tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Katajanokan räjähdys 1941

Katajanokan räjähdys oli Helsingin Katajanokan sotasatamassa 14. syyskuuta 1941 noin kello 02.30 tapahtunut tuhoisa räjähdys, jossa neljä laituriin kiinnitettyä Saksan laivaston miinanraivaajaa miehistöineen tuhoutui täydellisesti.
Aikalaiskertomusten mukaan räjähdys oli niin voimakas, että ruumiinosia oli vielä sadan metrin päässä räjähdyspaikasta. Saksalaiset epäilivät sabotaasia ja sabotaasiin uskottiin laajasti Suomessakin , mutta mitään todisteita tällaisesta ei löytynyt. Entinen vastavakoilun suomalaistyöntekijä Otto Kumenius mainitsee salanimellä Pekka Salonen kirjoittamassaan kirjassa "Det spioneras i Helsingfors" , että kyseessä oli luultavimmin onnettomuus, sillä yksi löydetyistä ruumiinosista oli saksalaiskapteenin käsi, jossa oli työrukkanen. Mitä ilmeisimmin, kirjoitti Kumenius, yhdessä miinanraivaajassa oli jatkettu miinojen purkua muun miehistön jo mentyä nukkumaan.
Suomalaisten kommunistien keskuudessa on uskottu räjähdyksen olleen Veikko Pöystin johtaman sabotaasiryhmän teko. Ryhmään kuuluneen naisen on kerrottu räjäyttäneen satamassa pommin ja saaneen surmansa 60–80 muun ihmisen mukana.
Käsitteellinen muutos

Käsitteellinen muutos tarkoittaa oppimisprosessia, jossa oppijan tiettyä ilmiötä koskevat käsitteet, tietorakenteet sekä tapa toimia muuttuvat. Käsitteelliseen muutokseen ei riitä uuden opitun tiedon kasautuminen eli assimilaatio, vaan tarvitaan olemassaolevan tiedon muokkaamista eli akkommodaatiota, poisoppimista sekä siirtovaikutusta.
Koulutuksen ongelma on, että suuri osa opetuksesta ei johda käsitteelliseen muutokseen - uusi tieto omaksutaan tietoa osittamalla ja tekemällä paikallisia muutoksia ajatusmalleihin. Oppilaan mielessä voi siis olla täysin ristiriitaisia ajatusmalleja, joita käytetään eri konteksteissa.
Käsitteellistä muutosta voi tukea pedagogisilla malleilla, kuten tutkivalla oppimisella ja tilannesidonnaisella oppimisella.
Roland Ducke

Roland Ducke ( 19. marraskuuta 1934 Benešov nad Ploučnicí, Tšekkoslovakian sudeettialueet – 26. kesäkuuta 2005 Jena, Saksa) oli saksalainen jalkapalloilija. Myös hänen veljensä Peter Ducke oli maajoukkuetason jalkapalloilija.
Ura.
Ducke aloitti seurajalkapallon Organa Schönebeckerissä vuonna 1946 ja pelasi seurassa vuoteen 1955 saakka. Tämän jälkeen Ducke siirtyi SC Motor Jenaan eli myöhempään FC Carl Zeiss Jenaan. Seuran paidassa hän voitti kolme DDR-Oberligan mestaruutta. Ducke lopetti uransa vuonna 1973.
Maajoukkuetasolla Ducke edusti DDR:n maajoukkuetta 37 kertaa. Hänet valittiin DDR:n vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1970.
Vaarojen Atlantis

Vaarojen Atlantis ("Warlords of Atlantis") on brittiläinen science fiction-fantasiaelokuva vuodelta 1978. Elokuvan on ohjannut Kevin Connor.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano moittii elokuvan huvittavia efektejä ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Franco Jara

Franco Daniel Jara (s. 15. heinäkuuta 1988 Villa María, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Granadaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Jara teki ensiesiintymisensä Arsenal Sarandíssa 23. toukokuuta 2008 ottelussa Argentinos Juniorsia vastaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa 10. huhtikuuta 2009 ottelussa Colónia vastaan.
30. tammikuuta 2010 Jara teki viisivuotisen sopimuksen portugalilaisseura Benfican kanssa. Lissabonilaisseura maksoi hänestä 5,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Sopimus alkoi kaudesta 2010–2011.
Maajoukkueura.
Jara teki ensiesiintymisensä Argentiinan maajoukkueessa 19. tammikuuta 2010 ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Samaisessa ottelussa hän onnistui myös tekemään ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa. Seuraavassa kuussa 10. helmikuuta 2010 hän pelasi toisen maaottelunsa Jamaicaa vastaan.
Alan Kardec

Alan Kardec de Souza Pereira Junior (s. 12. tammikuuta 1989 Barra Mansa, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Benficaa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Hän on saanut nimensä spiritismin systematisoijana tunnetun Allan Kardecin mukaan.
Seurajoukkueura.
Kardec pelasi ensimmäisen ottelunsa Vasco da Gamassa 14. helmikuuta 2007 Fast Clubea vastaan. 11. huhtikuuta 2007 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Botafogoa vastaan. Hän pelasi ensimmäisen kautensa aikana 26 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
1. syyskuuta 2009 hän siirtyi lainasopimuksella Internacionaliin. Ensimmäisen ottelunsa joukkueessa hän pelasi 28. lokakuuta 2009 São Pauloa vastaan.
Kardecin siirrosta portugalilaisseura Benficaan ilmoitettiin 13. joulukuuta 2009 ja hänestä maksettu siirtokorvaus oli 2,5 miljoonaa euroa. 18. maaliskuuta 2010 hän teki ensimmäisen maalinsa joukkueessa Eurooppa-liigan ottelussa Marseillea vastaan, joka vei lopulta lissabonilaisseuran otteluparista jatkoon yhteismaalein 3–2.
Nadeem Aslam

Nadeem Aslam (s. 1966 Gujranwala, Pakistan) on pakistanilaissyntyinen kirjailija, joka asuu Lontoossa. 
Aslamilta on ilmestynyt neljä romaania, joista viimeisimmät, "The Wasted Vigil ja The Blind Man's Garden" on julkaistu myös suomeksi. Esikoisteos "Season of the Rainbirds" voitti Betty Trask ja Author's Club First Novel -palkinnot.
118401 LINEAR

118401 LINEAR tai 176P/LINEAR on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetaksi ja komeetaksi luokiteltu aurinkokunnan pienkappale eli päävyöhykkeen komeetta. Kohde löydettiin NASAn ja Yhdysvaltojen ilmavoimien rahoittamalla Lincoln Near-Earth Asteroid Research -ohjelmalla (lyhenne: LINEAR) vuonna 1999. Nimensä kohde sai löytöohjelmansa mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1999 RE70. Vaikkakin jokaisella pikkuplaneetalla on yksilöllinen nimi, niin nimi LINEAR ei ole ainutlaatuinen, sillä LINEAR-ohjelma löysi useita tavallisia komeettoja, joilla on nimi LINEAR, esim. 218P/LINEAR, 219P/LINEAR, 221P/LINEAR ja 222P/LINEAR. 
Rata.
118401 LINEAR kiertää Aurinkoa asteroidivyöhykkeellä pyöreähköllä radalla, jonka kaltevuus eli inklinaatio on pieni. Tällaiset radat ovat päävyöhykkeen asteroideille yleisiä mutta komeetoille eivät ole. 176P/LINEAR ei ole ainoa tällaisella radalla kiertävä kappale, sillä myös 7968 Elst-Pizarro (133P/Elst-Pizarro) kiertää samantyyppisellä radalla. LINEARin ja muiden asteroidivyöhykkeen komeettojen ja muiden päävyöhykkeen komeettojen uskotaan olevan jäisiä asteroideja, jotka ovat syntyneet asteroidivyöhykkeellä eivätkä ole päätyneet radoillensa Aurinkokunnan ulko-osista. Ratansa mukaan LINEAR näyttää kuuluvan Themis-ryhmään.
Ominaisuudet.
LINEAR on pienehkö asteroidi, joka osoittaa komeettamaista aktiivisuutta kulkiessaan radallaan. Kohteella on havaittu himmeä komeettamainen pyrstö. Pyrstön olemassaolo viittaa kohteessa olevan jäätä. Myös Themis-ryhmän nimikkokappaleen 24 Themiksen pinnalta on löydetty jäätä. Koska LINEARin absoluuttinen magnitudi (H) on 15,081, sen läpimitta on todennäköisesti kolmen ja kuuden kilometrin välillä.
Leif

Leif on miehen etunimi. Nimi on muinaisskandinaavista alkuperää ja johtuu perillistä tai jälkeläistä tarkoittavasta sanasta "leifr"..
Suomessa nimi Leif on 1900-luvun alusta kesäkuun 2025 loppuun mennessä annettu 4894 henkilölle. Leifin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 30. kesäkuuta. Leifin lempinimi on usein Lefa.
Toshi Ichiyanagi

Toshi Ichiyanagi (4. helmikuuta 1933 Kobe, Japani – 7. lokakuuta 2022) oli japanilainen säveltäjä. Hän on Japanin arvostetuin nykysäveltäjä.
Ichiyanagin isä oli Pariisissa opiskellut harrastelijasellisti. Ichiyanagin nuoruudentuotanto on avantgardistista, mutta hän on säveltänyt myös japanilaisille soittimille. Hän opiskeli New Yorkissa yhtä aikaa Einojuhani Rautavaaran kanssa opettajanaan John Cage, joka opetti hänelle lähinnä säveltämisen filosofiaa.
Suomessa vähän esitetty ja tunnettu Ichiyanagi vieraili Suvisoitossa 2010, jolloin pääteemana oli japanilainen musiikki. Ohjelmassa oli hänen myöhäistuotantoaan, "Resonant space", "Metamorphosis", "Festivaalifanfaari, k.e./ffg/fp", "Fantasia uruille", "Between space and time", "Cloud figures", "Still Time 4 – In memory of Toru Takemitsu", "Trio Interlink ", "Resonant space", "Pianokvintetto ”Pr??a" ja "Pianokonsertto nro 1 "Reminiscence of spaces"". Ichiyanagi oli myös Korsholman musiikkijuhlien teemasäveltäjä 2012.
Ichiyanagi oli naimisissa Yoko Onon kanssa joitakin vuosia vuodesta 1957.
April in Paris

”April in Paris” () on Vernon Duken säveltämä ja E. Y. Harburgin sanoittama musiikkikappale vuoden 1932 Broadway-musikaalista "Walk a Little Faster". Siitä tuli Duken ensimmäinen populaarimusiikin menestyskappale. Suomenkieliset sanat kirjoitti Reino Helismaa.
Duke sävelsi kappaleen newyorkilaisessa ravintolassa vanhalla pystypianolla. Sanoittaja Harburg ei ollut koskaan ollut ulkomailla, mutta lainasi matkatoimistosta esitteitä ja kuvitteli millaista olisi olla Pariisissa huhtikuussa.
Musikaalissa kappaleen lauloi Evelyn Hoey, mutta tämän tulkinta ei saanut juurikaan huomiota osakseen. Kappaleen suosio alkoi vasta Broadway-esitysten loputtua, kun blueslaulaja Marian Chase otti laulun ohjelmistoonsa. Vuosina 1933–1934 sen nauhoittivat muun muassa Freddy Martin ja Henry King orkestereineen.
Thelonious Monk nauhoitti vuonna 1947 pianotrioversion, jonka vaikutuksesta kappale huomattiin myös jazzmusiikin piireissä. Muita jazztulkintoja ovat tehneet muun muassa Charlie Parker (1949), Bud Powell (1950) sekä Sarah Vaughan saksofonisti Clifford Brownin kanssa (1954). Suosituin jazznauhoitus on Count Basien orkesterin versio vuodelta 1956, joka nousi singlelistalla sijalle 28. Nykyään kappaletta pidetään jazzstandardina.
Suomeksi kappaleen lauloi levylle Vieno Kekkonen vuonna 1957. Alkuperäisellä nimellä sen ovat levyttäneet mm. Jörgen Petersen trumpetilla vuonna 1968 ja Matti Viljanen harmonikalla vuonna 1978.
Zakumi

Zakumi on Etelä-Afrikassa 2010 pidettyjen jalkapallon MM-kilpailujen virallinen kisamaskotti. Zakumin kehitti kapkaupunkilainen Andries Odendaal. Zakumin nimi tulee sanoista "ZA", joka Etelä-Afrikan maatunnus ja "kumi", joka tarkoittaa kymmentä usella afrikkalaisella kielellä. Zakumi on leopardi.
Syntymäpäivä.
Zakumin kerrotaan syntyneen 16. kesäkuuta 1994. Sekä päivä että vuosi ovat Etelä-Afrikan historiassa merkittäviä: 16. kesäkuuta on Soweton mellakoiden vuosipäivä eli "Nuorison päivä". Vuonna 1994 järjestettiin ensimmäiset vapaat vaalit apartheidin jälkeen.
Luonne.
FIFA mainostaa Zakumia "maskottina, jolla on asennetta". FIFA kertoo Zakumin olevan eloisa, seurallinen, seikkailunhaluinen ja spontaani. Zakumi kantaa aina mukanaan jalkapalloa, sillä se on hyvä tapa tutustua ihmisiin ja rikkoa kielimuureja. Zakumin sanotaan symbolisoivan eteläafrikkalaisia luonteenpiirteitä.
Saab 9-2X

Saab 9-2X on Saabin vuosina 2004–2006 valmistama keskiluokan farmariauto, joka oli uudelleennimetty versio Subaru Imprezasta. Sen ulkoasua oli muokattu vastaamaan muuta Saab-mallistoa. Autoa rakennettiin Subarun kanssa samalla tehtaalla Japanissa, ja sitä myytiin ainoastaan Pohjois-Amerikan markkinoilla. Myynti jäi vähäiseksi muun muassa siksi, että 9-2X oli hinnoiteltu sisarmalliaan Imprezaa kalliimmaksi.
Autossa käytetyt nelisylinteriset bokserimoottorit tulivat Subarulta. Perusmallissa oli vapaasti hengittävä 2,5-litrainen (165 hv), urheilullisessa Aero-mallissa turboahdettu 2,0-litrainen (227 hv).
Marija Spiridonova

Marija Aleksandrovna Spiridonova (, 28. lokakuuta 1884 Tambov, Venäjä– 11. syyskuuta 1941 Orjolin lähellä, Neuvostoliitto ) oli venäläinen sosialistivallankumouksellinen.
Marija Spiridonova syntyi aatelisperheeseen. Hän liittyi sosialistivallankumouksellisiin opiskellessaan lukiossa. Tammikuussa 1906 hän surmasi puolueen paikalliskomitean määräyksestä Tambovin salaisen poliisin päällikön, santarmieversti G. N. Luženovskin, joka oli johtanut läänin talonpoikaislevottomuuksien tukahduttamista. Spiridonova sai kuolemantuomion, joka muutettiin elinkautiseksi pakkotyörangaistukseksi. Hän kärsi tuomiotaan Nertšinskin pakkotyövankilassa Akatuissa helmikuun vallankumoukseen saakka.
Kesällä 1917 Spiridonova toimi aktiivisesti sosialistivallankumouksellisten vasemmistosiivessä Moskovassa ja Pietarissa. Hänet valittiin perustuslakia säätävän kansalliskokouksen ehdokkaaksi, Pietarin neuvoston ja kaupunginduuman jäseneksi sekä talonpoikaiston edustajaksi niin sanottuun esiparlamenttiin.
Loka–marraskuussa 1917 Spiridonovasta tuli vasemmistososialistivallankumouksellisen puolueen johtaja. Lokakuun vallankumouksen jälkeen hän toimi yhteistyössä bolševikkien kanssa yleisvenäläisen toimeenpanevan keskuskomitean jäsenenä ja osallistui neuvostojen edustajainkokouksiin. Perustuslakia säätävän kansalliskokouksen ainoassa istunnossa hän oli vasemmistososialistivallankumouksellisten ja bolševikkien yhteinen ehdokas puhemiehenvaalissa. Hävittyään vaalin hän vetäytyi kansalliskokouksesta yhdessä puoluetovereidensa kanssa. Brest-Litovskin rauhan ja bolševikkien kanssa tehtävän yhteistyön kannattajana hän ajautui puolueensa vähemmistöön.
Spiridonova osallistui Moskovassa heinäkuussa 1918 tapahtuneeseen vasemmistososialistivallankumouksellisten kapinaan. Sen epäonnistuttua hänet pidätettiin, mutta päästettiin pian vapaaksi. Hän otti henkilökohtaisen vastuun Saksan lähettilään Wilhelm von Mirbachin murhasta. Jatkettuaan bolševikkien vastaista toimintaa hänet pidätettiin uudelleen helmikuussa 1919 ja lokakuussa 1920.
Vuosina 1921–1923 Spiridonova asui Moskovan lähellä tšekan valvonnan alaisena. Vuonna 1923 hän yritti paeta ulkomaille, minkä johdosta hänet karkotettiin ensin Kalugan lähelle, sitten Samarkandiin ja myöhemmin Taškentiin. Vuonna 1931 hän sai uuden kolmen vuoden karkotustuomion, jota myöhemmin jatkettiin viidellä vuodella. Tänä aikana hän työskenteli valtionpankin ekonomistina Ufassa.
Spiridonova pidätettiin 1937 ja tuomittiin 25 vuoden vankeusrangaistukseen, jota hän kärsi Jaroslavlin ja Orjolin vankiloissa. Vankeja evakuoitaessa hänet ammuttiin Neuvostoliiton korkeimman oikeuden sotatuomioistuimen määräyksestä.
Karhuntappajan ritarikunta

Karhuntappajan ritarikunta, tai Lāčplēsis-ritarikunta, () on Latvian korkein kunniamerkki, joka perustettiin 11. marraskuuta 1919. Aloitteen ritarikunnan perustamisesta teki silloinen Latvian armeijan ylipäällikkö Janis Balodis. Ritarikunnan ensimmäiset kunniamerkit jaettiin marraskuussa 1920, jolloin presidentti Jānis Čakste luovutti merkit. Viimeisen kerran ritarikunnan kunniamerkeillä palkittiin vuonna 1928. Sen jälkeen ritarikunnan kunniamerkkejä ei ole myönnetty. Latvian itsenäistyessä uudelleen Neuvostoliiton miehityksen jälkeen vuonna 1991 Karhuntappajan ritarikuntaa ei perustettu uudelleen.
Ritarikunnan kunniamerkit suunnitteli latvialainen J. Liberts. Ritarikunnan merkki oli valkoiseksi emaloitu tyylitelty hakaristi, jonka reunoissa oli punainen ja kultainen juova. Merkin keskuskuvioon oli kuvattuna latvialaiseen kansantarustoon perustuva karhuntappaja Lāčplēsis taistelemassa karhun kanssa. Ristiin oli kiinnitettynä myös poikittain olevat miekat. Kunniamerkin keskuskuvion kääntöpuolella oli teksti 11. marraskuuta 1919, ja ristin sakaroihin oli kaiverrettu teksti "Par Latviju" ('Latvian puolesta').
Ritarikunnassa oli kolme luokkaa, ja se voitiin myöntää vain sodan ajan ansioista.
Saajat ja erityisoikeudet.
Ritarikunta oli sotilasritarikunta, ja sen kunniamerkkejä myönnettiin latvialaisille sotilaallisista ansioista sekä ulkomaalaisille, jotka olivat osallistuneet Latvian vapaustaisteluun tai edesauttaneet Latvian tasavallan perustamista. Ritarikunnan kunniamerkkien haltijoilla oli Latvian tasavallassa omat etunsa. Heillä oli oikeus kantaa univormua sotilaspalvelusajan ulkopuolella, heillä oli oikeus ilmaiseen terveydenhuoltoon ja oikeus pidempiin lomiin kuin muilla. Lisäksi ritarikunnan kunniamerkin haltija sai aina hautajaiset sotilaallisin kunnianosoituksin.
Ensimmäisen luokan kunniamerkki eli suurristi myönnettiin seuraaville 11 henkilölle: kenraali Janis Balodis, kenraali Krišjānis Berķis, eversti Fridrihs Briedis, eversti Oskars Kaplaks, kenraali Johan Laidoner (Viro), marsalkka Józef Piłsudski (Puola), marsalkka Ferdinand Foch (Ranska), kuningas Viktor Emanuel III (Italia), pääministeri Benito Mussolini (Italia) ja kuningas Albert I (Belgia).
Ritarikunnan toisen luokan kunniamerkki myönnettiin 61 henkilölle, joista latvialaisia oli 18 ja ulkomaalaisia 43. Kolmannen luokan merkki myönnettiin 2 072 henkilölle, joista ulkomaalaisia oli 271.
Rahareikä

Rahareikä ("The Money Pit") on Richard Benjaminin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1986. Elokuvan pääosissa ovat Tom Hanks ja Shelley Long. Elokuva kuvattiin New Yorkissa ja Lattingtownissa.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen kuvaa "Rahareikää" vanhanaikaisen kommelluskomedian keinoilla herkuttelevaksi remonttifarssiksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Hurrikaani Erika

Hurrikaani Erika oli vuoden 1997 Atlantin hurrikaanikauden voimakkain ja pisin trooppinen myrsky. Se oli kauden viides nimetty myrsky ja kolmas hurrikaani.
Trooppinen itäaalto, josta myöhemmin kehittyi Erika, lähti liikkeelle Afrikan rannikolta 31. elokuuta. National Hurricane Center nimesi sen Erikaksi 3. syyskuuta, kun se oli 1 850 kilometriä Pienten Antillien itäpuolella. Voimakkaimmillaan Erika oli 8. syyskuuta 565 kilometriä Pienistä Antilleista pohjoiseen. Sen tuulennopeus oli 205 km/h. 
Erika ohitti Bermudan noin 300 mailin päästä 10. syyskuuta. 16. päivään mennessä se menetti trooppisen myrskyn ominaisuudet, ja siitä tuli keskileveysasteiden liikkuva matalapaine, joka jatkoi matkaansa Irlantiin.
Koska vahingot jäivät pieniksi, Erika-nimeä käytettiin uudelleen vuosina 2003 ja 2009.
Skotlannin jalkapalloliitto

Skotlannin jalkapalloliitto () on skotlantilaisen jalkapallon korkein järjestö. Se on perustettu vuonna 1873 ja on täten maailman toiseksi vanhin jalkapalloliitto Englannin jalkapalloliiton jälkeen. Liitto on kuulunut FIFA:an vuodesta 1910 lähtien ja UEFA:an vuodesta 1954 lähtien. Sen presidenttinä toimii George Peat. 
Skotlannin jalkapalloliitto hallinoi miehissä maajoukkuetta, B-maajoukkuetta sekä muutamia juniorimaajoukkueita. Skotlannilla on myös naisten maajoukkue ja alle 19-vuotiaiden naisten maajoukkue. Liitto järjestää myös Skotlannin cupin ja nuorten vastaavan kilpailun. 
Aiheesta muualla.
Laattapiste

Laattapiste on suomalainen, kylpyhuoneisiin erikoistunut tuotemerkki, jonka omistaa Laattapiste-Pukkila Oy.
Historia.
Heikki ja Ann-Marie Haru perustivat Laattapisteen vuonna 1979. He olivat remontoineet asuntoja myydäkseen niitä eteenpäin. Samalla he olivat huomanneet kylpyhuonelaattojen suppean valikoiman Suomessa ja päättivät alkaa niiden maahantuonnin.
Yritys lähes kaksinkertaisti liikevaihtonsa joka vuosi. Vuonna 1989 Heikki Haru kuoli syöpään. Hänen puolisonsa Ann-Marie jatkoi yrityksessä, apunaan pariskunnan pojat, Tommi ja Petteri Haru.
Vuonna 1992 Laattapisteen pääkonttori muutti Piispankylään, Kivistön alueelle Vantaalle.
Vuonna 1998 yhtiöllä oli 42 työntekijää ja sen liikevaihto oli noin 77 miljoonaa markkaa.
Vuonna 2006 yhtiö kertoi, että sen kylpyhuonetarvikeketjun konsepti aiottiin laajentaa Laattapiste Collection Lifestyleksi. Myymälöissä myytiin kaikkea kylpyhuoneissa tarvittavia tarvikkeita: laattojen kiinnitysaineita, laattoja, hanoja, kalusteita, poreammeita, jopa pyyheliinan koukkuja. Harun perheen toinen perheyritys, Kiinteistöyhtiö Haru aikoi investoida 22 miljoonaa euroa uusiin myymälöihin. Myymälöitä rakennettiin Raisioon, Järvenpäähän, Lahteen, Joensuuhun, Seinäjoelle ja Kouvolaan. Yhtiöllä oli kaksi omaa myymälää, Helsingissä ja Vantaalla. Loput 32 myymälää toimivat franchise-periaatteella Laattapiste Collection -myymälöinä. Uusiin myymäläkonsepteihin tuli mukaan myös muita sisustusalan toimijoita, esimerkiksi Vallila Interior.
Vuonna 2016 Laattapiste osti Projektimatto Oy:n, joka maahantoi tekstiili- ja vinyylimattoja. Vuonna 1984 perustettu perheyritys työllisti neljä henkilöä ja sen liikevaihto oli 5,1 miljoonaa euroa. 
Joulukuussa 2022 Laattapiste osti Pukkilan italialaiselta Ricchetti Groupilta. Laattapisteellä oli seitsemän omaa myymälää ja 12 shop-in-shop-myymälää. Sillä oli myös jälleenmyyjäverkosto, joka toimi ympäri Suomea.
Toukokuussa 2023 Laattapiste ja Pukkila fuusioituivat Laattapiste-Pukkila Oy:ksi.
Tuotteet.
Laattapisteen palveluja ovat kylpyhuoneremonttien suunnittelu ja toteutus. Sen tuotevalikoimaan kuuluu esimerkiksi:
AEC Matador

AEC Matador on brittiläisen Associated Equipment Companyn (AEC) valmistama ja toisessa maailmansodassa käytetty tykinvetäjä. Ajoneuvoa valmistettiin noin 9 000 kappaletta ja se oli laajasti Britannian ja Kansainyhteisön joukkojen käytössä sodan loppuun asti. Matadorissa on suora keula ja ohjaamon katto on kaareva. Avoin kuormatila on katettu pressulla ja ajoneuvo on varustettu vinssillä. Tavallisen nelipyöräisen mallin lisäksi AEC valmisti Matadorista kuusipyöräistä versiota. Kuusipyöräinen malli toimi pohjana AEC:n valmistamalle panssaroidulle komentoajoneuvolle AEC Armoured Command Vehiclelle.
Palveluhistoria.
Britannian armeijan käytössä AEC Matadorin tehtävä oli toimia keskiraskaana tykinvetäjänä. Pienempi Morris C8 Quad hoiti kevyen kaluston siirrot ja raskaampi Scammell Pioneer raskaamman kaluston. Tykinvedon lisäksi Royal Air Force käytti ajoneuvoa lentokoneiden tankkaamiseen ja lastaukseen. Ajoneuvolla siirreltiin myös Short Sunderland -lentoveneitä.
Sodan päätyttyä AEC Matadoria käytettiin siviilikäytössä hinausautona ja metsätyössä. Metsätyöhön ajoneuvo soveltui maastoajo-ominaisuuksiensa ansiosta hyvin.
Club Deportivo Universidad Católica

Club Deportivo Universidad Católica on chileläinen jalkapalloseura Santiagon kaupungista. Seura on perustettu 21. huhtikuuta 1937. Seura on Chilen kolmanneksi menestynein seura yhdeksällä mestaruudellaan. Se pelaa Chilen pääsarjassa Primera Divisiónissa.
Católican perinteinen vastustaja on Universidad de Chile. Näiden kahden seuran kohtaamista kutsutaan "clásico universitarioksi".
Walesin jalkapalloliitto

Walesin jalkapalloliitto (; ) on walesilaisen jalkapallon korkein järjestö. Se perustettiin vuonna 1876 ja on täten maailman kolmanneksi vanhin jalkapalloliitto. Liitto on ollut FIFA:n jäsen vuodesta 1910 ja UEFA:n jäsen vuodesta 1954 lähtien. Vuonna 2017 sen presidenttinä toimii David Griffiths. Liiton päämaja sijaitsee Cardiffissa. 
Walesin jalkapalloliitto hallinoi sekä miesten että naisten maajoukkuetta, joiden lisäksi sen alaisuudessa on kolme miesten ja kaksi naisten juniorimaajoukkuetta sekä miesten puoliammattilaisjoukkue.
Siam Park

Siam Park on vesipuisto Teneriffalla Kanariansaarilla. Puisto sijaitsee Playa de las Américasin reunalla Costa Adejessa. Sen rakentaminen alkoi vuonna 2004, ja se avattiin vuonna 2008. Siam Park on Kanariansaarten suurin vesipuisto.
Siam Parkin suunnittelivat isä ja poika Wolfgang ja Christoph Kiessling omistamansa, Teneriffan pohjoisosassa sijaitsevan Loro Parque -eläintarhan rinnakkaiskohteeksi. Thaimaa-teemainen vesipuisto houkutteli ensimmäisenä toimintavuonnaan 600 000 ja vuonna 2011 jo 800 000 kävijää. Vesipuistoon mahtuu 7 500 asiakasta päivässä.
Siam Park on noussut Trip Advisor -verkkopalvelun käyttäjäarvioissa maailman parhaaksi vesipuistoksi.
Radio Alex

Radio Alex -nimiset radioasemat toimivat Helsingissä (94,9 MHz), Tampereella (100,9 MHz) ja Oulussa (89,4 MHz) 1990-luvun loppupuolella.
Helsingin aseman omisti kokonaan Alexpress, Tampereen ja Oulun asemista se omisti viidenneksen. 
Alexpressin tarkoituksena oli rakentaa aiemmin itsenäisinä toimineista paikallisradioista ketju, jossa eri asemat tuottaisivat paikallista ohjelmaa, mutta toimisivat muuten yhteisin toimintatavoin. Myöhemmin tämä toteutuikin, kun Radio Alex -asemat yhdistyivät yhdeksän muun paikallisradion kanssa Radio Plus -ketjuksi.
Pääkaupunkiseudulla Alexpressin itselleen hankkima nurmijärveläinen Radio Kolme muutettiin Radio Alexiksi ja toiminta siirrettiin samalla Helsinkiin alkusyksystä 1996. Juontajina kanavalla toimivat alussa Juha Kakkuri, Sanna Kojo ja Petri Eklund. Alkuaan taajuudella 94,9 MHz lähetti vantaalainen Radio Lohi, joka yhdistyi Radio Kolmeen. Tampereella Radio Alexin edeltäjä oli Radio Tampere, josta tuli myöhemmin Radio Sataplus ja sen jälkeen Radio Moro.
Radioaseman formaatin loivat toimitusjohtaja Jari Öystilä, ohjelmajohtaja Marko Tuomola ja musiikkipäällikkö Juha Kakkuri. Musiikkilinja oli yhdistelmä AC:ta, Motown-soundia ja Golden Oldies -klassikoita. Asema tuli nopeasti kohderyhmässään suosituimmaksi asemaksi. Alexin asema sijaitsi ydinkeskustassa Yrjönkadulla Vanhan kirkon puiston laidalla. Jari Öystilä toimi tämän jälkeen Iltalehden mediamarkkinoinnin johtajana ja sittemmin monien media- ja teknologia-alan yritysten johtajana.
Pohjois-Irlannin jalkapalloliitto

Pohjois-Irlannin jalkapalloliitto, virallisesti Irlannin jalkapalloliitto () on pohjoisirlantilaisen jalkapallon korkein järjestö. Liitto on perustettu vuonna 1880 ja se on ollut FIFA:n jäsen vuodesta 1911 ja UEFA:n jäsen vuodesta 1954 lähtien. Liiton presidenttinä toimii Raymond Kennedy. Sillä on myös naisten jalkapalloon erikoistunut sisarliitto, joka hallinnoi naisten maajoukkuetta, naisten liigaa ja cupia. 
Aiheesta muualla.
Brian Wethers

Brian Wethers (s. 17. joulukuuta 1980 Carson, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edusti kaudella 2010–2011 Korisliigassa pelannutta Namika Lahtea. Hän pelasi joukkueessaan heittävän takamiehen sekä pienen laitahyökkääjän pelipaikoilla.
Kalifornian yliopistosta keväällä 2003 valmistunut Wethers aloitti ammattilaiskoripalloilijan uransa saman vuoden syksyllä Saksan Bundesliigassa Phantoms Braunschweigin joukkueessa. Tämän jälkeen hän on pelannut useissa koripallosarjoissa, muun muassa Kiinan, Australian, Ranskan ja Ukrainan pääsarjoissa ennen siirtymistään Suomen Korisliigaan Namika Lahden joukkueeseen kaudelle 2010–2011.
Wethers valittiin kaudella 2005 Australian NBL-sarjan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Glykosaminoglykaani

Glykosaminoglykaani eli vanhemmalta nimeltään mukopolysakkaridi on pitkäketjuinen haarautumaton polysakkaridi. Toistuva yksikkö glykosaminoglykaanissa koostuu heksoosisokerista tai uronihaposta liittyneenä aminosokeriin. Glykosaminoglykaaneja esiintyy lukuisissa kudoksissa ja ne osallistuvat muun muassa veren hyytymisen estämiseen.
Rakenne.
Glykosaminoglykaaneissa aminosokerina voi olla joko N-asetyyligalaktosamiini tai N-asetyyliglukosamiini. Uronihappona rakenteessa on iduronihappo tai glukuronihappo, jonka voi korvata galaktoosisokeri. Näistä sokerijohdannaisista muodostuvaan perusketjuun voi liittyä sulfaattiyksiköitä. Glykosaminoglykaanit liittyvät ydinproteiiniin kahdesta galaktoosista ja yhdestä ksyloosimolekyylistä koostuvan trisakkaridin välityksellä. Näin muodostuu proteoglykaani. Proteoglykaanin muodostus tapahtuu proteiinisynteesin jälkeen Golgin laitteessa ja myös sulfaattiryhmien liittäminen tapahtuu samassa soluelimessä. Glykosaminoglykaaneista ainoastaan hyaluronaani ei muodosta proteoglykaaneja.
Glykosaminoglykaanimolekyyleille on tyypillistä, että niillä on suuri negatiivinen sähkövaraus. Tämän vuoksi ne pystyvät sitoutumaan useisiin molekyyleihin kuten kasvutekijöihin ja soluväliaineen ja solukalvon proteiineihin.
Mukopolysakkaridoosit.
Harvinaisia periytyviä sairauksia, joissa glykosaminoglykaaneja metaboloivat entsyymit eivät toimi riittävästi kutsutaan mukopolysakkaridooseiksi, joita on vähintään neljäätoista eri tyyppiä. Niissä glykosaminoglykaanit kerääntyvät lysosomeihin. Mukopolysakkaridoosit ovat resessiivisesti periytyviä ja periytyvät useimmiten autosomien välityksellä poikkeuksena on niin kutsuttu Hurlerin syndrooma, joka periytyy X-kromosomissa.
Hartlepool

Hartlepool on noin asukkaan satamakaupunki ja asukkaan yhtenäishallintopiiri County Durhamin muodollisessa kreivikunnassa Koillis-Englannissa. Hartlepoolin kaupunki ei muodosta omaa kuntaansa "(unparished area)".
Hartlepool sijaitsee Pohjanmeren rannikolla, Middlesbrough’n kaupungin ja Teesjoen suun pohjoispuolella. Läheisyytensä vuoksi meri on ollut kaupungin vaurauden lähde jo historiallisista ajoista lähtien. Asukkaat ovat saaneet elantonsa niin kalastuksesta, laivanrakennuksesta kuin merenkulusta.
Hartlepoolin ensimmäiset asukkaat olivat jääkauden jälkeen saapuneita primitiivisiä kauriinmetsästäjiä ja maanviljelijöitä. Kristinuskon leviämisen myötä seudulle rakennettiin ensin vaikutusvaltainen luostari ja myöhemmin useita kirkkoja, joiden rakennusaineena käytettiin paikallista kalkkikiveä. Sijaintinsa vuoksi alue oli strategisesti merkittävä Ison-Britannian sisäisissä valtataisteluissa ja sitä hallitsivat vuoroin normannit, skotit ja englantilaiset.
Sillinkalastuksesta tuli tärkeä elinkeino 1300-luvulla, ja vähitellen kauppaa alettiin käydä myös muilla hyödykkeillä, kuten viljalla ja kalkkikivellä. Teollisen vallankumouksen myötä Hartlepoolin kautta ryhdyttiin kuljettamaan Durhamin kaivoksista peräisin olevaa kivihiiltä ja sen väkiluku kasvoi nopeasti. Kaupunkia pommitettiin ankarasti molemmissa maailmansodissa ja se kärsi huomattavia vaurioita. Toisen maailmansodan jälkeen kaupungin talous koki lyhyen nousukauden mutta alkoi sitten hiipua. Vuonna 1967 Old Hartlepool yhdistyi läheisen West Hartlepoolin kanssa ja muodosti nykyisen Hartlepoolin kaupungin.
Kenji Kawai

Kenji Kawai (; 23. huhtikuuta 1957 Shinagawa, Tokio, Japani) on japanilainen säveltäjä. Hän on säveltänyt musiikkia elokuviin, animeen, videopeleihin ja televisio-ohjelmiin 1980-luvulta alkaen. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuuluvat muun muassa sävellykset elokuviin "Ringu", "Seven Swords", "Dark Water" ja "Ghost in the Shell" sekä animeen "Ranma ½".
Ura.
Jätettyään ydinvoimatekniikan opintonsa Tokain yliopistossa Kenji Kawai alkoi opiskella musiikkia Shobin musiikkiopistossa. Hän kuitenkin keskeytti nämäkin opintonsa ensimmäisen puolen vuoden jälkeen ja perusti muutamien ystäviensä kanssa fuusiorock-yhtyeen nimellä "Muse". Yhtye osallistui erinäisiin musiikkikilpailuihin, kunnes yhtyeen jäsenet tunsivat itsensä kypsiksi musiikkialalle ja päättivät lähteä omille teilleen.
Musen jälkeen Kawai alkoi säveltää mainosmusiikkia kotistudiossaan. Äänittäessään musiikkia radionäyttelijä Yuji Mitsuyalle hän tapasi musiikkiohjaaja Naoko Asarin, joka ehdotti hänelle soundtrack-musiikin säveltämistä animeen. Kenji Kawai ryhtyi säveltämään "Ranma ½" -sarjaan ja "Ghost in the Shell" -elokuvaan hyvällä menestyksellä.
Saavutettuaan suosiota animesäveltäjänä Kawai alkoi säveltää myös elokuviin. Näistä mainittakoon "Ringu", "Ringu 2", "Dark Water", "Avalon" ja "Seven Swords". Hän alkoi työskennellä ohjaaja Mamoru Oshiin projekteissa ja on säveltänyt musiikin kaikkiin Hideo Nakatan elokuviin.
Kenji Kawai on voittanut sävellyksistään Annie- ja Hong Kong Film Award -palkinnot.
Ambrosia (yhtye)

Ambrosia on 1970-luvun alussa perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye Los Angelesista. Kvartetin perustajajäseniä olivat kitaristi-laulaja David Pack, basisti-laulaja Joe Puerta, kosketinsoittaja Christopher North ja rumpali Burleigh Drummond.
Vuonna 1971 Los Angelesin filharmonikkojen kapellimestari Zubin Mehta kiinnitti yhtyeen All-American Dream Concert -tapahtumaan. Ensimmäisen levynsä Ambrosia julkaisi kuitenkin vasta 1975, jolloin ilmestyi "Ambrosia"-niminen albumi. Albumilta nousivat listoille singlet ”Holdin’ on to Yesterday” ja Kurt Vonnegutin "Kissan kehto" -romaaniin perustuva ”Nice, Nice, Very Nice”. Myös vuonna 1977 julkaistu Beatles-cover ”Magical Mystery Tour” oli listamenestys.
North jätti Ambrosian juuri ennen yhtyeen suurinta pophittiä, Yhdysvaltain listakolmosta ”How Much I Feel”. Myös vuoden 1980 hittikappale ”Biggest Part of Me” oli listalla kolmantena ja sitä seurannut ”You’re the Only Woman” kolmantenatoista. Tätä seurannut albumi floppasi ja yhtye hajosi. 
Yhtye teki paluun vuonna 1989 ja sen myötä on julkaistu muun muassa yksi live-albumi.
Jayne Anne Phillips

Jayne Anne Phillips (s. 1952 Buckhannon, Länsi-Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka on kirjoittanut sekä novelleja että romaaneja. Hän on saanut useita kirjallisuuspalkintoja, kuten Pulitzerin kaunokirjallisuuspalkinnon ja Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian akatemiapalkinnon. Hän toimii englannin kielen professorina Rutgers-Newarkin yliopistossa New Jerseyssä.
Johanna Ervast

Johanna Ervast (s. 1971) on helsinkiläinen psykoterapeutti. Aikaisemmalta ammatiltaan hän on pappi. Ervast on julkaissut kaksi teosta "Jäähyväiset Einolle" (2008) ja "Jäähyväisten jälkeen - Kertomus elämästä lapsen kuoleman jälkeen" (2009). Teoksissa Ervast käsittelee lapsensa kuolemaa. Ervastin 3,5-vuotias esikoispoika Eino kuoli yllättäen 2005. Kirjoittamiensa kirjojen lisäksi Ervast on puhunut lapsen kuolemasta ja perheen surusta useissa eri tilaisuuksissa.
Potaatit

Potaatit on sarjakuva jota tekee Aiju Salminen. "Helsingin Sanomat" julkaisi sitä Nyt-liitteessä keväästä 2008 kevääseen 2010. Kustannusosakeyhtiö Sammakko julkaisi "Potaatit" sarjakuva-albumina helmikuussa 2010.
"Potaatit"-sarjakuvan päähahmot ovat perunoita, jotka elävät pellolla. 
Sarjakuva koostuu suomalaisuuteen liittyvistä yleistyksistä, kiltistä huumorista ja pienistä oivalluksista. "Potaatit" kertoo humoristisesti elämän perusasioista, kuten perheen perustamisesta, parisuhteesta ja lapsista.
Aiju Salminen

Aiju Salminen (s. 1979 Jyväskylä) on suomalainen kuvittaja, sarjakuvapiirtäjä, animaatio-ohjaaja ja kuvataiteilija.
Salminen valmistui Turun taideakatemian animaation koulutusohjelmasta vuonna 2005. Hänen piirrosanimaationsa "Karaoke" voitti vuonna 2004 pääpalkinnon Arktisen upeeta -elokuvafestivaaleilla. Vuonna 2003 hän sai samoilla festivaaleilla kunniamaininnan animaatiosta "Treevil".
Salminen on kuvittanut muun muassa lasten- ja nuortenkirjoja. Vuonna 2015 Tittamari Marttisen kirjoittama ja Salmisen kuvittama lastenkirja "Ikioma perheeni" sai Arvid Lydecken -palkinnon. 
"Helsingin Sanomat" julkaisi Salmisen "Potaatit"-sarjakuvaa Nyt-liitteessä kaksi vuotta. Ne julkaistiin samannimisenä albumina vuonna 2010. Salmisen sarjakuvia on julkaistu myös Ylen verkkosivuilla sekä "Voima"- ja "Lehtiset"-lehdissä. Vuonna 2008 Salminen tuurasi Jubaa "Viivin ja Wagnerin" piirtäjänä tämän sairauslomalla. Hän on myös värittänyt samaa sarjakuvaa aiemmin.
Salminen toimi aiemmin verkkotaidegalleria Tabulalandin galleristina ja kuraattorina. sekä Kotka Art -taidetapahtuman kuraattorina.
Speculaas

Speculaas on perinteinen hollantilainen ja belgialainen piparkakkua muistuttava maustekeksi, jollaisia on syöty perinteisesti Pyhän Nikolauksen päivän aattona. Belgiassa samankaltainen, vähemmän maustettu keksi tunnetaan myös ranskankielisellä nimellä spéculoos ja Saksassa Westfalenissa ja Reininmaalla nimellä Spekulatius.
Keksit ovat tyypillisesti kuvioituja. Perinteisesti nämä kuvat ovat olleet peräisin Pyhän Nikolauksen legendasta.
Nykyisin speculaaseja syödään jouluajan lisäksi ympäri vuoden. Suomessa niitä on myynyt ainakin Ruokakesko Euro Shopper -tuoteryhmässään sekä nykyään (vähän ennen joulua) Lidl.
Saukko-laivasto

Saukko-laivasto oli rymättyläläinen Rymättylän Säilyke Oy:n omistama sillilaivasto, joka toimi 1940-luvulta vuoteen 1975. Saukko-laivasto oli tunnetuin sillilaivasto Suomessa sotien jälkeen.
Saukko-laivasto teki ensimmäisen pyyntimatkan Islantiin 1940- ja 1950-luvun vaihteessa. Kaukaisimmillaan laivasto pyysi Jan Mayenissä. Sillikantojen heikentyessä Islannissa 1960-luvulla Saukko-laivasto siirtyi Norjan ja Pohjanmeren vesille. 2–3 kuukauden pituiset pyyntimatkat tehtiin kesällä ja loppusyksyllä. Edellisen pyyntikauden silli oli tuolloin usein jo loppunut Suomesta, joten Saukko-laivaston paluuta ja pyynnin vaiheita seurattiin myös tiedotusvälineissä. Saukko-laivaston saapuminen sillilastissa Röölään oli vuosittain suuri tapahtuma, joka uutisoitiin myös valtakunnallisesti. Toiminta loppui vuonna 1975, kun Suomi ei enää uusinut kansainvälisiä kalastussopimuksiaan. Laivastoon kuului parhaimmillaan neljä Saukko-alusta.
Nykyään Saukko-laivaston irtaimistoa on nähtävillä Silliperinnekeskus Dikselissä Röölässä, Naantalissa. Silliperinnekeskuksen perusajatuksen kehitteli Tauno Saarni vuonna 2003. Hän oli Saukko-laivaston viimeinen omistaja.
Sillinjalostus yritys Boyfoodin siirryttyä Röölään, ja sen tuotua silliä ensimmäisen kerran vuonna 1990, alettiin vuosittain pitämään Sillimarkkinoita Röölässä. Sillimarkkinat pidettiin alkukesästä, ja ne olivat perinteinen kesätapahtuma, jossa sillilaivojen saapumista juhlitaan uuden perunan ja viihde-esiintyjien kanssa. Tapahtuma on tunnettu Turun alueella ja siihen osallistui vuosittain tuhansia ihmisiä.
Sarah Natochenny

Sarah Natochenny (s. 20. syyskuuta 1987 Forest Hills, New York) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä ja malli, joka tunnetaan Ash Ketchumin englanninkielisenä äänenä Pokémonin yhdeksännestä tuotantokaudesta lähtien.
Ura.
Natochenny opiskeli näyttelemistä Lee Strasberg Theatre Institutessa vuosina 2000-2004. Hän näytteli valmistumisen jälkeen aluksi teatterissa ja lyhytelokuvissa, kunnes vuonna 2006 tuli valituksi Pokémon-sarjan päähahmon Ash Ketchumin uudeksi ääneksi Veronica Taylorin tilalle, kun englannin kielelle lisenssoinut 4Kids Entertainment luovutti oikeudet The Pokémon Company Internationalille. Sittemmin Natochenny on ääninäytellyt myös muutamissa videopeleissä ja enimmäkseen Pokemon aiheisissa elokuvissa.
Ääninäyttelemisen ohella Natochenny työskentelee mallina pääkirjoitusten kuvissa, mutta ei tee glamour tai muita vähäpukeisia mallin töitä.
Kauneimmat valssit

Kauneimmat valssit on Erkki Junkkarisen albumi vuodelta 1976. Tästä albumista Junkkarinen sai yhden kultalevyistään.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset on tehnyt Pauli Granfelt.
Dannebrogin ritarikunta

Dannebrogin ritarikunta () on tanskalainen vuonna 1671 perustettu ritarikunta. Ritarikunta on nimetty Tanskan lipun () mukaan, joka legendan mukaan putosi taivaasta vuonna 1219. Ritarikunnan perusti kuningas Kristian V.
Naisille ritarikunnan jäsenyys on voitu myöntää vuodesta 1951 alkaen. Ritarikunnan tunnukset ovat valtion omaisuutta ja ne tulee palauttaa Tanskaan tunnustuksen saajan kuoleman jälkeen. Nykyään ritarikunnalla palkitaan sellaisia henkilöitä, jotka ovat ansioituneet Tanskan intressien, taiteen, tieteen tai kaupan saralla. Saajan ei tarvitse olla Tanskan kansalainen. Ritarikunnan suurmestarina toimii Tanskan hallitsija.
Kunniamerkki on jaettu seitsemään luokkaan:
Vasa-ritarikunta

Vasa-ritarikunta () on ruotsalainen ritarikunta, joka perustettiin Kustaa III:n valtakaudella vuonna 1772. Kunniamerkillä palkittiin ensisijaisesti tieteen, taiteen, elinkeinoelämän ja virkauran ansioista. Yleensä Vasa-ritarikuntaa käytettiin silloin, kun henkilöä ei voitu palkita muilla ruotsalaisilla ritarikunnilla. Suomalainen kauppaneuvos Johan Sederholm palkittiin ritarin arvomerkillä vuonna 1799. 
Vuosina 1975–2022 ritarikunnan kunniamerkkejä ei jaettu Ruotsissa toteutetun ritarikuntareformin jälkeen, vaikka ritarikunta oli olemassa. Vuonna 2022 päätetyssä reformissa ruotsalaiset ritarikunnat palautettiin entiselleen ja vuodesta 2023 ritarikunnan kunniamerkkejä jaetaan jälleen sekä Ruotsin kansalaisille että ulkomaalaisille. Ensimmäiset ei-kuninkaalliset nimitykset ritarikuntaan lähes 50 vuoden tauon jälkeen tehtiin 31. toukokuuta 2024, kun mm. kaikki Abban jäsenet nimitettiin ritarikunnan 1. luokan komentajan luokkaan. 
Ritarikunnan suurmestari on Ruotsin hallitsija. 
Alkujaan luokkia oli kolme, mutta komentajan luokka jaettiin kahteen uuteen luokkaan vuonna 1873 ja ritarin luokka kahtia vuonna 1889. Ritarikunnassa on viisi luokkaa:
Pohjantähti-ritarikunta

Pohjantähden ritarikunta on ruotsalainen ritarikunta, joka perustettiin Fredrik I:n valtakaudella vuonna 1748. Ritarikunnan tunnuslause on "Nescit Occasum", jolla viitataan Pohjantähteen, joka ei koskaan laske. Kunniamerkkiä myönnetään sekä Ruotsin että ulkomaiden kansalaisille tunnustuksena erilaisista ansioista muun muassa luottamustehtävissä toimineille ja muille ansioituneille. Hallitseva monarkki on ritarikunnan suurmestari. Ulkomaalaisia voidaan nimittää ritarikuntaan myös ansioista Ruotsin intressien hyväksi.
Kunniamerkin kunniamerkkinauha oli alun perin täysin musta, mutta vuosina 1975–2022 sitä jaettiin sinisessä nauhassa keltaisin reunuksin. Tuolloin ritarikunnan merkeistä poistettiin myös suurristin ketju. Vuoden 2022 reformissa ritarikunnan nauhan väri palautettiin entiselleen eli mustaksi. Saman reformin yhteydessä kaikkia ruotsalaisia ritarikuntia alettiin taas jakaa myös Ruotsin kansalaisille.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Miekkaritarikunta

Kuninkaallinen Miekkaritarikunta () on ruotsalainen sotilasritarikunta, joka perustettiin Fredrik I:n valtakaudella vuonna 1748. Alkujaan sitä jaettiin tunnustuksena urheudesta rintamalla, mutta sittemmin myös pitkästä ja ansiokkaasta palveluksesta maan asevoimissa. 
Aliupseereille jaettava hopeinen miekkamerkki laskettiin myös kuuluvaksi ritarikuntaan. Vuonna 1952 perustettiin myös ritarikuntaan kuuluvia mitaleita, joita on yhteensä kolme (pronssinen, hopeinen ja kultainen), ja niitä voidaan jakaa ainoastaan Ruotsin ollessa sotatilassa.
Miekkaritarikunnan kunniamerkkejä ei jaettu vuosina 1975–2022 vuonna 1974 tehdyllä päätöksellä, jolloin se laitettiin "lepäämään". Vuonna 2022 valtiopäivien tekemällä päätöksellä ruotsalaiset ritarikunnat otettiin uudelleen käyttöön ja Miekkaritarikunnan kunniamerkkejä voidaan jälleen myöntää 1. helmikuuta 2023 alkaen. Samassa yhteydessä Ruotsin kuninkaasta tuli virallisesti ritarikunnan "suurmestari ()"; aiempi titteli "herra ja mestari ()".
Ritarikunnassa on viisi luokkaa:
Viimeisin suomalainen, joka on saanut Miekkaritarikunnan suurristin erikoisluokan oli marsalkka Mannerheim, joka sai suurristinsä 4. kesäkuuta 1942. 
Myös kenraaliluutnantti Henrik Johan Aminoff, jalkaväenkenraali Adolf Aminoff, jalkaväenkenraali Adolf Ehrnrooth sekä muutama muu suomalainen kenraali palkittiin suurristillä.
Viulukonsertto nro 2 (Bruch)

Max Bruch sävelsi toisen viulukonserttonsa d-mollissa (op. 44) noin vuonna 1878 ja omisti sen Pablo de Sarasatelle. Teoksen kantaesitti Sarasate Lontoossa marraskuussa 1878. Orkesteria johti säveltäjä itse.
Teos koostuu kolmesta osasta:
Pyhän Annan ritarikunta

Pyhän Annan ritarikunta () on venäläinen ritarikunta, jonka Holstein-Gottorpin herttua Kaarle Fredrik perusti vuonna 1735 vaimonsa, Pietari Suuren tyttären Anna Petrovnan muistoksi. Paavali I liitti 1797 ritarikunnan Venäjän kunniamerkkijärjestelmään.
Ritarikunnan jäsenyys myönnettiin ansiokkaasta urasta siviilipalveluksessa tai urheudesta ja ansiokkaasta palveluksesta armeijassa. Pyhän Annan ritarikunta ensimmäinen luokka oikeutti perinnölliseen aatelistoon ja alemmat luokat henkilökohtaiseen aatelistoon.
"Anna kaulassa" () on Anton Tšehovin vuonna 1895 ilmestynyt kertomus. Päähenkilön Annan aviomies on saanut toisen luokan Annan ristin, jota pidettiin kaulassa.
Ritarikunnan luokat ja ansiomerkin kanto-ohje.
Lähde:
Kotkan Ansioritarikunta

Kotkan Ansioritarikunta () on saksalainen ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1937. Sitä myönnettiin etupäässä ulkomaalaisille erityisesti diplomaateille ja kansallissosialismille myötämielisille henkilöille. Ritarikunta lakkautettiin Natsi-Saksan mukana vuonna 1945. 
Alun perin ritarikunta perustettiin kuusiluokkaisena, mutta se sai lopullisen luokkajakonsa ja sääntönsä vuonna 1943. Tässä yhteydessä siirryttiin seitsemänluokkaiseen jakoon. Lisäksi ritarikunnalla on kaksi mitaliluokkaa.
Kaksi suomalaista on saanut ritarikunnan korkeimman kunniamerkin, kultaisen suurristin: Risto Rytille se myönnettiin 20. huhtikuuta 1942 ja marsalkka Mannerheimille tämän 75-vuotissyntymäpäivänä 4. kesäkuuta 1942. Italian diktaattori Benito Mussolinille myönnettiin ainutlaatuinen kultasuurristi timantein 25. syyskuuta 1937.
Mahdoton illallinen

Mahdoton illallinen ("Dinner: Impossible") on yhdysvaltalainen televisiosarja, jossa pyritään valmistamaan illallinen lähes mahdottomissa olosuhteissa ja säädetyn ajan puitteissa. Ateria valmistetaan yleensä suurelle ihmisjoukolle. Sarjan isäntinä ovat olleet Robert Irvine ja Michael Symon.
Sarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa Food Network -kanavalla 24. tammikuuta 2007. Suomessa sarjaa on esitetty JIM-kanavalla.
Jalapeno

Jalapeno (huonommin "jalopeno"; , äännetään "halapenjo") on paprikalajike, jota käytetään ruokien maustamiseen. Lajike sisältää kapsaisiinia, jonka vuoksi se aiheuttaa muiden chilien tavoin syötäessä suuhun polttavan tunteen. Se on kotoisin Meksikon itärannikon tuntumassa sijaitsevasta Jalapan kaupungista ja on suosittua erityisesti Yhdysvalloissa. Se on 5–7 cm pitkä, leveähkö kartiomainen, vihreä tai punainen hedelmä, joka on kärjestään pyöreä. Texasissa ja Meksikossa sitä syödään tuoreena. 
Jalapenoa on Suomessa saatavana säilöttynä, ja sitä käytetään texmexravintoloissa ja pizzerioissa. Scovillen asteikolla jalapeñon tulisuus on 2 500–8 000 yksikköä.
3D/Biela

 
3D/Biela tai Bielan komeetta oli Aurinkoa kiertävä jaksollinen komeetta, jonka löysi Jacques Leibax Montaigne vuonna 1772. Wilhelm von Biela löysi komeetan uudemman kerran vuonna 1826 ja tajusi sen jaksollisuuden. Komeettaa ei enää löydetty vuoden 1852 syyskuun jälkeen, jolloin sen oli havaittu hajonneen kahteen osaan.
Komeettaa etsittiin vuosina 1859 ja 1865. Vuonna 1872 nähtiin sen sijaan suuri meteorisade, kuten myös marraskuussa vuosina 1885 ja 1892.
Meteoriparvi sai nimen Bielidit, ja se tunnetaan nykyisin andromedidien parvena Andromedan tähdistön mukaan, josta meteorit näyttävät tulevan syttyessään ns. tähdenlennoiksi. Parven maksimi on 16. - 17. marraskuuta, jolloin näkyy n. 5 meteoria tunnissa.
Lähteet.
Viitteet
Xalapa

Xalapa eli Jalapa on kaupunki Itä-Meksikossa. Se on Veracruzin osavaltion hallinnollinen pääkaupunki. Xalapa on ollut osavaltion pääkaupunki vuodesta 1885. Xalapan väkiluku oli vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan 488 531, joista selvä enemmistö eli 53,6% olivat naisia. Yliopistokaupunkina se on luovuuden, vireyden ja kulttuurin keskus sammuneen kilpitulivuoren, Cofre de Peroten, 4 282 metriä korkean huipun juurella. Kaupungista on saanut nimensä paprikoihin kuuluva jalapeño-kasvi. El Lenceron lentoasema sijaitsee kaupungin lähistöllä.
Morten Jensen

Morten Jensen (s. 2. joulukuuta 1982 Lynge) on tanskalainen pituushyppääjä.
Hän karsiutui Madridin sisäratojen EM-kilpailuissa 2005 ja Moskovan sisäratojen MM-kilpailuissa 2006 sekä Göteborgin EM-kilpailuissa 2006, joissa hän osallistui myös 200 metrille karsiutuen puolivälierissä. Vuonna 2007 hän karsiutui Birminghamin sisäratojen EM-kilpailuissa ja Osakan MM-kilpailuissa, seuraavana vuonna Pekingin olympialaisissa sekä vuonna 2009 Torinon sisäratojen EM-kilpailuissa ja Berliinin MM-kilpailuissa. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa 2011 hän sai pronssia tuloksella 800.
Hänen ennätyksensä on 825 cm, jonka hän hyppäsi Göteborgissa 3. heinäkuuta 2005. Sisäradoilla hän on hypännyt 818 cm niin ikään Göteborgissa 8. helmikuuta 2006. Hänen muita ennätyksiään ovat 100 metrin 10,29 s ja 200 metrin 20,75. Sisäradoilla hän on juossut 60 metriä aikaan 6,80 s ja 200 metriä aikaan 21,17 s. Sekä ulko- että sisäratojen pituustulokset ovat Tanskan ennätyksiä.
ENAER

ENAER on Chilen valtion omistama lentokonetehdas, joka on perustettu vuonna 1984.
Historia.
Chilen ilmavoimiin perustettiin vuonna 1930 erityinen huolto-osasto Maestranza Central de Aviación (”ilmailun keskuskorjaamo”). 16. maaliskuuta 1984 se yhtiöitettiin ENAERiksi ("Empresa Nacional de Aeronáutica de Chile"). Chilen ilmavoimat rahoitti myös yhtiöittämisen vaatiman pääomapanostuksen.
1980-luvun alussa yhtiö solmi sopimuksen yhdysvaltalaisen Piper Aircraft -yhtiön kanssa. Piper laajensi Chilessä Chilen ilmavoimille tehtävää Douglas DC-3 Dakota -koneiden huoltoa koskemaan yksityisiä DC-3-koneita. ENAER alkoi valmistaa yksittäisiä Piper Archer- ja Piper Warrior -yleisilmailulentokoneita. Tämä laajeni Piper Saratogaan pohjautuvan T-35 Pillán sotilaskoulukoneen valmistukseen.