tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nicolas Sinebrychoff

Nicolas Sinebrychoff (17. heinäkuuta 1856 Helsinki – 21. heinäkuuta 1896 Espoo) oli venäläistä sukua ollut suomalainen liikemies ja kauppaneuvos, joka toimi sukunsa omistaman Sinebrychoffin panimon toimitusjohtajana vuosina 1878–1886.
Elämänvaiheet.
Nicolas Sinebrychoff oli iäkkäänä avioituneen, upporikkaan kauppaneuvoksen Pavel Sinebrychoffin ja tämän puolison Anna Sinebrychoffin vanhempi poika. Häntä valmennettiin perheyrityksen johtoon lähettämällä hänet nuorena opintomatkoille eri Euroopan maihin ja lyypekkiläisen kauppahuoneen palvelukseen. Hän tuli Sinebrychoffin panimon palvelukseen vuonna 1875. Jo kolme vuotta myöhemmin 79-vuotias Pavel Sinebrychoff luovutti toimitusjohtajan tehtävät 22-vuotiaalle pojalleen Nicolakselle. 
Panimo menestyi Nicolas Sinebrychoffin johdossa hyvin ja uusi viinanpolttimo valmistui vuonna 1880. Hän joutui luopumaan toimitusjohtajan tehtävästä vuonna 1886 sairastuttuaan tuberkuloosiin. Perheyritys muutettiin vuonna 1888 osakeyhtiöksi, jonka johtoon tuli hänen nuorempi veljensä Paul Sinebrychoff. Nicolas oli vielä lyhyen aikaa yhtiön hallituksen jäsenenä ja viimeksi sen tilintarkastajana. Hän sai vuonna 1891 kauppaneuvoksen arvonimen. Kuollessaan tuberkuloosiin vuonna 1896 hän oli pahasti velkaantunut. Hän oli joutunut jo vuonna 1888 panttaamaan omistamansa Sinebrychoff Ab:n osakkeet äidilleen lainaa vastaan.
Sinebrychoff harrasti purjehdusta ja kuului pursiseura Nyländska Jaktklubbeniin (NJK). Seuran ensimmäinen paviljonki rakennettiin vuonna 1881 Mössenholmenin saarelle, Sinebrychoffin perheen Espoossa omistaman Hagalundin kartanon maille. Sinebrychoff maksoi vuonna 1885 paviljongin siirron Helsingin edustalle Valkosaareen, jossa seura edelleen toimii. Tämän ansiosta hänet valittiin vain 28-vuotiaana NJK:n historian nuorimmaksi kommodoriksi. Hän toimi seuran kommodorina vuosina 1885–1889 ja 1892–1893. Vuonna 1886 hän lahjoitti seuralle kiertopalkinnoksi Pietarissa teettämänsä maljan, niin sanotun Sinebrychoffin pokaalin, joka on edelleen käytössä. Se on nykyään Kruunuvuorenselällä käytävän Nicolas Sinebrychoff Challenge -nimisen purjehduskilpailun palkintona.
Sinebrychoffin puoliso oli vapaaherratar Anna Nordenstam (1854–1944), vaikutusvaltaisen senaattori Johan Mauritz Nordenstamin ja Olga Panovan tytär. Nuorempi Anna Sinebrychoff oli kuollessaan vuonna 1944 Suomen viimeinen Sinebrychoff-niminen henkilö. Nicolas ja Anna Sinebrychoffin ainoa lapsi oli kirjailija Olga ”Olly” Donner, joka meni naimisiin insinööri Uno Donnerin kanssa.
Sinebrychoff omisti vuodesta 1890 eteläisessä Espoossa Björnholmin eli Karhusaaren tilan, joka lohkaistiin hänen veljensä perimän Hagalundin kartanon maista. Hän rakennutti sinne arkkitehti K. A. Wreden suunnitteleman huvilan eli Sinebrychoffin huvilan, joka on nykyään Espoon kaupungin omistama Karhusaaren taidekeskus.
Anna Puranen

Anna Elina Puranen (28. elokuuta 1885 Rautalampi – 13. huhtikuuta 1964 Tervo) oli suomalainen filosofian maisteri, lyseon lehtori, rehtori ja runoilija.
Purasen vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Puranen ja Amalia Korhonen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1905 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1910 ja maisteriksi 1920. Hän toimi Porin tyttölyseossa suomen kielen, historian ja uskonnon opettajana 1914–1921, suomen kielen vanhempana lehtorina 1921–1952 ja oli rehtorina 1937–1939.
Patagonian aavikko

Patagonian aavikko on kuiva tasankoalue Patagoniassa, eteläisessä Amerikassa, pääosin Argentiinan alueella. Pieni osa aavikkoaluetta sijaitsee myös Chilen alueella. Aavikko on kooltaan noin 670 000 neliökilometriä jolloin se on maailman 8. suurin aavikkoalue.
Aavikkoalue rajoittuu idässä valtamereen ja lännessä Andien vuoristoon.
Johan Anders Murto

Johan (Hannes) Anders Murto (6. tammikuuta 1884 Oulu – 6. syyskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja valtion seerumilaboratorion ja Pasteur-laitoksen johtaja.
Murron vanhemmat olivat kelloseppä Anders Murto ja Maria Kaakinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1905 ja hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen kandidaatiksi 1909, lisensiaatiksi 1912 ja tohtoriksi 1914. Murto toimi valtion seerumilaboratoriossa amanuenssina 1911–1912 ja assistenttina 1913–1916. Hän oli seerumilaboratorion ja Pasteur-laitoksen johtajana vuodesta 1916 alkaen. Murto oli Helsingin yliopiston serologian dosenttina 1918-1924 ja Suomalainen Tiedeakatemian jäsenenä vuodesta 1919 alkaen.
Teoksia.
Nimellä "J. A. Murto":
Andrew Copp

Andrew Copp (s. 8. heinäkuuta 1994) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Detroit Red Wingsissa. Hän on Winnipegin neljännen kierroksen varaus . 
Ura.
Copp pelasi yliopistokiekkoa Michiganissa ja oli viimeisenä vuotenaan myös joukkueen kapteeni. Yhteensä hän teki yliopistourallaan 81 tehopistettä 107 ottelussa. Yhteensä 40 tehdystä maalista 11 syntyi ylivoimalla ja viisi alivoimalla. 
Copp lähti yliopiston joukkueesta viimeisenä vuotenaan solmiakseen kolmivuotisen tulokassopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa 26. maaliskuuta 2015. Hän pelasi ensimmäisen NHL-pelinsä 11. huhtikuuta, jolloin sai syötön muodossa myös heti ensimmäisen tehopisteensä.
Elokuussa 2021 Copp teki yksivuotisen jatkosopimuksen Jetsin kanssa.
Maaliskuussa 2022 Jets kauppasi Coppin ja kuudennen kierroksen varausvuoron New York Rangersiin vaihdossa Morgan Barroniin, kahteen ehdolliseen toisen kierroksen varausvuoroon ja viidennen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2022 Copp teki vapaana agenttina Detroit Red Wingsin kanssa viisivuotisen ja noin 28,1 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
FiDiPro

FiDiPro-ohjelma () on kansallinen tieteen rahoitusohjelma, jonka tuella suomalaisiin yliopistoihin tai tutkimuslaitoksiin voidaan palkata kansainvälisesti merkittäviä tutkijoita määräajaksi. 
Ohjelman sisältö.
FiDiPron tarkoituksena on vahvistaa tieteellistä osaamista ja kansainvälistää suomalaista tutkimusjärjestelmää. Ohjelma tähtää myös pitkäaikaiseen kansainväliseen tiedeyhteistyöhön. Hankkeen rahoituksesta vastaavat Suomen Akatemia ja Tekes. 
FiDiPro-ohjelmassa on kaksi tasoa. Ylempi taso on "FiDiPro Professor". Rahoituksen avulla yliopisto tai tutkimuslaitos voi palkata määräajaksi joko ulkomaalaisen tai pitkään ulkomailla työskennelleen suomalaisen professori-tasoisen tutkijan tekemään tutkimustyötä. FiDiPro-ohjelman kautta huippututkija asettuu ennalta määritettyyn yliopistoon tai tutkimuslaitokseen ja työskentelee määrätyssä tutkimushankkeessa. 
Ohjelman alempi taso on nimeltään "FiDiPro Fellow". Sen tuella voidaan palkata niin kutsutun post doc-vaiheen ohittanut kokenut tutkija, jolla on tohtorintutkinnon jälkeistä tiedeuraa takanaan vähintään 3–4 vuotta. Tyypillisesti Fellow-ohjelman kautta rekrytoitavat tutkijat ovat nuorempia tutkijoita tai apulaisprofessori-tasoisia tutkijoita.
FiDiPro-tutkimusprojektin kesto voi olla 2–5 vuotta. Tutkija voi vuosittain työskennellä puolet ajasta ulkomailla. Hänen on oltava läsnä tutkimusprojektissa vuosittain minimissään neljä kuukautta ja projektin kestoaikana työskenneltävä Suomessa yhteensä vähintään 12 kuukautta.
Ensimmäiset FiDiPro-tutkimushankkeet aloitettiin ja professorit nimettiin vuonna 2007. Vuosina 2007–2013 ohjelman kautta Suomessa työskenteli 92 professoria ja 14 tutkijaa.
Makropaleontologia

Makropaleontologia on paleontologian haara, joka tutkii fossiileja, joiden morfologian ja tunnusomaiset piirteet on useimmiten mahdollista määrittää ilman apuvälineitä.
Makrofossiilit.
Makrofossiilit (eng. "macrofossil") ovat fossiileja, jotka ovat havaittavissa ilman mikroskoopin apua. Toisin kuin mikrofossiileja, niitä on mahdollista tutkia sekä analysoida pitkälti paljaalla silmällä. Useimmat arkeologisilla kaivauksilla tehtävistä fossiililöydöksistä ovat makrofossiileja ja näihin lukeutuvat muun muassa eläinten hampaat ja luut sekä kasvien neulaset, kävyt ja lehdet.
Ari Hyytinen

Ari Tapani Hyytinen (s. 29. elokuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee professorina Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa ja toimii Yrjö Jahnssonin säätiön tutkimusjohtajana, Eduskunnan pankkivaltuuston neuvonantajana ja Elinkeinoelämän tutkimuslaitoksen Senior Fellow -tehtävässä. Hänen tutkimuksensa käsittelevät muun muassa yrittäjyyttä, pk-yritysten rahoitusta, tuottavuutta ja innovaatioita. Aiemmin Hyytinen on työskennellyt Valtiovarainministeriön taloustieteellisen neuvoston jäsenenä ja suomalaisyritysten taloudellisena neuvonantajana muun muassa tuotehinnoitteluun ja kilpailupolitiikkaan liittyvissä kysymyksissä.
Koulutukseltaan Hyytinen on kauppatieteiden tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Helsingin kauppakorkeakoulussa vuonna 2001 otsikolla ”Essays on Bank Screening and Market Power in Loan Markets”.
Hyytinen on yksi Akateemisen talousblogin vakiokirjoittajista. Hänen ja Mika Malirannan kirjoittama kirja "Yritysjohdon taloustiede: Yritykset taloudessa ja taloustieteessä" oli valintakoekirjana kauppatieteellisen alan yhteisvalinnan valintakokeessa vuonna 2016.
Styrbjörn Oskarsson

Styrbjörn Oskarsson (s. 26. marraskuuta 1959 Jomala) on entinen suomalainen jalkapalloerotuomari.
Oskarsson aloitti erotuomariuransa II divisioonassa kaudella 1980. Hänet nostettiin tuomaroimaan I divisioonan otteluita jo seuraavana vuonna ja ensimmäistä kertaa SM-sarjan erotuomarina Oskarsson toimi 1983. Pääsarjaurallaan hän tuomitsi yhteensä 100 ottelua vuosina 1983–1994. Hän toimi myös Suomen Cupin finaalin erotuomarina 1993. Oskarsson on toiminut 1990-luvun alussa myös Euroopan jalkapalloliiton UEFA:n kansainvälisenä erotuomarina sekä myöhemmin UEFA:n otteludelegaattina. Ainoan A-maaottelunsa hän tuomitsi huhtikuussa 1994, jolloin Tanska ja Unkari kohtasivat Kööpenhaminassa. 
Ahvenanmaan jalkapalloliiton puheenjohtaja Oskarsson oli vuosina 2009–2012. Hän on yksi harvoja suomalaisia erotuomareita, jonka fyysistä koskemattomuutta on ottelun aikana loukattu, kun Oskarssonia 1980-luvulla heitettiin Lahdessa puukengällä.
Harparskog-linja

Harparskog-linja oli suomalaisten talvisodan jälkeen 1940–1941 Hangon vuokra-alueen rajalle rakentama kantalinnoitettu pääpuolustusasema. Linja ei ehtinyt täysin valmistua jatkosodan alkuun mennessä eikä sitä käytetty varsinaisissa sotatoimissa Hangon rintamalla. Puolustuslinjan olemassaolo mahdollisti kuitenkin joukkojen siirron Hangon alueelta itään heinä-elokuussa 1941. Linjan rakentamisesta vastasi kapteeni, myöhemmin majuri M. Kuumola. Linja ulottui lännestä Bromarvin Vättlaxissa sijainneesta Vestervikistä itään aina Skärlandetin saaren eteläpuolelle Baggön alueelle saakka. 
Toukokuun lopulla 1941 Harparskog-linjalla oli valmiina 46 betonibunkkeria ja 141 oli rakenteilla. Korsuja oli valmiina 46 ja 13 rakenteilla, tykkiasemia oli valmiina 70 ja 12 rakenteilla ja konekivääripesäkkeitä oli 113 ja 12 rakenteilla. Linjalle oli rakennettu yhteensä 57,8 kilometriä piikkilankaestettä ja 3,8 kilometriä panssarivaunuestettä. Hankoniemen poikki kulki yhtenäinen panssarivaunueste jonka takana olivat taisteluhaudat ja niiden takana taas bunkkerit ja korsut.
Harparskog-linjan rakenteet ovat säilyneet suurelta osin. Linjan muistomerkki sijaitsee paikassa jossa marsalkka Mannerheim otti 15. joulukuuta 1941 vastaan Hangon rintaman joukkojen ohimarssin. Linjan nimi tulee kylästä, jonka läpi se kulkee.
Anna Anthonius

Anna Anthonius eli Anna Smirnoff, o.s. "Eskolin" (19. maaliskuuta 1882 Urjala – 22. elokuuta 1924 Helsingin maalaiskunta) oli suomalainen sirkuskiertueilla esiintynyt sirkusesiintyjä. Hänet tunnettiin "Urjalan voimanaisena". 
Anna Anthoniuksen pituus oli 175 cm ja hän painoi 120 kiloa. Hän esiintyi voimanumeroissa yhdessä miehensä voimamies Anton Anthoniuksen aik. Smirnoff kanssa eri sirkusseurueissa joista yksi oli "Sirkus Antonio". Vaasasta kotoisin ollut Anton Anthonius perusti voimanumeroihin ja painiin erikoistuneen Sirkus Antonion vuonna 1900. Anna Anthoniuksen mainostettiin olleen Euroopan voimakkain nainen ja mainostekstien mukaan hän kykeni juoksemaan vapaasti kantaen selässään kolmea täysikasvuista miestä sekä nostamaan 50 kiloa 16 kertaa päänsä yli.
Suolakapina

Suolakapina oli Moskovassa kesäkuussa 1648 tapahtunut kapina korkeaa suolaveroa vastaan. Sen aikana kapinalliset pitivät kaupunkia hallussaan kahden päivän ajan.
Kapina kohdistui hallituksen politiikkaa vastaan. Alemmat streltsit ja tykkimiehet joutuivat tyytymään entistä pienempään palkkaan, kun tsaari Aleksei Mihailovitšin suosikki Boris Morozov uudisti maan taloutta. Tyytymättömyys kohdistui näihin muutoksiin, ennen kaikkea suolaveron korotukseen ja hovin oletettuihin väärinkäytöksiin.
Kapina kukistettiin asevoimin. Sen jälkeen tsaari Aleksei karkotti Morozovin Belozerskin luostariin, josta tämä jo saman vuoden lokakuussa palasi Moskovaan ja maan hallituksen johtoon. Samanlaisia kapinoita syntyi seuraavina vuosina Pihkovassa ja Novgorodissa.
Haka-kerho

Haka-kerho oli tiettävästi Suomen ensimmäinen kunnallinen nuorisokahvila. Helsingin Hakaniemessä 3. lokakuuta 1957 avattua nuorisotilaa ylläpiti Helsingin kaupungin nuorisotoimi. Malli nuorisokahvilatoimintaan saatiin Ruotsista ja Norjasta.
Haka-kerho, kutsumanimiltään myös Kippola tai Hakis, toimi Elannon vanhassa ravintolakiinteistössä Siltasaarenkatu 6:ssa. Se avautui arki-iltaisin kello 18 ja ikärajana oli 15 vuotta. Toisessa kerroksessa, pitkien portaiden päässä sijainneissa tiloissa oli mahdollisuus pelata biljardia, juoda virvoitusjuomia, jutella ystävien kanssa ja kuulla musiikkiesityksiä. Tiloihin mahtui kerrallaan pari sataa nuorta, ja kerhon jäsenmäärä oli vuonna 1960 noin 3 000.
Haka-kerhon piirissä syntyi harrastuspiirejä muun muassa teatterin ja urheilun ja musiikin aloille. Nuorisokahvilan perustaminen osui nuorille suunnatun populaarimusiikin esiinmarssin aikoihin, ja Haka-kerhosta tulikin erityisesti musiikkikulttuurisesti merkittävä paikka ensin jazzyhtyeiden ja sitten uusien rock and roll- ja rautalankayhtyeiden sekä muiden pop-artistien harjoittelu- ja esiintymispaikkana. Haka-kerhossa kuultiin myös iskelmämusiikkia, kuten Laila Kinnusta ja Onni Gideonin yhtyettä. Haka-kerhosta lähetettiin myös suoria radio-ohjelmia, muun muassa Nuorison kahvitanssiaisia ja vuonna 1961 Kaarle Nordenstrengin juontama keskusteluohjelma Tiistaipalaveri.
Nuorisojärjestöt ja seurakunnat järjestivät Haka-kerhossa valistustilaisuuksia sekä kaupalliset toimijat, kuten levy-yhtiöt ja vaatemarkkinoijat, omia tapahtumiaan. Tanssikurssit olivat suosittuja etenkin 1960-luvun alussa.
Haka-kerhon vieraina musiikkiaiheisine ohjelmineen nähtiin muun muassa Jaakko Jahnukainen, Erkki Pälli ja Reino Helismaa. Kerhon vetäjänä oli alkuvuosina Martti ”Nevis” Nevalainen, loppuvuosina toimintaa johti Jussi Solmela. Työssä oli myös vapaaehtoisia, kuten voimamiehenä ja fakiirina tunnetuksi tullut Werneri Viillos, jonka johdolla tanssittiin vuonna 1965 yhteen menoon 13 tuntia letkajenkkaa.
Haka-kerhon toiminta päättyi vuonna 1969, jolloin uudet kahvilat ja esiintymispaikat olivat vieneet sen suosiota. Se loi toiminnallaan pohjaa paitsi 1970-luvulla laajentumaan alkaneelle kunnalliselle nuorisotilatoiminnalle, myös Elmulle ja muulle elävän musiikin yhdistystoiminnalle.
Kolavian lento 9268

Kolavian lento 9268 (KGL9268 tai 7K9268, tunnetaan myös nimellä Metrojetin lento 9268) oli Kolavian matkustajalento, joka syöksyi maahan pian lähtönsä jälkeen Siinain niemimaalla lauantaina 31. lokakuuta 2015. Koneessa oli yhteensä 224 ihmistä, jotka kaikki kuolivat onnettomuudessa. Lento lähti Sharm el-Sheikhin kansainväliseltä lentoasemalta Sharm el-Sheikhistä Egyptistä ja sen oli määrä lentää Pietariin Venäjälle.
Venäläisten tutkijoiden mukaan lentokoneen tiputti koneessa räjähtänyt pommi, jonka räjähdysvoima vastasi noin kiloa TNT:tä. Vastuun iskusta otti Isis-järjestön Siinain niemimaan haara.
Onnettomuus.
Lento nousi Sharm el-Sheikhin kansainväliseltä lentoasemalta kohti Pietarin Pulkovon kansainvälistä lentoasemaa aamulla kello 5.58. Koneeseen menetettiin yhteys pian nousun jälkeen kello 6.20. Tämän jälkeen kone oli lähtenyt nopeaan laskuun.
Isisiin kytköksissä oleva egyptiläisryhmä on väittänyt olevansa vastuussa koneen pudottamisesta. Siinailla toimivien ääri-islamilaisten kapinallisryhmien roolia koneen pudottamisessa pidettiin aluksi epätodennäköisenä. Esimerkiksi Venäjän duuman kansainvälisten asioiden komitean puheenjohtaja Konstantin Kosatšev suhtautui epäillen terrorismiväitteisiin ja kuitasi terrorismiväitteet länsimaiseksi etupiiriajatteluksi. Putoamisen syyksi epäiltiin aluksi koneen teknisiä ongelmia. Lentoyhtiöllä on erityisen huono maine Venäjällä. Yhdysvaltain tiedustelu tiedotti, että sillä olisi hallussaan materiaalia, joka viittaisi siihen, että Isis olisi asettanut pommin koneeseen. Myös Britannian tiedustelupalvelu epäili, että kyseessä olisi terroriteko. Venäjän hallitus on vahvistanut, että lentokoneen pudotti pommi.
Isis-järjestön Siinain niemimaalla toimiva haara otti vastuun iskusta muutamia tunteja koneen tippumisen jälkeen. Järjestön mukaan se salakuljetti pommin lentokoneeseen Sharm el-Sheikhissa. 17. marraskuuta venäläisten tutkijoiden uutisoitiin pitävän pommia koneen tippumisen syynä. Venäjän turvallisuuspalvelun johtaja Aleksandr Bortnikovin mukaan pommin räjähdysvoima vastasi noin yhtä kiloa TNT:tä.
Egyptiin suuntautuneet matkat vähenivät huomattavasti iskua seuranneina kuukausina ja maan matkailualan arvioitiin menettäneen noin 280 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria marras-joulukuussa 2015. Eniten vähenivät matkat Venäjältä ja Britanniasta. Iskun jälkeen Egypti palkkasi brittiläisen yrityksen käymään läpi maan lentokenttien turvallisuusmenettelyt.
Matkustajat ja miehistö.
Matkustajista 200 oli aikuisia ja 17 lapsia. Lisäksi koneessa oli seitsemän miehistön jäsentä. Lennolla olleista neljä oli Ukrainan kansalaisia, yksi Valko-Venäjän ja loput Venäjän kansalaisia. Kaikki lennon matkustajat kuolivat.
Iina Salmi

Iina Salmi (s. 12. lokakuuta 1994 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Helsingin Jalkapalloklubia. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Ruotsissa, Alankomaissa ja Espanjassa. Pelipaikaltaan Salmi on keskikenttäpelaaja.
Salmi debytoi Naisten Liigassa PK-35:n paidassa kaudella 2011 pelaten yhdeksän ottelua. Hän juhli myös liigamestaruutta kauden jälkeen. Kaudella 2013 hän pelasi liigassa 19 ottelua tehden liigauransa ensimmäiset kaksi maalia. Kauden 2014 Salmi oli lainassa saman sarjan HJK:ssa tehden 23 ottelussa seitsemän maalia. Kaudeksi 2015 hän palasi takaisin Vantaalle ja teki 20 pelaamassaan ottelussa 13 maalia. PK-35 voitti mestaruuden ja Salmi valittiin sarjan vuoden pelaajaksi. Kauden 2015 päätyttyä Salmi teki kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin korkeimman sarjatason mestarin FC Rosengårdin kanssa.
Kaudet 2018–2020 Salmi pelasi Alankomaissa Ajaxin joukkueessa. Keväällä 2020 hän siirtyi espanjalaisseura Valenciaan. Elokuussa 2023 hän palasi Suomeen HJK:n joukkueeseen.
Salmi pelasi Suomen nuorten maajoukkueissa. Naisten maajoukkueessa hän pelasi maaliskuussa 2016 Kypros Cupin ottelussa Walesia vastaan sekä syyskuussa 2016 EM-karsintaotteluissa Portugalia ja Espanjaa vastaan. Heinäkuun 2023 loppuun mennessä hän on pelannut 14 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Saavutukset.
Seuratasolla
Henkilökohtainen
Jerome Sinclair

Jerome Terence Sinclair (s. 20. syyskuuta 1996 Birmingham) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Watford FC:tä. Oikeajalkainen Sinclair on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Sinclair siirtyi West Bromwich Albionista Liverpool FC:hen vuonna 2011. Hän debytoi seuran paidassa syyskuussa 2012 Englannin liigacupin ottelussa ollen seuran historian nuorin pelaaja. Maalis-huhtikuussa 2015 Sinclair oli lainalla Englannin mestaruussarjan Wigan Athleticissa, jossa hän pelasi yhden ottelun. Palattuaan Liverpooliin Sinclair debytoi Valioliigassa toukokuussa 2015 Chelsea FC:tä vastaan. Hän pelasi tuolla kaudella kahdessa Valioliigan ottelussa. Toukokuussa 2016 Sinclair siirtyi Watfordiin.
Sinclair pelasi vuonna 2012 Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa viidessä ottelussa tehden yhden maalin.
Raimo Nousiainen

Raimo Nousiainen (s. 12. elokuuta 1935 Harlu) on teollinen muotoilija ja metallitaiteilija. Hän on valmistunut teolliseksi muotoilijaksi Ateneumin teollisen muotoilun osastolta 1960-luvulla.
Raimo Nousiaisella on monipuolinen taide- ja muotoilualojen osaaminen ja koulutustehtäviä kymmenien vuosien ajalta. Hän on tehnyt taideteoksia kuparista, hopeasta, vanerista, puusta ja emalista. Raimo Nousiainen on siirtänyt oppilailleen taiteen osaamista vuosikymmenien ajan.
Nousianen toimi Oy Strömberg Ab:n palveluksessa Vaasassa teollisena muotoilijana 1965–1985 ja Electrolux Oy:n teollisena muotoilijana 1985–1990. Vuodesta 1990 alkaen hän on ollut vapaa taiteilija ja metallikonservaattori, asuinpaikkana Heinävesi.
Raimo Nousiainen on ollut Taideteollisen korkeakoulun valintaraadin jäsen useana vuonna. Muotoilun valtionpalkinto myönnettiin Nousiaiselle 1974.
Fabrice Ondoa

Joseph Fabrice Ondoa Ebongo (s. 24. joulukuuta 1995 Yaoundé) on kamerunilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan Segunda División B:ssä pelaavaa FC Barcelona B:tä. Oikeajalkainen Ondoa kuuluu myös Kamerunin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ondoa siirtyi kotimaansa Samuel Eto’o Academystä FC Barcelonan juniorijoukkueeseen vuonna 2009. Vuodeksi 2014 hän nousi seuran Segunda Divisiónissa pelaavaan kakkosjoukkueeseen, mutta ei pelannut kauden aikana yhtään ottelua. 
Ondoa debytoi Kamerunin jalkapallomaajoukkueessa syyskuussa 2014 Afrikan-mestaruuskarsintaottelussa Kongon demokraattista tasavaltaa vastaan. Vuoden 2015 Afrikan-mestaruuskilpailuissa Ondoa pelasi kaikissa Kamerunin kolmesta ottelusta.
Sinem Kurtbay

Sinem Kurtbay (s. 24. toukokuuta 1991 Savonlinna) on suomalainen kilpapurjehtija, joka kilpailee 49er X- ja Nacra 17 -luokissa. Keväällä 2025 hän siirtyi edustamaan Turkkia. 
Suomessa syntynyt Kurtbay asui 12-vuotiaaksi saakka Turkissa, jossa hän aloitti purjehduksen seitsenvuotiaana Istanbulin pursiseurassa. Hänen isänsä on turkkilainen ja äitinsä suomalainen. Hänen äitinsä työskentelee Aalto-yliopistossa kansainvälisten asioiden päällikkönä, isä on arkkitehti ja isoisä oli suurlähettiläs.
Hän kävi Suomessa englanninkielisen lukion ja muutti 19-vuotiaana opiskelemaan Kööpenhaminaan kauppakorkeakouluun kolmeksi ja puoleksi vuodeksi. Opiskeluun kuului myös jakso Singaporessa. Nykyään Kurtbay asuu Espanjassa. Hän puhuu kuutta kieltä. 
Kurtbay edustaa NJK:n (Nyländska Jaktklubben) purjehdusseuraa. Hänen valmentajanaan ovat toimineet Joakim Wilenius (vuodesta 2021) ja Jan Thorström. Vuonna 2020 Kurtbayn valmentajana toimi tanskalainen Allan Nørregaard, joka voitti olympiapronssia vuonna 2012 Lontoossa 49er-luokassa. 
Ura.
Kurtbay aloitti purjehduksen 7-vuotiaana Optimistijollalla ja siirtyi sen jälkeen skiff-luokkiin; 29er, 29er XX, (49er) ja 49er FX.
Vuoden 2013 MM-kilpailuissa Kurtbay kilpaili Silja Kanervan kanssa 49er X -luokassa ja sijoittui sijalle 17. 
Kurtbay oli lähellä olympiapaikkaa vuonna 2016, mutta loukkaantuminen vesitti suunnitelmat.
Vuoden 2018 lopulla Kurtbayn pari Janne Järvinen sai selkävamman, ja Akseli Keskinen tuurasi häntä koko vuoden 2019 ajan. Vuonna 2020 Kurtbay sijoittui MM-kilpailuissa Nacra 17 -luokassa yhdeksänneksi parinaan Keskinen. Vuoden 2021 MM-kilpailuissa Kurtbay ja Keskinen sijoittuivat viidenneksi.
Maaliskuussa 2021 Kurtbay purjehti parinsa Janne Järvisen kanssa Nacra 17 -luokassa Suomelle maapaikan Tokion olympialaisiin 2021. Järvisen saatua tuomion niin sanotussa Katiska-vyyhdessä Suomen Olympiakomitea valitsi hänen tilalleen olympiaedustajaksi Akseli Keskisen. Olympialaisissa Kurtbay ja Keskinen saavuttivat sijan 13.
Vuonna 2022 Kurtbay ja Keskinen voittivat Nacra 17 -luokan EM-hopeaa Tanskassa heinäkuussa ja MM-pronssia Halifaxissa syyskuussa.
Kurtbay ja Keskinen osallistuivat Pariisin olympialaisiin 2024. Kisojen avajaisissa Kurtbay toimi Suomen lipunkantajana. Kurtbayn ja Keskisen budjetti olympiahankkeelle on noin 200 000 euroa. Heitä sponsoroi Georg ”Tusse” Tallberg, joka omistaa heidän käyttämänsä veneen. Vene maksaa noin 50 000 euroa. Toinen tukija on Normetin hallituksen puheenjohtaja Aaro Cantell. Olympiapaikka varmistui elokuussa 2023 purjehduksen MM-kisoissa Haagissa.
Rewell

Rewell tai Revell on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Entisenä sukunimenä:
Baylis–Hillman-reaktio

Baylis–Hillman-reaktio tai Morita–Baylis–Hillman-reaktio on kemiallinen reaktio, jossa elektronivajaa konjugoitunut alkeeni reagoi elektrofiilin kuten karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen α-hydroksialkyloidun tai -aryloidun tyydyttymättömän yhdisteen. Reaktio vaatii katalyytikseen emäksisen nukleofiilisen katalyytin kuten amiinin tai fosfiinin ja on nimetty A. B. Baylisin, M.E.D. Hillmanin ja Ken-ichi Moritan mukaan.
Reaktion historiaa.
Ensimmäisen kerran aktivoidun elektronivajaan alkeenin reaktion elektrofiilin kanssa fosfiinijohdannaisen katalysoimana julkaisi Moritan johtama tutkimusryhmä vuonna 1968. Vuonna 1972 patentoivat samankaltaisen DABCO:n katalysoiman reaktion Celanese Corporationilla työskennelleet Baylis ja Hilman.
Reagenssit ja mekanismi.
Alkeenijohdannaisena Baylis–Hillman-reaktioissa käytetään alkeeneja, joihin on konjugoitunut elektroneja puoleensa vetävä ryhmä kuten esteri-, amidi-, tioamidi- tai nitroryhmä. Elektrofiilina reaktiossa toimii karbonyyliyhdiste kuten aldehydi, ketoni, imiini, jolloin reaktiota kutsutaan myös tai harvemmin alkyylihalidi. Baylis–Hillman-reaktio on esimerkki organokatalysoidusta reaktiosta ja katalyyttinä voidaan käyttää fosfiineja tai eräitä amiineja kuten DABCO:a, DBU:ta, indolitsiinia tai DMAP:ia. Käyttämällä kiraalisia fosfiineja tai amiineja katalyytteinä voidaan Baylis–Hillman-reaktio suorittaa asymmetrisesti hyvällä selektiivisyydellä ja enantioylimäärällä. Katalyysistä huolimatta reaktion huono puoli ovat sen suhteellisen pitkät, usein jopa useita vuorokausia kestävät, reaktioajat.
Baylis–Hillman-reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa emäksinen ja nukleofiilinen katalyytti esimerkiksi DABCO reagoi alkeenijohdannaisen kanssa Michael-additiolla muodostaen enolaatin tai enolaatinkaltaisen yhdisteen. Tämä muodostuva nukleofiilinen enolaatti reagoi elektrofiilin kanssa aldoliadditiolla ja aldoliadditiota seuraa E1cB-eliminaatio, jossa paras lähtevä ryhmä on tertiäärinen amiini tai fosfiini, jolloin muodostuu tuote ja katalyytti vapautuu.
Finnish American Reporter

The Finnish American Reporter on kerran kuukaudessa ilmestyvä amerikansuomalainen sanomalehti.
"The Finnish American Reporter" perustettiin vuonna 1986 Wisconsinin Superiorissa ilmestyneen "Työmies–Eteenpäin" -lehden liitteeksi. Vuonna 2000 sen julkaiseminen siirtyi Työmies Societyltä Michiganin Hancockissa toimivalle Finlandia Universitylle. Lehden päätoimittajana on työskennellyt James Kurtti. Nykyinen päätoimittaja on David Maki.
Poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton lehti julkaisee englanninkielisiä uutisia ja artikkeleita amerikansuomalaisia kiinnostavista aiheista. Sen tehtävänä on myös toimia Yhdysvaltojen ja Kanadan suomalaisten yhdyssiteenä. "The Finnish American Reporter" on oman ilmoituksensa mukaan Pohjois-Amerikan suurin ja laajalevikkisin suomalainen sanomalehti.
Pentti Seppälä

Pentti Sakari Seppälä (s. 14. marraskuuta 1934 Lappeenranta) on suomalainen yritysjohtaja ja jalkapallovaikuttaja. 
Seppälä toimi vakuutusyhtiö Pohjolan toimitusjohtajana vuosina 1986–1989, Suomen Palloliiton puheenjohtajana vuosina 1987–1997 ja Eerikkilän urheiluopiston omistavan Palloilu Säätiön puheenjohtajana vuosina 2000–2015.
Seppälä valittiin suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2015. Hänet on myös nimitetty Palloliiton kunniapuheenjohtajaksi.
Wickholm

Wickholm tai Vickholm on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi
Cairo Santos

Cairo Fernandes Santos (s. 12. marraskuuta 1991 Limeira) on brasilialainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, joka edustaa NFL:ssä pelaavaa Chicago Bearsia. Pelipaikaltaan 173 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa Santos on potkaisija. Santos oli nuorempana myös lupaava jalkapalloilija.
Pelaajaura.
Santos pelasi vuosina 2010–2014 Tulanen yliopiston joukkueessa. Vuonna 2014 häntä ei varattu NFL:ään, mutta Kansas City Chiefs teki hänen kanssaan sopimuksen toukokuussa 2014. Santos debytoi NFL:ssä saman vuoden syyskuussa Tennessee Titansia vastaan ollen historian ensimmäinen brasilialaispelaaja NFL:ssä. Kaudella 2014 hän pelasi 16 ottelussa.
Kaudella 2017 Santos kärsi loukkaantumisista ja Chiefs lopulta vapautti hänet sopimuksesta. Chicago Bears palkkasi hänet loppukauden kestävällä sopimuksella marraskuussa 2017.
Santos siirtyi kaudella 2018 Los Angeles Ramsiin korvaamaan Ramsin loukkaantunutta potkaisijaa, jonka parannuttua Rams vapautti Santosin sopimuksestaan. Tampa Bay Buccaneers teki vielä saman kauden aikana Santosin kanssa loppu kauden kestävän sopimuksen.
Kauden 2019 Santos aloitti Tennessee Titansissa. Hänen pelaajasopimuksensa irtisanottiin viiden ottelun jälkeen, kun hän oli epäonnistunut kaikissa potkuissa yhdessä ottelussa.
Santos palasi Chicago Bearsiin syksyllä 2020.
Maan alla

Maan alla on Kari Peitsamon 22. tammikuuta 2016 julkaistu 67. musiikkialbumi. Albumi on Peitsamon mukaan hyvin kokeellinen. Se on tupla-CD, joka sisältää 118 esitystä. Albumi sisältää vuonna 1980 julkaistun Peitsamon "Maan alla" -kirjan runot Peitsamon esittämänä. Lausumisen lisäksi Peitsamo soittaa levyllä kieli- ja lyömäsoittimia. Albumin runot ovat kirjan ensimmäisestä osasta "Maan alle". Kirja sisältää runojen lisäksi novelleja.
Maan alla äänitettiin yhden päivän aikana lokakuussa 2015. Rocket Recordsin mukaan äänitysten jälkeen studion tietokoneen kovalevy hajosi ja levyn äänitykset saatiin pelastettua vasta viikkojen kuluttua.
Wilfrid Kaptoum

Wilfrid Jaures Kaptoum (s. 7. heinäkuuta 1996 Douala) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Segunda División B:ssä pelaavaa FC Barcelona B:tä. Oikeajalkainen Kaptoum on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kaptoum edusti FC Barcelonan nuorten joukkueita vuoteen 2014 asti. Kaudella 2014–2015 hän debytoi seuran B-joukkueessa Segunda Divisiónissa pelaten kolme ottelua, joissa syntyi yksi maali. Kaudeksi 2015–2016 B-joukkue putosi sarjaporrasta alemmas, Segunda División B:hen. Barcelonan edustusjoukkueessa Kaptoum debytoi lokakuussa 2015 Copa del Reyn ottelussa CF Villanovensea vastaan.
Eileen Atkins

Eileen June Atkins (s. 16. kesäkuuta 1934 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä ja käsikirjoittaja, joka on näytellyt monissa televisiosarjoissa ja elokuvissa Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvalloissa. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Kahden kerroksen väkeä", "Cranfordin naiset", "Doc Martin" ja "The Crown" sekä elokuvissa "Hevonen", "Gosford Park", "Pukija" ja "Magic in the Moonlight".
Hän on voittanut urallaan muun muassa vuonna 2007 parhaan näyttelijän Bafta-palkinnon ja Primetime Emmy Paras naissivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa -palkinnon roolistaan televisiosarjassa "Cranfordin naiset".
Atkins on myös käsikirjoittanut useita televisiosarjoja ja elokuvia. Hän on toinen "Kahden kerroksen väkeä" -sarjan luojista. Elokuva "Mrs. Dalloway" perustuu Virginia Woolfin samannimiseen vuoden 1925 romaaniin, jonka pohjalta Michael Cunningham kirjoitti teoksen The Hours, jonka pohjalta Eileen Atkins laati elokuvan käsikirjoituksen.
Brittein imperiumin ritarikunta on myöntänyt Eileen Atkinsille "Dame"-arvonimen.
Näytön paikka (televisiosarja)

Näytön paikka () on yhdysvaltalainen televisiosarja, joka kuvaa neljän voimistelijatytön elämää.
Gorguts

Gorguts on kanadalainen teknisen death metalin yhtye, joka perustettiin vuonna 1989 Sherbrookessa, Quebecissa. Sen ainoa alkuperäisjäsen on laulaja-kitaristi Luc Lemay.
Yhtyeen perustivat Luc Lemay, kitaristi Sylvain Marcoux, basisti Éric Giguère sekä rumpali Stephane Provencher. Yhtyeen ensimmäinen demo "...And Then Comes Lividity" julkaistiin vuonna 1990, ja yhtye teki levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa. Vuonna 1993 levy-yhtiö purki sopimuksen, ja yhtye keskeytti esiintymiset viideksi vuodeksi.
Vuonna 2002 yhtyeen silloinen kitaristi Steve Macdonald kärsi masennuksesta ja teki itsemurhan, ja yhtye hajosi vuonna 2005. Yhtye aktivoitui jälleen vuonna 2008. Vuonna 2013 yhtye solmi levytyssopimuksen Season of Mistin kanssa. ja viides studioalbumi "Colored Sands" julkaistiin saman vuoden elokuussa. Albumi oli ehdolla Juno Awards -palkinnon saajaksi.
Al Ayyatin junaturma 2002

Al Ayaatin junaturma tapahtui 20. helmikuuta 2002, kun Egyptin Kairosta Luxoriin matkalla olleessa junassa syttyi tulipalo noin yhdeltä aamuyöllä. Junan kuljettaja ei huomannut tulipaloa heti vaan jatkoi matkaa seitsemän kilometriä pysähtyen lopulta lähellä Al Ayaatin kaupunkia.
Palo syttyi, kun erään matkustajan käyttämän kaasupolttimen kaasusäiliö räjähti. Junan 11 vaunusta seitsemän tuhoutui tulipalossa täysin. Onnettomuudessa kuoli viranomaisten mukaan 383 ihmistä, joista osa kuoli tulipalossa ja osa hypätessään pois palavasta junasta. Todellisen uhriluvun on kuitenkin arvioitu olevan suurempi, sillä 150 hengelle tarkoitetuissa vaunuissa kerrottiin olleen jopa 300 matkustajaa. Junassa oli paikkoja 1 650 hengelle, mutta todellisen matkustajamäärän on arvioitu olleen jopa 3 000.
Romanssi (Maj Karman Kauniiden Kuvien kappale)

Romanssi on alternative rock -yhtye Maj Karman Kauniiden Kuvien single, joka julkaistiin albumilta "Rautaneito".
Sophia-yliopisto

Sophia-yliopisto (jap. 上智大学, "Jōchi Daigaku") on yksityinen yliopisto Japanissa. Sen pääkampus on Yotsuyan aseman vieressä Tokion Chiyodassa. Nimi tulee kreikan sanasta "sofia", "viisaus". Japaninkielinen nimi "Jōchi Daigaku" tarkoittaa kirjaimellisesti "korkeamman viisauden yliopistoa".
Sophian on perustanut jesuiittajärjestö vuonna 1913. Sillä on vaihto-opiskeluohjelmia useiden yliopistojen kanssa eri puolilla maailmaa, mukaan lukien Yalen, Soganging ja Hongkongin yliopistot. Sophia oli ennen vain miesten yliopisto, mutta nykyään se hyväksyy opiskelijoiksi myös naisia; miehiä ja naisia on nyt kutakuinkin saman verran. Sophian alumneihin lukeutuu muun muassa Japanin 79. pääministeri Morihiro Hosokawa, useita poliitikkoja Japanin parlamentissa ja professoreja monissa oppilaitoksissa.
Sijoitus yliopistorankingeissa.
Sofian yliopisto on Japanin korkeatasoisimpia yksityisiä korkeakouluja. THE-yliopistoranking arvioi yliopiston vuoden 2018 listallaan 15. korkeatasoisimmaksi yliopistoksi Japanissa ja sijaluokkaan 801-1000 maailmassa. Vuonna 2017 yliopisto ei kuitenkaan mahtunut kansainvälisen Shanghain Jiao Tong -yliopiston laatiman 800 maailman parhaan yliopiston ARWU-listalle, jolla oli yli kolmekymmentä japanilaista yliopistoa.
Anders Mattsson

Anders Mattsson (21. tammikuuta 1943 – 4. lokakuuta 2024 Maarianhamina) oli suomalainen jalkapalloerotuomari.
Mattsson tuomitsi urallaan yhteensä 108 pääsarjaottelua ja toimi kansainvälisenä erotuomarina vuosina 1969–1983. A-maaotteluita Mattssonille kertyi kahdeksan vuosina 1972–1983 ja hän oli mukana myös Moskovan olympialaisissa vuonna 1980. Hänet palkittiin Suomessa vuoden ansioituneimpana erotuomarina vuosina 1973, 1976, 1977 ja 1979. Myöhemmin Mattsson toimi Euroopan jalkapalloliiton otteludelegaattina sekä Ahvenanmaan jalkapalloliiton puheenjohtajana vuosina 1989–2009. Mattsson valittiin suomalaisen jalkapalloilun Hall of Fameen vuonna 2016.
Anders Mattssonin poika on urheilutoimittaja Krille Mattsson.
Krille Mattsson

Christer "Krille" Mattsson (s. 16. helmikuuta 1964 Maarianhamina) on ahvenanmaalainen urheilutoimittaja ja kunnallispoliitikko, joka on toiminut Ahvenanmaan jalkapalloliiton puheenjohtajana vuoden 2015 alusta lähtien. 
Mattsson on selostanut Veikkausliigassa pelaavan IFK Mariehamnin kotiotteluita Radio Suomen "Jalkapallokierros"-ohjelmalle. Omalla urallaan hän pelasi 11 kautta II divisioonassa ja on edelleen IFK Mariehamin kaikkien aikojen paras maalintekijä. Mattsson toimi taustavaikuttajana, kun Suomen Palloliitto valitsi ruotsalaisen Hans Backen Suomen jalkapallomaajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi elokuussa 2014. Backe haki tehtävää hänen kehotuksestaan.
Mattsson on työskennellyt pitkään ahvenanmaalaisen rahapeliyhtiön Pafin palveluksessa ja ollut mukana kehittämässä yhtiön verkkopelejä, jotka ovat johtaneet oikeusriitoihin Veikkauksen kanssa. Lisäksi hän on ollut perustamassa ahvenanmaalaista Stallhagen-panimoa. Kunnallispolitiikassa Mattsson on toiminut Sundin kunnanvaltuuston puheenjohtajana vuodesta 2008 lähtien. Ahvenanmaan maakuntapäivävaaleissa hän on ollut ehdolla vuonna 1987 sitoutumattoman kokoomuksen (Obunden Samling) ja 2015 maltillisten (Moderaterna på Åland) ehdokkaana. 1980-luvulla hän oli myös mukana perustamassa Obunden Samling -puoluetta.
Krille Mattssonin isä oli jalkapalloerotuomari Anders Mattsson.
Juan Ferrer

Juan Ferrer Lahera (24. elokuuta 1955 Santiago de Cuba – 22. lokakuuta 2015 Havanna) oli kuubalainen judoka ja olympiamitalisti.
Ferrer saavutti 78 kilogramman painoluokassa olympiahopeaa Moskovassa 1980. Hän voitti mitaleita myös alueellisista mestaruuskilpailuista.
Ferrer kuoli Havannassa 60-vuotiaana 22. lokakuuta 2015.
Ben Chiarot

Ben Chiarot (s. 9. toukokuuta 1991) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Detroit Red Wingsissa. Junioriuran hän pelasi OHL:ssa Guelph Stormissa, Sudbury Wolvesissa sekä Saginaw Spiritissä.
Chiarot on Atlanta Thrashersin neljännen kierroksen varaus . Hän teki ammattilaisdebyyttinsä AHL:ssä Chicago Wolvesissa kaudella 2009–2010. 16. maaliskuuta 2011 Atlanta ja Chiarot solmivat tulokassopimuksen. 23. heinäkuuta 2014 Chiarot teki Jetsin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen pelattuaan vahvan runkosarjan AHL-farmiseura St. John's IceCapsissa. Chiarot teki ensimmäisen NHL-maalinsa 3. tammikuuta 2015 Toronto Maple Leafsia vastaan pelatussa 5–1 -voittoon päättyneessä ottelussa.
18. kesäkuuta 2015 Winnipeg antoi Chiarotille kahden vuoden jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2022 Chiarot siirtyi Montreal Canadiensista Florida Panthersiin vaihdossa Tyler Smilaniciin, vuoden 2023 ensimmäisen kierroksen varausvuoroon ja vuoden 2022 neljännen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2022 Chiarot teki vapaana agenttina Detroit Red Wingsin kanssa neljän vuoden mittaisen ja yhteensä 19 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Ljubov Tjurina

Ljubob Nikolajevna Tjurina (, 25. huhtikuuta 1943 Moskova, Venäjän SFNT – 23. lokakuuta 2015 Moskova) oli Neuvostoliittoa edustanut lentopalloilija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Tjurina voitti Neuvostoliiton joukkueessa olympiakultaa Münchenissä 1972.
Tjurina voitti Neuvostoliiton joukkueessa myös maailmanmestaruuden vuonna 1970, MM-hopeaa 1974 ja Euroopan mestaruuden vuonna 1967. Hänen uutisoitiin kuolleen 72-vuotiaana 23. lokakuuta 2015.
Kamran Shahmardan

Kamran Shahmardan (s. 29. syyskuuta 1972 Baku) on Suomessa asuva azerbaidžanilainen elokuva- ja teatteriohjaaja. Hän aloitti elokuvauransa lapsinäyttelijänä elokuvassa Korulipas linnasta vuonna 1979. Sen jälkeen hän esiintyi vielä yhdeksässä elokuvassa. 
Teatterialan työt.
Shahmardan perusti vuonna 2003 Imatralle Mustan ja Valkoisen Teatteri-yhdistys ry:n yhdessä virolaisen vaimonsa Katri Lätt-Shahmardanin kanssa. Vuodesta 2004 hän on ollut Imatralla järjestettävän Mustan ja Valkoisen Teatterifestivaalin (Black &amp; White Theatre Festival) taiteellinen johtaja. Vuosina 2010–2011 hän oli Azerbaidžanin kansallisteatterin taiteellinen johtaja ja 2013–2015 Kemerovon alueteatterin (Venäjä) taiteellinen johtaja. Vuodet 2018–2019 Shahmardan oli Azerbaidžanissa Baku MAP Theatre Festivalin taiteellinen johtaja.
Sarkkilanjärvi (Ikaalinen)

Sarkkilanjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Sarkkilanjärven kaupunginosassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Sarkkilanjärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa.
Järvi on 750 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 21 hehtaaria. Sen etelä- ja itäranta on metsämaastoa ja pohjoisranta rajatuu peltomaihin. Luoteiskulmassa on 200×350 metriä laaja avosuo, johon on ruopattu laskuojaa varten kanava. Laskuoja on 800 metriä pitkä ja se laskee Kyrösjärveen Ikaalisten keskustan itäpuolelle. Sen rannoille on rakennettu toistakymmentä vapaa-ajan ja kiinteää asuntoa. Niille johtaa tiet sekä yhdystieltä 13139 että valtatieltä 3.
Sarkkilanjärvi on hiljalleen päätymässä Ikaalisten keskustan kaavoitetun alueen sisälle.
Historiaa.
Kyrösjärven vedenpintaa on laskettu 1800-luvulla muutaman metrin ja koska nykyään järvien vedenkorkeuksien ero on neljä metriä. Myös Sarkkilanjärveä on saatettu laskea hieman. Vuonna 1886 on jätetty järvenlaskusta hakemus. Järvenlaskun vaiheista ei kuitenkaan ole tietoa.
Paleobotaniikkaa.
Jääkauden jälkeen Kyrösjärven vedenpinta oli kymmeniä metrejä korkeammalla. Silloin olivat Kyrösjärvi ja Sarkkilanjärvi samaan vesistöön ja kummankin pohjaan kertyi suuren vesistön sedimenttejä.
Sarkkilanjärven sedimenttien kerrostumista on tutkittu ja tuloksista on voitu päätellä metsätyyppien muutokset tuhansien vuosien aikana. Järven sedimenttien vanhin radiohiiliajoitus on otettu rajakohdasta, missä mäntyvaltainen metsä vaihtui leppävaltaiseksi (kasvivyöhyke muuttui V→VI). Vahtuminen tapahtui ajoituksen mukaan kalibroimattomana 7980 ±250 BP. Tämä vastaa boreaalisen ilmastokauden vaihtumista atlanttiseen kauteen. Näihin aikoihin Suomen alueella vallitsi jääkauden jälkeinen lämpökausi. Seuraava nuorempi ajoitus 4620 ±180 BP otettiin kerroksesta, jossa kuusen siitepöly ilmaantui ensimmäisen kerran. Kuusi lisääntyi alueella ja vakiinnutti asemanssa kerroksessa, jonka ajoitus oli 4040 ±350 BP. Nämä ajoitukset osuvat subboreaaliseen ilmastokauteen. Lämpökausi viileni ja se näkyi yleisimpien kasvilajien vaihtuessa toisiksi lajeiksi. Ajoituksen mukaan 2440 ±120 BP katosivat jatkuvasti esiintyneiden pähkinäpensaiden, jalavien, tammien ja lehmusten siitepölyt, lisääntyivät männyn siitepölyt ja vähenivät koivun ja lepän siitepölyt (kasvivyöhykkeiden muutos VIII→IX). Tämä vastaa subboreaalisen ilmastokauden vaihtumista subatlanttiseen kauteen.
Mochi

Mochi () on japanilainen riisikakku, joka tehdään "mochigomesta", lyhytjyväisestä "japonica"-tahmariisistä. Riisi nuijitaan tahnaksi ja muotoillaan halutunlaiseksi. Japanissa se perinteisesti tehdään seremoniassa nimeltä "mochitsuki". Vaikka mochia syödään ympäri vuoden, se kuuluu perinteisesti uuteenvuoteen, jolloin sitä myydään ja syödään paljon. Taiwanissa mochia kutsutaan nimellä "môa-chî" ().
Mochi koostuu polysakkarideista, lipideistä, valkuaisaineista ja vedestä. Sillä on heterogeeninen amylopektiinin, tärkkelysjyvästen ja ilmakuplien muodostama rakenne. Mochi-riisin valkuaisainepitoisuus on vähän suurempi kuin tavallisen lyhytjyväisen riisin, josta se eroaa myös amyloosin määrässä. Siinä on häviävän vähän amyloosia, mistä johtuu mochin pehmeä, joustava koostumus.
Valmistus.
Perinteisesti mochi valmistetaan vaivalloisella menetelmällä kokonaisista riisinjyvistä. Perinteinen valmistusseremonia Japanissa on "mochitsuki":
Mochi voidaan valmista myös makeasta riisijauhosta ("mochiko"). Jauhosta ja vedestä sekoitetaan läpinäkymätön valkoinen taikina, joka keitetään liedellä tai mikroaaltouunissa kunnes se on venyvää ja läpikuultavaa.
Suosittuja käyttötapoja.
Makeiset.
Mochista tehdään erilaisia perinteisiä japanilaisia "wagashi-" ja "mochigashi"-makeisia. Esimerkiksi "daifuku" on pehmeä, pyöreä mochi, jonka täytteenä on punapaputahnaa ("an") tai valkoista paputahnaa ("shiroan"). "Ichigodaifukussa" on sen sijaan kokonainen mansikka sisällä.
"Kusamochi" on vihreä, marunoihin kuuluvalla "yomogi"-kasvilla maustettu mochi. Kusamochista tehty daifuku on nimeltään "yomogidaifuku".
Jäätelö.
Mochi-jäätelössä on pieniä jäätelöpalloja mochi-kuoren sisällä. Japanissa monialayritys Lotte valmistaa sitä nimellä "Yukimidaifuku", ”lumenkatselu-daifuku”.
Japanin ulkopuolella.
Indonesiassa makea riisikakku tunnetaan nimellä "kue moci", ja se yleensä täytetään maapähkinävoilla ja päällystetään seesaminsiemenillä.
Suurehkon japanilaista alkuperää olevan vähemmistön myötä mochit ovat muun japanilaisen ruuan ohella suosittuja myös Havaijilla.
Miska Kaukonen

Miska Kaukonen (s. 1975 Kaarina) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa elokuvista "Vares – Sheriffi" (2015) ja "Paha maa" (2005). Lisäksi hän on vieraillut tv-sarjassa "Kaverille ei jätetä" (2003). Kaukonen on näytellyt myös muun muassa Linnateatterissa ja Turun kaupunginteatterissa.
Urapolku.
Kaukonen muutti päälle parikymppisenä Turkuun. Oli mukana Kaarinan nuorisoteatterin toiminnassa. Vuokrasivat kuudestaan tilan ja perustivat Teatteri Suden elokuvateatteri Kasinon paikalle. Aloitti Rauman Kaupunginteatterissa näyttelijäharjoittelijana ja samana vuonna tarjoutui opiskelupaikka teatterikorkeakoulussa 1998–2002. Puolitoista vuotta näytteli Turun Kaupunginteatterissa Peter Pan näytelmässä. Teatteri Susi yhdistyi 2003 Turun Uuden Teatterin kanssa ja nimitys muutettiin Linnateatteriksi. Näyttelijänä 2003–2006 Turun kaupunginteatterilla ja Linnateatterilla sivuohella töissä. Ura johti enemmän Linnateatterin puolelle ja toi kesiin Emma teatteriesitykset. Vuoden 2018 palkinto vuoden turkulaiselle toi paljon lisänäkyvyyttä, palkintopatsaan ja kunniakirjan. Näytteleminen jatkuu.
Filmografia.
Ohjaaja ja käsikirjoittaja näytelmissä.
Ohjaus
Käsikirjoitus
Tapahtumat.
2011 Turun kauppatorin teltassa elävät esiintyjät
2013 Naisday-tapahtuman lavalla Turun messukeskuksessa
2014 Jeesus-roast Linnateatterilla
Pankkitarkastusvirasto

Pankkitarkastusvirasto oli vuosina 1922–1993 valtion viranomainen Suomessa. Se oli valtiovarainministeriön alainen, ja sen tehtäviin kuuluu valvoa eri pankkien, hypoteekkiyhdistysten ja luotto-osakeyhtiöiden sekä pankkien vakuusrahastojen toimintaa. Se suoritti tarkastusta, ohjasi ja valvoi säästöpankki- ja osuuspankkitarkastuksen toimintaa. Lisäksi se kokosi tietoja pankkitilastoa varten. 
Pankkitarkastusvirasto oli rahoitustarkastuksen edeltäjä. Rahoitustarkastus ja vakuutusvalvontavirasto yhdistyivät 1. tammikuuta 2009 yhdeksi virastoksi, jonka nimeksi tuli Finanssivalvonta (Fiva).
Vuotostunturi

Vuotostunturi sijaitsee Sallan kunnassa Keminniemen alueella. Tunturi kohoaa 452 metrin korkeuteen. Sallan kirkonkylältä tunturille on matkaa noin 33 kilometriä linnuntietä. Laella on puutonta ja kivikkoista, joten näkymät joka suuntaan ovat hyvät. Tunturin länsipuolella kiemurtelee Vuotosoja, joka laskee Vuotoslampeen.
Myyrmäen suuralue

Myyrmäen suuralue on Vantaan kaupungin lounaisosan kattava suuralue. Se on Vantaan väkirikkain suuralue: vuoden 2023 lopussa suuralueella asui 60 536 henkeä. Vuoden 2013 lopussa alueella oli 22 497 työpaikkaa. Suuralueen väestöstä muuta kuin suomea, ruotsia tai saamea äidinkielenään puhuvien osuus oli vuoden 2020 lopussa 22,1 prosenttia, eli kolmanneksi eniten Vantaan suuralueista.
Myyrmäen suuralue rajoittuu etelässä Helsinkiin ja lännessä Espooseen. Pohjoisessa naapurina on Kivistön ja idässä Aviapoliksen suuralue.
Suuralueeseen ovat vuodesta 2007 kuuluneet seuraavat yksitoista kaupunginosaa:
Palveluja suuralueella.
Myyrmäen suuralueella sijaitsevia Vantaan kaupungin palveluja ovat esimerkiksi Myyrmäen, Pähkinärinteen ja Martinlaakson neuvolat, Myyrmäen ja Martinlaakson sosiaali- ja terveysasemat, Arkki-nuorisotila ja Pähkinärinteen nuorisotila, Vantaan taidemuseo Artsi, Myyrmäen päivätoimintakeskus. Alueella on Martinlaakson, Myyrmäen ja Pähkinärinteen kirjastot; lisäksi Vantaan kirjastoauto kulkee tarvittaessa seudulla (esimerkiksi Pähkinärinteen kirjaston korjausten aikana).
Seudun kauppakeskuksista mainittakoon muun muassa Myyrmanni, Isomyyri, Myyrinpuhos, Louhelan ostoskeskus, Martinlaakson ostari, Pähkinärinteen ostoskeskukset ja Kaivokselan ostoskeskus. Ostoskeskusten ulkopuolisista ruokakaupoista tunnettuja ovat esimerkiksi Hämeenkylän K-supermarket sekä Kaivokselan Lidl ja S-market. 
Liikuntapaikoista keskeisimpiin lukeutuvat Myyrmäen urheilupuisto jalkapallostadioneineen, jalkapallohalleineen ja Vantaan Energia -areenoineen. Muita urheilutiloja ovat esimerkiksi Myyrmäen urheilutalo, Martinlaakson uimahalli sekä Martinlaakson urheilukenttä (pesäpallostadion).
Suuralueen liikenneväylistä vilkkaimpia ovat Hämeenlinnanväylä, Vihdintie ja Kehä III sekä Kehärata, jonka läntisen osan asemista Myyrmäki, Louhela ja Martinlaakso sijaitsevat suuralueella. Liikenteen solmupisteistä keskeisiä ovat suurväylien ohella Myyrmäen ja Martinlaakson linja-autoasemat.