tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gniezno

Gniezno () on kaupunki Ison-Puolan voivodikunnassa läntisessä Puolassa noin 50 kilometriä Poznańin kaupungista itään. Kaupungissa asui vuoden 2019 arvion mukaan 68 217 asukasta. Gniezno on samannimisen kunnan hallintokeskus.
Historia.
Gniezno oli Puolan ensimmäinen pääkaupunki. Valtion muodostuessa 900-luvulla sitä hallitsivat Piast-sukuiset kuninkaat. Heidän pääkaupunkinaan toimi Gniezno. Jo 800-luvulla Gniezno oli keskus, josta käsin Puolan aateli kokosi aluetta yhteistoimintaan.
S-200

S-200 () on alueilmatorjuntaohjusjärjestelmä, joka kehitettiin Neuvostoliitossa. Ohjustyyppi on edelleen aktiivisessa palveluskäytössä.
Ohjusjärjestelmä oli hylättyä edeltäjäänsä (Lavotškin La 400 Dal) jonkin verran pienempi ja kevyempi, eikä siinä ollut taistelulatauksessa ydinkärkeä. Ilmeisesti järjestelmän parempi liikuteltavuus saattoi olla yhtenä keskeisenä lähtökohtana kehitystyössä. Alun alkujaan tämä järjestelmä oli tarkoitettu torjumaan korkealla lentäviä amerikkalaisten lentokoneita, kuten tyypit B-57, B-58 ja U-2. Myös Martin B-57 -konetyyppi kykeni saavuttamaan yli 20 km lakikorkeuden.
Tyyppi hyväksyttiin vuonna 1967 mm. suurten asutuskeskuksien alueelliseen ilmatorjuntaan, eli juuri niihin tehtäviin joihin "La-400 Dal" -järjestelmää ei hyväksytty. "S-200" on hyvin ulottuva, maksimina torjumiskorkeutena esitetään peräti 35 km.
Ensimmäinen versio ("S-200A") sai nimeksen "Angara". Ohjustyyppiin sisällytettiin kyky torjua myös risteilyohjuksia.
Ohjusjärjestelmän hyväksymisen vuonna kehiteltiin uudempi versio, "S-200V". Se sai nimeksensä "Vega".
"S-200D" eli "Dubna" esiteltiin vuonna 1981. Tuolloin suunnittelutoimiston nimenä oli OKB Almaz. Kantamaksi eversti A. Lappi esittää olevan peräti 300 km, mikä on aluetorjunnan it-ohjukselle todella paljon. OKB Fakel osallistui ohjustyypin jatkosuunnitteluun.
S-200-järjestelmästä on olemassa monia eri versioita, ja sitä on useasti päivitetty. Sotilaallisiin tarkoituksiin hyväksyminen tapahtui vuonna 1967. Ohjusjärjestelmää edelsi S-125. 25 kT vahvuista ydinkärkeä on ollut myös mahdollista käyttää.
It-torjuntaohjustyyppiä kaupattiin laajalti, mm. arabimaihin (Syyria, Iran, Libya), sekä Pohjois-Koreaan. Itä-Saksa käytti "Dubna"a vuodesta 1985 lukien. Yhdistynyt Saksa käytti asejärjestelmää aina vuoteen 1994 saakka. Entisistä muista itäblokin maista ainakin Bulgaria sekä Puola käyttivät tätä it-ohjusjärjestelmää.
Île-aux-Marins

L'Île-aux-Marins, aikaisemmin "Île-aux-Chiens", on Ranskalle kuuluva pieni saari Saint-Pierre ja Miquelonin alueella Pohjois-Amerikassa. Saari sijaitsee Saint-Pierren sataman edustalla ja on nykyisin asumaton.
L'Île-aux-Marins oli alkujaan Saint-Pierren ja Miquelonin kolmas kunta. Se liitettiin Saint-Pierren kuntaan 1945. Vuoteen 1963 menneessä saarella ei ollut enää ympärivuotista asutusta.
Siirtin maakunta

Siirtin maakunta (, ) on Turkin maakunta, joka sijaitsee maan kaakkoisosassa. Maakunnan pinta-ala on 5 406 neliökilometriä. Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 320 351. 
Maakunnan pääkaupunki on Siirt. Maakunnan pohjoispuolella sijaitsee Bitlisin maakunta, lännessä Batmanin maakunta, lounaassa Mardinin maakunta, etelässä Şırnakin maakunta ja idässä Vanin maakunta. 
Piirikunnat.
Siirtin maakunta jakaantuu seitsemään piirikuntaan (hallintokeskus lihavoitu):
Afyonkarahisarin maakunta

Afyonkarahisarin maakunta () on Turkin maakunta, joka sijaitsee maan länsiosassa. Maakunnan pinta-ala on 14 230 neliökilometriä. Vuoden 2015 lopussa arvioitu väkiluku oli 709 000.
Maakunnan pääkaupunki on Afyonkarahisar. Maakunnan luoteispuolella sijaitsee Kütahyan maakunta, lännessä Uşakin maakunta, lounaassa Denizlin maakunta, etelässä Burdurin maakunta, idässä Konyan maakunta, pohjoisessa Eskişehirin maakunta ja kaakossa Ispartan maakunta.
Piirikunnat.
Afyonkarahisarin maakunta jakautuu 18 piirikuntaan (hallintokeskus lihavoitu):
Tapahtui kaukana

Tapahtui kaukana on Topo Leistelän ja Edvin Laineen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1950.
Ensio Rislakin näytelmään "Tapahtui kaukana" (1937) perustuvan elokuvan tapahtumat sijoittuvat pohjoiseen Enontekiön maisemiin. Kotikutoiseksi luonnehditun viihde-elokuvan luoma kuva paikallisista asukkaista on stereotyyppinen, eikä se kriitikon mukaan imartele sen paremmin kohdetta kuin tekijääkään. Ainoastaan Aku Korhosen roolisuoritus saa kiitosta, mutta hämmentävän hupaisiksi, jopa camp-huumorin puolella liikkuvaksi arvioivat kriitikot miesten unia.
Tarzanin suuri seikkailu

Tarzanin suuri seikkailu (engl. "Tarzan’s Greatest Adventure") on vuonna 1959 julkaistu seikkailuelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Gordon Scott, Anthony Quayle, Sara Shane, Sean Connery, Niall MacGinnis, Al Mulock ja Scilla Gabel. Elokuvan on ohjannut John Guillermin. Tarzanin puoliso Jane ei esiinny elokuvassa, mutta hänen lemmikkiapinansa Cheeta tekee cameo-roolin elokuvan introssa.
Sarah Burke

Sarah Burke (3. syyskuuta 1982 – 19. tammikuuta 2012) oli kanadalainen freestylehiihtäjä.
Burke oli yksi superpipe-lajin pioneereista. Hän voitti lajin X Games -mestaruuden neljästi ja puhui voimakkaasti sen puolesta, että laji pääsisi mukaan talviolympialaisiin. Kansainvälinen olympiakomitea hyväksyi lajin mukaan vuoden 2014 olympialaisiin. Burke voitti myös half-pipen maailmanmestaruuden 2005.
Burke loukkaantui vakavasti harjoitellessaan Park Cityssä 10. tammikuuta 2012. Hän kaatui hypyn jälkeen, minkä seurauksena hänen nikamavaltimonsa repeytyi ja hän sai sydänkohtauksen. Hänet leikattiin sairaalassa seuraavana päivänä, minkä jälkeen häntä pidettiin koomassa. Burken aivot olivat kuitenkin vakavasti vaurioituneet hapen ja veren puutteesta, ja lopulta hän kuoli 19. tammikuuta 2012.
Colin Greening

Colin Peter Greening (s. 9. maaliskuuta 1986 St. John’s, Newfoundland ja Labrador) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Ottawa Senators varasi Greeningin NHL:ään numerolla 204 seitsemännellä kierroksella. Varauksensa jälkeen hän pelasi yhden kauden, 2005–2006, Nanaimo Clippersissä juniorisarja BCHL:ssä ja neljä kautta, vuodesta 2006 vuoteen 2010, Cornellin yliopiston joukkueessa Big Redissä yliopistosarja ECAC:ssä. Hän oli voittamassa vuonna 2010 ECAC:n mestaruutta joukkueensa kapteenina.
Greening aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 Ottawa Senatorsin farmijoukkueessa Binghamton Senatorsissa, jossa oli voittamassa vuonna 2011 AHL:n mestaruutta Calder Cupia. Hän pelasi suurimman osan kaudesta 2010–2011 AHL:ssä, mutta myös 24 ottelua NHL:ssä. Hän teki ensiesiintymisensä NHL:ssä 1. helmikuuta 2011, jolloin Ottawa kohtasi vierasottelussa New Jersey Devilsin. 
Greening lopetti uransa 33-vuotiaana heinäkuussa 2019.
Isolinnankatu

Isolinnankatu on yksi Porin keskustan pääkaduista. Se on yksisuuntainen katu, joka kulkee kaupungin ydinkeskustan itälaidalla pohjois-eteläsuunnassa. Isolinnankatu alkaa pohjoisesta Keski-Porin kirkon luota, päätyen Keskusaukiolle Porin linja-autoaseman edustalle. 
Isolinnankatu erottaa arkkitehti G. Th. Chiewitzin vuoden 1852 Porin palon jälkeen suunnitteleman keskustan ruutukaava-alueen V kaupunginosan puutalokortteleista. Katu esiintyy kartoissa ensimmäisen kerran vuonna 1840 nimellä "Iso Linnakatu (Stor Slottsgatan)". Nimensä se on saanut kaupungin perustajan Juhana Herttuan Keski-Porin kirkon paikalle suunnittelemasta linnasta, joka ei kuitenkaan koskaan valmistunut. 
Kadun varrella sijaitsevat muun muassa Oikeustalo, Porin nuorisotalo ja lukuisia virastoja sekä kauppakeskukset IsoKarhu ja Bepop. Myös Porin kauppahalliin on sisäänkäynti Isolinnankadulta. Itäpuiston ja Isolinnankadun kulmauksessa toimi Hotelli Juhana Herttua vuosina 1955–1997. Rakennus purettiin tulipalon jälkeen vuonna 2018.
Sosialidemokraattisen puolueen perustajiin kuuluneen Eetu Salinin patsas sijaitsee Isolinnankadun ja Itäpuiston risteyksessä. Kadun alkupäässä Hallituskadun kulmauksessa on Euroopan ensimmäisen naisarkkitehdin Signe Hornborgin merkittävimpiin rakennuksiin kuuluva "Signelinna" ("Nevanderin talo").
Vuonna 2004 valmistui John Websterin ohjaama Isolinnankadun elämästä kertova saman niminen dokumenttielokuva. 2010 sai ensiesityksensä Noora Männistön elokuva kadun varrella sijaitsevasta Itätullin päiväkodista. Molemmat on esitetty kahdesti [[Yle TV2]]:n [[Dokumenttiprojekti]]ssa.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Porin kadut]]
Tiodiglykoli

Tiodiglykoli eli bis(2-hydroksietyyli)sulfidi tai 2,2'-tiodietanoli (C4H10O2S) on sulfideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. 
Ominaisuudet ja valmistus.
Tiodiglykoli on väritöntä tai kellertävää viskoosia nestettä. Yhdiste liukenee hyvin veteen sekä etanoliin ja trikloorimetaaniin. Yhdiste kiehuu 283 °C:n lämpötilassa ja kuumennettaessa myös hajoaa muodostaen etikkahappoa, rikkivetyä ja rikin oksideja.
Tiodiglykolia valmistetaan 2-kloorietanolin ja natriumsulfidin välisellä reaktiolla.
2 C2H5ClO + Na2S → C4H10O2S + 2 NaCl
Käyttö.
Tärkein tiodiglykolin käyttökohde on tekstiiliteollisuudessa. Sitä käytetään apuaineena liuottamaan tekstiilivärejä ja se soveltuu erityisesti kationisten, metallikompleksivärien, naftolivärien ja vat-värien leukoesterien liuotukseen. Sillä on käyttöä myös lääkeaineiden synteesissä ja hapettumista estävänä ainesosana. Tiodiglykoli reagoi vetykloridin kanssa muodostaen sinappikaasua.
Tiodiglykoli on sinappikaasun tärkein hydrolyysituote eliöissä. Tiodiglykolia muodostuu sinappikaasusta kolmiatomisen rengasrakenteen omaavan sulfoniumvälituotteen kautta. Tiodiglykoli muodostaa myös agregaatteja sinappikaasun kanssa reagoidessaan. Toisin kuin sinappikaasu, tiodiglykoli ei ole erityisen myrkyllinen. Se ärsyttää hieman hengitysteitä ja nieltynä aiheuttaa pahoinvointia.
HMS Liverpool (D92)

HMS Liverpool (viirinumero D92) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka poistettiin palveluksesta 2012 ja romutettiin.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. maaliskuuta 1977 Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 5. heinäkuuta 1978. Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1980 kumminaan puolustusministeri Euan Howardin puoliso Lady Strathcona ja otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1982.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. hävittäjälaivueeseen. Siitä tuli ensimmäinen tyypin 42 hävittäjä, jonka kotisatamana oli Plymouth eikä Portsmouth kuten aiemmilla aluksilla. Aluksen koeajoja ja miehistökoulutusta nopeutettiin, jotta se kyettiin lähetettämään Falklandeille. Elokuussa alukselle asennettiin 20 millimetrin ja 30 millimetrin tykit lähitorjuntaa varten. Portlandissa tehtiin viimeiset harjoitukset lokakuussa, kunnes se lähti lokakuun alussa "HMS Antrimin" ja kahden fregatin kanssa neljäksi ja puoleksi kuukaudeksi Etelä-Atlantille. Paluumatkalla alus vieraili Länsi-Intiassa St. Vincentillä ja saapui 28. maaliskuuta 1983 Plymouthiin.
Kesäkuussa 1983 alus vieraili Liverpoolissa, minkä jälkeen se osallistui normaaleihin rauhan ajan harjoituksiin. Elokuussa alus oli levossa Plymouthissa ja osallistui laivastopäivän juhlallisuuksiin. Vuoden lopulla alus partioi Barentsinmerellä napapiirin pohjoispuolella.
Tammikuussa 1984 alus lähti "HMS Nottinghamin" ja "HMS Alacrityn" kanssa Etelä-Atlantille. Ne vierailivat Gibraltarilla ja saapuivat helmikuussa Falklandille, mistä ne palasivat toukokuun lopulla. Vuonna 1985 aluksen kotisatama vaihtui Rosythiksi, missä se huollettiin.
Alus osallistui vuoden 2003 Irakin sotaan. Se lähetettiin 2005 Karibianmerelle, jossa sen tehtävänä oli torjua huumeiden salakuljetusta alueella. Alus siirrettiin 2009 modernisoitavaksi telakalle, mistä se vapautui seuraavana vuonna.
Alus saapui viimeisen kerran Portsmouthiin 26. maaliskuuta 2012 ennen palveluksesta poistoaan. Se poistettiin palveluksesta 30. maaliskuuta
HMS Manchester (D95)

HMS Manchester (viirinumero D95) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1982-2011 palveluksessa ollut tyypin 42 ohjushävittäjä, joka oli ensimmäinen parannellun kolmannen tilaussarjan alus (Manchester-luokka).
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Shipbuilding and Engineering Limitediltä (VSEL) Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 19. toukokuuta 1978. Alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 16. joulukuuta 1982.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 5. hävittäjälaivueeseen, missä se oli ensimmäiset kuukaudet koeajoissa ja miehistökoulutuksessa. Heinäkuussa 1983 alus osallistui Skotlannin luoteisrannikolla Naton harjoitukseen, minkä jälkeen se saattoi "HMY Britannian" Western Islesiin. Alus palasi 17. elokuuta Portsmouthiin, missä alukselle asennettiin lähi-ilmatorjuntaa varten 20 millimetrin ja 30 millimetrin tykit sekä harhamaaliheittimet. Alus palasi palvelukseen lokakuun alussa.
Lokakuussa alus lähti "HMS Fifen", "HMS Yarmouthin" ja "HMS Apollon" kanssa Etelä-Atlantille, mistä ne palasivat 18. maaliskuuta 1984 Portsmouthiin. Kesäkuussa alus osallistui Rosythin avoimien ovien päivään useiden Nato alusten kanssa, minkä jälkeen ne osallistuivat yhteisharjoitukseen Skotlannin pohjoisrannikolla.
Alus suojasi 1988 tankkerisodassa Persianlahdella "HMS Jupiterin" ja "HMS Londonin" kanssa tankkereita. Alus osallistui 1991 Persianlahden sotaan.
Alus saapui 21. helmikuuta 2011 Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta.
Iikka Forss

Iikka Mikael Forss (s. 5. lokakuuta 1976 Helsinki) on suomalainen näyttelijä.
Opiskelu ja harrastukset.
Forssilla on kolmivuotiaasta lähtien kokemusta näyttämöistä, tosin silloin hän harrasti balettia. Lukioaikoinaan hän aloitti tanssiharrastuksensa uudestaan. Sen lisäksi hän harrasti näyttelemistä Teatteri Sudessa. Teatterikorkeakouluun hän haki vuonna 1996, jonne pääsi ensiyrittämällä. Forss on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri, joksi valmistui vuonna 2000.
Ura näyttelijänä.
Forss näytteli vuoden 2000 lopusta lähtien Lahden kaupunginteatterissa, muun muassa "Seitsemän veljeksen" Eeroa, "Piukkojen paikkojen" Jerryä/Daphnea ja "Hamletin" nimihenkilöä. Hänet palkittiin suorituksestaan "Hamletissa" Lahden teatterikerhon Iivari-patsaalla vuonna 2004. Vuonna 2011 hän siirtyi Helsingin kaupunginteatterin näyttelijäkuntaan.
Paitsi teatterissa, Forss on näytellyt myös televisiossa ja elokuvissa. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan MTV3:n sarjoissa "Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna" (2001) ja "Helsingin herra" (2012). Hän näytteli molemmissa toista päähenkilöä, ensiksi mainitussa sähkömies Juhnua Mikko Kivisen ollessa sähkömies Jahnukainen ja jälkimmäisessä Markku Rautiota Iina Kuustosen ollessa Maisa Sinivuo. Hän oli roolistaan "Helsingin herrassa" ehdolla parhaan miesnäyttelijän Kultaisen Venlan saajaksi.
Lumovalkut

Lumovalkut eli valkut ("Cephalanthera") on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Lumovalkkuihin kuuluu noin 15 lajia.
Lajit Suomessa.
Suomessa kasvaa kaksi lumovalkkulajia, jotka ovat molemmat harvinaisia ja rauhoitettuja kalkkipitoista kasvupaikkaa vaativia kasveja. Valkokukkaista miekkavalkkua esiintyy Ahvenanmaalla ja punakukkaista punavalkkua vain Lohjan seudulla.
Sinilatvat

Sinilatvat ("Polemonium") on kasvisuku sinilatvakasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 25 lajia. Suvun tieteellinen nimi "Polemonium" oli jo Dioskurideen käytössä ennen ajanlaskun alkua.
Sinilatvat Suomessa.
Suomessa kasvaa kolme luonnonvaraista sinilatvalajia. Koko maassa Etelä-Lapin korkeudelle kasvava lehtosinilatva on harvinainen alkuperäisenä lehtokasvina, mutta yleinen villiintyneenä koristekasvina. Kellosinilatvaa tavataan etenkin Pohjois-Lapissa, missä se on yleinen muun muassa niityillä ja rannoilla. Lisäksi niittysinilatva on löydetty kerran uustulokkaana.
Auliot

Auliot ("Abutilon") on kasvisuku malvakasvien heimossa. Siihen kuuluu 177 koko maailman trooppisilla ja lämpimillä alueilla alun perin kasvavaa lajia. Aulioiden suvussa on monia koristekasveja. Eräitä lajeja viljellään kuitukasveina Kiinassa.
Tuntomerkit.
Auliot ovat enimmäkseen ainavihantia pensaita. Joidenkin aulioden kukat ovat riippuvia ja niissä on laajentunut verhiö ja kellomainen teriö, jossa on viisi limittäistä terälehteä. Tällaiset kukat ovat sopeutuma lintupölytykseen. Valtaosalla aulioista on kuitenkin enemmän hibiskusten kukkaa muistuttava avoin kukka. Kukan väri on useimmiten keltainen tai oranssi.
Levinneisyys.
Aulioiden suku on levinnyt laajalle lämpimillä alueilla, mutta enemmistö lajeista on peräisin Etelä-Amerikasta. Chilen lauhkeilla alueilla esiintyy ryhmä lajeja, joiden kukat ovat malvanvärisiä ja lehdet karisevia.
Pohjoismaissa ja Suomessa tavataan luonnonvaraisena yksi auliolaji, kelta-aulio ("Abutilon theophrasti"). Se on harvinainen Kaakkois-Euroopasta ja Aasiasta kotoisin oleva satunnaistulokaskasvi.
Auliolajeja.
Muutamia auliolajeja käytetään muun muassa huonekasveina.
Auliot viljelykasveina.
Auliot viihtyvät hyvin vettä läpäisevässä mullassa aurinkoisessa tai puolivarjoisessa paikassa. Multa ei saa päästä kokonaan kuivumaan. Kasveja voi lisätä pistokkaista.
HMS Gloucester (D96)

HMS Gloucester (viirinumero D96) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului kolmanteen tilaussarjaan (Manchester-luokka).
Valmistus.
Alus tilattiin Vosper Thornycroftilta Woolstonista, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1979. Alus laskettiin vesille 2. marraskuuta 1982 kumminaan kuningatar Elisabet II:n serkun puoliso Gloucesterin herttuatar Birgitte ja otettiin palveluskäyttöön 11. syyskuuta 1985.
Palvelus.
Persianlahden sodassa alus oli 15. syyskuuta 1990 - 14. maaliskuuta 1991 Persianlahdella liittokunnan laivastossa päällikkönään Philip Wilcocks. Irakin rannikkopuolustus laukaisi 25. helmikuuta 1991 kaksi Silkworm-ohjusta kohti lahden pohjoisosassa olleita "USS Missouria" ja miinantorjunta-aluksia. Ohjuksista toinen putosi mereen ja toisen torjui "Gloucester" Sea Dart -ohjuksillaan. Tapahtuma oli samalla ensimmäinen merellä tapahtunut ohjuksella toteutettu ohjustorjunta.
Vuoden 2006 Libanonin sodassa alus oli ensimmäinen Britannian kuninkaallisen laivaston alus, joka evakuoi britannian kansalaisia Beirutista. Alus saapui Beirutiin 18. heinäkuuta ja teki kolme evakuointimatkaa Kyprokselle. Alus oli 2007 Rosythissä telakalla.
Alus lähti 20. elokuuta 2010 Portsmouthista seitsemän kuukauden partiomatkalle Etelä-Atlantille, mistä tehtävästä se vapautti "HMS Portlandin". Ollessaan matkalla etelään partiointialueelleen se pysäytti 27. elokuuta 2010 Kap Verden rannikolla Floridaan rekisteröidyn jahdin "Tortugan", jolta takavarikoitiin neljän miljoonan punnan arvosta kokaiinia. Uruguayn hallitus kielsi 20. syyskuuta alukselta pääsyn Montevideoon.
Alus palasi 23. toukokuuta 2011 Portsmouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta. Alus myytiin 2 miljoonalla punnalla romutettavaksi. Alus lähti 22. syyskuuta 2015 hinattuna Turkkiin Aliagaan, jonne se saapui 15. lokakuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 7. tammikuuta 2016.
Preemio

Preemio tarkoittaa arvopaperin hintaeroa verrattuna toiseen hintaan. Toinen hinta voi olla esimerkiksi nimellishinta tai käypä hinta. 
Hintaeron suuruus muodostuu määrästä, jolla tarjousannissa tarjottu hinta ylittää markkinahinnan. Optiokaupassa option ostaja maksaa myyntivoiton, eli myyjän kannalta positiivisen hintaeron, myyjälle eli asettajalle.
HMS York (D98)

HMS York (viirinumero D98) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1985-2012 palveluksessa ollut tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului luokan kolmanteen tilaussarjaan (Manchester-luokka).
Valmistus.
Alus tilattiin Swan Hunterin Neptune telakalta Birkeknheadistä, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1980 telakkanumerolla 111. Se laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1982 kumminaan Lady Gosling ja otettiin palveluskäyttöön 9. elokuuta 1985.
Palvelus.
Persianlahden sodassa alus oli 4. kesäkuuta - 30. lokakuuta 1990 Persianlahdella. Se suojasi vuoden 1993 Irakin sodassa lentotukialus "HMS Ark Royalia". Aluksen etukannen 4,5 tuuman tykki päivitettiin 2004 Mk8 Mod1 malliksi. Alus evakuoi heinäkuussa 2006 Britannian kansalaisia Beirutista "HMS Gloucesterin" kanssa.
Helmikuussa 2010 alus oli emälaiva "RFA Wave Rulerin" kanssa Falklandeilla, koska Argentiinan ja Britannian välillä oli kiistaa alueen öljyvarantojen hyödyntämisestä. Helmikuussa 2011 alus oli Maltalla valmiina Britannian kansalaisten evakuointiin Libyasta. Alus saapui 10. maaliskuuta East Coveen Falklandeilla aloittaen aluevesien valvonnan. Alus havaitsi 12. joulukuuta Orkneyn koillispuolella Venäjän laivaston lentotukialus "Admiral Kuznetsovin" saattajineen, joita se varjosti viikon ajan.
Alus myytiin 2013 avoimella huutokaupalla romutettavaksi Leyal Ship Recycling ltd:lle. Alus lähti 19. elokuuta 2015 hinattuna Aliagaan Turkkiin, jonne se saapui 9. syyskuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 4. maaliskuuta 2016.
Seltyn piiri

Seltyn piiri (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1884,4 neliökilometriä. Asukkaita on 11 400 henkeä (vuonna 2010).
Seltyn piiri sijaitsee Udmurtian länsiosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Krasnogorskojen, idässä Igran ja Jakšur-Bodjan, kaakossa Uvan ja lounaassa Sjumsin piireihin sekä luoteessa Kirovin alueeseen. Pinta-alasta 40 % on metsää. Tärkein joki on Kilmez. Hyötykaivannaisiin kuuluvat turve, hiekka, sora ja kalkkikivi.
Piiriin kuuluu 9 maalaiskuntaa: Haldy, Kilmez (keskuspaikka Selty), Kolesur, Kopki, Novaja Monja, Selty, Sjuromošur, Uzi ja Valamaz. Hallinnollinen keskus on Seltyn kylä.
Asukkaista 58,4 % on udmurtteja ja 39,4 % venäläisiä. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirin läpi kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Iževskiin on maantieyhteys Uvan ja Nylgan kautta. Tärkein elinkeino on puunhankinta ja -jalostus. Lisäksi on pellavanjalostuslaitos, tiilitehdas ja rakennusteollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, pellavan ja vihannesten viljelyyn.
Paikallislehtenä ilmestyy "Oktjabr".
HMS Edinburgh (D97)

HMS Edinburgh (viirinumero D97) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 42 ohjushävittäjä, joka kuului kolmanteen sarjaan (Manchester-luokka). Alus otettiin palvelukseen 1985 ja poistettiin palveluksesta 2013.
Valmistus.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 8. syyskuuta 1980. Se laskettiin vesille 14. huhtikuuta 1983 kumminaan puolustusministeri Michael Heseltinen puoliso Lady Ann Heseltine ja otettiin palveluskäyttöön 17. joulukuuta 1985.
Palvelus.
Aluksen modernisointi päättyi 1990, jolloin se palautettiin palvelukseen varustettuna Phalanx CIWS -järjestelmällä. Alus osallistui 1994 Normandian maihinnousun 50-vuotispäivän laivastokatselmukseen. Se oli 1998 Etelä-Atlantilla, jossa se valvoi Falklandin aluevesiä.
Vuonna 2003 alus osallistui Irakin sotaan, jossa se tuki muun muassa merijalkaväkeä tykillään ja suojasi maihinnousutukialus "HMS Oceania". Alus palasi toukokuussa Portsmouthiin. Alus oli 1.-10. joulukuuta kuivatelakalla ja 11. joulukuuta - 5. tammikuuta 2004 Portsmouthissa laiturissa miehistön ollessa joululomalla.
Alus lähti 6. tammikuuta 2004 Portsmouthista Plymouthiin, jonne se saapui 8. tammikuuta. Miehistö oli 9. tammikuuta - 14. helmikuuta Plymouthissa operaatiokoulutuksessa. Alus lähti 20. helmikuuta Plymouthista Faslaneen, jonne se saapui 22. helmikuuta. Aluksen miehistö osallistui 23. helmikuuta - 4. maaliskuuta Joint Maritime Coursen harjoitukseen, jonka päätteeksi miehistö ampui 5. maaliskuuta Sea Dart ohjuksen. Alus lähti vielä samana päivänä Portsmouthiin, jonne se saapui 8. maaliskuuta. Aluksen miehistö harjoitteli 9. maaliskuuta Phalanx-ammunnoissa, jonka jälkeen alus oli Portsmouthissa laiturissa 10. maaliskuuta - 21. huhtikuuta.
Se oli huhtikuussa 2004 Välimerellä osana Naton pysyvää Välimerelle sijoitettua laivastoa ja osallistui sen jälkeen operaatio Active Endeavouriin.
Palattuaan Britteinsaarille alus siirrettiin Rosythissä telakalle, mistä se palasi palvelukseen syyskuussa 2005. Alus oli koeajoissa vuoden loppuun.
Alus poistettiin palveluksesta kesäkuussa 2009 ja siirrettiin 17. heinäkuuta Portsmouthin telakan valvontaan. Alus siirrettiin 7. syyskuuta telakan D-altaaseen, missä aloitettiin 17,5 miljoonan punnan modernisointi. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 2010. Työt jatkuivat, kunnes miehistö palasi alukselle kesäkuun lopulla. Koeajot alkoivat syyskuussa, joiden päätyttyä alus palasi palvelukseen lokakuussa.
Toukokuussa 2011 alus aloitti kahdeksan kuukauden partiomatkan, jonka aikana se vieraili Kap Verdessä ja Falklandin saarilla. Aluksen miehistö ampui 13. huhtikuuta 2012 viimeisen operatiivisen Sea Dart ohjuksen.
Alus myytiin 2013 avoimella huutokaupalla romutettavaksi Leyal Ship Recycling ltd:lle. Alus lähti 12. elokuuta 2015 Portsmouthista hinattuna Aliagaan Turkkiin, jonne se saapui 7. syyskuuta. Aluksen romutus saatiin päätökseen 1. helmikuuta 2016.
Selty

Selty (, ) on kylä ja maalaiskunta Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kilmezin sivujoen Palvaikan varrella 138 kilometriä Iževskistä luoteeseen. Kylä on Seltyn piirin keskus. Asukkaita on 5 600 henkeä (vuonna 2002).
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1710. Sen asukkaat ovat etupäässä udmurtteja, venäläisiä ja tataareja.
Seltyn kautta kulkee Kazanin ja Permin välinen Siperian maantie. Iževskiin on maantieyhteys Uvan ja Nylgan kautta. Kylässä toimii maatalousyritys, metsäteollislaitos, turpeentuotantoyritys, tiilitehdas, pellavanjalostamo, leipomo ja meijeri. Siellä on kaksi keskikoulua, taidekoulu, lasten luomistyön keskus, kaksi kulttuuritaloa ja kirjastoa, elokuvateatteri ja piirisairaala.
Kehitysvammaisten valtakunnalliset kulttuuripäivät

Kehitysvammaisten valtakunnalliset kulttuuripäivät on lähes vuosittain eri puolilla Suomea järjestettävä ohjelmallinen viikonlopputapahtuma, joka on kaikille avoin ja esteetön. 
Kulttuuripäivillä jokaisella on mahdollisuus luoda kulttuuria muiden nähtäväksi ja seurata muiden luomaa kulttuuria. Samalla lisätään tietoisuutta kehitysvammaisen ihmisen mahdollisuuksista toimia kulttuuripalvelujen tuottajana ja kokijana. 
Suomen ensimmäiset kehitysvammaisten valtakunnalliset kulttuuripäivät järjestettiin Paimiossa vuonna 1984. Siitä lähtien tapahtuma on järjestetty lähes vuosittain. Kulttuuripäivien järjestelyvastuu on erityishuoltopiireillä jotka ovat erikoistuneet erityisryhmiin ja sen vuoksi tapahtuma on aina eri puolilla maata.
Sarapulin piiri

Sarapulin piiri (, ) on kunnallishallintoalue Udmurtian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1926 perustetun piirin pinta-ala on 1970,2 neliökilometriä. Asukkaita on 24 600 henkeä (vuonna 2010).
Sarapulin piiri sijaitsee Udmurtian kaakkoisosassa. Se rajoittuu kaakossa Kambarkan, etelässä Karakulinon, lännessä Kijasovon ja Malaja Purgan sekä pohjoisessa Zavjalovon piireihin, idässä Permin aluepiiriin ja lounaassa Tatarstaniin. Pinta-alasta 26 % on metsää. Seudun läpi virtaa Kamajoki. Hyötykaivannaisiin kuuluvat öljy, turve, hiekka, sora ja savi.
Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Devjatovo, Dulesovo, Jurino, Kigbajevo, Mazunino, Mostovoje, Netškino, Oktjabrski, Olenje Boloto, Šadrino, Severnyi, Ševyrjalovo, Sigajevo, Sokolovka, Tarasovo, Uralski ja Ust-Sarapulka. Hallinnollinen keskus on Sigajevon kylä.
Asukkaista 76,1 % on venäläisiä, 12,3 % udmurtteja, 5,4 % tataareja ja 2,1 % mareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Piirissä tuotetaan öljyä ja turvetta. Lisäksi on konepaja- ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, vihannesten ja perunan viljelyyn.
Sigajevo

Sigajevo () on kylä Udmurtiassa Venäjällä. Se sijaitsee Kaman sivujoen Malaja Sarapulkan varrella 7 kilometriä Sarapulista lounaaseen. Asukkaita on 5 800 henkeä (vuonna 2002).
Sigajevosta tuli Sarapulin piirin keskus vuonna 1992. Sen asukkaista valtaosa on venäläisiä.
Kylän kautta kulkee Sarapulin ja Karakulinon välinen maantie. Siellä toimii konepaja, öljyntuotantoyritys ja rakennusteollisuutta. Sigajevossa on keskikoulu, musiikkikoulu, maatalousoppilaitos, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa ja poliklinikka.
Paavin valta ja johtoasema

Paavin valta ja johtoasema () on Philipp Melanchthonin vuonna 1537 kirjoittama asiakirja, joka kuuluu luterilaisen kirkon Tunnustuskirjoihin. Kirja käsittelee paavin ja piispojen valtaa.
Melanchthon kirjoitti "Paavin vallan ja johtoaseman" täydennykseksi Augsburgin tunnustukseen ja sen puolustukseen, vaikka sitä on virheellisesti pidetty usein Schmalkaldenin opinkohtien täydennyksenä. Toisin kuin Schmalkaldenin opinkohdat, tämä asiakirja hyväksyttiin jo Schmalkaldenissa, ja se valmistui 17. helmikuuta 1537. Alkuperäistä latinankielistä tekstiä ei enää ole, asiakirjan käänsi saksaksi Weit Dietrich.
Asiakirjan ensimmäinen osa käsittelee paavin, jälkimmäinen piispojen valtaa.
Merkitys.
Schmalkaldenin liittokokous hyväksyi asiakirjan Augsburgin tunnustuksen täydennykseksi, mikä antoi sille tunnustuskirjan aseman.
Nykyaikana jotkut "vanhaa virkakantaa" edustavista eli naispappeutta vastustavista tahoista Pohjoismaiden luterilaisissa kirkoissa ovat saattaneet alkaa vihkiä itse omia pappejaan ilman muodollista eroamista kirkosta ja rakentaneet omia kirkollisia rakenteitaan. He ovat perustelleet tätä kirkon hajottamiseksi katsottua toimintaa tunnustuskirjoilla ja erityisesti Paavin valta ja johtoasema -asiakirjalla. Erityisesti on nostettu esiin seuraava kohta: "Kun siis piispoista tulee kerettiläisiä tai kun he kieltäytyvät vihkimästä virkaan, silloin seurakuntien on jure divino pakko jo virassa olevien paimentensa välityksellä vihkiä uusi paimenia ja viran hoitajia. Tämän väitetyn hajaannuksen ja erimielisyyden syynä on yksinomaan piispojen jumalattomuus ja tyrannius." Näitten ryhmien näkökulmasta esimerkiksi se, että vanhaa virkakantaa edustavia teologeja ei vihitä papeiksi, täyttää kyseisen kohdan määritelmän piispojen kieltäytymisestä vihkiä virkaan. Tätä perustelua on käytetty Norjassa, Ruotsissa sitä on käyttänyt Missionsprovinsen ja Suomessa Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan perusteluissa.
Aiheesta muualla.
Paavin valta ja johtoasema
HMS London (D16)

HMS London (viirinumero D16) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 6. helmikuuta 1957 Swan Hunterilta, missä köli laskettiin 26. helmikuuta 1960. Se laskettiin vesille 7. joulukuuta 1961 kumminaan Gloucesterin herttuatar ja otettiin palvelukseen 4. marraskuuta 1963 ensimmäisenä päällikkönään J. C. Bartosik.
Palvelus.
Alukselta laukaistiin huhtikuussa 1964 Aberporthin ampuma-alueella ensimmäisen kerran Sea Slug -ohjus. Koulutuksen päätyttyä alus liittyi "HMS Tigerin", "HMS Penelopen" ja "RFA Wave Chiefin" muodostamaan osastoon, jonka tehtävänä oli vierailla Etelä-Amerikassa. Osasto ylitti Atlantin syyskuussa 1964. Sen ensimmäinen vierailu kohde oli Ireland Islandin laivastotukikohta Bermudalla, missä osastoon liittyivät "HMS Lynx" ja "HMS Odin". "London" erosi osastossa tehdäkseen neljän päivän laivastovierailun Houstonissa esiintyäkseen British Trade Fair -tapahtumassa. Alus lähti 1. lokakuuta Houstonista paluumatkalle osastoon, joka oli juuri lähtenyt Cartagenasta. Alus läpäisi 6. lokakuuta vara-amiraali Sir Fitzroy Talbotin johtamaan laivasto-osaston mukana Panaman kanavan, minkä jälkeen osasto vieraili Callaossa Perussa, Valparaisossa Chilessä, Punta Arenasissa Uruguayssa ja Rio de Janeirossa Brasiliassa. Etelä-Amerikan rannikolta se lähti Tristan da Cunhan kautta Simon’s Towniin, jossa alus vietti joulun ja uudenvuoden. Matka jatkui Kaukoitään, jossa alus vieraili Hongkongissa, Bangkokissa ja Subicissa.
"London" oli 1. huhtikuuta 1979 viimeinen Britannian kuninkaallisen laivaston alus, joka poistui Maltan laivastotukikohdasta Maltan hallituksen suljettua sotasataman. Alus poistettiin palveluksesta 14. joulukuuta 1981 palveltuaan sitä ennen kuusi kuukautta Länsi-Intiassa, jossa sen miehistö todisti muun muassa Antiguan itsenäistymistä.
Pakistanin laivasto.
Alus myytiin 23. maaliskuuta 1982 Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "PNS Babur". Alus poistettiin palveluksesta 1993 ja myytiin romutettavaksi 1995.
Fox Networks Group

Fox Networks Group (aiemmin Fox International Channels) oli The Walt Disney Companyn tytäryhtiö, joka omisti Fox-brändättyjä televisiokanavia Yhdysvaltain ulkopuolella. Esimerkiksi suomalaisen Fox-kanavan omisti yhtiön Suomessa toiminut tytäryhtiö Fox Networks Group Oy (aiemmin SuomiTV:tä pyörittänyt Family Channel Oy, jonka Fox osti vuodenvaihteessa 2011–2012). 
Yhtiö oli alun perin osa Rupert Murdochin 21st Century Fox-konsernia, mutta siirtyi Disneyn omistukseen maaliskuussa 2019. Myöhemmin yhtiö lakkautettiin, kun sen omistukset hajautettiin eri Disney-yksiköihin ja kanavat nimettiin uudelleen joko Star- tai FX-nimisiksi.
Punahousut

Punahousut on vuonna 1939 ilmestynyt Ilmari Unhon ohjaama suomalainen sotilasfarssi. Elokuva perustuu Valfrid Ahosen näytelmään "Rakuunat tulivat" vuodelta 1934. Sen ulkokuvaukset tehtiin Lappeenrannassa heinäkuussa 1939.
"Punahousut" oli aiemmin teatterin parissa työskennelleen Unhon ensimmäinen pitkä ohjaustyö. Kuvaajana toimi ranskalainen Charles Bauer, joka kuvasi Suomessa useita elokuvia. Elokuvaan on käsikirjoitusvaiheessa lisätty henkilöitä, joita näytelmässä ei ole. Unho muokkasi käsikirjoitusta kauttaaltaan vielä kuvausvaiheessakin. Elokuvan ensi-ilta oli 19. marraskuuta 1939 Kino-Palatsissa Helsingissä. Sen yleisömenestys oli talvisodasta huolimatta vuoden parhaita.
Arvioita.
"Punahousut" sai aikalaiskriitikoilta suopeat arviot. Sitä pidettiin naurattamaan tarkoitettuna, kevyenä viihteenä, ”ilotteluna ilottelun vuoksi”. Näyttelijät saivat niin ikään myönteisiä mainintoja, Reino Valkama savolaismurteestaan, Kullervo Kalske luontevasta tulkinnastaan ja Helena Kara välittömyydestä neidon osassaan. 
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi kutsui Unhon esikoisohjausta tavanomaiseksi komediaksi ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Jussi Viitala

Jussi Viitala (s. 1940) on suomalainen biologi, eläintieteilijä ja tietokirjailija. Hän on työskennellyt tutkijana Jyväskylän yliopiston bio- ja ympäristötieteiden laitoksella ja toimi Konneveden tutkimusaseman johtajana 1983–2005. Viitala oli myös Jyväskylän yliopiston dosentti. Viitala on tutkinut eläinten sosiaalista käyttäytymistä. 
Akateeminen ura.
Viitala väitteli tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa eläintieteen alalta vuonna 1977. Väitöskirja ("Social organization in cyclic subarctic populations of the voles Clethrionomys rufocanus (Sund.) and Microtus agrestis (L.)") käsitteli kahden myyrälajin populaatioiden sosiaalista organisoitumista. Väitöskirjan aihe ohjasi Viitalan omaa tutkimusta, joka oli suuntautuva piennisäkästutkimukseen ja eritoten myyrätutkimukseen. 
Viitalan valmistumisen aikoihin 1970-luvun lopussa Jyväskylän yliopisto suunnitteli oman biologisen tutkimusaseman perustamista. Kun Viitala sai yliopistosta viran tutkijana ja opettajana bio- ja ympäristötieteiden laitoksella (laitos toimi vielä tuolloin nimellä biologian laitos), hän osallistui tutkimusaseman perustamiseen. Virallisesti asema perustettiin Konnevedelle vuonna 1983 ja Viitalasta tuli sen ensimmäinen johtaja. Viitala oli myös Jyväskylän yliopiston dosentti. Dosentuurin erikoisalaksi määriteltiin eläinekologia, erityisesti nisäkäsekologia. Tutkimustyön ohella Viitala toimi bio- ja ympäristötieteiden laitoksen johtajana 1990–1993 ja 1998–1999. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2005.
Tutkimustyö.
Viitala on tutkinut eläinten sosiaalista käyttäytymistä. Väitöstutkimuksestaan alkaen hän erikoistui myyrätutkimukseen. Hänen ansiostaan alan tutkimus käynnistyi Jyväskylän yliopiston Konneveden tutkimusasemalla. Tutkimusjärjestelyissä oli aikanaan suuri työ. Konneveden tutkimusaseman tekninen henkilöstö joutui kaivamaan kilometreittäin peltiseinää asemaa ympäröiville pelloille ennen kuin myyräpopulaatioiden kokeellinen tutkimus voitiin aloittaa. Eräs Viitalan varhaisia tutkimuksia (1981), jonka hän suoritti apulaisprofessori Veikko Huhdan ja Ritva Niemen kanssa, käsitteli myyrien karvoituksen kuviointeja.
Myyrätutkimuksen tutkimuslajina on ollut esimerkiksi metsämyyrä ("Myodes glareolus"). Tutkimus laajentui sittemmin evoluutio- ja käyttäytymisekologian tutkimukseksi, jota on tehnyt kaksi tutkimusryhmää. Vuonna 1998 myyrätutkimus sai uudet asianmukaiset tutkimustilat, kun Konneveden asemalle valmistui kokeellisen ekologian tutkimushalli. Viitalan aloittama myyrätutkimus on jatkunut edelleen 2000-luvulla. Hänen jälkeensä myyrätutkimusta johti professori Hannu Ylönen, joka toimi myös Konneveden aseman johtajana Viitalan jälkeen.
Kirjailija.
Viitala on kirjoittanut eläinten käyttäytymisestä. Hänen teoksensa "Inhimillinen eläin, eläimellinen ihminen" (2004) oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana.
Belgradin yliopisto

Belgradin yliopisto on vanhin ja suurin korkeamman koulutuksen instituutio Serbiassa. Yliopistossa on noin 90 000 perustutkinto-opiskelijaa ja 1 700 jatko-opiskelijaa. Opetushenkilökuntaan kuuluvia on 7000. Belgradin yliopisto koostuu 31 tiedekunnasta ja 8 tieteellisen tutkimuksen instituutista.
Historia.
Belgradin yliopisto perustettiin 24. syyskuuta 1863 korkeaksi kouluksi (Велика школа). Vuonna 1905 siitä tuli virallisesti yliopisto, mikä tarkoitti perusteellista uudistusta, mm. koko opetushenkilökunta valittiin uudelleen. Vuonna 1905 Belgradin yliopistossa oli 16 varsinaista ja 18 ylimääräistä professoria sekä 778 opiskelijaa. Yliopisto koostui filosofisesta, oikeustieteellisestä, teknillisestä sekä teologisesta tiedekunnasta.
Belgradin yliopistosta ovat kehittyneet ja lopulta omiksi yliopistoikseen irronneet Novi Sadin yliopisto (1960), Nišin yliopisto (1965), Prištinan yliopisto (1970), Podgorican yliopisto (1974) ja Kragujevacin yliopisto (1976).
Double A

AA tai Double A (Hangul: 더블에이) on eteläkorealainen pop-yhtye. Se koostuu viidestä jäsenestä; Woosang (johtaja), Aoora, Juwon, Hoik ja Kimchi. Yhtye debytoi vuonna 2011 kappaleellaan "So crazy" (Hangul: 미쳐서 그래).
Yhtye toimii "Wellmade Star M":n alaisuudessa ja on sen ensimmäinen musiikkialan hanke.
Elokuu (yhtye)

Elokuu oli suomalainen hip hopia ja iskelmää yhdistelevä yhtye, jonka muodostavat reggaeartisti Nopsajalka, rap-artisti Juno ja tuottaja Jonas W. Karlsson. Yhtye perustettiin vuoden 2011 lopulla ja se kutsuu musiikkiaan nimellä Cityhumppa.
Historia.
Elokuu-projekti sai alkunsa, kun tuottaja Jonas W. Karlsson soitti Nopsajalalle tuottamaansa omintakeista musiikkia keväällä 2011. Kaksikko alkoi työstää musiikkia yhdessä ja sekoittivat swingiä ja jazzia suomirapiin. Myöhemmin mukaan lisättiin iskelmämusiikin vaikutteita ja Elokuu oli saanut ”cityhumppa”-tyylinsä. Nopsajalka ei aluksi ajatellut tekevänsä kappaleita omaan käyttöönsä, mutta hänen soitettuaan Elokuu-demopätkiä Junolle keikkareissujen yhteydessä innostui kumpikin asiasta yhä enemmän. Junon lähdettyä projektiin mukaan oli Elokuu lopulta syntynyt.
20. tammikuuta 2012 Elokuu julkaisi ensimmäisen singlensä ”Soutaa huopaa” digitaalisesti. Kappale nousi julkaisunsa jälkeen Suomen iTunesin ostetuimmaksi kappaleeksi, oli kolme viikkoa peräkkäin Spotifyn kuunnelluin kappale, nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi ja kappaleeseen kuvattu musiikkivideo oli Suomen tv-kanavien esitetyin video. ”Soutaa huopaa” oli myös parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan toisella sijalla. Yhtyeen toinen single ja musiikkivideo julkaistiin kappaleesta ”Saatilla” 5. huhtikuuta 2012. Se puolestaan nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan 8. sijalle. Kolmas musiikkivideo julkaistiin 10. elokuuta 2012 kappaleesta ”Kullankaivaja”. Elokuun debyyttialbumi "Hääväki saapuu" julkaistiin 11. huhtikuuta 2012 EMI:n kautta. Albumi nousi Suomen virallisen listan toiselle sijalle julkaisuviikollaan.
Elokuun toinen albumi, "Pöytä on katettu", julkaistiin 24. toukokuuta 2013. Se sijoittui kahdeksannelle sijalle Suomen virallisella albumilistalla. Albumin esikoissingle "Tänään lähtee" julkaistiin saman vuoden helmikuussa, ja se nousi Suomen virallisen singlelistan 12. sijalle. Toinen single "Valvoo" julkaistiin kesällä 2013. Kummastakin singlestä on julkaistu myös musiikkivideot.
Yhtye soitti viimeisimmän keikkansa joulukuussa 2013. Nopsajalka on sittemmin ilmoittanut lopettaneensa keikkailun.
Laivaston soittokunta

Laivaston soittokunta (LAIVSK) on Suomen puolustusvoimien yksi virallisista sotilassoittokunnista ja merivoimien edustusorkesteri. Laivaston soittokunnan kotipaikkakunta on Turku ja sen kotijoukko-osasto oli vuoden 2013 loppuun asti Saaristomeren meripuolustusalue. Nykyisin Laivaston soittokunta kuuluu Merivoimien esikunnan alaisuuteen. Soittokunnan aikaisempi nimi oli Turun Varuskuntasoittokunta (TurSK).
Soittokunnan päällikkökapellimestarina toimii musiikkikomentajakapteeni Jarkko Aaltonen. Soittokunnan soittavassa kokoonpanossa palvelee 32 ammattimuusikkoa. Soittokunta on esiintynyt mm. Turun filharmonisen orkesterin ja useiden tunnettujen kuorojen kanssa yhteiskonserteissa. Yksi vakiintuneista esiintymispaikoista on Suomen Turun joulurauhan julistustilaisuus jouluaattona.
Laivaston soittokunnan kunniamarssi on sotilassoittokuntien kunniamarssi, Bernhard Henrik Crusellin säveltämä Crusellin marssi.
Muun muassa Georg Malmstén on palvellut Laivaston soittokunnassa.
Sumakit

Sumakit eli nystysumakit ("Rhus") on kasvisuku sumakkikasvien heimossa. Sukuun kuuluu noin 200 lajia ("Toxicodendron"-suku mukaan lukien), joita kasvaa maailman lauhkeilla ja lämpimillä alueilla. Ne ovat tavallisesti kaksikotisia puita, pensaita tai liaaneja. Sumakeista monet ovat hyötykasveja, esimerkiksi koristekasveja, tanniinien tai mausteiden lähteitä.
Sumakkilajeja.
Viljeltyjä sumakkeja:
Muita suvun lajeja:
Koirankielet

Koirankielet ("Cynoglossum") on kasvisuku lemmikkikasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 75 lajia. Suvun tieteellinen nimi "Cynoglossum" johtuu kreikan kielen koiraa ja kieltä tarkoittavista sanoista.
Lajeja.
Tiibetinkoirankieli ja intiankoirankieli ovat Aasiasta kotoisin olevia koristekasvina viljeltyjä lajeja. Suomessa tavataan luonnonvaraisena rohtokoirankieltä, joka on harvinainen muinaistulokaskasvi Etelä-Suomessa.
Neidonkielet

Neidonkielet ("Echium") on kasvisuku lemmikkikasvien heimossa. Sukuun kuuluu noin 60 lajia, joita kasvaa alkuperäisenä Euroopassa, Afrikassa ja Länsi-Aasiassa. Lajirunsauden painopiste on Makaronesiassa, missä tavataan 27 endeemistä eli kotoperäistä neidonkielilajia. Suvun tieteellinen nimi "Echium" tulee kreikan kyykäärmettä tarkoittavasta sanasta "echis". Suvun lajeista Suomessa tavataan luonnonvaraisena kyläneidonkieltä ("Echium vulgare") ja paikoitellen puutarhakarkulaisena ratamoneidonkieltä ("Echium plantagineum").
Neidonkielilajeja.
Viljeltyjä lajeja:
Muita lajeja:
Robin ja Marian

Robin ja Marian ("Robin and Marian") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut romanttinen seikkailudraama, joka kertoo ikääntyneiden Robin Hoodin ja Marian-neidon rakkaudesta. Elokuva seuraa heidän jälleenkohtaamistaan 20 vuotta Robinin nuoruudenseikkailujen jälkeen. Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery Robin Hoodina, Audrey Hepburn Marian-neitona ja Robert Shaw Nottinghamin seriffinä. Elokuvan on ohjannut Richard Lester.
Juoni.
20 vuotta on kulunut siitä, kun Robin Hood varasti rikkailta köyhille, uhmasi Nottinghamin seriffiä ja suisti prinssi Juhanan valtaistuimelta. Sittemmin Robin Hood on taistellut kuningas Rikhardin kanssa ristiretkillä. Tämän kuoltua Robin palaa takaisin Sherwoodin metsään ottaakseen itselleen takaisin Marian-neidon. Nunnaksi ryhtynyt Marian on Nottinghamin seriffin vankina, ja Robin joutuu jälleen kohtaamaan vanhan vihollisensa saadakseen elää rauhassa Marianin kanssa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Robin ja Marian" saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Häly

Häly merkitsee akustiikan terminä epä­säännöllisten, jaksottomien värähdysten muodostamaa ääntä. Toisin kuin sävelellä, hälyllä ei siis ole määrättyä sävel­korkeutta..
Häly on myös musiikkitermi. Niinpä monilla lyömä­soittimilla kuten rummuilla ei saada määrä­korkuisia säveliä, ainoastaan sävel­tasoltaan epä­määräisiä häly­ääniä. Länsimaisessa taidemusiikissa on yleistynyt 1900-luvun jälkipuoliskolta akustisille soittimille aiemmin epätyypillisten soittotapojen käyttö, konkreettiselle musiikille sukua oleva "hälymusiikki". Sen tärkeimpiin edustajiin ja edelläkävijöihin kuuluu saksalainen säveltäjä Helmut Lachenmann.
Fonetiikassa hälyllä tarkoitetaan äänteen piirrettä, joka syntyy ääntöväylän supistuma­kohdassa pyörteisen eli turbulentin ilmavirtauksen vaikutuksesta. Sellainen kuuluu moniin konsonantteihin, varsinkin frikatiiveihin, ja varsinkin spiranteissa se on varsin voimakas.
Volvo City L

Volvo City L oli Carrus City L:n pohjalta tehty kaupunkiliikennebussi, jota valmistettiin vuosina 2003–2005 Volvon tehtaalla Wrocławissa, Puolassa sekä Säfflen tehtaalla Ruotsissa, kun Carrus City L:n valmistus päättyi.
Kaikki Volvo City L:t on rakennettu Volvo B7RLE -alustalle, ja niissä on takamoottori.
Erik Condra

Erik Condra (s. 6. elokuuta 1986 Trenton, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura Dallas Starsia.
Ura.
Condra pelasi ennen vuonna 2009 alkanutta ammattilaisuraansa Texarkana Banditsissa juniorisarja North American Hockey Leaguessa (NAHL) kaudella 2003–2004, Lincoln Starsissa juniorisarja United States Hockey Leaguessa (USHL) kaudella 2004–2005 ja Notre Damen yliopiston joukkueessa yliopistosarja Central Collegiate Hockey Associationissa (CCHA) vuosina 2005–2009. Hän oli voittamassa CCHA:n mestaruutta kahtena vuonna, 2007 ja 2009, jälkimmäisenä joukkueensa kapteenina. Hän oli kaikilla neljällä yliopistokaudellaan joukkueensa paras pistemies ja hänet nimettiin vuonna 2006 CCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä vuonna 2009 CCHA:n toiseen tähdistökentälliseen.
Ottawa Senators varasi Condran NHL:ään numerolla 211 seitsemännellä kierroksella. Hän aloitti vuonna 2009 Ottawan farmijoukkueessa Binghamton Senatorsissa AHL:ssä, jossa pelasi koko kauden 2009–2010. Ensiesiintymisensä NHL:ssä hän teki 15. helmikuuta 2011, jolloin Ottawa pelasi New York Islandersia vastaan. Condra pelasi kaudella 2010–2011 26 NHL:n runkosarjaottelua, joissa teki yhteensä 11 tehopistettä, kuusi maalia ja viisi syöttöpistettä. Suurimman osan kaudesta hän pelasi Binghamtonissa, jossa oli voittamassa vuonna 2011 AHL:n mestaruutta Calder Cupia.
HMS Fife

HMS Fife (viirinumero D20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston County-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. syyskuuta 1961 Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1962. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1964 ja otettiin palvelukseen 21. kesäkuuta 1966.
Palvelus.
Aluksen B-torni korvattiin 1970-luvun puolivälissä neljällä Exocet-merimaaliohjuksen laukaisualustalla. Alus oli 1979 Karibianmerellä, jossa se avusti hurrikaani Davidin runtelemaa Dominicaa. Falklandin sodan alkaessa alus oli telakalla eikä se siten osallistunut sotatoimiin. Alus oli 1986 modernisoitavana, jolloin se muunnettiin koululaivaksi ja sen Sea Slug -ohjustenlaukaisualustat poistettiin. Poistolla saatiin lisää majoitus- ja opetustiloja.
Tammikuussa 1987 alus lähti "HMS Intrepidin" kanssa koulutuspurjehdukselle Kanarian saarille, mistä ne jatkoivat Välimerelle. Alukset erkanivat Välimerellä ja vierailivat eri satamissa, kunnes kohtasivat toisensa Istanbulissa.
Maaliskuun puolivälissä alus aloitti jäähyväismatkan Skotlantiin ja Fifen kuningaskuntaan, missä Rosyth vastaanotti aluksen henkilöstön. Samalla saatiin tieto aluksen myynnistä Chilelle. Aluksen lähdettyä Rosythistä alkoi aluksen viimeinen matka kuninkaallisessa laivastossa, kun se fregatti "HMS Junon" kanssa lähti koulutuspurjehdukselle Suurille järville ja vieraili muun muassa toukokuussa 1897 Chicagossa. Kesäkuussa palattuaan Britteinsaarille kadetit laskettiin maihin Dartmouthissa. Alus jatkoi matkaansa Portsmouthiin, missä se poistettiin palveluksesta.
Chilen laivasto.
"Fife" myytiin 12. elokuuta Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Blanco Encalada". Alus modernisoitiin Chileen saavuttuaan Talcahuanossa ASMAR-telakalla. Poistetun Sea Slug -järjestelmän jättämä vapaa tila mahdollisti suuremman hangaarin ja laskeutumisalustan rakentamisen. Suuremmat tilat mahdollistivat kahden Cougar-helikopterin käyttämisen aluksella. Alus vapautui telakalta toukokuussa 1988.
Aluksen Sea Cat -ohjukset korvattiin 1996 Israelista hankitulla Barak 1 -ilmatorjuntaohjusjärjestelmällä. Vuonna 2001 alus osallistui Chilessä vierailleen "HMS Edinburghin" ja sisaralustensa kanssa Teamwork South -harjoitukseen. Harjoituksen aikana joukko kuninkaallisen laivaston upseereita vieraili vanhoilla aluksillaan.
Alus poistettiin palveluksesta 12. joulukuuta 2003 ja siirrettiin reserviin. Alus myytiin romutettavaksi 28. helmikuuta 2007 Aliagaan Turkkiin.