tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pelopeion

Pelopeion () oli antiikin aikainen Pelopsille omistettu heroon-pyhäkkö Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Pelopeion oli rakennettu arkaaisella kaudella noin vuonna 600–500 eaa. ja se uusittiin klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Se sijaitsi aivan Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" keskellä paikalla, josta on löydetty alueen kaikkein vanhimpien varhaishelladisten talojen ja tumulus-hautojen jäänteet 2000-luvulta eaa. Pelopeionin rakentamisaikaan 500-luvulla eaa. paikalla oli vielä noin kaksi metriä korkea tumuluksen kohouma. Pyhäkkö oli tarkoitettu paikallisen elisläisen heeroksen eli sankarin Pelopsin hautamuistomerkiksi. Pausaniaan kertoman myytin mukaan muistomerkin oli alun perin pystyttänyt Herakles, joka oli Pelopsin jälkeläinen ja jonka kerrottiin myös perustaneen Olympian kisat Pelopsin hautakisoiksi. Pausanias kertoo myös, että paikalla uhrattiin vuosittain musta pässi Pelopsin kunniaksi, eikä kukaan sen lihaa syönyt saanut astua Zeuksen temppeliin.
Viimeisessä vaiheessaan pyhäkkö koostui peribolosmuurilla ympäröidystä viisikulmaisesta alueesta, jossa oli lounaiskulmassa doorilaista tyyliä edustanut nelipylväinen propylon-porttirakennus. Aitauksessa oli Pelopsin alttari sekä poppelipuita ja patsaita. Pyhäkköalueelta on löydetty suuri määrä keramiikkaa sekä terrakotasta tehtyjä ihmis- ja eläinhahmoja, jotka ovat Olympian arkeologisessa museossa.
Zeuksen temppeli sijaitsi Pelopeionin eteläpuolella. Pyhäkön pohjoispuolella sijaitsi Heran temppeli ja luoteispuolella Filippeion.
Theokoleon

Theokoleon () oli antiikin aikainen papiston käyttämä rakennus Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Theokoleon rakennettiin alun perin klassisella kaudella noin vuonna 360 eaa. Se oli todennäköisesti Olympian papiston ("theokoloi") kokoontumis- ja mahdollisesti myös asuinpaikka Prytaneionin ohella. Lisäksi rakennuksessa asui mahdollisesti myös muuta pyhäkköalueen henkilökuntaa. Rakennusta muutettiin sen historian aikana usein.
Theokoleon sijaitsi Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" ulkopuolella Zeuksen temppelin länsipuolella ja Feidiaan työpajan pohjoispuolella. Rakennus oli suorakulmainen ja koostui alun perin kahdeksasta huoneesta, jotka oli rakennettu keskellä olleen pihan ympärille. Keskuspihan jokaisella neljällä sivulla oli kaksi pylvästä, joiden kautta neljästä huoneesta oli pääsy pihalle; muista huoneista oli ovet näihin neljään huoneeseen. Tässä vaiheessa rakennuksen koko oli noin 18 x 18 metriä. Myöhemmin rakennuksen itäpuolelle lisättiin vestibyyli ja kaksi huonetta lisää. Hellenistisellä ajalla noin 300 eaa. rakennuksen itäpuolelle rakennettiin suurempi peristyylipiha, jonka ympärillä oli lisää huoneita. Niitä rakennettiin mahdollisesti lisää vielä roomalaisella ajalla. Lisärakennuksen koko oli noin 38,6 x 40,4 metriä.
Theokoleonin länsipuolella oli Heroon, jonka pohjakaavassa oli ympyränmuotoinen osa neliön sisällä. Sitä heerosta, jolle se oli omistettu, ei kuitenkaan tiedetä.
Prytaneion (Olympia)

Prytaneion () oli antiikin aikainen prytaneion eli virkamiesten kokoontumispaikka Olympiassa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Olympian arkeologisella alueella Archaía Olympían kunnassa.
Prytaneion rakennettiin klassisella kaudella noin vuonna 475 eaa. Aiemmin paikalla oli ollut varhaisempia arkaaisen kauden rakennuksia, viimeinen 500-luvulta eaa., joilla oli todennäköisesti sama käyttötarkoitus. Prytaneion oli Olympian kisoja järjestäneiden viranomaisten toinen toimipaikka Buleuterionin ohella. Nämä viranomaiset valvoivat muun muassa pyhäkköalueella säännöllisesti toimitettujen uhrien suorittamista. Prytaneionissa järjestettiin myös Olympian kisojen ohjelmaan kuuluneen hekatombiuhrin jälkeiset pidot. Kisojen viimeisenä päivänä sitä käytettiin voittajien juhlistamiseen, todennäköisesti jälleen pidoilla.
Prytaneion sijaitsi Olympian temenos-alueen eli "Altiksen" luoteiskulmassa. Rakennusta muutettiin sen historian aikana usein. Laajimmassa vaiheessa se oli suorakulmainen ja sen koko oli noin 32,7 x 27,3 metriä. Sen sisäänkäyntinä toimi etelän puolella ollut neljän pylvään portiikki ja vestibyyli. Näiden takana oli rakennuksen neliömäinen keskushuone, jonka sivut olivat noin 6,8 metriä. Huoneessa oli Hestian alttari ja ikuinen tuli. Pausaniaan mukaan alttarin tuhkat siirrettiin määräajoin Zeuksen alttarille. Sisäänkäynnin oikealla puolella oli Panin alttari. Keskushuoneen itä- ja länsipuolella oli erillisiä huoneita ja tiloja, ja sen pohjoispuolella oli suurempi suorakulmainen pylväin ympäröity tila, jonka länsipäässä oli lisää huoneita.
Prytaneionin eteläpuolella sijaitsi Filippeion ja kaakkoispuolella Heran temppeli.
Novozymes

Novozymes A/S on tanskalainen bioteknologian alan pörssiyritys, joka valmistaa ja myy teollisuuden entsyymejä, mikro-organismeja ja biofarmaseuttisia raaka-aineita. Yhtiön yli 600 tuotetta käytetään yli 130 maassa eri puolilla maailmaa. Vuonna 2015 yhtiöllä oli 48 prosentin osuus teollisuusentsyymien maailmanmarkkinoista. Lokakuun 30. päivänä 2015 tiedelehti Science luokitteli Novozymes-yhtiön maailman parhaaksi tieteelliseksi työnantajaksi.
Historiaa.
Novozymes A/S pohjautuu vuonna 1925 tanskalaisten veljesten, Harald ja Thorvald Pedersenin perustaman "Novo Terapeutisk Laboratorium"in pohjalle. Ensimmäinen tehdasrakenus nousee Fulgebakkeniin vuonna 1935. Vuonna 1939 Thorvald Pedersen päätti laajentaa yritystoimintaa entsyymien valmistamiseen. Ensimmäisenä entsyymituotteena tulevat myyntiin trypsiinikiteet vuonna 1941. Seuraavana entsyymituotteena valmistetaan amylaasia.
Fuglebakkenin entsyymituotanto sai alkunsa vuonna 1945. Vuonna 1951 perustettiin "Novo Fond", jonka kautta suojattiin yhtiön osake-enemmistöä ja organisoitiin rahoitusta tutkimukseen, sosiaaliseen ja humanitaariseen työhön. Osa tuotannosta siirrettiin uusiin tiloihin Bagsvaerdiin 1960. Kalundborgiin valmistui entsyymitehdas vuonna 1969. Vuonna 1974 Novon osakkeet vietiin Kööpenhaminan pörssiin ja vuonna 1981 ensimmäisenä skandinaavisena yrityksenä New Yorkin pörssiin. Vuonna 1989 tanskalaisyritykset Novo ja Nordisk Gentofte yhdistyivät. Syntyy Novo Nordisk.
Nykyinen Novozymes sai alkunsa varsinaisesti vuonna 2000, kun silloinen Novo Nordisk jaettiin kolmeksi yritykseksi: muodostettiin emoyritys Novo A/S ja sille tytäryritykset Novo Nordisk A/S ja Novozymes A/S. Tämä yritysrakenne on yhä voimassa. Emoyhtiö Novo A/S on konserniyritys Novo Nordisk Fondin tytäryhtiö.
Liiketoiminta-alueet.
Vuonna 2015 yhtiön myynnistä 36 prosenttia kertyi Pohjois-Amerikasta, 35 % Euroopan, Lähi-idän ja Afrikan alueilta, 19 % Aasian ja Tyynenmeren alueelta sekä 10 % Latinalaisesta Amerikasta. 
Liiketoiminta-alueista merkittävimmät ovat vuonna 2015 Kodinhoito (Household Care, 33 % myynnistä), Ruoka ja virvoitusjuomat (Food &amp; Beverages, 27 %), Bioenergia (Bioenergy, 18 %), Maatalous ja viljely (Agriculture &amp; Feed, 15 %) sekä Tekninen ja farmaseuttinen teollisuus (Technical &amp; Pharma, 8 %).
Tammikuussa 2016 (lokakuussa 2015) yhtiö kertoi eriyttävänsä biofarmaseuttisen tuotantonsa perustettavaan uuteen "Albumedix"-tytäryhtiöön. Helmikuussa 2016 yhtiö ilmoitti organisoivansa loput toimintonsa kolmeksi divisioonaksi: "Household Care &amp; Technical Industries", "Agriculture &amp; Bioenergy" ja "Food &amp; Beverages".
Osakkeet.
Novozymesin osakeet jaetaan A- ja B-osakkeisiin. B-osakkeet noteerataan Kööpenhaminan ja Stuttgartin pörsseissä. Osake kuului helmikuussa 2016 OMX:n vaihdetuimpien pohjoismaisten osakkeiden OMX Nordic 40 -osakeindeksiin (OMXN40).
Puontpyölinjärvi

Puontpöylinjärvi () on 235,9 hehtaarin kokoinen järvi Salon ja Raaseporin (vuoteen 2008 Perniön ja Tammisaaren, vielä aiemmin Tenholan) rajalla. Kuntien ja samalla maakuntien raja kulkee järven pohjoisosan halki. Järven pohjoisrannalla sijaitsee Salon Puontpyölin kylä ja itärannalla Raaseporin Frankbölen kylä.
Puontpöylinjärvessä on useita saaria. Järven laskujoki on Sillbölebäcken, joka laskee Lillträsketin kautta Saaristomereen.
Cameco

Cameco eli Canadian Mining and Energy Corporation on kanadalainen pörssiyhtiö, jonka kotipaikka on Saskatoon, Saskatchewanin provinssissa Kanadassa. Se on kaivosyhtiö, jonka päätuote on ydinvoimaloissa ydinpolttoaineena käytettävä uraani. Se tuottaa myös sähköä. Cameco on maailman kolmanneksi suurin uraanintuottaja, kazakstanilaisen Kazatompromin ja ranskalaisen Oranon jälkeen. Vuonna 2019 Cameco tuotti 4 754 tonnia uraania, mikä on 9 prosenttia maailmanlaajuisesta tuotannosta. Yhtiö on noteerattu sekä New Yorkin että Toronton pörsseissä.
Kimpisen lukio

Kimpisen lukio on lukio Lappeenrannassa Taikinamäen kaupunginosassa. Se on Lappeenrannan Lyseon lukion ohella toinen Lappeenrannan kunnallisista lukioista. Koulu perustettiin vuonna 1939. Vuosina 2018 ja 2019 koulussa opiskeli noin 600 lukiolaista.
Kimpisen lukiossa on mahdollista painottaa opintojaan muun muassa liikuntaan, kansainvälisyyteen tai yrittäjyyteen. Se on Etelä-Karjalan urheiluakatemian yhteistyöoppilaitos ja osa Lappeenrannan teknillisen yliopiston ja alueen metsäteollisuusyritysten metsäklusterilinjan opetusta. 
Kimpisen lukio vastaa myös Lappeenrannan aikuislukio-opetuksesta. Kimpisen aikuislukion opiskelijoista useat suorittavat kaksoistutkintoa (syksyllä 2019: 86) tai ovat aineopiskelijoita (95). Useat kaksoistutkinnon suorittajista opiskelevat Saimaan ammattiopisto Sampossa, joka päätoimipaikat sijaitsee lukion naapurustossa.
Kimpisen lukion vieressä sijaitsee perusopetuksen 1.–9. luokkien Kimpisen koulu (Pohjolankatu 23), ja sen koulukeskuksen jotkut tilat ovat myös lukion käytössä.
Historia.
Kimpisen lukion varhaisin edeltäjä Lappeenrannan yhteiskoulu perustettiin vuonna 1930 yksityisenä oppikoulun viisiluokkaisena keskikouluna. Perustamisen taustalla oli vanhempien huoli, kun julkinen Lappeenrannan yhteislyseo (sekin vuosina 1919–1928 nimeltään Lappeenrannan yhteiskoulu, nykyinen Lyseon lukio) ei ilmeisesti talousvaikeuksien vuoksi perustanut uusia luokkia ja jo hyväksyttyjä oppilaita jäi ilman koulupaikkaa. Yhteiskoulun johtokunnan puheenjohtajana toimi kansakoulutarkastaja T. G. Murto, joka neuvotteli koululle tilat Taikinamäen kansakoululta ja 5 000 markan avustuksen Lappeenrannan kaupungilta. Myös ympäryskunnat tukivat koulua pienesti, ja vuonna 1932 koulu pääsi valtionavun piiriin.
Yhteiskoulu sai pian perustamisensa jälkeen lisätilaa Peltolan kansakoululta, mutta vuonna 1937 tehdyssä tarkastuksessa opetustilat katsottiin puutteelliseksi, mikä asetti valtionavun uhanalaiseksi. Koululla oli tuolloin noin 150 oppilasta, yhteislyseolla puolestaan yli 400. Myös yhteislyseolla oli tilanpuutetta, ja ongelma päätettiin ratkaista muuttamalla yhteiskoulu julkiseksi Lappeenrannan tyttölyseoksi ja supistamalla yhteislyseo poikakouluksi, jonka nimeksi tuli Lappeenrannan lyseo. Eduskunta hyväksyi tämän kansanedustaja Elias Tukian tekemän aloitteen huhtikuussa 1938 ja muutokset astuivat voimaan syksyllä 1939. Taikinamäen kansakoulu remontoitiin tyttölyseon tarpeisiin, minkä lisäksi se käytti Peltolan kansakoulun ja rukoushuone Betanian tiloja.
Tyttölyseo sai oman rakennuksen Peltolan kansakoulun viereen vuonna 1951. Koulu muuttui Kimpisen yhteislyseoksi vuonna 1968, kun oppikoulujen sukupuolijaosta luovuttiin. Lappeenrannan siirtyessä peruskoulujärjestelmään vuonna 1975 koulu jakaantui Kimpisen lukioksi ja Kimpisen yläasteeksi. Koulun pitkäaikaisena rehtorina 1960–1970-lukujen muutosten aikaan toimi Hilkka Nykänen.
Herantis Pharma

Herantis Pharma Oyj on suomalainen lääketeollisuuden yritys. Yritys on erikoistunut tulehdus-, keskushermosto- ja imusuonistosairauksien hoitoon tarkoitettujen lääkkeiden kehittämiseen ja tutkimiseen.
Herantis Pharma syntyi huhtikuussa 2014, kun lääkeyhtiöt Hermo Pharma ja Laurantis Pharma yhdistyivät. Herantis Pharma järjesti kesällä 2014 osakeannin ja listautui Helsingin pörssin First North -listalle saman vuoden kesäkuussa.
Arjan Stroetinga

Arjan Stroetinga (s. 16. kesäkuuta 1981 Oosterwolde) on alankomaalainen pikaluistelun maailmanmestari.
Stroetinga voitti yhteislähdön maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2015 ajalla 7.30,64. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen italialaisen Fabio Francolinin kuudella sadasosasekunnilla. Kolomnan MM-kilpailuissa 2016 hän voitti maailmanmestaruuden joukkuetakaa-ajossa ja sai hopeaa yhteislähdössä. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa yhteislähdössä 2020. Hän saavutti yhteisläåhdön MM-hopeaa Heerenveenissä 2021.
Stroetinga voitti yhteislähdön maailmancupin kausilla 2012–2013 ja 2015–2016. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui toiseksi. Hän on voittanut viisi yhteislähdön maailmancupkilpailua, sijoittunut kolme kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. 5 000 metrillä hän on ollut kerran kolmas.
Stroetinga on voittanut Alankomaiden-mestaruuden yhteislähdössä 2013, 2014, 2015 ja 2020.
Colonia (elokuva)

Colonia on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut jännitysdraamaelokuva, jonka on ohjannut Florian Gallenberg. Sen ovat käsikirjoittaneet Gallenberg ja Torsten Wenzel. Elokuvan pääosia esittävät Emma Watson, Daniel Brühl ja Michael Nyqvist. Elokuvassa nuori nainen (Watson) liittyy pahamaineiseen lahkoon pelastaakseen poikaystävänsä (Brühl), jonka lahko on siepannut.
"Colonia" sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 13. syyskuuta 2015. Se sai laajan ensi-illan Saksassa 18. helmikuuta 2016.
Edna O’Brien

Edna O’Brien (15. joulukuuta 1930 Tuamgraney, Claren kreivikunta – 27. heinäkuuta 2024) oli irlantilainen kirjailija. Hän kuvaa romaaneissaan usein naisen asemaa, uutta sukupuolimoraalia, tapojen ulkokultaisuutta, lapsuuden viattomuutta ja aikuisuuden arpia. O’Brienin kerronta on usein protestinomaista ja lähes raa’an maanläheistä. Hän käyttää teoksissaan elementteinä usein konflikteja ja vastakohta-asetelmia, esim. maaseudun ja kaupungin vastakkaisuutta muun muassa esikoisromaanissaan "Maalaistytöt", jossa on omaelämäkerrallisia aineksia. O’Brienin romaaneista on suomennettu myös "Pakanallinen paikka" ja "Paheellinen elokuu". Lisäksi O’Brien on kirjoittanut novellikokoelmia, lastenkirjoja ja näytelmiä.
Lohkoketju

Lohkoketju on tekniikka, jonka ensimmäinen merkittävä toteutus tehtiin kryptovaluutta Bitcoinia varten. Satoshi Nakamoto julkaisi kuvauksen tästä artikkelissa "Bitcoin: A Peer-to-Peer Electronic Cash System" lokakuussa 2008. Jotkut näkevät lohkoketjun suurimpana teknologisena mullistuksena Internetin ilmestymisen jälkeen, toisten mukaan taas lohkoketjuteknologian mahdollisuudet ovat liioiteltuja. Maailman talousfoorumin raportin ennustuksen mukaan 10 prosenttia maailman bruttokansantuotteesta on sidoksissa lohkoketjuteknologioihin vuonna 2027.
Toimintaperiaate.
Lohkoketjun tekniikassa toisilleen vieraat toimijat voivat yhdessä tuottaa ja ylläpitää tietokantoja hajautetusti. Lohkoketju toteutetaan listana tai lokina transaktioista, joka jaetaan osallistujien kesken, jolloin sen voi todentaa monesta lähteestä ja koostaa sen perusteella tietokannan. Tekniikan ansiosta ketjun jäsenet voivat luottaa toisiinsa, vaikka he eivät tuntisi toisiaan.
Jokainen uusi lohko sisältää edeltävän lohkon tiivisteen. Jos lohkoketju on jostain kohdasta haarautunut kahdeksi niin voimaan jää se haara, jonka lohkojen yhteenlaskettu vaikeustaso on suurempi. Sen haaran lohkoja, joka ei jää voimaan, kutsutaan orpolohkoiksi. Jotta lohkoketjun historiaa voisi muuttaa, pitäisi ensin luoda uudelleen sekä se lohko, johon muutos tulee, että kaikki sen jälkeiset lohkot. Blockchain-tekniikoita käytetään aktiivisesti talouden eri alueilla, joten kiinnostus tätä aihetta kohtaan kasvaa vuosittain. 
Hyödyt.
Lohkoketjun hyötynä on että sen avulla päästään eroon erilaisista välikäsistä ja puolueettomista varmistajista. Lohkoketjulla voidaan siis lisätä luottamusta, kun tietokantaa voidaan ylläpitää ilman tietokantaa hallinnoivaa tahoa. Lisäksi jokaisella on pääsy katsomaan lohkoketjun sisältö ja jokainen transaktio tallentuu todistettavasti ja turvallisesti lohkoketjuun. Tieto on myös jäljitettävissä. Lohkoketjun hyötynä on myös, että tietokanta on hajautettuna samanaikaisesti useaan eri paikkaan, jolloin sitä on vaikea väärentää.
Yleiset käyttökohteet.
Lohkoketjuteknologia mahdollistaa hajautetusti tuotetut digitaaliset valuutat, älykkäät sopimukset, mikromaksut, sähköiset omaisuusrekisterit, identiteetti- ja maineenhallintarekisterit, äänestysjärjestelmät, laitteiden väliset keskinäiset maksut ja autonomiset organisaatiot. Lohkoketjuja voidaan käyttää myös uusiutuvan sähkön ostamisessa ja myymisessä. Lohkoketjun avulla voidaan varmistua siitä, että uusiutuvaa sähköä ostanut henkilö saa nimenomaan uusiutuvaa sähköä. Lohkoketjuja voidaan käyttää myös kirjanpidossa, jossa teknologia muodostaa täydellisen "audit trailin", jolloin tilintarkastajan työ on helpompi. Lohkoketjuteknologialla voidaan estää auton kilometrimittarin manipulointi. Lohkoketjuteknologian avulla voidaan seurata tuotteen arvoketjua ja välttää väärennökset.
Lohkoketjuteknologiaa voi käyttää myös tekstiviestillä ilman internetyhteyttä.
IBM tarjoaa teknologiaa, jossa lohkoketjuteknologia on yhdistetty esineiden internetiin.
Ympäristövakuutuskeskus

Ympäristövakuutuskeskus (, ), lyhennettynä YVK, turvaa ympärisövahingon kärsineen oikeudet hoitamalla tuntemattomien, vakuuttamattomien ja maksukyvyttömien aiheuttamat vahingot. Vastuu vahingosta on kuitenkin toimintaa harjoittaneella vahingonaiheuttajalla. YVK:n jäseniä ovat kaikki ympäristövakuutuksia myöntävät vakuutusyhtiöt Suomessa. YVK on osa Vakuutuskeskusta. 
Ympäristövakuutus.
Ympäristövahinkovakuutuksia myöntävät Ympäristövakuutuskeskuksen jäsenyhtiöt. Yrityksen on otettava ympäristövahinkovakuutus kolmen kuukauden kuluessa toiminnan aloittamisesta. Vakuuttamisen laiminlyönnistä joutuu maksamaan lisämaksua, joka voi olla jopa kymmenkertainen keskimääräiseen vakuutusmaksuun verrattuna.
Ympäristövakuutus on oltava lain mukaan sellaisella yksityisoikeudellisella yhteisöllä, jonka toiminnassa on ympäristövahingon vaara tai se aiheuttaa haittaa ympäristölle.
Ympäristövahingon korvaukset.
Vastuu ympäristövahingosta on vahingonaiheuttajalla, jonka on korvattava ympäristövahinko täysimääräisesti. Siihen kuuluvat ympäristövahinkojen torjumisesta ja pilaantuneen ympäristön ennalleen saattamisesta aiheutuneet kustannukset.
Lakisääteinen ympäristövahinkovakuutus turvaa vahingonkärsineen oikeudet silloin, kun korvauksia ei ole saatu täysimääräisesti vahingon aiheuttajalta tai sen vastuuvakuutukseta tai vahingon aiheuttaja on maksukyvytön tai tuntematon. Se turvaa oikeudet myös, jos vahinkoa ei voida korvata öljysuojarahastosta annetun lain mukaan. Korvausvastuu on, kun vahinko on aiheutunut 1.1.1999 tai sen jälkeen harjoitetusta toiminnasta.
Kaori Iwabuchi

Kaori Iwabuchi (, s. 28. huhtikuuta 1993 Ueda) on japanilainen mäkihyppääjä.
Iwabuchi kilpaili ensimmäisen kerran Continental Cupissa maaliskuussa 2009 Zaōssa, ja on parhaimmillaan sijoittunut viidenneksi. Maailmancupissa hän debytoi Lillehammerissa joulukuussa 2011. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Zaōssa maaliskuussa 2012 oltuaan seitsemäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Lahdessa helmikuussa 2016 ja Klingenthalissa joulukuussa 2021.
Falunin MM-kilpailuissa 2015 Iwabuchi sijoittui normaalimäessä 36:nneksi ja Lahdessa 2017 11:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli kahdestoista. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän kilpaili vain joukkuemäessä, jossa tuloksena oli kuudes sija. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli suurmäessä 29:s. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäessä 18:nneksi. Nuorten tasolta hänellä on joukkuemäen MM-kulta Erzurumista vuodelta 2012.
Österbottniska Pressen

Österbottniska Pressen oli Uudessakaarlepyyssä vuosina 1934–1935 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
"Jakobstads Tidningin" julkaisuyhtiö perusti "Österbottniska Pressenin" Uudessakaarlepyyssä vanhastaan ilmestyneen "Österbottniska Postenin" kilpailijaksi. Kahdesti viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi, ja se lopetettiin jo kolmen kuukauden jälkeen. Vastaavana toimittajana työskenteli K. T. Oljemark ja toimittajana Ruben Troberg.
Preludit (Debussy)

Préludes () on ranskalaisen Claude Debussyn säveltämä 24 pianopreludin kokonaisuus, joka jakautuu kahteen 12 kappaleen kirjaan. Näistä eniten esitettyjä ovat ensimmäisen kirjan preludit ”Pellavatukkainen tyttö” ja ”Uponnut katedraali”, jotka ovat Debussyn tunnetuimpia sävellyksiä "Suite bergamasque" -pianosarjan ”Kuutamon” ohella.
Molemmat preludikirjat syntyivät Debussyltä epätavallisen nopeasti, muutamassa kuukaudessa. Ensimmäisen kirjan preludit hän sävelsi joulukuun 1909 ja helmikuun 1910 välisenä aikana ja toisen kirjan preludit loppuvuodesta 1912 huhtikuuhun 1913. 
Kappaleet.
Suomennosten lähteet:
Kahden preludin nimet Debussy sijoitti lainausmerkkeihin, koska ne ovat sitaatteja. "”Les sons et les parfums tournent dans l’air du soir”" on peräisin Charles Baudelairen runosta "Harmonie du soir" (”Illan harmonia”). "”Les fées sont d’exquises danseuses”" on J. M. Barrien kirjasta "Peter Pan in Kensington Gardens."
Nuottikäsikirjoituksissaan Debussy sijoitti kunkin preludin nimen vasta kappaleen loppuun.
Esityskäytäntö.
Molempien kirjojen preludit esitetään usein omina sarjoinaan, vaikka mikään ei todista että Debussy olisi näin välttämättä tarkoittanut. Perinne alkoi, kun toukokuussa 1911 pianisti Jane Mortier soitti kaikki ensimmäisen kirjan preludit Pariisin Salle Pleyelissä, ja saksalais-englantilainen pianisti Walter Morse Rummel kantaesitti kaikki toisen kirjan preludit Lontoossa 1913. Alun perin Debussy ja muut pianistit kuten Ricardo Viñes soitti preludeja kolmen–neljän ryhmissä, joka on yhä toinen tapa preludien esittämiseen.
Ensimmäisen täydellisen levytyksen molempien kirjojen preludeista teki eteläafrikkalainen pianisti Adolph Hallis vuonna 1938 Lontoossa. Preludeista on tehty myös orkesterisovituksia. Suosituimpia orkesterien esittämiä preludeja ovat ”Pellavatukkainen tyttö” ja ”Uponnut katedraali”.
Österbottens Bondetidning

Österbottens Bondetidning (vuosina 1932–1933 "Österbottens Dagblad") oli Vaasassa vuosina 1926–1933 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Lehden poliittinen taustaryhmä oli ruotsalaisessa kansanpuolueessa toiminut talonpoikaisfraktio Lantmannagruppen, joka vuonna 1926 muutti nimensä Bondeförbundetiksi. Kun Vaasan ruotsinkieliset lehdet "Vasa-Posten" ja "Vasabladet" siirtyivät tukemaan muita puolueryhmiä, Latmannagruppen päätti perustaa oman äänenkannattajan. "Österbottens Bondetidning" pyrki ajamaan maataloustuottajien etuja ja kannatti oikeistopolitiikkaa, mutta sanoutui Mäntsälän kapinan jälkeen irti lapualaisuudesta. Aluksi kahdesti ja vuodesta 1927 lähtien kolmesti viikossa ilmestynyt lehti osoittautui kannattamattomaksi ja teki useiden yritysjärjestelyjen jälkeen konkurssin. Sen päätoimittajina työskentelivät J. Alfr. Strandberg (1926–1932) ja Knut von Schantz (1932–1933).
Paul Onobi

Paul Odeh Onobi (s. 27. marraskuuta 1992) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Pelipaikaltaan Onobi on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Nigerian jalkapallomaajoukkueeseen.
Onobi aloitti uransa Nigerian Valioliigan Niger Tornadoes FC:ssä, jota hän edusti vuodet 2008–2009. Vuodet 2010–2011 hän pelasi saman sarjan Warri Wolvesissa ja 2012 Enyimba Internationalissa. Vuodet 2013–2016 Onobi pelasi Sunshine Starsin riveissä. Helmikuussa 2016 Onobi siirtyi Suomen Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan.
Onobi debytoi Nigerian jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2015 Burkina Fasoa vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2016 African Nations Championshipissä, jossa hän pelasi kolmessa ottelussa.
Ålands Nyheter

Ålands Nyheter oli Maarianhaminassa vuosina 1927–1931 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Ruotsalaisen kansanpuolueen ahvenanmaalainen talonpoikaisryhmä Ålands Jordbrukarförbund perusti "Ålands Nyheterin" enemmänkin sivistyneistön ja merenkulun etuja ajaneen "Åland"-lehden kilpailijaksi. "Åbo Underrättelserin" kirjapainossa Turussa painettu lehti kaatui 1930-luvun alun pulavuosiin. Kerran viikossa ilmestyneen "Ålands Nyheterin" levikki oli 2 000 kappaletta vuonna 1931. Sen päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät Carl Björkroth (1927), Bjarne Tomtén (1927–1928), K. Arthur Granit (1928–1929), J. Holmberg (1929), Karl Andersson (1930) ja Elis J. Westergård (1929–1931).
Alex Boisvert-Lacroix

Alex Boisvert-Lacroix (s. 8. huhtikuuta 1987 Sherbrooke) on kanadalainen pikaluistelija, joka kilpaili aiemmin kaukalopikaluistelussa. Hän harjoittelee "Gaétan Boucher National Centre"ssä Quebecissä, ja häntä valmentaa Gregor Jelonek.
Boisvert-Lacroix aloitti luisteluharrastuksen viisivuotiaana. Hän kilpaili kaukalopikaluistelun maailmancupissa ensimmäisen kerran Kiinassa kaudella 2007–2008 sijoittuen kolmanneksi 500 metrillä. Hän saavutti Harbinin talviuniversiadeissa 2009 mitalin viestissä ja sijoittui neljänneksi 500 metrillä.
Boisvert-Lacroix siirtyi pikaluisteluun kaudella 2010–2011 ja osallistui ensimmäiseen maailmancupin kilpailuunsa Salt Lake Cityssä tammikuussa 2012. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas 500 metrillä Calgaryssä marraskuussa 2015. Hän on sijoittunut 500 metrin maailmancupin kilpailuissa kaksi kertaa toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.
Boisvert-Lacroix saavutti ensimmäisissä pikaluistelun arvokilpailuissaan, Kolomnan matkakohtaisissa MM-kilpailuissa 2016, pronssia 500 metrillä kuusi sadasosasekuntia Mika Poutalaa nopeampana
Veljeys (lehti)

Veljeys oli Helsingissä vuosina 1906–1909 ilmestynyt kristillisen työväenliiton lehti.
Kristillis-yhteiskunnallinen viikkolehti "Veljeys" ilmestyi aluksi sitoutumattomana, mutta vuoden 1907 marraskuussa se ilmoittautui kristillisen työväenliiton äänenkannattajaksi. "Veljeyttä" julkaisseen osuuskunnan talous oli heikko, ja vuoden 1909 alussa se muuttui sanomalehdestä aikakauslehdeksi. Lehden levikki oli 2 900 kappaletta vuonna 1907. Sen päätoimittajana työskenteli Eero Järvinen.
Lehden toimintaa jatkoi vuosina 1910–1912 viikkolehti "Uusi Aika" ja vuosina 1912–1914 "Uurtaja"-niminen viikkolehti.
Varsinais-Suomi (sanomalehti)

Varsinais-Suomi oli Turussa vuosina 1935–1940 ilmestynyt Isänmaallisen kansanliikkeen (IKL) sanomalehti.
IKL päätti perustaa oman lehden Turkuun, kun kokoomuslainen "Uusi Aura" oli etääntynyt kansanliikkeestä. Puolueen monista ketjulehdistä poiketen "Varsinais-Suomi" oli toimitukseltaan ja taloudeltaan itsenäinen. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 3 000–4 000 kappaletta. Varsinais-Suomen ohella sitä tilattiin jonkin verran Someron ja Tammelan seudulle sekä Satakuntaan. Lehden julkaisuyhtiön talous oli heikko, mutta se onnistui sinnittelemään hieman pitempään kuin IKL:n muut maakuntalehdet. "Varsinais-Suomen" päätoimittajana työskenteli Niilo Vapaavuori.
Thomas Krol

Thomas Krol (s. 16. elokuuta 1992 Colmschate) on alankomaalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Krol voitti junioreiden maailmanmestaruuden joukkuetakaa-ajossa 2011. Seuraavana vuonna hän saavutti junioreiden MM-hopeaa yleisluistelussa ja 1 500 metrillä sekä pronssia joukkuetakaa-ajossa.
Krol saavutti Kolomnan MM-kilpailuissa 2016 pronssia 1 500 metrillä ajalla 1.45,75. Kolomnan EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopea 1 500 metrillä ja oli neljäs 1 000 metrillä. Inzellin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.42,58 ja sai hopeaa 1 000 metrillä ajalla 1.07,67. Heerenveenin EM-kilpailuissa 2020 hän saavutti kultaa 1 500 metrillä ajalla 1.43,67 ja hopeaa 1 000 metrillä. Salt Lake Cityssä 2020 hän voitti maailmanmestaruuden joukkuesprintissä ja oli toinen 1 500 metrillä.Hän voitti Heerenveenissä 2021 sekä sprinttereiden Euroopan-mestaruuden että 1 500 metrin maailmanmestaruuden ajalla 1.43,75. Heerenveenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti 1 000 metrillä kultaa ajalla 1.07,77 ja 1 500 metrillä hopeaa. Pekingin olympialaisissa hän sai 1 500 metrillä hopeaa ajalla 1.43,55 ja voitti 1 000 metrillä kultaa ajalla 1.07,92. Hän voitti samana vuonna sprintteiden maailmanmestaruuden Hamarissa ja sai joukkuesprintin MM-pronssia. Heerenveenissä 2023 hän saavutti MM-hopeaa 1 500 ja pronssia 1 000 metrillä. 
Krol voitti 1 000 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2019–2020 ja 2021–2022 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2020–2021. Hän voitti 1 500 metrin cupin 2020–2021 ja sijoittui pisteissä kolmanneksi kausilla 2017–2018 ja 2019–2020. Maailmancupin osakilpailuissa hän on saavuttanut 1 000 metrillä kuusi voittoa sekä sijoittunut seitsemän kertaa toiseksi ja neljä kertaa kolmanneksi. 1 500 metrillä hän on saavuttanut neljä voittoa, kolme kakkossijaa ja sijoittunut kahdeksan kertaa kolmanneksi.
Uusmaan Työmies

Uusmaan Työmies oli Helsingissä vuosina 1926–1929 ilmestynyt SDP:n sanomalehti.
"Suomen Sosialidemokraattia" julkaissut Oy Kansanvalta perusti "Uusmaan Työmiehen" SDP:n Uudenmaan maakuntalehdeksi. Se sisälsi puolueen pää-äänenkannattajan aineistoa paikallisilla tiedoilla täydennettynä. Kahdesti viikossa ilmestyneen "Uusmaan Työmiehen" levikki oli 1 600 kappaletta. Tappiollisen lehden julkaiseminen lopetettiin pulakauden alettua. Sen päätoimittajina työskentelivät Atte Pohjanmaa (1927–1929), Kalle Kukkonen (1929) ja Vihtori Huhta (1929).
Vuonna 1930 "Uusmaan Työmiehen" seuraajaksi perustettiin Lohjalla ilmestynyt "Uusmaan Kunnallislehti".
Diklooridimetyylisilaani

Diklooridimetyylisilaani eli dimetyylidikloorisilaani (C2H6SiCl) on silaaneihin kuuluva orgaaninen piiyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää siloksaanien ja silikonipolymeerien valmistukseen, sekä orgaanisessa kemiassa reagenssina ja piiyhdisteiden valmistuksessa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa diklooridimetyylisilaani on väritöntä nestettä. Se liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten dietyylieetteriin ja bentseeniin, mutta reagoi veden ja muiden proottisten liuottimien kanssa, jolloin muodostuu vetykloridia. Yhdisteen hydrolysoituessa muodostuu erityisesti rengasrakenteisia siloksaaneja. Diklooridimetyylisilaani voi reagoida veden kanssa myös suoraketjuisiksi siloksaanioligomeereiksi. Yhdiste reagoi myös alkoholien ja amiinien kanssa.. Diklooridimetyylisilaani ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä, ihoa ja silmiä. Iholle tai silmiin joutuessaan se voi aiheuttaa syövytysvammoja. Aineelle altistumisesta voi seurata yskää, hengenahdistusta ja kurkkukipua.
Valmistus ja käyttö.
Diklooridimetyylisilaania valmistetaan johtamalla kloorimetaania piin ja kuparin seokseen. Reaktiossa muodostuu myös muita kloorisilaaneja ja selektiivisyyden parantamiseksi kuparin sijasta käytetään usein kuparin, sinkin, tinan ja alumiinin seoksia ja tämä parantaa myös reaktiivisuutta. Seokseen voidaan lisätä myös fosforia tai booria parantamaan selektiivisyyttä.
Dimetyylidikloorisilaania käytetään valmistettaessa erityisesti rengasrakenteisia siloksaaneja reaktiolla veden kanssa. Reaktion lämpötilaa, liuotinta, reaktioaikaa ja lähtöaineiden ainesuhteita vaihtelemalla voidaan saada aikaiseksi myös lineaarisia siloksaanioligomeereja ja -polymeerejä. Yhdistettä käytetään myös alkoholien, amiinien ja amidien silyloimisreagenssina, suojaryhmänä karbonyyliyhdisteille ja dioleille sekä niin kutsutussa pinakolisyklisointireaktiossa.
Uusi Kotka

Uusi Kotka oli Kotkassa vuosina 1918–1920 ilmestynyt sanomalehti.
Kansallisen Edistyspuolueen "Uusi Kotka" perustettiin kokoomuksen "Etelä-Suomen" kilpailijaksi. Lehdet painettiin samassa kirjapainossa, minkä johdosta ne ilmestyivät kolmesti viikossa vuoropäivinä. "Uuden Kotkan" talous oli heikko, ja se lopetettiin kannattamattomana. Päätoimittajina työskentelivät Rafael Engelberg (1919) ja Santeri Jehkonen (1919–1920).
Vähä Venesjärvi

Vähä Venesjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Hoseuksessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Vähä Venesjärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 950 metriä, leveys 450 metriä ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Se sijaitsee kallioalueen ja kangasmaaston välissä Iso Venesjärven pohjoispuolella. Siihen laskee vain yksi metsäoja sekä mahdolliset tienvarsiojat valtieltä 3. Järven laskujoki on Venesjoki, joka laskee Iso Venesjärveen. Myös Iso Venesjärvestä lähtee Venesjoki, jolloin Vähä Venesjärven jokea voidaan pitää silloin saman joen yläjuoksuna. Järvessä on yksi pieni luoto. Rantaviivan pituus on 2,7 kilometriä. Rannat ovat kangasmetsää lukuun ottamatta pientä pohjoispään suota sekä pohjois- ja eteläpään heinittyneitä rantojen luhtia. Koillisrannalla on sijainnut maatila ja rantaan on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee yhdystieltä 13344, joka haarautuu hieman pohjoisempana valtatieltä 3. Valtatien varressa järven rannassa sijaitsee liikekiinteistö.
Uusi Häme

Uusi Häme oli Lahdessa vuosina 1937–1939 ilmestynyt maalaisliiton sanomalehti.
"Uusi Häme" perustettiin maalaisliiton äänenkannattajaksi Uudellamaalla ja Hämeessä. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden talous oli ilmeisen heikko, ja se levisi lähinnä maakuntien itäosiin. "Uusi Häme" lakkautettiin, kun sen toimittajat kutsuttiin talvisotaan. Päätoimittajana työskenteli Heikki Jylhä.
Martti Pahlman

Martti Pahlman (s. 9. helmikuuta 1982) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Pahlman kuului kasvattajaseuransa kokoonpanoon miesten SM-sarjassa kausilla 2002–2005. Kaudella 2002–2003 hän kuului Pyrbasketin kokoonpanoon 20 ja kaudella 2003–2004 22 runkosarjaottelussa.
Eetu Koivuniemi

Eetu Koivuniemi (s. 7. lokakuuta 1985) on suomalainen pääsarjauransa päättänyt koripalloilija.
Hämeenlinnalaisen Punaportin Bluesin kasvatti pelasi vuosina 2003–2005 miesten I-divisioonaa Hyvinkään Pontevassa, minkä jälkeen hän pelasi miesten IV-divisioonaa Punaportin Bluesin kapteenina. Kaudella 2007–2008 hän muutti opiskelujensa vuoksi Tampereelle ja pelasi Korisliigaa Tampereen Pyrinnössä. Koivuniemi pelasi Pyrinnössä 20 ottelua runkosarjassa ja yhden pudotuspeliottelun ja teki pääsarjan piste-ennätyksekseen seitsemän pistettä.
Uudenmaan Sanomat

Uudenmaan Sanomat oli Porvoossa vuosina 1930–1977 ilmestynyt sanomalehti.
Lehden perustamisen taustalla olivat ristiriidat Porvoon vapaamielisen sivistyneistön ja "Uusimaa"-lehteä hallinneen oikeistolaisen liikemiesryhmän välillä. "Uusimaan" muututtua lapualaiseksi puolueettoman porvarilehden perustaminen kävi ajankohtaiseksi. Sen taustalla olivat muun muassa Ilmari Jäämaa, Niilo Kärki, Armas Takala, Ilmari Turja sekä edistyspuoluelainen Kalle Kauppi ja maalaisliittolainen J. Emil Lempinen.
Liberaaleista taustavoimistaan huolimatta "Uudenmaan Sanomat" oli 1930-luvulla linjaltaan aitosuomalainen. Se oli hyvätasoinen uutislehti, joka alkoi jäädä kilpailijastaan jälkeen vasta 1950-luvulla. Lehden pakinoitsijoina toimivat Maisteri-nimimerkillä esiintyneen Ilmari Turjan lisäksi ”Pökö” eli Rieti Jorkama. Porvoon levikkialue oli liian pieni kahdelle suomenkieliselle sanomalehdelle, eikä "Uudenmaan Sanomat" lopulta kyennyt vastaamaan "Uusimaan" kilpailuun. Vuonna 1968 toteutettu painokonehankinta ja ilmestystiheyden laajentaminen veivät yhtiön rahoitusvaikeuksiin, jotka johtivat lehden lakkaamiseen tammikuussa 1977.
"Uudenmaan Sanomat" ilmestyi aluksi kolmesti, vuodesta 1954 lähtien neljästi ja vuodesta 1968 viidesti viikossa. Lehden levikki oli pitkään 4 000–5 000 kappaletta ja yli 6 400 vuonna 1973. Päätoimittajina työskentelivät Arvi Kivenheimo (1930–1940), E. J. V. Sipilä (1941–1944), Toivo V. Narva (1944–1946), Toivo Sainio (1946–1949), E. J. Toivonen (1949–1952) ja Ahti Niemelä (1952–1977).
Vuorovesilämpeneminen

Vuorovesilämpeneminen on kitkan aiheuttamaa lämpenemistä planeetassa tai kuussa. Siinä lämpöä vapautuu taivaankappaleen kuoreen. Jupiterin kuu Io on vulkaanisesti aktiivisin taivaankappale Aurinkokunnassa. Siinä ei ole kraattereita, koska vuorovesivoimat muovaavat pintaa jatkuvasti. Sen kiertoradan eksentrisyydestä, mikä on tulosta keskiliikeresonanssista, aiheutuu siihen pituuden vaihtelua noin 100 m saakka. Kiertäessään Jupiteria kitka, joka syntyy vuorovesivenymisestä lämmittää sen sisustaa. Samankaltainen, mutta heikommin ilmenevänä kehityskulun teoretisoidaan sulattaneen Jupiterin seuraavan suuren kuun Europan alhaisimmat kerrostumat. Saturnuksen kuun Enceladuksen on samaan tapaan oletettu omaavan nestemäisen meren sen jäisen pinnan alla. Sen kryotulivuorista purkautuu jatkuvasti ainesta. Niiden voimanlähteenä pidetään kitkaa, joka syntyy sen jäisen maankuoren siirtymisen takia.
Vuorovesilämmityksen määrän formula_1 voi laskea seuraavalla kaavalla.
 formula_2 formula_3 formula_4 formula_5 formula_6 formula_7 formula_8
Missä formula_3 on taivaankappaleen keskitiheys, formula_10 kappaleen keskiliike, formula_11 on kappaleen säde, formula_12 on kiertoradan epäkeskisyys, formula_7 on leikkauskerroin formula_14 on dimensioton häviökerroin. Vuorovesilämmityksen osaa kuvataan joskus dimensiottomalla suureella C, joka on yhtä kuin vuorovesilämmityksen osamäärä ja sisäisen lämmityksen määrä.
Acorda Therapeutics

Acorda Therapeutics on yhdysvaltalainen biofarmasian alan pörssiyritys, jonka kotipaikka on New Yorkin osavaltion Ardsleyssä. Yritys etsii, kehittää ja kaupallistaa hoitoja ihmisen neurologisten sairauksien hoitoon.
Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkeviraston (FDA) markkinoille hyväksymiä Acordan lääkevalmisteita ovat: 
Yrityksellä on useita muita valmisteita kehitteillä lääkekehityksen eri vaiheissa.
Vuoden 2014 vuosikertomuksessaan yhtiö kertoi päätuotteensa Ampyran vuosimyynnin olleen 366,2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria (21 % nousu edellisvuoteen verrattuna). Vuoden 2015 nettomyyntiarvioksi samalle tuotteelle asetettiin tuolloin 405–420 miljoonaa dollaria.
Tammikuussa 2016 uutisoitiin Acorda Therepeuticsin aikovan ostaa suomalaisen Biotie Therapies -pörssiyhtiön. Tarjousaika päättyi 17. helmikuuta 2016.
Tiffany &amp; Co.

Tiffany &amp; Co. (myös Tiffany tai Tiffany's tai Tiffany &amp; Company) on koru- ja kultaseppäalan pörssiyritys. Yrityksen kotipaikka on Fifth Avenuella Manhattanilla, New Yorkissa, Yhdysvalloissa.
Holdingyhtiö Tiffany &amp; Co. perustettiin vuonna 1984. Yritysryppään varsinainen toiminta tapahtuu monien tytäryritysten kautta. Yrityshistoria ulottuu vuoteen 1837, jolloin nykyisin tytäryrityksenä toimiva Tiffany &amp; Company perustettiin. Yrityksen päätuotteena ovat korut, joista kertyi vuonna 2014 yhteensä 92 prosenttia yrityksen nettomyynnistä. Tiffany &amp; Co. valmistaa ja myy myös kelloja, nahkatuotteita, hopeaesineitä (muita kuin koruja), posliinitavaraa, kristallia, hajusteita, paperitavaraa ja oheistuotteita. 
Tiffany &amp; Co. -konsernin nettomyynti oli tilikaudella 2014 arvoltaan yhteensä 4,25 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Nettovoittoa saatiin 11 % eli 482 miljoonaa dollaria. Yrityksen henklökuntaan kuului tammikuun lopussa 2015 noin 12 000 täysi- tai osapäiväistä työntekijää, joista 5 700 Yhdysvalloissa. 
Yrityksen markkina-alueista tärkein on Amerikka, josta kertyi 48 prosenttia yrityksen nettomyynnistä. Tästä 88 prosenttia tuli Yhdysvalloista. Tiffanyllä oli omia myymälöitä Yhdysvalloissa 95, Kanadassa 11, Meksikossa 11 ja Brasiliassa viisi. Aasian ja Tyynenmeren markkina-alueelta kertyi 24 prosenttia yrityksen nettomyynnistä, ja tästä yli puolet tuli Kiinasta. Markkina-alueella oli yhteensä 73 Tiffany &amp; Co. -myymälää. Japanista kertyi 13 prosenttia yrityksen maailmanlaajuisesta myynnistä. Maassa oli 56 Tiffanyn myymälää. Euroopan markkina-alueelta saatiin 12 prosenttia nettomyynnistä. Alueella oli 38 omaa myymälää. Britanniassa kertyi 40 % koko Euroopan nettomyynnistä. 
&lt;br clear=right&gt;
Japanin pörssi

Japanin pörssi (; , JPX) on vuoden 2013 alussa silloisten Japanin suurimpien pörssien eli Tokion pörssin ja Osakan pörssin yhdistyessä syntynyt uusi pörssiyritys. Japanin markkinakilpailua valvova viranomainen oli hyväksynyt yhdistymisen heinäkuussa 2012. Japanin pörssin osake on listattu tytäryritys Tokion pörssissä.
Japanin pörssi on pörssissä listattujen yritysten markkina-arvoltaan maailman kolmanneksi tai neljänneksi suurin pörssi. Tammikuussa 2016 JPX-pörssissä listattujen yritysten markkina-arvo 4 522 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Tätä suurempia olivat pörssissä listattujen yritysten tammikuun 2016 markkina-arvon perusteella ainakin New Yorkin pörssi (NYSE, USA; 16 813 mrd. USD) ja NASDAQ (USA; 6 734 mrd. USD). Viime vuosina myös Lontoon pörssi (LSE, sis. Italian pörssi) on toisinaan listattu 3.–5. suurimmaksi, mutta se ei ollut mukana Maailman pörssifederaation (WFE) tammikuun 2016 pörssien listalla. Esimerkiksi huhtikuussa 2014 LSE oli sijalla neljä ja marraskuussa 2014 sijalla viisi ja lokakuussa 2015 sijalla kolme.
Japanin pörssin pääosat (tytäryhtiöt) olivat helmikuussa 2016:
Mémorial des Martyrs de la Déportation

Mémorial des Martyrs de la Déportation (”Karkotuksen marttyyrien muistomerkki”) on Pariisin keskustassa sijaitseva muistomerkki, joka on omistettu Vichyn hallituksen toisen maailmansodan aikana Saksan keskitysleireille karkottamien ja siellä kuolleiden ihmisten muistolle. Se sijaitsee aivan Île de la Citén saaren itäisessä kärjessä, Notre Damen katedraalin takana.
Muistomerkki on omistettu 200 000:lle karkotetulle ihmiselle. Sen suunnitteli arkkitehti Georges-Henri Pingusson ja vihki Ranskan presidentti Charles de Gaulle 12. huhtikuuta 1962. Muistomerkki käsittää kuusikulmionmuotoisen maanalaisen kryptan, jonka on tarkoitus luoda kävijöille keskitysleiriä muistuttava tunnelma. Kryptan pääsaliin on sijoitettu Natzweiler-Struthofin keskitysleriltä tuodut tuntemattoman keskitysleirivangin tuhkat. Kahdessa muussa salissa on muilta keskitysleireiltä tuotua maata ja tuhkia polttouuneista seiniin upotetuissa kolmionmuotoisissa uurnissa. Lisäksi sisäseinille on kaiverrettu keskitysleirien nimiä ja runonsäkeitä. Muistomerkki on tehty betonista.
Muistomerkkiin on vapaa sisäänpääsy.
Jan Kenneth Weckman

Jan Kenneth Weckman (s. 10. helmikuuta 1946 Helsinki) on suomalainen taidegraafikko. 
Weckman opiskeli 1969 Vapaassa taidekoulussa ja 1969–1973 Taideakatemian koulussa. Hän väitteli taiteen tohtoriksi 2005 aiheesta "Seitsemän maalauksen katsominen/Maalaus maailman osana". Weckman oli "Oraan suojelijat" -vaihtoehtoseuran perustajia ja toimi pitkään lääkintävahtimestarina ja apuhoitajana. Taiteilijana hän oli omaleimaisimpia 1970-luvulla vaikuttaneista graafikoista. Sittemmin hänen tyylinsä on vaihtunut kalligrafiasta vaikutteita saaneesta viivarealismista vauhdikkaaseen informalismiin. Weckman on ollut opettajana Taideteollisessa korkeakoulussa vuodesta 1981 ja kirjoittanut taiteen teoriasta.
Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke vuonna 2007.
Ufoja

Ufoja on suomalaisen laulaja-lauluntekijän Vilma Alinan 26. helmikuuta 2016 julkaistu esikoisalbumi. Julkaisua seuraavalla viikolla "Ufoja" oli YleX-radiokanavan viikon albumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 34. sijalle, seuraavalla viikolla se nousi listan 32. sijalle. Vilma Alina sai albumistaan joulukuussa 2016 kultalevyn, kun sen striimausluvut ylittivät kymmenen miljoonan.
Albumin ensimmäinen single ”Hullut asuu Kallios” julkaistiin 7. marraskuuta 2014. Kappale nousi radiolistalla parhaimmillaan 43:nneksi. Huhtikuussa 2015 julkaistu ”Ota mut niin” ja lokakuussa 2015 julkaistu ”Tulevaisuuden lupauksii” -singlet jäivät ilman mainittavaa menestystä. Tammikuussa julkaistu ”Juha88” -single puolestaan nousi singlelistan toiseksi ja latauslistan kolmanneksi.
Jonas Blue

Jonas Blue (oikealta nimeltään Guy Robin, s. 1989 Lontoo, Englanti) on brittiläinen DJ ja tuottaja.
Hänen tekemänsä versio Tracy Chapmanin kappaleesta "Fast Car" julkaistiin joulukuussa 2015 ja se menestyi hyvin päästen listoille yli 50 maassa. Single sijoittui ykkössijalle Australian singlelistalla, ja on saavuttanut toisen sijan Uudessa-Seelannissa, Ruotsissa ja Saksassa. Kappaleen lauluosuuksista vastaa brittilaulaja Dakota.
Wings Over the World tour

Wings Over the World tour oli Wings-yhtyeen vuosien 1975–1976 kiertue, joka esitettiin Isossa-Britanniassa, Australiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Kappalelista.
Tyypillinen kappalelista vuoden 1975 konserteissa.
Tyypillinen kappalelista vuoden 1976 konserteissa
Karl-Erik Taukar

Karl-Erik Taukar (s. 1. maaliskuuta 1989 Viljandi) on virolainen laulaja ja bassokitaristi. Hän tuli tunnetuksi "Eesti otsib superstaarin" eli Viron Idols-kilpailun viidennen tuotantokauden (2012) finalistina. Samoin hän esiintyi suositun virolaisen musiikkiohjelman "Su nägu kõlab tuttavalt" ensimmäisessä jaksossa 17. maaliskuuta 2013. Sittemmin hänestä tuli suosituimpia virolaisia artisteja.
Lapsuus ja koulutus.
Taukar on kotoisin Viljandista, josta hän muutti Tallinnaan ala-asteen kolmannelle luokalle. Vasta tuolloin alkoi hänen musiikkiharrastuksensa, ensin poikakuorossa ja sitten 8. luokalla hän perusti yhtyeen kavereidensa kanssa. Taukarin äiti on laulunopettaja.
Lukion jälkeen Taukar aloitti Tarton yliopistossa journalistiikan opinnot, jotka jäivät vuonna 2013 kesken.
Joulukuussa 2012 Triin Niitoja &amp; John4 -yhtye julkaisi ensisinglensä ”Põhjatuul”, jolla Taukar soittaa bassoa. Samoihin aikoihin käydyn "Eesti otsib superstaari" -kilpailun finaalin myötä ura lähti nopeaan nousuun. Taukarin oma soolokiertue käynnistyi naistenpäivän keikkasarjan (5.–10. maaliskuuta 2013) myötä yhdessä Koit Toomen ja Uku Suvisten kanssa.
Keväällä 2013 muodostettiin Elina Bornin yhtye, jossa kitaraa soitti Taavi Paomets, Karl-Erik Taukar bassoa, Stig Rästa koskettimia ja Hans Kurvits rumpuja. Kesällä 2013 käynnistyi Taukarin oma kesäkiertue. Kesän lopuksi 30. elokuuta julkaistiin Taukarin ensisingle ”Seitsme tuule poole”, joka päätyi heti viikoiksi soittolistojen kärkeen.
Palkinnot.
Taukar valittiin Raadio 2:n järjestämässä ”vuoden hitti” -gaalassa (Raadio 2 Aastahitt 2013) gaalassa ”Vuoden tulokkaaksi”. Samalla hänen debyyttisinglensä ”Seitsme tuule poole” valittiin vuoden 2013 toiseksi parhaaksi hitiksi.
Seuraavana vuonna samassa gaalassa Taukarin molemmat singlet pääsivät top-10-listalle. ”Vastupandamatu” oli kolmas ja ”Kell Kuus” kymmenes.
Karl-Erik Taukar nimettiin vuonna 2015 Viron musiikkipalkintoehdokkaaksi viidessä sarjassa: vuoden albumi, vuoden debyyttialbumi, vuoden pop-albumi, vuoden miesartisti ja vuoden paras kappale, joista Taukar voitti vuoden miesartistin ja vuoden pop-albumin palkinnon.
Yksityiselämä.
Karl-Erik Taukar seurustelee laulaja Kerli Kivilaanin kanssa.
Carl Gustav von Schoultz

Carl (Karl) Gustav von Schoultz (10. lokakuuta 1776 Viapori – 4. syyskuuta 1841 Vaasa) oli suomalainen majuri. Hän toimi ennen Suomen sotaa Svartholman merilinnoituksen komentajana ja sodan aikana sen alikomentajana. 
Hän julkaisi Tukholmassa vuonna 1810 linnoituksen piirityksestä ja antautumisesta 48-sivuisen selvityksen ”"Underdånig rapport om Svartholm fästnings belägring och öfvergång år 1808"”. Hänelle myönnettiin hovineuvoksen titteli ja hänet aateloitiin vuonna 1840. Hänestä polveutuu suomalainen von Schoultzin aatelissuku. Suvun juuret ovat Liettuasta.
Kenraalimajuri Constantin Nils Lorenz von Schoultz oli Carl Gustav von Schoultzin ja Eva Kristina Kalmbergin poika.
Munchkin (korttipeli)

Munchkin on Steve Jackson Gamesin vuonna 2001 julkaisema korttipeli, jonka on käsikirjoittanut Steve Jackson ja kuvittanut John Kovalic. Peli parodioi roolipelejä.
Peli menestyi hyvin ja on saanut lukuisia jatko-osia. Se on Steve Jackson Games -yhtiön ylivoimaisesti parhaiten myynyt peli, joka on ohittanut muun muassa Car Warsin, Illuminatin ja Zombie Dicen kaltaiset hitit.
Pelaaminen.
Pelaajien tavoitteena on nousta tasolle 10. Jokainen pelaaja aloittaa ”tason 1 ihmisenä, jolla ei ole luokkaa”, ja seuraavalle tasolle pääsee tappamalla hirviöitä tai esimerkiksi myymällä kultaa tai pelaamalla ”nouse taso ylös päin” -kortti. Yksi peli kestää normaalisti noin 45 minuuttia.
Pelaajan vuoro alkaa avaamalla ovi. Jos huoneessa on hirviö, pelaajan on taisteltava sitä vastaan. Jos pelaaja on hirviötä korkeammalla tasolla, pelaaja voittaa taistelun ja ottaa hirviön tavarat.
Jos pelaaja ei löydä huoneesta hirviötä, hän voi joko ryöstää huoneen tai ”etsiä ongelmia”, jolloin hän voi taistella hirviötä vastaan.
Vastaanotto.
Pelin arvostelijoiden mukaan peliä ei pitäisi ottaa vakavasti: pelin säännöissä lukee muun muassa, että ”päättäkää, kuka menee ensin heittämällä noppaa ja riitelemällä tuloksista” ja ”mahdolliset sääntöjä koskevat kiistat tulisi ratkaista äänekkäillä argumenteilla”.
Populaarikulttuurissa.
Peliin viitattiin vuoden 2008 elokuvassa "" sekä "The Guild" -sarjan viidennen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa.