tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johannes Alaranta (pastori)

Johannes Alaranta (s. 30. elokuuta 1978) on perniöläinen teologian tohtori ja oikeustieteen jatko-opiskelija, psykoterapeuttiopiskelija, kunnanvaltuutettu, pastori, tutkija, kirjailija ja bloggari, ja aktiivinen yhteiskunnallinen keskustelija. Hänet tunnetaan etenkin vanhoillislestadiolaisuuden kriitikkona.
Ura.
Johannes Alaranta tutkii muun muassa kirkon työntekijöihin liittyvää vaitiolovelvollisuutta ja on toiminut asiassa kirkkohallituksen työryhmän jäsenenä. Hän on kyseenalaistanut julkisuudessa vanhoillislestadiolaisen liikkeen eräitä opinkäsityksiä, ja samoin Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen (SRK) johtoa sen suhtautumisesta liikkeessä ilmenneisiin pedofiliatapauksiin. Alaranta pitää liikkeen maallikkorippiä ja sen rippisalaisuutta sekä kirkkolain että rikoslain vastaisena. Herätysliikkeen kanta on, että rippisalaisuus velvoittaa myös maallikoita rikostapauksissakin. Kirkkolaki ei tunne tällaista maallikoiden vaitiolovelvollisuutta, ja rikoslain 15 luvun 10 §:n mukaan tietyistä vakavista hankkeilla olevista ja vielä estettävissä olevista rikoksista ilmoittamatta jättäminen on rikos. Tutkimuksessa on todettu, että juuri maallikkorippikäytännön takia hyväksikäyttörikokset jäävät useasti ilmoittamatta viranomaisille ja selvittämättä.
Alaranta on hallintotieteen ja teologian maisteri sekä molempien alojen jatko-opiskelija Itä-Suomen yliopistossa. Alaranta on työskennellyt tutkijakoulutettavana Kirkon tutkimuskeskuksessa elokuusta 2010 heinäkuun loppuun 2012, tutkimusaiheenaan papin vaitiolovelvollisuus. Vuonna 2009 Alaranta nimitettiin Turun Maarian seurakunnan kappalaiseksi, josta siirtyi 2012 Salon seurakunnan kappalaiseksi. Vuonna 2014 Alarannasta tuli Perniön aluekappalainen. 
Alarannan mukaan vanhoillislestadiolainen seurakuntaoppi ei perustu Raamattuun, eikä myöskään liikkeen kielteinen näkemys ehkäisyyn. Alaranta on myös kritisoinut sitä, että liike suhtautuu hyväksyvästi tupakointiin mutta ei hyväksy kilpaurheilua. Alaranta on myös kritisoinut hoitokokouksia useaan otteeseen. 
Alarannan suorasukaiset näkemykset vanhoillislestadiolaisuuden opillisista kysymyksistä ovat aiheuttaneet vastarintaa. Alaranta on muun muassa estetty puhumasta nuorten ehtoolliskirkossa Tampereen Kalevan kirkossa ja erotettu puhujan tehtävistä Salon seudun rauhanyhdistyksessä.
Ennen papiksi opiskeluaan Alaranta toimi presidentti Martti Ahtisaaren toimistossa sekä Paavo Väyrysen avustajana Euroopan parlamentissa.
Alaranta toimi Salon sosiaali- ja terveyslautakunnassa kaudella 2013–2016. Vuodesta 2021 hän on toiminut Salon kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä.
Yksityiselämä.
Johannes Alaranta on kolmanneksi vanhin entisen Keskustan kansanedustajan Juhani Alarannan kahdeksasta lapsesta.
Patukkasota

Patukkasota oli Berliinin ja Spandaun välillä elokuussa 1567 käyty taistelu. Brandenburgin vaaliruhtinas Joakim II järjesti kansan huvitukseksi eräänlaisen berliiniläisten ja spandaulaisten välisen taisteluoperaation. Berliiniläiset ja cöllniläiset kävivät täysissä suojavarusteissa, mutta vain lyhyin patukoin ja seipäin aseistettuina paikalle tilattuja spandaulaisia vastaan, minkä vuoksi tapahtumaa kutsuttiin nimellä patukkasota.
Katsojille, joihin myös vaaliruhtinas lukeutui, esitettiin ensin veneparaati Haveljoella, jossa kukkaseppelein ja viirein koristellut veneet ajettiin toisiaan vastaan. Leikisti veteen heitetyt sotilaat ”pelastettiin” kaikki vahingoittumattomina. Taistelun oli tarkoitus kestää kolme päivää, joten vedestä siirryttiin maalle ja avoimelle taistelukentälle.
Vaikka ennalta oli sovittu, että ”taistelu” päättyisi berliiniläisten voittoon, spandaulaisten kunnianhimo yltyi näytöksen leikkimielisen alun jälkeen siinä määrin, etteivät he halunneet sopeutua heille varattuun häviäjän rooliin. He houkuttelivat berliiniläiset väijytykseen ja hyökkäsivät heidän kimppuunsa patukoin. Vaaliruhtinas menetti malttinsa, määräsi tykit kentälle (kylläkin lataamattomina) ja päätti lopulta puuttua itse tapahtumien kulkuun. Tämä osoittautui turhaksi: hän joutui todistamaan oman hevosensa loukkaantumista patukoiden iskuista ja putosi itse maahan. 
Patukkasodan lopputulos raivostutti vaaliruhtinaan siinä määrin, että hän telkitsi Spandaun pormestarin Bartholomäus Bierin useaksi kuukaudeksi linnoitukseen.
Kim Young-Sam

"Korealaisissa nimissä sukunimi tulee ensin, eli sukunimi on Kim ja etunimi Young-Sam"
Kim Young-Sam (, 20. joulukuuta 1927 Geoje-do, Korea – 21. marraskuuta 2015) oli korealainen poliitikko. Hän oli Korean tasavallan presidentti vuosina 1992–1997.
Kim Young-Sam syntyi Geojen saarella ja opiskeli filosofiaa Soulin yliopistossa. Valmistuttuaan hän lähti politiikkaan ja pääsi kansanedustajaksi jo 26-vuotiaana, nuorempana kuin kukaan sitä ennen, ja hänet valittiin uudelleen yhdeksän kertaa. Hän vastusti kolmen peräkkäisen presidentin diktatuurillisia otteita: siviili Syngman Rheen (vuoteen 1960) ja kenraaleiden Park Chung-hee (1961-1979) ja Chun Doo-hwan (1980-1988). Näiden jälkeen valitun siviilin Roh Tae-wooin kanssa Kim liittoutui, ja voitti vuoden 1992 vaalit.
Kimin presidenttikaudelle osui Pohjois-Korean uhkailu ydinaseilla, Yhdysvaltojen uhkailu iskusta Koreaan ja Kim Il-sungin kuolema. Korea liittyi OECD:hen, mutta kauden lopulla Korea oli ennennäkemättömässä talouskriisissä, jonka siivoaminen jäi seuraajan tehtäväksi.
Purble Place

Purble Place on lapsille tarkoitettu kolmen oppimispelin kokoelma. Purble Placessa voi tehdä kakkuja (Comfy Cakes), etsiä korttipareja (Purble Pairs) sekä arvata oikeat kasvot hahmolle (Purble Shop).
Pelit tulevat Windows XP Media Center Editionin, Windows Vistan ja Windows 7:n mukana. Pelin on kehittänyt Oberon Games.
Färjsundin silta

Färjsundin silta () on Ahvenanmaalla Finströmin ja Saltvikin kuntien välisen Färjsundetin salmen ylittävä betoninen 200 metriä pitkä holvisilta. Silta on jänneväliltään toiseksi pisin betonisilta Suomessa. Se on valmistunut vuonna 1937. Siltaa on sittemmin levennetty, levennystyö valmistui vuonna 1980. Levennystyö sai Vuoden betonirakenne -palkinnon vuonna 1980. Färjsundin sillan yli kulkee Ahvenanmaan päätie 2.
Eri vaihtoehtoja ja rakentaminen.
Färjsundet on osa Manner-Ahvenanmaan jakavaa merenlahtea. Vesisyvyys Färjsundetissa on 20–30 metriä ja rannat ovat jyrkät. Vuonna 1929 anottiin lupaa rakentaa salmeen ponttoonisilta, mutta sen käyttökustannukset olivat tulleet liian suuriksi. Vuonna 1934 hankittiin suunnitelma riippusillaksi. Sillasta pyydettiin urakkatarjoukset ja niitä saatiin 16, lisäksi tuli tarjous teräksisestä kaarisillasta ja teräsbetonisesta holvisillasta. Holvisilta oli edullisin ja valittiin toteutettavaksi. Sillan suunnitteli tukholmalainen tekniikan tohtori Hjalmar Granholm ja sen rakensi niin ikään tukholmalainen Monberg &amp; Thorsen Ab.
Holvikaaren jänne on 130 metriä. Sen molemmin puolin on betoninen 2-aukkoinen palkkisilta, molempien jännemitat ovat 15 metriä ja 13,6 metriä. Holvisillan vapaa korkeus veden pinnasta on 19,5 metriä. Betoniholvi on alhaalta, kannasta 2,6 metriä paksu ja laelle mennessä se ohenee 0,9 metriin. Holvi myös kapenee ylöspäin, kannassa leveys on 5,6 metriä ja laella 4,5 metriä. Sillan kaaren poikkileikkaus on kaksoiskotelo. Sillan kannen muodostivat laattapalkit, jotka tukeutuivat hoikkien, noin 9,5 metrin etäisyydellä toistaan olevien pilareiden välityksellä betoniseen holvikaareen. Sillan kansi oli kapea, ajoradan leveys oli 5 metriä ja sen molemmin puolin oli 0,7 metriä leveät jalkakäytävät. Vuonna 1936 aloitettu rakennustyö valmistui kesäkuussa 1937.
Leventäminen.
Silta on liikenteellisesti keskeisellä paikalla Ahvenanmaalla. Vuosien mittaan Färjsundin sillan kapeus ja lisääntyvä liikenne alkoivat aiheuttaa haittaa. Insinööritoimisto Y-Suunnittelu laati sillan leventämissuunnitelman vuonna 1979. Pääsuunnittelijat olivat diplomi-insinööri Jouni Nieminen ja tekniikan lisensiaatti Heikki Rautakorpi. Uudeksi hyötyleveydeksi tuli 11 metriä, jossa jalankululle ja pyöräilylle oli varattu yksi 2,75 metrin kaista ja ajorata leveni 8,25 metriin. Levennys tuli sillan molemmille puolille. Alun perin oli aikomus toteuttaa levennykseksi tulevat kotelokaaret paikallavaluna. Uudet kaaret vanhan sillan kylkeen toteutettiin kuitenkin elementtirakenteisena sillan urakoitsijan, Mynämäen Maanrakennus Oy:n esityksestä. Elementtien käyttö lyhensi rakennusaikaa ja sopi talvirakentamiseen paremmin. Turussa valetut elementit kuljetettiin paikalle lautalla. Vanhaa siltaa pyrittiin kuormittamaan työn aikana mahdollisimman vähän ja osa sillan painosta siirrettiin uusille rakenteille. Vanhat hoikat pilarit valettiin uusien leveiden pilareiden sisään. Myös kansirakenteen mittasuhteita muutettiin alkuperäisestä ja sillasta tuli alkuperäistä linjakkaampi. Sillan levennys valmistui 1980.
Ivan

Ivan (, ) on pääasiassa slaavilaisia kieliä puhuvissa maissa yleinen miehen etunimi, Johannes-nimen vastine. Nimen naispuolinen vastine on Ivana.
Nimi on ollut myös kuudella Moskovan suuri­ruhtinas­kunnan ja Venäjän hallitsijalla, joista Suomessa käytetään vakiintuneesti nimeä Iivana.
Nimi esiintyy yleisenä myös espanjan­kielisissä maissa muodossa "Iván". 
Suomessa nimi Ivan on maaliskuun 2025 loppuun mennessä annettu 5053 miehelle ja muutamalle naiselle.
Tunnettuja Ivan-nimisiä.
Hallitsijat, katso Iivana.
Iivana

Iivana on karjalainen muunnos etunimestä Ivan (), joka on Johannes-nimen vastine Venäjällä ja muissa slaavilaisissa maissa.
Suomessa Iivana on etunimenä harvinainen ja on vuoden 2009 loppuun mennessä annettu Väestö­rekisteri­keskuksen tietojen mukaan alle 40 henkilölle, joista noin puolet on miehiä, puolet naisia. Sitä ei myöskään ole suomalaisessa nimipäiväkalenterissa. Nimeä Iivana käytetään suomen kielessä kuitenkin vakiintuneesti Ivan-nimisistä Moskovan suuri­ruhtinas­kunnan ja Venäjän hallitsijoista.
Nimeä käytetään suomen kielessä joskus myös venäläisiä tarkoittavana leikillisenä tai halventavana nimityksenä.
Brandon Jacobs

Brandon Richard Jacobs (s. 6. heinäkuuta 1982 Houma, Louisiana) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Jacobs pelasi yhdeksän kautta NFL-liigassa, edustaen pääasiassa New York Giantsia. Jacobs on kaksinkertainen Super Bowl -voittaja.
NFL-ura.
New York Giants varasi yliopistojalkapalloa Etelä-Illinoisin yliopiston joukkueessa pelanneen Jacobsin vuoden 2005 NFL:n varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella, 110. pelaajana. Hän voitti seitsemällä kaudellaan Giantsissa kahdesti mestaruuden, vuosina 2007 ja 2011. Molemmilla kerroilla Giantsin vastustajana loppuottelussa Super Bowlissa oli tähtipelinrakentaja Tom Bradyn johtama New England Patriots.
Jacobs teki maaliskuussa 2012 vapaana pelaajana sopimuksen San Francisco 49ersin kanssa. Hän ei saanut kuitenkaan paljon peliaikaa uudessa joukkueessaan. Jacobs palasi New York Giantsin riveihin yksivuotisella sopimuksella syyskuussa 2013, kun joukkue kärsi pulasta keskushyökkääjäosastolla. Tammikuussa 2014 Jacobs ilmoitti lopettavansa uransa.
Hilbertin kuutio

Hilbertin kuutio on topologinen avaruus, joka muodostetaan joukossa formula_1, topologiana tulotopologia. Sen alkiona ovat siis kuvaukset luonnollisten lukujen joukosta formula_2 suljetulle välille [0, 1], jotka voidaan myös samastaa sellaisten lukujonojen kanssa, joiden kaikki luvut ovat suljetulla välillä [0, 1].
Hilbertin kuutio voidaan käsittää tavallisen kuution formula_3 tai yleisemmän n-ulotteisen kuution formula_4 ääretönulotteiseksi vastineeksi. Sen topologiset ominaisuudet kuitenkin poikkeavat monessa suhteessa tavallisen kuution ominaisuuksista. Monet tärkeät erot johtuvat siitä, että tulotopologian määritelmän mukaan Hilbertin kuution ei-tyhjä osajoukko "U" on avoin vain, jos sen projektio "PjU" käsittää koko välin I = [0, 1] muilla paitsi äärellisellä määrällä indeksejä "j". Tästä seuraa esimerkiksi, että joukko formula_5 ei ole avoin.
Hilbertin kuutio metrisenä avaruutena.
Hilbertin kuutio on metristyvä.. Sille voidaan määritellä esimerkiksi seuraavanlainen metriikka:
Valitaan Hilbertin kuutiosta kaksi pistettä formula_6 ja formula_7. Määritellään näiden pisteiden etäisyys lausekkeella
 formula_8
Voidaan osoittaa, että tämän metriikan määräämä topologia on Hilbertin kuution tulotopologia.
Ominaisuuksia.
Jokaisen metristyvän avaruuden tavoin Hilbertin kuutiokin on normaali ja samalla Hausdorffin avaruus. Sillä on numeroituva kanta eli se on N2-avaruus.. 
Tihonovin lauseesta seuraa, että Hilbertin kuutio on myös kompakti.
Hilbertin kuution osajoukot.
Urysonin lemman avulla voidaan todistaa, että jokainen säännöllinen avaruus, jolla on numeroituva kanta, voidaan upottaa Hilbertin kuutioon, toisin sanoen Hilbertin kuutiolla on aliavaruus, joka on homeomorfinen kyseisen avaruuden kanssa. Tästä seuraa myös, että jokainen tällainen avaruus on metristyvä. Toisaalta myös jokainen metristyvä avaruus, jolla on numeroituva kanta, voidaan upottaa Hilbertin kuutioon.
Kendall Hunter

Kendall Hunter (s. 16. syyskuuta 1988 Tyler, Texas) on yhdysvaltalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hunter pelasi lyhyellään urallaan NFL-liigan San Francisco 49ersissa ja New Orleans Saintsissa vuosina 2011–2015.
Pelaajaura.
San Francisco 49ers varasi yliopistojalkapalloa Oklahoman valtionyliopiston joukkueessa pelanneen Hunterin vuoden 2011 NFL:n varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella, 115. pelaajana. Tulokaskaudellaan hän toimi Frank Goren varamiehenä yhdessä Anthony Dixonin kanssa.
Hunter loukkasi polvensa harjoitusleirillä kesällä 2014, eikä kyennyt ollenkaan pelaamaan kaudella 2014. Hän teki sopimuksen joulukuussa 2015 New Orleans Saintsin kanssa, jossa hän pelasi vain kaksi ottelua ennen kauden päättävää loukkaantumista.
Kesällä 2017 Hunter teki sopimuksen kanadalaisen jalkapallon pääsarjassa CFL-liigassa pelaavan Toronto Argonautsin kanssa. Hunter osallistui joukkueen harjoitusleirille, mutta päätti lopettaa uransa ennen kauden alkua.
Patrick van Luijk

Patrick Jermaine Herschel van Luijk (s. 17. syyskuuta 1984 Spijkenisse, Hollanti) on alankomaalainen pikajuoksija. Hänen ennätyksensä 100 metrillä on 10,25 ja 200 metrillä 20,47.
Van Luijk voitti Helsingin EM-kisoissa hopeaa 200 metrillä, sekä kultaa pikaviestissä. 200 metrin kilpailun voitti van Luijkin maanmies Churandy Martina, joka oli myös yksi Alankomaiden voittoisan viestijoukkueen jäsenistä.
Sami Ensio

Sami Ensio (s. 3. tammikuuta 1971 Oulu) on suomalainen yritysjohtaja, Innofactor Oyj:n toimitusjohtaja ja hallituksen jäsen sekä suomalainen IT-alan vaikuttaja. Hänen aikanaan Innofactorin johdossa vuodesta 2000 yhtiön liikevaihto on kasvanut 66,2 miljoonaan euroon (2020) ja listautunut käänteisellä hankinnalla Helsingin pörssiin vuonna 2011.
Ensio omistaa yli viidenneksen Innofactorista ja on lisännyt omistustaan useaan otteeseen. Koulutukseltaan hän on diplomi-insinööri.
Koulutus.
Ensio suoritti lukio-opiskelun Kastellin lukiossa Oulussa. Diplomi-insinöörin tutkinnon hän suoritti Teknillisessä korkeakoulussa teknillisen fysiikan koulutusohjelmassa, johon sisältyi vuoden ulkomaanopiskelujakso Yhdysvalloissa. Lisäksi Ensio on suorittanut oikeustieteellisiä opintoja Helsingin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa.
Opiskeluaikanaan Ensio oli mukana opiskelijatoiminnassa ja toimi muun muassa Fyysikkokillan hallituksessa ja Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunnan edustajistossa. Opintojensa jälkeen Ensio oli perustamassa Fyysikkoalumnia ja toimi sen ensimmäisenä puheenjohtajana.
Ura.
Ensio työskenteli valmistuttuaan muutaman vuoden televiestinnän konsultointitoimistossa Omnitelessä sekä piti tietotekniikan peruskursseja Teknillisessä korkeakoulussa.
Innofactorin toiminta alkoi, kun Risto Linturi otti loppuvuonna 1999 yhteyttä Ensioon ja pyysi häntä uuden yrityksensä vetäjäksi. Yritys perustettiin Risto ja Kaija Linturin sijoitusyhtiö R. Linturin vuonna 1983 perustetun Yritysmikrot-nimisen tytäryhtiön pohjalle. Yrityksen nykymuotoinen toiminta käynnistyi 1. tammikuuta 2000. 
Innofactorin kansainvälistymisen osalta merkittävä askel oli tanskalaisen Bridgeconsulting A/S:n yritysosto vuonna 2012. Muita merkittäviä Innofactorin yritysostoja ovat olleet atBusiness Oy vuonna 2013, Cinteros AB vuonna 2015 sekä Lumagate-konserni vuonna 2016.
Ensio on Innofactorissa toiminut toimitusjohtajan tehtävän ohella myös hallituksen puheenjohtajana, talousjohtajana ja Ruotsin maajohtajana. Vuonna 2021 Innofactor toimi Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa, sen liikevaihto oli yli 60 miljoonaa euroa ja sillä oli yli 500 työntekijää.
Luottamustoimet.
Ensio on toiminut lukuisissa luottamustehtävissä Teknologiateollisuudessa vuodesta 2013, muun muassa hallituksen jäsenenä, Tietotekniikan päätoimialaryhmän puheenjohtajana ja Yrittäjävaliokunnassa. Vuonna 2021 Ensio aloitti Teknologiateollisuus ry:n hallituksen varapuheenjohtajana ja Yrittäjävaliokunnan puheenjohtajana.
Hän on toiminut myös Elinkeinoelämän keskusliitossa useissa luottamustehtävissä vuodesta 2016 alkaen. Vuonna 2018 Ensio valittiin jatkamaan Elinkeinoelämän keskusliiton Yrittäjävaltuuskuntaan sekä työvaliokunnan jäsenenä. Vuonna 2019 Ensio jatkoi edelleen Elinkeinoelämän keskusliiton Yrittäjävaltuuskunnassa ja sen työvaliokunnassa, ja vuonna 2021 hänestä tuli lisäksi EK:n hallituksen ja työvaliokunnan jäsen. Yrittäjävaltuuskunnan jäsenenä hän jatkoi kuudetta vuotta. Vuonna 2022 Ensio valittiin Yrittäjävaltuuskunnan varapuheenjohtajaksi.
Yksityiselämä.
Ensio kuuluu oululaiseen yrittäjäsukuun. Hän on naimisissa ja asuu perheensä kanssa Espoossa.
Harry Aikines-Aryeetey

Harry Aikines-Aryeetey (s. 29. elokuuta 1988 Carshalton, Lontoo) on brittiläinen pikajuoksija.
Ura.
Aikines-Aryeetey sai hopeaa nuorten Kansainyhteisön kisojen 100 metrin juoksussa Bendigossa 2004. Hän voitti Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2005 kultaa sekä 100 metrin että 200 metrin juoksussa. Hän oli ensimmäinen, joka onnistui voittamaan molemmat matkat alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa. 200 metrin juoksussaan hän juoksi uuden ennätyksensä 20,91. Seuraavana vuonna hän sijoittui 100 metrillä eränsä seitsemänneksi Euroopan-cupin superliigassa. Pekingin nuorten MM-kisoissa hän voitti kultaa 100 metrillä ajalla 10,37 ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Ulkoratakauden 2007 Aikines-Aryeetey oli sivussa selkävamman takia. Hänen toipumisensa vammasta kesti 11 kuukautta.
Aikines-Aryeetey oli 2009 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 100 metrillä erässään kolmas. Hän voitti saman matkan alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Kaunasissa ajalla 10,15. Hän voitti pronssia Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueessa Berliinin MM-kisoissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Hän keskeytti 60 metrin välieräjuoksun sisäratojen MM-kilpailuissa Dohassa 2010 ja karsiutui saman matkan alkuerissä Pariisin EM-hallikisoissa 2011. Hän karsiutui Daegun MM-kisoissa 2011 100 metrin välierissä ajalla 10,23. Helsingin EM-kisoissa 2012 hän oli 100 metrillä neljäs.
Aikines-Aryeetey sijoittui Göteborgin 2013 EM-hallikilpailuissa 60 metrillä seitsemänneksi. Saman vuoden Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa hän oli 100 metrin erässään kolmas. Moskovan MM-kilpailuissa hän karsiutui 100 metrin välierissä. Hän saavutti World Relays -kilpailuissa 2014 pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja kuului Englannin hopeajoukkueeseen 4 × 100 metrin viestissä. Zürichin EM-kisoissa 2014 hän oli 100 metrillä kolmas ja kuului kultaa voittaneeseen Britannian pikaviestijoukkueeseen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli Britannian 4 × 100 metrin viestijoukkueen jäsenenä viides. Hän voitti Euroopan-joukkuemestaruuskilpailuissa 100 metriä 2017. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Englannin pikaviestijoukkueessa. Samana vuonna Yleisurheilun EM-kilpailuissa Berliinissä hän juoksi ankkuriosuuden Ison-Britannian kultaa voittaneessa viestijoukkueessa. Hän kuului Britannian pronssijoukkueeseen World Relays -kilpailujen 4 × 100 metrin viestissä 2019. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 60 metrin välierissä. Seuraavana vuonna hän juoksi 4 × 100 metrin viestin alkuerissä Englannin joukkueessa Kansainyhteisön kisoissa ja Britannian joukkueessa EM-kilpailuissa. Kumpikin joukkue voitti loppukilpailussa toisella kokoonpanolla kultaa.
Lähteet: IAAF, Tilastopaja
Lentopallon maailmanliiga 2006

Vuoden 2006 Lentopallon maailmanliigassa pelasi 16 joukkuetta, jotka jaettiin neljään eri lohkoon. Maailmanliiga alkoi 14. heinäkuuta ja päättyi 20. elokuuta alkulohkojen osalta. 
Ottelumalli.
Jokainen joukkue pelasi 12. ottelua alkolohkossaan, ja lohkojen voittajat etenivät suoraan lopputurnaukseen Moskovaan. Venäjä selvisi isäntämaana lopputurnaukseen ja villin kortin paikka myönnettiin Italialle.
Finaaliturnaus.
Maailmanliigan kuuden joukkueen finaaliturnaus pelattiin 23.-27. elokuuta Moskovassa, Venäjällä. Mukaan pääsivät isäntämaan lisäksi neljän lohkon voittajat ja Italia villillä kortilla. Jatkolohkoihin sisältyi kullekin joukkueelle myös yksi ottelu jotakin toisen lohkon joukkuetta vastaan.
No Coke

No Coke on Dr. Albanin esittämä vuonna 1990 levytetty musiikkikappale. Se oli toinen singlejulkaisu artistin debyyttialbumilta "Hello Afrika". 
Single nousi monissa Euroopan maissa, kuten muun muassa Ruotsissa Sverigetopplistanilla, Norjassa VG-listalla, Itävallassa Ö3 Austria Top 40:llä ja Sveitsissä Swiss Music Chartsilla singlelistojen kärkisijoille.
Kappaleen sanat.
Perjantaina aamuyöllä kello kahden aikaan, tulevat kaksi miestä aseen ja veitsen kanssa. Heidät pidätetään, ja selviää, että tapahtumahetkellä miehet olivat huumeiden vaikutuksen alaisina. Laulun henkilö (Dr. Alban) toteaa huumeiden käytön olevan vaarallista, ja kehottaa pysymään niistä erossa ja lopettamaan turha väkivallan käyttö.
George Schnéevoigt

George Schnéevoigt (23. joulukuuta 1893 Kööpenhamina, Tanska – 6. helmikuuta 1961) oli tanskalainen elokuvaohjaaja, kuvaaja ja näyttelijä 1910-luvulta 1940-luvun alkuun.
Schnéevoigtin äiti oli suomalaissyntyinen valokuvaaja ja näyttelijä Siri Schnéevoigt, joka näytteli Schnéevoigtin elokuvassa Lajla vuodelta 1937. Hänen isänsä oli tanskalainen muusikko Herman Friedrich Fischer ja poikansa elokuvaaja Alf Schneevoigt
Angry Birds Space

Angry Birds Space on suomalaisen Rovio Entertainmentin kehittämä mobiilipeli, joka on neljäs osa "Angry Birds"-pelisarjaa. Se julkaistiin 22. maaliskuuta 2012.
Pelaaminen.
"Angry Birds Space"n pelaaminen on samanlaista kuin muissakin "Angry Birds"-peleissä, eli ideana on tuhota erilaisissa rakennelmissa olevat vihreät siat ampumalla ritsalla lintuja niitä kohti. Pelissä on tullut muutoksia aiempiin peleihin, koska peli keskittyy avaruuteen. Kentissä on erilaisia painottomia tiloja ja ilmakehiä, jotka muuttavat pelaamisen erilaiseksi. "Angry Birds Space"ssä linnuilla on uudet ulkomuodot, punaisilla, keltaisilla, mustilla ja sinisillä linnuila on uudet avaruusteemaiset ulkomuodot, isovelilintu on nyt vihreä. Peliin on tullut myös uusi lintu, jäälintu (engl. "Ice Bird"), joka osaa jäädyttää tietyn kokoisen alueen. Oranssi lintu tuli atomilinnun hahmossa peliin päivityksessä 1.2.2.
Alun perin "Angry Birds Space"ssä oli kaksi tavallista 30 tason episodia, "Pig Bang" ja "Cold Cuts". Myöhemmin julkaistiin ylimääräinen "Danger Zone", joka oli erikseen lunastettavana iOS:lle ja ilmestymisen jälkeen kolmen kuukauden ajan ilmaiseksi saataville Android-versiolle. Huhtikuussa julkaistiin uusi episodi "Fry Me to the Moon", jossa oli 10 tasoa, ja toukokuussa "Utopia", josta julkaistiin ensiksi 10 tasoa, ja myöhemmin heinäkuussa julkaistiin loput 20 tasoa. Elokuussa julkaistiin episodin "Red Planet" 20 ensimmäistä tasoa. Loput 10 tasoa julkaistiin myöhemmin.. Tammikuussa 2013 julkaistiin episodi nimeltä ""Pig Dipper", jonka 30 tasossa taistellaan vesiplaneetoilla. Syyskuussa ilmestyi uusi episodi, "Cosmic Crystals"".
Pelissä on myös "Eggsteroids"-niminen episodi, jossa on eri klassikkovideopelien teemoja. Uusia tasoja saa auki löytämällä tavallisiin tasoihin piilotettuja Munasteroideja, jotka ovat "Angry Birds Spacen" vastine alkuperäisen "Angry Birdsin" Kultaisille Munille.
Musiikki intron on soittanut Slash.
Lautapeli.
"Angry Birds Space"stä julkaistiin heinäkuussa 2012 lautapeli, "Angry Birds Space Race Kimble", jonka on valmistanut suomalainen Tactic Games.
Edwin Grienauer

Edwin Grienauer (7. maaliskuuta 1893 Wien – 21. elokuuta 1964 Wien) oli itävaltalainen kuvanveistäjä.
Grienauer opiskeli Wienin Kunstgewerbeschule-taidekoulussa ja loi ensimmäisiä muotokuvalaattojaan 19-vuotiaana. Hän oli tuottelias kaikilla kuvanveiston aloilla ja teki paljon veistoksia ja muotokuvia, mutta hänet tunnetaan erityisesti muisto- ja käyttökolikoistaan. Grienauer voitti vuoden 1928 olympialaisissa töillään kultaa ja sai pronssimitalin Lontoon olympiakisoissa 1948. Hän lähetti töitään myös Los Angelesin olympialaisiin 1932, mutta ei päässyt palkintosijoille. 
Grienauerin töitä on muun muassa annettu palkintoina urheilutapahtumissa. Hänen kohokuviaan, arkkitehtonisia ja uskonnollisia veistoksiaan sekä krusifiksejä on näkyvillä vielä nykypäivänkin Wienissä. Stephansdom-kirkon lattiatiilet ovat Grienauerin käsialaa. Hän suunnitteli Itävallassa monia kolikkoeriä, minkä lisäksi hänen suunnittelemiaan kolikoita oli käytössä myös Liechtensteinissä.
Luiz Gustavo

Luiz Gustavo Dias (s. 23. heinäkuuta 1987 Pindamonhangaba, São Paulon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa São Pauloa.
Seurajoukkueura.
Luiz Gustavo siirtyi elokuussa 2007 brasilialaisseura Corinthians Alagoanosta Saksan 2. Bundesliigassa pelanneeseen Hoffenheimiin kauden 2007–2008 kattavalla lainasopimuksella. Hän pelasi kaudella 2007–2008 2. Bundesliigassa 27 ottelua, kun Hoffenheim nousi ensimmäistä kertaa historiassaan Saksan Bundesliigaan. Heinäkuussa 2008 Luiz Gustavo siirtyi pysyvästi Hoffenheimiin miljoonan euron siirtosummalla. Ensimmäisen maalinsa ammattilaisurallaan Luiz Gustavo teki 18. syyskuuta 2010 Bundesliigan ottelussa Kaiserslauternia vastaan.
Tammikuussa 2011 Luiz Gustavo siirtyi Hoffenheimista Bayern Müncheniin noin 15 miljoonan euron siirtosummalla. Kaudella 2012–2013 Luiz Gustavo voitti Bayernin riveissä Bundesliigan, Saksan cupin, Saksan supercupin ja Mestarien liigan.
Elokuussa 2013 Luiz Gustavo siirtyi VfL Wolfsburgiin viisivuotisella sopimuksella. Kaudella 2014–2015 Luiz Gustavo voitti Wolfsburgin riveissä seuran historian ensimmäisen Saksan cupin. Hän teki 3–1 Wolfsburgin eduksi päättyneessä cupin loppuottelussa Wolfsburgin ensimmäisen maalin.
Kymmenen Saksassa vietetyn vuoden jälkeen Luiz Gustavo siirtyi heinäkuussa 2017 Ranskan liigan Marseilleen. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 8 miljoonaa euroa. Debyyttikaudellaan Marseillessa Luiz Gustavo pelasi 34 pääsarjaottelua, joissa hän teki viisi maalia. Kauden päätteeksi hänet valittiin Ligue 1:n kauden joukkueeseen. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaudella kaikki 15 ottelua, kun Marseille eteni turnauksessa loppuotteluun asti. Hänet valittiin myös Eurooppa-liigan kauden joukkueeseen.
Pelattuaan Marseillessa kaksi kautta Luiz Gustavo siirtyi syyskuussa 2019 Marseillesta turkkilaiseen Fenerbahçeen nelivuotisella sopimuksella. 
Heinäkuussa 2022 Luiz Gustavo siirtyi ilmaissiirrolla Saudi-Arabian Valioliigan Al-Nassriin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Saudi-Arabian Valioliigassa 29 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Heinäkuussa 2023 Al-Nassr ilmoitti Luiz Gustavon jättävän Al-Nassrin vain yhden kauden jälkeen.
Oltuaan noin puoli vuotta ilman sopimusta Luiz Gustavo siirtyi tammikuussa 2024 brasilialaisseura São Pauloon vuoden mittaisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Ennen ensiesiintymistään Brasilian maajoukkueessa Luiz Gustavo ilmaisi halukkuutensa edustaa mahdollisesti maajoukkuetasolla Saksaa. Hänellä ei kuitenkaan vielä tuolloin ollut Saksan kansalaisuutta, jonka hän sai vasta vuonna 2016.
Luiz Gustavo pelasi Brasilian maajoukkueessa ensimmäistä kertaa 10. elokuuta 2011 ystävyysottelussa Saksaa vastaan.
Brasilian voittamassa vuoden 2013 Maanosaliittojen cupissa Luiz Gustavo pelasi täydet minuutit turnauksen jokaisessa ottelussa. Luiz Gustavo edusti Brasiliaa myös MM-kilpailuissa 2014, joissa hän pelasi kuudessa ottelussa Brasilian sijoittuessa neljänneksi.
"Brasilian maalit mainittu ensin."
Saavutukset.
Bayern München
VfL Wolfsburg
Brasilian maajoukkue
Henry Johansson

Henry Johan Johansson (23. syyskuuta 1897 Södertälje – 28. toukokuuta 1979 Södertälje) oli ruotsalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. 
Puolustajana pelannut Johansson edusti koko seurajoukkueuransa Södertälje SK:ta, jossa hän oli vuosina 1924–1931. Hän voitti seurassa Ruotsin-mestaruuden kausina 1925 ja 1931. Johansson oli maajoukkueen mukana voittamassa hopeaa Sankt Moritzin olympialaisissa 1928, joissa hän pelasi viisi ottelua.
Arina

 
Arina on tulisijan osa, joka erottaa toisistaan tulipesän ja tuhkalaatikon. Aukot arinassa päästävät polttoaineesta syntyvän tuhkan putoamaan tuhkalaatikkoon, ja ilman virtaamaan tuhkaluukun aukoista tulipesään. Arinapoltto on vanhin tapa polttaa kiinteitä polttoaineita kattilassa. Arinat voivat olla "kiinteitä" tai "mekaanisia". Kiinteä arina (taso-, viisto- tai porrasarina) on ilmajäähdytteinen ja se sopii pienitehoisiin kiinteistökohtaisiin tulisijoihin. Yleisin kiinteä arinatyyppi on valuraudasta valmistettu rakoarina, jossa arinan pituuden suuntaisesti kulkee 10–12 mm rakoja.
Solu-arina valmistetaan tulenkestävistä solun muotoon muokatuista terästangoista hitsaamalla. Tankojen väliin jäävät raot ovat kolmiulotteisia, 30 mm syviä ja 45 asteen kulmassa arinan pintaan nähden ja rakenne tehostaa palamista ja vähentää tuhkan muodostumista. Solu-arina sopii useiden kiinteiden polttoaineiden, mm. puupilkkeiden, hakkeen, turpeen, oljen, viljan, hiilen ja pellettien polttoon.
Ensiöilma ja sen käyttö.
Arinan kautta tulipesään tulevaa ilmaa kutsutaan ensiöilmaksi erotuksena suuluukkujen aukkojen kautta tulevaan ilmaan (toisioilma). Arinan kautta tuleva ilma lämpiää ennen tulipesään joutumista. Toisen pesällisen palaessa arinan läpi johdettavaa ensiöilmaa on syytä rajoittaa. Tulen hiipuessa toisioilman saantia tulee vähentää reilusti. Kun tulipesässä palaa vain hiiliä, ilmaa johdetaan vain arinan kautta. Tulen hiipuessa myös ensiöilman tuloa rajoitetaan.
Arinapoltolla toimivia kattiloita ja tulisijoja ovat mm.
Kunniamarssi 1929

Viipurin Lauluveikkojen Kunniamarssi 1929 on Jean Sibeliuksen säveltämä kuoroteos, jonka hän on omistanut Viipurin Lauluveikot -mieskuorolle.
Sibelius sävelsi tämän teoksen vuonna 1929 Eero Eerolan sanoihin.
Näihin samoihin sanoihin on Sibelius säveltänyt myös vuonna 1920 Viipurin Lauluveikoille omistetun kunniamarssin nimeltään Viipurin Lauluveikkojen kunniamarssi 1921.
Sibelius on Viipurin Lauluveikkojen kunniajäsen.
Bernard Redwood

Bernard Boverton Redwood (28. marraskuuta 1874 Finchley – 28. syyskuuta 1911 Hampstead) oli brittiläinen moottoriveneilijä ja olympiavoittaja. 
Lontoon olympialaisissa 1908 Isaac Thomas Thornycroft houkutteli Redwoodin ja John Field-Richardsin auttamaan itseään kilpailuissa. Näin Gyrinus-joukkueita tuli kahden sijaan yksi ja kanssakilpailijoita oli vähemmän sekä B- että C-luokassa. Redwood sai molemmista kisoista kultamitalin, kun Gyrinus oli ainoa maaliin päässyt joukkue, vaikka hän toimi vain äyskäröijänä. 
Vaikka Redwood sai olympiamenestyksensä kummallisella tavalla, hän oli tunnettu moottoriveneilyn maailmassa. Hän kuului kuninkaalliseen moottoriveneilyseuraan ja sai kuninkaallisen taideseuran palkinnon moottoriveneitä käsitelleestä artikkelistaan. Redwood opiskeli Bathin ja Peterhousen collegeissa ja oli baronetti Sir Boverton Redwoodin poika. Hän ei kuitenkaan perinyt titteliä, sillä hän kuoli 36-vuotiaana keuhkokuumeeseen ennen isänsä kuolemaa.
Andreas Krogh

Andreas Jens Krogh (9. heinäkuuta 1894 Kristiania – 25. huhtikuuta 1964 Oslo) oli norjalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Oslo IL:ää. 
Krogh voitti yksinluistelussa hopeaa EM-kisoissa 1914 Wienissä ja sai saman lajin olympiahopeaa Antwerpenin kisoissa 1920.
Mauritz Johansson

Gustaf Mauritz Johansson (19. maaliskuuta 1881 Bottnaryd – 7. lokakuuta 1966 Lidingö) oli ruotsalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Stockholms SkarpSF:ää. 
Johansson osallistui Pariisin olympialaisiin 1924, joissa hän oli voittamassa hopeaa 100 metrin hirven kertalaukauksien joukkuekilpailusta sekä pronssia parilaukausten joukkuekisasta. Hän oli kertalaukausten henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulla seitsemännellä ja parilaukausten kilpailussa jaetulla viidennellätoista sijalla samoissa olympialaisissa.
Justin McCarthy (jääkiekkoilija)

Justin Jeremiah McCarthy (25. tammikuuta 1899 Charlestown, Massachusetts – 8. huhtikuuta 1976 Centerville, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Boston Athletic Associationia. 
McCarthy opiskeli Massachusettsin yliopistossa, josta hän valmistui 1921. Hän oli siviiliammatiltaan kirjanpitäjä. McCarthy oli voittamassa hopeaa Chamonix'n olympialaisissa 1924, joissa hän pelasi viisi ottelua ja teki kahdeksan maalia.
Rdio

Rdio oli yhdysvaltalainen mainosrahoitteinen musiikin suoratoistopalvelu, jolla käyttäjät pystyivät kuuntelemaan musiikkia internetyhteyden avulla. Palvelu oli saatavilla 85:sä eri maassa. Rdion ilmaisversio oli mainosrahoitteinen, mutta palvelusta oli saatavilla kuukausimaksullinen versio ilman mainoksia.
16. marraskuuta 2015 Rdio jätti yrityssaneerausilmoituksen ja kertoi myyvänsä palveluun liittyvät teknologiansa Pandoralle. 
Historia.
Rdion julkaisi Skypen perustajat Niklas Zennström ja Janus Friis 3. elokuuta 2010. Tammikuussa 2014 palveluun lisättiin audio-mainoksilla tuettu ilmaisversio.
Vuoden 2015 lopussa Rdion jättämän Chapter 11:n johdosta he myivät teknologiansa Pandoralle 75 miljoonan dollarin hintaan.
Vdio.
2. huhtikuuta 2013 julkaistu Vdio oli maksullinen elokuvien ja televisiosarjojen suoratoistopalvelu. Vdio toimi Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa ennen kuin palvelu suljettiin 27. joulukuuta 2013.
Alcide Laurin

Alcide Laurin (21. helmikuuta 1880 Sainte-Marthe, Quebec, Kanada − 24. helmikuuta 1905 Maxville, Ontario, Kanada) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi Ontariossa sijaitsevassa joukkueessa Alexandriassa. 24. helmikuuta 1905 toisessa Ontariossa sijaitsevassa joukkueessa Maxvillessä pelannut Allan Loney hakkasi kesken pelin Laurinin kuoliaaksi. Pian tapahtuman jälkeen Laurin julistettiin kuolleeksi jäällä kello 19. Loney oli tunnettu pahamaineisena tappelijana. Häntä syytettiin tapauksen jälkeen murhasta, mutta myöhemmin se vaihdettiin tapoksi.
29. maaliskuuta viiden tunnin pohdinnan jälkeen Loney päätettiin vapauttaa. Puolustuksen todistajien mukaan Loney puolusti tilanteessa itseään. Kaikista syytteistä luovuttiin ja kanne hylättiin.
Mensen Ernst

Mensen Ernst (1795–1843), alkujaan Mons Monsen Øyri, oli norjalainen ultrajuoksija. Hän ansaitsi elantonsa juoksemalla maailmaa ristiin rastiin kaupungista toiseen, joskus lyöden vetoa ajastaan ja joskus kuljettaen kirjeitä. Ernst oli aikansa kuuluisuus, ja hänet tunnetaan yhä Norjassa nimellä ”Juoksijakuningas”.
Juoksu-ura.
Palattuaan meriltä 23-vuotiaana Ernst muutti Englantiin vuonna 1818. Siellä hän aloitti juoksu-uransa juoksemalla 116 kilometrin matkan Lontoosta Portsmouthiin yhdeksässä tunnissa ja saavutti lisää kuuluisuutta juoksemalla 240 kilometrin matkan Lontoosta Liverpooliin 32 tunnissa.
Vuonna 1820 Ernst siirtyi Manner-Eurooppaan ja ryhtyi juoksemaan ammatikseen. Hän juoksi pääkaupungista toiseen ja sai maineen ”kaikkien aikojen juoksijana”, jolle kuninkaallisetkin maksoivat juoksijapalkkioita. Vuonna 1832 Ernst juoksi Pariisista Moskovaan 3 800 frangin palkkiota vastaan, jos ehtisi perille 15 päivässä. Hän selvitti 2 500 kilometrin matkan 14 päivässä, juosten 178 kilometriä päivää kohti.
Vuonna 1827 Ernst liittyi Britannian laivaston palvelukseen viideksi vuodeksi ja piti taukoa juoksemisesta. Vuonna 1833 hän lähti 20 000 hurraavan katsojan siivittämänä Münchenistä Kreikan silloiseen pääkaupunkiin Náfplioon mukanaan kirjeitä Baijerin kuningas Ludvig I:ltä Kreikan kuninkaalle Otto I:lle. Ernst ryöstettiin matkalla Montenegrossa ja vangittiin vakoojana Cattaron jälkeen. Hän pääsi lopulta perille 2 700 kilometrin ja 24 päivän juoksun jälkeen.
Vuonna 1836 Ernst juoksi 8 300 kilometrin matkan Konstantinopolista Intian Kalkuttaan ja takaisin 59 päivässä kuljettaen Intiaan Englannin Itä-Intian kauppakomppanian kauppiaiden papereita.
Ernstin viimeinen juoksu alkoi vuonna 1842, kun hän lähti etsimään Niilin alkulähdettä saksalaisen seikkailijan kreivi Hermann von Pückler-Muskaun toimeksiannosta. Ernst juoksi Sleesiasta Konstantinopoliin, ja sieltä Jerusalemin kautta Kairoon. Muutaman kuukauden jälkeen hän jatkoi Niiliä pitkin etelään. Ernst kuitenkin sairastui punatautiin autiomaassa ja kuoli vuonna 1843.
Elämäntavat.
Ernstin tiedetään nukkuneen vain neljä tuntia yössä. Hänen ruokavalionsa oli yksinkertainen: juustoleipää, hiukan vihanneksia, harvemmin kylmää lihaa, eikä koskaan lämmintä ruokaa. Viiniä hän joi jopa juoksujensa aikana. Ernst nukkui ulkosalla kovalla maalla, eikä käyttänyt sänkyä edes sisätiloissa.
David Carnegie

David Ludovic George Hopetoun Carnegie, Northeskin 11. jaarli (24. syyskuuta 1901 Lontoo – 7. marraskuuta 1963 Binfield) oli brittiläinen skeletonkelkkailija ja olympiamitalisti. 
Carnegie lähti vuoden 1928 olympialaisiin ennakkosuosikkina. Hän oli rikkonut rataennätyksen vain viikkoa ennen kisoja, mutta horjui ensimmäisessä laskussaan ja jäi kolmannelle sijalle. Carnegie palveli toisessa maailmansodassa tiedustelujoukoissa nousten majurin arvoon saakka. Vuonna 1959 hänet valittiin istumaan House of Lordsissa päärien edustajana. Carnegie omisti paljon aikaa rotukoirilleen ja paikalliselle kennelklubille, minkä lisäksi hän oli hyvä ampuja ja kiinnostunut rautateistä.
Hän kuoli lapsettomana vuonna 1963, ja hänen jälkeensä Northeskin jaarlin tittelin peri hänen serkkunsa John Douglas Carnegie.
It’s My Life (Dr. Albanin kappale)

It's My Life on Dr. Albanin esittämä vuonna 1992 levytetty musiikkikappale. Kappale julkaistiin singlenä sekä artistin toisella studioalbumilla "One Love".
Kappale on artistin yksi tunnetuimmista, ja siitä tuli monessa Euroopan maassa suosittu. Muun muassa Ruotsissa, Itävallassa, Belgiassa ja Italiassa se nousi singlelistojen ensimmäiselle sijalle.
Parodia.
Jope Ruonansuun vuonna 1993 julkaistulla albumilla "Jope Ruonansuu presidentiksi" kappale ”It's My Wife” on tyyliparodinen versio alkuperäisestä kappaleesta. Kappaleessa Ruonansuun imitoima Raimo Ilaskivi hokee nalkuttavalle vaimolleen kertosäkeessä ”Toki, it's my wife”.
Viinin tarina

Viinin tarina on brittiläisen Hugh Johnsonin kirjoittama kirja, joka on kokonaisteos viinistä kautta historian. Kirjan kirjoittaminen kesti kaikkiaan viisi vuotta, ja se on perinpohjainen teos aihepiiristään ja käsittelee viiniteemaa kulttuurihistoriallisesti. Kirjan yksityiskohtaisuudesta voisi mainita esimerkiksi sen, että siinä käsitellään yksityiskohtaisesti pullon kasvua nykymuotoonsa taikka sitä, miksi aikoinaan Euroopassa juotiin niin paljon.
Gazipaşan lentoasema

Gazipaşan lentoasema () sijaitsee 40 kilometrin päässä Turkin Alanyasta. Kentältä on noin 25 minuutin ajomatka Alanyaan. Kentällä on tax-free-myymälä, kahvila ja kioski.
Hugh Johnson

Hugh Johnson (s. 10. maaliskuuta 1939) on brittiläinen kirjailija. Häntä on arvioitu maailman parhaaksi viinikirjailijaksi. Johnson on kirjoittanut muun muassa tietokirjan "Viinin tarina" (1989).
Pitkäkoski (Pertteli)

Pitkäkoski on kylä Perttelissä Salossa. Sen naapurikyliä ovat Perttelin Haali idässä, Perttelin Vähähiisi lännessä, Kiikalan Rekijoki etelässä sekä Kuusjoen Kanunki ja Kuttila pohjoisessa.
Luonto.
Kylä sijaitsee Uskelanjoen varressa, jossa kylän kohdalla joessa on samanniminen koski. Pohjoisesta Uskelanjokeen laskevat kylän alueella tai sen rajoilla Uskelanjoen vähäiset sivupurot Hossilankrotti lännessä ja Jänneoja idässä.
Historia.
Kylä on historialtaan rälssiluontoinen yksinäistalo, jonka Kiskon Haapaniemen kartanon herra Henrik Klaunpoika Horn vuonna 1581 perusti uudistaloksi silloisen Hiiden jakokunnan takamaalle. Sittemmin se oli samaa jakokuntaa niin ikään Hornin suvulle tuolloin kuuluneiden Perttelin Haalin sekä Kiikalan Kärkelän ja Revän kanssa. Vuosina 1540–1647 Pitkäkoski oli Hattulassa sijaitsevan Lepaan ja vuosina 1648–1816 viereisen Haalin kartanon lampuotitalona, ja tämän jälkeen Pitkäkosken omistajina olivat ensin säätyläis- ja sitten talonpoikaistaustaiset henkilöt, jotka aluksi kuuluivat samoihin mutta sitten eri sukuihin kuin Haalin kartanon omistajat.
Ruosteniskahaukka

Ruosteniskahaukka ("Accipiter cirrocephalus") on haukkojen heimoon kuuluva lintu. Sen esiintymisaluetta ovat Australia, Indonesia ja Papua-Uusi-Guinea. Sen kantaa pidetään vakaana.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat metsät, kosteat alavat metsät, mangrovemetsät nousuvesirajan yläpuolella, kuivat savannit, subtrooppiset ja trooppiset kuivat pensastot ja ruohoarot, joet, purot ja putoukset, viljelmät ja kaupunkialueet.
Kuvaus.
Lintu on päältä harmaa, ja sillä on pähkinänruskea kaulus, alapuoli on pääasiassa punaruskea, ja siinä on ohuita valkeita juovia. Väriltään se on samanlainen kuin australiankanahaukka, mutta se on pienempi. Se lentää samalla tavalla nopeasti ja notkeasti. Sen ruumiin pituus on 30–40 cm ja siipien kärkiväli on 55–80 cm. Naaras painaa aikuisena 240 g ja on huomattavasti suurempi kuin koiras, joka painaa 125 g.
Ravinto.
Se syö pääasiassa lennosta saalistamiaan pikkulintuja, kuten varpusia ja kottaraisia, toisinaan hyönteisiä.
Lisääntyminen.
Laji pesii puussa risuista tekemällään alustalla. Munia on yleensä 3 tai 4. Se hautoo noin 35 päivää, ja poikaset ovat lentokykyisiä 24–33 päivän kuluttua.
Alalajit.
Sillä on kolme alalajia:
5-metoksitryptamiini

5-Metoksitryptamiini (myös 5-MT ja meksamiini) on tryptamiinin johdannainen ja läheistä sukua serotoniinille ja melatoniinille. 5-MT löytyy ihmisen kehosta luontaisesti matalina pitoisuuksina. Sen biosynteesi tapahtuu käpyrauhasessa melatoniinin deasetylaatiolla.
5-Metoksitryptamiini on 5-HT1-, 5-HT2-, 5-HT4-, 5-HT6-, ja 5-HT7-reseptorien täysagonisti. Yhdisteellä ei ole 5-HT3 affiniteettia ja 5-HT1E affiniteetti on todella heikko muihin 5-HT1-reseptoreihin nähden. 5-HT5A affiniteetti on tuntematon.
5-metoksitryptamiinia voidaan käyttää prekursorina 5-MeO-DMT:n valmistuksessa.
Princessa (suklaa)

Princessa on puolalainen vohvelimainen suklaapatukka, jota valmistaa nykyisin Nestlé. Princessa-patukalla on ollut Puolassa suurta markkinointikilpailua pidempään markkinoilla olleen Prince Polo -patukan kanssa.
Patukasta on saatavilla seuraavanlaisia vaihtoehtoja.
Fabio Gamberini

Fabio Gamberini (s. 22. syyskuuta 1992 São Paulo) on brasilialainen moottoriurheilija. Vuonna 2009 Gamberini ajoi Formula Fordin stipendiluokan sarjassa, jossa sijoittui kolmanneksi. Vuonna 2010 hän kilpaili Formula Renault UK -sarjassa ja sijoittui 15:nneksi. Vuonna 2011 Gamberini ajoi European F3 Open -sarjassa, jossa hän sijoittui sarjan kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi kaksi kilpailua Formula 2 -sarjassa ja EF3O Copa Class -luokassa, jossa hän voitti luokan mestaruuden. Vuonna 2012 Gamberini kilpaili kaksi kilpailua GP3-sarjassa Britannian lisenssillä ja sai yhden pisteen.
George Hearn

George Hearn (s. 18. kesäkuuta 1934 St. Louis, Missouri) on pääasiassa Broadwaylla esiintynyt yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyi muun muassa musikaaleissa "Sweeney Todd" ja "Lainahöyhenissä". Jälkimmäisessä hän loi Albin-hahmon, joka esitti kappaleen "I Am What I Am". Hearn voitti muun muassa kaksi Tony-palkintoa (1984, 1995) ja Primetime Emmy -palkinnon (1985). Vuonna 2007 hänet otettiin American Theatre Hall of Fameen. Hänellä on ollut myös elokuvarooleja, esimerkiksi trillerissä "Pahan oma" (1997).
Vuodesta 1985 Hearn on ollut naimisissa Leslie Simonsin kanssa. Hänen aiempiin puolisoihinsa oli lukeutunut Dixie Carter, ja hän seurusteli myös Betsy Joslynin kanssa. Hänellä on lapsia.
George Hearn (piispa)

George Arthur Hearn (17. marraskuuta 1935 – 8. syyskuuta 2022) oli australialainen anglikaanikirkon piispa. Hän toimi Rockhamptonin hiippakunnan yhdeksäntenä piispana vuosina 1981–1996. Hän opiskeli La Troben yliopistossa ja sai pappisvihkimyksensä vuonna 1964. Hiippakuntansa johdossa häntä edelsi John Grindrod ja seurasi Ron Stone.
Selena Silver

Selena Silver (s. 18. elokuuta 1979 Sydney) on australialainen pornonäyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 2003 ja on esiintynyt myös nimillä Selena Silvers, Selina Silver ja Selena Silva. Hän on 168-senttinen. Hän on juontanut KSEX-internetradiota ja tehnyt vuonna 2004 esiintymisen Howard Sternin show’ssa.
Silver voitti vuosina 2003 ja 2004 CAVR-palkinnot. Hän on saanut myös kolmannen CAVR-ehdokkuuden sekä lisäksi XRCO-ehdokkuuden ja kolme AVN-ehdokkuutta.
Phan Thị Kim Phúc

Phan Thị Kim Phúc (s. 2. huhtikuuta 1963 Long An, Vietnam) nousi maailman tietoisuuteen valokuvasta, jonka otti Associated Press (AP) -valokuvaaja Huỳnh Công Út (tunnetaan ammattinimellä Nick Ut) 8. kesäkuuta 1972 Trảng Bàngin kylässä, Vietnamissa. Uusien lähteiden mukaan on kuitenkin selvinnyt, ettei hän luultavasti ollut kuvan oton takana. Kuvassa noin yhdeksänvuotias, selästä pahoin palanut alaston tyttö (Kim Phúc) juoksee muiden lasten tapaan kohti kameraa, paeten Etelä-Vietnamin joukkojen harhaan osunutta napalm-hyökkäystä. 
Nick Ut toimitti Kim Phúcin sairaalaan Saigonissa, jossa hänen vakavia kolmannen asteen palovammojaan hoidettiin 14 kuukautta ennen hänen kotiutustaan. Tuona aikana hän kävi läpi 17 leikkausta. Ensimmäiset ihonsiirtoleikkaukset suoritti suomalainen plastiikkakirurgi Aarne Rintala (1926–2014), joka kertoo näistä tapahtumista muistelmissaan. Kim Phúcin vammat tuottivat hänelle elinikäistä kipua, ja hänen arpiaan hoidettiin vielä vuonna 2022. 
Nick Utin ottama valokuva voitti aikanaan Pulitzerin palkinnon ja World Press Photon palkinnon vuoden lehtikuvasta.
Vuonna 1992 Kim Phúc ja hänen tuore aviomiehensä Bùi Huy Toàn hakivat poliittista turvapaikkaa Kanadasta, joka heille myös myönnettiin. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Vuonna 1997 perustettiin hänen nimeään kantava yleishyödyllinen The Kim Foundation International -säätiö, jonka tavoitteena on tukea kansainvälisiä järjestöjä, jotka tarjoavat lääketieteellistä apua sotien ja terrorismin lapsiuhreille. 10. marraskuuta 1997 Kim Phúc nimitettiin Unescon hyvän tahdon lähettilääksi. Kim Phúcin elämäkerta julkaistiin 1999 nimellä "The Girl in the Picture: the Story of Kim Phuc, the Photograph and the Vietnam War" (suomeksi "Tyttö kuvassa: Kim Phucin tarina"). Kirjoittajana oli Denise Chong.
Chris Charming

Chris Charming (s. 29. tammikuuta 1959) on saksalainen pornonäyttelijä. Hän aloitti esiintymisen vuonna 1997 ja lisäksi ohjaajan työt vuonna 2000. Hän on 178-senttinen. Vuoden 2010 AVN-palkintojen jaossa Charmingille myönnettiin "Hall of Fame" -paikka. Hän on toiminut myös "Penthousen" mallina.
Conn Findlay

Conrad Francis ”Conn” Findlay (24. huhtikuuta 1930 Stockton, Kalifornia – 8. huhtikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen soutaja ja purjehtija. Hän valmistui Etelä-Kalifornian yliopistosta vuonna 1956.
Findlay saavutti olympiamitaleja molemmissa lajeissaan. Soudussa hän voitti perämiehellisessä kaksikossa kultaa Melbournessa 1956 ja Tokiossa 1964 sekä pronssia Roomassa 1960. Purjehduksessa hän saavutti pronssimitalin Tempest-luokassa Montréalissa 1976.
Uulatuote

Uula Color Oy on suomalainen perheyritys, joka valmistaa perinteisiä ja luonnonmukaisia ulkomaaleja, sisämaaleja sekä muita puunkäsittelyyn liittyviä tuotteita. Uula Color Oy sijaitsee Kokemäen Kauvatsalla.
Historia.
Uula Color Oy:n tarina alkoi vuonna 1978 Nurmossa, kun Arto Uunila perusti perheensä kanssa Uulatuote Oy:n. Uunila aloitti toiminnan keittämällä aluksi punamultaa yhdessä poikansa ja vaimonsa kanssa. Pienestä verstaasta kehittyi perinnemaalien valmistaja. Uulatuote Oy siirtyi Pohjanmaalta Kokemäen Kauvatsalle vuonna 1987. Nykyisin Uulatuote Oy on Uula Color Oy.
Nykyinen yritys.
Yrityksen tarkoituksena on tarjota hengittäviä, ekologisia ja muovittomia maaleja puupintojen käsittelyyn. 
Aiheesta muualla.
www.uula.fi