Panaman paperit

Panaman paperit (Panama-paperit) ovat huhtikuussa 2016 julkisuuteen vuodetut yli 11,5 miljoonaa asiakirjaa, jotka sisältävät tietoa 210 000:sta offshore-yrityksen omistajista ja niiden yhteyksiä veroparatiiseihin. Noin 2,6 teratavun kokoinen tietovuoto on yksi historian suurimmista. Vuodetut asiakirjat saivat laajaa kansainvälistä huomiota, koska vuoto toi esiin poliitikkojen, yritysjohtajien, urheilijoiden ja muiden varakkaiden henkilöiden tekemiä järjestelyjä varallisuutensa salaamiseksi ja verojen välttämiseksi. 
Nimetön lähde vuosi asiakirjat ensin vuonna 2015 saksalaiselle "Süddeutsche Zeitung" -lehdelle, joka jakoi aineiston kansainvälisen tutkivien toimittajien järjestön ICIJ:n kanssa. Sadat toimittajat yli 80 maasta tutkivat aineistoja kuukausien ajan. Paljastuksia alettiin julkaista maailman johtavissa tiedotusvälineissä 3. huhtikuuta 2016. Suomesta hankkeeseen osallistuivat Ylen "MOT" ja "Spotlight".
Vuodetut asiakirjat sisältävät muun muassa offshore-yhtiöiden osakkeenomistajien ja yhtiöiden johtajien tietoja vuosilta 1977–2015. Asiakirjat ovat peräisin panamalaisesta lakitoimisto Mossack Fonsecasta. Tietovuodossa paljastettiin yhtiöitä yli 20 eri veroparatiisissa, muun muassa Bahamalla, Panamassa ja Seychelleillä.
Suomessa huomiota herättivät tietovuodon paljastamat Nordean laajamittaiset ongelmat rahanpesun torjunnassa. Panaman papereista kävi ilmi, miten Nordea oli auttanut satoja asiakkaitaan piilottamaan varojaan pöytälaatikkoyhtiöihin. Aineistossa esiintyi myös lukuisia suomalaisten henkilöiden nimiä ja yrityksiä, muun muassa Georg ja Henrik Ehrnroothin veroparatiisiyhtiöitä tehtaileva LWM.
Panaman paperit paljastivat myös joidenkin poliittisten johtajien ja näiden lähipiirien varallisuusjärjestelyjä. Vuodetuissa asiakirjoissa mainittiin muun muassa Islannin pääministeri Sigmundur Davíð Gunnlaugsson sekä Venäjän presidentti Vladimir Putinin ja Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeri Xi Jinpingin lähipiiriä. Suomalaisia poliitikkoja tai keskeisiä virkamiehiä ei löytynyt asiakirjosta.
Panaman papereiden vuotamisen jälkeen useissa maissa tutkittiin tapauksia, joiden tuloksena kerättiin yli miljardi euroa aiemmin maksamattomia veroja. Vuodon keskiössä ollut lakitoimisto Mossack Fonseca lopetti toimintansa 2018.
Taustaa.
Veroparatiisilla tarkoitetaan valtiota tai aluetta, joka houkuttelee ulkomaisia yrityksiä ja sijoittajia tarjoamalla matalaa verotusta, tiukkaa pankkisalaisuutta ja kevyttä sääntelyä. Veroparatiisit helpottavat varojen siirtämistä ja piilottamista verottajilta. Tunnettuja veroparatiiseja ovat muun muassa Sveitsi, Luxemburg, Brittiläiset Neitsytsaaret ja Caymansaaret. Vaikka varat sijoitetaan usein näihin kohteisiin, rahavirtoja ohjataan käytännössä suurten finanssikeskusten, kuten New Yorkin ja Lontoon, kautta.
Veroparatiisiyhtiön omistaminen ei sinällään ole laitonta. Tutkijoiden mukaan veroparatiiseja kuitenkin käytetään pääosin verojen, lakien ja säännöksien välttämiseen sekä kiertämiseen. Europolin Finanssitiedusteluryhmän (FININT) johtajan mukaan pöytälaatikkoyritykset (tai peiteyritykset) ovat keskeisiä laajamittaisessa rahanpesussa ja korruptiossa. Pöytälaatikkoyrityksiä käytetään usein lahjontarahojen siirtämiseen.
Panama ja veroparatiisit.
Kansalaisjärjestö Tax Justice Networkin mukaan Panama on Amerikan mantereen veroparatiiseista vanhimpia ja tunnetuimpia. Panama alkoi tarjota veroetuja yhdysvaltalaisille varustamoille jo 1930-luvulla. Panama otti 2010-luvulla kovan linjan lainkäyttäjänä, joka ei suostu yhteistyöhön kansainvälisten avoimuusaloitteiden kanssa.
Veroparatiiseja tutkinut Jeffrey Robinson lainaa teoksessaan "The Sink: Terror, Crime and Dirty Money in the Offshore World" Yhdysvaltain tullilaitoksen virkailijaa:
Maa [Panama] on täynnä epärehellisiä lakimiehiä, epärehellisiä pankkiireja, epärehellisten yritysten perustajia ja epärehellisiä yrityksiä, jotka on rekisteröity epärehellisille lakimiehille, jotta he voivat tallettaa likaista rahaa epärehellisiin pankkeihinsa. Vapaatuotantoalue on musta-aukko, jonka kautta Panamasta on tullut yksi maailman likaisimmista rahanpesualtaista.
Mossack Fonseca.
Panamalainen lakitoimisto Mossack Fonseca oli yksi suurimmista ”offshore-lakiasiaintoimistoista” ja alansa ”markkinajohtaja”. Lakitoimistolla oli sivukonttoreita yli 40 maassa. Yrityksen palveluihin kuului muun muassa sisällyttää yrityksiä veroparatiiseihin ja hallinnoida offshore-yrityksiä.
Mossack Fonseca toimi yli 300 000 yrityksen puolesta, joista suurin osa oli rekisteröity Britanniaan tai erillisalueiden veroparatiiseihin. Yritys toimi maailman suurimpien rahoituslaitosten, kuten Deutsche Bankin, HSBC:n, Société Généralen, Credit Suissen, Commerzbankin, UBS:n ja Nordean kanssa.
Lakitoimisto ylläpiti monimutkaisia omistusrakenteita eri maiden yhtiöiden kautta. Panaman papereissa vuodetut asiakirjat paljastivat näitä rakenteita yksityiskohtaisesti. Esimerkiksi panamalainen yhtiön saattoi omistaa kyproslaisen yritys, jota taas hallinnoi liechtensteinilainen säätiö.
Mossack Fonseca huolehti asiakkaidensa anonymiteetistä hyödyntämällä systemaattisesti haamujohtajia, haamuosakkaita sekä haltijaosakkeita. Näin yritysten todellisten omistajien jäljittäminen vaikeutui huomattavasti. Viestinnässä käytettiin tekaistuja sähköpostitilejä ja asiakkaista käytettiin usein peitenimiä, kuten ”Harry Potter” ja ”Nalle Puh”.
Tietovuoto.
Vuodon lähde.
Vuonna 2015, runsas vuosi ennen ensimmäisten Panaman asiakirjojen julkaisua, nimetön lähde lähestyi saksalaisen "Süddeutsche Zeitungin" tutkivaa toimittajaa Bastian Obermayeria. Itsensä John Doeksi nimennyt kysyi Obermayerilta, kiinnostaako tätä tieto Panaman veroparatiisiyhtiöistä ja tarjosi suurta määrää asiakirjoja nimettömästä lähteestä. Lehti hyväksyi tarjouksen ja alkoi vastaanottaa lähteeltä materiaaleja. Vuodessa toimitus vastaanotti yhteensä 2,6 teratavun edestä asiakirjoja, jotka lakitoimisto liittyivät Mossack Fonsecaan.
Toimittajat olivat lähteen toivomuksesta yhteydessä tähän salattujen kanavien avulla. Lähteen mukaan hänen henkensä oli vaarassa. Ehtona tietojen luovuttamiselle oli se, ettei yhtäkään tapaamista järjestettäisi. Obermayerin mukaan lähde ei ole pyytänyt eikä hänelle ole maksettu tietojen vuotamisesta. Obermayer on sanonut ettei tiedä, miten lähde on tiedot saanut.
Toukokuussa 2016 vuotajalta lähetti "Süddeutsche Zeitungille" avoimen kirjeen, jossa hän esitti syiksi toiminnalleen tuloerojen kasvun sekä veroparatiisien hyödyntämisen rikolliseen toimintaan. Vuotajan mielestä oli oikein, että viestimet eivät luovuttaneet aineistoa viranomaisille. Vuotaja kiisti tehneensä yhteistyötä minkään hallituksen tai tiedustelupalvelun kanssa.
Tietovuodon laajuus ja aineisto.
Tietovuodon kokonaismäärä oli huomattavasti suurempi kuin muiden aiempien tietovuotojen, kuten WikiLeaksin Cablegate- (1,7 GB), Offshore 2013- (260 GB), Luxemburg- (4 GB) ja SwissLeaks-tietovuotojen (3,3 GB). Panaman paperit -tietovuodon materiaalit koostuvat pääosin sähköposteista, PDF-tiedostoista, valokuvista ja Mossack Fonsecan tietokannan sisäisistä otteista. Materiaalit ulottuvat vuodesta 1977 vuoteen 2016.
Materiaalit koostuvat 214 488 offshore-yrityksestä sekä kyseisten yrityksien yhteyksistä muun muassa eri maiden viranhaltijoihin ja viranomaisiin. Jokaiselle peiteyritykselle on omat kansionsa, jotka sisältävät sähköposteja, erilaisia sopimuksia, kirjallisia kopioita ja skannattuja dokumentteja. Materiaali sisältää yli 4,8 miljoonaa sähköpostia, yli 3 miljoonaa tietokantatiedostoa, yli 2,1 miljoonaa PDF-tiedostoa, yli 1,1 miljoonaa valokuvaa, yli 300 000 tekstitiedostoa ja yli 2 000 muunlaista tiedostoa.
Aineiston analysointi.
"Süddeutsche Zeitung" pyysi apua kansainvälisen tutkivien toimittajien järjestö ICIJ:ltä, joka organisoi ryhmän asiakirjojen tutkimiseen ja tarkasteluun. ICIJ värväsi toimittajia ja resursseja lukuisista toimituksista, kuten "The Guardianista", BBC:stä, "Le Mondesta", "Falterista", "La Naciónista", NDR:stä ja ORF:stä. Materiaali jaettiin analysoitavaksi noin 400:lle toimittajalle 107:ään viestimeen, jotka sijaitsivat 76 eri maassa. Yle oli ainoa suomalainen media, joka pääsi tutustumaan aineistoon. Mukana olivat "MOT" ja Svenska Ylen "Spotlight," joista Panaman papereiden materiaaliin perehtyi kaksi toimittajaa.
Tietovuodon materiaali indeksoitiin Nuix-ohjelmistolla. Ohjelmistoa käytettiin tekstintunnistukseen, jotta miljoonista dokumenteista koostuva materiaali saatiin koneellisesti luettavaan ja haettavaan muotoon. Sen jälkeen toimittajat erottelivat Nuixin työkaluilla dokumenteista yksityishenkilöiden ja yritysten nimet analysoitavaksi. He koostivat listan tärkeistä ihmisistä ja vertasivat listaa prosessoituihin dokumentteihin. Seuraavassa vaiheessa yhdistettiin ihmiset, roolit, rahavirrat ja yritysrakenteiden laillisuudet.
Ensimmäisten tietojen julkaisu.
Runsaan vuoden kuluttua lähteen yhteydenotosta, 3. huhtikuuta 2016, aineistosta julkaistiin ensimmäiset uutiset sekä 149 valikoitua asiakirjaa. ICIJ julkaisi 9. toukokuuta verkkoisivuillaan sovelluksen, joka toimii hakutietokantana tietovuodon yrityksistä. Tietokannassa ei ole kaikkia tietovuotojen asiakirjoja, kuten pankkitilien ja niiden tilisiirtojen tietoja, sähköposteja, skannattuja passeja tai puhelinnumeroita, vaan ainoastaan huolellisesti valitut yritysten perustiedot.
Yle tuotti Panaman papereista vuonna 2016 viisi televisio-dokumenttia ja lukuisia verkkoartikkeleita.
Paljastukset ja osalliset.
Aineiston perusteella Mossack Fonseca oli laiminlyönyt velvollisuuksiaan tunnistaa asiakkaansa. Asianajotoimisto oli myös aktiivisesti auttanut asiakkaitaan salaamaan rahavirtoja tai piilottamaan yhtiöiden todellisia omistajia.
Mossack Fonsecan asiakkaina on vuosien varrella ollut yli 300 000 yritystä, joista aktiivisia yrityksiä oli huippuvuotena 2009 yli 80 000. Mossack Fonseca työskenteli yli 14  000 eri pankin, asianajotoimiston ja yhtiön kanssa perustaessaan niille yrityksiä, säätiöitä ja rahastoja. Tietovuodon asiakirjat osoittavat, että Mossack Fonsecan kautta on kulkenut noin kaksi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Yli 500 pankkia on rekisteröinyt Mossack Fonsecan kanssa lähes 15 600 pöytälaatikkoyritystä, joista 2 300 HSBC:lle ja sen tytäryhtiöille. Dexia, J. Safra Sarasin Luxemburgin-yksikkö, Credit Suissen Kanaalisaarten-yksikkö ja UBS:n Sveitsin-yksikkö pyysivät perustamaan ainakin 500 offshore-yritystä asiakkailleen.
Poliitikot ja valtionjohtajat.
Panaman papereissa paljastui yli 140 poliittista vaikuttajaa eri maista, mukaan lukien toistakymmentä entistä tai julkaisuhetkellä vallassa ollutta valtion- tai hallitusten päämiestä sekä heidän lähipiiriään. Asiakirjat osoittivat poliitikkojen ja heidän sukulaistensa yhteyksiä offshore-yhtiöihin ja veroparatiiseihin.
Julkaisuhetkellä vallassa olleita valtion tai hallitusten johtajia olivat:
Entisiä valtion tai hallitusten johtajia olivat:
Tietovuodon asiakirjoista tunnistettiin kymmeniä perheenjäseniä ja yhteistyökumppaneita, joilla oli yhteyksiä useiden maiden poliittiseen johtoon, esimerkiksi:
Tietovuodon asiakirjoista ilmenee myös useita alempitasoisia valtioiden viranhaltijoita, heidän sukulaisiaan ja yhteistyökumppaneita, jotka ovat sidoksissa keskenään.
Myös useat afrikkalaiset vallanpitäjät ja heidän lähipiirinsä olivat käyttäneet veroparatiiseja varojensa hallinnointiin. Tietovuodossa mainittiin muun muassa Kenian korkeimman oikeuden tuomari Kalpana Rawal, Kongon demokraattisen tasavallan presidentin sisar Jaynet Désirée Kabila Kyungu, Ruandan entinen tiedustelupalvelun johtaja sekä YK:n entisen pääsihteerin Kofi Annanin poika. YK:n arvion mukaan Afrikka menettää veroparatiiseihin liittyvien laittomien rahavirtojen vuoksi vuosittain 30–60 miljardia dollaria.
Vladimir Putinin lähipiiri.
Panaman papereissa oli kahden miljardin dollarin ketju Vladimir Putiniin. Venäjän presidentin paras ystävä sellisti Sergei Roldugin liittyy Venäjän valtionpankin rahojen salaiseen siirtoon ulkomaille. Osa liittyy hiihtokeskukseen, jossa Putinin tytär Katerina vihittiin 2013.
Dokumentit osoittavat, kuinka Putinin lähipiirin henkilöistä on tullut varakkaita. Putinin ystävät ovat ansainneet miljoonia sopimuksissa, jotka eivät olisi toteutuneet ilman presidentin hyväksyntää. Varoja siirrettiin Sveitsin, Panaman Mossack Fonsecan ja Kyproksen kautta.
Putin syytti paljastuksia ensin länsimaiden tiedustelupalveluiden provokaatioksi, mutta myönsi myöhemmin Panaman papereiden tiedot oikeiksi venäläisessä Kuuma linja -ohjelmassa.
Rikollisuus ja pakotteiden kiertäminen.
Useat holdingyhtiöt harjoittivat liiketoimintaa pakotelistalla olleiden tahojen, kuten asekauppiaiden ja diktaattorien sukulaisten kanssa pakotteiden ollessa voimassa. Mossack Fonseca on toimittanut palveluita Seychelleihin rekisteröidylle yritykselle, jonka Yhdysvaltojen hallitus uskoo toimittaneen lentopolttoainetta Syyrian hallitukselle maan sisällissodan aikana. Lakitoimisto jatkoi pakotteista huolimatta elokuuhun 2015 asti yrityksen paperitöiden hoitamista sekä antoi todistuksen yrityksen hyvästä maineesta.
Yli kolmekymmentä Yhdysvaltain pakotelistalla olevaa henkilöä on kiertänyt talouspakotteita veroparatiisiyhtiön avulla. Europolin mukaan Panaman papereista löytyi jopa 3 500:n rikoksista epäillyn nimet.
Mossack Fonsecan asiakkaisiin kuului muun muassa Egyptin entisen diktaattorin Hosni Mubarakin poika Alaa Mubarak, joka tuomittiin sittemmin vankilaan kavalluksesta. Syyriassa lakitoimiston asiakkaisiin kuului upporikas Rami Makhlouf, jonka epäillään rahoittaneen serkkunsa, presidentti Bashar al-Assadin toimia.
Urheilijat ja kulttuurivaikuttajat.
Panaman paperit paljastivat, että lukuisat näyttelijät ja urheilijat kuten Lionel Messi, Jackie Chan, Nico Rosberg, Jarno Trulli ja Tiger Woods ovat hyödyntäneet veroparatiiseja.
Vuodetuissa asiakirjoissa mainittiin myös elokuvaohjaaja Pedro Almodóvar yhdessä tämän veljen kanssa.
FIFA.
Tietovuodon asiakirjoissa mainitaan useita yksityishenkilöitä, jotka liittyvät kansainvälisen jalkapallo kattojärjestön FIFA:n hallintoelimiin, esimerkiksi entinen Conmebolin puheenjohtaja Eugenio Figueredo, UEFA:n entinen puheenjohtaja Michel Platini, FIFA:n entinen pääsihteeri Jérôme Valcke ja argentiinalainen jalkapalloilija Lionel Messi.
Asiakirjat paljastivat myös merkittävän eturistiriitayhteyden FIFA:n eettisen komitean ja FIFA:n entisen varapuheenjohtajan Eugenio Figueredon välillä. Sveitsin poliisi tutki UEFA:n toimistot sen jälkeen, kun Gianni Infantino nimettiin FIFA:n pääsihteeriksi ja hän allekirjoitti televisiosopimuksen Cross Trading -nimisen yrityksen kanssa, jota FBI on syyttänyt lahjonnasta. Infantino kielsi rikkomukset. Sopimus paljastui tietovuodon asiakirjoissa.
Alueelliset esimerkit.
Yli puolet tietovuodossa paljastuneista yrityksistä olivat yhteydessä Brittiläisiin Neitsytsaariin, loput Bahamaan, Seychelleihin, Niueen ja Samoaan. Asiakkaat olivat peräisin yli sadasta maasta. Eniten asiakkaita oli Hongkongista, Sveitsistä, Britanniasta, Luxemburgista, Panamasta ja Kyprokselta.
Ruotsi.
Panama-dokumenteista löytyi satoja ruotsalaisia nimiä. Ruotsin verovirasto tutki noin 400 ihmistä ja yritystä ja teki tutkinnan perusteella noin sata verojenkorotuspäätöstä. Veroja perittiin takaisin yhteensä noin kolmen miljardin kruunun edestä. Tutkimuksen johdosta tehtiin noin sata rikosilmoitusta.
Ruotsin jalkapalloliitto myi Allsvenskanin kausien 2011–2015 televisio-oikeudet 1,5 miljardilla kruunulla. Liiton puheenjohtaja teki Rune Haugen kanssa sopimuksen, jossa hän sai palkkiona 10 prosenttia (150 miljoonaa kruunua) sekä 68 miljoonan kruunun alennuksen. Rahat maksettiin Britannian Neitsytsaarille, jossa panamalaisella Mossack Fonsecalla oli sivukonttori. Jalkapalloliiton miljoonasopimukset veroparatiisin kautta johtivat muun muassa yhteen yrityskonkurssiin, jossa jätettiin maksamatta 200 miljoonaa kruunua veroja.
Suomi ja Panaman paperit.
Ylen MOT:n saamasta aineistosta löytyi noin 300 suomalaista tahoa, jotka ovat Suomen kansalaisia tai joilla on ainakin osoite Suomessa. Suomalaisia poliitikkoja tai keskeisiä virkamiehiä ei löytynyt asiakirjoista. Tietovuodon asiakirjoissa mainittujen suomalaisten joukossa on runsaasti pienyrittäjiä, asianajotoimistoja, pankkien toimihenkilöitä, sijoittajia, kiinteistöomistajia, kirjanpitäjiä ja urheilijoita. Näillä suomalaisilla on ollut yhtiöitä, tilejä tai muita kontakteja, tai he ovat toimineet välikäsinä panamalaiseen lakitoimistoon Mossack Fonsecaan 1990-luvulta vuoteen 2015.
ICIJ:n julkaisemasta hakukoneesta löytyi noin 40 suomalaista henkilöä sekä noin sata yhtiötä, joilla on kytkös Suomeen. Hakukoneessa on kuitenkin vain pieni osa aineistosta.
Nordea.
Panaman paperit paljastivat, että suomalaislähtöinen finanssikonserni Nordea oli vuosina 2004–2014 auttanut satoja asiakkaitaan piilottamaan varojaan pöytälaatikkoyhtiöihin. Nordean Luxemburgin-yksikkö oli perustanut Panamaan tai Brittiläisille Neitsytsaarille yhtiöitä, joiden vastuuhenkilöillä ei useissa tapauksissa ollut mitään valtaa yrityksessä. Bulvaanijohtajat olivat yleensä Mossack Fonsecan rivityöntekijöitä. Vastuuhenkilöiksi oli nimetty jopa kuolleita henkilöitä. Veroparatiisiyhtiöiden oikeat omistajat olivat varakkaita yksityishenkilöitä Baltiasta ja Pohjoismaista, myös Suomesta.
Ruotsin finanssivalvonta oli antanut Nordealle jo aiemmin kaksi varoitusta ja todennut, että Nordean rahanpesunvalvonnassa on vakavia puutteita. Vuonna 2015 Nordean oli maksettava rahanpesuun liittyvien puutteiden vuoksi suurin mahdollinen rangaistusmaksu, yli viisi miljoonaa euroa.
Vuonna 2012 Nordea pyysi Mossack Fonsecaa muuttamaan asiakirjoja takautuvasti niin, että kolmen tanskalaisen asiakkaan valtakirjat näyttäisivät olleen voimasta jo vuodesta 2010 lähtien. Nordean Luxemburgin toimitusjohtaja ja Nordean Private Bankin johtaja Thorben Sanders on myöntänyt, että ennen vuotta 2009 Nordea ei tarkkaillut veronkiertoa.
Tietovuodon asiakirjoissa esiintyy myös muita ruotsalaisia pankkeja, mutta Nordea esiintyy niissä 10 902 kertaa, kun seuraavaksi useimmin mainittu pankki esiintyy vain 764 kertaa.
Ehrnroothien veroparatiisitehdas.
Aineistosta kävi ilmi, että Georg J.C. Ehrnroothin ja Henrik Ehrnroothin omistama luxemburgilainen LWM-yhtiö oli perustanut asiakkailleen satoja yhtiöitä veroparatiiseihin. Yhtiö on hallinnoinut suomalaisten varallisuutta vähintään satojen miljoonien eurojen arvosta. LWM on toiminut käytännössä samaan tapaan kuin Mossack Fonseca, joka toimi pitkään myös LWM:n yhteistyökumppanina. Ruotsalainen SEB-pankki myi yhtiön Ernrootheille vuonna 2014.
LWM:n asiakkaita ovat olleet esimerkiksi Jorma Ollila, Kari Stadigh, Janne Larma ja Ernroothin suvun jäseniä. Ylen tavoittamat asiakkaat korostivat toimintansa laillisuutta, mutta kieltäytyivät tv-haastatteluista.
Yksittäisiä henkilöitä ja yrityksiä.
Metson myyntipäällikkö.
Panaman papereista paljastui, miten työkonekonserni Metson Venäjän-myyntipäälikkönä toiminut Alexey Sukmanov oli kierrättänyt rahaa panamalaisesta yhtiöstä Metsoon. Myyntipäälikkö on kierrättämisen jälkeen vaikuttanut kauppoihin, joissa on liikkunut suuria määriä rahaa panamalaiseen yhtiöönsä. Kauppojen summat moninkertaistuivat kaupanteon edetessä. Yhteensä myyntipäälliköllä on ollut Panamassa viisi offshore-yritystä. Metson mukaan Metso yrityksenä ei olisi ollut osallisena ”epäselvyyksissä” (syyllistynyt laittomuuksiin), vaan kyseessä on ollut myyntipäällikön oma toiminta. Metso antoi potkut myyntipäällikölle.
Vuonna 2018 tapahtunut toinen tietovuoto paljasti, että Panaman papereiden paljastusten jälkeen Sukmanov käski Mossack Fonsecaa kiireesti lakkauttamaan vanhat yhtiöt ja siirtäämään omaisuuden uuteen panamalaiseen säätiöön, jonka omistajuus häivytettiin käyttämällä Sukmanovin isää bulvaanina. Näin Sukmanov onnistui peittämään jälkensä ja säilyttämään omaisuutensa.
Metsolta vastattiin MOT:lle, että Metsolla ei todettu tapauksen jälkeen tarvetta muutoksiin sisäisissä prosesseissa ja ohjeissa. Sukmanov siirtyi Mossack Fonsecalta toisen panamalaisen lakitoimiston asiakkaaksi. MOT:n tietojen mukaan Sukmanov ei ollut tuolloin minkään maan viranomaisten tutkinnan kohteena. Toimitus ei saanut Sukmanoviin yhteyttä eikä tämän olinpaikasta ollut tietoa.
Keke ja Nico Rosberg.
Asiakirjojen mukaan Formula 1:n maailmanmestari Keke Rosberg perusti vuonna 1981 Euro Promotions Inc -nimisen yrityksen Panamaan. Euro Promotionsin omisti kaksi jerseyläistä yritystä, joiden tarkoituksena oli peitellä Rosbergin omistusta. Yrityksen bulvaanijohtajana toimi jerseyläinen nainen. Rosberg myi yrityksen kautta asuntonsa Ibizalla. Yritys lopetettiin vuonna 2001.
Keke Rosberg oli perustanut myös yhdessä poikansa Nico Rosbergin kanssa Luxemburgiin Mossack Fonsecan kautta Grand Ocean -nimisen yhtiön, jolla oli vuonna 2014 yli 9 miljoonaa euroa varoja. Asiakirjoista käy ilmi, että Nico Rosberg teki vuonna 2014 ajosopimuksen Mercedes AMG Petronas F1 Team -tallin kanssa Brittiläisille Neitsytsaarille rekisteröidyn pöytälaatikkoyrityksen kautta.
Muita suomalaisia.
Turkulainen sijoittaja ja hallitusammattilainen Rauno Puolimatka ylläpiti Mossack Fonsecan kautta vuosina 2005–2015 Rapu Global-nimistä veroparatiisiyritystä, joka hyödynsi muun muassa bulvaanijohtajia ja haltijaosakkeita yrityksen todellisen omistajan nimen salaamiseksi. Vuonna 2008 Puolimatka halusi ostaa suomalaistaiteilija Helene Schjerfbeckin maalauksen Tanssiaiskengät 880 000 punnalla ja hoitaa kaupan Rapu Globalin kautta. Taulu kuitenkin myytiin toiselle ostajalle. Tietovuodon asiakirjoista ei selviä, mihin muuhun Puolimatka on käyttänyt Rapu Globalia. Puolimatka ei halunnut kommentoida asiaa Ylelle.
Esimerkiksi Kouri-kaupoista tunnettu Hannes Kulvik oli Mossack Fonsecan pitkäaikainen asiakas ja perusti perheineen koko 2000-luvun ajan yrityksiä lähinnä Brittiläisille Neitsytsaarille. Osa yhtiöistä oli tietojen tullessa julkisuuteen yhä toiminnassa. Ainakin parissa tapauksessa Kulvikit olivat myös auttaneet suomalaisia liikemiehiä perustamaan yhtiöitä Mossack Fonsecan kautta. Kulvik kieltäytyi Ylen haastattelupyynnöstä ja sanoi olevansa "liian vanha sellaiseen".
Jääkiekkovaikuttaja Kalevi Numminen ja hänen poikansa Teppo Numminen omistivat 1990-luvulla toimineen Mossack Fonsecan kautta perustetun veroparatiisiyhtiön.
Kiinteistösijoittajalla ja Tampereen Ilveksen pitkäaikaisella pääomistajalla Vincent Manngardilla oli Mossack Fonsecan kautta perustettu veroparatiisiyhtiö, jossa oli mukana jääkiekkoilija Mikko Mäkelä.
Seuraukset.
Panaman papereiden paljastusten jälkeen useissa maissa käynnistettiin satoja tutkintoja, joiden tuloksena on kerättiin yli miljardin euron edestä aiemmin maksamattomia veroja.
Ranskan ja Espanjan viranomaiset aloittivat tutkinnan törkeistä veropetoksista pian tietovuodon jälkeen. Australian, Hollannin, Itävallan, Saksan, Suomen ja Ruotsin viranomaiset kertoivat aloittavansa vuodettujen tietojen selvittelyn. Suomessa verottaja aloitti tutkinnat noin kahdestakymmenestä henkilöstä.
Vuodon keskiössä ollut lakitoimisto Mossack Fonseca lopetti toimintansa huhtikuussa 2018.
Valtionjohto.
Pian tietovuodon julkaisun jälkeen Islannissa oppositiojohtajat keskustelivat siitä, pitäisikö Islannissa järjestää uudet vaalit pääministeriin liittyvien paljastusten vuoksi. Paljastusten vuoksi yli 20 000 islantilaista osallistui hallituksen vastaiseen protestiin parlamentin ulkopuolella. Lisäksi noin 30 000 islantilaista vaati pääministerin eroa verkossa kiertäneessä vetoomuksessa. Pääministeri Sigmundur Davíð Gunnlaugsson joutui väistymään tehtävästään, ja maassa järjestettiin ennenaikaiset vaalit syksyllä 2016.
Nordea.
Nordean toimitusjohtaja Casper von Koskull sanoi Nordean lopettavan kaiken yhteistyön Mossack Fonsecan kanssa. Nordean hallituksen puheenjohtaja Björn Wahlroos sanoi julkisuudessa, ettei Nordea ei ollut tehnyt mitään väärää.
Useat suomalaiset poliittiset puolueet ja ammattiliitot lopettivat asiakkuutensa pankissa paljastusten seurauksena. Muutama päivä tietovuodon jälkeen Vasemmistoliitto ilmoitti vaihtavansa pankkia. Myöhemmin myös SDP, AKT, Perussuomalaiset ja TEAM ilmoittivat lopettavansa yhteistyönsä Nordean kanssa.
Tanskalainen "Politiken" uutisoi pari kuukautta Panaman papereiden paljastusten jälkeen, että Nordean Venäjän-johto perusti veroparatiisiyhtiöitä vielä vuonna 2015.
Nordea pyysi julkisesti anteeksi ja yhtiön riskienhallintaosastoa kasvatettiin moninkertaiseksi. Joulukuussa 2017 Nordea sai Luxemburgin finanssivalvojalta sakot siitä, että se oli rikkonut maan rahanpesun torjuntaa koskevaa lainsäädäntöä. Nordea myönsi sisäisen tarkastuksensa jälkeen, että se ei ollut riittävässä määrin selvittänyt asiakkaittensa taustoja, mutta kielsi aktiivisesti auttaneensa asiakkaitaan veronkierrossa. Nordea jäädytti tutkimusten jälkeen lähes 70 tiliä.
Luxemburgin finanssivalvonta määräsi vuonna 2017 Nordean ja kahdeksan muuta finanssialan yritystä maksamaan sakkoja Panaman tietovuodosta alkunsa saaneessa tutkinnassa. Vuonna 2024 Nordea sai Yhdysvalloissa noin 30 miljoonan euron sakot rikkeistä, jotka liittyvät muun muassa Panaman papereiden paljastuksiin, mutta myös muihin tapauksiin.
Vuonna 2021 raportoitiin, etteivät Panaman paperien ja LuxLeaksin nostamat skandaalit olleet vähentäneet suurten eurooppalaisten pankkien toimintaa veroparatiiseissa. Raportin mukaan vuosina 2014–2016 Nordea kirjasi keskimäärin 4,2 prosenttia voitoistaan ennen veroja veroparatiiseihin. Vuosina 2018–2020 osuus oli 6,3 prosenttia.
Messin veropetostuomio.
Panamalaisen veroparatiisiyhtiön omistaneet jalkapalloilija Lionel Messi ja hänen isänsä tuomittiin Espanjassa 4,1 miljoonan euron veropetoksesta 21 kuukauden ehdollisiin vankeusrangaistuksiin ja yhteensä 3,7 miljoonan euron sakkoihin heinäkuussa 2016. Messi valitti tuomiosta, mutta korkein oikeus vahvisti tuomion toukokuussa 2017.
Reaktiot.
Mossack Fonseca.
Mossack Fonseca vastasi Panaman papereita koskeviin kysymyksiin toteamalla, että ”Mossack Fonseca on toiminut moitteettomasti 40 vuotta --Yritystämme ei ole koskaan syytetty tai asetettu syytteeseen rikolliseen toimintaan liittyen.” Mossack Fonseca lopetti toimintansa vuonna 2018. Lakitoimisto kiisti toistuvasti, että yhtiön tai sen työntekijät olisivat syyllistyneet rikoksiin.
Uusi tietovuoto vuonna 2018 valotti, miten Mossack Fonsecan asiakkaat reagoivat paljastuksiin. Moni asiakkaista pisti yhtiönsä pikaisesti alas, siirsi varojaan toiseen lakitoimistoon tai vaati korvauksia. Viesteistä käy ilmi, ettei yhtiöllä ollut kattavaa tietoa asiakkaidensa todellisista henkilöllisyyksistä.
Vaatimukset luovuttaa aineisto viranomaisille.
Tietovuotoa tutkineet toimitukset eivät luovuttaneet tietoja kotimaidensa viranomaisille lähdesuojaan vedoten. Panaman paperit vuotanut nimetön lähde oli pyytänyt, ettei asiakirjoja luovuteta viranomaisille, koska materiaalin avulla voitaisiin mahdollisesti selvittää myös vuotajan henkilöllisyys. Vuonna 2017 Saksan poliisi onnistui kuitenkin ensimmäisenä lainvalvojana hankkimaan tiedot käsiinsä.
Suomessa Verohallinto vaati Yleä luovuttamaan sekä vuodetut asiakirjat että juttujen yhteydessä syntyneet toimitukselliset aineistot ja viittasi jopa mahdollisuuteen pyytää poliisilta virka-apua sen saamiseksi. Yle valitti vaatimuksesta Helsingin hallinto-oikeuteen vedoten lähdesuojan koskemattomuuteen ja voitti. Hallinto-oikeus katsoi päätöksessään, että median mahdollisuudet saada käyttöönsä tarpeellista aineistoa voivat vaarantua, jos vastaavia aineistoja velvoitetaan luovuttamaan viranomaisille vastoin median ja aineiston luovuttajan tahtoa.
Suomessa aineiston luovuttamista viranomaisille vaativat myös silloinen valtiovarainministeri Alexander Stubb ja sanomalehti "Keskisuomalainen".
Veroparatiisikeskustelu.
Finnwatch sanoi Panaman paperien olevan veroparatiisien ”lopun alkua”. Tietovuotoa kuvattiin ”suurimmaksi takaiskuksi offshore-maailmaa kohtaan”.
Vuoden 2016 toukokuussa 300 maailman johtavaa taloustieteilijää allekirjoitti kaikille maailman johtajille vetoomuksen, jonka mukaan veroparatiiseista ei ole mitään hyötyä. Vaikka rikkaimmat välttyisivät niiden avulla veroilta, se tapahtuu Oxfamin mukaan muiden kustannuksella.
Journalismi.
Panaman papereihin perehtynyt kansainvälinen tutkivien toimittajien järjestö ICIJ palkittiin vuonna 2017 Pulitzer-palkinnolla.
Helsingin yliopiston kansainvälisen vero-oikeuden professori Marjaana Helminen arvioi, että pelkistä yhteyksistä veroparatiiseihin ei pitäisi tehdä johtopäätöksiä moitittavasta toiminnasta. Toisaalta katsoi ongelmalliseksi sitä, jos kansainväliset yhtiöt käyttävät ulkomaisia yhtiöitä pelkästään verosuunnitteluun.
Myöhemmät kehityskulut.
Rahanpesuoikeudenkäynnit.
Vuonna 2024 panamalainen oikeus vapautti 28 ihmistä, joita vastaan oli nostettu syytteet rahanpesusta tietovuodon myötä. Vapautettujen joukossa olivat Mossack Fonseca-lakiasiaintoimiston perustajat Jürgen Mossack ja Ramon Fonseca. Tuomarin mukaan todistusaineistoa ei ollut kerätty lakitoimiston palvelimilta asianmukaisesti, mikä herätti epäilyjä näytön aitoudesta.
Vuoteen 2019 mennessä Ecuadorissa seitsemän henkilöä oli tuomittu vankeuteen korruptiosta. Tietovuotoon liittyviä rikossyytteitä rahanpesusta oli nostettu myös ainakin Yhdysvalloissa, Bulgariassa ja Etelä-Koreassa.
Toimittajien murhat.
Kaksi eurooppalaista toimittajaa murhattiin paljastusten jälkeisinä vuosina.
Maltalainen tutkiva journalisti Daphne Caruana Galizia murhattiin autopommilla kotinsa lähellä lokakuussa 2017. Galizia oli käyttänyt Panaman papereissa julkaistuja tietoja vuonna 2017 julkaistussa paljastusartikkelissaan, mutta hän ei ollut osa tietovuotomateriaalia tutkinutta satojen toimittajien ryhmää. Artikkelissaan Galizia yhdisti Maltan silloisen pääministerin Joseph Muscatin ja hänen lähipiirinsä veroparatiiseihin. Tapaus johti Maltalla laajoihin mielenosoituksiin ja lopulta Muscatin eroon vuonna 2020. Vuonna 2022 kaksi miestä tuomittiin murhasta yli 40 vuoden vankeustuomioihin. Tuomittuja on pidetty palkkatappajina. Tilaajaksi epäiltiin maltalaista liikemiestä.
Slovakiassa Panama-papereita ja korruptiota tutkinut toimittaja Ján Kuciak ammuttiin yhdessä tyttöystävänsä kanssa helmikuussa 2018. Murha johti hallituskriisiin ja laajoihin mielenosoituksiin. Vuonna 2023 yksi tapauksessa syytetyistä tuomittiin 25 vuoden vankeusrangaistuksen osallisuudesta rikokseen.
Takaisinperityt verot.
Panaman paperien paljastusten seurauksena on peritty takaisin vuoteen 2025 mennessä ainakin 1,3 miljardia dollaria eli yli 1,1 miljardia euroa. ICIJ:n laskelma perustuu eri maiden hallituksilta saatuihin päivitettyihin tietoihin. Useat maat olivat jatkaneet verojen takaisinperimistä vielä 2020-luvun aikana. Esimerkiksi Ruotsissa oli vuoden 2024 puoliväliin mennessä peritty takaisin veroja yli 200 miljoonan euron arvosta, kun muutama vuosi aiemmin veroja oli takaisinperitty vain noin 16 miljoonan euron edestä. Vuonna 2019 takaisinperittyjen verojen ja sakkojen määräksi oli arvioitu ainakin 1,2 miljardia dollaria eli runsaat miljardi euroa.
Todellisen vaikutuksen uskotaan olevan laskelmaa suurempi, koska useat maat kieltäytyivät jakamasta tietoja ICIJ:n ja sen kumppaneiden kanssa. Muun muassa Yhdysvaltain viranomaiset kieltäytyivät jakamasta tietoja.
ICIJ:n mukaan Suomen viranomaiset kertoivat Ylelle, että Panaman papereiden seurauksena perittiin takaisin ”muutama miljoona" euroa, mutta tarkkaa summaa ei kerrottu. Vuonna 2019 uutisoitiin, että Suomen verohallinnolla on ollut vireillä muutamia kymmeniä juttuja, jotka liittyvät joko Panaman papereihin tai vuoden 2017 Paratiisin papereihin. Tuolloin valmistuneissa tutkimuksissa oli havaittu muutamia miljoonia euroja ilmoittamattomia tuloja, joiden vuoksi oli määrätty veroja maksuun yhteensä 1–2 miljoonaa euroa.