tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Skopolamiini

Skopolamiini eli (–)-hyoskiini (Suomessa kauppanimillä Scopoderm) on useissa koisokasveissa esiintyvä atropiinin kaltainen tropaanialkaloidi, joka toimii hermostossa muskariinireseptoria salpaavana antikolinerginä. Skopolamiinia käytetään lääkkeenä muun muassa matkapahoinvointiin ja värikalvontulehdukseen. Skopolamiini on atropiinin ohella toinen merkittävimmistä ns. belladonna-alkaloideista.
Skopolamiinia ja atropiinia sisältäviä kasveja käytetään myös päihteinä, koska niillä on rauhoittava ja hallusinogeeninen vaikutus. Tällaisia kasveja ovat muun muassa hulluruoho, hullukaali ja pasuunat.
Skopolamiini on tropiinihapon (C9H10O3) ja skopiinin (C8H13NO2) esteri, ja se eroaa atropiinista vain skopiinissa olevan epoksirakenteen suhteen. Skopolamiini esiintyy lääkkeissä usein bromidimuotonaan. Skopolamiinin leimahduspiste on 232,2 °C.
Metyyliskopolamiini ja butyyliskopolamiini ovat skopolamiinista kemiallisesti johdettuja kvartaarisia yhdisteitä, jotka pysyvät elimistön pH:ssa ionisoituneina, ja imeytyvät huonosti ruoansulatuskanavasta.
Käyttö ja vaikutukset.
Skopolamiinilla on huomattavasti enemmän keskushermostovaikutuksia kuin atropiinilla, mikä johtuu todennäköisesti siitä, että se läpäisee veri-aivoesteen paremmin. Muuten skopolamiini ei eroa hermostovaikutuksiltaan atropiinista. Se imeytyy nopeasti ruoansulatuskanavasta, ja hyötyosuus on vajaa 30 %, mikä on kuitenkin pienempi kuin atropiinilla (50 %).
Matkapahoinvoinnissa esiintyvää oksentelua skopolamiini estää tehokkaasti jo pieninä annoksina (0,1–0,7 mg), joka aiheuttaa vain lieviä sivuvaikutuksia. 0,1 mg esti oksentamisen 75 % koehenkilöistä. Skopolamiinilaastarilla voidaan ehkäistä merisairautta pitkäaikaisesti. Laastaria käytetään myös psykiatrisessa hoidossa klotsapiini-lääkityksen yhteydessä kuolaamisen ehkäisemiseksi. 
Skopolamiini aiheuttaa jo terapeuttisina annoksina väsymystä, pahoinvointia ja sekavuutta, jotka ovat antikolinergien tyypillisiä sivuvaikutuksia keskushermostossa. Skopolamiini erittyy äidinmaitoon ja läpäisee istukan.
Skopolamiinia käytetään värikalvontulehduksen hoitoon, sillä laajennetaan mustuainen. Sitä on myös pyritty käyttämään totuusseerumina.
Biosynteesi.
Skopolamiinin biosynteesi eli muodostuminen kasveissa:
2. luokan armeijankomentaja

2. luokan armeijankomentaja () oli sotilasarvo puna-armeijassa vielä talvisodassa 1940. Talvisodan jälkeen puna-armeija otti käyttöönsä Kenraalinarvot. Talvisodassa 2. luokan armeijankomentaja vastasi Suomen sotilasarvoissa täyden kenraalin arvoa. 2. luokan armeijankomentajan ylempi arvo 1. luokan armeijankomentaja ja alempi arvo armeijakunnankomentaja.
Asetyylikoliinireseptori

Asetyylikoliinireseptori on solukalvon reseptori, johon asetyylikoliini voi kiinnittyä. Asetyylikoliinireseptoreita on kahta alatyyppiä: muskariinireseptoreita ja nikotiinireseptoreita. Asetyylikoliinireseptoreita on ihmisen elimistössä keskushermostossa, ääreishermostossa sekä luurankolihaksissa. Aivoissa kolinergiset eli asetyylikoliinia välittäjäaineenaan käyttävät neuronit osallistuvat vireystilan ja unen säätelyyn sekä oppimiseen ja muistiin. 
Reseptoreissa asetyylikoliinin tavoin vaikuttavia aineita kutsutaan parasympatomimeeteiksi, kolinomimeeteiksi tai kolinergisiksi ja vastavaikuttajia antikolinergeiksi, parasympatolyyteiksi tai kolinolyyteiksi. Parasympatomimeetteja ovat paitsi asetyylikoliinireseptoreja suoraan aktivoivat aineet, myös antikoliiniesteraasit, jotka estävät asetyylikoliinia synapsiraossa hajottavan koliiniesteraasientsyymin toimintaa, minkä seurauksena asetyylikoliinin aktivoiva vaikutus voimistuu.
Parasympatomimeetteja käytetään lääkkeenä muun muassa Alzheimerin taudissa, glaukoomassa ja myasthenia graviksessa. Lisäksi nikotiinia käytetään päihteenä. Antikolinergeja puolestaan käytetään muun muassa Parkinsonin taudissa, keuhkoahtaumataudissa, anestesiologiassa sekä silmätutkimusten yhteydessä.
Nikotiinireseptorit.
Nikotiinireseptorit eli ionotrooppiset asetyylikoliinireseptorit ovat ionikanavareseptoreita, jotka osallistuvat nopeaan eksitoivaan signaalinvälitykseen. Aktivoiduttuaan reseptori alkaa päästää natriumioneja solun sisään. Reseptorityyppi on saanut nimensä siitä, että ne aktivoituvat nikotiinin sitoutuessa niihin. Systeemisesti nikotiinireseptorien aktivointi muun muassa kiihdyttää sykettä, kohottaa verenpainetta ja vapauttaa dopamiinia. Nikotiinireseptoreita on keskushermostossa, autonomisen hermoston ganglioissa, sekä poikkijuovaisten lihasten hermo-lihasliitoksissa. Nikotiinireseptorit jaotellaan hermostotyyppisiin ja lihastyyppisiin reseptoreihin.
Muskariinireseptori.
Muskariinireseptoreita on keskushermostossa ja parasympaattisen hermoston postsynaptisissa kohdesoluissa. Nimensä ne ovat saaneet muskariinista, joka stimuloi yksinomaan muskariinireseptoreita. Toisin kuin nikotiinireseptorit, muskariinireseptorit ovat G-proteiinikytkentäisiä, eikä nikotiinilla ole niihin vaikutusta. Atropiini salpaa kaikkia muskariinireseptoreita.
Molekyylibiologisin perustein muskariinireseptoreita on viittä pääluokkaa (M1–M5). Sen lisäksi ne luokitellaan farmakologian perusteella kolmeen pääluokkaan (M1–M3).
1. luokan armeijankomentaja

1. luokan armeijankomentaja, oli puna-armeijan käyttämä korkea-arvoinen sotilasarvo talvisodassa. Puna-armeija otti
kenraalinarvot käyttöön talvisodan jälkeen 1940. 1. luokan armeijankomentajalle ei löydy Suomen sotilasarvoista vastaavaa arvoa, mutta se on korkeampi arvo kuin Suomen kenraaleiden arvo. 1. luokan armeijankomentajan ylempi arvo on Neuvostoliiton marsalkka ja alempi arvo 2. luokan armeijankomentaja.
Thorvald Ekholm

Thorvald Aleksis Ekholm (22. maaliskuuta 1913 Turku – 9. huhtikuuta 1990 Helsinki) oli Suomen korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos.
Ekholm valmistui ylioppilaaksi vuonna 1932 Turussa ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon vuonna 1937. Hän työskenteli aluksi muun muassa notaarina, mutta tuli korkeimpaan oikeuteen jo vuonna 1942, ensin ylimääräiseksi virkamieheksi, sitten notaariksi, nuoremmaksi oikeussihteeriksi ja vuonna 1952 vanhemmaksi oikeussihteeriksi. Vuosina 1945–1946 hän oli mukana sotasyyllisyysoikeudenkäynnissä sihteerinä.
Ekholmille myönnettiin vuonna 1971 Suomen Leijonan ritarikunnan suurristi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1978. Ekholm menehtyi keuhkosyöpään vuonna 1990.
Vanhojen metsien suojeluohjelma

Vanhojen metsien suojeluohjelma on Suomen valtion luonnonsuojeluohjelma, jonka tarkoituksena on vanhojen metsien suojeleminen. Maatalouden laajeneminen ja tehokas metsätalous ovat vähentäneet vanhojen metsien määrää, minkä vuoksi ohjelma perustettiin valtioneuvoston periaatepäätöksellä 3. kesäkuuta 1993. 2010-luvun alussa vanhojen metsien suojeluohjelmaan kuului kaikkiaan noin 320 000 hehtaaria. 
Ohjelmaan kuuluvien kohteiden pinta-alasta on perustettu suojelualueiksi tai valtion omistuksessa 99 prosenttia. Kohteet sijaitsevat pääosin Pohjois- ja Itä-Suomessa. Valtioneuvosto on tehnyt kolme periaatepäätöstä vanhojen metsien suojelusta. Oulu–Kuusamo–Kajaani-linjan eteläpuolisia valtion maiden vanhoja metsiä päätettiin suojella noin 23 000 hehtaaria vuonna 1993. Tätä ohjelmaa täydennettiin vielä noin 3 900 hehtaarilla 1995. Valtioneuvosto päätti suojella Pohjois-Suomen valtion mailla 293 600 hehtaaria 1996. Lisäksi yksityismaiden vanhoja metsiä päätettiin suojella noin 8 500 hehtaaria. 
Kuusamon yhteismetsän alueella olevia vanhoja metsiä päätettiin hankkia suojeluun noin 14 000 hehtaaria. Yksityisten omistamien maiden suojelu on jo lähes kokonaan toteutettu. Natura 2000 –verkostossa on noin 30 000 hehtaaria sellaisia Etelä-Suomen metsiä, jotka eivät kuulu mihinkään suojeluohjelmaan, mutta joista osa on varsinaisia vanhoja metsiä. 
Vanhoja metsiä suojellaan lisäksi Metso-ohjelmalla.
Jimmy Cobb

Jimmy Wilbur Cobb (20. tammikuuta 1929 – 24. toukokuuta 2020) oli yhdysvaltalainen jazzrumpali. Hänet tunnetaan muun muassa Miles Davisin "Kind of Blue" -jazzalbumin (1959) rumpalina.
Diskografiaa.
Sessiomuusikkona.
 the Pepper Adams Donald Byrd Quintet
Cannonball Adderley
Nat Adderley
Toshiko Akiyoshi
Lorez Alexandria
Geri Allen
Dorothy Ashby
Walter Benton
Walter Bishop, Jr.
John Coltrane
Miles Davis
Kenny Dorham
Kenny Drew
Curtis Fuller
Benny Golson
Paul Gonsalves
Joe Henderson
John Hendricks
Wynton Kelly
Hubert Laws
Johnny Lytle
Pat Martino
Wes Montgomery
Art Pepper
Sonny Red
Shirley Scott
Wayne Shorter
Teri Thornton
Bobby Timmons
Norris Turney
Phil Upchurch
Sarah Vaughan
Charles Williams
Ramesh Sippy

Ramesh Sippy (s. 23. tammikuuta 1947 Karachi, Brittiläinen Intia) on intialainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten klassikkoelokuva "Sholayn" (1975) ohjaajana. Intian valtio myönsi Sippylle Padma Shri -palkinnon vuonna 2013. Hän sai Filmfare Awards -palkinnon elämäntyöstään vuonna 2020.
Yksityiselämä.
Ramesh Sippyn isä oli elokuvatuottaja G. P. Sippy. Sippyllä on ensimmäisestä avioliitostaan kolme lasta: elokuvaohjaaja Rohan Sippy, Sonia Sippy ja Sheena Sippy, joka oli naimisissa Shashi Kapoorin pojan Kunal Kapoorin kanssa. Sippy on ollut naimisissa näyttelijä Kiran Junejan kanssa vuodesta 1990.
Blue Is the Colour

Blue Is the Colour on jalkapallolaulu, joka yhdistetään vahvimmin Chelsea-jalkapalloseuraan.
Kappale äänitettiin 1970-luvun alussa, jolloin Chelsean liigajoukkue lauloi kappaleen. Kappaleen teolla joukkue juhli pääsyä vuoden 1972 liigacupiin. Single oli parhaimmillaan maan musiikkilistoilla viidentenä alkuvuonna 1972.
Myös muut joukkueet ovat tehneet kappaleeseen perustuvia kannatuslauluja. Muun muassa HJK on levyttänyt laulun ”Hoo-jii-koo”, joka on käännösversio ”Blue Is the Colour” -kappaleesta.
Antti Koskinen (jalkapalloilija)

Antti Koskinen (s. 19. heinäkuuta 1988 Eurajoki) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Koskinen on Eurajoen Kisan ja Rauman Pallo-Iirojen kasvatti. Hän siirtyi helmikuussa 2011 P-Iiroista Veikkausliigassa pelaavaan Myllykosken Pallo -47:ään allekirjoittaen 1+1-vuotisen sopimuksen. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Koskinen teki 2. toukokuuta 2011 kotiottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Lokakuussa 2012 MYPA tiedotti jatkaneensa Koskisen sopimusta kaudelle 2013. Koskinen jatkoi MYPA:ssa myös kauden 2014. Maaliskuussa 2015 hän teki yksivuotisen sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa.
Alkuvuodesta 2018 Koskinen muutti Itävaltaan aloittaessa työt logistiikkayritys LKW Walterissa. Samalla hän siirtyi pelaamaan Itävallan kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle FC Stadlauhun.
Koskinen on opiskellut kauppatieteitä Turun yliopiston kauppakorkeakoulussa.
Ukko-Mestari

Ukko-Mestari on tuotemerkki, joka sisältää traktorikaivuriin tarkoitettuja kaivinlisälaitteita, joita valmisti alussa Länsi-Suomen Sokeri ja myöhemmin Lännen Tehtaat. Ukko-Mestari on hydraulinen kaivinosa niin sanottuun vastapainokaivuriin, jossa on perustraktori varustettuna etuosan painolla (painot, hydrauliikkasäiliö ja lisäpolttoine säiliö(t)) ja takaosan nostolaitteen tilalle asennettu puomisto ja tukitassut. Ukko-Mestareita valmistettiin molemmin puolin 70-luvun vaihdetta.
Ukko-Mestareita asennettiin mm. Valmet, Nuffield, Ford ja Leyland traktoreihin.
Pääkäyttö vastapaino traktorikaivureilla oli ojitustyö, johon ne solveltuivatkin hyvin. Ojitystyön lisävarusteena traktorihin asennettiin telasto, jolloin tela kiersi etu ja takarenkaat. Joissain malleissa oli myös lisäpyöriä telaston ohjauksessa. Etuakseli oli lukittu suoraan ja ohjaus tapahtuoi traktorin jarrujen ja kauhan avulla.
Tyypit.
Vastapainokaivurit korvasi ympäripyörivät kaivurit, joiden kaivetun maan läjitys ja kaivuualue paikoiltaan on huomattavasti suurempi ympäripyörivän ylävaunun ansiosta. Traktorikaivureiden puomin kääntö oli usein maksimissaan 180 astetta, joka rajoittaa varsinkin ahtaissa paikoissa kaivuuta.
Tuomariston palkinto (Cannesin elokuvajuhlat)

Tuomariston palkinto () on Cannesin elokuvajuhlilla jaettava palkinto. Sitä pidetään juhlien kolmanneksi arvokkaimpana palkintona Kultaisen palmun ja Grand Prix'n jälkeen. Palkinto on jaettu eri nimillä.
Hahmopsykologia

Hahmopsykologia on psykologian suuntaus, josta humanistiset oppimisteoriat ovat ottaneet vaikutteita. Hahmopsykologia syntyi Saksassa 1920-luvulla vastareaktiona behavioristiselle oppimis- ja ihmiskäsitykselle. Koulukunnan merkittävimpiä edustajia olivat Max Wertheimer, Kurt Koffka ja Wolfgang Köhler. Nykyään koulukunnalla on merkitystä enimmäkseen havaintopsykologian saralla.
Hahmoteorioiden perusajatus on, että oppimisen taustalla on ihmisen oma oivallus, joka johtaa ymmärrykseen. Hahmopsykologian mukaan kokonaisuus on enemmän kuin osiensa summa, ja sillä on ominaisuuksia, joita itsenäisillä osilla ei ole. Tätä ilmiötä on havainnollistettu hahmopsykologiaan perustuville hahmolaeilla, jotka kuvaavat havaintojen jäsentymistä ja selittävät, miten havainnon kohteiden osat muodostuvat laajemmiksi kokonaisuuksiksi. Hahmolakeja on tutkittu eniten näköaistissa.
Fredrick Perls, Laura Perls ja Paul Goodman kehittivät hahmoterapian eli Gestalt-terapian hahmopsykologian, sekä reichilaisen ja freudilaisen näkemyksen pohjalta. Fredrick Perls sai vaikutteita myös psykodraaman kehittäneeltä Jakob Morenolta. 
Hahmolait.
Hahmolait ovat periaatteita, joiden avulla aivomme päättelevät sen, mikä on kuvio ja mikä taustaa, mitkä yksityiskohdat kuuluvat yhteen ja mitkä ovat keskeisiä. Niillä pyritään siten kuvaamaan ihmisen (luultavimmin synnynnäisiä) visuaalisten piirteiden hahmotus- ja yhdistelytapoja. Hahmolakeja on analysoitu etenkin näköhavaintojen alueella, mutta hahmoperiaatteita voidaan hyvin soveltaa myös muiden aistien (esimerkiksi kuulon käyttämisen) yhteydessä. Erilaisten hahmolakien avulla voidaan suunnitella käyttöliittymän erilaisia kokonaisuuksia niin, että käyttäjä pystyisi hahmottamaan ne juuri toivotulla tavalla. Tunnettuja hahmolakeja ovat:
Multidisciplinary Association for Psychedelic Studies

Multidisciplinary Association for Psychedelic Studies (MAPS, suom. "Psykedeelien tutkimuksen monialainen yhdistys") on yleishyödyllinen yhteisö, jonka tavoitteena on luoda ja levittää tutkimustietoa psykedeeleistä. MAPS on Yhdysvaltain verohallinnon vahvistama järjestö, jonka toimialoja ovat tutkimus ja koulutus. MAPS:n perusti filosofian tohtori Rick Doblin vuonna 1986. Sen päämaja on tällä hetkellä Santa Cruzissa, Kaliforniassa. MAPS on asettanut pyrkimyksekseen hoitaa sairauksia, joihin tavanomaiset lääkkeet auttavat rajoitetusti. Tällaisia sairauksia ovat esimerkiksi traumaperäinen stressihäiriö, kipu, päihderiippuvuus ja masennus, johon liittyy kuolemanhalua. MAPS:n pyrkimyksenä on kehittää psykedeeleistä ja kannabiksesta reseptilääkkeitä, sekä tarjota niiden haitoista ja hyödyistä tutkimustietoon pohjaavaa koulutusta.
Saavutukset.
MAPS on tutkinut LSD:n psykoterapeuttisia vaikutuksia syöpäpotilailla sekä toteuttanut FDA:n tukeman tutkimuksen MDMA:n käytöstä psykoterapiassa hoidettaessa traumaperäistä stressihäiriötä. MAPS on ansioitunut myös sponsorina tuettuaan lääkinnällisiä tutkimuksia tekevän professori Lyle Crakerin (Massachusetts Amherstin yliopisto) pyrkimyksiä saada Yhdysvaltain huumepoliisilta lisenssi kannabiksen tuotantolaitosta varten. Järjestö on tukenut myös tohtori Donald Adamsin (Kalifornian yliopisto) tutkimusta kannabisvaporisaattorin vaikutuksista. Tutkimus oli ensimmäinen laatuaan.
MAPS avusti tohtori Charles Grobia suunnittelemaan, hyväksyttämään ja rahoittamaan ensimmäisen yhdysvaltalaisen FDA:n tukeman tutkimuksen MDMA:n vaikutuksista ihmiskoehenkilöihin. 19. heinäkuuta 2010 Journal of Psychopharmacology julkaisi erään MAPS:n kliinisen tutkijan, tohtori Michael Mithoeferin, MDMA-tutkimusten tulokset. MAPS kuvaili tutkimuksia lupaaviksi, ja totesi kyseisen pilottitutkimuksen demonstroivan, että MDMA:lla avustettua, tarkoin seurattua psykoterapiaa voidaan käyttää tarkoin seulotussa ryhmässä potilaita, joilla on krooninen ja muille hoitomuodoille resistentti traumaperäinen stressihäiriö.
The Boston Camerata

The Boston Camerata on yhdysvaltalainen vanhaan musiikkiin keskittynyt yhtye, jonka kotipaikka on Boston Massachusettsissa. Sen perusti vuonna 1954 Narcissa Williamson Bostonin Museum of Fine Arts -museon soitinkokoelman sivuhankkeena.
The Camerata itsenäistyi voittoa tavoittelemattomaksi organisaatioksi vuonna 1974. Kokoonpanon johtajana toimi vuodesta 1969 vuoteen 2008 Joel Cohen (nyk. musiikin johtaja, emeritus). Vuodesta 2008 yhtyeen johtaja on ollut ranskalaissyntyinen laulaja ja tutkija Anne Azéma. Boston Camerata konsertoi säännöllisesti Bostonin alueella, ja lisäksi soittajisto tekee kiertueita niin Yhdysvalloissa kuin ulkomaillakin.
Camerata on levyttänyt lukuisille levymerkeille kuten Harmonia Mundi, Erato, Telefunken ja Warner Classics. Yhtye on palkittu muun muassa Grand Prix du Disquella (1987) Tristanin ja Isolden legendan keskiaikaisesta versiosta.
Ryhmä on tehnyt yhteistyötä suomalaisen Tero Saarinen Companyn kanssa vuodesta 2004 asti. The Boston Camerata vastaa koreografi Tero Saarisen "Borrowed Light" -teoksen musiikista, joka pohjautuu Shakers-lahkon musiikkiin.
Pennies from Heaven (kappale)

”Pennies from Heaven” on Arthur Johnstonin säveltämä ja Johnny Burken sanoittama musiikkikappale vuoden 1936 samannimisestä elokuvasta. Kappaleen lauloi elokuvassa Bing Crosby. Crosbyn Jimmy Dorseyn yhtyeen kanssa tekemä nauhoite pysyi "Your Hit Parade" -ohjelman hittilistalla 13 viikon ajan, joista 10 viikkoa ensimmäisellä sijalla. Crosbyn nauhoitteen saaman suosion myötä muutkin artistit alkoivat nauhoittaa kappaletta, ja se nousikin vuosina 1936–1937 listoille yhteensä kuuden eri artistin esittämänä. Kappale oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkinnon saajaksi, mutta hävisi lopulta Jerome Kernin ja Dorothy Fieldsin laululle ”The Way You Look Tonight”.
Vuonna 1937 oman versionsa kappaleesta nauhoitti Count Basien jazzorkesteri riveissään saksofonisti Lester Young. ”Pennies from Heavenistä” tuli sittemmin yksi Youngin suosikkinumeroista, ja hän nauhoitti sen useita kertoja uransa aikana. Kappale on suosittu jazzstandardi ja sen ovat esittäneet myös muun muassa Billie Holiday, Sarah Vaughan, Oscar Peterson, Frank Sinatra ja Dave Brubeck.
Esha Deol

Esha Deol (s. 2. marraskuuta 1981 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä. Hän esiintyy pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa.
Deol aloitti näyttelijän uransa elokuvassa "Koi Mere Dil Se Poochhe" (2002), mistä hän voitti neljä palkintoa parhaana tulokkaana. Hänen ensimmäinen menestyselokuvansa oli "Dhoom" (2004).
Yksityiselämä.
Deolin vanhemmat ovat näyttelijät Dharmendra ja Hema Malini. Hänellä on nuorempi sisar Ahana Deol. Hänellä on myös kaksi velipuolta, näyttelijät Sunny Deol ja Bobby Deol, ja kaksi sisarpuolta isänsä ensimmäisestä avioliitosta. Deol on isänsä puolelta punjabi ja äitinsä puolelta tamili. Hän on koulutettu odissi- ja bharatanatyam-tanssija.
Esha Deol kihlautui liikemies Bharat Takhtanin kanssa 12. helmikuuta 2012. He avioituivat Mumbaissa 29. kesäkuuta 2012. Parilla on kaksi tytärtä (s. 2017 ja 2019).
El-ahrairah

El Ahrairah on Richard Adamsin "Ruohometsän kansa" -kirjassa esiintyvä taruhahmo, kaniinien myyttinen esi-isä ja kujeilija. Kirjassa kaniinit kertovat usein tarinoita El Ahrairahista. El Ahrairah oli suuren kaniiniyhdyskunnan ylikani. Kun ruhtinas Sateenkaari kylvi porkkanoita ja toi El Ahrairahin luokse vakoojan, El Ahrairah varasti porkkanat ja pani vakoojan puhumaan hulluja oikeudenkäynnissä.
Surviving the World

Surviving The World (STW) on verkkosarjakuva, joka on jo kolmen vuoden ajan julkaissut uuden stripin joka päivä. Sen luoja ja tekijä on tutkijatiedemies Dante J.T. Shepherd, jonka avustajana toimii hänen koiransa German Shepherd. German on nimestään huolimatta (englannin german shepherd dog tarkoittaa saksanpaimenkoiraa) rodultaan walkerinpesukarhukoira. Dante Shepherd aloitti "STW:n" ollessaan professori Fred Paulson Institutessa Pennsylvanian Wincheck Cityssä, mutta on jatkanut sen päivittämistä Marylandin osavaltiossa sijaitsevaan Sharpe Valleyhin siirtymisestä huolimatta.
"STW" lähestyy verkkosarjakuvaa omaleimaisesti käyttämällä piirrosten sijaan valokuvia liitutaulusta, jolle päivän luento on kirjoitettu ja jonka vierellä poseeraa useimmiten professori Dante itse. Tätä kommentoidaan myös sarjakuvassa itsessään. Sarjakuva toimii itsessään yliopistokurssikehystarinansa puitteissa sisältäen kotitehtäviä, lisämateriaalia ja "oppilaiden" kysymyksiä. Tällä hetkellä sarjakuvaa on ilmestynyt yli tuhat "oppituntia".
Shepherd pitää myös välillä LiveStream-istuntoja, joissa hän näyttää reaaliajassa, miten piirtää sarjakuvan liitutaululle talonsa kellarissa. Danten tiedetään yleisön pyynnöstä imitoineen velociraptoria näiden istuntojen aikana.
Suuri sävelparaati

Suuri sävelparaati on Jack Witikan ohjaama suomalainen iskelmäelokuva vuodelta 1959. Se on ensimmäinen suomenkielinen pelkästään musiikkinumeroihin perustuva elokuva. 
Kuvitteellisen hyväntekeväisyyskonsertin kenraaliharjoituksiin sijoitetussa elokuvassa on kaikkiaan 32 esitystä, joita esittävät aikansa viihdetähdet. Mukana ovat muun muassa Juha Eirto, Eino Grön, Vieno Kekkonen, Laila Kinnunen, Brita Koivunen, Tapio Rautavaara, Annikki Tähti, Olavi Virta, Metro-Tytöt ja Kipparikvartetti. Puujalkavitsien laukojina esiintyvät kulissimiehet Eemeli ja Reino Helismaa.
Huonpohjanvuoren kalliomaalaukset

Huonpohjanvuoren kalliomaalaukset sijaitsevat noin 16 kilometriä itäkoilliseen Asikkalan kirkosta. Maalaukset sijaitsevat Ruotsalaisen länsiosassa, lounaaseen katsovassa korkeassa kallioseinämässä. Maalaukset löysivät Lahden kaupunginmuseon kalliomaalausinventoinnin yhteydessä Hannu Poutiainen ja Janne Kinnunen vuonna 2003. 
Kentän maalaukset.
Kallion pinta on jäkälän peitossa ja haittaa kuvien havainnointia. Ne kuviot, jotka havaittiin inventoinnin yhteydessä, olivat jäkälättömillä alueilla. Kuvioita on raportoitu kolmelta erilliseltä alueelta, jotka sopivat 9,5 metriä leveälle ja 2,5 metriä leveälle alueelle. 
Vasemmanpuoleinen maalausalue on vain 1 m korkea ja se sijaitsee noin 4 metrin korkeudella Ruotsalaisen pinnasta. Yksi tunnistettava kuvio esittää vasemmalle katsovaa hirveä, jonka jalat peittyvät jäkälään. Toinen kuvio sen vieressä esittänee eläintä. Hirvi on 18 cm pitkä ja 15 cm korkea ja toisen eläimen 17 cm leveä ja 13 cm korkea. Nämä kuviot on voitu maalata alapuolella olevalta terassilta. 
Keskimmäinen maalattu alue on pieni, mutta sijaitsee 6,3 m Ruotsalaisen yläpuolella. Toinen havaituista kuvioista esittää 26 cm leveää venekuviota. Sen 7 pystyviivaa esittävät mahdollisesti miehistöä. Toinen kuvio on veneen vieressä 14 cm etäisyydellä ja esittänee oikealle katsovaa eläintä tai usean kuvion yhdistelmää. Epäselvän kuvion leveys on 20 cm ja korkeus 27 cm. Kuvakentän yläosasta on myös hahmotettu ihmistä muistuttava kuvio. 
Oikealle laidalle jäävä kolmas kuvakentän osa on 1,5 m leveä ja 2,8 m korkea sijaiten noin 4 m Ruotsalaisen yläpuolella. Kentässä on useita kuvioita, mutta suuri osa niistä ovat epäselviä ja osin tuhoutuneitakin. 
Aiheesta muualla.
Karttapaikka: Huonpohjanvuoren kalliomaalaukset
Inside You

Inside You on yhdysvaltalaisen The Isley Brothers -nimisen soul-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1981. Tuotanto on yhtyeen jäsenten aikaansaannosta. Yhdysvalloissa kustantaja on yhtyeen oma T-Neck Records Inc. 
Kappaletta "First Love" lukuun ottamatta albumilla kuullaan jousisoittimia, jotka on äänitetty New York Cityssä Power Station -studiolla. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleen "First Love" tekijä on David Townsend ja muiden
O. Isley, R. Isley, E. Isley, R. Isley, M. Isley ja C. Jasper. Nämä ovat The Isley Brothersin jäseniä. Julkaisuyhtiöt ovat Bovina Music Inc. ja April Music Inc. (ASCAP). Jälkimmäinen on oikeudenhaltija. Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn suojapussiin.
Muusikot.
Levykannen kuvassa The Isley Brothersin muusikot ovat vasemmalta oikealle:
Lisäksi mukana ovat
Jousi- ja puhallinsoittimien sovitukset on tehnyt Chris Jasper ja hän on myös johtanut ko. muusikoita.
Jousisektio kappaleilla "Inside You", "Don't Hold Back Your Love", "Love Merry-Go-Round" ja "Welcome Into My Heart":
Harpunsoittaja kappaleella "Don't Hold Back Your Love" on Gloria Agostini ja kappaleella "Welcome Into My Heart" Eve Otto.
Jousisektio kappaleilla "Baby Hold On" ja "Love Zone":
Kappaleen "First Love" puhallinsektio:
Listasijoitukset.
Blues News -lehden numerossa 6/1981 on kopio englantilaisen Blues &amp; Soul -lehden "Top American Soul Albums" -listasta ja siinä The Isley Brothersin "Inside You" (T-Neck 37533) on sijalla 9 edellisen sijoituksen ollessa 15.
Singlet.
Blues News -lehden numerossa 6/1981 on kopio englantilaisen Blues &amp; Soul -lehden "Top American Soul Singles" -listasta ja siinä The Isley Brothersin "Inside You" (T-Neck 02531) on sijalla 8 edellisen sijoituksen ollessa 20.
Blues Newsin numerossa 2/1982 em. listalla The Isley Brothersin "Welcome Into My Heart" (T-Neck 02705) on sijalla 41 edellisen sijoituksen ollessa 39.
Arvioita.
Aarno Alén on esitellyt albumin Blues News -lehden numerossa 2/1982. Siinä hän toteaa, että yhtyeen musiikillinen uudistuminen hyväksi havaitulta linjalta on ollut 1970-luvulla vähäistä. Albumit, kuten tämäkin, ovat kuitenkin olleet hyvätasoisia. Tältä albumilta ei ole kuitenkaan saatu huippuhittiä. Albumin hyvänä puolena hän pitää muun muassa sitä, että Ronnie Isleyn terävä ote laulusolistina jatkuu tälläkin levyllä. Ykköspuolen vanhahtavaa, 1950-luvun doo-wop-balladia muistuttavaa päätöskappaletta Alén kehuu erityisesti.
Blues News -lehden juhlanumerossa 100 (4/1986) on esitelty kaikkien aikojen soul-artisteja otsikon "Get Into Soul" alla ja siinä The Isley Brothersin suositeltavista albumeista on mainittu "Forever Gold" (T-Neck / Epic) sekä tässä käsitelty "Inside You" (T-Neck 37533).
Chakri-dynastia

Chakri-dynastia on hallinnut Thaimaata vuodesta 1782 alkaen. Sen hallintokautena Thaimaasta on muodostunut nykyisin tunnettu valtio. Vakiinnuttaakseen valtansa suvun kuninkaista vuosina 1851–1868 hallinnut Mongkut kirjoitutti uuden version "Ramaki"-eepoksesta ja nimesi jokaisen sukunsa hallitsijan nimellä "Rama". Mongkut itse oli Rama IV.
Maallisesta dynastiasta hengelliseksi.
Chakri-kuninkaat joutuivat taistelemaan länsimaiden painostusta vastaan sekä myös voimakasta persialaissyntyistä bunnagien sukua vastaan. Rama V alisti munkkikunnan valtion alaisuuteen ja 1902 luostarilaitoksen hierarkia muutettiin vastaamaan valtiollista mallia; kummankin hierarkian johdossa oli kuningas. Samalla valta keskittyi itsevaltaiselle kuninkaalle. 1900-luvun toisella puoliskolla useita kuninkaallisia riittejä otettiin uudelleen käyttöön ja kuningashuone erottui maallisesta vallasta. Mielenosoituksissa 1973 kannettiin kuninkaan kuvia osoituksena siitä, ettei kuningasta vastustettu. Vaikka Thaimaasta tuli perustuslaillinen monarkia vuonna 1932, kuninkaan jumalkultti elää edelleen.
Timo Korhonen (kitaristi)

Timo Juhani Korhonen (s. 6. marraskuuta 1964 Rautalampi) on yksi Suomen ja sukupolvensa merkittävimmistä kitarataiteilijoista. Hän antoi ensikonserttinsa Rautalammilla 14-vuotiaana. Korhosen kansainvälinen ura alkoi Saksan radioyhtiöiden musiikkikilpailujen kitarasarjan voitosta Münchenissä 1982. Turun musiikkiakatemian yliopettajaksi Korhonen nimitettiin elokuussa 2000. Korhonen toimi vierailevana professonina Firenzen Conservatorio di Musica Luigi Cherubinissa 2005–2007.
Urasta lyhyesti.
Korhonen on esiintynyt yli kolmessakymmenessä maassa ja useissa merkittävissä konserttisaleissa. Näihin lukeutuvat muun muassa Berliinin Filharmonia, Wienin Konserttitalo ja Lontoon Royal Festival Hall. Hän on esiintynyt lukuisten sinfoniaorkesterien ja monien kuuluisien kapellimestarien kanssa ympäri maailmaa pääosin Euroopassa ja Aasiassa. Korhosen repertuaari sisältää musiikkia renessanssista, barokin, klassismin, romantiikan ja modernismin kautta nykymusiikkiin saakka. Hän on saavuttanut erityistä mainetta eteläamerikkalaisen ja nykymusiikin tulkitsijana. Korhonen on ollut Toimii-yhtyeen jäsen vuodesta 1989 alkaen.
Korhosen puoliso on sopraano ja Oliphant-yhtyeen jäsen Uli Kontu-Korhonen.
Korhoselle omistetut sävellykset.
Kimmo Hakola 1958–:
Kitarakonsertto, 2008;
Leonardo Etudes, 2007–2008
Toshio Hosokawa 1955–:
Voyage IX, "Awakening" for guitar and strings with percussion, 2007
Magnus Lindberg 1958–:
Mano a mano for solo guitar, 2004
Toshio Hosokawa 1955–:
Serenade for solo guitar, 2003
Herman Rechberger 1947–:
Concierto Floral for guitar and orchestra, 1997
Olli Kortekangas 1955–:
Arabesken der Nacht for guitar and chamber orchestra, 1995
Leo Brouwer 1939–:
Concerto of Helsinki for guitar and orchestra, 1991–1992
Usko Meriläinen 1930–2004:
Konsertto kitaralle ja orkesterille, 1991
Jouni Kaipainen 1956–:
Tenebrae for solo guitar op 39, 1991
Olli Koskelin 1955–:
Far and near for solo guitar, 1990;
Tutte le Corde for guitar and tape, 1988–1989
Tauno Marttinen 1912–2008:
Harlekiini viululle ja kitaralle, 1986
Korhoselle Toimii-yhtyeen jäsenenä omistetut teokset.
Toimii-ensemble:
Related Stones – A Rock Opera, 2002
Oliver Knussen 1952–2018:
Rough Cut for Toimii, 1996
Magnus Lindberg 1958–: 
Kiri for clarinet, guitar, cello, percussion, and electronics, 1993;
Decorrente for clarinet, cello, guitar, percussion and piano, 1992
Artur Sauer:
Joukahainen's Defeat, 1993
Peter Bengtson 1961–:
Festspielmusik II: Gemalte Leiche, 1992
Riku Niemi 1967–:
Magnus meets Monk, 1991
Levytykset.
Ondine ODE 1013-2, 2003
Muuta.
Timo Korhonen äänitti vuonna 1993 Nokian matkapuhelinten markkinoinnissa pitkään käytetyn version Francisco Tárregan kitarakappaleesta "Gran Vals" ja siihen pohjautuvan 13 sävelen katkelman, josta tuli yhtiön puhelinten vakiosoittoääni ”Nokia tune”.
Buddha Yodfa Chulaloke

Buddha Yodfa Chulaloke oli (1737−1809) Thaimaan kuningas ja nykyisin hallitsevan Chakri-dynastian perustaja. Hänet tunnetaan myös nimellä Rama I.
Kenraalista kuninkaaksi.
Burmalaisen sotajoukon hyökättyä maahan 1767 kiinalaissyntyinen kenraali Taksin pakeni joukkoineen Chaophraya-joen suulle nykyisen Bangkokin tienoille ja julistautui täällä 1772 kuninkaaksi. Buddhalaiset munkit kapinoivat kuningasta vastaan ja hän lähetti kenraali Chakrin rauhoittamaan tilannetta. Chakrin pakotti useat pienet ruhtinaat vasallisuhteeseen sekä maksamaan kuninkaalle veroa. Näin Thaimaan nykyisin tunnetut rajat ja laajuus alkoivat hahmottua.
Kun Taksinin väitettiin tulleen mielisairaaksi, kenraali Chakri teloitutti hänet sekä nousi valtaan 1782.
Kuninkaana.
Rama I rakensi vanhan pääkaupungin Ayutthayan tuhouduttua täydellisesti joen toiselle puolelle oman hallintokeskuksensa, nykyisen Bangkokin. Palatsialuetta on pidetty jonkinlaisena toisintona tuhoutuneesta entisestä pääkaupungista. Kuninkaan hallituskautta leimasi määrätietoinen Ayuttahayan perinteiden elvyttäminen ja kuninkaista tuli jumalakuningas.
Rama I:n kuoltua häntä seurasi 1809 hänen poikansa Rama II.
Kudus Oyenuga

Kudus Oyenuga (s. 18. maaliskuuta 1993 Walthamstow, Lontoo, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Valioliigan Tottenham Hotspuria.
Oyenuga on kuulunut Tottenham Hotspurin akatemiaan täyspäiväisesti kaudesta 2009–2010 alkaen ja teki vajaan kahden kauden aikana 28 maalia alle 18-vuotiaiden akatemialiigan otteluissa. Huhtikuussa 2011 hän siirtyi suomalaiseen Myllykosken Palloon elokuuhun 2011 ulottuneella lainasopimuksella. Hän debytoi Suomen korkeimmalla sarjatasolla Veikkausliigassa 2. toukokuuta 2011 ottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Oyenugan sekä hänen maanmiehensä Jake Nicholsonin laina purettiin kuitenkin jo myöhemmin toukokuussa, mitä ennen hän ehti pelata kolmessa Veikkausliigan ottelussa.
Bless Your Heart

Bless Your Heart on yhdysvaltalaisen Isley Brothers -yhtyeen funk-tyylinen kappale sekä singlejulkaisu vuodelta 1969. Se on ilmestynyt yhtyeen omalla levymerkillä T-Neck. Singlen tuottajat ovat Isley Brothersin jäsenet R. Isley, O. Isley ja R. Isley.
Kappaleet.
Kappaleiden tekijät ovat R. Isley, O. Isley ja R. Isley. Julkaisija on Triple 3 Music BMI.
Voittolanjoki

Voittolanjoki () on joki Venäjällä Leningradin alueen Tusinan ja Kirovskin piireissä. Se saa alkunsa Tusina- ja Mujajoen väliseltä metsäalueelta Hattulan taajaman luota ja virtaa kohti pohjoista laskien Mujajokeen Korun (ven. Горы, "Gory") huvilataajaman luona. Joen pituus on 23 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 266 neliökilometriä.
Joki on saanut nimensä sen varrella sijaitsevasta Voittolan (ven. Войтоловка, "Voitolovka") kylästä.
Naasianjoki

Naasianjoki ( ) on Venäjällä Leningradin alueen Korotkan piirissä virtaava 43 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokkan etelärantaan Petrokrepostin lahdella Nazijassa.
Joen kulku.
Naasianjoki saa alkunsa Maaluksan kylän lähellä sijaitsevalta Maluksinin suoalueelta (). Joki virtaa aluksi kohti luodetta ja se kääntyy ennen Slavjankan laajaa asuinaluetta () kohti pohjoista Laatokan rantaan asti. Siellä se virtaa Priladožskin (Приладожский) kautta rannikolle, jossa joenvarressa on Ala-Naasian kylän asutusta. Joen yli kulkee Priladožskin kohdalla valtatie Kuolan valtatie. Laatokan rannikolla se leikkaa ensin Vanhan Laatokan kanavan läpi () ja sitten vielä uuden Laatokan kanavan läpi. Muun muassa tämänkin joen vesi täydentää kanavasta poistuvaa vettä eikä kanavassa tarvita tämän takia sulkulaitteita.
Joki on alajuoksulla 4–10 metriä leveä ja varsinkin alajuoksu kelpaa melontaan. Priladožskin kylän jätevedet on johdettu jokeen puhdistamattomina.
Historiaa.
Joen nimen etymologia johdetaan suomalais-karjalaisesta sanasta "nasia", jolla arvellaan tarkoitetun ”myrkkymarjoja” (Волчьи ягоды ). Niitä on kasvanut alueella paljon. Joen varrella on sijainnut Markkovan seurakuntaan kuuluneita inkerinsuomalaisia kyliä. Nykyään suurin asutuskeskus on Priladožskin taajama. Naasian taajama sijaitsee idempänä Lavajoen varrella.
Alueella olevista soista on nostettu runsaasti turvetta ja turvesoiden kuivatusoja on aina johdettu Naasianjokeen.
Naasianjoen valuma-alue.
Naasianjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueeseen ja se laskee suoraan Laatokkaan. Laatokan laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Joen pituus on 42 kilometriä ja sen valuma-alueen pinta-ala on 332 neliökilometriä. Suurin sivujoki Mustajoki () yhtyy siihen Priladožskissa 5,2 kilometriä joensuusta. Mustajoki on 21 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue on 92,6 neliökilometriä . Mustajoen latvahaarat sijaitsevat Slavjankassa asti. Keskijuoksulla sijaitsevat sivu-uomat Kjanga (Кянга) ja Barskovyi (Барсковый), jonka alueella on kaksi järveä. Järvet ovat Dolgojen pinta-ala on noin 20 hehtaaria , ja Barskoje (Варское). Yläjuoksulla sijaitsevat Svelenkaja (Свеленькая) ja Sidorvka (Сидорвка). Naasianjoella on vielä yksi luetteloitu järvi Krugloje, jonka pinta-ala on vain 2 hehtaaria . Kaivannaisten ottamisen jälkeen on vesi valloittanut monet kuopat, joten tekolampia on alueella runsaasti.
David Ramadingaye

David Ramadingaye (s. 14. syyskuuta 1989 Oulu) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi keskikenttäpelaajana. Ramadingaye pelasi Veikkausliigassa KTP:n, HJK:n, MYPA:n, IFK Mariehamnin ja RoPS:in riveissä yhteensä 155 ottelua.
Seurajoukkueet.
David Ramadingayen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2007, kun hän nousi HJK:n Ykkösessä pelanneen reservijoukkue Klubi 04:n kokoonpanoon. Ramadingaye pelasi kaudella 2007 seitsemän Ykkösen ottelua. Kauden 2008 Klubi 04 pelasi Kakkosessa ja Ykkösessä jälleen 2009–2010. Ramadingaye pelasi neljän kauden aikana yhteensä 63 ottelua Klubi 04:n riveissä. Veikkausliigassa Ramadingaye debytoi 13. kesäkuuta 2010 ottelussa HJK–MYPA. Debyyttiottelu jäi kuitenkin ainoaksi liigaotteluksi HJK:n paidassa.
Ramadingaye siirtyi kaudeksi 2011 Veikkausliigassa pelanneen MYPA:n riveihin. Ramadingaye pelasi MYPA:ssa kaudella 2011 yhteensä 25 ottelua, joista 14 avauskokoonpanossa. MYPA oli kaudella 2011 Veikkausliigassa kahdeksas. Ramadingaye jatkoi MYPA:n vakiomiehistössä myös kaudet 2012 ja 2013. Hän pelasi MYPA:ssa kolmen kauden aikana yhteensä 77 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. MYPA oli Veikkausliigassa kuudes kaudella 2012 ja 2013.
Kaudeksi 2014 Ramadingaye siirtyi IFK Mariehamnin riveihin, jossa pelasi 26 liigaottelua. IFK Mariehamn oli kaudella 2014 Veikkausliigassa viides. Ramadingaye pelasi alkukauden 2015 Kakkosessa FC Hongan riveissä, mutta palasi loppukaudeksi takaisin Veikkausliigaan RoPS:in paidassa. Liigaotteluita kertyi kauden 2015 aikana kuitenkin vain neljä. RoPS oli kaudella 2015 Veikkausliigassa toinen.
Ramadingaye siirtyi kaudeksi 2016 Ykkösen AC Ouluun. Ramadingaye pelasi kaudella 2016 yhteensä 22 Ykkösen ottelua, ja hän teki henkilökohtaisen yhden kauden maaliennätyksensä kahdeksalla maalilla. Ramadingaye jatkoi AC Oulussa myös kaudella 2017, jolloin hän pelasi 20 sarjaottelua ja toimi joukkueen kapteenina. AC Oulu ja Ramadingaye tekivät jatkosopimuksen myös kausista 2018–2019. Hän pelasi kaudella 2018 yhteensä 24 Ykkösen ottelua ja kaudella 2019 yhteensä 20 ottelua. Ramadingaye pelasi AC Oulussa neljän kauden aikana yhteensä 86 Ykkösen ottelua ja teki niissä 17 maalia.
Ramadingaye siirtyi kaudeksi 2020 Ykkösessä pelaavan KTP:n riveihin, jossa hän pelasi aina kauden 2023 loppuun asti.
Keväällä 2024 Ramadingaye ilmoitti lopettavansa pelaajauransa. 
Maajoukkue.
David Ramadingaye debytoi ikäluokkansa (1989) maajoukkueessa 17-vuotiaana 16. marraskuuta 2006 Ateenassa pelatussa ottelussa Kreikka–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa 12 ottelua. Marraskuussa 2023 Ramadingaye pelasi ensimmäiset ottelunsa Tšadin A-maajoukkueessa.
Suomen Elokuvaohjaajaliitto

Suomen Elokuvaohjaajaliitto SELO ry on vuonna 1983 perustettu suomalaisten elokuvaohjaajien yhdistys, jolla on noin 180 jäsentä. SELO toimii suomalaisten elokuvaohjaajien valtakunnallisena yhdyssiteenä ohjaajantyön yleisten aineellisten ja henkisten edellytysten kehittämiseksi. SELOn tehtävä on edistää suomalaista elokuvataidetta sekä valvoa jäsentensä ammatillisia ja tekijänoikeudellisia etuja. SELO:n puheenjohtajana on ohjaaja Saara Saarela.
SELO on Kopioston ja FERA:n jäsen. SELO on Audiovisuaalisen alan tekijät ry:n perustajajäsen yhdessä Suomen Näyttelijäliiton ja Suomen Näytelmäkirjailijaliiton kanssa. Perustamisasiakirja allekirjoitettiin syyskuussa 2019. Yhteisen liiton tarkoituksena on valvoa jäsenjärjestöjensä jäsenten ammatillisia, tekijänoikeudellisia, taloudellisia ja taiteellisia etuja.
Vuoden elokuvaohjaaja.
Selo on myöntänyt vuodesta 2004 lähtien vuosittain Vuoden elokuvaohjaaja -palkinnon:
Vuoden tv-sarjaohjaaja.
Palkinto on jaettu vuodesta 2023.
Puheenjohtajat.
Lähde
Edward Codrington

Edward Codrington (27. huhtikuuta 1770 – 28. huhtikuuta 1851) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston amiraali sekä Trafalgarin ja Navarinon taisteluiden sankari ja merkittävä kreikkalaisen kulttuurin tuntija.
Hän valtasi Trafalgarin taistelussa ranskalaisen "Swiftsure" -nimisen aluksen ja yritti vallata myös Espanjan lippulaivan “Principe de Asturias”.
Atrium

Atrium on suuri ja avoin tila, joka sijaitsee usein rakennuksen keskipisteessä.
Historia.
Arkkitehtuurissa atrium on alun perin viitannut roomalaisen talon ja myöhemmin kristillisen basilikan avoimeen keskipihaan. Atriumeja on hyödynnetty monipuolisesti aikojen kuluessa niiden alkuperäisestä käyttötarkoituksesta lähtien. Alun perin atriumit toimivat kotien vastaanottoalueina, ja niissä oli tulisija, jonka savu poistui katon keskellä olevan aukon kautta. Myöhemmin tulisijan paikalle saattoi tulla suihkulähde tai altaat sadeveden keräämistä varten. 
Atriat olivat yleinen piirre antiikin Rooman asunnoissa, ja ne tarjosivat valoa ja ilmanvaihtoa sisätiloihin, ja jonka vuoksi tulisijakin sijaitsi alun perin atriumissa. Domus-rakennustyylin kehittyessä monimutkaisemmaksi ja tilavammaksi, keittiö ja tulisija siirrettiin muualle, ja atriumista tuli virallinen vastaanottohuone sekä perhe-elämän keskus. Rooman tasavallan myöhäisillä vuosisadoilla suurempiin taloihin lisättiin yksi tai useampi pylväspiha, ja atriumista poistettiin viimeisetkin perhe-elämän jäänteet. Rooman valtakunnan aikana atriumista tuli käytännössä talon omistajan toimistotila. Perinteisesti atriumissa oli alttari perheen jumalille. Atrium saattoi olla suunniteltu joko pylväillä tai ilman, ja siellä oli yleisesti marmoriallas ("impluvium") huoneen keskellä katossa olevan aukon ("compluviumin") alla. Atrium oli koristeltu yleensä ylellisesti. Siihen asetettiin usein pieni pyhäkkö esi-isien hengille ("lararium"), talon arvokkaiden esineiden säilytykseen tarkoitettu arkku ("arca") ja joskus myös talon isännän patsas.
1800-luvun teollisen vallankumouksen myötä raudan ja lasin valmistustekniikat kehittyivät. Tämä kehitys mahdollisti lasikaton käytön pihan yllä, mikä suojasi osalta sääolosuhteilta ja synnytti modernin atriumin konseptin.
Nykyään atriumeissa näkee usein kattoikkunoita, jotka palvelevat edelleen perusfunktiotaan, eli ne tuovat luonnonvaloa rakennuksen sisätiloihin. Atriumit tarjoavat luonnollisen ja miellyttävän siirtymän ulkotiloista sisätiloihin.
Etymologia.
Alun perin latinankielistä termiä "atrium" käytettiin yleisessä merkityksessä sekä käyttöön vihityistä että vihkimättömistä rakennuksista, kuten "Atrium Vestae", jossa Vestan neitsyet asuivat, ja "Atrium Libertatis", Rooman sensorin asuinpaikka. Roomassa sana "atrium" tarkoitti myös mitä tahansa temppelin edustalle sijoitettua, pylväskäytävien ympäröimää avointa pihaa. Myös varhaiskristityt ottivat atriumin käsitteen käyttöönsä. Kristillisen basilikan eteen rakennettiin usein avoin pylväiden tai arkadien ympäröimä piha eli atrium. Rooman San Clementen ja Milanon San Ambrogion kirkoissa sekä Istriassa (Kroatiassa) sijaitsevan Parenzon (Poreč) Basilica Eufrasianassa on yhä rakennusten alkuvaiheista asti säilynyt atrium.
Trenton elokuvafestivaalit

Trenton elokuvafestivaalit on Trentossa, Italiassa vuosittain järjestettävä elokuvajuhla. Se sai alkunsa vuonna 1954.
Vuonna 2011 festivaaleilla avattiin uusi kategoria "Destinazione...", jonka tarkoituksena on esitellä eri maiden elokuvataidetta. Ensimmäisenä vuorossa oli Suomi 11 elokuvalla. Festivaaleilla esitettiin muun muassa Teuvo Tulion "Laulu tulipunaisesta kukasta" (1938), Mika Ronkaisen "Freetime Machos" (2009), Jukka Kärkkäisen "Kansakunnan olohuone" (2009), Peter von Baghin "Helsinki, ikuisesti" (2008), Dome Karukosken "Napapiirin sankarit" (2010) ja Joonas Berghällin ja Mika Hotakaisen "Miesten vuoro" (2010). Markku Tuurnan dokumenttielokuva "Salla - Selling the Silence" (2010) kilpaili vuoden 2011 kansainvälisessä luokassa.
Prosthetic Records

Prosthetic Records on yhdysvaltalainen heavy metal -musiikkiin erikoistunut levy-yhtiö.
Yhtyeet.
Entiset yhtyeet
Seltikanjoki

Seltikanjoki () on Venäjällä Leningradin alueen Korotkan piirissä virtaava 12 kilometriä pitkä joki, joka laskee Laatokan etelärantaan Petrokrepostin lahdella.
Joen kulku.
Seltikanjoki saa alkunsa Naasianjoen ja Lavajoen väliseltä metsäalueelta. Joen latva-alueen ympäristössä on runsaasti erivaiheisia turvetuotantoalueita. Tällä alueella joen latvahaarat ovat suoria johto-ojia, jotka johdetaan yhteen pohjoisempana. Tämä tapahtuu Pietari–Vologda-rautatien eteläpuolella Poljanyn (Поляны) pysäkin lähellä, missä karttaohjelmissa joki on kuvattu luontaisesti mutkittelevana. Joki virtaa rautatien ali ja jatkaa kohti pohjoista. Se saapuu laajalle peltoaukealle, virtaa Poljanyn kylän halki ja jatkaa tämän jälkeen peltoalueen takana sijaitsevaan Puttilaan (Путилово, "Putilovo"). Kylän takana kulkee Kuolan valtatie, jonka joki alittaa. Viimeinen osuus Laatokkaan on parin kilometrin mittainen. Laatokan rannikolla se laskee satelliittivalokuvien perusteella Vanhaan Laatokan kanavaan () . Vanhasta kanavasta on uuteen Laatokan kanavan lyhyitä poikittaiskanavia, joita pitkin vesi pääsee sinne . Joen vesi on yhteydessä Laatokkaan suurempien jokien kohdalla, jossa on joen virtaukselle aukot. Muun muassa tämänkin joen vesi täydentää kanavasta poistuvaa vettä eikä kanavassa tarvita tämän takia sulkulaitteita. Rannikolla joen varressa sijaitsee Ala-Seltikan kylä (Нижняя Шальдиха, "Nižnjaja Šaldiha").
Joki kokee noin 54 metrin pudotuksen, joka tekee keskimäärin 4,5 metrin kaltevuuden kilometriä kohti. Joen jyrkin osuus on Puttilan jälkeen, missä korkeuskäyrät ovat kartassa tiheämpiä.
Seltikanjoen valuma-alue.
Seltikanjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueeseen ja se laskee suoraan Laatokkaan. Laatokan laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Seltikanjoen valuma-alueen pinta-alaa ei ole ilmoitettu. Joella on muutama lyhyt sivu-uoma, mutta karttoihin ei ole edes painettu niiden nimiä.
Fischer Black

Fischer Sheffey Black (11. tammikuuta 1938 Washington, DC – 30. elokuuta 1995 New Canaan, Connecticut) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Black tunnettiin erityisesti optioiden hinnoitteluun liittyvästä Black–Scholes-mallista.
Black valmistui Harvardin yliopistosta vuonna 1959, jossa hän opiskeli fysiikkaa. Vuonna 1964 hän valmistui tohtoriksi sovelletusta matematiikasta. Black työskenteli pitkään tutkijana eri yliopistoissa ja hänellä oli muun muassa professuuri Chicagon yliopistossa. Vuonna 1984 hän vaihtoi tutkijanuralta Goldman Sachsin palvelukseen, jossa hänestä myöhemmin tuli yhtiön osakas.
Black kuoli syöpään vuonna 1995. Hän oli kuollessaan naimisissa Catherine Tawes Blackin kanssa.
Jalankulkija

Jalankulkija on ihminen, joka kulkee liikenteessä jalan, esimerkiksi kävellen. Suomen tieliikennelaissa jalankulkijalla tarkoitetaan "jalan, suksilla, luistimilla tai vastaavilla välineillä liikkuvaa ja potkukelkan, lastenvaunujen, leikkiajoneuvon, pyörätuolin, jalankulkua avustavan tai korvaavan liikkumisvälineen tai vastaavan laitteen käyttäjää taikka polkupyörän tai mopon taluttajaa".
Jalankulkijoille on varattu erityisiä jalkakäytäviä ja kävelykatuja. Jos jalkakäytävää ei ole, jalankulkijan on käytettävä piennarta, pyörätien reunaa tai tien reunaa. Tien ylittämistä varten jalankulkijoille merkitään suojateitä.
Leukosaarenjärvi

Leukosaarenjärvi tai Leukasaarenjärvi () on järvi Venäjällä Leningradin alueen Kirovskin piirissä. Se sijaitsee Naasian eteläpuolella entisen turvetuotantoalueen länsiosassa ja laskee Lavajokeen Kaarajoen kautta. Järven pinta-ala on 2,2 neliökilometriä.
Järvi on saanut nimensä hävinneestä kylästä, joka mainitaan vuosien 1500 ja 1540 verokirjoissa nimellä "Levkasar" (Левкасарь) ja vuonna 1568 nimellä "Lehkosar" (Лехкосарь).
Jollet rakasta

Jollet rakasta on laulaja-lauluntekijä ja pianisti Suvi Isotalon esikoisalbumi vuodelta 2010. Levy-yhtiö on Sound Of Finland Oy. Levynjulkaisukeikka järjestettiin ravintola Bellyssä Helsingissä 3. maaliskuuta 2010.
Albumin on tuottanut Matti Johannes Koivu. Äänittäjinä ovat toimineet Jarno Alho ja Marko Myöhänen (Kallio-Kuninkala), Koivu (TeeSpot) sekä Timo Kämäräinen (Siba Pitäjänmäki).
Miksauksen on tehnyt Juha Heininen HIP Studioilla ja masteroinnin Svante Forsbäck Chartmakersin studioilla.
CD-levyn mukana on 12-sivuinen vihkonen, jossa on laulujen sanat sekä kuusi valokuvaa artistista. Kuvat on ottanut Marjaana Veikkanen paitsi yhden kuvan Nauska. Kansitaiteilija on Ilja Karsikas. CD-levyjä on valmistanut CD Data-Mate.
Kiitoksissa on mainittu lähimpien ja tässä muualla mainitsemattomien lisäksi Essi Hirvonen, Jiri Kuronen, Petri Juutilainen, Jukka Huikari, Teemu Vilmunen, Tuomas Ilmavirta, Marjo Koivu, Kari Koivu, Aija Puurtinen, Mikko Meriläinen ja Merja Uusivirta.
Kappaleet.
Kappaleiden luettelotunnukset ovat muotoa FISOF09000XX, missä XX saa arvot 43, 34, 35, 41, 38, 39, 40, 36, 37 ja 42.
Muusikot.
Bändisovitusten tekijät ovat Isotalo, Karjalainen, Koivu ja Krogerus sekä kappaleiden #4, #5, #8 ja #10 osalta lisäksi myös Kämäräinen.
Jousisovitusten tekijä on Suvi Isotalo ja kappaleiden #4 ja #8 osalta hänen lisäkseen myös Timo Kämäräinen.
Kula Shaker

Kula Shaker on englantilainen psykedeelistä rockia soittava yhtye, jonka perusti lontoolainen Crispian Mills. Se oli suosionsa huipulla brittipopin aikakaudella 1990-luvulla. Yhtye käyttää monissa kappaleissaan perinteisiä intialaisia soittimia, kuten sitaria ja tablaa. Kula Shaker perustettiin vuonna 1995, ja se on julkaissut seitsemän albumia. Debyyttialbumi "K" saavutti ensimmäisen sijan Britannian albumilistalla. Yhtye hajosi vuonna 1999. Bändi uudistettiin vuonna 2004 "School of Braja" -kokoelman sessioihin. Tämä johti suunnitelmiin paluusta. Reformaatio tapahtui kuitenkin vasta vuoden 2006 alussa. Viidennellä albumilla "K 2.0" vuonna 2016 yhtye teki paluun loppuunmyydyn Euroopan-kiertueen muodossa. 
Pidennettyjen tauon jälkeen yhtye julkaisi kuudennen albuminsa "Congregational Church of Eternal Love and Free Hugs -"kesäkuussa 2022 ja heidän seitsemännen albuminsa "Natural" Magick julkistettiin vuonna 2024.