tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta

Hoboksarin mongolien autonominen piirikunta (, ) on Kiinaan kuuluvan Xinjiangin autonomisen alueen pohjoisosassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Ilin kazakkien autonomiseen prefektuuriin kuuluvaan Tachengin prefektuuriin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 62 100 asuaksta.
Maantiede.
Hoboksarin piirikunta kattaa 28 784 km² kokoisen alueen. Alue on Kazakstanin rajalta sisämaan Gurbartünggütin aavikolle virtaavan Hobok-nimisen joen laaksoa. Alue koostuu suurimmaksi osaksi tasangosta ja aavikosta. 
Historia.
Qing-dynastian aikana alueen mongolit järjestettiin hallinnollisesti lippukuntiin. Hoboksarin lippukunnat kuuluivat Ünen-Süzügtün liittoon. Mongolit paimensivat karjaa ja vuonna 1942 Hoboksarissa oli arviolta 500 000 karjaeläintä. Kazakkien johtama Ilin alueen kansannousu tiputti eläinten määrän vuoteen 1949 mennessä 90 000:n. Kiinan sisällissodan myötä kommunistien Kansan vapautusarmeija valloitti Xinjiangin vuonna 1949 ja vuonna 1954 Hoboksarista tehtiin autonominen piirikunta. Vielä tuolloin mongolit muodostivat 58 % piirikunnan väestöstä. Karjaeläinen määrä alueella lisääntyi vuoteen 1957 mennessä lukemaan 269 244. Kolhoositilojen perustaminen ja paimentolaisuuden kitkeminen hidastivat karjan määrän kasvua vuodesta 1958 eteenpäin ja määrät pysyivät suurin piirtein samoina vuoteen 1979 saakka. Vuonna 1999 karjaeläimiä oli 442 500 ja ne tuottivat 4 700 metristä tonnia lihaa, 5 597 tonnia maitotuotteita, 588 tonnia villaa ja 16,75 tonnia vuohenkarvaa.
Väestö.
Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 62 100 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 50 942 ja heistä 16 349 tai 32,2 % oli mongoleja. Alueen mongolit ovat oiraatteja eli länsimongoleja. Muita etnisiä ryhmiä olivat kazakit (28 %) ja hiljattain alueelle muuttaneet han-kiinalaiset (37 %). Mongolien suhteelisen määrän väheneminen selittyy han-kiinalaisten muuttajien tulosta ja kazakkien korkeammasta syntyvyydestä.
Erkan Zengin

Erkan Zengin (s. 5. elokuuta 1985 Kulu) on turkkilais-ruotsalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitalinkki. Zengin pelasi uransa aikana sekä Ruotsin Allsvenskanissa että Turkin Superliigassa. Turkin-mestaruuden ja Turkin cupin hän voitti kaudella 2008–2009 Beşiktaşissa.
Seurajoukkueura.
Zengin edusti juniorina Norsborgs IF:ää ja Hammarby IF:ää. Miesten tasolla hänen ensimmäinen joukkueensa oli Hammarby IF:n juniorijoukkueistaan yli-ikäisiksi kasvaneille pelaajilleen perustama Hammarby TFF. Sieltä Zengin nousi edustusjoukkueeseen, jossa pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin pääsarjassa Allsvenskanissa kaudella 2004. Yhteensä Zengin pelasi seurassa 92 pääsarjaottelua kausina 2004–2008. Tammikuussa 2009 Hammarby IF lainasi hänet Turkin Superliigassa pelaavaan Beşiktaşiin. Zengin pelasi kevään aikana kaksi sarjaottelua ja oli voittamassa sekä Turkin-mestaruutta että Turkin cupia. Heinäkuussa 2009 Beşiktaş hankki hänet pysyvästi 400 000 euron siirtosummalla.
Kaudella 2009–2010 Zengin ei pelannut Beşiktaşissa ainuttakaan sarjaottelua. Hänet lainattiin tammikuussa 2010 samassa sarjassa pelaavaan Eskişehirsporiin. Siellä Zengin pelasi kevätkauden aikana 12 sarjaottelua. Heinäkuussa 2010 hän siirtyi seuraan pysyvästi ilmaisella siirrolla. Zengin kuului seuran runkopelaajiin seuraavien neljän ja puolen kauden ajan pelaten niiden aikana 133 Superliigan ottelua. Tammikuussa 2015 hän vaihtoi jälleen seuraa Superliigan sisällä, kun Trabzonspor hankki hänet 2,25 miljoonan euron siirtosummalla. Siellä Zengin pelasi loppukauden aikana 15 liigaottelua.
Trabzonsporista Zengin siirtyi kaudeksi 2016–2017 takaisin Eskişehirsporiin, jota edusti kahden kauden ajan Turkin kakkostasolla. Sieltä hän jatkoi kaudeksi Ruotsin Hammarbyhyn ja taas takaisin Turkkiin. Zengin pelasi Fatih Karagümrükissä ensin Turkin kolmostasolla ja sitten kakkostasolla. Kakkossarjan Adana Demirsporissa Zengin pelasi kausilla 2019–2021, mutta jälkimmäisen kauden lopulla hän vaihtoi Tuzlasporiin.
Maajoukkueura.
Zengin kuului Turkin maajoukkuerinkiin alle 15-, alle 18- ja alle 19-vuotiaissa, mutta alle 21-vuotiaissa hän siirtyi edustamaan Ruotsia. Hän teki ensiesiintymisensä Ruotsin A-maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2013, kun joukkue pelasi maalittoman ystävyysottelun Slovakiaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki 8. syyskuuta 2014, kun Ruotsi pelasi vieraissa 1–1-tasapelin Itävaltaa vastaan EM-kilpailujen 2016 karsinnoissa. Zengin edusti Ruotsia myös EM-kilpailuissa 2016. Lopputurnauksessa hän pelasi yhdessä pelissä.
Saavutukset.
Beşiktaş
Erkylä

Erkylä on kylä Hausjärvellä. Kylässä sijaitsee muun muassa Erkylän kartano. Siellä sijaitsi vuosina 1958–2015 myös 65 metriä korkea teräsbetoninen Erkylän linkkitorni. Suomen sisällissodan aikana 21. huhtikuuta 1918 kylässä käytiin saksalaisten ja punakaartin välinen Erkylän taistelu. Kylässä sijaitsevat myös Erkylänjärvi ja Lallujärvi. Hausjärven kuntakeskukseen Oittiin on Erkylästä matkaa reilut 17 kilometriä. Lähimmät kaupungit ovat Riihimäki ja Hyvinkää.
Vuosina 1976–1983 Hyvinkään taiteilijaseura järjesti Erkylän kartanon kivinavetan liepeillä kuvataiteen kesätapahtumaa nimeltä Erkylän Ometta. Myös joitakin konsertteja järjestettiin, ja paikalla toimi kesäkahvio.
Erkylän Ometassa vieraili parhaina kesinä 15  000 kävijää. Ometta on vanhaa suomen kieltä ja tarkoittaa navettaa.
Erkylän koulu lakkautettiin vuonna 2010 ja oppilaat siirrettiin Hikiälle rakennettuun Eskon kouluun.
Kylän nimi esiintyy vanhoissa kartoissa muun muassa muodoissa Erkkylä, Ärkkylä, Ärkölä ja Erkola. Kylä-osa ei ilmeisesti ole alun perin kuulunut kylännimeen. Nimen vanhimmat muodot Ärkylä ja Erkkola viittaavat talonnimeen.
Chauffayer

Chauffayer on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnassa oleva 1700-luvulla rakennettu kartano "château des Herbeys" toimii nykyään hotellina.
Le Glaizil

Le Glaizil on kunta Kaakkois-Ranskassa Hautes-Alpesin departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnan nähtävyys on Lesdiguières’n linnan rauniot. Lesdiguières’n herttua François de Bonne rakennutti linnan vuonna 1580. Savoijin herttuan joukot tuhosivat linnan vuonna 1692.
Subein mongolien autonominen piirikunta

Subein mongolien autonominen piirikunta () on Kiinan Gansun maakunnassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Jiuquanin prefektuuritason kaupunkiin. Vuonna 2010 piirikunnalla oli 14 979 asukasta.
Maantiede.
Subein piirikunta kattaa 69 273 km² kokoisen alueen. Alue käsittää kaksi toisistaan kokonaan erillään olevaa aluetta. Eteläisellä alueella sijaitsee piirikunnan keskus Dangchengwan. Eteläinen alue on Tiibetin ylängöltä aavikolle lähellä Dunhuangia virtaavan Danghejoen laaksoa. Pohjoinen alue käsittää pääosin aavikkoa Mazong Shan-vuorelta Mongolian vastaiselle rajalle saakka. Tämä pohjoinen alue erottaa toisistaan Xinjiangin ja Sisä-Mongolian autonomiset alueet.
Historia.
Subein mongolit ovat pääosin ylämongoleja, joita muutti alueelle Körlög Beilen ja Körlög Jasagin lippukuntien alueelta Haixin pohjoispuolelta vuosien 1766 ja 1897 välillä. Muuttajat pakenivat hui-kiinalaisia ja tiibetiläisiä. He asuttivat aluksi Sertengin (nykyinen Aksayn kazakkien autonominen piirikunta) ja Danghen laaksot. Vuonna 1926 alueelle muutti mongoleja myös Xinjiangin Bayangolin ja Khobogsairin alueilta. Vuoteen 1940 mennessä Subein alueella oli 599 perhetaloutta ja heillä oli 250 000 karjaeläintä. Subein pohjoisalue pysyi pitkään asumattomana. Vuosien 1940–1941 välillä mongolien ja kazakkien kesken käytiin yhteenottoja ja mongolit menettivät suuren osan karjastaan-. Järjestys palautui alueelle vasta vuonna 1949, kun Kansan vapautusarmeija valloitti alueen Kiinan sisällissodan yhteydessä. Kun Subein autonominen piirikunta perustettiin 29. heinäkuuta 1950 alueella oli vain 268 mongolien perhetaloutta ja 20 724 karjaeläintä. Vuonna 1953 Sertengin alue annettiin kazakkien autonomiselle piirikunnalle.
Väestö.
Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 14 979 asukasta. Vuonna 1999 asukkaita oli 11 215 ja heistä 4 219 tai 38 % oli mongoleja.
Kepler-452b

Kepler-452b on Kepler-452-tähteä kiertävä eksoplaneetta Joutsenen tähdistössä. Sen keskustähti Kepler-452 sijaitsee noin 1400 valovuoden päässä Maasta. Keskustähti muistuttaa paljon Aurinkoa, mutta on tätä suurempi ja vanhempi. Planeetta kiertää keskustähteään melko tarkkaan Maata vastaavalla etäisyydellä. Planeetan vuosi kestää 385 Maan päivää, kun taas Maalla 365 päivää. Planeetta on luultavasti Maata 1,6 kertaa suurempi supermaapallo. NASA julkisti tiedon planeetan löydöstä 23. heinäkuuta 2015.
Keskustähti.
Keskustähden spektriluokka on G2, niin kuin Auringonkin. Tähti on 1,04 Auringon massainen ja 20 % Aurinkoa kirkkaampi. Tähden säde on 1,1 Auringon sädettä, ja sen ikä on arviolta 6 miljardia vuotta. Tällöin se olisi noin 1,5 miljardia vuotta Aurinkoa vanhempi.
Planeetta Kepler 452b.
Planeetan etäisyys keskustähdestään on 1,05 AU ja kiertoaika 385 päivää. Keskustähti on Aurinkoa hieman kirkkaampi, ja planeetta kiertää melko keskellä elinkelpoista vyöhykettä. 
Monia planeetan fyysisiä ominaisuuksia ei tunneta.
Planeetan arvioitu tasapainopintalämpötila noin 265 K. Auringon säteily ilmakehän yläosassa on noin 1,10 kertaa niin paljon kuin Maan. 
Planeetta on luultavasti maapalloa suurempi ja vanhempi supermaapallo.
Kepler-452b:n pinta voi olla Maan tyyppinen, tai kokonaan veden peitossa, tai kaasua.
Planeetan säde on noin 1,6 Maan sädettä ja massa noin 5 Maan massaa. Niinpä painovoima planeetan pinnalla on keskimäärin 1,9 g (Maan painovoimaa), virherajat huomioon ottaen 1 g - 3,6 g.
Planeetan tiheys on keskimäärin 10 g/cm3, rajoissa 6 - 24,6 g/cm3.
Jos planeetta muistuttaa Maata, sillä on mahdollisesti myös useita aktiivisia tulivuoria, Maata suuremman massan ja tiheyden takia. 
Planeetalla saattaa olla paksu kaasukehä ja tiheä pilvipeite.
Elinkelpoisuus.
Planeetassa on joitain Maan tyyppisiä fyysisiä piirteitä. Ei osata sanoa, onko planeetta sopiva elämälle tai onko se asuttava. Ei tiedetä esimerkiksi, että onko planeetalla vettä tai sopivaa kaasukehää. 
Parhaassakaan tapauksessa se ei ole välttämättä Maan kaltaiselle elämälle yhtä hyvä. Mahdollinen paksu kaasukehä saattaa olla ongelma.
Ihminen saattaa voida sopeutua elämään planeetan raskaassa 1,9 g painovoimassa, vaikka se olisi alussa vaikeaa. Tosin planeetta sijaitsee niin kaukana, että nykyteknologialla sinne kestäisi kulkea miljoonia vuosia.
K. J. Kalliala

Kaarlo Julius Kalliala (sukunimi vuoteen 1906 "Bergroth"; 20. syyskuuta 1891 Veteli – 26. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin (SKOP) pääjohtaja ja itsenäisyysaktivisti.
Kallialan vanhemmat olivat Ähtärin kirkkoherra, rovasti Julius Bergroth (1849–1914) ja Julia Nanny Sofia Bähr (1851–1931). Hän pääsi ylioppilaaksi 1909 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1914 ja maisteriksi 1919.
Kalliala oli SOK:n tilasto-osaston esimiehenä 1916–1918, Suomen Pankin tilasto-osaston esimiehenä 1919–1925 ja Säästöpankkien Keskus-Osake-Pankin johtokunnan jäsenenä vuodesta 1925 alkaen sekä pääjohtajana 1950–1956. Hän oli eduskunnan pankkivaliokunnan sihteerinä 1930–1940.
Kalliala oli mukana jääkäriliikkeessä. Hän osallistui liikkeen perustamiskokoukseen Ostrobotnian kassahuoneessa 20. marraskuuta 1914 ja hän kuului jääkäriliikkeen keskuskomiteaan. 
Kalliala oli Eteläpohjalaisen osakunnan kuraattorina 1916–1918 ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan puheenjohtajana 1918. Hän oli muun muassa Yleisradion hallintoneuvoston jäsenenä 1927–1933, Kansantaloudellisen yhdistyksen esimiehenä 1939–1940, Suomen Säästöpankkiliiton johtokunnan puheenjohtajana 1939–1946, Kansainvälisen säästöpankkijärjestön johtokunnan jäsenenä vuodesta 1950 ja kokoomuspuolueen valtuuskunnan jäsenenä 1935–1938.
Kalliala oli naimisissa vuodesta 1916 arkkitehti Hanna-Liisa Nohrströmin kanssa. Kaarlo Julius Kalliala on Turun arkkihiippakunnan piispan Kaarlo Kallialan isoisä.
AirAsia X

AirAsia X on malesialainen, pitkän ja keskipitkän matkan lentoja lentävä halpalentoyhtiö. Se on osa AirAsia Groupia. AirAsia X aloitti toimintansa 2. marraskuuta 2007.
Laivasto.
Heinäkuussa 2015:
Laivaston kehitys.
AirAsia X solmi Airbusin kanssa 18. joulukuuta 2013 sopimuksen 25 uuden Airbus A330-300:n ostosta. Kauppa, jonka arvo listahinnoilla oli noin 6 miljardia dollaria, oli Airbusin mukaan suurin yksittäinen konekauppa A330:sta. AirAsia X:llä oli jo aiemmin tilaus 26 vastaavasta lentokoneesta ja se vuokrasi lisäksi International Lease Finance Corporationilta kuusi samanlaista A330-konetta. Pitkille reiteille optimoitujen koneiden toimitukset oli suunniteltu alkamaan vuonna 2015.
Koivuniemi (Tunkua)

Koivuniemi () on entinen kylä Karjalan tasavallan Belomorskin piirin Sosnavitsan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Tungutjärveen yhteydessä olevan Koivujärven länsirannalla 25 kilometriä Tunkuasta länteen.
Suikujärven pogostaan kuulunut Koivuniemen kylä mainitaan ensimmäisen kerran 1500-luvun lopun verokirjoissa. 1900-luvun alussa se kuului Tunkuan volostiin ja Voijärven seurakuntaan. Vuonna 1905 Koivuniemessä oli 30 taloa ja 159 asukasta. Kylässä oli tsasouna ja vuonna 1907 perustettu koulu. Lähellä sijaitsevassa Lukinsaaressa oli 1600-luvun lopulla vanhauskoisten erakkola, jonka hengellisenä johtajana toimi Solovetskin luostarin munkki Pimen. Vuonna 1687 saarelle Paatenesta ja muista paikoista kerääntyneet vanhauskoiset tekivät polttoitsemurhan, jossa kuoli tuhat ihmistä.
Neuvostoaikana perustettiin Tunkuan piiriin kuulunut Koivuniemen kyläneuvosto. Vuonna 1933 sen seitsemässä kylässä oli 500 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Koivuniemen lisäksi kyläneuvostoon kuuluivat Kompakka (ven. "Kompakovo"), Kuikkavaara ("Kuikovaraka"), Lukinsaari ("Lukin Ostrov"), Markkisenvaara ("Markova Gora"), Niemi ("Navolok") ja Viiru ("Virnavolok"). 
Talvisodan alettua seudun asukkaat evakuoitiin Komin tasavaltaan ja Siperiaan. Sodan aikana neuvostosotilaat polttivat kylien rakennukset partisaanien tukikohtana toiminutta Koivuniemeä lukuun ottamatta. Sodan jälkeen Tunkuan kyläneuvostoon kuulunut Koivuniemi oli seudun ainoa jäljellä ollut asutus. Se lakkautettiin vuonna 1962 Tungutjärven pintaa nostettaessa.
Koivuniemen lähistöltä on löydetty lukuisia kivikautisia asuinpaikkoja. Kylästä olivat kotoisin Petroskoin suomalaisen teatterin näyttelijä Aleksandr Štšelin sekä Itä-Karjalan kansannousun johtaja Vaseli Levonen alias Ukki Väinämöinen.
Väinö Puhakka

Väinö Puhakka (29. syyskuuta 1887 Jääski – 27. huhtikuuta 1918 Viipuri) oli suomalainen filosofian maisteri ja itsenäisyysaktivisti.
Puhakka oli mukana jääkäriliikkeessä ja hän kuului jääkäriliikkeen keskuskomiteaan ollessaan Viipurilaisen osakunnan kuraattorina. 
Puhakka toimi vuonna 1917 perustetun Karjalan Kansalaisliiton sihteerinä ja Suomen sisällissodan alkuvaiheissa hänet vangittiin Viipurissa 31. tammikuuta 1918 yhdessä liiton kanslian henkilökunnan kanssa. Hänet surmattiin huhtikuun lopulla 1918 Viipurin lääninvankilan joukkomurhan yhteydessä. Puhakka haudattiin Jääsken hautausmaalle.
J. W. Snellman

Johan Wilhelm Kristian Snellman (10. elokuuta 1888 Viipuri – 6. kesäkuuta 1968 Lahti) oli suomalainen jääkärimajuri ja toimitusjohtaja. Hän oli Johan Vilhelm Snellmanin pojanpoika.
Snellmanin vanhemmat olivat senaattori Anders Henrik Snellman (1848–1911) ja Anna Maria Alfthan (1850–1930). Hän oli naimisissa Rakel Rebecca Sahlbergin (1902–1976) kanssa. 
Snellman pääsi ylioppilaaksi 1906 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1908. Hän teki opintomatkat Englantiin 1910 ja 1911. Snellman oli mukana jääkäriliikkeessä, ja hän kuului syksyllä 1914 Ylioppilaiden keskuskomiteaan, joka oli käynnistämässä jääkärien rekrytointia. Hän oli liikkeen Lockstedtin leirillä ja Tukholmassa vuosina 1915–1918. Suomen sisällissodan aikana Snellman oli pataljoonan päällikkö Hjalmarsonin ryhmässä, ja hän palveli myös valkoisten päämajassa ja yliesikunnassa. Sodan jälkeen Snellman oli 1919 Tornion rajakomendanttina.
Snellman oli Suomen lankarullatehdasyhdistyksen toimitusjohtaja 1923–1927, Joh. Parviaisen Tehtaat Oy:n toimitusjohtaja 1928–1930, H. Saastamoinen Ltd. oy:n ja H. Saastamoinen ja pojat oy:n johtokunnan jäsen 1930–1937, Oy Suolahden tehtaat Ab:n toimitusjohtaja 1938–1942 sekä vuodesta 1942 alkaen Suomen vaneriteollisuusyhdistyksen asiamies.
Osuuskauppa PeeÄssä

Osuuskauppa PeeÄssä (PeeÄssä) on S-ryhmään kuuluva osuuskunta. Se syntyi vuonna 1991, kun "Osuuskauppa Koljonvirta" ja "Kuopion Osuuskauppa" yhdistyivät. Osuuskunnan toiminta-alue on Pohjois-Savo (paitsi Pohjois-Karjalan Osuuskaupan alueeseen kuuluva Rautavaara) sekä Pohjois-Karjalan Heinävesi ja Pohjois-Pohjanmaan Pyhäjärvi. Toiminta-alue laajeni nykyiseksi vuonna 2011, kun Vesannon, Tervon ja Karttulan alueella toiminut Vesannon Osuuskauppa liittyi PeeÄsään.
Osuuskauppa on alueellisesti suuri työllistäjä. Yksistään Kuopiossa osuuskauppa työllisti vuonna 2011 yhteensä 945 henkeä, jolla henkilöstömäärällä se oli tuolloin Kuopion neljänneksi suurin työllistäjä.
Osuuskaupan ensimmäinen pitkäaikainen toimitusjohtaja 1992–2005 oli kauppaneuvoksen arvonimen saanut ekonomi Eero Saukkonen.
Toiminta.
PeeÄssä harjoittaa toimialueellaan vähittäis-, majoitus- ja ravitsemiskauppaa sekä liikennemyymälä- ja polttonestekauppaa. Näistä päivittäistavarakauppa muodostaa valtaosan (64,2 % vuonna 2016) osuuskaupan liikevaihdosta.
Toimipaikat.
Osuuskauppa PeeÄssän toimipaikkaverkoston rungon muodostavat sen 3 Prisma-hypermarkettia (Kuopiossa, Iisalmessa ja Varkaudessa), 20 S-market-myymälää ja 22 Salea. Lisäksi PeeÄssä omistaa Kuopion Sokoksen, 3 Sokos Emotion -myymälää sekä Nina ja Henri- ja Prisma Rauta -myymälät Kuopiossa.
Hotelli- ja ravintolatoimintaa PeeÄssä harjoittaa 3 yksikössä ja lisäksi 11 erillisessä ravintolatoimipaikassa. Polttonesteitä myydään ABC-ketjun nimellä 6 liikennemyymälässä ja 18 kylmäasemalla. Kuopiossa sijaitseva Pitkälahden ABC-asema on ollut myynniltään useana vuonna koko ketjun suurin ja palvellut vuosittain jopa viittä miljoonaa asiakasta.
Osuuskauppa toimittaa myös lämmitysöljyä PeeÄssän Öljypalvelun kautta.
Kuopion viinijuhlat.
Kuopion viinijuhlat on järjestetty vuosittain Kuopion matkustajasatamassa vuodesta 1997 ja PeeÄssä on ollut juhlien järjestäjänä vuodesta 2002.
Kerma (suure)

Kerma (lyhennesana, ; tunnus "K") on säteilyenergian muuntumiseen liittyvä fysikaalinen suure, josta käytetään myös nimitystä ilmakerma. Se kuvaa varauksettomien hiukkasten (kuten fotonien ja neutronien) sekundaarihiukkasiin luovuttamaa liike-energiaa väliaineen massayksikköä kohti. Suure ilmakerma ("Ka") on varauksettomien ionisoivien hiukkasten ilma‐alkiossa tuottamien varauksisten hiukkasten syntyhetken liike‐energioiden summa jaettuna ilma‐alkion massalla.
Jos säteilykentän varauksettomat hiukkaset aiheuttavat "m":n suuruisessa massassa vuorovaikutuksia siten, että syntyneiden sekundaarihiukkasten yhteensä saama liike-energia on "E", niin tätä kuvaava kerma on "K = E/m". Kermaan ei lasketa sitä energiaa, joka kului sekundaarihiukkasten irrottamiseen (sidosenergian purkamiseen).
Kerman yksikkö on joule kilogrammaa kohti (J/kg), jolla on myös erityisnimi gray (tunnus Gy). Yksikkö on sama kuin absorboituneella annoksella. Absorboitunut annos mittaa energiaa, joka absorboituu säteilyn kohteena olevaan massa-alkioon. Kerma mittaa energiaa, jonka välillisesti ionisoiva säteily luovuttaa ionisoidessaan väliainetta. 
Kerma aikayksikköä kohti on nimeltään "kermanopeus" (yksikkö esimerkiksi Gy/s tai Gy/min).
Huippujengi

Huippujengi on MTV3-kanavalla keväällä 2016 esitetty tositelevisiosarja, jossa kahdeksan julkisuuden henkilöä lähtivät kiipeämään Perussa sijaitsevan Tocllaraju-vuoren huipulle. Andien vuoristoon kuuluva huippu on 6 030 metriä korkea. Ohjelmassa kilpailtiin siitä, kuka kilpailijoista saa ensimmäisenä iskettyä hakkunsa vuoren jäiselle huipulle. Ohjelma kuvattiin elokuussa 2015. Ohjelmaa juonsi Jukka Hildén.
Suomalaisen Rabbit Filmsin luoma formaatti myytiin syksyllä 2017 YouTube Red -suoratoistopalvelulle, jolloin formaatin pohjalta luotiin uusi kansainvälinen sarja nimeltä Ultimate Expedition, jossa oli mukana 8 YouTube-esiintyjää eripuolilta maailmaa. Ultimate Expeditionin esittäminen alkoi YouTubessa tammikuussa 2018.
Kiipeilijät.
Ohjelmassa kilpailivat Antti Reini, Janne Niinimaa, Minna Parikka, Leena Harkimo, Antti Luusuaniemi, Cristal Snow, Lola Wallinkoski sekä Tuija Pehkonen.
Kilpailijoita ohjeisti retkikunta, jonka johtajana toimi Mikko Vermas. Vermaksen tiimiin kuuluivat Antti Inkinen (koulutus- ja varustevastaava), Heikki Karinen (retkikunnan lääkäri), Juha Marttila (kouluttaja, retkikunnan varajohtaja), Arri Leino (kouluttaja), Tomi Myllys (kouluttaja) sekä Juha Ohtonen (kouluttaja).
Yksikään kilpailijoista ei lopulta päässyt etenemään Tocllarajun huipulle. Finaalissa kilpailijat Antti Reini ja Leena Harkimo. Reini joutui luovuttamaan kisan noin kahden tunnin kuluttua matkan alettua kohti huippua, sillä hän sai pahoja vatsakramppeja. Harkimo pystyi etenemään 5 850 metrin korkeuteen, mutta vuorella vallinnut myrsky yltyi liian kovaksi ja Harkimo totesi tuulen koituneen hänelle ylivoimaiseksi.
Kilpailusta putoaminen.
Retkikunta arvioi kilpailijoiden kehitystä ja soveltuvuutta vuorelle kiipeämiseen ja pudottavat matkan edetessä kilpailijoita kilpailusta.
Mr. Goodliving

Mr. Goodliving Ltd. oli suomalainen mobiilipelejä kehittänyt yritys, jonka päämaja sijaitsi Helsingissä. Se perustettiin vuonna 1999, ja RealNetworks hankki sen omistukseensa 6. toukokuuta 2005. Kauppahinta oli 15 miljoonaa dollaria. Ilman etukäteisvaroitusta RealNetworks ilmoitti 9. helmikuuta 2011 sulkevansa Mr. Goodlivingin. Pelitalon sulkemisen myötä 44 työntekijää irtisanottiin.
Mr. Goodliving tunnettiin muun muassa "Playman Sports" -urheilupelisarjasta ja "Trivial Pursuit" -lautapelin mobiilipeliversiosta.
Mr. Goodliving viimeiseksi peliksi jäi "Bad Air Day" (2011).
Arvioita.
"Catcha Mouse" sai 9/10 PocketGamer arvostelussa.
"Collapse" sai 8/10 PocketGamer arvostelussa.
"Collapse! Holiday Edition" sai 8/10 PocketGamer arvostelussa.
"MTV Cribs: DJ Mansion" sai 5/10 PocketGamer arvostelussa.
"NCIS" sai 6/10 PocketGamer arvostelussa.
"Pile Up! Candymania" sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.
"Playman Winter Games" sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.
"Scrabble Remix" sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.
"The A-Team" sai 5/10 PocketGamer arvostelussa.
"Vancouver 2010" sai 9/10 PocketGamer arvostelussa.
Pelit.
Mr. Goodliving kehitti seuraavat pelit:
Jani Jokinen

Jani Jokinen (s. 23. huhtikuuta 1993 Espoo) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Jokinen aloitti jalkapallon 6-vuotiaana kasvattajaseurassaan FC Hongassa. Hän teki ensiesiintymisensä miesten otteluissa reservijoukkue Pallohongan riveissä Kakkosessa kaudella 2009. Jokinen pelasi seuraavan neljän vuoden ajan vakionimenä Pallohongan avauskokoonpanossa. Hän nousi Hongan edustusjoukkueeseen kaudella 2014 ja teki Veikkausliiga-debyyttinsä 8. kesäkuuta ottelussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Jokinen tuli myös kentälle vaihdosta Jonas Leväsen tilalle Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella Sillamäe Kalevia vastaan. Hän ehti esiintyä viidessä pääsarjaottelussa ennen selän välilevyn pullistumaa, mikä johti Jokisen lopettamaan uransa.
Poikamaajoukkueissa Jokinen esiintyi yhteensä 20 kertaa vuosina 2008–2011.
Martti Sajantila

Martti Sajantila (s. 15. heinäkuuta 1960) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Tapiolan Hongan kasvatti Sajantila edusti kasvattajaseuraansa yhtä kautta lukuun ottamatta koko SM-sarjauransa ajan vuosina 1977–1994. Hän voitti urallaan Suomen mestaruuden vuonna 1979, kaksi SM-hopeaa ja yhden SM-pronssin sekä yhden Suomen cup-mestaruuden ja yhden cup-hopean.
Suomen maajoukkueessa Sajantila pelasi vuosina 1979–1985 102 ottelua 8,0 pisteen keskiarvolla.
Sajantila on toiminut useiden eri ikäluokkien valmentajana, ja hänellä on valmentajakokemusta myös pääsarjatasolta.
Oikeuslääketieteen professori Antti Sajantila on Sajantilan veli.
Nenäinniemi (niemi)

Nenäinniemi on noin 2 km pitkä niemi Jyväskylässä, Päijänteen Pohjanlahden ja Hämeenlahden rannalla. Nenäinniemeen kuuluu useita pikkuniemiä, muun muassa Huhtaniemi, Kuivaniemi ja Naattiansaari. 
Nenäinniemessä on asutusta ja jätevedenpuhdistamo, jossa puhdistetaan yli 100 000 ihmisen jätevedet. Niemi kuuluu suurimmaksi osaksi samannimiseen kaupunginosaan, lukuun ottamatta Hämeenlahteen kuuluvaa Kuivanientä niemen itäosassa.
Luontoarvot.
Niemen itärannalla on 4,3 hehtaarin kokoinen luonnonsuojelualue. Alue on suurimmaksi osaksi koivuvaltaista lehtimetsää, kasvillisuuteen kuuluu myös muun muassa kevätlinnunherne ja konnanmarja. Alue muodostaa muiden Kuokkalan suuralueen lehtimetsiköiden kanssa yhden Suomen tärkeistä lintualueista eli FINIBA-kohteista. Linnustoon kuuluu ainakin pikkutikka.
Niemen keskiosassa on pieni lampi, jonka vedet laskevat Päijänteen Pohjanlahteen. Sillä ei ole nykyään karttanimeä. Vuodelta 1971 on kuitenkin kerätty tieto, jonka mukaan lampea on kutsuttu "Paskolammeksi".
Erkylän linkkitorni

Erkylän linkkitorni oli teräsbetoninen linkkitorni Hausjärven Erkylässä. 65 metriä korkea torni oli kylän maamerkki ja se oli rakennettu vuonna 1958. Betonitornin päällä oli vielä teräksinen kuusi metriä korkea radiomasto. Linkkitorni oli alun perin tärkeä osa televisiolähetysten ohjelmansiirtoketjua. Viime aikoinaan tornissa oli kuitenkin vain radiolähetyksiä palvelevaa laitteistoa. Teräsbetonitornin kunto heikkeni ja sen korjaamista ei pidetty kannattavana. Radiolähettimet siirrettiin lähistölle rakennettuun uuteen 90-metriseen mastoon.
Vanha masto purettiin kaatamalla 17. kesäkuuta 2015. 
Vastaavanlainen televisiolähetysten alkuaikojen linkkimasto oli muun muassa Tammelan Liesjärven linkkitorni, joka purettiin 2000-luvun alussa. Edelleen on käytössä muun muassa Ylöjärven Soppeenmäen radiomasto, jossa betoniosan korkeus on 67,5 metriä maanpinnasta. Sen päällä oleva teräsmasto oli alun perin 150 metriä korkea. Teiskon maston valmistuttua Soppeenmäen mastoa madallutettiin noin 100 metriä, jolloin rakennelman yhteiskorkeudeksi jäi 124 metriä maanpinnasta ja 288 metriä merenpinnasta.
Alameda Central

Alameda Central on Méxicon vanhin yleinen puisto ja asukkaiden suosima virkistysalue. Se sijaitsee kaupungin historiallisessa keskustassa, Palacio de Bellas Artes -kulttuurikeskuksen vieressä ja Avenida Juárez- ja Avenida Hidalgo -katujen välissä.
Puistossa kasvaa haapoja, pajuja ja poppeleita. Siellä on useita suihkulähteitä sekä patsaita ja muistomerkkejä. Suurin niistä on valkoisesta marmorista tehty "Hemiciclo a Benito Juárez", presidentti Benito Juárezin muistoa kunnioittava monumentti.
Puisto on saanut nimensä poppeleista (), joita paikalle istutettiin, kun puisto perustettiin Uuden-Espanjan varakuninkaan Luis de Velascon määräyksestä 1500-luvun lopulla. Ennen espanjalaisten tuloa alue oli ollut asteekkien kauppapaikka.
Puisto oli alun perin kooltaan vain puolet nykyisestä. Nykyisen muotonsa se sai 1700-luvulla. Samalta vuosisadalta on peräisin puiston keskustan barokkityylinen suihkulähde.
Alameda Central pysyi kauan varakkaiden näyttäytymispaikkana. Kaikille avoin puisto siitä tuli vasta Meksikon itsenäistyttyä vuonna 1821.
Reka Industrial

Reka Industrial Oyj on suomalainen sijoitusyhtiö, joka omistaa kansainvälisiä kasvuvoimaisia kaapeli- ja kumiteollisuudessa toimivia yrityksiä. Reka Industrialin B-osake noteerataan Helsingin pörssissä, ja yhtiön kotipaikka on Hyvinkää.
Historiaa.
Konsernin tausta on vuodessa 1898, jolloin Edvard Rentto aloitti työuransa Korkeakosken kenkätehtaassa. Kenkäteollisuuteen liittyy myös Hyvinkään kenkätehtaan osto vuonna 1938, ja vuonna 1920 oli hankittu Auran nahkatehdas. Vuonna 1955 alkaa Reka Kumin toiminta ja v.1961 Hyvinkäällä Reka Kaapelin, joka on Rentto oy:n osastona RE-KA.
1970-luvulla tuotantoon tulivat autoteollisuuden kaapelisarjat ja uusi tehdas aloitti Keuruulla. 1980-luvulla johdinsarjoja tehtiin Tervakoskella ja vuosina 1993-1997 myös Viipurissa. Riihimäen kaapelitehdas aloitti keski- ja suurjännitekaapelien tuotannon vuonna 1999. Myös Venäjällä Reka valmisti kaapeleita vuosina 2007-2013. Keuruulla aloitti vuonna 2017 kaapeleiden polttotestauslaboratorio. 
Vuonna 1997 Oy Lännen Metsä Ab ja Oy Sijoitus Forestia Ab fuusioituvat Oy Metsämarkka Ab:hen, jolloin yritys toimi lähinnä metsäteollisuuden sijoitusyhtiönä. Seuraavana vuonna yrityksen nimi muutettiin Neomarkka Oyj:ksi, jolloin sijoituskohteiksi tulivat puhelin- ja kuntasektori.
Norvestia sai yhtiön äänivallasta yli puolet vuonna 1999, jolloin Neomarkasta tuli Norvestian tytäryhtiö. Neomarkka listautui Helsingin pörssiin vuonna 2004 ja vuotta myöhemmin Norvestia myi osuutensa Neomarkasta Reka Oy:lle, joka osti myöhemmin suurimman osan Metsäliiton Neomarkan osakkeista, jonka jälkeen Reka Oy omisti yli puolet yhtiön osakkeista.
Neomarkka osti kesäkuussa 2007 Reka Kaapeli Oy:n ja saman vuoden lokakuussa 30 prosentin osuuden Nestor Cablesista. Vuonna 2008 Neomarkka osti osake-enemmistön venäläisestä OAO Expokabelista. Vuonna 2010 yhtiö hankki 30 prosentin osuuden Finndomosta sekä osti Kuidun tuotantolaitoksen. Lokakuussa 2010 Neomarkan nimeksi vaihdettiin Neo Industrial.
Neo Industrial myi OAO Expokabelin sekä ZAO Reka Kabelin holdingyhtiö Whitescope Limitedille toukokuussa 2013. Yhdistettynä myydyt yhtiöt olivat vuonna 2012 muodostaneet 10 prosenttia Neo Industrial -konsernin kaapelitoiminnan liikevaihdosta.
Marraskuussa 2020 yrityksen nimeksi vaihdettiin Reka Industrial .
Omistukset.
Neo Industrialin kaapelitoimialaan kuului vuonna 2016 100 %:n omistusosuus Reka Kaapeli Oy:stä ja noin 23 %:n osuus Nestor Cables Oy:stä. Lisäksi yhtiö omisti noin 30 prosenttia Finndomo Oy:n osakkeista. Marraskuussa 2022 kerrottiin, että Reka Industrial myy Reka Kaapeli Oy:n täysin ranskalaiselle Nexans-konsernille 53 miljoonan euron hintaan.
EXID

EXID () on eteläkorealainen viisijäseninen tyttöyhtye. Yhtyeeseen kuuluvat jäsenet Hani, Jeonghwa, LE, Solji ja Hyelin. Yhtye julkaisi esikoissinglensä ”Whoz That Girl” helmikuussa 2012. Yhtyeestä tuli kuuluisa ”Up &amp; Down” singlellä vuonna 2014, ja se sijoittui Gaonin albumilistan listaykköseksi neljä kuukautta julkaisunsa jälkeen, sillä fanin kuvaamasta live-esityksestä tuli viraalivideo.
Yhtye julkaisi suosion myötä toisen minialbuminsa "Ah Yeah" vuonna 2015, ensimmäisen studioalbuminsa "Street" vuonna 2016 ja useampia muita minialbumeita vuosien myötä. Yhtye jäi määrittämättömälle tauolle Koreassa maaliskuussa 2019, sillä useampi jäsen jätti yhtyeen levy-yhtiön. EXID kuitenkin jatkoi japanilaisen levy-yhtiönsä kanssa ja julkaisi studioalbumin "Trouble" (2019) ja "Blessed" (2020). Vuonna 2022 yhtye teki paluun singlealbumilla "".
Koivunversolaikku

Koivunversolaikku on sienitauti, joka vaivaa varsinkin taimitarhoissa kasvatettavia koivuja. Sitä aiheuttavat useat eri sienilajit tiheissä ja kosteissa taimistoissa. Versolaikkuiset taimet eivät kelpaa metsänviljelyyn. Tauti on saanut nimensä tummista laikuista, joita havaitaan koivuntaimien rungoilla. 
"Phytophthora cactorum" -munasienen aiheuttamaa versolaikkua kutsutana myös levälaikuksi. Se on pahin paakkutaimia tuhoava ongelma. Samanlaisia laikkuja aiheuttavat myös monet muut sienet kuten "Godronia multispora" ja "Phomopsis".
Kerttu Krohn

Kerttu Siviä Krohn (o.s. Salonen; 27. elokuuta 1912 Turku – 10. tammikuuta 1998) oli suomalainen näyttelijä. Tyttörooleista Suomen Kansallisteatterissa 1930-luvulla uransa aloittanut Krohn ilmensi jo varhain taiteellista omaleimaisuutta ja kehittyi sittemmin monipuoliseksi näyttelijä-laulajaksi. Puheteatterin ohella Krohn näytteli useissa televisioelokuvissa ja piti omia lausuntailtojaan.
Ura.
Kerttu Krohnin vanhemmat olivat kauppias Kustaa Salonen ja Amanda Salonen. Krohn kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1934 ja opiskeli estetiikkaa ja kirjallisuutta Helsingin yliopistossa sekä kävi Suomen Näyttämöopistoa 1934–1936. Sittemmin hän jatkoi yksityisoppilaana opettajinaan muun muassa Hilda Pihlajamäki ja Helene Brecht. Hän oli Suomen Kansallisteatterin kiinnitettynä näyttelijänä 1936–1941. Vuosina 1955–1957 hän toimi perustamansa, ympäri Suomea kiertäneen Teatteri 55:n johtajana, mitä seurasi näyttelijänkiinnitys Turun Kaupunginteatteriin 1959–1963 ja MTV-teatteriin 1965–1969.
Krohnin näyttämötehtäviä olivat muun muassa nimiosa klassikkonäytelmässä "Anna Liisa" ja Frosinen rooli "Saiturissa". Hän näytteli myös muun muassa Boletten roolin näytelmässä "Meren tytär", Megaran roolin näytelmässä "Herakles" ja neiti Leemingin roolin näytelmässä "Jumalat hymyilevät". Lisäksi Krohnilla oli lukuisia lausuntailtoja ympäri Suomen.
Krohn näytteli nuoruudessaan myös muutamassa elokuvassa: vuonna 1937 hänellä oli Miss Lilyn rooli Tapio Ilomäen elokuvassa "Mies Marseillesta" ja vuonna 1939 pieni osa Jorma Nortimon elokuvassa "Halveksittu". Krohn palasi elokuvataiteen pariin studiokauden ja uuden aallon taitteessa vuonna 1962, jolloin hän näytteli sivuroolin Risto Jarvan ja Jaakko Pakkasvirran komediassa "Yö vai päivä". Myöhemmin 1960-luvulla ja edelleen 1970-luvulla Krohn näytteli lukuisissa televisiotuotannoissa.
Yksityiselämä.
Kerttu Salonen avioitui professori Eino Krohnin kanssa 1940. Pariskunnalle syntyi tyttäret Marjo Hannele (s. 1942) ja Tiina Elisabet (s. 1951). Näyttelijä Heidi Krohn oli hänen tytärpuolensa.
Krohn on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Aminolevuliinihappo

Aminolevuliinihappo eli 5-aminolevuliinihappo (C5H9NO3) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä esiintyy useissa eliöissä ja se on tärkeä esiaste porfyriinien biosynteesissä. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä eräiden syöpien tutkimiseen ja hoitamiseen ja maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Biologinen rooli.
Aminolevuliinihappoa muodostuu eläimissä, sienissä ja alfaproteobakteereihin kuuluvissa bakteereissa sukkinyylikoentsyymi-A:sta ja glysiinistä aminolevulinaattisyntaasientsyymin katalysoimana. Kasveissa yhdisteen biosynteesireitti on eri ja esiasteena on glutamiinihappo, josta muodostuu glutamaatti-1-semialdehydiä ja edelleen glutamaatti-1-semialdehydi-2,1-aminomutaasin eli glutamaattisemialdehydiaminotransferaasin katalysoimana aminolevuliinihappoa.
Porfyriinien biosynteesin seuraavassa vaiheessa kaksi aminolevuliinihappomolekyyliä kondensoituvat muodostaen porfobilinogeenia. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on porfobilinogeenisyntaasi. Kasveissa aminolevuliinihappo toimii kasvua kiihdyttävänä aineena ja parantaa muun muassa niiden kykyä kasvaa suolaisessa maaperässä. Suurempina määrinä se on kuitenkin kasveille myrkyllistä, koska siitä muodostuu protoklorofyllidiä, joka toimii fotosentisoivana yhdisteenä kasveissa.
Synteesi ja käyttö.
Aminolevuliinihappoa voidaan valmistaa usealla tavalla. Sitä voidaan valmistaa esimerkiksi levuliinihaposta, 2-pyridonista tai oksaloasetonista. Nämä prosessit vaativat tyypillisesti 4 tai 5 askelta. Yksinkertaisempi prosessi on hippurihapon kondensoiminen monometyylisukkinaattimonokloridin kanssa 4-metyylipyridiinin toimiessa liuottimena ja muodostuvan kondensaatiotuotteen hydrolyysi aminolevuliinihapoksi suolahappoliuoksen avulla.
Aminolevuliinihaposta muodostuu ihmisen iholla porfobilinogeenia ja edelleen muutaman välivaiheen kautta protoporfyriini IX:ää, joka sensitisoi ihon soluja sähkömagneettiselle säteilylle, erityisesti siniselle valolle. Tätä ominaisuutta käytetään hyväksi käytettäessä aminolevuliinihappoa aurinkokeratoosien ja basaalisolukarsinoomien hoidossa. Aminolevuliinihapon sijaan voidaan myös käyttää hieman kalliimpaa yhdisteen metyyliesteriä metyyliaminolevulinaattia, jonka etuna on vähäisempi kipu fotodynaamisen hoidon aikana ja hyvä selektiivisyys syöpäsoluja kohtaan Yhdistettä tai sen johdannaista heksaminolevulinaattia voidaan käyttää kystoskopiassa hoidettaessa virtsarakon syöpää. Maataloudessa aminolevuliinihappoa voidaan käyttää kasvien kasvua tehostavana aineena tai rikkaruohomyrkkynä.
Corps (Isère)

Corps on kunta Kaakkois-Ranskassa Isèren departementissa Rhône-Alpesin alueella. Vuonna 2017 siellä asui 486 asukasta. Kunta on kauttakulkupaikka kylän yläpuolella olevaan Notre-Dame de La Saletten pyhiinvaelluspaikkaan La Salette-Fallavaux'ssa. Corps’n kautta kulkee myös Napoleonin tie.
Takoma

Takoma Oyj oli suomalainen mekaanisen voimansiirron yhtiö. Se ajautui konkurssiin vuonna 2017. Se noteerattiin Helsingin pörssissä ja sen kotipaikka oli Parkano. Takoman tuotteita käytettiin laivanrakennus- ja offshore-teollisuudessa, kaivosteollisuudessa sekä energia-sektorilla.
Takoma perustettiin vuonna 2007, kun Tampereen Laatukoneistus Oy ja Hervannan Koneistus Oy muodostivat Takoman. Vuonna 2010 Takoma osti Moventas Oy:n Parkanon konepajan. Vuonna 2011 TL-Tuotanto Oy yhdistettiin Takomaan. Vuonna 2013 Takoma luopui alihankintakonepajoistansa. Vuonna 2014 Takoma luopui hydrauliikka-toimialastaan.
Maaliskuussa 2017 yrityksen hallitus jätti konkurssihakemuksen käräjäoikeuteen, koska sen toiminta oli ollut pitkään kannattamatonta.
Route Napoléon

Route Napoléon ("Napoleonin tie") on reitti, jota pitkin Napoleon kulki paettuaan vankeudesta Elban saarelta. 
Napoleon rantautui 1. maaliskuuta 1815 Golfe-Juaniin lähellä Cannesta. Hänellä oli mukanaan 1200 miestä ja tavoitteena päästä Pariisiin. Napoleon halusi kuitenkin välttää Ludvig XVIII:n joukot Rhônen laaksossa ja päätti kulkea Alppien kautta. Reitti kulki osittain muulipolkuja pitkin. Napoleon saapui joukkoineen Grenobleen 7. maaliskuuta 1815, joka on Route Napoléonin päätepiste. Hän jatkoi kuitenkin matkaa Pariisiin saakka.
Reitti.
Route Napoléon etelästä pohjoiseen
Elban saari ja Riviera.
Portoferraio, Vallauris (Golfe-Juan), Cannes, Le Cannet, Mougins, Mouans-Sartoux, Grasse, Saint-Vallier-de-Thiey, Saint-Cézaire-sur-Siagne, Escragnolles, Séranon, Châteauvieux
Provence.
Castellane, Senez, Barrême, Digne-les-Bains, Aiglun, Malijai, L'Escale, Château-Arnoux-Saint-Auban, Volonne, Sisteron
Alpit.
Le Poët, Upaix, Ventavon, Monêtier-Allemont, La Saulce, Gap, La Fare-en-Champsaur, Saint-Bonnet-en-Champsaur, Le Noyer, Saint-Firmin, Corps, La Mure, Laffrey, Vizille, Brié-et-Angonnes, Grenoble
Route Napoléon tänään.
Nykyinen Route Napoléon on maantie numero 85 ("Route nationale 85", "RN 85"), joka kulkee suurin piirtein Napoleonin kulkemaa reittiä.
Indonesia AirAsia X

Indonesia AirAsia X on indonesialainen, pitkän ja keskipitkän matkan lentoja lentävä halpalentoyhtiö. Se on osa AirAsia Groupia. Sen solmukohta on Ngurah Rain kansainvälinen lentoasema Balin saarella.
Yhtiön oli tarkoitus aloittaa lennot ensimmäiseen kohteeseensa, Melbourneen, 26. joulukuuta 2014. Aloitus kuitenkin myöhästyi, koska Australian ja Indonesian viranomaiset eivät myöntäneet yhtiölle lupaa reitille. Melbournen sijaan yhtiön ensimmäiseksi kohteeksi tuli Taipei, jonne lennot alkoivat 19. tammikuuta 2015. Lennot Melbourneen alkoivat lopulta vasta 18. maaliskuuta 2015.
Laivasto.
Heinäkuussa 2015:
La Salette-Fallavaux

La Salette-Fallavaux on kunta Kaakkois-Ranskassa Isèren departementissa Rhône-Alpesin alueella. Vuonna 2017 siellä asui 65 asukasta. Kunnassa sijaitsee Ranskan toiseksi suosituin pyhiinvaelluspaikka Notre-Dame de La Salette. Suosituin pyhiinvaelluspaikka on Lourdes. La Salettessa Neitsyt Maria ilmestyi kahdelle corpsilaispojalle vuonna 1846. Paikalle rakennettiin basilika vuonna 1852.
Thai AirAsia

Thai AirAsia on thaimaalainen halpalentoyhtiö. Se on osa AirAsia Groupia. Sen solmukohta on Don Muangin kansainvälinen lentoasema Bangkokissa.
Yhdysvaltalaisen FlightStatsin mukaan Thai AirAsia oli vuonna 2013 Aasian toiseksi paras lentoyhtiö aikataulussaan pysyvien lentojen osuudella mitattuna: sen lennoista 96,08 prosenttia saapui ajallaan.
Laivasto.
Heinäkuussa 2015:
Kirkon liikunta- ja urheiluneuvottelukunta

Kirkon liikunta- ja urheiluneuvottelukunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ja kotimaisen urheilun kattojärjestöjen yhteinen foorumi, jossa arvioidaan kirkon roolia ja tehtävää liikunnan ja urheilun parissa.
Kirkkohallitus on vahvistanut neuvottelukunnan aseman. Neuvottelukunta käy urheiludialogia etenkin urheilun etiikasta ja katsoo erityiseksi huomionaiheeksi liikunnan ja urheilun ihmisyyttä uhkaavat epäkohdat. Samalla neuvottelukunta pyrkii vahvistamaan liikunnan asemaa ja tietoisuutta sen merkityksestä kirkossa ja yhteiskunnassa.
Neuvottelukunta on laatinut kirkolle "Kymmenen teesiä liikunnasta ja urheilusta". Tällä hetkellä neuvottelukunta edistää Liikkuva seurakunta -toimintamallia, jolla tehdään näkyväksi, kuinka paljon seurakunnissa liikutaan ja lisätään liikkumista. Esimerkkiä Liikkuva seurakunta -toimintamallille on saatu Liikkuva koulu -toimenpideohjelmasta.
Neuvottelukunnan jäsenet 2020–2024.
Pysyvät asiantuntijat:
Lähde: 
Tehtävät.
Kirkon liikunta- ja urheiluneuvottelukunnan tehtävä on
John Vikström -liikuttajapalkinto.
Kirkon liikunta- ja urheiluneuvottelukunta esittää Kirkkohallituksen täysistunnolle John Vikström -liikuttajapalkinnon saajaa. Palkinto jaetaan vuosittain. Palkinto on myönnetty seuraaville tahoille:
Lada 2104

Lada 2104 (VAZ-2104, Žiguli) oli venäläinen, vuosina 1984 – 2012 valmistettu farmarikoristen henkilöautojen mallisarja. Länsimarkkinoilla VAZ-2104 -mallia myytiin mm. nimillä "Lada Estate", "Lada Riva Break" ja "Lada Nova Combi".
Vuosina 1993 – 1997 AvtoVAZin tytäryhtiö VAZInterService (VIS) valmisti 214:stä muokattua kevyttä pick-up -mallia "VAZ-21043-33". Myös IzhAvto valmisti 2104:stä modifioitua tavaraversiota, nimellä Izh-27175.
Yleistä.
VAZ-2104:n tuotanto alkoi vuoden 1984 jälkimmäisellä puoliskolla. Mallia valmistettiin hetken aikaa rinnakkain VAZ-2102:n kanssa. Tämä malli poistui tuotannosta huhtikuussa 1985.
2104 käyttää hyödykseen pitkälti sedan-mallisen Lada 2105:n rakenteita, ainoastaan kori, takaovista taaksepäin, on omanlaisensa. Myös varustus on pitkälti yhteneväinen sedan-mallin kanssa, lukuun ottamatta alastaitettavaa takaistuinta, jonka ansiosta tavaratilan vetoisuus kasvaa 630:sta 1200 litraan. Versiosta riippuen mallin kantavuus on 450 – 460 kg
Lada 2104 Suomessa.
Vuosiluvut tarkoittavat Suomen maahantuontivuosia, eivät mallin valmistusvuosia.
Tekniset tiedot.
Lada 2104:n, ja sen muunnosten, Suomessa tarjolla olleet vaihtoehdot:
Marianne Falk

Marianne ”Tintti” Falk (11. elokuuta 1946 Helsinki – 10. maaliskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija, taidemaalari ja ympäristötaiteilija.
Vuosina 1963–1964 Falk opiskeli Helsingin Vapaassa taidekoulussa ja vuosina 1965–1969 Taideteollisessa korkeakoulussa, jossa hän suoritti graafisen taiteen osaston loppututkinnon. Ensimmäisen näyttelynsä "Taidetta stadissa" Falk piti Helsingissä Galleria Katariinassa vuonna 1971.
Falk työskenteli lavastajana ja graafikkona MTV Oy:ssä vuosina 1969–1973. Muutettuaan Mäntsälään Falk kiinnostui ympäristönsuojelusta, ja teema näkyi myös hänen taiteessaan. 1990-luvulla Falk asui New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Timo Rajala

Timo Rajala -nimisiä henkilöitä on useita:
La Mure

La Mure on kunta Kaakkois-Ranskassa Isèren departementissa Rhône-Alpesin alueella. Vuonna 2017 siellä asui 4 948 asukasta. Kaupunki oli 1500-luvulla Ranskan uskonsotien aikana protestanttien linnake. 1800-luvulla seudulla alkoi kivihiilen kaivostoiminta, joka jatkui vuoteen 1997 saakka.
Thai AirAsia X

Thai AirAsia X on thaimaalainen, pitkän ja keskipitkän matkan lentoja lentävä halpalentoyhtiö. Se on malesialaisen AirAsia X:n ja Thai AirAsian yhteisyritys. Sen solmukohta on Don Muangin kansainvälinen lentoasema Bangkokissa.
Laivasto.
Heinäkuussa 2015:
Wäinö Robert Kannel

Wäinö Robert Kannel (31. maaliskuuta 1878 Janakkala – 2. heinäkuuta 1949 Ikaalinen) oli suomalainen Viipurin hovioikeuden presidentti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Kanteleen vanhemmat olivat tilanhoitaja Sigfrid Robert Johansson ja Eeva Peltola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Hämeenlinnan lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän hallintotutkinnon 1901 ja yleisen oikeustutkinnon 1903. Kannel sai varatuomarin arvon 1906. Kannel oli Nastolan piirin nimismiehenä 1907–1909, Hämeen läänin varalääninsihteerinä 1909–1914, Lahden kaupungin oikeusneuvosmiehenä 1914–1918. maanmittaushallituksen asessorina 1918–1925 sekä korkeimmassa oikeudessa vanhempana oikeussihteerinä 1925–1930 ja oikeusneuvoksena 1930–1933. Hän toimi Ikaalisten tuomiokunnassa kihlakunnantuomarina 1933–1936 ja oli sitten Viipurin hovioikeuden presidenttinä 1936–1948.
Kannel oli naimisissa vuodesta 1906 kartanpiirtäjä Anna Tarhosen kanssa, heidän pojastaan Olli Ariel Väinö Kanteleesta (s. 1911) tuli lääkäri.
Dorbodin mongolien autonominen piirikunta

Dorbodin mongolien autonominen piirikunta () on Kiinaan kuuluvan Heilongjiangin maakunnassa sijaitseva mongolien autonominen piirikunta. Hallinnollisesti se kuuluu Daqingin prefektuuritason kaupunkiin. Vuonna 2010 piirikunnassa oli 233 838 asukasta. Nimi kirjoitetaan joskus myös muodoissa Dörbed, Durbote tai Durbet.
Maantiede.
Dorbodin piirikunta kattaa 6 054 km² kokoisen alueen. Se sijaitsee Nannijoen (Nen) itäpuolella etelään Qiqiharista. Alueen maasto on alavaa ja soista.
Historia.
Dorbodin aluetta asuttavat dörbedit olivat tärkeä klaani mongolien keskuudessa 1100- ja 1200-luvuilla. Heistä tuli Qing-dynastian alamaisia vuonna 1624 ja tuolloin heidät järjestettiin hallinnollisesti Jirimin liittoon kuuluvaksi lippukunnaksi. Jirimin liittoa hallitsivat Tšingis-kaanin veljen Qasarin jälkeläiset. Vuonna 1900 venäläiset laajensivat rakentamaansa Kiinan itäistä rautatietä dörbedien alueelle ja tätä seurasi suuri keskushallinnon tukema muuttoaalto alueelle vuodesta 1913 eteenpäin. Kiinalaisille muuttajille perustettiin kolme piirikuntaa ja mongolit jättivät vaeltelevan elämäntapansa asettuen aloilleen. Japani valtasi Mantšurian 1930-luvulla ja sen mongolialueista luotiin Hingganin itsehallinnolliset maakunnat, joihin Dorbod ei kuitenkaan kuulunut. Vuonna 1945 kommunistit perustivat uuden lippukuntajärjestelmän ja vuonna 1956 perustettiin Dorbodin autonominen piirikunta.
Väestö.
Vuonna 2010 piirikunnan alueella oli 233 838 asukasta. Vuonna 1990 asukkaita oli 235 675 ja heistä 42 775 tai 18,5 % oli mongoleja. Vuonna 1982 mongolien määrä oli 32 429 henkilöä tai 16 % koko väestöstä. Piirikuntaan kuuluu 44 kylää, joiden asukkaiden enemmistö on mongoleja. Kylissä tehtyjen kyselyjen mukaan noin 78 % mongoleista osaa puhua mongolia.
Äkkilähtö (elokuva)

Äkkilähtö on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Tiina Lymi. Se kertoo lapsettoman uranaisen ja laiminlyödyn tytön karkumatkasta kohti tytön mummolaa. Elokuvan pääosissa näyttelevät Lotta Kaihua, Eedit Patrakka, Jussi Vatanen, Ville Tiihonen ja Antti Holma.
Paljolti Kainuussa kuvatussa elokuvassa on poikkeuksellista se, että ohjaaja, käsikirjoittajat ja tuottaja ovat kaikki naisia. Elokuva ylitti 100 000 katsojan rajan vajaassa kuudessa viikossa.
Vastaanotto.
Elokuva vastaanotettin vaisuilla, kahden tähden arvosteluilla. "Iltalehden" arvion mukaan se oli elokuvan mittaiseksi venytetty Putous-sketsi.
Koivunruskaruoste

Koivunruskaruoste eli koivunruoste ("Melampsoridium betulinum") on sieni, joka aiheuttaa kaikissa koivulajeissa tuhoja. Se kellastuttaa koivunlehdet ja aiheuttaa ennenaikaisen lehtien varisemisen. Koivunruskaruosteen vaivaamien taimien versot eivät puudu kunnolla, ja kuivuvat helposti pakkasella.
Lehtikuusi toimii koivunruskaruosteen väli-isäntänä, mutta se ei ole välttämätön sienen elinkierrolle. Lehtikuusen neulasilla näkyy toisinaan pieniä helmi-itiöpesäkkeitä. Kesäitiöpesäkkeet ovat oranssinkeltaisia ja kasvavat koivunlehtien alapinnalla, alkaen koivun alimmista oksista. Kesäitiöt talvehtivat muun muassa koivun lehtikarikkeessa. Koivunruskaruoste ei yleensä tapa puita mutta hidastuttaa kasvua. Koivunruskaruostetta tavataan toisinaan myös lepillä, mutta suvusta tunnetaan myös lepänruskaruoste ("Melampsoridium hiratsukanum").
Koivunruskaruostetta on torjuttu taimitarhoilla muun muassa kemiallisesti. Pyritään myös välttämään lehtikuusia taimikkojen lähistöllä.
 Mikroskooppikuvia