tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lumottu lelukauppa

Lumottu lelukauppa () on vuonna 2007 ilmestynyt brittiläis-ranskalais-saksalais-kanadalainen elokuva. Se kertoo lelukaupasta, jossa Molly (Natalie Portman) on myymälänhoitajana. Kaupan omistaa herra Magoriumin (Dustin Hoffman), joka on jo 243-vuotias. Hän kertoo eräänä päivänä aikovansa jäädä eläkkeelle ja haluavansa Mollysta toimintansa jatkajan. Hän alkaa valmistella sen siirtämistä Mollylle, mutta sen myötä kauppa alkaa muuttua ja sen maagisen maailman taika alkaa haihtumaan.
Ääninäyttelijät.
Muissa rooleissa: Aksu Palmén, Elina Knihtilä, Maija-Liisa Peuhu, Kasper Kaijanen, Miika Vintturi, Akira Takaki, Hans Halmari, Ulla Renko, Antti Pääkkönen, Annamari Metsävainio, Markus Degerman, Emma Vihervaara, Taisto Oksanen, Juulia Rönkkö, Vaula Hyry ja Ralf Öhberg
Suomenkielisen käännöksen ja ohjauksen on tehnyt Annamari Metsävainio.
Vastaanotto.
"Uuden Suomen" Mikko Piela ilahtui nähdessään pitkästä aikaa amerikkalaisen koko perheen elokuvan, jossa on vanhanaikaista eurooppalaista sadun tenhovoimaa. Hän arveli sen johtuvan jenkkituotannoksi suhteellisen pienimuotoisesta elokuvasta, jossa pysytään enimmäkseen samassa kaupassa. BBC:n Kate Lloyd kehui näyttelijöiden luomia hahmoja lukuun ottamatta Jason Batemanin kyynistä Harrya, joka jää heppoiseksi. Hän piti elokuvaa kokonaisuudessaankin aika kevyenä edes jouluelokuvaksi, kuin nätiltä lahjapaketilta ilman sisältöä. Yhdysvaltalainen Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljäst, piti sitä kiinnostavalta alulta Zach Helmin käsikirjoittajan ja ohjaajan uralle ja arveli etenkin nuorimpien katsojien pitävän siitä.
Levykielisammakot

Levykielisammakot (Alytidae) on primitiivisten sammakoiden heimo. Useimmat lajit ovat endeemisiä Euroopassa, mutta on myös kolme lajia Luoteis-Afrikasta, sekä yksi aiemmin sukupuuttoon kuolleeksi luultu laji Israelista.
Heimo tunnetaan myös nimellä Discoglossidae, mutta vanhempi nimi Alytidae on etusijalla ja tärkeimmät hakuteokset käyttävät nykyään tätä nimeä. Jotkut tutkijat ovat kuitenkin esittäneet että "Alytes" ja "Discoglossus" ovat tarpeeksi erilaisia pidettäekseen erillisinä heimoina, mikä tarkoittaisi Discoglossidaen uutta nousua.
Suvut ja lajit.
Heimo sisältää kolme nykyistä sukua, "Alytes", "Discoglossus" ja "Latonia". Ensin mainittu on hieman konnamainen ja sitä tavataan usein maalta. Toinen on sileämpi ja muistuttaa enemmän sammakkoa, suosien vettä. Kolmatta sukua pidettiin viime aikoihin asti sukupuuttoon kuolleena, ja sitä edustaa äskettäin uudelleen löydetty israelinlevykielisammakko. Kaikkien lajien nuijapäät elävät lammissa.
Suvut "Bombina" ja "Barbourula" luettiin myös ennen tähän heimoon, mutta on nyt siirretty Bombinatoridaeen.
Heimo Alytidae
Bücker Bü 133

Bücker Bü 133 Jungmeister oli saksalaisen Bücker Flugzeugbaun kehittämä ja valmistama yksimoottorinen kaksitasoinen koulu- ja taitolentokone, joka kehitettiin tehtaan aiemman kaksipaikkaisen Bü 131 Jungmannin pohjalta.
Historia.
Bücker Flugzeugbaun kehitti uuden yksipaikkaisen taito- ja koulutuslentokoneensa vuonna 1934 esitellyn, kaksipaikkaisen Bü 131 Jungmannin pohjalta. Jungmannista oli tullut suosittu konetyyppi Luftsportverbandiin () kuuluneiden lentokoulujen otettua sen koulukoneekseen. Siviili-ilmailutoimijana esiintynyt järjestö koulutti tosiasiassa uutta lentäjäreserviä, joka siirtyi myöhemmin Saksan Luftwaffen palvelukseen.
Uusi Bü 133 Jungmeister esiteltiin vuonna 1935. Jungmeister oli niin samanlainen Jungmanniin verrattuna, että konetyyppien osat olivat keskenään vaihtokelpoisia. Jungmeisterin moottorivaihtoehtoina olivat 160 hevosvoiman Hirth HM 506 -rivimoottori ja saman tehoinen Siemens-Halske Sh 14A -tähtimoottori, tosin melkein kaikissa valmistetuissa koneissa käytettiin Sh 14 -moottoria. Koneen runko oli teräsputkirakenteinen ja kangaspinnoitteinen, siipien ollessa puurakenteiset ja rungon tapaan kangaspintaiset. Ylä- ja alasiivet olivat keskenään vaihtokelpoiset. Yläsiiven keskiosaa lukuun ottamatta siivissä oli 11 asteen nuolikulma.
Bü 133 Jungmeisterista tuli eurooppalaisten lentokerhojen suosima taitolentokoulutuksessa käytetty jatkokoulutuskone.
Us-Parts Finn-Am

US-Parts Finn-Am Oy on Helsingissä sijaitseva amerikkalaisten autojen varaosien, autourheiluvarusteiden, vanteiden, veneilytarvikkeiden ja voiteluaineiden maahantuontia ja myyntiä harjoittava kotimainen yhtiö.
Toimipisteet.
US-Parts Finn-Am Oy:llä on kolme toimipistettä. Yrityksen on päätoimipiste on Helsingin Roihupellolla. Yrityksen toinen toimipiste Autoracing muutti syksyllä 2016 Roihupellolta Vantaalle. Yrityksellä on kolmas toimipiste Tallinnassa.
Historia.
Yhtiön juuret sijoittuvat 1970-luvun Helsinkiin, jolloin Ilkka Ruoppa perusti "autotallifirmansa". Tällöin käynnistyi amerikkalaisten autojen varaosien maahantuonti. Vuonna 1989 yrityksen nimeksi tuli US-Parts Oy. Vuonna 1995 US-Parts Oy yhdistyi kilpailijansa Finn-Am International Oy:n kanssa ja nimeksi tuli US-Parts Finn-Am oy. Helmikuussa 2008 US-Parts Finn-Am Oy osti Autoracing Ax Oy:n, joka on johtava kilpa-autourheilun osien ja ajovarusteiden maahantuoja ja jälleenmyyjä Suomessa.
Edustamat merkit.
Vuodesta 2003 US-Parts Finn-Am Oy on edustanut kansainvälisesti tunnetun Gulf-brändin voiteluaineita Suomessa. Vuodesta 2008 lähtien yhtiöllä on ollut myös oikeus myydä Gulf-polttonesteitä. Gulf-asemia oli Suomessa vuoteen 1973, jolloin Gulf Oil International vetäytyi Euroopasta. 
Gulf-brändi on tuttu mm. moottoriurheilussa. Moninkertaisen rallin suomenmestari Juha Salon autossa näkyy Gulf-logo.
Helena Rasku-Puttonen

Helena Marjatta Rasku-Puttonen (s. 1952) psykologian tohtori ja Jyväskylän yliopiston kasvatuspsykologian professori. Hänet on valittu Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi 2015.
Rasku-Puttonen toimi Jyväskylän yliopiston vararehtorina vuosina 2010-2017 erityisalueinaan koulutus ja henkilöstön kehittäminen.
Agía Paraskevín metroasema

Agía Paraskeví ( eli Σταθμός Αγία Παρασκευή, "Stathmós Agía Paraskeví") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Agía Paraskevín kaupungissa Suur-Ateenan koillisosassa.
Metroasema avattiin 30. joulukuuta 2010. Seuraava asema lounaaseen on Nomismatokopeío ja koilliseen Chalándri.
Ágios Antónioksen metroasema

Ágios Antónios ( eli Σταθμός Άγιος Αντώνιος, "Stathmós Ágios Antónios") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Peristérin kaupungissa Suur-Ateenan länsiosissa.
Metroasema avattiin 9. elokuuta 2004 ja toimi linjan pohjoisena pääteasemana vuoteen 2013 saakka. Seuraava asema luoteeseen on Peristéri ja itään Sepólia.
Ágios Ioánniksen metroasema

Ágios Ioánnis ( eli Σταθμός Άγιος Ιωάννης, "Stathmós Ágios Ioánnis") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Néos Kósmoksen kaupunginosassa varsinaisen Ateenan kaupunkialueen etelälaidalla, ja on saanut nimensä alueen Kynigóksen Pyhän Johanneksen kirkosta ja sen mukaan nimetyistä kortteleista.
Metroasema avattiin 16. marraskuuta 2000. Seuraava asema länteen on Néos Kósmos ja etelään Dáfni.
Ágios Nikólaoksen metroasema

Ágios Nikólaos ( eli Σταθμός Άγιος Νικόλαος, "Stathmós Ágios Nikólaos") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Ágios Nikólaoksen kaupunginosassa varsinaisen Ateenan kaupunkialueen pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 12. helmikuuta 1956. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema etelään on Attikí ja pohjoiseen Káto Patísia.
Ampelókipoin metroasema

Ampelókipoi ( eli Σταθμός Αμπελόκηποι, "Stathmós Ampelókipoi") on Ateenan metron asema linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Ateenan koillisosassa Ampelókipoin kaupunginosassa.
Metroasema avattiin 28. tammikuuta 2000. Seuraava asema etelään on Mégaro Mousikís ja pohjoiseen Panórmou.
Indium(III)sulfidi

Indium(III)sulfidi (tai "di-indiumtrisulfidi") on indiumin epäorgaaninen yhdiste rikin kanssa, jossa rikki esiintyy hapetusluvulla −II ja indium +III. Näin muodostuva yhdiste on In2S3. Se on kiinteä aine joka muodostaa punaisia tai kellertäviä, oranssin-punaisia kiteitä. Yhdisteelle tunnetaan kolme polymorfista kiderakennetta: kuutiollinen keltainen α-In2S3, tetragonaalinen punainen β-In2S3 ja γ-In2S3, joka on rakenteeltaan kerroksellinen. Punainen β-muoto on stabiilein huoneenlämpötilassa, mutta myös keltaista muotoa voi esiintyä riippuen aineen valmistusmenetelmästä. β-muoto on diamagneettinen puolijohde. Indium(III)sulfidi ei liukene juuri mihinkään liuottimiin, mutta hapot reagoivat sen kanssa.
Indiumsulfidi oli ensimmäisenä löydetty indiumyhdiste ja siitä raportoitiin kirjallisuudessa 1863. Reich ja Richter löysivät alkuaine indiumin tämän sulfidin perusteella.
Valmistus.
Indium(III)sulfidia saadaan indium(III)oksidista 700 °C:n lämpötilassa:
In2O3 + 3 H2S → In2S3 + 3 H2O
Käyttö.
Indiumsulfidin β-muoto on n-tyypin puolijohdemateriaali, jota voidaan käyttää elektroniikan komponenteissa. Indiumsulfidia käytetään pääasiallisesti puskurikerroksena kupari-indium-gallium-diselenidi (CIGS) valosähköisissä aurinkokennoissa, missä se korvaa myrkyllisen kadmiumsulfidin.
Thunderbolt (väylätekniikka)

Thunderbolt on Intelin kehittämä väylätekniikka, joka tunnetaan myös nimellä Light Peak. Erityisesti Apple on käyttänyt sitä laitteissaan. Thunderboltin uusin versio Thunderbolt 4 pohjautuu USB-C-liitäntään.
USB4 on taaksepäin yhteensopiva Thunderbolt 3:n kanssa.
Aigáleon metroasema

Aigáleo ( eli Σταθμός Αιγάλεω, "Stathmós Aigáleo") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Aigáleon kaupungissa Suur-Ateenan länsiosassa.
Metroasema avattiin 26. toukokuuta 2007. Seuraava asema länteen on Agía Marína ja itään Elaiónas.
Chalándrin metroasema

Chalándri ( eli Σταθμός Χαλάνδρι, "Stathmós Chalándri") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Chalándrin kaupungissa Suur-Ateenan koillisosassa.
Metroasema avattiin 24. heinäkuuta 2004. Seuraava asema lounaaseen on Agía Paraskeví ja itään Doukíssis Plakentías.
Cholargóksen metroasema

Cholargós ( eli Σταθμός Χολαργός, "Stathmós Cholargós") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Cholargóksen kaupungissa Papágou-Cholargóksen kunnassa Suur-Ateenan koillisosassa.
Metroasema avattiin 23. heinäkuuta 2010. Seuraava asema lounaaseen on Ethnikí Ámyna ja koilliseen Nomismatokopeío.
Nils-Åke Jåfs

Nils-Åke Jåfs (29. tammikuuta 1931 Vaasa – 7. helmikuuta 1999) oli suomalainen everstiluutnantti evp ja miekkailija. Jåfs tunnettiin myös nimellä Åke Jåfs.
Nils-Åke Jåfs kirjoitti ylioppilaaksi Hangon yhteiskoulusta 1952 ja suoritti varusmiespalveluksensa 4. prikaatin patteristossa vuosina 1952–1953. 
Sotilasura.
Kadettikoulun jälkeen hän opiskeli Kadettikoulussa 39. kadettikurssilla ja palveli nuorempana upseerina (vänrikki) Psto/4.Pr:ssa. 1956 hänet ylennettiin luutnantiksi ja 1959 yliupseerikurssin jälkeen yliluutnantiksi. Vuosina 1957–1960 Jåfs toimi Uudenmaan prikaatissa osaston johtajana, kapteenikurssin käytyään tiedustelupatterin päällikön sijaisena 1960–1961 sekä patterin päällikkönä 1961–1962. Vuosina 1963–1964 ja 1965–1967 Jåfs toimi Pohjois-Karjalan patteriston huoltopäällikkönä. Välissä hän toimi huoltokomppanian päällikkönä suomalaisessa YK-pataljoonassa Kyproksella. Vuodesta 1967 Jåfs toimi huoltopäällikkönä Vaasan sotilaspiirin esikunnassa ja suoritettuaan esiupseerikurssin hänet ylennettiin majuriksi 1970. Vuosina 1970–1976 Jåfs toimi Porin prikaatin huoltopäällikkönä ja 1974 YK-tehtävissä Siinailla. 1976–1980 Jåfs toimi huoltopäällikkönä Pohjanmaan sotilasläänin esikunnassa ja vielä ennen eläkkeelle jäämistään kolme vuotta Pääesikunnan kiinteistöpäällikkönä.
Urheilu-ura.
1953 Jåfs edusti Suomea miekkailun maailmanmestaruuskisoissa Kööpenhaminassa. 1949 hän voitti Suomen B-mestaruuden kalpamiekkailussa ja 1950 nykyaikaisessa viisiottelussa. 1950 hän sai Västra Nylandin kultamitalin parhaasta urheilusaavutuksesta. 1954 hän voitti akateemisten mestaruudet sekä kalvalla että säilällä.
Dáfnin metroasema

Dáfni ( eli Σταθμός Δάφνη, "Stathmós Dáfni") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Ágios Dimítrioksen kaupungin pohjoislaidalla Suur-Ateenan eteläosassa ja palvelee Dáfnin kaupunkia, josta se on saanut nimensä.
Metroasema avattiin 16. marraskuuta 2000. Seuraava asema pohjoiseen on Ágios Ioánnis ja etelään Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis.
Metroasemalla on lasiseinän takana esillä antiikin aikaisia arkeologisia kerrostumia ja löytöjä, jotka ovat paljastuneet aseman rakentamisen yhteydessä.
Almaz Mirgazov

Almaz Nailovitš Mirgazov (, s. 23. heinäkuuta 1992 Pervouralsk, Sverdlovskin alue Neuvostoliitto) on venäläinen hyökkääjänä pelaava jääpalloilija, joka edustaa Venäjän Superliigassa pelaavaa Moskovan Dynamoa. 
Mirgazov aloitti uransa kotiseutunsa Pervouralskin Uralski Trubnikissa, mutta siirtyi syksyllä 2009 Abakanin Sajany-Hakasijaan. Venäjän superliigaura alkoi Rodina Kirovissa, jossa hän pelasi kolme kautta. Syksyllä 2012 hän siirtyi Krasnogorskin Zorkiin, jossa hän saavutti Venäjän mestaruushopeaa ja -pronssia sekä kansainväliset Champions ja maailmancup-voitot. Syksyllä 2015 seuraksi tuli Krasnojarskin Jenisei, jossa saavutuksena oli keväällä 2016 Venäjän mestaruus.
Venäjän nuorten U15 ja U17-maajoukkueissa Mirgazov oli juniorivuosinaan ja liittyi syksyllä 2015 Venäjän maajoukkueeseen, joka seuraavana keväänä 2016 voitti maailmanmestaruuden.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Dimotikó Théatron metroasema

Dimotikó Théatro ( eli Σταθμός Δημοτικό Θέατρο, "Stathmós Dimotikó Théatro") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se on linjan läntinen pääteasema ja sijaitsee Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueen lounaisosassa, lähellä Pireuksen kunnallista teatteria, josta se on saanut nimensä.
Metroasema avattiin 10. lokakuuta 2022. Se valmistui Linjan 3 laajennukselle, joka yhdisti linjan aiemman läntisen pääteaseman Agía Marínan Pireukseen. Seuraava asema pohjoiseen on Pireus.
Elaiónaksen metroasema

Elaiónas ( eli Σταθμός Ελαιώνας, "Stathmós Elaiónas") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Elaiónaksen kaupunginosassa varsinaisen Ateenan kaupunkialueen länsilaidalla.
Metroasema avattiin 26. toukokuuta 2007. Seuraava asema länteen on Aigáleo ja itään Kerameikós.
Ethnikí Ámynan metroasema

Ethnikí Ámyna ( eli Σταθμός Εθνική Άμυνα, "Stathmós Ethnikí Ámyna"; ”Kansallinen puolustus”) on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Ateenan kunnan itälaidalla Pentágonon kaupunginosan ja Papágou-Cholargóksen kunnan rajalla.
Metroasema avattiin 28. tammikuuta 2000. Aseman lähellä sijaitsevat sekä Kreikan puolustusministeriö ("Ypourgeío Ethnikís Ámynas"), josta asema on saanut nimensä, että liikenne- ja viestintäministeriö. Aseman nimeksi suunniteltiin alun perin ministeriön lempinimen ja kaupunginosan mukaan nimeä "Pentágono" (Πεντάγωνο). Seuraava asema lounaaseen on Katecháki ja koilliseen Cholargós.
Katechákin metroasema

Katecháki ( eli Σταθμός Κατεχάκη, "Stathmós Katecháki") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Katechákin valtakadulla ("Leofóros Katecháki") Goudín ja Ellinorósonin kaupunginosien rajalla Ateenan varsinaisen kaupunkialueen koillisosassa.
Metroasema avattiin 28. tammikuuta 2000. Seuraava asema länteen on Panórmou ja koilliseen Ethnikí Ámyna. Katecháki on mahdollisesti myös tulevan Linjan 4 asema sen myöhemmissä vaiheissa.
Maniátikan metroasema

Maniátika ( eli Σταθμός Μανιάτικα, "Stathmós Maniátika") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Agiá Sofián eli Maniátikan kaupunginosassa Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueen lounaisosassa.
Metroasema avattiin 10. lokakuuta 2022. Se valmistui Linjan 3 laajennukselle, joka yhdisti linjan aiemman läntisen pääteaseman Agía Marínan Pireukseen. Seuraava asema koilliseen on Níkaia ja etelään Pireus.
Maroúsin metroasema

Maroúsi ( eli Σταθμός Μαρούσι, "Stathmós Maroúsi") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Maroúsin kaupungissa Suur-Ateenan pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 1. syyskuuta 1957. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Neratziótissa ja pohjoiseen . Maroúsi on mahdollisesti myös tulevan Linjan 4 asema sen myöhemmissä vaiheissa.
Néos Kósmoksen metroasema

Néos Kósmos ( eli Σταθμός Νέος Κόσμος, "Stathmós Néos Kósmos") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee varsinaisen Ateenan kaupunkialueen eteläosassa Néos Kósmoksen kaupunginosassa.
Metroasema avattiin 16. marraskuuta 2000. Seuraava asema pohjoiseen on Syngroú-Fix ja etelään Ágios Ioánnis.
Neratziótissan asema

Neratziótissa ( eli Σταθμός Νερατζιώτισσα, "Stathmós Neratziótissa") on Ateenan proastiakós-paikallisjunien Linjan 2 sekä Ateenan metron Linjan 1 (vihreä) asema. Se sijaitsee Neratziótissan kaupunginosassa Maroúsin kaupungissa Ateenan metropolialueen pohjoisosassa.
Asema avattiin aivan Ateenan olympialaisten alla 6. elokuuta 2004. Aseman lähellä sijaitsee Ateenan olympiastadion ja olympiakeskus. Metrolinjalla 1 seuraava asema lounaaseen on Eiríni ja koilliseen Maroúsi.
Nomismatokopeíon metroasema

Nomismatokopeío ( eli Σταθμός Νομισματοκοπείο, "Stathmós Nomismatokopeío"; ”Rahapaja”) on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Mesogeíon-kadulla Agía Paraskevín, Chalándrin ja Cholargóksen kaupunkien rajalla Suur-Ateenan koillisosassa.
Metroasema avattiin 2. syyskuuta 2009. Aseman lähellä sijaitsee muun muassa Kreikan rahapaja ("Nomismatokopeío") eli Ídryma Ektýposis Trapezogrammatíon kai Axión (IETA), josta asema on saanut nimensä. Seuraava asema lounaaseen on Cholargós ja koilliseen Agía Paraskeví.
Panórmoun metroasema

Panórmou ( eli Σταθμός Πανόρμου, "Stathmós Panórmou") on Ateenan metron asema linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Panórmou-kadulla Ampelókipoin kaupunginosan pohjoislaidalla varsinaisen Ateenan kaupunkialueen koillisosassa.
Metroasema avattiin 28. tammikuuta 2000. Seuraava asema etelään on Ampelókipoi ja itään Katecháki.
Peristérin metroasema

Peristéri ( eli Σταθμός Περιστέρι, "Stathmós Peristéri") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Peristérin kaupungissa Suur-Ateenan länsiosissa.
Metroasema avattiin 6. huhtikuuta 2013. Seuraava asema luoteeseen on Anthoúpoli ja kaakkoon Ágios Antónios.
Petrálonan metroasema

Petrálona ( eli Σταθμός Πετράλωνα, "Stathmós Petrálona") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Petrálonan kaupunginosassa varsinaisen Ateenan kaupunkialueen lounaisosassa.
Metroasema avattiin 22. marraskuuta 1954. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema pohjoiseen on Thiseío ja etelään Távros - Elefthérios Venizélos.
Sepólian metroasema

Sepólia ( eli Σταθμός Σεπόλια, "Stathmós Sepólia") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Sepólian kaupunginosassa Ateenan varsinaisen kaupunkialueen luoteislaidalla.
Metroasema avattiin 28. tammikuuta 2000. Seuraava asema länteen on Ágios Antónios ja kaakkoon Attikí.
From Ashes to New

From Ashes to New on yhdysvaltalainen rockyhtye, jonka musiikissa voi kuulla vaikutteita myös nu metallista ja alternative metallista. Yhtye perustettiin elokuussa 2013. Se julkaisi ensimmäisen EP:nsä samana vuonna. Seuraava EP ilmestyi vuonna 2015 Eleven Seven Musicin kautta. Debyyttialbumi, "Day One" julkaistiin helmikuussa 2016. Yhtyeen toinen albumi "The Future" julkaistiin huhtikuussa 2018.
Yhtye julkaissut kolmanen albumin, nimeltä Panic vuonna 2020. Neljäs ja toistaiseksi uusin albumi julkaistiin vuonna 2023.
Luettelo Saksan saarista

Tässä luettelossa on Saksan suurimmat saaret sekä muita saaria.
Suurimmat saaret.
Saksan pinta-alaltaan suurimmat saaret ovat:
1) Osa Puolan alueella, kokonaispinta-ala 445 km².
Muita saaria.
Muita tunnettuja saaria Saksassa ovat muun muassa seuraavat:
Vitelen rautaruukki

Vitelen rautaruukki toimi Venäjällä Aunuksessa lähellä Suomen rajaa Vitelejoen suussa Laatokan rannalla vuosina 1894–1904. 
Vitelen ruukkiin kuului kaksi vuonna 1895 valmistunutta masuunia jotka rakennutti pietarilaisen kollegineuvos Nikolai Putilovin (k. 1880) perustama teräsyhtiö "Obschestvo Putilovskij Zavod" jolla oli tehtaat Pietarissa. Masuunit käyttivät Suomen puolelta Impilahdessa sijainneelta Välimäen vuonna 1894 avatulta kaivokselta louhittua malmia. Masuunit oli sijoitettu Venäjän puolelta koska Suomesta Venäjälle tuodulle takkiraudalle oli asetettu tulleja mutta toisaalta malmia saattoi tuoda tullivapaasti. Malmi kuljetettiin laivoilla Välimäen kaivokselta Viteleen. 
Välimäen kaivokselta louhittiin vuosina 1895–1906 yhteensä 354 100 tonnia malmia ja kaivos oli Suomen toiseksi suurin rautakaivos Pitkärannan kaivoksen jälkeen. Vitelen ruukin kaksi masuunia tuottivat vuodessa yhteensä 4 900 tonnia takkirautaa joka laivattiin Putilovin Pietarin tehtaille. Masuunit toimivat vuoteen 1904 saakka jolloin ne suljettiin. Välimäen kaivoksen toiminta päättyi pari vuotta myöhemmin vuonna 1906.
Sassi di Matera

Sassi di Matera, sananmukaisesti "Materan kivet", Etelä-Italiassa Basilicatan alueella sijaitsevan Materan kaupungin vanhakaupunki. Se koostuu kahdesta osasta, "Sasso Caveososta" ja "Sasso Barisanosta". Materan luola-asumukset kirkkoineen (, ) on Unescon maailmanperintökohde.
Historia.
Sassissa on satoja huokoiseen kallioon koverrettuja asuntoja ja muun muassa kirkkoja, jotka ovat olleet yhtämittaisessa käytössä tuhansia vuosia. Sitä pidetään yhtenä Italian pisimpään asuttuina olleista paikoista. 
Sassi di Matera on köyhä historiansa vuoksi, sillä se on ollut pitkään asuttu luola-asuinalue, jossa elinolot olivat erittäin huonot ja köyhät. 1900-luvun puolivälissä alueella asui noin 16 000 ihmistä, joiden asumusolot olivat kurjat, sillä luola-asunnoissa ei ollut kunnollista viemäröintiä tai terveydenhoitoa, ja alue kärsi malariasta sekä muista sairauksista. Asuinalue oli kuin slummi, jossa ihmiset elivät täydellisessä köyhyydessä ja eristyksissä ympäröivästä maailmasta. Tämän vuoksi Sassi di Matera sai nimekseen "Italian häpeäpilkku". Vasta 1950-luvulla Italian hallitus puuttui tilanteeseen ja alkoi siirtää asukkaita pois luolista parempiin asuinoloihin.
1980-luvulle asti asumuksia pidettiin slummeina, koska ne ovat hädin tuskin ihmisasumuksiksi kelpaavia loukkoja. Viime vuosikymmeninä niitä on kehitetty matkailukohteiksi.
Elokuvat.
Materassa on kuvattu monia tunnettuja elokuvia, muun muassa Matteuksen evankeliumi (1964), Kauhujen kylä (1972), Kristus pysähtyi Eboliin (1979), The Passion of the Christ (, 2004), The Omen (2006), Matkalla Beetlehemiin (2006), 007 Quantum of Solace (2008), Ben-Hur (2016), Wonder Woman (2017) ja Mary Magdalene (2018).
FLARM

FLARM on pienlentokoneissa ja pienoisilma-aluksissa käytetty elektroninen järjestelmä, joka varoittaa koneen lentäjää törmäysvaarasta toisen koneen kanssa. Järjestelmä on Euroopan lentoturvallisuusviraston (EASA) hyväksymä.
Toimintaperiaate.
FLARM-järjestelmä hakee sijaintinsa satelliittipaikannuksen avulla. Järjestelmä lähettää jatkuvasti omaa sijaintitietoaan ja vastaanottaa muiden vastaavilla laitteilla varustettujen koneiden lähettämiä sijaintitietoja, joiden pohjalta se laskee ympäröivän liikenteen ennustetut lentoradat. Järjestelmä varoittaa törmäysuhan alaisten koneiden lentäjiä.
Laitteisto operoi salatun radioyhteyden yli lupavapailla SRD- ja ISM-taajuusalueilla.
Historia.
FLARM-järjestelmää lähtivät kehittämään kolme sveitsiläistä lentäjää ja insinööriä, Urs Rothacher, Andrea Schlapbach, ja Urban Mäder vuonna 2004. Projektin taustalla olivat useat kuolemaan johtaneet lentokoneiden törmäykset. Prototyyppiasteelle edennyt järjestelmä saatiin vietyä tuotantoon lentäjäpiirien joukkorahoituksen ansiosta.
Järjestelmä alkoi yleistyä ensin purjelentopiireissä, mistä se levisi vuoden 2010 aikoihin moottorilentopuolelle. Alkuperäisen järjestelmän pohjalta kehitettiin päivitetty PowerFLARM, jossa oli alkuperäistä FLARMia korkeampi lähetysteho ja kantama, sekä antennidiversiteetti, mikä mahdollisti vastanottinantennin asentamisen koneen päälle ja alle. Päivitettyyn järjestelmään lisättiin myös ADS-B-järjestelmien ja transponderien kuunteluun kykenevä vastaanotin, mikä mahdollistaa näillä järjestelmillä varustettujen koneiden sisällyttämisen törmäysriskiarvioon.
FLARM-laitteistoja valmistavan FLARM Technologyn mukaan laitteistoja oli käytössä yli 30 000 ilma-aluksessa ja monissa pienoisilma-aluksissa.
Pentti Immonen

Pentti Ilmari Immonen (21. lokakuuta 1917 Lappeenranta – 4. huhtikuuta 1994 Lappeenranta) oli suomalainen jääpalloilija, jonka pelaajauran viimeiseksi kaudeksi jäi kausi 1956–1957. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä.
Pentti Immonen aloitti uransa Lappeenrannan Urheilu-Miehissä talvella 1934 ja pelasi ensimmäisen SM-sarjakautensa talvella 1938, jolloin LUM pelasi ensimmäisen SM-sarjakautensa pudoten kuitenkin pääsarjasta. LUM:a hän edusti aina sodan päättymiseen asti. Viimeisenä LUM-kautenaan 1946 hän voitti SM-sarjan maalikuninkuuden 14 maalia. Sen jälkeen hän siirtyi kaudesta 1947 alkaen Varkauteen ja edusti siihen mennessä jo kaksi SM:ää ottanutta WP-35:ttä. Hän oli mukana WP-35:n menestyksessä, kun seura voitti vuosina 1947 ja 1948 Suomen mestaruuden.
Hän oli palannut Varkaudesta Lappeenrantaan perustamaan 1950 Veiterää ja oli Veiterän ensimmäisten vuosien kapteeni. Immonen voitti vielä kolme SM-kultaa eli 1950, 1951 ja 1957. Välillä hän pelasi myös Lappeenrannan Pallossa (LaPa), joka oli Veiterän tiukka paikallisvastustaja. Pentti Immonen päätti vuoden 1957 mestaruuteen pitkän uransa 39-vuotiaana.
Immonen oli pallovarma ja hyvän pelisilmän omaava keskushyökkääjä, joka veti vertoja luistelutaidossa muiden maajoukkueiden hyökkääjille. Hän oli paras maalintekijä vuosina 1946, 1952 ja 1957. Hän pelasi yhdeksän A-maaottelua. Maajoukkueuran huipentuma oli osallistuminen Suomen joukkueen edustajana Oslon vuoden 1952 talviolympialaisiin, jossa jääpallo oli näytöslajina. Aktiiviuran jälkeen Immonen toimi maajoukkueen valmentajana ja valitsijana.
Uinnissa Immonen saavutti SM-pronssia 200 metrin rintauinnissa vuosina 1943, 1945 ja 1946.
Kylmiltään lukeminen

Kylmiltään lukemisella (engl. "cold reading") tarkoitetaan muun muassa mentalistien, taikurien ja ennustajien käyttämiä tekniikoita, joilla pyritään tuottamaan jostakin henkilöstä tietoa ja luomaan vaikutelma selvänäkemisestä. Kylmiltään lukemista harjoittava henkilö pyrkii muun muassa kohteensa eleitä, ilmeitä ja äänenpainoja tarkkailemalla saamaan jotain sellaista tietoa, jota kohde ei suoranaisesti tälle kerro. Kylmiltään lukemisessa käytettäville tekniikoille on ominaista, että ne eivät vaadi ennakkotietoja henkilöstä, johon niitä käytetään.
Eräs kylmiltään lukemista harjoittavien käyttämä tekniikka on esittää jokin todella laaja-alainen kohteeseensa liittyvä olettamus ja sen jälkeen tehdä jatkopäätelmiä aiheesta kohteensa reaktioiden perusteella. Kylmiltään lukija voi esimerkiksi todeta aistivansa kohteen elämässä "naishenkilön, joka on kokenut tuskaa, ehkä sydänongelmien tai syövän takia". Sydänongelmat ja syöpä koskettavat todella monia, ja täten kohde todennäköisesti tietää jonkun naishenkilön, joka on kärsinyt jommastakummasta. Tämän jälkeen kohde saattaa antaa kylmiltään lukijalle tietoa henkilöstä, jota olettamus kosketti. Kylmiltään lukija voi käyttää saamaansa tietoa tehdäkseen edelleen lisää olettamuksia kohteesta. Kohteelle voi syntyä illuusio siitä, että kylmiltään lukija tietää tämän elämästä enemmän kuin todellisuudessa.
Lukemisen ei aina tarvitse tapahtua kylmiltään. Lukija voi myös hankkia tietoa kohteesta ennalta. Tunnettu tapaus on tv-saarnaaja Peter Popoff, jonka tekniikka perustui siihen, että hänen vaimonsa välitti hänelle kesken esityksen radiolähettimen kautta, jotka avustajat olivat hankkineet yleisössä olevista ihmisistä.
François-Auguste Biard

 
François-Auguste Biard (29. kesäkuuta 1799 Lyon, Ranska – 20. kesäkuuta 1882 Les Plâtreries, Samois-sur-Seine) oli ranskalainen laatukuvamaalari. Hän matkusteli laajalti ympäri maailman, ja ryhmiä kuvatessaan hän hyödynsi taitavasti komiikkaa, kuten teoksessa "Merisairaita brittiläisellä korvetilla" (Dallasin taidemuseo).
Uran ollessa alamaissa hän lähti 1858 kahdeksi vuodeksi Brasiliaan. Rio de Janeirossa hän pääsi keisari Dom Pedro II:n suojelukseen. Hän kävi Espírito Santon ja Amatsonian sademetsissä, missä hän kuvasi runsaasti alkuperäisasukkaita. Historioitsija Ana Lucia Araujon mukaan hän oli lähes ensimmäisiä eurooppalaisia taiteilijoita, jotka kuvasivat heitä. Palattuaan Ranskaan Biard julkaisi 1862 matkakertomuksen "Deux Années au Brésil".
Atlantin orjakauppaa kuvaavien maalausten vuoksi Biardia on sanottu orjuuden vastustajaksi. Araujo on kuitenkin osoittanut, ettei Biard ollut orjuuden vastustaja. Hänen Atlantin orjakauppaa esittävät maalauksensa tähtäsivät pikemminkin Ranskan historian kuvaamiseen.
Isaac Julien sai idean lyhytelokuvaan "The Attendant" (1993) Biardin maalauksesta "Kohtaus Länsi-Afrikassa". 
Biard oli Ranskan kuninkaan Ludvig Filipin suosikkimaalari. Kuningas lähetti Biardin Pohjolaan tekemään luonnoksia paikoista, joissa hän oli käynyt maanpakolaisaikanaan. Näistä luonnoksista Ludvig Filip teetätti Biardilla kolme maalausta, joista kaksi päätyi kuninkaan vallastasyöksemisen jälkeen Versaillesin kokoelmiin. Kolmas huutokaupattiin ja se oli kateissa vuoteen 2014. Tuolloin Lapin yliopiston Arktisen keskuksen tiedetoimittaja Ari Laakso oli käymässä Pietarissa ja huomasi sikäläisen Arktisen ja antarktisen keskuksen johtajan työhuoneen seinällä taulun, joka myöhemmin paljastui Biardin kolmanneksi maalaukseksi, jossa Ludvig Filip on saamelaisten aluksessa jäiden keskellä merellä.
My Turn

My Turn on tšekkiläislaulaja Martina Bártan esittämä kappale, jolla hän edusti Tšekkiä vuoden 2017 Euroviisuissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta 2017, jossa se sai 83 pistettä, jäi sijalle 13 eikä päässyt finaaliin.
Stella Polaris (albumi)

Stella Polaris on black metal -yhtye Goatmoonin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vinyylinä 24. helmikuuta 2017 Werewolf Records -levymerkillä. Kappale ”Wolf Night” on uudelleen nauhoitettu versio yhtyeen varhaiselta demojulkaisulta.
Kaaoszinen -sivuston Sami Elamaa antoi albumille arvosanan 8.5/10. Hän kuvaili albumia tasapainoiseksi, tunnelmalliseksi ja helposti lähestyttäväksi soundtrack-eepokseksi.
Massavirta

Massavirta (tunnus ṁ, lue: "m-piste") on fysiikassa ja tekniikassa käytettävä suure, joka kuvaa aineen massan kulkeutumista tietyn tarkkailupinnan läpi aikayksikössä. Massavirran SI-yksikkö on kilogramma per sekunti. Massavirta määritellään tarkasteltavan pinnan läpi kulkeutuvan massan derivaattana ajan suhteen:
formula_1.
Merkintä formula_2 on peräisin Isaac Newtonilta, sillä hän käytti aikaderivaattojen merkitsemiseen symbolin yllä pistettä. Massavirta on skalaari, koska massa on skalaari.
Muita määritelmiä ja yhtälöitä.
Yksiulotteisen virtauksen tapauksessa massavirta voidaan kirjoittaa virtaavan fluidin ja virtauksen ominaisuuksien avulla:
formula_3, 
missä
formula_4 on fluidin tiheys,
formula_5 on virtauksen poikkipinta-ala ja
formula_6 on virtauksen nopeus.
Jos virtaus puolestaan on kolmiulotteista ja virtaavan fluidin tiheys ja/tai nopeus formula_7 vaihtelevat pinnan formula_8 eri pisteissä, saadaan massavirta vuointegraalina:
formula_9, 
missä formula_10 on kaikissa pisteissä pintaa formula_8 vastaan kohtisuora yksikkövektori (yksikkönormaali). Mikäli tiheys ja nopeus ovat vakioita ja formula_8 on taso, sievenee integraali muotoon:
formula_13,
missä
formula_14 on tason pinta-alavektori ja 
formula_15 on formula_7:n ja formula_10:n välinen kulma.
Massavirta saadaan myös tilavuusvirrasta formula_18 kertomalla se fluidin tiheydellä:
formula_19. 
Massan säilymislaki.
"Pääartikkeli: Aineen häviämättömyyden laki"
Suljetussa systeemissä massa pysyy vakiona, jolloin massan säilymislaki voidaan kirjoittaa muodossa:
formula_20, 
missä yhtälön oikea puoli on nk. Reynoldsin kuljetusteoreema tarkkailutilavuudelle formula_21 ja tarkkailupinnalle formula_8. Jos virtaus on kokoonpuristumatonta, on formula_23, ja massan säilymislaki voidaan kirjoittaa edelleen:
formula_24.
Alaindeksit "sisään" ja "ulos" viittaavat systeemin sisään ja systeemistä ulos suuntautuviin massavirtoihin.
Toro y Moi

Chazwick Bradley Bundick (s. 7. marraskuuta 1986), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimeltään Toro y Moi, on yhdysvaltalainen muusikko ja tuottaja. Bundickin musiikki on ollut monimuotoista siitä lähtien, kun hän aloitti musiikin tekemisen, mutta hänet yhdistetään useimmin chillwave-musiikin popularisoitumiseen 2010-luvun alussa. Hänen taiteilijanimensä on monikielinen lause, joka koostuu espanjankielisistä sanoista "toro" ja "y" (tarkoittavat ”härkä” ja ”ja”) sekä ranskankielisestä sanasta "moi" (tarkoittaa ”minä”).
Varhainen elämä ja nuoruus.
Chazwick Bradley Bundick syntyi 7. marraskuuta 1986 Columbiassa, Etelä-Carolinassa filippiiniläisäidille ja afroamerikkalaisisälle. Hän kävi Ridge Viewin High Schoolia, jossa hän perusti indie rock -yhtyeen "The Heist and The Accomplice" kolmen koulukaverinsa kanssa. 
Bundick valmistui Etelä-Carolinan yliopistosta vuoden 2009 keväällä graafisen suunnittelun kandidaatin tutkinnolla. Hänen koulu-uransa loppupuolella Bundick muodosti läheisen musikaalisen suhteen toiseen chillwave-artistiin nimeltä Ernest Greene, joka esiintyy nimellä Washed Out.
Verkkokäyttöjärjestelmä

Verkkokäyttöjärjestelmä tarkoittaa kahta eri konseptia:
Jälkimmäinen tapaus on nykyaikana osittain vanhentunut koska lähes jokainen käyttöjärjestelmä tukee verkottamista.
Verkkolaitteiden käyttöjärjestelmät.
Useat verkkolaitteiden käyttöjärjestelmät perustuvat Linux-ytimelle. Aiemmin monet perustuivat Unixin ytimeen.
Verkkolaitteiden käyttöjärjestelmiä ovat:
Verkkokäyttöjärjestelmien markkinoiden (TAM) on arvioitu olevan 22–60 miljardia dollaria reitityksen, virtuaaliverkkojen ja verkkomallin kattavuuden mukaan: suuren kokoluokan asiakkailla on tarve vähentää monimutkaisuutta.
Tietokoneiden verkkokäyttöjärjestelmät.
Tietokoneiseen suunnattuja verkkokäyttöjärjestelmiä ovat:
Sauber C36

Sauber C36 on sveitsiläisen Sauberin suunnittelema ja valmistama Formula 1 -auto, jolla talli kilpailee kaudella 2017. Auto julkaistiin 20. helmikuuta 2017 internetissä. Auto käyttää Ferrarin kauden 2016 moottoreita. Autolla kilpailevat ruotsalainen Marcus Ericsson ja saksalainen Pascal Wehrlein. Kahdella edellisellä kaudella kilpaillut Felipe Nasr menetti paikkansa tallissa kauden 2016 jälkeen. Auto teki kilpailudebyyttinsä Australiassa.
C36 on ensimmäinen Sauberin suunnittelema auto tiimin kesken viime kauden hankkineen Longbow Finance S.A.:n omistuksessa.
Rubredoksiinit

Rubredoksiinit ovat ryhmä rauta-rikkiproteiineja, joita esiintyy anaerobisissa olosuhteissa elävissä bakteereissa ja arkeissa. Rubredoksiinit osallistuvat muiden rauta-rikkiproteiinien tavoin elektroninsiirtoreaktioihin. 
Rakenne ja toiminta.
Ensimmäisen kerran rubredoksiineja eristettiin "Clostridium pasterianum"-bakteerista vuonna 1965. Proteiini on väriltään tummanpunaista, mistä se on saanut nimensä. Rubredoksiinit ovat molekyylimassaltaan suhteellisen pienikokoisia proteiineja ja niiden keskimääräinen molekyylimassa on noin 6 kDa. Rubredoksiinien primäärirakenne koostuu 50–60 aminohaposta ja sekundäärirakenne koostuu kahdesta vastakkaissuuntaisesta β-laskoksesta ja muutamasta silmukasta. Rubredoksiini sisältää rauta-ionin, joka on koordinoituneena neljän kysteiiniaminohapon tioliryhmiin. Koordinoituminen tapahtuu siten, että rautaioni on β-laskosten lähellä olevissa silmukoissa. Hapetus-pelkistysreaktioissa raudan hapetusaste vaihtelee välillä +II ja +III. 
Rubredoksiinit osallistuvat eräisiin bakteerien hapetus- ja pelkistysreaktioihin. Se voi korvata osassa reaktioita ferredoksiinin, mutta proteiinin positiivisemman pelkistyspotentiaalin vuoksi se on pelkistimenä heikompi ja reaktiot tapahtuvat rubredoksiinilla hitaammin, kuin ne tapahtuisivat ferredoksiinille. Ferredoksiiniin verrattuna rubredoksiinit ovat stabiilimpia alhaisessa pH:ssa. Rubredoksiini osallistuu muun muassa alkaanien hapetusreaktioihin, joissa ne hapettuvat alkoholeiksi. Tämä on osa hiilivetyjen aineenvaihduntaprosessia bakteereilla, jotka käyttävät hiilivetyjä ainoina hiilenlähteinään.
Johanna Ruusuvuori

Johanna Elisabeth Ruusuvuori (s. 1964) on suomalainen yhteiskuntatieteiden tohtori ja Tampereen yliopiston sosiaalipsykologian professori. Hänet on valittu Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi 2015.
Ruusuvuori on väitellyt Tampereen yliopistossa vuonna 2000 väitöskirjalla "Control in medical consultation: practices of giving and receiving the reason for the visit in primary health care".
Marja-Leena Sorjonen

Marja-Leena Sorjonen (s. 8. elokuuta 1956 Valtimo) on filosofian tohtori ja vuodesta 2010 Helsingin yliopiston suomen kielen professori. Tieteellisellä urallaan hän on erikoistunut vuorovaikutuksentutkimukseen. Professuurin ohella hän on toiminut yliopiston tiloissa toimivan, Helsingin yliopiston ja Suomen Akatemian yhteisen, monikielisen ja -kansallisen Intersubjektiivisuus vuorovaikutuksessa -huippututkimusyksikön johtana vuodesta 2012. 
Sorjonen on valittu Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi 2015. Fennistiikan tiedeyhteisössä hän vaikuttaa erityisesti Kotikielen Seuran esimiehenä. Seura pyrkii edistämään suomen kielen tutkimusta, tuntemusta ja käyttöä.
Sorjonen valmistui filosofian kandidaatiksi 1985. Hän on väitellyt väitöskirjalla "Recipient activities: particles nii(n) and joo as responses in Finnish conversations" Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa.
Tieteellinen toiminta.
Sorjonen on erikoistunut vuorovaikutuksentutkimukseen ja julkaissut erityisesti keskustelunanalyysin ja sosiolingvistiikan aloihin kuuluvia teoksia ja artikkeleita. 
Useat Sorjosen tutkimukset ovat keskittyneet institutionaalisissa vuorovaikutustilanteissa syntyvän keskustelun tarkasteluun. Hän on tutkinut mm. aitojen asiointikeskusteluiden vuorovaikutuskäytänteitä lääkärin vastaanotoilla, Kelassa ja R-kioskeilla. Viime vuosina myös Sorjonen on keskustelunanalyysin parissa vallitsevan trendin myötä siirtynyt kauemmas puhtaasta kielentutkimuksesta multimodaalisen näkökulman huomiointiin: kielen lisäksi vuorovaikutuksen analysoimiseksi tarvitaan mm. puhujien kehollisen toiminnan, tilanteessa läsnä olevien kirjallisten dokumenttien ja muiden tilanteessa tarvittavien objektien tarkastelua.
Vuonna 2015 hän kuvaili haastattelussa työnsä lähtökohtia seuraavasti:"Yksi itseäni tällä hetkellä erityisesti kiinnostavista kysymyksistä on se, missä määrin vuorovaikutuskäytänteet ovat universaaleja, kaikille ihmisyhteisöille yhteisiä, ja missä määrin ja miten ne eroavat kielestä ja kulttuurista toiseen – millaisia resursseja eri kielet ja kulttuurit ovat kiteyttäneet vuorovaikutuksen tarpeisiin."
Alfa Romeo Alfa 6

Alfa Romeo Alfa 6 on Alfa Romeon vuosina 1979–1986 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi Alfa Romeo 2600 -mallin. Alfa 6 sai puolestaan seuraajakseen 164:n.
Alfa Romeo Alfa 6 esiteltiin keväällä 1979. Muotoilu oli hyvin samanlainen kuin Alfetta-mallissa, ja mallit jakoivat keskenään myös teknisiä ratkaisuja. Alfa 6:n ilmanvastuskerroin oli 0,41. Ainoa moottori oli aluksi 2,5-litrainen V6 (158 hv) ja voimansiirroksi oli valittavissa viisivaihteinen manuaalivaihteisto tai ZF:n kolmeportainen automaattivaihteisto.
Vuonna 1983 Alfa 6 sai neliskulmaiset ajovalot sekä uudenmalliset puskurit ja etusäleikön. Uusia moottoreita olivat 2,0-litrainen V6 (135 hv) ja 2,5-litrainen (105 hv) turbodiesel. Alkuperäisessä moottorissa kaasuttimesta luovuttiin ja se sai Boschin ruiskutusjärjestelmän.
Agía Varváran metroasema

Agía Varvára ( eli Σταθμός Αγία Βαρβάρα, "Stathmós Agía Varvára") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Agía Varváran kaupungissa Suur-Ateenan länsiosassa.
Metroasema avattiin 7. heinäkuuta 2020. Se valmistui Linjan 3 laajennokselle, joka yhdisti linjan aiemman läntisen pääteaseman Agía Marínan Pireukseen. Seuraava asema pohjoiseen on Agía Marína ja etelään Korydallós.
Ágios Dimítrioksen metroasema

Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis ( eli Σταθμός Άγιος Δημήτριος - Αλέξανδρος Παναγούλης, "Stathmós Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Ágios Dimítrioksen kaupungissa Suur-Ateenan eteläosassa.
Metroasema avattiin 5. kesäkuuta 2004 ja se toimi linjan eteläisenä pääteasemana vuoteen 2013. Asema on omistettu poliitikko ja runoilija Aléxandros Panagoúlikselle, joka taisteli Kreikan sotilasjunttaa vastaan ja kuoli paikalla auto-onnettomuudessa. Seuraava asema pohjoiseen on Dáfni ja etelään Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis.
Ágios Elefthérioksen metroasema

Ágios Elefthérios ( eli Σταθμός Άγιος Ελευθέριος, "Stathmós Ágios Elefthérios") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Ágios Elefthérioksen kaupunginosassa Ateenan varsinaisen kaupunkialueen pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 4. elokuuta 1961. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema etelään on Káto Patísia ja pohjoiseen Áno Patísia.
Álimoksen metroasema

Álimos ( eli Σταθμός Άλιμος, "Stathmós Álimos") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Álimoksen kaupungissa Suur-Ateenan eteläosassa.
Metroasema avattiin 26. heinäkuuta 2013. Seuraava asema pohjoiseen on Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis ja etelään Argyroúpoli.
Áno Patísian metroasema

Áno Patísia ( eli Σταθμός Άνω Πατήσια, "Stathmós Áno Patísia") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Áno Patísian kaupunginosassa varsinaisen Ateenan kaupunkialueen pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 12. helmikuuta 1956. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema etelään on Ágios Elefthérios ja pohjoiseen Perissós.
Argyroúpolin metroasema

Argyroúpoli ( eli Σταθμός Αργυρούπολη, "Stathmós Argyroúpoli") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Argyroúpolin kaupungissa Suur-Ateenan eteläosassa.
Metroasema avattiin 26. heinäkuuta 2013. Seuraava asema pohjoiseen on Álimos ja etelään Ellinikó.
Eirínin metroasema

Eiríni ( eli Σταθμός Ειρήνη, "Stathmós Eiríni") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Maroúsin kaupungissa Suur-Ateenan pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 3. syyskuuta 1982. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema länteen on Irákleio ja koilliseen Neratziótissa.
Fáliron metroasema

Fáliro ( eli Σταθμός Φάληρο, "Stathmós Fáliro") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Néo Fáliron kaupunginosassa Pireuksen kaupungissa Ateenan metropolialueen lounaisosassa.
Metroasema avattiin 9. elokuuta 1882. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema länteen on Pireus ja koilliseen Moscháto.
Ilioúpolin metroasema

Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis ( eli Σταθμός Ηλιούπολη - Γρηγόρης Λαμπράκης, "Stathmós Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis") on Ateenan metron asema Linjalla 2 (punainen). Se sijaitsee Ilioúpolin kaupungissa Suur-Ateenan eteläosissa.
Metroasema avattiin 26. heinäkuuta 2013. Asema on omistettu salamurhatulle poliitikko Grigóris Lamprákikselle. Seuraava asema pohjoiseen on Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis ja etelään Álimos.
Irákleion metroasema

Irákleio ( eli Σταθμός Ηράκλειο, "Stathmós Irákleio") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Irákleion kaupungissa Suur-Ateenan pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 4. maaliskuuta 1957. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Néa Ionía ja itään Eiríni.
Korydallóksen metroasema

Korydallós ( eli Σταθμός Κορυδαλλός, "Stathmós Korydallós") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Korydallóksen kaupungissa Suur-Pireuksen alueella Ateenan metropolialueen länsiosassa.
Metroasema avattiin 7. heinäkuuta 2020. Se valmistui Linjan 3 laajennokselle, joka yhdisti linjan aiemman läntisen pääteaseman Agía Marínan Pireukseen. Seuraava asema pohjoiseen on Agía Varvára ja etelään Níkaia.
Skärblacka

Skärblacka on taajama Norrköpingin kunnassa Ruotsissa.
Taajama sijaitsee noin 20 kilometriä Norrköpingin keskustasta länteen Motalajoen varrella Roxen- ja Glan-järvien välissä.
Talous.
Skärblackan suurin työnantaja on Skärblackan sellu- ja paperitehdas, joka kuuluu BillerudKorsnäs-konserniin. Tehdas on perustettu 1870-luvulla, mutta nykyinen tehdas on vuodelta 1962, jolloin sen omisti Fiskeby AB. Tehtaalla on sellutehdas ja kuivatuskone sekä 4 toimivaa paperikonetta. Vuonna 2018 tehtaalla käynnistyy viides paperikone, joka on Valkeakoskelta siirretty Tervasaaren paperitehtaalla vuonna 2016 pysäytetty paperikone PK 7.
Skärblackan paperitehtaan paperikoneet:
Kallithéan metroasema

Kallithéa ( eli Σταθμός Καλλιθέα, "Stathmós Kallithéa") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Kallithéan kaupungissa Suur-Ateenan eteläosassa.
Metroasema avattiin 1. heinäkuuta 1928. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Moscháto ja koilliseen Távros - Elefthérios Venizélos.
Káto Patísian metroasema

Káto Patísia ( eli Σταθμός Κάτω Πατήσια, "Stathmós Káto Patísia") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Káto Patísian kaupunginosassa varsinaisen Ateenan kaupunkialueen pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 12. helmikuuta 1956. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema etelään on Ágios Nikólaos ja pohjoiseen Ágios Elefthérios.
Koropín asema

Koropí ( eli Σταθμός Κορωπί, "Stathmós Koropí") on Ateenan proastiakós-paikallisjunien Linjan 2 sekä Ateenan metron Linjan 3 (sininen) asema. Se sijaitsee Kropían kunnassa Ateenan metropolialueen itäosassa lähellä Koropín kaupunkia.
Asema avattiin 10. heinäkuuta 2006. Sekä metrolinjalla että proastiakós-linjalla seuraava asema pohjoiseen on Paianía-Kántza ja itään Ateenan kansainvälisen lentoaseman asema Aerodrómio.
Moscháton metroasema

Moscháto ( eli Σταθμός Μοσχάτο, "Stathmós Moscháto") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Moscháton kaupungissa Suur-Ateenan lounaisosassa.
Metroasema avattiin 9. elokuuta 1882. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Fáliro ja koilliseen Kallithéa.
Néa Ionían metroasema

Néa Ionía ( eli Σταθμός Νέα Ιωνία, "Stathmós Néa Ionía") on Ateenan metron asema Linjalla 1 (vihreä). Se sijaitsee Néa Ionían kaupungissa Suur-Ateenan pohjoisosassa.
Metroasema avattiin 14. maaliskuuta 1956. Asema on suurimman osan vanhan Linjan 1 asemista tavoin maanpäällinen ja muistuttaakin enemmän paikallisjuna- kuin metroasemaa. Seuraava asema lounaaseen on Pefkákia ja koilliseen Irákleio.
Níkaian metroasema

Níkaia ( eli Σταθμός Νίκαια, "Stathmós Níkaia") on Ateenan metron asema Linjalla 3 (sininen). Se sijaitsee Níkaian kaupungissa Suur-Pireuksen alueella Ateenan metropolialueen länsiosassa.
Metroasema avattiin 7. heinäkuuta 2020. Se valmistui Linjan 3 laajennokselle, joka yhdisti linjan aiemman läntisen pääteaseman Agía Marínan Pireukseen, ja toimi linjan läntisenä pääteasemana vuoteen 2022 saakka. Seuraava asema pohjoiseen on Korydallós ja lounaaseen Maniátika.
Paianía-Kántzan asema

Paianía-Kántza ( eli Σταθμός Παιανία-Κάντζα, "Stathmós Paianía-Kántza") on Ateenan proastiakós-paikallisjunien Linjan 2 sekä Ateenan metron Linjan 3 (sininen) asema. Se sijaitsee Paianían kunnassa Ateenan metropolialueen itäosassa lähellä Leontárion eli Kántzan kaupunkia.
Asema avattiin 10. heinäkuuta 2006. Sekä metrolinjalla että proastiakós-linjalla seuraava asema pohjoiseen on Pallíni ja etelään eli Ateenan kansainväliselle lentoasemalle päin Koropí.
Pallínin asema

Pallíni ( eli Σταθμός Παλλήνη, "Stathmós Pallíni") on Ateenan proastiakós-paikallisjunien Linjan 2 sekä Ateenan metron Linjan 3 (sininen) asema. Se sijaitsee Pallínin ja Gérakaksen kaupunkien välillä Ateenan metropolialueen itäosassa.
Asema avattiin 20. syyskuuta 2006. Sekä metrolinjalla että proastiakós-linjalla seuraava asema luoteeseen on Doukíssis Plakentías ja etelään eli Ateenan kansainväliselle lentoasemalle päin Paianía-Kántza.