tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
L.A. Noire

L.A. Noire on Team Bondin kehittämä ja Rockstar Gamesin julkaisema avoimeen pelimaailmaan sijoittuva kolmannen persoonan ammunta- ja toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3- ja Xbox 360 -pelikonsoleille sekä tietokoneelle Microsoft Windows -käyttöjärjestelmälle vuoden 2011 toukokuussa. Tapahtumiltaan peli sijoittuu vuoden 1947 Los Angelesiin, ja tapahtumien keskipisteessä on Los Angelesin poliisin konstaapeli Cole Phelps, joka kokee ammattinsa valoisan ja varjoisan puolen ratkaistessaan rikoksia poliisin eri yksiköissä eri työpariensa avustuksella. Selvittääkseen rikoksen pelaajan täytyy tutkia rikospaikka, etsiä johtolankoja ja kuulustella rikoksesta epäiltyjä.
Pelissä on vahvoja vaikutteita 1940- ja 1950-lukujen film noir -henkisistä elokuvista. Film noirin tapaisesti peliä voi pelata myös mustavalkoisilla grafiikoilla värillisen grafiikan lisäksi. Pelissä on myös viitteitä maineikkaisiin etsivä- ja gangsterielokuviin, kuten "Myrskyvaroitus", "Chinatown", "Lahjomattomat", "Musta Dahlia" ja "L.A. Confidential".
"L.A. Noire" hyödyntää reaaliaikaista Lightsprintin valaistustekniikkaa sekä Depth’s Analysisin elokuva- ja peliteollisuudelle kehittämää uutta MotionScan-nimistä tekniikkaa, jossa näyttelijöiden ilmeet on tallennettu 32 ympäröivällä kameralla jokaisesta mahdollisesta kulmasta. Kyseisen teknologian hyödyntämisellä on merkitystä etenkin tilanteisiin, joissa pelaajan tulee kuulustella mahdollisia epäiltyjä ja päätellä kasvojen eleistä, valehtelevatko vai puhuvatko he totta.
"L.A. Noire" oli ensimmäinen videopeli, jota esiteltiin Tribecan elokuvajuhlilla. Ilmestyessään peli sai ylistäviä arvioita sekä tarinakerronnastaan että MotionScan-teknologian oivasta hyödyntämisestä, ja vuoden 2012 helmikuuhun mennessä sekä tietokone- että konsoliversioiden yhteismyynti ylitti jo viiden miljoonan kappaleen rajan.
Marraskuussa 2017 peli julkaistiin myös PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Nintendo Switchille sekä joulukuussa virtuaalitodellisuuteen HTC Vivelle. Kyseisissä versioissa on paremmat grafiikat sekä valaistus, ja siihen kuuluu kaikki ladattava sisältö.
Vastaanotto.
"L.A. Noire" sai hyvän vastaanoton peliarvostelijoilta. Se sai pisteet 89/100 PlayStation 3- ja Xbox 360 -konsoleilla ja pisteet 83/100 PC Metacriticissä. GameRankings antoi PlayStation 3 -versiolle pisteet 88,15 %, Xbox 360 -versiolle pisteet 87,93 % ja PC-versiolle pisteet 81,70 %. "L.A. Noire" sai kiitosta hyvästä tarinasta ja naama-animaatio-teknologiasta. 
"Pelaaja" antoi pelille täydet pisteet (10/10). "Gamereactor" antoi pelille pisteet 9/10 kehuen loistavaa tunnelmaa, vangitsevaa tarinaa ja vertaansa vailla olevaa musiikkia.
California Polytechnic State University

California Polytechnic State University eli Cal Poly on Kalifornian polytekninen osavaltionyliopisto. Sen kampus sijaitsee San Luis Obispossa.
Koulusta on valmistunut 140 000 sen kouluttamaa ihmistä sen perustamisen 8. maaliskuuta 1901 jälkeen. Siellä opiskelee yli 19 000 opiskelijaa, joita opettaa noin tuhat ihmistä.
Koulun motto on "To Learn by Doing", jota edustaa myös 1990-luvun lopussa kehittämä CubeSat-nanosatelliitti. Lentokonesuunnittelija Burt Rutan on valmistunut tästä korkeakoulussa.
Team Bondi

Team Bondi oli australialainen videopelejä tuottanut yritys. Yhtiön perusti Brendan McNamara, joka työskenteli aiemmin Sony Computer Entertainmentille Lontoossa. Hän myös käsikirjoitti ja ohjasi "The Getawayn", joka on myynyt yli neljä miljoonaa kappaletta PlayStation 2:lle. Vuonna 2011 julkaistiin Team Bondin kehittämä "L.A. Noire".
Team Bondi ajautui pian "L.A. Noiren "julkaisun jälkeen talousvaikeuksiin ja se lopetti toimintansa loppuvuonna 2011. Yhtiö kärsi ennen lopettamista pahoista talousvaikeuksista ja sillä oli pelkästään omille työntekijöilleen yli 1,4 miljoonan Australian dollarin velat.
Mujibur Rahman

Sheikh Mujibur Rahman (, Shekh Mujibur Rôhman) (17. maaliskuuta 1920 – 15. elokuuta 1975) oli bangladeshilainen poliitikko, ja Bangladeshin perustaja. Hän oli maan presidentti vuosina 1971–1972 ja 1975 sekä pääministeri 1972–1975. Rahmania pidetään Bangladeshin kansakunnan isänä. Hänet salamurhattiin vuonna 1975.
Vuonna 1947 itsenäistyneen Pakistanin suurin väestöryhmä, bengalit, oli syrjäytetty maan päätöksenteosta varsinkin vuoden 1958 vallankaappauksesta alkaen, jolloin kenraali Mohammad Ajub Khan perusti maan hallitukseksi sotilasjuntan. Awamiliitto-nimistä puoluetta Bengalissa johtanut Rahman joutui tekemään ison ratkaisun 7. maaliskuuta 1971: Pakistanin armeija oli valmiina aloittamaan kapinoivien bengalien kukistamisen. Rahman julisti tällöin väkijoukolle, että bengalilaisten tuli nousta taistelemaan itsenäisyydestään. Tämä johti Bangladeshin itsenäisyyssotaan ja saman vuoden joulukuussa Itä-Pakistanin eroamiseen Pakistanista nimellä Bangladesh.
Itsenäistyneen maan presidenttinä ja pääministerinä Rahman pyrki vakaaseen kehitykseen. Työ päättyi äkillisesti 15. elokuuta 1975, kun hänet ja lähes koko perhe murhattiin epäonnistuneessa vallankaappausyrityksessä Dhakassa. Hänen tyttärensä Sheikh Hasina Wazed selvisi hengissä ja on myöhemmin toiminut politiikassa isänsä jalanjäljissä.
Luettelo Suomessa silmälläpidettävistä putkilokasveista

Tämä on luettelo Suomen uhanalaisarvioinnissa 2010 silmälläpidettäviksi (NT) eli lähes uhanalaisiksi luokitelluista putkilokasveista.
U = laji on edellisessä arvioinnissa vuonna 2000 ollut uhanalainen.
Uudet taksonit 2019.
Vuoden 2019 uhanalaisuusarvioinnissa silmälläpidettäviksi putkilokasveiksi luokiteltiin monia uusia, aiemmin elinvoimaisiksi (LC) luokiteltuja kasveja. Silmälläpidettäviksi luokiteltiin 2019 myös joitakin sellaisia kasveja, jotka luokiteltiin 2010 uhanalaisuusarviointiin sopimattomiksi (NA). Alla on aakkosellisesti listattuna kaikki ne putkilokasvitaksonit, jotka on luokiteltu 2019 silmälläpidettäviksi, mutta aiemmin (2010) johonkin muuhun luokkaan.
Miekkailu kesäolympialaisissa 1952 – miesten kalvan joukkuekilpailu

Helsingin olympiakisojen miesten kalpamiekkailun joukkuekilpailuun osallistui 19 joukkuetta ja 97 urheilijaa. Kilpailupäivät olivat 25.–26. heinäkuuta. 
1. kierros.
Jokaisesta ryhmästä kaksi parasta jatkoon. 
1. ryhmä
2. ryhmä
3. ryhmä
4. ryhmä
5. ryhmä
6. ryhmä
2. kierros.
Jokaisesta ryhmästä kaksi parasta välieriin.
1. ryhmä
2. ryhmä
3. ryhmä
Välierät.
Kummastakin ryhmästä kaksi parasta loppukilpailuun.
1. ryhmä
2. ryhmä
Zaza Patšulia

Zaza Patšulia (; s. 10. helmikuuta 1984 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen koripalloilija. Hänen syntymänimensä oli Zaur Patšulia, mutta hän vaihtoi myöhemmin etunimekseen Zaza.
Ura.
Patšulia aloitti ammattilaisuransa turkkilaisessa Ülkersporissa vuonna 1999. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki 4,4 pistettä ottelua kohden. Hän voitti seuran paidassa Turkin-mestaruuden vuonna 2001. Viimeisellä kaudellaan Ülkersporissa Patšulia teki Euroliigan piste-ennätyksekseen 26 pistettä ottelussa Panathinaikosia vastaan. Euroliigassa hän teki kaudella 2002–2003 4,4 pistettä ottelua kohden. 
Vuonna Patšulia osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa Orlando Magic varasi hänet 42. pelaajana. Hän edusti seuraa ensimmäisen NBA-kautensa ajan ja teki 3,3 pistettä ottelua kohden. Kesällä 2004 pidettiin laajennusvaraustilaisuus Charlotte Bobcatsille, joka hankki Patšulian pelioikeudet. Seura myi hänet kuitenkin eteenpäin Milwaukee Bucksille, jota Patšulia edusti seuraavan kauden ajan. Elokuussa 2005 Atlanta Hawks hankki Patšulian. Tilastollisesti parhaan NBA-kautensa hän pelasi kaudella 2005–2006. Tällöin Patšulia teki 12,2 pistettä ottelua kohden. Kesällä 2009 Hawks ja Pachulia tekivät jatkosopimuksen.
Syksyllä 2011 Patšulia pelasi NBA:n työsulun ajan turkkilaisessa Galatasarayssa. Heinäkuussa 2013 hän palasi kahdeksan Atlanta Hawksissa pelatun kauden jälkeen Milwaukee Bucksiin kolmevuotisella sopimuksella.
Heinäkuussa 2015 Patšulia siirtyi Dallas Mavericksiin Milwaukeen saatua vaihtokaupassa tulevaisuuden toisen kierroksen varausvuoron.
Kesällä 2016 Patšulia siirtyi Golden State Warriorsiin. Hän voitti Warriorsissa kauden päätteeksi NBA:n mestaruuden. Vuonna 2018 hän voitti Warriorsissa toisen perättäisen NBA-mestaruutensa. Kesällä 2018 hän siirtyi Detroit Pistonsiin. Elokuussa 2019 hän ilmoitti pelaajauransa päättyneen.
Patšulia pelasi NBA:ssa 1098 runkosarjaottelua ja 75 pudotuspeliä. Runkosarjassa hän teki ottelua kohden 6,8 pistettä ja parhaalla kaudellaan 2006–2007 Atlanta Hawksin joukkueessa 12,2 pistettä. Maaliskuussa 2007 hän teki parhaana yhden ottelun pistelukemanaan 27 pistettä Hawksin ottelussa Washington Wizardsia vastaan. Hän antoi 1,3 koriinjohtanutta syöttöä ottelua kohden, ja parhaina kausina lukema oli 2,6. Hän otti 5,8 levypalloa ottelua kohden parhaan kausilukeman oltua 9,4. Pudotuspeleissä Patšulian urakeskiarvot olivat 4,9 pistettä, 0,8 syöttöä ja 4,4 levypalloa, ja vastaavat parhaat kausikeskiarvot 6,9 pistettä, 3,2 syöttöä ja 6,9 levypalloa.
Tanssi yli hautojen (vuoden 1950 elokuva)

Tanssi yli hautojen on suomalainen elokuva vuodelta 1950. Elokuvan on ohjannut Toivo Särkkä.
Elokuva kertoo kartanontytär Ulla Möllersvärdin ja Venäjän keisarin Aleksanteri I:n romanssista. Elokuva sijoittuu vuoteen 1809. 
Waltari teki sotavuosina kaksi elokuvakäsikirjoitusta, joista toinen oli "Keisari rakastuu". Kun se ei toteutunut, hän muokkasi sen romaaniksi "Tanssi yli hautojen", johon tämä elokuva perustuu.
Kritiikissä todetaan, että elokuva on haastava yritys 1800-luvun epookin luomiseksi, vaikka siinä puutteita onkin. Taitavasti luodun ajankuvan rinnalla vuoropuhelun teatraalisuus tekee elokuvasta paikoin tahattoman koomisen.
Vettä elefanteille

Vettä elefanteille () on Sara Gruenin kirjoittama historiallinen romaani vuodelta 2006. Gruen kirjoitti sen alun perin osana kansallista romaaninkirjoituskuukautta.
Francis Lawrencen ohjaama romaanin elokuvasovitus ilmestyi vuonna 2011. Elokuvan pääosissa näyttelevät Robert Pattinson "Jacob Jankowskina", Reese Witherspoon "Marlenana" ja Christoph Waltz "Augustina".
Vettä elefanteille (elokuva)

Vettä elefanteille ("Water for Elephants") on vuonna 2011 ilmestynyt draamaelokuva, joka perustuu Sara Gruenin samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Francis Lawrence ja sen pääosassa näyttelevät Robert Pattinson Jacob Jankowskin roolissa, Reese Witherspoon Marlenan roolissa ja Christoph Waltz Augustin roolissa. Hal Holbrook esittää elokuvassa vanhempaa Jacob Jankowskia.
Kuvaus.
Elokuvan kuvaukset alkoivat 20. toukokuuta 2010 Los Angelesissa, Pirussa, Fillmoressa, Chattanoogassa, Tennesseessa, Kensingtonissa ja Chickamaugassa. Kuvaukset päättyivät 4. elokuuta 2010. Elokuva on toinen, jossa Witherspoon ja Pattinson näyttelevät yhdessä. Aiemmin he ovat näytelleet elokuvassa "Turhuuden turuilla".
Rea

 
Rea on naisen etunimi, joka esiintyy myös suku­nimenä. Nimi on peräisin kreikka­laisesta myto­logiasta, jossa Rhea oli Kronoksen puoliso ja muun muassa Zeuksen äiti. Nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta sen on arveltu perustuvan kreikan sanaan ‘ρεω ("rheo") ’virrata’ tai ‘ρεος ("rheos") ’virta’.
Nimen on tehnyt tunnetuksi myös rooma­lainen perimätieto, jonka mukaan Rhea Silvia oli Rooman perustajien, Romuluksen ja Remuksen äiti. Myöhempinä aikoina nimi on toisinaan käsitetty myös lyhentymäksi nimestä Margareta, Teresa tai Regina. 
Suomessa nimi Rea on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1017 naiselle. Lisäksi nimi on annettu muodossa Rhea 206 ja muodossa Reea 227 naiselle. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Rean nimipäivä on 8. huhtikuuta. Suomessa nimestä on käytössä myös muunnos Reija, jonka nimipäivä on 19. syyskuuta.
Jonas Andersson (jousiampuja)

Jonas Lennart Andersson (s. 16. toukokuuta 1979 Fosie) on ruotsalainen jousiampuja. Hän edustaa seuratasolla malmölaista BK Gripenia. Andersson on ollut FITAn ranking-listalla parhaimmillaan sijalla 21, jonka hän saavutti vuonna 2004.
Andersson oli mukana maansa hopeaa voittaneessa joukkueessa New Yorkin MM-kisoissa 2003. Hän ampui Ruotsin joukkueessa myös Ateenan olympialaisissa 2004, joissa Andersson, Mattias Eriksson ja Magnus Pettersson sijoittuivat yhdeksänneksi. Andersson osallistui Ateenan kisoissa myös henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän oli 25. hävittyään toisella pudotuskierroksella.
Henrik Kihlman

Henrik Peter-Johan Kihlman (s. 1961) on suomalainen hopeaseppä ja muotoilija. Hän valmistui hopeasepäksi vuonna 1987 Lahden Muotoiluinstituutin Kultaseppäkoulusta. Hopeaseppämestarin tutkinnon hän suoritti vuonna 1991 ja muotoilija AMK-tutkinnon 1999.
Kihlman työskenteli Kalevala Korussa 1990 ja omassa työhuoneessa nimeltä Studio K:n 1990–2000 . Vuonna 2000 hän perusti kultasepänliikkeen Alfred K. Silver &amp; Jewellery Show Room. Liike sai nimensä Kihlmanin isoisän isoisän, liikemies ja pappi Alfred Kihlmanin mukaan, jonka rakentamassa talossa liike sijaitsee Helsingin Korkeavuorenkadulla. Henrik Kihlmanin töitä löytyy mm. Kansallismuseon kokoelmista ja Johanneksenkirkosta Helsingissä sekä merkittävistä yksityiskokoelmista .
Henrik Kihlman oli Suomen kultaseppien liiton johtokunnan jäsen 2006–2010 ja varapuheenjohtajana 2008–2010. Hän kuuluu myös Suomen hopeaseppien r.y.-Finlands Silversmeder r.f. perustajajäseniin ja toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän on toiminut Suomen Jalometalliteollisuusliiton puheenjohtajana vuodesta 2008. Kihlman työskenteli huutokauppahuone Bukowskin hopea- ja koruosaston intendenttinä vv 2010-2013. Vuoden 2014 alusta lukien hän on toiminut Suomen Kultaseppien liiton toimitusjohtajana.
Nathalie Dielen

Nathalie Dielen (s. 16. maaliskuuta 1966 Lausanne) on sveitsiläinen jousiampuja. Hän edustaa seuratasolla CA Lausannea.
Dielen oli vuoden 2008 EM-kisoissa henkilökohtaisen kilpailun 24. Hän oli samana vuonna Pekingin olympialaisissa jaetulla 45. sijalla hävittyään jo ensimmäisellä kierroksella. Dielen sijoittui EM-kisoissa 2010 33:nneksi ja ampui myös maansa kuudenneksitoista sijoittuneessa joukkueessa.
Lähteet.
Jaroslav Rakytskyi

Jaroslav Volodymyrovytš Rakytskyi (; 3. elokuuta 1989 Peršotravensk, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän edustaa venäläistä Zenit Pietaria, jonne hän siirtyi tammikuussa 2019 edustettuaan yli kymmenen vuotta kotimaassaan Šah’tar Donetskia.
Rakytskyi on pelannut Ukrainan maajoukkueessa 54 ottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki 10. lokakuuta 2009 ja ensimmäisen maalinsa 14. lokakuuta 2009.
Showtime (pohjoismainen televisiokanava)

Showtime eli täsmällisemmin Showtime Scandinavia oli pohjoismaisen NonStop Television -yhtiön elokuvakanava. Sen pääsisältö koostui toiminta- ja tieteiselokuvista. Kanava kuului osana Turner Broadcasting System, Inc. -yhtymään sen ostettua NonStop Televisionin. Samanlaisesta nimestään ja lisenssillä käytettävästä kanavalogostaan huolimatta pohjoismainen Showtime ei ollut sama kanava kuin amerikkalainen versio. 
Showtime Scandinavia lopetti toimintansa heinäkuussa 2015.
Bolivianvarpuspöllö

Bolivianvarpuspöllö ("Glaucidium bolivianum") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Boliviassa ja Perussa, mahdollisesti myös Argentiinassa. Sitä tavataan runsaasti, joten se ei ole vaarantumassa, vaikkakin populaatio on supistumassa.
Sen elinaluetta ovat subtrooppiset ja trooppiset mangrovekasvustot nousuveden rajan yläpuolella ja kosteat vuoristoseudut.
Col Ferret

Col Ferret on sola-alue Sveitsin ja Italian rajalla. Solia on kaksi: matalampi, "Petit Col Ferret", on 2 490 metriä mpy. ja korkeampi, Grand Col Ferret, 2 539 metriä mpy. Sola on raja Valais'n Alppien ja Grajisten Alppien välillä. 
Solat yhdistävät sveitsiläisen Rhônen laakson italialaiseen Aostan laaksoon. Sekä Italian puoleinen että Sveitsin puoleinen laakso ovat nimeltään Val Ferret. Drancejoen yksi alkuhaara, "Drance de Ferret", saa alkunsa solan pohjoispuolelta. Solassa ei ole tietä.
ENAIRE

ENAIRE on Espanjan valtion omistama yhtiö, joka ylläpitää Espanjan lentoliikennettä. Se omistaa enemmistön vuonna 1990 perustetusta Aena-yhtiöstä ("Aeropuertos Españoles y Navegación Aérea", ), johon kuuluvat kaikki maan lentoasemat, lukuun ottamatta Ciudad Realin ja Léridan lentoasemia. Aenaan kuuluu myös joitakin sotilastukikohtia.
Työntekijöitä yhtiöllä on 10 000.
Ville Tuomi

Ville Tuomi (s. 19. syyskuuta 1972) on suomalainen laulaja. Hän on laulanut muun muassa Suburban Tribe sekä Kyyria -yhtyeissä. Tuomi lauloi myös Amorphiksen Tales from the Thousand Lakes -levyn puhtaat lauluosuudet. Tuomi on toiminut myös Leningrad Cowboys -orkesterin laulusolistina.
Tuomi on laulanut myös Raskasta joulua- ja Raskaampaa joulua -albumeilla.
Vuonna 2011 Tuomi sai sakkotuomion musiikkitoimittaja Nalle Östermanin pahoinpitelystä.
Risteys

Risteys on paikka, jossa kaksi tai useampi tie tai katu leikkaa toisensa samassa tasossa.
Risteystyypit.
Tienristeykset voidaan jaotella tyyppeihin esimerkiksi sen mukaan, kuinka moneen suuntaan siitä johtaa tie:
Toisaalta risteykset voidaan jaotella myös sen mukaan, miten liikennettä ohjataan:
Reykjavíkin lentoasema

Reykjavíkin lentoasema () on julkinen lentoasema, joka sijaitsee parin kilometrin päässä Reykjavíkin keskustasta. Suurin osa lennoista suuntautuu Grönlantiin ja Färsaarille. Kentällä operoivia lentoyhtiöitä ovat Air Iceland, Atlantic Airways, Eagle Air ja Mýflug. Lentoasema on rakennettu toisen maailmansodan aikana.
Islannin suurin ja tärkein lentoasema on Keflavíkin kansainvälinen lentoasema noin 50 kilometrin päässä Reykjavíkista.
Vampire Knight

 on Hino Matsurin kirjoittama shōjo-mangasarja, joka on ilmestynyt vuoden 2005 tammikuusta alkaen. Kirjoja on ilmestynyt 22 kappaletta, jotka on julkaissut japanilainen Hakusensha-kustantamo. Mangasta on luotu kaksi CD-kuunnelmaa sekä 26-jaksoinen animesovitus Studio Deenin tuottamana. Anime ilmestyi Japanissa TV Tokyo -kanavalla vuonna 2008 huhtikuun ja heinäkuun välisenä aikana. Toinen kausi esitettiin samalla kanavalla 7. lokakuuta 2008 ja 30. joulukuuta 2008 välisenä aikana. Manga alkoi ilmestyä Suomessa suomeksi käännettynä huhtikuussa 2012. Vampire Knight -mangasta on myös tehty uusi mangasarja "Vampire Knight Memories", joka vuonna 2018 käännettiin englanniksi.
Juoni.
Menneisyydessä Yuki Crossin kimppuun hyökkäsi myrskyisenä talvi-iltana vampyyri, jolta hänet pelasti kiltti vampyyri nimeltä Kaname Kuran.
Kymmenen vuotta myöhemmin Yuki Cross, Cross Akatemian rehtorin adoptiotytär, on kasvanut nuoreksi naiseksi ja hänestä on tullut vampyyrirodun suojelija. Hänellä on tärkeä tehtävä pitää toisistaan erossa akatemian kaksi luokkaa: päivällä opiskeleva ihmisten päiväluokka ja yöllä opiskeleva vampyyrien yöluokka. Yhdessä lapsuudenystävänsä Zero Kiryun kanssa Yuki pitää yllä järjestystä näiden luokkien välillä, jotta yöluokka ei herättäisi huomiota ja jotta päiväluokkalaiset eivät huomaisi yöluokkalaisten erikoisuutta.
Zero ei kuitenkaan ole erityisemmin kiinnostunut suojelemaan vampyyreja, koska aiemmin hän menetti niiden vuoksi kaiken mitä rakasti, eikä sen seurauksena ole luottanut yhteenkään vampyyriin. Tämä yhteiselo näyttää kuitenkin toimivan hyvin. Kaname ja Yuki tutustuvat toisiinsa paremmin. Kaname on kaiken lisäksi ainoa puhdasverinen vampyyri yöluokalta. Puhdasveriset vampyyrit ovat muita vampyyrejä voimakkaampia ja vain puhdasverisen vampyyrin purema muuttaa vampyyriksi. Heillä on myös erityisvoimia .
Tarina seuraa sitä, kuinka Yuki huomaa, että hänen lapsuudenystävänsä Zero onkin vampyyri ja että tämä on viettänyt viimeiset neljä vuotta taistellen verenhimoa vastaan. Yuki yrittää auttaa Zeroa tämän verenhimon kanssa, ja samalla hän yrittää palauttaa omat kadonneet muistonsa menneisyydestään samalla epäillen, että Kaname tietää enemmän kuin antaa ymmärtää.
Aika (lehti)

Aika oli Kanadassa vuosina 1901–1904 ilmestynyt amerikansuomalainen sanoma- ja aikakauslehti. Sen historia liittyy läheisesti lehden päätoimittajan Matti Kurikan sekä Sointulan ihanneyhteisön vaiheisiin.
Lehden vaiheet.
"Työmiehen" toimittajana tunnetun Matti Kurikan saavuttua Pohjois-Amerikkaan hänelle tarjottiin töitä useissa amerikansuomalaisissa lehdissä. Sointulan puuhamiehet päättivät houkutella Kurikan johtajakseen perustamalla häntä varten oman sanomalehden. Aika Printing Companyn julkaiseman lehden näytenumero ilmestyi Nanaimossa vuoden 1901 toukokuussa. Myöhemmin kustantajaksi tuli Sointulan omistanut Kalevan Kansa Colonization Company. Kurikka toimitti lehteä aluksi yksin, mutta syksyllä 1901 hänen avukseen saapui Suomesta "Työmiehen" toinen entinen toimittaja A. B. Mäkelä.
Nanaimossa sanomalehtenä ilmestynyt "Aika" lakkasi lokakuussa 1902, jolloin Kurikka siirtyi Malkosaaren Sointulaan. Sinne hankittiin oma kirjapaino, joka marraskuussa 1903 alkoi julkaista "Aikaa" kahdesti kuussa 34-sivuisena aikakauslehtenä. Lehti- ja kirjapainohanke osoittautui pian tappiolliseksi. Vuoden 1903 lopussa "Ajan" painosmäärä oli 1 500 kappaletta. Niistä noin 1 000 meni tilaajille, joista valtaosa asui Yhdysvalloissa. "Ajan" ilmestyminen päättyi vuonna 1904, jolloin Sointula oli ajautunut taloudellisiin vaikeuksiin ja sisäisiin ristiriitoihin. Lehden lakkaamisen tarkka ajankohta ei ole selvillä.
Sisältö.
Sanomalehtenä ilmestyessään "Aika" sisälsi artikkeleita, uutisia, kirjeitä Suomesta ja maahanmuuttajilta, kaunokirjallisuutta ja ilmoituksia. Sen luonteenomaisia piirteitä olivat lukuisat artikkelit uskonnosta, yhteiskunnasta ja elämänfilosofiasta sekä selostukset Kalevan Kansa -yhtiön toiminnasta. Aikakauslehdeksi muututtuaan lehden sisällöstä tuli yksipuolisempi. Artikkelit käsittivät noin 60 % sen sivumäärästä ja kaunokirjallisuus 20 % muun aineiston koostuessa yhtiön toimintaa koskevista lyhyistä uutisista ja lausunnoista. Aikakauslehtenä "Aika" ei julkaissut lainkaan maksettuja ilmoituksia. Suurin osa artikkeleista oli Kurikan omaa käsialaa, kun taas Mäkelä julkaisi varsinkin Austin McKela ja Kaapro Jääskeläinen -nimimerkeillä kirjoittamiaan kertomuksia. Kurikan teemoja olivat utopistinen sosialismi, alkukristillisyys, tolstoilaisuus, nationalismi sekä varsinkin aikakauslehtivaiheessa teosofia. Keväällä 1904 Kurikka julkaisi kokonaisen artikkelisarjan avioliittokysymyksestä, mikä herätti siirtokuntalaisissa pelkoa siitä, että heitä voitaisiin pitää vapaan sukupuolimoraalin kannattajina.
Urhunden

Urhunden on Seriefrämjandetin vuodesta 1987 vuosittain myöntämä palkinto edellisen vuoden parhaasta ruotsalaisesta ja ulkomaisesta sarjakuva-albumista. Palkinnon nimi johtuu vanhasta ruotsalaisesta sarjakuvahahmosta, koiran ja dinosauruksen risteytyksestä, jota piirsi sata vuotta aiemmin Oskar Andersson, nimimerkki OA.
Vuodesta 1994 alkaen on myönnetty erikoispalkintoa Unghunden lasten sarjakuvien alalla Ruotsissa ansioituneelle.
Palkitut.
Urhunden.
Ruotsalainen albumi:
Käännösalbumi:
Chippis

Chippis () on kunta Sveitsissä, Valais'n kantonin ranskankielisellä alueella. Vuoden 2009 lopussa kaupungin väkiluku oli 1 580. . Chippis sijaitsee Rhônen etelärannalla, Sierren kaupungin välittömässä läheisyydessä. 
Chippis on vanha teollisuuspaikkakunta, jonne rakennettiin muun muassa alumiinitehdas vuonna 1905 ja vesivoimala Navisence-jokeen vuonna 1908.
Kalle Veirto

Kalle Veirto (s. 12. kesäkuuta 1961 Lahti) on suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut sekä aikuisille että lapsille ja nuorille suunnattuja kirjoja. Suurimman osan hänen teoksistaan on julkaissut Karisto.
Elämä ja ura.
Veirto valmistui ylioppilaaksi Salinkallion lukiosta 1980 ja humanististen tieteiden kandidaatiksi Tampereen yliopistosta 1989. Hän työskenteli vuosina 1991–2013 Etelä-Suomen Sanomien toimittajana. Vuonna 2013 Veirto jäi päätoimiseksi kirjailijaksi jatkaen ohessa freelance-toimittajana. Syksystä 2013 hän on toiminut ESS:n kulttuurisivujen kolumnistina. 
Vuonna 2008 alkaneen Henkka ja Kivimutka -sarjan lisäksi Veirto on kirjoittanut vuodesta 2013 Kivimutka-sarjaa. Nuorten urheilumaailmaan sijoittuvia kirjasarjoja ovat FC-Viirupaidat (2003–2004), Sählymestarit-sarja ja Tähtiketju-sarja. Nuortenkirjojen tapahtumaympäristö on yleensä Lahti tai välitön lähiympäristö. "Säbätalvi" (2014) sijoittuu pääosin Heinolaan, ja joskus Veirto on lähettänyt nuoret sählymestarinsa jopa ulkomaille, kuten kirjassa "Ruotsin kuninkaat" (2018). 
Vuonna 2017 Veirto sai lastenkulttuurin valtionpalkinnon yhdessä Aino Havukaisen ja Sami Toivosen kanssa. Palkintoperustelujen mukaan: "Hänen humoristiset, jännittävät ja myötäelävät kirjansa ja kirjasarjansa ovat rohkaisseet varsinkin poikia lukemaan." Kirjojen tyylilajia on luonnehdittu ”kovaksi keitetyksi naivismiksi, jossa oli tennissukka-anarkistista asennetta”.
Etsivätoimisto Henkka &amp; Kivimutka -kirjoista on tehty samanniminen elokuva, joka sai ensi-iltansa 2022. Elokuvan ohjasivat Väinö Weckström ja Jarkko Felin. Weckström dramatisoi aiemmin sarjan kirjasta myös näytelmän. Elokuva kuvattiin Lahdessa kesällä 2020. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Annu Valonen, Pirjo Heikkilä, Heikki Nousiainen ja Tapani Kalliomäki.
Veirto pelasi opiskeluaikoinaan kilpasählyä historianopiskelijoiden joukkue Patinan riveissä. Kun sählystä sukeutui salibandy, edusti Veirto tamperelaista Manse Unitedia, jossa hän oli mukana voittamassa salibandyn kahta ensimmäistä Suomen mestaruutta kausilla 1986-1987 ja 1987-1988. Oikealta (R) puolelta laukonut Veirto pelasi valmennusjohdon tahdon mukaisesti etupäässä puolustajana, mutta pääsi aina välillä tekemään maaleja hyökkääjänäkin.
Vuonna 2000 Veirto sai Lahden Kortteliliigan Millenium All Stars –pelaajan diploman, 2006 hänet palkittiin vuoden pyöräilytoimittajana ja 2019 Veirto sai Päijät-Hämeen maakuntamitalin.
Veirron esikoisromaani Suuret sählymuistelmani (2002) on Suomen kirjallisuuden ensimmäinen salibandyaiheinen romaani. Todennäköisesti se on sillä saralla myös maailmankirjallisuuden ensimmäinen. https://www.hs.fi/kulttuuri/art-2000004059136.html
Karjalan Viesti

Karjalan Viesti oli Karjalassa ilmestynyt suomenkielinen rintamalehti. Lehden julkaiseminen alkoi vuonna 1941 nimellä "Karjalan miekka: rintamalehti", josta se muuttui pian Karjalan Viestiksi. Lehti oli tarkoitettu enimmäkseen suomalaisille Aunuksen ja Maaselän joukoille. Lehden päätoimittajina toimivat Tauno I. Vartia, Väinö Peltonen, Lauri Nurmi. Toimittajina lehdessä toimivat esimerkiksi, Armas J. Pulla sekä Jouko Autero. 
Sanomalehteä julkaistiin 6–7 päivänä viikossa. Levikki lehdellä oli parhaimmillaan noin 30 000 kappaletta. Tällä levikillä se oli johtava kenttälehti jatkosodan aikana. Karjalan Viesti sisälsi yleensä sodan yleistä tilannetta luotaavia pääkirjoituksia, paikallisia ja maailmanlaajuisia uutisia sekä viihdeaineistoa. Lehden painaminen tehtiin sitä varten rakennetuissa junavaunuissa.
Luettelo Suomen katsotuimmista elokuvista vuosittain

Tämä on luettelo Suomen katsoituimmista teatterilevityksessä olleista elokuvista ensi-iltavuoden perusteella.
Tiedot perustuvat Suomen elokuvasäätiön tilastoihin, joita se alkoi koota vuodesta 1972 ja jotka on julkaistu "Elokuvauutisten" verkkosivuilla. Vuoden katsotuin tarkoittaa elokuvaa, jonka Suomen-ensi-ilta oli ko. vuonna, mutta katsojamäärässä ovat mukana koko teatterikierroksen aikana saadut katsojat, siis usein myös seuraavan vuoden tai seuraavien vuosien katsojat. Tämä on vertailukelpoinen tapa mitata elokuvien suosiota, toisin kuin pelkän ensi-iltavuoden katsojamäärät, jotka vaihtelevat sen mukaan oliko elokuvan Suomen-ensi-ilta alkuvuodesta vai loppuvuodesta.
Mean Girls 2

Mean Girls 2 on vuonna 2011 ilmestynyt yhdysvaltalainen televisioelokuva, jonka on ohjannut Melanie Mayron. Se on itsenäinen jatko-osa/spin-off vuoden 2004 elokuvalle "Mean Girls". Elokuva julkaistiin 23. tammikuuta 2011 ABC:n "ABC Family" -televisiokanavalla. DVD elokuvasta julkaistiin 1. helmikuuta 2011. Elokuvan pääosassa näyttelevät Meaghan Jette Martin sekä Jennifer Stone, Maiara Walsh, Nicole Anderson, Claire Holt ja Tim Meadows. 
Juoni.
Joanna "Jo" Mitchell on 18-vuotias tyttö, joka asuu isänsä kanssa. Isä työskentelee mekaanikkona. Jon ensimmäisenä koulupäivänä North Shore High Schoolissa, hän huomaa koulua johtavan snobiryhmän, "Plastikit". Jos "Plastikit" vihaavat sinua, olet vain saastaa heidän elämässään.
"Plastikkien" johtaja on Mandi, ja ryhmään kuuluvat myös Hope Plotkin (Nicole Anderson) ja Chastity Meyer (Claire Holt). Mandi on utelias Josta, onhan hän kaunis tyttö ja herättäisi varmasti jossain vaiheessa huomiota. Mandi näkee omaksi parhaakseen ottaa Jon mukaan Plastikkeihin, mutta Jo ei hyväksykään kutsua, joten Mandi aikoo tuhota Jon.
Atsuto Uchida

Atsuto Uchida (, Uchida Atsuto; s. 27. maaliskuuta 1988) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Schalkea ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Uchida valmistui Shimizu Higashi High Schoolista vuonna 2006, jossa hän pelasi myös jalkapalloa. Hän siirtyi sieltä Kashima Antlersiin ja teki ensiesiintymisensä joukkueessa 17-vuotiaana 5. maaliskuuta 2006 kauden avausottelussa Sanfrecce Hiroshimaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan hän teki 21. maaliskuuta 2006 ottelussa Ventforet Kofua vastaan.
13. kesäkuuta 2010 Uchida siirtyi saksalaisseura Schalkeen kolmivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Uchida teki ensiesiintymisensä Japanin maajoukkueessa 26. tammikuuta 2008 ystävyysottelussa Chileä vastaan. 22. kesäkuuta 2008 ottelussa Bahrainia vastaan hän teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueurallaan.
Uchida kuului silloisen päävalmentaja Takeshi Okadan valitsemaan 23-henkiseen kokoonpanoon vuoden 2010 MM-kilpailuihin.
Nimien suomalaistaminen

Nimien suomalaistamisella tarkoitetaan Suomessa kansallisaatteen hengessä tapahtunutta liikettä, jossa muita kuin suomenkielisiä, yleensä ruotsinkielisiä, sukunimiä muutettiin suomenkielisiksi. Jotkut suomensivat samalla myös etunimensä.
Fennomaanit pitivät tärkeänä, että suomalaisilla pitäisi olla suomenkieliset sukunimet. Säätyläisillä yleisten vieraskielisten sukunimien suomalaistaminen muodostuikin 1900-luvun alkupuolella ajoittain suoranaiseksi joukkoliikkeeksi, ja varsinkin suuressa nimenmuutoksessa vuosina 1906 ja 1935 kymmenettuhannet ihmiset omaksuivat suomenkielisen sukunimen. Tällöin käyttöön tulleet sukunimet olivat aikaisemmista poiketen usein kaksiosaisia yhdyssanoja, ruotsinkielisten sukunimien käännöksiä.
J. V. Snellmanin syntymän satavuotispäivän yhteydessä vuonna 1906 kirjailija Johannes Linnankoski kehotti suomalaistamaan vierasperäiset sukunimet. 12. toukokuuta 1906 julkaistussa Suomalaisen Virallisen Lehden lisälehdessä noin 24 800 henkilöä ilmoitti suomalaistaneensa nimensä. Samana päivänä perustettiin myös Suomalaisuuden liitto. Kaikkiaan vuosien 1906 ja 1907 aikana noin 70 000 suomalaista suomensi sukunimensä.
Hop

Hop on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut pääsiäisteemainen, animaatiota ja elävää kuvaa yhdistävä elokuva, jonka ovat tehneet Universal Studios jaa Illumination Entertainment. Sen on ohjannut "Alvin ja pikkuoravat" -elokuvan ohjannut Tim Hill ja tuottanut "Itse ilkimys" -elokuvan tuottanut Chris Meledandri. Elokuvassa näyttelevät James Marsden, Kaley Cuoco, Tiffany Espensen, Chelsea Handler, Elizabeth Perkins, Gary Cole, David Hasselhoff, Elizabeth Howard, Colton Ray ja ääninäyttelevät Russell Brand, Hugh Laurie, Laurie Metcalf, John Cohen, Janet Healy, Hank Azaria ja Django Marsh. 
Näyttelijät.
Äänet.
Suomenkieliset äänet
• Erik Carlson ...Nuori E.B., sivuäänet
• Antti Tuisku ...Teini-ikäinen E.B.
• Samuli Vauramo ...Fred Puputti
• Carl-Kristian Rundman ...E.B.'n isä
• Juhani Rajalin ...Henry Puputti
• Tarja Heinula ...Bonnie Puputti
• Annituuli Kasurinen ...Samantha "Sam" Puputti
• Emilia Korenius ...Alex Puputti, sivuäänet
• Jarmo Mäkinen ...David Hasselhoff, sivuäänet
• Seppo Pääkkönen ...Carlos
• Jon-Jon Geitel ...Vili
• Markku Huhtamo ...sivuäänet
• Kata Laurikainen ...sivuäänet
• Pasi Ruohonen ...sivuäänet
• Kari Tamminen ...sivuäänet
• Arttu Wiskari ...sivuäänet
• Ella Pyhältö ...sivuäänet
• Aksu Palmén ...sivuäänet
• Maria Takaki ...sivuäänet
• Vaula Hyry ...sivuäänet
• Ralf Öhberg ...sivuäänet
• Johanna Keskikuru ...sivuäänet
• Katri Sainio ...sivuäänet 
Tuotanto.
Elokuvan pääsiäispupuhahmon "E.B." loi Peter de Sève, joka on luonut myös "Ice Age" -elokuvien hahmot. Visuaaliset tehosteet tietokoneanimaatioon tuotti Rhythm &amp; Hues Studios.
Videopeli.
Elokuvaan perustuva videopeli on julkaistu yksinomaan Nintendo DS -pelikonsolille.
Chen Li-Ju

Chen Li-Ju (; s. 24. huhtikuuta 1981) on taiwanilainen jousiampuja ja olympiamitalisti.
Chen osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Ateenassa 2004. Tuolloin hän oli mukana maansa pronssia voittaneessa joukkueessa ja ampui myös henkilökohtaisessa kilpailussa, jossa hän oli viideskymmenes. Chen on menestynyt myös taljajousella ammutuissa kilpailuissa, sillä hän on voittanut sillä kultaa vuoden 2009 universiadeissa ja sijoittunut saman vuoden Aasian-mestaruuskilpailuissa kahdenneksitoista.
Lähteet.
Albina Kamaletdinova

Albina Kamaletdinova (; s. 24. tammikuuta 1969) on tadžikistanilainen jousiampuja.
Kamaletdinova sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 87:nneksi Leipzigin MM-kisoissa 2007. Hän osallistui samaan lajiin myös Pekingin olympialaisissa seuraavan vuonna ja oli tuolloin jaetulla 45. tilalla hävittyään ensimmäisellä kierroksella lopulta pronssia voittaneelle Yun Ok-Heelle.
Kamaletdinova on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Lähteet.
Arnold Mühren

Arnold Johannes Hyacinthus Mühren (s. 2. kesäkuuta 1951 Volendam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1988.
Ura.
Mühren oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänet tunnettiin erityisesti teknisistä taidoistaan.
Mühren voitti Alankomaiden riveissä Euroopan-mestaruuden vuonna 1988. Hän pelasi maajoukkueessa vuosina 1978–1988 23 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Mühren pelasi vuosina 1970–1989 seuratasolla Alankomaiden Eredivisiessä ja Englannin 1. divisioonassa. Hän saavutti muun muassa kaksi Euroopan cupin voittoa ja Cup-voittajien cupin voiton Ajaxin riveissä sekä UEFA Cupin voiton Ipswich Townin riveissä.
Muuta.
Mührenin veli Gerrie on myös entinen jalkapalloilija. He pelasivat yhdessä Ajaxissa.
Peliuransa jälkeen Mühren on työskennellyt valmentajana. Nykyisin hän toimii Ajaxissa juniorivalmentajana.
Kitararauskut

Kitararauskut (Rhinobatidae) on saharauskukaloihin kuuluva rustokalaheimo. Heimon lajit ovat pääosin mereisiä. Varhaisimmat tähän heimoon kuuluvien lajien fossiileista on ajoitettu jurakauden loppupuolelle.
Taksonomia.
Kitararauskujen heimon monofyleettisyys ja siihen kuuluvien lajien määrä on epäselvä ja vaihtelee lähteestä riippuen 37–64 lajin välillä. Myös heimon suhteet muihin rauskukaloihin ja erityisesti rauskujen heimoon (Rajidae) ovat epäselviä. Joseph S. Nelsonin kirjassa "Fishes of the World" vuodelta 2006 kitararauskuihin luetaan kuuluvaksi neljä sukua "Aptychotrema", "Rhinobatos", "Trygonorrhina" ja "Zapteryx". Aikaisemmin kitararauskuihin luettiin kuuluvaksi myös "Rhynchobatus"-suvun lajit ja helmilapiorausku ("Rhina ancylostoma"), jotka on erotettu omiksi heimoikseen Rhynchobatidae ja Rhinidae. Eräät luonnontieteilijät sijoittavat ne vielä omaan lahkoonsa Rhiniformes. Myös kitararauskujen lahkosta on erimielisyyttä, ja muun muassa ITIS lukee sen omaksi lahkokseen Rhinobatiformes.
Anatomia.
Pituudeltaan kitararauskujen heimon lajit ovat yleensä 50–150 cm ja osa kasvaa jopa 3 metriä pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat rauskujen ja haiden välimuoto. Ruumis on melko litteä. Kapea pää ja suuret rintaevät antavat sille kolmiomaisen muodon. Vatsaevät ovat melko suuret ja kolmion- tai pyöreänmuotoiset. Kitarahailajeilla on kaksi suurehkoa pyrstöevää ja pyrstöevä on samankaltainen kuin hailla. Hampaat ovat pienet ja pyöreäkärkiset. Lajit ovat ovovivipaarisia eli synnyttävät eläviä poikasia.
Levinneisyys ja elintavat.
Kitararauskuja tavataan kaikista valtameristä lämpimistä ja lauhkeista vesistä. Ne ovat pääosin suolaisten rannikkovesien kaloja, mutta joitakin lajeja tavataan myös murtovesistä. Lajit viihtyvät mutaisilla ja hiekkaisilla pohjilla. Kitararauskujen ravintoa ovat pohjan selkärangattomat eläimet ja kalat.
Monet kitararauskut ovat tärkeitä saaliskaloja ja niiden lihaa syödään tuoreena, pakastettuna sekä kuivattuna ja suolattuna.
Gerald Vanenburg

Gerald Mervin Vanenburg (s. 5. maaliskuuta 1964 Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1988.
Vanenburg oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hänet tunnettiin erityisesti teknisistä taidoistaan.
Vanenburg pelasi Alankomaiden maajoukkueessa vuosina 1982–1992 42 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän edusti Alankomaita EM-kilpailuissa vuonna 1988 ja MM-kilpailuissa vuonna 1990. Vanenburg voitti Alankomaiden riveissä Euroopan-mestaruuden vuonna 1988.
Vanenburg edusti kotimaansa Eredivisiessä Ajaxia ja PSV:tä. Hän voitti PSV:n riveissä Euroopan cupin vuonna 1988. Vanenburg saavutti lisäksi muun muassa useita Alankomaiden-mestaruuksia. Hänet palkittiin Gouden Schoen -palkinnolla vuosina 1988 ja 1989. Vanenburg pelasi pääsarjatasolla lisäksi Japanissa, Ranskassa ja Saksassa.
Adri van Tiggelen

Adri van Tiggelen (s. 16. kesäkuuta 1957 Oud-Beijerland, Alankomaat) on entinen alankomaalainen jalkapalloilija. Van Tiggelen oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä vasempana laitapuolustajana.
Van Tiggelen pelasi Alankomaiden maajoukkueessa vuosina 1983–1992 56 ottelua tekemättä maaliakaan. Hän edusti Alankomaita EM-kilpailuissa vuosina 1988 ja 1992 sekä MM-kilpailuissa vuonna 1990.Van Tiggelen voitti Alankomaiden joukkueessa Euroopan-mestaruuden vuonna 1988. Hän pelasi pääsarjatasolla Alankomaissa ja Belgiassa.
Kevätvillaselkä

Kevätvillaselkä ("Achlya flavicornis") on sirppisiipismäisiin kuuluva, erittäin yleinen yöperhoslaji. Se kuuluu kevään aivan ensimmäisiin yöperhosiin.
Koko ja ulkonäkö.
Kevätvillaselkä on keskikokoinen perhoslaji, jota erehtyy helposti pitämään yökkösenä. Etusiipien pohjaväri on sinertävän harmaa. Sisempi poikkiviiru on tumma ja kaksinkertainen. Ulompi poikkiviiru on myös tumma mutta yksinkertainen. Siiven kärkiosassa on tumma, aaltoileva viiru, joka erottuu joskus huonosti ja joka päättyy etureunassa aivan siiven kärkeen. Keskisarakkeessa on selkeänä erottuva valkoinen tai vaaleanharmaa rengastäplä sekä hieman himmeämpi munuaistäplä. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat ja sävyltään hieman rusehtavat. Takasiipien reuna on hieman muuta siipeä tummempi, ja siiven poikki kulkee tummempi, kaksinkertainen kaariviiru. Perhosen ruumis on kokonaan tuuhean, harmaan karvoituksen peittämät, ja karvat muodostavat keskiruumiin selkäpuolelle kaksi terävää tupsua. Tuntosarvet ovat kuitenkin selvästi oranssinkeltaiset, mihin tieteellinen lajinimikin viittaa. Siipiväli on 35–40 mm.
Toukka on nuorena sammaleenvihreä, myöhemmin ruskeansävyinen, ja sen pinnassa on ryhmittäin mustareunaisia, valkoisia pisteitä. Kylkien alaosat ovat vaaleammat. Toukan pää on ruskea.
Levinneisyys ja lentoaika.
Kevätvillaselkää tavataan läntisestä Euroopasta Itä-Siperiaan. Suomessa lajia tavataan koko maassa aivan pohjoisinta Lappia myöten. Keski-Euroopassa lento alkaa jo maaliskuussa, mutta Suomessa perhoset lentävät huhtikuun alusta toukokuun alkupuolelle lentoajan huipun osuessa vapun tienoolle.
Elinympäristö ja elintavat.
Kevätvillaselkä on erittäin yleinen, mutta yöllä lentävänä lajina sitä ei helposti tapaa. Lisäksi siipien väritys ja kuviointi naamioivat perhosen puunrungolle päiväsaikaan. Aikuiset perhoset viihtyvät koivua kasvavilla paikoilla ja tulevat sekä valolle että syötille. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasveja ovat koivut ("Betula").
Hasan Orbay

Hasan Orbay (s. 14. elokuuta 1979 Ankara) on turkkilainen jousiampuja. Hän edustaa seuratasolla İzmir BB:tä. Orbay on ollut FITA:n ranking-listalla parhaimmillaan sijalla 38, jonka hän saavutti vuonna 2001.
Orbay osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Sydneyssä 2000. Tuolloin hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa kahdeksastoista ja ampui myös maansa viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa. Orbay oli EM-kisoissa 2004 henkilökohtaisessa kilpailussa 17. ja sijoittui samassa lajissa 33:nneksi Ateenan olynmpialaisissa 2004.
Lähteet.
Leidys Brito

Leidys Brito (s. 5. heinäkuuta 1984) on venezuelalainen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla on 28. tila, jonka hän saavutti vuonna 2005.
Brito sijoittui Pan-Amerikan kisoissa 2007 henkilökohtaisessa kilpailussa yhdeksänneksi ja oli mukana maansa kuudenneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hän osallistui Pekingin olympialaisissa 2008 henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän oli 31. hävittyään toisella kierroksella Georgian Khatuna Phutkaradze-Narimanidzelle.
Lähteet.
Geoff Johns

Geoff Johns (s. 25. tammikuuta 1973 Detroit, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvakäsikirjoittaja sekä elokuva- ja televisiotuottaja. Hän toimi vuosina 2016–2018 DC Comicsin presidenttinä ja luovana johtajana.
Johns teki ensimmäisen käsikirjoituksensa sarjakuviin vuonna 1999 DC Comicsin Star-Spangled Comicsiin. Sittemmin hän on työskennellyt DC:n sarjakuvien parissa. Pääosin Johns on käsikirjoittanut Teräsmiehen, Salaman, Vihreän Lyhdyn ja Teinititaanien sarjakuvia. Hänet tunnetaan myös työstään The WB/The CW:n televisiosarjojen "Smallville", "Arrow" ja "The Flash" parissa.
Toukokuussa 2016 Johns nimitettiin johtamaan DC:n sarjakuviin perustuvien elokuvien tuotantoa Warner Brosin uudessa DC Films -yksikössä yhdessä Jon Bergin kanssa.
2000-luvun alussa Johns käsikirjoitti myös Marvelille muutamia sarjakuvia, kuten Kostajat, Ultimate X-Men ja minisarjakuvan Morlokeista.
Misfits (televisiosarja)

Misfits on brittiläinen draama- ja komediasarja viidestä nuoresta, jotka suorittavat yhdyskuntapalvelua Lontoon kuvitteellisessa Werthamin boroughssa. Nuoret saavat oudon ukkosmyrskyn seurauksena yliluonnollisia voimia.
Ensimmäisellä tuotantokaudella "Misfitsin" päärooleissa esiintyvät Robert Sheehan, Iwan Rheon, Lauren Socha, Nathan Stewart-Jarret sekä Antonia Thomas. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi Isossa-Britanniassa E4-kanavalla 12. marraskuuta 2009. Toisen kauden kuvaukset alkoivat 24. toukokuuta 2010 Thamesmeadissä ja se esitettiin 11. marraskuuta 2010 alkaen myös E4-kanavalla. Kolmas tuotantokausi esitettiin syksyllä 2011.
Huhtikuussa 2011 ilmoitettiin, että Nathania esittävä Robert Sheehan ei palaa rooliinsa kolmannella tuotantokaudella. Nathanin hahmo korvattiin Joseph Gilgunin esittämällä Rudy-nimisellä hahmolla. Sarjan jättivät kolmannella kauden lopussa myös alkuperäisjäsenet Antonia Thomas, Iwan Rheon sekä Lauren Socha, jotka korvattiin neljännen kauden alussa Karla Cromen, Nathan McMullenin ja Matt Stokoen esittämillä hahmoilla. Ensimmäisestä kaudesta mukana ollut Nathan Stewart-Jarrett jätti sarjan neljännen kauden puolivälissä ja hänet korvasi Natasha O’Keeffe.
"Misfits" voitti Bafta-palkinnon parhaasta draamasarjasta vuonna 2010. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2 3. syyskuuta 2012 alkaen.
Vastaanotto.
Isossa-Britanniassa sarjaa näytetään E4-kanavalla ja joka jakson uusinta E4 +1 -kanavalla.
Katsojamäärät.
1. tuotantokausi
2. tuotantokausi
3. tuotantokausi
4. tuotantokausi
5. tuotantokausi
Ishida Mitsunari

Ishida Mitsunari (, 1559 – 6. marraskuuta 1600) oli japanilainen samurai, joka johti Länsi-Japanin armeijaa Sekigaharan taistelussa Sengoku-kauden lopulla.
Mitsunari syntyi Omin provinssissa, ja oli Azain klaania palvelleen Ishida Masatsugu toinen poika. Hänen syntymänimensä oli Sakichi (). Kun Azai tuhoutui taistelussa Oda Nobunagan joukkoja vastaan vuonna 1573, Ishida vapautui palveluksesta. Hän tapasi Toyotomi Hideyoshin, kun tämä oli Nagahaman daimio. Mitsunari liittyi Toyotomin joukkoihin vuoden 1578 paikkeilla, ja palveli tätä kun Hideyoshi aloitti kampanjansa Chūgokun alueella. Mitsunarin tiedetään osallistuneen muun muassa Takamatsun ja Tottorin linnojen piirityksiin.
Hideyoshin noustua valtaan Mitsunari alkoi hoitaa lähinnä talousasioita laajan tietämyksensä ja hyvän laskutaitonsa ansiosta. Hänet nimitettiin yhdeksi viidestä bugyōsta, jotka olivat Hideyoshin hallinnon korkeimpia virkamiehiä. Mitsunarille myös annettiin 200 000 kokun lääni, ja hänet nimitettiin Sawayaman daimioksi. Siviiliasioiden lisäksi Mitsunari toimi ajoittain myös sotatilanteissa, ja oli osallisena Hideyoshin toisessa Korean kampanjassa 1597.
Hideyoshin kuoltua vuonna 1598, valtakunnan bugyōiden tuli toimia yhteistyössä sijaishallitsijoina toimineen viiden vanhimman neuvoston kanssa kunnes Hideyoshin poika, Toyotomi Hideyori, tulisi täysi-ikäiseksi. Vanhimpien ja bugyōiden välit kuitenkin kiristyivät, sillä heidän keskuudestaan valtaa alkoi tavoitella Tokugawa Ieyasu. Mitsunarin ja Ieyasun välit kärjistyivät lopulta siihen pisteeseen, että Mitsunari yritti epäonnekkaasti murhata Ieyasun. Poliittista konfliktia seurasi avoin sota, joka ratkaistiin Sekigaharan taistelussa vuonna 1600. Mitsunarin johtama Länsi-Japanin armeija koki tappion Ieyasun liittoumalle, ja Mitsunari teloitettiin.
Oskari Arjanne

Juho Oskari Arjanne (vuoteen 1906 Seger, 15. elokuuta 1888 Mäntsälä – 3. lokakuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka työskenteli sosialidemokraattisen työväenliikkeen yhteydessä ja kuului sisällissodan aikana Suomen kansanvaltuuskuntaan.
Elämä.
Torppariperheestä lähtöisin ollut Arjanne kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1909 ja suoritti oikeustutkinnon 1915. Hän työskenteli kaksi vuotta Väinö Tannerin lakitoimistossa, kunnes vuonna 1917 hän pääsi pikkuvirkamieheksi senaatin sosiaalitoimituskuntaan ja vuoden 1918 alussa sosiaalihallituksen sihteeriksi. Vallankumouksen alettua hänet kuitenkin koulutettuna miehenä kutsuttiin kansanvaltuuskunnan palvelukseen, aluksi kanslian ja lainvalmistelukunnan sihteeriksi. Kun kansanvaltuuskunnan sosiaaliasiain osasto perustettiin maaliskuun alussa 1918, Arjanne nimitettiin sen toiseksi valtuutetuksi. Arjanne katsoi olevansa punaisessa hallituksessa ”ammattiministerinä”, ja edusti vallankumouksen suhteen maltillista linjaa. Huhtikuussa Viipuriin evakuoituneen kansanvaltuuskunnan alkaessa jo hajota sen sisä-, ulko-, oikeus- ja valistusasiain osastot sekä prokuraattorinvirasto yhdistettiin yleisten asiain osastoksi, jonka johtoon Arjanne nimettiin. Virka alkoi kuitenkin olla enää lähinnä nimellinen.
Arjanne pakeni muun punaisen johdon mukana Venäjälle, mutta ei koskaan liittynyt Suomen Kommunistiseen Puolueeseen ja luopui jo vuonna 1921 myös Venäjän kommunistipuolueen jäsenyydestä, muttei uskaltanut vielä palata Suomeen. Hän työskenteli 1920-luvulla Petroskoissa Karjalan autonomisen neuvostotasavallan ulkomaankauppakonttorin johtajana (tasavalta myi NEP-kaudella merkittävästi puutavaraa länteen) ja vuodesta 1930 Kustannusliike Kirjan kääntäjänä. Suomalaisiin kohdistuneiden vainojen alkaessa hän pääsi viime hetkellä vuonna 1936 palaamaan Tukholman kautta Suomeen, jossa ilmoittautui vapaaehtoisesti poliisille. Osallistumisestaan vuoden 1918 vallankumoushallintoon hän sai Turun hovioikeudessa viisi vuotta ja neljä kuukautta kuritushuonetta, mutta presidentti armahti hänet ehdonalaiseen jo seuraavana syksynä. Vuosina 1937–1955 Arjanne työskenteli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton palveluksessa.
Oskari Arjanteen sisar oli Olga Manner, joka tunnetaan myös Kullervo Mannerin ensimmäisenä puolisona.