tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Saksan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Saksan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Saksaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. 2000-luvulla joukkue on pelannut välillä 1. divisioonaa ja pääsarjaa.
Saksan paras sijoitus on kotikisoista vuodelta 1981, jolloin joukkue oli viides. Tuolloin se edusti vielä Länsi-Saksaa. Vuodesta 1991 joukkue on edustanut yhdistynyttä Saksaa.
Vuoden 2024 maailmanmestaruuskilpailuissa Saksa voitti ensimmäistä kertaa Suomen, lukemin 4–3. Tätä ennen joukkueet olivat kohdanneet aikaisemmissa kisoissa 25 kertaa. 
Lähteet.
Huomautukset.
1Lähde on harrastelijasivu, jossa ei ole käytetty lähdeviitteitä. Tietolaatikon ottelutuloksiin on suhtauduttava varauksella.
Joka leikistä suuttuu

Joka leikistä suuttuu () on Anthony Horowitzin ensimmäinen aikuisille suunnattu romaani. Kirjan päähenkilönä on Guy Fletcher, joka yrittää selvittää erään vitsin alkuperää.
Juoni.
"Siinä on tämä kaveri, joka menee baariin..."&lt;br&gt;
Kirjan alussa kolmikymppinen Guy Fletcher menee Cat and Fiddle- baariin, jossa hän kuulee omasta mielestään harvinaisen huonon vitsin. Seuraavana päivänä Guy palaa baariin, jossa kuulee, että vitsin kertoja on Ron Meadows. Guy etsii käsiinsä Ronin ja saa kuulla, että Ron on kuullut vitsin hammaslääkäriltään. Pian kaikki johtolangat vitsistä kuitenkin katoavat mutta kuin sattuman kautta Guyn ollessa kiinalaisessa ravintolassa hän kuulee saman vitsin uudelleen ystävältään Dannyltä. Guy ryhtyy taas jäljittämään vitsiä ja kohtaa Sally Lockwoodin, joka on kuullut vitsin äidiltään. Sallyn äiti on kuitenkin sairas eikä muista missä on kuullut vitsin. Guy on onnellinen, että kaikki on päättynyt.
Pian outoja asioita alkaa tapahtua Guylle: hänen puhelintaan salakuunnellaan ja hän näkee raha-automaatissaan tekstin: "Hahahaha!". Guy näkee kolme outoa miestä ja kompastuu banaaninkuoreen. Pikkuhiljaa pienet tapahtumat muuttuvat suuriksi, Johny Peters kuolee ja ruumis löydetään Guyn pakastimesta, jolloin häntä epäillään syylliseksi.
Guy muistaa Sallyn ja ymmärtää, että myös tämä on vaarassa, koska hän on soittanut Sallylle monta kertaa. Hänen saapuessaan Sallyn talolle tämän talo räjähtää. Guylle ja Sallylle selviää, että kaikki on seurausta siitä, että Guy on ryhtynyt tukimaan vitsin alkuperää. Guy ja Sally jatkavat tutkimuksiaan kohtalokkain seurauksin.
Voittajajoukkue

Voittajajoukkue oli MTV3-kanavalla syksyllä 2012 esitetty urheilullinen viihdeohjelma. 
Voittajajoukkueen tv-formaatti kehitettiin Suomessa. Se luotiin alusta alkaen kansainvälisille markkinoille. Voittajajoukkueessa tavallisista suomalaisista kootut 8–10 hengen joukkueet kilpailivat urheilun kautta saavutettavan maineen ja kunnian lisäksi 55 555 euron rahapalkinnosta. Jotta kaikki olivat lähtiessä samalla viivalla, luotiin ohjelmaa varten uusi urheilulaji "Leet". Voittajajoukkue-ohjelman juonsi Venlapalkittu Aleksi Valavuori. Ohjelman otteluselostajana toimi jalkapalloselostaja Tuomas Virkkunen.
Helsingin yliopiston Meilahden kampus

Helsingin yliopiston Meilahden kampus on yksi Helsingin yliopiston kampusalueista. Se sijaitsee Helsingissä Meilahdessa ja on myös osa Meilahden sairaala-aluetta.
Historia.
Meilahden kampuksen synty voidaan ajoittaa toisaalta 1930-luvulle, kun Naistenklinikka valmistui vuonna 1934 Meilahden alueelle, ja toisaalta vuoteen 1966, kun Yliopistollinen keskussairaala (HYKS) valmistui sen lähettyville.
Kampuksen yksiköt.
Kampuksella sijaitsevat mm. seuraavat Helsingin yliopiston yksiköt:
Portugalin jääkiekkomaajoukkue

Portugalin jääkiekkomaajoukkue edustaa Portugalia kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa ja -turnauksissa. Portugali on ollut vuodesta 1999 alkaen Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen. Tämä tapahtui samaan aikaan, kun maahan avattiin ensimmäinen kaukalo Viseuun. Vuonna 2006 kaukalo kuitenkin remontointiin jääkiekkoiluun sopimattomaksi. Seuraava maan jääurheiluliiton yritys järjestää sopivat olot jääkiekkoilulle tapahtui, kun 24 000 asukkaan Elvasin kaupunkiin rakennettiin talvikuukausiksi kaukalo härkätaisteluareenalle. Kaukalo on käytössä vain puolitoista kuukautta vuodessa, ja sen mitat ovat 20 × 40 metriä. Portugalin joukkue pelasi kaukalossa ottelun vuonna 2015 tšekkiläisiä pelaajia vastaan.
Portugali on osallistunut kahdesti IIHF:n Development Cup -turnaukseen. Ensimmäisellä kerralla vuonna 2017 joukkueessa oli paljon rullakiekon pelaajia ja joitakin ulkoportugalilaisia, muun muassa Quebecista. Joukkueessa pelasi myös Christopher Leite, joka on pelannut Ranskan korkeimmalla sarjatasolla. Vuoden 2017 turnauksessa joukkue sijoittui kolmanneksi eli toiseksi viimeiseksi voitettuaan Andorran jatkoajalla. Portugalia valmensi yhdysvaltalainen Jim Aldred. Kyseessä oli ensimmäinen Portugalin jääkiekkomaajoukkueen kansainvälinen turnaus. Ensimmäisen turnauksen aikoihin maan jääurheiluliiton oli tarkoitus yhdistyä Portugalin talviurheiluliittoon, minkä varaan jääkiekkoharrastajat laskivat paljon.
Vuoden 2018 turnauksessa joukkueen sijoitus oli toinen sen voitettua Irlannin ja Andorran mutta hävittyä Pohjois-Makedonialle. Portugalin kaltaiselle kehittyvälle jääkiekkomaalle Development Cup oli tärkeä, sillä sen avulla joukkueen Portugalissa harjoittelevat pelaajat saivat kansainvälistä kokemusta. 
Vuonna 2022 maassa oli 57 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa, mutta ei yhtään virallista tuomaria, eikä edelleenkään yhtään jäähallia tai kaukaloa. Lissabon on yksi harvoja Euroopan pääkaupunkeja, jossa ei ole jäähallia. Vuonna 2025 Portugalissa oli yksi jäähalli ja 80 miesjääkiekkoilijaa. Koska maa oli pitkän aikaa jäähallitta, monet portugalilaispelaajat harjoittelivat 2010-luvun lopulla Espanjassa sekä Granadassa että Madridin alueella. Portugalin jääurheiluliiton yksi tavoitteista onkin ylläpitää hyvät suhteet espanjalaisten jääkiekkoharrastajien kanssa. Pitkän ajan tavoitteissa liitto on hahmotellut yhteistä Pyreneiden niemimaan liigaa. Liiton puheenjohtajan Mauricio Xavierin mukaan maa on saanut paljon apua jääkiekkotoimintaan Tšekin suurlähettiläältä Lissabonista. Xavier itsekin tutustui jääkiekkoon ulkomailla, Kanadassa, ollessaan siellä maanpaossa lapsena.
Portugalilla ei ole sijoitusta jääkiekon maailmanrankingissa, koska joukkue ei ole osallistunut yhteenkään viralliseen maailmanmestaruusturnaukseen. 
Tunnetuimpia portugalilaistaustaisia jääkiekkoilijoita lienevät NHL-pelaajat John Tavares ja Mike Ribeiro.
VHL-kausi 2011–2012

VHL-kausi 2011–2012 oli venäläisen jääkiekkosarjan VHL:n toinen kausi. Liigan runkosarja alkoi 11. syyskuuta 2011 ja viimeinen finaaliottelu pelattiin 25. huhtikuuta 2012. Sarjaan osallistui 23 joukkuetta, mikä on kolme enemmän kun aiempana vuonna.
Sarjaan osallistui myös Lokomotiv Jaroslavl, joka ei osallistunut KHL-liigaan edustusjoukkueen lento-onnettomuuden vuoksi. Jaroslavlin otteluohjelma oli muita lyhyempi, minkä vuoksi läntisen konferenssin paremmuusjärjestys ratkaistiin voittoprosentilla.
Hallitseva mestari Rubin Tjumen voitti runkosarjan, mutta hävisi Bratina Cup -finaaleissa Toros Neftekamskille suoraan neljässä ottelussa.
Moskovan riemukaari (Moskova)

Moskovan riemukaari () on riemukaari, joka sijaitsee Moskovan kaupungin voiton aukiolla Venäjällä. Riemukaaren rakentaminen aloitettiin vuonna 1829 ja riemukaari valmistui vuonna 1834. Riemukaari on rakennettu muistoksi Venäjän voitettua Napoleonin 1812 vuoden sodassa. Riemukaaren veistokset ja pylväät on valmistettu valuraudasta ja riemukaari on valmistettu tiiliskivistä, jotka on päällystetty kalkilla. 
Vuonna 1936 riemukaari purettiin Stalinin määräyksestä ja riemukaaren veistokset siirrettiin museoihin. Vuosina 1966-68 riemukaari rakennettiin uudestaan Moskovan voiton aukiolle.
Konsonanttien oikeudenkäynti

Konsonanttien oikeudenkäynti (; tai "Iudicium Vocalium") on Lukianoksen kirjoittama satiiri. Se kertoo konsonanttien keskinäisestä oikeudenkäynnistä, jossa sigma on haastanut taun oikeuteen tämän käyttäytymisestä kreikan kielessä.
Lukianoksen teos satirisoi hänen aikansa toisen sofistiikan attikismia eli pyrkimystä jäljitellä klassisen ajan attikan murretta sen sijaan, että hyväksyttäisiin kielen luonnollinen kehitys. Lukianos pilkkaa muun muassa vaatimatonta syntyperää olevia reettoreita, jotka esittävät olevansa attikalaisia ja pyrkivät tekemään vaikutuksen yleisöönsä muutaman attikalaisen sanan sanavarastolla.
Lukianoksen teos koostuu sigman tuomareille pitämästä puheesta. Tuomareina oikeudenkäynnissä toimivat seitsemän vokaalia, koska niillä on korkein asema kirjainten joukossa; tämä johtuu siitä, että ne voidaan lausua yksinäänkin. Syytepuheessaan sigma syyttää naapuriaan tauta väkivallasta ja epäoikeudenmukaisuudesta. Hän sanoo kestäneensä taun toimia alueillaan pitkään, mutta nyt häirintä oli kuulemma vain yltymässä. Sigma pelkää menettävänsä asemansa kirjaimena kokonaan ja jäävänsä pelkäksi hälyääneksi.
Sigman huolestumisen syy on klassisen kreikan murre-eroissa: monissa murteissa eräitä sanoja kirjoitettaessa käytetään sigmaa, kun taas attikan murteessa käytetään tau-kirjainta. Sigma kertoo kestäneensä vielä valittamatta taun tunkeutumisen sigman tilalle sellaisissa sanoissa kuin "tessarakonta"/"tettarakonta" (, ’neljäkymmentä’) ja "sēmeron"/"tēmeron" (, ’tänään’); hän oli pitänyt tätä vain leikintekona ja erikoisuutena sanojen lausumisessa. Taun tunkeutuminen oli kuitenkin jatkunut, ja lopulta tämä oli kehdannut hyökätä sellaiseenkin sanaan kuin "basilissa" (, ’kuningatar’).
Sigma syyttää tauta hyökkäämisestä myös monien muiden kirjainten, kuten deltan, theetan ja zeetan kimppuun. Lisäksi tämä mainitsee puheessaan myös muita vastaavanlaisia kirjainten välisisiä kiistatapauksia, kuten lambdan ja rhoon kiistan sanassa "kefalalgia"/"kefalargia" (, ’päänsärky’); gamman ja kapan kiistan sanassa "gnafalla"/"knafalla" (, ’nöyhtä’); sekä lambdan ja gamman kiistan sanassa "molis"/"mogis" (, ’vaivoin’).
Lopussa sigma ehdottaa taulle rangaistukseksi kuolemaa ristiinnaulitsemalla; onhan ristinpuukin (, "stauros") saanut muotonsa tau-kirjaimesta.
Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Valko-Venäjän alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Valko-Venäjää jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa ikäluokkansa kansainvälisissä otteluissa. Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 Valko-Venäjänkin jääkiekkomaajoukkueet suljettiin kansanvälisestä toiminnasta ulos, koska maa tukee Venäjää.
Lähteet.
Huomautukset.
1Lähde on harrastelijasivu, jossa ei ole käytetty lähdeviitteitä, ja se on päivitetty viimeksi 24.3.2012. Tietolaatikon ottelutuloksiin on suhtauduttava varauksella.
Sonangol

Sonangol Group (), koko nimeltään Sociedade Nacional de Combustíveis de Angola E.P., on Angolassa toimiva valtion öljy-yhtiö, joka tuottaa maaöljyä ja maakaasua. Yritys perustettiin vuonna 1976 maan itsenäistymisen jälkeen, jolloin maassa toiminut öljy-yhtiö ANGOL kansallistettiin ja jaettiin kahteen toimivaan yritykseen. Yrityksen päämaja sijaitsee Luandassa. Yrityksellä on monia tytäryhtiöitä muun muassa Brazzavillessä, Hongkongissa, Houstonissa, Lontoossa ja Singaporessa. Yritys on toiminut Ricardo Teixeiran sponsorina tämän edustettua Angolaa pikkuformulaluokissa. 
Historia.
Sonangol Group perustettiin vuonna 1976 Angolan itsenäistymisen jälkeen hallinnoimaan maan öljyvaroja. Sen taustalla on portugalilainen ANGOL-yhtiö, joka toimi polttoaineiden jakelussa. Itsenäistymisen jälkeen Sonangol siirtyi hallinnoimaan ulkomaisten yhtiöiden infrastruktuuria ja henkilöstöä sekä panosti osaamisen kehittämiseen lähettämällä opiskelijoita ulkomaille. Yritystä on johdettu valtion omistuksesta huolimatta tehokkuuden ja tuottavuuden periaatteiden mukaisesti. 
Vuosikymmenten aikana Sonangol Group on kasvanut monikansalliseksi konserniksi, jolla on yli 30 tytäryhtiötä ja toimintaa Afrikassa, Amerikassa, Aasiassa sekä Euroopassa. Yhtiö on merkittävä kehityksen ja osaamisen edistäjä Angolassa sekä johtava polttoaineiden jakelija. Sen menestys perustuu tehokkaaseen toimintaan ja hyviin suhteisiin kansainvälisten öljy-yhtiöiden kanssa. Tärkeimpiä virstanpylväitä ovat muun muassa kansainvälisen toiminnan käynnistäminen, syvänmeren kenttien hyödyntäminen, LNG-tuotannon aloittaminen sekä laaja uudelleenjärjestely 2010-luvulla.
Vonna 2017 Isabel dos Santosin toimiessa yrityksen johdossa hän siirsi salaa yhtiön varoja Arabiemiraatteissa sijaitseville pankkitileille. Loppujen lopuksi Sonangolin tilille jäi vain 309 Yhdysvaltain dollaria, ja dos Santosista annettiin Interpolin pidätysmääräys.
Yhtiön strategia.
Yhtiön tavoitteena on toimia öljy- ja energiasektorilla kestävän kehityksen periaatteiden mukaisesti, tuottaen arvoa omistajilleen, yhteistyökumppaneilleen ja yhteiskunnalle. Lisäksi yhtiö pyrkii kehittymään integroituneeksi toimijaksi, joka huomioi ympäristönäkökohdat Afrikan öljy- ja energiasektorilla. Toimintaa ohjaavat eettisyys, turvallisuus ja ympäristön huomioiminen, täsmällisyys, kurinalaisuus, tuloskeskeisyys sekä yhteistyöhön perustuva toimintatapa.
Yhtiön logo.
Sonangolin logo koostuu mustalla typografialla kirjoitetusta nimestä sekä neliskulmaisesta symbolista, jonka värit ovat keltainen, punainen ja musta. Logo suunniteltiin vuonna 1976 itsenäisen Angolan kansallislipun väreillä, ja sitä modernisoitiin konsernin kasvun myötä vuonna 2004. Nykyisin logosta on saatavilla vaakasuora ja pystysuora versio. Logon käytössä korostetaan värien, koon ja valkoisen ympärystilan säilyttämistä selkeyden varmistamiseksi, ja tummaa taustaa käytettäessä logon ympärille jätetään riittävästi tilaa.
Keretizein

Keretizein (, ”surmata sarvella”) oli antiikin Kreikassa 500- ja 400-luvun eaa. taitteessa kehitetty mailapeli, joka muistutti nykyaikaista maahockeyta.
Keretizeinia pelattiin kahdessa joukkueessa, joissa oli vähintään kolme pelaajaa kummassakin. Mailojen varret olivat puuta ja lavat vuohen tai naudan sarvea, mistä pelin nimikin tulee. Pelin sääntöjä ei enää tunneta, mutta luultavasti joukkue sai pisteen lyötyään pallon vastapuolen kenttäpuoliskon päätylinjan taakse.
Antti Telenius

Antti Telenius (s. 20. elokuuta 1945 Tampere) on suomalainen pitkän linjan muusikko, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Telenius on laulaja Vera Teleniuksen poika. Telenius keikkailee edelleenkin.
Teleniuksen muusikonura alkoi 17-vuotiaana, jolloin hän ryhtyi The Sharks yhtyeen laulaja-rumpaliksi. Hän ryhtyi ravintolamuusikoksi Matti Lepänhaaran yhtyeessä, joka noin vuoden kuluttua muuntui Juhana Quartetiksi. Teleniuksen lupaavasti alkanut ura keskeytyi rajun kolarin vuoksi vuonna 1971. Telenius selvisi ainoana viisihenkisestä seurueesta korarissa. Kuntouduttuaan onnettomuudesta Telenius perusti yhdessä kahden muusikon kanssa kokoonpanon nimeltä Trio Hämeen Hitaat. Hämeen Hitaiden tarkoituksena on tehdä kunnon perinteistä tanssimusiikkia sekä antaa tanssiyleisölle parhaansa. Pidettyään keikkailussa 10 vuotta taukoa, esiintyi Antti Telenius ja Hämeen Hitaat 10.10.2013.
Sky (yritys)

Sky Group Limited on brittiläinen media- ja teleyhtiö, jonka omistaa yhdysvaltalainen viestintäkonserni Comcast. Sen päämaja sijaitsee Lontoossa, ja sillä on toimintaa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Irlannissa, Saksassa, Itävallassa ja Italiassa.
Yhtiön toiminta keskittyy pääasiassa satellittitelevisiolähetyksiin sekä tv- ja elokuvatuotantoon. Sky on suurin maksutelevisioyhtiö Euroopassa niin markkina-arvolla kuin asiakasmäärällä mitattuna.
Historia.
Yhtiö syntyi 2. marraskuuta 1990, kun Sky Television ja British Satellite Broadcasting yhdistyivät. Ennen siirtymistään Comcastin omistukseen, yhtiö oli listattu Lontoon pörssiin ja noteerattu FTSE 100 -indeksissä. Vuonna 2018 sen markkina-arvo oli 18,75 miljardia puntaa (26,76 miljardia euroa), ja sillä oli noin 31 000 työntekijää.
Rupert Murdochin mediakonserni 21st Century Fox ja sen edeltäjä News Corporation toimivat pitkään Skyn pääomistajana.
21st Century Fox ilmoitti hankkivansa yhtiön kokonaan omistukseensa vuonna 2016. Murdoch oli yrittänyt hankkia Skyn koko osakekannan jo vuonna 2011, mutta tuolloin kauppa kaatui News of the World -lehden hakkerointiskandaaliin.
Huhtikuussa 2018 puolestaan Comcast ilmoitti jättävänsä tarjouksen Skysta. Comcast voitti tarjouskilpailun saman vuoden syyskuussa. Fox ilmoitti lokakuussa myyvänsä Comcastille oman osuutensa yhtiöstä, ja samassa kuussa Comcast osti vielä loputkin Skyn osakkeista.
Ringo ja Aku

Ringo ja Aku on suomirockyhtye Eppu Normaalin rumpalina tunnetun Aku Syrjän soolosingle. Single julkaistiin 7. lokakuuta 1980 samanaikaisesti Eppu Normaalin muiden jäsenten omien singlejen kera. 
Singlen a-puolen kappaleen "Ringo ja Aku" sävelsi ja sanoitti Juice Leskinen, joten singlen b-puolelle kelpasi mikä tahansa kappale. Näin ollen singlen b-puolen kappaleen ”Sikaillaan” tekivät Eppu Normaalin laulaja Martti Syrjä ja kitaristi Juha Torvinen.
"Ringo ja Aku" on julkaisunsa jälkeen pysynyt melko vakituisesti Eppu Normaalin konserttien settilistassa, ja se on ainoa yhtyeen jäsenten soolosingleillä julkaistu kappale, jota on esitetty yhtyeen keikoilla vielä 2000-luvullakin.
Molemmat kappaleet on myöhemmin julkaistu Eppu Normaalin kokoelmalevyillä "Aku, Juha, Martti ja Mikko² – soolot" (1987) sekä "Hatullinen paskaa / Soolot" (1990).
Laszlo Antal

Laszlo Charles Antal (10. huhtikuuta 1936 Pécs, Unkari – 30. maaliskuuta 2010) oli unkarilaissyntyinen brittiläinen ampuja.
Antal opiskeli nuorena lääketiedettä ja osallistui aktiivisesti Unkarin kansannousuun 1956. Tapahtumien jälkeen hän joutui piileskelemään monia viikkoja ystävänsä viinikellarissa ennen kuin hän lopulta pakeni jalkaisin Itävallan rajan ylitse. Itävaltaan saavuttuaan Antal meni unkarilaisten kaivostyöläisten ryhmän kanssa Isoon-Britanniaan ja työskenteli hetken verran Yorkshiressä hiilikentällä. Hän ryhtyi myöhemmin opiskelemaan lääketiedettä Oxfordin yliopistossa ja kiinnostui ammunnasta. 
Kun Antal valmistui tohtoriksi, hän muutti Liverpooliin ja liittyi paikalliseen Mossley Hill Rifle &amp; Pistol Club -ammuntaseuraan. Hän oli Yhdistyneen kuningaskunnan ammuntamaajoukkueen vakijäsen saatuaan maan kansalaisuuden. Antal voitti useita mestaruuksia kansallisista mestaruuskisoista, mutta sai vain yhden mitalin kansainvälisistä kilpailuista: brittiläisen kansainyhteisön kisojen pronssimitalin vapaapistoolista vuonna 1974. Hän osallistui 50 metrin vapaapistoolissa Montréalin olympialaisiin 1976, joissa hän oli jaetulla 12. sijalla.
Antal oli mukana Britannian olympiajoukkueessa jälleen vuonna 1988, jolloin hän oli maansa ammuntajoukkueen lääkäri. Hän toimi samassa roolissa myös MM- ja EM-kilpailuissa. Antal toimi myös Britannian pienoiskivääriliiton varapuheenjohtajana ja kirjoitti pistooliammuntaan liittyviä arvostettuja kirjoja.
Formula 3 Euroseries -kausi 2012

Formula 3 Euroseries -kausi 2012 oli kymmenes kausi ja samalla viimeinen nykyiselle Formula 3 Euroseries -sarjalle. Sarjan mestaruuden voitti Daniel Juncadella. Toiseksi sijoittui Raffaele Marciello ja kolmanneksi Felix Rosenqvist. 
Tallit ja kuljettajat.
Numerolla 30 tai enemmän kilpailleet kuljettajat olivat vierailevia kuljettajia ja eivät oikeutettuja saavuttamaan pisteitä. 
R = Kauden tulokas kaudella 2012.
Saloum

Saloum on 104 kilometriä pitkä joki Senegalissa. Joki muodostaa 1 800 neliökilometrin kokoisen suistoalueen, joka on merkittävä lintujen pesintäalue. Suistolta alkava mangrovekasvisto seuraa jokea 70 kilometriä sisämaahan. Suistosta on tehty kansallispuisto, josta tuli Unescon maailmanperintökohde vuonna 2011.
Trevor Gillies

Trevor Gillies (s. 30. tammikuuta 1979 Cambridge, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija. Hän pelasi kauden 2013–2014 alussa SM-liigajoukkue HIFK:ssa. Hän on pelannut aikaisemmin muun muassa Mighty Ducks of Anaheimissa ja New York Islandersissa NHL:ssä.
Ura.
Gillies pelasi juniorijääkiekkoa Ontario Hockey Leaguessa. Kaudella 1999–2000 hän teki ammatillisen debyyttinsä Mississippi Sea Wolvesissa, ECHL:ssä. Hän allekirjoitti NHL-sopimuksen New York Rangersin kanssa 20. heinäkuuta 2004.
Ennen hänen toista kauttansa Rangersin yhteistyöjoukkueessa Hartford Wolf Packissa Rangers kauppasi hänet Mighty Ducks of Anaheimiin 5. elokuuta 2005. Hänet määrättiin sielläkin AHL-seura Portland Piratesiin, mutta pelasi kauden aikana myös yhden ottelun NHL:ssä. Hänelle kirjattiin 21 rangaistusminuuttia. Jäällä hän sai pelattua 2 minuuttia ja 40 sekuntia.
2. heinäkuuta 2007 Gillies allekirjoitti sopimuksen Carolina Hurricanesin kanssa. Hän ei kuitenkaan koskaan pelannut Hurricanesissa, koska joutui sielläkin pelaamaan AHL:ssä. Tällä kertaa seurana oli Albany River Rats.
14. syyskuuta 2009 hän allekirjoitti sopimuksen Bridgeport Sound Tigersin kanssa. Hän allekirjoitti 28. tammikuuta 2010 sopimuksen New York Islandersin kanssa. Ensimmäisen NHL-pisteensä hän ansaitsi, kun hän syötti Tim Jackmanin tekemän 4–2-maalin voitossa Toronto Maple Leafsia vastaan. Gillies allekirjoitti myöhemmin vuoden jatkosopimuksen Islandersin kanssa.
Helmikuun 12. päivä 2011 Gillies sai NHL:ltä yhdeksän ottelun pelikiellon edellispäivän ottelussa Pittsburgh Penguinsia vastaan sattuneen tapahtuman vuoksi. Ottelun kolmannessa erässä hän taklasi Pittsburghin Eric Tangradia kyynärpäällä kasvoihin ja löi häntä useita kertoja tämän ollessa jään pinnassa. Gillies sai ottelurangaistuksen, minkä jälkeen hän vielä pilkkasi Tangradia kaukalon ulkopuolelta. Tangradi oli sivussa suurimman osan loppukaudesta aivotärähdysoireiden vuoksi. Paluupelissään Gillies joutui ulos pelistä taklattuaan Minnesota Wildin Cal Clutterbuckia päähän 2. maaliskuuta 2011. Gillies sai tästä taklauksesta kymmenen ottelun pelikiellon. 
Kesäkuussa 2012 Gillies teki kolmen Islanders-kauden jälkeen sopimuksen KHL-sarjan Vitjaz Tšehovin kanssa. Elokuussa 2013 Gillies teki SM-liigakauden 2013–2014 kattavan sopimuksen HIFK:n kanssa. Lokakuussa hän sai kolmen ottelun pelikiellon lyötyään varoittamatta Jarkko Ruutua. Gillies ehti pelata kolme liigaottelua ilman tehopistettä saaden 54 rangaistusminuuttia ennen kuin sopimus purettiin 4. marraskuuta 2013.
ECHL:ssä pelaava Orlando Solar Bears ilmoitti 21. joulukuuta 2013 tehneensä sopimuksen Gilliesin kanssa. Joukkue tekee yhteistyötä NHL-joukkueiden Minnesota Wildin ja Toronto Maple Leafsin kanssa.
10. lokakuuta 2014 Adirondack Flamesia edustanut Gillies löi Rochester Americansissa pelanneen William Carrierin kasvot jäähän ja sai 12 ottelun pelikiellon. Hän sai palata kaukaloon 15. marraskuuta.
Gillies on uransa aikana pelannut 906 ottelua tehden 73 tehopistettä. Pistekeskiarvo Gilliesillä on 0.08p/ott.
Berdytšiv

Berdytšiv () on keskikokoinen kaupunki pohjoisen Ukrainan Žytomyrin alueella.
Kaupunki on asukasluvultaan toiseksi suurin kaupunki maakunnassaan. Se on heinäkuusta 2020 ollut osa Berdytšivin piiriä. Vuonna 2001 Berdytšivin asukasluku oli 87 575.
Historia.
Paikkakunta mainitaan historiallisissa dokumenteissa ensimmäisen kerran vuonna 1545. Teollistumisen myötä kaupunki kasvoi kehittyi nopeasti; 1800-luvun jälkipuoliskolla se oli hetken aikaa Ukrainan neljänneksi suurin kaupunki. 1900-luvulle tultaessa kaupungissa asui erittäin paljon juutalaisia; heistä vain muutama selvisi hengissä toisen maailmansodan joukkotuhonnasta. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat nykyään muun muassa katolisten karmeliittojen linnoitettu luostari vuodelta 1739 ja Pyhän Varvaryn (Barbaran) kirkko (1826).
Liikenne.
Kaupungin rautatieasema on Ukrainan päärataverkon risteysasema. Maantieyhteyksistä merkittävimpiä ovat Žytomyristä saapuva ja etelään Romanian Iașiin jatkava eurooppatie (valtatie M21) ja naapuripiireihin lounaassa johtava maantie P31. Satelliittikuvan mukaan 5 kilometriä kaupungin länsipuolella on lentokenttä.
Bandai Namco Entertainment

Bandai Namco Entertainment Inc. (BNEI; ) on vuonna 2005 perustettu japanilainen pelinkehitykseen ja julkaisuun keskittynyt arcade-, mobiili- ja tietokonepelejä tuottava yritys. 
Yhtiö syntyi Bandain ja Namcon yhdistyessä muodostaen "Namco Bandai Holdings Inc." -yhtiön.
Yhtiö on muuttanut nimensä nykyiseen muotoon vuonna 2014. Aiempi nimi oli Bandai Namco Games Inc. (NBGI) ().
Sunrise on samaan ryhmään kuuluva animeen ja viestintään keskittynyt yhtiö.
Hanayashikin huvipuisto kuuluu ryhmään.
Pelihallit ovat vähentyneet maailmanlaajuisesti ja vuonna 2021 Namco Funscape Lontoossa suljettiin.
Yhtiöllä on Guinnessin ennätys yhdestä tuotteesta julkaistujen mainosten määrässä: Nintendo DS pelille "Solatorobo - Sore Kara CODA e-" () julkaistiin 100 versiota mainoksesta vuonna 2010.
Pelisarjat.
Bandai Namco omistaa useiden miljoonien videopelien franchising-yhtiöitä. Yhtiön tunnetuimpiin pelisarjoihin lukeutuvat:
Meira Nova

Meira Nova Oy on SOK:n tytäryhtiö, suurkeittiöasiakkaille suunnattu tukkuliike. Meira Novan vuosimyynti oli runsaat 382 miljoonaa euroa vuonna 2014.
Meira Novan asiakasryhmiä ovat hotellit ja ravintolat, henkilöstöravintolat, julkisen sektorin suurkeittiöt sekä liikennemyymälät ravintoloineen. Myyntivalikoimaan kuuluvat mm. hedelmät, vihannekset, liha, lihajalosteet, maitotaloustuotteet, teolliset elintarvikkeet, pakasteet, savukkeet, alkoholituotteet, käyttötavarat ja non food -tuotteet.
Meira Novan toimitusverkoston muodostavat Tuusulan logistiikkakeskus ja alueterminaaliverkosto. Tuusulassa otettiin käyttöön lokakuussa 2007 uusi nykyaikainen HoReCa-logistiikkakeskus.
Meira Novan toimitusjohtaja on Pasi Berggren.
Yrityksen tärkeimpiä kilpailijoita ovat Keskon Kespro, Wihurin Metrotukku, Valio Aimo (ent. Heinon Tukku) ja yksityisten tukkuliikkeiden Suomen Palvelutukkurit Oy.
Bubba Watson

Gerry Lester "Bubba" Watson Jr (s. 5. marraskuuta 1978 Bagdad, Florida) on yhdysvaltalainen golfaaja, ammattilaisena vuodesta 2003. Hän on omintakeisella tyylillä vasemmalta pelaava pitkälyöntinen pelaaja, jonka pisin draivi tourilla on 416 jaardia (n. 380m). 
Watson on voittanut The Masters Tournamentin vuosina 2012 ja 2014. Tämän lisäksi hänellä on seitsemän PGA Tourin voittoa ja kaksi muuta turnausvoittoa.
Watson on sanonut olevansa täysin itseoppinut pelaaja, ja ettei hän ole ottanut yhtäkään golf-oppituntia elämänsä aikana.
Oregoninvaahtera

Oregoninvaahtera ("Acer macrophyllum") on pohjoisamerikkalainen vaahteroiden sukuun kuuluva lehtipuu. Sitä tavataan luonnonvaraisena mantereen länsiosassa enimmäkseen lähellä Tyynenmeren rannikkoa Etelä-Alaskasta Etelä-Kaliforniaan. Lajia esiintyy myös Sierra Nevada -vuoriston alarinteillä, ja pieni populaatio kasvaa Keski-Idahossa.
Oregoninvaahtera voi kasvaa 35 metrin korkuiseksi, yleisemmin se saavuttaa 15–20 metrin korkeuden. Lajin ehkä silmiinpistävin piirre on erittäin suuret lehdet. Ne ovat tavanomaisesti 15–30 cm, suurimmillaan jopa 61 cm leveät. Kukinto on riippuva terttu. Kukat ovat vihertävänkeltaisia, ja niiden terä­lehdet ovat huomiota herättämättömiä.
Levinneisyysalueensa kosteimmilla alueilla, kuten Olympicin kansallispuistossa, oregoninvaahteran runko on usein peittynyt paksuun epifyyttisten sammalien, saniaisten ja mähkien vaippaan.
HC Red Ice Martigny-Verbier

HC Red Ice on vuonna 2007 perustettu jääkiekkoseura Martignyn kaupungista Sveitsistä. HC Red Ice sai alkunsa, kun HC Verbier-Val de Bagnes (perustettu 1936) ja HC Martigny (perustettu 1939) yhdistettiin. Uusi seura aloitti toimintansa HC Red Ice nimellä kaudella 2007–2008 Sveitsin 4. korkeimmalta sarjatasolta, jossa joukkue pelasi myös kauden 2008–2009. Kautena 2009–2010 joukkue onnistui voittamaan sarjan ja nousi kauden päätteeksi Sveitsin 3. korkeimmalle sarjatasolle 1. Ligaan. Seuraavalla kaudella joukkue onnistui voittamaan kaikki 22 pelaamaansa ottelua maalierolla 132–40. Seura ei kuitenkaan onnistunut nousemaan Sveitsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle NLB:hen. Kauden 2011–2012 seura aloitti 1. Ligan länsilohkosta ja onnistui voittamaan lännen lohkon sekä myös lännen pudotuspelit. Nousukarsinnassa NLB:hen se kohtasi itälohkon voittajajoukkue EHC Winterthurin, jonka joukkue pystyi lyömään lukemin 3–0 ja nousi kaudeksi 2012–2013 NLB:hen.
Australian rangaistussiirtolat

Australian rangaistussiirtolat on Unescon maailmanperintöluettelon kohde, johon kuuluu 11 Australiassa sijaitsevaa brittiläisen imperiumin 1700- ja 1800-luvuilla rakennuttamaa vankilaa tai muuta rangaistuslaitokseen liittyvää kohdetta.
Historia.
Euroopassa alkoi jo 1600-luvun alussa levitä ajatus vankien kuljettamisesta uusiin siirtomaihin. Brittiläiset alkoivat kuljettaa vankejaan Amerikkaan vuoden 1718 asetuksen jälkeen. Kuljetukset loppuivat 1775, kun Yhdysvalloissa alkoivat tapahtumat, jotka johtivat itsenäisyyteen. Australiasta tuli 1778 uusi vankien sijoituspaikka, ja ensimmäiset vangit saapuivat Sydneyn Port Jacksoniin vuonna 1788. Vuosien 1787 ja 1868 välisenä aikana Australiaan kuljetettiin peräti 166 000 vankia.
Australian rangaistussiirtoloissa pyrittiin siihen, että vangit pystyisivät jatkamaan elämäänsä uudisasukkaina tuomionsa kärsittyään. Useimmat vangeista jäivätkin maahan, sillä matka takaisin Eurooppaan oli pitkä. Rangaistusjärjestelmään kuului kevyempiä ja ankarampia laitoksia. Paikoin vangit elivät samoilla asuinalueilla kuin vapaat uudisasukkaat mutta esimerkiksi Norfolkinsaaren ja Port Arthurin rangaistussiirtolat tunnettiin ankaruudestaan ympäri brittiläistä imperiumia. Vankilaitos pysyi voimissaan vielä pitkään vankienkuljetuksen jälkeen, jopa toisen maailmansodan alkuhetkille saakka. Viimeinen käytössä ollut rangaistussiirtola, Fremantlen vankila suljettiin 1990-luvun alkupuolella.
Kohteet.
Ympäri Australiaa sijaitsee noin 3 000 kohdetta, jotka liittyvät brittiläisiin Australian rangaistussiirtoloihin. Niistä 11 on valittu maailmanperintöluetteloon. Kohteista neljä on Uudessa Etelä-Walesissa, yksi Norfolkinsaarella, viisi Tasmaniassa ja yksi Länsi-Australiassa.
Uuden Etelä-Walesin kohteisiin kuuluvat Parramattassa sijaitseva Old Government House, jossa hallinnoitiin vankienhoitolaitosta, Sydneyn Hyde Park Barracks ja Cockatoo Island sekä vankien rakennuttama, hyvin säilynyt Great North Road -tie.
Tasmaniassa on noin 60 rakennelmaa käsittävä Port Arthurin historiallinen alue, Hobartin Cascadesin naistentehdas, Maria Islandilla sijaitseva Darlington Probation Station, Coal Minesin historiallinen alue, jossa vankeja käytettiin hiilikaivoksessa työvoimana, ja Brickendonin ja Woolmersin tilat, joilla tilalliset käyttivät työvoimana nuoria vankeja.
Norfolkinsaarelta Unescon maailmanperintökohteeseen kuuluu Kingstonin ja Arthurs Valen historiallinen alue ja Länsi-Australista Fremantlen vankila.
Salvador Flores Huerta

Salvador Flores Huerta (17. helmikuuta 1934 – 14. joulukuuta 2018) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. maaliskuuta 1958 ja nimitettiin Ciudad Lázaro Cárdenasin hiippakunnan piispaksi 3. toukokuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat José de Jesús Sahagún de la Parra ja Alberto Suárez Inda.
Flores Huerta erosi tehtävistään hiippakuntansa johdosta 30. syyskuuta 2006.
Marko Äijö

Marko Arimo Äijö (o.s. Rauhala, s. 1959) on suomalainen ohjaaja, televisiotuottaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Äijö on tuottanut saippuasarjaa "Salatut elämät". "Kotikatu"-sarjan vastaavana tuottajana hän toimi vuosina 2008–2010, mutta palasi takaisin FremantleMedian palvelukseen. Hän on myös ohjannut muutamia molempien sarjojen jaksoja, minkä lisäksi hän on "Salatut elämät" -sarjaan perustuvan "Nightmare – painajainen merellä" -elokuvan ohjaaja.
Äijö on työskennellyt tuottajana myös muun muassa televisiosarjoissa "Benner &amp; Benner", "Pulkkinen" ja "Ratikka-Raimo". Lisäksi hänellä on ollut lukuisia pieniä rooleja näyttelijänä eri televisiosarjoissa, myös esimerkiksi "Salatuissa elämissä" ja "Kotikadussa". Lisäksi hän on tuottanut ex-puolisonsa Kaisa Rastimon ohjaaman "Heinähattu ja Vilttitossu" -elokuvan vuonna 2002.
Äijö käsikirjoitti Rastimon kanssa vuonna 2008 ilmestyneen "Myrsky"-elokuvan, minkä myötä Helsingin eläinsuojeluyhdistys palkitsi Äijön sekä hänen Myrsky-koiransa Topelius-eläinsuojelupalkinnolla. "Myrsky" on voittanut kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla kahdeksan palkintoa.
Äijö esiintyy nykyään Skäbä-taiteilijanimellä laulajana kokoonpanolla Skäbä HardRockBand, joka on tuttu myös "Salatut elämät"- ja "MC Taalasbiili -"ohjelmista.
Malyn

Malyn (, ) on kaupunki Ukrainan pohjoisosissa Žytomyrin alueella. Se sijaitsee linnuntietä 70 kilometriä Žytomyristä pohjoiskoilliseen ja 97 kilometriä Kiovasta länsiluoteeseen.
Kaupunki on heinäkuusta 2020 lähtien ollut osa Korostenin piiriä. Tätä aiemmin kaupunki oli yksi viidestä suoraan Žytomyrin alueen alaisista kaupungeista (itsenäinen kuntatason subjekti) ja toimi silloisen Malynin piirin hallintokeskuksena. Vuonna 2001 kaupungin asukasluku oli 28 113.
Kaupungin rautatieasema on Kiovasta länteen johtavan Ukrainan pääradan varrella. Maantieyhteyksistä merkittävin on 7 kilometrin päässä pohjoispuolella kaupungin ohittava, Kiovasta länsiluoteeseen vievä eurooppatie (Puolan Lublin–Ukrainan Kovel–Sarny–Korosten–Malyn–Kiova), jonka väylän muodostaa Ukrainassa valtatie M07.
S/S Suomi (II)

S/S Suomi oli höyrylaiva, joka kulki reittiliikenteessä Suomenlahdella vuodesta 1927 vuoteen 1944.
Aluksen historia.
Alus rakennettiin vuonna 1910 Danzigissa J. W. Klawitterin telakalla runkonumerolla 350. Aluksen rakennutti varustamo Danziger Dampschiff. &amp; Seebad ja se sai alkuperäiseksi nimekseen "Hela". Saksan keisarikunnan laivasto otti aluksen käyttöönsä vuodesta 1916 vuoteen 1920. Alus myytiin vuonna 1921 Paul Zingelin varustamolle Danzigissa. Alusta uudistettiin samalla siten, että se sai pituutta yhdeksän metriä lisää, mutta se samalla menetti toisen savupiippunsa.
Vuonna 1924 alus myytiin Hampuriin Küstentransport &amp; Bergungs AG -nimiselle varustamolle, ja nimeksi vaihtui "Helgoland". Meritoimi Oy osti uusitun aluksen Turkuun, ja nimeksi tuli "Suomi". Alus alkoi liikennöidä Turun ja Tallinnan välillä. Alus siirtyi liikennöimään Helsingin, Hangon ja Tukholman välille vuonna 1928, mutta palasi entiselle reitilleen seuraavana vuonna kovan kilpailun vuoksi. Vuonna 1937 alus myytiin FÅA:lle ja se jatkoi Helsingin ja Tallinnan välisellä reitillä. Kesäisin alus liikennöi Helsingin ja Suursaaren välillä.
Vuonna 1943 alus laitettiin jälleen myyntiin kahdeksalla miljoonalla Suomen markalla. Se myytiin vuonna 1944 Saksaan, ja nimeksi vaihtui "Baltonia". Samana vuonna alus myytiin Norjaan nimellä "Solbjörg", mistä se palasi Saksaan Danzigiin entisellä nimellään Kriegsmarinen huoltoliikenteessä Saksan, Norjan ja Tanskan välillä. Alus romutettiin Hampurissa vuonna 1950.
Jvg.fi

Jvg.fi (tyyliteltynä jvg.fi) on rap-duo JVG:n toinen studioalbumi. Se julkaistiin Monsp Recordsin kautta 30. toukokuuta 2012. Se nousi yhtyeen edellisen albumin tapaan suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen. 
Taustaa.
Monsp Records julkaisi 20. maaliskuuta 2012 tiedotteen, jossa kerrottiin yhtyeen nimen lyhentyneen muotoon "JVG". Samassa tiedotteessa kerrottiin myös albumin julkaisuajankohta. VilleGalle kertoi myös samassa tiedotteessa albumin tuotantopuolen olevan osittain samaa kuin edellisellä "Mustaa kultaa" -albumilla. Uusista tuottajista hän mainitsi Kemmuru-yhtyeen Aksimin. 28. maaliskuuta 2012 YouTubessa julkaistiin musiikkivideo kappaleesta "Ei sul riitä". Videolla nähdään entinen jääkiekkoilija Esa Tikkanen. "Ei sul riitä" ei kuitenkaan ole mukana albumilla. Albumin ensimmäinen näytekappale "Karjala takaisin" vuosi YouTubeen liveversiona maaliskuussa 2012. Monsp Records julkaisi kappaleen YouTubessa 16. huhtikuuta 2012. Kappaleella vierailee Freeman, ja siitä julkaistiin musiikkivideo toukokuussa 2012. Albumin toinen single "Kran Turismo" julkaistiin YouTubessa 11. toukokuuta 2012. Kappaleella vierailee reggaeartisti Raappana. Albumin kappaleesta "Töttöröö" julkaistiin musiikkivideo heinäkuun puolessavälissä 2012. Sillä vierailevat Ruudolf ja Karri Koira. Kolmantena musiikkivideona julkaistiin kappale "Kran Turismo". Kappaleen musiikkivideo on koottu JVG:n livetallenteista. YleX -radiokanava otti "Teemu ja Jari" -kappaleen soittolistalleen 8. syyskuuta 2012. "Jvg.fi" -albumista julkaistiin 300 kappaleen vinyylipainos 28. kesäkuuta 2013.
Ovrutš

Ovrutš () on kaupunki Ukrainan pohjoisosissa Žytomyrin alueella, lähimmillään noin 11 kilometriä Valko-Venäjän Homelin alueen ja valtakunnanrajan eteläpuolella. Kaupunki sijaitsee linnuntietä 119 kilometriä Žytomyristä pohjoiseen ja 155 kilometriä Kiovasta luoteeseen.
Kaupunki on heinäkuusta 2020 lähtien ollut osa Korostenin piiriä. Tätä aiemmin kaupunki toimi Ovrutšin piirin hallintokeskuksena. Vuoden 2011 alussa kaupungin asukasluvun arvioitiin olleen 16 681 ja koko piirin 59 950.
Kaupungin rautatieasema on Valko-Venäjän Mazyristä saapuvan rautatien varrella; rata kuuluu Ukrainan päärataverkkoon ja on etenkin rahtiliikenteen käytössä. Maantieyhteyksistä merkittävimpiä ovat kaupungin kautta Valko-Venäjän rajalle johtava P10-maantie (kansainvälinen rajanylityspaikka Valko-Venäjälle Novaja Rudnja (BY) – Vystupovytši (UK) piirin pohjoisrajalla) ja Kiovaa kohti vievä P02-kantatie.
Ripky

Ripky (, , "Repki") on pieni kaupunkityyppinen taajama Ukrainan pohjoisosissa Tšernihivin alueella, noin 120 kilometriä Kiovasta koilliseen. Ripky on Ripkyn piirin kuntakeskus. Ripkyn taajamassa asui 7 458 ja koko piirissä 30 389 asukasta. Ripkyn ohella piirissä on neljä pienempää kaupunkimaista taajamaa (asukasluvut 575-2 953 henkeä).
Ripkin taajama ja piiri on tärkeä kauttakulkureitti Valko-Venäjän Homelin suunnalta tulevalle maantieliikenteelle (valtatie M01, osa eurooppatietä ). Taajaman vierestä kulkee myös päärata Homelista ja Pietarista Tšernihiviin ja edelleen Kiovaan.
Operaatio Cartwheel

Operaatio Cartwheel (Kärrynpyörä) oli koodinimi liittoutuneiden vuosien 1943–1944 keskeiselle sotilasoperaatiolle Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa. Operaation tarkoituksena oli kaksipuolisella hyökkäyksellä torjua Japanin hallussa olevan Rabaulin tukikohdan aiheuttama uhka. Operaation komentajana oli lounaisen Tyynenmeren ylipäällikkö kenraali Douglas MacArthur, jonka joukot etenivät Uuden-Guinean koillisrannikkoa ja valtasivat läheisiä saaria. Amiraali Chester Nimitzin alaiset Tyynenmeren altaan joukot etenivät Salomonsaarten kautta Bougainvilleen.
Tausta.
Japani oli vallannut australialaisjoukkojen puolustaman Rabaulin helmikuussa 1942, minkä jälkeen siitä oli tehty eteläisen Tyynenmeren japanilaisjoukkojen keskeinen tukikohta. MacArthur oli tehnyt niin sanotun Elkton-suunnitelman Rabaulin valtaamiseksi Australian ja Uuden-Guinean tukikohdista. Amiraali Ernest King oli tehnyt vastaavan suunnitelman, mutta laivaston johtamana. Kenraali George Marshall, joka halusi keskittää hyökkäyksen Saksaa vastaan, teki kompromissiehdotuksen. Ehdotuksessa suunnitelma jaettiin kolmeen vaiheeseen, joista ensimmäisenä oli laivaston johtamana Tulagin valtaus. Sitä seurasi Uuden-Guinean lounaisrannikon ja Salomonsaarten valtaus sekä Rabaulin ja sen lähialueiden valtaus maavoimien alaisuudessa.
Operaatio.
MacArthur esitteli 12. helmikuuta 1943 muokatun suunnitelma Elkton III:n, jossa Rabaul vallattaisiin ennen vuotta 1944. Suunnitelmassa MacArthurin joukot etenisivät Uuden-Guinean kaakkoisrannikkoa sekä Uuden-Britannian länsirannikkoa ja amiraali William Halsey nuoremman Salomonsaarille. Suunnitelma vaati vahvennuksina seitsemän divisioonaa, jotka olivat jo toiminta-alueella. Vahvennusten tarve nosti Britannian sodanjohdossa vastalauseita, mutta liittoutuneiden sopimus alueella olevien joukkojen mahdollisesta käytöstä esti vastalauseiden jatkamisen. Elkton III nimettiin operaatio Cartwheeliksi.
Operaatio koostui kaikkiaan kolmestatoista alioperaatiosta ja niiden aikatauluttamisesta. Alioperaatioista poistettiin Rabaul, Kavieng ja Kolombangara liian kuluttavina tai tarpeettomina ja loput kymmenen päätettiin toteuttaa. Nämä olivat:
Joensuun seutukirjasto

Joensuun seutukirjastoon (aiempi Joensuun kaupunginkirjasto) kuuluu Joensuun kirjastojen lisäksi ympäristökuntien Liperin, Kontiolahden, Polvijärven ja Outokummun kirjastot. Seutukirjaston pääkirjasto sijaitsee Joensuussa Koskikadulla. Kirjastopalvelujohtaja on Suvi Pirnes-Toivanen.
Historia.
Joensuun kaupunginkirjaston toiminta käynnistyi maaliskuussa 1862, jolloin kauppa-apulainen Anton Keldan perusti kirjaston Mustosen taloon Torikadulle. 
Kirjasto on toiminut muun muassa Joensuun kaupungintalolla (1914–1961) ja Rantakadulla konservatorion rakennuksessa (1961–1992). Nykyinen Tuomo Siitosen suunnitteleman kirjastotalo Koskikadulla valmistui 1992. 
Joensuun seutukirjaston toiminnasta sovittiin jäsenkunnissa keväällä 2006 ja toiminta käynnistettiin vuonna 2007. Seutukirjaston kunnat osallistuvat kustannuksiin asukaslukunsa mukaisessa suhteessa. 
Vuonna 2012 kirjasto vietti 150-vuotisjuhlaa, joka alkoi Lainan päivänä 8. helmikuuta. Samalla juhlittiin maakuntakirjastotoiminnan 50-vuotista ja seutukirjaston viisivuotista taivalta. Maakuntakirjastotoiminta muuttui vuonna 2018 alueelliseksi kehittämistehtäväksi. 
Seutukirjaston kirjastot ovat osa koko Pohjois-Karjalan kattavaa Vaara-kirjastojen kirjastokimppaa.
Seutukirjaston tilastoja.
Tilastot ovat vuodelta 2018.
Joensuun seutukirjastoon kuuluvat kirjastot.
Lähde:
Charles Melville Hays

Charles Melville Hays (16. toukokuuta 1856 – 15. huhtikuuta 1912) oli Grand Trunk Railwayn pääjohtaja. Hän aloitti työt rautateiden parissa virkailijana 17-vuotiaana ja nousi nopeasti Wabash, St. Louis and Pacific Railwayn toimitusjohtajaksi. Hänestä tuli kyseisen yrityksen varapääjohtaja vuonna 1889 ja jatkoi tehtävässä vuoteen 1896 asti, jolloin hänestä tuli kanadalaisen Grand Trunk Railway:n (GTR) toimitusjohtaja. 
Hays jätti GTR:n vähäksi aikaa toimiakseen Southern Pacific Railway Company:n pääjohtajana, mutta palasi GTR:ään vuoden jälkeen. GTR:n pääjohtajana ja toimitusjohtajana hänen sanotaan pelastaneen yhtiön vararikolta. Vuonna 1909 hänestä tuli GTR:n ja kaikkien sen tytäryritysten ja laivayhtiöiden pääjohtaja. Hänet tunnettiin hyväntekeväisyydestään. Hän sai Nousevan auringon ritarikunnan kolmannen luokan kunniamerkin Japanin keisarilta vuonna 1907.
Haysille annetaan yleensä kunnia Grand Trunk Pacific Railroadin muodostamisesta. Hänellä oli unelma perustaa toinen mantereensisäinen junarata Kanadan sisälle. Häntä myös syytetään sekä GTP:n että GTR:n selvitystilasta. Hän kuoli ennen unelmansa täyttymistä RMS "Titanic"in haaksirikossa. Ennen laivan törmäämistä jäävuoreen hän kertoi nähneensä ennalta kyseisen turman. Hänen ruumiinsa löydettiin ja haudattiin Montrealiin. Häneltä jäi vaimo ja neljä tytärtä.
Daniel Pesu

Daniel Johannes Pesu (10. joulukuuta 1891 Sortavala – 8. tammikuuta 1956 Kempele) oli suomalainen taidemaalari.
Pesu opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1913–1916 ja hän sai myös yksityisopetusta taidemaalari Berndt Lagerstamilta. Pesu toimi Sortavalan lyseon piirustuksen opettajana 1919–1920.
Talvisodan päätyttyä Pesu joutui muuttamaan Sortavalasta ensin Liminkaan ja sitten Tyrnävän Ojakylään, josta hän löysi työtilat itselleen Kankaan talosta. Pesu viihtyi Iso-Kankaan vanhemmassa talossa johon hänelle sisustettiin talon juhlasalista ateljee. Tyrnävän vuosina Daniel Pesu tunnettiin leppoisana maalaiselämää rakastava taiteilijana, jolle kävelyretket lähimetsissä muodostivat ehtymättömän voimavaran. Vaikka Pesu maalasi runsaasti Pohjanmaan maisemia toimi lapsuuden ja nuoruuden Karjala ehtymättömänä aihepiirinä. Vuodesta 1948 Pesu asui Kempeleessä, jossa hän myös kuoli. Pesu maalasi uransa aikana arviolta 15 000–18 000 maalausta. Hänen tuotantoonsa kuului maisemamaalauksia Laatokan seuduilta, pihapiirikuvia Tyrnävältä, kaupunkikuvia Sortavalasta ja lisäksi henkilökuvia ja asetelmia. Pesu kirjoitti myös runoja ja mietelmiä sekä harrasti musiikkia.
Springfield (Oregon)

Springfield on vajaan 60 000 asukkaan kaupunki Yhdysvalloissa Oregonin osavaltiossa. 
Kaupunki sijaitsee Lane Countyn alueella, Eugenen naapurissa. Se tunnetaan maailmalla Simpsonit-sarjan Springfieldin esikuvana. 
Yksi kaupungin suurista työllistäjistä on ollut metsäalan yritys Weyerhaeuser, joka kuitenkin sulki siellä olleen sahansa vuonna 1991. Vuonna 2007 se myi Springfieldin vaneritehtaansa.
Intian valtameren maanjäristys 2012

Intian valtameressä tapahtui Sumatran länsirannikolla 11. huhtikuuta 2012 08:38,34 UTC vedenalainen maanjäristys, jonka voimakkuus oli 8,5–8,6. momenttimagnitudiasteikolla ("Mw"). 
Järistys tuntui jopa 1500 kilometrin päässä Bangkokissa, ja koko Intian valtameren alueelle annettiin tsunamivaroitus. 
Tyynenmeren tsunamivaroituskeskus PTWC antoi kello 10:14 UTC raportin, jonka mukaan järistys olisi aiheuttanut tsunamin, joka olisi jo saattanut tehdä tuhoa rannikoilla. BBC:n mukaan ainakaan ensimmäinen järistys ei todennäköisesti aiheuttaisi isoa tsunamia, sillä maankuori liikkui siinä sivusuunnassa, jolloin isot vesimassat eivät lähde herkästi liikkeelle.
Järistys tapahtui noin 500 kilometriä Banda Acehista lounaaseen. Vuoden 2004 Tapaninpäivän maanjäristys tapahtui noin 250 kilometriä Banda Acehista eteläkaakkoon.
Kaksi tuntia ensimmäisen järistyksen jälkeen alueella tapahtui yksi iso 8,2 magnitudin voimakkuuksinen jälkijäristys sekä useita pienempiä järistyksiä.
Pietari Skyttä

Pietari Mikael Skyttä (s. 24. toukokuuta 1976 Helsinki) on Turun yliopiston geologian apulaisprofessori. Ennen tieteellistä uraansa hän teki urheilu-uran keihäänheittäjänä. 
Skyttä on oppiarvoltaan filosofian tohtori Turun yliopistosta. Hän väitteli vuonna 2007 geologian ja minerologian alalta ja on toiminut aiemmin yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa. Skytän asiantuntemusaloja ovat rakennegeologia, 3D-mallinnus, paikkatieto ja ydinjätteiden loppusijoitus.
Urheilijana Skyttä edusti Ikaalisten Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi Jussi Kuuri. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole kilpaillut vuoden 2003 jälkeen. Skyttä voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan mestaruuden 1997 Turussa tuloksella 81,58 m.. Samana vuonna Skyttä heitti Lappeenrannan Kalevan kisojen karsinnassa ennätyksensä 83,28 m, joka on Suomen kaikkien aikojen tilastossa sijalla 25. Finaalissa Skyttä oli viides. Näiden kilpailujen jälkeen Skyttä ei enää urallaan ylittänyt 80 metriä ja keskittyi keihäänheiton sijaan opintoihin.
Skyttä asuu Liedossa ja hänellä on vaimo ja kolme poikaa.
Anse Brand

Helvi Annikki Brander-Pitkänen (2. huhtikuuta 1912 Pori – 8. marraskuuta 1996 Kuopio) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä Anse Brand ja Anselina Brand.
Brander-Pitkäsen vanhemmat olivat konttoripäällikkö Werner Brander ja Martta Katarina Hiitola. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Raahen opettajaseminaarista 1934. Brander-Pitkänen oli naimisissa 1941–1992 kansakoulunopettaja Yrjö Albin Pitkäsen kanssa. Hän asui Vehmersalmella 1946–1970 ja vuodesta 1970 Kuopiossa.
Brander-Pitkänen kirjoitti nimimerkillä "Anse Brand" 1700- ja 1800-lukujen Raaheen sijoittuneen historiallisen sukuromaanin "Merikaupungin Lackefeltit" joka kertoi Lackefeltien ja Wernerbrandien kauppias- ja laivanvarustajasukujen vaiheista. 
Teoksia.
Nimimerkillä "Anselina Brand":
Nimimerkillä "Anse Brand":
Aarne Palkki

Aarne Rikhard Palkki (11. syyskuuta 1912 Pori – 3. huhtikuuta 1973 Pori) oli suomalainen toimittaja ja runoilija.
Palkki kävi ammattikoulun, jonka jälkeen hän työskenteli teollisuustyöntekijänä ja toimittajana. Palkki oli pitkään "Satakunnan Työn" toimitussihteerinä kirjoittaen lehteen myös runsaasti pakinoita ja kulttuurikritiikkiä. Hän julkaisi ainoaksi jääneen runokokoelmansa vuonna 1951.