tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marco Canola

Marco Canola (s. 26. joulukuuta 1988 Vicenza, Veneto) on italialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Colnago - CSF Inox -joukkueessa 2012 ja edusti samaa tallia, sittemmin nimeltään Bardiani-CSF, vuoteen 2014. Kausilla 2015–2016 hän kilpaili UnitedHealthcare Pro Cycling Teamissa, 2017–2019 Nippo - Vini Fantini -joukkueessa ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2020–2022 Gazprom-RusVelo-tallissa.
Canola voitti Italian ympäriajossa 2014 Rivarolo Canaveseen päättyneen 13. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Jackson Rodríguezin ja Angelo Tulikin.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Tour de Langkawi, 7. etapin voitto
Tirreno–Adriatico, mäkikirikilpailun voitto
Italian ympäriajo, 13. etapin voitto
Critérium International, mäkikirikilpailun voitto
Tour de Taiwan, pistekilpailun voitto
Volta Limburg Classic, voitto
Tour of Japan, pistekilpailun sekä 2., 3. ja 5. etapin voitto
Tour of Utah, 7. etapin voitto
Coppa Agostoni, toinen
Japan Cup, voitto
GP Industria &amp; Artigianato, toinen
GP Kanton Aargau, kolmas
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa toinen
Tour of Utah, 4. etapin voitto
Stefano Pirazzi

Stefano Pirazzi (s. 11. maaliskuuta 1987 Alatri, Latium) on italialainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään mäkimies. Hän aloitti ammattilaisuransa Colnago - CSF Inox -joukkueessa 2010, ja edusti samaa tallia, nimeltään sittemmin Bardiani-CSF, vuoteen 2017.
Pirazzi voitti mäkikirikilpailun Italian ympäriajossa 2013. Hän saavutti 82 pistettä, seuraaviksi sijoittuneet Giovanni Visconti ja Vincenzo Nibali 45.
Bardiani-CSF veti Pirazzin ja Nicola Ruffonin sivuun Italian ympäriajosta 2017 heidän jäätyään kiinni kasvuhormonin käytöstä. Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI määräsi Pirazzin kilpailukieltoon 3. toukokuuta 2021 saakka.
Kilpailukieltonsa jälkeen hän ajoi ammattilaisena vielä vuoden 2021 Amore &amp; Vita - Prodir -joukkueessa.
Saavutukset.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Giro delle Regioni (alle 23-v. kilp.), 3. etapin voitto
Gara Millionaria, voitto
Tirreno–Adriatico, mäkikirikilpailun voitto
Italian ympäriajo, mäkikirikilpailussa toinen
Italian ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto, 11. etapilla kolmas
Italian ympäriajo, 17. etapin voitto
Settimana internazionale di Coppi e Bartali, 4. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s
Harkimoiden hattutemppu

Harkimoiden hattutemppu – Lastenklinikalta Hartwall Areenalle on toimittaja Pentti Sainion vuonna 1999 omakustanteena julkaisema kirja. Teoksessa hän kertoo, miten jääkiekkoseura Jokerien avulla kerättyjä Lastenklinikoiden kummien keräysvaroja hävisi tuntemattomille teille. Kirja nosti hälyn, mutta Rautakirjan toimitusjohtajan Hannu Syrjäsen vaatimuksesta suuret kirjakaupat vetivät sen myynnistä, ja teos jäi Sainiolle käsiin. Yleisradion Ajankohtainen kakkonen teki sen pohjalta ohjelman, joka kuitenkin hyllytettiin lähetyspäivänä. Huonon kirjallisuuden seura valitsi teoksen vuoden huonoimmaksi kirjaksi fiktionaalisten kirjojen sarjassa. Seura perusteli valintaansa mm. sillä, että kirja osoittautui "niin huonoksi fiktioksi, että se vaiettiin julkisuudessa kuoliaaksi. Erityisenä meriittinä palkintolautakunta piti sitä, että myös kirjakauppiaat totesivat teoksen niin huonoksi, etteivät suostuneet ottamaan opusta edes myyntiin".
Rovenky

Rovenky (, , "Rovenki") on kaupunki Luhanskin alueen eteläosissa Itä-Ukrainassa, linnuntietä 53 kilometriä Luhanskista eteläkaakkoon. Venäjän Rostovin alueen raja on etelässä noin 20 kilometrin päässä. Ensimmäinen historiallinen maininta paikkakunnasta kasakka-asutuksesta tunnetaan vuodelta 1705. Kaupungiksi se nimettiin vuonna 1934. 
Vuonna 2013 siellä asui runsas 47 800 asukasta. Rovenkyn kaupunkipiirin (83 949 as.) alueeseen kuuluu myös kymmenen kaupunkityyppistä taajamaa ja maaseutukylien asukkaita.
Hotell Rydberg

Hotell Rydberg (myös Hôtel Rydberg) oli hotelli Kustaa Aadolfin torilla Tukholmassa vuosina 1857–1914. Hotellissa oli ravintola ja baari, jotka olivat aikoinaan kaupungin suosituimpia. Sinne kokoontui muiden muassa kirjailijoita ja toimittajia, kuten Hjalmar Söderberg, Albert Engström, Emil Norlander ja Hasse Zetterström.
Hotell Rydberg oli ensimmäinen varsinainen hotelli Tukholmassa, ja se rakennettiin varoilla, jotka tukkukauppias Abraham Rydberg testamenttasi Tukholman tukkukauppiasyhdistykselle ”Hôtel de 
Villen” perustamiseksi. Hotelli rakennettiin vanhalle Kastenhofin tontille ja avattiin vuonna 1857 rahapulan takia ilman suuria juhlallisuuksia.
Hotelli sijaitsi kaupungin tuolloin tärkeimmällä aukiolla Kustaa Aadolfin torilla, ja sen vasemmalla puolella sijaitsi Kuninkaallinen teatteri, oikealla puolella Perintöruhtinaan palatsi ja vastapäätä kuninkaanlinna.
Hotellin neljättä kerrosta vuokrasi herrainklubi Stora Sällskapet. Muissa hotellin kerroksissa oli yhteensä 60 huonetta. Hotellin palvelut oli järjestetty isojen saksalaisten ja sveitsiläisten hotellien mallin mukaisesti.
Ensimmäinen hotellinjohtaja oli hampurilainen Hartman, toinen ranskalainen Régis Cadier, joka laajensi hotellia vuokraamalla sen käyttöön viereisen Celsingska husetin. Cadier’n kaudella hotelli koki parhaan loistonsa päivät.
Hotelli Rydberg purettiin vuonna 1914 Skandinaviska Banken -palatsin tieltä.
Jennie Widegren

Jennie Gabriella Widegren (s. 7. heinäkuuta 1973) on ruotsalainen tanssija ja on katutanssiryhmän BouncE-ryhmän jäsen. Ryhmä on perustettu vuoden 1997 lopulla. Widegren on kotoisin Vagerstasta Västeråsin kunnasta, mutta asuu nykyään Tukholmassa. Hän on ollut tanssiopettajana televisio-ohjelmissa "Fame Factory", "Floorfiller" ja "So You Think You Can Dance: Scandinavia." Hän on myös tehnyt useita tanssiesityksiä Bouncen kanssa, ja oli perustaja Urban Angels -tanssiryhmälle.
György Faludy

György Faludy, Unkarissa Faludy György, (22. syyskuuta 1910 Budapest, Unkari – 1. syyskuuta 2006 Budapest) oli unkarilainen juutalaissyntyinen runoilija. 
Faludy jäi kiinni lähetettyään 1949 Unkarin kirjailijaliittoon 1800-luvun vallankumousrunoilija János Aranyin balladin "Walesin bardit". Sen oli tarkoitus olla nimetön vastalause sille, että runoilijoita vaadittiin kirjoittamaan ylistysruno 70 vuotta täyttävälle Josif Stalinille. Falady joutui pakkotyöhön, josta vapautui 1953 ja lähti kansannousun jälkeen 1956 länteen. 
Faludy oli jo 1938 kertaalleen muuttanut Unkarista Pariisiin, sieltä Marokkoon ja lopulta Yhdysvaltoihin, jossa hän ei kuitenkaan viihtynyt vaikka oli saanut kansalaisuudenkin, vaan palasi sodan päätyttyä kotimaahan.
Faludy nousi nuorena runoilijana suosituksi käännettyään François Villonin runoja. Hänen muistelmansa "Iloiset päiväni helvetissä" ("Pokolbéli víg napjaim") ilmestyivät 1962, ja hänestä tuli niiden ansiosta kotimaassaan legenda. Kirjallisuudentutkija George Gomori kirjoittaa, "ettei voi varmasti sanoa kuinka suurelta osin se perustuu faktoihin".
Antenna Uno

Antenna Uno on italialainen radioasema. Se lähettää ohjelmaansa Cataniasta, Italiasta.
Italiassa toimii myös Radio Antenna 1 -niminen radioasema.
Naim Frashëri

Naim Frashëri (15. elokuuta 1923 Leskovik, Albania – 1975 Tirana) oli albanialainen näyttelijä.
Saksan 12. jalkaväkidivisioona

Saksan 12. jalkaväkidivisioona () oli Saksa maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Wehrkreis II muodosti 1. lokakuuta 1934 Schwerinissä divisioonan peitenimellä Artillerieführer II, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 12. jalkaväkidivisioonaksi. Sen yksiköt muodostettiin Reichswehrin 1. divisioonan 1. preussilaisen jalkaväkirykmentin () III pataljoonaa ja koulutuspataljoonaa täydentämällä.
Historia.
Puola.
Divisioona asetettiin liikekannalle ensimmäisten yhtymien joukossa 12. heinäkuuta 1939 ja se siirrettiin heinäkuun lopulla meritse Pillauhun, jossa se liitettiin erilliseen armeijakuntaan. Divisioona hyökkäsi Puolaan 1. syyskuuta armeijakunnan mukana.
Ranska.
Divisioona osallistui Ranskan valtaukseen, missä se kunnostautui liittoutuneiden vastahyökkäyksen torjunnassa. Sotatoimien päätyttyä divisioona jäi Ranskaan miehitysjoukoksi, kunnes se siirrettiin takaisin Itä-Preussiin. 
Itärintama.
Operaatio Barbarossan alkaessa divisioona ylitti 22. kesäkuuta 1941 Neuvostoliiton rajan 16. armeijan osana. Se valtasi Dvinskin edeten kohti Leningradia. Vuonna 1942 osallistui II armeijakunnan vapauttamiseen Demjanskin motista. Syyskuussa 1943 divisioonan kolmessa krenatöörirykmenttissa oli ainoastaan kaksi pataljoonaa jäljellä.
Neuvostoliiton kesähyökkäys 1944 murskasi divisioonan puolustuksen ja se joutui heinäkuussa 1944 antautumaan puna-armeijalle keskustan armeijaryhmän tuhouduttua Minskin ja Vitebskin alueen moteissa. Mikään divisioonan taisteluosista ei selvinnyt tuholta.
Uudelleen perustaminen.
Divisioona perustettiin kesän ja syksyn aikana vuonna 1944 uudelleen Itä-Preussissa ja sen vahvuus oli lopulta 14800 miestä. Se oli myös täysin kalustettu, mikä oli harvinaista viidentenä sotavuonna. Se nimettiin 12. kansankrenatööridivisioonaksi ja divisioona lähetettiin syyskuun puolivälissä länsirintamalle Aacheniin komentajanaan eversti Gerhard Engel.
Länsirintama.
Divisioona osallistui Ardennien taisteluihin osana I SS-panssariarmeijakuntaa ja se oli Yhdysvaltain tiedustelun mukaan 6. panssariarmeijan paras jalkaväkidivisioona. Divisioona jäi länsirintamalle, vaikka 6. panssariarmeija lähti itään. Se yritti torjua helmikuussa 1945 Yhdysvaltain 9. armeijan Roerin ylitystä. Divisioona oli kuitenkin kulutettu loppuun ja sen vastarinta oli heikkoa. Se jäänteet antautuivat Ruhrin motissa huhtikuussa 1945 armeijaryhmä B:n jäänteiden kanssa.
Komentajat.
Divisioonankomentajina olivat:
Makilala

Makilala () on 1. luokan kunta Filippiineillä, joka sijaitsee Mindanaon saarella Cotabaton maakunnassa.
Kunnan väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennassa 87 927, ja vuonna 2024 sen arvioitiin olevan 88 522 asukasta. Makilala on yksi viidestä Kidapawanin “tytärkunnasta”, ja se erotettiin Kidapawanista presidentti Ramon Magsaysayn toimeenpanokäskyllä 8. syyskuuta 1954. Ensimmäiseksi pormestariksi nimitettiin Kidapawanin kaupunginvaltuutettu Ireneo Castro.
Historia ja nimi.
Alun perin alue tunnettiin nimellä Lamitan. Nykyinen nimi Makilala on muodostettu yhdistämällä alueen alkuperäisten barangay-kylien nimet Malasila, Kisante ja Lamitan, sekä lisäämällä hiligainonkielinen sana “la”, joka tarkoittaa “olla tunnettu”.
Sijainti.
Makilala sijaitsee Cotabaton maakunnan kaakkoisosassa, ja se on viimeinen kaupunki Davaon suuntaan. Naapurikuntia ovat Kidapawan pohjoisessa, M’lang lännessä, Davao del Sur etelässä ja Tulunan kaakossa. Etäisyydet muihin kaupunkeihin ovat: 129 km Cotabatoon, 100 km Davaoon ja 114 km General Santosiin. Kuntaan kuuluu 38 kylää.
Maanjäristys 2019.
Makilala oli 5,6 magnitudin maanjäristyksen keskipisteenä heinäkuussa 2019. Järistys aiheutti rakennusten vaurioita, erityisesti Barangay Luayonin Sitio Kapatagan -alueella, missä useiden talojen seinät sortuivat. Suurin osa asukkaista nukkui järistyksen aikaan ja heräsi sen voimakkuuteen. Makilalan kunnan katastrofiviranomaisen mukaan vain yksi henkilö loukkaantui, kun hänen päälleen putosi kivi.
Gert Blomé

Gert Blomé (28. elokuuta 1934 – 27. tammikuuta 2021) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä ja puolustajana. Hän pelasi Gävle Godtemplares IK:ssa vuosina 1956–1961. Vuosina 1961–1972 hän pelasi Västra Frölunda IF:ssä. Blomé voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 1957 ja 1965. Hänet palkittiin Guldpucken-palkinnolla kauden parhaana ruotsalaispelaajana vuonna 1965.
Ruotsin maajoukkueessa Blomé voitti maailmanmestaruuden vuonna 1962 ja saavutti olympiahopeaa vuonna 1964.
Fenyylisalisylaatti

Fenyylisalisylaatti (C13H10O3) on fenolin ja salisyylihapon esteri. Yhdistettä käytetään kosmetiikassa ja muoveissa lisäaineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa fenyylisalisylaatti on valkoisia kiteitä, joilla on makea tuoksu. Yhdiste liukenee veteen vain hyvin vähän, mutta se liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. 
Valmistus ja käyttö.
Fenyylisalisylaattia voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat fenolin ja salisyylihapon esteröinti. Katalyyttinä reaktiossa voidaan käyttää rikkihappoa tai tyypillisemmin fosforyylikloridia. Reaktio suoritetaan noin 110 °C:ssa, ja sula tuote jäähdytetään, kuivataan ja puhdistetaan tislaamalla alipaineessa. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on vaihtoesteröinnillä metyylisalisylaatista ja natriumfenoksidista.
Fenyylisalisylaattia käytettiin aikaisemmin suolistoinfektioiden hoidossa antiseptisena aineena. Yhdiste absorboi hyvin UV-säteilyä, minkä vuoksi sitä voidaan käyttää aurinkovoiteissa sekä lisäaineena esimerkiksi maaleissa, vahoissa ja muoveissa. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää säilöntäaineena.
The Light (elokuva)

The Light on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Theda Bara, Eugene Ormonde ja Robert Walker. Elokuvan nykyään oletetaan olevan kadonnut.
"The Light" perustuu Luther Reedin ja Brett Pagen novelliin, minkä pohjalta Adrian Johnson ja Charles Kenyon laativat käsikirjoituksen. Elokuva kuvattiin Louisianan New Orleansissa, ja sen tuotanto- ja jakeluyhtiönä oli Fox Film Corporation. "The Light" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 12. tammikuuta vuonna 1919. "The Light" oli ilmestyessään yleisö- ja arvostelumenestys.
Juoni.
Blanchette Dumond tunnetaan "Pariisin häijyimpänä naisena", koska hän pelehtii ennemmin varakkaan rakastajansa Chabinin kanssa kuin liittyy sotaponnistuksiin. Halpamaisen maineensa takia Blanchette ei edes pääse sairaanhoitajaksi ensimmäiseen maailmansotaan, joten hänestä tulee tanssija. Blanchette tapaa nuoren kuvanveistäjän, Etienne Desechetten, joka pyytää Blanchettea tulemaan hänelle malliksi. Kuitenkaan rakastaja Chabin ei anna Blanchetten tehdä sitä. Blanchette liikuttuu Etiennen sanoista ennen kuin tämä lähtee sotaan ja päättää tulla sairaanhoitajaksi, mutta Blanchette saa vain nuhtelut sairaalaviranomaiselta. Raivostunut Blanchette kostaa Chabinille flirttailemalla Auchat’n kanssa ja jättämällä Chabinin Auchat’n takia. Kun Blanchette näkee Etiennen tulevan sodasta, hän jättää Auchat’n Etiennen takia. Etienne tulee sodasta takaisin sokeana, ja Blanchette mielellään hoitaa häntä. Etienne ja Blanchette lähtevät maaseudulle sijaitsevalle huvilalle, missä Blanchette hoivaa miestään ja poseraa hänelle, kun Etienne veistää Blanchettesta veistosta kosketusten kautta. Molemmat entiset Blanchetten miesystävät jäljittävät hänet, ja kun Auchat on tappamassa Etienneä, Blanchette tappaa hänet. Kun vuorostaan Chabin saapuu paikalle, ja näkee Blanchetten onnellisuuden, hän kertoo poliisille tappaneen itse Auchat’n, joka oli ryöstämässä taloa.
When Men Desire

When Men Desire on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. "When Men Desire" kertoo amerikkalaisesta Marie Lohrista, joka on vierailemassa Saksassa setänsä luona, kun ensimmäinen maailmansota syttyy Yhdysvalloissa. Elokuva on muuten kadonnut lukuun ottamatta 17:n sekunnin materiaalia, joka elokuvasta on säilynyt.
"When Men Desire" perustuu J. Searle Dawleyn ja E. Lloyd Sheldonin novelliin "The Scarlet Altars", minkä pohjalta elokuvan käsikirjoituksen laati Adrian Johnson. Elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiönä toimi Fox Film Corporation. "When Men Desire" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 9. maaliskuuta vuonna 1919. Elokuva ei ollut menestys.
Pyöräväylä

Pyöräväylät ovat pyöräliikenteelle tarkoitettuja teitä tai tien osia. Suomessa tyypillisimpiä pyöräväyliä ovat pyörätien eri variaatiot. Yleisin lienee väylä, jossa on yhdistetty pyörätie ja jalkakäytävä. Muita pyörätien toteutustapoja ovat pyörätie ja jalkakäytävä rinnakkain sekä muista kulkumuodoista erotettu varsinainen pyörätie.
Joillakin pyöräteillä saa ajaa myös mopolla, edellyttäen että pyörätiestä kertovan liikennemerkin alla on ”sallittu mopoille” -lisäkilpi.
Muita pyöräväyliä ovat esimerkiksi pyöräkaistat ja pyöräkadut. Pyöräkaista on polkupyöräliikenteelle tarkoitettu, tiemerkinnöin osoitettu ajoradan pituussuuntainen osa.
Pyöräkatu on sekaliikenteenä, mutta pyöräliikenteen ehdoilla toteutettu katuosuus. Pyöräkadulla polkupyöräilijälle tulee antaa esteetön kulku ja muun ajoneuvoliikenteen tulee sovittaa ajonopeus pyöräilyn mukaiseksi. Pyöräkatu on tyypillisesti osa pyöräliikenteen pääverkkoa ohjattuna ajoradalle yhdessä paikallisen tonttiliikenteen kanssa.
Pyöräväylät Suomessa.
Suomen ensimmäinen pyörätie valmistui 1930-luvun lopulla puolentoista kilometrin matkalle Turun kaupungin rajalta Kaarinaan.
Kaapeleiden merkintätavat

Suomessa on käytössä oma kansallinen sähkövoimakaapeleiden merkintätapa, jota ei käytetä muissa maissa.
Kaapelin tyyppimerkintä muodostuu kirjaintunnusten lisäksi kirjaintunnuksen perässä olevista numeroista, jotka ilmaisevat johtimen poikkipinta-alan / halkaisijan, sekä joissain tapauksissa johdinmäärän. Telekaapeleissa ilmoitetaan useimmiten halkaisija, kun taas vahvavirtakaapeleissa poikkipinta-ala. Joissakin tapauksissa merkintä kertoo vielä johtimen värinkin. 1970-luvun puolivälistä alkaen on kansallisen järjestelmän rinnalla ollut Euroopan yhteisön standardisoimisjärjestön CENELEC:n kehittämä tyyppimerkintäjärjestelmä asennuskaapeleille, jolla kuvataan kaapelin rakennetta sekä sen osien erilaisia raaka-aineita.
Kaapeleiden tyyppimerkintäjärjestelmän kirjaimia:.
Esimerkki: 
AMCMK
A = Alumiinijohdin
M = Johdineriste muovia
C = Konsentrinen johdin (kuparilankapunos)
M = Muovivaippa
K = Kaapeli
Lisämerkintöjä.
Tavallisten kaapeleiden erikoisempien versioiden nimeämiseen käytetään lisämerkintöjä nimen perässä. Niitä käytetään jos kaapeli poikkeaa palokäyttäytymiseltään tavanomaisesta rakenteesta. 
Johtimien värimerkinnät.
Johtimien tunnistamiseen käytetään värimerkintöjä, koska johtimien tunnistamisen täytyy täyttää SFS–EN 60446–standardin vaatimukset. Tällä hetkellä käytössä olevassa standardissa on määritelty kuinka johtimet täytyy merkitä. 
Yksittäisten johtimien tapauksessa käytetään seuraavaa värijärjestelmää:
- Nolla tai keskipistejohdin tulee olla koko pituudeltaan sinisellä värillä.
- Suojajohdin on tunnistettava koko pituudeltaan keltavihreällä värillä, tätä
väriyhdistelmää ei saa käyttää mihinkään muuhun tarkoitukseen.
- PEN–johtimen on oltava kelta-vihreä koko pituudeltaan ja lisäksi johtimen päät on merkittävä sinisellä lisämerkinnällä, esimerkiksi teipillä.
- Äärijohtimissa käytetään väreinä ruskeaa, mustaa ja harmaata, sekä tarvittaessa
numeromerkintöjä.
Sinistä johdinta voidaan poikkeuksellisesti käyttää äärijohtimena ja
muihin tarkoituksiin edellyttäen, ettei ole sekaantumisen mahdollisuutta, eikä käytössä ole nollajohdinta. Sinistä johdinta ei kuitenkaan saa käyttää suojajohtimena.
Johtimien numeromerkinnät.
Ensimmäinen numero kertoo kaapelissa olevien johtimien määrän. Toinen numero kertoo sisäjohtimien nimellispoikkipinnan neliömillimetreissä. Esimerkiksi merkintä MMJ 3 x 1,5 S tarkoittaa muovivaippaista muovieristeistä asennuskaapelia, jossa on kolme kappaletta 1,5 mm2 johtimia, joista yksi on keltavihreä maadoitusjohdin. Jos merkintä olisi MMJ 3 x 1,5 N, kaapelissa olisi keltavihreän maadoitusjohtimen sijaan toinen vaihejohdin.
Kathleen Mavourneen

Kathleen Mavourneen (työnimenä "Sole Mates") on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut Charles Brabinin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, jonka nimiroolissa on Theda Bara. "Kathleen Mavourneen" kertoo köyhästä irlantilaistytöstä ja hänen romanssistaan. Elokuvan oletetaan nykyään olevan kadonnut.
"Kathleen Mavourneen" perustuu Dion Boucicault’n näytelmään, Thomas Mooren runoon ja Clara Mulhollandin romaaniin, joiden pohjalta Brabin laati käsikirjoituksen. Elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiönä oli Fox Film Corporation. "Kathleen Mavourneen" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 12. lokakuuta 1919. "Kathleen Mavourneen" -romaanista, -runosta ja -näytelmästä on tehty vuosina 1906 ja 1913 mykät lyhytelokuvaversiot ja vuosina 1930 ja 1938 äänielokuvaversiot.
La belle Russe

La belle Russe (myös "La Belle Russe") on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut Charles Brabinin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen mykkä melodraama, jonka nimiroolissa on Theda Bara. "La belle Russe" kertoo tanssija Fleurettesta ja englantilaisesta aristokraattisesta Phillip Sacktonista, jonka ylväs perhe jättää hänet perinnöttömäksi hänen naituaan Fleuretten. Elokuvan nykyään oletetaan olevan kadonnut.
"La belle Russe" perustuu David Belascon samannimiseen näytelmään (1882), jonka pohjalta Brabin laati käsikirjoituksen. Elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiönä oli Fox Film Corporation. "La belle Russe" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 21. syyskuuta vuonna 1919. "La belle Russe" -näytelmä oli aiemmin filmattu vuonna 1914 samalla nimellä.
Dimitri Klimov

Dimitri Mihailovitš Klimov (, s. 13. maaliskuuta 1988 Moskova, Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on venäläis-suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ykkösessä pelaavaa Mikkelin Palloilijoita.
Klimov muutti Suomeen 4-vuotiaana. Hänellä on sekä Venäjän että Suomen kansalaisuus. Ennen MP:tä Klimov on edustanut myös PK-37:ää, Kuopion Palloseuraa ja Warkauden Jalkapalloklubia. Klimov pelasi KuPS:ssa yhden Veikkausliigan ottelun, 2. heinäkuuta 2006 kotikentällä Vaasan Palloseuraa vastaan.
Screen Snapshots

Screen Snapshots on sarja lyhyitä dokumenttielokuvia, jotka Columbia Pictures tuotti vuosien 1924 ja 1958 välillä. Dokumenttisarjaa alettiin suunnitella vuonna 1919. "Screen Snapshotsit" esittelivät Hollywood-tähtiä, kulissien takana tapahtuvia asioita, kuten juhlia ja muita tapahtumia, ja arkistomateriaalia. Vuodesta 1930 alkaen "Screen Snapshotseja" alettiin käsikirjoittaa, tuottaa ja ohjaamaan, joiden jälkeen niitä vielä leikattiin. Yleensä "Screen Snapshotseissa" oli myös kertoja. Etenkin Ralph Staub teki kyseisiä dokumentaarisia lyhytelokuvia. Viimeiset "Screen Snapshotsit" julkaistiin vuonna 1958, ja niiden keskimääräinen pituus oli noin 9-10 minuuttia. Niitä näytettiin elokuvateattereissa pääelokuvien ohella.
Kolme "Screen Snapshotsia" on ollut ehdokkaana parhaan lyhytelokuvan Oscar-palkintoon:
45 Minutes from Hollywood

45 Minutes from Hollywood (myös kirjoitusasuna Forty-Five Minutes from Hollywood) on vuonna 1926 ensi-iltansa saanut Fred Guiolin ohjaama yhdysvaltalainen lyhytelokuva, jonka pääosissa ovat Glenn Tryon ja Charlotte Mineau. "45 Minutes from Hollywood" on genreltään komedia, ja sen tuotti Hal Roach Studios.
"45 Minutes from Hollywoodin" tuotti ja käsikirjoitti Hal Roach, ja elokuva kuvattiin elokuussa 1926 Kalifornian Culver Cityssä sijaitsevilla Hal Roachin studioilla. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 26. joulukuuta vuonna 1926, ja sen levittäjänä toimi Pathé Exchange. "45 Minutes from Hollywood" on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle. VHS-versio julkaistiin vuonna 1995 ja DVD-versio 2000.
Omana aikanaan elokuvaa pidettiin Glenn Tryon -elokuvana, mutta nykyään elokuva muistetaan parhaiten Ohukainen ja Paksukainen -elokuvana. Elokuva on Ohukaisen (Stan Laurel) ja Paksukaisen (Oliver Hardy) toinen yhteinen elokuva, vaikka he eivät olletkaan yhdessäkään kohtauksessa samaan aikaan. He olivat aiemmin esiintyneet samassa elokuvassa – "The Lucky Dogissa" – vuonna 1921. "45 Minutes from Hollywood" sisältää arkistomateriaalia samana vuonna ilmestyneestä "Madame Mystery" -elokuvasta.
Eyes on Me

Eyes on Me on kanadalaisartisti Céline Dionin kappale hänen yhdeksänneltä, Taking Chances -studioalbumiltaan. Se julkaistiin albumin toisena singlenä Isossa-Britanniassa 7. tammikuuta 2008, kun taas muualla Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa "Alone" julkaistiin toisena singlenä.
Keski-idän musiikkia omaavan kappaleen sanoittivat Kristian Lundin, Savan Kotecha, sekä australialainen laulaja Delta Goodrem. Goodrem esiintyy myös kappaleen taustalaulajana. Kappaleen tuotannosta vastasi Lundin. Kappaleen tuottaja on työskennellyt lukuisten Dionin kappaleiden, kuten "That's the Way It Is:n" ja "I'm Aliven" parissa. Kriitikot vertailivat sitä hyvin paljon Shakiran kappaleisiin.
Dion esitti kappaleen An Audience With Céline Dion -ohjelmassa, joka näytettiin Ison-Britannian ITV-kanavalla 22. joulukuuta 2007. Hän esitti myös kappaleen remix-version hänen CBS:llä esitetyssä erikoisohjelmassaan That's Just the Woman in Me 15. helmikuuta 2008, jolla vierailee will.i.am The Black Eyed Peasistä.
"Eyes on Me" julkaistiin Isossa-Britanniassa lähes täysin ilman edistämistä julkisissa medioissa johtaen siihen, että kappale pääsi vain Britannian singlelistan 113. sijalle. Muista valtioista Suomessa kappale pääsi Suomen virallisen latauslistan 24. sijalle. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 5. toukokuuta 2008, ja se sisälsi joitakin kohtauksia Taking Chances Tourilta Afrikasta ja Aasiasta.
Kappalelista.
European/UK digital single
UK CD single/digital EP
Avondale (Cincinnati, Ohio)

Avondale on Cincinnatin kaupunginosa Ohion osavaltiossa Yhdysvalloissa. Avondalessa on 18 706 asukasta, mikä tekee siitä Cincinnatin neljänneksi suurimman kaupunginosan. Sitä ympäröivät North Avondalen, Evanstonin, Walnut Hillsin, Corryvillen ja Cliftonin kaupunginosat. Avondalessa sijaitsee Yhdysvaltain toiseksi vanhin eläintarha, Cincinnati Zoo and Botanical Garden, joka perustettiin vuonna 1875.
Avondalen asukkaista 92 prosenttia on afroamerikkalaisia, ja yli 40 prosenttia kaupunginosan asukkaista elää köyhyysrajalla tai sen alapuolella. Lisäksi yli 77 prosenttia asukkaista elää vuokralla. Kaksi Cincinnatin rotumellakkaa alkoi Avondalesta vuosina 1967 ja 1968.
Patrick Sarsfield

Patrick Sarsfield (k. elokuu 1693 Huy, Espanjan Alankomaat) oli irlantilainen sotilas, joka toimi yhtenä jakobiittiarmeijan komentajista vuosien 1689–1691 sodassa Englannin kuningas Vilhelm Oranialaista vastaan.
Sarsfield syntyi Dublinin kreivikunnan Lucanissa tarkemmin tuntemattomana ajankohtana. Hänen isoisänsä Rory O’Moore oli ollut yksi vuoden 1641 kapinan johtajista. Sarsfield palveli vuosina 1671–1678 Ranskan kuningas Ludvig XIV:n armeijassa. Kun katolinen Jaakko II tuli vuonna 1685 Englannin kuninkaaksi, Sarsfield palasi Irlantiin ja auttoi Irlannin joukkojen komentajaksi nimitettyä Richard Talbotia puhdistamaan protestantteja Irlannin armeijasta. Kun kuningas Jaakko syrjäytettiin vuoden 1688 mainiossa vallankumouksessa, Sarsfield seurasi Jaakkoa ensin maanpakoon Ranskaan ja palasi sitten hänen kanssaan Irlantiin.
Sarsfield kunnostautui Jaakon ja Vilhelm Oranialaisen välillä Irlannissa käydyssä sodassa aluksi ratsuväen komentajana. Kuningas Jaakko ylensi hänet kenraalimajuriksi. Boynen taistelussa kärsityn tappion jälkeen Sarsfield kokosi jakobiittiarmeijan puolustamaan Limerickiä ja onnistui elokuussa 1690 kaappaamaan taitavalla iskulla Vilhelm Oranialaisen kuormaston Ballyneetyssä. Hän sai vuonna 1691 kuningas Jaakolta aatelisarvon nimellä jaarli Lucan, mutta sitä ei tunnustettu Englannissa. Sarsfield johti sodan lopussa jakobiittien viimeiseksi linnakkeeksi jääneen Limerickin puolustusta. Antautuessaan lokakuussa 1691 hän neuvotteli niin sanotun Limerickin sopimuksen, jonka oli tarkoitus turvata Irlannin katolisille uskonnonvapaus. Sen jälkeen Sarsfield siirtyi Espanjan Alankomaihin, jossa hän liittyi jälleen Ranskan Ludvig XIV:n armeijaan. Hän haavoittui englantilaisia vastaan käydyssä Landenin taistelussa Neerwindenissä 29. heinäkuuta 1693, ja kuoli joitain päiviä myöhemmin. Irlannissa hänestä tehtiin sittemmin kansallissankari.
Fort Lee

Fort Lee on kunta ("borough") New Jerseyn Bergenin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Fort Lee sijaitsee Bergenin piirikunnan itärajalla Hudson-joen vieressä New Yorkin Manhattania vastapäätä. Fort Lee kuuluu New Yorkin metropolialueeseen. Fort Lee perustettiin 29. maaliskuuta vuonna 1904 ja nimettiin kenraali Charles Leen mukaan.
Yhdysvaltain vapaussodan aikaan Fort Leessä sijaitsi armeijan leirintäpaikka, ja myöhemmin kunnasta tuli varhaisen Yhdysvaltain elokuvateollisuuden pääkaupunki. Vuonna 2012 kunnassa oli 35 732 asukasta.
Godard van Reede

Godard van Reede, Athlonen 1. jaarli, Aughrimin paroni, Ginkelin herra (tunnettu myös nimellä Godert van Ginkel; 14. kesäkuuta 1644 Utrecht – 11. helmikuuta 1703 Utrecht) oli hollantilainen kenraali, joka Englannin kuninkaaksi tulleen Vilhelm Oranialaisen alaisuudessa saattoi päätökseen Irlannin valloituksen vuosina 1690–1691.
Van Reeden isä oli saanut tanskalaisen Reeden paronin arvon, mutta hänellä oli sen lisäksi myös lukuisia hollantilaisia aatelisarvoja. Englannissa hänet tultiin tuntemaan nimellä van Ginkel. Vilhelm Oranilainen nimitti hänet ratsuväkensä kenraaliluutnantiksi vuonna 1683. Hän seurasi Vilhelm Oranialaisen mukana Englantiin vuonna 1688 ja auttoi tätä tukahduttamaan kapinoivan skottilaisrykmentin. Kun Vilhelm Oranialainen oli voittanut syrjäyttämänsä kuningas Jaakko II:n Boynen taistelussa heinäkuussa 1690, hän palasi Englantiin ja jätti jakobiittien lopullisen kukistamisen Irlannissa van Reeden tehtäväksi. Van Reede onnistui valtaamaan Athlonin kaupungin 30. kesäkuuta 1691 ja sai ratkaisevan voiton jakobiiteista Aughrimin taistelussa 12. heinäkuuta. Syksyn aikana hän valtasi loputkin vastarintapesäkkeet. Sota päättyi hänen allekirjoittaessaan Limerickin antautumisen yhteydessä niin sanotun Limerickin sopimuksen 3. lokakuuta 1691. Sopimuksen oli tarkoitus turvata Irlannin katolisille uskonnonvapaus.
Van Reede sai palkkioina voitoistaan vuonna 1692 irlantilaiset Athlonen jaarlin ja Aughrimin paronin aatelisarvot. Hänestä tehtiin Englannin alamainen, jotta hän voisi pitää hallussaan hänelle Irlannissa myönnetyt läänitykset. Hänen sukunsa sammui vuonna 1844.
Go with the Flow

Go With The Flow on Queens of the Stone Agen kappale. Kappale julkaistiin toisena singlenä albumilta "Songs for the Deaf" vuonna 2003. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Kappaletta on käytetty useissa videopeleissä kuten Gran Turismo 4:ssa, Rock Bandissa ja Rocksmithissa.
Martti Mela

Martti Juhani Mela (22. kesäkuuta 1933 Viipuri – 20. marraskuuta 2005 Oulu) oli Oulun yliopiston biofysiikan professori.
Melan vanhemmat olivat Martti Mauritz Mela ja Matilda Kurki. Hän tuli ylioppilaaksi Turun yhteiskoulusta 1953 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1958, tekniikan lisensiaatiksi 1963 ja tekniikan tohtoriksi 1969. Siemens-Sähkö Oy:n myynti-insinöörinä Mela toimi 1959, Vuoksenniskan osastoinsinöörinä 1959–1961, Teknillisen korkeakoulun vanhempana assistenttina 1961–1962 ja Turun yliopiston huoltoinsinöörinä 1962–1964. Mela oli valtion teknistieteellisen toimikunnan tutkimusassistentti ja nuorempi tutkija 1967–1971, Kuopion yliopiston fysiikan apulaisprofessori 1975 ja Oulun yliopiston biofysiikan professori 1975–1998. Hän oli vierailevana tutkijana Pennsylvanian yliopistossa Yhdysvalloissa 1964–1966, Medikor Worksilla Budapestissä 1969–1971 ja Hampurin yliopistossa 1971–1973. Mela toimi useissa alansa järjestöissä, samoin kuin esimerkiksi Tietomaa Oy:n johtokunnassa 1985–1993. 
Melan biofysiikan professuuri oli ensimmäinen Suomessa. Hänen tutkimuskohteitaan olivat muun muassa hyönteisten aistinelimet ja biologisten prosessien systeemiteoria. Mela oli myös Maanpuolustuksen tieteellisen neuvottelukunnan MATINE:n jäsen. Hän osallistui raamatunlähetystyöhön Gideons International -järjestössä. 
Sotilasarvoltaan Mela oli reservin yliluutnantti (1993), hänen ensimmäinen puolisonsa 1960–1969 oli Leena Ankio ja toinen vuodesta 1978 Sirkka Vallittu.
Paraabelikoordinaatisto

Paraabelikoordinaatisto on kaksiulotteinen ortogonaalinen koordinaatisto, jossa koordinaattiviivat ovat paraabeleja, joiden polttopisteet sijaitsevat origossa. Koska kaikkien kyseisten paraabelien polttopiste on sama, niitä kutsutaan konfokaaleiksi paraabeleiksi. Kolmiulotteinen versio paraabelikoordinaateista saadaan kiertämällä kaksiulotteista koordinaatistoa sen symmetria-akselinsa ympäri.
Kaksiulotteinen paraabelikoordinaatisto.
Kaksiulotteinen paraabelikoordinaatisto formula_1 määritellään yhtälöillä
formula_2
formula_3
Viivat, joilla formula_4 on vakio, ovat ylöspäin aukeavia konfokaaleja paraabeleja
formula_5
Vastaavat viivat, joilla formula_6 on vakio, ovat alaspäin aukeavia konfokaaleja paraabeleja
formula_7
Kaikkien näiden paraabelien polttopisteet sijaitsevat origossa.
Yhtälöitä paraabelikoordinaatistossa.
Viivaelementin yhtälö paraabelikoordinaatistossa on
formula_8
Pinta-alaelementin yhtälö on
formula_9
Pisteen etäisyys origosta saadaan yhtälöllä
formula_10
Laplacen operaattori
formula_11
Luova prosessi tieteessä

Luova prosessi tieteessä on dosentti Juha T. Hakalan vuonna 2002 ilmestynyt tietokirja tieteellisen keksimisen dynamiikasta. Teos pohjautuu tietyiltä osin Nobel-palkituilta tutkijoilta kerättyyn aineistoon. Kirjoittajan lähtökohtana tutkimuksessaan oli luovuuden ilmeneminen ansioituneissa tutkijoissa heidän itsensä kertomana. Tekijää askarrutti kysymys tieteellisessä saavutuksessa tunnustetun luovuuden ja tämän tuloksen saavuttaneen tieteentekijän ominaisuuksien välisestä suhteesta. Tieteellistä luovuutta tutkittaessa kohtaavat sekä tutkijan että tutkittavan pyrkimys objektiivisuuteen toiminnassaan ja luovien prosessien kokemuksellinen, erittäin subjektiivinen luonne. Tätä tutkimusta vaikeuttavat tutkijoista ja tutkimuksesta vallitsevat stereotyyppiset käsitykset, joita on vaikea jäljittää niiden perustelemiseksi, mutta joista on myös vaikea luopua.
Kirjan jäsennys.
"Luova prosessi tieteessä" käsittää esipuheen lisäksi seuraavat 11 päälukua:
Australian kovimmat keräilijät

Australian kovimmat keräilijät ("Aussie Pickers") on australialainen tositelevisiosarja, jonka ensimmäinen jakso näytettiin A&amp;E-kanavalla 9. toukokuuta 2013. Suomessa sarjan ensimmäisen tuotantokauden ensimmäinen jakso näytetään 30. kesäkuuta 2014. Se on australialainen versio yhdysvaltalaisesta sarjasta Amerikan kovimmat keräilijät. Sarjassa seurataan Lucas Callaghanin ja Adam McDonaldia kun he matkustavat ympäri Australiaa ostamassa antiikki- ja keräilyesineitä. He käyvät läpi ullakoita, takapihoja sekä suojia etsiäkseen unohdettuja arvoesineitä.
A&amp;E Australia

A&amp;E Australia on australialainen televisiokanava, jonka ensimmäinen lähetys lähetettiin torstaina 16. helmikuuta 2012. A&amp;E on miehille suunnattu kanava, joka keskittyy 'tosielämän' materiaaliin ja sisältää tämän myötä samanlaisuuksia yhdysvaltalaisen sisarkanavan kanssa.
Televisio-ohjelmat.
Alkuperäiset ohjelmat
Muut ohjelmat
Brenton Thwaites

Brenton Thwaites (s. 9. elokuuta 1989 Cairns, Queensland, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa "Slide" ja "Home and Away", Dean McMullenin roolista elokuvassa ' sekä prinssi Philipin roolista elokuvassa "Maleficent – Pahatar". Vuonna 2014 hän näytteli tieteiselokuvissa "The Signal" Laurence Fishburnen kanssa ja "The Giver" yhdessä Jeff Bridgesin ja Meryl Streepin kanssa, ja hänellä on rooli vuoden 2017 seikkailuelokuvassa '.
Yksityiselämä.
Thwaites on seurustellut vuodesta 2015 lähtien Chloe Paceyn kanssa. Parilla on kolme yhteistä tytärtä (s. 2016, 2018 ja 2020).
Confessions of a Broken Heart (Daughter to Father)

Confessions of a Broken Heart (Daughter to Father) on yhdysvaltalaisen laulaja-näyttelijä Lindsay Lohanin vuonna 2005 julkaistu single A Little More Personal (Raw) -levyltä. Kappaleen on tuottanut Greg Wells yhdessä Kara DioGuardin kanssa.
Frank Powell

Frank E. Powell (1886 Hamilton, Ontario – 1957 New York, New York) oli kanadalaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja.
Powell aloitti uransa teatteriohjaajana ja ohjasi muun muassa Augustus Thomasin ja Kirk LaShellen näytelmiä. Powell ohjasi myös tuotantoja Euroopassa, jonka jälkeen hän palasi Yhdysvaltoihin ja teki ensiesiintymisensä teatterinäyttelijänä Broadwayllä vuonna 1904. Teatterin jälkeen hän näytteli Biograph Studiosin mykkäelokuvissa vuodet 1909–1915. Biograph Studiosilla hän toimi myös käsikirjoittajana ja ohjaajana. Powell työskenteli monille elokuvastudioille, joita olivat muun muassa Fox Film Corporation ja World Film Company.
Powell muistetaan ehkä parhaiten Theda Baran löytäjänä. Hän ohjasi Baraa elokuvassa "A Fool There Was" (1915), joka teki Barasta kansainvälisen supertähden. Vuotta aikaisemmin Powell oli ohjannut Baraa elokuvassa "The Stain", jossa Bara oli sivuosassa. "The Stain" oli Baran ensiesiintyminen elokuvissa. Powell ohjasi myös Mary Pickfordia 16 elokuvassa, kuten myös muita varhaisia tähtiä: Florence Lawrence, Robert Harron, Kate Bruce, Blanche Sweet, Donald Crisp, Henry B. Walthall ja Mabel Normand. Powell perusti oman tuotantoyhtiön, Frank Powell Productions Inc., loppuvuodesta 1916. Powell perusti vuonna 1919 toisen tuotantoyhtiön, Sunset Pictures Corporationin, Texasin San Antoniossa. Powell ohjasi viimeisen elokuvansa vuonna 1921, jonka jälkeen hän laati muutamiin brittiläisiin elokuviin käsikirjoituksen vuoteen 1923 asti.
Frank Powell kuoli vuonna 1957 New Yorkissa noin 71-vuotiaana.
Pistosaha (sähkötyökalu)

Pistosaha eli kuviosaha on sähkökäyttöinen käsityökalu. Saha on tarkoitettu lähinnä vanerien, levyjen ja lautojen muotoon sahauksiin ei niinkään suoraan sahaukseen.
Pistosahoja valmistetaan eri varustemahdollisuuksilla. Yksinkertaisimmissa laitteissa on vain yksi käytettävä nopeus ja ruuvilukittava teräkiinnitys. Jossain pistosahoissa voi lisäksi säätää moottorin kierroslukua ja olla terän pikakiinnitysominaisuus, joka mahdollistaa terän nopean vaihdon ilman työkaluja. Pistosahojen terä voi tehdä myös sahausta tehostavaa heiluriliikettä, ja niissä voi olla purunpoistoliitäntä. Pistosahoja on sekä verkkovirta- että akkukäyttöisenä.
Jos sahausta ei aloiteta reunasta, täytyy porata aloitusreikä.
Pistosahaa ei pidä sekoittaa puukkosahaan, vaikka molemmat toimivat edestakaisella sahausliikkeellä. Puukkosaha on kahden käden työkalu ja tarkoitettu hankaliin sahauksiin, minne muilla laitteilla on vaikea päästä. 
Pistosahoista käytetään myös yleisesti väärää "kuviosaha" nimitystä, jolla oikeasti tarkoitetaan pöytämallista sahaa.
Unrepentant Geraldines

Unrepentant Geraldines on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tori Amosin albumi, joka julkaistiin toukokuussa 2014. Albumilta julkaistiin singlenä kappaleet ”Trouble's Lament” ja ”Promise”.
Unrepententant Geraldines nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 7. Suomessa albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 41.
Neuroosi (yhtye)

Neuroosi oli suomussalmelainen punkyhtye 1970–1980-lukujen taitteesta, joka julkaisi vuonna 1980 yhden omakustannesinglen. Yhtyeen ainoalla levyllä nimeltä "Rock Against Seija Isosaari" julkaistiin kaksi kappaletta joista B-puolella oleva on perinteinen suomalainen kansanlaulu "Suutarinemännän kehtolaulu". A-puolella olevalla kappaleella "Rock Against Seija Isonsaari" kapinoitiin Suomussalmen silloista nuorisosihteeriä Eija Soinsaarta vastaan. Kappale on mukana Svart Recordsin vuonna 2017 julkaisemalla "Kuoleman tappaneet" -kokoelmalla, joka esittelee 1970- ja 1980-lukujen taitteen vähemmälle huomiolle jäänyttä suomalaista punk rockia. Alkuperäisestä levystä on tullut punk-levyjen keräilijöille tärkeä keräilykohde.
Libyan Valioliiga

Libyan valioliiga () on Libyan jalkapallosarjojen korkein sarjataso. Sarjan nykyistä muotoa on pelattu kaudesta 2013/2014, jossa kahdessa lohkossa pelaa kahdeksan joukkuetta. Jokainen joukkue kohtaa toisensa kahdesti, jolloin otteluita kertyy joukkuetta kohden 14. Sarjan päätyttyä molempien lohkojen kolme parasta pääsevät jatkoon, jotka ratkovat sarjan mestaruuden. Kauden päätteeksi sarjan molempien lohkojen kaksi viimeisintä joukkuetta putoaa Libyan 1. divisioonaan.
Aikaisemmin sarjaa pelattiin yhtenä lohkona kausien 2001/2002 aina kauteen 2010/2011 saakka, jossa pelasi yhteensä 16 joukkuetta. Sitä ennen sarjaa pelattiin nykyiseen tapaan kahdessa eri lohkossa kausien 1993/1994 aina kauteen 2000/2001. Tuolloin molemmissa lohkoissa pelasi yhteensä kahdeksan joukkuetta. Tuolloin lohkojen voittajat pelasivat keskenään yksiosaisen loppuottelun Libyan mestaruudesta.
Historian saatossa menestyksekkäin joukkue on ollut Al-Ittihad 16 mestaruudellaan.
Hietaman kirkko

Hietaman kirkko on vuonna 1997 valmistunut kirkkorakennus Äänekosken Hietaman kylässä. Sen on suunnitellut arkkitehti Timo Suomalainen, jonka tunnetuin työ on yhdessä veljensä Tuomo Suomalaisen kanssa suunnittelema Temppeliaukion kirkko.
Modernin kyläkirkon sali on noin kymmenen metriä korkea ja sen päävalo tulee ylhäältä. Alttariseinän ikkunoista näkyy kirkkoa ympäröivää kylämaisemaa. Kirkossa on istumapaikat noin 150 hengelle.
Hietaman kirkossa pidetään jumalanpalvelus pääsääntöisesti kerran kuukaudessa. Kirkon vieressä on kolmisen vuotta kirkkoa vanhempi hautausmaa.
Al-Ahli SC (Bengasi)

Al-Ahli Bengasi Sports Club () on libyalainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1947. Se on voittanut yhteensä neljä kertaa Libyan mestaruuden ja on saavutuksella kolmanneksi menestynein seura Libyan pääsarjassa. Joukkueen kotistadion on March 28 Stadium, joka sijaitsee Bengasissa.
Kilpailukielto.
Seura sai viiden vuoden kilpailukiellon vuonna 1999, kun seuran kannattajat pilkkasivat avoimesti Al-Saadi al-Gaddafia.
Oikeuden jalopeura

Oikeuden jalopeura on vuonna 2011 julkaistu Leena Lehtolaisen kirjoittaman Hilja Ilveskeron seikkailuista henkivartijana kertovan tetralogian toinen osa. Sarjan ensimmäinen osa on "Henkivartija" ja kolmas ja neljäs ovat "Paholaisen pennut" ja "Tiikerinsilmä".
Turun Sanomat kehuivat kirjan arviossa Lehtolaisen kertojanlahjoja.
Juoni.
Hilja kuhertelee Italiassa rakkaan David Stahlin kanssa, mutta yhtäkkiä yhtenä päivänä David katoaa mystisesti. Huoneesta löytyy murhattu mies, jolloin Hilja palaa Suomeen mukanaan kysymyksiä vailla vastauksia. Davidin tilanteesta ei ole mitään tietoa ja Juri Trankov on yhtäkkiä kovin luotettava - pian Hilja huomaa olevansa taas tilanteessa missä kehenkään ei voi luottaa. Hilja miettii niin Davidin rehellisyyttä kuin äitinsä kuolemaa.
Ykspuolista rakkautta

"Ykspuolista rakkautta" on rap-artisti Mikael Gabrielin kolmas single hänen kolmannelta pitkäsoitoltaan "Mun maailma". Kappale julkaistiin 27. marraskuuta 2013, ja sen musiikkivideo on kuvattu Kalifornian San Clementessä, Yhdysvalloissa.
SM U-26

SM U-26 oli Saksan keisarikunnan laivaston vuonna 1912 vesillelaskettu tyypin U 23 sukellusvene, joka upotti ensimmäisessä maailmansodassa 11. lokakuuta 1914 Venäjän keisarikunnan laivaston Bajan-luokan panssariristeilijä "Palladan".
Valmistus.
Alus tilattiin 18. maaliskuuta 1911 Germaniwerftiltä Kielistä, missä köli laskettiin 31. toukokuuta 1912 telakkanumerolla 180. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1913 ja otettiin palvelukseen 20. toukokuuta 1914.
Palvelus.
Aluksen päälliköksi nimitettiin 1. elokuuta 1914 kapteeniluutnantti Egewolf Freiherr von Berckheim. Alus upotti "Palladan" 11. lokakuuta 1914, mistä Berckheim miehistöineen sai Saksan keisarin Wilhelm II:n myöntämän 2. luokan rautaristin &lt;ref name="hs/uh"&gt;&lt;/ref&gt;
Alus upotti 23. huhtikuuta 1915 partiomatkallaan 849 tonnin rahtialus "Fråckin" ja 4. kesäkuuta miinalaiva "Jenisein". Se upotti vielä 25. elokuuta "Petshoran" ja 30. elokuuta "Zemljan". Sukellusvene katosi elokuussa 1915, mahdollisesti osuttuaan venäläiseen miinotteeseen. Viimeisen havainnon siitä teki sen upottaman rahtialus "Zemljan" miehistö 30. elokuuta. 
Sukellusveneen hylky löytyi toukokuussa 2014 perä edellä pohjamutaan uponneen läntiseltä Suomenlahdelta.
Lillen piiritys

Lillen piiritys oli toisessa maailmansodassa 28.–31. toukokuuta 1940 käyty taistelu, jossa Saksan 4., 5., 7. panssaridivisioonan ja 7., 217., 253. ja 267. jalkaväkidivisioonan joukot piirittivät 40 000 Ranskan 1. armeijan sotilasta Lillen kaupunkiin. Taistelu päättyi 31. toukokuuta, kun Ranskan armeijan komentajat kenraali Molinié ja eversti Aizier neuvottelivat antautumisesta kunnioittaakseen kaupungin puolustajia ja lähiöitä. Antautuminen pantiin täytäntöön 1. kesäkuuta. Taistelun seurauksena useita liittoutuneiden osastoja onnistui pakenemaan Dunkerqueen.
Roberto Bautista Agut

Roberto Bautista Agut (s. 14. huhtikuuta 1988 Castellón de la Plana) on espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 13 lokakuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 169 maaliskuussa 2014.
Bautista Agut on päässyt Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan puolivälieriin Australian avoimissa 2019. Ensimmäisen finaalipaikkansa ATP-kiertueella Bautista Agut saavutti Chennaissa tammikuussa 2013. Hän hävisi finaalissa Janko Tipsarevićille kolmessa erässä. ATP-turnausvoittoja hänellä on kaikkiaan yhdeksän: vuonna 2014 s-Hertogenboschista ja Stuttgartista, vuonna 2016 Aucklandista ja Sofiasta, vuonna 2017 Chennaista ja Winston-Salemista, vuonna 2018 Aucklandista ja Dubaista sekä vuonna 2019 Dohasta.
Jan-Lennard Struff

Jan-Lennard Struff (s. 25. huhtikuuta 1990 Warstein) on saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 21 kesäkuussa 2023. Nelinpelissä hän on ollut sijalla 21 lokakuussa 2018.
Struff on päässyt Grand Slam -turnausten kaksinpelissä parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Wimbledonissa ja Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2018. Nelinpelissä hän ylsi Ben McLachlanin parina välieriin Australian avoimissa 2018.
Struff on voittanut nelinpelissä ATP-turnauksen Tokiossa vuonna 2018 ja Aucklandissa vuonna 2019.
Axel Michon

Axel Michon (s. 16. joulukuuta 1990 Pariisi) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 205 toukokuussa 2014.
Michon sai villin kortin Ranskan avoimiin 2014. Hän eteni turnauksessa toiselle kierrokselle.
Paolo Montero

Rónald Paolo Montero Iglesias (s. 3. syyskuuta 1971 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän pelasi keskuspuolustajana tai vasempana laitapuolustajana. Suurimman osan urastaan Montero pelasi Italian Serie A:ssa.
Montero edusti ammattilaisurallaan uruguaylaista Peñarolia (1990–1992, 2006–2007), italialaisia Atalantaa (1992–1996) ja Juventusta (1996–2005) sekä argentiinalaista San Lorenzoa (2005–2006). Juventuksessa pelatessaan hän voitti neljä Italian-mestaruutta, kolmesti Italian supercupin ja kertaalleen UEFA Super Cupin ja Intercontinental Cupin. Lisäksi Juventus hävisi kolmesti Mestarien liigan loppuottelun Monteron edustaessa seuraa. 
Uruguayn maajoukkueessa Montero pelasi 61 A-maaottelua vuosina 1991–2005. Hän edusti maataan muun muassa vuoden 2002 MM-kisoissa, joissa hän joukkueen kapteenina pelasi Uruguayn kaikki kolme ottelua alusta loppuun, ja 2004 Copa Américassa, jossa Uruguay voitti pronssia.
Facundo Bagnis

Facundo Bagnis (s. 16. joulukuuta 1990 Rosario, Santa Fe) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 112 helmikuussa 2014 ja nelinpelissä sijalla 78 syyskuussa 2013.
Bagnis saavutti uransa ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa nelinpelissä Stuttgartin turnauksessa syyskuussa 2013 yhdessä Thomaz Belluccin kanssa. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2014, johon hän selvitti tiensä karsinnoista. Hän voitti pääsarjan ensimmäisellä kierroksella Ranskan Julien Benneteaun viisieräisessä ottelussa, jossa ratkaiseva erän päättyi luvuin 18–16.
Diego Schwartzman

Diego Sebastián Schwartzman (s. 16. elokuuta 1992 Buenos Aires) on argentiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 8. Lokakuussa 2020 ja nelinpelissä sijalla 69 huhtikuussa 2015.
Schwartzman voitti ensimmäisen ottelunsa ATP-kiertueella helmikuussa 2013 päihitettyään Buenos Airesin turnauksen ensimmäisellä kierroksella Thomaz Belluccin. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2014, jossa hän eteni toiselle kierrokselle.
Heikki Pukki

Heikki Yrjänänpoika Pukki (noin 1620 – 1684) oli suomalainen Vähässäkyrössä asunut talonpoika ja veronkantaja. Kirjoitustaitoisen Pukin säilynyt muistiinpanokokoelma vuosilta 1664–1684 on nykyisin Helsingin yliopiston kirjastossa. 1600-luvulla kirjoitustaito oli vielä suhteellisen harvinaista talonpoikaisväestön keskuudessa. Pukin muistiinpanot ovat varhaisin tunnettu näyte eteläpohjalaisesta kansankielestä.
Heikki Pukki asui Vähänkyrön Kuuttilan kylän Pukin eli Pukkilan talossa. Hänen veljensä Simma (Simon) Bock (k. 1682) toimi henkikirjurina ja revisiomittarina Liivinmaalla. Toinen veli Tuomas Jaakonpoika Pukki oli Vaasassa kauppias Herman Rossin kirjurina.
Heikki Pukin muistiinpanoista löytyy muun muassa suuri määrä 1600-luvulla käytössä olleita henkilönimiä. Muistiinpanot käsittelivät enimmäkseen veronkantoa. Pukki toimi kotikylässään kuudennusmiehenä ja keräsi veroluonteiset maksut asukkailta tilittäen ne sitten nimismiehelle tai kruununvoudille.
Aarno Malin ja Toivo Kaukoranta julkaisivat Pukin muistiinpanot "Virittäjä"-lehden numerossa 31/1927 ("Vähäkyröläisen talonpojan Heikki Yrjänänpoika Pukin suomenkieliset muistiinpanot vuosilta 1664-1684").