Kokkola

Kokkola ( ent. "Gamlakarleby") on Suomen kaupunki ja Keski-Pohjanmaan maakuntakeskus, joka sijaitsee Pohjanlahden rannikolla Keski-Pohjanmaan maakunnassa. Kokkola sijaitsee noin 120 kilometriä Vaasasta pohjoiseen ja noin 200 kilometriä Oulusta etelään. Kokkolan perustamisesta tuli kuluneeksi 400 vuotta vuonna 2020.
Kokkolan kaupungissa asuu noin henkilöä ja laajemmin koko seudulla asuu noin henkilöä. Asukasluvultaan Kokkola on Suomen :nneksi suurin kaupunki. Kokkolan naapurikunnat ovat Halsua, Kalajoki, Kannus, Kaustinen, Kruunupyy, Lestijärvi, Luoto sekä Toholampi. Pietarsaari sijaitsee 37 kilometriä Kokkolasta lounaaseen.
Kokkola on kaksikielinen kaupunki:  prosenttia asukkaista puhuu äidinkielenään suomea,  prosenttia puhuu ruotsia ja vieraskielisiä on  prosenttia. Kokkola on Suomen pohjoisin kaksikielinen kunta.
Nimen alkuperä.
Vanhimmissa ruotsinkielisissä lähteissä Kokkola mainitaan nimellä "Karlaby", minkä on päätelty tarkoittavan miesten kylää. Suomenkielisen nimensä Kokkola lienee saanut kaupungin kohdalla olleesta kapeasta merenlahdesta, Kokkolahdesta, jonka rantakivillä kokkojen eli merikotkien kerrotaan istuskelleen. Toisen teorian mukaan nimi on peräisin vartiotulista, kokoista, joita poltettiin vihollisuuksien uhatessa.
Historia.
Kokkolan kaupungin kohdalla lainehti meri vielä ajanlaskun alun paikkeilla. Nykyinen Kirkonmäki nousi merestä 800-luvulla, ja vähäinen selänne, jolle myöhemmin muodostui Ristirannan kylä ja Kokkolan kaupunki, erottui Pohjanlahdesta vasta 1100-luvulla. Maannousu alueella jatkuu yhä, ja se on noin 88 senttimetriä vuosisadassa.
Jo 1300-luvulla nykyisen Kirkonmäen (Kaarlela) alueella oli satama, kauppapaikka ja puukirkko. Kokkolan kappeliseurakunta sai alkunsa todennäköisesti vuonna 1467. Itsenäiseksi kirkkopitäjäksi Kokkola erosi Pedersören emäseurakunnasta viimeistään 1489. Nykyään Kaarlelan kirkoksi kutsuttu kivikirkko rakennettiin 1400-luvun lopulla – todennäköisesti samoihin aikoihin Kokkolan seurakunnan perustamisen kanssa.
Kaupungin perustaminen.
Kokkola on Keski-Pohjanmaan maakuntakeskus ja Kokkolan seutukunnan keskus. Kokkolan kaupungin perusti Kustaa II Aadolf 7. syyskuuta 1620 Kaarlelan kirkonmäen länsipuolella sijainneen Ristirannan kylän paikalle, pääosin Sundin kartanon maille. Maannoususta johtuen vesiyhteys Kirkonmäeltä merelle oli jo huonontunut ja vaikutti edelleen huonontuvan. Kaupunki sai tuolloin nimekseen Gamlakarleby, ja sen vaakunassa paloi kolmiliekkinen, kumollaan oleva tervatynnyri. Samana vuonna perustettiin myös Uusikaarlepyy ("Nykarleby"), jonka vaakunassa esiintyy samoin kolmiliekkinen, mutta pystyssä oleva tervatynnyri.
Vuonna 1664 suuri tulipalo tuhosi kaupungin, minkä jälkeen J. Gedda laati kaupunkiin ruutuasemakaavan. Tuolloin laadittu ruutuasemakaava on vanhan kaupungin alueella pääosin säilynyt nykypäiviin asti.
Suureen Pohjan sotaan liittynyt isonvihan aika 1700-luvun alkupuoliskolla aiheutti Kokkolassa, kuten muuallakin Pohjanmaalla, tuntuvia tappioita ja menetyksiä. Vaikkakin osa väestöstä pääsi pakenemaan Ruotsiin, venäläiset sotajoukot surmasivat ja veivät vangeiksi suuren osan kaupungin väestöstä. Isonvihan päättyessä sodan ja ruton runtelemassa Kokkolassa oli vain 78 asukasta, mutta kaupunki elpyi nopeasti, ja 1750-luvulle tultaessa väkiluku oli jo miltei tuhat.
Tapulioikeudet Kokkola sai vuonna 1765, mikä takasi kaupungille mahdollisuuden tehdä kauppaa suoraan ulkomaisten kauppahuoneiden kanssa. Käytännössä tämä merkitsi sitä, että kokkolalaiset laivat purjehtivat yhä kauemmas maailman merillä ja laivojen koot kasvoivat samassa tahdissa.
1700-luvun loppu ja 1800-luvun alku olivat Kokkolassa vaurastumisen aikaa. Kaupungin vientiartikkeleihin kuuluivat ennen kaikkea terva ja laivanrakennus. Kokkolalaisia laivoja myytiin muun muassa Tukholmaan, Kööpenhaminaan ja Lontooseen sekä muihin eurooppalaisiin satamakaupunkeihin. Terva puolestaan oli Suomen ensimmäinen todellinen maailmankauppatavara, ja purjelaivojen aikakaudella Suomi oli tervantuottajana maailman tärkeimpiä. Koko Suomen tervantuotannosta Kokkolan seutu tuotti peräti kolmanneksen.
Venäjän vallan aika.
Venäjän vallan alle siirtyminen tiesi Kokkolassa taloudellista kasvua. Ulkomaille vietiin puutavaraa, tervaa, voita ja juustoa sekä potaskaa. Kaupunki vaurastui vauhdilla ja Yläkaupunkiin, "Oppistaniin", alkoi kohota komeita kaksikerroksisia valtaporvarien asuntoja. Vuonna 1842 kauppatorin, nykyisen Mannerheiminaukion, laitaan valmistui Carl Ludvig Engelin suunnittelema Raatihuone. Raatihuonetta vastapäätä oleva entinen Libeckin sairaala valmistui vuonna 1810. Työväki asui Alakaupungissa, "Neristanissa", joka tunnetaan myös Kokkolan vanhana kaupunkina.
Laivanrakennuksen loistokausi ajoittuu Kokkolassa 1820- ja 1830-lukujen tienoille. Tuolloin koko maan kahdeksasta privilegioidusta laivaveistämöstä peräti kolme sijaitsi Kokkolassa, Kaustarinlahden rannalla.
1800-luvun puolessa välissä syttyi Krimin sota, joka myös ”kauhiana” Oolannin sotana tunnetaan. Kokkolan osuus ei siinä jäänyt aivan vaatimattomaksi, sillä vuonna 1854 Kokkolassa käytiin Halkokarin kahakkana tunnettu taistelu. Kahakassa kokkolalaiset torjuivat englantilaiset hyökkääjät, mikä herätti laajaa huomiota koko maassa aina keisari Nikolai I:stä myöten.
1800-luvun puolen välin jälkeen Kokkolan taloudellinen kasvu hieman pysähtyi. Tähän olivat syynä mm. uudentyyppiset laivat, joiden suojaamiseen ei enää tarvittu tervaa. Höyrykoneiden yleistyessä myös rautarunkoiset laivat alkoivat yleistyä. Rautarunkoisten laivojen valmistukseen ei Kokkolassa ollut kuitenkaan mahdollisuutta ja niin myös laivanrakennus tyrehtyi. Samoihin aikoihin valmistunut Saimaan kanava heikensi myös osaltaan Kokkolan asemaa kauppasatamana, kun Sisä-Suomen ja Savon pitäjät alkoivatkin lähettää tuotteitaan uutta laivareittiä pitkin Suomenlahden keskuksiin. Taloudellisen taantuman seurauksena yhä useammat kokkolalaiset hakeutuivat Amerikkaan. Siirtolaisuuden huippu sijoittui vuosisadan vaihteen tienoille.
Rautatie saatiin Kokkolaan vuonna 1885. Kartasta katsottuna on helppo huomata, että Pohjanmaan rata tekee aikamoisen mutkan Kokkolan kohdalla. Kokkolassa tiedetäänkin kertoa, että rautatieverkkoa suunniteltaessa Venäjän keisari Aleksanteri II muisti Halkokarin kahakan ja urhoolliset kokkolalaiset ja heidät palkitakseen määräsi rautatien vedettäväksi Kokkolan kautta.
Kokkola 1900-luvulla.
Suomen sisällissodan aikaisista tapahtumista Kokkolassa merkittävin oli venäläisen varuskunnan aseistariisuminen. Kokkolan valtaukseen osallistui valkoisten joukkoja myös lähikunnista. Punakaartiin liittyneet kokkolalaiset vangittiin jo aikaisessa vaiheessa ilman että varsinaisia taisteluja olisi ehditty käydä. Sodan päätyttyä elinkeinoelämä alkoi Kokkolassa elpyä.
1900-luvun alkupuolen oleellisimpia muutoksia Kokkolassa oli väestön suomalaistuminen. Kokkolan pohjois- ja itäpuolen maaseutukuntien suomenkielinen väestö hakeutui Kokkolaan, joka tarjosi tulokkaille työtä tehtailta, satamasta ja palvelusaloilta. Kieliriidoiltakaan ei vältytty.
Kaarlelan kunta (), joka tunnettiin vuoteen 1927 nimellä Kokkolan maalaiskunta, liitettiin vuoden 1977 alussa Kokkolaan. Kaarlelaan oli jo aikaisemmin liitetty Öjan kunta, joka kuului osana Kruunupyyhyn aina vuoteen 1932, jolloin siitä tuli itsenäinen kunta. Kokkolan ja Kaarlelan kuntaliitoksen yhteydessä Kokkolan ruotsinkieliseksi nimeksi tuli Karleby. Kuntaliitoksen yhteydessä Kokkolan väkiluku kasvoi noin 50 prosentilla ja pinta-ala noin 1 100 prosentilla. Kuntaliitoksen myötä sulkeutui eräänlainen ympyrä: Kaarlelan Ristirannan kylästä sai alkunsa Kokkolan kaupunki, johon yli 300 vuotta myöhemmin Kaarlela liitettiin.
Kuntaliitokset.
Kaarlelan kunta liitettiin Kokkolaan vuonna 1977.
Kälviän, Lohtajan ja Ullavan valtuustot päättivät 3. joulukuuta 2007 kuntaliitoksesta Kokkolan kanssa. Liitos astui voimaan 1. tammikuuta 2009, jolloin nämä muodostivat uuden yli 45 000 asukkaan kaupungin. Uuden kaupungin nimeksi tuli Kokkola ja vaakunaksi Kokkolan nykyinen vaakuna. Koska Lohtaja, Kälviä ja Ullava olivat kaikki yksikielisesti suomenkielisiä kuntia ja Kokkola kaksikielinen (suomi enemmistökielenä), Kokkolan ruotsinkielisten asukkaiden prosentuaalinen osuus väheni jonkin verran, mutta kunta säilyi kuitenkin kaksikielisenä.
Maantiede.
Luonnonolot.
Kokkolan alueella on Suomen luonnontilaisimmat ja laajimmat dyynihietikot, reheviä jokilaaksoja sekä laajoja aapa- ja keidassoita. Luonnon monimuotoisuutta korostaa erilaisten luonnonsuojelualueiden laajuus, yhteensä noin 290 hehtaaria. Kasvillisuudessa ja eläimistössä kohtaavat pohjoinen ja etelä. Eläimistöön kuuluvat kaikki Suomen suurpedot sekä metsäpeura. Kokkolan korkeimmat kohdat Suomenselällä kohoavat yli 180 metriin merenpinnan yläpuolella.
Kokkolan vuotuinen keskilämpötila helmikuussa on −9,3 °C ja heinäkuussa +16,5 °C. Vuotuinen sademäärä on 545 millimetriä.
Kokkolassa on ulkoilureittejä ja luontopolkuja 108 kilometriä, lintutorneja 14 ja lintulavoja kaksi kappaletta. Erilaisia taukopaikkoja, kuten laavuja, autiotupia, kotia ja nuotiopaikkoja, on 55 kappaletta. Rantautumispaikkoja on 18, veneenlaskupaikkoja 20 ja vierasvenesatamia 16 kappaletta. Kokkolaa halkovassa Perhonjoessa lisääntyy luontaisesti meritaimen, jota joessa voi myös kalastaa. Merialueen saaliskaloja on meritaimenen lisäksi lohi, järvialueella hauki, ahven, kuha ja muut makeanveden kalat.
Kokkolan keskustaa halkoo maankohoamisen seurauksena kutistunut kaupungin salmi ”Sunti”, joka on useiden ruoppausten myötä saanut nykyisen pientä jokea muistuttavan muotonsa. Salmen pinnan korkeus on vakautettu padolla. Suntin valuma-alue on pinta-alaltaan 28 km2 ja keskivirtaus 250 litraa sekunnissa.
Lohtajan kylässä entisen Lohtajan kunnan alueella Vattajanniemellä sijaitsee eräs Pohjanlahden laajimmista yhtenäisistä lentohiekka-alueista, jota on esitetty kansallispuistoksi. Siellä toimii Puolustusvoimien Lohtajan ampuma-alue. Asekoulu toimi kaupungissa vuodesta 1973 vuoteen 1996 saakka. Myös varikkoalue Keskusvarikko 8 on toiminut Kokkolassa.
Kylät.
Kokkolassa on useita kyliä ja kyliksi miellettyjä asutuskeskittymiä:
Talous.
Talousalueena Kokkola kuuluu Kokkolan seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 42 859 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 21. suurin.
Kokkolassa oli vuonna 2022 yhteensä 21 454 työpaikkaa ja kaupungissa asui 20 335 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 86,9 prosenttia. Kokkolan työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 73,5 prosenttia, jalostuksen 23,2 prosenttia ja alkutuotannon 2,5 prosenttia.
Kokkolan työpaikkaomavaraisuus on 105,5 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 77,6 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 8,5 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Kokkolassa on 136,1 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Kemianteollisuus.
Kokkolassa sijaitsee Pohjoismaiden suurin epäorgaanisen kemian keskittymä. Kokkolan satama on myös yksi Pohjanlahden merkittävimmistä. Merkittävää kemianteollisuutta edustavat muun muassa Jervois Finlandin ja Umicore Finlandin kobolttitehtaat ja Boliden Kokkolan sinkkitehdas. Muita kemian alan yrityksiä Kokkolassa ovat mm. rehufosfaatin ja kaliumsulfaatin valmistaja Yara, kaasuvalmistaja Woikoski Oy ja kalsiumkloridin asiantuntija Tetra Chemicals. 
Yritykset.
Kokkolan elinkeinorakenteessa ovat perinteisesti yhdistyneet kaupankäynti ja logistiikka. Kokkolan suurimpia työnantajia ovat Osuuskauppa KPO, Boliden Kokkola, Halpa-Halli, Umicore Finland sekä Jervois Finland. Kokkolan suurimpiin yritystuloverojen maksajiin kuuluivat vuonna 2021 myös autokoritehdas Tyllis Capital, logistiikka-alan Ahola Transport, Ekokuljetus JNH, matkailuautomyyjä Caravan Finland, metallin laserleikkaaja Kokkolan Laser Steel, energia-yhtiö Kokkolan Energia, tukkukauppa Pohjoismaiden Monituote, rakennusalan NSA Yhtiöt sekä veneveistämö Sarins Båtar. Kokkolassa on runsaasti metallituote-, vene-, elintarvike- ja puuteollisuutta sekä teollisia palveluja tuottavia yrityksiä.
Väestö.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys.
Taajamat.
Vuoden 2017 lopussa Kokkolassa oli 47 723 asukasta, joista 41 611 asui taajamissa, 5 822 haja-asutusalueilla ja 290:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kokkolan taajama-aste on 87,7 %. Kokkolan taajamaväestö jakautuu yhdeksän eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Himangan kirkonkylä sijaitsee yhtä asukasta lukuun ottamatta Kalajoen kaupungin alueella.
Kristinusko.
Luterilaiset seurakunnat.
Kokkolassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat jäsenmäärän mukaisessa suuruusjärjestyksessä:
Nämä seurakunnat kuuluvat Kokkolan seurakuntayhtymään. Kaustisen ja Ullavan seurakunta toimii myös Kaustisen kunnan alueella.
Entiset luterilaiset seurakunnat.
Historiallisella ajalla on Kokkolan kaupungin nykyisellä alueella lakkautettu seuraavat luterilaiset seurakunnat:
Herätysliikkeet.
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä toimii paikkakunnalla evankelisuus, jolla on paikkakunnalla muun muassa opiskelijatoimintaa opiskelijajärjestönsä Evankelisten Opiskelijoiden kautta, herännäisyys, rauhansanalaisuus, jolla on siellä sekä suomenkielinen paikallisosasto Kokkolan Rauhan Sana että ruotsinkielisten Närvilän rukoushuone sekä vanhoillislestadiolaisuus, jolla toimii paikkakunnalla Kokkolan seudun rauhanyhdistys sekä Ullavan ja Kälviän Rauhanyhdistys. Kokkolan seudun rauhanyhdistykseen kuului vuonna 2023 yhteensä 807 jäsentä. Lisäksi Kokkolassa toimii Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan seurakunta nimeltä Andreaksen luterilainen seurakunta.
Muut seurakunnat.
Muita kirkkokuntia edustaa ensinnäkin helluntaiherätys, johon Kokkolassa kuuluvat Kokkolan helluntaiseurakunta, jolla oli vuonna 2008 yli 400 jäsentä, Lohtajan helluntaiseurakunta, Kälviän helluntaiseurakunta, jolla oli vuonna 2011 420 jäsentä, Ullavan helluntaiseurakunta, jolla oli vuonna 2011 84 jäsentä sekä ruotsinkielinen Karleby Betaniaförsamling. Näistä Kokkolan helluntaiseurakunta on Suomen Helluntaikirkon jäsen. 
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kokkolan alueella toimii Vaasan ortodoksinen seurakunta. 
Lisäksi paikkakunnalla esiintyvät baptismi, jota edustavat itsenäinen Kokkolan baptistiseurakunta, jolla oli vuonna 2011 217 jäsentä sekä ruotsinkielinen Karleby Baptistförsamling, joka on Finlands svenska baptistsamfundin jäsen sekä adventismi, jota edustaa Suomen Adventtikirkon Kokkolan Adventtiseurakunta.
Kulttuuri.
Tapahtumia.
Kokkolassa on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Kokkolassa vuonna 1911 ja evankelisuuden evankeliumijuhlat vuosina 1971 ja 2001.
Ruokakulttuuri.
Kokkolan pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla "kievarin kuupano" eli "perunapuuro", jossa on perunasosekeon kuoppaan laitettua sian- ja naudanlihaa, koristeena herneitä. Muiksi pitäjäruoiksi valittiin graavi siika, Kokkolan piparkakut ja "krapsut" eli rasvassa paistetut kampaleivonnaiset.
Urheilu.
Kokkolan urheiluseuroista tunnetuin lienee pitkään Suomen pääsarjassa pelannut jalkapalloseura Kokkolan Palloveikot. KPV ja sen paikallisvastustaja, kaupungin ruotsinkielisten seura GBK pelaavat ottelunsa Kokkolan keskuskentällä. Kokkolassa on lukuisia jalkapallojoukkueita. Kaupungissa on yksi Suomen harvoista täysimittaisista jalkapallohalleista, Kippari-halli sekä lämmitetyt tekonurmet Keskuskentällä (valmis kesäkuussa 2020) ja Santahaassa.
Mestikseen takaisin noussut jääkiekkojoukkue Kokkolan Hermes pelasi 1950- ja 1960-luvuilla Mestaruussarjassa.
Kokkolasta tulee myös vuonna 1974 nousuun lähtenyt lentopallojoukkue Kokkolan Tiikerit. Vuonna 2008 Tiikerit aloitti taas toimintansa pitkän tauon jälkeen ja on vakiinnuttanut paikkansa lentopalloliigassa. Tiikerit voitti Suomen mestaruudet 2013, 2014 ja 2016 ja Suomen Cupin 2013–2015. Vuoden 2013 mestaruus ratkesi 4 200:n maksaneen katsojan edessä Kokkolan jäähallissa. Kaupungin koripalloseura on Kokkolan NMKY. Kaupungin sisäpalloilua ja opiskelijaliikuntaa varten valmistui vuonna 2015 Kampushalli.
Kokkolan Veikot ja Gamlakarleby Idrottsförening ovat tunnetuimmat yleisurheiluseurat, jotka ovat tuottaneet useita menestyneitä urheilijoita Suomeen. Kokkolan Tenniskerho - Gamlakarleby Tennisklubb (KTK-GTK) on Länsi-Suomen menestyneimpiä junioriseuroja, joka on kasvattanut mm. useita suomenmestareita ja EM-mitalisteja. Seura pelasi muun muassa 1980-luvulla miesten SM-liigassa. Salibandyseura Nibacos pelaa 2. divisioonassa.
"Karleby Goats" toi neljännesvuosisadan tauon jälkeen amerikkalaisen jalkapallon takaisin kaupunkiin. Goats aloitti amerikkalaisen jalkapallon toiminnan vuonna 2019. Kaudella 2021 Karleby Goats edustaa amerikkalaisen jalkapallon II-divisioonaa.
Liikenne.
Kokkolassa risteää kolme valtatietä:
Seututie 749 on nimeltään Pohjoisväylä ja valtatie kahdeksan Eteläväylä.
Kaupungin satama sijaitsee Ykspihlajan kaupunginosassa ja on Suomen vilkkaimpia satamia. Kokkolasta on hyvät rautatieyhteydet sekä pohjoiseen – Ylivieskan ja Oulun suuntaan – että etelään, Seinäjoen ja Tampereen kautta Helsinkiin. Kruunupyyn kunnassa 19 kilometrin päässä Kokkolasta kaakkoon sijaitsee Kokkola-Pietarsaaren lentoasema.
Hallinto ja politiikka.
Kaupunginjohtajaksi valittiin kesäkuussa 2016 Stina Mattila. Hän aloitti tehtävässä syyskuun 2016 alussa. Mattila valittiin seitsemän vuoden jatkokaudelle vuonna 2023. Häntä ennen, vuodesta 1991 alkaen kaupunginjohtajana oli Antti Isotalus.
Kaupunginvaltuustossa on 43 paikkaa, ja sen puheenjohtajana toimii Tiina Isotalus. Kaudella 2021–2025 valtuuston paikkajako on seuraava:
Kaupunginhallituksessa on 12 jäsentä, ja sen puheenjohtajana toimii Sari Innanen. Kaudella 2021–2025 hallituksen paikkajako on seuraava:
Tunnettuja kokkolalaisia.
Katso myös tunnettuja Kokkolan liitoskuntien henkilöitä Kaarlelasta, Kälviältä, Lohtajalta ja Ullavalta.