Mestarien liigan loppuottelu 2005

Mestarien liigan loppuottelu 2005 oli Euroopan seurajalkapalloilun korkeimman kilpailun, Mestarien liigan kauden 2004–2005 viimeinen ottelu. Ottelu pelattiin englantilaisen Liverpoolin ja italialaisen Milanin välillä Atatürkin olympiastadionilla, Istanbulissa, Turkissa 25. toukokuuta 2005. Kilpailun neljästi aiemmin voittanut Liverpool esiintyi kuudetta kertaa loppuottelussa, joista edellinen oli vuonna 1985. Kilpailun kuudesti voittaneelle Milanille loppuottelu oli toinen kolmeen vuoteen ja kymmenes kaiken kaikkiaan.
Päästäkseen loppuotteluun molempien joukkueiden piti selviytyä lohkovaiheesta ja pudotuspeleistä pelaten yhteensä 12 ottelua. Liverpool oli lohkokakkonen vuoden 2004 toiseksi tulleen AS Monacon perässä, ja myöhemmin voitti Bayer Leverkusenin, Juventuksen ja Chelsean saavuttaen finaalipaikan. Milan voitti lohkonsa ennen Barcelonaa ja sai vastaansa Manchester Unitedin, Internazionalen ja PSV Eindhovenin ennen pääsyään loppuotteluun.
Milania pidettiin ottelun ennakkosuosikkina ja se meni johtoon ottelun ensimmäisellä minuutilla kapteeni Paolo Maldinin maalilla. Milanin hyökkääjä Hernán Crespo teki kaksi maalia lisää tehden lukemiksi 3–0 ennen puoliaikaa. Toisella puoliajalla Liverpool käynnisti comebackin ja teki kolme maalia kuuden minuutin sisään tasoittaen lukemiksi 3–3 Steven Gerrardin, Vladimír Šmicerin ja Xabi Alonson maaleilla. Lukemat pysyivät samoina lisäajan jälkeenkin ja rangaistuspotkukilpailu tarvittiin ratkaisemaan ottelu. Tilanne oli 3–2 Liverpoolin hyväksi, kun Liverpoolin maalivahti Jerzy Dudek torjui Andri Ševtšenkon laukaiseman rangaistuspotkun ratkaisten voiton Liverpoolille. Mestaruus oli Liverpoolin kolmas Euroopassa.
Ottelu.
Ensimmäinen puoliaika.
Liverpool käytti 4–4–1–1 -muodostelmaa, jossa avauskokoonpanoon valittu yllätysnimi Harry Kewell pelasi Milan Barošin takana, joka oli valittu kokoonpanoon Djibril Cissén sijasta. Kewellin mukaan ottaminen tarkoitti sitä, että Dietmar Hamann jätettiin vaihtopenkille ja että Xabi Alonso ja Steven Gerrard aloittivat keskikentän pohjalla. Milan käytti 4–4–2 diamond -muodostelmaa, jossa Hernán Crespo valittiin Jon Dahl Tomassonin ja Filippo Inzaghin sijasta kentälle; Inzaghi ei ollut ollenkaan kokoonpanossa. Liverpool pelasi punaisessa kotiasussaan kun taas Milan käytti kokovalkoista peliasua. Liverpool voitti kolikonheiton ja aloitti ottelun.
Milan teki maalin pelin ensimmäisellä minuutilla, kun kapteeni Paolo Maldini ampui volleyn Andrea Pirlon lähettämästä vapaapotkusta, jonka oli aiheuttanut Djimi Traoré. Maali teki Maldinista kilpailun kaikkien aikojen vanhimman maalintekijän. Liverpool vastasi lähes välittömästi; John Arne Riise, jota Steven Gerrard haki kulmapotkusta, ampui volleyn rangaistusalueen reunalta. Hänen laukauksensa selvitettiin, mutta Gerrard pääsi keskittämään oikealta laidalta Sami Hyypiälle, joka puski maalia kohti johtaen Didan torjuntaan. Milan melkein paransi johtoasemaansa 13. minuutilla, kun Crespon pääpallo siivottiin maaliviivalta. Muutamaa minuuttia myöhemmin Liverpool teki vaihdon, kun Harry Kewell sai nivusvamman; hänet korvasi Vladimír Šmicer. Hieman myöhemmin Kaká syötti läpisyötön Andri Ševtšenkolle, joka ampui pallon ohi Liverpoolin maalivahdin Jerzy Dudek, mutta maali määrättiin paitsioksi ja se hylättiin. Ševtšenko sai uuden maalipaikan muutamaa minuuttia myöhemmin; vältettyään paitsioaseman Ševtšenko laukoi, mutta Dudek torjui sen kun Ševtšenko joutui Liverpoolin puolustajien painostukseen. Luis García sai kaksi maalipaikkaa Ševtšenkon laukauksen jälkeen; ensimmäinen laukaus rangaistusalueen laidalta meni yläriman yli ja Barošin lähetettyä hänet läpiajoon, hänen toinen laukauksensa meni ohi maalin. Heti tämän jälkeen Crespo pääsi läpiajoon, mutta tilanne merkittiin paitsioksi. Melkein heti tämän jälkeen Liverpool vaati rangaistuspotkua, kun Alessandro Nestan väitettiin pelanneen palloa kädellään, mutta sitä ei annettu. Milan ryhtyi vastahyökkäykseen ja teki maalin; Kaká kuljetti pallon Liverpoolin kenttäpuoliskolle ja syötti Ševtšenkolle, joka antoi maaliin johtaneen syötön Crespolle takatolpalle; 2–0. Muutama minuutti myöhemmin Crespo vahvisti Milanin johtoa nostamalla pallon Dudekin yli maaliin Kakán syötöstä tehden tilanteeksi 3–0.
Toinen puoliaika.
Toisen puoliajan alussa Liverpool teki vaihdon, jossa Dietmar Hamann korvasi Steve Finnanin. Tämän jälkeen se pelasi kolmella puolustajalla ja viidellä keskikenttäpelaajalla yrittäen vähentää Milanin johtoasemaa. Liverpoolilla oli paras tilaisuus aikaisessa vaiheessa, kun Xabi Alonso lähetti pallon 32 metristä hieman ohi Milanin oikeasta tolpasta. Kaksi minuuttia myöhemmin Dudek torjui Andri Ševtšenkon ampuman vahvan vapaapotkun rangaistusalueen ulkopuolelta. Minuuttia myöhemmin Liverpoolin kapteeni Steven Gerrard teki puskumaalin John Arne Riisen keskityksestä. Hieman myöhemmin Liverpool teki jälleen maalin; Vladimír Šmicer päihitti Milanin maalivahdin Didan kaukolaukauksella tuoden Liverpoolin maalin päähän. Kolme minuuttia myöhemmin Liverpoolille annettiin rangaistuspotku, kun Gennaro Gattuso rikkoi Steven Gerrardia. Xabi Alonson rangaistuspotku torjuttiin, mutta hän sai tehtyä maalin laukauksen kimmottua. Sekä Milanilla että Liverpoolilla oli mahdollisuudet mennä johtoon myöhemmin, mutta Clarence Seedorf ja Riise epäonnistuivat maalinteossa.
Lisäaika.
Liverpool aloitti lisäajan ensimmäisen puoliajan. Pirlolla oli paikka alussa, mutta hänen laukauksensa meni yli maalin. Tomassonilla oli paikka lisäajan ensimmäisen puoliajan lopulla, mutta hän ei onnistunut osumaan palloon. Vladimir Šmicer tarvitsi hoitoa saatuaan krampin ensimmäisen puoliajan lopulla, jolloin useampi Liverpoolin pelaajista oli uupunut. Liverpoolilla oli enemmän paikkoja ensimmäisellä puoliajalla saatuaan kaksi kulmapotkua, mutta ei onnistunut maalinteossa. Hetkeä myöhemmin Milan teki viimeisen vaihtonsa vaihtaen Gennaro Gattuson Rui Costaan. Toisen puoliajan paras paikka tuli sen lopussa, kun Ševtšenko laukoi maalia kohti. Dudek torjui, mutta laukaus kimposi takaisin Ševtšenkolle, joka ampui uudelleen noin viidestä ja puolesta metristä, jonka Dudek torjui työntämällä pallon yli maalin. Liverpoolilla oli viimeinen mahdollisuus lisäajan lopussa, mutta John Arne Riisen vapaapotku blokattiin, jonka jälkeen erotuomari puhalsi lisäajan päättyneeksi, mikä tarkoitti sitä että mestaruus ratkeaisi rangaistuspotkukilpailulla.
Rangaistuspotkukilpailu.
Sekä Liverpool että Milan olivat voittaneet edelliset Euroopan cupinsa rangaistuspotkukilpailun jälkeen, ja tämä oli toinen kerta kolmeen vuoteen, kun loppuottelu ratkaistiin tällä tavoin. Milan aloitti rangaistuspotkukilpailun, mutta Serginho ampui yli maalin sen jälkeen kun Jerzy Dudek yritti häiritä häntä tavalla, joka jäljitteli Bruce Grobbelaarin ”spagettijalkoja” vuoden 1984 Euroopan cupin loppuottelun rangaistuspotkukilpailussa. Dietmar Hamann ampui Liverpoolin ensimmäisen rankkarin ja huolimatta murtuneesta varpaastaan, teki maalin vieden Liverpoolin 1–0 johtoon. Milanin seuraava ampuja oli Andrea Pirlo, jonka laukauksen Dudek torjui syöksyttyään oikealle puolelleen. Cissé teki maalin rankkaristaan pistäen Liverpoolin 2–0 johtoon. Tomasson maalasi Milanin seuraavasta pilkusta kaventaen Liverpoolin johdon 2–1:een. Riise oli seuraavana vuorossa Liverpoolilta, mutta Dida torjui hänen laukauksensa. Kaká teki maalin seuraavasta rankkarista tasoittaen kilpailun 2–2:een. Vladimír Šmicer ryhtyi ottamaan Liverpoolin seuraavaa rangaistuspotkua ja teki maalin. Ševtšenkon, joka oli laukonut ottelun voittavan rangaistuspotkun vuoden 2003 loppuottelussa, oli tehtävä maali tai Liverpool voittaisi mestaruuden. Hän ampui rankkarinsa keskelle maalia. Dudek syöksyi oikealle, mutta torjui laukauksen vasemmalla kädellään. Niin Liverpool voitti rangaistuspotkukilpailun lukemin 3–2.