tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Can You Feel the Love Tonight

"Can You Feel the Love Tonight" (suom. "Tunnetko tään rakkauden") on Oscar-palkittu kappale Disneyn vuoden 1994 animaatioelokuvasta "Leijonakuningas", jonka on säveltänyt Elton John ja sanoittanut Tim Rice. Se oli listahitti Isossa-Britanniassa päästen korkeimmillaan sijalle #14 Britannian singlelistalla. Se saavutti jopa enemmän suosiota Yhdysvalloissa, jossa sen korkein sijoitus oli #4 Yhdysvaltain "Billboard" Hot 100 -listalla. Laulu oli listahitti Ranskassa.
Historia.
Elokuvan englanninkielisessä versiossa kappaleen esittävät Kristle Edwards, Joseph Williams, Sally Dworsky, Nathan Lane ja Ernie Sabella, mutta lopullisen version esitti Elton John. Kappale palkittiin vuonna 1994 parhaan laulun Oscar-palkinnolla ja parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnolla. Elton John sai suorituksestaan myös Grammy-palkinnon.
Mr. Finland

Mr. Finland on vuodesta 1987 lähtien järjestetty suomalainen miesten mallikilpailu, jonka perustaja ja organisaattori on Timo Salmesmaa. Ensimmäiset Mr. Finland -kilpailut järjestettiin Turussa, kunnes kilpailu laajeni valtakunnalliseksi vuonna 1990. Sen suosio oli suurimmillaan 1990-luvun alkupuolella, esimerkiksi Kolmoskanavan televisioimaa vuoden 1991 Mr. Finland -finaalia seurasi yli 1,3 miljoonaa katsojaa.
Mr. Finland -kilpailu järjestetään nykyään joka toinen vuosi. Vuoden 2017 finaali siirtyi Salmesmaan sairastumisen vuoksi helmikuulle 2018.
Vuonna 2024 tehtiin kilpailun sääntöihin muutos että valitaan Mr. Finland, joka on alle 30-vuotias ja Mr. Grand Finland, joka on yli 30-vuotias.
Kilpailun tulokset 1987–2024.
1 Kim Löfgren joutui luopumaan tittelistä joulukuussa 1996 saamansa vankeusrangaistuksen vuoksi.
Suvi Karjula

Suvi Karjula (s. 9. kesäkuuta 1987) on suomalainen laulaja. Hän on In the Moodin laulusolisti.
Ura.
Karjula oli Seinäjoen Tangomarkkinoiden toinen superfinalisti vuonna 2010. Superfinaalissa hän kilpaili tangokuninkaallisen kruunusta ilmajokelaista Marko Maunukselaa vastaan sijoittuen kilpailussa toiseksi. Karjula osallistui Tangomarkkinoille jo vuonna 2009, mutta karsiutui kisasta Turussa järjestetyssä semifinaalissa.
Karjula osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille myös vuonna 2012. Lopullinen sijoitus kilpailussa oli kolmas.
Energia Egyptissä

Energia Egyptissa käsittelee Egyptin energian tuotantoon, kulututukseen ja jakeluun liittyviä asioita.
Egypti tuottaa vientiin sekä raakaöljyä että jalostettua öljyä, kivihiiltä, maakaasua ja sähköä.
Energiantuotanto.
Öljynetsintä alkoi Egyptissä aikaisemmin kuin muualla Lähi-idässä, ja pienimuotoinen tuotanto alkoi jo vuonna 1908, mutta vasta 1970-luvun puolivälissä saavutettiin merkittäviä tuloksia, erityisesti Suezinlahdella ja osissa Länsi-aavikkoa. 1980-luvun alkuun mennessä Egyptistä oli tullut tärkeä öljyntuottaja, vaikka kokonaistuotanto oli suhteellisen pieni Lähi-idän standardeihin verrattuna. Suurin osa Egyptin öljystä tulee Suezinlahdelta.
Maakaasuesiintyvät löytyivät aluksi öljynetsinnän sivutuotteena. 2000-luvun alkupuolella maakaasun tuotanto oli alkanut kilpailla öljyn kanssa sekä kotimaisen kulutuksen lähteenä että vientituotteena.
Egyptissä on useita öljynjalostamoja, joista kaksi sijaitsee Suezissa. Raakaöljyputket yhdistävät Suezinlahden, Välimeren ja Punaisenmeren rannikoilla sijaitsevat öljykentät ja jalostamot toisiinsa.
Vuosina 2019–2021 Egypti tuotti 660 800 barrelia öljyä päivässä, 64 292 955 000 kuutiometriä maakaasua ja 262 000 tonnia kivihiiltä vuodessa.
Egyptin sähköntuotannosta 88,7% perustuu fossiilisiin polttoaineisiin, 7,7% vesivoimaan, 2,5% tuulivoimaan ja 1% aurinkoenergiaan (vuonna 2020). Laajassa, tuulisessa ja aurinkoisessa maassa olisi paljon kapasiteettia uudistuvan energiantuotannon tarpeisiin.
Energian kulutus.
Koko Egypti on sähköverkon piirissä. Energinkulutus henkeä kohti on 40,063 miljoonaa BTU:ta, eli maailmassa sijalla 106, Afrikan maiden joukossa kuudennella sijalla.
Energia Algeriassa

Energia Algeriassa käsittelee Algerian energian tuotantoon, jakeluun ja kulutukseen liittyviä asioita. Algeria on OPECin jäsen. 
Öljy ja maakaasu kuuluvat merkittävimpiin Algerian luonnonvaroihin ja vientituotteisiin. Ne tuottavat noin kolmanneksen maan bruttokansantuotteesta. 
Neljä putkilinjaa kuljettaa öljyä Algerian öljykentiltä Välimeren satamiin vietäväksi ulkomaille laivoilla. Kolme merenalaista putkilinjaa kuljettaa maakaasua Välimeren poikki Eurooppaan. Maakaasuputki Tunisiasta Sisiliaan ja edelleen Napoliin Italiaan valmistui vuonna 1981, mikä lisäsi merkittävästi Algerian maakaasun myyntiä Eurooppaan. Vuonna 1996 toinen putki alkoi toimittaa Espanjalle Algerian kaasua Marokon kautta, ja Portugali liitettiin järjestelmään vuonna 1997; putki suljettiin vuoden 2021 lopulla. MEDGAZ, suora maakaasuputki Algeriasta Espanjaan, aloitti toimintansa vuonna 2011. Öljyvarantojen odotetaan loppuvan 2000-luvun ensimmäisellä puoliskolla, joten maakaasusta tulee tärkeämpi vientituote kuin öljy.
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 58,5 miljoonaa BTU:ta, maailman 195 valtion joukoossa 83. suurinta.
Öljy.
Algeria tuottaa päivässä 1,4 miljoonaa barrelia raakaöljyä, ja kuluttaa jalostettua öljyä noin 428 000 barrelia päivässä. Sen tunnetut öljyvarat ovat 12 miljardia barrelia (2021).
Maakaasu.
Algeria tuottaa vuodessa noin sata miljardia kuutiometriä maakaasua, josta noin puolet menee kotimaiseen kulutukseen, puolet vientiin.
Kivihiili.
Vuonna 2022 Algeria poltti 167 tuhatta tonnia hiiltä ja tuotti lähes kaiken ulkomailta. Sen jäljellä olevat tunnetut hiilivarat ovat 223 miljoonaa tonnia.
Historiaa.
Algeria oli vuonna 2008 "7. suurin maakaasun tuottaja" (82 mrd. kuutiota, 2,6 % maailman tuotannosta) ja "5. suurin maakaasun viejä" (58 mrd. kuutiota). Vuonna 2009 Algeria oli määrällisesti 5. merkittävin maakaasun viejämaa Venäjän, Norjan, Kanadan ja Qatarin jälkeen.
Norton Motorcycle Company

Norton on brittiläinen moottoripyörämerkki. Se on perustettu 1898 Birminghamissa. Alkuun se valmisti "kaksipyöräisten kauppaan tarvikkeita ja osia". 1902 yrityksen omistaja James Lansdowne Norton alkoi valmistaa moottoripyöriä, joihin se osti moottorit muualta. Omien moottorien valmistus alkoi 1908. Siitä alkoi ensin yksi-, sitten kaksisylinteristen pyörien tuotannon pitkä sarja, samoin osallistuminen kilpailutoimintaan. Toisen maailmansodan aikana yritys osallistui sotaponnistuksiin kahdella sotilasmallilla 16h- ja Big4-moottoripyörällä, joissa oli sivuventtiilimoottori. 1913 yritys meni konkurssiin, mutta pian Norton jatkoi toimintaa Bob Shelleyn kanssa, ja yrityksen nimi oli silloin Norton Motors. Ltd.
Kun merkittävimmät osakkeenomistajat hylkäsivät Nortonin 1953, yritys alkoi heiketä, ja se joutui Associated Motor Cycles -yhtiön omistukseen. Moottoripyörillä oli 1950-luvulla laskukausi, ja Norton oli pieni valmistaja, mutta se pärjäsi hyvin. Sen myynti oli vilkasta etenkin Yhdysvaltojen myynnin ansiosta. 
1968 tuli markkinoille Norton Commando, joka myi erinomaisessti, ja se oli monta kertaa Britanniassa Vuoden moottoripyörä. Sähköinen käynnistys tuli mallissa 850 Mk3. 1970-luku oli Nortonille ja muillekin alamäen aikaa, ja koko ala oli vähällä kuolla. 
Brittiläinen liikemies Stuart Garner osti oikeudet Nortoniin 2008, ja sen toiminta alkoi 15 vuoden amerikkalaisomistuksen jälkeen jälleen Britanniassa Donington Parkissa.
Puhvelisammakko

Puhvelisammakko ("Kaloula pulchra") on Kaakkois-Aasiassa yleisenä elävä kaivajasammakkolaji. Se kasvaa 5–7,5 cm pitkäksi. Sammakon pyöreä vartalo on väriltään ruskea vaaleanruskein tai -punaisin raidoin. Tuntiessaan itsensä uhatuksi puhvelisammakko pullistaa vartalonsa näyttääkseen mahdollisimman suurelta. Koiraan vatsarauhaset erittävät ainetta, jolla se kiinnittyy naaraan selkään parittelussa. Naaras laskee munat veteen sadekaudella. Puhvelisammakko ei kaihda ihmisasutusta vaan viihtyy mainiosti niin viljelyksillä kuin kaupunkiympäristössäkin ollen aktiivisimmillaan yöaikaan.
Missy Higgins

Melissa "Missy" Morrison Higgins (s. 19. elokuuta 1983) on australialainen laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja muusikko. Hänen instrumenttejaan ovat piano, kitara, ksylofoni ja melodika. Musikaalisen perheen tyttärenä hän aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana ja laulamisen kaksitoistavuotiaana. Laulajatar on avoimesti biseksuaalinen ja kasvissyöjä.
Hänen tunnetuimmat albuminsa Australiassa ovat "The Sound of White" (2004) ja "On a Clear Night" (2007). Tunnetuimpiin singleihin kuuluu "Scar", "The Special Two", "Steer" ja "Where I Stood". "Where I stood" -kappaletta on esitetty muun muassa televisiosarjoissa Greyn Anatomia, One Tree Hill , NCIS Rikostutkijat ja So You Think You Can Dance.
Palkinnot.
Higgins on voittanut seitsemän ARIA Music Awards -palkintoa 19 ehdokkuudesta. Hän on voittanut myös kaksi APRA Awards -palkintoa lauluntekijänä ja MTV Australia Video Music Award -palkinnon.
Scandiano

Scandiano on kaupunki ja kunta Emilia-Romagnassa, Italiassa. Hallinnollisesti se kuuluu Reggio Emilian maakuntaan. Joulukuussa 2015 siellä oli 25 500 asukasta.
1960-luvulta alkaen Scandiano on ollut yhdessä läheisen Sassuolon alueen kanssa merkittävä tiilentuotannon keskus.
Tunnettuja scandianolaisia.
Scandianossa ovat syntyneet muiden muassa Italian entinen pääministeri Romano Prodi; runoilija Matteo Maria Boiardo, jonka perhe hallitsi kaupunkia 1400-luvulla; biologi Lazzaro Spallanzani, joka eli 1700-luvulla, ja valokuvaaja Luigi Ghirri.
Salon Vilpas

Salon Vilpas ry on salolainen vuonna 1908 perustettu urheilun yleisseura. Sillä on toimintaa koripallossa, jalkapallossa, yleisurheilussa, suunnistuksessa, salibandyssä, hiihdossa, sulkapallossa sekä kamppailu- ja voimailulajeissa.
Koripallo.
Viime vuosina Vilpas on tullut erittäin tunnetuksi koripallosta. Vilppaan koripallon edustusjoukkue Vilpas Vikings pelaa Korisliigassa. Koripallomenestyksen myötä Vilppaan koripallo on eriytetty oman yhdistyksensä alle.
Jalkapallo.
Jalkapallotoiminnassa Vilpas käyttää nimestään kirjoitusasua Wilpas. Miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2012 Kolmosessa. Seura on pelannut parhaimmillaan sarjatasoa ylempänä vuosina 1974–76 ja vuonna 2001.
Census-designated place

Census-designated place (CDP) eli väestönlaskennallinen asuinpaikka on Yhdysvalloissa käytetty tilastokäsite, joka tarkoittaa Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston omaa toimintaansa varten määrittelemää väestökeskittymää. Kyseiset paikat määritellään jokaista kymmenvuosittain suoritettavaa väestönlaskentaa varten. Tilastokäsitteinä niiden vastineita ovat kaupungit tai kylät, mutta vaikka väestönlaskennalliset asuinpaikat muistuttavat ulkonaisesti kyliä tai kaupunkeja, ne eivät muodosta paikallishallinnollista hallintoyksikköä.
Väestönlaskennalliset asuinpaikat määritellään, jotta saataisiin tilastotietoa nimellä tunnistettavista, vakiintuneista väestökeskittymistä, kuten esimerkiksi pienistä maaseutuyhdyskunnista tai Yhdysvaltain ja Meksikon välisen rajan tuntumassa olevista siirtokunnista, sekä lomakohteista, eläkeläisyhdyskunnista ja sotilastukikohdista. Väestönlaskentaa varten määritellyillä paikoilla ei ole laillista asemaa, eikä niiden rajaus aina vastaa paikallisten asukkaiden käsitystä saman nimisen yhdyskunnan rajoista. Vuoden 2010 väestönlaskentaa koskevat ohjeet kuitenkin määräävät, että laskentaa varten määriteltyjen asuinpaikkojen nimien pitää olla samoja, joita paikallinen väestö niistä arkipuheessaan käyttää. Samoin niissä suositellaan, että asuinpaikkojen maantieteelliset rajat merkittäisiin karttoihin niin kuin väestö kyseisen paikan määrittelee.
Oulun steinerkoulu

Oulun steinerkoulu on Oulussa sijaitseva vuonna 1983 perustettu 12-vuotinen yleissivistävä yhtenäiskoulu. Steinerkoulu pyrkii tukemaan lapsen kehitystä kokonaisvaltaisesti ja antamaan mahdollisimman laajan yleissivistyksen.
Oulun steinerkoulu soveltaa kansainvälistä opetussuunnitelmaa, joka on pääpiirteissään samanlainen kuin muissakin steinerkouluissa ympäri maailmaa. Lisäksi opetussuunnitelmaan tuodaan kansallisia ja paikallisia erityispiirteitä.
Jean-François Lesueur

Jean-François Lesueur (Le Sueur) (15. helmikuuta 1760 – 6. lokakuuta 1837) oli ranskalainen säveltäjä. Hän toimi Pariisissa kirkkomuusikkona, hovikapellimastarina sekä sävellyksenopettajana. Hänen oppilaitaan olivat muun muassa Hector Berlioz, Ambroise Thomas ja Charles Gounod.
Lesueur pyrki musiikillaan soittimellisiin massatehoihin ja ohjelmallisuuteen. Hänen ensiesiintymisensä draamasäveltäjänä tapahtui vuonna 1793 pelastusoopperalla "La Caverne". Hänen muita huomattavimpia teoksiaan olivat romanttinen ooppera "Ossian ou Les Bardes" (1804) ja jouluoratorio. Ooppera "La mort d’Adam suivie de son apothéose" (”Aatamin kuolema ja sen jälkeinen korottaminen”, n. 1800) pohjautuu Mooseksen kirjaan, Ilmestyskirjaan ja John Miltonin romaaniin "Kadotettu paratiisi".
Missy Higginsin diskografia

Australialaisen laulaja-lauluntekijä ja muusikko Missy Higginsin diskografia sisältää kaksi studioalbumia, seitsemän EP-levyä, kahdeksan singleä ja yhden vain lataukseen tarkoituten livealbumin. Hän julkaisi omanimetyn EP-levyn marraskuussa 2003. Hänen debyyttialbuminsa "The Sound of White" julkaistiin 6. syyskuuta 2004; se saavutti ensimmäisen sijan australialaisella ARIA Charts -musiikkilistalla ja myi platinaa. Se sisältää singlet "Scar", "Ten Days", "The Special Two" ja "The Sound of White".
Higginsin toinen albumi "On a Clear Night" julkaistiin 28. huhtikuuta 2007. Kuten edellinen, sekin sijoittui australialaisen albumilistan kärkeen. "On a Clear Night" sisältää kolme singleä — "Steer", "Where I Stood" ja "Peachy".
TUL Cup 2011

TUL Cup 2011 oli 72. kerran järjestetty Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Se pelattiin Tammelassa Eerikkilän urheiluopistolla helmikuussa 2011. Mukana oli viisi joukkuetta, joista mestaruuden voitti Jyväskylän Seudun Palloseura.
Turnaus piti alun perin pelata kahdessa kolmen joukkueen lohkossa jatkopeleineen, mutta Pihlavan Työväen Urheilijoiden poisjäännin myötä se muutettiin viiden joukkueen yksinkertaiseksi sarjaksi.
Ottelut.
Turnauksen ottelut pelattiin tavanomaisesta poiketen 2×30 minuutin pituisina.
Mestarit.
Turnauksessa esiintyneet JPS:n pelaajat: Anssi Korkiakoski (mv), Veli-Matti Tranberg (mv), Aapo Autio, Jaakko Ahokas, Timo Eirola, Joonas Heino, Mikko Huhtiniemi, Esko Häyrynen, Simo Ihalainen, Eemeli Jokinen, Jarkko Jokiranta, Simo Kinnunen, Ville Kujanpää, Riku Lamberg, Santeri Paajanen, Lasse Saari, Anton Stutzle, Olli Väisänen, Kimmo Väre, Marcus Åberg.
Asystolia

Asystolia on täydellinen sydänpysähdys, jossa sydämessä ei ole ollenkaan mekaanista tai sähköistä toimintaa. Näin ollen se eroaa tavallisesta sydänpysähdyksestä, jossa sydämen pumppaustoiminta on lakannut, mutta sydämessä voi edelleen olla supistelua, kuten kammiovärinää. Asystolia ei yleensä tule itsestään, vaan sitä ennen esiintyy pitkä sykkeetön sähköinen toiminta (PEA) tai kammiovärinä.
Oireet.
Lyhyen asystolian oireet ovat hetkellinen huimaus ja tajuttomuus. Lyhyt asystolia aiheutuu yleensä sinuspysähdyksestä, jolloin sydämen normaali tahdistin (sinussolmuke) lakkaa toimimasta hetkellisesti. Pitkäkestoisemman asystolian oireet ovat samat kuin muissakin sydänpysähdyksen tyypeissä: nopea tajuttomuus, sykkeen puuttuminen ja lopulta elinten ja erityisesti aivojen vaurioituminen hapenpuutteen takia.
Hoito.
Asystoliassa tärkeä ensihoito on painelu-puhalluselvytys, jotta sydämeen saataisiin aikaan kammiovärinä, joka voitaisiin defibrilloida (kääntää sähköllä) normaaliksi rytmiksi. Painelu-puhalluselvytyksellä saadaan myös aikaan pientä verenkiertoa, jolla potilas saadaan pidettyä hengissä tarpeeksi kauan ambulanssin saapumiseen asti. Toisin kuin yleensä kuvitellaan, asystoliaa itseään ei voi defibrilloida, koska kaikki sydämen solut ovat jo repolarisoituneet.
Selviytyminen.
Sinuspysähdykset eivät yleensä aiheuta komplikaatioita ja potilaat, joilla niitä esiintyy parantuvat täysin tahdistimien avulla. Tapauksissa, joissa tavataan pitkäkestoista asystoliaa on sitä usein edeltänyt pitkäkestoinen kammiovärinä, jolloin verenkierto on ollut pysähtynyt yli 10 minuuttia, jopa puoli tuntia, jolloin potilaan aivot ovat yleensä pahasti vaurioituneet tai kokonaan kuolleet.
Induktiolämmitys

Induktiolämmitys on resistiivisiin ja magneettisiin tehohäviöihin perustuva tapa kuumentaa magneettisista metalleista muodostuvia kappaleita.
Toiminta.
Induktiolämmityksessä käytetään kelaa (ns. työkela), jonka sisälle lämmitettävä kappale (ns. työkappale) sijoitetaan. Työkappale ei kuitenkaan ole kosketuksissa kelaan vaan lämpeneminen perustuu kappaleen sisälle vaihtomagneettikentässä indusoituviin pyörrevirtoihin.
Pyörrevirrat aiheuttavat lämpöhäviöitä kuumennettavan kappaleen heikosti sähköä johtavassa materiaalissa. Lisähäviöitä syntyy siitä, että värähtelevä magneettikenttä magnetoi työkappaletta edestakaisin koska sen sisältämä rauta tai muu magnetoituva aines toimii magneettipiirin osana. Kappaleen lämpeneminen perustuu ensisijaisesti sähköisiin pyörrevirtahäviöihin ja toissijaisesti työkappaleen materiaalissa tapahtuviin magneettisiin hystereesi-häviöihin.
Työkelassa kulkee 5–480 kilohertsin taajuinen sinimuotoinen vaihtojännite, joka saa aikaan pyörrevirrat. Käytettävä taajuus määräytyy työkappaleen materiaalin mukaan, ja myös sen mukaan, kuinka syvälle työkappaleen sisällä lämpenemisen täytyy vaikuttaa. Mitä suurempi taajuus, sitä ohuempi pintakerros työkappaleesta kuumenee.
Induktiolämmitys perustuu työkelan ja tankkikondensaattorin välillä värähtelevään loistehoon joka saattaa nousta useisiin kilovareihin.
Käyttö.
Induktiolämmitystä käytetään muun muassa sulatuksessa, induktioliesissä, lämpökäsittelyssä ja kappaleen kuumentamisessa ennen karkaisua.
C. G. Hagström

Carl Gustaf (C. G.) Hagström (s. 5. huhtikuuta 1940 Lysekil, Ruotsi) on suomalainen valokuvaaja.
Hagström opiskeli Christer Strömholmin valokuvauskoulussa Tukholmassa vuosina 1961–1963. Hän työskenteli freelancerina ympäri maailmaa, vuosina 1965–1967 Suomessa Anna-lehdelle. Henkilökuvien lisäksi hänen tuotannossaan on muoti- ja arkkitehtuurikuvia sekä dokumenttifilmejä, kirjankuvituksia, julisteita ja kirjankansia. 
Vuonna 1965 Hagström perusti kuuden muun lehtikuvaajan kanssa vuosikymmenen loppuun saakka toimineen Finnseven-osuuskunnan, jolla oli yhteinen studio ja kuvatoimisto. Finnsevenin muut jäsenet olivat Seppo Saves, Olavi Kaskisuo, Timo Kirves, Aulis Nyqvist ja Kristian Runeberg sekä vuoden verran Caj Bremer, jonka tilalle tuli Martti Brandt.
Hagström on pitänyt useita näyttelyjä Suomessa ja ulkomailla, viimeisin on "Tove Jansson – Leijua, uneksia, elää", joka kiertää Eurooppaa. Keväällä 2011 hänen valokuviaan oli esillä Sinebrychoffin galleriassa näyttelyssä In Memoriam.
Helvetica

Helvetica on laajalti käytössä oleva sans serif -kirjaintyyppi. Sen alkuperäiset leikkaukset suunnittelivat Max Miedinger ja Eduard Hoffmann. Tavoitteena oli luoda neutraali ja selkeä, opasteisiin soveltuva kirjaintyyppi. Kirjaintyyppi julkaistiin 1957 nimellä "Neue Haas Grotesk", kirjaintyypin julkaisseen sveitsiläisen Haas’sche Schriftgiesserein mukaan. Haasin emoyhtiö Stempel päätti myydä kirjaintyyppiä asiakkailleen kotimaassaan Saksassa. Stempel ei kuitenkaan halunnut markkinoida kirjaintyyppiä toisen yhtiön nimellä, joten kirjaintyypille piti etsiä sopiva nimi, joka kertoisi sen hengestä ja alkuperästä. Lopulta päädyttiin nimeen "Helvetica", joka muistutti Sveitsin latinalaista nimeä, Helvetiaa.
Helvetica on ollut julkaisemisestaan saakka suosittu kirjaintyyppi logoissa ja opasteissa.
Helvetica kuuluu myös PostScript-kielen vakiofontteihin ja on siten ollut laajasti käytössä työpöytäjulkaisemisessa sitten LaserWriterin julkaisusta vuodesta 1985 lähtien. Se sisältyy myös PDF-tiedostomuodon vakiofontteihin.
Helveticasta on tehty useita klooneja lisenssimaksujen välttämiseksi. Näitä kopioita ovat muun muassa Monotype Imaging CG Triumvirate, ParaType Pragmatica, Bitstream Swiss 721 ja URW++ Nimbus Sans. Monotype suunnitteli vuonna 1982 Arial-fontin Helveticaa korvaamaan. Arialin kaikki kirjaimet ovat saman levyiset kuin Helvetican, mutta muutamat kirjaimet eroavat ulkonäöltään selvästi esikuvastaan. Arial yleistyi sittemmin, kun Microsoft valitsi sen halvempana versiona Windows 3.1:een.
Dokumenttielokuva.
Gary Hustwit: "Helvetica" (2007). 1 h 20 min.
Kankaanpään kaupunginmuseo

Kankaanpään kaupunginmuseo sijaitsee entisen kansakoulun tiloissa Kankaanpään Niinisalossa. Kulttuurihistoriallisen osaston ohella museoon kuuluu myös taidekokoelmia. 
Näyttelytoiminta.
Perusnäyttelyssä voi tutustua esimerkiksi kankaanpääläisen lastenvaatevalmistaja Reiman kehitykseen. Lisäksi museossa on vuosittain vaihtuvia näyttelykokonaisuuksia, jotka käsittelevät kuvataidetta ja paikallishistoriaa. Kaupungin huomattavan laaja, ulkotiloissakin esillä oleva julkinen taide kuuluu myös kaupunginmuseon toimialaan. Aiempi varuskunnan historiasta kertonut osasto suljettiin keväällä 2021.
Tilat.
Vuonna 1977 Kankaanpään kaupunki päätti sijoittaa museon Niinisalon läntisen kansakoulun tiloihin. Sinne perustettiin samana vuonna myös valtakunnallinen tykistöaselajin erikoismuseo, Tykistömuseo. Tykistömuseo siirrettiin 1997 keskeisemmälle paikalle Hämeenlinnaan. 
Tykistömuseolta vapautuneisiin tiloihin perustettiin kaupunginmuseon varuskuntaosasto (varuskuntamuseo), jossa on esillä muun muassa vuosina 1945–1947 toiminut Niinisalon internaatti eli sisäoppilaitos niille sotaveteraaneille, joilta koulu oli jäänyt kesken sodan vuoksi. Oppilaiden keski-ikä oli 25 vuotta ja vanhin oppilas oli 36-vuotias. Varuskuntamuseo-osasto suljettiin tiloihin sijoitetun Niinisalon koulun tieltä keväällä 2021.
Taidekokoelmat.
Samaan aikaan Tykistömuseon poismuuton kanssa professori Kauko Räike ja taiteilija Sinikka Räike luovuttivat lähes koko hallussaan olleen tuotantonsa Kankaanpään kaupungille. Taidekokoelma päätettiin sijoittaa kaupunginmuseoon.
Kankaanpään kaupunginmuseon toimialaan kuuluu myös Kankaanpään runsas julkinen taide. Ulkotilassa sijaitsevista yli sadasta veistoksista ja muista teoksista on koottu kokonaisuus nimellä "Kankaanpään taidekehä", ja näistä on laadittu esite ja teosluettelo teosten omatoimisen tutustumisen mahdollistamiseksi.
Delray Beach

Delray Beach on kaupunki Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupunki sijaitsee Palm Beachin piirikunnassa. Delray Beachissa on asukkaita 64 691 (2009). Kaupungin pormestarina toimii Nelson S. "Woodie" McDuffie.
Kaupungissa järjestetään vuosittain Delray Beach International Tennis Championships -tennisturnaus.
Heljareyga

Heljareyga on Heri Joensenin, Týrin keulahahmon perustama, progressiivista folkmusiikkia esittävä färsaarelaisyhtye. Hän päätti perustaa sivuprojektin kirjoiteltuaan kahden-kolmen vuoden ajan useita kappaleita, jotka eivät sopineet Týrin konseptiin. Kirjoitettuaan kaikki kappaleet valmiiksi, hän alkoi etsiä nuoria, taitavia färsaarelaisia muusikoita projektiin mukaan.
Yhtyeen nimi tulee färsaarelaisista luonnonilmiöistä, hiidenkirnun tapaisista kuopista saarten rannikoilla. ""Hel"in silmiksi" ("Heljar-eyga") kutsuttuja kuoppia on saarilla n. 15 kappaletta. 
Joensen mainitsee vaikutteikseen mm. Johann Sebastian Bachin, Ronnie James Dion ja Yngwie Malmsteenin. Hänen sanoituksensa ovat henkilökohtaisempia kuin aiemmin, yhtenä tärkeänä teemana henkilökohtaiset vaikeudet.
Piazza

Piazza on toria tai aukiota tarkoittava italian kielen sana. Tunnettuja ”piazzoja” ovat esimerkiksi:
Sukunimenä.
Piazza on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Nigel Winterburn

Nigel Winterburn (s. 11. joulukuuta 1963 Arley) on englantilainen entinen jalkapalloilija.
Ura.
Winterburn oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä vasempana laitapuolustajana.
Winterburn muistetaan parhaiten ajastaan Arsenalissa vuosina 1987–2000. Hän saavutti seuran riveissä useita liiga- ja cup-mestaruuksia. Winterburn oli osa Arsenalin maineikasta alakertaa 1990-luvulla. Muita jäseniä olivat David Seaman, Lee Dixon, Tony Adams, Steve Bould ja Martin Keown.
Winterburn edusti seuratasolla lisäksi Wimbledonia vuosina 1983–1987 ja West Ham Unitedia vuosina 2000–2003. Englannin maajoukkueessa hän pelasi kaksi ottelua vuosina 1989–1993.
Need You Now (kappale)

Need You Now on yhdysvaltalaisen Lady Antebellum -yhtyeen kappale vuonna 2010 julkaistulta yhtyeen toiselta studioalbumilta "Need You Now". Se julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä Euroopassa 26. huhtikuuta 2010. Kappale voitti neljä Grammy-palkintoa vuoden 2011 Grammy-gaalassa. Billboard Hot 100 -listalla kappale oli parhaimmillaan toisena. Yhdysvalloissa single on myynyt nelinkertaisesti platinaa.
Listasijoitukset.
"Need You Now" sijoittui useilla listoilla aivan kärkisijoille. Canadian Hot 100 sekä Billboard Hot 100 -listoilla se oli parhaimmillaan toisena. Irlannissa kappale oli kolmantena, Uudessa-Seelannissa viidentenä, Alankomaissa seitsemäntenä, Norjassa kahdeksantena, Sveitsissä sijalla 11 ja Suomessa sijalla 12.
Jenna Ushkowitz

Jenna Noelle Ushkowitz (s. 28. huhtikuuta 1986 Soul, Etelä-Korea) on korealaissyntyinen yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja, tuottaja ja podcast-juontaja. Hän on näytellyt muun muassa Tina Cohen-Changin roolia televisiosarjassa "Glee".
Nuoruus.
Jenna Ushkowitz syntyi Soulissa Etelä-Koreassa. Hänet adoptoitiin Yhdysvaltoihin kolmen kuukauden ikäisenä. Hän kasvoi East Meadow’ssa New Yorkin osavaltiossa. Lukioaikana hän esiintyi useissa musikaaleissa, muun muassa "Les Misérablesin" ensimmäisessä high school -tuotannossa. Hänellä oli myös Punahilkan rooli musikaalissa "Pimeä metsä". Ushkowitz valmistui teatteritaiteiden maisteriksi Mary Mount Manhattan -collegesta vuonna 2007.
Ura.
Ushkowitz on näytellyt kolmevuotiaasta asti. Hän kuului nuorena The Broadway Kids -kuoroon ja esiintyi television "Seesamtiessä" sekä lastenohjelmissa. Vuonna 1996 hän sai ensimmäisen Broadway-roolinsa musikaalista "Kuningas ja minä". 13-vuotiaana Ushkowitz lauloi Yhdysvaltain kansallislaulun New York Knicksin pelissä Madison Square Gardenissa.
Vuonna 2008 Ushkowitz oli varanäyttelijänä Broadway-musikaalissa "Spring Awakening". Samassa musikaalissa esiintyi hänen lapsuudenystävänsä Lea Michele, joka näytteli myöhemmin Ushkowitzin kanssa televisiosarjassa "Glee".
Vuosina 2009–2015 Ushkowitz näytteli Tina Cohen-Changia television musikaalisarjassa "Glee". Hänellä oli sarjassa muutamia laulusooloja. Vuonna 2014 Ushkowitz sai Jeannie Ryanin roolin "Hair"-musikaalista. Hän sai Tony-palkinnon "Once on This Island" -musikaalin tuottajana vuonna 2018.
Ushkowitz on aktiivisesti mukana hyväntekeväisyydessä ja tehnyt työtä muun muassa Oceana-säätiön kanssa.
Zəngilanin piirikunta

Zəngilanin piirikunta (, ) on paikallishallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 707 neliökilometriä. Asukkaita on virallisesti 41 600 henkeä (vuonna 2020).
Zəngilanin piiri sijaitsee Azerbaidžanin lounaisosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Qubadlın ja koillisessa Cəbrayılin piireihin, etelässä Iraniin ja lännessä Armeniaan. Etelärajalla virtaa Araksjoki.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Zəngilanin piirissä oli 32 700 asukasta. Sen hallinnollinen keskus oli Zəngilanin kaupunki. Toinen merkittävämpi paikkakunta oli Mincivanin taajama.
Armenialaiset joukot miehittivät alueen Vuoristo-Karabahin sodan aikana lokakuussa 1993. Se oli sittemmin osa kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Qašataghin piiriä. Azerbaidžan valtasi alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.
Qubadlın piirikunta

Qubadlın piirikunta (, ) on hallintoalue Azerbaidžanissa. Vuonna 1963 perustetun piirin pinta-ala on 802 neliökilometriä. Asukkaita on virallisesti 41 600 henkeä (vuonna 2020).
Qubadlın piiri sijaitsee Azerbaidžanin lounaisosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Laçınin, koillisessa Xocavəndin, idässä Cəbrayılin ja etelässä Zəngilanin piireihin sekä lännessä Armeniaan.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Qubadlın piirissä oli 28 100 asukasta. Sen hallinnollinen keskus oli Qubadlın kaupunki. Armenialaiset joukot miehittivät alueen Vuoristo-Karabahin sodan aikana elokuussa 1993. Se oli osa kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Kašatagin piiriiä. Azerbaidžan sai alueen takaisin vuoden 2020 sodassa.
Keksintösäätiö

Keksintösäätiö () edistää suomalaista keksintötoimintaa. Keksintösäätiö aloitti toimintansa vuonna 1971. Keksintösäätiön edeltäjä oli Suomen Kulttuurirahaston Keksintötoimisto, jonka työ käynnistyi vuonna 1957 Maili Aution aikanaan Kulttuurirahastolle tekemän lahjoituksen turvin.
Säätiö on tukenut suomalaisten yksityishenkilöiden ja alkavien yritysten keksintöjen kehittämistä liiketoiminnaksi. Vuoden 2014 alusta Keksintösäätiön keksijöiden tukemiseksi kehittämä Tuoteväylä-palvelu siirtyi Uudenmaan ELY-keskuksen vastuulle. Jatkossa Keksintösäätiö keskittyy keksintöjen ja keksijöiden arvostuksen nostamiseen ja uusien kasvuyritysaihioiden synnyttämiseen.
Keksintösäätiön hallitukseen kuuluu alan vaikuttajia. Sen valtuuskunnan puheenjohtajana toimi vuonna 2014 Risto Nieminen. Keksintösäätiö sai aikaisemmin pääosan käyttövaroistaan työ- ja elinkeinoministeriön hallinnonalaan kuuluvana valtionapuna. Vuodesta 2014 alkaen työ- ja elinkeinoministeriö ei ole tukenut Keksintösäätiön toimintaa. Nykyinen toiminta rahoitetaan niin sanotuilla palautuksilla, jotka saadaan menestyneiden, rahoitusta saaneiden keksintöjen tuloista maksettavista royalteista.
Säätiön kokonaan omistama tytäryhtiö, Keksintökeskus Oy toteuttaa käytännön toimia keksijöiden hyväksi. Toiminta sisältää keksijöiden vertaistukea, ja keksintöalan koulutusta.
Sokkohait

Sokkohait (Brachaeluridae) on partahaikaloihin kuuluva Australian rannikon trooppisissa vesissä tavattava kalaheimo.
Lajit.
Sokkohaiden heimoon kuuluu kaksi lajia ja kaksi sukua. Lajit ovat sokkohai ("Brachaelurus waddi") ja sinisokkohai ("Heteroscyllium cocloughi"). Sinisokkohain katsotaan joskus kuuluvaksi sokkohain kanssa samaan sukuun.
Anatomia.
Sokkohait ovat melko pieniä kaloja ja kasvavat yleensä 55–100 cm pitkiksi. Suurin tavattu sokkohai oli 122 cm pitkä. Kalat eivät ole sokeita vaan niiden nimi on tullut niiden tavasta sulkea silmänsä, kun ne nostetaan ylös vedestä. Silmien takana sijaitsee kaksi suurta hengitysaukkoa. Sokkohailajeilla on kaksi selkäevää, jotka sijaitsevat lähekkäin ja lähellä lyhyttä pyrstöä. Sokkohaiden kuonossa on kaksi pitkää viiksisäiettä. Kalojen hampaat ovat melko pienet ja sokkohailajien ravinto koostuu pienistä kaloista, merivuokoista, äyriäisistä ja seepioista. Sokkohait ovat ovovivipaarisia eli synnyttävät eläviä poikasia, joita on kuudesta kahdeksaan.
Levinneisyys.
Sokkohaita ja sinisokkohaita tavataan trooppisilta vesiltä Australian rannikkoseuduilta, yleisin laji on Itä- ja Kaakkois-Australiassa. Sokkohaiden lajit elävät lähellä kivikkoista pohjaa tai koralliriuttoja. Lajeja on tavattu aina 137 metrin syvyyteen.
Regillio Nooitmeer

Regillio ”Regi” Nooitmeer (s. 16. heinäkuuta 1983 Rotterdam, Alankomaat) on hollantilais-haitilainen jalkapallopuolustaja.
Nooitmeer pelasi juniorivuosinaan vuodesta 1994 Sparta Rotterdamissa vuoteen 2001. Hän siirtyi FC Dordrechtiin, josta hän siirtyi vuonna 2004 sveitsiläiseen FC Luzerniin. Vuonna 2005 hän pelasi saksalaisessa VfR Aalenissa. Vuonna 2006 Nooitmeer pelasi Neptunuksessa, josta hän siirtyi Irlannin pääsarjaan Galway United, jossa hän pelasi 42 liigaottelua. Seura purki Nooitmeerin sopimuksen ja hän palasi Neptunukseen.
Vuonna 2010 Nooitmeer siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan Valkeakosken Hakaa jossa hän oli kaudella 2010 Veikkausliigan parhaimpia puolustajia. Hän pelasi 23 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Maaliskuussa 2011 Nooitmeer teki Hakan kanssa kauden 2011 kattavan sopimuksen.
Maajoukkueura.
Nooitmeer edusti vuonna 2003 Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkuetta kolmessa ottelussa. Maaliskuussa 2008 hän debytoi Haitin A-maajoukkueessa Ecuadoria vastaan.
Hollywood Tonight

Hollywood Tonight on toinen single yhdysvaltalaisen popartisti Michael Jacksonin postuumialbumilta Michael. Jackson kirjoitti kappaleen tehdessään Invincible-albumia vuonna 2001 ja alkoi työstää kappaletta uudestaan vuonna 2007 tuottaja Theron "Neff-U" Feemsterin kanssa. Tuottaja Teddy Riley viimeisteli kappaleen ja kirjoitti siihen puheosuudet vuonna 2010. Puheosuudet esitti Jacksonin veljenpoika Taryll Jackson.
Kappalelista.
Juan Agudelo

Juan Sebastián Agudelo (s. 23. marraskuuta 1992 Manizales, Kolumbia) on Kolumbiassa syntynyt yhdysvaltalainen jalkapalloilija, joka on nykyään vapaa pelaaja. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Agudelo on pelannut maajoukkueurallaan Yhdysvaltojen alle 17- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa sekä aikuisten maajoukkueessa.
Nuoruus.
Agudelo syntyi Manizalesissa Kolumbiassa ja muutti New Yorkiin 8-vuotiaana.
Ura.
Seurajoukkueura.
Agudelo aloitti uransa New York Red Bullsin akatemiassa, ja nousi nopeasti yhdeksi taitavimmista siellä. Vuonna 2009 hänelle tarjottiin siirtoa New York Red Bullssin junioriseuraan, mutta hän meni koeajalle Kolumbialaiseen Millonariosiin vuonna 2010. Vaikka oli kerrottu, että Agudelo olisi siirtynyt Millonariosiin, hän palasi yhdysvaltoihin liittyäkseen Red Bullseihin pre-seasonin aikana. Millonariosissa hän pelasi junioriseurassa, sisältäen ottelun Santa Fe CDtä vastaan, joka oli tribuutti brasilialaiselle Pelélle.
26. maaliskuuta 2010 hän liittyi New York Red Bullssin edustusjoukkueeseen. Agudelo teki debyyttinsä sekä MLS-debyyttinsä Real Salt Lakea vastaan 9. lokakuuta 2010 tullessaan kentälle 88:lla minuutilla. Hän pelasi ensimmäistä kertaa avauksessa U.S. Open Cupin ottelussa Philadelphia Unionia vastaan 27. huhtikuuta. Hän teki ensimmäisen liigamaalinsa 19. maaliskuuta 2011 pelatussa ottelussa Seattle Soundersia vastaan. Kauden aikana hän teki yhteensä kuusi maalia 27 pelatussa ottelussa. Seuraavan kauden aikana, 18. toukokuuta 2012, hän siirtyi Chivas USA:an kaupassa jossa vaihdossa New York Red Bullsiin meni Heath Pearce.
Chivasissa Agudelo pelasi kaudella 2012 20 ottelua ja teki kolme maalia. Kaudella 2013 hän ehti pelata kuusi ottelua ja tehdä kaksi maalia ennen kuin 7. toukokuuta hän siirtyi New England Revolutionin riveihin. Hyvien esitysten johdosta häntä on kesän 2013 siirtoikkunassa huhuttu siirtyvän muun muassa Celticiin ja Stoke Cityyn.
Stoke City.
9. elokuuta Agudelo solmikin esisopimuksen Stoken kanssa hänen siirtymisestä seuraan New England Revolution -sopimuksen päätyttyä tammikuussa 2014. 21. tammikuuta hän saapui Stokeen, mutta ei saanut työlupaa ja meni lainalle Hollantilaiseen FC Utrechtiin puoleksi vuodeksi. Lainalla hän teki kolme maalia 14:ssä ottelussa.
Stoke yritti saada Agudelolle työlupaa myös 10. toukokuuta 2014, mutta sitä ei hyväksytty silloinkaan. Pari päivää myöhemmin Stoken valmentaja Mark Hughes ilmoitti, että seura ei enää yritä saada Agudelolle työlupaa.
Maajoukkueura.
Agudelo on pelannut yhdysvaltojen alle 17-vuotiaiden ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa sekä Yhdysvaltain jalkapallomaajoukkueessa. Hän teki debyyttinsä miesten maajoukkueessa 17. marraskuuta 2010 Etelä-Afrikan jalkapallomaajoukkuetta vastaan. Vasta 17-vuotiaana hän teki ottelun ainoan maalin volleysta. Näin ollen hänestä tuli nuorin pelaaja maajoukkueessa, joka on tehnyt maalin aikuisten ottelussa. Kaikkiaan hän on pelannut 28 miesten maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Xocavəndin piirikunta

Xocavəndin piirikunta (, ) on Azerbaidžanin hallintoalue. Sen pinta-ala on 1 458 neliökilometriä.
Xocavəndin piiri sijaitsee Vuoristo-Karabahissa Azerbaidžanin lounaisosassa. Maan virallisen hallinnollisen jaon mukaan se rajoittuu pohjoisessa Xocalın ja Ağdamin, idässä Ağcabədin, kaakossa Füzulin, etelässä Cəbrayılin sekä lännessä Qubadlın, Laçınin ja Şuşan piireihin.
Piiri on perustettu marraskuussa 1991, jolloin Azerbaidžanin parlamentti lakkautti Vuoristo-Karabahin autonomisen alueen ja nimesi Martunin kaupungin Xocavəndiksi. Martunin piiristä ja siihen yhdistetystä Hadrutin piiristä muodostettiin virallisesti Xocavəndin piiri. Käytännössä alue oli osa de facto itsenäistä Artsakhin tasavaltaa.
Azerbaidžan valtasi alueen eteläosan (entinen Hadrutin piiri) vuoden 2020 sodassa. Artsakhin tasavallan lakattua olemasta Xocavəndin piirikunta on ollut Azerbaidžanin hallinnassa.
Bouna Coundoul

Bouna Coundoul (s. 4. maaliskuuta 1982 Dakar, Senegal) on senegalilainen entinen jalkapalloilija. Hän on edustanut muun muassa Suomen Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa. Maajoukkuetasolla hän on edustanut Senegalin jalkapallomaajoukkuetta. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.
Şuşan piirikunta

Şuşan piirikunta (, ) on Azerbaidžanin hallintoalue. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 290 neliökilometriä.
Şuşan piiri sijaitsee Azerbaidžanin lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Xocalın, kaakossa Xocavəndin sekä lounaassa ja lännessä Laçınin piireihin.
Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan Şuşan piirissä oli 20 400 asukasta. Sen hallinnollinen keskus oli Şuşan kaupunki.
Vuoristo-Karabahin sodasta lähtien alue oli osa de facto itsenäistä Vuoristo-Karabahin tasavaltaa. Siihen kuuluvaan Šušin piiriin on liitetty osa Laçınin piiristä. Artsakhin tasavallan lakattua olemasta Şuşan piirikunta on ollut Azerbaidžanin hallinnassa.
Xocalın piirikunta

Xocalın piirikunta (, ) on Azerbaidžanin hallintoalue. Sen pinta-ala on 970 neliökilometriä. 
Xocalın piiri sijaitsee Vuoristo-Karabahissa Azerbaidžanin lounaisosassa. Maan virallisen hallinnollisen jaon mukaan se rajoittuu koillisessa Ağdamin, kaakossa Xocavəndin, lounaassa Şuşan, lännessä Laçınin ja luoteessa Kəlbəcərin piireihin.
Piiri on muodostettu marraskuussa 1991 Vuoristo-Karabahin autonomiseen alueeseen kuuluneesta Askeranin piiristä ja siihen liitetyistä Martunin piirin osista. Hallinnollinen keskus oli Xocalın kaupunki. 
Vuoristo-Karabahin sodasta lähtien alue kuului de facto itsenäiseen Vuoristo-Karabahin tasavaltaan. Se on osa tasavallan aikaisempaa laajempaa Askeranin piiriä. Artsakhin tasavallan lakattua olemasta Xocalın piirikunta on ollut Azerbaidžanin hallinnassa.
Musiikki on energiaa

Musiikki on energiaa on suomalaisen dance-yhtyeen, Dacian ensimmäinen kokopitkä albumi. Se julkaistiin julkaistiin 4. maaliskuuta 2009. 
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 36.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1929

Jalkapallon SM-kilpailut järjestettiin vuonna 1929 21. kerran.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan 22 seuraa. Ottelut käytiin ennalta laaditun pelijärjestyksen mukaisesti. Loppuottelussa Helsingin Palloseura voitti Helsingin IFK:n 4 – 0. Ottelu pelattiin Helsingissä 29.9: paikka oli Töölön Pallokenttä 2, erotuomarina toimi Matti Aalto ja yleisöä oli 4203. 
Suomen mestarit.
Oiva Lilja, Niilo Koskinen, Kaarlo Oksanen, Max Viinioksa, Pentti Lindsten, Lauri Präktig, Bertil Silve, Aulis Koponen, Sven Kullberg, Sulo Saario, William Kanerva.
Husby-Sjuhundran kirkko

Husby-Sjuhundran kirkko () on Husby-Sjuhundran seurakunnan kirkkorakennus samannimisessä kylässä Rimbon pastoraatissa Uppsalan hiippakunnassa Ruotsissa. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä Norrtäljestä länteen, Rimbon ja Uppsalan suuntaan. Noin 150 metrin päässä kirkon eteläpuolella virtaa Husby-joki (Husbyån) itään. Nimi Husby viittaa paikalla aikanaan sijainneeseen kuninkaankartanoon.
Nykyinen kirkkorakennus valmistui 1100-luvun lopulla. Se on tehty rappaamattomasta harmaakivestä. Kirkko on omistettu Pyhälle Laurille. Sen rakennutti todennäköisesti Eerik Pyhän poika Knuut Eerikinpoika.
Paikalla on tiettävästi aiemmin sijainnut puukirkko. Kirkon kuori oli alun perin kapeampi. Nykyinen kuori on 1200-luvun puolivälistä. Goottilaistyyliset kattorakenteet ovat peräisin 1400-luvulta. Keskiajan lopulla kirkon eteläpuolelle lisättiin asehuone.
Jo varhaisessa vaiheessa kirkon länsiosaan pystytettiin torni. Vuonna 1728 torni hajotettiin ja kirkkoa pidennettiin yhdeksällä metrillä. Kun kellotapuli kaatui myrskyssä vuonna 1806 päätettiin asehuoneen päälle rakentaa uusi kellotorni. Se valmistui vuonna 1812; sen yläosa on rakennettu puusta.
Kuorissa on 1300-luvulta peräisin olevia kalkkimaalauksia. Tamminen madonnankuva on 1200-luvulta, triumfikrusifiksi 1300-luvun jälkipuoliskolta. Alttarikaappi on 1400-luvulta. Alttaritaulu ja saarnastuoli ovat peräisin 1700-luvulta.
Rimbo

Rimbo on taajama ja entinen kunta nykyisessä Norrtäljen kunnassa, Tukholman läänissä Ruotsissa. Se sijaitsee valtatie 77:n varrella noin 20 kilometrin päässä Norrtäljestä Knivstan ja Uppsalan suuntaan. Rimbossa oli vuoden 2010 lopussa 4 629 asukasta. Rimbossa on seudun suurin pesula Textilia ja jonkin verran teollisuutta.
Rimbon taajama oli taajaväkinen yhdyskunta vuosina 1914–1957.
Rimbo oli oma kuntansa vuosina 1863–1951. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa Rimbo liitettiin tuolloin muodostettuun Sjuhundran suurkuntaan. Vuonna 1967 perustettiin uudelleen Rimbo-niminen kunta, kun Sjuhundran kuntaan liitettiin Närtuna ja Gottröra lakkautetusta Skepptunan kunnasta. Uusi Rimbon kunta liitettiin Norrtäljen kuntaan jo vuonna 1971.
Pieter van Laer

Pieter van Laer (1570 Haarlem - 1642), oli alankomaalainen taidemaalari.
Hän tuli vuotena 1626 tunnetuksi Italiassa maalauksista jotka olivat realistisia groteskia kohtauksia kansan syvyydestä, ulko- kuten sisätiloista. Häntä kutsuttiin sen vuoksi "Il Bamboccio", "resunukke". Viimeiset vuodet hän vietti synnyinkaupungissa.
Saints Row 2

Saints Row 2 on Volitionin kehittämä ja THQ:n julkaisema avoimen pelimaailman toimintaseikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle sekä Microsoft Windowsille. Peli on julkaistu Linuxille ja SteamOS:lle vuonna 2016.
Peli on "Saints Row" -pelisarjan toinen osa.
CD Projekt Localisation Centre on lokalisoinut pelin puolan kielelle.
Pelaaminen.
Pelissä pelataan 3rd Street Saints -jengin johtajalla, jonka ulkonäön sekä sukupuolen pelaaja saa itse määrittää. Pelissä on Saintsin lisäksi kolme muuta jengiä, joita vastaan taistellaan ja tehdään tehtäviä. Pelisarjaa voi verrata "Grand Theft Auto" -peleihin, sillä kummassakin tehdään mitä erilaisimpia tehtäviä ja molemmat ovat avoimen pelimaailman pelejä.
Vastaanotto.
GameSpot on antanut pelille arvosanaksi 8/10 arvostelussaan.
Kaunopihlaja

Kaunopihlaja ("Hedlundia meinichii", syn. "Sorbus meinichii" paripihlajien suvussa) on Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa kasvava kotoperäinen pihlajalaji. Suomessa kaunopihlajaa tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla, missä laji on äärimmäisen uhanalaisena rauhoitettu. Uusimman luokituksen mukaan Suomessa esiintyvä populaatio ei kuitenkaan enää kuulu tähän lajiin.
Aikaisemmin kaunopihlaja oli Suomessa viralliselta nimeltään teodorinpihlaja ("Hedlundia teodori", syn. "Sorbus teodori"). Nykyisin kaunopihlaja ja teodorinpihlaja luokitellaan eri lajeiksi.
Ulkonäkö ja koko.
Kaunopihlaja kasvaa 1–5 metriä korkeaksi pensaaksi tai puuksi. Runko on pihlajien tapaan sileä. Lehdet ovat isoja. Lehtilavan tyviosissa on 4–5 suippoa lehdykkäparia. Päätölehdykän tyviosa on syvään liuskainen ja kärkiosa sahalaitainen. Kukinto on 8–10 cm leveä kerranaishuiskilo, jossa on pieniä, voimakastuoksuisia kukkia. Sekä teriö että verhiö ovat viisilehtisiä. Teriö on väriltään valkoinen. Kaunopihlaja kukkii Suomessa kesäkuussa. Punainen marja on 10–12 mm leveä ja muodoltaan pallomainen. Marjassa on vain yksi täysin kehittynyt siemen, jonka toinen sivu on kovera.
Kaunopihlaja muistuttaa suuresti suomenpihlajaa ("Hedlundia hybrida"). Suomenpihlajan kukkivan haaran lehden lehtilavassa on kuitenkin vain 1–2 lehdykkäparia. Kaunopihlajan katsotaan syntyneen suomenpihlajan ja kotipihlajan ("S. aucuparia") risteymästä ("S. aucuparia" × "hybrida"). Risteymän ja kaunopihlajan erona on se, että jälkimmäinen lisääntyy apomiktisesti. Kaunopihlajan tunnistamista kuitenkin hankaloittaa kotipihlajan ja suomenpihlajan steriilit risteymät.
Levinneisyys.
Kaunopihlaja on maailmanlaajuisesti harvinainen laji, jota tavataan ainoastaan Norjan länsi- ja etelärannikolla Bergenistä Osloon, Ruotsissa Fårön ja Gotlannin saarilla ja Uplannin saaristossa sekä Suomessa Ahvenanmaalla. Ahvenanmaalla lajia kasvaa harvinaisena useassa osassa maakuntaa. Ensimmäisen kerran kaunopihlaja löydettiin Ahvenanmaalta vasta vuonna 1972 Vårdöstä.
Elinympäristö.
Pieninä ryhminä usein kasvava kaunopihlaja viihtyy lehdesniityillä, metsänreunoissa, lehdoissa, linnoitusten raunioilla, tienreunustoilla ja laidunmaiden laidoilla. Lähistöllä kasvaa aina kaunopihlajan kantalajeja kotipihlajaa ja suomenpihlajaa.
Kaolackin alue

Kaolackin alue () on hallintoalue Senegalin länsiosassa. Sen hallinnollinen keskus on Kaolack. Alueen pinta-ala on 5 357 neliökilometriä. Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan siellä oli 1 336 718 asukasta.
Alue rajoittuu lännessä ja pohjoisessa Fatickin ja idässä Kaffrinen alueisiin sekä etelässä Gambiaan. Se on pinnanmuodostukseltaan länteen viettävää tasankoa, jota halkovat Saloumin ja sen sivujokien matalat laaksot.
Seudun ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä on 500–800 millimetriä. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsä- ja pensassavannia.
Kaolackin alue käsittää kolme departementtia, kahdeksan arrondissementtia ja 41 kuntaa. Departementit ja niiden keskuspaikat ovat Kaolack, Nioro du Rip ja Guinguinéo.
Asukkaista yli 60 % on wolofeja, yli 20 % tukuloreja ja noin 10 % sererejä. Lisäksi on muun muassa bambaroita ja maureja. Kaupunkiväestön osuus on 38,2 prosenttia.
Kaolack on tärkeä liikennesolmu. Tambacoundaan johtavasta valtatie RN1:sta haarautuvat RN4 Gambiaan ja Senegalin eteläosaan sekä RN5 lounaaseen. Kaolackissa, Lyndianessa ja Dioranessa on satamat. Dakarin–Nigerin rautatie ja lentokentät eivät ole käytössä.
Alueen pääelinkeino on maatalous. Se kuuluu Senegalin maapähkinävyöhykkeeseen. Muita viljelykasveja ovat hirssi, durra, maissi, riisi, lehmänpapu, fonio, seesami, vesimeloni ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta edustaa maataloustuotteiden jalostus ja suolan tuotanto.
Energia Irakissa

Tämä artikkeli käsittelee energiantuotantoa ja kulutusta Irakissa.
Irakissa on yksi maailman suurimmista tunnetuista öljyvarannoista, ja ennen Irakin–Iranin sotaa se oli toiseksi suurin öljynviejävaltio.
Energiankulutus asukasta kohti vuonna 2022 oli 57,7 miljoonaa BTU:ta, maailman 195 valtion joukoossa 85. suurinta.
Öljy.
Irak tuottaa päivässä 4,4 miljoonaa barrelia raakaöljyä, ja kuluttaa jalostettua öljyä noin 918 000 barrelia päivässä. Sen tunnetut öljyvarat ovat 145 miljardia barrelia (2021).
Koska Irakilla on niin lyhyt rantaviiva ja sekin lähellä vihamielistä Irania, öljyputket ovat sille tärkeitä. Alun perin (1937–1948) öljyä pohjoisilta kentiltä (pääasiassa Kirkūk) pumpattiin Välimerelle Haifan kautta, mutta tämä loppui Israelin valtion perustamisen myötä. Sen tilalle rakennettiin putket Välimerelle Bāniyasiin Syyriaan ja Syyrian kautta Libanoniin Tripoliin. Vuonna 1977 valmistui suuri putkilinja Turkin Välimeren rannikolle Ceyhanissa. Irakin kolme Persianlahden terminaalia vaurioituivat Irakin viimeaikaisten sotien aikana. Vuonna 1985 Irak rakensi uuden putken, joka syötti öljyä Saudi-Arabian Petrolinen kautta Punaisenmeren satamaan Yanbu. Se suljettiin Irakin hyökättyä Kuwaitiin. Joulukuussa 1996 Turkin putki avattiin uudelleen, ja vuonna 1998 Syyrian putkilinjan korjaustyöt aloitettiin. Irakin sodan aikana monet putkilinjat joutuivat sissijoukkojen sabotoinnin kohteeksi.
Vuonna 2008 Irak oli määrällisesti maailman 9. merkittävin öljyn viejämaa. Irakin öljyn vienti vastasi määrällisesti Italian tai Ranskan vuosittaista öljyntuonti määrää tai oli 40 % Kiinan öljyntuonnista vuonna 2008. 
OECD:n ja maailmanpankin mukaan Irakin energiantuotanto ja vienti kasvoivat neljän vuoden (2004-2008) aikana 13 %.
Maakaasu.
Irak tuottaa vuodessa noin kymmenen miljardia kuutiometriä maakaasua. Se kuluttaa lähes kaksi kertaa tämän verran, ja tuo loput ulkomailta. Tunnetut maakaasuvarat ovat 3729 miljardia kuutiometriä (2021).
Aurinkovoima.
Keväällä 2024 Irakin hallitus hyväksyi ehdotuksen 12 gigawatin (GW) aurinkosähkön asentamisesta vuoteen 2030 mennessä. Se julkisti myös suunnitelmat vihreästä vetyhankkeesta, johon sisältyy 130 MW:n aurinkoenergialaitos. Laitos tuottaisi 800 tonnia vihreää vetyä vuodessa aurinkovoimalla toimivan elektrolyysin avulla.