tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Józef Wesołowski

Józef Wesołowski (15. heinäkuuta 1948 Nowy Targ – 27. elokuuta 2015 Vatikaanivaltio) oli puolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa, joka loi uran kirkon diplomaattisissa tehtävissä. Hänet vihki papiksi Krakovan arkkihiippakuntaan tuleva paavi Johannes Paavali II 21. toukokuuta 1972. Hänet nimitettiin Slebten titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Boliviaan 3. marraskuuta 1999, ja piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Marcello Zago. 
Wesołowski sai 16. helmikuuta 2002 nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Kazakstaniin ja Tadžikistaniin, 6. heinäkuuta 2002 lisäksi Kirgisiaan ja 6. marraskuuta 2002 vielä Uzbekistaniin. 24. tammikuuta 2008 hänet siirrettiin apostoliseksi nuntiukseksi Dominikaaniseen tasavaltaan.
2014 hänet erotettiin pappisvirastaan ja asetettiin kotiarestiin Vatikaaniin epäiltynä seksin ostamisesta lapslta toimiessaan apostolisena nuntiuksena Dominikaanisessa tasavallassa. Hänet löydettiin kuolleena varhain aamulla 28. elokuuta 2015. Kuolinsyystä ei ole toistaiseksi tietoa..
Yves Patenôtre

Yves François Patenôtre (s. 23. tammikuuta 1940 Troyes) on ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Troyesin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1965 ja nimitettiin Saint-Clauden hiippakunnan johtoon 1. joulukuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. tammikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert-Antoine Duchêne, jota avustivat Gérard Antoine Léopold Daucourt ja André Pierre Louis Marie Fauchet.
Patenôtre sai 30. heinäkuuta 2004 nimityksen Sensin (-Auxerren) koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Mission de France o Pontignyn koadjuuttoriprelaatiksi. 31. joulukuuta 2004 hänestä tuli Sensin (-Auxerren) arkkipiispa ja Mission de France o Pontignyn prelaatti.
Elina Kahla

Elina Kahla (s. 24. huhtikuuta 1960 Espoo) on suomalainen kulttuurintutkija, tietokirjailija ja Venäjän kulttuurihistorian dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 2009. Nykyisin hän työskentelee Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutissa. Hän on toiminut Suomen Pietarin-instituutin johtajana vuosina 2012–2016. Kahla on naimisissa Aleksanteri-instiuutin entisen johtajan Markku Kivisen kanssa. 
Kahla kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1979; valmistui filosofian kandidaatiksi 1985, lisensiaatiksi 2001 ja väitteli tohtoriksi 2007. Hän työskenteli freelance-matkanjohtajana, suomentajana, tulkkina ja opettajana. Vuosina 1991−1996 Kahla toimi projektipäällikkönä ja konsulttina Helsingin kauppakorkeakoulun johtamiskoulutusyksikössä (nyk. Aalto University Executive Education). Vuosina 1996−2012 Kahla työskenteli Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutissa toimituspäällikkönä, Kikimora Publications -sarjan toimittajana ja tutkijana Suomen Akatemian rahoittamassa Venäjän modernisaation valinnat -huippuyksikössä. Kahla toimi EUNIC () St. Petersburg -klusterin puheenjohtajana 2015–2016. Hän oli kaksi kertaa vuodessa ilmestyvän Ikonimaalari-kausijulkaisun päätoimittaja (2017–2019).
Tuotanto.
Monografioita, toimitettuja teoksia ja artikkeleita vertaisarvioiduissa kokoomateoksissa:
"Suomennoksia: "
Ammattiopisto Live

Ammattiopisto Live on Live-säätiön ylläpitämä ammatillinen erityisoppilaitos ja erityisopetuksen kehittämiskeskus. Päätoimipaikka sijaitsee Espoon Leppävaarassa, ja lisäksi opistolla on yhdeksän muuta toimipaikkaa pääkaupunkiseudulla ja muualla Uudellamaalla.
Oppilaitos tarjoaa erilaisia opetus-, kehittämis- ja asiantuntijapalveluja opiskelijoille, toisille oppilaitoksille sekä muille yhteistyötahoille. Oppilaitos tarjoaa valmentavaa ja kuntouttavaa opetusta ja ohjausta, ammatillista peruskoulutusta sekä ammatillista aikuiskoulutusta. Koulutukset on tarkoitettu ensisijaisesti niille, jotka ovat erityisopetuksen, yksilöllisen tuen tai oppimista tukevien oppimisympäristöjen tarpeessa. Toisen asteen koulutuksessa ja ammatillisessa aikuiskoulutuksessa opiskelee vuosittain noin 1 200 opiskelijaa. Henkilöstömäärä on noin 500.
Ammattiopisto Live tunnetaan invalidien opetuksen kehittäjänä. Sotainvalideja kuntoutettiin ja koulutettiin uusiin sopiviin ammatteihin. Tämä ammatillisen koulutuksen kehittämistyö jatkuu edelleenkin.
Historia.
Invalidisäätiö perustettiin 26. kesäkuuta 1940. Ammatillinen koulutus on ollut alusta asti tärkeä osa Invalidisäätiön kuntoutustoimintaa. Kurssimuotoinen opetustoiminta alkoi heti Invalidisäätiön perustamisen jälkeen vuonna 1940 loppupuolella. Koulutus laajeni vuosi vuodelta siten, että vuonna 1942 koulutettiin jo yli 200 oppilasta. Varsinainen koulumuotoinen ammattiopetus Invalidisäätiön laitosrakennuksessa Ruskeasuolla alkoi joulukuussa 1942 jalkinetyön, huonekalujen verhoilun, puusepäntyön ja metallityön koulutusaloilla. Westendin toimipisteessä koulutustoiminta alkoi jo syyskuussa 1942. Koulutuksen alkuvuosina oppilaat olivat sotainvalideja, sotaleskiä ja sotaorpoja. Nuorten invalidien vakinainen ammattiopetus alkoi syksyllä 1947, ja sotainvalidien opetus puolestaan päättyi vuonna 1953. Nykymuotoinen ammatillinen koulutus alkoi vuonna 1949. Arlainstituutti yhdistyi Keskuspuiston ammattiopistoon, nykyiseen Ammattiopisto Liveen vuoden 2009 alussa.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2014

Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2014 järjestettiin 13.–19. tammikuussa 2014 Budapestissä, Unkarissa. Kilpailun ohjelmaan kuuluivat miesten ja naisten yksinluistelu, pariluistelu ja jäätanssi.
Mestaruuttaan puolustivat miehissä Javier Fernández (Espanja), naisissa Carolina Kostner (Italia), pariluistelussa Tatjana Volosožar ja Maksim Trankov (Venäjä) sekä jäätanssissa Ekaterina Bobrova ja Dmitri Soloviev (Venäjä).
Kilpailukelpoisuus.
Kilpailu oli avoin kaikille 15 vuotta ennen 1. heinäkuuta 2013 täyttäneille luistelijoille Euroopan Kansainvälisen luisteluliiton jäsenmaista. Vastaavat kilpailut ei-eurooppalaisille luistelijoille ovat taitoluistelun neljän maanosan mestaruuskilpailut 2014. 
Vuoden 2013 EM-kilpailujen tulosten perusteella jokainen maa sai lähettää yhdestä kolmeen osallistujaa jokaiseen lajiin. Kansalliset tahot päättivät omien kriteereidensä mukaan, ketkä luistelijat lähetettiin kilpailuihin. Luistelijoiden täytyi kuitenkin olla saavuttanut vähimmäispistemäärä teknisissä elementeissä kansainvälisissä kilpailuissa ennen EM-kilpailuita.
Osallistujat.
Maat jotka saivat useamman osallistumispaikan eri lajeihin:
Pihan linnut ja pöntöt

Pihan linnut ja pöntöt on vuonna 2013 ilmestynyt Juha Laaksosen kirja pihapiirin kololinnuista. Kirjan on kustantanut Paasilinna. Se on valittu vuoden 2013 luontokirjaksi.
Juha Laaksonen on Radio Suomen Luontoillan toimittaja, joka on tehnyt kymmenkunta luontokirjaa. Hän on innokas ornitologi ja harrastaa luontokuvausta.
Laaksonen on koonnut tietoa pöntöistä ja pönttöjenteosta monista lähteistä ja haastatellut aiheeseen perehtyneitä. Hänellä on ollut apua tiedonkeruussa pitkän linjan linnunpönttöjen rakentaja kotkalainen Urpo Koponen, jolla on vastuullaan 1 500 pönttöä.
Kirja sisältää tietoa paitsi pöntöistä ja niiden rakentamisesta, myös linnuista ja niiden pesimäpuuhista, ja kullekin lintulajille on vielä tietoa lajin omista pönttövaatimuksista.
28 lajin ja niille kullekin sopivan pöntön esittely 
15 lajin ja niille kullekin sopivan pöntön esittely
FK Ural Jekaterinburg

FK Ural on jalkapalloseura Jekaterinburgin kaupungista Uralsta. Se pelaa Venäjän pääsarjassa. Se nousi korkeimmalle sarjatasolle vuodeksi 2013.
Sulanharakkakottarainen

Sulanharakkakottarainen ("Streptocitta albertinae") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sulanharakkakottaraista tavataan Indonesiassa Sulan ja Banggain saaristoissa. Se elää alankojen metsissä ja maatalousalueilla ja tulee toimeen myös talousmetsissä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen levinneisyysalue ja kanta ovat pienet.
Pedro Pichardo

Pedro Pablo Pichardo Peralta (s. 30. kesäkuuta 1993) on syntyjään kuubalainen, nykyään portugalilainen kolmiloikkaaja ja olympiavoittaja.
Pichardo voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 tuloksella 16,79 metriä. Samana vuonna hän voitti myös alle 20-vuotiaiden Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden tuloksella 16,40 m. 4. kesäkuuta 2013 Pichardo loikki Havannassa kaikkien aikojen parhaan alle 20-vuotiaana saavutetun tuloksen 17,69 m. Hänen maanmiehellään Yoelbi Quesadalla oli nimissään aiempi paras tulos 17,68 m vuodelta 1993. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa toisen kierroksen hypyllään 17,68 m. Hän sai pronssia Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 tuloksella 17,24 m. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa tuloksella 17,73 m. Vuonna 2016 Pichardo kärsi vammoista eikä kilpaillut.
Pichardo hyppäsi 8. toukokuuta 2015 Kuuban ennätyksen 17,94 m. Hän paransi Yoelbi Quesadan nimissä ollutta liki 18 vuotta vanhaa ennätystä yhdeksällä senttimetrillä. Hän paransi ennätyksekseen 18,06 Dohassa 15. toukokuuta 2015 ja 18,08 Havannassa 28. toukokuuta 2015. 
Huhtikuussa 2017 Pichardon kerrottiin riitaantuneen Kuuban yleisurheiluliiton kanssa ja loikanneen Kuubasta. Pichardo kertoi tehneensä urheilijasopimuksen portugalilaisen Benfican kanssa. Vuonna 2014 Pichardo oli saanut Kuuban yleisurheiluliitolta kuuden kuukauden kilpailukiellon, hänen kieltäydyttyään jatkamasta Kuuban yleisurheiluliiton määräämän valmentajan alaisuudessa. Hän sai Portugalin kansalaisuuden vuonna 2017. Pichardo sai edustaa Portugalia arvokilpailuissa 1. elokuuta 2019 lähtien. 
Toukokuussa 2018 Pichardo hyppäsi kolmiloikassa Portugalin ennätyksen 17,95 m, rikkoen Nelson Évoran aikaisemman ennätyksen 21 senttimetrillä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui neljänneksi. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Toruńissa 2021 tuloksella 17,30. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 hän voitti kultaa Portugalin ennätystuloksella 17,98. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa Portugalin halliennätyksellä 17,46. Samana vuonna hän voitti kultaa Eugenen MM-kilpailuissa tuloksella 17,95 ja Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 17,50. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Istanbulissa 2023 Portugalin halliennätyksellä 17,60. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti hopeaa Portugalin ennätystuloksella 18,04. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän sai hopeaa tuloksella 17,84. Tokion MM-kilpailuissa 2025 Pichardo voitti kultaa hypättyään kilpailun viimeisellä kierroksella tuloksen 17,91.
Dakarbatsiini

Dakarbatsiini on syöpälääke eli solutoimintaa salpaava sytostaatti. Dakarbatsiini kuuluu alaryhmään nimeltä alkyloivat aineet. Dakarbatsiini metaboloituu 5-(3-metyylitriatseno)-imidatsoli-4-karboksiamidiksi eli MTIC:ksi, joka on varsinainen vaikuttava aine.
Lääkettä on saatavilla ainakin tuotenimillä "Dakarbatsiini Lipomed" ja "Dacatic". Sen annostelu tapahtuu iv.-ruiskeilla. Hoitoaiheita ovat IV asteelle eli laajemmalle levinnyt (metastoitunut) melanooma sekä Non-Hodgkinin lymfooma.
Ad Abi Karam

Ad Abi Karam (s. 28. maaliskuuta 1937 Qornet Chahwan, Libanon) on Australiassa toiminut libanonilainen katolinen piispa. Hän kuuluu maroniitteihin. Hän toimi Sydneyn Pyhän Maronin maroniittisen eparkian piispana Australiassa vuosina 2001–2013.
Elämä.
Ad Abi Karam syntyi 28. maaliskuuta 1937 Qornet Chahwanissa Libanonissa. Hän opiskeli Ghazirin Maroniittisessa seminaarissa ja suoritti teologisen tutkintonsa Pyhän Joosefin yliopistossa Beirutissa. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1962, minkä jälkeen hän toimi seurakuntapappina Deek El Mehdissä vuosina 1967–1992 sekä osittain päällekkäin edellisen tehtävän kanssa seurakuntapappina Mtailebissa vuodet 1973–2002.
Vuosina 1973–1974 Abi Karam oli Australiassa yhdessä Ignace Abdo Khalifén kanssa, josta tuli Sydneyn eparkian ensimmäinen piispa. Tämä oli Abi Karamin ensimmäinen vierailu kyseisessä maassa, ja hän toimi tuon ajan uuden eparkian pääsihteerinä. Palattuaan Libanoniin hän toimi seurakuntapapin tehtäviensä ohella lukuisissa muissa tehtävissä, sekä lehtien toimituksissa että opetus- ja luottamustehtävissä. Hänet korotettiin apulaispiispaa vastaaviin tehtäviin vuonna 1987.
Abi Karam nimitettiin Sydneyn Pyhän Maronin maroniittisen eparkian johtoon 26. lokakuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi Nasrallah Pierre Sfeir, jota avustivat Roland Aboujaoudé ja Samir Mazloum. Abi Karam asetettiin virkaansa 8. helmikuuta. Piispana hän perusti vuonna 2003 eparkialle oman "Marounia"-aikakauslehden levittämään sanaa ja perusti vuonna 2004 Qannoubinen sääntökunnan tukemaan tätä työtä. Hän järjesti vuonna 2005 laajan näyttelyn kaikissa Australian maroniittikirkoissa, joissa oli esillä maroniittipyhimysten pyhäinjäännöksiä kunnioitusta varten. Tätä menestyksekästä näyttelyä seurasi Maroniittien konferenssi vuonna 2006 ja vuonna 2007 avattiin Maroniittien kulttuuriperinnön keskus Redfernissä. 2007 alettiin toteuttaa hänen suunnitelmaansa ystävyyskaupunkitoiminnasta australialaisten kaupunkien ja libanonilaisten maroniittikylien välillä. Hän suunnitteli ja organisoi "Maronite 08" -tapahtuman, joka edelsi Sydneyssä vuonna 2008 järjestettyjä katolisen kirkon maailman nuortenpäiviä.
Abi Karam jäi eläkkeelle 17. huhtikuuta 2013.
Koulutus.
Abi Karamilla on teologinen maisterintutkinto Beirutin Pyhän Joosefin yliopistosta. Lisäksi hänellä on filosofian ja pedagogiikan maisterintutkinnot Ohion Daytonista. Hänellä on myös tutkinto etiikasta ja sosiologiasta sekä viestinnästä. Hän osaa sujuvasti arabiaa, englantia, ranskaa, latinaa ja syyriaa.
C/2013 A1

 
C/2013 A1 (tunnetaan myös nimellä Siding Spring) on Oortin pilveen kuuluva komeetta, joka löydettiin 3. tammikuuta 2013. Komeetta kuvattiin ensimmäisen kerran 8. joulukuuta 2012. C/2013 A1 saavutti perihelinsä 25. lokakuuta 2014. Se oli todennäköisesti tullut ensimmäistä kertaa aurinkokunnan sisäosiin.
Marsin lähiohitus.
Löydettäessään komeetta tuli erityisesti tunnetuksi siitä, että se tulisi ohittamaan Marsin hyvin läheltä, arvioiden mukaan vain 109 200 kilometrin päästä, 19. lokakuuta 2014. Komeetalle oli myös arvioitu hyvin pieni mahdollisuus osua Marsiin, jolloin syntyisi halkaisijaltaan satojen kilometrien suuruinen kraatteri. Mahdollisessa törmäyksessä vapautuisi noin 20 miljardia megatonnia energiaa. Komeetan arvioitiin saavuttavan Marsin pinnalta katsottuna näennäisen kirkkauden jopa −8,5. Komeetan arvioitiin olevan Marsissa oleville ja sitä kiertäville luotaimille erinomainen kuvauskohde.
Komeetta ohitti Marsin noin 140 000 kilometrin etäisyydeltä 19. lokakuuta 2014. Useat luotaimet saivat tällöin kerättyä tietoja komeetasta ja sen vaikutuksesta Marsin kaasukehään. Komeetan ydin paljastui pienemmäksi kuin 1 km. Se on todennäköisesti noin 600–500 metriä halkaisijaltaan. Ytimen pyörähdysajaksi selvisi kahdeksan tuntia.&lt;ref name="Images of C/2013 A1"&gt;&lt;/ref&gt; Komeetan näennäinen kirkkaus oli Marsista katsottuna noin −6.
67P/Tšurjumov–Gerasimenko

67P/Tšurjumov–Gerasimenko on jaksollinen komeetta, jonka löysi neuvostoliittolainen Klim Ivanovitš Tšurjumov 22. lokakuuta 1969. Komeetta kuvattiin ensimmäisen kerran 9. syyskuuta 1969. Sen kiertoaika Auringon ympäri on 6,45 vuotta, ja sen edellinen periheli tapahtui 12. elokuuta 2015.
Rosetta-luotain.
Euroopan avaruusjärjestön 2. maaliskuuta 2004 laukaisema 67P/Tšurjumov–Gerasimenkoa tutkimaan lähetetty Rosetta-luotain saavutti komeetan 6. elokuuta vuonna 2014 matkattuaan avaruudessa noin vuosikymmenen ja lennettyään matkallaan kolme kertaa Maan ja kerran Marsin ja asteroidien Šteins ja Lutetia ohi. Itse luotaimen kiertäessä komeetan jäistä ydintä Philae-laskeutuja tutki komeettaa sen pinnalta käsin. Kyseessä on tähän mennessä tarkin koskaan tehty tutkimus komeetasta. Laskeutuminen komeetan pinnalle tapahtui 12.11.2014.
Laskeuduttuaan Philae pomppasi komeetan pinnalla ensin noin yhden kilometrin matkan yhden tunnin ja 50 minuutin aikana, sitten se pompahti vielä noin seitsemän minuutin ajaksi ylös komeetan pinnasta, kunnes laskeutui lopullisesti. Tämä pomppiminen johtui siitä, että laskeutujan komeetan pintaan kiinnittävät harppuunat eivät toimineet. Philaen ensimmäinen kosketus komeetan kamaraan tapahtui suunnitellulla laskeutumisalueella, mutta se päätyi varjoisammalle alueelle. Tästä huolimatta laskeutuja sai suoritettua suurimman osan mittauksistaan ja vielä lähetettyä kaikki mittaustuloksensa Maahan ennen kuin sen energia loppui 15. marraskuuta. Se saatetaan voida vielä voida käynnistää uudelleen komeetan tullessa lähemmäs Aurinkoa elokuussa 2015.
Ilmari Caselius

Ano Ilmari Caselius (29. huhtikuuta 1893 Tampere – 8. tammikuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi Helsingin yliopiston siviilioikeuden professorina 1936–1956.
Elämä ja ura.
Caselius valmistui ylioppilaaksi Tampereen klassisesta lyseosta vuonna 1911. Hän opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui molempien oikeuksien kandidaatiksi vuonna 1919 ja lisensiaatiksi sekä molempain oikeuksien tohtoriksi vuonna 1925. Lisäksi hän sai varatuomarin arvon vuonna 1921.
Caselius työskenteli Helsingin yliopistossa siviiioikeuden dosenttina vuodesta 1926 alkaen, roomalaisen oikeuden virkaa tekevänä professorina vuosina 1929–1930 ja vuonna 1934 sekä siviilioikeuden virkaa tekevänä professorina vuosina 1932–1936 ja vakinaisena professorina vuosina 1936–1956. Lisäksi hän toimi kauppaoikeuden virkaa tekevänä professorina vuosina 1943–1946. Caseliuksen oikeustieteellinen tuotanto koostuu noin 150 julkaisusta, mukaan lukien seitsemästä itsenäisestä teoksesta, ja käsittelee muun muassa esine-, perhe-, perintö-, rakennus-, pantti- sekä yhtiöoikeutta.
Caselius toimi myös käytännön lakimiehenä, asianajajana ja työriitojen sovittelijana sekä osallistui joidenkin lainsäädäntöhankkeiden valmisteluun. Hän toimi oikeustieteen oppilaiden ainejärjestön Pykälä ry:n inspehtorina 14 vuoden ajana ja oli järjestön ensimmäinen kunniajäsen.
Aito Iskelmä Pohjanmaa

Aito Iskelmä Pohjanmaa oli suomalainen Lapualla toiminut paikallisradio, jonka omisti Sanoma Media Finland Oy. Paikallisten uutisten, sekä mainosten lisäksi Aito Iskelmä Pohjanmaa lähetti poikkeuksellisen paljon myös omaa ohjelmaa, kuten jokailtaista kontaktiohjelmaa, johon kuulijat pystyivät lähettämään iskelmätoiveitaan. Sanoma Media Finlandin omistukseen kanava siirtyi 2. syyskuuta 2019. 
Samoilla taajuuksilla lähetti aiemmin muun muassa Simpsiö 96,9. Kanava oli osa Iskelmä-radioketjua 1. syyskuuta 2016 asti. Elokuussa 2019 Sanoma Media Finland ilmoitti ostavansa Kevyt Kanavan. Vuoden 2019 lopussa kanavan paikallissisällöt mainontaa lukuun ottamatta lopetettiin.
Birminghamin pubipommit

Birminghamin pubipommit olivat kaksi terrori-iskua 21. marraskuuta 1974. Birminghamin keskustassa räjähtäneet pommit surmasivat 21 henkeä ja 220 loukkaantui. Poliisi uskoo, että IRA oli iskujen takana. Iskut tehtiin samana päivänä, kun läheisessä Coventryn kaupungissa surmatun IRA:n jäsenen James McDaden ruumis palautettiin Irlantiin 
Iskut kohdistuivat kahteen nuorison suosimaan pubiin, "The Tavern in the Town" ja "the Mulberry Bush".
Kuusi miestä tuomittiin iskuista elinkautiseen vankeuteen, mutta heidät vapautettiin vetoomustuomioistuimen päätöksella 16 vuotta myöhemmin vuonna 1991. Tuomitut Hugh Callaghan, Patrick Joseph Hill, Gerard Hunter, Richard McIlkenny, William Power ja John Walke saivat korvauksia 840 000 punnasta 1,2 miljoonaan puntaan.
António de Spínola

António Sebastião Ribeiro de Spínola (11. huhtikuuta 1910 Estremoz – 13. elokuuta 1996 Lissabon) oli lyhytaikainen Portugalin presidentti vuonna 1974. Hän oli kenraali, joka yritti pysäyttää Portugalin neilikkavallankumouksen vallankaappauksen avulla. Ulkoisesti hänet tunnettiin monokkelistaan, jota hän alkoi käyttää 1970-luvulla.
Vuonna 1932 Spínola meni naimisiin Maria Helena Barrosin kanssa.
Toiminta Salazaria vastaan.
Portugalin armeijan kenraalina 1960-luvulla toiminut Spínola ei hyväksynyt maan pitkäaikaisen diktaattorin António Salazarin harjoittamaa siirtomaapolitiikkaa, joka oli kärjistynyt siirtomaasodiksi. Arvostelun vuoksi hänet erotettiin armeijasta. Tämä teki hänestä tunnetun hallituksen vastustajan. Julkaisemassaan kirjassa "Portugal e o Futuro" hän esitti, että Portugalin on vetäydyttävä siirtomaistaan ja annettava niiden itsenäistyä. 
Portugalin Guinean kuvernöörinä.
Huolimatta erimielisyyksistään Salazarin kanssa Salazar nimitti Spínolan Portugalin Guinean kuvernööriksi vuonna 1968 haastateltuaan häntä ensin henkilökohtaisesti. Kuvernöörinä hän pyrki huomioimaan siirtokunnan lukuiset alkuperäiskansat ja näiden perinteiset johtajat.
Spínola toimi kuvernöörinä vuoteen 1973 asti.
Pettymys neilikkavallankumoukseen.
Neilikkavallankumouksessa Spínola nousi maan presidentiksi (25.4.1974), koska hän nautti arvostusta laajoissa kansalaispiireissä. Hän ei kuitenkaan hyväksynyt vallankumoushallituksen jyrkän vasemmistolaista politiikkaa. Tämän vuoksi Spínola kannattajineen ryhtyi 28. syyskuuta 1974 vallankaappaukseen, jonka tarkoituksena oli porvarillisen tasavallan perustaminen. Yritys epäonnistui ja Spínolan oli erottava presidentin virasta. Spínolan kaappausyritykset johtivat osaltaan vallankumouksen tasaantumiseen, kun maltilliset puolueet alkoivat vuoden 1976 presidentinvaaleista alkaen voimistua. 
Presidentiksi valittiin Spínolan jälkeen Asevoimien liikkeen johtohahmo Francisco da Costa Gomes. Spínola osallistui vielä uuteen oikeistovoimien kaappausyrityksen 11. maaliskuuta 1975, taaskin turhaan. Tämän jälkeen Spínola pakeni Espanjan kautta Brasiliaan jossa hän vetäytyi julkisuudesta ja julkaisi länsisaksalaisen kirjailijan Günter Wallraffin toimittamat muistelmansa.
Olli Castrén

Olli Mikko Castrén (13. syyskuuta 1929 Pielavesi – 10. kesäkuuta 2024 Espoo) oli suomalainen lääkäri ja Kuopion yliopiston synnytys- ja naistentautiopin professori. Professorina hän toimi vuosina 1974–1992, jolloin hän hoiti samanaikaisesti Kuopion yliopistollisen keskussairaalan (KYKS) naistentautien kliinisen ylilääkärin tehtävää. 
Castrénin vanhemmat olivat rovasti Matti A. Castrén ja Katri Puurunen. Hän avioitui 1954 Salme Liisa Sippolan kanssa. Neurotieteen professori Eero Castrén on heidän poikansa. Olli Castrén tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta 1949 ja valmistui Turun yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1957. Naistentautien ja synnytysten erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1962. Castrénin Turun yliopistossa puolustama tohtorinväitöskirja oli "Urinary excretion of noradrenaline and adrenaline in late normal and toxemic pregnancy: Effect of rest, work, and reserpine treatment". Castrén tutki sympaattisen hermoston raskaudenaikaista toimintaa. Hän oli Helsingin yliopiston synnytys- ja naistentautiopin dosentti 1970–1991. 
Castrén työskenteli toimeliaasti monien vuosien ajan Kuopion korkeakoulun synnyttämiseksi ja kehittämiseksi; hän osallistui myös Kuopion yliopistollisen keskussairaalan kehittämiseen. Hän oli Kuopion korkeakoulun suunnittelutoimikunnan puheenjohtaja (1969–1972), rakentamisesta vastanneen neuvottelukunnan puheenjohtaja (1972–1978) ja valtuuston puheenjohtaja 1975–1976 sekä jäsen (1984–1985). Hän toimi korkeakoulun ensimmäisenä rehtorina (1969–1973). Hänellä oli myös lukuisia muita luottamustehtäviä maakuntatasolla, kansallisesti ja kansainvälisesti. Eräänä tunnustuksena hänet on nimitetty Suomen Leijonan ritarikunnan komentajaksi.
Manchesterin pommi-isku 1996

Manchesterin pommi-isku oli terroriteko Manchesterin keskustassa 15. kesäkuuta 1996. Kaksisataa ihmistä loukkaantui, useimmat lentävistä lasinsirpaleista. Poliisi uskoo että teon takana oli IRA.
Pommi räjähti lauantaina kello 11.20 Corporation Streetillä Arndalen ostoskeskuksen ulkopuolella. Paikallinen televisioyhtiö oli saanut varoitussoiton aamukymmeneltä.
Pommin painoksi on arvioitu 1 500 kilogrammaa. Se on suurin, mitä Britannian pääsaarella on räjäytetty. Pommi tuotiin paikalle valkoisessa pakettiautossa. Poliisi pystyi jäljittämään käytetyn auton myyjän, mutta ei koskaan löytänyt irlantilaisella korostuksella puhunutta miestä joka oli ostanut auton käytettynä joitakin päiviä aikaisemmin.
Alueelle on rakennettu uusia liiketiloja, aukio, puisto, 240 puuta ja kävelytie, joka yhdistää katedraalin keskustaan.
Akitsumaru

Akitsumaru () oli keisarillisen Japanin armeijan Akitsumaru-luokan maihinnousutukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Nippon Kaiun K.K. tilasi risteililyaluksen Harima Shipbuilding Companylta Aioista. Sen köli laskettiin 17. syyskuuta 1939. Kesäkuussa 1941 keisarillisen Japanin armeija lunasti aluksen muuttaakseen sen maihinnousutukialukseksi. Alukselle rakennettiin lentokansi, mutta ei hangaaria lentokoneiden kuljettamiseksi. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1941 nimellä "Akitsumaru", valmistuen 30. tammikuuta 1942.
Palvelus.
"Akitsumaru" lähti 6. helmikuuta 1942 Aioista ja saapui kolme päivää myöhemmin Takaoon, josta se lähti 10. helmikuuta edelleen Indokiinaan Cam Rahn Baylle. Alus liitettiin vara-amiraali Takahashin 3. laivastoon, jonka mukana se lähti 56 aluksen saattueessa merelle. Saattue kuljetti 2. jalkaväkidivisioona, joka nousi maihin Merakissa ja Bantraminlahdella.
Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Crevallen" laukaisi 18. marraskuuta 1943 alusta kohden kuusi Mark 13-4A -torpedoa, mutta epäluotettavat torpedot eivät onnistuneet vaurioittamaan "Akitsumarua". Alus upposikin vasta vuotta liki myöhemmin 15. marraskuuta 1944 sukellusvene USS Queenfishin torpedoimana. Aluksella oli uppoamishetkellä noin 2 300 miestä, joista 310 saatiin pelastettua seuraavan päivän aikana.
Nigitsumaru

Nigitsumaru oli keisarillisen Japanin armeijan Akitsumaru-luokan maihinnousutukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Nippon Kauiun KK tilasi risteilyaluksen Harima Shipbuildingilta Aioista. Sen köli laskettiin 10. maaliskuuta 1942 ja keisarillisen Japanin armeija lunasti aluksen muutettavaksi maihinnousutukialukseksi. Aluksen muutostyöt tilattiin Harimalta ja se laskettiin vesille 28. marraskuuta 1942 nimellä "Nigitsumaru". Alus valmistui 30. maaliskuuta 1943. Telakalla aluksen savuhormien paikkaa siirrettiin, rakennettiin lentokansi ja asennettiin kaksi lentokoneiden käsittelyyn tarvittavaa nosturia. Alus aseistettiin kahdella kolmituumaisella ilmatorjuntatykillä ja kymmenellä kolmituumaisella kenttätykeistä muutetulla laivatykillä.
Aluksen takaosassa oli hissi, vaikkei sille rakennettu perinteistä lentokonekantta. Se kykeni kuljettamaan myös kaksikymmentä 12 metrin maihinnousualusta.
Palvelus.
"Nigitsumaru" saapui 12. huhtikuuta 1943 Ujinaan oletettavasti kuormaamaan ammuksia ja se lähti 1. huhtikuuta saapuen 27. huhtikuuta Palaulle, josta se lähti edelleen 1. toukokuuta Rabauliin. Alus kuljetti tämän jälkeen useaan otteeseen oletettavasti ampumatarvikkeita Palaulle.
Alus upposi 12. tammikuuta 1944 Yhdysvaltain laivaston sukellusvene "USS Haken" torpedoimana Okinawan lähistöllä. 574 sotilasta hukkui aluksen mukana.
Braden Birch

Braden Birch (s. 25. syyskuuta 1989 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa ECHL-joukkue Colorado Eaglesissa.
Ura.
Seuraura.
OHL-joukkue Mississauga St. Michael's Majors varasi Birchin 43. pelaajana vuonna 2007, mutta hän ei koskaan siirtynyt CHL:ään, vaan siirtyi kahden pääasiassa OJHL-joukkue Oakville Bladesissa viettämänsä kauden jälkeen Cornellin yliopistojoukkueeseen. Birch voitti ensimmäisen yliopistokautensa 2009–2010 päätteeksi ECAC:n mestaruuden. Chicago Blackhawks oli varannut hänet kuudennella kierroksella 179. pelaajana .
Neljän yliopistokauden jälkeen Birch siirtyi try-outille SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon toukokuussa 2012. Heinäkuussa hän sai kauden 2013–2014 kattavan sopimuksen joukkueeseen. Birch nimettiin myös HIFK:n kapteenistoon. Marraskuussa hänen sopimuksensa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä joukkueen kanssa. Viikkoa myöhemmin Birch teki loppukauden kattavan sopimuksen ECHL-joukkue Florida Everbladesin kanssa. Helmikuussa 2014 hän vaihtoi sieltä samassa liigassa pelaavaan Colorado Eaglesiin.
Maajoukkueura.
Birch edusti Canada Eastin joukkuetta alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2008. Hän toimi joukkueen varakapteenina ja voitti pronssia.
Jason DeSantis

Jason DeSantis (s. 9. maaliskuuta 1986 Oxford, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsissa.
Ura.
Seuraura.
DeSantis aloitti jääkiekkoilun 5-vuotiaana. OHL-joukkue Saginaw Spirit varasi hänet 165. pelaajana vuonna 2002. DeSantis ei kuitenkaan milloinkaan siirtynyt CHL:ään, vaan pelasi kaksi seuraavaa kautta NAHL-liigaa Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden maajoukkueohjelmassa. Vuodet 2004–2008 hän kävi Ohion osavaltionyliopistoa. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2007–2008 DeSantis oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+15=20. Maaliskuussa 2008 hän siirtyi AHL-sopimuksella loppukaudeksi Philadelphia Phantomsin riveihin, jossa loppukausi toi kymmenessä runkosarja- ja playoff-ottelussa yhteensä kuusi syöttöpistettä. DeSantis pelasi joukkueessa myös seuraavan kauden 2008–2009. Tulokaskausi AHL:ssä toi hänelle 56 runkosarjaottelussa tehot 1+16=17.
Lokakuussa 2009 DeSantis teki kauden 2009–2010 kattaneen sopimuksen Tšekin Extraligassa pelaavan HC Liberecin kanssa. Hänen kautensa jäi kuitenkin vain 14 runkosarjaottelun mittaiseksi loukkaantumisten takia. DeSantis palasi kaudeksi 2010–2011 Pohjois-Amerikkaan ja teki AHL-sopimuksen Wilkes-Barre/Scranton Penguinsin kanssa. Hän osallistui myös NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille, mutta ei noussut kauden aikana kertaakaan NHL:ään. Sen sijaan DeSantisin kausi eteni suurimmaksi osaksi ECHL-joukkue Wheeling Nailersissa.
Kaudeksi 2011–2012 DeSantis teki AHL-sopimuksen St. John's IceCapsin kanssa. Hän teki läpimurtonsa AHL:ssä ja oli tehoilla 11+32=43 joukkueen paras syöttäjä Spencer Machacekin kanssa sekä IceCapsin kolmanneksi paras pistemies. DeSantis jakoi AHL:n puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Abbotsford Heatin Clay Wilsonin ja Portland Piratesin Nathan Oystrickin kanssa.
Kesäkuussa 2012 DeSantis teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen Florida Panthersin kanssa. Hänet lähetettiin syksyn harjoitusleirin päätteeksi farmijoukkue San Antonio Rampageen, tosin DeSantis pelasi siellä myös osaksi NHL:n työsulun takia. Tammikuussa 2013 hänen AHL-seuransa vaihtui Montréal Canadiensin farmijoukkue Hamilton Bulldogsiksi, jonne DeSantis siirtyi AHL-kaupassa vaihdossa Brendon Nashiin. Samassa kuussa NHL-kauden alettua ja työsulun päätyttyä pelaajakauppa kuitenkin virallistettiin Florida Panthersin ja Montréal Canadiensin väliseksi.
Kaudeksi 2013–2014 DeSantis siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Helsingin IFK:hon. Hän ei kuitenkaan tuonut täysin esille koko kapasiteettiaan peliinsä ja DeSantisilla oli myös vaikeuksia vakiinnuttaa paikkaansa joukkueen kokoonpanossa. Hän oli kauden jälkeen vapaana agenttina lokakuun 2014 lopulle saakka, kunnes DeSantis siirtyi loppukauden 2014–2015 kattavalla sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfurter AC:hen. Kesäkuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Syyskuussa 2016 DeSantis teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsin kanssa.
Maajoukkueura.
DeSantis pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti hopeaa.
Estramustiini

Estramustiini on syöpälääke, sytostaatti. Sitä käytetään pitkälle levinneen miesten eturauhassyövän hoidossa. Estramustiini on alkyloiva aine, sekä typpisinappikaasun eli mustiinin johdos, tarkennettuna syöpälääkkeiden hoitokategoriassa. Lääkkeen vaikutus perustuu miessukuhormonin, testosteronin tason alenemiseen elimistössä.
Muiden vastaavien muassa, "Estracyt"-nimistä lääkettä voidaan antaa 140 mg kapselissa po. eli suun kautta. Lääkkeen käyttöön sisältyy vasta-aiheita (syitä olla käyttämättä juuri tätä/tämän tyyppistä lääkettä, varotoimia, sekä joitain vakavia haittavaikutuksia).
EC Bregenzerwald

EC Bregenzerwald on itävaltalainen jääkiekkoseura Alberschwenden kaupungista. Joukkue pelaa monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa.
Stralsundin ruuhet

Stralsundin ruuhet (tai Stelasundin ruuhet) ovat kolme muinaista ruuhta, jotka löydettiin vuonna 2002 Stralsundin hansakaupungissa järjestetyissä arkeologisissa kaivauksissa (Fundplatz 225 eli "Mischwasserspeicher"). Kaksi niistä ovat noin 7000 vuotta vanhoja ja kolmas noin 6000 vuotta vanha.
Kaivauksissa on avattu 200 m² alue, josta on löydetty kivikauden esineistöä mesoliittiselta- ja neoliittiselta kausilta.
Ruuhet.
Ruuhi 1.
Vanhin ruuhista löydettiin hajonneena useaan osaan pääosin lounas-koilliseen asettuneena. Kaksi suurinta osaa olivat 8 ja 6 metriä pitkiä, mutta muut osat alle kaksi metriä pitkiä. Osista on voitu päätellä, että ruuhi oli aikoinaan noin 12 metriä pitkä ja 60 senttimetriä leveä.
Ruuhi oli koverrettu pitkästä suorasta lehmuksesta. Veneen pohja oli kuorittu puhtaaksi kaarnasta ja sisäpuoli koverrettu auki. Laidoissa havaittiin epäsäännöllisin välimatkoin porattuja pieniä halkaisijaltaan 2−4 senttimetrin reikiä. Tämä on voinut liittyä halkeaman korjaamiseen, mutta sitä ei ole vielä tutkimuksilla vahvistettu.
Ruuhi 2.
Ruuhet 2 ja 3 löydettiin makaamassa vierekkäin pohjois-eteläsuuntaisina. Ruuhen 2 pituus on ollut noin 8 metriä pitkä ja 60−70 senttimetriä leveä. Se löytyi useassa osassa, joista kaksi osaa olivat suuria, mutta muut kappaleet olivat hajonneet pieniksi palasiksi. Ruuhi oli litistynyt sedimenttien painosta eikä keulan paikkaa kyetty enää osoittamaan. Veneen pohjalta löytyi 20 senttimetrinen palanut läikkä. Tämäkin ruuhi oli valmistettu lehmuksen rungosta.
Ruuhi 3.
Ruuhi 3, joka on ollut noin 9 metriä pitkä ja 60−70 senttimetriä leveä, löydettiin kolmeen osaan hajonneena. Laidan paksuus on ollut 2−3 senttimetriä ja laidan pinnasta erottaa vielä heikosti työstön jälkiä. Myös tästä ruuhesta löytyi jälkiä tulenpidosta, koska ruuhen sisältä löytyi 20 senttimetriä leveä ja lähes pyöreä hiiltynyt ja tummunut alue. Ruuhi on tehty lehmuksesta ja se muistuttaa joiltakin ominaisuuksiltaan Tanskalaista Lystrupin 1 ruuhta.
Asuinpaikan löytöjä.
Ruuhien joukosta löydetyt puutukkien jäänteet ajoitettiin vuosirenkaiden avulla 5100−4800 eaa.. Kaivaukselta löytyi puisia ja luisia esineen osia, kuten piikkejä ja naskaleita, nuolenkärkiä, nuijan varsia ja muita määrittelemättömiä katkelmia. Kiviesineitä olivat säleen katkelmat, kaapimet ja veitset sekä lisäksi keramiikan sirpaleet. Osa sirpaleista voitiin koota tunnistettaviksi astian osiksi. Nämä esinelöydöt viittaavat Ertebøllen kulttuurin aikaan.
Royal Republic

Royal Republic on ruotsalainen garage rock -yhtye, joka perustettiin Malmössä vuonna 2007. Yhtyeen jäsenet ovat kitaristi/laulaja Adam Grahn, kitaristi Hannes Irengård, basisti Jonas Almén ja rumpali Per Andreasson.
Ensimmäinen albumi "We Are The Royal" nauhoitettiin Beach House Studiossa Malmössä tuottaja Anders Hallbäck avulla. Albumi valmistui vuonna 2009, ja sen miksasi Stefan Glaumann (Rammstein, Europe, Def Leppard). Albumi julkaistiin Ruotsissa helmikuussa 2010 ja sai hyvän vastaanoton kriitikoilta, faneilta ja rockradiolta. Yhtyeen toinen albumi "Save Nation" julkaistiin elokuussa 2012.
Royal Republicin kolme ensimmäistä singleä sijoittuivat Bandit Rockin Most Wanted -lisalla ensimmäiseksi, ja kappale ”Tommy-Gun” oli myös MTV Rockchartin ensimmäisellä sijalla.
Ballykellyn pommi-isku

Ballykellyn pommi-isku oli terroriteko Ballykellyn kylässä Pohjois-Irlannissa 6. joulukuuta 1982. Iskun teki Irish National Liberation Army (INLA, Irlannin Kansallinen Vapautusarmeija). Isku tehtiin Droppin' Well -nimisessä pubissa järjestetyn diskoillan aikana. Se oli suunnattu läheisen Shackletonin tukikohdan sotilaita vastaan. Siinä kuoli 11 sotilasta ja kuusi siviiliä.
Vuonna 1986 iskusta tuomittiin neljä INLA:n jäsentä elinkautiseen vankeuteen, viides sai kymmenen vuoden tuomion.
Iskusta epäiltiin aluksi Irlannin tasavaltalaisarmeijaa, joka kiisti osallisuutensa. 8. joulukuuta brittiarmeija syytti INLA:ta, koska IRA olisi pyrkinyt välttämään siviiliuhreja kylässä, jossa asui sekä lojalisteja että tasavaltalaisia. Hieman myöhemmin INLA myönsi teon.
Iskua kritisoitiin konfliktin molemmin puolin siviiliuhreista, ja INLA:n myönnettyä teon Irlannin tasavalta kielsi järjestön.
EHC Lustenau

EHC Lustenau on itävaltalainen jääkiekkojoukkue Lustenaun kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1970 ja se pelaa Itävallan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla ÖEL-liigassa.
Kingsmillin joukkomurha

Kingsmillin joukkomurha oli terroriteko Kingsmillin kylän lähellä Pohjois-Irlannissa 5. tammikuuta 1976. Asemiehet pysäyttivät protestantteja kuljettaneen minibussin ja ampuivat kymmenen sen matkustajaa. Iskua pidetään kostona edellisiltana tehdystä viiden katolisen surmasta. 
Kaksi päivää verilöylyn jälkeen Britannian hallitus ilmoitti, että Special Air Service (SAS) on siirtymässä Etelä-Armagh’han.
Trofologia

Trofologia on ravintoaineiden yhdistämisen oppi, joka väittää mahdollistavansa optimaalisen ruoansulatuksen, ravinteiden imeytymisen sekä optimaalisen jätteiden erityksen. Sen mukaan ruokien oikealla yhdistelemisellä uskotaan olevan vaikutus ruoansulatukseen, kolesterolitasoon ja aineenvaihduntaan. 
Tämän lisäksi tehoton ruoansulatus ja heikko aineenvaihdunta aiheuttavat liikalihavuutta ja tarpeetonta kolesterolia sekä kuona-aineita kertyy elimistöön.
Opin mukaan vähäkalorinen ruokavalio ylikypsistä, jalostetuista ja väärin yhdistetyistä elintarvikkeista lihottaa ja jättää tukkeumia valtimoihin. 
Tieteellistä tukea väitteille ei ole.
Aiheesta muualla.
Raumanlinna

Raumanlinna on vuonna 1933 valmistunut Rauman keskustassa sijaitseva hotelli-ravintola ja entinen suojeluskuntatalo. Funkistyylisen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Erkki Huttunen. Raumanlinnassa on toiminut hotelli ja ravintola sen valmistumisesta lähtien. Aikaisemmin Sokos Hotelsiin kuulunut Raumanlinna oli vielä osa kansainvälistä Best Western -ketjua, kunnes vuonna 2017 se irtaantui ketjusta ja on nykyään yksityisomistuksessa.
Rakennus koostuu kahdesta laatikkomaisesta osasta, joista korkeampi oli tarkoitettu hotellikäyttöön ja liikehuoneistoiksi. Matalammassa osassa puolestaan oli ravintola sekä Rauman suojeluskunnan juhlasali. Hotelliosaa on vuosien saatossa korotettu kahdesti, vuosina 1949 ja 1958. Aivan Raumanlinnan vieressä sijaitsevassa Tarvonsaarenpuistossa on vuonna 1964 paljastettu kuvanveistäjä Arvi Tynyksen tuotantoa oleva sisällissodan valkoisten muistomerkki.
Raumanlinnan yökerho on vuosien saatossa tullut tunnetuksi konserttipaikkana, jossa on esiintynyt kotimaisten lisäksi myös useita merkittäviä ulkomaisia artisteja. Esimerkiksi heavy metal -yhtye W.A.S.P.in ensimmäinen Suomen konsertti 18 vuoden tauon jälkeen oli Raumanlinnassa toukokuussa 2004. Osa Piirpauke-yhtyeen vuonna 1978 ilmestyneestä Piirpauke Live -albumista on nauhoitettu Raumanlinnassa.
Kiikartorni

Kiikartorni on Raumalla Fåfängan niemessä sijaitseva, vuonna 1992 valmistunut näkötorni. Se on 18,6 metriä korkea. Näköalatasanne on avoinna pääsääntöisesti toukokuusta syyskuuhun.
Historia.
Alkuperäinen Kiikartorni rakennettiin vuonna 1892 Rauman sataman tuntumassa sijaitsevalle Lonsin kalliolle. Se oli tähystys- ja merkinantotorni, josta seurattiin satamaan saapuvia laivoja. Kun tähystäjät huomasivat laivan olevan tulossa, he nostivat tornin huipulle merkkipalloja. Pallot kertoivat kaupungissa olleille ajureille, laivanpurkajille ja muille vastaanottajille laivan saapumisesta. Kiikartornia käytettiin myös myrskyvaroituksen antamiseen kaupunkilaisille. Myrskyn lähestyessä tornin huipulle nostettiin kartion muotoisia merkkejä. Säähavaintoja tornista tehtiin 1940-luvulle saakka. Kiikartorni menetti merkityksensä, kun sähköiset viestintävälineet tulivat käyttöön, ja Lonsissa sijainnut torni purettiin lopulta vuonna 1956.
Uuden tornin rakentaminen.
Ajatus uudesta Kiikartornista syntyi 1990-luvun alussa. Sellainen päättivät rakentaa Rauman merimuseoyhdistys ja paikalliset lahjoittajat pari kilometriä pohjoisemmaksi Syväraumanlahden rantakallioille Fåfängan niemeen. Uusi torni avattiin yleisölle kesäkuussa 1992, kun vanhan Kiikartornin rakentamisesta oli kulunut tasan sata vuotta.
Woman of the Year

Woman of the Year () on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut Broadway-musikaali. Näytelmän käsikirjoitti Peter Stone, ja sen tarina perustuu vuoden 1942 elokuvaan "Tie miehen sydämeen". Siinä newyorkilaiset media-alan työntekijät rakastuvat erilaisuudestaan huolimatta: mies on sanomalehden pilapiirtäjä (elokuvassa urheilutoimittaja) ja nainen valtakunnallinen tv-julkkis (elokuvassa saman lehden kansainvälisen politiikan kommentaattori). Musikaalin sävelsi John Kander ja sanoitti Fred Ebb.
"Woman of the Yearin" pääosaa näytteli Lauren Bacall. Raquel Welch toimi Bacallin sijaisena tämän jäätyä tilapäisesti pois tuotannosta joulukuussa 1981. Musikaalia esitettiin New Yorkin Palace Theatressa maaliskuusta 1981 maaliskuuhun 1983. Vuoden 1981 Tony-gaalassa "Woman of the Year" voitti viisi palkintoa yhteensä seitsemästä ehdokkuudesta.
Seekirchin ruuhi

Seekirchin ruuhi löydettiin vuonna 2012 Saksasta Baden-Württembergin Seekirchissa muinaisen asuinpaikan kaivauksissa noin kilometrin päässä Federseeriedin nykyiseltä rantaviivalta. Ruuhi on noin 6 metriä pitkä, valmistettu lehmuksesta ja on verrattain hyvässä kunnossa, vaikka se saatiin talteen useassa osassa. Se ajoitettiin 2800 eaa. eli nuoremmalle kivikaudelle.
Kaivausten asuinpaikka kuuluu Unescon Maailmanperintöluettelon Alppien paalutalokylien listalle.
Munax

Munax Oy on vuonna 2003 perustettu kananmunapakkaamo ja -jalostamo, jonka kotipaikka on Laitilassa. Munaxilla pakataan kuorikananmunia ja valmistetaan kananmunatuotteita. Munaxin aputoiminimet ovat Laitilan Kanatarha ja Laitilan Proegg. Munax toimii sekä vähittäiskaupassa, elintarvikepalvelutoiminnassa että elintarviketeollisuudessa. Munax Oy:llä on tällä hetkellä kolme omaa toimipistettä, joista päätoimipiste sijaitsee Laitilassa ja muut yksiköt Kustavissa ja Mynämäellä. Munax Oy liittyi täysimääräisesti osaksi pohjoismaista DANÆG-konsernia. 
Munaxin sopimustuottajien kananmunat markkinoidaan Laitilan Kanatarha -tuotemerkillä sekä kaupan omilla merkeillä. Tuotevalikoimaan kuuluvat virikehäkkikanojen munat, vapaan kanan kananmunat, GMO-vapaat kananmunat, soijavapaat kananmunat, ulkokananmunat ja luomukananmunat.
Vuonna 2020 yrityksen liikevaihto oli 45 miljoonaa euroa ja yrityksessä työskenteli 100 henkilöä. Munaxilla on yli 60 kananmunan sopimustuottajaa.
Vuonna 2012 Munax Oy:n Janne Torikka valittiin Suomen Ernst &amp; Young Entrepreneur of the Year 2012 -kisan Tuotanto-sarjan voittajaksi. Vuonna 2015 Munax sai Vuoden Tuote Varsinais-Suomessa -palkinnon ja maakunnallisen yrittäjäpalkinnon.
Kananmunatuotteet.
Munaxilla on patentoitu täysautomaattinen pastörointilaitteisto. Lämpökäsittely voidaan laitteiston avulla suorittaa perinteistä korkeammassa lämpötilassa ilman, että valmisteen toiminnalliset ominaisuudet kärsivät. 
PURE Snack, lusikoitava välipalauutuus, tuli markkinoille 2021. PURE Snack on laktoositon, maidoton, viljaton ja soijaton välipalatuote, joka valmistetaan Munaxin Kustavin yksikössä vapaiden kanojen munista. Tuote saa lohkeavan rakenteensa fermentoinnista. Fermentoinnin ansiosta tuotteen valmistuksessa ei ole käytetty säilöntäaineita. 
Laitilan Kanatarhan Proegg -valkuaista myydään sekä puolen litran että litran tölkeissä. Yhdessä puolen litran tölkissä on 15 kananmunavalkuaista ja 50 g proteiinia. Helmikuussa 2015 markkinoille tuotiin kananmunan valkuaisesta valmistettu proteiinismoothie. Smoothien koostumusta kuitenkin korjattiin sen jälkeen, ja sen uudistettu versio tuotiin markkinoille vuonna 2018. Vuonna 2022 smoothieta myydään nimellä MunSmoothie. Syyskuussa 2015 yritys toi markkinoille Laitilan Kanatarhan Munavoin, jolle myönnettiin patentti heinäkuussa 2018. Syyskuussa 2016 lanseerattiin Laitilan Kanatarhan välipalajuoma. 
Munaxin Luomumunamassa voitti Luomuliiton Vuoden Luomutuote 2012 -kilpailun ammattikeittiösarjan. Useissa Munaxin tuotteissa käytetään Avainlippu -tunnusta.
Korkeakoulujen yhteiskirjasto

Korkeakoulujen yhteiskirjasto (Lahden korkeakoulukirjasto) oli vuoden 2011 alussa toimintansa aloittanut Lahden ammattikorkeakoulun, Lahden yliopistokeskukseen kuuluvien yliopistojen ja Lahden kaupungin yhteistoimintasopimukseen perustuva tieto- ja kirjastopalvelu. Palvelujen tuottaja oli Päijät-Hämeen koulutuskonsernin (PHKK) Tieto- ja kirjastopalvelut. Yhteiskirjasto palveli myös toista astetta, lukiokoulutusta sekä kaikkia muita tiedon tarvitsijoita. Korkeakoulujen yhteiskirjaston toiminta loppui aiemmassa muodossaan vuonna 2019 uudelleenorganisoinnin seurauksena.
Yhteiskirjasto toimi oppimiskeskus Fellmanniassa. Muita toimipisteitä olivat Tietokeskus Hoitaja ja Tietokeskus Niemi.
Vuonna 2018 tehtyjen budjettisupistusten myötä Lahden korkeakoulukirjaston toimintaa ja henkilökuntaa karsittiin. Jäljelle jäi paljolti ilman henkilökuntaa toteutetut, omatoimikirjastona toimivat kirjastotoiminnot. 
Lappeenrannan ja Lahden yhteisen LUT-yliopiston (LUT-konsernin) myötä syyskuun 2019 alussa Lahden korkeakoulukirjasto yhdistettiin Lappeenrannan tiedekirjaston kanssa. Syntyi LUT-tiedekirjasto, jolle jäi kaksi toimipistettä Lahdessa.
Gigan

Gigan on fiktiivinen hahmo Tōhō-yhtiön elokuvissa. Gigan on todella vaarallinen, koska sillä on pyörösaha vatsassaan, ja kaksi terävää koukkua käsinään. Se pystyy lentämään ja syöksemään punaisia säteitä kidastaan. Gigan on lähes aina esiintyessään taistellut King Ghidorahin rinnalla, tosin kerran se taisteli myös Megalonin kanssa. Alkuperäisessä Showa-elokuvasarjassa, Gigan oli Nebula-X avaruusoliorodulle kuuluva hirviö, ja Nebula-X käytti Gigania näiden vallatessa planeettoja.
Amerikanmonisukasmato

Amerikanmonisukasmato eli amerikansukasjalkainen ("Marenzelleria viridis") on Itämeressä elävä nivelmatolaji, joka on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikan itärannikon suistoalueilta. Lajin räjähdysmäistä leviämistä on edesauttanut sen kyky sietää hyvin alhaisia happipitoisuuksia. Elintavoiltaan amerikansukasjalkainen on peto ja se saattaa elää jopa 30–40 senttimetrin syvyydessä pohjaliejuun kaivautuneena. Joskus amerikanmonisukasmatoja tavataan myös hyvin matalissa vesissä.
Täysikasvuinen amerikanmonisukasjalkainen on noin 10–15 senttimetriä pitkä. Lajin pääosa on päältä päin katsottaessa kolmiomainen ja edestä leveämpi. Päässä on enimmillään neljä pientä silmää ja pään sivuilla kaksi hieman pidempää aistinlonkeroa. Pään päällä taas on kaksi jäniksenkorvamaista, lyhyttä uloketta.
Hilaenergia

Hilaenergia on se entalpian muutos, joka tapahtuu, kun yksi mooli kiinteää ioniyhdistettä muodostuu kaasumaisessa olomuodossa olevista ioneista. Hilaenergia on ioniyhdisteen stabiilisuuden mitta. Hilaenergian tunnuksena käytetään ΔE:tä tai ΔU:ta ja yksikkönä kJ/mol. Hilaenergian arvo on aina negatiivinen eli ioniyhdisteen muodostuminen kaasumaisista ioneista on eksoterminen reaktio. Mitä negatiivisempi on hilaenergian arvo, sitä stabiilimpi ioniyhdiste on. Hilaenergia vaikuttaa ioniyhdisteiden ominaisuuksiin: esimerkiksi mitä korkeampi hilaenergia ioniyhdisteellä on, sitä vaikeammin se on liuotettavissa. Kiinteillä molekyyliyhdisteillä puhutaan hilaenergian sijasta tavanomaisimmin sublimoitumisentalpiasta.
Hilaenergian määrittämiseen on kehitetty sekä teoreettisia malleja että selvitetty kokeellisesti Born–Haber-syklin avulla.
Hilaenergian määrittäminen teoreettisesti.
Born–Landé-yhtälö.
Yksi käytetyimmistä tavoista arvioida ioniyhdisteiden hilaenergian suuruutta on Born–Landé-yhtälö. Yhtälö antaa suhteellisen yhtäpitäviä tuloksia kokeellisesti määritettyjen hilaenergioiden arvojen kanssa. Yhtälö on nimetty Max Bornin ja Alfred Landén mukaan. Born–Landé-yhtälön muoto on:
formula_1
missä
NA on Avogadron vakio
M on yhdisteen kiderakenteesta riippuva Madelungin vakio
z+ ja z- ovat kationin ja anionin varaukset
e on alkeisvaraus
ε0 on tyhjiön permittiivisyys. 
r0 on ionien välinen etäisyys metreinä
n on Bornin eksponentti eli vakio, joka kuvaa ionien välisiä repulsiovuorovaikutuksia ja voi saada arvoja väliltä 5–12
Born–Landé-yhtälöön on tehty useita tarkennuksia, jotka ottavat huomioon dipoli-dipoli-vuorovaikutuksia, dispersioenergian, nollapiste-energian ja ionien polarisoituvuuden. Yksi tarkennettu Born–Landé-yhtälön muoto on Born–Mayer-yhtälö, jossa Bornin eksponentti on korvattu kiteisen yhdisteen kokoonpuristuvuuden suhteella ionien väliseen etäisyyteen yhdisteessä.
formula_2
Kapustinskii-yhtälö.
Born–Landé-yhtälön ongelmana on, että hilaenergian arvon määrittäminen vaatii aineen rakenteen ja hilatyypin tarkkaa tuntemista. Anatoli Fjodorovitš Kapustinskii esitteli vuonna 1956 nimeään kantavan yhtälön, jonka avulla hilaenergia voidaan määrittää. Kapustinskii-yhtälön avulla saadaan hilaenergiasta karkea arvio, joka voi poiketa huomattavastikin kokeellisesta arvosta. Kapustinskii-yhtälö on muotoa
formula_3
missä
ν on ionien kokonaismäärä ioniyhdisteissä
r0 on ionien välinen etäisyys pikometreinä