tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Le Griffon

Le Griffon oli ensimmäinen purjealus, joka seilasi Pohjois-Amerikan Suurilla järvillä. Tutkimusmatkailija Robert Cavelier de La Salle rakennutti laivan keväällä 1679 tarkoituksenaan käyttää sitä myöhemmin Luoteisväylän etsimiseen. Laiva aloitti neitsytmatkansa 7. elokuuta 1679 purjehtien Niagarajoelta Michiganjärvelle. Se katosi paluumatkalla saman vuoden syyskuussa. Aluksen hylkyä ei ole löydetty koskaan, ja laivan kohtalo on jäänyt arvailujen varaan.
Rakentaminen.
"Le Griffonin" rakennustyöt aloitettiin tammikuussa 1679 Gayuga Creekin ja Niagarajoen yhtymäkohdassa Niagaran putousten yläpuolella. Projektiin osallistui useita miehiä ja alus rakennettiin ympäristöstä kaadetuista puunrungoista. Laivanrakennuksen etenemistä vaikeuttivat ravinnon niukkuus ja työtarvikkeiden puute. Ranskalaismieliset mohegaanit rakensivät työmiehille wigwamit ja auttoivat näitä riistanpyynnissä.
Niagarajoen ympäristössä metsästäneet irokeesien liittokunnan senecat kerääntyivät päivittäin katselemaan laivan rakennustöitä ja olivat kateellisia eurooppalaisten taidoista rakentaa niin ”suuri kanootti”. La Sallen matkustaessa alkuvuodesta Torontoon hoitamaan tarvikkeiden kuljetuksia töiden edistymisestä vastasivat hänen italialainen luutnanttinsa Henri Tonti ja lähetyssaarnaaja Louis Hennepin. Rakennustöitä seuranneet senecat suunnittelivat aluksen rungon polttamista, mutta salahanke paljastui ja senecojen aikeet estettiin lisääntyneellä vartioinnilla.
Neitsytmatka ja katoaminen.
Alus valmistui toukokuun aikana, ja se ristittiin mystisen taruolennon mukaan "Le Griffoniksi" (). Laiva aloitti neitsytmatkansa nykyisen Buffalon alueelta varhain elokuussa 1679 ja purjehti yli Eriejärven Detroitjoelle. Sieltä purjehdus jatkui Huronjärvelle. Paikalliset intiaanit ihailivat ja pelkäsivät aseistettua purjelaivaa, jollaista he eivät olleet ennen nähneet. "Le Griffon" poikkesi monissa intiaanikylissä, ja alus lastattiin täyteen turkiksia Michiganjärven etelärannalla sijaitsevassa potawatomien kylässä. La Sallen jäädessä lähimpien miestensä kanssa nykyiseen Wisconsinin "Le Griffon" aloitti paluumatkansa Niagaraan. Matkan aikana alus katosi jäljettömiin.
"Le Griffonin" kohtalosta liikkui monia eri versioita. Joidenkin turkiskauppiaiden arvelujen mukaan potawatomit ja ottawat murhasivat miehistön ja polttivat laivan turkislastin siepattuaan. La Salle itse uskoi omien miestensä upottaneen aluksen ja kuljettaneen turkikset muualle. Yleisin uskomus on, että "Le Griffon" joutui myrskyyn ja upposi.
Office du Niger

Office du Niger on Nigerjoen keinokastelujärjestelmää ylläpitävä ja hyödyntävä organisaatio Malissa. Järjestelmä perustuu Markalassa Ségoun koillispuolella sijaitsevaan säännöstelypatoon, jonka altaasta kanavoidaan vettä joen entisellä tulva-alueella sijaitseville pelloille. Tärkeimmät kanavat ovat pohjoiseen Nionon seudulle johtava Canal du Sahel, Macinan seudulle johtava Canal du Macina ja Siribalan sokeriruokoviljelmiä kasteleva Canal Costes-Ongoïba. Office du Niger on joen yläjuoksun suurin vedenkäyttäjä ja Länsi-Afrikan laajin keinokastelujärjestelmä. Sen pelloilla tuotetaan 40 % Malin riisistä.
Ranskan siirtomaahallinto perusti Office du Nigerin vuonna 1932 kehittämään puuvillan viljelyä. Markalan säännöstelypato otettiin käyttöön vuonna 1947. Malin itsenäistyttyä alueella ryhdyttiin kasvattamaan sokeriruokoa sekä yhä suuremmassa määrin riisiä. Puuvillan viljely loppui kokonaan 1970-luvulle tultaessa. Riisin tuotanto saavutti väliaikaisen huippunsa vuonna 1978, mutta laski sen jälkeen rajusti. Uusi kasvu alkoi 1980- ja 1990-luvuilla, ja nykyään alueella tuotetaan vuosittain noin 320 000 tonnia riisiä. Lisäksi kasvatetaan muun muassa maissia ja vihanneksia. Keinokastelu kattaa noin 74 000 hehtaaria, mikä on vain pieni osa Office du Nigerin hallinnoimasta 1,9 miljoonan hehtaarin laajuisesta alueesta. Maanviljelyn tehostuminen on houkutellut seudulle paljon uusia asukkaita, ja kastelukanavien synnyttämillä kosteikoilla on suuri merkitys myös alueen eläinkunnalle.
John Barnard

John Barnard (s. 4. toukokuuta 1946 Wembley) on brittiläinen suunnittelija.
Barnard tunnetaan parhaiten työstään Formula 1 -sarjassa eri talleissa, muun muassa McLarenilla ja Ferrarilla. Barnardin keksintöihin kuuluvat muun muassa hiilikuiturunko ja puoliautomaattinen vaihteisto, jotka nykyään ovat perusasioita lähtöruudukon jokaisessa autossa.
Pohjois-Amerikassa Barnardin suunnittelemalla autolla voitettiin vuoden 1980 Indy 500 -kilpailu ja saman vuoden CART-sarjan mestaruus.
Nykyään Barnard työskentelee huonekalusuunnittelijana.
Katalonian parlamentti

Katalonian parlamentti (kat. "Parlament de Catalunya", esp. "Parlamento de Cataluña") on Katalonian itsehallintoalueen parlamentti. Parlamentissa on 135 edustajaa, jotka valitaan neljän vuoden välein. 
Parlamentti käyttää lainsäädäntövaltaa, hyväksyy itsehallintoalueen budjetin ja valitsee aluehallinnon presidentin.
Parlamenttiin valitut edustavat kaikkia katalonialaisia. Parlamentin edustajista 85 on valittu Barcelonan vaalipiiristä, 17 Gironan vaalipiiristä, 15 Lleidan vaalipiiristä ja 18 Tarragonan vaalipiiristä.
Parlamentin hallintokeskus sijaitsee Barcelonassa, mutta se voi kokoontua muuallakin Kataloniassa.
Căușeni

Căușeni (, ) on kaupunki eteläisessä Moldovassa ja Căușenin piirin hallintokeskus. Se sijaitsee maanteitse noin 73 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta kaakkoon. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2014 alussa noin 19 900 ja koko Căușenin piirin 91 300. Kaupungin väkiluku oli kasvanut runsaalla 2 000 hengellä vuosikymmenessä, sillä vuoden 2004 väestönlaskennassa asukkaita oli 17 757.
Kaupungissa on 1600-luvulla aiemman puukirkon paikalle rakennettu, Neitsyt Marian taivaaseenastumiselle pyhitetty tiilinen kirkkorakennus, jonka sisäseinät ja -katto on maalattu täyteen kristillisiä kuvia. Osa kuvista tiedetään olevan vuodelta 1763. Rakennus on paikkakunnan vanhin ja Moldovan ainoa rakennus, jossa on keskiaikainen fresko. Kirkon avoinnaolo tutustumista varten on kuitenkin satunnaista.
Köyhäksi luonnehditun piirin keskukseen pääsee pääkaupungista busseilla ja reittitaksilla (maršrutka) edullisesti. Pääkaupungista Căușeniin johtava rautatie kulkee autonomisen, kapinallisen Transnistriaan kuuluvan Benderin kautta. Erään lähteen mukaan ratayhteys olisi nyttemmin myös lännempää, pian Chișinăun itäpuolelta etelään johtavan rataosuuden kautta.
Dr. Mario 64

Dr. Mario 64 on Nintendon kehittämä ja julkaisema pulmapeli, joka julkaistiin alun perin maaliskuussa 2001 Nintendo 64:lle. Peli on paranneltu uudelleenjulkaisu alkuperäisestä "Dr. Mariosta" ja samalla viimeinen Nintendo 64:lle julkaistu Mario-peli. Peli on julkaistu myöhemmin myös iQue Playerille.
Pelillä on GameRankingsissa keskiarvona 70.03% ja Metacriticissä 71/100. GameSpot antoi pelille arvosanaksi 7/10
Greg Monroe

Gregory Keith "Greg" Monroe, Jr. (s. 4. kesäkuuta 1990 Harvey, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän on edustanut NBA:ssa kuutta eri seuraa ja pelannut huhtikuun 2019 alusta Philadelphia 76ersissä.
Monroe varattiin vuoden ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden 7. pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi yliopistokoripalloa Georgetownin yliopistossa. Hän pelasi kaudet 2010–2015 Detroit Pistonsissa ja kaudet 2015–2017 Milwaukee Bucksissa. Marraskuussa 2017 hän siirtyi Phoenix Sunsiin ja helmikuussa 2018 Boston Celticsiin. Kesällä 2018 hän siirtyi Toronto Raptorsiin. Kesken kauden 2018–2019 hän palasi Bostoniin ja siirtyi vielä huhtikuun 2019 alussa Philadelphia 76ersiin.
Jason Queally

Jason Paul Queally (s. 11. toukokuuta 1970 Great Haywood, Staffordshire, Englanti) on englantilainen ratapyöräilyn olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän edusti aktiiviurallaan Lancaster Cycling Clubia ja on pituudeltaan 183 cm.
Queally voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa kilometrin aika-ajossa olympiaennätysajalla 1.01,609. Joukkuesprintissä hän sai hopeaa. Ateenan olympialaisissa 2004 hän oli joukkuesprintissä viides.
Queally voitti maailmanmestaruuden joukkuesprintissä 2005. Hän sai samassa lajissa MM-hopeaa 1999, 2000 ja 2006 sekä pronssia 2001. Kilometrin aika-ajossa hän saavutti MM-hopeaa 2005 ja pronssia 2000. Hän voitti joukkuetakaa-ajon Euroopan-mestaruuden 2010.
Queally saavutti Kansainyhteisön kisoissa viisi hopeamitalia: kilometrin aika-ajossa 1998, 2002 ja 2006, joukkuesprintissä 2002 ja 2006.
Pullach im Isartal

Pullach im Isartal on kunta Etelä-Saksassa Ylä-Baijerin hallintopiirissä Baijerin osavaltiossa. Se sijiaitsee 10 kilometriä Münchenistä etelään. Pullachissa toimii yksi Saksan valtiollisen tiedusteluorganisaation Bundesnachrichtendienstin päätoimipaikoista.
Kunnan pinta-ala on 7,41 neliökilometriä ja vuoden 2020 lopussa siellä asui 8 894 asukasta.
Maantiede.
Pullach sijaitsee Isar-joen varrella, joen länsipuolella. Pullachin naapurikaupunkeja ovat Grünwald, joka sijaitsee joen vastakkaisella puolella, sekä Baierbrunn ja München. Pullachin länsipuolella sijaitsee kunnallishallinnoton metsäalue.
Historia.
Pullach mainitaan kirjallisesti ensimmäisen kerran asiakirjassa, jolla herttua Tassilo III lahjoitti maata Schäftlarnin luostarille vuonna 776. Arkeologiset löydöt osoittavat alueen olleen asuttu jo noin 1500-2000 eaa. Alueella ovat aikojen saatossa asuneet niin keltit kuin roomalaisetkin. Keskiajalla paikkakuntaa kutsuttiin nimellä Poahloh, Puachloch tai Pohloh.
Kun Pullachin kautta kulkevat rautatiet Maximiliansbahn (1854) ja Isartalbahn (1891) rakennettiin, Pullachista tuli suosittu vapaa-ajan matkailukohde müncheniläisille. Vuonna 1894 aloitti toimintansa vesi- ja höyryvoimalaitos Höllriegelskreuthin kunnanosassa. Tämä loi pohjan Höllriegelskreuthin kehittymiselle teollisuusalueeksi. Vuonna 1903 "Gesellschaft für Linde's Eismaschinen" -niminen kylmäkoneyritys perusti sinne yhden ensimmäisistä teollisista ilmanerotuslaitoksista. Yrityksestä kehittyi nykyinen kaasualan konserni Linde AG. Lindellä on edelleen suuri toimipiste Höllriegelskreuthissa.
Emma Bell

Emma Jean Bell (s. 17. joulukuuta 1986 Woodstown, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Frozen" (2010) ja "Final Destination 5" (2011) sekä televisiosarjoissa "The Walking Dead" ja "Dallas".
Emma Bell kasvoi Stantonissa New Jerseyssä ja muutti New Yorkiin 16-vuotiaana. Hän opiskeli Performing Arts High Schoolissa Manhattanin Upper East Sidella. Bellin molemmat vanhemmat ovat televisiotuottajia.
Bellin näyttelijänura alkoi, kun hän esiintyi kabaree-näytöksessä New Yorkissa 12-vuotiaana. Vanhempana hän on näytellyt useissa tv-sarjoissa, kuten "Third Watch", ', ' ja "Supernatural".
Olympiaschanze

Olympiaschanze on hyppyrimäki Sankt Moritzissa Graubündenin kantonissa Sveitsissä. Lähellä Olympiaschanzea on kolme pienempää hyppyrimäkeä. Olympiaschanze rakennettiin vuoden 1928 talviolympialaisia varten ja vuoden 1948 talviolympialaisten mäkihyppykilpailut hypättiin Olympiaschanzesta. 
Olympiaschanze.
Historia.
Ensimmäinen mäkihyppykilpailu järjestettiin Sankt Moritzissa vuonna 1895. Olympiaschanze rakennettiin vuoden 1928 talviolympialaisia varten. Olympiaschanze korvasi Julierschanzen, joka jäi pienemmäksi harjoittelumäeksi 1950-luvulle asti.
Olympiaschanzen suunnitteli arkkitehti Robert Staumann. K70-mäki avattiin 20.1.1927 ja vuoden 1928 talviolympialaisissa kilpailun voitti norjalainen Alf Andersen.
Vuonna 1948 talviolympialaiset järjestettiin toisen kerran Sankt Moritzissa, kilpailun voitti norjalainen Petter Hugsted. Mäkeä on suurennettu vähitellen. Lumi sataa mäkeen aikaisin ja ennen lumetusvälineiden kehittymistä monet maajoukkueet leireilivät mäessä ennen kauden alkua.
Mäestä on hypätty olympialaisten lisäksi maailmancupia ja Continental Cupia Tapaninpäivänä. Marraskuussa 2002 hypättiin vuosittaiset kilpailut ja samalla juhlittiin satavuotista SC Alpina St. Moritz-seuraa. Vuonna 2006 heräsi huoli mäen tulevaisuudesta ja 95. Tapaninpäivän kilpailut jouduttiin perumaan turvallisuussyistä.
Mäen uudelleen rakentamisesta on valmiit suunnitelmat ja uuden HS106-mäen rakennustyöt on tarkoitus aloittaa syksyllä 2014.
Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Mäkiennätyksen 105,5 metriä on hypännyt Thomas Thurnbichler.
Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten mäkiennätyksen 84,0 metriä on hypännyt Monika Pogladič.
Thelocactus

Thelocactus on pienehkö kaktuskasvisuku. Tieteellinen nimi tulee kreikankielen nänniä tarkoittavasta sanasta.
Tuntomerkit.
Kasvit ovat yksi- tai monivartisia, pallomaisia tai lieriömäisiä, 3-25 cm korkeiksi kasvavia, ja niillä on tavallisesti selvät kyhmyt varressaan. Areoleissa eli kääpiöversoissa on toisinaan osittain kehittyneet uurteet, joskus myös mesirauhasia. Piikit ovat äärimmäisen vaihtelevia, keskipiikkejä on enintään viisi, joskus ei yhtään, säteittäispiikkejä 0-25 Kukat sijaitsevat varsikyhmyjen päissä ja ovat avoinna päivisin keväällä ja kesällä. Hedelmä on vihreä tai kirkkaanpunainen, enimmäkseen kuiva, ja avautuu tyvessä olevilla rei'illä. Siemenet ovat mustia, päärynänmuotoisia, pintakuvioisia.
Levinneisyys.
Suku kasvaa enimmäkseen Chihuahuan aavikon kalkkikivialueilla ja Teksasin kuivilla heinä- ja pensastoalueilla. Lisäksi lajeja on Meksikon pohjois- ja keskiosissa yli 2200 m:n korkeudella merenpinnasta.
Lajit.
Suvussa on 12 lajia:
BioShock 2

BioShock 2 on 2K Marinin kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka julkaistiin alun perin helmikuussa 2010 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle sekä myöhemmin vuonna 2012 myös OS X:lle. Peli on jatkoa vuonna 2007 julkaistulle "BioShockille".
Peli sijoittuu kuvitteelliseen dystooppiseen kaupunkiin, Raptureen. Pelin tapahtumat sijoittuvat kahdeksan vuotta edellisen osan tapahtumien jälkeen. Pelaaja ohjaa Big Daddya, jonka tulee löytää hänen vuosia sitten kadonnut Pikkusisko.
Vastaanotto.
Peli on saanut positiivisen vastaanoton. IGN antoi pelille arvosanaksi 9.1/10, GamesRadar 10/10, GameTrailers 8.8/10, GameSpy 4/5, ja "Edge" 8/10.
Myös Suomessa peliä kehuttiin. Gamereactor antoi pelille arvosanaksi 9/10 ja totesi pelin olevan "kerrassaan viihdyttävä kokonaisuus". "Pelaaja" antoi arvosanaksi myös 9/10, V2.fi 4/5 ja Konsolifin 4/5.
Thomas Murphy (tasavaltalainen)

Thomas Murphy, gaeliksi "Tomás Mac Murchaidh", "Slab", "Laatta", (s. 26. elokuuta 1949) on luultavasti Väliaikaisen IRA:n henkilöstöpäällikkö. Murphyn maatila on Irlannin ja Pohjois-Irlannin rajalla. Murphy käytti sitä salakuljetukseen.
Murphy eteni IRA:n hierarkiassa Etelä-Armaghin prikaatin johtajaksi. Murphy sai maineen hyvin väkivaltaisena miehenä. Murphy myös hankki IRA:lle petoksilla ja salakuljetuksilla suuria määriä rahaa.
Murphyn toiminta IRA:ssa.
Murphy toimi IRA:ssa koko levottomuuksien ajan, 1969-1998 mutta ei ollut koko aikaa mukana sotatoimissa.
Edes Ison-Britannian SAS-erikoisjoukot eivät 80-luvulla kyenneet ottamaan kiinni IRA:n henkilöstöpäällikkö Thomas Murphyä, jota kutsuttiin liikanimellä "Slab", "Laatta".
Thomas Murphy on poikamies, jolla on kaksi veljeä. Joidenkin mukaan kutsumanimi "Laatta" tulee siitä, että Murphyllä oli tapana pudotella betonijärkäleitä vihaamiensa, käsiinsä saamien varpaille, toisten mukaan siitä, että Murphy oli puhelias.
Murphy asui Irlannissa Crossmaglenin ja rajan lähellä Ballynabyssa, Hackballscross:issa, Larkins Roadilla.
Murphy surmautti toimiessaan Etelä-Armaghin alueella toimivan ASU:n johdossa yli 100 turvajoukkojen jäsentä. Murphy oli mukana mm Warrenpointin väijytyksessä 1979, jolloin 18 brittisotilasta kuoli. Niinpä Murphy sai maineen eräänä vaarallisimmista IRA:n miehistä.
Murphyn maatilaa voitiin käyttää salakuljetukseen, koska eräs sen aitta oli osin Pohjois-Irlannin puolella rajaa. Kun Murphyn toimista ei ollut todisteita, tätä ei kyetty pidättämään. Niinpä armeija suunnitteli Murphyn surmaamista pommiattentaatilla, mutta operaation pelättiin johtavan kaaokseen Pohjois-Irlannissa ja esikunta hylkäsi sen.
Petos- ja salakuljetusepäilyt.
Murphy joutui 2000-luvulla pidätyksen kohteeksi petosepäilyistä, mutta säilyi takuiden ja takaisinmaksujen jälkeen vapaana miehenä.
Gustavsbergin posliinimuseo

Gustavsbergin posliinimuseo () on Ruotsissa Gustavsbergissa sijaitseva museo. Sitä ylläpitää Värmdön kunta. Gustavsbergin posliinitehdas perustettiin vuonna 1825 ja museo esittelee ruotsalaista posliini- ja teollisuushistoriaa samasta vuodesta alkaen. 
Ruotsin kansallismuseo sai vuonna 2001 lahjoituksena yli 40 000 esinettä käsittävän Gustavsberg-kokoelman, josta on valittu edustava valikoima museoon nähtäville. Kokoelman esineet on valmistettu Gustavsbergin posliinitehtaalla 1830-luvun ja vuoden 1994 välisenä aikana. Siihen kuuluu esimerkiksi studiossa valmistettuja taide-esineitä, vanhempia saniteettituotteita ja koekappaleita eli esineitä, joita ei koskaan otettu tuotantoon.
Museorakennus on vuodelta 1904.
Fenkyylialkoholi

Fenkyylialkoholi eli fenkanoli (C10H18O) on terpeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste, joka sisältää alkoholeille tunnusomaisen funktionaalisen ryhmän. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa.
Esiintyminen luonnossa ja ominaisuudet.
Fenkyylialkoholia esiintyy pienissä määrin useiden kasvien eteerisissä öljyissä. Muun muassa fenkolissa ("Foeniculum vulgare"), appelsiini, limetin, greipin ja muiden sitrushedelmien mehussa ja kuoressa, männyssä ja kuusessa.
Huoneenlämpötilassa fenkyylialkoholi on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta, jolla on kamferia ja sitruksia muistuttava tuoksu. Yhdiste liukenee vain hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin.
Valmistus.
Fenkyylialkoholia valmistetaan tyypillisimmin pelkistämällä fenkonia ja puhdistetaan uudelleenkiteyttämällä bentseenin ja petrolieetterin seoksesta.
Hîncești

Hîncești (, ) on kaupunki ja Hînceștin piirin hallintokeskus Moldovan keskiosissa. Se sijaitsee maanteitse noin 29 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta lounaaseen. Hînceștin väkiluku oli vuoden 2014 alussa noin 17 400 ja koko piirin 121 200. Kaupungin väkiluku oli kasvanut runsaalla 2 000 hengellä vuosikymmenessä; vuonna 2004 asukkaita oli 15 281.
Paikkakunnan perustamisajankohtana pidetään vuotta 1500. Kaupungin lähistöllä on runsaasti keskiaikaista rakennusjäämistöä. Neuvostoaikana, aina vuoteen 1990 saakka kaupungin nimi Kotovski, kaupungissa syntyneen kommunistin ja puna-armeijan komentajan Grigory Kotovskin mukaan. Moldovan itsenäistyttyä Neuvostoliitosta maassa haluttiin kuitenkin luopua neuvostonimistöstä ja Hîncești sai vanhan nimensä takaisin. 
Kaupungissa on historiallinen museo. Keskustan länsipuolella on kommunistijohtaja Kotovskin patsas ja sen takana pieni järvi. Pääkaupunki Chișinăusta kulkee kaupunkiin päivittäin kymmenkunta linja-auto- tai reittitaksivuoroa.
Stensbölen kartano

Stensbölen kartano (ruots. "Stensböle gård") on Porvoossa Uudellamaalla sijaitseva kartano.
Stensbölessä oli kartano jo 1300-luvulla. Turun tuomiokirkon Mustakirja vuodelta 1327 mainitsee myös Stensbölen. Kartano kehittyi 1800-luvun puoliväliin saakka viljelytilana. 
Kartanon nykyinen puinen päärakennus on valmistunut vuoden 1814 jälkeen. Suuri kartanopuisto on istutettu 1700-luvulla. Talousrakennuksista vanhin on vuonna 1777 rakennettu aitta.
Stensbölen kartanon omistajia ovat olleet muun muassa Rotkirchin ja Wallenskjöldin (Wallenius-suvun haara) suvut. Vuonna 1990 Stensbölen tila lahjoitettiin Svenska litteratursällskapet i Finlandille.
Kartanon maista 130 hehtaarin metsä-alue kuuluu vanhojen metsien suojeluohjelmaan. Natura-alueeseen kuuluvista Stensbölen kartanon maista on rauhoitettu suuria alueita yksityisinä suojelualueina.
Stensbölen ovat muodostaneet päätilan ohella Wentzelsgård, Herrbacka ja Askolan pitäjän Nietoon kylän neljä rälssitilaa. Pinta-ala on yhteensä noin 1 300 hehtaaria. 
Stensbölen kartanosta on kirjoitettu laaja historiikki kirjassa "Stensböle i Borgå, En herrgård under 700 år" Svenska litteratursällskapet i Finland-yhdistyksen toimesta vuodelta 2004.
Parhaat – 24 suosikki-iskelmää

Parhaat – 24 suosikki-iskelmää on Jukka Kuoppamäen vuonna 1989 julkaistu kahden vinyylin kokoelma-albumi. Se tunnetaan myös nimellä "Iskelmäkansio".
Kappaleet.
LP 1.
A-puoli
B-puoli
LP 2.
A-puoli
B-puoli
Harmaakerttuorneero

Harmaakerttuorneero ("Xenerpestes minlosi") on kerttuorneeroiden sukuun kuuluva varpuslintulaji.
Levinneisyys.
Harmaakerttuorneeroa tavataan Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Panamassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen levinneisyysalue on laaja, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kerttuorneero

Kerttuorneero ("Xenerpestes singularis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kerttuorneeroa tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Laji on harvinainen, ja sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Ahmasoja (Eura)

Ahmasoja on Satakunnassa Eurassa 8,6 kilometriä pitkä joki, joka yhtyy Eurajokeen sen vasemmalta puolelta 49,7 km ylävirtaan Euran keskustassa. Ahmasoja on "Isosuon-Ahmasjärven valuma-alueen" laskujoki ja se kuuluu Eurajoen vesistöön. Koko vesistön laskujoki on Eurajoki, joka purkaa vetensä Selkämereen Eurajoensalmessa Eurajoen kunnassa.
Joen kulku ja ominaisuuksia.
Ahmasojan lähde on Ahmasjärvi, joka sijaitsee Euran kunnan länsiosassa laajan "Omasuon" laidassa Neittamon ja Mestilän kylien välissä. Ahmasjärvi on tyypillinen metsäjärvi, jonka rannoilla on mökkejä ja pieni maatila. Sen korkeus merenpinnasta on 46,5 metriä. Ahmasjärveä ympäröivä Omasuo on ojitettu 1960-luvun lopussa ja sen ojien vedet on ohjattu suoraan Ahmasojaan. Ahmasojan pääuoma on 8,6 kilometriä pitkä ja sen suu sijaitsee 32,5 metriä merenpinnan yläpuolella.
Ahmasojan uomaa on vuosikymmenien saatossa oikaistu ja perattu moneen otteeseen. Ennen "Savikon "peltoaukeaa joki kulkee luonnollista uomaansa noin 2 kilometriä, mutta alempana sen uomaa on oikaistu suoraksi noin 3,5 kilometrin osuudelta Savikon peltoaukean pohjoisreunalle asti. Savikon ja Eurajoen liittymiskohdan välillä ovat monet aukeat suo- ja metsämaastosta raivattuja peltoja. Vaikka uoma polveilee ja meanderoi tasaisessa savimaastossa, ei uomaa voi enää pitää luonnollisena, sillä sekin osuus on perattu ja oikaistu useaan kertaan. Tämä käy ilmeiseksi, kun vertaa Ahmasojaa Olof Mörtin karttaan vuodelta 1696.
Ahmasoja saa vetensä monesta haarasta, joista yksi oja tuo vettä kahdesta Euran ja Rauman rajalla sijaitsevasta metsäjärvestä ja valuma-alueensa pohjoisosan soilta. Nämä järvet ovat Lavajärvi ja Neittamojärvi, jotka ovat yhteydessä toisiinsa "Makkarkoskenojan" kautta. Lavajärven pinta on 56,6 metriä ja Neittamojärven pinta on 48,6 metriä merenpinnan yläpuolella. Neittamojärvestä molempien vedet jatkavat eteenpäin puroa ja suo-ojaa myöten "Isosuon" kautta Ahmasojaan "Savikon" peltoaukean pohjoiskulmassa. Siellä se yhtyy Ahmasojaan sen vasemmalta puolelta 40 metriä merenpinnan yläpuolella ja noin 3,3 kilometriä ennen Eurajoen suuta. Ojan valuma-alueen pinta-alaa on liittymiskohdan yläpuolella 13,1 km². Ahmasojan pääuoman valuma-alueen pinta-ala on samassa liittymiskohdassa 19,1 km².
Ojan yli on rakennettu lukuisia yksityisiä siltoja ja joen alajuoksulla uoman ylittävät sekä Harjavallan ja Uudenkaupungin yhdistävä kantatie 42 että Euran kylätie. Ahmasojan suu sijaitsee Euran ydinkeskustassa.
Nimitys.
Lounais-Suomen murteissa sanalla "oja" viitataan sekä luonnonmuotoiseen puroon että kaivettuun ojaan. Myös pientä jokea voidaan nimittää ojaksi. Ahmasoja on koko matkaltaan alle 10 metriä leveä ja suurimmalta osaltaan alle 5 metriä leveä. Uuden vuonna 2012 voimaan astuneen Suomen lain mukaan joen valumisalue on vähintään 100 km².
Quintin Hogg

Quintin McGarel Hogg eli lordi Hailsham, vuodesta 1970 Hailshamin paroni, vuosina 1950–1963 Hailshamin 2. varakreivi, KG, CH, PC, QC, FRS (9. lokakuuta 1907 – 12. lokakuuta 2001) oli brittiläinen poliitikko ja lakimies, joka tuli tunnetuksi uransa pituudesta, vahvasta kampanjoinnista konservatiivipuolueen puolesta ja poliittisesta kirjoittelustaan. Hän toimi yli vuosikymmenen lordikanslerina, jota tehtävää myös hänen isänsä, Hailshamin varakreivi oli hoitanut.
Hogg opiskeli Eton Collegessa ja Oxfordin yliopistossa. Hän oli Britannian parlamentin alahuoneen jäsen 1938–1950 ja osallistui ensimmäisen kerran Britannian hallitukseen 1945. Hailsham siirtyi alahuoneesta ylähuoneeseen vuonna 1950 isänsä kuoltua, kun hän peri isänsä varakreivin arvon. Hogg toimi konservatiivipuolueen puheenjohtajana 1957–1959 puoluejohtaja Harold Macmillanin kaudella.
Hogg hyökkäsi vahvasti seksiskandaalin kouriin joutunutta John Profumoa vastaan ja suhtautui jyrkän kielteisesti homoseksuaalisuuteen.
Blackburn Iris

Blackburn Iris oli brittiläinen kaksitasoinen lentovenetyyppi, jossa oli kolme moottoria. Sitä valmistettiin vuodesta 1926. Britannian ilmavoimat käytti sitä vuoteen 1934 asti.
Helmikuussa 1931 Blackburn Iris -koneelle S 238 tapahtui kohtalokas onnettomuus Plymouthin satamassa. Kahdeksan koneen 12-henkisestä miehistönsä sai surmansa.
Kaizer Chiefs FC

 
Kaizer Chiefs Football Club on vuonna 1970 perustettu eteläafrikkalainen jalkapalloseura Johannesburgin kaupungista. Seura pelaa maan pääsarjassa ABSA Premiershipissä. Se pelaa kotiottelunsa noin 95 000 katsojaa vievässä vuoden 2010 MM-finaalin näyttämössä Soccer Cityssä. Seura on maan menestynein jalkapallojoukkue 11 liigamestaruudellaan ja on myös Etelä-Afrikan suosituin urheiluseura. Kaikki maat mukaan laskien Kaizer Chiefsillä on noin 16 miljoonaa fania. 
Seuralla on paikallisvastustaja, Orlando Pirates, joka on niin ikään Johannesburgista. Nämä seurat ovat maan menestyneimpiä seuroja ja niiden välisissä otteluissa on aina ollut erityislataus.
Brittiläinen indiepop-bändi Kaiser Chiefs on saanut nimensä seuran mukaan, sillä Kaizer Chiefsin entinen pelaaja Lucas Radebe pelasi pitkän aikaa bändin jäsenten suosikkiseurassa, Leeds Unitedissa. 
Vuosina 2012-2015 seuraa valmensi Suomen jalkapallomaajoukkuettakin valmentanut Stuart Baxter.
Historiaa.
Vuonna 1970 perustettu Kaizer Chiefs voitti ensimmäisen mestaruutensa maan pääsarjassa National Premier Soccer Leaguessa neljä vuotta perustamisensa jälkeen eli vuonna 1974. National Premier Soccer League-nimellä pidetyn liigan seura voitti myös vuosina 1977, 1979, 1981 ja 1984. Vuonna 1985 liigan nimi muuttui National Soccer Leagueksi ja tämän Chiefs onnistui voittamaan vuosina 1989, 1991, 1992. Liigan nimi muuttui jälleen vuonna 1996, nyt muotoon ABSA Premiership. Tällä nimellä nykyisinkin tunnetun liigan joukkue on onnistunut voittamaan kausina 2003-04, 2004-05 ja viimeisimpänä kaudella 2012-13. 
Vuosien aikana "Amakhosi"-lempinimellä tunnettu joukkue on pelannut yhdeksällä eri stadionilla, joista nykyisellä Soccer Cityllä eli FNB Stadiumilla seura on pelannut vakituisesti kaudesta 2010-11 lähtien.
Stenhamra

Stenhamra on taajama Ruotsissa Ekerön kunnassa Färingsön saaressa. Siellä on aikaisemmin tehty kivenlouhintaa. Vanhaa kivilouhosta on käytetty elokuvien kuvauspaikkana 1950-luvulta alkaen, esimerkiksi Veljeni, Leijonamielessä ja Peppi Pitkätossussa. 
Historia.
Tukholman katujen kivipäällysteitä alettiin 1850-luvun loppuun päin mentäessä vaihtaa, ja jotta saataisiin riittävästi kiveä, kaupunki osti vuonna 1884 graniittivuoren Mälarenin rannalta. Paikka sai nimen Stenhamra. Sittemmin Tukholmaan alettiin ostaa kiviä Blekingestä ja Bohuslänistä, jolloin Stenhamrassa tuotanto väheni. Vuosisadan vaihteesta ensimmäiseen maailmansotaan kivenhakkaajia oli 120–136. Kivenhakkaajille Stenhamra oli eristynyt yhteiskunta, jossa asuttiin, työskenneltiin ja vietettiin vapaa-aika. Kun toiminta loppui vuonna 1937, työpajat jäivät rappeutumaan tai purettiin. Nykyään asuinrakennuksia käytetään kesäasuntoina, ja useimmat taloista ovat melkein muuttumattomassa kunnossa. Tukholman kaupunki vuokraa taloja kesäasunnoiksi.
CCTV-5+

CCTV-5+ (Sports Plus) on kiinalaisen CCTV:n julkinen pääurheilukanava, joka lähettää urheilutapahtumia teräväpiirtona. Lähetykset alkoivat 30. kesäkuuta 2008. Kanava tehtiin erityisesti vuoden 2008 kesäolympialaisia ja saman vuoden kesäparalympialaisia varten.
Koska Kiinassa on koko ajan vain enemmän ja enemmän HD-kanavia, CCTV päätti vaihtaa kanavan nimeksi "CCTV-5+ Sports Plus" 18. elokuuta 2013 alkaen. Se on CCTV:n toinen urheilukanava.
Kanava oli aiemmin saatavana vain valituille kaapeli-/satelliittitarjoajille.
Ruusunen (sukunimi)

Ruusunen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Meidän perheen tähdet

Meidän perheen tähdet on suomalainen viihdeohjelma, joka perustuu brittiläiseen "Big Star's Little Star" -formaattiin. Ohjelmassa julkisuuden henkilöt ja heidän lapsensa vastaavat henkilökohtaisiin kysymyksiin.
Jokaisessa jaksossa kilpailee kolme lasta ja heidän vanhempansa (tai isovanhempansa) tavoitteenaan päästä finaaliin ja voittaa palkinto hyväntekeväisyyskohteelle.
Fălești

Fălești (, ) on kaupunki Pohjois-Moldovassa. Se on Făleștin piirin hallintokeskus ja sijaitsee maanteitse noin 130 kilometriä Moldovan pääkaupunki Chișinăusta luoteeseen. Kaupungin väkiluku oli vuoden 2014 alussa noin 16 800 ja koko Făleștin piirin 91 900. Kaupungin väkiluku oli kasvanut yli 1 800 hengellä vuosikymmenessä, sillä vuoden 2004 väestönlaskennassa asukkaita oli 14 931.
Ukrainasta Moldovan pohjoisosan keskuksen Bălțin kautta saapuva eurooppatie E583 jatkaa Făleștin lounaispuolella rajan yli Romanian Iașiin. Myös pääkaupungista Unghenin kautta Bălțiin johtava Molodvan rautateiden rata kulkee Făleștin kautta. Rautatieasema on noin neljä kilometriä keskustan kaakkoispuolella.
Suomen beachfutismaajoukkue

Suomen rantafutismaajoukkue edustaa Suomea beachfutiksessa eli rantafutiksessa. Joukkue muodostettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009 ja se pelasi ensimmäisen epävirallisen ottelunsa Viron rantafutismaajoukkuetta vastaan kesäkuussa 2009. Peli päättyi 4-1 tappioon. Suomen ainoan maalin teki Lasse Lind.
Suomen maajoukkue sai virallisen aseman vuonna 2019 Palloliiton ja Suomen Rantajalkapallo ry:n yhteistyön alkaessa.
Suomen rantafutismaajoukkueen ensimmäinen virallinen turnaus oli vuoden 2019 Euro Beach Soccer League, joka pelattiin Cataniassa, Italiassa. Suomi osallistui turnauksen B-divisioonaan. Lohkossa 1 oli Suomen kanssa Kreikka, Romania ja Serbia. Suomi sijoittui lohkossa kolmanneksi.
Suomen rantafutismaajoukkueen pelaajat.
Lähde
Oravainen (täsmennyssivu)

Oravainen voi tarkoittaa seuraavia:
Ahmasjärvi (Eura)

Ahmasjärvi sijaitsee Eurassa Mestilän kylässä Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Isosuon-Ahmasjärven valuma-alueeseen.
Maantiede.
Ahmasjärven pinta-ala on 33,6 hehtaaria ja se on noin 1,0 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järven luusua sijaitsee sen pohjoisrannalla suuren Omasuon keskellä, mistä järven laskujoki Ahmasoja saa alkunsa. Järven omalla valuma-alueella on runsaasti ojitettuja soita, joiden ojista se saa vetensä.
Järven rantaviiva on 2,7 kilometriä pitkä. Järven pohjoisrannat ovat soistuneina asumiskevottomat. Sen eteläpuolella on molemmilla rannoilla moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, jonne on rakennettu loma-asuntoja. Järven ainoa asuttu Ahmasjärven tila sijaitsee aivan järven eteläkärjessä, missä tilan pellot rajautuvat rantaan. Järvelle kulkee ajotie, jonne pääsee Mestilän kylästä kantatie 43:n tiehaarasta.
Järvellä ei ole saaria. Viereisten mäkien nimet ovat Ahmastenpalo ja Ahmanen.
Luonto.
Järven pohjoisosan ojitetut suot vaikuttavat suuresti järven tilaan. Niiden vaikutuksista ei kuitenkaan ole tietoa, mutta ruohikkoisen järven eteläosasta huolimatta se ei vaikuta rehevöityneeltä. Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, joka on istutettu laji.
WarioWare D.I.Y.

WarioWare D.I.Y., tunnetaan myös nimellä WarioWare: Do It Yourself ja Japanissa nimellä Made in Ore on Nintendon julkaisema toimintapeli, joka julkaistiin alun perin Japanissa 29. huhtikuuta 2009. Peli on seitsemäs osa "WarioWare"-pelisarjaa.
Peli sisältää edellisten osien tavoin mikropelejä, joita pelata. Peli sisältää yhteensä yli 90 mikropeliä. Pelissä pystyy uutena asiana luomaan omia mikropelejä. Pelaaja saa suunnitella peleihinsä ulkoasun, animaatiot, musiikit ja toimintaohjeet. Pelaaja voi luoda pelissä myös omia sarjakuvia.
Peli on saanut positiivisen vastaanoton. Sillä on GameRankingsissa keskiarvona 84.64% ja Metacriticissä 82/100. IGN antoi pelille arvosanaksi 9/10, GameTrailers 8.3/10, ja GameSpot 8/10.
WarioWare: D.I.Y. Showcase.
WarioWare: D.I.Y. Showcase, vaihtoehtoisesti nimeltään WarioWare: Do It Yourself - Showcase Euroopassa ja Oseaniassa ja tunnettu Japanissa Asobu Made in Ore -tapahtumassa (Asobu Meido in Ore, "Play Made in Me"), on lisäys Nintendo DS title WarioWare: DIY, WarioWare-sarjan peli. Se julkaistiin 29. huhtikuuta 2009 Japanissa ladattavana WiiWare-pelinä 800 Wii -pisteen hintaan. Julkaistu Pohjois-Amerikassa 29. maaliskuuta 2010, Euroopassa 30. huhtikuuta 2010 ja Oseaniassa 20.5.2010 pelin avulla voi käyttää mikrogameita ja muuta WarioWaren kanssa luotua sisältöä: D.I.Y. Wii, vaikka sitä voi pelata ilman WarioWaren kopiota: D.I.Y.
Kuten Nintendo DS: n vastapuoli, WarioWare: D.I.Y. Esittelyssä on joukko premade-mikrosarjoja, jotka on jaettu neljään eri sarjaan. Vaiheet järjestetään WarioWaren merkkien avulla, ja jokainen sarja perustuu tiettyyn teemaan, kuten WarioWare, Inc .: Mega Microgame $ !.
Ihon alla (televisiosarja)

Ihon alla on suomalainen 12-osainen draamasarja, jonka tapahtumat sijoittuvat tutkimussairaalaan. Sarjan pääosissa näyttelevät Taneli Mäkelä, Elena Leeve ja Willehard Korander. Leeve esittää lääkäriksi opiskelevaa sairaanhoitajaa Sofia Siveniusta, jonka isä Hannu (Taneli Mäkelä) on ammatiltaan kantasolututkimukseen erikoistunut lääkäri. Sarja pohtii muun muassa lääketieteen etiikkaa.
Sarja alkoi Nelosella 14. tammikuuta 2016. Se oli katsottavissa ennakkoon kokonaisuudessaan joulukuun 2015 ajan Nelonen Median Ruutu+-palvelussa.
Sarja kuvattiin syksyn 2014 aikana Helsingissä ja Kajaanissa Kainuun keskussairaalassa.
Alex &amp; Sierra

Alex &amp; Sierra on yhdysvaltalainen popduo, johon kuuluvat Alex Kinsey ja Sierra Deaton. He voittivat X Factor USA:n kolmannen kauden vuonna 2013. He alkoivat laulaa yhdessä vuonna 2009. Duon esikoisalbumi, "It's About Us", julkaistiin lokakuussa 2014.
Suoukonkorento

Suoukonkorento ("Aeshna subarctica") on suurikokoinen ukonkorentoihin kuuluva sudenkorento.
Ulkonäkö ja koko.
Suoukonkorento on ulkonäöltään hyvin samankaltainen kuin siniukonkorento, ja 1920-luvulle asti ne laskettiinkin yhdeksi lajiksi.
Koiraalla on takaruumiinsa 3. jaokkeen selkäpuolella leveämpi vaalea kuviointi kuin siniukonkorennolla. Enimmäkseen koiras on tumma, ja sinistä väriä on vain vähän. Naaraalla puolestaan on leveät, päistään pyöreät ja sivulta katsoen kapeat perälisäkkeet. Lajin keskiruumiin sivuilla on useimmiten kolme yksittäistä laikkua sivujuovien välissä. Laikuista ylin on pitkämäinen, keskimmäinen pienikokoinen ja alimmainen kolmion muotoinen. Sivujuovat ovat kohtalaisen kapeat. Korennon kasvoissa oleva musta vaakasuora sauma on tasaisen leveä, mutta voi myös kaveta silmän vieressä, kuten siniukonkorennolla.
Lentävän koiraan tuntomerkkeihin kuuluu takaruumiin asento. Koiras nimittäin pitää lennossa takaruumistaan suorana ja yläviistossa asennossa eikä taivuta sitä päädystä alaspäin, kuten siniukonkorento ja isoukonkorento.
Suoukonkorennon takaruumis on 48–56 mm pitkä ja takasiipi 41–46 mm pitkä.
Elintavat.
Lajin lentoaika eli aikuisten yksilöiden esiintymisaika on kesäkuun puolivälin vaiheilta syyskuun loppuun. Päälentoaikaa ovat heinäkuun loppupuolisko ja elokuu.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Suoukonkorentoa elää Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Keski-Euroopassa suoukonkorentoa tavataan paikoittaisena. Lajin alalajeista "subarctica"-nimialalaji on kuvattu Pohjois-Amerikassa, kun taas eurooppalaiset yksilöt kuuluvat alalajiin "Aeshna subarctica elisabethae". Suomessa laji esiintyy jokseenkin harvinaisena, ja yksilömäärä on pieni.
Suoukonkorento elää soiden lammilla ja avosoiden rimmillä.
Lavajärvi (Rauma)

Lavajärvi on Satakunnassa Euran ja Rauman rajalla sijaitseva järvi. Se kuuluu Eurajoen vesistön Isosuon-Ahmasjärven valuma-alueeseen, jonka lähdejärvi se on. Järven vedet virtaavat Makkarkoskenojaa pitkin läheisen Neittamojärven ja Neittamonojan kautta Ahmasojaan ja sitä pitkin edelleen Eurajokeen.
Maantiede.
Lavajärven pinta-ala on 69 hehtaaria ja sen pituus on 1,4 kilometriä ja leveys 750 metriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta 1,7 kilometriä pitkä Makkarkoskenoja saa alkunsa. Oja vie vettä kilometrin päässä sijaitsevaan Neittamojärveen. Järvien korkeusero on noin 8 metriä.
Järven rantaviiva on 4,8 kilometriä pitkä ja se sisältää lukuisia niemenkärkiä ja lahdelmia. Ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista maastoa, jonne on helppo rakentaa loma-asuntoja. Niitä on eniten etelä- ja koillisrannoilla. Vain itä- ja länsirannoilla järvi rajoittuu suohon. Länsipuolen Punnisuo on ojitettu.
Noin puolet järvestä eli sen läntinen osa on entistä Lappia ja nykyistä Rauman kaupunkia, ja sen itäinen osa kuuluu Euran kuntaan. Järvelle johtaa teitä Euran keskustan ja Mestilän suunnilta sekä Rauman Kodiksamin ja Lapin suunnilta.
Luonto.
Itäpuolen rantavedet ovat matalia, rannat kivisiä ja ruohottuneita. Kaikkialla on pieniä lahdelmia ja kallioisia niemenkärkiä. Järvi on karu ja vesi on humuspitoista. Vedenlaatu on käyttökelpoisuudeltaan hyvä, mutta 1990-luvulla se luokiteltiin vielä erinomaiseksi. Järvellä harrastetaan jonkin verran kalastusta ja sen lajisto on monipuolinen. Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, joka on istutettu laji. Pohjoisrannalla laskuojan luusuassa on paikallisten rakentama pato ja sen rantametsässä on pieni luonnonsuojelualue.
Luonnonhistoriaa.
Lavajärven allas muodosti joskus jääkauden jälkeen pienen lahden, jonka suu alkoi maankohoamisen vuoksi kuroutua umpeen Litorinamerestä. Tämä aiheutti järven suolapitoisuuden alenemisen ja esimerkiksi levien lajisto vaihtui makeavetisille järville tyypilliseksi. Lajiston muuttumisen alkuhetki on ajoitettu pohjasedimenttien kairauksella noin 5300–5180 eaa. ja täysin makeavetiseksi järvi oli muuttunut kairauksien perusteella 4860–4740 eaa. Sitä välivaihetta, jolloin järvessä on laimeaa murtovettä, kutsutaan kluuvifladaksi. Järvialtaan kynnys, joka erotti lopulta järven merestä, sijaitsi 56,6 metriä nykyisen merenpinnan yläpuolella.
Historia.
Eräissä 1800-luvun kartoissa, kuten esimerkiksi Kalmbergin kartastossa vuosilta 1855−1856, Lavajärven nimi on kirjoitettu ”Avajärvi”.
Kanava-palkinto

Kanava-palkinto on "Kanava"-lehden ja Otavan Kirjasäätiön yhteinen tietokirjalle vuosittain myöntämä palkinto. Se myönnetään vuoden parhaalle suomalaiselle politiikan, yhteiskunnan, talouden, historian tai kulttuurin alan tietokirjalle. Se myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2012. Palkinnon arvo on 10 000 euroa.
Vuodesta 2025 alkaen palkitaan henkilöhistoriaa käsitteleviä tietokirjoja.
Gorenjska

Gorenjska (, ) on yksi Slovenian perinteisistä alueista. Yhdessä Notranjskan ja Dolenjskan kanssa se muodostaa Kranjskaksi kutsutun kokonaisuuden.
Gorenjskassa sijaitsee muun muassa Bled- ja Bohinj-järvet, Slovenian korkein vuori Triglav sekä maan ainoa kansallispuisto, Triglavin kansallispuisto. Gorenjskan keskus on Kranjin kaupunki.
Notranjska

Notranjska on yksi Slovenian perinteisistä alueista. Yhdessä Gorenjskan ja Dolenjskan kanssa se muodostaa Kranjskaksi kutsutun kokonaisuuden.
Notranjska käsittää Hrušican tasangon ja Postojnan portin, rajottuen lännessä Primorskaan. Alueen hallinnollinen ja taloudellinen keskus on Postojna. Muita pienempiä keskuksia ovat Logatec, Cerknica, Pivka ja Ilirska Bistrica.
Jingit

Jingit tai muilta nimiltään ginit, chinit tai chingit, ovat etninen vähemmistö Kiinassa. Jingit asuttavat alueita Kiinan ja Vietnamin rajalla sekä Jiangwein, Wutoun ja Shanxinin saaria Tonkininlahdella. Saaret kuuluvat Fangchengin kuntaan Guangxissa. Yhteensä heitä on noin 20 000. 
Historia.
Tutkijoilla on ollut vaikeuksia selvittää jingien alkuperää. Kansanperinteen ja vanhojen vietnamilaisten kirjoitusten mukaan he ovat peräisin Vietnamin alueelta ja muuttivat nykyisille asuinseuduilleen 1500-luvulla. He eivät kuitenkaan puhu kielenään vietnamilaisperäisiä kieliä, vaan Guangdongista lähtöisin olevaa kantoninkiinaa. Kommunistien voitto Kiinan sisällissodassa vuonna 1949 toi muutoksia jingien perinteiseen kalastuselinkeinoon. He aloittivat syvänmerenkalastuksen ja osteriviljelmät hallinnon tuella. 1980-luvulla Kiina aloitti myös meren kuivattamisen lisämaan saamiseksi. Näin esimerkiksi Jingsaaret yhdistyivät mantereeseen. Lisämaan takia myös maanviljelyksen merkitys kasvoi. Nykyisin noin kolmasosa jingeistä asuu kaupungeissa. 
Kulttuuri.
Jingien perinteinen elinkeino on kalastus, jota harjoitettiin sekä joissa että merellä. Heillä oli tähän liittyneitä tapoja, kuten se, että kattiloita ja pannuja ei saanut asettaa ylösalaisin, koska se muistutti kaatuneista veneistä. Samaan liittyi sanan "öljy" välttely, koska se muistutti sanaa uida ja veden varaan joutuminen muistutti jälleen veneonnettomuuksista. Jiangit harjoittavat useita eri uskontoja, kuten taoismia, buddhalaisuutta ja animismia. Noin kymmenesosa heistä on lisäksi roomalaiskatolilaisia 1800-luvulla Indokiinassa toimineiden ranskalaisten lähetyssaarnaajien vaikutuksesta.
Rakkauslauluja (Jukka Kuoppamäen albumi)

Rakkauslauluja on Jukka Kuoppamäen vuonna 1983 julkaistu kokoelma-albumi.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kai-Uwe von Hassel

Kai-Uwe von Hassel (21. huhtikuuta 1913 Gare, Tanganjika – 8. toukokuuta 1997 Aachen, Saksa) oli saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Hän toimi Länsi-Saksan puolustusministerinä ja liittopäivien puhemiehenä.
Von Hassel syntyi Tanganjikassa saksalaisupseerin perheeseen, kolmantena kaikkiaan viidestä lapsesta. Tanganjikan valloittaneet britit karkottivat perheen Saksaan, jossa poika kävi koulun, mutta ylioppilaaksi tultuaan ja maanviljelyskoulun suoritettuaan hän palasi 1935 isänsä mukana Tanganjikaan. Sodan puhjettua britit karkottivat heidät jälleen, ja von Hassel palveli natsi-Saksan Wehrmachtissa luutnanttina sodan loppuun asti.
Kotiuduttuaan von Hassel toimi paikallishallinnossa Schleswig-Holsteinin osavaltiossa ja sitten sen ministeripresidenttinä eli osavaltion pääministerinä vuodesta 1954 vuoteen 1963, jolloin hänet nimitettiin liittovaltion hallituksen puolustusministeriksi ja vuonna 1966 pakolais- ja sotaveteraaniasioiden ministeriksi. Länsi-Saksan hallitus erotti 25. elokuuta 1966 kenraalit Heinz Trettnerin ja Werner Panitzkin heidän hyökättyä puolustusministeri von Hasselin politiikkaa vastaan. Vuosina 1969–1972 hän toimi liittopäivien puhemiehenä ja vuoteen 1976 asti varapuhemiehenä. Hän luopui liittopäivien jäsenyydestä, mutta hänet valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi kaudelle 1979–1984.
Moldovan kommunistipuolue

Moldovan tasavallan kommunistipuolue (PCRM) (, suom. Moldovan tasavallan kommunistien puolue) on moldovalainen kommunistinen puolue.
Puolueen johdossa on jo iäkäs Vladimir Voronin, joka aloitti puolueen pääsihteerinä vuonna 1994 ja toimi maan presidenttinä vuodet 2001–2009.Puolueen kannatus oli suurimmillaan vuoden 2001 parlamenttivaaleissa, jolloin se sai yksinkertaisen enemmistön 50,07 prosentin ääniosuudella. Tämä oikeutti 71 edustajapaikkaan parlamentin 101 edustajasta, mikä mahdollisti yksistään jopa maan perustuslain muuttamisen. 
Sittemmin 2000-luvulla kannatus on vähitellen hiipunut. Vuoden heinäkuun 2009 vaaleissa puolue menetti enemmistöaseman parlamentissa länsimyönteiselle yhteisrintamalle. Marraskuun 28. päivänä 2010 järjestetyissä parlamenttivaaleissa PCRM voitti yhä merkittävän 39,29 prosentin ääniosuuden ja sai 34 edustajapaikallaan suurimman puolueen aseman Moldovan 101 edustajan parlamenttiin kaudelle 2010–2014. Sittemmin ryhmästä erosi neljä edustajaa, jota perustivat venäläismyönteisen Moldovan tasavallan sosialistipuolueen ryhmittymän.
Moldovassa järjestettiin parlamenttivaalit vuonna 2019, joissa kommunistipuolue ei saanut yhtäkään paikkaa ensi kertaa itsenäistymisen jälkeen. Puolueen kannatus ja jäsenmäärä oli jo ennen sitä ollut vahvassa laskussa. Esimerkiksi Moldovan nykyinen pääministeri Zinaida Greceanîi oli yksi puolueen vuonna 2009 jättäneistä edustajista. 
Puolue on Brysselissä päätoimipaikkaansa pitävän Euroopan vasemmistopuolue-ryhmittymän jäsenpuolue.
Oroqinit

Oroqinit ovat yksi kiinan virallisesti tunnustamista etnisistä vähemmistöistä ja kuuluvat niistä pienilukuisimpiin. Vuoden 1990 väestönlaskennan mukaan heitä oli 6 965. Suurin osa heistä asui Heilongjiangin ja Sisä-Mongolian alueilla. Oroqinit puhuvat tunguusikieliin kuuluvaa oroqinin kieltä. Jotkut kielitieteilijät pitävät sitä evenkin murteena. Oroqinit ovat läheistä sukua nanaille. Oroqin tarkoittaa vuoristokansaa tai poronhoitajia. 
Historia.
Oroqinit polveutuvat tunguusikansoista, joita on ollut Mantšurian alueella jo vähintään 300-luvulta eaa. Nykyisille alueilleen heitä alkoi muuttaa 1600-luvulla heidän yrittäessään vältellä levittäytyvän Venäjän valtaa. Japani valloitti Mantšurian vuonna 1931 ja hyökkäsi muuhun Kiinaan vuonna 1937. Sodan sytyttyä oroqineja otettiin väkisin asepalvelukseen Japanin asevoimiin. Osa oroqineista piiloutui metsäalueille ja osa joutui japanilaisten perustamille keskitysleireille, joissa he joutuivat muun muassa osallistumaan orjatyöhön. Vuoteen 1945 mennessä oroqinien määrä olikin tippunut noin tuhanteen, mutta sittemmin heidän määränsä on jälleen kasvanut. Vuoden 1949 jälkeen Kiinan kommunistien toteuttaman kollektivisaation myötä oroqinien perinteinen metsästyselinkeino vaihtui maanviljelyyn ja eläintenhoitoon. 
Kulttuuri.
Oroqinit harjoittavat edelleen perinteisiä animistisia uskomuksiaan, joihin on tullut vaikutteita myös esimerkiksi buddhalaisuudesta, konfutselaisuudesta ja venäläisestä ortodoksisuudesta. Uskoon kuuluu esimerkiksi taivaanjumala "Sangi", joka puuttuu ihmisten murheisiin ja rankaisee luontoa vahingoittavia. Kiina on koululaitoksen kautta yrittänyt hävittää perinteistä uskoa.
Roussi Tarmakov

Roussi Tarmakov (; 5. joulukuuta 1949 Malko Tarnovo – 17. helmikuuta 2011) oli bulgarialaissyntyinen säveltäjä. Hän asui Kanadassa vuodesta 1999 ja hänellä oli kaksoiskansalaisuus vuodesta 2005.
Tarmakov aloitti pianonsoiton 5-vuotiaana ja sai myöhemmin maisterinarvot sävellyksessä ja pianonsoitossa Sofian Kansallisesta Pantšo Vladigerov -musiikkiakatemiasta. Lisäksi hän valmistui Sofian arkkitehtuurin, rakennustekniikan ja geodesian yliopistosta. Tarmakovin saamiin tunnustuksiin lukeutuvat Prix Reine Marie José (Geneve, 1984, teoksesta "Folk Music"), Stichting Gaudeamuksen stipendi (Amsterdam, 1985), Bulgarian kulttuuriministeriön stipendi (1991–92; mahdollisti pääsyn Cité des Artsiin Pariisiin) ja palkinto TransforMusic-kilpailussa (Budapest, 2004, teoksesta "With Feeling of the Beauty of the Tango"). 
Tarmakovin teoksia on esitetty Bulgarian lisäksi myös Itävallassa, Kanadassa, Saksassa, Italiassa, Liettuassa, Alankomaissa, Romaniassa, Venäjällä, Slovakiassa, Etelä-Koreassa, Ruotsissa ja Sveitsissä. Hänen musiikkiaan on kuultu useita kertoja Musica Nova -festivaalilla Sofiassa ja Wien Modern -festivaalilla sekä kahdesti Moskovan syysfestivaalilla (1997, 2000) ja kerran ISCM:n maailman musiikkipäivillä (Soul, 1997).
Tarmakov toimi myös muun muassa Bulgarian radion kansallisen sinfoniaorkesterin tuottajana ja Sofian balettikoulun pianistina. Hän perusti ISCM:n Bulgarian-jaoston vuonna 1991.
Aulis Konttinen

Aulis Antero Konttinen (15. elokuuta 1918 Heinävesi – 18. toukokuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteen maisteri, talouspäällikkö ja kirjailija.
Konttisen vanhemmat olivat kivityömies Antti Konttinen ja Aliina Nykänen. Hän valmistui rakennusmestariksi 1940 ja toimi jatkosodan aikana joukkueenjohtajana ja konekiväärikomppanian päällikkönä Jalkaväkirykmentti 7:ssä. Konttinen haavoittui sodan aikana kolme kertaa ja menetti kolmannella haavoittumiskerralla kesäkuussa 1944 oikean kätensä.
Sodan jälkeen Konttinen pääsi ylioppilaaksi 1946 ja valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta 1950. Hän toimi rakennusmestarina ja perusti muun muassa "Rakennusliike Konttisen". Konttinen oli myös pitkään Sotainvalidien Veljesliiton talouspäällikkönä.
Aulis Konttinen oli naimisissa Kerttu Maria Winterin kanssa.