tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Francis Stevens

Francis Paul Stevens (16. lokakuuta 1889 New York – 17. maaliskuuta 1949 New York) oli yhdysvaltalainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Stevens menestyi maansa kilpailuissa lajinaan neljän miehen kelkat 1930-luvun alkuvuosina. Hänen urheilu-uransa huipentui olympiahopeaan kotikulmilla käydyissä Lake Placidin talviolympialaisissa 1932, kun Yhdysvaltain kakkosmiehistö Henry Homburger, Percy Bryant, Stevens ja Edmund Horton varmisti Yhdysvalloille kaksoisvoiton ennen pronssille sijoittunutta Saksan kelkkaa. Stevensin veljekset menestyivät samoissa olympialaisissa rattikelkkailussa enemmänkin, kun Curtis ja John voittivat parina kahden miehen kelkoissa olympiakultaa. 
Stevens osallistui sekä ensimmäiseen että toiseen maailmansotaan. Sotien välissä hän osallistui hotellialalla toimineen perheyrityksensä hoitoon.
John Stevens (rattikelkkailija)

John Hubert Stevens (7. maaliskuuta 1890 Lake Placid, New York – 26. marraskuuta 1950 Lake Placid, New York) oli yhdysvaltalainen rattikelkkailija ja olympiavoittaja.
Stevens voitti veljensä Curtis Stevensin kanssa rattikelkkailun kahden miehen kelkkojen olympiakultaa Lake Placidin talviolympialaisissa 1932. Stevensit voittivat toiseksi sijoittuneen Sveitsin parin noin 1,5 sekunnilla ja pronssille yltäneen Yhdysvaltain kakkosjoukkueen jo yli 15 sekunnilla.
Stevensin toinen veli, Francis Stevens, oli Yhdysvaltain neljän hengen kelkkajoukkueessa sen voittaessa hopeaa samoissa olympialaisissa.
Matthias Hofbauer

Matthias Hofbauer (s. 22. toukokuuta 1981) on sveitsiläinen salibandyn pelaaja. Hän edustaa Sveitsin pääsarjassa Wiler-Ersigeniä.
Seurajoukkueura.
Hofbauer aloitti uransa Sveitsin pääsarjassa vuonna 1997 Wiler-Ersigenin riveissä. Yhdeksän kauden jälkeen hän siirtyi kahdeksi kaudeksi Ruotsiin Dalenin riveihin. Hän keräsi Ruotsissa yhteensä 57 pistettä pelaamassaan 48 ottelussa. Hofbauer palasi takaisin kotimaahansa ja vanhaan seuraansa vuonna 2009. Hän voitti myös paluu kaudellaan Sveitsin mestaruuden neljännen kerran urallaan.
Maajoukkueura.
MM-kilpailut 2000.
Hofbauer pelasi ensimmäisen kerran Sveitsin maajoukkueessa vuonna 1999 ja kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 2000 MM-kisoissa, jossa maa saavutti Pronssia.
MM-kilpailut 2002.
Hofbauer oli mukana vuoden 2002 MM-kisoissa, jossa Sveitsi saavutti edellisten kisojen tapaan pronssia. Hän keräsi turnauksen aikana neljä tehopistettä.
MM-kilpailut 2004.
Kolmanissa arvokisoissaan Hofbauer nousi Sveitsin tehopelaajaksi voitettuaan vuoden 2004 MM-kisojen pistepörssin 22 pisteellä ennen toiseksi tullutta Ruotsin Niklas Jihdeä. Sveitsi kuitenkin jäi turnauksessa neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Suomelle. Hofbauer valittiin myös kisojen tähdistökentälliseen.
MM-kilpailut 2006.
Hofbauer saavutti kolmannen mitalinsa vuoden 2006 MM-kisoissa Ruotsissa, jossa Sveitsi voitti pronssiottelussa Tšekin. Hofbauer oli maansa viidenneksi paras pistemies yhdeksällä tehopisteellä.
MM-kilpailut 2008.
Viidensissä MM-kisoissaan Hofbauer jäi tehottomaksi tehtyään turnauksen aikana vain kaksi maalia. Sen sijaan Sveitsi saavutti edellisten MM-kisojen tapaan pronssia voittamalla Tšekin pronssiottelussa.
MM-kilpailut 2010.
Suomessa 2010 järjestetyissä MM-kisoissa Hofbauer voitti toisen kerran urallaan MM-kisojen pistepörssin. Tällä kertaa hän teki 20 pistettä ja voitti samalla myös maalipörssin 12 maalilla. Tämän ohella Hofbauer valittiin kisojen tähdistökentälliseen. Sen sijaan Sveitsi jäi kisoissa neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Tšekille.
Edmund Horton

Edmund Carlton "Ed" Horton (25. maaliskuuta 1895 Saranac Lake, New York – 26. toukokuuta 1944 Saranac Lake, New York) oli yhdysvaltalainen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Horton menestyi maansa kilpailuissa lajinaan neljän miehen kelkat 1930-luvun alkuvuosina. Hänen urheilu-uransa huipentui olympiahopeaan kotikulmilla käydyissä Lake Placidin talviolympialaisissa 1932, kun Yhdysvaltain kakkosmiehistö Henry Homburger, Percy Bryant, Francis Stevens ja Horton varmisti Yhdysvalloille kaksoisvoiton ennen pronssille sijoittunutta Saksan kelkkaa.
Nuoruudessaan myös pikaluistelussa lupaavaksi osoittautunut Horton oli varsinaiselta ammatiltaan kasvihuoneyrittäjä ja floristi.
Rooman kuuria

Rooman kuuria tai Paavillinen kuuria tarkoittaa Pyhän istuimen hallitusta ja keskushallintoa. Tämän vuoksi kuuria on paavin jälkeen roomalais-katolisen kirkon vaikutusvaltaisin toimielin. Nimitys "kuuria" tulee 1000-luvun lopulta, jolloin se tarkoitti paavin hovia . Nykyisen muotonsa kuuria sai paavi Johannes Paavali II:lta vuonna 1988 apostolisen konstituution "Pastor bonuksen" kautta. Vuonna 2014 paavi Franciscus perusti kuuriaan taloussihteeristön.
Kuuria koostuu seuraavista toimielimistä:
Näiden lisäksi on paavillisia neuvostoja ja komissioita muun muassa Latinalaista Amerikkaa ja perheitä varten.
Tigers Langnau

 
Unihockey Tigers Langnau on sveitsiläinen salibandyn erikoisseura Langnau im Emmentalista. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2012–2013 Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla Swiss Mobiliar Leaguessa. Joukkue perustettiin vuonna 2005 ja se sijoittui ensimmäisellä kaudellaan kahdeksanneksi.
Chocolate (Kylie Minoguen kappale)

Chocolate on dancepopkappale Kylie Minoguen albumilta "Body Language". Se julkaistiin vuonna 2004, ja sen kirjoittivat Johnny Douglas ja Karen Poole. Kappale oli albumin kolmas single, ja se nousi ykköseksi Ukrainassa ja Chilessä.
Esitykset konsertissa.
Kappale esitettiin myös TV-konsertissa "Money Can't Buy" (2003).
Satellite 15... The Final Frontier

The Final Frontier on englantilaisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin 16. elokuuta 2010 julkaistu single yhtyeen samannimiseltä albumilta. Se oli toinen albumilta julkaistu single "El Doradon" jälkeen.
Albumilla kappaleen kanssa samaan raitaan kuuluu intro nimeltä "Satellite 15...", joka on myös toiminut introna yhtyeen keikoilla albumin julkaisun jälkeen.
Kappaleen ovat säveltäneet Steve Harris ja Adrian Smith.
John Venn

John Venn (4. elokuuta 1834 Hull, Yorkshire – 4. huhtikuuta 1923 Cambridge, Cambridgeshire) oli brittiläinen loogikko ja filosofi, joka tuli tunnetuksi Venn-diagrammin kehittäjänä.
Venn kävi koulua Highgate Schoolissa Lontoossa ja aloitti vuonna 1853 opintonsa Cambridgen yliopiston Gonville and Caius Collegessa, josta hän valmistui vuonna 1857. Venn toimi diakonina Elyssä vuonna 1858 ja myöhemmin pappina Hertfordshiressä ja Surreyssa. Hän oli Gonville and Caius Collegen fellow 1857–1923 ja presidentti 1912–1923. Venn solmi avioliiton 20. kesäkuuta 1867 Susanna Carnegie Edmonstonen kanssa.
Vennistä tuli Royal Societyn jäsen vuonna 1883 ja Society of Antiquaries of Londonin jäsen vuonna 1892. Vanhoilla päivillään Venn keskittyi toimittamaan kirjoja Gonville and Caius Collegen ja Cambridgen yliopiston entisistä jäsenistä. Hänen poikansa John Archibald Venn (1883–1958) jatkoi isänsä työtä julkaisemalla lisää osia "Alumni Cantabrigienses" -hakuteokseen.
Koneenrakennus.
Venn keksi krikettikoneen, joka teki onnistuneesti kriketin syöttöjä.
Teoksia.
Lisäksi John Venn julkaisi yhteistyössä poikansa John A. Vennin kanssa:
Adventure (Televisionin albumi)

Adventure on yhdysvaltalaisen Television-yhtyeen toinen, vuonna 1978 julkaistu studioalbumi. Levyn on kustantanut Elektra Records ja sen ovat tuottaneet John Jansen ja Tom Verlaine (levyetiketissä nimet ovat päinvastaisessa järjestyksessä). Kappaleet on äänitetty newyorkilaisissa studioissa Soundmixers ja Record Plant. Äänittäjinä ovat olleet Jansen, Craig Bishop, Gray Russell ja Jay Borden. "Valtuuttamattomana valvojana" (Unauthorized Supervision) on toiminut yhtyeen basisti Fred Smith. Masteroinnin on tehnyt Joe Brescio.
Taiteellisena johtajana (AD) on ollut Paul Jansen ja suunnittelijana Johnny Lee. Valokuvat on ottanut Gerrit Van Der Meer.
Kappaleet.
Richard Lloyd on osallistunut kappaleen "Days" säveltämiseen, mutta muuten kappaleet ovat Tom Verlainen tekemiä. Julkaisuyhtiö on Double Exposure Music ASCAP. Laulujen sanoitukset ovat levyn mukana.
Richard Lloyd soittaa kitarasoolot kappaleilla "Days" ja "Ain't That Nothin'" ja Tom Verlaine muilla. Verlaine soittaa myös "switchblade"-kitaroita kappaleella "The Fire".
Happy Holidays to You

Happy Holidays to You on yhdysvaltalaisen The Whispers -soulyhtyeen joulualbumi vuodelta 1979. Levyn on kustantanut Sound of Los Angeles Records eli lyhyemmin SOLAR. Musiikkikasetteja on valmistanut ja jaellut newyorkilainen RCA Records. Osallisena on ollut Dick Griffey Productions ja Griffey on myös toiminut vastaavana tuottajana. Varsinaisesta tuotannosta on huolehtinut yhtye itse.
Laulusovitukset on tehnyt Nicholas Caldwell ja puhallin- ja jousisovitukset John Parrish paitsi nimikappaleen osalta Gene Page. Rytmisovitusten tekijät ovat The Whispersin rytmiryhmä (A1, A3, B1, B3-4), Tony Luffano (A2, B2) sekä John Parrish (A4).
Romanian asevoimat

Romanian asevoimat () muodostuvat maavoimista, ilmavoimista ja merivoimista. Nykyinen ylipäällikkö on amiraali Gheorghe Marin, ja sodan aikana presidentti toimii ylipäällikkönä. Puolustusministeri on Gabriel Oprea.
Romania liittyi Natoon vuonna 2004. Maaliskuussa 2022 kerottiin, että Romania kasvattaa puolustusmenojen budjettia 2,5 prosenttiin bruttokansantuotteesta johtuen Venäjän hyökkäyksestä Ukrainaan.
Finnairin Laulajat

Finnairin Laulajat on suomalainen kuoro, joka aloitti nimellä Aeron Laulajat vuonna 1949. Vuonna 1974 kuoron nimi muuttui nykyiseksi. Kuorolaiset ovat Finnairin henkilökuntaa eri ammattiryhmistä. Kuoron johtaja on vuodesta 2005 lähtien ollut Jukka Jokitalo.
Matterhorn Gotthard Bahn

Matterhorn Gotthard Bahn (virallisesti Matterhorn Gotthard Verkehrs AG (MGB), Matterhorn Gotthard Infrastruktur AG (MGI) ja Aktiengesellschaft Matterhorn Gotthard Bahn (MGM) ) on sveitsiläinen rautatiekonserni, joka toimii eteläisissä Wallisin, Urin ja Graubündenin kantoneissa. MGI omistaa rataverkon ja asemat. MGB on liikennettä hoitava yhtiö. MGM on hallinnollinen yhtiö. 
Vuonna 2009 MGB:n liikevaihto oli 92 milj. CHF. Henkilöstön määrä oli 525. MGB:n junilla tehtiin vuonna 2009 6,3 miljoonaa matkaa. MGI:n rataverkon pituus on 144 km. 
Historiaa.
Nykyinen Matterhorn Gotthard Bahn aloitti toimintansa 1.1.2003, kun BVZ:n (Brig-Visp-Zermatt Bahn) ja FO:n (Furka-Oberalp Bahn) toiminnat yhdistettiin. 
BVZ:n toiminta oli alkanut 13.12.1961, kun Visp-Zermatt Bahnin (VZ) toiminta siirtyi BVZ:n nimiin. VZ:n toiminta oli alkanut neljässä vaiheessa:
FO oli muodostunut kahdesta osasta: 
BFD:n toiminta oli alkanut kahdessa vaiheessa v. 1915, kun Brig-Oberwald-rata avattiin liikenteelle 1.6.1915 ja Oberwald-Gletsch-rata kuukautta myöhemmin. FO:n aikana rataverkko laajeni 4.7.1926, kun Gletsch-Disentis/Mustér-rata avattiin ja 26.6.1982, kun Furkan pohjatunneli välillä Realp-Oberwald otettiin käyttöön. 
Tekniikkaa.
MGI:n radoilla on 44 asemaa tai seisaketta. Rataverkko on yksiraiteinen, sähköistetty ja kapearaiteinen (1 000 mm). Verkon korkein kohta on Oberalp-solassa (2 033 m) ja matalin kohta Vispissä (625 m). Radan suurin jyrkkyys on 181 ‰, mistä syystä jyrkimmissä kohdissa on käytössä hammasratatekniikka.
Teknisesti MGI:n rata liittyy vain RhB:n (Rhätische Bahn) rataan Disentiksessä. Vaihtomahdollisuus muiden yhtiöiden junaverkkoon on myös Zermattissa, Vispissa, Brigissä ja Göschenenissä. Sedrunissa on 2,2 km pituinen AlpTransit Gotthard AG:n omistama pistoraide Gotthardin pohjatunnelin työmaalle. Sähköteknisesti MGI:n rata on toteutettu vaihtovirralla (11 kV, 16,7 Hz).
Liikenne.
Rataverkko koostuu kahdesta osuudesta: 
Liikenne palvelee erityisesti matkailua. Yhtiöllä on 381 vaunua. MGB:n liikennömät reitit ovat:
Glacier Express on RhB:n ja MGB:n yhteistyössä toteuttama junareitti. "Jäätikkölinja" kulkee Zermattista Vispin, Brigin, Andermattin ja Churin kautta Davosiin ja St. Moritziin 1-4 kertaa päivässä. 
MGB:llä on jonkin verran tavaraliikennettä (0,1 milj. tn. vuodessa). Linja-autoliikennettä MGB harjoittaa kahdeksalla reitillä Fieschistä, St. Niklauksesta ja Vispistä.
Hotter Than Hell (kappale)

”Hotter Than Hell” on KISS-yhtyeen kappale vuodelta 1974. Se julkaistiin albumilla "Hotter Than Hell" sekä ”Let Me Go, Rock ’n’ Roll” -singlen b-puolella. Kappaleen ovat säveltäneet yhtyeen basisti-laulaja Gene Simmons, sekä laulaja-kitaristi Paul Stanley, joka laulaa kappaleen. Kappaleesta on tullut myöhemmin merkittävä osa KISSin live-esiintymisiä.
Kappaleen sanat kertovat ”helvettiäkin kuumemmasta” naisesta, joka myöhemmin paljastuu naimisissa olevaksi.
Tonle Sap

Tonle Sap on järvi Kambodžan keskiosassa. Sen koko ja muoto vaihtelevat voimakkaasti vuodenaikojen mukaan. Kuivallakaudella järvestä laskee Tonle Sab -joki, joka yhtyy Phnom Penhissä Mekongiin ja laskee Mekongin suiston läpi Etelä-Kiinan mereen. Joessa on hyvin pieni korkeusero varsinkin sen alajuoksulla, ja sadekaudella siihen tulee niin paljon vettä, että virtaussuunta kääntyy päinvastaiseksi, ja Tônlé Sab tuo sivujokiensa vedet Tonle Sap -järveen.
Kuivalla kaudella järven pinta-ala on 2 590 neliökilometriä ja syvyys noin puolitoista metriä. Tulvakaudella se peittää laajimmillaan 24 600 neliökilometriä ja on 10–15 metriä syvä. 
Mekongia pitkin tulevat ravinteet ovat elintärkeitä järven kalakannalle, joka puolestaan on tärkeä proteiininlähde Kambodžan väestölle. Kun kiinalaiset ovat padonneet Mekongin yläjuoksun sähköntuotantoa varten, ravinteiden määrä on vähentynyt ja järvi köyhtynyt.
Järvenrantojen asutus on joutunut mukautumaan vedenpinnan suuriin korkeusvaihteluihin. Monet asuvat kelluvissa taloissa, joita voidaan hinata uuteen paikkaan rantaviivan liikkuessa. Joillakin on kiinteät talot kymmenmetristen paalujen päällä. Joillakin on keveitä ruokokattoisia taloja, jotka puretaan ja siirretään paikasta toiseen.
Viuhkapyrstötyranni

Viuhkapyrstötyranni ("Alectrurus tricolor") on Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu. IUCN luokittelee lajin vaarantuneeksi
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan viuhkapyrstötyranni on noin 12 cm. Pesimäaikaan koiraan pituus pyrstö mukaan luettuna voi olla 18 cm. Koirasviuhkapyrstötyrannin selvin tuntomerkki on sen pitkä, musta ja viuhkanmallinen pyrstö, jota se pitää kohotettuna. Päälaeltaan, selästään ja siivistään koiras on musta ja siivissä on valkoisia juovia. Naama, rinta ja vatsa ovat valkoiset ja rinnan sivuilla on mustat laikut. Viuhkapyrstötyranninaaraan pyrstö on lyhyt. Kuvioinneiltaan naaras muistuttaa koirasta, mutta on mustan sijaan ruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Viuhkapyrstötyrannin esiintymisalue on varsin laikuittainen ja sitä tavataan Bolivian pohjois- ja itäosista, Paraguayn itäosista ja Pohjois-Argentiinasta sekä Brasilian eteläosista. Lajin elinympäristöä ovat korkeat heinikot. Viuhkapyrstötyrannin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Paikoitellen laji on muuttolintu.
Viuhkapyrstötyranni on harvinaistunut sopivien elinympäristöjen vähenemisen vuoksi. Elinympäristöjä uhkaavat erityisesti karjan laiduntaminen, maastopalot sekä kaivostoiminta. Lajin kannan kooksi arvioidaan 10 000 yksilöä.
Elintavat.
Viuhkapyrstötyrannit syövät hyönteisiä, joita ne pyydystävät ilmasta, mutta naaraiden on havaittu ruokkivan poikasiaan myös hedelmillä. Lajin pesimäkausi ajoittuu sadekauden alkuun syys-lokakuulle. Viuhkapyrstötyrannin pesä on kuppimainen ja naaras rakentaa sen kuivista heinistä ruohoturppaiden juurelle. Naaras munii kolme valkoista munaa ja hautoo munat ja ruokkii kuoriutuneet poikaset yksin.
Kardemummavuoret

Kardemummavuoret tai Krâvanhvuoret (, ) on vuoristo Kambodžan lounaisosassa. Se kulkee pääosin luoteesta kaakkoon, ja ulottuu yleisesti 1 500 metrin korkeuteen. Korkein huippu on 1 771 metrin korkuinen Phnom Aural vuoriston itäosassa. Dâmrei-vuoret ovat Kardemummavuorten uloke.
Kardemummavuoret ovat saaneet nimensä siellä kasvatetun kardemumman mukaan. 1970-luvun puoliväliin asti vuorilla eli ihmisiä vain harvassa. Useimmat asukkaat olivat pippuria tai kardemummaa viljeleviä dravidoita. Vuoristoseudut olivat pitkään myös Punaisten khmerien sotilaiden tukikohta. 
Vuoriston sademetsäalue on alueensa runsaslajisimpia, mutta myös huonoimmin tunnettuja metsäalueita. Vuorten rinteillä 700 metrin yläpuolella metsä kasvaa tyypillisesti 30 metriä korkeaksi. Pyökkikasvit on yleisin puulajien heimo, mutta myös laakerikasveja ja myrttikasveja on paljon. Orkideoita ja muita päällyskasveja on runsaasti etenkin alueilla, joilla sumut ovat yleisiä.
Alueella elää yli sata nisäkäslajia. Sieltä ei tunneta kotoperäisiä lajeja, mutta monet uhanalaiset lajit kuten tiikeri, aasiannorsu ja puuleopardi ovat löytäneet sieltä turvapaikan. Lintulajeja on ainakin 450, joiden joukosta tunnetaan jo kaksi kotoperäistä lajia.
Pohjois-Pyeongan

Pohjois-Pyeonganin maakunta (, hanja 平安北道, McCune‑Reischauer "P'yŏng'anbuk-to") on yksi Pohjois-Korean maakunnista. Se sijaitsee maan luoteisosassa Kiinan rajalla Keltaisenmeren rannikolla. Maakunnan Kiinan vastaisen rajan muodostaa Jalujoki. Pohjois-Pyeonganissa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 2 728 662 asukasta ja sen pinta-ala on 12 191 neliökilometriä. Maakunnan pääkaupunki on Sinuiju.
Aluejako.
Pohjois-Pyeonganin maakunta jakautuu kolmeen kaupunkiin ("si") ja 22 piirikuntaan ("gun").
Porvoon vaakuna

Porvoon vaakuna perustuu kaupungin keskiaikaiseen sinettiin, jonka aihe on tulkittu tulusraudaksi tai C-kirjaimeksi latinalaisen linnaa tarkoittavan sanan mukaan ( = ).
Vaakunan selitys kuuluu ”sinisessä kentässä hopeinen, tulusraudanmuotoinen C-kirjain.” Vaakunan on piirtänyt uudelleen Gustaf von Numers, ja Porvoon kaupunginvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. maaliskuuta 1960. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 1. kesäkuuta samana vuonna.
Funcinpec

Funcinpec (khmeriksi; "រណសិរ្សបង្រួបបង្រួមជាតិដើម្បីកម្ពុជាឯករាជ្យ អព្យាក្រិត សន្តិភាព និងសហប្រតិបត្តិការ", ransk. "Front Uni National pour un Cambodge Indépendant, Neutre, Pacifique, et Coopératif"), (suom. "Kansallinen yhteisrintama itsenäisen, sitoutumattoman, rauhanomaisen ja yhteistyökykyisen Kambodžan puolesta") on Kambodžan kuningasmielinen puolue. 
Vuoden 2008 alahuoneen vaaleissa se sai viisi prosenttia äänistä ja kaksi paikkaa, vuoden 2006 vaaleissa senaattiin 21 prosenttia äänistä ja kymmenen paikkaa. Puoluejohtaja on Kev Put Reaksmei.
Puolueen perusti Norodom Sihanouk vuonna 1981 ollessaan maanpaossa Pariisissa. Vuonna 1993 se sai enemmistön alahuoneeseen, ja Funcinpecin Norodom Ranariddhistä tuli pääministeri. Vuonna 2006 Ranariddh erotettiin puoluejohdosta ja tuomittiin taloudellisista väärinkäytöksistä.
Pyeongan

Pyeongan (, hanja 平安道, McCune–Reischauer "P'yŏng’an-do") oli Joseon-dynastian aikaan yksi Korean kahdeksasta historiallisesta provinssista. Se sijaitsi Korean niemimaan luoteisosassa. Provinssin pääkaupunkina toimi Pjongjang.
Joseon-kaudella provinsseilla oli keskushallinnon nimittämät kuvernöörit. Niiden hallinto oli järjestetty kuuteen haaraan keskushallinnon tavoin ja ne jaettiin piirikuntiin.
Nykyään Pyeonganin alue kuuluu Korean demokraattiseen kansantasavaltaan ja on jaettu Etelä-Pyeonganin ja Pohjois-Pyeonganin maakuntiin.
Magian Mestari

Magian Mestari (eng. The Magician) on ranskalainen animoitu televisiosarja, joka esitettiin Ranskassa vuonna 1997. Sarjaa levitettiin ja näytettiin Yhdysvalloissa vuonna 1999. Sarjasta on tehty 39 jaksoa, joista 24 on esitetty Yhdysvalloissa. Sarja sijoittuu tulevaisuuden maailmaan ja sen kehittyneeseen kaupunkiin, Electro City, jota riivaa rikossyndikaatit. Sarjan päähenkilönä toimii Ässä Cooper ("Ace Cooper"), "Magian Mestari".
Suomessa sarjaa on esitetty 2000-luvun alussa suomenkielisellä tekstityksellä MTV3-kanavalla.
16 Candles

16 Candles on brooklyniläisen The Crests -laulukvartetin menestynein single vuodelta 1959. Sen on julkaissut Coed Records sarjanumerolla 506. Nimikappaleen tekijä on Luther Dixon ja levyetiketin mukaan osallisena on ollut myös Allyson R. Khent. Dixon tuli myöhemmin tunnetuksi The Shirellesin menestyskappaleiden tekijänä ja tuottajana.
The Crests -yhtyeen johtohahmo oli Johnny Mastro (syntyään Mastrangelo ja myöhemmin Maestro). Hän jatkoi myöhemmin uraansa yhtyeessä Brooklyn Bridge.
"16 Candles" on doo-wopin (tosin nimitys ei ollut vielä käytössä 1950-luvulla) kestävimpiä klassikoita, sydämellinen ja kauniisti orkestroitu rakkauslaulu 16-vuotiaalle syntymäpäiviään viettävälle neitoselle. Aluksi laulu oli tarkoitus laittaa singlen B-puolelle ja sen nimikin oli "21 Candles". Myöhemmin yhtye teki singlelle jatko-osat nimillä "A Year Ago Tonight" ja "You Blew Out The Candles".
Single nousi Yhdysvalloissa Billboardin Hot 100 -listan kärkikymmenikköön tammikuussa 1959 ja oli parhaimmillaan toisella sijalla. R&amp;B-listalla paras sijoitus oli neljäs tila. Koko 1950-luvun Top 250 -tilastossa single oli 221. Kaikkiaan yhtye sai viisi singleä Top 40 -listalle. &lt;br&gt; "16 Candles" jäi yhtyeen ainoaksi Top 10 -hitiksi.
Vuonna 1963 soulyhtye The Passions levytti kappaleesta oman versionsa (Diamond Records #146) kuten myös 1971 The Jackson 5 neljännelle studioalbumilleen "Maybe Tomorrow".
The Crestsin alkuperäinen levytys on mukana vuoden 1973 elokuvassa "Svengijengi ’62". Vuonna 1984 valmistui puolestaan John Hughesin ohjaama teinielokuva "Synttärit" ("Sixteen Candles"), joka sai nimensä tästä kappaleesta. Nimikappaleen esitti The Stray Cats.
SV Wiler-Ersigen

 
SV Wiler-Ersigen on sveitsiläinen salibandyn erikoisseura, joka toimii Keski-Sveitsissä Solothurnin–Burgdorfin seudulla. Se pelaa Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga A:ssa.
Joukkue on perustettu vuonna 1984 ja se on voittanut historian eniten Sveitsin mestaruuksia.
Historiaa.
Wileriläinen (Wiler bei Utzenstorf) Sportvereins Wiler aloitti toimintansa vuonna 1984. SV Wiler ja ersigeniläinen UHC Ersigen yhdistyivät vuonna 1989, ja seuran nimeksi tuli SV Wiler-Ersigen.
Joukkuetta valmensi kausina 2011-2013 suomalainen Heikki "Luti" Luukkonen. Suomen maajoukkueen Esa Jussila oli yksi joukkueen runkopelaajista.
Kaôh Kông (maakunta)

Kaôh Kông tai Koh Kong () on yksi Kambodžan 24 maakunnasta. Se sijaitsee maan lounaisosassa Siaminlahden rannalla ja kuuluu maan harvimmin asuttuihin alueisiin. Varsinkin maakunnan itäiset osat ovat syrjäistä ja vaikeakulkuista sisämaata, johon kuuluu osa Krâvanhvuorista sekä läntinen osa Kiriromin kansallispuistosta maan kaakkoisosassa. Maakunnan pinta-ala on 11 160 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 139 722. Sen pääkaupunki on noin 23 000 asukkaan Kaôh Kông. Koh Kongin maakunta jakaantuu seitsemään piirikuntaan.
Piirikunnat.
Maakunnassa sijaitsevat piirikunnat geokoodeineen:
Kambodžan kansanpuolue

Kambodžan kansanpuolue (; KPK) on Kambodžan suurin puolue. Vuoden 2008 alahuoneen vaaleissa se sai 58 prosenttia äänistä ja 90 paikkaa, vuoden 2006 vaaleissa 45 paikkaa senaattiin 69 prosentilla äänistä. Puoluejohtaja on Chea Sim.
Vuonna 1993 puolue sai yhteishallituksen Funcinpecin kanssa, ja KPK:n Hun Senistä tuli varapääministeri, vuoden 1998 vaalit päättyivät KPK:n voittoon ja Hun Sen nousi pääministeriksi. Vuoden 2008 vaalivoittoa on arvosteltu ulkomailla arveluttavaksi.
Mireille Enos

Mireille Enos (s. 22. syyskuuta 1975 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia roolejaan ovat Sarah Linden rikossarjassa "Jälkiä jättämättä" ja Kathy ja JoDean Marquart draamasarjassa "Big Love".
Nuoruus.
Mireille Enos syntyi Kansas Cityssä ja kasvoi neljän sisaruksen kanssa mormoniperheessä Houstonissa, Texasissa. Hänen isänsä Jon Goree Enos on skotlantilaista sukujuurta oleva yhdysvaltalainen ja äiti Monique ranskalainen. Enos kävi taidelukiota ja opiskeli sen jälkeen näyttelemistä Brigham Youngin yliopistossa.
Ura.
Mireille Enos sai ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 1994 televisioelokuvasta "Without Consent".
 Tämän jälkeen hän vieraili muun muassa televisiosarjoissa "Sinkkuelämää", "Ilman johtolankaa" ja "Num3rot". Enos alkoi esittää Kathy Marquartia HBO:n draamasarjassa "Big Love" vuonna 2007. Myöhemmin hän on näytellyt sarjassa Kathyn kaksoissisarta JoDeania. Enos näyttelee poliisi Sarah Lindeniä rikossarjassa "Jälkiä jättämättä". Hän on saanut roolistaan Golden Globe - ja Primetime Emmy -ehdokkuudet. 
Enos on esiintynyt Broadwayn ja Off Broadwayn näytelmissä. Hän oli ehdolla Tony-palkinnon saajaksi roolistaan näytelmässä "Kuka pelkää Virginia Woolfia?" vuonna 2005.
Yksityiselämä.
Mireille Enos on ollut naimisissa näyttelijä Alan Ruckin kanssa tammikuusta 2008 lähtien. Pariskunnalla on kaksi lasta, vuonna 2010 syntynyt tytär ja vuonna 2014 syntynyt poika.
Enosin sisarukset Veronique ja Jongiorgi Enos ovat myös näyttelijöitä. Uskonnoltaan Enos on mormoni.
Kotivävy

Kotivävy on vaimonsa kotitilalla asuvaa miestä tarkoittava sukulaisuussuhteen nimitys, vävyn eli tyttären miehen erikoistapaus. Kotivävy asettuu tavallisesti asumaan ja hoitamaan vaimonsa kotitaloa tai -tilaa. Näin käsite liittyy etenkin maatalousyhteiskuntaan suurperheineen tyypillisemmin kuin kaupunkimaisen elämäntavan ydinperheisiin. Kotivävyn saaminen taloon oli tärkeää, jos talon omista pojista ei ollut saatavissa uutta isäntää. 
Nykyään kotivävyn käsitettä käytetään esimerkiksi sukututkimuksessa. Kotivävyä tarkoittava suomenruotsin sana on "hemmåg". Sukukirjassa kotivävyn asema todetaan esim. seuraavasti: "asuivat ...ssa [talon nimi], minne Pekka oli tullut ...lle [vaimon suku] kotivävyksi". 
Kirkonkirjoihin kotivävy, kuten taloon tuleva miniäkin, voitiin ainakin Pohjanmaalla kirjata talon nimellä vielä 1900-luvun alkupuolella.
Kotivävyn sosiaalinen asema voi olla mutkikas, koska hänen on elettävä samanaikaisesti sekä oman puolisonsa että appivanhempien läheisessä vaikutuspiirissä ja kohdattava ristiriitoja eri rooliensa välillä. Novellissaan eli lastussaan "Lahjoitus" Juhani Aho pohtii ulkopuolisen silmin kotivävyn merkitystä talon tyttären näkökulmasta: tyttären muotokuvaa luonnosteleva taiteilija olettaa, että talon tyttärestä tilataan kuva lahjaksi tulevalle aviomiehelle, mutta nimenomaan korostamaan tyttären halua juurtua kotitilalle.
Tähän asetelmaan rakastetun jääminen kotivävyksi muodostaa novellin kertojaminän mielestä onnellisen ratkaisun.
Antsla

Antsla on runsaan tuhannen asukkaan epäitsenäinen kaupunki (linn, asustusüksus) ja entinen kaupunki Antslan kunnassa Võrumaan maakunnassa Virossa. Sen pinta-ala on 2,86 km² ja asukastiheys 473 asukasta neliökilometrillä (1.1.2015).
Antsla sijaitsee Võrusta 35 kilometriä länteen, ja se on Antslan kunnan keskus.
Historia.
Antsla on mainittu ensimmäisen kerran 1300-luvulla, jolloin siitä käytettiin nimitystä Anzen. Nykyistä nimeä Antsla käytettiin ensimmäisen kerran virallisesti Viron itsenäisyyden alkuaikoina.
Kaupunkioikeudet Antsla sai vuonna 1938. Toisen maailmansodan aikana suuri osa kaupungista tuhoutui. 1960-luvulla kaupungin kehitys alkoi hidastua. Antslan kaupunki yhdistyi vuonna 1999 Antslan kuntaan ja siitä tuli kunnan sisäinen epäitsenäinen kaupunki.
Väestö.
Vuonna 2011 Antslan epäitsenäisessä kaupungissa oli 1 402 asukasta, joista 1 380 (98,4 %) oli virolaisia, 9 (0,6 %) venäläisiä ja 12 (0,9 %) muita kansallisuuksia.
Aleksandr Homutetski

Aleksandr Vasiljevitš Homutetski (, s. 4. toukokuuta 1960 Volgograd, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän edusti 1970-luvun lopulta 1990-luvun alkuun ulottuneella pelaajaurallaan muun muassa Rotor Volgogradia ja Lokomotiv Moskovaa.
Ura.
Puolustajana pelannut volgogradilaislähtöinen Homutetski oli Rotor Volgogradin kasvatti. Hän edusti seuraa kolmeen eri otteeseen urallaan, aluksi Neuvostoliiton 2. divisioonassa kausilla 1976–1978 ja 1980, sitten 1. divisioonassa kausilla 1986–1988 ja lopulta mestaruussarjassa kausilla 1989–1990.
Homutetski kuului mestaruussarjajoukkueen kokoonpanoon myös kausilla 1979–1980 Spartak Moskovassa ja kaudella 1985 SKA Rostov-na-Donussa. Spartak voitti kaudella 1979 Neuvostoliiton-mestaruuden, mutta Homutetskin oli tyytyminen otteluihin kakkosjoukkueessa. Kesken seuraavan kauden hän palasi Volgogradiin. Kaudet 1981–1984 hän edusti tuolloin 1. divisioonassa pelannutta Lokomotiv Moskovaa, jonka kapteenina hän toimi Vladimir Muhanovin ohella kaudella 1982. Hän sai urheilumestarin () arvon vuonna 1984.
Kaudet 1991–1993 Homutetski pelasi Suomessa 1. divisioonan Joutsenon Kullervossa, joka tavoitteli tuohon aikaan vahvasti nousua Veikkausliigaan. Hän pelasi kaikissa otteluissa kaudella 1992, jolloin joukkue johti sarjaa pitkään, mutta menetti lopulta liigakarsintapaikkaan oikeuttaneen toisenkin sijan uusintaottelussa.
Pelaajauransa jälkeen Homutetski on toiminut valmentajana Venäjän 1. divisioonassa ja 2. divisioonassa. Hän johti Svetotehnika Saranskin 2. divisioonan Volgan lohkon mestariksi kaudella 2002.
Galangal

Galangal eli galanga tai galgantti on mauste, jota saadaan jauhamalla kuivattuja inkiväärin sukuisen kasvin juuria. Myös tuoreita juuria käytetään ruoanlaitossa. Mausteen valmistukseen käytetään ainakin kahta kasvilajia, isogalangaa "Alpinia galanga" ja pikkugalangaa "Alpinia officinarum".
Tuore galangal-juuri muistuttaa tuoretta inkivääriä, mutta se on sileämpi ja vähemmän kuituinen. Siinä on heikko pihkan ja havupuiden aromi.
Käyttö.
Galangalla on lääkitseviä vaikutuksia: se edistää ruoansulatusta ja lievittää sekä mahavaivoja että hengityselintiesairauksia. Rohtona nautittuna juuri raastetaan ja sekoitetaan sitruunamehuun. Galanganjuurta on myynnissä tuoreena ja jauheena itämaisen ruoan liikkeissä. Hätätilassa galanganjuuren voi korvata nuorella, tuoreella inkiväärinjuurella, mutta näin ei saada aikaan aivan samanlaista makua. Tuoretta galangaa voi ostaa isommankin erän, sillä se säilyy hyvin pakastettuna.
Norsulan perhe

Norsulan perhe (alkuperäiseltä nimeltä "The Large Family") on brittiläinen animaatiosarja. Sarja kertoo norsuperheen elämästä. Ohjelmaa on esitetty "Pikku Kakkosen" yhteydessä vuonna 2009. Sarjan on suomentanut ja ohjannut Annika Rinne. Sarja perustuu Jill Murphyn lastenkirjasarjaan ja kertoo ihmisten kaltaisten norsujen kaoottisesta lapsiperhe-elämästä toiveineen, unelmineen ja pyykkivuorineen. Käsikirjoittajana toimi Emmy-palkittu Nicky Barton.
Suomenkieliset ääninäyttelijät.
Miika Vintturi
Sonja Fredriksson
Akira Takaki
Katja Fredriksson
Taisto Oksanen
Susa Saukko
Veikko Honkanen 
Maija-Liisa Peuhu 
Ilmari Huhtala
Alina Matula
Paul Pilgrim

 
Paul Pilgrim (26. lokakuuta 1883 New York – 7. tammikuuta 1958 White Plains) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija. Hän kuului New York AC -joukkueeseen, joka voitti 4 mailin joukkuejuoksun vuoden 1904 kesäolympialaisissa St. Louisissa. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan 400 ja 800 metrin juoksukilpailujen voittajana vuoden 1906 välikisoissa Ateenassa. Vastaavan kaksoisvoiton saavutti seuraavaksi vasta Alberto Juantorena vuonna 1976.
Pilgrim oli tullut valituksi välikisoihin viime hetkellä. Hän osallistui vielä vuoden 1908 kesäolympialaisiin Lontoossa, mutta ei edennyt 400 metrin juoksussa edes semifinaaliin. Vuosina 1914–1953 Pilgrim toimi New York AC:n urheilujohtajana.
Bad Medicine

Bad Medicine on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin hittisingle vuodelta 1988. Single julkaistiin syyskuussa 1988, ja sen ovat kirjoittaneet Jon Bon Jovi, Richie Sambora ja Desmond Child. Kappale julkaistiin alun perin yhtyeen "New Jersey"-studioalbumilla samana vuonna. 
Singlen b-puolella on kappale ”99 in the Shade”.
Single menestyi listoilla todella hyvin, ja sen huonoin listasijoitus Yhdysvalloissa oli 17. sija "Mainstream Rock Tracks" -listalla. Korkeimmillaan single oli ensimmäisellä sijalla "Billboard Hot 100"-singlelistalla. 
Kappale on helposti tunnistettavissa sen jämäkästä, kosketinsoittaja David Bryanin soittamasta introsta.
Kauniaisten vaakuna

Kauniaisten vaakuna on Kauniaisten kaupungin tunnus. Vaakunan kuusenkäpyä pitelevä orava viittaa epäsuorasti Kauniaisten ruotsinkieliseen nimeen (Grankulla, = kuusi). Aiheen ruusut kuvaavat paikkakunnan huvila-asutusta.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kilvessä istuva, etukäpälissään mustaa kuusenkäpyä pitelevä kultainen, punavaruksinen orava, sen yläpuolella saatteena kolme kultaista ruusua vieretysten.” Vaakunan on suunnitellut Ahto Numminen, ja Kauniaisten kauppalanvaltuusto hyväksyi sen kokouksissaan 5. kesäkuuta 1951 ja 10. tammikuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. maaliskuuta samana vuonna.
Naisten Ykkössarja

Naisten Ykkössarja (aik. Ringeten ykkössarja) on Suomen ringeten toiseksi korkein sarjataso, joka toimii Suomen Ringetteliiton alaisuudessa. Ykkössarjaa on pelattu kaudesta 2008 lähtien. 
Kaudella 2021-2022 Naisten Ykkössarjassa pelaa kuusi joukkuetta.
Ryane Clowe

Ryane Clowe (s. 30. syyskuuta 1982 Fermeuse, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura.
Clowe pelasi juniorina QMJHL-sarjassa Rimouski Océanicissa kaudella 2000–2001. San Jose Sharks varasi Clowen kuudennella kierroksella 175. pelaajana vuoden . Hän siirtyi San Josen organisaatioon kaudeksi 2003–2004, mutta pelasi koko kauden AHL:ssä Cleveland Baronsissa tehoin 11+29=40. 
NHL:n työsulkukauden 2004–2005 Clowe pelasi AHL:ssä Baronsissa tehden tehot 27+35=62 ja tullen valituksi joukkueen parhaaksi pelaajaksi. Kaudella 2005–2006 Clowe pelasi ensimmäiset 18 otteluaan NHL:ssä, mutta pääosa ajasta kului AHL:ssä. Hän teki Sharksin kanssa kolmevuotisen jatkosopimuksen.
Kauden 2006–2007 puolivälissä Clowe sai mahdollisuuden pelata huippuketjussa Patrick Marleaun ja Joe Thorntonin rinnalla ja vastasi tekemällä 58 ottelussa tehot 16+18=34. Clowe teki uransa ensimmäisen hattutempun tammikuussa 2007 Columbus Blue Jacketsia vastaan. Hän pelasi myös pudotuspeleissä ja vakiinnutti paikkansa kokoonpanossa hyvällä fyysisellä pelillään.
Kaudella 2007–2008 hän loukkaantui 11 pelatun ottelun jälkeen lokakuussa 2007. Clowe palasi kentälle maaliskuussa 2008 juuri pudotuspelien kynnyksellä. Hän vakuutti pudotuspeleissä tekemällä 13 ottelussa tehot 5+4=9. Kausi 2008–2009 toi Clowelle ennätystehot 22+30=52 ja hän teki heinäkuussa 2009 neljän vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa.
Kaudella 2009–2010 Clowe paransi ennätystään viidellä pisteellä ja vakuutti myös pudotuspeleissä toimien Sharksin varakapteenina. Kaudella 2010–2011 hänen piste-ennätyksensä parani jälleen viiden pisteen verran 62 pisteeseen (24 maalia ja 38 syöttöpistettä).
Huhtikuussa 2013 Clowe siirtyi vuorokausi ennen kauden 2012–2013 siirtotakarajaa New York Rangersiin, joka antoi Sharksille vaihdossa kolme varausvuoroa. Hän pelasi Rangersissa kauden lopulla 12 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua. Hän oli sivussa yhdestä runkosarja- ja kymmenestä pudotuspeliottelusta aivotärähdysten vuoksi. 
Heinäkuussa 2013 Clowe teki vapaana pelaajana viisivuotisen sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Kaudet ja olivat Clowen osalta rikkonaisia uusien aivotärähdysten vuoksi. Lopulta lääkärin suosituksesta Clowe lopetti pelaajauransa syksyllä 2015.
Vithoba

Vithoba (), myös Vitthala (, ; ja ; myös ) ja Panduranga (, , ; ), on hindujumala, jota palvotaan hartaimmin Maharashtran, Karnatakan, Goan, Andhra Pradeshin ja Gujaratin osavaltioissa Intiassa.
Vithoban pääpyhäkkö sijaitsee Pandharpurissa, Maharashtran osavaltiossa. Vithobaa pidetään hindujumala Vishnun tai Vishnun avataren, Krishnan ilmentymänä.
Phnom Bokorin kansallispuisto

Phnom Bokorin kansallispuisto eli Preah Monivongin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Kambodžan lounaisosassa, Krâvanhin Dâmrei- eli Elefanttivuoriksi kutsutun ulokkeen rinteillä. Alue rajoittuu koillisessa Kardemummavuoriin ja sen eteläraja sijaitsee alle kilometrin päässä Siaminlahden rannikolta. Puiston pohjoinen raja on yhteydessä seitsemän kilometrin matkalta Kiriromin kansallispuistoon, puistojen välissä kulkee valtatie. Puisto perustettiin vuonna 1993. Sen pinta-ala on 1 581 neliökilometriä. 
Osa alueella tavattavia eläinlajeja ovat muun muassa aasiannorsu, indokiinantiikeri, kauluskarhu, malaijikarhu. Kädellisistä tavataan gibboneita, makakeja ja hidasloreja. Alueella tavataan yli 300 eri lintulajia. Alueen kuuluisin nähtävyys on ranskalaisten siirtomaa-aikana vuonna 1922 rakentama huvilakaupunki, joka on nykyisin autiona. Alue toimi punakhmerien tukikohtana 1970-luvulla. 
Alueen vakautta uhkasi aiemmin punakhmerien toiminta. Nykyisin puistoa uhkaa salametsästys ja luvattomat hakkuut. Merkityiltä reiteiltä poikkeaminen on edelleen vaarallista, sillä alueella saattaa olla maamiinoja.
Jari Sulander

Jari Matti Sulander (s. 14. elokuuta 1971 Nastola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Sulander oli FC Kuusysin kasvatti, mutta pelasi ensimmäiset miesten sarjaottelunsa 1. divisioonan Joutsenon Kullervossa kaudella 1991. Hän kävi JoKussa lainalla myös kausilla 1992 ja 1993.
Debyyttinsä Suomen pääsarjassa Veikkausliigassa Sulander teki 26. huhtikuuta 1992 ottelussa Turun Palloseuraa vastaan. Kaikkiaan hän pelasi Kuusysissä kausien 1992–1995 aikana 57 liigaottelua, joissa hän teki viisi maalia. Sulanderin debyyttikaudella 1992 joukkue saavutti SM-hopeaa.
Kaudella 1993 Sulander pelasi myös Jarossa, jota hän edusti viidessä ottelussa kauden lopussa pelatussa liigakarsintasarjassa. Kausi 1995 jäi sekä hänen että Kuusysin viimeiseksi liigassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi vielä Lahden Työväen Palloilijoiden joukkueessa Kakkosta.
Juniorivuosiaan Sulander oli useasti Suomen maajoukkueiden mukana. Hän pelasi kaksi ottelua olympiamaajoukkueessa, 11 ottelua nuorten maajoukkueessa ja 21 ottelua poikien maajoukkueissa.
Johan Halvorsen

Johan August Halvorsen (15. maaliskuuta 1864 Drammen, Norja – 4. joulukuuta 1935 Oslo) oli norjalainen taidemusiikin säveltäjä, kapellimestari ja viulisti. Hänet tunnetaan erityisesti näyttämömusiikistaan.
Johan Halvorsen syntyi Drammenissa Kristianian (nyk. Oslo) lähistöllä. Hän aloitti musiikkiopintonsa jo lapsena (viulu, huilu, kornetti). 15-vuotiaana hän lähti Kristianiaan ja soitti neljä vuotta viulua kansanteatterin orkesterissa. Keväällä 1884 hän lähti opiskelemaan musiikkia Tukholmaan, työskenteli konserttimestarina Bergenissä vuodesta 1885 alkaen ja seuraavana vuonna lähti opiskelemaan Leipzigiin. Hän työskenteli viulistina ja viulunsoitonopettajana Aberdeenissa (1888–1889) ja Helsingissä (1889–1892). Suomen suuriruhtinaskunnan pääkaupungin vireä musiikkielämä innosti Halvorsenia säveltämään, ja talvella 1893 hän opiskeli kontrapunktia Berliinissä Albert Beckerin johdolla.
Halvorsen palasi Bergeniin vuonna 1893 teatterin musiikinjohtajaksi ja Harmonien-orkesterin kapellimestariksi. Hän asettui lopulta Osloon vuonna 1899, kun hän sai Norjan kansallisteatterista ylikapellimestarin viran. Hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 1929.
Halvosrenin sävellykset edustavat kansallisromantiikkaa. Hän mainitsi tärkeimmiksi esikuvikseen Edvard Griegin ja Johan Svendsenin. Halvorsen sävelsi musiikkia yli 30 näytelmään. Näyttämömusiikin ohella hänen tuotantoonsa kuuluu mm. kolme sinfoniaa ja norjalaisia rapsodioita sekä orkesteriteoksia, kuten "Pajarien tulo" ("Bojarernes Indtogsmarsch"), "Matka Joulutähden luo" ("Reisen til Julestjernen") ja "Bergensiana".
Viulukonsertto (Beethoven)

Ludwig van Beethovenin viulukonsertto D-duuri op. 61 on säveltäjänsä ainoa viulukonsertto. Konserton tilasi viulutaituri Franz-Joseph Clement (1780–1842), ja konsertto sai kantaesityksensä Wienissä 23. joulukuuta 1806. Kantaesitystä arvioitiin varauksellisesti, koska muusikot saivat nuotit vasta esityspäivän aamuna. Aikalaiset valittivat, että konsertosta puuttui jatkuvuutta ja se oli pitkäveteinen.
Muzio Clementin ehdotuksesta Beethoven sovitti konserton myöhemmin pianolle ja orkesterille (op. 61a). Konsertto julkaistiin painettuna vuonna 1808, ja painettu laitos on omistettu säveltäjän nuoruudenystävälle Stephan von Breuningille.
Viulukonserton voittokulku alkoi vuonna 1844, kun Joseph Joachim ja Felix Mendelssohn järjestivät Lontoossa historiallisen esityksen. Konsertosta tuli viulukonserttokirjallisuuden perusteoksia, ja se vaikutti voimakkaasti lajityypin kehitykseen.
Konserton tunnetuimmat kadenssit lienevät Fritz Kreislerin laatimat.
Beethovenin viulukonserton osat:
Palkollissääntö

Palkollissääntö () oli Ruotsissa ja Suomessa voimassa ollut säännöstö. Se sääteli niiden ihmisten asemaa, jotka eivät maksaneet veroja. Käytännössä tämä tarkoitti ihmisiä, jotka eivät omistaneet maata. Erityisesti nimitys palkollinen oli käytössä vuoden 1805 palkollissäännössä, jossa sitä käytettiin säännön alaisista maataloustyöntekijöistä.
Ruotsin 1600-luvulla käymien sotien vuoksi Ruotsissa ja Suomessa oli pulaa työvoimasta ja siten palkollisia oli vähän tarjolla. Vuosina 1664 ja 1688 säädetyt palkollissäännöt kielsivät ottamasta palkollisiksi muita kuin isännän kanssa samassa taloudessa asuneita henkilöitä. Myöhemmin merkantilismin aikana palkollissääntö tiukentui. Vuonna 1739 säädetyn säännön mukaan myös talollisen "ylimääräiset" lapset piti siirtää muualle töihin. Sen jälkeen kotona sai omista lapsista pitää vain yhden pojan ja tyttären palkollisten lisäksi. Samalla kaikki rengit ja piiat asetettiin kontrollin alaisiksi, ja heidän työaikaansa alettiin säädellä.
Väestö alkoi kasvaa nopeasti 1700-luvun puolivälistä lähtien, ja palkollissääntöjä alettiin helpottaa. Kustaa III kumosi palveluspakkomääräykset vuoden 1789 yhdistys- ja vakuuskirjassa. Palveluspakko poistui Suomessa kuitenkin täysin vasta vuonna 1883. Laki, joka säänteli isäntien ja palkollisten suhteita, kumottiin työsopimuslailla 1922.
Palveluspakko

Palveluspakko oli Ruotsissa ja Suomessa vuosina 1664–1883 voimassa ollut laki, jonka mukaan jokaisen ei-veroja maksavan on oltava jonkun veroa maksavan palveluksessa. Jos palveluspakkoa laiminlöi sai tuomion irtolaisuudesta.
Vuonna 1865 palveluspakko vahvistettiin palkollissäännöllä, jonka mukaan ilman laillista erokirjaa lähtenyttä ei saanut pestata uuteen paikkaan, ja hänet piti palauttaa takaisin isäntänsä luo. Palveluspakon lisäksi vuosina 1879-1923 oli voimassa vaivaishoitoasetus, joka velvoitti kaikkien työhön kykenevien elättävän itsensä ja perheensä.
 Palveluspakon ankaruus vaihteli ajan saatossa.
Palveluspakko ja sen perustana ollut laillinen suojelu poistuivat Suomessa vuonna 1883, kun tuli uusi irtolaisasetus. Isännällä ei enää ollut velvollisuutta huolehtia palkollisesta, vaan tämä sai hankkia elantonsa itse. Muutos lisäsi turvattomuutta, ja monet lähtivät siirtolaiseksi ulkomaile. Irtolaisuus poistui lainsäädännöstä 1986.
Eurooppa.
Keskiajan lopulta alkaen kaikkialla Euroopassa yleistyi pakkotyön käyttö irtolaisuuden vastaisessa taistelussa. Pakkotyölaitosten avulla työkykyiset köyhät (irtolaiset) haluttiin erottaa työkyvyttömistä (vaivaiset). Tukijärjestelmiä ylläpidettiin vain työkyvyttömille.
Humalakiiltokääriäinen

Humalakiiltokääriäinen ("Grapholita discretana") on pieni ja harvinainen, kääriäisiin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Humalakiiltokääriäinen on pieni, siipiväliltään 13–19 mm, yleisväriltään tummanruskea perhonen. Siiven takareunan dorsaalitäplä muodostuu kahdesta kellanvalkoisesta poikkiraidasta, ja siiven etureunassa on rivi lyhyitä kellanvalkoisia poikkiraitoja. Siiven kärkiosan siipipeili on vaaleanruskea ja siinä on sekä tummia pitkittäisviiruja että siniharmaita poikkiraitoja. Takasiivet ovat tummanruskeat ilman kuviointia. Perhosen vartalo on vaaleanruskeaa päätä lukuun ottamatta tumman kahvinruskea.
Levinneisyys ja lentoaika.
Humalakiiltokääriäistä tavataan Euroopasta Kaukasukselle ja Länsi-Siperiaan. Aikuiset perhoset lentävät touko-kesäkuussa.
Suomessa laji luokiteltiin aikaisemmin hävinneeksi, sillä siitä ei ollut lainkaan havaintoja vuoden 1976 jälkeen ja rakentaminen sekä umpeenkasvu olivat hävittäneet tunnetut esiintymispaikat. Se löytyi kuitenkin harrastajan toimesta nurmijärveläisestä puutarhasta vuonna 2006 ja vuoden 2010 uhanalaisuusarvioinnissa laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi Ympäristökeskus on esittänyt perhosen esiintymisalueen rauhoittamista yksityiseksi suojelualueeksi, mutta esitys kaatui. Vuodesta 2006 lähtien lajilla on tunnettu erittäin pienialainen esiintymä myös Lohjalta.
Elinympäristö ja elintavat.
Täysin humalakasvustoihin sidoksissa oleva laji. Toukat elävät riittävän rotevakasvuisten humalaköynnösten varsien sisällä ja koteloituvat ravintokasviin. Aikuiset perhoset lentävät koko päivän ajan, mutta aktiivisimmin illalla. Ne pysyttelevät aivan humalakasvustojen tuntumassa ja häirittynä piiloutuvat kasvillisuuden joukkoon.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasvi on humala ("Humulus lupulus").
Jesse Hietanen

Jesse Arto Aleksi Hietanen (s. 1981) on suomalainen elokuvaohjaaja ja muusikko. Hän valmistui vuonna 2005 opiskeltuaan Lontoossa ja on tehnyt monia musiikkivideoita Suomeen sekä ulkomaille. Hän on myös työskennellyt Åke Lindmanin elokuvan "Etulinjan edessä" tuotantoassistenttina ja näytellyt Tuukka Temosen ohjaamassa 69 Eyes -yhtyeen musiikkivideossa "Brandon Lee" sekä Kusti Mannisen ohjaamassa Indican videossa "Ikuinen virta". Hietanen työskenteli 1990-luvulla mallina muun muassa Pradan sekä Ferrén muotitaloissa. Jesse Hietanen on Anne Pohtamo-Hietasen ja Arto Hietasen ensimmäinen lapsi. Hän on naimisissa Indican solistin Jonsun kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Musiikkivideot.
Hietanen on ohjannut seuraavat videot:
Musiikki.
Jesse Hietanen on musiikkia kustantavan ja audiovisuaalisia palveluja tuottavan Ambience Studios Oy:n osakas ja toimitusjohtaja.
Lahoisk

Lahoisk () eli Logoisk () on Minskistä koilliseen sijaitseva Valko-Venäjän Minskin alueen pieni kaupunki ja samanniminen hallinnollinen piiri. Vuoden 2009 lokakuussa kaupungissa asui 10 706 ja piirissä yhteensä 35 957 ihmistä.
Historia.
Kirjalliset dokumentit mainitsevat vuonna 1078 paikkakunnan nimeltä Logoisk. Sittemmin alue on kuulunut monen valtion ja hallitsijan alaisuuteen. 1500-luvulta lähtien liettualais-rusilainen Tiškevičius-aatelissuku (, ) oli pitkään merkittävässä asemassa; yksi suvun palatseista sijaitsi paikkakunnalla.
Liikenne.
Minskistä koilliseen vievä M3 valtatie tuo nopean yhteyden kaupunkiin, matkaa Minskin keskustasta on 40 kilometriä. Noin 12 kilometriä Lahoiskin keskustan pohjoispuolella M3-valtatieltä erkanee sivutie Hatynin muistoalueelle itään (noin 5 km). Jatkamalla M3-valtatietä kauemmas pohjoiseen pääsee Polatskiin. Kantatietä P59 pitkin Lahoiskista pääsee kaakossa sijaitsevaan Smaljavitšyyn (29 km) ja itään vievää kantatietä P3 (+P63) pitkin Barysauhun (67 km).
Nähtävyydet.
Alueen tunnetuimmat nähtävyydet ovat vaikuttava Hatynin muistoalue (, ) saksalaisten hävittämien kylien ja joukkotuhojen muistoksi sekä Silitšyn hiihtokeskus (, ), josta löytyy muun muassa hotellikylä, laskettelurinteitä, mäkihypyn hyppyrimäkiä ja muidenkin vuodenaikojen liikunnallisia harrastusmahdollisuuksia.
Pesäpallon Ykkössarja 1989

Pesäpallon Ykkössarjan kausi 1989 oli yhdeksäs ykkössarjakausi pesäpallossa. Sarjan voittaja Vimpelin Veto ja kakkonen Oulun Lippo nousivat Superpesikseen.
Ykkössarja.
Runkosarja.
Vimpeli ja Oulu nousivat SM-sarjaan. Hamina karsintaan SM-sarjan 10. sijoittuneen kanssa. 
Suomensarjaan putosi Lohi. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Lammin Luja, Mansen Pesäpallo ja Kempeleen Kiri.
Opiskelijoiden futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2011

Opiskelijoiden futsalin Euroopan-mestaruuskilpailut 2011 järjestettiin 16.–24. heinäkuuta 2011 Tampereella.
Turnauksessa kilpailivat sarjoissaan sekä naiset että miehet. Järjestyksessään turnaus oli miehille kahdeksas ja naisille toinen. 
Miesten sarjaan odotettiin saapuvan 16–24 joukkuetta ympäri Eurooppaa ja naisten sarja oli kaavailtu 8–16 joukkueelle. Osallistujamäärässä nämä määrät tarkoittivat noin 300–500 urheilijaa, joiden lisäksi joukkueenjohdot ja kansainväliset tuomarit lisäsivät määrää reilulla kymmenellä prosentilla.
Turnauksen suojelijaksi oli lupautunut Suomen Palloliiton puheenjohtaja Sauli Niinistö.