tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karakarat

Karakarat on jalohaukkojen heimoon kuuluva ryhmä lintuja, joka käsittää viisi sukua ja noin kymmenen lajia. Ne ovat pitkäjalkaisia lintuja, jotka eivät juurikaan muistuta varsinaisisia jalohaukkoja ("Falco"). Ne elävät Etelä- ja Väli-Amerikassa.
Aiemmin karakarat muodostivat jalohaukkojen heimossa oman alaheimonsa Polyborinae tai Daptriinae, mutta "Handbook of the Birds of the World" ja BirdLife International luokittelevat nykyään karakarat pampahaukkasen ("Spiziapteryx circumcincta") kanssa Polyborini-tribukseen Falconinae-alaheimossa. Luokittelu perustuu fylogeneettisiin analyyseihin, joiden mukaan karakarat kyllä muodostavat kladin, mutta ne ovat läheisempää sukua pampahaukkaselle kuin muille jalohaukoille.
Ulkonäkö ja koko.
Karakarat eroavat ulkonäöltään huomattavasti varsinaisista jalohakoista ("Falco"). Ne tunnistaa niiden pitkistä jaloista sekä poskien ja kaulan punaisesta ihosta. Väritykseltään ne ovat pääasiassa tummia, mutta jotkut lajit ovat alta vaaleita ja joillakin on vaaleaa myös päässä. Karakarat ovat hiirihaukan kokoluokkaa; ne ovat 35–60 senttiä pitkiä ja painavat 280–1600 grammaa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Karakarat elävät Etelä- ja Väli-Amerikassa, ja ne ovat siellä paikoin hyvin yleisiä. Ne elävät avomailla, metsissä ja savanneilla.
Elintavat.
Karakarat ovat seurallisia ja aggresiivisia lintuja. Ne vaikuttavat olemukseltaan laiskoilta, sillä ne voivat käyskennellä maassa ja seisoskella pitkiä aikoja näköalapaikalla. Ne voivat kuitenkin juosta ketterästi. Karakarojen ravintoa ovat erityisesti haaskat, mutta ne voivat olla myös hyönteissyöjiä tai kaikkiruokaisia. Pienemmästä koostaan huolimatta karakarat lyöttäytyvät usein korppikotkien sekaan haaskoilla, ja ne ryöstävät joskus ruokapaloja korppikotkalta tai toiselta karakaralta. Toisin kuin varsinaiset jalohaukat, karakarat rakentavat itse pesänsä. Ne laskevat kaksi tai kolme munaa, joita emo hautoo noin 32 vuorokautta. Poikaset pysyvät pesässä noin 42 vuorokautta.
Carmen (novelli)

Carmen on Prosper Mériméen kirjoittama novelli tai pienoisromaani vuodelta 1845. Siihen pohjautuu Georges Bizet’n vuonna 1875 säveltämän samannimisen oopperan tarina. Novellin on suomentanut Kasimir Leino, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1907 Kirja. Uudelleen sen on suomentanut Reino Hakamies, ja suomennoksen on julkaissut Otava 1959 ja 1984 sekä Ex Libris 1970 kokoelmassa "Luonnonlapsi...".
Tarinasta on tehty oopperan lisäksi lukuisia elokuvia ja baletteja:
Mulanjen piirikunta

Mulanjen piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta ja rajoittuu lännessä Thyolon, Blantyren, pohjoisessa Zomban ja koillisessa Phalomben piirikuntaan sekä etelässä Mosambikiin.
Piirikunnan pinta-ala on 2 056 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 307 800 as. (1977), 419 900 as. (1987), 428 300 as. (1998), 521 400 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 550 721 as. Piirikunnan keskus on Mulanjen kaupunki (14 497 as., 2008). Sen koillispuolella kohoaa Mulanjevuori metsänsuojelualueineen. 
Mulanjen piirikunta on viljelypinta-alaltaan (teeviljelmiä 93,4 km²) Malawin suurin teentuotantoalue. Teeviljelmät sijaitsevat paljolti Mulanjemassiivin alarinteillä ja läheisellä alangolla. Pääosin tuotetaan mustaa teetä. Teen valmistuksessa hyödynnetään usein maan laajan tupakantuotannon laitteita ja seurataan tarkoitukseen kehitettyä Laurie-teeprosessointitapaa.
Thyolon piirikunta

Thyolon piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Eteläistä aluetta ja rajoittuu etelässä Nsanjen, lännessä Chikwawan, pohjoisessa Blantyren ja Chiradzulun piirikuntaan sekä idässä Mulanjen piirikuntaan ja Mosambikiin.
Piirikunnan pinta-ala on 1 715 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 322 000 as. (1977), 431 200 as. (1987), 459 000 as. (1998), 587 100 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 603 129 as. Piirikunnan keskus on Thyolon kaupunki (7 693 as., 2008). 
Thyolon piirikunta on viljelypinta-alaltaan (teeviljelmiä 88,2 km²) Malawin toiseksi suurin teealue. Pääosin tuotetaan mustaa teetä. Teen valmistuksessa hyödynnetään usein maan laajan tupakantuotannon laitteita ja seurataan tarkoitukseen kehitettyä Laurie-teeprosessointitapaa. 
Piirikunnan pohjoisosissa toimii Malawin tiede- ja teknologiayliopisto.
Nkhata Bayn piirikunta

Nkhata Bayn piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Pohjoista aluetta ja rajoittuu idässä Malawijärveen (Njassajärvi), etelässä Nkhotakotan, lännessä Mzimban piirikuntaan ja sen Mzuzun kaupunkiin sekä pohjoisessa Rumphin piirikuntaan.
Piirikunnan pinta-ala on 4 071 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 97 900 as. (1977), 130 200 as. (1987), 164 800 as. (1998) ja 215 800 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 244 537 as. Piirikunnan keskus on Nkhata Bayn kaupunki (11 269 as., 2008), joka sijaitsee Malawijärven länsirannalla. 
Nkhata Bayn piirikunta on viljelypinta-alaltaan Malawin kolmanneksi suurin teealue (teeviljelmiä kuitenkin vain 6,5 km²). Pääosin tuotetaan mustaa teetä. Teen valmistuksessa hyödynnetään usein maan laajan tupakantuotannon laitteita ja seurataan tarkoitukseen kehitettyä Laurie-teeprosessointitapaa.
Rauman vanha hautausmaa

Rauman vanha hautausmaa sijaitsee kaupungin keskustan itälaidalla, aivan Unescon maailmanperintökohteisiin kuuluvan Vanhan Rauman tuntumassa. Hautausmaa otettiin käyttöön vuonna 1853. Sitä ennen Rauman vainajat oli haudattu Pyhän kolminaisuuden kirkkoa ympäröivälle hautausmaalle.
Rauman vanha hautausmaa on pinta-alaltaan noin 3,3 hehtaaria. Sen keskellä sijaitsee kulttuurihistoriallisesti arvokas Lars Sonckin suunnittelema Kordelinin kappeli, joka alun perin rakennettiin vuonna 1917 kuolleen liikemies Alfred Kordelinin hautapaikaksi. Nykyään se toimii myös yleisenä siunauskappelina. Lisäksi hautausmaalla ovat Jussi Vikaisen veistämä vuoden 1939–1944 sodissa kaatuneiden muistomerkki sankarihautoineen, punaisten muistomerkki, jonka on tehnyt raumalainen kivenhakkaaja Kaarlo Reunanen, sekä Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki. Hautausmaalla on myös 1991 käyttöönotettu uurnalehto. Kordelinin lisäksi paikalle on haudattu muun muassa kirjailijat Hj. Nortamo, Unto Koskela ja Tauno Koskela sekä laivanvarustaja Gabriel Granlund. Myös vuoden 1947 Rauman räjähdysonnettomuuden uhrien haudat ovat vanhalla hautausmaalla.
Hollanninjalavatauti

Hollanninjalavatauti (jalavatauti) on kaarnakuoriaisten "Scolytus multistriatus", "Scolytus laevis" ja "Hylurgopinus rufipes" levittämä sienitauti, jota aiheuttavia sieniä ovat "Ophiostoma ulmi" ja "Ophiostoma novo-ulmi". Tauti tappaa jalavia tukkimalla puun ravinnonkuljetusjärjestelmän. Sen voi havaita ennenaikaisesta lehtien kellastumisesta tai saastuneen osan mustaksi muuttunesta jällestä.
Hollanninjalavatauti levisi Yhdysvalloista Etelä-Eurooppaan 1900-luvun alussa. Länsi-Euroopassa se on tappanut paljon jalavia, muun muassa Englannissa lähes kaikki. Suomessa vahvistetut tautitapaukset ovat 1960-luvulta.
Minicraft

Minicraft on Markus Perssonin kehittämä 2D-pohjainen mobiilipeli, jonka hän suunnitteli ja toteutti 48 tunnissa 22. Ludum Dare- koodauskilpailussa. Kilpailun aiheena oli "Yksin". Peli julkaistiin 19. marraskuuta 2011.
Pelaaminen.
Pelaaja syntyy satunnaisgeneroituneeseen avoimeen 2D-maailmaan, jossa on metsiä, kallioita, aavikkoja, rantoja, jokia ja meriä. Peli on Minecraftin kaltainen, mutta siinä on muutamia eroavaisuuksia ja vähemmän ominaisuuksia. 
Pelin alussa tärkeintä on rakentaa työkaluja, hakata puita ja kiveä ja löytää portaat maan alle luoliin. Ensimmäisestä maanalaisesta kerroksesta löytyy rautaa, toisesta kultaa ja alimmasta timanttia, joissa vaanii zombeja ja limoja. Pelissä tarkoituksena on päihittää loppuvastustaja "Air Wizard". Pelin ulkoasun on sanottu muistuttavan "The Legend of Zeldaa".
Fedrick Dacres

Fedrick Dacres (s. 28. helmikuuta 1994) on jamaikalainen kiekonheittäjä.
Dacres voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden Lillessä 2011 tuloksella 67,05 m (1,5 kg:n kiekko). Hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden Barcelonassa 2012 heitettyään 1,75 kg:n kiekkoa 62,80. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Torontossa 2015 tuloksella 64,80. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui seitsemänneksi. Rion olympialaisissa 2016 hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui neljänneksi tuloksella 65,83. 
Dacres voitti kiekonheitossa kultaa Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 tuloksella 68,20. Hän voitti samana vuonna Maanosien cupin kiekkokilpailun. Hän voitti kultaa Pan-Amerikan kisoissa Limassa 2019 tuloksella 67,68. Dohan MM-kilpailuissa 2019 Dacres saavutti hopeamitalin tuloksella 66,94 metriä. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 64,85 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 viidenneksi tuloksella 66,72..
Dacres heitti Jamaikan ennätyksen 70,78 Rabatissa kesäkuussa 2019. Kuulaa hän on työntänyt parhaimmillaan 20,46 Kingstonissa huhtikuussa 2017.
Natasha Morrison

Natasha Morrison (s. 17. marraskuuta 1992) on jamaikalainen pikajuoksija. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Morrison juoksi toisen osuuden kultaa voittaneessa Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Hän sijoittui lisäksi 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 11,02 juostuaan aiemmin välierässä tuolloisen ennätyksensä 10,96. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi toisen osuuden Jamaikan pronssijoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän juoksi alkuerissä Jamaikan pikaviestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla voitti loppukilpailussa kultaa. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi alkuerissä Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi avausosuuden hopeaa saaneessa Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa.
Morrison juoksi IAAF World Relays -kilpailuissa 2015 alkuerissä Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka loppukilpailussa voitti toisella kokoonpanolla kultaa. Vuosina 2017 ja 2019 hän juoksi vastaavien kilpailujen finaalissa Jamaikan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Hän sai pikaviestissä hopeaa alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa 2011. Hän sijoittui 100 metrillä kuudenneksi Pan-Amerikan kisoissa 2019.
Morrison saavutti Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hopeaa pikaviestissä ja sijoittui 100 metrillä viidenneksi.
Morrison juoksi 100 metrin ennätyksensä 10,87 Miamissa huhtikuussa 2021. 200 metrillä hänen ennätyksensä on 22,74 (Kingston, 2021).
Valkoinen Risti

Oy Valkoinen Risti – Vita Korset Ab on suomalainen vuonna 1925 perustettu perheyritys, joka markkinoi hajusteita, hygieniatuotteita ja elintarvikkeita. Aiemmin yrityksellä on ollut myös omaa valmistusta. Valkoisen Ristin pitkäaikaisin tuote on vuodesta 1936 valmistettu Vitalis-voide.
Historiaa.
Oy Valkoinen Risti – Vita Korset Ab:n perustettiin vuoden 1925 alussa Helsingin Mikonkadulle, nykyisen Aikatalon kohdalle nimellä "O.Y. Tekninen Tehdas Valkoinen Risti A.B. – Tekniska Fabriken Vita Korset". Seitsemän hengen voimin yritys alkoi valmistaa Sanosan-hedelmäsuolaa, Auringon-metallikiilloketta ja kiillotusliinoja, Stadion-pastilleja, Burovin-balsamia ja rautapitoista viiniä. Vuonna 1930 yrityksen ruotsalainen perustaja palasi kotimaahansa ja myi yrityksensä Storgårdsin suvulle, jonka omistuksessa Valkoinen Risti yhä on.
Helmikuussa 1944 neuvostoliittolaisten lentopommi osui tuolloin Kruununhaassa toimineeseen Valkoisen Ristin tehtaaseen, ja koko yritys evakuoitiin Porkkalaan, josta myös jouduttiin pian lähtemään alueen siirtyessä Neuvostoliiton miehittämäksi. Yritys palasi pääkaupunkiseudulle Helsingin itäpuolen Vartiokylään, jossa se yhä toimii.
Vitalis-voide.
Vuodesta 1936 valmistettu Vitalis oli aikoinaan suurin täysin suomalainen kosmeettinen valmiste. Huippuvuosina Vitalista myytiin Suomessa lähes 700 000 rasiaa vuodessa. Vuodesta 1965 alettiin Valkoisen Ristin tuotteita viedä myös muihin Pohjoismaihin, ja Vitalis tunnettiin Ruotsissa ja Islannissa nimellä Vitagold.
Vitalis-voiteen väri, koostumus ja tuoksu ovat pysyneet alusta asti samoina, lukuun ottamatta lainsäädännön vaatimia pieniä muutoksia. Vuoteen 1985 mennessä Vitalista oli myyty jo yli kaksikymmentä miljoonaa rasiaa.
Vuonna 2011 Vitalis-voide tuotiin Seppälä-vaateketjun valikoimiin Paola Suhosen suunnittelemassa uudessa pakkauksessa.
Hiustenhoitotuotteita ja hajusteita.
Vuonna 1954 Valkoinen Risti ryhtyi valmistamaan lisenssillä maailman suurimpiin kuuluvan hiustenhoitoyrityksen Helene Curtisin tuotteita, joita olivat Suave-hiusvoide sekä Silkki-Leena- ja Finesse-shampoot. Valkoinen Risti toi ensimmäisenä Suomen markkinoille suihkepulloon pakatun hiuskiinteen. Vuonna 1960 Valkoinen Risti otti valikoimiinsa Pierre Cardinin, Carvenin ja Capuccin parfyymit, ja tuoksutuotevalikoiman nykyiset päämerkit ovat italialaiset Police ja Lotto.
Elintarvikkeita.
Elintarvikkeiden tuontiin Valkoinen Risti ryhtyi 1970-luvulla, ja vuonna 1985 ostettiin elintarvikealan agentuuriyritys Oy InnZano Ab. Yrityksen päämiehiin kuuluu muun muassa eurooppalainen maitotuotejätti Lactalis. Valkoisen Ristin edustamia elintarvikkeita ovat hollantilaiset, espanjalaiset, englantilaiset ja sveitsiläiset juustot, Walkers-pikkuleivät ja Baxters-hillot sekä Gainomax-urheilujuomat ja -proteiinipatukat. Vuonna 2009 Valkoinen Risti hankki osuuden Novacafi Oy:stä, joka edustaa Suomessa muun muassa Douwe Egberts -kahveja.
Sandi Morris

Sandi Morris (s. 8. heinäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen seiväshyppääjä. Hän on kaksinkertainen sisäratojen maailmanmestari ja on ulkoratojen arvokilpailuissa saavuttanut viisi kertaa hopeamitalin.
Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Morris sijoittui seiväshypyssä jaetulle neljännelle sijalle tuloksella 470 cm. Hän saavutti hopeaa sisäratojen MM-kilpailuissa Portlandissa 2016 tuloksella 485 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa Morris saavutti hopeaa tuloksella 485 cm. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai hopeaa tuloksella 475 cm. Hän voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 tuloksella 495 cm. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sai hopeaa tuloksella 490 cm. Vuonna 2021 käydyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän voitti kultaa tuloksella 480 cm. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa tuloksella 485 cm. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 465 cm. Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024 hän oli viides tuloksella 465 cm. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa tuloksella 485 cm.
Morris on voittanut 13 timanttiliigan osakilpailua vuosina 2016–2025.
Morris voitti Yhdysvaltojen-mestaruuden ulkoradoilla 2017, 2018, 2019, 2022 ja 2025 sekä sisäradoilla 2016, 2017, 2020 ja 2022. Hän voitti NCAA:n sisäratamestaruuden vuonna 2015. 
Morris hyppäsi Brysselin timanttiliigan osakilpailussa vuonna 2016 ulkoratojen ennätyksensä 500 cm. Hän oli kolmas nainen, joka ylitti seiväshypyssä viiden metrin rajan. Häntä ennen viisi metriä olivat ylittäneet ulkoradoilla Jelena Isinbajeva ja sisäradoilla Jennifer Suhr. Sisäradoilla Morrisin ennätys on 495 cm (2016).
Lomustiini

Lomustiini (C9H16N3ClO2) on nitrosoureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä solunsalpaajana syöpien hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa lomustiini on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin huonosti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin ja kloroformiin.
Lomustiini kykenee rasvaliukoisena aineena läpäisemään veri-aivoesteen. Yhdistettä käytetään eräiden aivosyöpien, etäpesäkkeitä tekevän melanooman, rintasyövän, Hodgkinin lymfooman, myelooman, keuhkosyövän, munasarjasyövän ja haimasyövän hoitoon. Eläinlääketieteessä sitä käytetään aivokasvaimien ja ruuansulatuselimistön kasvainten hoitoon. Lomustiini kuuluu vaikutusmekanismiltaan alkyloiviin yhdisteisiin. Se alkyloi DNA:ta ja RNA:ta sekä ristisilloittaa niitä. Se estää myös eräiden solutoimintojen kannalta tärkeiden entsyymien toimintaa liittämällä niihin formyyliryhmän. Näiden vaikutusten vuoksi syöpäsolujen lisääntyminen estyy ja syöpäsolut kuolevat. Lomustiini poikkeaa muista nitrosoureoihin kuuluvista solunsalpaajista siten, että sitä annostellaan suun kautta. Usein lääkeainetta käytetään yhdistelmähoitona prokarbatsiinin ja vinkristiinin kanssa. Hoitojakso lomustiinilla kestää noin 4–6 viikkoa. Lisäksi käytetään leikkausta ja sädehoitoa.
Haittavaikutukset.
Merkittävin lomustiinin haittavaikutus on sen luuydintoksisuudesta aiheutuva luuydinsuppressio, neutropenia. trombosytopenia, leukopenia ja anemia. Muita haittavaikutuksia voivat olla huonovointisuus, väsymys, keuhkofibroosi ja maksatoksisuus. Maksatoksisuus on harvinaista ja yleensä ei aiheuta ongelmia hoidon päätyttyä.
Valmistus.
Lomustiinia voidaan syntetisoida 2-kloorietyyli-isosyanaatin ja sykloheksyyliamiinin välisellä reaktiolla. Muodostuva ureajohdannainen reagoi dityppitrioksidin kanssa muodostaen lomustiinia. Toinen valmistustapa on sykloheksyyli-isosyanaatin reaktio etanoliamiinin kanssa ja muodostuva ureajohdannainen reagoi tionyylikloridin kanssa, jolloin hydroksyyliryhmä korvautuu klooriatomilla. Viimeisessä vaiheessa muodostuu lomustiinia, kun natriumnitriitti reagoi muurahaishappoliuoksessa edellisessä vaiheessa muodostuneen yhdisteen kanssa.
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2015

Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2015 olivat 12:nnet alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut. Ne järjestettiin Kadrioru staadionilla Tallinnassa, Virossa 8.–12. heinäkuuta 2015.
Kilpailuihin osallistui lähes tuhat urheilijaa 45 eri maasta. Suomesta urheilijoita oli mukana 56.
Kaisa Nyberg

Kaisa Tellervo Nyberg (o.s. Holma; s. 13. toukokuuta 1948 Oulu) on suomalainen matemaatikko, joka on työskennellyt kryptografian ja kyberturvallisuuden tutkijana sekä Aalto-yliopiston professorina (nykyisin emerita). Teknillisen korkeakoulun professoriksi Nyberg tuli vuonna 2005 ja hän jäi eläkkeelle toukokuussa 2016.
Nyberg tuli ylioppilaaksi Tapiolan yhteiskoulusta (1966). Hän valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1971 ja filosofian tohtoriksi 1980 matematiikan alalta. Hänen englanninkielinen väitöskirjansa käsitteli topologiaa ja oli otsikoitu "On Subspaces of Products of Nuclear Fréchet Spaces". Helsingin yliopiston matematiikan dosentti hän on ollut vuodesta 1986 ja Teknilisen korkeakoulun kryptologian dosenttina hän toimi vuosina 1997–2004.
Nyberg on saanut useita tunnustuksia työstään. Hänelle myönnettiin IACR:n fellow-jäsenyys tunnustuksena ansiokkaasta tieteellisestä työstä salaustekniikoiden tutkimuksessa. Vuonna 2018 Suomen Kulttuurirahasto myönsi hänelle 30 000 euron palkinnon merkittävästä kulttuuriteosta.
Franciszek Nowicki

Franciszek Henryk Siła-Nowicki (29. tammikuuta 1864, Krakova – 3. syyskuuta 1935 Zawoja) oli Nuorta Puolaa edustanut runoilija, vuorikiipeilijä, sosialistinen aktivisti ja tatravuorilla olevan "Orla Perć"-retkeilyreitin suunnittelija.
Elämä.
Franciszek Nowickin isä oli eläintieteilijä ja puolalaisen luonnonsuojelun pioneeri Maksymilian Nowicki 
ja äiti Antonina Kasparek, jonka veli oli kansainvälisen oikeuden professori, Jagellon yliopiston rehtori Franciszek Kasparek.
Yliopistossa opiskellessaan Nowicki toimitti yhdessä Kazimierz Tetmajerin, Andrzej Niemojewskin, Artur Górskin kanssa sosialistista lehteä "Ognisko". Joitakin vuosia myöhemmin hän oli mukana perustamassa Puolan sosiaalidemokraattista puoluetta ("Polska Partia Socjalistyczno-Demokratyczna"). Vuodesta 1894 lähtien hän opetti toisen asteen oppilaitoksessa ("gimnazjum").
In 1924 Nowicki jäi eläkkeelle, ja vuonna 1934 hänestä tuli puolalaisten kirjailijoiden yhdistyksen kunniajäsen ("Związek Zawodowy Literatów Polskich").
Nowicki julkaisi runoja ja tarinoita ja käänsi Goethen tuotantoa.
Shericka Jackson

Shericka Jackson (s. 16. heinäkuuta 1994) on jamaikalainen pikajuoksija. Hänen päälajinsa oli pitkään 400 metrin juoksu mutta hän on sittemmin keskittynyt lyhyemmille matkoille. Hän on 200 metrin juoksun kaksinkertainen maailmanmestari sekä pikaviestin olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Rion olympialaisissa 2016 Jackson sai 400 metrillä olympiapronssia ajalla 49,85. Hän juoksi välierässä ennätyksensä 49,83. 4 × 400 metrin viestissä hän saavutti olympiahopeaa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 100 metrillä pronssia ennätysajallaan 10,76 Jamaikan ottaessa kolmoisvoiton. 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Hän juoksi ankkuriosuuden Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka voitti kultaa maan ennätysajalla 41,02. 4 × 400 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden Jamaikan pronssijoukkueessa.
Jackson saavutti pronssia omalla silloisella ennätyksellään 49,99 vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä. Samoissa kisoissa hän saavutti kultaa 4 × 400 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 400 metrillä viides. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pronssia 400 metrillä ennätyksellään 49,47. Lisäksi hän saavutti kultaa 4 × 100 ja pronssia 4 × 400 metrin viestissä juosten kummassakin ankkuriosuuden. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli 60 metrin juoksussa viides. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän voitti 200 metrin maailmanmestaruuden kaikkien aikojen toiseksi nopeimmalla ajalla 21,45. Lisäksi hän saavutti hopeaa 100 metrillä ennätyksellään 10,73 sekä pikaviestissä, jossa hän juoksi ankkuriosuuden. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän voitti 200 metrin maailmanmestaruuden kisaennätyksellä ja maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 21,41. Lisäksi hän saavutti hopeaa 100 metrillä ajalla 10,72 ja 4 × 100 metrin viestissä.
IAAF World Relays -viestimestaruuskilpailuissa Jackson sai 4 × 200 metrin viestissä kultaa 2017 ja pronssia 2019 sekä 4 × 400 metrin viestissä hopeaa 2014. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai 200 metrillä hopeaa ennätyksellään 22,18. Pan-Amerikan kisoissa 2019 hän voitti kultaa 400 metrillä ajalla 50,73.
Vuoden 2011 alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista Lillestä hän saavutti kultaa sekaviestistä ja pronssia 200 metriltä. Seuraavan vuoden alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista Jackson saavutti hopeaa pitkästä viestistä.
Henkilökohtaiset ennätykset.
NR = maan ennätys
Flibanseriini

Flibanseriini (kauppanimellä Addyi) on trifluorimetyylifenyylipiperatsiinijohdannainen lääkeaine, jota käytetään esivaihdevuodellisen hypoaktiivisen seksuaalisen halukkuuden häiriötilan hoitoon (HSDD). Tutkimuksen mukaan lääkeaine lisää tyydyttävien seksuaalisten kokemusten määrää kuukaudessa noin puolesta yhteen kertaan lumelääkkeeseen verrattuna.
Boehringer Ingelheim keskeytti lääkkeen kehityksen lokakuussa 2010 Yhdysvaltain Lääkevirasto FDA:n hylättyä lääkkeen hakemuksen. Tämän jälkeen Sprout Pharmaceuticals osti lääkkeen oikeudet ja elokuussa 2015 FDA hyväksyi lääkkeen markkinoille. Lääkkeen markkinoille tuloa on kritisoitu mm. naistenterveysjärjestöjen taholta virheellisestä markkinoinnista ja naisten normaalienkin tilojen rahastamisella ja muuttamisella lääketieteellistä hoitoa vaativiksi "sairauksiksi".
HSDD on tunnettu seksuaalisena häiriönä 30 vuotta, mutta se korvattiin vuonna 2013 Yhdysvaltain tautiluokituksessa, DSM:ssä uudella diagnoosilla "sexual interest/arousal disorder" (FSIAD).
Flibanseriinin kemiallinen kaava on C20H21F3N4O, moolimassa 390,402 g/mol ja CAS-numero 167933-07-5.
Kulttuuri ja yhteiskunta.
Flibanseriini kehitettiin alun perin masennuslääkkeeksi, mutta tutkimukset osoittivat, ettei se ole tässä indikaatiossa lumelääkettä parempi ja sen käyttöä alettiin tutkimaan HSDD:n mahdollisena hoitona.
Nimistä.
Aiemmin ehdotettuja, mutta hylättyjä nimiä ovat mm. Ectris ja Girosa, ja sen aiempi kehitysnimi BIMT-17.
Hyväksymisprosessi ja lobbaus.
18. kesäkuuta 2010 FDA:n asiantuntijapaneeli äänesti flibanseriinin suosittamista seksuaalihäiriöiden hoitoon vastaan viitaten sen vähäiseen vaikutukseen ja pitkäaikaiskäytön riskeihin. Aiemmalla viikolla myös FDA:n henkilökunnan uutisoitiin suosittaneen lääkkeen hakemuksen hylkäämistä. Ennen äänestystä Boehringer Ingelheim järjesti ison julkisen lobbauskampanjan liittyen kiistanalaiseen "hypoactive sexual desire" -diagnoosiin. 8. lokakuuta 2010 Boehringer ilmoitti keskeyttävänsä flibanseriinin kehityksen FDA:n suosituksen mukaisesti.
27. kesäkuuta 2013 Sprout Pharmaceuticals ilmoitti, että se oli lähettänyt flibanseriinin uudelleenarvioitavaksi FDA:lle. Joulukuussa 2013 FDA vaati lisänäyttöä ja tutkimuksia lääkkeen tehosta. FDA edellytti muun muassa selvittämään flibanseriinin vaikutuksen auton ajamiseen ja selvittämään, vaikuttaako se muihin biokemiallisilla tavoilla.
4. kesäkuuta 2015 FDA:n neuvontakomissio, johon kuului Bone, Reproductive, and Urologic Drugs Advisory Committee (BRUDAC) ja Drug Safety and Risk Management Advisory Committee (DSRM) äänestivät 0-18-6 lääkkeen suosittamisen puolesta. 0 äänesti lääkkeen suosittamista varoituksineen, 18 äänestivät lääkkeen suosittamista sisällyttäen riskihallinnan eri vaihtoehtoja ja 6 jäsentä äänesti lääkkeen hylkäämisen puolesta. 18. elokuuta FDA hyväksyi Addyi:n (flibanseriinin) naisten seksuaalisten halujen tehostamiseen.
Elaine Thompson-Herah

Elaine Thompson (s. 28. kesäkuuta 1992 Manchester) on jamaikalainen pikajuoksija, 100 ja 200 metrin juoksun olympiavoittaja. Thompson edustaa MVP Track &amp; Field Clubia.
Thompson voitti Keski-Amerikan ja Karibian -mestaruuskilpailuissa kultaa 4 × 100 metrin viestissä 2013. Vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow’ssa hän juoksi Jamaikan pikaviestin kultajoukkueessa alkuerässä.
Thompson selviytyi finaaliin 200 metrillä vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä. Finaalissa hän saavutti hopeaa Dafne Schippersin jälkeen omalla ennätyksellään 21,66. Thompson saavutti kisoista myös kultaa pikaviestistä. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista hän saavutti pronssia 60 metriltä. 
Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Thompson voitti kultaa 100 metrillä ajalla 10,71 ja 200 metrillä ajalla 21,78 sekä sai hopeaa pikaviestistä. Hän voitti World Relays -kilpailuissa 2017 kultaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli 100 metrillä viides. Hän sijoittui 60 metrillä neljänneksi Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Saman vuoden Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa hän sai pikaviestissä hopeaa ja oli 200 metrillä neljäs.
Thompson saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 pronssia 4 × 200 metrin viestissä. Saman vuoden Pan-Amerikan kisoissa Limassa hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 11,18. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa sekä 100 metrillä että 200 metrillä, molemmissa tuolloin kaikkien aikojen toiseksi parhailla ajoilla (10,61 ja 21,53). Näiden lisäksi hän oli mukana Jamaikan kultaa voittaneessa pikaviestijoukkueessa. Parisen viikkoa olympialaisten jälkeen Thompson paransi 100 metrin ennätystään Timanttiliigan kilpailussa Eugenessa aikaan 10,54 jääden Florence Griffith-Joynerin maailmanennätyksestä viisi sadasosasekuntia. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia 100 metrillä ajalla 10,81, sijoittui 200 metrillä seitsemänneksi ja juoksi toisen osuuden Jamaikan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Saman vuoden Birminghamin Kansainyhteisön kisoissa hän saavutti kultaa 100 metrillä ajalla 10,95 ja 200 metrillä ajalla 22,02 sekä pronssia pikaviestissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän juoksi alkuerissä Jamaikan 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka toisella kokoonpanolla saavutti loppukilpailussa hopeaa.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Melissa Bishop

Melissa Corrine Bishop (s. 5. elokuuta 1988 Eganville, Ontario) on kanadalainen keskimatkojen juoksija, joka kilpailee pääosin 800 metrin juoksussa. 173 senttimetriä pitkä ja 59 kilogrammaa painava Bishop edustaa Ottawa Lions Track and Field Clubia. 
Bishop kilpaili vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän jäi alkueriin. Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa hän jäi niin ikään alkueriin. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän selviytyi finaaliin uudella maansa ennätyksellä 1.57,52. Finaalissa hän saavutti hopeaa ajalla 1.58,12. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta hän voitti kultaa ajalla 1.59,62. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli neljäs Kanadan ennätysajalla 1.57,02. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui viidenneksi.
Jillian Camarena-Williams

Jillian Mary "Jill" Camarena-Williams (s. 2. maaliskuuta 1982 Vallejo, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä. 177 senttimetriä pitkä ja 111 kilogrammaa painava Camarena-Williams edustaa New York Athletics Clubia. Hän pitää hallussaan Yhdysvaltain sisäratojen ennätystä.
Camarena-Williams on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin vuosina 2008 ja 2012. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä hän oli finaalin viimeinen. Vuoden 2011 MM-kilpailuista Camarena-Williams saavutti pronssia tuloksella 20,02. Hän on osallistunut kolmiin MM-kilpailuihin. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Camarena-Williams saavutti hopeaa tuloksella 18,65.
Camarena-Williams kärähti klomifeenin käytöstä vuonna 2013. Hän sai kuuden kuukauden pituisen kilpailukiellon. Camarena-Williamsin mukaan hän oli käyttänyt ainetta hedelmällisyyshoitoihin. Hän sai lapsen vuonna 2014.
Bates Motel (televisiosarja)

Bates Motel on yhdysvaltalainen jännitysdraamasarja, jonka ovat kehittäneet Carlton Cuse, Kerry Ehrin ja Anthony Cipriano. "Bates Motel" on nykyaikaan sijoittuva esiosa Alfred Hitchcockin elokuvalle "Psyko" (1960), ja se kertoo Norman Batesin ja hänen äitinsä Norman elämästä ennen elokuvan tapahtumia.
"Bates Motel" alkoi A&amp;E-kanavalla vuonna 2013. Tuottajat paljastivat vuoden 2016 Comic-Conissa, että sarja päättyisi viidennen tuotantokauden jälkeen. Se esitettiin keväällä 2017. Sarjaa tehtiin kaikkiaan 50 jaksoa.
Christeyns

Christeyns NV on belgialainen, kansainvälisesti toimiva kemianteollisuusyritys, joka on erikoistunut ammattikäyttöön tarkoitettuihin pesu-, puhdistus- ja desinfiointiaineisiin. Lisäksi yritys kehittää ja markkinoi pesulatoimintaan liittyviä laitteita. Christeynsin asiakkaita ovat pesulat, elintarviketeollisuus, sairaalat ja siivousliikkeet. Christeynsin tytäryhtiö Oscrete tuottaa kemikaaleja sementtiteollisuudelle ja tytäryhtiö Govi teollisuuskemikaaleja monille toimialoille.
Historiaa.
Christeyns sai alkunsa Jules Robert Christeynsin Belgian Gentiin vuonna 1946 perustamasta saippuatehtaasta. Vuonna 1989 yritys siirtyi Bostoenin perheen omistukseen, ja 1990-luvun puolivälissä yritys alkoi laajentua ympäri Eurooppaa lähinnä yritysostoin. Vuonna 1998 se hankki brittiläisen Oils &amp; Soaps Ltd:n, ja vuonna 2005 Johnson Diversey -yhtiön pesulasektorin liiketoiminnan. Vuonna 2010 Christeyns laajensi toimialaansa elintarvikehygieniaan ja vuonna 2012 sairaalahygieniaan ostamalla vuonna 1910 perustetun ranskalaisen Laboratoire Phagogène -yhtiön.
Christeynsillä on tytäryhtiöitä 26 maassa. Turussa toimivan Christeyns Nordic Oy Ab:n liikevaihto vuonna 2014 oli noin 3,4 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 13.
Pohjoinen alue (Malawi)

Pohjoinen alue on yksi Malawin aluejaon kolmesta ylimmän tason hallintoalueesta. Hallintoalueen pinta-ala on 26 931 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Malawin Keskiseen alueeseen, lännessä Sambiaan, pohjoisessa Tansaniaan ja idässä Malawijärveen. Hallinnollinen keskus on Mzuzun kaupunki (133 900 as., 2008, 2014 ennuste: 209 100). 
Pohjoinen alue jaetaan aluehallinnon toisella tasolla kuuteen piirikuntaan. Kaksi Mosambikin rannikolla eksklaavina sijaitsevaa Malawijärven saarta muodostaa yhden alueen piirikunnista (Likoma). Pohjoisen alueen piirikunnat ovat:
* Chitipa, 4 288 km², 179 072 as. (2008),
* Karonga, 3 355 km², 272 789 as.,
* Likoma, 18 km², 10 445 as.,
* Mzimba, 10 382 km², 724 873 as., (Mzuzun kaupunki 48 km², 133 900 as.)
* Nkhata Bay, 4 071 km²,213 779 as. ja
* Rumphi, 4 769 km², 169 112 as.
Alueen väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 648 900 as. (1977), 911 800 as. (1987), 1 233 600 as. (1998), 1 708 900 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli as. ja vuodelle 2014 arvio oli 2 090 600 asukasta.
Keskinen alue (Malawi)

Keskinen alue on yksi Malawin aluejaon kolmesta ylimmän tason hallintoalueesta. Se rajoittuu kaakossa Malawin Eteläiseen alueeseen, lounaassa Mosambikiin, lännessä Sambiaan, pohjoisessa Pohjoiseen alueeseen sekä idässä Malawijärveen, jonka vastarannalla on Mosambikin aluetta. Hallintoalueen pinta-ala on 35 592 neliökilometriä. Hallinnollinen keskus on maan pääkaupunki Lilongwe (674 448 as., 2008, 2014 ennuste: 978 800).
Aluehallinnon toisella tasolla Keskinen alue jaetaan yhdeksään piirikuntaan:
* Dedza
* Dowa
* Kasungu
* Lilongwe
* Mchinji
* Nkhotakota
* Ntcheu
* Ntchisi
* Salima
Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 2 143 700 as. (1977), 3 111 000 as. (1987), 4 066 300 as. (1998) ja 5 510 200 as. (2008). Vuoden 2012 väkilukuarvio oli 5 941 700 as. ja vuodelle 2014 arvio oli 6 824 200 asukasta.
Sealed Air

Sealed Air Corporation on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, jonka toimialana on pakkausteollisuus. Sen päätuotteita ovat Cryovac-elintarvike­pakkaukset ja Bubble Wrap -kuplamuovi­tuotteet. Aiemmin yritykseen kuuluivat myös Diversey-puhdistus­tuotteet (ent. Johnson Diversey), kunnes syyskuussa 2017 Bain Capital -pääomasijoitusyhtiö osti Diverseyn ja teki siitä itsenäisen yrityksen.
Historiaa.
Sealed Air -yhtiön perustajia olivat yhdysvaltalainen insinööri Alfred W. Fielding ja sveitsiläinen keksijä Marc A. Chavannes, jotka keksivät kuplamuovin 1957. Keksintö syntyi puolivahingossa, kun tarkoitus oli kehittää uudenlainen, paperitapettia helpommin irtoava muovitapetti. Kuplamuovia myytiin aluksi kasvihuoneiden valoa läpäiseväksi lämmöneristemateriaaliksi, kunnes sille löydettiin käyttöä pakkausten pehmusteena. Saadakseen pääomaa tuotekehitykseen he listasivat vuonna 1960 perustamansa Sealed Air -yhtiön pörssiin. Aluksi AirCap-nimellä myyty kuplamuovi kärsi tyhjenevistä kuplista, kunnes valmistustekniikka saatiin kuntoon. Kuplamuovi lisäsi suosiotaan pakkausalalla 1960-luvun lopulta alkaen. Kuplamuoville löydettiin sovelluskohde myös ulkouima-altaiden peitteenä, joka päästää lämmittävät auringonsäteet altaan veteen mutta estää veden ja sen hoitokemikaalien haihtumista.
1970-luvun alussa yhtiö keksi laminoida kuplamuovia voimapaperisten postituskuorien sisäpintaan ja alkoi markkinoida pehmustettuja postituskuoria nimellä Mail Lite ja Bubble-Lite. Vuonna 1973 lanseerattu Poly-Mask, paineelle herkkä polyetyleenikalvo herkkien pintojen suojaukseen, oli yhtiön ensimmäinen kuplamuovitekniikan ulkopuolinen tuote.
Vuonna 1973 Sealed Air eteni Euroopan markkinoille ostamalla ranskalaisen Sibco Universal -yhtiön. Vuonna 1977 yritys laajensi pakkauspehmustetoimintaansa ostamalla Instapak-yhtiön, joka valmisti keksimäänsä pakkauksen tyhjän tilan muotoon laajenevaa täytevaahtoa.
1980-luvulta alkaen Sealed Air eteni yritysostoin myös elintarvikepakkausalalle, ja suuri askel tähän suuntaan oli Cryovac-pakkaustoimialan osto W.R. Grace &amp; Companyltä vuonna 1998.
Hillman Minx

Hillman Minx on alemman keskiluokan auto, jota valmistettiin vuosina 1932-1967. Valmistaja Hillman oli osa Rootes-yhtymää. Minxiä valmistettiin eri sukupolvien malleina: 1930-luvun Minx, Minx Mark I-VIII (1945–57) ja Minx Series I - Series VI (1956–67).
Näiden lisäksi vuosina 1961–67 valmistettiin hieman isompaa Super Minx -mallia ja 1967–70 Hillman New Minxiä, joka oli käytännössä Hillman Hunterin halpamalli.
Minx (1945–57).
Hillman Minxiä Tekniikan Maailman 3/1954 koeajo kutsui taloudelliseksi ja varmaksi "suureksi" pikkuautoksi, jolla on miellyttävät ajo-ominaisuudet. Rootes-yhtymän vaunua eli autoa toi Suomeen Autola Oy. Joulukuussa 1953 Hillman Minx maksoi Suomessa noin 500 000 markkaa.
Matkatavarasäiliö eli tavaratila on auton kokoon nähden tilava. Tavaratilaan tunkeutuu jonkin verran pölyä, jota pääsee takaistuimen selkänojan reunoista myös sisätiloihin. Näkyvyys eteen on hyvä, mutta taakse huonompi johtuen takaikkunan kapeudesta.
Ajoasento on miellyttävä. Jousitus ei ole riittävän vankka 1950-luvun Suomen kuoppaisille teille ja nesteiskunvaimentajien varsia kuluu noin kahdet kesässä kohtuullisella ajomäärällä.
Vaihteista ykkönen on synkronoimaton ja muut vaihteet (2-4) synkronoituja. Liikkeelle lähdetään yleensä kakkosella ja vain hankalissa paikoissa tarvitaan ykköstä liikkeelle lähtöön. Hillman Minx kiihtyy 0–100 km/h vajaassa 30 sekunnissa.
Tehoa 1265 cm³ moottorissa on 40 hv (29 kW, normi ei tiedossa, toisen lähteen mukaan 37.5 bhp eli 28 kW). Minx painaa 940 kiloa.
Minx (1956–67).
Minxin uusi takavetoinen korimalli esiteltiin toukokuussa 1956. Sitä valmistettiin vuoteen 1967. Koria oli levennetty ja akseliväliä pidennetty 7,6 cm edelliseen korimalliin verrattuna. Minxin uutuuksia olivat riippuvat polkimet ja sytytysavaimeen yhdistetty käynnistin.
Minxin ajo-ominaisuudet ovat hintaluokassaan hyvät, auto ei paljon kallistele kaarteissa. Ohjaus on nopea, joskin melko raskas. Jarrut ovat tehokkaat, mutta jarrupoljin on raskaskäyttöinen.
Sisätiloja on suurennettu edelliseen malliin verrattuna, mutta takana on vain vähän jalkatilaa. Taakse mahtuu kunnolla vain kaksi matkustajaa. Mittarit on sijoitettu kojelaudan keskelle.
Nelisylinterisen nelitahtisen moottorin iskutilavuus on 1390 cm³, sylinterin mitat ovat 76,2 mm x 76,2 mm. Teho on 38 kilowattia /4600 r/min (51 hv, tehonormia ei mainittu). Suurin vääntömomentti 94,5 Nm /2400 r/min (9,64 kgm).
Vaihteita on neljä, joista ykkönen on synkronoimaton. Vaihdetanko on ohjauspyörän alla. Ykkönen ja kakkonen on välitetty niin lyhyiksi, että tavallinen liikkeelle lähtö sujuu hyvin kakkosella.
Minx kiihtyi 0-50 km/h 6,5 sekunnissa, 0-80 km/h 15,8 sekunnissa ja 0-100 km/h 28,4 sekunnissa Tekniikan Maailman 3/1957 koeajossa. Huippunopeus on 127 km/h. Polttoainesäiliö on pieni, vain 33 litraa. Tekniikan Maailman koeajossa kulutus oli keskimäärin 9,2 litraa /100 km.
Ulkonäöltään Hillman Minx muistuttaa saman yhtymän Sunbeam Rapier ja Singer Gazelle-malleja. Parhaiten nämä vaunut erottaa jäähdyttäjän säleiköstä. Hillman Minx maksoi Suomessa vuonna 1957 noin 590 000 markkaa.
10 000 metrin juoksu yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

10 000 metrin juoksumatkalla ovat Yleisurheilun MM-kilpailuissa parhaiten menestyneet etiopialaiset ja kenialaiset juoksijat. Eniten maailmanmestaruuksia ovat saavuttaneet Etiopian Haile Gebreselassie ja Kenenisa Bekele, molemmat ovat voittaneet MM-kultaa neljästi. Naisten matkalla menestynein urheilija on kolme MM-kultaa voittanut Etiopian Tirunesh Dibaba.
Mestarien liigan kauden 2015–2016 lohkovaihe

Jalkapallon Mestarien liigan kauden 2015–2016 lohkovaiheen ottelut alkoivat 15. syyskuuta ja loppuivat 9. joulukuuta 2015.
Arvonta.
Lohkovaiheen arvontatilaisuus suoritettiin 27. elokuuta 2015 Monacossa alkaen kello 18.45 (UTC+2). Joukkueet oli jaettu neljään samansuuruiseen arvontakoriin seuraavin perustein:
Samoista maista olevia joukkueita ei voi arpoa samaan lohkoon. Yhdellä ottelukierroksella on kaksi ottelupäivää, joista toisena pelaavat lohkojen A–D joukkueet ja toisena lohkojen E–H joukkueet. 17. heinäkuuta 2014 UEFA:n hätäpaneelin pitämässä kokouksessa päätettiin, että venäläisiä eikä ukrainalaisia joukkueita voida arpoa samaan alkulohkoon maiden välisen poliittisesti epävakaan tilanteen johdosta.
Seuraavat 32 joukkuetta selviytyivät lohkovaiheeseen:
Lohkot.
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2015–2016 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.
Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
Lohko A.
&lt;section begin=LohkoA/&gt;
&lt;section end=LohkoA/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Lohko B.
&lt;section begin=LohkoB/&gt;
&lt;section end=LohkoB/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Lohko C.
&lt;section begin=LohkoC/&gt;
&lt;section end=LohkoC/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Lohko D.
&lt;section begin=LohkoD/&gt;
&lt;section end=LohkoD/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Lohko E.
&lt;section begin=LohkoE/&gt;
&lt;section end=LohkoE/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Lohko F.
&lt;section begin=LohkoF/&gt;
&lt;section end=LohkoF/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Lohko G.
&lt;section begin=LohkoG/&gt;
&lt;section end=LohkoG/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Lohko H.
&lt;section begin=LohkoH/&gt;
&lt;section end=LohkoH/&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
&lt;hr&gt;
Henryk Cegielski

Henryk Sylwester Cegielski (31. joulukuuta 1945 Leszno – 4. helmikuuta 2015 Luxemburg) oli puolalainen koripalloilija.
Cegielski saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kuudenneksi Méxicossa 1968. Vuoden 1967 EM-kilpailujen ja MM-kilpailujen lisäksi hän pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1969 ja 1971.
Cegielski kuoli Luxemburgissa 69-vuotiaana 4. helmikuuta 2015.
Strategic Simulations

Strategic Simulations, Inc. (SSI) oli yhdysvaltalainen tietokonepelien julkaisija, joka julkaisi yli sata peliä vuodesta lähtien. Yhtiön perusti Joel Billings.
SSI keskittyi etenkin sota- ja strategiapeleihin ja myöhemmin fantasiaroolipeleihin ja simulaattoreihin. Pääosa ensimmäisistä julkaistuista peleistä oli tarkoitettu Apple II -koneelle, mutta myös Commodore 64 ja TRS-80 -pelejä julkaistiin lukuisia. Myöhemmin alustaksi tulivat Atari ST, Amiga, MS-DOS ja Windows.
Vuonna 1987 SSI sai Tactical Studies Rulesilta (TSR) lisenssin Dungeons &amp; Dragons (AD&amp;D)-peleihin ja julkaisi sarjassa noin 30 peliä alkaen "Pool of Radiancesta" vuonna 1988. SSI:llä oli myös Warhammer 40,000 -lisenssi.
SSI kehitti ja julkaisi AOL:n, Stormfront Studiosin ja AD&amp;D-lisenssihaltijan TSR:n kanssa 1991 "Neverwinter Nights" -roolipelin, joka oli ensimmäinen graafinen monen pelaajan verkkoroolipeli. Peli toimi vain AOL:n palvelussa ja käytti samaa Gold Box -pelimoottoria kuin SSI:n AD&amp;D-pelit.
Vuonna 1994 yhtiö julkaisi suuren suosion saavuttaneen Panzer General -pelin, jolle luotiin lähes kymmenen jatko- tai rinnakkaisosaa (Allied General, Pacific General, Fantasy General, Panzer General II, jne.) Vuonna 1995 julkaistiin Steel Panthers -peli, joka sai kaksi jatko-osaa.
SSI:n julkaisemia simulaattoreita olivat mm. Silent Hunter ja Silent Hunter II sekä Su-27 Flanker ja Flanker 2.0.
SSI:n osti 1994 Mindscape, sittemmin Mattel ja vuonna 2001 Ubisoft. Ubisoft on luopunut nimen käytöstä.
Pelit.
Yhtiön ensimmäinen julkaisu oli "Computer Bismarck" vuonna .
Waldemar Kozak

Waldemar Kozak (s. 17. toukokuuta 1948 Lublin) on puolalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Kozak saavutti Puolan maajoukkueessa EM-pronssia Suomesta 1967. Kesäolympialaisissa hän sijoittui Puolan maajoukkueessa kymmenenneksi Münchenissä 1972. Vuoden 1967 lisäksi hän pelasi EM-kilpailuissa vuosina 1969 ja 1971.
Joseph L. Hogg

Joseph Lewis Hogg (13. syyskuuta 1806 – 16. toukokuuta 1862) oli poliitikko Teksasista. Hänen poikansa oli Teksasin kuvernööri Jim Hogg.
Hogg syntyi Morgan County, Georgiassa ja muutti perheensä mukana Alabamaan vuonna 1818. Hän opiskeli lakia. Vuonna 1839 hän muutti Texasiin, minne perusti lakifirman. Hänet valittiin Texasin kongressiin, missä palveli vuosina 1843–1844. Hän puolusti Yhdysvaltain laajenemista, ja hänet valittiin Texasin senaattiin vuonna 1846. Meksikon ja Yhdysvaltain sodan sytyttyä hän erosi tästä tehtävästä ja värväytyi Texas Mounted Volunteersiin joka oli mukana Monterreyn taistelussa. Hänet valittiin Texasin valtiokonventtiin vuonna 1860, ja hän äänesti unionista eroamisen puolesta.
Hoggin erottua tehtävästä hänestä tuli kapteeni kolmannessa Texasin ratsuväessä. Texasin kuvernööri Edvard Clark nimitti hänet everstiksi.
Lü Xiuzhi

Lü Xiuzhi (, s. 26. lokakuuta 1993 Chuzhou) on kiinalainen kävelijä. Hän edustaa Anhui Province Athletic Teamia ja on pituudeltaan 160 cm.
Lü sijoittui 20 kilometrin kävelyssä 2012 kävelyn maailmancupissa kolmanneksi. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui alun perin viidenneksi, mutta nousi myöhemmin pronssimitalistiksi Jelena Lašmanovan ja Olga Kaniskinan dopinghylkäysten jälkeen. Lü oli 2014 maailmancupissa kuudes ja voitti kultaa Aasian kisoissa Incheonissa ajalla 1.31.06. Hän käveli Aasian ennätyksen 1.25.12 Pekingissä 20. maaliskuuta 2015. Hän sai MM-hopeaa Pekingissä 2015 samalla ajalla 1.27.45 kuin kilpailun voittanut Liu Hong. Hän kuului Kiinan joukkueeseen, joka voitti 20 kilometrin kävelyn joukkuemaailmanmestaruuden Roomassa 2016. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli viides.
Lü saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pronssia 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.28.42. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hänet hylättiin.
Ljudmyla Oljanovska

Ljudmyla Oljanovska (, s. 20. helmikuuta 1993) on ukrainalainen kävelijä.
Vuonna 2012 Oljanovska sijoittui kävelyn maailmancupissa 10 kilometrin kävelyssä viidenneksi. Samana vuonna hän oli Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 10 000 metrin ratakävelyssä neljäs.
Vuonna 2013 Oljanovska oli toinen 20 kilometrin kävelyssä Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Saman vuoden Moskovan MM-kilpailuissa hän oli matkalla 12:s. Vuonna 2014 Oljanovska oli kävelyn maailmancupissa 20 kilometrillä seitsemäs. Zürichin EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 20 kilometrin kävelyssä ajalla 1.28.07.
Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2015 Oljanovska oli kolmas ajalla 1.28.41. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia ajalla 1.28.13.
Oljanovska jäi kiinni dehydrokloorimetyylitestosteronin käytöstä 8. marraskuuta 2015 suoritetussa dopingtestissä, ja sai neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 30. marraskuuta 2015 – 29. marraskuuta 2019. Hän palasi kilpailuihin vuonna 2020 ja sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa 20 kilometrin kävelyssä 43:nneksi. Seuraavana vuonna hän keskeytti saman matkan Eugenen MM-kilpailuissa ja sijoittui neljänneksi Münchenin EM-kilpailuissa ajalla 1.29.46. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 20 kilometrin kävelyssä yhdestoista. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kolmanneksi. Hän nousi pronssisijalle kilpailun viime metreillä kun edellä ollut espanjalainen Laura García-Caro alkoi tuulettamaan ennen maaliviivan ylitystä ja Oljanovska ohitti hänet.
Haukkala (Jyväskylä)

Haukkala on alue Jyväskylässä Tuomiojärven länsirannan ja Laajavuorentien välissä Kortepohjan pohjoispuolella. Alueen pohjoisosassa on Haukkalanrannan uudella vuosituhannella rakennettu omakotialue, joka on vanhaa maanviljelysasuinaluetta. 
Haukkalassa sijaitsi aikaisemmin Haukkalan sairaala ja Haukkalan koulu (erityiskoulu) ja alueella toimi myös oppimis- ja ohjauskeskus Valteri, jolle valmistui uudet tilat Kukkumäkeen tammikuussa 2016. Entisen sairaalan alueelle rakennettua asuinaluetta kutsutaan virallisissa yhteyksissä Pikku-Haukkalaksi(itä-Haukkala).