tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rusokit

Rusokit ("Bidens") on kasvisuku asterikasvien heimossa. Suvussa on yhteensä noin 220 lajia, joita esiintyy muutamia maita lukuun ottamatta koko maailmassa.
Tuntomerkkejä.
Pohjoismaissa kasvaa kuusi rusokkilajia, jotka ovat yksivuotisia ruohoja. Niillä on harvoin laitakukkia mykeröissä. Rusokkien pähkylöissä on väkäsekkäitä otia, joilla ne tarttuvat eläimiin.
Milan Kytnár

Milan Kytnár (s. 19. toukokuuta 1989 Topoľčany, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Kytnar on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä, jonka vahvuudet ovat luovuudessa, fyysisyydessä ja maalineduspelaamisessa.
Pelaajaura.
Kytnar pelasi ensimmäiset juniorivuotensa HC Topoľčanyssa. Hän voitti joukkueessa Slovakian U18-sarjan pistepörssin tehoilla 36+65=101 kaudella 2004–2005. Kaudella 2005–2006 Kytnar pelasi HK Trnavan ja HC Topoľčanyn junioreissa. Kaudella 2006–2007 hän voitti Topoľčanyssa tehoilla 37+54=91 U18-sarjan pistepörssin joukkuetoveri Richard Jančekin kanssa.
Edmonton Oilers varasi Kytnarin viidennellä kierroksella 127. pelaajana .
Maajoukkueura.
Kytnár on edustanut Slovakian maajoukkuetta alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2007 ja nuorten MM-kisoissa 2009.
Vankkahirvenjuuret

Vankkahirvenjuuret eli hirvenjuuret ("Inula") on kasvisuku asterikasvien heimossa. Siihen on kuulunut aiemmin noin sata lajia, joista Pohjoismaissa kasvaa viisi.
Hirvenjuurilajeja.
Nykyisessä luokituksessa aiemmasta hirvenjuurten suvusta on siirretty monia lajeja hoikkahirvenjuuriin ("Pentanema") sen jälkeen, kun "Pentanema"-suku on uudelleen rajattu vuonna 2018. Suomessa luonnonvaraisista lajeista hoikkahirvenjuuriin kuuluvat nyt muun muassa vanukehirvenjuuri ja rantahirvenjuuri.
Vankkahirvenjuurilajeja:
Hoikkahirvenjuuriin siirrettyjä lajeja:
Isohirvenjuuri on hyvin kookkaaksi, jopa kaksi metriä korkeaksi kasvava vanha rohdos- ja koristekasvi. Rantahirvenjuuri on niittykasvi, jota tavataan luonnonkasvina myös Suomessa.
Symboliikka.
Isohirvenjuuren tieteellinen nimi "Inula helenium" tulee kreikkalaisesta tarusta. Sen mukaan kaunis Helena piti sitä käsissään Troijan kuninkaan Priamoksen pojan Parisin ryöstäessä hänet. Tämä johti Troijan sotaan. Kristillisessä symboliikassa hirvenjuuresta tuli sen lääkitsevän vaikutuksen vuoksi vertauskuva lunastuksesta, joka parantaa synnistä.
Hyötykasviyhdistys

Hyötykasviyhdistys on aatteellinen yhdistys, jonka perustivat toimittaja Risto Nurmi ja professori Toivo Rautavaara kesällä 1978. Hyötykasviyhdistyksen tavoitteena on luonnon ja viljeltyjen hyötykasvien tuntemuksen lisääntyminen ja käyttö. Perusajatuksena oli jo aikoinaan solmia uudelleen jo katkenneet yhteydet luontoon, ja tavoite on edelleen ajankohtainen. Rautavaara oli luonnon hyötykasvien ja viljeltyjen hyötykasvien tuntemuksen lisääjä. Hänelle oli tärkeää vanhojen viljelyskasvien perinteen jatkuminen ja niin se on jatkunutkin tähän päivään asti Annalassa.
Yhdistys toimii Annalan huvilan alueella J-talossa, Vanhassakaupungissa Hämeentien varrella. Hyötykasviyhdistyksen toiminnanjohtaja on Katja Uski. Uskia edelsi Taina Laaksoharju, joka aloitti vuonna 2013 Anu Rannan seuraajana (1988-2013).
Hyötykasviyhdistyksen toiminnat.
Annalassa yhdistys järjestää kursseja ja tapahtumia. Yhdistys julkaisee Pähkylä-jäsenlehteä, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Lehdessä käsitellään laajasti keittiökasvien ja yrttien viljelyä ja käyttöä unohtamatta luonnonkasvien hyötykäyttöä. Sieltä saa myös neuvoja vaikeisiin puutarhapulmiin. 
Yhdistys järjestää erilaisia tapahtumia kuten kekrijuhla (viljelykauden päättyminen), laskiaisjuhla, talvitori, syystori, joulutori ja kesäisin tiistaikahvila, jossa pidetään myös puutarha-aiheisia esitelmiä.
Kurssiaiheita ovat kasvien monipuoliseen käyttöön opastavat teemat, kuten esimerkiksi sidonta-, kasvien värjäys-, viljely- ja ruokakursseja. 
Yhdistyksellä on eri puolilla Suomea alueosastoja, jotka järjestävät omaa toimintaa paikkakunnallaan. 
Alku &amp; Juuri.
Alku &amp; Juuri -puutarhapuoti sijaitsee Helsingin Töölössä, osoitteessa Mechelininkatu 51. Monipuolisen ja historiallisesti kiinnostavan siemenvalikoiman lisäksi valikomaan kuuluu muun muassa alan kirjallisuutta. Alku &amp; Juuri suosii perinnekasveja, luonnonmukaisesti tuotettuja ja vanhoja kauppakantoja. 
Yhdistyksellä on kivijalkapuodin lisäksi verkkokauppa.
HMS Dumbarton Castle (P265)

HMS Dumbarton Castle (viirinumero P265) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Castle-luokan ulkovartiolaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Aberdeenistä Hall, Russell and Companyltä, missä köli laskettiin 1980. Se laskettiin vesille 3. kesäkuuta 1981 ja valmistui 26. maaliskuuta 1982.
Palvelus.
Alus lähti 1. toukokuuta 1982 Portsmouthista Falklandin sotaan ja saapui viikkoa myöhemmin Ascensionille, jossa sen tehtävänä oli olla yhteysaluksena lentotukialusosaston ja Ascensionille perustetun tukikohdan välillä. Alus lähti paluumatkalle heinäkuussa 1982.
Alus oli tämän jälkeen pääasiassa vartiolaivana Falklandeilla. Alus myytiin huhtikuussa 2010 sisaraluksensa kanssa Bangladeshille. Alus lähti 21. toukokuuta hinattuna A&amp;P Groupille Newcastle-upon-Tyneen modernisoitavaksi, mikä valmistui joulukuussa 2010.
Amppelirusokki

Amppelirusokki ("Bidens ferulifolia") on rusokkeihin kuuluva kasvi, jota viljellään koristekasvina. Laji kasvaa alkuperäisenä Pohjois- ja Keski-Amerikassa. Lajinimi "ferulifolia" viittaa keltaputkiin ("Ferula").
Suomen Lajitietokeskuksen mukaan (2024) amppelirusokki tarkoittaa kuitenkin erästä toista rusokkilajia, "Bidens triplinervia"a.
Ulkonäkö ja koko.
Amppelirusokilla on pysty, yläosasta haarova varsi. Sen lehdet ovat 2–3 kertaa parilehdykkäiset ja kapealiuskaiset. Amppelirusokin kukassa on viisi keltaista laitakukkaa. Sen pähkylät ovat kapeat, 5–7 millimetriä pitkät ja niissä on kaksi otaa.
Liettuanraskaskylmäverinen

Liettuanraskaskylmäverinen on raskasrakenteinen työhevosrotu. Sitä käytetään nykyisinkin työajoon ja altainhevosen kanssa risteytettynä lihan- ja maidontuotantoon.
Historia.
Liettuanraskaskylmäverinen kehitettiin Venäjällä 1800-luvun loppupuolella paikallisen zhmudinhevosen, ruotsalaisten ardennienhevosten ja suomenhevosen risteytyksistä. Rodusta tuli erittäin suosittu, ja sitä oli Liettuassa vuonna 1964 yli 64 000 yksilöä. Kantakirja rodulle perustettiin vuonna 1963.
Ominaisuudet.
Liettuanraskaskylmäverisellä on karkeahkonmuotoinen pää, kaartuva lihaksikas kaula ja kohtalaisen selkeä säkä. Rinta on syvä ja leveä, selkä lyhyt ja lihaksikas, perä pyöreä ja häntä korkealle kiinnittynyt. Jalat ovat suhteellisen lyhyet, nivelet ja kaviot yleensä laadukkaat. Rodun korkeus vaihtelee 152 ja 163 cm välillä ja väritys voi olla rautias, ruunikko, musta, kimo tai päistärikkö.
Rotu on pitkäikäinen, erittäin voimakas ja kestävä sekä luonteeltaan rauhallinen. Sille on tyypillistä vilkkaat käynti ja ravi.
Kiinanasteri

Kiinanasteri ("Callistephus chinensis") on koristekasvina viljelty yksivuotinen asterikasvi, joka on koruasterien eli asterien ("Aster") lähisukulainen. Se kasvaa alkuperäisenä Koreassa ja Pohjois-Kiinassa.
Ulkonäkö ja koko.
Kiinanasteri kasvaa 20–50 senttimetriä korkeaksi. Sen tyvilehdet ovat ruodilliset ja suurihampaiset, ylemmät lehdet ovat ruodittomat, suikeat ja ehyet. Kiinanasterin mykerö on 4–8 senttimetriä leveä. Mykerön keskiosan kehräkukat ovat väriltään keltaiset ja laitakukat voivat olla siniset, violetit, punaiset tai valkoiset. Joskus koko mykerössä on pelkkiä laitakukkia.
Viskuri (maatalous)

Viskuri eli tuultaja on varhaisessa koneellisessa maataloudessa viljan puhdistukseen käytetty kone, joka kehitettiin samoihin aikoihin puimakoneiden kanssa. Kammesta kiertämällä koneen tuuletin pöllytti akanat, pölyn ja korrenpätkät pois viljasta. Kun puimakoneet paranivat, korvautuivat myös vanhat käsikäyttöiset viskurit tehokkaammilla viljanlajittelukoneilla, joista käytettiin myös nimitystä lajittelija. Nämä erottelivat jyviä painon, koon ja muodon mukaan, jolloin saatiin pois paitsi roskat, myös rikkakasvien siemenet ja voitiin erottaa myös eri viljalajien siemeniä toisistaan.
Nykyaikaisessa maataloudessa samaan tarkoitukseen käytettävää konetta nimitetään esipuhdistajaksi.
Yellowstone (joki)

Yellowstone on 1 114 kilometriä pitkä joki Yhdysvalloissa. Se saa alkunsa Wyomingista, virtaa Montanan ja Pohjois-Dakotan halki ja laskee Missouriin. Joki virtaa Yellowstonen kansallispuiston läpi.
Hidatsaintiaanit kutsuivat jokea nimellä ”Mi tsi a-da-zi” (), jonka alueen ranskalaiset metsästäjät käänsivät omalle kielelleen ”Roche Jaune”, "keltainen kivi". Myöhemmin yhdysvaltalaiset käänsivät sen englanniksi, jolloin nimi ”Yellowstone” syntyi. Nimen uskotaan juontavan juurensa joen varren keltaisista rantatörmistä.
Maantiede.
Yellowstonen lähteet ovat Wyomingin osavaltiossa Younts Peakillä Absarokavuoristossa. Se virtaa pian Yellowstonen kansallispuistoon ja muodostaa Yellowstonejärven, jonka jälkeen se putoaa 129 metriä kahdessa vesiputouksessa ja etenee Yellowstonen Grand Canyoniin.
Montanan puolella Gardinerin kohdalla Yellowstone virtaa ulos kansallispuistosta. Tämän jälkeen se kääntyy kohti pohjoista ja Livingstonin kaupunkia. Sieltä sen virtaus suuntaa koilliseen, ja joki virtaa Billingsin, Miles Cityn ja Glendiven ohi. Sitten joki katkaisee Montanan ja Pohjois-Dakotan välisen rajan ja tyhjentää vetensä Missouriin Willistonin lounaispuolella. Joen pituus on sen latvalta suulle noin 1 114 kilometriä.
Yellowstonen valuma-alue on 182 336 neliökilometriä, ja sen yhdeksästä merkittävimmästä sivujoesta seitsemän virtaa siihen etelästä. Valuma-alueen korkeuserot ovat suuret, sillä korkeimmillaan se on 3 660 metrissä ja matalimmillaan joen suulla 660 metrissä. Korkeuseron takia ilmastokin muuttuu joen matkan aikana. Vuoristossa sataa yli 2100 millimetriä vuodessa ja lumi tulee pääosin lumena lopputalvesta tai varhaiskeväällä. Sen sijaan tasankoalueilla on kuivaa, siellä sataa alle 300 millimetriä vuodessa, ja sade tulee pääosin vetenä alkukesästä. Ilmaston lisäksi joenvarren kasvillisuus muuttuu. Yellowstonen kosteimmilla alueilla on douglaskuusimetsiköitä, ja keskijuoksulla valtalaji on kalliovuortenkataja. Montanan keski- ja itäosissa Yellowstonen varrella kasvaa tasangon ruohikoita ja muun muassa gammaheinää ja "Pascopyrum smithii" -heinäkasvia. Joen alajuoksulla on metsiköitä, joissa kasvaa punasaarnia ja takiaistammeja.
Kitzsteinhorn

Kitzsteinhorn on vuori Itävallan Alpeilla Kaprunissa, lähellä Zell am Seetä. Kitzsteinhornin huippu on 3 203 metrin korkeudessa.
Talviurheilukeskus.
Kitzsteinhornin jäätiköllä voi lasketella myös kesäisin. Kesähiihtopaikka "Alpincenter" ravintoloineen ja huoltopalveluineen sijaitsee 2 450 metrin korkeudessa. Hoidettuja rinteitä on 42 kilometriä. Ylin hissiasema Gipfelwelt ravintoloineen ja näyttelyineen on 3 029 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kitzsteinhornille kulkeneessa funikulaarivaunussa syttyi marraskuussa 2000 tulipalo, joka vaati 155 kuolonuhria. Nykyään käytöstä poistettu rata toimii muistomerkkinä.
Karheasappiruoho

Karheasappiruoho ("Xanthium strumarium") on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva Eurooppaan levinnyt yksivuotinen mykerökukkaiskasvi. 
Ulkonäkö ja koko.
Karheasappiruoho kasvaa 40–100 senttimetriä korkeaksi. Sillä on tukeva, karkeasukasellinen ja täplikäs varsi. Lehdet ovat ruodilliset, 3–5-liuskaiset ja hyvin karheat. Karheasappiruohon kukat ovat erillisinä emi- ja hedemykeröstöinä. Emimykeröstö on tiheä ja piikikäs. 
Karheasappiruoho Suomessa.
Suomessa tavataan karheasappiruohon alalajia "italicum" eli tummasappiruohoa. Se on harvinainen, esimerkiksi satamissa ja kaatopaikolla kasvava satunnaiskasvi, jota on löydetty eri puolilta Etelä- ja Keski-Suomea.
Svenska Dagbladetin kultamitali

Svenska Dagbladetin kultamitali (, myös bragdguldet) on sanomalehti "Svenska Dagbladetin" johtaman raadin vuosittain jakama palkinto ”vuoden merkittävimmälle ruotsalaiselle urheiluteolle”. Palkinto on jaettu vuodesta 1925 alkaen.
Yksittäinen urheilija voi saada palkinnon korkeintaan kahdesti.
Limbus corneae

Limbus corneae eli limbus on sarveiskalvon () ja kovakalvon (silmän valkuaisen, lat. "sclera") välisestä rajasta käytetty nimitys. Silmän etuosassa kovakalvo liittyy sarveiskalvoon, mutta koska sen kaarevuussäde on keskimäärin loivempi kuin sarveiskalvon kaarevuussäde, siksi liittymäalue eli limbus on hiukan uurteinen
Blues-Finland.com

Blues-Finland.com on suomalainen, ammattimaisesti toimitettu bluesia ja sen sukuista musiikkia käsittelevä verkkolehti.
Suomen Kansalliskirjaston Blues-Finland.comille myöntämä kansainvälinen kausijulkaisutunnus on ISSN 1797-0784. Blues-Finland.com on Suomen kulttuuri-, mielipide- ja tiedelehtien liiton (Kultti ry) jäsen. Opetus- ja kulttuuriministeriö tukee verkkolehteä kulttuurilehtiavustuksella.
Toimittaja Pasi Tuominen perusti Blues-Finland.comin 11.9.2006. Englanninkielinen tiivistelmäversio BluesWebzine.com avattiin marraskuussa 2008.
Blues-Finland.comissa julkaistaan levy-, konsertti- ja festivaaliarvioita, haastatteluja, muita artikkeleita sekä alan uutisia. Journalistisen materiaalin ohella julkaistaan konsertti- ja festivaalikalenteria sekä artis­tilistoja. Verkkolehti ylläpitää lisäksi keskustelufoorumia.
Hans Liljedahl

Hans Gustaf Liljedahl (7. huhtikuuta 1913 Tukholma – 9. marraskuuta 1991 Lidingö) oli ruotsalainen kilpa-ampuja ja olympiamitalisti.
Helsingin 1952 olympialaisissa Liljedahl voitti pronssia trapissa. Hänen yhteistuloksensa oli 190, joka koostui ensimmäisen päivän 96 ja toisen päivän 94 osumasta. Ensimmäisen päivän jälkeen hän johti kilpailua. Hän hävisi Kanadan George Genereuxille kahdella ja maanmiehelleen Knut Holmqvistille yhdellä osumalla.
Vuoden 1956 olympiakisoissa Holmqvist oli edelleen mukana ja sijoittui kahdeksanneksi.
Sakari Rimminen

Jyrki Sakari Rimminen (13. marraskuuta 1945 Helsinki – 3. tammikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja ja elokuvaohjaaja.
Vuonna 1970 Taideteollisen oppilaitoksen kamerataiteen osastolta valmistunut Rimminen ohjasi kaksi pitkää elokuvaa, "Pilvilinna" (1970) ja "Sadeaika" (1981), sekä lukuisia dokumentteja. 1970-luvun dokumenttituotanto koostui pääosin teollisuus- ja tilauselokuvista, joista yhdessä Tuure A. Korhosen kanssa ohjattu "I-lasi kanssamme" (1979) palkittiin parhaan lyhytelokuvan Jussilla. 1980- ja 1990-luvuilla Rimmisen tuotanto käsitteli yhä enemmän niin yhteiskunnallisia kuin suomalaista arkitodellisuuttakin kuvaavia aiheita.
Rimmisen sisar on animaatioelokuvien tekijä Marjut Rimminen. Rimmisen poika Mikko Rimminen on Finlandia-palkittu kirjailija.
Rimminen on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon Helsinkiin.
Ian Abercrombie

Ian Abercrombie (11. syyskuuta 1934 Grays, Iso-Britannia – 26. tammikuuta 2012 Los Angeles, Yhdysvallat) oli brittiläinen näyttelijä. 
Hän saapui Yhdysvaltoihin 17-vuotiaana vuonna 1951, ja hänen näyttämödebyyttinsä tapahtui neljä vuotta myöhemmin "Vankileiri 17" -näytelmäversiossa. Abercrombien läpimurtorooli oli televisiosarjassa "Seinfeld", jossa hän esitti Mr. Pittiä, Elainen johtajaa, vuonna 1998. Hän esiintyi myös useissa elokuvissa, teatterissa, televisiosarjoissa sekä ääninäyttelijänä.
Iosif Sîrbu

Iosif Sîrbu (21. syyskuuta 1925 Şibot − 6. syyskuuta 1964) oli romanialainen ampuja ja olympiavoittaja. Hän oli ensimmäinen Romaniaa edustanut olympiavoittaja kaikki lajit huomioiden.
Iosif Sîrbu syntyi Şibotissa, mutta hänen perheensä muutti Romanian pääkaupunkiin Bukarestiin kun Iosif oli 7-vuotias. Hänen isänsä sai työpaikan Tunari Sports Ampumaradalta, jonka johtaja hänestä tuli heti toisen maailmansodan jälkeen. Tämä tarjosi nuorelle Iosifille mahdollisuuden aloittaa ampumisen vuonna 1937. Hän voitti ensimmäisen kansallisen tason kilpailunsa (Bukarest Cup) vuonna 1939.
Ensimmäisissä kansallisissa mestaruuskisoissa sodan jälkeen (1946) hänestä tuli Romanian mestari vapaakiväärin pystyammunnassa pistein 358. Hänen ensimmäinen kansainvälinen voittonsa tuli Balkanin mestaruuskilpailuissa Belgradissa (1948), jossa hän voitti vapaakiväärin makuuasentokilpailun.
Vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä, Sîrbu voitti 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailun maksimipistein 400. Saman tuloksen saavutti myös Neuvostoliiton Boris Andrejev. Voimassa olleiden sääntöjen mukaan Sîrbu voitti kultamitalin koska hänellä oli enemmän napakymppejä, 33 Andrejevin 28 vastaan. Sîrbusta tuli näin Romanian ensimmäinen olympiavoittaja kautta historian.
Heikkenevästä näkökyvystään huolimatta Sîrbu osallistu myös kaksiin seuraaviin olympialaisiin ollen Melbounessa viides ja Roomassa kymmenes. Makuukilpailun ohessa Sîrbu osallistui myös täysotteluihin, joissa hänen sijoituksensa olivat Helsingissä 6:s, Melbournessa 7:s ja Roomassa 12:s.
Iosif Sîrbu löydettiin kuolleena kotoaan Bukarestista 6. syyskuuta 1964. Kuolinsyytä ei ole koskaan virallisesti vahvistettu, mutta yleisesti uskotaan, että hän teki itsemurhan, koska lääkäri kielsi häneltä osallistumisen vuoden 1964 olympialaisiin Tokiossa ja totesi lisäksi, ettei tämä enää koskaan voisi kilpailla silmäsairautensa takia.
Valdivian maanjäristys 1575

Valdivian maanjäristys tapahtui 16. joulukuuta 1575 aamuyöllä kello 14.30 Chilen Concepciónissa. Se oli voimakkuudeltaan 8,5 MS ja intensiteettiä X Mercallin asteikkolla.
HMS Onyx (S21)

HMS Onyx (viirinumero S21) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Oberon-luokan sukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 16. marraskuuta 1964. Se laskettiin vesille 18. elokuuta 1966 ja valmistui 25. marraskuuta 1967.
Palvelus.
Alus osallistui 1982 Falklandin sotaan laskien maihin SAS- ja SBS-joukkojen sotilaita. Eräällä tällaisella matkalla alus osui pohjaan, jolloin sen keula vaurioitui. Alus upotti pahoin vaurioituneen "RFA Sir Galahadin", josta myöhemmin tehtiin hautamuistomerkki aluksella kaatuneille sotilaille.
Alus poistettiin palveluksesta 1991 ja museoitiin Brikenheadiin. Toukokuussa 2006 alus myytiin Joe Mullenille, minkä jälkeen alus siirrettiin sukellusvenemuseoon Barrow-in-Furnessiin.
The Jazz Singer – tie tähtiin

The Jazz Singer – tie tähtiin on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut musikaalinen draamaelokuva, joka on uusintaversio vuoden 1927 elokuvasta "Jazzlaulaja". Elokuvan pääosia esittävät Neil Diamond, Laurence Olivier, Lucie Arnaz, Catlin Adams, Franklyn Ajaye, Paul Nicholas, Sully Boyar, Mike Kellin ja James Booth. Elokuvan on ohjannut Richard Fleischer. 
Vastaanotto.
Elokuva voitti historian ensimmäisen Razzie-palkinnon huonoimmasta miespääosasta (Diamond) ja huonoimmasta miessivuosasta (Olivier).
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla elokuvan olevan Neil Diamondin ympärille rakennettu ja tämän urasuvantoa päättämään tarkoitettu imelä ”tie tähtiin” -tarina. Diamond ei osaa näytellä, hänen musiikkinsa on tylsää, ja Laurence Olivierin mukanaolo kanttori-isänä kummastuttaa. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 "The Jazz Singer" saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Markku Rautonen

Markku Rautonen (30. tammikuuta 1933 Multia – 24. joulukuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. 
Rautonen työskenteli 30 vuotta "Avun" toimittajana ja kirjoitti "Avun" 50-vuotishistoriikin "Sanan voimalla". Lisäksi hän kirjoitti kaksi Kiinaa käsittelevää kirjaa ja useita ruokakirjoja muun muassa valkosipulista, joka oli hänen erityisharrastuksensa.
Eddingtonin luku

Astrofysiikassa Eddingtonin luku, ("N"Edd), oli teoria protonien tarkasta lukumäärästä havainnoitavassa maailmankaikkeudessa. Luvun esitti 1938 englantilainen astrofyysikko Arthur Eddington.
1930-luvun lopulla hienorakennevakion arvoksi arvioitiin kokeiden perusteella noin 1/136. Eddington väitti, että hienorakennevakio olisi tasan 1/136 esteettisistä ja numerologisista syistä. Hänen "todisteensa" oli että "N"Edd = 136×2256, joka on noin 1.57×1079. Tarner-luennoilla Trinity Collegessa 1938 Eddington sanoi:
Tämä suuri luku nimettiin "Eddingtonin luvuksi". Hieman tämän jälkeen parantuneiden mittausjärjestelyiden ansiosta todettiin hienorakennevakion arvon olevan lähempänä lukua 1/137. Tämän jälkeen Eddington muutti "todistustaan" siten, että Eddingtonin luku olisi tasan 1/137. 
Vuoden 2008 arvio hienorakennevakiosta on:
formula_1
Tauno Peltomäki

Tauno Tapio Peltomäki (27. helmikuuta 1914 Kuru – 16. tammikuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Peltomäki oli aloitteentekijä ja patsastoimikunnan puheenjohtaja kun Kuruun pystytettiin 1956 "Hirvenhiihtäjien patsas". Runoilija J. L. Runeberg oli käyttänyt "Hirvenhiihtäjät"-runonsa esikuvana Kurun Pyydysmäessä asunutta torpparia ja metsästäjää Matti Hietalaa (s. 1801). Peltomäki oli Hietalan jälkeläinen neljännessä polvessa.
Peltomäen puoliso oli vuosina 1961–1974 toimittaja Helena Peltomäki.
Farley Mowat

Farley McGill Mowat (12. toukokuuta 1921 Belleville, Ontario – 6. toukokuuta 2014 Port Hope, Ontario) oli kanadalainen biologi, joka oli myös tunnettu kirjailija ja luonnonsuojelija. Hän oli Kanadan luetuimpia kirjailijoita.
Mowatin kirjoja on käännetty 52 kielelle ja myyty yhteensä yli 14 miljoonaa kappaletta. Suurta suosiota ovat saaneet hänen pohjoisen Kanadan luonnonkuvauksensa "People of the Deer" (1952) ja "Never Cry Wolf" (1963). "Älä hukkaa hauku" -teos oli pohjana vuonna 1983 aiheesta tehdylle elokuvalle "Kun sudet ulvovat".
Golden Globe 2012

Golden Globe 2012&lt;br&gt;
15. tammikuuta 2012
Paras draamaelokuva: &lt;br&gt;
 The Descendants 
Paras musikaali- tai komediaelokuva: &lt;br&gt;
 The Artist 
Paras draamasarja: &lt;br&gt;
 Isänmaan puolesta 
Paras musikaali- tai komediasarja: &lt;br&gt;
 Moderni perhe 
Paras minisarja tai televisioelokuva: &lt;br&gt;
 Downton Abbey 
Golden Globe 2012 oli järjestyksessään 68. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2011 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin Beverly Hilton -hotellissa Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 15. tammikuuta 2012. Gaalan juonsi Ricky Gervais. 
Voittajat ja ehdokkaat.
Elokuvat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Kymmenen riivinrautaa

Kymmenen riivinrautaa on Arto Paasilinnan vuonna 2001 ilmestynyt eroottinen farssi. Teos on julkaistu myös Esa Saarion lukemana äänikirjana.
Tarinassa seurataan Rauno Rämekorven elämää 60-vuotisjuhlan jälkitunnelmissa. Romaanissa Paasilinna tutustuttaa lukijan hurmaavaan ja monenkirjavaan naiskaartiin. Kolmikymppinen hitsaaja on joukon nuorimpia, ja iäkkäin, kenttäpiispan leski, on seitsemänkymmenen iässä vielä valloittava ilonpitäjä. 
Ere Kokkonen on tehnyt teoksesta elokuvan ja televisiosarjan vuonna 2002.
Teos on muista Arto Paasilinnan romaaneissa siinä mielessä poikkeava, että Paasilinna kirjoitti sitä koko ajan tiedostaen että teoksesta ollaan tekemässä myös elokuvaa/televisiosarjaa.
HMS Cumberland (F85)

HMS Cumberland (viirinumero F85) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 12. lokakuuta 1984. Se laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1986 ja otettiin palvelukseen 10. kesäkuuta 1989.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 6. fregattilaivueeseen päällikkönään Mike Gregory. Alus oli talven 1990–1991 Falklandinsaarilla vartioaluksena.
Aluksen miehistö avusti 26. syyskuuta 2000 kalastajia pelastamaan Paroksen edustalla karille ajaneen rahtialus "Express Saminan" eloonjääneet. Alus pysäytti 2003 keskisellä Atlantilla "RFA Wave Knightin" kanssa 3,6 tonnin kokaiinierän. Lokakuussa 2005 alus pysäytti Karibialla Nicaraguan rannikolla pikaveneen, jossa oli kaksi tonnia kokaiinia.
Vuonna 2008 alus palasi palvelukseen oltuaan puolitoista vuotta modernisoitavana telakalla. Lokakuussa alus liitettiin kuuden muun kuninkaallisen laivaston aluksen kanssa Naton pysyvään laivasto-osasto 2:een () torjumaan merirosvousta. Alus avusti 11. marraskuuta tanskalaisalusta, joka oli joutunut merirosvohyökkäyksen kohteeksi. Merirosvot avasivat tulen kahta "Cumberlandin" venettä kohti. Merijalkaväen vastattua tuleen sai kolme merirosvoa surmansa.
Alus oli 2010 Persianlahdella, jossa se suojasi merenkulkua ja saattoi Ranskan merivoimien lentotukialus "Charles de Gaullea". Helmikuussa 2011 annettiin ilmoitus aluksen palveluksesta poistosta. Alus sai 22. helmikuuta palatessaan Persianlahdelta määräyksen tukea Libyan rannikolla olevia joukkoja operaatio Dereferencessä. Se saapui 24. helmikuuta Bengasiin, josta se jatkoi vielä samana päivänä Maltalle mukanaan 454 alueelta evakuoimiaan Britannian ja muiden Euroopan maiden sekä Yhdysvaltain kansalaista.
Maaliskuussa alus osallistui operaatio Ellamyyn tukien Libyan kapinallisia. Kuun lopulla alus siirrettiin Naton alaiseen operaatio Unified Protectoriin. Alus palasi 18. huhtikuuta Devonportiin, jossa se poistettiin palveluksesta 23. kesäkuuta.
Bogart – superdekkari

Bogart – superdekkari () on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka perustuu Andrew J. Fenadyn samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Robert Day, ja sen pääosia esittivät Robert Sacchi, Victor Buono, Yvonne De Carlo, Herbert Lom, Mike Mazurki, Michelle Phillips, George Raft, Misty Rowe ja Sybil Danning. Elokuva oli George Raftin viimeinen.
Tarinassa yksityisetsivän kasvot muuttuvat leikkauksessa Humphrey Bogartin näköisiksi, ja etsivä saa tehtäväkseen kovasti "Maltan haukkaa" muistuttavan jutun.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antaa "Bogart – superdekkarille" kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Elokuva sai historian ensimmäisen Razzie-palkinnon huonoimmasta alkuperäisestä musiikista.
Carnival Conquest

Carnival Conquest on Carnival Cruise Linesin omistama Conquest-laivaluokan risteilyalus, joka on rakennettu Fincantierin telakalla Monfalconessa. 60% laivan hyteissä on merinäköala ja 37% on parvekehyttejä. Aluksen ranskalainen impressionistinen sisustus täydentää laivan kotisatamaa New Orleanssia. Carnival Conquest on uusittu vuonna 2009 ja saanut uuden Circle "C" Clubin 12-14-vuotiaille ja samalla ulkouima-altaiden alueelle lisättiin suuri LED-näyttö. Lisäksi kahdeksaantoista merinäköalahyttiin lisättiin parvekkeet.
Konsepti ja rakentaminen.
Carnival Conquest tilattiin 4. elokuuta 1998. Laiva rakennettiin Fincantierin telakalla Monfalconessa ja se maksoi 500 miljoonaa dollaria. Laiva kastettiin 19. marraskuuta ja sen kastoi entinen Yhdysvaltain kongressiedustaja Lindy Boggs. Carnival Conquest otettiin käyttöön joulukuussa 2002.
Margus Hunt

Margus Hunt (s. 14. heinäkuuta 1987 Karksi-Nuia) on virolainen kiekonheittäjä, kuulantyöntäjä ja amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan ulompi linjamies. Hän on entinen kiekonheiton nuorten maailmanennätysmies.
Hunt edustaa NFL-liigassa pelaavaa Cincinnati Bengalsia, joka varasi hänet vuoden toisella kierroksella, 53. pelaajana.
Yleisurheilu-ura.
Aluksi kymmenottelua harrastanut Hunt päätti keskittyä heittolajeihin – kuulantyöntöön, kiekonheittoon ja moukarinheittoon, ja hakeutui olympiamitalisti Aleksander Tammertin valmennukseen. Ensimmäisen mestaruutensa hän saavutti vuoden 2005 nuorten Euroopan mestaruuskilpailuissa Liettuan Kaunasissa, tuloksella 62,19.
Vuotta myöhemmin Hunt saavutti menestystä nuorten maailmanmestaruuskilpailussa Kiinassa, jossa hän voitti kultaa sekä kiekonheitossa että kuulantyönnössä. Kiekonheiton voittotulos 67,32 oli sen hetken nuorten maailmanennätys. Huntista tuli myös ensimmäinen samoissa kisoissa sekä kiekonheiton että kuulantyönnön voittanut urheilija.
Amerikkalainen jalkapallo.
Hunt muutti 2007 Yhdysvaltoihin opiskelemaan Southern Methodist Universityyn (tunnetaan lyhenteellä SMU). Hän aloitti yliopiston joukkueessa pelaamisen 2009, ja erikoistui alusta lähtien potkumaalien torjumisessa kokonsa ja atleettisuutensa ansiosta.
Yliopistouransa viimeisessä ottelussa Fresnon osavaltionyliopistoa vastaan Hunt herätti huomiota dominoivalla esityksellään, säkitettyä pelinrakentajan kolmesti; kerran maalialueella ja kaksi kertaa aiheuttaen vastustajan rähmäyksen.
Huntin arvioitiin olevan yksi vuoden 2013 NFL:n varaustilaisuuden parhaista ulommista linjamiehistä, ja muun muassa ESPN:n asiantuntija Mel Kiper rankkasi hänet pelipaikkansa viidenneksi parhaaksi pelaajaksi. Lopulta Cincinnati Bengals varasi hänet tilaisuuden toisella kierroksella.
2013.
Hunt pelasi kymmenessä ottelussa hän keräsi neljä taklausta ja jakoi pelinrakentajan säkityksen.
2014.
Hunt pelasi 12 ottelussa hän keräsi seitsemän taklausta ja sai yhden säkityksen.
2015.
Huntilta odotettiin paljon ennen kauden alkua. Hunt pelasi vain 7 ottelussa keräten vain 2 taklausta.
HMS Chatham (F87)

HMS Chatham (viirinumero F87) oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 kolmannen sarjan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Swan Hunterilta Tyne and Wearistä, missä köli laskettiin 12. toukokuuta 1986. Se laskettiin vesille 20. tammikuuta 1988 kumminaan Lady Oswald ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1990.
Palvelus.
Vuonna 1993 alus liitettiin operaatio Sharp Guardiin valvomaan entisen Jugoslavian vastaisia pakotteita. Alus valtasi 1. toukokuuta 1994 maltalaisen rahtialuksen "Lido II":n, jota epäiltiin polttoaineen salakuljetuksesta Montenegroon. Alus avusti Alankomaiden laivaston fregattia "Hr. Ms. Van Kinsbergeriä", joka pysäytti rahtialuksen. Kolme Jugoslavian laivaston Koncar-luokan korvettia pyrki estämään rahtialuksen tarkastuksen sekä saattamaan pysäytetyn aluksen satamaan. Yksi korveteista yritti törmätä "Chathamiin", jonka toiminta Italian ilmavoimien Tornado-hävittäjäpommittajien tukemana pakotti lopulta korvetit vetäytymään.
Alus saattoi 1997 kuninkaallista jahtia "HMY Britanniaa" Britannian luopuessa Hongkongista. Toukokuussa 2000 alus kuului Sierra Leonen rannikolle lähetettyyn maihinnousuosastoon, jonka tehtävänä oli evakuoida alueen brittiläiset ja muut eurooppalaiset sekä amerikkalaiset operaatio Palliserissa. Tammikuussa 2003 "Chatham" lähti Britteinsaarilta Persianlahdelle, missä se Irakin sodan aikana tulitti 20. maaliskuuta Al-Fawin niemimaalla olleita irakilaisten asemia. Se ampui kaikkiaan noin 60 laukausta, jonka jälkeen alus jäi alueelle tukemaan niemimaan vallanneita merijalkaväen sotilaita. Se palasi Britteinsaarille elokuussa.
Alus avusti joulukuun 2004 tsunamin vaurioittamia alueita Sri Lankan rannikolla. Alus vieraili 31. lokakuuta 2006 Chathamissa Massachusettsissa matkallaan Bostoniin. Vuonna 2008 alus takavarikoi kaikkiaan kuusi tonnia huumaavia aineita. Alus lähti tammikuussa 2010 Britteinsaarilta Adeninlahdelle. Maaliskuusta 2010 alkaen "Chatham" oli Naton lippulaivana kansainvälisessä operaatiossa Somalian merirosvouksen torjunnassa. Alus tuhosi 17. toukokuuta kaksi merirosvovenettä.
Alus saapui 26. tammikuuta 2011 Plymouthiin, jossa se poistettiin palveluksesta helmikuussa.
Ælfgar

Ælfgar (k. n. 1062) oli East Anglian ja Mercian jaarli kuningas Edvard Tunnustajan aikana.
Ælfgarin vanhemmat olivat Mercian jaarli Leofric (k. 1057) ja tämän vaimo Lady Godiva. Kun kuningas Edvard Tunnustaja ajoi 1051 Wessexin jaarlin Godwinin perheineen maanpakoon, sai Ælfgar nimityksen Harald Godwininpojalta vapautuneen East Anglian jaarliksi. Vuonna 1052 Godwinin palattua maanpaosta Ælfgar menetti jaarlikuntansa, mutta jo seuraavana vuonna hän sai sen jälleen takaisin. Hän protestoi voimakkaasti, kun Tostig Godwininpoika nimitettiin 1055 Northumbrian jaarliksi, ja joutui jälleen luopumaan jaarlikunnastaan: kuningas ajoi Ælfgarin maanpakoon.
Maanpaossa Walesissa Ælfgar liittoutui kuningas Gruffydd ap Llewelynin kanssa ja johti yhdistyneiden joukkojen sotaretkeä Herefordiin. Pian kuninkaan oli pakko ottaa niskuroiva jaarlinsa takaisin, ja kun Leofric kuoli vuonna 1057, nimitettiin Ælfgar Mercian jaarliksi. Kuitenkin jo 1058 kuningas syytti häntä maanpetoksesta ja ajoi Ælfgarin jälleen maanpakoon. Syynä oli epäilemättä liian läheinen liittolaisuus Walesin kuninkaan kanssa: jo samana vuonna Ælfgar palasi Grffyddin joukkojen ja palkattujen viikinkisotureiden voimin.
Ælfgar kuoli vuoden 1062 tienoilla, ja hänen poikansa Eadwine (k. 1071) nimitettiin Mercian jaarliksi. Hänen muut lapsensa olivat Morkere, Northumbrian jaarli, Burgheard (kuoli pyhiinvaellusmatkalla Roomaan vuonna 1061) ja tytär Ealdgyth, joka oli ensin naimisissa Walesin kuninkaan Gruffyddin (k. 1063) ja sitten Englannin kuninkaan Harald Godwininpojan (k. 1066) kanssa.
Magyar Rádió

Magyar Rádió (MR) on unkarilainen yleisradiotoimintaa järjestävä yritys. Se on kuulunut vuodesta 1993 Euroopan yleisradiounioniin, ja sillä on kuusi radioasemaa. MR on tunnettu kansainvälisesti myös nimellä "Radio Budapest". MR:n tehtäviin kuuluu myös ulkomaanpalvelun lähetystoiminta. Vuonna 2007 Radio Budapest lopetti ei-unkarinkieliset lähetykset ulkomaille.
Kossuth Rádió on MR:n pääkanava, ja se lähettää paljon ajankohtaisohjelmia, uutisia ja raportteja. Sen ohjelmistoon kuuluu myös tiedettä, radiokuunnelmia, kulttuuria, urheilua ja lastenohjelmia. Sándor Petőfin mukaan nimetty Petőfi Rádió, joka esittää uusinta musiikkia. Béla Bartókin mukaan nimetty Bartok Rádió keskittyy klassiseen musiikkin, ja se esittää lisäksi musiikkidokumentteja ja taideohjelmia. MR4 lähettää ohjelmaa Unkarin kielivähemmistöille. Kroatiaksi, saksaksi, romaniaksi, serbiaksi ja slovakiaksi on päivittäin ohjelmaan kahden tunnin ajan. Lisäksi kanavalta tulee viikossa 30 minuuttia ohjelmaa bulgariaksi, kreikaksi, puolaksi, armeniaksi, ruteeniksi, sloveniaksi ja ukrainaksi. MR5 on keskittynyt lähettämään Unkarin parlamentin istuntoja. MR6 on alueellinen verkko, joka lähettää alueellisia lähetyksiä viidellä alueella.
Väinö Suojamaa

Väinö Alban Suojamaa (sukunimi aik. "Grönlund"; 11. lokakuuta 1878 Rauma – 16. helmikuuta 1968 Eurajoki) oli suomalainen kirkkoherra ja kirjailija.
Suojamaa toimi kirkkoherrana Pyhämaassa 1912–1921, Pyhärannassa 1926–1934 ja Eurajoella 1934–1951. Hän kirjoitti uskonnollisista ja kotiseutuaiheista.
Ensio Surma-aho

Ensio Eino Surma-aho (22. toukokuuta 1936 Evijärvi – 9. kesäkuuta 1975) oli suomalainen teologi ja kirjailija.
Surma-aho toimi ylioppilaaksi valmistuttuaan muutaman vuoden tilapäisenä kansakoulunopettajana, kunnes hän aloitti 1960 teologian opinnot Helsingin yliopistossa. Hän sairastui opiskeluaikanaan syöpään, ja hän julkaisi 1964 sairauden aikaiset päiväkirjansa pääsiäisestä 1962 loppuvuoteen 1964 nimellä "Elämä säteiden varassa". Kirjaan ilmestyi vuotta myöhemmin jatko-osa "Säteiden sanomaa".
Samuli Kankaanperä

Samuli Kankaanperä (s. 30. maaliskuuta 1992 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka on pelannut yhden SM-liigaottelun JYP:ssä. Isokokoinen Kankaanperä on puolustava puolustaja, jonka vahvuudet ovat oman maalin suojeleminen ja fyysisyys. Hänen heikkouksiin kuuluu suora luistelu, kiekollinen peli ja laukaus. Kankaanperä on pelitapansa vuoksi myös melko jäähyherkkä. Hän saa vastuuta alivoimalla.
Ura.
Seuraura.
Kankaanperä on JYPin oma kasvatti. Hän toimi kaudella 2007–2008 joukkueen C-nuorten varakapteenina. Kaudella 2010–2011 Kankaanperä oli tehoilla 7+10=17 JYPin A-nuorten tehokkain puolustaja. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Kankaanperä pelasi samalla kaudella myös ensimmäiset miesten pelinsä esiintyessään yhteensä yhdeksässä Mestis-ottelussa D Teamin ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueen riveissä.
Toukokuussa 2011 Kankaanperä teki vuoden mittaisen sopimuksen D Teamin kanssa. Kaudeksi 2011–2012 joukkueen nimi vaihtui kuitenkin JYP-Akatemiaksi. Kankaanperä on pelannut kauden aikana myös JYPin A-nuorissa. Hänet nostettiin JYPin SM-liigajoukkueen kokoonpanoon ensimmäisen kerran 31. tammikuuta 2012 otteluun Saimaan Palloa vastaan. Kankaanperä merkittiin liigadebyytissään ykköspuolustajapariin Arto Laatikaisen viereen. Hän sai jääaikaa 13.44 minuuttia, kunnes sai toisessa erässä ajassa 45.54 viiden minuutin jäähyn ja 20 minuutin automaattisen pelirangaistuksen selästä taklaamisen vuoksi. Ottelu jäi Kankaanperän kauden ainoaksi SM-liigassa. Tuloskaskausi JYP-Akatemiassa toi hänelle 37 runkosarjaottelussa tehot 1+7=8 ja Kankaanperä keräsi myös 75 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui Mestiksen jäähypörssissä kahdeksanneksi.
Kaudeksi 2012–2013 Kankaanperä liittyi JYPin SM-liigarinkiin. Hänet lainattiin kauden kynnyksellä JYP-Akatemiaan, mutta Kankaanperä oli loukkaantumisten takia lähes koko kauden sivussa ja pelasi vain kuusi ottelua. Hän pelasi myös kaksi playoff-ottelua JYPin A-nuorissa.
Kauden 2013–2014 Kankaanperä vietti kokonaan JYP-Akatemian vahvuudessa, mutta hän pelasi kuitenkin yhden European Trophy -ottelun JYPissä, joka voitti lopulta koko turnauksen.
Maajoukkueura.
Kankaanperä on pelannut kymmenen nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.
Muuta.
Kankaanperän isoveljet Markus ja Mikko ovat pelanneet myös SM-liigassa. Veljesten isä Ari ja setä Risto Kankaanperä ovat myös entisiä SM-liigapelaajia. Heidän serkkunsa Tapio Sammalkangas pelasi omalla urallaan pudotuspelit mukaan lukien yli 700 SM-liigaottelua.
Trefor Jenkins

Trefor Jenkins on eteläafrikkalainen perinnöllisyystieteilijä, joka on tehnyt merkittävää DNA-tutkimusta. Hän opiskeli lääketiedettä lontoolaisissa King's Collegessa ja Westminster Hospitalissa ja muutti 1960 Afrikkaan kaivoslääkäriksi. Hän törmäsi siellä sirppisoluanemiaan, jolloin hän kiinnostui perinnöllisyystieteestä. Hän on tutkinut myös albinismia molekyylitasolla. Hänen veriryhmiä ja dna:ta koskevien tutkimustensa avulla on voitu selvittää Afrikan alkuperäisväestön alkuperää. Hän on julkaissut kaksi kirjaa ja yli 300 tieteellistä artikkelia.
Hän on tukenut Himla Soodyallin tutkimustyötä ja Out of Africa -koulukuntaa.
Jenkins on ollut Witwatersrandin yliopistossa myös lääketieteen etiikan opetuksen uranuurtaja. Hän jäi virasta eläkkeelle 1997 mutta jatkaa yhä opetusta ja tutkimustyötä. Hän on myös tunnettu ihmisoikeusaktivisti.
Irene Tiittanen

Anna Irene Tiittanen, o.s. "Lyyski" (27. toukokuuta 1900 - 16. elokuuta 1971 Turku) oli suomalainen toimittaja, joka käytti nimimerkkiä Firinä.
Tiittanen kirjoitti muun muassa Helsingin Sanomiin ja Suomen Kuvalehteen. Hän toimi 1930-luvulla Hella Wuolijoen sihteerinä. Tiittanen oli mukana Tulenkantajien toiminnassa ja osallistui myös kirjailijaryhmä Kiilan kokouksiin.
Wirtz

Wirtz on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Katismaa

Katismaa on saari, joka sijaitsee Säkylän keskustan lähellä Pyhäjärvellä. Katismaa on tullut tunnetuksi erityisesti saaressa sijaitsevan kesäteatterin ansiosta, jossa järjestetään joka kesä erilaisia näytelmiä. Katismaassa sijaitsee kesäteatterin lisäksi myös 2000-luvun alussa laajennuksen kokenut rakennus, jossa on kahvila ja pesutilat saunoilla.
Katismaassa sijaitsee myös vierasvenesatama sekä uimaranta vuonna 2022 uusitulla hyppytornilla ja pienellä leikkipuistolla.
Boris Andrejev

Boris Andrejev ven.Борис Васильевич Андреев (21. tammikuuta 1906 Moskova − 9. maaliskuuta 1987) oli neuvostoliittolainen ampuja ja olympiamitalisti. 
Andrejev osallistui Helsingin olympialaisten ammuntaan 1952. Hän voitti hopeaa pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa maksimipistein 400. Romanian Iosif Sîrbu ampui saman tuloksen ja voitti olympiakultaa useammilla napakympeillään. Pienoiskiväärin täysottelussa hän saavutti pronssia jääden kärkikaksikolle, Norjan Erling Asbjørn Kongshaug ja Suomen Vilho Ylönen, yhden pisteen.
Etelänbassit

Etelänbassit (Percichthyidae) on aurinkoahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Etelänbassit elävät Australian ja Etelä-Amerikan makeissa vesissä.
Lajit ja anatomia.
Etelänbassien heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja 23 lajia. Aikaisemmin etelänbassit luettiin osaksi joko meriahventen (Serranidae) tai bassien (Moronidae) heimoa. 
Etelänbassien pituus vaihtelee huomattavasti, muutamasta senttimetristä 1,8 metriin. Tyypillinen piirre on pitkä selkäevä, jossa voi olla notko. Peräevässä on kolme piikkiä. Vanhimmat etelänbassien heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. 
Levinneisyys.
Etelänbasseja tavataan Australian, Chilen ja Argentiinan joissa ja järvissä. Osa lajeista elää murtovesissä jokien suistoissa. Useat australialaiset lajit siirtyvät kutemaan murtoveteen, koska munat tarvitsevat kehittyäkseen suolaisempaa vettä. Monet lajit ovat hyviä ruokakaloja.
Arthur Jackson

Arthur Charles ”Art” Jackson (15. toukokuuta 1918 Brooklyn – 6. tammikuuta 2015 Concord, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen ampuja, maailmanmestari ja olympiamitalisti.
Voitettuaan maailmanmestaruuden maailmanennätystuloksin 1949 Buenos Airesissa ja 1952 Oslossa ns. englantilaisessa ottelussa (50 ja 100 jaardin matkalta 30 laukausta kummaltakin) sekä 1952 lisäksi 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailun maksimipistein 400, Jackson lähti suurena suosikkina Helsingin olympiakisojen 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailuun. Yksi yhdeksikkö kuitenkin pudotti hänet pronssimitalille Iosif Sîrbun ja Boris Andrejevin ammuttua täydet 400 pistettä. Jackson ampui myös pienoiskiväärin täysottelun sijoittuen kahdenneksitoista.
Art Jackson osallistui myös Lontoon ja Melbournen olympiakisoihin saavuttamatta näissä suurempaa menestystä. Henkilökohtaisten maailmanmestaruuksiensa lisäksi Jackson oli voittamassa joukkuekultaa ja -pronssia 1952 ja -hopeaa 1949. Vuonna 1952 tuli lisäksi henkilökohtainen pronssimitali vakiokiväärillä.
95 Arethusa

95 Arethusa on suuri päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Robert Luther 23. tammikuuta 1867.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on C- tai Ch-luokkaa (SMASSII).
Asteroidi nimettiin Arethusan, kreikkalaisen mytologian hahmon, mukaan.
Gelderlandinhevonen

Gerderlandinhevonen on alankomaalainen keskiraskas lämminverinen hevosrotu. Se kehitettiin 1800-luvulla monipuoliseksi maatilahevoseksi ja polveutuu monipuolisesta rotuvalikoimasta. Rotua käytetään nykyisin erityisesti valjakkoajoon ja hollanninpuoliverisen jalostamiseen.
Ominaisuudet.
Gelderlandinhevosella on pitkä ja suora pää. Kaula on lihaksikas ja hieman kaartuva, säkä leveä. Selkä on suorahko ja pitkä, häntä kiinnittyy ylös. Rinta on syvä ja leveä, lavat lihaksikkaat ja joskus pystyt. Jalat ovat lihaksikkaat ja lyhyehköt. Liikkeet ovat sulavat ja ravi näyttävän korkeaa. Väritys on yleensä rautias, joskus ruunikko, musta tai kimo. Säkäkorkeus on 157–168 cm.
Historia.
Gelderlandinhevonen kehitettiin 1800-luvulla Alankomaiden Gelderlandin maakunnassa monikäyttöiseksi maatilan hevoseksi, joka soveluisi myös ratsastuskäyttöön. Jalostuksessa risteytettiin paikalliseen hevoskantaan andalusian- ja norfolkin-, napolin- ja normaninhevosta, ja myöhemmin myös arabian-, orlovin- ja holsteininhevosta sekä angloarabia ja furiosoa. 1800-luvun lopulla rotuun lisättiin englannintäysiveristä, hackneyhevosta ja oldenburginhevosta. Vaikutteiden moninaisuudesta huolimatta tyyppi vakiintui.
Käyttö.
Gelderlandinhevonen soveltuu kestävänä ja rauhallisena erinomaisesti valjakkoajoon, jossa se kilpailee kansainvälisellä tasolla. Se on myös hyvä, joskin hitaanpuoleinen hyppääjä. Rotua käytetään myös runsaasti hollanninpuoliverisen jalostamiseen.
Lev Vainštein

Lev Vainštein (; 12. maaliskuuta 1916 Jekaterinburg – 25. joulukuuta 2004 Moskova) oli neuvostoliittolainen ampuja ja olympiamitalisti.
Lev Vainštein voitti olympiapronssia vapaakiväärin täysottelussa Helsingin olympialaisissa. Vapaapistooli kilpailussa hän sijoittui viidenneksi.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Vainštein edusti vuosina 1954 ja 1958 Neuvostoliiton joukkuetta vapaapistoolilla ja isopistoolilla saavuttaen kolme kultaa ja yhden hopean joukkuekilpailuista.
Lehdestys

Lehdestys on perinteisessä karjataloudessa tavallisesti puita latvomalla harjoitettua karjan, kuten lehmien, lampaiden ja vuohien, talviravinnon keruuta leikkaamalla ja kuivattamalla lehteviä versoja ja oksia kasvavista puista lehdeskimpuiksi eli kerpuiksi. Lehdestämisen, niiton ja laiduntamisen synnyttämä perinnebiotooppi on nimeltään lehdesniitty. 
Lehdestys osana perinteistä karjataloutta.
Suomessa kerput tehtiin kesällä heinänteon jälkeen, ja kerpuiksi kelpasivat tavallisimmista lehtipuista kaikki paitsi lepät. Työkaluina lehdestyksessä käytettiin kirvestä ja vesuria, jota tämän takia nimitettiin myös lehdesraudaksi. Samaa metsää saatettiin käyttää lehdesten keruuseen vajaan kymmenen vuoden välein, ja latvomalla nuoret puut saatiin kasvamaan haaraisiksi niin, että niistä saatiin enemmän lehdeksiä. Tällaisia lehdesniittyjä löytyy vielä Ahvenanmaalta ja Suomen lounaisrannikolta, ja myös Itä- ja Keski-Suomen kaskiviljelyalueilla syntyi sopivaa lehtipuustoa tähän tarkoitukseen. Perinteisesti kerput kuivattiin ja varastoitiin heinien tavoin suovassa tai haasioissa. Lehdestystä harjoitettiin yleisesti vielä 1900-luvun alussa ja harvinaisempana 1950-luvulle saakka. 
Lehdestyksen ekologiset vaikutukset.
Yhdessä muiden perinteisen karjatalouden käytäntöjen kuten laidunnuksen, niiton, kaskeamisen kanssa lehdestys on omalta osaltaan lisännyt perinnebiotooppien lajidiversiteettiä.
Lehdestyksellä on vaikutuksia sekä aluskasvillisuuteen, puustoon että maaperään. Ravinteet kiertävät lehdesniityllä tehokkaasti, kun avoimet ja puustoiset alueet vaihtelevat, ja puut kierrättävät ravinteita syvemmältä maaperästä putoavien lehtien mukana pintamaahan. Puut myös vähentävät pienilmaston äärevyyttä tarjoamalla tuulensuojaa ja estämällä ruohoa kuivumasta auringon paahteessa, samalla kun puiden lehdennys ja harvennus ovat eduksi valoa ja lämpöä vaativille lajeille.
Lehdestyksestä hyötyvät kasveista muiden muassa kevätesikko, lehtomaitikka, mäkimeirami, verikurjenpolvi ja sikoangervo sekä monet hyönteiset. Etenkin hitaasti kasvavien ja monihaaraisten, usein jo nuorena lahoamaan alkavien latvottujen puiden rungoille ja latvuksiin muodostuu myös monenlaisia ääreviä mikrohabitaatteja. Siksi lehdestetyissä puissa jäkälät, sammalet ja hyönteisistä etenkin kovakuoriaiset menestyvät hyvin, ja niistä löytyy turvapaikkoja monille uhanalaisille, etenkin eteläisille lajeille sekä pesimä- ja ruokailupaikkoja myös linnuille.
Vaikka latvotut puut lahoavatkin jo nuorina ja saattavat olla onttoja, ne elävät silti vanhemmiksi kuin latvomattomat puut, koska niiden latvus on pienempi ja painopiste alempana, jolloin ne kestävät paremmin tuulta eivätkä ole yhtä alttiita myöskään salaman iskuille. Näin niiden säilyminen parantaa myös vanhoilla puilla elävien lajien elinmahdollisuuksia. Tällaisia havaintoja on tehty latvotuilla puilla niin Englannissa, Ruotsissa kuin Norjassakin.
Lehdestyksen lakattua perinteisen karjatalouden myötä monet lehdestyksestä hyötyneet eliölajit ovat käyneet uhanalaisiksi. Niiden säilymistä voidaan kuitenkin yrittää turvata erilaisilla hoitotoimenpiteillä.
Tornitus

Tornitus eli linnoitus on shakissa siirto, jolla kuningas siirretään aloitusruudustaan kaksi ruutua sivulle ja samanvärinen, kuninkaan siirtymissuunnassa oleva torni siirretään sen viereen toiselle puolelle. Tornituksen tarkoituksena on viedä kuningas parempaan turvaan ja samalla tuoda nurkassa oleva torni peliin.
Tornitusoikeus on menetetty pysyvästi silloin, kun kuningas on siirtynyt pelin aikana. Tornittaa ei myöskään enää voi sellaisen tornin kanssa, joka on jo siirtynyt. Tornitusta ei saa suorittaa sillä hetkellä, kun kuningas on shakissa, tai kun ruutu, johon se siirtyy tai jonka se ylittää on vastustajan nappulan uhkaama, tai kun kuninkaan ja tornin välissä on yksi tai useampi nappula. Pitkän tornituksen 0-0-0 saa kuitenkin tehdä, vaikka torni joutuisi liikkumaan uhkauksen yli, mikäli kuningas ei joudu.
Tornitus on sääntöjen mukaan tehtävä niin, että ensin kosketetaan kuningasta ja vasta sitten tornia.
Tornitus merkitään 0–0 tai 0–0–0. Ensinmainittu tarkoittaa tornitusta "lyhyemmälle" puolelle, jälkimmäinen "pidemmälle" puolelle.
Snake River Plain

Snake River Plain () on geologinen muodostuma, joka sijaitsee pääosin Idahon osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on muodoltaan kaareva ja on pituudeltaan 400 kilometriä itä-länsi-suunnassa. Snakejoki kulkee alueella, ja monet Idahon suurimmista kaupungista sijaitsee tasangolla. Se voidaan jakaa itäiseen ja läntiseen osaan, jotka ovat topografisesti samanlaisia mutta eroavat rakenteellisesti.
Geologia.
Läntinen Snake River Plain on koilliseen osoittava hautavajoama, joka viettää selvästi tasangon keskustaa kohti. Alueen kiviaines on ryoliittipitoista tuffia sekä joki- ja järvisedimenttejä. Kerrostumien välissä on lisäksi basalttia. Itäinen Snake River Plain ei ole siirrosvyöhyke vaan se on painunut ympäröivää maastoa matalammalle tuliperäisen kivien painosta. Itäinen alue on muodostunut kvartsisista ja mafisista kivistä. Lisäksi sitä peittää 95 prosentin alueelta basaltti.
Luonto.
Snake River Plain on myös Yhdysvaltain ympäristönsuojeluviraston määrittelemä kolmannen tason eliömaantieteellinen alue. Se jaetaan vielä 10 pienempään alueeseen. Kasvillisuus on pääasiassa marunoita kasvavaa pensasaroa. Paikoin alueella on lisäksi karuja laavakenttiä ja maltsoja sekä "Sarcobus"-suvun kasveja kasvavaa maastoa. Maanviljelystä kannattavilla alueilla kasvatetaan sokerijuurikkaita, perunaa, sinimailasta ja viljaa sekä vihanneksia. Snakejoessa olevat Shoshonen putoukset ovat merkittävä eläinmaantieteellinen este.