tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Profaami

Profaami (C10H13NO2) on karbamaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään herbisidinä eli rikkakasvien torjumiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa profaami on valkoisia kiteitä. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin, kuten alkoholeihin, asetoniin ja bentseeniin.
Profaami vaikuttaa kasvien juurien kautta ja estää solunjakautumisessa mitoosia. Yhdiste häiritsee myös kasvien oksidatiivista fosforylaatiota ja mikrotubuluksien toimintaa. Rotilla profaamin LD50-arvo on 3 mg/kg. Yhdiste on asetyylikoliiniesteraasin inhibiittori. Altistuminen profaamille voi aiheuttaa päänsärkyä, huonovointisuutta ja lihasten hallinnan menetystä, mihin voi liittyä kramppeja ja kouristuksia ja pahimmassa tapauksessa kooma. 
Valmistus ja käyttö.
Useiden muiden karbamaatien tavoin profaamia voidaan valmistaa kahdella tavalla. Käytettyjä menetelmiä ovat fenyyli-isosyanaatin ja isopropanolin tai aniliinin ja isopropyyliklooriformiaatin väliset reaktiot.
Profaami on selektiivinen rikkaruohomyrkky, joka tehoaa yksivuotisiin rikkakasveihin. Sitä käytetään muun muassa apila-, salaatti-, sokerijuurikas- ja herneviljelmillä. Profaamia voidaan käyttää myös perunan itämisen estämiseen varastoissa.
Kenny Agostino

Kenny Agostino (s. 30. huhtikuuta 1992 Morristown, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Hänet varasi viidennellä kierroksella numerolla 140 Pittsburgh Penguins, mutta hänet kaupattiin Calgaryyn vastineeksi Jarome Iginlasta. Agostino pelasi neljä kautta yliopistojääkiekkoa Yale Bulldogsissa. 
Ura.
Agostino pelasi lukiokiekkoa Delbartonissa, jossa hänestä tuli kaikkien aikojen eniten pisteitä tehnyt pelaaja 261 pisteellään. Pittsburgh Penguins varasi Agostinon .
Agostino pelasi Yale Bulldogsissa, jossa hänestä tuli koulun historiassa vasta kolmas hattutempun tulokasvuotenaan tehnyt pelaaja. Myöhemmin Pittsburgh kauppasi Agostinon oikeudet Calgaryyn yhdessä Ben Hanowskin ja ensimmäisen kierroksen varauksen kanssa vastineeksi Jarome Iginlasta.
Agostino pelasi Yalessa viimeisen kautensa 2013–2014, jolloin hän teki 32 ottelussa yhtä monta pistettä. Neljän vuoden collegeurallaan Agostino pelasi 134 ottelua ja teki niissä 132 pistettä. Kauden jälkeen Agostino teki Flamesin kanssa kahden vuoden sopimuksen, josta hän saa 900 000 dollaria kaudesta. Hän teki NHL-debyyttinsä 21. maaliskuuta 2014, jolloin Flames hävisi 6–5 Nashville Predatorsille. Agostino teki ensimmäisen maalinsa NHL:ssä 4. huhtikuuta ohittaessaan laukauksellaan Florida Panthersin maalivahti Roberto Luongon Calgaryn 2–1 -voitossa Floridasta.
Kausina 2014–2015 Agostino pelasi Calgary Flamesin AHL-sarjaan kuuluvassa farmiseurassa Adirondack Flames, jossa hän keräsi 43 pistettä. Kaudella 2015–2016 hän pelasi toisessa Flamesin farmiseurassa, Stockton Heatissa ja keräsi 57 pistettä.
Agostino nostettiin takaisin Calgary Flamesin NHL-joukkueen kokoonpanoon kauden 2015–2016 alussa. Heinäkuussa 2016 Agostino solmi yhdeksi vuodeksi kaksisuuntaisen sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.
Olet uneni kaunein

”Olet uneni kaunein” on suomalaisartisti Johanna Kurkelan kappale hänen toiselta studioalbumiltaan, "Marmoritaivaalta". Warner Music Finland julkaisi sen albumin toisena singlenä 7. maaliskuuta 2007. Kurkela osallistui kappaleella vuoden 2007 Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintoihin. Kappale pääsi finaaliin ja sijoittui siellä kuudenneksi.
”Olet uneni kaunein” nousi keväällä 2007 neljäksi viikoksi latauslistalle, jossa sen paras sijoitus oli 12. sija.
Mark Fraser

Mark Fraser (s. 29. syyskuuta 1986 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Schwenninger Wild Wingsiä Saksan pääsarjassa.
Ura.
Fraser pelasi juniorikiekkoa Kitchener Rangersissa, OHL:ssä vuosina 2004–2006. Toisella kaudellaan hän toimi joukkueen kapteenina Mike Richardsin lähitessä joukkueesta. Hänet varattiin New Jersey Devilsiin kolmannella kierroksella numerolla 84 . Ensimmäisen ottelunsa ammattilaistasolla Fraser pelasi kauden 2005–2006 lopulla Devilsin farmiseurassa Albany Devilsissä. Ensimmäisen täyden kauden ammattilaisena Fraser pelasi 2006–2007 Lowell Devilsissä. Samalla kaudella hän pelasi NHL:ssä seitsemän ottelua. Hän pelasi Lowellissa myös kaudella 2008–2009, kun ei onnistunut ottamaan paikkaa New Jerseyn kokoonpanossa.
24. lokakuuta 2009 Fraser teki ensimmäisen NHL-maalinsa Pittsburgh Penguinsin Marc-Andre Fleurya vastaan.
12. joulukuuta 2011 Fraser kaupattiin Rod Pelleyn ja seitsemännen kierroksen varauksen kanssa Anaheim Ducksiin, joka antoi tilalle Kurtis Fosterin sekä Timo Pielmeierin. Myöhemmin Fraser vaihdettiin Anaheimista Toronto Maple Leafsiin Dale Mitchellin tilalle.
30. heinäkuuta 2013 Fraser ja Maple Leafs tekivät vuoden mittaisen sopimuksen, josta hän sai 1,275 miljoonaa dollaria. 31. tammikuuta 2014 Maple Leafs kauppasi Fraserin Edmonton Oilersiin, joka antoi tilalle oikeudet Teemu Hartikaiseen sekä Cam Abneyn.
Vapaiden pelaajien markkinoilta Fraser teki lyhyen paluun New Jersey Devilsin riveihin solmittuaan sopimuksen farmijoukkue Albany Devilsin kanssa 2. marraskuuta 2014. 18. joulukuuta hän sai sopimuksen NHL-Devilsiin. Paluu NHL:ään toteutui 3. tammikuuta 2015, kun hän pelasi New Jerseyn paidassa Philadelphia Flyersia vastaan.
Fraser siirtyi TPS:aan ja pelaamaan Jääkiekon SM-liigaa syyskaudella 2017. Ennen joulutaukoa hänen vahvistettiin saaneen jatkosopimuksen koejakson jälkeen.
Aram Mp3

Aram Sargsyan (), taiteilijanimeltään Aram Mp3 (s. 5. huhtikuuta 1984 Jerevan), on armenialainen laulaja, joka edusti Armeniaa vuoden 2014 Euroviisuissa Kööpenhaminassa kappaleella ”Not Alone”. Hän sijoittui kilpailun finaalissa neljänneksi.
Lapsuudessaan Aram Mp3 kärsi hengitysvaikeuksista, mutta lääkärin ohjeesta aloitettu kuorolaulu paransi hänen terveytensä ja avasi tien musiikille. Vaikka hän valmistui farmaseutiksi Armenian valtion lääketieteellisestä yliopistosta, hänen todellinen intohimonsa oli lavalla esiintyminen.
Vuonna 2007 hän voitti Armenian ensimmäisen kanavan suositun "2 stars" -ohjelman ja sai pian lisää suosiota esiintyessään jazz- ja blues-konserteissa sekä TV-ohjelmissa kuten "X-Factor", "Armenian Idol" ja "Vitamin Club". Hän on palkittu ja arvostettu artisti, joka esiintyy säännöllisesti sekä omilla kappaleillaan että uniikeilla covereilla tunnetuista hiteistä.
Olen sinussa

Olen sinussa on suomalaisartisti Johanna Kurkelan kappale hänen "Hetki hiljaa" -nimiseltä esikoisalbumilta. Warner Music Finland julkaisi sen artistin ensimmäisenä singlenä 27. heinäkuuta 2005. Kappaleen on säveltänyt Tomi Aholainen ja sanoittanut Sinikka Svärd.
"Olen sinussa" ei sijoittunut lainkaan Suomen virallisille listoille. Kappale oli kuitenkin yksi Radio Suomen soitetuimpia kappaleita elo–syyskuussa 2005.
Dathan Ritzenhein

Dathan Ritzenhein (s. 30. joulukuuta 1982 Grand Rapids Michigan Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut kestävyysjuoksija ja On Athletics Clubin (OAC) nykyinen päävalmentaja.
Juoksijan ura.
Ritzenhein aloitti ammattilaisuransa 31. joulukuuta 2004, jolloin hän sijoittui kolmanneksi 10 km maantiekilpailussa Italiassa. Ritzenhein hallitsi Yhdysvaltain ennätystä 5000 metrissä (12:56,27) vuosina 2009–2010, kunnes Bernard Lagat rikkoi sen. Ritzenhein sijoittui toiseksi (2:11:07) vuoden 2008 olympiamaratonin karsinoissa, minkä johdosta Dathan pääsi automaattisesti USA:n edustusjoukkueeseen Pekingin olympialaisiin. Olympiamaratonissa Ritzenhein oli ensimmäinen amerikkalainen juoksija, joka ylitti maaliviivan ja sijoittui 9. sijalle ajalla 2.11.59. Hänen joukkuetoverinsa Ryan Hall sijoittui heti hänen jälkeensä 10. sijalle. Ritzenhein lopetti ammattijuoksun toukokuussa 2020.
Saavutukset.
10 000 metrin juoksu
Maraton
Puolimaraton
Joan Alcover

Joan Alcover i Maspons (3. toukokuuta 1854 Palma, Mallorca – 25. helmikuuta 1926 Palma, Mallorca) oli espanjalainen runoilija, joka kirjoitti suuren osan tuotannostaan katalaanin kielellä.
Alcover syntyi Palmassa Mallorcalla, ja aloitti oikeustieteen opintonsa siellä ja jatkoi Barcelonassa. Valmistuttuaan vuonna 1878 hän palasi Mallorcalle hallintotehtäviin. Hän toimi liberaalipuolueessa ja muutti muutamiksi vuosiksi Madridiin puolueen edustajaksi cortsissa, mutta palasi takaisin synnyinsaarilleen. 
Alcoverin varhaisin tuotanto on kirjoitettu kataloniaksi, mutta hän siirtyi vähitellen käyttämään espanjaa. Hänestä tuli tunnettu hahmo Mallorcan intellektuellien keskuudessa. Alcoverin perhettä koettelivat monet tragediat. Hän menetti enimmäisen vaimonsa ja neljä viidestä lapsestaan. Alcover koki syvän hermoromahduksen. Toipuessaan hän alkoi kirjoittaa uudella tyylillä ja vuodesta 1903 alkaen yksinomaan katalaanin kielellä. Kuuluisimmat Alcoverin ruonoista kuvaavat tuskaa jota hän koki vaimon ja lasten kuoleman takia.
Monia Alcoverin runoja on sävelletty, ja Amadeu Vivesin säveltämästä runosta "La Balanguera" tuli vuonna 1996 Mallorcan kansallislaulu.
Arto Aniluoto

Arto Juhani Aniluoto (s. 7. heinäkuuta 1976) on suomalainen kaupunkitutkimukseen erikoistunut sosiologi ja Suomen EU- ja Eurooppa-järjestöjen kansallisen kattojärjestön Eurooppalainen Suomi ry:n toiminnanjohtaja vuodesta 2008 lähtien. 
Elämä ja ura.
Aniluoto on valmistunut valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2004 Helsingin yliopistosta. Hän on toiminut mm. Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan pääsihteerinä ja varapuheenjohtajana sekä lukuisissa Helsingin yliopiston työ- ja hallintotehtävissä, mm. yliopiston hallituksen jäsenenä. Hän on myös vaikuttanut lukuisissa kansalaisjärjestöissä 1990-luvulta alkaen, mm. Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry:n liittovaltuustossa ja hallituksessa, Eteläsuomalaisen osakunnan kuraattorina ja hallituksessa, Kannunvalajat ry:n pitkäaikaisena toimijana sekä Helsingin yliopiston alumniyhdistyksen valtuuskunnassa. Lisäksi hän on hoitanut kokoomuksen mandaatilla kunnallispoliittisia luottamustehtäviä Helsingissä.
Kurtinvuoren kalliomaalaukset

Kurtinvuoren kalliomaalaus sijaitsee Enonkoskella Etelä-Savossa. Kalliomaalaus on tehty suureen siirtolohkareeseen, jonka alle on jäänyt luolamainen tila. Maalauksen löysivät Aarre ja Pirjo Rauhala (Uino) vuonna 1975, ja se ajoitetaan kivikaudelle.
Kallio ja sen sijainti.
Maalauskallio sijaitsee Enonkosken kirkosta noin 6 kilometriä pohjoiseen tärkeän vesireitin varrella Enonveden ja Pyyveden yhdistävän Hanhivirran lähellä sen pohjoisrannassa. Matkaa Hanhivirran lossista on noin 4,2 kilometriä. Kallio laskee veteen Kurtinvuoren eteläpuolella ja kallion itäpuolella on kallioseinämän terassilla siirtolohkare, jossa maalaus sijaitsee. Maalaus on 7,2 metriä Enonveden pintaa ylempänä.
Siirtolohkareesta ylempänä sijaitsee kallioseinien suojaama tasaisempi alue, joka on saattanut olla sopiva oleskelupaikka. Maalausalueen muu ympäristö on louhikkoisena oleskelulle sopimatonta aluetta.
Maalaus.
Maalaus on tehty louhikon päälle rojahtaneen suureen siirtolohkareeseen, jonka alle on muodostunut luolamainen tila. Suojaisan suuaukon ympärille on maalattu joitakin kuvioita ja on täysin mahdollista, että luolaa on käytetty pakanallisiin riitteihin.
Siirtolohkareen terävä lippa työntyy kauaksi eteenpäin tarjoten suojaisan ja viiston alapinnan punamaalilla tehdyille merkintöille ja muille jäljille. Myös luolan suuaukon reunaa on rajattu punavärillä, ellei se sitten ole valuvan kosteuden sinne kuljettamaa punaväriä. Rajaus on noin 2 metriä pitkä. Lipan oikealla puolella erottuu kaksi kuviota. Toinen on täyteisesti maalattu roikkuvavatsainen hirvimäinen eläinhahmo, jolla on pitkänomainen oikealle katsova pää. Pekka Kivikkään tulkinnan mukaan hirvi olisi ensin maalattu normaalin kokoisena, mutta jälkeenpäin siihen olisi lisätty mahdollisesti pieni venekuvio. Nykyään hirvi ja vene ovat sulautuneet yhteen ja saavat aikaan erikoisen vaikutelman. Hirven vasemmalla puolella on katkelmallinen kuvio, joka jää tunnistamattomaksi.
Suuaukon edessä on suurehko kivi, jossa on punaväriä. Suttaantuneen punavärin alapuolelta voi mahdollisesti erottaa noin 60 senttimetriä pitkän oikealle katsovan hirven. Kiven kärki on rapautunut rikki ja siitä kohtaa on punaväri hävinnyt.
Oussou Konan

Oussou Konan Anicet Harian Maxmalon (23. tammikuuta 1989 Anyama, Norsunluurannikko – 3. tammikuuta 2022) oli norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Kaudella 2014 Helsingin Jalkapalloklubia edustanut Konan pelasi Veikkausliigassa 18 ottelua ja teki niissä neljä maalia.
Konanin edustamia seuroja olivat Africa Sports (2006–2008), Espérance Sportive de Tunis (2008–2010), Stade Tunisien (laina 2008), AS Marsa (laina 2009), Misr El Makasa (2010–2012), Al-Ahli (2012–2013), Hajer Club (laina 2013) ja Gaziantep Büyükşehir Belediyespor (2013), HJK (2014), Tala'ea El-Gaish (2014–2016), Saham (2016–2017), CA Bizertin (2017), San Pédro (2018–2019), Stade Lausanne (2019–2020), Nam Dinh (2021) ja Al-Bukiryah (2021).
Lütschine

Lütschine on joki Keski-Sveitsissä. Joen pituus on yhdeksän kilometriä, pisin alkujoki huomioon ottaen 22 kilometriä.
Alkulähteet.
Lütschinen alkujoet "Weisse Lütschine" ja "Schwarze Lütschine" saavat alkunsa Bernin Alppien jäätiköiltä. Weisse Lütschine alkaa Lauterbrunnenin eteläpuolelta. Schwarze Lütschine alkaa Grindelwaldin kaakkoispuolen jäätiköiltä noin korkeudesta. Alkujoet yhdistyvät Zweilütschinenissä Lütschineksi. Joki laskee Brienzjärveen.
Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Grindelwald, Lauterbrunnen ja Matten bei Interlaken.
Vesivoima.
Lütschinessä ja sen sivujoissa on yhteensä viisi vesivoimalaa, joiden yhteisteho on noin .
Virtaama.
Lütschinen virtaama vaihtelee vuosien 1924–2009 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama Wilderswilin Gsteigissä – nelisen kilometriä ennen joen laskemista Brienzjärveen – on ollut . Suurin keskivirtaama oli vuonna 1981 () ja pienin keskivirtaama vuonna 1976 (). Päivittäinen vaihtelu on suurempaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2005 elokuussa () sekä pienin vuoden 1934 helmikuussa ().
Weisse Lütschinen virtaamaa mitataan Zweilütschinenissä juuri ennen alkujoen yhdistymistä. Weisse Lütschinen virtaama vaihtelee vuosien 1924–2009 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama on ollut . Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 () ja pienin keskivirtaama vuonna 1972 (). Päivittäinen vaihtelu on suurempaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 1933 elokuussa () sekä pienin vuoden 1964 helmi-maaliskuussa ().
IBU-Cup 2012–2013

IBU-Cup 2012-13 alkoi 14. marraskuuta Ruotsin Idrestä ja päättyi 10. helmikuuta Slovakian Osrbliehin.
Kilpailukalenteri.
Ohjelmaan kuului seitsemän kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja, sekä viestejä.
Kanslianeuvos (arvonimi)

Kanslianeuvoksen nimi ja arvo () on Suomessa valtiovallan myöntämä arvonimi, joka ei liity mihinkään virkaan. 
Arvonimen historiaa.
Arvo suotiin 1800-luvulla usein ansioituneille professoreille. Myöhemmin arvonimeä on myönnetty muun muassa tieteellisten seurojen toimihenkilöille ja yliopistojen virkamiehille. 
Autonomian ajan arvojärjestyksessä kanslianeuvoksen arvonimi kuului kuudenteen arvoluokkaan yhdessä kollegineuvoksen kanssa kun yliopistojen vakinaiset professorit kuuluivat seitsemänteen arvoluokkaan.
Kanslianeuvoksen arvonimi nykyään.
Kanslianeuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 6. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko .
Itsenäisyyden aikana arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1920. Vuosina 1918–2013 kanslianeuvoksen arvonimi on myönnetty 199 henkilölle.
Suomalaisia kanslianeuvoksia.
Kanslianeuvoksia ovat tai ovat olleet:
Wu Peifu

Wu Peifu (22. huhtikuuta 1874 Penglai, Shandong – 4. joulukuuta 1939 Peking) oli kiinalainen sotaherra, joka piti hallussaan Kiinan pääkaupunkia Pekingiä 1920-luvun alussa.
Wu palveli Qing-dynastian viimeisinä vuosina kenraali Yuan Shikain komentamassa Beiyangin armeijassa ja kohosi tasavallan perustamisen jälkeen nopeasti korkeisiin asemiin. Ensimmäisenä presidenttinä toimineen Yuanin kuoltua vuonna 1916 Kiina ajautui valtataistelun seurauksena sisäiseen hajaannukseen, ja Wusta tuli vähitellen Pekingin kulloisellekin hallitukselle välttämätön tukija. Kesällä 1920 hän löi Mongolian vastaisella rajalla valtaa pitäneen sotapäällikkö Xu Shuzhengin, joka oli ollut hallitusta kontrolloineen Duan Qiruin tärkein tukija. Sen jälkeen Wu kukisti myös Duanin yhdessä Cao Kunin ja Zhang Zuolinin kanssa.
Vuonna 1922 Wu ajautui sisällissotaan Zhang Zuolinin kanssa, jonka tukialue oli Mantšuriassa ja Pohjois-Kiinassa. Wu varmisti ensin asemansa maan keskiosissa ja ajoi sen jälkeen Zhangin joukot takaisin Mantšuriaan, minkä jälkeen hänestä itsestään tuli Pohjois-Kiinan alueen hallitseva sotaherra. Väliaikaiseksi presidentiksi kutsuttiin takaisin vuonna 1917 syrjäytetty Li Yuanhong ja hallitukseen nimitettiin joitain nuoria uudistusmielisiä, mutta käytännössä Wulla oli sotilasdiktaattorin asema. Wu alkoi suunnitella uutta sotaretkeä Sun Yat-senin johtamaa Etelä-Kiinan hallitusta vastaan koko Kiinan yhdistämiseksi, mutta hän menetti suosiotaan ankaruutensa vuoksi. Hän myös kukisti armottomasti rautatietyöläisten lakon vuonna 1923. Saman vuoden kesäkuussa sotilaat syrjäyttivät presidentti Lin ja myöhemmin uudeksi presidentiksi valittiin Cao Kun. Vuonna 1924 Zhang Zuolin käynnisti uuden hyökkäyksen Wuta vastaan ja löi hänen joukkonsa Tianjinin lähellä. Peking päätyi Zhangin ja tämän uuden liittolaisen Feng Yuxiangin käsiin, jotka ryhtyivät ohjailemaan uutta hallitusta.
Tšiang Kai-šekin johtama Kuomintangin armeija löi Wun joukot lopullisesti Wuhanissa vuonna 1926. Wu pakeni seuraavana vuonna Sichuaniin. Menetettyään valtansa hän vietti vuodesta 1932 hiljaiseloa Pekingissä. Kiinan–Japanin sodan aikana vuonna 1939 japanilaiset tarjosivat hänelle asemaa nukkehallituksen päämiehenä Japanin miehittämässä Pohjois-Kiinassa, mutta hän kieltäytyi.
Cene Prevc

Cene Prevc (s. 12. maaliskuuta 1996) on slovenialainen mäkihyppääjä. Seuratasolla hän edustaa SK Triglav Kranjia.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013 Râșnovissa Prevc voitti normaalimäen kilpailun ja sai joukkuekilpailusta kultaa sekä sekajoukkuekilpailun hopeaa. Saman vuoden nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä hän oli mukana Slovenian kultajoukkueessa. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui suurmäessä yhdeksänneksi ja normaalimäessä 15:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti joukkuemäessä hopeaa ja oli suurmäessä kahdestoista.
Maailmancupissa Prevc debytoi Planicassa maaliskuussa 2014, jossa hän otti myös uransa ensimmäiset pisteet sijoituttuaan 16:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäistä kertaa Oberstdorfissa joulukuussa 2016 oltuaan kahdeksas. Kolmen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäistä kertaa Willingenissä tammikuussa 2022 oltuaan kolmas.
Mayta Capac

Mayta Cápac (ketšuaksi Mayta Qhapaq) oli perimätiedon mukaan inkojen neljäs hallitsija. Hän oli vallassa noin 1288–1318. 
Mayta Capacin johdolla inkat laajensivat maa-aluettaan Cuzcon laaksossa. Yksi syy tähän on saattanut olla sateiden väheneminen, mikä pakotti inkat etsimään uusia viljelysmaita ja vesivaroja ympäröiviltä alueilta.
Kronikoissa Mayta Capac kuvataan suurikokoiseksi ja aggressiiviseksi nuorukaiseksi, joka haastoi riitaa naapuriheimon poikien kanssa jo nuorella iällä. Riitojen syynä oli vesi, jota inkat vaativat naapureiltaan. Mayta Capacin tultua hallitsijaksi inkat ottivat haluamansa valloittamalla naapureidensa maat ja pakottamalla nämä maksamaan veroja inkoille.
IBU-Cup 2011–2012

IBU-Cup 2011–2012 oli ampumahiihdon kilpailukausi, joka alkoi 26. marraskuuta 2011 Ruotsin Östersundista ja päättyi 11. maaliskuuta 2012 Saksan Altenbergiin.
Kilpailukalenteri.
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja, normaalimatkoja sekä viestejä.
Taylor Fedun

Taylor Fedun (s. 4. kesäkuuta 1988 Edmonton, Alberta, Kanada) on ukrainalaiskanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin organisaatiossa.
Ura.
Kauden 2010–2011 jälkeen Fedun allekirjoitti vapaana agenttina sopimuksen Edmonton Oilersin kanssa. Häntä ei ollut varattu NHL:ään.
Fedun vakuutti Oilersin taidoistaan Young Stars -turnauksessa sekä kautta edeltäneissä harjoitusotteluissa. Hän joutui kuitenkin pelaamaan farmiseura Oklahoma City Baronsissa, jossa ei kuitenkaan ensimmäisen kautensa 2011–2012 aikana pelannut yhtäkään ottelua murrettuaan reisiluunsa.
Fedun teki ensimmäisen NHL-maalinsa 5. marraskuuta 2013 Florida Panthersin maalivahti Jacob Markströmiä vastaan.
Edmonton ei tarjonnut Fedunille jatkosopimusta, joten hän siirtyi heinäkuun ensimmäisenä päivänä 2014 vapaana pelaajana yhden vuoden mittaisella sopimuksella San Jose Sharksiin.
Skyfall (kappale)

Skyfall on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Adelen esittämä tunnuskappale samannimisestä "James Bond" -elokuvasta vuodelta 2012. Kappaleen sävelsi ja sanoitti Adele yhdessä tuottaja Paul Epworthin kanssa ja se sisältää J. A. C. Redfordin orkestraation. 
”Skyfall” julkaistiin 5. lokakuuta 2012 tasan kello 0:07 Britannian aikaa osana ”Global James Bond Day” -tapahtumaa, jolloin ensimmäisen "Bond"-elokuvan ilmestymisestä oli kulunut 50 vuotta. Kappale nousi nopeasti iTunesin latauslistan kärkeen ja ylsi Britannian singlelistan toiselle ja "Billboard" Hot 100:n kahdeksannelle sijalle. Kappaleen arvostelut olivat myönteisiä, ja se voitti useita palkintoja mukaan lukien Golden Globen sekä Oscar- ja Grammy-palkinnot.
Sävellys.
”Skyfall” on orkestraalinen pop -kappale, jonka kesto on neljä minuuttia ja neljäkymmentäkahdeksan sekuntia. Tuottaja Paul Epworth sanoi, että vaikka ”Skyfall” on alkuperäinen sävellys, hän ja Adele yrittivät tavoitella edellisten tunnuskappaleiden ”James Bond -feeliä”. Kappale viittaa tarkoituksellisesti Monty Normanin ”James Bond Themeen” ensimmäisen kertosäkeen jälkeen.
Reflection (Redraman albumi)

Reflection on suomalaisartisti Redraman neljäs studioalbumi. Sony Music julkaisi sen 28. helmikuuta 2014. "Reflection" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle, joka on myös sen paras sijoitus. Albumi myi kultaa Suomessa.
Redrama on kertonut albumin olleen julkaisuvalmis jo keväällä 2013, mutta koska hän halusi tehdä levylle lisää kappaleita, sen julkaisu viivästyi vuodelle 2014.
Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet "Kickstart", "Dumb!", "Clouds" sekä "Let Go". "Clouds" ja "Let Go" ovat nousseet parhaimmillaan Suomen soitetuimmiksi radiokappaleiksi.
B&amp;W Hallerne

B&amp;W Hallerne on entinen teollisuuskompleksi Refshaleøenin saarella, Kööpenhaminassa. 1960-luvun alussa rakennettu rakennuskompleksi käsittää kaksi suurta hallia, joissa tehtiin laivoja vuoteen 1996 asti. Nykyisin tiloja käytetään kulttuuri- ja viihdetapahtumien pitopaikkana.
B&amp;W Hallernen suurempi S2-halli toimi Eurovision laulukilpailun pitopaikkana vuonna 2014.
Tommi Kangasmaa

Tommi Kristian Kangasmaa (s. 18. marraskuuta 1971 Kuopio) on suomalainen ammattisotilas, elokuvatuottaja ja turvallisuuspolitiikan blogisti.
Kangasmaa on puolustusvoimien taistelukamerasuorituskyvyn perustaja. Tuottajana Kangasmaa voitti vuonna 2007 sotilaselokuvien maailmanmestaruuden Italian Braccianossa. Hänet on palkittu puolustusvoimia esittelevistä lyhytelokuvista (Tulevaisuus ja Hamina-luokan ohjusvene) myös kansainvälisesti sekä Yhdysvalloissa että Saksassa. Kangasmaa palkittiin vuonna 2010 sotilasansiomitalilla puolustusvoimien taistelukameratoiminnan ja elokuvatuotannon menestyksen johdosta. Vuosien 2014–2017 aikana Kangasmaa toimi puolustusvoimien tuottajana elokuvassa Tuntematon sotilas. 
Elämä ja ura.
Kangasmaa on koulutukseltaan valtiotieteen maisteri, tv-tuottaja ja opistoupseeri. Hän on sotilasarvoltaan kapteeni. Kangasmaa on opiskellut yleistä valtio-oppia, sosiologiaa, arkeologiaa ja tv-tuottamista. Sotilaskoulutukseltaan hän on suorittanut opistoupseerin perus- ja jatkotutkinnot.
Kangasmaa aloitti uransa puolustusvoimissa Kaartin Jääkärirykmentissä 1999. Vuonna 2004 Kangasmaa siirtyi Pääesikunnan viestintäosastolle. Kangasmaa on työskennellyt Naton työryhmissä vuodesta 2003 lähtien. Kangasmaa on turvallisuuspolitiikan blogisti Uuden Suomen verkkosivustolla.
Rapakon kalliomaalaus

Rapakon kalliomaalaus (myös Rapakko Saunalahdenniemi) sijaitsee Savonlinnassa Etelä-Savossa. Siirtolohkareessa olevat kaksi vesilintua ovat ainoat varmat lintuaiheet suomalaisissa kalliomaalauksissa. Maalauksen löysi Risto Kupiainen vuonna 1993, kun hän etsi kalliomaalauksia Hannu Poutiaisen ja Martti Koposen kanssa. Maalaus on mahdollisesti kivikautinen.
Siirtolohkareen sijainti.
Saimaan Pihlajaveden Rapakonsaaren koillisosassa Saunalahdenniemen kärjen tuntumassa ja noin 30 metriä rannasta sijaitsee suuri osin kuutiomainen siirtolohkare, johon maalaus on tehty. Paikka sijaitsee voin 12,8 kilometriä Savonlinnan tuomiokirkosta länteen ja maalaus oli löydettäessä Kymmene Oy:n mailla. Saari on tavoitettavissa kesällä vain veneellä ja talvella salmen jään tulee olla vahvaa.
Maalaus.
Kiven itäkylkeen on maalattu kaksi vesilintua muistuttavaa yksinkertaista kuviota. Ne ovat kuin yhdellä sormella pyyhkäistyjä. Vaikka toteutus on yksinkertainen, syntyvä vaikutelma vie ajatukset joutseneen. Koska muitakin pitkäkaulaisia lintuja on olemassa, ei lopullista päätöstä voi lajin osalta tehdä.
Alempi lintu on 1,4 metrin korkeudella maasta ja se on 23 senttimetriä korkea ja 19 pitkä. Ylempi lintu on 15 senttimetriä pitkä ja korkea. Molemmat uivat vasemmallepäin ja ne näyttävät muodostavan parin.
Joan Fuster

Joan Fuster i Ortells (23. marraskuuta 1922 – 21. kesäkuuta 1992) oli espanjalainen kirjailija, joka kirjoitti enimmäkseen katalaaniksi. Hän kirjoitti runoja, esseitä ja kolumneja ja käänsi teoksia muista kielistä.
Alissa White-Gluz

Alissa White-Gluz (s. 31. heinäkuuta 1985) on kanadalainen laulaja. Hän on kanadalaisen The Agonist -metalliyhtyeen perustaja ja entinen laulaja. Hän toimi vuodesta 2014 alkaen vuoteen 2025 asti laulajana ruotsalaisessa Arch Enemy-yhtyeessä.
Ura.
Vuonna 2004 White-Gluz perusti The Agonistin yhdessä Danny Marinon ja Chris Kellsin kanssa.
White-Gluz on vieraillut laulajana muun muassa Slaves on Dope -yhtyeen albumilla "Over the Influence", Blackguard-yhtyeen EP:llä "Another Round" ja Delain-yhtyeen albumilla "The Human Contradiction".
17. maaliskuuta 2014 Arch Enemy ilmoitti lehdistötiedotteessa, että White-Gluz korvaisi heidän entisen laulajansa Angela Gossowin.
Vuonna 2006 White-Gluz vieraili "Canadian Idol" -televisio-ohjelmassa esittäen coverin Queenin kappaleesta ”Bohemian Rhapsody”. Tammikuussa 2012 hän esiintyi valmentajana MTV:n sarjassa "Made".
White-Gluz on valittu useita kertoja ”Hottest metal chick” -listalle "Revolver Magazine" -lehdessä.
Aktivismi.
Alissa on saanut PETA:lta Libby-palkinnon osallistumisestaan kansainväliseen hylkeiden metsästyksen vastaiseen kampanjaan. White-Gluz on ollut vegaani vuodesta 1998. White-Gluz on myös ateisti.
IBU-Cup 2010–2011

IBU-Cup 2010-11 alkoi 27. marraskuuta Norjan Beitostølenista ja päättyi 13. maaliskuuta Ranskan Le Grand Bornandiin.
Kilpailukalenteri.
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja ja normaalimatkoja.
Anton Barichievich

Anton Barichievich (10. lokakuuta 1925 Jugoslavia - 7. syyskuuta 2003 Montreal, Kanada) oli voimamies ja eksentrikko.
Anton syntyi Jugoslaviassa ("nyk. Kroatian alueella") Siperiasta kotoisin olleille maahanmuuttajavanhemmille. Vuonna 1945 hän muutti Kanadaan, pakoon sotaa Euroopassa. "Great Antonio" () -nimellä tunnettu jätti oli noin 190cm pitkä ja painoi liki 225 kiloa. Suuresta koostaan huolimatta laulua rakastaneella Antonilla oli kaunis, pehmeä lauluääni. Vuonna 1952 hän pääsi Guinnessin ennätystenkirjaan vetämällä 433-tonnista junaa 19,8 metriä. Anton esiintyi myös elokuvissa "Taistelu tulesta" () (1981) ja "Abominable Snowman" (1996). Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 2003.
Kuninkuusravit 2010

Kuninkuusravit 2010 järjestettiin Oulussa Äimäraution raviradalla 24.–25. heinäkuuta 2010. Kyseessä olivat 79. Kuninkuusravit ja viidennet Oulussa pidetyt. Aikaisemmin Äimärautiolla oli kilpailtu vuosina 1954, 1969, 1981 ja 1994. 
Ravikuninkaaksi kruunattiin Eero Hakkaraisen ohjastama ja valmentama A.T. Eko. Hevosen omisti myöhemmin samana vuonna kuollut liikemies Einari Vidgrén. A.T. Ekon kasvattaja on Aapo Teperi Köyliöstä. Tammojen kuningatartittelin voitti edellisvuoden tapaan Pertti Puikkosen ohjastama ja valmentama I.P. Vipotiina, joka oli paras kaikissa kolmessa osalähdössä. Tamman kasvattaja on Heikki Parviainen Kajaanista.
Kuninkuuskilpailu.
Lauantaina juostun avausmatkan voitti kolmannesta ulkoa kirinyt A.T. Eko pitkään johtaneen Saran Salaman jäädessä toiseksi. Seuraaville sijoille kirivät kaukaa takaa I.P. Lento ja Auraus kuninkuuskilpailun suosikin Kilun Peedron laukatessa johtohevosen rinnalta viimeisellä takasuoralla. Mailin kilpailun voitti keulapaikalla ravannut Saran Salama, jonka takana A.T. Eko seurasi toiseksi. Päätösmatkana juostulla 3 100 metrillä A.T. Eko eteni kärkeen ensimmäisellä takasuoralla ja johti kilpailua maaliin saakka. A.T. Ekon takana juossut Saran Salama taipui kolmanneksi, mutta piti kokonaiskilpailun kakkossijan ennen I.P. Lentoa, joka sijoittui viimeisessä osalähdössä toiseksi.
Kuningatarkilpailu.
Kuningatarkilpailun avausmatkaa johti pitkään Velin Vinke, jonka I.P. Vipotiina ohitti loppusuoran kirikamppailussaa. Kolmanneksi sijoittui Vokukka. Sunnuntaina juostun mailin I.P. Vipotiina voitti helposti keulapaikalta Vokukan ja Velin Vinken seuratessa.
Päätösmatkalla keulapaikalla juoksi Vokukka, jonka väsyessä sen takana matkannut I.P. Vipotiina juuttui hetkeksi vaille kiritilaa. Ohjastaja Pertti Puikkonen onnistui lopulta löytämään tilaa loppukaarteessa ja tamma kiri maalisuoralla voittoon. Puikkonen sai ajolinjoistaan sakkorangaistuksen kaistanvaihdosta, mutta vältti hylkäyksen. Kokonaiskilpailun toiseksi nousi tasaiset esitykset tehny Maijuli, kun ennen 3 100 metrin kilpailua toisena ollut Velin Vinke laukkasi loppusuoralla hylkäykseen. Yhteistuloksissa kolmas oli B. Turolii. Ennen päätöskilpailua kuningatartitteliin oli mahdollisuus myös Vokukalla, mutta se putosi kokonaiskilpailun viidenneksi.
Muut suurkilpailut.
Kuninkuusraviviikonlopun muissa suurkilpailuissa 4-vuotiaiden Pikkuprinssin voitti Antti Teivaisen ohjastama Pikku-Pertti ja 5-vuotiaiden Pikkukunkun Esa Holopaisen ohjastama Tähen Ponkaus.
Otso Appelqvist

Otso Ilmari Appelqvist (s. 9. syyskuuta 1940 Helsinki) on suomalainen teatteriohjaaja ja konsultti.
Appelqvist opiskeli yliopistossa Helsingissä ja Yhdysvaltain Oregonissa sekä Teatterikoulun korkeakouluosastolla 1962–65 ja Yhteiskunnallisen korkeakoulun draamastudiossa vuodesta 1963 alkaen. Samaan aikaan hän toimi "Ylioppilaslehden" teatteriarvostelijana ja "First"-lehden päätoimittajana.
Vuonna 1965 Appelqvist toimi suomentajana ja apulaisohjaajana Suomen Kansallisteatterin produktiossa Albeen "Eläintarhatarinasta". Samana vuonna hän ohjasi Ylioppilasteatterissa produktion nimeltä "Kevätsadetta", joka esitettiin Jyväskylässä ja Helsingissä sekä seuraavana vuonna Tukholmassa. Teos perustui Markku Lahtelan tekstiin, musiikin teki Henrik Otto Donner ja visuaalisen suunnittelun kuvataiteilija Juhana Blomstedt. Esitys alkoi tyhjältä näyttämöltä, johon vähitellen tuotiin tavaroita ja rakenteita niin paljon, että näyttelijöiden oli lopulta vaikea liikkua. Tähän kasaan heijastettiin Blomstedtin kokeellinen, sattumanvaraisista filmileikkaamon jätepaloista koostettu elokuva. Osa esitystä oli myös kadulta kuuluva liikenteen melu.
Maaliskuussa 1966 Appelqvist osallistui presidentti Urho Kekkosen niin sanotuille Tamminiemen lastenkutsuille. Toimikaudella 1967–68 Appelqvist toimi Teiniliiton puheenjohtajana. Hän kiteytti ajan hengen "Teinilehden" pääkirjoituksessa Suomen itsenäisyyden 50-vuotisjuhlinnan aikoihin:"Vanhemman polven on syytä tietää, että kansainvälisyys, kehitysyhteistyö ja pasifismi eivät missään tapauksessa ole ohimeneviä muoti-ilmiöitä. Nuorisolle ne ovat välttämättömyys ja elinehto. - - Isänmaanrakkaudesta on lyhytnäköistä puhua, ellei se tarkoita koko ihmiskuntaa."
Vuonna 1972 Appelqvist esiintyi alastomuutta pohtivassa television keskusteluohjelmassa "Riisuttu, verhoton, karvaton, paljas".
Appelqvist ohjasi kuunnelmia Yleisradiolle ainakin 1960-luvun loppupuolella. Hän opetti vuosina 1973–1982 Taideteollisessa korkeakoulussa. Viime vuosikymmeninä Appelqvist on konsultoinut kuntapäättäjiä oman yrityksensä kautta.
Lola Anglada

Lola Anglada i Sarriera (1893 Barcelona – 1984 Tiana) oli espanjalainen kirjailija ja kuvittaja. Hänen varhaiset työnsä olivat lastenkirjoja.
Anglada, oikealta nimeltään Dolors Anglada i Sarriera, sai taideopetusta hyvin nuoresta alkaen. Hän julkaisi ensimmäiset kuvituksensa vuonna 1905 (12-vuotiaana) ja piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1916. Hän opiskeli Francesc Galí -akatemiassa ja tutustui Joan Miróon ja Lloréns Artigasiin. Hän alkoi kuvakirjojen tekemisen opiskeluaikanaan. Kirjallisen työnsä ohella hän vaikutti Primo de Riveran vastaisessa oppositioliikkeessä ja puolusti feminismiä ja katalanianismia.
Jacint Verdaguer

Jacint Verdaguer (1845–1902) oli katalonialainen kirjailija ja runoilija. Hän kirjoitti eeppistä ja lyyristä runoutta, proosaa, matkakertomuksia ja lehtijuttuja.
Verdaguer kasvoi hurskaassa 8-lapsisessa perheessä. Hän lähti pappisurallr ja käveli päivittäin viiden kilometrin matkan seminaariin jo kymmenvuotiaana. Seminaarissa hän oppi retoriikkaa ja tutustui klassiseen kirjallisuuteen. Nuorena hän kirjoitti rakkausrunoja ja uskonnollista ja satiirista runoutta. Pian hän alkoi kirjoittaa laajempia eeppisiä kokonaisuuksia kuten vuonna 1865 julkaistun "Kotimaani kaksi marttyyriä". Verdauger sai pappisvihkimyksen vuonna 1870.
Vuonna 1886 Palestiinaan tehdyn pyhiinvaellusmatkan jälkeen Verdaguer koki uskonnollisen kriisin, joka sai hänet hylkäämään kirjallisen uran ja keskittymään hengelliseen kilvoitteluun. Hän sekaantui lahkoon, joka harrasti manauksia ja väitti omaavansa yliluonnollisia voimia. Kirkko puuttui Verdaugerin toimintaan, hänet lähetettiin syrjäiseen luostariin. Verdaguer joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja julkaisi kirjoituksia joissa syytti piispaa työpaikkakiusaamisesta. Hän sai työpaikkansa takaisin.
Hänen mukaansa on nimetty aukio ja Verdaguerin metroasema.
IBU-Cup 2009–2010

IBU-Cup 2009-10 alkoi 28. marraskuuta Ruotsin Idrestä ja päättyi 14. maaliskuuta Slovenian Pokljukaan.
Kilpailukalenteri.
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja ja normaalimatkoja.
Antoni Maria Alcover

Antoni Maria Alcover i Sureda (2. helmikuuta 1862 Santa Cirga, Manacor – 8. tammikuuta 1932 Palma de Mallorca) oli espanjalainen pappi ja kirjailija, joka oli kiinnostunut myös kielitieteestä ja folkloristiikasta.
Alcover keräsi kotiseutunsa legendoita ja kansansatuja ja julkaisi ne salanimellä Jordi d’es Racó. Hän osallistui hankkeeseen, jossa kirjoitettiin ensimmäistä katalaanin kielen suurta sanakirjaa.
Lähteet.
IBU-Cup 2008–2009

IBU-Cup 2008-09 alkoi 29. marraskuuta Ruotsin Idrestä ja päättyi 14. maaliskuuta Italian Val Ridannaan.
Kilpailukalenteri.
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja ja normaalimatkoja.
Ikoinniemen Haukkavuoren kalliomaalaus

Ikoinniemen Haukkavuoren kalliomaalaus sijaitsee Savonlinnassa Etelä-Savossa. Vaatimattoman kalliomaalauksen löysi Risto Kupiainen vuonna 1992 liittyen Hannu Poutiaisen, Martti Koposen ja hänen kalliomaalausten etsintäprojektiin. Maalauksella ei ole ajoitusta. 
Kallio ja sen sijainti.
Ikoinniemi sijaitsee noin 7 kilometriä kaakkoon Savonlinnan tuomiokirkosta. Siellä kohoaa jyrkkänä Haukkavuori, jonka juurella on pieni Sorvalampi. Se oli muinoin kapea salmi Saimaan vesistössä aikana, jolloin sen vedenpinta oli nykyistä paljon korkeammalla. Nykyään lampi on 19 metrin päässä kallioseinämältä, jota erottaa lammesta metsäinen rantakaistale. Maalaukset sijaitsevat 3,8 metrin korkeudella maan pinnasta.
Maalauskallio sijaitsee 700 metrin päässä läheisestä Ikoinniemen linnavuoresta.
Maalaus.
Korkealla 3,8 metrin korkeudella erottuu kaksi katkelmallista ihmishamoa, jotka on maalattu allekkain. Ylimmän tikku-ukon pituus on 40 senttimetriä ja alempi on saman kokoinen, mutta ei niin selvä. Niiden ympärillä näkyy punaväriä 1,7×0,6 metrin alalla.
Feng Yuxiang

Feng Yuxiang (; 6. marraskuuta 1882 Xingjizhen, Zhili (nyk. Hebei) – 1. syyskuuta 1948 Mustameri) oli kiinalainen sotaherra, joka hallitsi merkittäviä osia Pohjois-Kiinasta 1920-luvulla. Hänet tunnettiin ”kristittynä kenraalina”.
Feng liittyi Kiinan armeijaan 11-vuotiaana eikä juuri käynyt kouluja. Hän yleni vähitellen Yuan Shikain komentamassa Beiyangin armeijassa. Ollessaan komppanianpäällikkönä hän osallistui Qing-dynastiaa vastaan suunnatun sotilasjärjestön perustamiseen, minkä seurauksena hänet erotettiin keisarillisesta armeijasta Wuchangin kansannousun aikana lokakuussa 1911 ja vangittiin. Myöhemmin hän kuitenkin pääsi takaisin armeijaan. Kiinan historiaa leimanneena niin sanottuna sotaherrojen aikana Feng tunnettiin värikkäänä hahmona. Hän sai lempinimen ”kristitty kenraali” käännyttyään vuonna 1914 metodistiksi. Hän yritti käännyttää myös joukkojaan kristinuskoon ja vaati näiltä protestanttista etiikkaa, sosiaalisten uudistusten tukemista ja tiukkaa velvollisuudentuntoa. Legendan mukaan hän olisi myös ”kastanut” sotilaitaan ruiskuttamalla näiden päälle vettä paloletkulla.
Sotaherrojen välisen valtakamppailun aikana Feng eteni urallaan vaihtamalla usein puolta. Pohjois-Kiinassa valtaa pitäneen kenraali Wu Peifun ollessa vuonna 1924 sotimassa Zhang Zuolinia ja etelän Kuomintang-joukkoja vastaan Feng, joka oli yksi Wun alaisista komentajista, petti yllättäen päällikkönsä ja kaappasi 23. lokakuuta vallan Pekingissä. Tämän jälkeen Feng ja Zhang Zuolin pyysivät Duan Qiruin väliaikaiseksi presidentiksi ja jakoivat keskenään vallan. He myös kutsuivat Sun Yat-senin Pekingiin neuvottelemaan Kiinan yhdistämisestä, mutta hän kuoli pian saavuttuaan. Zhang kuitenkin syrjäytti Fengin ja tämä joutui peräytymään Luoteis-Kiinaan. Feng liittoutui keväällä 1925 Kuomintangin kanssa ja ryhtyi saamaan armeijansa kehittämiseen tukea Neuvostoliitolta, jossa hän myös vieraili kesällä 1926. Kun Kuomintangin johtaja Tšiang Kai-šek käynnisti 1927 niin sanotun pohjoisen sotaretken Kiinan yhdistämiseksi, Feng ryhtyi tukemaan häntä Keski-Kiinasta käsin. Kun Kuomintang jakautui syksyllä 1927 kahtia, Feng tuki Tšiang Kai-šekin oikeistosiipeä ja auttoi häntä eliminoimaan kommunistit ja vasemmisto-kuomintangilaiset. Pohjoisen sotaretken ratkaisuvaiheessa Feng ja niin ikään Kuomintangiin liittynyt Shaanxin sotaherra Yan Xishan valtasivat Pekingin kesäkuussa 1928. Tšiang Kai-šek nimitti Fengin uuden hallituksen varapääministeriksi.
Jo vuonna 1929 Feng ja Yan Xishan katkaisivat yhteistyönsä Kuomintangin kanssa, koska he eivät päässeet yksimielisyyteen joukkojensa kotiuttamisesta. Feng ja Yan muodostivat helmikuussa 1930 liiton, mutta Kuomintangin joukot löivät heidät vielä saman vuoden aikana ja molemmat joutuivat lähtemään maanpakoon. Vuonna 1933 Feng palasi Kiinaan johtamaan vapaaehtoisjoukkoja, jotka taistelivat Mantšuriaan tunkeutuneita japanilaisia vastaan, mutta hän ei saanut suosiotaan palautettua. Vuonna 1947 hän matkusti Yhdysvaltoihin, jossa hän kritisoi julkisesti Tšiang Kai-šekia ja tämän taantumuksellisuutta. Ollessaan palaamassa Yhdysvalloista Feng kuoli tapaturmaisesti neuvostoliittolaisella laivalla syttyneessä tulipalossa lähellä Odessaa.
Impi Aro

Impi Aallotar Aro (o.s. Ståhlberg, 12. elokuuta 1906 Helsinki – 3. toukokuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Ennen sotia Aro sai toistakymmentä vuotta laulutunteja Raili Kahilaiselta ja teatterikoulutusta 1933–1936 Bertha Lindbergin luokalla sekä näytteli Helsingin Työväenteatterissa. Sotien jälkeen hän jatkoi opintojaan Suomen teatterijärjestöjen keskusliiton kursseilla. 1940-luvulla hän näytteli ja ohjasi Kuopiossa, Kemissä, Hämeenlinnassa ja Jyväskylässä ja 1950-luvulla muun muassa Lahden kaupunginteatterissa ja Haagan näyttämöllä.
1950-luvun loppupuolella Aro näytteli sivuosia elokuvissa "Lain mukaan" (1956), "Juha" (1956), "Pikku Ilona ja hänen karitsansa" (1957), "Herra sotaministeri" (1957), "Pekka ja Pätkä miljonääreinä" (1958) ja "Pekka ja Pätkä mestarimaalareina" (1959).
Impi Aro oli vuodesta 1936 naimisissa teatterinjohtaja Matti Aron kanssa. Näyttelijät Maria Aro ja Minna Aro ovat heidän tyttärensä.
Orivuoren kalliomaalaus

Orivuoren kalliomaalaus sijaitsee Pihlajavedellä Savonlinnassa Etelä-Savossa. Tämä vaatimaton kalliomaalaus, joka ei enää käsitä tunnistettavia kuvioita, on tehty kivikaudella.
Kallio ja sen sijainti.
Saimaaseen kuuluvan Pihlajaveden Moinselältä työntyy pohjoisrannalta sisään Orilamminlahti, jonka perällä kohoaa Orivuori Orilammen ja sitä ympäröivän suon ääreltä. Orivuoren lounaaseen avautuva kalliojyrkänne on korkea, mutta muinoin Saimaan vedenpinnan ollessa korkeammalla vaikutelma ei ollut niin vaikuttava. Maalaus sijaitsee nykyään noin neljä metriä maanpinnasta mitattuna.
Maalaus.
Maalauskenttä on noin metrin leveä ja 40 senttimetriä korkea. Kuvioita on kolmessa ryhmässä. Kuviot ovat tuhoutuneet eikä selviä merkkejä enää erotu. Oikealla on kolme vierekkäistä pystyviivaa, jotka on tulkittu jäänteiksi venekuvion miehistöviivoista. Keskellä on punaväriä, mutta kuvioita ei pysty erottamaan. Punavärin alla on kaksi pystyviivaa. Kuvioita peittävät osittain harmaat jäkälät.
Ampumahiihdon euroopancup 2007–2008

Ampumahiihdon euroopancup 2007–2008 alkoi 24. marraskuuta Norjan Geilosta ja päättyi 13. maaliskuuta Ranskan Valromeyyn. Se oli viimeinen kausi IBU-Cupin vanhalla nimellä, ja samalla viimeinen jossa myös juniorit kilpailivat.
Kilpailukalenteri.
Ohjelmaan kuului kahdeksan kilpailuviikonloppua. Ohjelmassa oli pikakilpailuja, takaa-ajoja ja normaalimatkoja. Myös juniorit kilpailivat samoilla matkoilla omassa sarjassaan.
Narcís Monturiol

Narcís Monturiol i Estarriol (1819–1885) oli espanjalainen keksijä. Hän tutki navigointia veden alla ja rakensi oman sukellusveneen. Ictineo-niminen vene laskettiin vesille Barcelonan satamassa vuonna 1859. Se oli tehty oliivipuusta, tammesta ja kahden millin kuparilevyistä. Rahtialus murskasi Ictineo I:n mutta Monturiol alkoi heti suunnitella uutta isompaa venettä. Ictineo II laskettiin vesille 1864, ja sen höyrykoneella toimiva versio vuonna 1867. Siitä tuli maailman ensimmäinen polttomoottorikäyttöinen sukellusvene. Telakka romutti sen, koska Monturiol ei maksanut laskujaan.
Monturiolilla ei ollut minkäänlaista teknistä koulutusta, mutta hänestä tuli heti paikallinen sankari.
Francesc Cambó

Francesc Cambó i Batlle (2. syyskuuta 1876 – 30. huhtikuuta 1947) oli katalonialainen konservatiivipoliitikko ja "Lliga Regionalista" -puolueen perustaja. Hän oli Espanjan yleisten töiden ministeri vuonna 1918 ja valtiovarainministeri 1921–1922.
Cambó tuli keskiluokkaisesta perheestä. Hän valmistui Barcelonan yliopistosta sekä filosofiasta että oikeustieteestä. Hän osallistui katalonialaismieliseen opiskelijaliikkeeseen, lähti siitä politiikkaan, tuli valituksi kaupunginvaltuustoon ja parlamenttiin.
Enric Prat de la Riban kuoltua 1917 Cambó valittiin puolueen johtajaksi. Kun maa liukui diktatuuriin vuonna 1923, Cambó vastusti näkyvästi Primo de Riveran hallintoa ja julkaisi useita kirjoja. Vuonna 1931 hän muutti ulkomaille, asui ensin Sveitsissä, toisen maailmansodan aikana Yhdysvalloissa ja viimeiset vuotensa Argentiinassa. Hän käytti omaisuutensa katalonialaisen kulttuurin tukemiseen.
Babruiskin lentotukikohta

Babruiskin lentotukikohta on Babruiskin kaupungissa, 5 kilometriä ydinkeskustan eteläpuolella, Valko-Venäjän Mahiljoun alueella sijaitseva valkovenäläinen lentotukikohta. Lentotukikohdasta on Minskiin ilmateitse runsaan 140 kilometrin matka. 
Lentotukikohtaan on sijoitettuna ainakin Valko-Venäjän ilmavoimien 83. erillinen lentokenttäinsinöörirykmentti (, ) sekä Venäjän ilmavoimien yksikkö, jolla maaliskuussa 2014 oli paikalla kymmenen Suhoi Su-27 -hävittäjää ja useita kuljetuslentokoneita.
Tarinoita (Sallan ja Miron matka maailman ympäri -yhtyeen albumi)

Tarinoita on Sallan ja Miron matka maailman ympäri -yhtyeen 11. huhtikuuta 2014 julkaistu esikoisalbumi. Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut yhtyeen jäsen Miro Palokallio. "Tarinoita" nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 48. sijalle.
Albumin ensimmäinen single "Älä tartu mun siipiini" julkaistiin jo vuoden 2012 lopussa. Kappale pääsi YleX-radiokanavan soittolistalle ja vietti useita viikkoja kanavan "Himoituimmat"-listan kärkisijoilla. Kesäkuussa 2013 julkaistiin single albumin nimikappaleesta. Kolmas single, "Palataan asiaan", julkaistiin marraskuun lopussa 2013. 21. helmikuuta 2014 julkaistiin singlenä kappale "Peili", jossa on mukana PMMP-yhtyeestä tuttu Mira Luoti.
Kuninkuusravit 2009

Kuninkuusravit 2009 järjestettiin Lappeenrannan raviradalla 8.–9. elokuuta 2009. Ne olivat järjestyksessään 78. Kuninkuusravit ja neljännet Lappeenrannassa pidetyt. Aikaisemmin Lappeenrannassa oli kilpailtu vuosina 1955, 1977 ja 1993. Vuoden 1955 Kuninkuusravit järjestettiin Lappeenrannan vanhalla raviradalla.
Kuninkuuskilpailu.
Ravikuninkaaksi kruunattiin Jouko Tarvaisen ohjastama ja valmentama Patrikin Muisto. Kilpailun ensikertalaisen voitto oli suuri yllätys, sillä ori oli noussut suomenhevosten ykkössarjoihin vasta saman kevään aikana. Patrikin Muisto voitti kaksi ensimmäistä matkaa johtopaikalta ja koki ainoan tappionsa 3 100 metrillä, jolla paras oli Huiman Pyste. Kokonaisajassa Patrikin Muisto oli kuitenkin sekunnin Saran Salamaa parempi. Kahden osalähdön jälkeen kolmantena ollut Erikasson laukkasi päätösmatkalla kahdesti ja putosi kokonaiskilpailun kuudenneksi. Kolme edellistä ravikuninkuutta voittanut Saran Salama tuli kokonaiskilpailussa toiseksi ja päätösmatkan voittaja Huiman Pyste kolmanneksi.
Kuningatarkilpailu.
Kuningatarkilpailun voitti Pertti Puikkosen ohjastama ja valmentama I.P. Vipotiina, joka otti Lappeenrannassa ensimmäisen kolmesta peräkkäisestä kuningatartittelistään. Kahden osalähdön jälkeen kilpailua johti hallitseva ravikuningatar Velin Vinke, mutta 3 100 metrillä tamma väsyi johtopaikalta yhdeksänneksi ja putosi kokonaiskilpailussa viidenneksi. Päätösmatkan ylivoimaisesti voittanut I.P. Vipotiina nousi samalla kuudennelta sijalta kokonaiskilpailun kärkeen. Yhteistuloksissa toiseksi sijoittui Oktaavia, jonka saattoi mennettää voittonsa päätösmatkan laukkaan.
Muut suurkilpailut.
Kuninkuusraviviikonloppuna ajetun 4-vuotiaiden Pikkuprinssin voitti Akseli Lahtisen ohjastama Pihlajan Aaroni ja 5-vuotiaiden Pikkukunkun Markku Hietasen ohjastama Linkori.
Uuden Venäjän kuvernementti

Uuden Venäjän kuvernementti (, ) oli Venäjän keisarikunnan kuvernementti vuosina 1764–1783 ja uudelleen, entistä laajempana vuosina 1797–1802. Kuvernementtikaupunkina oli aluksi Krementšuk (1764–1783), vuosina 1797–1802 Novorossijsk (nykyinen Dnipro). Vuonna 1802 laaja Uuden Venäjän kuvernementti pilkottiin pienempiin osiin, useammaksi uudeksi kuvernementeiksi. 
Kuvernementin alue laajeni vuosien kuluessa. Vuonna 1800 kuvernementti oli paikallishallintoa varten jakautunut 12 kihlakuntaan (ujezd).
Uuden Venäjä kuvernementin hajoamisen jälkeen.
Uuden Venäjän kuvernementin hajoamisesta huolimatta Venäjän keisarikunnan Mustanmeren pohjoispuolisista alueista käytettiin ainakin joissain yhteyksissä myöhemminkin nimitystä ”Uusi-Venäjä”.
Esimerkiksi vuosina 1822–1874 Venäjän keisarikunnan eteläosissa, pitkälti aiemman Uuden Venäjän kuvernementin alueen kattaen, sijaitsi Uuden Venäjän ja Bessarabian kenraalikuvernementti, eli "Uuden Venäjän aluepiiri" (Novorossijski i Bessarabskoje general-gubernatorstvo, Novorossijski krai). Se jakautui useisiin kuvernementteihin tai alueisiin (oblast). Aluepiirin johtajalla oli kenraalikuvernöörin arvo. Eräs tunnetuimpia kenraalikuvernöörejä oli vuosina 1823–1854 tehtävää hoitanut Mihail Vorontsov.
Ruotsalaisen "Nordisk familjebok" -tietosanakirjan toinen laitos (1916) käyttää nimitystä ”Etelä- eli Uusi-Venäjä” () kuvaamaan tuolloisen neljän kuvernementin (Bessarabian, Hersonin, Taurian ja Jekaterinoslavin kuvernementit) käsittämää aluetta.