tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Terfenol-D

Terfenol-D on metalliseos, joka koostuu raudasta johon on seostettu harvinaisia alkuaineita terbiumia ja dysprosiumia. Se ei ole koostumukseltaan stoikiometrinen aine vaan sen rakenne on muotoa TexDy1-xFey (ainesosien suhteet x=0,3; y=1,9–1,195). Se on magnetostriktiivinen materiaali, joka muuttaa muotoaan ulkoisen magneettikentän vaikutuksesta. Se kehitettiin alkujaan 1970-luvulla Yhdysvaltojen laivaston Naval Ordnance Laboratory tutkimuskeskuksessa. Nimi tulee sanoista terbium, rauta (Fe), Naval Ordnance Laboratory (NOL), ja dysprosium.
Tällä seoksella on suurin tunnettu magnetostriktiivinen siirtymä (venymä tai kutistuma). Terfenol-D:stä valmistetun kappaleen pituus muuttuu jopa 2 000 µm/m kun magneettikentän voimakkuus muuttuu nollasta saturaatioarvoonsa 159,155 kA/m (2 kOe) tai toisin päin, huoneenlämpötilassa. Tämä myötymä on noin sata kertaa suurempi kuin nikkelillä. Terfenol-D:tä käytetään laivojen kaikuluotaimissa ja magnetomekaanisissa sensoreissa ja toimilaitteissa kuten mikrokokoisissa pumpuissa ja venttiileissä.
Mestari Pathelin

Mestari Pathelin ("La farce de Maître Pierre Pathelin") on tuntemattoman ranskalaisen tekijän farssi 1460-luvulta. Sen päähenkilö on viekas petkuttaja. Näytelmä on ilmestynyt suomeksi 1937 Otto Mannisen suomentamana nimellä "Mestari Patelin", mutta sitä on esitetty aikaisemminkin Suomalaisessa teatterissa Otto Walleniuksen ollessa sen nimiosassa. Yleisradio on esittänyt sen kuunnelmana, jonka teksti on julkaistu painettuna.
Näytelmän musiikkia sisältyy François Couperinin Cembalokirjojen 1. osan 4. sarjaan.
Focus Bikes

Focus Bikes on saksalainen polkupyörävalmistaja. Yhtiön pääkonttori ja tehdas sijaitsevat Cloppenburgissa. 
Historia.
Cyclocrossin maailmanmestari Mike Kluge perusti yrityksen vuonna 1992 ja seuraavana vuonna yritys ryhtyi yhteistyöhön Derby Cycle Werken kanssa ja polkupyörien valmistus käynnistyi.
Vuonna 1994 esiteltyyn ensimmäiseen mallistoon kuuluu 6 erilaista maastopyörää. Seuraavana vuonna mallistoon lisättiin retkipyöriä ja vuonna maantiepyöriä. Vuonna 2006 yritys valmisti ensimmäiset hiilikuiturunkoiset pyöränsä. 
Sponsorointi ja saavutukset.
Vuonna 1993 Mike Kluge voitti Saksan mestaruuden ja sijoittui toiseksi maailmanmestaruuskilpailuissa käyttäen Focus-merkkistä pyörää.
Vuonna 1998 Jörg Arenz ajoi Focuksella ja voitti saksan cyclocrossmestaruuden.
Vuonna 2005 Hanka Kupfernagel voitti cyclocrossin maailmanmestaruuden Focus-pyörällä.
Vuonna 2008 neljä Focuksen sponsoroimaa pyöräilijää voitti Saksan mestaruudet cyclocrossissa, junioreissa, naisissa, alle 23-vuotiaissa ja elite-sarjassa.
Vuonna 2009 Focus oli Team Milramin sponsori ja vuosina 2010–2011 se s Katjušaa sekä pienempiä pyöräilyjoukkueita, kuten Team Jelly Bean ja Team NetApp. Focus oli myös vuoden 2010 Sveitsin ympäriajon virallinen sponsori. 
Kaudella 2012 Focus toimi Acqua &amp; Saponen sponsorina ja vuodesta 2013 eteenpäin se on sponsoroinut Ag2r-La Mondialea.
WTA Elite Trophy

WTA Elite Trophy on loka-marraskuussa järjestettävä naisten tennisturnaus. Se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2015 Zhuhaissa, Kiinassa. Turnaus on määrä järjestää siellä vuosittain vuoteen 2019 saakka. Turnauksessa pelaa kaksinpelissä 12 pelaajaa, jotka ovat maailmanlistan sijoilla 9–19, sekä yksi villin kortin saava pelaaja. Turnaus pelataan lohkovaihe-muodossa, joista jokaisesta paras pääsee välieriin. Nelinpeliin osallistuu kuusi paria. Ensimmäisessä turnauksessa jaettiin palkintorahaa 2,15 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Turnaus korvasi aiempina vuosina järjestetyn WTA Tournament of Champions -turnauksen.
Eliittikisat 2000

Eliittikisat järjestettiin vuonna 2000 kuudella paikkakunnalla: Kuortaneella, Eurajoella, Lapinlahdella, Tampereella, Turussa ja Lappeenrannassa.
Osakilpailut.
Kuortane.
Kuortaneen eliittikisat järjestettiin 26. kesäkuuta 2000.
Miehet
Naiset
Eurajoki.
Eurajoen eliittikisat järjestettiin 1. heinäkuuta 2000.
Miehet
Naiset
Lapinlahti.
Lapinlahden eliittikisat järjestettiin 16. heinäkuuta 2000.
Miehet
Naiset
Tampere.
Tampereen eliittikisat järjestettiin 19. heinäkuuta 2000.
Miehet
Naiset
Turku.
Turun eliittikisat järjestettiin 2. elokuuta 2000.
Miehet
Naiset
Lappeenranta.
Lappeenrannan eliittikisat järjestettiin 13. elokuuta 2000.
Miehet
Naiset
Erik Svahn

Erik Svahn eli "Ericus Matthiæ, Ostrobotniensis" (1680-luvulla Paltamo – 1709 Sotkamo) oli suomalainen pappi ja runoilija.
Svahnin vanhemmat olivat Paltamon Koutaniemen talollinen, kirkonisäntä Matti Hannunpoika (Matts Hansson, k. 1689) ja Elisabet Johansdotter Meilund. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa vuonna 1700 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1704. Svahn toimi sitten Sotkamon kirkkoherran Erik Cajanuksen (k. 1712) apulaisena.
Svahn kirjoitti latinan- ja suomenkielisen hautajaisrunon nimeltä "Lamentatio Paldamoensium, Mikä parcu Paldamosta" Paltamon kirkkoherran ja Kajaanin rovastikunnan lääninrovastin Johannes Andreae Cajanuksen (1626–1703) hautajaisiin elokuussa 1703. Runo painettiin Turussa vuonna 1706.
Svahn oli naimisissa vuodesta 1704 Erik Cajanuksen tyttären Elisabet Eriksdotter Cajanuksen kanssa.
Luettelo Bombardier CSeriesin tilauksista

Tämä on luettelo Airbus A220:n (Aiemmin Bombardier CSeries) tilauksista. Airbus A220 on koelentovaiheessa oleva Airbusin, aiemmin Bombardierin valmistama matkustajalentokoneiden tuoteperhe, johon kuuluu kaksi mallia: A220-100 ja A220-300.
Tilaukset ja toimitukset.
CSeries-lentokoneita on tilattu ja toimitettu seuraavasti (1. marraskuuta 2016 mennessä):
Suksametoni

Suksametoni eli sukkinyylikoliini (lääkenimiä: "Midarine", "Myolaxin", "Sukolin", Ruotsissa "Celocurin" sekä Norjassa "Curacit") on lihasrelaksantti. Se on siis herpauttaja, lihastonusta laskeva eli relaksoiva lääke. Suksametoni on esiintynyt lääkeaineena lähinnä kirurgian puolella, anesteettisessa käytössä etenkin leikkaussaleissa. Lääkettä annostellaan joko intravenoosisesti taikka intramuskulaarisesti. Lääkeainetta on saatettu antaa myös ECT-hoidon yhteydessä, lihasten voimakkaasta jännittymisestä aiheutuvien mahdollisten vaurioitten kuten luunmurtumien välttämistä varten. Suksametonin eduiksi on katsottu nopea vaikuttavuus. Suksametoni ei kasvata verenpainetta, eikä imeydy istukan läpi synnytyksen aikana.
Vasta-aiheita ja varotoimia.
Kliinisiä vasta-aiheita ovat olleet: maksavaurio, huono yleistila, uniapnea, nestetasapainon häiriöt. Glaukoomasta eli silmänpainetaudista kärsivillä potilailla on käyttöä varottava, sillä sukkinyylikoliini kasvattaa silmän sisäistä painetta. Samanaikainen morfiinin vaikutus voi johtaa hengityselinlamaan ja sitä kautta seuraavaan kuolemaan. Lääkettä annettaessa on varmistettava potilaan hengitys sekä mahdolliset aputoimet, kuten esimerkiksi hapen saanti maskin kautta tai jopa intubointi. Suksametonille ei ole tunnettua vasta-ainetta.
Oh Well (kappale)

Oh Well on Fleetwood Mac -yhtyeen kappale vuodelta 1969, jonka kirjoitti soolokitaristi Peter Green. Se julkaistiin alun perin singlenä sekä myöhemmin albumilla "Then Play On". Myöhemmin se on ilmestynyt myös useilla yhtyeen kokoelmilla sekä livelevyllä "The Vaudeville Years".
Ilmestyessään kappale ylsi Britannian singlelistan sijalle 2. Alankomaissa se nousi listan kärkeen.
Illo

Illo on kylä Sastamalan kaupungin kaakkoisosassa Pirkanmaalla. Kylä sijaitsee Sammun- eli Illonjoen varrella lähellä Punkalaitumen rajaa. Illo jakautuu epävirallisesti Illoon ja Kiikan-Illoon, joista jälkimmäinen on vuonna 1985 Illon yhteyteen liitetty alue. Illo lähikylineen muodostaa alueen, jossa asuu noin 500 asukasta.
Kylässä toimii aktiivinen kyläyhdistys ja vapaapalokunta, sekä urheiluseura Illon Jytinä.
Historia.
Illon seutu on kohonnut merestä noin 4000 vuotta sitten. Illonjoen varrella on ollut kivikautinen kylä, ja arkeologiset löydöt sijoittuvat vuosien 2000 eaa. ja 1200 eaa. välille. Kivikauden jälkeen Illon asutus katkesi, ja kylästä tuli sittemmin Tyrvään takamaita. Nykyasutus lienee peräisin 1750-luvulta, jolloin alueelle perustettiin ensimmäiset torpat. Vuonna 1800 Illossa oli noin 30 torppaa.
Illon ensimmäinen kauppa perustettiin vuonna 1881. Samana vuonna kylään tuli kiertokoulu. Seuraavalla vuosikymmenellä maaseutu alkoi teollistua ja kylään saatiin kuivurit ja meijeri. Kylä kasvoi vuosisadan vaihteessa vauhdilla ja Illoon rakennettiin muun muassa kansakoulu, rukoushuone, osuusmeijeri, pankki, postikonttori ja puhelinkeskus. Kylä kärsi tuhoja Suomen sisällissodassa kun punaiset vetäytyivät seudun halki. Sähköt vedettiin Illoon vuonna 1927.
1950-luvulla Illossa oli kahdeksan kauppaa, viisi pankkikonttoria, kolme koulua kirjastoineen ja neuvolatoiminta. Maanviljelyn lisäksi tärkeimmät työnantajat olivat Illon Osuusmeijeri, Kauniston saha ja Mäkisen kiitolinja. Tyrvää liitettiin Vammalaan vuonna 1973. Vuonna 1985 liitettiin niin sanottu Kiikan-Illo kunnanosaliitoksela Äetsästä Vammalaan. 1900-luvun lopun rakennemuutos pikkuhiljaa näivetti Illon, ja monet palvelut ja työpaikat ovat poistuneet kylästä.
Anders Österlin

Anders Evert Österlin (1926 – 20. lokakuuta 2011) oli ruotsalainen taidemaalari ja graafikko. Aluksi hän maalasi fantasiakuvia, joissa oli vaikutteita Kleeltä ja Ernstiltä, myöhemmin lyyrissävyisiä, koloristisia, abstrakteja teoksia, joissa usein oli symbolimerkkejä.
Österlin kuului Cobra-ryhmään. Hän koristeli Signe Persson-Melinin kanssa vuonna 1957 Tukholman T-Centralen-aseman seinät. Österinin teoksia on kokoelmissa: Moderna Museet (Tukholma), Malmön museo, Kristianstad, Ystad, Jönköping, Lund.
Luettelo televisiosarjan Arrow jaksoista

"Arrow" on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka ovat kehittäneet Greg Berlanti, Marc Guggenheim ja Andrew Kreisberg. Se perustuu DC Comicsin supersankarihahmoon Vihreä Nuoli. Sarja alkoi The CW -kanavalla 10. lokakuuta 2012. Finaalijakso esitettiin 28. tammikuuta 2020.
Yhteenveto.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Axel Olson

Axel Olson (1899–1986) oli ruotsalainen kuvataiteilija. Hän kasvoi Halmstadissa merimiesperheessä ja opiskeli piirtämistä teknisen koulun iltakurssilla. Vuonna 1915 Olson perusti Gnistan-ryhmän yhdessä veljiensä ja serkkujensa kanssa. Hän teki maalausmatkoja Italiaan ja Saksaan mesenaattinsa turvin vuonna 1922 . Olson muutti Berliiniin vuonna 1923 ja sai taideopetusta Alexander Archipenkolta, joka oli venäläinen kuvanveistäjä ja taidemaalari. Ruotsiin palattuaan Olson opetti maalausta amatööriryhmälle ja elätti itseään mm. maalaamalla muotokuvia. Hän liittyi Halmstadin taiteilijaryhmään "Halmstadsgruppen" vuonna 1929. Olson matkusti Pariisiin vuonna 1948 ja Provenceen 1950-luvun alussa.
Taide.
Axel Olson kiinnostui Berliinissä asuessaan avantgardesta, italialaisesta futurismista, venäläisestä konstruktionismistä ja ranskalaisesta kubismista. Hän luopui puhtaasta maisemamaalauksesta ja siirtyi kokeelliseen abstraktiin taiteeseen. 1930-luvun puolivälissä Olson siirtyi taiteessaan surrealistisempaan suuntaan. Pariisin matkan seurauksena hän siirtyi taiteessaan nonfiguratiivisempaan suuntaan ja Provencen matka toi väripalettiin kirkkautta. Olsonin taiteessa näkyy Hallandin rannikon vaikutus mm. veneinä, kalastusvälineinä, simpukkoina ja näkinkenkinä 1970 ja 1980 -luvuilla.
Julkinen taide.
Axel Olssonin taidetta on nähtävillä Tukholman kansallis- ja modernintaiteen museoissa, Göteborgin taidemuseossa sekä Malmön, Gävlen, Eskilstunan ja Halmstadin museoissa. Ulkomailla hänen taulujaan on New Yorkissa.
Narcos

Narcos on yhdysvaltalainen Netflix-alkuperäissarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin 28. elokuuta 2015. Sarjan ovat luoneet Chris Brancato, Carlo Bernard, sekä Doug Miro; sen on ohjannut brasilialainen elokuvantekijä José Padilha.
Sarja on osittain fiktiivinen esitys kolumbialaisen huumeparoni Pablo Escobarin elämästä. Sarjassa seurataan myös Medellínin kartellia, sekä Yhdysvaltain huumepoliisi DEA:n agentteja.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi koostuu kymmenestä jaksosta. Kausi kuvattiin Kolumbiassa vuonna 2014. Sarjasta tilattiin toinen kausi 3. syyskuuta 2015. Toisen kauden ensi-ilta oli 2. syyskuuta 2016. Syyskuun 6. päivä 2016 Netflix vahvisti, että sarjasta tehdään kolmas ja neljäs kausi. 1. syyskuuta 2017 Netflix julkaisi sarjan kolmannen kauden. Kolmas kausi kertoo Calin kartellista. Pedro Pascal jatkaa pääosassa DEA-agentti Javier Peñan roolissa. Sittemmin neljäs tuotantokausi peruttiin, ja sen sijaan alettiin tuottaa 1980-luvulle sijoittuvaa uutta sarjaa "".
Suomessa Nelonen ja Ruutu alkoivat esittää sarjaa 8. tammikuuta 2020.
Juoni.
"Narcos" pohjautuu tosielämän kertomukseen huumekartellien levittäytymisestä ja kasvusta maailmanlaajuiseen toimintaan, sekä viranomaisten pyrkimyksistä estää kyseisten järjestöjen toiminta, joka johtaa verisiin konflikteihin viranomaisten ja kartellien välillä.
Sarja keskittyy pahamaineiseen huumeparoni Pablo Escobariin (Wagner Moura), sekä DEA-agentti Steve Murphyyn (Boyd Holbrook), joka on lähetetty Kolumbiaan kiinniottamaan tai tarvittaessa likvidoimaan Escobar.
Miroslav Poljak

Miroslav Poljak (, 3. syyskuuta 1944 Zagreb, Kroatian KT – 2. marraskuuta 2015 Zagreb, Kroatia) oli jugoslavialainen vesipalloilija ja olympiavoittaja.
Poljak voitti Jugoslavian maajoukkueessa olympiakultaa Méxicossa 1968.
Poljak kuoli Zagrebissa sairastettuaan pitkään 71-vuotiaana 2. marraskuuta 2015.
Gidejoki

Gidejoki () on Ruotsissa Västernorrlandin läänissä virtaava 112 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Gidejoen vesistön 207-kilometrisen pääuoman alajuoksun Skinnmuddseletistä alkaen. Joen valuma-alueen pinta-ala on 3 442 neliökilometriä ja se alkaa Arasjö-tuntureilta ja laskee Pohjanlahden Selkämereen Husumissa Örnsköldsvikin kunnassa.
Vesivoimaa.
Gideälvenin pääuomassa on 7 vesivoimalaitosta: Gideåbacka, Gidböle, Gideå, Björna, Hemlings, Gammelby ja Stennäs. Voimaloiden yhteisteho on 69,3 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 355,1 gigawattituntia.
Keisarin Malja

Keisarin Malja on maustettua mustaa lehtiteetä. Se on Forsmanin teetalossa kehitetty, tsaarinaikaisten seurapiirien hienostunutta maku- ja tuoksumaailmaa kuvaileva teelaatu. Keisarin Maljassa kvittenin makeus on yhdistetty mustaan lehtiteehen. Tämä muistuttaa vanhaa venäläistä tapaa juoda samovaariteetä kvittenihillon kera. Monet venäläistyyppisen teen ystävät mieltyivät siihen heti. 
Tee maustetaan, sekoitetaan ja pakataan Suomessa. Pohjana on mustaa, isolehtistä Reilun kaupan lehtiteetä. Sitä on täydennetty ruusukvittenin ja litsihedelmän aromilla, ja mukaan on lisätty kuivattuja appelsiinin ja ananaksen paloja, saflorin ja liljan terälehtiä.
Keisarin Malja nousi suosioon pian myös ulkomailla. Venäläiset ostajat hankkivat teetä Tallinnan Kaubamajasta kassikaupalla, kun Forsman oli avannut 1990-luvulla oman teemyymälänsä tähän tavarataloon. Tee raivasi Forsman teelle tietä myös Venäjän markkinoille sen jälkeen, kun moskovalaisen tavaratalon sisäänostaja oli hurmaantunut Aaro Forsmanin ja nykyisen toimitusjohtaja Ari Santamäen sinne tuoman Keisarin Malja -teen makuun.
Lähteet.
Sebringin 12 tunnin ajo 2012

Sebringin 12 tunnin ajo 2012 (virallisesti 2012 Mobil 1 12 Hours of Sebring) oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 17. maaliskuuta Sebring International Racewayn radalla Sebringissä Floridassa. Kilpailu oli FIA World Endurance Championship -sarjan ja American Le Mans Series -kauden 2012 ensimmäinen osakilpailu.
Kilpailun voitti Audi R18 kolmikko Allan McNish, Tom Kristensen ja Rinaldo Capello.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2012

Le Mansin 24 tunnin ajo 2012 oli FIA WEC -sarjan kauden kolmas osakilpailu joka ajettiin 16.–17. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Nr. 1 Audin kuljettajat André Lotterer, Marcel Fässler ja Benoît Tréluyer.
Harjoituksissa AF Corsen Ferrari 458 Italia No 51 kärsi vaurioita Porsche-mutkissa. Auton vauriot olivat suuria, joiden vuoksi ACO ja FIA myönsivät "force majeure" -syyn vuoksi luvan rungon vaihtamiseen.
Tulokset.
Tulokset:
Le Mansin 24 tunnin ajo 2010

Le Mansin 24 tunnin ajo 2010 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 12.–13. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa.
Kilpailun voittivat LMP1 -luokan Nr. 9 Audi kuljettajat Mike Rockenfeller, Timo Bernhard ja Romain Dumas.
Tulokset.
Tulokset:
Kultakuoriainen (kappale)

Kultakuoriainen on Kari Peitsamo ja Ankkuli -yhtyeen toinen single, joka julkaistiin syksyllä 1979. Se on Peitsamon ensimmäinen julkaisu Johanna-levymerkille. Singlen B-puolena on minimalistinen instrumentaali "Lentokone talon yllä". Kumpaakaan kappaletta ei julkaistu singlen julkaisun aikoihin albumilla. "Kultakuoriainen" on julkaistu vuonna 2003 Peitsamon kokoelma-albumilla "Lähde autoiluretkelle suureen etelän kanjoniin". "Lentokone talon yllä" -kappaleesta julkaistiin pidempi versio "Levylaulaja"-albumin CD-painoksella vuonna 2004.
HMS St. Vincent (1815)

"HMS St. Vincent" oli Britannian kuninkaallisen laivaston 120-tykkinen Nelson-luokan ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 15. tammikuuta 1806 Plymouthin telakalta, jossa vastaavana laivanrakennusmestarina oli Joseph Tucker toukokuuhun 1813 ja sen jälkeen Thomas Roberts. Köli laskettiin toukokuussa 1810. Alus laskettiin vesille 11. maaliskuuta 1815, jolloin se siirrettiin reserviin. Valmistuskustannukset olivat 110 549 puntaa. Alukselle tehtiin kesäkuusta lokakuuhun 1823 Plymouthissa pieni huolto 14 256 punnalla. Se varustettiin Plymouthissa syyskuusta 1829 huhtikuuhun 1830 vartiolaivaksi, mihin kului 25 818 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 2. syyskuuta 1829 Portsmouthissa William Carnegien lippulaivana päällikkönään Edward Hawker. Alus poistettiin palveluksesta 30. huhtikuuta 1830.
Alus palautettiin palvelukseen toukokuussa Portsmouthin lippulaivana. Alus oli vuodesta 1831 alkaen Välimerellä, mistä se palasi 1834. Alus siirrettiin 1841 satamapalvelukseen Portsmouthissa ja edelleen kokeelliseen laivueeseen 1846. Alus oli toukokuusta 1847 huhtikuuhun 1849 Kanaalin laivaston komentajan kontra-amiraali Sir Charles Napierin lippulaivana. Oltuaan reservissä Portsmouthissa heinäkuusta syyskuuhun 1854 alus kuljetti ranskalaisia joukkoja Itämerelle. Sotatoimien päätyttyä alus sijoitettiin emälaivaksi Portsmouthiin. Alus siirrettiin 1862 koululaivaksi ja ankkuroitiin 1870 Haslariin. Se myytiin 1906 romutettavaksi.
HMS Nelson (1814)

"HMS Nelson" oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1814 vesillelaskettu Nelson-luokan 120-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 23. marraskuuta 1805 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Edward Sison. Köli laskettiin joulukuussa 1809. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1814 ja valmistui 17. elokuuta, jolloin se siirrettiin Portsmouthin reserviin. Varustamisesta ja siirrosta Portsmouthiin vastasi aluksen päällikkönä ollut Thomas Burton. Valmistuskustannukset olivat 123 469 puntaa, mikä sisälsi varustamisen reserviin.
Aluksella tehtiin muutostöitä Portsmouthissa lokakuusta 1825 syyskuuhun 1828, jolloin sen kannelle rakennettiin majoitustiloja. Samalla aluksen leveys kaksinkertaistettiin. Leveyttä lisänneet laajennukset poistettiin syyskuussa 1837. Alus muutettiin Portsmouthissa edelleen sotalaivojen miehistöjen majoitustiloiksi huhtikuusta kesäkuuhun 1846. Alukseen asennettiin 10. maaliskuuta 1959 - 7. helmikuuta 1860 Portsmouthissa 500 nhp:n höyrykone ja muutettiin samalla kaksikantiseksi. Aluksen aseistus keveni samalla 89-tykkiseksi. Höyrykone tuotti 2 102 ihp:ta, mikä mahdollisti 10,5 solmun nopeuden. 
Palvelus.
Vuonna 1865 alus luovutettiin Victorian siirtokunnalle koululaivaksi, jonka jälkeen se varustettiin ja takiloitiin. Merikelpoiseksi saattaminen maksoi 42 000 puntaa. Alus lähti lokakuussa 1867 Australiaan, jonne se saapui Hyväntoivonniemen kierrettyään helmikuussa 1868. Se oli ensimmäinen Alfred Graving Dockille siirretty alus.
Aluksen aseistuksena oli 1847 kaksi seitsemän tuuman RML-tykkiä, kaksikymmentä 64 naulan ja yhtä monta 32 naulan tykkiä. Lisäksi aluksella oli kuusi kahdentoista naulan haupitsia. Vuosina 1879-1882 alus muutettiin yksikantiseksi ja takila supistettiin päämastoon. Samalla alus luokiteltiin fregatiksi ja aseistuksesta osa korvattiin takaaladattavilla tykeillä. Alus ankkuroitiin 1891 Williamstowniin ja kattilat poistettiin 1893. Alus myytiin huutokaupalla 28. huhtikuuta 1898 sydneyläiselle Bernard Einersonille 2 400 punnalla.
Uusi Kotimaa

Uusi Kotimaa oli Yhdysvalloissa vuosina 1881–1934 ilmestynyt amerikansuomalainen sanomalehti.
August Nylundin omistama ja toimittama "Uusi Kotimaa" alkoi ilmestyä Minneapolisissa elokuussa 1881. Neli- ja myöhemmin kuusisivuinen viikkolehti julkaisi uutisia sekä lukijoita viihdyttäviä jatkokertomuksia. Vuonna 1884 Nylund muutti lehtensä Minnesotan New York Millsiin, jossa hän julkaisi myös kaunokirjallista kuukausilehteä "Aamuruskoa".
Vuonna 1888 Nylund muutti lehtineen Oregonin Astoriaan, jolloin hänen toimittajansa J. W. Lähde osti "Uuden Kotimaan" kirjapainon ja ryhtyi julkaisemaan New York Millsissä "Amerikan Suometar" -nimistä viikkolehteä. Vuonna 1890 Nylund toi "Uuden Kotimaan" takaisin New York Millsiin, jolloin Lähde jatkoi lehden toimittamista ja "Amerikan Suometar" sulautui siihen. August Nylundin kuoltua vuonna 1892 lehti siirtyi Felix Nylundille. Lähteen muutettua vuonna 1894 Michiganin Ironwoodiin "Uutta Kotimaata" toimittivat John Heino, Väinö Andelin ja myöhemmin Felix Nylund itse. Andelin perusti vuonna 1898 kaunokirjallisen kuukausilehden "Kansan Toverin", jota Nylund ja sittemmin "Uuteen Kotimaahan" palannut Lähde julkaisivat usean vuoden ajan.
Vuonna 1919 Nylund myi "Uuden Kotimaan" People's Voice Cooperative Publishing Company -nimiselle yhtiölle, jonka rahoittajana toimi Nonpartisan League. Oikeistolais- ja uskonnollishenkinen maaseutuyhteisön lehti muuttui hyvin radikaaliksi. Vuonna 1923 kommunistit ostivat Nonpartisan Leaguen osakkeet ja "Uusi Kotimaa" muutettiin maanviljelijöille ja työläisille tarkoitetuksi kommunistiseksi sanomalehdeksi. Sen ensimmäisenä päätoimittajana työskenteli Knut Einar Heikkinen. Kolmesti viikossa ilmestynyt lehti siirrettiin vuonna 1931 "Työmiehen" kustannettavaksi Wisconsinin Superioriin. Seuraavana vuonna se muutettiin viikkolehdeksi.
Falling Skies

Falling Skies on yhdysvaltalainen post-apocalyptinen tieteissarja, jonka on luonut Robert Rodat. "Falling Skies" alkoi TNT-kanavalla vuonna 2011 ja päättyi 2015. Suomessa sarjaa on esittänyt muun muassa Nelonen.
Tuotanto.
Sarjaa on kuvattu Kanadassa, esimerkiksi Ontarion provinssissa sijaitsevassa Hamiltonissa.
Juoni.
Sarjan tapahtumat kertovat avaruusolentojen hyökkäyksestä selvinneistä ihmisistä, jotka ovat muodostaneet oman pienen yhteisön nimeltä 2nd Mass joka taistelee vihamielisiä miehittäjiä vastaan. Tarinan keskeisiä hahmoja ovat entinen historianopettaja Tom Mason (Noah Wyle) ja hänen kolme poikaansa sekä muun muassa yhteisön johtaja kapteeni Weaver (Will Patton) ja lääkärinä toimiva Anne Glass (Moon Bloodgood).
Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0)

Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0) ((C17H14O)3Pd2) on palladiumin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Ligandeina yhdisteessä ovat dibentsylideeniasetonimolekyylit. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä palladiumin lähteenä ja katalyyttinä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa tris(dibentsylideeniasetoni)palladium(0) on tumman violettia kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten dikloorimetaaniin, kloroformiin ja bentseeniin. Kloroformista kiteytettäessä muodostuu kloroformin ja tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0):n kompleksi. Toisin kuin monet muut palladiumin organometallikompleksit tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0) ei ole erityisen herkkä veden tai ilman vaikutuksille. Molekyylissä kummatkin palladiumatomit ovat sitoutuneet yhteensä kolmeen dibentsylideeniasetonin kaksoissidokseen. Nämä sidokset ovat suhteellisen heikkoja ja voidaan helposti korvata muilla ligandeilla.
Valmistus ja käyttö.
Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0):a valmistetaan lisäämällä dibentsylideeniasetonin ja natriumtetraklooripalladaatin metanoliliuokseen pelkistimeksi natriumasetaattia. Liuos jäähdytetään ja muodostuva tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0) suodatetaan.
Tris(dibentsylideeniasetoni)dipalladium(0):a käytetään katalyytteinä useissa eri reaktioissa. Tällaisia ovat muun muassa eenireaktiot, kytkentäreaktiot kuten Suzuki-kytkentä, syklisoinnit, alkenyyli- ja aryylihalogenidien karbonyloinnit ja asymmetriset allylointireaktiot.
Koskipanimo

Koskipanimo Oy on Tampereen keskustassa, Finlaysonin vanhassa tehdasrakennuksessa, Plevna-panimoravintolan yhteydessä toimiva, vuonna 1994 alkujaan kommandiittiyhtiönä perustettu, sittemmin osakeyhtiöksi muuttunut suomalainen pienpanimo. Osakeyhtiön toimitusjohtaja on panimomestari Sam Viitaniemi.
Vuonna 2014 osakeyhtiön liikevaihto oli 0,635 miljoonaa euroa ja nettotulos 0,159 miljoonaa euroa. Omana osakeyhtiönään (Tampereen panimoravintola Oy) toimivan ravintola Plevnan yhteydessä sijaitseva Koskipanimo kertoo vuosituotannokseen 200 000 litraa. Tämä koostuu noin kahdestakymmenestä eri tuotteesta: oluita, siidereitä ja panimosimaa. Koskipanimo valmistaa myös erilaisia kausi- ja erikoistuotteita. Panimo tunnetaan monien eri ravintoloiden tilausolueiden valmistana. Koskipanimo on valmistanut talonoluita esimerkiksi useasti vuoden olutravintolaksi valitulle, Helsingin Puotilassa sijaisevalle olutravintola Pikkulinnulle.
Niko Nakari

Niko Nakari (s. 6. huhtikuuta 1984 Kuusankoski) on suomalainen jalkapalloilija. Nakari on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nakari on Kumu JT:n ja FC Kuusankosken kasvatti. Hän debytoi FC Kuusankosken edustusjoukkueessa Ykkösen kaudella 2001. Nakari edusti seuraa vuoteen 2008 asti ja viimeisenä kautenaan voitti Kakkosen A-lohkon maalikuninkuuden 16 maalilla. Kaudeksi 2009 Nakari siirtyi Veikkausliigassa pelanneeseen Myllykosken Palloon, jonka riveissä hän pelasi kuusi liigaottelua ilman maaleja. Loppukauden ajaksi Nakari siirtyi lainalle FC Kuusankoskeen ja palasi joukkueeseen pysyvästi 2010. Hän oli jälleen joukkueensa paras maalintekijä, mutta FC Kuusankosken luopuessa kauden päätteeksi kilpailutoiminnasta Nakari siirtyi Voikkaan Pallo-Peikkoihin sarjatasoa alemmaksi Kolmoseen.
Nakari siirtyi kesken kauden 2013 Kakkosessa putoamistaisteluun ajautuneeseen Susiin. Hän teki viisi maalia kuuteen otteluun, mutta joukkue ei onnistunut säilyttämään sarjapaikkaansa. Kaudella 2013 Nakari oli mukana nostamassa Susia takaisin Kakkoseen ja 37 maalillaan hän oli eniten Kolmosen lohkoista maaleja tehnyt pelaaja. Nakari voitti Kakkosen Itälohkon maalikuninkuuden kaudella 2015 tehtyään 18 maalia.
Saavutuksia ja palkintoja.
Sudet
Henkilökohtaiset
Shanwei

Shanwei () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Guangdongin maakunnan itäosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 220 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kantonista itäkaakkoon. Kaupungin väkiluku on 2,94 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 4 862 neliökilometriä.
Prefektuuri rajoittuu luoteessa Huizhoun, Heyuanin, Meizhoun, sekä koillisessa Jieyangin prefektuuritason kaupunkeihin. Etelässä naapurina on Etelä-Kiinan meri.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu neljään osaan. Osat ovat (numerointi kuten oheisessa kuvassa)
Senbazuru

Senbazuru () on japanilainen käsite, joka merkitsee tuhatta langalla toisiinsa liitettyä origami-kurkea (jap. "orizuru"). Moniväriset paperikurjet voidaan ripusta roikkumaan narusta esimerkiksi kattoon. Japanilaisen uskomuksen mukaan kurjet elävät tuhatvuotiaiksi, mikä on saattanut vaikuttaa senbazurun vaatimaan lukumäärään. Koska senbazurun tekemiseen kuluu paljon työtä ja aikaa, niitä tekevät usein ryhmät, kuten koulujen kerhojen jäsenet tai hyväntekeväisyysliikkeet.
Senbazurun valmiiksi saavalle taholle uskotaan suotavan yliluonnollisia etuja, kuten onnellisuus, ikuinen hyvä onni, sairaudesta paraneminen tai muuta vastaavaa. Joskus mainitaan, että senbazurun täytyy edun saamiseksi olla kokonaan yhden henkilön tekemä. Avioliittoa solmittaessa morsiamen isä saattaa lahjoittaa avioparille senbazurun, minkä uskotaan tuovan avioparille tuhat vuotta hyvää onnea.
Perinteen mukaisesti senbazurun hävittäminen tapahtuu viemällä se temppeliin, missä se poltetaan.
Senbazurun suosio kasvoi 1950-luvun jälkeen Sadako Sasakin kokeiltua sitä. Sasaki kuoli myöhemmin leukemiaan, johon oli sairastunut Hiroshiman pommituksessa vuonna 1945. Ennen kuolemaansa hän ehti taitella 644 paperikurkea.
Doge (meemi)

Doge on shiba inu -rotuisesta koirasta tehty meemi. Nimi doge tulee englannin kielen koiraa tarkoittavasta sanasta "dog". Doge-meemi perustuu Atsuko Saton 2010 koirastaan Kabosusta ottamaan valokuvaan, joka tuli kuuluisaksi 2013. Tyypillisessä Doge-meemissä on erivärisiä Comic Sans -fontilla kirjoitettuja tekstejä shiba inu -koiran kuvan päällä. Tavallisimpia tekstejä ovat "wow", "such", "very", "much" ja "so". Dogemeemi on laajentunut jo aika kauas lähtökohdastaan. Nykyään osassa meemeistä ei ole edes alkuperäisen dogen kasvoja. Tekstit kirjoitetaan tiettyjä sääntöjä noudattavalla huonolla englannin kielellä. Dogesta on tehty oma kryptovaluutta Dogecoin. Doge myös äänestettiin 2010-luvun meemiksi.
Georges Matheron

Georges François Paul Marie Matheron (2. joulukuuta 1930 – 7. elokuuta 2000) oli tilastotieteen erityisalan geostatistiikan perustajia. Hän opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja todennäköisyyslaskentaa ensin korkeakoulussa Ecole Polytechnique ja sitten kaivosalaa École des Mines de Paris. Eräs hänen opettajistaan oli Paul Levy, jonka vaikutus oli suuri todennäköisyyslaskennan saralla.
Vuosina 1954–1963 hän työskenteli Algeriassa Bureau de Recherches Géologiques et Minières ja kuuli siellä ensimmäisen kerran eteläafrikkalaisten uusista malmiarvioitimenetelmistä. Niitä olivat tehneet muun muassa Danie Krige, Herbert Sichel, de Wijs, jotka sovelsivat niitä lähinnä kultamalmioiden arvioinnissa. Näiden tutkimusten tuloksena hän julkaisi kaksi kirjaa: "Traité de géostatistique appliquée" ja "Les variables régionalisées et leur estimation: une application de la théorie des functions aléatoires aux sciences de la nature".
Vuosina 1964–1968 Matheron työskenteli matemaattisen morfologian parissa yhdessä Jean Serran kanssa samalla, kun tutki hydrodynamiikkaa julkaisten siitä vuonna 1967 kirjan "Éléments pour une théorie des milieux poreux". Käynnistettyään todennäköisyyslaskennan ja geostatistiikan opetuksen korkeakoulussa "École des Mines de Nancy" Nizzassa, otti hän vetääkseen "École des Mines de Parisin" tutkimuskeskuksen "Centre de Morphologie Mathématique".
Hänen vaikutuksestaan se muuttui monitietellisemmäksi ja siksi sen nimi muutettiin vuonna 1979 "Centre de Géostatistique et de Morphologie Mathématique". Vuonna 1986 keskus jakaantui kahtia, joista keskusta "Centre de Morphologie Mathématique" johti Jean Serra ja keskusta "Centre de Géostatistique" Fontainebleaussa johti Georges Matheron. Täällä alkoi voimallinen kehitystyö, johon osallistuivat muun muassa André Journel, Alain Maréchal, Pierre Delfiner ja Jean-Paul Chilès, jossa syntyivät epälineaarinen geostatistiikka ja ei-stationäärinen geostatistiikka. Koko ajan teorioita sovellettiin myös kaivosteollisuuden tarpeisiin. Vuonna 1975 Matheron julkaisi kirjan "Random sets and integral geometry".
Julkaisuja.
Hän on julkaisuut geostatistiikkaan liittyen seuraavia teoksia :
Filopat ja Patafil

Filopat ja Patafil oli Günter Raetzin vuosina 1962–1968 tekemä itäsaksalainen nukkeanimaatiosarja, joka toteutettiin stop motion -tekniikalla. Sarjan päähenkilöt olivat pallopäiset nukkehahmot Filopat ja Patafil.
"Filopat ja Patafil" -sarjaa esitettiin Suomessa Yleisradiossa vuosina 1966–1967 ensimmäiset 13 jaksoa ja sen jälkeen vuosina 1969–1972 ja 1975–1977 loput 31 jaksoa.
Lantula

Lantula on kulmakunta ja entinen koulupiiri Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Lantula lähikylineen muodostaa niin sanotun Lantulan seudun, jossa on noin 350 asukasta. Lantula valittiin Pirkanmaan vuoden kyläksi vuonna 2012. Kylä sijaitsee Vesilahdentien varrella kunnan itäosassa. Kylä kuului vuoteen 1972 Tyrvään kuntaan ja vuosina 1973–2008 Vammalaan.
Lantula ei ole Sastamalan maarekisterikylä, sillä se on syntynyt 1900-luvun aikana usean kylän maille. Lantula oli tuohon saakka ollut eri kylien takamaita, joissa oli hieman torppia ja mäkitupia. 1800-luvun lopulla aloitettiin Vankimusjärven kuivaus joka saatiin päätökseen 1900-luvun puolivälissä. Järven vesijättömaa muutettiin viljelykäyttöön, mikä kasvatti lähialueen kyliä. Lantulaan perustettiin kansakoulu vuonna 1939, joka muuttui myöhemmin alakouluksi. Lantulan koulu lakkautettiin vuonna 2005.
Pääelinkeino Lantulassa on maanviljely, mutta iso osa asukkaista käyvät töissä muualla. Kylän postikonttori, pankki ja kaupat ovat loppuneet jo 1900-luvun lopulla. Lakkautettu koulu on siirtynyt kyläyhdistykselle, joka ylläpitää siinä kylätaloa nimeltä Lantula-talo.
Ari Härkönen

Ari Härkönen (s. 25. marraskuuta 1962 Oulu) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän toimii Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen nuorisopäällikkönä. Peliurallaan hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Härkönen on Oulun Työväen Palloilijoiden (OTP) kasvatti. Edustusjoukkueessa Härkönen debytoi syksyllä 1980 OTP:n riveissä Valkeakoskella, ja pelasi kauteen 1986 asti seurassa SM-sarjaa sekä I divisioonaa. Sen jälkeen hän oli nostamassa Oulun Luistinseuraa (OLS) alasarjoista aina I divisioonaan kauteen 1990 mennessä. Oulussa tapahtuneen jalkapallovoimien eli OTP:n ja OLS:n yhdistämisen myötä Härkönen oli mukana uusissa seuroissa FC Oulu ja FC 1991, jotka pelasivat 1990-luvun alussa Veikkausliigaa ja I divisioonaa. Sen jälkeen hän pelasi vielä uudessa oululaisseurassa Tervareissa.
Härkönen toimi 1990-luvun puolivälissä pelaajavalmentajana niin Tervareissa kuin FC Raahessa. Kausina 1999–2001 hän toimi Ykkösessä ja Kakkosessa pelanneen OLS:n päävalmentajana. Härkösestä tuli keväällä 2003 toimintansa aloittaneen uuden oululaisen yhteistyöseuran AC Oulun ensimmäinen päävalmentaja. Kahden kauden jälkeen hän siirtyi sivuun toimestaan, mutta toimi vielä kaksi vuotta joukkueen valmennusryhmässä. Kausina 2007–2008 Härkönen valmensi Kakkosessa pelannutta OPS-jp:tä.
Härkönen pelasi urallaan yhteensä 32 pääsarjaottelua ja teki yhden maalin. Vuodesta 2010 lähtien Härkönen on toiminut Suomen Palloliiton Pohjois-Suomen piirin nuorisopäällikkönä. Jalkapallon ulkopuolella hän on työskennellyt yli 25 vuotta pankkialan tehtävissä.
Obštši Syrt

Obštši Syrt () on Volgan ja Uraljoen välisen vedenjakajan muodostava ylänkö Venäjällä ja Kazakstanissa Uralvuorilta lounaaseen. Sen maaperä on hiekkaa, savea ja kalkkikiveä, ja karstimaata esiintyy siellä runsaasti. Ylängön leveys on 500 kilometriä ja suurin korkeus 400 metriä. Arokasvillisuus on alueella tyypillistä. Idässä on ollut rikkaita kuparilöydöksiä.
Pentatsosiini

Pentatsosiini ("Dolapent", "Dolofortin", "Fortralin") on vahvahko kipulääke, eli analgeetti joka kuuluu opioidien ryhmään. Lääke on synteettinen, ei luonnosta suoraan saatava kuten jotkin opiaatit ovat. Sitä on pidetty lähinnä keskivahvana opiaattina. 30–40 mg tätä lääkeainetta annettuna ruiskeena lihakseen, vastaa verraten 10 mg morfiinia tai 75–100 mg petidiiniä. Pentatsosiiniin kehittyvää riippuvuutta ei pidetty niin vahvana kuin kuten esimerkiksi vahvoilla opiaateilla. Syy on siinä, että pentatsosiini ei euforisoi eikä sedatoi samoissa määrin.
Pentatsosiinin käyttö lienee väistynyt lähinnä sen aiheuttamien sivuvaikutusten (lähinnä huimaus, oksentelu, pahoinvointi ja näköhäiriöt) sekä hengityksen lamaantumisen vaaran takia. Esimerkiksi sydäninfarktin hoitaminen tätä nimenomaista lääkettä käyttäen, on vaatinut erityistä varovaisuutta. Lääkkeen merkittävimmät antotavat ovat olleet suun kautta annettava tablettimuoto sekä lihakseen pistettävä ruiske (i.m.).
Pentatsosiini on psykotrooppisia aineita koskevan yleissopimuksen valvonnan alainen yhdiste.
Gustaf Wrede af Elimä (ruukinpatruuna)

Gustaf Wrede af Elimä (4. heinäkuuta 1775 Anjalan kartano, Elimäki – 3. elokuuta 1830 Varkaus) oli suomalainen vapaaherra, everstiluutnantti ja Varkauden ruukin perustaja. Wreden vanhemmat olivat ruotsalaissyntyiset Rabbe Gottlieb Wrede af Elimä (1742–1828) ja Beata Sofia Stierncrona (1752–1775), joiden ainoa eloon jäänyt lapsi hän oli. Äiti kuoli vain muutama viikko pojan syntymän jälkeen. Isä meni uusiin naimisiin Eva Christina Creutzin (1757—1796) kanssa ja heille syntyi 1778—1783 neljä lasta, jotka kaikki elivät aikuisiksi.
Wredestä tuli Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentin vänrikki 1788 ja luutnantti 1791, Uudenmaan prikaatin jääkäripataljoonan kapteeni 1796 sekä kuninkaan yliadjutantti ja majuri 1802. Hän erosi armeijasta everstiluutnanttina. Wrede omisti vuoteen 1824 saakka Villikkalan kartanon sekä Anjalan kartanon, jonka hänen perillisensä myivät 1837.
Wrede oli hoitanut 1814 lähtien velipuolensa Fabianin Kosulanniemen tilaa Varkaudessa, joka oli tämän vaimon Anna Maria Grotenfeltin perintöä. Vuodesta 1828 Wrede omisti itse tilan.
Wrede sai 20.4.1815 Suomen senaatilta luvan Varkauden ruukin perustamiseen. Hän rakensi Varkauden Huruskosken (nyk. Voimakanava) ja Ämmänkosken läheisyyteen masuunin ja kankirautapajan sekä myöhemmin myllyn ja verkatehtaan. Ruukki käytti järvimalmia takkiraudan valmistukseen, mutta lähiseudun järvimalmi osoittautui puutteelliseksi laadultaan ja määrältään. Järvimalmia jouduttiin tuomaan kauempaa ja tämä heikensi ruukin kannattavuutta ja raudan tuotanto jäi vähäiseksi. Wrede myi 1820-luvulla puolet ruukista Gabriel Lindeqvistille, mutta joutui käyttämään saamansa rahat velkojensa maksuun. Wreden perilliset myivät ruukin vuonna 1834 Erik Johan Längmanille ja Paul Wahlille. 
Wrede oli naimisissa 1799 lähtien everstiluutnantti Georg Fredrik Tigerstedtin tyttären Fredrika Lovisa Tigerstedtin (1780–1814) kanssa ja vuodesta 1816 lähtien sveitsiläisen sotilaslääkäri Peter Anton Lamonin tyttären Catharina Elisabet Lamonin (1796–1831) kanssa. Hänellä oli ensimmäisestä avioliitosta viisi ja toisesta seitsemän lasta, joista neljä eli aikuisiksi. 
Kuuluisia lapsia olivat kenraalimajuri Alexander August Peter Wrede af Elimä (1820–1897), hovineuvos Carl Gustaf Wrede af Elimä (1824–1868) ja majuri Vilhelm Otto Casper David Wrede (1827–1878). Hänen vanhin poikansa vapaaherra Rabbe Fabian Gustaf Wrede (1802–1837) käänsi ruotsiksi Paul van Suchtelenin ranskankielisen teoksen Suomen sodasta 1808–1809 nimellä "Kriget emellan Sverige och Ryssland åren 1808 och 1809". Vuonna 1835 ilmestynyt käännös otti huomioon ensimmäisenä suomalais-ruotsalaisen näkökulman Suomen sotaan kohdistuvassa tutkimuksessa.
Woolmark

Woolmark eli kansainvälinen villamerkki on uudesta puhtaasta villasta valmistettujen tuotteiden tunnusmerkki. Sitä käytetään myös villapesuohjelman symbolina useiden pesukoneiden ohjelmavalitsimissa. Merkin yhteydessä esiintyvät usein teksti "Puhdasta uutta villaa" ("Pure New Wool", "Pura lana vergine" jne.).
1960-luvun alussa synteettiset kuidut, kuten polyamidi (nailon yms.) ja polyesteri alkoivat vallata alaa tekstiiliteollisuudessa, ja luonnonkuitujen kuten villan valmistajien oli ryhdyttävä ajamaan asiaansa entistä tehokkaammin. Tyyliteltyä lankavyyhtiä kuvaavan villamerkin suunnitteli vuonna 1964 italialainen graafikko Francesco Saroglia ja sitä alkoi tehdä tunnetuksi International Wool Secretariat, kansainvälinen villasihteeristö. Se oli perustettu vuonna 1937 nimellä International Wool Publicity and Research Secretariat, mikä pian lyhennettiin muotoon International Wool Secretariat (IWS). Lontoossa päämajaansa pitäneellä IWS:llä oli 1950-luvun puolivälissä sivutoimisto jokaisessa merkittävässä villantuotantomaassa.
Vuonna 1997 IWS muuttui järjestöstä yhtiöksi nimeltä The Woolmark Company. Vuonna 2007 Woolmark Companyn osti Australian Wool Innovation –järjestö (AWI), joka on nykyisin Woolmark-brändin juridinen omistaja.
Australian Wool Innovation jatkaa International Wool Secretariatin toimintaa koordinoimalla villan tutkimusta ja kehitystä, mainostamalla ja markkinoimalla villaa maailmanlaajuisesti ja määrittämällä laatustandardeja sadan prosentin villatuotteille ja villasekoituksille.
Oikeuden varustaa oman yrityksen villatuotteet Woolmark –merkillä saa täyttämällä AWI:n laatuvaatimukset ja muut ehdot sekä maksamalla Woolmark–lisenssimaksuja. Lisenssin saamiseksi tekstiilivalmistajan tuotteet testataan riippumattomissa laboratorioissa vetolujuuden, nukkaantumisen, joustavuuden, öljyn- ja vedenpitävyyden, hankauksen sietokyvyn ja värinpitävyyden osalta.
Villasekoitelangoille on olemassa oma Woolmark Blend -tunnuksensa.
Project CARS

Project CARS on Slightly Mad Studiosin kehittämä ja Bandai Namco Entertainmentin julkaisema simulaatiopeli. Peli julkaistiin PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox One:lle 7. toukokuuta 2015. 
Pelin jatko-osa "Project CARS 2" on julkaistu vuonna 2017.
CARS on lyhenne sanoista "Community Assisted Racing Simulator".
Pelin konsoliversiot poistuivat myynnistä kesäkuussa 2020, jonka jälkeen ne palautettiin ja lopulta peli poistui myynnistä 3. lokakuuta 2022.
Kehitys.
Peli on joukkorahoitettu yrityksen omassa portaalissa World of Mass Development (WMD). Rahoitukseen osallistuneille luvattiin osuus voitoista.
Joulukuussa 2012 brittiläinen Financial Services Authority puuttui rahoitustapaan.
Seurauksena Slightly Mad Studios ei enää salli rahoittamista ja halukkaille tarjottiin täyttä hyvitystä. WMD:n toimintatapaa on myös muutettu jotta sitä ei voisi tulkita sijoitustavaksi.
Pelaaminen.
Pelissä on yli 70 autoa eri luokista.
Julkaisu.
Alun perin peli oli tarkoitus julkaista marraskuussa 2014, mutta sitä haluttiin vielä viilata ja kunnostaa, joten julkaisua siirrettiin maaliskuulle 2015. Peli myöhästyi lisää, ja julkaisua sirrettiin huhtikuulle 2015. Lopulta julkaisupäiväksi tuli 7. toukokuuta 2015. Peli oli tarkoitus julkaista myös edellisen sukupolven konsoleille PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Wii U:lle, mutta myöhemmin ilmoitettiin, että nämä versiot perutaan. 
Pelistä julkaistiin kaksi versiota, normaaliversio Project CARS ja erikoisversio Project CARS Limited Edition joka sisältää mustan metallikotelon, "Project CARS: By Racers 4 Racers" -kirjan sekä viisi autoa, joita voi ajaa kaikissa pelitiloissa. Pelistä julkaistiin "Project CARS Game of the Year Edition" 6. toukokuuta 2016.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8.9/10.
Myynti.
Lokakuuhun 2016 mennessä peli on myynyt noin kaksi miljoonaa kappaletta.
Assetto Corsa

Assetto Corsa ("kilpailuasetus" italiaksi) on italialaisen Kunos Simulazioni -studion kehittämä autosimulaattoripeli. Peli julkaistiin Windows -alustalle 8. marraskuuta 2013 ja koko peli 19. joulukuuta 2014. PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle peli julkaistiin Euroopassa 26. elokuuta ja Pohjois-Amerikassa 30. elokuuta 2016.
Kehittäjät ovat kertoneet työskentelevänsä läheisessä yhteistyössä sekä autovalmistajien että kilpatallien kanssa, muun muassa Porschen kanssa
Konsoliversion kehittäminen alkoi kun Sony toimitti kehittäjille PlayStation 4-kehityspaketin nähdäkseen voisiko käännös olla mahdollinen.
Kehittäjillä on lisäksi kaupalliseen käyttöön (teollisuus, koulutus, markkinointi ja promootio) tarkoitettu "Assetto Corsa PRO". Tammikuussa 2018 kehittäjät ilmoittivat Blancpain GT -sarjan kanssa "Assetto Corsa Competizione" -versiosta.
Simulaatiomallinnus.
Intelin videopelilistauksessa simulaatiomallinnuksesta mainitaan seuraavia ominaisuuksia:
Päivitysversio 1.14 lisää tuulialgoritmin ja parantaa tekoälyä sekä varikkopysähdyksiä.
Muun muassa Nürburgring Nordschleife -rata on mallinnettu laserkeilausteknologialla.
Vuonna 2017 julkaistu Laguna Secan rata on mallinnettu laserkeilauksella ja on julkaistu ilmaisena päivityksenä pelin omistajille.
Tekniikka.
Päivitysversio 1.13 Windows-alustalla lisää tuen OpenVR/HTC Vive virtuaalitodellisuuslaseille aiemman Oculus Rift tuen lisäksi. Lisäksi muun muassa TrackIR on tuettu.
Suurin osa ohjelmasta on C++ koodia, jonka lisäksi palvelinsovellus on tehty go-kielellä.
Ulkoisista ohjelmakirjastoista käytössä ovat muun muassa ODE ja FMOD.
Laajennukset.
Sisältöä on laajennettu useilla lisäosilla alkuperäisen julkaisun jälkeen.
Vuoden 2016 loppuun mennessä julkaistuja maksullisia laajennusosia ovat:
Maksullisten lisäosien lisäksi on julkaistu myös ilmaisia lisäyksiä kuten Mazda 787B. Vuonna 2017 julkaistu "Bonus Pack 3" lisää Laguna Secan radan sekä seitsemän autoa.
PlayStation 4 ja Xbox One julkaisuissa osa lisäosista sisältyy varsinaiseen julkaisuversioon.
PlayStation 4 laajennusosat syyskuussa 2017 ovat:
Vastaanotto.
Red Bull sivuston lukijaäänestyksessä "Assetto Corsa" on äänestetty vuoden 2016 parhaaksi kilpapeliksi
Autoihin keskittyvä Evo-lehti kommentoi päivitysversiota 1.6 seuraavasti:
Top Gear -lehti kommentoi konsoliversiota seuraavasti:
Motorsport.com -sivusto kommentoi Windows-versiota vuonna 2015 seuraavasti:
Rock, Paper, Shotgun -sivuston 25:n parhaan simulaatiopelin listalla "Assetto Corsa" oli sijalla numero 5 toukokuussa 2017.
Pelaaja-lehti antoi konsoliversion arvostelussaan arvosanan 8/10.
Alphr-sivusto neljä tähteä viidestä arvostelussaan.
Eurogamer-sivusto antoi arvostelussaan arvosanan 9/10.
Laitevaatimukset.
Windows-version minimivaatimukset:
Laitteistosuositus:
The Wiggles

The Wiggles on australialainen vuonna 1991 perustettu lastenmusiikkia esittävä yhtye. Sen nykyiset jäsenet ovat Anthony Field, Lachlan Gillespie, Simon Pryce ja Emma Watkins. Perustajajäseniä olivat Anthony Fieldin lisäksi Phillip Wilcher, Murray Cook, Greg Page ja Jeff Fatt. Varsinaisten jäsenten lisäksi yhtyeen esiintyessä mukana on yleensä eläinhahmoiksi pukeutuneita ihmisiä.
The Wigglesistä tehtiin mukautuksia Taiwanin ja Latinalaisen Amerikan markkinoille.
F1 Championship Season 2000

F1 Championship Season 2000 on EA Sportsin julkaisema Formula 1-aiheinen ajopeli, joka julkaistiin 15. joulukuuta 2000 PlayStation 2, Windows, Macintosh ja Game Boy Color -alustoille. Peli sisältää kaikki kauden 2000 kuljettajat, tallit ja radat, uuden Jaguar F1 -tiimin, sekä uuden Indianapolis Motor Speedway -radan Yhdysvalloissa.
Pelin Windows-version on kehittänyt Image Space Incorporated ja pelikonsoliversiot Visual Sciences.
HMS Royal Sovereign (1701)

"HMS Royal Sovereign" oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1701 vesillelaskettu 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva. 
Valmistus.
Alus tilattiin 29. lokakuuta 1697 Plymouthin telakalta, jossa sen vastaavana mestarina oli Fisher Harding. Se laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1701. Rakennusmateriaalina käytettiin muun muassa tulipalossa 1697 tuhoutuneesta "HMS Royal Sovereignista" pelastettua puutavaraa. Aseistuksena oli alemmalla tykkikannella 28 puolikanuunaa, keskikannella saman verran kulveriineja ja ylimmällä tykkikannella 28 puolikulveriinia. Näiden lisäksi puolikannella oli kaksitoista 6 naulan tykkiä ja etukannella neljä 6 naulan tykkiä.
Alus loi pohjan vuoden 1719 hankintojen () 100-tykkisten alusten suunnittelulle. Lopulta se oli kuitenkin hankintojen ainoa tilattu ensimmäisen luokan alus, mutta "HMS Royal William" ja "HMS Britannia" muutettiin 1719 vastaamaan suunnittelua muutostöiden jälkeen.
Palvelus.
Tammikuussa 1702 alus otettiin palvelukseen Cadiziin amiraali Sir George Rooken lippulaivana päällikkönään Thomas Ley, joka sai surmansa 19. syyskuuta 1702. Aluksen toisena päällikkönä oli John Fletcher. Alus osallistui 12. lokakuuta 1702 Vigonlahden taisteluun ja vuoden 1703 alussa James Wishart korvasi edesmenneen Leyn. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa 1703.
Alus palautettiin palvelukseen helmikuussa 1705 vara-amiraali Sir Stafford Fairbournen lippulaivana päällikkönään John Hartnell. Alus liitettiin Välimeren laivastoon, missä se oli Shovellin ja Peterburghin alaisuudessa. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa 1706.
Tammikuussa 1708 alus palautettiin palvelukseen päällikkönään James Littleton, mutta se poistettiin palveluksesta jo heinäkuussa. Alus palautettiin joulukuussa palvelukseen. Se varustettiin Amiraliteetin 26. helmikuuta 1709 antamalla määräyksellä lippulaivaksi ja palautettiin palvelukseen tammikuussa 1709 amiraali Sir John Leaken lippulaivana päällikkönään Stephen Martin. Alus poistettiin palveluksesta 16. toukokuuta, minkä jälkeen se makasi ankkurissa Chathamissa.
Alus huollettiin Chathamissa Amiraliteetin 1. tammikuuta 1710 antaman määräyksen mukaisesti ja oli joulukuussa 1709 amiraali Sir Matthew Aylmerin lippulaivana päällikköinään James Littleton ja James Moneypenny. Alus poistettiin palveluksesta lokakuussa. Alus oli tämän jälkeen reservissä ennen muutostöitä, jotka alkoivat 1723.
Aluksen uudistus tilattiin 18. helmikuuta 1724 Chathamista, missä rakennustöistä vastasi Benjamin Rosewell. Köli laskettiin 5. lokakuuta 1723. Se laskettiin uudistettuna vesille 5. maaliskuuta 1729. Valmistuskustannukset olivat 34 720 puntaa neljä shillinkiä ja neljä pennyä.
Alus romutettiin 1768.