tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sindre Bjørnestad Skar

Sindre Bjørnestad Skar (s. 22. tammikuuta 1992) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Baerums Verk IF -seuraa. 
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Szczyrkissa vuonna 2009 Skar saavutti kultaa 7,5 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä. Nuorten MM-kilpailuissa Otepäässä vuonna 2011 Skar voitti kultaa 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa sekä Norjan viestijoukkueessa. Vuoden 2012 nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa Skar saavutti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintissä ja pronssia 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, 20 kilometrin yhdistelmäkilpailussa sekä Norjan viestijoukkueessa. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Almatysa 2015 hän sai hopeaa perinteisen hiihtotavan sprintissä. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 13:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä seitsemäs.
Maastohiihdon maailmancupissa Skar kilpaili ensimmäisen kerran Drammenin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2011 sijoittuen 28:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2013 oltuaan kymmenes. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Lahden vapaan sprintissä maaliskuussa 2015. Hän sijoittui kolmanneksi Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2016. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Toblachin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2017. Hän oli samassa kuussa kolmas Falunin vapaan hiihtotavan sprintissä. Hän sijoittui Tour de Skihin kuuluneessa Oberstdorfin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa toiseksi tammikuussa 2018. Toisen voittonsa hän saavutti Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2019. Hän oli samalla kaudella kolmas Falunin ja Quebecin vapaan hiihtotavan sprinteissä. Kaudella 2019−2020 hän sijoittui toiseksi Dresdenin vapaan sprintissä ja kaudella 2021−2022 kolmanneksi Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä. Kauden 2016–2017 sprintticupissa hän sijoittui kolmanneksi ja kaudella 2018–2019 neljänneksi. Kaudella 2022–2023 hän sijoittui Tour de Skillä kolmanneksi Val Müstairin vapaan sprintissä ja toiseksi Oberstdorfin 20 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa.
Mauro Gruber

Mauro Gruber (s. 7. elokuuta 1986 Chur) on sveitsiläinen maastohiihtäjä, joka edustaa SAS Bern -seuraa. 
Maastohiihdon maailmancupissa Gruber kilpaili ensimmäisen kerran Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2006. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Asiagon perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013 oltuaan 17:s.
Robin Bryntesson

Robin Bryntesson (s. 17. lokakuuta 1985 Sollefteå) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Sockertoppen IF -seuraa. 
Nuorten MM-kilpailuissa Strynissä vuonna 2004 Bryntesson saavutti kultaa vapaan hiihtotavan sprintissä. Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Tarvisiossa 2007 Bryntesson voitti kultaa perinteisen hiihtotavan sprintissä ja Malles Venostassa 2008 kultaa vapaan hiihtotavan sprintissä.
Maastohiihdon maailmancupissa Bryntesson kilpaili ensimmäisen kerran Tukholmassa helmikuussa 2004. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Borlängen vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2006 oltuaan 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Rybinskin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2007 oltuaan kymmenes. Hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on seitsemäs sija Tukholman perinteisen hiihtotavan sprintistä helmikuussa 2008. Tammikuussa 2009 Bryntesson voitti Vancouverin parisprintin Emil Jönssonin kanssa.
Maciej Staręga

Maciej Staręga (s. 31. tammikuuta 1990 Siedlce) on puolalainen maastohiihtäjä, joka edustaa UKS Rawa Siedlce -seuraa. 
Oslon MM-kilpailuissa 2011 Staręga sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 33:nneksi. Parisprintissä hän oli 18:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Staręga oli parisprintissä 12:s ja Puolan viestijoukkueessa 16:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui parisprintissä kahdeksanneksi. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä kahdeksas. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 30:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä yhdeksästoista.
Maastohiihdon maailmancupissa Staręga kilpaili ensimmäisen kerran Jällivaarassa marraskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2011 oltuaan 29:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Asiagon perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013 oltuaan yhdeksäs. Toisen kerran hän saavutti saman sijoituksen Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2014. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Ski Tour Canadaan kuuluneessa vapaan hiihtotavan sprintissä Quebecissa maaliskuussa 2016. Yksittäisissä maailmancupin kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas vapaan hiihtotavan sprinteissä Davosissa joulukuussa 2015 ja Toblachissa tammikuussa 2017.
Staręga on ollut naimisissa Puolan maajoukkueampumahiihtäjän Monika Hojnisz-Staręgan kanssa kesäkuusta 2019 lähtien.
Manuel Faißt

Manuel Faißt (s. 11. tammikuuta 1993 Furtwangen) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti. 
Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa vuonna 2012 Faißt saavutti hopeaa normaalikilpailussa ja pronssia joukkuekilpailussa. Liberecissä vuonna 2013 hän voitti kultaa molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa sekä joukkuekilpailussa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 14:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 Faißt saavutti joukkuekilpailussa hopeaa ja sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa neljänneksi. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa viidenneksi.
Yhdistetyn maailmancupissa Faißt kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2011 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Ramsaussa joulukuussa 2011 oltuaan seitsemäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Ramsaun jälkimmäisessä kilpailussa joulukuussa 2015. Hän oli kolmas myös Sapporossa helmikuussa 2017, Hakubassa helmikuussa 2018, Rukalla marraskuussa 2020, Otepään yhteislähtökisassa joulukuussa 2021, Ramsaun yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2023, Oberstdorfissa tammikuussa 2024 ja marraskuussa 2024 Rukan yhteislähtökilpailussa.. Helmikuussa 2013 hän kuului Sotšin joukkuekilpailun voittaneeseen Saksan joukkueeseen. Maaliskuussa 2020 hän sijoittui Lahden parisprintissä Terence Weberin kanssa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs kaudella 2023–2024 sekä kymmenes kausilla 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021 ja 2022–2023.
Markku Hakulinen

Markku Pauli Hakulinen (27. helmikuuta 1956 Joensuu – 9. lokakuuta 1990) oli suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi vuosina 1975–1985 yhteensä 272 SM-liigaottelua Kooveen, Kiekkoreippaan ja HPK:n joukkueissa. Hakulinen pelasi 35 A-maaottelua ja edusti Suomea vuonna 1980 Lake Placidin talviolympialaisissa. 
Perhe.
Hakulisen veli on yli 300 jääkiekon pääsarjaottelua pelannut Yrjö Hakulinen. Markku Hakulisen poika Anrei Hakulinen pelaa myös jääkiekkoa pääsarjatasolla.
Uusi luokka

Uusi luokka on jugoslavialaisen Milovan Djilasin kehittämä teoria, jonka mukaan entisissä sosialistissa maissa nousi valtaan uusi hallitseva ja omistava luokka, poliittisten byrokraattien luokka. Djilasin mukaan luokka sai alkunsa kommunistisesta ammattivallankumouksellisten joukosta, joka vallankumouksen jälkeen otti yksityisomaisuuden näennäisesti yhteiskunnan omaisuudeksi, mutta todellista omaisuuden hallinta- ja omistusvaltaa käyttivät kommunistisen puolueen byrokraatit.
Sisältö.
"Sisällysluettelo"&lt;br&gt;
"Lainaus"
Kärsäkkäät

Kärsäkkäät (Curculionidae) on kovakuoriaisten lahkoon kuuluva heimo. Se on eläinkunnan suurin heimo ja lajeja on kymmeniä tuhansia. Monet kärsäkkäistä ovat tuholaiseläimiä puutarhassa ja viljelyksillä.
Ulkonäkö ja koko.
Kärsäkkäille tyypillistä on pitkä kärsä. Tuntosarvet ovat polvekkaita ja niissä on jaokkeita, joista ensimmäinen on pitkä ja nuijamainen. Ruumiin muoto on päärynämäinen. Siipien ja ruumiin pinta on kova, uurteinen, epätasainen ja joskus suomumainen. Suurin osa kärsäkkäistä on väriltään himmeitä, mutta jotkut lajit ovat kirkasvärisiä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kärsäkkäitä esiintyy eniten tropiikissa.
Luokitus.
Kärsäkkäisiin kuuluvia sukuja ovat viljakärsäkkäät ("Sitophilus"), suppilokärsäkkäät ("Rhynchites"), käärökärsäkkäät ("Byctiscus"), hernekärsäkkäät ("Sitona") ja nirput ("Apion"). Heimoon kuuluvia lajeja ovat puuvillakärsäkäs ("Anthonomus grandis"), tukkimiehentäi ("Hylobius abietis"), korvakekärsäkäs ("Phytomus nigrirostris") ja luumuleikkuri.
Lisääntyminen.
Naaras munii siemeniin, silmuihin tai kasvien varsille, mistä toukat saavat ravintonsa.
Ravinto.
Kärsäkkäät ovat kasvinsyöjiä. Ravintokasvi vaihtelee lajeittain.
Esa Wesslin

Esa Wesslin (11. kesäkuuta 1947 Pori – 6. marraskuuta 2013) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Wesslin edusti jääkiekon SM-sarjassa kahden kauden ajan Porin Karhuja vuosina 1964–1966 ja pelasi yhteensä 18 ottelua, joissa hän teki yhden maalin ja sai yhden syöttöpisteen. Suomen-mestaruuden Wesslin voitti kaudella 1964–1965. Hän muodosti Karhujen ns. "Beatles-ketjun" yhdessä Veli-Pekka Ketolan ja Lasse Heikkilän kanssa. Wesslin pelasi Ketolan kanssa jo RU-38:n nappulajoukkueissa, ja heidän ystävyytensä jatkui yli Wesslinin pelaajauran jälkeisten vaikeiden vuosien.
Wesslin alkoi jo pelaajauransa aikana ajautua alkoholismiin. Porin Karhuista Helsingin IFK:hon siirtynyt Juha Rantasila yritti saada Wesslinin pois Porista uusiin maisemiin ja sopi tämän siirrosta HIFK:hon syksyllä 1968 mutta siirto tyrehtyi Wesslinin jäätyä pois harjoitusmatkalta Puolaan. Seurasiirto paikallisvastustaja RU-38:aan jäi toteutumatta Karhujen vastustuksen vuoksi. Wesslin päätti pelaajauransa 1970-luvun alussa Musan Salaman joukkueessa Suomensarjassa.
Wesslin sai ensimmäisen vankeustuomionsa rattijuopumuksesta vuonna 1971. Sittemmin hän sai useita tuomioita petoksista ja väärennöksistä rahojen mennessä alkoholiin. Hän vietti 1980-luvulla ajoittain raittiimpaa elämää ja avioitui vuonna 1989. Kesäkuussa 1992 hän oman kertomansa mukaan löysi vaimonsa puukotettuna tullessaan yöllä kotiin. Hänet kuitenkin tuomittiin vuonna 1993 vaimonsa taposta 7,5 vuoden vankeuteen, josta hän istui puolet. Vuonna 1998 hän alkoi käydä kristillistä alkoholi- ja narkomaanityötä tekevässä Kan-kodissa Raisiossa. Hän raitistui, tuli uskoon ja avioitui uudelleen vuonna 1999.
Esa Wesslinin äiti kilpaili pikajuoksussa ja isä voimistelussa.
Jakob Lange

Jakob Lange (s. 5. elokuuta 1995) on saksalainen yhdistetyn hiihtäjä. 
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Liberecissä vuonna 2011 Lange saavutti hopeaa joukkuekilpailussa. Vuoden 2013 nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä hän voitti Saksan joukkueen mukana joukkuekilpailun kultaa. Vuoden 2014 nuorten MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä hän saavutti joukkuekilpailussa hopeaa. Vuoden 2015 nuorten MM-kilpailuissa Almatyssä hän saavutti henkilökohtaisissa kilpailuissa hopeaa ja pronssia ja joukkuekilpailussa hopeaa.
Yhdistetyn maailmancupissa Lange kilpaili ensimmäisen kerran Almatyssa helmikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2013 oltuaan 27:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupin henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi Sapporossa helmikuussa 2017.
Lange on kilpaillut myös kestävyysjuoksussa. Hänen ennätyksensä puolimaratonilla on 1.06.31 ja maratonilla 2.20.00.
Isomustahaukka

Isomustahaukka ("Buteogallus urubitinga") on haukkojen heimon luhtahaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Etelä- ja Keski-Amerikassa Argentiinassa, Belizessa, Boliviassa Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Ranskan Guianassa, Guatemalassa, Guyanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Uruguayssa ja Venezuelassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset viljely- ja laidunmaat, metsät, nousuveden ylipuolinen mangrovekasvillisuus, kosteat alangot ja suot, kuivat savannit ja pensaikot aina lähes parin kilometrin korkeuteen saakka. Sen populaatio arvioidaan vakaaksi koska sillä ei ole ilmennyt merkittäviä uhkia ja se on sopeutunut pesimään metsänhakkuiden jäljiltä avoimilla alueilla.
Mario Seidl

Mario Seidl (s. 8. joulukuuta 1992) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti, joka edustaa TSU St. Veit -seuraa. 
Yhdistetyn maailmancupissa Seidl kilpaili ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä helmikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Ramsaussa joulukuussa 2012 oltuaan 12:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Almatyssa helmikuussa 2013 sijoittuen viidenneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Pyeongchangissa helmikuussa 2017. Seuraavan päivän kilpailussa hän sijoittui kolmanneksi. Kauden 2016–2017 kokonaispisteissä hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Oslossa. Kaudella 2018–2019 Seidl saavutti kauden avauskisassa Rukalla ensimmäisen osakilpailuvoittonsa maailmancupissa. Lisäksi hän oli kolmas Val di Fiemmen ensimmäisessä kilpailussa tammikuussa 2019. Chaux-Neuvessa hän voitti triplan kolmannen kilpailun. Lahdessa hän oli kolmas. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2021–2022 hän oli Oslossa toinen ja maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenes.
Seidl saavutti Lahden MM-kilpailuissa 2017 pronssia joukkuekilpailussa. Suurmäen Gundersen-kilpailussa hän oli neljäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa kolmastoista. Joukkuekilpailussa hän sai pronssia. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti joukkuekilpailusaa pronssia, sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa neljänneksi ja normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemänneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 Seidl saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 13:nneksi.
Italianvarpunen

Italianvarpunen ("Passer italiae") on varpuslintu, jota pidettiin aiemmin varpusen ja pensasvarpusen vakiintuneena risteymäjälkeläisenä. Nykyisin sitä kuitenkin pidetään yhä useammin omana lajinaan tai pensasvarpusen alalajina.
Ulkonäkö ja koko.
Italianvarpunen on 14–16 cm pitkä. Koiraan päälaki on punaruskea ja poski valkoinen. Vatsa on viiruttoman harmaa ja siitä puuttuu pensasvarpusen voimakas kuviointi. Naarasta ei pysty erottamaan ulkonäön perusteella lähilajeista. Ääniltään italianvarpunen ei ole yleensä erotettavissa varpusesta.
Levinneisyys.
Italianvarpunen pesii Manner-Italiassa sekä Korsikassa ja paikoin Sisiliassa. Alppien eteläosissa se voi risteytyä varpusen kanssa.
Bowling Greenin osavaltionyliopisto

Bowling Greenin osavaltionyliopisto () on julkinen yliopisto, joka perustettiin vuonna 1910 opettajankoulutuslaitokseksi, Bowling Greenissä Ohiossa Yhdysvalloissa.
Lukukausimaksu oli 10 514 dollaria Ohion osavaltion asukkaille ja 17 822 dollaria muille lukuvuonna 2012-2013. Kampusalueella asuvan kokonaiskustannukset olivat samana aikana 22 954 dollaria osavaltion asukkaalle ja muille 30 262 dollaria. Perustutkinto-opiskelijoista 90 % sai opintotukea.
Rekisteröityjä opiskelijajärjestöjä on 283.
Miami Valley Gaming

Miami Valley Gaming on hevoskilpa-ajorata ja kasino Lebanonissa Yhdysvaltain Ohion osavaltiossa. Sen kasinotoiminta avattiin joulukuussa 2013 ja kilpa-ajojen on suunniteltu alkavan helmikuussa 2014. Radan omistavat yhdessä Churchill Downs Inc. ja Delaware North Cos..
Miami Valley Gaming sai lisenssinsä siirrossa Lebanon Racewaylta sen jälkeen kun rahapeliautomaatit sallittiin ohiolaisilla hevosradoilla vuonna 2011 Lisenssi ostettiin 60 miljoonalla dollarilla joulukuussa 2012.
Radan kasinotoiminta aloitettiin joulukuussa 2013 Ohion kolmantena "racinona" eli yhdistettynä hevosratana ja kasinona. Se työllistää 500 henkeä. Rakennusten pinta-ala on yhteensä noin 17 500 neliömetriä. Radalla on 1 000 rahapeliautomaatin kasinon lisäksi neljä ruokalaa, kahvila ja buffettiravintola.
Miami Valley Gamingin odotetaan valmistuvan täydellisesti kevääseen 2014 mennessä. Sen hevosradasta tehdään 1006-metrinen ja kasinossa tulee olemaan 2 500 rahapeliautomaattia, Ohion osavaltion suurin sallittu määrä. Radalle rakennetaan lisäksi 156-paikkainen talli ja noin tuhannen istumapaikan katsomo. Rakennustöiden, ratalisenssinsiirtomaksun ja rahapeliautomaattilisenssimaksun on arvioitu maksavan yhteensä noin 215 miljoonaa dollaria.
Kuparijakamari

Kuparijakamari ("Galbula pastazae") on jakamareihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö.
Kuparijakamari kasvaa noin 23 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan laji on pitkäpyrstöinen ja myös nokka on pitkä. Kuparijakamarikoiraan otsa on väriltään kiiltävän sininen, muuten pää, selkä ja siivet ovat kiiltävän vihreät. Pyrstö on muuta ruumista ruskeampi. Silmien ympärillä on keltaiset renkaat. Vatsa, alaperä ja pyrstön alaosa ovat koiraalla punaiset. Kuparijakamarinaaraan kurkku on punaruskea ja naaraalla ei ole sinistä otsassa. Naaraan vatsa ja pyrstön alaosa ovat punaruskeat.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kuparijakamaria tavataan Kolumbian eteläosista Ecuadorin ja Perun luoteisosiin. Sen elinympäristöä ovat kosteat vuoristometsät ja erityisesti metsien reunat. Linnun elinympäristöt sijaitsevat tyypillisesti 600–2 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Kuparijakamarit rakentavat pesänsä maavalleihin. Kuparijakamarikannan kooksi arvioidaan 42 000 sukukypsää yksilöä. Kantaa uhkaa sopivan elinympäristön väheneminen, koska metsiä hakataan maanviljelykseen muun muassa tee- ja kahviviljelmiä varten.
Tomáš Portyk

Tomáš Portyk (s. 6. huhtikuuta 1996 Jilemnice) on tšekkiläinen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa LSK Lomnice nad Popelkou -seuraa. 
Nuorten olympialaisissa Innsbruckissa vuonna 2012 Portyk saavutti kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Portyk sijoittui joukkuekilpailussa kymmenenneksi. Sotši olympialaisissa 2014 hän oli joukkuekilpailussa seitsemäs. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui joukkuekilpailussa ja parisprintissä kahdeksanneksi.
Yhdistetyn maailmancupissa Portyk kilpaili ensimmäisen kerran Chaux-Neuvessa tammikuussa 2013. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lillehammerissa joulukuussa 2013 oltuaan 24:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Ramsaussa joulukuussa 2015.
Malakia

Malakia () oli juutalainen profeetta. Malakian kirja on Raamatun Vanhassa testamentissa sen viimeinen kirja.
Hepreankielinen sana "mal'aakii" merkitsee 'sanansaattajaa' ja 'enkeliä'. Kirjoittajan henkilöllisyyttä ei tunneta. Ei ole varmaa, onko kyseessä erisnimi vai salanimi tai vastaava.
Raamatun mukaan Malakia oli Sebulonin sukukunnasta ja kuoli nuorena. Hän nuhteli ihmisiä heidän huolimattomuudestaan uhritoimituksissa, pappeja uskon kieltämisestä, uhkasi heitä Jumalan tuomiolla erilaisista synneistä ja ennustaa tulevan Messiaan, Johannes Kastajan ja tulevan Jumalan tuomion.
Hotelli Emmauksen talo

Hotelli Emmauksen talo on Tampereella Kyttälän kaupunginosassa Hämeenkadun ja Rautatienkadun kulmassa sijaitseva kuusikerroksinen hotellirakennus, joka on valmistunut vuonna 1936. Funktionalismia edustavan rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehti Bertel Strömmer ja rakennusmestari Heikki Tiitola.
Tontin historiaa.
Tukholmasta kotoisin ollut Nikolai Bauer perusti Tampereen rautatieasemaa vastapäätä sijaitsevalla paikalle Hotelli Wasan jo vuonna 1883. Bauer oli muuttanut Tampereelle Pietarista vuonna 1876 ostettuaan Tampereen Seurahuone -nimisen ravintolan ja hotellin. Hotelli Wasa tunnettiin myös Bauerin hotellin nimellä. Tampereen kaupunginarkkitehti F. L. Caloniuksen suunnittelemaan rakennuskokonaisuuteen kuului kaksikerroksinen kulmarakennus ja yksikerroksiset puutalot Rautatienkadun ja Hämeenkadun varsilla. Kun Tampereella otettiin vuonna 1907 käyttöön kunnallinen kieltolaki, Bauer myi hotellinsa Nuorten Miesten Kristillisen Yhdistyksen NMKY:n, Nuorten Naisten Kristillisen Yhdistyksen NNKY:n ja Kaupunkilähetyksen muodostamalle omistajaryhmälle. Nämä tahot omistivat hotellin sitten vuoteen 1982 saakka.
Uusien omistajien perustama raittiushotelli Hospiz Emmaus avattiin syyskuussa vuonna 1907, ja siitä tuli pian Tampereen suosituin majoituspaikka. Vuonna 1923 hotellia laajennettiin nelikerroksisella piharakennuksella, jonka suunnitteli Heikki Tiitola. Kun Tampereen uuden rautatieaseman rakennustöiden yhteydessä alettiin vuonna 1932 alentamaan Hämeenkadun ja Rautatienkadun pintaa, vanhoihin hotellirakennuksiin olisi jouduttu tekemään muutoksia. Emmauksen johtokunta päätti sen vuoksi rakentaa paikalle uuden hotellin, jonka rakennustyöt alkoivat vuonna 1935. Valmistuessaan uusi hotelli oli 117 huoneellaan Suomen suurin.
Hotelli Emmaus myytiin vuonna 1982 Yhtyneille Ravintoloille, ja nykyisin rakennuksessa toimii Hotelli Scandic Tampere City. Hotellia on laajennettu uudella lisärakennuksella Rautatienkadun suuntaan, ja hotellissa on nykyisin 263 huonetta.
Konditoriamestari Aarne Linkosuon leipomoliike aloitti toimintansa vuonna 1937 Hotelli Emmauksen piharakennuksessa.
Rautatieläisten talo (Tampere)

Rautatieläisten talo sijaitsee Tampereella Hämeenkatu 2:ssa. Uusrenessanssityylisen talon suunnitteli arkkitehti Bruno Granholm 1896. Talo oli alun perin kaksikerroksinen, mutta sitä korotettiin 1921 yhdellä kerroksella. Kun Hämeenkadun ja Rautatienkadun pintaa alennettiin Tampereen uuden päärautatieaseman rakennustöiden yhteydessä 1930-luvulla, Rautatieläisten talon kellarikerros muutettiin vuonna 1937 liiketiloiksi niin, että talo on nykyisin nelikerroksinen.
Talo rakennettiin alun perin rautatievirkamiesten asuintaloksi. Nykyisin siinä on liike- ja toimistotiloja. Talo nimettiin vuonna 1997 Berthaksi siinä aikoinaan asuneen asemapäällikkö Johan Gustav Johanssonin rouvan Berthan mukaan.
Rakennus on suojeltu asemakaavalla vuonna 1996.
Lucas Pouille

Lucas Pouille (s. 23. helmikuuta 1994) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan kymmenentenä maaliskuussa 2018. Hän on voittanut kaikkiaan viisi kaksinpelin ATP-turnausta. Australian avoimissa 2019 hän ylsi välieriin.
Pouille aloitti tenniksen pelaamisen kahdeksanvuotiaana. Joulukuussa 2012 hän voitti Méxicossa pelatut kaksi ATP-haastajaturnausta. Vuonna 2013 hän osallistui ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen karsintoihin Australian avoimissa, mutta ei selviytynyt pääsarjaan. Ensimmäiseen ATP-turnauksen pääsarjaotteluunsa hän osallistui Montpellier’ssa helmikuussa 2013, jossa hän hävisi avauskierroksella Viktor Troickille. Kaksi viikkoa myöhemmin hän osallistui Marseillen turnauksen pääsarjaan, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Julien Benneteaulle. Pouille teki Grand Slam -pääsarjadebyyttinsä Ranskan avoimissa 2013 voittaen ensimmäisellä kierroksella Alex Kuznetsovin. Kesäkuussa Pouille eteni ’s-Hertogenboschin ATP-turnauksen pääsarjaan karsintojen kautta. Yhdysvaltain avoimissa Pouille jäi karsintoihin.
Pouillen äiti Lena Stenlund-Pouille on kotoisin Närpiöstä, Suomesta. Hänen isänsä on Pascal. Hänellä on myös kaksi veljeä; Nicolas ja Jonathan.
Kansojen varallisuus

Kansojen varallisuus ("An Inquiry into the Nature and Causes of the Wealth of Nations") on skotlantilaisen moraalifilosofin Adam Smithin pääteos. Teos ilmestyi 9. maaliskuuta 1776. Sillä on ollut suuri vaikutus talousteoriaan, ja sitä pidetään klassisen poliittisen taloustieteen perusteoksena.
Uusi, koko teoksen käsittävä Jaakko Kankaanpään suomennos ilmestyi 2015. Toivo T. Kailan suomennos vuodelta 1933 käsittää vain osan alkuteoksesta. Teos perustuu työarvoteoriaan. Siinä on esimerkkinä työnjaosta nuppineulatehdas, jossa työnjaolla saadaan aikaan enemmän nuppineuloja.
Kirjan rakenne.
Tutkielma koostuu viidestä kirjasta:
Kirjan uusi lähestymistapa talouteen.
Adam Smith esittelee teoksessa valtion roolista taloudessa näkemyksen, joka myöhemmin nimettiin klassiseksi poliittisen taloustieteen teoriaksi. Teorian mukaan valtion on varmistettava ihmisten ja heidän omaisuuden turvallisuus, ratkaistava kiistat ja varmistettava sääntöjen noudattaminen. Toisin sanoen valtion pitäisi tehdä se, mitä yksilö ei voi tehdä itse tai tekee tehottomasti. Kuvauksessaan markkinataloudesta Smith väittää, että yrittäjän tahdosta edistää omia yksityisiä etujaan seuraa tahdosta riippumatta taloudellisia etuja ja hyötyä koko yhteiskunnalle. ”Näkymätön käsi” ohjaa yrittäjää kohti tavoitetta, joka alun perin ei ollut hänen mielessään. Tällaisten tulosten saavuttamisen tärkein edellytys on vaatimus, että kaikilla talouden toimijoilla olisi taloudelliset perusvapaudet: vapaus valita ala, vapaus tehdä päätöksiä riippumatta muista, vapaa kilpailu ja kaupan vapaus.
Deguhaukka

Deguhaukka eli marsuhaukka, aikaisemmalta nimeltään sinikotka eli aguja ("Geranoaetus melanoleucus") on haukkojen heimoon kuuluva petolintu, joka elää Etelä-Amerikassa. Lajia tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Chilessä, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Paraguayssa, Perussa, Uruguayssa ja Venezuelassa.
Deguhaukan elinpiiriä ovat lauhkeat, subtrooppiset ja trooppiset preeriat, kalliot, kuivat savannit sekä subtrooppiset ja trooppiset pensaikot 1 600–4 600 metrin korkeudessa. Se ei yleensä esiinny metsissä. Sen kanta on vakaa, koska sillä ei ole erityisiä uhkia. Deguhaukka saalistaa pääasiassa nisäkkäitä.
Ulkonäkö ja koko.
Deguhaukka on kooltaan suuri, noin 60–76 senttiä pitkä ja sen siipiväli on 149–184 senttiä. Sen paino on 1,7–3,2 kiloa. Se on rakenteeltaan raskastekoinen, vahvan näköinen. Siivet ovat pitkät ja leveät ja hiukan suippeneva pyrstö on verrattain lyhyt ja musta, jossa uudet höyhenet ovat väriltään harmaan täplittämiä. Istuessa siivet peittävät pyrstön melkein kokonaan niin että lintu näyttää melkein pyrstöttömältä. Aikuinen lintu on alta valkoinen, ja jos siinä on ohuita mustia juovia. Päältä se on mustaan, ruskeaan tai siniseen vivahtava tummanharmaa. Niskan ja rinnan alimmat tummat höyhenet ovat pitkänomaisia. Aikuisilla on siivissä tuhkanharmaa ja -valkoinen raidoitus, jonka hopeanväri näkyy kauas. Naaraalla on punaruskea sävyä ylä- ja alasiipien kyynärsulissa ja se on huomattavasti koirasta suurempi.
Nuoren linnun höyhenys muistuttaa isomustahaukkaa ("Buteogallus urubitinga"). Yläpuolelta se on tummanruskea, joskus melkein musta, eikä siivissä ole vaaleita läikkiä. Alapuoli on valkoinen tai vaaleanruskea ja siinä on leveitä tummia juovia rinnassa ja tummia juovia vatsassa ja reisissä. Höyhenys on aikuismainen vasta 4–5-vuotiaalla.
Deguhaukka ei yleensä ääntele paljon, tavallisesti vain lentäessään ja ollessaan lähellä pesää. Ääni muistuttaa joskus hurjaa ihmisnaurua, toisinaan taas isokuovin vihellystä. Joskus lentäessään lintu voi päästää kimeän äänen ”kukukukuku”.
Charles Kynard

Charles Kynard (20. helmikuuta 1933 Saint Louis, Missouri – 8. heinäkuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen urkuri ja sähköbasson soittaja, joka esitti soul jazz -musiikkia. Hän levytti muun muassa useita albumeita Prestige Recordsille vuosina 1968–1970. Näihin lukeutuvat "Reelin' with the Feelin"' ja "The Soul Brotherhood", jotka levytettiin viiden kuukauden aikavälillä vuonna 1969.
Mathias Eick

Mathias Eick (s. 26. kesäkuuta 1979) on norjalainen jazztrumpetisti ja -multi-instrumentalisti, joka on tyylillisesti lähellä ambientmusiikkia. Hän on muun muassa toiminut Trondheimin jazzorkesterin ja Jaga Jazzist -kokoonpanon jäsenenä. Trumpetistina häneen on vaikuttanut Kenny Wheelerin, Chet Bakerin, Miles Davisin ja Enrico Ravan perintö. Ensimmäisen sooloalbuminsa, nimeltään "The Door", hän julkaisi ECM Recordsin kautta vuonna 2008. Samana vuonna hän soitti Jacob Youngin levyllä "Sideways". Vuonna 2011 hän jatkoi soolouraansa enemmän nykypoptyylisellä albumilla "Skala".
Teddy Bridgewater

Theodore ”Teddy” Bridgewater (s. 10. marraskuuta 1992 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Miami Dolphinsissa.
Pelaajaura.
Ennen ammattilaisuraansa yliopistojalkapalloa Louisvillen yliopiston joukkueessa pelannut Bridgewater oli yksi lupaavimmista pelaajista, ja häntä pidettiin jopa tilaisuuden mahdollisena ykkösvarauksena. Bridgewater oli kuitenkin pettymys varaustilaisuutta edeltävissä harjoituspäivissä ja muissa tilaisuuksissa, ja siksi Minnesota Vikings varasi hänet vasta ensimmäisen kierroksen viimeisenä pelaajana.
Bridgewaterin tulokaskausi Vikingsissa oli ailahteleva, mutta seuraavalla kaudella Bridgewater johdatti Vikingsin pudotuspeleihin ja hänet valittiin NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin. Kaudelle 2016 oli suuret odotukset, mutta Bridgewater loukkasi polvensa pahasti ennen kautta harjoituksissa ja joutui olemaan sivussa puolitoista vuotta. Hän palasi joukkueen vahvuuteen kauden 2017 toiseksi viimeisessä ottelussa. 
Vikings ei halunnut tarjota jatkosopimusta Bridgewaterille. Maaliskuussa 2018 Bridgewater solmi yksivuotisen sopimuksen New York Jetsin kanssa. Jets kuitenkin varasi kevään varaustilaisuudessa pelinrakentajan Sam Darnoldin ja Bridgewater kaupattiin elokuussa New Orleans Saintsiin. Saintsissa Bridgewater oli Drew Breesin varamies. Kaudella 2019 Brees oli loukkaantumisen takia sivussa viisi ottelua, jolloin Bridgewater pelasi aloittavana pelinrakentajana voittaen jokaisen ottelun.
Saints ei uusinut Bridgewaterin sopimusta, mutta hän teki kolmivuotisen sopimuksen Carolina Panthersin kanssa. Bridgewater pelasi kauden 2020 Panthersin aloittavan pelinrakentajana, mutta kauden jälkeen seura yllättäen hankki Jetsistä Sam Darnoldin pelinrakentajakseen ja kauppasi Bridgewaterin Denver Broncosiin.
Pelaajakaupan yhteydessä Bridgewaterin pelaajasopimus muotoiltiin yksivuotiseksi. Kaudella 2021 Bridgewater oli Broncosin aloittava pelinrakentaja. Hän sai aivotärähdyksen kauden neljännessätoista ottelussa ja oli sivussa loppu kauden. Broncos hankki kauden jälkeen Russell Wilsonin, eikä uusinut Bridgewaterin sopimusta.
Kaudeksi 2022 Bridgewater teki sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa. Hän toimi Tua Tagovailoan varamiehenä.
Gordon Hayward

Gordon Daniel Hayward (s. 23. maaliskuuta 1990 Indianapolis, Indiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Oklahoma City Thunderia. Vuodet 2010–2017 hän pelasi Utah Jazzinorganisaatiossa ja vuodet 2017-2020 hän pelasi Boston Celticsissä. Tämän jälkeen hän pelasi vuoteen 2024 asti Charlotte Hornetsissa, kunnes hän siirtyi kesken kauden Oklahoma City Thunderiin. 
Hayward oli vuoden yhdeksäs varaus. Hänet tunnetaan ennen kaikkea monipuolisena pelaajana. Hän on tarkka heittäjä, joka osaa lisäksi puolustaa hyvin. Hayward oli parhaimmillaan -valinnan arvoinen pelaaja, mutta tuli myöhemmin urallaan tunnetuksi myös luotettavana roolipelaajana.
Pavel Zacha

Pavel Zacha (s. 6. huhtikuuta 1997 Brno) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän pelaa keskushyökkääjänä ja vasempana laitahyökkääjänä, ja edustaa NHL-liigassa pelaavaa Boston Bruinsia.
Zacha teki pääsarjadebyyttinsä Extraligassa 16-vuotiaana kaudella 2013–2014 Bílí Tygři Liberecin joukkueessa. New Jersey Devils varasi hänet vuoden ensimmäisellä kierroksella, yhteensä kuudentena pelaajana. Zacha teki ensimmäisen NHL-maalinsa 3. Marraskuuta 2016 Florida Panthersia vastaan.
Heinäkuussa 2022 New Jersey Devils kauppasi Zachan Boston Bruinsiin vaihdossa Erik Haulaan.
Tammikuussa 2023 Zacha teki Bruinsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 19 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Moritz Auffenberg von Komarów

Moritz Auffenberg von Komarów (22. toukokuuta 1852 Opava – 18. toukokuuta 1928 Wien) oli Itävalta-Unkarin armeijan kenraali, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa.
Auffenberg palveli sotilasuransa alussa upseerina jalkaväessä ja sen jälkeen esikuntatehtävissä. Hänestä tuli vuonna 1894 eversti ja rykmentinkomentaja, vuonna 1900 kenraalimajuri ja prikaatinkomentaja sekä vuonna 1905 sotamarsalkkaluutnantti. Vuonna 1911 hänet nimitettiin Sarajevoon sijoitetun viidennen armeijakunnan komentajaksi. Vuosina 1911–1912 Auffenberg toimi Itävalta-Unkarin sotaministerinä ja yritti melko huonolla mestyksellä modernisoida kaksoismonarkian armeijaa. Lyhyen ministerikautensa aikana hän sai kuitenkin varmistettua armeijan budjetin ja koon suurentamisen.
Auffenberg jäi pois aktiivipalveluksesta vuonna 1912, mutta maailmansodan puhjettua kaksi vuotta myöhemmin hänet kutsuttiin neljännen armeijan komentajaksi. Hän eteni elokuussa 1914 Galitsiaan ja voitti venäläiset 28.–30. elokuuta käydyssä Komarówin taistelussa, jonka mukaan sai myöhemmin lisänimensä. Auffenbergin joukot olivat saartamassa Venäjän viidettä armeijaa, mutta venäläisten hyökättyä voimakkaasti Itävalta-Unkarin armeijan oikeaa siipeä vastaan ylipäällikkö Franz Conrad von Hötzendorf määräsi hänet keskeyttämään etenemisensä ja viemään joukkonsa etelään kolmannen armeijan avuksi. Tämän seurauksena itävaltalaisten rintamaan syntyi aukko, jota Venäjän viides armeija onnistui hyödyntämään. Välttääkseen itse saarroksiin joutumisen Rava-Ruskassa syyskuun alussa 1914 Auffenberg joutui perääntymään takaisin aina Karpaateille saakka, missä yhteydessä menetettiin paljon miehiä ja kalustoa. Syy epäonnistumisesta vieritettiin Auffenbergin harteille, ja hänet siirrettiin pois komentajantehtävistä. Hän ei enää sen jälkeen toiminut komentajana.
Peter Cehlárik

Peter Cehlárik (s. 2. elokuuta 1995 Žilina, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL-joukkue Leksands IF:ssä.
Ura.
Seuraura.
Cehlárik on MsHK Žilinan kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2011–2012, lokakuussa 2011 vain 16-vuotiaana Ruotsiin ja Luleå HF:n J18-junioreihin. Cehlárik ylsi kauden aikana sekä J18 Elitissä, J18 Allsvenskanin runkosarjassa että J18 Elitin pudotuspeleissä joukkueensa sisäisen maalipörssin kärkeen. Kaudella 2012–2013 hän voitti Luulajan J20-junioreiden sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 17+20=37. Cehlárik debytoi kauden aikana myös seuran Elitserien-joukkueessa, jossa hän pelasi kahdeksan runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6 sekä kuusi pudotuspeliottelua tehden yhden maalin. Cehlárik voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Maaliskuussa 2013 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Luulajan kanssa.
Boston Bruins varasi Cehlárikin kolmannella kierroksella 90. pelaajana . Kaudella 2013–2014 hän pelasi Luulajan SHL-joukkueessa 32 runkosarja- ja kaksi pudotuspeliottelua tehopistein 2+2=4. Cehlárik pelasi kauden aikana myös kaksi European Trophy -ottelua sekä 18 ottelun verran lainalla Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskan-joukkue Asplöven HC:ssä. Kaudella 2014–2015 hän teki SHL:ssä 46 runkosarjaottelussa tehot 6+13=19 sekä kahdeksassa pudotuspeliottelussa tehot 1+1=2. Cehlárik voitti kauden aikana Mestarien liigan mestaruuden. Kaudella 2014–2015 hän teki runkosarjassa 20 tehopistettä. Cehlárik voitti pudotuspeleissä Luulajan sisäisen tehotilaston lukemalla +3.
Kesäkuussa 2016 Cehlárik teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Boston Bruinsin kanssa. Hän aloitti kauden 2016–2017 AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuudessa, jossa Cehlárikin tulokaskausi toi 49 runkosarjaottelussa tehot 20+18=38 ja kahdessa pudotuspeliottelussa yhden syöttöpisteen. Hän oli joukkueensa toiseksi paras maalintekijä Jordan Szwarzin jälkeen. Cehlárik pelasi kauden aikana NHL:ssä 11 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki NHL-debyyttinsä 11. helmikuuta 2017 Vancouver Canucksia vastaan. Cehlárik sai ottelussa jääaikaa 13.50 minuuttia ja hän keräsi teholukeman +1. Myös kauden 2017–2018 Cehlárik aloitti farmissa. Hän teki NHL-uransa avausmaalin kauden kolmannessa NHL-ottelussaan 18. marraskuuta 2017 vieraissa San Jose Sharksia vastaan.
Maajoukkueura.
Cehlárik edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut 18 A-maaottelua tehopistein 3+3=6.
Cehlárik pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista jälkimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän osallistui myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuihin vuonna 2013, jolloin Cehlárik voitti tehopistein 2+5=7 Slovakian sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Róbert Lántošin kanssa. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. 
Cehlárik pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012.
Metalliyökköset

Metalliyökköset (Plusiinae) on yökkösten heimoon kuuluva alaheimo. Ne talvehtivat kotelona. Ne lentävät toukokuusta syyskuulle. 
Ulkonäkö ja koko.
Metalliyökkösten siivissä on yleensä metallinhohtoisia kuvioita. Väli toisesta siivestä toiseen on 23-42 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Metalliyökkösiä tavataan koko Suomessa. Niitä esiintyy soilla, niityillä, lehdoissa ja muissa kosteissa tai kosteahkoissa paikoissa.
Ravinto.
Jotkut lajeista syövät monenlaista ravintoa, mutta yleensä ravintona on ruohot.
Jameis Winston

Jameis L. Winston (s. 6. tammikuuta 1994 Bessemer, Alabama) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelinrakentaja sekä entinen baseballpelaaja. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa New Orleans Saintsia.
Winston on vuoden 2015 .
Pelaajaura.
Texas Rangers varasi Winstonin high schoolista vuoden 2012 15. kierroksella. Ammattilaisuran ja alemmissa farmiliigoissa pelaamisen sijaan hän päätti kuitenkin mennä yliopistoon.
Floridan osavaltionyliopiston joukkueissa myös baseballia pelannut Winston on vuoden 2013 Heisman Trophy -voittaja amerikkalaisen jalkapallon vuoden parhaana yliopistopelaajana. Hänestä tuli arvostetun palkinnon historian nuorin voittaja ja toinen palkinnon voittanut tulokas eli ”freshman” – Texas A&amp;M:n tulokaspelinrakentaja Johnny Manziel oli voittanut palkinnon edellisellä kaudella.
Yliopistourallaan Winstonia pidettiin yleisesti ottaen kenties maan lahjakkaimpana pelinrakentajana, mutta lukuisat kentän ulkopuoliset selkkaukset ovat herättäneet kysymyksiä hänen valmiudestaan ammattilaiskentille.
NFL-ura.
Tampa Bay Buccaneers varasi Winstonin vuoden 2015 ensimmäisenä pelaajana. Buccaneers tarvitsi uutta pelinrakentajaa ja Winston sai heti aloittavan pelinrakentajan roolin. Winston pelasi Buccaneersin aloittavana pelinrakentajana seuraavat viisi kautta. Tuona aikana hän rikkoi useamman seuraennätyksen. Winston pelasi tilastojen valossa hyvin, mutta samalla hän heitti paljon syötönkatkoja ja rähmäsi palloa. Kaudella 2019 Winstoninsta tuli ensimmäinen pelinrakentaja, joka heitti kauden aikana sekä 30 touchdownia että 30 syötönkatkoa.
Keväällä 2020 Buccaneers päätti luopua Winstonista ja hankki Tom Bradyn pelinrakentajakseen. Winston oli viimeisen viiden kauden aikana NFL-liigan eniten pallonmenetyksiä aiheuttanut pelaaja. Winston siirtyi New Orleans Saintsiin yksivuotisella sopimuksella Drew Breesin varamieheksi.
Muuta.
Winstonia käsitellään dokumenttielokuvassa "Uhka kampuksella" (2015), sillä elokuvan mukaan hän syyllistyi raiskaukseen opiskellessaan yliopistokampuksella. Tammikuussa 2016 Floridan osavaltionyliopisto maksoi häntä syyttäneelle naiselle 950 000 dollaria tämän nostettua kanteen, mutta yliopisto ei myöntänyt Winstonin olevan syyllinen.
Tammerontalo

Tammerontalo on Tampereella osoitteessa Hämeenkatu 18 sijaitseva liike- ja toimistotalo. Talon kaksi alinta kerrosta ovat vuosilta 1907 ja 1909, neljä ylintä kerrosta puolestaan vuodelta 1926. Talo on saanut nimensä siinä vuonna 1942 avatun Tammeron kahvilan mukaan.
Tammeron talon paikalle valmistui 1907 arkkitehti August Krookin kauppahalliksi suunnittelema jugendtyylinen "Oy Keskusmyymäläin kangashallit", joka korotettiin jo vuonna 1909 kaksikerroksiseksi. Rakennusta korotettiin uudelleen 1926 neljällä kerroksella arkkitehtien Bertel Strömmerin ja Vilho Kolhon suunnitelmien mukaan ja rakennus oli korotuksen jälkeen tyyliltään lähinnä 1920-luvun klassisismia.
Talo on suojeltu asemakaavalla vuonna 2001.
Svetozar Boroević von Bojna

Svetozar Boroević von Bojna (13. joulukuuta 1856 Utemić, Itävallan keisarikunta – 23. toukokuuta 1920 Klagenfurt, Itävalta) oli Itävalta-Unkarin armeijan sotamarsalkka, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Hän oli kansallisuudeltaan kroaatti.
Boroevićia pidettiin sodan aikana defaitistina, sillä hänellä oli sotatilanteesta usein synkeämpi ja realistisempi kuva kuin ylimmällä sodanjohdolla. Myöhemmin hänen on kuitenkin katsottu olleen Itävalta-Unkarin armeijan parempien komentajien joukossa. Hän kunnostautui varsinkin puolustustaisteluissa.
Elämäkerta.
Boroević osallisui nuorena jalkaväenupseerina Bosnia-Hertsegovinan miehitykseen vuonna 1878 ja toimi 1887–1891 taktiikan opettajana Wiener Neustadtin sotilasakatemiassa. Hän yleni vuonna 1897 everstiksi, 1904 kenraalimajuriksi, 1908 sotamarsalkkaluutnantiksi ja 1912 kenraaliksi, missä yhteydessä hänet nimitettiin kuudennen armeijakunnan komentajaksi. Sen komentajana Boroević osallistui maailmansodan alussa neljännen armeijan hyökkäykseen Galitsiassa ja myötävaikutti Moritz von Auffenbergin Komarówin taistelussa saavuttamaan voittoon. Tämän jälkeen Boroević nimitettiin kolmannen armeijan komentajaksi. Hän vapautti tilapäisesti piiritetyn Przemyślin ja puolustautui talvella 1914–1915 menestyksekkäästi ylivoimaisia venäläisiä joukkoja vastaan Karpaateilla. Hänen joukkonsa osallistuivat myös toukokuussa 1915 itärintamalla käynnistyneeseen itävaltalaisten ja saksalaisten yhteiseen suurhyökkäykseen, mutta hänet siirrettiin Italian sodanjulistuksen jälkeen Italian-vastaiselle rintamalle Isonzon armeijan (vuodesta 1917 viides armeija) komentajaksi.
Boroević torjui seuraavan kahden ja puolen vuoden aikana italialaisten hyökkäykset yhdessätoista Isonzon taistelussa. Hänen johtamansa vastahyökkäykset olivat vähemmän menestyksekkäitä ja johtivat usein suuriin tappioihin ilman toivottuja läpimurtoja. Hänet ylennettiin toukokuussa 1916 kenraalieverstiksi ja elokuussa 1917 hän sai komentoonsa oman armeijaryhmän. Boroevićin armeija oli mukana, joskin vähäisessä roolissa, Caporetton taistelussa lokakuussa 1917, jossa itävaltalaiset saksalaisten avulla saivat murskavoiton italialaisista. Hänen tehtäväkseen annettiin voiton jälkeen perääntyvän Italian armeijan tuhoaminen, missä hän kuitenkin epäonnistui. Tämän jälkeen hän asettui puolustusasemiin Piavejoelle. Boroević ylennettiin 1. helmikuuta 1918 sotamarsalkaksi, mutta hän kieltäytyi samassa yhteydessä hänelle tarjotusta vapaaherran arvosta. Boroević ei kannattanut heinäkuussa 1918 käynnistettyä Piaven offenssiivia, joka päättyikin itävaltalaisten tappioon.
Itävalta-Unkarin hajotessa Boroević ehdotti keisari Kaarle I:lle marraskuun 1918 alussa vallankumouksen kukistamista armeijan avulla, mutta keisari torjui ehdotuksen. Itävalta-Unkarin hajottua Boroević tarjosi palveluksiaan myös Jugoslavian valtion perustamiseen osallistuneille kroaateille, mutta tuli jälleen torjutuksi. Sen jälkeen hän vetäytyi julkisesta elämästä.
True (Avicii)

True on ruotsalais-DJ Aviciin soolouran ensimmäinen studioalbumi. Sen julkaisivat levy-yhtiöt PRMD ja Universal Island 13. syyskuuta 2013.
Albumilla on mukana muun muassa yhdysvaltalainen kitaristi ja tuottaja Nile Rogers, country-muusikko Mac Davis, Mike Einziger yhdysvaltalaisesta rock-yhtye Incubusista, yhdysvaltalainen soul-laulaja Aloe Blacc, yhdysvaltalaisen rock-yhtye Imagine Dragonsin laulaja Dan Reynolds, laulaja-lauluntekijä Dan Tyminski bluegrass-yhtye Alison Krauss and Union Stationistä, laulaja-lauluntekijä Sterling Fox sekä yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä Adam Lambert.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 8, ja nousi ylimmillään sijalle 6. Se vietti albumilistalla yhteensä 86 viikkoa.
Kauppa-Häme

Kauppa-Häme on Tampereella Hämeenkatu 16:ssa ja Kauppakatu 1:ssä sijaitseva liike- ja toimistorakennus, joka on valmistunut vuonna 1965. Se on Aarne Ervin suunnittelema ja edustaa aikakaudelle tyypillistä modernistista liikerakentamisen arkkitehtuuria. Rakennus sijaitsee samalla tontilla Raatihuoneen kanssa. Ervi suunnitteli 1960-luvun alussa myös Raatihuoneen restauroinnin ja laajennuksen.
Korttelin läpi ulottuva Kauppa-Häme koostuu 7-kerroksisesta kapeasta toimistorakennuksesta ja kaksikerroksisesta liikesiivestä, joka on rakennettu kiinni Raatihuoneeseen. Matala osa jättää tilaa viereiselle arvorakennukselle, ja korkea osa luo sille pelkistetyn taustan.
Kauppa-Hämeen talon paikalta purettiin vuonna 1964 Raatihuoneen kaksi siipirakennusta, jotka oli tehty 1800-luvulla. Hämeenkadun puolelta hävitettiin kaksikerroksinen kaupunginvankila ja VPK:n kalustohuone, Kauppakadulta puolestaan kolmikerroksinen poliisilaitoksena palvellut entinen kaupunginhotelli. Raatihuone säästyi purkamiselta, vaikka senkin asema oli 1960-luvun alussa uhattuna.
Kauppa-Hämeeseen tehtiin vuonna 1996 peruskorjaus, jonka suunnitteli Lasse Kosunen. Tässä yhteydessä avoin jalankulkupiha suljettiin ja katettiin.
Samuel Costa

Samuel Costa (s. 30. marraskuuta 1992 Bolzano) on italialainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa Gruppo Sportivo Fiamme Oro -seuraa. 
Yhdistetyn maailmancupissa Costa kilpaili ensimmäisen kerran Val di Fiemmessä helmikuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Ramsaussa joulukuussa 2013 oltuaan 23:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa kolmanneksi Seefeldin kahdessa ensimmäisessä kilpailussa tammikuussa 2017. Parikilpailussa hän oli Alessandro Pittinin kanssa kolmas Ramsaussa joulukuussa 2013 ja Val di Fiemmessä tammikuussa 2017.
Nuorten MM-kilpailuissa Erzurumissa vuonna 2012 Costa saavutti hopeaa Italian joukkueen mukana. Oslon MM-kilpailuissa 2011 Costa oli normaalimäen kilpailussa 47:s ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 suurmäen kilpailussa 38:s. Šotsin olympialaisissa 2014 hän oli joukkuekilpailun kahdeksas ja normaalimäen kilpailun 30:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 Costa oli joukkuekilpailussa neljäs, parisprintissä viides ja 22:s sekä suurmäen, että normaalimäen kilpailuissa. Lahden MM-kilpailuissa hän oli joukkuekilpailun ja parisprintin kuudes, suurmäen kilpailun 25:s ja normaalimäen kilpailun 30:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli normaalimäen kilpailun 12:s, suurmäen kilpailun 18:s ja joukkuekilpailussa seitsemäs. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 20:nneksi ja joukkuekilpailussa seitsemänneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli suurenmäen Gundersen-kilpailussa 38:s ja joukkuekilpailussa yhdeksäs. Planican MM-kilpailuissa hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 20:nneksi.
Arvo Ylppö -mitali

Arvo Ylppö -mitali on arkkiatri Arvo Ylpön nimeä kantava mitali, joka myönnetään erityisen ansioituneille lastenlääkäreille. Taiteilija Gerda Qvistin muotoilema mitali jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1957, ja sen ensimmäiset kappaleet saivat Ylppö itse ja yhdysvaltalainen lastenlääkäri, professori Clement A. Smith.
Mitalin perustivat Mannerheimin Lastensuojeluliitto, Suomen Lastenlääkäriyhdistys, Lastentautien tutkimusrahaston kannatusyhdistys ja Lääketehdas Orion. Mitali myönnetään joka viides vuosi joko sekä yhdelle ulkomaalaiselle yhdelle suomalaiselle tutkijalle tai jommallekummalle, joka on ansioitunut vastasyntyneiden tai keskosten tutkimuksen alalla.
Palkintoon ei aluksi kuulunut rahapalkintoa, mutta vuodesta 2007 palkinnon ohessa on luovutettu 50 000 euron summa.
Samanniminen MLL:n mitali.
Mannerheimin Lastensuojeluliitto jakaa myös omaa Arvo Ylppö -aiheista MLL-mitaliaan omille luottamushenkilöilleen sekä muun muassa neuvolatyössä tai lastensuojelussa ansioituneille. Tätäkin kutsutaan usein Arvo Ylppö -mitaliksi.
Palkitut.
Ulkomaiset mitalinsaajat
Suomalaiset mitalinsaajat: