Kraukijahti

Kraukijahti: Kuolinkamppailu kahdeksassa kohtauksessa () on Lewis Carrollin kirjoittama nonsense-runoteos (balladi) vuodelta 1876. Runo sisältää esipuheen ja kahdeksan lukua eli ”kohtausta”, ja se kuvaa humoristisesti laivamiehistöä, joka metsästää "Kraukea" (engl. "Snark").
"Kraukijahti" ei ole tyypillistä lastenkirjallisuutta, sillä sen yleissävy on synkkä eikä loppu ole onnellinen. Henry Holidayn alkuperäispiirroksissa henkilöiden kasvonpiirteet ovat karikatyyrinomaisia. Joka tapauksessa kirja on omistettu Carrollin lapsiystävälle Gertrude Chatawaylle (1866–1951).
Juoni.
Miehistön kaikkien kymmenen jäsenen nimi alkaa P:llä: Päällikkö, Paakari, Pyöveli, Peluri, Pankki, Plankki, Pörssimeklari, Pipontekijä, Prokuraattori ja Pitsinnyplääjämajava. Vastaavasti englanninkielisessä alkutekstissä kaikkien nimi alkaa B:llä: Bellman, Baker, Butcher, Billiard-marker, Banker, Boots, Broker, Bonnet-maker, Barrister ja Beaver.
Teos alkaa miehistön rantautuessa:
"Fit the First"&lt;br&gt;
THE LANDING&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
“Just the place for a Snark!” the Bellman cried,&lt;br&gt;
 As he landed his crew with care;&lt;br&gt;
Supporting each man on the top of the tide&lt;br&gt;
 By a finger entwined in his hair.&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
“Just the place for a Snark! I have said it twice:&lt;br&gt;
 That alone should encourage the crew.&lt;br&gt;
Just the place for a Snark! I have said it thrice:&lt;br&gt;
 What I tell you three times is true.”&lt;br&gt;
"Ensimmäinen kohtaus"&lt;br&gt;
RANTAUTUMINEN&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
”Oivallinen kraukipaikka!” huusi Päällikkö&lt;br&gt;
 ja kelloansa kilisti ykskantaan.&lt;br&gt;
Tukastansa laskettiin nyt mereen miehistö&lt;br&gt;
 ja vuorovesi kantoi heidät rantaan.&lt;br&gt;
&lt;br&gt;
”Oivallinen kraukipaikka! Toistan uudestaan;&lt;br&gt;
 siitä saatte varmaan rohkeutta.&lt;br&gt;
Oivallinen kraukipaikka, vielä kerrataan!&lt;br&gt;
 Kun kolme kertaa sanoo, se on totta.”&lt;br&gt;
Teoksen merkitys on jäänyt arvoitukseksi, ja siitä on esitetty monenlaisia tulkintoja. Carroll itse totesi, ettei hän tiedä, mitä "Kraukijahti" merkitsee.
”Mitä Krauki tarkoittaa? Pelkään pahoin että en tarkoittanut mitään muuta kuin hölynpölyä! Tiedätte kuitenkin että sanat ilmaisevat paljon enemmän kuin me tahdomme ilmaista käyttäessämme niitä: niinpä kokonainen kirja merkinnee paljon enemmän kuin kirjoittaja tarkoitti. Siis mitä hyviä merkityksiä kirjassa onkin, hyväksyn ne ilomielin kirjan sanomaksi. Parhaan esitti muuan rouva (hänen kirjeensä julkaistiin sanomalehdessä) — nimittäin että koko kirja on allegoria onnen etsimisestä. Mielestäni se täsmää hienosti monella tapaa — erityisesti mitä tulee uimakoppeihin: kun ihmiset kyllästyvät elämään eivätkä löydä onnea kaupungeista eivätkä kirjoista, silloin he ryntäävät rannikolle katsomaan, mitä uimakopit saavat aikaan.” (Kirje 18.8.1884.)
"Kraukijahti" kuuluu Carrollin tunnetuimpiin teoksiin, ja absurdiudestaan huolimatta se on käännetty usealle kielelle, muun muassa
Useimmissa käännöksissä on käytetty Carrollin sepittämää sanaa "Snark", joka on mahdollisesti sanojen "snail" ’etana’ ja "shark" ’hai’ kontaminaatio, mutta Alice Martinin suomennoksessa on omaperäinen sana "Krauki".
Runoteoksen alkuperäisen kuvituksen laati Henry Holiday (1839–1927). Sittemmin teoksen ovat kuvittaneet muiden muassa Mervyn Peake (1941), Tove Jansson (1959) ja Ralph Steadman (1975). Janssonin kuvitusta käytetään sekä ruotsin- että suomenkielisessä käännöksessä, ja se on julkaistu myös eräässä englanninkielisessä laitoksessa.
"Kraukijahti" on vaikuttanut laajasti varsinkin englanninkieliseen kirjallisuuteen ja populaarikulttuuriin. Viittauksia voidaan löytää muun muassa Jack Londonilta, Star Trekistä, Robert A. Heinleinilta ja Douglas Adamsilta. Mike Batt on säveltänyt runon pohjalta musikaalin. Martin Gardner julkaisi vuonna 1964 selityksillä varustetun version "The Annotated Snark" (2. laitos 1974).