tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ninja 3 – lopullinen taistelu

Ninja 3 – lopullinen taistelu ("Ninja III: The Domination") on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Sam Firstenberg. Pääosassa esiintyivät Shō Kosugi, Lucinda Dickey ja Jordan Bennett.
Juoni.
Golfseurueen kimppuun hyökkää ninja, joka teurastaa koko seurueen. Paikalle tulleet poliisit kuitenkin saavat lopulta hänet hengiltään. Kuolemaa tekevän ninjan ilkeä henki kuitenkin ottaa valtaansa puhelinkorjausyhtiössä työskentelevän aerobic-ohjaaja Christien kehon. Hän alkaa käyttäytymään aluksi oudosti, kun ninjan henki ottaa Christien valtaansa ja hakee kostoa poliiseista, jotka tappoivat hänet.
Aavikkopyy

Aavikkopyy ("Ammoperdix heyi") on aitokanoihin kuuluva kanalintu.
Ulkonäkö ja koko.
Aavikkopyy on 22-25 senttimetriä pitkä. Koiras on väritykseltään hiekanruskea, mutta sen pää on siniharmaa ja siinä on valkoiset otsa- ja poskilaikut. Linnun nokka on oranssinkeltainen. Naaraan värit ovat koirasta himmeämmät ja pään valkoiset laikut puuttuvat siltä kokonaan.
Elinympäristö.
Aavikkopyy pesii vuoristoaavikoilla, kalliorinteillä, wadeissa sekä muissa kuivissa paikoissa, kunhan vettä vain on saatavilla.
Olle Leino

Oras (Olle) Leino (16. toukokuuta 1932 Kirkkonummi – 18. tammikuuta 2021 Lidingö, Ruotsi) oli ruotsinsuomalainen toimittaja ja kirjailija. Hänen isänsä oli poliitikko ja ministeri Yrjö Leino ja äitinsä kansakoulunopettaja Ulla Smedberg (o.s. Helenius). Hänen sisarpuolensa oli toimittaja Lieko Zachovalová.
Dupuytrenin kontraktuura

Dupuytrenin kontraktuura, joskus myös kämmenen kalvokutistuma, on yleinen käsien hyvänlaatuinen sidekudossairaus, joka on nimetty sen kuvailleen Napoleon Bonaparten sotakirurgin paroni Guillaume Dupuytrenin mukaan. Se ilmaantuu yleensä miehille aikaisemmin kuin naisille, mutta sen syy on tuntematon, joskin perinnöllinen taipumus on ilmeinen. Vaiva ilmestyy useimmiten molempiin käsiin, ja se on helppo tunnistaa. Kysymyksessä on kämmenpuolen sidekudoksen paksuuntuminen, joka johtaa pikkusormen puoleisten koukistajajänteiden lyhenemiseen. Sairaudessa koukistuu ensin tyypillisesti nimetön, sitten pikkusormi ja keskisormi.
Hoito.
Vaiva on hyvänlaatuinen eikä aiheuta varsinkaan alkuvaiheessa toimintakyvyn rajoitteita. Sormia on syytä ojennella säännöllisesti esimerkiksi tasaisella pinnalla. Kirurginen korjaus saattaa tulla kyseeseen, joskin kämmenpuolen operaatioissa on rakenteellisista syistä noudatattava erityistä huolellisuutta. Nykyään on tullut käyttöön myös lääkinnällinen hoito, jossa injisoidaan sairastunelle alueelle "Clostridium histolyticum" -bakteerin tuottamaa kollagenaasientsyymiä.
Lapinkuusio

Lapinkuusio ("Pedicularis lapponica") on holarktisella alueella tavattava näivekasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Lapinkuusio kasvaa 10–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on pysty ja yläosastaan karvainen. Lapinkuusion kukintona on tiheähkö tähkä. Kukkien teriöt ovat 1,5 cm pitkät, ruusuntuoksuiset ja väriltään kalpeankeltaiset. Lehtiasento on kierteinen. Lehtilapa on karvaton ja lehtien keskussuoni on leveä. Kukissa alin huulimainen terälehti on selvästi kiertynyt sivulle. Kasvi kukkii kesäkuulta elokuulle. Hedelmä on kota, joka on hieman verhiötä pidempi.
Levinneisyys.
Lapinkuusio esiintyy pohjoista Jäämerta ympäröivillä arktisilla tai subarktisilla alueilla. Euroopassa se esiintyy Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Luoteis-Venäjällä.
Lapinkuusio Suomessa.
Suomessa kasvin esiintyminen painottuu merkittävästi pohjoisimpaan Lappiin. Lajin eteläisimmät kasvupaikat ovat Rovaniemen korkeudella. Noin Kittilän–Saariselän korkeudelta pohjoiseen se yleistyy ja on Utsjoella ja Enontekiöllä erittäinkin yleinen.
Lapinkuusio kasvaa Suomessa tunturikankailla, -koivikoissa, paljakkanotkoissa, karuissa kangasmetsissä, tulvametsissä ja puronvarsipensaikoissa.
Kattarat

Kattarat eli töpökattarat ("Bromus") on heinäkasveihin kuuluva kasvisuku. Sukunimeä "Bromus" käytetään nimenä isosta joukosta lajeja, jotka voidaan käsittää yhdeksi heinäsuvuksi tai vaihtoehtoisesti jakaa useiksi suvuiksi. Suppean sukurajauksen mukaan kattarat jaetaan töpökattaroiden lisäksi viuhkakattaroihin ("Anisantha"), rönsykattaroihin ("Bromopsis") ja lattakattaroihin ("Ceratochloa").
Kattarat Suomessa.
Suomessa on havaittu luonnonvaraisena 21 eri kattaralajia, kaikissa Pohjoismaissa vähintään 25 lajia. Suomen kattaroista alkuperäislaji on vain lehtokattara, joka on hyvin harvinainen ja rauhoitettu lehtokasvi. Mäkikattara on yleinen muinaistulokasheinä kedoilla Lounais-Suomessa ja Ahvenanmaalla. Idänkattara on Etelä-Suomessa paikoin melko yleinen tulokas, joka on myös nurmiheinä ja viljelykasvi. Ruiskattara on Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle aiemmin yleisenä kasvanut ruispeltojen rikkakasvi, joka on sittemmin suuresti harvinaistunut.
Reposaaren Kunto

Reposaaren Kunto on vuonna 1932 perustettu, noin 550-jäseninen yleisseura Porin Reposaaressa. Vuonna 2020 ReKu:n jalkapallojoukkue pelaa Satakunnan Kutosessa.
Reposaaren Kunnon urheilijoista painija Kelpo Gröndahl on voittanut olympiakultaa ja pituushyppääjä Maire Österdahl on saavuttanut EM-pronssia.
Ohrat

Ohrat ("Hordeum") on kasvisuku heinäkasvien heimossa. Siihen kuuluu GrassBasen mukaan 36 lajia risteymälajeja huomioimatta. Suvun lajeista ohra ("Hordeum vulgare") on yksi maailman eniten viljellyistä viljakasveista riisin, maissin ja leipävehnän jälkeen.
Ohrat ovat yksi- tai monivuotisia heiniä. Niiden kukintotähkät ovat tyypillisesti tiheitä kerrannaistähkiä, joiden ulkohelpeiden vihneet ovat pitkiä, jopa 15 senttimetriä.
Päivänliljat

Päivänliljat ("Hemerocallis") on kasvisuku soihtukasvien (Asphodelaceae) heimossa. Aiemmin suku on sijoitettu heinäpuukasveihin (Xanthorrhoeaceae) ja sitä ennen omaan nimiheimoonsa päivänliljakasvit (Hemerocallidaceae).
Päivänliljoja on 16 lajia, joista useita viljellään koristekasvina. Ne myös risteytyvät usein.
Tuntomerkkejä.
Pohjoismaissa viljellään useita päivänliljalajeja ja -risteymiä koristekasveina. Ne ovat monivuotisia kaljuja ruohokasveja, joiden juuret ovat mukulamaiset ja tasasoukat lehdet kasvavat kaksirivisesti tiheinä ruusukkeina. Päivänliljojen kukinto on viuhkomainen ja koostuu 6–20 suppilomaisesta hieman vastakohtaisesta kukasta. Pohjoismaissa tunnetut lajit ovat kelta- tai oranssinpunakukkaisia. Hedelmänä on kota. Kaikki päivänliljat eivät tee siemeniä.
Édouard Roger-Vasselin

Édouard Roger-Vasselin (s. 28. marraskuuta 1983 Gennevilliers) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 35 helmikuussa 2014 ja nelinpelissä kuudentena marraskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan 21 ATP-turnausta nelinpelissä. Hänen isänsä Christophe pelasi Ranskan avointen välierissä vuonna 1983.
Tennisura.
Grand Slam -turnausten kaksinpelissä Roger-Vasselin on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2007, Wimbledonissa 2007 sekä Australian avoimissa 2014.
Vuonna 2012 Roger-Vasselin ja Nicolas Mahut voittivat kolme nelinpeliturnausta.
Putous (1. tuotantokausi)

Putouksen ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla 9. tammikuuta 2010 alkaen. Ohjelmassa näyttelijät esittävät puolentoista tunnin ajan erilaisia sketsejä suorassa lähetyksessä, kun taas osa sketseistä nauhoitetaan etukäteen. Käsikirjoitettujen osioiden lisäksi näyttelijät joutuvat esiintymään improvisoiden. Yksi ohjelman olennaisimmista osioista on "Vuoden sketsihahmo" -kilpailu. 
Jaakko Saariluoma juonsi kauden; kauden muut näyttelijät olivat Kari Hietalahti, Jukka Rasila, Elina Knihtilä, Pirjo Lonka, Aku Hirviniemi, Krista Kosonen, Riku Nieminen ja Eero Ritala.
"Vuoden sketsihahmo -"kilpailun voitti Aku Hirviniemen esittämä pallivahalainen leskirouva Marja Tyrni.
Ensimmäinen tuotantokausi uusittiin Sub-kanavalla 12. toukokuuta 2010 alkaen.
Tulikoe ja Näytön paikka.
Pirjo Lonka ei joutunut lainkaan näytön paikkaan, sen sijaan näyttelijät järjestivät Jaakko Saariluomalle "erityisnäytönpaikan" Rap Entinen moppitukkani johtuen tämän lukuisasti käyttämästä huonosta viittomamerkistä ensimmäisen kauden aikana.
Joukkueet:
Katsojaluvut ja yllätystehtävät.
"Putouksen" ensimmäinen tuotantokausi keräsi MTV3-kanavalla keskimäärin 550 000 katsojaa. Korkeimmat katsojaluvut sai sarjan avausjakso, jota seurasi 669 000 katsojaa. Yksittäinen katsojapiikki tehtiin kauden päätösjakson lopussa, jolloin selvisi "Vuoden sketsihahmo" -kilpailun voittaja. Tuolloin katsojia oli parhaimmillaan 789 000. Viimeisen jakson keskimääräinen katsojaluku oli 607 000 katsojaa. Kauden loppupuolen katsojalukuihin saattoi vaikuttaa samaan aikaan käydyt Vancouverin talviolympialaiset.
Andrejan Zaharov

Andrejan (Adrian) Dmitrijevitš Zaharov (; 19. elokuuta 1761 Pietari – 8. syyskuuta 1811 Pietari) oli venäläinen arkkitehti. Hänen työnsä edustavat empiretyyliä.
Andrejan Zaharov syntyi virkamiehen perheeseen. Hän opiskeli Pietarin taideakatemiassa Aleksandr Kokorinovin ja Ivan Starovin johdolla vuosina 1767–1782 sekä Jean-François Chalgrinin johdolla Pariisissa vuosina 1782–1786. Vuodesta 1787 lähtien Zaharov toimi taideakatemian opettajana. Vuonna 1794 hänet nimitettiin sen akateemikoksi ja vuonna 1797 professoriksi.
Zaharov työskenteli aluksi Hatsinassa, jonne hän suunnitellut muun muassa Leijonasillan sekä eräitä palatsialueen rakennuksia. Vuonna 1805 hänet nimitettiin amiraliteetin pääarkkitehdiksi. Hänen päätyönsä on venäläisen empirearkkitehtuurin huippua edustava amiraliteetin rakennus Pietarissa. Zaharov suunnitteli myös maaseutukaupunkien kirkkoja ja julkisia rakennuksia.
TUL Cup 1951

Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailuihin 1951 osallistui 16 joukkuetta. Mestaruuden voitti Kotkan Työväen Palloilijat. Osallistumisoikeus oli kaikilla yhteisten sarjojen ja suursarjan joukkueilla. 
Pudotuspelit.
1. kierros: Kotkan Reipas - Malmin Palloseura 4-2, Valkeakosken Koskenpojat - Hyvinkään Ponteva 2-0, Kuopion Pallo-48 - Kajaanin Palloseura 2-1, Rauman Pallo - Jakobstads Bollklubb 2-1.
Puolivälierän uusinta: Turun Veikot - Helsingin Kullervo 2-2. Tämän jälkeen Kullervo luopui jatkosta.
Mestarijoukkue : Veikko Heiskanen, Pertti Koivisto, Into Koskimaa, Sulo Parkkinen, Kaarlo Kalavainen, Aimo Sommarberg, Yrjö Rainero, Kauko Hakala, Mauri Vanhanen, Pertti Vanhanen, Kalle Lahti, varalla Esko Glummerus ja Matti Salmelainen.
Valkopiippo

Valkopiippo ("Luzula luzuloides") on monivuotinen vihviläkasvi piippojen suvussa. Se kasvaa alkuperäisenä Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoissa, Pohjoismaissa vakiintuneena uustulokaskasvina.
Ulkonäkö ja koko.
Valkopiippo kasvaa mätästävästi 30–70 senttimetriä korkeaksi. Kasvin tyvilehdet ovat 3–6 millimetriä leveät, teräväkärkiset ja harmaanvihreät. Valkopiipon kukintona on perällisiä sykeröitä. Kukkien kehälehdet ovat väriltään vaaleat tai hieman punertavat. Hedelmänä on 3 mm pitkä kota, joka on kastanjanruskea.
Valkopiippo Suomessa.
Suomessa valkopiippo on harvinainen, mutta vakinainen uustulokaskasvi, joka kasvaa puistoissa ja satamissa. Sitä on tavattu Etelä-Suomesta Tornion ja Kuusamon korkeudelle.
Katsuhito Ebisawa

Katsuhito Ebisawa (; s. 11. heinäkuuta 1972 Tōhoku, Aomori) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hän kilpaili kansainvälisellä tasolla vuosina 1994–2008. Hänen paras sijoituksensa on MM-kisoissa on 15. sija Trondheimin vuoden 1997 maailmanmestaruuskilpailujen 50 kilometrillä perinteisellä hiihtotavalla ja olympialaisissa 12. sijat viestissä Salt Lake Cityssä 2002 ja parisprintissä Torinossa 2006. Ebisawa oli ollut parhaimmillaan 9:s maailmancupin sprinttikilpailussa Reit im Winklissä Saksassa 1996. Parhaimmillaan hän oli maailmancupin kokonaispisteissä 43:s kaudella 1996–1997.
Hiroyuki Imai

Hiroyuki Imai (, s. 12. maaliskuuta 1970 Shinano, Nagano) on entinen japanilainen hiihtäjä. Hiroyuki Imai kilpaili kansainvälisellä tasolla 1991–2005. Hänen paras sijoituksensa olympiatasolla on kuudes sija Salt Lake Cityn olympialaisissa 50 km:n perinteisellä. Hänen parhaat sijoituksensa MM-kisoissa ovat yhdeksännet sijat Val di Fiemmen kisoista 2003 4*10 km viestistä ja 50 km:n perinteiseltä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on yhdeksäs Ramsaun maailmancupissa vuonna 2001. Imai kilpaili kuusissa maailmanmestaruuskilpailuissa ja neljissä talviolympiakisoissa.
Yksityiselämä.
Hiroyuki Imai on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu Naganossa.
SS Andora Castle

SS Andora Castle oli genovalaisen Andora SA Di Construzione Ed Imprese Navalin risteilyalus. Se laskettiin vesille William Beardmore and Companyn telakalta Govanista Union Castle Mail Steamship Companyn risteilyaluksena "SS Berwick Castle" telakkanumerolla 476.
Palvelus.
"SS Berwick Castle" törmäsi 18. maaliskuuta 1904 Isle of Wightin edustalla matkalla Southamptonista Hampuriin Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneeseen "HMS A.1", joka upposi vieden mukanaan koko miehistönsä.
Alus syttyi merellä palamaan matkatessaan Beirasta Britteinsaarille 16. lokakuuta 1919 ja se ajettiin rantaan Port Reitzissä. Tulipalo saatiin sammumaan 19. lokakuuta ja alus kellui jälleen 1. marraskuuta, mutta se todettiin täysin tuhoutuneeksi. Alus myytiin genovalaiselle Andora SA Di Contruzione Ed Imprese Navalille, mutta sitä ei kunnostettu.
Alus siirrettiin 1925 La Speziaan, jossa se romutettiin.
Vuoden 1790 kansalaisuuslaki

Yhdysvaltojen alkuperäinen vuoden 1790 kansalaisuuslaki hyväksyttiin 26. maaliskuuta 1790, ja siinä määriteltiin Yhdysvaltojen myöntämän kansalaisuuden periaatteet. Laki rajasi kansalaisuuden "vapaille hyvän moraalin omaaville valkoihoisille henkilöille". Lain ulkopuolelle jäivät muun muassa orjat sekä vapaat tummaihoiset sekä myöhemmin myös aasialaista alkuperää olevat henkilöt. Naiset saivat kansalaisuuden, mutta kansalaisuus ei periytynyt lapsille, ellei lapsen isä ollut asunut Yhdysvalloissa. Kansalaisuus periytyi yksinomaan isän puolelta.
Lain edellyttämän hyvän moraalin arvioiminen edellytti henkilön asuneen Yhdysvalloissa kahden vuoden ajan ja vähintään vuoden ajan nykyisessä asuinpaikassaan ennen kansalaisuuden hakemista. 
Lain korvasi vuonna 1795 laki, jossa asumisaikaa kasvatettiin viiteen vuoteen. Yhdysvaltain sisällissodan jälkeen lakiin tehtiin merkittäviä muutoksia. Vuonna 1868 hyväksytty 14. lisäys takasi kansalaisuuden kaikille Yhdysvalloissa syntyneille riippumatta heidän rodustaan, uskonnostaan taikka syntymäpaikastaan. Reservaateissa asuneet intiaanit jäivät lain ulkopuolelle. Vuoden 1870 kansalaisuuslaki laajensi kansalaisuuden kattamaan myös afrikkalaista alkuperää olevat henkilöt, jotka olivat syntyneet Yhdysvalloissa. Vuonna 1898 Yhdysvaltain korkein oikeus katsoi kansalaisuuden kuuluvan myös Yhdysvalloissa syntyneille kiinalaista alkuperää oleville henkilöille.
Loput Yhdysvaltain alkuperäiskansat hyväksyttiin kansalaisiksi vuonna 1924. Tuolloin kaksi kolmasosaa alkuperäiskansojen edustajista oli jo Yhdysvaltain kansalaisia. Vuoden 1952 laki kieltää rodullisen ja sukupuoleen perustuvan syrjinnän kansalaisuutta myönnettäessä.
HMS Hazard (1894)

HMS Hazard oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 palvelukseenotettu Dryad-luokan torpedotykkivene. Alus muutettiin vuonna 1901 maailman ensimmäiseksi sukellusveneiden emälaivaksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin 1. joulukuuta 1892. Alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1894 ja se valmistui 24. heinäkuuta 1895.
Palvelus.
Alus muutettiin vuonna 1901 maailman ensimmäiseksi sukellusveneiden emälaivaksi. Alus törmäsi 2. helmikuuta 1912 sukellusvene "HMS A.3:een", jolloin sukellusvene vei syvyyksiin 14 miehistönsä jäsentä.
Ensimmäisen maailmansodan alettua alus muutettiin vuonna 1914 miinanraivaajaksi, mutta se oli edelleen myös sukellusveneiden emälaivana. Alus upposi 28. tammikuuta 1918 kolaroituaan SS "Western Australian" kanssa.
Puer aeternus

Puer aeternus tai puella aeterna () on psykologinen tila, joka ilmenee nuoren miehen () tai naisen () haluttomuutena tai kykenemättömyytenä kasvaa henkisesti aikuiseksi. Tila tunnetaan myös nimellä Peter Pan -syndrooma Peter Pan -satuolennon mukaan.
Psykiatri Mark Banschick kirjoittaa, että ikuinen lapsi tietää aikuiselämän kutsuvan, mutta se on liikaa vaadittu, sillä hän pelkää sääntöjä, rajoja ja sitoumuksia, jotka kuuluvat aikuiselämään.
Sud-Ouest SO.4050 Vautour II

Sud-Ouest SO.4050 Vautour II (, alk. Sud-Ouest Vautour) on ranskalainen hävittäjäpommittaja, jossa oli kaksi suihkumoottoria. Se kehiteltiin 50-luvulla, ensilento tapahtui vuonna 1952. Sitä käytti Ranskan ohella ainoastaan Israel. Konetyyppi osallistui ainakin niin sanottuun kuuden päivän sotaan, vuonna 1967.
Vautour II oli raskas ja pommituksiin soveltuva. Se ei ollut kovin nopea hävittäjänä (huippunopeus 1 105 km/h - MiG-15:n luokkaa), ja sen tehtävät peri lähinnä rynnäköinnissä Miragen pommitukseen soveltuvat muunnokset, sekä Dassault Super Étendardin ja Dassault Étendard IVin ohella SEPECAT Jaguar. Vautourin tyhjäpaino oli 10 000 kg, sekä ensimmäinen lentoonlähtöpaino 20 000 kg. Lakikorkeus oli 15 000 metriä. N-versio oli yöhävittäjä (N - nuit).
Konetyyppiä leimasi raskas tykkiaseistus, sillä siinä oli neljä 30 millimetrin lentokonetykkiä. Vautourissa oli myös sisäpuolinen pommisäiliö ulkoisten aseripustimien ohella. Kone saattoi käyttää maamaaleja vastaan sekä pommeja (max. 2 725 kg, 6 000 paunaa sisäpuolisesti) että raketteja, tykkiaseitten ohella. Enimmäisasekuorma ulkopuolisiin ripustimiin oli 4 000 kg eli 8 800 paunaa, yhteensä 4 400 kg, eli 9 700 paunaa.
Vuosina 1960–1962 Ranska suoritti sarjan ydinkokeita, joiden tuloksena operatiivinen pommitusvalmius saavutettiin 1964. Vautour II kykeni pudottamaan ydinpommeja, tyyppiä AN-11 ja AN-22. Joskin Vautour II oli toissijainen vaihtoehto, Mirage IV:n ollessa ensisijainen. Ensimmäinen plutonium-pohjainen ydinpommi AN-11 oli vain noin 1/3 Fat Manin painosta (1 500 kg).
Sud Aviation Vautour II poistettiin lentokalustosta vuonna 1979.
Taistelukoneesta valmistettiin kolmea eri versiota:
Jura Ratia

Jura Ratia (s. 14. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Takamiehenä pelannut Ratia on Helsingin NMKY:n kasvatti. Hän pelasi Korisliigassa kuusi kautta kasvattajaseuransa ja Tampereen Pyrinnön joukkueissa.
Koripallo.
Ratia debytoi miesten pääsarjassa kasvattajaseuransa joukkueessa kaudella 1999–2000. Kaudella 2002–2003 hän siirtyi Pyrbasketin joukkueeseen. Hän pelasi Pyrbasketissa myös kaksi seuraavaa kautta, ja kaudella 2005–2006 hän pelasi yhden ottelun samassa joukkueessa, joka oli vaihtanut nimensä takaisin Tampereen Pyrinnöksi. Kaudella 2008–2009 hän pelasi 12 ottelua Loimaan Korikonkareissa I-divisioonassa. Kaudella 2010–2011 Ratia palasi Pyrintöön, jossa pelasi 12 ottelussa voittaen Suomen mestaruuden. Tämän jälkeen hän pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa.
Muuta.
Vuonna 2013 Ratia osallistui Helsingin Sanomien Nyt-liitteen "Suomen kiinnostavin ihminen" -kilpailuun. Hän on toiminut myös mallina.
Koulutukseltaan Ratia on lennonjohtaja ja kauppatieteiden maisteri. Hän on suorittanut myös kasvatustieteiden approbaturin.
Ratia soitti lapsena pianoa, kunnes koripallo alkoi viedä yhä enemmän aikaa. Hän soittaa yhä, ja lapsuuden laulaminen kuorossa on vaihtunut karaokelaulamiseen. Vuonna 2015 Ratia alkoi toimia myös laulajana. Hän sai taustalleen ruotsalaisia musiikki-ihmisiä tavattuaan heitä sattumalta lomamatkalla Dubaissa. Ratia julkaisi taiteilijanimellä Jura Andreas itse sanoittamansa "Mun Manse" -nimisen kappaleen toukokuussa 2015. Kappaleen musiikkivideo kuvattiin selfietikulla pääasiassa keskellä Hämeenkatua. Toinen Jura Andreaksen kappale "Sytytä mut" julkaistaan musiikkivideoineen kesällä 2015.
Jukka-Pekka Väänänen

Jukka-Pekka Väänänen (s. 25. maaliskuuta 1984 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Takamiehenä pelannut Väänänen on Torpan Poikien kasvatti. Hän pelasi Korisliigassa yhteensä seitsemän kautta Espoon Hongan ja Tampereen Pyrinnön joukkueissa.
Pelaajaura.
Väänänen debytoi miesten SM-sarjassa kaudella 2003–2004 Espoon Hongan joukkueessa. Hän pelasi seurassa kaksi kautta ennen siirtymistään Tampereen Pyrintöön, jossa hän pelasi viisi kautta vuosina 2005–2010. Väänänen voitti Pyrinnössä Suomen mestaruuden kaudella 2009–2010, SM-pronssia kaudella 2008–2009 ja cup-hopeaa vuonna 2009. Kaudella 2011–2012 Väänänen pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa I-divisioonassa, samoin kaudella 2012–2013.
Väänänen lopetti valtakunnallisissa sarjoissa pelaamisen kevään 2013 jälkeen.
Pelityyli.
Tampereen Pyrinnön päävalmentaja Pieti Poikola luonnehti Väänästä vuonna 2009 erinomaiseksi yleispelaajaksi, kolmen pisteen korien heittäjäksi ja puolustuksessa vastustajan laitapelaajien pysäyttäjäksi.
Jorma Vuoksenmaa

Jorma Tapio Vuoksenmaa (s. 23. syyskuuta 1962 Hämeenlinna) on suomalainen urheiluvedonlyönnin ammattilainen, sijoittaja ja analyytikko. Urheiluvedonlyönnin lisäksi Vuoksenmaa pelaa myös pokeria sekä on voittanut backgammonin joukkuemaailmanmestaruuden Monacossa 1990 yhdessä Petri Pietilän ja Antti Lehmusvirran kanssa. Hän on esiintynyt asiantuntijana urheiluvedonlyöntiä ja totopelejä käsittelevissä kysymyksissä useissa eri medioissa kuten Radio Suomessa ja MTV:ssä.
Vedonlyöntifilosofiansa Vuoksenmaa on kertonut perustuvan suuria massoja vastaan pelaamiseen, esimerkiksi valitsemalla pelikohteiksi vedonlyöjien enemmistön hyljeksimiä altavastaajia.
Vuoksenmaa aloitti vedonlyönnin ravien parissa jo kouluikäisenä, siirtyen myöhemmin myös urheiluvedonlyöntiin. Ylioppilaaksi kirjoitettuaan Vuoksenmaa opiskeli muutaman vuoden matematiikkaa Helsingin yliopistossa, työskennellen samaan aikaan ravivihjaajana. 1980-luvun puolivälissä hän lopetti opinnot ja siirtyi kertoimenlaskijaksi brittiläiselle SSP Overseas Betting -vedonlyöntiyhtiölle Lontooseen. Palattuaan Suomeen Vuoksenmaa perusti vuonna 1993 urheiluvedonlyöntivihjeitä myyvän European Sports Betting Consultants (ESBC) -yrityksen. 
Jorma Vuoksenmaa julkaisi vuonna 1999 urheiluvedonlyöntiä käsittelevän kirjan "Urheiluvedonlyönti – Voittajan opas". Kirja on käännetty ruotsiksi, saksaksi ja englanniksi ja sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 000 kappaletta. Päivitetty versio teoksesta, nimeltään "Pelaajalta pelaajille", ilmestyi 2016.
Vuoksenmaa on urallaan ollut osallisena useissa suurvoitoissa. Helmikuussa 2012 hän oli mukana voittamassa Suomen kaikkien aikojen suurinta raviveikkausvoittoa. Kuopion ravien Toto75-kierroksen voitto oli lopulta 1 012 439 euroa. Toukokuussa 2014 Vuoksenmaa oli neljän pelaajan kimpassa voittamassa Englannin laukkavedonlyönnin historian suurinta tunnettua voittoa Scoop6-pelissä, 2,6 miljoonaa puntaa. Uransa suurimmaksi saavutukseksi Vuoksenmaa nimeää kirjassaan "Pelaajalta pelaajille" vuoden 2015 NFL Spreadex Super Challengen voiton.
Vuoksenmaan essee "Oddsmaking and Sports Betting in European Wagering Markets" on julkaistu kokoelmassa "Gambling and Commercial Gaming: Essays on Business, Economics, Philosophy and Science".
Keväällä 2006 Vuoksenmaa oli puolustuksen asiantuntijatodistajana Helsingin käräjäoikeuden ns. "pokerioikeudenkäynnissä".
Vuoksenmaan sisko on elokuvaohjaaja Johanna Vuoksenmaa.
Sami Kajander

Sami Kajander (s. 14. toukokuuta 1983) on suomalainen koripalloilija. Pienenä laitahyökkääjänä tai heittävänä takamiehenä pelaava Kajander on Äänekosken Huiman kasvatti. Hän on pelannut Korisliigassa yhteensä yhdeksän kautta Huiman ja Tampereen Pyrinnön joukkueissa.
Pelaajaura.
Kajander debytoi miesten pääsarjassa kaudella 2000–2001 kasvattajaseuransa Huiman joukkueessa. Hän pelasi Huimassa neljä kautta, minkä jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2004–2005 Pyrbasketiin, joka vaihtoi seuraavalla kaudella nimensä Tampereen Pyrinnöksi. Kajander pelasi Tampereella pääsarjaa viiden kauden ajan. Hän saavutti joukkueessa SM-pronssia kaudella 2008–2009.
Kaudeksi 2009–2010 Kajander siirtyi BC Nokian joukkueeseen I-divisioonaan. Hän pelasi Nokialla kaksi kautta, minkä jälkeen hän siirtyi takaisin kasvattajaseuransa Äänekosken Huimaan.
Mattisen Teollisuus

Mattisen Teollisuus on suomalainen tekstiilitehdas, joka kehitti ja toi markkinoille farkkumerkin Jamekset, alkujaan James Dean. 
Lupa James Dean -nimen käyttöön hankittiin elokuvan "Jättiläinen" tuotantoyhtiöltä, mutta Deanin kuoleman jälkeen sukunimi pudotettiin pois. Idea farkuista syntyi Oie Salon mielessä. Yritys oli aikoinaan Pohjoismaiden suurin farmaritehdas. Huippuvuonna 1969 se valmisti yli miljoona farkkuparia, ja tehtaassa oli enimmillään 600 työntekijää. Yritys teki vuodesta 1971 alkaen myös Matisse-merkkisiä prässihousuja, ajan muodin mukaan leveälahkeisia.
Perheyritys Mattisen Teollisuuden perusti kauppaneuvos Ville Mattinen (1884–1975). Sen pitkäaikainen johtaja oli Sakari Mattinen. Hän kuitenkin luopui osuudestaan 1982 merkin suosion hiipuessa ulkomaisen tuonnin vuoksi.
Yrityksen emoyhtiö oli Ville Mattinen Oy, joka perustettiin 1941. Se oli tekstiili- ja lyhyttavaran tukkuliike, joka toimi Helsingissä Mikonkadulla.
Puistopöllö

Puistopöllö ("Strix seloputo") on viirupöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Kambodžassa, Indonesiassa, Malesiassa, Myanmarssa, Filippiineillä, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Myös Laosissa sitä on tavattu, mutta alkuperä on epäselvä. Sen esiintymisalue on epäyhtenäinen, sillä sitä tavataan Borneota ympäröivillä alueilla mutta ei itse saarella.
Se painaa keskimäärin 1 011 grammaa. Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, mangrovekasvusto nousuvesialueen yläpuolella sekä viljelykset, puutarhat, kaupunkialueet, huonokuntoiset entiset metsät, alueet meren lähellä ja kastelluilla alueilla, myös kastelukanavissa.
Sillä on kolme alalajia:
Cissy Houston (albumi)

Cissy Houston on yhdysvaltalaisen laulajan Cissy Houstonin studioalbumi vuodelta 1977. Levy-yhtiö on Private Stock Records.
Houston on aloittanut uransa laulamalla gospelia ja hän on vaikuttanut 1960-luvulla Sweet Inspirations -yhtyeessä. Vuonna 2012 kuollut Whitney Houston oli hänen tyttärensä. Cissy Houston on ollut mukana tyttärensä albumeilla "Whitney" (1987) ja "The Preacher's Wife" (1996).
Tämän albumin tuottaja, sovittaja ja orkesterin johtaja on Michael Zager. Hän tuli tunnetuksi diskomusiikin yhteydestä. Tämä balladivoittoinen albumi on kuitenkin erään arvion mukaan aito, persoonallinen ja nautittavaa kuultavaa.
Houstonin seuraava Private Stock -albumi "Think It Over" on arvioitu Blues Newsin numerossa 2/1979 (s. 32) ja albumi "Step Aside for a Lady" numerossa 3/1980 (s. 39). Tuolloin levy-yhtiöksi oli vaihtunut EMI, mutta yhteistyö Michael Zagerin kanssa on vielä jatkunut.
Kappaleet.
1. Tomorrow – 3:33
 (Charles Strouse – Martin Charnin)
 Charles Strouse / Edwin H. Morris &amp; Co. (ASCAP) (osa yhtiötä MPL Comm., Inc.)
2. Morning Much Better – 4:06
 (Michael Zager – Aram Schefrin)
 Belinda Music / Schefrin-Zager Pub. Co., Inc. (BMI
3. Your Song – 5:43
 (Elton John – Bernie Taupin)
 Dick James Music Inc. (BMI)
4. Love Is Holding on – 3:28
 (Barbara Morr – Betsy Durkin Matthes)
 Sumac Music (BMI) / Louise-Jack Pub., Inc. (ASCAP)
1. He Ain't Heavy, He's My Brother – 4:21
 (Bobby Russell – Bobby Scott)
 Harrison Music Corp. (ASCAP)
2. It Never Really Ended – 2:55
 (Alvin Fields – Barbara Soehner)
 Sumac Music (BMI) / Louise-Jack Pub., Inc. (ASCAP)
3. Make It Easy on Yourself – 5:14
 (Hal David – Burt Bacharach)
 Famous Music Corp. (ASCAP)
4. Things to Do – 3:20
 (H. Vanda – G. Young)
 Edward B. Marks Music (BMI)
5. Love Is Something That Leads You – 2:59
 (Michael Zager – Barbara Soehner)
 Louise-Jack Pub., Inc. (ASCAP) / EMP Co. (BMI)
Kokoonpano.
Soolot:
Taustalaulajat: Alvin Fields, Arnold McCuller, Yolanda McCullough, David Lasley (RCA Records), Maeretha Stewart, Ken Williams, Cissy Houston sekä "The Voices of Hope" kappaleella "Your Song".
Tuotantotiedot.
Kiitoksissa on mainittu myös Susan McCusker, Diane Brooks ja Marilyn Mozian. Cissy Houston kiittää aviomiestään John Houstonia sekä Larry Uttalia ja Chip Ortonia.
HMS Earnest (1896)

HMS Earnest oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 2. maaliskuuta 1896 telakkanumerolla 621. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 11. marraskuuta ja otettiin palvelukseen marraskuussa 1897.
Palvelus.
Syyskuussa 1898 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Alus osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 7. tammikuuta 1920 romutettavaksi Castlelle Plymouthiin.
HMS Griffon (1896)

HMS Griffon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1896 telakkanumerolla 622. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 21. marraskuuta ja otettiin palvelukseen marraskuussa 1897.
Palvelus.
Syyskuussa 1898 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 7. tammikuuta 1920 romutettavaksi Castlelle Plymouthiin.
HMS Locust (1896)

HMS Locust oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. joulukuuta 1895 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1896 telakkanumerolla 623. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 5. joulukuuta ja otettiin palvelukseen heinäkuussa 1898.
Palvelus.
Vuonna 1906 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi vielä samana vuonna Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 6. lokakuuta 1919 romutettavaksi J. Jacksonille.
Kalle Helin

Kalle Helin (s. 13. elokuuta 1976 Rauma) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta kykeni myös pelaamaan vasemmalla.
Helin on Rauman Kisa-Veljien kasvatti. Hän pelasi FC Jazzissa Veikkausliigaa neljä ottelua kaudella 2000 ja kuusi ottelua kaudella 2002. Maaleja hän ei otteluissa tehnyt. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla Helin teki 29. huhtikuuta 2000 Jazzin pelatessa kotiottelun Jokereita vastaan.
Helin on toiminut futsalseura PS Villan Futsal-ykkösessä pelaavan edustusjoukkueen pelaajavalmentajana.
Gambian vaakuna

Gambian vaakuna on Gambian tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on otettu käyttöön vuonna 1964.
Vaakunan kilvessä on kirves ja kuokka kuvaamassa maatalouden merkitystä Gambialle, kuten kypäränkoristeena oleva palmukin. Kilvenkannattajina on kaksi leijonaa, jotka pitävät käsissään kirvestä ja kuokkaa. Leijonat symboloivat jaloutta ja rohkeutta.
Kilven alla on motto "Progress, Peace, Prosperity", suomeksi "Edistys, rauha, menestys".
HMS Panther (1897)

HMS Panther oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 19. toukokuuta 1896 telakkanumerolla 624. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1897 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1898.
Palvelus.
Vuonna 1902 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 7. kesäkuuta 1920 romutettavaksi J. Kellylle.
HMS Seal (1897)

HMS Seal oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 17. kesäkuuta 1896 telakkanumerolla 625. Alus laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1897 ja otettiin palvelukseen toukokuussa 1898.
Palvelus.
Vuonna 1902 alus siirrettiin Välimerelle, mistä se palasi 1906 Britteinsaarille. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 17. maaliskuuta 1921 romutettavaksi Wardille Rainhamiin.
HMS Wolf (1897)

HMS Wolf oli Britannian kuninkaallisen laivaston Earnest-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 12. marraskuuta 1896 telakkanumerolla 626. Alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1897 ja otettiin palvelukseen heinäkuussa 1898.
Palvelus.
"Wolf" palveli koko uransa kotivesillä. Alusta käytettiin alustyypin lujuuskokeissa "HMS Cobran" tuhoutumisen jälkeen. Se osallistui ensimmäiseen maailmansotaa. Alus myytiin 1. heinäkuuta 1921 romutettavaksi S. Castlelle Plymouthiin.
2012 (albumi)

2012 on Huge L:n albumi, joka julkaistiin 7. maaliskuuta 2012. Huge L käyttää albumilla edellisen "Ei toivottuja lastenlauluja" -albumin tapaan nimeä "Herra Huu". Albumin kappaleista "Jytky", "Ei rappiolemusta", "Yö taksi" ja "Pidä" on julkaistu musiikkivideot. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 45 viikolla 11/2012.
Syanohydriinit

Syanohydriinit ovat orgaanisia yhdisteitä, jotka sisältävät sekä nitriili- että hydroksyyliryhmän. Useimmiten ryhmät ovat kiinnittyneet samaan hiiliatomiin. Niitä voidaan pitää alkoholien johdannaisina. Syanohydriineistä voidaan käyttää myös nimitystä hydroksinitriilit.
Valmistus ja ominaisuudet.
Syanohydriinejä voidaan valmistaa kolmella tavalla aldehydeistä tai ketoneista. Aldehydien ja ketonien karbonyyliryhmä on elektrofiilinen ja reaktio nukleofiilisen syanidi-ionin kanssa johtaa syanohydriiniin. Syanidi-ionin lähteenä voidaan käyttää vetysyanidia. Tämä reaktio voi olla joko happo- tai emäskatalysoitu. Emäskatalyysissä ei liuottimena voi käyttää vettä, koska tällöin muodostuva syanohydriini hydrolysoituu.Aldehydit reagoivat nopeammin kuin ketonit.
Toinen tapa on valmistaa ensin aldehydistä tai ketonista bisulfiittiadditiotuote, joka reagoi syanidi-ionin kanssa syanohydriiniksi. 
Kolmas tapa on ketonista muodostetun syanohydriinin reaktio aldehydin kanssa, jolloin tuotteksi saadaan stabiilimpi aldehydin syanohydriini.
Syanohydriinit ovat värittömiä tai kellertäviä nesteitä. Ne ovat stabiileja happamissa olosuhteissa, emäksisissä olosuhteissa ne hydrolysoituvat karboksyylihapoiksi. Yleensä aldehydeistä valmisteut syanohydriinit ovat ketonien syanohydriinejä pysyvämpiä. Syanohydriinit voivat reagoida sekä nitriili- että hydroksyyliryhmällään. Nitriiliryhmä hydrolysoituu muodostaen karboksyylihappoja, mitä voidaan käyttää hyödyksi aminohappoja valmistettaessa. Nitriiliryhmä voidaan myös pelkistää katalyyttisen vedytyksen avulla, jolloin tuotteiksi muodostuu amiineja. Syanohydriinien hydroksyyliryhmä voidaan korvata muilla elektronegatiivisilla ryhmillä, esimerkiksi aminoryhmällä.
Käyttö.
Syanohydriinejä käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä, muun muassa Streckerin aminohapposynteesissä. Kaupallisesti tärkeimmästä syanohydriinistä asetonisyanohydriinistä valmistetaan metyylimetakrylaattia. Syanohydriineillä on käyttöä myös liuottimina sekä nakutuksenestoaineina polttomoottoreissa.
Kihlman (suku)

Kihlman on suomalainen suku, jonka jäsenet ovat vaikuttaneet monella eri alalla. Suvun kantaisä oli Ruotsin Taalainmaalta Ahlin pitäjän Kihlin kylässä 1700-luvulla elänyt neulantekijä Anders Kihlman, joka muutti Vaasaan. Suvun myöhemmät merkittävät jäsenet polveutuvat hänen pojanpojastaan, professori Alfred Kihlmanista. Hänen poikansa Alfred Oswald Kihlman suomensi vuonna 1906 nimensä "Kairamoksi".
Jäseniä.
Kairamo-nimisiä.
Päätoimittaja Aimo Kairamo on eri sukua.
Andrew MacDonald

Andrew MacDonald (s. 7. syyskuuta 1986 Judique, Nova Scotia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja.
Pelaajaura.
MacDonald varattiin NHL:ään vuoden 2006 varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella ja numerolla 160. Varaaja oli New York Islanders. Hän pelasi silloin juniorijääkiekkoa Moncton Wildcatsissa Quebec Major Junior Hockey Leaguessa, jossa hän pelasi Keith Yandlen puolustajaparina joukkueen voittaessa mestaruuden. Hän on pelannut myös Islandersin farmijoukkueessa Bridgeport Sound Tigersissä.
MacDonald pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 28. helmikuuta 2009, jolloin Islanders sai vastaansa Buffalo Sabresin, ja teki ensimmäisen NHL-maalinsa 17. joulukuuta 2009 ottelussa toista New Yorkin joukkuetta Rangersia vastaan. Kauden 2009–2010 aikana hän allekirjoitti Islandersin kanssa jatkosopimuksen, jonka kesto on neljä vuotta.
Sopimuksensa viimeisen kauden 2013–2014 aikana MacDonald kaupattiin Islandersista Philadelphia Flyersiin vastineeksi farmipelaaja Matt Mangenesta, toisen kierroksen varauksesta ja kolmannen kierroksen varauksesa . Flyers julkaisi MacDonaldin kuuden vuoden ja 30 miljoonan dollarin jatkosopimuksen 15. huhtikuuta.
Ghanan vaakuna

Ghanan vaakuna on Ghanan tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Sen suunnitteli ghanalainen Amon Kotei.
Kilpi on nelijakoinen. Ensimmäisessä kentässä on miekka ja sauva ja toisessa kentässä linna. Ne edustavat valtion hallintoa. Kolmannessa kentässä on kaakaopuu kuvaamassa maataloutta. Neljännessä kentässä on kaivos, joka kuvaa teollisuutta. Kilven keskellä on leijona, joka kertoo yhteyksistä Yhdistyneeseen kuningaskuntaan ja Kansainyhteisöön. Lakipunoksessa on maan lipun värit ja sen yläpuolella on musta tähti, joka on myös maan lipussa. Se symboloi Afrikan vapautta. Kilvenkannattajina on kaksi kotkaa kuvaamassa maan voimakasta ja tarkkaavaista suojelua. Kotkien kaulassa on Ghanan lipun värit sisältävä nauha, jossa on musta tähti. Vaakunassa on valtion motto "Freedom and Justice", suomeksi "Vapaus ja oikeudenmukaisuus".
Beeta-arbutiini

Beta-arbutiini (C12H16O7) eli luonnon arbutiini eristetään yleensä sianpuolukan ("Arctostaphylos uva-ursi") lehdistä. Arbutiinia löytyy myös monista muista kasveista. Luonnon arbutiiniin on sitoutunut flavonoideja sekä fenoleita. Orgaanisella eli luonnollisella arbutiinilla on todettu olevan ihoa vaalentavia sekä hoitavia ominaisuuksia. Arbutiinia valmistetaan myös synteettisenä eli keinotekoisena ja sitä kutsutaan alfa-arbutiiniksi (CAS-numero 84380-01-8).
Luonnon arbutiiniin liitettyjä ominaisuuksia ovat mm:
Luonnon arbutiini on todettu terapeuttisesti vahvemmaksi, kuin synteettinen alfa-arbutiini. Tämä johtuu kasvissa luonnon arbutiiniin luonnollisesti sitoutuneista polyfenoli, fenoliglygosidi ja flavonoidirakenteista. Erityisenä etuna näillä on ihon pintaverisuonten vahvistaminen. Arbutiini vaikuttaa antibioottisesti seuraaviin bakteereihin ja bakteerisukuihin, Citrobacter, Enterobacter, Escherichia coli, Klebsiella, Proteus, Pseudomonas ja Staphylococcus aureus.
Luonnon arbutiinin käyttö.
Luonnon arbutiinia käytetään kosmetiikassa sen pigmenttimuutoksia vaalentavien ominaisuuksien vuoksi. Ominaisuus on luonnon arbutiinilla, koska se estää tehokkaasti melaniinintuotantoa ja tyrosinaasin vaikutusta ihossa. Arbutiini tehoaa pigmenttimuutoksiin, joissa melanosyyttejä on normaali määrä ja melaniinin määrä lisääntynyt. Tällaisia pigmenttimuutoksia ovat maksaläiskät, pisamat ja café au lait eli maitokahviläiskät.
Tunnettuja vaikutuksia on myös anti-inflammatorinen ja kapilaariverisuonia vahvistava vaikutus (couperosan hoito). Flavonoidien, joihin myös luonnon arbutiini kuuluu, tiedetään suodattavan valoa, jolloin se antaa suojaa UV-säteilylle.
Törnqvist–Tarjanne

Törnqvist–Tarjanne on suomalainen sivistyssuku, yksi useista "Törnqvist"-nimisistä suomalaisista suvuista. 1900-luvun alussa suvun tunnetuin haara omaksui suomenkielisen nimen "Tarjanne". Eräs toinen haara aateloitiin vuonna 1856, joskin se sammui pian.
Suvun vanhin tunnettu jäsen on 1600-luvun lopulla Sahalahdella veronkantokirjurina ja asiamiehenä toiminut talollinen Johan Törnqvist (n. 1659–1730). Suvun Turkuun asettuneeseen haaraan kuului jalokivisepän poika Pehr Törnqvist, joka kohosi 1800-luvun puolessavälissä oikeusosaston senaattoriksi ja salaneuvokseksi. Hänet aateloitiin vuonna 1856 ja hänen sukunsa esiteltiin seuraavana vuonna ritarihuoneelle numerolla 222. Törnqvist-aatelissuku kuitenkin sammui mieslinjalta jo 1872 hänen poikansa kuollessa ja kokonaan vuonna 1883. Törnqvist-suvun toiseen haaraan kuuluneen Virtain vt. kappalaisen Carl Gustaf Törnqvistin (1822–1910) pojat Onni ja Artturi Johannes Törnqvist ottivat vuonna 1906 suomenkielisen sukunimen "Tarjanne" syntymäpitäjänsä alueelle ulottuvan samannimisen järven mukaan.
Suvun mahdollinen yhteys eräisiin muihin Törnqvist-sukuihin on epäselvä.
Jäseniä.
Lisäksi korkeimman hallinto-oikeuden presidentti Antti Suviranta (1923–2008) kuului sukuun äitinsä puolelta, sillä hän oli A. J. Tarjanteen tyttärenpoika.
Hauenleuka

Hauenleuka on liitin, joka voidaan yhdistää esimerkiksi piirilevylle juotettuun johtimen pätkään jännitteen syöttöä varten. 
Leuoissa on jatkuva puristus, koska rakenteessa on jousi. Kytkettäessä puristetaan sopivasta kohdasta ja leuat avautuvat.
Hauenleukoja on eri kokoisia ja eri käyttötarkoituksiin. On myös irrallisia hauenleukoja, jotka on tarkoitettu käyttäjän -juotettaviksi tai liitettäviksi banaanikoskettimella. Yleensä hauenleukoja käytetään tilapäisiin kytkentöihin tai testaukseen.
Akkukaapeleissa käytetyt hauenleuat ovat kookkaita ja niissä olevat kaapelit sietävät isompaakin virtaa palamatta.
Mynsterin kenttä

Mynsterin kenttä on Ulvilan ainoa täysimittainen jalkapallokenttä. Kenttä on ns. 3. sukupolven tekonurmi ja se on FC Ulvilan kotikenttä. Mynsterin kenttä sijaitsee noin kolmen kilometrin päässä kaupungin keskustasta Mynsterin alueella Ulvilan kirkonseudulla.
Kentän yhteydessä on huoltorakennus pukuhuoneineen sekä kahvikioski.
Millenia Tower

Millenia Tower on 223 metriä korkea pilvenpiirtäjä Millenia-alueella Singaporessa. Rakennus maksoi valmistuessaan 300 miljoonaa Singaporen dollaria (noin 180 miljoonaa euroa). Pilvenpiirtäjän rakentaminen aloitettiin vuonna 1992 ja se valmistui 1996. Rakennuksessa on 41 kerrosta ja kaksi kellarikerrosta. Millenia Tower on Singaporen 22:nneksi korkein rakennus.
Länsiväyläjuoksu

Länsiväyläjuoksu on Espoossa käytävä tapahtuma, joka on järjestetty vuosittain vuodesta 1976 eteenpäin. Länsiväyläjuoksuun osallistuu useita yksityisiä urheiluseuroja. Se on vapaa tapahtuma aikuisille ja lapsille. Siinä on myös pieni osallistumismaksu.
Länsiväyläjuoksuun voi osallistua kolmella eri tavalla:
Kaikki vaihtoehdot alkavat ja päättyvät Espoon Otaniemessä. Sieltä kaikki reitit menevät Tapiolaan, josta lyhyen matkan juoksu ja kävely kääntyvät takaisin Otaniemeen. Pitkän matkan juoksu jatkuu Tapiolasta Mankkaalle, sitten Laaja­lahden ja Tarvon saaren kautta Helsingin puolelle Munkki­niemeen sekä sieltä edelleen Kuusi­saaren ja Lehti­saaren kautta jälleen Espoon puolelle Keila­niemeen ja lopulta takaisin Otaniemeen.
Juoksutapahtumiin osallistuville annetaan yksittäiset numerot ja RFID-tunnisteet. Kävelyyn osallistuvat eivät saa näistä kumpaakaan. Kaikki loppuun asti selviytyneet saavat kuitenkin muistomitalin palkkiona.
Wolfgang Köpcke

Wolfgang Köpcke (s. 27. helmikuuta 1948 Berliini) on saksalainen entinen nykyaikainen viisiottelija. Hän edusti seuratasolla Landesverband Berliniä.
Köpcke oli mukana vuoden 1973 MM-kilpailuissa, joissa Saksa voitti hopeaa joukkuekilpailusta. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Montréalissa 1976. Köpcke oli tuolloin henkilökohtaisen kisan 41. ja kisasi myös joukkuekisassa, jossa Saksa oli yhdestoista.
Kellot ja peilit

Kellot ja peilit on laulaja Riki Sorsan viides studioalbumi, ja se julkaistiin vuonna 1984.
Albumi julkaistiin CBS-levymerkillä vinyylilevynä, C-kasettina sekä myös CD-levynä, joka oli tiettävästi ensimmäinen suomalainen CD-levynä julkaistu albumi.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Esa Kaartamo, ellei toisin mainita.
Bruno Santana

Bruno Felipe Claudino de Santana (s. 27. helmikuuta 1982 Recife) on brasilialainen käsipalloilija. Hän pelaa sãopaulolaisessa EC Pinheirosissa.
Santana on osallistunut olympialaisiin Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008. Hän teki vuoden 2004 kisoissa, joissa Brasilia oli kymmenes, kuusi, ja vuoden 2008 turnauksessa, jossa joukkue sijoittui yhdenneksitoista, kahdeksan maalia. Santana oli maajoukkueen kokoonpanossa myös Pan-Amerikan kisoissa 2011, joissa Brasilia voitti hopeaa.
Mikko Kuparinen (ohjaaja)

Mikko Kuparinen (s. 1979) on suomalainen elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut kansainvälisesti palkittuja lyhytelokuvia, tv-sarjoja, sekä mainoksia.
Kuparisen tunnetuimmat työt ovat tv-versio Kristian Smedsin kohutusta näytelmästä "Tuntematon sotilas", sekä tv-elokuva "Mobile Horror", joka pohjautui Juha Jokelan samannimiseen menestysnäytelmään. "Mobile Horror" oli vuonna 2011 Kultainen Venla -ehdokkaana sekä voitti vuoden parhaalle tv- tai radiofiktiolle myönnetyn Koura-palkinnon.
Kuparisen ohjaama Tuuve Aron novelliin pohjautuva lyhytelokuva "Sirocco" ilmestyi vuonna 2012. 
Kuparisen ensimmäinen pitkä elokuva "Rakkauden rasvaprosentti" perustuu Laura Immosen ja Hannamaija Matilan käsikirjoitukseen. Elokuva ilmestyi vuonna 2013.
Kuparinen sai vuonna 2015 Montrealin elokuvajuhlilla parhaan ohjaajan palkinnon elokuvasta "2 yötä aamuun".
Pitkien elokuvien lisäksi Kuparinen ohjaa myös mainoselokuvia Lucy Loves Storiesille.
Hertta Jack-Leistén

Hertta Maria Elina Jack-Leistén (9. heinäkuuta 1882 Viitasaari – 5. toukokuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, lausunnanopettaja ja näytelmäkirjailija.
Elämä ja ura.
Jack-Leisténin vanhemmat olivat varatuomari Johan Rudolf Richard Jack ja Selma Lovisa Ståhlberg. Hän oli naimisissa 1916–1935 teatterinjohtaja ja näyttelijä Topo Leistelän (sukunimi aik. Leisten) kanssa. Liitto päättyi avioeroon.
Käytyään Kuopion Suomalaisen tyttökoulun ja kauppakoulun Jack-Leistén työskenteli Kuopion lääninhallituksessa. Näyttämöuransa hän aloitti Suomalaisessa Maaseututeatterissa 1910–1911. Vuosina 1911–1912 Jack-Leistén oli mukana Ida Aalbergin kiertueella, minkä jälkeen hänellä oli useita teatterikiinnityksiä: Suomalainen Maaseututeatteri 1913–1914, Komedia-Teatteri 1914–1916, Kansan Näyttämö 1916–1918, Ida Aalberg-Teatteri 1918–1919, Vapaa Näyttämö 1919–1920 ja Viipurin Näyttämö 1920–1925. Vuosina 1925–1926 Jack-Leistén otti osaa Markus Raution kiertueeseen, jonka jälkeen hänen uransa jatkui lähinnä teatterivierailuin.
Jack-Leisténin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Martta (näytelmässä "Nummisuutarit"), Louhi ("Lemmin poika") ja Herrojen Eeva ("Kihlaus"). Näytelmässä "Lea" hän tulkitsi nimiroolin. "Daniel Hjortissa" Jack-Leistén teki Katrin ja Ebba Stenbockin roolit.
Hertta Jack-Leistén näytteli sivuosia useissa suomalaisissa elokuvissa vuosina 1934–1948 (muun muassa "Minä ja ministeri", "Tuomari Martta", "Varastettu kuolema", "Miehen tie", "Herra Lahtinen lähtee lipettiin").
Melodifestivalen 2012

Melodifestivalen 2012 oli Ruotsissa 4. helmikuuta – 10. maaliskuuta 2012 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2012. Voittajaksi selviytyi Loreen kappaleella ”Euphoria”, ja hän voitti toukokuussa myös Eurovision loppukilpailun Azerbaidžanissa.
Semifinaalit.
Kilpailussa järjestettiin neljä semifinaalia, joissa jokaisessa oli mukana kahdeksan kappaletta. Näistä kaksi pääsi suoraan finaaliin ja kaksi "Toinen mahdollisuus" -kilpailuun, jossa jaettiin vielä kaksi finaalipaikkaa.
Semifinaali 1.
Ensimmäinen semifinaali järjestettiin 4. helmikuuta VIDA Arenassa Växjössä.
Puhelinääniä annettiin 535 711 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 415 000 katsojaa.
Semifinaali 2.
Toinen semifinaali järjestettiin 11. helmikuuta Scandinaviumissa Göteborgissa.
Puhelinääniä annettiin 516 751 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 365 000 katsojaa.
Semifinaali 3.
Kolmas semifinaali järjestettiin 18. helmikuuta Tegera Arenassa Leksandissa.
Puhelinääniä annettiin 390 097 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 340 000 katsojaa.
Semifinaali 4.
Neljäs semifinaali järjestettiin 25. helmikuuta Malmö Arenassa Malmössä.
Puhelinääniä annettiin 642 413 kappaletta, ja ohjelmalla oli 3 095 000 katsojaa.
Toinen mahdollisuus.
Toinen mahdollisuus -kilpailu järjestettiin semifinaaleissa kolmansiksi ja neljänsiksi sijoittuneille kappaleille 3. maaliskuuta Rosvalla Nyköping Eventcenterissä Nyköpingissä.
Puhelinääniä annettiin 1 115 229 kappaletta, ja ohjelmalla oli 2 950 000 katsojaa.
Finaali.
Finaali järjestettiin 10. maaliskuuta Globenissa Tukholmassa. Tulos määräytyi puoliksi yhdentoista ulkomaisen raadin, puoliksi puhelinäänten perusteella.
Tulostaulukko.
Puhelinääniä annettiin 2 053 432 kappaletta, ja ohjelmalla oli 4 081 000 katsojaa.
Matti Kantola

Jouko Matti Kantola (21. maaliskuuta 1936 Kuopio – 11. helmikuuta 1968 Juva) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja kirjailija.
Kantolan vanhemmat olivat Aleksander Kantola ja Elli Sofia Miettinen. Hän oli naimisissa vuodesta 1957 Alli Eine Mirjam Mäkisen kanssa.
Kantolan ainoaksi jääneen urheiluaiheisen romaanin "Jälkipeli" päähenkilönä oli jalkapalloilija avioliitto- ja alkoholiongelmineen.
Finkelsteinin testi

Finkelsteinin testi on testi, jota käytetään diagnosoimaan De Quervainin jännetuppitulehdus.
Testissä peukalo sijoitetaan suljettuun nyrkkiin ja rannetta taivutetaan sivusuunnassa alaspäin niin, että pikkurilli osoittaa alaspäin. Mikäli testi aiheuttaa potilaalle voimakasta kipua, on tulos todennäköisesti positiivinen.
Testin keksi yhdysvaltalainen Harry Finkelstein, joka kuvaili sen vuonna 1930.