tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ryan M. Niemiec

Ryan M. Niemiec (s. 1974) on yhdysvaltalainen psykologian tohtori, joka toimii positiiviseen psykologiaan keskittyvän VIA Institute on Characterin (Cincinnati, Ohio) koulutusjohtajana sekä sivutoimisesti psykologian opettajana dosenttia vastaavassa asemassa (adjunct professor) Pennsylvanian yliopistossa ja Xavier Universityssä. 
Niemiec suoritti alemman korkeakoulututkinnon Michiganin osavaltionyliopistossa keväällä 1997 (B.A. englannin kielestä ja B.A. psykologiasta). Sittemmin hän valmistui Forest Institute for Professional Psychology -instituutista maisteriksi (1999) ja tohtoriksi (2001) pääaineenaan kliininen psykologia (M.A. 1999, Psy.D. 2001). 
Teoksia.
Niemiec on julkaissut noin 50 vertaisarvioitua tai pyydettyä tieteellistä artikkelia ja useita oppikirjoja.
 Hänen kirjoittamia teoksiaan ovat:
Lävikkö

Lävikkö on reikiä täynnä oleva kulhon kaltainen keittiöväline, jonka avulla huuhdellaan vihanneksia ja salaatinlehtiä juoksevan veden alla tai valutetaan keitinvesi pois pastasta. Lävikkö muistuttaa siivilää, mutta lävikön reiät ovat yleensä isompia ja niitä on vähemmän kuin siivilässä. Tavallisesti lävikössä on siivilän tapaan pitkä varsi ja sen vastakkaisella puolella kahva tai koukkumaiset pidikkeet, joiden avulla lävikkö pysyy läpimitaltaan sitä isomman astian laidan varassa. Toisessa lävikkötyyppissä on jalat, joiden avulla se pysyy pystyssä esimerkiksi tiskialtaan pohjalla. Aiemmin läviköt olivat pinnaltaan emaloituja metalliesineitä, mutta nykyään niitä tehdään myös pellistä, alumiinista ja muovista.
Läviköksi kutsutaan joskus myös muita rei’itettyjä kulhomaisia esineitä, kuten kerroskattilan höyrytysosaa, vihannesten keittokoria tai uppopaistokoria.
Rocío Fernández-Ballesteros

Rocío Fernández-Ballesteros García on espanjalainen psykologi ja Madridin autonomisen yliopiston psykologian emeritaprofessori. Hän toimi vuosina 1979–2009 psykologian professorina aiheenaan psykologinen kartoitus ja arviointi sekä ikääntymisen psykologia.
Professori Fernández-Ballesterosille myönnettiin Euroopan psykologiliittojen federaation (EFPA) arvostettu Aristotele-palkinto vuonna 2005.
Julkaisuja.
Fernández-Ballesteros on kirjoittanut tai toimittanut yksin tai yhdessä työtovereidensa kanssa ainakin 27 kirjaa ja yli 250 tieteellistä artikkelia tai kirjan lukua. Hän on jatkanut aktiivista tutkimus- ja kirjoitustyötään myös emeritaprofessorina. Hänen englanninkielisiä teoksiaan 2000-luvulta ovat esimerkiksi:
Ondřej Steiner

Ondřej Steiner (s. 11. helmikuuta 1974 Plzen, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan sentteri. Steiner pelasi Tšekin Extraligassa vuosina 1991–1999 ennen siirtymistään Ässiin kaudelle 1999–2000. Hän pelasi Porissa vain yhden kauden vaikka oli joukkueen paras pistemies. Seuraavalle kaudelle Steiner teki sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhoon, jossa pelasi vain 22 ottelua ennen kuin sopimus purettiin ja edessä oli paluu takaisin Extraligaan. Extraligassa Steiner pelasi kauden 2002–2003 loppuun ennen kuin siirtyi Venäjälle Himik Voskresenskin riveihin. Venäjällä vietetyn kauden jälkeen Steiner siirtyi Norjaan Stjernenin riveihin. Seuraavalle kaudelle Steiner sai sopimuksen Lukkoon, jossa pelasi viisi ottelua. Peliotteet eivät kuitenkaan olleet toivotulla tasolla, joten hänet myytiin kesken kauden Pelicansiin, jossa hän pelasi vain yhden ottelun ennen paluuta Extraligaan HC Vsetinin riveihin. Tšekissä Steiner pelasi kauden 2005–2006 loppuun ennen siirtymistään takaisin Norjaan ja Stjerneniin. Kaudelle 2007–2008 Steiner siirtyi Tanskaan Totempo HvIK:in riveihin, jossa pelasi kaksi kautta.
Kaudelle 2009–2010 Steiner palasi Tšekkiin 3. liigan HC Klatovyn joukkueeseen. Siellä hän ehti pelaamaan kuusi ottelua ennen lainasopimusta takaisin Tanskaan, Hvidovren rivihin. Seuraavalla kaudella Steiner pelasi neljä ottelua lainasopimuksella Tšekin 2. liigan HC nad Jizeroun riveissä ja pudotuspelit Klatovyn riveissä. Kaikkiaan Steiner pelasi 64 ottelua Klatovyn joukkueessa 3. tasolla kevääseen 2014 mennessä, jolloin hän päätti uransa.
San Donato Milanese

San Donato Milanese on kunta Lombardiassa Pohjois-Italiassa. Se on osa Milanon metropolikaupunkia, ja se sijaitsee 10 kilometrin päässä Milanosta. Kunta on yhdistetty Milanon metropolikaupunkiin Milanon metron avulla, sekä kunnasta löytyy oma rautatieasema. Vuonna 2015 kunnan väkiluku oli 32 221.
Historia.
San Donato perustettiin 600-luvulla Beneventon herttuan, Grimoaldin armeijan toimesta. Vasta 1500-luvulla San Donato joutui Milanon arkkipiispojen haltuun.Marigagnon taistelu käytiin San Donaton lähellä ja Frans I asetti päämajaansa kunnan alueelle taistelun jälkeen.
Nykyään San Donato Milanese on moderni teollisuus- ja palvelukeskus. Kunta sai Italian presidentin myöntämän kunniamaininnan 30. joulukuuta 1976.
Hans Edvard Wisløff

Hans Edvard Wisløff (10. toukokuuta 1902 Moss, Norja – 14. syyskuuta 1969 Bodø, Norja) oli norjalainen teologi, piispa ja kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Johan Martin Wisløff ja Tora Hansen ja hänen serkkunsa oli Carl Fredrik Wisløff.
Wisløff suoritti teologian kandidaatin tutkinnon Det teologiske menighetsfakultetissa 1926. Hän toimi useissa Oslon alueen seurakunnissa muun muassa apupappina Oppegårdissa 1926–1932, pastorina Tøyen kirkossa 1932–1940 sekä vakinaisena kappalaisena Trefoldighetin kirkossa (Kolminaisuudenkirkossa) 1940–1945. Vuosina 1945–1954 hän oli Indremisjonsselskapet-lähetysseuran pääsihteerinä ja lehden "For fattig og rik" toimittajana. Wisløff nimitettiin Pyhän Markuksen kirkon pastoriksi Osloon vuonna 1954, ja hän palveli siellä vuoteen 1959.
Wisløffistä tuli Sør-Hålogalandin hiippakunnan piispa vuonna 1959, kotipaikkanaan Bodø. Tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti vuoteen 1969.
Teokset.
Wisløff oli suosittu kirjailija. Tuotannossa oli hartaus- ja rukouskirjoja sekä pienehköjä kirjasia. Monista kirjoista otettiin uusia painoksia. Menestynein oli "Stille stunder på veien hjem", jota oli myyty vuoteen 2004 mennessä 130 000 kappaletta. Menestyneimpiä suomennoksista ovat olleet "Hiljaisia hetkiä" sekä "Turvassa kaikesta huolimatta".
Tove Nilsen

Tove Nilsen (s. 25. lokakuuta 1952 Oslo, Norja on norjalainen kirjailija ja kriitikko. 
Nilsenin esikoisteos, romaani "Aldri la dem kle deg forsvarsløst naken" (1974), oli puheenvuoro meneillään olleeseen aborttikeskusteluun. Suomennettu teos "Silmän nälkä" ("Øyets sult", 1993) kertoo intialaisen maahanmuuttajan kokemuksista Norjassa. Nilsenin tuotannon keskeinen teos on "Halun matka" ("Lystreise", 1995), jonka aiheena on kirjailija, joka lasta odottaessaan kirjoittaa romaania.
Nilsen on kirjoittanut myös lasten- ja nuortenkirjoja ja toiminut "Dagbladetin" kriitikkona.
Gyldendalin palkinto

Gyldendalin palkinto ("Gyldendalprisen") on norjalainen kirjallisuuspalkinto, jota norjalainen kirjankustantamo Gyldendal Norsk Forlag on jakanut vuodesta 1996. Palkinto myönnetään kirjailijalle, joka on ansioitunut kaunokirjailijana. Palkinto jaetaan kirjailijalle riippumatta siitä, mikä kustantamo hänen kirjansa on julkaissut. 
Palkinnon edeltäjä oli Gyldendals legat, jota jaettiin vuosina 1934–1995.
Palkinnon suuruus oli 300 000 kruunua vuonna 2010. Palkinto on suurin Norjassa myönnettävä kirjallisuuspalkinto.
Amalie Skram -palkinto

Amalie Skram -palkinto on norjalainen kirjallisuuspalkinto, joka myönnetään vuosittain kaunokirjallissesta teoksesta. Sen myöntää bergeniläinen Amalie Skram-selskapet.
Palkinto jaetaan Amalie Skramin syntymäpäivänä 22. elokuuta, ja sääntöjen mukaan se myönnetään "naiskaunokirjailijalle, joka kirjoittaa Amalie Skramin hengessä". Palkinnon suuruus on 25 000 Norjan kruunua (2024) ja siihen liittyy taiteilija Ingri Egebergin suunnittelema kunniakirja alkuperäispainatuksena.
Sult-palkinto

Sult-palkinto on norjalainen kirjallisuuspalkinto, jota on vuodesta 1998 myöntänyt vuosittain Gyldendal Norsk Forlag. Palkinnon sääntöjen mukaan se myönnetään nuorelle kirjailijalle riippumatta siitä, mikä kustantamo hänen teoksiaan on julkaissut. 
Palkinnon suuruus on 200 000 Norjan kruunua.
Georg Fraser (arkkitehti)

Bernhard Olof Georg Fraser (3. kesäkuuta 1882 tai 1886 Tuusula – 12. joulukuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti ja opettaja.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Fraserin vanhemmat olivat kapteeni Georg Fraser ja Johanna Wilhelmina Åström ja puoliso vuodesta 1906 Leila Wittig. Fraser tuli ylioppilaaksi Viipurin ruotsalaisesta yhteiskoulusta 1901 ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1905. Valmistuttuaan hän toimi ylimääräisenä arkkitehtina Yleisten rakennusten ylihallituksessa, vuodesta 1907 Viipurin läänin rakennuskonttorin apulaisarkkitehtina vuoteen 1921 asti ja sitten yksityisarkkitehtina. Hän työskenteli myös Viipurin teollisuuskoulun opettajana vuodesta 1919 ja myöhemmin koulun rehtorina sekä Helsingin teknillisen oppilaitoksen opettajana vuodesta 1944. Viipurissa Fraser toimi myös kunnalliselämässä, muun muassa rahatoimikamarin jäsenenä.
Elvis-osasto (radio-ohjelma)

Elvis-osasto oli suomalainen 1990-luvulla radiossa esitetty viihdeohjelma. Ohjelmassa esitettiin erilaisia sketsejä ja välissä soitettiin musiikkia.
Radio-ohjelman aloittivat alun perin Jope Ruonansuu ja Jari Vesa Radio Perämeressä. Myöhemmin ryhmään tuli mukaan kemiläinen Tommi Reponen. Jari Vesan mukaan ensimmäinen ohjelma tehtiin täysin ilman käsikirjoitusta. Ensimmäisessä ohjelmassa soitettiin levyjä, ja Ruonansuu esitti eri roolihahmoja. Ohjelman alkuperäinen työnimi oli Herjojen herkut, mutta ensimmäisen lähetyksen jälkeen ohjelman nimeksi päätettiin Elvis-osasto. 
Suosion myötä ohjelma laajeni pian valtakunnalliseksi. Ryhmäkolmikko julkaisi vuonna 1992 albumin "Elvis-osasto", joka myi kultalevyyn oikeuttavan määrän. Samana vuonna julkaistiin toinen albumi "Täällä Washington", joka on myös myynyt kultalevyn verran. Ryhmä piti myös live-esityksiä yleisölle.
Lähteet.
Väinö Stenbäck

Emil Väinö Stenbäck (13. kesäkuuta 1862 Alavus – 19. marraskuuta 1937 Porvoo) oli suomalainen tehtailija, maallikkosaarnaaja ja suomentaja.
Stenbäckin vanhemmat olivat kirkkoherra, lääninrovasti, tuomiokapitulin asessori Karl Emil Stenbäck ja Selma Josefina Grönberg. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1884 ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa.
Stenbäck oli tehtailijana Porvoossa ja toimi aluksi Vapaakirkon maallikkosaarnaajana. Stenbäck oli Suomen vapaakirkollisen liikkeen sisälle 1890-luvulla syntyneen lakihenkisen "synnittömyysliikkeen" toinen johtaja Akseli Skutnabbin rinnalla. Hän toimi vuonna 1900 perustetun Evankeliset ystävät -liikkeen saarnaajana ja johtajana. Suomen sisällissodan jälkeen Stenbäck oli Suomenlinnan vankileirin kasvatusapulaisena.
Väinö Stenbäck oli naimisissa vuodesta 1893 Ingrid Sofia Nybergin kanssa. Heidän poikansa oli jääkärimajuri Gunnar Stenbäck.
Nissan Cima

Nissan Cima on japanilaisen Nissanin valmistama iso ja ylellinen sedan-korimallinen auto. Cima on merkin lippulaivamalli. Autoa valmistetaan Tochigissa.
Nissan Cimaa myydään vain Japanissa.
Litovel

Litovel () on kaupunki Olomoucin läänissä Tšekissä. Kaupunki sijaitsee Hanán alueen luoteisosassa Moravajoen laaksossa noin 20 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista. Kaupunkia halkoo kuusi Moravajoen haaraa, josta kaupunki on saanut lempinimen Hanán Venetsia.
Vuoden 2020 arvion mukaan kaupungissa asui 9 738 asukasta.
Nähtävyyksiä.
Kaupungin keskustassa on Přemysl Otakar –aukio. Aukion laidalla on kaupungintalo torneineen. Se on toiminut paikallisena hallintorakennuksena, kartanona ja 1500-luvulta lähtien kaupungintalona. Rakennusta on uudistettu useasti. Kaupungintalon torni on 72 metriä korkea. Aukiolla on Václav Renderin tekemä muistomerkki kaupunkia vaivanneiden ruttoepidemioiden muistoksi. Ne vaivasivat kaupunkia kahdesti 1500-luvulla ja vielä kerran 1700-luvulla. Litovelissa on myös Ruotsalaisten muistomerkki, kun Ruotsin armeija valtasi kaupungin Kolmikymmenvuotisessa sodassa 1600-luvulla.
Moravajoen ylittävä Pyhän Johanneksen silta on Määrin vanhin kivisilta ja Tšekin kolmanneksi vanhin. Se on 5-aukkoinen holvisilta, jonka keskellä on Jan Sturmerin tekemä Johannes Nepomukilaisen patsas.
Yksi Litovellin kauneimmista rakennuksista on vuonna 1901 rakennettu uusrenessanssityylinen Jan Opletalin kymnaasi. Rakennuksen julkisivun mosaiikit kertovat kaupungin historiasta. Rakennuksen edessä on Tšekkoslovakian ensimmäisen presidentin Tomáš Masarykin patsas. Rakennuksen edessä on myös koulusta valmistuneen Jan Opletalin patsas. Hän kuoli mielenosoituksessa vastustaessaan Saksan miehitystä Prahassa lokakuussa 1939.
Talous.
Litovelissa on runsaasti elintarviketeollisuutta, kuten panimo-, sokeri-, mallas-, pasta- ja juustotuotantoa sekä säilyketeollisuutta. Litovelissa on pantu olutta vuodesta 1291 lähtien, jolloin kuningas Venceslaus II antoi kaupungille oikeuden myllyyn. Kaupungissa on myös puunjalostusta ja koneenrakennusteollisuutta.
Sähköheikko tähti

Sähköheikko tähti on hypoteettinen eksoottinen tähtityyppi, jossa tähden gravitaatioromahduksen estää sähköheikosta palamisesta aiheutuva säteilypaine, toisin sanoen energia, joka vapautuu kvarkkien muuttumisesta leptoneiksi sähköheikon vuorovaikutuksen tuloksena. Tämä prosessi tapahtuu tähtien ytimessä, joka on tilavuudeltaan suunnilleen omenan kokoinen mutta on massaltaan noin kaksi kertaa Maan suuruinen.
Teorian mukaan tähdet saattaisivat päätyä tällaiseen tilaan supernovaräjähdyksen jälkeen. Sähköheikot tähdet ovat tiheämpiä kuin kvarkkitähdet, ja sellaisia voi muodostua, kun kvarkin degeneratiivinen paine ei enää kestä gravitaatiovoimaa mutta voi silti vastustaa elektrolyysipolttoa. Tähtien elinkaaren vaihe voi kestää yli 10 miljoonaa vuotta.
Enkelten talo

Enkelten talo ("Änglagård") on Colin Nutleyn käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalainen draamakomedia vuodelta 1992. Sen pääosia näyttelevät ohjaajan vaimo Helena Bergström, Rikard Wolff ja Sven Wollter. Elokuvasta tuli Ruotsissa hyvin suosittu, ja se toimi brittitelevisiossa uransa aloittaneen Nutleyn läpimurtona pitkän elokuvan ohjaajana. Myös Bergströmin ja Wolffin yleisönsuosikeiksi nostanut elokuva sai jatko-osan "Enkelten talo – toinen kesä" (1994), ja viitisentoista vuotta myöhemmin vielä toisenkin, "Änglagård – Tredje gången gillt" (2010).
Juoni.
Pienen ruotsalaiskylän varakas erakkomies kuolee, ja paikallinen rahamies (Wollter) luulee saavansa tämän komean talon halvalla kun perillisiä ei ilmaannu. Mutta ilmaantuupas: vainajan tyttärenytär, varieteetähti (Bergström) miesystävineen (Wolff) huristaa kylään moottoripyörällä asumaan taloa omituisten taiteilijaystäviensä kanssa. Kyläläiset jakautuvat tulokkaiden puolustajiin ja vastustajiin.
Tuotanto.
"Enkelten talo" kuvattiin Bönen kylässä Länsi-Götanmaan läänin Ulricehamnissa kesällä 1991. Colin Nutley kertoo saaneensa idean elokuvaan ollessaan tekemässä dokumenttielokuvaa "Där rosor aldrig dör" (1986) eräästä toisesta Länsi-Götanmaan pikkupaikkakunnasta.
Vastaanotto.
Elokuva sai Guldbagge-palkinnot parhaan elokuvan ja parhaan ohjauksen sarjoissa.
"Helsingin Sanomien" ensi-ilta-arvostelussa Helena Ylänen ei erityisemmin pitänyt "Enkelten talosta", vaan kuvasi sitä yhtä korrektiksi, siistiksi ja päällekäyvän opettavaiseksi kuin monet ruotsalaiset lastenelokuvat. "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo elokuvan tavoittavan monia tuttuja piirteitä ruotsalaisesta kansanluonteesta ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Genesis G90

Genesis G90 (Etelä-Koreassa Genesis EQ900) on ylellinen henkilöauto, jota Hyundai Motor Company valmistaa Genesis Motors -brändin alla. Malli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2016.
ARA San Juan (S-42)

ARA San Juan (runkonumero S-42) oli Argentiinan laivaston vuonna 1983 vesille laskettu ja marraskuussa 2017 uponnut Santa Cruz -luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. marraskuuta 1977 Thyssen Nordseewerkeltä Emdenistä, missä köli laskettiin 18. maaliskuuta 1982. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1983 ja otettiin palvelukseen 19. marraskuuta 1985.
Palvelus.
Alus oli pitkään huollossa CINAR Argentine Industrial Naval Complexilla, missä se laskettiin vesille helmikuussa 2014 ja luovutettiin takaisin laivastolle 23. toukokuuta. Huollon aikana alus katkaistiin, mikä mahdollisti dieselmoottoreiden ja akuston vaihtamisen. Näin aluksen käyttöikää jatkettiin 30 vuodella.
Aluksen tuhoutuminen.
Alus katosi 15. marraskuuta 2017 matkalla Argentiinan eteläkärjestä Tulimaan edustalta Buenos Airesin eteläpuolelle Mar del Platan tukikohtaan. Alukseen oli päässyt vettä snorkkelin kautta, joka oli aiheuttanut akustoon vian. Viranomaisten mukaan aluksen runko on mahdollisesti tuhoutunut vedenalaisessa onnettomuudessa.
Hylyn löytyminen.
Marraskuussa 2018 hylky onnistuttiin paikantamaan. Argentiinan laivasto ilmoitti, että hylky oli havaittu Valdésin niemimaan vesistä. Hylyn löysi etsintöihin osallistunut yhdysvaltalainen " Ocean Infinity" kauko-ohjattavan etsintäaluksensa avulla. Hylyn ilmoitettiin olevan 800 metrin syvyydessä.
Jan Brzák-Felix

Jan Brzák-Felix (6. huhtikuuta 1912 Praha, Böömi, Itävalta-Unkari – 15. heinäkuuta 1988 Praha) oli tšekkoslovakialainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Brzák-Felix voitti kanadalaiskaksikoissa 1000 metrillä olympiakultaa Berliinissä 1936 ja Lontoossa 1948 sekä olympiahopeaa Helsingissä 1952. MM-kilpailuissa Brzák-Felix voitti kolme kultamitalia ja yhden hopean. Hän meloi MM-kisoissa Bohuslav Karlíkin ja Bohumil Kudrnan kanssa. Hänen veljensä oli myös olympialaisissa kilpaillut ratameloja.
Bohumil Kudrna

Bohumil Kudrna (15. maaliskuuta 1920 Brandlín – 11. helmikuuta 1991 Praha) oli tšekkoslovakialainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Kudrna voitti kanadalaiskaksikoissa 1000 metrillä olympiakultaa Lontoossa 1948 ja olympiahopeaa Helsingissä 1952. MM-kilpailuissa Kudrna voitti kaksi kultamitalia Kööpenhaminassa 1950.
Pentadekaani

Pentadekaani eli n-pentadekaani (C15H32) on 15-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää ainetta. Huoneenlämmössä yhdiste on väritöntä veteen liukenematonta nestettä. Liukenee dietyylieetteriin ja etanoliin. Pentadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)13CH3, moolimassa 212,42 g/mol, sulamispiste 10 °C, kiehumispiste 270,6 °C, tiheys 0,7685 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), taitekerroin 1,4315 (20 °C), höyrystymislämpö 76,77 kJ/mol ja CAS-numero 629-62-9.
Pentadekaania käytetään orgaanisissa synteeseissä ja liuottimena. Yhdistettä voidaan valmistaa esimerkiksi erottamalla raakaöljystä.
Pentadekaania esiintyy useissa kasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Alfréd Jindra

Alfréd Jindra (31. maaliskuuta 1930 Praha – 7. toukokuuta 2006 Praha, Tšekki) oli tšekkoslovakialainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Jindra voitti kanadalaisyksiköissä 10 000 metrillä olympiapronssia Helsingissä 1952.
Bouzov

Bouzov on kunta ("obec") Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on Bouzovin linna ("Hrad Bouzov"). Se on yksi Määrin näyttävimmistä linnoista. Linna rakennettiin goottilainen tyyliin, mutta 1800-luvun loppupuolella se muutettiin kunnostustöissä tyyliltään romanttiseksi. Linna on suosittu elokuvien kuvauspaikka.
Douglas Worsnop

Douglas R. Worsnop (s. 1. marraskuuta 1952) on yhdysvaltalainen kemisti ja ilmakehän aerosolien tutkija. Hän on yhdysvaltalaisen Aerodyne Research -yrityksen varatoimitusjohtaja sekä aerosoli- ja pilvikemian tutkimuksen johtaja. Lisäksi hän on toiminut Helsingin yliopistossa Markku Kulmalan kutsumana vierailevana FiDiPro-professorina (Finland Distinguished Professor), ja hän on ollut yhteistyössä myös Ilmatieteen laitoksen ja Itä-Suomen yliopiston kanssa. Hänen erityistä osaamisaluettaan ovat ilmakehän aerosolien kemia ja reaktiot, kemiallinen analytiikka sekä erilaiset laboratorio- ja kenttämittaustekniikat.
Worshop suoritti alemman korkeakoulututkinnon (B.A.) kemia pääaineenaan Hope Collegessa ja valmistui kemian tohtoriksi (Ph.D.) Harvardin yliopistosta.
Worsnop on työtovereineen julkaissut monia tutkimusartikkeleita tiedemaailman huippulehdissä, kuten "Sciencessa" ja "Naturessa" tytärlehtineen. Vuonna 2017 Worsnop lukeutui geotieteiden alalla viitatuimpien tutkijoiden joukkoon ja kuului kaikkiaan noin 3 300 tutkijaa maailmanlaajuisesti sisältävällä "2017 Highly Cited Researchers" -listalla runsaan kahdenkymmenen Suomessa työskentelevän tutkijan ryhmään.
Vuonna 2005 hänet valittiin AAAS:n fellow -jäseneksi. Hän on ollut Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2010.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2018

Ampumahiihdossa kilpailtiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisissa 10.–23. helmikuuta Alpensian ampumahiihtokeskuksessa.
Tapahtumia oli yksitoista; miehet ja naiset kilpailivat pikakilpailussa, takaa-ajossa, normaalimatkalla, yhteislähdössä ja viestissä. Näiden lisäksi käytiin sekaviestikilpailu, jossa jokaisessa joukkueessa kilpaili kaksi naista ja kaksi miestä.
"Kaikki ajat paikallista aikaa (UTC+9)."
Fenyyli-isotiosyanaatti

Fenyyli-isotiosyanaatti (C7H5NS) on isotiosyanaatteihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisenä reagenssina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa fenyyli-isotiosyanaatti on väritöntä tai kellertävää nestettä. Sillä on sinapinkaltainen pistävä haju. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. Fenyyli-isotiosyanaatti on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä ja hengitysteitä.
Valmistus ja käyttö.
Fenyyli-isotiosyanaattia voidaan valmistaa aniliinin ja hiilidisulfidin tai tiofosgeenin välisellä reaktiolla ja hapettamalla muodostuva ditiokarbamaattijohdannainen fenyyli-isotiosyanaatiksi lyijynitraatin avulla. 
Fenyyli-isotiosyanaattia käytetään useiden heterosyklisten yhdisteiden erimerkiksi lääkkeiden ja fungisidien valmistukseen. Lisäksi sitä käytetään peptidien aminohappokoostumuksen selvittämiseen. Peptidin N-pää reagoi fenyyli-isotiosyanaatin kanssa muodostaen tiohydantoiinijohdannaisen, joka irtoaa peptidiketjusta. Nämä johdannaiset voidaan erottaa ja tunnistaa korkean erotuskyvyn nestekromatografian avulla.
Erkki Linnasalmi

Erkki Ilmari Linnasalmi (27. huhtikuuta 1908 Helsinki – 2. toukokuuta 1982) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Linnasalmen vanhemmat olivat lehtori Frans Oskari Linnasalmi ja Toini Augusta Bonsdorff ja puoliso vuodesta 1936 arkkitehti Aura Inkeri Veijola. Linnasalmi tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1927 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1935. Valmistuttuaan hän avusti opiskelutovereitaan Lasipalatsin suunnittelussa, mutta siirtyi Viipuriin jatkamaan Uno Ullbergin aloittaman uuden Naistensairaalan suunnittelua. Viipurissa työskentelynsä jälkeen Linnasalmi teki opintomatkan Ruotsiin, toimien muun muassa Hakon Ahlbergin arkkitehtitoimistossa. Helsingissä Linnasalmi työskenteli Lääkintöhallituksen palveluksessa vuodesta 1939 vuoteen 1941 ja sen jälkeen Helsingin yleisen sairaalan rakennustoimiston johtajana vuodesta 1942 vuoteen 1947. Vaimonsa kanssa Linnasalmi perusti arkkitehtitoimiston vuonna 1945.
Töitä.
Linnasalmen ja hänen puolisonsa Inkeri Linnasalmen (os. Veijola) arkkitehtitoimisto oli Suomen tunnetuimpia sotien jälkeen toimineista sairaala- ja terveydenhuollon rakennusten suunnittelijoista. Se suunnitteli paitsi sairaaloita, myös muun muassa terveystaloja ja kunnanlääkäreiden asuntoja sekä vastaanottotiloja varsinkin 1940- ja 1950-luvuilla.
Point in Polygon

Point in Polygon (PIP, PIP-ongelma), eli suomeksi piste monikulmiossa, on matematiikan ja tietojenkäsittelyn ongelma, jonka pääongelma on, onko annettu piste monikulmion sisällä, ulkopuolella vai sen rajalla.
PIP-ongelman ratkaisemisella on useita käytännön hyötyjä esimerkiksi tietokonegrafiikkassa, CAD-ohjelmistoissa, geoinformatiikassa ja paikkatietojärjestelmissä.
PIP-ongelmaa voidaan tutkia niin kaksiulotteisille kuvioille kuin myös kolmiulotteisille kappaleille, sekä yksinkertaisille monikulmioille ("simple polygons") ja monimutkaisulle monikulmioille. 
Ratkaisuja.
Useita ratkaisuja PIP-ongelmalle on kehitetty. Tietyille monikulmiotyypeille on lisäksi omat nopeat ratkaisumenetelmänsä.
Ray casting -algoritmi.
Varhaisin ja kenties yksinkertaisin menetelmistä lienee niin sanottu "Ray casting" -algoritmi. Algoritmin mukaan "piste on monikulmion ulkopuolella, jos siitä vedettävä puolisuora kulkee parillisen" (0, 2, 4 ja niin edelleen) "määrän verran monikulmion reunojen läpi". Tämä algoritmi tunnetaan myös joskus nimellä ”even-odd”.
Ray casting -algoritmi ei kuitenkaan ole täydellinen, sillä harvinaisissa tapauksissa säde voi osua kulmaan, muuttaen lopputuloksen vääräksi (katso kuva).
Kierroslukumenetelmä.
Kierroslukuun perustuva algoritmi ("Winding number algorithm") määrittää pisteen olevan monikulmion ulkopuolella, jos sen kierrosluku on nolla.
Esilaskenta.
Laskennallisesti ongelma voidaan myös nopeasti esitarkastaa ja nopeuttaa selvittämällä onko piste niin sanotun sijaintia rajaavan suorakaiteen (eng. "Bounding Box") sisällä, eli monikulmion sisäänsä sulkevan suorakulmion ulkopuolella. Esitarkastaminen on hyödyllistä esimerkiksi silloin, kun laskettavia pisteitä on huomattavan paljon, sillä sen avulla voidaan nopeasti poistaa ne pisteet jotka eivät mitenkään voi olla monikulmion sisällä. Jäljelle jäävät pisteet voidaan tämän jälkeen ottaa tarkempaan analyysiin, säästäen laskenta-aikaa.
Náměšť na Hané

Náměšť na Hané () on kauppala ("městys") Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 20 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista länteen.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on Náměšť na Hanén linna. Se rakennettiin 1700-luvulla klassismin tyyliin. Linnan sisustuksessa on käytetty ainutlaatuista Meissenin posliinikokoelmaa. Linnaa ympäröi pyöreä ranskalainen puutarha.
Not My Life

Not My Life on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut dokumenttielokuva, joka kertoo ihmiskaupasta ja nykypäivän lapsiorjuudesta. Elokuvan on kirjoittanut, tuottanut ja ohjannut Robert Bilheimer. Kertojana elokuvassa on Glenn Close.
"Not My Life" kertoo nykyajan lapsiorjista joita ihmiskauppiaat käyttävät hyväksi ja ansaitsevat heidän kustannuksellaan miljardeja dollareita. Heitä pidetään pakkotöissä ja orjuutetaan muun muassa kodeissa, kerjäläisinä, seksiturismissa ja heille tehdään seksuaalista väkivaltaa ja pakotetaan lapsisotilaiksi. Elokuva on kuvattu viidellä matereella ja tusinassa eri maassa.
Elokuva sai alkunsa ja Unicefin aloitteesta.
Tutkimus ja tuotekehitys

Tutkimus ja tuotekehitys on systemaattista toimintaa, joka tähtää tiedon lisäämiseen ja tiedon käyttämiseen uusien sovellusten löytämiseksi. Tutkimus- ja kehittämistoimintaan sisällytetään perustutkimus, soveltava tutkimus sekä kehittämistyö.
Vaikka tutkimuksesta on puhuttu satojen vuosien ajan, sanapari tutkimus ja tuotekehitys yhdistettiin 1900-luvun loppupuolella. Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa tutkimuksen ja tuotekehityksen yhteistyö on ollut tärkeä osa taloudellista suunnittelua sekä valtiontaloudessa että yksityisissä yrityksissä.
Unescon mukaan tutkimuksen ja tuotekehityksen osuus maailman bruttokansantuotteesta on kahden prosentin luokkaa. Vuoden 2007 aallonpohjasta, alle kaksi prosenttia, se nousi 2,23 prosenttiin vuoteen 2015 mennessä. Suurimman osuuden (3-4,3%) omasta BKT:staan vuonna 2015 käyttivät Israel, Etelä-Korea, Japani, Ruotsi, Itävalta ja Tanska.
Klaus Suonsaari

Klaus Suonsaari (s. 7. marraskuuta 1959 Iitti) on suomalainen jazzrumpali, -säveltäjä ja -opettaja, joka on asunut ja työskennellyt New Yorkissa 1980-luvun puolestavälistä alkaen. Hän on esiintynyt ja levyttänyt Suomen jazzhuippujen ohella muun muassa Bob Bergin, Horace Parlanin, Joe Lovanon, Slide Hamptonin, Jerry Bergonzin, Niels-Henning Ørsted Pedersenin, Junior Cookin, Tom Harrellin, Ray Drummondin ja Muhal Richard Abramsin kanssa.
Suonsaari opiskeli aluksi pianonsoittoa kuusivuotiaasta alkaen ja rumpuja 14-vuotiaasta alkaen. Käännekohta oli Oulunkylän pop- ja jazzkonservatorion järjestämä kesäkurssi 1974, jolla Suonsaari sai ensi kerran ammattimaista rumpujen opetusta. Vuosikymmenen lopulla hän opiskeli Lahden konservatoriossa ja toimi Lahden kaupunginorkesterin lyömäsoittajana. Vuonna 1979 hän aloitti opinnot Bostonin Berklee College of Musicissa, opiskeli myös Rochesterin yliopiston Eastman-musiikkioppilaitoksessa ja asettui sitten New Yorkiin. Hänen esikoisalbumilleen "Reflecting Times" (Storyville 1988) kootussa kvintetissä soittivat muiden muassa trumpetisti Tom Harrell ja basisti Ray Drummond.
Vuosituhannen vaihteen jälkeen Suonsaaren kokoonpanoja ovat kolmea muusikkosukupolvea edustava Nordic Trinity -trio (Mikko Iivanainen, kitara, ja Juhani Aaltonen, puhaltimet) sekä Contrasts (Wade Mikkola, basso; Manuel Dunkel ja Mikko Innanen, puhaltimet). 
Vuonna 1992 Suonsaari palkittiin Pori Jazz -festivaaleilla Vuoden taiteilijana. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke maaliskuussa 2022.
Úsov

Úsov () on kaupunki Tšekissä Olomoucin läänissä. Se sijaitsee noin 30 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Úsovin suosituimpia nähtävyyksiä on 1300-luvulla rakennettu Goottilainen Úsovin linna Hrubý Jeseníkin vuoristossa. Myöhemmin linnaa muutettiin, ja nykyään sitä käytetään metsästysmuseona.
Veikko Salomaa

Veikko Väinö Salomaa (s. 1950) on suomalainen lääkäri, kansanterveystieteen tutkija ja THL:n tutkimusprofessori (vuodesta 2005). Hän kuuluu maailman eniten viitatuimpien tutkijoiden joukkoon alallaan. 
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oriveden yhteiskoulusta 1968. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1976, sisätautien erikoislääkäriksi 1984 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1988. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1988) oli otsikoitu "Sydän- ja verisuonitautien ennaltaehkäisytoimen vaikutus vaaratekijäkehitykseen pitkän aikavälin seurannassa keski-ikäisillä miehillä : Long-term effect of primary prevention measures of coronary heart disease on the risk factor levels in middle-aged men". Hän on ollut Helsingin yliopiston dosentti vuodesta 1994.
Salomaa kuului kollegansa, THL:n tutkimusprofessori Markus Perolan kanssa vuosina 2016 ja 2017 maailman viitatuimpien tutkijoiden joukkoon alallaan (osa-alue molekyylibiologia ja genetiikka). Vuoden 2017 listalla hän oli yksi runsaasta 20:stä Suomessa työskentelevästä tutkijasta noin 3 300 tieteilijää maailmanlaajuisesti sisältävällä "Highly Cited Researchers" -listalla. Muita suomalaisia vuoden 2017 listan saman osa-alueen (Molecular biology &amp; genetics) tutkijoita olivat Jaakko Kaprio, Johanna Kuusisto, Markku Laakso ja Jaakko Tuomilehto. Tämän lisäksi useita runsaasti viitattuja suomalaisia tutkijoita työskentelee ulkomaisissa yliopistoissa ja tutkimuslaitoksissa.
Heptadekaani

Heptadekaani eli n-heptadekaani (C17H36) on 17-hiilinen suoraketjuinen alkaani. Se on normaaliolosuhteissa olomuodoltaan kiinteää ainetta. Sulamispisteensä yläpuolella eli yli 21,97 °C:n lämpötilassa yhdiste on väritöntä veteen liukenematonta nestettä. Liukenee hieman etanoliin ja hiilitetrakloridiin sekä hyvin dietyylieetteriin. Heptadekaanin rakennekaava on CH3(CH2)15CH3, moolimassa 240,48 g/mol, kiehumispiste 303 °C, tiheys 0,778 g/cm3 (vesi = 1,0 g/cm3), leimahduspiste 149 °C (c.c.) ja CAS-numero 629-78-7.
Heptadekaania käytetään vertailuaineena kaasukromatografiassa. Yhdistettä voidaan valmistaa esimerkiksi erottamalla raakaöljystä.
Heptadekaania esiintyy useissakasveissa, niiden tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Musta Veljeskunta

Musta Veljeskunta () (tunnettu myös nimellä Cull Obsidian) on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen superroistoryhmä, joka on perinteisesti palvellut Thanosta. Ryhmän jäsenet tekivät alun perin cameoesiintymiset "New Avengers" -lehden kolmannen sarjan numeron 8 viimeisillä sivuilla vuonna 2013. Hahmot esiintyivät ensi kerran nimeltään samana vuonna ilmestyneen sarjakuvatarinan "Infinity" ensimmäisessä osassa. Ryhmän loivat sarjakuviin Jonathan Hickman, Jerome Opeña ja Jim Cheung.
Fiktiivinen historia.
Thanoksen ensimmäinen versio.
Musta Veljeskunta oli ryhmä julmia avaruusolentoja, jotka työskentelivät Thanokselle. He auttoivat Thanosta tuhoten maailmat, jotka eivät osoittaneet kunnioittaneet heitä. Kun Corvus Glaive lähetti yhden heitä palvelevista Outridereista etsimään uuden tuhottavan maailman, Outriderit valitsivat kohteekseen Maan.
Musta Veljeskunta saapui Maahan etsimään Ikuisuuskiviä, jotka olivat tällä hetkellä Illuminatin hallinnassa. Jokainen Veljeskunnan jäsen hyökkäsi kykyjensä perusteella yhden Illuminatin jäsenen kimppuun. Etsiessään jalokiviä, Ebony Maw löytää Thanoksen pojan, Thanen, jonka Thanos halusi tappaa.
Black Dwarf ja Supergiant saavat surmansa taistelussa Kostajia vastaan. Ebony Maw pettää Thanoksen ja vapauttaa Thanen. Thane saa Thanoksen, Corvus Glaiven ja Proxima Midnightin ansaan, jättäen nämä vangiksi aineeseen, joka pitää heidät "elävän kuoleman" tilaan.
Corvus Glaiven versio.
Multiversumin jälleenrakentamisen jälkeen, Thanoksen ollessa kadoksissa, Corvus Glaive muodosti toisen version Mustasta Veljeskunnasta ja keräsi siihen maailmankaikkeuden pahimmat rikolliset luodakseen oman imperiuminsa. Käyttäen tukikohtanaan Thanoksen aiemmin hallitsemaa kuuta nimeltä Musta Kvadrantti, Corvus Glaive ja Musta Veljeskunta alkoivat vallata useita planeettoja. Kun Thanos palasi, hän särki terän Corvus Glaiven miekasta. Sen sijaan, että kuolisi Thanoksen kädestä, Corvus Glaive tappoi itsensä murtuneella terällä. Sen jälkeen Thanos otti Mustan Kvadrantin taas hallintaansa.
Thanoksen toinen versio.
Thanoksen ollessa vangittuna Triskelioniin hän tapasi salaperäisen hupullisen hahmon, joka halusi auttaa häntä saamaan Maa-1610:n vrsion Mjolnirista. Thanos hyväksyi sopimuksen ja varmistaakseen onnistumisen, hän muodosti Proxima Midnightin sekä Maa-1365:stä tulevan Black Swanin kanssa uuden Mustan Veljeskunnan. Hän lähetti nämä Keräilijän alukselle varastamaan Maa-1610:n Mjolnirin. Kolmikko taisteli Thoria ja Beta-Billiä vastaan eivätkä saaneet vasaraa käsiinsä. Palattuaan Thanoksen luokse, hupullinen hahmo paljastui Asgardin kuolemanjumala Helaksi, joka tappoi sekä Black Swanin että Proxima Midnightin voimiensa näyttämiseksi. Hän tarvitsi Thanoksen apua vallatakseen Helin takisin itselleen ja lupasi vastineeksi antaa Thanokselle kauan etsimänsä kuoleman.
Petteri Haveri

Petteri Haveri (s. 15. huhtikuuta 1995 Alavus) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on pelannut urallaan aiemmin myös hyökkääjänä.
Ura.
Seuraura.
Haveri on Alavuden Peli-Veikkojen kasvatti. Hän toimi kaudella 2009–2010 seuran C-nuorten varakapteenina. Haveri oli joukkueensa paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä C-nuorten II-divisioonan karsinnoissa tehoilla 9+8=17. C-nuorten III-divisioonan runkosarjassa hän oli APV:n paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 23+40=63, joilla Haveri sijoittui sarjan pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi JYPin C-nuoriin, joiden varakapteenina Haveri toimi. Kaudella 2014–2015 Haveri toimi seuran A-nuorten varakapteenina ja kaudella 2015–2016 kapteenina. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua Mestis-joukkue JYP-Akatemiassa.
Kaudeksi 2016–2017 Haveri siirtyi pelaamaan A-nuorten Mestistä Vierumäki Unitedin joukkueeseen. Hän nousi samalla kaudella Heinolan Peliittojen Mestis-joukkueeseen, jossa Haveri pelasi suurimman osan kaudestaan tehden 37 runkosarja- ja neljässä playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Huhtikuussa 2017 Haveri teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen.
Alkukaudella 2017–2018 Haveri pelasi Peliittojen lisäksi myös lainalla II-divisioonajoukkue HC Giantsissa. Hän pelasi kauden aikana lainalla myös SM-liigajoukkue Pelicansissa, jossa Haveri teki liigadebyyttinsä 17. marraskuuta 2017 Rauman Lukkoa vastaan. Hänet merkittiin Pelicansin 13. hyökkääjäksi. Haveri sai ottelussa jääaikaa lopulta 1.30 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana kolme SM-liigaottelua. Kaudeksi 2019–2020 Haveri nimettiin Peliittojen varakapteeniksi.
Haveri teki kesäkuussa 2020 Peliittojen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2020–2021 hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Kaudeksi 2021–2022 Haveri siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella jatkamaan Mestis-pelejään Kooveen riveihin. Hänet hankittiin joukkueeseen puolustajaksi.
Maajoukkueura.
Haveri on pelannut yhden poikien maaottelun.
Muuta.
Haveri valmistui ylioppilaaksi Schildtin lukiosta keväällä 2016.
Hinterrhein

Hinterrhein () on joki Kaakkois-Sveitsissä. Joen pituus on 62 kilometriä, ja se on Sveitsin 14:nneksi pisin joki. Pisin sivujoki huomioon ottaen Hinterrheinin pituus on 74 kilometriä. Hinterrhein on Vorderrheinin ohella toinen Reinin alkujoista.
Sijainti.
Hinterrhein saa alkunsa Adulan Alpeilta Rheinwaldhornin itäpuolelta noin 2 900 metrin korkeudessa. Joen merkittävimmät sivujoet ovat Albula ja Averser Rhein ().
Joki virtaa Graubündenin kantonin alueella. Valuma-alue kattaa myös pienen alueen Italiaa. Isoimmat paikkakunnat joen varrella ovat Thusis ja Cazis.
Virtaama.
Hinterrheinin virtaama vaihtelee vuosien 1974–2010 tietojen perusteella vuosittain melkoisesti: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Fürstenaussa on ollut 39 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1975 (61 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 2006 (23 m³/s).
Joen luonnollinen virtaama sen laskiessa Reiniin on noin 60 m³/s. Mitattu ja luonnollinen virtaama poikkeavat toisistaan, sillä osa Vorderrheinin sivujokien vesistä siirretään tunneleissa Hinterrheinin vesistöön sähköntuotannon tarpeisiin.
Vesivoima.
Hinterrheinin pääuomassa on kahdeksan vesivoimalaa. Lisäksi sivujoissa on yhteensä 12 voimalaitosta. Suurin osa Hinterrheinin vesivoiman tuotannosta tapahtuu Kraftwerke Hinterrhein -yhtiön kolmen vesivoimalaitoksen (Ferrera 180 MW, Bärenburg 220 MW, Sils 247 MW) ja kahden tekojärven (Lago di Lei, Sufnersee) muodostamassa järjestelmässä.
Július Šupler

Július Šupler (s. 27. lokakuuta 1950 Poprad, Tšekkoslovakia) on slovakialainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen jääkiekkovalmentaja. Šupler pelasi vuosina 1969–1971 kaksi kautta Tšekkoslovakian 2.liigassa kotikaupunkinsa Popradin joukkueessa. Vuodesta 1979 eteenpäin hän on toiminut valmentajana.
Valmennusura.
Šupler toimi HC SKP Popradin apuvalmentajana vuosina 1979–1985 ja nousi seuran päävalmentajaksi seuraavaksi kahdeksi kaudeksi. Kauden 1988–1989 hän valmensi kakkosliigan Liptovsky Mikulasia ja palasi sen jälkeen takaisin Extraligaan HK Dukla Trencinin päävalmentajaksi. Tämän ohella hän valmensi myös Tšekkoslovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vuosien 1991 ja 1992 kisoissa. Kaudella 1992–1993 Supler valmensi Extraligassa HC Kosicen joukkuetta ja valittiin tämän jälkeen Slovakian maajoukkueen päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Slovakia pelasi 1994 olympialaisissa ja 1994 C-ryhmän MM-kisoissa. Seuraavaksi vuodeksi Slovakia nousi B-ryhmään ja edelleen 1996 A-ryhmään.
Kaudella 1996–1997 Šupler kävi Kanadassa WHL-joukkue Portland Winter Hawksien apuvalmentajana, josta palasi seuraavaksi kaudeksi Extraligan HC Sparta Prahan päävalmentajaksi. Seuraavat kaksi ja puoli kautta hän toimi Dukla Trencinin päävalmentajana ja sen ohessa Slovakian alle 20-vuotiaiden maajoukkueen valmentajana vuoden 2002 MM-kisoissa.
Kauden 2002–2003 Šupler valmensi HC Slovan Bratislavan joukkuetta ja aloitti seuraavan kauden Venäjän superliigassa Lokomotiv Jaroslavlin päävalmentajana. Sopimus kuitenkin purettiin kesken kauden ja Šupler siirtyi Valko-Venäjän sarjaan Dinamo Minskin päävalmentajaksi. Kaudet 2004–2006 Šupler valmensi Valko-Venäjän sarjassa pelannutta latvialais-joukkue HK Riga 2000:a.
2006–2008 Šupler toimi jälleen Slovakian maajoukkueen päävalmentajana. Maajoukkuepestin jälkeen hän siirtyi KHL-joukkue Dinamo Rigan päävalmentajaksi. Kolmivuotisen Dinamo-jakson aikana Dinamo ylsi joka vuosi pudotuspeleihin, parhaimmillaan läntisen konferenssin välieriin. Dinamon jälkeen Šupler valmensi Moskovan TsSKA:ta mutta sai potkut kesken kauden ja hänet korvasi Vjatšeslav Butsajev. Seuraavalle kaudelle Šupler sai valmennettavakseen KHL:n ukrainalaisjoukkue Donbass Donetskin. Ukrainasta Šupler palasi seuraan kauden puolivälissä Slovakiaan valmentamaan Extraliigan HKM Zvolenia. 2015–2016 kauden Šupler aloitti Popradin alle 18-vuotiaiden joukkueen valmentajana, mutta sai potkut jo syyskuussa. Tämän jälkeen hän ei ole toiminut aktiivisesti seuravalmentajana. 2017 MM-kisoissa hän oli osa Slovakian joukkueen valmennusryhmää.
Jarkko Pynnönen

Jarkko Pynnönen (s. 17. huhtikuuta 1998 Lahti) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Pynnönen on profiloitunut pelityyliltään lähinnä peruspuolustajaksi.
Ura.
Seuraura.
Pynnönen on Pelicansin kasvatti. Kauden 2013–2014 hän aloitti seuran C-nuorissa, joiden tehokkain puolustaja Pynnönen oli C-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 2+10=12. Loppukauden hän pelasi kuitenkin Pelicansin B-nuorissa, joiden varakapteenina Pynnönen toimi kaudella 2014–2015. Kauden 2016–2017 lopulla hän siirtyi Pelicansin A-nuorista lainalle Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin, jossa Pynnönen pelasi viisi runkosarja- ja yhden playoff-ottelun ilman tehopisteitä.
Toukokuussa 2017 Pynnönen teki juniorisopimuksen Pelicansin SM-liigajoukkueen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 18. marraskuuta 2017 vieraissa KooKoota vastaan. Pynnönen merkittiin Pelicansin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.32 minuuttia ja keräsi teholukeman -1. Pynnönen keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn pelin viivyttämisesti lyömällä kiekon katsomoon. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi SM-liigassa. Pynnönen pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahdeksan runkosarja- ja kahden karsintasarjan ottelun verran lainalla Peliitoissa.
Elokuussa 2018 Pelicans lainasi Pynnösen Peliittojen Mestis-joukkueeseen, jossa hän pelasi kymmenen runkosarja- ja kaksi Suomen Cupin ottelua. Pynnönen murtautui kauden 2018–2019 aikana kuitenkin Pelicansin SM-liigajoukkueeseen, jossa hänen tulokaskautensa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Pynnönen teki liigauransa avausmaalin 18. tammikuuta 2019 Turun Palloseuraa vastaan. Hänen osumansa jäi TPS:n 3–0-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi. Pynnönen ei kuitenkaan saanut peliaikaa pudotuspeleissä. Hän vahvisti kevätkaudella Pelicansin A-nuoria. Kaudella 2019–2020 Pynnönen teki SM-liigan runkosarjassa tehot 3+1=4. Hänen kolme osumaansa riittivät Pelicansin puolustajien sisäisen maalipörssin jaettuuaan voittoon Aleksandr Štšemerovin sekä kesken kauden Sveitsiin siirtyneen Topi Jaakolan kanssa.
Pynnönen siirtyi kaudeksi 2020–2021 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen. Hänet nimetiin joukkueen varakapteeniksi. Kaudeksi 2021–2022 Pynnönen siirtyi jatkamaan Mestis-pelejään vuoden mittaisella sopimuksella Rovaniemen Kiekkoon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Maajoukkueura.
Pynnönen pelasi World U-17 Hockey Challengessa marraskuussa 2014. Yhteensä hän on pelannut kolme nuorten ja 25 poikien maaottelua.
Muuta.
Pynnönen valmistui ylioppilaaksi Lahden lyseon lukiosta keväällä 2017.
SsangYong Rodius

SsangYong Rodius on SsangYongin valmistama suurikokoinen tila-automalli. Isossa-Britanniassa sen mallinimenä on Turismo.
Euroopassa mallia myydään seitsemänpaikkaisena, ja istuimet on sijoitettu kolmeen riviin. Etelä-Korean markkinoilla mallissa on neljä istuinriviä ja 11 istumapaikkaa.
Piippa Heliö-Angervo

Lempi Dagmar Ida ”Piippa” Heliö-Angervo (27. elokuuta 1902 Helsinki – 1. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija ja musiikinopettaja.
Piippa Heliö-Angervo valmistui vuonna 1923 Helsingin musiikkiopistosta ja opiskeli vielä pianopedagogiikkaa ja laulunopetusta Helsingin konservatoriossa. Lausuntaa hän opiskeli Suomessa muun muassa Olga Poppiuksen ja Ilmari Räsäsen johdolla ja Ruotsissa Maria Schildknechtin johdolla.
Heliö-Angervo opetti pianonsoittoa Helsingin konservatoriossa 1926–1945 ja lausuntaa Sibelius-Akatemiassa vuodesta 1932 vuoteen 1968, jolloin hän jäi eläkkeelle. Lisäksi hän esiintyi ja piti lausuntailtoja Suomessa, Ruotsissa ja Virossa. Hän oli mukana perustamassa Suomen Lausujain Liittoa ja oli sen hallituksen jäsen 1939–1948.
Vuonna 1962 Piippa Heliö-Angervo palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Piippa Heliö-Angervon puoliso oli professori Kyösti Angervo. Heidän tyttäriään ovat oopperalaulaja Heljä Angervo ja viulutaiteilija Hannele Segerstam.
Nessun dorma

Nessun dorma () on aaria Giacomo Puccinin oopperasta "Turandot" (1926), ja yksi tunnetuimmista tenoriaarioista oopperassa. Sen laulaa Calaf, "il principe ignoto" (tuntematon prinssi), joka rakastuu ensisilmäyksellä kauniiseen mutta kylmään prinsessaan Turandotiin. Kuka tahansa mies, joka haluaa naida Turandotin, joutuu vastaamaan ensiksi kolmeen hänen arvoitukseensa; jos mies vastaa väärin, hänet mestataan. Aariassa Calaf tuo ilmi voitokkaan vakuutuksensa siitä, että hän tulee saamaan prinsessan itselleen.
"Nessun dorma" nousi oopperapiirien ulkopuolisen yleisön tietoisuuteen 1990-luvulla, kun BBC valitsi Luciano Pavarottin levytyksen siitä vuoden 1990 jalkapallon MM-kilpailulähetystensä tunnuskappaleeksi. Vuodelta 1972 peräisin ollut levytys nousi sen myötä Britannian singlelistalla korkeimmillaan toiseksi, ja Pavarotti esitti aarian MM-finaalia edeltäneenä iltana järjestetyssä konsertissa, jossa hän esiintyi yhdessä Plácido Domingon ja José Carrerasin kanssa. Pavarotti esitti "Nessun dorman" myös kolmissa seuraavissa jalkapallon MM-kilpailuissa.
Jarkko Hellström

Jarkko K. Hellström on suomalainen elintarviketieteilijä ja Luonnonvarakeskuksen (Luke) tutkija Jokioisilla. Hänen osaamisalueensa kuuluvat esimerkiksi elintarvikkeiden fenoliyhdisteiden tutkimus sekä elintarvikeanalyysit HPLC-kromatografilla. 
Hellström valmistui Helsingin yliopistosta vuonna 2003 maisteriksi pääaineenaan elintarvikekemia. Hänen pro gradu -työnsä (2003) käsitteli oluen vierasaineiden määritystä nestekromatografilla. 
Hän on työtovereineen tutkinut sekä suomalaisissa että ulkomaisista elintarvikkeista esimerkiksi marjojen, perunoiden ja viljatuotteiden fenoliyhdisteitä (kuten flavonoideja), muuta kemiallista koostumusta ja terveysvaikutuksia (esim. ). Marraskuussa 2017 Hellström nousi alansa viitatuimpien tutkijoiden listalle paljolti listalla jo aiemmin olleen työtoverinsa Pirjo Mattilan kanssa tehdyillä yhteisartikkeleilla (Agricultural sciences -aihealueesta, joka sisältää elintarviketieteet). Hellström ylsi samalla kaikkiaan noin 3 300 tutkijaa maailmanlaajuisesti sisältävällä "2017 Highly Cited Researchers" -listan runsaan kahdenkymmenen Suomessa työskentelevän tutkijan ryhmään.
Istekki

Istekki Oy on suomalainen yli 1000 työntekijän informaatio- sekä terveyden- ja hyvinvoinnin teknologian asiantuntijaorganisaatio. Istekki Oy toimii valtakunnallisesti muun muassa SOTE-organisaatioiden toimijana. Istekki perustettiin vuonna 2009, jonka jälkeen yritys on kasvanut nopeasti. Asiakasomistajia yrityksellä on jo yli 60. 
Istekki tarjoaa asiakasomistajilleen räätälöityjä palveluita ja ratkaisuja helpottamaan heidän arkeaan. Istekin pääkonttori sijaitsee Kuopiossa, jonka lisäksi toimipisteet ovat myös Tampereella, Jyväskylässä ja Oulussa. 
Istekki Oy:n toimitusjohtajana toimii Lasse Koskivuori.
Luettelo kvanttisuorittimista

Tämä on luettelo kvanttitietokoneissa käytetyistä kvanttisuorittimista (QPU).
Yleiskäyttöiset QPU:t.
Kvanttipiiriä ja kvanttiporttia käyttävät suorittimet.
Katkeraa riisiä

Katkeraa riisiä () on italialainen mustavalkoinen draamaelokuva vuodelta 1949, ja sen on ohjannut Giuseppe de Santis. Se esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla syyskuussa 1949.
Elokuvan pääosissa esiintyvät Raf Vallone, Vittorio Gassman, Silvana Mangano ja Doris Dowling. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 1952.
Dino De Laurentiisin tuottama elokuva tehtiin kesällä 1948. Kyseessä on osittain neorealistinen elokuva, jossa lisäksi on selviä vaikutteita neuvostoliittolaisesta sosialistisesta realismista ja kovaksi keitetystä amerikkalaisesta rikoselokuvasta. Myös musiikilla on elokuvassa tärkeä osa. Elokuvassa tuodaan laajasti esiin sekä rikostarina että länsimaista toisen maailmansodan jälkeistä elämää järjestäytyneiden ammattiliittojen ja paikallisen mafian välillä sekä solidaarisuuden ja naisten aseman välillä Po-joen laaksossa riisinviljelijöiden keskuudessa Italian pohjoisosassa.
"Katkeraa riisiä" on neorealistisen elokuvan suurin kansainvälinen yleisömenestys, ja sen yleisönsuosion vetovoimana oli seksi ja näyttelijä Silvana Mangano, josta tuli italialaisen elokuvan eroottinen naistähti. Elokuva kertoo Pohjois-Italian riisiviljelmien naistyöläisistä, ja sen juonena on rikostarina.
Italian kommunistisen puolueen äänenkannattaja L'Unita-lehti tyrmäsi elokuvan liian seksistisenä, lisäksi amerikkalaista musiikkia oli liikaa ja työläisnaiset olivat epäaitoja. Jari Sedergren kirjoittaa artikkelissaan, että amerikkalaisvaikutus oli elokuvassa selvä, vaikka alkuperäisen suunnitelman mukaan elokuvan piti sisältää marxilaista maaseututyöläisen asemaan kohdistuvaa yhteiskuntakritiikkiä.
Lähteet.