K

K (k) on latinalaisten ja myös suomen aakkosten 11. kirjain. Kirjaimen nimi on suomen kielessä "koo" ja äännearvo .
Latinalaista K-kirjainta vastaa kreikkalaisessa kirjaimistossa kirjain kappa (Κ, κ), kyrillisessä kirjaimistossa puolestaan kyrillinen К (к). Osittaisesta (lähinnä suuraakkosten) yhdennäköisyydestään huolimatta ne ovat Unicode-merkistössä eri merkkejä.
Historiaa.
Kreikan kappan suora edeltäjä on foinikialaisen aakkoston "kaf", joka muodoltaan vaihteli mutta jolla oli sama äännearvo, [k]. Aluksi kreikassa "Κ" saattoi olla peilikuvamainen (pystyakselin suuntaan), koska kirjoitussuunta vaihteli: oikealta vasemmalle (kuten foinikiaa kirjoitettiin), vasemmalta oikealle tai ns. "boustrofedon" ’kyntöhärän tapaan’, vuorotellen vasemmalta oikealle tai oikealta vasemmalle. Lisäksi kreikassa oli toinen kirjain, "qoppa", jonka edeltäjä oli foinikian "qōf" ja jolla saatettiin kirjoittaa [k]:n takaista varianttia takavokaalien edellä, mikä kreikassa ei ollut fonologinen ero, toisin kuin foinikiassa. Tästä kirjaimesta luovuttiin jo varhain, mutta ei ennen kuin se ehdittiin lainata etruskin ja sitä kautta latinan aakkostoon "Q"-kirjaimena.
Kyrilliseen kirjaimistoon kappa lainattiin kreikasta sellaisenaan. Lännessä sen sijaan kehityskulku mutkistui etruskien takia. Etruskin kielessä ei ollut soinnillisia klusiileja [b d ɡ], joten etruskit päättivät käyttää aakkosissa aikaisempana olevaa "C"-kirjainta ensisijaisena kirjoitusmerkkinään [k]-äänteelle. Kun roomalaiset ottivat kirjoitusjärjestelmän käyttöönsä, sekä "C" että "K" olivat äännearvoltaan [k] eikä [ɡ]-äänteelle ollut merkkiä lainkaan; G lisättiin aakkostoon myöhemmin. Latinan oikeinkirjoituksen kautta "C" vakiintui sen jatkajakieliin ensisijaiseksi [k]-äänteen merkiksi ja "K" jäi lähinnä joidenkin sanojen käyttöön.
K suomen kielessä.
K-kirjain merkitsee soinnitonta velaariklusiilia . Yleiskielessä [k] kuten muutkaan ei-alveolaariset konsonantit ei voi esiintyä sanan lopussa. Toinen rajoite "k":n esiintymisessä on, että historiallisen *"kt" &gt; "ht" -äänteenmuutoksen vuoksi suomen vanhassa sanastossa ei esiinny konsonanttiyhtymää "kt". Tämän takia monissa vanhoissa lainasanoissa, joissa lainanantajakielessä esiintyy "kt", on suomessa yleensä "ht", esim. "mahti" (&lt; ruotsin "makt").
Vanhassa kirjasuomessa "k"-äännettä merkittiin monin tavoin. Yleissääntö oli myöhäislatinan [k]:n oikeinkirjoitusta mukaillen kirjoittaa etuvokaalin edellä yleensä "K", takavokaalin edellä "C". Joskus kuitenkin se kirjoitettiin "CH", etuvokaalin edellä "KI" (esim. "kieula" ’keula’), "u":n edellä sanoittain "Q" (samoin latinaa mukaillen; esim. "quinga"). Nasaali- ja likvidakonsonanttien ("m", "n"; "l", "r") jäljessä "k" kuten muutkin klusiilit kirjoitettiin vastaavan soinnillisen klusiilin merkillä ("G"; esimerkiksi "hengi", "iulgi", "surgia"). Tähän oli mahdollisesti syynä se, että vanha kirjasuomi perustui ensi sijassa lounaismurteisiin, jossa klusiilit tietyissä asemissa ääntyvät pehmeämmin, jopa soinnillisina. Geminaatta-"k" kirjoitettiin yleisesti "CK". Lisäksi "X"-kirjaimella merkittiin "ks"-äänneyhtymää.
"Q"-kirjaimesta "k"-äänteen merkkinä luovuttiin 1642 Raamatussa, "C"-kirjaimesta 1700-luvun jälkipuoliskolla ja "X"-kirjaimesta 1840-luvun loppuun mennessä.
K muissa kielissä.
"K" on yleinen [k]-äänteen merkki germaanisissa, slaavilaisissa, balttilaisissa ja suomalais-ugrilaisissa kielissä (joko latinalainen "K" tai kyrillinen "К") sekä albaniassa, maltassa ja turkissa.
Englannissa "K" on [k]-äänteen merkkinä germaanisissa lainasanoissa, mutta romaanisissa sen tilalla on yleisesti lainanantajan tapaan "C" tai "Q". Englannissa "K" esiintyy sanan lopussa vain "CK"-kirjainyhdistelmässä lukuun ottamatta joitakin sanoja kuten "trek" ’vaellus’. "K" ei esiinny myöskään kaksoiskonsonanttina lukuun ottamatta tiettyjä -"ing"-muodosteita kuten "trekking" ’vaeltaminen’.
Latinassa ja sen mukaisesti romaanisissa kielissä "K" on harvinainen ja esiintyy vain lainasanoissa. Yleensä [k] kirjoitetaan niissä aina "C" kuitenkin niin, että etuvokaalien edellä kirjoitetaan:
Kelttiläisissä kielissä [k] kirjoitetaan yleensä aina "C".