Konecranes

Konecranes Oyj on suomalainen nostureita valmistava ja kunnossapitopalveluita tarjoava pörssiyhtiö. Konecranes on tunnettu teollisuuden siltanostureista, mutta se automatisoi myös satamia valmistamalla satamanostureita. Satamien lisäksi Konecranesin asiakkaita ovat muun muassa telakat, terminaalit, koneenrakennus- ja prosessiteollisuus, joille yhtiö toimittaa nostoratkaisuja ja huoltopalveluita kaikille nosturimerkeille ja työstökoneille.
Konecranes-konsernin liikevaihto oli vuonna 2024 noin 4,2 miljardia euroa, ja sillä oli noin 16 800 työntekijää noin 50 eri maassa. Tammikuussa 2017 toteutuneen Terex-kaupan myötä Konecranesista tuli maailman suurin toimija satama- ja teollisuusnostolaitteisiin liittyvässä liiketoiminnassa. Konecranes Oyj:n osake on noteerattu Helsingin pörssissä ja sen pääkonttori sijaitsee Hyvinkäällä.
"Talouselämä"-lehden mukaan Konecranes oli vuonna 2024 liikevaihdolla mitattuna Suomen 24. suurin yritys.
Historia.
Kone-konsernin osana (1910–1993).
Konecranesin historia alkaa vuodesta 1910, jolloin Kone Oy perustettiin, mutta sen nykyisen liiketoiminnan voidaan katsoa alkaneen vuonna 1933, jolloin Kone aloitti suurten teollisuusnostureiden valmistuksen. Satamanostureiden valmistus lisääntyi voimakkaasti 1950-luvulla. Vuonna 1962 Kone laajensi myös huolto- ja kunnossapitoliiketoimintaan. Yhtiön ensimmäinen kansainvälinen yritysosto tapahtui vuonna 1973, jolloin ostettiin norjalainen Wisbech-Refsum, yritysostoja tehtiin myöhemmin muun muassa Yhdysvalloista, Isosta-Britanniasta, Australiasta ja Ranskasta.
Vuonna 1988 Kone Oy:n nosturitoiminnasta tuli itsenäinen liiketoiminta-alue nimeltä Kone Cranes. Sen johtajaksi nimitettiin Stig Gustavson, joka oli johtanut vuodesta 1982 Kone Oy:n Roxon-yksikköä. 1990-luvun taitteessa Neuvostoliiton kauppa romahti ja vähentyneeseen kysyntään tuotantoa alettiin sopeuttaa Gustavsonin johdolla suurella rakenneuudistusohjelmalla. Tuotantolaitosten määrä väheni 19:stä neljään ja työntekijöiden määrä supistui 600 henkilöllä.
KCI Konecranes (1994–2005).
Kone Oy muutti 1994 strategiaansa päättäen keskittyä hissitoimintaan ja myydä muut toimintonsa. Kone Cranes -nosturiyksiköstä tuli 15. huhtikuuta 1994 itsenäinen osakeyhtiö KCI Konecranes International Oy. Yhtiön omistajiksi tulivat tuolloin pääomasijoitusyhtiö Industri Kapital ja nosturiyksikön johtoon kuuluneet henkilöt. Alkuvaiheessa yhtiön liikevaihto oli noin 350 miljoonaa euroa, työntekijöitä sillä oli lähes 3 000.
Vuorineuvos Stig Gustavson oli Konecranesin ensimmäinen toimitusjohtaja vuosina 1994−2005. Gustavsonin aika KCI Konecranesin toimitusjohtajana oli menestyksekäs – liiketoiminta oli kannattavaa ja tilauskanta kasvoi. Yhtiö listattiin Helsingin pörssiin vuonna 1996, jolloin Industri Kapital luopui omistuksestaan.
Aasian talouskriisi 1990-luvun lopulla aiheutti hetkellisen notkahduksen yhtiön myyntiin, mutta 2000-luvulla KCI Konecranes jatkoi kasvuaan perustaen uusia tehtaita ja tehden yritysostoja laajeten uusille markkinoille. KCI Konecranesista tuli yksi Suomen kansainvälistyneimmistä yrityksistä.
Vuonna 1997 yhtiö osti saksalaisen MAN SWF Krantechnikin ja toiminta Kiinassa alkoi vuonna 2002, kun KCI Konecranes perusti tehtaan Shanghaihin. Tuotevalikoima laajeni vuonna 2004 haarukkatrukeilla ja konttikurottajilla. Yritysostot jatkuivat vuonna 2005, jolloin ostettiin toinen saksalainen yksikkö: R.STAHL AG:n materiaalinkäsittelydivisioona R. Stahl Fördertechnik, seuraavan vuoden satsaus oli puolestaan MMH Holdings, Inc.
Partek ja KCI Konecranes julkistivat 21. toukokuuta 2002 fuusiosuunnitelman, jossa Stig Gustavsonista olisi tullut "Partek Konecranes Oyj:n" toimitusjohtaja ja Partekin hallituksen puheenjohtajasta Christoffer Taxellista puolestaan yhdistyneen yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Fuusiosuunnitelma mureni kuitenkin jo samana päivänä, kun Kone tiedotti yllättäen sopineensa valtion kanssa sen 30,2 prosentin Partek-omistuksen ostamisesta, mikä käytännössä esti Partekin ja Konecranesin liiton. Stig Gustavson tunnusti Partekin menevän Koneelle ja kertoi yhtiön vetäytyvän fuusiohankkeesta.
Toimitusjohtaja Gustavson jäi eläkkeelle kesällä 2005, mutta jatkoi hallituksen puheenjohtajana. 
Gustavsonin seuraajaksi yhtiön johtoon valittiin Hackmanin silloinen toimitusjohtaja Pekka Lundmark, joka aloitti KCI Konecranesin varatoimitusjohtajana 2004.
Konecranes (2006–2015).
Etuliite KCI jäi pois vuonna 2006, kun Konecranes julkisti uuden brändistrategiansa. Samana vuonna konsernin palveluksessa oli 7 500 työntekijää 41 maassa ja sen liikevaihto oli lähes 1,5 miljardia euroa, josta 40 prosenttia tuli maailmanlaajuisista kunnossapitopalveluista.
Vuonna 2008 Konecranesin liikevaihto oli 2,1 miljardia ja liikevoitto 243 miljoonaa euroa. Seuraavana vuonna finanssikriisin ja taantuman seurauksena yhtiön liikevaihto romahti peräti 20 prosenttia ja liikevoitto puolittui.
Vuoden 2010 aikana Konecranes osti 10 yritystä. Vuosikertomuksessaan yhtiö arvioi, että sen globaali markkinaosuus vuonna 2010 oli 15 % ja yhtiö oli markkinajohtaja teollisuusnostureissa, komponenteissa sekä nostureiden kunnossapitopalveluissa. Satamanostureissa Konecranes kuului vuonna 2011 kolmen kärkeen suomalaisen Cargotecin ja amerikkalainen Terexin kanssa vajaan kymmenen prosentin osuudellaan. Samoihin aikoihin yhtiö oli tehnyt yhden sen historian suurimmista kaupoista – yli 100 miljoonan euron nosturikauppa Abu Dhabiin, joka panostaa uudessa satamassaan konttien automaattiseen siirtelyyn.
Vuosina 2003–2012 Konecranesin liikevaihto kasvoi keskimäärin 14 prosenttia vuodessa, mutta vuonna 2013 kasvu pysähtyi. ”Koko vuoden tulos jäi odotuksistamme”, totesi toimitusjohtaja Lundmark yhtiön tulostiedotteessa. Konecranes valitsi samana vuonna yhdeksi strategiseksi painopistealueeksi teollisen internetin. Vuonna 2013 Konecranes sai Indonesiasta 35 lastinkäsittelylaitetta koskevan tilauksen, jonka arvo ylitti sata miljoonaa euroa. Indonesian valtion omistama PT Pelabuhan Indonesia III (Pelindo III) tilasi kymmenen STS-satamanosturia, 20 automaattista ASC-pinoamisnosturia ja viisi konttilukkia uutta Lamong Bay -terminaalia varten, joka oli suunniteltu avattavan Itä-Jaavalla Surabayan kaupungissa. 
Konecranesin liikevaihto vuonna 2014 oli noin kaksi miljardia euroa ja työntekijöitä yhtiöllä oli noin 12 000. Vuoden 2014 suuriin kauppoihin lukeutuivat yhdysvaltalaisen Georgia Ports Authorityn (GPA) noin 60 miljoonan euron arvoinen tilaus neljästä "Super Post Panamax" -luokan STS-satamanosturista ja 20 RTG-nosturista.
Pekka Lundmark siirtyi vuonna 2015 Fortumin toimitusjohtajaksi. Lundmarkin seuraajaksi Konecranesin johtoon nimitettiin Panu Routila, joka oli ollut sijoitusyhtiö Ahlström Capitalin toimitusjohtaja vuodesta 2008.
Konecranes, Terex ja MHPS-kauppa (2015–2020).
Loppukesällä 2015 yhdysvaltalainen konepajayritys Terex ja Konecranes ilmoittivat neuvottelevansa fuusiosta. Tammikuussa 2016 suunnitelma kariutui kiinalaisen Zoomlionin ilmaistua kiinnostuksensa Terexiä kohtaan. Zoomlionin ja Terexin neuvottelut kariutuivat ja Konecranesin ostotarjous satamalaite- ja nosturiyksikkö Terex MHPS:stä hyväksyttiin keväällä 2016.
Stig Gustavson jättäytyi pois yhtiön hallituksen puheenjohtajan paikalta keväällä 2016 ikäänsä vedoten. Seuraavan vuoden keväällä Gustavson kertoi myös luopuvansa paikastaan Konecranesin hallituksessa sen toimikauden loppuessa.
Konecranes sai Yhdysvaltain kilpailuviranomaisilta luvan Terex-kaupalle elokuussa 2016. Euroopan komissio puolestaan edellytti, että ennen kauppaa Konecranesin on myytävä omistamansa Stahl CraneSystems komission hyväksymälle ostajalle. Saksalainen Stahl oli erikoistunut nostolaitteiden teknologiaan. EU-komission mukaan ETA-alueella on Konecranesin lisäksi vain yksi toinen merkittävä nostokonealan vaihtoehtoinen toimija, saksalainen Abus. Konecranes alkoi etsiä ostajaa Stahlin kansainväliselle liiketoiminnalle, johon kuuluivat nostimet, nosturit ja muut käsittelylaitteet sekä Saksassa sijaitseva tuotantolaitos. Stahlin myynti saatiin päätökseen vuoden 2017 alussa, kun yhdysvaltalainen Columbus McKinnon osti Stahlin Konecranesilta 224 miljoonalla eurolla.
Routila kommentoi syksyllä 2016 häntä edeltäneitä vuosia kertoen, että yhtiö pilasi hyvää laiteliiketoimintaa liian suurilla kiinteillä kustannuksilla. Hänen mukaansa myös 2010-luvulla tehdyt satsaukset kehittyviin maihin olivat osoittautuneet pettymyksiksi. Ylikapasiteettia Konecranes purki sulkemalla tehtaita Yhdysvalloissa, Kiinassa, Intiassa ja Brasiliassa. Vuoden lopulla Konecranes teki myös historiansa suurimman, noin 200 miljoonan euron arvoisen, kaupan yhdysvaltalaisen Virginia Port Authorityn (VPA) kanssa yhteensä 86 automaattisen ASC-konttinosturin toimittamisesta vuosien 2018–2020 aikana sataman kahteen eri terminaaliin.
Terex-kauppa toteutui virallisesti alkuvuonna 2017, jolloin sen satama- ja teollisuusnostolaitteet (MHPS) siirtyivät Konecranesille. Terexin liiketoiminnoista yhtiö maksoi noin 1,1 miljardia dollaria, josta 23 miljoonaa euroa käteisellä ja loput Konecranesin B-sarjan osakkeilla (yht. 19,6 miljoonaa kappaletta). Osakkeiden myötä Terexistä tuli Konecranesin suurin osakkeenomistaja 25 prosentin osuudella. Terexin äänivaltaa yrityksessä oli kuitenkin rajoitettu, se sai oikeuden nimittää kaksi jäsentä Konecranesin hallitukseen.
MHPS-liiketoimintojen hankinnalla Konecranes tavoitteli uusia synergioita, joiden tuli auttaa sitä ”uuden sukupolven nostolaiteyhtiön” luomisessa. Käytännössä yrityskaupan arvioitiin tuovan Konecranesille noin 140 miljoonan euron vuotuiset säästöt huoltotoimintojen yhdistämisestä kolmen vuoden sisällä. MHPS-kaupan jälkeen Konecranes-konserni työllisti maailmanlaajuisesti noin 19 000 ihmistä, joista noin 2 000 Suomessa. Konecranesin liikevaihdon arvioitiin kasvavan kaupan seurauksena 2,1 miljardista noin 3,5 miljardia euroon. Tavoitteeksi yhtiö asetti huoltomiesten määrän lisäämisen sadoilla ja tehtaiden rakenteisiin kerrottiin tulevan muutoksia.
Lokakuussa 2019 Konecranesilta lähteneen Routilan seuraajaksi valittiin yhdysvaltalais-saksalainen Rob Smith, joka oli toiminut johtajana esimerkiksi AGCOlla. 
Tammikuussa 2020 Konecranes osti yhteistyökumppaninsa Jebsen &amp; Jessenin osuuden MHE-Demag-yhteisyrityksestä, jonka ne olivat omistaneet puoliksi. 
Smith aloitti työnsä helmikuussa 2020.
Konecranes ja Cargotec (2020–2022).
Lokakuussa 2020 Konecranes ja Cargotec kertoivat yhdistymisestään. Ilmoituksen myötä kummankin yrityksen osakekurssi nousi yli 10 prosenttia. Yhdistymisen odotettiin tapahtuvan vuoden 2022 ensimmäisen vuosipuoliskon loppuun mennessä. Elokuussa kerrottiin, että Konecranesin toimitusjohtaja Rob Smith jättää tehtävänsä vuoden lopussa ja hänen väliaikaisena sijaiseenaan toimii finanssijohtaja Teo Ottola siihen asti, että yhdistyminen toteutuu. 
EU:n komissio hyväksyi Konecranesin ja Cargotecin pitkän harkinnan jälkeen helmikuussa 2022. Kiinan viranomaiset olivat hyväksyneet kaupan jo aiemmin. Maaliskuussa Britannian kilpailuvirasto CMA kuitenkin esti Konecranesin ja Cargotecin yhdistymisen, sillä yhdistyminen olisi sen mukaan aiheuttanut kilpailun vähentymistä Britanniassa.
Konecranes (2022–).
Kesäkuussa 2022 Konecranes nimitti uudeksi toimitusjohtajakseen Anders Svenssonin. Hän oli aiemmin työskennellyt Sandvikin johtajana.
Marko Tulokas nimitettiin Konecranesin uudeksi toimitusjohtajaksi 15.5.2025. Hän oli tuohon asti toiminut Konecranesin Teollisuuslaitteet-liiketoiminta-alueen johtajana. Yhtiö oli ilmoittanut tammikuussa 2025, että silloinen toimitusjohtaja Anders Svensson jättää yhtiön. Svensson aloitti ruotsalaisen Hexagon AB:n toimitusjohtajana 21.7.2025. 
Organisaatio.
Konecranes on jakautunut kolmeen liiketoiminta-alueeseen: Kunnossapito, teollisuuslaitteet ja satamaratkaisut. Vuonna 2016 konsernin liikevaihdosta noin 45 prosenttia tuli huollosta ja muista palveluista. Konecranes valmistaa itse kaikki nosturin kriittiset komponentit ja järjestelmät. Hyvinkään tehtailla tehdään niiden lisäksi myös vaihdelaatikoita ja sähkökaappeja eli ohjausjärjestelmiä.
Sponsoriyhteistyötä Konecranes on tehnyt muun muassa Valtteri Bottaksen ja Mercedeksen F1-tallin kanssa.
Kunnossapito.
Konecranesilla on 50 maassa toimiva huoltopisteverkosto, jonka palveluihin kuuluu kunnossapito- ja varaosapalvelut kaikenmerkkisille teollisuusnostureille, nostimille ja satamalaitteille. 
Teollisuuslaitteet.
Teollisuuslaitteet tuottaa nostimia, nostureita ja materiaalinkäsittelyratkaisuja eri teollisuudenaloille. Asiakkaat edustavat esimerkiksi paperi- ja metsäteollisuutta tai auto- ja metalliteollisuutta. Konecranes-brändin lisäksi teollisuuslaitteet-liiketoiminta-alue markkinoi tuotteita muiden itsenäisten tuotemerkkien alla, joita ovat Demag, SWF Krantechnik, Verlinde, R&amp;M, Morris Crane Systems ja Donati. Tuotevalikoimaan kuuluu muun muassa prosessiteollisuusalojen nostoratkaisut, teollisuusnosturit ja työpistenosturit mukaan lukien eri komponentit kuten köysinostinnosturit. 
Syyskuussa 2019 Konecranes kertoi uudistavansa kolmeen eri sarjaan kuuluvia teollisuusnostureitaan. Esimerkiksi S-sarjan siltanosturissa teräsvaijeri korvattiin synteettisellä erikoisköydellä. Myös C-sarjan ketjunostimia ja M-sarjan raskaita prosessinostureita uudistettiin.
Satamaratkaisut.
Satamaratkaisut-liiketoiminta-alue tuottaa kontinkäsittelylaitteita, telakkanostureita, siirrettäviä satamanostureita ja raskaita trukkeja. Tuotteita myydään Konecranes-tuotemerkin alla, minkä lisäksi käytössä ovat alabrändit Konecranes Gottwald, Konecranes Noell ja Konecranes Liftace. Kontinkäsittelylaitteet sisältävät pyörillä kulkevat RTG-nosturit, STS-satamanosturit, kiskoilla kulkevat RMG-nosturit, automaattiset ASC-pinoamisnosturit, konttilukit, Sprinter Carrier- järjestelmät ja trukit. Telakkatoimintaan satamaratkaisut tarjoaa muun muassa Goliath Gantry -nostureita laivalohkojen kokoonpanoon.
Omistajat.
Konecranesin viisi suurinta osakkeenomistajaa (tilanne 30.6.2025).