tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Moremin riistansuojelualue

Moremin riistansuojelualue () on suojelualue Botswanan pohjoisosassa. Se kattaa Okavangon suiston keski- ja koillisosaa. Alueen pinta-ala on 4 871 km².
Riistansuojelualue perustettiin vuonna 1963. Se oli ensimmäinen kerta Afrikassa, kun paikalliset asukkaat perustivat suojelualueen omille mailleen. Ngamilandin batawanat huolestuivat eläinten vähenemisestä ja nimesivät alueen edesmenneen päällikkönsä Moremin mukaan.
Se käsitti alkujaan vain pienen alueen, mutta 1970-luvulla siihen liitettiin kuninkaalliset metsästysalueet Chief’s Islandilta. Sitä laajennettiin uudelleen vuonna 1992.
Suojelualueella tavataan kaikki eteläisen Afrikan suuret nisäkkäät ja yli 400 lajia lintuja. Sarvikuonot puuttuivat alueelta vuosia, mutta 2000-luvulla sinne on istutettu sekä leveä- että suippohuulisarvikuonoja.
Bernard Lietaer

Bernard Lietaer (7. helmikuuta 1942 Lauwe, Belgia – 4. helmikuuta 2019) oli belgialainen ekonomisti, diplomi-insinööri, kirjailija ja professori. Hän tutki rahajärjestelmiä ja kannusti yhteisöjä luomaan omia paikallis- tai rinnakkaisvaluuttojansa, joita käytetään yhdessä kansallisten valuuttojen, kuten eurojen ja dollarien, kanssa.
Kirjoissaan Lietaer käsitteli muun muassa saksalaisen Silvio Gesellin "vapaan talouden" (freiwirtschaft) ideaa ja omaksui siitä vaikutteita. Freiwirtschaftista on saanut alkunsa muun muassa WIR-pankki. Hän loi eräänlaiseen resurssikoriin perustuvan täydentävän valuutan nimeltään terra.
Finnish Relief Fund

Finnish Relief Fund oli entisen Yhdysvaltain presidentin Herbert Hooverin joulukuussa 1939 perustama avustusjärjestö. Sen tarkoituksena oli tukea suomalaista siviiliväestöä talvisodan aikana.
Suurin osa lahjoituksista järjestölle tuli yksityishenkilöiltä (1,9 miljoonaa dollaria), lehti-ilmoituksista (652 869 dollaria), yrityksiltä (318 188 dollaria) ja ammattiyhdistyksiltä (27 294 dollaria).
Tatšanka

Tatšanka () oli 2–4 hevosen muodostaman valjakon vetämiin kärryihin sijoitettu konekivääri, joka tuli tunnetuksi Venäjän sisällissodan ja siihen kuuluneen Ukrainan itsenäisyyssodan aikana. Ennen moottorikäyttöisten ajoneuvojen yleistymistä tatšanka oli ainoa tapa, joka mahdollisti raskaiden konekiväärien nopean siirtämisen parempiin ampuma-asemiin. Lisäksi se oli hyödyllinen perääntymistilanteessa avoimessa maastossa; konekivääri oli suunnattu taaksepäin, joten tatšankalla pystyttiin tehokkaasti ampumaan takaa-ajavaa vihollisen ratsuväkeä.
Historia.
Tatšankan keksijänä pidetään yleisesti ukrainalaista anarkistia ja vallankumouksellista Nestor Mahnoa, joka kuului Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan johtohahmoihin. Anarkistit käyttivät tatšankaa menestyksekkäästi maan itsenäisyyssodassa sekä Venäjän valkoista armeijaa, että myöhemmin bolševikkeja vastaan. Heiltä tatšanka siirtyi Venäjän sisällissodan aikana puna-armeijan aseistukseen ja nopeasti myös Puolan armeijalle, joka käytti sitä vuosina 1919–1921 Neuvosto-Venäjän vastaisessa sodassa. Ukrainan talonpoikasarmeijan tatšankat olivat tavallisista kärryistä rakennettuja, mutta puna-armeijalla oli jo käytössään myös tehdasvalmisteisia tatšankoja. Tatšanka kuului Puolan ratsuväen aseistukseen vielä parikymmentä vuotta myöhemmin toisen maailmansodan käynnistäneen natsi-Saksan hyökkäyksen aikana. Myös Saksan Wehrmachtin käytössä oli toisessa maailmansodassa tatšankan kaltaisia kärryjä, jotka oli tarkoitettu ilmatorjuntaan ja varustettu MG-34 -konekivääreillä. 
Kulttuuri.
Konstantin Listovin säveltämä ja Mihail Rudermanin sanoittama laulu "Tatšanka" tuli Neuvostoliitossa tunnetuksi 1930-luvun jälkipuoliskolla. Sen sanoissa ylistetään tatšankaa ja puna-armeijan urheita konekivääriampujia. Vuonna 1978 valmistui Jevgeni Šerstobitovin ohjaama sotaelokuva "Tatšanka s juga".
Liigacup 2015

Liigacup 2015 on Suomessa alkuvuodesta 2015 pelattu jalkapallokilpailu, johon osallistuivat Veikkausliigan 12 joukkuetta. Kilpailun voitti Helsingin Jalkapalloklubi.
Tulokset.
Otteluiden alla esitettävät tulostiedot ovat kilpailun tulospalvelusta.
Alkulohkovaihe.
Joukkueet on jaettu neljään kolmen joukkueen lohkoon, joissa kussakin pelataan kaksinkertainen sarja siten, että kaikki joukkueet kohtaavat toisensa sekä kotona että vieraissa. Alkulohkovaihe alkoi 20.1.2015. Kaksi parasta kustakin lohkosta etenee puolivälieriin. Jos lohkojen 2 parasta määräytyy kilpailumääräysten mukaan, on tasapisteissä ensin ratkaisevaa maaliero, sitten tehdyt maalit ja tarvittaessa tasapisteissä keskinäiset ottelut, ja niiden pisteet, maaliero ja tehdyt maalit, jos vielä ei voida ratkaista kahden osalta järjestystä, niille sovelletaan vierasmaalisääntöä, ja viimeisenä ratkaisu on arpa. Jatkopelien järjestyksen ohjelma oli määritelty etukäteen.
Pudonneet joukkueet aloittavat Suomen Cupissa 2015 neljänneltä kierrokselta. Jatkoon päässeet joukkueet aloittavat Cupin myöhemmin: puolivälierissä hävinneet kierrokselta 5 ja loput kierrokselta 6. 
Tilastot.
Maalintekijät.
Kuusi maalia:
Viisi maalia:
Neljä maalia:
Kolme maalia:
Kaksi maalia:
Yksi maali:
Oma maali:
Mezzogiorno

Mezzogiorno ([ˌmɛddzoˈdʒorno], ) on Etelä-Italiasta käytetty nimitys. Alue ja sen väestö muodostavat oman sosiokulttuurisen kokonaisuutensa osana Italiaa ja italialaisia. Alueena se kattaa suunnilleen Molempain Sisiliain kuningaskunnan alueen eli Apulian, Basilicatan, Calabrian, Campanian, Molisen, Abruzzon ja Sisilian sekä Sardinian hallintoalueet.
Alue eli kukoistuskauttaan idän ja lännen kohtauspaikkana foinikialaisten, kreikkalaisten ja roomalaisten ansiosta. Tämän jälkeen se vaipui köyhyyteen, mistä se ei ole vieläkään päässyt irti.
1800-luvun puolivälissä Etelä- ja Pohjois-Italia alkoivat lähentyä, mutta niiden välillä oleva kuilu on vieläkin olemassa. 1950-luvulla Italia alkoi kehittää aluetta aloittamalla maauudistuksen, perustamalla teollisuutta ja rakentamalla teitä.
Mestaruussarja

Mestaruussarja tarkoittaa kilpailua, jossa pelaaja tai joukkue päätetään parhaaksi eli mestariksi kyseisessä pelissä, lajissa tai muussa vastaavassa. Mestarussarjat voivat olla vuosittain kilpailtavia kausia, esimerkiksi Formula 1 -kaudet tai rallin maailmanmestaruussarjan kaudet. Sarjat voivat olla kansainvälisiä tai kansallisia (esimerkiksi Suomen mestaruussarjat), ikäluokan mukaan (nuorten tai senioreiden sarjat), sukupuolen mukaan (miesten ja naisten sarjat) tai muun ryhmittelyn mukaan. Korkeimpana mestaruussarjana pidetään usein lajikohtaista kansainvälistä maailmanmestaruussarjaa. Eräissä lajeissa kuten nyrkkeilyssä on useita järjestöjä, jotka järjestävät omia mestaruussarjojaan, joita myös kutsutaan maailmanmestaruussarjoiksi.
Mestaruussarjalla voidaan tarkoittaa muun muassa seuraavia urheilusarjoja:
August Schellenberg

August Schellenberg (25. heinäkuuta 1936 Montreal, Kanada – 15. elokuuta 2013 Dallas, Yhdysvallat) oli kanadalaissyntyinen näyttelijä, joka tunnettiin rooleistaan Free Willy -elokuvissa. Hän esiintyi myös lukuisissa televisiosarjoissa. Schellenberg oli Emmy-ehdokkaana vuonna 2007 sivuosastaan Istuva Härkä -intiaanipäällikkönä HBO:n televisioelokuvassa "Haudatkaa sydämeni Wounded Kneehen".
Schellenbergin äiti oli mohawk-englantilaista syntyperää ja hänen isänsä oli sveitsiläis-saksalainen. Schellenberg opiskeli näyttelemistä Montrealissa, Kanadan kansallisessa teatterikorkeakoulussa ()
Cedric Mabwati

Cedric Mabwati Gerard (s. 8. maaliskuuta 1992 Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta) on kongolainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Betisiä ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Cedric muutti perheensä kanssa Kamerunista Espanjaan olleessaan teini-ikäinen, jossa hän liittyi Atlético Madridin junioriakatemiaan. Kolme vuotta myöhemmin hän nousi seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
6. tammikuuta 2010 Cedric teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Copa del Reyn ottelussa Recreativo de Huelvaa vastaan. Kesällä hän siirtyi kauden 2010–2011 kestävällä lainasopimuksella Numanciaan.
Lainakauden aikana hän kuului joukkueen avauskokoonpanoon ja viimeisteli lopulta 40 pelaamassaan ottelussa yhdeksän (9) maalia. Lainasopimuksen jälkeen siirrosta tehtiin pysyvä.
10. kesäkuuta 2013 sevillaisseura Real Betis osti Cedricin ulos sopimuksestaan vain 1,20 euron siirtokorvauksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 18. elokuuta 2013 Real Madridia vastaan.
Jane Harvey

Jane Harvey (oik. "Phyllis Taff", 6. tammikuuta 1925 Jersey City, New Jersey, Yhdysvallat – 15. elokuuta 2013 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazz-laulaja, joka esiintyi yhdessä muun muassa Desi Arnazin, Duke Ellingtonin ja Benny Goodmanin kanssa.
Lukion jälkeen Phyllis Taff meni koe-esiintymiseen yökerhonomistaja Barney Josephsonille, joka kiinnitti hänet esiintymään kuuluisassa Greenwich Village -yökerhossa. Esiintyjän nimi muutettiin Jane Harveyksi Josephsonin aloitteesta. Benny Goodmanin kuultua Harveyta, Goodman kiinnitti hänet levyttämään kappaleen "You Brought a New Kind of Love to Me" orkesterinsa kanssa joulukuussa 1944 Columbia Records -yhtiölle. Harvey työskenteli Goodmanin orkesterin kanssa puoli vuotta ja levytti menestyssävelmät "Close as Pages in a Book", "Up in Central Park", "Only Another Boy and Girl" sekä "He’s Funny That Way". Harvey liittyi Desi Arnazin orkesteriin vuonna 1946 ja levytti useita sävelmiä RCA Victor -yhtiölle, kuten "Mi Vida" ja "A Rainy Night in Rio". Hän esiintyi yhtyeen solistina menestyksekkäästi myös Ciro's-yökerhossa. Harvey päätti pysyä yökerhon palkkalistoilla Arnazin yhtyeen lähdettyä kiertueelle.
Jane Harvey esiintyi Euroopassa oleville Yhdysvaltain armeijan joukoille vuonna 1948 Bob Hopen ja Irving Berlinin kanssa. Palattuaan Yhdysvaltoihin hän esiintyi ensimmäistä kertaa Broadwaylla vuonna 1950 Harold Romen musikaalissa "Bless You All". Avioiduttuaan levytuottaja Bob Thielen kanssa, Harvey vetäytyi hetkeksi syrjään kasvattaakseen pariskunnan poikaa. Hän levytti seuraavan kerran vuonna 1958 kaksi kappaletta Duke Ellingtonin orkesterin kanssa. Vuosien mittaan Harvey teki lukuisia levytyksiä, kuten "Leave It to Jane", "I’ve Been There", Fats Waller -kunnianosoituksen "You Fats, Me Jane", "Jane Harvey" sekä "The Other Side of Sondheim".
Harvey palasi kabareen pariin vielä vuonna 2011 esiintyen New Yorkissa Feinstein's -kerholla sekä Hollywoodin Catalina Jazz Clubilla. Hän myös julkaisi viiden CD-levyn kokoelman aiempia levytyksiään sisältäen ennalta julkaisemattoman session kitaristi Les Paulin kanssa.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1984

Jalkapallon I divisioonan kausi 1984 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Oulun Työväen Palloilijat nousi suoraan Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut Kuopion Elo karsi Mestaruussarjapaikasta Kokkolan Pallo-Veikkojen kanssa. KPV säilytti paikkansa Mestaruussarjassa. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II divisioonaan.
Karsinta Mestaruussarjaan.
KPV säilytti paikkansa Mestaruussarjassa yhteismaalein 3–2.
Vincent van der Voort

Vincent van der Voort (s. 18. joulukuuta 1975 Purmerend, Alankomaat) on hollantilainen dartsinpelaaja.
Van der Voortia pidetään yhtenä maailman nopeimmista dartsinpelaajista, ja hänen lempinimensä on "The Fastest Player in the World". Maailmanmestaruuskilpailuissa van der Voort ei ole ikinä selvinnyt puolivälieriä pidemmälle.
Dixie Evans

Dixie Evans (oik. "Mary Lee Evans", 28. elokuuta 1926 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat – 3. elokuuta 2013 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen burleski- ja strip tease -tanssija, joka tunnettiin erityisesti Marilyn Monroe -parodianumerostaan 1950-luvulla. Hänet tunnetaan myös "Burlesque Hall of Fame" -museon perustajana.
Mary Lee Evans syntyi elokuussa 1926 Long Beachilla. Perhe muutti pian Australiaan, koska isä työskenteli öljymiehenä. Perheen palattua muutamaa vuotta myöhemmin Kaliforniaan isä kuoli työtapaturmassa öljykentällä. Lopetettuaan koulun kesken ja työskenneltyään pelloilla Los Angelesin ulkopuolella Evans vastasi tanssityttöjä etsineeseen ilmoitukseen Hollywoodissa. Hän sai työn ja elätti sittemmin itsensä mallintöillä ja burleskiesityksillä. Evansin läpimurto tapahtui burleskituottaja Harold Minskyn tuella, joka havaitsi Evansin yhdennäköisyyden Marilyn Monroeen ja nimesi tämän "Burlesquen Marilyn Monroeksi". Evans perehtyi parodioimaansa hahmoon perusteellisesti ja esityksestä tuli menestys. Hän ei kuitenkaan koskaan tavannut Marilyniä henkilökohtaisesti.
Aktiiviuransa jälkeen Evans työskenteli jonkin aikaa hotellinjohtajana Bahamasaarilla. Palattuaan Kaliforniaan joitakin vuosia myöhemmin, Evansin ystävä Jennie Leen kertoi unelmasta rakentaa burleskimuseo Leen ranchille autiomaahan. Paikan tarkoituksena olisi tarjota mukava paikka, jonne eläköityneet esiintyjät voisivat asettua. Leen kuoltua vuonna 1990 tämän elamänkumppani pyysi Evansia ottamaan muistoesinekokoelman haltuunsa. Evan avasi burleskimuseon samana vuonna. Vetääkseen väkeä Los Angelesin ja Las Vegasin välillä autiomaassa sijainneeseen museoon Evans käynnisti "Miss Exotic World" -kauneuskilpailun, joka veti burleskiesiintyjiä ranchille ympäri Yhdysvaltoja. Evansin museo muutti Las Vegasiin vuonna 2006 ja se sai samassa yhteydessä uuden nimen "Burlesque Hall of Fame".
Hannah England

Hannah Jane England (s. 6. maaliskuuta 1987 Oxford, Englanti) on brittiläinen keskimatkojen juoksija. Hänen päälajinsa on 1 500 metrin juoksu.
Vuonna 2011 England voitti hopeaa Daegun MM-kilpailuissa 1 500 metrillä.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde: IAAF
Haris Seferović

Haris Seferović (s. 22. helmikuuta 1992 Sursee, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Benficaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
30. tammikuuta 2010 italialaisseura Fiorentina ilmoitti tehneensä sopimuksen Grasshopper Club Zürichissä siihen saakka pelanneen Seferovićin kanssa. Seferović siirtyi pelaamaan seuran reservijoukkueeseen.
Seferović siirtyi 4. elokuuta 2011 lainasopimuksella sveisiläisseura Neuchâtel Xamaxiin. Hän pelasi myös seuraavan kauden 2012–2013 lainalla, ensiksi Leccessä ja tammikuussa tapahtuneen siirron jälkeen loppukauden Novarassa. Fiorentinan ja Leccen joukkueissa hän pelasi yhteensä 13 Serie A -ottelua.
Kesällä 2013 Seferović siirtyi nelivuotisella sopimuksella espanjalaisseura Real Sociedadiin. Jo seuraavana kesänä hän siirtyi kuitenkin saksalaisseura Eintracht Frankfurtiin. Kolmen vuoden ja 86 bundesliigaottelun, joissa hän teki 16 maalia, jälkeen hän siirtyi portugalilaisseura Benficaan kesällä 2017. Vuonna 2019 hän voitti Portugalin mestaruuden ja oli liigan paras maalintekijä.
Maajoukkueura.
Seferović pelasi useissa Sveitsin nuorisomaajoukkueissa. Hän oli vuonna 2009 alle 17-vuotiaiden MM-kilpailujen paras maalintekijä viidellä maalillaan Sveitsin voittaessa mestaruuden. Loppuottelussa Sveitsi voitti Nigerian ja Seferović teki ottelun ainoan maalin.
Seferović pelasi Sveitsin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2013. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa mutta oli vain kerran avauskokoonpanossa. Ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Ecuadoria vastaan hän teki lisäajalla 2–1-voittomaalin. EM-kilpailuissa 2016 hän oli avauskokoonpanossa kolmessa joukkueensa neljästä ottelusta ja tuli viimeisessä alkulohko-ottelussakin vaihdosta kentälle. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kolmessa joukkueensa neljästä ottelusta ja kahdesti avauskokoonpanossa. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän teki maalin kolmannessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan. Seferović on pelannut kaikkiaan 77 A-maaottelua ja tehnyt niissä 22 maalia. Kolme maalia eli hattutempun hän teki marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Belgiaa vastaan.
Pähkinäsaaren linna

Pähkinäsaaren linna () on Venäjällä Leningradin alueella sijaitseva keskiaikainen linna. Se sijaitsee vuonna 1780 kaupunkioikeudet saaneen Pähkinälinnan kaupungin alueella paikassa, jossa Laatokka laskee Nevaan.
Historia.
Suuriruhtinas Juri Danilovitšin johtamat novgorodilaiset perustivat vuonna 1323 linnoituksen sotilaallisesti ja kauppapoliittisesti tärkeällä paikalla sijaitsevaan Pähkinäsaareen (, lyhyemmin Ореховец, "Orehovets"). Saari sijaitsee Laatokan ja sen laskujoen Nevan liitoskohdassa ja kontrolloi siten Nevan kautta kulkevaa liikennettä. Samana vuonna 1323 siellä solmittiin Novgorodin ja Ruotsin välinen Pähkinäsaaren rauha. Ruotsin kuningas Maunu Eerikinpoika valloitti rajalinnoituksen vuonna 1348, mutta menetti sen jo seuraavana vuonna takaisin novgorodilaisille. Vuonna 1352 saaren itäosaan rakennettiin nelikulmainen kivilinna. Länsiosaan syntyi esikaupunki, joka ympäröitiin kivimuurilla vuonna 1410.
Vuonna 1478 Pähkinälinna joutui Novgorodin mukana Moskovalle, joka pystytti paikalle uuden linnoituksen vuosina 1514–1525. Puttilan paasikivestä rakennettu linnoitus oli muodoltaan 300 × 150 metrin suuruinen monikulmio, jossa oli seitsemän ulkotornia ja kolmitorninen keskuslinna. Muurien korkeus oli 12 metriä ja kolmikerroksisten tornien 14–16 metriä. Juurestaan muurit olivat 4,5 metriä paksuja. Nevan molemmin puolin sijaitsivat linnoittamattomat esikaupungit. Yhteensä asukkaita oli 1 200–1 500 henkeä.
Linnoitus torjui ruotsalaisten hyökkäykset vuosina 1555 ja 1579, mutta joutui antautumaan pitkällisen piirityksen jälkeen vuonna 1612. Stolbovan rauhassa alue joutui Ruotsille. Venäjä valtasi linnoituksen takaisin suuressa Pohjan sodassa vuonna 1702. Vuosina 1703–1715 tornien ympärille rakennettiin maalinnakkeet, jotka myöhemmin katettiin kivellä.
1700-luvulla linna menetti sotilaallisen merkityksensä, ja sitä ryhdyttiin käyttämään poliittisten vankien säilytyspaikkana. Vankilassa viruivat muun muassa Pietari Suuren sisar Marija Aleksejevna, hänen ensimmäinen vaimonsa Jevdokija Lopuhina sekä keisari Iivana VI, joka sai surmansa vapauttamisyrityksen yhteydessä. 1800-luvulla vangittuina oli dekabristeja, Puolan kapinallisia ja narodnikkeja. Linnoituksessa on teloitettu muun muassa Leninin vanhempi veli Aleksandr Uljanov. 1900-luvun alussa rangaistusvankilassa pidettiin vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien osanottajia, sosiaalidemokraatteja, sosialistivallankumouksellisia, anarkisteja ja niin edelleen.
Toisessa maailmansodassa Pähkinälinna toimi neuvostojoukkojen Leningradin rintaman etuvartiona, jota saksalaiset tulittivat voimakkaasti. Sodan jälkeen linnoitusta on restauroitu, ja se toimii nykyään museona. 
Pähkinäsaaren linna muodostaa yhdessä uuden ja vanhan Laatokan kanavan kanssa yhden osan Pietarin Unescon maailmanperintökohteesta.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1985

Jalkapallon I divisioonan kausi 1985 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Mikkelin Palloilijat nousi suoraan Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut Lahden Reipas karsi Mestaruussarjapaikasta Kopareiden kanssa. Koparit säilytti paikkansa Mestaruussarjassa. Kolme viimeistä joukkuetta putosivat suoraan II divisioonaan.
Sarjataulukko.
 
 
 
 
 
 
Karsinta Mestaruussarjaan.
Lahden Reipas ja Lauritsalan Työväen Palloilijat pelasivat uusinnan toisesta sijasta, jonka Reipas voitti 5–0.
Koparit säilytti paikkansa Mestaruussarjassa yhteismaalein 3–2.
David C. Jones

David Charles Jones (9. heinäkuuta 1921 Aberdeen, Etelä-Dakota, Yhdysvallat – 10. elokuuta 2013 Potomac Falls, Virginia, Yhdysvallat) oli Yhdysvaltojen ilmavoimien kenraali sekä Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtaja 1978–1982.
David Charles Jones syntyi 9. heinäkuuta 1921 Etelä-Dakotan Aberdeenissa. Hän keskeytti koulun toisen maailmansodan aikana ja värväytyi Yhdysvaltain ilmavoimiin. Hänet koulutettiin pilotiksi helmikuussa 1943, minkä jälkeen hän koulutti lentäjiä eri tukikohdissa Yhdysvalloissa. Korean sodan aikana hän lensi yli 300 tehtävää B-29 Superfortressilla Pohjois-Korean yläpuolella. Hän lensi myös ilmatankkauskoneita. Sodan jälkeen hän toimi kenraali Curtis LeMayn henkilökohtaisena avustajana.
Jones valmistui National War Collegesta vuonna 1960 ja palveli Vietnamin sodassa operatiivisena apulaiskomentajana ja myöhemmin Seventh Air Forcen varakomentajana. Myöhemmin hän komensi Euroopassa olevia Yhdysvaltain ilmavoimia. Richard Nixon nimitti Jonesin Yhdysvaltain ilmavoimien esikuntapäälliköksi 1974, missä virassa hän johti komentorakenteen uudelleenorganisoinnin ilmavoimissa.
Uransa lopuksi Jones palveli Yhdysvaltain ilmavoimien puolustushaarakomentajana Yhdysvaltain puolustushaarakomentajien neuvostossa ja lopulta neuvoston puheenjohtajana kaksi kaksivuotiskautta 1978–1982 presidentti Jimmy Carterin nimittämänä. Jones oli Carterin mukana Wienissä SALT II -neuvotteluissa 1979. Hän oli myös mukana muodostamassa nopean toiminnan joukkoja Aasian lounaisosaan Neuvostoliiton Afganistanin miehityksen jälkeen, joista Carter muodosti myöhemmin alueellisen joukko-osastokokonaisuuden. Toisen kautensa lopulla Jones ajoi neuvoston uudelleenorganisointia vahvistamalla puheenjohtajan roolia ja lieventämällä eri puolustushaarojen välistä kilpailua. Jonesin vastuuaikana tapahtui myös Iranin panttivankikriisi, missä presidentti Carterin päätöksellä ryhdyttiin epäonnistuneeseen yritykseen pelastaa 53 amerikkalaista panttivankia. Jones jäi eläkkeelle toisen kaksivuotiskautensa lopuksi Ronald Reaganin jo noustua presidentiksi 1982.
Jonesin vaimo Lois oli kuollut vuonna 2009. Pariskunta oli naimisissa 67 vuotta ja heillä oli kaksi tytärtä ja poika. Jones kuoli Parkinsonin tautiin.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1986

Jalkapallon I divisioonan kausi 1986 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Voittaja Lahden Reipas nousi suoraan Mestaruussarjaan. Kontulan Urheilijat ja Tampereen Pallo-Veikot pelasivat uusinnan toisesta sijasta, jonka Kontulan Urheilijat voitti 5–1. KontU karsi Mestaruussarjapaikasta Kemin Palloseuran kanssa. KePS säilytti paikkansa Mestaruussarjassa. 
MyPa ja Jaro pelasivat uusinnan putoamisesta II divisioonaan. MyPa säilytti paikkansa I divisioonassa rangaistuslaukauskilpailulla, 1–1 aet., 5–4 pen.
Sarjataulukko.
 
 
 
 
 
 
Karsinta Mestaruussarjaan.
Kemin Palloseura säilytti paikkansa Mestaruussarjassa yhteismaalein 7–5.
Seppo Siika-aho

Seppo Siika-aho (s. 8. joulukuuta 1969) on suomalainen lentopalloilija. 
Hän pelasi SM-sarjassa 131 ottelua ja oli lisäksi A-maajoukkueessa 1990-luvun alkupuolella 41 maaottelua. Siika-aho valittiin Suomen Lentopalloliiton toimitusjohtajaksi vuonna 2019. 
Kausilla 2023-2025 Siika-aho toimi PuMa-Volleyn naisten 1-sarjajoukkueen päävalmentajana.
Vihersilmät

Vihersilmät (Chlorophthalmidae) on auloppikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä niin matalista kuin syvistäkin vesistä.
Lajit ja anatomia.
Vihersilmien heimoon kuuluu 2 sukua ja noin 20 lajia. Aikaisemmin heimoon kuuluivat myös suvut "Paraulopus" ja "Bathysauropsis", mutta ne ovat sittemmin siirretty omiksi heimoikseen. Kooltaan vihersilmälajit ovat tyypillisesti noin 20–23 cm pitkiä. Suurin laji töppövihersilmä ("Chlorophthalmus agassizi") voi saavuttaa 40 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkänomaisia ja hieman litteähköjä kaloja. Tyypillisiä piirteitä heimon lajeille ovat ruumiin etuosassa sijaitseva selkäevä, rasvaevä ja haarautunut pyrstöevä. Suu on suuri ja aleleuka työntyy yläleukaa pidemmälle. Vihersilmien silmät ovat kooltaan suuret ja linssi on kyyneleen muotoinen. Elävien vihersilmälajien silmät ovat väriltään vihreät. Väritykseltään heimon kalat ovat tyypillisesti ruskehtavia tai vihertäviä ja ruumiissa voi olla laikkuja. Vihersilmät ovat hermafrodiitteja.
Levinneisyys ja elintavat.
Vihersilmiä tavataan Atlantista Välimeri mukaan luettuna, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä lämpimissä ja lauhkeissa vesissä. Ne elävät tyypillisesti noin 50–1 000 metrin syvyydessä. Heimon lajien ravintoa ovat kalat ja äyriäiset.
Jalkapallon I divisioonan kausi 1979

Jalkapallon I divisioonan kausi 1979 oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan seitsemäs kausi. Kaudella 1979 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka jälkeen neljä parasta osallistuivat Mestaruussarjan karsintasarjaan ja kahdeksan viimeistä pelasivat yksinkertaisen loppusarjan. Palloliiton liittohallitus päätti loppusarjojen pelaamisesta vuoden 1978 aikana, ja joukkueiden ottelumäärä nousi 22:sta 29:ään.
I divisioonan runkosarjan voitti MP. Runkosarjassa toiseksi sijoittunut OTP ja kolmanneksi sijoittunut Sepsi-78 nousivat karsintasarjan kautta kaudeksi 1980 Mestaruussarjaan. Loppusarjassa viimeisiksi sijoittuneet LappBK, KPS ja Kiffen putosivat II divisioonaan. I divisioonan runkosarjan maalikuninkuuden kaudella 1979 jakoivat RoPS:in Tuomo Hakala ja Sepsi-78:n Hannu Rajaniemi 15 maalilla. I divisioonan runkosarjan yleisömäärä kaudella 1979 oli yhteensä 90 714 henkeä eli keskimäärin 682 katsojaa ottelua kohti.
Joukkueet.
I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1978, kaksi putoajaa kauden 1978 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1978 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet Kiffen ja OTP putosivat suoraan. II divisioonan lohkovoittajat Honka, LappBK ja RoPS nousivat suoraan.
Runkosarja.
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Uusintaottelu.
GBK:n ja GrIFK:n päädyttyä tasapisteisiin I divisioonan neljäs sija ratkaistiin uusintaottelulla.
"GrIFK eteni Mestaruussarjan karsintasarjaan."
Loppusarja.
Pisteet ja maalit säilyivät runkosarjasta.
(P) = Putoaja
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Uusintaottelu
LappBK:n ja Hongan päädyttyä tasapisteisiin loppusarjan yhdeksäs sija ratkaistiin uusintaottelulla.
"Honka säilytti sarjapaikkansa. LappBK putosi II divisioonaan."
Jalkapallon I divisioonan kausi 1977

Jalkapallon I divisioonan kausi 1977 oli vuonna 1973 perustetun I divisioonan viides kausi. Kaudella 1977 I divisioona pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
I divisioonan voitti KPT, ja joukkue nousi kaudeksi 1978 Mestaruussarjaan. Toiseksi sijoittunut Pyrkivä nousi myös suoraan. Viimeisiksi sijoittuneet FinnPa, Into ja Ponnistus putosivat II divisioonaan. I divisioonan maalikuninkuuden kaudella 1977 voitti Ilveksen Raimo Kuuluvainen 17 maalilla. I divisioonan yleisömäärä kaudella 1977 oli yhteensä 82 188 henkeä eli keskimäärin 623 katsojaa ottelua kohti.
Joukkueet.
I divisioonaan osallistui 12 joukkuetta, joista seitsemän kaudelta 1976, kaksi putoajaa kauden 1976 Mestaruussarjasta ja kolme nousijaa kauden 1976 II divisioonasta. Mestaruussarjassa viimeiseksi sijoittuneet GBK ja KPT putosivat suoraan. II divisioonan lohkovoittajat FinnPa, MIFK ja Into nousivat suoraan.
Sarjataulukko.
(M) = Mestari; (N) = Nousija; (P) = Putoaja
Tulokset.
Amebat

Amebat eli ameebat eli kuorettomat ameebat (Amoebida tai Amoebina) on aiemmin käytössä ollut yksisoluisten aitotumaisten eliöiden lahko. Lahko luettiin yhdessä kuoriameebojen (Arcellinida) kanssa Lobosia-alaluokkaan, jonka lajien valejalka eli pseudopodi oli pääsääntöisesti lobopodi-tyyppiä. Ameebat erottuivat kuoriameeboista siinä, että niillä ei ollut kuorta. Nykyluokittelussa Amoebida-lahkon käytöstä on yleensä luovuttu, ja amebalajit on sijoitettu useaan lahkoon Lobosa-alajaksossa.
Ensimmäisen "ameban" löysi vuonna 1755 saksalainen August Johann Rösel von Rosenhof.
Elinympäristö.
Yleisimmät patogeeniset amebat ovat "Entamoeba histolytica", "Acanthamoeba", "Balamuthia", "Naegleria fowleri" ja "Hartmannella". Ne ovat yleisiä koe-eläimiä, koska niitä on helppo tutkia laboratoriossa.
Liikkuminen.
Amebat liikkuvat muodostamalla solukalvostaan ulkonevia väliaikaisia valejalkoja. Valejalkojen takia ne näyttävät liikkuessaan jatkuvasti muuttavan muotoaan. Valejaloilla ameba myös syö. Venyvällä pseudopodilla ameba kuroo ruokapalasen, esimerkiksi bakteerin, sisäänsä.
Jakob Algot Gadolin

Jakob Algot Gadolin (27. marraskuuta 1797 Turku – 29. toukokuuta 1848 Espoo) oli suomalainen eksegetiikan professori.
Lapsuus ja nuoruus.
Jakob Algot Gadolin syntyi Johan Gadolinin poikana Turussa. Pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815.
Työura.
Gadolin valmistui yliopistosta 1819. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 1832. Hänet nimitettiin Turun akatemian (sittemmin Suomen Keisarillinen Aleksanterin Yliopisto, vuodesta 1828 Helsingissä) teologian dosentiksi vuonna 1822, virkaa tekeväksi teologian apulaiseksi vuonna 1828 ja vakinaiseksi vuonna 1834. Lisäksi hän toimi ajoittain virkaa tekevänä teologian professorina. Samalla hän oli palkkapitäjänsä Espoon kirkkoherrana vuonna 1834. Professorin arvonimi Gadolinille myönnettiin vuonna 1845. Eksegetiikan professoriksi hänet nimitettiin vuonna 1846.
Teki uransa aikana useita matkoja esimerkiksi Ruotsiin, Tanskaan ja Saksaan.
Iivananlinna

Iivananlinna (, ) on keskiaikainen linna joka sijaitsee Narvajoen rannalla Ivangorodissa, Venäjällä. Linnan vastapäätä joen itärannalla sijaitsee Narvan linna joka on Viroon kuuluvassa Narvan kaupungissa. Iivananlinnaa ryhdyttiin rakentamaan tsaari Iivana III:n aikana vuonna 1492 sen jälkeen, kun Moskovan suuriruhtinaskunta sai Novgorodin valtansa alle vuonna 1478. Linnan tarkoitus oli varmistaa Nevan alueen puolustus Baltian suuntaan. Linnan ympärille on sittemmin kasvanut Ivangorodin kaupunki.
Englannin 1. divisioonan kausi 1894–1895

Englannin 1. divisioonan kausi 1894-1895 oli seitsemäs kausi, kun ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1. divisioonassa oli kuusitoista joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kolme viimeistä joutuivat testiotteluihin 2. divisioonan parhaita vastaan.
Uusina joukkueina olivat 1. divisioonaan nousseet Liverpool ja Small Heath, jotka korvasivat edellisen kauden päätteeksi sarjasta pudonneet Newton Heathin ja Darwenin.
Liigan mestaruuden voitti Sunderland.
Sarjataulukko.
Kolme viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kolmea parasta vastaan.
Ottelut.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Testiottelut.
Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kolme viimeistä ja 2.divisioonan kolme parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
Testiotteluiden jälkeen Bury nousi 1.divisioonaan. Derby ja Stoke säilyivät 1.divisioonassa ja Notts County ja Newton Heath 2.divisioonassa. Liverpool putosi 2.divisioonaan.
Kalevan koulu (Kerava)

Kalevan koulu on Keravan Kalevassa toimiva peruskoulun alakoulu (luokat 1–6). Lukuvuonna 2021–2022 koulua käy noin 390 lasta. 
Koulun vieressä on kaksi bussipysäkkiä. 
Historia.
Kalevan koulu valmistui vuonna 1976. Se oli nimeltään Viron koulu vuoteen 2000 saakka. Vuonna 2013 kesällä Kalevan koulu vanha puoli purettiin homevaurioiden takia. Koulun korjausprojekti päättyi syksyllä 2014. 
Koulu äänestyspaikkana.
Kalevan koulu toimii varsinaisina vaalipäivinä Keravan kaupungin kahden vierekkäisen äänestysalueen äänestyspaikkana. Koululla voivat vaalipäivinä äänestää Keravan asukkaat äänestysalueelta 1 (Viro) ja 2 (Kaleva).
Darwen FC

Darwen FC oli englantilainen jalkapalloseura Darwenin kaupungista Lancashiresta. Seura perustettiin vuonna 1870, ja se oli yksi ammattilaisjalkapalloilun edelläkävijöistä. Darwen FC oli The Football Leaguen jäsen vuosina 1891-1899.
Darwen putosi 1. divisioonasta kauden 1891–1892 päätteeksi, kun se keräsi kauden aikana vain 11 pistettä. Seura nousi myöhemmin takaisin 1. divisioonaan, mutta putosi jälleen kauden 1893–1894 jälkeen. Darwen jäi sarjassa toiseksi viimeiseksi 19 pisteellä. Ainoastaan Manchester United sai kaudella vähemmän pisteitä. Vuonna 1900 Darwen liittyi Lancashire Leagueen, ja pysyi alueellisissa jalkapallosarjoissa tämän jälkeen.
Darwen FC:n toiminta lakkautettiin vuonna 2009. Sen seuraajaksi perustettiin uusi seura AFC Darwen.
Venäinniemen kalliomaalaus

Venäinniemen eli Venäjänniemen kalliomaalaus sijaitsee Kivijärvellä Suursaaren itäkärjessä Lemillä Etelä-Karjalassa. Kalliomaalaus ajoitetaan pronssikaudelle ja sen löysi Veikko Suonio vuonna 1980.
Kallio ja sen sijainti.
Kivijärven keskiosissa on Suursaari, jonka Uiminniemen itäisessä kärjessä on rannassa matala pystykallio. Kallio aukeaa itään ja jää lepikon taakse varjoon. Kallion erottaa rannasta parimetrinen kaistale maata, joten maalausta voi tarkastella ilman venettä.
Maalaus.
Maalattu alue on noin 14 metriä, mutta kallion kuluminen ja kuvioiden haalistuminen on hävittänyt maalaukset paikoin olemattomiksi. Parhaiten säilyneitä kuvioita löytyy kuva-alueen vasemmassa reunassa. Havaitut kuviot ja punaväriläikät, joita löytyy neljässä eri kohdassa, sijaitsevat 0,9−2,3 metriä järven pinnan yläpuolella.
Eteläisin eli vasemmanpuoleisin kuvio on epäselvä. Se saattaa esittää oikealle katsovaa eläintä. Tästä oikealle löytyy viivamaisia jälkiä, joista ainakin yksi on pysty- ja toinen vaakasuuntainen.
Keskeisin kuvakenttä erottuu selvimmin. Ylimmä on kaksi venekuviota, joiden välissä on kaksi ihmishahmoa. Veneet on maalattu kaarevalla viivalla, josta kohoaa "miehistöviivoja". Miehistöviivoja on vasempuoleisella veneellä 9 ja oikeanpuoleisella 7 ja veneiden pituudet ovat vastaavasti 37 ja 44 senttimetriä. Miehistöviivat ovat lähes tasapitkiä. Molemmilla veneillä on pitkänomainen "keulakaari", joka osoittaa vasemmalle. Ainakin toisessa veneessä kaaren päässä on sykeröä, mikä voi esittää hirvenpääkoristetta. Ihmishahmot ovat molemmat koukkupolvisia, viivamaisesti maalattuja hahmoja, joilla kädet on taivutettu alaspäin ja pää merkitty pienellä ympyrällä. Niiden pituudet ovat 26 ja 31 senttimetriä. Näiden alapuolelta erottuu selvät punamaalikeskittymät, joista erottuu mahdollisesti suormiviivoja. Nämä saattavat olla kämmenpainaumat. Vaikutelmaksi jää kallioon nojaaminen kaksin käsin. Muut kuvakentän kuviot ovat epäselviä kuviokatkelmia tai punavärivärjäymiä.
Kun siirrytään 6 metriä oikealle, löytyy vielä epämääräistä punaväriä tuhoutuneista kuvioista.
Kaivaus.
Maalauksen edustan rantaa on tutkittu vuonna 2005 ja järven pohjasta löytyi kvartsista valmistettuja kiviesineitä ja kvartsin työstämisessä syntyneitä iskoksia.
Gogo’s Crazy Bones

Gogo’s Crazy Bones (eli Gogot) ovat espanjalaisen leluyrityksen Magic Box, Int. valmistamia pieniä keräiltäviä muovisia figuureita, jotka tulivat tunnetuiksi maailmanlaajuisesti 2000-luvun alussa. Gogot olivat jo alusta asti iso hitti ja niitä sisältäviä pakkauksia myytiin 350 miljoonaa ensimmäisenä vuonna. Figuureita tuotettiin vuosina 1996–2019 useampi eri sukupolvi ja jotkut olivat harvinaisempia kuin toiset. Figuureita voitiin käyttää erilaisiin peleihin, joiden perusajatus juontaa juurensa pelin ohjekirjan perusteella antiikin Kreikassa pelattuun Astragal-peliin, jossa nuoret neppasivat luista tehtyjä figuureja.
Régine Deforges

Régine Deforges (15. elokuuta 1935 Montmorillon – 3. huhtikuuta 2014 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija, toimittaja ja kustantaja.
Deforges aloitti työelämänsä toimittajana ja pornografiaksi leimatun eroottisen kirjallisuuden kustantajana.
Hänen tunnetuin romaaninsa "La bicyclette bleue" ilmestyi 1982 ("Sininen polkupyörä", 1984). Siitä tehtiin vuonna 2001 televisiosarja. Se on kertomus rakkaudesta, riippuvuudesta, intohimosta ja selviytymisestä toisen maailmansodan aikaisessa Bordeaux’ssa. Kirjan jälkeen hän kirjoitti sille jatkoksi sarjan, jossa seurataan päähenkilö Léa Delmas’n matkoja. 
Règine Deforges oli Société des Gens de Lettres de Francen puheenjohtaja ja Prix Féminan tuomariston jäsen. Hän asui Pariisissa.
Tanssii tähtien kanssa (8. tuotantokausi)

Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan kahdeksas tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2013. Ohjelma perustuu formaattiin "Dancing with the Stars", jossa julkisuuden henkilöt opettelevat tansseja ammattilaistanssijoiden opastuksella, ja jokaisessa jaksossa yksi pari putoaa kilpailusta. Kauden kymmenen ”tähtioppilasta” ja tanssinopettajaa paljastettiin 20. elokuuta 2013.
Tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin 8. syyskuuta 2013, ja siinä esiteltiin kauden uudet tähtiparit. Ensimmäinen pari tippui kilpailusta kaksi viikkoa myöhemmin, ja kauden finaali nähtiin 17. marraskuuta 2013. Tuotantokausi päättyi UNICEF-hyväntekeväisyyslähetykseen viikkoa myöhemmin. Kilpailun voittivat Raakel Lignell ja Jani Rasimus, jotka olivat jo pudonneet kilpailusta semifinaalissa mutta palanneet kilpailuun Harri Syrjäsen luovutettua jalkavamman vuoksi. Finaalissa kisasivat myös Manuela Bosco ja Matti Puro, jotka sijoittuivat toiseksi.
Kilpailun juontajina toimivat Vappu Pimiä ja Mikko Leppilampi. Tuomaristossa jatkoivat alusta asti mukana olleet Jorma Uotinen ja Jukka Haapalainen, sekä kahdella ensimmäisellä kaudella kilpaillut ja kolmannella kaudella tuomariksi tullut Helena Ahti-Hallberg. Tällä kaudella maallikkotuomarina nähtiin Jenni Pääskysaari.
"Katso myös Luettelo televisiosarjan Tanssii tähtien kanssa kilpailijoista
Vihreä luku tarkoittaa viikon parhainta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää. 
Pistetaulukko.
Taustavärit:
 (joukkue, joka putosi)
 (kilpailun voittajat) 
 (kilpailun 2. sija)
 (kilpailun 3. sija)
Englannin 2. divisioonan kausi 1893–1894

Englannin 2. divisioonan kausi 1893-1894 oli The Football Leaguen kuudes kausi, ja toinen kausi jolloin liiga oli jaettu kahteen divisioonaan.
Uusina joukkueina The Football Leagueen kaudelle 1892-1893 liittyivät Liverpool, Newcastle United, Woolwich Arsenal, Middlesbrough Ironopolis ja Rotherham Town. Lisäksi uutena joukkueena 2. divisioonassa oli edellisellä kaudella 1. divisioonasta pudonnut Notts County.
Liigan mestaruuden voitti ensimmäistä kauttaan liigassa pelannut Liverpool. Liverpool ja toiseksi sijoittunut Small Heath nousivat seuraavaksi kaudeksi 1. divisioonaan.
Sarjataulukko.
Kolme parasta joukkuetta selviytyivät testiotteluihin 1.divisioonan kolmea heikointa vastaan. Viisi viimeistä joukkuetta uudelleenvalintaan. Middlesbrough Ironopolisia ja Northwich Victoriaa ei valittu liigaan uudelleen.
Ottelut.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Testiottelut.
Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kolme viimeistä ja 2.divisioonan kolme parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
Testiotteluiden jälkeen Liverpool ja Small Heath nousivat 1.divisioonaan. Preston North End säilyi 1.divisioonassa ja Notts County 2.divisioonassa. Darwen ja Newton Heath putosivat 2.divisioonaan.
Sivu (geometria)

Sivu () on geometriassa monikulmion jana, joka yhdistää monikulmion vierekkäiset kärjet toisiinsa. Sivu on siten tasogeometriassa reunan osasen nimenä.
Avaruusgeometriassa monitahokkaiden kärjet yhdistävät tahkojen kulmat toisiinsa ja tahkot rajoittuvat toisiinsa janaan, jota kutsutaan särmäksi (). Monitahokkaan tahkoja kutsutaan joskus myös sivuiksi ().
Antiikin määritelmiä.
Eukleides määritteli kirjassaan "Alkeet" monikulmion sivut janoiksi. Janoilla taas oli päätepisteet ja jana koostuu tasaisesti jakaantuneista pisteistä. Janan määrittelee vain sen pituus ja pisteen vain sen paikka ilman muita dimensioita. Eukleideen mukaan monikulmion reunaa kiertävän viivan tai sen osasten eli sivujen ominaisuuksta riitti tuntea kärkien paikka, janojen pituus sekä kärkiä yhdistävien kulmien suuruus.
Sivujen muita nimityksiä.
Joillakin monikulmioilla on eräille sivuille eritysnimityksiä.
Punaposkiherttu

Punaposkiherttu ("Cisticola erythrops") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punaposkiherttua tavataan laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Sen on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kyläherttu

Kyläherttu ("Cisticola cantans") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kyläherttua tavataan laajalla alueella Länsi-, Keski- ja Itä-Afrikassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viheltäjäherttu

Viheltäjäherttu ("Cisticola lateralis") on herttujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viheltäjäherttua tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan yleinen levinneisyysalueensa länsiosissa ja harvinainen etelässä ja idässä. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Steamer Maxwell

Fred "Steamer" Maxwell (19. toukokuuta 1890 – 11. syyskuuta 1975) oli kanadalainen amatöörijääkiekkoilija. Hän pelasi "seitsemän pelaajan kiekkoilun" aikakaudella 1800- ja 1900-lukujen taitteessa. Maxwell edusti kuuden kauden ajan Winnipeg Monarchsia, joka pelasi Manitoba Hockey League sarjassa (MHL) vuodesta 1909 vuoteen 1915. Aikanasa huippupelaajiin luettu Maxwell voitti kaksi Manitoban osavaltiomestaruutta Monarchsin mukana ja kuului vuoden 1915 Allan Cupin voittaneeseen kokoonpanoon. Maxwell torjui useita ammattilaistarjouksia, ja lopulta päätti kiekkouransa, kun hänelle selvisi, että useat hänen pelitovereistaan amatöörikiekkoilun parissa ottivat rahaa urheilemisesta.
Maxwell loi pitkän uran Winnipeg Falconsin amatööriseuran valmentajana ja johti joukkueensa Allan Cupin voittoon 1920. Joukkue myös edusti Kanadaa samana vuonna pidettyjen kesäolympialaisten jääkiekkoturnauksessa, jossa se voitti kultaa. 1930-luvun mittaan hän valmensi useita seniori- ja juniorijoukkueita saavuttaen mestaruuksia.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2013

Vuoden 2013 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus pelattiin 26. elokuuta – 9. syyskuuta 2013 Queensissä, New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 133. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus ja vuoden neljäs Grand Slam -turnaus.
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Britannian Andy Murray ja naisissa Yhdysvaltain Serena Williams. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä yhdysvaltalaiset Bob Bryan ja Mike Bryan sekä naisissa Italian Sara Errani ja Roberta Vinci. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Venäjän Jekaterina Makarova ja Brasilian Bruno Soares.
Turnauksen miesten loppuottelu siirrettiin jo alkuperäisessä ohjelmassa maanantaille. Viitenä aikaisempana vuotena loppuottelu siirtyi sunnuntailta maanantaille sateen vuoksi.
Naisten kaksinpelimestaruuden voitti Serena Williams, jolle mestaruus oli Yhdysvaltain avoimissa viides. Miesten kaksinpeliturnauksen voitti Rafael Nadal.
Poisjäännit.
Miehistä turnaukseen ei osallistunut Jo-Wilfried Tsonga polvivamman vuoksi. Myöskään Marin Čilić ja Viktor Troicki eivät osallistuneet turnaukseen. Čilićin epäillään jääneen kiinni dopingista, ja Troicki sai jo aiemmin dopingtuomion. Mardy Fish luovutti turnausta edeltävän viikon ottelussaan Jarkko Niemistä vastaan saatuaan auringonpistoksen. Hän ei myöskään osallistunut turnaukseen.
Naisista turnaukseen ei osallistunut maailmanlistan sijalla kolme ollut Marija Šarapova, joka kärsi olkapäävammasta.
Great Artiste

Great Artiste (suom. "Suuri Taituri") oli B-29 -tyypin raskas amerikkalaisvalmisteinen pommituskone. Sen Victory-numero oli #89. Konetta käytettiin tarkkailutehtäviin, sillä siitä pudotettiin havainnointilaitteita jotka muun muassa mittasivat räjähdysvoimaa sekä sen synnyttämää paineaaltoa. Koneen päällikkönä oli tuolloin toiminut kapteeni Frederick C. Bock, jonka vastuulla oli lentomiehistö C-13. Ennen Hiroshimaan suuntautunutta hyökkäystä, oli kapteeni Robert Lewis'in ryhmä, miehistö C-9 tehnyt pommituslennon konventionaalisella aseella, niin kutsutulla "korttelipommi"lla (lempinimi "Kurpitsa") varustettuna Maizurun ratapihaa vastaan tällä koneella.
Kone nimettiin sen pommittajan, tuolloisen ilmavoimien kapteenin Kermit K. Beahanin mukaan. Hänen väitettiin osuvan tarkasti korkealta pieneen kohteeseen, nimitys viittasi myös menestykseen hurmurina.
Great Artiste oli ollut normaalisti lentomiehistö C-15.n vakiolentokone. Yksikön komentajana toimi 393. raskaan pommituslaivueen päällikkö, majuri Charles W. Sweeney. Nagasakiin suuntautuneella atomipommituslennolla, sen sisarkoneella Bockscar:illa oli kaikkiaan kolme ohjaajaa: Sweeneyn lisäksi Charles Donald "Don" Albury sekä Frederick "Fred" John Olivi. Kaksi apupilottia saattoi olla sen johdosta, että Robert A. Lewis oli pitänyt lentolokia eli päiväkirjaa Hiroshimaan suuntautuneella lennollaan (jonka sitten myöhemmin myi). Pommin tuhovoiman todettuaan, tämä oli ollut suuresti järkyttynyt. Sweeney oli toiminut erikoislentohyökkäys numero 16:n päällikkönä, jossa pudotettiin imploosio-tyyppinen plutoniumpommi Nagasakiin 9. elokuuta 1945.
509. raskas erityispommitusrykmentti siirrettiin Japanin antauduttua Yhdysvaltain länsirannikolle, Roswelliin New Mexicoon. "Great Artiste" siirrettiin tämän jälkeen vielä Bikinin atolleille, ottamaan osaa Operaatio Crossroadsiin (suom. "Operaatio Tienristeys").
Myöhemmin Great Artiste vaurioitui pahoin Goose Bayssa, Kanadan Labradorissa tapahtuneessa lento-onnettomuudessa. Koneen jäännökset myytiin romuksi.
Olingot

Olingot ("Bassaricyon") on puolikarhujen suku, jonka lajit elävät Keski- ja Etelä-Amerikan sademetsissä Nicaraguasta Peruun. Ne ovat puissa viihtyviä yöeläimiä, joiden elinalue ulottuu merenpinnan korkeudelta 2750 metriin. "Bassaricyonin" lajit muistuttavat kaukaista sukulaistaan kinkajua morfologisesti ja elintavoiltaan. Niillä ei kuitenkaan ole tarttumahäntää eikä ulkonevaa kieltä. Sen sijaan niillä on ulkonevampi kuono ja peräaukossa hajurauhaset. Suvun geneettisesti lähimmiksi sukulaisiksi ovat osoittautuneet koatit; kinkajun ja "Bassaricyonin" lajien samankaltaisuutta uskotaan sattumanvaraiseksi.
Lajit.
"Bassaricyon"-sukuun kuuluvien lajien määrä on kiistanalainen. Eräät tutkijat katsovat sukuun kuuluvan viisi lajia: alleninolingo ("B. alleni") eli amazonianolingo, guayananolingo ("B. beddardi"), gabbinolingo eli olingo ("B. gabbii"), costaricanolingo ("B. lasius") ja panamanolingo ("B. pauli"). Toiset taas katsovat niitä olevan vain kaksi: "B. alleni" ja "B. gabbii." Kolmannen näkemyksen mukaan lajeja onkin vain yksi. Viime aikoihin saakka vain "B. gabbii" on tunnettu suhteellisen hyvin, ja siitä on yleisesti käytetty harhaanjohtavasti nimityksenä pelkkää "olingoa". Suvun jäseniä on eläintarhoissa melko vähän, ja usein ne sekoitetaan kinkajuun.
Kristofer Helgen löysi vuonna 2006 Ecuadorista, Las Maquinasista, Andien vuoristosta "B. allenin" kaltaisen, mutta siitä erillisen, aiemmin kuvaamattoman lajin. Hän antoi lajille nimen "B. neblina" ja julkisti löytönsä 15. elokuuta 2013.
Helgen työtovereineen esitti tieteellisen aineiston perusteella, että "Bassaricyon"-sukuun kuuluvia lajeja voidaan eritellä neljä:
Grannies Smoking Pipes

Grannies Smoking Pipes on mikkeliläislähtöinen hip hop -yhtye. Kuusihenkisen orkesterin jäseninä ovat Juho Nuutinen, Pekka Asikainen, Lasse Asu, Henrik Meyer, Jaakko Elenius ja Jenni Keränen. Grannies Smoking Pipes voitti LivESavo-bändikisan vuonna 2012 ja sai sitä kautta esiintymispaikan "Jurassic Rock" -festivaaleille. Yhtye tunnetaan myös kiertävästä aggregaattisoittokunnasta, jonka on voinut tilata puhelimella esiintymään Yläkaupungin Yö-, Provinssirock- ja Ilosaarirock-festivaaleilla.
Kirsti Hakkarainen

Kirsti Hakkarainen (13. toukokuuta 1927 Kivennapa – 21. joulukuuta 2008) oli suomalainen käsikirjoittaja ja kirjailija. Hän on kirjoittanut kuunnelmia, joiden perustana on arjen realismi. Sitä sävyttävät huumori ja eläytyvä ihmiskuvaus.
Hakkaraisen vanhemmat olivat vääpeli Juho Hakkarainen ja Helena (o.s. Mikkolainen). Hakkarainen kävi keskikoulun, oli maa- ja tehdastyöläisenä, apteekkiharjoittelijana, torimyyjänä, lastenhoitajana, ja tarjoilijana. MRA-liikkeen kiertävä näyttelijä hän oli 1947–1948, simultaanitulkki ja maallikkosaarnaaja 1949–1957. Hakkarainen työskenteli virkailijana Tampereen kaupungin matkailutoimistossa 1958–1966.
Kirsti Hakkaraisen tuhkat on siroteltu Vuokseen Imatralla hänen toivomuksensa mukaisesti.