tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karvakehrääjämäiset

Karvakehrääjämäiset (Lasiocampoidea) on yksi perhosten yläheimo. Se lasketaan kuuluvaksi suurperhosiin. Jossain lähteissä ryhmä katsotaan osaksi kehrääjämäisten yläheimoa (Bombycoidea). Karvakehrääjämäisiä perhosia tunnetaan maailmassa yli 2000 lajia, mutta Suomessa on tavattu vain 15 lajin edustajia.
Piirteitä.
Karvakehrääjämäiset perhoset vaihtelevat melko pienistä hyvin suurikokoisiin. Aikuisilla perhosilla on roteva, tuuheakarvainen ruumis ja leveät siivet. Väritys vaihtelee tyypillisesti kellanruskeasta harmaaseen ja siipikuviot ovat yksinkertaisia. Sukupuolidimorfia on hyvin yleistä ja naaraat voivat olla huomattavasti koiraita suurikokoisempia. Naaraan tuottamien feromonien haistamiseksi koirailla on pitkät, leveästi kaksoiskampahampaiset tuntosarvet. Useimmat lajit lentävät yöllä tai hämärässä.
Yläheimoon kuuluu kaksi heimoa. Suurempi Lasiocampidae, sekä indoaustralialaisella alueella tavattava pieni Anthelidae. Yläheimon keskeisinä yhdistävinä piirteinä ovat siipisuonituksen rakenne sekä toukkatuntomerkit. Etu- ja takasiipi tarttuvat toisiinsa ampleksiformisesti eli laaja osa takasiivestä koskettaa etusiiven alapintaa. Äänen tuottamiseen tarkoitettua tympanaalielintä ei ole. Myös imukärsä on joko surkastunut tai puuttuu kokonaan eikä aikuinen perhonen nauti ravintoa.
Toukat ovat useimmiten tuuheakarvaisia.
Manfred Matuschewski

Manfred Matuschewski (s. 2. syyskuuta 1939 Oberweimar) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän edusti aktiiviurallaan maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC Turbine Erfurtia. Matuschewski voitti EM-kisoista yhteensä kolme mitalia, kultaa 800 metriltä vuosina 1962 ja 1966 sekä pronssia samalta matkalta 1969. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1960 ja 1964. Matuschewski sijoittui Roomassa 1960 kuudenneksi, mutta ei päässyt finaaliin saakka Tokion kisoissa 1964.
Matuschewski voitti maansa mestaruuskilpailuista peräti yksitoista mitalia. Hän voitti Itä-Saksan mestaruuden 800 metriltä yhdeksän kertaa ja sijoittui kerran toiseksi, jonka lisäksi hän voitti kultaa 1 500 metriltä vuonna 1969.
Agnes Meyer

Agnes Jeanette Meyer (22. toukokuuta 1861 Helsinki - 1897 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja lähetystyöntekijä. Hän toimi usean vuoden ajan Kiinassa Suomen Vapaakirkon lähetystyöntekijänä.
Elämäkerta.
Agnes Jeanette Meyer syntyi Helsingissä 22. toukokuuta 1861. Agnesin vanhemmat olivat muuttaneet Hollannista vuonna 1860 Helsingiin. Hänen isänsä oli hollantilainen Jean Meyer (s. 22.5.1829, k. 1866) ja hänen äitinsä oli saksalainen Agnes Bertta Emilia Müller (k. 1872). Hänen vanhempansa pitivät Helsingissä Hotel de Posti -nimistä ravintolaliikettä. 
Äitinsä kuoleman jälkeen, Agnes sai muuttaa vanhempiensa tunteman saksalaisen perheen luokse. Agnes opiskeli Helsingin saksalaisessa tyttökoulussa.. Sijaisäitinsä kuoltua, Agnes sai toimia kotiopettajana useassa perheessä maaseudulla. Maaseudulla hän tapasi joitakin Helsingissä tuntemiaan nuoria naisia, jotka kertoivat hänelle kristillisestä uskosta ja lopulta hänestäkin tuli 19-vuotiaana kristillisen uskon tunnustaja. 
Helsingissä ollessaan Agnes piti pyhäkoulua lapsille ja sai johtaa ruotsinkielisiä kokouksia. Tammisaaren lähetyskokouksessa 21. huhtikuuta 1890 päätettiin lähettää lähetystyöntekijä Kiinaan, ja tätä tarkoitusta varten kokouksessa kerättiin tuhannen markan pohjarahasto. Häneltä kysyttiin tahtoisiko hän lähteä lähetystyöhön ja hän suostui asiaa harkittuaan. Vapaan lähetyksen vuosikokous pidettiin Turussa 30. kesäkuuta 1890 ja siellä hänet nimettiin lähetystyöntekijäksi Kiinaan. Tämän jälkeen Agnes kulki monilla paikkakunnilla puhumassa Kiinan lähetyksestä. Kiinaan lähtönsä Agnes aloitti lokakuun 4. päivänä 1890, jolloin hän lähti Helsingistä junalla Turkuun ja laivalla Ruotsin kautta Englantiin. Englannissa ollessaan Agnes sai perehtyä tarkemmin Kiinan lähetystyöhön, kuunnella opetusta lähetystyöstä ja tutustua muihin lähetystyöhön lähteviin ihmisiin. Englannista Agnes lähti laivalla kohti Kiinaa 9. tammikuuta 1891, jonne hän saapui pitkän matkansa jälkeen 21. helmikuuta. 
Lähetystyössä.
Ensimmäinen suomalainen lähetystyöntekijä Kiinassa oli Fredrik Fransonin kokouksessa 19-vuotiaana uskoon tullut Agnes Meyer, hän oli myös ensimmäinen Vapaan Lähetyksen lähettämä lähetti Kiinassa. Vuonna 1891 hyväksyttiin Kiinan läheteiksi opettajat Wilhelmiina Arpiainen (1859-1922) ja Verna Hammarên (s. 1863). He saapuivat Kiinaan tammikuussa 1893, toimien Tshinkiangin asemalla Kiinan rannikolla viiden vuoden ajan.
Konsta Rasimus

Konsta Rasimus (s. 15. joulukuuta 1990 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, mutta pystyy myös pelaamaan vasemmalla laidalla tai keskuspuolustajana.
Rasimus edusti juniorina Malmin Palloseuraa ja Helsingin Jalkapalloklubia. Hän siirtyi HJK:sta FC Honkaan vuonna 2009, mutta sai pääasiassa vastuuta seuran reservijoukkue Pallohongassa. Kaudella 2010 hän teki ensimmäisen liigamaalinsa Myllykosken Palloa vastaan ja sai enemmän peliaikaa kuin edelliskaudella.
Rasimus on edustanut Suomen nuorten ja poikien maajoukkueita. Hänen isänsä Pasi Rasimus oli myös maajoukkuetason jalkapalloilija.
Rasimus valittiin pelatessaan Hongassa Veikkausliigan kuukauden joukkueeseen syyskuussa 2018.
Korpunoi

Korpunoi () on kylä ja maalaiskunta Leningradin alueen Lomonosovin piirissä Venäjällä. Kylä sijaitsee Nuolijoen varrella Pietarin lounaispuolella. Korpunoin kylässä on 7 600 ja kunnassa 9 700 asukasta (vuonna 2010).
Korpunoin kunnan pinta-ala on 33,7 neliökilometriä. Se rajoittuu Lomonosovin piirin Annamoision, Teppolan ja Ropsunhovin kuntiin sekä Pietarin kaupungin Pietarhovin piiriin. Keskuskylän Korpunoin lisäksi kuntaan kuuluvat seitsemän kylää: Raikkosi eli Nuolijoki (ven. Райкузи, "Raikuzi"), Rospeekka (Разбегаево, "Razbegajevo"), Sameraisi (Новополье, "Novopolje"), Srednjaja Kolonija (Средняя Колония), Staryje Zavody (Старые Заводы), Vellankontu (Велигонты, "Veligonty") ja Ylä-Kalanisto (Верхняя Колония, "Verhnjaja Kolonija").
Toiseen maailmansotaan saakka seudulla asui venäläisten lisäksi inkerinsuomalaisia ja saksalaisia. Raikkosi, Rospeekka ja Sameraisi kuuluivat Hietamäen luterilaiseen seurakuntaan. Jälkimmäisessä oli myös ortodoksisia inkerikkoja. Nuolijokeen laskevan Mustajoen suussa sijaitseva kunnan entinen keskuspaikka Staryje Zavody on saanut alkunsa 1700-luvun alussa syntyneestä Strelnan tiilitehtaan työläisasutuksesta. Vuonna 1810 Nuolijoen varrelle perustettiin saksalaisia siirtokuntia. Venäläisessä Korpunoin kylässä oli suuriruhtinaan kartano.
Nykyään Korpunoi on Lomonosovin piirin suurin asutuskeskus. Siellä toimii Lomonosovskajan suurkanala, joka on yksi Euroopan suurimmista. Kunnassa on keskikoulu, Korpunoin ja Rospeekan kulttuuritalot, kaksi kirjastoa ja poliklinikka. Nähtävyyksiin kuuluu entisen Korpunoin kartanon puisto. Kunnan alueella on laajoja puutarhapalsta-alueita.
Hans Duncker

Hans Duncker (1881–1961) oli saksalainen biologi, lintujen geenitutkimuksen pioneereja.
Duncker opiskeli biologiaa Göttingenin yliopistossa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi 1905. Hän sai opettajan viran bremeniläisestä korkeakoulusta, ja asui Bremenissä loppuelämänsä ajan.
Vuonna 1921 Duncker tutustui Karl Reichiin, lintukauppiaaseen ja lintujen kasvattajaan, ja yhdessä miehet ryhtyivät tutkimaan kanarialintujen ja muiden lemmikkilintujen laulua ja höyhenpuvun periytyvyyttä. 1925 Duncker tapasi varakkaan Carl Cremerin (1858–1938), jonka järjestämän taloudellisen tuen turvin Duncker ja Reich aloittivat laajamittaisen tutkimuksen undulaatin värimuunnoksista. He saivat käyttää Cremerin aviaarioita ja satoja lintuhäkkejä. Samoihin aikoihin he aloittivat projektin, jonka tarkoituksena oli risteyttää kanarialintu ja eteläamerikkalainen tulitikli ("Carduelis cucullata"), ja saada aikaan kanarialinnun punainen värimuunnos. Tämä kokeilu epäonnistui, sillä he saivat aikaiseksi vain punaruskeita kanarialintuja. Duncker havaitsi undulaatin höyhenpuvun värin koostuvan kolmesta geenitekijästä, joiden ansiota olivat kaikki mahdolliset värimuunnokset.
Duncker oli rotuhygienian kannattaja. Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen noustua valtaan 1933 hän kannatti ja edisti käsitystä myönteisestä rotuhygieniasta. Hän liittyi kansallissosialistiseen puolueeseen. Häntä syytettiin natsiksi, mutta nykyisin tiedetään hänen liittyneen puolueeseen vastahakoisesti. Toisen maailmansodan jälkeen Duncker järjesti ja luetteloi uudelleen Bremenin Übersee-Museumin.
Nevskaja zastava

Nevskaja zastava () on historiallinen kaupunginosa ja kunnallishallintoalue Pietarin Nevan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Nevan vasemmalla rannalla Obvodnyi-kanavan eteläpuolella.
Kaupunginosa on saanut nimensä vuonna 1723 rakennetun Pähkinälinnan maantien alussa sijainneesta tulliportista (ven. "zastava"). 1700-luvulla maantien varrelle syntyivät mm. Smolenskojen, Mihail-Arhangelin, Aleksandrovskojen, Štšemilovkan ja Murzinkan kylät. Vuosisadan loppupuolella seudulle rakennettiin hoviylimysten kartanoita. Vuonna 1744 perustettiin keisarillinen posliini- ja 1780-luvulla lasitehdas, joiden ympärille syntyi työläisasutuksia. 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa Nevskaja zastava oli yksi Pietarin teollisista esikaupungeista, jonka työläiset osallistuivat aktiivisesti vallankumousliikkeen toimintaan. Tehtaista suurimpia olivat Semjannikovin, Aleksandrovskin ja Obuhovin valimot ja konepajat.
Vuonna 1917 alue liitettiin Pietarin kaupungin Nevan piiriin. 1920-luvulta lähtien ja toisen maailmansodan jälkeen sinne rakennettiin uusia asuinalueita ja julkisia rakennuksia. Samaan aikaan uudistettiin alueen teollisuutta. Vuonna 1970 valmistui Nevan rannalla sijaitseva jokiasema. Tärkeimmät liikenneväylät ovat entistä Pähkinälinnan maantietä seuraava Obuhovskoi Oborony -prospekti sekä metrolinja, joka käsittää mm. Jelizarovskajan, Lomonosovskajan, Proletarskajan ja Obuhovon asemat.
Seudun historiasta kertoo vuonna 1967 perustettu Nevskaja zastava -museo.
Nevskaja zastava (museo)

Nevskaja zastava () on museo Pietarin Nevan piirin samannimisessä kaupunginosassa Venäjällä.
Museo sijaitsee entisen Aleksandrovskojen kylän tyypillisessä 1800-luvun lopun kaksikerroksisessa puutalossa. Alun perin siinä asui neljä työläisperhettä. Vuosina 1894–1895 talossa asuneen Vasili Šelgunovin luona kokoontui V.I. Leninin johtama paikallisten työläisten marksilainen kerho. Vuonna 1967 rakennukseen avattiin vallankumoushistoriallinen kansanmuseo. 1970-luvun alussa sen yhteyteen pystytettiin Pietarin ensimmäisille marksilaisille omistettu muistomerkki, joka käsittää Leniniä esittävän kohokuvan sekä Ivan Babuškinin, Gleb Kržižanovskin, Nadežda Krupskajan, Šelgunovin ja Aleksanteri Schottmannin rintakuvat. Vuodesta 1995 lähtien talossa toimii Nevan piirin historiasta kertova kotiseutumuseo.
Nevskaja zastava -museo esittelee Nevan rantojen ja niiden asuttamisen historiaa, seudulla toiminutta teollisuutta, Leningradin piirityksen aikaisia tapahtumia sekä paikallisten merkkihenkilöiden toimintaa. Museoon kuuluu 1800-luvun lopun tyyliin sisustettu Vasili Šelgunovin muistohuone, jossa on hänelle kuuluneita esineitä.
Museon osoite on Novo-Aleksandrovskajakatu 23. Lähin metroasema on Proletarskaja.
Kuninkaantekijät

Kuninkaantekijät on M. G. Soikkelin vuonna 2010 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos on tekijänsä esikoisromaani ja sen julkaisi Vaskikirjat. "Kuninkaantekijät" on aikuisfantasiaa, jonka teemana on vallan käyttö. Kriitikko Toni Jerrmanin mukaan teos hyödyntää lajityypin totunnaisia lähtökohtia, mutta kääntää ne välillä päälaelleen.
Juoni.
Päähenkilö Imanti on köyhä naimakauppojen järjestäjä, joka saa töitä kolmelta vaikutusvaltaiselta mieheltä. Pappi, jaarli ja kauppias juonittelevat saadakseen tietyn miehen Serekritian valtaistuimelle, joka on ollut tyhjänä kuningas Narlin kuoltua. Imanti lähtee parantajana ja laivaemäntänä heidän mukaansa matkalle kohti valtakunnan pääkaupunkia. Hänkin pelaa peliä oman ja poikansa edun hyväksi. Keskeisessä asemassa tässä on Imantin palvoman Atamamun naamio. 
Vastaanotto.
Toni Jerrman sanoi "Helsingin Sanomien" arvostelussaan "Kuninkaantekijöiden" tuovan kansainvälisellä tyylillään tuoreen tuulahduksen suomalaisen aikuisfantasian kenttään. Hänen mukaansa alan ulkomaisista edustajista teos vertautuu erityisesti Ursula K. Le Guinin teoksiin. "Satakunnan Kansan" arvostelijan Jari O. Hiltusen mukaan Soikkelin kirjoittajanote on tyylikäs ja pitkälle hiottu. "Lapin Kansan" Erkki Wideniuksen mielestä kirjan jälkinäytös on turha, mutta muuten kirja on hallittu kokonaisuus. "Tähtivaeltaja"-lehden Jukka Halmeen mukaan teos on lyhyt, mutta siinä ”on paukkuja enemmän kuin useimmissa mammuttimaisissa lukuromaaneissa”. "Aviisin" Oskari Rantalan mukaan kirjailija ”tavoittelee tekstiinsä vanhahtavaa poljentoa, joka ei aina toimi, vaan tuntuu ajoittain kömpelöltä”. Muuten tarina pitää otteessaan.
Kaakaovoi

Kaakaovoi eli kaakaorasva on kaakaopavuista puristettava kaakaon makuinen rasva. Se muistuttaa koostumukseltaan hieman voita mutta on huoneenlämmössä sitä kiinteämpää.
Kaakaovoita käytetään etenkin suklaan valmistukseen, jossa se korvataan joskus palmuöljyllä ja karitevoilla. Kaakaovoita on käytetty myös suppojen (suppositorio, peräpuikko) materiaalina.
Ravintoarvo.
Kaakaovoin rasvahapoista 60 prosenttia on tyydyttyneitä, 35 prosenttia yksittäistyydyttymättömiä ja 2 prosenttia monityydyttymättömiä. Ne koostuvat yli 95-prosenttisesti kolmesta rasvahaposta eli palmitiinihaposta (noin 25 %), steariinihaposta (noin 37 %) ja oleiinihaposta (noin 33 %) sekä lisäksi pienestä määrästä monityydyttymätöntä linolihappoa (18:2, n-6) ja tyydyttynyttä arakidihappoa (20:0). Kaakaovoin rasvahappokoostumus vaihtelee hieman kasvualueen mukaan.
Ashantin hallintoalue

Ashanti on yksi Ghanan 16 hallintoalueesta. Se sijaitsee Keski-Ghanassa sisämaalla. Yli puolet hallintoalueesta on päiväntasaajan kostealla metsävyöhykkeellä. Ihmisen toiminnan ja maastopalojen takia metsä on muuttunut savanniksi varsinkin hallintoalueen koillisosassa. Ashantin alueella on Ghanan suurin järvi, Bosomtwe, ja useita pienempiä järviä ja jokia. 
Ashantissa asuu yli viisi miljoonaa ihmistä.
Heistä suuri osa on ašanteja. Alueen tärkein elinkeino on maatalous. Ghanan kaakaosta suurin osa on kasvanut Ashantissa. Se on myös tärkeä kullantuotannon keskus.
Ashantin pääkaupunki on Kumasi. Väestö on jakaantunut epätasaisesti; kolmannes asuu Kumasin suurkaupunkialueella. 
Piirikunnat.
Ashantin hallintoalue on jaettu 27 piirikuntaan, ne ovat:
Kaakaojuoma

Kaakaojuoma eli kaakao on kuumana tai kylmänä nautittava juoma, jonka pääainekset ovat kaakaojauhe ja maito. Kaakaojauheen ohella tai sijasta voidaan käyttää myös raastettua suklaata.
Kaakaojuomaan saatetaan lisätä sokeria ja kuumaan kaakaojuomaan myös kermavaahtoa tai vaahtokarkkeja. Kuumassa kaakaojuomassa saatetaan maidon sijasta käyttää vettä. Kaakaojuomat ovat yleensä alkoholittomia, mutta on olemassa myös alkoholipitoisia kaakaojuomia, kuten Minttu-viinaa sisältävä "minttukaakao".
Kaakaossa on proantosyanidiini-nimisiä flavonoideja.
Kaakaojauhe

Kaakaojauhe on kaakaopuun siemenistä eli kaakaopavuista valmistettu tuote. Sitä saadaan, kun paahdetut pavut puristetaan massaksi, josta poistetaan kaakaovoi ja joka jauhetaan sitten hienoksi. Kaakaojauhetta käytetään yhtenä kaakaojuoman pääaineosana maidon tai veden lisäksi. Kaakaojauhetta voidaan käyttää myös leivonnaisiin ja jälkiruokiin.
Kaupan makeutetut kaakaojauheet ja kaakaojuomajauheet sisältävät pääasiassa sokeria. Nimikkeellä ”makeutettu kaakaojauhe” saa myydä EU:ssa tuotetta, jossa on vähintään 32 prosenttia kaakaota. ”Kaakaojuomajauheen” pitää sisältää vähintään 25 prosenttia kaakaojauhetta. Loppu on sakkaroosia.
Natalja Pogonina

Natalja Andrejevna Pogonina (, s. 9. marraskuuta 1985 Vladivostok) on venäläinen shakinpelaaja. 2004 hän sai shakin naisten suurmestarin arvon. Hänen FIDE-arvonsa on tällä hetkellä 2501.
Pogonina on naisten shakin suurmestari. Hän oppi shakinpelaamisen viiden vuoden iässä, kun hänen isoisänsä opetti hänelle alkeet, ja hän on viettänyt paljon aikaa shakin parissa sitten 1993 kun hän voitti koulun tammiturnauksen. 1998 hän voitti alle 14-vuotiaiden Venäjän-mestaruuden.
Viimeiset voittonsa Pogonina sai 2008 kun hän voitti kultaa sekä pronssia joukkuepikashakissa. Pogonina on myös voittanut äänestysshakissa koko maailmaa vastaan, joka järjestettiin Chess.com:issa. Nataliaa vastaan liittoutui muutamia tuhansia pelaajia.
Lähteet.
[[Luokka:Venäläiset shakinpelaajat]
[[Luokka:Vuonna 1985 syntyneet]]
[[Luokka:Elävät henkilöt]]
Román Martínez

Román Fernando Martínez (s. 27. maaliskuuta 1983 Morón, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa tällä hetkellä argentiinalaista Tigreä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Martínez aloitti uransa paikallisseura Deportivo Morónista vuonna 2000. Edustettuaan joukkuetta neljän kauden ajan, hän siirtyi maan pääsarjaseura Arsenal Sarandíin kaudeksi 2004–2005.
Vuonna 2006 hän siirtyi lainasopimuksella alemmalla sarjatasolla pelanneeseen Tigreen. Joukkue nousi kauden päätteeksi pääsarjaan ja sijoittui syyskaudella 2008 toiseksi. Sijoitus oli sen tähän astisen seurahistorian korkein.
Kaudeksi 2008–2009 Martínez siirtyi espanjalaisseura Espanyoliin. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 13. joulukuuta 2008 ottelussa Valenciaa vastaan. Martínez sai kiitettävästi peliaikaa läpi kauden, sillä samalla pelipaikalla normaalisti pelannut Iván de la Peña kärsi jatkuvista loukkaantumisista. Hän pelasi lopulta kauden aikana 32 ottelua ja teki niissä viisi maalia.
Kesällä 2009 hän siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella pääsarjaan nousseeseen Tenerifeen. Hän teki kauden aikana yhteensä viisi maali, joista neljä tuli viimeisien seitsemän ottelukierroksien aikana. Maalit pelastivat tärkeitä pisteitä Sporting Gijónia ja Racing Santanderia vastaan, mutta lopulta sekään ei riittänyt vaan joukkue putosi pääsarjasta.
Hän palasi kaudeksi 2010–2011 Tigreen lainasopimuksella.
Pär Engsheden

Pär Engsheden (s. 1967) on ruotsalainen vaatesuunnittelija. Hän on suunnitellut omia mallistoja vuodesta 1996. Hän on tullut tunnetuksi Ruotsin prinsessoille Victorialle ja Madeleinelle sekä kuningatar Silvialle suunnittelemistaan iltapuvuista. Engsheden nousi kuuluisuuteen suunniteltuaan Madeleinelle Nobel-juhlaan 2002 punaisen, kohua herättäneen puvun, jonka sanottiin olevan liian paljastava prinsessalle. Hän on suunnitellut lähes kaikki Nobel-puvut Ruotsin prinsessoille ja kuningattarelle, mutta hänen tunnetuin pukunsa lienee Victorian hääpuku.
24 tunnin kello

24 tunnin kello on tapa ajan esittämiseen, jossa vuorokauden tunnit on numeroitu arvoilla 0–23 keskiyöstä alkaen. 24 tunnin kello on maailman yleisimmin käytetty ajan esitysmuoto.
12 tunnin kello eli järjestelmä, jossa samoilla numeroilla 1–12 merkitään sekä aamu- että iltapäivän tunteja, jotka tarvittaessa erotetaan toisistaan esimerkiksi merkinnöillä AM ja PM, ovat käytössä muun muassa Australiassa, Kanadassa (pois lukien Quebec), Intiassa, Filippiineillä sekä Yhdysvalloissa. Monissa maissa käytetään sekä 12 että 24 tunnin muotoja. 12 tunnin muotoa käytetään yleensä puhekielessä. 24 tunnin muodosta käytetään Yhdysvalloissa myös nimitystä sotilasaika ja astronominen aika. 24 tunnin esitysmuoto on standardin ISO 8601 mukainen esitysmuoto. Ilmailussa ja merenkulussa 24 tunnin esitysmuoto on kansainvälinen standardi.
Kellonajan esitys Suomessa.
Ennen itsenäisyyttä Suomessa käytettiin 12-tuntista kellonajan merkintää lisukkeilla ap. (aamupäivä) ja ip. (iltapäivä), joskus e.p.p. ja j.p.p. (ennen ja jälkeen puolen päivän). Ruotsiksi nimitykset olivat f.m. ja e.m.. Siirtymä 24-tuntiseen kelloon tapahtui 1920-30-luvuilla. Euroopan rautateiden vuoden 1926 aikataulukonferenssissa sovittiin yhteisestä siirtymisestä 24 tunnin esitystapaan. Skandinavian ja Saksan rautatiet siirtyivät tähän keväällä 1927 ja Valtionrautatiet 15. toukokuuta 1928.
Tietokoneiden tuki.
Useimmissa maissa tietokoneet käyttävät 24 tunnin aikaa. Yleensä käyttäjä voi helposti vaihtaa 24 tunnin muotoon kieliasetuksista (alueasetuksia muuttamatta).
Ghencean hautausmaa

Ghencean hautausmaa sijaitsee Bukarestissa, Romaniassa. Hautausmaalla on kaksi osaa. siviili- ja sotilasshautausmaat. Sen sotilashautausmaalle on haudattu muun muassa diktaattori Nicolae Ceaușescu sekä hänen vaimonsa Elena Ceaușescu.
Hautausmalla on sekä ensimmäisessä että toisessa maailmansodassa kaatuneita romanialaissotilaita, kaikkiaan 2795 vainajaa, joista noin 500 on tunnistamatta.
Greater Accra

Greater Accra on yksi Ghanan kymmenestä hallintoalueesta. Sen pääkaupunki on Atlantin valtameren rannalla sijaitseva Accra. Accra on myös koko Ghanan valtion pääkaupunki.
Piirikunnat.
Greater Accra jakautuu piirikuntiin, kuten muutkin Ghanan hallintoalueet. Alla luettelo Greater Accran piirikunnista.
Céline Bara

Céline Bara (s. 9. syyskuuta 1978 Antony, Ranska) on ranskalainen pornonäyttelijä. Hän oli ehdolla aikuisviihdepalkinnon Hot d’Orin saajaksi luokassa "Paras uusi ranskalaistähtönen" () vuonna 2000. Hänen omaelämäkertansa "La Sodomite" julkaistiin vuonna 2007. Hän perusti myös ranskalaisen äärivasemmistolaisen pienpuolueen "Mouvement Antithéiste Libertin (MAL)" vuonna 2012, joka toimi Ariègen departementissa.
Jürgen Haase

Jürgen Haase (s. 19. tammikuuta 1945 Friedersdorf) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Aktiiviurallaan hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC Leipzigia. Haase voitti EM-kisoista kolme mitalia, kultaa 10 000 metriltä vuosina 1966 ja 1969 sekä hopeaa samalta matkalta vuonna 1971. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Méxicossa 1968. Tuolloin Haase sijoittui 10 000 metrillä viidenneksitoista. 
Haase ryhtyi urheilu-uransa jälkeen juoksuvalmentajaksi ja oli Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen maan liiton valmentaja. Hänen valmennettavistaan ehkä tunnetuin oli kestävyysjuoksija Kathrin Weßel, joka kilpaili 1980- ja 1990-luvuilla.
Werner von Moltke

Werner Konrad Graf von Moltke (24. toukokuuta 1936 Mühlhausen – 29. tai 30. heinäkuuta 2019 Nieder-Olm) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa. Hän edusti seuratasolla Universitätssportclub Mainzia. Von Moltke voitti EM-kisoista kaksi mitalia, kultaa Budapestista 1966 ja hopeaa Belgradista 1962. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Méxicossa 1968. Von Moltke joutui kuitenkin keskeyttämään tuon kilpailun jo kahden lajin jälkeen.
Chesapeake (Virginia)

Chesapeake on kaupunki Yhdysvalloissa, Virginian osavaltiossa. Se on itsenäinen kaupunki, eikä kuulu mihinkään piirikuntaan. Chesapeake on osa Hampton Roadsin metropolialuetta. Chesapeakessa oli vuonna 2006 arviolta 220 560 asukasta.
Chesapeaken kaupunki muodostettiin vuonna 1963, kun South Norfolkin kaupunki ja Norfolkin piirikunta yhdistettiin.
Historia.
Eurooppalaiset asuttivat nykyisen Chesapeaken kaupungin alueen ensimmäistä kertaa vuonna 1620 Elizabeth Riverin varrelle. Norfolkin piirikunta perustettiin jo 1636.
Alueella käytiin yksi Yhdysvaltain vapaussodan taisteluista. Dunmoren jaarli John Murray johdatti brittijoukot Norfolkiin joulukuussa 1775. Brittiläiset linnoittautuivat ja odottivat yhdysvaltalaisten saapumista. Armeijat kohtasivat 9. joulukuuta Great Bridgen taistelussa, jonka yhdysvaltalaiset voittivat. Yhdysvaltain sisällissodassa alueella ei käyty taisteluita, mutta Pohjoisvaltioiden joukot miehittivät sen.
Suurin osa Norfolkin piirikunnasta oli vielä 1900-luvun alussa maaseutua. South Norfolkin alue alkoi kuitenkin kehittyä Norfolkin kaupungin vaikutuksesta. South Norfolk irrotettiin omaksi kunnaksi 1919, ja siitä tuli itsenäinen Norfolkin piirikuntaan kuulumaton kaupunki 1950. South Norfolk ja Norfolkin piirikunta menettivät 1950- ja 1960-lukujen aikana lähes 50 000 asukasta ja noin 78 neliökilometriä maata, kun niiden alueesta liitettiin osa naapurikaupunkeihin. Sekä South Norfolkin että Norfolkin piirikunnan päättäjät pitivät tulevaisuudennäkymiä heikkoina. Syksyllä 1961 molempien hallinnon edustajat sopivat alueliitoksesta, ja uusi Chesapeaken valtuusto kokoontui ensimmäistä kertaa 2. tammikuuta 1963.
Víctor Ruiz

Víctor Ruiz Torre (s. 25. tammikuuta 1989 Esplugues de Llobregat, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaisseura Real Betisia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Ruiz on Espanyolin kasvatti. Edustusjoukkueessa ensiesiintymisensä hän teki 6. joulukuuta 2009 ottelussa Racing Santanderia vastaan.
27. tammikuuta 2011 hän siirtyi italialaisseura Napoliin 4½-vuotisella sopimuksella. Osana kauppaa Jesús Dátolo siirtyi katalonialaisseuraan pysyvällä siirrolla.
Kesällä 2011 hän palasi takaisin Espanjaan ja teki viisivuotisen sopimuksen Valencian kanssa. Hän edusti Villarrealia vuosina 2014–2019, joista ensimmäisen vuoden lainasopimuksella.
Trashed

Trashed on Black Sabbath -yhtyeen kappale ja vain Pohjois-Amerikassa julkaistu single vuoden 1983 studioalbumilta "Born Again", jonka aloitusraitana se toimii. Kappale on merkitty koko yhtyeen (Ian Gillan, Tony Iommi, Geezer Butler ja Bill Ward) tekemäksi. ”Trashed” edustaa tyylillisesti nopeatempoista heavy metalia, ja sen on sanottu tuovan mieleen solisti Ian Gillanin edellisen yhtyeen Deep Purplen kappaleen ”Speed King”. Sanoitukset kertovat muun muassa autoilusta, tequilasta ja viskistä, ja Gillanin mukaan sanat perustuvat tositapahtumiin, kun yhtye oli pubi-illan jälkeen ajanut kilpaa autoilla studion yhteydessä sijainneella kilpa-radalla ja Gillan oli romuttanut Bill Wardin auton.
Sekä ”Trashedista”, että sen promosinglen 12"-version b-puolesta ”Zero the Hero”, kuvattiin musiikkivideot. 7"-version b-puolella julkaistiin instrumentaali "Stonehenge". 
Ian Gillan levytti kappaleesta oman versionsa vuoden 2006 sooloalbumilleen "Gillan's Inn". Mukana olivat Tony Iommi sekä Deep Purple-jäsenet Roger Glover ja Ian Paice.
Kappaleet.
7"-versio.
A-puoli
B-puoli
12"-promoversio.
A-puoli
B-puoli
7"-promoversio.
A-puoli
B-puoli
PZL TS-8 Bies

PZL TS-8 "Bies" oli puolalainen koulukone, joka oli Puolan ilmavoimien käytössä vuodesta 1957 1970-luvulle. 1960-luvun puolivälissä ilmavoimat antoi 100 konetta siviililentokoulutukseen. 
Kone kehitettiin korvaamaan TS-9 Junak 3- ja Jak-11 -lentokoneet. Pääsuunnittelija oli Tadeusz Sołtyk, jonka nimestä tuli koneen tunnuksen "TS". Koneen nimi oli "Bies" eli paholainen. 
Kone lensi ensilentonsa 23. heinäkuuta 1955. Tyypillä saavutettiin kolme ilmailun maailmanennätystä, joista 20. toukokuuta 1957 lennetty ennätys pysyi voimassa elokuuhun 1982 asti.
WSK-Okecie rakensi 10 konetta ja WSK Mielec rakensi pääosan kaikkiaan 251 koneesta.
Tekniikkaa.
I.P. Vipotiina

I.P. Vipotiina (s. 1. kesäkuuta 1999 — 5. marraskuuta 2024) on suomenhevostamma. Se on vuosien 2009, 2010 ja 2011 ravikuningatar I.P. Vipotiinan isä on Turo ja emä I.P. Vipotti. Sen säkäkorkeus on 155 cm. Hevosta ohjasti Pertti Puikkonen, jonka tallissa Espoonkartanon alueella se asuu. Sen omistavat Seppo Juvonen sekä Rip Rap Team eli Jouni Koittola ja Hannu Hokkanen. Sen on kasvattanut Heikki Parviainen. Parvaisen kasvattamien hevosten nimessä oleva etuliite I.P. tulee kantatamma Ilta-Postin nimestä. I.P. Vipotiinan hoitaja Jaana Lehtonen valittiin vuoden 2010 hevosenhoitajaksi ja I.P. Vipotiina Vuoden vanhemmaksi suomenhevostammaksi..
Kilpaura.
I.P. Vipotiina juoksi 3-vuotiaana tammojen täyden matkan suomenennätykset 1.34,9 volttilähetyksellä ja 1.34,1 autolähetyksellä. 4-vuotiaana se voitti Kriteriumin, Pikkuprinssin, Pikkupelimannin ja Oulu Expressin, 5-vuotiaana Suomenhevosten Derbyn. Se on osallistunut kuninkuusraveihin vuosina 2006 ja 2007. 10-vuotiaana juoksi tammojen SE-ajan (ja ME) 1.20,2aly ja voitti siten Suurmestaruus-ajon. Se on ravikuningatar 2009 ja 2010.
I.P. Vipotiinalta leikattiin 2006 nuljuluusta palanen, ja sen arveltiin joutuvan lopettamaan raviuransa ja siirtymään siitoshevoseksi.
Vuoden 2010 Kuninkuusraveissa Oulussa I.P. Vipotiina voitti kaikki kolme matkaa. Sen saama kokonaisaika kolmelta matkalta 9.38,9 oli tammojen kovin yhteisaika vuodesta 1984 lukien.
Vuosi 2011 ei alkanut I.P. Vipotiinalta hyvin, eikä se ollut voittanut ennen Kuninkuusraveja yhtään kilpailua. Kuninkuusraveissa se kuitenkin voitti jälleen kaikki kolme lähtöä ja siten ravikuningatar-tittelin Ylöjärven Teivossa jo kolmannen kerran peräkkäin. Viimeisellä matkalla I.P. Vipotiina teki kylmäveristen tammojen Suomen ennätyksen pitkällä matkalla, ja kokonaisaika 9.31,8 paransi tamman edellisenä vuonna tekemää Ravikuningatar-kisan ennätystä yli seitsemällä sekunnilla. Vuoteen 2024 mennessä ennätystä ei ole vielä rikottu; lähimmäksi on tullut Viren Camilla vuonna 2021 kokonaisajalla 9.32,6.
Siitosura ja kuolema.
I.P. Vipotiina palasi kasvattajalleen Silvolan tilalle siitostammaksi vuoden 2013 lopussa. Se sai vuosina 2015-2024 yhteensä seitsemän varsaa.
I.P. Vipotiina lopetettiin 5. marraskuuta 2024 hammasvaivojen vuoksi 25 vuoden ikäisenä ja haudattiin samaan paikkaan kuin emänsä I.P. Vipotti (jalostusvalio), emänemänsä Ilta-Posti (jalostusvalio) ja tätinsä I.P. Sukkula (kolminkertainen ravikuningatar).
Tulitikli

Tulitikli ("Spinus cucullatus") on eteläamerikkalainen uhanalainen varpuslintu.
Tulitiklit elävät Venezuelassa neljän läänin alueella, Kolumbian Norte de Santanderissa ja Guyanan lounaisosassa, josta löydettiin uusi populaatio vuonna 2000. Trinidadissa elänyt vahva populaatio on todennäköisesti hävinnyt, sillä havaintoja ei ole tehty 1960-luvun jälkeen. Myös Puerto Ricossa elänyt, häkkikarkureista syntynyt populaatio, on vaarassa hävitä. Lajin kokonaiskanta on 2 500–9 999 yksilöä ja kanta on edelleen taantumassa.
Lajin uhanalaisuuden syy on kaupallinen pyynti, joka on 1940-luvulta saakka ollut laitonta. Tulitikli on suosittu lemmikki värikkään ulkomuotonsa ja kauniin laulunsa takia. 1920-luvulta alkaen sitä on risteytetty kanarialintujen kanssa punertavien värisävyjen saamiseksi. Hans Duncker ja Karl Reich tutkivat silloin värien periytyvyyttä.
Serge Daan

Serge Daan (11. kesäkuuta 1940 Mook, Alankomaat – 9. helmikuuta 2018 Paterswolde, Alankomaat) oli hollantilainen käyttäytymistutkija.
Serge Daan opiskeli biologiaa Amsterdamin yliopistossa, jossa hän väitteli filosofian tohtoriksi, aiheenaan eläinten talvihorros. Väitöksen jälkeen hän työskenteli neljä vuotta Max Planck -instituutin käyttäytymistieteen laitoksella Jürgen Aschoffin ja Colin Pittendrighin ohjauksessa. Vuonna 1975 Daan nimitettiin Groningenin yliopiston apulaisprofessoriksi ja 1996 etologian professoriksi. Vuodesta 2003 lähtien hän hoiti Nikolaas Tinbergenin perustamaa Käyttäyttymisbiologian kunniaprofessorin virkaa.
Daan perehtyi etenkin ihmisten ja muiden eläinten biologisen kellon tutkimiseen. Biologinen kello ohjaa eliön perinnöllisiä rytmisiä toimintoja. Daan kirjoitti noin 250 tieteellistä artikkelia, pääosin eliön vuorokausirytmiikasta.
Carrie 2 – raivo

Carrie 2 – raivo () on Katt Shean ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 1999. Se on jatko-osa Brian de Palman "Carrielle" (1976). Elokuvassa käytetään Stephen Kingin luomia henkilöhahmoja.
Elokuvan pääosia näyttelevät Emily Bergl, Mena Suvari, Jason London ja Amy Irving, joka oli mukana myös ensimmäisessä osassa.
Juoni.
20 vuotta aikaisemmin Carrie tuhosi kaikkea vihallaan. Painajainen on päättynyt, mutta Carrien sisarpuoli saa samanlaisia voimia ja lähtee kostoreissulle.
Kaptopriili

Kaptopriili (C9H15NO3S) on angiotensiinikonvertaasientsyymin estäjä eli ACE-estäjä, jota käytetään verenpainetta alentavana lääkkeenä.
Synteesi ja kemialliset ominaisuudet.
Kaptopriilisynteesin lähtöaineena on metakryylihappo. Metakryylihapon ja vetyhalogenidin välisellä reaktiolla muodostuu halogenoitu karboksyylihappojohdannainen, josta tehdään tionyylikloridin avulla 2-metyylipropaonyylikloridin johdannainen. Tämä johdannainen reagoi proliinin kanssa ja muodostuneen yhdisteen enantiomeerit erotetaan. Puhdistetun yhdisteen annetaan reagoida ammoniumvetysulfidin kanssa, jolloin tuotteena muodostuu kaptopriiliä.
Kaptopriilin kiderakenteen alkeiskoppi on ortorombinen ja yhdiste esiintyy erikoisessa antiplanaarisessa konformaatiossa. Kaptopriili liukenee kohtalaisesti veteen ja myös orgaanisiin liuottimiin. Vesiliuoksissa yhdiste esiintyy cis- ja trans-isomeereina. Näistä cis-muoto on hieman happamampi ja myös stabiilimpi emäksisemmissä olosuhteissa. Happamissa olosuhteissa trans-isomeeri on vakaampi. Trans-kaptopriilin heikompi happamuus johtuu karboksyyliryhmän vedyn ja amidoryhmän hapen välisestä vetysidoksesta.
Käyttö.
Kaptopriiliä käytetään verenpainetaudin, sydämen vajaatoiminnan hoitoon ja sydänkohtauksen jälkeiseen hoitoon. Lisäksi yhdistettä käytetään diabetespotilailla ehkäisemään valtimosairauksien puhkeamista.
Kaptopriili vaikuttaa muiden ACE-estäjien tavoin estämällä angiotensiini II:n synteeisä. Angiotensiini II nostaa verenpainetta supistamalla verisuonia. Ihmisen elimistössä kaptopriili metaboloituu symmetriseksi disulfidikseen kaptopriilidisulfidiksi.
Sivuvaikutukset.
Kaptopriili voi aiheuttaa makuaistin heikentymistä, pansytopeniaa, keuhkorakkuloiden tulehtumista, haimatulehduksen, agranulosytoosin tai luuydinlaman. Osan sivuvaikutuksista on arveltu johtuvan kaptopriilin tioliryhmästä. asetyylisalisyylihapon ja naloksonin yhteiskäytön on todettu haittaavan kaptopriilin verenpainetta alentavaa vaikutusta.
Eero Vuorinen

Eero Vuorinen (s. 18. toukokuuta 1953 Padasjoki) on suomalainen lääkäri, Kymenlaakson keskussairaalan kipupoliklinikan osaston ylilääkäri. 
Vuorinen on valmistunut lääkäriksi Kuopion yliopistosta 1977. Hän valmistui anestesian erikoislääkäriksi Helsingin yliopistosta 1987.
Kokko (albumi)

Kokko on kansanmusiikkiyhtye Värttinän vuonna 1996 ilmestynyt kuudes studioalbumi. Sen julkaisi yhdysvaltalaisen Warner Music Groupin omistama levy-yhtiö Nonesuch Records. Albumi ilmestyi Suomessa ja Pohjois-Amerikassa samanaikaisesti lokakuussa 1996, mutta muualla maailmassa vasta tammikuussa 1997. "Kokko" on viimeinen Värttinän albumi, jolla yhtyeen perustajajäsen Sari Kaasinen on mukana.
Kappaleet.
Vaihtoehtoinen kappalejärjestys.
Alla on albumin alkuperäinen, Värttinän ja tuottaja Janne Haaviston tarkoittama kappalejärjestys, jota levy-yhtiö muutti ennen levyn julkaisemista.
Eddie DelGrosso

Eddie DelGrosso (s. 27. elokuuta 1985 Las Vegas) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja.
DelGrosso pelasi kaudella 2004–2005 USHL-liigassa St. Louis H. Eaglesin joukkueessa, josta hän siirtyi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Indiana Iceen, jossa hän oli kahdesti sarjan eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Tämän jälkeen hän siirtyi NCAA:han Nebraska-Omahan yliopistojoukkueeseen, jossa hän vietti neljä kautta. Hänet valittiin kerran sarjan kakkos- ja ykköstähdistöön. Kaudella 2009–2010 DelGrosso pelasi kahdeksan ottelua AHL:n Springfield Falconsissa.
Heinäkuun lopussa DelGrosso siirtyi try-out-sopimuksella Helsingin IFK:hon. DelGrosso vakuutti joukkueenjohdon harjoituspeleissä ja hän sai sopimuksen joukkueen kanssa. HIFK:ssä hän ei saanut kuitenkaan kunnolla peliaikaa ja käväisi lainalla HPK:ssa ja Mestiksen Kiekko-Vantaalla. Lopulta hän palasi joulukuussa takaisin Yhdysvaltoihin, kun hän teki sopimuksen ECHL:n Las Vegas Wranglersin kanssa.
Joachim Kirst

Joachim Kirst (s. 21. toukokuuta 1947 Neunhofen) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla ASK Vorwärts Potsdamia. Kirst voitti kultaa EM-kisoissa vuosina 1969 ja 1971, jonka lisäksi hän nappasi pronssia juniorien EM-kisoista 1966. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1968 ja 1972. Kirst sijoittui Méxicossa 1968 viidenneksi, mutta joutui keskeyttämään kilpailun kuuden lajin jälkeen Münchenissä 1972. 
Myös Joachimin vaimo Rita oli olympiatason yleisurheilija.
Jippikayjei

"Jippikayjei" on rap-artisti Cheekin ensimmäinen singlejulkaisu hänen kuudennelta studioalbumiltaan, "Jare Henrik Tiihonen 2". Single julkaistiin ladattavaksi 11. elokuuta 2010. NRJ sai yksinoikeuden soittaa kappaletta kaksi viikkoa ennen julkaisua. Jippikayjei soi ensimmäisen kerran radiossa 26. heinäkuuta. Kappaleen ovat tuottaneet MMEN, Elastinen ja Iso H ja taustalaulut laulaa Karoliina Kallio. Jippikayjei nousi suoraan Suomen latauslistan kärkeen, viikolla 33.
Jippikayjei-single on myynyt kultalevyyn oikeuttavan määrän.
Musiikkivideo.
Kappaleeseen kuvattiin musiikkivideo, jossa Cheek toimii kolmen naisurheilijan valmentajana. Muun muassa Lahden stadionilla kuvattu video oli ensinäytössä The Voicella 16. elokuuta. Urheilijoina esiintyvät videolla Players-tanssiryhmän Jenna Joutsenjärvi ja Linda Härkin.
Pesäpallon Ykkössarja 1988

Pesäpallon Ykkössarjan kausi 1988 oli kahdeksas ykkössarjakausi pesäpallossa. Sarjan voitti ylivoimaiseen tyyliin Sotkamon Jymy, joka yhdessä Loimaan Palloilijoiden kanssa nousi Mestaruussarjaan. Saaren Urheilijat, joka edellisvuonna nousi ykkössarjaan jätti kuitenkin paikkansa käyttämättä ja sen tilalle nostettiin Järvenpään Palo.
Ykkössarja.
Runkosarja.
Sotkamo ja Loimaa nousivat SM-sarjaan. Hamina karsintaan SM-sarjan 10. sijoittuneen kanssa. Suomensarjaan putosivat Tohmajärvi, Halsua ja Järvenpää. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat: Juvan Pallo, Ulvilan Pesä-Veikot ja Oulun Lippo.
Frank Siebeck

Frank Siebeck (s. 17. elokuuta 1949 Schkeuditz) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC Leipzigia. Siebeck voitti kultaa 110 metrin aitajuoksusta Helsingin EM-kisoissa 1971 ajalla 14,00 sekuntia. Lisäksi hän voitti sisäratojen EM-kilpailuissa 60 metrin aitajuoksusta neljä mitalia, kultaa vuonna 1973, hopeaa vuosina 1970 ja 1975 sekä pronssia vuonna 1974. Siebeck osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1972 ja 1976. Hän sijoittui Münchenissä 1972 viidenneksi, mutta ei selviytynyt finaaliin saakka Montrealin kisoissa 1976.
Englannin Valioliigan kausi 2010–2011

Englannin Valioliigan kausi 2010–2011 oli Valioliigan 19. kausi. Kausi alkoi 14. elokuuta 2010 ja päättyi 22. toukokuuta 2011. Chelsea lähti kauteen hallitsevana mestarina.
Manchester United voitti Englannin mestaruuden 19. kerran, ja nousi täten eniten mestaruuksia voittaneeksi seuraksi ohi Liverpoolin . Chelsea sijoittui toiseksi ja Manchester City kolmanneksi. Mestaruussarjaan putosivat Birmingham, Blackpool ja West Ham. 
Sarjataulukko.
Lähde: premierleague.com
O = ottelut, V = voitot, T = tasapelit, H = häviöt, TM = tehdyt maalit, PM = päästetyt maalit, ME = maaliero, P = pisteetJärjestyksen sarjataulukossa ratkaisee: 1. pisteet; 2. maaliero; 3. tehtyjen maalien määrä&lt;/small&gt;
Parhaat maalintekijät.
Lähde: premierleague.com
Kęstutis Šapka

Kęstutis Šapka (15. marraskuuta 1949 Vilna – 11. lokakuuta 2025) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän ryhtyi ammattikorkeushyppääjäksi vuoden 1968 kesäolympialaisten jälkeen ja oli ensimmäisiä floppausta käyttäneitä hyppääjiä. Šapka voitti ulkoratojen EM-kisoissa kultaa vuonna 1971 ja hopeaa 1974 sekä sisäratojen EM-kisoissa kultaa 1974 ja hopeaa 1972. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Münchenissä 1972. Tuolloin Šapka sijoittui kahdenneksitoista tuloksella 215 senttimetriä. 
Šapka ryhtyi urheilu-uransa jälkeen valmentajaksi ja hänet sijoitettiin vuonna 2007 Liettuan 20 parhaan yleisurheiluvalmentajan joukkoon.
Hurrikaani Gert

Hurrikaani Gert oli luokan 2 hurrikaani, joka alkoi trooppisena aaltona Afrikan rannikolla 5. syyskuuta 1993. Se kehittyi trooppiseksi matalapaineeksi 14. syyskuuta 170 kilometriä Panamasta pohjoiseen ja vahvistui trooppiseksi myrskyksi seuraavana päivänä, minkä jälkeen se kulki Nicaraguan ja Hondurasin ylitse. Matalapaineeksi heikentyneenä se saapui Hondurasinlahdelle 17. syyskuuta ja vahvistui uudelleen myrskyksi, alkoi liikkua länteen ja maihin Belize Cityn kohdalla 18. syyskuuta. Hurrikaaniksi se vahvistui 20. päivä ja Meksikon halki liikuttuaan se oli heikentynyt matalapaineeksi 21. päivä, jonka jälkeen se siirtyi itäiseen Tyyneenmereen.
Meksikossa raportoitiin 42 kuolonuhria ja kaksi haavoittunutta, Hondurasissa 21 kuollutta, Nicaraguassa kahdeksan, El Salvadorissa neljä ja Costa Ricassa yksi, eli kuolleita oli yhteensä 76. Kodittomaksi jäi noin 100 000.
Takuusäätiö

Takuusäätiö on suomalainen valtakunnallinen sosiaalialan järjestö, joka ehkäisee ja ratkaisee kotitalouksien talous- ja velkaongelmia. Se tarjoaa ihmisille palveluita, kouluttaa ammattilaisia ja vapaaehtoisia sekä kehittää ja vaikuttaa. Toiminnassa huomioidaan velallisten, velkojien sekä yhteiskunnan näkökulmat. 
Takuusäätiö ei tuota voittoa. Toiminta rahoitetaan pääasiassa avustus- ja lahjoitusvaroin. Suurin osa rahoituksesta tulee Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen (STEA)] jakamasta vuosittaisesta avustuksesta. Takuusäätiö on SOSTEn jäsen.
Toiminta.
Takuusäätiön palvelut ja materiaalit auttavat ihmisiä hallitsemaan talouttaan ja pois velkahuolista. Kaikki palvelut ovat valtakunnallisia ja asiakkaille maksuttomia.
Takuusäätiö
Lisäksi Takuusäätiö edistää kotitalouksien raha-asioiden hallintaa ja ehkäisee syviin velkaongelmiin joutumista.
Historia.
Säätiö perustettiin vuonna 1990 vankilapappien aloitteesta. Tarkoituksena oli tarjota vankilasta tai muista laitoksista vapautuneille keinoja velkojen ja korvausten maksuun. Varat takaustoiminnan aloittamiseen saatiin Kirkon yhteisvastuukeräyksellä vuonna 1991. Säätiön perustajajäseniä ja taustayhteisöjä ovat A-klinikkasäätiö, Oulun, Tampereen ja Turun evankelisluterilaiset seurakunnat, Kirkkohallitus, Rikosseuraamuslaitos, Suomen Diakonialaitosten liitto, Suomen Katulähetysliitto, Kirkkopalvelut sekä Suomen Mielenterveysseura.
Toiminta käynnistyi pari vuotta ennen velkajärjestelylain voimaantuloa. Vuonna 1994 oikeusministeriö antoi säätiölle tehtäväksi tiedottaa velkajärjestelylaista ja kouluttaa syntymässä olevaa velkaneuvoja-ammattikuntaa. Vuoden 2002 lopussa neuvojien tiedotus- ja koulutusvastuu siirtyi Kuluttajavirastolle edellisenä vuonna voimaan tulleen talous- ja velkaneuvontalain myötä.
Säätiön toiminta laajeni 1990-luvun puolivälissä, kun takauksia ryhdyttiin myöntämään kaikille ylivelkaantuneille ihmisille. Säätiö osallistui sosiaalisen luototuksen kokeiluprojektiin vuosina 1998-2003, jolloin laki sosiaalisesta luototuksesta astui voimaan ja tehtävä siirtyi kunnille.
Takuusäätiö käynnisti maksuttoman valtakunnallisen puhelinneuvonnan Velkalinjan vuonna 1995 oikeusministeriö aloitteesta. Toiminta on vakiintunut osaksi maksu- ja velkavaikeuksissa olevien ihmisten alkuvaiheen ohjausta ja neuvontaa heidän etsiessä apua tilanteeseensa. Velkalinja on ollut osana kahden eri ministeriön valtakunnallista projektia: vuosina 2002-2004 oikeusministeriön toimeenpanemassa valtakunnallisessa velkasovinto-ohjelmassa ja vuosina 2009–2010 työ- ja elinkeinoministeriön kuluttajan taloudenhallintaa lisäävässä hankekokonaisuudessa.
Algebraisti

Algebraisti () on Iain M. Banksin vuonna 2004 ilmestynyt tieteisromaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2008 Loki-kirjojen kustantamana. Suomentaja on Niko Aula.
Vastaanotto.
"Portti"-lehden arvostelijan Harri Erkin mukaan Banks on unohtanut tiivistää kirjaansa. Kirjailijan luomat muukalaislajien edustajat ovat kuin naamioituneita ihmisiä ja sivuhenkilöt varsin paperinmakuisia. "Tähtivaeltaja"-lehden Toni Jerrmanin mukaan "Algebraisti" on Banksin heikoin tieteiskirja. Romaanin loppupuoli on viihdyttävä, mutta kirjassa on liikaa tarpeetonta aineistoa.
Radolfzellin lintuasema

Radolfzellin lintuasema on Radolfzell am Bodenseen kaupungissa Saksan Baden-Württembergn osavaltiossa sijaitseva Max Planck -instituutin lintutieteellinen tutkimusasema.
Radolfzellin aseman edeltäjä oli Rossittenin lintuasema, jonka tieteellinen toiminta alkoi jo vuonna 1901, mutta jonka Saksa toisen maailmansodan jälkeen joutui luovuttamaan Neuvostoliitolle. Asema sijaitsee Bodenseen rannalla lähellä Sveitsin rajaa. Asemalla työskentelee noin 210 henkilöä, joista suuri osa on opiskelijoita. Johtajana toimii tohtori Martin Wikelski. Aseman entinen pitkäaikainen johtaja, tohtori Peter Berthold, jatkaa emeritusprofessorina.
Aseman rengastustoiminta on aina ollut vilkasta. Aktiivisia rengastajia on noin 200 ja heidän lisäkseen maastossa työskentelee noin 150 vapaaehtoista. Aseman kaikki rengastukset ja rengaslöydöt (noin 50 000 ulkomaista löytöä) vuodesta 1947 lähtien on tallennettu tietokantaan. Rengastuksia kertyy vuoden aikana noin 80 000, kaikkiaan asemalla on rengastettu yli viisi miljoonaa lintua. Rengastustoimintaa johtaa Wolfgang Fiedler.
Kytö (Espoo)

Kytö on saari Espoossa viitisen kilometriä etelään Suvisaaristosta. Saari on metsäinen, noin 16 hehtaarin kokoinen ja noin kymmenen metrin korkuinen. Saaressa on kaksi deaktivoitua rannikkotykkiä ja 1930-luvulla rakennettu tulenjohtotorni.
Kytö ja sitä ympäröivät luodot jäivät aikoinaan isonjaon ulkopuolelle, minkä seurauksena omistusoikeus saariin on ollut pitkään epäselvä. Venäjän armeija käytti saaria vuosina 1914–1918. Tarton rauhassa Venäjän armeijan omaisuus siirtyi Suomen valtiolle, ja siitä lähtien puolustusvoimat hallinnoi aluetta omistajan tapaan. Kytöön oli sijoitettu rannikkotykkipatteri kenraalimajuri Väinö Valveen helmikuussa 1940 antaman esityksen mukaisesti. Sotien jälkeisissä rannikkotykistön ryhmityssuunnitelmissa Kytöä esitettiin säilytettäväksi Porkkalan muuttuneen tilanteen vaikutuksesta joko miehitettynä rannikkolinnakkeena tai miehittämättömänä vartiolinnakkeena. Rajavartiolaitos käytti linnakkeen kasarmirakennusta jatkosotaa seuranneina vuosina Porkkalan vuokra-alueen valvontaan. Linnakkeen aseistukseksi valmistui vuonna 1969 uusi 152/50 T -patteri ja saarta tutkittiin 1980-luvulla mahdollisena 100 TK -patterin sijoituspaikkana. Jälkimmäisiä tykkejä ei kuitenkaan päädytty asentamaan Kytöön.
Kun valtio vuonna 2000 luovutti Kytön Espoon kaupungille, kävi ilmi, ettei valtiolla ollutkaan riidatonta omistusoikeutta saareen. Maaoikeus päätti vuonna 2002 Kytön kuuluvan valtiolle, mutta korkein oikeus kumosi päätöksen vuonna 2005. Uudessa kiinteistönmääritystoimituksessa Kytöstä muodostettiin itsenäinen tila, jonka omistusoikeus jäi erikseen selvitettäväksi. Nykyään Kytö on yksityiskäytössä.
Kytön itäpuolella sijaitsee hehtaarin laajuinen Djupuddsklacken, joka on maankohoamisen myötä kasvanut lähes kiinni Kytöön. Saariryhmään kuuluu myös kaksi Kytön pohjoispuolista kalliosaarta, Södra Kytökäringen ja Norra Kytökäringen.
Fulbert Youlou

Abbé Fulbert Youlou (9. heinäkuuta 1917 – 6. toukokuuta 1972) oli kongolainen poliitikko, joka oli Kongon tasavallan ensimmäinen presidentti, nationalistinen johtaja sekä roomalaiskatolilaisen kirkon pappi.
Youlou syntyi Brazzavillen lähistöllä ja kävi koulua ja pappisseminaaria siellä, Kamerunissa ja Gabonissa. Hänet vihittiin roomalaiskatoliseksi papiksi vuonna 1946. Hän lähti poitiikkaan vuonna 1956 ja pääsi Brazzavillen pormestariksi. Seuraavana vuonna Kongo sai enemmän itsehallintoa, maahan valittiin aluevaltuusto. Youloun perustama puolue, afrikkalaisten etuja puolustava demokraattinen liitto UDDIA sai yhtä monta paikkaa kuin sosialistit. Puolue kuului Rassemblement démocratique africain -järjestöön.
Yhden edustajan loikattua Youlousta tuli pääministeri, ja maan itsenäistyttyä sen ensimmäinen presidentti.
Youlou pyrki saamaan aikaan Keski-Afrikan ranskankielisten maiden liiton, mutta hanke kariutui Gabonin vastustukseen. Kongon kriisissä 1960 Youlou tuki Joseph Kasa-Vubua ja vastusti Patrice Lumumbaa.
Korruptio, epäpätevyys, yleinen tyytymättömyys, yleislakot ja Ranskan tuen puute saivat Youloun eroamaan vuonna 1963.