tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dimetoksimetaani

Dimetoksimetaani eli metylaali tai formaldehydin dimetyyliasetaali (C3H8O2) on asetaaleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena ja reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa dimetoksimetaani on väritöntä ja helposti haihtuvaa nestettä, jolla on makea haju, joka muistuttaa kloroformin hajua. Yhdiste liukenee veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, kloroformiin ja bentseeniin.
Dimetoksimetaanilla on kolme eri konformaatiota, niin kutsutut anti-anti-, anti-gauche- ja gauche-gauche-konformaatiot. Näistä gauche-gauche konformaatio on energiatilaltaan edullisin niin kutsutun anomeerisen efektin vuoksi ja siinä kahden hapen vapaat elektroniparit asettuvat toisiinsa nähden C-O-sidoksen hajottavan σ*-orbitaalin suuntaisiksi.
Valmistus ja käyttö.
Dimetoksimetaania valmistetaan formaldehydistä ja metanolista happaman katalyytin läsnä ollessa.
Dimetoksimetaani kykenee liuottamaan useita polymeerejä kuten polystyreeniä, polyvinyylikloridia, polyvinyyliasetaattia, akrylaatteja, metakrylaatteja sekä useita synteettisiä että luonnollisia hartseja. Yhdistettä käytetään liuottimena muun muassa maaleissa ja lakoissa sekä eteeristen öljyn uutossa kasveista. Sitä käytetään myös kemiallisten reaktioissa reaktioiden liuottimena muun muassa valmistettaessa Grignard-reagensseja ja organolitiumyhdisteitä. Orgaanisen kemian synteeseissä sitä voidaan käyttää alkoholien ja fenolien suojaamiseen metoksimetyylieetterinä.
Viherlaakson koulu ja lukio

Viherlaakson koulu ja lukio on Espoon Viherlaaksossa sijaitseva noin 710 oppilaan ja opiskelijan oppilaitos. Sen tiloissa on noin 350 oppilaan yläkoulu ja 360 opiskelijan lukio. Viherlaakson koulu ja lukio sijaitsee osoitteessa Lukionahde 1. Lukio muutti syksyllä 2021 takaisin Viherlaaksoon oltuaan väestötiloissa Nihtisillassa. 
Nykyisen oppilaitoksen edeltäjä Kauniaisten Yhteiskoulu aloitti toimintansa vuonna 1939 ja oli Espoon vanhin suomenkielinen oppikoulu. Viherlaakson ja Hakalehdon yhteiskouluissa alkoi 6. syyskuuta 1976 lähes 80 opettajan lakko.
Koulun ja lukion yhteisestä oppilaitosrakennuksesta havaittiin vuonna 2012 vakava homeongelma, ja oppilaitostoiminta siirtyi erillisiin väistötiloihin vuonna 2013. Peruskoulu siirrettiin peruskorjauksen ajaksi koulun kentälle rakennettuun siirtokouluun, ja lukio erillisiin tiloihin Nihtisillan Kutojantielle. Samassa kiinteistössä on myös Espoon Yhteislyseon lukio. Viherlaakson koulun rehtori oli marraskuussa 2015 Kirsti Kupiainen ja lukion Jussi Rekilä. Koulurakennusta on tarkoitus laajentaa peruskorjauksen yhteydessä siten, että lukiossa opiskelisi kaikkiaan 600 opiskelijaa vuonna 2021.
Rakennusten historiaa.
Viherlaakson koulun vanhin osa on valmistunut vuonna 1947 Aarne Ervin suunnittelemana. Sen muodostavat kolme samansuuntaista osaa: asuntosiipi, juhlasali ja luokkahuonesiipi. Espoon koulurakennusten inventointiraportin 2017 mukaan Viherlaakson koulu ja lukio edustaa sodanjälkeisen pula-ajan modernismin parhaimmistoa, joka on säilynyt monista laajennuksistaan huolimatta lähes alkuperäisen henkisenä.
Neljännen asteen polynomifunktio

Neljän asteen polynomi on matematiikassa polynomifunktio, jonka asteluku on 4. Se on yleinen muuttujan funktio, joka voidaan esittää muodossa.
formula_1
Neljännen asteen yhtälö on yhtälö, jonka toisella puolella on neljännen asteen ja toisella neljännen tai sitä alemman asteen polynomi. Neljännen asteen yhtälöille on olemassa yleinen juurilausekkeisiin perustuva ratkaisukaava. On todistettu, että tätä korkeampien asteiden yhtälöille tällaista kaavaa ei voi olla löydettävissä.
Svetlana Kitova

Svetlana Aleksandrovna Kitova (, 25. kesäkuuta 1960 – marraskuu 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut keskipitkien matkojen juoksija.
Kitova menestyi eritoten sisäradoilla 1980-luvulla: hän saavutti sisäratojen MM-kilpailuista kaksi mitalia ja sisäratojen EM-kilpailuissa neljä mitalia, joista Euroopan mestaruudet 800 metrillä Budapestissä 1983 ja 1 500 metrillä Madridissa 1986. Hän edusti Neuvostoliittoa arvokisoissa myös ulkoradoilla.
Kitova kuoli 55-vuotiaana vakavaan sairauteen pitkän sairastamisen jälkeen. Hänen kuolemastaan uutisoitiin 20. marraskuuta 2015.
Kolmannen asteen polynomifunktio

Kolmannen asteen polynomi eli kuutiollinen funktio on matematiikassa polynomifunktio, jonka asteluku on 3. Se voidaan esittää muodossa. 
formula_1 
Kolmannen asteen yhtälö eli kuutiollinen yhtälö on algebrallinen yhtälö, jonka toisella puolella on kolmannen, toisella puolella kolmannen tai sitä alemman asteen yhtälö.
Sun kätes, Herra, voimakkaan

Sun kätes, Herra, voimakkaan () on Johan Ludvig Runebergin tekstiin perustuva suomalainen isänmaallinen virsi, joka tunnetaan Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa.
Runeberg kirjoitti sanat vuonna 1855 osana laajaa ehdotustaan Suomen uudeksi ruotsinkieliseksi virsikirjaksi. Ensimmäinen suomennos julkaistiin jo vuonna 1857 "Lasten Suometar" -nimisessä julkaisussa. Nykyiset suomenkieliset sanat laati Väinö Havas vuonna 1938 ja ne otettiin samana vuonna suomenkieliseen virsikirjaan. Nykyisessä virsikirjassa se on virsi nro 577. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkielisessä virskirjassa virren numero on 546.
Virrellä on eri sävelet suomen- ja ruotsinkielisissä virsikirjoissa. Suomeksi käytettävä sävelmä on peräisin keskiajalta ja se tunnetaan jo eräästä vuodelta 1480 olevasta saksalais-böömiläisestä käsikirjoituksesta. Suomessa se esiintyy Kangasalan koraalikirjassa vuodelta 1624 ja ensi kerran painettuna vuoden 1702 virsikokoelmassa "Yxi Tarpelinen Nuotti-Kirja" virren ”Christuksen piinaa muistakaam” yhteydessä. Samalla sävelellä lauletaan myös virsi 79 (Oi Jeesus, lähde autuuden) ja virsi 601 (Maailmaa, Herra, armahda). Ruotsinkielisen virsikirjan sävelmä on saksalaisen Johann Crügerin sävellys vuodelta 1640. Samalla sävelellä lauletaan Suomen ruotsinkielisen virsikirjan virret 11 (När vintermörkret kring oss står), 89 (Nu kommen är vår påskafröjd), 372 (När stormen ryter vilt på hav) ja 538 (Din klara sol o Fader vår). 
Runebergin virsi tunnetaan myös Ruotsissa ja Norjassa. Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjassa se on virtenä nro 593 ”Bevara Gud vårt fosterland”, suomenkielisenä ”Kätesi, Herra, voimakkaan, suo olla turva synnyinmaan”, Pekka Kivekkään 1999 uudelleen kääntämänä. Ruotsissa virsi on kuusisäkeistöinen, siinä ovat Suomen virsikirjan säkeistöt 1-4, 6 ja 5. Sävelmä on saksalainen melodia, mahdollisesti Johann Balthasar Königin säveltämä, vuodelta 1738. Samaa sävelmää käytetään kahteen muuhun virteen. Norjan kirkon virsikirjassa vuodelta 2013 se on virsi nro 754 ("Du, Herre, som er sterk og stor") ja lauletaan Edvard Griegin säveltämällä sävelellä.
Isänmaan virsi ja "Maamme-laulu" liittyvät Runebergin runoudessa vahvasti toisiinsa, vaikka Suomen kansallislaulusta puuttuu hengellinen ulottuvuus. "Maamme-laulun" avaussäkeitä "Ei laaksoa, ei kukkulaa / ei vettä, rantaa rakkaampaa / kuin kotimaa tää pohjoinen / maa kallis isien" vastaavat virren kolmannen säkeistön sanat "On isät täällä taistelleet / ja uskoneet ja toivoneet". Silmiinpistävin yhtäläisyys molemmissa runoissa on kuva kukaksi aukeavasta nupusta. "Maamme-laulu" ennustaa tulevaa: "Sun kukoistukses kuorestaan / kerrankin puhkeaa", suomalaisten rakkaus saa isänmaan toivon ja riemun nousemaan loistossaan. Virsi taas kuvaa nykytilannetta menneisyyden taustaa vasten: "Sä autoit valoon tämän maan / kuin kedon kukan ummustaan".
Tapani Purola

Tapani Purola (14. marraskuuta 1929 Kymi – 11. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professori 1977–1990. Sitä ennen hän oli dosentti 1966–1977. Hänen tutkimuksiaan on julkaistu runsaasti muun muassa Kansaneläkelaitoksen julkaisusarjassa.
Joni Tervo

Joni Tervo (s. 1993) on suomalainen pesäpalloilija, joka on viimeksi edustanut Superpesiksessä pelaavaa Kiteen Pallo -90 -joukkuetta.
Tervo edusti Sotkamon Jymyä juniori-ikäisestä vuoteen 2014 asti. Hän pelasi vuonna 2011 ensimmäisen kerran Ykköspesiksessä Jymyn kakkosjoukkueen riveissä. Miesten Superpesiksessä hän debytoi vuonna 2013. Seuraavalla kaudella hän pelasi jo 11 runkosarjaottelua sekä pudotuspeleissä yhdeksän peliä. Lisäksi hän pelasi myös Ykköspesiksessä Haapajärven Pesä-Kiiloissa. Kauden päätteeksi Tervo oli mukana voittamassa mestaruutta Sotkamon joukkueessa sekä A-poikien että miesten Superpesiksessä.
Kaudeksi 2015 Tervo siirtyi Kiteen Pallo 90:een, jossa hän pelasi 4 täyttä kautta, lopettaen uransa kauden 2018 jälkeen.
Juho Hakomäki

Juho Hakomäki (s. 18. marraskuuta 1997 Vähäkyrö) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Imatran Pallo-Veikkoja
Hakomäki edusti poikien Superpesiksessä pelatessaan Vähänkyrön Viestin joukkuetta. Kaudeksi 2015 hän siirtyi Superpesiksessä pelaavaan Koskenkorvan Urheilijoihin, jossa pelasi 30 ottelua. Hän pelasi edelleen myös muutamia otteluita Vähässäkyrössä.
Kaftaani (papin puku)

Kaftaani (joskus myös "sutaani") on papin virkapuku. Suomessa kaftaani on miespapin juhlapuku Se on polvitaipeeseen asti ulottuva ja pystykauluksinen takki. Kaftaanin kanssa käytetään valkoista papinpaitaa, papinkaulusta ja lipereitä. Huhtikuussa 2023 piispainkokous päätti, ettei sukupuolella ole enää merkitystä asun valinnassa.
Kaftaani papin virkapukuna on saanut Suomessa ja Ruotsissa nykyisen muotonsa uskonpuhdistuksen jälkeen vähittäisen kehityksen tuloksena. 1800-luvulle saakka papin pukuna oli pitkä papintakki, mutta 1800-luvulla se lyheni polvipituiseksi, ja sen kanssa alettiin käyttää housuja ja lipereitä. Kaftaani on papin ei-liturginen juhla-asu ja perinteinen säätyläispuku. Musta puku ja sen yhteydessä käytetyt liperit ovat taustaltaan maallisia säätymerkkejä, eikä niihin liity kristillistä symboliikkaa. Naispapeille on aiemmin suunnitellut juhla-asut, joilla ei ole historiallista taustaa, eivät enää ole sukupuoleen sidottuja. Myös Ruotsin kirkossa naispapit voivat käyttää kaftaania juhla-asuna.
Nykyään kaftaani on Suomessa ja Ruotsissa lähes poikkeuksetta papin juhlapuku eikä normaali työasu. Se on hieman käyttäjänsä mukaan muotoon ommeltu polvipituinen takki, jossa perinteisesti on seitsemän napin kiinnitys, selkäpuolella helmassa halkio sekä vyötärön korkeudella kaksi nappia rinnakkain papinkapan kiinnittämistä varten. Ruotsissa etenkin aikaisemmin kaftaanin etuosaan oli ommeltu poimuja, joiden lukumäärä vaihteli yhdestä kolmeen sen mukaan, missä hiippakunnassa kyseinen pappi oli vihitty papiksi. Uppsalan, Härnösandin ja Luulajan hiippakunnan papeilla oli yksi poimu, muilla kaksi, paitsi Göteborgin hiippakunnassa kolme. Ruotsissa myös naispapit voivat käyttää kaftaania.
"Sutaani" on ollut ennen muuta katolisen papin käyttämä napitettu alas asti ulottuva päällysvaippa. Sitä käytetään myös Suomessa luterilaisessa kirkossa, mutta piispainkokous ei laatimassaan pukeutumisohjeessa huhtikuulta 2023 ota siihen kantaa.
Chen Lijun

Chen Lijun (, s. 8. helmikuuta 1993) on kiinalainen painonnostaja ja olympiavoittaja. Hän on kilpaillut 62 ja 67 kilon sarjoissa.
Chen saavutti kultaa vuoden 2013 MM-kilpailuista Wrocławista 62 kilon sarjasta. Vuonna 2015 hän uusi maailmanmestaruutensa Houstonissa tehden maailmaennätyksen niin työnnössä (183 kg) kuin yhteistuloksessakin (333 kg). Vuoden 2014 Aasian kisoista Incheonista Chen saavutti hopeaa. Vuonna 2010 hän voitti nuorten MM-kultaa.
Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Chen voitti 67 kilon sarjan uudella olympiaennätyksellä (332 kg).
Valentin Hristov (s. 1994)

Valentin Hristov (, , s. 30. maaliskuuta 1994 Šumen, Bulgaria) on bulgarialais-azerbaidžanilainen painonnostaja ja olympiamitalisti. 156 senttimetriä pitkä Hristov kilpailee nykyisin 62-kiloisten sarjassa.
Hristov edusti synnyinmaataan Bulgariaa vuoteen 2011 asti. Hän edusti maata vuoden 2009 nuorten MM-kisoissa ja saman vuoden nuorten EM-kisoissa, joista hän saavutti hopeaa. Ensimmäisistä arvokilpailuistaan Azerbaidžanin väreissä, vuoden 2011 MM-kilpailuista Hristov saavutti pronssia. Vuonna 2012 hän voitti EM-kultaa ja olympiapronssia 56 kilon sarjasta ollen ensimmäinen azerbaidžanilainen painonnoston olympiamitalisti. Vuonna 2013 Hristov voitti toistamiseen EM-kultaa, mutta hänet hylättiin hänen käryttyään dehydromethyltestosteronin käytöstä ja hänelle annettiin kahden vuoden kilpailukielto. Vapauduttuaan kiellosta vuonna 2015 Hristov voitti EM-kultaa ja MM-pronssia 62-kiloisista.
Kalle Putkisto

Kalle Putkisto (26. huhtikuuta 1919 Tampere – 22. huhtikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori vuosina 1960–1982. Hänen tutkimusalaansa olivat etenkin puutavaran kuljetukset, joiden koneellistamista hän pyrki edistämään.
Putkisto kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1937 ja valmistui metsänhoitajaksi 1943. Hän osallistui talvisotaan ja toimi jatkosodan aikana II armeijakunnan metsätalousaliupseerina. Hän työskenteli vuosina 1945–1960 Suomen Puunjalostusteollisuuden Keskusliiton perustaman Metsätehon tutkimusmetsänhoitajana ja valmistui sinä aikana maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1948 sekä väitteli tohtoriksi 1958 aiheenaan puutavaran kuljetus traktorilla. Putkisto oli Helsingin yliopiston metsäteknologian dosenttina vuosina 1957–1960 ennen nimitystään professoriksi. Professorikautenaan hän oli myös laitoksensa esimiehenä. Jäätyään eläkkeelle professorin virasta hän oli uudelleen dosenttina 1982–1989.
Putkisto oli Teknillisten tieteiden akatemian jäsen vuodesta 1962 ja hänet vihittiin unkarilaisen Sopronin yliopiston tekniikan kunniatohtoriksi vuonna 1972. Hän oli Suomen Metsänhoitajaliiton puheenjohtaja 1968–1977, Suomen Metsätieteellisen Seuran hallituksen puheenjohtaja 1966–1967 ja Metsäylioppilaiden asuntolasäätiön hallituksen puheenjohtaja 1968–1980. Hän harrasti maalausta ja maalasi itse oman muotokuvansa Helsingin yliopistolle.
Putkiston puoliso oli oopperalaulaja Eila Auer, professori Väinö Auerin tytär.
Herb Lubalin

Herb Lubalin [luː'bɑːlɪn] (17. maaliskuuta 1918 Brooklyn, New York – 24. toukokuuta 1981) oli yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija, joka tunnetaan erityisesti typografian uudistajana ja monien logojen ja aikakauslehtien ulkoasun suunnittelijana. Hän suunnitteli myös kirjaintyypit Avant Garde Gothic, Lubalin Graph ja Serif Gothic.
Lubalin valmistui 1939 New Yorkin Cooper Union -taideoppilaitoksesta, jossa hän herätti huomiota jurona, vasenkätisenä ja värisokeana kalligrafian taiturina. Hän sai toisen maailmansodan jälkeen työpaikan art directorina lääkemarkkinointiin erikoistuneessa Sudler &amp; Hennessey -mainostoimistossa ja eteni sen osakkaaksi. 46-vuotiaana ja noin 25 vuoden mainostoimistouran jälkeen vuonna 1964 Lubalin perusti oman graafisen muotoilun studionsa, jonka nimi muuttui kulloistenkin yhtiökumppanien myötä. Heitä olivat Aaron Burns, Tom Carnese, Tony DiSpigna, Ernie Smith, Roger Ferriter ja Alan Peckolick.
1960-luvulta alkaen Herb Lubalin tuli tunnetuksi lukuisista logoista, lomakkeistoista, vuosikertomuksista, julisteista ja kirjasintyypeistä, joita hän suunnitteli New Yorkissa toimivalle International Typeface Corporationille. Hän oli yksi tuon yhtiön perustajista ja myös toimitti ja taittoi ITC:n typografialle omistautunutta asiakaslehteä "U&amp;lc" (”Upper and lower case”).
Lubalin taittoi myös kolmea aikanaan edistyksellistä, Ralph Ginzburgin kustantamaa aikakauslehteä "Eros" (1962), "fact:" (1964–1967) ja "Avant Garde" (1968–1971), jotka yhdistivät uutta eroottista sallivuutta ja tutkivaa journalismia. Hänen suosituimmaksi muodostunut kirjasintyyppi ITC Avant Garde kehitettiin 1970 sille nimensä antaneen lehden käyttöön.
Lubalin sai uransa aikana monia palkintoja, kuten Art Director of the Year 1962 -nimityksen ja vuonna 1981 Institute of Graphic Arts -järjestön mitalin. Hän luennoi entisessä opinahjossaan Cooper Unionissa ja monissa muissa taideoppilaitoksissa. Vuonna 1979 hänen töistään järjestettiin näyttely Pompidoun kulttuurikeskuksessa Pariisissa. Hänen töitään on tallennettuna myös Kongressin kirjastoon ja moniin museoihin, kuten Whitney, Smithsonian ja National Gallery of Art. Vuonna 1977 Lubalin otettiin Art Directors Club Hall of Famen jäseneksi.
Sibelius-Seura

Sibelius-Seura ry () on vuonna 1957 perustettu aatteellinen yhdistys, joka pyrkii kokoamaan Jean Sibeliukseen liittyvää aineistoa sekä levittämään tietoa säveltäjästä ja hänen musiikistaan. Sibelius-Seura tekee yhteistyötä muun muassa Åbo Akademin Sibelius-museon, valtionarkiston, Ainola-Säätiön ja Hämeenlinnan Sibelius-kodin kanssa. Vuodesta 1965 alkaen seura on järjestänyt Jean Sibelius -viulukilpailun yhdessä Sibelius-Akatemian kanssa ja vuodesta 1996 alkaen valmistellut Sibeliuksen sävellystuotannon kriittistä kokonaisjulkaisua yhdessä Kansalliskirjaston ja kustannusliike Breitkopf &amp; Härtelin kanssa. Seura jakaa vuosittain Sibelius-mitalin.
Puunhiilto

Puunhiilto on puun kuivatislausta, jossa syntyy puuhiiltä, tervaa, tärpättiä, etikkahappoa ynnä muuta. Puunhiillossa käytettiin aikaisemmin miilua ja tervanpolttoa mutta sittemmin on ruvettu käyttämään umpinaisia hiiltouuneja eli retortteja, joissa myös sivutuotteet voidaan saada hyvin talteen. Puunhiillossa saadaan puuhiiltä eli syttä noin 30–40 prosenttia kuivan puun painosta. Sydessä on 80–90 prosenttia hiiltä ja noin 1 prosentti palamatonta tuhkaa. Puuhiiltä käytetään poltto- ja pelkistysaineena metallurgiassa sekä hiilimustan ja aktiivihiilen valmistukseen. Toinen puuhiilen tuote on terva, jota saadaan 6–8 prosenttia puun painosta; tervaskannosta voidaan saada tervaa jopa 20 prosenttia.
Retortti

Retortti (lat. "retorquere" = taivuttaa takaperin) on lasinen, metallinen, posliininen tai savinen tislausastia. Retortteja on eri kokoisia ja muotoisia eri tarkoituksiin. Laboratorioissa käytetään pieniä, 50–3 000 kuutiosenttimetrin vetoisia lasisia retortteja, kemianteollisuudessa suuria rautaisia, esimerkiksi paloviinaa ja kivihiiltä tislattaessa. Puuta tislattaessa käytetään usein 400 kuutiometrinkin vetoisia rautaretortteja.
Retorttiuunissa on useita retortteja, joita voidaan kuumentaa yhtaikaa esimerkiksi valmistettaessa valokaasua ja tislattaessa puuta.
Diana Widmaier Picasso

Diana Widmaier Picasso (s. 1974) on ranskalainen taidehistorioitsija. 
Diana Widmaier Picasso on kuvataiteilija Pablo Picasson ja hänen rakastajattarensa Marie-Thérèse Walterin tyttärentytär. Hän opiskeli Pariisin yliopistossa pääaineinaan oikeustieteitä Panthéon-Assasissa ja taidehistoriaa Panthéon-Sorbonnessa. Widmaier Picasso on työskennellyt taidekaupan asiantuntijana ja erikoistunut vanhojen mestarien piirustuksiin. Vuodesta 2003 lähtien hän on luetteloinut isoisänsä veistoksia.
Port Wentworthin sokeritehtaan räjähdys

Port Wentworthin sokeritehtaan räjähdys oli teollisuusonnettomuus, joka tapahtui 7. helmikuuta 2008 Port Wentworthissa Georgiassa. 14 ihmistä kuoli ja 38 loukkaantui, kun Imperial Sugarin omistamassa sokeritehtaassa tapahtui pölyräjähdys.
Tehdasrakennus oli suuri ja vanha, ja siinä käytetyt rakennusmetodit olivat vanhentuneita. Tämän on uskottu lisänneen räjähdystä seuranneen tulipalon vakavuutta. Räjähdyksen alkupiste oli tehtaan keskiosissa, varastosiilojen alla olleessa kellarissa. Yhdysvaltain oikeusministeriön tekemien tutkimusten perusteella tahallisen rikollisen toiminnan mahdollisuus suljettiin pois vuonna 2013.
Onnettomuutta tutkinut Yhdysvaltain kemikaaliturvallisuusvirasto (U.S. Chemical Safety and Hazard Investigation Board, CSB) julkaisi loppuraporttinsa syyskuussa 2009. Raportissa se kertoi, että onnettomuus olisi ollut täysin estettävissä. Imperial Sugaria, sen siivousaliurakoitsijaa tai molempia vastaan oli syyskuuhun 2010 mennessä jätetty 44 kannetta. Niistä 18 oli sovitettu.
Athene Pronaian temppeli

Athene Pronaian temppeli voi viitata seuraaviin temppeleihin Athene Pronaian pyhäkköalueella Delfoissa:
Delfoin stadion

Delfoin stadion oli antiikin aikainen kreikkalainen stadion Delfoissa Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee Apollonin pyhäkköalueen luoteispuolella ylärinteessä Apollonin temppeliltä nähtynä.
Stadion rakennettiin noin vuonna 500–400 eaa. antiikin aikaisen kaupungin ylimpään kohtaan. Alkuvaiheessa stadionissa on todennäköisesti ollut puinen katsomo, tai katsomona on käytetty rinnettä. Stadionia paranneltiin 100-luvulla jaa. Herodes Atticuksen aikana tämän rahoituksella. Tuolloin rakennettiin nykyisin näkyvät kiviset katsomorakenteet. Stadionia käytettiin Python kisojen urheilukilpailuihin. Valjakkoajot järjestettiin kuitenkin hippodromilla, jota ei ole löydetty. Ennen Delfoin teatterin valmistumista stadionilla järjestettiin myös kisojen laulu- ja musiikkikilpailut.
Stadion on U-kirjaimen muotoinen ja rakennettu rinteeseen koillis-lounaissuuntaisesti. Se avautuu itään päin, kun taas länsipää on puolikaaren muotoinen. Stadionrakennelman pohjoislaita on kaiverrettu vuorenrinteeseen. Koko stadionin pituus on noin 187 metriä, ja sen juoksuradan pituus on noin 177,55 metriä ja leveys 25,5 metriä. Radan kummassakin päässä on ollut lähtö- ja maaliviiva. Stadionin katsomossa on ollut pohjoislaidalla 12 penkkiriviä ja etelälaidalla kuusi penkkiriviä. Katsomoon mahtui noin 7 000 katsojaa. Stadionin itäpäässä on jäänteitä roomalaisaikaisesta triumfikaaresta.
Nykyisin stadion on yksi parhaiten säilyneistä antiikin aikaisista stadioneista.
Delfoin teatteri

Delfoin teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Delfoissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Apollonin pyhäkköalueella Apollonin temppelin yläpuolisessa rinteessä.
Paikalla oli alun perin todennäköisesti yksinkertaisempi teatteri, jossa oli puiset istuimet tai pelkkä rinne katsomona. Ensimmäinen kivinen teatteri rakennettiin 300-luvulla eaa. Nykyisin paikalla oleva teatteri rakennettiin roomalaisen kauden alussa noin 160–159 eaa. Se valmistui Pergamonin kuningas Eumenes II:n rahallisella tuella. Teatteria käytettiin laulu- ja musiikkikilpailuissa, jotka olivat osa Python kisoja tai muita alueella järjestettyjä uskonnollisia juhlia. Ennen teatterin valmistumista nämä kilpailut oli järjestetty Delfoin stadionilla urheilukilpailuiden ohella.
Teatterin keskellä oleva "orkhestra" on hevosenkengän muotoinen. Poikittaissuuntainen käytävä jakaa katsomon kahteen osaan, joista alemmassa on 27 penkkiriviä ja ylemmässä kahdeksan penkkiriviä. Pystysuunnassa nousevat viisi porraskäytävää jakavat katsomon kuuteen lohkoon. Teatterissa oli tilaa noin 5 000 katsojalle. Teatteria on kunnostettu ja sen katsomo on säilynyt suhteellisen hyvin, mutta näyttämörakennuksesta ("skene") ovat säilyneet vain perustukset.
Naomi Totka

Naomi Totka (s. 19. lokakuuta 1995) on unkarilainen tennispelaaja. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä ja 12 nelinpelissä.
Totka pelasi ITF-turnauksessa ensimmäisen kerran Bogotássa lokakuussa 2011 päästen siellä toiselle kierrokselle. Joulukuussa hän saavutti puolivälieräpaikan Quiton 10 000 Yhdysvaltain dollarin ITF-turnauksessa. Vuonna 2012 hän pääsi puolivälieriin Quillotan ja Barranquillan 10 000 dollarin ITF-turnauksissa. Vuonna 2013 hän ei pelannut ITF-tasolla. Vuonna 2014 Totka pääsi välieriin Sharm el-Sheikhin kahdessa 10 000 dollarin ITF-turnauksessa ja puolivälieriin 15 000 dollarin turnauksissa Algerissa ja Toowoombassa. Joulukuussa hän saavutti Djiboutin 10 000 dollarin ITF-turnauksissa loppuottelupaikan ja välieräpaikan. Ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa Totka saavutti Kairon 10 000 dollarin turnauksessa huhtikuussa 2015. Kesäkuussa hän pääsi loppuotteluun Victoriassa, syyskuussa Tiberiasissa ja marraskuussa Stellenboschissa.
Nelinpelissä Totka voitti ensimmäisen ITF-turnauksensa New Delhissä kesäkuussa 2013 Rishika Sunkaran kanssa. Toisen voittonsa hän saavutti huhtikuussa 2015 Kairossa Marine Partaudin kanssa ja kolmannen toukokuussa 2015 Askalonissa Mariam Bolkvadzen kanssa. Elokuussa 2015 hän voitti El Kantaouin turnauksen Sofia Luinin kanssa ja syyskuussa Tiberiasin turnauksen Katharina Heringin kanssa.
Jayme &amp; Ratalahti

Jayme &amp; Ratalahti on Yhdysvalloissa 1960-luvun alusta 1990-luvun loppuun toiminut suoramarkkinoinnin suunnittelijapari, joka tuli tunnetuksi kymmenistä menestyksekkäistä aikakauslehtien tilauskampanjoista, erityisesti uusien aikakauslehtien lanseerauksista. Sen jäsenet olivat Pittsburghistä kotoisin oleva copywriter Bill Jayme (n. 1926–2001) ja hänen elämänkumppaninsa, Suomessa syntynyt art director Heikki Ratalahti. Vuonna 1990 he laskivat saaneensa aikaan lähes 300 miljoonaa aikakauslehtitilausta. Heidän asiakkainaan ovat olleet muun muassa "Business Week, New York, Smithsonian" sekä "Mother Jones" -vaihtoehtokulttuurilehti, jonka Jayme ja Ratalahti nimesivät mieleenjäävästi irlantilaisen aktivistin Äiti Jonesin mukaan kustantajan ehdottaman nimen ”New Dimensions” sijasta.
William North Jayme valmistui Princetonin yliopistosta ja yritti saada toimittajan töitä New Yorkista. Niiden sijaan hänelle tarjottiin töitä Time-lehtiyhtiön levikkimarkkinointiosastolta, jossa hänen kykynsä taitavana suoramainoskirjeen kirjoittajana tulivat pian esiin. Hänen ensimmäisenä työvuonnaan kirjoittama kirjeteksti "Life"-lehden tilausten myymiseksi pysyi käytössä läpi 1950-luvun, vaikka kirjetekstejä testattiin ja kehitettiin jatkuvasti parempien tilauslukujen toivossa. Jayme työskenteli jonkin aikaa CBS-yhtiössä ja McCann-Erickson-mainostoimistossa, kunnes vietti ensin vuoden Euroopassa ja jäi freelanceriksi vuonna 1958. Hänen ensimmäinen toimeksiantonsa oli korvata uudistuneen "Esquire"-miestenlehden vuosia käytössä ollut suoramainoskirje. Siitäkin tuli suuri menestys.
Jayme tapasi vuonna 1962 Heikki Ratalahden, suomalaisen kirjakauppiasperheen pojan joka oli saanut harjoittelupaikan Doubleday-kustantamon kirjakaupasta New Yorkissa. Heistä tuli elämänkumppanit ja työtoverit lähes 40 vuodeksi. He uudistivat suoramarkkinoinnin suunnittelua samaan tapaan kuin Bill Bernbach oli aiemmin kehittänyt mediamainonnan tekoprosessia. Aiemmin tekstit oli tehty ensin, ja sitten taitettu ja kuvitettu ne erillisenä prosessina. Jayme ja Ratalahti alkoivat työskennellä tiiviinä työparina kuin suunnittelijaparit ensin Bernbachin DDB:ssä ja sitten useimmissa muissakin mainostoimistoissa.
Jayme ja Ratalahti vieroksuivat monia suoramarkkinointilähetysten sekaviksi tekeviä tekniikoita, kuten erillisiä kyllä- ja ei-vastauskuoria, ja luottivat sen sijaan vastaanottajien älykkyyteen. Yhdeksi heidän tunnusmerkikseen tuli kirjekuoren päällä oleva kiinnostava arvoitus tai kysymys, kuten "Psychology Today" -lehden kampanjassa ”Suljetko kylpyhuoneen oven silloinkin, kun olet yksin kotona?”.
Jayme ja Ratalahti muuttivat vuonna 1970 kotinsa ja toimistonsa New Yorkista Kaliforniaan, ensin San Franciscoon ja sitten Sonoman alueelle. He lopettivat työnteon 1996, ja Bill Jayme kuoli toukokuussa 2001.
Suoramarkkinoinnin tietoteoksessaan "Commonsense Direct and Digital Marketing" Drayton Bird kutsuu Bill Jaymea Yhdysvaltain parhaaksi suoramarkkinoinnin kirjoittajaksi. Hän ja Ratalahti saivat monia alan palkintoja, kuten vuonna 1989 Direct Marketing Creative Guildin korkeimman tunnustuksen, John Caples International Awardin.
Viljo Puustjärvi

Viljo Armas Puustjärvi (2. tammikuuta 1913 Ristiina – 14. lokakuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen maanviljelyskemisti ja suotutkija. Hän oli Helsingin yliopiston maanviljelyskemian dosentti vuosina 1966–1980 ja Satoturve Oy:n tutkimusjohtaja 1966–1980. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1966. Hänen merkityksensä oli suuri turpeen käytön laajenemisessa ympäri maailmaa kasvihuoneviljelyssä.
Puustjärvi valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1944 ja tohtoriksi 1952.
Mauricio Macri

Mauricio Macri (s. 8. helmikuuta 1959) on argentiinalainen keskustaoikeistolainen poliitikko, maan pääkaupungin Buenos Airesin entinen pormestari ja Argentiinan presidentti vuosina 2015–2019. Ennen presidentiksi nimittämistä Macri toimi Buenos Airesin pormestarina. Vuoden 2015 presidentinvaalin toisella kierroksella Macri sai noin 52 prosenttia äänistä.
Macri on ollut menestyvä liikemies, joka toimi rakennus- ja rahoitusalalla sekä autokaupassa. Hän lähti politiikkaan 1991 jouduttuaan kidnappauksen ja lunnasvaatimuksen uhriksi. Hän perusti oman puolueen 2003.
Edellinen presidentti Cristina Fernández de Kirchner valitsi seuraajasuosikikseen Daniel Sciolin, joka kuitenkin hävisi syksyn 2015 presidentinvaalit Macrille. Kirchner kieltäytyi osallistumasta vallanvaihtoseremoniaan.
Taloudellisen taantuman aikana säästötoimia luvannut Macri hävisi presidentinvaalit lokakuussa 2019 ja keskusta-vasemmistolaiset peronistit palasivat valtaan. Presidentiksi valittiin Alberto Fernández ja hänen varapresidentikseen entinen presidentti Cristina Fernández de Kirchner. Uusi presidentti astui virkaansa 10. joulukuuta 2019, jolloin Mauricio Macrin nelivuotinen presidenttikausi päättyi.
Wolf Vostell

Wolf Vostell (14. lokakuuta 1932 Leverkusen – 3. huhtikuuta 1998 Berliini) oli saksalainen taiteilija, taidemaalari ja kuvanveistäjä, joka tuli tunnetuksi 1960-luvulla.
Vostellin katsotaan olleen videotaiteen edelläkävijä. Hän oli ensimmäinen, joka otti television taiteensa osaksi. Hän kuului Fluxus-ryhmään.
Haamukirjoittaja (televisiosarja)

Haamukirjoittaja on loka–marraskuussa 2015 Yle TV1:llä esitetty kuusiosainen draamasarja, jonka pääosissa näyttelevät Joanna Haartti ja Jemina Sillanpää.
Sarja kertoo kahdesta kolmekymppisestä sisaruksesta, joista toinen on luonut uraa näyttelijänä ja toinen jäänyt asumaan maalle auttaakseen äitiään perheleipomon ja sairastelevan isän kanssa. Jemina Sillanpään esittämä Heini palaa takaisin lapsuudenkotiinsa burnoutin vuoksi, jossa kirjailijan urasta haaveileva Rosa-sisar (Joanna Haartti) saa idean hyödyntää sisarensa kuuluisuutta edistääkseen omaa uraansa.
Valentyn Mohylnyi

Vаlentyn Viktorovytš Mohylnyi (, , 18. joulukuuta 1965 Koh’аnovkа, Ukrainan SNT – 22. marraskuuta 2015 Ranska) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija, maailman- ja euroopanmestari.
Mohylnyin voimistelijanuran huippuvaihe ajoittui vuosiin 1985–1990, jolloin hän voitti muun muassa viisi maailmanmestaruutta ja kuusi Euroopan mestaruutta. Monipuolisena voimistelijana Mohylnyi saavutti arvokisamitaleja niin ottelusta kuin useilta yksittäisiltä telineiltäkin.
Mohylnyi avioitui telinevoimistelun maailmanmestari Olga Bitšerovаn kanssa. Pari sai lapsen mutta erosi myöhemmin. Mohylnyi muutti Ranskaan, missä hän työskenteli valmentajana ja sai maan kansalaisuuden. Hän kuoli Ranskassa sydäninfarktiin 49-vuotiaana.
Esko Pajasalmi

Esko K. Pajasalmi (n. 1928 – 7. maaliskuuta 2000) oli suomalaissyntyinen liikemies, joka vuonna 1961 perusti Thaimaan ensimmäisen PR-toimiston nimeltä Presko ja kasvatti siitä yli sadan hengen yrityksen. Vuonna 1989 hän myi yrityksen brittiläiselle Shandwickille, joka tuolloin oli maailman suurin yksityinen PR-toimistoketju.
Suomalaiset Esko ja Anja Pajasalmi tulivat Thaimaahan vuonna 1951 Jehovan todistajien lähetyssaarnaajiksi ja työskentelivät aluksi viitisen vuotta maan pohjoisosan Chiang Maissa. He saivat siirron Bangkokiin, jossa Esko Pajasalmi nimitettiin lähetysaseman varajohtajaksi. Tässä työssä hän osallistui monille suhdetoiminta-alan kursseille Yhdysvalloissa ja päätti lopulta ryhtyä ensimmäiseksi alan yrittäjäksi Thaimaassa. Toiminta alkoi sillä, että Pajasalmi kulki skootterillaan ympäri Bangkokia valokuvaamassa paikallisia päättäjiä.
Vuonna 1961 perustetulla Presko Public Relations -yrityksellä oli parhaimmillaan asiakkaina muun muassa seitsemän lentoyhtiötä. Vuonna 1989 brittiläinen Shandwick International Plc osti Preskon, jonka nimeksi vuonna 1997 tuli Presko Shandwick (Thailand). Esko Pajasalmi jatkoi perustamansa yrityksen hallituksen puheenjohtajana vuoteen 1999 asti. Hän toimi Suomalais-thaimaalaisen kauppakamarin ensimmäisenä johtajana 1992–1993.
Esko Pajasalmi kuoli 72-vuotiaana golfkentälle vuonna 2000. Hänen työtään PR-alalla jatkoi Pajasalmien ainoa lapsi, poika Norman, joka kuoli 48-vuotiaana 2007.
Skai Jackson

Skai Jackson (s. 8. huhtikuuta 2002 New York City) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Zuri Rossia Disney Channelin komediasarjassa "Jessie". Sen jälkeen hän on esittänyt samaa roolia Disney Channelin uutuussarjassa "Bunk'd". 
Jackson aloitti uransa lapsimallina. Hän esiintyi useissa mainoksissa ja on näytellyt vuodesta 2007 alkaen. Ennen lapsitähteyttä Disneyllä Jackson esitti pieniä rooleja mm. elokuvissa "Smurffit" ja "" sekä tv-sarjassa "Boardwalk Empire".
Valle Ojaniemi

Valle Ojaniemi (13. heinäkuuta 1917 Jalasjärvi – 27. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen opettaja. Hän toimi Helsingissä kansalaiskoulun opettajana. Hän perusti 1949 Kevätpörriäisen ja oli sen päätoimittaja. Hän oli oppikirjatoimikunnan pitkäaikainen puheenjohtaja ja kirjoitti niin alan lehtiin kuin muihinkin lehtiin kirjoituksia ja teki musiikkiaiheisia radio-ohjelmia. Hän oli myös Käpylän kaupunginosalehden päätoimittaja ja oli perustamassa kaupunginosayhdistysten liittoa Helkaa, jonka puheenjohtajan hän toimi. 
Ansioistaan Ojaniemi sai kotiseutuneuvoksen arvonimen ja useita muita tunnustuksia.
Hangasjärvi (Ikaalinen)

Hangasjärvi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Hangasjärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Hangasjärvi on osa Mylly-Kartun joen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on kilometrin pitkä, 750 metriä leveä ja sen pinta-ala on 27 hehtaaria. Se on pitkänomainen ja keskellä sijaitsee kapea salmi, joka jakaa järven kahdeksi järvialtaaksi. Pohjoinen allas on 750 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Eteläinen allas puolestaan 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Salmen yli kulkee kärrypolku, jonka sillalle on rakennettu salmea kaventava penger. Ympäristön metsät ja suot ovat ojitettuja ja monen ojan vedet johdetaan Lauttaojaa myöten järveen. Järven ympäristössä on peltoja, jotka päättyvät vesirajalle. Eteläisen altaan rannat ovat soistuneet paikoin avosuoksi. Eteläiset lahdet Pihkolahti ja Joensuu ovat kosteikkoa. Järven laskuoja lähtee Joensuusta ja kulkee kolme kilometriä koneellisesti kaivetussa ojassa ja yhtyy lopulta Pihkoluomassa Noro-ojaan. Rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä ja rannalla sijaitsee neljä vapaa-ajan asuntoa ja neljä maatilaa. Järven kiertää pohjoisessa Uurasjärven ja Masonniemen välinen kylätie.
Historiaa.
Vuonna 1848 haki entinen talollinen Gabriel Johansson Kuivanen lupaa järvenlaskuun.
Suuriniemenlammi

Suuriniemenlammi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Suuriniemenlammi on osa Mylly-Kartun joen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Pyöreän muotoisen lammen halkaisija on 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Noro-oja virtaa sen läpi, mutta siihen laskee myös yksi pelto- ja suo-oja idästä päin. Lampi sijaitsee peltoalueen keskellä ja sen lähiympäristö on soistuvaa joutomaata. Lammen länsiranta on paikoin avosuota. Rantaviivan pituus on 450 metriä ja rannalle on rakennettu muutama vapaa-ajan asunto. Lammelle ei johda teitä.
Danny Drinkwater

Daniel Noel ”Danny” Drinkwater (s. 5. maaliskuuta 1990 Manchester) on englantilainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Oikeajalkainen Drinkwater oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi kolme ottelua Englannin jalkapallomaajoukkueessa.
Drinkwater kuului kaudella 2015–2016 Englannin Valioliigan voittaneeseen Leicester Cityn joukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Drinkwater on Manchester Unitedin kasvatti. Hän kuului seuran edustusjoukkueeseen vuodet 2009–2012, muttei pelannut yhdessäkään ottelussa. Suurimman osan Manchester United -ajastaan Drinkwater vietti lainalla Englannin mestaruussarjan ja ykkösliigan joukkueissa. Hän edusti Huddersfield Townia, Cardiff Cityä, Watfordia ja Barnsleya.
Tammikuussa 2012 Drinkwater siirtyi lopullisesti pois Unitedista, Englannin mestaruussarjan Leicester Cityyn. Kaudella 2013–2014 hän juhli seuran kanssa Mestaruussarjan mestaruutta ja nousua Valioliigaan. Hän teki pääsarjadebyyttinsä elokuussa 2014 Evertonia vastaan. Kaudella 2014–2015 Drinkwater pelasi 23 valioliigaottelussa. Ensimmäisen valioliigamaalinsa Drinkwater teki tammikuussa 2016 Stoken verkkoon. Tuolla kaudella hän onnistui maalinteossa kaksi kertaa 35 ottelussa Leicesterin voittaessa yllättäen Valioliigan mestaruuden. 
Drinkwater siirtyi syyskuussa 2017 viiden vuoden sopimuksella lontoolaiseen Chelseaan. Syksyn 2019 hän oli lainalla Burnleyssä mutta pelasi vain yhden ottelun Valioliigassa ja yhden liigacupissa. Tammikuussa 2020 hän siirtyi lainalle Aston Villaan ja pelasi Valioliigassa kevätkauden aikana neljä ottelua. Keväällä 2021 hän pelasi Turkin Superliigan Kasımpaşassa lainasopimuksella 11 ottelua. Kaudeksi 2021–2022 Drinkwater lainattiin Englannin mestaruussarjan Readingiin. Lainakaudellaan Readingissa hän pelasi 33 Mestaruussarjan ottelua ja teki kauden ainoan maalinsa 27. marraskuuta 2021 ottelussa Swansea Cityä vastaan. Hän pelasi kaudella 2021–2022 Readingissa myös yhden FA Cupin ottelun. Drinkwaterin sopimus Chelsean kanssa päättyi kesään 2022, eikä sitä jatkettu.
Lokakuussa 2023 Drinkwater ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa.
Maajoukkueura.
Drinkwater edusti vuosina 2007–2008 Englannin alle 18-vuotiaiden ja vuosina 2008–2009 alle 19-vuotiaiden maajoukkuetta. Englannin jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Saman vuoden toukokuussa hän pelasi Turkkia ja Australiaa vastaan mutta ei päässyt EM-kisajoukkueeseen.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Kimmo Sillanpää

Kimmo Sillanpää (s. 14. heinäkuuta 1960 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä ja hän edusti koko uransa ajan Porin Ässiä. Hän pelasi SM-liigassa yhteensä 325 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 72+88=160 ja jäähymääränsä 136 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 27 ottelua, joissa tehopisteitä kertyi 6+7=13 ja jäähyminuutteja 10. Sillanpään palkintokaapissa on SM-hopeamitali vuodelta 1984. Sillanpää päätti uransa kevääseen 1990 Ässien voitettua I-divisioonan ja noustua seuraavaksi kaudeksi takaisin liigaan.
Kimmo Sillanpään poika Severi on myös liigakiekkoilija ja pelasi isänsä tapaan pitkään Ässissä.
Saara Finni

Saara Finni (s. 1938) on suomalainen Janakkalan Tervakoskella asuva toimittaja ja kirjailija.
Finnin tunnetuin kirja on omakohtaisiin kokemuksiin perustuva, vanhusten laitoshoidon epäkohdista kertova yhteiskunnallinen romaani "Suruvaippa", joka on sovitettu myös näytelmäksi. Finni on kirjoittanut myös terveydenhuollon ongelmista ("Rahat vai henki") sekä toimittanut 1970-luvun alussa kirjan maaseudun pientilojen emännistä. Hän on lisäksi julkaissut Valamon luostarisaaresta kertovan kirjan "Valamo, sinisen kukan saari".
Middletown (Connecticut)

Middletown on kaupunki Connecticutjoen varressa Connecticutissa Yhdysvalloissa. Kaupungilla on pinta-alaa noin 110 neliökilometriä ja siellä asui 47 648 ihmistä vuonna 2010. Sen nykyinen pormestari on Daniel T. Drew.
Alun perin Middletownin alue tunnettiin nimellä Mattabeseck siellä asuneen samannimisen intiaaniheimon mukaan. Eurooppalaisten perustaessa Mattabeseckiin ensimmäistä siirtokuntaansa vuonna 1650 siirtokunnan nimeksi valittiin Middletown ("keskimmäinen kaupunki"), koska se sijaitsi likimain puolivälissä vanhempia Old Saybrookin ja Windsorin siirtokuntia.
Arno Holz

Arno Holz (1863–1929) oli saksalainen kirjailija, yksi varhaisimmista suurkaupunkirunouden edustajista ja naturalismin saksalaisista esitaistelijoista. Hän kirjoitti runojen lisäksi näytelmiä. Hänen runonsa ovat yleensä rytmiin perustuvaa, riimitöntä ja säkeetöntä. Holz kuului ajan realistiseen kirjailijapiiriin.
Iiro Ollila

Iiro Ollila (s. 1971) on suomalainen säveltäjä, muusikko, improvisoija ja äänisuunnittelija. Hän on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri ja klassisen kitaransoiton opettaja. Ollila on työskennellyt kitaransoitonopettajana ja konsertoivana kitaristina vuoteen 1997 ja sittemmin säveltäjänä ja äänisuunnittelijana. Hän on toiminut myös Koiton Laulun taiteellisena johtajana vuosina 2000–2006. 
Ollila on säveltänyt konserttimusiikin lisäksi teatteriin, tanssiteoksiin, televisioon ja elokuviin. Hänen erityisalueitaan ovat teatterimusiikki ja -äänisuunnittelu, teatteri-improvisaatio sekä arkaais-musiikillinen improvisoitu ”huuto”. Elokuvamusiikin Ollila on tehnyt muun muassa Kaisa Rastimon ohjaamaan "Myrskyyn". 
Ollila on työskennellyt muusikkona muun muassa Stella Polaris -improvisaatioteatterissa ja johtanut Suomen Improvisaatiokuoroa. Hän opettaa teatteri-improvisaatiota Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa.
Yhdysvaltain sisäministeri

Yhdysvaltain sisäministeri () on Yhdysvaltain sisäministeriön johtaja. Sisäministerin nimittää Yhdysvaltain presidentti senaatin suostumuksella. 
Yhdysvalloissa sisäministerin rooli on erilainen kuin useimmissa Euroopan maissa, sillä Yhdysvalloissa kansallisen turvallisuuden ministeriö ja oikeusministeriö vastaavat useista sellaisista tehtävistä, jotka Euroopassa kuuluvat sisäministeriölle. Yksittäisistä virastoista sisäministerin alaisuuteen kuuluvat muun muassa Bureau of Indian Affairs, National Park Service ja U.S. Geological Survey. 
Donald Trump nimitti Doug Burgumin Yhdysvaltain sisäministeriksi virkakautensa alussa 2025. Sisäministeri on Yhdysvalloissa presidentin kahdeksantena sijaisena.
Lance Williams

Lance Williams (s. 19. kesäkuuta 1980 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri.
Williams pelasi vuosina 1998–2002 DePaulin yliopiston joukkueessa. Hän pelasi tämän jälkeen ammattilaisena muun muassa Turkin ja Bosnia ja Hertsegovinan pääsarjoissa. Hän pelasi myös EuroCupia kolmella kaudella. Williams kuului Yhdysvaltain alle 19-vuotiaiden nuorten MM-hopeaa voittaneeseen joukkueeseen.
Joulukuussa 2015 Williams siirtyi Suomen pääsarjassa pelanneeseen Kauhajoen Karhuun.
Comedy Central Roast

Comedy Central Roast on yhdysvaltalainen Comedy Central -kaapelikanavalla esitettävä televisio-ohjelma, jossa julkisuuden henkilöt ja stand up -koomikot roastaavat eli irvailevat sekä muille roastaajille että vierailevalle tähdelle. Vuosina 1998–2002 tapahtuma järjestettiin New York Frias Clubilla ja nykymuotoisena sitä on tehty vuodesta 2003 Los Angelesissa.
Jokaisessa jaksossa vieraaksi saapuu yksi julkisuuden henkilö, joka on illan pääaihe. Roastaajat irvailevat hänelle, mutta heittävät herjoja myös muille roastaajille. Jotkut vieraaksi saapuneet tähdet ovat kieltäneet käsittelemästä tiettyjä aiheita, kuten Pamela Anderson hepatiitti C:tä, Joan Rivers Melissa-tytärtään, Donald Trump varallisuuttaan, Charlie Sheen äitiään ja Mike Tyson raiskaustuomiotaan.
Kissat (elokuva)

Kissat ("Kattorna") on ruotsalainen draamaelokuva vuodelta 1964. Se perustuu suomenruotsalaisen Walentin Chorellin samannimiseen näytelmään, ja sen on ohjannut tanskalainen Henning Carlsen. Chorell ja Carlsen tekivät yhdessä elokuvan käsikirjoituksen.
Juoni.
Marta on pesulan työnjohtaja, joka on epäsuosittu vaativuutenssa ja väitettyjen lesbotaipumustensa vuoksi. Nuori Rike alkaa väittää muille naistyöntekijöille Martan lähennelleen häntä, ja että muuan toinen tyttö olisi joutunut samasta syystä mielisairaalaan.
Tuotanto.
Elokuvan musiikin sävelsi Roman Polanskin vakiosäveltäjänä tunnetuksi tullut Krzysztof Komeda.
Vastaanotto.
Eva Dahlbeck sai Guldbagge-palkinnon Martan roolistaan.
Iltalehden Jyrki Laelma pitää "Kissoja" onnistuneimpana Walentin Chorell -filmatisointina.
Kaarila

Kaarila (aiemmin "Kaarela") on Tampereen läntinen kaupunginosa, joka sijaitsee 6,3 kilometrin päässä Tampereen keskustasta. Kaarila rajoittuu pohjoisessa Epilään, idässä Hyhkyyn, etelässä Pyhäjärveen ja lännessä Raholaan. Kaupunginosaa palvelee Tampereen Kaupunkiliikenteen bussilinja 26. Kaarilan ja Epilän välimaastossa sijaitsee Vaakkolammi-niminen järvi. Järven ympäristö on suojeltu. Kaarilan asutus on omakotivaltaista.
Pirkkalan pitäjän vuoden 1510 kevätkäräjillä mainittiin Kankaantaan ja Viikin kylien kalavesiriidan todistajana "Hinzze Karletainen", joka oli todennäköisesti Kaarilan kylästä. Kaarila-nimen vanhempi muoto on "Kaarlela", ja myöhemmästä Kaarilan rusthollista käytettiin asiakirjoissa nimeä "Karlberg". Henkilö, jonka mukaan tila nimettiin, on siten todennäköisesti kuulunut Suomen ruotsalaisväestöön. Vuosina 1728–1800 Kaarilan tila kuului Gaddin suvulle, jonka tunnetuin jäsen oli taloustieteilijä, Turun akatemian kemian professori Pehr Adrian Gadd. Gadd-suvun hautakappeli Raholan kaupunginosassa Nokiantien varrella on Tampereen vanhimpia rakennuksia. Kaarilan tila mainitaan vuoden 1540 maakirjassa.
Vuonna 1838 Kaarilan tila siirtyi Thunebergin (myöh. Tuurna) suvulle, jolta sen maa- ja metsäalueet osti vuonna 1963 Tampereen kaupunki. Kartanon pihapiiri ja siinä olevat rakennukset eivät kuuluneet kauppaan. Thuneberg–Tuurna-suvun jäseniin kuuluu muun muassa Viipurin viimeinen kaupunginjohtaja Arno Tuurna. Kaarilan alue siirrettiin muiden Tampereen läntisten esikaupunkialueiden mukana Pohjois-Pirkkalan kunnasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa. Kaarilan, Hyhkyn ja Epilän kaupunginosien yhteinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1953 ja Kaarilaan rakennettiin 1960-luvulla puistomainen pientaloalue. Kaarilan kadunnimistöön kuuluu ryhmänimiä, joiden aihepiiri liittyy Kaarilan kartanon puutarhaan (mm. "Hedelmäkatu, Köynnöskatu, Pensaskatu"); muilta osin katuja on pyritty nimeämään historiallisten nimiaiheiden pohjalta (mm. "Simolankatu").
Vaakkolammin nimen taustalla on järven rannalla aikanaan sijainnut Vaakkola-niminen talo, joka yhdistettiin Kaarilan kartanoon. Vaakkolammi mainitaan isonjaon pöytäkirjoissa vuonna 1767 nimellä "Waackojerwi". Vaakkolammin länsipuolella sijaitsee Liittokallio, joka on tunnettu myös nimillä Sopimusvuori ja Likomäki. Nimet Liittokallio ja Sopimusvuori viittaavat kalliolla aikoinaan käytyihin käräjiin, Likomäki puolestaan pellavien liottamiseen Vaakkolammissa.
Kirvesniemi

Kirvesniemi saattaa tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä.
Kirvesniemi on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Astoria-sali

Astoria-sali on juhlahuoneisto Helsingin Punavuoressa Ison Roobertinkadun varrella. Astoria-juhlasali valmistui aikoinaan elokuvateatteriksi. Nykyisin tila toimii Astoria-nimisenä juhlatilana, jossa voi järjestää jopa 500 henkilön cocktailtilaisuuksia tai 50–250 henkilön istuvia illallisia. Tilat soveltuvat myös messujen, konserttien sekä näytelmien järjestämiseen.
Historia.
Helsingin Iso Roobertinkatu 14:ssä sijainnut elokuvateatteri avattiin 1920 Astoria-nimisenä. Ensimmäiset 15 vuotta teatteri oli Astoria, kunnes nimi vaihdettiin vuoden ajaksi Empireksi. Vuonna 1936 teatterista tuli Astor.
Teatterissa alettiin näyttää 1970-luvun lopulla päivisin ”uskallettuja elokuvia”, ja näihin näytöksiin käynti järjestettiin sisäpihan kautta. Tätä puolta Astorin toiminnasta kutsuttiin nimellä Takaportti. 1980-luvun keskivaiheilla Astorissa esitettiin Wim Wendersin elokuvaa "Paris, Texas" (1984) ja Peter Weirin "Todistajaa" (1985) kumpaakin yli 70 viikkoa. Elokuvateatterin toiminnan loputtua 1987 tilat remontoitiin juhlahuoneistoksi.
Astoria on rakennettu vuonna 1919, ja tila edustaa uusklassista tyylisuuntaa. Historiallinen Astoria-sali on yli kahdeksan metriä korkea juhlatila, jossa on näyttävä kattosyvennys sekä koristeelliset seinä- ja katto-ornamentit. Tilassa on myös esiintymislava sekä iso parvi ja aulatilat kolmessa kerroksessa.
Tassullo

Tassullo on kylä ja entinen kunta Pohjois-Italiassa Trenton maakunnassa Ville d’Anauniassa. Ennen kuntaliitosta Tassullon asukasluku oli 1 868 (31.12.2015) ja pinta-ala 13,5 neliökilometriä. Asukastiheys oli 147 as./km². Tassulloon kuului myös pienkylät Rallo, Sanzenone, Pavillo ja Campo.