tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaarlo Österbladh

Kaarlo Edvard Österbladh (27. lokakuuta 1878 Lumijoki – 31. joulukuuta 1943 Turku) oli suomalainen arkistonhoitaja ja historiantutkija, joka perehtyi erityisesti kirkkohistoriaan. 
Österbladhin vanhemmat olivat kirkkoherra Josef Österbladh ja Maria Magdalena Schroderus. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 ja suoritti teologian erotutkinnon 1907, toimien valtionarkiston virkamiehenä 1907–1908 ja 1909–1910, Kirkollisviraston leski- ja orpokassan kamreerina 1911–1919, Turun tuomiokapitulin notaarina 1914–1920, Turun suomalaisen yliopistoseuran ja sitten Turun yliopiston rahastonhoitajana 1919–1932 ja viimeksi mainitusta vuodesta ajoittain myös pankkimiehenä. Östebladh harrasti 1700-luvun kirkkohistorian tutkimusta ja julkaisi jo 1911 "Turun tuomiokapitulin luettelon". 1929 hän tuli filosofian lisensiaatiksi (tohtoriksi), väitöskirjan aiheenaan Johan Browallius. Seuraavana vuonna hänet valittiin Turun maakunta-arkiston vt. hoitajaksi ja 1932 vakinaiseksi. Österbladh toimi Turun yliopiston historian dosenttina 1932–1940. Arkistotutkimustensa perusteella hän julkaisi tutkimuksen "Pappissääty Suomen valtiopäivillä 1809–1906" (1939–1942) sekä lähdekokoelman "K.F. Mennanderin lähettämiä ja saamia kirjeitä I-III" (1939–1942). Helsingin yliopisto myönsi Österbladhille kunniatohtorin arvon 1942.
Österbladhin puoliso vuodesta 1912 oli Ellen Emerentia Ahlström.
Burmanmelaharakka

Burmanmelaharakka ("Crypsirina cucullata") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Burmanmelaharakoita tavataan kotoperäisenä Myanmarissa, Iravadi- ja Sittang-jokivarsien tasangoilla. Laji oli aiemmin yleinen, mutta se on vähentynyt elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi. Sopivissa säilyneissä elinympäristöissä laji on pysynyt paikallisesti yleisenä.
Elinympäristö.
Burmanmelaharakat elävät dipterokarpuskasvimetsissä, kuivilla pensaikkoalueilla ja maatalousmaiden reunoilla alangoilla alle 1 000 metrin korkeudessa.
Rudy Vallée

Hubert Prior ”Rudy” Vallée (28. heinäkuuta 1901 – 3. heinäkuuta 1986) oli yhdysvaltalainen muusikko ja näyttelijä.
Elämä ja ura.
Hubert Prior Vallée syntyi Island Pondissa, Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Hän opiskeli 1920-luvulla Mainen yliopistossa ja myöhemmin Yalen yliopistossa, ja soitti opiskeluaikanaan saksofonia eri yhtyeissä. Hän valmistui Yalesta vuonna 1927. Seuraavana vuonna hän perusti yhtyeen nimeltä The Connecticut Yankees. Valléen pehmeä lauluääni soveltui hyvin radioon ja hän alkoi nopeasti saada mainetta laulajana.
Vuonna 1929 Vallée esiintyi elokuvassa "The Vagabond Lover", jonka nimikappaleesta tuli suosittu radiosingle. Samana vuonna hän aloitti "The Fleischmann Hour" -radio-ohjelman juontajana. Ohjelmaa lähetettiin yli kymmenen vuoden ajan ja sen tunnuskappaleena toimi Valléen laulama ”My Time Is Your Time”. Muihin Valléen menestyneisiin nauhoituksiin kuuluivat ”Marie”, ”Honey”, ”Weary River” (kaikki 1929), ”As Time Goes By” (1931) ja ”Brother, Can You Spare a Dime?
1930-luvulta lähtien Vallée johti omaa musiikkikustantamoaan Vallee Publicationsia. Myöhemmin hän työskenteli Ruval Music -yhtiön johdossa.
Vallée näytteli 1930-luvulta lähtien lukuisissa elokuvamusikaaleissa. Hän esitti usein rakkaustarinan päähenkilöä, mutta esiintyi 1940-luvulta lähtien myös koomisissa rooleissa. Toisen maailmansodan aikana hän johti Yhdysvaltain rannikkovartiosto orkesteria. 1960-luvulla hän esiintyi Frank Loesserin Broadway-näytelmässä "How to Succeed in Business Without Really Trying" ja myöhemmin näytelmän elokuvaversiossa (suom. "Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa", 1967).
Näyttelijän uraansa Vallée jatkoi 1970-luvun puoliväliin asti, ja muusikkona hän jatkoi esiintymistä kuolemaansa asti. Hän kuoli Kaliforniassa heinäkuussa 1986.
Erik af Palén

Erik Johan af Palén (Paleen) (15. toukokuuta 1716 Strängnäs–6. syyskuuta 1788 Tukholma) oli suomalainen virkamies ja lainsuomentaja, joka aateloitiin.
Palénin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Abraham Palén ja Katarina Tigerstedt. Hän opiskeli Turussa ja tuli hovioikeuden auskultantiksi 1737. Vuodesta 1738 hän toimi virkamiehenä Tukholman oikeusrevisiossa, vuodesta 1757 protokollasihteerinä ja talonpoikaissäädyn sihteerinä kolmilla valtiopäivillä 1755–1770, jolloin hänet asetettiin myös manufaktuurikonttorin ja valtionvelkakonttorin valtuutetuksi. Palén kannatti voimakkaasti hattu-puoluetta. Hän tarkasti appensa, lääninsihteeri Samuel Forseenin tekemän vuoden 1734 lain suomennoksen 1751-1756, joskin luovutti sen julkaisuoikeuden hovioikeudenaktuaari G. G. Saloniukselle. Tarkkaa tietoa ei ole, mikä on hänen osuutensa suomennoksessa "Ruotzin waldacunnan laki", joka ilmestyi 1759. Pohjois-Suomen laamannina Palén toimi 1766-1783. Hänet aateloitiin 1770.
Palénin puoliso vuodesta 1744 oli Anna Johanna Forséen (k. 1784).
Italian kristillisdemokraattinen puolue

Italian kristillisdemokraattinen puolue (, DC) oli Italian johtava puolue kylmän sodan ajan. Länsiliittoutuneet tukivat sitä voimakkaasti kilpailevaa kommunistipuoluetta vastaan. Puolue oli hallitusvastuussa yhtämittaisesti puoli vuosisataa.
Kristillisdemokraatteja edelsi vuosina 1919–1926 toiminut Italian kansanpuolue.
Puolueen perustaja Alcide De Gasperi oli nuoruudessaan aktiivinen fasismin vastustaja, ja joutui vankeuteen vuonna 1926 julkaistuaan hallitusta arvostellutta lehteä. Kristillisdemokraattisen puolueen perustaminen tuli mahdolliseksi vuoden 1943 lopussa Mussolinin kukistuttua. Jo joulukuussa 1945 De Gasperi nousi maan pääministeriksi ja puoli vuotta myöhemmin Italiasta tuli tasavalta (lopullisesti vuoden 1948 alusta uuden perustuslain myötä). De Gasperi toimi pääministerinä vuoteen 1953. 
Puolueen aatteellinen perusta muodostui roomalaiskatolisuuden, antikommunismin, sosiaalisen kehityksen sekä vapaan kilpailun ympärille. DC oli aatteellisesti lähellä länsisaksalaista CDU:ta.
Myöhempiä Italian kristillisdemokraattisia johtomiehiä olivat Amintore Fanfani, Aldo Moro ja Giulio Andreotti sekä kylmän sodan jälkeisten vuosien Romano Prodi. Puolue yhdistettiin 1990-luvulla moniin korruptioskandaaleihin, esimerkiksi Andreotti oli syytteessä mafiayhteyksistä. Samanlaisia syytteitä esitettiin tosin jo 1960-luvulla. 
1990-luvulla puolueen kannatus romahti Tangentopolina tunnetun korruptiovyyhdin seurauksena. Tammikuussa 1994 puolue lopetti toimintansa vanhalla nimellä ja alkoi käyttää nimeä Partito Popolare Italiano (Italian kansanpuolue), jota sen edeltäjä oli käyttänyt. Samana vuonna pidetyissä vaaleissa se jäi pienpuolueeksi. Se liittyi keskusta-vasemmistolaiseen Oliivipuukoalitioon ja osallistui maan hallitukseen vuosina 1996–2001. Lopulta kristillisdemokraattien rippeet vaipui historiaan Kansanpuolueen liittyessä vuonna 2002 osaksi Democrazia è Libertà – La Margherita -nimistä keskustapuoluetta, joka vuonna 2007 liittyi Oliivipuukoalition pohjalta muodostettuun keskusta-vasemmistolaiseen Demokraattiseen puolueeseen.
Arne Palmén

Arne Johannes Palmén (3. tammikuuta 1885 Helsinki – 12. kesäkuuta 1974 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, Salpausselän lasten tuberkuloosiparantolan (nykyään Nastolan Aurinkolinna) ylilääkäri 1925–1945 Helsingin yliopiston kirurgian ylimääräinen professori 1937–1952 ja Helsingin Diakonissalaitoksen sairaalan kirurgisen osaston ylilääkäri 1945–1955.
Henkilöhistoria.
Palménin äiti oli Ida Amalia Arppe ja isä historiantutkija, poliitikko ja valtioneuvos Ernst Gustaf Palmén. Hänen isoisänsä oli laki- ja virkamies Johan Philip Palmén ja veljenpoikansa eläintieteilijä Ernst Palmén. Palménin puoliso vuodesta 1928 oli sairaanhoitaja Helmi Annikki Haahti. Perheeseen syntyi kolme lasta, joista Erkki Palmén oli tunnettu latinisti. Ylioppilaaksi Palmén tuli Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1903, lääketieteen lisensiaatiksi hän valmistui 1911 ja väitteli tohtoriksi 1914. Palmén oli Suomen lääkäriliiton puheenjohtaja 1933–1943.
Julkaisuja.
Palmén julkaisi lääketieteellisten kirjojen lisäksi tutkimuksia esimerkiksi sotakirurgian, luu- ja niveltuberkuloosin, selkäydinkasvainten, vakuutuslääketieteen ja hengenvaarallisuuskäsitteen alalta. Palmén muistetaan lääketieteen "suomalaistajana" sekä ammattikunnan käytännöllisten ongelmien ja etenkin eettisten kysymysten arvostettuna pohdiskelijana.
Marit Korkman

Marit Elisabet Korkman s. Witick (8. kesäkuuta 1947 Kokkola – 18. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen lastenneuropsykologi ja maailmanlaajuisesti käytetyn neuropsykologisen testimenetelmän NEPSYn luoja.
Korkman oli kansainvälisesti merkittävimpiä lastenneuropsykologeja, ja hänen elämäntyönsä NEPSY on ensimmäinen Yhdysvalloissa standardisoitu lastenneuropsykologinen testimenetelmä. NEPSYä on sittemmin julkaistu useissa eri maissa ja siitä on tehty toinen painos, NEPSY II. NEPSY on Suomessakin käytetyimpiä psykologisia testimenetelmiä. 
Korkman toimi uransa aikana sekä kliinisenä lastenneuropsykologina Lastenlinnan sairaalassa Helsingissä että tutkijana. Hän toimi sekä Åbo Akademin että Helsingin yliopiston psykologian laitoksella kliinisen neuropsykologian professorina. Hänen tutkimuskohteitaan olivat muun muassa lasten epilepsiat, tarkkaavaisuushäiriöt ja Aspergerin oireyhtymä, sekä erittäin pienipainoisina syntyneiden lasten kehitys. 
Korkman valittiin Suomen vuoden psykologiksi vuonna 1995, ja vuonna 2012 hän sai sekä Suomen Psykologiliiton kultaisen ansiomerkin että INS:n (International Neuropsychological Society) Distinguished Career Award.
Marit Korkman oli taiteilijaperheestä ja itsekin lahjakas muusikko. Hän oli naimisissa Sixten Korkmanin kanssa, ja parilla oli kolme lasta. Oikeuspsykologian tohtori Julia Korkman on yksi heistä. Marit Korkman kuoli melanoomaan keväällä 2012.
Lajja

Lajja (suomeksi ”Häpeä”) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut, Rajkumar Santoshin ohjaama intialainen hindinkielinen draamaelokuva, joka kertoo intialaisnaisten ahdingosta. Pääosia näyttelevät Bollywoodin kärkinimet: Manisha Koirala, Rekha, Madhuri Dixit, Mahima Chaudhry, Jackie Shroff, Anil Kapoor, Ajay Devgan ja Samir Soni. Urmila Matondkar ja Sonali Bendre esiintyvät tanssinumeroissa.
Elokuva ei menestynyt kaupallisesti Intiassa, mutta oli suositumpi ulkomailla.
Annette (albumi)

Annette on Annette Funicellon omaa nimeä kantava Walt Disneyn Buena Vista Recordsin julkaisema debyyttialbumi, alun perin julkaistu vuonna 1959. LP:n luettelonumero on BV-3301.
Kappaleet.
A-Puoli
B-Puoli
Walter Walsh

Walter Rudolph Nicholas Walsh (4. toukokuuta 1907 Union City, New Jersey – 29. huhtikuuta 2014 Arlington, Virginia) oli yhdysvaltalainen ampuja. Hän valmistui Rutgers Law Schoolista ja liittyi vuonna 1934 FBI:n palvelukseen. Toisen maailmansodan aikana hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä. 
Walsh kilpaili muun muassa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän sijoittui miesten 50 metrin vapaapistoolissa 12:nneksi. Ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 1952 Walsh voitti 25 metrin isopistoolissa kultaa joukkueen jäsenenä ja sai myös hopeamitalin yksilökilpailussa. 106-vuotiaaksi elänyt Walsh oli kaikkien aikojen vanhimmaksi elänyt olympiaurheilija kunnes uruguaylainen Félix Sienra ohitti hänet tammikuussa 2023.
Kangas (Kullaa)

Kangas on Ulvilaan liitetyn entisen Kullaan kunnan kylä.
Historia.
Kullaan postilaitos aloitti toimintansa vuonna 1892. Kirkkoherra Raineella oli posti kolme vuotta, minkä jälkeen se siirtyi kanttori Koski-Tuurille. Vuonna 1965 posti siirtyi kunnantalolle ja se sai uudet tilat 1980-luvulla.
Palvelut.
Museo.
Kullaan kirkon läheisyydessä on esinemuseo, jossa on kivikautinen esinekokoelma perinteistä maanviljelyskalustoa sekä käsityöammattilaisten työkaluja. Museon arkistossa on myös 1700-luvun asiakirjoja, valokuvia ja haastatteluja.
Matthew Whittall

Matthew Peter Whittall (21. tammikuuta 1975 Cowansville, Quebec, Kanada) on Suomessa asuva kanadalaissyntyinen säveltäjä. Hänet palkittiin vuonna 2013 Teosto-palkinnolla sävellyksestään "Dulcissima, clara, sonans". Vuonna 2018 Whittall oli ehdokkaanna Suomen Musiikkikustantajat ry:n Vuoden säveltäjä -palkinnon saajaksi.
Whittall on opiskellut Vanier Collegessa Montréalissa Kanadassa 1992–1994, jossa suoritti Diplome d’Études Collégialesin. Sen jälkeen hän opiskeli Yhdysvalloissa Massachusettsin yliopistossa Amherstissa 1995–1997, jossa hän suoritti Bachelor of Music -tutkinnon. Vuosina 1998–2001 hän opiskeli New Yorkin osavaltionyliopistossa Stony Brookissa, jossa hän suoritti Master of Arts -tutkinnon. Whittall on opiskellut Suomessa vuodesta 2001, ja vuonna 2013 hän suoritti musiikin tohtorin tutkinnon Sibelius-akatemiassa.
Whittall pääsi semifinaaliin vuonna 2005 Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa ja voitti vuonna 2004 Toronto Symphony New Creations Competition -kilpailun.
Teosto-palkinnon saanut "Dulcissima, clara, sonans" kuvaa Hildegard Bingeniläisen näkyjä. Hän käytti Hildegardin tekstejä, mutta tämän sävellyksistä hän otti mukaan vain seitsemänteen osaan yhden melodiasitaatin.
HMS Black Prince (1861)

HMS Black Prince oli Ison-Britannian merivoimien Warrior-luokan panssarifregatti. Vuonna 1862 valmistunut alus romutettiin 1923.
Valmistus.
"HMS Invincibleksi" nimetty alus tilattiin 23. syyskuuta 1859 Napier and Sonsilta Govanista Glasgow'sta, joka hyväksyi tilauksen 6. lokakuuta. Köli laskettiin 12. lokakuuta 1859 telakkanumerolla 98 ja alus laskettiin vesille 27. helmikuuta 1861 "HMS Black Princenä", joksi sen nimi oli muutettu 17. tammikuuta 1860. Alus valmistui 12. syyskuuta 1862.
Palvelus.
Alus liitettiin 17. kesäkuuta 1862 palvelukseen otettaessa Kanaalin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään James Francis Ballard Wainwright. Aluksen päällikkyyden vastaanotti 20. syyskuuta 1864 Frederick Herbert Kerr. Alus siirrettiin 7. toukokuuta 1866 Irlannin rannikolle Corkiin Queenstowniin lippulaivaksi päällikkönään John Corbett.
Oltuaan telakalla huollettavana vuosina 1867-1868 alus sijoitettiin vartiolaivaksi Clyde-joelle. Alus hinasi sisaraluksensa kanssa vuonna 1869 kelluvan telakan Madeiralta Bermudalle.
Alus oli huollettavana vuosina 1874-1875, jonka päätyttyä se palasi Kanaalin laivastoon kontra-amiraali John Dalrymple-Hayn lippulaivaksi. Alus siirrettiin vuonna 1878 Devonportissa reserviin, jolloin se luokiteltiin panssaroiduksi risteilijäksi. Alus palasi palvelukseen vuosittaisten sotaharjoitusten aikana.
"Black Prince" muutettiin 1896 satamaan sijoitetuksi koululaivaksi Queenstowniin ja se nimettiin vuonna 1903 "HMS Emeraldiksi". Alus siirrettiin 1910 Plymouthiin, ja se nimettiin "HMS Impregnable III":ksi liitettäessä koulutuskeskus "HMS Impregnableen". Alus myytiin romutettavaksi 21. helmikuuta 1923.
Laajakosken seisake

Laajakosken seisake (ratakm 234+150) on entinen rautatieliikennepaikka Kotkan radalla Kotkan Korkeakoskella välillä Kymi–Kierikkala. Seisake sijaitsi entisten Kymin kunnan ja myöhemmin Karhulan kauppalan alueella.
Liikennepaikka avattiin 1. toukokuuta 1931 ja lakkautettiin 1. joulukuuta 1955. Seisakkeen vieressä on ollut Laajakoskentien tasoristeys, joka poistettiin käytöstä vaarallisuutensa takia 5. heinäkuuta 2010.
Defence-luokka (ironclad)

Defence-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden vuosina 1859-1862 valmistetun aluksen muodostama panssarifregattiluokka.
Taustaa.
Vuonna 1859 Britannian amiraliteetti ei ollut tietoinen Warrior-luokan aiheuttamista kustannuksista, jotka ylittivät kaikki aiemmat ja siitä, että hinta tuli hyväksyä uutena normina. Havaittiin, että alusten suoja ei ollut riittävä kaikkia käytössä olleita aseita vastaan, joten päätettiin tilata halvempi ja pienempi samalla suojalla varustettu alusluokka.
Suunnittelu.
Luokan suunnitteli Isaac Watts, joka julkisti suunnitelmansa 24. marraskuuta 1859. Sen mukaan alukset saavuttivat ainoastaan 10,75 solmun nopeuden, joten Ranskan laivaston "La Gloire" oli pari solmua nopeampi kyeten halutessaan välttämään yhteenoton.
Virvatulen vartijat

Virvatulen vartijat on Reeta Aarnion vuonna 2010 julkaistu lasten ja nuorten fantasiaromaani. Teos sai Lukuvarkaus-palkinnon vuonna 2011.
Maija Pentikäinen

Aili Maria (Maija) Pentikäinen-Hänninen (21. maaliskuuta 1924 Nilsiä – 5. syyskuuta 1983 Saarijärvi) oli suomalainen kirjailija.
Pentikäisen vanhemmat olivat maanviljelijä Otto V. Pentikäinen ja Edla Apell. Hän oli naimisissa vuodesta 1967 tehtailija Eeti Hännisen kanssa. Pentikäinen suoritti kätilön tutkinnon.
Pentikäisen tuotantoon kuului runoja, yksi romaani ja novelleja. Hän kirjoitti lisäksi antologioihin ja teki myös tekstejä televisiolle.
Teoksia.
Nimellä "Maija Pentikäinen":
Nimellä "Maija Pentikäinen-Hänninen":
Rasvakalat

Rasvakalat (Cyclopteridae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lauhkeista ja kylmistä vesistä Atlantista ja Tyynestämerestä.
Lajit ja anatomia.
Rasvakalojen heimoon kuuluu kuusi sukua ja 28 lajia. Ne ovat läheistä sukua imukaloille ("Liparidae"). Kooltaan ne voivat kasvaa 2–60 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä rasvakalalajeille ovat pyöreähkö ja suomuton ruumis, ruumiissa on useita luunystyjä, vatsaevistä on muodostunut imulevy, selkäeviä on kaksi, joista ensimmäinen koostuu 4–8 piikistä, pyrstöevä on kookas ja pyöreähkö ja rintaevät ovat kookkaat. Rasvakaloilla ei ole uimarakkoa. Heimon kalojen hampaat ovat pienikokoiset ja kartiomaiset. Rasvakalat kykenevät imemään vettä ruumiiseensa ja siten laajentamaan sitä.
Levinneisyys ja elintavat.
Rasvakalalajeja tavataan Atlantin ja Tyynenmeren pohjoisosista sekä Jäämerestä. Suurin osa lajeista elää Tyynessämeressä. Heimon kalojen ravintoa ovat meduusat, toiset kalat, monisukasmadot, äyriäiset ja nilviäiset. Kutemisen jälkeen heimon lajien koiraat vahtivat kutua. Rasvakala ("Cyclopterus lumpus") on taloudellisesti merkittävän kalastuksen kohde ja erityisesti sen mäti on arvostettua.
Raija Kostia

Raija Elisabet Kostia (12. tammikuuta 1922 Sortavala – 15. joulukuuta 1980 Helsinki) oli suomalainen nuortenkirjailija ja graafikko. Hän valmistui Taideteollisesta keskuskoulusta (nyk. Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu) vuonna 1946.
HMS Defence (1861)

HMS Defence oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Defence-luokan panssarifregatti. Vuonna 1862 valmistunut alus myytiin elokuussa 1935.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. joulukuuta 1859 Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista ja sen köli laskettiin vielä samana päivänä telakkanumerolla 91. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1861 ja se valmistui 12. helmikuuta 1862.
Palvelus.
Alus liitettiin 5. joulukuuta 1861 palvelukseen otettaessa Kanaalin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään Richard Ashmore Powell. Augustus Phillimore vastaanotti aluksen päällikkyyden 1. lokakuuta 1862. Alus poistettiin vuonna 1866 Plymouthissa palveluksesta ja se palasi palvelukseen 13. tammikuuta 1869 päällikkönään Charles Henry May. Alus siirrettiin 25. maaliskuuta 1869 Pohjois-Amerikan laivastoasemalle korvaamaan telakalle siirretty "HMS Royal Alfred" päällikkönään Nowell Salmon. Alus matkasi Taguksesta Barbadokselle kahdessakymmenessäviidessä päivässä, joista 22 purjein ja kolme konevoimalla. Se siirrettiin vuonna 1871 korvaamaan "HMS Prince Consort" Välimeren laivastossa, jossa se palveli palveluksesta poistoonsa saakka.
Alus poistettiin palveluksesta 2. elokuuta 1872 ja se siirrettiin Devonportin reserviin. Alus sijoitettiin helmikuussa 1874 rannikkovartioston emälaivaksi Shannonjoelle, kunnes se palautettiin palvelukseen 25. helmikuuta 1876 Kanaalin laivastoon päällikkönään Frederick Anstruther Herbert. Se siirrettiin edelleen Välimeren laivastoon. Alus osallistui vuonna 1878 Venäjän-Turkin sodan aikana Dardanellien valvontaan, kunnes se poistettiin palveluksesta 5. joulukuuta 1879.
Alus korvasi kesäkuussa 1880 sisaraluksensa rannikkovartioston emäaluksena Merseyllä. Alus siirrettiin elokuussa 1885 reserviin Devonportissa, jossa se muutettiin 1890 kelluvaksi työpajaksi. Alus muutettiin kesäkuussa 1898 koululaivaksi ja se nimettiin "HMS Indusiksi". Alus todettiin hylyksi 1922 ja se myytiin Plymouthissa elokuussa 1935. Alus saapui 16. elokuuta Cattedowniin romutettavaksi.
Ville Hotakainen

Ville Hotakainen (s. 11. lokakuuta 1988 Seinäjoki) on suomalainen pesäpalloilija. Hotakainen on edustanut kaudesta 2018 lähtien tamperelaista Manse PP:tä. Hotakainen on Seinäjoen Maila-Jussien kasvatti ja on edustanut urallaan lisäksi myös Seinäjoen JymyJusseja, Nurmon Jymyä ja Vimpelin Vetoa. Hotakaisen pelipaikka on takakentällä.
Ura.
Hotakainen teki pääsarjadebyyttinsä Seinäjoen Maila-Jussien paidassa kaudella 2007 pelaten runkosarjassa 26 ottelua. Kaudet 2007–2008 Hotakainen pelasikin kasvattajaseurassaan jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2009 naapuriseura Nurmon Jymyyn. Nurmon kauden jälkeen Hotakainen vietti välivuoden jonka jälkeen hän siirtyi Vimpeliin jossa hän pelasi kaudet 2011–2012. Vimpelissä vietettyinä kausina Hotakainen saavutti kaksi SM-hopeaa. Kaudeksi 2013 Hotakainen siirtyi takaisin Seinäjoelle JymyJussien uuteen seuraan, joka muodostui Maila-Jussien ja Jymyn edustusjoukkueista.
Rudolf Schnyder

Rudolf Schnyder (22. elokuuta 1919 – 30. joulukuuta 2000) oli sveitsiläinen ampuja. Hän sai vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hopeaa 50 metrin vapaapistoolissa tuloksella 539 ja jäi 20. sijalle 25 metrin kuvioammunnassa.
Kesäolympialaisissa 1952 Helsingissä Schnyder jäi 26. sijalle 25 metrin kuvioammunnassa.
Päivi Oinonen

Vieno Päivi Oinonen (20. marraskuuta 1915 Helsinki – 30. marraskuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Kaunokirjallisia teoksia.
Nimellä "Päivi Kivinen":
Nimellä "Päivi Oinonen":
Kaarina Lappalainen

Hanna Kaarina Lappalainen (30. tammikuuta 1905 Iisalmi – 4. joulukuuta 1978 Iisalmi) oli suomalainen maatalon emäntä ja pakinoitsija. Hän kirjoitti pakinoita nimimerkillä Kaija Niskanen.
Kaarina Lappalaisen vanhemmat olivat kauppias Kalle Niskanen ja Hanna Unbom. Hän kävi kolme luokkaa oppikoulua sekä Iisalmen käsityökoulun 1924–1925 ja Vaasan talouskoulun 1927.
Lappalainen oli naimisissa kaksi kertaa
HMS Resistance (1861)

HMS Resistance oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu Defence-luokan panssarifregatti. Vuonna 1862 valmistunut alus myytiin romutettavaksi 1898.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. joulukuuta 1859 Baillie Westwoodilta Poplarista ja sen köli laskettiin viikkoa myöhemmin 21. joulukuuta. Alus laskettiin vesille 11. huhtikuuta 1861 ja se valmistui 5. lokakuuta 1862.
Palvelus.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Kanaalin laivastoon, kunnes se siirrettiin vuonna 1864 Välimeren laivastoon ollen laivaston ensimmäinen ironclad-taistelulaiva. Alus poistettiin palveluksesta 1867 Portsmouthissa huollettavaksi ja modernisoitavaksi. Se palasi palvelukseen 1869 Mersey-joelle vartioaluksena.
Se palasi vuonna 1873 Kanaalin laivastoon, mistä se palasi Mersey-joelle vuonna 1877. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1880 Devonportissa. Vuodesta 1885 alkaen alusta käytettiin maalilaivana testattessa panssaroinnin antamaa suojaa torpedoille ja erilaisille ammuksille. Alus myytiin romutettavaksi 11. marraskuuta 1898. Alus haaksirikkoutui hinauksessa 4. maaliskuuta 1899 Holyheadinlahdella. Hylky nostettiin ja se romutettiin Garstonilla Liverpoolissa.
Annikki Maruna

Ilta Annikki Tyyne Aaltonen, kirjailijanimi Annikki Maruna (21. toukokuuta 1911 Pori – 10. kesäkuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Annikki Marunan vanhemmat olivat Konrad Felix Virtanen ja kauppias Ida Engman. Hän oli naimisissa vuodesta 1934 kapellimestari ja säveltäjä Erik (Erkki) Verner Aaltosen kanssa. 
Maruna pääsi ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta 1931 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa 1932–1935 ja 1945–1947 sekä Hampurin yliopistossa 1932. Hän oli toimittajaharjoittelijana "Satakunnan Kansa" -lehdessä 1931–1932, yksityisopettajana 1932–1973, ruotsin kielen opettajana Veitsiluodon kansalaisopistossa 1967–1970 sekä kirjallisuuspiirin opettajana Kemin työväenopistossa 1967–1973. Maruna toimi myös useiden lehtien avustajana.
Maruna oli Suomen rauhanpuolustajien keskusjohtokunnan jäsen ja SNDL:n liittotoimikunnan jäsen 1952–1958.
TeamUp

TeamUp Oy oli vuonna 2012 perustettu tamperelainen startup-yritys, joka kehittää talentteihin keskittyvää yhteisöpalvelua. Talenteilla tarkoitetaan esimerkiksi urheilijoita, muusikkoja ja taiteilijoita, jotka voivat olla missä tahansa vaiheessa uraansa, aloittelijoista ammattilaisiin. 
TeamUpin yhteisöpalvelun konseptina on saattaa yhteen talentit, fanit ja yritykset niin, että talentit voivat löytää palvelusta itselleen faneja ja sponsoriyrityksiä. Yhteisö on parhaillaan suljetussa betavaiheessa. 
Yrityksen perustivat elokuussa 2012 Donna ja Kimmo Kivirauma, ja syyskuussa 2012 kolmanneksi omistajaksi liittyi Pekka Martikainen. TeamUp on johtoryhmänsä 100% omistama yksityinen yritys, joka on saanut rahoitusta Pirkanmaan ely-keskukselta, Tekesiltä, Finnveralta ja AppCampukselta . 
TeamUp teki konkurssin vuonna 2018 ja tällä hetkellä TeamUp Oy myy kehittämäänsä teknologiaa muille ostajaehdokkaille.
Fanny Palmén

Fanny Palmén (1842–1905) oli suomalainen naisasianainen ja köyhäinkoulun perustaja. Hän perusti myös kaksi työkotia ja antoi lahjoituksia Konkordia-liitolle ja Lasten Työkotiyhdistykselle, joiden sihteerinä hän toimi pitkään. Hän oli Naisasialiitto Unionin perustajia ja Konkordialiiton perustajia, jonka nimi on hänen keksimänsä. Hän oli liiton ensimmäinen sihteeri (toiminnanjohtaja)..
Hänen isänsä oli Johan Philip Palmén.
John Palmén

John Oscar Palmén (29. elokuuta 1884 Helsinki – 25. maaliskuuta 1952) oli suomalainen kemisti. Hän oli Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1928, Teknillisen korkeakoulun kemian lehtori 1935–1941 ja orgaanisen kemian professori vuodesta 1941. Oy Keskuslaboratorio Ab:n toimitusjohtaja hän oli 1916–1919. Hän tutki etupäässä terpeeniyhdisteiden kemiaa. Palmén oli Suomen Aatelisliiton rahastonhoitaja vuodesta 1926 ja Ritarihuoneen kamreeri vuodesta 1934. Hänen sotilasarvonsa oli vuodesta 1940 insinöörikapteeni. Hän oli naimisissa Anna Margareta Aminoffin kanssa, joka oli varatuomari Adolf Aminoffin ja Anna Marta Elisabet Schaumanin tytär.
Liisa-Maria Piila

Liisa-Maria Piila (13. maaliskuuta 1927 Rovaniemi – 12. toukokuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, tiedottaja, suomentaja ja pakinoitsija. Hän kävi oppikoulun silloisessa Rovaniemen yhteiskoulussa (myöh. yhteislyseo, nyk. lyseonpuiston lukio). 
Piila toimi pitkään Kuluttajain Lehden ja sen seuraajan Me-lehden toimittajana ja hän oli myös useita vuosia Lontoossa osuuskauppaliikkeen kansainvälisissä tehtävissä. Myöhemmin Piila toimi OTK:n tiedotuspäällikkönä. Eläkeläisenä hän oli aktiivinen Viron-ystävien Tuglas-seurassa.
Juha Perälä

Juha Perälä (s. 13. huhtikuuta 1982 Juupajoki) on suomalainen radiojuontaja. Hän on tullut tunnetuksi Radio Suomipopin "Aamulypsy"-ohjelmasta, jota hän teki yhdessä Jaajo Linnonmaan, Anni Hautalan ja Juha Vuorisen kanssa. Perälä tunnetaan penkkiurheilu- ja vedonlyöntiharrastuksistaan, joista hän myös keskustelee paljon radiossa. Hänen radiojuonnoissa käyttämänsä huumori koostuu pääosin nopeista ja nokkelista puujalkavitseistä. 
Perälä teki syyskuusta 2009 huhtikuuhun 2012 Metro FM:n keskipäivälähetystä, mutta oli mukana myös Aamulypsyssä joulukuuhun 2011 eli ohjelman päättymiseen asti. Vuonna 2012 hän juonsi kesäkuusta marraskuuhun Iskelmän "Aamuklubia" yhdessä Anna-Mari Raaskan kanssa. 7. tammikuuta 2013 hän siirtyi takaisin Radio SuomiPOPin juontajaksi, kun Aamulypsy teki paluun. Perälä juonsi viimeisen lähetyksensä Aamulypsyssä 25. tammikuuta 2019. 11. syyskuuta 2020 hän palasi Radio SuomiPOPin juontajaksi ja aloittaa siellä uuden oman ohjelman nimeltään "Perälän asiakaspalvelu".
Marraskuussa 2016 Julkisen sanan neuvosto JSN antoi Radio Suomipopille vakavan huomautuksen, koska Perälä ja hänen juontajaparinsa Juha Vuorinen soittivat Aamulypsyssä uutissähkeen taustalla Mikki Hiiri merihädässä -laulua, samalla kun uutinen kertoi Välimereltä pelastetuista venepakolaisista. JSN:n mukaan toiminta loukkasi Eurooppaan pyrkijöiden ihmisarvoa. Ohjelmapäällikkö Paula Niska-Vuorinen myönsi tapahtuneen ylilyönniksi, mutta muistutti samalla, että on ristiriitaista, kuinka Radio Suomipop on sitoutunut journalistin ohjeisiin, vaikka kanava ja suurin osa sen työntekijöistä ovat viihteen tekijöitä.
Perälä on ollut vuodesta 2018 lähtien kihloissa laulaja Noora Alhon kanssa. 
Perälä toimii myös televisiojuontajana. Hän juontaa elokuussa 2020 Fox-tv-kanavalla alkanutta tietokilpailua "Melkein MENSA".
Joulukuussa 2023 Perälä ilmoitti muuttavansa Hollywoodiin tavoitteenaan näyttelijän ura siellä. Hän jatkaa kuitenkin myös juontotöitään Yhdysvalloista käsin.
Vuonna 2024 Perälä aloitti Gämblers Cast nimisen podcastin hostaamisen yhdessä Aleksi Valavuoren ja Kalle Palanderin kanssa.
Palkinnot.
"Aamulypsy"-radio-ohjelma palkittiin "vuoden radio-ohjelmaksi" Radiogaalassa 2011, 2013, 2014, 2015, 2017 ja 2018
Mirja Suomela

Mirja Hanna Suomela, o. s. "Hakala" (4. heinäkuuta 1913 Mouhijärvi – 29. elokuuta 2001 Haukipudas) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Mirja Suomelan isä oli Mouhijärven kappalainen Eeli J. Hakala. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin tyttölukiosta vuonna 1932 ja hän valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1937. Suomela toimi äidinkielen opettajana ensin Merikarvian yhteiskoulussa ja sittemmin Jyväskylässä, Helsingissä, Kouvolassa sekä Kajaanissa. Vuonna 1948 Suomela muutti perheineen Kajaanista Haukiputaalle. Hän oli Haukiputaan kunnan omistaman yksityisen oppikoulun (Haukiputaan yhteiskoulu) rehtorina 1950–1965 ja Haukiputaan lukion äidinkielen vanhempana lehtorina 1965–1972. Suomela jäi eläkkeelle 1972.
Kanadan Davis Cup -joukkue

Kanadan Davis Cup -joukkue edustaa Kanadaa tenniksen Davis Cupissa. Kanada osallistui ensimmäisen kerran Davis Cupiin vuonna 1913. Kanada on selviytynyt loppuotteluun kaksi kertaa, ja voitti vuonna 2022.
Maa on osallistunut Davis Cupiin 93 vuonna. Sinä aikana se on pelannut 173 maaottelua, voittanut 79 ja hävinnyt 94.
Vuoden 2022 loppuottelussa Kanada päihitti Australian.
Varjag (1899)

Varjag () oli Yhdysvalloissa vuonna 1901 valmistunut Venäjän keisarikunnan laivaston panssarikansiristeilijä. Alus tuli tunnetuksi Chemulpon taistelusta, jossa sen miehistö kieltäytyi antautumasta ylivoimaiselle viholliselle.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. huhtikuuta 1898 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta, jolloin tilauksen allekirjoittivat amiraali V. R. Vierhovski ja C. Cramp. Sopimuksessa sovittiin, ettei hinta saanut ylittää 2 138 000 dollaria (4 233 240 ruplaa). Aluksen valmistus aloitettiin lokakuun alussa 1898 telakkanumerolla 301. Aluksen nimi lisättiin alusluetteloon 11. tammikuuta 1899 ja virallinen kölinlasku seremonia pidettiin 22. toukokuuta, jolloin alukseen oli kiinnitetty jo 1 102 tonnia terästä. Alus laskettiin vesille 31. lokakuuta 1899 ja valmistui 2. tammikuuta 1901 ensimmäisenä päällikkönään W. I. Ber.
Palvelus.
"Varjag" lähti 10. maaliskuuta 1901 Yhdysvalloista Eurooppaan miehistönään 565 miestä, joista 24 upseeria, 55 aliupseeria ja kolme matkustajaa (Crampin, General Electricin ja Niclaussen edustajat). Matkalla alus joutui kovaan myrskyyn (11 beaufortia), jolloin se vaurioitui. Alus vieraili matkalla 14. huhtikuuta Cherbourgissa, 30. huhtikuuta Tallinnassa saapuen Kronstadtiin 3. toukokuuta.
Venäjän-Japanin sodan alun Chemulpon taistelussa 9. helmikuuta 1904 "Varjag" taisteli rohkeasti keisarillisen Japanin laivaston osastoa vastaan. Alus ei onnistunut läpimurrossaan ja se joutui palaamaan Chemulpon satamaan, jossa miehistö upotti aluksensa.
Sōya.
Japanilaiset nostivat ja kunnostivat aluksen liittäen sen 9. heinäkuuta 1907 laivastoonsa nimellä "Sōya". Alus oli koululaivana ja se teki pitkän koulutuspurjehduksen 14. maaliskuuta - 7. elokuuta 1909 Havaijille ja Pohjois-Amerikkaan. Se teki vastaavan purjehduksen vuosittain aina vuoteen 1913 saakka.
Ensimmäisessä maailmansodassa Japani luovutti aluksen takaisin Venäjälle Vladivostokissa 5. huhtikuuta 1916, jolloin sen alkuperäinen nimi palautettiin. Alus lähetettiin Britteinsaarille modernisoitavaksi ennen Jäämeren laivastoon liittymistä, mutta 7. marraskuuta 1917 alkaneen Lokakuun vallankumouksen vuoksi Britannian viranomaiset pakko-ottivat aluksen ja myivät sen vuonna 1920 Saksaan romutettavaksi. Alus ajautui hinattaessa karille Skotlannin edustalla ja se päätettiin romuttaa paikallaan vuosina 1923 – 1925.
Inkeri Kajava

Maj Inkeri Kajava, o. s. "Aulio" (23. helmikuuta 1909 Helsinki – 26. joulukuuta 2002 Helsinki) oli suomalainen lastenkirjailija.
Kajavan vanhemmat olivat nimismies August Hjalmar Aulio ja Ester Elina Ingeborg Wallenius. Hän oli naimisissa vuodesta 1933 runoilija Viljo Kajavan kanssa, ja heillä oli tytär.
Gudrun Mörne

Gudrun Mörne (11. helmikuuta 1905 Espoo – 19. helmikuuta 1981) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Gudrun Mörnen vanhemmat olivat kirjailija Arvid Mörne ja näyttelijä Signe Antoinette Hagelstam. Hänen sisaruksiaan olivat kirjailijat Barbro Mörne ja Håkan Mörne.
Arvi Paloheimo

Arvi Martin-Brand Paloheimo (19. marraskuuta 1921 Oulu – 25. tammikuuta 2014 Riihimäki) oli suomalainen varatuomari ja yritysjohtaja. Hän kuului Paloheimo-sijoitusyhtiön johtoon. Hän astui yhtiön palvelukseen vuonna 1954 ja tuli sen toimitusjohtajaksi 1967. Hallituksen puheenjohtajana hän toimi vuosina 1974–2001 ja sen jälkeen hallituksen jäsenenä vuoteen 2007.
Paloheimon isä oli vuorineuvos Olli Paloheimo. Hän avioitui 1962 Aina Katri Johanna Vahervuoren kanssa, ja heille syntyi kaksi poikaa Martti (1963) ja Olli (1965).
Croodit

Croodit () on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen 3D-tietokoneanimaatioelokuva, jonka ohjasivat Kirk DeMicco ja Chris Sanders.
Elokuvan ensiesitys oli Berliinin elokuvajuhlilla helmikuussa 2013 ja Yhdysvaltain ensi-ilta 22. maaliskuuta 2013. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 29. maaliskuuta 2013.
Argentiinan Davis Cup -joukkue

Argentiinan Davis Cup -joukkue edustaa Argentiinaa tenniksen Davis Cupissa. Argentiina osallistui ensimmäisen kerran Davis Cupiin vuonna 1923. Maa on sijoittunut toiseksi vuosina 1981, 2006, 2008 ja 2011, mutta ei ole voittanut kertaakaan.
Maa on osallistunut Davis Cupiin 59 vuonna. Sinä aikana se on pelannut 141 maaottelua, voittanut 81 ja hävinnyt 60. Argentiinalaiset Lucas Arnold Ker ja David Nalbandian olivat vuonna 2002 osallisina kaikkien aikojen pisimmässä miesten nelinpeliottelussa, ottelun kestäessä kuusi tuntia ja 20 minuuttia.
Joukkue vuonna 2013.
Vuonna 2013 Argentiinan Davis Cup -joukkueeseen kuuluvat David Nalbandian, Carlos Berlocq, Juan Mónaco ja Horacio Zeballos.
Ahmaus

Ahmaus on Ulvilan kylä, entisen Kullaan kunnan alueella. Ahmaus on laaja, noin 20 taloa käsittävä kyläalue itäisimmässä Ulvilassa, valtatie 11:n varrella.
Ahmauksen talvet ovat lumiset ja pitkät.
Historia.
Ahmaus on ollut asuttu ainakin vuodesta 1801 lähtien, todennäköisesti kauemminkin. Ahmauksessa toimi kansakoulu vuosina 1924 - 1965.
Etymologia.
Ahmauksen nimi tulee todennäköisesti ahmasta, joka on ollut aikanaan yleinen alueella.
Karamzinin koulu

Karamzinin koulu on Espoon Järvenperän kaupunginosassa sijaitseva peruskoulu. Sen oppilasmäärä oli 501 oppilasta elokuussa 2012. Koulussa on luokat 1–6 sekä esiopetusta. 
Espoon Järvenperällä on Espoon pisimpiä kouluhistorioita, sillä Aurora Karamzin oli perustanut jo vuonna 1860 koulun Träskändan kylään. Karamzin palkkasi itse opettajaksi August Westerlundin. Aurora Karamzinin varoilla rakennettiin Träskändaan koulutalo vuonna 1892. Ruotsinkielinen kansakoulu Träskändassa jatkoi toimintaansa vuoteen 1966. Koulutalo on yhä olemassa ja käytössä. Siellä toimii Auroran päiväkoti. Koulun oma arkisto on hukassa elokuuta 1902 edeltävältä ajalta. 
Koulun rehtori on Jouni Hörkkö.
Uusi koulurakennus.
Vuonna 1984 valmistui sata vuotta vanhemman koulutalon yhteyteen uudisrakennus, jonka ovat suunnitelleet arkkitehtiveljekset Timo ja Tuomo Suomalainen. Vuoden 2017 rakennusinventoinnin mukaan keltatiilellä ja ruskealla, vaakasuuntaisella paneloinnilla verhoiltu rakennus edustaa julkisivunsa osalta Suomessa harvinaisia japanilaisvaikutteita.
François Badji

Armand François Badji (s. 22. marraskuuta 1989) on senegalilainen jalkapalloilija. Ennen Suomeen tuloaan toukokuussa 2012 Badji on pelannut kotimaassaan seuroissa AS Police ja US Goree muun muassa Senegalin pääsarjassa. Hänet valittiin vuonna 2005 maansa vuoden nuoreksi pelaajaksi. Myöhemmin hän osallistui maansa olympiakarsintapeleihin ja sitä ennen hän pelasi 40:ssä nuorten maajoukkuepelissä.
Toukokuussa 2012 Badji aloitti Ykkösen OPS:ssä. Hän ei kuitenkaan vakiinnuttanut pelipaikkaansa, vaan jatkoi kauden 2012 lopun Kakkosessa pelaavassa TP-47:ssä. 
Kaudella 2016 hän pelasi yhden ottelun Tampere-Satakunnan Kolmosta Tampereen Kisatovereissa.
Keväästä 2021 lähtien Badji on toiminut TP-47 juniorivalmentajana.
Hukkajoki (romaani)

Hukkajoki on Tiina Raevaaran romaani vuodelta 2012. Maagiseen realismiin luokiteltu kirja kertoo ihmisistä, jotka kohtaavat pienessä kainuulaisessa kylässä Hukkajoen rannalla.
Gun (yhtye)

Gun on skotlantilainen hard rock -yhtye, joka perustettiin Glasgow’ssa vuonna 1987. Gun hajosi vuonna 1997, mutta yhtye perustettiin uudelleen vuonna 2008. Yhtye tunnetaan muun muassa Cameo-coverista "Word Up!".
Lauri Paloheimo

Lauri Ilmari Paloheimo (ent. "Brander"; 14. marraskuuta 1899 Viipuri – 21. helmikuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen maataloustieteilijä. Hän oli Helsingin yliopistossa kotieläintieteen professori 1944–1967. Sitä ennen hän oli kotieläintieteen dosentti 1930–1936 ja yleisen ravinto-opin dosentti 1936–1944. Hän oli myös Viikin koetilan valvojakunnan puheenjohtaja 1951–1967.
Paloheimon vanhemmat olivat teollisuusneuvos Frans Alfred Paloheimo (Brander) ja Maria Elisabeth Johansson.
Eroosiosyklioppi

Eroosiosyklioppi oli yhdysvaltalaisen maantieteilijän William Morris Davisin 1880-luvulla kehittämä geomorfologian paradigma, joka pysyi hallitsevana oppina aina 1940-luvulle, jolloin tutkijoiden tietämys maankuoren ja -pinnan käyttäytymisestä kasvoi.
Davisin eroosiosyklioppi pyrki selittämään pinnanmuodostumia eräänlaisen syklin kautta, joka lähti liikkeelle nopean tektonisen merenpinnan tasoon nähdän muuttuvan pinnankohoamisen jälkeen. Sykli alkaisi nuoresta vaiheesta ja jatkuisi kypsään ja lopulta vanhaan vaiheeseen, joka näkyy lopulta peneplaanina. Maankohoamisen pysähdyttä alkaa eroosion vaikutus. Ensimmäisessä, lapsuusvaiheessa kohonnutta aluetta kuvaavat jyrkät kanjonit ja jokilaaksot. Kypsässä vaiheessa jyrkät laaksot ovat korvautuneet leveillä ja tasaisilla laaksoilla. Samalla joet kasaavat kukkuloiden juurille alluviaalikeiloja ja -viuhkoja. Vanhaksi edennyt alue muotoutuu laajaksi peneplaaniksi, jonka jokilaaksot ovat hyvin leveitä ja tasaisia. Joet ovat meanderoivat tasangoilla voimakkaasti.
Normaalia sykliä voi kuitenkin häiritä monet tekijät, jolloin kehitys voi mennä myös taaksepäin. Häiriö voi olla ilmastollinen tai tektoninen. Sykli voi palata esimerkiksi kypsästä vaiheesta takaisin nuoreen vaiheeseen uuden maankohoamisen tai merenpinnan laskun jälkeen.
Matti Paloheimo (kirjailija)

Matti Aukusti Paloheimo (s. 4. helmikuuta 1947 Vesilahti) on suomalainen kirjailija. Hän oli Valtion elokuvatarkastamon johtaja vuosina 1999–2011.
Paloheimo valmistui ylioppilaaksi vuonna 1967 ja teologian kandidaatiksi vuonna 1975 Helsingin yliopistosta. Hän työskenteli vuosina 1972–1973 Kirkon tiedotuskeskuksen elokuvatoimittajana ja vuosina 1974–1984 kirkon korkeakoulusihteerinä. Vuosina 1984–1996 Paloheimo oli Kirkon tiedotuskeskuksen televisiotoimituksen päällikkönä ja vuosina 1996–1998 televisiotoimittajana. Hän oli samalla myös television hartausohjelmien vastaava toimittaja. Hartausohjelmien lisäksi Paloheimo on tehnyt useita dokumentteja Ylelle ja MTV3:lle. 1960–1980-luvuilla hän teki muun muassa musiikkiohjelmia ja ohjelmia Ylen radiokanaville.
Paloheimo toimi elokuva-arvostelijana "Kirkko ja kaupunki" -lehdessä vuosina 1972–1992 ja "Yhteishyvä"-lehdessä vuosina 1975–1992. Hän oli "Helsingin Sanomien" kirjallisuusarvostelija vuosina 1977–1987. Vuosina 1979–1981 hän oli "Vartija"-lehden toinen päätoimittaja. Paloheimo on myös kirjoittanut artikkeleita muiden muassa "Kanava"-lehteen ja "Parnassoon" sekä eri teoksiin. Hän sai Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1982 teoksesta "Hengenmies" ja vuonna 1985 teoksesta "Levoton Lippi".
Paloheimon isä oli kirjailija Oiva Paloheimo.
Mustamelaharakka

Mustamelaharakka ("Crypsirina temia") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustamelaharakoita elää Kaakkois-Aasiassa. Lajia tavataan Kambodžassa, Kiinassa, Indonesiassa, Laosissa, Malesiassa, Myanmarissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kokonaispopulaatiota ei ole arvioitu, mutta sen on raportoitu olevan suhteellisen yleinen. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Houstonin satama

Houstonin satama (, LOCODE: US HOU, US BBT , US BPX ) on Yhdysvaltain eteläosissa Texasin osavaltiossa sijaitsevan miljoonakaupunki Houstonin suursatama. Satama sijoittuu laajalle alueelle Meksikonlahden luoteisosissa sijaitsevan Galvestoninlahden luoteisrannalla ja lahdelta Houstonin keskustaan johtavan, syväväyläksi ruopatun joki- ja kanavauoman varrella. Satamaan kuuluu muun muassa lukuisia öljy- ja petrokemian terminaaleja, useita irtolastiterminaaleja, kaksi suurempaa konttiterminaalia (Barbours Cut ja Bayport) sekä risteilysatama. 
Historiaa.
Syyskuun 1900 tuhoisa Galvestonin hurrikaani vaikutti merkittävästi Houstonin sataman syntymiseen. Suurkatastrofissa kuoli 8 000 ihmistä, ja hurrikaani pyyhki maan tasalle Galvestonin kaupungin ja sen tuolloin Yhdysvaltain toiseksi suurimman kauppasataman. Houstonin seudulta löytyneet öljylähteet synnyttivät vuodesta 1901 lähtien alueelle öljyteollisuutta kasvavine kuljetustarpeineen. Myös puuvillan rinnalle merkittäväksi maataloustuotteeksi noussut riisi tarvitsi alueelta sopivan vientisataman. Tuhoutuneen Galvestonin sataman korvaaminen toteutettiin paljolti ruoppaamalla syväväylä suojaisempaan Houstoniin ja rakentamalla sinne Houstonin satama. Houstoniin johtava syväväylä avattiin 1914.
Rahtiliikenne.
Amerikkalaisten satamaviranomaisten järjestön AAPA:n tilastoissa Houston ylsi vuosina 2011 ja 2012 maailman 20 suurimman rahtisataman joukkoon. Tämän tilaston mukaan Houstonin kautta kulki rahti vuonna 2011 yhteensä 215,7 miljoonaa tonnia ja seuraavana vuonna 216,1 miljoonaa tonnia. Euroopan suurimman sataman Rotterdamin sataman tilastoissa Houston ei kuitenkaan kuulunut maailman 20 suurimman sataman joukkoon.
Satama luetaan tavallisesti kokonaisrahtimäärältään Yhdysvaltain kolmen suurimman sataman joukkoon Etelä-Louisianan sataman ja Los Angelesin sataman ohella. Sataman oman ilmoituksen mukaan se oli vuonna 2012 Yhdysvaltain suurin ulkomaan rahtiliikenteen satama. Se oli Yhdysvaltain sisäisessä liikenteessä toiseksi suurin satama Etelä-Louisianan sataman jälkeen. Erityisen merkittävää on öljyn ja öljynjalostustuotteiden kuljetus. Satama-alueella ja sen tuntumassa on maailman toiseksi suurin petrokemiallisten teollisuuslaitosten keskittymä. Öljysatamana Houston onkin Yhdysvaltain suurin. Konttiliikenteessä satama oli vuonna 2012 kymmenen suurimman yhdysvaltalaissataman joukossa.
Nokikuukkeli

Nokikuukkeli ("Perisoreus internigrans") on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nokikuukkeleita elää kotoperäisenä Kiinassa. Lajin tunnettuja elinalueita on Itä-Tiibetissä, Kaakkois-Qinghaissa, Etelä-Gansussa ja Länsi-Sichuanissa. Useimmista tunnetuista elinympäristöistä on löydetty vain vähän yksilöitä ja lajia on kuvailtu harvinaiseksi. Lajin kokonaispopulaatioksi on arvioitu 18 000–31 200 yksilöä ja kannankehitys on luultavasti laskeva. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö.
Nokikuukkelit elävät vanhoissa kuusimetsissä sekä pihtasekametsissä 3 000–4 270 metrin korkeudella.
Elintavat.
Nokikuukkeli käyttää ravinnokseen selkärangattomia ja hedelmiä. Laji pesii aikaisin keväällä. Syksyisin nokikuukkelit kerääntyvät pieniin parviin, joissa on yleensä 5–6, mutta joskus yli kymmenenkin lintua.
August Kuistio

Aloys Josef August Immanuel Kuistio (aik. Qvist; 11. huhtikuuta 1895 Viipuri – 9. tammikuuta 1963 Tornio) oli suomalainen eversti ja rykmentin- ja prikaatinkomentaja. 
Ura.
Kuistio kävi Kadettikoulun 1920–1921 sekä Sotakorkeakoulun 1925–1927 (ye-upseeri 1928). Suomen sisällissotaan hän osallistui Satakunnan rintamalla vuonna 1918 ja myöhemmin myös Vienan retkikuntaan. Karjalan kaartin rykmentissä hän toimi monissa tehtävissä vuosina 1921–1927. Yleisesikunnassa hän työskenteli toimistoupseerina 1927–1932. Pohjois-Uudenmaan suojelukuntapiirin päällikkönä hän oli 1932-1939. 
Talvisodassa Kuistio oli aluksi 3. divisioonan esikuntapäällikkönä sekä sittemmin IV armeijakunnan esikuntapäällikkönä 1939–1940. Välirauhan aikana hän komensi 9. prikaatia 1940–1941, josta jatkosodan sytyttyä tuli JR 9, jota hän komensi vuoteen 1943 asti. 15. prikaatin komentajana hän oli 1943–1944 ja toimi vuoden 1944 loppupuolella 3. divisioonan vt. komentajana. Vuosina 1944–1946 hän komensi JR 3:a, minkä jälkeen hän erosi vakinaisesta palveluksesta. 
Ylennykset: vänrikki 1919, luutnantti 1921, kapteeni 1924, majuri 1927, everstiluutnantti 1932, eversti 1940. 
Siviilielämä.
August Kuistion aviopuoliso oli näyttelijä Vieno Viola Kariniemi. He saivat kolme lasta: Eila (1923-1998), Irja (1926-2014) ja Reino (1935-2010). Perhe asui 1920-luvulla Viipurissa ja 1930-luvulla Keravalla. Jatkosodan jälkeen Kuistio toimi keskikoulun rehtorina Keiteleellä. Perhe muutti Tornioon, jossa August Kuistio kuoli tammikuussa 1963. August Kuistio oli lahjakas maalari. Hän opiskeli nuoruudessaan kuvataiteita ja eläköitymisen jälkeen maalasi ahkerasti niin maisemia kuin muotokuviakin.
Sukuhistoria.
August Kuistion sukupuusta löytyy merkittävä määrä pappeja, kirkkoherroja ja ainakin viisi luterilaisen kirkon piispaa. Hän oli suoraan alenevassa polvessa sukua muun muassa Turun piispalle Paavali Juustenille ja Porvoon piispalle Nicolaus Careliukselle.
Guan Tianlang

Guan Tianlang (; s. 25. lokakuuta 1998) on kiinalainen amatöörigolfaaja.
Guan selviytyi vuonna 2013 kaikkien aikojen nuorimpana pelaajana Masters-turnaukseen, hänen voitettuaan vuoden 2012 Aasian-Tyynenmeren amatöörimestaruus. Ennätyksen edellinen haltija oli vuoden 2010 turnauksessa pelannut Matteo Manassero, joka myös selviytyi tuolloin kahdelle viimeiselle kierrokselle.
Modou Sougou

Pape Amodou Sougou (s. 18. joulukuuta 1984 Fissel, Senegal) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan pääsarjassa pelaavaa Marseillea ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Kesäkuussa 2011 Sougou siirtyi romanialaisseura CFR Clujiin. Joukkuetta valmensi tuolloin Jorge Costa, joka toimi myös aikaisemmin Académican päävalmentajana, jossa Sougou pelasi hänen alaisuudessaan. Joukkue voitti kauden 2011–2012 päätteeksi maan mestaruuden.
24. tammikuuta 2013 Sougou teki sopimuksen ranskalaisseura Olympique de Marseillen kanssa. Hänestä maksettiin 4,5 miljoonan euron siirtokorvaus.
Caldas (departementti)

Caldas on yksi Kolumbian 32 departementista. Sen pääkaupunki on Manizales, pinta-ala 7 888 km² ja asukasluku vuonna 2011 oli noin 980 300.
Caldas sijaitsee maan keskisen ja läntisen vuorijonon välissä. Siihen kuuluvat Magdalena- ja Caucajokien laaksot.
Desulfuromonas

Desulfuromonas on gramnegatiivisten bakteerien suku, jonka lajit käyttävät rikkiä tai sen yhdisteitä aineenvaihdunnassaan. "Desulfuromonas"-bakteereita tavataan esimerkiksi suolajärvistä.