tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alan Wake’s American Nightmare

Alan Wake’s American Nightmare on Remedy Entertainmentin kehittämä kolmannen persoonan ammuntapeli ja psykologinen trilleri, joka julkaistiin Xbox Live Arcadessa helmikuussa 2012 ja Microsoft Windowsille toukokuussa. Peli on spin-off alkuperäiselle "Alan Wake"lle. Peli sisältää tarinamoodin lisäksi Arcade-selviytymiskamppailun, jossa pelaajan pitää selvitä elossa aamuun asti pimeyden valtaamilta olennoilta. 
Pelaaminen.
"Alan Wake’s American Nightmare" käyttää samaa mekaniikkaa, joka löytyy alkuperäisestä "Alan Wakesta": Alanilla on taskulamppu, jolla täytyy osoittaa vihollisia ennen heidän ampumistaan. "American Nightmare" on enemmän taisteluun keskittynyt peli. Pelaajalla enemmän ammuksia ja monipuolisempia aseita, kuten konekivääri, naulapyssy, varsijousi ja flashbang-kranaatteja. Jotkut aseet pitää löytää laatikoista ennen kuin ne saa käyttöönsä. Laatikot saa auki vain jos on löytänyt tietyn määrän käsikirjoitussivuja. Kerättävät sivut olivat myös esillä alkuperäisessä "Alan Wake" -pelissä, vaikka ne olivat vain lisämausteena tarinaan.
Peli sisältää myös Arcade-tilan, jossa Alan joutuu taistelemaan vihollisia vastaan, jotka tulevat vaikeutuvissa sarjoissa. Uusia Arcade-karttoja saa lisää sitä mukaa kun on läpäissyt edellisen Arcade-tason. Käytettävissä olevat aseet riippuvat siitä kuinka paljon pelaaja on löytänyt sivuja tarinamoodista.
Ääninäyttelijät.
Matthew Porretta uusii roolinsa Alan Wakena ja Mr Scratchinä ja Brett Madden on taas Alice Wake. Fred Berman uusii roolinsa Barry Wheelerinä.
Ääniraita.
Petri Alanko toimi pelin säveltäjänä edellisen pelin tavoin. Pelin lisensoitu musiikki sisältää muun muassa Kasabianin ”Club Foot” -kappaleen, jolla on keskeinen rooli pelin kerronnan kannalta. Edelliseenkin peliin kappaleita tehnyt suomalainen Poets of the Fall tekee paluun "American Nightmareen". Yhtye teki kaksi uutta kappaletta peliä varten: psykedeelisen ”The Happy Songin” ja rocktyylisen ”Balance Slays the Demon” -kappaleen Old Gods of Asgard -nimen alla.
Vastaanotto.
"American Nightmare" sai positiivisen vastaanoton. IGN antoi pelille kahdeksan pistettä kymmenestä, ylistäen sen tuotannon ja toiminnan elementtejä, mutta kritisoi lyhyttä tarinan kestoa, oudosti kirjoitettua dialogia ja jännityksen puutetta. Julkaisuviikollaan peli oli myydyin Xbox Live Arcadessa.
Jatko-osa.
Remedy Enterntainment vahvisti vuonna 2011, ettei "American Nightmare" ole viimeinen "Alan Wake" -peli, ja että jatko-osa on kehityksessä. Jatko-osa "Alan Wake 2" julkaistiin lopulta lokakuussa 2023.
Idahon osavaltionyliopisto

Idahon osavaltionyliopisto (, lyhennys ISU) on yliopisto Yhdysvalloissa, jonka kampus sijaitsee Pocatellon kaupungissa Idahossa. Siellä on noin 14 500 opiskelijaa.
Historia.
Idahon akatemia perustettiin Pocatelloon vuonna 1901. Sille palkattiin neljä työntekijää, ja sen ensimmäiseen kampusalueeseen kuului kolmikerroksinen päärakennus ja 25-huoneinen miesten asuntola. Ensimmäisille kursseille syyskuussa 1902 osallistui 40 opiskelijaa. Ensimmäinen naisten asuntola avattiin 1906. Koulu hankki 1910 lisää maita kaupungilta ja muutti nimensä Idahon teknilliseksi instituutiksi (ITI) vuonna 1915.
ITI siirrettiin Idahon yliopiston alaisuuteen 1927 ja sai nimekseen Idahon yliopisto – Eteläinen osasto. Se erotettiin jälleen omaksi oppilaitoksekseen, kun 34 vuoden kampanja sen laajentamisesta neljävuotiseksi päättyi. Kuvernööri C. A. Robins allekirjoitti 1947 ehdotuksen muutoksesta, ja samalla koulu sai nimekseen Idaho State College (ISC). Siinä oli alkujaan kolme tiedekuntaa. ISC:ssä alettiin pian suuret rakennusurakat, ja sen kampukselle rakennettiin humanististen tieteiden tiedekunnan rakennus, liikuntahalli ja kirjasto.
Donald E. Walkerista tuli ISC:n rehtori 1960, ja hän kampanjoi sen muuttamisesta yliopistoksi. Kuvernööri Robert E. Smylie allekirjoitti 1963 ehdotuksen, jolla oppilaitoksesta tuli Idahon osavaltionyliopisto. Yliopisto laajeni fyysisesti edelleen 1960–1970-luvuilla, ja sinne rakennettiin uusia tiedekuntien rakennuksia, terveyskeskus ja monia muita rakennuksia. ISU:n tuet tippuivat 1970-luvun lopussa, minkä takia henkilökuntaa jouduttiin vähentämään, budjettia leikkaamaan ja opiskelijamaksuja nostamaan. Pocatellon kauppakamari aloitti 1983 Love ISU Week -kampanjan, jonka avulla se keräsi 75 000 dollaria stipendejä varten.
Entisestä Etelä-Dakotan yliopiston rehtorista Richard L. Bowenista tuli 1984 ISU:n rehtori. Hänen aikanaan yliopisto onnistui hankkimaan jälleen paremmin rahaa ja opiskelijamäärä peräti kaksinkertaistui.
Mäki

Mäki on ympäristöönsä nähden selkeästi koholla oleva maastonkohta. Suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön teoksessaan "Puhdas maantiede" (1930) esittämässä, Suomen ja Viron oloja silmällä pitäen maisematieteellisiin tarkoituksiin laaditussa luokittelussa mäki on määritelty korkeudeltaan 20–50 metriä olevaksi kohoumaksi. Sitä matalampia ovat "kunnas" (korkeus alle 10 metriä) ja "kankare" (korkeus 10–20 metriä).
Paikannimissä ja yleiskielessä sana mäki voi esiintyä myös muunkorkuisten kohoumien yhteydessä. Sanan mäki muita merkityksiä suomen kielessä ovat huomattavan kalteva kohta maastossa eli rinne tai erityisesti laskettelupaikka. Yleiskielessä eräs mäkeä pienemmän kohouman synonyymi on edellä mainittujen ohella myös kukkula.
Geomorfologisina muodostumina monet moreenialueiden mäet Suomessa ja muilla jäätiköityneillä alueilla ovat drumliineja. Monissa sekä drumliini- että muun tyyppisissä mäissä on peruskallioalueilla kalliosydän.
Ahr

Ahr on joki Lounais-Saksan alueella. Joki on Reinin sivujoki, mihin se yhtyy Bonnin eteläpuolella.
Viininviljelyalue.
Ahrjoen laakso on yksi pienimmistä Saksan kolmestatoista viininviljelyalueesta. Laakson jyrkät rinteen ovat tunnettuja punaviinistään. Viljelyalue ulottuu Bad Neuenahr-Ahrweilerista itään.
Lew Hitch

Lewis Rufus (Lew) Hitch (16. heinäkuuta 1929 Griggsville, Illinois – 8. helmikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen koripalloilija, joka pelasi NBA:ssa vuosina 1951–1957.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelanneen Hitchin varasi NBA:han 19. vuorolla Minneapolis Lakers. Kuuden vuoden pituisella NBA-urallaan Hitch pelasi Lakersin lisäksi Milwaukee Hawksissa, Rochester Royalsissa ja Philadelphia Warriorsissa. Kausilla 1951–1952 ja 1952–1953 hän voitti Lakersissa NBA:n mestaruuden.
Hitch kuoli 82-vuotiaana 8. helmikuuta 2012.
István Udvardi

István Udvardi (27. helmikuuta 1960 Budapest – 6. helmikuuta 2012) oli unkarilainen vesipalloilija ja olympiamitalisti.
Udvardi kuului Unkarin Moskovan kesäolympialaisissa 1980 pronssia voittaneeseen joukkueeseen. Hän pelasi kahdeksassa ottelussa tekemättä maaleja.
Udvardi kuoli 51-vuotiaana 6. helmikuuta 2012.
Tyler Bozak

Tyler Bozak (s. 19. maaliskuuta 1986 Regina, Saskatchewan) on entinen kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa NHL-urallaan Toronto Maple Leafsia ja St. Louis Bluesia
Ura.
Bozak pelasi ennen ammattilaisuraansa vuodet 2004–2007 juniorisarja BCHL:ssä ja vuodet 2007–2009 yliopistosarja WCHA:ssa. Hänet palkittiin vuonna 2007 Brett Hull Trophylla BCHA:n parhaana pistemiehenä ja hän oli voittamassa vuonna 2008 WCHA:n mestaruutta Denverin yliopiston joukkueessa. 
Bozak ei saanut , vaan hän siirtyi Toronto Maple Leafsiin vapaana pelaajana huhtikuussa 2009. Hän pelasi kauden 2009–2010 osaksi NHL:ssä, 37 ottelua, ja osaksi AHL:n Toronto Marliesissa, 32 ottelua. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 14. lokakuuta 2009, jolloin Maple Leafs kohtasi Colorado Avalanchen, ja teki NHL-uransa ensimmäisen maalin 14. tammikuuta 2010, jolloin Maple Leafs kohtasi Philadelphia Flyersin. Kausi 2010–2011 oli ensimmäinen, jonka hän pelasi kokonaan NHL:ssä.
Syyskuussa 2021 Bozak teki St. Louis Bluesin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Celestial Season

Celestial Season on vuonna 1992 perustettu alankomaalainen death/doom metal -yhtye. Yhtye on kotimaansa johtavia doom metal -yhtyeitä ja se tunnetaan jousisoittimien käyttämisestä musiikissaan. Uransa keskivaiheilla yhtye vaihtoi tyyliään groove metalin ja stoner metalin välimaastoon ja hajosi, mutta vuonna 2011 Celestial Season perustettiin uudelleen doom/death metal -yhtyeenä.
Historia.
Celestial Season perustettiin vuonna 1992. Siitä tuli nopeasti kotimaansa johtavia metalliyhtyeitä, kun seuraavana vuonna julkaistiin debyyttialbumi "Forever Scarlet Passion". Sillä yhtye soitti death/doom metalia, johon kaksi viulistia toi lisäväriä. Seuraava levy "Solar Lovers" sisälsi joitakin groove metal -vaikutteita. Kokoonpanomuutosten ja "Sonic Orb" EP:n myötä yhtye lähti kiertueelle The Gatheringin lämmittelijänä. Yhtyeen tyyli oli muuttunut suuresti: laulaja Stefan Ruiters oli luopunut murinalaulusta, ja stoner ja groove metal -vaikutteet olivat pinnalla muutamien space rock -elementtien kanssa.
Yhtye levytti säännöllisesti, kunnes vuonna 2001 Celestial Season päätti lopettaa. Muusikon urasta ei saanut riittävää elantoa kustannuksiin nähden ja yhtyeen jäsenet päättivät keskittyä leipätöihinsä. Vuosikymmen myöhemmin yhtyeen kitaristi Pim van Zanen kirjoitti uusia kappaleita ja sai idean Celestial Seasonin uudelleenperustamisesta. Näin tapahtui ja osittain uusilla jäsenillä miehitetty kokoonpano alkoi harjoitella uutta kiertuetta varten vuodelle 2012, jolla on tarkoitus esittää "Solar Lovers" -albumi kokonaisuudessaan livenä.
Aiheesta muualla.
Yhtyeen kotisivut
Voipuu

Voipuu eli karite ("Vitellaria paradoxa") on sapotillakasvien (Sapotaceae) heimoon kuuluva puulaji, joka kasvaa Länsi- ja Keski-Afrikassa. Se on sukunsa ainoa laji. Voipuun siemeniä kutsutaan usein karitepähkinöiksi, vaikka ne eivät olekaan varsinaisia pähkinöitä. Siemenistä valmistetaan karitevoita, jota käytetään kosmetiikassa ja elintarvikkeena.
Kuvaus.
Voipuu on pienehkö puu, joka kasvaa tavallisesti noin 10–15 metriä korkeaksi. Se voi kasvaa suurimmillaan noin 25 metriä korkeaksi ja rungon läpimitaltaan noin metrin levyiseksi. Latvus on yleensä pyöreähkö. Kaarna on paksua ja pitkittäin syvän uurteista. Puu tuottaa paksua valkoista maitiaisnestettä.
Lehdet ovat asettuneet kierteisesti versojen kärkiin. Lehtilavat ovat pitkänpyöreitä, 12–25 senttimetriä pitkiä, 4–7 senttimetriä leveitä ja aaltolaitaisia. Lehdet ovat aluksi puhjetessaan ruskeanpunaisen karvapeitteisiä ja myöhemmin tummanvihreitä, kaljuja ja nahkeapintaisia. Lehtiruodit ovat 5–15 senttimetriä pitkiä.
Kukinnot kehittyvät lehtihankoihin. Kukinnossa on tavallisesti 30–40 kukkaa, joskus enemmänkin. Kukat ovat kaksineuvoisia ja hyönteispölytteisiä. Terälehtiä on yleensä kahdeksan. Kukat ovat 1,5 senttimetriä halkaisijaltaan ja väriltään valkoisia tai kellertävän valkoisia. Kukkia ympäröivät kalvomaiset ruskeat esilehdet, jotka varisevat ennen kukkien aukeamista.
Hedelmä on soikea 5–8 senttimetriä pitkä ja 3–4 senttimetriä leveä väriltään keltainen tai keltavihreä marja. Hedelmissä on tavallisesti vain yksi soikea tai pyöreähkö siemen, jota usein kutsutaan pähkinäksi. Siementä ympäröi hauraus kiiltäväpintainen siemenkuori. Monet linnut ja nisäkkäät syövät puun makeita hedelmiä ja levittävät siten siemeniä. Hedelmien kypsyminen kestää 4–6 kuukautta. Voipuu alkaa kantaa hedelmää 15–20 vuoden iässä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Voipuu kasvaa villinä Länsi-Afrikan savannialueella. Sitä kasvaa noin 500–700 kilometrin levyisellä vyöhykkeellä Senegalista Sudaniin ja Etiopian sekä Uganda läntisiin osiin. Se on mantereen sisäosien kasvi, ja vain Nigeriassa ja Ghanassa sen kasvualueet ulottuvat alle 50 kilometrin päähän Guineanlahden rannikolta. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee voipuun vaarantuneeksi. Lajin suurimmat uhat ovat sen laajamittainen käyttö ja elinympäristöjen heikentyminen.
Voipuu on lähinnä trooppisten savannien laji. Sitä kasvaa 100–600 metrin korkeudella merenpinnasta. Sen elinalueiden vuoden keskimääräinen lämpötila on 25–29 °C. Laji viihtyy hiekkaisilla ja savisilla mailla.
Käyttö.
Voipuun siemenistä puristettu karitevoi on yksi merkittävimpiä läntisessä Afrikassa käytettyjä kasvirasvoja. Karitevoi muistuttaa koostumukseltaan palmuöljyä, mutta voipuuta voidaan kasvattaa selvästi kuivemmilla alueilla kuin öljypalmua. Nykyään karitevoita käytetään laajalti muuallakin maailmassa sekä ruoka-aineena että kosmetiikan ja hygieniatuotteiden raaka-aineena. Myös hedelmän maltoa käytetään ihmisravintona.
Karitevoita ja muita puusta tehtyjä valmisteita on käytetty perinteisesti lääkinnässä. Useita kasvin osia on myös käytetty kotieläinten rehuna. Kasvin maitiaisnesteestä on valmistettu liimaa. Puuta on lisäksi käytetty puutavarana ja polttopuuna.
Espanjan vastarintaliike

Espanjan vastarintaliike on Espanjan sisällissodan päättymisen jälkeen kenraali Francisco Francon sotilasdiktatuuria vastaan taistelleiden sissiryhmien yhteisnimitys. Suurin osa entistä tasavaltalaishallitusta kannattaneista ryhmistä toimi maanpaossa Ranskasta käsin. Toisen maailmansodan aikana ne osallistuivat myös Ranskan vastarintaliikkeen toimintaan ja vapauttivat sodan loppuvaiheessa useita kaupunkeja Lounais-Ranskassa, jossa liittoutuneiden joukot eivät taistelleet.
Espanjan vastarintaliikkeen suurin operaatio oli hyökkäys Val d’Aranin laaksoon lokakuussa 1944, mutta Francon joukot ajoivat sissit takaisin Ranskaan kymmenen päivää kestäneiden taistelujen jälkeen. Vastarintaliikkeen viimeiset merkittävät osat vetäytyivät Espanjasta vuonna 1952, kun toivoa liittoutuneiden avusta Francoa vastaan ei enää ollut. Tämän jälkeen Espanjan vuoristoalueille jääneet pienet ryhmät taistelivat enää hajanaisesti oman hengissäpysymisensä puolesta ilman yhtenäistä organisaatiota. Sissiryhmien taistelu päättyi 1960-luvun puoliväliin mennessä.
Toimintansa aikana Espanjan vastarintaliike sai huomattavaa tukea siviiliväestöltä niillä alueilla, joilla liike toimi aktiivisesti. Tämä johti hallituksen joukkojen julmuuksiin siviiliväestöä vastaan, minkä seurauksena vastarinta alkoi hiipua. Hallituksen sanomalehdissä ja radiossa ei sisseistä kerrottu yleensä mitään, joten monilla alueilla Espanjassa siviilit eivät edes tienneet heidän olemassaolostaan. Poliittisesti vastarintaliike koostui pääasiassa kommunisteista, sosialisteista ja anarkisteista. Merkittävin yksittäinen ryhmittymä muodostui anarkosyndikalistisen ammattiliiton CNT:n jäsenistä.
Aarno Ahtaja

Aarno Veli Ahtaja (alk. Ahlgrén, 21. lokakuuta 1898 Turku – 5. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen töitään oli ensi kertaa julkisesti esillä Suomen Taiteilijain näyttelyssä Helsingissä vuonna 1928.
Ahtaja opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa vuosina 1921–1923 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1924–1927 sekä 1934. 
Ahtajan katsotaan saaneen vaikutteita A. W. Finchiltä, mutta hän kehitti omintakeisen, impressionismia lähellä olleen maalaustyylin. Hänen teoksissaan olivat keskeisessä osassa maisemat ja kaupunkikuvat, joista tunnettuja ovat muun muassa Loviisan kaupunkia ja Ruoveden järvimaisemia kuvaavat aiheet. Uransa loppupuolella hän maalasi myös Välimeren maihin liittyviä aiheita.
Ahtaja toimi opettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa vuosina 1940–1952. Vuonna 1962 Ahtajalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Mike Bibby

Michael "Mike" Bibby (s. 13. huhtikuuta 1978, Cherry Hill, New Jersey) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan New York Knicksissä. Bibby oli 2. varaus vuonna 1998.
NBA-ura.
Vancouver Grizzlies varasi Arizonan yliopistossa pelanneen Bibbyn toisena pelaajana vuoden . Hänet myytiin kahden kauden jälkeen Sacramento Kingsiin, samoihin aikoihin kun Grizzlies muutti Kanadan puolelta Yhdysvaltoihin, Memphisiin.
Bibby pelasi Sacramentossa kahdeksan kauden ajan, jolloin hänet kaupattiin toistamiseen, tällä kertaa Atlanta Hawksiin. Kolmea Hawks-kautta on seurannut lyhyet jaksot Washington Wizardsissa, Miami Heatissa sekä New York Knicksissä.
Kirjonaamapöllönen

Kirjonaamapöllönen ("Ptilopsis granti") on jokseenkin pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Afrikassa päiväntasaajan eteläpuolisissa maissa. Sitä on aiemmin pidetty valkonaamapöllösen ("P. leucopsis") alalajina mutta nykyisin ne katsotaan yleensä eri lajeiksi.
Se on 22–28 cm pitkä ja painaa 185–220 grammaa. Se on yläpuolelta harmaa mustin juovin, ja hartiahöyhenissä on valkoisia täpliä. Alapuolelta se on vaalea ja siinä on tummia juovia. Valkoista naamaa reunustaa musta reunus, ja suurien oranssien silmien ympärillä on mustaa. Päässä on kaksi korvatupsua. Nuorilla linnuilla naama on harmaa.
Se ääntelee nopein pulputtavin huhuilusarjoin, yleensä yöaikaan ja toistaen.
Sen esiintymisalue ulottuu Gabonista itään ja etelään Keniaan ja Namibiaan sekä Etelä-Afrikan pohjoisosiin. Linnun elinpiiriä on savanni ja kuiva metsä. Yleensä sen näkee yksin tai pareittain. Se saalistaa suuri selkärangattomia ja toisinaan pieniä nisäkkäitä, lintuja ja liskoja.
Se munii tavallisesti jonkun toisen linnun vanhaan pesään. Poikueeseen kuuluu kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo noin 30 päivää. Nuoret linnut lähtevät pesästä noin kuukauden kuluttua kuoriutumisesta.
Linnulla on erikoinen kyky muuttaa ulkonäköään vaaran uhatessa. Se voi paisuttaa ruumistaan karkottaakseen muut pöllöt, tai se voi kaventaa itsensä näyttääkseen puun oksalta.
Biel/Bienne

Biel/Bienne (, , virallisesti Biel/Bienne) on kaupunki Luoteis-Sveitsissä, Bernin kantonissa, Bieljärven rannalla. 
Asukkaat.
Kaupunki on virallisesti kaksikielinen, mistä syystä kaupungin nimi on kaksiosainen. Kaupungin asukasmäärä on noin 55 000. Yli puolet kaupunkilaisista on saksankielisiä.
Liikenne.
Moottoritie A5 kulkee Bielin kautta, ja moottoritiet A6 ja A16 alkavat Bielistä. Kaupungista on rautatieyhteys viiteen suuntaan: Berniin, Bieljärven kahta puolta Neuchâteliin, La Chaux-de-Fonds’iin sekä Grenchenin kautta Solothurniin ja Delémontiin.
Manta (nimi)

Manta on suomalainen naisen etunimi, jonka alkuperänä on kansainvälinen, alkujaan latinalainen nimi Amanda. Amanda tarkoittaa ystävällistä tai rakastettavaa. Manta-nimi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu syyskuuhun 2025 mennessä noin 340 henkilölle.
Josep Clotet Ruiz

Josep Clotet Ruiz (s. 28. huhtikuuta 1977) on espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Tammikuusta 2023 lähtien hän on toiminut Brescian päävalmentajana.
Ura.
Clotet Ruizin pelaajaura jäi vaatimattomaksi, ja hän aloitti valmentamisen jo vuonna 2004 UE Figueresn peräsimessä. Hän valmensi seuraa kaksi kautta ja siirtyi kesällä 2006 RCD Espanyolin organisaatioon A-juniorien päävalmentajaksi. Hän valmensi kaudella 2008–2009 UE Miapuestaa, kunnes palasi Espanyolin palvelukseen II-joukkueen päävalmentajaksi. 
Tammikuussa 2010 Clotet Ruiz siirtyi valmentamaan Ruotsiin, kun hänestä tuli Malmön apulaisvalmentaja. Yhdessä Roland Nilssonin kanssa hän luotsasi Malmön Ruotsin mestariksi kaudella 2010. Kauden jälkeen hän siirtyi Halmstads BK:n päävalmentajaksi. Kausi 2011 sujui kuitenkin murheellisesti, ja lopulta Clotet Ruiz sai potkut heinäkuussa 2011.
Lokakuussa 2011 Clotet Ruizista tuli norjalaisen Vikingin valmentaja. Hän vastaa edustusmiehistön harjoitukista ja valmentamisesta Åge Hareiden kantaessa päävastuun seuran valmennustoiminnasta. Hareiden saatua potkut tehtävästään kesäkuun alussa 2012 Clotet Ruiz ilmoitti myös jättävänsä seuran. Pian ilmoituksensa jälkeen hänestä tuli Málaga CF:n reservijoukkueen päävalmentaja. Hän valmensi Málagan organisaatiossa kauden 2012/13 ajan onnistumatta nostamaan seuraa Tercera Divisiónista. 
Marraskuussa 2013 Clotet Ruiz siirtyi Swansea Cityn organisaatioon akatemiakonsultin tehtäviin. Huhtikuussa 2014 Clotet Ruiz siirtyi Swansean edustusjoukkueen apuvalmentajaksi. Päävalmentaja Garry Monkin saatua potkut joulukuussa 2015, myös Clotet Ruiz jätti seuran.
Kesäkuussa 2016 Clotet Ruiz jatkoi yhteistyötään Garry Monkin kanssa siirtyen hänen valmennustiimiinsä Leeds Unitedin joukkueeseen. He luotsasivat Leedsin Mestaruussarjan seitsemänneksi kaudella 2016/17. Monkin jätettyä kauden päätteeksi seuran ja Thomas Christiansenin tultua uudeksi päävalmentajaksi, myös Clotet Ruiz lähti Leedsistä. Heinäkuussa 2017 hän aloitti Oxford Unitedin päävalmentajana. Pesti päättyi potkuihin jo tammikuussa 2018.
Maaliskuussa 2018 Cloter Ruizista tuli jälleen Garry Monkin apuvalmentaja, tällä kertaa Birmingham Cityssä. Seuran erotettua Monkin kesäkuussa 2019 nousi Clotet seuran päävalmentajaksi väliaikaisella sopimuksella. Birminghamin menestys Clotetin johdolla jäi vaisuksi ja joukkue vajosi kaudella 2019/20 Mestaruussarjan putoamiskamppailuun. Seura erotti Clotetin heinäkuun alussa 2020, kun Birmingham oli sarjassa sijalla 17.
Helmikuussa 2021 Clotet Ruiz siirtyi valmentamaan Italiaan Serie B:n Bresciaa. Hän johdatti joukkueen Serie B:n nousukarsintoihin, joissa Brescia kärsi tappion AS Cittadellalle. Hän jätti tehtävänsä kauden jälkeen ja siirtyi SPALin päävalmentajaksi. Hän sai potkut seurasta tammikuussa 2022.
Kesäkuussa 2022 Clotet Ruiz palasi Brescian päävalmentajaksi. Brescia aloitti hänen johdollaan kautensa Serie B:ssä vahvasti, mutta loppuvuoden heikot tulokset johtivat potkuihin joulukuussa 2022. Hän palasi kuitenkin seuran päävalmentajaksi jo tammikuun puolivälissä 2023.
SS Kyros

SS Kyros oli Ruotsissa vuonna 1859 valmistunut rahtilaiva, jonka saksalainen sukellusvene SM UC-58 ("Karl Vesper") upotti ensimmäisessä maailmansodassa 18. toukokuuta 1917. Alus oli lähtenyt 12. toukokuuta Ruotsin Öregrundista Suomeen, jäätilanteen mukaan joko Porin Mäntyluotoon tai Raumalle. Sen lastina oli 285 tonnia tupakkaa, konjakkia, likööriä, simpukankuoria, emaliastioita ja laivamoottorin höyrypannu.
Alus pysähtyi 16. toukokuuta jään reunaan Ahvenanmaan pohjoispuolella, jossa sukellusvene "UC-58" havaitsi sen ja ilmoitti upottavansa sen, koska se kuljetti salakuljetustavaraa. Lähellä oli toinen alus "Pauline", joka myös uhattiin upottaa. Sen miehistö käskettiin "Kyrokselle", joka komennettiin saksalaisen miehistön alaisuudessa kohti Saksaa. Matkan aikana vastaan tuli muun muassa "Lizzie", johon "Kyroksen" miehistö komennettiin. "Kyros" upotettiin 19. toukokuuta 1917. Lizzie kuljetti miehistön Saksaan Swinemündeen.
Hylyn löysi 1996 viistokaikuluotaimella Raumanmeren Hylky-Team. Löydöstä kuitenkin tiedotettiin vasta helmikuussa 2012. Alus makaa 80 metrin syvyydessä. Se on tarkoitus puhdistaa mudasta ja nostaa sen lastina olevaa tavaraa. Rahtikirjojen mukaan aluksessa on 15 laatikollista likööriä ja 50 laatikkoa konjakkia.
Simon Spies

Simon Ove Christian Oglivie Spies (1. syyskuuta 1921 Helsingør – 16. huhtikuuta 1984 Rungsted) oli tanskalainen liikemies, joka parhaiten tunnettiin 1956 perustamastaan matkatoimisto Spies Rejseristä. Yritys saavutti nopeasti menestystä ja laajeni huomattavasti. Aluksi se järjesti halpoja laiva- ja linja-automatkoja Mallorcalle, mutta 1960-luvulla se osti tanskalaisen lentoyhtiön konkurssipesän ja aloitti tilauslennot etelän lomakohteisiin Conair of Scandinavia -nimen alla.
Spies herätti aikanaan runsaasti huomiota värikkäiden elämäntapojensa ja tempauksiensa ansiosta. Esimerkiksi teatteriin mennessään hänellä oli tapana ostaa kolme pääsylippua: itselleen, kävelykepilleen ja koiralleen.
Spies Rejser, kuten sen suurin tanskalainen kilpailija, on myöhemmin yhdistymisen kautta päätynyt osaksi MyTravel Groupia. Markkinointinimenä Spies on silti yhä käytössä.
Vuonna 2013 Simon Spiesistä tehtiin näytelmäelokuva "Spies &amp; Glistrup", jossa toinen päähahmo on populistinen tanskalaispoliitkko Mogens Glistrup.
Nenê (jalkapalloilija)

Anderson Luis de Carvalho, kutsumanimeltään Nenê, (s. 19. heinäkuuta 1981 Jundiaí) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikentän vasen laita tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Juventudea. Hän on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi myös Espanjan, Ranskan, Qatarin ja Englannin sarjoissa. Hänet tunnetaan erityisesti loistavasta kyvystään antaa vapaa- ja rangaistuspotkuja.
Elokuussa 2024 Nenêstä tuli Brasilian Série A:n kaikkien aikojen vanhin maalintekijä tehtyään maalin Internacionalia vastaan 43 vuoden ja 26 päivän ikäisenä. Ennätys kuului aiemmin Rogério Cenille, joka teki sarjassa maalin Figueirensea vastaan 42 vuoden ja 203 päivän ikäisenä vuonna 2015.
Okeechobeejärvi

Okeechobeejärvi on Yhdysvalloissa Floridassa Evergladesin kosteikkoalueen pohjoisreunalla sijaitseva järvi. Se on laajuudeltaan noin 1 900 neliökilometriä ja hyvin matala, enimmillään 3,7 metriä syvä. Painanteeseen vanhalle merenpohjalle syntynyt järvi on Evergladesin tärkein makean veden varasto. Sillä ei ole luontaista laskujokea, vaan vedet virtaavat järvestä kohti merta kosteikkojen läpi ja 1950-luvulta lähtien kaivettuja kastelukanavia pitkin.
SM UC-58

SM UC-58 oli Saksan keisarikunnan laivaston tyypin UC II miinasukellusvene ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. tammikuuta 1916 Danzigista Kaiserliche Werftiltä, missä köli laskettiin 18. maaliskuuta. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1916 ja otettiin palvelukseen 12. maaliskuuta 1917.
Palvelus.
Alus liitettiin 9. toukokuuta 1917 Itämeren laivueeseen, mistä se siirtyi 11. joulukuuta 1. laivueeseen. Ensimmäisen maailmansodan aikana alus teki 12 partiomatkaa, joiden aikana se upotti 28 alusta (yhteensä 24 209 tonnia) ja vaurioitti yhtä (4 125 tonnia).
"UC-58" osui sodan aikana useisiin ruotsalaisaluksiin: "Adolph Meyer", "August", "Cleo", "Evard", "Elianna", "Erik", "Eriksholm", "Göta" (p.), "Kjell", "Kyros", "Lizzie" (p.), "Märta" (p.), "Olga", "Pauline", "Therese". Lisäksi sen osumien kohteeksi joutui venäläisiä, brittiläisiä ja yhdysvaltalainen alus.
Aluksen miehistö antautui 24. marraskuuta 1918 Ranskalle. Alus romutettiin 1921 Cherbourgissa.
Päälliköt.
Aluksen päällikköinä olivat:
Henry D. Washburn

Henry Dana Washburn (28. maaliskuuta 1832 Windsor, Vermont – 26. tammikuuta 1871 Clinton, Indiana) oli yhdysvaltalainen poliitikko, kenraali ja tutkimusmatkailija.
Washburn syntyi Windsorin kaupungissa Vermontissa. Hän kouluttautui parkitsijaksi ja nahkuriksi ja toimi opettajana muutama vuosia. Washburn muutti 1850 Vermillionin piirikuntaan, Indianaan. Hän opiskeli New Yorkissa lakia ja sai 1853 luvan harjoittaa lakimiehen ammattia. Washburn aukaisi 1854 lakitoimiston Indianan Newport. Myöhemmin samana vuonna hän meni naimisiin Serena Nebekerin kanssa, ja he asuivat Newportissa, missä syntyi heille myös neljä lasta.
Yhdysvaltain sisällissodan alussa 1861 Washburn kokosi Terre Hautessa vapaaehtoisia, jotka liitettiin Illinoisin 18. vapaaehtoisjalkaväkirykmenttiin. Washburn oli osastonsa johtaja, ja heinäkuussa 1862 hänet ylennettiin everstiksi ja koko rykmentin komentajaksi. Hänen alaisuudessaan rykmentti osallistui Vicksburgin ja Cedar Creekin taisteluihin. Washburnin palvelusarvo oli kenraalimajuri.
Washburn oli jo sota-aikana päättänyt hakea edustajainhuoneeseen. Hän oli myös saanut lomaa kampanjoinnin ajaksi. Washburn valittiin edustajainhuoneeseen, ja hän aloitti uransa siellä vapauduttuaan armeijasta 26. syyskuuta 1865. Hänet valittiin uudelleen edustajainhuoneeseen 1866, ja hän istui siellä lopulta maaliskuulle 1869. Washburn ei hakeutunut enää kolmannelle kaudelle sota-ajan takia heikentyneen terveytensä vuoksi.
Washburn haki presidentti Ulysses S. Grantilta Montanan maanmittauslaitoksen johtajan paikkaa, ja hänet nimitettiin virkaan 17. huhtikuuta 1869. Washburn osallistui 1870 Yellowstoneen suuntautuneen retkikunnan muodostamiseen, ja hän olikin lopulta retkikunnan johtaja. Hän kylmettyi tutkimusmatkan aikana, kun hän oli muun retkikunnan kanssa etsimässä eksynyttä Truman C. Evertsiä Yellowstonejärven eteläpuolelta. Washburn joutui jättämään Montanan tammikuussa 1871, ja sairastumisestaan huolimatta pystyi kirjoittamaan raportin tutkimusmatkasta. Kuun lopulla Washburn saapui appensa kotiin Indianan Clintoniin, missä hän kuoli muutamaa päivää myöhemmin.
Nicola Barker

Nicola Barker (30. maaliskuuta 1966 Ely, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen romaanikirjailija.
Barker syntyi Englannissa mutta vietti osan lapsuudestaan Etelä-Afrikassa. Hän palasi Englantiin vuonna 1980 perheensä kanssa. Useimmiten Barker kertoo kärsivistä tai eriskummallisista ihmisistä arkisissa tilanteissa.
Natriumjodidi

Natriumjodidi (NaI) on natrium- ja jodidi-ioneista muodostunut epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä, säteilyilmaisimissa ja orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet.
Natriumjodidi on huoneenlämpötilassa värittömiä kuutiollisia kiteitä. Kiteet muuttuvat ilman vaikutuksesta kellertäviksi, koska jodidi-ioni hapettuu jodiksi. Yhdiste on hyvin hygroskooppinen ja liukenee runsaasti veteen. Liukenemistapahtuma on eksoterminen. Veden lisäksi myös monet orgaaniset yhdisteet, kuten metanoli, etanoli ja asetoni, liuottavat natriumjodidia. Natriumjodidista tunnetaan useita kidevedellisiä muotoja, kuten dihydraatti NaI·2H2O.
Valmistus ja käyttö.
Natriumjodidia valmistetaan pääasiassa neutraloimalla vetyjodidiliuoksia natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin avulla. Sitä voidaan valmistaa myös rautajodidien ja natriumkarbonaatin välisellä reaktiolla. Natriumjodidi erotetaan haihduttamalla liuoksesta ja tuote on tyypillisimmin dihydraattina tai pentahydraattina.
HI + NaOH → NaI + H2O
Natriumjodidia käytetään jodin puutostilan hoidossa ja sitä voidaan lisätä myös ruokasuolaan. Sitä käytetään myös eläinlääketieteessä. Muita käyttökohteita ovat tuikeilmaisimet, valokuvaus, orgaanisten yhdisteiden valmistus ja pilvien kylväminen. Lääketieteessä natriumjodidia, joka sisältää jodin isotooppia 131I käytetään kilpirauhastutkimuksissa.
Suuri attraktori

Suuri attraktori on merkittävä painovoima-anomalia galaksienvälisessä avaruudessa, Vesikäärmeen-Kentaurin superjoukon alueella. Sen massa on yhtä suuri kuin yli 10 000 Linnunradan massaa, ja se vaikuttaakin miljoonien valovuosien säteellä olevien galaksien, muun muassa Linnunradan ja Andromedan, liikkeeseen. Aiemmin uskottiin, että suuri attraktori aiheuttaa pimeän virtauksen, mutta nykytiedon mukaan ilmiö vaikuttaa myös havaittavan maailmankaikkeuden ulkopuolella.
Tutkimus.
Ensimmäiset havainnot suuren attraktorin mahdollisesta olemassaolosta tehtiin vuosina 1973 ja 1978. Attraktorin sijainti määritettiin vasta vuonna 1986, ja sen etäisyydeksi Maasta laskettiin 150–250 miljoonaa valovuotta. Koska attraktori sijaitsee lähellä yötaivaan aluetta, jonka havainnointia Linnunrata häiritsee (eli ns. "Zone of Avoidance"), sitä on hyvin vaikeaa tutkia näkyvän valon aallonpituuksilla. Tiedetään kuitenkin, että Kulmaviivoittimen galaksijoukko on hyvin lähellä suuren attraktorin keskustaa. Shapleyn superjoukko taas on Maasta katsottuna suuren attraktorin takana.
Hobart International

Hobart International ("Hobartin kansainvälinen tennisturnaus") on tenniksen naisten ammattilaisturnaus Hobartissa, Australiassa. Turnaus on järjestetty vuosittain vuodesta 1994 alkaen, osana WTA-kiertuetta. Turnauksen kategoria on International, ja aiemmin se oli Tier IV. Turnauksen pelialustana toimii kova ulkokenttä, ja se pelataan kauden ensimmäistä Grand Slam -turnausta, Australian avoimia, edeltävällä viikolla.
Turnaus pelataan Hobart International Tennis Centressä. Turnauksen nimikkosponsoreita ovat olleet Moorilla Wines, ANZ ja Schweppes. Turnauksessa on pelannut vuosien varrella monia huippupelaajia, kuten maailmanlistan ykköset Kim Clijsters, Justine Henin ja Serena Williams. Muita turnaukseen osallistuneita huippupelaajia ovat Australian avointen ja Wimbledonin semifinalisti Zheng Jie, sekä nykyiset/entiset Top 10 -pelaajat Viktoryja Azarenka, Jelena Dokić, Alicia Molik, Flavia Pennetta, Chanda Rubin, Patty Schnyder, Samantha Stosur ja Vera Zvonarjova.
Kehittäminen.
Hobart International pelattiin aiemmin Rebound Ace -alustalla, kuten myös Australian avoimet vuoteen 2007 asti. Kun Australian avoimet vaihtoi pelialustan Plexicushioniin, kaikkien Australian Open Seriesin turnausten vaadittiin myös vaihtavan alustan Plexicushioniin. Hobart International säilytti kuitenkin Rebound Acen. Tennis Australia ilmoitti, että Hobartin täytyy tehdä merkittäviä parannuksia tenniskeskukseen, mukaan lukien kenttien uudelleenpäällystäminen Plexicushionilla sekä istumapaikkojen parantaminen, säilyttääkseen turnauksensa. Domain Tennis Centre uudelleenpäällysti kenttänsä loppuvuodesta 2008, ajoissa vuoden 2009 turnausta varten.
Vuoden 2009 puolivaiheilla, Tasmanian hallitus myönsi 2,25 miljoonaa dollaria Domain Tennis Centren kehittämiseen vuosina 2009–2010. Tämä päätös varmisti Hobartin turnauksen säilymisen. Ennen vuoden 2010 kaksinpelin finaalia, Tennis Australian edustajat, yhdessä turnausjohtaja Michael Robertsin kanssa, ilmoittivat, että turnauksen tulevaisuus on turvattu vuoteen 2013 asti.
Vuonna 2009, Domain Tennis Centreä alettiin kehittämään turnauksen tulevaisuuden varmistamiseksi. Ensimmäiseen kehitysvaiheeseen kuului pohjoisen katsomon purkaminen uuden yritysvieraskatsomon tieltä, sekä uusi lehdistön aitio keskuskentän eteläpäätyyn. Tämä valmistui ennen vuoden 2010 turnausta. Toinen kehitysvaihe oli rakentaa uudet pysyvät katsomot kentän itä- ja länsisivuille, lisäten istumapaikkojen määrää noin 1000:sta 2800:aan. Kehityshanke oli valmis vuoden 2011 turnaukseen mennessä.
Shapleyn superjoukko

Shapleyn superjoukko on havaittavan maailmankaikkeuden suurin tunnettu superjoukko (muttei silti suurin tunnettu rakenne). Sen etäisyys omasta superjoukostamme, Neitsyen superjoukosta on noin 650 miljoonaa valovuotta. Superjoukko on nimetty tähtitieteilijä Harlow Shapleyn mukaan.
Viktor Kozin

Viktor Mihailovitš Kozin (, s. 22. helmikuuta 1953 Sita, Venäjän Habarovskin aluepiiri) on venäläinen tutkija, tekniikan tohtori, professori, laivanrakennusinsinööri ja jäänmurtamisen resonanssimenetelmän keksijä. Hän sai keksijänä Venäjän federaation palkinnon vuonna 2000. Hän on ollut Venäjän Luonnontieteiden akatemian jäsen vuodesta 2008 lähtien.
Elämäkerta.
Kozin valmistui Komsomolsk-na-Amuren polyteknisestä yliopistosta vuonna 1975 ja suoritti sen jälkeen tutkijakoulutuksen Gorkin eli nykyisen Nižni Novgorodin polyteknisessä instituutissa valmistuen vuonna 1983. Opintojensa aikana hän työskenteli ensin Nikolajevsk-na-Amuren telakalla vuonna 1974 ja vuodesta 1975 lähtien hän opetti Komsomolsk-na-Amuren polyteknisessä yliopistossa.
Kozin nimitettiin professoriksi vuonna 1996. Hän on saanut monta palkintoa akateemisista ja tieteellisistä saavutuksista, kuten alusten statiikan ja dynamiikan tutkimisesta, alusten suunnittelusta, hydrauliikan ja hydromekaniikan tutkimisesta sekä alusten ja sukellusveneiden rakentamisesta. Hän on kirjoittanut kaksi oppikirjaa alusten suunnittelusta ja 12 teosta alusten suunnittelun opetustavoista. Kozinin julkaisujen yhteismäärä on yli 500. Hän on pitänyt 35 esitelmää kansainvälisissä konferensseissa ja julkaissut kahdeksan monografiaa. Kirjallisen tuotannon lisäksi Kozin on kunnostautunut keksijänä: hänellä on yli 320 patenttia keksintöihinsä.
Luola-aukkohämähäkki

Luola-aukkohämähäkki eli luolahämähäkki ("Meta menardi") on kookas, luolissa viihtyvä hämähäkkilaji. Suomen kansallisessa uhanalaisluokituksessa se arvioitiin vuonna 2000 erittäin uhanalaiseksi (EN) ja vuonna 2010 vaarantuneeksi (VU).
Luola-aukkohämähäkki on kookas, kauttaaltaan punaruskea tai kellanruskea hämähäkki. Sen ruumis on 10–17 mm pitkä ja naaraat ovat hieman koirasta kookkaampia. Lisäksi raajat ovat pitkät. Takaruumis on naaraalla melko pullea, koiraalla enemmän pitkänomainen. Siinä on tummia poikkijuovia ja usein kaksi laajaa, tummaa täplää. Eturuumis on ruskea ja silmien ympäriltä tummempi. Raajat ovat punaruskeat ja niissä on mustia poikkivöitä.
Nimensä mukaisesti laji elää luolissa, kellareissa ja tunneleissa. Yhteisenä piirteenä on elinpaikan pimeys, kosteus ja jatkuvasti nollan yläpuolella pysyvä lämpötila. Hämähäkki oleskelee lähellä kattoa ja pyydystää siellä liikkuvia selkärangattomia, etenkin tuhatjalkaisia ja kotiloita. Se kutoo laajan, läpimitaltaan 20–30 cm verkon, muttei käytä sitä aktiivisesti saalistamiseen. Saalistamansa eläimet se kuitenkin ripustaa roikkumaan verkosta. Hämähäkit parittelevat keväällä ja naaras munii kutomaansa pallomaiseen munakoteloon, jota se vartioi kuolemaansa saakka. Poikaset poistuvat munakotelosta kuitenkin vasta seuraavana keväänä. Osa poikasista jää alkuperäiseen elinpaikkaan ja osa poistuu sieltä etsimään uutta sopivaa luolaa. Aikuiset hämähäkit ovat valonarkoja, mutta poikaset hakeutuvat valoa kohti.
Luola-aukkohämähäkkiä tavataan laajalti Euraasiassa pohjoisimpia alueita lukuun ottamatta. Suomessa sitä tavataan harvinaisena ainoastaan Ahvenanmaalla sekä Turun lähellä.
Holographic Versatile Disc

Holographic Versatile Disc eli HVD on optinen levyformaatti, jonka on kehittänyt HSD Forum. Se on yksi formaateista, joita on suunniteltu korvaamaan Blu-ray. HVD -levyt perustuvat holograafisen levyn luentaan lasersäteillä. Levyä luetaan vihreällä sekä punaisella säteellä. Vihreä laser lukee datan levyn ylemmältä kerrokselta, punaista käytetään paikantamaan raita CD-tyyliseltä kerrokselta. HVD-levyihin on teoriassa mahdollista tallentaa 6 teratavua tietoa. Ensimmäiset 100 GB:n HVD -levyt julkistettiin vuonna 2007, mutta niitä ei tuotu markkinoille. Niille asetettiin useita julkaisupäivämääriä, joista kaikki on ohitettu. Formaatti on silti edelleen kehityksessä.
Sirpaleista koottu

Sirpaleista koottu on Kristiina Wheelerin 15. helmikuuta 2012 julkaistu toinen ja samalla ensimmäinen suomenkielinen albumi. 
Albumin ensimmäinen single "Kiitos kun muistit" julkaistiin jo lokakuussa 2010 ja se oli myös toinen Napapiirin sankarit -elokuvan tunnuskappaleista. Toinen single "Ihanaa" julkaistiin toukokuussa 2011 ja se nousi mm. YleX:n soittolistalle. Kolmas single "Sininen sydän" julkaistiin syyskuussa 2011, joka sai rinnalleen kampanjan The Voice -radiokanavalla. Voicen nettisivuille sai lähettää omia rakkaustarinoitaan, joista Wheeler valitsi viisi eniten häntä itseään koskettanutta tarinaa kappaleen musiikkivideolle.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 31.
Fundynlahti

Fundynlahti on Atlantin valtamereen kuuluva merialue, joka sijaitsee Kanadassa Nova Scotian ja New Brunswickin välissä. Lahti on pituudeltaan noin 150 kilometriä ja pinta-alaltaan 9300 neliökilometriä.
Merenlahdessa ja erityisesti sen koillispään jyrkänteiden rajaamissa poukamissa merenpinnan taso vaihtelee vuoroveden vuoksi ennätyksellisen paljon, jopa 21 metriä. Passamaquoddynlahdella on tutkittu vuosikymmeniä vuorovedenvaihtelun hyödyntämistä energiantuotannossa. Ensimmäiset tutkimukset tehtiin 1920-luvulla, mutta suurten rakennuskustannusten ja ympäristöhuolien vuoksi lahtea ei ole hyödynnetty energiantuotannossa.
Karl Friedrich von Gärtner

Karl Friedrich von Gärtner, auktorilyhenteenä C. F. Gaertn. tai Gaertn.f. (1. toukokuuta 1772 Göppingen – 1. syyskuuta 1850 Calw) oli saksalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Karl Friedrich von Gärtnerin isä oli Joseph Gärtner (1732–1791), kasvitieteilijä ja Pietarin kasvitieteellisen puutarhan johtaja. Karl Friedrich von Gärtner opiskeli lääketiedettä Jenassa, Göttingenissä ja Tübingenissä. Hän avasi lääkärinvastaanoton Calwissa 1796 mutta sulki sen vuonna 1800 päätettyään keskittyä kasvitieteeseen.
Gärtner teki vuonna 1802 tutkimusmatkan Englantiin, Ranskaan ja Alankomaihin. Noin vuodesta 1824 alkaen hän tutki kasvien hedelmöittymistä. 
Gärtner valittiin vuonna 1826 Saksan tiedeakatemia Leopoldinan () jäseneksi ja aateloitiin 1846. Hänet valittiin vuonna 1849 Alankomaiden tiedeakatemian () jäseneksi.
Hiroshi Hara

Hiroshi Hara (, 1936 Kawasaki, Kanagawan prefektuuri – 3. tammikuuta 2025) oli japanilainen arkkitehti. 
Hara valmistui Tokion yliopistosta vuonna 1959 ja toimi myöhemmin professorina samassa yliopistossa ja Tōyō-yliopistossa. Hänen tunnetuimpiin töihinsä kuulunevat Yamato International -yhtiön pääkonttori Tokiossa (valmistunut 1986), Osakan Umeda Sky Building -kaksoistorni näköalatasanteineen (1993), uusi Kioton rautatieasema (1997) ja Sapporo Dome -areena Sapporossa Hokkaidōlla. Hän suunnitteli uransa aikana myös yksityistaloja ja muita julkisia rakennuksia, kuten kouluja, taidemuseoita ja muun muassa Miyagin prefektuurin kirjaston. 
Hara tunnetaan myös arkkitehtuuria käsittelevistä kirjoituksistaan. Niihin kuuluvat esimerkiksi "Kenchiku ni nani ga kanō ka" (1967, ”mikä on mahdollista arkkitehtuurissa?”), "Kūkan: kinō kara yōsō e" (1987, ”tilat: toiminnoista vaikutelmiin”) ja "Shūraku e no tabi" (1987, ”matka kyliin”).
Arvi Mäenpää

 Arvi Matti Mäenpää (18. maaliskuuta 1899 Töysä – 14. lokakuuta 1976) oli suomalainen taidemaalari ja piirtäjä. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa julkisesti esillä Vaasassa vuonna 1920.
Mäenpää opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1918–1920. Hänet tunnetaan erityisesti piirtäjänä ja akvarellimaisemien maalaajana. Mäenpään teokset ovat useimmiten pienikokoisia miniatyyrejä, joiden tyyli ja aiheet edustavat humoristista kansankuvausta. Hänen pääaiheensa oli pohjalainen kylä ja sen elämänmeno. Hän kuvasi muun muassa ruokotonta elämää, humalatilaa ja ihmisten välisiä ristiriitoja. Hän käsitteli usein myös naisen ja miehen välisiä suhteita ja pohjalaisen naisen vahvaa asemaa. Mäenpään lukuisiin miniatyyreihin sisältyy runsaasti pohjalaisen arkipäivän ja kansantapojen ja kuvausta, usein lempeällä huumorilla sävytettynä. 
Kauppaneuvos Frithjof Tikanoja (1877–1964) oli Mäenpään taiteen suuri tukija. Tikanojan taidekokoelmassa onkin yli 400 Mäenpään teosta. Kuvataiteen ohella Mäenpää oli lahjakas kirjoittaja, pakinoitsija ja novellisti. Hän julkaisi kirjoituksiaan muun muassa teoksessa "Suomen päivän nousu: kertomuksia 1918 Suomen sodasta".
Vuonna 1963 Mäenpäälle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Kukkahämähäkki

Kukkahämähäkki eli kukkaravukki ("Misumena vatia") on yleinen ja melko kookas rapuhämähäkkeihin lukeutuva hämähäkkilaji.
Koko ja ulkonäkö.
Kukkahämähäkin naaras on kookas, 9–11 mm pitkä. Koiras huomattavasti pienempi, vain 3–4 mm:n pituinen. Naaras on lähes yksivärinen, vain takaruumiin sivuilla saattaa olla punaiset juovat tai täplät. Erikoisena piirteenä aikuinen naaras kykenee vaihtamaan väriään keltaisesta valkoiseen ympäristönsä mukaan. Myös vihertävänsävyisiä yksilöitä tavataan ja nuoret kukkahämähäkit ovat vihreitä. Hämähäkin värin vaihtumiseen kuluu pari vuorokautta. Koiraan eturuumis ja etummaiset raajat ovat laajalti tummanruskeat ja takaruumiin selkäpuolella on kaksi punaruskeaa pitkittäisjuovaa. Muilta osin koiras on kellertävä tai valkoinen. Kaksi etummaista raajaparia ovat huomattavasti taaempia raajoja pitemmät ja väijyvä hämähäkki pitää niitä leveälti ojennettuna ruumiin sivuilla.
Levinneisyys.
Laajalti levinnyt laji, jota tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, Aasian pohjoisosissa sekä Pohjois-Amerikassa. Suomessa sitä tavataan ainakin eteläiseen Lappiin saakka, mutta laji on selvästi yleisempi maan eteläosissa.
Elintavat.
Kukkahämähäkit elävät niityillä, kedoilla, tienpientareilla ja muilla avoimilla paikolla. Heimolleen tyypilliseen tapaan se ei kudo pyyntiverkkoa vaan saalistaa väijymällä. Hämähäkki istuu kukassa suojavärinsä turvin ja odottaa kukkaan lentävää hyönteistä. Tavallisimmin hämähäkin tapaa valkoisesta tai keltaisesta kukasta, mutta sen havaitseminen on vaikeaa, ellei hämähäkin väri satu poikkeamaan kukan väristä. Kukkahämähäkit parittelevat alkukesällä ja naaras munii munat seitistä tekemäänsä munakoteloon, jonka se piilottaa kasvien lehtien väliin. Poikaset talvehtivat karikkeen joukossa ja aikuistuvat seuraavana keväänä.
Hämähäkin värinmuutoksen mahdollistava kemia on monimutkaista, eikä mekanismia tunneta kovin hyvin.
Asteridit

Asteridit () on luokittelematon kladi, joka kuuluu aitokaksisirkkaisten (Eudicots) kasvien pääryhmään, aitokaksisirkkaisten ydinryhmään. Vanhentuneessa Cronquistin luokittelussa asterideja vastasi jokseenkin alaluokka Asteridae.
Systematiikka.
Asteridit on monofyleettinen ryhmä. Se sisältää tyvilahkojen lisäksi kaksi pääryhmää, asteridit I (Lamiidae) ja asteridit II (Campanulidae).
Kanukkakasvit sukulaisineen ja kanervakasvit sukulaisineen ovat sisarryhmiä:
Aiemmin Icacinalesiin yhdistetty lahko "Oncothecales" rajautuu Angiosperm Phylogeny Websiten mukaan pääryhmien ulkopuolelle.
Asteridit I -ryhmä sisältää yhdeksän lahkoa:
Asteridit II -ryhmä sisältää seitsemän tai kahdeksan lahkoa:
Armas Mikola

Aarne Armas Mikola (ent. Nurmi, 12. joulukuuta 1901 Alastaro – 27. helmikuuta 1983) oli suomalainen taidemaalari. Saavutettuaan mainetta taiteilijana hän muutti aiemman sukunimensä Nurmen Mikolaksi. 
Mikola oli tuottelias taiteilija, joka maalasi muun muassa maisemia, kaupunkikuvia ja saaristoaiheita. Hänen teostensa värimaailma on rikas mutta hallittu ja peruspohjaltaan usein verraten yksinkertainen. 
Mikolan teoksia oli ensi kertaa julkisesti esillä Turussa vuonna 1920. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1917–1920. Mikola opiskeli Turun Taideyhdistyksen stipendillä Italiassa 1933.
Mikola oli Turun Taiteilijaseuran perustajajäsen ja toimi myöhemmin monien vuosien ajan seuran ja sen kuvataiteilijoiden ryhmän johtokunnassa. Hän oli mukana myös Pro Arte -taiteilijaryhmän toiminnassa. Vuonna 1975 Mikolalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1982. 
Mikolan vanhemmat olivat maanviljelijä Erland Mikola ja Olga Junnila.
Kultakulmapöllö

Kultakulmapöllö ("Pulsatrix koeniswaldiana") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Se on kotoperäinen itäisen Paraguayn Etelä-Atlantin metsissä, koillisimmassa Argentiinassa (Misiones) ja Etelä-Brasiliassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät. Lajia tavataan alavissa ja vuoristoisissa kosteissa metsissä 1 500 metrin korkeuteen, mutta sitä on tavattu myös hävitetyistä metsistä ja reunametsistä.
Se painaa keskimäärin 481 grammaa.
Kaisanet

Kaisanet Oy on internetpalveluihin erikoistunut tietoliikennealan yritys. Sen keskeisiä palveluita ovat laajakaista-, televisio-, tietoturva- ja puhepalvelut. Yrityksen päätoimipisteet sijaitsevat Kajaanissa ja Iisalmessa, ja se toimii Kainuun ja Ylä-Savon, Koillismaan ja Pohjois-Karjalan alueilla.
Kaisanet on osa KPO-Konsernia ja kuuluu myös alueellisten puhelinyhtiöiden muodostamaan Finnet-ryhmään. Yrityksen toimitusjohtaja on Jani Moilanen. Yrityksen liikevaihto vuonna 20240 oli 17,9 miljoonaa euroa ja henkilöstöä vuonna 2024 oli keskimäärin 59 henkilöä. 
Yrityksen kehitystyötä ohjaa sertifioitu toimintajärjestelmä, joka täyttää kansainvälisen ISO 9001 -laatujärjestelmän vaatimukset.
Historia.
Kaisanet Oy on perustettu vuonna 2010, kun Kainuun Puhelinosuuskunta (KPO) ja Iisalmen Puhelin Oy (IPY) yhdistivät liiketoimintansa. Varsinaisen toimintansa yhtiö aloitti 1.1.2011. Kaisanet osti syksyllä 2013 kajaanilaisen CitiusNetin, joka harjoittaa ICT-palveluja. Elokuussa 2018 Kaisanet osti Data Enter Oy:n, jonka toimialuetta ovat Etelä- ja Pohjois-Savo sekä Pohjois-Karjala.
Kaisanetin edeltäjien (KPO ja IPY) historiat ulottuvat yli sadan vuoden päähän, jolloin ne olivat paikallisia puhelinyhtiötä.
Palvelut.
Kaisanet tuottaa viestintä- ja tietotekniikkapalveluja yhteisöjen, yrityksien ja kuluttajien käyttöön. Yritys on panostanut viime vuosina erityisesti tietoliikenteen ja tietotekniikan palvelualustoihin, valokuituverkkoihin sekä muihin huippunopeisiin verkkoyhteyksiin.
Kuluttajille Kaisanetin keskeisiä palveluita ovat laajakaista-, televisio-, tietoturvapalvelut sekä valokuituliittymät. Yritysasiakkaille Kaisanet tuottaa muun muassa tietoliikenneyhteyksiä sekä yhdessä tytäryhtiö Data-Enterin kanssa viestintä- ja ohjelmistoratkaisuja sekä pilvi- ja konesalipalveluja.