tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Homoikoni

Homoikoni on julkisuuden henkilö, joka on noussut erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosioon tai jonka homopiirit ovat ottaneet omakseen. 
Historia.
Pyhää Sebastiniusta pidetään yhtenä varhaisimmista homoikoneista. Tennessee Williams nimesi näytelmäänsä "Äkkiä viime kesänä" päähenkilön Sebastianiksi Pyhän Sebastianuksen mukaan. Myös 1800-luvulla elänyttä kirjailijaa Oscar Wildeä pidetään homoikonina.
1900-luku.
1920-luvulta 1960-luvun lopulle asti uraansa tehnyttä näyttelijää ja laulajaa Judy Garlandia pidetään yhtenä kaikkien aikojen suurimmista homoikoneista. Myös Joan Crawford, Bette Davis, Lucille Ball ja Marilyn Monroe tunnetaan yleisesti varhaisina homoikoneina. 1970-luvun merkittävimpiä homoikoneita olivat muun muassa näyttelijät Joan Rivers, Meryl Streep ja Bette Midler, sekä muusikot Donna Summer, Gloria Gaynor ja Cass Elliot. Judy Garlandin tyttärestä Liza Minnellista tuli myös homoikoni. 1980- ja 1990-luvuilla merkittävimpiä homoikoneita olivat etenkin laulajat Madonna, Cher, Kylie Minogue, Tori Amos, Whitney Houston ja Cyndi Lauper sekä juontaja Oprah Winfrey.
Viihdemaailman varhaisimpia miespuolisia homoikoneja on 1930–60-luvulla näyttelijänä toiminut Cary Grant, jonka arvellaan olleen itsekin homoseksuaalisessa suhteessa. Myös näyttelijät James Dean, Harvey Fierstein, Stephen Fry ja Neil Patrick Harris sekä muusikot Freddie Mercury ja Elton John kuuluivat viime vuosisadan suurimpiin miespuolisiin homoikoneihin.
Politiikan alalta viime vuosisadan suurimpia homoikoneita olivat muun muassa näyttelijänäkin toiminut Argentiinan presidentin puoliso Eva Perón, Walesin prinsessa Diana sekä San Franciscon kaupunginvaltuutettu Harvey Milk.
2000-luku.
Madonna ja Cher kuuluvat edelleen suurimpiin homoikoneihin. Muita viihdemaailman homoikoneina pidettäviä ovat nykyään muun muassa Lady Gaga, Lily Allen, Lana Del Rey, Mariah Carey, Miley Cyrus, Ariana Grande, Kesha, Jennifer Lopez, Demi Lovato, Nicki Minaj, Katy Perry, Sia, Britney Spears, Rihanna, Paris Hilton, Taylor Swift, Adam Lambert, George Michael, Macklemore ja Justin Timberlake.
Musiikkimaailman ulkopuolelta homoikoneita ovat muun muassa urheilun saralta jalkapalloilijat David Beckham ja Cristiano Ronaldo sekä uimahyppääjä Tom Daley, sekä näyttelijöistä etenkin Kathy Griffin ja Jake Gyllenhaal. 2000-luvun politiikan homoikoneina pidetään muun muassa Islannin pääministerinä toiminutta Jóhanna Sigurðardóttiria ja monissa Suomen ministerin viroissa toiminutta Pekka Haavistoa.
Penetranssi

Penetranssi eli geenin ilmenemisyleisyys ilmaisee, kuinka suuri osa tietyn genotyypin edustajista ilmentää tiettyä ominaisuutta fenotyypissään. Jos penetranssi on täydellinen (100%), geeni ilmenee kaikissa yksilöissä, jotka kantavat kyseistä genotyyppiä. 
Lääketieteessä sairautta aiheuttavan mutaation penetranssi on täydellinen silloin, jos kaikki mutaatiota kantavat henkilöt ovat sairaita. Jos mutaation penetranssi on esimerkiksi 40%, 40% mutaation kantajista sairastuu elämänsä aikana. Tällöin käytetään termiä alentunut tai epätäydellinen penetranssi.
Täydellinen penetranssi on usein monogeenisilla sairauksilla, kuten neurofibromatoosi 1. Epätäydellinen penetranssi on esimerkiksi BRCA1-geenin mutaatioilla, jotka aiheuttavat rinta- ja munasarjasyöpää.
Galilealaisia vastaan

Galilealaisia vastaan (, ) on keisari Julianuksen kristinuskoa vastaan kirjoittama teos. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta siitä tunnetaan katkelmia varhaiskristillisten kirjailijoiden teosten kautta.
Historia.
Julianus kirjoitti teoksen todennäköisesti Antiokiassa talvella 362–363 ennen lähtöään sotaretkelle persialaisia vastaan vuonna 363. Hän oli jo aiemmin luvannut kirjoittaa muodollisen esityksen kristittyjä vastaan kirjeessään Fotinokselle (kirje 55).
Julianuksen kritiikki kristinuskoa vastaan muistuttaa Kelsoksen ("Todellinen oppi") ja Porfyrioksen ("Kristittyjä vastaan") jo aiemmin esittämää kritiikkiä. Kyrillos Aleksandrialainen piti Julianuksen teosta hyvin vaarallisena kristinuskolle ja kirjoitti sitä vastaan teoksen "Julianusta vastaan" ("Contra Julianum", alun perin "Hyper tēs tōn Khristianōn euagūs thrēskeias pros ta tū en atheois Iūlianū", ) noin vuonna 435. Siinä missä Julianuksen teos muistuttaa Kelsoksen kritiikkiä, Kyrilloksen teos muistuttaa puolestaan Origeneen teosta "Kelsosta vastaan". Julianuksen teosta vastaan kirjoittivat myös Gregorios Nazianzilainen, Theodoros Mopsuestialainen ja Filippos Sideläinen.
Sisältö.
"Galilealaisia vastaan" on alun perin käsittänyt kolme kirjaa; Hieronymus tosin sanoo kirjoja olleen seitsemän, mutta tämä on todennäköisesti virhe. Nykyaikaan Julianuksen teoksesta on säilynyt vain katkelmia, jotka lähes kaikki ovat peräisin kirjasta I. Ne ovat säilyneet lainauksina pääosin Kyrilloksen teoksessa, jonka 20 kirjasta noin puolet on säilynyt nykyaikaan. Lisäksi Julianuksen teoksesta on säilynyt muutama katkelma myös muiden kirjailijoiden teoksissa.
Teos pyrkii monin tavoin viemään pohjaa kristinuskolta sekä tekemään uskonnon naurettavaksi. Toisaalta Julianus esittää argumentteja hellenistisen uskonnon puolesta kristinuskoa vastaan. Julianus kutsuu teoksessaan kristittyjä aina ”galilealaisiksi” vähätelläkseen näitä esittämällä nämä lähinnä paikallisena kalastajien lahkona. Hän vastustaa sitä ajatusta, että tällainen lahko julistautuu uudeksi, yleismaailmalliseksi uskonnoksi. Julianus pyrkii teoksellaan osoittamaan, ettei Vanha testamentti tue kristinuskoa, eikä kristinuskoa näin voida pitää juutalaisuuden perillisenä. Juutalaisuutta ja juutalaisuuden Jumalaa kohtaan Julianus on kunnioittava. Kristittyjä Julianus syyttää sen sijaan Mooseksen lain hylkäämisestä.
Toisaalta Julianus tekee selväksi, että arvostaa juutalaisuuttakin enemmän helleenisiä jumalia, sillä myös juutalaisuuden jumala on kansallisesti ja alueellisesti rajoittunut, kun taas helleeniset jumalat ovat todella yleismaailmallisia. Kristuksen korvikkeeksi ja välittäjäksi jumalan ja ihmisten väliin Julianus asettaa Asklepioksen, Dionysoksen ja Herakleen.
Wir geben ’ne Party

Wir geben ’ne Party (suom. "Meillä on juhlat") on MeKaDon (Dorkas Kiefer, Kati Karney, Melanie Bender) kappale, joka edusti Saksaa Irlannin Dublinissa. Kappaleen on säveltänyt Ralph Siegel ja sanoittanut Bernd Meinunger.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kolmanneksi 128 pisteellä.
Ted Chiang

Ted Chiang (s. 1967) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen kiinankielinen nimensä on Chiang Feng-nan (姜峯楠).
Hänen novellejaan on palkittu mm. Nebula-, Hugo-, Haykawa-palkinnoilla. Hän on voittanut Campbell-palkinnon parhaan uuden kirjailijan sarjassa.
Hänen novellinsa Story of Your Life on filmatisoitu vuonna 2016 julkaistussa elokuvassa "Arrival"
Henkilöhistoria.
Ted Chiang valmistui Brownin yliopistosta Rhode Islandilla tietojenkäsittelytieteestä.
Pohjajärvi (Ylöjärvi)

Pohjajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven Vuorentaustassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pohjajärvi on osa Vihnusjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 200 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,6 hehtaaria. Siihen laskevat pohjois- ja luoteispuolen metsäojat. Laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se juoksee Vuorentaustan asuntoalueen läpi etelään ja kääntyy Tukiaistenmaalla loivasti länttä. Siellä se yhtyy kolmen kilometrin jälkeen Leppiojaan, joka muuttuu yhtymäkohdassa Myllypuroksi. Järven rantaviivan pituus on 600 metriä. Järven rannat ovat kokonaan Pohjajärvenleton avosuon sisällä. Rannat ovat kuivatetun järven pohjaa ja nykyinen järvi sijaitsee sen järven syvänteessä ja laskuoja on kuivatuksen yhteydessä kaivettu syvemmäksi ulottumaan nykyiselle järvelle asti. Järven suoalueen itä- ja eteläpuolelle ulottuvat Vuorentaustan ja Pohjolan kaupunginosat.
Historiaa.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Pääpohjanen”. Sen rannoille oli merkitty kolmen torpan paikka. Silloinen rantaviiva seurasi pääpiirtein nykyistä Pohjajärvenleton ja sen soistuneen metsikön reunaa. Laskuojan paikka ei ollut kartassa. Järvi on kartan julkaisun aikoihin tai sen jälkeen kuivatettu.
Vuoden 1953 peruskartassa järven nimi kirjoitettiin ”Pohjanlampi” ja se sijaitsi Ilmarinkylässä. Kylässä oli muutamia maatiloja, mutta jo silloin kylän keskelle oli rakennettu omakotitaloja. Vuoden 1960 kartassa olivat omakotitalot lisääntyneet ja nyt taajamaa kutsuttiin Vuorentaustaksi. Järven nimi kirjoitettiin nyt ”Pohjajärvi”. Ylöjärveltä tuli Pohjolan kautta suora tie Ylöjärven keskustasta. Vuonna 1975 olivat Vuorentausta ja Hatolan asuinalueet kasvaneet yhteen ja järven itäpuolella olevat Pohjolan pellot olivat myös rakennettuja.
I Walk the Line (kappale)

I Walk the Line on Johnny Cashin vuonna 1956 kirjoittama ja nauhoittama kappale. Se oli ensimmäinen hänen kappaleistaan, joka pääsi Billboardin Hot Country Singles -listan ykköseksi. Se pysyi listoilla 43 viikon ajan ja sitä myytiin yli 2 miljoonaa kappaletta. ”I Walk the Line” on myös seuraavana vuonna ilmestyneen With His Hot and Blue Guitar -albumin single.
Tapio Rautavaara levytti vuonna 1962 käännösversion kappaleesta nimellä ”Yölinjalla”. Kappale merkittiin aluksi Rautavaaran nimiin. Jussi Raittisen mukaan Rautavaara vain mukaili Cashin melodiaa, mutta olennaisesti kyseessä olisi eri melodia. Pitkän kiistelyn jälkeen Teosto kuitenkin merkitsi vuonna 2008 kappaleen Cashin nimiin. Rautavaara levytti myös vuonna 1970 Cashin vankila-aiheisen kappaleen "San Quentin" nimellä ”Kiven sisällä”.
Rafe Spall

Rafe Joseph Spall (s. 10. maaliskuuta 1983) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan televisiosarjoissa "Pete Versus Life", "Riutuvat romantikot" ja "The Shadow Line" sekä elokuvissa "Prometheus" (2012) ja "Piin elämä" (2012).
Hän on näyttelijä Timothy Spallin poika.
Kilchoman

Kilchoman on skotlantilainen viskitislaamo. Se sijaitsee Islayn saaren länsirannikolla. Tislaamorakennus on rakennettu 2005.
Kilchoman on pienimpiä tislaamoja Skotlannissa. Se tuottaa noin 120 000 litraa alkoholia vuodessa. Tuotantoon käytettävä ohra kasvatetaan tislaamon tiluksilla, ja mallastaminen tehdään perinteisellä lattiamallastuksella.
Adrian Tchaikovsky

Adrian Czajkowski (kirjailijanimi: Adrian Tchaikovsky) on brittiläinen kirjailija, joka on kirjoittanut sarjan "Shadows of the Apt".
Tchaikovskylle myönnettiin 30. Arthur C. Clarke-palkinto teoksesta "Children of Time".
Kongon demokraattisen tasavallan maakunnat

Kongon demokraattinen tasavalta on jaettu 25 maakuntaan ja pääkaupunki Kinshasaan, jolla on maakunnan asema. Maakunnat on lueteltu ja määritelty vuonna 2005 esitetyssä ja vuonna 2011 joiltain osin täsmennetyssä perustuslaissa. Maakuntajako tuli käyttöön vuonna 2015. 
Vuonna 1960 itsenäistyneessä maassa oli ollut useita maakuntajakoja. Vuosina 1960-1963 maakuntia oli kuusi, 1966-1988 niitä oli yhdeksän, ja 1988-2015 yksitoista erityisasemassa olleen pääkaupunki Kinshasan kanssa.
Liu Cixin

Liu Cixin (; englanninkielisissä käännöksissä nimellä Cixin Liu; s. 23. kesäkuuta 1963) on kiinalainen kirjailija. Hän on voittanut muun muassa kiinalaisen Xingyun-palkinnon sekä Hugo-palkinnon.
Kirjallisuus ja palkinnot.
Liun teoksista tunnetuin työ tähän mennessä "sān tǐ" (三体, suom. "Kolmen kappaleen probleema") julkaistiin ensin jatkokertomuksena lehdessä 2006 ja kirjana 2008. Sen käänsi englanniksi Ken Liu 2014 ja se voitti 2015 Hugon. Hän on Aasian ensimmäinen Hugon voittaja. Hän on voittanut Xingyun-palkinnon vuonna 2015.
Liun kirjoja on myyty Kiinassa yli seitsemän miljoonaa kappaletta.
Vera Klimovitš

Vera Klimovitš (s. 29. huhtikuuta 1988) on valkovenäläinen lentopalloilija, pelipaikaltaan keskitorjuja ja pituudeltaan 185-senttimetrinen. Hän edustaa Suomen Mestaruusliigassa Hämeenlinnan Lentopallokerhoa. Hänen kasvattajaseuransa on Mintšanka Minsk. 
Klimovitš pelasi kasvattajaseurassaan aina vuoteen 2009 asti voittaen maan mestaruuden 2007. Seuraavat viisi vuotta hän pelasi azerbaidžanilaisessa Lokomotiv Bakussa ennen siirtymistään Italiaan kahdeksi kaudeksi. Bakussa Klimovitš oli voittamassa mm. Challenge Cupia 2011–2012.
Italiassa Klimovitš voitti A1-liigan mestaruuden 2015 ja oli nostamassa Forlia A2-liigasta pääsarjaan 2016. 
Suomeen Klimovitš siirtyi kaudeksi 2016–2017 LP Viestiin. Hän voitti sekä liigamestaruuden että cup-mestaruuden. Tämän jälkeen hän pelasi Turkissa ja Israelissa. Kaudella 2021–2022 hän pelasi jälleen Suomessa, tällä kertaa Hämeenlinnan Lentopallokerhossa, ja saavutti SM-pronssia.
Nadezhda Gokhshtein

Nadežda Gokhshtein (o.s. , s. 22. lokakuuta 1982 Petroskoi) on entinen venäläinen lentopalloilija, joka edusti kausina 2015-2017 salolaista LP Viestiä. Hänen kasvattajaseuransa on TTU Pietari.
Gokhshtein on pelannut useissa huippuseuroissa Venäjällä, Turkissa ja Azerbaidžanissa. Ennen salolaisjoukkueeseen liittymistään joulukuussa 2015 hänellä oli taukoa lentopallosta kaksi kautta, koska perheeseen syntyi tytär vuoden 2015 alussa. Gokhshtein asuu miehensä kanssa Viipurissa.
Gokhshtein oli voittamassa LP Viestille lentopallon naisten cupmestaruutta ja Suomen mestaruutta esimerkiksi keväällä 2017. Hän osallistui LP Viestissä myös kuuteen Euroopan Cupin otteluun. Gokhshtein lopetti kevätkauden 2017 jälkeen salolaisjoukkueessa ja keskittyi perheeseensä.
Haukijärvi (Nokia)

Haukijärvi on Pirkanmaalla Nokian ja Ylöjärven rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Haukijärvi on osa Vihnusjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 300 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Siihen ei laske yhtään ojaa, mutta sillä on järven kaakkoispäästä alkunsa saava laskuoja Leppioja, joka yhtyy kolmen kilometrin päässä Haukiluomassa Pohjajärvestä tulevaan laskuojaan. Nämä jatkavat Myllypuron nimisenä etelään laskien Nokianvirtaan. Järven rantaviivan pituus on 750 metriä. Ranta on muualla soistuvaa metsää, mutta eteläranta on moreenimäen rinnettä. Mäellä sijaitsee kaksi kiinteistöä ja neljä vapaa-ajan asuntoa. Järvelle pääsee Ylöjärven Soppeenmäen ja Nokian Lähdeniittyn yhdistävältä tieltä. Kuntien välinen raja ylittää järven niin, että yli puolet jää Nokian puolelle. Järven kaakkoisrannassa on rajapyykki, josta saa alkunsa myös Tampereen ja Ylöjärven välinen Leppiojaa seuraava raja.
Vedenlaatu.
Haukijärven vedenlaatua on tutkittu vähän. Vedenväri on erittäin ruskeaa ja vesi on hyvin hapanta. Vuonna 1985 sen väriluku oli 180 mg Pt/l ja veden happamuustaso eli pH-arvo oli 5,1, joka on jo haitallista useimmille kalalajeille. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan ei enää ollut jäljellä, joten järvi oli todennäköisesti happamoitunut. Veden ravintopitoisuudet olivat koholla. Fosforipitoisuus mitattiin tuolloin 28 mikrogrammaa litrassa vettä (µg/l). Sen perusteella vesi oli lievästi rehevöityneen järven tasoa. Järven virkistysarvo oli vuonna 1985 välttävä.
Historiaa.
Vuonna 1855 julkaistussa Kalmbergin kartastossa Iso-Ahvenistolle johtavalta metsätieltä on Haukijärvelle merkitty polku, joten järvi on kuulunut jonkun ylöjärveläisen talon talouskäyttöön.
Järvi on ollut autio, mutta vuoden 1964 peruskartassa järven etelärantaan oli merkitty rantatontin rajat ja Ylöjärven Soppeenmäen suunnasta oli merkitty tienvaraus. Kun tie rakennettiin Nokian Niittymäen suuntaan, heräsi kiinnostus rakentaa järvelle asuntoja.
Sipsikaljavegaanit

Sipsikaljavegaanit on suomalainen kehopositiivinen Facebook-ryhmä, jossa jaetaan tietoa vegaanisesta ja energiapitoisesta ruoasta sekä siitä nauttimisesta. Ryhmässä arvostetaan maukasta vegaanista ”mättöruokaa” ja terveellisyyteen viittaavat julkaisut poistetaan. Ryhmän tarkoituksena on tehdä veganismista helposti lähestyttävää. Sipsikaljavegaani oli yksi "Kielitoimiston sanakirjan" uudissanoista vuonna 2016. Sen määritelmän mukaan sana on itseironinen nimitys Facebook-ryhmälle, mutta lisäksi sillä voi viitata myös vegaaniin, joka nautiskelee ”epäterveellisistä ruoista ja juomista” ja ”välttelee terveysintoilua”. 
Sotkamolainen Terhi Heimonen perusti ryhmän loppuvuodesta 2015 kanavaksi, jossa tiedotetaan vegaanisista tuotteista ja niiden saatavuudesta Suomessa. Alkuvaiheessa ryhmässä jaettiin erityisesti kokemuksia HoviRuoan kasvispiirakasta eli ”vihiksestä”, joka oli myös alkuperäinen syy ryhmän perustamiseen. Joulukuussa 2016 ryhmässä oli yli 35 000 jäsentä.
Ryhmän ansioksi on laskettu veganismin suosion nopea kasvaminen Suomessa vuonna 2016. Ryhmässä huomiota saaneiden tuotteiden kysyntä on kasvanut. Ryhmän välityksellä esimerkiksi Hoviruoan valmistamista kasvispiirakoista tuli myynti-ilmiö, ja elokuussa 2016 ryhmäläiset järjestivät kasvispiirakan mukaan nimetyn Vihisfestin, joka keskittyi vegaanisen ruoan nautiskeluun. Ryhmän jäsenet ovat myös perustaneet Helsinkiin vegaanisen nakkikioskin Jänön.
Animalia myönsi ryhmälle Pro Animalia -palkinnon työstä rennon veganismin edistämiseksi vuonna 2016. "Image"-lehti valitsi Sipsikaljavegaanit vuoden 2016 someilmiöksi.
Folsom Prison Blues

Folsom Prison Blues on Johnny Cashin kirjoittama laulu. Se nauhoitettiin heinäkuussa 1955 ja julkaistiin saman vuoden joulukuussa. Se on myös singlenä Johnny Cashin vuoden 1957 albumilla "With His Hot and Blue Guitar". Vuoden 1956 alussa Folsom Prison Blues pääsi Billboard-lehden C&amp;W Best Sellers -listan sijalle 4. Vuonna 1968 Johnny Cash julkaisi Folsom Prison Bluesista uuden version, joka pääsi Billboard Hot Country Singles -listan sijalle 1 sekä Billboard Hot 100:n sijalle 32.
Omien sanojensa mukaan Cash sai innoitusta kappaleen kirjoittamiseen nähtyään "Inside the Walls of Folsom Prison" -rikoselokuvan.
Gustav Klutsis

Gustav Klutsis (, ) (4. tammikuuta 1895 – 26. helmikuuta 1938) oli latvialais-neuvostoliittolainen valokuvaaja ja konstruktivistisen avantgarde-taiteen tekijä. Hän on tunnettu yhdessä vaimonsa ja pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Valentina Kulaginan kanssa tekemästään Neuvostoliiton vallankumouksellisesta ja stalinistisesta propagandasta. Hänen nimestään käytetään suomen kielessä sekä latviankielistä asua Gustavs Klucis että venäjänkielistä asua translitteroidussa muodossa Gustav Klutsis.
Elämäkerta.
Klutsis syntyi Latviassa Rūjienassa. Hän opiskeli taidekoulussa Riiassa vuosina 1912–1915. 
Hän päätyi Venäjälle vuonna 1915 tsaarin armeijassa ja päätti jäädä sinne lokakuun vallankumouksen jälkeen latvialaisten tarkka-ampujien joukossa. Seuraavan kolmen vuoden aikana hän alkoi tutustua taiteeseen Kazimir Malevitšin ja Antoine Pevsnerin oppilaana ja liittyi Neuvostoliiton kommunistiseen puolueseen. Hän tutustui Valentina Kulaginaan, ja he avioituivat. Hän valmistui Valtion taidekoulusta VKhUTEMASista. Hän jatkoi koulun väriteorian professorina vuodesta 1924, kunnes koulu suljettiin vuonna 1930.
Klutsis opetti, kirjoitti ja tuotti Neuvostoliiton valtiollista poliittista taidetta koko loppuelämänsä. Pariskunnan taide oli omistettu edistämään Josif Stalinin henkilökulttia.
Huolimatta aktiivisesta ja uskollisesta palvelusta Neuvostoliiton kommunistiselle puolueelle Klutsis pidätettiin Moskovassa 17. tammikuuta 1938, kun hän valmistautui lähtemään New Yorkin maailmannäyttelyyn. Epätietoisuus Klutsisin kohtalosta jatkui vuoteen 1989 saakka, jolloin todettiin, että hänet oli teloitettu Stalinin vainoissa pian vangitsemisensa jälkeen vuonna 1938.
Klutsis on yksi neljästä taiteilijasta, jotka keksivät poliittisen valokuvamontaasin 1918 (yhdessä saksalaisen dadaistien Hannah Höch ja Raoul Hausmann sekä venäläisen El Lisitskin kanssa). Hän työskenteli El Lisitskin kanssa kansainvälisessä näyttelyssä Kölnissä ja Pariisissa vuonna 1937.
Työt.
Klutsisin tunnetuimpia teoksia ovat
Sykloheptatrieeni

Sykloheptatrieeni eli tropylideeni (C7H8) on rengasrakenteisiin sykloalkeeneihin kuuluva hiilivety. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja esimerkiksi ligandina organometalliyhdisteissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa sykloheptatrieeni on väritöntä tai hieman kellertävää nestettä. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin, kloroformiin ja aromaattisiin liuottimiin. Sykloheptatrieeni muodostaa hartsimaisen polymeerin ilman vaikutuksesta. Sykloheptatrieeni ei itsessään ole aromaattinen yhdiste, mutta se voidaan hapettaa esimerkiksi bromin tai karbokationien avulla aromaattiseksi tropyliumioniksi. Vahvemmat hapettimet kuten kaliumpermanganaatti hapettavat yhdisteen tropoloniksi. Sykloheptatrieeni muodostaa organometalliyhdisteitä muun muassa kromin, molybdeenin, volframin, mangaanin ja raudan kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Ensimmäisen kerran sykloheptatrieeniä huomattiin muodostuvan kuumennettaessa eräitä alkaloideja kuten atropiiniä tai kokaiinia. Nykyään valmistus lähtee bentseenistä, joka reagoi diatsometaanin kanssa. Ensin reaktiossa muodostuu norkaradieeniä, joka hyvin nopeasti isomerisoituu sykloheptatrieeniksi. Toinen tapa on 7,7-dibromibisyklo[4.1.0]heptaanin pyrolyysi.
Sykloheptatrieeniä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä organometalliyhdisteiden valmistamiseen, sekä troponoidien, polysyklisten yhdisteiden ja tropyliumsuolojen synteesiin.
Jackson (kappale)

Jackson on kappale, jonka kirjoittivat Billy Edd Wheeler ja Jerry Leiber vuonna 1963. Kappaleen nauhoitti ensimmäisenä Wheeler. 
Vuonna 1967 Jacksonin nauhoittivat ja julkaisivat Johnny Cash ja June Carter sekä Nancy Sinatra ja Lee Hazlewood. Kappaleen eri versioista tunnetuin on mahdollisesti Cashin ja Carterin versio. Merkittävä on myös The Kingston Trion versio vuodelta 1963.
Suomeksi kappale tunnetaan Carolan ja Lasse Mårtensonin esittämänä ja Kari Tuomisaaren sanoittamana nimellä ”Mä lähden Stadiin” (1967).
Korkeamäen jätinkirkko

Korkeamäen jätinkirkko eli Korkiasaaren jätinkirkko on Etelä-Pohjanmaalla Kauhavan Alahärmässä sijaitseva jätinkirkko. Aiemmin röykkiökohteena tunnettu muinaisjäännös on vuonna 2010 luokiteltu myös jätinkirkoksi.
Sijainti.
Alue sijaitsee Alahärmän kirkosta 6,5 kilometriä itään Haarusjärven eteläpuolella ja Kortesjärven puolella sijaitsevien kalliopaljastumien länsipuolella. Alueella sijaitsee laajoja ojitettuja soita, kuten esimerkiksi Kaakkurinneva, ja siellä on myös kallioinen mäki, jota kutsutaan Korkeamäeksi tai Korkiasaareksi. Mäen päällä on useita kivisiä muinaisjäännöksiä. Ne sijaitsevat pääasiassa mäen koillissivulla, missä muinainen rantakin on sijainnut. Korkiasaaren juurelle pääsee metsäautotieltä, joka tulee siihen Alhärmästä alkavalta yhdystieltä 17843. Metsäautotietä ajetaan yhdystieltä 1,2 kilometriä etelään.
Jätinkirkko.
Lokakuussa 2010 tehdyssä tarkastuksessa kohde luokiteltiin myös jätinkirkoksi. Luontaisia kivivalleja on muokattu ja laajennettu ladotuilla kivivalleilla niin, että syntynyt rakennelma on soikea. Marianna Ridderstad mittasi jätinkirkon mittoja jätinkirkkojen paleoastronomisen tutkimushankkeen aikana. Jätinkirkko on hänen mukaansa 60 metriä pitkä ja 30 metriä leveä. Rakenteen pituusakselin suuntaus on 17° pohjoisesta vastapäivään eli pohjois-koilliseen. Kivivalleissa on kolme kraatteriröykkiötä, joissa röykkiön keskellä on kuoppa. Näiden arvellaan olevan saaliiden säilytyskuoppia. Ridderstad on ilmoittanut, että kivivallissa on kaksi sisäkkäistä vallirakennetta. Näyttää siltä, ettei valleihin ole raivattu liikkumista helpottavia kohtia eli portteja.
Ympäristö.
Alueen kiviset rakenteet on tunnettu kauan, mutta mäen eteläpäässä sijaitseva jätinkirkko on uusi havainto. Muut kiviröykkiöt sijaitsevat mäen pohjoispuolella. Pohjoispään keskittymä sijaitsee 75 metriä jätinkirkosta pohjoisluoteeseen ja toinen 40 metriä siitä pohjoiseen. Röykkiöt ovat sammaleiden ja kasvuston peittämiä, mutta ne ovat pintamaata raivaamatta havaittavissa. Niitä on tulkintatavasta riippuen 4–7 kappaletta. Röykkiöiden läpimitta vaihtelee viidestä metristä kahdeksaan metriin. Jokaista röykkiötä on kaiveltu niiden keskikohdasta. Mäellä on näiden lisäksi kaksi jätinkirkkoa pienempää latomusta, jossa on ilmeisesti keskeltä raivattu puhtaaksi alue luontaisesta kivikosta ja raivatut kivet pinottu reunavalliksi. Toisen raivatun alueen halkaisija on 16 metriä, ja toisen alueen mitat ovat 16×10 metriä.
Tutkimuksia.
Kohteessa on käyty tutkimassa alueen kivisiä rakenteita tarkastuksien ja inventointien yhteydessä vuosina 1967 (Ari Siiriäinen), 1984 (Matti Bergström), 2008 (Taisto Karjalainen) ja 2010 (Kaisa Lehtonen ja Pentti Risla). Vuoden 2010 käynnin aikana huomattiin jätinkirkon suuri rakenne. Alueen muinaishautoja ei ole tutkittu.
Roosna-Alliku

Roosna-Alliku on pienkauppala ja entinen kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Paiden kaupunki, Paiden kunta ja Roosna-Alliku uudeksi Paiden kaupungiksi. Roosna-Allikun kunnan keskus, Roosna-Allikun pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Entinen kunta.
Roosna-Allikun kunta sijaitsi Järvamaan keskiosassa Paiden koillispuolella. Roosna-Allikussa oli arviolta 1 037 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 132,16 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Roosna-Allikun pienkauppala ("alevik") ja 12 kylää: Allikjärve, Esna, Kaaruka, Kihme, Kirisaare, Kodasema, Koordi, Oeti, Tännapere, Valasti, Vedruka ja Viisu.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Roosna-Allikun kunnassa oli 973 asukasta, joista 930 (95,6 %) oli virolaisia, 18 (1,8 %) venäläisiä ja 24 (2,5 %) muita kansallisuuksia.
Türi (kunta)

Türi () oli kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Türin, Väätsan ja Kärun kunnat yhdistettiin uudeksi Türin kunnaksi.
Türin kunta sijaitsi Järvamaan eteläosassa Paiden lounaispuolella. Kunnassa oli arviolta 9 351 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 598,37 neliökilometriä.
Kuntaan kuuluivat Türin epäitsenäinen kaupunki ("vallasisene linn"), Oisun ja Säreveren pienkauppalat ("alevik") sekä 35 kylää: Arkma, Jändja, Kabala, Kahala, Karjaküla, Kirna, Kolu, Kurla, Kärevere, Laupa, Lokuta, Meossaare, Metsaküla, Mäeküla, Näsuvere, Ollepa, Pala, Pibari, Poaka, Põikva, Rassi, Raukla, Retla, Rikassaare, Saareotsa, Sagevere, Taikse, Tori, Tännassilma, Türi-Alliku, Vilita, Villevere, Väljaotsa, Äiamaa ja Änari.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Türin kunnassa (Türin epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 9 419 asukasta, joista 8 967 (95,2 %) oli virolaisia, 207 (2,2 %) venäläisiä ja 237 (2,5 %) muita kansallisuuksia.
Väätsa

Väätsa on pienkauppala ja entinen kunta Viron Järvamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Türin, Väätsan ja Kärun kunnat yhdistettiin uudeksi Türin kunnaksi. Väätsan kunnan keskus, Väätsan pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Entinen kunta.
Väätsan kunta sijaitsi Järvamaan länsiosassa Paiden länsipuolella. Väätsassa oli arviolta 1 280 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 195,17 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Väätsan pienkauppala ("alevik") ja 10 kylää: Aasuvälja, Lõõla, Piiumetsa, Reopalu, Roovere, Röa, Saueaugu, Vissuvere, Väljataguse ja Ülejõe.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Väätsan kunnassa oli 1 256 asukasta, joista 1 200 (95,5 %) oli virolaisia, 21 (1,7 %) venäläisiä ja 36 (2,9 %) muita kansallisuuksia.
Juuru

Juuru on pienkauppala ja entinen kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Raplan, Juurun, Kaiun ja Raikkülan kunnat yhdistettiin uudeksi Raplan kunnaksi. Juurun kunnan keskus, Juurun pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Entinen kunta.
Juurun kunta sijaitsi Raplamaan koillisosassa Tallinnan etelä- ja Raplan koillispuolella. Juurussa oli arviolta 1 429 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 152,4 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Juurun pienkauppala ("alevik") ja 14 kylää: Atla, Helda, Hõreda, Härgla, Jaluse, Järlepa, Kalda, Lõiuse, Mahtra, Maidla, Orguse, Pirgu, Sadala ja Vankse.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Juurun kunnassa oli 1 511 asukasta, joista 1 464 (96,9 %) oli virolaisia, 33 (2,2 %) venäläisiä ja 15 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
Brendan Murray

Brendan Murray (s. 16. marraskuuta 1996) on irlantilainen laulaja ja entinen irlantilaisbändi Hometownin jäsen. Hän edusti Irlantia sooloartistina vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa.
Elämä ja ura.
2014–2016.
Vuonna 2014 Murraysta tuli osa Hometown-nimistä irlantilaisbändiä, jota johti Louis Walsh. Bändi saavutti kolme listamenestystä kotimaassaan, sisältäen ykkössinglet ”Where I Belong” vuonna 2014 ja ”Cry for Help” vuonna 2015. Heidän debyyttialbuminsa HomeTown julkaistiin marraskuussa 2015 ja se nousi neljännelle sijalle Irlannissa. Joulukuussa 2016 bändi ilmoitti, että he lopettaisivat toimintansa.
2016-.
16. joulukuuta 2016 Murrayn ilmoitettiin olevan Irlannin euroviisuedustaja vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa. 10. maaliskuuta 2017 hänen kappaleensa ”Dying To Try” julkaistiin.
Kesäparalympialaiset 2020

Kesäparalympialaiset 2020 olivat Tokiossa Japanissa 24. elokuuta – 5. syyskuuta 2021 järjestetyt XVI kesäparalympialaiset. Ne oli tarkoitus järjestää vuonna 2020, mutta koronaviruspandemian vuoksi kisat siirrettiin järjestettäviksi vuoteen 2021.
Lajit.
Vuoden 2020 kesäparalympialaisissa tullaan järjestämään 22 eri lajia. Niistä kaksi, sulkapallo ja taekwondo, järjestetään ensimmäistä kertaa paralympialaisissa. Viime paralympialaisiin nähden ohjelmistosta poistuu purjehdus ja CP-jalkapallo.
Tunnus.
Heinäkuussa 2015 julkaistiin vuonna 2020 järjestettävien olympialaisten ja paralympialaisten uusi tunnus. Heti saman vuoden syyskuussa tunnuspoistettiin käytöstä plagiointisyytösten jälkeen. Avoimen kilpailun jälkeen huhtikuussa 2016 julkaistiin uusi tunnus.
Maskotti.
Paralympialaisten maskotti on Someiti. Nimi tulee sanasta "Someiyoshino", joka tarkoittaa tiettyä kirsikankukkaa tai mahtavaa. Maskotin on suunnitellut Ryo Taniguchi.
Järvakandi

Järvakandi on kauppala ja entinen kunta Virossa Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kehtnan ja Järvakandin kunnat yhdistettiin uudeksi Kehtnan kunnaksi.
Järvakandin kunnan muodosti kokonaisuudessaan Järvakandin itsenäinen kauppala ("alev"). Järvakandi sijaitsee Raplamaan eteläosassa Raplan eteläpuolella. Järvakandissa on arviolta 1 256 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 4,85 neliökilometriä.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Järvakandin kunnassa (ja samalla Järvakandin kauppalassa, "alev") oli 1 273 asukasta, joista 1 107 (87,0 %) oli virolaisia, 105 (8,2 %) venäläisiä ja 60 (4,7 %) muita kansallisuuksia.
Kaiu

Kaiu on pienkauppala ja entinen kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Raplan, Juurun, Kaiun ja Raikkülan kunnat yhdistettiin uudeksi Raplan kunnaksi. Kaiun kunnan keskus, Kaiun pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Entinen kunta.
Kaiun kunta sijaitsi Raplamaan itäosassa Tallinnan etelä- ja Raplan itäpuolella. Kaiussa oli arviolta 1 253 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 261,07 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Kaiun pienkauppala ("alevik") ja 12 kylää: Kuimetsa, Karitsa, Kasvandu, Oblu, Põlliku, Suurekivi, Tamsi, Tolla, Toomja, Vahastu, Vana-Kaiu ja Vaopere.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kaiun kunnassa oli 1 307 asukasta, joista 1 290 (98,7 %) oli virolaisia, 12 (0,9 %) venäläisiä ja 6 (0,5 %) muita kansallisuuksia.
Marko Pomerants

Marko Pomerants (s. 24. syyskuuta 1964 Tamsalu) on virolainen poliitikko ja moninkertainen ministeri. Pomerants edustaa konservatiivipuolue Isänmaan ja Res Publican liittoa.
Nuoruus.
Pomerants kävi Tamsalun keskikoulua ja opiskeli Tarton yliopistossa. Hänellä on tutkinnot geologiassa ja hallintotieteissä.
Poliittinen ura.
Pomerantsin poliittinen ura alkoi Länsi-Virumaan ympäristövirastossa 1994. Vuoden kuluttua hänestä tuli maaherra () ja hän oli tehtävässä kahdeksan vuotta.
Pomerants valittiin 2003 riigikoguun. 10. huhtikuuta 2003 hänet nimitettiin sosiaaliministeriksi, ja hän oli tehtävässä 13. huhtikuuta 2005 asti. Hän oli riigikogun jäsen 2007–2009. Vuosina 2009–2011 Pomerants oli sisäministeri. Viron parlamenttivaaleissa 2015 Pomerants valittiin jälleen riigikoguun, ja hän sai 2 681 ääntä. 9. huhtikuuta 2015 hänet nimitettiin ympäristöministeriksi Taavi Rõivasin toiseen hallitukseen.
Kehtna

Kehtna () oli kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Se sijaitsi maakunnan keskiosassa Raplan eteläpuolella. Kehtnassa oli arviolta 4 405 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 507,11 neliökilometriä.
Kylät ja kauppalat.
Kuntaan kuului viisi pienkauppalaa ("alevik") – Eidapere, Kaerepere, Keava, Kehtna ja Lelle – ja 43 kylää: Ahekõnnu, Ellamaa, Haakla, Hertu, Hiie, Ingliste, Käbiküla, Kaerepere, Kalbu, Kärpla, Kehtna-Nurme, Kastna, Kenni, Koogimäe, Koogiste, Kõrbja, Kumma, Laeste, Lalli, Lau, Lellapere, Lellapere-Nurme, Linnaaluste, Lokuta, Metsaääre, Mukri, Nadalama, Nõlva, Ohekatku, Pae, Palasi, Paluküla, Põllu, Põrsaku, Reonda, Rõue, Saarepõllu, Saksa, Saunaküla, Selja, Sooaluste, Valtu-Nurme ja Vastja.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kehtnan kunnassa oli 4 394 asukasta, joista 4 182 (95,2 %) oli virolaisia, 120 (2,7 %) venäläisiä ja 90 (2,0 %) muita kansallisuuksia.
Käru

Käru on järvamaalaiseen Türin kuntaan kuuluva pienkauppala ja entinen Raplamaan kunta Virossa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Järvamaan Türi ja Väätsa sekä Käru yhdistettiin uudeksi Türin kunnaksi. Kärun kunnan keskus, Kärun pienkauppala, säilyi muutoksessa pienkauppalana.
Entinen kunta.
Kärun kunta sijaitsi Raplamaan maakunnan kaakkoisosassa Raplan kaakkois- ja Paiden länsipuolella. Kärussa oli arviolta 609 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 214,92 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Kärun pienkauppala ("alevik") ja kahdeksan kylää: Jõeküla, Kullimaa, Kõdu, Kädva, Kändliku, Lauri, Lungu ja Sonni.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Kärun kunnassa oli 632 asukasta, joista 609 (96,4 %) oli virolaisia, 12 (1,9 %) venäläisiä ja 12 (1,9 %) muita kansallisuuksia.
Paavo Hirvikallio

Paavo Hirvikallio (4. syyskuuta 1911 Luumäki – 7. maaliskuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteen tohtori ja poliittisen historian tutkija.
Hirvikallion vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Taavetti (Taavi) Hirvikallio (1882–1918) ja Aliina Riihelä (1889–1926). Hirvikallion isä joutui Suomen sisällissodan aikana punaisten teloittamaksi Kouvolassa 10. huhtikuuta 1918 ja hänen pankin prokuristina toiminut äitinsä surmattiin Taavetin Kansallis-Osake-Pankin konttorin ryöstöyrityksen yhteydessä 1. kesäkuuta 1926. Hirvikallio pääsi ylioppilaaksi 1929 Kouvolan yhteiskoulusta ja hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1935. Hän suoritti 1951 puhetaidon opettajan (logonomi) tutkinnon ja väitteli 1958 valtiotieteen tohtoriksi. Hirvenkallion väitöskirja käsitteli Suomen tasavallan presidentinvaaleja vuosina 1919–1950 ja presidenttien valintaan liittyneitä taustatekijöitä. Väitöskirjaa varten Hirvikallio haastatteli muun muassa kaikkia vuonna 1958 elossa olleita presidentin valitsijamiehiä. 
Hirvikallio oli työssä Kansallis-Osake-Pankin pääkonttorissa 1936–1946 ja kauppa- ja teollisuusministeriössä 1946–1950. Hän toimi sitten valtio-opin, yhteiskuntaopin ja kansainvälisen politiikan opettajana muun muassa Sotakorkeakoulussa ja Maasotakoulussa.
Hirvikallio kuului 1930-luvulla äärioikeistolaisuutta vastustaneen Vapaamielisten Klubin perustajiin. Hän oli mukana perustamassa vuonna 1935 politiikan tutkimukseen erikoistunutta Valtiotieteellistä yhdistystä ja hän toimitti yhdistyksen vuosikirjat 1941–1951. 
Paavo Hirvikallio oli naimisissa 1936–1994 Gertrud Emilia Modigin (1907–1994) kanssa. Suomen Kulttuurirahaston yhteydessä toimii Hirvikallion testamenttilahjoitukseen perustuva Paavo Hirvikallion rahasto joka tukee poliittisen historian jatko-opintoja.
Raikküla

Raikküla () oli kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Raplan, Juurun, Kaiun ja Raikkülan kunnat yhdistettiin uudeksi Raplan kunnaksi. 
Kunta sijaitsi maakunnan keskiosassa Raplan lounaispuolella. Raikkülassa oli arviolta 1 519 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 229 neliökilometriä.
Kuntaan kuului 22 kylää: Jalase, Kaigepere, Keo, Koikse, Kõrvetaguse, Lipa, Lipametsa, Loe, Lõpemetsa, Metsküla, Nõmmemetsa, Nõmmküla, Põlma, Pühatu, Purku, Raela, Raikküla, Riidaku, Tamme, Ummaru, Vahakõnnu, Valli.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Raikkülan kunnassa oli 1 588 asukasta, joista 1 536 (96,7 %) oli virolaisia, 24 (1,5 %) venäläisiä ja 30 (1,9 %) muita kansallisuuksia.
Hiihdon Norjan-mestaruuskilpailut 2016

Hiihdon Norjan-mestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Tromssassa 28.–31. tammikuuta ja Beitostølenissä 31. maaliskuuta–3. huhtikuuta.
Miesten puolella menestyksekkäin urheilija oli Martin Johnsrud Sundby, joka saavutti kolme henkilökohtaista kultaa ja lisäksi parisprintistä hopeaa. Kaksi henkilökohtaista mitalia saavutti myös kahdesti hopealle yltänyt Sjur Røthe. Kolmeen mitaliin ylsi Sundbyn ohella Martin Løwstrøm Nyenget saavuttaen henkilökohtaisen hopean lisäksi hopeaa viestistä ja pronssia parisprintistä.
Naisissa Astrid Uhrenholdt Jacobsen menestyi parhaiten voittaen mestaruuden kahdella henkilökohtaisella matkalla ja viestissä. Myös Therese Johaug voitti kaksi henkilökohtaista matkaa. Ingvild Flugstad Østberg saavutti neljä henkilökohtaista mitalia, joista kolme hopeisia ja yksi pronssinen. Neljään mitaliin ylsi myös Heidi Weng, joka voitti henkilökohtaisilta matkoilta kultaa, hopeaa ja pronssia sekä lisäksi hopeaa parisprintistä.
Tulokset.
Miehet.
Sprintti (v).
Tromssa, 29. tammikuuta
15 km (p).
Tromssa, 28. tammikuuta
30 km yhdistelmäkilpailu.
Tromssa, 30. tammikuuta
Parisprintti (p).
Beitostølen, 31. maaliskuuta
Viesti 3 × 10 km.
Tromssa, 31. tammikuuta
Naiset.
Sprintti (v).
Tromssa, 29. tammikuuta
10 km (p).
Tromssa, 28. tammikuuta
15 km yhdistelmäkilpailu.
Tromssa, 30. tammikuuta
Parisprintti (p).
Beitostølen, 31. maaliskuuta
Viesti 3 × 5 km.
Tromssa, 31. tammikuuta
Rapla (kunta)

Rapla () oli kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Raplan, Juurun, Kaiun ja Raikkülan kunnat yhdistettiin uudeksi Raplan kunnaksi.
Kunta sijaitsi maakunnan keskiosassa Tallinnan eteläpuolella, ja sen hallinnollisena keskuksena toimii Raplan epäitsenäinen kaupunki. Kunnassa oli arviolta 9 170 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 243,39 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Raplan epäitsenäisen kaupungin lisäksi kolme pienkauppalaa ("alevik") – Alu, Hagudi ja Kuusiku – sekä 38 kylää: Alu-Metsküla, Aranküla, Hagudi, Iira, Juula, Kalevi, Kelba, Kodila, Kodila-Metsküla, Koigi, Kuku, Kuusiku-Nõmme, Kõrgu, Lipstu, Mahlamäe, Mõisaaseme, Mällu, Nõmme, Oela, Ohulepa, Oola, Palamulla, Purila, Raka, Ridaküla, Röa, Seli, Seli-Nurme, Sikeldi, Sulupere, Tapupere, Tuti, Tõrma, Uusküla, Valtu, Väljataguse, Äherdi ja Ülejõe.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Raplan kunnassa (Raplan epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 9 051 asukasta, joista 8 667 (95,8 %) oli virolaisia, 222 (2,5 %) venäläisiä ja 156 (1,7 %) muita kansallisuuksia.
Vigala

Vigala () oli kunta Viron Raplamaan maakunnassa. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Märjamaan ja Vigalan kunnat yhdistettiin uudeksi Märjamaan kunnaksi.
Kunta sijaitsi maakunnan lounaisosassa Raplan lounais- ja Pärnun pohjoispuolella. Vigalassa oli arviolta 1 222 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 269,68 neliökilometriä.
Kuntaan kuului 27 kylää: Araste, Avaste, Jädivere, Kausi, Kesu, Kivi-Vigala, Kojastu, Konnapere, Kurevere, Leibre, Läti, Manni, Naravere, Oese, Ojapere, Paljasmaa, Palase, Pallika, Päärdu, Rääski, Sääla, Tiduvere, Tõnumaa, Vaguja, Vanamõisa, Vana-Vigala ja Vängla.
Väestö.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan Vigalan kunnassa oli 1 224 asukasta, joista 1 194 (97,5 %) oli virolaisia, 15 (1,2 %) venäläisiä ja 15 (1,2 %) muita kansallisuuksia.
Seth Vesa

Seth Vesa (27. tammikuuta 1890 Teisko – 27. elokuuta 1957 Ikaalinen) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja maastohiihtäjä. Hänen veljensä Konsta ja Heikki Vesa olivat myös tunnettuja hiihtäjiä.
Seth Vesan vanhemmat olivat Teiskon Yli-Rantalan torppari Juho Vesa ja Karoliina Vesa. Perheessä oli kahdeksan poikaa ja kolme tytärtä. Juho Vesa otti Teiskossa Ala-Rantalan tilan vuokralle kahdeksikymmeneksi vuodeksi ja hän toimi myös puuseppänä valmistaen veneitä ja ajokaluja.
Teiskossa syntynyt Seth Vesa voitti murtomaahiihdon 20 ja 30 kilometrin SM-kultaa 19-vuotiaana vuonna 1909 sekä samana vuonna Tukholmassa Pohjoismaisten kisojen 30 kilometrin murtomaahiihdon. Vesa lopetti hiihtouransa jo vuonna 1910, mutta hän julkaisi vuonna 1925 "Hiihtäjän opas" -nimisen hiihto-oppaan ja muita hiihtoon liittyviä kirjoja. 
Seth Vesan kilpailu-ura päättyi kun hän meni Jyväskylän seminaariin opiskelemaan. Hän valmistui sieltä kansakoulunopettajaksi vuonna 1913. Seth Vesa toimi opettajana Asikkalassa, Uudella kirkolla ja vuodesta 1922 Ikaalisissa. Hän kuoli tapaturmaisesti kaaduttuaan polkupyörällään syysliukkailla vuonna 1957.
Kasai (maakunta)

Kasaï on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Tshikapa. Kasai erosi Länsi-Kasain maakunnasta vuoden 2005 perustuslakiin liittyneessä hallinnonuudistuksessa.
Vuodesta 2017 alkaen maakunnan eteläosissa on kärsitty pahasta nälänhädästä. Heimopäällikön murha lietsoi etnisiä väkivaltaisuuksia ja sai aikaan suuria sisäisen pakolaisuuden virtoja.
Ryan Zinke

Ryan Keith Zinke (s. 1. marraskuuta 1961) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko ja entinen Yhdysvaltain sisäministeri. Vuosina 2015–2017 hän toimi Montanan osavaltion edustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa. Hän on entinen laivaston eliittijoukkojen upseeri. Joulukuussa 2016 presidentiksi valittu Donald Trump ilmoitti että Zinke on hänen ehdokkaansa sisäministeriksi. Senaatti vahvisti Zinken nimityksen 1. maaliskuuta 2017 ja hän astui virkaansa samana päivänä.
Trumpin toiveiden mukaisesti hän edisti öljynporaus- ja hiilikaivoshankkeita sisäministerinä. Joulukuussa 2018 Zinken ilmoitettiin olevan eroamassa.
Saliman piirikunta

Saliman piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja rajoittuu etelässä Dezdan, lännessä Lilongwen ja Dowan, luoteessa Ntchisin ja pohjoisessa Nkhotakotan piirikuntaan sekä idässä Malawijärveen.
Piirikunnan pinta-ala on 2 196,0 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 132 300 as. (1977), 189 200 as. (1987), 248 200 as. (1998), 337 900 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 407 148 asukasta.
Piirikunnan keskus on Saliman kaupunki (27 852 as., 2008). Se sijaitsee maanteitse noin 22 kilometriä Malawijärveltä länteen. Kaupunkiin on noin 110 kilometriä pääkaupunki Lilongwesta.
San Bernardino Verbano

 San Bernardino Verbano on kunta Pohjois-Italiassa Verbano-Cusio-Ossolan maakunnassa Piemonten alueella. San Bernardino Verbanon naapurikunnat ovat Cossogno, Mergozzo, Premosello-Chiovenda ja Verbania.
Gustav Fridolin

Per Gustav Edvard Fridolin (s. 10. toukokuuta 1983 Vittsjö) on ruotsalainen entinen poliitikko. Fridolin toimi toisena vihreiden puheenjohtajista ensin Åsa Romsonin kanssa vuosina 2011–2016 ja sitten Isabella Lövinin kanssa vuosina 2016–2019. Vuosina 2014–2019 hän toimi Ruotsin opetusministerinä.
Fridolin toimi valtiopäiväedustajana vuosina 2002–2006 sekä 2010–2019. Viimeisellä kaudellaan hän edusti Tukholman vaalipiiriä. Siviiliammatiltaan Fridolin on toimittaja, kirjailija ja opettaja.
Elämä ja ura.
Fridolin syntyi Vittsjössä, Hässleholmin kunnassa, Skånen läänissä, Ruotsissa. Hän liittyi ympäristöpuolueeseen vuonna 1994, ja toimi toisena Vihreän Nuorison kahdesta puheenjohtajista vuosina 1999–2003.
Fridolinin ensimmäinen kausi valtiopäivillä oli vuosina 2002–2006, jolloin hän edusti Tukholman vaalipiiriä. Fridolin oli tuolloin vain 19-vuotias, ja siten nuorin kansanedustaja Ruotsin historiassa. Hän piti ennätystä hallussaan vuoteen 2010 asti, jolloin maltillisten Anton Abele rikkoi sen. Ensimmäisen kautensa aikana Fridolin oli perustuslakikomitean jäsen. Hän toimi myös ympäristöpuolueen hallituksen jäsenenä 2004–2006 ja oli yksi puolueen edustajista neuvotteluissa sosiaalidemokraattisen hallituksen ja vasemmistopuolueen kanssa.
Vuonna 2005 Fridolin ilmoitti, ettei hän olisi ehdolla vuoden 2006 valtiopäivävaaleissa. Vuosina 2006–2009 hän työskenteli reportterina tutkivassa televisio-ohjelmassa nimeltä "Kalla fakta". Fridolin opiskeli Tukholman ja Linköpingin yliopistoissa, minkä jälkeen hän sai luvan opettaa kansankorkeakouluissa, mutta ei ole koskaan toiminut opettajana.
Fridolin oli ehdolla jälleen vuoden 2010 valtiopäivävaaleissa ja edusti Skånen läänin pohjoista ja itäistä vaalipiiriä. Hän istuu EU-asioiden komiteassa ja on myös varajäsen ulkoasiainkomiteassa, sisäasiainkomiteassa sekä teollisuus- ja talouskomiteassa.
Fridolin on kirjoittanut kolme kirjaa, jotka kaikki käsittelevät politiikkaa. Ensimmäinen, nimeltään "Från Vittsjö till världen – om global apartheid och alla vi som vill någon annanstans" (), julkaistiin vuonna 2006. Hänen toinen kirjansa, nimeltään "Blåsta", julkaistiin vuonna 2009, ja hänen kolmas kirjansa, "Maskiner och människor – en skrift om arbete och framtidstro" () vuonna 2011. Fridolin kirjoitti "Koneet ja miehet" yhdessä Ulf Bodach Söderströmin kanssa, ja siinä esitellään vihreän politiikan mahdollisuuksia.
Fridolinin poliittinen esikuva on sosiaaliliberaali pääministeri Karl Staaff, jota hän kehui lehtiartikkelissa vuonna 2011.
Vuonna 2014 Fridolinista tuli Löfvenin ensimmäisen hallituksen opetusministeri.
Vuonna 2019 Fridolin vetäytyi politiikasta ja palasi opettajaksi. Fridolin kertoi syyksi, että politiikka vei liikaa aikaa perhe-elämältä.
Ken Liu

Ken Liu (s. 1976) on yhdysvaltalainen science fiction -kirjailija ja kääntäjä.
Hänen käännöksensä kirjasta "The Three-Body Problem" voitti Hugon vuonna 2015, joka on ensimmäinen käännetty teos joka on tehnyt niin.
Hänen novellinsa "The Paper Menagerie" (suom. "Paperieläintarha", Portti 3/12) on ensimmäinen teos, joka on voittanut sekä Nebula-, Hugo-, että World Fantasy-palkinnon.
Hänen novellinsa, "Mono no aware" voitti vuoden 2013 Hugon.
Dowan piirikunta

Dowan piirikunta on yksi Malawin aluejaon 28 piirikunnasta. Piirikunta on osa Malawin Keskistä aluetta ja sijaitsee Lilongwen piirikunnan ja pääkaupunki Lilongwen pohjoisnaapurina. Luoteessa Dowan piirikunta rajoittuu Kasungun, pohjoisessa Ntchisin ja lännessä Saliman piirikuntaan. Piirikunnan keskus on Dowan taajama (4 765 as., 2008), josta on pääkaupunkiin maanteitse noin 50 kilometriä.
Piirikunnan pinta-ala on 3 041 neliökilometriä. Väkiluku on kehittynyt väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 247 600 as. (vuonna 1977), 322 400 as. (1987), 411 400 as. (1998), 558 500 as. (2008). Vuoden 2014 väkilukuarvio oli 732 342 asukasta.
Peter Watts

Peter Watts (s. 25. tammikuuta 1958) on kanadalainen tieteiskirjailija ja merieläinbiologi. Hänen kirjojaan on ollut ehdokkaina useille palkinnoille, muun muassa Hugo-, Prix Aurora-, BSFA-, Sunburst-, Theodore Sturgeon-, ja John W. Campbell-palkinnoille.
Hän on saanut muun muassa Seiun-, Tähtivaeltaja-, Hugo- sekä Shirley Jackson -palkinnot.
Ura.
Watts on myös kertonut työskennelleensä Crytekille.
Ann Leckie

Ann Leckie (s. 1966) on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija. Leckie voitti 2014 esikoisromaanillaan "Ancillary Justice" (2013) muun muassa Arthur C. Clarke-, Hugo-, Nebula- ja BSFA-palkinnon. Jatko-osat "Ancillary Sword" (2014) ja "Ancillary Mercy" (2015) voittivat molemmat Locus-palkinnon.
Vuonna 2024 Leckie voitti parhaan sarjan Hugo-palkinnon Imperial Radch -sarjalla.