tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kilpa-ajo halki Italian

Kilpa-ajo halki Italian () on 37. "Asterix seikkailee" -albumi, joka julkaistiin vuonna 2017. Se julkaistiin suomeksi samana vuonna Mirka Ulannon suomentamana. Albumin on käsikirjoittanut Jean-Yves Ferri ja kuvittanut Didier Conrad.
Juoni.
Rooman senaatissa senaattori Lactus Bifidusta, joka on vastuussa Rooman valtakunnan teiden ylläpidosta, syytetään teiden surkeasta kunnosta. Pelastaakseen maineensa Bifidus lupaa järjestää suuret hevosvaunujen kilpa-ajot halki koko Italian niemimaan, jotka ovat avoinna kaikille kansakunnille, myös barbaareille. Itse Julius Caesar saapuu onnittelemaan Bifidusta tästä ideasta ja samalla muistuttaa häntä siitä, että voittajan pitää sitten olla roomalainen.
Samaan aikaan Asterix ja Obelix ovat markkinoilla viemässä Senilixiä hammaslääkäriin. Markkinoilla Obelix ostaa hevosvaunut heräteostoksena ja kuulee vaunukilpa-ajoista. Gallialaiset päättävät ottaa osaa kilpa-ajoihin.
Kilpa-ajoissa, joita sponsoroi garumin valmistaja Croisos Lupus, on mukana osallistujia monesta kansakunnasta, mukaan lukien brittejä, lusitanilaisia, Kushin valtakunnan prinsessoja (joihin kaikki miehet ihastuvat) ja koko yleisön ennakkosuosikki, roomalainen mestariajaja Coronavirus, joka käyttää messinkistä naamiota. Kilpa-ajo lähtee käyntiin ja kulkee läpi Italian niemimaan. Kilpailu on hyvin kovaa ja gallialaiset epäilevät, että kilpa-ajoja sabotoidaan, jotta Coronaviruksen voitto varmistuisi. Epäily osoittautuu todeksi, kun kimbriläiset osallistujat tunnustavat Caesarin määränneen heidät sabotoimaan kilpailua auttaakseen Coronavirusta. Kuultuaan tästä Coronavirus paljastaa olleensa tästä tietämätön ja hänen apurinsa Bacilluksen olleen kaiken takana. Jaloa urheilumieltä osoittaen Coronavirus vetäytyy pois kisasta.
Lähellä maalia gallialaiset ovat vähällä voittaa, mutta he huomaavat Coronaviruksen olevan sittenkin mukana kisassa ja ohittavan heidät. Viime hetkellä Coronaviruksen vaunut törmäävät kuoppaan ja paljastuu, että itse Caesar oli naamioitunut Coronavirukseksi varmistaakseen Rooman voiton. Pelastaakseen kunniansa ja osoittaakseen urheilumieltä Caesar myöntää tappionsa ja julistaa gallialaiset voittajiksi. Palkinto kuitenkin kiertää yhdeltä osallistujalta toiselle, koska kaikkien mielestä kaikki pärjäsivät yhtä hyvin.
Albumin lopussa gallialaiset palaavat takaisin kyläänsä suurelle juhla-aterialle, ja matkan aikana Obelix närkästyy huomatessaan kasvonsa garumin mainoksessa.
Yksityiskohtia.
Jotkut albumin hahmoista ovat karikatyyrejä tunnetuista henkilöistä. Parmalaisen majatalon isäntä muistuttaa laulaja Luciano Pavarottia, roomalainen mestariajaja Coronavirus muistuttaa kilpa-ajaja Alain Prostia ja garumin valmistaja Croisos Lupus puolestaan muistuttaa Italian pääministeri Silvio Berlusconia.
Upper Hollowayn rautatieasema

Upper Hollowayn rautatieasema on London Overgroundin asema Islingtonin kaupunkipiirissä Lontoossa. Se sijaitsee Gospel Oak to Barking Linen varrella Gospel Oakin ja Crouch Hillin asemien välissä. Sieltä on myös helppoa vaihtaa Lontoon metroon: Archwayn metroasemalle on noin viiden minuutin kävelymatka. Upper Hollowayn asema on Oyster-matkakortin vyöhykkeellä 2.
Upper Hollowayn asema avattiin 21. heinäkuuta 1868, suljettiin 31. tammikuuta 1870 ja avattiin uudelleen jo 1. lokakuuta samana vuonna. Se sai 1. maaliskuuta 1871 uudeksi nimekseen Upper Holloway for St. John’s Park and Highgate Hill. Nimi lyheni ensin 1. huhtikuuta 1875 muotoon Upper Holloway for St. John’s Park ja lopulta alkuperäiseen, tarkenteettomaan muotoon 1. heinäkuuta 1903.
Asemaa käytti hieman alle 700 000 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Saudi-Arabian kiviportit

Saudi-Arabian kiviportit ovat muinaisia kivisiä aitauksia Arabian niemimaalla. Paikalliset beduiinit kutsuvat näitä nimellä "Vanhojen miesten työt".
Monet niistä muistuttavat ylhäältä katsoen portteja, joiden pylväät on yhdistetty pitkillä riu'uilla. Näitä kiviportteja on Saudi-Arabian länsiosan keskiosassa, eniten Medinan ja Khaybarin välisellä seudulla, jossa on Harrat Khaybarin laavakenttä.
Yhteensä kiviportteja on vähän alle 400. Portit ovat yleensä 50-150 metrin pituisia ja puolen metrin korkuisia. Niiden ikä on noin 9000-2000 vuotta, ja ne saattavat olla beduiinien esi-isien tekemiä. Porttien käyttötarkoitusta ei tiedetä.
Porttien lisäksi on myös jonkinlaisia pyöreitä rakennelmia, jotka saattavat olla hautojen jäänteitä. Niistä joidenkin vieressä on kartiomainen aitaus, jolloin syntyy avaimenreikää muistuttava kuvio.
Leijamainen rakennelma on luultavasti metsästysansa.
Jordanian kiviympyrät.
Jordaniasta on löydetty kiviportteja muistuttavia kiviympyröitä, joiden läpimitta on 220-455 metriä.
Kohtalokas sunnuntai

Kohtalokas sunnuntai ("Les Dimanches de Ville-d’Avray") on Serge Bourguignonin ohjaama ranskalainen draamaelokuva vuodelta 1962. Se perustuu Bernard Eschasseriaux’n romaaniin, ja kirjailija oli mukana sovittamassa romaaniaan elokuvakäsikirjoitukseksi.
Juoni.
Pierre kärsii traumasta ja muistinmenetyksestä, jonka hän on saanut Vietnamin sodassa hänen sotilaskoneensa pudottua ja tapettua paikallisen lapsen. Hän alkaa toipua leikkiessään ja jutellessaan pienen Cybèle-tytön kanssa. Hän tekeytyy sisäoppilaitoksessa asuvan tytön isäksi päästäkseen tapaamaan tätä aina sunnuntaisin. Ihmiset kuitenkin käsittävät suhteen väärin ja tapahtumat saavat järkyttävän käänteen.
Vastaanotto.
Paula Talaskivi piti ensi-ilta-arvostelussaan "Kohtalokasta sunnuntaita" persoonallisena aihevalintana nuorelle uuden aallon ohjaajalle. Hän ihasteli myös elokuvan runollista tunnelmaa, pienen Patricia Gozzin roolisuoritusta ja Henri Decaën kuvausta.
"Kohtalokas sunnuntai" palkittiin parhaana vieraskielisenä elokuvana vuoden 1963 Oscar-gaalassa. Se oli ehdolla myös käsikirjoituksestaan.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Torvikit

Torvikit ("Onosma") on kasvisuku, joka kuuluu lemmikkikasvien heimoon. Siihen sisältyy noin 250 lajia. Suvun kasveja käytetään monivuotisina koristekasveina.
Vahakukat

Vahakukat ("Cerinthe") on kasvisuku, joka kuuluu lemmikkikasvien heimoon. Siihen sisältyy kuusi lajia.
Lajeja.
Vahakukkien lajeista iso-, pikku- ja kierrevahakukkaa kasvatetaan yksivuotisina koristekasveina.
Caribbean Football Union

Caribbean Football Union (CFU) on Karibian nimellinen jalkapalloliitto. Se edustaa 25:ttä FIFAn jäsenmaata ja kuutta FIFAan kuulumatonta maata Karibialla sekä muualla Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Liitto perustettiin vuonna 1978 ja sen jäsenet kuuluvat Pohjois-Amerikan jalkapalloliittoon eli CONCACAFiin.
Liitto sai kansainvälistä huomiota, kun se paljasti, että FIFAn presidentiksi pyrkinyt Mohammed bin Hammam oli tarjonnut jokaisen jäsenliiton edustajalle 40 000 Yhdysvaltain dollaria CFU:n kokouksessa vuonna 2011. Useat olivat hyväksyneet tarjouksen. Tämä johti monien CFU:n tärkeimpien jäsenten sulkemiseen jalkapallosta.
Jäsenmaat.
Nykyiset jäsenmaat.
Näistä Bonaire, Guadeloupe, Martinique, Ranskan Guayana, Saint Martin sekä Sint Maarten eivät kuulu FIFAan.
Kilpailut.
Caribbean Cup on CFU:n järjestämä epäsäännöllisin väliajoin pidettävä Karibian maiden mestaruusturnaus. Samalla se toimii CFU:n jäsenten karsintaturnauksena Pohjois-Amerikan mestaruusturnaukseen CONCACAF Gold Cupiin, kun turnauksen neljä parasta pääsevät seuraavaan järjestettävään Gold Cupiin.
CFU Club Championship on joka kausi järjestettävä Karibian seurajoukkueturnaus. Turnauksen voittaja etenee suoraan CONCACAF Champions Leagueen, ja toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi sijoittuneet pääsevät CONCACAF Leagueen, joka toimii karsintaturnauksena CONCACAF Champions Leaguelle.
Lähteet.
http://www.cfufootball.org/index.php/member-associations (engl.)
Crème Bonjour

Crème Bonjour on Upfieldin tuotemerkki, jolla myydään erilaisia tuorejuustoja, levitteitä sekä Cuisine crème fraîchea. Crème Bonjour on ollut Suomessa vuodesta 1984 lähtien. Sen tuotteita valmistettiin Suomessa 1990-luvun lopulle asti, kunnes valmistus siirtyi Ruotsiin Unileverin lopetettua tehtaita Suomessa. Suomen lisäksi Crème Bonjour -tuotteita on saatavilla muun muassa Ruotsissa ja vuodesta 2005 Venäjällä.
Vuonna 2016 Crème Bonjour nousi kolmannelle sijalle "Markkinointi &amp; Mainonta" -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä.
Karhepuut

Karhepuut ("Cordia") on kasvisuku, joka luokitellaan kuuluvaksi joko lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimon Cordioideae-alaheimoon tai karhepuukasvien (Cordiaceae) heimoon. Karhepuut edustavat lemmikkikasvien heimossa vähemmistöksi jääviä puumaisia kasveja.
Karhepuihin sisältyy noin 225 lajia puuvartisia kasveja. Niitä esiintyy ympäri maailman lämpimällä vyöhykkeellä.
Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto

Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto (, SRB) on vuonna 2015 perustettu, Belgian Brysselissä toimiva Euroopan unionin erillisvirasto. Yhteinen kriisinratkaisuneuvosto voi toimia esimerkiksi pankkikriiseissä. Se varmistaa, että ongelmapankkien kriisitilanteen ratkaisu sujuu hallitusti ja että ratkaisun vaikutukset reaalitalouteen sekä Euroopan pankkiunioniin osallistuvien EU-maiden ja muiden maiden julkiseen talouteen ovat mahdollisimman pieniä. Viraston ollessa yhä käynnistymisvaiheessa tavoitteena oli, että palvelukseen olisi palkattu vuoteen 2017 mennessä alle 300 ihmistä.
Virasto oli uutisissa esimerkiksi kesäkuussa 2017, kun Euroopan keskuspankki (EKP) ja kriisinratkaisuneuvosto puuttuivat euroalueen pankin ongelmiin määräämällä, että vaikeuksissa ollut espanjalaispankki Banco Popular tuli myydä kilpailevalle Santander-pankkiryhmälle nimellisellä yhden euron kauppasummalla.
Virastoa on johtanut sen alusta saakka saksalainen tohtori Elke König, jolle hyväksyttiin viiden vuoden jatkokausi joulukuussa 2017.
Galangalit

Galangalit ("Kaempferia") on kasvisuku, joka kuuluu inkiväärikasvien heimoon. Siihen kuuluu 51 lajia, joita esiintyy Itä-Aasiassa trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä. Galangalilajeihin sisältyy muun muassa maustekasvina kasvatettu guineangalangali ("Kaempferia galanga"), joka ei ole kotoisin Afrikasta vaan Intian ja Indokiinan seudulta.
Kurkumat

Kurkumat ("Curcuma") on kasvisuku, joka kuuluu inkiväärikasvien heimoon. Suvussa on yhteensä 147 lajia, joita esiintyy Intiasta Kiinaan, Uuteen-Guineaan ja Australiaan. Kurkumiin sisältyy monia mauste- ja huonekasvina kasvatettuja lajeja.
Eurojust

Eurojust eli Euroopan unionin rikosoikeudellisen yhteistyön virasto on vuonna 2002 perustettu EU:n jäsenvaltioiden syyttäjävirastojen yhteistoimintaelin. Toimielimen tarkoituksena on vakavan rikollisuuden torjunnan tehostaminen tiivistämällä jäsenmaiden oikeudellista yhteistyötä. Eurojust on EU:n erillisvirasto ja toimii Alankomaiden Haagissa.
Toiminta.
Eurojust tukee oikeudellista koordinointia ja yhteistyötä kansallisten viranomaisten välistä, kun tavoitteena on torjutaan terrorismia ja vakavaa, useampaa kuin yhtä EU-maata koskevaa järjestäytynyttä rikollisuutta. Viraston palveluksessa on noin 240 ihmistä. Eurojustin päättävässä, kollegioksi kutsutussa elimessä on yksi korkean tason edustaja kustakin EU-maasta.
Eurojust käsittelee vuosittain miltei 2 300 tapausta (määrä kasvussa) ja järjestää noin 250 koordinointikokousta. Sillä on hallinnassaan 10 koordinointikeskusta. Koordinointikokouksiin osallistuu yksikön henkilökunnan ohella syyttäjiä, tuomareita ja poliiseja.
Eurojust muutti vuonna 2017 uuteen, sen tarkoituksiin suunniteltuun rakennukseen Haagissa.
Piirtokirvelit

Piirtokirvelit eli kirvelit ("Chaerophyllum") on kasvisuku sarjakukkaiskasvien heimossa. Sukuun kuuluu 70 lajia, joita esiintyy luonnonvaraisesti Euraasiassa, Pohjois-Afrikassa, Amerikassa ja Australiassa.
Piirtokirvelilajeja.
Piirtokirveleihin ei kuulu maustekirveli ("Anthriscus cerefolium"), joka kuuluu silokirveleihin ("Anthriscus"), eikä saksankirveli ("Myrrhis odorata"), joka kuuluu saksankirveleihin ("Myrrhis"). Ne ovat kuitenkin piirtokirveleille hyvin lähisukuisia kasveja, jotka kuuluvat samaan tribukseen eli sukuryhmään.
Roope-karhu (piirrossarja)

Roope-karhu () on vuosina 1991–1997 valmistunut 65-osainen kanadalais-ranskalais-brittiläinen piirrossarja, joka perustuu Mary Tourtelin luomaan Roope-karhu-sarjakuvaan. 
Sarjaa esitettiin Kanadassa YTV-kanavalla. Yhdysvalloissa sitä esitettiin ensin Nickelodeonissa ja myöhemmin CBS-kanavalla. Suomessa sarja esitettiin MTV3-kanavalla 1990-luvulla suomenkielisellä puheella Film &amp; Cartoon Finlandin jälkiäänittämänä.
Sala-ampuja (elokuva)

Sala-ampuja ("The Sniper") on yhdysvaltalainen Edward Dmytrykin ohjaama ja Stanley Kramerin tuottama mustavalkoinen rikoselokuva vuodelta 1952. Se on aikansa trilleri, jossa yritetään valottaa henkilön sarjamurhaajaksi kehittymisen syitä, lynkkausmielialaa ja median, poliitikkojen ja poliisin vastuuta. Elokuvassa liikutaan San Fransiscossa, ja sen pääosissa ovat naisia vihaavaa sarjamurhaajaa Eddie Milleriä esittävä Arthur Franz ja poliisiluutnanttia esittävä Adolphe Menjou. Jo elokuvan alussa paljastetaan murhaajan henkilöllisyys ja se, että hän on häiriintynyt seksuaalirikollinen.
Elokuvaa on väitetty muun muassa "Likaisen Harryn" edeltäjäksi. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli valmistumisvuonna, sen on esittänyt televisiossa MTV-2 vuonna 1967 ja Yle Teema -kanava kahdesti lokakuussa 2017.
Damsels in Distress

Damsels in Distress on Whit Stillmanin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2011. Sen pääosia, yliopistotovereitaan sivistäviä ja ”pelastavia” opiskelijatyttöjä, esittävät Greta Gerwig, Carrie MacLemore, Megalyn Echikunwoke ja Analeigh Tipton.
Juoni.
Huoliteltua asiatyyliä puhuva Violet (Gerwig) ja hänen apurinsa Rose ja Heather ovat omistautuneet Seven Oaks Collegessa opiskelijatovereidensa kaikinpuoliseen sivistämiseen ja auttamiseen erikoisin keinoin. He vetävät koulun itsemurhanehkäisykeskusta ja tarjoavat terapiana monipuolisia tanssiharjoitteita. He seurustelevat vain itseään sivistymättömämpien nuorukaisten kanssa näitä kehittääkseen. Ryhmän uusin jäsen Lily (Tipton) on koulutettava pukeutumaan kunnolla ja välttämään tietynlaisia poikaystäviä, veljeskuntayhdistysten kaljankittaajat on ohjattava deodorantin ja kirjojen pariin ja vielä pitäisi kehittää uusi kansainvälinen tanssitrendi, koska sellaiset ”ylevöittävät elämänlaatua ja tuovat yhteen miljoonia ihmisiä nauttimaan Luojan suomista lahjoistaan”.
Vastaanotto.
"Chicago Sun-Timesin" Roger Ebert arvostaa Stillmanin omintakeista dialogia ja rinnastaa sitä P. G. Wodehousen tyyliin. "The New York Timesin" A. O. Scott sanoo Stillmanin rakentaneen elokuvillaan oman maailmansa samalla tavoin kuin tämän elokuvan tyttötrio. Useimmat arvostelijat kehuvat Greta Gerwigin persoonallista roolisuoritusta ryhmänsä aikuismaisen eksentrisenä johtajana. Gerwig palkittiin roolistaan Dublinin kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Kitty Linder

Eugenie Margaretha Catharina ”Kitty” Linder () oli suomalaisen senaattori Constantin Linderin ja tämän toisen vaimon Elisabeth Amélie Hélène de Fonte­nilliatin tytär, joka oli vuodesta 1918 lähtien kirjeenvaihdossa kenraali ja valtionhoitaja Carl Gustaf Emil Mannerheimin kanssa, ja heillä oli romanssi. Linderin suhteesta Mannerheimiin on tullut myöhempien romaanien ja elokuvien aihe. Aiheesta on kirjoittanut muun muassa kirjailija Juha Vakkuri.
Linderin suvun mittava omaisuus alkoi kadota Suomen sisällissodan jälkeen. Pörssiromahduksen jälkeen hänen elämänsä oli varsin vaatimatonta. Linder toimi kisaemäntänä ja tulkkina vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa mutta tuskin sai siitä palkkaa. Linder ajautui myöhempinä elämänvaiheinaan asumaan pitkiä aikoja kodittomana ja varattomana eri matkustajakodeissa: kuten Myllykosken matkustajakoti Rauhalassa. Viimeiset vuotensa hän asui yksinäisenä ja katkeran oloisena Pietarinkadulla vanhainkodissa.
Hän kuoli lapsettomana Pariisissa.
Kitty Linder mediassa ja populaarikulttuurissa.
Linderistä on tullut Mannerheimista kertovan kirjallisuuden ja populaarikulttuurin hahmo. "Helsingin Sanomien" Kuukausiliitteessä ja verkkosivuilla julkaistiin vuonna 2013 artikkeli ja kirjeenvaihtoa Linderin ja Mannerheimin romanssista. Linder esiintyy Mannerheimin morsiamena Juha Vakkurin kirjassa ja näytelmässä "Mannerheim ja saksalainen suudelma" (2017). Linder esiintyy romaanissa ensimmäisen kerran syksyllä 1918, jolloin suomalainen metsästysseurue taivaltaa Norjan tuntureilla. Myöhemmin Linder tapaa Mannerheimin Päämajan lottana Mikkelissä jatkosodan aikana.
Vesiantiloopit

Vesiantiloopit (Reduncinae) on onttosarvisten heimoon (Bovidae) kuuluva sorkkaeläinten alaheimo. Vesiantiloopit ilmestyivät ensimmäisen kerran fossiiliaineistoon 7,4 miljoonaa vuotta sitten Euraasiassa ja 6,6 miljoonaa vuotta sitten Afrikassa.
Suvut ja lajit.
Alaheimosta tunnetaan yhdeksän lajia kolmessa suvussa:
Tauno Larmi

Tauno Reino Antero Larmi, entinen Lindroos (2. tammikuuta 1926 Lappi – 15. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen silmälääkäri ja lääkintöneuvos. 
Larmin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Karl Emil Lindroos ja Ragnhild Hellä Eino. Hänen isoveljensä oli professori, kirurgi Teuvo Larmi. Tauno Larmi avioitui 1950 sairaanhoitaja Kyllikki Kurosen kanssa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassillisesta lyseosta 1943 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949, aikanaan Suomen nuorimpana. Larmi väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1954 ja erikoistui silmälääkäriksi 1960. Koskelan sairaskodin silmälääkäriksi Larmi nimitettiin 1961, Koskelan sairaalan johtajana hän toimi 1970-luvun puolesta välistä eläkkeelle jäämiseensä asti vuoteen 1989. Yksityisvastaanottoa Larmi piti vielä pidempään, vuoteen 2000 asti. Larmi oli Instrumentariumin hallintoneuvoston jäsen pitkään, vuodesta 1963 vuoteen 1996 saakka. Jatkosodan aikana hän liittyi vapaaehtoisena palvelukseen ja kävi Lentosotakoulun ohjaajakurssin 7.
Greta Gerwig

Greta Gerwig (s. 4. elokuuta 1983 Sacramento, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän nousi kuuluisuuteen ”mumblecore”-elokuvista, joka on indie-elokuvien realistiseen ilmaisuun pyrkivä, improvisatorinen pienen budjetin alalaji. Hän toimi niissä sekä näyttelijänä että yhtenä käsikirjoittajista ja ohjaajista. "Time" nimesi Gerwigin vuonna 2018 yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista ihmisistä.
Ura.
Gerwig esitti päärooleja independent-elokuvissa kuten Whit Stillmanin "Damsels in Distress" (2011) ja Noah Baumbachin "Frances Ha" (2012), jossa hän toimi myös yhtenä käsikirjoittajana. Gerwig ja Baumbach ovat aviopari ja työskentelevät myös paljon yhdessä.
Gerwigin esikoisohjaus "Lady Bird" (2017) palkittiin parhaan musikaali- tai komediaelokuvan Golden Globella ja se sai myös viisi Oscar-ehdokkuutta mukaan lukien Gerwigin ehdokkuudet parhaasta ohjauksesta ja alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Gerwig on viides nainen, joka on saanut parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuuden. Gerwigin toinen ohjaus "Pikku naisia" (2019) oli sovitus Louisa May Alcott 1800-luvun samannimisestä romaanista. Se sai niin ikään ylistävän vastaanoton ja se sai myös kuusi Oscar-ehdokkuutta, mukaan lukien parhaasta sovitetusta käsikirjoituksesta.
Vuonna 2023 sai ensi-iltansa Barbie-nukkeen perustuva fantasia- ja komediaelokuva "Barbie", jonka Gerwig on ohjannut ja lisäksi käsikirjoittanut miehensä Noah Baumbachin kanssa. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta ja on tuottanut maailmanlaajuisesti yli miljardi dollaria. Gerwig on historian ensimmäinen naisohjaaja, jonka elokuva on tuottanut yli miljardi euroa.
Filmografia.
Elokuvantekijänä.
 Ohjaajana yhdessä Joe Swanbergin kanssa.
Ksenija Sobtšak

Ksenija Anatoljevna Sobtšak (, s. 5. marraskuuta 1981 Leningrad, Neuvostoliitto) on venäläinen julkisuuden henkilö, toimittaja ja poliitikko. Hän toimii juontajana Dožd-televisiokanavalla.
Sobtšak on 1990-luvulla Pietarin pormestarina toimineen Anatoli Sobtšakin tytär. Putin oli Yleisradion mukaan 1990-luvulla Pietarissa pormestari Anatoli Sobtšakin luottomies, ja Ksenija Sobtšakin huhutaan olevan Putinin kummityttö.
Sobtšak ja duuman entinen jäsen Dmitri Gudkov ovat perustamassa uutta puoluetta, jonka nimeksi tulisi "Muutosten puolue". Uusi puolue tulisi liberaalipuolue Granin tilalle, jolloin tarvittavat luvat toimia poliittisena puolueena Venäjällä olisivat valmiina mutta uusi puolue saisi kuitenkin uuden ohjelman.
Presidenttiehdokas 2018.
Vuosina 2011–2012 Sobtšak osallistui oppositiorintamaan, joka vastusti Vladimir Putinin uudelleenvalintaa presidentiksi. Sobtšak asettui ehdolle Venäjän vuoden 2018 presidentinvaalissa itsenäisenä ehdokkaana. Oppositiojohtaja Aleksei Navalnyi piti Sobtšakin ehdokkuutta Kremlin harhautuksena.
Ryūya Yamanaka

Ryūya Yamanaka (, s. 11. huhtikuuta 1995) on japanilainen korsisarjan nyrkkeilijä ja hallitseva WBO-liiton maailmanmestari painoluokassaan. 
Ammattinyrkkeilyura.
Yamanaka aloitti ammattinyrkkeilyuran vuonna 2012. Ensimmäisen tappionsa hän kärsi vuonna 2012 tyrmäyksellä Kenta Shimizulle. Toisen tappionsa Yamanaka kärsi vuonna 2014 Roque Laurolle tuomariäänin. Vuonna 2017 Yamanaka kohosi korsisarjan WBO liiton mestariksi voittamalla Tatsuya Fukuharan kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi.
Konstantin Hakulin

Konstantin Hakulin, sukunimi esiintyi myös muodossa "Hackulin" (2. joulukuuta 1833 Hamina – 10. toukokuuta 1900 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut proviisori, tehtailija, liikemies, kauppaneuvos ja valokuvaaja.
Hakulin valmistui proviisoriksi 1857. Hän asui 1850-luvulla Pietarissa ja Helsingissä ja vuodesta 1859 lähtien hän asui Tampereella. Hän oli vuosina 1859–1868 proviisorina Tampereella G. A. Serlachiuksen apteekissa. Hakulin perusti Tampereelle 1868 väkiviinatehtaan. Vuonna 1887 Hakulin sai omistukseensa Tampereella sijainneen Onkiniemen oluttehtaan mentyään naimisiin tehtaan toisen perustajan apteekkari Alex Fredrik Tennbergin (k. 1885) lesken kanssa. Tennberg ja apteekkari G. A. Serlachius olivat perustaneet tehtaan vuonna 1864 ja tehdas oli tunnettu erityisesti Baijerin-oluen valmistajana. Vuonna 1891 Tampereella toimineet Mustalahden, Onkiniemen sekä Santalahden oluttehtaat yhdistyivät Tampereen Panimo-Osakeyhtiöksi. Onkiniemen oluttehdas toimi vuoteen 1909 saakka. Hakulin oli myös mukana perustamassa Tampereen Kutomo Oy:tä sekä Suomen Maanviljelys- ja Teollisuuspankkia. Hakulinilla oli vuosina 1862–1867 oma valokuvausateljee apteekkari Serlachiuksen talossa Kauppatori 3:ssa jossa Hakulin myös itse asui. 
Hakulin oli Tampereen kaupunginvaltuuson jäsenenä 1879–1881. Hän oli perustamassa Tampereen soitannollista seuraa ja toimi Tampereen vapaaehtoisen palokunnan päällikkönä vuodesta 1873. Hakulin sai kauppaneuvoksen arvon 1899. 
Konstantin Hakulin oli naimisissa vuodesta 1887 Amanda Karolina Tennbergin (ent. Lindberg, o.s. Lundman) kanssa.
Noah Baumbach

Noah Baumbach (s. 3. syyskuuta 1969) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka tunnetaan muun muassa elokuvista "The Squid and the Whale" (2005) ja "Frances Ha" (2013). Hän on saanut vaikutteita Wes Andersonilta ja tehnyt tämän kanssa myös yhteistyötä elokuvien "Steve Zissoun vedenalainen maailma" (2004) ja "Fantastic Mr. Fox" (2009) toisena käsikirjoittajana. 
Baumbach syntyi New Yorkin Brooklynissä vuonna 1969 kahden elokuvakriitikon, Georgia Brownin ja Jonathan Baumbachin pojaksi. Hänen juutalaistaustainen isänsä tunnetaan myös kirjailijana. Poika opiskeli Vassar Collegessa ja sai opiskeluvuosistaan aiheen esikoiselokuvaansa "Kicking and Screaming" (1995). Omaelämäkerrallinen on myös hänen toinen pitkä elokuvansa, palkittu ja Oscar-ehdokkuudenkin käsikirjoituksestaan saanut "The Squid and the Whale", jossa hän muistelee vanhempiensa avioeroa. Se käynnisti hänen uransa, ja sitä seurasivat muun muassa "Margot at the Wedding" (2007), "Greenberg" (2010), "Frances Ha" (2012) ja "Meyerowitzin perheen tarinat (uudistettu painos)" (Netflix 2017). Hänen vuoden 2019 elokuvansa "Marriage Story" oli parhaan alkuperäisen käsikirjoituksen sekä parhaan elokuvan Oscar-ehdokkaana. 
Baumbach kirjoittaa pakinoita "The New Yorker" -aikakauslehteen. Hän on naimisissa ohjaaja-näyttelijä Greta Gerwigin kanssa. He tekevät myös usein töitä yhdessä. Baumbach oli vuoteen 2013 asti naimisissa näyttelijä Jennifer Jason Leigh’n kanssa, ja heillä on yhteinen poika.
Prokainamidi

Prokainamidi eli prokaiiniamidi (C13H21N3O) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä sydämen rytmihäiriöiden hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Prokainamidi on niin kutsutun luokan I antiarrytminen yhdiste. Sen vaikutusmekanismi muistuttaa kinidiinin vaikutusmekanismia ja se pidentää sydämen aktiopotentiaalin kestoa ja hidastaa impulssien kulkeutumisnopeutta. Prokainamidia voidaan käyttää muun muassa takykardian ja eteisvärinän hoidossa. Prokainamidi metaboloituu maksassa asetyyliprokainamidiksi, joka on myös aktiivinen rytmihäiriöiden hoidossa. Euroopassa prokainamidin käyttö on harvinaista, mutta Yhdysvalloissa se on runsaasti käytetty lääkeaine, erityisesti mikäli kinidiinihoito ei tehoa riittävästi. Prokainidi on nopea- ja lyhytvaikutteinen lääkeaine.
Haittavaikutukset.
Prokainamidi voi aiheuttaa QT-ajan pidentymistä, mikä voi johtaa rytmihäiriöihin. Muita mahdollisia haittavaikutuksia ovat alhainen verenpaine, ruuansulatuskanavan oireet, lihasheikkous ja kuumeilu. Pitkäkestoisen prokainamidihoidon haittavaikutuksena voi olla lupus erythromatosuksen kaltaiset oireet.
Valmistus.
Prokainamidin synteesin ensimmäisessä vaiheessa p-nitrobentsoyylikloridi reagoi N,N-dietyylietyleenidiamiinin kanssa muodostaen amidin. Toisessa vaiheessa yhdisteen nitroryhmä pelkistetään vedyttämällä aminoryhmäksi ja tuotteena muodostuu prokainamidia.
Air Indian lento 182

Air Indian lento 182 oli Air Indian liikennöimä reittilento Torontosta Montrealin ja Lontoon kautta Delhiin ja Bombayhin 23. kesäkuuta 1985. Lennolla käytetty Boeing 747-237B -matkustajalentokone tuhoutui terrori-iskussa Irlannin ilmatilassa pommin räjähdettyä koneen lastiruumassa. Iskussa kuoli 329 ihmistä, joista 268 oli Kanadan kansalaisia. Isku on Kanadan historian pahin joukkomurha, ja se oli maailman tuhoisin lentokoneeseen tehty terrori-isku ennen syyskuun 11. iskuja 2001.
Taustaa.
Iskun pääepäillyt olivat Kanadassa asuneita sikhien äärijärjestö Babbar Khalsan jäseniä, jotka halusivat kostaa sen, että Intian armeija oli edellisvuonna hyökännyt sikhien Kultaiseen temppeliin Amritsarissa. Operaatiossa temppeli vallattiin militanttien sikhien johtajalta ja hänen kannattajiltaan. Intian hallituksen antaman tiedonannon mukaan operaatiossa kuoli 492 siviiliä. Neljän kuukauden kuluttua Intian pääministerin Indira Gandhin sikhiläiset henkivartijat murhasivat hänet. Murhan jälkeen seurasi levottomuuksia, joissa tapettiin noin 8 000 sikhiä.
Toinen pommi.
55 minuuttia ennen Air Indian koneen tuhoutumista räjähti Naritan kansainvälisellä lentoasemalla (tuolloin nimellä Tokion uusi kansainvälinen lentoasema) pommi, joka surmasi kaksi japanilaista lentokentän työntekijää ja haavoitti neljää muuta. Pommin uskotaan olleen Babbar Khalsan asettama, ja sen kohteena oli Air Indian lento Tokiosta Bangkokiin, mutta pommi räjähti ennen lentoa, koska terroristit eivät mahdollisesti olleet ottaneet huomioon, että Japanissa ei noudatettu kesäaikaa kuten Kanadassa. Kone, jonka mukana pommi saapui Tokioon, oli lastattu Vancouverissa.
Lento.
Lento 182 oli reittilento Torontosta Montrealin kautta Lontooseen ja sieltä edelleen Bombayhin (nyk. Mumbai). Koneesta joutui Montrealissa Kanadan viranomaisten tarkastettavaksi, mutta lento lähti Lontooseen aikataulussa. Lento otti yhteyden Heathrow’n lentoaseman lennonjohtoon. Kone räjähti kuitenkin täysin yllättäen 45 minuutin päässä lentoasemalta, eikä koneesta annettu mitään varoitusta tai hätäviestiä ennen onnettomuutta. Lento katosi lennonjohdon tutkasta, jolloin paikalle lähetettiin pelastushenkilöstö. Eloonjääneitä ei löytynyt.
Tutkinta ja oikeudenkäynti.
Terrori-iskua seurannut tutkinta ja oikeudenkäynti kesti lähes 20 vuotta. Teosta tuomittiin yksi henkilö, Kanadan kansalainen Inderjit Singh Reyat, joka sai 15 vuoden vankeustuomion. Hänen lisäkseen seitsemää henkilöä epäiltiin yhteydestä terrori-iskuun, mutta he joko kuolivat ennen tutkinnan valmistumista tai heidät vapautettiin syytteistä.
Vuonna 1995 Kanadassa asunut sanomalehden kustantaja Tara Singh Hayer kertoi olleensa paikalla, kun yksi epäillyistä tunnusti osallisuutensa tekoon. Hayer murhattiin kotinsa edustalle Surreyssä kolme vuotta myöhemmin. Hän on ainoa toimittaja, joka on murhattu Kanadassa työnsä takia.
Frans Adolf Riekki

Frans Adolf (Aatu) Riekki (29. syyskuuta 1861 Pudasjärvi – 1934 Oulu) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut liikemies ja kauppaneuvos.
Riekin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Aukusti Riekki ja Margareeta Wanhala. Hän kävi viisi luokkaa Oulun suomalaista yksityislyseota ja oli sitten muutamia vuosia kauppa-apulaisena kunnes aloitti vuonna 1892 oman liiketoiminnan. Riekillä oli Oulussa siirtomaatavara- ja kangaskauppa. Hän toimi myös tukkukauppiaana ja hänen asiakkaitaan olivat erityisesti Koillismaan maakauppiaat. Riekin aloitteesta perustettiin kesällä 1917 tukku- ja vähittäiskaupan alalla Pohjois-Suomessa toiminut "Pohjanmaan Kauppiaiden Oy" (vuodesta 1965 Pohjanmaa Oy) jonka hallintoneuvoston jäsenenä Riekki oli. Pohjanmaa Oy toimi vuoteen 1993 saakka jolloin se fuusioitiin Tuko-konserniin. 
Riekki toimi vuobnna 1918 perustetun Oulun kauppakamarin ensimmäisenä puheenjohtajana 1918–1928 ja hän oli samalla myös keskuskauppakamarin työvaliokunnan jäsenenä. Riekki oli myös Oulun kauppayhdistyksen puheenjohtajana 10 vuodean ajan, Oulun kaupunginvaltuuston jäsenenä Riekki oli 26 vuoden ajan vuodesta 1895 alkaen. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1905.
Riekki rakennutti vuonna 1900 Saaristonkadun ja Torikadun kulmaan Riekin talona tunnetun kauppa- ja asuintalonsa. Yksikerroksisen uusrenessanssityylisen puutalon suunnitteli rakennusmestari Jacob William Lillqvist. 
Frans Adolf Riekki oli naimisissa 1887–1928 Alma Matilda Burmanin (k. 1928) kanssa. Heidän poikansa oli kalterijääkäri ja Etsivän Keskuspoliisin päällikkö Esko Riekki.
Glarus Nord

Glarus Nord on kaupunki Sveitsissä Glarusin kantonissa. Siellä on asukkaita on runsaat 18 000.
Glarus Nordin kunta perustettiin vuonna 2011, jolloin kahdeksan kuntaa, Bilten, Filzbach, Mollis, Mühlehorn, Näfels, Niederurnen, Oberurnen ja Obstalden, yhdistettiin.
Sijainti.
Glarus Nord sijaitsee Linthjoen laaksossa ja rajoittuu pohjoisessa Walenseejärveen ja Linthkanavaan. Suurin osa Glarus Nordin alueesta on vuoristoa: kunnan itäosassa nousevat Glarusin Alpit ja länsiosassa Schwyzin Alpit. 
Liikenne.
Moottoritie A3 ja SBB:n rautatie Zürichistä Sargansiin halkovat kaupungin pohjoisosan. 
Linthiä seuraileva valtatie 17 () ja SBB:n rautatie Ziegelbrückestä kantonin eteläosaan, Linthalin kylään, kulkevat Glarus Nordin poikki pohjoisesta etelään.
Glarus Süd

Glarus Süd on kunta Sveitsissä Glarusin kantonissa. Siellä on asukkaita vajaat 10 000.
Glarus Südin kunta perustettiin vuonna 2011, jolloin 13 kuntaa, Betschwanden, Braunwald, Elm, Engi, Haslen, Linthal, Luchsingen, Matt, Mitlödi, Rüti, Schwanden, Schwändi ja Sool, yhdistettiin.
Sijainti.
Glarus Süd sijaitsee Linthjoen laaksossa. Suurin osa kunnan alueesta on vuoristoa: kunnan itä- ja eteläosassa nousevat Glarusin Alpit ja länsiosassa Schwyzin Alpit. Glarusin Alppien korkein huippu Tödi (3 613 m mpy.) sijaitsee Glarus Südin ja graubündeniläisen Disentis/Mustérin rajalla.
Liikenne.
Linthiä seuraileva valtatie 17 () pohjoisesta kulkee Glarus Südin kautta ja Klausenpass-solan yli Urin Altdorfiin. Linthalin kylästä on SBB:n rautatieyhteys pohjoiseen, Ziegelbrückeen .
Otto Rossi

Otto Henrik Rossi (24. toukokuuta 1896 – 9. toukokuuta 1946) oli suomalainen kapteeni ja kalterijääkäri.
Rautalammin Mattilan talosta kotoisin ollut Otto Rossi aikoi lähteä Saksaan jääkäriksi ja matkusti tätä varten helmikuussa 1916 Rautalammilla Karjalan kartanon omistaneen Rolf Roschierin avustamana Seinäjoelle. Hän joutui kuitenkin pidätetyksi jo Seinäjoen rautatieasemalla ja päätyi sitten ensin Katajanokan vankilaan ja sieltä Pietariin Špalernajan tutkintavankilaan.
Rossi vapautui vankilasta Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen 12. maaliskuuta 1917. Hän kävi suojeluskunnan kersanttikurssin Kuopiossa ja oli Suomen sisällissodan aikana joukkueenjohtajana osallistuen muun muassa Tampereen ja Viipurin taisteluihin. Sodan jälkeen Rossi oli suojeluskuntajärjestön palveluksessa.
Kalterijääkärien yhdistys.
Kun kalterijääkärien historiikin ja matrikkelin kolmas osa ilmestyi 1935, muodostettiin myös kalterijääkärien yhdistys, "Kalterijääkärit ry". Yhdistys pohjautui löyhästi kapteeni Otto Rossin 1920-luvulta lähtien organisoimiin illanviettoihin. Majuri evp. Into Auer laati yhdistyksen säännöt. Yhdistyksen puheenjohtaja oli Yrjö Ruutu ja rahastonhoitaja Otto Rossi. Auer toimi yhdistyksen sihteerinä vuodet 1935-1944. Ensimmäinen vuosikokous järjestettiin keväällä 1936. Yhdistyksen keskeinen tarkoitus oli pitää huolta entisten spalerniittien eduista ja tukea huono-osaisia jäseniä.
Royal Ordnance L7

Royal Ordnance L7 on brittiläinen panssarivaunukanuuna, joka oli Naton ja useiden muiden maiden panssarivaunujen pääase 1960-luvulta 1980-luvun alkuun. Tykki on 105 mm kaliiperinen ja putken pituus on 52 kaliiperin mittaa. Asetta on valmistettu noin 20 000 kappaletta.
Historia.
Unkarin vuoden 1956 kansannousun aikana neuvostoliittolainen T-54-panssarivaunu ajettiin Britannian Budapestin suurlähetystön pihalle, jolloin vaunua päästiin tutkimaan. Vaunussa oli 100 mm tykki ja arvionnin perusteella, brittiläisellä 20-paunaisella 84 mm Ordnance QF -tykillä tulisi olemaan vaikeuksia läpäistä sen panssarointi.
Armament Research and Development Establishment (ARDE) -laboratorio Fort Halsteadissa oli aloittanut uuden tykin kehittämisen jo 1950-luvun alkupuolella ja ensimmäiset testiammunnat suoritettiin 1956. L7 suunniteltiin sopimaan edeltävän 20-paunaisen kiinnityksiin, näin brittiläiset Centurionit voitiin vuodesta 1959 eteenpäin päivittää pienin kustannuksin. 
Tykki valittiin myös länsisaksalaisen Leopard 1 -vaunun pääaseeksi. Saksalainen versio tunnetaan nimellä L7A3, jossa lukon takareunaa on madallettu jotta aseelle saadaan suurempi alakoro tykin ottamatta kiinni tornin kattoon.
Yhdysvallat otti tykin käyttöön nimellä M68 M60 Patton -vaunujen päivittämiseen. Yhdysvaltalaisessa versiossa lukkomekanismia ja savunpoistinta on muutettu. Tykkiä käytettiin myös M1 Abrams -vaunuissa ennen sen korvaamista 120 mm Rheinmetal L44 -tykillä.
Amerikkalainen versio lisensointiin edelleen Turkille, jossa siitä valmistettiin nimellä M68T päivittämään M48 Patton -vaunuja. M68:tä käytetään myös Stryker-miehistönkuljetusvaunusta kehitetyssä M1128 Mobile Gun System -ajoneuvossa. Koreassa M68:ta valmistettiin M48 Pattoneita päivittämään ja K1-vaunuun.
Israelissa tykkiä käytettiin Merkava I ja II -vaunuissa. Israel on myös päivittänyt T-54 ja T-55-vaunuja tällä tykillä. Näistä vaunuista käytetään israelilaista nimitystä nimitys Tiran.
Egyptissä amerikkalaisten avustuksella M68:lla päivitetty T-55 tunnetaan nimellä Ramses II.
Argentiinassa tykkiä valmistettiin TAM-vaunuun.
Intiassa tykkiä käytettiin Vijayanta-vaunussa, joka perustui Vickers MBT -vaunuun.
Sveitsissä tykkiä käytettiin Panzer 61 ja Panzer 68 -vaunuissa.
Japanin Type 74 käytti tykistä muunnettua versiota L7:n putkella ja omalla lukko- ja rekyylinvaimennuksella.
Kiinalaisten uskotaan kopioineen L7-tykin nimellä Type 83. Tällä tykillä on päivitetty kiinalaisia Type 59 (T-55-kopio), Type 69/79, Type 80 ja Type 85-II -vaunuja.
Sloane Street

Sloane Street on Knightsbridgestä Sloane Squarelle johtava ostoskatu Lontoon länsiosassa. Etenkin 1980-luvulla katu tuli myös tunnetuksi stereotyyppisen yläluokkaisesta nuorisokulttuuristaan, jonka edustajat tunnettiin nimellä ”Sloane Rangers”. Lähettyvillä sijaitsevat myös Harrodsin ja Harvey Nicholsin tavaratalot.
Itäinen Vaasantie

Itäinen Vaasantie (ruots. "Östra Vasavägen") on 1950- ja 1960-luvuilla rakennettavaksi suunniteltu,
myös Turpiinitieksi kutsuttu tieyhteys Turussa. Tien oli tarkoitus toimia kaupungin sisääntuloväylänä Hämeenlinnan suunnasta ja vähentää Hämeenkadun ja etenkin Tuomiokirkkosillan liikennepainetta. 
Tien linjaus.
Tielle oli kaksi vaihtoehtoista linjausta. Ensimmäinen olisi kulkenut Hämeentieltä Nummenmäen
alueen läpi nykyiselle yliopistoalueelle ja sieltä edelleen Kasarminkadun ja Verkatehtaankadun linjaa
suoraan kohti Aninkaistensiltaa. Suunniteltu linjaus on osittain nähtävissä maastossa rakentamattomina alueina Nummen kirjaston vieressä ja kylpylähotelli Caribian takana niin sanotussa
Ikituurin montussa. Toinen linjaus olisi ollut alkuosaltaan yhteneväinen edellisen kanssa, mutta kaupunkialueelle tulo olisi järjestetty Pispalantien ja Raunistulan kautta. Turun kaupungin karttapalvelun kaavakartoissa näkyy Vaasantie-niminen varaus Sillankorvan ensisuojan kohdalla ja Toijalan radan varressa. 
Ensimmäisen linjausvaihtoehdon huomattava ongelma olisi maisemahaittojen ohella ollut Karjaan radan ja moottoritien välisen alueen jääminen liikennemottiin. Lisäksi tie olisi katkaissut useita poikkikatuja. Toinen vaihtoehto taas olisi uhannut Raunistulan ja Lonttisten puutaloalueita ja edellyttänyt toisen sillan rakentamista Aurajoen yli hyvin lähelle rautatiesiltaa siinä tapauksessa, että tien loppuosa olisi rakennettu Lonttisten läpi linja-autoasemalle.
Galeries Royales Saint-Hubert

Galeries Royales Saint-Hubert on Brysselin keskustassa sijaitseva lasikattoinen kauppagalleria. Galleriassa on ylellisiä kauppoja, kelloseppien liikkeitä, suklaamyymälöitä sekä ravintoloita. Kauppakeskuksessa käy vuosittain noin 6 miljoonaa vierailijaa. Se sijaitsee Brysselin keskusaukion Grand-Placen läheisyydessä.
Historia.
Gallerian suunnitteli Alankomaissa syntynyt ja lapsena vanhempiensa mukana Brysseliin muuttanut arkkitehti Jean-Pierre Cluysenaar. Galleria valmistui vuonna 1847.
Calvin Thürkauf

Calvin Thürkauf (s. 27. kesäkuuta 1997 Zug, Sveitsi) on sveitsiläis-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa National League-joukkue HC Luganossa. Thürkauf on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta hän osaa pelata myös laidassa.
Pelityyli.
Thürkaufin entisen junioriseuran, WHL-joukkue Kelowna Rocketsin valmennustiimiin kuuluneen Kris Malletten mukaan hän on työteliäs ja fyysinen pelaaja, joka tykkää taklata kovaa sekä mennä maalille ja vastustajien ihon alle. Malletten mukaan Thürkauf osaa tehdä myös kohtalaisen hyvin pisteitä ja pelata kahden ensimmäisen ketjun roolissa. Mallette on verrannut häntä pelityyliltään Brendan Gallagheriin ja Brad Marchandiin.
Ura.
Seuraura.
Thürkauf on EV Zugin kasvatti. Kaudella 2012–2013 hän oli seuran U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 21+17=38, joilla Thürkauf sijoittui koko Elite Novizenin maalipörssissä kolmanneksi ja jakoi pistepörssin kuudennen sijan SC Langnaun Andy Ritzin kanssa. Pudotuspeleissä hän oli Zugin paras maalintekijä kahdeksalla osumallaan. Kaudella 2014–2015 Thürkauf debytoi miesten peleissä pelattuaan seuran A-nuorten sisäksi yhden playoff-ottelun lainalla Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:n SC Langenthalissa.
WHL-joukkue Kelowna Rockets varasi Thürkaufin 59. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Thürkaufin tulokaskausi toi siellä runkosarjassa 45 tehopistettä. Columbus Blue Jackets varasi hänet seitsemännellä kierroksella 185. pelaajana . Kaudella 2016–2017 Thürkauf oli tehoilla 33+37=70 Rocketsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Kole Lindin jälkeen. 
Joulukuussa 2016 Thürkauf teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Blue Jacketsin kanssa. Syksyn 2017 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetetti hänet AHL-joukkue Cleveland Monstersiin.
Maajoukkueura.
Thürkauf pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin kapteenina. Alkulohkon ottelussa Ruotsia vastaan hän löi ensimmäisen erän lopulla kulmaväännössä Rasmus Dahlinia ja potkaisi häntä heti perään. Thürkaufille ei tuomittu tilanteesta jäähyä itse ottelussa ja hänet valittiin ottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Thürkauf tuomittiin teostaan kuitenkin yhden ottelun pelikieltoon. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin Thürkauf toimi Sveitsin varakapteenina. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. 
Thürkauf pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014, jolloin hän voitti koko turnauksen jäähypörssin 38 minuutillaan. Thürkauf pelasi samana vuonna myös alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa, jolloin hän voitti Sveitsin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Damien Riatin ja Makai Holdenerin kanssa kolmella syöttöpisteellään. Yhteensä Thürkauf on pelannut 28 nuorten ja 45 poikien maaottelua. Hän on kuulunut myös Sveitsin alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Muuta.
Thürkaufin isä on syntynyt Kanadan Québecin Montréalissa.
Ordnance QF 20-pounder

Ordnance QF 20-pounder (Suomessa 84 PSVK 53) on brittiläinen panssarivaunukanuuna. Tykki otettiin käyttöön vuonna 1948 ja se aseisti Centurion, Charioteer ja Caernarvon Mk II -vaunut (Conquerorin edeltäjä).
Tykin nimitys tulee brittiläisestä käytännöstä ilmoittaa kaliiperi vastaavan kokoisen rautaisen kanuunankuulan painona nauloina. Tarkka 20-paunaisen kaliiperi on 83,4 millimetriä tai 3,283 tuumaa. QF (quick-firing) tarkoittaa brittiläisessä terminologiassa tykkiä jossa käytetään pronssisia hylsyjä (erotuksena suustaladattavista ML ja takaaladattavista BL).
Tykin edeltäjä oli toisen maailmansodan aikainen Ordnance QF 17-pounder, jonka kaliiperi on 76,2 millimetriä tai 3 tuumaa.
105 mm Royal Ordnance L7 korvasi 20-paunaisen Centurionissa vuodesta 1959 eteenpäin.
Ordnance QF 17-pounder

Ordnance QF 17-pounder on Britanniassa toisen maailmansodan aikana kehitetty 76,2 mm tai 3 tuuman tykki, jota käytettiin panssarintorjuntatykkinä ja panssarivaunukanuunana. Ase otettiin käyttöön vuonna 1943.
Aseen kehitys aloitettiin jo vuoden 1940 lopulla. Brittien paras panssarintorjuntatykki oli tuolloin 40 mm Ordnance QF 2-pounder, koska 57 mm Ordnance QF 6-pounder ei ollut vielä käytössä. Pohjois-Afrikan taisteluissa panssarintorjunnassa jouduttiin käyttämään Ordnance QF 25-pounder -haupitseja tehokkaampien aseiden puutteessa.
Ensimmäinen tykki toimitettiin elokuussa 1942. Ensimmäiset tykit asennettiin 25-paunan haupitsin lavetille, koska oman lavetin valmistuksessa oli viivytyksiä. Nämä aseet otettiin käyttöön Pohjois-Afrikassa Tunisiassa tammikuussa 1943.
Tykki tunnettiin koodinimellä "Pheasant".
17-paunaiselle kehitetty lavetti valmistui ja otettiin tuotantoon 1943. Näitä käytettiin ensimmäisen kerran Italian taisteluissa. Tykki oli brittijoukkojen käytössä vielä Korean sodassa.
Panssarivaunuissa tykkiä käytettiin aseistamaan amerikkalaisia M4 Sherman -vaunuja, jolloin syntyi nimellä Sherman Firefly -tunnettu muunnos. Firefly tuli käyttöön Normandian maihinnousua varten.
Tykki lisättiin myös 1100 M10 Wolverine -panssaritorjuntavaunuun, jonka britit tunsivat nimellä Achilles.
Tykki lisättiin myös Cromwellin rungolle, joka muunnos tunnetaan nimellä Challenger.
Panssarivaunuissa 17-paunaisen korvasi Ordnance QF 20-pounder ja jalkaväen aseistuksena 120 mm BAT ja WOMBAT -singot.
Parents Television Council

Parents Television Council (PTC) on yhdysvaltalainen järjestö, joka pyrkii vaikuttamaan yhdysvaltalaisten televisio-ohjelmien sisältöihin. Järjestön perusti L. Brent Bozell III vuonna 1995. Järjestöllä oli vuonna 2010 sen oman ilmoituksen mukaan yli 1,3 miljoonaa jäsentä, mutta esimerkiksi järjestön entisiin johtohahmoihin kuuluva Patrick W. Salazar on pitänyt tätä lukua vahvasti liioiteltuna.
Parents Television Councilin tarkoituksena on järjestön itsensä mukaan suojella lapsia ja perheitä televisiossa näytetyltä seksiltä, väkivallalta ja kiroilulta. Mediassa järjestöä on kuvailtu usein hyvin konservatiiviseksi: esimerkiksi "The New York Times" kutsui vuonna 2010 järjestöä "siveyspoliisiksi". PTC on pyrkinyt vaikuttamaan televisiokanavien ohjelmatarjontaan esimerkiksi painostamalla mainostajia ostamaan mainoksia vain sellaisten ohjelmien mainoskatkoilta, joita PTC pitää riittävän perheystävällisinä. Lisäksi PTC on tehnyt sopimattomiksi katsomistaan televisio-ohjelmista valtavan määrän kanteluita Yhdysvaltain telehallintovirastolle, jolla on oikeus määrätä Yhdysvalloissa sakkorangaistuksia televisiokanaville. Esimerkiksi vuosina 2003 ja 2004 kaikista telehallintovirastolle tehdyistä kanteluista yli 99 % tuli PTC:n kautta.
Trulon – The Shadow Engine

Trulon – The Shadow Engine on Tamperelaisen Kyy Gamesin kehittämä vuoropohjainen taktinen roolipeli. Pelin ovat julkaisseet PowerPark ja Headup Games. Peli on julkaistu älypuhelimille sekä tietokonealustoille Steam-palvelussa: tuettuja alustoja ovat Android, iOS, Linux, macOS ja Windows. Peli on julkaistu myös PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleille vuonna 2017.
Pelaaminen on vuoropohjaista strategiaa, jossa ohjataan maksimissaan neljää hahmoa kerralla.
Peli pohjautuu Johan Lillbackan luomaan fantasiamaailmaan. Pelin lisäksi PowerPark on järjestänyt teatteriesityksiä. Lillbacka on kirjoittanut maailmaan sijoittuvia kertomuksia yhdessä Jak Koken kanssa.
Vastaanotto.
V2.fi antoi pelille kolme tähteä viidestä arvostelussaan.
Aiheesta muualla.
Jatkokäsittelylupa

Jatkokäsittelylupa on Suomen hovioikeuksien tuomioistuinasiassa myöntämä lupa ottaa asia käsittelyyn. Ilman jatkokäsittelylupaa valittaja ei automaattisesti saa oikeutta asiansa käsittelyyn hovioikeudessa. Menettely perustuu oikeudenkäymiskaareen (4/1734), jonka mukaan asiassa tarvitaan jatkokäsittelylupa hakiessa käräjäoikeuden ratkaisuun muutosta valittamalla (25:5 §). Vaikka lainsäädännössä on tiettyjä muutoksenhakukieltoja, ei jatkokäsittelylupaa koskeva vaatimus ole sellainen, sillä se ei estä hakemasta muutosta käräjäoikeuden ratkaisuun hovioikeudessa.. Jatkokäsittelylupajärjestelmä on ollut käytössä 1. tammikuuta 2011 lukien korvaten aiemmin muutoksenhaussa sovelletun seulontamenettelyn.
Oikeudenkäymiskaari jatkaa, että jatkokäsittelyluvan piiriin kuuluvat kaikki riita- ja hakemusasiat sekä rikosasiat, joissa vastaaja on tuomittu alempaan kuin kahdeksan kuukauden vankeusrangaistukseen (25:5 §). Tämä ei kuitenkaan ole ollut menetelmän ensimmäinen soveltamisala, sillä nykyisen säädös on ollut voimassa 1.10.2015 alkaen, aiemmin luvan soveltamispiiri oli suppeampi. Huolimatta eriyttävästä luonteestaan, luvanvaraisissakin asioissa on käräjäoikeuden ratkaisun oikeellisuutta koskeva tutkinta hovioikeudessa. Tämä tapahtuu tavallista kevyemmässä menettelyssä kirjallisen oikeudenkäyntiaineiston pohjalta sekä suppeammassa, lupaperusteiden rajaamassa tutkinnassa.
Lain mukaan hovioikeuden tulee myöntää jatkokäsittelylupa, 
Jos jatkokäsittelylupa myönnetään tai sitä ei kyseisessä asiassa tarvita, valitus saa täysimittaisen hovioikeuden käsittelyn. (Jokela 2016, 221) Jos se evätään, käräjäoikeuden ratkaisu jää voimaan. Yksi hovioikeuden tuomari voi jo päättää luvan myöntämisestä (OK 2:8), epääminen edellyttää kolmen tuomarin kokoonpanoa.
Koko järjestelmä perustuu ajatukselle, ettei käräjäoikeudessa kertaalleen käsiteltyä asiaa tulisi tutkia uudelleen koko laajuudessaan tarpeettomasti. Näin hovioikeuksien ja yhteiskunnan voimavarat kohdentuisivat mahdollisimman tarkoituksenmukaisesti. Asianosaisten kannalta on tärkeintä puolestaan virheellisten alioikeuden ratkaisujen saattaminen korjatuiksi tai vastaavasti oikeiden ratkaisujen pysyviksi saaminen mahdollisimman nopeasti ja vähin oikeudenkäyntikuluin.