tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Irakin tasavalta (1968–2003)

Irakin tasavalta () oli arabisosialistisen Baath-puolueen hallitsema valtio nykyisen Irakin alueella vuosina 1968–2003. 
Valtion katsotaan perustetun, kun Ahmed Hassan al-Bakrin johtama Baath-puolue kaatoi presidentti Abdulrahman Arif hallinnon 17. heinäkuuta 1968. Poliitikko Saddam Husseinin valta kasvoi 1970-luvulla. Al-Bakrin kuoltua vuonna 1979 Husseinista tuli presidentti. Irak hyökkäsi Iraniin vuonna 1980, aloittaen Iranin-Irakin sodan. Konflikti päättyi vuonna 1988. Persianlahden sota alkoi vuonna 1990, kun Irak hyökkäsi Kuwaitiin. Sota päätyi Irakin tappioon ja perääntymiseen. Yhdistyneet kansakunnat (YK) asetti Irakille pakotteita sodan jälkeen. Maan taloustilanne heikkeni niiden takia.
Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Yhdysvallat aloitti terrorisminvastisen sodan ja liitti Irakin pahan akseliin. Yhdysvaltain johtama koalitio hyökkäsi Irakiin 19. maaliskuuta 2003. Saddam Husseinin hallinto kaatui vain kuukausi hyökkäyksen jälkeen.
Pelin henki (vuoden 1987 elokuva)

Pelin henki ("House of Games") on David Mametin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen independent-elokuva. Jännitystarinan pääosia näyttelevät Mametin vaimo Lindsay Crouse ja Joe Mantegna. Taitavasta huijauksesta kertova tarina oli näytelmäkirjailijana ja elokuvakäsikirjoittajana paremmin tunnetun David Mametin esikoisohjaus.
Juoni.
Psykiatri-kirjailija Margaret Fordilla (Crouse) on potilaanaan peliriippuvainen mies. Yrittäessään selvittää tämän asioita hän törmää Mike-nimiseen mukavan tuntuiseen mieheen (Mantegna), joka on uhannut tappaa Fordin potilaan ellei 25 000 dollarin velkaa hoideta. Alkaa taitava huijaus, jonka tarkoituksena on viedä rahat tohtori Fordilta hänen heräävän pelihimonsa avulla.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomissa" Helena Ylänen kuvaa "Pelin henkeä" trilleriksi, jossa katsoja jätetään tietoisesti epävarmaksi siitä, mikä on totta ja mitä todella tapahtuu. Hän kehuu Crousen ja Mantegnan roolitöitä. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo "Pelin hengen" olevan kuin unta, välillä painajaista, välillä toiveunta. Hän antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Elokuva sai ensi-iltansa 4. syyskuuta 1987 Venetsian elokuvajuhlilla, jossa se voitti neljä merkittävää palkintoa ja oli ehdolla myös Kultaisen leijonan saajaksi. Se sai myös muun muassa Golden Globe -ehdokkuuden käsikirjoituksestaan. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Pelin hengen" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Tero Karvinen

Tero Karvinen (s. 1973) on tamperelainen kuva- ja graffititaiteilija. Hän on valmistunut Tampereen ammattikorkeakoulusta kuvataiteilijaksi. Karvinen on ollut Pirkanmaan läänintaiteilija vuosina 2011–2012.
Vuonna 2011 Tero Karvisen johtama ryhmä teki Kalevala-aiheisen "Tulinen virta" -teoksen Tammerkosken yli johtavan Frenckellin patosillan työmaa-aitaan. Karvinen ja kymmenkunta muuta graffitintekijää maalasivat myös Tampereen Posteljooninpuistossa olevan Hämpin parkin työmaa-aidan vuonna 2011.
Kansalaispalvelus

Kansalaispalvelus on nuorille ikäluokille ehdotettu palvelusvelvoite, jonka voisi suorittaa asepalveluksena, siviilipalveluksena tai kriisinhallintataitoja opetellen.
Kannatus.
Kannattajien mukaan kaikkia nuoria velvoittava kansalaispalvelus korjaisi vain miehiä koskevan asevelvollisuuden tasa-arvo-ongelman. Kansalaispalvelusta jossain muodossa ovat esittäneet mm. Perussuomalaiset Nuoret, Keskustanuoret, SDP ja Reserviläisliitto. Kannatusta löytyy myös eduskunnan puolustusvaliokunnasta yli puoluerajojen.
Vastustus.
Aseistakieltäytyjäliiton mukaan kansalaispalvelus ei ole kustannuksiinsa nähden hyödyllinen, ja palveluksen tarkoitus on ensisijaisesti asevelvollisuuden pelastaminen. Liiton näkemyksen mukaan kansalaispalvelus rikkoisi Suomea sitovia pakkotyön kieltäviä ihmisoikeussopimuksia, jotka sallivat vaihtoehtoisen palvelusmuodon vain asepalveluksesta omantunnonsyistä kieltäytyville. Ohi on -kampanjan mukaan kansalaispalvelus ei korjaisi nykyisen asevelvollisuuden epätasa-arvoisuutta, sillä nuorille säädetty palvelusvelvollisuus olisi edelleen syrjintää iän perusteella.
Jari Kupiainen (päätoimittaja)

Jari Pekka Kupiainen (s. 1961 Kesälahti) on suomalainen toimittaja.
Kupiainen työskenteli perustamansa Iltamakasiini.fi-viihdelehden päätoimittajana. Hän oli Starvista Oy:n omistaja sekä toimitusjohtaja vuodesta 2009 vuoteen 2016 saakka. Kupiainen myi Iltamakasiini.fi –sivuston Keskisuomalainen Oyj:n Etelä-Suomen Media Oy:lle vuonna 2015. Hän toimi MTV3.fin Viihdeuutisten vastaavana tuottajana vuosina 2010-2012. Sitä ennen hän oli Iltalehden asiantuntijatoimittajana vuodesta 2002 vuoteen 2009 saakka.
Kupiainen on juontanut vuonna 1998 MTV3:ssa julkaistua "Elämä Pelissä" -televisiosarjaa, joka tuotti Filmiteollisuus Oy (Olli Haikka) ja suuren osan jaksoista ohjasi Markus Selin. Lisäksi hän toimi tuotantopäällikkönä Timo T.A. Mikkosen "Maailman pisin suora televisiolähetys" -ohjelmassa Nelosella. Ohjelma kesti suorana lähetyksenä 17 tuntia.
Kupiainen on tunnettu myös 1990-luvulla julkaistun radiosarjan "Tähdet, tähdet" -sähköinen aikakauslehti juontajana. Lisäksi hän on työskennellyt useissa eri paikallisradioissa juontajana.
White Lady

White Lady on Helsingin Laakson kaupunginosassa, Mannerheimintien varrella, Naistentalossa toimiva ravintola. Työmaahuolto Oy:n perustama ravintola avasi ovensa lauantaina 1.3.1952. Ravintolan tunnus on kolmisakarainen kruunu, joka oli painettuna jo avajaiskutsuun. Kyseessä oli Helsingin ensimmäinen ravintola, johon naiset pääsivät ilman miesseuralaista. Ravintolassa pidettiin vuonna 1965 Eduskunnan urheilukerhon 20-vuotisjuhla. Suomen Naisten Huoltosäätiö myi ravintolan 1970-luvulla oopperalaulaja Timo Mustakalliolle, vuonna 1980 ravintola siirtyi hänen pojalleen Timo-Pekka Mustakalliolle sekä Matti Pulkille ja Aimo Bondenille. Timo Mustakallio vuokrasi ravintolan vuonna 1985 ravintoloitsija Aimo Bondenille, joka oli ainoa ravintoloitsija vuodesta 1995 lähtien. Ravintolaa isännöi vuosina 2017-2023 hänen tyttärensä Camilla Bonden yhdessä puolisonsa kanssa.
1980-luvun puolestavälistä alkaen ravintola koki nimenvaihdoksia ja uusien toimintakonseptien testauksia, niminä Mamma Maria pizzaravintola, Hunter’s Irish Pub ja venäläisravintola Pectopah Katinka. Kellariin avattiin musiikkibaari Campano, jossa vieraili usein myös Remu Aaltonen., jolla oli viereisessä Naistentalossa ateljee.
Vuonna 2001 ravintola sai takaisin perinteisen nimensä.. Marraskuussa 2024 Mustakallio-perhe myi jatkajan puuttuessa ravintola White Ladyn tilat. Ravintolaklassikoihin erikoistunut Casa Ravintolat Oy jatkaa White Ladyn ravintolatoimintaa.
Alan Baddeley

Alan David Baddeley (s. 1934) on brittiläinen psykologi ja Yorkin yliopiston professori. Hän on ollut aiemmin muun muassa psykologian professorina Stirlingin yliopistossa (1972–1974), MRC Applied Psychology -yksikön johtajana (Cambridge, 1974–1995), Churchill Collegen vanhempana tutkijana (Cambridge, 1987–1995), Cambridgen yliopiston kognitiivisen psykologian kunniaprofessorina (1991–1995) ja Bristolin yliopiston psykologian professorina (1995–2003).
Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon University College Londonissa (BA 1956) ja valmistui maisteriksi Princetonin yliopistosta (MA 1957). Hän valmistui psykologia pääaineenaan tohtoriksi Cambridgen yliopistosta vuonna 1962. 
Baddeley on tunnettu erityisesti ihmisen työmuistia koskevista tutkimuksistaan. (mm. ). Hänen julkaisuisuihinsa on viitattu useiden vuosikymmenten aikana erittäin paljon, ja hän kuului Google Scholarin viittausseurannan kesällä 2017 julkaistun yhteenvedon mukaan maailman 300 viitatuimman tieteilijän joukkoon (231. sijalla, h-indeksi 147, 161 033 viittausta). 
Professori Baddeley on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 1989. Hän sai Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettavan Aristotele-palkinnon vuonna 2001.
Deutschland Cup

Deutschland Cup on vuosittain järjestettävä kansainvälinen jääkiekkoturnaus, jota isännöi Saksan jääkiekkoliitto. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran vuonna 1987.
Isäntäjoukkue Saksa on voittanut Deutschland Cupin ennätykselliset seitsemän kertaa. Neuvostoliitto ja Venäjä ovat voittaneet turnauksen jokaisella osallistumiskerrallaan yhteensä kuusi kertaa. Turnauksen joukkuemäärät ja paikkakunnat ovat vaihdellet paljon historian aikana. Deutschland Cupissa pelattiin sijoitusottelut viimeisen kerran vuonna 2007, jonka jälkeen osallistuneiden joukkueiden määrä on pysynyt neljässä.
Saksan lisäksi pidempiaikaisiin osallistujajoukkueisiin ovat kuuluneet Kanada, Slovakia, Sveitsi ja Yhdysvallat. Kanada ja Yhdysvallat ovat osallistuneet turnaukseen pitkälti Euroopassa kiekkoilevien pelaajien voimin. Sekä Suomi, Ruotsi että Tšekki osallistuivat turnaukseen viimeisen kerran vuonna 1995. Vuotta myöhemmin kaikki kolme joukkuetta osallistuivat ensimmäisen kerran Euro Hockey Touriin yhdessä Venäjän kanssa. Suomi voitti Deutschland Cupista yhden kullan ja kaksi pronssia.
Venäjä palasi Deutschland Cupiin 24 vuoden tauon jälkeen B-maajoukkueen voimin vuonna 2017. Samana vuonna turnaus oli tärkeä varsinkin Yhdysvalloille, sillä NHL:n jäätyä Pyeongchangin olympiakisoista Deutschland Cup konkretisoitui tärkeänä näytönpaikkana joukkueen Euroopassa kiekkoileville pelaajille. Yhdysvaltojen joukkueeseen kuului mm. NHL:ssä uran luoneet Brian Gionta, Mark Stuart, Tom Gilbert, Ryan Malone, Jim Slater, Mike Lundin ja Matt Gilroy. Olympialaisten myötä Kanada ja Sveitsi osallistuivat Deutschland Cupin sijaan poikkeuksellisesti Karjala-turnaukseen.
Willibald Ruch

Willibald Ruch (s. 1956, Kühnsdorf) on itävaltalaissyntyinen Zürichin yliopiston psykologian professori persoonallisuuden ja henkilöarvioinnin alueella (vuodesta 2002). Hänen tutkimusalueisiinsa kuuluvat muun muassa persoonallisuus, henkilöarviointien koejärjestelyt, positiivinen psykologia (luonteenvahvuudet, positiiviset interventiot), nauru, iloisuus, taipumus nauruun ja hullunkurisuuteen.
Hän opiskeli akustisen kitaran soittoa vuosina 1973–1975 Klagenfurtissa (Kärntner Landeskonservatorium) ja työskenteli myös muusikkona. Sitten hän opiskeli psykologiaa ja valmistui Grazin yliopistosta tohtoriksi vuonna 1980. Hän suoritti tohtoritutkinnon jälkeisen, dosentuuria vastaavan habilitaation vuonna 1991 Düsseldorfin yliopistossa saksankielisellä opinnäytteellä, joka oli otsikoitu "Die Emotion Erheiterung: Ausdrucksformen und Bedingungen". Vuosina 1992–1998 hän työskenteli antropologi-psykologi professori Paul Ekmanin laboratoriossa Kalifornian yliopistossa.
Professori Ruch kuuluu tunnettuihin eurooppalaisiin positiivisen psykologian tutkijoihin.
Vals (Sveitsi)

Vals (paikallisesti walseriksi "Falsch", ) on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa Surselvan hallintoalueella. Siellä on asukkaita vajaa tuhat. Nykyinen Valsin kunta muodostettiin 1.1.2015, kun 42 asukkaan St. Martinin kunta yhdistettiin Valsiin.
Sijainti.
Vals sijaitsee Reinin yhden alkujoen, Valser Rheinin ja sen sivupurojen laaksoissa. Valsin kylä sijaitsee noin 1 250 metrin korkeudessa. Valsin korkein kohta on Rheinwaldhorn (3 402 m mpy.).
Historiaa.
Vals on saksankielinen saareke retoromaaninkielisen alueen keskellä. Alueen alkuperäiset asukkaat olivat walsereita, jotka muuttivat Ylä-Valais’sta () 1300-luvulla..
Talous.
Valsilaisten pääelinkeino on matkailu. Siellä on ollut kylpylä vuodesta 1893 ja hiihtohissejä vuodesta 1964. Kylpylä uusittiin vuonna 1970.
Vals on tunnettu "Valser"-mineraalivesistä, joihin käytetään alueen lähdevettä.
Rita Cascialainen

Pyhä Rita Cascialainen (1386 Roccaporena – 22. toukokuuta 1456 Cascia) oli roomalaiskatolinen naispyhimys, vaimo, äiti, leski ja augustiinolainen nunna. Hän on pahoinpitelyn uhrien, yksinäisyyden, steriiliyden, ruumiillisten vaivojen, epätoivoisten tapausten, vaikeiden avioliittojen, unohdettujen tapausten, mahdottomien tapausten, hedelmättömyyden, menetettyjen tapausten, vanhemmuuden, sairaiden ihmisten, sairauden, avioliittoväkivallan, leskien ja haavojen suojeluspyhimys. Pyhän Ritan tunnuksia ovat piikkikruunua pitelevä nunna, ruusuja pitelevä nunna, ruusuja ja viikunoita pitelevä nunna, sekä nunna haava otsassaan. Nainen eli seuraavan 8 paavin hallintokautena: Urbanus VI, (1378-89) Bonifatius IX, (1389-1404) Innocentius VII, (1404-06) Gregorius XII, (1406-15) Martinus V, (1417-31) Eugenius IV, (1431-47) Nikolaus V (1447-55) ja Calixtus III. (1455-58) Paavi Leo XIII kanonisoi pyhän Ritan Jeesuksen Kristuksen taivaaseenastumisen juhlana 24. toukokuuta 1900, ja katolisessa kirkossa pyhän Ritan muistopäivää vietetään 22. toukokuuta eli hänen kuolinpäivänään.
Elämä.
Pyhä Rita syntyi Roccaporenassa Spoleton hiippakunnassa vuonna 1386 mahdollisesti jo ikääntyneille vanhemmille. Hän halusi innokkaasti nunnaksi, mutta kuuliaisuudesta vanhempiaan kohtaan hän nai 12-vuotiaana miehen, joka oli julma ja pahansisuinen. Hän vietti 18 onnetonta vuotta avioliitossa, sai kaksi poikalasta ja lopulta jäi leskeksi, kun hänen miehensä kuoli väkivaltaisesti. Myös molemmat pojat kuolivat myöhemmin, minkä jälkeen pyhä Rita yritti kolmesti onnistumatta liittyä Cascian augustinolaisnunniin ja palasi Roccaporenaan, mutta pääsi lopulta sittenkin nunnaksi. Nunnana hän harjoitti ankaria katumustöitä, ja hänen kerrotaan saaneen rukouksen johdosta yliluonnollisen haavan otsaansa. Pyhä Rita kuoli Casciassa 22. toukokuuta 1456.
Jasmoni

Jasmoni (C11H16O) on tyydyttymättömiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään hajusteissa sen miellyttävän tuoksun vuoksi.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa jasmoni on kellertävää öljymäistä nestettä. Sillä on miellyttävä jasmiininkukkien tuoksu. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hyvin useaan orgaaniseen liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja tetrakloorimetaaniin. 
Luonnossa jasmonia esiintyy useissa kasveissa, muun muassa jasmiinien kukissa, sitrushedelmissä, ja puuvillan lehdissä. Tämän lisäksi yhdiste esiintyy hormonina eräissä hyönteisissä. Kasvit biosyntetisoivat jasmonia lähtien alfalinoleenihaposta, josta muodostuu hapettumisien ja syklisoitumisten jälkeen jasmonihappoa ja edelleen jasmonia. Kasveissa jasmoni toimii signaalimolekyylinä osana puolustusmekanismeja kasveja syöviä hyönteisiä vastaan.
Valmistus ja käyttö.
Jasmonia voidaan eristää tislaamalla jasmiinien kukista. Sitä voidaan valmistaa myös synteettisesti. Käytettyjä synteettisiä valmistusmenetelmiä ovat muun muassa (Z)-8-undekeeni-2,5-dionin molekyylinsisäinen aldolikondensaatio emäksisissä olosuhteissa tai 3-metyyli-2-syklopenten-1-onin ja (Z)-2-pentenyylikloridin välisellä reaktiolla. Jasmonia käytetään hajusteissa tuomaan niihin jasmiininkukkien tuoksua.
Descubierta-luokka

Descubierta-luokka on Espanjan laivaston yhdeksän 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama korvettiluokka, jonka alukset on muutettu myöhemmin miinantorjunta-aluksiksi ja partioaluksiksi. Aluksista kaksi on myyty Egyptille ja yksi Marokolle.
Alukset.
Alukset suunniteltiin yhteistyönä saksalaisen Blohm + Vossin kanssa ja luokka pohjautuu Portugalin laivaston 1960-luvulla valmistettuihin João Coutinho -luokan korvetteihin, jotka suunnitteli portugalilainen Rogério de Oliveira. Aluksista neljä ensimmäistä tilattiin joulukuussa 1973 ja toiset neljä toukokuussa 1976. Luokan aluksista kaksi "Centineda" (F37) ja "Serviola" (F38) myytiin vuonna 1982 Egyptille ennen valmistumista. Lisäksi Marokko tilasi 14. kesäkuuta 1977 yhden aluksen. Suurennettu versio esiteltiin toisen erän hankinnassa, mutta Espanjan laivasto valitsi toisen erän sijaan Yhdysvaltain laivaston Oliver Hazard Perry -luokan fregattien lisenssivalmistuksen.
Claus Bundesen

Claus Bundesen (s. ) on tanskalainen psykologi ja Kööpenhaminan yliopiston kognitiopsykologian emeritusprofessori. Hänen keskeinen tutkimuskohteensa on ollut visuaalinen tarkkaavaisuus.
Hän valmistui Kööpenhaminan yliopisto psykologiksi maisteritutkinnolla vuonna 1972, ja saman alan tohtoriksi vuonna 1986.
Bundesen sai Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettavan Aristotele-palkinnon vuonna 2009.
Škoda Octavia WRC

Škoda Octavia WRC oli Tšekkiläisen Škoda Motorsportin valmistama nelivetoinen ralliauto, joka pohjautui Škoda Octavia Typ 4U henkilöautoon. 
Auton ensimmäinen versio esiteltiin virallisesti vuonna 1999, mutta perustui kit car -autoon.
Auton ensimmäinen evoluutioversio debytoi vuoden 1999 Monte Carlon rallissa. Ensimmäisellä mallilla ajoivat Armin Schwarz, Pavel Sibera, Bruno Thiry ja Emil Triner. Kuljettajista Sibera osallistui vain Monte Carlon ja Katalonian ralliin, Triner ajoi Portugalin, Kreikan, Suomen ja Italian osakilpailuissa. Kauden päättäneessä RAC-rallissa Schwarzin lisäksi tallin toista autoa ajoi belgialainen Bruno Thiry. Auto ei osoittautunut kykeneväksi voittotaisteluun ja kauden kohokohdaksi jäi Armin Schwarzin 12. sija Akropolis-rallissa, jolla hän toi tallille kolme merkkimestaruuspistettä.
Kaudella 2000 Armin Schwarzin parina toista tehdasautoa ajoi koko kauden espanjalainen Luis Climent. Kauden kohokohdaksi jäi jälleen Akropolis-ralli, jossa Schwarz ajoi viidenneksi. Climent ei kauden aikana päässyt pistesijoille. Merkkimestaruuspisteitä Škoda sai lisäksi Safari-rallista, Monte Carlosta ja Portugalista. Safarirallissa Schwartz oli tuloksissa seitsemäs, edellään kaksi autokuntaa, jotka eivät kilpailleet merkkimestaruuspisteistä. Kyproksen rallissa esiteltiin myös Škoda Octavia WRC Evoluutio 2:n.
Kaudella 2001 esiteltiin evoluutiomalli Evo2. Schwartz toi Škodan Monte Carlon rallissa neljänneksi ja tallitoveri Bruno Thiry kahdeksanneksi, joten Škoda sai kauden parhaaksi jääneet viisi merkkimestaruuspistettä. Ruotsin ja Kyproksen ralleista ei tallin pistepussi karttunut kuin yhdellä pisteellä kummastakin. Akropolis-ralli ja Safariralli olivat totuttuun tapaan Skodalle suotuisia ja niistä molemmista tiimi sai neljä pistettä.
Kaudelle 2002 Armin Schwarz siirtyi Hyundain talliin ja Škodan tehdaskuljettajina ajoivat Kenneth Eriksson ja Toni Gardemeister. Argentiinan rallissa talli sai molemmat autot MM-pisteille ja
safarirallista talli keräsi kolme merkkimestaruuspistettä mutta muutoin kausi meni alakanttiin. Suomen rallissa 2002 esiteltiin Octavian kolmas ja viimeinen evoluutioversio.
Kaudelle 2003 esiteltiin uusi evoluutiomalli Evo3, jolla saavutettiin mallin parhaat tulokset. Tallin kuljettajina ajoivat Gardemeister ja Didier Auriol. Sekä Argentiinan että Uuden Seelannin ralleissa talli sai molemmat autot MM-pisteille ja Gardemeister ajoi sen lisäksi Turkin rallissa 7. sijalle tuoden tallille kaksi pistettä. Merkkimestaruuspisteissä Škoda oli kauden päättyessä viides onnistuen jättämään Hyundain niukasti taakseen. Kyproksen ralli 2003 jäi Škoda Octavia WRC:n viimeiseksi tehdastallin osalta sillä heinäkuussa ajetussa Saksan rallissa esiteltiin uusi ja kompaktimpi Škoda Fabia WRC.
Maria Goretti

Pyhä Maria Teresa Goretti (16. lokakuuta 1890 Corinaldo – 6. heinäkuuta 1902 Nettuno) oli roomalaiskatolinen italialainen lapsipyhimys, neitsyt ja marttyyri. Goretti on köyhtymisen, köyhyyden, lasten, tyttöjen, vanhempien menetyksen, marttyyrien, raiskausten uhrien ja nuorten ihmisten suojeluspyhimys. Pyhän Marian tiedetään kuolleen puukotuksesta saamiinsa haavoihin, kun hän vastusteli miestä, joka yritti pakottaa hänet seksiin, antaen kuitenkin tälle anteeksi ennen kuolemaansa. Hänen kerrotaan tehneen suunnilleen 40 ihmettä kuolemansa jälkeen ja ilmestyneen puukottajalleen, joka rupesi myöhemmin maallikkofransiskaaniksi. Paavi Pius XII julisti Gorettin autuaaksi 27. huhtikuuta 1947 ja pyhimykseksi 24. kesäkuuta 1950. Maria on katolisen kirkon nuorin kanonisoitu pyhimys, hänen muistopäiväänsä vietetään 6. heinäkuuta eli hänen kuolinpäivänään ja häntä voidaan muistaa jo vuonna 590 käytetyssä "Kaikkien pyhien litaniassa". Hänen pyhäinjäännöksensä on mm. Helsingin Pyhän Marian kirkon vanhassa alttarissa. Pyhä Maria eli paavi Leo XIII:n hallituskaudella.
Elämä.
Pyhä Maria Goretti syntyi 16. lokakuuta 1890 Luigi Goretin ja Assunta Carlinin köyhään talonpoikaisperheeseen ja kastettiin 17. lokakuuta 1890 Maria Teresaksi. Hän vietti lapsuutensa auttaen äitiään kotitöissä, joka aviomiehensä kuoltua malariaan joutui kamppailemaan lastensa ruokkimisessa. Marian osaksi tuli kasvattaa viittä sisarustaan äidin tehdessä töitä pelloilla ja tyttö joutui myös laittamaan ruokaa ja siivoamaan naapureilleen Serenelleille. Lopulta 20-vuotias Alessandro Serenelli alkoi lähennellä pyhää Gorettia, mikä kehittyi 5. heinäkuuta 1902 yritykseksi raiskata tyttö, jonka vastustelusta johtuen mies puukotti tätä ainakin 14 kertaa ja pakeni. Perheen löydettyä tytön tämä vietiin sairaalaan Nettunoon, jossa hän joutui leikkaukseen ilman anestesiaa. Kirurgi ei kuitenkaan onnistunut pelastamaan pyhää Gorettia, joka kuoli 6. heinäkuuta 1902 ja haudattiin 8. heinäkuuta Nettunon hautausmaalle.
Elämänvaiheita.
Pyhän Maria Goretin elämä voidaan jakaa seuraaviin vaiheisiin:
Serviola-luokka

Serviola-luokka on Espanjan laivaston neljän 1990-luvun alussa valmistetun korvetin muodostama alusluokka, joka korvasi Atrevida-luokan.
Vem vet mest?

Vem vet mest? on ruotsalainen television visailuohjelma, jota on esitetty Ruotsin SVT2-kanavalla maanantaista perjantaihin vuodesta 2008. Tavallisia ruotsalaisia kilpailijoikseen kutsuvan, yleistietoa kysyvän ohjelman juontajana oli Rickard Olsson vuosina 2008–2018. Elokuusta 2018 alkaen juontajana on ollut Johan Wester. Ohjelmaa on esittänyt myös Suomen Yle Fem arkisin alkuillasta. Ohjelma nauhoitetaan Göteborgissa.
Ohjelman konsepti perustuu brittiläiseen "Fifteen to One" -ohjelmaan, jota esitti Channel 4 vuosina 1989–2003. "Vem vet mest?" -ohjelman tavalliseen jaksoon kutsutaan kilpailijoiksi kahdeksan tavallista ruotsalaista. He seisovat vierekkäin puhujapöntön näköisissä lavasteissa, joissa olevat lamput syttyvät tai sammuvat sen mukaan, miten hyvin kukin kilpailija pärjää. Ensimmäisellä kierroksella kilpailevat kaikki kahdeksan, toisella kierroksella ensimmäisen kierroksen parhaat ja kolmannella kierroksella enää kolme finalistia. Jokaisella kierroksella on hieman eri säännöt, ja kilpailussa menestymiseen vaikuttaa oman yleistiedon lisäksi myös oikeanlainen kilpailutaktiikka. Maanantaista torstaihin esitettyjen jaksojen voittajat kilpailevat keskenään saman viikon perjantain "Fredagsfinalen"-ohjelmassa 10 000 Ruotsin kruunun viikkopalkinnosta.
Alun perin kussakin maanantaista torstaihin esitetyssä jaksossa oli kahdeksan sijasta 12 kilpailijaa. Eri tuotantokausina kilpailussa on järjestetty myös erikoisjaksoja, kuten Nobel-palkintojen aihepiireihin keskittyvä, yliopistojoukkueisiin perustuva ja eri ammattiryhmien edustajia keskenään kilpailuttava erikoisjakso.
Sukupuolineutraalius

Sukupuolineutraalius tarkoittaa kaikille sukupuolille tarkoitettua tai soveltuvaa asiaa, tai sitä, että sukupuolen merkitystä tai vaikutuksia ei tunneta tai havaita.
Esimerkkejä.
Sukupuolineutraaleja asioita voivat olla esimerkiksi yhteiset WC-tilat tai sukupuolineutraali kielenkäyttö. Sukupuolineutraali avioliittolaki kohtelee kaikkia pariskuntia samalla tavalla sukupuolesta riippumatta.
Suomen opetushallitus otti vuonna 2004 sen kannan, että opetuksen pitää olla sukupuolineutraalia. Vuoden 2014 perustusopetuksen opetussuunnitelmien perusteiden mukaan opetuksen tuleekin olla "sukupuolitietoista", ja siinä tunnistetaan sukupuolittavia yhteiskunnallisia ja kulttuurisia rakenteita ja puretaan niitä.
Kritiikki.
Lastenpsykiatrian erikoislääkäri Jari Sinkkonen on kritisoinut pyrkimystä hämärtää sukupuolieroja ja sitä, ettei lapsia saisi sanoa tytöiksi ja pojiksi. Sinkkonen on sanonut, että sukupuoli on luovuttamaton osa identiteettiä. Sukupuoli on osa ruumiinkuvaa 1,5–2,5-vuotiaasta lähtien. Sinkkosen mukaan jo 1960-luvulla osoitettiin, ettei sukupuoli-identiteetti ole kasvatuksesta riippuvainen. Sinkkosen mielestä ajatus siitä, että tyttönä tai poikana oleminen häivytetään, liittyy enemmän aikuisten tasa-arvopyrkimyksiin, kuin biologiaan ja anatomiaan.
Pyhä Cecilia

Pyhä Cecilia (; syntynyt 100-luvulla – kuollut 200-luvulla) oli roomalainen pyhimys, neitsyt ja marttyyri. Häntä kunnioitetaan Ranskan Albin, säveltäjien, marttyyrien, musiikin, muusikkojen, soitinten valmistajien, Omahan arkkihiippakunnan, runoilijoiden ja laulajien suojeluspyhimyksenä. Historiallisesti pyhä Cecilia on kuvattu usein ruusuja tai luuttua pidellen tai urkuja soittaen. Hän on yksi seitsemästä marttyyristä, jotka mainitaan messun canonissa ja hänen muistopäiväänsä vietetään 22. marraskuuta. Vanhin historiallinen maininta pyhästä Ceciliasta on niin sanotussa "Martyrologium Hiernymianumissa", mistä päätellen hänen juhlaansa vietettiin jo 300-luvulla. Väitetään, että kun hänen ruumiinsa kaivettiin ylös vuonna 1599 se löytyi turmeltumattomana.
Roomalaiskatolisessa messussa pyhää Ceciliaa on muistettu seuraavanlaisella latinankielisellä kollehtarukouksella:
""Orémus."
"Deus, qui nos ánnua beátæ Caeciliae Vírginis et Mártyris tuæ sollemnitáte lætíficas: da, ut, quam venerámur offício, étiam piæ conversatiónis sequámur exémplo.""
Lisäksi pyhä Cecilia mainitaan nimeltä jo vuonna 590 käytetyssä "Kaikkien pyhien litaniassa."
Legenda.
Pyhän Cecilian kerrotaan olleen syntyjään roomalainen hyvästä perheestä ja koulutukseltaan kristitty. Hän teki nuoruudessaan valan pyhittääkseen neitsyytensä Jumalalle, mutta hänen vanhempansa saivat hänet suostumaan vasten tahtoaan avioliittoon aatelismies Valerianin kanssa. Hän kertoi pakanalliselle aviomiehelleen, että Jumalan enkeli tahtoi hänen pysyvän neitsyenä, mihin mies suostui sillä ehdolla, että saisi nähdä enkelin. Nainen vastasi, että tämä toteutuisi, jos hän menisi kasteelle, ja palattuaan kasteen jälkeen mies näkikin pyhän Cecilian puhumassa enkelille. Hän käännytti myös Valerianin veljen Tiburtiuksen, joista molemmista tuli marttyyrejä ennen naista itseään ja joiden jäänteet haudattiin lopulta samaan hautaan Cecilian kanssa. Nainen jakoi omaisuutensa köyhille, mikä suututti prefekti Almachiuksen, joka määräsi pyhän Cecilian poltettavaksi, mutta liekit eivät haavoittaneet häntä, minkä johdosta hänet mestattiin.
Škapová-vuoren lento-onnettomuus

Škapová-vuoren lento-onnettomuus tapahtui 18. tammikuuta 1956, kun Tšekkoslovakian Bratislavasta Košiceen matkalla ollut ČSA Československé Aerolinien Douglas C-47 törmäsi Škapová-vuoreen Slovakian pohjoisosissa. Lennolla oli 22 matkustajaa ja nelihenkinen miehistö. Neljä matkustajaa selvisi törmäyksestä hengissä, muut 22 koneessa ollutta kuolivat.
Lento oli alun perin matkalla Košiceen, mutta joutui siellä vallinneen huonon sään vuoksi lentämään varakentälle, Poprad-Tatryn lentoasemalle. Kova tuuli puhalsi koneen kuitenkin sivuun reitiltään. Se ajautui lopulta lähestymisreitiltä 11 kilometriä itään ja 3,5 kilometriä pohjoiseen päätyen vuoristoiselle alueelle. Siellä se laskeutui alaspäin ja törmäsi vuoreen.
Škoda Garde

Škoda Garde on AZNP:n vuosina 1981–1984 valmistama takamoottorinen coupé-korinen automalli. Se korvasi edeltäneen Škoda 110 R -mallin ja seuraajaksi tuli Škoda Rapid. Saksassa Gardea myytiin Škoda Rapid -nimisenä.
Gardessa oli 1,2-litrainen bensiinimoottori, jonka teho oli 54 hevosvoimaa. Voimansiirtona oli nelivaihteinen manuaalivaihteisto.
Klonaalisesti tarttuva syöpä

Klonaalisesti tarttuvalla syövällä tarkoitetaan syöpäsoluja, jotka voivat siirtyä eliöiden välillä ilman muita tartuttajia kuten syöpää aiheuttavia viruksia eli onkoviruksia. Syöpä tarttuu siis "klonaalisesti". Tämän tyyppinen syöpä on harvinainen useimmilla eliöillä, mutta poikkeuksia on: pussiahmojen (tasmanian tuholaisten) kohdalla tietty tarttuva syöpä (DFTD, engl. "devil facial tumour disease") on niin yleinen, että se on lajina kuolemassa sukupuuttoon lähinnä kyseisen syövän vuoksi.
Erään tutkimuksen mukaan suvullinen lisääntyminen on saattanut kehittyä klonaalisesti tarttuvan syövän vastustamiseksi. Suvullinen lisääntyminen kun tuottaa lajiyksilöihin geneettistä vaihtelua.
Tarttuva syöpä muilla eläimillä.
Pullonkaulailmiön läpikäyneillä lajeilla saattaa esiintyä tavallista enemmän tarttuvia syöpiä.
Historia.
1841–1914 elänyt M. A. Novinsky kokeili 1876 tiettävästi ensimmäisenä maailmassa CTVT:n tartuttamista koirien välillä siirtämällä syöpäkudosleikkeitä koirasta toiseen onnistuneesti. Hänen tuloksensa toistettiin useissa kokeissa jo ennen 1900-lukua. Syövän arveltiin tarttuvan itsessään ja sille annettiin useita eri nimiä, jotka kuvastivat tätä ominaisuutta, kuten "infektiivinen sarkooma" ja "transplantoituva lymfosarkooma". Ei kuitenkaan ollut täysin varmaa, tarttuivatko syöpäsolut vai saivatko koe-eläimet syövän esimerkiksi syöpävirustartunnasta. 1960-luvulla julkaistiin muutamia tutkimuksia, jotka tukivat virusteoriaa: niissä väitettiin syövän tarttuvan kudosnäytteistä näiden lyysauksen jälkeenkin (tämä tappaa solut jättäen virukset). Vastaavat paremmin tehdyt lyysaustutkimukset kuitenkin todistivat viimeistään 1970-luvulle tultaessa syövän voivan tarttua sellaisenaan.
1996 hollantilainen luontokuvaaja Christo Baars havaitsi tiettävästi ensimmäisenä pussiahmojen DFTD-kasvaimia ja otti niistä valokuvia. Tätä seurasivat useat havainnot kasvaimista ja pussiahmojen määrän väheneminen. 2006 DFTD:n esitettiin ensimmäisen kerran olevan tarttuva syöpä, sillä tutkimuksessa kasvainten solujen havaittiin olevan geneettisesti samoja useissa eri pussiahmoissa.
Lomin lento-onnettomuus 1956

Lomin lento-onnettomuus 1956 tapahtui 3. heinäkuuta 1956, kun Tšekkoslovakian Pardubicesta Prešoviin matkalla ollut Tšekkoslovakian ilmavoimien Douglas C-47 syöksyi maahan lähellä Lomia Slovakian keskiosassa. Lennolla oli 15 matkustajaa ja kuusihenkinen miehistö. Kaikki 21 kuolivat onnettomuudessa.
Lento joutui kolmen kilometrin korkeudella lentäessään myrskyyn lähellä Zvolenia. Voimakas myrsky vaurioitti koneen siipiä ja korkeusvakaimia, mikä johti hallinnan menetykseen ja maahansyöksyyn.
Haagin kansainvälisen oikeuden akatemia

Haagin kansainvälisen oikeuden akatemia (, ) on kansainvälisen julkis- ja yksityisoikeuden opetuksen ja tutkimuksen keskus, joka toimii Rauhanpalatsissa Haagissa, Alankomaissa. Sen tavoitteena on edistää kansainvälisten suhteiden oikeudellisten kysymysten tutkimista. Akatemia on erityisen tunnettu opiskelijoille ja nuorille tutkijoille suunnatuista kesäkursseista.
Kansainvälisen oikeuden akatemia ei ole yliopisto, eikä se toimi yliopiston tavoin. Sillä ei ole vakituista opetushenkilöstöä, vaan akatemian tieteellinen neuvosto (nk. curatorium) kutsuu kurssien pitäjiksi päteviksi katsomiaan henkilöitä. Tieteellisen neuvoston puheenjohtajana toimi aiemmin aina kuolemaansa saakka Boutros Boutros-Ghali. Vuodesta 2017 lähtien neuvoston puheenjohtajana on toiminut Pariisin yliopiston Université Paris I:n (Panthéon-Sorbonne) emeritusprofessori Yves Daudet.
Akatemialle myönnettiin Félix Houphouët-Boignyn rauhanpalkinto vuonna 1992 ja sitä on ehdotettu Nobelin rauhanpalkinnon saajaksi yhteensä 38 kertaa vuosien 1915 ja 1956 välillä.
Historia.
Ajatuksen kansainvälisen oikeuden akatemian perustamisesta nosti Haagin rauhankonferenssissa vuonna 1907 esiin alankomaalainen juristi Tobias Michael Carel Asser. Akatemian oli alun perin tarkoitus käynnistää toimintansa vuonna 1914, mutta ensimmäisestä maailmansodasta johtuvan viivästyksen vuoksi ensimmäiset kurssit järjestettiin vasta vuonna 1923.
Kai L. Bremer

Kai Lauri Bremer (s. tammikuu 1935 Viipuri) on suomalainen museoajoneuvoharrastaja, joka tunnetaan "Mobilisti"-lehden perustajana ja pitkäaikaisena päätoimittajana.
Bremer varttui autottomassa upseeriperheessä Kouvolassa, kunnes isä yleni everstiksi ja sai virka-autokseen vuoden 1939 Mercuryn. 1950-luvun lopulla Bremer osti ensimmäiseksi omaksi autokseen vuoden 1928 Chryslerin. Ennen "Mobilisti"-lehden perustamista Bremer työskenteli 1950-luvulta asti autoalalla, muun muassa Saab-automyyjänä, Ford-huoltomiehenä, huoltamonpitäjänä, "Maaseudun Autolehden" ja "Moottori"-lehden toimittajana sekä Nokian Renkaiden tiedottajana.
Bremerille myönnettiin vuonna 2011 Moottoriliikenteen ansiomitali. Kun Bremer täytti 80 vuotta tammikuussa 2015, Yle TV2 esitti hänestä kertovan 45-minuuttisen dokumentin, jonka on ohjannut Veli Vartiala.
Arto Minkkinen

Arto Tapio Minkkinen (s. 30. joulukuuta 1953 Oulu) on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä. Ammattiteattereiden lisäksi Minkkinen on työskennellyt muun muassa kehitysvammaisteatterin parissa ja kulttuuriohjaajana.
Elämä ja ura.
Arto Minkkinen syntyi Vilho ja Aino Minkkisen perheeseen. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1978–1982. Minkkinen työskenteli Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 1982–1983 ja Ahaa Teatterissa 1984–1988. Niin ikään 1988 hän ryhtyi vapaaksi taiteilijaksi.
Minkkinen on ohjannut muun muassa näytelmät "Tunnetteko Linnunradan", "Donna", "Isän varjo" ja "Vanhan lesken hirveä surma". Hän on vieraillut näyttelijänä muun muassa Kehitysvammaisteatteri La Stradassa.
Näyttämöuransa ohella Minkkinen on työskennellyt muutamissa televisiotuotannoissa. Vuonna 1998 hän oli mukana käsikirjoittamassa mustan huumorin sävyttämää fiktiotuotantoa "Nahkiaiset". Vuonna 1991 esitetyssä draamasarjassa "Matkalaukkukostaja" Minkkinen näytteli Huuskosen roolin.
Pieniamerikanpaimenkoira

Pieniamerikanpaimenkoira () on lokakuusta 2017 alkaen Suomen Kennelliiton hyväksymä pienikokoinen paimenkoirarotu, jonka alkuperämaa on Yhdysvallat. Vuoden 2018 alusta rodulla on oikeus osallistua Suomessa ja muissa Pohjoismaissa järjestettäviin näyttelyihin ja kokeisiin. Vuoden 2019 syyskuussa myös FCI tunnusti sen viralliseksi roduksi. FCI:n mukaan rodun vastuumaa on Unkari. Rodun kansainvälinen suosio on kovassa kasvussa, ja esimerkiksi Ruotsissa rekisteröitiin 704 rodun edustajaa vuonna 2023, mikä teki siitä kyseisen vuoden 11. rekisteröidyimmän rodun; Ranskassa puolestaan rekisteröitiin tuolloin peräti 5 581 rodun edustajaa, mikä teki siitä kyseisen vuoden 9. rekisteröidyimmän rodun.
Ulkonäkö.
Rakenne.
Pieniamerikanpaimenkoira on sopusuhtainen, hieman korkeuttaan pidempi pienikokoinen koirarotu. Urosten tavoiteltu säkäkorkeus on 35,5–46 cm ja narttujen vastaavasti 33–43 cm. Paino suhteutuu säkäkorkeuteen ja on noin 9–18 kg. Häntä voi olla pitkä tai luonnollisesti töpö, Suomessa hännän typistäminen ei ole sallittua.
Turkki.
Karvapeite on liioittelematon, kohtuullisella kauluksella ja eturaajojen- ja reiden takaosan hapsutuksella. Karva on keskivahvaa ja keskipitkää, suoraa tai laineikasta ja säänkestävää. Alusvillan määrä vaihtelee.
Sallitut värit ovat:
Luonne ja käyttäytyminen.
Pieniamerikanpaimenkoira on älykäs, tarmokas ja miellyttämishaluinen. Sillä on voimakas paimennus- ja vartiointivietti. Se soveltuu monenlaiseen käyttöön ja erilaisiin harrastuksiin, sillä se on helposti koulutettava, innokas ja sinnikäs työkoira. Tämä rotu on perheeseensä kiintyvä ja uskollinen, ja on omimmillaan aktiivisessa kodissa. Voi olla varautunut vieraita kohtaan, mutta ei arka. 
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Kaliforniasta. 1960-luvulla amerikkalaisilla farmeilla käyttökoirina työskennelleitä pienikokoisia australianpaimenkoiria alettiin kasvattaa tarkoituksella yhä pienemmiksi. Ympäri maata matkustavat hevosmiehet alkoivat suosia niitä seuralaisinaan, koska ne olivat uskollisia, älykkäitä ja pienikokoisia eli täten kiertelyyn hyvin soveltuvia.
Terveys.
Rodun odotettu elinikä on 12–15 vuotta. Kuten useilla rotukoirilla, myös pieniamerikanpaimenkoirilla esiintyy joitain tyypillisiä sairauksia. Esimerkkejä silmällä pidettävistä sairauksista ovat etenevä verkkokalvon surkastuma (PRA), perinnöllinen harmaakaihi, iriksen kehityshäiriö (iris coloboma), mikro-oftalmia eli pienisilmäisyys, lääkeaineyliherkkyys (MDR1), lonkkavika ja perinnöllinen selkäytimen rappeumasairaus (degeneratiivinen myelopatia)
Rotu Suomessa.
Pieniamerikanpaimenkoiria on rekisteröity Suomen Kennelliittoon vuodesta 2018 alkaen. Ensimmäiset kolme rekisteröityä yksilöä, musta tricolor, punainen tricolor ja blue merle &amp; tan, olivat kaikki tuontinarttuja Yhdysvalloista. Suosio on rekisteröitymisen alettua ollut huomattava: kesään 2019 mennessä Suomessa oli jo 59 rekisteröityä yksilöä, vaikka rodun rekisteröiminen oli ollut mahdollista vasta edellisvuodesta alkaen. Suomessa syntyi vuonna 2018 neljä ja alkuvuonna 2019 kolme pentuetta.
Walserit

Walserit ovat Sveitsin Valais’sta peräisin oleva kansanryhmä, joka muutti 1200–1400-luvulla Rhônen laakson latvoilta saksankielisestä Ylä-Valais’sta, Sierren–Brigin seudulta lähinnä itään Reinin alkujokien varrelle Graubündeniin. Muuttoalueita oli myös Valais’n Alppien eteläpuolella nykyisessä Italiassa (Valsesia) ja idässä Feldkirchin-Oberstdorfin seudulla nykyisessä Liechtensteinissa ja Itävallassa sekä Saksassa (Grosses Valsertal, Kleinvalsertal).
Walserit elivät karjanhoidolla. 
Walserien edelleen käyttämä kieli on saksan murre walser, jota puhuu äidinkielenään parikymmentä tuhatta Sveitsissä, Italiassa, Liechtensteinissa ja Itävallassa. Nimitys "Walser/walser" on peräisin Valais’n saksankielisestä nimestä "Wallis" tarkoittaen wallisilaista ().
Walserien asuttamilla aluilla on runsaasti Walser-, Vals- tai Valser-alkuisia paikannimiä.
Intiaaniluopio

Intiaaniluopio ("Arrowhead") on yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Charles Marquis Warren. Sen ensi-ilta oli 1953.
Pertti Avolan mukaan Warrenin lännenohjauksista "Intiaaniluopio" on äärimmäinen kuvaus intiaanien keskuudessa kasvaneesta valkoihoisesta. Se on surullisenkuuluisa rasistisuudestaan ja jopa kylmän sodan vertauskuva. Kuten yleensäkin varhemmissa lännenelokuvissa, myös tässä keskeisiä intiaanirooleja näyttelevät valkoihoiset. Petollisen apassin roolissa on Jack Palance. Intiaanien kasvattamaa ja heitä vihaavaa Ed Bannonia esittää Charlton Heston.
Kalevauva.fi

Kalevauva.fi on helsinkiläinen trubaduuriyhtye. Yhtye on tullut tunnetuksi internetin välityksellä julkaistuista kappaleistaan, joiden sanoitukset on koottu Vauva-lehden keskustelufoorumilta, muilta internetin keskustelupalstoilta sekä sosiaalisesta mediasta.
Yhtye perustettiin aikoinaan kesän 2016 Kaustinen Folk Music Festival -tapahtumassa esiintymistä varten. Yhtyeestä tuli kuitenkin niin suosittu, että se jatkoi toimintaansa festivaalien jälkeenkin. Yhtyeen YouTube-kanavan videoilla on yli 4,1 miljoonaa näyttökertaa elokuussa 2019. 
Yhtye on julkaissut kymmeniä kappaleita ainoastaan YouTube-kanavallaan. Virallisesti yhtye on julkaissut kolme albumia ja useita singlejä. Albumi valittiin jaetulla sijalla Kansanmusiikki-lehden vuoden kansanmusiikkilevyksi 2017, ja yhtye valittiin Vantaan Sanomien äänestyksessä Vuoden vantaalaiseksi 2017.
Let L-610

Let L-610 on tšekkoslovakialaisen Let Kunovicen kehittämä potkuriturbiinikäyttöinen kuljetus- ja matkustajalentokone. Sen kehitystyö aloitettiin vuonna 1984, ja se lensi ensilentonsa 28. joulukuuta 1988. Projektille ongelmia aiheutti koneen voimanlähteeksi valittu Walter M602 -moottori. Sen kehitystyön viivästyminen aiheutti kiirettä ja muita ongelmia ohjelmaan, ja koelennoilla jouduttiin itse koneen kehittämisen sijaan kehittämään keskeneräisiä moottoreita.
Kuten pienempi L-410, myös L-610 suunniteltiin alun perin vastaamaan Aeroflotin vaatimuksia. Neuvostoliiton romahdettua tilauksia ei sieltä kuitenkaan tullut, vaikka vuonna 1991 valmistunut ensimmäinen sarjatuotantokone nähtiinkin Aeroflotin väreissä. Muutkaan lentoyhtiöt eivät olleet kiinnostuneita ongelmista ja toistuvista viivästyksistä kärsineestä projektista, ja Let ajautui samalla myös talousvaikeuksiin. Toinen sarjatuotantokone valmistui vuonna 1992. General Electric CT7 -moottoreilla varustettu kone sai tyyppimerkinnän L-610G. Viimeinen kone valmistui vasta vuonna 1997. Lisäksi useiden koneiden valmistaminen aloitettiin vuonna 1992, mutta ne jäivät kesken ja romutettiin vuonna 2006, kun ohjelma lopulta peruutettiin virallisesti.
Konetta valmistettiin lopulta vain kahdeksan kappaletta, ja niistäkin kahta käytettiin vain järjestelmien testaamiseen eivätkä ne koskaan lentäneet. Yhtäkään konetta ei toimitettu maksaville asiakkaille. Ainoa varsinaiseen käyttöön päässyt kone oli yksi prototyypeistä. Se oli ensin Tšekkoslovakian ja myöhemmin Tšekin ilmavoimien käytössä vuoteen 1994. Ilmavoimat arvioi sen soveltuvuutta toimintaansa, mutta päätyi olemaan hankkimatta koneita.
William Yule

William Yule (s. ) on skotlantilaissyntyinen psykologi ja King’s College Londonin soveltavan lapsipsykologian emeritusprofessori. Hänet tunnetaan muun muassa epidemiologisista tutkimuksistaan sekä lasten traumaperäisen stressihäiriön (PTSD) asiantuntijana. Hän toimi lasten mielenterveyden asiantuntijapsykologina ja tutkijana jo Herald of Free Enterprisen laiva-onnettomuuden (1987) jälkeen. Hän oli vuodesta 1993 Unicefin neuvonantaja entisen Jugoslavian alueen sisällissotien aikana (vuodesta 1993) ja on toiminut myös brittien terveydenhoidon asiantuntijaryhmässä, joka auttoi Sri Lankan sisällissodan jälkeen löytämään käytännöllisiä ratkaisuja sotatilan synnyttämien traumaoireuden hoitamiseen. Hän on toiminut asiantuntijana myös usean suuronnettomuuden jälkeisten mielenterveyspalvelujen käynnistämisessä.
Yule valmistui psykologiksi Aberdeenin yliopistosta vuonna 1962.
Hän on julkaissut yli 300 artikkelia ja yhdeksän kirjaa lapsipsykologian aihepiiristä.
Professori Yule sai Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) kahden vuoden välein jaettavan Aristotele-palkinnon vuonna 2007.
Kanariantyräkki

Kanariantyräkki ("Euphorbia canariensis") on endeeminen eli kotoperäinen Kanariansaarten laji.
Ulkonäkö ja koko.
Kanariantyräkit näyttävät kaktuksilta mutta eivät ole niitä. Kaktukset ovat kotoisin Amerikasta, tyräkit puolestaan ovat vanhan maailman kasveja. Tyräkkien suvun yhteisenä piirteenä on myrkyllinen valkoinen (tai keltainen)
maitiaisneste. Kanariantyräkki haarautuu juuresta ja muodostaa pensastoja. Sillä on mehevät neli- tai viisisärmäiset (joskus harvoin 6) vaaleanharmaanvihreät varret, jotka ovat yleensä noin 8 cm halkaisijaltaan ja hieman spiraalimaisia. Ne kasvavat parhailla kasvupaikoilla 3–4 metriä korkeiksi, suurta kynttelikköä muistuttavaksi pensastoksi.
Piikit, 5–14 mm, kasvavat varsien särmien kärkiin, ja ovat ruskeita ja kaarevia. Kukat kehittyvät varsien särmien kärkiin keväisin. Hedelmä on kastajanruskea ja kukin niistä sisältää yhden siemenen.
Tyräkkikasvien maitiaisneste on yleensä myrkyllistä, niin myös kanariantyräkin. Se ärsyttää ihoa ja voi aiheuttaa erittäin voimakasta kipua limakalvoilla ja voi jopa sokeuttaa joutuessaan silmiin.
Levinneisyys ja kasvupaikat.
Kanariansaarilla kanariantyräkkiä kasvaa vyönä rannikolta aina 1100 metrin korkeuteen asti. Se on kuivakkokasvi joka on sopeutunut kuiviin ja kuumin oloihin. Se käyttää mehikasvien tapaan CAM-yhteyttämistä, jotka liiallisen haihtumisen estämiseksi pitävät ilmarakonsa kiinni päivällä. Yöllä ilmaraot avautuvat, jolloin kasvi ottaa sisään hiilidioksidia ja varastoi sen solunesterakkulaan omenahapoksi, josta jälleen päivällä vapautuu hiilidioksidi yhteyttämistä varten. Hiilidioksidimäärä, jonka kasvi pystyy varastoimaan solunesterakkulaan, on kuitenkin suhteellisen pieni. Tästä syystä CAM-kasvien yhteyttämisen määrä jää melko vähäiseksi.
Käyttö.
Kanariantyräkkiä kasvatetaan Kanariansaarilla koristekasvina ja aitakasvina. Sitä käytetään kuivatun puun sijaan osittain myös polttopuuna.
Muuta.
Luonnonvaraisesti kanariantyräkkiä kasvaa paljon luonnonsuojelualueilla Malpais de Güimarissa ja Malpais de Rascaissa.
Lady Bird (elokuva)

Lady Bird on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Greta Gerwig. Elokuva kertoo sacramentolaisesta lukion abiturientista ja hänen myrskyisästä äitisuhteestaan. Elokuvan päärooleissa ovat Saoirse Ronan, Laurie Metcalf, Tracy Letts, Lucas Hedges, Timothée Chalamet, Beanie Feldstein, Stephen McKinley Henderson ja Lois Smith.
"Lady Bird" sai ensi-iltansa Telluriden elokuvajuhlilla 1. syyskuuta 2017. Teatteriensi-iltansa se sai Yhdysvalloissa 3. marraskuuta 2017. Elokuva sai kriitikoilta hyvän vastaanoton ja kehuja muun muassa Gerwigin ohjauksesta ja käsikirjoituksesta sekä Ronanin ja Metcalfin suorituksista. Elokuva palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan ja parhaan naispääosan (Ronan) Golden Globe -palkinnoilla. Suomen-ensi-ilta oli 16. maaliskuuta 2018, ja kriitikot arvioivat elokuvaa myönteisesti.
Geraldine Kemper

Geraldine Jane Kemper (s. 26. tammikuuta 1990 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen juontaja. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2009, kun hän voitti Sterretje Gezocht -nimisen Tv-ohjelman. Voiton jälkeen hän pääsi juontajaksi alankomaalaiselle yleisradioyhtiö BNN:lle. Geraldine on juontanut Alankomaissa erittäin suuren suosion saavuttaneita "Spuiten en Slikken" sekä "3 op reis" -tositv-ohjelmia, joissa teemoina on yleensä matkustaminen, seksi, huumeet ja erilaiset kulttuurit. Geraldine on useamman kerran ollut ehdolla vuoden naisjuontajaksi Alankomaissa, mutta toistaiseksi voittoa ei ole vielä hänen kohdalleen tullut. 
Muuta.
Geraldine varttui Volendamissa, mutta muutti myöhemmin koulun ja töiden perässä Amsterdamiin. Hän on opiskellut urheilumarkkinointia Amsterdamin ammattikorkeakoulussa, mutta Televisio ura alkoi kiinnostaa urheiluopintoja enemmän ja vei lopulta nuoren naisen mennessään. Vuonna 2013 Geraldine osallistui Alankomaiden Selviytyjät-ohjelmaan ja pääsi finaaliin.
Ensyklopedismi

Ensyklopedismi on käsite, jolla tarkoitetaan laaja-alaista oppimista tai tietoperustaa. Se tarkoittaa myös tietoa, joka esitetään ensyklopedisessa muodossa. Siinä ei pyritä kirjoittamaan sillä tavalla, että vastataan lukijan odotuksiin.
Ensyklopedismi oli ominainen piirre Bysantissa ja he säilyttivät paljon antiikin ajan tietoa filosofiasta, matematiikasta ja tähtitieteestä. Etenkin noin Theodoros II Laskariksen hallituskaudelta alkaen 1254 Bysantissa alkoi toinen Bysantin renessanssi, jota joskus kutsutaan Palaiologosten renessanssiksi. Tuolloin virvoitettiin antiikin perintöä. Bysantin asukkaat Italiassa levittivät tietonsa vähälukuisille italialaisille oppineille ja kreikkalaisille. Tällä tavoin Bysantin oppineisuus selvisi paljon pidempään kuin itse imperiumi.
Renessanssin aikaan koulutuksessa ja tieteessä pyrittiin ensyklopedisoimaan niitä eli systematisoimaan kyseisiä aloja. Samaan tapaan myös koulutusta itsessään pyrittiin korjaamaan tekemällä perusteellista sääntelyä alalle. Pietro Paolo Vergerio (1370–1444) teoksessaan "De ingenuis moribus et liberalibus" hahmotteli humanistisen koulutuksen pääpiirteitä. Siinä painotettiin puhe ja kirjoitustaitoa, historiaa ja filosofiaa, mutta se sisälsi myös tieteitä, kuten matematiikkaa tähtitiedettä, luonnontieteitä, lääketiedettä, lakiopintoja, metafysiikkaa ja teologiaa. Jälkimmäisiä ei opiskeltu perusteellisesti; humanismi oli luonteeltansa ensyklopedismia vastaan, mutta se toi esiin aineiden väliset suhteet ja salli opiskelijoiden tietää monista eri asioista ennen kuin he päättivät erikoistumisalastansa. 
Pedagogiikassa ensyklopedismi voi tarkoittaa esimerkiksi laajan kirjon sisältävää opetussuunnitelmaa eri elämän aloilta.
Seppo Lindqvist

Seppo Lindqvist (1945–2004) oli suomalainen kuvataiteilija ja graafikko. Hän kuvitti muun muassa WSOY:n kirjallisuutta, sarjakuvia ja pilapiirroksia. Lindqvist teki 1960-luvun lopulla yhdessä toimittaja Seppo Seppälän kanssa Suomen Sosialidemokraatissa julkaistua sarjakuvaa "Montosen porukka". Pääkaupunki-lehdessä ilmestyi televisiosarjaa "Me Tammelat" parodioinut "Katajaiset". Lindqvist piirsi myös parodiasarjakuvia ja pilakuvia Suomalainen MAD-lehteen sen ilmestymisen (1970–1972) ajan. Täysin suomalaista materiaalia sisältäneeseen Sarjis-lehteen (1972–1974) Lindqvist teki Romusarjaa. Lindqvist teki 1970-luvun Keravasta grafiikkasarjan, joka on pysyvästi näytteillä Keravan kaupungin tiloissa, muun muassa kaupungintalolla ja terveyskeskuksessa. Hänet palkittiin Rudolf Koivu-palkinnolla 1976.
Dennis E. Taylor

Dennis E. Taylor on kanadalainen tieteiskirjailija ja ohjelmoija.
Kirjailijan "Bobiverse"-sarjassa teemana ovat tekoäly, tietoisuuden lataaminen ja kuoleva Maa.
Syklopentyyliamiini

Syklopentyyliamiini eli aminosyklopentaani (C5H11N) on rengasrakenteisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa syklopentyyliamiini on väritöntä nestettä ja sillä on amiineille tunnusomainen ammoniakinkaltainen haju. Yhdiste liukenee muun muassa asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin 
Syklopentyyliamiinia voidaan valmistaa ammoniakista ja syklopentanonista pelkistävällä aminoinnilla. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu syklopentyyli-imiini, joka pelkistetään vedyttämällä vedyn avulla 150–200 °C:n lämpötilassa Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä. Yhdistettä muodostuu myös syklopenteenin ja ammoniakin välisellä reaktiolla. Syklopentyyliamiinia voidaan käyttää orgaanisten yhdisteiden esimerkiksi fungisidina käytettävän pensykuronin valmistukseen.