tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arrow’n informaatioparadoksi

Arrow’n informaatioparadoksi on ekonomisti Kenneth Arrow’n mukaan nimetty ongelma, joka liittyy kaupankäyntiin informaatiohyödykkeillä (esim. teknologia, keksinnöt). Paradoksi syntyy siitä, että informaatiohyödykkeen arvo ostajalle ei ole tunnettua ennen kuin hän on omaksunut informaation, mutta omaksuttuaan informaation ostaja on käytännössä saanut informaation itselleen ilmaiseksi. Paradoksista seuraa, että informaatiohyödykkeiden allokaatio markkinoilla on epäoptimaalinen.
Aineettomat oikeudet (IPR), kuten teknisten keksintöjen tapauksessa patentit, voivat ratkaista informaatioparadoksin osittain.
Arrow esitti ongelman alun perin tieteellisessä artikkelissaan vuonna 1962. 
Arrow'n informaatioparadoksia ei tule sekoittaa Arrow’n paradoksiin (myös Arrow’n mahdottomuusteoreema).
Nadja Franck

Nadja Franck (vuoteen 1887 Nadeschda Antipin, vuodesta 1899 Nadja Sandqvist; 15. huhtikuuta 1867 Helsinki – 7. tammikuuta 1932 Helsinki) oli Suomen ensimmäinen naispuolinen kansainvälisen uran tehnyt taitoluistelija.
Franckin vanhemmat olivat kauppias Wasili Antipin ja Maria Antipin. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1888 oli kauppias Johan Gustaf (Gösta) Franck (1864–1892) ja toinen vuodesta 1899 pankin kamreeri Väinö Hjalmar Rafael Sandqvist (1871–1933). Hänen perheensä lienee ollut kotoisin Kiovasta, mutta Franckin syntyessä molemmat vanhemmat olivat jo Suomen kansalaisia. Taitoluistelussa Franck ja hänen sisarensa Maria Antipin saivat ohjausta John Catanilta ja Rudolf Sundgrenilta. Ensimmäisen kerran Franck osallistui taitoluistelukilpailuun Suomessa 1886 ja ulkomailla Tukholmassa helmikuussa 1889 voittaen molemmat kilpailut. Tukholmassa 25 000 hengen yleisön joukossa olivat myös Ruotsin kuninkaalliset. Franckista ja Sundgrenista tuli Tukholman kilpailun voittojensa myötä ensimmäiset suomalaiset urheilijat, jotka voittivat ulkomaisen kilpailun. Ensimmäisen miehensä kuoltua 1892 Franck jatkoi uraansa ammattilaisena. Hän käytti entistä nimeään taiteilijanimenä vielä mentyään uudestaan naimisiin 1899. Franck esiintyi Suomen lisäksi kaikissa Pohjoismaissa, Englannissa, Ranskassa, Venäjällä ja Saksassa. Pariisissa hän opetti taitoluistelua 1890-luvulla ja piti myöhemmin taitoluistelukoulua Helsingissä Thyra Brandtin kanssa.
Vrókastro

Vrókastro () on minolaisaikaisen asutuksen arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ágios Nikólaoksen kunnassa Lasíthin alueyksikössä lähellä Mirampéllonlahden rantaa, noin 1,5 kilometriä etelään Ístron kylästä. Paikan nimi on nykyaikainen. Sen minolaisaikaista nimeä ei tunneta.
Vrókastron asutus syntyi myöhäisminolaisella kaudella noin 1200–1170 eaa. ja se oli käytössä geometriselle kaudelle noin 1000–700 eaa. saakka ja mahdollisesti vielä myöhemminkin. Asutus sijaitsi vaikeapääsyisessä paikassa, joka tarjosi suojaa minolaisen kulttuurin romahdettua, ja se on ollut linnoitettu vahvoilla muureilla. Asutus koostui kahdesta osasta, joiden välissä oli hajanaisia rakennuksia. Paikalta on löydetty myös pyhäkön jäänteet 700-luvulta eaa. sekä hautoja.
Paikan arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1910–1912 Edith Hallin johdolla.
Simone Giannelli

Simone Giannelli (s. 9. elokuuta 1996 Bolzano) on italialainen lentopalloilija, joka edustaa Italian A1-liigassa pelaavaa Itas Diatec Trentinoa ja Italian lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 198 senttimetriä pitkä ja 92 kilogrammaa painava Giannelli on passari. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 342 senttimetriin ja torjuntalyönti 265 senttimetriin.
Giannelli on Itas Diatec Trentinon kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa Italian A1-liigassa kaudella 2012–2013. Hän voitti sarjan mestaruuden heti avauskaudellaan. Myös kaudella 2014–2015 Giannelli juhli seuran kanssa mestaruutta. Tuolla kaudella hänet valittiin myös sarjan parhaaksi pelaajaksi. 
Giannelli debytoi Italian lentopallomaajoukkueessa vuonna 2015. Hän nousi maan ykköspassariksi ja saavutti pronssia vuoden 2015 EM-kilpailuista. Giannelli valittiin myös turnauksen parhaaksi passariksi. 
Saavutukset.
Seuratasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Adalminan helmi

Adalminan helmi (alkukielellä ruotsiksi "Adalminas pärlä") on Sakari Topeliuksen tekemä lastenkirja ja osa "Lukemisia lapsille" -kokoelmaa. Siitä on myös tehty erillinen kuvakirja. Kirja kertoo prinsessasta, joka saa lahjakseen helmen, joka tekee hänestä joka päivä yhä kauniimman, viisaammaan ja rikkaamman. Jos hän kadottaa helmen, hän menettää kaiken saamansa.
MarineTraffic

MarineTraffic on meriliikennettä reaaliaikaisesti seuraava verkkopalvelu. Se on avoin, yhteisöperusteinen projekti, joka tarjoaa reaaliaikaista tietoa laivojen liikkeistä ja satamista. Tiedonkeruu perustuu aluksissa olevaan AIS-järjestelmään, joka kertoo alusten nopeuden, sijainnin, suunnan ja muita tietoja. Järjestelmän ansiosta alusten tiedot voidaan näyttää MarineTrafficin sivuilla Google Maps -kartalla. Sivustolla on nähtävissä myös kuvia laivoista, tietoa, kuten missä ne on rakennettu ja niiden pituus. Sieltä näkee myös mitä reittiä alukset ovat kulkeneet ja minne ne ovat menossa.
MarineTraffic on alun perin kehitetty akateemisena projektina Egean yliopistossa, Ermoúpolissa, Kreikassa. Loppuvuodesta 2007 professori Dimitris Lekkas julkaisi sen kokeellisena versiona. MarineTraffic-palvelua voi käyttää ilmaiseksi, mutta edistyneemmät toiminnot maksavat. Sivustolla vierailee kuukausittain noin viisi miljoonaa kävijää. Huhtikuussa 2015 palvelussa oli 600 000 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Benjamin Toniutti

Benjamin Toniutti (s. 30. lokakuuta 1989 Mulhouse) on ranskalainen lentopalloilija, joka edustaa Puolan PlusLigassa pelaavaa ZAKSA Kędzierzyn-Koźlea ja Ranskan lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 183 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Toniutti on passari. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 320 senttimetrin korkeuteen ja torjuntalyönti 300 senttimetriin.
Toniutti aloitti uransa kotimaansa Arago de Sètessä, jossa hän voitti neljä peräkkäistä Ranskan-mestaruuspronssia vuosina 2009–2013. Vuodet 2013–2014 Toniutti edusti italialaista Porto Robur Costa Ravennaa. Vuonna 2014 hän pelasi myös kuukauden ajan Venäjän Superliigan VK Zenit-Kazanissa. Vuonna 2015 hän saavutti VfB Friedrichshafenin kanssa Saksan Bundesliigan mestaruuden. 
Useita nuorten arvokisamitaleja Ranskan kanssa saavuttanut Toniutti debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2010. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa maailmanliigaa, jossa hänet valittiin parhaaksi passariksi. Saman vuoden EM-kilpailuissa hän voitti niin ikään kultaa. Toniutti toimii myös Ranskan maajoukkueen kapteenina.
Saavutukset.
Seuratasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Kvanttiohjelmointi

Kvanttiohjelmointi on prosessi, jossa suunnitellaan tai kootaan käskysarjoja, joita kutsutaan kvanttipiireiksi. Prosessissa käytetään portteja, kytkimiä ja operaattoreita, joiden avulla manipuloidaan fysikaalista kvanttisysteemiä halutun lopputuloksen tai tietyn kokeen tulosten saavuttamiseksi.
Kvanttitietokoneita käytetään enimmäkseen erilaisten pilvipalveluiden kautta. Tämänkaltaisia pilvipalveluihin kytkettyjä kvanttitietokoneita tarjoaa mm. IBM:n -ohjelmointiympäristö, jossa käytetään pääosin Python-ohjelmointikieltä. Samankaltaisia palveluita myydään mm. Microsoftin Azure-pilvipalvelussa, jossa voi käyttää -ohjelmointikieltä. Muita kilpailevia palveluita ovat mm. Amazonin Braket ja Googlen . 
Yksi vaihtoehto on simuloida ohjelmia binääritietokoneilla. Tämän kvanttisimulaattoriksi kutsutun lähestymistavan heikkous on se, että simuloitujen kubittimäärien kasvaessa ohjelman simulointiin vaadittava aika kasvaa eksponentiaalisesti klassisilla tietokoneilla.
Kvanttiohjelmointikielet voidaan jaotella kahteen osioon, imperatiivisiin ohjelmointikieliin ja funktionaalisiin ohjelmointikieliin. Esimerkkeinä ensimmäisestä ovat ohjelmointikielet QCL ja LanQ, toisesta taas QPL ja QML.
Kvanttitietokoneiden ohjelmoinnissa on varauduttava niiden rajoitteisiin, kuten epävakauteen ja virhealttiuteen. Tietokoneissa käytettävät kvanttialgoritmit soveltavat lineaarialgebraa ja todennäköisyyslaskentaa.
Reppuselkä

Reppuselkä tai reppuselässä tarkoittaa sitä, kun ihminen kantaa toista ihmistä selässään.
Useimmiten aikuiset kantavat lapsia reppuselässä, mutta myös lapset voivat kantaa toisia lapsia ja aikuiset toisia aikuisia.
Monissa urheilulajeissa, esimerkiksi jalkapallossa, koripallossa, käsipallossa ja lentopallossa voidaan voittoa juhlistaa siten, että voittajajoukkueen pelaajia kannetaan reppuselässä.
Edellä mainituissa lajeissa sekä itsepuolustuslajeissa voidaan myös harjoitella tasapainoa, kestävyyttä ja voimakkuutta kantamalla toista henkilöä reppuselässä.
Reppuselkäkanto on myös melko suosittu eukonkannossa.
Kerrotaan, että Ludwig van Beethoven nautti lapsuudessaan, kun häntä kannettiin reppuselässä, ja ulvoi naurusta vauhdikkaassa kyydissä.
Adolf Erik Geete

Adolf Erik Geete, myös Gete, Gethe tai Giete (5. tammikuuta 1730 Börstil, Tukholman lääni − 1. tammikuuta 1795 Tukholma) oli ruotsalainen kapteeni ja Augustin Ehrensvärdin adjutantti Suomenlinnassa, mutta tuli tunnetuksi myös akvarellien maalaajana ja kartanpiirtäjänä.
Geeten vanhemmat olivat everstiluutnantti Carl Gustaf Geete ja Catharina Harmelin. Hän ryhtyi isänsä ja veljiensä tavoin sotilasuralle ja lienee ollut mukana Augustin Ehrensvärdin Hankoniemelle tekemällä mittausretkellä jo 1754. Kaksi vuotta myöhemmin hänet komennettiin Helsinkiin. Viaporin linnoituksesta Ehrensvärdin adjutanttina toiminut Geete maalasi sarjan dokumentaarisia akvarelleja, ilmeisesti Pommerin sodan aikana 1757−1762. Ennen paluutaan Ruotsiin hän vielä laati omiin mittauksiinsa perustuvan Helsingin maantieteellisen kartan 1763, jonka uudisti vasta noin 40 vuoden päästä kaupungininsinööri E. L. Fonssén. Tukholmassa Geete jatkoi sotilasuraansa vuoteen 1782 tai joidenkin lähteiden mukaan vuoteen 1791 saakka, mutta ei kuitenkaan ottanut vastaan hänelle kapteeniksi ylentämisen takia tarjottua komppanian päällikön tehtävää. Geete kuoli Tukholmassa naimattomana 1795, jonne hänet haudattiin sotilaallisin juhlamenoin.
Suprajohteisiin perustuva kvanttitietokone

Suprajohteisiin perustuva kvanttitietokone on yksi mahdollinen kvanttitietokoneen fyysisistä toteutustavoista. Siinä valmistetaan nanotason suprajohtavia elektrodeja kytkettynä yhteen Josephsonin liitosten kautta. Niitä on noin viisi eri luokkaa: varauskubitti, vuokubitti, faasikubitti, transmon ja unimon.
Taustaa.
1950-luvulla Dudley Buck kehitti suprajohteisiin perustuvaa tietokonetta, jota kutsuttiin nimellä cryotron. Idea cryotron tapaisista tietokoneista unohtui, mutta idea suprajohteiden käyttämisestä tietokoneiden rakentamisessa jäi elämään.
1970-luvulla suprajohteita pidettiin lupaavana tapana rakentaa tietokone. Toiveet eivät toteutuneet. Suprajohtavista tietokoneista kehittyi ajatus rakentaa suprajohtavia kvanttipisteitä, jotka on kytketty Josephsonin liitoksilla.
Monet suprajohtavan elektroniikan kehityskulut saivat alkunsa IBM:n merkittävistä panostuksista vuosina 1968–1983. Yhtiö pyrki luomaan suprajohtavia tietokonekomponentteja Josephson-liitoksiin perustuen. Vaikka projektin alussa suprajohtavan elektroniikan suorituskyky ennakoitiin selvästi paremmaksi kuin olemassa olevan piiteknologian, piimuistien kehitys nopeutui merkittävästi projektin 15 vuoden aikana. Tämä johti siihen, että vuonna 1983 ero menetelmien välillä oli käytännössä olematon, mikä teki uuden teknologian kehittämisestä epäedullista.
Yhteyttäminen

Yhteyttäminen tarkoittaa eliöissä tapahtuvaa energian sitomista orgaanisten yhdisteiden sidoksiin.
Fotosynteesissä vihreät kasvit ja jotkin muut eliöt, kuten levät, syanobakteerit ja eräät bakteerit, sitovat hiilidioksidia sekä auringon säteilyenergiaa kemialliseksi energiaksi. Kemosynteesissä epäorgaanisten yhdisteiden kemiallista energiaa sidotaan orgaanisiin yhdisteisiin.
Eliö tuottaa yhteyttämisen avulla itselleen hyödyntämiskelpoista energiaa. Tämän energian avulla eliö tuottaa myös kaikki monimutkaisemmat yhdisteet, kuten selluloosan, proteiinit ja lipidit.
Yhteyttämistapoja:
Martin Švagerko

Martin Švagerko (s. 2. lokakuuta 1967 Banská Bystrica) on slovakialainen mäkihyppääjä, joka aktiiviurallaan edusti myös Tšekkoslovakiaa. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Švagerko saavutti joukkuekilpailussa MM-pronssia Tšekkoslovakian joukkueessa Lahdessa 1989 ja MM-hopeaa Tšekin ja Slovakian yhteisessä joukkueessa Falunissa 1993 (kisat käytiin vain hieman Tšekkoslovakian jakautumisen jälkeen, Švagerko oli joukkueen ainoa slovakki ollen kolmen tšekin seurassa). Lisäksi hän oli Tšekkoslovakian joukkueessa neljäs Seefeldissä 1985 ja Oberstdorfissa 1987. Henkilökohtaisessa MM-kilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan 22:nneksi Oberstdorfin 1987 normaalimäessä ja Falunin 1993 suurmäessä. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden K80-mäessä 1984.
Švagerko kilpaili kaksissa olympialaisissa. Sarajevossa 1984 hän oli normaalimäessä 42:s, Lillehammerissa 1994 normaalimäessä 25:s ja suurmäessä 28:s.
Švagerko voitti maailmancupin osakilpailun Chamonix'n normaalimäessä joulukuussa 1986. Uransa toisen palkintokorokepaikan hän saavutti oltuaan kolmas Sapporon normaalimäessä joulukuussa 1987. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui parhaimmillaan 24:nneksi kaudella 1985–1986.
Paljaan taivaan alla

Paljaan taivaan alla () on Veronica Rossin nuorille aikuisille suunnattu scifi-sarjan esikoisteos, joka käynnistää "Paljaan taivaan alla" -trilogian. Kirja kertoo 17-vuotiaasta Ariasta ja 19-vuotiaasta Perrystä, jotka elävät ekologisen katastrofin tuhoamassa maassa. Kirjan alkuperäisteos on julkaistu vuonna 2012. Kirjan on suomentanut Inka Parpola. Trilogian toinen osa on "Halki ikiyön" (2013) ja päätösteos on "Yhä sininen taivas" (2014).
Kirjasarjasta on suunnitteilla myös elokuva.
Juoni.
Nuori 17-vuotias Aria on elänyt koko elämänsä Haaveen kaupungissa, jonne ruoka, vesi ja jopa hengitettävä ilma tuodaan ulkopuolelta. Suljetun kaupungin ihmiset elävät arkeaan virtuaalimaailmassa, jossa fyysinen läheisyys on harvinaista: kaikki elämykset kivuntuntemuksia myöten tuotetaan keinotekoisesti. Aria ei ole koskaan nähnyt oikeaa taivasta, aurinkoa, tulenliekkejä tai metsän puita.
Ulkopuolella elävä Perry sen sijaan on kamppaillut aina todellisten ja pelottavien haasteiden kanssa. Vaaralliset kulkutaudit, nälkä ja rajut eetterimyrskyt ovat arkipäivää sekä Perrylle että hänen heimolleen. Ekologisen katastrofin kokeneessa maailmassa jokainen taistelee olemassaolostaan, ja kun Aria onnettomuuden seurauksena häädetään omiensa joukosta, tulee Perrystä puolustuskyvyttömän tytön ainoa toivo. Odottamaton kohtaaminen muuttaa sekä Arian että Perryn elämän tavalla, josta on kiinni enemmän kuin on lupa toivoa.
Baiji (kaupunki)

Baiji () on teollisuuskaupunki Tigrisjoen länsirannalla, Irakin Salah al-Dinin maakunnan Baijin piirikunnassa. Se sijaitsee linnuntietä noin 40 kilometriä maakuntakeskus Tikritistä pohjoiseen ja noin 197 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoisluoteeseen. YK:n vuoden 2013 väestöarvion mukaan Baijin piirikunnassa asui noin 14 prosenttia maakunnan 1,337 miljoonasta asukkaasta eli noin 190 000 henkeä. Eräs arvio itse Baijin kaupungin asukasluvuksi oli runsas 36 000 asukasta.
Paikkakunta tunnetaan Irakin suurimmasta öljynjalostamostaan. Kaupungissa on myös suuri lämpövoimalaitos. Ennen Persianlahden sotaa seudulla arvioitiin olevan myös kemiallisia aseita valmistava tuotantolaitos. Kesäkuussa ja syksyllä 2014 uutisoitiin taisteluista Irakin hallituksen joukkojen ja jihadistijärjestö Isisin välillä Baijin öljynjalostamojen hallinnasta. Myös Saddam Husseinin aikaisten, vanhojen kemiallisten aseiden varastojen arvioitiin päätyneen jihadistien käsiin, mitä käytettiin eräänä Isisiä vastaan kohdistettujen ilmaiskujen perusteluna. Keväällä 2015 Yhdysvaltain ilmaiskujen tukemien Irakin hallituksen joukkojen kerrottiin saaneen öljyjalostamo haltuunsa. Taistelut jihadistien ja hallituksen joukkojen välillä ovat kuitenkin jatkuneet Baijin piirikunnassa myös kesällä 2015.
Rami Makhlouf

Rami Makhlouf (s. 10. heinäkuuta 1969) on syyrialainen liikemies. Häntä on kuvailtu Syyrian liike-elämän vaikutusvaltaisimmaksi hahmoksi. Ennen Syyrian sisällissodan aiheuttamaa talouden laskukierrettä Makhlouf oli Syyrian rikkain mies ja hänen varallisuutensa oli arviolta viisi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hänen omistuksiinsa kuuluvat esimerkiksi Syriatel-puhelinyhtiö, kaksi pankkia, rakennusyhtiö, lentoyhtiö ja vapaakauppa-alueita. Hänellä on myös omistusosuuksia maakaasu- ja öljy-yhtiöissä. Makhlouf on Syyrian presidentin Bašar al-Assadin serkku ja syytteet korruptiosta ovat johtaneet hänen vastaisiin mielenosoituksiin.
Elämäkerta.
Makhlouf syntyi vuonna 1969 ja peri isänsä Mohammedin liiketoimet. Mohammed oli Syyrian entisen presidentin Hafiz al-Assadin vaimon Anisa Makhloufin veli. Hafizin pojan Bašar al-Assadin noustua presidentiksi Makhlouf laajensi liiketoimiaan. Vuonna 2001 hän ja egyptiläinen puhelinyhtiö Orascom saivat yhden kahdesta Syyrian puhelinoperaattoriluvasta. Orascom menetti oman 25 %:n osuutensa perustetusta Syriatelistä myöhemmin oikeudessa. Opposition kansanedustaja Riad Seifin kritisoitua puhelinoperaattorilupien myöntämistä hänet pidätettiin ja tuomittiin vankeuteen.
Vuonna 2008 Yhdysvallat kielsi amerikkalaisia yhtiöitä ja yksityishenkilöitä tekemästä kauppaa Makhloufin kanssa. Hänen todettiin annetussa lausunnossa käyttäneen hyväksi Syyrian oikeuslaitosta ja tiedustelupalvelua kilpailijoitaan vastaan. Bašar al-Assadin vastaiset mielenosoittajat ovat usein käyttäneet myös Makhloufin vastaisia iskulauseita. Kun Syyrian sisällissotaa edeltäneet mellakat puhkesivat Daraassa paikallinen Syriatelin toimisto sytytettiin tuleen. Syyrian oppositio on sittemmin syyttänyt Makhloufia hallitusta tukevien mielenosoitusten rahoittamisesta Syyriassa ja ulkomailla. Euroopan unioni asetti pakotteita Makhloufia vastaan toukokuussa 2011.
Toukokuussa 2011 Makhlouf antoi haastattelun "New York Timesille", jossa hän sanoi hallituksen taistelevan loppuun saakka ja että hallitus ei kärsisi yksin. Hän sanoi myös vallanvaihdon Syyriassa johtavan laajempaan sekamelskaan Lähi-idässä. Tietojen mukaan Bašar al-Assad suuttui annetusta haastattelusta ja Syyrian Yhdysvaltojen lähettiläs ilmoitti Makhloufin edustavan vain itseään antamillaan lausunnoilla. Seuraavassa kuussa Makhlouf ilmoitti jättävänsä liike-elämän ja siirtyvänsä hyväntekeväisyystyöhön. Oppositio on epäillyt tämän todenperäisyyttä. Elokuussa 2011 Yhdysvallat asetti Syriatelille pakotteita, ilmoittaen että yhtiö oli esimerkiksi nauhoittanut puheluita Syyrian turvallisuuspalveluiden käyttöön. Vuonna 2016 julkisuuteen vuodettujen Panaman paperien mukaan Makhlouf oli vuoteen 2011 saakka Mossack Fonsecan asiakas ja auttoi tämän yhtiöitä kiertämään Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan asettamia pakotteita.
Juha Mieskonen

Juha Mieskonen on suomalainen laulaja-lauluntekijä joka tunnetaan Mieskone-yhtyeen laulaja-kitaristina ja lauluntekijänä. Lisäksi Juha Mieskonen on ollut aikaisemmin yhtyeissä White label, Bablers ja Baysix ja levyttänyt soolotuotantoa. Soolotuotannosta tunnettuja kappaleita ovat ”Elämänmittainen oppikoulu” ja "Perhonen".
Koulutukseltaan Mieskonen on kauppatieteiden maisteri ja hän työskentelee taloushallintoalan yrityksessä Greenstep.
Mieskonen on esittänyt keikoilla oman tuotantonsa lisäksi myös suomen- ja englanninkielisiä pop- ja rockbiisejä. 
Juha Mieskonen on tehnyt suuremmaksi osaksi itse kappaleita niin Mieskone-yhtyeelle kuin omalle soolotuotannolleen. Lisäksi hän on tehnyt joitakin kappaleita myös muille artisteille, esimerkiksi Pekka Tillikaiselle hän on tehnyt kappaleen ”Kaislarantaan”.
Balad

Balad () on kaupunki viitisen kilometriä Tigrisjoen lounaispuolella, Irakin Salah ad-Dinin maakunnan Baladin piirikunnassa. Se sijaitsee linnuntietä noin 78 kilometriä maakuntakeskus Tikritistä eteläkaakkoon ja noin 81 kilometriä Irakin pääkaupunki Bagdadista pohjoisluoteeseen. YK:n vuoden 2013 väestöarvion mukaan koko Baladin piirikunnassa asui 18 prosenttia maakunnan 1,337 miljoonasta asukkaasta eli noin 240 000 henkeä.
Baladin piirikunnassa, noin 22 kilometriä kaupungista kaakkoon (Bagdadin suuntaan) sijaitsee Irakin suurin sotilaslentotukikohta. kesäkuussa 2014 Jihadistijärjestö Isis pyrki hyökkäämään tukikohdan kimppuun.
Roosa ja kymmenen muuta

Roosa ja kymmenen muuta on Mieskoneen studioalbumi vuodelta 1995.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Juha Mieskonen sekä sovittanut Mieskone, ellei toisin mainittu.
George Alexander Ballard

George Alexander Ballard (7. maaliskuuta 1862 – 16. syyskuuta 1948) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali ja historioitsija.
George Alexander syntyi 7. maaliskuuta 1862 Intiassa Bombayssa Malabar Hillissä kenraali John Archibald Ballardin ja hänen vaimonsa Joannan, jonka isä oli Robert Scott-Moncrieff, vanhimpana poikana. Hän liittyi kuninkaalliseen laivastoon aliluutnanttina ja hänet ylennettiin luutnantiksi 15. maaliskuuta 1884. Helmikuussa 1902 hänet määrättiin puoleksi vuodeksi Amiraliteettiin.
Hänet ylennettiin 27. elokuuta 1914 kontra-amiraaliksi ja hän sai syyskuussa 1916 komennuksen Maltan telakan pääintendentiksi. Hän jäi eläkkeelle vara-amiraalina vuonna 1921 ja hänet ylennettiin 1924 amiraaliksi.
1930-luvulla hän julkaisi sarjan teknisiä artikkeleita Victoriaanisen ajan sotalaivoista Mariner's Mirrorissa, mitkä koottiin hänen kuolemansa jälkeen teokseksi "The Black Battlefleet".
Kaislavene

Kaislavene on Mieskoneen studioalbumi vuodelta 2000.
King of the Jungle

King of the Jungle on Immanuelin single vuodelta 2013.
Kappale valittiin YleX:n vuoden 2013 parhaaksi rytmibarometrikappaleeksi.
Transmetallaatio

Transmetallaatio on kemiallinen reaktio, jossa organometalliyhdiste luovuttaa orgaanisen alkyyli- tai aryyliryhmänsä toiselle metallille tai metalliyhdisteelle muodostaen uuden organometalliyhdisteen. Transmetalaatio on yksi käytetyimpiä tapoja valmistaa organometalliyhdisteitä ja tyypillisesti orgaanisen ryhmän luovuttava yhdiste on joko elohopean, litiumin, magnesiumin tai sinkin organometalliyhdiste.
Transmetallaatioreaktioiden tyyppejä.
Kaikki transmetallaatioreaktiot ovat tasapainoreaktioita ja tasapainoasemassa käytetään usein hyväksi joko metallien eri elektropositiivisuutta, asemaa sähkömotorisessa sarjassa tai liukoisuutta reaktiossa käytettävään liuottimeen.
Transmetallaatioreaktio voi tapahtua organometalliyhdisteen ja metallin välillä, jolloin orgaaniset ryhmät siirtyvät toiselle metallille samalla, kun alkuperäisen organometalliyhdisteen metalli pelkistyy metalliksi. Tämä reaktio tapahtuu silloin, kun orgaaniset ryhmät vastaanottava metalli on alempana metallien sähkömotorisessa sarjassa kuin lähtöaineena toimivan organometalliyhdisteen metalliatomi. Yleensä lähtöaineena on organoelohopeayhdiste. Reaktiota ajaa eteenpäin myös usein suotuisa muutos reaktioentalpiassa.
MR + M' → M + M'R
Toinen transmetallaation tyyppi on metallihalogenidin tai pseudohalogenidin reaktio organometalliyhdisteen kanssa ja tätä reaktiota kutsutaan toisinaan myös metateesiksi. Reaktio tapahtuu mikäli alkuperäisen organometalliyhdisteen metalliatomi on elektropositiivisempi kuin toisen lähtöaineen metalli. Tätä reaktiota käytetään useiden organometalliyhdisteiden valmistukseen erityisesti silloin kuin muodostuva yhdiste on siirtymämetallin organometalliyhdiste. Lähtöaine on tyypillisesti Grignardin reagenssi, organoalumiini-, organosinkki- tai organolitiumyhdiste. Mikäli orgaanisen ryhmän vastaanottavaan metalliin on sitoutunut elektrofiilinen ligandi voi sivureaktiona tapahtua orgaanisen ryhmän liittymistä tähän reagenssiin.
MR + M'X → MX + M'R
Kolmas transmetallaatioreaktio on harvemmin käytetty ja siinä kaksi organometallireagenssia vaihtaa ligandeja keskenään. Reaktiota kutsutaan myös metallinvaihtoreaktioksi. Reaktio on käyttökelpoinen vain silloin, kun sen tasapainoasema on selvästi tuotteiden puolella. Tyypillisimmin reaktiota käytetään vinyyli- tai allyylilitiumyhdisteiden valmistukseen organolitiumyhdisteistä ja organotinayhdisteistä. Tasapainoa tuotteiden puolelle siirtää se, että muodostuva organotinayhdiste on usein liukenematon reaktiossa käytettäviin liuottimiin ja saostuu liuoksesta.
MR + M'R' → MR' + M'R
Punaisella viivalla

Punaisella viivalla – Renkinä työväenliikkeessä II Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen pitkäaikaisen toimitsijan ja hallintopäällikön Maunu Ihalaisen muistelmat urastaan vuodesta 1967 lähtien. Se on jatkoa hänen alun perin omakustanteena julkaisemilleen muistelmille "Renkinä työväenliikkeessä" (2006), jossa hän kertoo elämänsä 30 ensimmäisestä vuodesta.
Ihalainen huomauttaa alkusanoissa, että paljastuksia on turha odottaa, ja vetoaa luottamukseen.
Unto Hämäläinen kirjoittaa arviossaan Helsingin Sanomissa, että hän valitsisi teoksen "Punaisella viivalla" valtio-opin johdantokurssin tenttivaatimuksiin, sillä se on hänestä "politiikan katekismus", joka vastaa kysymykseen "Mitä se on?"
HMS Alexandra (1875)

HMS Alexandra oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan ironcladtaistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 5. maaliskuuta 1873. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1875 ja se valmistui 31. tammikuuta 1877.
Palvelus.
Alus palveli lippulaivana 23 vuotta huolimatta vanhanaikaisuudestaan. Alus osallistui vuonna 1882 Aleksandrian pommitukseen, jolloin siihen osui 24 kertaa aluksen kärsimättä kuitenkaan merkittäviä vaurioita. Aluksen meripalvelus päättyi vuonna 1889 ja se sijoitettiin satamapalvelukseen vuonna 1903. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1908.
Työläjärvi

Työläjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Työläjärvi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto.
Järvi on kilometrin pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 16 hehtaaria. Järveen laskee pelto-oja etelästä ja kaksi tulo-ojaa Kyntöjärvestä ja Haapalammista. Järven laskuoja lähtee sen itäpäästä ja virtaa 650 metriä rautatien ali Karhejärveen Aronlahden kupeeseen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 201 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä ja sinne on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan asuntoa. Etelän puolella on maatila, jonka peltoja on etelärannassa ja itärannassa. Niille pääsee yhdystieltä 2771. Tampere-Seinäjoki-junarata ohittaa järven itäpuolelta 300 metrin etäisyydeltä.
Historiaa.
Järvi näkyy vuoden 1799 isojakokartassa nimellä "Työlöjärvi". Vielä vuoden 1963 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin "Työlöjärvi", mutta seuraavassa kartassa jo "Työläjärvi".
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1990 ja 2004. Vuonna 2004 vesi oli lievästi ruskeaa ja sisälsi melko runsaasti humusta. Kummatkin määrät olivat lisääntyneet edelliseen mittausajankohtaan verrattuna. Vuonna 2004 oli happamuuden taso normaali ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan hyvä. Veden ravinnetasot olivat reheville järville ominaiset, mutta levien esiintymisen perusteella sitä voitaisiin pitää ylireheväksi. Syyksi ravinnetasojen kasvuu epäiltiin runsaita sateita, jotka huuhtoivat ravinteita järveen. Happitilanne oli molemmilla kerroilla tyydyttävällä tasolla. Vuonna 2004 koko järven alusvesi oli muodostunut hapettomaksi, kun veteen oli syntynyt lämpötilakerrostumat. Työläjärvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Haapalammi (Ylöjärvi)

Haapalammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Haapalammi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto.
Järvi on 500 metriä pitkä, 270 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,9 hehtaaria. Kahilavuorelta etelästäpäin laskee järveen kaksi suo-ojaa, jotka laskevat järveen Lamminvuoren kummaltakin puolelta. Pohjoisrantojen pelloilta kulkeutuu vain pinta-valuntaa järveen. Sen laskuoja lähtee pohjoispäästä ja se virtaa 300 metriä Työläjärveen. Rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja sinne on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee yhdystieltä 2771.
Historiaa.
Vuoden 1799 isojakokartassa Haapalammen nimi kirjoitettiin Hyönölammi. Silloin ei kartan mukaan ollut länsipuolella asutusta, mutta itäpäässä oli sen sijaan niitty. Mitään laskuojaa ei silloin merkitty karttaan.
Kyntöjärvi

Kyntöjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Kyntöjärvi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto.
Järvi on kilometrin pitkä, 250 metriä leveä ja sen pinta-ala on 19 hehtaaria. Se sijaitsee Nopanperän kylän länsipuolella painanteessa, jonka länsirinteet ovat peltomaata ja päättyvät järven rantaan. Järvellä on kaksi tulo-ojaa, jotka tuovat vettä metsäsoilta etelästä ja peltojen läpi lounaasta. Järven laskuojan luusua sijaitsee sen koilliskulmassa kapean lahden perällä ja laskee puolen kilometrin mittaisena Työläjärveen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 626 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä ja sinne on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Lähiympäristössä on kaksi maatilaa. Näille pääseen yhdystieltä 2763.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu alkutalvella vuonna 1990. Vesi oli silloin kirkasta ja sisälsi vähän humusta ja ravinteita. Veden happamuustaso oli normaali ja järven puskurikyky happamoitumista vastaan oli tyydyttävä. Veden ravinnetasot vastasivat luontaisen järven tasoja eikä valuma-alueen pelloilta näyttäisi kohdistuvan järveen ravinnekuormitusta. Fosforipitoisuus oli pintavedessä vain 11 µg/l ja typpipitoisuus 590 µg/l. Alusvesissä ravinnetaso kohosi lähinnä sedimentaation takia. Järven happitilanne oli erittäin hyvä. Pintavedessä happipitoisuus oli 11,0 mg/l ja pohjan lähelläkin 3,8 mg/l. Kyntöjärvi soveltuu virkistyskäyttöön erinomaisesti.
Historiaa.
Vuoden 1799 isojakokartassa järvellä oli jo nykyinen nimi "Kyndöjärvi".
Survoslammi

Survoslammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Survoslammi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto.
Järven pituus on 400 metriä, leveys 250 metriä ja sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Järven ympäristö on metsämaata, josta laskee neljä tulo-ojaa läheisiltä soilta. Järven luusua sijaitsee koillisessa ja laskuoja on ohjattu rantaa viistävän Tampere-Seinäjoki-junaradan ali. Se virtaa 300 metriä ennen laskemistaan Nopanperällä Karhejärven Myllylahteen. Järven rantaviiva on 700 metriä pitkä ja sinne on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee yhdystieltä 2763 kääntymällä Nisunperällä pikkutielle, joka vie järvelle.
Historiaa.
Vuoden 1799 isojakokartassa järvellä oli jo nykyinen nimi.
Spartacus (televisiosarja)

Spartacus on yhdysvaltalainen historiallinen antiikin Roomaan sijoittuva televisiosarja, joka kertoo sankarin maineeseen nousseesta gladiaattori Spartacuksesta. Sarja on tunnettu runsaasta väkivallasta ja alastomuudesta.
"Spartacus" alkoi Starz-kanavalla vuonna 2010 ja päättyi 2013. Suomessa televisiosarjaa on esittänyt muun muassa TV5.
Tuotanto.
Sarjasta tehtiin kolme tuotantokautta, jotka ovat nimeltään "Spartacus: Blood and Sand", "Spartacus: Vengeance" ja "Spartacus: War of the Damned". Sarjaan tehtiin myös vuonna 2011 minisarja "Spartacus: Gods of the Arena", jonka tapahtumat sijoittuvat aikaan ennen ensimmäistä tuotantokautta.
Juoni.
Nimetön mies kaapataan roomalaisten toimesta vaimonsa viereltä, ja tästä aletaan kouluttaa gladiaattoria. Mies otetaan huonosti vastaan uudessa kodissaan, mutta hiljalleen nousee talon parhaaksi gladiaattoriksi syrjäyttäen kaikki muut. Mies saa pian talon lanistalta lempinimen Spartacus ja alkaa ottelemaan areenalla roomalaisten katsellessa. Spartacus saa pian kuulla vaimonsa kuolleen talon lanistan toimesta ja alkaa hautoa kostoa tälle. Pian hän pyrkii kitkemään orjuuden pois koko Roomasta.
Hahmot.
Sarjan pääosaa esitti ensimmäisellä kaudella Andy Whitfield, joka sairastui Non-Hodgkinin lymfoomaan ja kuoli vain 39-vuotiaana vuonna 2011. Sarjan toisella ja kolmannella kaudella pääosassa esiintyi Liam McIntyre.
Rooleissa.
Gladiaattorit ja orjat
Roomalaiset
HMS Temeraire (1876)

HMS Temeraire oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 18. elokuuta 1873. Alus laskettiin vesille 9. toukokuuta 1876 ja se valmistui 31. elokuuta 1877.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 26. toukokuuta 1921.
Keiturinsalmi

 
Keiturinsalmi (Keiturinvirta) on noin kolme kilometriä Virtain kuntakeskuksesta luoteeseen sijaitseva virta, joka vie vettä Toisvedestä Vaskiveteen. Kanava Keiturinvirtaan kaivettiin vuosina 1903–1907. Sen pituus on noin 150 metriä, ja se on pohjasta noin 18 metriä leveä. Lisäksi Herraskosken sivulle rakennettiin noin 760 metriä pitkä, pohjaleveydeltään noin yhdeksänmetrinen Herraskosken sulkukanava. Näin Toisvesi saatiin Tampereen-Virtain laivareitin yhteyteen.
HMS Dreadnought (1875)

HMS Dreadnought oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin 10. syyskuuta 1870. Alus laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1875 ja se valmistui 15. helmikuuta 1879.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1905 ja se myytiin romutettavaksi heinäkuussa 1908.
Pelto ja Koti

Pelto ja Koti oli vuosina 1912–1921 ilmestynyt amerikansuomalainen aikakauslehti.
"Työmies"-lehden julkaisema "Pelto ja Koti" oli taustaltaan sosialistinen, maataloutta ja osuustoimintaa käsitellyt aikakauslehti. Sen edeltäjä oli William Marttilan Washingtonin Winlockissa vuonna 1911 julkaisema samanniminen lehti. Vuonna 1914 "Pelto ja Koti" muutti "Työmiehen" mukana Michiganin Hancockista Wisconsinin Superioriin ja vuonna 1918 se sai nimen "Pelto ja Koti &amp; Osuustoimintalehti". Lehden lakattua vuonna 1921 "Työmieheen" perustettiin viikoittainen maanviljelijöiden ja osuustoimintaväen osasto.
"Pelto ja Koti" ilmestyi aluksi kerran kuukaudessa, vuonna 1914 kahdesti kuussa, vuodesta 1915 jälleen kuukausittain ja vuodesta 1919 kerran viikossa. 8–32-sivuisen lehden levikki oli 5 700 kappaletta vuonna 1913, 8 400 vuonna 1918 ja lähes 13 000 vuonna 1920. Toimittajina työskentelivät William Marttila vuosina 1912–1914 ja 1916–1919, Matti Laitala vuonna 1915 ja Arvid Nelson joulukuusta 1919 lähtien.
Gold Rush!

Gold Rush! (myöhemmin nimellä California: Gold Rush!) on vuonna Sierra On-Line -peliyhtiön julkaisema graafinen seikkailupeli. Pelin suunnittelivat Doug ja Ken MacNeill.
"Gold Rush!" on yksi viimeisimpiä Sierran AGI-käyttöliittymällä tehtyjä pelejä ja se on myös yksi monimutkaisimmista. Peli ei liene yhtä tunnettu kuin muut Sierran seikkailupelit.
Pelin julkaisuoikeudet omistaa tällä hetkellä The Software Farm ja pelin alkuperäiset kehittäjät MacNeillit.
Juoni.
Peli sijoittuu vuoteen 1848, juuri hetkeen ennen Kalifornian kultaryntäystä. Pelihahmo on brooklyniläinen lehtimies Jerrod Wilson, joka saa tiedon, että hänen täytyy matkustaa Sacramentoon tapaamaan kauan kadoksissa ollutta veljeään. Joitakin minuutteja pelin alkamisen jälkeen leviää kaupungissa tieto kultaesiintymistä Kaliforniassa ja se vaikeuttaa hänen lähtemistään Sacramentoon.
Pelissä Jerrodilla on useita keinoja päästä veljensä luokse. Hän voi matkustaa postivaunuilla, joka on halvin vaihtoehto ja aina käytettävissä riippumatta siitä, kuinka kauan hän viettää aikaansa Brooklynissä. Tämä reitti vie Jerrodin Pohjois-Amerikan intiaanien luokse, aavikolle ja hän joutuu kokemaan Sierra Nevadan talvimyrskyn. Hän voi myös matkustaa laivalla Panamaan, soiden ja viidakoiden läpi ja toisella laivalla Sacramentoon. Tämä vaihtoehto on muita kalliimpi ja Jerrordin pitää varautua huolellisesti Panaman trooppisen ilmaston vaaroihin, kuten malariaan, muurahaisiin ja krokotiileihin. Kolmas ja hitain tapa matkustaa on laivalla Kap Hornin ympäri. Tällä reitillä on omat vaaransa, myrskyistä keripukkiin. Jokaisella reitillä Jerrod voi sairastua satunnaisesti parantumattomaan tautiin kuten koleraan ja siksi pelaajan on hyvä tallentaa peli usein. Kun Jerrod saapuu Sacramentoon, ovat lopputehtävät sen jälkeen kaikki yksiä ja samoja.
Kaliforniaan saavuttuaan täytyy Jerrodin kaivaa kultaa, välttää rosvoja ja löytää kadoksissa ollut veljensä.
Kopiosuojaus.
"Gold Rush!" käyttää kopiosuojauksena sanoja pelin manuaalista. Jos pelaaja antaa väärän vastauksen, pidätetään hänet välittömästi ja seurauksena on hirttotuomio.
Vastaanotto.
Mikrobitin Jyrki Kasvi antoi arvostelussaan pelille neljä tähteä viidestä. Hän kehui sen juonta ja sivistävyyttä mutta moitti kovia laitevaatimuksia.
Työväen Osuustoimintalehti

Työväen Osuustoimintalehti oli Wisconsinin Superiorissa vuosina 1930–1965 ilmestynyt amerikansuomalainen osuustoiminnallinen aikakauslehti.
Lehti syntyi "Keskusosuuskunnan Tiedonantajan" jatkajaksi amerikansuomalaisen Keskusosuuskunnan (, vuodesta 1931 "Central Cooperative Wholesale") irrottautuessa kommunistien määräysvallasta. Sen julkaisijana toimi vuodesta 1934 lähtien Co-operative Publishing Association, kunnes 1960-luvun alussa CCW sulautui Midland Cooperatives -osuuskuntaan. Suomenkielisen lehden rinnalla CCE/CCW julkaisi englanninkielistä lehteä "Co-operative Pyramid Builder", vuodesta 1931 lähtien "Co-operative Builder".
"Työväen Osuustoimintalehti" ilmestyi kerran viikossa ja vuosina 1964–1965 kahdesti kuukaudessa. Osuustoimintaa käsittelevien kirjoitusten lisäksi se sisälsi maanviljelijöiden ja naisten osastot, kaunokirjallisuutta, tiedettä ja tekniikkaa, uutisia ja ilmoituksia sekä englanninkielisen nuortenosaston. Kaksitoistasivuisen lehden levikki oli 5 000 kappaletta vuonna 1930, 12 000 vuonna 1934 ja 10 000 vuonna 1952. Sen toimittajana työskenteli 1940-luvun loppuun saakka Henry Koski ja hänen jälkeensä George Halonen, Martti Larni ja Carl E. Davidson.
HMS Lord Clyde

HMS Lord Clyde oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Lord Clyde -luokan panssarifregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 29. syyskuuta 1863. Alus laskettiin vesille 13. lokakuuta 1864 ja valmistui 2. kesäkuuta 1866.
Palvelus.
Maaliskuussa 1872 alus ajoi rantaan Maltalla niin, että sen sisaraluksen HMS "Lord Wardenin" oli hinattava se irti. Aluksen päällikkö John Bythesea ja perämies joutuivat tapauksen johdosta sotaoikeuteen.
Alus myytiin 1875 romutettavaksi.
HMS Lord Warden

HMS Lord Warden oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu Lord Clyde -luokan panssarifregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 25. toukokuuta 1863 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin vielä saman vuoden lopulla 24. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1865 ja valmistui 30. elokuuta 1867.
Palvelus.
Alus myytiin 1889 romutettavaksi.
Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2016

Eurocup Formula Renault 2.0 -kausi 2016 oli 26. nykyiselle Eurocup Formula Renault-sarjalle. Kausi alkoi 16. huhtikuuta Espanjan Alcañizissa ja päättyi 23. lokakuuta Portugalin Estorilissä.
Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Lando Norris. Toiseksi tuli ranskalainen Dorian Boccolacci ja kolmanneksi belgialainen Max Defourny.
Tallit ja kuljettajat.
R = Sarjan tulokas kaudella 2016 
G = vieraileva kuljettaja, joka ei ole oikeutettu saamaan pisteitä.
Kilpailukalenteri.
Kaudella ajetaan yhteensä 15 kilpailua seitsemällä eri radalla. Monacon kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n yhteydessä.
Kosken VPK

Kosken VPK on 1896 perustettu Hollolan Hämeenkoskella toimiva vapaaehtoinen palokunta, joka on Päijät-Hämeen hyvinvointialueen pelastustoimi sopimuspalokunta. Kosken VPK:lla on noin 175 jäsentä hälytysosasto, naisosasto ja nuoriso-osasto sekä veteraaniosasto ja torvisoittokunta. 
=Historia=
Kosken VPK ry. Se on rekisteröity 30. elokuuta 1928. Hämeen läänin Kosken vapaapalokunta perustettiin varsinaisesti jo 1896 jälkeen, kun perustettavan Kosken Wapaaehtoisen Palokunnan esimies Frans Jurva jätti 12. lokakuuta 1896 Hämeen läänin kuvernöörille lupa-anomuksen perustamisesta. 13. lokakuuta 1896 hyväksyi kuvernööri palokunnan perustamisen. 7. kesäkuuta 1897 tarkistetiin säännöt ja nimitettiin ensimmäinen palokunnan päällikkö.
=Tapahtumia=
Lisäksi yhdistys järjestää pelastustoimen toimeenpanon, harjoittelun ja tukemisen lisäksi kulttuuritoimintaa järjestämällä vuotuiset vapaapalokuntajuhlat. Hämeenkosken asukkaista noin joka kymmenes on Kosken VPK:n jäsen. Kosken VPK osallistui paloturvallisuusviikon Päivä paloasemalla-tapahtumaan 2023 ja 2024.
Hämeenkosken kunnan nimi oli aikaisemmin Kosken kunta ja se erotettiin Turun ja Porin läänissä olleesta Kosken kunnasta merkinnällä Koski HL "Koski Hämeen lääni". Turun ja Porin läänissä oleva Kosken kunta merkittiin Koski TL "Koski Turun lääni".
Aiheesta muualla.
tui
Supertiheä koodi

Supertiheä koodi on kvanttitiedon lähettämisen menetelmä, joka hyödyntää lomittuneiden hiukkasten ominaisuuksia mahdollistaakseen kahden kubitin informaation lähettämisen vain yhden kubitin avulla. Tämä saavutetaan käyttämällä kvanttimekaniikan lomittumisilmiötä, joka yhdistää kaksi hiukkasta siten, että niiden tilat ovat riippuvaisia toisistaan, vaikka ne olisivat erillään. Menetelmän keksivät Charles Bennet ja Stephen Wiesner 1992. 
Supertiheän koodauksen prosessi voidaan esittää seuraavasti:
Tiivistetysti sanottuna supertiheä koodi on kvanttitiedon lähettämisen menetelmä, joka mahdollistaa kahden kubitin informaation siirtämisen vain yhden kubitin avulla hyödyntäen lomittuneiden hiukkasten ominaisuuksia.
Maunu Ihalainen

Maunu Ihalainen (31. lokakuuta 1937 Pihtipudas – 13. joulukuuta 2019) oli Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen pitkäaikainen toimitsija ja hallintopäällikkö.
Ihalaisen ura Sosialidemokraattisessa puolueessa kesti yli neljäkymmentä vuotta. Opiskeltuaan Työväen Akatemiassa hän aloitti puolueen Keski-Suomen piirisihteerinä. Vuonna 1967 hän siirtyi Helsinkiin puoluetoimistoon maaseutusihteeriksi ja sitten ensin toimistopäälliköksi ja sitten puolueen hallintopäälliköksi, jonka vastuulla olivat puolueen raha-asiat. Hän oli myös mukana Saariniemenkatu 6:een rakennetun puoluetalon suunnittelussa ja rakentamisessa ja pahoitteli sen myymistä vuonna 2015. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2000. Hänet tuomittiin vuonna 2013 muiden ohella sakkoihin puolueen ja SDP:n urheiluopistosäätiön välisessä niin sanotussa taulukauppajutussa. Valittaessa vuonna 2014 puolueen puheenjohtajaa hän oli Jutta Urpilaisen takana.
Ihalainen kirjoitti muistelmat "Renkinä työväenliikkeessä" (2006) ja "Punaisella viivalla: Renkinä työväenliikkeessä II" (2007), joista ensimmäinen ulottuu vuoteen 1967, jolloin hän lähti kotiseudulta Helsinkiin, ja jälkimmäisessä hän kuvaa uraansa Helsingissä puoluetoimistossa eläkkeelle jäämiseensä saakka. Hänen setänsä, Elämäjärven työväenyhdistyksen sihteeri Matti Ihalainen vangittiin tämän kieltäydyttyä asevelvollisuuskutsunnoista. Setä kuoli Tammisaaressa. Ihalainen kirjoitti sedästään laajan kirjoituksen, joka on julkaistu kirjana "Matti ei palannut: Matti Ihalaisen tie Tammisaareen" (2008).
Ihalainen oli kotoisin Pihtiputaan Elämäjärveltä, jossa hän aloitti työuransa metsätöissä. SAK:n puheenjohtaja Lauri Ihalainen on hänen veljenpoikansa. 
Ihalaiselle myönnettiin vuonna 1999 kanslianeuvoksen arvonimi. Häntä on luonnehdittu ”SDP:n harmaaksi eminenssiksi”, ”arvostetuksi veteraaniksi” ja ”Sdp:n kulissimieheksi”.
Universaali kvanttisimulaattori

Universaali kvanttisimulaattori () on Paul Beniofffin (1980), Juri Maninin (1980) ja Richard Feynmanin (1982) esittämä idea koneesta, joka matkii mitä tahansa kvanttijärjestelmää, myös fysikaalista maailmaa. Heidän kirjoituksensa osoittivat, millaisia vaikeuksia klassisilla tietokoneilla oli kvanttijärjestelmien simuloinnissa, sillä kun järjestelmä kasvaa, tietokoneen seuraamien muuttujien lukumäärä kasvaa eksponentiaalisesti. Kvanttijärjestelmiä simuloitaessa kvanttitietokoneet voisivat siksi olla tehokkaampia.
Ideaa kehitti eteenpäin David Deutsch vuonna 1985 universaalilla kvanttitietokoneella
Robert Burton

Robert Burton (8. helmikuuta 1577 – 25. tammikuuta 1640) oli englantilainen oppinut, joka työskenteli Oxfordin yliopistossa. Hänen tunnetuin teoksensa "The Anatomy of Melancholy" julkaistiin vuonna 1621.
Elämä.
Robert Burton syntyi Lindleyssä, Leicestershiressä. Hänen vanhempansa olivat Ralph ja Dorothy Burton. Robertin veli oli muinaistutkija William Burton. Burton vietti suurimman osan elämästään Oxfordissa. Hän opiskeli useita eri aineita, mukaan lukien matematiikkaa, sekä perehtyi astrologiaan. Hän suorittu vuonna 1614 kandidaatin tutkinnon jumaluusopista.
Melankolian määritelmä ja hoito.
Burtonin teos "The Anatomy of Melancholy" julkaistiin useana niteenä, jotka käsittelivät melankolian eri osa-alueita. Hän pyrki määrittelemään melankolian ja tarkastelemaan sen syitä sekä esitti erilaisia hoitokeinoja. Burton oli omien sanojensa mukaan itse taipuvainen raskasmielisyyteen, mikä oli hänelle motivaationa melankoliasta kirjoittamiseen (”I write of Melancholy, by being busie to avoid melancholy”).
Burtonin määritelmän mukaan melankolia oli sekä fysiologinen että analoginen sairaus. 1600-luvun tieteessä vallalla ollutta humoraalioppia seuraten Burton kytki melankolian mustan sapen liiallisuuteen elimistössä, joka puolestaan oli yhteydessä maa-elementtiin ja Saturnus-planeettaan. Vaikka taipumus melankoliaan oli synnynnäistä, Burton katsoi myös ympäristön ja henkilön omien toimien vaikuttavan melankolisen tilan syntyyn. Ajalleen epätyypilliseen tapaan Burton katsoi myös sosioekonomisten seikkojen, kuten köyhyyden, voivan aiheuttaa melankoliaa.
Melankolian hoito- ja ehkäisykeinoiksi Burton esitti erilaisia yrtti- ja toimintaterapioita. Italialainen renessanssifilosofi Marsilio Ficino (1433–1499) oli esittänyt musiikin, raittiin ilman, hyvien tuoksujen ja maukkaan ruuan auttavan melankoliaan. Burton lisäsi näiden hoitojen joukkoon suosituksia melankolikoille välttää liiallista lukemista, hakeutua muiden ihmisten seuraan ja pyrkiä elämään ylipäänsä tasapainoista elämää.
Burtonin mukaan melankoliaan liittyi taipumus haluta surmata itsensä. Kytkemällä itsemurhan psykologiseen tilaan, kuten melankoliaan, Burtonin kirjoitukset loivat pohjaa itsemurhan dekriminalisoinnille ja sekularisoitumiselle.
Laihalammi (Ylöjärvi, Kyrönlahti)

Laihalammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Lavajärven valuma-alueeseen. Laihalammi on osa Karhejärven aluetta.
Maantieto.
Lampi on 250 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Se sijaitsee metsämaastossa, joka on soistuvaa aluetta. Lampeen laskee kolme suo-ojaa ja sen luusuasta, joka on lammen luoteispäässä, lähtee laskuoja Koikeroiseen. Laskuojaa kutsutaan Syväojaksi ja se on 600 metriä pitkä. Rantaviiva on puoli kilometriä pitkä ja lampi on asumaton. Lammen lähelle johtaa tie Kyörnlahdelta kantatieltä 65.
Historiaa.
Vanhassa Ylöjärven pitäjänkartassa 1840-1850-luvuilta lammen nimi kirjoitettiin "Likalammi". Sillä oli laskuoja, joka johti Koikeroiseen nykyiseen tapaan. Vuoden 1962 peruskartassa sen nimi oli nyt "Laihalampi", mutta se muutettiin seuraavassa vuoden 1982 peruskartassa muotoon "Laihalammi".
Xiangxi

Xiangxi eli Xiangxin tujioiden ja miaojen autonominen prefektuuri (, pinyin: Xiāngxī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu) on prefektuuri Kiinan Hunanin maakunnan länsiosassa. Nimessään "xiāng" on Hunanin lyhennenimi, ja "xī" tarkoittaa "länttä". Prefektuurin pinta-ala on 15 462 neliökilometriä ja väkiluku 2,55 miljoonaa (2010). Väestöstä yli kolme neljäsosaa on vähemmistökansoja, joista suurimmat ovat tujiat ja miaot. Xiangxin pääkaupunki on Jishou.
Prefektuuri rajoittuu luoteessa Enshin, koillisessa Zhangjiajien, kaakossa Huaihuan, lännessä Tongrenin prefektuureihin ja Chongqingin kaupunkiin. Hunanin maakunnan pääkaupunki Changsha sijaitsee linnuntietä noin 314 kilometriä prefektuurin pääkaupunki Jishousta itään.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu seuraavasti:
Pinaattikeitto

Pinaattikeitto on tyypillisesti maitopohjainen ja melko sakea keitto, joka nimensä mukaisesti sisältää pinaattia. Koska pinaatti sisältää kalsiumia sitovaa oksaalihappoa, se yhdistetään ruoanlaitossa usein maitotuotteisiin. Pinaattikeiton kanssa syödään usein keitettyjä munia. Pinaattikeittoa myydään eineksinä ja pakasteina, ja sitä tarjotaan myös esimerkiksi kouluissa. Pinaattikeiton liemen pohjana on voi ja vehnäjauho. Vegaaniseen pinaattikeittoon käytetään pinaatin lisäksi soijamaitoa, maissisuurimoita ja pähkinöitä.