tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andrei Saharov

 
Andrei Dmitrijevitš Saharov (, [], 21. toukokuuta 1921 – 14. joulukuuta 1989) oli neuvostoliittolainen ydinfyysikko sekä demokratia- ja ihmisoikeusaktivisti. Saharov väitteli tohtoriksi ydinfysiikasta vuonna 1947. Saharov tuli ensin tunnetuksi Neuvostoliiton ydinaseen kehittäjänä, mutta myöhemmin hänestä tuli maansa tunnetuin toisinajattelija. Andrei Saharoville myönnettiin ensimmäisenä venäläisenä Nobelin rauhanpalkinto 1975.
Elämä ja ura.
Isän puolelta Saharov oli lähtöisin pappis- ja lakimiessuvusta, äidin puolelta upseerisuvusta. Suvussa oli venäläisyyden lisäksi kreikkalaista, puolalaista, ja eteläistä mongoliverta. Saharovin lapsuus ja nuoruus oli elintasoltaan niukkaa. Hän aloitti yliopisto-opinnot Moskovassa vuonna 1938.
Saharov työskenteli opiskelijana fyysikko Igor Tammin kanssa ja hänet värvättiin 1948 Neuvostoliiton ydinpommia kehittävään ryhmään. Neuvostoliiton ensimmäinen ydinpommi räjäytettiin 29. elokuuta 1949. Saharovin osuus oli ratkaiseva seuraavassa vaiheessa, vetypommin kehittämisessä. Ensimmäinen vetypommi räjäytettiin 1953. Samana vuonna Saharoville myönnettiin maan korkein arvonimi ”sosialistisen työn sankari”. Saharov uskoi Neuvostoliiton ydinaseen olevan välttämätön voimatasapainon saavuttamiseksi ja rauhan säilyttämiseksi. Hän puhui kuitenkin ydinkokeiden aiheuttamia ympäristötuhoja ja kilpavarustelua vastaan ja ydinvoiman rauhanomaisen käytön puolesta, jonka toivoi helpottavan riippuvuutta öljystä ja kaasusta.
Saharov tuomitsi 1968 Prahan kevään murskaamisen ja Tšekkoslovakian miehityksen sekä kirjoitti esseen ”Pohdintoja edistyksestä, rauhanomaisesta rinnakkainelosta ja henkisestä vapaudesta” (Размышления о прогрессе, мирном сосуществовании и интеллектуальной свободе, ), joka levisi samizdatina ja ulkomailla. Saharovista tuli Neuvostoliiton ihmisoikeusliikkeen keskeisiä vaikuttajia. Vuonna 1975 hänelle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto. Häntä ei päästetty palkintoa noutamaan, joten hänen vaimonsa luki palkintopuheen, jossa sanottiin muun muassa rauhan, edistyksen ja ihmisoikeuksien olevan riippuvaisia toisistaan. Neljä vuotta myöhemmin Andrei Saharov asettui vastustamaan Afganistanin sotaa, mikä johti lopulta hänen leimaamiseensa toisinajattelijaksi ja sisäiseen karkotukseen Gorkiin vuonna 1980.
Neuvostoliiton viimeinen johtaja Mihail Gorbatšov kumosi karkotuksen vuonna 1986. Saharov valittiin maaliskuussa 1989 uuteen Neuvostoliiton kansanedustajien kongressiin, jossa hän toimi muutaman kuukauden ennen äkillistä kuolemaansa sydänkohtaukseen 68-vuotiaana.
Euroopan parlamentti perusti vuonna 1988 hänen nimeään kantavan Saharov-palkinnon, joka myönnetään vuosittain ihmisoikeuksia ja sananvapautta edistävälle henkilölle tai järjestölle.
Me Stallarit

Me Stallarit on Moskito Televisionin tuottama, syksyllä 2004 esitetty retrohenkinen komediasarja.
Sarja kertoo Mahlapuro-nimisen perheen elämästä 1970-luvun Helsingin Merihaassa. Perhe-elämä sujuu rauhallisesti odotellen sosialistisen vallankumouksen toteutumista Suomessa. Eero-isä on töissä Patenttivirastossa. Hänen työaikansa menee lähinnä uusia keksintöideoita äimistellessä yhdessä työtoverinsa, Pertin kanssa. Tuula-äiti kääntää DDR:n valtionrunoja kotoa käsin. Kouluikäiset lapset Katja ja Lenni ihmettelevät muun muassa, miksi Coca-Cola ja farmarit ovat kiellettyjä länsimaisen kapitalismin välikappaleina.
Sarjan käsikirjoittajia ovat Juha Jokela, Mikko Reitala, Sami Keski-Vähälä, Timo Varpio, Atte Järvinen ja Leo Viirret.
Muuta.
Ben Zyskowicz arvosteli Me Stallarit -sarjaa eduskunnassa syyskuussa 2004. Hänen mukaansa taistolaiset kuvattiin ohjelmassa liian kiltteinä ja herttaisina ja heitä ”paapottiin”. Zyskowicz vertasi sarjaa siihen, että suomalaisista 1940-luvun natseista tehtäisiin hyväntahtoinen ”Me hakaristin seuraajat” -tilannekomedia.
Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri

Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri on Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristön esimies. Pääsihteerin päivittäisiin tehtäviin kuuluu YK:n jokapäiväinen johtaminen.
Pääsihteerin rooli.
YK:n pääsihteerin rooli on merkittävä YK:n toiminnassa ja kansainvälisten kysymysten ratkaisijana.
Pääsihteerin rooli on olla osana kansainvälistä yhteisöä ja muistuttaa jäsenvaltioita niiden kansainvälisistä velvollisuuksista maailmanpolitiikassa.
Pääsihteerin työhön kuuluu kaikkien YK:n päättävien elinten toiminnan saattaminen sopusuhtaiseen yhteistoimintaan, paitsi Kansainvälisen tuomioistuimen, jonka toiminta ei kuulu pääsihteerin alaisuuteen.
Pääsihteerin kansainvälisiin tehtäviin kuuluu maailmanrauhaa ja turvallisuutta uhkaavien uhkien tuominen n tietoisuuteen.
Pääsihteeri voi myös itse käyttää omaa kansainvälistä vaikutusvaltaansa jäsenmaiden välisissä kiistoissa ja osallistua kriisitilanteiden selvittämiseen henkilökohtaisesti tai nimittää ulkopuolisen erityisedustajan niitä hoitamaan, n siunauksella.
Vaikka pääsihteerin rooli yksi maailman merkittävimmistä koko laajalla kansainvälisellä areenalla, on hänen toimintansa silti hyvin rajallista, sillä hänen työnsä ja asemansa perustuvat luottamukseen, ja hänen mahdollisesta jatkosta vastaavat yhdessä ja , jotka voivat esittää pääsihteerille epäluottamuslauseen, mikäli ne ovat tyytymättömiä pääsihteerin toimintaan.
Pääsihteerin hallinnollisiin vastuualueisiin kuuluu myös olla mukana laatimassa kahdeksi vuodeksi YK:n budjettiesityksiä, joita YK:n sihteeristö laatii valmiiksi pääsihteerille, jonka tehtävänä on esittää ne yleiskokoukselle, joka hylkää tai hyväksyy ne.
Pääsihteerin vastuulla on myös kansainvälisten sopimusten tallentaminen ja kunkin YK:n jäsenmaiden tiedonantojen rekisteröinti ja niiden julkistaminen.
Valinta ja toimikausi.
 ei määrittele niinkään tarkasti pääsihteerin valintaprosessia mutta on valinnut tähän asti lta saamiensa ehdokaslistan nimien mukaan sopivimman henkilön uudeksi pääsihteeriksi. Turvallisuusneuvoston pysyvät jäsenvaltiot voivat aina estää pääsihteerin nimityksen käyttämällä veto-oikeutta.
Pääsihteerin toimikausi on viisivuotinen ja sama henkilö voi toimia pääsihteerinä enintään kaksi kautta, mikäli hänet valitaan jatkokaudelle tai mikäli hän ylipäätänsä hakee toiselle kaudelle.
YK:n pääsihteerin alaisuudessa toimii kaksi merkittävää virkanimikettä jotka ovat:
Pääsihteerin valinta 1946-2016.
Valinnan voittaja on lihavoitu
Diablo (pelisarja)

Diablo on Blizzard Entertainmentin kehittämä ja julkaisema toimintaroolipelisarja.
Pelisarjan ensimmäisessä osassa yksi (pelisarjan maailman) Helvetin johtajista, Diablo, on päässyt terrorisoimaan fiktiivistä Tristramin kylää.
Pelisarjan toisessa osassa Diablo on jälleen valloillaan ja yrittää saada avukseen veljensä Baalin ja Mephiston.
Peleissä on tarkoitus voittaa paha, ja sitä helpottaakseen pelaajan on kerättävä erilaisia varusteita (mm. haarniskoja ja aseita), sekä kehittää hahmoaan tappamalla kaikenlaisia vastaan tulevia vihollisia.
Kehittyessään hahmo oppii uusia kykyjä ja taitoja. Ensimmäinen peli julkaistiin myös PlayStationille. Pelisarjan kolmas peli julkaistiin myös PlayStationille (3 &amp; 4) ja Xboxille (360 &amp; One).
Universumi.
Suuret pahat.
Kauan sitten oli seitsemän suurta pahaa - kolme Pääpahaa (the Prime Evils) (Diablo, Mephisto ja Baal) ja neljä Pientä pahaa (the Lesser Evils) (Andariel, Duriel, Azmodan ja Belial).
Pääpahat johtivat Helvettiä, kun taas pienemmät pahat toimivat näiden alaisina ollen kuitenkin samalla erittäin voimakkaita omissa erikoiskyvyissään.
Sin Warin aikaan Azmodan liittoutui veljensä Belialin kanssa pääpahoja vastaan (myös Andariel ja Duriel olivat heidän puolellaan), jotka heidän uskomuksensa mukaan eivät olisi halunneet lopettaa sotaa Taivaan kanssa. Helvetin joukot mukanaan, Azmodan ja Belial voittivat Diablon, Mephiston ja Baalin ja karkottivat heidät kuolevaisten maailmaan, uskoen, että jos enkelit keskittyisivät taistelemaan Pääpahoja vastaan kuolevaisten maailmassa, Taivaan portit olisivat suojaamattomia.
Kun Pääpahat olivat poissa, Azmodan ja Belial kiistelivät siitä, kumpi nyt johtaisi Helvettiä. He eivät päässeet asiasta sopuun mikä johti heidän yhteistyönsä päättymiseen ja he lopulta päätyivät sisällissotaan keskenään.
Järjestöt.
Horadrim on vanha maagien järjestö Diablossa, Diablo II:ssa ja Diablo III:ssa. "Sin Warin" aikaan, Horadrim perustettiin metsästämään "Prime Evilit" - Diablo, Mephisto ja Baal- jotka oli karkotettu kuolevaisten maailmaan. Arkkienkeli Tyrael luovutti heille "Sielukivet" (Soulstones), joilla oli voima vangita Prime Evilien sielut.
Vaikka järjestö oli ensimmäisen pelin alussa huvennut vain yhteen jäseneen, Deckard Cainiin (Cain the Elder), he olivat nähneet tulevan Prime Evilsien nousun ja olivat luoneet useita esineitä ja asioita, (kuten Horadric Staff ja Horadric Cuben) auttamaan ihmisiä taistelemaan tätä tulevaa uhkaa vastaan. Deckard Cain, Horadrimin viimeinen, lopulta auttoi ja neuvoi sankareita, jotka menivät taistelemaan Prime Evilseja vastaan niiden vapauduttua.
Pelit.
Diablo
Diablo julkaistiin Playstation-pelikonsolille vuonna 1998 ilman verkkopeliä. Kaksi henkilöä pystyy pelaamaan peliä samaan aikaan samalla konsolilla, mikä oli uusi ominaisuus.
 (Diablon lisäosa, ei jatka ensimmäisen pelin tarinaa)
Diablo II
 (Diablo II:n lisäosa, jatkaa toisen pelin tarinaa)
Diablo III
 (Diablo III:n lisäosa, jatkaa kolmannen pelin tarinaa)
 (lisää kolmanteen Diabloon "Necromancer" - hahmoluokan)
 (Diablo II ja tämän lisäosan remasteröitynä)
 (sijoittuu "Diablo II:en" lisäosan ja "Diablo III:n" väliin)
Diablo IV
Javier Pérez de Cuéllar

Javier Felipe Ricardo Pérez de Cuéllar y de la Guerra (19. tammikuuta 1920 Lima, Peru – 4. maaliskuuta 2020 Lima, Peru) oli perulainen diplomaatti ja Yhdistyneiden kansakuntien viides pääsihteeri. Hän toimi tehtävässä 1. tammikuuta 1982 – 31. joulukuuta 1991.
Vuonna 1995 Pérez de Cuéllar oli ehdokkaana Perun presidentiksi, mutta hävisi vastaehdokkaalleen Alberto Fujimorille. Pérez de Cuéllar toimi Perun pääministerinä marraskuusta 2000 heinäkuuhun 2001. Viimeksi hän toimi Perun suurlähettiläänä Ranskassa. Loppuvuosinaan hän asui Johor Bahrussa, Malesiassa
Diplomaattinen ura.
Pérez de Cuéllar liittyi Perun ulkoministeriöön vuonna 1940 ja toimi diplomaattina vuodesta 1944 ensin Perun suurlähettilään sihteerinä Ranskassa ja sittemmin Britanniassa, Boliviassa, Brasiliassa, Sveitsissä, Neuvostoliitossa ja Venezuelassa. Cuéllar oli nuorin Perun YK:n yleiskokouksen jäsen osallistuessaan yleiskokoukseen Lontoossa vuonna 1946. Hänestä tuli Perun YK:n suurlähettiläs vuonna 1971. Hän toimi myös Perun YK:n yleiskokouksen delegaation puheenjohtajana vuoteen 1975. 
Vuosina 1973–1974 Pérez de Cuéllar edusti maata turvallisuusneuvostossa, ja oli sen puheenjohtaja Kyproksen kriisin aikana heinäkuussa 1974. Syyskuussa 1975 YK:n pääsihteeri Kurt Waldheim nimitti hänet Kyproksen erityislähettilääksi. Tehtävä kesti joulukuuhun 1977, jolloin hän sai töitä Perun ulkoministeriössä. 
Tultuaan takaisin YK:hon hänet nimitettiin erityislähettilääksi Afganistaniin ja Pakistaniin.
YK:n pääsihteeriksi.
Pérez de Cuéllar valittiin 31. joulukuuta 1981 YK:n pääsihteeri Kurt Waldheimin seuraajaksi idän ja lännen välisenä kompromissiehdokkaana. Suomessa hän vieraili ainakin huhtikuussa 1983. Hänet valittiin jatkokaudelle pääsihteeriksi vuonna 1986. Hän joutui selvittämään Falklandin sotaa ja tukeutui Contadora-ryhmään edistääkseen rauhaa Keski-Amerikassa. Hän neuvotteli Namibian itsenäisyyden ja yritti selvittää Länsi-Saharassa Marokon ja Polisarion vastaista kiistaa. Pérez de Cuéllaria ei nimitetty enää kolmannelle kaudelle, ja hänen uransa YK:n pääsihteerinä päättyi 31. joulukuuta vuonna 1991. Hänen seuraajakseen valittiin Boutros Boutros-Ghali. 
Pääsihteerinä Pérez de Cuéllar oli keskeisesti vaikuttamassa Irakin ja Iranin sodan aselevon aikaansaamiseen 1988 ja yrityksissä estää Persianlahden sodan syttyminen 1991. Vuonna 1988 Pérez de Cuéllar otti Oslossa vastaan myönnetyn Nobelin rauhanpalkinnon.
Jan Hus

Jan Hus (n. 1369 – 6. heinäkuuta 1415) oli tšekkiläinen Prahan yliopiston maisteri sekä uskonnollinen reformaattori. Hän syntyi Husinecissa Etelä-Böömissä. Synnyinpaikkansa mukaan hänet tunnettiin nimellä Jan Husinecký, latinaksi Johannes de Hussinetz. Hän otti käyttöön sukunimekseen kotipaikkansa nimen lyhennetyn muodon. Hus teloitettiin kerettiläisenä Konstanzissa, Saksassa.
Böömiläinen reformi.
Jan Husin ja muun uudistusmielisen prahalaisen papiston tavoitteena oli katolisen kirkon reformi. Böömiläisen reformin juuret olivat 1300-luvun lopun uudistusliikkeissä, mutta lopullisen muotonsa Husin ajatukset saivat englantilaisen John Wycliffen vaikutuksesta, erityisesti Wycliffen ehtoollista ja kirkon valtaa koskevista opeista. Hus ja hänen seuraajansa arvostelivat erityisesti kirkon ylenpalttista omaisuutta ja papiston maallista elämäntapaa. Toisin kuin radikaalit taboriitit myöhemmin, Hus ei pyrkinyt katolisen kirkon kultin, liturgian tai papiston lakkauttamiseen. Hus saarnasi ja kirjoitti latinan lisäksi tšekin kielellä ja vaikutti tšekin kirjakielen kehitykseen. Prahan arkkipiispa oli aluksi Husin suosija, mutta kääntyi sittemmin häntä vastaan. Suhteet kriisiytyivät vuonna 1412.
Pannaan julistaminen ja kuolemantuomio.
Husin asemaa vahvisti aluksi se, että samaan aikaan katolinen kirkko oli jakautunut suuren skisman takia, ja vuosina 1409–1414 oli kolme paavia. Böömin alue kannatti tuolloin niin sanottua Pisan paavia. Yksi paaveista julisti Husin pannaan vuonna 1411 papistoa ja anekauppaa kohtaan suunnatun arvostelun takia. Arkkipiispa karkotti hänet maaseudulle, jossa hän kirjoitti merkittävimmän teoksensa "De ecclesia". Lopulta skisma päättyi, ja Konstanzin kirkolliskokous 1415 tuomitsi Husin harhaoppisena kuolemaan. Hänet poltettiin roviolla 6. heinäkuuta 1415 ja tuhkat ripoteltiin Reiniin.
Hussilaissodat.
Husin kuolema järkytti tšekkejä ja sai myös aatelin mielipiteen kääntymään Konstanzin konsiilia ja Rooman kirkkoa vastaan. Muutaman vuoden kuluttua puhkesivat hussilaissodat (1420–1436), joissa tšekit ottivat käyttöönsä kansallissankariksi nousseen Husin nimen. Maltillisia, Prahan papiston johtamia hussilaisia nimitettiin utrakvisteiksi, kun taas Etelä-Böömin Táboriin yhteisön perustaneet taboriitit olivat jyrkempiä. Myöhemmin hussilaiset sulautuivat böömiläisveljiin ja luterilaisiin.
Uni mustasta joutsenesta.
Tarinan mukaan Hus näki unen mustasta joutsenesta. Husin nimi tarkoittaa hanhea, ja hänen kerrotaan sanoneen: ”Tämä hanhi paistetaan tulessa, mutta minun jälkeeni tulee joutsen, jota te ette onnistu polttamaan.” Martti Luther uskoi, että Husin joutsenennustus viittasi häneen.
Katolisen kirkon anteeksipyyntö.
18. joulukuuta 1998 paavi Johannes Paavali II pyysi katolisen kirkon nimissä virallisesti anteeksi Husin teloitusta.
Salem

Salem tai Saalem on heprean kielen "rauhaa" tarkoittavan sanan Šalom (Shalom) variantti, jota Vanhassa testamentissa käytetään Jerusalemin runollisena nimenä. Nykykäytössä sana on useiden paikkakuntien, seurakuntien ja kirkkojen nimi tai niiden osa. Salem on myös sukunimi.
Joululahja

Joululahja on jouluna ystäville ja omaisille annettava lahja. Suomessa joulupukki käy jouluaattoiltaisin vierailemassa kodeissa lahjoja jakamassa. 
Vuonna 2006 Suomessa myytiin joulumyyntinä jopa 7 miljoonaa lelua. 
Lahja.
Joululahja on kääritty joulupaperiin ja sitä koristavat lahjanauhat tai -narut. Lahjapaketissa on lahjansaajan nimi, yleensä myös hyvän joulun toivotus sekä lahjan antajan nimi.
Suomalaisessa kultturissa joululahjoja jaetaan myös pikkujouluperinteessä. Osallistujat ostavat sovitun hintaisen tavaran lahjaksi. Lahjat jaetaan satunnaisesti pikkujouluihin osallistuville ihmisille. Toisinaan lahjansaajat on etukäteen arvottu ja lahjan antaja tietää kenelle lahjan hankkii.
Jakaminen.
Suomessa on kaksi tapaa lahjojen jakoon. Useimmiten joulupukki tulee taloon oveen koputtaen. Joulupukki keskustelee joskus perheen kanssa. Sitten jaetaan lahjat. Joulupukki ottaa kontistaan lahjan kerrallaan. Hän katsoo lahjan saajan nimen ja nimeltä kutsuen hän ojentaa lahjan saajalle. Perheenjäsen tai pukin mukana kulkeva tonttu voi avustaa joulupukkia lahjojen jaossa.
Toisen tavan mukaan lahjat asetetaan kuusen alle. Joulupukin sanotaan käyneen sillä välin kun perhe on ollut muualla tai nukkumassa.
Erilainen joululahja.
Erilainen joululahja tai eettinen joululahja -käsitteellä tarkoitetaan hyväntekeväisyyslahjoja, jotka lanseerattiin Suomessa vuonna 2005. Lahjanantaja maksaa avustusjärjestön tilille rahaa, jolla järjestö ostaa lahjanantajan tahdon mukaan esimerkiksi kanoja, vuohia, koulupuvun, tai kalastusverkon kehitysmaan asukkaalle – ja lahjanantaja antaa tästä kertovan kortin läheiselleen, jota haluaa muistaa jouluna.
Erilaisia joululahjoja voi hankkia esimerkiksi Kirkon ulkomaanavun, Oxfamin tai Fida International ry:n kautta.
Redundanssi

Redundanssi eli toiste on ylimäärää, esimerkiksi informaation yhteydessä. Jos informaatiossa on redundanssia, informaatiosta voidaan poistaa osia ja informaatiosisältö säilyy silti ennallaan. Kun informaatiovirrassa, esimerkiksi puheessa, on redundanssia, se kestää siirtovirheitä. Virheenkorjauskoodit lisäävät viestiin toistetta virheiden korjaamiseksi.
Puheen redundanssi.
Esimerkiksi digitaalinen puhetallenne koodataan PCM-järjestelmässä 8 000 näytteellä sekunnissa, joista kukin näyte on 8 bittiä eli 256 erilaista voimakkuustasoa tai -vaihtoehtoa. Lause "Pekka on kotona" kestää noin 1,5 sekuntia, ja sen informaatiosisältö PCM-koodattuna on 1,5 × 8 000 × 8 eli 96 000 bittiä. Vastaavasti ASCII-koodissa lause koodautuu 120 bitillä (15 merkkiä × 8 bittiä). Puheesta nauhotetussa äänessä on siis pelkän sanallisen tiedon kannalta paljon redundanssia.
Redundanssi ilmenee muun muassa siitä, kuka puhuu, miten puhuja painottaa puheensa, millaisessa mielentilassa hän on ja kuinka voimakkaasti hän puhuu. Lauseen tietosisältö pysyy samana, sanoipa lauseen "Pekka on kotona" lähes kuka tahansa, missä mielentilassa tahansa, millä painotuksilla tahansa, kuinka voimakkaasti tai heikosti tahansa. Kuulija voi kuitenkin saada lauseesta hyvin monenlaista informaatiota, kun puheen sävy muuttuu.
Toisaalta 120 bitillä voidaan koodata noin miljardi × miljardi × miljardi × miljardi vaihtoehtoa (1036), esimerkiksi lausetta. Lause "Pekka on kotona" voidaan siis koodata vielä paljon vähemmillä biteillä kuin 120:llä sopimalla jokin muu koodi kuin ASCII tai PCM. Vähimmillään "Pekka on kotona" voidaan koodata yhdellä bitillä. Esimerkiksi Liisa (Pekan vaimo) on sopinut Matin (Liisan rakastajan) kanssa, että kaksi sanomalehteä verannan pöydällä (joka näkyy tielle) tarkoittaa "Pekka ei ole kotona, tule käymään". Kaikki muut lehtimäärät verannan pöydällä tarkoitavat siis "Pekka on kotona".
Datan redundanssi.
Datan redundanssi viittaa käytäntöön, jossa samaa tietoa säilötään kahdessa tai useammassa paikassa tietokannassa tai tiedon tallennusjärjestelmässä. Redundanssilla varmistetaan, että organisaatio voi toimia tai palvella jatkuvasti vaikka jotain tapahtuu datalle kuten datan korruptoituminen tai datan menettäminen. Konseptia sovelletaan tietokantoihin, tietokoneen muistiin ja tiedostotallennusjärjestelmiin.
Vikasietoinen järjestelmä voi vaihtaa redundanttiseen laitekomponenttiin (suorittimeen, emolevyyn, virtalähteeseen, IO-järjestelmään tai tallennusjärjestelmään) laitevian ilmetessä ilman häiriötä palveluun.
Fabryka Samochodów Małolitrażowych

Fabryka Samochodów Małolitrażowych (FSM) oli puolalainen henkilöautojen valmistaja. FSM:n tehdas sijaitsi Bielsko-Białassa, Puolan eteläisessä osassa. FSM oli merkkinä olemassa vuodesta 1972 vuoteen 1991, jolloin Fiat otti tehtaan hallintaansa, siitä eteenpäin tehdas on ollut "Fiat Puola". 
Tehdas on valmistanut Fiatin mallia 126p. Lisäksi tehdas valmisti 1980-luvun alkuun asti Syrenaa, joka oli alun perin toisen puolalaisen tehtaan, FSO:n tuote. Tehtaan siirryttyä Fiatille, se alkoi valmistaa Fiat Cinquecentoa, tämän seuraajaa Fiat Seicentoa ja Fiat Pandaa. Vuonna 2000 lopetettiin tehtaan selkeästi merkittävimmän tuotteen, Fiat 126p:n valmistus. 
Kaikki Cinquecentot, Seicentot ja uudet Pandat on valmistettu Puolassa kaikille markkinoille. Suomeen ei ole tuotu Cinquecentoa eikä Seicentoa. Muiden mallien (Syrena ja 126p) vienti rajoittui entisiin SEV-maihin.
Pisan torni

Pisan torni () tai Pisan kalteva torni () on Pisan katedraalin kellotorni Pisan kaupungissa Italiassa. Se sijaitsee Piazza dei Miracolin alueella. Torni on tullut kuuluisaksi siitä, että se on kallellaan.
Romaanista tyyliä edustavan tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1173. Sen kallistuminen aiheutti taukoja rakentamiseen, ja kellotapuli valmistui vasta vuonna 1370. Tornissa on seitsemän kirkonkelloa. Tornin kallistuminen saatiin pysäytettyä 1990-luvulla aloitetussa suoristushankkeessa.
Mitat ja rakenne.
Pisan torni painaa noin 14 500 tonnia. Torni on matalammalta puoleltaan 55,86 metriä ja korkeammalta puoleltaan 56,67 metriä korkea. Tornin juuressa sen läpimitta on 15,48 metriä, ja sen seinät ovat 2,44 metriä paksut. Torni edustaa keskiaikaista romaanista tyyliä. Tornin kaltevuudeksi mitattiin vuonna 2007 3,97 astetta.
Kahdeksankerroksisen tornin huipulle johtaa kahdet kierreportaat, joista toisessa on 294 askelmaa ja toisessa 296. Torni on tehty marmorista.
Historia.
Pisan tornia alettiin rakentaa vuonna 1173 Pisan katedraalikompleksin viimeisenä osana. Tornin ensimmäisen rakennusvaiheen insinööri oli Bonanno Pisano tai Gherardo di Gherardo. Torni oli kuitenkin perustettu epävakaalle pohjalle, minkä vaikutus havaittiin, kun tornia oli rakennettu kolme kerrosta. Rakennustyöt keskeytettiin lähes vuosisadan ajaksi. Tauon aikana tornin perustukset asettuivat, mikä ehkä esti sen romahduksen jo varhaisessa vaiheessa.
Tornin rakentamista jatkoi insinööri Giovanni di Simone vuonna 1272. Hän kompensoi tornin vinoutta tekemällä lyhyemmän puolen kerroksista korkeammat. Torni kuitenkin jatkoi vajoamistaan, eikä ratkaisua kyetty löytämään. Vuosina 1272–1278 rakennettiin neljä kerrosta, minkä jälkeen oli taas pitkä tauko. Kellotapuli valmistui vuonna 1370.
Tunnetun tarinan mukaan tiedemies Galileo Galilei pudotti tornin huipulta kaksi erikokoista kuulaa osoittaakseen, että esineiden putoamisnopeus ei riipu niiden massasta kuten Aristoteles oli väittänyt. Tarinan todenperäisyyttä on epäilty, sillä Galilei ei itse koskaan maininnut koetta.
Valmistumisen jälkeisten neljän vuosisadan aikana torniin sijoitettiin seitsemän kirkonkelloa, joista suurin painaa yli 3 600 kilogrammaa. Raskaimmat kellot hiljennettiin 1900-luvun alussa, jotta niiden liike ei pahentaisi tornin kallistumista.
Tornin ympäri kaivettiin kävelytie vuonna 1838, ja torni alkoi kallistua entisestään. Tornin perustuksia vahvistettiin 1900-luvulla betonilla ja muunlaisilla vahvistuksilla. 1900-luvun lopussa rakennus vajosi 1,2 millimetriä vuodessa ja oli vaarassa kaatua. Torni suljettiin vuonna 1990 ja sen kellot hiljennettiin. Tornia alettiin suoristaa: maata siirrettiin pois sen alta, minkä ansiosta tornin kallistusta saatiin vähennettyä 44 senttimetriä 4,1 metriin. Suoristushanke päättyi toukokuussa 2001, ja torni avattiin sen jälkeen taas vierailijoille. Tornin suoristuminen jatkui itsestään, ja vuonna 2008 havaittiin tornin suoristuneen yhteensä 48 senttimetriä. Insinöörien mukaan torni pysyy vakaana vähintään 200 vuoden ajan.
KamAZ Oka

KamAZ Oka on pieni venäläinen erittäin edullinen henkilöauto, joka on KamAZin ja SeAZin valmistama. KamAZ valmisti Okaa vuoteen 1997 asti. SeAZ on valmistanut Okaa vuodesta 1996 lähtien. SeAZ on alun perin invalidiautojen valmistaja, joten Okasta on olemassa myös invalidimalleja. Okaa valmistetaan myös Azerbaidžanissa Gyandzhan tehtaalla.
Oka (VAZ 1111).
Ensimmäisen sukupolven Oka on Neuvostoliitossa 1980-luvulla suunniteltu pieni henkilöauto, jossa on tilaa neljälle. Autoa liikuttaa kaksisylinterinen moottori, joka on puolikas Lada Samaran moottorista. Ensimmäisen sukupolven Oka menetti halvasta hinnastaan huolimatta suosionsa elinkaarensa loppuvaiheilla vanhanaikaisesta suunnittelusta johtuen. Autosta on olemassa myös Toima-niminen pakettiautoversio.
Oka kuluttaa polttoainetta vain 3,2 litraa sadalla kilometrillä, sen huippunopeus on 125 km/h ja sen 749 cc kaasutinmoottorissa on tehoa 33 hp.
Mallinumeroiden selitteet:
Oka (VAZ 1121).
Toisen sukupolven Oka on huomattavasti edeltäjäänsä modernimmin muotoiltu. Perusmoottori on edelleen sama Samaran moottorin puolikas, mutta lisäksi vaihtoehtona on myös Daewoon valmistama 0,8 litran ruiskukone. 
Moottorivaihtoehdot:
Dacia (automerkki)

Dacia on romanialainen vuonna 1966 perustettu autonvalmistaja, joka on aina toiminut yhteistyössä ranskalaisen Renault’n kanssa. Dacia valmisti 1970-luvulta asti Renault'n isompiin malleihin perustuvia autoja. Vuodesta 1999 lähtien Renault on omistanut koko tehtaan. Dacian palveluksessa on yli 12 500 työntekijää.
Historia.
Dacian autotehdas valmistui Colibașiin (nyk. Mioveni) lähelle Piteștiä vuonna 1968. Ensimmäisenä se ryhtyi valmistamaan lisenssillä Renault 8:an perustuvaa Dacia 1100:aa. Jo vuosien 1968–1972 välisenä aikana tuotettiin 44 000 autoa. Tuotantoon tuli sittemmin Renault 12:een perustuvat Dacia 1300 -mallit, joita vuosina 1969–2003 valmistettiin kaikkiaan yli kaksi miljoonaa kappaletta. Vientiautot valmistettiin eri tuotantolinjalla, ja siksi monet romanialaiset ostivat autonsa Unkarista.
Nykytuotanto.
Vuodesta 2004 lähtien Dacia on valmistanut uutta Logan-mallia, joka suunniteltiin alun perin edulliseksi ja yksinkertaiseksi 5 000 euron autoksi. Suuri osa auton komponenteista on samoja kuin ne, joita käytetään Renault’n omassa valmistuksessa olevissa malleissa. Sekin on keino säästää hintaa. Logania on alettu valmistaa ja myydä myös kehittyvillä automarkkinoilla, esimerkiksi Etelä-Amerikassa ja Venäjällä. Muun muassa edellä mainituilla markkina-alueilla autot myydään kuitenkin Renault-merkkisenä.
Suomen markkinoille Dacia saapui vuoden 2010 alussa. Markkinaviestin pääsanoma on verrattain alhainen hinta. Suomeen vuoden 2021 loppuun mennessä rekisteröidyistä noin 8 600 Daciasta on kaksi kolmannesta ollut Duster-malleja.
Vuoden 2023 tammikuussa Dacia Sandero nousi Euroopan myydyimmäksi automerkiksi. Vuonna 2022 se oli toiseksi myydyin.
Key West

Key West on kaupunki ja samanniminen saari Yhdysvaltain Floridan osavaltion Florida Keysin saaristossa. Kaupunki on Monroen piirikunnan hallintokeskus (). Key West on Florida Keysin läntisin paikka. Kaupungin asukasluku on 25 478 (). Kaupunki on 207 km lounaaseen Miamista ja 170 km koilliseen Kuuban pääkaupungista Havannasta.
Historia.
Ensimmäinen eurooppalainen vierailija Key Westissä oli Juan Ponce de León vuonna 1521. Key West tunnettiin pitkään nimellä Cayo Hueso, joka tarkoittaa luista saarta. Vuonna 1822 Yhdysvaltain laivaston kommodori Matthew Perry nostatti Yhdysvaltain lipun saarelle ja julisti saaren Yhdysvaltain omaisuudeksi.
Maantiede.
Yhdysvaltojen Census Bureaun mukaan Key Westin pinta-ala on 19,2 km², josta on maata 15,4 km² ja vettä 3,8 km² (19,73 %).
Ilmasto.
Key West sijaitsee trooppisella ilmastovyöhykkeellä. Viilein ja kuivin kuukausi on tammikuu, jolloin on yhtä lämmintä kuin Suomessa heinäkuussa, ja vettä sataa vain noin neljä senttiä. Heinä-, elo-, syys- ja lokakuissa on kaikissa yhtä lämmintä, vuorokausien keskilämpötilan ollessa 26 astetta. Ne ovat samalla myös vuoden sateisimmat kuukaudet ja niiden yhteen laskettu sademäärä onkin yli 100 cm, mikä on 1,5 kertaa enemmän kuin Suomessa koko vuoden aikana satava sademäärä. Loppukesä on sateiden lisäksi voimakkaiden tuulten, helteiden ja trombien aikaa. Key West lukeutuu yhdeksi Yhdysvaltojen aurinkoisimmista kaupungeista.
Key Westiin osui voimakas Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla luokkaa neljä edustanut hurrikaani Irma 10. syyskuuta vuonna 2017. Hurrikaani aiheutti kaupungissa tulvia ja katkaisi sähkön- ja vedenjakelun useaksi päiväksi. Aiempia suuria hurrikaaneja olivat hurrikaani Wilma 24. päivä lokakuuta 2005 ja hurrikaani Georges syyskuussa 1998.
Väestö.
Vuonna 2000 76,66% väestöstä puhui englantia virallisena kielenä, espanjaa 17,32%, 1,06% puhui italiaa, 1,02% puhui ranskaa ja saksaa äidinkielenään puhui 0,94% väestöstä. Muuta kieltä kuin englantia puhui yhteensä 25,33% väestöstä.
Liikenne.
Key West liitettiin rautatiellä mantereeseen 1912 ja 1938 rautatie muutettiin valtatieksi. Yhdysvaltain U.S. Route 1 -valtatie päättyy Key Westiin. Saaren suurin korkeus merenpinnasta on vain 4,9 metriä ja koko 5,4 × 3,2 kilometriä.
Pobeda

Pobeda (, ”voitto”) GAZ-M20 oli neuvostoliittolaisen GAZ-autotehtaan vuosina 1946–1958 valmistama automalli. Auton suunnittelun sai tehtäväkseen GAZin tehtaan suunnitteluosasto jo vuonna 1943, pääsuunnittelijana ansioitunut Andrei Lipgart. Autoon suunniteltiin aluksi kuusisylinterinen moottori, mutta Josif Stalin ei laitetta hänelle sitä esiteltäessä hyväksynyt ja niin moottoriksi valittiin 2 111 cm³ sivuventtiilinelonen, teholtaan vain 50 hv. Auto oli suunniteltu pikavauhtia 20 kuukaudessa ja se kärsi alkuun vakavista puutteista ja vioista. Etupään erillisjousitus oli hutera, polttoaineenkulutus valtava, takajousitus veltto ja auto kärsi myös monenlaisista valmistusvioista. Vuoteen 1948 mennessä lastentaudit oli kuitenkin voitettu ja auto osoittautui vankaksi ja kestäväksi. Koska auto painoi noin 1 400 kg, se ei ollut nopea, mutta suunnittelun lähtökohtana olikin hyvä etenemiskyky Neuvostoliiton huonoilla teillä. Vankka rakenne, isot pyörät, korkea maavara ja hitaaksi välitetty voimansiirto tekivät autosta hyvän etenijän myös Suomen heikoilla kelirikkoteillä. Pobedaa tuotiin runsaasti Suomeen, koska länsimaisten hyödykkeiden tuonti oli valuuttapulan vaivaamassa maassa ankarasti säännösteltyä. Pobedaa käytettiin paljon taksiautona. Sen kokonaistuotantomäärä oli 235 599 kpl. Pobedan seuraaja oli Volga. Pobedasta tehtiin Puolassa lisenssivalmistetta nimellä Warszawa, josta valmistettiin 23 vuoden aikana erilaisia versioita yhteensä 253 000 kappaletta.
Vielä vuonna 1963 Suomessa oli rekisterissä 5 644 Pobedaa. Se oli tuolloin 15. yleisin automerkki. Vuoden 1970 alussa Pobeda-autoja oli rekisterissä enää 174 kappaletta.
Nivelakseli

Nivelakseli eli kardaaniakseli on kone-elin, jonka tarkoitus on välittää mekaanista momenttia ja pyörimisliikettä sekä sallia pyörimisakselin suunnan muutos. Kardaaninivel on muun muassa autoissa ja työstökoneissa käytetty kardaaniripustuksen ajatukseen perustuva nivelkytkentä, jonka avulla siirretään voimakoneesta tuleva liike käyttö- eli kardaaniakseliin vaikka akselien suunnat toisiinsa nähden muuttelevat. Akseli on nimetty sen 1500-luvulla keksineen Gerolamo Cardanon mukaan.
Nivelakselien käyttö.
Nivelakseleita käytetään muun muassa takavetoisissa ja nelivetoisissa ajoneuvoissa vaihteistosta tulevan momentin siirtämiseksi tasauspyörästöön, toisin sanoen kardaaniakseli välittää voiman moottorilta tasauspyörästön kautta taka-akselille.
Nivelakseli voi olla useammasta osasta koottu, ja akseliputkien välissä on ristinivel, joka mahdollistaa vetävien takapyörien jouston. Nivelakseli voi pyöriä ajoneuvon alla vapaana, tai se voi olla koteloitu vaurioitumisen välttämiseksi tai muista syistä (esimerkiksi aerodynamiikka).
Traktoreista välitetään voima voimanottoakselista traktorin perään liitettäviin työkoneisiin nivelakselilla. Nivelakselin varsi on teleskooppinen, jotta työkoneen nosto sekä lasku ei vioittaisi akselia.
Gyroskooppi

Gyroskooppi on nopeasti pyörivä pyörä, joka on ripustettu
kardaanisen rengassysteemin sisälle, siten että ripustuksen kääntäminen ei käännä pyörää. Pyörimismäärän säilymisen vuoksi pyörä säilyttää asentonsa. Gyroskooppeja käytetään asennon mittaamiseen ja asennon vakauttamiseen. Myös muulla tavalla toteutettuja laitteita kutsutaan gyroskoopeiksi.
Sen keksi ranskalainen heiluristaan tunnettu fyysikko Léon Foucault vuonna 1852.
Käyttö.
Foucault kehitti gyroskoopilla keinon todistaa maan pyöriminen. Gyroskooppia käytetään myös laivojen keinumisen vaimentimien ohjaamiseen. Gyroskooppi tunnistaa laivan keinumisen ja ohjaa vakautuseviä niin, että keinuminen vaimenee. Nopean pyörähdyksensä ja
pyörähdysmomentin säilymisen ansioista sen akselin suunta avaruudessa
säilyy.
Gyroskooppeja käytetään muun muassa hyrräkompasseissa, gyroteodoliiteissa, uusissa älypuhelimissa, sekä Nintendon Nintendo 3DS:ssä. Inertianavigointilaitteet eivät olisi mahdollisia ilman gyroskooppeja - niiden avulla laite tunnistaa asentonsa.
Perinteisen gyroskoopin toimintaperiaate.
Gyroskoopin toiminta perustuu liikkeen säilymisen lakiin. Massallisten kappaleiden liikenopeuden ja -suunnan muutosta vastustaa massan hitaus. Myös kappaleiden pyörimisliike pyrkii säilymään. Hyrräliikkeestä sekä muista mekaanisen liikkeen ominaisuuksista löytyy lisää tietoa mekaniikan ja dynamiikan oppikirjoista, kyseessä ei ole mikään painovoimaa vastustava ilmiö. Ellei tasapainottelevalla leluhyrrällä olisi tukipistettä, ei se pystyisi estämään itseään kaatumasta.
Kun pyörivää kappaletta (esimerkiksi hyrrää) kallistetaan, se kääntyy ympäri akselia, joka on kohtisuorassa kallistusakselia vasten. Nämä kulmat voidaan yhdistää muistisääntöön, jossa nostetaan oikean, nyrkkiin puristetun käden peukalo ylös esittämään hyrrän pyörimisakselia. Kun etusormella osoitetaan eteenpäin ja keskisormella vasemmalle, kuvaa etusormi sitä akselia, jonka ympäri hyrrää kääntämällä se kääntyy keskisormen osoittaman akselin ympäri.
Polku- ja moottoripyörien pystyssä pysyminen selitetään usein hyrräliikkeen ansioksi: pyörivä pyörä pyrkii kääntymään kallistuksen vastaiseen suuntaan ja pitämään täten kulkuneuvoa pystyssä. Hyrrävoiman osuus pystyssä pysymiseen ei ole kuitenkaan merkittävä. Tutkimuksissa hyrrävoima on voitu kumota tai kääntää päinvastaiseksi ja polkupyörä pysyy silti hyvin pystyssä.
Muita gyroskooppeja.
Nykyisin käytetään myös niin sanottuja lasergyroja eli lasergyroskooppeja, joissa laservalo kulkee kahdessa vastakkaisessa suunnassa. Kuituoptisissa gyroskoopeissa puolestaan tarkkaillaan valon kulkua eri suuntiin kuitusilmukassa.
Bakerinsaari

Bakerinsaari () on asumaton pieni 2,1 neliökilometrin kokoinen atolli Tyynen valtameren keskiosassa lähellä päiväntasaajaa noin 3 390 kilometriä lounaaseen Honolulusta.
Saari on Yhdysvalloille kuuluva kansallinen villieläinten suojelualue, jota hoitaa "U.S. Fish and Wildlife Service". Siellä kasvaa neljää ruoholajia ja joitakin pensaita, mutta siellä ei ole makeaa vettä. Saari on pääasiassa merieläinten ja -lintujen pesimäaluetta. Pääsy saarelle on luvanvaraista ja rajoitettu lähinnä tiedemiehille. Länsiosassa on joitain raunioita ja hautausmaa. Saarella ei ole satamaa.
Historia.
Bakerinsaaren löysi ensimmäistä kertaa vuonna 1818 nantucketilainen valaanpyyntialus Equator kapteeninaan Elisha Folger. Seuraavan kerran sen näki elokuussa 1825 Loper kapteeninaan Obed Starbuck. Nimensä se sai Michael Bakerilta, joka kävi saarella 1834. Hän nousi saarelle uudelleen 1839 hautaamaan amerikkalaisen merimiehen Gideon Howlandin.
Yhdysvallat otti saaren haltuunsa sen guanoesiintymien vuoksi 1857 ja vuosina 1859–1878 American Guano Company kaivoi sieltä guanoa. Brittiläisen John T. Arundelin yhtiö piti saarta päämajanaan Tyynenmeren kaivosoperaatioissaan 1886–1891. Saarta yritettiin myös asuttaa 1935, jolloin saarelle muutti neljä siviilihenkilöä. Asukkaat rakensivat majakan ja joitain rakennuksia. Heidät evakuoitiin 1942 Japanin muodostaman uhan vuoksi. Toisen maailmansodan aikana saarella oli Yhdysvaltain joukkoja ja sinne rakennettiin lentokenttä, jossa on 1 665 metrin pituinen kiitotie. Sodan jälkeen saari jäi asumattomaksi. Kiitotie on nykyisin täysin kasvien peitossa ja käyttökelvoton. Saarelle jäi villiintyneitä kissoja, jotka tuhottiin 1964.
Saaresta tehtiin luonnonpuisto vuonna 1974.
León (Espanja)

León on kaupunki Luoteis-Espanjassa, Kastilia ja Leónin itsehallintoalueessa Leónin maakunnassa. Kaupungissa on 127 817 asukasta (2015), neljännes maakunnan väestöstä ja se on siten maakunnan suurin kaupunki.
Leónin maamerkkejä ovat goottilainen katedraali, Real Colegiata de San Isidoro ja Casa de Botines, joka on yksi arkkitehti Antoni Gaudín varhaisimpia töitä.
Ilmasto.
Leónissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 11 °C ja keskimääräinen sademäärä 560 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 20 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 70 millimetriä. Maaliskuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 23 millimetriä.
Historia.
León perustettiin vuonna 68 roomalaisen Legio VII Geminan tukikohdaksi ja sitä kutsuttiin nimellä "Legio" (), josta tulee myös kaupungin nykyinen nimi.
Visigoottikuningas Leovigild valloitti kaupungin 500-luvulla ja muslimit vuonna 712. Vuonna 856 kuningas Ordoño I asutti kaupungin uudelleen ja Ordoño II teki siitä Leónin kuningaskunnan pääkaupungin 914. Al-Mansur Ibn Abi Aamir ryösti kaupungin vuonna 987, mutta kuningas Alfonso V rakensi sen uudelleen.
León oli pysähdyspaikka pyhiinvaeltajille matkalla Santiago de Compostelaan. 1500-luvulta lähtien kaupungin tärkeys alkoi vähentyä.
Espanjan sisällissodassa León liittyi kesäkuussa 1936 taisteluun tasavaltalaisia vastaan.
1980-luvulta lähtien León on ollut leonilaisen nationalismin polttopiste, kansallismieliset ovat pyrkineet eroamaan Kastilia ja Leónista ja luomaan oman autonomisen alueen, jopa oman valtion, joka muodostettaisiin Leónin, Salamancan ja Zamoran maakunnista.
Juhlapäiviä.
Paikallisia juhlapäiviä ovat: 24. kesäkuuta, 29. heinäkuuta ja 5. lokakuuta.
ZSD Nysa

Nysa oli puolalainen pakettiauto, jota valmistettiin 1950-luvulta vuoteen 1994. Nysasta valmistettiin myös ambulansseja ja poliisiautoja.
Nysa oli pääosin tarkoitettu armeijan ja tiedustelun käyttöön, ja sen sivuovi oli suunniteltu tehokkaaseen poistumiseen. Puolan mellakantorjuntajoukot (ZOMO) käyttivät tummansinisiä Nysia, ja monet puolalaiset yhä yhdistävät tumman Nysan ZOMOon.
Nysa vastasi aika lailla Saksan demokraattisen tasavallan Barkasia, paitsi että Nysa oli suurempi. Barkasin ja Nysan muotoilu olivat perin samankaltaisia. Suomeen on tuotu muutama Nysa kokeilumielessä 1960-luvulla. Jopa Puolassa Nysa on jo harvinainen auto, toisin kuin vaikkapa Zuk, joka on hieman samankaltainen auto.
Nysan valmistus lopetettiin 1990-luvulla, kun Puolan ZOMO järjestettiin uudelleen eikä heillä ollut varaa ostaa niin hitaita ja täysin vanhentuneita autoja. Näin ZOMO siirtyi länsimaisiin pakettiautoihin ja Nysan valmistus lakkasi vuonna 1994 380 575 valmistetun Nysan jälkeen. Nykyään PFS-yritys valmistaa Nysa-tehtaalla Polonez Truck -autoa ja Clic-kaupunkiautoa.
Maanmittaus

Maanmittaus tai maanmittaustekniikka tarkoittaa tekniikkaa, ammattia, toimintaa ja tiedettä, jossa määritetään mittausten avulla Maan pinnalla olevien kohteiden sijaintia, kokoa, muotoa ja ominaisuuksia. Maanmittaus on alana laaja, ja sen ammattilaiset työskentelevätkin mm. geodesian, geometrian, trigonometrian, regressioanalyysin, fysiikan, meteorologian, ohjelmoinnin, geomatiikan, paikkatiedon,lainsäädännön, maankäytön suunnittelun ja kiinteistötalouden parissa. Termi maanmittaus kuitenkin viittaa enemmän "käytännön" maanmittaustoimintaan, jonka tavoitteina ovat mm:
Maanmittausta suorittavana viranomaisena Suomessa on Maanmittauslaitos, jonka historia ulottuu vuoteen 1633. Lisäksi maanmittausta suorittavat kunnat ja kaupungit, jotka ovat ottaneet tehtäväkseen kiinteistörekisterin pidon asemakaavoitetuilla alueillaan sekä alan yritykset. Maanmittausalan nykyisiä ammattinimikkeitä ovat muun muassa maanmittari ja kartoittaja.
Yleisiä maanmittausvälineitä.
Eräitä yleisiä nykyaikana maanmittauksessa käytettäviä kojeita eli mittalaitteita ovat GNSS-vastaanotin, takymetri, vaaituskoje (ml. tarkkavaaituskoje) sekä laserkeilain.
Näihin liittyviä lisätarvikkeita ovat mm. seuraavat:
Maanmittausalan koulutus Suomessa.
Kartoittajaksi opiskellaan ammattikoulussa. Maanmittausalan perustutkinto kestää kolme vuotta, aikuisopiskelijoilla mahdollisesti vähemmänkin. Kartoittajaksi valmistuvat voivat päätyä niin toimisto, kuin ulkotöihinkin.
Suomessa kartoittajaksi voi valmistua seuraavista oppilaitoksista:
Maanmittausalan insinööriksi opiskellaan ammattikorkeakoulussa. Maanmittaustekniikan insinööri (AMK) on nelivuotiseksi suunniteltu tutkinto, joka on mahdollista suorittaa myös nopeammalla aikataululla.
Maanmittausalan insinööriksi voi valmistua seuraavista oppilaitoksista:
Maanmittausalan diplomi-insinööriksi opiskellaan Aalto-yliopistossa. Koulutusohjelma sisältää nykyään suuntautumisvaihtoehtoina kiinteistötalouden, geoinformatiikan ja kestävät yhdyskunnat.
Opiskelijayhdistykset.
Maanmittausalan korkeakouluopiskelijoiden opiskelijayhdistyksiä ovat vuonna 2022 perustettu Gooni ry eli Metropolian maanmittarit sekä vuonna 1901 perustettu Maanmittarikilta, eli Aalto-yliopiston maanmittausalan opiskelijoiden järjestö.
Hadrianus IV

Paavi Hadrianus IV (n. 1100 – 1. syyskuuta 1159) oli paavina 4. toukokuuta 1154 – 1. syyskuuta 1159. Hänen oikea nimensä oli Nicholas Breakspear ja hän oli ensimmäinen – ja toistaiseksi ainoa – englantilainen, joka on ollut paavina. Hadrianus syntyi luultavasti Abbots Langleyssä Hertfordshiressä.
Hänen isänsä Robert oli pappi Bathin hiippakunnassa. Hänestä tuli munkki St Albansissa, johon Nicholas pyrki mutta ei päässyt, vaan apotti käski hänen ”odottaa ja jatkaa opintojaan niin, että olisi soveliaampi”. Nicholas ei halunnut odottaa vaan lähti Pariisiin, jossa hänestä tuli Pyhän Rufusin luostarin munkki. Luostarissa hänestä tuli ensin priori ja vuonna 1137 hänet valittiin yksimielisesti apotiksi.
Hänen uudistusintoisuutensa apottina johti valituksiin, jotka kantautuivat Roomaan asti. Valitukset kuitenkin herättivät myönteistä huomiota paavi Eugenius III:ssa, joka nosti hänet kardinaali-piispaksi Albanoon.
Vuodesta 1152 vuoteen 1154 Nicholas toimi paavin lähettiläänä Skandinaviassa, jossa hän organisoi Trondheimin uuden arkkihiippakunnan asioita ja teki järjestelyjä, jotka johtivat siihen, että Uppsala tunnustettiin Ruotsin metropoliitan sijaintipaikaksi. 
Kun Nicholas palasi Skandinaviasta, paavi Anastasius IV otti hänet vastaan kunnioittavasti, ja Anastasiuksen kuollessa Nicholas valittiin paaviksi 4. joulukuuta 1154. Hän ryhtyi heti taistelemaan Arnold Brescialaista vastaan, joka johti paavin maallista yksinvaltiutta vastustavaa liikettä. Levottomuudet johtivat erään kardinaalin murhaan, jolloin Hadrianus teki palmusunnuntaina 1155 ennenkuulumattoman teon ja julisti Rooman kirkonkiroukseen. Senaatti päätti karkottaa Arnoldin, mutta paavi pystyi Fredrik I Barbarossan tuella saamaan hänet kiinni ja hänet palautettiin takaisin Roomaan, missä hänet hirtettiin, jonka jälkeen ruumis poltettiin ja tuhka heitettiin Tiber-jokeen.
Hadrianus kruunasi Fredrikin keisariksi Pyhän Pietarin kirkossa 18. kesäkuuta 1155. Seremonia suututti roomalaiset niin, että paavin piti lähteä kaupungista, johon hän saattoi palata vasta marraskuussa 1156.
Valtiopäivillä Besançonissa lokakuussa 1157 paavin lähettiläät toivat Barbarossalle kirjeen Hadrianukselta, jossa viitattiin paavin keisarille myöntämiin etuihin ("beneficia"). Saksalainen kansleri käänsi sanan feodaalisessa merkityksessä hallitsijan alamaiselle antamina oikeuksina. Barbarossa raivostui vihjailuista, että hän olisi riippuvainen paavista ja välikohtaus päättyi lopulta paavin kirjeeseen, jossa paavi totesi, että "beneficia"lla hän tarkoitti vain hyvää tekoa ("bonum factum") eli kruunausta. Välirikko heidän välillään kasvoi ja Hardrianus oli aikeissa julistaa keisari pannaan, kun hän kuoli Anagnissa 1. syyskuuta 1159.
Howlandinsaari

Howlandinsaari () on pieni (1,84 km²) Yhdysvalloille kuuluva asumaton atolli Tyynenmeren keskiosissa noin 2 600 kilometriä Honolulusta lounaaseen. Saarella sijaitsi pieni yhdyskunta vuosina 1935–1942. Toisessa maailmansodassa japanilaiset pommittivat saarta Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeisenä päivänä. Iskussa kuoli kaksi ihmistä. Kaksi päivää myöhemmin japanilainen sukellusvene pommitti saarella sijainneet asuinrakennukset. Saaren viimeiset asukkaat evakuoitiin 31. tammikuuta 1942 saarelle saapuneeseen yhdysvaltalaisen hävittäjään. Yhdysvaltalaissotilaat miehittivät saaren syyskuussa 1943, ja saarella oli laivaston lentokenttä toukokuuhun 1944 asti.
Saari on nykyään kansallinen villieläinten suojelualue, ja sitä hallinnoi Yhdysvaltain kala- ja villieläinvirasto.
Espanjan itsehallintoalueet

Vuoden 1978 perustuslaki jakaa Espanjan seitsemääntoista itsehallintoalueeseen (). Aluejako perustuu toisaalta historiallisiin kuningaskuntiin ja toisaalta muihin hallinnollisiin yksiköihin, kuten maakuntiin (esimerkiksi La Rioja). Kaikilla itsehallintoalueilla on oma lippu ja vaaleilla valittavia itsehallintoelimiä kuten parlamentti, joka puolestaan valitsee itsehallintoalueen johtajan. Espanjalaisessa itsehallintomallissa autonomian taso vaihtelee alueittain. Baskimaa ja Navarra keräävät omat veronsa ("comunidad foral"), kun muiden itsehallintoalueiden verotuksesta vastaa keskushallinto.
Perustuslain mukaan espanja on virallinen kieli koko maassa. Sen ohella viidellä itsehallintoalueella on oma kielensä, jolla on virallinen asema espanjan rinnalla. Kaksikielisiä itsehallintoalueita ovat Baleaarit, Katalonia ja Valencia (katalaani) sekä Baskimaa (baski) ja Galicia (galego). Lisäksi baski on virallinen kieli osassa Navarran itsehallintoaluetta.
Jarvis

Jarvis on pieni (4,5 km²) Yhdysvalloille kuuluva asumaton saari eteläisellä Tyynellä valtamerellä suunnilleen puolessavälissä Havaijia ja Cookinsaaria. Se on yksi Linesaarista.
Saari sijaitsee vajaat 50 kilometriä päiväntasaajan eteläpuolella. Sen ympärillä on koralliriutta. Jarviksella ei ole satamaa, mutta sen läheltä on kartoitettu joitakin soveliaita ankkurointipaikkoja. Rantaviivalla on kaksi veneille sopivaa maihinlaskupaikkaa, joista toinen on merkitty kummelilla. Saaren keskiosissa on kuivunut laguuni, josta louhittiin guanoa noin 20 vuoden ajan 1800-luvulla.
Jarviksella sateet ovat vähäisiä, eikä siellä ole makean veden varantoa. Kasvillisuus on lähinnä matalaa varvikkoa ja heinikkoa. Saarella pesii meri- ja rantalintuja. Saari on kansallinen villieläinten suojelualue ja sitä hallinnoi US Fish and Wildlife Service.
Saaren löysi brittiläinen laiva "Eliza Francis" 21. elokuuta 1821. Yhdysvallat otti saaren hallintaansa vuonna 1858 ja perusti sinne guanolouhoksen. Guanon loputtua 1879 amerikkalaiset lähtivät saarelta. Uusiseelantilaiset ja brittiläiset yrittivät käynnistää jonkinlaista toimintaa saarella, mutta luopuivat yrityksistään vähin äänin. Yhdysvaltalaiset palasivat vuonna 1936, mutta evakuoivat pienen siirtokuntansa toisen maailmansodan takia 1942. Toisen maailmansodan alussa japanilainen sukellusvene pintautui saaren länsirannikolla ja pommitti kansitykeillään paikalle saapuneita uudisasukkaita, jotka luulivat amerikkalaisen sukellusveneen tulleen noutamaan heidät. Iskusta ei seurannut kuolonuhreja. 7. helmikuuta 1942 USCGC Taney evakuoi saaren väestön turvaan japanilaisten hyökkäyksiltä. Myöhemmin japanilaiset pommittivat saaren pohjoisosassa sijaitsevaa laskeutumisaluetta synnyttäen näkyviä kraattereita alueelle.
Johnstonin atolli

Johnstonin atolli on 2,6 neliökilometrin laajuinen Yhdysvalloille kuuluva atolli pohjoisella Tyynellämerellä. Se sijaitsee noin 1 330 kilometriä Havaijin Honolulusta lounaaseen.
Johnstonin atollin ilmasto on trooppinen. Alueella vallitsee koillinen pasaatituuli. Korkein kohta on 10 metriä merenpinnasta. Pääsaaren lisäksi atollilla ovat pienet Sand Island-, Akau- ja Hikina-saaret. Kaksi jälkimmäistä ovat keinotekoisia saaria.
Vuonna 1858 sekä Yhdysvallat että Havaijin kuningaskunta liittivät Johnstonin atollin itseensä. Yhdysvallat louhi saarelta guanoa, jota käytettiin lannoitteen valmistukseen. Guanon loputtua saaresta tehtiin vuonna 1926 luonnonsuojelualue, mutta 1930-luvulla saari tuli Yhdysvaltain laivaston ja sittemmin Yhdysvaltain ilmavoimien haltuun. 1950–1960-luvuilla saarella tehtiin yläilmakehän ydinkokeita. Sitä käytettiin myös kemiallisten aseiden varastointiin ja hävittämiseen. Aselaitos suljettiin vuonna 2005.