tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ompa til du dør

Ompa til du dør (Tanssi ompaa kunnes kuolet) on norjalaisen alternative rock -yhtyeen Kaizers Orchestran debyyttialbumi, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2001.
Taustatietoa.
Keulahahmo Janove Ottesenin ja kitaristi Geir Zahlin edellisen yhtyeen gnomin hajottua heikon menestyksen takia kaksikko päätti perustaa uuden yhtyeen. Aloittaen edellisen yhtyeensä ainoaksi suosituksi kappaleeksi osoittautuneesta "Bastard" -kappaleesta, Kaizers Orchestra alkoi muodostua hiljalleen. Yhtyeen ensimmäinen tiedossa oleva konsertti järjestettiin Det Beste Stedet -nimisessä pubissa (Paras paikka) Sandnesissa, Norjassa. Viikon ajan vuoden 2000 kesällä Ottesen ja Zahl esittivät yhtyeidensä Blod, snått &amp; julingin, gnomin sekä Kaizers Orchestran kappaleita kesätyökseen. Pubin omistaja Osman soitti bändille rumpuja. Yhtye soitti muun muassa kappaleet "Bøn fra helvete", "Ompa til du dør" ja "Resistansen".
Bändin palkattua Rune Solheimin, Jon Sjøenin ja Helge Risan takaisin, he äänittivät 14 kappaleen demon. Äänitettyjen kappaleiden lisäksi mukana oli erilainen versio Bastardista, sekä kolme muuta, jotka myöhemmin hylättiin; "Abstinenser", "Damplokomotiv" ja "Stormfull vals". Vuonna 2001 yhtye sai toisen kitaristin, Terje Vinterstøn. Allekirjoitettuaan levysopimuksen pienen levy-yhtiö Broiler Farmin kanssa, Kaizers Orchestran ensimmäisen studioalbumin teko alkoi. Tänä aikana kappaleet "Bris", "170" ja "Kontroll på kontinentet" kirjoitettiin, korvaten Abstinenserin, Damplokomotivin sekä Bastardin, jonka urkuriffiä käytetään 170 -kappaleessa. Stormfull vals hylättiin, palaten kuitenkin pintaan käyttämättömien demojen kokoelma-albumi Våre demonerilla.
Mainostus ja julkaisu.
Kontroll på kontinentet -kappaleelle kuvattiin musiikkivideo vuonna 2001 ja sitä näytettiin ZTV -kanavalla (norjalainen vastine MTV:lle). Tämä auttoi yhtyeen nousua julkisuuteen. Harmittavan unohdettavan julkaisutilaisuuden jälkeen "Ompa til du dør" kuitenkin sai sekä yleisön että kriitikoiden suosion, nousten nopeasti VG-listan huipulle. Myös heidän konserttinsa saivat hyviä arvosteluja, ja Kaizers Orchestra nousi nopeasti kuuluisuuteen. "Ompa til du dør"
Vuoden 2002 alussa albumi voitti "Paras albumi" -palkinnon Spellemannprisenissä (norjalainen Grammy). He voittivat myös "Paras live-esiintyjä" -palkinnon. Myöhemmin samana vuonna, varsinkin yhtyeen Roskilde-konsertin jälkeen yhtyeestä tuli myös kansainvälisesti tunnettu. "Ompa til du dør"istä julkaistiin kansainvälinen versio hieman erilaisella biisilistalla, johon myös lisättiin kappaleet "Død manns tango" ja "Mann mot mann". Se myös nippujulkaistiin "Død manns tango EP":n kanssa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat norjaksi ja ne on kirjoittanut pääasiassa Janove Ottesen lukuun ottamatta muutamaa yhteistyötä Geir Zahlin kanssa sekä hänen omia kappaleitaan.
Akutuq

Akutuq on Alaskan alkuperäiskansa inuitien keskuudessa perinteisesti valmistettu ruokalaji. Sen perinteisiin ainesosiin kuuluvat esimerkiksi karibunrasva, merinisäkkäistä saatava öljy, lumi ja makua antamaan lisättävät marjat. Ruokalajin nimi "akutuq" tarkoittaa sekoittamista.
Valmistus.
Valmistettaessa jouduttiin ottamaan huomioon paikallisesti saatavilla olevat raaka-aineet. Akutuqin valmistukseen on perinteisesti käytetty karibun ohutsuolen ympäriltä kerättyä kovaa ja valkoista rasvaa. Joskus karibun rasvan sijaan on käytetty esimerkiksi kalanrasvaa, josta valmistetun akutuqin rakenne on kuitenkin heikompi. Rasvaa pehmennetään vispaamalla, kunnes siitä tulee kuohkeaa massaa. Massaan lisätään kirkasta ja keltaista hylje- tai valasöljyä, joka vatkataan osaksi massaa sormin. Öljyä saadaan ensin nylkemällä traani ruhosta ja pesemällä se verestä. Tämän jälkeen traani varastoidaan puisiin tai nykyisin muovisiin säiliöihin. Traanin pinnalle muodostuu monityydyttämättömiä rasvahappoja. Öljyä ja rasvaa vatkataan sekaisin noin 45 minuuttia ja sekaan lisätään hieman vettä. Ruokalajin nimi "akutuq" tarkoittaa sekoittamista. Massa muistuttaa valmistuksen tässä vaiheessa kuohukermaa ja siihen lisätään sille makua antavat ainesosat. Usein käytettyihin aineisiin kuuluvat esimerkiksi alaskanvatukka ja mustikka. Sokeria on käytetty 1800-luvun puoliväliltä lähtien, jolloin sen toivat alueelle valaanpyytäjät. Marjojen ohella annokseen saatetaan lisätä lunta. Ainesosien suhde on tavallisesti yksi osa rasvaa, yksi osa öljyä ja neljä osaa proteiinia tai kasvismateriaa. Perinteisesti akutuqia saatettiin valmistaa suuri määrä kerralla, ja se varastoitiin ikiroudan kylmentämiin kellareihin.
Historia.
Akutuqin historiaa ei tunneta. Mahdollisesti se tuli Pohjois-Amerikkaan jo ensimmäisten nykyisen Beringinsalmen ylittäneiden ihmisten mukana. Aina 1900-luvun alkupuolelle saakka oli tapana järjestää markkinat, joille saattoi saapua inuiteja satojenkin kilometrien päästä. Markkinoilla eri alueilta saapuneet vaihtoivat keskenään hyljeöljyä karibunrasvaan. Joillakin markkinoilla järjestettiin jonkinlaisia akutuqin valmistuksen kilpailuja. Niihin saattoi kuulua aqutuqit, joihin kilpailijat pyrkivät käyttämään mahdollisimman erikoisia raaka-aineita, kuten kuivattua kalaa, linnunmunia, karibun vatsan sisältöä, verta, majavaa tai saukkoa. Akutuqin valmistus on vähentynyt nykyaikana, ja sen valmistuksen taitavat ovat vanhentuneet. Jotkut ovat pyrkineet nykyaikaistamaan akutuqin valmistustapoja, esimerkiksi käyttämällä karibun ja hylkeen sijaan kasvisrasvaa tai oliiviöljyä ja sekoittamalla annoksen tehosekoittimella.
Țuică

Țuicǎ ) on perinteinen romanialainen alkoholijuoma. Se on periaatteessa luumuista valmistettavaa hedelmäviinaa, jolla on omat valmistus- ja käyttöperinteensä. Erityisesti perinne on vahvaa Ardealissa eli Transilvaniassa. Țuicǎ tunnetaan unkarinkielisistä kirjoituksista jo 1300-luvun lopulta Bistrițan alueelta, silloin kirjoitusasussa "cujka". Vastaava juoma tunnetaan muissa osissa Romaniaa nimillä "pǎlincǎ" ja "horincǎ", mutta erona esimerkiksi unkarilaiseen pálinkaan on väkevyydessä ja valmistusaineissa. Țuicăan ei esimerkiksi ikinä käytetä aprikoosia, vaan aina luumua. Valmistusta on paljon maatiloilla laillisena kotipolttona. Juoman alkoholipitoisuus on 20–60 %.
Valmistusta varten luumut poimitaan elokuussa, ja niistä otetaan pois sinihappoa sisältävät kivet. Mäskin annetaan käydä noin kaksi kuukautta. Sen jälkeen rankki tislataan yleensä kahdesti, ja vahvuusprosentiksi saadaan jopa noin 55–60. Tisle kypsytetään puutynnyrissä, jotka ovat mieluiten akaasiaa. Tuote sekoitetaan kuumaan veteen, joten lopullinen vahvuusprosentti jää alle väkiviinan tason. Juomaa nautitaan kyytipoikana useimmiten porsaanlihan kera, ja sillä katsotaan olevan myönteisiä vaikutuksia ruoansulatuksen kannalta. Juoman voidaan antaa kypsyä myös tammitynnyrissä 10 vuoden ajan, jolloin sen maku ja tuoksu kehittyvät. Talvisin țuicǎa juodaan myös lämmitetään.
National Semiconductor PACE

PACE () oli National Semiconductorin valmistama 16-bittinen mikroprosessori. Suoritin julkaistiin vuonna 1974 ja se oli ensimmäinen 16-bittinen mikroprosessori.
Suorittimessa on neljä yleiskäyttöistä 16-bittistä rekisteriä. 
Suoritin perustui Data General NOVA -minitietokoneen rakenteeseen.
Viestijono

Viestijono () on prosessien välinen kommunikaatiotapa, jota käytetään jossakin muodossa useissa eri käyttöjärjestelmissä.
Jonot on tyypillisesti toteutettu linkitettynä listana. Jonot on tarkoitettu asynkroniseen kommunikointiin. 
Jonoja toteutetaan myös käyttöjärjestelmäriippumattomilla tavoilla ja käyttäjäavaruudessa (ytimestä riippumatta), esimerkiksi Java Message Service.
System V -tyylisessä Unix-rajapinnassa jonoja käsitellään järjestelmäkutsujen codice_1 ja codice_2 avulla. Jonoihin voidaan lisätä ja poistaa viestejä funktioilla codice_3 ja codice_4.
POSIX-tyylisessä rajapinnassa jonoja käsitellään järjestelmäkutsulla codice_5, ja viestejä lähetetään ja vastaanotetaan funktioilla codice_6 ja codice_7.
Windows toteuttaa viestijonon funktioilla codice_8, codice_9 ja codice_10.
Aitokirpat

Aitokirpat ("Altica") on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 300 lajia.
Get Ready for This

Get Ready for This on alankomaalaisen eurodance-yhtyeen 2 Unlimitedin single, joka julkaistiin syyskuussa 1991. Kappale on yksi useimmin soitetuista kappaleista urheilutapahtumissa ympäri maailmaa. Se oli Green Bay Packersin aloituskappaleena 45. Super Bowlissa sekä kahden NBA-joukkueen, Orlando Magicin ja San Antonio Spursin aloituskappaleena. Kappale on ollut myös useiden Major League Baseball -joukkueiden aloituskappaleena, muun muassa Cincinnati Redsin, Cleveland Indiansin, Colorado Rockiesin, Detroit Tigersin, Houston Astrosin, Miami Marlinsin, New York Yankeesin, Philadelphia Philliesin, Pittsburgh Piratesin sekä San Diego Padresin. Myös NHL:n joukkueet Montreal Canadiens ja San Jose Sharks ovat käyttäneet sitä aloituskappaleenaan.
”Get Ready for This” on esiintynyt useissa elokuvissa, kuten "Space Jam", "Anna palaa!", "Chandaal", "Happy Gilmore – ammattilainen", "", "Poutapilviä ja lihapullakuuroja 2" ja "Lego Elokuva". Televisiosarjoja, joissa kappale on esiintynyt, ovat muun muassa "Moesha", "Frendit" ja "Rillit huurussa".
Kotiseutukuvauksia Lounais-Hämeestä

Kotiseutukuvauksia Lounais-Hämeestä on suomalainen kotiseutuaiheinen julkaisusarja. Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistys julkaisi sarjaa yhteensä 46 osaa vuosina 1925–1973. Forssan museo on julkaissut sarjan kaikki osat digitoituna verkkopalvelussaan.
Yhdistyksen toinen julkaisu on vuodesta 1924 ilmestynyt ja edelleen ilmestyvä Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirja. Sen osista oli vuonna 2017 julkaistu verkossa vain muutamia vanhimpia.
Varsikirpat

Varsikirpat ("Chaetocnema") on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti noin 450 lajia. Varsikirppojen eri lajien koko vaihtelee 1,1–3,25 mm välillä. Varsikirppojen eri lajien tunnistaminen on vaikeaa ja yleensä mahdotonta valokuvista. Tunnistamiseen vaaditaan usein tarkkaa urospuolisen lajin sukupuolielimien tutkimista.
Jussi Lepistö

Jussi Lepistö (s. 28. helmikuuta 1960 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 379 runkosarjaottelua tehopistein 40+75=115 ja keräten 256 jäähyminuuttia sekä kahdeksan playoff-ottelua tehden kolme syöttöpistettä ja keräten kaksi jäähyminuuttia. Lepistö toimi Jokereiden kapteenina kausina 1981–1982 ja 1986–1987.
Ura.
Seuraura.
Lepistö on Jokereiden kasvatti. Hän voitti seurassa D-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1973 ja C-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1976. Lepistö pelasi juniorina myös hyökkääjänä, mutta lopulta Jokereiden juniorivalmentaja Pentti Katainen teki hänestä puolustajan. Lepistö nousi seuran SM-liigajoukkueeseen kaudella 1978–1979, jolloin hänen tulokaskautensa toi 35 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8. Sekä kauden 1979–1980 että kauden 1980–1981 päätteeksi Jokerit ajautui liigakarsintoihin, mutta joukkue onnistui säilyttämään sarjapaikkansa.
Kauden 1981–1982 Lepistö toimi vain 21-vuotiaana Jokereiden kapteenina. Kauden 1982–1983 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa. Kaudella 1983–1984 Lepistö pelasi Jokereiden ohella SM-liigaa myös seitsemän ottelun verran Suomen olympialaisiin valmistauneessa maajoukkueessa.
Kaudeksi 1984–1985 Lepistö siirtyi Ruotsin Elitserienin Leksands IF:ään. Kahden siellä vietetyn vuoden jälkeen hän palasi kaudeksi 1986–1987 Jokereihin, joiden kapteenina Lepistö toimi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+11=18. Kaudeksi 1987–1988 Lepistö vaihtoi Jokereiden paikallisvastustaja Helsingin IFK:hon. Hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Tony Ariman kanssa lukemalla +3.
Kolmen HIFK:ssa vietetyn vuoden jälkeen Lepistö siirtyi kaudeksi 1990–1991 I-divisioonajoukkue Vantaa HT:n riveihin. Hän pelasi siellä kaksi täyttä kautta ja esiintyi joukkueessa vielä yhden ottelun verran kaudella 1992–1993, jonka jälkeen Lepistö lopetti pelaajauransa.
Maajoukkueura.
Lepistö pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1979 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1978, jolloin hän voitti Euroopan-mestaruuden. Lepistö pelasi turnauksessa laitahyökkääjänä samassa ketjussa Jari Kurrin ja Jarmo Mäkitalon kanssa.
Muuta.
Lepistön poika Sami pelaa puolustajana Jokereiden KHL-joukkueessa. Hän on pelannut urallaan pudotuspelit mukaan lukien 186 NHL-ottelua, kuului vuoden 2011 maailmanmestarijoukkueeseen sekä voitti olympiapronssia vuosina 2010 ja 2014. Jussi Lepistön nuorempi poika Tommi on pelaa jääkiekkoa harrastepohjalta hyökkääjänä IV-divisioonan Kallio Gladiatorsissa.
Jussi Lepistö harrasti nuorempana myös yleisurheilua ja juoksi Vuosaaren Viikinkien pikaviestijoukkueessa.
Owen Morris

Owen Dylan Morris (s. 1968 Caernarfon, Wales) on brittiläinen musiikkialalla toimiva tuottaja, miksaaja ja masteroija. Hän on työskennellyt muun muassa Oasiksen, The Verven, The Fratellisin, Ashin ja Kaiser Chiefsin kanssa.
Morris on tuottanut muun muassa Oasiksen menestysalbumit "Definitely Maybe" (1994), "(What’s the Story) Morning Glory?" (1995) ja "Be Here Now" (1997).
Benjamin Alfthan

Benjamin Alfthan (27. helmikuuta 1866 Ilmee – 13. toukokuuta 1921 Antrea) oli suomalainen osuustoimintamies ja yritysjohtaja.
Alfthanin vanhemmat olivat kirjailija Johannes Alfthan ja Viktorina Tavast ja puoliso vuodesta 1890 Ida Gustava Månsson. Alfthan tuli ylioppilaaksi 20-vuotiaana 1886 ja valmistui agronomiksi kolmen vuoden opintojen jälkeen 1889. Toimittuaan 1890–1897 valtion omistaman tilan hoitajana hän työskenteli vuoteen 1901 maanviljelyskoulun opettajana, kunnes tuli Pellervon Välitysliikkeen johtajaksi. Sen toimintaa jatkaneen Hankkijan toimitusjohtaja Alfthan oli perustamisvuodesta 1905 vuoteen 1919 ja vielä myöhemmin johtokunnan neuvotteleva jäsen. Tämän jälkeen Althan oli Osuusliike Rehutuonnin toimitusjohtaja vuoteen 1921. Alfthanin aloittaessa Hankkijan toimitusjohtajana sillä oli noin 50 osuuskuntajäsentä, hänen erotessaan keväällä 1919 niitä oli 860. Alfthan oli Pellervo-Seuran johtokunnan jäsen 1909–1917, Osuukassojen Keskuslainarahaston hallintoneuvoston jäsen 1907–1917 ja Suomen Osuustoimintalehden toimituskunnan jäsen 1912–1918.
To Nightwish with Love

To Nightwish with Love on Yle Teemalla esitetty musiikkidokumentti ja verkkosarja vuodelta 2016. Siinä nähdään suomalaisen Nightwish-yhtyeen faneja eri puolilta maailmaa. 
Dokumentti on toteutustavaltaan poikkeuksellinen, sillä sen ovat kokonaisuudessaan kuvanneet yhtyeen fanit omilla kameroillaan ja kännyköillään. Se on kansainvälisesti poikkeuksellisen laaja joukkoistettu musiikkidokumentti. Osallistujia oli yli 50 maasta, muun muassa Taiwanista, Syyriasta, Georgiasta, Saksasta, Venezuelasta ja Brasiliasta. 
Tekemiseen osallistui kaiken kaikkiaan yli sata fania eri puolilta maailmaa, ja fanit vastasivat suurelta osin myös sarjan musiikista. Fanit osallistuivat myös yhtyeen historiasta kertovan animaation suunnitteluun ja piirtämiseen.
Ensi-ilta.
Dokumentin ensi-ilta oli erikoisnäytöksessä Nightwishin keikan yhteydessä Himos Parkissa 20. elokuuta 2016. Siellä sen katsoivat tuotantoryhmän kanssa Nightwish-yhtyeen jäsenet ja parikymmentä kuvaamiseen osallistunutta fania. Televisioensi-ilta oli Yle Teemalla ja verkossa maailmanlaajuisesti samana iltana.
Dokumentin ja verkkosarjan ideoivat, ohjasivat ja käsikirjoittivat Kaisa Alenius ja Harto Hänninen Yleltä. Ohjaaminen ja käsikirjoittaminen tapahtui fanien kanssa englanniksi Facebookissa.
Grand Canyonin lento-onnettomuus

Grand Canyonin lento-onnettomuus tapahtui lauantaina 30. kesäkuuta 1956 Grand Canyonilla, kun United Airlinesin lento UA718 törmäsi Trans World Airlinesin lentoon 2. Molemmat koneet putosivat kanjoniin. Onnettomuudessa sai surmansa yhteensä 128 henkilöä.
Koneet.
UA 718.
Kone oli Douglas DC-7 ja rekisteriltään N6324C. Kone oli tehnyt ensilentonsa vuonna 1955. 
TW 2.
Kone oli Lockheed Super Constellation, rekisteriltään N6902C. Kone oli tehnyt ensilentonsa vuonna 1952.
Lento.
Molemmat lennot olivat lähteneet Los Angelesin kansainväliseltä lentoasemalta. UA 718 lähti klo 9:04 ja oli matkalla Chicagoon, ja TW 2 lähti klo 9:01 ja oli matkalla Kansasiin.
TW 2:lle oli annettu lupa nousta 5 700 metriin. Miehistö pyysi lupaa nousta 6 300 metriin, mutta lupa evättiin liikenteen takia. Kone sai kuitenkin luvan nousta pilvien takia ylemmäs. Lento UA 718 lensi suuntaan 046 ja TW 2 suuntaan 059, joten koneilla oli risteävät lentoreitit. 
Kello 10.32 koneet lensivät kanjonin yllä, kun törmäys tapahtui. Lennon UA 718 vasen siipi osui TW 2:n perään katkaisten tämän matkustamon pääoven kohdalta, jolloin molemmat koneet menettivät hallinnan. TW 2 kallistui alaspäin ja syöksyi kanjoniin UA 718:n vasen siipi oli surrimmalta osin irronnut, joten kone menetti hallinnan ja törmäsi vuorenrinteeseen.
Onnettomuuden syy.
Koneet eivät nähneet toisiaan, eikä vielä tiedetä, miksi. Asiasta on esitetty eri väitteitä.
Emperor Tomato Ketchup

Emperor Tomato Ketchup on brittiläisen indie rock -yhtyeen Stereolabin neljäs albumi, jonka julkaisi Duophonic Records 18. maaliskuuta 1996 Isossa-Britanniassa ja Elektra Records 9. huhtikuuta 1996 Yhdysvalloissa. Albumin nimi tuli japanilaisesta elokuvasta, Tomato Kecchappu Kôtei (Emperor Tomato Ketchup)
Albumi on yhtyeen parhaiten menestynyt albumi tähän asti ja se on esiintynyt 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään -kirjassa
Säiliöinti

Säiliöinti () tai käyttöjärjestelmätason virtualisointi tarkoittaa tietotekniikassa kevyempää eriyttämistä kuin "hypervisorilla" tehtävä virtualisointi.
Ratkaisuja ovat muun muassa FreeBSD:n "jail", Linux "container", NetBSD:n "sysjail", AIX "Workload Partitions" ja Solaris "Container/Zone".
Säiliöt eivät tarvitse "hypervisoria", virtuaalikoneita eikä tarvitse suorittaa kokonaista asiakaskäyttöjärjestelmää varsinaisen käyttöjärjestelmän lisäksi. Myöskään levytilaa ei tarvitse varata toistuville tiedoille. Säiliöitä voi käyttää kuudesta kahdeksaan kertaa enemmän samalla laitteistolla kuin perinteisellä virtualisoinnilla.
Säiliöitä kutsutaan myös "virtuaaliympäristöiksi" (, VE) erona virtuaalikoneille. Virtuaaliympäristö on tiettyihin tarkoituksiin sopiva vaihtoehto virtuaalikoneille pilvipalveluiden toteutukseen.
Säiliöintiä käytetään muuttumattomien käyttöjärjestelmien kanssa: näissä varsinainen käyttöjärjestelmä on samanlainen jokaisella koneella ja sovellukset asennetaan säiliöihin.
Säiliöt paketoivat sovellusohjelman, ohjelman tarvitsemat kirjastot ja muut riippuvuudet sekä konfiguraation yhdeksi kokonaisuudeksi. Säiliöt ovat eriytettyjä isäntäkäyttöjärjestelmästä ajonaikaisen ympäristön avulla ja yhteisiä ohjelmabinäärejä voi jakaa useiden säiliöiden kesken, jolloin kapasiteetin tarve pienenee.
Toteutustekniikat.
Varhainen tapa on ollut Unixissa toteutettu codice_1-rajoitus hakemistopuun rajaamiseksi, joka myöhemmin lisättiin 4.2BSD:ssä.
Linuxissa säiliöinnin toteuttamiseen käytetään yhdistelmiä ytimen tukemia mekanismeja kuten cgroups-resurssointia ja nimiavaruuksia sekä seccomp, AppArmor ja SELinux oikeusrajoitteita. Eri ratkaisuja ovat Docker, Linux-VServer, lmctfy, LXC, OpenVZ ja Podman. Ohjelmistot kuten Kubernetes, Mesos ja Swarm ovat suunnattu useiden säiliöiden hallintaan useilla eri koneilla klustereissa.
Myös Copy-on-write -tekniikkaa voidaan käyttää hyödyksi, jolloin oma tallennustila varataan vasta kun on tarvetta tallettaa eriävää tietoa.
Docker vaikutti merkittävästi säiliöinnin suosioon ja yleistymiseen.
Open Container Initiative.
Open Container Initiative (OCI) on Dockerin ja Linux Foundationin vuonna 2015 perustama yhteenliittymä, joka on standardoinut käytettäviä tiedostomuotoja, ohjelmointirajapintoja ja ajonaikaisia ympäristöjä. Docker refaktoroi ohjelmistonsa pienempiin komponentteihin, joista osan se luovutti määrittelyjen kanssa OCI:lle. OCI:n ohjelmistot ja määrittelyt toimivat perustana useille muille.
Kiiltokirpat

Kiiltokirpat ("Crepidodera") on lehtikuoriaisten (Chrysomelidae) heimoon kuuluva suku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti yli 40 lajia. Kiiltokirpat ovat väriltään metallisen kiiltävän sinisen, vihreän tai pronssin värisiä.
Qatayef

Qatayef tai qaṭā’if on pääosin arabimaissa valmistettava kreppi.
Qatayefin nimi on johdettu arameasta ja se viittaa taikinan tekemiseen. Vanhimmat maininnat siitä ovat peräisin 900-luvun keittokirjoista abbasidien valtakaudelta. Tuolloin siitä käytettiin nimeä "khushkanānaj min qaṭā’if maqlī", eli vapaasti kääntäen täytetyistä ohukaisista tehty keksi. Pohjois-Afrikassa leivonnaista kutsuttiin nimellä abbasidiqaṭā’if, minkä perusteella sen voidaan tuolloin olettaa olleen suhteellisen hiljattain syntynyt leivonnainen.
Nykyisen kaltaisen qatayefin valmistus muistuttaa tavallisen ohukaisen valmistusta. Historiallisesti se valmistettiin vaivaamalla kohotettua taikinaa ja lisäämällä siihen vettä. Sitkeä taikina voitiin näin tasoittaa ohueksi. Myöhempiin keksintöihin kuuluvat esimerkiksi niiden uppopaistaminen. Nykyisin qatayef ostetaan tavallisesti kaupasta tai leipomosta sellaisenaan ja se täytetään kotona. Tavallisimpiin täytteisiin kuuluvat paksu kerma, makeutetut maapähkinät ja valkoinen juusto.
Trifle

Trifle on suosittu englantilainen jälkiruoka, joka koostuu sokerikakku-, vanukas- ja hedelmä- tai hillokerroksista kermavaahdolla tai syllabubilla päällystettynä. Kakkupohja kostutetaan sherryllä tai muulla alkoholipitoisella juomalla. Trifleä tarjoillaan etenkin jouluisin.
Valmistus.
Trifle koostuu tavallisesti kakku- tai sokerikakkukeksikerroksista. Kerrokset kostutetaan usein sherryllä tai vastaavalla alkoholipitoisella juomalla, kuten brandyllä tai viinillä. Muita sen ainesosia ovat hillo tai hedelmät, macaron tai ratafia-keksi, paksu vanukas, sekä kermavaahto tai syllabub-päällyste. Annoksen koristeluun käytetään esimerkiksi manteleita, karhunputkea tai kandeerattuja marjoja. Samasta annoksesta on olemassa monia eri versioita. Annos valmistetaan usein lasikulhoon, josta näkyvät sen eri kerrokset. Trifleä tarjoillaan eri juhlien, kuten joulun aikaan.
Historia.
Nimi trifle juontuu keskienglannin sanasta "trufle", joka on puolestaan peräisin muinaisranskan sanasta "trufe". Sana tarkoittaa suurin piirtein "vähäpätöistä". Trifle muistuttaa hieman hedelmärahkaa, jota kutsutaan Englannissa nimellä "fool". Nimiä käytettiin pitkään rinnakkain. Triflen resepti mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1596 Thomas Dawsonin teoksessa "The Good Huswife’s Iewell". Dawsonin resepti muistutti kuitenkin ennemminkin hedelmärahkaa ja ensimmäinen nykyisenkaltaisen triflen resepti on peräisin Kaarle I:n kokkina työskenneeltä Jos Cooperilta vuodelta 1654. Hän kutsui annostaan nimellä "Foole". Annoksen pohjalla oli sherryllä kostutettua leipää. Ajan kuluessa reseptistä tuli entistä monimutkaisempi ja Hannah Glassen reseptissä teoksesta "The Art of Cookery Made Plain and Easy" vuodelta 1751 käytetään punaviiniä, syllabubia ja kermaa. Yhdistyneestä kuningaskunnasta trifle levisi myös Yhdysvaltoihin, jossa sitä kutsutaan esimerkiksi nimillä "tipsy squire", "gipsy squire" ja "tipsy parson".
Marko Palovaara

Marko Palovaara (s. 1973 Kolari) on suomalainen kokki ja keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2002. Hän työskenteli tuolloin vuoromestarina Jarmo Vähä-Savon luotsaaman Michelin-tähtiravintola G. W. Sundmansin palveluksessa.
Vuonna 2017 hän toimi yrittäjänä ja vastasi ravintola Bistro o Matista Kirkkonummella. Hän on aiemmin työskennellyt muun muassa ravintola Wanhassa Munkissa, White Ladyssä, Bakersissä, hotel Lordissa ja G. W. Sundmans.
Hänen mottonsa on: "Miksi tehdä huonoa, kun sama aika menee hyvän valmistamiseen?"
Ari Ruoho

Ari Ruoho (s. 1974 Espoo) on suomalainen keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2003. Hän työskenteli tuolloin kokkina keittiömestari Markus Maulavirran johtamassa ravintola Nokassa. Ruoho on saanut myöhemmin Pro-palkinnon Nokan keittiömestarina. Nyttemmin hän toimii Nokan keittiöpäällikkönä.
Hän on työskennellyt ulkomailla muun muassa Indonesiassa, Ranskassa, Amerikassa ja Norjassa. 
Hän on Vuoden 2000 kokin Peppi Aralehdon puoliso. He kirjoittavat yhdessä ruoka-aiheista artikkelisarjaa Helsingin Sanomien Kuukausiliitteeseen, ja artikkelisarjan kolmesta ensimmäisestä vuodesta on julkaistu ruokakirja.
Vínarterta

Vínarterta on islantilainen kerroskakku. Perinteisesti vínartertaa on tarjoiltu häissä ja jouluna. Islantilaisten siirtolaisten mukana se on levinnyt myös Kanadaan.
Valmistus.
Vínarterta tarkoittaa vapaasti käännettynä wienintorttua ja se onkin todennäköisesti levinnyt Islantiin Wienistä Tanskan kautta. Islannissa vínartertaa on tarjoiltu vuoden 1860 paikkeilta lähtien. Perinteisesti sitä on tarjoiltu kahvin kanssa häissä ja jouluna. Perinteinen leivos käsittää viidestä yhdeksään kerrosta murokeksiä ja hedelmähilloa. Leivoksen taikina maustetaan usein mantelilla ja sen hedelmähillotäyte kardemummalla, vaniljalla tai punaviinillä. Täytteeseen käytettiin aikanaan etenkin luumua, mutta sittemmin ovat yleistyneet halvemmat raaka-aineet, kuten esimerkiksi raparperi. Valmis kakku saatetaan kuorruttaa sokerikuorrutteella, joka terästetään joskus vodkalla tai bourbonilla. Vínarterta kestää hyvin varastointia ja se voi säilyä hyvin suojattuna jopa kuukausia.
Historia.
Nykyisin vínarterta on ehkäpä suositumpaa Kanadassa kuin kotimaassaan Islannissa. Kanadaan sen toivat islantilaiset siirtolaiset, joita saapui etenkin Askja-tulivuoren purkauksen jälkeen vuonna 1875. Purkauksen tuhka tappoi suuren osan Islannin kasvillisuudesta ja näin myös karjasta. Suuri osa saaren väestöstä muutti tällöin ulkomaille. Mukanaan he veivät vínartertan reseptin, josta tuli tärkeä kansallisen identiteetin merkki ulkomailla asuvien siirtolaisten ja heidän jälkeläistensä keskuudessa.
Kustannustoimi

Kustannustoimi on kirjallisuuden, musiikin ja informaation saattamista yleisön tietoon. Artistit voivat kustantaa itse omat tuotoksensa, mutta useammin siitä vastaa kustannusyhtiö, jonka kanssa artisti on tehnyt sopimuksen.
Yhdysvaltalainen kustantaja Richard Nash määrittelee kustantamisen siten, että se ei ole kirjailijoiden sanojen painamista paperille ja niiden myymistä eteenpäin lukijoille, vaan se on sitä, että kirjailija ja lukijat saatetaan yhteen.
Aikaiset painetut kirjat, sivut ja kuvat, jotka tehtiin ennen vuotta 1501 tunnetaan inkunaabeleina. 
Kustannustoimen vaiheita ovat hankinta, muokkaaminen, tuottaminen, painaminen, markkinointi ja jakelu. Tässä tehtävässä ovat muun muassa levy-yhtiöt ja kirjankustantamot.
Gamonedo (juusto)

Gamonedo (asturiaksi "Gamonéu") on Espanjan Asturian alueella valmistettava juusto.
Gamonedo-juustoa valmistetaan Cangas de Onísin ja Onísin kahdessa kylässä Asturian ruhtinaskunnassa. Kylät sijaitsevat Gamonéu del Valle tai Gamonedo del Valle -nimisessä laaksossa ja lähistöllä sijaitsevat Picos de Europa -vuoret.
Gamonedo on suojattu alkuperänimitys ja sitä valmistetaan lehmän, vuohen tai lampaanmaidosta, tai niiden sekoituksesta. Valmistuksen mukaan juusto voidaan jakaa kahteen tyyppiin. Tavallista juustoa valmistetaan vuoden ympäri, mutta noin 10 % koko valmistuksesta on kesä-syyskuun välillä vuoristosolissa valmistettavaa Gamonedo del Puerto tai Gamonéu del Puerto -juustoa. Juustot ovat hieman eri makuisia, mikä johtuu laakson ja vuorten eri kasvillisuudesta. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 24-30 °C asteeseen ja siihen lisätään juoksute. Seos saostuu noin tunnin ajan, jonka jälkeen syntynyt juustomassa pilkotaan ja kuivataan. Kuivattamisen jälkeen juustomassa asetellaan vanteisiin ja joskus myös puristetaan. Vielä ennen kypsyttämistä juusto suolataan ylä- ja alapuolelta ja sitä savustetaan 10-12 päivää. Juuston kypsymiseen kuluu kahdesta kuuteen kuukautta ja kypsyttäminen tapahtuu kellareissa tai alueen kalkkikiviluolissa 8–12 °C lämpötilassa. Kypsyttämisen aikana juustoon kasvaa myös "Penicillium roqueforti" -hometta.
Valmis juusto on leveydeltään 10-30 cm ja korkeudeltaan 8-15 cm. Painoa juustolla on puolesta kilosta seitsemään kiloon. Juuston kuoren väri vaihtelee pellavaisesta punertavan ruskeaan. Savustaminen tuottaa myös harmaan sävyjä. Juuston sisältö on valkoista tai kellertävää. Hometta juustossa on epäsäännöllisinä kasvustoina. yleensä etenkin kuoren seudulla. Juuston makua on kuvailtu voiseksi ja pähkinäöiseksi, sekä savuiseksi ja pisteliääksi.
Ankeisen joulutervehdys

Ankeisen joulutervehdys on ensimmäisen kerran jouluaattona 2017 MTV3-kanavalla esitetty suomalainen televisioelokuva, jonka pääosan näyttelee Pilvi Hämäläinen. Hän esittää elokuvassa Aina Inkeri Ankeista, joka oli hänen sketsihahmonsa "Putous"-televisiosarjan kahdeksannella kaudella alkuvuodesta 2017.
Elokuva koostuu kolmesta erillisestä tarinasta: ensimmäisessä osassa Ankeinen kidnappaa joulupukin ("Pukin piina"), toisessa osassa tarina sijoittuu Betlehemiin ensimmäiseen jouluun ("Aina Inkeri Nasaretilainen") ja kolmannessa selviää, miksi Ankeinen vihaa perinteisiä sukujouluja ("Sukujoulu"). Elokuva keräsi televisiossa jouluaattona keskimäärin 350 000 katsojaa.
Rooleissa.
Pukin piina
Aina Inkeri Nasaretilainen
Sukujoulu
Linnan juhlat (elokuva)

Linnan juhlat on Tapio Piiraisen käsikirjoittama ja ohjaama televisioelokuva, jonka ensiesitys nähtiin 3. joulukuuta 2017 Yle TV1:n "Kotikatsomo"-ohjelmapaikalla.
Elokuvan päähenkilö, filosofian tohtori Bruno A. Oja (Ville Myllyrinne), on muuttanut Lappiin. Hän saa kutsun Linnan juhliin, jonne hän lähtee taksilla Lapin miehen Jallun (Kai Lehtinen) kyydillä. Matkalla Kilpisjärveltä Helsinkiin Oja löytää itselleen uudenlaisen Suomen kohdatessaan kovia kokeneita ihmisiä, joidenlaisia ei kutsuta Linnan juhliin.
Matti Jämsén

Matti Kalervo Jämsén (18. elokuuta 1979 Helsinki – 14. lokakuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2005. Hän työskenteli tuolloin ravintola G. W. Sundmansin palveluksessa. Matti Jämsén edusti Suomea vuoden 2011 Bocuse d’Or -kilpailussa sijoittuen viidenneksi ja vuoden 2015 kilpailussa, jossa hän nousi neljänneksi ja voitti palkinnon parhaasta lihavadista. Hän voitti Food &amp; Fun -kilpailun Islannissa vuonna 2011.
Jämsén toimi muun muassa ravintola Cellassa (Helsinki), hotelli Vaakunan Memphis-ravintolassa, ravintola Piratessa (Hanko), Kalastajatorpalla, Fishmarketissa, Katajanokan kasinolla, Chez Dominiquessa, oslolaisissa huippuravintoloissa Restaurant Bagatellessa (kaksi Michelin-tähteä) ja vuoden 1993 Bocuse d’Or -voittaja Bent Stiansenin omistamassa Restaurant Statholdergaardenissa (Michelin-tähti) sekä Die Quadricassa Saksassa. Hän toimi Tallink Siljan ravintoloista vastaavana ravintolatoimenjohtajana. Hän oli myös yrittäjä omassa Matti Jämsen Oy:ssä.
Vuodesta 2017 lähtien Jämsén toimi Suomen Bocuse d’Or -joukkueen johtajana (presidenttinä) ja osallistui myös kilpailujen tuomaristoon. Häntä ennen Suomen kisajoukkuetta johti Pekka Terävä.
Jämsén kuoli 41-vuotiaana 14. lokakuuta 2020.
Mika Palonen

Mika Palonen (s. 1976 Helsinki) on suomalainen kokki ja keittiömestari. Hän voitti suomalaisen Vuoden kokki -kilpailun vuonna 2010. Hän työskenteli tuolloin ravintola Bläkin palveluksessa. Hän edusti Suomea Bocuse d’Or -kokkikilpailussa vuosina 2012–2013. 
Vuonna 2017 hän oli Bistro Sinnen keittiömestari (Porvoo). Hän on työskennellyt tätä aiemmin muun muassa Villa Strösvikin, Faro Channelside Bar &amp; Restaurantin, Sasson, Gaijinin ja Nokan keittiöissä. Hän on omistaja-osakkaana vuonna 2017 perustetussa yrityksessä Nood Ramen.
Butte (Montana)

Butte [bjuːt] on kaupunki Yhdysvaltojen Montanan osavaltion lounaisosassa. Se on Silver Bow’n piirikunnan hallintokaupunki. Butte on vanha kulta-, hopea- ja kuparikaivoskaupunki, jossa 1900-luvun alussa asui kolmisen tuhatta suomalaissiirtolaista. Tuolloin asukkaita oli kaikkiaan noin sata tuhatta, kun vuoden 2010 väestönlaskennassa Buttessa oli enää 34 200 asukasta. Se on silti yhä Montanan osavaltion viidenneksi suurin kaupunki. Seudun kaivokset työllistävät enää noin 300 henkeä, ja suomalaisten jälkeläisiä on kaupungissa ehkä pari sataa.
Historiaa.
Butte perustettiin 1860-luvulla. 1900-luvun alussa kaivoksissa työskentelevien keski-ikä oli 35 vuotta. Syvimmillään työtä tehtiin noin 1 600 metriä maanpinnan alla. Kesällä 1917 Speculator-kaivoksen räjähdyksessä ja siitä alkaneessa tulipalossa kuoli 168 ihmistä, myös monia suomalaisia.
Suomalaisten asuttama kaupunginosa tunnettiin nimellä Finntown. Siellä oli suomalaisten pitämä majatalo, kapakoita, luterilainen kirkko ja rouva Riipin 600-paikkainen ruokala. Viimeinen suomalaisista muistuttanut liike, Helsinki-baari, suljettiin 2010-luvun loppupuolella. Buttessa oli syntynyt muun muassa Suomessa uransa tehnyt juristi ja hallintoneuvos Artturi Ikkala.
Hiski Salomaa laulaa laulussaan ”Lännen lokari” käyneensä myös Buttessa: ”Olen käynynnä Biuttissa, Lousissa, Retulaatsissa, Miiamissa...” Amerikansuomalaisten ”Retulaatsi” on toinen Montanan kaivoskaupunki, Red Lodge, ”Lousi” on tiettävästi Saint Louis, Missouri, ja ”Miiami” Floridan Miami.
Pristerodontia

Pristerodontia on dikynodontteihin kuuluva terapsidiryhmä. Sen jäseniltä esimerkiksi puuttuvat hampaat "premaxilla luusta" ja niiden "os palatinum" luut ovat osa suulaen takaosaa. Lisäksi näiden dikynodonttien "premaxilla" eli "os premaxillare" ja "os nasale" -luiden välillä ei ole huomattavaa kannusta. 
Luokittelu.
Pristerodontiaan kuuluvat esimerkiksi Pristerodontidae, Oudenodontidae, Geikiidae, Lystrosauridae, Dicynodontidae ja Kannemeyeriiformes.
Luokittelu Modeston, Rubidgen &amp; Welmanin, 1999 ja Maischin, 2002 mukaan:
Fylogenia.
Maisch (2002):
Luettelo Kankaanpään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kankaanpään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kankaanpään kaupungissa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Kankaanpäähän on liitetty Honkajoen kunta.
Taustaa.
Kankaanpäässä on eniten julkisia taideteoksia, jos suhteutetaan teosten määrä asukasmäärään. Suuri osa Kankaanpään julkisista teoksista on kaupungin keskustassa, ja niihin voi tutustua "Taidekehä"-kävelykierroksella. Siinä on mukana yli sata teosta. Kankaanpään taidekoulu järjesti 1990-luvulla kaksi kansainvälistä kuvanveistosymposiumia. Ensimmäiseen, tšekkiläis-balttilaiseen vuonna 1995 osallistui 24 opiskelijaa ja kuvanveistäjää. Symposiumin tuloksena oli 24 uutta julkista taideteosta. Idea Taidekehästä, kävelyraitista, jonka ympärillä on teoksia, esitettiin vuonna 1996 julkaistussa ydinkeskustan kehittämisprojektin "Katseet Kankaanpäähän" -väliraportissa. Hankkeen taustalla olivat muiden kaupunkien kävelykatu ja -keskustahankkeet. Keskustan kehittämistä rahoitti aluksi osittain Satakuntaliitto ja myöhemmin EU. Toinen, pohjoismainen kiviveistosymposiumi järjestettiin EU-tuella 1997. Osallistujia oli 22. Kesänäyttelyistä "Taas" vuonna 1998 ja "Kerran kesällä" vuonna 1999 lumastettiin kunnalle joitakin teoksia. Näitä ei ollut tarkoitettu pysyviksi, ja joitakin on poistettu. Myös vuoden 1998 turveveistosssymposiumin Taidekehälle tuottamista teoksista vain yksi oli tarkoitettu pysyväksi. Ydinkeskustaprojekti päättyi vuoden 1999 loppuun. EU-rahoituskauden päätyttyä kehittämiselle ei nimetty enää ohjaus- tai muutakaan ryhmää. Uusia teoksia Taidekehälle on toteutettu kesänäyttelyiden ja vuonna 2003 aloitetun EU-rahoitteisen Pohjois-Satakunnan toriprojektin kautta. 
Taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat.
 Tässä luettelossa on 125 kohdetta.
Einar Økland

Einar Andreas Økland, kirjailijanimiä: John Donner ja Tone Hesthammer, (s. 17. tammikuuta 1940 Sveio, Hordaland, Norja) on norjalainen kirjailija. Hän on runoilija, näytelmäkirjailija, lastenkirjailija ja esseisti. Hän kirjoittaa uusnorjaksi.
Økland on kirjoittanut nimimerkillä John Donner nuortenkirjasarjaa "Somerset", johon hän ja Sigbjørn Heie, Ragnar Hovland ja Per Olav Kaldestad vuosina 1982–1987 kirjoittivat 13 kirjaa. Nimimerkkiä Tone Hesthammer hän on käyttänyt lähinnä kirjoittaessaan lehtiartikkeleita.
Økland on toisen maailmansodan jälkeisistä norjalaisista kirjailijoista monipuolisin ja on ollut norjalaisen lastenkirjallisuuden merkittävä uudistaja. Hän on suorittanut 1965 Oslon yliopistossa kliinisen psykologian virkatutkinnon ja työskennellyt joitakin vuosia psykologina, ennen kuin hän 1967 siirtyi päätoimiseksi kirjailijaksi.
Hänen esikoisteoksensa "Ein gul dag" (1963) julkaisi Cappelen, mutta toisesta teoksesta "Mandragora" (1966) lähtien kustantaja on ollut Det Norske Samlaget. Prosaistina hän aloitti novellikokoelmalla "Svart i det grøne "(1967).
Økland oli 1968 perustamassa kirjailijoiden Tor Obrestad, Kjell Askildsen, Bjørn Nilsen, Dag Solstad ja Arnljot Eggen kanssa Norjan kirjailijakeskusta (Norsk Forfattersentrum). Hän oli 1992 Bergenin kansainvälisen festivaalin festivaalikirjailija.
Eeva Perttula

Eeva Liisi Maria Perttula (s. 1978) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi marraskuusta 2016 lokakuuhun 2018 jääkiekkoseura Porin Ässien toimitusjohtajana. Hän oli jääkiekon SM-liigan historian kolmas naistoimitusjohtaja SaiPassa kaudella 1980–1981 työskennelleen Sirkka-Liisa Rantsin ja Jokereissa vuosina 1994–1999 vaikuttaneen Leena Harkimon jälkeen. Tällä hetkellä Perttula toimii Atea Finland Oy:n myyntijohtajana. 
Köyliöstä kotoisin oleva Perttula työskenteli ennen Ässiä ravintola-alalla Foodwest Oy:n toimitusjohtajana. Hän on toiminut myös pesäpallotuomarina tuomiten Superpesiksen otteluita ja sivutoimisena ammattinaan ohjannut ryhmäliikuntatunteja. Hän on aiemmin toiminut kokoomuksen kaupunginvaltuutettuna Kurikassa kahden vuoden ajan.
Koulutukseltaan Perttula on kauppatieteiden maisteri, joksi valmistui Göteborgin yliopistosta. Vuoden 2016 lopulla hän opiskeli Aalto-yliopistossa kauppatieteiden tohtorin tutkintoa. Hänen väitöskirjansa käsittelee jaettua johtamista luovilla aloilla.
Sa’da

Sa’da (myös Sa’dah tai Saada) on kaupunki Pohjois-Jemenissä. Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 51 870 henkilöä ja se toimii samannimisen maakunnan hallinnollisena keskuksena.
Maantiede.
Sa'da sijaitsee samannimisen tasangon reunamalla noin 240 kilometriä Jemenin pääkaupungista Sanaasta pohjoiseen. Kaupungin korkeus merenpinnasta on noin 1 800 metriä. Sa'da on myös saman nimisen maakunnan keskus.
Historia.
Muutamissa säilyneissä sabalaisissa teksteissä mainitaan "hgrn S’DTm" eli Sa’dan kaupunki ja viittauksia on myös saman nimiseen heimoon. Historioitsija ja maantieteilijä al-Hamdani kirjoitti kuitenkin kaupunkia kutsutun ennen islamin saapumista alueelle nimellä "Juma". 1200-luvulla elänyt matkailija Ibn al-Mudjawir kertoo puolestaan, että kaupungin oli aikanaan rakennuttanut Nooan poika Seem ja että reitti Sanaasta Sa’daan oli aikanaan ollut merkittävä kauppareitti. Jos paikalla on joskus ollut vanhempi kaupunki, siitä ei ole säilynyt merkkejä nykypäiviin saakka.
Vuonna 897 kaupunkiin saapui zaidilaisuuden perustanut Yahya bin al-Husayn, joka tuli sittemmin tunnetuksi paremmin nimellä imaami al-Hadi ila 'l-Hakk. Kaupungista tuli zaidilaisen imamaatin keskus ja al-Hadi rakennutti uuden moskeijan, jonka ympärille rakentui puolestaan toreja ja taloja. Ibn al-Mudjawir mainitsee kaupungilla olleen muurin, portteja ja vartiotorneja. Al-Hadin kuollessa vuonna 910 hänet haudattiin paikalliseen hänen mukaansa nimettyyn moskeijaan. Moskeijaan haudattiin myös hänen poikansa al-Murtada Muhammad (k. 922) ja al-Nasir Ahmad (k. 935). Hauta ja moskeija ovat nykyisin tärkeä zaidilaisten pyhä paikka. 1800-luvulla alueen osmanimiehityksenaikana kaupungissa sijaitsevalle kukkulalle rakennettiin al-Kashla -niminen sitadelli. 2000-luvulla Sa'da ja sen maakunta vat olleet hallitusta vastaan taistelleiden huthien ydinaluetta. Vuonna 2014 huthit etenivät nopeasti tukialueeltaan etelään ja valtasivat suuren osan Jemenistä. Tilanne johti edelleen käynnissä olevaan Jemenin sisällissotaan. Huthien tukikohtana kaupunki on joutunut ankarien ilmaiskujen kohteeksi.
Väestö.
Vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan Sa'daan asukasluku oli 51 870. Kaupungin ja sen välittömän lähialueen väestön valtaosa on zaidilaisia šiiamuslimeja.
Luettelo Arthur Conan Doylen suomennetuista teoksista

Arthur Conan Doyle oli erityisesti Sherlock Holmes -tuotannostaan tunnettu monipuolinen skotlantilainen kirjailija, jonka teoksia on suomennettu runsaasti.
Novelleja.
Novellisuomennoksia, jotka ovat ilmestyneet lehdissä tai novellikokoelmissa.
Dromopoda

Dromopoda on hypoteettinen kladi, joka muodostaisi hämähäkkieläinten toisen haaran. Siihen kuuluu neljä lahkoa: lukit, valeskorpionit, skorpionit ja arolukit. Dromopodan sisarryhmä olisi Micrura, johon kuuluvat muun muassa hämähäkit ja punkit.
Hypoteesi on nyttemmin hylätty, sillä geenitutkimukset ovat osoittaneet, että Dromopoda on keinotekoinen ryhmä. Uudet tutkimukset tukevat Arachnopulmonata-kladia, johon kuuluvat muun muassa skorpionit, valeskorpionit ja hämähäkit. Arachnopulmonata sisältää kaikki nykyään elävät lehtikeuhkolliset hämähäkkieläimet, mutta siihen kuuluu myös keuhkonsa menettäneitä ryhmiä, kuten valeskorpionit. Lukit, arolukit ja punkit sen sijaan ovat keuhkottomia hämähäkkieläimiä, jotka sijoittuvat Arachnopulmonata-kladin ulkopuolelle.
Santa María (F81)

Santa María (runkonumero F81) on Espanjan laivaston vuonna 1984 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1977 Bazánilta, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 1982. Alus laskettiin vesille 24. marraskuuta 1984 ja otettiin palvelukseen 12. lokakuuta 1986.
Palvelus.
Alus on palveluksessa.
Victoria (F82)

Victoria (runkonumero F82) on Espanjan laivaston vuonna 1986 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1977 Bazánilta, missä köli laskettiin 16. elokuuta 1983. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1986 ja otettiin palvelukseen 11. marraskuuta 1987.
Palvelus.
Alus osallistui 29. maaliskuuta 2009 operaatio Atalantaan, kun Saksan lipun alla purjehtinut tankkeri "Spessart" oli joutunut merirosvojen hyökkäyksen kohteeksi. Tankkerin suojamiehisto torjui merirosvojen hyökkäyksen, minkä jälkeen "Victorian" SH-60 pysäytti pakenevan merirosvoaluksen ampumalla.
Numancia (F83)

Numancia (runkonumero F83) on Espanjan laivaston vuonna 1987 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 29. kesäkuuta 1977 Bazánilta, missä köli laskettiin 8. tammikuuta 1986. Alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1987 ja otettiin palvelukseen 8. marraskuuta 1988.
Palvelus.
Alus valtasi 27. huhtikuuta 2009 yhdeksän hengen miehistöllä varustetun somalialaisen merirosvoaluksen, joka yritti vallata "MSC Melodyn".
Reina Sofía (F84)

Reina Sofía (runkonumero F84) on Espanjan laivaston vuonna 1989 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 19. kesäkuuta 1986 Bazánilta, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1987. Alus laskettiin vesille 19. heinäkuuta 1989 ja otettiin palvelukseen 18. lokakuuta 1990.
Palvelus.
Alus on palveluksessa.
Ikaalisten Matkatoimisto

Ikaalisten Matkatoimisto Oy on suomalainen matkatoimisto, joka käyttää nimeä IMT.fi. IMT.fi tarjoaa lomamatkoja vapaa-ajan matkustamiseen. Yrityksen valikoimassa ovat kylpylälomat, risteilyt, hotellimatkat, kiertomatkat sekä erilaisia teemamatkoja, kuten golf-, hyvinvointi-, terveysmatkat, pikkujoulut konserttimatkat tai perhelomat. IMT.fi järjestää valmismatkoja yli 20 Euroopan maahan. Yhtiön liikevaihto on noin 10 miljoonaa (2023). Ikaalisten Matkatoimistolla on toimisto Ikaalisissa.
IMT.fi on perustettu vuonna 1991 Airi ja Jyrki Talosen toimesta Ikaalisiin. Yhtiö tekee matkoja koko Euroopan alueella, erityisenä osaamisena Baltian alue. Ikaalisten matkatoimisto alkoi järjestää matkoja Viroon heti, kun matkailu siellä vapautui.
Nykyään IMT:n omistavat Karoliina Selin, Pauliina Talonen-Selin sekä Esa Talonen. Yrityksen toimitusjohtaja on Esa Talonen sekä varatoimitusjohtaja Karoliina Selin.
Palkinnot.
Ikaalisten Matkatoimisto on saanut lukuisia palkintoja sekä tunnustuksia:
Sondre Nordstad Moen

Sondre Nordstad Moen (s. 12. tammikuuta 1991 Trondheim) on norjalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa oslolaista SK Vidar -seuraa, ja on pituudeltaan 178 cm.
Moen sijoittui maastojuoksun EM-kilpailujen alle 20-vuotiaiden sarjassa kuudenneksi Torossa 2007. Seuraavana vuonna hän oli Edinburghin maastojuoksun MM-kilpailuissa samassa ikäluokassa 28:s ja Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 5 000 metrillä neljästoista. Brysselin EM-maastojuoksuissa 2008 hän saavutti alle 20-vuotiaiden sarjassa hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa.
Moen sijoittui 2009 Ammanin MM-maastojuoksuissa alle 20-vuotiaissa 74:nneksi ja Novi Sadin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 5 000 metrillä viidenneksi. Dublinin EM-maastojuoksuissa hän sijoittui alle 20-vuotiaissa neljänneksi ja sai joukkuekilpailussa pronssia. Hän oli Bydgoszczin MM-maastojuoksuissa alle 20-vuotiaiden sarjassa 31:s. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 10 000 metrillä 14:nneksi ja karsiutui 5 000 metrillä alkuerissä. Albufeiran maastojuoksun EM-kilpailuissa 2010 hän oli alle 20-vuotiaissa viides.
Moen sijoittui Punta Umbrían MM-maastojuoksuissa 2011 miesten sarjassa 36:nneksi. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 10 000 metrin juoksussa Ostravassa 2011 ajalla 28.41,66. Velenjen maastojuoksun EM-kilpailuissa hän saavutti samana vuonna alle 23-vuotiaiden sarjassa henkilökohtaisessa kilpailussa pronssia ja joukkuekilpailussa kultaa.
Moen sijoittui 2014 Zürichin EM-kilpailuissa 10 000 metrillä yhdeksänneksi ja maastojuoksun EM-kilpailuissa Samokovissa 13:nneksi. Seuraavana vuonna hän sijoittui ensimmäisellä maratonillaan Firenzessä neljänneksi ajalla 2.12.54. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui maratonilla 19:nneksi. Saman vuoden EM-maastojuoksuissa Chiassa hän oli kolmastoista.
Moen juoksi maratonin Norjan ennätyksen 2.10.07 Hannoverissa huhtikuussa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Saman vuoden lokakuussa hän juoksi Valenciassa puolimaratonin Norjan ennätyksen ja Euroopan tilaston kaikkien aikojen kolmanneksi parhaan ajan 59.48. Hän juoksi maratonin Euroopan ennätyksen 2.05.48 voittaessaan Fukuokan maratonin 3. joulukuuta 2017. Aiempi Euroopan ennätys oli turkkilaisen Kaan Kigen Özbilenin 2.06.10. Mo Farah rikkoi Moenin Euroopan ennätyksen vuonna 2018. Moen keskeytti maratonin Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Moen juoksi 10 000 metrin Norjan ennätyksen 27.24,78 Kristiansandissa elokuussa 2019. Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui samalla matkalla 12:nneksi. Hän juoksi 25 000 metrin Euroopan ennätyksen 1.12.46,5 Oslossa 11. kesäkuuta 2020. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui maratonilla 40:nneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli samalla matkalla 23:s. Vuonna 2024 hän sijoittui Rooman EM-kilpailuissa puolimaratonilla 12:nneksi ja Pariisin olympialaisissa maratonilla 32:nneksi.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Sisäradat.
NR = maan ennätys
Navarra (F85)

Navarra (runkonumero F85) on Espanjan laivaston vuonna 1992 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. joulukuuta 1989 Bazánilta, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1991. Alus laskettiin vesille 23. lokakuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 27. toukokuuta 1994.
Palvelus.
Alus pysäytti joulukuussa 2002 liputtoman rahtialuksen "So Sanin" joitakin satoja merimaileja Jemenistä kaakkoon Yhdysvaltain hallituksen pyydettyä sitä osana operaatio Enduring Freedomia. Alus ampui rahtialuksen keulan eteen sen jälkeen kun alukselta ei vastattu pysäytyspyyntöön ja rahtialus pyrki pakoon. Rahtialuksella oli pohjoiskorealainen miehistö, 23 konttia, joissa viisitoista Scudia, viisitoista täistelukärkeä ja viisitoista polttoainesäiliötä. Jemen ilmoitti olevansa rahdin vastaanottaja protestoiden tarkastusta. Rahtialuksen annettiin jatkaa matkaa Yhdysvaltain viranomaisten saatua vakuutuksen, että ohjukset eivät ole menossa kolmannelle osapuolelle.
Alus upotti 23. maaliskuuta 2010 somalialaisen merirosvoalusten emälaivan ja valtasi kaksi alusta sen jälkeen, kun "MV Almezaanin" turvamiehistö oli torjunut merirosvojen hyökkäyksen. Kuusi epäiltyä vapautettiin myöhemmin, kun "Almezaanin" miehistö kieltäytyi todistamasta.
Marraskuussa 2016 EUNAVFORin mukana operaatio Sophiassa Libyan rannikolla alus pelasti 227 pakolaista kumiveneistä Libyan rannikolla.
Canarias (F86)

Canarias (runkonumero F86) on Espanjan laivaston vuonna 1993 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. joulukuuta 1989 Bazánilta, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1992. Alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1993 ja otettiin palvelukseen joulukuussa 1994.
Palvelus.
Alus on palveluksessa.