Pandemonium

Pandemonium! (nimellä Magical Hoppers, Japanissa) on Toys for Bobin kehittämä tasohyppelypeli. Peli on julkaistu vuonna PlayStationille, Sega Saturnille, Microsoft Windowsille ja myöhemmin N-Gagelle ja iPhonelle.
Pandemoniumissa pääosassa ovat hovinarri Fargus ja velhotar Nikki, jotka vahingossa tekevät loitsun joka tuhoaa heidän kaupunkinsa. Pelin päämäärä on päästä Wishing Enginelle (toivomuskoneelle), jossa he voivat toivoa kaupungin takaisin normaaliksi. Joka tasolla pelaaja voi valita, pelatako Farguksena vai Nikkinä. Fargus osaa kuperkeikkahyökkäyksen ja Nikki osaa tuplahypyn. Pelissä ovat tärkeässä osassa erilaiset interaktiiviset objektit, kuten vesimelonit, pilvet, hämähäkin seitit ja tukit. 
Pelille on julkaistu vuonna 1997 jatko-osa "Pandemonium 2" ("Miracle Jumpers" Japanissa).
Pelaaminen.
"Pandemonium" on 2.5D-peli, jossa ympäristö on kolmiulotteisesti renderöity ja pelaaminen tapahtuu kaksiulotteisessti. Tasohyppelypelien tyyliin pelaaja päihittää vihollisia hyppimällä niiden päälle. Joka tasosta löytyy vaihtelevia power-upeja. Esimerkiksi jääsäde jäädyttää viholliset, kun taas kutistussäde kutistaa viholliset niin pieniksi että pelaajan hahmo voi talloa ne. Pelaaja kerää tasoista löytyviä kolikoita ja voi saada lisäelämiä niitä tarpeeksi kerättyään. Joisakin kentissä pelaaja voi muuttua eläimeksi kuten lohikäärmeeksi tai sammakoksi, mikä lisää liikkumiseen vertikaalisuutta.
Kehitys.
Pääsuunnittelija Paul Reichen mukaan "Pandemoniumin" kehitys alkoi joulukuussa 1994. Ensimmäiset kaksi kuukautta käytettiin pelkästään 3D-grafiikan dynamiikan opetteluun. Tiimi keskittyi sen jälkeen luomaan pelistä prototyyppiversion vuoden 1995 E3-messuja varten. Tämän jälkeen peliä varten palkattiin suunnittelijoita ja taiteilijoita, jolloin kehitystiimissä oli kokonaisuudessaan 30 henkeä. Iso osa kehitysajasta meni taiteilijoiden suunnittelemien pelin tasojen muuntamisesta 3D-malleiksi, jotka myös vastaisivat luotua konseptitaidetta.
Kesäkuun 1996 alussa kehitystiimi päätti kiihdyttää kehitystyötä, jotta peli saatasiin julkaisukelpoiseksi ennen kiitospäivää. Viimeiset kuukaudet omistetiin pelin hiomiselle, bugitestaukselle ja tasapainottamiselle. Erityistä huomiota kiinnitettiin pelin ruudunpäivityksen pitämisessä tasaisessa 30 ruudussa, mikä vaati 3D-mallien geometrian ja valaistusefektien hienovaraista yksinkertaistamista.
Vastaanotto.
Suomessa "Super Power" -pelilehden aikalaisarviossa "Pandemoniumia" luonnehdittiin ""Crash Bandicootin" ja "Nights into Dreamsin" risteytykseksi, jossa on jopa ripaus "Super Mario 64:ää"." Pelin grafiikkaa, ohjausta, tunnelmaa ja kenttäsuunnittelua kehuttiin. Tästä huolimatta peliä ei pidetty kuitenkaan kovinkaan omaperäisenä, vaikka "ideoiden varastaminen on kyllä onnistunut oikein hyvin".
"Pelit"-lehden arvostelussa "Pandemoniumin" 3D-grafiikkaa ja kameraa kehuttiin, vaikka tasohyppelyä ei pidetty sen erilaisempana kuin 2D-peleissä. Peliä pidettiin pelattavuudeltaan epätasapainoiselta. Vaikka aikakaudella täysin kolmiulotteiset pelit olivat nousemassa suosituiksi, peli oli "elävä todiste siitä, että perinteisinkin keinoin voi hauskuuttaa 3D-korttien aikakaudella."
"GameSpotin" arvostelussa "Pandemoniumia" sanottiin "monumentaaliseksi" ja monipuoliseksi. Pelin kenttäsuunnittelua kehuttiin kolmiulotteisuuden tuomasta vertikaalisuudesta ja moderniudesta. Pelin synkemmät puolet nostivat sen "pelkästä pahasta tripistä Lewis Carrollin arvoiseen painajaiseen." "Pandemoniumin" graafista ilmettä kehuttiin, ja sen nähtiin tuovan pelille vetovoimaa myös tavallisen tasohyppelypelien kohderyhmän ulkopuolelta.