tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Matkustajainpuu

Matkustajainpuu ("Ravenala madagascariensis") on Madagaskarilta kotoisin oleva, kolibrikukkakasvien heimoon kuuluva, palmua muistuttava laji. Se on saanut nimensä vedestä, jota kertyy kuivinakin kausina lehtihankoihin, ja jota matkustajat ovat voineet hätätilassa juoda.
Ulkonäkö ja koko.
Matkustajainpuu kasvaa jopa 12 metriä korkeaksi, ja sen banaanin lehtiä muistuttavat viuhkamaiset lehdet kasvavat viisimetrisiksi. Ikääntyessään matkustajainpuu kasvattaa puumaisen rungon. Sen kukat muistuttavat muiden kolibrikukkakasvien tapaan pientä lintua, mutta ovat väritykseltään vaatimattomampia kuin esimerkiksi helokolibrikukalla. Ne näkyvät vain osin lehtituppien välistä ja ovat usein huomaamattomia. Luontaisessa kasvuympäristössä kasvin pölyttäjänä toimii madagaskarilainen puoliapina, joka avaa kukan käsillään ja syö sen siitepölyä ja mettä. Samalla siitepölyä tarttuu apinan naamakarvoitukseen ja siirtyy toisiin kukkiin.
Levinneisyys.
Matkustajainpuu on lähtöisin Madagaskarilta, mutta sitä kasvatetaan koristekasvina lähes kaikkialla tropiikissa. Sitä on istutettu ja levitetty useimmille Tyynenmeren saarille. Mauritiuksella siitä on tullut haitallinen vieraslaji, joka muodostaa yksilajisia kasvustoja.
Tangsini ŏpsŭmyŏn chogukto ŏpta

Tangsini ŏpsŭmyŏn chogukto ŏpta () on Kim Jong-ilille tehty laulu Korean demokraattisesta kansantasavallasta. Laulu kuvaa sitä, miten Korean kansa ei voisi elää ilman Kim Jong-iliä, ja miten valtio romahtaisi jos Kimiä ei olisi. Laulu on Songun-politiikan ("asevoimat ensin") tunnus, yksi Korean Kansanarmeijan Kuoron lauletuimmista lauluista sekä suosittu populaarilaulu. Sen kaksi tunnetuinta levytystä ovat Kansanarmeijan kuoron ja populaariyhtye Pochonbon elektronisen orkesterin versiot.
Laulu tunnetaan englannin kielellä nimellä "No Motherland Without You".
Sanoitus.
Kansanarmeijan kuoron versiossa käytetään muotoa "Kim Chŏng-il changgun" (kenraali Kim Jong-il) muodon "Kim Chŏng-il tongji" (toveri Kim Jong-il) sijasta.
The New York Herald

The New York Herald oli New Yorkissa ja Pariisissa ilmestynyt englanninkielinen sanomalehti. Lehden perusti vuonna 1835 James Gordon Bennett.
Lehden ilmestyminen päättyi 1924. Sitä pidettiin aikanaan New Yorkin suurista lehdistä häikäilemättömimpänä ja sensaationhakuisimpana lehtenä. Lehti rahoitti Henry Morton Stanleyn etsintäretkeä David Livingstonen löytämiseksi. Lehden seuraajaksi tuli New York Herald Tribune, jonka kansainvälisestä painoksesta tuli International Herald Tribune.
Henri Bouckaert

Jules Henri Bouckaert (3. toukokuuta 1870 Roncq – 29. huhtikuuta 1912 Izmirinlahti, Egeanmeri) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän kuului perämiehellisessä nelikossa kultaa voittaneeseen "Cercle de l'Aviron Roubaix" -joukkueeseen.
Pochonbon elektroninen orkesteri

Pochonbon elektroninen orkesteri ("Poch'ŏnbo-jŏnja-aktan", ) on pohjoiskorealainen populaarimusiikkiyhtye. Se on yksi maan suosituimmista pop-yhtyeistä.
Yhtye on saanut nimensä vuoden 1937 Pochonbon taistelusta. Se soittaa mm. korealaisia kansanlauluja ja edesmennyttä maan johtajaa Kim Jong-iliä puoltaneita lauluja. Yhtyeen tunnetuimpia esityksiä ovat Uudelleenyhdistymisen sateenkaari ja Tangsini ŏpsŭmyŏn chogukto ŏpta.
We Dance

We Dance on Le Cortexin kehittämä ja Nordic Gamesin julkaisema tanssipeli, joka julkaistiin vuonna 2011 ainoastaan Wii-konsolille. We Dance on ensimmäinen tanssipeli, jossa voi pelata myös moninpeliä.
Pelaaminen.
We Dance-pelissä täytyy monien muidenkin tanssipelien tapaan tanssia aina valittu kappale läpi, pelin kappalelista sisältää yhteensä 40 erilaista kappaletta neljältä eri vuosikymmeneltä, lähes jokaisella kappaleella on myös oma alkuperäinen musiikkivideonsa. Toisin kuin muissa tanssipeleissä, tässä voi pelata myös moninpeliä yksinpelin sijaan. Pelaaja voi pelata tätä peliä kahdella eri tavalla, sekä Wii-ohjaimilla että pelin Star Mat Packin mukana tulevalla Nordic Gamesin Star Mat-matolla. Tähän peliin voi myös ladata lisää erilaisia kappaleita netin kautta.
Kappaleet.
Peli sisältää seuraavanlaisia kappaleita.
Vastaanotto.
Peli sai pääosin negatiivisia vastaanottoja. Metacriticin tilastojen mukaan Nintendo Gamer antoi pelille 40/100 pistettä, Gamer.nl antoi puolestaan 20/100 sanoen että "Se ei ole kovin helppoa tehdä hyvää tanssipeliä, nähtävästi. Kaikki on verrattuna loistavaan Dance Centre-peliin ja hyvällä syyllä. Joillakin tanssipeleillä on joitakin hyviä liikkeitä tarjottavana, mutta We Dance on vain paljon huonoa sisältävä peli. Vältä sitä mihin hintaan hyvänsä." XGN antoi myös pelille 20/100 pistettä sanoen sitä kauheaksi tanssipeliksi ja kehottaen pelaajia välttämään pelin ostoa.
GameSpot antoi pelille arvosanaksi 3.5/10 kehuen hyvää kappalevalikoimaa, mutta kritisoi puolestaan jäykkää animaatiota ja Download Storen tyhjyyttä pelin aloittaessa.
Kenraali Kim Il-sungin laulu

Kenraali Kim Il-sungin laulu on kappale Pohjois-Korean yksinvaltiaalle Kim Il-sungille.
Jack (Tekken)

Jack on Namco Bandai Gamesin pelihahmo "Tekken"-pelisarjassa.
Jack on robotti, jonka nuori nainen nimeltä Jane loi suojelijakseen. Sen ohella hän on myös The King of Iron Fist -turnauksessa taistelijana. Jack esiintyy kaikissa muissa paitsi sarjan neljännessä osassa 
Esiintyminen.
Jack esiintyi ensi kertaa vuonna 1994 Tekken-pelisarjan ensimmäisessä osassa. Jackin nimi vaihtuu pelistä toiseen, esimerkiksi "Tekken 5":ssä se oli Jack-5 ja "Tekken 6":ssa Jack-6. Tämän vuoksi "Street Fighter X Tekken" -pelissä hahmo esiintyy nimellä Jack-X. 
Tekken 6:ssa tavataan myös Jackin tapainen tappajarobotti nimeltä Nancy, jolla voi pelata tarinamoodissa.
Silent Night, Deadly Night 2

Jouluyö murhayö osa 2 () on vuonna 1987 valmistunut yhdysvaltalainen jatko-osa vuoden 1984 slasher-elokuvalle "Jouluyö murhayö". Elokuva sijoittuu muutaman vuoden alkuperäisen elokuvan tapahtumien jälkeen, ja sen pääosassa nähtävä Ricky Caldwell (Eric Freeman) on ensimmäisen elokuvan William ”Billy” Chapmanin pikkuveli. Elokuvassa vankimielisairaalaan oikeudenkäyntiä odottamaan suljettu Ricky kertoo psykiatrille ajoistaan katolisessa lastenkodissa veljensä Billyn kanssa, elämästään Billyn kuoleman jälkeen uudessa sijaisperheessä sekä tilanteista, jotka ajoivat hänet väkivaltaiseen tappokierteeseen.
"Silent Night, Deadly Night 2" kuvattiin kymmenessä päivässä tammikuussa 1987 pienellä 100 000 dollarin budjetilla. Elokuva jäi tappiolle ja sai niin kriitikoilta kuin yleisöltä erittäin kielteisen vastaanoton. Nykyään elokuva nauttii kulttimainetta, ja esimerkiksi Rickyn ammuskelukohtauksessa käyttämä huudahdus ”Garbage day?!” on kohonnut jo internet-ilmiöksi.
Suomessa elokuvaa ei ole esitetty elokuvateattereissa, mutta se julkaistiin DVD:lle vuonna 2007.
Vastaanotto.
Elokuva sai paljon negatiivistä palautetta koska 40 minuuttia elokuvasta on vain pätkiä ensimmäisen elokuvan tapahtumista, jonka aikana Ricky selittää Billyn murhista.
Benjamin Franklin Parkway

Benjamin Franklin Parkway on yksi Philadelphian pääkaduista. Benjamin Franklinin mukaan nimetty bulevardi kulkee kaupungintalolta Philadelphian taidemuseolle.
Benjamin Franklin Parkway halkaisee William Pennin Philadelphialle suunnitteleman ruutukaavan. Sitä reunustaa puut ja ruohoalueet. Sen varrella on monia merkittäviä rakennuksia, jotka rakennettiin 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa. Sen alkupäässä on Logan Square -aukio ja loppupäässä Eakins Oval. Kadun varrella ovat muun muassa Philadelphian kirjasto, Franklin-instituutti ja Rodin-museo.
Ensimmäinen ehdotus kadusta esitettiin 1871, sillä Fairmountin puistoalue haluttiin linkittää suoraan kaupungin keskustaan. Charles K. Landis ehdotti 1884 noin 40 metriä levää puistokatua. Sen pohjalta James H. Windrim antoi 1892 oman ehdotuksensa. Windrimin esitys oli lähes 50 metriä leveä bulevardi. Suunnitelmat kuitenkin hautautuivat poliittiseen koneistoon. Katua ehdotettiin jälleen uudestaan 1907. Lopulta 1917 Jacques Gréberin tekemä suunnitelma, jonka hän oli tehnyt yhteistyössä Paul Philippe Cretin kanssa, toteutui, ja katu valmistui 1922.
Starcrossin rautatieasema

Starcrossin rautatieasema sijaitsee Starcrossin pikkukaupungissa Devonissa Lounais-Englannissa. Vuonna 1846 avattu asema on rakennettu Exejoen estuaarin rannalle. Alkuperäinen asemarakennus on sittemmin purettu.
Starcrossissa pysähtyvät Riviera Linella liikennöivät First Great Westernin junat. Junia kulkee noin tunnin välein Exmouthin ja Paigntonin suuntiin. Asemalta on myös suora yhteys laiturille, josta lähtevät kesäisin Exmouthiin kulkevat lautat. Lauttayhteys on osa South West Coast Path -vaellusreittiä.
Pistia

Pistia eli vesisalaatti ("Pistia stratiotes") on veden pinnalla kelluva kasvi, joka saattaa muodostaa laajoja mattoja jotka peittävät järven tai kanavan pinnan. Se on sukunsa ainoa laji.
Pistian lehdet ovat paksut, mehevät ja nukkapintaiset. Juuret ovat vaaleat ja ohuet, kukat lähes huomaamattomat.
Ei ole varmaa mistä pistia on alkujaan kotoisin. Se on levinnyt lämpimille alueille, ja menestyy varsinkin ihmisen luomissa ympäristöissä kuten kastelukanavissa. Se on kiusallinen rikkaruoho monin paikoin Afrikassa, Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa. Australiassa on kehitetty kasvin biologista torjuntaa sitä syövien hyönteisten avulla.
CS Mackay-Bennett

CS "Mackay-Bennett" oli Lontooseen rekisteröity kaapelinkorjausalus, jonka omisti Commercial Cable Company. Sillä oli pitkä ura korjaamassa merenalaisia kaapeleita Pohjois-Atlantilla. 
"Mackay-Bennettistä" tuli kuuluisa huhtikuussa 1912, kun White Star Line antoi sille tehtäväksi kerätä Pohjois-Atlantilla kelluvat ruumiit "RMS Titanicin" turman jälkeen. "Mackay-Bennett" löysi "Titanicin" 1 517:stä uhrista 306, kaikkiaan uhreja löydettiin 328. Näihin ruumiisiin kuului John Jacob Astor IV, aluksen rikkain matkustaja, sekä arkkitehti Edward Austin Kent.
Kanadalainen kirjailija Thomas Raddall toimi "Mackay-Bennettillä" sähköttäjänä ja käytti kokemuksiaan inspiraationa joissain novelleissaan.
"Mackay-Bennett" eläköitettiin toukokuussa 1922 Plymouthin sataman vesille käytettäväksi varastona. Toisen maailmansodan aikana laiva upposi saksalaisten Plymouthin-pommituksissa, mutta nostettiin myöhemmin uudelleen. Laiva romutettiin vuonna 1963.
Yodeokin piirikunta

Yodeokin piirikunta (, hanja 耀德郡, McCune-Reischauer "Yodŏk-kun") on yksi Pohjois-Korean Etelä-Hamgyeongin maakunnan piirikunnista. Se sijaitsee sisämaan vuoristoalueella pääkaupunki Pjongjangin koillis- ja maakunnan pääkaupunki Hamheungin lounaispuolella. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 40 839 asukasta.
Kolmasosan piirikunnan pinta-alasta vie Yodeokin keskitysleiri, joka on tarkoitettu poliittisille vangeille.
Charles Forsyth

Charles Eric Forsyth (10. tammikuuta 1885 Manchester – 24. helmikuuta 1951 Manchester) oli brittiläinen vesipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja kuului siellä kultaa voittaneeseen joukkueeseen. 
Forsyth pelasi vesipalloa Salford SC -seurassa ja oli myös uimari.
Hendrik Offerhaus

Hendrik Karel Offerhaus (20. toukokuuta 1875 Venhuizen – 2. syyskuuta 1953 Wassenaar) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä Minerva-joukkueeseen, joka sai pronssia kahdeksikossa.
Offerhausista tuli lääkäri, ja hän toimi Alankomaiden Punaisen Ristin pääsihteerinä.
René Guissart

René Jacques Guissart (12. syyskuuta 1929 Hampstead, Englanti – 8. syyskuuta 2014 Grasse, Alpes-Maritimes, Ranska) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja sijoittui viidenneksi perämiehettömässä kaksikossa. Vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa hän sai pronssia perämiehettömässä nelikossa. Myös hänen veljensä Jean-Jacques Guissart oli olympiaurheilija.
William Penn (amiraali)

 
William Penn (n. 1621 Bristol – 16. syyskuuta 1670 Walthamstow) oli englantilainen amiraali ja Pennsylvanian perustajan William Pennin isä.
Penn lähti nuorena merille, ja hänestä tuli 1643 laivan kapteeni. Kaksi vuotta myöhemmin hän meni naimisiin Margaret van der Schurenin kanssa. Englannin sisällissodassa hän oli parlamentaristien puolella. Penn lähetettiin 1650 vapauttamaan Välimerellä prinssi Ruprechtia etsivä Robert Blake. Penn toimi alueella Azoreilta Maltalle, mutta ei löytänyt Ruprechtia. Vuodesta 1652 Penn osallistui ensimmäiseen Englannin–Hollannin sotaan Blaken vara-amiraalina. Penn sai 1653 kenraalia vastanneen laivaston sotilasarvon "general at sea", ja hänelle myönnettiin palveluksestaan sodassa maita Irlannista.
Pennin alaisuuteen asetettiin syyskuussa 1654 joukko, jonka tarkoituksena oli Englannin–Espanjan sodassa vallata espanjalaisilta maita Länsi-Intiasta ja perustaa tukikohta Englannin laajentumista varten. Maajoukkoja johti Robert Venables. Retkikunta epäonnistui tavoitteissaan, mihin oli osittain syynä Pennin ja Venablesin erimielisyydet. Sairastuttuaan Penn lähti kesäkuussa 1655 takaisin Englantiin. Sekä Penn että Venables joutuivat Englannissa vangiksi Lontoon Toweriin. Penn vapautettiin lokakuussa 1655 anteeksipyyntönsä jälkeen. Hän vetäytyi eläkkeelle tilalleen Irlannin Macroomiin.
Protektoraatin kaaduttua 1659 kenraali George Monck tarjosi Pennille uutta tilaisuutta laivastossa. Hänet valittiin myös vuoden 1660 konventtiparlamenttiin. Penn järjesti laivueen, joka toi valtansa takaisin saaneen kuningas Kaarle II:n toukokuussa 1660 takaisin Englantiin. Penn lyötiin ritariksi kesäkuussa. Hänestä tuli myös Yorkin herttuan (tuleva kuningas Jaakko II) ja uudistetun laivaston tärkeä neuvonantaja. Aktiiviseen palvelukseen Penn palasi toisessa Englannin–Hollannin sodassa. Hän ajautui riitoihin Monckin kanssa, ja hänet pakotettiin eroamaan. Huonontuvan terveytensä takia Penn vetäytyi kokonaan julkisuudesta ja kuoli syyskuussa 1670.
Danilo (jalkapalloilija, 1984)

Danilo Larangeira, pelaajanimeltään Danilo (s. 10. toukokuuta 1984 São Bernardo do Campo, Brasilia), on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa italialaista Bolognaa, jossa hän pelasi jo kauden 2018–2019 lainassa Udinesesta.
Danilo on edustanut ammattilaisurallaan aiemmin Paulistaa (2003–2004), Ituanoa (lainassa 2003), Atlético Paranaensea (2005–2009), Palmeirasia (lainassa 2009, 2010–2011) ja Udinesea (2011–2018).
Antonio Floro Flores

Antonio Mariano Floro Flores (s. 18. kesäkuuta 1983 Napoli, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti tammikuussa 2020 päättyneellä urallaan Serie A:ssa Napolia (2001), Sampdoriaa (2004), Udinesea (2007–2012), Genoaa (2011, 2013), Sassuoloa (2013–2016) ja Chievo Veronaa (2016–2017) sekä alemmilla sarjatasoilla myös muita joukkueita. Heinä-joulukuussa 2012 hän pelasi Espanjan La Ligassa Granadan joukkueessa lainalla Udinesesta.
Floro Flores pelasi Serie A:ssa 275 ottelua ja teki niissä 52 maalia. Espanjan La Ligassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki niissä yhden maalin. Hän pelasi Udinesen joukkueessa UEFA-cupissa kahdeksan ottelua, joissa hän teki yhden maalin, ja Eurooppa-liigassa seitsemän ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Floro Flores pelasi Italian eri nuorisomaajoukkueissa.
Gaston Mercier

Gaston Antoine Mercier (5. kesäkuuta 1932 Pariisi – 4. heinäkuuta 1974 Bussières, Saône-et-Loire) oli ranskalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1952 kesäolympialaisissa Helsingissä ja voitti kultaa perämiehellisessä kaksikossa. 
Mercier sai toisen olympiamitalinsa päästessään vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa pronssille perämiehettömässä nelikossa. Hän osallistui vielä vuoden 1960 kesäolympialaisiin Roomassa, mutta jäi mitaleitta sijoittuen kahdeksikossa neljänneksi.
Maurizio Domizzi

Maurizio Domizzi (s. 28. kesäkuuta 1980 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti italialaista Udinesea vuosina 2008–2016 ja siirtyi sitten Venezian joukkueeseen, jossa hän lopetti pelaajauransa vuonna 2019. Hän on sittemmin toiminut valmentajana.
Domizzi on edustanut ammattilaisurallaan myös Laziota (1997–2001), Livornoa (1998–2000, yhteisomistuksessa Lazion kanssa), Milania (2001–2002), Modenaa (lainalla Milanista 2001–2002, lainalla Sampdoriasta 2004), Sampdoriaa (2002–2006), Bresciaa (lainalla Sampdoriasta 2004–2005), Ascolia (lainalla Sampdoriasta 2005–2006) ja Napolia (2006–2008). Hän on pelannut Serie A:ssa 285 ottelua, joissa hän on tehnyt 20 maalia, ja Serie B:ssä 146 ottelua, joissa hän on tehnyt 13 maalia. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa ja sitä edeltäneessä UEFA-cupissa yhteensä 23 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Domizzi pelasi Italian alle 17-, alle 18- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Coenraad Hiebendaal

Coenraad Christiaan Hiebendaal (10. huhtikuuta 1879 Gorinchem – 3. kesäkuuta 1921 Amsterdam) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai perämiehellisessä nelikossa hopeaa osana Minerva-joukkuetta.
Hiebendaal opiskeli Amsterdamin yliopistossa, josta hän valmistui lääkäriksi.
Johannes Terwogt

Johannes Hester Lambertus Terwogt (18. toukokuuta 1878 Oude Wetering – 22. tammikuuta 1977 Amsterdam) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa ja kuului perämiehellisessä nelikossa hopeaa saaneeseen Minerva-joukkueeseen.
Terwogtista tuli pediatriaan erikoistunut lääkäri.
Walter Katzenstein

Walter Katzenstein (8. lokakuuta 1878 Lissabon, Portugali – 9. syyskuuta 1929 Hampuri, Saksa) oli saksalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja voitti perämiehellisessä nelikossa kultamitalin. Hän osallistui myös kahdeksikkoon, mutta jäi mitaleitta sijoittuen joukkueineen neljänneksi.
Myös Katzensteinin veli Edgar Katzenstein oli olympiaurheilija.
Émile Knecht

Émile Knecht (18. joulukuuta 1923 – 4. toukokuuta 2019) oli sveitsiläinen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä nelikossa. Hän osallistui myös vuoden 1952 kesäolympialaisten pariairokaksikkokilpailuun Helsingissä, mutta putosi alkuerissä.
Harhailija

Harhailija on eläinyksilö, joka tavataan satunnaisesti lajin tavanomaisen esiintymisalueen ulkopuolella. Se on useimmiten lintu tai hyönteinen, joskus nisäkäs tai kala. Harhailijoita ei pidä sekoittaa vaeltajiin, joita tavataan säännöllisesti ympärivuotisen elinalueensa ulkopuolella, eikä läpimuuttajiin, jotka siirtyvät talvehtimis- ja pesimisalueiden välillä ja ainoastaan pysähtyvät havaintopaikalla.
Esimerkiksi tietyn alueen linnustoa määriteltäessä luonnolliset harhailijat muodostavat oman ryhmänsä, kun taas ihmisen avustuksella muualta tulleet linnut, useimmiten tarhakarkulaiset, eivät kuulu alueen linnustoon. 
Lintujen kohdalla tyypillistä harhailijoiden esiintymisaikaa on muuttoaika.
Eksoottiset tai erikoisiin paikkoihin päätyneet harhailijat, tai sellaisiksi luullut tapaukset, nousevat Suomessa usein kesäisiksi mediaspektaakkeleiksi. Näistä tunnettuja esimerkkejä ovat Ruokolahden leijona (mahdollisesti karkulainen, virhehavainto tai huijaus) ja Haminan mursu.
Giuseppe Moioli

Giuseppe Moioli (8. elokuuta 1927 Mandello del Lario – 5. toukokuuta 2025) oli italialainen soutaja. Hän kilpaili miesten perämiehettömässä nelikossa kolmissa perättäisissä kesäolympialaisissa vuosina 1948, 1952 ja 1956. Vuonna 1948 hän voitti siinä kultamitalin, ja vuonna 1956 hän ylsi neljännelle sijalle. Vuonna 1952 hän putosi alkuerissä.
Rudolf Reichling

Rudolf Reichling (23. syyskuuta 1924 Zürich, Sveitsi – 23. marraskuuta 2014 Stäfa, Sveitsi) oli sveitsiläinen poliitikko ja urheilija.
Poliitikko.
Reichling oli kunnallispoliitikko ja toimi myös valtakunnan politiikassa. Hän oli muun muassa Sveitsin liittokokouksen kansallisneuvoston jäsen 1975–1991 ja sen puheenjohtaja 1987–1988.
Urheilija.
Reichling oli soutaja ja edusti Seeclub Zürichiä. Hän osallistui vuoden 1948 kesäolympialaisiin Lontoossa ja sai miesten perämiehellisessä nelosessa hopeaa. Vuonna 1947 Reichling sai soudun Euroopan-mestaruuskilpailuissa pronssia kahdeksikossa.
Yksityiselämä.
Reichlingin isä oli Rudolf Reichling (1890–1977) oli myös poliitikko.
Reichling kuoli 90-vuotiaana marraskuussa 2014.
Ola John

Ola John (s. 19. toukokuuta 1992 Zwedru, Liberia) on liberialaissyntyinen alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Aiemmin hän edusti alankomaalaista Twenteä, jonka edustusjoukkueeseen hänet nostettiin seuran juniorijoukkueesta vuonna 2010.
John on pelannut Alankomaiden alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa. Alankomaiden A-maajoukkueeseen hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran helmikuussa 2012 vierasotteluun Englantia vastaan, mutta hän ei päässyt kentälle.
Myös Johnin isoveljet Collins (s. 1985) ja Paddy (s. 1990) ovat ammattilaisjalkapalloilijoita.
Lentävä poro

Lentävän Poron Teatteri on vuonna 2010 perustettu lappilainen teatteriryhmä, joka toimii Rovaniemellä. Teatterin ensiesiintyminen oli Tampereen Teatterikesä -tapahtumassa elokuussa 2010. 
Lentävän Poron Teatteri on komediateatteri, joka kiertää esiintymässä ympäri Suomea. Teatteri on tuottaa komedianäytelmiä, improvisaatioteatteria ja kesäteatteria. Lentävän Poron kesäteatterin tilat sijaitsevat ravintola Kauppayhtiön sisäpihalla Rovaniemen keskustassa. Teatterin lisäksi Lentävä Poro on tuottanut erilaisia teatteritapahtumia, kuten Teatterisota, Vaalishow ja Kaamos -improfestivaali.
Lentävän Poron Teatteri voitti Rovaniemen kaupungin Kulttuuritekopalkinnon vuonna 2012.
Lentävän Poron Teatteri on Suomen Improvisaatioteatterit ry:n jäsenteatteri.
Maaliskuussa 2018 uutisoitiin teatterin lopettamisesta.
Tsvetan Genkov

Tsvetan Valentinov Genkov () (s. 8. helmikuuta 1984 Mezdra, Bulgaria), on bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut bulgarialaista OFK Kostinbrodia vuodesta 2020 lähtien.
Aikaisemmin hän on pelannut myös Venäjällä, Puolassa, Turkissa sekä Kazakstanissa. Hän on edustanut Bulgarian maajoukkuetta, jossa hän debytoi vuonna 2005.
Samotlor

Samotlor () on suuri öljykenttä Nižnevartovskin kaupungin lähistöllä Hanti-Mansiassa Venäjällä. Öljykentän koko on noin 1 752 neliökilometriä ja sen omistaa sekä sitä operoi monikansallinen TNK-BP. Öljyntuotanto alkoi vuonna 1969 ja öljyhuippu saavutettiin vuonna 1980 kun vuosituotanto ylsi 158,9 miljoonaan tonniin.
TNK-BP suunnitteli investoivansa Samotloriin 951 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria vuonna 2009 ja 4,6 miljardia dollaria seuraavana viitenä vuonna (2010–2014). Samotlorissa työskentelee 400 urakoitsijayritystä, joista suurimpia ovat Nizhnevartovskburneft, PetroAlliance, Integra-Burenie, Halliburton ja Schlumberger Lodgelko Inc.
Eric Hély

Eric Hély (s. 25. lokakuuta 1964) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. 
Ura.
Hély aloitti pelaajauransa FC Sochaux’ssa vuonna 1979 ja pelasi kolme kautta seuran reservijoukkueessa. Edustusmiehistöön Hély nousi kaudella 1982–1983, mutta sai peliaikaa vain kahdessa ottelussa. Kauden jälkeen hän siirtyi Stade Brestois’n paitaan. Vastuuta ei Brestissäkään juuri tullut, ja kaudeksi 1985–1986 hän siirtyi Chamois Niortais’een, jossa murtautui avauskokoonpanon pelaajaksi. Ura ei kuitenkaan lähtynyt suureen lentoon, vaan Hély edusti Ranskan alasarjajoukkueita ja lopetti pelaajauransa vuonna 1993 SO Châtelleraudais’ssa.
Pelaajauransa jälkeen Hélystä tuli vuonna 2003 FC Sochaux’n reservijoukkueen valmentaja. Maaliskuussa 2012 Hély nousi Sochaux’n edustusmiehistön päävalmentajaksi loppukaudeksi Mehmed Baždarevićin saatua potkut. Hänen johdollaan Sochaux pelasi hyvän loppukauden ja säilytti sarjapaikkansa. Säilymisen varmistuttua Sochaux jatkoi Hélyn sopimusta kesään 2014. Hélyn täysi kausi Sochaux'n valmentajana sujui edelliskauden tavoin vaisusti. Sochaux taisteli sarjapaikastaan, jonka se säilytti lopulta kolmen pisteen turvin ja oli liigan viidestoista. Syksyn 2013 tulokset jäivät surkeiksi ja Sochaux ei onnistunut voittamaan Hélyn alaisuudessa yhtään kauden seitsemästä ensimmäisestä ottelusta. Lopulta Hély erosi tehtävästään Sochaux'n hävittyä sarjanousija En Avant de Guingampille 5–1.
Reisjärven kristillinen opisto

Reisjärven kristillisen opisto on kristillinen kansanopisto Reisjärvellä. Sen koulutus perustuu vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen kristillisiin arvoihin. Uskontokasvatus ja -opetus pohjaa Raamattuun ja evankelis-luterilaisen kirkon tunnustukseen. Koulutuksen painoalueita ovat yleissivistävät ja yhteiskunnalliset aineet.
Toiminta.
Opiston painopistealueita ovat:
Reisjärven kristillinen opisto on perustettu vuonna 1955. Perusoppijakson opiskelijamäärä oli lukuvuonna 2019–2020 143 opiskelijaa. Lukuvuodelle 2020–2021 opiskelijoita valittiin 153. Opisto järjestää myös viikonloppu- ja kesäkursseja. 
Opistoseurat.
Reisjärven kristillinen opisto järjestää vuosittain elokuussa opistoseurat. Opistoseurat ovat pienemmässä mittakaavassa toteutetut vanhoillislestadiolaisten suviseurat.
Dietyylioksalaatti

Dietyylioksalaatti eli dietyylietaanidioaatti (C6H10O4) on oksaalihapon ja etanolin muodostama esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä ja liuottimena.
Ominaisuudet ja valmistus.
Dietyylioksalaatti on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Se liukenee vain vähäisissä määrin veteen ja hydrolysoituu hitaasti etanoliksi ja oksaalihapoksi. Paremmin yhdiste liukenee etanoliin, asetoniin ja muihin orgaanisiin liuottimiin.
Dietyylioksalaattia valmistetaan vedettömästä oksaalihaposta ja etanolista.
(COOH)2 + 2 C2H5OH → (CO2C2H5)2 + 2H2O
Käyttö.
Dietyylioksalaattia käytetään valmistettaessa muita yhdisteitä, kuten lääkkeitä ja hajusteita. Se reagoi happamia α-vetyjä sisältävien esterien kanssa Claisen-kondensaatiolla, esimerkiksi dietyylioksalaatin ja etyyliasetaatin välisessä reaktiossa muodostuu dietyylioksaloasetaattia. Dietyylioksalaattia voidaan käyttää myös liuottimena ja se liuottaa nitroselluloosaa, selluloosaestereitä ja -eettereitä sekä eräitä hartseja.
Oikeesti aikuiset

Oikeesti aikuiset on vuonna 2010 julkaistu Dennis Duganin ohjaama komediaelokuva, jonka pääosissa näyttelevät Adam Sandler, Kevin James, Chris Rock, David Spade ja Rob Schneider .
Juoni.
Viisi lapsuudenystävää kokoontuu 30 vuoden jälkeen järven rannalle suremaan entisen koripallovalmentajansa kuolemaa, ja käyttäytymään kuin teinit konsanaan.
Lentolaivue 36

Lentolaivue 36 oli Suomen ilmavoimien lentolaivue, joka nimettiin 27. maaliskuuta 1940 Lentolaivue 6:ksi ja 11. heinäkuuta Erilliseksi Lentolaivueeksi.
Laivueen komentajana oli kapteeni Helmer Helenius. Laivue oli varustettu kellukkeellisin meritoimintakonein ja se oli talvisodan alussa sijoitettu Helsingin Vuosaareen (Kalvik). Laivue siirrettiin 12. joulukuuta 1939 Helsinki-Malmille, jolloin koneet oli varustettu pyörillä tai suksilla.
Kalustona Lentolaivue 36:lla oli meritoimintakoneita: sodan alussa kuusi Blackburn Riponia; ja sodan aikana se sai vahvistuksina vielä kaksi Riponia, kaksi Koolhoven F.K.52:ta ja yhden DB-3:n. Koneita käytettiin tiedusteluun, sukellusveneiden etsintään ja torjuntaan sekä pommituksiin Suomenlahdella.
Lentolaivue 36 luovutti talvisodan alussa yhden Riponinsa Täydennyslentolaivue 39:lle, jonka koulutuslentue käytti sitä reserviläisohjaajien vesilentokoulutukseen.
Lentolaivueelle pystytettiin muistomerkki Kallahden Ullaksenpuistoon, jossa lentokonetalli sijaitsi. Muistomerkki paljastettiin 18. lokakuuta 2003.
Glaukoomasuntti

 
Glaukoomasuntti on glaukooman hoidossa käytetty suntti, jonka avulla saadaan laskettua silmänsisäistä painetta (IOP, "Intraocular Pressure"). 
Toimintaperiaate.
Suntti ohittaa lävistämällä kammiokulman rakenteen ja ohjaa silmän etukammion nesteen pientä putkea pitkin sidekalvon alle, niin sanottuun blebiin. Nesteen poistuessa silmänsisäinen paine laskee.
Sunttimalleja.
Glaukoomasuntteja on monia erilaisia. Alkuperäinen Molteno-suntti kehitettiin jo vuonna 1966, ja se on kehittynyt aikojen saatossa valtavasti. Baerveldt-suntti sekä Ahmed-suntti ovat myös satunnaisesti käytössä.
Indikaatiot.
Suntti on hoitovaihtoehto silloin, kun potilas ei saa tarpeeksi hyötyä kammiokulman laserhoidosta tai lääkityksestä. Yleisiä suntin käyttötilanteita ovat mm.
Signature Team

Signatech (aiemmin nimellä Signature Team) on vuonna 1990 perustettu ranskalainen autourheilutalli, joka kilpailee nykyään FIA World Endurance Championship-sarjassa.
Vuonna 1999 talli voitti FIA European Formula Three Cup sarjan mestaruuden Benoît Tréluyerin voimin. Vuonna 2000 talli voitti Ranskan Formula 3 sarjan mestaruuden Jonathan Cochetin voimin. Samana vuonna Cochet voitti European Cup ja Masters of Formula 3-sarjojen mestaruudet. Vuonna 2001 talli voitti Korea Super Prix-sarjan mestaruuden ja vuonna 2002 European F3 Cup sarjan mestaruuden Renaud Derlotin voimin.
Vuonna 2003 talli voitti ensimmäisen Formula Renault V6 Eurocup-sarjan mestaruuden Tristan Gommendyn ja Kosuke Matsuuran voimin. Samana vuonna talli debytoi Formula 3 Euroseries -sarjassa ajaen kaksoisvoittoon Macaon Grand Prix kilpailussa. Talli toisti tämän vuonna 2009, jolloin se alkoi kilpailla Le Mans Series -sarjassa. Vuonna 2010 talli voitti Formula 3 Euroseries-sarjan mestaruuden Edoardo Mortaran ja Marco Wittmannin voimin.
Vuoden 2011 jälkeen talli vetäytyi F3 Euroseries -sarjasta.
Vuonna 2013 talli osallistui European Le Mans Series -sarjaan LMP2-luokassa Alpinen kanssa nimellä Signatech Alpine. Seuraavana vuonna talli osallistui FIA World Endurance Championship -sarjaan ja Le Mansin 24 tunnin ajoon. Vuonna 2021 talli on osallistunut nimellä Alpine Endurance Team.
Nintendo World Cup

Nintendo World Cup (熱血高校ドッジボール部 サッカー編) on Technos Japan Corporationin kehittämä jalkapalloaiheinen urheilupeli. Se julkaistiin alkujaan vuonna 1990 Nintendo Entertainment System -konsolille (NES) ja myöhemmin muun muassa Game Boylle ja Sega Mega Drivelle. NES-versiossa on samanaikainen nelinpeli.
Peli on lokalisoitu versio Japanissa julkaistusta pelistä "Nekketsu Kōkō Dojjibōru Bu: Sakkā Hen", joka on yksi "Kunio-kun" -pelisarjaan kuuluvista peleistä.
NES:lle peli julkaistiin myös pelimoduulilla, jolla oli mukana pelit Super Mario Bros. ja Tetris.
Pelaaminen.
Nintendo World Cupissa pelataan maajoukkueilla. Peliä voi pelata yksin tai moninpelinä enintään kolmen muun pelaajan kanssa. Pelissä on monta erilaista kenttää – joissakin on kivenlohkareita, jotka voivat kaataa pelaajan. Nintendo World Cupissa pelaaja voi taklata vastustajan joukkueen pelaajia siten, että ne jäävät maahan vähäksi aikaa tai koko jäljellä olevan puoliajan ajaksi. Pelaaja ohjaa joukkueen kapteenia. Pelaaja antaa komentoja, joita ovat esimerkiksi syöttö, laukaus ja taklaus. Tehokkain potku on saksipotku, jota maalivahti ei yleensä voi torjua, vaan lentää ilmaan.
Vasili Vainonen

Vasili Ivanovitš Vainonen (, 21. helmikuuta 1901 Pietari – 23. maaliskuuta 1964 Moskova) oli inkeriläissyntyinen neuvostoliittolainen balettimestari.
Vasili Vainosen isä Juhani oli kotoisin Järvisaaren Siikalan kylästä. Hän työskenteli Pietarissa kultaseppänä. Perheessä oli 14 lasta, joista Vasili oli nuorin. Isä kuoli muutamia päiviä ennen hänen syntymäänsä (toisen tiedon mukaan kaksi vuotta sen jälkeen). Vanhin tytär Maria työskenteli keisarillisten teatterien ompelijana ja äiti Mikaelin teatterin näyttelijän lastenhoitajana. Vuonna 1911 poika pääsi opiskelemaan teatteriopiston balettiosastolle.
Valmistuttuaan vuonna 1919 Pietarin koreografisesta opistosta Vainonen työskenteli Mariinski-teatterin tanssijana ja balettimestarina. Vuonna 1939 hän siirtyi Moskovaan Stanislavski-teatterin balettiryhmän taiteelliseksi johtajaksi ja vuonna 1944 Minskiin Valko-Venäjän ooppera- ja balettiteatteriin. Vuosina 1946–1950 ja 1954–1958 Vainonen toimi Bolšoi-teatterin balettimestarina. 1950-luvun alussa hän työskenteli Novosibirskissä. Viimeisinä vuosinaan hän ohjasi viihde-esityksiä.
Vainonen aloitti koreografina 1920-luvun lopussa. Hänen ensimmäisiä menestysteoksiaan olivat Boris Asafjevin "Pariisin liekit" vuonna 1932 ja Tšaikovskin "Pähkinänsärkijä" vuonna 1934. Balettimestarin muita ohjaustöitä ovat Asafjevin "Partisaanipäivät" (1937) ja "Militsa" (1947), Riccardo Drigon "Harlequinade" (1945) ja Sergei Vasilenkon "Mirandolina" (1949). Vuonna 1939 Vainoselle myönnettiin Venäjän SFNT:n ansioituneen taiteilijan arvonimi. Hän sai Stalin-palkinnot Bolšoi-teatterissa ohjaamastaan "Pariisin liekeistä" (1947) ja Smetanan "Myyty morsian" -oopperan tansseista (1948).
Astara (Iran)

Astara () on kaupunki Gīlānin maakunnassa Iranissa. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla Iranin ja Azerbaidžanin tasavallan rajalla. Astarajoen pohjoispuolella on samanniminen Azerbaidžaniin kuuluva kaupunki. Iranin Astarassa oli 40 664 asukasta vuonna 2006.
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 900-luvulla nimellä "Astārāb". 1300-luvulla siitä tuli pienen ruhtinaskunnan keskus. Gīlānin ja Ardabīlin maaherrojen alaisuudessa toimineilla puoli-itsenäisillä Astaran tališikaaneilla oli 1500–1700-luvuilla näkyvä rooli Kaspian alueen historiassa. Vuoden 1813 rajanvedossa Astarasta tuli Venäjän ja Iranin rajakaupunki ja tärkeä kauppapaikka. Neuvostoaikana rajan molemmin puolin sijaitsevat kaupungit kehittyivät erillään. Iranin puoleinen satama suljettiin vuoden 1940 tienoilla, minkä jälkeen rajakauppaa jatkettiin maanteitse. Vuonna 1970 rakennettiin Aqa Jarista Neuvostoliittoon johtanut kaasujohto.
Nykyään Iranin Astara on samannimisen piirikunnan keskus ja huomattava kauppakaupunki. Sen asukkaat koostuvat lähinnä turkkia puhuvista šiialaisista. Kaupungissa on sammenkasvattamo, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta sekä Iranin Itä-Azerbaidžanin asukkaiden suosima merenrantakylpylä.
Astara kuului vuoteen 1963 saakka Ardabīlin piirikuntaan. Se on yksi Iranin Talyšin turkkilaistuneimpia alueita. Vuonna 2006 piirikunnassa oli 79 476 asukasta. Sen toinen merkittävämpi keskus on Lavandvilin taajama. Maaseudulla kasvatetaan riisiä, vehnää, maissia, vihanneksia ja hedelmäpuita sekä harjoitetaan karjanhoitoa. Monet asukkaat työskentelevät siirtotyöläisinä Teheranissa ja Gīlānin kaupungeissa.
Buranovskije babuški

Buranovskije babuški (, , "Buranovon mummot") on venäläinen etno-pop-yhtye, joka edusti Venäjää vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa sijoittuen toiseksi. Yhtyeeseen kuuluu kahdeksan iäkästä naista, joista kuusi esiintyy euroviisuissa. He ovat kotoisin Udmurtian tasavallasta Buranovon kylästä, ja heidän ohjelmistossaan on udmurtinkielisiä lauluja.
He osallistuivat Venäjän Euroviisukarsintoihin myös vuonna 2010, jolloin he tulivat kolmanneksi laulullaan ”Dlinnaja-dlinnaja beresta i kak sdelat iz nejo aišon” ("Hyvin pitkä koivun tuohi ja kuinka siitä valmistetaan turbaani").
Yhtyeen sijoituttua toiseksi vuoden 2012 Eurovision laulukilpailuissa sen edustuskappaleesta ”Party for Everybody” ("Juhlat kaikille") tuli Eurovision laulukilpailuissa kaikkien aikojen parhaiten sijoittunut suomalais-ugrilaisella kielellä laulettu kappale.
Yhtyeen tavoitteena oli kerätä esiintymisillään rahaa kirkon rakentamiseen heidän kotikyläänsä Buranovoon. He onnistuivat tavoitteessaan. Kirkon perustukset valettiin lokakuussa 2011, ja rakennustyöt aloitettiin toukokuussa 2012.
Syntetismi

Syntetismi oli maalaustyyli, jossa suosittiin vahvoja ääriviivoja, yhtenäisiä väripintoja, litteyttä, perusvärejä ja yksinkertaisia muotoja. Syntetismin syntyyn vaikuttivat japanilaiset puupiirrokset, keskiaikaiset lasimaalaukset, primitiivinen taide ja eri maiden kansantaide. Värit olivat useimmiten muita kuin paikallisvärejä. Syntetismi oli yksi postimpressionismin suuntauksista.
Syntetistisesti maalasivat etenkin symbolistit 1890-luvulta alkaen. Suomessa muiden muassa Akseli Gallen-Kallela sovelsi syntetismiä Kalevala-aiheisiin maalauksiinsa.
Paul Gauguin oli tunnettu syntetisti.
Syntetismi liittyy teosten muotokieleen, kun taas symbolismi viittaa taiteen aatesisältöön. Maalaustyyli sai alkunsa vuodesta 1886 alkaen Ranskan Pont-Avenissa Bretagnen alueella, jossa työskentelivät muiden muassa Émile Bernard ja Paul Gauguin. Tämän ryhmän pohjalta perustettiin vuonna 1891 syntetistien virallinen ryhmä, johon kuului lisäksi Charles Laval, Louis Anquetin, Émile Schuffenecker ja Daniel de Monfried.
Periaatteena oli, että yksinkertaistaminen, ääriviivapiirustuksen korostus ja värien pelkistys tehosti ilmaisua. Syntetistit maalasivat muistinvaraisesti ja samalla pyrkivät tiivistämään havaintoja jäljittelyn ja todellisuusilluusion sijasta.
Émile Bernard ja Louis Anquetin käyttivät tyylistä nimitystä "cloisonnismi", joka tulee keskiaikaisesta cloisonné-tekniikasta. Cloisonnismiin kuuluivat tyypillisesti voimakkaat mustat ääriviivat, jollaisia syntetistit kuten Gauguin eivät kuitenkaan käyttäneet.
Ulla Attila-Hämäläinen

Ulla Sanelma Attila-Hämäläinen (sukunimi aik. "Attila"; 17. tammikuuta 1924 Riihimäki – 24. elokuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen lausuntataiteilija, lausunnan opettaja ja lastenkirjailija.
Attila-Hämäläisen vanhemmat olivat Valo Attila ja Mandi Järvinen.
Aleksi Orenius

Aleksi Orenius (s. 24. lokakuuta 1993 Tampere) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura.
Seuraura.
Orenius on Ilveksen oma kasvatti. Hän voitti A-nuorten SM-pronssia vuonna 2011 ja B2-nuorten SM-hopeaa vuonna 2010. Kaudella 2008–2009 Orenius toimi Ilveksen C-nuorten kapteenina. Hän kuului joukkueen kapteenistoon myös A-nuorissa kaudella 2011–2012.
Toukokuussa 2012 Orenius teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 12. lokakuuta 2012 JYPiä vastaan. Orenius sai ottelussa jääaikaa 12.50 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan kolme SM-liigaottelua. Miesten pelit tulivat Oreniukselle tutuksi myös kuuden Mestis-ottelun verran Lempäälän Kisasta. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Ilveksen A-nuorissa.
Maajoukkueura.
Orenius on pelannut kolme nuorten ja yhden poikien maaottelun.
Agnes Rögård

Agnes Elisabeth Rögård (23. kesäkuuta 1912 Vöyri – 23. helmikuuta 1983 Loviisa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Rögård toimi sairaanhoitajana Espoossa, Tammisaaressa ja 1940-luvun lopulta lähtien Loviisassa. Vuosina 1951–1972 hän toimi kansakoulunopettajana. Hän avusti myös Vasabladet, Hufvudstadsbladet ja Östra Nyland-lehtiä ja hänen runojaan ja proosatekstiään julkaistiin muun muassa Horisont-aikakauslehdessä.
Rögård kirjoitti neljä romaania. Viimeisessä romaanissaan "Där brickor bryts" hän kuvasi kokemuksiaan sodanaikaisissa kenttäsairaaloissa.
Bandar-e Anzali

Bandar-e Anzali () on kaupunki Iranissa Gīlānin maakunnassa. Se sijaitsee Kaspianmeren rannalla Anzalin laguunin suussa 40 kilometriä Raštista luoteeseen. Kaupungissa on 110 643 asukasta (vuonna 2006).
Paikkakunta mainitaan ensimmäisen kerran 1400-luvun lopussa. 1800-luvun alussa siitä tuli Iranin tärkein Kaspianmeren satama, josta oli yhteydet Bakuun ja Astrahaniin. Suuri merkitys oli myös venäläisten alueella harjoittamalla kalastuksella. Anzalin ja Raštin välinen maantie valmistui 1900-luvun alussa. Myöhemmin Anzalin ja Gazianin kylistä muodostui kaupunki, jonka Reza Pahlavi nimesi "Bandar-e Pahlaviksi". Nykyisen nimensä se sai vuonna 1979.
Kaupungin asukkaat ovat etupäässä gilakkeja sekä Azerbaidžanista neuvostoaikana muuttaneita azereja. Kaupungissa on Iranin laivastotukikohta ja suuri satama, jonka kautta kulkee lähinnä Venäjän teollisuustuotteita, Azerbaidžanin ja Kazakstanin öljytuotteita sekä puutavaraa, kiveä ja kalaa. Uusi vapaakauppa-alue perustettiin vuonna 2003. Kaviaaria ja sammenlihaa tuottava Gazianin kalastusyritys työllistää yli kaksi tuhatta henkeä. Hyvien linja-autoyhteyksien ansiosta kaupunki on myös suosittu lomanviettopaikka.
Bandar-e Anzali on samannimisen piirikunnan hallinto- ja kauppakeskus. Seudun gilakkiväestö viljelee riisiä ja tupakkaa, tuottaa silkkiä, kalastaa ja tekee rottinkikäsitöitä.
Virgile Gaillard

René Paul Virgile Gaillard (28. heinäkuuta 1877 Pariisi – 7. maaliskuuta 1943 Pariisi) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Club Françaisille. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai siellä joukkueineen hopeaa.
Novyi Urengoi

Novyi Urengoi () on kaupunki Jamalin Nenetsian autonomisessa piirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Pur-joen sivuhaaran Jevojahan varrella, 60 kilometriä pohjoisen napapiiristä etelään. Novyi Urengoi on tärkeä piirikunnan kaasuteollisuuden keskus, jossa kaasuyhtiö Gazpromilla on suuri merkitys.
Novyi Urengoi perustettiin Urengoin laajan kaasukentän löytymisen seurauksena 1970-luvulla. Kesäkuussa 1966 paikkakunnalta porattiin ensimmäisen kerran kaasua. Joulukuussa 1973 seudulle saapui autosaattue rakentajia lännempänä sijaitsevasta Pangodyn taajamasta. Novyi Urengoi sai virallisesti taajaman aseman 18. elokuuta 1975. Kaupungiksi se muutettiin 16. kesäkuuta 1980.
Kaupunki muodostaa nykiosin itsenäisen kunnallistason kaupunkipiirikunnan Jamalin Nenetsiassa. Siellä asui 104 107 ihmistä (2010).
Vuonna 1975 toimintansa aloittanut Novyi Urengoin lentoasema palvelee kaupungin lentoliikennettä. Novyi Urangoi on rautatien varrella, junaliikenne kaupunkiin käynnistyi 1982.
Frederick Holman

Frederick ("Fred") Holman (maaliskuu 1885 Dawlish, Devon – 23. tammikuuta 1913 Exeter, Devon) oli brittiläinen uimari. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja voitti siellä kultaa 200 metrin rintauinnissa maailmanennätysajalla 3.09,2. Hän kuoli 27-vuotiaana sairastettuaan lavantautia ja keuhkokuumetta.
Holmanin Lontoon olympialaisissa uima 200 metrin rintauinnin maailmanennätys pysyi voimassa seuraavaan vuoteen, kunnes Robert Andersson onnistui rikkomaan sen.
Toini Aaltonen

Toini Maria Aaltonen-Autio (30. maaliskuuta 1906 Helsinki – 12. tammikuuta 1983 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja, suomentaja, teatteri- ja elokuva-arvostelija sekä näytelmäkirjailija.
Toini Aaltonen kävi keskikoulua sekä Suomessa että vuoden ajan Yhdysvaltain San Franciscossa ja opiskeli sekä konservatoriossa että Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hän toimi 1940-luvulla "Suomen Sosialidemokraatin" teatteri-, filmi- ja kirjallisuusarvostelijana, "Suomalaisen Suomen" teatteriarvostelijana ja Valtion elokuvatarkastamon johtajana. Vuosina 1953–1967 hän toimi "Teatteri"-lehden päätoimittajana. Hän käytti kirjailijanimiä Toini Aaltonen, Toini Autio, T. A., Tossu, Lastu ja Leikkaaja.
Aaltonen kirjoitti käsikirjoituksen elokuviin "Nuoruus sumussa" (1946) ja "Pimeänpirtin hävitys" (1947).
Toini Aaltonen oli naimisissa 1928–1939 näyttelijä Aarne Orjatsalon ja vuodesta 1948 toimittaja Matti Aution kanssa.
Alan Bailey

Alan Brian Bailey (27. maaliskuuta 1881 York, Englanti – 3. maaliskuuta 1961 Havanna, Kuuba) oli kanadalainen soutaja. Hän edusti Toronton Argonaut Rowing Clubia. Hän osallistui vuoden 1904 kesäolympialaisiin Saint Louisissa ja sai kahdeksikossa hopeaa.
Kimberly Derrick

Kimberly Derrick (s. 28. huhtikuuta 1985 Blytheville, Arkansas) on yhdysvaltalainen kaukalopikaluistelija. Hän kilpaili vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa ja osallistui siellä 1 000 metriin sekä 3 000 metrin viestiin.
Derrick osallistui myös vuoden 2010 talviolympialaisiin Vancouverissa. Siellä hän sai pronssia 3 000 metrin viestissä; lisäksi hän kilpaili 1 000 ja 1 500 metrissä.
André Buffière

Pierre André Buffière (12. marraskuuta 1922 Vion, Ardèche – 2. lokakuuta 2014) oli ranskalainen koripalloilija. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa saaden joukkueineen hopeaa. Hän osallistui myös vuoden 1952 kesäolympialaisiin Helsingissä, missä Ranska sijoittui kahdeksanneksi.
Buffière sai koripallon Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopeaa 1949 sekä pronssia 1951 ja 1953.
Noël Bas

François "Noël" Bas (25. joulukuuta 1877 Strenquels, Ranska – 3. heinäkuuta 1960 Brive-la-Gaillarde, Ranska) oli ranskalainen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja sai hopeaa voimistelusta.
Jerevanin televisiotorni

Jerevanin televisiotorni () on vapaasti seisova teräsrakenteinen televisiotorni Jerevanin kaupungissa Armeniassa. Televisiotorni rakennettiin vuosina 1974–1977. Televisiotorni on 311,7 meriä korkea.
Televisiotorni korvasi aiemman 180 metriä korkea tv-tornin, joka siirrettiin vuonna 1973 Gjumrin kaupunkiin, silloiseen "Leninakaniin".
Paatela

Paatela on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Paatela voi viitata myös paikkaan.
László Hammerl

László Hammerl (15. helmikuuta 1942 Budapest – 3. toukokuuta 2024) oli unkarilainen ampuja. Hän voitti kultamitalin 50 metrin pienoiskiväärissä (makuu) vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa. Samoissa kisoissa hän sai lisäksi pronssia 50 metrin pienoiskiväärissä (asennot).
Vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa Hammerl sai hopeaa 50 metrin pienoiskiväärissä (makuu). Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 1972 (München) ja 1976 (Montréal).
Myös Hammerlin puoliso Éva Fórián on olympiaurheilija.
Jukka Holtari

Jukka Holtari (s. 8. marraskuuta 1961 Heinola) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Holtari on edustanut pelaajana SM-liigassa Kalpaa ja Kiekkoreipasta. Holtari oli osa Bruinsin vuoden 2011 mestarijoukkueen organisaatiota toimimalla Euroopan kykyjenetsinnän päällikkönä . Vuoden 2019 kevääseen saakka Holtari toimi JYPin pelaajakoordinaattorina ja vuosina 2019–2021 hän toimi Jukureiden urheilutoimenjohtajana.
Ura.
Pelaajana.
Holtari edusti kaudella 1979–80 kanadalaista BCJHL-junioriliigassa pelannutta Bellingham Blazersia. Holtari pelasi 51 ottelua tehopistein 18+20=38. Seuraavalla kaudella hän siirtyi tuolloin SM-liigassa pelanneen Kiekkoreippaan riveihin tehden ensimmäisellä kaudella 24 ottelussa kolme syöttöpistettä. Kaudella 1981–82 Holtari teki 36 runkosarjaottelussa kolme maalia ja kolme syöttöä sekä pudotuspeleissä kahdessa ottelussa yhden syöttöpisteen. Viimeisellä kaudellaan Kiekkoreippaassa hän pelasi 36 runkosarjaottelua tehopistein 4+3=7.
Kaudeksi 1983–84 Holtari siirtyi pelaamaan jääkiekon silloisessa 1-divisioonassa (nykyisin Mestis) pelanneeseen Kuopion Kalpaan. Hän pelasi kauden aikana 35 runkosarjaottelua tehoin 19+20=39 sekä kuusi pudotuspeliottelua tehoin 4+5=9. Kaudella 1984–85 Holtari pelasi 43 runkosarjaottelua tehden 38 maalia ja 20 syöttöpistettä. Seuraavalla kaudella Holtari pelasi tehopisteiltään parhaan kautensa tehden 44 runkosarjaottelussa tehot 30+30=60. Kauden päätteeksi Kalpa nousi ensimmäisen kerran SM-Liigaan.
Holtari pelasi Kalpassa kolme SM-Liigakautta tehden 107 runkosarjaottelussa yhteensä tehot 27+29=56 ja kahdeksassa pudotuspeliottelussa tehot 3+4=7. Kaudeksi 1989–90 Holtari siirtyi takaisin Mestikseen, tällä kertaa Hokki-Salon riveihin. Hän teki 25 ottelussa tehot 15+9=24 ennen siirtymistään kesken kauden Suomi-sarjassa pelanneen Shakersin riveihin. Shakersissa Holtari teki loppukauden 13 ottelussaan seitsemän maalia ja neljä syöttöä. Seuraavalla kaudella Holtari pelasi runkosarjassa 36 ottelua tehden huikeat 55 maalia ja 38 syöttöpistettä. Parin välivuoden jälkeen Holtari palasi vielä kaudella 1993–94 pelaamaan kuusi ottelua Shakersiin, joiden aikana hän teki yhden maalin ja kolme syöttöpistettä.
Valmennustehtävissä.
Pelaajauran lopettamisen jälkeen Holtari on toiminut eri jääkiekkoseurojen valmennustehtävissä, muun muassa Espoon Bluesin päävalmentajana (1999–2000) ja useaan otteeseen Suomen eri juniorimaajoukkueiden apu- ja päävalmentajana. NHL:ssä hän on työskennellyt kykyjenetsijänä Columbus Blue Jacketsissa (2001–05) ja Boston Bruinsissa (2007–). Hän oli osa Bruinsin vuoden 2011 mestarijoukkueen organisaatiota toimimalla Euroopan kykyjenetsinnän päällikkönä. JYPin pelaajakoordinaattorina Holtari toimi lähes yhtäjaksoisesti 2000-luvun alusta vuoteen 2019. Hänestä oli JYPin vahvan seuraidentiteetin ja 2010-luvun menestysvuosien myötä tullut Suomi-kiekon kultasormi. Vain Lauri Merikiven epäonnistunut palkkaus joukkueen päävalmentajaksi vuonna 2018 jätti tahran Holtarin muuten hyvään maineeseen. Vuosina 2019–2021 Holtari työskenteli Jukureiden urheilutoimenjohtajana .
Kannuskilpikonna

Kannuskilpikonna, nykyiseltä kutsumanimeltään sahelinsuurkilpikonna ("Centrochelys sulcata") on maakilpikonnalaji, joka elää Afrikassa Saharassa. Se on kolmanneksi suurin maakilpikonnalaji ja kannuskilpikonnat ovat yleensä 60-80 cm pitkiä ja painavat 45-91 kg. Ne elävät yleensä 30-50 vuotta. Kannuskilpikonna on kasvinsyöjä, ja ruokavalio koostuu suurimmaksi osaksi lehdistä ja ruohosta, joskus myös hedelmistä. Ruokavaliossa on hyvin paljon kuituja ja kalsiumia, mutta hyvin vähän proteiinia, sillä liika proteiinipitoisuus voi aiheuttaa ongelmia kuoren muodostumisessa.
Synonyymit.
Kannuskilpikonnan tieteellisenä nimenä on myös käytetty nimiä "Geochelone sulcata", "Testudo calcarata", "Testudo radiata" ja "Testudo sulcata" .
Harry Spanjer

Henry John ”Harry” Spanjer (9. tammikuuta 1873 Grand Rapids, Michigan – heinäkuu 1958 St. Petersburg, Florida) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja voitti kevytsarjassa kultamitalin. Hän osallistui lisäksi välisarjan kilpailuun ja sai siinä hopeaa häviten Albert Youngille.
Spanjer edusti Newarkin National Turnvereinia.