tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jan Smolec

Jan Smolec (s. 18. kesäkuuta 1997) on kroatialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebissa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Smolec debytoi miesten peleissä 16-vuotiaana KHL Mladostin joukkueessa Kroatian pääsarjassa kaudella 2013–2014. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Itävallan kansainvälistä B-junioriliiga EBJL:ää kroatilaisen Medveščak Zagrebin joukkueessa. Smolec jakoi tehoilla 13+16=29 koko sarjan puolustajien pistepörssin toisen sijan Orli Znojmon Daniel Salátin kanssa edellään vain EHC Linzin Erik Kirschläger. Kauden 2014–2015 hän vietti suurimmaksi osaksi Medveščakin A-nuorissa Itävallan Erste Bank Young Stars Leaguessa. Kaudella 2015–2016 Smolec edusti Mladostia sekä Slovenian että Kroatian pääsarjassa. Hän oli tehoilla 5+4=9 Kroatian liigan pudotuspelien tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies.
Heinäkuussa 2016 Smolec teki vuoden mittaisen sopimuksen Medveščak Zagrebin KHL-joukkueen kanssa. Hän pelasi alkukauden seuran A-nuorissa sekä Slovenian liigassa pelaavassa miesten kakkosjoukkueessa. Smolec oli Medveščakin A-nuorten paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 16+12=28. Hän teki KHL-debyyttinsä 26. tammikuuta 2017 vieraissa Amur Habarovskia vastaan. Smolec pelasi ottelussa yhden vaihdon ja hän sai siinä jääaikaa 46 sekuntia. Smolec pelasi kauden aikana KHL:ssä kaikkiaan seitsemän ottelua ilman tehopisteitä. Hänen teholukemansa +2 oli Medveščakin kauden lopullisesta kokoonpanosta paras ja hänen edellään sisäisessä tehotilastossa oli vain jo syksyllä seuraa vaihtanut Gilbert Brulé.
Medveščak palasi kaudeksi 2017–2018 taloudellisista syistä neljän vuoden jälkeen takaisin Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaan, jonne Smolec teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kesäkuussa 2017.
Maajoukkueura.
Smolec edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäisessä turnauksessa Smolec toimi Kroatian kapteenina ja voitti pelipaikastaan huolimatta joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 3+2=5. Hän voitti myös turnauksen puolustajien maalipörssin. Vuoden 2016 turnauksessa Smolec voitti Kroatian sisäisen tehotilaston lukemalla +1. Hän pelasi myös IIB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin Smolec voitti kultaa.
Smolec pelasi myös alle 18-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2015, joista vuoden 2013 turnaus päättyi hopeaan ja vuoden 2014 turnaus pronssiin. Vuoden 2015 turnauksessa hän toimi Kroatian varakapteenina.
Lea Sistonen

Lea Tuulikki Sistonen (s. 2. marraskuuta 1959) on solu- ja molekyylibiologian professori Åbo Akademissa. Hän oli akatemiaprofessori kaudella 1. elokuuta 2004 – 31. heinäkuuta 2009 tutkimusteemalla "Solun puolustusmekanismit eri stressitilanteissa".
Hän on sekä Suomen Tiedeseuran (2003–) että Suomalaisen Tiedeakatemian (2004–) jäsen.
Guanhua Wang

Guanhua Wang (s. 7. toukokuuta 1992) on kiinalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa KHL:n kiinalaisjoukkue Red Star Kunlunia.
Ura.
Wang vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Yhdysvalloissa. Hän kävi high schoolin Shattuck St. Mary'sissa, josta Wang siirtyi kaudeksi 2010–2011 USHL-joukkue Waterloo Black Hawksiin. Kesken kauden hän siirtyi kuitenkin NAHL-junioriliigan Springfield Jr. Bluesiin, jossa Wang vietti pääosan myös seuraavasta kaudesta 2011–2012.
Heinäkuussa 2016 Wang siirtyi try-outille KHL:n kiinalaiseen laajennusjoukkue Red Star Kunluniin. Hän sai elokuussa joukkueeseen vuoden mittaisen sopimuksen. Koska KHL-joukkueella täytyy olla vähintään viisi kotimaansa kansalaista kokoonpanossa, Wangista tuli Rudi Yingin, Tianxiang Xian sekä kanadalaissyntyisen Zach Yuenin ohella kaikkien aikojen myös ensimmäinen kiinalainen KHL-pelaaja. Wang esiintyi Kunlunin kokoonpanossa näin ollen kauden 2016–2017 avauskierroksella 1. syyskuuta 2016 vieraissa Amur Habarovskia vastaan, mutta hän ei saanut ottelussa kuitenkaan peliaikaa. Wang teki varsinaisen KHL-debyyttinsä 25. syyskuuta 2017 vieraissa Severstal Tšerepovetsia vastaan. Hän pelasi ottelussa kolme vaihtoa ja sai jääaikaa 1.26 minuuttia. Ottelu jäi Wangille kauden ainoaksi KHL:ssä.
Muuta.
Wangin isä Anfu on entinen Kiinan maajoukkuepelaaja.
Jari Turunen

Jari Turunen (25. helmikuuta 1961 Kerimäki – 9. toukokuuta 2023 Joensuu) oli suomalainen fyysikko. Hän oli fysiikan professori Itä-Suomen yliopiston Joensuun toimipisteessä (aiempi Joensuun yliopisto). Hän oli akatemiaprofessori kaudella 2005–2010.
Jari Turunen suoritti perustutkintonsa 1980-luvulla ja valmistui tekniikan tohtoriksi Teknillisestä korkeakoulusta (nyk. Aalto-yliopisto) osittain koherentti optiikka aihepiirinään. Väitöskirjan jälkeisiä opintoja ja tutkimustyötä hän teki Tsinghua-yliopistossa Pekingissä ja 1990–1993 Edinburghin Heriot-Watt-yliopistossa. Tämän jälkeen hän toimi vuoden Teknillisessä korkeakoulussa. Vuonna 1994 hänet nimitettiin optoelektroniikan professoriksi Joensuun yliopistoon, missä hän perusti mikro-optiikan tutkimusryhmän. Vuodesta 2000 lähtien hän toimi saman yliopiston fysiikan professorina. Suomen Akatemian akatemiaprofessorina hän toimi kauden 2005–2010.
Professori Turunen julkaisi noin 250 vertaisarvioitua artikkelia tai kokouspaperia tutkimusalueeltaan. Hän toimi monissa tieteellisissä luottamustehtävissä. Hän oli Euroopan optisen seuran (EOS, European Optical Society) Fellow. Vuonna 2000 hänelle myönnettiin Suomalaisen Tiedeakatemian ensimmäinen Väisälän fysiikan palkinto.
Seppo Yläsaari

Seppo Tapio Yläsaari (14. syyskuuta 1935 Viipuri – 20. tammikuuta 2001 Kanariansaaret) oli suomalainen korroosiotutkimuksen ja materiaalikemian professori. Hän valmistui ylioppilaaksi Savonlinnan lyseosta 1954, diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun vuoriteollisuusosastolta 1960 ja tekniikan lisensiaatiksi 1965. Yläsaari työskenteli Teknillisen korkeakoulun korroosionestotekniikan apulaisprofessorina 1972–1984 ja professorina 1984–1998. Liki kolmenkymmenen vuoden ajan hän vastasi lähes kaikkien Suomen korroosioinsinöörien koulutuksesta. Yläsaaren tutkimusalueista tärkeimpiä olivat vedenkäsittely ja sähköinen korroosionesto. 
Seppo Yläsaaren isä Tauno August Relander vaihtoi sukunimensä 1900-luvun alussa Yläsaareksi. Yläsaaret kuuluvat Hirvensalmen Anders Relanderista polveutuvaan Relander-sukuun; sen Isakista polveutuvaan 3. päähaaraan.
Villa Amalia

Villa Amalia () on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut Benoît Jacquotin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosassa on Isabelle Huppert. Elokuva perustuu Pascal Quignardin samannimiseen romaaniin "Villa Amalia" (2006), jonka pohjalta Benoît Jacquot ja Julien Boivent sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Edouard Weil oli elokuvan tuottajana.
Juoni.
"Villa Amalia" kertoo Ann-nimisestä lahjakkaasta keski-ikäisestä huippupianistista (Isabelle Huppert), joka päättää jättää aviomiehensä Thomasin (Xavier Beauvois) saatuaan tämän kiinni suutelemasta toista naista. Ann ei päätä jättää ainoastaan miestään vaan koko siihenastisen elämänsä urineen ja asuntoineen. Eräänä päivänä hän vain katoaa, lähtee matkalle ja löytää itsensä italialaiselta saarelta, jossa sijaitsee ehkä uuden elämän tarjoava Villa Amalia -niminen huvila.
Tuotanto.
"Villa Amalia" kuvattiin vuoden 2008 aikana lähinnä Italialle kuuluvalla Ischian saarella, joka sijaitsee Napolinlahden pohjoispäässä. Elokuvan budjettina oli yli neljä miljoonaa euroa ja tuotantoyhtiönä Rectangle Productions. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös EuropaCorp, France 2 Cinéma ja Point Prod. "Villa Amalian" virallinen traileri julkaistiin 6. maaliskuuta 2009.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Villa Amalia" sai Ranskassa teatteriensi-iltansa 125 elokuvateatterissa 8. huhtikuuta 2009 ja oli EuropaCorp Distributionin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana yli 300 000 katsojaa ja tuotti yli 2,5 miljoonan dollarin lipputulot. Elokuva esitettiin Suomessa Ranskalaisen elokuvan festivaalilla Helsingin Kino Engel -elokuvateatterissa 30. lokakuuta 2015.
"Villa Amalia" on saanut elokuvakriitikoilta hyvin myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 75% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 5,9/10 keskiarvolla. Keräys perustuu kahdeksaan arviointiin. 366 käyttäjästä 39% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla.
"Villa Amalia" kilpaili vuoden 2009 Karlovy Varyn elokuvajuhlien pääkilpailussa, missä Benoît Jacquot oli ehdokkaana parhaan elokuvan Kristallipallon saajaksi. Isabelle Huppert sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan Brutus-ehdokkuuden.
"Villa Amalia" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 14. lokakuuta 2009.
Jari Valkonen

Jari Pekka Tapani Valkonen (17. kesäkuuta 1964 Ristiina – 7. joulukuuta 2024 Mikkeli) oli kasvipatologian professori Helsingin yliopistossa. Hän oli akatemiaprofessori kaudella 1.8.2006–31.7.2011 tutkimusteemanaan "Kasvien potyviruskestävyyden molekulaariset mekanismit".
Ura.
Valkonen oli koulutukseltaan agronomi ja maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hän toimi Suomen Akatemian nuorempana ja vanhempana tutkijana sekä akatemiaprofessorina. Hän oli kasvivirologian professori Ruotsin maatalousyliopistossa Uppsalassa. Kasvipatologian professori Helsingin yliopistossa hän oli vuodesta 2001 lähtien. Hän teki pidempiä tutkijavierailuja myös Britanniaan, Yhdysvaltoihin ja Perussa toimivaan kansainväliseen perunakeskukseen (International Potato Center). Professori Jari Valkonen on tunnettu erityisesti maailmanlaajuisesti tuotantomäärältään tärkeimpiin juureksiin eli perunaan, bataattiin ja maniokkiin (eli kassavaan) liittyvistä tutkimuksistaan.
Valkonen toimi Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan tutkimuksesta ja jatko-opinnoista vastaavana varadekaanina. Vuoteen 2013 mennessä hän oli ohjannut jo noin 30 väitöskirjatyötä. Useat hänen väitöskirjaopiskelijoistaan ovat tulleet kehittyvistä maista. Väiteltyään he voivat viedä kotimaihinsa ajanmukaista tietotaitoa satoon vaikuttavista kasvitaudeista. Valkosen tutkimusryhmä on tehnyt yhteistyötä kehitysapuvaroin esimerkiksi Tansanian maatalousalan tutkimusasemien kanssa.
Palkinnot.
Valkonen palkittiin väitöskirjapalkinnolla vuonna 1993 ja maataloustutkimuksen edistämisestä jaettavalla Mikko Sillanpää -palkinnolla 1994. Tunnustuksena pohjoismaisen koulutus- ja tutkimusyhteistyön edistämisestä hänelle myönnettiin vuoden 2004 NOVA-palkinto. Vuodesta 2004 lähtien hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen. Merkittävän kasvivirologian Richard Francki -palkinnon hän vastaanotti vuonna 2005 ja Kasvinsuojeluseuran mitalin vuonna 2011.
Julkaisutoiminta.
Helmikuussa 2017 Valkosen julkaisuluettelossa oli yli 430 nimikettä.
Etelä-Sudanin osavaltiot

Etelä-Sudanin osavaltiot ovat Etelä-Sudanin ylimmät aluehallinnon yksiköt. Maa on jaettu 28 osavaltioon, jotka muodostettiin aiempien 10 osavaltion tilalle lokakuussa 2015.
Fikon-kieli

Fikon-kieli (, "fikon" = viikuna) on Ruotsista peräisin oleva leikkikieli eli lasten salakieli, joka rakentuu samaan tapaan kuin vaikkapa kontinkieli. Suomessa se on ollut ruotsinkielisten käytössä, ja siitä on jälkiä Stadin slangissa. 
Fikon-kielen rakenne.
Fikon-kieltä muodostetaan siten, että sanan perään lisätään sana "fikon" ja sen jälkeen sanojen alkutavut vaihdetaan niin, että ensimmäinen sana alkaa fi-" ja jälkimmäinen päättyy -kon". Esimerkiksi juoda kahvia eli dricka kaffe olisi dric|ka fi|kon ka|ffe fi|kon siis fikoniksi fika drickon fiffe kakon.
Vaikutus Stadin slangiin.
Monilla Stadin slangin fi-alkuisilla sanoilla on juuret fikon-kielessä. Slangissa jälkimmäinen sana on hävinnyt ja fi-alkuinen sana jäänyt jäljelle.
Slangikäyttöön jääneitä sanoja ovat esimerkiksi:
Muut merkitykset.
Ruotsissa "fikonspråket" tarkoittaa paitsi lasten salakieltä, myös niin kutsuttua jargonia eli jonkun tietyn alan tai ammattikunnan käyttämää, ulkopuolisille vaikeaselkoista ammattikieltä. Sitä käytetään myös samassa mielessä kuin ilmaisua siansaksa eli käsittämätöntä puhetta.
Historia.
Fikon-kieltä käytettiin Ruotsissa nuorison salakielenä jo ainakin 1850-luvulla. Vuonna 1882 kirjailija August Strindberg mainitsee, että siinä vaiheessa fikon-kieli oli ollut käytössä jo ainakin 30 vuotta.
Kae Tempest

Kae Tempest (s. 22. joulukuuta 1985) on englantilainen runoilija, spoken word -artisti sekä rap-artisti.
Bulgarian liittyminen euroalueeseen

Bulgaria liittyy euroalueeseen 1. tammikuuta 2026. Bulgaria liittyi Euroopan vaihtokurssimekanismi ERM II:n jäseneksi 10. heinäkuuta 2020. . Bulgarian nykyinen valuutta on Bulgarian leva, joka on ollut maan valuuttana yli 140 vuoden ajan ennen euroon liittymistä. Bulgaria on suunnitellut ottavansa Madaran ratsastajan tuleviin eurokolikkoihinsa.
Bulgaria suunnitteli alun perin liittyvänsä euroalueeseen vuonna 2015. Euroalueeseen liittyvien valtioiden pitää kuitenkin ensin liittyä Euroopan vaihtokurssimekanismin (ERM) jäseneksi ja olla sen jäsenenä vähintään kaksi vuotta. Kesäkuussa 2018 Bulgarian talousministeri Vladislav Goranov ilmoitti Bulgarian suunnittelevan liittyvänsä ERM:n jäseneksi kuun lopussa, jolloin Bulgaria voisi ottaa euron valuutakseen vuonna 2020. Heinäkuussa 2018 Bulgaria hyväksyi suunnitelman liittyä ERM:n jäseneksi heinäkuussa 2019, jolloin Bulgaria voisi ottaa euron valuutakseen vuonna 2021.
Lopulta Bulgaria liittyi virallisesti ERM:n jäseneksi 10. heinäkuuta 2020. Maan oli tarkoitus ottaa euro valuutakseen 1. tammikuuta 2024, mutta vuonna 2023 käyttöönottopäivämäärää siirrettiin vuodella tammikuun 1. päivään 2025. Korkean inflaation takia tätä liittymistä jouduttiin lykkäämään edelleen, ja Bulgaria suunnitteli ottavansa euron käyttöön joko heinäkuussa 2025 tai tammikuussa 2026. 8. heinäkuuta 2025 euroalueen valtionvarainministerit vahvistivat Bulgarian täyttävän kaikki kriteerit euroon liittymiselle ja Bulgariasta tulee 21 eurovaltio 1. tammikuuta 2026.
Koisiot

Koisiot ("Withania") on koisokasvien ("Solanaceae") heimoon kuuluva kasvisuku.
Lajeja.
"Catalogue of Life" listaa 21 koisioiden sukuun kuuluvaa lajia:
Orovillen pato

Orovillen pato on Yhdysvaltain korkein pato Pohjois-Kaliforniassa Butten piirikunnassa. Padon rakentaminen alkoi vuonna 1961, rakennustyöt valmistuivat vuonna 1968. Tyypiltään Orovillen pato on maapato, sen korkeus on 234,7 metriä ja rakennelman kokonaispituus on noin 2 109 metriä.
Murtuma.
Helmikuussa 2017 pitkään jatkuneiden sateiden vuoksi tekojärvestä oli juoksutettu vettä pitkin (alavirran puolelta katsottuna) padon vasemmalla puolella olevaa betonista tulvajuoksutuskanavaa pitkin. Tiistaina 7. helmikuuta 2017 sen luiskassa havaittiin aukko, kraatteri, joka virtaavan veden aihettaman eroosion johdosta laajeni. Lopulta betonikanavan seinät antoivat periksi ja vesi pääsi purkautumaan kanavan vierestä sen molemmin puolin. Veden juoksutus kanavassa lopetettiin. Sen seurauksena veden pinta järvessä nousi aamulla lauantaina 11. helmikuuta 2017 tulvajuoksutuskanavan vasemmalla (alavirran puolelta katsottuna) puolella olevan betonisen ylivuotopadon tasolle ja vesi alkoi valua sen yli. Ylivuotopato on hätätilanteita varten rakennettu järven purkuväylä. Vesi virtasi padon yli ja päällystämätöntä rinnettä pitkin jokeen. Hallitsematon vesivirta aiheutti eroosiota rinteessä ja padon alapuoliset asukkaat evakuoitiin. Tilanne kuitenkin rauhoittui, kun veden pinta saatiin laskemaan avaamalla tulvajuoksutuskanava uudestaan eikä vesi enää virrannut ylivuotopadon yli. Pääpato ei siten ole vaarassa.
Kunekune

Kunekune (くねくね) on fiktiivinen olento joka sai alkunsa japanilaisessa sosiaalisessa mediassa ja keskustelupalstoilla. Se mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 2003 samanaikaisesti usealla eri sivustolla. Kunekunea voisi Slendermanin tavoin kutsua "moderniksi urbaaniksi legendaksi" tarinan synnyttyä internetissä.
Tarina.
Kunekune omaa hoikan, valkoisen ihmismäisen kehon. Sen valkoisten raajojen kerrotaan heiluvan kuin tuulessa, vaikka sää olisikin tyyni. Sen japanilainen nimi "Kunekune" tarkoittaakin "vääntyä", "heilua", "mutkitella."
Väitetään, että Kunekunen voi havaitaan vain etäältä, esim. maaseudulla huojumassa keskellä peltoa. Jos sitä yrittää lähestyä tai katsoo liian pitkään, menettää totaalisesti järkensä. Jos sitä yrittää koskettaa tai pääsee liian lähelle, se tappaa. Jos sen kuitenkin jättää täysin huomiotta ja jatkaa matkaansa, se tekee samoin.
Kunekunen tarina on voinut saada alkunsa variksenpelättimistä.
Nika Katšarava

Nika Katšarava (), oikeasti Nikoloz Katšarava (; s. 13. tammikuuta 1994 Nikosia) on georgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut Jeonnam Dragonsia helmikuusta 2022.
Hän aloitti uransa Tbilisin Dynamossa. Helmikuussa 2013 hän siirtyi FK Rubin Kazaniin ja vuonna 2014 Spartaki Tskhinvaliin. Tammikuussa 2016 hän siirtyi FK Rostoviin ja kesäkuussa 2016 Ethnikos Achnaan. Kesäkuussa 2017 hän siirtyi lainalle Korona Kielceen. Hän teki debyyttinsä tässä seurassa 13. elokuuta 2017 Jagiellonia Białystokia vastaan. ja hän teki ensimmäiset maalit 30. lokakuuta 2017 Lechia Gdańskia vastaan. Kesäkuussa 2018 hän teki kahden vuoden sopimuksen Anorthosis Famagustan kanssa. Syyskuussa 2020 hän palasi Puolaan ja siirtyi lainalle Lech Poznańiin. Hän teki debyyttinsä tässä seurassa 20. syyskuuta 2020 Warta Poznańia vastaan. Helmikuussa 2022 hän siirtyi Jeonnam Dragonsiin.
Georgian jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä 29. maaliskuuta 2016 Kazakstania vastaan.
Hänen isänsä on entinen jalkapalloilija ja valmentaja Kakhaber Katšarava, ja äitinsä entinen koripalloilija Lia Mikadze.
Fenyylielohopeanitraatti

Fenyylielohopeanitraatti (C6H5HgNO3) on rakenteeltaan elohopean organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa kosmetiikassa säilöntäaineena ja maataloudessa rikkaruohomyrkkynä ja fungisidina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa fenyylielohopeanitraatti on väriltään valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen. Fenyylielohopeanitraatti ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä ja sille altistumisesta voi aiheutua kurkkukipua, yskää, huonovointisuutta ja vatsakipuja. Aine voi olla mutageenista. Fenyylielohopeanitraatin käyttö herbisidinä ja fungisidina voi aiheuttaa allergista ihottumaa.
Käyttö.
Fenyylielohopeanitraattia voidaan käyttää antibakteerisena säilöntäaineena kosmetiikassa ihonhoitotuotteissa sekä erityisesti silmämeikeissä. Sitä voidaan myös käyttää säilöntäaineena silmätipoissa ja aine on tehokasta useita bakteereja ja sieniä vastaan. Yhdistettä on aikaisemmin käytetty myös ehkäisyssä, koska sillä on siittiöitä tappavia ominaisuuksia, mutta tätä käyttöä ei enää suositella. Muita fenyylielohopeanitraatin käyttökohteita on käyttö herbisidinä ja fungisidina sekä puutavaran ja nahan disinfektiokäsittelyt.
Taikojen talo

Taikojen talo (engl. "The House of Magic", ransk. "Le Manoir magique") on vuonna 2013 ilmestynyt ranskalais-belgialainen animaatioelokuva. Elokuva kertoo kissanpennusta, joka etsii suojaa eläköityneen taikurin talosta.
Ääninäyttelijät.
Muissa rooleissa: Freja Teijonsalo, Susanna Snellman, Essi Kosola, Saara Saastamoinen, Kalle Ylitalo ja Oliver Kivi.
Suomenkielisen version on ohjannut Juha Wuolijoki.
Irja Sahlberg

Irja Margareta Sahlberg (11. kesäkuuta 1904 Turku – 21. kesäkuuta 1972) oli suomalainen kansanelämän tutkija ja museovirkamies.
Sahlberg valmistui filosofian kandidaatiksi 1931. Hän kuului Gabriel Nikanderin ympärille Åbo Akademissa muodostuneeseen nuorten tutkijoiden piiriin ja erikoistui rakennus- ja käsityöhistoriaan. Svenska litteratursällskapetin stipendiaattina hän teki kenttätyötä, lähinnä rakennusdokumentointia kaikkialla ruotsinkielisessä Suomessa.
Sahlberg aloitti museotyönsä Sagalundissa Kemiössä, ja 1937 hänet palkattiin Turun historialliseen museoon. Hän johti konkreettista museotyötä, kun Luostarinmäki museoitiin, ja tarkisti Turun linnan tyylihistorialliset interiöörit tieteellisten periaatteiden mukaisesti. Sahlberg työskenteli vuosina 1953–1960 Turussa museojohtajana ja oltuaan välillä amanuenssina jäi eläkkeelle 1968. Sahlbergin johtaja-aikana tehtiin poliittiset päätökset, että Luostarinmäen ja Qwenselin talon jäljellä olevat talot säilytetään.
Sahlberg oli kaupunkietnologian uranuurtaja, joka yhdisti työssään historian menetelmät ja kansanelämäntutkijan kokonaisnäkemyksen. Hän kirjoitti itse tekstinsä sekä ruotsiksi että suomeksi. Hän laati ensimmäiset opaskirjat Sagalundin museolle (1934), Luostarinmäelle (1941), Qwenselin talolle ja apteekkimuseolle (1963) sekä Taivassalon museo-oppaan (ilmestyi postuumisti 1974). Hänen bibliografiansa käsittää noin 70 nimekettä. Tärkeimpiä julkaisuja ovat "Byggnadsskick och heminredning på Klosterbacken" (1941) sekä osuudet maanviljelyksestä ja rakennusten kunnosta teoksessa "Kimitobygdens historia "(1942).
Villa Ullas

Villa Ullas on kahvila Vuosaaressa, Kallahden alueella. Se on yksi Vuosaaren vanhimpia rakennuksia. Rakennus on valmistunut vuonna 1865 ja sittemmin suojeltu asemakaavassa.
Helsingin kaupunki osti torpan vuonna 1969 ja piti siinä useita eri vuokralaisia. Vuokralaisten jälkeen talo oli huonossa kunnossa ja kaupunki päätti peruskorjata sen. Peruskorjaus valmistui vuonna 1995. Kunnostustyöt teki lastensuojelunuorten työllisyyskoulutusorganisaatio.
Kahvilan ympärillä on Ullaksenpuisto, jossa on lentolaivue 36:n muistomerkki. Lounaassa on Kallahdenharju ja lännessä venesatama sekä Kallahden asuinalue.
Jarkko Kurvinen

Jarkko Kurvinen (s. 1983 Hämeenlinna) on suomalainen tietokirjailija, markkinointipäällikkö ja yrittäjä.
Ura.
Kurvinen perusti ensimmäisen oman yrityksensä, toiminimen, vuonna 2004. Hänen toinen yrityksensä, Plutoni Oy, on perustettu vuonna 2006. Yritys toteutti myynti- ja markkinointikoulutuksia yrityksille ja asiantuntijoille ja auttoi niitä kehittämään myynnin ja markkinoinnin prosesseja ja hyödyntämään erilaisia työkaluja. Kurvinen toimi Plutonin kautta vuokrajohtajana, joka kehitti yritysten markkinointia ja asiakaskokemusta.
Kurvisen kolmas yritys Palveluna Oy tarjoaa myynti- ja markkinointipalvelua. Yhtiö toimii Hämeenlinnassa ja Lahdessa ja vuonna 2023 sillä oli viisi työntekijää. Yhtiö järjestää myös yritysten kasvuun keskittyviä tapahtumia.
Kirjat.
Kurvinen kirjoittaa tietokirjoja markkinoinnista, markkinointiviestinnästä, johtamisesta ja yrityskulttuurista. 
Luottamustoimet.
Kurvinen on mukana Hämeenlinnan Nuorkauppakamarissa sekä Hämeen kauppakamarissa, jossa hän on toiminut Kasvu- ja kansainvälistymisvaliokunnan varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana.
Yksityiselämä.
Kurvinen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Ann Forstén

Ann-Marie Alice Forstén (22. huhtikuuta 1939 Helsinki – 28. maaliskuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen paleontologi. Forstén oli fossiilisten hevosten johtava kansainvälinen asiantuntija. Ennen kaikkea hän tutki hevoseläinten evoluutiota ja systematiikkaa. Myöhemmissä töissään Forstén tarkasteli myös suomalaisten nisäkkäiden historiaa ja sitä, miten eläimiä käytettiin esihistoriallisena aikana.
Forsténin väitöskirja vuodelta 1968 käsitteli sukupuuttoon kuollutta euraasialaista hipparionhevosta. Hän toimi Helsingin yliopiston eläintieteellisessä museossa, ja vuodesta 1990 hän oli Luonnontieteellisen keskusmuseon osastopäällikkö ja professori.
Forstén sai 1989 Oskar Öflundin säätiön myöntämän Suuren palkinnon, joka myönnetään ansioituneille nuorille tutkijoille.
Reino Bäckman

Reino Einar Ensio Bäckman (30. toukokuuta 1937 Helsinki – 5. joulukuuta 1990 Vantaa) oli suomalainen muusikko, musiikkituottaja ja ääniohjaaja, joka ohjasi Disney-elokuvien suomenkieliset toteutukset vuosina 1966–1974.
Bäckman esiintyi muusikkona taiteilijanimellä Little Ray. Hänet nähtiin ravintolayhtyeen basistina elokuvissa "Sissit" (1963) ja "Hopeaa rajan takaa" (1963). Hän oli jonkin aikaa Erkki Ertaman yhtyeessä. Muusikkona hän oli monipuolinen, sillä basson ohella hän soitti muitakin instrumentteja sekä lauloi, sävelsi ja sanoitti. Bäckman työskenteli 1960-luvulla levy-yhtiö Westerlundin tuotantopäällikkönä. Myöhemmin hän oli EMI:n Suomen-osaston toimitusjohtaja. Bäckman sepitti suomenkieliset sanat moniin tunnettuihin käännöskappaleisiin, kuten ”Oi niitä aikoja” ja Charles Aznavourin ”Eilen kun mä tiennyt en”. Bäckman perusti vuonna 1973 oman levy-yhtiön Reeb Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi. Yhtiö julkaisi sekä kevyttä että klassista musiikkia. Yhtiön nimeksi vaihtui vuonna 1976 Polarvox.
Disneylle Bäckman ohjasi ja suomensi sekä piirroselokuvien suomenkielisiä dubbauksia että LP-levyillä julkaistuja äänisatuja.
Bäckman on haudattu Honkanummen hautausmaalle Vantaalle.
Dubbiohjaukset.
Bäckmanin ohjaamista Disney-dubbauksista on nykyään käytössä ainoastaan vuoden 1974 "Robin Hood". Muut elokuvat "Bambia" lukuun ottamatta jälkiäänitettiin Disneyn pyynnöstä uudestaan 1990-luvulla videojulkaisuja varten. "Bambi" jälkiäänitettiin uudestaan vasta DVD-julkaisulle vuonna 2005.
Bäckman näytteli itse useita äänirooleja ohjaamissaan suomenkielisissä dubbauksissa, esimerkiksi "Robin Hoodissa" munkki Tuckia ja Pikku Johnia, "Viidakkokirjassa" Baloo-karhua ja "Aristokateissa" hovimestari Edgaria. Hän oli myös Nalle Puhin ensimmäinen suomenkielinen ääni.
Suomen YK-nuoret

Suomen YK-nuoret on suomalainen puoluepoliittisesti sitoutumaton nuorisojärjestö. Järjestön tavoitteena on levittää tietoa Yhdistyneiden kansakuntien toiminnasta toimimalla erityisesti nuorten ja opiskelijoiden keskuudessa, sekä edistää kansainvälistä yhteisymmärrystä ja kansojen rauhanomaista yhteistoimintaa. Suomen YK-nuoret on ainoa valtakunnallinen YK-nuorisojärjestö Suomessa. YK-nuoret tarjoaa nuorille mahdollisuuden kansalaisjärjestötoiminnan kautta kasvattaa tietämystä YK:iin liittyvistä aiheista ja laajemmin globaaleista kehityskysymyksistä sekä osallistua kansainväliseen toimintaan. Järjestö järjestää erilaisia keskustelu- ja esitelmätilaisuuksia, kansainvälisiä seminaareja, kampanjoita ja yhteistyöprojekteja.
Järjestö on perustettu vuonna 1967 ja sen nykyisenä (2020) puheenjohtaja toimii Nicole Onnela.. 
Suomen YK-nuoret on kattojärjestö, johon kuuluu kuusi jäsenjärjestöä. Näistä viisi on YK-nuorten paikallisjärjestöjä (Helsinki, Jyväskylä, Tampere, Turku ja Oulu), joiden lisäksi YK-nuorten alla toimii Suomen malli-YK-yhdistys "Finnish Model United Nations Society". YK-nuoret on Suomen Nuorisoalan kattojärjesto Allianssi ry:n, Kepa ry:n, Pohjola-Nordenin Nuorisoliiton, Anna Lindh -säätiön, sekä Suomen YK-liiton jäsenjärjestö.
YK-nuoret Alumni on Suomen YK-nuorten alumniyhdistys, jonka tarkoitus on tukea Suomen YK-nuorten toimintaa. Jäsenistö koostuu entisistä YK-nuorista ja jäsenjärjestöjen aktiiveista. Kansallisten jäsenjärjestöjen lisäksi Suomen YK-nuoret toimii United Nations Youth Associations Network, , sekä SDSN Youth -verkostoissa.
Hallinto.
YK-nuorten varsinaiseksi jäseneksi voidaan hyväksyä rekisteröity yhdistys tai luonnollinen henkilö. Kannattajajäseneksi voi liittyä sekä luonnollinen henkilö tai oikeuskelpoinen yhteisö.
YK-nuorten liittohallitus hyväksyy ja erottaa jäsenet liittokokouksen päätöksellä kahden kolmasosan enemmistöllä. Liittohallitukseen kuuluu liittohallituksen puheenjohtaja, vähintään yksi varapuheenjohtaja, sekä 6–10 varsinaista jäsentä sekä heidän henkilökohtaiset varajäsenensä. Vähintään yhden liittohallituksen jäsenestä tulee olla edustettuna kustakin jäsenjärjestöstä. Liittohallituksen toimikausi kestää kalenterivuoden.
Atsaseriini

Atsaseriini (AZA), "Sermyl" on eräs syöpälääke. Sitä on käytetty etenkin verisyöpien, kuten lasten akuuttien leukemioitten hoitoon. Atsaseriinin on korvannut myöhempänä atsatiopriini.
Atsaseriinin annostelu on yhdistelty merkaptopuriiniin (6MP), jonka vaikutusta se vahventaa. Atsaseriini on glutamiinin vastavaikuttaja eli antagonisti.
Alun perin oli atsaseriini onnistuttu eristämään "Streptomyces"-suvun aktinobakteerista.
Atsaseriinin kemiallinen kaava on C5H7N3O4, moolimassa 173.13 g/mol ja CAS-numero 115-02-6.
Suomen Hoivatilat

Hoivatilat "(ent. Suomen Hoivatilat Oyj)" on suomalainen kiinteistöyhtiö, joka on erikoistunut päiväkoti-, hoiva- ja palvelukiinteistöjen rakennuttamiseen, omistamiseen ja vuokraamiseen. Yrityksen kotipaikka on Oulu ja toimipisteitä sen lisäksi Espoo sekä Ruotsin tytäryhtiön (Hoivatilat AB) Tukholman toimipiste.
Hoivatilojen toimintamalli on jäädä rakennuttamiensa palvelukiinteistöjen pitkäaikaiseksi omistajaksi. Asiakkaita ovat muun muassa hoiva-alan yritykset, kunnat ja sosiaali- ja terveysalan kolmannen sektorin toimijat.Kiinteistökehittäminen perustuu osallistavaan suunnitteluun, jossa kohteen tulevat käyttäjät ovat mukana kohteen yksityiskohtien suunnittelussa. Palvelukortteliksi nimetyllä kiinteistökonseptilla Hoivatilat pyrkii yhdistämään niin julkisia kuin kaupallisia palveluja sekä asumisen samoihin sijainteihin muun muassa sosiaalisten ja ympäristötekijöiden vuoksi.
Hoivatilojen historia pörssissä.
Hoivatilojen osakkeilla käytiin vuosina 2016–2017 kauppaa Helsingin pörssin First North -kaupankäyntilistalla. Yritys noteerattiin maaliskuun 2017 alusta lähtien Helsingin pörssin päälistalla. Marraskuussa 2019 belgialainen hoivakiinteistöihin erikoistunut Aedifica teki julkisen ostotarjouksen kaikista Suomen Hoivatilojen osakkeista. Ostotarjouksessa Hoivatilojen yhteenlasketuksi markkina-arvoksi määriteltiin noin 376 miljoonaa euroa. 22. marraskuuta Hoivatilojen merkittäviin omistajiin lukeutunut brittiläinen varainhoitaja Clearance Capital kuitenkin ilmoitti julkisesti, ettei se yhdessä useiden muiden merkittävien osakkaiden kanssa aio suostua Aedifican tekemään tarjoukseen. Joulukuun 2019 alussa Aedifica korotti ostotarjoustaan 31 miljoonalla eurolla, johon alkuperäistä tarjousta julkisesti vastustaneet omistajat suostuivat. Aureit Holding Oy sai omistusoikeuden kaikkiin Hoivatilojen osakkeisiin ja Hoivatilojen osakkeet (tunnus: HOIVA) poistettiin Nasdaq Helsingin pörssilistalta 15.5.2020. 
Hoivatilat 2020-luvulla.
Vuonna 2022 Hoivatilat teki 50,7 miljoonaa euroa liikevaihtoa (2021: 42,5 milj.) ja sen tulos oli 54 miljoonaa euroa. Yhtiön palveluksessa oli 31 työntekijää (2021: 30 hlöä).
Hoivatilat on menestynyt useasti Great Place to Work -instituutin järjestämissä kilpailullisissa tutkimuksissa. Vuonna 2023 Hoivatilat valittiin pienten yritysten sarjassa Suomen parhaaksi ja Euroopan seitsemänneksi parhaaksi työpaikaksi.
Toivo Aalto-Setälä

Toivo Armas (T. A.) Aalto-Setälä (2. helmikuuta 1896 Köyliö – 3. huhtikuuta 1977 Rauma) oli suomalainen kihlakunnantuomari, laamanni ja kansallisen kokoomuksen kansanedustaja.
Aalto-Setälän vanhemmat olivat maanviljelijä Jooseppi Aalto ja Aina Sofia Setälä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1915 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1921. Aalto-Setälä sai varatuomarin arvon 1923.
Aalto-Setälä toimi asianajajana Raumalla 1921–1930. Hän oli Rauman raastuvanoikeudessa ja maistraatissa nuorempana oikeusneuvosmiehenä 1922–1929 ja oikeuspormestarina 1930–1953. Tämän jälkeen hän oli Euran tuomiokunnan tuomarina Raumalla 1953–1959, Ulvilan tuomiokunnan tuomarina Porissa 1959–1966 ja lakiasiaintoimiston hoitajana Raumalla 1966–1970. Aalto-Setälä oli myös sotatuomarina 1942–1946, Rauman merenkulkukoulun opettaja sekä Länsi-Suomi-lehden vastaavana toimittajana 1932–1933, 1938 ja 1942. Hän sai pormestarin arvonmen 1954 ja laamannin arvonimen 1965. 
Aalto-Setälä oli kansanedustajana 1927–1929 ja 1930–1933 edustaen Turun läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1950 ja 1956 presidentinvaaleissa ja toimi Rauman kaupunginvaltuuston puheenjohtajana 1941–1947. Aalto-Setälä kuului muun muassa kokoomuksen puoluevaltuuskuntaan ja Suomen reserviupseeriliiton hallitukseen.
Toivo Aalto-Setälä oli naimisissa vuodesta 1922 Katri Maria Horellin kanssa.
Mägi

Mägi on virolainen sukunimi. Mägi tarkoittaa viroksi mäkeä. Se on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
L’École de la chair

L’École de la chair () on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut Benoît Jacquotin ohjaama ranskalais-belgialais-luxemburgilainen eroottisesti latautunut romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Vincent Martinez. Elokuva perustuu Yukio Mishiman romaaniin "Nikutai no gakkō" (肉体の学校, 1963), jonka pohjalta Jacques Fieschi sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Fabienne Vonier oli elokuvan tuottajana.
"L’École de la chair" sai ensi-iltansa vuoden 1998 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se kilpaili pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisesta palmusta. Isabelle Huppert sai roolisuorituksestaan parhaan naispääosan César-ehdokkuuden.
Juoni.
"L’École de la chair" sijoittuu Pariisiin ja kertoo eronneesta muotitalon omistajasta, Dominiquesta (Isabelle Huppert), joka aloittaa intohimoisen mutta horjuvan rakkaussuhteen häntä paljon nuoremman Quentin-nimisen baarimikon (Vincent Martinez) kanssa, vaikka heillä on täysin erilainen sosiaalinen status.
Julkaisu ja vastaanotto.
"L’École de la chair" sai ensi-iltansa Ranskassa, Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 1998. Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 18. marraskuuta 1998 ja oli Pyramide Distributionin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 143 217 katsojaa ja tuotti yhteensä 1 231 072 dollarin lipputulot. Elokuva sai ensi-iltansa Belgiassa 25. marraskuuta 1998 ja oli Progres Filmsin teatterilevittämä. "L’École de la chair" esitettiin myös muun muassa vuoden 1998 Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa.
"L’École de la chair" on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 72% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 18 arviointiin. 731 käyttäjästä 58% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,4/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 15 arvostelun perusteella elokuva on saanut 68 pistettä sadasta mahdollisesta. Internet Movie Databasen 1 281 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,8/10.
Bringer of Pain

Bringer of Pain on suomalaisen metalliyhtye Battle Beastin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2017 levymerkillä Nuclear Blast. Albumi on Battle Beastin ensimmäinen uudella kokoonpanolla sen vakinaistettua aiemmin livekitaristina toimineen Joona Björkrothin yhtyeessä. Björkroth on myös osallistunut merkittävästi kappaleiden sävellystyöhön. Albumi nousi julkaisuviikollaan 8/2017 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi. 
Albumilta julkaistiin singlet ”King for a Day” sekä ”Familiar Hell”. Molemmista kappaleista kuvattiin musiikkivideot.
Albumia on myyty platinalevyyn oikeutettavan 20 000 kappaletta ja se voitti vuoden metallilevyn Emma-palkinnon 2018.
Pauli Uusi-Kilponen

Pauli Uusi-Kilponen (s. 1952 Rauma) on suomalainen päätoimittaja ja toimitusjohtaja.
Uusi-Kilponen oli työssä Rauman satamassa varastokirjurina ja satamatyönjohtajana 1973–1980 mutta toimi jo samalla freelance-toimittajana. Hän perusti vuonna 1979 yhdessä veljensä, sähköasentaja Vesa Uusi-Kilposen, toimittaja Kari Värjyn ja faktori Jouko Kallilan kanssa Raumalle "Uusi Rauma" -nimisen kaupunkilehden. Hän oli lehden palveluksessa vakinaisena toimittajana vuodesta 1984 vuoteen 1987 saakka, jolloin hän lähti Torontoon Kanadaan. Uusi-Kilponen oli Kanadassa parin vuoden ajan Yleisradion, Turun Sanomien ja Ilta-Sanomien kirjeenvaihtajana. Suomeen palattuaan hän oli ensin Uusi Rauma -lehden päätoimittajana ja sitten Janton Oy:ssä "Turkulainen" ja "Riihimäen Sanomat" -paikallislehtien vastaavana päätoimittajana ja lisäksi jälkimmäisen lehden toimitusjohtajana. 
Uusi-Kilponen oli Raumalla ilmestyvän "Länsi-Suomi"-lehden päätoimittajana 1996–2007 ja lehteä kustantavan Oy Länsi-Suomi yhtiön toimitusjohtajana 1999–2007. Hän oli Hämeenlinnassa ilmestyvän "Hämeen Sanomien" päätoimittaja ja Hämeen Sanomat Oy:n toimitusjohtaja vuosina 2007–2018 sekä vuodesta 2013 myös Aina Group Oyj:n toimitusjohtaja. Uusi-Kilponen ilmoitti jo kesällä 2016 jäävänsä pois päätoimittajan tehtävästä, mutta seuraajaa ei löytynyt, ja hän jatkoi tehtävässä vuoteen 2018. Hän oli myös Hämeen Sanomat Oy:n toimitusjohtaja ja Aina Groupin johtoryhmän puheenjohtaja saman vuoden loppuun saakka.
Juantehtaan koulu

Juantehtaan koulu on alakoulu Kuopion Juankoskella. Perinteisen nimen omaavassa rakennuksessa ovat opiskelleet 1.–6.-luokkalaiset keväästä 2016 asti.
Rakennuksessa toimii myös Kuopion konservatorio sekä kansalaisopisto. Musiikki- ja kansalaisopisto käyttävät tiloja iltaisin. Alakerrassa ovat tekstiili- ja teknisen käsityön luokat ja opettajainhuone. Keskikerroksessa on liikuntasali ja luokkatiloja. Oppilaat käyvät syömässä Ruukinkoulun Agorassa.
Samoista soluista

Samoista soluista on Ikinä-yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. helmikuuta 2017 levymerkillä Sakara Records. Albumin ensimmäinen single ”Magic Mike” julkaistiin 10. kesäkuuta 2016, ja siitä kuvattiin musiikkivideo. Toinen single ”#elämää” julkaistiin 30. syyskuuta 2016 ja kolmas sekä viimeinen single ”Et pelkää” ilmestyi 27. tammikuuta 2017.
Yhtye teki albumin julkaisun tiimoilta helmikuussa 2017 yhteisen ”Kakara Tour” -kiertueen Apina-yhtyeen kanssa.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 26.
Cali P.

Cali P. (oikealta nimeltään Pierre Nanon, s. 1985 Guadeloupe) on sveitsiläinen reggae- ja dancehall-artisti. Hän on kotoisin Guadeloupelta, Karibialta.
Elämä ja ura.
Pierre Naon syntyi 1985, Guadeloupen saaristossa. Hän aloitti rumpujen soittamisen jo 3-vuotiaana ja kirjoitti ensimmäiset kappaleensa 14-vuotiaana. Hänen perheensä muutti Sveitsiin, kun hän oli pieni. Musiikkiuransa hän aloitti vuonna 2000.
Ikinä

Ikinä on kouvolalainen yhtye, joka yhdistelee musiikissaan 2000-luvun metallimusiikkia, pop-musiikkia, rockia sekä punkia. Yhtyeen perustivat laulajat Katariina ja Tuuli sekä rumpali Santeri, ja myöhemmin siihen liittyivät kitaristi Samuli sekä basisti-tuottaja Lauri. Yhtye luonnehtii itseään tiiviiksi, kovatahtoiseksi ja musiikissaan vastakohtia hyödyntäväksi kollektiiviksi.
Yhtye haki musiikillista tyyliään useita vuosia, kunnes se vakiinnutti sen nykyiseensä loppuvuodesta 2015, ja kappale ”Terapiaa” äänitettiin. Sakara Recordsin toimitusjohtaja Tuomo Saikkonen kuuli kappaleen ja tarjosi yhtyeelle levytyssopimusta vielä samana päivänä. Yhtye solmi levytyssopimuksen marraskuussa 2015, ja kappale julkaistiin sellaisenaan 12. helmikuuta 2016.
Julkaisut.
Yhtyeen esikoisalbumi "Samoista soluista" julkaistiin 17. helmikuuta 2017. Yhtye soitti Helsingin Virgin Oilissa kaksi uutta, ennenkuulematonta kappaletta ”Sahara” ja ”Turbounelmii” 19.8.2017.
2018.
Yhtye julkaisi vuoden 2018 aikana kolme singleä. Niistä ensimmäinen ”Turbounelmii” julkaistiin 23. helmikuuta. 18. huhtikuuta yhtye julkaisi ”Vaatteet päältä” singlen. 30. marraskuuta yhtye julkaisi ”Maailmannapa”-singlen, joka sisältyi heidän tulevalle kakkoslevylle. 
2019.
Yhtyeen toinen albumi "Millenniaalin itsehoito-opas epävarmaan aikuisuuteen" julkaistiin 1. marraskuuta 2019. Kyseiseltä albumilta julkaistiin neljä singleä: ”Senkin millenniaali” (20. syyskuuta), ”En tullu pysähtyy” (4. lokakuuta), ”Lässyä tarinaa”(18. lokakuuta) ja ”Paljaana” (30. lokakuuta). 
2023.
Kokoonpano julkaisi kolmannen albuminsa "Ikinä" 27. lokakuuta 2023. Albumin ”Syvämeri”-kappaleella vierailee Patrik Nuorteva ja ”Kohti Kuolemaa”-kappaleella Cellomania. Albumin tiimoilta on julkaistu musiikkivideo kappaleelle ”Rituaali”, jonka on ohjannut Kristian Seppälä. 
2025.
Maaliskuussa 2025 ilmestyi ”Jumalatar”-single ja musiikkivideo, jossa Ikinä-solistien tuotannolla vierailee 16 suomalaista metallilaulajaa, kaikki naisia. Kappaleen vierailijat ovat: Juliestatues (Stoned Statues), Sara Strömmer (Shereign), Micha (Without Warning), Heidi Aaltonen (Dyecrest), Jessi Frey (Velcra), Helena Haaparanta (Crimfall), Suvimarja Halmetoja (Humavoid), Katri Hiovain-Asikainen (Numento), Inka Inkinen (Noira), Kaisu Kärri (Susivainaa), Netta Laurenne (Smackbound), Ina Mikkola (Cut the Crap), Jessie Salmi (Fear of Domination), Sini Seppälä (Crimson Sun), Sanna Solanterä (My Favourite Nemesis) ja Suvi Uura (Noumena). 
19.9.2025 yhtye julkaisi oman versionsa PMMP:n kappaleesta ”Lautturi”.
Lalibelan kalliokirkot

Lalibelan kalliokirkot ovat Lalibelan kaupungissa Etiopiassa sijaitsevat 11 kallioon kaiverrettua kirkkoa. Perinteisesti on ajateltu, että ne rakennettiin kuningas Lalibelan valtakaudella 1181–1221. Arkeologisten todisteiden perusteella kirkot rakennettiin viidessä vaiheessa 700–1200-lukujen aikana.
Sijainti.
Lalibelan kalliokirkot on kaiverrettu kallioon noin 2 630 metrin korkeuteen. Ne sijaitsevat Lalibelan kaupungissa Ābune Yosēf -vuoren juurella.
Lalibelassa on kaksi viiden kirkon ryhmää ja yksittäinen Biete Ghiorgisin kirkko. Pohjoiseen ryhmään kuuluvat Biete Golgotha Mikael, Biete Mariam, Biete Denagel, Biete Maskal ja Biete Medhani Alen. Eteläiseen ryhmään kuuluvat Biete Lehem, Biete Gabriel Rafael, Biete Abba Libanos, Biete Amanuel ja Biete Qeddus Mercoreus.
Arkkitehtuuri ja rakennustekniikka.
Kallio, johon kirkot on rakennettu, koostuu pääosin kahdentyyppisestä vulkaanisesta basaltista. Rakentajat merkitsivät ensin rakennusten ulkoreunat ja sen jälkeen alkoivat kaivertaa rakennusta irti kalliosta. Normaalisti rakennukset tehdään lattiasta kattoon, mutta Lalibelan kalliokirkoissa lattiat rakennettiin viimeiseksi.
Kirkot ovat pohjakaavaltaan basilikan tai ristin muotoisia. Niissä kirkoissa, joissa se on geologisesti ollut mahdollista, on käytetty ortodoksista perinnettä, jossa sisäänkäynti on läntisellä, pohjoisella ja eteläisellä julkisivulla.
Ovi- ja ikkuna-aukoissa on todisteita useista arkkitehtuurin tyyleistä. Eräs tyyli on perintöä Aksumin kuningaskunnasta, joka hallitsi Etiopiaa ja Eritreaa noin 100–900-luvuilla.
Historia.
Etiopialaisen perinteen mukaan kirkot rakennettiin kuningas Lalibelan valtakaudella. Lalibela hallitsi Etiopiassa noin 1181–1221, ja hänen hagiografiansa mukaan hän kaiversi kirkot enkelien avulla 24 vuodessa.
2000-luvun alussa tehtyjen arkeologisten tutkimusten perusteella Lalibelan kirkot rakennettiin viidessä vaiheessa 700–1200-lukujen aikana. Rakennusryhmä saatin valmiiksi 1200-luvun alkupuolella Lalibelan aikoihin.
Vaikka rakennukset ovatkin nykyään kirkkoja, niin niistä varhaisimmat, Biete Mercoreus ja Biete Gabriel Rafael, olivat todennäköisesti alkujaan joko kuninkaallisia palatseja tai linnoituksia. Kalliokirkkoja on käytetty 1100-luvun jälkeen jatkuvasti uskonnollisiin tarkoituksiin.
Lalibelan kirkot on otettu suojelukohteiksi 1900-luvulla. Ne kuuluivat 1960-luvulla ensimmäisiin World Monuments Fundin rahoittamiin entisöimisprojekteihin. Kirkot olivat myös yksi kahdestatoista ensimmäisestä Unescon maailmanperintökohteesta, kun ne valittiin listalle vuonna 1978. WMF ja Unesco ovat vuodesta 2007 lähtien tehneet yhteistyötä kirkkojen säilyttämiseksi. Neljälle kirkolle rakennettiin tuona vuonna vesisateelta suojaava katos.
Joogamatto

Joogamatto on joogassa käytetty harjoitusalusta. Sen tarkoituksena on estää liukuminen sekä toimia pehmikkeenä ja suojana joogaharjoituksen aikana. Nykyiset joogamatot ovat yleensä 200-250 cm pitkiä ja 60-80 cm leveitä. Niiden paksuus vaihtelee 2,5-7 mm välillä. Modernin pitävän joogamaton kehitti ensimmäisenä joogaopettaja Angela Farmer.
Historia.
Hindujen pyhän kirjoituksen "Bhagavad Gitan" 11. kappaleessa jumala Krishna kertoo, että joogaan ja meditaatioon sopivia alustoja ovat pyhä kusha-ruoho, hirven tai tiikerin talja ja kangas. Pyhiin "Kulamārgan" kirjoituksiin kuuluvassa "Kulārṇava-tantrassa" suositeltuja alustoja ovat puuvillaiset, villaiset ja kankaiset alustat sekä hirven, tiikerin ja leijonan taljat. Kirjoituksessa kehotetaan välttämään bambusta, kivestä, maasta, puusta, ruohosta ja versoista koostuvia alustoja.
Iiris (Apinan albumi)

Iiris on rap metal -yhtye Apinan toinen studioalbumi. Se julkaistiin 27. tammikuuta 2017 levymerkillä Sakara Records. Sen on tuottanut Mikko Mäkitalo ja sen on miksannut esikoisalbumin tapaan Tesseractin kitaristi Acle Kahney. Yhtye laajensi albumilla repertuaariaan myös metallin ja hip hopin ulkopuolelle. Kappaleiden sanoitukset liittyvät esikoisalbumia vahvemmin yhteiskuntaan ja sen epäkohtiin, ja ne liittyvät vahvemmin laulaja-sanoittaja Pessi Pesosen henkilökohtaiseen elämään.
Yhtye teki albumin julkaisun tiimoilta helmikuussa 2017 yhteisen ”Kakara Tour” -kiertueen IKINÄ-yhtyeen kanssa.
Vastaanotto.
Viihdesivusto Imperiumin Samuli Keskitalo antoi albumille kuusi tähteä kymmenestä. Hän piti albumia vaihtelevana kokonaisuutena, joka sisältää tarttuvuuden ja räiskyvyyden ohessa tunteita herättämättöntä soitantaa. Hän piti säkeistöjä flegmaattisina ja muutamia kertosäkeitä pelastavina vastapainoina.
Choose Death

Choose Death on helsinkiläisen punkyhtye Black Magic Sixin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 7. huhtikuuta 2017 levymerkillä Svart Records.
Anna Lisa Jermen

Anna Lisa Jermen, myös Järmén, (27. maaliskuuta 1770 Naantali – 11. maaliskuuta 1799 Turku) oli suomalainen käsityöläinen. Hän oli merimiehen vaimo, joka elätti perhettään taloudellisesti menestyksekkäällä käsityöläistuotannolla.
Anna Lisa oli ehtinyt olla naimisissa kahden merimiehen kanssa kuollessaan 28-vuotiaana keuhkotautiin Turussa. Hänen ensimmäinen puolisonsa Henrik Ambolin kuoli kesäkuussa 1796 keuhkotautiin ja Anna Lisa jäi leskeksi yhdessä kahden tyttärensä kanssa. Hän solmi seuraavan avioliiton kuopiolaisen merimiehen Wilhelm Sparfvenin kanssa 1797. Anna Lisan kuollessa hänen jäämistössään oli suuret varastot sukkia ja erihintaisia kankaita. Hän oli onnistunut keräämään varallisuutta myös kaupunkiasuntoon Turussa. Jäämistöön kuului myös koruja ja edustavia vaatteita, jotka yhdessä muun omaisuuden kanssa kertoivat menestyksekkäästä liiketoiminnasta.
Perhesuhteet.
Anna Lisan vanhemmat olivat porvari Johan Jermen ja Stina Matsintytär. Ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1791 lähtien merimies Henrik Ambolin (1752–1796). Heidän lapsiaan liitosta olivat Anna Catharina (synt. 1793) ja Maria Christina (synt. 1795). Anna-Lisan toinen puoliso vuodesta 1797 lähtien merimies Wilhelm Sparfven.
Slack

Slack on hajautettujen ryhmien ja organisaatioiden sisäiseen viestintään suunnattu pikaviestintäohjelma.
Historia.
Slack on lähtöisin Stewart Butterfieldin Tiny Speck -yhtiön Glitch-pelin kehityksen yhteydessä luomasta viestintätyökalusta. Ohjelma poisti tarpeen sisäisille sähköposteille ja teki kaikki keskustelut ja jaetut tiedostot haettaviksi. 
Salesforce ilmoitti ostavansa Slack Technologiesin 27,7 miljardin dollarin hintaan joulukuussa 2020.
Ominaisuudet.
Slack-ryhmän sisällä voi keskustella sekä yksityisesti yksittäisen käyttäjän kanssa että ryhmäviestiä usean käyttäjän kanssa tai perustaa kanavan, jolla keskustelu on tarkoitus suunnata esimerkiksi tietyn aihealueen pariin. Slack tarjoaa useita liitännäisiä ulkoisiin palveluihin kuten Dropboxiin, Twitteriin ja Herokuun. Liittännäisten avulla voi vähentää esimerkiksi automaattisia sähköpostiviestejä erinäisistä palveluista jokaisen käyttäjän sähköpostilaatikkoon. 
Slack tarjoaa myös väylän IRC-käyttäjille liittyä Slack-IRC-gatewayn avulla IRC-asiakassovelluksella Slack-ryhmään. Slack muodostaa oman IRC-palvelimen, johon voi liittyä käytännössä millä vain IRC-asiakassovelluksella. Jotkin avoimen lähdekoodin organisaatiot, kuten esimerkiksi Wordpress.org ovat hylänneet IRC käytön ja siirtyneet Slackiin, koska Slackin käytön aloittaminen on huomattavasti helpompaa IRC:n verrattuna. Slack tarjoaa myös VoIP-puhelut ja tiedostonjako-ominaisuudet.
Tilastoja.
Aktiivisia käyttäjiä Slackilla on keskimääräisesti päivittäin 4 miljoonaa, viikoittain 5,8 miljoonaa ja maksavia asiakkaita 1,25 miljoonaa. Myös Fortune 100 yrityksistä 77% käyttää Slackia.