tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ben Walter Heikel

Ben Walter Heikel (27. elokuuta 1879 Ylitornio – 21. toukokuuta 1954 Villarrica, Paraguay) oli suomalainen valtionpomologi, puutarhaopetuksen ja hedelmänviljelyn kehittäjä sekä kotimaisten hedelmäviinien valmistuksen uranuurtaja.
Heikelin vanhemmat olivat metsähallituksen metsäinsinööri August Benjamin (Benne) Heikel (1854–1928) ja Johanna Maria Laurin (1856–1933). Hän suoritti pomologin tutkinnon kuninkaallisessa pomologisessa opistossa Proskaussa Saksassa. Heikel toimi Suomessa valtionpomologina 1908–1916 ja oli Lepaan puutarhaopiston hedelmänviljelyn opettajana 1910–1916. Lepaalla Heikel alkoi suunnitella viininvalmistusta kotimaisista marjoista ja hedelmistä. Opisto ei ollut kuitenkaan halukas tähän työhön joten Heikel jatkoi vuodesta 1912 kokeilujaan yksityisesti Hattulassa omistamallaan Kasselan tilalla. Hän perusti myös vuonna 1916 viinien teollista valmistusta varten "Marja Oy"-nimisen yhtiön Parolaan ja oli yhtiön toimitusjohtajana.
Marja Oy sai luvan valmistaa 10% alkoholia sisältävää kirkkoviiniä sekä lisäksi pieniä määriä alkoholia sisältäneitä hehkumehua ja marjahyytelöitä. Vuonna 1919 kieltolain tultua voimaan Heikel tuomittiin Hattulan käräjillä kahden vuoden ehdolliseen vankeusrangaistukseen koska Marja Oy:n tehtaan tuotteiden alkoholipitoisuus oli ylittänyt lain salliman 2 prosenttia. Heikel erosi tämän jälkeen syyskuussa 1919 Marja Oy:n toimitusjohtajan virasta ja siirtyi perheineen Paraguayhin. Hän toimi sen jälkeen loppuelämänsä ajan itsenäisenä hedelmänviljelijänä Villarricassa Paraguayssa. 
Marja Oy jatkoi valmistustoimintaansa aina vuoteen 1956 saakka. Yhtiö valmisti kirkkoviinin ohella "Suomen Helmi"-nimistä valkoviiniä, "Taru"-nimistä väkevää viiniä, erilaisia marjaliköörejä, mehutiivisteitä ja marmeladeja. Valmistustoiminnan päätyttyä yhtiön Parolassa Merventie 5:ssä sijainnut tehdaskiinteistö siirtyi Villayhtymä Oy:n tytäryhtiön "Tehdasvilla Oy":n käyttöön.
Maryan Synakowski

Maryan Synakowski (14. maaliskuuta 1936 Calonne-Ricouart – 25. tammikuuta 2021) oli puolalaistaustainen ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Vuosina 1954–1956 hän pelasi Olympique Saint-Quentinissa. Vuonna 1956 hän siirtyi CS Sedan Ardennesiin ja hän voitti seurassa Ranskan cupin kausina 1955/1956 ja 1960/1961. Vuosina 1963–1965 hän pelasi Stade Françaisissa, vuosina 1965–1967 Royale Union Saint-Gilloisessa ja vuosina 1967–1969 Stade de Reimsissa. Hän lopetti uransa CS Sedan Ardennesissa, jossa hän pelasi vuosina 1969–1971.
Vuosina 1961–1965 hän pelasi 13 ottelussa Ranskan maajoukkueessa.
Can Dündar

Can Dündar [ʤan dyn'daɾ] (s. 16. kesäkuuta 1961 Ankara) on turkkilainen toimittaja, kolumnisti, kirjailija ja dokumentaristi. Hän on keskusta-vasemmistolaisen "Cumhuriyet"-sanomalehden päätoimittaja ja yksi Turkin mediamaailman tunnetuimmista henkilöistä. Dündar oli yksi toimittajista, jotka pidätettiin marraskuussa 2015 hänen lehtensä julkaistua verkossa videomateriaalia Turkin tiedustelujärjestön MİT:n aselähetyksistä Syyrian islamistitaistelijoille. Toukokuussa 2016 Dündar tuomittiin vajaan kuuden vuoden vankeusrangaistukseen. Hän aikoo valittaa tuomiosta, ja pysyy vapaana siihen asti kun valitus on käsitelty. Ennen tuomion julistamista Dündaria kohti ryntäsi oikeustalon edessä aseistettu mies.
Elämä ja ura.
Dündar vietti lapsuutensa Ankarassa virkamiesperheen ainoana poikana. Hän opiskeli journalismia ja yhteiskuntatieteitä Ankaran yliopistossa, josta valmistui 1982. Toimittajan työt hän aloitti jo vuonna 1979, mutta jatkoi opintojaan Britanniassa ja valmistui vuonna 1986 London School of Journalism -oppilaitoksesta. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Istanbulin ODTÜ-yliopistossa 1996.
Dündar on työskennellyt turkkilaisille sanoma- ja aikakauslehdille ja tehnyt television ajankohtaisohjelmia. 1990-luvun loppupuolella hän toimi itsenäisenä dokumentaristina ja liittyi vuonna 2001 arvostetun "Milliyet"-sanomalehden toimituskuntaan ja alkoi kirjoittaa siihen kolumnejaan. Vuonna 2013 Dündar sai kuitenkin lähteä kirjoitettuaan työnantajansa mielestä liian kärjekkäästi Turkin mielenosoituksista ja Egyptin tilanteesta. Helmikuussa 2015 hänet nimitettiin kilpailevan "Cumhuriyetin" päätoimittajaksi.
Helmikuun lopussa 2016 Dündar ja Cumhuriyet-lehden Ankaran-toimituksen johtaja Erdem Gül vapautettiin vankeudesta, kun Turkin perustuslakituomioistuin katsoi vankeuden rikkovan heidän oikeuksiaan. Turkin presidentti Erdoğan kritisoi tuomioistumen päätöstä, eikä toimittajiin kohdistuvia syytteitä vapautuksesta huolimatta kumottu. Toimittajat eivät saa poistua maasta ja heitä uhkaa elinkautinen vankeusrangaistus. Maaliskuussa alkoi Dündarin ja Gülin oikeudenkäynti, jossa heitä syytettiin muun muassa valtiosalaisuuksien paljastamisesta, väkivaltaisen vallankumouksen valmistelusta ja terroristien avustamisesta. Syytteet perustuivat heidän julkaisemaansa uutiseen, jossa Turkin hallituksen väitettiin yrittäneen salakuljettaa aseita Syyrian kapinallisille. Toukokuussa Dündarille tuomittiin 5 vuotta ja 10 kuukautta sekä Gülille 5 vuotta vankeutta.
Vuonna 2016 Dündar pakeni Turkista Saksaan. Joulukuussa 2020 Dündar sai poissaolevana yli 27 vuoden vankeusrangaistuksen vakoilusta ja terroristiryhmittymän avustamisesta juttuprojektissa, joka käsitteli Turkin väitettyjä asekuljetuksia Syyrian presidentti Bashar al-Assadia vastustaville kapinallisille.
Dündar on kirjoittanut myös yli 20 kirjaa.
Birjand

Birjand () Iranin koillisosassa sijaitsevan Etelä-Khorasanin provinssin keskuskaupunki ja aliprovinssitason hallintoalue (šahrestan). Se sijaitsee linnuntietä noin 790 kilometriä pääkaupunki Teheranista itäkaakkoon. 
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 13 934 (1956), 25 845 (1966), 46 943 (1976), 81 798 (1986), 101 177 (1991), 127 608 (1996), 166 138 (2006) ja 178 020 (2011).
Ida Sallinen

Ida Maria Sallinen (18. joulukuuta 1870 Espoo – 3. kesäkuuta 1976) oli pitkäikäinen suomalainen. Hän syntyi Espoossa ja asui myös Helsingissä ja eli 105 vuoden ja 168 päivän ikäiseksi.
Lähteet.
http://www.tuomas.salste.net/suku/vanhimmat.html
Kukkaron herraksi

Kukkaron herraksi on talousohjelma, jossa seurataan taloudellisiin kriisiin joutuneita tavallisia ihmisiä jotka yrittävät panna raha-asiansa järjestykseen.
Ensimmäinen tuotantokausi.
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Yle TV1-kanavalla 28. lokakuuta 2008. Juontajana toimi Kati Parkkonen, talous- ja velkaneuvojana Kirsti Lattunen ja elämäntaidonvalmentajana Anne Karilahti. 
Toinen tuotantokausi.
Toinen tuotantokausi alkoi 10. tammikuuta 2010. Juontajana toimi Anna Taipale, talous- ja velkaneuvojana Kirsti Lattunen ja elämäntaidonvalmentajana Elina Haataja.
Kolmas tuotantokausi.
Kolmas tuotantokausi alkoi Yle TV2-kanavalla 25. helmikuuta 2013. Juontajana toimi Nuppu Stenros ja talous- ja velkaneuvojana Kirsti Lattunen.
Bellona-luokka (linjalaiva)

Bellona-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston viiden 74-tykkisen kolmannen luokan linjalaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Amiraliteetti hyväksyi 31. tammikuuta 1758 Sir Thomas Sladen suunnitteleman luokan piirustukset. Aluksista kolme ensimmäistä tilattiin 28. joulukuuta 1757. Niille varattiin nimet 1. helmikuuta 1758. Loput kaksi alusta tilattiin 13. joulukuuta 1758 ja saman aikaisesti tilattiin luokasta tehty parannellun version Arrogant-luokan kaksi alusta.
Luokan alukset olivat ensimmäisiä kuninkaallisen laivaston 74-tykkisiä aluksia, joiden tykkikansi oli etriä ja siten ne olivat uuden tyyppisten tämän kokoisten alusten esikuvina. Seuranneet Sladen suunnittelemat alukset muistuttivat Bellona-luokan aluksia ja muutokset keskittyivät pohjan muotoon.
Alusten aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 kappaletta 32 naulan tykkiä ja ylemmällä tykkikannella sama määrä 18 naulan tykkejä. Puolikannella oli neljätoista ja etukannella neljä 9 naulan tykkiä. Vuodesta 1807 luokan aluksilla oli puolikannellaan kuusi 12 naulan tykkiä ja kahdeksan 32 naulan karronadia. Samoin keulakannen 9 naulan tykit vaihdettiin kahteen 12 naulan tykkiin ja kahteen 32 naulan karronadiin.
BAM (elokuva)

BAM on vuonna 2008 valmistunut suomalais-virolainen dokumenttielokuva venäläisten komsomoltyöläisten haaveesta rakentaa rautatie Baikalin ja Amurin välille. Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Jouni Hiltunen ja tuottanut helsinkiläinen tuotantoyhtiö Making Movies.
Synopsis.
BAM eli Baikalin–Amurin päärata (Baikalo-Amurskaja Magistral) oli Leonid Brežnevin utopistiselta vaikuttanut suunnitelma rakentaa yli 3 500 kilometriä rautatietä ja yli 200 asemaa ja kaupunkia Etelä-Siperiaan viidessä vuodessa. Työntekijöiksi valittiin Komsomol-nuoria eli Neuvostoliiton kommunistisen puolueen nuorisojärjestön jäseniä.
”Tämä projekti tulee ratkomaan taloudelliset ongelmamme. Kehotan teitä jättämään arkielämänne ja ilmoittautumaan mukaan tähän isänmaalliseen projektiin”, Leonid Brežnev julisti maaliskuussa 1974.
Ehkäpä viimeistä kertaa neuvostohallitus onnistui rekrytoimaan kymmeniä tuhansia idealistisia nuoria, jotka todella uskoivat asiaansa. He olivat BAM-radan pioneereja, jotka jättivät kotinsa ja vanhempansa Neuvostoliiton eurooppalaisissa osissa ja muuttivat Siperiaan. Filmiryhmät seurasivat vuosikausia radan rakentamista. Dokumentteja ja uutispätkiä käytettiin propagandamateriaalina sekä Neuvostoliitossa että lännessä.
Viisivuotissuunnitelma radan valmistumiseksi muuttui toiseksi viisivuotissuunnitelmaksi, ja lopulta rakentaminen kesti peräti 30 vuotta.
Dokumenttielokuva "BAM" kertoo BAM:in rakentajista – ihmisistä, jotka rakensivat omin käsin tulevaisuutensa sekä perustivat perheensä ja kasvattivat lapsensa radan varrella. Heistä tuli ensin sankareita, mutta Neuvostoliiton hajottua heidät unohdettiin.
Elokuvan kaksi päähenkilöä, Aleksander Bondar ja Ivan Varsavskij, työskentelivät BAM:illa työprikaatien johtajina. Heidät nimitettiin Sosialistisen työn sankareiksi ja heistä tuli aikanaan – kiitos filmiryhmien ja television – äärimmäisen kuuluisia ihmisiä Neuvostoliitossa.
Ningbo Bird

Ningbo Bird Co. Ltd, usein vain Ningbo Bird () on kiinalainen matkapuhelinten ja tablettien valmistaja. Se oli suurin matkapuhelinten myyjä Kiinassa vuosina 2003–2005.
Yhtiö perustettiin vuonna 1992 Fenghuassa, ja vuonna 1997 siitä tuli Kiinan suurin hakulaitevalmistaja. Ningbo Bird alkoi valmistaa matkapuhelimia vuonna 1999. Se listattiin Shanghain pörssiin seuraavana vuonna. Kun se pyrki kansainvälisille markkinoille, BIRD International perustettiin Hongkongissa vuonna 2003.
Ningbo Birdillä on tutkimus- ja kehityskeskukset Chongqingissa, Hangzhoussa ja Ningbossa.
Salatiga

Salatiga on kaupunki Keski-Jaavan provinssissa Indonesiassa noin 40 kilometriä Semarangista etelään ja noin 50 kilometriä Yogyakartasta pohjoiseen Merbabu- ja Telomoyo-tulivuorten juurella. Kaupunki on perustettu vuonna 750. Kaupungissa oli vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan 183 631 asukasta, ja sen pinta-ala on 57,4 neliökilometriä.
Ugandan pääministeri

Ugandan pääministeri johtaa Ugandan hallitusta, vaikka hallituksen todellinen päämies on presidentti.
Ugandan pääministerin virka perustettiin ensi kerran vuonna 1962. Vuonna 1966 siihenastinen pääministeri Milton Obote kumosi perustuslain, lakkautti pääministerin viran ja julistautui presidentiksi. Vuonna 1980 pääministerin virka perustettiin uudelleen.
Tšekin Extraliga -kausi 2014–2015

Tšekin Extraliga -kausi 2014–2015 oli Tipsport Extraligan 22. kausi. Runkosarja alkoi 12. syyskuuta 2014 ja päättyi 1. maaliskuuta 2015. Runkosarjan voitti HC Ocelaři Třinec, jolle runkosarjan voitto oli sille historian toinen. Runkosarjan pistepörssin voitti HC Litvínovin Viktor Hübl.
Pudotuspelit alkoivat 4. maaliskuuta ja ratkaiseva loppuottelu pelattiin 23. huhtikuuta. Mestaruuden voitti HC Litvínov, jolle mestaruus oli seurahistorian ensimmäinen. Pudotuspelien pistepörssin voitti Litvínovin Robin Hanzl ja pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Litvínovin maalivahti Pavel Francouz.
Kauden parhaana palkittiin Litvínovin Martin Ručinský. Kauden tulokkaaksi valittiin slovakki Martin Réway, joka edusti HC Sparta Prahaa. Parhaaksi puolustajaksi nostettiin saman seuran Adam Polášek, parhaaksi maalivahdiksi Litvínovin Francouz ja parhaaksi valmentajaksi Litvínovin Radim Rulik. Francouz valittiin liigan parhaaksi maalivahdiksi myös kaudella 2012–2013, jolloin hän edusti myös Litvínovia. Kauden päätteeksi Francouz siirtyikin KHL-seura Traktor Tšeljabinskiin.
Tuntematon Selkämeri

Tuntematon Selkämeri on luontoelokuva Selkämeren vuoden kierrosta. Elokuva valmistui vuonna 2011. Sen on ohjannut ja kuvannut Jouni Hiltunen sekä tuottanut Katharsis Films Oy.
Synopsis.
Dokumentti "Tuntematon Selkämeri" vie katsojan tutkimusmatkalle Selkämeren karuun ja osin luoksepääsemättömään luontoon ja maisemaan vuoden kierrossa.
Selkämeri kätkee suojiinsa rikkaan ja luonnontilaisena pysyneen merellisen elinympäristön. Se antaa elämän tuhansille pesimälinnuille, mutta samalla harvenevalle joukolle kalastajia. Selkämeren vuodenkierto on kiihkeä: se on täynnä elämää mutta myös kuolemaa.
Talvella hyytävältä jäälakeudelta on vaikea löytää merkkejä elämästä. Vain yksinäinen merikotka liitää taivaalla seuranaan talviverkkoja kokeva kalastaja. Seuraa kiihkeä, elämäntäyteinen ja lajirunsas kevät, kunnes taas keskikesän tullen Selkämeren luonto hiljenee, alkaa valmistautuminen rannikon kaamokseen ja pitkään syksyyn.
Selkämeren rannikolta avautuva avoin merimaisema on ikkuna menneisyyteen, kuvajainen merestä ja maailmasta, joka oli joskus tuhansia vuosia ennen meitä. Tuntematon Selkämeri on puheenvuoro tuon maiseman ja alkukantaisen meriluonnon säilyttämisen puolesta.
Butyloitu hydroksianisoli

Butyloitu hydroksianisoli eli butyylihydroksianisoli tai BHA (C11H16O2) on fenoleihin kuuluvien 2-"tert"-butyyli-4-hydroksianisolin ja 3-"tert"-butyyli-4-hydroksianisolin seos. Yhdistettä käytetään hapettumisenestoaineena muun muassa elintarvikkeissa sekä petrokemian tuotteissa.
Ominaisuudet.
Butyloitu hydroksianisoli on huoneenlämpötilassa valkoista vahamaista ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, propyleeniglykoliin ja petrolieetteriin. Butyloidun hydroksianisolin karsinogeenisuudesta on ristiriitaista tietoa. Toisaalta sen on todettu ehkäisevän eräiden yhdisteiden aiheuttamia maksakasvaimia, eikä sitä ole todettu mutageeniseksi Amesin testillä. Toisaalta butyloidun hydroksianisolin on havaittu aiheuttavan rotilla kasvaimia vatsaan ja virtsarakkoon.
Valmistus ja käyttö.
Butyloitua hydroksianisolia valmistetaan alkyloimalla p-metoksifenolia tert-butanolin tai isobuteenin avulla. Noin 90 % on 3-isomeeria ja loput ovat 2-isomeeria. Yhdistettä voidaan valmistaa metyloimalla hydrokinonin ja tert-buteenin tai isobuteenin muodostamaa reaktiotuotetta.
Butyloitua hydroksianisolia voidaan käyttää hapettumisenestoaineena muun muassa öljyissä, rasvoissa, kastikkeissa ja leipomotuotteissa. Aineen E-koodi on E320. Sitä voidaan käyttää hapettumisenestoaineena myös petrokemian tuotteissa, kumeissa, lääkkeissä ja kosmetiikassa.
Anna Dahlman

Anna Dahlman (s. 28. tammikuuta 1980) on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on valmistunut medianomiksi erityisalanaan elokuva- ja TV-käsikirjoittaminen Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiasta vuonna 2008. 
Hän on työskennellyt käsikirjoittajana muun muassa "Hyvät ja huonot uutiset" -ohjelmassa sekä draamasarjoissa "Tukka auki", "Vastaparit" ja "Parasta aikaa". Vuosina 2011–2013 hän oli "YleLeaksin" vastaava käsikirjoittaja. Vuosina 2014–2017 hän oli vastaavana käsikirjoittajana "Siskonpeti"-sarjan ensimmäisellä, toisella ja kolmannella tuotantokaudella, jotka hän myös ohjasi. "Siskonpedin" ensimmäisen kauden käsikirjoituksesta hän oli ehdolla Kultaisen Venlan saajaksi.
Syksyllä 2015 Dahlman oli yksi vakiotuomareista Yle TV2:n "Naurun tasapaino" -ohjelman kolmannella kaudella sekä yksi vakiovieraista MTV3-kanavalla esitetyssä "Antti Holma Show’ssa".
Ishpeming

Ishpeming on kaupunki Michiganin osavaltion Marquetten piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Ylä-Michiganin niemimaalla. Kaupungissa on 6 500 asukasta (vuonna 2010).
Ishpemingin kaupungin pinta-ala on 24,22 neliökilometriä. Se sijaitsee 240 metriä Yläjärven pinnan yläpuolella. Naapurikaupunkeja ovat Marquette ja Negaunee. Ishpemingissa sataa paljon lunta, ja sitä pidetään Yhdysvaltojen hiihtourheilun lähtöpaikkana.
Asukkaista yli 95 % on eurooppalaista alkuperää. Suurimmat etniset ryhmät ovat suomalaiset (25,5 % vuonna 2000), italialaiset, englantilaiset, ranskalaiset, saksalaiset, ruotsalaiset ja irlantilaiset. Vuonna 2000 1,9 % puhui suomea äidinkielenään.
Nimitys Ishpeming nimi perustuu odžibwankieliseen sanaan, joka kuvaa sen korkeaa sijaintia. Kaupunki on saanut alkunsa rautamalmikaivoksista. 1800-luvun lopulla sinne syntyi paljon suomalaisasutusta Väkiluku oli suurimmillaan yli 13 000 vuonna 1900.
Ishpemingin kautta kulkee valtatie 41. Lähistöllä sijaitsee Sawyerin kansainvälinen lentokenttä.
Diamond Sakha Airlines

Diamond Sakha Airlines oli venäläinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1993. Vuosina 1995–1998 se operoi kahta Airbus A310 -konetta yhteistyössä Aeroflotin kanssa. Se lopetti toimintansa vuonna 1998, ja A310:t siirrettiin Sakha Airlinesille.
Laivasto.
Diamond Sakha Airlinesin laivastoon kuuluivat vuosina 1995–1998 seuraavat lentokoneet:
Aulis Hauhia

Aulis Uolevi Hauhia (10. helmikuuta 1921 Lappee – 4. kesäkuuta 1997 Espoo) oli suomalainen upseeri ja ekonomi, joka teki 27 vuotta kestäneen uran Instrumentariumin palveluksessa, viimeiseksi sen pääjohtajana 1972–1982. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1975.
Elämä ja ura.
Aulis Hauhian isän työ vankilavirkailijana vei perhettä eri puolille Suomea. Hauhia kävi Riihimäen yhteislyseota ja kuului ikäluokkaan, joka pääsi talvisodan takia ylioppilaaksi 1940 ilman kirjoituksia. Asepalvelustaan hän lähti suorittamaan kenttätykistöön vapaaehtoisena ja eteni Reserviupseerikouluun, joka tuolloin toimi Kankaanpään Niinisalossa. Jatkosodassa Hauhia toimi tulenjohtajana Uhtualla ja Kiestingin suunnalla. Lakimieshaaveet vaihtuivat kadettikouluun, josta valmistuttuaan 1943 Hauhia toimi patteriupseerina Poventsassa ja patteripäällikkönä Aunuksessa. Kannaksen suurhyökkäyksen alettua Hauhia toimi 20. prikaatin tykistökomentajan Pentti Arran tiedustelu-upseerina.
Rauhan tultua Hauhia lähti Helsingin kauppakorkeakouluun ja valmistui ekonomiksi 1949. Hän sai farmaseuttivaimonsa kanssa työpaikat Göteborgista, jossa Hauhia toimi Svenska Handelsbankenissa. Seuraava siirto oli lähtö Englannin Manchesteriin sikäläisen tukkuosuuskunnan palvelukseen. Lasten tulo sai pariskunnan palaamaan Suomeen 1951, jossa Aulis Hauhia työskenteli SOK:n eri tehtävissä vuoteen 1955, kunnes sai konttoripäällikön paikan Instrumentariumista.
Hauhia eteni Instrumentariumin apulaisjohtajaksi 1958, johtajaksi 1960, toimitusjohtajaksi ja johtokunnan puheenjohtajaksi 1968 ja pääjohtajaksi 1972. Hauhian liki kolmen vuosikymmenen uran kuluessa Instrumentarium kasvoi yli 2 000 työntekijän kannattavaksi pörssiyhtiöksi.
Hauhia jäi eläkkeelle 1982, viisi vuotta suunniteltua aiemmin tehdäkseen tilaa uuden sukupolven toimitusjohtajalle. Kuusikymppinen Hauhia sai vielä tehtävikseen Tamron hallinnon ammattimaistamisen ja Aaltosen tehtaiden saneeraamisen voitolliseksi.
Monien yritysten hallitustehtävien (Rukatunturi Oy, Datex, Wesley &amp; Jessen Oy ym.) lisäksi Hauhia oli mukana muun muassa Rotary-järjestön, Ekonomiliiton ja Suomi–Portugali-seuran hallinnossa.
Markku Kosonen (kuvataiteilija)

Markku Kalevi Kosonen (27. helmikuuta 1940 Paimio – 28. marraskuuta 2013) oli suomalainen kuvataiteilija ja laivakokki.
Markku Kososen vanhemmat olivat taidemaalari Erkki Henrik Kosonen (1902–1960) ja Terttu Tuulikki Tellervo Turpela ja puoliso vuodesta 1976 musiikinopettaja Ritva Lohikoski. Taiteilijan poika Kosonen ei itse saanut koulutusta taiteilijaksi vaan kävi Turun kaupungin ammattioppilaitoksen (niin sanottu Göteborgin ammattikoulu) vuosina 1952–1954 ja työskenteli rakennuksilla. Hän lähti merille messipojaksi 1960, opiskeli sitten Suomen Joutsenen merimiesammattikoulussa kokiksi 1961–1962 ja teki elämäntyönsä laivakokkina. Laivakokin ammattipätevyyden hän sai vuonna 1968.
Kosonen alkoi maalata vasta 1980-luvun alussa, mutta monilta ympäri maailmaa ulottuneilta merimatkoilta Kososen maalauksiin jäi aiheita muun muassa Etelä-Amerikasta, kuten Amazonilta vuonna 1979, samoin kuin hehkuvia värejä. Kosonen asettui maihin yli 20 vuoden merillä olon jälkeen vuoden 1982 lopussa ja ryhtyi maalamaan, muun muassa vesiväreillä ja guassi- sekä liitutekniikoilla. Kososen maalauksia on luonnehdittu primitiiviseksi ja värikylläiseksi naivismiksi. Hänen töitään oli ensimmäisen kerran esillä Turun taiteilijaseuran 60-vuotisnäyttelyssä Wäinö Aaltosen museossa vuonna 1984 ja sen jälkeen eri näyttelyissä lähes vuosittain. 
Kosonen teki myös julisteita ja kuvitti painotuotteita, kuten musiikkitapahtumien ohjelmakirjoja, sekä maalasi muotokuvia taiteilijoista ja kirjailijoista, esimerkiksi Jarkko Laineesta. Turussa Kosonen tuli tunnetuksi myös Tunturi-moposta, jolla hän liikkui kaupungilla. Hänelle tehtiin onnistunut sydämensiirto Helsingin yliopistollisessa keskussairaalassa vuonna 1996. Sairaus pakotti hänet vähentämään musiikinharrastusta ja maalaustyötä vasta paljon myöhemmin.
Matti Manninen (pyöräilijä)

Matti Manninen (s. 20. heinäkuuta 1992 Pori) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti Zannata Cycling Teamia 2012–2013, Team Bliz-Meridaa 2014, Team Raleigh-GAC -joukkuetta 2015, Bliz-Merida Pro Cyclingia 2016, Team Fixit.no -tallia 2017 ja vuodesta 2018 alkaen GIF-Chebici-joukkuetta.
Manninen sijoittui EM-kilpailujen alle 23-vuotiaiden maantieajossa viidenneksi 2014. Hän voitti Baltic Chain Tourin ensimmäisen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi 2015. Hän voitti Clássica da Primavera -kilpailun Portugalissa 2016. Hän voitti Dookoła Mazowsza -ajon kokonaiskilpailun ja toisen etapin 2016. Hän voitti samana vuonna Tour of Szeklerlandin ensimmäisen etapin.
Manninen voitti maantieajon Suomen-mestaruuden 2017. Hän voitti samana vuonna Unkarin ympäriajon kolmannen etapin.
Rekorderlig

Rekorderlig on ruotsalainen erityisesti maustettuihin siidereihin erikoistunut siiderimerkki. Siideri valmistetaan Ruotsissa Vimmerbyn kaupungissa käyttäen paikallista lähdevettä.
Rekorderlig käyttää siidereissään makuinaan muun muassa metsämarjoja, trooppisiä hedelmiä ja sitrushedelmiä. Juomista on saatavilla myös alkoholittomia versioita.
Etele Air

Etele Air oli venäläinen tilauslentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1996. Sen toimilupa peruttiin vuonna 2003.
Laivasto.
Etele Airin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
Ifrit

Ifrit tai efreeti (; monikkomuoto , johdos sanasta , pöly; myös "afreet", "afrit", "afrite"; arabian kielessä miespuolinen hahmo on "ʿifrīt" ja naispuolinen "ʿifrītah") on arabikulttuurissa ja islamissa esiintyvä henkiolento.
Kansantarinoissa ifrit voidaan kuvata valtavan kokoiseksi, savusta muodostuneeksi siivekkääksi olennoksi, joka on joko mies- tai naispuolinen. Ifritit asuvat maan alla, oleskelevat usein raunioissa ja elävät arabien heimojärjestelmän mukaisesti kuninkaineen, heimoineen ja klaaneineen. Ifritit menevät naimisiin keskenään, mutta voivat avioitua myös ihmisten kanssa. Tavalliset aseet ja voimat eivät tehoa ifriteihin. Ne ovat kuitenkin alttiita magialle, jonka avulla ihmiset voivat tappaa, vangita tai orjuuttaa niitä. Jinnien tavoin myös ifritit voivat olla muslimeja tai uskottomia sekä hyviä tai pahoja. Useimmiten ifrit esitetään pahantahtoisena ja armottomana olentona.
Ifrit Koraanissa ja "haditheissa".
Sana "ifrit" esiintyy Koraanissa vain kerran (27:39). Siinä Ifrit lupaa kuningas Salomolle, että hän tuo Saban kuningattaren valtaistuimen Jerusalemiin lyhyemmässä ajassa kuin mitä kuluu siihen, että ihminen nousee istuimeltaan seisomaan. Koraanin sanat voidaan lukea "Ifrit jinnien joukosta", kuten italialaisessa käännöksessä tai "roteva jinni", kuten tekee Pickthall tai sana jätetään kokonaan kääntämättä, kuten tekee Hämeen-Anttila.
"Hadith" -kokoelmassa "Mishkat al-Masabih" on "hadith", jonka mukaan Profeetta sanoi Abu Hurairalle: "Muuan Ifrit jinnien joukosta pakeni eilen häiritsemään rukoustani, mutta Jumala antoi minulle vallan sen yli, joten tartuin siihen ja aioin sitoa sen kiinni yhteen moskeijan pilareista, jotta muutkin näkisivät sen. Sitten muistin veljeni Salomon rukouksen "anna minulle valtakunta, joka ei joudu kenellekään kelvottomalle perinnöksi" (38:35) ja niin päästin sen irti." Mishkat al-Masabih on "hadith" -kokoelma, jonka kokosi imaami Khatib at-Tabrizi.
Yasuj

Yasuj (; myös muodossa Yasooj, tai Yesuj, Yesūj) on Iranin Kohgiluyen ja Buyer-Ahmadin provinssin hallintokaupunki. Se sijaitsee linnuntietä noin 565 kilometriä pääkaupunki Teheranista etelään.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 34 (1956), 931 (1966), 4 524 (1976), 29 991 (1986), 48 957 (1991), 69 133 (1996), 100 544 (2006) ja 108 505 (2011).
Yasuj on teollisuuskaupunki, jossa toimii esimerkiksi öljynjalostamo ja sokeritehdas. Lisäksi kaupungissa valmistetaan tiiliä, keramiikkalaattoja, eläinrehua, koreja ja erilaisia mattoja.
Veli-Matti Saikkonen

Veli-Matti Saikkonen (18. elokuuta 1941 Joensuu – 12. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen teatteriohjaaja. Hän oli Suomen Kansallisteatterin ohjaaja 1965–1970 ja Yleisradion teatteripalveluissa vuodesta 1972 ja Televisioteatterin ohjaaja vuodesta 1985. Hän ohjasi kotimaisten näytelmien kantaesityksiä, televisioelokuvia ja elokuvan "Takiaispallo" (1970).
Lesley Stahl

Lesley Stahl (s. 16. joulukuuta 1941 Swampscott, Massachusetts) on yhdysvaltalainen televisiotoimittaja. Hän on ollut toimittajana "60 Minutes" -ohjelmassa vuodesta 1991 lähtien.
Stahl valmistui Wheaton Collegesta vuonna 1963. Hän aloitti CBS Newsillä vuonna 1972, ja hänen ensimmäinen iso toimeksiantonsa oli raportoida Watergate-skandaalista. Hän oli CBS Newsin kirjeenvaihtajana Valkoisessa talossa presidenttien Jimmy Carterin ja Ronald Reaganin kausina sekä osan George H. W. Bushin kaudesta.
Syyskuusta 1983 toukokuuhun 1991 Stahl juonsi CBS:n ohjelmaa "Face the Nation". Maaliskuusta 1991 lähtien hän on ollut toimittajana "60 Minutes" -ohjelmassa.
Stahl on voittanut yli kymmenen Emmy-palkintoa. Vuonna 2015 hän sai elämäntyöstään Radio television digital news association -yhdistyksen (RTDNA) Paul White -palkinnon.
Eurasia Airlines

Eurasia Airlines (; IATA: UH, ICAO: EUS) oli venäläinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1997. Sen kotikenttä oli aluksi Bykovon lentoasema, mutta se siirtyi vuonna 2001 käyttämään Vnukovon lentoasemaa. Vuonna 2003 yhdestä sen Tupolev Tu-154B-2 -koneesta löydettiin pitkälle edennyttä korroosiota, ja yhtiön toimilupa peruttiin 17. syyskuuta 2003.
Laivasto.
Eurasia Airlinesin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
Left to Die

Left to Die on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn EP-levy. Se julkaistiin 16. syyskuuta 2008 levymerkillä Candlelight Records.
Albumi sisältää myös musiikkivideon kappaleesta ”Evil Ways".
Talkeetna

Talkeetna on väestönlaskennallinen asuinpaikka, joka sijaitsee Yhdysvaltojen Alaskassa. Talkeetnan asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 876.
Talkeetnassa ei ole kunnallishallintoa, vaan se kuuluu Matanuska-Susitnan hallintoalueeseen. Talkeetnalla on kuitenkin oma valtuustonsa, joka edustaa sitä hallintoalueen asioissa. Päätösvaltaa valtuustolla ei ole. Valtuusto on valinnut Talkeetnalle kunniapormestarin, joka on ollut vuodesta 1997 lähtien kissa nimeltään Stubbs.
Olavi Saikku

Aulis Olavi Saikku (21. maaliskuuta 1909 Sääksmäki – 14. heinäkuuta 2003) oli suomalainen diplomaatti ja ulkoasiainministeriön virkamies. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.
Saikku oli ulkoasiainministeriön palveluksessa vuodesta 1934. Hän oli avustaja Riiassa 1934–1935, Oslossa 1936–1938, Roomassa 1938–1939, ulkoasiainministeriön avustaja 1939, avustaja ja konsuli Roomassa 1940–1943, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri 1943–1944, kaupallinen edustaja Tukholmassa 1944–1945, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri ja jaostopäällikkö 1945–1946, lähetystösihteeri Kööpenhaminassa 1947–1950, lähetystöneuvos ja va. asiainhoitaja Méxicossa 1950–1955, ulkoasiainministeriön jaostopäällikkö 1955–1956, Transaco oy:n vientiosaston päällikkö 1956–1958, ulkoasiainministeriön jaostosihteeri ja jaostopäällikkö 1959–1963, lähetystöneuvos Lontoossa 1964–1966, suurlähettiläs Lagosissa 1966–1969, samalla Yaoundéssa, Abidjanissa ja Dakarissa 1967–1969, suurlähettiläs Algerissa 1969–1972, samalla Tunisissa ja Tripolissa 1969–1972, ulkoasiainministeriön neuvotteleva virkamies (ulkoasiainneuvos) 1972–1974.
Olavin Saikun vanhemmat olivat kouluneuvos Rufus Saikku ja koulunjohtaja, päätoimittaja Hanna Saikku. Metsäneuvos Tapio Saikku ja kansanedustaja Tuomas Saikku olivat hänen veljiään.
Anthology (Obituaryn albumi)

Anthology on yhdysvaltalaisen death metal -yhtye Obituaryn kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2001 levymerkillä Roadrunner Records. Albumi julkaistiin myös C-kasetti -formaatissa Metal Mind Recordsin kautta.
Kansikuvan on toteuttanut Andreas Marschall.
Mauritz Wilhelm Nordenheim

Mauritz Vilhelm Nordenheim, sukunimi vuoteen 1833 "Molander" (21. kesäkuuta 1807 Rantasalmi – 30. heinäkuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.
Nordenheimin vanhemmat olivat Mikkelin läänin maaherra, majuri Abraham Joakim Molander, aateloituna vuodesta 1833 Nordenheim (k. 1847) ja Maria Wallenius. Hän kävi Savonlinnan piirikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi Turussa 1824. Nordenheim opiskeli myös venäjän kieltä Moskovan yliopistossa 1826 ja suoritti tuomarintutkinnon 1828.
Nordenheim toimi kenraalikuvernöörinkansliassa vt. venäjän kielen kääntäjänä vuodesta 1828 ja vakinaisena venäjän kielen kääntäjänä vuodesta 1830 sekä sai kuvernementinkielenkääntäjän arvonimen 1830. Hänestä tuli kanslian toimituspäällikön apulainen 1831, kanslian 2. osaston toimituspäällikkö 1835, 1. osaston toimituspäällikkö 1841, kanslian vt. johtaja 1844 ja kanslian vakinainen johtaja 1846. Nordenheim oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä ja kansliatoimituskunnan päällikkönä 1854–1869. Nordenheim sai kanslianeuvoksen arvon 1842, valtioneuvoksen arvon 1849 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1854.
Nordenheimin veli oli Viipurin hovioikeuden presidentti Claës Gabriel Nordenheim.
IRS Aero

IRS Aero (IATA: LD (myöhemmin 5R), ICAO: LDF) oli venäläinen tilauslentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1997. Sen toimilupa peruttiin tammikuussa 2003, koska vuonna yhtiölle vuonna 2002 sattuneen onnettomuuden tutkinnassa oli ilmennyt yhtiön tekemiä rikkomuksia. Niitä olivat muun muassa Il-18 -koneiden käyttäminen sekä matkustajien että rahdin kuljettamiseen, vaikka lentokelpoisuustodistusten mukaan ne olivat rahtikoneita, sekä asiakirjojen väärentäminen.
Laivasto.
IRS Aero käytti ainakin seuraavia konetyyppejä:
Christa Alanko

Christa Alanko (s. 20. kesäkuuta 1994 Vaasa) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti viimeiset pelivuotensa Ruotsin pääsarjassa SDHL:ssä pelaavaa Luleå HF:ää.
Ura.
Seuraura.
Alanko on Vaasan Sportin kasvatti. Hän pelasi naisten SM-sarjassa Team Kuortaneen riveissä kaudet 2010–2013. Hän pelasi SM-runkosarjassa kaikkiaan 60 ottelua, joissa teki 11 maalia ja antoi 21 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän edusti Riksserienissä Linköping HC:ta kaudet 2013–2015 ja voitti molemmilla kausilla Ruotsin mestaruuden. Luulajassa hän on pelasi viimeiset pelikautensa 2015–2020. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden myös kausilla 2015–2016, 2017−2018 ja 2018−2019. Ruotsin pääsarjassa hän pelasi yhteensä 236 ottelua, joissa viimeisteli 25 ja syötti 31 maalia. Pudotuspelien 43 ottelussa hän teki yhden maalin ja syötti kaksi maalia.
Maajoukkueura.
Alanko pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 ja 2012. Vuoden 2011 kisoissa Suomi voitti pronssia. Naisten maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran joulukuussa 2015. Alanko pelasi kaikkiaan kolme naisten maaottelua, joissa sai yhden syöttöpisteen.
Matti Tenhunen

Matti Tenhunen (1. joulukuuta 1887 Kiuruvesi – 28. joulukuuta 1937 Sandarmoh, Neuvostoliitto) oli amerikansuomalainen kommunisti.
Elämä.
Tenhunen muutti vuonna 1905 Michiganin Negauneen kaivoskaupunkiin ja vuonna 1914 Wisconsinin Wentworthiin. Hän osallistui aktiivisesti amerikansuomalaisten kommunistien toimintaan. Tenhunen kävi Amerikassa kauppakoulun ja toimi osuustoimintaliikkeessä. Hän toimi Wisconsinin Superioriin siirretyn Työmies-lehden ja kustantamon taloudenhoitajana. Kun 1930-luvun alkupuoliskolla amerikansuomalaisia kommunisteja kutsuttiin rakentamaan Neuvosto-Karjalaa, Tenhusesta tuli värväyksen pääorganisaattori – hänen toimipaikkansa New Yorkissa oli "Neuvosto-Karjalan teknisen avun komitea", jota Neuvosto-Karjalaan lähtevät kutsuivat Tenhus-Matin staapiksi.
Vuonna 1931 Tenhunen muutti perheineen Neuvosto-Karjalaan, Petroskoihin, missä hän työskenteli Punaisen Karjalan toimittajana ja siirtolaishallinnossa, muun muassa Karjalan kansankomissaarien neuvoston työvoimaosaston päällikkönä. Vuonna 1932 Etsivä keskuspoliisi pidätti Tenhusen Suomessa, koska hän oli ostanut kaksi monistuskonetta ja lahjoittanut ne silloin kielletylle Suomen kommunistiselle puolueelle. Tenhunen tuomittiin valtiopetoksen valmistelusta kahdeksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Neuvosto-Karjalassa syntyi protestiliike Tenhusen vapauttamiseksi. Tenhusen Yhdysvaltoihin palannut Toivo-poika kävi neuvottelemassa diplomaattisesta vaihtokaupasta. Presidentti P. E. Svinhufvud armahti Tenhusen 3. helmikuuta 1933, ja hänet karkotettiin Neuvostoliittoon. Tenhunen palasi Petroskoihin, missä hän myöhemmin toimi johtajana Anohinin kirjapainossa, joka oli osa Valtion kustannusliike Kirjaa.
Tenhunen vangittiin Stalinin vainoissa syyskuussa 1937. Häntä syytettiin tekaistuilla perusteilla vastavallankumouksellisuudesta ja vakoilusta, tuomittiin kuolemaan 20. joulukuuta ja teloitettiin 28. joulukuuta 1937 Karhumäen lähellä Sandarmohissa. Tenhunen rehabilitoitiin 18. lokakuuta 1957.
Perhe.
Tenhusen vanhemmat olivat Pekka Tenhunen (1857-1909) ja Miina Kauranen (1854-1893). Hänen puolisonsa oli Hilja Maria Tenhunen, o.s. Korolainen (s. 1888 Iisalmessa, k. Neuvostoliitossa). Matti ja Hilja Tenhusella oli kaksi lasta, Toivo ja Irma.
Rakas, sinusta on tullut pullukka

Rakas, sinusta on tullut pullukka on laihdutusohjelma, jossa seurataan pariskuntia joista toinen osapuoli on päässyt lihomaan niin että puoliso ryhtyy kumppaninsa henkilökohtaiseksi kuntovalmentajaksi. Pariskunta voittaa sitä enemmän rahaa mitä enemmän pullukka onnistuu pudottamaan painoa. Jos pullukka onnistuu seitsemän viikon aikana pudottamaan painoa 16 kiloa, tai enemmän voittaa pariskunta 10 000 euroa. Juontajana ja Personal trainerina toimii Jenni Levävaara. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 27. maaliskuuta 2013. Toinen tuotantokausi alkoi 8. tammikuuta 2015 ja kolmas tuotantokausi syksyllä 2016.
Lauri Lausmaa

Lauri Edvard Lausmaa, vuoteen 1935 "Lillström", (9. joulukuuta 1925 Mikkeli – 1. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen poliisi. Hän oli Uudenmaan läänin lääninpoliisineuvos.
Lausmaa valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja sai varatuomarin arvon 1959. Vuodesta 1960 hän oli Vihdin nimismies, sen jälkeen sisäministeriön poliisiosaston nuorempi hallitussihteeri ja vuodesta 1973 Uudenmaan läänin poliisitarkastaja. Virkanimike muuttui myöhemmin lääninpoliisineuvokseksi. Hän jäi eläkkeelle 1991.
Lausmaa vaikutti paikallispolitiikassa Vihdin kunnanvaltuustossa, johon hänet valittiin 1965, ja Helsingissä kunnallisessa lautakuntatoiminnassa.
Lausmaa julkaisi omakustanteena rikosromaanin "Äänettömät laukaukset" (2008).
Hänen isänsä oli lääninneuvos Edvard Lausmaa (Lillström).
HMS Mars (1794)

HMS Mars oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1794 vesillelaskettu Mars-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 17. tammikuuta 1788 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Martin Ware. Köli laskettiin 10. lokakuuta 1789. Alus laskettiin vesille 25. lokakuuta 1794 ja valmistui 8. marraskuuta, jolloin valmistuskustannukset olivat 50 270 puntaa takilointeineen ja varustamisineen.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1794 päällikkönään Charles Cotton. Se oli 16.–17. kesäkuuta 1795 mukana Cornwallisin perääntyessä ylivoimaisen Ranskan laivaston edellä. Helmikuussa 1797 aluksen päällikkönä oli Alexander Hood. Huhtikuussa alus oli mukana Spitheadin kapinassa. Alus valtasi 21. huhtikuuta 1798 Ranskan laivaston 74-tykkisen linjalaivan "L’Herculen" Brestin edustalla, jolloin miehistöstä sai surmansa kolmekymmentä ja haavoittui 60. Kaatuneiden joukossa oli myös Alexander Hood.
Alus romutettiin 1823.
HMS Centaur (1797)

HMS Centaur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1797 vesillelaskettu Mars-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 17. tammikuuta 1788 Woolwichin telakalta, missä köli laskettiin mararskuussa 1790. Se laskettiin vesille 14. maaliskuuta 1797.
Palvelus.
Alus romutettiin 1819.
HMS Kent (1798)

HMS Kent oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1798 vesillelaskettu Ajax-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. huhtikuuta 1795 Blackwallista Perryltä, missä köli laskettiin lokakuussa 1795. Se laskettiin vesille 17. tammikuuta 1798 ja valmistui 3. huhtikuuta Woolwichissa, jolloin valmistuskustannukset olivat 46 843 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1798 amiraali varakreivi Adam Duncanin lippulaivana päällikkönään William Hope. Alus lähti kesäkuussa 1800 Välimerelle, missä se osallistui 1801 Egyptin rannikon operaatioihin.
Alus romutettiin 1881 Plymouthissa Amiraliteetin 12. marraskuuta 1880 tekemäm päätöksen mukaisesti.
Ronald Inglehart

Ronald F. Inglehart (5. syyskuuta 1934 Milwaukee, Wisconsin – 8. toukokuuta 2021 Ann Arbor, Michigan) oli yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja professori. Hän työskenteli Michiganin yliopistossa. Inglehartin tutkimus keskittyi kulttuuriseen muutokseen ja sen seurauksiin. Hän johti World Values Survey -arvotutkimusta ja tutki modernisaatiota ja ihmisten arvoja lähes sadassa maassa 1980-luvulta lähtien.
Inglehart suoritti kandidaatin tutkinnon (B.A.) vuonna 1956 Northwestern-yliopistossa ja maisterin tutkinnon (M.A.) 1962 Chicagon yliopistossa, missä hän myös väitteli tohtoriksi (Ph.D.) 1967. Hänet nimettiin kunniatohtoriksi Uppsalan yliopistossa vuonna 2006, Brysselin vapaassa yliopistossa vuonna 2010 ja Lüneburgin Leuphanan yliopistossa 2012.
Bror Ulrik af Björkstén

 Bror Ulrik Björkstén, aateloituna vuodesta 1853 af Björksten (9. syyskuuta 1795 Hollola – 14. syyskuuta 1856 Espoo) oli suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos.
Björksténin vanhemmat olivat Hollolan kappalainen Johan Björkstén (1744–1809) ja Eva Magdalena Tuderus. Hän kävi Porvoon lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1815. Björkstén suoritti kameraalitutkinnon ja tuomarintutkinnon 1815.
Björkstén oli hallituskonseljin (senaatin) talousosaston ylimääräisenä kamarikirjurina vuodesta 1815, sotilastoimituskunnan kopistina vuodesta 1816 ja kamaritoimituskunnan kanslistina vuodesta 1819. Hän sai protokollasihteerin arvonimen 1822. Björkstén toimi Suomen senaatin valtiovaraintoimituskunnan apulaisesittelijäsihteerinä 1824–1832, protokollasihteerinä vuodesta 1826 ja esittelijäsihteerinä 1832–1837. Hän oli Suomen senaatin talousosaston jäsenenä 1837–1856 toimien sotilastoimituskunnan päällikkönä 1840–1841 ja kamaritoimituskunnan päällikkönä 1841–1853. Lisäksi hän oli Suomen ylisotaoikeuden vt. sihteerinä 1819–1824, päätullijohtokunnan jäsenenä 1824–1826, tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan jäsenenä 1839 ja sensuuriylihallituksen jäsenenä 1845. Björkstén sai valtioneuvoksen arvon 1839 ja todellisen valtioneuvoksen arvon 1852. Hän omisti Bodomin kartanon Espoossa.
Björkstén oli naimisissa vuodesta 1822 Gustava Ulrika Kuhlbergin (k. 1856) kanssa, Heidän poikiaan olivat Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Johan Alfred af Björksten (1823–1873), juristi, kartanon omistaja ja valtiopäivämies Frans Henrik af Björksten (1828–1873) sekä senaatin esittelijäsihteeri, valtioneuvos Axel Gabriel af Björksten (1832–1895). Vävy oli senaattori Fabian Langenskiöld.
Mer (käyttöjärjestelmä)

Mer on Linux-pohjainen mobiililaitteille suunnattu käyttöjärjestelmä. Sen on tarkoitus toimia alustana laitteistovalmistajille, jotka voivat tehdä sen pohjalta varsinaisen loppukäyttäjän käyttöjärjestelmän. Mer on ensisijaisesti nk. middleware. 
Esimerkiksi Jollan Sailfish OS pohjautuu Mer:iin.
Mer haarautui lopetetusta Nokian MeeGo-alustasta. Merin tavoitteena on tarjota vaihtoehto Maemo-alustalle, mikä oli Meegon edeltäjä. Projekti tavoittelee lähdekoodin jakamista Tizen-alustan kanssa, minkä historia myös juontaa Meegoon.
Claes Johan Edelsköld

Claes Johan Sacklén, aateloituna vuodesta 1818 Edelsköld (11. helmikuuta 1762 Vehmaa – 14. maaliskuuta 1840 Turku) oli suomalainen senaattori, laamanni ja Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorin "Suomen Pankin" pääjohtaja.
Edelsköldin vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Nils Henrik Sacklinius, myöhemmin Sacklén (1718–1786) ja hänen toinen puolisonsa Maria Kristina Thuronius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1776 ja suoritti tuomarintutkinnon 1777. 
Edelsköld oli Turun hovioikeudessa ylimääräisenä kanslistina vuodesta 1779 ja varanotaarina vuodesta 1780. Hänestä tuli Turun kaupunginsihteeri 1782, oikeusraatimies 1787 ja Turun ja Porin läänin lääninsihteeri 1794. Edelsköld sai laamannin arvonimen 1796. Turun kunnallispormestarina hän oli 1805–1809. Suomen sodan jälkeen hän toimi Haminan rauhansopimuksen mukaan Ruotsin arkistoista Suomeen luovutettavien asiakirjojen valikointia varten asetetun komission siviiliosaston päällikkönä vuodesta 1810 ja Suomen vaihto-, laina- ja talletuskonttorin johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana vuodesta 1812. Edelsköld oli hallituskonseljin (senaatin) talousosaston jäsenenä ja valtiovaraintoimituskunnan päällikkönä 1816–1820. 
Edelsköld oli naimisissa vuodesta 1784 Helena Sofia Richterin (k. 1831) kanssa, Heidän poikansa oli Turun hovioikeuden hovioikeudenneuvos Karl Sacklén, vuodesta 1818 Edelsköld (1795–1868).
Taron Egerton

Taron David Egerton (s. 10. marraskuuta 1989 Birkenhead, Merseyside, Englanti) on walesilainen Golden Globe -palkittu näyttelijä. 
Vuonna 2019 Egerton näytteli pääosaa elokuvassa "Rocketman", joka perustuu Sir Elton Johnin elämään. Hänet palkittiin elokuvasta parhaan miespääosan Golden Globella.
Muita Egertonin näyttelijä rooleja ovat muun muassa Gary ”Eggsy” Unwinin elokuvassa "" ja mäkihyppääjä Michael ”Eddie” Edwardsina elokuvassa "Eddie the Eagle".
Yksityiselämä ja opinnot.
Egerton syntyi Birkenheadissä, Merseysidessa Englannissa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Liverpoolista. Toinen hänen isoäideistään oli walesilainen. Hänen etunimensä kirjoitetaan usein virheellisesti ”Taran”, joka merkitsee kymriksi myrskyä. Hänen isänsä piti majataloa ja äitinsä työskentelee sosiaalialalla. Ensimmäiset vuotensa Taron vietti Wirralin niemimaalla Englannissa. Englannista Egertonin perhe muutti Walesiin, aluksi Ynys Môniin ja sitten Aberystwythiin, kun Taron oli 12-vuotias. Egerton pitää itseään ”läpikotaisin” walesilaisena ja puhuu kymriä. Lukion Egerton kävi Ysgol Penglais Schoolissa Aberystwythissa. Hän suoritti Bachelor of Arts with Honours -tutkinnon Royal Academy of Dramatic Art -näyttelijäkoulussa vuonna 2012.
Gentlemen’s Quarterly -lehti valitsi Egertonin 50:n parhaiten pukeutuvan brittimiehen joukkoon vuonna 2015.
Ura näyttelijänä.
Egerton teki ensiesiintymisensä vuonna 2012 pienessä roolissa Liam Jaynä televisiosarjassa "Lewis". Egerton esitti Matthew Vaughnin ohjaamassa elokuvassa "" Gary ”Eggsy” Unwinia, joka toimi Harry Hartin (Colin Firth) suojattina. Egerton oli sivuosassa elokuvassa "Testament of Youth", joka perustuu Vera Brittainin elämään ja jonka pääosissa esiintyivät Alicia Vikander ja Kit Harington.
F-Droid

F-Droid on Android-käyttöjärjestelmää käyttäville laitteille tarkoitettu pakettivarasto. Kaikki ohjelmistot F-Droidissa ovat vapaata ohjelmistoa. Esimerkiksi Google Playstä poiketen F-Droid ei vaadi kirjautumista.
F-Droidin pakettivarastoon voi tallettaa etukäteen tehtyjä APK-paketteja, mutta suositeltavampi tapa on julkaista lähdekoodit, jolloin F-Droidin pakettivarasto kääntää ohjelman ja tekee siitä paketin. Tällä menetelmällä voi varmistua, että ladattava paketti on käännetty täsmälleen tunnetuista lähdekoodeista.
Kokonaan vapaista ohjelmista koostuva Androidin forkki Replicant käyttää F-Droidia oletuspakettivarastonaan.
Normand Corbeil

Normand Corbeil (6. huhtikuuta 1956 Montreal – 25. tammikuuta 2013 Montreal) oli kanadalainen säveltäjä. Hän sai vuonna 2011 Baftan työstään "Heavy Rain" -pelin musiikin parissa. Lisäksi hän sävelsi muun muassa musiikkia Quantic Dreamin "Fahrenheit"-peliin. Hän oli säveltämässä musiikkia Quantic Dreamin "" -peliin ennen kuolemistaan haimasyöpään, joka oli todettu jo levinneenä elokuussa 2012.
Corbeil sai kaksi Emmy-ehdokkuutta musiikistaan minisarjoihin "Hitler – pahuuden nousu" ja "Human Trafficking".
Franz Anton Hoffmeister

Franz Anton Hoffmeister (12. toukokuuta 1754 – 9. helmikuuta 1812 Wien) oli itävaltalainen säveltäjä ja musiikin kustantaja. Hän opiskeli oikeustiedettä Wienissä, mutta valitsi musiikkiuran ja alkoi julkaista teoksiaan omakustanteisesti. Hän kustansi myös Johann Georg Albrechtsbergerin, Wolfgang Amadeus Mozartin, Muzio Clementin, Joseph Haydnin ja Ludwig van Beethovenin teoksia, mutta keskittyi myöhemmin päätoimiseen säveltämiseen. Hoffmeisterin ja Ambrosius Kühnelin perustama Bureau de Musique -kustannusyhtiö on jatkanut toimintaansa C.F. Petersin muodossa.
Hoffmeisterin teoksiin kuuluu muun muassa yli 70 sinfoniaa, jousikvartettoja (joista osaa on aiemmin luultu Haydnin säveltämiksi), oopperoita ja 12 huilukvintettoa.
Luettelo Tähtien sodan planeetoista ja kuista

"Tähtien sodan" fiktiivisessä galaksissa esiintyy useita planeettoja ja kuita.
Astrografia.
Lucasfilm Story Groupin jäsenen, Pablo Hidalgon, laatiman kartan mukaan "Tähtien sodan" galaksi koostuu näistä alueista:
Galaksia kiertää myös kolme pienempää galaksia, joista yksi on nimeltään Rishi Maze. Tasavalta ei kuitenkaan koskaan yrittänyt laajentua näihin galakseihin, koska suurin osa niiden alueista on asuinkelvottomia. Yksi kartoitettu planeetta, Kamino, on ekstragalaktinen, koska se oli alun perin osa Rishi Mazea ja on nykyään osa päägalaksia, mutta sijaitsee Ulkokehän ulkopuolella.
Kaanon.
Alla on lueteltu tärkeimmät planeetat ja kuut "Tähtien sota" -elokuvista ja muista virallisen kaanonin medioista (mukaan lukien Alderaan):
"Legends".
Alla on lueteltu tärkeimmät planeetat ja kuut "Tähtien sodan" oheismateriaalista, jotka uudelleenbrändättiin vuonna 2014 nimelle "Star Wars Legends":
HMS Bulwark (1807)

HMS Bulwark oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1807 vesillelaskettu 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Sir William Rulen suunnittelema alus tilattiin 6. marraskuuta 1794 Portsmouthin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Nicholas Diddams. Köli laskettiin huhtikuussa 1804 nimellä "HMS Scipio", mikä nimettiin uudelleen 28. huhtikuuta 1806 "HMS Bulwarkiksi". Alus laskettiin vesille 23. huhtikuuta 1807 ja valmistui 12. syyskuuta, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 57 240 puntaa.
Alemmalla tykkikannella oli 28 kappaletta 32 naulan tykkiä ja ylemmällä 30 kappaletta 24 naulan tykkiä. Näiden lisäksi puolikannella oli 12 ja keulakannella neljä 9 naulan tykkiä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1807 päällikkönään Charles Fleming. Se lähti 12. lokakuuta Välimerelle. Alus osallistui vuosina 1807–1809 Cadizin saarron valvontaan. Aluksen romuttaminen saatiin päätökseen 26. syyskuuta 1826 Portsmouthissa.