tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ava-akatemia

Ava-akatemia (ennen AVA-instituutti) on johtamiseen, esihenkilötaitoihin ja liiketoimintaosaamiseen sekä muuhun henkilöstön kehittämiseen erikoistunut koulutus-, valmennus- ja kehittämisorganisaatio. Ava-akatemia kuuluu Elinkeinoelämän oppilaitoksiin (EOL ry). Sillä on myös Opetushallituksen myöntämä ammatillisen oppilaitoksen status, joka mahdollistaa henkilöstövalmennusten lisäksi tutkintotavoitteisen koulutuksen järjestämisen. 
AVA-akatemia sai alkunsa Kulutusosuukuntien Keskusliiton vuonna 1920 perustamista osuuskauppakursseista. Vuonna 1924 alettiin käyttämään nimitystä KK:n Osuuskauppakoulu ja 1970 nimeksi muutettiin E-instituutti, johon keskitettiin kaikki edistysmielisen osuustoimintaliikkeen koulutus. Vuonna 1991 E-instituutin nimeksi vaihtui AVA-instituutti ja nykyinen nimi otettiin käyttöön 2020.
Historia.
Ava-akatemia perustettiin vuonna 1920. Ava-akatemia oli vuosikymmeniä myös merkittävä yhteiskunnallinen vaikuttaja. Se oli muun muassa yksi ensimmäisistä naisille ammatillista koulutusta tarjonneista oppilaitoksista. Sen valmennusten sisällöt ja menetelmät ovat heijastaneet eri aikoina tarvittavia taitoja ja osaamista. Esimerkiksi 1920- ja 1930-luvuilla valmennuksissa korostettiin aiheina kirjanpitoa ja kannattavaisuuslaskentoa, kauppakirjeenvaihtoa, reklaamioppia, siirtomaatavaraoppia, henkilökunnan valintaa taipumustensa perusteella sekä liikkeenhoidon valvonta- ja tarkkailutehtäviä.
Toiminta jatkui vilkkaana myös toisen maailmansodan aikana, vaikka koulutuksia jouduttiinkin keskeyttämään tilojen tuhoutuessa Helsingin suurpommituksissa 1944. Toimitilat sijaitsivat muun muassa Helsingin Pohjoisrannassa ja Mikonkadulla 1950-luvulle, jolloin tapahtui muutto Strömsin kartanon alueelle Helsingin Roihuvuoreen. Instituutti muutti nimensä "Ava-akatemiaksi" vuonna 2020. Ava-akatemian toimitilat sijaitsevat nykyään Helsingin Herttoniemessä, ja se toimii valtakunnallisesti kaikkialla Suomessa.
Kotkansaaren sairaala

Kotkansaaren sairaala on Kotkassa kaupungin keskustassa Kotkansaarella sijaitseva entinen sairaala. Kaarlo Könösen suunnittelema päärakennus on valmistunut vuonna 1925 ja se edustaa 1920-luvun klassisismia.
Historia.
Kotkansaaren sairaalaa on laajennettu useaan otteeseen. Kotkan kunnallissairaalan nimellä tunnetussa sairaalassa oli aluksi 67 vuodepaikkaa. Vuonna 1938 valmistui uusi sairaalarakennus ja pesutupa, jotka edustavat funktionaalista tyylisuuntaa. Uusiin tiloihin sijoittuivat muun muassa röntgen- ja synnytysosasto sekä neuvola. Toisen maailmansodan pommituksissa tuhoutuivat pesula ja röntgenlaitos. 
Viipurin lääninsairaala siirtyi vuonna 1944 Kotkaan ja sairaalan nimeksi tuli Kotkan yleinen sairaala. Sairaalan paikkaluku oli sairaalatoimintojen yhdistämisen myötä 1950-luvun alussa 217. Kymenlaakson keskussairaalan valmistumisen myötä vuonna 1970 erikoissairaanhoito siirtyi keskussairaalaan ja Kotkansaaren sairaala keskittyi vanhusten pitkäaikaishoitoon. Sairaalan viereen valmistui terveyskeskusrakennus vuonna 1982.
Sairaalan viimeiset vuodeosastot suljettiin joulukuussa 2010 ja sairaalassa väliaikaisesti toiminut Pyhtään terveyskeskuksen vuodeosasto elokuussa 2011, jonka jälkeen tiloissa toimii vielä muun muassa Kotkansaaren terveysasema siipirakennuksessa.
Tulevaisuus.
Kotkan kaupunki on asettanut kiinteistön myyntiin. Rakennusten kokonaispinta-ala on noin 10 000 m². Kaupunki etsii tiloille uusiokäyttöä, koska sairaalaksi se ei sovellu enää ilman mittavia korjauksia. Rakennuksia ei ole suojeltu nykyisessä kaavassa.
Bagirmi

Bagirmi oli Tšadjärven kaakkoispuolella nykyisen Tšadin alueella sijainnut islamilainen valtio vuosina 1522–1897. Eri historiansa vaiheissa se oli Kanem-Bornun ja Wadain herruuden alainen, kunnes siitä tuli lopulta osa Ranskan siitomaaimperiumia vuonna 1897. Bagirmissa puhuttua bagirmin kieltä puhutaan edelleen Tšadissa.
Historia.
Perimätiedon mukaan Bagirmi kehittyi kylien liittoutumasta noin vuonna 1522. 1500-luvun aikana siitä kehittyi varsinainen valtio sen kuninkaiden eli "mbangien" johdolla. Islamista tuli maan johdon uskonto, mutta tavallinen kansa jatkoi suureksi osaksi perinteisten uskontojen harjoittamista. Alistamalla viereisiä heikompia valtioita ja osallistumalla orjakauppaan siitä tuli alueellisesti merkittävä valtio.
Kuningas Burkumanda I:n valtakaudella 1635–1665 Bagirimi ulottautui pohjoisessa Tšadjärveen saakka. Orjia saatiin pääasiassa maan eteläosista, ja orjakauppa muodosti maan talouden perustan. Vuosina 1650–1675 Bagirmi oli nimellisesti Kanem-Bornun herruuden alainen, mutta tämä ei estänyt paikallisia hallitsijoita järjestämästä orjienryöstöretkiä sen alueelle. Tehokkaammin Bagirmin alisti Wadain sulttaani Bagirmin hekennyttyä 1700-luvun loppupuolella. Sulttaani järjesti sotaretken Bagirmia vastaan vuonna 1805 ja valtasi maan pääkaupunki Massenyan, tappoi paikallisen kuninkaan ja tämän perheen sekä hävitti ja orjuutti suuren osan sen väestöstä. Hyökkäystä seuranneena aikana Wadain armeijat hävittivät maata vapaasti, kunnes sudanilainen rosvopäällikkö Rābiḥ az-Zubayr hyökkäsi maahan 1890-luvulla. Bagirmin viimeinen mbang Gaugrang II päätti yrittää pelastaa maansa liittoutumalla siirtomaitansa kuningaskunnan suuntaan laajentaneen Ranskan kanssa. Hän kirjoitti suojelusopimuksen ranskalaisen komendantti Émile Gentilin kanssa vuonna 1897, mikä käytännössä lakkautti maan itsenäisyyden.
Kalle Himanen

Kalle Himanen (10. tammikuuta 1904 Puumala – 31. lokakuuta 1957 Kiuruvesi) oli suomalainen lähetyssaarnaaja, kirkkoherra ja kirjailija.
Himasen vanhemmat olivat tilallinen Otto Wilhelm Himanen ja Anna-Leena Kiljunen (ent. Leinonen). Hän suoritti lähetyssaarnaajatutkinnon Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa 1933 ja teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1953. Himanen toimi 1930-luvulla Herättäjä-Yhdistyksen lähetyssaarnaajana Ambomaalla ja hän laati noin vuonna 1940 Ombalantun kuningaskunnan historiaa kuvanneen käsikirjoituksen Shigwedha Alwendon antamien tietojen perusteella. 
Himanen muutti 1951 perheineen Kiuruvedelle ja osallistui muun muassa vuonna 1955 Kiuruvedellä pidetyille herättäjäjuhlille. 
Himanen oli naimisissa vuodesta 1936 filosofian maisteri Fanny Sofia Nordströmin kanssa.
Mariana Klaveno

Mariana Klaveno (s. 25. lokakuuta 1979 Endicott, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Mariana Klaveno opiskeli näyttelemistä Washingtonin yliopistossa Seattlessa. Hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa elokuvasta "Game Box 1.0" vuonna 2004. Hänellä oli pääosa televisioelokuvassa "Lastenvahti" vuonna 2007. Klaveno on näytellyt vampyyri Lorenaa televisiosarjassa "True Blood". Hän on vieraillut useissa muissa televisiosarjoissa kuten "Alias" ja "Teho-osasto".
Yksityiselämä.
Klaveno kasvoi maalla Washingtonin osavaltiossa. Hän asuu nykyään Los Angelesissa. Hän meni kihloihin lakiopiskelija Luis Patinon kanssa vuonna 2010.
Igor Koroljov

Igor Borisovitš Koroljov (; 6. syyskuuta 1970 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkoilija ja valmentaja. Hän pelasi keskushyökkääjänä pitkän uran NHL-sarjassa ja Venäjällä. Koroljov kuoli lento-onnettomuudessa, jossa sai surmansa miltei koko KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavl, jonka apulaisvalmentajana Koroljov toimi.
Ura.
Koroljov aloitti uransa Moskovan Dynamossa. Neljän pääsarjatasolla pelatun kauden jälkeen St. Louis Blues varasi hänet ensimmäisellä varausvuorollaan . Koroljov aloitti vielä kauden 1992–1993 Dynamossa, mutta lähti jo viiden ottelun jälkeen Pohjois-Amerikkaan.
Tulokaskaudellaan St. Louisissa Koroljov pelasi 74 ottelua, joissa teki yhteensä 27 pistettä. Hänen tuloksensa eivät parantuneet kaudelle, ja joukkueeseen hankitut keskushyökkääjät Petr Nedvěd ja Peter Šťastný veivät peliaikaa häneltä. St. Louis ei suojannut Koroljovia kauden Waiver Draftissa, jossa Winnipeg Jets nappasi hänet joukkueeseensa.
Kausi 1994–1995 pelattiin tynkänä työsulun vuoksi. Työsulun ajaksi Koroljov palasi Dynamoon. Winnipegissä Koroljov sijoitettiin samaan ketjuun Dynamosta tutun joukkuekaverin Aleksei Žamnovin kanssa, ja Koroljovin pistesuoritukset paranivat. Kaudella Koroljov teki uransa piste-ennätyksen 22 maalilla ja yhteensä 51 pisteellä. Kauden jälkeen Winnipegin organisaatio siirtyi Arizonaan ja uusi joukkue Phoenix Coyotes kauppasi Žamnovin pois. Kausi oli Koroljovin osalta huono, ja hänen sopimuksensa ostettiin ulos kesken kauden.
Toronto Maple Leafsin toimitusjohtaja Mike Smith, entinen Winnipegin toimitusjohtaja, tarjosi Koroljoville sopimusta kaudeksi . Sopimusta seurasi yhteensä neljä Torontossa pelattua kautta. Kauden jälkeen Toronto myi Koroljovin Chicago Blackhawksiin tulevan varaustilaisuuden varausvuoroa vastaan.
Chicagossa Koroljov pelasi jälleen Žamnovin joukkuetoverina. Koroljovin otteet eivät kuitenkaan vastanneet valmennuksen toiveita ja kausilla ja Koroljov vietti osan aikaa AHL-liigan farmijoukkueessa Norfolk Admiralsissa. 2004–2005 Koroljov siirtyi Venäjälle Lokomotiv Jaroslavliin.
Chicago ei uusinut työsulun jälkeen päättynyttä Koroljovin sopimusta, joten hän jäi Venäjälle. Kolme seuraavaa kautta Koroljov pelasi Metallurg Magnitogorskissa. Kauden 2008–2009 hän vietti HK Atlantissa ja 2009–2010 uudestaan Jaroslavlissa. Kesällä 2010 Koroljov ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Kansallinen etätyöpäivä

Kansallista etätyöpäivää vietettiin ensimmäisen kerran Suomessa 16. syyskuuta 2011.. Sen tarkoituksena on muistuttaa, että miljoonalle suomalaiselle etätyö sopisi ja että se säästää luontoa liikenteen rasituksilta. Etätyö on myös keino lisätä työhyvinvointia lisäämällä työelämään joustavuutta.
Kansallista etätyönpäivää vietetään eurooppalaisen liikkujan viikon (European mobility week) ensimmäisenä päivänä. Viikon viimeinen päivä on autoton päivä. 
Lähteet.
Liikkujan viikko

Euroopan Liikkujan viikko on vuosittain 16.–22. syyskuuta järjestettävä kampanjaviikko, joka kannustaa tarkistamaan kulkutapavalintoja ja omia liikkumistottumuksia terveyttä edistävään ja ympäristöä säästävään suuntaan. Suomessa kampanjaa koordinoi Motiva. Vuonna 2014 kampanjan suojelijana toimi Paleface alias Karri Miettinen.
Liikkujan viikolle voi virallisesti osallistua kunta tai kaupunki. Toimintaan, ideointiin ja toteutukseen voivat tulla mukaan myös järjestöt, yritykset, yhteisöt, kotitaloudet ja kuntalaiset. Viikon aikana järjestetään erilaisia tempauksia ja tilaisuuksia kunnissa, kaupungeissa, kouluissa, päiväkodeissa ja yrityksissä ympäri Suomea. Tapahtumat kootaan Liikkujan viikon tapahtumakalenteriin.
Liikkujan viikon teemapäivät:
Buffy the Vampire Slayer Season Nine

Buffy the Vampire Slayer Season Nine on yhdysvaltalaiseen kulttisarjaan "Buffy, vampyyrintappajaan" perustuva sarjakuva, jota julkaisee Dark Horse Comics. "Season Nine" on "Season Eightin" jatko-osa, ja sen tuottaa edeltäjänsä tavoin Joss Whedon. Sarjakuvan ensimmäinen osa "Freefall, Part I" julkaistiin 14. syyskuuta 2011. Dark Horsen päätoimittaja Scott Allie kertoi haastattelussa, että "Season Nine" tullaan julkaisemaan kahden vuoden sisällä ja että numeroiden välillä ei koskaan tule olemaan yli kuukauden taukoa. Tarinat tulevat "Season Eightista" poiketen keskittymään enemmän ydinhahmoihin.
"Season Ninen" ohella julkaistaan sarjakuvaa "Angel &amp; Faith", joka seuraa nimensä mukaisesti Angelia ja Faithia, jotka yrittävät herättää Gilesin kuolleista.
Felix-kissa

Felix-kissa () on Otto Messmerin luoma kuvitteellinen hahmo. Hahmo on esiintynyt sarjakuvissa ja animaatioelokuvissa. 
Hahmo esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa "Feline Follies" (1919). Kissan nimi oli silloin Tom. Animaatiot on tuottanut australialainen Pat Sullivan.
Felix kulki aina yksin. Hänen maisemiaan olivat vuoret, puut, yö, kuu ja pakkanen.
Felix-kissa ilmestyi vuodesta 1929 lähtien Helsingin Sanomissa sarjakuvana.
Juuso Salonen

Juuso Salonen (s. 28. heinäkuuta 1991 Valkeakoski) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Veikkausliigassa FC Hakaa ja FC KTP:tä. 
Salonen on Valkeakosken Hakan kasvatti ja on pelannut seurassa suurimman osan urastaan aina juniorivuosista lähtien. Pelipaikaltaan Salonen on puolustaja ja pääasiallisesti hän viihtyy puolustuksen keskustassa. Ensimmäistä kertaa hän pääsi Hakan edustusjoukkueen pelaavaan kokoonpanoon 14. helmikuuta 2009 Liigacupin ottelussa MyPaa vastaan. Veikkausliigassa hän teki debyyttinsä 7. toukokuuta 2009 ottelussa JJK:ta vastaan. Hän on myös edustanut Suomea juniorimaajoukkueissa.
Irlannin rannikkovartiosto

Irlannin rannikkovartiosto (IRCG) () on liikenneministeriön osa. Irlannin pelastusalue "Irish Search and Rescue Region", johon kuuluu suurin osa Irlannin tasavaltaa ja osa Pohjois-Irlantia, on alue, joka kuuluu rannikkovartioston vastuualueeseen. Tämä alue rajoittuu Britannian pelastusalueeseen. IRCG:llä on käytössään kuusi Sikorsky S-61N -helikopteria.
Tehtävät.
Rannikkovartioston vastuulla on:
Rannikkovartiosto (Garda Cósta) ei kuulu Irlannin puolustusvoimiin, vaan se on kuljetusministeriön alainen.
Jääpallon SM-kilpailu 1911

Jääpallon Suomen-mestaruus 1911 ratkaistiin cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui vain kolme joukkuetta. Myös PUS ilmoittautui kilpailuun, mutta joukkue oli hajaantunut töihin eri puolille Suomea, eikä näin saanut joukkuetta kokoon. 
Finaaliin selvisivät Viipurin IFK ja Helsingin IFK. SM-finaali pelattiin 19. helmikuuta ensimmäistä kertaa Viipurissa. Pelikenttä sijaitsi meren jäällä, Salakkalahdella. Kotijoukkue meni alussa jo 4-0 johtoon, mutta hävisi lopulta 7-15. Ottelu on edelleen kaikkien aikojen runsasmaalisin SM-finaali.
Loppuottelu.
Otelu pelattiin 19. helmikuuta Viipurissa.
Lopulliset sijoitukset.
HIFK:n mestarijoukkue: Birger Ehrnrooth, Anders Skogström, Axel Lund, Walter Sjöholm, Bror Wiberg, Raoul Winter, Viking Hulldén, Gabriel von Bonsdorff, Ivar Sundman, Walter Horn, Gunnar Mangström.
Loppuottelun joukkueiden eli Helsingin ja Viipurin IFK:n pelaajia, kaikkiaan 10, kokoontui Helsingissä täsmälleen 50 vuotta ottelun jälkeen mjuistelemaan menneitä.
Polycarp Pengo

Polycarp Pengo (s. 5. elokuuta 1944) on tansanialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Sumbawangan hiippakuntaan Charles Msakila 20. kesäkuuta 1971, ja hän sai 11. marraskuuta 1983 nimityksen Nachingwean hiippakunnan piispaksi. Hänet konsekroi piispaksi 6. tammikuuta 1984 paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Eduardo Martínez Somalo ja Duraisamy Simon Lourdusamy.
17. lokakuuta 1986 Nachingwean hiippakunta muutti nimensä Lindiksi, ja osasta hiippakuntaa muodostettiin uusi Tunduru-Masasin hiippakunta.
22. tammikuuta 1990 Pengo nimitettiin Dar-es-Salaamin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 22. heinäkuuta 1992 hänestä tuli sen arkkipiispa. Kardinaaliksi hänet valittiin 21. helmikuuta 1998. Hänet asetettiin Nostra Signora de La Saletten kardinaalipapiksi 26. huhtikuuta. Hän osallistui vuoden 2005 konklaaviin.
Party Rock

Party Rock on elektronisen musiikin duon LMFAO:n esikoisalbumi, joka julkaistiin 7. kesäkuuta 2009 levymerkillä Interscope Records.
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 33.
Vaasan aikuiskoulutuskeskus

Vaasan aikuiskoulutuskeskus eli Vakk () oli Vaasan kaupungin omistama toisen asteen oppilaitos. Se yhdistyi 1.1.2017 Vaasan aikuiskoulutuskeskuksen ja Vaasan rannikkoseudun oppisopimustoimiston kanssa Vamiaksi. 
Koulutustarjonta.
Vakk tarjosi aikuisille joustavia mahdollisuuksia itsensä ja ammattitaitonsa kehittämiseen sekä osaamisen tunnustamiseen. Ammatilliseen tutkintoon valmistavassa koulutuksessa (perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkinnot) oli mahdollista täydentää ja päivittää osaamistaan ennen tutkintotilaisuutta. 
Vakk tarjosi myös ammattitaitoa ylläpitävää ja kehittävää täydennyskoulutusta, joka tarjosi mahdollisuuden hankkia työssä tarvittava pätevyys, kuten tulityökortti, työturvallisuuskortti tai hygieniapassi. Täydennyskoulutus voitiin myös suunnitella yhdessä työnantajan kanssa vastaamaan tietyn työpaikan henkilöstön osaamisen kehittämistä. 
Näiden lisäksi Vakk tarjosi ohjaavaa ja valmentavaa koulutusta, maahanmuuttajien kotoutumis- ja kielikoulutusta sekä yleensä kielikoulutusta monella eri kielellä. 
Toimipisteet.
Vakk:lla oli Vaasassa kolme toimipistettä:
Loihde

Loihde Oyj (entisiltä nimiltään Viria ja Anvia) on suomalainen ICT-alan konserni, joka koostuu Loihde Oyj:stä sekä sen tytäryhtiöistä. Loihde toimii ICT- ja turvallisuusaloilla.
Loihteen juuret ulottuvat vuoteen 1882, jolloin joukko vaasalaisia kauppiaita perusti Oy Waasan Telefooniyhdistyksen. Nykyisin Loihteessa työskentelee 850 työntekijää. Yrityksen slogan on "Ihmiset edellä vuodesta 1882." 
Loihteella on toimipisteitä Suomessa 23 paikkakunnalla. Suurimmat toimipaikat Suomessa ovat pääkaupunkiseudulla ja Oulussa.
Loihteen osakkeet on listattu Nasdaq First North Growth Market Finland -markkinapaikalle. 
Palvelut.
Loihde on palveluyhtiö, joka rakentaa yrityksille ja yhteisöille digitaalisia palveluita ja data- ja tekoälyratkaisuja, suojaa asiakkaita tietoturvariskeiltä ja fyysisiltä turvallisuusuhilta sekä tarjoaa pilvi- ja verkkoratkaisuja.
Loihde-konsernissa on viisi palvelualuetta: Data &amp; AI, Digitaaliset palvelut, Kyberturva, Pilvi ja yhteydet, Turvallisuusratkaisut. 
Tytäryhtiöitä ovat Loihde Advance Oy, Loihde Factor Oy, Loihde Trust Oy, Loihde Cloudon Oy ja Loihde Kiinteistöt Oy.
Historia.
Loihteen juuret ovat paikallisessa puhelinyhtiötoiminnassa. Vuonna 1882 vaasalaiset liikemiehet perustivat Oy Waasan Telefooniyhdistyksen, joka oli Suomen viides puhelinyhtiö.
Suomen telealalle on ominaista, että puhelinyhtiöitä perustivat yksityiset ihmiset omien kommunikaatiotarpeidensa pohjalta. Näin ollen pieniä puhelinyhtiöitä, -yhdistyksiä ja -osuuskuntia syntyi Suomeen useita satoja. Viime sotien jälkeen alalla alkoi rakenteellinen muutos, ja pieniä puhelinyhtiöitä yhdistyi suuremmiksi. Esimerkiksi Vaasan seudulla oli 1950-luvun puolivälissä noin 20 itsenäistä puhelinyritystä, joista suurin osa liittyi 1960-luvun alkuun mennessä Vaasan Puhelin Oy:hyn. Vastaava kehitys tapahtui myös Etelä- ja Keski-Pohjanmaalla. Vuonna 1989 Vaasan Puhelin ja Etelä-Pohjanmaan Puhelin fuusioituivat Vaasan Läänin Puhelin Oy:ksi, ja Kokkolan Puhelin Oy liitettiin samaan yhtiöön vuonna 2010.
Anvia-nimellä konserni toimi vuodesta 2008 alkaen. Vuonna 2014 Elisa nousi Anvian suurimmaksi omistajaksi ja omisti 9.10.2014 yrityksestä 25 prosenttia. Anvia pyysi arviot yhtiön osakkeen arvosta. Kahden ulkopuolisen asiantuntijan tekemän arvion mukaan osakkeen arvo on selvästi korkeampi kuin Elisan tarjoama 2 000 euroa. Elisa pyrki valtaamaan Anvian, mutta eri tahoilta ryhdyttiin torjumaan valtausyritystä. Kesällä 2016 Anvia ja Elisa sopivat yritysjärjestelystä, jossa Anvian telecom-liiketoiminnot sulautuivat Elisaan 1.7.2016.
Entinen Anvia Oyj vaihtoi nimensä Viria Oyj:ksi tammikuussa 2017 ja ryhtyi rakentamaan konsernia uuden strategiansa mukaisesti, jossa keskiöön nousi turvallisuus ja tiedon jalostaminen. Yhtiö teki useita yritysostoja, joilla se laajensi palveluvalikoimaansa muun muassa tietoturvaan, ohjelmistokehitykseen ja digitaalisen liiketoiminnan kehittämiseen, dataratkaisuihin ja pilviteknologioihin. Vuonna 2021 yhtiön nimeksi vaihtui Loihde Oyj.
Oscar Ahlström

Oscar Ahlström (s. 15. marraskuuta 1986 Farsta, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Elitserien-joukkue AIK IF:ssä. AIK:ssa pelaa myös hänen kaksoisveljensä Victor, joka on pelannut Oscarin joukkuetoverina koko hänen uransa ajan. Oscar Ahlströmin vahvuuksiin kuuluu hänen pienestä koostaan huolimatta pelirohkeus ja kaksinkamppailut. Hänen muita vahvuuksiaan on kädet ja pelisilmä.
Ura.
Ahlström on Huddinge IK:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2004–2005, jolloin Ahlström pelasi 16 Allsvenskanin ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Huddingen J20-joukkueessa, jonka toiseksi paras pistemies Ahlström oli veljensä Victorin jälkeen tehopisteillä 14+18=32. Hän jakoi joukkueen maalipörssin voiton 14 osumallaan Jonas Höögin kanssa.
Huddingen miesten joukkue putosi kaudeksi 2005–2006 I-divisioonaan, jossa Ahlström pelasi ensimmäisen kokonaisen kautensa aikuisten sarjoissa. Hän teki 36 runkosarjaottelussa tehopisteet 11+22=33 ja Huddinge nousi takaisin Allsvenskaniin keväällä 2006. Ahlström ja Jimmy Ahnelöv olivat karsintasarjassa joukkueen toiseksi parhaita maalintekijöitä Dick Axelssonin jälkeen. 
Ahlström teki ensimmäisellä kokonaisella Allsvenskan-kaudellaan (2006–2007) 45 runkosarjaottelussa seitsemän tehopistettä, mutta seuraavalla kaudella 2007–2008 hän teki tehopisteet 13+21=34. Ahlström muodosti veljensä Victorin kanssa Huddingen pistepörssin kärkikaksikon; Oscar voitti joukkueen sisäisen syöttöpörssin ja oli toiseksi paras pistemies. Victor puolestaan voitti koko joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin. Kaudella 2008–2009 Oscar Ahlström teki Allsvenskanin yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 19+26=45, joilla hän voitti Huddingen sisäisen pistepörssin. Huddingen toiseksi paras pistemies oli Victor, joka voitti maalipörssin. Huddinge ajautui sarjanousunsa jälkeen jokaisen kolmen seuraavan kautensa päätteeksi karsintasarjaan, kunnes joukkue putosi taas I-divisioonaan keväällä 2009. Oscar Ahlström oli kuitenkin tehopisteillä 6+6=12 koko karsintasarjan pistepörssin toinen Asplöven HC:n Juhamatti Yli-Junnilan jälkeen.
Huddingen putoamisesta huolimatta Ahlströmin veljekset jatkoivat uraansa Allsvenskanissa ja siirtyivät kaudeksi 2009–2010 AIK IF:ään. He olivat nostamassa AIK:ta Elitserieniin keväällä 2010 ja tekivät vuoden mittaisen jatkosopimuksen kaudeksi 2010–2011. Oscar teki ensimmäisellä Elitserien-kaudellaan 53 runkosarjaottelussa tehopisteet 9+12=21 sekä kahdeksassa pudotuspeliottelussa kolme maalia, joilla hän ja Kent McDonell olivat AIK:n toiseksi parhaita maalintekijöitä Christian Sandbergin jälkeen.
Huhtikuussa 2011 Ahlströmit tekivät jälleen vuoden mittaisen jatkosopimuksen AIK:n kanssa. Oscar oli kaudella 2011–2012 13 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Huhtikuussa 2012 Ahlströmit jatkoivat sopimustaan kahdella vuodella.
Muuta.
Ahlströmit ovat toisen polven Elitserien-pelaajia, sillä heidän isänsä Erik pelasi omalla urallaan Djurgårdens IF:ssä ja Väsby Hockeyssä.
Victor Ahlström

Victor Ahlström (s. 15. marraskuuta 1986 Farsta, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Elitserien-joukkue AIK IF:ssä. Joukkueessa pelaa myös hänen kaksoisveljensä Oscar, joka on pelannut Victorin joukkuetoverina koko hänen uransa ajan. Victor Ahlströmin vahvuuksiin kuuluu hänen pienestä koostaan huolimatta pelirohkeus ja kaksinkamppailut. Hänen muita vahvuuksiaan on kädet ja pelisilmä.
Ura.
Ahlström on Huddinge IK:n kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2004–2005, jolloin Ahlström sai tililleen 16 Allsvenskanin ottelua, joissa syntyi tehot 2+1=3. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin vielä Huddingen J20-joukkueessa, jonka sisäisen piste- ja syöttöpörssin Ahlström voitti tehoilla 13+26=39. Hänen veljensä Oscar voitti sisäisen maalipörssin ja oli toiseksi paras pistemies.
Huddingen miesten joukkue putosi kaudeksi 2005–2006 I-divisioonaan, jossa Ahlström pääsi pelaamaan ensimmäisen kokonaisen kautensa miesten peleissä. Hän teki 31 runkosarjaottelussa tehot 18+18=36 ja Huddingen kolmanneksi paras maalintekijä Henrik Petterssonin ja Linus Klasenin jälkeen. Ahlström oli nostamassa joukkuetta takaisin Allsvenskaniin keväällä 2006.
Ensimmäinen kokonainen Allsvenskan-kausi 2006–2007 toi Ahlströmille 45 runkosarjaottelussa kaksitoista tehopistettä, mutta seuraavalla kaudella 2007–2008 hän teki läpimurtonsa ja tehot 15+20=35. Ahlström muodosti veljensä Victorin kanssa Huddingen pistepörssin kärkikaksikon; Victor voitti koko joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin ja Oscar voitti syöttöpörssin. Kaudella 2008–2009 Victor Ahlström teki HockeyAllsvenskanin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 20+23=43, joilla hän oli Huddingen paras maalintekijä sekä toiseksi paras pistemies ja syöttäjä veljensä Oscarin jälkeen. Huddinge ajautui sarjanousunsa jälkeen jokaisen kolmen seuraavan kautensa päätteeksi karsintasarjaan. Victor Ahlström kuului kevään 2008 karsinnoissa joukkueen sankareihin ja jakoi tehoilla 4+7=11 Huddingen sisäisen pistepörssin voiton Roger Jönssonin jälkeen. Keväällä 2009 joukkue putosi lopulta takaisin I-divisioonaan.
Huddingen putoamisesta huolimatta Ahlströmin veljekset jatkoivat uraansa HockeyAllsvenskanissa ja siirtyivät kaudeksi 2009–2010 AIK IF:ään. He olivat nostamassa joukkuetta Elitserieniin keväällä 2010 ja tekivät vuoden mittaisen jatkosopimuksen kaudeksi 2010–2011. Ensimmäinen Elitserien-kausi toi Oscarille 53 runkosarjaottelussa tehot 8+13=21 sekä kahdeksassa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen.
Huhtikuussa 2011 Ahlströmit tekivät jälleen vuoden mittaisen jatkosopimuksen AIK:n kanssa. Huhtikuussa 2012 he jatkoivat sitä kahdella vuodella.
Muuta.
Ahlströmit ovat toisen polven Elitserien-pelaajia, sillä heidän isänsä Erik pelasi omalla urallaan Djurgårdens IF:ssä ja Väsby Hockeyssä.
Circle Regenerated

Circle Regenerated on Northerin kuudes ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin 18. huhtikuuta 2011. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 22.
Štefan Rosina

Štefan Rosina (s. 15. heinäkuuta 1987 Púchov, Trenčínin alue) on slovakialainen moottoriurheilija.
Hän on ajanut Porsche Supercup -sarjaa vuodet 2006-2013. Rosina on kilpaillut tämän lisäksi FIA GT1 World Championship -sarjassa.
Anthony Peter Mayalla

Anthony Peter Mayalla (25. huhtikuuta 1940 – 19. elokuuta 2009) oli tansanialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Mwanzan hiippakuntaan Renatus Lwamosa Butibubage 20. joulukuuta 1970. Hän sai 12. tammikuuta 1979 nimityksen Musoman hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. huhtikuuta; pääkonsekraattorina toimi Laurean Rugambwa, jota avustivat John James Rudin ja Butibubage.
Mayalla sai 18. marraskuuta 1987 nimityksen Mwanzan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Hänen äkillinen kuolemansa Mwanzassa 69-vuotiaana johtui sydänkohtauksesta.
René Rast

René Rast (s. 26. lokakuuta 1986 Minden) on saksalainen moottoriurheilija. Hän on ajanut muun muassa Porsche Supercup, Formula BMW ADAC, ALMS, ADAC GT Masters ja ADAC Volkswagen Polo Cup-sarjoissa.
Hän on voittanut kolme Porsche Supercup -mestaruutta vuosina 2010, 2011 ja 2012. Vuonna 2013 Rast kilpaili uudessa FIA GT Series -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuodesta 2014 Rast on kilpaillut Blancpain Sprint Series -sarjassa. Rast on osallistunut kolmesti urallaan Le Mansin 24 tunnin ajoon. Vuonna 2014 hän voitti Span 24 tunnin ajon yhdessä Laurens Vanthoorin ja Markus Winkelhockin kanssa. Hän on osallistunut myös Nürburgringin ja Daytonan 24 tunnin ajoihin. Rast voitti DTM-sarjan mestaruuden kaudella 2017.
Hurrikaani Katia (2011)

Hurrikaani Katia oli vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikauden toinen hurrikaani ja kymmenes nimetty myrsky. Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin ylimmillään tasolle 4.
Katia syntyi Kap Verden eteläpuolella 29. elokuuta, lähti sitten kulkemaan kohti Yhdysvaltoja ja alkoi voimistua. Voimakkaimmillaan eli 4. luokan hurrikaanina se oli lyhyen aikaa syyskuun 5. päivänä. Se kaartoi rannikon lähistöltä itään ja kehittyi 10. syyskuuta tavalliseksi keskileveysasteiden liikkuvaksi matalapaineeksi. Sellaisena se liikkui nopeasti Pohjois-Eurooppaan, aiheutti tuhoja Britanniassa ja syysmyrskyn Skandinaviassa. Englannissa eräs mies sai surmansa, kun puu kaatui hänen autonsa päälle. Tuuli ja tulvat aiheuttivat myös paljon aineellisia vahinkoja. Ruotsissa kaatuvat puut katkoivat sähköjä ja haittasivat juna- ja tieliikennettä.
Fanaa

Fanaa on Kunal Kohlin ohjaama intialainen hindinkielinen draamaelokuva vuodelta 2006. Päärooleja näyttelevät Aamir Khan ja Kajol. Elokuva oli sekä yleisö- että arvostelumenestys ja se voitti kolme Filmfare Awards -palkintoa.
Juoni.
Delhiläinen turistiopas Rehan (Aamir Khan) ja sokea kashmirilaistyttö Zooni (Kajol) rakastuvat toisiinsa, mutta heidät erottaa terrori-isku, jossa Rehanin uskotaan kuolleen. Myöhemmin selviää, että Rehan ei kuollutkaan vaan hän on iskusta vastuussa oleva kashmirikapinallinen. Seitsemän vuotta myöhemmin hänen kapinallisjärjestönsä lähettää hänet suorittamaan tehtävää Kashmiriin, missä hän kohtaa jälleen Zoonin.
Vastaanotto.
Jotkut kriitikot arvostelivat "Fanaata" sen pituudesta ja epäuskottavasta juonesta, mutta elokuvaa pidettiin onnistuneena pääasiassa Kajolin ja Aamir Khanin roolisuoritusten sekä kemian vuoksi.
Box Office India julisti elokuvan ”superhitiksi”.
Kohu.
Elokuvaa kieltäydyttiin esittämästä Gujaratin osavaltiossa Aamir Khaniin kohdistuvien protestien takia. Elokuvateatteri Jamnagarissa esitti sitä noin viikon ajan kesäkuussa 2006. Elokuvan esittäminen lopetettiin, kun mieskatsoja sytytti itsensä tuleen elokuvan väliajalla.
Soundtrack.
"Fanaa" on viimeinen elokuva, johon säveltäjäduo Jatin-Lalit sävelsi musiikin yhdessä. Sanoitukset kirjoitti Prasoon Joshi.
Three Days

Three Days on Jane’s Addictionin kappale, joka löytyy yhtyeen vuoden 1990 albumilta "Ritual de lo Habitual". Kappale on albumin ensimmäinen single, yhdessä kappaleen ”Stop!” kanssa, sillä molemmat julkaistiin samana päivänä. Perry Farrell kirjoitti kappaleen vuonna 1986 ja yhtye esitti sen livenä ensimmäisen kerran vuonna 1987.
Kappale.
Kappale kertoo siitä, kun Farrelin ystävä Xiola Blue saapui Los Angelesiin isänsä hautajaisiin. Los Angelesissa hän asui Farrelin ja hänen tyttöystävänsä kanssa kolmen päivän ajan. Kappale on yhtyeen pisin. Se alkaa Farrelin lausumalla runolla, joka jatkuu musiikin "alla" lähes koko kappaleen ajan. Pitkä kappale sisältää paljon psykedeleelisiä ja progressiivisiä vaikutteita.
Single.
Yhtye halusi julkaista kappaleen albumin Ritual de lo Habitual ensimmäisenä singlenä. Warner Brosin mielestä kappale oli liian pitkä, saavuttaakseen suosiota, joten se kehotti yhtyettä julkaisemaan mieluummin kappaleen Stop! singlenä. Kun sopua ei löytynyt, yhtye ja Warner Bros. päättivät julkaista molemmat kappaleet singleinä. Singlestä on julkaistu monia eri versioita, eri formaateille. Jotkut niistä sisältävät myös kappaleen "Stop!".
Kappaleet.
CD ja 12' Vinyyli
7' Vinyyli
1. puoli
2. puoli
CD, Kasetti, 12' Vinyyli (Three Days/Stop!)
Joe Manganiello

Joseph Michael "Joe" Manganiello (s. 28. joulukuuta 1976 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Joe Manganiello alkoi harrastaa näyttelemistä ja elokuvantekoa lukioaikoinaan. Hän opiskeli näyttelemistä Carnegie Mellon -yliopistossa Pittsburghissa. Opiskeluaikoinaan hän esiintyi useissa näytelmissä kuten "Venetsian kauppias" ja "The Last Night of Ballyhoo". 
Manganiello muutti valmistuttuaan Los Angelesiin ja hankki itselleen agentin. Kolme päivää myöhemmin hän koe-esiintyi Peter Parkerin rooliin elokuvaan "Spider-Man – hämähäkkimies". Manganiello ei saanut roolia, mutta hänet pestattiin samaan elokuvaan esittämään Flash Thompsonia. 
Tämän jälkeen Manganiello vieraili useissa televisiosarjoissa kuten "Kodinpuolustaja", "CSI" ja "Las Vegas". Hän esiintyi saippuasarjassa "American Heiress" vuonna 2007. Manganiello näytteli Owenia draamasarjassa "Tunteet pelissä" vuosina 2008–2010. Vuonna 2009 hänellä oli pääosa sotaelokuvassa "". 
Manganiello esittää ihmissusi Alcidea HBO:n televisiosarjassa "True Blood". Hän on voittanut roolistaan parhaan miessivuosan Saturn-palkinnon.
Yksityiselämä.
Manganiello tapasi malli-juontaja Audra Marien vuonna 2009. Pari meni kihloihin syyskuussa 2010. Kihlaus purkautui vuonna 2011.Tämän jälkeen Manganiello äänestettiin Hollywoodin kuumimmaksi poikamieheksi.
Joe Manganiello oli naimisissa näyttelijä Sofía Vergaran kanssa. He tapasivat ensimmäisen kerran Valkoisessa talossa kirjeenvaihtajien illallisella. Pari avioitui marraskuussa 2015, ja he erosivat kesällä 2023. 
Manganiello pitää urheilusta. Hän on amerikkalaisen jalkapallojoukkueen Pittsburgh Steelersin fani, ja on tehnyt dokumentin "DieHardz" tapaamistaan muista seuran faneista. Manganiello on itse harrastanut nyrkkeilyä. Manganiello harrastaa myös hyväntekeväisyyttä ja tukee AIDS-säätiötä Until There's a Cure.
"People"-lehti valitsi Manganiellon seksikkäimpien miesten listalle vuonna 2010. Manganiello on 196 cm pitkä.
Manganiello harrastaa roolipelaamista ja on sisustanut kellarinsa pelkästään tälle harrastukselle.
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2014

Freestylehiihdossa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 6. – 21. helmikuuta Roza Hutorin extremepuistossa, jonka yleisöön mahtui 4 000 henkilöä.
Tapahtumia oli yhteensä kymmenen: miesten ja naisten kumparelasku, hypyt, skicross, lumikouru ja slopestyle. Slopestylessa ja lumikourussa kilpailtiin ensimmäistä kertaa.
Tulokset.
Miehet.
Kumparelasku.
10. helmikuuta
Hypyt.
17. helmikuuta
Skicross.
20. helmikuuta
Lumikouru.
18. helmikuuta
Slopestyle.
13. helmikuuta
Naiset.
Kumparelasku.
8. helmikuuta
Hypyt.
14. helmikuuta
Skicross.
21. helmikuuta
Lumikouru.
20. helmikuuta
Slopestyle.
11. helmikuuta
Välinäytöksiä

Välinäytöksiä on Miguel de Cervantesin kirjoittamista proosamuotoisista lyhyistä näytelmistä, "välinäytöksistä", koottu kokoelma. Siinä on kahdeksan farssia, jotka sisältyvät vuonna 1615 ilmestyneeseen espanjankieliseen teokseen "Ocho comedias y ocho entremeses", jossa välinäytösten lisäksi on kahdeksan pitkää näytelmää.
Kirjan on julkaissut Faros-kustannus vuonna 2011. Näytelmät on suomentanut Arto Rintala.
Henrik Jakob Wikar

Henrik Jakob Wikar, myös: "Hendrik Jakob Wikar" ja "Henricus Jacob Wikar" (s. 28. lokakuuta 1752 Kokkola) oli eteläisessä Afrikassa useita vuosia asunut suomalainen, joka päiväkirjassaan kuvaa khoisankansojen elämää.
Wikarin isä oli maanmittari ja valtiopäivämies, äiti tämän toinen puoliso Margareta Carlborg.
Pohjanmaalta kotoisin ollut Wikar aloitti opinnot Turun akatemiassa 1769, ja hänet on mainittu pohjalaisosakunnan nimikirjassa vielä 1771. Vuonna 1773 hän meni Hollannissa Hollannin Itä-Intian kauppakomppanian palvelukseen. Hän työskenteli Kapkaupungissa kauppakomppanian sairaalassa kirjurina. Seurasi töiden laiminlyöntiä, ja pelivelkojen vuoksi hän lähti 1775 siirtokunnan pohjoisosiin, jossa hän viipyi yli neljä vuotta. Siellä ollessaan hän kirjoitti vuoden 1778 loppupuolelta heinäkuuhun 1779 päiväkirjaa. Hän sai poissa ollessaan 1779 karkurina tuomion, mutta päiväkirja pelasti hänet, ja hän sai armonanomukseena hyväksynnän syksyllä 1779, todennäköisesti siksi, että päiväkirja sisälsi kauppakomppanialle hyödyllisiä tietoja. Hän kuvasi päiväkirjassaan hyvin tarkasti khoisankansojen tapoja ja rituaaleja, ja hänen muistiinpanojaan ovat tutkijat käyttäneet hyväksi myöhemminkin.
Fusion Garage

Fusion Garage on singaporelainen mobiililaitteita valmistava yritys. Yhtiö on ollut mukana Linux-pohjaisen JooJoo-taulutietokoneen kehityksessä, mikä piti alun perin julkaista yhdessä Michael Arringtonin kanssa. Fusion Garage kuitenkin ilmoitti marraskuussa 2009 jättäytyvänsä hankkeesta.
Fusion Garage sai median huomion vuoden 2011 kesällä näyttävän viraalimainonnan ansiosta. Yhtiö nostatti hypeä ja kysymyksiä isolla Who is TabCo? -mainoskampanjalla. Elokuussa 2011 ilmeni, että kampanjan takana oli Fusion Garage ja mainostettu tabletti oli Grid 10. Android-pohjaiseen GridOS:ään perustuva käyttöjärjestelmä on yhtiön itsensä kehittämä ja samaiseen käyttöjärjestelmään perustuva älypuhelin eli Grid 4 ilmestyi vuoden 2011 lopulla.
Grid 10 julkaisussa paljastui pieniä ongelmia uuden Flash Player 10.3:n uuteen sertifiointiprosessiin liittyen, minkä vuoksi sen Yhdysvaltain julkaisua jouduttiin hieman venyttämään. Samalla tabletin suositushintaa laskettiin 200 dollarilla aiemmin ilmoitetusta, vaikkei tietokone ollut vielä myynnissäkään.
Boniface Lele

Boniface Lele (14. huhtikuuta 1947 – 9. huhtikuuta 2014) oli kenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Kituin hiippakuntaan 8. joulukuuta 1974 ja nimitettiin sen piispaksi 2. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1996. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat William Dunne ja Maurice Michael Otunga.
1. huhtikuuta 2005 Lele sai nimityksen Mombasan arkkihiippakunnan arkkipiispaksi.
Matthew Shija

Matthew Shija (17. huhtikuuta 1924 Puge – 9. joulukuuta 2015) oli tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. tammikuuta 1954 ja nimitettiin Kahaman hiippakunnan piispaksi 11. marraskuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. helmikuuta 1984. Pääkonsekraattorina toimi Laurean Rugambwa, jota avustivat Alphonse Daniel Nsabi ja Castor Sekwa.
Shija jäi eläkkeelle 24. huhtikuuta 2001.
GP2-kausi 2012

GP2-kausi 2012 oli GP2-sarjan kahdeksas kausi. Kausi oli ensimmäinen, jolloin kisat yhdistettiin lakkautetun Aasian GP2-sarjan kanssa.
Kisaviikonloppua, joita oli 12, kohden ajettiin kaksi kilpailulähtöä: lauantain pitkä kilpailu (170 km tai 60 min) ja sunnuntain sprinttikilpailu (120 km tai 45 min). Lauantain kilpailussa jokaisen kuljettajan on suoritettava pakollinen varikkopysähdys, jonka aikana on vaihdettava vähintään kaksi rengasta.
Sarjassa jaettiin pisteitä ensimmäistä kertaa uudella pistelaskujärjestelmällä, jossa lauantain pitkästä kilpailusta pisteitä sai kymmenen ja sunnuntain sprinttikilpailusta kahdeksan parasta kuljettajaa. Lisäksi kuljettajat saivat pisteitä paalupaikoista ja kilpailun nopeimmista kierroksista. Sprinttikilpailun lähtöjärjestys määräytyi ensimmäisen kilpailun tulosten perusteella, lukuun ottamatta kahdeksaa ensimmäistä, jotka starttaavat sprinttikilpailuun käännetyssä järjestyksessä.
Sarjan mestaruuden voitti Davide Valsecchi. Toiseksi sijoittui Luiz Razia ja kolmanneksi Esteban Gutiérrez.
Tallit ja kuljettajat.
Kuljettajamuutokset.
Uudet kuljettajat
Paluun tehneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Kesken kauden vaihtuneet kuljettajat
Kilpailukalenteri.
Kaudella ajettiin yhteensä 24 kilpailua 11 eri radalla. Kausi alkoi 24. maaliskuuta Malesian Sepangin radalla ja päättyi 23. syyskuuta Singaporen katuradalla.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijasta.
Tulokset.
Pisteenlasku.
Lisäksi:
Kuljettajien pisteet.
† — Kuljettaja joutui keskeyttämään, mutta on ajanut 90 % kilpailupituudesta.
GP3-kausi 2012

GP3-kausi 2012 oli GP3-sarjan kolmas kausi. Sarjassa jaettiin pisteitä ensimmäistä kertaa uudella pistelaskujärjestelmällä siten, että 10 parasta kuljettajaa sai pisteitä pitkässä kilpailussa ja sprinttikisassa 8 parasta kuljettajaa. Kahdeksan kuljettajaa pistetään sunnuntain kilpailuun käännetyssä lähtöjärjestyksessä.
Kausi alkoi 12. toukokuuta Espanjan Barcelonassa ja päättyi 9. syyskuuta Italian Monzassa. Tästä kaudesta lähtien GP3-tallien ei ole pakko ajattaa kolmea autoa. Tallien on tuotava vähintään kaksi autoa kolmannen ollessa vapaaehtoinen. Huhtikuun lopussa ilmoitettiin, että 26 autoa osallistuu kauteen mukaan. Kausi oli samalla viimeinen GP3/10-auton rungolla. Seuraavalla kaudella siirryttiin uusiin GP3/13-autoihin.
Sarjan mestaruuden voitti uusiseelantilainen Mitch Evans. Toiseksi sijoittui saksalainen Daniel Abt ja kolmanneksi portugalilainen António Félix da Costa. Kaudella ajoi kaksi suomalaista joista parhaiten sijoittui Aaro Vainio sarjan neljänneksi ja Matias Laine sarjan viidenneksi.
Kuljettajamuutokset.
Uudet kuljettajat
Paluun tekevät kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Kilpailukalenteri.
Kaudella ajettiin yhteensä 16 kilpailua 8:lla eri radalla. Sarjassa ajettiin ensimmäistä kertaa Monacon katuradalla, kun kaksi edellistä vuotta sarjassa ei kilpailtu lainkaan.
(*) = Tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu lauantain kilpailun kahdeksannesta sijasta.
† = Belgian ensimmäinen kilpailu keskeytettiin ennenaikaisesti, joten kilpailusta jaettiin puolikkaat pisteet.
Bandyliigakausi 1991–1992

Jääpallon Suomen-mestaruus kaudella 1991–1992 ratkaistiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisessa sarjassa, jonka päätteeksi pelattiin pudotuspelit. Sarjan nimi vaihtui SM-sarjasta Bandyliigaksi.
Mestaruuden voitti Botnia Helsingistä. Mestaruus oli seuran toinen.
Runkosarja.
Neljä parasta pudotuspeleihin. Kampparit putosi sarjasta, OPS karsintaan. Sarjaan nousi Tornion Palloveikot.
Karsinnat.
OPS säilyi sarjassa.
Välierät.
Välierissä paremmuus ratkaistiin kahden ottelun yhteismaaleilla. Ottelut aloitettiin runkosarjassa heikommin sijoittuneen kotikentällä.
Loppuottelut.
Loppuottelut pelattiin paras kolmesta järjestelmällä. Ensimmäinen ottelu pelattiin 11.3.1992 Jyväskylässä ja toinen 14.3.1992 Helsingissä
Suomen mestarit.
Botnia: Petri Isonen, Pasi Inoranta; Ari Kukkonen, Jari Hattunen, Pekka Kurki, Jukka Korhonen, Esko Tammilehto; Per-Erik Wicklund, Jan Kåhre, Olli Manninen, Esa Määttä, Esko Korhonen; Jaakko Hyttinen, Juha Snellman, Jukka Salmivaara, Antti Koskelo. Valmentajat: Antti Parviainen, Pekka Liikanen.
Parhaat maalintekijät.
Pistepörssin voitti Samuli Niskanen 62 pisteellä.
William E. Rees

William Rees (s. 18. joulukuuta 1943) on kanadalainen Brittiläisen Kolumbian yliopiston professori. Hänen ensisijainen kiinnostuksen kohteensa on maailman ympäristön tilaa sekä kestävän kehityksen ekologisia perusteita koskeva julkinen politiikka sekä suunnittelu. Hänet tunnetaan erityisesti ekologisen jalanjäljen käsitteen kehittäjänä.
Ura.
William Rees suoritti tohtorin tutkintonsa populaatioekologiasta Toronton yliopistossa. Hän on opettanut University of British Columbia -yliopiston yhteiskunta- ja aluesuunnittelun laitoksella vuodesta 1969 lähtien. Hän perusti laitoksen yhteyteen ympäristö- ja resurssisuunnittelun ryhmän ja toimi laitoksen johtajana vuosina 1994-1999. Suuri osa Reesin työstä käsittelee vihreää taloutta ja ympäristöekologiaa. Hän julkaisi ekologista jalanjälkeä käsittelevän teoksensa " Our Ecological Footprint" yhdessä silloisen jatko-opiskelijan Mathis Wackernagelin kanssa vuonna 1996. Englanninkielinen teos on sittemmin käännetty kiinaksi, ranskaksi, saksaksi, unkariksi, italiaksi, japaniksi, latviaksi sekä espanjaksi. Ekologinen jalanjälki on kvantitatiivinen työkalu, jolla ihmiskunnan ekologista vaikutusta ekosfääriin mitataan sen tarvitsemien ekosysteemien (maa- ja vesialueet) määrän mukaisesti.
Akateeminen ja poliittinen toiminta.
Rees on Canadian Society for Ecological Economics -seuran perustajajäseniä ja entinen puheenjohtaja, Post Carbon Instituten tutkija, One Earth Initiative -tutkimusryhmän perustajia sekä Global Integrity -projektin yhteistyötutkija. Viimeiseksi mainittu projekti tähtää biodiversiteetin säilyttämiseksi vaadittavien ekologisten ja poliittisten edellytysten tunnistamiseen. Lisäksi Rees on kansallisen neuvottelukunnan jäsenenä Carrying Capacity Network -verkostossa, joka puolustaa Yhdysvaltoihin suuntautuvan maahanmuuton rajoittamista maan väestönkasvun stabilisoimiseksi sekä ympäristöresurssien säästämiseksi. Verkosto tähtää myös "kansalliseen elvyttämiseen, joka saavutetaan vaalimalla koulutusta, perheitä, yhteisöjen omavaraisuutta, traditioita ja kansallista yhtenäisyyttä".
Rees on suosittu puhuja ja hän kiertänyt luennoimassa ympäri maailmaa, mukaan lukien Suomessa.
Rees jakaa akateemiset kiinnostuksen kohteensa kolmeen osa-alueeseen:
Filosofia.
Reesin näkemyksen mukaan kartesiolaiseen dualismiin perustuva "valistusprojekti" on tuottanut tekno-teollisen yhteiskunnan, joka katsoo jollakin tavalla olevansa erillään biofyysisestä maailmasta. Moderniin yhteiskuntaan on Reesin mukaan sisäänrakennettuna oletus, että ihmiset ovat luonnon herroja ja he voivat toimia ikään kuin ympäristö ei asettaisi merkittäviä rajoituksia yhteiskunnille. Tämä dualismi yhdessä sen kasvulle ja materialismille perustuvan maailmankuvan rinnalla on monien ihmiskuntaa uhkaavien ympäristöongelmien taustalla.
Rees kritisoi niitä taloustieteilijöiden esittämiä väitteitä, joiden mukaan teollisuusyhteiskunnat olisivat jollakin tavalla siirtymässä aineettoman kasvun kaudelle tai ihmisen älykkyys mahdollistaisi ympäristöresurssien loputtoman korvaamisen. Erityisen arvostelun kohteeksi hän asettaa Julian Lincoln Simonin kirjoitukset ikuisen talouskasvun ja väestönkasvun mahdollisuudesta.
Simppuahvenet

Simppuahvenet (Harpagiferidae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan eteläisen pallonpuoliskon kylmissä vesissä.
Taksonomia ja anatomia.
Simppuahventen heimoon kuuluu noin 6 lajia yhdessä suvussa esimerkiksi töyhtösimppuahven ("Harpagifer palliolatus"). Aikaisemmissa luokituksissa heimoon kuului myös muita sukuja, jotka luokiteltiin alaheimoksi "Artedidraconinae". Tämä alaheimo on sittemmin erotettu omaksi heimokseen "Artedidraconidae". Simppuahvenet ovat melko pienikokoisia kaloja ja jäävät yleensä alle 15 cm:n mittaisiksi.Ruumiinrakenteeltaan ne ovat lyhyehköjä ja tukevia suomuttomia kaloja. Selkäeviä on kaksi, joista etummainen on lyhyempi ja piikkinen. Kiduskannessa on kaloilla kaksi terävää piikkiä. Simppuahvenlajit eroavat "Artedidraconidae"-heimosta leuasta puutuvan antennimaisen ulokkeen puutteen perusteella.
Levinneisyys.
Suurin osa simppuahventen heimon lajeista elää Etelämantereen lähistöllä. Poikkaeuksia ovat Falklandinsaarilla tavattava töyhtösimppuahven ja Etelä-Amerikan eteläkärjen läheisyydessä tavattava "Harpagifer bispinis".
Herbert Lomas

Herbert Lomas (7. helmikuuta 1924 Todmorden, Englanti – 9. syyskuuta 2011 Yorkshire, Englanti) oli brittiläinen runoilija ja kääntäjä. Lomas on kääntänyt englanniksi suomalaista runoutta ja proosaa.
Elämä.
Lomas palveli 1943–1946 toisessa maailmansodassa jalkaväessä. Hän valmistui Liverpoolin yliopistosta ja on toiminut opettajana Helsingin yliopistossa (1952–1965) ja Borough Road Collegessa Lontoon yliopistossa (1966–1982). 
Lomasta on luonnehdittu sanoin "ahkera kääntäjä" suomen kielestä. Hän kirjoitti säännöllisesti kolmenkymmenen vuoden ajan kritiikkiä kirjallisuuslehtiin The London Magazine ja Ambit sekä käänsi julkaisuun Books from Finland.
Suomessa Lomas asui Helsingissä. Hän oli naimisissa Anna-Liisa Partasen (o.s. Aatila) kanssa heinäkuusta 1956 toukokuuhun 1968. Heillä ei ollut yhteisiä lapsia, mutta perheessä oli neljä lasta Partasen edellisestä avioliitosta. Lomas viihtyi Akateemisessa kirjakaupassa, ja tarinan mukaan hänen vaimonsa soitti sinne tämän tästä ja pyysi henkilökuntaa lähettämään miehen kotiin päivälliselle. 
Lomas avioitui vuonna 1968 Mary Marshallin kanssa, ja heillä on tytär ja poika. Lomas asui Aldeburghissa Suffolkissa.
Aktion Österbotten

Aktion Österbotten on maaseudun kehittämisyhdistys, jonka toiminta-alueena on Pohjanmaan rannikkoseutu aina Kokkolasta Kristiinankaupunkiin saakka. Aktion Österbotten on paikallinen LEADER-toimintaryhmä, jonka toiminnan pohjana on ”Rannikkopohjanmaan paikallinen kehitysohjelma LEADER-toiminnalle 2007-2013”.
Aktion Österbotten toimii myös kalastukseen liittyvän Rannikon toimintaryhmän (KAG) ohjelmaisäntänä Pohjanmaalla kaudella 2007-2013. Ohjelma on laadittu yhdessä kalastuksen alueellisten järjestöjen, Österbottens Fiskarförbund rf:n ja Österbottens Yrkesfiskare rf:n, kanssa.
Ruotsinkielisen Pohjanmaan kylien yhdistys ”Svenska Österbottens Byar r.f.” toimii osana Aktion Österbottenia.
Aiheesta muualla.
Aktion Österbotten r.f.