tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marcelo Delgado

Marcelo Alejandro Delgado (s. 24. maaliskuuta 1973 Capitán Bermúdez, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Delgado edusti pääsarjatasolla argentiinalaisia Rosario Centralia, Racing Clubia, Boca Juniorsia ja Belgranoa, meksikolaista Cruz Azulia ja ecuadorilaista Barcelonaa.
Argentiinan A-maajoukkueessa Delgado pelasi 18 ottelua vuosina 1995–2002. Hän oli myös saavuttamassa olympiahopeaa Atlantassa 1996.
Kansallinen mediatutkimus

Kansallinen Mediatutkimus KMT on printtimedia-alan yhdessä toteuttama tutkimuskokonaisuus, jossa selvitetään sanoma- ja aikakauslehtien lukijamääriä sekä lukijakunnan rakennetta ja lukutapoja. Lisäksi KMT:ssä kerätään tietoa myös yleisestä median käytöstä, kuluttamisesta, asenteista, harrastuksista sekä kiinnostuksenkohteista. Tutkimuksen omistaa MediaAuditFinland ja tiedonkeruun toteuttaa TNS Gallup Oy. KMT:ssa on kaksi pääosiota: KMT Lukija ja KMT Kuluttaja. 
KMT Lukijassa kerätään puhelinhaastattelujen avulla valtakunnallisten ja alueellisten lehtien lukemistietoja sekä perustietoja vastaajista. Puhelinhaastatteluja tehdään vuosittain noin 24 000 kappaletta. Lukijatiedot raportoidaan kaksi kertaa vuodessa, helmi- ja syyskuussa. 
KMT Kuluttajassa selvitetään mm. vastaajien käyttämiä aikakaus- ja sanomalehtien lukukanavia, eri tiedotusvälineiden seuraamista, netin käyttötarkoituksia, kiinnostuksen kohteita ja harrastuksia sekä kuluttamista ja yleistä median käyttöä. KMT Kuluttajassa tiedonkeruu tapahtuu puhelinhaastatteluihin liittyvällä nettikyselyllä, johon vastaa vuosittain noin 9 000 henkilöä. Kyselylomake on räätälöity kullekin vastaajalle puhelinhaastattelussa saatujen tietojen perusteella.
Kansallista Mediatutkimusta on tehty vuodesta 1972. Nykyisin KMT tuottaa viralliset lukijamäärät noin 200 lehdelle ja niiden digijulkaisulle. KMT-organisaatiossa ovat mukana sanomalehtien, aikakauslehtien, mainostoimistojen ja mainostajien edustajat.
I predoni della steppa

I predoni della steppa (”Aron rosvot”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan itämaisaiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Tanio Boccia alias Amerigo Anton. Sen sankaria esittää Adriano Bellini alias Kirk Morris.
Juoni.
Tšingis-kaanin jälkeläinen Sandar sieppaa Yesen-kaanin tyttären Samiran, joka on luvattu pahan Althan-kaanin morsiameksi. Nuoret rakastuvat toisiinsa ja Sandar palauttaa Samiran isälleen. Samira lähetetään Althanille, joka hyökkää Yesenin valtakuntaan. Sandar lyö Althanin kaksintaistelussa, rakastavaiset saavat toisensa ja sankari perii kuolevan Yesen-kaanin valtakunnan.
Tuotanto.
"I predoni della steppa" on kuvattu Technicolor-väreissä ja Techniscope-laajakangastekniikalla Cinecittàn studioilla Roomassa. Tuottaja Luigi Rovere ja ohjaaja Tanio Boccia tekivät Adriano Bellinin kanssa samaan aikaan ja samoissa lavasteissa myös kolme muuta elokuvaa, "Maciste alla corte dello zar", "La valle dell’eco tonante" ja "Il dominatore del deserto".
Elokuva on vaatimattomasti toteutettu yksinkertainen, mutta melko viihdyttävä rutiiniseikkailu. Se on saatavilla hyvälaatuisena ranskalaisena DVD:nä.
Pekka Laine (yritysjohtaja)

Pekka Ilmari Laine (s. 22. lokakuuta 1937 Helsinki) on suomalainen entinen yritysjohtaja, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Työskenneltyään Suomen paperiteollisuuden viennin edistäjänä Puolassa ja Saksassa hän siirtyi Valkeakoskelle Yhtyneitten Paperitehtaitten Paperituotteen johtajaksi ja jatkoi Tervasaaren johtajana. Tätä kautta seurasi Askon uuden yhtiön, Uponorin perustaminen. Seuraava suuri saneerauskohde oli Tervakoski. Yritysjohtajan uransa Laine päätti Wärtsilässä ensin Wärtsilän Meriteollisuuden toimitusjohtajana ja sitten Wärtsilän konsernijohtajana.
Toisen mittavan uran Pekka Laine on tehnyt vapaaehtoistoiminnassa vesiensuojelijana Hauhon reitillä ja Kukkialla sekä Muistiliiton kehittäjänä.
Nokia N1

Nokia N1 on Nokian ensimmäinen Android-pohjainen taulutietokone, jonka se julkisti 18. marraskuuta 2014 Slush-tapahtumassa.
Käyttöjärjestelmä.
Laitteen käyttöjärjestelmänä toimii Android 5.0 Lollipop. Siinä on erikoisuutena Z Launcher -toiminto, jolla käyttäjä voi etsiä laitteen sovelluksia piirtämällä näytölle kirjaimen tai muun symbolin. Z Launcher tuli myöhemmin saataville muihinkin Android-laitteisiin.
Vastaanotto.
Laitteen tullessa ennakkotilaukseen Kiinassa tammikuun 2015 alussa sen ensimmäinen 20 000 kappaleen kokoinen valmistuserä myytiin loppuun muutamassa minuutissa. Tabletin hinta oli 257 Yhdysvaltain dollaria. Viikon kuluttua ensimmäisestä tuli myyntiin toinen erä, joka sekin myytiin nopeasti.
Ralph Barton Perry

Ralph Barton Perry (3. heinäkuuta 1876 Poultney, Vermont – 22. tammikuuta 1957 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen filosofi. Hän opiskeli Princetonin yliopistossa (Barchelor of Arts 1896) ja Harvardin yliopistossa (Master of Arts 1897, filosofian tohtori 1899), missä opetettuaan filosofiaa kolme vuotta Williams Collegessa ja Smith Collegessa hän oli opettaja vuosina 1902–1905, assistant professor vuosina 1905–1913, professori vuosina 1913–1930 ja Edgard Pierce filosofian professori vuosina 1930–1946. Hän oli American Philosophical Associationin itäisen divisioonan presidentti vuosina 1920–1921.
Perryn ollessa William Jamesin oppilaana Perrystä tuli yksi uuden realismin liikkeen johtajista. Perry toimitti Jamesin teoksen Essays in Radical Empiricism. Hän kiisteli valöörin naturalistisesta teoriasta ja havainnon ja tiedon uudesta realistisesta teoriasta. Perry kirjoitti William Jamesin elämäkerran. Siitä Perry sai Pulitzer Prize for Biography or Autobiography -palkinnon. Hän jatkoi luonnollisen tiedon lähestymisensä uudistamista. Amerikan uusrealistifilosofien ryhmän aktiivijäsenenä Perry täsmensi uuden realismin ohjelmaa vuoden 1910 tienoilla. Hän ajatteli poikkeavasti moraalisesta ja hengellisestä ontologiasta ja kääntyi pettymyksen filosofiaan. Hän oli militanttidemokratian puolustaja. "Puritanism and Democracy" on kuuluisa sota-ajan pyrkimys sovitella kaksi modernin Amerikan syntylähdettä. Vuodesta 1946 lähtien hän piti Glasgowssa Gifford-luentoja nimellä "Realms of Value".
Hän meni naimisiin Rachel Berensonin kanssa. He asuivat Cambridgessä. Heidän poikansa oli Edward Barton Perry (syntynyt 1906). Hän meni vuonna 1932 naimisiin Harriet Armington Seelyen kanssa, joka oli lääkäri, kirurgi Dr. Walker Clarke Seelye of Worcesterin ja Annie Ide Barrows Seelyen tytär.
Kolupuu

Kolupuu on Suomessa kehitetty puumateriaali lentokoneiden potkureita varten.
Kolupuu, eli koivuvaneriviilupuu oli Valtion lentokonetehtaan 1930-luvulla kehittämä materiaali, jonka sopivuus oli erinomainen suurta kestävyyttä vaativiin lentokoneiden potkureihin. Kolupuu valmistettiin kuumalaminoimis-menetelmällä, jossa materiaalina on koivu 70 % ja loput 30 % bakeliitin sukuista ainetta. Potkurien materiaali valmistettiin koivuviilusta, jonka paksuus oli 0,3 mm. Joka kymmenes viilu oli poikittaissuuntainen. Viilujen välissä oli kaksinkertainen Tego-filmiliima, joka puristettiin 115 asteen lämpötilassa paineella 25 kp/cm2. 
Kolupuuta käytettiin toisen maailmansodan aikana korvaamaan vaikeasti hankittavia metallipotkureita. Sodan jälkeen varastoissa olevista kolupuista tehtiin laskutikkuja, kun potkurien tarve sodan päättymisen takia väheni ja korvaavaa tuotetta etsittiin puuvarastoille. Myös eräs lentokonetehtaan puuseppä valmisti materiaalista Kolu-nimisiä jääkiekkomailoja. 
Edward Wegelius toimi Valtion Lentokonetehtaan materiaalikoelaitoksen johtajana 1929–1939. Hän osallistui merkittävällä panoksella kolupuun kehittämiseen.
Sergio Lozano

Sergio Lozano Martínez (s. 9. marraskuuta 1988 Madrid) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa Espanjan liigassa pelaavaa FC Barcelona Futsalia. Lozanon pelipaikka on laitapelaaja eli ala ja hän kuuluu myös Espanjan futsalmaajoukkueeseen. 
Lozano voitti vuonna 2012 EM-kultaa ja vuonna 2014 EM-pronssia. Vuoden 2012 MM-kisoissa Lozano voitti Espanjan kanssa hopeaa. Hänet valittiin maailman parhaaksi futsalpelaajaksi vuonna 2013. Seuratasolla vuodesta 2011 Barcelonaa edustanut Lozano on voittanut UEFA Futsal Cupin sekä Espanjan futsal-liigan.
Mattia Stefanelli

Mattia Stefanelli (s. 12. maaliskuuta 1993 San Marino) on sanmarinolainen jalkapalloilija, joka edustaa FC Fiorentinoa ja San Marinon jalkapallomaajoukkuetta. Oikeajalkaisen Stefanellin pelipaikka on hyökkääjä.
Vuodet 2010–2012 Stefanelli edusti italialaista AC Cesenaa pelaamatta edustusjoukkueessa yhtään peliä. Hän oli myös lainalla Verucchiossa. Vuodet 2012–2014 hän pelasi FC Crotonessa. Sielläkään hän ei saanut peliaikaa ja vietti pääosan ajastaan lainalla alasarjoissa, kunnes vuonna 2014 hän siirtyi kotimaansa San Marino Calcioon, joka tosin pelasi Italian alasarjoissa. Kaudet 2016–2019 hän edusti italialaista Vis Novafeltriaa ja seuraavat neljä kautta San Marinon pääsarjan SS Pennarossaa.
San Marinon nuorten maajoukkueita edustanut Stefanelli debytoi San Marinon jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 Liettuaa vastaan. San Marino hävisi tuon pelin 0–2. Stefanelli on pelannut marraskuuhun 2023 mennessä 18 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Beretta ARX 160

ARX-160 on italialaisen Pietro Beretta SpA:n valmistama modulaarinen rynnäkkökivääri. Se on kehitetty osana Italian asevoimien "Tulevaisuuden sotilas"-ohjelmaa (). Rynnäkkökiväärin kehitysohjelma käynnistettiin vuonna 2008. Se voidaan varustaa 40 mm GLX-160-kiväärikranaatinheittimellä.
Ase on ollut tarjolla Suomen puolustusvoimien 7,62 Rk 62 korvaajaksi. Beretta on ehdottanut Suomelle yhteisvalmistusta Sakon kanssa.
Lorenzo Tehau

Lorenzo Tehau (s. 10. huhtikuuta 1989 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Tefanaa. Pelipaikaltaan Tehau on hyökkäävä keskikenttä. Hän pelaa myös Tahitin jalkapallomaajoukkueessa, jossa pelaavat myös hänen kaksoisveljensä Alvin Tehau, isoveljensä Jonathan Tehau ja serkkunsa Teaonui Tehau.
Ura.
Tehau on edustanut koko uransa ajan eli vuodesta 2009 alkaen AS Tefanaa. Hän on voittanut Tahitin liigan ja cupin vuosina 2010 ja 2011 sekä ollut OFC Champions Leaguessa toinen vuonna 2012.
Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Tehau debytoi vuonna 2010. Hän oli joukkueen paras maalintekijä viidellä maalillaan vuoden 2012 Oseanian-mestaruuskisoissa, jotka Tahiti voitti saaden paikan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Oseanian mestaruuskisoissa Tehau teki neljä maalia Samoan verkkoon. Maanosaliittojen cupissa Tehau oli kentällä kahdessa ottelussa. Ottelussa Uruguayta vastaan hän oli aloituskokoonpanossa. Tahiti hävisi kaikki pelinsä murskalukemin.
Jegor Šaikov

Jegor Šaikov (; s. 20. kesäkuuta 1980 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen beachfutispelaaja, joka edustaa Lokomotiv Moskovaa ja vuodesta 2005 myös Venäjän beachfutismaajoukkuetta. Šaikov on 185 senttimetriä pitkä. 
Hän on kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2011 ja 2013 sekä MM-pronssimitalisti vuodelta 2015. Maajoukkueessa Šaikov on saavuttanut myös kolme Euroliigan voittoa, kaksi Eurocupin voittoa sekä kultaa Euroopan kisoista 2015. Hän on pelannut koko vuonna 2000 alkaneen seurajoukkueuransa Venäjällä. Šaikov on viisinkertainen Venäjän liiga- ja cupvoittaja. Hän on voittanut myös Euro Winners Cupin vuonna 2013. Šaikov on osallistunut kuusiin MM-kisoihin.
Allinna

Allinna on Riihimäen ydinkeskustassa, Harjukylän kaupunginosassa sijaitseva kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennus. Erikoisessa kartanohuvilassa voi nähdä tanskalaista, saksalaista kuin italialaista vaikutetta. Allinnaa on luonnehdittu Riihimäen kauneimmaksi rakennukseksi. Allinnaa on historiansa aikana käytetty moniin eri tarkoituksiin. Se on palvellut muun muassa yksityiskotina, mormonikirkkona, näyttelytiloina ja musiikkiopistona. Rakennus on ollut myös terveyskeskuksen hallinnon käytössä, ja siellä on aikoinaan sijainneet myös kaupungin koulu- ja kulttuuritoimistot.
Historia.
Allinnan rakennutti kauppalanjohtaja Anders Rudolf Gestrin (1874–1947) asunnokseen vuonna 1919 arkkitehti Oiva Kallion suunnitelmien mukaan. Alun perin kaupungin vesitornille varattu paikka miellytti Gestriniä, ja hän päätti rakennuttaa Allinnan tälle paikalle, vaikkakin paikan valtaamisesta syntyikin kunnallishallinnossa nurinaa. Gestrin nimesi rakennuksen vaimonsa Alinan (lempinimeltään Alli) mukaan Allin linnaksi.
Nimi on sittemmin kansan suussa muotoutunut "Allinnaksi". Talouslama ajoi Gestrinin konkurssiin, ja hän myi vuonna 1933 Allinnan veturinkuljettaja Bruno Konstantin Hakolalle, joka perusti siihen hotelliravintolan yhdessä Anna-vaimonsa kanssa ja kyseessä oli Riihimäen ensimmäinen ravintola, jolla oli ulkoilmaterassi. Hotelliravintolan toiminta loppui huhupuheiden mukaan kateellisten hausjärveläisten kanteluun alkoholin kanniskelusta sulkemisajan jälkeen. Seuraavaksi Allinnan osti säveltäjä Felix Krohn, joka vuokrasi rakennuksen ravintolakäyttöön virolaiselle kosmopoliitille Lola Larvalalle. Sodan jälkeen Allinna oli seudun ainoa tanssiravintola ja siellä järjestetyt vappu- ja ylioppilasjuhlat tunnettiin riehakkuudestaan.
Larvaloiden lopetettua toimintansa Allinnassa vuonna 1959 rakennuksen kohtalosta käytiin pitkä taistelu, kunnes se korkeimman oikeuden päätöksellä siirtyi Riihimäen kaupungin omistukseen. Tämän jälkeen Allinna peruskorjattiin ja sinne avattiin vuonna 1965 Suomen lasimuseon näyttelytilat sekä musiikkiopisto. Lasimuseo muutti Allinnasta vuonna 1980 nykyiselle paikalleen ja musiikkiopisto teki samoin vuonna 1987. Sen jälkeen hallintokäytössä palvellutta ja rapistunutta rakennusta kunnostettiin osittain vuonna 1990 ja seuraavana vuonna Allinnassa avattiin vaihtuvien näyttelyiden galleria, jonka yhteyteen avattiin muutama vuosi myöhemmin ravintola. Ravintola oli toiminnassa loppuvuoteen 2005 asti, jolloin se suljettiin tulipalon jälkeen.
Allinna siirtyi Jari Viidan yksityisomistukseen vuonna 2014. Allinnan rakentamisessa syntyneessä Allinnanmontussa toimii Riihimäen kesäteatteri.
Runar Idefelt

Runar Gustaf Johannes Idefelt (4. tammikuuta 1892 Helsinki – 18. heinäkuuta 1951 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hänen alaansa olivat lähinnä koomilliset roolit opereteissa sekä ensirakastajan tehtävät.
Elämä ja ura.
Runar Idefeltin vanhemmat olivat puutarhuri Gösta Idefelt ja Maria Green. Idefelt työskenteli apteekkialalla ennen taiteilijan uraansa, jonka hän aloitti Turun Casino-operetissa vuonna 1914. Hän näytteli muun muassa Apollo-operetissa Helsingissä, ennen kuin liittyi Viipurin Näyttämöön vuonna 1919. Lisäksi hän kuului Evert Suonion ja Aino Haverisen operettikiertueisiin.
Idefeltin operettirooleja olivat muun muassa Danilo (kappaleessa "Iloinen leski"), Edvin ("Mustalaisruhtinatar") ja Radjami ("Bajadeeri"). Hänellä oli myös useita puhenäytelmätehtäviä, kuten Sakeri ("Nummisuutarit") sekä Simeoni ja Kissalan Aapeli ("Seitsemän veljestä"). Idelfeltin taiteelliseen alaan kuuluivat myös oopperaosat ja laulunäytelmät.
Idefelt näytteli sivuosia kahdessa elokuvassa: "Kajastus" (1930) ja "Aatamin puvussa... ja vähän Eevankin" (1931).
Runar Idefeltin ensimmäinen puoliso vuodesta 1919 oli Maria (Maija) Idefelt (ent. Penttinen, o.s. Pukero). Sisar Benedicta Idefelt oli heidän tyttärensä. Toinen puoliso oli 1930-luvulla Maria Idefelt (o.s. Demajeff).
Riihimäen linja-autoasema

Riihimäen linja-autoasema Riihimäellä torin vieressä on kulttuurihistoriallisesti arvokas rakennus. Se oli pitkään purku-uhan alla, kun tekninen lautakunta halusi sen purkaa, mutta marraskuussa 2014 kaupunginhallitus päätti ettei sitä pureta. Tekninen lautakunta ajoi kaavamuutosta, jolla suojelupäätös olisi purettu. Suojelun tarpeellisuudesta ovat samaa mieltä myös korkein hallinto-oikeus, Museovirasto ja Hämeen ELY-keskus. Linja-autoasema on valmistunut vuonna 1956. Sen on suunnitellut professori Martti Jaatinen.
Riihimäellä syntyi kansanliike Pro Linja-autoasema puolustamaan rakennuksen säilyttämistä. Tekninen lautakunta kaavaili paikalle pysäköintialuetta paikalle suunnitelluille asuinrakennuksille.
Áno Sýros

Áno Sýros () on Kreikan kylä sekä samanniminen Sýros-Ermoúpolin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Άνω Σύρου, "Dimotikí Enótita Áno Sýrou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sýroksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 877 ja varsinaisen Áno Sýroksen kylän väkiluku 862 (vuonna 2011).
Áno Sýroksen, ”Ylemmän Sýroksen”, kylä sijaitsee Sýroksen saaren itäosassa ylärinteessä aivan Ermoúpolin kaupungin luoteispuolella. Áno Sýroksen kunnallisyksikkö käsittää Sýroksen saaren pohjoisosan sekä sen luoteispuolella sijaitsevan asumattoman Gyároksen saaren. Áno Sýros oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sýros-Ermoúpolin kunnaksi yhdessä Ermoúpolin ja Poseidonían kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat.
Áno Sýroksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Poseidonía

Poseidonía (; myös "Posidonía") on Kreikan kylä sekä samanniminen Sýros-Ermoúpolin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Ποσειδωνίας, "Dimotikí Enótita Poseidonías") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Sýroksen saarella, Sýroksen alueyksikössä Etelä-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 893 ja varsinaisen Poseidonían kylän väkiluku 760 (vuonna 2011).
Poseidonían kylä sijaitsee Sýroksen saaren lounaisrannikolla noin 13 kilometriä saaren pääkaupungista Ermoúpolista. Kunnallisyksikkö käsittää saaren koko eteläosan. Poseidonía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sýros-Ermoúpolin kunnaksi yhdessä Áno Sýroksen ja Ermoúpolin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Kunnallisyksikön suurin asutus on Várin kylä.
Kunnallisyksikön osat.
Poseidonían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Summer (kappale)

Summer on skotlantilaisen laulaja-lauluntekijän Calvin Harrisin kappale, joka julkaistiin 14. maaliskuuta 2014 hänen neljännen studioalbuminsa, Motionin, toisena singlenä. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 6. huhtikuuta 2014, ja sen ohjasi Emil Nava.
Kuten "Summeria" edeltäneen "Feel So Close" -kappaleen kohdalla, myös tällä kappaleella Harris laulaa – tavoistaan poiketen. Kappale debytoi Britannian singlelistan ensimmäisellä sijalla, joten se oli Harrisin kuudes Britannian singlelistan kärjen saavuttanut kappale. "Summer" oli myynyt heinäkuussa 2014 yli miljoona kopiota ja se on saavuttanut "Billboard Hot 100"-listan seitsemännen sijan, mikä teki siitä hänen toisen kymmenen parhaan joukkoon yltäneen singlensä pääartistina sekä kokonaisuudessaan kolmannen. Kappale on mukana "Just Dance 2015" -pelissä.
Mánna

Mánna () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella ja kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Ermoúpolin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Ermoúpolin kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 958 (vuonna 2011).
Mánnan kylä sijaitsee Sýroksen saaren itäosassa pari kilometriä saaren pääkaupunki Ermoúpolista etelään ja Sýroksen lentoaseman länsipuolella. Nykyisin se on käytännössä Ermoúpolin esikaupunkialuetta. Mánna muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μάννα, "Dimotikí Koinótita Mánna"), johon kuuluvat varsinaisen Mánnan kylän lisäksi Áno Mánna, Azólimnos ja Tálanta. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 330.
Vári (Sýros)

Vári () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sýroksen saarella ja kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Poseidonían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Sýros-Ermoúpolin kunnan Poseidonían kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 584 (vuonna 2011).
Várin kylä sijaitsee Sýroksen kaakkoisrannikolla noin kuusi kilometriä saaren pääkaupungista Ermoúpolista etelään. Kylä on saaren toiseksi suurin asutus Ermoúpolin jälkeen. Vári muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Βάρης, "Dimotikí Koinótita Váris"), johon kuuluvat varsinaisen Várin kylän lisäksi kylät Azólimnos ja Mégas Gialós sekä saaret Áspro ja Náta. Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 027.
Beat on My Drum

Beat on My Drum on italialaismuusikko Gabry Ponten kappale. Se julkaistiin 8. toukokuuta 2012. Kappale sisältää vokaaliosuuksia yhdysvaltalaisräppäri-tuottaja Pitbullilta sekä poplaulaja-lauluntekijä Sophia Del Carmenilta.
Kappalelista.
Digital download
CD single
Remixes - EP
Kylmänveden koralli

Kylmänveden korallit ("syvänmeren", "syvänveden") ovat koralleja, jotka kasvavat tyypillisesti syvällä ja kylmässä meressä, 200–1 000 metrin syvyydessä 4–13-asteisessa vedessä.
Kylmillä merialueilla elävät korallit ovat aiemmin uskottua laajemmalle levinneitä, ja niitä on löytynyt viime vuosikymmeninä uusilta alueilta.
Esiintyminen.
Kylmänveden koralleja löydetään normaalisti 200–1 000 metrin syvyydestä 4–13-asteisesta vedestä. Matalimmillaan koralleja on löydetty 40 metristä ja syvimmillään 6 300 metristä. Vuoteen 2004 mennessä kylmänveden koralleja oli löydetty yli 40 valtion aluevesiltä, Atlantista, Tyynestämerestä, Intian valtamerestä ja Välimerestä. Kylmänveden koralleja ei tunnetta yhtä hyvin kuin lämpimien merialueiden koralleja.
Vuonna 2002 Pohjois-Norjasta Lofoottien saariryhmän lounaispuolelta löydetty Røstrevet on suurin kylmänveden koralli. Røstrevet on myös suurin silmäkoralliriutta.
Ekosysteemi.
Kylmänveden korallien kasvu on hidasta, ja useat riutat ovat tuhansia vuosia vanhoja. Lämpimien merialueiden koralleihin verrattuna kasvuvauhti on kymmenesosa pienempi. Korallit kasvattavat kolmiulotteisia pitsirakennelmia.
Myös useat korallien lähellä esiintyvät kalalajit kasvavat hitaasti ja lisääntyvät harvemmin kuin matalampien vesien kalat. Koralleilta on löytynyt myös simpukka- ja etanalajeja, joiden luultiin hävinneen jo miljoonia vuosia sitten.
Uhat.
Kylmänveden korallien suurimpana uhkana pidetään pohjatroolausta. Koralleja vahingoittavat myös öljyn- ja kaasunporaus, jätteiden läjittäminen mereen ja meren pohjan kaapelit.
Pohjatroolauksen takia Itä-Atlantin koralliriutoista osa on tuhoutunut ja suurin osa jäljelle jääneistä vahingoittunut. Kansainväliset ympäristöjärjestöt ovat vaatineet pohjatroolauksen kieltämistä valtamerillä. 2000-luvun alussa osa valtioista, kuten Norja, Irlanti, Britannia ja Yhdysvallat on alkanut suojella kylmänveden koralleja kieltämällä esimerkiksi pohjatroolauksen niiden esiintymisalueella.
Nuoret vihaiset miehet

Nuoret vihaiset miehet on 1950- ja 1960-luvun mieskirjailijoista usein käytetty nimitys. Alkujaan se tarkoitti brittiläistä kirjailijaryhmää, joiden romaanien päähenkilöt suhtautuivat yhteiskuntaan kapinallisesti ja kriittisesti. Ilmaus on lähtöisin Leslie Allen Paulin omaelämäkerrasta "Angry Young Man" (1951).
Ryhmään on alkujaan luettu näytelmäkirjailijat John Osborne ja Arnold Wesker sekä romaanikirjailijat Kingsley Amis, John Braine, John Wain ja Alan Sillitoe, jotka kuitenkin 1960-luvulla siirtyivät muun tyyppisiin aiheisiin.
Michel Kafando

Michel Kafando (s. 18. elokuuta 1942) on burkinalainen poliitikko. Hän oli maansa väliaikainen presidentti 18. marraskuuta 2014 alkaen tarkoituksenaan oli valmistella maa vuoden 2015 marraskuussa pidettäviin vapaisiin vaaleihin. Lisäksi hän toimi maansa ulkoministerinä. Hänen edeltäjänsä oli Isaac Zida. 
Vaalit järjestettiin marraskuussa 2015 ja seuraaja aloitti kautensa 29. joulukuuta 2015.
Elämäkerta.
Kafando syntyi Ouagadougoussa. Hän opiskeli Burkina Fason entisen siirtomaaisännän Ranskan eri yliopistoissa. Vuonna 1969 hän valmistui Bordeaux´n yliopiston oikeustieteellisestä tiedekunnasta ja jatkoi opintojaan Pariisin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa, mistä valmistui vuonna 1972. Tohtorin tutkinnon hän suoritti Pariisin yliopistosta vuonna 1990.
Kafandolla on takanaan ura ulkoasiainhallinnossa sekä diplomaattina. Vuodet 1982–1983 hän toimi maansa ulkoministerinä. Hän ollut diplomaattina Kuubassa ja työskenteli maansa edustajana Yhdistyneissä kansakunnissa vuosina 1998–2011. Turvallisuusneuvoston puheenjohtajana hän on toiminut vuoden 2008 syyskuussa ja vuoden 2009 joulukuussa. 
Heinäkuussa 2015 Kafandon välit kiristyivät sekä armeijan että pääministerinä toimivan Isaac Zidan kanssa. Hän erotti sekä Zidan että maan turvallisuusministerin ja ryhtyi itse hoitamaan myös näitä tehtäviä. Ulkoministerin tehtävistä Kafando luopui ja niitä hoitamaan nimitettiin Moussa Néblé. 
Presidentin turvallisuuskaarti, joka oli syrjäytetyn Blaise Compaorén kannattajien miehittämä, syrjäytti Michel Kafandon 16. syyskuuta 2015. Uudeksi presidentiksi nousi Gilbert Diendéré. Vallankaappauksen yhteydessä Kafando pidätettiin. 
Armeija ei kuitenkaan hyväksynyt presidentin turvallisuuskaartin tekemää vallankaappausta ja ECOWASin ja vallankaappaajien välisten neuvottelujen jälkeen Kafando palasi presidentiksi 23. syyskuuta 2015 juhlallisten seremonioiden jälkeen. 
Kafandon presidenttikausi päättyi 29. joulukuuta 2015, jolloin vapailla vaaleilla valittu Roch Marc Christian Kaboré vannoi virkavalansa.Kafando oli etukäteen ilmoittanut että ei halua ehdokkaaksi.
Kansalaisfoorumi (Tšekki)

Kansalaisfoorumi (, OF) oli tšekkien Tšekkoslovakiassa samettivallankumouksen aikana 1989 perustama järjestö. Slovakiassa samanlainen järjestö oli Yleisö väkivaltaa vastaan (, VPN). Järjestön perustaja ja johtaja Václav Havel valittiin presidentiksi joulukuussa 1989.
Maalis–huhtikuun 1990 vaaleissa OF sai 36 % äänistä ja 68 edustajainhuoneen paikkaa. Havelin presidentiksi valinnan jälkeen Jan Urban valittiin puheenjohtajaksi. Hän erosi ja puheenjohtajaksi tuli syksyllä 1990 Václav Klaus. 
Alkuvuodesta 1990 Klaus ilmoitti perustavansa Kansalaisdemokraattinen puolue -puolueen (Občanská demokratická strana), ohjelmanaan selkeämpi vapaan markkinatalouden ajaminen. 
Entinen ulkoministeri Jiří Dienstbier puolestaan perusti sille vastineeksi Kansalaisliike-puolueen (Občanské hnutí, nykyisin "Strana pro otevřenou společnost"). Puolueiden yhteistyö kariutui kesällä 1991. ODS voitti vuoden 1992 vaalit, kun tas OH jäi äänikynnyksen alle.
Carl Johan Andersson

Carl Johan Andersson tai englantilaisittain Charles John Andersson (5. maaliskuuta 1828 Norra Råda, Ruotsi – 6. heinäkuuta 1867 Namibia) oli ruotsalainen tutkimusmatkailija, metsästäjä, kauppias ja harrastelijaluonnontieteilijä. Hän teki tutkimusmatkoja erityisesti Afrikan lounaisosissa ja kirjoitti Ngamijärvestä ja Okavangojoesta. Hän kävi myös kauppaa alueella.
Elämä.
Andersson syntyi Ruotsissa vuonna 1828. Hän oli tunnetun brittiläisen suurristanmetsästäjän Llewellyn Lloydin ja ruotsalaisen torpparin Brita Cajsa Andersdotter avioton lapsi. Lloyd muutti noin vuonna 1830 Vänersborg, johon nuori Carl Johan seurasi, kun hänen oli määrä aloittaa koulunkäyntinsä. Hänen isänsä opetti lisäksi hänelle eläintieteen perusteita.
Andersson muutti vuonna 1849 Englantiin. Hän tutusti siellä Jäämeren kävijöihin ja metsästäjiin ja kiinnostui matkasta Islantiin. Hän tutustui kuitenkin isänsä metsästyskaverin Hyde Parkerin kautta tutkimusmatkailija Francis Galtoniin, jonka mukana hän lähti luoteiseen Afrikkaan. Galtonin suunnitelmana oli päästä Ngamijärvelle, mutta tutkimusmatka epäonnistui. Galton palasi sen jälkeen Englantiin, mutta Andersson päätti silti jäädä Afrikkaan.
Andersson vietti muutaman vuoden Kapkaupungissa ja valmisteli omaa tutkimusmatkaansa Ngamijärvelle, minkä hän saavutti vuonna 1853. Hän kirjoitti molemmista tutkimusmatkoista kirjan, joka julkaistiin Lontoossa 1856 ja käännettiin ruotsiksi ja saksaksi. Palattuaan Etelä-Afrikkaan Andersson teki tutkimusmatkan Okavangojoelle. Siitä matkasta julkaistiin kirja vuonna 1861.
Andersson perusti 1860-luvun alussa kauppa-aseman Namibian keskiosiin, Otjimbingween. Hän liittoutui namojen kanssa suojellakseen liiketoimiaan alueella. Asema hiipui kuitenkin 1860-luvun puolivälissä. Seuraavaksi Andersson pyrki perustamaan kauppareitin Namibian pohjoisosista Portugalin Angolaan. Hän kuoli tutkimusmatkallaan lähellä Angolan rajaa vuonna 1867.
Caproni Ca.135

Caproni Ca.135 Bergamaschi oli Capronin valmistama keskiraskas kaksimoottorinen pommikone, josta kehiteltiin joitakin muunnelmia, kuten "Tipo Peru" ja "Tipo Spagna". Espanjaan vietiin kuitenkin vain seitsemän konetta. Perun ohella tätä konetyyppiä käyttiItalian ilmavoimat. Merkittävin käyttäjä oli Unkarin ilmavoimat, jonka sata konetta osallistuivat operaatio Barbarossaan. Koneet taistelivat vuodesta 1941 eteläisen ja keskisen armeijaryhmän alueella.
Konetyypin enimmäisnopeus oli 440 km/h. Sen kantama oli kevyellä (550 kg) pommikuormalla noin 2 000 km. Aseistuksessa oli kolme 12,7 mm:n konekivääriä. Enimmäispommikuorma oli 1 600 kg. Piaggion (P.XI RC.40) tai Fiatin valmistamat (A.80 RC.41) tähtimoottorit olivat 1 000 hv:n tehoiset (746 kW) kukin päätyypissä P.XI. Viimeinen kehitysmuunnos konetyypistä oli varustettu Alfa Romeon 1 400 hevosvoiman (1 44 kW) 135 RC.32 Tornado -moottoreilla. Huippunopeus oli 480 km/h.
Malesian intialaiset

Malesian intialaiset ovat Malesiassa asuvia intialaisia. He kuuluvat useampiin eri etnisiin ryhmiin, kuten tamileihin, malajalameihin, teluguihin ja punjabeihin. Tamilit muodostavat heistä suurimman yksittäisen ryhmän. Kielenään Malesian intialaiset puhuvat tamilia sekä muita intialaisia kieliä. Suurin osa heistä on hinduja. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan intialaiset muodostivat 7,3 % Malesian väestöstä.
Asuinalue ja määrä.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa intialaiset muodostivat 7,3 % Malesian kansalaisista. Historiansa takia suurin osa Malesian intialaisista asuu Malesian osavaltioissa, joissa oli aikanaan brittien plantaaseja, kuten Selangorissa, Negri Sembilanissa ja Johorissa. Heitä löytyy kuitenkin myös muista osavaltioista. Plantaasit säilyttivät tärkeän taloudellisen aseman intialaisten keskuudessa pitkään, mutta etenkin 1980-luvulta alkaen suuri osa heistä on muuttanut kaupunkeihin. Maaseutuväestön osuus tippui vuoden 1970 lukemasta 65 % lukemaan 30 % vuoteen 2000 mennessä.
Vuonna 2000 eri intialaisia etnisiä ryhmiä oli Malesiassa seuraavasti: Intian tamilit 1 396 480 (87,6 %), malajalamit 35 809 (2,3 %), telugut 38 993 (2,4 %), sikhit 33 231 (2,1 %), punjabit 23 147 (1,5 %), muita intialaisia 41 477 (2,6 %), pakistanilaisia 11 313 (0,7 %), bangladeshilaisia 2 951 (0,2 %), Sri Lankan tamilit 8 735 (0,5 %) ja sinhalit 1 641 (0,1 %).
Historia.
Intialaisia kauppiaita tuli nykyisen Malesian alueelle jo 1300-luvulla. Heidän mukanaan alueelle tuli myös islam. Osa varhaisista muuttajista avioitui paikallisiin hallitsijasukuihin ja saavutti merkittävän aseman. Suuremmissa määrin intialaisia tuli kuitenkin vasta 1800-luvulta lähtien ja etenkin 1900-luvun alussa. Heitä toivat alueelle tuolloiset siirtomaaisännät britit työskentelemään kumiplantaaseille. Vuosina 1911-1930 Malesiaan tuli vuosittain noin 90 000 intialaista. plantaasityöntekijöiden ohella maahan tuli intialaisia asiantuntijoita, lääkäreitä ja opettajia. Vaikka intialaisia on huomattavasti vähemmän kuin malaijeja ja kiinalaisia, heillä on huomattava asema maan politiikassa. Malaysian Indian Congress eli MIC on intialaisten asioita ajava poliittinen puolue.
Kulttuuri.
Tamilin kielen ja muiden intialaisten kielten ohella miltei kaikki Malesian intialaiset osaavat puhua ja kirjoittaa myös malaijia. Huomattava osa osaa myös kiinaa. Suurin osa intialaisista on hindulaisuus, mutta osa kuuluu muihin uskonnollisiin ryhmiin, kuten sikheihin, buddhalaisiin, muslimeihin ja kristittyihin. Kaksi merkittävää intialaisten Malesiassa viettämää juhlapäivää ovat Diwali ja Thaipusam.
No pasarán

¡No pasarán! (, tai "On ne passe pas", suom. "Älkööt he pääskö läpi") on espanjankielinen iskulause, jota poliittisissa yhteyksissä käytetään puhuttaessa vastustajan pysäyttämisestä. Nykyään se on tunnettu erityisesti antifasistien tunnuslauseena.
Alkuperä.
Lauseen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta se kuultiin ranskankielisenä ensimmäisen maailmansodan aikana Verdunin taistelussa, jonka yhteydessä sitä tiettävästi käytti ranskalainen kenraali Robert Nivelle tai toisten lähteiden mukaan marsalkka Pétain. Lause esiintyi myös sota-ajan ranskalaisissa propagandajulisteissa. 
Espanjan sisällissota.
Varsinaisesti "No pasarán" tuli tunnetuksi Espanjan sisällissodan alettua tasavaltalaisten johtoon kuuluneen Dolores Ibárrurin pitämässä radiopuheessa, jossa hän kehotti kansalaisia unohtamaan keskinäiset erimielisyytensä ja käymään yhteiseen rintamaan kenraali Francon johtamia fasisteja vastaan. Ibárruri päätti heinäkuussa 1936 pitämänsä puheen raivokkaasti lauseisiin "Los fascistas no pasarán! No pasarán!". Tämän jälkeen tasavaltalaiset omaksuivat sen tunnuslauseekseen. Valloitettuaan Madridin 28. maaliskuuta 1939 Franco julisti "Hemos pasado" ("Olemme päässeet läpi".)
"No pasarán" levisi nopeasti myös muualle, ja jo lokakuussa 1936 sitä käytettiin Lontoossa niin sanotun Cable Streetin taistelun yhteydessä. Myöhemmin lauseen ovat ottaneet omakseen lähinnä vasemmistolaiset antifasistit, mutta se on kuultu myös muun muassa Viron keskustapuolueen vaalilauseena.
Lisbet

Lisbet tai Lisbeth on naisen etunimi, Elisabet-nimen lyhentynyt muoto. Muodossa Lisbet nimi on käytössä pääasiassa Skandinavian maissa, muodossa Lisbeth varsinkin Saksassa.
Suomessa nimi Lisbet on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 706 ja Lisbeth noin 1 150 henkilölle. Lisbetin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 19. marraskuuta.
Andrés Guglielminpietro

Andrés Guglielminpietro (s. 10. huhtikuuta 1974 San Nicolás de los Arroyos, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Peliuransa päätyttyä Guglielminpietro on toiminut valmentajana.
Guglielminpietro pelasi pääsarjatasolla argentiinalaisissa Gimnasia LP:ssa ja Boca Juniorsissa, italialaisissa Milanissa, Internazionalessa ja Bolognassa sekä Yhdistyneissä arabiemiirikunnissa Al-Nasr Dubaissa.
Argentiinan A-maajoukkueessa Guglielminpietro pelasi kuusi ottelua vuonna 1999.
Lakkadiivienmeri

Lakkadiivienmeri () on Intian valtameren alue Intian niemimaan, Sri Lankan ja Malediivien välissä.
Merialueen pinta-ala on 786 000 neliökilometriä, keskisyvyys 1 929 ja suurin syvyys 4 131 metriä. Meriveden lämpötila on talvella noin 25 °C, elokuussa 26–28 °C. Suolaisuus vaihtelee pohjois- ja keskiosan 35 ja eteläosan 35,5 promillen välillä.
Alueella on lukuisia koralliriuttoja. Intian vesialueilla kalastusta (kalat, ravut, langustit). Suurimmat satamat ovat Tuticorin (Thoothukudi), Mangalore (Intia) ja Colombo (Sri Lanka).
Merialueen rajat.
Kansainvälinen hydrografinen järjestö (IHO) määrittelee Lakkadiivienmeren rajat seuraavasti (1953):
Bamba (Moptin alue)

Bamba on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Deguéré sijaitsee Bandiagaran kalliorinteellä 65 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 13 600 asukasta (vuonna 2009).
Bamban kunta rajoittuu pohjoisessa Koron piirin Kassan, idässä ja etelässä Diankaboun, lounaassa Bandigaran piirin Sanghanin sekä lännessä Métoumoun ja Ondougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Uskonnoltaan valtaosa on muslimeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapapu, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siipikarja ja kamelit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Kunnassa käy myös matkailijoita.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveysasema.
Diankabou

Diankabou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 65 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 11 300 asukasta (vuonna 2009).
Diankaboun kunta rajoittuu luoteessa Koron piirin Kassan ja Bamban, idässä Diounganin ja etelässä Madougoun, lännessä Bandiagaran piirin Sanghanin sekä pohjoisessa Douentzan piirin Dianwélin, Kérénan ja Dallahin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 21 kylää. Asukkaat ovat dogoneja, fulbeja, moseja ja bozoja. Heistä valtaosa on muslimeja. Lisäksi on animisteja ja kristittyjä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, riisi, lehmänpapu, maapapu, maapähkinä ja seesami. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, kamelit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Diankaboun kautta kulkee Koron ja Douentzan välinen paikallistie. Palveluihin kuuluvat viisi alakoulua, yläkoulu ja terveysasema.
Dioungani

Dioungani on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Se sijaitsee Gondo-Sénon tasangolla 53 kilometriä Korosta koilliseen. Kunnassa on 32 400 asukasta (vuonna 2009).
Diounganin kunta rajoittuu idässä Koron piirin Dinangouroun, lännessä Bondon, Barapirélin, Madougoun ja Diankaboun sekä pohjoisessa Douentzan piirin Dallahin kuntiin ja etelässä Burkina Fasoon. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Eteläosassa on metsiä.
Kuntaan kuuluu 21 kylää ja 32 pikkukylää. Lähes kaksi kolmasosaa asukkaista on muslimeja ja kolmasosa kristittyjä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapapu, seesami ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat kymmenen alakoulua, yläkoulu ja terveysasema.
Luettelo 1960-luvun suomalaisista elokuvista

Luettelo Suomessa tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso .
Boraginales

Boraginales on koppisiemenislahko, joka kuuluu asteridien Lamiidae-ryhmään yhdessä lahkojen Garryales, Gentianales, Lamiales ja Solanales kanssa. Lahkon tunnetuin heimo on lemmikkikasvit (Boraginaceae).
Tuntomerkit.
Lahkon kasvit ovat enemmän tai vähemmän ruohovartisia kasveja, joita peittää enemmän tai vähemmän karkea karvoitus; karvan tyvellä on kystoliitti eli solun sisäinen kiinteä kalsiumkarbonaattimuodostuma tai sen kaltainen kappale, ja tyvisolun soluseinät ovat kalkkeutuneet tai piityneet. Lehtiasento on kierteinen ja lehdet korvakkeettomia. Kukinto sijaitsee kasvin kärjessä terminaalisesti, ja on yksihaaraviuhko eli monokaasio, joka kukkien ollessa nupullaan on kiemurana. Kukat ovat säteittäisiä. Kukan verhiö on erilehtinen ja teriö kasvaa kehityksensä kuluessa yhteen torveksi; teriö on usein ratasmainen. Tavallisesti kahdesta emilehdestä muodostuneessa ja usein neljäosaisessa sikiäimessä on paljon siemenaiheita (usein kuitenkin neljä). Verhiö jää kehittyvän hedelmän suojaksi.
Luokittelu.
Lahkon läheisin sukulainen on Lamiales-lahko, joka on sen rinnakkaisryhmä (sisarryhmä) Lamiidae-kladin evoluutiopuussa. Ne muodostavat yhdessä kehityshaaran, jota luonnehtivat iridoidien eli välkehtivien yhdisteiden puuttuminen, viuhkomainen kukinto ja sikiäimen laitaistukat. Yhteistä näiden kahden lahkon kasveille ovat sikiäimen tyveen kiinnittyvät, gynobaasiset vartalot ja lohkohedelmä. Erottavia ominaisuuksia on kuitenkin enemmän, joten lahkot on syytä pitää systemaattisesti erillään.
Boraginales-lahkoon kuuluu kahdeksan heimoa, joissa on yhteensä 148 sukua ja 2 755 lajia. Heimot ovat (synonyymit suluissa):
Urmijärvi

Urmijärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistössä Isossuonojan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Urmijärven pinta-ala on 7,4 hehtaaria ja sen pituus on noin 500 ja leveys 270 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä Koisonoja, joka yhtyy Koumanojaan heti Auvaisen pohjoispuolella ja se puolestaan Vilimussuonojaan.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja se on puoliksi ojitettua suota ja metsäistä moreenimaata. Kaakkoisrannalla on loma-asuntoja. Pohjoisranta rajautuu peltoon. Viereisestä Auvoljärvestä laskee lyhyt suo-oja Urmijärveen. Järvien pinnan korkeuserot ovat vain 30 senttimetriä. Järville pääsee Lapin ja Honkilahden yhdistävältä seututieltä 210.
Luonto.
Urmijärvessä viihtyy ainakin jokirapu, jotka on alkuperäinen laji, sekä ankerias, joka on istutettu laji. Kaakossa nousee 40 metriä ylemmäksi Pärkänvuori.
Luonnonhistoriaa.
Urmijärven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 3580–3480 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 3400–3300 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 40,7 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Historia.
Vuoden 1849 Euran pitäjänkartassa ”Eura Socken 1849” Urmijärven nimi on kirjoitettu ”Wähä Avuljärvi”.
Auvoljärvi

Auvoljärvi on Satakunnassa Euran Hinnerjoella sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Isossuonojan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Auvoljärven pinta-ala on 33,1 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 450 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä yhdysoja Urmijärveen. Järvessä ei ole saaria.
Järven rantaviiva on 3,5 kilometriä pitkä. Ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista maastoa sekä metsäistä suota. Peltoa on vain vähän. Rannoilla on lukuisia loma-asuntoja ja Elorannan uimaranta ja leirintäalue. Järville pääsee Lapin ja Honkilahden yhdistävältä seututieltä 210.
Luonto.
Auvoljärvessä viihtyy ainakin jokirapu, joka on alkuperäinen laji, sekä ankerias, joka on istutettu laji.
Historia.
Vuoden 1849 Euran pitäjänkartassa ”Eura Socken 1849” Auvoljärven nimi kirjoitettiin ”Iso Avuljärvi”. Vuonna 1903 talollinen Juho Kallio ja kumppanit Hinnerjoelta hakivat lupaa järvenlaskuun ja saivat sen vuonna 1905.
Salajärvi (Eura)

Salajärvi on Satakunnassa Euran ja Rauman rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Uiton-Isoniitunojan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Salajärven pinta-ala on 29,3 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 700 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 7,5 kilometriä pitkä Salajärvenoja, joka liityttyään Uitto-Isonniitunojaan yhtyy lopulta Lapinjokeen Kodiksamin länsipuolella.
Salajärven rantaviiva on 2,9 kilometriä pitkä. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, mutta matalaa metsäistä suotakin on vähän. Pohjois-, itä- ja lounaisrannalla on runsaasti loma-asutusta. Länsipuolen viisi tekolampeakin ovat osittain mökitettyjä.
Rauman ja Euran raja kulkee Salajärven poikki niin, että yli puolet järvestä jää Euran puolelle. Järvelle pääsee Neittamolta Lappiin kulkevalta tieltä.
Luonto.
Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, ahven ja hauki, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari ja ankerias, joka ovat istutettuja lajeja.
Mustajärvi (Rauma)

Mustajärvi tai Mustjärvi on Satakunnassa Raumalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Uiton-Isoniitunojan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Mustajärven pinta-ala on 3,1 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 3 kilometriä pitkä Syöstäväoja, joka yhtyy Salajärvenojaan ja se puolestaan Lapinjokeen.
Järven rantaviiva on alle kilometrin pitkä ja sen itäranta rajautuu idässä metsäiseen mäkeen. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, mutta etelässä ja pohjoispäässä on metsäistä suota. Pohjoiselta suolta Laurinniitulta on kaivettu järveen suo-ojia. Laurinniitun toisessa päässä on pieni lampare.
Järven rannoilla on muutama loma-asunto ja sinne pääsee Kodiksamista tulevilta teiltä.
Luonto.
Mustajärvessä viihtyy ainakin jokirapu, ahven ja hauki, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari ja ankerias, jotka ovat istutettuja lajeja.
Kajajärvi

Kajajärvi on Euran ja Rauman rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Uiton-Isoniitunojan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Kajajärven pinta-ala on 23,4 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 250 metriä. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 5,2 kilometriä pitkä Myllyoja. Noin 3 kilometrin kohdalla se virtaa Koskenrannalla olevan lammen läpi.
Järven rantaviiva on 2,7 kilometriä pitkä. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, mutta järven länsipään pohjoisrannat rajautuvat peltoihin ja itäpää metsäsuohon. Suo-oja tuo sinne läheiseltä Kiimasuolta vettä. Järven eteläreuna nousee korkealle Kajajärvenmäelle.
Järvelle pääsee sekä Euran Mestilästä että Rauman Kodiksamista.
Luonto.
Kajajärvessä viihtyy ainakin jokirapu, ahven ja hauki, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä suutari ja ankerias, jotka ovat istutettuja lajeja.
Fiskarsin Panimo

Fiskarsin Panimo (aiemmin Rekolan Panimo ja virallisesti Malty-J Oy) on suomalainen pienpanimo, jonka toiminta alkoi kesällä 2012. Panimon vuosituotanto on noin 100 000 litraa olutta. Panimon perustivat Jari Leinonen ja Juha Kuronen. Panimo sijaitsee Fiskarsin ruukissa.
Heino-konserniin kuuluva Uniq Drinks Finland (nykyisin Brukett Oy) osti Fiskarsin Panimon syksyllä 2020. Yritys hankki omistukseensa myös helsinkiläisen Suomenlinnan panimon. Nykyisin Fiskarsin Panimo on Suomenlinnan panimon vanhan taustayhtiön Bitter-B Oy:n aputoiminimi.
Iso Palijärvi

Iso Palijärvi on Euran ja Pöytyän rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen.
Maantiede.
Ison Palijärven pinta-ala on 18,1 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 500 metriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 100 metriä pitkä yhdysoja Pikku Palijärveen.
Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Pelto rajautuu rantaan järven pohjoisrannalla ja lännessä on soinen lahti. Järven etelärannalla on muutama loma-asunto, jonne pääsee seututieltä 210.
Luonto.
Isossa Palijärvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja.
Historia.
Honkilahtelaiset hakivat vuonna 1900 talollisen August Eskolan valtuuttamana lupaa laskea Palijärven vedenpintaa. Järvelle oli tehty piirirajat vuotta aiemmin 1899. Asia siirrettiin kuitenkin lääninkonttoriin. Asiaan palattiin vuonna 1903, jolloin selvitykset oli tehty, ja lupa annettiin vuonna 1908. Järvi laskettiin perkaamalla Palijärven laskuoja, joka virtasi Koskensuon kautta nykyiseen Alhonojaan. Järvenlaskun seurauksena rantoja paljastui ja järviallas jakaantui kahdeksi järveksi. Pikku Palijärvi jäi luusuan puolelle ja Iso Palijärvi sen taakse.
Kassa (Mali)

Kassa on maalaiskunta Moptin alueen Koron piirissä Malissa. Sen keskuskylä Berdossou sijaitsee Bandiagaran kalliorinteen juurella 75 kilometriä Korosta pohjoiseen. Kunnassa on 18 600 asukasta (vuonna 2009).
Kassan kunta rajoittuu idässä Koron piirin Diankaboun ja etelässä Bamban, lännessä Bandiagaran piirin Métoumoun ja pohjoisessa Douentzan piirin Dianwélin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella sijaitsee Wendoun järvi.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja. Uskonnot ovat islam, kristinusko ja animismi.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu, maapapu, seesami, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluu viisi alakoulua ja terveysasema.