tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tietotaito

Tietotaito tai taitotieto () tarkoittaa käytännön tietoa siitä, kuinka tehdä jotain, vastakohtana puhtaasti teoreettiselle tiedolle. Tietotaitoa on usein vaikeaa tai mahdotonta selittää sanoin. Se lasketaan aineettomaksi tietopääomaksi organisaatioissa. Ennen kuin joku pystyy tekemään jonkin tuotteen, pitää tietää kuinka. Käsitteet "know that" (tietää että) ja "know how" (tietää kuinka) esitti Gilbert Ryle 1940-luvulla teoksessa "The Concept of Mind".
Polvijärven vaakuna

Polvijärven vaakuna on Polvijärven kunnan tunnus. Sen polviorsi viittaa kunnan nimeen ja hanhet koskemattomaan luontoon.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä punainen polviorsi, jossa kolme hopeista, lentävää hanhea hirsittäin.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Polvijärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 23. maaliskuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 10. syyskuuta samana vuonna.
Ignaz Jakob Heger

Ignaz Jakob Heger (5. heinäkuuta 1808 Polička – 11. toukokuuta 1854 Wien) oli syntyperältään tšekkiläinen pikakirjoittaja ja pikakirjoituksen opettaja, joka laati saksalaisesta Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä sovituksen tšekin kielelle.
Heger tutustui Gabelsbergerin järjestelmään vuonna 1839, ja toimi pian sen jälkeen pikakirjoittajana sekä opetti pikakirjoitusta eri oppilaitoksissa. Hän laati vuonna 1844 järjestelmästä sovituksen tšekin kielelle. Se julkaistiin vuonna 1849, yhdessä Hegerin kolmelle muullekin slaavilaiselle kielelle tekemän sovituksen kanssa.
Nicole Polizzi

Nicole Elizabeth ”Snooki” LaValle (Polizzi) (s. 23. marraskuuta 1987) on yhdysvaltalainen televisiopersoona. LaValle on esiintynyt MTV:n tositelevisiosarjoissa "Jersey Shore" sekä "Snooki &amp; Jwoww".
Yksityiselämä.
Nicole Polizzi syntyi Santiagossa Chilessä. Polizzi on chileläinen, ja hänen mukaansa hänellä on myös sisilialaisia juuria. Hänet adoptoitiin puolivuotiaana, ja amerikanitalialaiset vanhemmat Andy ja Helen Polizzi ovat kasvattaneet hänet. Polizzi sai kutsumanimensä Snookin, kun hänen ystävänsä yläasteella nimesivät hänet "Save the Last Dance" -elokuvassa esiintyneen henkilön "Snookien" mukaan. Polizzi kasvoi ja kävi koulua Marlborossa, New Yorkissa, jossa hän oli myös cheerleader. Lukion aikana Polizzi kärsi syömishäiriöstä, ja painoi vain 32 kiloa. Polizzin sairastuminen syömishäiriöön johtui osittain siitä, että hän yritti pitää yllä asemaansa cheerleaderina. Valmistuttuaan Marlboro High Schoolista, Polizzi kävi community collegea, missä hän opiskeli eläintenhoitajaksi.
LaValle on naimisissa Jionni LaVallen kanssa. Heillä on kolme lasta (s. 2012, 2014 ja 2019).
Ura.
Polizzin ensiesiintyminen televisiossa oli MTV:n ohjelmassa "Is She Really Going Out with Him?". Polizzi ja hänen poikaystävänsä Justin näyttäytyivät jaksossa 14. Polizzista tuli osa "Jersey Shorea", kun hän näki mainoksen, jossa "Jersey Shore" etsi osallistujia ohjelmaan. Polizzin suosio ensimmäisellä "Jersey Shore" -kaudella tuotti hänelle noin 5 000 dollaria per jakso, ja myöhemmin hän ansaitsi noin 30 000 per jakso.
30. syyskuuta 2010 julkistettiin, että Polizzi aikoo kirjoittaa kirjan nimeltään "A Shore Thing". Kirja julkaistiin tammikuussa 2011, ja se kertoo hänen rakkauden etsimisestään "Jersey Shoressa". Polizzi on otellut myös WWE:n Wrestlemania-tapahtumassa yhdessä John Morrisonin ja Trish Stratuksen kanssa.
Kesähetket

Kesähetket ("L’Heure d’été") on Olivier Assayasin ohjaama ranskalainen perhedraama vuodelta 2008.
Vuonna 2017 "The New York Timesin" kriitikot arvioivat "Kesähetket" kuluvan vuosisadan yhdeksänneksi parhaaksi elokuvaksi.
Juoni.
Hélène täyttää 75 vuotta, ja päivää juhlistettaan päivällisillä. Hänen kotinsa on täyttynyt esineistä, joilla on paitsi aineellista myös tunnearvoa. Hélène kuolee pian, ja paljastuu, että hänen lapsilleen ne ovat vain merkityksellisiä vain taloudellisen arvonsa vuoksi.
Arviot.
Kaisu Tervonen (Tv-maailma) toteaa arviossaan, että ohjaaja vertaa perintökalleuksia ovelasti nykyajan esinerumbaan ja sanoo, että rauhallisesta ja dialogipitoisesta elokuvasta jää surumieleinen olo. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä. Aleksi Salonen antaa kauttaaltaan kiittävässä arviossaan viiden tähden luonnehdinnan "merkkiteos kulttuurin kerrostumista, sukupolvista ja elämän jatkumosta".
Katharina Blumin menetetty maine

Katharina Blumin menetetty maine "(Die Verlorene Ehre der Katharina Blum") on Heinrich Böllin romaani vuodelta 1974. Se ilmestyi suomeksi 1975 Kai Kailan suomentamana.
Böll yhdistettiin terroristeihin, ja tämä kirja oli vastaus siihen. Teos kuvaa syyttömän naisen ajojahtia, joka johtui siitä, että hän sattui löytymään terroristin kämpästä. Poliisin kovat otteet ja lehdistön ajojahti terroristiepäiltyjä kohtaan johtavat väkivaltaan. Kirja kuuluu niihin teoksiin, jotka ovat yhä ajankohtaisia yksityisyyden menettämisen vuoksi.
Kirjasta valmistui elokuva "Katharina Blumin menetetty maine" vuonna 1975. Sen ohjasivat Margarethe von Trotta ja Volker Schlöndorff.
Diracin yhtälö

Diracin yhtälö on Paul Diracin vuonna 1928 kehittämä relativistinen kvanttimekaaninen aaltoyhtälö, joka kuvaa spin-1/2-hiukkasia. Dirac päätyi yhtälöönsä havaittuaan, että Oskar Kleinin ja Walter Gordonin kehittämä aaltoyhtälö johtaa negatiivisiin todennäköisyyksiin, koska se on ajan suhteen toista kertalukua. Niinpä Dirac haki ratkaisua tekemällä vapaalle hiukkaselle ensimmäistä kertalukua olevan yritteen
formula_1.
Kun vaaditaan, että yhtälön oikean puolen operaattori on hermiittinen ja neliöitynä antaa Kleinin-Gordonin yhtälön, päädytään siihen, että formula_2 ja formula_3 eivät voi olla lukuja, vaan vähintään 4x4-matriiseja. Tällöin myös aaltofunktiolla formula_4 on neljä komponenttia. Niistä kaksi on positiivisen energian tiloja ja kaksi negatiivisen energian tiloja. Negatiivisen energian tilat tulkitaan antihiukkasiksi. Hiukkasen ja antihiukkasen tilat puolestaan ovat spin-1/2-hiukkasen kaksi eri spintilaa ("spin ylös" ja "spin alas"). Näin Diracin yhtälö tuo luonnollisella tavalla teoriaan spinin.
Tavallisesti yhtälö esitetään muodossa, jossa se on kerrottu formula_3:lla ja määritelty formula_6, formula_7, jolloin yhtälö saa muodon
formula_8.
Gammamatriisit toteuttavat ns. Cliffordin algebrana tunnetut antikommutaatiorelaatiot: formula_9,
missä formula_10 on metrinen perustensori formula_11.
Gabriel Tamaș

Gabriel Sebastian Tamaș (s. 9. marraskuuta 1983 Brașov, Brașov, Romania) on romanialainen jalkapallopuolustaja, joka on kotimaansa lisäksi pelannut Turkin, Venäjän, Espanjan, Ranskan, Englannin ja Israelin sarjoissa.
Ura.
Tamaș aloitti uransa romanialaisissa alasarjaseuroissa. Kesällä 2002 hän siirtyi Dinamo Bukarestiin, missä hän pelasi 19 ottelua ja teki puolustajalle harvinaiset neljä maalia. Myöhemmin Tamaș siirtyi turkkilaiseen suurseura Galatasarayyn, jossa hän pelasi 20 liigaottelua. 
Tammikuussa 2004 hän siirtyi venäläiseen Spartak Moskovaan, josta hänet kuitenkin lainattiin entiseen seuraansa Dinamo Bukarestiin 18 kuukauden pituisella lainalla. Hän palasi Spartakiin tammikuussa 2006. Kesällä hänet lainattiin jälleen, tällä kertaa Celta de Vigoon kesällä 2006 kaudeksi 2006–2007. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi ranskalaiseen AJ Auxerreen, mistä hänet lainattiin vuoden kuluttua vuodeksi Dinamo Bukarestiin. 
Helmikuussa 2009 Tamaș määrättiin reserveihin hänen juotuaan alkoholia harjoitusten aikana. Heinäkuussa 2009 hän pidensi lainaansa Dinamo Bukarestiin yhdellä kaudella. Tammikuussa 2010 Tamaș siirtyi kesken lainasopimuksen Englannin Mestaruussarjassa pelaavaan West Bromwich Albioniin loppukauden mittaisella sopimuksella. Hän teki lainallaan kaksi maalia joukkueen noustessa Englannin valioliigaan.
Toukokuussa 2010 Tamaș siirtyi pysyvällä siirrolla West Bromwichiin. Hän sai joukkueesta paikan avauskokoonpanossa ja pelasi vakuuttavasti saaden muilta seuroilta tarjouksia.
Maajoukkueura.
Tamaș on Romanian maajoukkueen vakionimiä. Hän pelasi myös alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän debytoi miesten maajoukkueessa helmikuussa 2003 Slovakiaa vastaan. Tamaș valittiin vuoden 2008 EM-kilpailuihin, jossa hän pelasi täydet minuutit jokaisessa alkulohkon ottelussa. Hän on pelannut kaikkiaan 67 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
When You’re Strange

When You’re Strange on Tom DiCillon ohjaama musiikkidokumentti vuodelta 2009. Johnny Deppin kertojaäänellä varustettu elokuva tarkastelee rumpali John Densmoren, kitaristi Robby Kriegerin, kosketinsoittaja Ray Manzarekin ja laulaja Jim Morrisonin välillä vallinnutta luovaa kemiaa, kun nelikko muodosti The Doorsin jäseninä yhden Yhdysvaltojen vaikutusvaltaisimmista rockyhtyeistä. Suomessa elokuva tuli teattereihin heinäkuussa 2010.
Arvioita.
Episodi-lehdessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle pisteitä keskiarvona 4,00.
Atsoospermia

Atsoospermia eli azoospermia on sairaus, jossa siemennesteessä ei havaita mitattavissa olevaa määrää siittiöitä. Sairaus voi kehittyä muun muassa primaarisen kivesten vajaatoiminnan, tukoksen tai aiemman vasektomian seurauksena. Atsoospermia on myös tilanne, joka aiheutuu vasektomian jälkeen.
Syyt.
Obstruktiivisessa atsoospermiassa kivestiehyet ovat tukkeutuneet joko synnynnäisesti tai esim. tulehduksen takia. Tällöin siittiöt eivät pääse kulkeutumaan siemennesteeseen. Kivesten koko ja niiden sekä aivolisäkkeen hormonaalinen toiminta eivät poikkea normaalista. Siittiöitä voidaan tällöin yleensä saada kiveksistä hedelmöitystä varten biopsian avulla.
Yksi tavallisimmista atsoospermian syistä on testosteronin tai anabolisten steroidien käyttö. Nämä aineet vähentävät palautesäätelyn vaikutuksesta kivesten omaa testosteronituotantoa. Spermatogeneesi eli siittiöiden muodostus kuitenkin korjaantuu useimmissa tapauksissa aineiden käytön lopettamisen jälkeen, joskin tässä saattaa varsinkin pitkään aineita käyttäneillä kestää jopa vuosia.
Osassa tapauksia syy atsoospermiaan voi olla perimässä. Klinefelterin oireyhtymässä miehellä on ylimääräinen X-kromosomi ja siihen liittyy useimmiten siittiötuotannon täydellinen puuttuminen. Y-kromosomin mikrodeleetioissa siittiötuotannon kannalta tärkeästä Y-kromosomista puuttuu palanen tai palasia.
Kivesperäisistä syistä johtuvassa atsoospermiassa siittiöntuotantoa ei yleensä voida palauttaa.
Nainen ryhmäkuvassa

Nainen ryhmäkuvassa ("Gruppenbild mit Dame") on Heinrich Böllin romaani vuodelta 1971. Se on ilmestynyt suomeksi 1972, ja sen on suomentanut Kai Kaila. 
Teos edelsi Nobel-palkintoa, ja Ruotsin Akatemian mukaan se ”kruunasi” Böllin elämäntyön.
Teoksen kertojana on kirjailija ”Verf.”, joka tutkii 48-vuotiaan päähenkilön elämää, ja aiheena on epäsovinnainen rakkaus, johon heijastuvat poliittiset aspektit ja Böllin aikaisempien teosten motiivit. 
Leni Pfeiffer rakastuu venäläiseen sotavankiin ja auttaa tätä hankkimalla tälle saksalaisen sotilaspassin. Mies päätyy kuitenkin amerikkalaisten sotavangiksi ja kuolee onnettomuudessa työleirillä. Leni kieltäytyy sopeutumasta kulutus-, suoritus- ja voitto-orientoituneeseen yhteiskuntaan, ja sen vuoksi häntä vihataan. Heidän yhteisen poikansa Leni kasvattaa vastustamaan hyötyajattelua. Lopulta poika istuu vankilassa, koska on yrittänyt väärentää asiakirjaa, joka oikeuttaisi äidin asumisen talossaan, jonka vuokrankorotukseen tämä ei suostunut. 
Kirja koostuu fiktiivisen kirjailijan kokoamasta fiktiivisestä ja aidosta todistusaineistosta, kirjeistä, todistajanlausunnoista jne., joita esitetään alkuperäisinä, siteerataan ja referoidaan, sekä 51 ihmisen haastatteluista, joissa esiin nousevat henkilökohtaiset ja poliittiset kokemukset. Teos on panoraama kohtaloista vuodesta 1922 vuoteen 1970. Kirjailija kommentoi usein ironisesti tutkimuksensa tuloksia ja kritisoi samalla yhteiskunnallisia olosuhteita. 
Kritiikki ja tutkimus on kohdistunut ennen kaikkea romaanin muotoon, jota on syytetty materiaalin mielivaltaisesta järjestämisestä ja yritetty ymmärtää. Rakennetta on verrattu muun muassa oikeudenkäyntiin ja roomalaiskatolisen kirkkon autuaaksijulistamiseen, sillä Leni yhdistettiin useissa kohdissa Jumalan äitiin Mariaan.
Kirjan pohjalta on Aleksandar Petrović ohjannut vuonna 1977 elokuvan "Nainen ryhmäkuvassa".
Kesälahden rautatieasema

Kesälahden rautatieasema (, ratakm 428+003) on rautatieliikennepaikka Karjalan radalla Kiteen Kesälahden taajaman länsipuolella. Liikennepaikka avattiin tavaraliikenteelle Parikkalan ja Säkäniemen välisen rataosuuden käyttöönoton yhteydessä joulukuussa 1966 ja henkilöliikenteelle seuraavana vuonna.
Raakapuun kuormausraide on purettu ja samalla raideyhteys Kesla oy:n konepajalle katkaistu.
Kesälahden asemarakennus on samantyyppinen elementtirakennus kuin Kiteellä, ja se valmistui vuonna 1970. Asemarakennuksen ulkoasua ja pihaa on parannettu talkoovoimin vuonna 2011. Asemarakennus on nyt harmaa ja asemalla on myös asuinrakennus.
Nykyisin asemalla ei ole miehitystä. Joensuun ja Helsingin välillä kulkevat InterCity-junat pysähtyvät Kesälahdella, lukuun ottamatta junia S 2 ja IC 7.
Humber (panssariauto)

Humber on Rootes Groupin vuosina 1941-1945 valmistama toisessa maailmansodassa käytetty panssariauto, jota valmistettiin yhteensä 3 652 kappaletta. Se oli sodan aikana eniten valmistettuja brittiläisiä panssariautoja. Britannian armeijan kalustossa Humber täydensi kevyempää Humber LRC panssariautoa.
Humberin rakenne perustui Karrierin valmistamaan KT 4 tykinvetäjän alustaan ja Guy Motorsin valmistaman Guy-panssariauton panssaroituun koriin. Ensimmäinen 500 kappaleen sarja ajoneuvoa tilattiin vuonna 1940.
Palveluhistoria.
Humber oli brittijoukkojen käytössä vuodesta 1941 Pohjois-Afrikan taisteluissa. Ajoneuvoa käytettiin myös sekä brittijoukkojen että Kanadan armeijan kalustona Euroopan taisteluissa. Lisäksi Humberia käytettiin Burmassa sekä Iranissa. Saksan panssarijoukoilla oli käytössä myös joitakin sotasaaliiksi saatuja Humbereita.
Toisen maailmansodan jälkeen Humber säilyi usean maan asevoimien käytössä.
Mallit.
Humberia valmistettiin kaikkiaan kuutena erilaisena mallina:
Lisäksi kanadalainen Fox-panssariauto perustui Humber Mark III:n rakenteeseen.
Weera

Weera (oikealta nimeltään Veera-Elina Suonmaa, s. 1984 Joensuu) on laulaja, joka esittää suomenkielistä pop-musiikkia. Veera on syntynyt Joensuussa. Veera työskentelee hypnoterapeuttina, laulajana sekä kosmetologina. 
Ura.
Musiikki on ollut Weeralle pienestä asti hyvin tärkeä osa elämää. Vuodesta 2005 asti hänellä ollut haavena musiikkiura sekä tehdä oma levy, johon monen mutkan jälkeen tuli mahdollisuus 2010. Esikoisalbumin julkaisuajankohta oli keväällä 2010 ja ensimmäinen radiosingle soikin jo eri kanavilla täyttä häkää. Veera oli mukana New Wawe-laulukilpailussa vuonna 2009.
Esikoislevyn materiaali on suomeksi laulettua, vahvasti kitarapainotteista Pop/Rockia hieman retrohengessä. Soittajakaarti koostui jo ennaltaan vahvoista nimistä joista mainittakoon mm. Eläkeläisistä tuttu Ema Hurskainen, Neljän Ruusun Lade Laakkonen ja kitaroissa Matti Härkönen sekä Tuomas Ryhänen. 
Weera-levyn kappaleet ovat pääosin Weeran taustavoimien kuten mm. Jari Uutelan sekä Toni Kortelaisen säveltämiä ja sanoittamia Weeran osallistuen läheisesti kappaleiden tekoon.
Tuottajina albumilla toimivat Stella yhtyeestäkin tuttu Heikki Marttila sekä studioguru Rauno Paananen. Esikoisalbumi julkaistiin 2010 Hytinä-levyjen kautta. 
Livekokoonpanossa esikoisalbumilla soitti Joensuun seudulta löytyvät aiemmin Neljässä Ruusussa vaikuttanut Lade Laakkonen (basso), Tuomas Ryhänen (kitara), Aino Heikura (Koskettimet) ja Tuomas Martikainen (rummut).
Veera kilpaili The Voice of Finlandin 1. tuotantokaudella nimellä Weera Suonmaa. Weera on käynnistänyt oman videoprojektin Youtubessa MeditaatioSuomi kanavalla. Aiemmin hän tuotti Kieku palveluun musiikkia
Yksityiselämä.
Veera osallistui vuonna 2008 Karjalan Neito-kisaan. Lisäksi hänellä on oli kauneushoitola kunnes hän päätti myydä yrityksensä keskittyäkseen kotiäitinä olemiseen lasten syntymän jälkeen 2015 ja 2017. Hän ryhtyi kevytyrittäjäksi vuonna 2020.
SNCASO SO.7060 Deauville

SNCASO SO.7060 Deauville on yksimoottorinen ranskalainen SNCASO:n valmistama yleisilmailukoneen prototyyppi, joka oli käytössä 22. maaliskuuta 1948 alkaen 1970-luvulle asti.
SNCASO oli aiemmin rakentanut SO.7055 Deauville -lentokoneita, jossa oli Mathis 4GO -automoottori (75 hv). Vuonna 1948 siihen asennettiin Walter Minor 4-III -moottori (105 hv), ja ohjaamoa laajennettiin kolmannella istuinpaikalla.
Lamotrigiini

Lamotrigiini on lääke, jota käytetään erilaisten epilepsiamuotojen hoitoon aikuisilla ja lapsilla. Lääkettä käytetään myös mielialan tasaajana kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön liittyvien masennusjaksojen estoon yli 18-vuotiailla. Suomessa lamotrigiinia myydään valmistenimillä Lamictal, Lamotrigin Orion, Lamotrigin ratiopharm, Trilaham ja Trilandia.
Tarkkaa mekanismia ei tunneta, miten lamotrigiini ehkäisee epilepsiakohtauksia ja kaksisuuntaiseen mielialahäiriöön liittyviä masennusjaksoja.
Epileptinen kohtaus aiheutuu, kun aivojen normaali sähköinen toiminta häiriintyy. Hermosolujen väliset impulssit välittyvät kemiallisten aineiden, esim. glutamaatin, välityksellä. Lamotrigiini estää glutamaatin vapautumista, ja tämä voi olla mekanismi, millä lääke estää epileptiset kohtaukset.
Lamotrigiini on fenyylitriatsiinijohdoksiin kuuluva epilepsialääke, jonka vaikutusmekanismi on kiihottavien aminohappojen, varsinkin glutamiinihapon, vapautumisen esto.
Lamotrigiini imeytyy suun kautta annettuna hyvin, ja sen hyötyosuus on keskimäärin 98 prosenttia. Sen huippupitoisuus plasmassa saavutetaan 2,2 ± 1,2 tunnissa. Se sitoutuu plasman proteiineihin 55 prosenttisesti. Jakautumistila on pieni. Puoliintumisaika vaihtelee välillä 24–35 tuntia. Valproaatti lisää puoliintumisajan jopa 70 tuntiin. Sen sijaan karbamatsepiini, fenytoiini, primidoni ja fenobarbitaali vähentävät puoliintumisajan noin 15 tuntiin. Lamotrigiini metaboloituu maksassa N-glukuronidiksi, jona lääke erittyy virtsaan 65 prosenttisesti. Muuttumattomana virtsaan erittyy noin 10 prosenttia.
Lamotrigiini ei vaikuttane merkittävästi muiden epilepsialääkkeiden kinetiikkaan. Maksan ja munuaisten toiminnan heikkeneminen pienentää puhdistumaa ja pidentää puoliintumisaikaa. Iällä ei ole suurta merkitystä puhdistumaan.
Lamotrigiini sitoutuu melaniinia sisältäviin kudoksiin, kuten silmän iirikseen tai melaniinipitoiseen ihoon. Tämän pitkän aikavälin seurauksia ei tunneta. Käytettävissä olevien testien kykyä havaita melaniinin sitoutumisen mahdollisia haitallisia seurauksia ei tunneta. Kliinisissä tutkimuksissa suljettiin pois hienovaraiset vaikutukset ja hoidon optimaalinen kesto. Säännölliseen oftalmologiseen seurantaan ei ole erityisiä suosituksia. Lamotrigiini sitoutuu silmään ja melaniinia sisältäviin kudoksiin, jotka voivat kerääntyä ajan myötä ja aiheuttaa toksisuutta. Lääkkeen määrääjien tulee olla tietoisia pitkäaikaisten silmävaikutusten mahdollisuudesta ja perustaa hoito kliiniseen vasteeseen. Potilaiden hoitomyöntyvyyttä on arvioitava säännöllisesti uudelleen maksan ja munuaisten toiminnan laboratorio- ja lääketieteellisillä testeillä edistymisen tai sivuvaikutusten seuraamiseksi.
Lamotrigiinin sulamispiste on 177–181 °C.
Vaikuttaminen

Vaikuttaminen on viestintää, jonka tavoitteena on muuttaa viestin kohteena olevan henkilön tai ihmisryhmän käsityksiä jostakin asiasta tai ilmiöstä tai toimintaa. Muuttuneet käsitykset voivat johtaa viestijän tavoittelemiin muutoksiin kohteena olevien ihmisten toiminnassa tai yhteiskunnassa laajemmin. 
Keskeisiä vaikutusvallan käyttäjiä ovat poliittiseen järjestelmään, mediaan ja lobbaajiin kuuluvat henkilöt. Vaikuttaminen voi tapahtua myös verkkoviestintäympäristöissä, joissa jokaisella käyttäjällä ja käyttäjäryhmällä on mahdollisuus osallistua sisältöjen tuottamiseen. Digitaalisesta mediaympäristöstä kuten sosiaalisesta mediasta on tullut merkittävä viestintäkanava perinteisten rinnalle, ja sosiaalisen median vaikuttajia voidaan tarkastella myös vaikuttajaviestinnän kentällä uusina toimijoina. 
Silloin, kun vaikuttaminen pyrkii edistämään yksipuolisesti vaikuttajan tavoitteita kohteena olevan ihmisryhmän kustannuksella, vaikuttamiseen liittyy manipulointia, lähteiden piilottamista, virheellisen tiedon levittämistä tai muita epäeettisiä tavoitteita tai toimia, puhutaan propagandasta.
Josef Mindler

Josef Mindler (7. helmikuuta 1808 Wertinger – 20. lokakuuta 1868 Ateena) oli saksalainen pikakirjoittaja, joka laati Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä kreikankielisen version.
Mindler opiskeli oikeustiedettä, mutta jätti opintonsa kesken ja liittyi armeijaan. Hän oli joukkojen mukana Kreikassa, jonka kuninkaaksi oli tullut saksalainen Otto. Jouduttuaan palaamaan Saksaan, Mindler aloitti Münchenissä pikakirjoitusjärjestelmän sovittamisen kreikan kielelle, ja palasi vuonna 1856 Kreikkaan. Vuonna 1862 hänet valittiin Kreikan parlamentin pikakirjoitustoimiston johtajaksi.
Mindler käänsi ensimmäisenä saksaksi Dionýsios Solomóksen runon "Ýmnos eis tin Eleftherían" kokonaisuudessaan. Käännös oli aikaisemmin tuntematon, mutta löydettiin ateenalaisen Benaki-museon arkistosta ja julkaistiin kirjana vuonna 2010.
Heroiinipäiväkirja

Heroiinipäiväkirja () on Nikki Sixxin (hard rock -yhtyeiden Mötley Crüe ja basisti) ja Ian Gittinsin yhdessä kirjoittama kirja. Teos on kokoelma Sixxin kirjoittamia päiväkirjamerkintöjä vuoden 1986 joulusta vuoden 1987 jouluun.
Päiväkirjamerkinnät keskittyvät Mötley Crüen "Girls, Girls, Girls" -albumin äänittämiseen ja Girls, Girls, Girls -kiertueeseen. Kirja loppuu Sixxin vuoden 1987 lopulla tapahtuneeseen heroiiniyliannostukseen, joka kannusti Sixxiä ja muita yhtyeen jäseniä menemään yhdessä vieroitushoitoon. Kirja kertoo myös Sixxin suhteista hänen entiseen naisystäväänsä, Mötley Crüen muihin jäseniin sekä hänen perheeseensä. Sixxin synkkää kamppailua addiktionsa ja masennuksensa kanssa keventävät humoristiset tarinat hänen villistä elämäntavastaan. Sixxin ja muiden henkilöiden kommentteja on näytillä kirjan alusta loppuun saakka. Kirja sisältää myös useita mustavalkokuvia, lyriikoita, satunnaisia ajatuksia ja piirroksia.
Julkaisupäivänään kirja myytiin loppuun Los Angelesissa Borders Group -kirjakaupassa, jossa Sixx piti nimikirjoitustilaisuuden.
Sixxin uusi yhtye Sixx: A.M. äänitti albumin The Heroin Diaries, joka perustuu teoksen päiväkirjamerkintöihin. Levy julkaistiin ennen kirjaa. Albumi nousi suoraan 7. sijalle Yhdysvaltain Billboard-listalla elokuussa 2007.
Neljäsosa kirjan tuotosta menee Running Wild in the Night -hyväntekeväisyysjärjestölle, joka auttaa hyväksikäytettyjä ja hylättyä lapsia.
Pesäpallon Ykkössarja 1987

Pesäpallon Ykkössarjan kausi 1987 oli seitsemäs ykkössarjakausi pesäpallossa. Sarjan voitti Kouvolan Pallonlyöjät, joka yhdessä Muhoksen Pallo-Salamien kanssa nousi Mestaruussarjaan.
Ykkössarja.
Runkosarja.
Kouvola ja Muhos nousivat SM-sarjaan. Sotkamo karsintaan SM-sarjan 10. sijoittuneen kanssa. Suomensarjaan putosivat Koskenkorva, Juva ja Kempele. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Saaren Urheilijat (joka kuitenkin luopui paikastaan Järvenpään Palon hyväksi), Lohjan Kisa-Veikot ja Halsuan Toivo.
Chelsea Bridge

Chelsea Bridge on Lontoossa sijaitseva, Thamesjoen ylittävä riippusilta, joka yhdistää Chelsean ja Battersean kaupunginosat. Nykyinen silta avattiin vuonna 1937. Sen materiaalit tulivat Brittiläisen imperiumin eri osista: teräs Skotlannista ja Yorkshirestä, graniitti Aberdeenistä ja Cornwallista ja alkuperäinen asfaltti Trinidadista.
Chelsea Bridge on 25 metriä leveä riippusilta, jonka kokonaispituus 212,7 m koostuu 107,3 metrin keskiosasta ja 52,4 metrin päätyosista. Silta on jaettu kuuteen ajokaistaan.
Samalle paikalle valmistui ensimmäinen silta vuonna 1858. Sen rakennustöiden yhteydessä joenpohjasta löytyi suuri määrä kelttiläisiä ja roomalaisaikaisia esineitä. Julius Caesarin on arveltu ylittäneen joen tästä kohtaa.
Chelsea Bridge on suojeltu rakennelma vuodesta 2008.
Chelsea Bridge (kappale)

”Chelsea Bridge” on Billy Strayhornin säveltämä jazzstandardi vuodelta 1941. Sen nauhoitti ensimmäistä kertaa Duke Ellingtonin orkesteri kokoonpanossaan pianisti Strayhorn, saksofonisti Ben Webster ja pasunisti Juan Tizol. Vaikka kappale ei kuulunutkaan Ellingtonin orkesterin vakiorepertuaariin, orkesterinjohtaja soitatti sitä silloin tällöin antaakseen pianonsoittovuoron Strayhornille.
”Chelsea Bridgen” säveltämisen aikaan oli käynnissä muusikkoliitto ASCAP:n lakko, jonka aikana liittoon kuuluvien muusikoiden sävellyksiä ei saanut soittaa radiossa. Liiton jäsenenä Ellington tilasi musiikkia pojaltaan Mercer Ellingtonilta ja Strayhornilta, joista kumpikaan ei kuulunut liittoon. Tänä aikana syntyivät myös Strayhornin ”Take the ’A’ Train” ja Mercer Ellingtonin ”Things Ain’t What They Used to Be”.
Strayhornin elämäkerran kirjoittajan David Hajdun mukaan sävellyksessä on selkeitä klassisia vaikutteita. Kappaleen nimi tulee Lontoossa sijaitsevasta Thames-joen ylittävästä Chelsea Bridge -sillasta, jota Strayhorn ei kuitenkaan koskaan ollut nähnyt. Itse asiassa kuva, joka Strayhornilla oli sävellyshetkellä mielessään, oli William Turnerin maalaamasta taulusta, joka esittää Lontoon Battersea Bridgeä.
Sävellyksessä sanotaan olevan yhdenmukaisuuksia Maurice Ravelin impressionistiseen sävellykseen ”Valses nobles et sentimentales”. Strayhorn on kuitenkin sanonut, ettei ollut koskaan kuullut Ravelin sävellystä.
Kappale tunnetaan instrumentaalina, mutta se on esitetty myös laulettuna. Laulukvartetti The Four Freshmen nauhoitti sen vuonna 1958 sanoilla, jotka kertovat laulajan kaipuusta Lontoon Chelsea Bridgelle. Vuotta aiemmin laulaja Ella Fitzgerald äänitti sanattomasti lauletun version albumilleen "Duke Ellington Songbook". Instrumentaalina kappaleen ovat äänittäneet muun muassa Keith Jarrett ja Wynton Marsalis. Saksofonisti Ben Webster oli mukana kappaleen ensimmäisessä levytyksessä Ellingtonin orkesterissa vuonna 1941 ja jatkoi sen esittämistä myös soolourallaan.
Lush Life

”Lush Life” on Billy Strayhornin säveltämä ja sanoittama jazzstandardi. Strayhorn alkoi säveltää kappaletta jo teini-ikäisenä vuonna 1933, ja sai pianistin paikan Duke Ellingtonin orkesterissa esiteltyään kappaleen tälle vuonna 1939. Toinen asiaan vaikuttanut Strayhornin sävellys oli ”Something to Live For”. Ensimmäinen ”Lush Lifen” levytys on marraskuulta 1948 Carnegie Hallissa pidetystä konsertista, jossa Strayhorn säesti pianolla laulaja Kay Davisia. Ellington ei itse pitänyt kappaleen esittämisestä, ja live-esityksissä pianistina toimi aina Strayhorn. Kappale on niinsanotusti läpisävelletty niin, ettei juuri mikään musiikillinen elementti toistu, mikä on populaarimusiikissa epätavallista.
Pianisti ja laulaja Nat King Cole teki kappaleesta hittiversion, ja Johnny Hartman lauloi menestyneen version vuonna 1963 John Coltranen kanssa nauhoittamalleen albumille "John Coltrane and Johnny Hartman". Lisäksi kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Harry James, Sarah Vaughan, Ella Fitzgerald ja Stan Getz.
David Price Racing

David Price Racing, lyhenteeltään DPR on brittiläinen formulatalli, joka kilpaili GP2-sarjassa kausina 2005-2010. Talli on kilpaillut aiemmin Formula 3, Aurora F1, Formula Renault, A1 Grand Prix, FIA GT Championship ja BPR Global GT Series -sarjoissa. Talli voitti vuoden 1995 BPR-sarjan mestaruuden. Talli on osallistunut myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuonna 1999.
Vuodesta 2005 talli on kilpaillut GP2-sarjassa. Talli saavutti kaksi voittoa debyyttikaudellaan. Seuraavina vuosina tallin menestys on ollut heikkoa. Vuonna 2009 talli myytiin Michael Herckin isälle Andrelle.
Vuosi 2010 oli DPR-tallin viimeinen esiintyminen GP2:ssa ja samalla tiimin paras kausi sitten vuoden 2005. Tallin toinen kuljettaja Giacomo Ricci pystyi jopa yhteen voittoon Unkarin sprinttikisassa. Michael Herck ajoi paalupaikalle Belgiassa, joka olisi ollut DPR-tallin historian ensimmäinen paalupaikka, mutta rangaistuksen takia, Herck putosi lähtöruutuun 4. Viimeisellä kaudellaan talli saavutti 28 pistettä sijoittuen sarjan kahdeksanneksi.
Shosholoza

Shosholoza on perinteinen eteläafrikkalainen kansanlaulu. Sitä lauloivat alun perin siirtotyöläiset maan teollisen vallankumouksen aikana. Apartheidin aikana laulua käytettiin poliittisena protetilauluna ja vuoden 1994 jälkeen siitä on tullut kansallinen urheilujoukkueiden kannatuslaulu. "Shosholoza" on zulua ja sana tarkoittaa "eteenpäin työntymistä" ja sanan sointi muistuttaa rytmikkäästi jyskyttävää höyryjunaa. Nelson Mandela kertoo omaelämäkerrassaan laulaneensa laulua Robben Islandilla ja kuvaili sitä "lauluksi, jossa aparteidin vastainen taistelu vertautuu vastaan tulevaan junaan". Laulun ovat levyttäneet muun muassa Ladysmith Black Mambazo, Helmut Lotti ja Peter Gabriel ja se kuuluu gumboot-tanssiryhmien ja koulujen kuorojen vakio-ohjelmistoon. Laulu esitetään vuorolauluna niin, että solisti esittää ensin fraasin, johon kuoro vastaa.
Laulu nousi rygbymaajoukkueen epäviralliseksi tunnuslauluksi sen voitettua vuonna 1995 ensimmäistä kertaa lajin maailmanmestaruuden ja siitä on tullut myös maan jalkapallojoukkueen tunnussävel.
Laulun sanat ovat:
Suomeksi vapaasti käännettynä:
The Original Carl Perkins

The Original Carl Perkins on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen rockabilly-pioneerin Carl Perkinsin tuotannosta. Levy on julkaistu vuonna 1981 Charly Recordsin Oxford-merkillä sarjanumerolla 73194 (C-kas.). Valmistus on lisensoitu Italiassa toimivalle Ariston-yhtiölle.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Amurinkorkkipuu

Amurinkorkkipuu eli idänkorkkipuu eli korkkipuu ("Phellodendron amurense") on ruutakasvien (Rutaceae) heimoon kuuluva puulaji. Lähteestä riippuen japaninkorkkipuu ("Phellodendron japonicum") ja sahalininkorkkipuu ("Phellodendron sachalinense") luetaan omiksi lajeikseen tai amurinkorkkipuun muunnoksiksi.
Levinneisyys ja kasvupaikat.
Amurinkorkkipuu kasvaa alkuperäisenä Aasian itäosissa lauhkealla vyöhykkeellä. Sen kasvupaikkoja ovat tuoreet, runsasravinteiset jokilaaksojen rinnemetsät yhdessä esimerkiksi koreansembran ("Pinus koraiensis") ja monien lehtipuiden kanssa.
Koko ja ulkonäkö.
Amurinkorkkipuu on kesävihanta, tavallisesti kaksikotinen puu, joka kasvaa lyhytrunkoiseksi ja laajalatvuksiseksi. Kaarna on syväuurteista ja korkkimaisen pehmeää. Lehdet kasvavat vastakkain, murskattuina ne ovat pihkantuoksuisia. Lehtilapa on päätöparinen, 5–13-lehdykkäinen ja 20–30 cm pitkä. Lehdykät ovat pituudeltaan 5–10 cm ja sahalaitaisia, alta kaljuja tai lyhytkarvaisia ja sinertävänvihreitä. Kukinto on harsu huiskilo. Kukat ovat yksineuvoisia, vaatimattomia ja vihertäviä. Hedelmä on musta, viisiluinen luumarja.
Käyttö.
Amurinkorkkipuuta käytetään koristekasvina sen kauniin kasvutapansa vuoksi. Se kasvaa leveälatvuksiseksi puuksi, jolla on vaaleankeltainen syysväritys. Suomessa amurinkorkkipuu kasvaa yleensä 6–8 (5–12) metriä korkeaksi ja menestyy maan eteläosissa vyöhykkeillä I–II tai III. Lajilla ei ole Suomessa merkittäviä kasvintuhoojia.
Puun pehmeää kuorta on käytetty Venäjällä korkkitammen ("Quercus suber") kuoren tavoin ja marjoja hyönteiskarkotteiden valmistukseen. Puuainesta pidetään lujana ja kaunissyisenä.
Blue Suede Shoes

”Blue Suede Shoes” on rockabillyn pioneeri Carl Perkinsin tekemä ja Sun Records -yhtiölle levyttämä klassikkokappale vuoden 1956 maaliskuulta. Se nousi Yhdysvaltain listalla kolmannelle ja Britannian listalla kymmenennelle sijalle saman vuoden kesäkuussa. Se oli molemmissa maissa Perkinsin ainoa Top 10 -hitti.
Single oli Yhdysvaltain 1950-luvun Top 250 -tilastossa sijalla 213. Se oli myös ensimmäinen levy, joka nousi siellä sekä pop-, country- että R&amp;B-listalle.
Kappaleen levytti heti myös Elvis Presley. Hän vaati, että se julkaistaan Yhdysvalloissa vain EP-levyllä. Siitä tulikin ensimmäinen EP, joka pääsi Top 20 -listalle. Britanniassa Elviksen versio julkaistiin singlenä HMV-merkillä, ja se nousi myyntilistalla pykälää korkeammalle kuin samanaikainen Perkinsin alkuperäinen single. Single oli Elviksen toinen Top 10 -hitti Euroopassa.
Hurriganesin versio.
Suomalainen Hurriganes-yhtye levytti kappaleen vuonna 1974, ja se julkaistiin vain singlenä. Solisti Remu Aaltonen ei jaksanut muistaa kaikkia kappaleen monimutkaisia sanoja, vaan lauloi mukaan fraaseja myös kappaleista ”Shake, Rattle and Roll” ja ”Baby Won’t You Let Me Rock ’n’ Roll”. ”Blue Suede Shoes” nousi Suomessa listan sijalle neljä.
Singlen B-puolella oli alkujaan Johnny and the Hurricanesin levyttämä ”Red River Rock”. Remu Aaltonen oli esittänyt sitä jo 1960-luvulla The Steelers -yhtyeen jäsenenä. Aaltonen soittaa Hurriganesin versiossa kazoota. Lopussa hän laulaa sekalaisia suomen-, ruotsin- ja englanninkielisiä ”rivouksia”.
Single julkaistiin uudelleen vuonna 1988.
Rammellzee

Rammellzee eli RAMMΣLLZΣΣ (1960 New York – 27. kesäkuuta 2010) oli newyorkilainen graffitimaalari, performanssitaiteilija, rap ja hip-hop -muusikko, taideteoreetikko ja kuvanveistäjä.
Rammellzee oli ensimmäisiä graffitiartisteja. Ensimmäisen työnsä hän maalasi 1974 new yorkilaiseen junaan, ja yli kolmikymmenvuotisen uransa aikana hän vaikutti merkittävällä tavalla alan kuvastoon. Hän osallistui myös hiphop-kulttuurin kehittämiseen. Hän esiintyi Charlie Ahearnin elokuvassa "Wild Style" (1982) ja osallistui 1982 Eurooppaan suuntautuneelle hiphop-kiertueelle. Hän oli paitsi kuvataiteilija myös rapmuusikko. Ensimmäinen levytys oli single ”Beat Bop” (1983), ensialbumi "Bi-Conicals of the Rammelzee" ilmestyi kuitenkin vasta 2004. Hän esiintyi löytöesineistä koostamissaan naamareissa. Hän otti Rammellzeen viralliseksi nimekseen 1980-luvulla.
Rammellzeen töitä on New Yorkin MoMA:ssa.
Myyrätapakulo

Myyrätapakulo ("Scelorchilus rubecula") on Etelä-Amerikan eteläosissa tavattava tapakuloihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan myyrätapakulo on 18–19 cm. Selästään lintu on väritykseltään harmahtavan ja ruosteenruskea ja päästään harmaa lukuun ottamatta ruskeita silmäkulmatäpliä. Pyrstö on pitkähkö ja osoittaa ylöspäin. Lajin rinta on väriltään ruosteenruskea. Vatsa on pohjaväriltään valkoinen ja siinä on tiheästi mustia poikkijuovia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Myyrätapakuloa tavataan Chilen keski- ja eteläosissa sekä Chilen rajan läheisyydessä Argentiinassa Neuquénin, Río Negron ja Chubutin maakunnissa. Linnun elinympäristöä ovat kosteat metsät, joissa valtalajeina ovat "Nothofagus"-suvun puut. Laji elää erityisesti metsien pohjakerroksissa, mutta voi ruokailla myös avoimemmillakin paikoilla. Myyrätapakulot liikkuvat yksin tai pareittain ja ne kuullaan useammin kuin nähdään. Myyrätapakulojen elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Myyratapakulon pesät ovat usein kallionkoloissa tai tunneleissa. Pesä säästyy pedoilta todennäköisesti sitä paremmin mitä lähempänä se on metsän reunaa tai maan pintaa ja mitä pidempi pesän sisäänkäynti on.
Kiinan tuoteskandaalit

Kiinan tuoteskandaaleihin kuuluu useita valmisteväärennöksiä, joista merkittävin on Kiinan maitojauheskandaali.
Vuonna 2007 Yhdysvalloissa kuoli 1500 kissaa ja koiraa Kiinassa valmistettuun lemmikkiruokaan.
Kiinan tuoteskandaaleihin sisältyy:
Marraskuussa 2008 tutkimuksiin sisältyivät myös muut elintarvikkeet. IHT mukaan kananmunista löydettiin 3 provinssissa melamiinia. Hongkong alkoi testata vihanneksia, lihaa ja jauhoja. Joidenkin viitteiden mukaan melamiinia on saatettu käyttää eläinten ja etenkin kalan ruokintaan Kiinassa vuosien ajan. Melamiini kiellettiin Kiinassa eläinten ruokintaan heinäkuussa 2007. Kahden välittäjän mukaan sen käyttöä alettiin kuitenkin valvoa vasta maitoskandaalin jälkeen. Maailmanlaajuinen lemmikkiravinnon skandaali vuonna 2007 johti massiivisiin tuotteiden myynnistä poistoihin mm. Yhdysvalloissa. IHT:n mukaan Kiinan viranomaiset eivät koskaan selvittäneet, kuinka laajasti he tutkivat Kiinan sisäisen elintarviketurvallisuuden.
Äiti ja poika ja muita kuunnelmia

Äiti ja poika ja muita kuunnelmia on Eila Pennasen teos vuodelta 1979. Kirjan on kustantanut Werner Söderström Osakeyhtiö pehmeäkantisena ja se on painettu WSOY:n graafisilla laitoksilla Juvalla.
Kirja sisältää radiokuunnelmien Äiti ja poika, Mies ja hänen kolme vaimoaan ja Pettäjät käsikirjoitukset. Kuunnelmia yhdistävänä aiheena on alkoholismi.
Eila Pennanen on kirjoittanut kuunnelmat Yleisradion teatteriosastolle vuosina 1976-78, ja ne on ohjannut Marja Rankkala.
Kirjan päällyksen suunnitteluun ovat osallistuneet Seppo Polameri ja Pekka Loiri.
John Wetton

John Kenneth Wetton (12. kesäkuuta 1949 – 31. tammikuuta 2017) oli brittiläinen basisti, laulaja ja kitaristi, joka tunnetaan parhaiten Asia-yhtyeen keulahahmona. Wetton soitti Uriah Heepissä kahdella albumilla vuosina 1975 ja 1976 sekä sitä ennen lyhyen aikaa Roxy Musicissa vuosina 1974 ja 1975. Hän oli King Crimson -yhtyeen laulajana ja basistina vuosina 1972–1974. 
Keväästä 2015 lähtien Wetton taisteli suolistosyöpää vastaan. Hän oli vielä kuukausi ennen kuolemaansa lähdössä mukaan Asian alkuperäisen ryhmittymän kanssa (ns. Original Asia) tämän kevään Yhdysvaltain kiertueelle, joka olisi alkanut maaliskuussa. Wetton joutui kuitenkin ilmoittamaan 11. tammikuuta 2017, että hän joutuu jättämään väliin ainakin kiertueen ensimmäisen osan, mutta oli innolla tulossa mukaan kiertueen jatkoon kesällä. John Wettonin tilalla kiertueella esiintyi Billy Sherwood. Wetton kuoli paksusuolen syöpään 67-vuotiaana 31. tammikuuta 2017.
Gumboot

Gumboot () on eteläafrikkalaiseen työväenkulttuuriin kuuluva tanssi, joka sai alkunsa Witwatersrandin kultakaivoksissa apartheidin aikana. Tanssin nimi tulee kaivostyöläisten työasuun kuuluvista kumisaappaista, joita tömistämällä työläiset kommunikoivat toistensa kanssa työnantajien kiellettyä keskustelun työaikana. Tavasta kehittyi ajan mittaan tanssi, jota esitettiin vapaa-aikana työläisten elämästä kertovien laulujen tahdissa. "Gumboot"-tanssi on nykyisin suosittu taidemuoto, jota esitetään ympäri maailmaa. Monien muiden kansantaiteen muotojan tapaan sitäkin sovelletaan uusiin sosiaalisiin yhteyksiin.
"Gumboot"-tanssin juuret ovat zulujen ja xhosien "umgangela" ja "uphenge" -keppitaistelutansseissa. Tanssijoita on tavallisesti 6-8 ja he seisovat suorassa rivissä. Ryhmä johtaja ilmoittaa suoritettavat tanssiliikkeet tai esittää seuraavan liikesarjan lyhyellä sooloesityksellä. Liikesarjojen nimet kuten "dayinja" ("vaara"), "amaphoyisa" ("poliisi") tai "GwazamaZulu" ("puukota zulua") juontuvat kultakaivostyöläisten elinoloista.
Rajamaa

Rajamaa on aiemmin käytössä ollut nimitys, jolla tarkoitettiin suuren valtion reuna-alueella sijaitsevaa seutua, jonka katsottiin olevan sivistyksellisesti ja taloudellisesti sekä usein myös poliittisesti takapajuinen. Suomen autonomian ajan loppuaikoina venäläiset käyttivät "Venäjän rajamaa" -nimitystä () halveksiessaan Suomea tai kieltäessään sen erikoisaseman.
Suomen paikannimissä ja sukunimissä olevat "raja"-sanan sisältävät nimet viittaavat johonkin tarkkaan rajapaikkaan tai ne kertovat asumuksen sijaitsevan lähellä valtakunnan, läänin, maakunnan, pitäjän, kylän tai maatilan rajaa. Sukunimissä tällaisia ovat esimerkiksi "Raja, Raja-aho, Rajahalme, Rajakallio, Rajakangas, Rajala, Rajalahti, Rajamäki, Rajanen, Rajaniemi" ja "Rajasalo".
Vanhempi rajaa tarkoittava ilmaisu suomen kielessä on ollut "pyhä". Tähän liittyviä paikannimiä ovat esinerkiksi lukuisat Pyhäjärvi ja Pyhäjoki -nimet.
Introducing Eddy and The Falcons

Introducing Eddy and The Falcons on Roy Woodin johtaman Wizzard-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1974. Albumin on julkaissut yhdysvaltalainen United Artists Records &lt;br&gt; -levy-yhtiö sarjatunnuksella UA-LA219-G ja tuottanut Roy Wood.
Levy on äänitetty Lontoossa kolmessa studiossa. Phonogramissa äänittäjinä ovat olleet Pete Olliff, Steve Brown ja Roger Wake, Air-studioilla Bill Price ja De Lane Leassa Dick Plant. Miksaajana on ollut Arun Chakraverty.
Levykannen suunnittelun ja toteutuksen ovat tehneet Seabrook / Graves Aslett.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kaikki kappaleet ovat Roy Woodin tekemiä ja sovittamia ja ne on julkaissut Anne-Rachel Music Corp. / Yellow Dog Music Inc. (ASCAP)
Tuomipihlajat

Tuomipihlajat ("Amelanchier") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon kuuluva suku. Lajeista suurin osa kasvaa alkuperäisenä Pohjois-Amerikan lauhkealla vyöhykkeellä. Monia tuomipihlajalajeja käytetään koriste- tai marjakasveina.
Tuomipihlajien marjoja syövät linnut levittävät tuomipihlajia vieraslajeiksi Suomen luontoon. Esimerkiksi isotuomipihlaja muodostaa Etelä-Suomessa paikoin laajoja tiheiköitä. 
Ulkonäkö ja koko.
Tuomipihlajat ovat kesävihantia yksikotisia pensaita tai pieniä puita. Lajit tekevät usein maarönsyjä. Lehdet kasvavat kierteisesti. Lehtilapa on ehyt ja sahalaitainen. Kukinto on tavallisesti terttu. Kukat ovat kaksineuvoisia ja teriö valkoinen. Hedelmä on sininen tai tummansinipunainen, vahapeitteinen pohjusmarja.
Ravintokäyttö.
Sukuun kuuluvasta marjatuomipihlajasta on jalostettu marjanviljelyyn lajikkeita, joita kutsutaan nimellä "saskatoon". Näitä ovat "Smokey", "Thiessen", "Martin", "Regent Northline" ja "Honeywood".
Viljelykäyttö ja poisto luonnosta.
Suomessa iso- ja marjatuomipihlaja menestyvät Lapissa saakka (kasvuvyöhykkeet I–VI), mutta ruso- ja sirotuomipihlaja menestyvät vain Keski-Suomeen saakka.
Isotuomipihlaja voi levitä laajoiksi kasvustoiksi etenkin hiekkamaassa. Lajin viljelystä pitäisi siksi luopua ja luontoon levinneet isotuomipihlajat olisi hyvä poistaa mieluiten juurineen.
Aivan liian hotti

Aivan liian hotti ("She’s Out of My League") on vuonna 2010 julkaistu yhdysvaltalainen romanttinen komedia. Elokuvan ohjauksesta vastaa Jim Field Smith.
Juoni.
Elokuvan päähenkilö Kirk on tavallinen lentoaseman turvamiehenä työskentelevä nuori mies, joka ei ole uskoa onneaan. Vastoin kaikkia luonnonlakeja Molly, menestynyt ja järkyttävän kaunis nainen, ihastuu Kirkiin. Kirk ei pysty myöntämään tapahtunutta todeksi. Ällistyneitä ovat myös hänen ystävänsä, perheensä ja jopa hänen ex-tyttöystävänsä. Nyt hänen on keksittävä, kuinka saada suhde toimimaan, vaikka hän on ensimmäinen, joka myöntää naisen pelaavan aivan eri luokassa.
Confessional Evangelical Lutheran Conference

The Confessional Evangelical Lutheran Conference (CELC) (epävirallinen suomennos: Tunnustuksellinen evankelis-luterilainen konferenssi (TELK)) on kattojärjestö joukolle tunnustuksellisia luterilaisia kirkkoja. Se on Evangelical Lutheran Synodical Conference of North America:n seuraaja, eroten kuitenkin edeltäjästään siinä, että se on kansainvälinen eikä keskittynyt vain Pohjois-Amerikkaan.
Konferenssi on kasvanut vuoden 1993 13:sta perustajajäsenkirkostaan 21:n jäsenkirkon yhteisöksi. Konferenssilla on ollut kuusi kansainvälistä yhteistä kokoontumista (1993, 1996, 1999, 2002, 2005, 2008), joitten välillä on pidetty alueellisia kokoontumisia.
Oppi.
CELC:in toisessa artiklassa koskien uskon tunnustusta sanotaan, että Vanhan ja Uuden testamentin kanonisoidut kirjat ovat verbaali-inspiroitua ja erehtymätöntä Jumalan Sanaa ja että tämä Sana on ainoa auktoriteetti uskossa, opissa ja elämässä. Lisäksi konferenssi hyväksyy vuoden 1580 Yksimielisyyden kirjaan sisältyvät evankelis-luterilaisen kirkon Tunnustuskirjat, koska se katsoo niissä Jumalan Sanan opin esitetyn puhtaana.
Jürgen Roelandts

Jürgen Roelandts (s. 2. heinäkuuta 1985 Asse, Belgia) on belgialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa 2008 Silence-Lotto-tallissa, joka oli sittemmin nimeltään Omega Pharma-Lotto. Kausilla 2012–2017 hän edusti Lotto-Belisol / Lotto Soudal -joukkuetta ja 2018 BMC Racing Teamia. Viimeisillä ammattilaiskausillaan 2019–2020 hän kilpaili Movistar Teamissa.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
Tour de Normandie, etapin 2 voitto
Tour du Loir-Et-Cher, etapin 2 voitto
Pariisi–Tours, alle 23-vuotiaiden kilpailun voitto
Maantieajon Belgian mestaruus 
Eneco Tour, pistekilpailun voitto
Puolan ympäriajo, etapin 5 voitto
Circuit Franco-Belge, etapin 3 voitto
Puolan ympäriajo, pistekilpailun voitto
Gent–Wevelgem, kuudes
E3 Prijs Vlaanderen, toinen
Grand Prix Cycliste de Montréal, neljäs
MM-kilpailut, maantieajossa viides
Vattenfall Cyclassics, kuudes
Luxemburgin ympäriajo, etapin 4 voitto
Olympialaiset, maantieajossa seitsemäs
Eurométropole Tour (Circuit Franco-Belge), kokonais- ja sprinttikilpailun sekä etapin 1 voitto
GP Ouest France-Plouay, viides
Välimeren ajo, etapin 5 voitto
Flanderin ympäriajo, kolmas
GP Ouest France-Plouay, neljäs
Qatarin ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Flanderin ympäriajo, kahdeksas
GP Ouest-France, viides
Milano – San Remo, kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa 14:s
Volta a la Comunitat Valenciana, etapin 5 voitto
Milano – San Remo, viides
Ihmepensas

Ihmepensas ("Codiaeum variegatum") on tyräkkikasveihin kuuluva pensasmainen kasvi. Kasvia käytetään yleisesti huonekasvina sen koristeellisten lehtien takia.
Lajikuvaus.
Ihmepensaasta on jalostettu hyvin erilaisia lajikkeita, joilla on paljon keskinäisiä eroja. Yleensä ihmepensas kasvaa isoksi pensaaksi tai pieneksi puuksi. Lajilla on tyypillisesti kiiltäväpintaiset melko paksut lehdet, joissa lajikkeesta riippuen on vihreän lisäksi erilaisia keltaisen ja punaisen sävyjä. Lehtien muoto vaihtelee lajikkeiden välillä ja voi olla soikea, pitkänomainen tai eri tavoin liuskoittunut. Lehtien pituus voi olla n. 5-30 cm ja leveys n. 0.5-10cm.
Ihmepensas on yksikotinen, eli samassa kasvissa on erilliset hede- ja emikukinnot. Hedekukinto on pitkä nuokkuva terttu, jossa yksittäiset kukat näyttävät suhteellisen pitkien heteiden ansiosta pallomaisilta. Emikukinto on huomattavasti hedekukintoa pienempi ja vähemmän näyttävä. Hedelmät ovat noin 1 cm läpimittaisia, ja kunkin sisällä on kolme siementä. Kasvin hedelmillä ei ole ihmisille käyttöä.
Myrkyllisyys.
Kasvin vahingoittumisesta erittyvä maitiaisneste on myrkyllistä ja saattaa ärsyttää ihoa ja aiheuttaa ihottumaa. Yleensä tämä on lievää ja tilapäistä. Jos kasvinestettä joutuu iholle, on syytä huuhdella se pois pitkäaikaisemman altistumisen välttämiseksi.
Käyttö huonekasvina.
Ihmepensaan käyttö huonekasvina perustuu näyttäviin lehtiin, joita nykyään on monia erilaisia muotoja. Kukinnoilla ei ole varsinaista koristearvoa.
Valonmäärä on suoraan verrannollinen lehtien kirkkauteen. Kasvi on hyvä sijoittaa kirkkaaseen valoon, mutta suoraa lämmittävää auringon paistetta on syytä välttää. Ihmepensasta tulee kastella kasvukauden aikana runsaasti, mutta kasteluiden välillä on mullan syytä kuivahtaa. Jos kasvi on jätetty pitemmäksi aikaan kuivaksi, lehdet alkavat nuokkua. Tällöin sille on syytä antaa kunnon kastelu, jolloin lehdet palautuvat nopeasti ennalleen. Ihmepensas myös nauttii suuresta ilmankosteudesta, joten suihkuttelu silloin tällöin tekee sille hyvää. Suihkuttamiseen kannattaa mieluiten käyttää kalkitonta vettä, sillä kalkkitahrat lehden pinnalla eivät komista kasvia.
Ihmepensaan kasvukausi on kesällä, jolloin se myös kukkii. Talvella pensas viettää lepoaikaa jolloin kastelua ja lannoitusta on syytä pienentää. Liiasta lannoittamisesta kasvi saattaa tehdä lehtiä vuoden pimeimpään aikaan, jolloin lehdet jäävät pieniksi ja kalpeiksi, ellei lisävaloa saada hankittua.