tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mayacaceae

Mayacaceae on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Poales-lahkossa. Siihen kuuluu vain hapsuruohojen ("Mayaca") suku.
Tuntomerkit.
Hapsuruohot ovat suokasveja, joiden lehtien molemmilla pinnoilla on ilmarakoja. Kasvien ulkonäkö on melkoisesti liekomainen. Lehtiä on runsaasti varteen spiraalikierteisesti asettuneina ja ne ovat kärjestään kaksihampaisia, yksisuonisia, vailla selvää tuppea, ja niissä on monisoluisia rauhasia. Kukat sijaitsevat ilmeisesti lehtihangoissa, ja kehä on erilaistunut verhiöksi ja teriöksi; teriön väri vaihtelee vaaleanpunaisesta valkoiseen. Heteitä on kolme, ne ovat verhovastaisia, ja ponnet avautuvat rei'illä. Sikiäimessä on laitaistukat ja niissä on yhteensä 6–90 siemenaihetta. Luottiliuskat ovat pieniä.
Levinneisyys.
Hapsuruohot kasvavat enimmäkseen trooppisessa Amerikassa ja Kaakkois-Yhdysvalloissa. Afrikassa on vain yksi laji.
Luokittelu.
Hapsuruohoja tunnetaan 4–10 lajia luokittelijasta riippuen. Heimon/suvun evoluutio lienee alkanut noin 82 miljoonaa vuotta sitten.
Mayacaceae-heimo kuuluu Poales-lahkossa kehityslinjaan eli kladiin, jossa ovat myös heimot Thurniaceae, vihviläkasvit (Juncaceae) ja sarakasvit (Cyperaceae). Kladin kasveissa on ilmaonteloita. Kladin ikä lienee noin 77,2 miljoonaa vuotta.
Ainakin seuraavat lajit kuuluvat hapsuruohoihin:
Pasquale Carminucci

Pasquale Carminucci (29. elokuuta 1937 San Benedetto del Tronto – 22. helmikuuta 2015) oli italialainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Carminucci kuului Italian olympiapronssia joukkuekilpailussa voittaneeseen joukkueeseen Roomassa 1960. Rooman lisäksi Carminucci kilpaili olympiatasolla Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968.
Carminuccin veli Giovanni Carminucci (1939–2007) kilpaili Pasqualen kanssa samoissa kolmissa kesäolympialaisissa ja voitti joukkuekilpailun pronssin lisäksi hopeaa Rooman kisojen nojapuilta.
Carminucci kuoli 77-vuotiaana 22. helmikuuta 2015.
Linikkalanlammi

Linikkalanlammi on Kanta-Hämeessä Forssassa Lamminrannan kaupunginosassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella noin 800 metriä joesta.
Maantiede.
Lammen pinta-ala on 4,6 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Siihen laskee pelto-oja, mutta laskuojaa sillä ei ole. Sen rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin puistoa. Lampi sijaitsee Forssan kaupunkialueella Korkeavahan pohjoispuolella.
Luonnonhistoria.
Forssan kaupungin pohjoispuolella kulkee itä-länsi-suuntaisena harjujakso, joka ei juurikaan erotu ympäristöstään. Sen korkeimman kohdan juurella sijaitsee Linikkalanlammi. Lampi sijaitsee supassa, joka on syntynyt jääkauden jälkeen harjuhiekkaan hautautuneen jäälohkareen sulmaisesta.
Virkistys.
Lammen kaakkoisrannalla sijaitsee Forssan kaupungin ainoa uimaranta, jossa on valvontaa, kioski ja sauna. Muita uimapaikkoja on vielä viisi muuta.
Mäkilammi (Forssa)

Mäkilammi eli Mäkilampi on Kanta-Hämeessä Forssassa Vieremässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueeseen. Se sijaitsee 450 metrin päässä Loimijoesta.
Maantiede.
Lammen pinta-ala on 3,2 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 130 metriä. Lampeen laskee pelto-oja, mutta sillä ei ole laskuojaa. Lammen rantaviiva on 0,79 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin kangasmetsää tai pellonreunaa.
Luonnonhistoria.
Forssan kaupungin pohjoispuolella kulkee itä-länsi-suuntaisena harjujakso, joka ei juurikaan erotu ympäristöstään. Sen korkeimman kohdan juurella sijaitsee Mäkilammi. Lampi sijaitsee supassa, joka on syntynyt jääkauden jälkeen harjuhiekkaan hautautuneen jäälohkareen sulmaisesta.
Särkilammi (Jokioinen)

Särkilammi on Kanta-Hämeessä Jokioisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella. Lampi sijaitsee alle 100 metrin päässä Loimijoesta.
Maantiede.
Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 250 metriä. Lampeen laskee yksi pelto-oja. Sen luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 90 metriä pitkä laskuoja Loimijokeen.
Lammen rantaviiva on 0,89 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin hiekkaharjun kangasmetsää tai pellonreunaa. Forssan raja kulkee lammen vierestä. Lammesta otetaan vettä noin 1 200  m³kuutiometriä vuorokaudessa Jokioisten vedenjakeluverkkoon. Lampi sijaitsee jääkauden jälkeen muodostuneessa supassa.
Lammin syvin kohta on 8,5 metriä.
Luonnonhistoria.
Särkilammi kuuluu osana pitkittäisharjujaksoa ja siinä on tämän takia hyvät vesivarat. Lampi vaikuttaa supalta, jollaisia syntyi jääkauden jälkeen harjuihin. Jäätikön sulamisvesien hautaamat jäävuorenkappaleet sulivat myöhemmin jättäen paikalle syvän kuopan eli supan. Supat täyttyivät merenpinnan laskettua alemmaksi harjuihin kertyneellä pohjavedellä.
Äijälammi (Jokioinen)

Äijälammi on Kanta-Hämeessä Jokioisissa Kiipun kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Ypäjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 130 metriä. Äijälamminsuo on lounaisosastaan ojitettu, mutta koillipää ei sitä ole. Järveen ei laske tulo-ojia tai siitä ei lähde laskuojaa.
Lammen rantaviiva on 0,54 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin suopohjaista metsämaastoa. Lammen lounaispää osuu aivan Ypäjän rajaan. Rannalla ei ole rakennuksia.
Teerikiimalammi

Teerikiimalammi eli Tenkimälampi on Kanta-Hämeessä Forssassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella.
Maantiede.
Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen pituus on 170 metriä ja leveys 100 metriä. Sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä Teerikiimaojaa myöten Loimijokeen.
Lammen rantaviiva on 0,44 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin viljelysmaata. Rannalle on rakennettu kaksi asuntoa, joille johtavat tiet Forssasta. Jokioisten raja sijaitsee 200 metrin päässä.
Luettelo Falcon-rakettiperheen laukaisuista

Tämä on luettelo Falcon-rakettiperheen laukaisuista. Mukaan luetaan Falcon 1, Falcon 9 (F9 v1.0, F9 v1.1, Full Thrust) ja Falcon Heavy. Tarkempaa tietoa kustakin laukaisusta voi löytyä lento- tai hyötykuorma-sarakkeen linkistä.
Tilastotiedot.
Päivitetty: Falcon 9 lento 36 23. kesäkuuta 2017.
Laukaisut rakettiversioittain
Laukaisut laukaisupaikan mukaan
Laukaisut lopputuloksen mukaan
Laskeutumiset lopputuloksen mukaan
Rotterdam School of Management

Rotterdam School of Management, Erasmus University (RSM) on Rotterdamissa sijaitsevan Erasmus-yliopiston (EUR) kauppakorkeakoulu. Koulu on tarjonnut liiketoiminnan kehittämis- ja johtamiskoulutusta vuodesta 1969 lähtien. RSM:llä on lisäksi toimistot Amsterdamin Zuidas-liiketoiminta-alueella sekä Taipeissa Taiwanissa. 
RSM tarjoaa tutkimusta ja koulutusta kokoaikaisten BSc-, MSc- ja MBA-ohjelmien muodossa. Tarjontaan kuuluu lisäksi avoimia ohjelmia avainhenkilöille sekä räätälöityjä ohjelmia yrityksille. 
RSM tarjoaa 1–3-vuotisia ohjelmia englanniksi ja hollanniksi. Alempiin koulutusohjelmiin (BSc &amp; MSc) voivat hakea uudet opiskelijat niin Hollannista kuin ulkomailta. Executive Master- ja MBA-ohjelmat sopivat keski- ja ylemmän tason johtajille, joilla on jo aiempaa työkokemusta. Tavoitteena on reagoida ajankohtaisiin bisnes-aiheisiin vastaamalla organisaatioiden korkean luokan taidon tarpeeseen sekä johtamispätevyyteen. 
Tutkimus.
RSM:n ja Erasmus School of Economics:n (ESE) tutkijat tuodaan yhteen Erasmus Research Institute of Managementissa (ERIM). ERIMin 350 tutkijaa tarjoavat tietoa yrityksille ja avainhenkilöille ja on myös RSM:n akateemisten ohjelmien käytössä. ERIM:ssä voi suorittaa tutkimuksen maisteriohjelman sekä useampia tohtoritutkintoja.
Alumni.
RSM:n alumni-yhteisöön kuuluu noin 30 000 jäsentä maailmanlaajuisesti. RSM on perustanut useita toimialakohtaisia ryhmiä liiketoiminnan, alumnit ja tiedekunnan yhdistämiseksi. RSM:n alumnit saavat lisäksi 10 prosentin alennuksen valituista avoimista ohjelmista.
Sijoitukset ja akkreditoinnit.
RSM sijoittuu säännöllisesti maailman parhaiden koulutus- ja tutkimuslaitosten joukkoon. RSM:n ovat akkreditoineet AACSB, EQUIS ja AMBA -akkreditointielimet. Lisäksi, kaikki RSM:n nykyiset kandidaatti- ja maisteriohjelmat ovat yhden tai useamman kansainvälisesti tunnustetun akkreditointielimen tunnustamia.
Onni Ermala

Onni Johannes Ermala (entinen Enroth 9. toukokuuta 1904 Sääksmäki – 29. syyskuuta 1958 Kemi) oli suomalainen arkkitehti. Hän opiskeli Viipurin Taiteenystäväin piirustuskoulussa vuosina 1920–1924 ja toimi Rakennushallituksen piirtäjänä 1929–1943, Rakennushallituksen suunnitteluosaston ylimääräisenä arkkitehtina 1943–1950 ja Kemin kaupunginarkkitehtina 1950–1958.
Ermala ei ollut saanut arkkitehdin koulutusta, mutta siitä huolimatta hänet nimitettiin arkkitehdin virkoihin. Hän myös menestyi arkkitehtikilpailuissa. Näistä saavutuksista merkittävin oli ensimmäinen palkinto Helsingin olympiastadionin suunnittelukilpailussa (1930), lunastettu suunnitelma stadionin toisessa kilpailussa (1933) ja kutsu kolmanteen kilpailuun.
Rakennushallituksen arkkitehtina toiminut Salme Setälä luonnehtii muistelmissaan "Lykkyä", Ermalaa, "piirtäjäksi Jumalan armosta". Setälän mukaan suunnittelukilpailujen säännöt muutettiin Ermalan voittojen seurauksena siten, että niihin saivat osallistua vain koulutetut arkkitehdit. Ermala sai kuitenkin tasavallan presidentiltä vuonna 1948 erioikeuden käyttää arkkitehdin titteliä, minkä Setälä arvelee olevan ainoa taiteilijalle myönnetty vastaava arvonimi Suomessa. Ermalalle tarjottiin arkkitehdin virkoja, Johannesburgista, Ottawasta ja Limasta, mutta Setälän mukaan hän "katosi" Kemiin.
Ermalan osuus Malmin lentokentän suunnitteluun on merkittävä, vaikkakin arvio vaihtelee eri lähteissä. Museoviraston mukaan käytännön suunnittelun hoitivat arkkitehdit Dag Englund, Ermala ja Vera Rosendal. Salme Setälän muistelmien mukaan suunnittelun hoiti pääasiassa Ermala. Aino Niskasen väitöstutkimuksen "Väinö Vähäkangas ja hänen toimintansa" mukaan ei voida pitävästi määritellä, mikä oli kunkin osuus suunnittelussa. Malmin lentokentän historiassa Hannu-Matti Wahl esittää Ermalan suunnittelun koskeneen erityisesti lentokonehallia. Wahlin esityksen mukaan viimeiset suunnitelmat ovat Yrjö Waskisen allekirjoittamat. Rosendal puolestaan tuli Rakennushallitukseen töihin vaiheessa, jossa rakennustyöt oli jo aloitettu. Lisäksi Ermala suunnitteli sodan jälkeen ainoan valvontakomission käyttöön arkkitehdin suunnitteleman rakennuksen, teatteriparakin. Rakennus oli noin 30 metriä pitkä L-muotoinen tyyppirakennus, jossa oli mm. elokuvateatteri noin 300 hengelle.
Ermalan suunnittelemia julkisia rakennuksia ovat mm. Kemin työväentalo, Lapin lääninhallitus, Suomussalmen kirkko, Kemin tyttölyseo, Rovaniemen Valistustalo eli Valsa, Raision Viljasiilo, Keminmaalla sijaitseva Pohjanranta sekä Puijon maja.
Kuvataiteilija Anita Ermala on Onni Ermalan tytär.
Sulhanen vastatuulessa

Sulhanen vastatuulessa () on vuonna 1951 ensi-iltansa saanut Irving Cummingsin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jane Russell, Groucho Marx ja Frank Sinatra. "Sulhanen vastatuulessa" jäi Irving Cummingsin viimeiseksi ohjaustyöksi.
"Sulhanen vastatuulessa" -elokuvassa Russell, Marx ja Sinatra laulavat yhdessä ”It’s Only Money” -kappaleen, jonka Jule Styne ja Sammy Cahn sävelsivät ja sanoittivat elokuvaa varten. Russell ja Sinatra laulavat myös romanttisen ”Kisses and Tears” -kappaleen. Elokuvan tarinan ja käsikirjoituksen laativat Leo Rosten, Mannie Manheim, Melville Shavelson ja Harry Crane. RKO Radio Pictures oli elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä.
Juoni.
Johnny Dalton (Frank Sinatra) ja Mildred ”Mibs” Goodhue (Jane Russell) ovat samassa pankissa työskenteleviä pankkivirkailijoita, jotka ovat rakastuneita toisiinsa ja haluavat avioitua. Kumpikaan ei tienaa paljoa rahaa, joten Johnny ei halua päättää hääpäivää ennen kuin hänellä on tarpeeksi säästöjä. Ruokapaikassa työskentelevä tarjoilija ja Johnnyn kaveri Emile J. Keck (Groucho Marx) vihjailee, että ei voi olla vaikeaa löytää rahaa pankista, mutta Johnny haluaa mieluummin pysyä kaidalla tiellä.
Kun Johnny pelastaa vedonvälittäjä ”Hot Horse” Harrisin (Nestor Paiva) hulttioiden pahoinpitelyltä, kiitollinen Harris lyö Johnnyn nimellä raviradalla vetoa ”voittamattoman” hevosen puolesta – yhtäkkiä Johnnysta tulee 60 000 dollaria rikkaampi. Johnny ja Mibs eivät ehdi nauttia hyvästä onnestaan, koska pankissa vuotaa tieto jonkun kavaltaneen pankilta 70 000 dollaria ja kaikki alkavat epäillä äkkirikastunutta Johnnya kavalluksesta.
Tuotanto.
Elokuvan työnimenä oli "It’s Only Money". RKO:n johtaja Howard Hughes vaihtoi "It’s Only Money" -nimen "Double Dynamiteksi", joka viittaa Jane Russellin kuuluisaan rintavakoon. "Sulhanen vastatuulessa" kuvattiin marras-joulukuun 1948 aikana. Hughes oli tyytymätön elokuvaan ja hyllytti sen vuoden 1951 loppuun asti, kunnes hän laati mainoskampanjan, joka korosti hänen suojattiaan Jane Russellia. Alun perin pääosaa esittävän Frank Sinatran nimi oli ennen Jane Russellin ja Groucho Marxin nimiä elokuvan alkuteksteissä ja elokuvajulisteissa. Koska Hughesin ja Sinatran välit olivat kireät ja Sinatran ura oli elokuvan aikaan alamäessä, Hughes määräsi Sinatran nimen laitettavan kolmannelle sijalle. Vaikka elokuussa 1946 "The Hollywood Reporter" ilmoitti 20th Century Foxin ostaneen Quentin Reynoldsin tarinan "It’s Only Money" elokuvaoikeudet, tarina ja "Sulhanen vastatuulessa" -elokuva eivät liity mitenkään toisiinsa.
Julkaisu.
"Sulhanen vastatuulessa" sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkin Paramount Theatressa 25. joulukuuta 1951. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 29. toukokuuta 1953. "Sulhanen vastatuulessa" ei saavuttanut arvostelu- tai yleisömenestystä. "Sulhanen vastatuulessa" -elokuvan ensimmäinen VHS-julkaisu ilmestyi Yhdysvalloissa vuonna 1989. Warner Home Video julkaisi elokuvan ensimmäisen DVD-julkaisun Yhdysvalloissa 13. toukokuuta 2008.
Bartolomeu Perestrelo

Bartolomeu Perestrelo (noin 1395 – 1457/1458) oli portugalilainen löytöretkeilijä ja Porto Santon kuvernööri. Hän löysi João Gonçalves Zarcon ja Tristão Vaz Teixeiran kanssa Madeiran saaret vuosina 1419–1420. Heidän matkansa oli osa Henrik Purjehtijan johtamaa Atlantin-kartoitustyötä. Kukin löytäjistä sai hallittavakseen osan saariryhmästä, ja siten Perestrelosta tuli Porto Santon saarta.
Perestrelon isä oli lombardialainen aatelismies Filippo Pallastrelli. Hänen tyttärensä Felipa Perestrelo Moniz avioitui Kristoffer Kolumbuksen kanssa noin vuonna 1479.
Maciej Kreczmer

Maciej Kreczmer (s. 4. huhtikuuta 1981 Rajcza) on puolalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti LKS Poroniec Poronin -seuraa. Kreczmer oli erikoistunut sprintteihin. Hän on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 71 kilogrammaa.
Kreczmer debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2000 Brussonin vapaan sprintissä sijoittuen sijalle 76. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2002 Cognen perinteisen hiihtotavan sprintistä sijoituttuaan sijalle 21. Kreczmerin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on kymmenes tila, jonka hän on saavuttanut kahdesti, helmikuussa 2004 Trondheimin vapaan sprintistä ja maaliskuussa 2007 Tukholman perinteisen sprintistä.
Kreczmer on osallistunut kolmiin talviolympialaisiin vuosina 2006, 2010 ja 2014. Hänen paras sijoituksensa on 25:s sija sprintistä vuoden 2010 kilpailuista Vancouverista. Parisprintissä hän on ollut parhaimmillaan seitsemäs vuonna 2006. MM-kilpailuihin Kreczmer on osallistunut seitsemästi, ensimmäisen kerran jo vuonna 2003. Paras henkilökohtainen sijoitus on sprintin 17:s sija vuoden 2005 MM-kilpailuista Oberstdorfista. Parisprintissä hän on ollut parhaimmillaan viides vuonna 2007 Sapporossa.
Kreczmer lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2015.
Brandon Maïsano

Brandon Maïsano (s. 24. kesäkuuta 1993 Cannes) on ranskalainen moottoriurheilija. Hän kuului Ferrarin nuorten kuljettajien kehitysohjelmaan vuosina 2010-2012.
Ura.
Maïsano aloitti uransa Karting-sarjoissa vuonna 2004. Hän voitti Ranskan mestaruuden ja Monaco Kart Cup KF3-luokan mestaruuden vuonna 2008. Vuonna 2010 Maïsano aloitti kilpauransa Formula Abarth -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden saavuttaen neljä voittoa, kaksi paalupaikkaa ja seitsemän palkintosijaa. Vuonna 2011 Maïsano kilpaili Italian Formula 3 -sarjassa voittaen kaksi kilpailua sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2012 hän jatkoi sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa ja 14 palkintosijaa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2013 Maïsano kilpaili European F3 Open -sarjassa mutta ajoi vain kaksi kilpailua saavuttaen kymmenen pistettä. Vuonna 2014 Maïsano kilpaili uudessa Italian Formula 4 -sarjassa voittaen Italian F4 Trophy -luokan mestaruuden. Vuonna 2015 Maïsano siirtyi Euroopan Formula 3 -sarjaan jossa hän saavutti 53 pistettä. Hän kilpaili myös GP3-sarjassa ajaen kaksi kilpailua Campos Racing -tallissa saavuttamatta pisteitä. Samana vuonna hän kilpaili Toyota Racing Series -sarjassa voittaen viisi kilpailua sijoittuen sarjan toiseksi.
Natascia Leonardi Cortesi

Natascia Leonardi Cortesi (s. 1. toukokuuta 1971 Faido, Ticino) on sveitsiläinen uransa jo päättänyt maastohiihtäjä ja olympiamitalisti. Leonardi Cortesi on 163 senttimetriä pitkä ja painaa 51 kilogrammaa.
Leonardi Cortesi saavutti olympiapronssia 4 × 5 kilometrin viestistä vuoden 2002 talviolympialaisista Salt Lake Citystä. Hänen kanssaan joukkueessa hiihtivät Andrea Huber, Laurence Rochat ja Brigitte Albrecht-Loretan. Leonardi Cortesi osallistui urallaan neljiin talviolympialaisiin. MM-kilpailuihin hän osallistui kuudesti, sijoittuen parhaimmillaan sijalle 16. vuoden 2005 MM-kilpailuiden 10 kilometrillä Oberstdorfissa. Viestissä hän oli parhaimmillaan kymmenes.
Maastohiihdon maailmancupissa Leonardi Cortesi kilpaili vuodet 1991–2009. Hänen paras sijoituksensa oli 16:s sija tammikuussa 1992 Cognen 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta.
Anarthriaceae

Anarthriaceae on pieni australialainen kasviheimo koppisiemenisten Poales-lahkossa ja on siten sukua heinäkasveille.
Tuntomerkit.
Anarthriaceae-kasvien ilmaraot sijaitsevat uurteissa haihtumisen vähentämiseksi. Lehdet ovat kielekkeellisiä ja joskus syrjittäisiä. Korsi saattaa olla haaroittuva. Kukat ovat yksineuvoisia.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa Länsi-Australiassa.
Luokittelu.
Anarthriaceae-heimon lähin sukulaisheimo on restiokasvit (Restionaceae). Näiden kahden heimon muodostamaa evoluutiopuun haaraa eli kladia luonnehtivat muun muassa hiekkaa sitovat juuret, tavallisesti hyvin surkastunut ja enemmän tai vähemmän yksipintainen lehtilapa, kaksikotisuus, heteenponsien kiinnittyminen palhoon selästään, emiön jäänteen puuttuminen hedekukasta ja joutoheteiden puuttuminen emikukasta. Kladi lienee 75,9 miljoonaa vuotta vanha. Anarthriaceae-heimon yhdistämistä restiokasveihin on ehdotettu.
Heimossa on kolme sukua ja 11 lajia. Sen evoluutio lienee alkanut noin 25,6 miljoonaa vuotta sitten.
Suvut ovat melko erilaisia. Suvussa "Anarthria" lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä ja ovat yksipintaisia, ilmaraot sijaitsevat uurteissa ja kukinnossa on kariseva suojus. Suvun "Hopkinsia" kukassa on vain yksi emilehti, jossa on pitkät vartalonhaarat, ja hedelmä on pähkinä, jossa on mehevä perä ja pysyvät kehälehdet. "Lyginia"-suvun korsi on haaraton, heteet yhteen kasvaneita ja siemenet ovat pienipiikkisiä. Fylogeneettisesti "Hopkinsia" ja "Lyginia" ovat toisilleen läheisempää sukua kuin kumpikaan on suvulle "Anarthria".
Helmikät

Helmikät ("Melica") on heinäkasvien suku, jossa on noin 75 heinälajia. Niitä esiintyy maailman mantereilla Australiaa ja Antarktista lukuun ottamatta, varsinkin lauhkean ilmaston vyöhykkeellä. Neljä eri helmikkälajia, tähkähelmikkä, nuokkuhelmikkä, mätäshelmikkä ja röyhyhelmikkä kasvavat luonnonvaraisina Suomessa. Nuokkuhelmikkä on hyvin yleinen koko maassa, mutta muut lajit ovat hyvin harvinaisia ja rauhoitettuja.
Helmiköitä voidaan viljellä monivuotisina koristeheininä.
Tupsutopot

Tupsutopot eli topot ("Koeleria") on heinäkasvien suku, jossa on 30 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy pohjoisen ja eteläisen pallonpuolen lauhkeilla vyöhykkeillä sekä trooppisessa Afrikassa. Tupsutoppoja voidaan viljellä monivuotisina koristeheininä.
Lajeja.
Uusimman luokituksen (2019) mukaan sukuun siirretään myös "Trisetum"-sukuun aiemmin kuuluneita lajeja:
Toppo Koponen

Jarmo Onni Antero ”Toppo” Koponen (s. 31. toukokuuta 1962 Joensuu) on suomalainen laulaja ja kitaristi. Eläkeläiset-yhtyeessä hän on toiminut taiteilijanimellä Onni Waris.
Koponen keskittyi pitkään toimimaan vain Kumikameli-yhtyeessä, joka perustettiin vuonna 1986 ja joka saavutti laajaa huomiota 1980-luvun lopussa. Vuonna 1993 hän teki ensimmäisen esiintymisen Eläkeläisten kanssa. Vuonna 2014 Koponen aloitti toimimisen Jukka Hyrkäksen kanssa Tekramütisch-duossa. Vuonna 2017 hän aloitti toiminnan myös alun perin etätyöskentelyyn (jäsenten toisiaan tapaamatta) suunnitellussa mutta sittemmin konsertoimaan suunnanneessa suomirockyhtyeessä ATK. Näiden lisäksi Koposen yhtyeistä levyttämään on edennyt Kantri-Antero &amp; Rahtarit (2006–2007), jonka tyylilajia on luonnehdittu ”rekkamieskantriksi”. Vuosina 1986–1988 ja 1990 Koponen toimi Psychoplasma-yhtyeessä, ja vuonna 2020 alkunsa sai hänen Nahkasuut-projektinsa.
Musiikkiuransa ulkopuolella Koponen on opiskellut tietotekniikkainsinööriksi ja työskennellyt järjestelmäasiantuntijana. Koposella on vaimo ja poika.
Fluksionaalinen yhdiste

Fluksionaalinen yhdiste on yhdiste, jolle tapahtuu hyvin nopeita degeneroituneita toisiintumisia, joissa atomit tai atomiryhmät vaihtavat paikkoja molekyylin sisäisesti, ja sen muoto ei ole stereokemiallisesti jäykkä, vaan muuttuu jatkuvasti. Tällöin eri muotojen vaihtelu voi lämpötilasta riippuen olla havaitsemattomissa ja molekyylin rakennetta on vaikeaa tai mahdotonta kuvata yhdellä rakennekaavalla. Fluksionaalisen molekyylin eri muodot voidaan joskus havaita esimerkiksi NMR-spektroskopialla matalissa lämpötiloissa.
Fluksionaalisuuden tyyppejä.
Bullvaleeni.
Yksi tyypillisimpiä fluksionaalisia molekyylejä on hiilivetyihin kuuluva bullvaleeni (C10H10). Bullvaleenille tapahtuu helposti Cope-toisiintuminen ja esimerkiksi huoneenlämpötilassa sillä on 1 209 600 eri muotoa, jotka vaihtelevat keskenään huoneenlämpötilassa nopeudella 2 000 toisiintumista sekunnissa. Bullvaleenin fluksionaalisuuden vuoksi kaikkia sen hiiliatomeja ja vetyatomeja voidaan pitää keskenään kemiallisesti samankaltaisina ja sekä 13C- että 1H-NMR-spektroskopiamittaukset antavat spektrin, jossa on ainoastaan yksi piikki tietyllä kemiallisella siirtymällä.
Organometallikemiassa.
Monet siirtymämetallisen syklopentadieenikompleksit eli metalloseenit ovat fluksionaalisia ja syklopentadieeniligandit pyörivät nopeasti akselinsa ympäri. Jos ligandina on rengasrakenteinen dieeni tai muu polyeeni, ja metalli sitoutuu muutamiin, mutta ei kaikkiin ligandin hiiliatomiin, voi metalliatomi "hyppiä" ja vaihdella sitoutumispaikkoja ligandeissa. Huoneenlämpötilassa tämä fluksionaalinen käyttäytyminen on niin nopeaa, että kaikki ligandin atomit vaikuttavat NMR-spektrometrisissä mittauksissa samanlaisilta, mutta kylmemmissä lämpötiloissa erot ligandin metalliin sitoutuneiden atomien ja sitoutumattomien atomien välillä näkyvät.
Berryn pseudorotaatio.
Viisikoordinoituneissa muodoltaan VSEPR-teorian mukaisesti trigonaalisia pyramideja olevilla molekyyleillä kuten fosforipentafluoridi, fosforipentakloridi ja arseenipentafluoridi esiintyy fluoksionaalisuutta, jota kutsutaan Berryn pseudorotaatioksi. Energiatilaltaan alhaisin on trigonaalinen pyramidi, jossa kolme sidosta suuntautuu akvatoriaalisesti ja kaksi aksiaalisesti. Tämän muodon energiatila on kuitenkin lähellä muotoa, jonka molekyyligeometria on neliöpohjainen pyramidi. Tästä muodosta voivat kaksi aksiaalista atomia ja kaksi ekvatoriaalista atomia muuttaa paikkaansa aksiaalisesta ekvatoriaaliseksi ja päin vastoin.
Opetuksen järjestäjä

Opetuksen järjestäjä on Suomen koulujärjestelmässä yhteisö, jolla on opetuksen järjestämislupa. Koska kunta on velvollinen järjestämään perusopetusta alueensa oppivelvollisille, ovat kaikki Suomen kunnat peruskouluopetuksen järjestäjiä. Myös valtio, yksityinen yhteisö tai säätiö voi toimia perusopetuksen järjestäjänä. Yksityisen yhteisön tai säätiön tulee saada opetuksen järjestämislupa valtioneuvostolta. 
Opetuksen järjestäjällä on melko laaja päätösvalta hallitsemiensa koulujen asioihin. Kunnassa on tätä varten kouluasioista vastaava poliittisesti valittu toimielin, jonka nimi voi olla sivistyslautakunta, opetuslautakunta tai koululautakunta.
Lukion ja ammatillisen koulutuksen järjestäjä.
Opetuksen järjestäjä on myös lukio-opetuksessa. Järjestämislupa anotaan tällöin opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Lupa voidaan myöntää kunnalle, kuntayhtymälle, rekisteröidylle yhteisölle tai säätiölle. Lukiokoulutusta voidaan järjestää myös valtion oppilaitoksissa. Ammatillisen koulutuksen järjestäjänä voi olla kunta, kuntayhtymä, rekisteröity yhteisö tai säätiö tai valtion liikelaitos. Ammatillisen koulutuksen järjestämisluvan ja siihen sisältyvän koulutustehtävän antaa opetus- ja kulttuuriministeriö. Ammatillisen koulutuksen järjestämisluvissa määrätään esimerkiksi se, minkälaista koulutusta ja missä laajuudessa koulutuksen järjestäjä voi järjestää opetus- ja kulttuuritoimen rahoitusjärjestelmän puitteissa.
Hirssit

Hirssit eli röyhyhirssit ("Panicum") on heinäkasvien suku, jossa on noin 470 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy maailmanlaajuisesti. Sukuun kuuluva viljahirssi eli hirssi on yksi maailman tärkeimmistä viljakasveista, mutta hirssi-nimitystä käytetään myös muutamista muihin heinäkasvisukuihin kuuluvista viljalajeista. Hirssejä voidaan viljellä myös yksivuotisina koristeheininä ja käyttää leikkokasvina.
Röllinurmikat

Röllinurmikat ("Eragrostis") on heinäkasvien suku, jossa on noin 250 lajia yksi- ja monivuotisia heiniä. Niitä esiintyy lähes maailmanlaajuisesti trooppisen ja lauhkean ilmaston alueilla. Ne kasvavat viljelymailla ja häirityillä paikoilla. Joitain röllinurmikoita kasvaa Suomessakin yksivuotisina satunnaiskasveina.
Muutamia röllinurmikoiden lajeja viljellään yksivuotisina koristeheininä.
Brigitte Albrecht-Loretan

Brigitte Albrecht-Loretan (s. 6. lokakuuta 1970 Lax, Valais) on sveitsiläinen uransa jo päättänyt maastohiihtäjä ja olympiamitalisti. Hän on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 64 kilogrammaa.
Albrecht-Loretan voitti olympiapronssia 4 × 5 kilometrin viestistä vuoden 2002 talviolympialaisista Salt Lake Citystä. Hänen kanssaan Sveitsin joukkueessa hiihtivät Andrea Huber, Laurence Rochat ja Natascia Leonardi Cortesi. Albrecht-Loretan osallistui neljiin talviolympialaisiin, joissa hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa oli seitsemäs tila vuoden 1998 talviolympialaisten 30 kilometriltä Naganosta. MM-kilpailuihin Albrecht-Loretan osallistui viidesti vuosina 1993–2001 sijoittuen parhaimmillaan sijalle 11. vuoden 1999 MM-kilpailuiden 15 kilometrillä Ramsaussa.
Maastohiihdon maailmancupissa Albrecht-Loretan kilpaili vuosina 1991–2002. Hänen paras sijoituksensa oli neljäs tila, jonka hän saavutti tammikuussa 1997 Hakuban kymmenen kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta.
Matthew Briggs

Matthew Anthony Briggs (s. 6. maaliskuuta 1991 Wandsworth) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän pelaa Colchester Unitedissa lainalla Englannin mestaruussarjan Millwallista.
Ammattilaisura.
Briggsistä tuli toukokuussa 2007 Valioliiga-historian nuorin pelaaja, kun hän debytoi kasvattajaseuransa Fulhamin paidassa vaihtomiehenä Middlesbroughia vastaan, 16 vuoden ja 65 päivän ikäisenä.
Aikaisesta debyytistään huolimatta Briggs ei ikinä onnistunut vakiinnuttamaan paikkaa Fulhamissa, ja siirtyi kesällä 2014 Millwalliin.
Maajoukkueura.
Briggs on edustanut Englantia useissa ikäkausimaajoukkueissa. A-maajoukkuetasolla hän voi halutessaan edustaa Englannin sijaan myös Guyanaa.
Restiokasvit

Restiokasvit (Restionaceae) on suurehko, pääasiassa eteläisen pallonpuoliskon kasviheimo koppisiemenisten Poales-lahkossa ja on siten sukua heinäkasveille.
Tuntomerkit.
Restiokasvit ovat toisinaan melko isokokoisia heinämäisiä tai saramaisia, juurakollisia ja vaihtelevassa määrässä kaljuja ruohoja. Lehdet ovat hyvin surkastuneet. Kukat ovat pieniä, yksineuvoisia (kasvi tavallisesti kaksikotinen), tavallisesti kehälehdellisiä ja sijaitsevat tähkylöistä koostuvassa kukinnossa. Hedekukissa on kolme hedettä. Emikukkien vartalo on lyhyt tai puuttuu ja luotti on haarainen.
Levinneisyys.
Restiokasveja tavataan Afrikassa, Madagaskarilla, Hainanin saarella, Vietnamista Australiaan ulottuvalla alueella, Uudessa-Seelannissa ja Chilessä.
Luokittelu.
Restiokasvien heimossa on 61 sukua ja 535 lajia, jotka jakautuvat neljään alaheimoon. Heimon evoluutio lienee alkanut noin 71,2 miljoonaa vuotta sitten.
Alaheimo Restionoideae.
Alaheimon 11 tai 16 sukua ja 350 lajia kasvavat Saharan eteläpuolisessa Afrikassa ja Madagaskarilla. Siinä on kaksi tribusta.
Restioneae-tribuksessa on kolme tai kahdeksan sukua ja 300 lajia koko alaheimon levinneisyysalueella, erityisesti kuitenkin Kapmaassa. Suurimmat suvut ovat "Restio" (95 lajia), "Ischyrolepis" (48 lajia), "Elegia" (50 lajia) ja "Thamnochortus" (35 lajia).
Tribus Willdenowieae käsittää kahdeksan sukua ja 50 lajia, jotka kasvavat Kapmaassa. Eniten lajeja on suvussa "Anthochortus" (15 lajia).
Alaheimo Sporadanthoideae.
Alaheimon kasveilla kukat ovat tavallisesti yksittäin ja kukkaperissä on esilehtiä; joskus kukat ovat kerääntyneet tähkylöiksi.
Alaheimo kasvaa Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Siinä on kolme sukua ja 31 lajia; 22 lajia kuuluu sukuun "Lepyrodia".
Alaheimo Centrolepidoideae.
Kasvit ovat pienehköjä, enemmän tai vähemmän mätästäviä, joskus yksivuotisia. Lehtilapa on hyvin kehittynyt, liereä ja yksipintainen, joskus kielekkeellinen. Kukinto on vanallinen, mykerömäinen ja alalehdellinen tai tähkämäinen. Kukat ovat kaksineuvoisia ja kehättömiä. Heteitä on yksi tai kaksi ja yhdislehtinen sikiäin koostuu 1–45 emilehdestä. Vartaloita on useita. Hedelmä on avautuva tai avautumaton.
Alaheimoon kuuluu kolme sukua ja 35 lajia, ja se kasvaa Hainanissa, Indokiinassa ja Malaijien saaristosta Uuteen-Seelantiin ulottuvalla alueella sekä Etelä-Amerikan eteläosassa ("Gaimardia").
Alaheimo Leptocarpoideae.
Alaheimossa on 28 sukua ja 117 lajia, jotka ovat levinneet Hainaniin, Vietnamista Australiaan ulottuvalle alueelle, Uuteen-Seelantiin ja yksi suku Chileen ("Apodasmia"). Runsaslajisin suku on 20-lajinen "Chordifex".
Suvut.
Seuraavat suvut kuuluvat restiokasvien heimoon:
Duane Solomon

Duane Solomon (s. 28. joulukuuta 1984 Lompoc, Kalifornia) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija, joka kilpailee pääosin 800 metrillä. Solomon on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 77 kilogrammaa. Hänen valmentajanaan toimii Johnny Gray. 
Solomonin ennätys 800 metrillä on 1.42.82, jonka hän juoksi vuoden 2012 kesäolympialaisten finaalissa Lontoossa. Tuossa kilpailussa Solomon sijoittui neljänneksi. MM-kilpailuihin Solomon on osallistunut kahdesti, sijoittuen parhaimmillaan sijalle kuusi vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa.
Solomon on juossut sivulajinsa 400 metriä parhaimmillaan aikaan 45.98 vuonna 2012 Los Angelesissa.
Nik Stauskas

Nikolas Tomas "Nik" Stauskas (s. 7. lokakuuta 1993 Mississauga, Ontario) on kanadalainen koripalloilija, joka edustaa NBA:ssa pelaavaa Cleveland Cavaliersia. Pelipaikaltaan 198 senttimetriä pitkä ja 93 kilogrammaa painava Stauskas on heittävä takamies. Hän on Sacramento Kingsin ensimmäisen kierroksen kahdeksas varaus vuodelta 2014.
Seurajoukkueura.
Stauskas edusti yliopistotasolla Michiganin yliopistoa, jossa hän pelasi vuodet 2012-2014. Sacramento Kings varasi hänet numerolla kahdeksan vuoden 2014 NBA:n varaustilaisuudessa. Heinäkuussa 2014 hän teki tulokassopimuksen Kingsin kanssa.
Stauskas on Kingsin jälkeen edustanut Philadelphia 76ersiä kesästä 2015 joulukuuhun 2017, Brooklyn Netsiä kaudella 2017–2018 sekä Portland Trail Blazersiä kaudella 2018–2019. Helmikuussa 2019 hän siirtyi Cleveland Cavaliersiin.
Maajoukkueura.
Stauskas on pelannut Kanadan nuorten maajoukkueissa. Vuonna 2009 hän oli mukana voittamassa alle 16-vuotiaiden kanssa Amerikan mestaruutta Argentiinassa. Stauskas on myös harjoitellut miesten maajoukkueen mukana.
Muuta.
Stauskasilla on sukujuuria Liettuassa. Kolme hänen isovanhemmistaan asui siellä ennen toista maailmansotaa. Stauskas puhuu ja ymmärtää hiukan liettuaa ja hän on käynyt liettuankielistä koulua.
Risto Sarvas

Risto Olavi Sarvas (vuoteen 1926 Sundvall) () oli Metsäntutkimuslaitoksen professori, joka toimi tutkimuslaitoksen johtajana 1956–1962. 
Sarvaksen vanhemmat olivat kauppias Fredrik Wilhelm Sundvall ja Selma Eufrosyne Gustafsson. Hän valmistui metsänhoitajaksi 1931 ja työskenteli kolme vuotta avustavana metsänhoitajana Metsähallituksen palveluksessa, kunnes siirtyi tutkijaksi ja assistentiksi Helsingin yliopistoon. Vuosina 1935–1936 hän opiskeli saksalaisissa metsäkorkeakouluissa Eberswaldenissa ja Tharandtissa. Vuonna 1938 hän käynnisti eduskunnan erityisrahoituksella huonokuntoisia metsiä koskevan tutkimuksen, 1944 hän väitteli harsintahakkuiden vaikutuksista ja väitöksen jälkeen tutki muun muassa koivun luontaista uudistamista ja siemenpuuhakkuita männyn uudistamisessa. Vuonna 1945 hänestä tuli Metsäntutkimuslaitoksen assistentti, 1952 professori ja metsänhoidon tutkimusosaston päällikkö ja 1956 oman toimensa ohella tutkimuslaitoksen johtaja kuuden vuoden ajaksi. Tutkijaksi Sarvas palasi omasta tahdostaan. 1960-luvulla hän julkaisi laajoja kansainvälistä huomiota herättäneitä tutkimuksia männyn ja kuusen kukinnasta ja siemensadosta, samoin kuin merkittävän yli 500-sivuisen dendrologian käsikirjan "Havupuut" (1964). Metsäpuiden vuodenaikojen kiertoa koskevasta tutkimuksesta hän ehti julkaista ensimmäisen osan 1972. Sarvas toimi aktiivisesti alansa kansainvälisissä ja pohjoismaisissa asiantuntijaverkostoissa, mukaan lukien metsäntutkimusorganisaatioiden liitto IUFRO. 
Sarvaksen puoliso vuodesta 1939 oli Aira Helka Pentikäinen.
Erilaisten oppijoiden liitto

Erilaisten oppijoiden liitto ry tarjoaa tukea, tietoa, neuvontaa ja koulutusta oppimisvaikeuksiin ja muihin oppimisen haasteisiin. Liitto on kansalaisjärjestö, joka edistää erilaisten oppijoiden oppimisen, opiskelun ja työllistymisen mahdollisuuksia sekä yhteiskunnallista osallisuutta. 
Erilaisten oppijoiden liitto on perustettu vuonna 1994 ja rekisteröity 2001, ja sillä on 11 jäsenyhdistystä eri puolilla Suomea.
Erilaisten oppijoiden liitto on European Dyslexia Associationin (EDA, eurooppalaisten lukijärjestöjen kattojärjestö) ja SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry:n ja jäsen.
Liiton nimi on ruotsiksi Förbundet för all inlärning ja englanniksi The Finnish Diverse Learners’ Association.
Matheus Alves

Matheus Alves Leandro (s. 19. toukokuuta 1993 Cataguazes) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Lahtea lainalla Brasilian Série A:n Fluminensesta. Oikeajalkainen Alves on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura.
Alvesin kasvattajaseura on Fluminense. Vuodet 2013–2014 hän oli lainalla ranskalaisessa FC Istresissä. Ensimmäisellä kaudella eli kaudella 2013–2014 otteluita kertyi Ligue 2:ssa 18 ja maaleja kaksi. Seuraavalla kaudella Alves pelasi Nationaliin pudonneessa seurassa vain yhden ottelun, ennen kuin palasi takaisin kotimaahansa.
Helmikuussa 2015 Alves siirtyi Fluminensestä lainalle yhdessä MyPaa kaudella 2014 edustaneen Leandro Mottan kanssa Veikkausliigan FC Lahteen. Sopimus kattaa kauden 2015. Debyyttinsä Veikkausliigassa Alves teki huhtikuussa 2015 FC KTP:tä vastaan. Hän onnistui heti maalinteossa.
Artem Pryma

Artem Andrijovitš Pryma (; s. 30. toukokuuta 1987 Tšernihiv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen ampumahiihtäjä.
Pryma debytoi ampumahiihdon maailmancupissa tammikuussa 2010 Ruhpoldingin sprintissä sijoittuen sijalle 41. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2011 sijoittuen Holmenkollenin sprintissä sijalle 15. Pryman paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on viides tila, jonka hän saavutti tammikuussa 2014 Oberhofin sprintistä. 
Pryma on ollut talviolympialaisissa mukana kolmella henkilökohtaisella matkalla vuonna 2014 Sotšissa ja Pyeongchangissa 2018 sekä neljällä matkalla Pekingissä 2022. Parhaimmillaan hän on sijoittunut Pekingissä pikakilpailussa 15:nneksi ja takaa-ajossa 18:nneksi. Sekaviestissä hän oli Pyeongchangissa seitsemäs. MM-kilpailuissa Pryma on ollut mukana yhdeksän kertaa vuosina 2011–2013, 2015–2017 ja 2019–2021. Parhaimmillaan hän on sijoittunut vuoden 2021 MM-kilpailuissa takaa-ajossa kahdeksanneksi ja normaalimatkalla yhdeksänneksi. EM-kilpailuista Pryma on saavuttanut viisi kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Vuoden 2011 talviuniversiadeista Erzurumista Pryma saavutti kolme kultaa ja yhden hopean. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuista hänellä on kolme hopeaa ja yksi pronssi.
Martti Kairinen

Martti Juhani Kairinen (s. 24. kesäkuuta 1947 Masku) on suomalainen oikeustieteilijä ja Turun yliopiston työoikeuden emeritusprofessori.
Ura.
Kairinen kirjoitti ylioppilaaksi Puolalan yhteislyseosta vuonna 1966. Hän valmistui Turun yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1971, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1973 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1979. Lisäksi hän sai varatuomarin arvon vuonna 1975.
Kairinen toimi Turun yliopistossa assistenttina vuosina 1972–1980, työ- ja sosiaalioikeuden apulaisprofessorina vuosina 1980–1998 ja työoikeuden professorina vuosina 1998–2013. Hän toimi myös jäsenenä useissa lainsäädäntökomiteoissa, mukaan lukien työmarkkinajärjestelmien kehittämiskomitean puheenjohtajana vuosina 1992–1993, ja työehtosopimuksen yleissitovuuden vahvistamislautakunnan puheenjohtajana. Hän sai Turun kauppakorkeakoulun kauppaoikeuden dosentin arvon vuonna 1985.
Jamie Dwyer

Jamie Raymond Dwyer (s. 12. maaliskuuta 1979 Rockhampton, Queensland) on australialainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän edustaa Punjab Warriorsia ja Australian maahockeymaajoukkuetta. Dwyer on yksi kaikkien aikojen parhaista maahockeypelaajista, hänet on valittu maailman parhaaksi vuosina 2004, 2007, 2009, 2010 ja 2011.
Dwyer voitti Australian kanssa olympiakultaa vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta Dwyerin iskiessä voittomaalin finaalissa Alankomaita vastaan. Hänellä on myös kaksi olympiapronssia vuosilta 2008 ja 2012. MM-kilpailut Dwyer on voittanut kahdesti, vuosina 2010 ja 2014 ja hopeaa hänellä on vuosilta 2006 ja 2002. Champions Trophyn Dwyer on voittanut Australian kanssa peräti kuusi kertaa. Kansainyhteisön kisoistakin Dwyer on saavuttanut kolme kultamitalia vuosilta 2002, 2006 ja 2010. Australian maajoukkueessa hän debytoi jo vuonna 2001.
Dwyer on pelannut vuodesta 2012 intialaisessa Punjab Warriorsissa. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi myös Alankomaissa HC Bloemendaalin riveissä ja Espanjassa Royal Club de Polon riveissä. Kotimaastaan hänellä on neljä mestaruutta ja Alankomaista yksi mestaruus sekä Euroliigan voitto kaudelta 2008-2009. 
Dwyer on joukkuetoverinsa, olympiavoittaja Mark Knowlesin lanko. Dwyer on 172 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa.
ADHD-liitto

ADHD-liitto ry (ruots. "ADHD-förbundet rf") on vuonna 1989 nimellä Suomen MBD-liitto ry perustettu valtakunnallinen potilasjärjestö. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 2003 lähtien.
ADHD-liitto pyrkii tukemaan ADHD-oireisia henkilöitä sekä heidän läheisiään. Liiton toimintatapoja ovat ohjaus, tuki ja neuvonta sekä koulutus ja sopeutumisvalmennus. ADHD-liitto toimii ADHD-jäsenyhdistysten valtakunnallisena kattojärjestönä.
ADHD-liitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Anton von Alfthan

Anton Reinhold von Alfthan (5. tammikuuta 1858 Pietari – 25. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra ja teollisuuden harjoittaja.
Elämäkerta.
Von Alfthan vietti lapsuutensa Oulussa jossa hänen isänsä kenraali ja senaattori Georg von Alfthan oli maaherrana. Hän meni 12-vuotiaana Haminan kadettikouluun mutta siirtyi sieltä sitten aatelispojille tarkoitettuun Pietarin paashikouluun josta hänet komennettiin upseeriksi toiseen kaartin tykistöprikaatiin vähän ennen Venäjän-Turkin sodan puhkeamista 1877. Von Alfthan osallistui tähän sotaan ja hän kirjoitti kokemuksistaan muistelmateoksen "Från Jassy till Konstantinopel". 
Von Alfthan oli sitten Suomen kenraalikuvernöörin kreivi Heidenin adjutanttina ja palveli sitten jonkin aikaa kenraalikuvernöörin kansliassa. Von Alfthan päätti kuitenkin siirtyä liike-elämään ja hän erosi hovineuvoksen arvoisena valtion palveluksesta. Hän perusti 1886 Ab Granit Oy -nimisen kivialan yrityksen joka tuotti katu- ja rakennuskiviä omista kivilouhimoistaan. Von Alfthan perusti myös venetelakan Helsingin Valkosaareen. Hän oli itse innokas purjehtija, kuului Nyländska Jaktklubben -pursiseuraan ja omisti "Edit" ja "Endymion" nimiset purjeveneet.
Von Alfthan hankki 1890-luvun alussa Venäjältä Brest-Litovskin ja Minskin seudulta omistukseensa kaksi suurta maatilaa. Hän piti tiloja hallussaan vuoteen 1904 saakka ja toteutti tiloilla monia uudistuksia, perusti sahalaitoksen ja muodosti tilojen alueille uusia itsenäisiä maatiloja. Hän myi maatilat 1904 ja osti palatsirakennuksen Pietarin keskustasta. Vähän myöhemmin von Alfthan myi palatsin ja osti rahoilla Juantehtaan rautaruukin "Oy Taimen" konkurssipesältä.
Von Alfthan lopetti Juankosken masuunin ja ruukkiin liittyneen raudanjalostuksen. Hän teki englantilaisen puutavarayhtiö Wintringham &amp; Sonin kanssa sopimuksen puutavaran hakkuista ja rakensi Juankoskelle Pikonniemeen höyrysahan joka valmistui 1905. Seuraavaksi valmistui 1907 puuhiomo jota laajennettiin 1909. Vuonna 1913 Juankoskella aloitettiin myös kartongin valmistus. Pääoman puute haittasi kuitenkin von Alfthanin liiketoimia ja hän myi Juankosken tehtaat ja suuret metsäalueet Kymiyhtiölle vuonna 1915. 
Seuraavaksi von Alfthan hankki Pietarista Viipurin esikaupungista maa-alueen jonne hän rakennutti kärrynpyöriä valmistaneen tehtaan. Venäjän lokakuun vallankumouksen jälkeen tehdas kansallistettiin 1919. Leninin aloittamat NEP-talousuudistukset mahdollistivat sen että von Alfthan sai vuonna 1923 neuvostohallitukselta konsession jonka nojalla hän saattoi perustaa entiseen tehtaaseensa paperinjalostustehtaan joka käytti raaka-aineenaan pääosin Suomesta tuotua raakapaperia. Tämä paperinjalostustehdas Aga käynnistyi syyskuussa 1925 mutta lupaavan alun jälkeen tehtaalla sattui tuhoisa tulipalo 8. joulukuuta 1925. Samoihin aikoihin von Alfthanin oma terveys oli heikentynyt ja hän kuoli joulupäivänä 1925. 
Von Alfthanin kuoltua tehdasta johti 1926–1929 hänen poikansa tohtori ja insinööri Bertil von Alfthan (1884–1963). Neuvostoviranomaiset alkoivat kiristää toimilupaehtoja vuodesta 1929 alkaen ja ulkomaisten yritysten toimilupajärjestelmä Neuvostoliitossa purettiin 1932–1938.
Raudakit

Raudakit ("Sideritis") on huulikukkaiskasveihin kuuluva suku, jossa on noin sata lajia. Niitä esiintyy Euroopassa, Välimeren ympäristössä ja Atlantin saarilla, kuten Kanarialla. Ne kasvavat erilaisilla paikoilla, kuten laakerimetsän peittämillä vuorenrinteillä. Raudakit ovat yksi- ja monivuotisia ruohokasveja tai ainavihantia pensaita ja varpuja. Niiden vastakkain kasvavat lehdet ovat yksinkertaiset, usein karvaiset tai valkovillaiset. Raudakkeja voidaan viljellä koristekasveina.
Yhtä raudakkien lajia, Euroopasta kotoisin olevaa yksivuotista vuoriraudakkia ("Sideritis montana") esiintyy harvinaisena tulokaskasvina Suomessa.
Ilona Anhava

Elsa Ilona Anhava (o.s. "Heikinheimo", s. 17. joulukuuta 1953 Lauritsala) on suomalainen galleristi. Hänelle myönnettiin Suomi-palkinto vuonna 2025.
Anhava valmistui oikeustieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1978. Hän oli Valtion yhteiskuntatieteellisen toimikunnan tutkimusapulainen vuonna 1978, Galerie Artekin galleriatyöntekijä vuosina 1981–1991 ja hallituksen jäsen vuosina 1985–1991. Hän toimi vuosina 1983–1985 myös Artekin tutkimusapulaisena.
Anhava perusti artekilaisten tuella oman galleriansa, Galerie Anhavan, vuonna 1991. Anhava oli Galerie Anhavan hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja vuosina 1991–1996. Vuonna 1997 Anhavan ja Artekin galleriat sulautuivat yhteen. Vuodesta 1997 Anhava on ollut Anhava &amp; Gullichsen ab:n hallituksen jäsen ja toimitusjohtaja. Vuodesta 1992 Anhava on myös Anhava Julkaisut oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen.
Vuosina 1985–1986 Anhava oli Nykytaiteen museo ry:n sihteeri. Hän oli myös Valtion taidemuseon neuvottelukunnan jäsen 1995–1997 ja näyttelyvaihtokeskus Framen kansainvälisen toimikunnan jäsen 1996–1998. Hän on ollut myös The Next Helsinki -ideakilpailun tuomaristossa.
Artikkeleiden ja näyttelyluetteloiden lisäksi Anhava on suomentanut Jörn Donnerin teokset "Presidentti" (1986), "Vastavirtaan" (1988), "Vapauden vangit" (1989) ja "Olotiloja" (1993).
Anhavan puoliso on Martti Anhava vuodesta 1981. Heillä on vuonna 1988 syntynyt poika.
Syksyllä 2025 jaetun Suomi-palkinnon perusteluissa todetaan Anhavan vahvistaneen merkittävästi taiteen keräämiseen ja tukemiseen liittyvää kulttuuria tuomalla taiteilijat, teokset ja ostajat yhteen, toimimalla taustavaikuttajana niin museomaailmassa kuin kuvataidejärjestöissä, tukemalla taidejournalistista työtä sekä edistämällä moniäänistä taidepuhetta pohjoismaisella taidekentällä 1990-luvun alusta alkaen.
Leijonankorvat

Leijonankorvat ("Leonotis") on huulikukkaiskasveihin kuuluva suku, jossa on noin 30 lajia. Ne kasvavat pääosin Etelä-Afrikassa, mutta yksi laji, palloleijonankorva on levinnyt laajalle trooppisilla alueilla. Leijonankorvat ovat aromaattisia yksi- tai monivuotisia ruohokasveja, pensaita tai varpuja. Niillä on näyttävät kukinnot, jotka ovat monista kaksihuulisista kukista muodostuneita lehdekkäitä, terttumaisia kiehkuroita.
Tulileijonankorvaa viljellään huonekasvina, leikkokukkana ja yksivuotisena koristekasvina, palloleijonankorvaa yksivuotisena.
Päivännoudot

Päivännoudot ("Helianthemum") on päivännoutokasvien suku, jossa on noin 110 lajia varpumaisia kasveja. Niitä esiintyy Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Afrikassa, Pohjois-Amerikassa ja Etelä-Amerikassa. Ne kasvavat muun muassa vuoristoniityillä. Päivännoudoilla on viisiterälehtiset, lautasmaiset, kirkkaanväriset kukat. Niiden kukinta on pitkäkestoinen. Monia päivännoutolajeja viljellään koristekasveina. Runsaasti puutarhakasvilajikkeita on kehitetty risteyttämällä lajeja.
Kanariansaarilla kasvaa 12 päivännoutolajia, joista seitsemän on siellä endeemisiä. Uudemman lähteen mukaan Kanariansaarilla endeemisiä päivännoutolajeja olisi 11.
Yksi päivännoutojen laji, kultapäivännouto ("Helianthemum nummularium"), kasvaa luonnonvaraisena Suomessa. Kultapäivännouto on rauhoitettu Ahvenanmaalla ja Lounais-Suomessa esiintyvä ketokasvi.
Rouchén teoreema

Rouchén teoreema on kompleksianalyysin teoreema, joka kuuluu seuraavasti: Jos formula_1 ja formula_2 ovat molemmat funktioita, jotka ovat analyyttisiä suljetun polun sisällä ja jos se toteuttaa epäyhtälön formula_3 joka pisteessä polulla formula_4. Tällöin funktioilla formula_1 ja formula_6 on sama määrä nollakohtia (moninkertaiset mukaan luettuna) formula_4:n sisällä.
Rouchén teoreemaa käytetään tyypillisesti pääteltäessä analyyttisen funktion formula_8 nollakohtien sijantia, kun tunnetaan analyyttisen funktion formula_1 nollakohdat.
Kistukset

Kistukset ("Cistus") on päivännoutokasvien suku, jossa on yli 30 lajia ikivihreitä varpuja. Niitä esiintyy luonnossa kuivilla ja kallioisilla paikoilla Etelä-Euroopassa, Kanariansaarilla, Pohjois-Afrikassa, Turkissa, Kaukasiassa ja Iranissa. 
Kistuksilla on näyttävät, lautasmaiset, usein viisiterälehtiset ja moniväriset kukat. Yksi kukka kukkii vain päivän ajan. Monia kistuslajeja sekä suurta määrää risteymiä ja lajikkeita viljellään koristekasveina siellä, missä kistukset ovat talvenkestäviä. Kistuksia voidaan käyttää myös huonekasveina.
Lajeja, alalajeja ja risteymiä.
Alla lueteltu 34 suvun hyväksyttyä lajia ja tunnettuja lajiristeymiä: (Lähteen rajauksen mukaan pensasnoutojen "Halimium" lähes kymmenlajinen suku yhdistetään kistuksiin.)
The Tombstone Phantom Drifter / Riemukaari

The Tombstone Phantom Drifter / Riemukaari on vuonna 2002 ilmestynyt Acid Mothers Templen ja Circlen split-single, joka julkaistiin yhtyeiden marraskuussa 2002 tekemän Suomen kiertueen yhteydessä. Japanilaisen Acid Mothers Templen "The Tombstone Phantom Drifter" on raivokas psykedeelinen kappale, kun taas Circlen minimalistinen "Riemukaari" muodostuu lähes kokonaan yksinkertaisesta rumpu- ja bassorytmistä.