
Chico Maen nuorempi veli Wayne Maki oli myös NHL-jääkiekkoilija.
Drag-On

Drag-On on kuusamolainen 1990-luvun taitteessa perustettu melodista heavymusiikkia soittanut yhtye. Yhtyeen perustamiseen vaikutti suuresti bändin perustajien perheiden vahvasti musiikkivaikutteiset isät, kuusamolaiset lauluntekijä-muusikot Juha Poussu sekä Kari Alajuuma.
Yhtye muun muassa voitti ja menestyi muutenkin hyvin osallistumissaan bändikisoissa. Yhtyeen kappaleita julkaistiin muun muassa yhdysvaltalaisen Showcase Recordsin kokoelmalevyllä. Muuten kansainvälistä toimintaa ei yhtyeellä juuri ollut, ja keikkailu rajoittui Suomen rajojen sisäpuolelle, pääasiallisesti Pohjois- ja Itä-Suomeen sekä Kainuun alueelle.
Historia.
Yhtye aloitti alun perin nimellä Dragon, kokoonpanolla Jukka Poussu (laulu, kitara), Jarkko Poussu (basso), Juho Alajuuma (rummut) ja Ville Alajuuma (koskettimet). Myöhemmin rumpujen taakse asettui Mika Tuovila, ja kokoonpano oli jonkin aikaa kolmihenkinen. Kitaran varressa nähtiin myös Heikki Alajuuma. Sittemmin kokoonpanoksi vakiintui Jukka Poussu (laulu, kitara, koskettimet), Toni Kyllönen (kitara, koskettimet), Jarkko Poussu (basso) ja Juha Alajuuma (rummut).
Yhtyeen soittokämppinä toimivat muun muassa samat tilat kuin useiden muittenkin kuusamolaislähtöisten bändien treenipaikat: "Rauhala" (Zero Nine), "Tonterin kämppä" (A.R.G.), "Räkälä" (Morphosis, Sacred Crusifix) sekä "Tetrahallin kellari".
Apinan vuosi (elokuva)

Apinan vuosi on Janne Kuusen ohjaama suomalainen näytelmäelokuva vuodelta 1983. Kuusi kirjoitti myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä kirjailija Harri Sirolan kanssa tämän romaanin "Abiturientti" (1980) pohjalta. Vauraan perheen pojan viimeistä lukiovuotta kuvaavan elokuvan pääosaa esittää Heikki Salomaa.
Elokuva kertoo Ilari Aution eli Ilen tarinan. Ile on lääkäriksi aikova abiturientti. Ile kuulee kaupungin kaduilla viidakon ääniä. Joululoman alkaessa Ile pyytää kaveriansa Tanjaa kanssaan maalle, mutta Tanja kertoo olevansa koko loman töissä. Ravintolassa Ile keskustelee ystävänsä Klasun kanssa ja Tanjan tullessa pöytään Klasu yrittää vain tehdä vaikutuksen Tanjaan. Ile suivaantuu tästä ja lähtee toisen naisen kanssa.
Ylioppilaskirjoituksissa Ile polttaa tupakkaa ja pelaa koripalloa toisten keskittyessä kokeisiin. Ylioppilasjuhlia vietetään suuressa hallissa, joka on vuorattu Ilen kuvilla ja häntä ylistävillä iskulauseilla. Ilen suunnatessa pistoolia ohimolle, sisään ratsastaa joukko vähäpukeisia naisia. Ile hyppää hevosen selkään ja ratsastaa pois juuri kun halli sortuu. Hänet pudotetaan Havis Amanda suihkulähteeseen, jonne hän jää istumaan ja kolikoita keräämään.
Näyttelijät.
Lähde: Elonet
Vastaanotto.
Ensi-iltakriitikot antoivat elokuvalle varsin suopeita arvioita. "Apinan vuotta" pidettiin fantasian ja realismin sekoittamisen ansiosta erittäin lupaavana esikoisohjauksena, mutta toisaalta sen aiheiden – materialismin ja suorituspaineiden – käsittely nähtiin osin pinnallisena ja karikatyyrimäisenä.
Until Dawn

Until Dawn on Supermassive Gamesin kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema vuorovaikutteinen selviytymiskauhupeli. Peli on julkaistu yksinoikeudella PlayStation 4:lle elokuussa 2015. 
Hahmot ja juoni.
Pelin hahmot ovat muotoiltu heitä esittävien näyttelijöiden mukaan. Pelin pääosissa esiintyvät Hayden Panettiere, Peter Stormare, Rami Malek, Brett Dalton, Meaghan Martin, Galadriel Stineman, Noah Fleiss, Nichole Bloom, Jordan Fisher ja Ella Lentini. 
Juoni seuraa kahdeksaa nuorta, jotka jäävät jumiin kanadalaiseen vuoristoon Wendigon saaliiksi. Peliä on kehuttu sen grafiikoiden, ääninäyttelyn, monivalintaisen pelaamisen, musiikin, kauhuelementtien ja pelattavuuden suunnittelun ansiosta, mutta kritisoitu sen juonen toista osaa, kameranäkökulmia, hahmojen liikuttavuutta ja pelin osittaista lineaarista juonta.
Pelaaminen.
Pelaaminen tapahtuu vanhojen "Resident Evil" -pelien tavoin kiinteillä kameranäkökulmilla, jossa kuvakulma vaihtuu hahmon liikkuessa vaikkapa toiseen huoneeseen. Esineitä tarkastellaan tarttumalla ja pyörittämällä käyttäen takanappia ja analogista sauvaa. 
Pelin keskeinen mekaniikka on niin sanottu perhosvaikutus. Aiemmat teot ja tapahtumat voivat sitten vaikuttaa myöhempiin tapahtumiin ja tekoihin, esimerkiksi kirveen löytäminen huoneesta aikaisemmassa luvussa, antaa pelaajalle mahdollisuuden käyttää sitä seuraavassa luvussa. 
Peli kestää normaalisti yhdeksän tuntia ja sisältää useita erilaisia loppuratkaisuja. Pelaaja voi valita, haluaako säästää osan hahmokaartista tai pelastaa ja jopa tappaa kaikki. Tämä riippuu pelaajan omista valinnoista, joita hänen pitää tehdä koko pelin ajan. Valinnat myös käsittelevät moraalia ja koettelee pelaajaa valintojen suhteen. Pelin keskeinen pelaaminen koostuu pelialueiden tutkimisesta, "quick time event" -tapahtumista ja valintojen tekemisestä sekä todisteiden löytämistä. Pelin koko sisältö ei ole löydettävissä ensimmäisellä läpipeluulla, joten kaikkien todisteiden saamiseksi on aloitettava uusi peli. Peli myös tarjoaa ankaran, mutta todentuntuisen tallennusjärjestelmän. Jos pelaaja haluaa pelastaa kuolemaan tuomitun hahmon, hänen pitää joko aloittaa peli kokonaan alusta tai jatkaa loppuun ja aloittaa uusi peli.
Tekniikka.
Peli käyttää Guerrilla Gamesin "Killzone Shadow Fall" -pelissä käyttämää pelimoottoria.
Vastaanotto.
Muropaketti antoi pelille kolme tähteä viidestä arvostelussaan.
Tuula Saarikoski

Tuula Hilkka Annikki Saarikoski (o.s. Unkari; 27. joulukuuta 1936 Viipuri – 15. heinäkuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Saarikoski varttui Viipurissa ja Helsingin Lauttasaaressa ja kävi koulua Helsingin Tyttönormaalilyseossa. Hän työskenteli muun muassa kustannustoimittajana Tammella ja toimittajana "Annassa", "Jaanassa", "Kotiliedessä" ja "Hymyssä". Saarikoski toimi myös Marimekon tiedottajana. 
Saarikoski tutustui runoilija Pentti Saarikoskeen 13-vuotiaana Kivisaaressa seurakunnan kesäkodissa. Hän oli Saarikosken ensimmäinen vaimo vuosina 1958–1964. Heille syntyi kaksi lasta, Helena ja Juri Saarikoski. 
1970-luvun lopulla Saarikoski tutustui tiibetinbuddhalaisuuteen, josta muodostui hänen elämänsä keskeinen teema. Vuodesta 1888 lähtien hän asui neljä vuotta Toscanassa, missä harjoitti buddhalaisuutta ja teki suomennostöitä. Saarikoski oli yhteydessä moniin buddhismin suuntauksiin ja Suomessa toimiviin dharmaryhmiin. Hän oli Suomalais-tiibetiläisen kulttuuriseuran perustajajäsen ja oli mukana järjestämässä neljännentoista Dalai-laman Suomen-vierailuja vuosina 1988, 2006 ja 2011. 
Saarikoski kirjoitti elämäkertakirjat Armi Ratiasta, Tarmo Mannista, Tauno Palosta ja Ansa Ikosesta ja kirjoja buddhalaisuudesta. Vuonna 2015 häneltä julkaistiin muistelmateos "Kaaos ja kirkkaus". Hän suomensi kymmeniä teoksia ruotsin-, englannin- ja italiankielestä. Suomennoksista voi nostaa esiin kaksi Alberto Moravia -suomennosta 1980-luvulta, Umberto Econ Foucaultin heilurin (1990) ja Tiibetiläisen kirjan elämästä ja kuolemasta (1997), jota Saarikoski muistelmissaan luonnehtii "perusteokseksi". Hän suomensi myös useita Dalai-laman teoksia.
Freddy Kamras

Freddy Avidan Kamras (2. tammikuuta 1944 – 11. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä, joka perusti nimeään kantaneen elokuvien maahantuontiyrityksen ja elokuvateatteriketjun, Kamras Film Groupin. Hänen on sanottu monipuolistaneen varsinkin Helsingin elokuvatarjontaa kansainvälisen taide-elokuvan maahantuonnilla.
Freddy Kamrasin isä oli Jacob Kamras, joka toimi elokuvatuotantoyhtiö Warner Brosin Helsingin-toimiston johtajana. Freddy Kamras ryhtyi yrittäjäksi alle 20-vuotiaana ja suuntautui elokuva-alalle. Ensimmäinen hänen Suomeen tuomansa ulkomainen elokuva oli vuonna 1963 tanskalainen seksikomedia "Pukki paratiisissa", josta tuli Suomessa poikkeuksellinen suurmenestys. Kamras tunnettiinkin aluksi pitkään rohkeiksi mainostettujen pehmopornoelokuvien maahantuojana. Vuonna 1968 hän osti ensimmäisen elokuvateatterinsa, Helsingin Siltavuorenrannassa toimineen Unikan, jonka nimesi uudelleen Alfaromeoksi. Teatteri tunnettiin myöhemmin nimellä New York. Samana vuonna Kamras perusti yhdessä veljensä Kain kanssa elokuvateattereita ja elokuvien esitysoikeuksia omistaneen yrityksen. Kamras erikoistui perustamaan niin sanottuja rypäleteattereita, joissa oli useampia pieniä elokuvasaleja, ja 1980-luvulla hänen elokuvateatteriketjunsa oli Suomen suurin. Siihen kuului suurimmillaan 37 elokuvateatteria ja 40 elokuvasalia.
Kotivideoiden yleistyminen teki 1980-luvulla useimmista Suomen elokuvateattereista kannattamattomia, joten Kamras siirtyi hankkimaan elokuvien videojulkaisuoikeuksia ja sai siten liiketoimintansa uuteen nousuun. Vuonna 1982 Kamras Films Agency Oy jouduttiin hakemaan konkurssiin miljoonavelkojen vuoksi. Kamras ryhtyi nyt tuomaan maahan entistä enemmän pienen budjetin ulkomaisia taide-elokuvia, joita ei olisi esitetty suurten ketjujen omistamissa elokuvateattereissa. Helsingissä hän joutui sulkemaan muut elokuvateatterinsa paitsi alkuperäisen Alfaromeon, mutta hän uskoi edelleen myös monisalisten rypäleteatterien mahdollisuuksiin. Hän avasi vuonna 1994 niin sanottuun Fennian kortteliin seitsemän salia käsittäneen Bio Cityn, joka tuli tunnetuksi monipuolisesta elokuvatarjonnastaan, varsinkin eurooppalaisten elokuvien osalta. Kamras toi myös ainoana Suomeen elokuvia eräistä Aasian maista. Kamrasin kuollessa vuonna 2004 hänen ketjuunsa kuului Bio Cityn ohella elokuvateatteri Diana Helsingissä ja Wasa Palats Vaasassa. Bio City meni konkurssiin kaksi vuotta myöhemmin.
Kamras oli suomenjuutalainen. Hänen tätinsä oli näyttelijä Hanna Taini.
Tremaine Stewart

Tremaine Julio Stewart (5. tammikuuta 1988 Kingston – 18. huhtikuuta 2021) oli jamaikalainen jalkapalloilija. Oikeajalkainen Stewart oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi myös Jamaikan jalkapallomaajoukkueessa.
Ura.
Seurajoukkueura.
Stewart edusti vuodet 2006–2008 kotimaansa pääsarjan August Townia. Vuodet 2008–2012 hän pelasi saman sarjan Portmore Unitedissa. Maaliskuussa 2012 Stewart siirtyi Norjan Tippeligaenin Aalesunds FK:hon. Hän pelasi seurassa kolme kautta tehden 34 pelissä kuusi maalia. Heinäkuussa 2014 Stewart palasi takaisin kotimaahansa ja Waterhouse FC:hen. Hän pelasi seurassa 23 ottelua ja teki viisi maalia.
Syyskuussa 2015 Stewart solmi loppukauden kattavan sopimuksen Suomen Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuran kanssa. 
Vuosina 2016–2017 Stewart pelasi Jamaikan pääsarjassa Portmore Unitedissa ja vuosina 2017–2020 Waterhouse FC:ssä.
Maajoukkueura.
Stewart debytoi Jamaikan jalkapallomaajoukkueessa helmikuussa 2012 ystävyysottelussa Kuubaa vastaan. Avausmaalinsa hän teki muutaman päivän päästä niin ikään ystävyysottelussa Uuden-Seelannin verkkoon.
Stewart menehtyi äkillisesti kesken jalkapallo-ottelun kotimaassaan Jamaikalla 18. huhtikuuta 2021.
RN Sesia

RN Sesia () oli Napolin laivaston ja Italian yhdistyttyä Italian kuninkaallisen laivaston yhteysalus (.
Valmistus.
Komposiittirunkoisen kahvelitakiloidun ketsin köli laskettiin 1830 napolilaisena kauppa-aluksena, joka oli nimetty "Etnaksi". Florio osti aluksen vuonna 1851 ja Napolin laivasto lunasti aluksen 1860.
Palvelus.
Alus upposi 22. tammikuuta 1861 Gaetan piirityksessä Sardinian joukkojen tykkitulessa, mutta Regia Marina nosti aluksen 7. heinäkuuta 1862 ja muutti sen rautarunkoiseksi. Alus liitettiin Regia Marinaan vielä saman vuoden lopulla 27. joulukuuta. Se aloitti palveluksen 21. tammikuuta 1863, vaikka varsinainen operatiivinen palvelus pääsi alkamaan vasta 1865 uusien 340 hevosvoiman koneiden hankinnassa ja asennuksessa tapahtuneiden viivytysten vuoksi. Alus oli Konstantinopolissa tukikohta-aluksena sekä tutkimusaluksena. Aluksen aseistus vaihdettiin 1891 kahteen 75 millimetrin 21 pituuskaliiperin tykkiin. Alus poistettiin alusluettelosta 15. elokuuta 1905.
Allan (jalkapalloilija, 1991)

Allan Marques Loureiro (taiteilijanimeltään Allan, s. 8. tammikuuta 1991 Rio de Janeiro) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Yhdistyneissä arabiemiraateissa Al Wahdaa. Oikeajalkainen Allan on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Allan kuului vuosina 2009–2012 uruguaylaiselle Deportivo Maldonadolle mutta oli koko ajan lainassa kotimaansa Vasco da Gamassa. Hän pelasi seuran paidassa 51 liigaottelua onnistumatta maalinteossa ja oli kentällä myös viidessä Copa Libertadoresin ottelussa. Vuonna 2009 Allan voitti seuran kanssa Série B:n ja vuonna 2011 Copa do Brasilin.
Heinäkuussa 2012 Allan siirtyi Italian Serie A:n Udineseen. Hän debytoi seuran paidassa syyskuussa 2012 Juventusta vastaan. Allanin Udinese-uran ainoa liigamaali syntyi tammikuussa 2015 Cagliaria vastaan. Hän pelasi seuran paidassa 104 liigaottelua. Italian cupissa hän teki maalin joulukuussa 2014 Cesenaa vastaan.
Heinäkuussa 2015 Allan siirtyi Serie A:ssa myöskin pelaavaan Napoliin, jossa hän debytoi elokuun lopulla Sampdoriaa vastaan. Ensimmäisellä Napolin-kaudellaan hän pelasi 35 liigaottelua, joista 32 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki kolme maalia. Toisella kaudella hän pelasi 29 liigaottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2017–2018 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 liigaottelua, joista avauskokoonpanossa 32, ja teki niissä neljä maalia. Seuraavalla kaudella tilastoihin kertyi 33 liigaottelua ja yksi maali. Hän voitti Italian cupin 2020.
Allan on pelannut Napolin joukkueessa Mestarien liigassa yhteensä 26 ottelua, Mestarien liigan karsinnassa kaksi ottelua ja Eurooppa-liigassa 14 ottelua. Udinesea edustaessaan hän pelasi Eurooppa-liigassa kaksi ottelua.
Maajoukkueura.
Allan oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2011. Hän pelasi turnauksessa kolmessa ottelussa. Brasilian A-maajoukkueessa hän on pelannut kymmenen ottelua vuosina 2018–2020. Hän kuului Copa Américan 2019 voittaneeseen joukkueeseen ja pelasi turnauksessa neljä ottelua, joista avauskokoonpanossa puolvälierän Paraguayta vastaan.
Saavutukset.
Vasco da Gama
Napoli
Brasilia
RN Libia

RN Libia () oli Italian kuninkaallisen laivaston 1913 palvelukseen otettu panssarikansiristeilijä (), joka oli alun perin Osmanien Italiasta tilaama. 
Valmistus.
Osmani valtakunta tilasi vuonna 1910 "Hamidiehiksi" nimetyn aluksen Genovasta Ansaldolta. Suunnitelmat olivat hyvin samankaltaisia kuin Osmanien Elswickiltä tilaaman "Hamidiehin". Italian julistettua Osmani valtakunnalle sodan telakalla ollut alus pakko-otettiin ja se liitettiin Regia Marinaan nimettynä "Libiaksi". Italian luokitusjärjestelmän mukaisesti alus luokiteltiin aluksi neljännen luokan taistelulaivaksi () ja myöhemmin se luokiteltiin tiedusteluristeilijäksi (). Alus oli kuitenkin tehtäväänsä sopimaton hitautensa vuoksi ja se luokiteltiin 1. heinäkuuta 1929 vielä kertaalleen risteilijäksi (). 
Palvelus.
Ensimmäisen maailmansodan aikana alukselle asennettiin kolme 3 tuuman 40 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykkiä. Vuonna 1926 aluksen 152 millimetrin pääaseet poistettiin, jolloin sen pääaseiksi jäivät 120 millimetrin tykit. Alus poistettiin alusluettelosta 11. maaliskuuta 1937.
Humber (automerkki)

Humber on englantilainen vuosina 1901–1976 valmistettu automerkki. Humber-tehtaan oli aiemmin perustanut Thomas Humber ja se keskittyi aluksi polkupyörien valmistukseen.
Autojen valmistus alkoi vuonna 1901. Ensimmäiset Humberit olivat kevyitä ja suhteellisen suorituskykyisiä autoja, jotka suunnitteli Louis Coatalen. Varhainen malli oli Humber Humberette. Humber 8 HP:ssa oli kaksisylinterinen kaksoissytytyksellä varustettu 1 525 cm³ moottori. 8 HP:n huippunopeus oli 60 km/h. 8 HP:tä valmistettiin vuosina 1908–1910.
Humber Pullmania valmistettiin vuoteen 1953 asti. 5,1 metriä pitkään autoon mahtui yhdeksän matkustajaa kuljettaja mukaan luettuna. Pullmanissa oli 4,1 litran kuusisylinterinen moottori.
Humber Hawk oli vuosina 1945–1967 valmistettu suurikokoinen auto, jota tuotiin myös Suomeen ainakin vuonna 1958.
Humber Sceptre () perustui Hillman Minxin muun muassa seuraavin muutoksin: ajovalot olivat neliskulmaisia ja ylivaihde oli vakiovaruste. Sceptreä toi Suomeen ainakin vuoden 1964 paikkeilla Wihuri-yhtymän Autola.
Rootesin huippumalli oli Humber Imperial: siinä oli kolmen litran kuusisylinterinen moottori, automaattivaihteisto, vinyylikatto ja edessä levyjarrut. 1640 kiloa painavan Imperialin huippunopeus oli 160 km/h.
Tehdas lopetti toimintansa vuonna 1967. Automerkkiä valmisti vielä toinen englantilaisyhtiö Rootes Group vuoteen 1976. Viimeinen malli oli Humber Sceptre.
Kotkan lento

Kotkan lento ("Ingenjör Andrées luftfärd", televisioesityksessä Insinööri Andréen ilmapurjehdus) on ruotsalainen Jan Troellin ohjaama ruotsalais-saksalais-norjalainen elokuva vuodelta 1982. Per Olof Sundmanin puolifiktiiviseen kirjaan "Insinööri Andréen ilmapurjehdus" perustuva elokuva kertoo ruotsalaisinsinööri Salomon Andréen kohtalokkaasta yrityksestä lentää vetytäytteisellä ilmapallolla kohti pohjoisnapaa vuonna 1897. 
Elokuvan pääosia esittävät Max von Sydow, Göran Stangertz ja Sverre Anker Ousdal. 
Ohjaaja Troell myös kuvasi ja leikkasi elokuvan itse sekä toimi yhtenä kolmesta käsikirjoittajasta.
Vastaanotto.
"Kotkan lento" oli ehdokkaana parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kaksi antoi "Kotkan lennolle" kolme tähteä, neljä kaksi tähteä ja kolme yhden tähden, keskiarvona 1,9 tähteä neljästä. Elokuva sai Suomen teatterikierroksellaan 1 401 katsojaa, millä se sijoittuu vuonna 1983 Suomen-ensi-iltansa saaneen 238 elokuvan joukossa sijalle 192.
Campania-luokka

Campania-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden 1900-luvun alussa valmistetun panssarikansiristeilijän muodostama alusluokka.
Luettelo maahanmuuttajien väkimäärästä maittain

Luettelo maahanmuuttajien väkimäärästä maittain 
Tämä on luettelo koskien maahanmuuttajien väkimäärästä maittain, Luettelossa ei ole otettu huomioon ulkomailla syntynyttä väestöä tai ulkomaantyöntekijöitä. 
Vuonna 2013 eniten maahanmuuttajia oli Yhdysvalloissa
Nino Bixio -luokka

Nino Bixio -luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston kahden 1900-luvun alussa valmistetun tiedusteluristeilijän () muodostama alusluokka.
Luettelo valtioiden johtajien vierailuista Yhdysvaltoihin (Etelä-Amerikka)

Tämä on luettelo Etelä-Amerikan valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin. Luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin.
Supreme (vaatemerkki)

Supreme on yhdysvaltalainen skeittaus- ja vaatemerkki, jonka on perustanut James Jebbia vuonna 1994. Sen ensimmäinen liike perustettiin New York Cityyn Manhattanin kaupunginosaan. Liikkeen avaaminen maksoi aikoinaan 12 000 dollaria. 
Vuonna 2004 Supreme avasi North Fairfax Avenuelle Los Angelesiin uuden liikkeen, joka on kaksi kertaa suurempi kuin alkuperäinen New Yorkissa sijaitseva liike. Sitä ovat seuranneet liikkeet Lontoossa, Tokiossa, Nagoyassa, Osakassa sekä Fukuokassa. 
Muista vaatemerkeistä poiketen Supreme tuo vaatteitansa myyntiin pienen määrän kerrallaan. Tämä julkaisu tapahtuu yleensä netissä torstaina aamu yhdeltätoista paikallista aikaa Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa sekä Japanissa. Supreme on tehnyt yhteistyötä lukuisten eri globaalien vaatemerkkien kanssa, kuten esimerkiksi Niken, Vansin, Clarksin, Timberlandin, Leviksen sekä The North Facen kanssa.
Monet julkisuuden henkilöt ovat pitäneet Supremen vaatteita julkisuudessa, kuten esimerkiksi Tyler, The Creator, Kanye West, Chris Brown, Drake, Frank Ocean, Nas, Pharrell Williams, John Mayer, Kid Cudi, Metro Boomin ja P. Diddy.
Joulukuussa 2020 VF Corporation osti Supremen 2,1 miljardilla dollarilla.
Luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin (Pohjois-Amerikka ja Karibia)

Tämä on luettelo Pohjois-Amerikan ja Karibian valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin. Luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin.
Luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin (Afrikka)

Tämä on luettelo Afrikan valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin. Luettelo on osa artikkelikokonaisuutta, joka on sivulla Luettelo valtioiden johdon vierailuista Yhdysvaltoihin.
Nigeria.
Wolseley

Wolseley on vuosina 1901–1975 valmistettu englantilainen automerkki.
Wolseley 16/20 HP -mallia valmistettiin vuosina 1911–1915. 16/20 HP -malli oli luokassaan Englannin myydyin auto. Siinä oli 3 080 cm³ moottori, teholtaan 15 kW (20 hv). Vaihteita oli neljä. 16/20 HP:n huippunopeus oli yli 60 km/h.
Wolseley oli yksi British Motor Corporationin monista automerkeistä. Viimeinen Wolseley oli vuosina 1972–1975 valmistettu Wolseley Six (BMC ADO17).
Suomessa Wolseley-autoja myytiin 1950- ja 1960-luvuilla muutamia kymmeniä. Maahantuojana toimi Oy Voimavaunu Ab, jolla oli myös muiden muassa MG- ja Morris-autojen edustus. Wolseleyn mallit olivat muita British Motor Corporationin autoja huomattavasti kalliimpia. Esimerkiksi vuonna 1965 Wolseley Hornet, joka pohjautui Austin/Morris Miniin, maksoi 8 300 markkaa, kun Morris Minin hinta oli 5 960 markkaa. Suomen ajoneuvorekisterissä oli vuoden 1999 lopussa vain neljä Wolseley-autoa vuosilta 1960–1970.
Sarajevon kantoni

Sarajevon kantoni (, , ) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee Bosnia ja Hertsegovinan keskiosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan sekä Zenica-Doboj’n, Keski-Bosnian ja Hertsegovina-Neretvan kantoneihin. Sarajevon kantonin pinta-ala on 1 277 neliökilometriä ja siellä on 438 443 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu yhdeksään kuntaan: Centar, Hadžići, Ilidža, Ilijaš, Novi Grad, Novo Sarajevo, Stari Grad, Trnovo ja Vogošća. Kantonin pääkaupunkina toimii Sarajevo, joka on samalla koko Bosnia ja Hertsegovinan pääkaupunki. Erityisasemansa myötä se jakautuu useaan kuntaan; kantonin kunnista Centar, Novi Grad, Novo Sarajevo ja Stari Grad muodostavat yhdessä Sarajevon kaupungin.