tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Osmansolmu

Osmansolmu eli osmonsolmu on solmu ja vastaavan muotoinen, esimerkiksi puuhun veistetty koristekuvio, joka tunnetaan rautakaudelta lähtien. Osmansolmu muodostaa koristeellisen, päättymättömän nauhapunoksen. Erilaiset osmonsolmut ovat paitsi vanhoja onnenmerkkejä myös kiinnitykseen käytettäviä solmuja. Kolmikärkistä skandinaaviseen muinaiskulttuuriin liittyvää valknutia nimitetään suomeksi myös osmansolmuksi. Valknut on kolmikärkinen taistelukentällä kaatuneiden solmumainen merkki.
Partiolaiset käyttävät osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen. Jokaisella ikäluokalla partion osmonsolmussa on oma väri.
Osmansolmu historiassa ja kulttuurissa.
Osmansolmu on onnea tuottava merkki, jota on löydetty rautakautisista miekankahvoista ja koristelusikoiden varsista. Osmansolmua on tavattu myös keskiaikaisissa kastealtaissa. Se on ollut suosittu koriste pitopöytien jaloissa. Osa näistä merkeistä muistuttaa valknutia, kun taas Parkanosta ja Kangasalta löytyneiden myöhäiskeskiajan tyyppisen lusikan varren nuppien osmansolmut muistuttavat hannunvaakunoita. Historiallisella ajalla osmansolmu-kuvioilla on koristeltu sirpin kampia, puusepän kairoja ja vintilöitä sekä kalenterisauvan kädensijoja. Taikojen tekijät ovat tehneet osmansolmuja erilaisista aineista. Merimiehet solmivat osmansolmun köydestä. 
Kansanrunojen Osmatar, oluen seppä oli ylhäisen juhlaoluen valmistuksesta vastaava henkilö. Nimi osma tunnetaan kansanrunoissa myös sulhasen kunnioittavana nimityksenä. Osma-nimi on yhdistetty skandinaaviseen henkilönimeen Osmund.
Kalevala Koru on myynyt osmansolmu-onnenmerkillä koristeltuja koruja. Niiden esikuvat olivat yleisiä läntisessä Suomessa viikinkiajalla. Kalevalaisten naisten liitto myöntää Osmansolmu-palkintoja ansioituneille jäsenilleen.
Useissa kielissä osmansolmun nimi on ”turkkilaisen pää”, koska sen muoto muistuttaa turbaania.
Partiolaisten osmonsolmu.
Osmonsolmu on etenkin partiolaisilla huivissa nähtävä narusta tai nahkasuirusta punottu solmu. Partiolaiset käyttävät joskus osmonsolmua huivinsa kiinnittämiseen solmun asemasta. Osmonsolmu on usein punottu sinisestä narusta, joskin partiolippukunta saa halutessaan käyttää myös muun väristä narua mikäli sininen ei sovi huivin väriin. Osmonsolmuja myydään Partiokaupoissa ja lippukunta saattaa luovuttaa partiolupauksen antaville osmonsolmun yhdessä huivin kanssa. 
Kansanperinteessä Osmon eli Osman solmu sisältää käsityksen erikoisesta kekseliäisyydestä. Kun tämän taikasolmun panee kadonneen esineen sijalle, niin esine löytyy. Osmonsolmun saksalainen nimitys on "Liebesknoten", 'lemmensolmu'.
Coursera

Coursera on yhdysvaltalainen yritys, joka tarjoaa verkkosivujensa kautta yhteistyösopimuksen tehneiden yliopistojen järjestämiä massiivisia avoimia verkkokursseja ilmaiseksi kaikille rekisteröityneille käyttäjilleen. Helmikuussa 2013 Courseralla oli sopimus 62 yliopiston kanssa ja joulukuussa 2014 116:n, perustaja Daphne Koller kertoi videotaltioidussa Le Web-esityksessään. 
Courseran kautta järjestetyille kursseille oli 17. heinäkuuta 2012 mennessä osallistunut 680 000 opiskelijaa 190 maasta ja joulukuuhun 2014 mennessä 10,5 miljoonaa. 
Coursera-opiskeluohjelmisto on saatavilla myös Windowsin lisäksi Apple- ja Android-laitteille sekä esimerkiksi Amazon Kindlelle. Yli 30% käyttää sivustoa mobiililaitteella, Koller kertoi Le Web-esityksessään. 
Courseran kursseille osallistujista kolmannes on USAsta, kolmannes muista kehittyneistä maista ja kolmannes kehittyvistä maista. Lisääntyneen globaalin käytön vuoksi kurssimateriaalien kääntämistä varten on käynnistetty vapaaehtoisten kääntäjien varassa toimiva kääntäjäohjelma. 
Courseraa rahoittavat Kleiner Perkins Caufield &amp; Byers ja New Enterprise Associates.
Coursera tarjoaa myös tutkintokursseja yhteistyössä yliopistojen kanssa. Alusta on esimerkiksi HEC Parisin kumppani Executive Master -innovaatio- ja yrittäjyysalalla. 100 % verkossa, tämän ohjelman tavoitteena on kouluttaa näihin kahteen osa-alueeseen erikoistuneita johtajia 18 kuukaudessa. Se avattiin maaliskuussa 2017.
Free as a Bird

Free as a Bird on brittiläisen The Beatles -yhtyeen vuonna 1995 ilmestynyt kappale. Se oli Beatlesin paluu-single, jonka yhtyeen hengissä olevat jäsenet Paul McCartney, George Harrison ja Ringo Starr levyttivät uudelleen 1995, jo edesmenneen Beatlesin jäsenen John Lennonin, vuonna 1977 äänittämän demonauhan päälle. "Anthology 1" -kokoelma-albumille sisältynyt kappale julkaistiin myös singlenä.
Teko ja nauhoitus.
Vuonna 1977, Lennonin ollessa sivussa julkisuudesta hän oli tehnyt uuden "Free as a Bird" -kappaleen, jonka demonauhan hän myös nauhoitti kotonaan. Vuonna 1995, 25 vuotta Beatlesin hajoamisen jälkeen ja 15 vuotta Lennonin kuoleman jälkeen, muut Beatlesin jäsenet, Paul McCartney, George Harrison ja Ringo Starr, nauhoittivat kappaleen uudelleen. Äänityksissä George sanoi "tunteneensa Johnin läsnäolon". Lopulta Lennonin laulun taustalle lisättiin muiden beatlejen soittoa ja osan kappaleesta lauloivat Beatlesin muut jäsenet. Tuottajaksi kutsuttiin Jeff Lynne, joka oli jo aiemmin tehnyt yhteistyötä George Harrisonin kanssa tuottamalla Cloud Nine albumin sekä yhteisestä Traveling Wilburys kokoonpanosta.
Musiikkivideo.
"Free as a Birdin" musiikkivideolla nähdään Beatlesin jäsenien lapsuuskuvia, vanhoja kuvia Hampurin ajoilta vuosilta 1960-1961, kuvaa huippusuositun Beatlesin saapumisesta Amerikkaan ensikertaa vuonna 1964, kuvia kappaleiden levytyksistä, valokuvia Beatlesin Intian matkoilta vuosilta 1967-1968 sekä kuvaa Beatlesien lapsuuden ajan Liverpoolista. Lisäksi videolla on viittauksia Beatlesin kappaleisiin Piggies, Eleanor Rigby, A Day in the Life, Strawberry Fields Forever, The Fool on the Hill, sekä Penny Lane. Musiikkivideo palkittiin parhaan musiikkivideon Grammylla.
Kaupallinen menestys.
"Free as a Bird" menestyi hyvin ja siitä tuli Beatlesin 34. kappale joka pääsee top-10:een Amerikan singlelistalla. Lisäksi kappale teki Beatlesista ainoan yhtyeen, jolla on Britannian ja Amerikan single-listalla kappale neljällä vuosikymmenellä, 1960- , 1970- , 1980- ja 1990-luvulla. Tosin 1980-luvun kappaleet olivat vanhojen kappaleiden uudelleen julkaisuja, singleinä. Britanniassa kappale nousi single-listan sijalle kaksi.
Suomen Seurakoirayhdistys

Suomen Seurakoirayhdistys ry (SSKY) on vuonna 1922 Helsingissä perustettu koirajärjestö (rotujärjestö), joka kuuluu Suomen Kennelliiton alaisuuteen.
Nimestään huolimatta se edustaa myös joitain puhtaasti käyttökoiriksi luokiteltavia rotuja, joita ei käytännössä edes myydä pelkiksi seurakoiriksi, mistä esimerkkeinä kangalinkoira, são miguelinfila ja mallorcanpaimenkoira, sekä aktiivisia harrastuskoiria kuten dogo argentinon ja pyreneittenpaimenkoiran. Mm. moni ns. "laumanvartija"-rotu, kuten bukovinankoira, karstinpaimenkoira, tornjak ja owczarek podhalanski, kuuluu sen alaisuuteen. Vastaavasti taas alun perinkin puhtaasti pelkiksi seurakoiriksi jalostetut kääpiökoirat eivät kuulu SSKY:hyn, sillä niille on olemassa oma Suomen Kääpiökoirayhdistys.
Toiminta.
SSKY:n tarkoitus on edistää edustamiensa rotujen jalostusta, levittää niistä tietoa ja auttaa niitä koskevissa kysymyksissä. Suosituin tapahtuma on vuosittainen erikoisnäyttely, johon sen edustamat rodut voivat osallistua. Lisäksi se järjestää vuosi- ja muita kokouksia, koulutustilaisuuksia ja kursseja.
Jäsenyhdistykset.
SSKY:n alaisuuteen kuuluvat seuraavat rotua harrastavat yhdistykset ja rotuyhdistykset:
Lisäksi Vakka-Suomen Kennelkerho ry kuuluu SSKY:n alaisuuteen kaikkia rotuja (myös niitä jotka eivät kuulu virallisesti SSKY:n alaisiin rotuihin) harrastavana järjestönä ja on sen ainaisjäsen.
Edustetut rodut.
SSKY edustaa seuraavia rotuja:
Laivastolippue

Laivastolippue (lyhenne LaivLp) oli Suomen merivoimien joukko-osasto, joka muodostettiin 1. toukokuuta 1961 yhdistämällä Turun lippue ja Helsingin lippue. Samalla lippueet irrotettiin laivastoasemiensa alaisuudesta. Merivoimien komentaja esitti marraskuussa 1979 lippueen nimen muuttamista rannikkolaivastoksi, minkä puolustusvoimain komentaja hyväksyi. Nimi vaihdettiin 1. tammikuuta 1980 esityksen mukaisesti rannikkolaivastoksi.
Organisaatio.
Lippueeseen kuuluivat koulutuskokoonpanossa:
Komentajia.
Joukko-osaston komentajat:
Brages Pressarkiv

Brages Pressarkiv oli Pohjoismaiden vanhin lehdistöarkisto.
Arkisto sijaitsi Helsingin Kruununhaassa osoitteessa Snellmaninkatu 13. Arkiston perusti kansanperinneyhdistys Brage (Föreningen Brage i Helsingfors r.f) vuonna 1910. Brages pressarkiv on lopettanut toimintansa maaliskuussa 2024.
Arkisto keräsi suomenruotsalaista lehdistöaineistoa. Arkisto koostui neljästä kokoelmasta:
Musta hetki

Musta hetki (LONG-042) on Terveet Kädet -yhtyeen yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 21. syyskuuta 2012. Albumista julkaistiin myös rajoitettu digipak -painos, joka sisältää muille painoksille sisältymättömän bonuskappaleen "Rautanyrkki". Albumin kappaleita ovat olleet säveltämässä yhtyeen nykyisten jäsenten lisäksi yhtyeen alkuperäinen kitaristi Timo Wiik, sekä yhtyeessä vuosina 1991–2006 kitaraa soittanut Maike Valanne.
Albumi on kerännyt mediassa positiivisia arvosteluja ja esimerkiksi metallimusiikkiin keskittyvä Imperiumi.net -sivusto antoi albumille arvosanaksi 8 tähteä kymmenestä.
Musta hetki nousi Suomen virallisen listan sijalle 45.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Ilari Kinnunen ja sanoittanut Läjä Äijälä, ellei toisin mainita.
Svetlana Mugoša-Antić

Svetlana (Mugoša) Antić (s. 13. marraskuuta 1964 Podgorica) on montenegrolaissyntyinen käsipalloilija. Hän voitti kultaa Jugoslavian joukkueen kanssa vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa ja edusti Jugoslaviaa myös vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa sijoittuen joukkueineen neljänneksi.
Mugoša-Antić sai vuonna 1991 Itävallan kansalaisuuden, ja vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä hän kuului viidenneksi sijoittuneeseen Itävallan joukkueeseen. Hänen siskonsa on käsipalloilija Ljiljana Mugoša.
Sulttaani Qaboosin suurmoskeija

Sulttaani Qaboosin suurmoskeija on moskeijakompleksi Omanissa. Sitä alettiin rakentamaan vuonna 1995 Masqatin ja Seebin välisen päätien varrelle. Työt valmistuivat 2001. Moskeijakompleksiin kuuluvat muun muassa päärukoussali, naisten rukoussali ja kirjasto. Tiloihin mahtuu jopa 20 000 henkilöä. Päärukoussalissa on muun muassa kuudensadan iranilaisnaisen neljän vuoden ajan kutoma persialainen matto, joka on kooltaan 70×60 metriä.
Moskeijalla on viisi minareettia. Se sijaitsee Bawsharin wilayatissa.
Bedřich Šupčík

Bedřich Šupčík (22. lokakuuta 1898 Wien – 11. heinäkuuta 1957 Písek) oli Tšekkoslovakiaa edustanut telinevoimistelija.
Šupčík voitti vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa kultaa köysikiipeilyssä ja sai lisäksi pronssimitalin moniottelun yksilökilpailussa. Hän kilpaili myös vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa joukkuekilpailussa.
Weavings

Weavings on yhdysvaltalaisen jazz-saksofonisti ja -huilisti Charles Lloydin studioalbumi vuodelta 1978.
Lloyd on tuottanut albumin yhdessä taustayhtyeensä pianisti Ron Altbachin kanssa. Levy-yhtiö on Stern Records. 
Kappaleet.
Charles Lloyd on säveltänyt kaikki kappaleet. Musiikkikustantaja on Challove Music (BMI).
Muusikot.
Puhallinsoittimet on sovittanut Michael Andreas ja jousisoittimet Gary Griffin.
Tuotantotietoja.
Tuotantoyhtiö on Lovesongs Productions, Inc. ja levy-yhtiö Stern Records, Inc. Valmistaja ja jakelija on Pacific Arts Records, joka on osa yhtiötä Pacific Arts Corp., Inc., Carmel, Kalifornia. Valmistuspaikkakunta on Surf City, Yhdysvallat.
Turun Seudun Osuuspankki

Turun Seudun Osuuspankki (TOP) on turkulainen OP-finanssiryhmään kuuluva osuuspankki. Konttoreita on 6, ja pankki toimii Turun, Kaarinan, Liedon, Naantalin, Paraisten, Raision, Ruskon ja Vehmaan kuntien alueilla.
Historiaa.
Turun Seudun Osuuspankki sai alkunsa maaliskuussa 1922, jolloin joukko kaarinalaisia oli koolla Kaarinan Metsäpirtissä päättämässä osuuskassan perustamisesta paikkakunnalle. Toiminta käynnistyi niin lupaavasti, että pian alettiin harkita muuttoa Rauvolan koululta naapurikaupunkiin Turkuun, koska Kaarinan tuolloin pirstaleinen alue ulottui molemmin puolin Turkua. Muuton yhteydessä 1928 myös Maarian Osuuskassa yhdistyi Kaarinan Osuuskassaan ja nimeksi tuli Turun Seudun Osuuskassa. Pankki toimi aluksi Aninkaistenkatu 4:ssä ja sitten parikymmentä vuotta Maariankatu 5:ssä. Vuonna 1938 mukaan liittyi myös Kuusiston Osuuskassa, vuonna 1953 Raision Osuuskassa ja vuonna 1968 Karjalasta Kaarinaan muuttanut Karhulan osuuskassa. 1950-luvun alkupuolen mittaan päästiin muuttamaan Turun Puutorin laidalle uuteen toimitaloon (Maariankatu 4), jossa pankki yhä sijaitsee. Ensimmäinen sivukonttori avattiin Littoisiin 1950, ja vuoden 1972 paikkeilla konttoreita oli parikymmentä.
1950-luvun puolessavälissä Turun Seurun Osuuskassasta oli tullut Suomen suurin, ja sitä se oli ainakin 1970-luvun alkupuolelle asti. Vuonna 1970 nimi muuttui muiden osuuskassojen tavoin osuuspankiksi, nimelle Turun Seudun Osuuspankki. Vuoden 1982 paikkeilla TOP oli Suomen toiseksi suurin osuuspankki.
Vuonna 1986 TOP asetti esille pari vuosikymmentä keräämänsä rahakokoelman, jonka takana olivat numismatiikkaa harrastanut pankinjohtaja Jukka Suotmaa ja Turun Numismaattisen Seuran toiminnanjohtaja Leo Ääri.
Vuoden 2019 toukokuun alusta Merimaskun Osuuspankki ja Turun Seudun Osuuspankki yhdistyivät.
Muuta.
Turun Seudun Osuuspankin pääkonttorin julkisivussa Puutorin laidalla on valotaideteos "Elämän puu" vuodelta 1960.
TOP on Turun Palloseuran pääyhteistyökumppani.
Museoneuvos

Museoneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 7. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1986.
Kunnanjohtaja (arvonimi)

Kunnanjohtajan nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 8. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972.
Kaupunginjohtaja (arvonimi)

Kaupunginjohtajan nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 4. ryhmään. Arvonimestä maksettava vero on joko .
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1948 Viipurin kaupunginjohtaja Arno Tuurnalle. Vuosien 1918–2014 aikana kaupunginjohtajan arvonimi on myönnetty 20 henkilölle.
Helmisuohaukka

Helmisuohaukka ("Circus assimilis") on haukkojen heimon kuuluva petolintu. Sitä tavataan Australiassa ja Indonesiassa, vaelluslintuna myös Itä-Timorilla.
Sitä tavataan hyvin laajalla alueella, ja populaatio on suuri ja vakaa.
Sen elinpiiriä ovat viljellyt alueet, lauhkeat, subtrooppiset ja trooppiset kuivat heinäarot ja pensastot 1 500 metrin korkeuteen.
Emilio Mola

Don Emilio Mola y Vidal (Espanjan grande ja Molan herttua, 9. kesäkuuta 1887 Placetas, Kuuban kenraalikapteenikunta – 3. kesäkuuta 1937 Alcocero, Espanja) oli espanjalainen kenraali ja aatelinen. Hän oli maan sisällissodan merkittävimpiä kansallismielisten sotilaskomentajia sekä yksi sodan syttymiseen johtaneen sotilasvallankaappauksen alullepanijoista. Hänet tunnetaan myös termin "viides kolonna" keksijänä.
Ennen Espanjan sisällissotaa Mola oli mukana Regulares-joukoissa Rifin sodassa, jota käytiin nykyisen Marokon pohjoisosassa sijainneessa Rifin tasavallassa. Tämän jälkeen hän toimi Espanjan Marokkoon sijoitetun Afrikan armeijan komentajana. Vuonna 1936 Espanjan toisen tasavallan hallitus siirsi Molan prikaatinkomentajaksi Pamplonan kaupunkiin estäkseen häntä suunnittelemasta sotilasvallankaappausta.
Emilio Mola kuoli Airspeed Envoy -matkustajakoneen maahansyöksyssä ollessaan matkalla Vitoria-Gasteizin kaupunkiin. Lempinimellä "el Director" tunnetun Molan kuolinpaikka Alcocero nimettiin vuonna 1938 uudelleen hänen mukaansa Alcocero de Molaksi.
2006 QH181

2006 QH181 on transneptuninen kohde, jota pidetään todennäköisenä kääpiöplaneettana ja hajanaisen kiekon osana.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ), jolloin se on lähimmillää 38,29 astronomisen yksikön päässä Auringosta ja etäisimmillään 97,09 astronomisen yksikön päässä. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – .
Litiumtetrametyylipiperididi

Litiumtetrametyylipiperididi eli LTMP (C9H18NLi) on 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiinin litiumsuola. Yhdiste on erittäin voimakkaasti emäksinen ja sitä käytetään emäksenä orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet.
Litiumtetrametyylipiperididi on erittäin vahva emäs ja sen pKa-arvo tetrahydrofuraaniliuoksessa on 37,3. Se on hyvin reaktiivinen ja jopa sen liuokset voivat syttyä ilman vaikutuksesta palamaan. Yhdiste liukenee hiilivetyihin, kuten heksaaniin, ja eettereihin kuten dietyylieetteriin ja tetrahydrofuraaniin. 
Monien muiden orgaanisten litiumyhdisteiden tavoin litiumtetrametyylipiperidi muodostaa liuoksissa aggregaatteja. Hiilivedyissä yhdiste esiintyy joko syklisena trimeerinä tai tetrameerina, joista tetrameerinen muoto on yleensä vallitseva. Eetteriliuoksissa se esiintyy dimeerinä tai monomeerina.
Valmistus ja käyttö.
Litiumtetrametyylipiperididiä valmistetaan n-butyylilitiumin ja 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiinin välisellä reaktiolla.
Litiumtetrametyylipiperididi on hyvin vahvasti emäksinen, mutta monista muista emäksistä poiketen se ei ole steerisestä esteestä johtuen nukleofiilinen ja tämän vuoksi sillä on käyttöä orgaanisessa synteesissä. Yhdiste kykenee poistamaan protonin jopa hiileltä ja muodostaa aromaattisia, heteroaromaattisia tai alifaattisia karbanioneja. Erityisen käytetty litiumtetrametyylipiperididi on enolaattien valmistuksessa ja sitä käytettäessä muodostuu pääasiassa E-stereokemian omaavia enolaatteja.
Lätkä lentää

”Lätkä lentää” on jääkiekkoseura Saimaan Pallon kannatuslaulu, jonka levytti alun perin Erkki Liikanen vuonna 1981.
Kappaleen sävelsi ja sovitti Heikki Annala ja sanoitti lappeenrantalainen Heikki Hopponen SaiPan silloisen toiminnanjohtajan Sirkka-Liisa Rantsin tilauksesta. Alkuperäisen version esitti Erkki Liikanen taustallaan helsinkiläismuusikoista koottu Lätkä-Lasset-yhtye. Kappaleesta äänitettiin myös instrumentaaliversio, jossa soitti kitaristi Taisto Wesslin. Kappaleet julkaistiin SaiPan kustantamalla vinyylisinglellä vuonna 1981.
Imatralainen Osmo’s Cosmos -yhtye on sittemmin tehnyt kappaleesta kaksi versiota. Vuoden 1997 versiossa mukana on myös kitaristi Jarmo Nikku, ja vuoden 2008 versiossa taustalaulajina ovat Marko Annala, Jouni Hynynen ja Antti Hyyrynen.
Kappaleen uusimman version teki Hockey Club Lepran Sonnit eli HC LeSo vuonna 2015. Kokoonpanoon kuului Anal Thunderin, Kotiteollisuuden, Mokoman ja Stam1nan jäseniä, Laineen Kasperi sekä SaiPan edustusjoukkueen kuoro. Kappaleen äänitti ja miksasi Miitri Aaltonen.
Liikasen ja Osmo’s Cosmosin versiot ovat mukana SaiPan 60-vuotisjuhlakauden kunniaksi vuonna 2008 julkaistulla levyllä. Jälkimmäinen Osmo’s Cosmosin versioista on julkaistu myös "Sydän on sinivalkoinen – sinivalkoista lätkämusaa" -kokoelma-albumilla (2009). Kappaleet soivat myös jokaisessa SaiPan kotiottelussa.
Mina (laulaja)

Mina (koko nimi Mina Anna Maria Mazzini; s. 25. maaliskuuta 1940 Busto Arsizio, Italia) on yksi kaikkien aikojen menestyneimmistä italialaislaulajista. Mina saavutti vankan suosion Italian television varietee-ohjelmissa ja oli maansa tunnetuimpia popmusiikin esittäjiä 1960-luvun puolivälistä 1970-luvun puoliväliin. Hänellä on kolmen oktaavin ääniala.
Mina oli Italian myyntilistojen kärjessä viidentoista vuoden ajan. Hänen tuotannostaan on noussut Italian listoille 77 albumia ja 71 singleä.
Minan viimeiset julkiset esiintymiset olivat vuonna 1978, mutta levytysuraa hän on jatkanut senkin jälkeen. Vuonna 1989 hän sai Sveitsin kansalaisuuden. Mina meni naimisiin pitkäaikaisen miesystävänsä, sveitsiläisen kardiologin Eugenio Quainin kanssa vuonna 2006.
Nimiavaruus

Nimiavaruus on tietojenkäsittelytieteessä formaalin kielen symboleja yhteen nippuun sitova määre. 
Nimiavaruuksia käytetään tyypillisesti ohjelmointikielissä, tiedostojärjestelmissä ja tietoverkoissa. Ohjelmointikielissä nimiavaruuksia käytetään jäsentämään ohjelmiston sisällä käytettäviä tunnisteita siten, ettei eri konteksteissa käytettyjen nimien välille synny päällekkäisyyksiä. Näin esimerkiksi ohjelman aliohjelmalla ja muuttujalla voi olla sama nimi. Tiedostojärjestelmissä nimiavaruus mahdollistaa nimien asettamisen tiedostoille sekä hakemistoille. Tietoverkoissa eri resursseille voidaan vastaavasti antaa nimet, jolloin kommunikointi laitteiden välillä on mahdollista. Samassa nimiavaruudessa ei voi olla samoja nimiä, vaikka ne tarkoittaisivatkin eri asioita. 
Ohjelmointikielissä.
Ohjelmointikielissä nimiavaruus osoitetaan nimiavaruuden tunnisteella sekä paikallisella nimellä. 
C++-kielessä nimiavaruuksia käytetään osoittamaan yhteenliittyviä kokonaisuuksia (kuten mm. funktiot, luokat, enumeraatiot) ja joissa ei saisi olla törmäyksiä muiden vastaavasti nimettyjen kanssa. 
Nimiavaruuksien ulkopuolelta viittaamiseen käytetään kaksoispisteitä erottimena tai määrittämällä synonyymi, jolloin nimiavaruutta ei tarvitse toistaa viitatessa siihen. Nimiavaruudet voi määrittää itse ja on mahdollista käyttää sekä sisäkkäisiä nimiavaruuksia että nimiavaruuksien aliasointia.
Java käyttää nimiavaruuden osoittamiseen pakettinimiin perustuvaa hierarkiaa pistenotaatiolla: paketti osoittaa yhteenkuuluvien luokkien ryhmää ja määrittää nimiavaruuden johon ne kuuluvat. Luokan on sekä yksinkertainen nimi että täyspitkä nimi (), joka sisältää sen paketin johon se kuuluu. 
Luokan codice_1 pakettinimi on codice_2 ja yksinkertainen nimi on codice_3. 
Kaikki ohjelmointikielet eivät tue nimiavaruuksia. Tällaisia ovat mm. C sekä Objective-C.
T. V. Soong

Soong Tzu-wen (, myös Soong Tse-vung tai Soong Tse-ven, tunnettu yleisesti nimellä T. V. Soong; 4. joulukuuta 1894 Shanghai, Kiina – 24. huhtikuuta 1971 San Francisco, Yhdysvallat) oli kiinalainen suurliikemies, joka toimi useissa keskeisissä tehtävissä Kuomintang-puolueen johtamassa Kiinan tasavallan hallinnossa vuosina 1927–1949. Hänen sanottiin olleen yksi aikansa rikkaimmista ihmisistä.
T. V. Soong kuului Kiinan tasavallassa merkittävän aseman saavuttaneeseen Soongin perheeseen. Hänen isänsä oli liikemies Charlie Soong (synt. Han Jiaozhun). T. V. Soongin kolme siskoa menivät kaikki naimisiin Kiinan merkittävimpien miesten kanssa: Soong Ai-ling nai liikemies H. H. Kungin, Soong Ching-ling tasavallan perustajan Sun Yat-senin ja Soong Mei-ling generalissimus Tšiang Kai-šekin.
Soong opiskeli Yhdysvalloissa Harvardin yliopistossa ja palasi Kiinaan vuonna 1917. Hän ryhtyi pian toimimaan rahoitusalalla ja vuodesta 1923 hänestä tuli Etelä-Kiinaa hallinneen Kuomintang-puolueen päärahoittaja. Sun Yat-senin pyynnöstä hän perusti vuonna 1924 Kantonissa Kiinan keskuspankin. Neljä vuotta myöhemmin hän järjesti sen toiminnan uudestaan, jolloin siitä tuli varsinainen valtion keskuspankki. Soongista tuli vuonna 1925 Kuomintang-hallituksen valtiovarainministeri. Hän uudisti Kiinan verotusta ja lakkautti likinin eli Kiinan sisäisen tullimaksujärjestelmän. Vuosina 1928–1930 hän neuvotteli ulkovaltojen kanssa sarjan sopimuksia, joiden avulla Kiina sai takaisin 1800-luvulla menettämänsä oikeuden määrätä itse tullimaksuistaan ja valvoa niiden keräämistä. Soong erosi valtiovarainministerin tehtävästä 1931, mutta hänen vaikutusvaltansa säilyi suurena hänen mittavan omaisuutensa ja kansainvälisten suhteidensa ansiosta. Hän toimi myös lyhyesti pääministerinä syksyllä 1930.
Soong palasi Kiinan hallitukseen vuonna 1936. Kiinan–Japanin sodan aikana hän vastasi maan ulkosuhteista ja toimi vuosina 1942–1945 ulkoministerinä. Hän neuvotteli muun muassa sopimuksen, jolla ulkovaltojen kansalaisten eksterritoriaalioikeudet Kiinassa lakkautettiin. Hän oli myös yksi keskeisistä osallistujista vuoden 1945 San Franciscon konferenssissa, jossa perustettiin Yhdistyneet Kansakunnat. Soong toimi vuosina 1945–1946 kahdesti Kiinan pääministerinä. Vuodesta 1947 hän oli Guangdongin maakunnan kuvernöörinä. Manner-Kiinan jouduttua 1949 kokonaan kommunistien valtaan Soong muutti asumaan Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi toimintaansa liike- ja pankkialalla. Soongin kuoltua hänen paperinsa lahjoitettiin Stanfordin yliopiston Hoover-instituutille.
Enkelinpesän kalliomaalaus

Enkelinpesän kalliomaalaus on sijaitsee Saimaan Siikaveden länsirannalla Kannusvuorella olevassa siirtolohkareiden muodostamassa luolamaisessa syvennyksessä Juvalla Etelä-Savossa. Kalliomaalauksen epätavallinen sijainti on herättänyt epäilyjä sen aitoidesta eli onko se kivikaudelta. Maalauksen ilmoitti Risto Salomaa 1990-luvulla, mutta se oli yleisessä tiedossa ainakin 1980-luvulla. 
Kallio ja sen sijainti.
Enkelinpesäksi nimitetään kolmen siirtolohkareen väliin jäävää onkaloa, joka sijaitsee Kannusvuorella Saimaan Siikaveden länsirannalla. Lohkareelta on matkaa Siikaveden rantaan yli 300 metriä ja se sijaitsee yli 50 metriä vedenpinnan yläpuolella. Onkalossa on pidetty suojaa huonolla säällä ja siellä on nykyään poltettu nuotiota. Paikan välittömässä läheisyydessä sijaitsee kesämökki.
Kalliovuoren nimessä oleva "kannus" (noidan rumpu) viittaa noituuteen ja rapautuneen siirtolohkareen muodostama onkalo sopisikin seidaksi erikoisen ulkomuotonsa ja kallion päällä olevan sijaintinsa perusteella. Tämän vuoksi maalaus voisi olla myös historialliselta ajalta.
Maalaus.
Maalattu alue sijaitsee 1,1 metriä maan pinnasta ja on metrin verran leveä. Maalaus koostuu epämääräisistä kuvioista, joita voidaan pitää kuvioiden katkelmina. Ne eivät muodosta tunnistettavia kuvioita ellei huomioida ehdotusta, että se olisi katkelma ihmishahmosta. Ihminen olisi silloin 80−90 senttimetriä pitkä.
Kainmonarkki

Kainmonarkki ("Symposiachrus leucurus") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Kainmonarkkia tavataan Indonesiassa Kain saaristossa. Lajin on kuvattu olevan yleinen tai hyvin yleinen, mutta sen levinneisyysalue on hyvin pieni. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi, mutta uhanalaisuusluokituksen varmistaminen vaatii lisää tutkimuksia.
Djampeanmonarkki

Djampeanmonarkki ("Symposiachrus everetti") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Djampeanmonarkkia tavataan Indonesiassa Tanah Jampean saarella. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Dirty South (DJ)

Dirty South (oikealta nimeltään Dragan Roganović) (s. 15. marraskuuta 1978 Belgrad) on serbialais-australialainen musiikintuottaja ja DJ.
Ura.
Dirty South syntyi Belgradissa, mutta muutti perheensä kanssa Australiaan ollessaan 13-vuotias. Dirty South aloitti musiikintuottamisen virallisesti vuonna 2004, jolloin hän alkoi tuottaa musiikkia Dirty South -nimellä ja vuotta myöhemmin hän solmi levytyssopimuksen Various Labels Phazingin kanssa. Hän alkoi pian tehdä remixejä tunnetuista kappaleista ja vuodesta 2007 lähtien hänet on esiintynyt DJ Mag top 100 -listauksessa.
Vuonna 2010 Dirty South aloitti oman levy-yhtiönsä, Phazing Recordsin, toiminnan. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 2013.
H. H. Kung

Kung Hsiang-hsi (, tunnettu yleisesti nimellä H. H. Kung; 11. syyskuuta 1880 Taigu, Shanxi, Kiina – 15. elokuuta 1967 Locust Valley, New York, Yhdysvallat) oli kiinalainen liikemies ja poliitikko, jolla oli merkittävä rooli Kuomintang-puolueen johtamassa Kiinan tasavallan hallinnossa 1920–1940-luvuilla. Hän toimi Kiinan valtiovarainministerinä vuosina 1933–1944 ja pääministerinä vuosina 1938–1939.
Kung kuului vanhaan kauppiassukuun. Hän kävi lähetyskoulua, opiskeli Yhdysvalloissa ja valmistui vuonna 1907 taloustieteen maisteriksi Yalen yliopistosta. Palattuaan Kiinaan hän tutustui vallankumousjohtaja Sun Yat-seniin, jonka vaimo Soong Ching-ling oli Kungin vaimon Soong Ai-lingin sisar. Sun Yat-senin kuoltua vuonna 1925 Kung ryhtyi tukemaan Kuomintangin uutta johtajaa Tšiang Kai-šekiä, joka nai hänen vaimonsa toisen siskon Soong Mei-lingin. Kungista tuli vuonna 1928 Kiinan kauppa- ja teollisuusministeri sekä vuonna 1933 valtiovarainministeri. Hän irrotti Kiinan valuutan hopeakannasta ja kytki sen kansainväliseen valuuttajärjestelmään, mikä osoittautui hyödylliseksi Kiinan–Japanin sodan aikana. Kungista tuli vuonna 1938 Kiinan pääministeri, kun Tšiang Kai-šek erosi hallituksen johdosta omistautuakseen ylipäällikön tehtävälle. Tšiang Kai-šek palasi pääministeriksi seuraavana vuonna, mutta Kung jatkoi varapääministerinä ja valtiovarainministerinä sodan loppuun asti.
Kung muutti Yhdysvaltoihin Kiinan sisällissodan aikana vuonna 1947, ja asui siellä loppuikänsä.
Orpo (Hylätty)

Orpo (Hylätty) on suomalaisen taiteilijan Albert Gebhardin öljyvärityö kankaalle vuodelta 1895. Kooltaan työ on 52×66 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin, jonne se ostettiin heti sen valmistumisvuonna, vuonna 1895.
Albert Gebhardin aihe "Orpo"-maalauksessa oli melko harvinainen maalauksen syntyessä. Hän halusi tuoda siinä esille köyhälistön lapsen kovan osan, minkä hän teki tyylikkäästi ihmisarvoa kunnioittaen, vähäeleisesti, mutta intensiivisesti. Köyhiä kansanihmisiä oli laatukuvana kuvattu aikaisemminkin, mutta Gebhardin työ on selkeästi kantaa ottava.
Albert Gebhard käytti "Orpo"-maalauksessa suuria väripintoja, vaikka tekotapa on muutoin naturalistinen. Hän ikään kuin pelkistää suurpiirteisesti tässä työssä, mitä tapaa hän käytti muulloinkin. Gebhard oli opiskellut Pariisissa vuosina 1890-1891 ja kiinnostunut siellä symbolismista ja syntetistisistä tyylikeinoista. Näitä hän opettelikin. Pelkistävä suurpiirteisyys säilyi sitten pitempään hänen ilmaisussaan, mutta symbolismin vaihe jäi sinällään lyhyeksi.
"Orpo"-maalauksen leveästi sivellyissä tummissa väreissä on nähty yhteyksiä Manet’n varhaisiin töihin. Manet olikin 1890-luvulla nuorten symbolististen taiteilijoiden arvostama esikuva tuon varhaisajan töillään. Niissä hän käytti niukkaa väriharmoniaa ja keskitti eli karsi yksityiskohtia töistään.
Burunmonarkki

Burunmonarkki ("Symposiachrus loricatus") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Burunmonarkkia tavataan Indonesiassa Burun saarella. Lajin on raportoitu olevan suhteellisen yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kafiaunmonarkki

Kafiaunmonarkki ("Symposiachrus julianae") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Kafiaunmonarkkia tavataan Indonesiassa pinta-alaltaan 144 neliökilometrin kokoisella Kafiaun saarella. Laji on yleinen alankometsissä, mutta on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
The Scenes

The Scenes on vuonna 2009 Oulussa perustettu rockyhtye.
Vuonna 2013 yhtye solmi keikkamyyntisopimuksen Euroopan suurimpiin ohjelmatoimistoihin kuuluvan X-Ray Touringin kanssa, jonka artisteihin kuuluvat muiden muassa Coldplay, Queens of the Stone Age sekä Blur.
Kirjailija Miki Liukkonen toimi ennen kuolemaansa yhtyeen toisena kitaristina ja säveltäjänä 
Kiertueet.
Ensimmäisen albumin julkaisua seuranneiden klubi- sekä festivaalikeikkojen jälkeen yhtye suuntasi laajalle neljän viikon kiertueelle Britanniaan toukokuussa 2014.
Biakinmonarkki

Biakinmonarkki ("Symposiachrus brehmii") on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Biakinmonarkkia tavataan Indonesiassa Biakin ja Supiorin saarilla. Laji on rajoittunut hakkaamattomiin alankometsiin, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Thaana

Thaana (divehiksi ތާނަ‎ "thaana", äännetään ) on Malediiveilla puhutun divehin kielen kirjoitusjärjestelmä.
Historia.
Divehin kirjoittamiseen käytettiin Malediiveilla pitkään "dives akuru" -kirjaimistoa (vap. suom. ”saarikirjaimet”), jonka ensimmäiset esiintymät ovat 700-luvulta jaa. Dives akuru perustui grantha-aakkostoon, joka periytyi edelleen brahmi-kirjoituksesta.
Thaana-aakkosto kehitettiin 1700-luvun alussa, ja ensimmäisen kerran se esiintyi virallisissa dokumenteissa vuonna 1703. Osa thaanan kirjaimista lainattiin dives akurusta ja osa mukailtiin persialaisten numeromerkkien pohjalta. Vokaalien ilmaiseminen konsonanttikirjaimen päälle merkittyinä tarkkeina suunniteltiin arabialaisen kirjaimiston vokaalitarkejärjestelmän perusteella. Toisin kuin arabialaisessa tekstissä, thaanassa vokaalien merkitseminen on pakollista.
Konsonantit.
Konsonantit eivät esiinny thaanalla kirjoitetussa tekstissä koskaan yksinään, vaan niihin liitetään aina joko vokaalimerkki tai vokaalin puuttumista ilmaiseva "sukun"-tarke. Alifu-konsonantilla ei ole omaa äännearvoa ja sitä käytetään ilmaisemaan vokaaleja, joilla ei ole edeltävää konsonanttia, esimerkiksi sanan alussa.
Arabiasta lainatut konsonantit.
Divehin kirjoittamiseen tarvittavien kirjainten lisäksi thaanaan kuuluu joukko konsonantteja, joita käytetään ainoastaan arabian translitterointiin.
Vokaalit.
Vokaaleilla ei ole omia itsenäisiä merkkejä, vaan ne esitetään aina tarkemerkkeinä konsonanttikirjaimen ylä- tai alapuolella. Itsenäiset vokaalit esimerkiksi sanan alussa kirjoitetaan konsonantin އ "alifu" avulla.
Sukun.
Konsonantit, joita ei seuraa vokaali, merkitään ympyränmuotoisella "sukun"-tarkkeella konsonantin yläpuolella, esim. ކް‎ "k". Sekä vokaalitarkkeiden että sukunin käyttäminen on thaanan oikeinkirjoituksessa pakollista; tästä seuraa, että konsonanttia ei kirjoiteta koskaan yksin, vaan siihen liittyy aina joko sukun tai jokin vokaalitarke.
Sukunilla varustetulla alifu-konsonantilla (އް‎) merkitään sanan lopussa esiintyvää glottaaliklusiilia, esim. ފައް‎‎ "fa’" .‎ Sanan keskellä alifun ja sukunin yhdistelmä ilmaisee seuraavan konsonantin ääntymistä geminaattana, esim. ބައްދަލު‎‎‎ "ba’dhalu" .
Li Zongren

Li Zongren (Wade-Giles: Li Tsung-jen; 13. elokuuta 1890 Guilin, Guangxi – 30. tammikuuta 1969 Peking) oli kiinalainen sotapäällikkö. Hän johti 1920-luvulla niin sanottua Guangxin klikkiä ja toimi Kiinan tasavallan vt. presidenttinä 1949–1950, mutta joutui jättämään tehtävänsä ajauduttuaan välirikkoon Tšiang Kai-šekin kanssa.
Li valmistui upseeriksi Guangxin maakunnan sotilasakatemiasta. Hän liittyi vallankumousjärjestö Tongmenghuihin ja osallistui keskeisiin vallankumoustapahtumiin tasavallan alkuvuosina. Liittyessään Kuomintangiin vuonna 1923 hän hallitsi jo sotaherrana suurta osaa Guangxista. Vuosina 1924–1925 hän toimi virallisesti Kuomintang-hallituksen nimittämänä Guangxin kuvernöörinä ja ajoi yhdessä Huang Shaohongin sekä Bai Chongxin kanssa kaikki muut sotajoukot pois maakunnan alueelta. Pohjoisen sotaretken aikana Li komensi Kuomitangin seitsemättä armeijaa ja vuonna 1927 hänet nimitettiin neljännen armeijaryhmän johtoon. Hän kuitenkin riitautui jo kaksi vuotta myöhemmin Tšiang Kai-šekin kanssa. Sen jälkeen hän keskittyi useiden vuosien ajan lähinnä Guangxin paikallisiin asioihin.
Kiinan–Japanin sodassa Li toimi niin sanotun viidennen sota-alueen komentajana. Hän saavutti menestystä Taierzhuangin taistelussa, jossa hän onnistui tilapäisesti pysäyttämään japanilaisten etenemisen kohti Xuzhouta. Kiinan sisällissodan aikana Li valittiin huhtikuussa 1948 varapresidentiksi, vaikka Tšiang Kai-šek oli tukenut hänen vastaehdokastaan Sun Fota. Tšiangin erottua presidentinvirasta Listä tuli tammikuussa 1949 Kiinan tasavallan vt. presidentti. Hän kuitenkin jätti Kiinan saman vuoden joulukuussa matkustaen Yhdysvaltoihin sairaalahoitoon. Tällöin Tšiang Kai-šek ryhtyi uudelleen johtamaan tasavallan hallitusta ja julistautui maaliskuussa 1950 jälleen presidentiksi. Li kieltäytyi tunnustamasta tätä ja syytti Tšiangia vallankaappauksesta. Vuonna 1954 Taiwanilla toiminut parlamentti vapautti Lin virallisesti myös varapresidentin tehtävistä. Li asui Yhdysvalloissa vuoteen 1965 asti, jolloin hän muutti asumaan viimeisiksi vuosikseen Kiinan kansantasavaltaan.
Oijustie

Oijustie on taiteilija Pekka Halosen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1892. Kooltaan tämä Halosen merkittäviin töihin kuuluva "Oijustie" on 145×92 cm ja se on hankittu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1955.
"Oijustie" on maalattu Ruskealassa Myllykylän naapurissa. Siinä kaksi naista on lankkuja pitkin kävellen ylittämässä kapeaa joenuomaa. He ovat suuntaamassa kohti rakennusryhmää, joka näkyy diagonaalisena kokonaisuutena horisonttia alempana. Sieltä Halonen on itse kommentoinut näkyvän yhden muita rakennuksia vaaleamman uudisrakennuksen. Maalauksessa lähempänä näkyvät pätkityt tukit saattavat myös liittyä rakentamiseen.
Näkymällä on hetkellisyyden leima, kun maalauksessa etualalla näkyvä nainen on kantamuksineen kääntynyt kohti läsnäolevaa taiteilijaa. Päivä on pilvinen ja ulkotakeissaan, huivit päissään kulkevat naiset marssivat rauhallisesti kohti rakennuksia. Etualan naisen kasvot ovat epätarkat, mikä on melkein tavallista Haloselle, joka joskus muulloinkin vältti mallin katseen tarkkaa kuvaamista. Maalauksen ilmanala on selkeästi kostea ja taivas on kauttaaltaan pilvessä.
Pekka Halonen oli palannut keväällä 1892 Pariisista Suomeen ja lähtenyt monen muun taiteilijan tapaan matkalle Karjalaan. Nouseva karelianismi oli saanut taiteilijoita vuodesta 1890 alkaen lähtemään tänne. Karjalassa Halonen asusti veljensä luona Sortavalan Myllykylässä. Tätä seutua hän kuvasi elämänsä aikana myöhemmissäkin töissään. Osin asiaan vaikutti varmaan se, että hän löysi myös tulevan vaimonsa Myllykylästä.
Timo Vaittinen

Timo Vaittinen (s. 1976) on suomalainen, nykyisin Helsingissä asuva ja työskentelevä kuvataiteilija. Hänen töitään on verrattu 1960-luvun psykedeeliseen kuvastoon, kuten op-taiteeseen. Niitä on ollut esillä muun muassa SIC-galleriassa Helsingissä, Porin taidemuseossa, Villa Artussa Hyvinkäällä, Kuopion taidemuseossa, Gallery Steinsland Berlinerissä Tukholmassa sekä Nykytaiteen museo Kiasmassa.
Kesällä 2014 Vaittinen on mukana Kiasman ja Marimekon yhteisnäyttelyssä, joka kantaa nimeä Kimpassa.
Grantha

Grantha oli brahmi-kirjoituksesta periytynyt kirjoitusjärjestelmä, joka oli käytössä osassa Etelä-Intiaa 500-luvulta 1100-luvulle jaa. Sitä käytettiin tamilinkielisillä alueilla sanskritin kirjoittamiseen. Moderni malajalamilainen kirjaimisto periytyy grantha-aakkostosta, minkä lisäksi granthalla oli tärkeä vaikutus muiden eteläintialaisten kirjoitusjärjestelmien, kuten tamililaisen ja sinhalilaisen kirjaimiston, kehittymisessä.
Grantha-kirjaimet lisättiin Unicode-standardin versioon 7.0, joka julkaistiin kesällä 2014.
Akinori Nishizawa

Akinori Nishizawa (s. 18. kesäkuuta 1976 Shizuoka) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997–2002.
Yutaka Akita

Yutaka Akita (s. 6. elokuuta 1970 Aichi, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2003.
Tsuyoshi Kitazawa

Tsuyoshi Kitazawa (s. 10. elokuuta 1968 Tokio, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1991-1999.
Vanha-Kastilia

Vanha-Kastilia () on historiallinen alue Espanjassa. Se on nykyään jaettu Cantabrian, Burgosin, La Riojan, Sorian, Segovian, Ávilan, Valladolidin ja Palencian maakuntiin. 
Keskiajalla Vanha-Kastilia muodosti Kastilian kuningaskunnan yhdessä Uuden-Kastilian kanssa. Nykyinen maakuntajako syntyi 1700–1800-luvuilla.
Hiroshi Nanami

Hiroshi Nanami (s. 28. marraskuuta 1972 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2001.
Tomokazu Myōjin

Tomokazu Myōjin (, s. 24. tammikuuta 1978 Hyōgo, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Myōjin edusti Japanin jalkapallomaajoukkuetta vuosina 2000-2002.
Hiromitsu Isogai

Hiromitsu Isogai (s. 19. huhtikuuta 1969 Kumamoto, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995.
Ken’ichi Uemura

Ken’ichi Uemura (, s. 22. huhtikuuta 1974 Kumamoto, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2001.
Mesylaatti

Mesylaatti (CH3SO3-) on metaanisulfonihapon (CH3SO3H) suola tai esteri. Mesylaatit ovat orgaanisia yhdisteitä, joilla on toiminnallinen ryhmä: CH3SO2O-R ja lyhenne MsO-R, jossa R on orgaaninen substituentti. Mesylaatti on erinomainen nukleofiilisten substituutioreaktioiden lähtevä ryhmä. 
Mesyyli on metaanisulfonyyliryhmä, CH3SO2- ( Ms- ). Esimerkiksi metaanisulfonyylikloridia kutsutaan usein mesyylikloridiksi.
Valmistaminen.
Mesylaatteja voidaan valmistaa alkoholeista ja metaanisulfonyylikloridista emäksen, esimerkiksi trietyyliamiinin läsnä ollessa. Mesylaatteja voidaan myös valmistaa alkoholeista metaanisulfonianhydridin avulla.
Daisuke Ichikawa

Daisuke Ichikawa (s. 14. toukokuuta 1980 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1998-2002.
Hitoshi Sogahata

Hitoshi Sogahata (s. 2. elokuuta 1979 Ibaraki, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2001-2003.
Takahiro Futagawa

Takahiro Futagawa (s. 27. kesäkuuta 1980 Kagoshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006.
Ryōta Tsuzuki

Ryōta Tsuzuki (, s. 18. huhtikuuta 1978 Nara, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2001-2009.
Ryūji Bando

Ryūji Bando (, s. 2. elokuuta 1979 Hyōgo, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006-2008.
Yūzō Tashiro

Yūzō Tashiro (, s. 22. heinäkuuta 1982 Fukuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2008.
Hanna Vihriälä

Hanna Vihriälä (ent. Jaanisoo, s. 1974 Oulainen) on suomalainen nykytaiteilija ja kuvanveistäjä. Hänen teoksiaan on nähty lukuisissa taidemuseoissa ja -gallerioissa sekä Suomessa että ulkomailla. Hänen töitään on myös monissa julkisissa tiloissa sekä museoiden kokoelmissa.
Vihriälä on opiskellut kuvataidetta Limingan taidekoulussa ja Lapin yliopistossa. Hän valmistui kuvanveistäjäksi Viron taideakatemiasta ja on suorittanut taiteen maisterin tutkinnon Helsingin Kuvataideakatemiassa.
Helsingin Malminkartanossa on Vihriälän vuonna 2011 paljastettu kolmiosainen teos "Laidunmaa". Kesällä 2014 Vihriälä oli mukana Kiasman ja Marimekon yhteisnäyttelyssä, joka kantoi nimeä "Kimpassa". Hänen näyttelyssä esillä ollut teoksensa "Makea seinäruusu" koostui 200 000 karkista. Vihriälän veistosinstallaatio "Päivänvalossa" oli esillä kesän 2017 ajan Vaasan Taidehallin edustalla.
Vihriälä asuu ja työskentelee Tampereella.
Tatsuya Tanaka

Tatsuya Tanaka (s. 27. marraskuuta 1982 Yamaguchi, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2005-2009.
Satoshi Yamaguchi (1978)

Satoshi Yamaguchi (s. 17. huhtikuuta 1978 Kochi, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2009.
Saido Berahino

Saido Berahino (s. 4. elokuuta 1993 Bujumbura, Burundi) on Burundissa syntynyt englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Oikeajalkaisen Berahinon pelipaikka on keskushyökkääjä. Stoke Cityn lisäksi Berahino on pelannut West Bromwich Albionissa, Northampton Townissa, Brentford ja Peterborough Unitedissa. Hän pelasi myös vuosina 2013–2015 Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa, jossa hän teki 12 ottelussa kymmenen osumaa. 
Berahino teki läpimurtonsa Valioliigassa kaudella 2014–2015, jolloin hän pelasi jokaisessa 38 ottelussa viimeistellen 14 maalia.
Daigo Kobayashi

Daigo Kobayashi (s. 19. helmikuuta 1983 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2006.
Kōji Yamase

Kōji Yamase (, s. 22. syyskuuta 1981 Hokkaidō, Japani) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut koko seurauransa Japanissa. Hän on pelannut Japanin maajoukkueessa 13 maaottelua.
Yamase on edustanut Japanin kahdella korkeimmalla sarjatasolla Consadole Sapporoa, Urawa Red Diamondsia, Yokohama F. Marinosia, Kawasaki Frontalea, Kyoto Sangaa, Avispa Fukuokaa, Ehimeä ja vuodesta 2022 alkaen Renofa Yamaguchia. Hän on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä J1 Leaguessa 293 ottelua, joissa hän on tehnyt 59 maalia, ja J2 Leaguessa 358 ottelua, joissa hän on tehnyt 37 maalia. Hän voitti Urawa Red Diamondsin joukkueessa Japanin liigacupin vuonna 2003 ja teki tuolla kaudella maalin toisessa välieräottelussa ja loppuottelussa.
Yamase pelasi Japanin A-maajoukkueessa 13 ottelua vuosina 2006-2010. Hän teki näissä maaotteluissa viisi maalia: yhden elokuussa 2007 ystävyysottelussa Kamerunia vastaan, kaksi tammikuussa 2008 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan, yhden helmikuussa 2008 Itä-Aasian mestaruuskilpailuissa Kiinaa vastaan ja yhden kolme päivää myöhemmin samassa turnauksessa Etelä-Koreaa vastaan.
Sōta Hirayama

Sōta Hirayama (, s. 6. kesäkuuta 1985 Fukuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2010.
Naoya Kikuchi

Naoya Kikuchi (s. 24. marraskuuta 1984 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2010.
Vihreä leski

Vihreä leski on Jaakko Pakkasvirran ohjaama elokuva vuodelta 1968. Se kertoo turhautuneen tapiolalaisen kotirouvan elämästä. Vaikka se oli ajan kohuelokuva, sen yleisömenestys oli kuitenkin vuoden 1968 näytelmäelokuvien toiseksi heikoin. Elokuvan nimi on peräisin saksan kielessä käytetystä termistä, joka viittaa päivät yksin kotona viettävään itsensä yksinäiseksi tuntevaan kotirouvaan..
Musiikki.
Elokuvan musiikin on säveltänyt ja sovittanut Otto Donner. Alussa ja lopussa kuullaan hänen säveltämäänsä ja ohjaaja Pakkasvirran sanoittamaa ”Avaruuslaulua”, jonka esittävät Kirka ja Blues Section -yhtye. Sama melodia toistuu monissa kohtauksissa myös Otto Donnerin yhtyeen instrumentaaliesityksenä.
Arviot.
Kalle Kinnunen pitää elokuvan antamaa kuvaa mielenkiintoisena mutta asenteiltaan hyvin värittyneenä. Vaikka ohjaaja viljelee huumoria, hän tavoittelee myös vieraannuttavaa vaikutelmaa.
Shinzō Kōroki

Shinzō Kōroki (, s. 31. heinäkuuta 1986 Miyazaki, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 2008-2011.
Minor League Baseball -kausi 1912

National Association of Professional Baseball Leagues (vuodesta 1999 alkaen Minor League -baseball) -kausi 1912 katsotaan sisältäneen 61 erillistä liigaa. Uudeksi luokaksi muodostui AA (Double-A), johon nostettiin kolme entistä A-luokan liigaa.
AA-luokan liigat.
- International League oli olemassa jo 1886, mutta sitä ei pelattu läheskään kaikkina vuosina. Viimeisessä versiossa se oli D-luokan liiga vuonna 1908. Vuonna 1912 Eastern League otti nimen käyttöönsä. Se toimi AA-luokan liigana vuoteen 1945 saakka, jonka jälkeen se sai luokituksen AAA (triple-A). Liiga jatkaa edelleen toimintaansa.
Itsenäiset liigat.
- Liiga yritettiin käynnistää uudelleen seuraavalla kaudella, mutta myös silloin pelit keskeytyivät.
Chikashi Masuda

Chikashi Masuda (s. 19. kesäkuuta 1985 Miyazaki, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän pelasi yhden ottelun Japanin maajoukkueessa vuonna 2012.
Misao Tamai

Misao Tamai (16. joulukuuta 1903 Hyogo, Japani – 23. joulukuuta 1978) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuonna 1927.
Takumi Horiike

Takumi Horiike (s. 6. syyskuuta 1965 Shizuoka, Japani) on japanilainen uransa lopettanut jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1986-1995.
Masayuki Okano

Masayuki Okano (s. 25. heinäkuuta 1972 Kanagawa, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-1999.