tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pariisi–Roubaix 2011

Pariisi–Roubaix 2011 oli järjestyksessään 109. maantiepyöräilyn Pariisi–Roubaix-kilpailu. Se käytiin 258 kilometrin reitillä Compiègnesta Roubaix'hin 10. huhtikuuta 2011. Reitti sisälsi 27 mukulakivijaksoa yhteispituudeltaan 51,5 kilometriä. 
Johan Van Summeren voitti kilpailun karattuaan neljän miehen kärkiryhmästä 15 kilometriä ennen maalia. Fabian Cancellara nousi loppukilometreillä toiseksi ja alkuperäiseen kärkiryhmään kuulunut Maarten Tjallingii oli kolmas.
Mukulakiviosuudet.
Lähde: paris.thover.com
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Taxell

Taxell on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Suomi–Kuuba-seura

Suomi–Kuuba-seura on suomalainen Kuuban ystävyysseura, joka perustettiin vuonna 1963. Seura pyrkii edistämään ystävyyttä suomalaisten ja kuubalaisten kesken sekä lisäämään yhteistyötä maiden välillä.
Seura on julkaissut neljästi vuodessä ilmestyvää jäsenlehteä "Cuba Sí" vuodesta 1976 alkaen. Seura on myös julkaissut kirjoja.
Seuralla on noin 1 000 jäsentä. Parhaimmillaan järjestöön kuului 1970-luvulla noin 4 000 jäsentä.
Rahoitus.
Opetus- ja kulttuuriministeriö myöntää valtakunnallisten ystävyysseurojen toimintaan yleisavustuksia eli vuotuiseen toimintaan tarkoitettuja toiminta-avustuksia. Ehtona on, että toiminta on vakiintunutta sekä yhteiskunnallisesti ja kulttuuripoliittisesti vaikuttavaa. Eduskunta päättää vuosittain, minkä enimmäissumman ministeriö käyttää avustuksiin. Vuosina 2012–2020 ministeriö on myöntänyt Suomi–Kuuba-seuralle yleisavustuksia valtakunnalliseen ystävyysseuratoimintaan seuraavasti:
Vietnam-seura

Vietnam-seura on suomalainen poliittisesti sitoutumaton Vietnamin ystävyysseura. Järjestö perustettiin vuonna 1971 nimellä Suomi–Vietnam-seura. Seuran juuret ovat Vietnamin sodan vastaisessa solidaarisuusliikkeessä. Nykyään toiminta on vähemmän poliittista..
Vietnam-seura on julkaissut useita Vietnamia ja sen kulttuuria käsitteleviä teoksia. Seuran olennaisena toimintamuotona on nykyään kehitysyhteistyö.
Seuran edeltäjä oli Suomen Rauhanpuolustajien aloitteesta perustettu "Vietnamin Ystävyyden Komitea" (1966). Komitea järjesti mielenosoituksia ja avustuskeräyksia.
American Tragedy

American Tragedy on Hollywood Undeadin toinen albumi, joka sisältää 14 kappaletta "Swan Songsin" tapaan. "American Tragedy" on ensimmäinen albumi, jossa on mukana bändin uusi laulaja Danny. Singleinä julkaistiin kappaleet: "Been to Hell", "Comin’ in Hot", "Hear Me Now" ja "Coming Back Down". Näistä single "Hear Me Now" poikkeaa muista, koska kyseinen kappale ei sisällä yhtään kirosanaa. Albumilta ihmettelyä herätti kappale "Bullet", koska kappale ei ole lainkaan Hollywood Undeadin tyylinen. Se on iloisen kuuloinen itsemurhakappale. Myös kappale "Lights Out" on aiheuttanut pahennusta, koska sen on uskottu olevan vanhaa laulajaa Deucea vastaan oleva loukkaava kappale. Sanoitukset ovat: ”"Can you feel it now? We’re calling you out! Who the fuck are you now?"”
Kappaleet.
Deluxe Edition
iTunes bonus track
Les Paul’s New Sound Vol. 2

Les Paul's New Sound Vol. 2 on ko. yhdysvaltalaisen kitaristin ja laulaja Mary Fordin studioalbumi vuodelta 1956. Levyetiketissä nimi on muodossa "The New Sound" Volume II ja tekijöinä Les Paul with Mary Ford. Levyn nimi viittaa Les Paulin kehittämään sähkökitarasoundiin sekä soitto- ja studiotekniikkaan. Levyllä myös Mary Ford soittaa kitaraa laulamisen ohessa.
Tämä monofoninen LP-levy on ilmestynyt vuonna 1956 ja uudelleenjulkaistu LP on vuodelta 1985. Jälkimmäistä on valmistanut ja jaellut ranskalainen yritys Pathé Marconi S.A. Osallisena on myös EMI.
Levyllä olevat kappaleet ovat vanhoja suosikki-iskelmiä. Niiden lisäksi Les Paul itse on säveltänyt ja sanoittanut gospel-aiheisen kappaleen "Don'cha Hear Them Bells".
Levykannen kääntöpuolella mainostetaan pariskunnan muita Capitol-albumeita "Les and Mary" (No. 577), "Bye Bye Blues!" (No. 356) ja "The Hit Makers!" (No. 416).
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleet "Chicken Reel", "Carioca", "I'm Forever Blowing Bubbles" ja "La Rosita" ovat instrumentaaliesityksiä. "Chicken Reel" on tullut suomalaisille radionkuuntelijoille tutuksi jonkin ohjelmasarjan tunnussävelenä.
Wired (Jeff Beckin albumi)

Wired on Jeff Beckin jazz-rock-pitoinen studioalbumi vuodelta 1976. Julkaisupäivämäärä oli 4. kesäkuuta. Levy on CBS, Inc:n julkaisu ja levy-yhtiö on Epic Records. 
Levy on instrumentaalilevy. Beck on jättänyt sävellystyön suurimmaksi osaksi Narada Michael Waldenin huoleksi. Walden myös soittaa levyllä muutamalla raidalla. Lainakappaleeksi on otettu Charles Mingusin "Goodbye Pork Pie Hat". Mingus sävelsi sen Lester Youngin muistolle.
Tuottajana on toiminut George Martin, kuten myös Beckin edellisellä Blow by Blow -albumilla. Tuotantoassistentti on Chris Bond. Kyseessä on Equator-tuotanto.
Albumi on äänitetty Lontoossa Air- ja Trident-studioilla sekä Kalifornian Hollywoodissa Cherokee-studioilla. Miksaus on tehty Coloradon Nederlandissa Caribou-studioilla sekä Hollywoodissa Sound Labs -studioilla.
Äänittäjinä ovat toimineet Pete Henderson, Dennis McKay, John Mills ja John Arrias. Miksauksen ovat tehneet Geoff Emerick ja John Mills apunaan Mark Guercio.
Levykannen suunnittelijat ovat Edwin Lee ja John Berg sekä takakannen osalta Robert Biro. Etukannen valokuvan on ottanut Lock Huey ja takakannen kuvasarjan kitaraa soittavasta Beckistä Edwin Lee.
Uudelleenjulkaisut.
Levy on julkaistu uudelleen CD-muodossa sarjassa 5xCD Original Album Classics. Julkaisija on Sony BMG Music Entertainment, vuosi 2008 ja luettelotunnus Epic 88697302772. Ko. sarjassa Beckin albumit on julkaistu remasteroimattomina ja alkuperäisillä kansikuvilla.
Kappalelista.
A-puoli
B-puoli
Muusikot.
Jan Hammer esiintyy albumilla Nemperor Recordsin suosiollisella luvalla.
Kappale-erittely.
1. "Led Boots" (Max Middleton) – 4:03 Equator Music (ASCAP)
&lt;hr&gt;
2. "Come Dancing" (Narada Michael Walden) – 5:55 Gratitude Sky Music, Inc. (BMI)
&lt;hr&gt;
3. "Goodbye Pork Pie Hat" (Charlie Mingus) – 5:31 Jazz Workshop, Inc. (BMI)
&lt;hr&gt;
4. "Head for Backstage Pass" (Wilbur Bascomb / Andi Clark) – 2:43 Equator Music (ASCAP)
&lt;hr&gt;
5. "Blue Wind" (Jan Hammer) – 5:54 Country &amp; Eastern Music (ASCAP)
&lt;hr&gt;
6. "Sophie" (Narada Michael Walden) – 6:31 Gratitude Sky Music, Inc. (BMI)
&lt;hr&gt;
7. "Play with Me" (Narada Michael Walden) – 4:10 Gratitude Sky Music, Inc. (BMI)
&lt;hr&gt;
8. "Love Is Green" (Narada Michael Walden) – 2:30 Gratitude Sky Music, Inc. (BMI)
Nguyễn Văn Thiệu

Nguyễn Văn Thiệu (5. huhtikuuta 1923 – 29. syyskuuta 2001) oli vietnamilainen sotilas ja poliitikko, joka toimi Etelä-Vietnamin presidenttinä ja sotilasdiktaattorina Vietnamin sodan aikana.
Văn Thiệu oli alkujaan kenraali Etelä-Vietnamin armeijassa, ja oli mukana sotilasvallankaappauksessa, jolla presidentti Ngô Đình Diệm syöstiin vallasta vuonna 1963. Văn Thiệu kohotettiin sotilasjuntan johtoon vuonna 1965. Myöhemmin hän valitutti itsensä presidentiksi vilpillisillä vaaleilla. Văn Thiệu johti Etelä-Vietnamia aina katkeraan loppuun saakka vastustaen Yhdysvaltain vetäytymistä sodasta. Hän erosi muutamaa päivää ennen Saigonin kukistumista vuonna 1975 ja eli lopun ikänsä maanpaossa Yhdysvalloissa.
Haram (islam)

Haram () (lausutaan ) on arabiankielinen sana, joka tarkoittaa "kiellettyä". Sana voi tarkoittaa kiellettyä aluetta, kuten pyhäkköä, jonne vain muslimit saavat astua. Juurikonsonanttien H-R-M pohjalta on muodostettu myös sana "ḥarīm" (haaremi), joka tarkoittaa ainoastaan naisille tarkoitettuja tiloja muslimikodissa. Kolmas merkitys liittyy islamilaiseen lakiin eli "šariaan", missä "haram" tarkoittaa asiaa, joka on jyrkästi kielletty, ja josta seuraa rangaistus joko tässä tai tulevassa elämässä. Sanan vastakohta on "halal," joka tarkoittaa luvallista, sallittua ja laillista.
Sanaan "haram" on aikojen kuluessa kertynyt muitakin merkityksiä. Arabiaa puhuvissa maissa se voi tarkoittaa myös "mikä vahinko" tai "harmillista". 
Islaminuskossa pääasia on oikean uskon eli ortodoksia sijaan oikein tekeminen eli ortopraksia. Islamilainen laki eli "šaria" säätelee tarkoin muslimien velvollisuudet. Laki ulottuu kaikille inhimillisen elämän alueille valtiojärjestyksestä henkilökohtaisen hygienian yksityiskohtiin. Lain lähtökohtana ovat profeetta Muhammedille ilmoitettu Koraani sekä profeetan oma esikuva eli "sunna," jonka sisältö löytyy 800-luvulla kootuissa kertomuksissa "(hadith)" Muhammedista. Šarialain tulkinnalle on kehittynyt islamissa muutamia koulukuntia, jotka ovat kuitenkin enimmäkseen yhtä mieltä lain sisällöstä. Šarialain sisällöt vakiintuivat 1300-luvulla arvostettujen imaamien kirjoittamissa lakikirjoissa. Lain elävä soveltaminen tapahtuu käytännössä, kun uskonoppineet tulkitsevat lakia.
Tekojen luokituksia.
"Šaria" jakaa ihmisten teot viiteen luokkaan:
Joidenkin oppineiden mukaan kaikki mikä ei ole "haram" on sallittua eli "halal." Toisten mukaan vain pakolliset ja suositeltavat teot ovat "halal." Uskonoppineet erottavat myös kolme laittomuuden "(haram)" tasoa:
Kaikissa kolmessa tapauksessa tarvitaan katumusta, mihin kuuluu a) synnistä luopuminen, b) katumus ja c) päätös olla uusimatta syntiä.
Suuret synnit.
Imaami al-Dhahabi (1274–1348) on kirjassaan "Kitab al-kaba'ir" (Suuret synnit) luetellut yhteensä 74 suurta syntiä. Seuraavassa on joitakin esimerkkejä teoista, jotka ovat "haram."
Širk.
Suurin synti on vertaisen asettaminen Jumalalle eli "širk. Se" tarkoittaa islamissa epäjumalanpalvonnan tai polyteismin syntiä eli minkä tahansa muun jumalan palvontaa kuin Jumalan. Širk rikkoo islamin periaatetta Jumalan ykseydestä (tauhid). "Širk" on islamissa kuolemansynti ja ainoa sellainen. Kuolemansynti tarkoittaa, että sitä ei voi muiden syntien tapaan sovittaa hyvää tekemällä. Ainoa tapa pyyhkiä pois rangaistus on paluu islamiin. "Širk" on siten pahempaa kuin vaikkapa murha, joka tekona voidaan aina hyvittää.
Muita suuria syntejä.
Lisäksi on joukko todennäköisiä suuria syntejä, joihin kuuluu muun muassa:
Luc Nilis

Luc Gilbert Cyrille Nilis (s. 25. toukokuuta 1967 Hasselt, Belgia) on belgialainen entinen jalkapalloilija.
Ura.
Nilis oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnettiin maalintekijänä ja vahvana pääpelaajana.
Nilis edusti Alankomaiden Eredivisiessä PSV:tä vuosina 1994–2000. Hän voitti seuran riveissä Alankomaiden-mestaruuden vuosina 1997 ja 2000 sekä Alankomaiden cupin vuonna 1996. Nilis voitti Eredivisien maalikuninkuuden vuosina 1996 ja 1997 tehtyään molemmilla kausilla 21 maalia. Hänet valittiin pelaajayhdistyksen äänestyksessä sarjan vuoden pelaajaksi vuonna 1995.
Nilis edusti Belgian 1. divisioonassa Anderlechtiä vuosina 1986–1994. Hän voitti seuran riveissä Belgian-mestaruuden vuosina 1987, 1991, 1993 ja 1994 sekä Belgian cupin vuosina 1988, 1989 ja 1994.
Nilis edusti Belgian 2. divisioonassa Winterslagia vuosina 1984–1986. Vuonna 2000 hän edusti Englannin Valioliigassa Aston Villaa.
Nilis pelasi Belgian maajoukkueessa vuosina 1988–2000 56 ottelua ja teki niissä 10 maalia. Hän edusti Belgiaa MM-kilpailuissa vuosina 1994 ja 1998 sekä Belgiassa ja Alankomaissa järjestetyissä EM-kilpailuissa vuonna 2000.
Muuta.
Peliuransa jälkeen Nilis on työskennellyt valmentajana. Nykyisin hän toimii PSV:n organisaatiossa hyökkääjien valmentajana.
Nilisin poika Arne on myös jalkapalloilija. Hän pelaa PSV:n organisaatiossa.
Duarte Tammilehto

Duarte Cartaxo-Tammilehto (s. 15. helmikuuta 1990 Cascais, Portugali) on suomalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Miesten Nelosessa pelaavaa Gilla FC:tä.
Tammilehto edusti juniorina Pajamäen Pallo-Veikkoja, FC Jokereita, AC Allianssia ja Helsingin Jalkapalloklubia. Miesten tasolla hän on edustanut aiemmin HJK:n reservijoukkuetta Klubi 04:ä, jossa hän toimi kapteenina Ykkösen kaudella 2010. Tammilehto pelasi kausina 2011–2012 FC Hongan joukkueessa 48 Veikkausliiga-ottelua ja teki niissä yhden maalin. Lokakuussa 2012 Tammilehto purki sopimuksensa Hongan kanssa, ja kaudeksi 2013 hän siirtyi Turun Palloseuraan. Hän ehti pelata TPS:ssä vain neljä Veikkausliiga-ottelua ennen kuin hänen kautensa päättyi toukokuussa polven eturistisiteen repeämiseen.Tammikuussa 2014 Tammilehto siirtyi IFK Mariehamnin riveihin. Kauden 2016 hän edusti FC Lahtea ja siirtyi vuonna 2017 FC Honkaan. Tammilehto siirtyi 23. huhtikuuta 2023 Gilla FC:hen.
Howard Overman

Howard Overman on brittiläinen televisiokäsikirjoittaja. Hänen luomiaan sarjoja ovat nuorten tieteissarja "Misfits" (2009), poliisisarja "Vexed" (2010), Douglas Adamsin romaaniin perustuva minisarja "Dirk Gently" (2010–2012), kreikkalaiseen mytologiaan pohjautuva fantasiasarja "Atlantis" (2013) ja kauhu-komediasarja "Crazyhead" (2016). Overman on myös käsikirjoittanut jaksoja sarjoihin, kuten "Hotel Babylon", "Ryhmä Pullman", "Kelmien kerho" ja "Merlin".
Hänen luomansa E4-kanavan televisiosarja "Misfits" sai useita televisioalan palkintoehdokkuuksia ja voitti muun muassa parhaan draamasarjan Bafta-palkinnon vuonna 2011.
Overman perusti yhdessä tuottajien Johnny Cappsin ja Julian Murphyn kanssa vuonna 2013 tuotantoyhtiön nimeltä Urban Myth Films.
Travis Hamonic

Travis Hamonic (s. 16. elokuuta 1990 St. Malo, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Detroit Red Wingsissä. New York Islanders varasi isokokoisen ja fyysisen rightin puolustajan toisella kierroksella 53. pelaajana .
Ura.
WHL-joukkue Moose Jaw Warriors varasi Hamonicin 162. pelaajana jo 15-vuotiaana kesällä 2005, mutta hän aloitti siellä vuotta myöhemmin kaudella 2006–2007. Hamonic pelasi kuitenkin ensimmäisestä kaudestaan vielä osan MJHL:n Winnipeg Saintsissa. Ensimmäisellä kokonaisella WHL-kaudellaan 2007–2008 hän teki 61 runkosarjaottelussa tehot 5+17=22. New York Islanders varasi Hamonicin 53. pelaajana kesällä 2008.
Kaudella 2008–2009 Hamonic oli Warriorsin tehokkain puolustaja tehoilla 13+27=40. Kesken kauden 2009–2010, tammikuussa 2010 hänet kaupattiin Brandon Wheat Kingsiin. Hamonic teki tehoilla 11+33=44 WHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä. Wheat Kings eteni Memorial Cupin finaaleihin, joiden tähdistökentälliseen Hamonic valittiin. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös WHL:n itäisen konferenssin toiseen tähdistökentälliseen.
Toukokuussa 2010 Hamonic teki kolmivuotisen tulokassopimuksen New York Islandersin kanssa, ja hän siirtyi kaudeksi 2010–2011 sen organisaatioon. Hän aloitti kautensa Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa, AHL:ssä, jossa 19 runkosarjaottelua toi tehot 2+5=7. Hamonic teki NHL-debyyttinsä 24. marraskuuta 2010 vieraissa Columbus Blue Jacketsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa debytantiksi runsaat 19.57 minuuttia. Hamonic pysyi debyyttinsä jälkeen koko loppukauden Islandersin vakiokokoonpanossa. Ensimmäisen NHL-maalinsä hän teki 1. helmikuuta 2011 Atlanta Thrashersin Ondřej Pavelecin taakse. Hamonicin tulokaskausi toi yhteensä 62 runkosarjaottelussa tehot 5+21=26. Jäähyminuutteja tuli 103. Hän oli Islandersin eniten maaleja tehnyt puolustaja sekä toiseksi tehokkain puolustaja Andrew MacDonaldin jälkeen.
Kesäkuussa 2017 Islanders kauppasi Hamonicin Calgary Flamesiin vaihdossa yhtä ensimmäisen kierroksen varausvuoroa ja kahta toisen kierroksen varausvuoroa vastaan.
Tammikuussa 2021 Hamonic teki vapaana agenttina Vancouver Canucksin kanssa yksivuotisen ja 1,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2021 Hamonic solmi kahden vuoden ja arvoltaan kuuden miljoonan dollarin sopimuksen Canucksin kanssa.
Maaliskuussa 2022 Canucks kauppasi Hamonicin Ottawa Senatorsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2023 Hamonic teki Senatorsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,2 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Elokuussa 2025 Hamonic teki vapaana pelaajana Detroit Red Wingsin kanssa yksivuotisen ja yhden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Maajoukkue.
Hamonic oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2010 ja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2008.
Guanetidiini

Guanetidiini (C10H22N4) on guanidiinijohdannainen ja verenpainelääkkeenä käytettävä orgaaninen yhdiste.
Synteesi.
Guanetidiinisynteesin lähtöaine atsosiini alkyloidaan klooriasetonitriiliä käyttämällä, jolloin tuotteena muodostuu 1-atsosinyyliasetonitriiliä. Tämä molekyyli voidaan pelkistää litiumalumiinihydridillä 1-(2-aminoetyyli)atsosiiniksi, joka reagoidessaan S-metyylitiourean kanssa muodostaa guanetidiiniä.
Vaikutusmekanismi ja käyttö.
Guanetidiini syrjäyttää noradrenaliinin vesikkeleistä ja estää sen vapautumista ja takaisin ottoa. Näin se estää noradrenaliinin pääsyn hermojen päätteisiin ja lieventää periferaalisten verisuonten supistumaa ja täten laskee verenpainetta. Guanetidiiniä käytetään keskivaikean tai vaikean ylipaineen hoitamiseen yksinään tai muiden lääkkeiden kanssa, joskin se on melko vähän käytetty lääkeaine. Sitä voidaan käyttää myös refleksidystrofiaan liittyvän kivun hoitoon.
Sivuvaikutukset.
Guanetidiini voi aiheuttaa heikkouden ja väsymyksen tunnetta, bradykardiaa, huonovointisuutta ja oksentelua ja ejakulaation estymistä.
Magneetti (romaani)

Magneetti on Kauko Röyhkän romaani. Se ilmestyi Weilin+Göösin julkaisemana vuonna 1987.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Tapani Ritamäen mukaan alun kertomukset pojan koulurakastumisista ovat koskettavia, mutta pitemmät jaksot miehistä sodassa ovat tylsiä.
Pyhän Ristin kappeli

Pyhän Ristin kappeli on arkkitehti Pekka Pitkäsen 1960-luvulla suunnittelema siunauskappeli Turun hautausmaan uudemmassa, itäisessä osassa. 
Hautausmaan vanhemmassa osassa on professori Erik Bryggmanin suunnittelema 1940-luvun alussa valmistunut Ylösnousemuskappeli. Vuonna 1967 samalle hautausmaalle valmistui arkkitehti Pekka Pitkäsen suunnittelema Pyhän Ristin kappeli, joka on toteutettu yleisen suunnittelukilpailun voittaneen ehdotuksen pohjalta. 
Pyhän Ristin kappelissa on kolme erikokoista siunauskappelia: Suuri ja Pieni kappeli sekä Alakappeli. Kutakin kappelia voidaan käyttää joko arkku- tai polttohautausta varten toimitettaviin siunauksiin. Rakennus on kaksitasoinen. Ylemmässä tasossa on Suuren ja Pienen kappelin lisäksi niiden yhteinen eteisaula sekä mm. pieni uurnakappeli, jossa tuhkauurna luovutetaan omaisille hautausta varten. Eteisaulassa on kuvanveistäjä Essi Renvallin veistos "De profundis". Pohjakerroksessa sijaitsee Alakappelin lisäksi teknisiä tiloja sekä krematorio-osasto. Arkut nostetaan pohjakerroksesta ylemmän kerroksen kappeleihin hydraulisella katafalkkihissillä.
Pyhän Ristin kappeli on askeettinen betonikappeli, joka edustaa 60-luvun minimalismia. Kappeli on niin julkisivuiltaan kuin myös tärkeimmiltä sisätiloiltaan betonipintainen. Pääosin kappeli on verhottu varta vasten mitoitetuin ja valmistetuin betonilaatoin, osittain pinnat ovat paikalla sahalautamuotissa valettua puhdasbetonia. Alttarit kaikissa kappeleissa samoin kuin saarnastuoli Suuressa kappelissa ovat betonimonoliitteja. Alttareilla on tummennettu pronssiristi ja hopeiset kynttilänjalat, penkit ovat tummennettua tammea. 
Karulla materiaalivalinnalla ja yksinkertaisilla muodoilla on siunaustoimitukselle pyritty luomaan kehys, joka pelkistyksellään auttaa omaisia hiljentymään kristillisen siunaustoimituksen oleelliseen sanomaan.
The Firm (albumi)

The Firm on brittiläisen The Firm -rockyhtyeen vuonna 1985 julkaisema esikoisalbumi. Albumin kappaleista tunnetuimpia on "Midnight Moonlight".
"Rolling Stone" -lehti antoi levylle kaksi tähteä viidestä ja AllMusic neljä viidestä.
Heather Morris

Heather Elizabeth Morris (s. 1. helmikuuta 1987 Thousand Oaks, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija ja laulaja. Hän aloitti uransa Beyoncén taustatanssijana ja tuli tunnetuksi Brittany Piercen roolista "Glee"-televisiosarjassa.
Ura.
Heather Morris aloitti tanssimisen yksivuotiaana ja harrasti siitä lähtien monia eri tanssilajeja. Hän osallistui lapsena useisiin tanssikilpailuihin. 19-vuotiaana hän alkoi luoda ammattitanssijan uraa Los Angelesissa. Morris osallistui "Tanssi jos osaat" -ohjelmaan, mutta ei päässyt 20 parhaan joukkoon. Hän sai kuitenkin työtä Beyoncén taustatanssijana ja oli mukana tämän maailmankiertuella vuonna 2007. Morris esiintyi sittemmin pienissä rooleissa elokuvissa "Iltasatuja" ja "Annetaan palaa!" sekä televisiosarjoissa "Eli Stone" ja "Swingtown".
Vuonna 2009 Morrisille tarjottiin työtä Fox-kanavan musikaalisarja "Gleen" näyttelijöiden tanssinopettajana, mutta hän päätyikin näyttelemään sarjassa. Hänen roolihenkilönsä on höpsö cheerleader Brittany Pierce. Osa oli aluksi pieni, mutta sarjan toisella tuotantokaudella Brittanystä tehtiin yksi päähenkilöistä.
Morris kilpaili "Dancing with the Starsissa" vuonna 2017.
Yksityiselämä.
Heather Morris syntyi Kaliforniassa ja kasvoi Arizonan Scottsdalessa. Hänen isänsä kuoli, kun hän oli 14-vuotias. Morris valmistui Desert Mountain High Schoolista ja oli koulunsa tanssiaiskuningatar.
Morris asuu Los Angelesissa. Hän meni naimisiin pitkäaikaisen poikaystävänsä Taylor Hubbellin kanssa vuonna 2015. Parilla on kaksi poikaa.
Kaulakoru

Kaulakoru on kaulalla pidettävä koru. Kaulakorujen materiaaleja ovat muun muassa kulta, hopea, nikkeli, helmet ja lasi.
Kaulakoruja on paljon erilaisia ja niitä voi ostaa tavallisista kaupoistakin, mutta parhaita ja aitoja koruja saa korukaupoista.
Elina Heino

Elina Heino (s. 24. syyskuuta 1961 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja televisiotuottaja. Hän on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi Helsingin yliopistosta.
Heino on työskennellyt kirjoittavana toimittajana muun muassa "Taloussanomissa, Helsingin Sanomien" Kuukausiliitteessä, "Ilta-Sanomissa, Ylioppilaslehdessä" ja päätoimittajana "Suomi-lehdessä". Vuoden 2011 alusta hän on ollut vapaa toimittaja. Heino vastasi 2008–2010 tuottajana "Vihreä Lanka" -lehden reportaaseista, profiileista ja kulttuurijutuista. 
Heino on työskennellyt pitkään toimittajana myös televisiossa. Vuosina 2007–2008 hän oli apulaistuottaja TV2:n ohjelmassa "Hullu juttu". Heino on ollut tekemässä myös ohjelmia "Ajankohtainen kakkonen", "Tervo &amp; Päivärinta", "K. Tervo", "Inhimillinen tekijä", "Yhdenillan pysäkki", "Pikku Jättiläinen" ja "Onnelliset" sekä tuottajana tai apulaistuottajana ohjelmissa "T-Klubi", "Harakanpesä" ja "Prisma Studio". Lisäksi Heino on ohjannut ja käsikirjoittanut Yle Teemalle seitsenosaisen seurantadokumentin "Tähtäimessä maraton" ja ollut toinen käsikirjoittajista sarjassa "60-luvun kuvakirja".
Heino työskenteli juontajana, tuottajana ja toimittajana Radio Cityssä kanavan alkuvuosina 1985–1990, jolloin sillä oli toimitila Lepakolla.
Heino on Tutkivan journalismin yhdistyksen hallituksessa 2012 alkaen. Hänen "Mediuutisissa" keväällä 2012 julkaistu juttunsa ”Ambulanssilla Eurooppaan” valittiin edustamaan Suomea EU:n journalismikilpailuun EU Health Prize for Journalists 2012.
Ksanthippos Spartalainen

Ksanthippos (, , 200-luku eaa.) oli sotapäällikkö, joka palveli Karthagon armeijassa ensimmäisen puunilaissodan aikana. Hän oli mahdollisesti spartalainen palkkasoturi. Vuonna 255 eaa. hänen johtamansa puunilaisarmeija tuhosi Marcus Atilius Reguluksen legioonat Tunisin taistelussa hiekkatasangolla käyttäen hyväkseen sotanorsuja ja ylivoimaista ratsuväkeä.
Ksanthippoksen kuolemasta on useita eri tarinoita. Diodoros Sisilialaisen kertomana hän pysähtyi kotimatkallaan Lilybaioniin, jota roomalaiset piirittivät ja hyökkäsi onnistuneesti roomalaisia vastaan, mutta kateellisina menestyksestä hänelle annettiin vuotava laiva joka upposi Adrianmereen. Tarina on epäuskottava. Ksanthippos mainitaan erään provinssin kuvernöörinä vuodelta 245 eaa. Ptolemaios Euergeteen alaisena.
Madalitso Mkoloma

Madalitso Mkoloma (s. 1985 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on barbadoslainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Mkoloma on pelannut muun muassa North Kensington FC:ssä, jota hän edusti vuosina 2008–2009. Hän on pelannut maajoukkueessa yhdessä ottelussa, ystävyysottelussa Trinidad ja Tobagoa vastaan vuonna 2008. Mkoloma tuli ottelussa kentälle 66. minuutilla.
Lähteet.
Lumon lukio

Lumon lukio on toisen asteen oppilaitos, joka sijaitsee Vantaan Korsossa. Se perustettiin 2003 kun Korson ja Koivukylän lukiot yhdistettiin. Lukiossa opiskelee vajaa 600 opiskelijaa ja henkilökuntaan kuuluu 45 henkilöä. Lukio toimii monitoimikeskus LUMO:n tiloissa. Lukiossa voi painottaa esittävään taiteeseen ja tieteeseen.
Keväällä 2011 lukio pääsi mukaan Nelosella esitettävään "Stage"-televisiosarjaan, jossa etsitään Suomen parasta koulumusikaalia. Koulu tippui kilpailusta kolmantena.
Lumon lukiosta kirjoitti keväällä 2013 kaikkiaan 112 ylioppilaskokelasta ja keväällä 2015 yhteensä 105 opiskelijaa.
Vanoisen kansallispuisto

Vanoisen kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ranskan Alpeilla, Italian vastaisella rajalla. Se tunnetaan vuorikaurispopulaatiostaan.
Puiston eläimistö on monipuolinen. Kallioisilla alueilla elää noin kuusituhatta gemssiä ja 2100 vuorikaurista. Petonisäkkäisiin kuuluvat kettu, mäyrä, näätä ja kärppä. Lintuja pesii 125 lajia, maakotkia on 20 paria ja partakorppikotkia kolme paria. Alueelle on palautettu korppikotkia, jotka olivat katoamassa kun niitä vainottiin karjatuhojen takia.
Puistossa on myös ihmisen tekemiä suojelukohteita kuten kivipiirroksia ja barokkirakennuksia, sekä maanviljelyyn liittyvää perinnemaisemaa.
Thomas Arundel

Thomas Arundel (1353–1414) oli englantilainen piispa ja lordikansleri. Hän oli Canterburyn arkkipiispa, 1388–1397 Yorkin arkkipiispa, 1373–1388 Elyn piispa ja useita kertoja 1386–1413 Englannin lordikansleri. Hän vastusti jyrkästi John Wycliffen oppia.
Elämä.
Thomas Arundel syntyi vuonna 1353 vanhempiensa kolmantena poikana. Hänen isänsä oli Richard Fitzalan, Arundelin ja Surreyn jaarli, ja äitinsä oli Lancasterin Eleanor, Lancasterin jaarlin tytär. Hänestä tuli vuonna 1374 Elyn piispa. Kuningas Rikhard II:n hallinnon alkuvuosina Arundel liittoutui aatelisten kanssa kuningasta vastaan. Tämä joukko pakotti Rikhardin tekemään Arundelista vuonna 1386 Englannin lordikanslerin ja vuonna 1388 Yorkin piispan. Vuonna 1389 kuningas oli saanut jälleen otteen vallasta aateliston sijaan, ja hän erotti Arundelin lordikanslerin virasta. Rikhardin ja hänen vastustajiensa tehtyä sovinnon Rikhard palautti vuonna 1391 Arundelin lordikansleriksi, mutta Arundel luopui tehtävästä 1396 tultuaan Canterburyn arkkipiispaksi. Seuraavana vuonna kuningas erotti Arundelin piispanvirasta ja karkotti hänet maasta.
Maanpaossa Arundel liittoutui kuninkaan serkun Henry Bolingbroken kanssa. Hän palasi Englantiin Bolingbroken hyökätessä sinne vuonna 1399. Tällöin Bolingbroke kukisti Rikhardin ja nousi valtaistuimelle hallitsijanimenään Henrik IV. Arundel palasi Canterburyn arkkipiispaksi ja oli virassa kuolemaansa asti. Lisäksi hän palveli Henrikin kanslerina vuodet 1407–1409 sekä vuodet 1412–1413.
Canterburyn arkkipiispana Arundel ryhtyi toimiin lollardeja eli John Wycliffen kannattajia vastaan. Nämä toimet johtivat näistä useiden polttamiseen. Vuonna 1413 hän johti oikeustoimia lollardijohtaja sir John Oldcastlea vastaan, joka tuomittiin kuolemaan.
Arundel kuoli 19. helmikuuta 1414..
Jälkimaine.
Vuonna 2005 BBC:n History Magazine listasi Thomas Arundelin historian pahimpien brittien listassaan 1400-luvun pahimmaksi britiksi. Kirjassa "Who Murdered Chaucer?" Terry Jones väittää Arundelin olleen vastuussa kirjailija Geoffrey Chaucerin kuolemasta.
Puikkijat

Puikkijat eli sukeltaja-antiloopit (Cephalophinae) on onttosarvisten sorkkaeläinten alaheimo. Siihen kuuluu 19 lajia, jotka jaetaan kolmeen sukuun. Ne elävät Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Monet lajit ovat uhanalaisia.
Puikkijoista on aikoinaan käytetty myös suomalaista nimeä duikerit niiden afrikaansinkielisen nimen "duiker" mukaan, joka merkitsee sukeltajaa, ja josta sukeltaja-antilooppi-nimikin johtui.
Puikkijoilla on lyhyet jalat ja vanttera takapää. Vaaran uhatessa ne syöksähtelevät eli ”sukeltavat” tai puikkivat pensaikon läpi. Kaikki lajit ovat saman muotoisia, mutta koko vaihtelee suuresti viisikiloisista "Philantomba"-lajeista yli 80-kiloiseen keltaselkäpuikkijaan ("Cephalophus silvicultor"). Sukupuolet ovat jokseenkin saman näköisiä niillä lajeilla, joilla sekä koiras että naaras ovat sarvekkaita. Naaraat ovat koiraita vähän suurempia.
Puikkijat syövät hedelmiä, jotkin lajit myös lihaa. Ne seuraavat usein sademetsän lehvästössä liikkuvia apinoita napatakseen näiltä maahan pudonneita hedelmiä.
Sonam Tenzin

Sonam Tenzin (s. 20. lokakuuta 1986) on bhutanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on pelannut viimeksi bhutanilaisessa Drukpol Thimphussa. Aiemmin hän edusti vuosina 2004–2013 intialaista Buddhist Blue Stars -seuraa. Tenzin pelasi Bhutanin maajoukkueessa 18 ottelussa, muttei tehnyt niissä yhtäkään maalia. 
Lähteet.
Charles Thurstan Shaw

Charles Thurstan Shaw (27. kesäkuuta 1914 – 8. maaliskuuta 2013) oli englantilainen arkeologi. Shaw tutki muinaisen Egyptin ja Afrikan arkeologisia löytöjä, erityisesti Afrikan kultarannikon Nigerian ja Ghanan alueilla. Shaw auttoi perustamaan Ghanan kansallismuseon ja arkeologisen osaston Ghanan yliopistoon 1950-luvulla. Shaw toimi Nigerian Ibadanin yliopiston arkeologian professorina 1963–1974. Hän vastaanotti vuonna 1972 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsenyyden arvolla "Commander"..
Termistori

Termistori on vastus, jonka resistanssi riippuu lämpötilasta. Termistoreita, joiden resistanssin lämpötilariippuvuus on negatiivinen eli joiden resistanssi pienenee lämpötilan kasvaessa, kutsutaan NTC-termistoreiksi. PTC-termistorien resistanssi sitä vastoin kasvaa lämpötilan kasvaessa. Termistoreita käytetään yleisesti lämpötilan mittauksessa ja säädössä, esimerkiksi lämpötila-antureina termostaateissa ja paloilmaisimissa. 
Jos termistorin läpi kulkee niin pieni virta, että siitä aiheutuva tehohäviö ei merkittävästi lämmitä termistoria, sen resistanssiarvo kertoo ympäristön lämpötilan. Vaihtoehtoisesti termistorissa tapahtuvia tehohäviöitä voidaan käyttää hyväksi esimerkiksi ylikuormitussuojissa ja käynnistysvirran hallinnassa.
Järvenpään rantapuisto

Järvenpään rantapuisto sijaitsee Tuusulanjärven rannalla Järvenpään keskustan lähellä. Puisto rajoittuu etelässä Tervanokan uimarantaan ja pohjoisessa Järvenpään sirkuskenttään. Rantapuiston viereen avattiin vuonna 2008 Ravintola Huili. Rantapuiston viereinen Järvenpään casino paloi vuonna 2010.
Puiston lähellä on suuri Järvenpään natura-alue, jossa pesii paljon lintulajeja. Esimerkiksi naurulokkeja, sinisorsia, silkkiuikkuja ja nokikanoja voi nähdä alueella kesäisin.
Järvenpään rantapuistossa järjestetään myös paljon yleisiä tapahtumia.
Lorenzon öljy

Lorenzon öljy ("Lorenzo's Oil") on vuonna 1992 valmistunut draamaelokuva. Elokuvan on ohjannut George Miller ja pääosia näyttelevät Nick Nolte, Peter Ustinov, Susan Sarandon ja Zack O'Malley Greenburg.
Elokuva sijoittuu 1980-luvulle, ja kertoo pyrkimyksestä etsiä parannusta ALD-tautia vastaan. Elokuva perustuu Lorenzo Odonen (1978–2008) ja hänen vanhempiensa todelliseen tarinaan.
Juoni.
Augusto ja Michaela Odone (Nick Nolte ja Susan Sarandon) eivät onnistu löytämään lääkäriä, joka voisi hoitaa heidän poikansa Lorenzon (Zack O’Malley Greenburg) harvinaista sairautta. Sen johdosta he alkavat tutkia sairautta itse voidakseen siten pelastaa poikansa hengen. Parannusta etsiessään Odonet ottavat yhteen niin lääkäreiden, tiedemiesten kuin tukiryhmienkin kanssa, sillä muut uskovat, että ALD on parantumaton sairaus, jolle edes tiede, saati sitten tavalliset ihmiset, eivät voi mitään.
Odonet eivät kuitenkaan suostu antamaan periksi, vaan he leiriytyvät lääketieteellisiin kirjastoihin, käyvät läpi eläinkokeita, ahdistelevat tutkijoita, kuulustelevat huippulääkäreitä ympäri maailmaa ja järjestävät sairaudesta jopa kansainvälisen konferenssin. Vaikka Odonet eivät juurikaan edisty tutkimuksissaan, vaan joutuvat seuraamaan poikansa terveyden heikkenemistä ja ovat jatkuvasti epäilijöiden ympäröimänä (joihin kuuluvat muun muassa heidän oman tukiryhmänsä jäsenet), he eivät suostu luovuttamaan. Lopulta he löytävät hoidon, jossa he lisäävät poikansa ruokavalioon tietynlaista öljyä (öljyä, joka sisältää kahta erityistä pitkää rasvahappoa), joka on tehty rapsi- ja oliiviöljystä. 
Odonet ottavat yhteyttä yli 100 yhtiöön ympäri maailmaa, kunnes he löytävät Croda Internationalissa työskentelevän iäkkään brittiläisen kemistin (Don Suddaby), joka on halukas tislaamaan halutun kaavan. Öljyn avulla pystytään pysäyttämään erittäin pitkien rasvahappojen kerääntymisen aivoihin, mikä on aiheuttanut Odonejen pojan tilan jatkuvan heikentymisen. Odonet onnistuvatkin pysäyttämään sairauden etenemisen. Heidän poikansa aivojen hermoyhteydet ovat kuitenkin kärsineet suurta vahinkoa, eikä niille voi tehdä mitään ennen kuin niiden korjaamiseksi löydetään uusia hoitoja, joiden avulla hermojen myeliinituppi (lipidieriste) voidaan uudistaa.
Elokuva päättyy Lorenzon ollessa 14-vuotias. Hänen tilansa on parantunut (hän pystyy nielemään itse ja vastaamaan kysymyksiin kyllä tai ei silmien räpäytyksillä), mutta lääketieteellisiä tutkimuksia tarvitaan selkeästi lisää. Elokuvan lopputeksteissä kerrotaan, että Lorenzo on saanut näkönsä takaisin ja opettelee parhaillaan käyttämään tietokonetta.
Philippe Anziani

Philippe Anziani (s. 21. syyskuuta 1961) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Tammikuusta 2014 lähtien hän on toiminut marokkolaisseura FUS de Rabatin tekninen johtaja.
Ura pelaajana.
Anziani aloitti ammattilaisuransa FC Sochaux'ssa 1978 ja pelasi seurassa uransa menestyksekkäimmät vuodet. Hän nousi jo nuorena hyökkääjänä Sochaux'n avauskokoonpanoon debytoitutaan pääsarjatasolla helmikuussa 1979. Hän oli mukana Sochaux'n joukkueessa, joka voitti liigassa hopeaa 1979–1980 ja eteni UEFA Cupin välieriin seuraavalla kaudella. Sochaux-vuosinaan Anziani pääsi myös Ranskan maajoukkueeseen, jossa pelasi kuitenkin vain viisi maaottelua vuosina 1981–1987. 
Kauden 1983–1984 jälkeen Anziani siirtyi AS Monacoon, jossa voitti Coupe de Francen mestaruuden. Hän pelasi Monacossa kaksi kautta, kunnes siirtyi kahdeksi kaudeksi FC Nantes Atlantiquen riveihin. Nantesista Anziani lähti 1988 ja pelasi yhden kauden Matrassa, kunnes siirtyi Sporting Toulon Variin. Anziani edusti Toulonia sen pääsarjataipaleen viimeiset vuodet, ja kun seura keväällä 1993 putosi lähti myös Anziani. Hän pelasi kauden 1993–1994 yllättäen liigaan nousseessa FC Martigues'ssa, mutta maaleja ei enää syntynyt toivotulla tavalla. Uransa kaksi viimeistä kautta hän edusti Gazélec Ajaccioa.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Anziani aloitti pelaajauransa tapaan FC Sochaux'ssa. Kesällä 1997 hän liittyi seuran organisaatioon apulaisvalmentajaksi ja toimi tässä tehtävässä lokakuuhun 1998, kunnes nousi päävalmentajaksi potkut saaneen Faruk Hadžibegićin paikalle. Anziani ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta pääsarjasta, mutta sai kuitenkin jatkaa tehtävässään. Lopulta huono kauden alku koitui kohtaloksi ja Anziani sai potkut syyskuussa 1999.
Anziani jatkoi valmennusuraansa Sochaux'n organisaatiossa nuorten valmentajana, mutta suuremmat tehtävät näyttivät karkaavan Anzianin ulottumattomiin. Kesällä 2006 hän liittyi SC Bastian organisaatioon Bernard Casonin apuvalmentajaksi. Edustusmiehistön lisäksi Anziani toimi valmentajana myös Bastian valmennuskeskuksessa. Casonin jätettyä seuran kesällä 2009 nousi Anziani lähes kymmenen vuoden tauon jälkeen edustusjoukkueen päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin jo alkuunsa, kun hän sai potkut kehnojen tulosten vuoksi marraskuussa 2009. 
Kesällä 2010 Anziani jatkoi uraansa FC Nantes Atlantiquessa apulaisvalmentajana. Baptiste Gentilin saatua potkut maaliskuussa 2011 nimitettiin Anziani seuran uudeksi päävalmentajaksi. Anzianin johdolla Nantes sijoittui lopulta Ligue 2:ssa sijalle 13.Kauden viimeisen 3–2 tappioon Le Mansille päättyneen ottelun jälkeen Anziani ilmoitti jättävänsä Nantes'n valmentajan tehtävät. 
Tammikuussa 2014 Anzianista tuli marokkolaisseura FUS de Rabatin tekninen johtaja.
Port-Crosin kansallispuisto

Port-Crosin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ranskalle kuuluvalla Port Crosin saarella Välimeressä. Se sijaitsee noin kymmenen kilometriä Aurinkorannikon rannasta. Lähimmät kaupungit ovat on Toulon ja Hyères.
Kansallispuisto on lintuharrastajien suosiossa. Siellä on tavattu 114 lintulajia, joista saarella pesii 21. Näiden joukossa on monia petolintuja.
Matthew Morrison

Matthew James Morrison (s. 30. lokakuuta 1978 Fort Ord, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hänet tunnetaan Broadway-rooleistaan ja Will Schuesterin osasta televisiosarjassa "Glee".
Ura.
Morrison opiskeli New Yorkin yliopistossa ja Collaborative Arts Project 21 -teatterikoulussa. 19-vuotiaana hän esiintyi kuorossa Broadway-musikaalissa "Footloose". Morrison teki varsinaisen läpimurtonsa Broadwaylla Link Larkinin roolissa musikaalissa "Hairspray". Vuonna 2005 hän esiintyi musikaalissa "The Light in the Piazza" ja sai roolistaan Tony-ehdokkuuden. Saavutettuaan menestystä teatterirooleissa Morrison alkoi näytellä televisiossa ja elokuvissa. Hän vieraili mm. televisiosarjoissa "Num3rot" ja "". 
Morrison on esittänyt pääosaa musikaalisarjassa "Glee" vuodesta 2009. Hän on voittanut roolistaan Satellite Award -palkinnon ja ollut kahdesti ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi. Hän oli Emmy-ehdokkaana vuonna 2010.
Morrison sai keväällä 2022 potkut tv-ohjelman "So You Think You Can Dance" tuomaroinnista läheteltyään sopimattomia tekstiviestejä eräällä ohjelman kilpailijalle. 
Yksityiselämä.
Morrison on kotoisin Fort Ordista Kaliforniasta. Hän oli kihloissa näyttelijä Chrishell Stausen kanssa vuosina 2006–2007. Morrison avioitui laulaja-lauluntekijä Renee Puenten kanssa vuonna 2014.
Anna palaa 4

Anna palaa 4 ("Bring it on: In It to Win It") on vuonna 2007 julkaistu cheerleadereistä kertova elokuva. Elokuvan pääosissa ovat Ashley Benson, Cassie Scerbo, Michael Copon ja Jennifer Tisdale. Elokuvan on ohjannut Steve Rash, käsikirjoittanut Alyson Fouser ja julkaissut Universal Pictures. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle.
"Anna palaa 4" on osa Anna palaa -sarjaa, johon kuuluvat elokuvat "Anna palaa" (2000), "Anna palaa 2" (2004) , "Anna palaa 3" (2006) ja "Anna palaa 5" (2009). "Anna palaa 4" ei liity juonensa suhteen elokuvasarjan edellisiin osiin.
Tunisin taistelu

Tunisin tai Bagradesin taistelu käytiin vuonna 255 eaa. Rooman tasavallan ja Karthagon välillä ensimmäisen puunilaissodan aikana. Se päätti roomalaisten sotaliikkeet Afrikassa ja mahdollisti sodan jatkumisen.
Aiemmat tapahtumat.
Vuonna 256 eaa. konsulit Lucius Manlius Vulso ja Marcus Atilius Regulus kukistivat Karthagon laivaston Ekmonoksen meritaistelussa. Näin roomalaiset kykenivät laskemaan joukkoja Afrikkaan. He olivat niin menestyksekkäitä, että Manlius kutsuttiin takaisin mukanaan joukkoja ja suurin osa laivastoa.
Regulus jäi päättämään sodan. Adyksen vaikean tappion jälkeen karthagolaiset olivat valmiita neuvottelemaan, mutta konsulin ehdot olivat liian kovat. Karthago keräsi voimia palkaten mm. kreikkalaisupseeri Ksanthippoksen, joka havitteli taistelua avomaastossa maksimoidakseen Karthagon ylivoimaisen ratsuväen ja sotanorsujen mahdollisuudet.
Roomalaiset olivat sittemmin sijoittuneet Tunisiin. Lukumäärä on peräisin Polybiokselta. Heidän komentajansa Regulus halusi voiton huolimatta vahvistuneiden karthagolaisten aiheuttamasta riskistä, sillä hän ei halunnut seuraajiensa saavan siitä kunniaa. Roomalaisilla oli näet tapana vaihtaa komentajat virkavaalien aikaan.
Taistelu.
Muodostelmat.
Ksanthippos käytti muodostelmaa, jossa hätäisesti värvätty falangi oli keskellä, oikean sivustan muodosti palkkasoturijalkaväki ja ratsuväki oli siipinä laidoilla. Norsut olivat rivistönä jalkaväen edellä. 
Roomalaiset käyttivät normaalia muotoa, jossa legioonalaiset olivat keskellä ja alivoimainen ratsuväki "(equites)" sivuilla.
Taistelu.
Heti taistelun alussa suurin osa legioonalaisista jäi rynnäköivien norsujen jalkoihin. Rooman ratsuväki oli pahasti alivoimainen ja pyyhkäistiin tieltä. Sen sijaan vasemmalla sivullaan roomalaiset saivat menestystä, kun parituhatta sotilasta (ehkä liittolaisia) kukistivat palkkasoturit ja ajoivat heitä takaa leiriin asti.
Keskemmällä vain vähän roomalaisia selvisi norsuista, ja nekin jäivät falangin saaliiksi.
Vapautunut Karthagon ratsuväki hyökkäsi roomalaisten selkään ja sivustaan, jolloin taistelu ratkesi teurastukseen kuten Cannaessa 49 vuotta myöhemmin. Vain ne 2 000 sotilasta, jotka aiemmin murtautuivat palkkasoturien läpi, selvisivät pakoon ja Rooman laivaston pelastamiksi Apsiista.
Seuraukset.
Regulus itse jäi vangiksi. Jotkin myöhemmät kirjailijat väittävät, että häneltä leikattiin silmät ja että norsun annettiin tallata hänet. Polybios ei mainitse tätä ja karthagolaisille vihamielinen Diodoros väittää hänen kuolleen luonnollisesti. Muitakin tarinoita on, kuten että hänet olisi kidutettu hengiltä piikkitynnyrissä.
Oksana Tšusovitina

Oksana Aleksandrovna Tšusovitina (, Saksassa myös Oksana Chusovitina, s. 19. kesäkuuta 1975 Buhara, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto) on uzbekistanilainen telinevoimistelija, joka on edustanut Uzbekistanin lisäksi Neuvostoliittoa ja Saksaa. Hän on olympiavoittaja, maailman- ja Euroopan mestari sekä Aasian kisojen kultamitalisti. Hän on voittanut suuren osan arvokisamitaleistaan hypystä. Tšusovitinan ura naistelinevoimistelun huipulla on kestänyt harvinaisen pitkään: hän muun muassa voitti Tokion MM-kilpailuissa 2011 hypyssä hopeaa 36-vuotiaana. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Tšusovitinasta tuli ensimmäinen viisissä kesäolympialaisissa kilpaillut naistelinevoimistelija. Lontoossa 2012 hän osallistui kuudensiin kesäolympialaisiinsa, mikä on telinevoimistelijoiden ennätys yhdessä bulgarialaisen Jordan Jovtševin kanssa. Lontoossa Tšusovitina sijoittui hypyssä viidenneksi. 40-vuotiaana Tšusovitina läpäisi karsinnan Rion kesäolympialaisiin 2016. Vuoden 2020 Tokion olympialaiset olivat hänelle kahdeksannet olympiakisat, mihin hän osallistui 46-vuotiaana. 
Tšusovitina aloitti telinevoimistelijan uransa Neuvostoliittoa edustaen, ja ehti voittaa maan edustajana kaksi MM-kultaa ja yhden MM-hopean. Neuvostoliiton hajottua Tšusovitina kilpaili Yhdistyneessä joukkueessa, jossa hän muun muassa voitti joukkuekilpailun olympiakultaa Barcelonassa 1992. IVY:n lakattua olemasta hän siirtyi edustamaan Uzbekistania, jonka edustajana hän voitti muun muassa viisi MM-mitalia ja kuusi Aasian kisojen mitalia. Tšusovitinan pojan sairastuttua vakavasti tämä muutti Saksaan, jossa oli saatavilla asianmukaista hoitoa. Tšusovitina siirtyi edustamaan Saksaa, ja voitti tämän jälkeen hypyssä muun muassa olympiahopeaa Pekingistä 2008, kaksi MM-mitalia ja Euroopan mestaruuden. Vuonna 2017 hänestä tuli Kansainvälisen voimistelujärjestön kunniagallerian jäsen.
Tšusovitina on naimisissa uzbekistanilaisen olympiapainija Bahodir Kurbanovin kanssa.
Anna palaa 2

Anna palaa 2 ("Bring It On Again") on vuonna 2004 julkaistu komediaelokuva, joka kertoo high schoolin kilpailuhenkisistä cheerleadereistä. Sen on ohjannut Damon Santostefano, käsikirjoittanut Alyson Fouse ja julkaissut Universal Pictures. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle.
"Anna palaa 2" on osa elokuvasarjaa, johon kuuluvat menestyselokuva "Anna palaa!" (2000) sekä sen itsenäiset jatko-osat "Anna palaa 3" (2006), "Anna palaa 4" (2007) ja "" (2009). "Anna palaa 2" ei liity juonensa suhteen elokuvasarjan ensimmäiseen osaan.
Progress (kirjankustantamo)

Progress (, suomeksi myös Edistys) oli Moskovassa toiminut neuvostoliittolainen kirjankustantamo. Se sai alkunsa vuonna 1931 perustetusta Neuvostoliiton ulkomaalaisten työläisten kustannusliikkeestä, joka vuonna 1939 muutettiin "Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliikkeeksi" (ven. Изда́тельство литерату́ры на иностра́нных языка́х, "Izdatelstvo literatury na inostrannyh jazykah"). Progress-kustantamo syntyi vuonna 1963, jolloin Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliikkeeseen liitettiin vuonna 1946 perustettu Ulkomaisen kirjallisuuden kustannusliike (ven. Изда́тельство иностра́нной литерату́ры, "Izdatelstvo inostrannoi literatury").
Progress kustansi vieraille kielille käännettyä neuvostoliittolaista yhteiskuntapoliittista, tieteellistä, kauno- ym. kirjallisuutta sekä venäjäksi käännettyä ulkomaista kirjallisuutta. Vuonna 1974 se julkaisi neljälläkymmenellä kielellä 950 kirjanimekettä yhteensä 24,1 miljoonan kappaleen painoksena. Vuonna 1982 siitä erotettiin vieraskielisen kaunokirjallisuuden julkaisemiseen erikoistunut Raduga-kustantamo. Vuonna 1989 Progress kustansi 741 kirjanimekettä yhteensä 10,7 miljoonan kappaleen painoksena.
Suomenkielistä käännöskirjallisuutta julkaisivat 1960-luvun alkuun saakka etupäässä petroskoilaisen Karjala-kustantamon edeltäjät. Myöhemmin Petroskoissa oli Progress-kustantamon suomenkielinen toimitus.
Vuonna 1991 kustantamon tilalle perustettiin samanniminen osakeyhtiö. Nykyään Progressin perinteitä jatkaa kustannusliike "Progress-Traditsija".
Khin Maung Tun

Khin Maung Tun (s. 18. syyskuuta 1985 Mingalardon) on myanmarilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. 
Khin pelasi urallansa Myanmarissa valtiovarainministeriön joukkueessa ja Yadanarbon FC:ssä sekä thaimaalaisessa Surat Thanissa. Hän voitti maansa mestaruuden yhteensä seitsemän kertaa, joista neljä valtiovarainministeriön ja kolme Yadanarbonin joukkueessa.
Khin pelasi vuosina 2002−2010 Myanmarin maajoukkueessa 21 ottelussa, muttei tehnyt joukkueessa yhtäkään maalia.
Lähteet.
Osman Ali Khan, Asaf Jah VII

Mir Osman Ali Khan (), syntämänimeltään Usman Ali Khan Bahadur (; 6. huhtikuuta 1886 – 24. helmikuuta 1967) oli Hyderabadin valtion ja Berarin viimeinen nizam eli hallitsija. Hän hallitsi Hyderabadia vuodesta 1911 vuoteen 1948, jolloin se liitettiin Intiaan.
Khanin varallisuus oli osittain hänen isältään Mahboob Ali Khanilta perittyä. Khan jatkoi omaisuutena kartuttamista vuonna 1911 tapahtuneen valtaan nousunsa jälkeen, eivätkä brittiläiset siirtomaaisännät häirinneet häntä asiassa. Hän käytti osan varoistaan valtakuntansa eduksi muun muassa valtateiden, sairaaloiden ja yleisten asuinrakennusten rakentamisen muodossa.
Khania pidettiin maailman rikkaimpana ihmisenä 1940-luvun alussa. Hänen omaisuutensa arvoksi arvioitiin kaksi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tuohon aikaan vasta perustetun Intian liittohallituksen omaisuuden arvoksi arvioitiin noin miljardi dollaria.
Kun Brittiläinen Intia jaettiin Intiaan ja Pakistaniin, Khan olisi halunnut Hyderabadin liittyvän Pakistanin osaksi Itä-Pakistanin (nykyisen Bangladeshin) tavoin. Hän yritti hankkia Hyderabadille aseita Pakistanista, mitä varten hän siirsi Pakistanin suurlähettiläälle Lontooseen yhteensä 1 007 940 puntaa. Hyderabad kuitenkin liitettiin operaatio Polossa Intiaan, mitä muslimifanaatikko Qasim Razvin puolisotilaalliset "razakar"-joukot ja 22 000 miehen vahvuiset Hyderabadin asevoimat eivät pystyneet estämään.
Khan yritti myöhemmin vuonna 1954 päästä käsiksi Lontooseen siirtämiinsä varoihin, mutta Pakistanin valtio kieltäytyi luovuttamasta niitä. Hänen lapsenlapsensa voittivat oikeuden varoihin vuonna 2013 käydyssä oikeudenkäynnissä. Tuolloin summa oli noussut 36 miljoonan punnan arvoon.
Muuta.
Khan rakennutti Delhiin Hyderabad House -palatsin, joka nykyään toimii Intian hallituksen juhla- ja kokoustilana.
Raduga (kirjankustantamo)

Raduga (, suomeksi ”sateenkaari”) oli Moskovassa ja Taškentissa toiminut neuvostoliittolainen kirjankustantamo. Se erotettiin Progress-kustantamosta vuonna 1982. Raduga julkaisi neuvostoliittolaista kaunokirjallisuutta, matkaoppaita ja humanistisia tieteitä käsitteleviä teoksia viidelläkymmenellä vieraalla kielellä sekä venäjäksi käännettyä ulkomaista kirjallisuutta. Vuonna 1989 se kustansi 628 kirjanimekettä yhteensä 19,4 miljoonan kappaleen painoksena.
Vuosina 1990–1992 Raduga oli mukana perustamassa useita yhteisyrityksiä ja joulukuussa 1993 se muutettiin osakeyhtiöksi. Se on jatkanut toimintaansa erikoistumalla "Harlekiinien" ja muiden rakkausromaanien julkaisemiseen.
Chan Rithy

Chan Rithy (s. 11. marraskuuta 1983) on kambodžalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa seuratasolla thaimaalaista Surin FC:tä. Chan on pelannut Kambodžan maajoukkueessa 23 ottelua ja on tehnyt niissä yhteensä kolme maalia.
Lähteet.