tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Galiasgar Kamal

Galiasgar Kamal (Galiasgar Galiakbarovitš Kamaletdinov, , ; 6. tammikuuta 1879 Kazan, Venäjän keisarikunta – 8. kesäkuuta 1933) oli tataarien kirjailija, toimittaja ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Häntä pidetään yhtenä tataarinkielisen lehdistön ja teatterin perustanlaskijoista. Kamalin mukaan on nimetty teatteri Kazanissa. Myös suomentataarit ovat esittäneet Kamalin näytelmiä.
Biografia.
Kamal syntyi käsityöläisperheeseen. Hän opiskeli Kazanin madrasoissa ja kävi kolmiluokkaisen venäläisen koulun. Mullahin uran asemasta hän päätti omistautua kansanvalistuksen asialle.
Vuonna 1901 Kamal perusti "Mäğarif qotebxanäse" (”Valistuskirjasto”) -nimisen kirjakustantamon. Vuonna 1905 hän työskenteli "Qazan möxbire" -sanomalehdessä. Vuonna 1906 hän toimi vallankumouksellisten "Azat" (”Vapaus”) ja "Azat xalıq" (”Vapaa kansa”) -lehtien toimittajana. Vuosina 1908–1909 Qamal julkaisi pilalehteä "Jäşen" (”Salama”) ja vuoteen 1917 saakka hän työskenteli sanomalehti "Joldızin" (”Tähti”) toimittajana. Lokakuun vallankumouksen jälkeen Kamal työskenteli "Eş" (”Työ”), "Eşçe" (”Työläinen”) ja "Qızıl Armija" (”Puna-armeija”) -lehdissä.
Kirjailija laati ensimmäiset näytelmänsä vuonna 1900. Hänen varhaisteoksensa edustavat patriarkaalisia perhesuhteita arvostelevaa valistushenkistä realismia. Myöhemmin Kamal alkoi kirjoittaa komedioita. Niistä tunnetuimpia ovat "Berençe teatr" (”Ensiesitys”, 1908), "Buläk öçen" (”Lahjan vuoksi”, 1909), "Bankrot" (”Vararikontekijä”, 1911) ja "Bezneŋ şähärneŋ serläre" (”Meidän kaupunkimme salaisuuksia”, 1911). Teoksissaan hän kuvaa 1900-luvun alun tataariyhteiskuntaa, sukupolvien välistä kuilua, perhe- ja aviosuhteita sekä vanhakantaisen kauppiaskunnan tapoja. Niiden pääajatuksena on vanhojen ja uusien aatteiden välinen kamppailu. Kamal komedioille on ominaista toiminnallisuus, voimakkaat ristiriidat sekä päähenkilöiden sisäisen maailman ja kansantapojen tarkka kuvaus. Niiden kieli on täynnä kansanomaista huumoria.
Kamalin runous, lehtikirjoittelu ja kertomukset heijastavat vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien tataariyhteiskunnassa herättämiä kansallisuus-, vapaus- ja valistusaatteita. Hän kirjoitti paljon myös kirjallisuus- ja teatterikritiikkiä. Neuvostoaikaiset teokset ovat taiteellisesti varhaistuotantoa heikompia. Myöhäisnäytelmät kuten "Xafizäläm irkäm" (”Rakas Xafiza”, 1922) ja "Öç tormış" (”Kolme elämää”, 1930) kuvaavat sosialistisen yhteiskunnan rakentamista ja arvostelevat muutosten vastustajia. Kirjailijantyönsä ohella Kamal toimi venäläisten ja ulkomaisten näytelmien kääntäjänä sekä kuvataiteilijana.
Vuonna 1924 Kamalille myönnettiin työn sankarin ja vuonna 1926 Tatarstanin ASNT:n kansandramaturgin arvonimet. Kazanin Akateeminen tataariteatteri nimettiin kirjailijan mukaan vuonna 1939.
Suomen tataarit ovat esittäneet Kamalin näytelmistä ainakin "Bäxetsez Yeget" ("Onneton nuorukainen").
Nimi.
Suomessa misäärimurteella "Aliesgar (Aliäsgar)".
Tataarin kirjakielellä Галиәсгар Камал; "Ğaliäsğar Kamal / Ğaliəsğar Kamal".
Sukunimi oik. "Kamaletdinov" (Камалетдинов). Patronymi Галиакба́рович / Галиәкбәр улы; "Galiakbarovitš / Ğaliäqbär ulı."
Otsonolyysi

Otsonolyysi on kemiallinen reaktio, jossa otsoni hajottaa alkeenin tai alkyynin hiili-hiilisidoksen ja muodostuu karbonyyliyhdiste. Reaktion tuote riippuu lähtöaineesta ja tuotteiden käsittelyolosuhteista.
Alkeenien otsonolyysi.
Otsoni on elektrofiilinen 1,3-dipoli ja reagoi alkeenin hiili-hiilikaksoissidoksen kanssa. Otsonolyysin ensimmäinen vaihe on 1,3-dipolaarinen sykloadditio, jossa tuotteena muodostuu niin kutsuttu molotsonidi eli 1,2,3-trioksolaani. Tämä on erittäin epästabiili, koska happiatomien välinen sigmasidos on heikko. Välituote hajoaa käänteisellä sykloadditiolla, jolloin muodostuu karbonyyliyhdiste ja toinen 1,3-dipoli, jota kutsutaan karbonyylioksidiksi. Karbonyylioksidi reagoi karbonyyliyhdisteen kanssa 1,3-dipolaarisella sykloadditiolla muodostaen otsonidin eli 1,2,4-trioksolaanin. Otsonidi on hieman pysyvämpi kuin molotsonidi, mutta on kuitenkin helposti räjähtävä ja reaktion viimeisessä vaiheessa otsonidi hajotetaan. Muodostuva tuote riippuu hajotusolosuhteista. Jos käytetään vahvaa pelkistintä, kuten natriumborohydridiä, muodostuu kaksi alkoholia. Lievästi pelkistävissä olosuhteissa, kuten käytettäessä dimetyylisulfidia tai sinkkimetallia ja happoa muodostuu kaksi aldehydiä tai ketonia. Jos hajotus suoritetaan käyttämällä vetyperoksidia, muodostuu kaksi karboksyylihappoa.
Syklisten alkeenien otsonolyysi johtaa tuotteisiin, joissa on kaksi karbonyyliryhmää. Erityisen käyttökelpoinen reaktio on syklohekseenijohdannaisille, jolloin muodostuu 1,6-dikarbonyyliyhdistetä, joiden synteesi muuten on hankalaa.
Alkyynien otsonolyysi.
Alkyynien otsonolyysissä tuotteena muodostuu joko diketoni tai karboksyylihappo. Karboksyylihappo muodostuu veden läsnä ollessa. Alkyynien otsonolyysin mekanismi ei ole täysin selvillä johtuen sen monimutkaisuudesta ja mahdollisesti räjähtävistä välituotteista.
Minahassantornipöllö

Minahassantornipöllö ("Tyto inexspectata") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Se on kotoperäinen Sulawesin saarella Indonesiassa. Nimi viittaa Minahassan niemimaahan, jolta se on ensimmäiseksi kuvattu pesivänä lintuna. Sitä tavataan kuitenkin myös Sulawesin keskiosan pohjoisosassa.
Lajin elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät. Koska se on hyvin arka, sen lukumäärä on todennäköisesti suurempi kuin kirjatut tiedot ilmoittavat, mutta sen määrä on kuitenkin vähenemässä.
Se on noin 30 senttimetrin kokoinen lintu. Sen naamakiehkura on vaalean punaruskea. Punaruskeassa yläpuolessa on mustia pilkkuja, vaaleassa alapuolessa on mustia täpliä, siivet ovat musta-punaruskearaidalliset. Pyrstössä on ohuita raitaoja. Niska ja siiven kääntymiskohta on muuta höyhenystä tummempaa. Silmät ovat mustat. Celebesintornipöllö on sitä paljon suurempi. Sen naamakiehkura on tumma ja alapuolessa on pieniä valkoisia pilkkuja. Tästä lajista on kaksi muotoa, joista vaaleampaa on vaikea erottaa celebesintornipöllöstä. Ääni on yksi nasaali, käheä kirkuna, joka kestää noin 1,8 sekuntia, ja se päästää sen harvakseltaan 5–7 minuutin välein.
Minahassantornipöllön lyhyiden siipien siipiväli on 24–25 cm, ja ne sopivat hyvin tiheissä metsissä elämiseen. Se näyttäisi suosiva rauhallisia sademetsiä 100–1 600 metrin korkeudessa. Koska niemimaan alavat aarniometsät on tuhottu, lajin säilyminen riippuu helppopääsyisemmistä vuoristometsistä. Lajin tiedetään elävän kahdella suurella suojelualueella (Bogani Nani Wartabone ja Lore Lindu kansallispuistot), jotka on perustettu keskiseen Sulawesiin Minahassan niemimaalle. Jäljellä olevan populaation suuruudeksi on arvioitu 2 500–10 000.
Helleeninen kaari

Helleeninen kaari on itäisellä Välimerellä sijaitseva tektoninen kaari eli kohta, jossa kaksi litosfäärilaattaa kohtaavat. Se ulottuu Adrianmeren länsirannikolta Kreikkaan kuuluvien Kreetan ja Ródoksen saarten kautta Turkin etelärannikolle. Afrikan litosfäärilaatta työntyy kaarella kohti pohjoista ja Euraasian laattaa. Se työntyy eli subduktoituu pienemmän Euraasian laattaan kuuluvan mereisen Egeanmeren laatan (Helleeninen laatta) alle. Nykyisin Afrikan laatta työntyy Egeanmeren laatan alle vuodessa miltei 40 millimetriä. Anatolian laatta taas työntyy kohti Egeanmeren laattaa idästä päin.
Helleenisen kaaren länsiosassa ei ole vulkaanista toimintaa, kun taas kaaren keski- ja itäosassa sitä esiintyy. 
Maanjäristykset.
Litosfäärilaattojen kohtaamisesta seuraa kaarelle voimakkaita maanjäristyksiä. Helleenisen kaaren läntinen osa on läntisen Euraasian seismisesti aktiivisimpia alueita. Siellä esiintyy suuria matalia ja keskisyviä maanjäristyksiä, joista osan on katsottu aiheuttaneen tsunameja. Mahdollisesti ne ovat aiheutuneet mereen vyöryneistä maamassoista. Esimerkiksi 1900-luvun aikana kreikkalaisen Kytheran saaren ympäristössä oli viisi suurta maanjäristystä, joista suurin oli vuoden 1903 maanjäristys, voimakkuudeltaan 7,5 momenttimagnitudia. Läntisen Helleenisen kaaren pohjoisosassa, erityisesti Peloponnesoksen niemimaan ja Zákynthoksen saaren välisellä alueella, maanjäristykset ovat jääneet suhteellisen heikoiksi, sillä ne eivät ole yltäneet kuuteenkaan momenttimagnitudiin. Kreetan saaren lähellä tapahtuneet vuoden 365 ja vuoden 1303 maanjäristykset ovat arkeologisten tutkimusten ja historiallisten lähteiden perusteella olleet mahdollisesti voimakkaampia kuin esimerkiksi mikään kaarella 1900-luvulla tapahtuneista järistyksistä. Muualla maailmassa vastaavanlaisilla kaarilla on tapahtunut voimakkuudeltaan jopa yli kahdeksan momenttimagnitudin maanjäristyksiä.
Grettir Väkevän saaga

Grettir Väkevän saaga ("Grettis saga") on islantilainen saaga. Se kertoo islantilaisen lainsuojattoman Grettir Ásmundarsonin elämästä. Se on yksi tunnetuimmista keskiaikaisista islantilaissaagoista (Íslendingasögur), jotka kertovat Islannin asuttaneista suvuista ja heidän jälkeläisistään vuosina 870–1030. "Grettis saga" on kirjoitettu vuosien 1320‒1330 välisenä aikana, mutta sen säilyneet pääkäsikirjoitukset ovat 1400-luvulta. 
Muiden islantilaissaagojen tavoin myös "Grettis saga" pohjautuu suulliselle kertomusperinteelle. Keskiajan Islannissa se oli osa historiankirjoitusta, joka kertoi saaren asuttaneista esi-isistä ja näiden jälkeläisistä. "Grettis saga" on, kuten monet muutkin islantilaissaagat, kuitenkin saanut vaikutteita myös eurooppalaisesta kirjallisuudesta. Aiemmat tutkijat ovat katsoneet, että "Grettis sagan" kirjoittaja oli oppinut henkilö, mahdollisesti jopa kirkonmies, joka tunsi islantilaisten saagojen lisäksi hyvin myös keskiaikaisen eurooppalaisen kirjallisuuden. Kirjoittaja oli saanut vaikutteita ainakin yhdestä eurooppalaisesta ritariromanssista, Tristanin ja Isolden tarinasta, joka oli käännetty Norjassa 1200-luvun alussa ("Tristrams saga ok Ísöndar"). "Grettis sagasta" on myös löydetty yhteneväisyyttä muinaisenglantilaisen runoelman Beowulf kanssa. Saaga sisältää myös jonkin verran enemmän kansantarinoille tyypillisiä fantasiaelementtejä kuin monet 1200-luvulle ajoitetut islantilaissaagat. Se muistuttaa näiltä osin myös suullisesta perinteensä ammentaneita muinaissaagoja ("fornaldarsögur"), joiden tapahtumat sijoittuivat kaukaiseen skandinaaviseen menneisyyteen ennen Islannin asuttamista. Tämän vuoksi "Grettis saga" on luokiteltu niin sanotuksi postklassiseksi islantilaissaagaksi, joita on yleisesti pidetty klassisina pidettyjä islantilaissaagoja nuorempina ja joiden on katsottu sisältävän näitä enemmän epärealistisia fantasiaelementtejä. Islantilaissaagojen erittely tälla tavoin on kuitenkin osoittautunut hankalaksi.
"Grettis saga" on ilmestynyt suomeksi Antti Tuurin kääntämänä nimellä "Grettir Väkevän saaga".
Kreikansisilisko

Kreikansisilisko ("Lacerta graeca") on sisiliskojen heimoon kuuluva liskolaji. Se on kotoperäinen laji Kreikassa. Naaraspuoliset liskot munivat yhdestä kuuteen munaa vuosittain.
Levinneisyys.
Kreikansisilisko on kotoperäinen laji eteläisessä Kreikassa sijaitsevalla Peloponnesoksen niemimaalla. Lisäksi lajia tavataan muun muassa Peloponnesoksen edustalla sijaitsevalla Kytheran saarella. Kreikansisilisko elää merenpinnan tasolta aina 1 600 metrin korkeuteen saakka.
Elinympäristö ja uhkat.
Kreikansisilisko viihtyy rannikoilla, kosteilla alueilla, vesilähteiden ympäristössä ja ylängöillä. Lajia tavataan muun muassa kivikkoisten alueiden varjoisista osista, laitumilta sekä avoimilta valoisilta metsäalueilta.
Lajin uhkia ovat maastopalot, niin luonnolliset kuin ihmisenkin aiheuttamat. Esimerkiksi Peloponnesoksen vuoden 2007 maastopalojen vaikutuksia lajiin ei ole tutkittu. Myös eukalyptuspuiden istutus vaikuttaa lajiin.
Naamiotornipöllö

Naamiotornipöllö ("Tyto novaehollandiae") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa.
Sen elinpiiriä ovat lauhkeat, subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat metsät, kuivat ja kostea pensastot ja kuivat arot.
Se painaa keskimäärin 600 grammaa.
Alalajit.
Naamiotornipöllöllä on kuusi vahvistettua alalajia:
Kuvaus.
Valkoista sydämenmuotoista naamaa ympäröi ruskeat höyhenet. Höyhenpeite on ruskea paitsi vaaleanharmaita täpliä yläselässä. Etupuoli on valkoinen ja siinä on ruskeita täpliä. Silmien väri vaihtelee mustasta tummanruskeaan. Naaraat ovat uroksia tummempia.
Linnun sukupuolet ovat hyvin erinäköisiä. Uros painaa 420–800 grammaa, naaraat ovat huomattavasti suurempia ja painavat 545–1 260 grammaa. Urokset ovat 33–41 senttimetriä pitkiä, naaraat 39–50 senttimetriä. Eteläisten naaraiden siipiväli on jopa 128 senttimetriä. Tyypilliseen tapaan tropiikin linnut ovat paljon pienempiä kuin lauhkeiden seutujen linnut. Suurin alalajeista on siten "T. n. castanops".
Elinpaikat.
Naamiotornipöllö elää metsäisessä pensastossa. Australiassa niitä tavataan harvoin kauempaa kuin 300 kilometrin päässä rannikolta. Ne oleilevat ja pesivät suurissa puunkoloissa lähellä lehvästöä. Ne ovat yölintuja ja saalistavat jyrsijöitä, matelijoita, lintuja, hyönteisiä ja pussimäyriä. Pöllön populaatio Australian mantereella on pienenemässä, ja joissakin valtioissa se on suojeltujen lajien luettelossa. Ne ovat paikkalintuja, ja ne pysyttelevät samalla alueella koko elinaikansa.
Lisääntyminen.
Ne pesivät ympäri vuoden, kun olosuhteet ovat suosiolliset. Pesä on yleensä ontossa puussa, ja siinä on multaa, lehtikariketta tai hiekkaa. Puuttoman Nullarborin tasangon hävinnyt populaatio käytti pesintään maanalaisia onkaloita ja kallionkoloja. Naaras munii kaksi kolme munaa ja hautoo niitä koiraan hankkiessa syötävää. Poikaset ovat valkoisia tai vaaleita, kun niille kasvaa höyhenet. Ne lähtevät pesästä kahden tai kolmen kuukauden ikäisinä mutta käyvät vanhempien ruokittavina vielä kuukauden verran ennen kuin itsenäistyvät.
Suojelutilanne.
Naamiotornipöllön populaatio on Australian mantereella supistumassa, ja laji on useissa valtioissa suojeltujen lajien luettelossa.
Victoriassa se on uhanalaisten luettelossa, ja sille valmistellaan Flora and Fauna Guarantee Act 1988 -asetuksen mukaisia toimenpiteitä.
Idrissa Ouédraogo

Idrissa Ouédraogo (21. tammikuuta 1954 Banfora, Ranskan Ylä-Volta – 18. helmikuuta 2018 Ouagadougou, Burkina Faso) oli burkinalainen elokuvaohjaaja. Ouédraogon ohjaama elokuva "Niin sanoo laki" (Tilaï) voitti vuonna 1990 Cannesin elokuvajuhlilla Grand Prix -palkinnon ja vuonna 1991 afrikkaisten FESPACO-elokuvajuhlien pääpalkinnon, Yennegan kultaisen oriin.
Umpah-pah

Umpah-pah (ransk. "Oumpah-Pah") on piirtäjä Albert Uderzon ja käsikirjoittaja René Goscinnyn vuonna 1951 luoma ranskalainen sarjakuva. "Umpah-pah" sijoittuu 1700-luvun Pohjois-Amerikkaan. Tarinoissa seikkailevat jalo, konstailematon ja roteva intiaani Umpah-pah, joka kuuluu shava-shava-heimoon, ja hänen hienohelmainen ystävänsä, ranskalainen upseeri, kreivi Olvin Janoisin. 
Goscinny ja Uderzo tekivät viisi "Umpah-pah"-tarinaa vuosien 1958–1961 aikana. Ne julkaistiin aluksi belgialaisessa "Tintin"-lehdessä ja myöhemmin albumeina.
Historia.
René Goscinny ja Albert Uderzo loivat Umpah-pahin hahmon vuonna 1951 Yhdysvaltojen markkinoille. Umpah-pah oli intiaani, joka eli noissa varhaisissa sarjakuvissa nykyaikana mutta vanhoja perinteitä kunnioittaen. Goscinny ja Uderzo tekivät kuusi englanniksi käännettyä planssia sarjakuvastaan, mutta he eivät saaneet niitä myydyksi Yhdysvaltoihin. Kaksikko piti planssit kuitenkin tallessa ja aikoi palata niihin myöhemmin. Seuraavina vuosina he tekivät yhdessä monia muita sarjoja, mutta Uderzo on kertonut, että "Umpah-pah" oli heille kaikkein lähimpänä sydäntä.
Belgialainen "Tintin"-lehti palkkasi Goscinnyn 1956, ja kaksi vuotta myöhemmin lehti pyysi häntä luomaan sarjakuvan Uderzon kanssa. Goscinny ja Uderzo herättivät "Umpah-pahin" henkiin, mutta tekivät siihen joitain muutoksia. He sijoittivat tarinan siirtomaavallan ajalle 1700-luvulle ranskalais-englantilaisten siirtokuntien synnyn aikaan. Sarjasta tehtiin suurimmaksi osaksi melko realistinen, mutta esimerkiksi siinä esiintyvällä Preussin armeijalla ei todellisuudessa ollut mitään osaa Amerikan valloittamisessa. Tekijät myös lisäsivät toiseksi päähenkilöksi nuoren ranskalaisupseerin nimeltä Olvin Janoisin. "Umpah-pahin" julkaisu aloitettiin "Tintinissä" 2. huhtikuuta 1958.
Goscinny ja Uderzo tekivät vajaan kolmen vuoden aikana viisi "Umpah-pah"-seikkailua. Ensimmäisen albumin alussa shava-shavojen heimoon kuuluva roteva Umpah-pah kohtaa nuoren ranskalaisupseerin Olvin Janoisimman. Heidän seikkailujensa juoni jatkuu luontevasti kaikkien viiden albumin läpi.
Tekijät siirtyivät "Tintinistä" uuteen "Pilote"-nuortenlehteen, ja koska sopimus kustantamon kanssa kielsi "Umpah-pahin" aloittamisen toisessa lehdessä, tekijät lopettivat sen ja keskittyivät "Asterixiin". Umpah-pahin seikkailuissa olikin jo ollut nähtävissä paljon "Asterixin" huumoria, teemoja ja piirrostyyliä.
"Umpah-pahia" julkaistiin suomeksi ensi kerran vuosina 1973–1974 ilmestyneessä "Zoom"-sarjakuvalehdessä, joka ehti julkaista neljä ensimmäistä tarinaa. Sanoma julkaisi kaikki tarinat albumeina vuosina 1976–1977, jolloin myös viides seikkailu suomennettiin. Sarjan suomensivat Mary A. Wuorio ja Outi Walli.
Bulgarianajokoira

Bulgarianajokoira (, "Balgarsko Gonche") on bulgarialainen koirarotu. Se on kotimaansa suosituin metsästyskoira, mutta on harvinainen sen ulkopuolella. Bulgarian Kennelklubi on hyväksynyt sen. Vuonna 2011 Bulgariassa oli 400–471 yksilöä.
Ulkonäkö.
Bulgarianajokoira on keskikokoinen ajokoira. Sillä on vahva, harmoninen, elegantti ja suorakaiteen muotoinen runko. Väritys on black &amp; tan eli musta ruosteenruskein merkein. Urosten säkäkorkeus on 54–58 cm (keskiarvo 56 cm) ja narttujen 50–54 cm (keskiarvo 52 cm). Urosten paino vaihtelee 23–25 kg välillä (keskiarvo 24 kg) ja narttujen 18–22 kg välillä (keskiarvo 22 kg).
Alkuperä.
Ei tiedetä kuinka bulgarianajokoira tuli Bulgariaan tai mikä sen alkuperä on. Jotkut lähteet uskovat Balkanilla asuneiden illyrialaisten, traakialaisten, kelttien ja kreikkalaisten käyttäneen samanlaisia ajokoiria metsästykseen. Toiset taas väittävät kaikkien niemimaan koirien tulleen Aasiasta. Rotu jalostettiin ensisijaisesti suurriistan, kuten villisian, metsästykseen, mutta sillä voidaan ajaa myös muun muassa jäniksiä ja petoeläimiä. Se esiteltiin ensi kerran Maailman metsästysmessuilla vuonna 1981 Plovdivissa.
.ro

.ro on Romanian Internet-maatunnus, jota ylläpitää RNC ja sponsoroi "National Institute for R&amp;D in Informatics". Joulukuussa 2007 yli 250,000 tunnusta oli rekisteröity. Tunnus otettiin käyttöön 23. toukokuuta 1991.
Suzuki LT

Suzuki LT on japanilaisen Suzukin valmistama 50-kuutioinen 2-tahtinen mönkijä, jota on tehty vuosikymmenien ajan. Suzuki LT:ssä on takana mekaaninen jarru. Siinä ei ole tasauspyörästöä ja se on takavetoinen.
Mykolas Sleževičius

Mykolas Sleževičius (21. helmikuuta 1882 Raseiniai – 11. marraskuuta 1939 Kaunas) oli liettualainen poliitikko, lakimies ja toimittaja. Hän toimi Liettuan pääministerinä kolme kertaa (1918–1919, 1919, 1926).
Varhainen elämä.
Vuonna 1901 Sleževičius valmistui jelgavalaisesta lukiosta, minkä jälkeen hän opiskeli lakia Odessan yliopistossa. Hän oli mukana Venäjän vuoden 1905 vallankumouksen mielenosoituksissa. Hän palasi takaisin Liettuaan ja liittyi Liettuan demokraattiseen puolueeseen 1907, kun hän sai oikeustieteellisen tutkinnon.
Seuraavan viiden vuoden ajan hän työskenteli "Lietuvos ūkininkasin" (1907–1912) ja "Lietuvos žiniosin" (1910–1912) päätoimittajana. Myöhemmin hän toimi lakimiehenä. Saksan miehitettyä Liettuan vuonna 1915 Sleževičius pakeni Venäjälle. 
Poliittinen ura.
Vuonna 1917 Sleževičius erotettiin Liettuan sosialistisesta talonpoikien puolueesta. Myöhemmin hänestä tuli vaikutusvaltainen jäsen Liettuan sosialistisessa demokraattisessa puolueessa. Samana vuonna hänet nimitettiin Venäjän Liettuan korkeimman neuvoston varapuheenjohtajaksi. Myöhemmin hän nousi neuvoston puheenjohtajaksi. Vuonna 1918 bolševikit vangitsivat hänet Voronežissa. Myöhemmin hänet vapautettiin ja palautettiin itsenäistyneeseen Liettuaan.
Liettuan ensimmäisen pääministerin Augustinas Voldemarasin hallituksen kaaduttua Sleževičius toimi pääministerinä 26. joulukuuta 1918 – 12. maaliskuuta 1919. Kuukautta myöhemmin hän toimi uudelleen pääministerinä 12. huhtikuuta–7. lokakuuta 1919. Hallituksen jäsenet koostuivat suurimmalta osin Liettuan puolustusvoimien jäsenistä, sillä Sleževičius halusi pienentää puolalaisen nationalistisen järjestön, Puolan armeijajärjestön uhkaa. Kyseisen järjestön tavoitteena oli liittää Liettua Puolaan.
Vuonna 1920 Puola-Liettuan sodan jälkeen Sleževičius valittiin Liettuan puolustuskomitean puheenjohtajaksi. 15. heinäkuuta 1926 hänestä tuli kolmannen kerran pääministeri. 17. joulukuuta samana vuonna hallitus kaatui vallankaappauksessa. 
Vuoden 1927 jälkeen Sleževičius toimi monien eri järjestöjen asianajajana ja Liettuan asianajajajärjestön puheenjohtajana.
Tampere Open

Tampere Open on Tampereella vuodesta 1982 pelattu tenniksen ATP Challenger -turnaus. Viralliselta nimeltään se on Aamulehti Tampere Open. Palkintosummat ovat miehillä 50 000 Yhdysvaltain dollaria ja naisilla 15 000 dollaria. Tampere Open pelattiin ensimmäisen kerran Pyynikin tenniskentällä vuonna 1982, ja sen järjestämisestä vastasi Timo Salmi vuoteen 2006 saakka. Vuodesta 2007 lähtien turnauksen järjestelyistä vastasi Tampere Open Oy ja turnaus pelattiin Tampereen Tenniskeskuksessa. Samalla sen kilpailujohtajana aloitti Veli Paloheimo. Vuonna 2015 Tampere Open Oy siirtyi Tampereen Tennisseuran omistukseen.
Turnaus pelataan heinä-elokuun vaihteessa. Ottelut on pelattu alusta asti ulkona massakentällä. Vuodesta 2007 Tampere Openissa on pelattu myös naisten ITF-turnaus. Vuonna 2019 naisten turnaus pelattiin sisäkentillä.
Turnaus on pisimpään yhtäjaksoisesti Euroopassa järjestetty Challenger-turnaus.
Pranas Dovydaitis

Pranas Dovydaitis (2. joulukuuta 1886 Runkiai – 4. marraskuuta 1942 Jekaterinburg) oli liettualainen poliitikko, opettaja, toimittaja ja ensyklopedisti. Hän toimi Liettuan pääministerinä noin kuukauden verran vuonna 1919.
Lähteet.
Karhulan Hovi

Karhulan Hovi eli Karhulan kartano on Kotkan Karhulassa Kymijoen varrella sijaitseva kartanomainen rakennus. Sen rakennustyöt alkoivat vuonna 1887, ja sen suunnitteli arkkitehti Ricardo Björnberg.
Historia.
Nykyisen Karhulan Hovin paikalla oli alkujaan maalaistalo, joka oli 1600- ja 1700-luvuilla haminalaisten kauppiaiden omistuksessa. 1800-luvun puolivälissä omistajasukuina olivat Nordmannit ja Londénit. 1873 tila päätyi Knut Hjalmar Casselille, joka toimi kuninkaallisen hovimarsalkanviraston sihteerinä ja oli naimisissa varakkaan loviisalaisen Adelina Sundmanin kanssa. Vuonna 1874 Cassel perusti Karhulaan kaksiraamisen höyrysahan, joka teki konkurssin vuonna 1881 ja päätyi William Ruthin omistukseen. Vuonna 1888 hän meni naimisiin Fanny Standertskjöldin kanssa.
Nykyistä rakennusta alettiin rakentaa 1887, ja se valmistui 1892. Kivisen rakennuksen arkkitehtuuri edustaa uusrenessanssia ja gotiikkaa, ja se jäljittelee ranskalaista aatelislinnaa. Hovin pinta-ala on 917 m² ja huoneita on 30. Nuori patruunatar halusi Karhulan Hovin muistuttavan mahdollisimman paljon Karlbergin kartanoa, jonka omisti hänen veljensä Hugo Standertskjöld.
William Ruthin kuoltua 1913 perustettiin Fanny ja William Ruthin lahjoitusrahasto, joka oli tarkoitettu käytettäväksi Suomen pienviljelijöiden hyväksi. A. Ahlström Oy osti Karhula Oy:n tehtaat 1915 ja Hovi oli osana kauppaa. 
Ahlströmiin fuusioidun Karhula Oy:n toimitusjohtajat ja isännöitsijät asuivat talossa vuoteen 1966, minkä jälkeen taloa on käytetty edustustilana. Rakennuksessa on toiminut myös Next Hotel Karhulan Hovi. Kartanon alueella toimii nyt Kartanohotelli Karhulan Hovi, jota operoi kotkalaisen perheyrityksen omistama Kotkan Saaret Oy.
Karhulan Hovin vierastalo tuhoutui tulipalossa 20.3.2025. Rakennus oli majoituskäytössä, mutta palon aikana sen sisällä ei ollut ihmisiä.
Grand Theft Auto Advance

Grand Theft Auto Advance on Digital Eclipsen kehittämä ja Rockstar Gamesin julkaisema "Grand Theft Auto" -pelisarjan osa, joka julkaistiin vuonna 2004 Game Boy Advancelle. 
Peli sijoittuu "Grand Theft Auto III:n" Liberty Cityyn. Peli kuitenkin käyttää aiemmista osista tuttua ylhäältäpäin kuvattua näkymää toisin kuin kolmannessa osassa esiteltyä 3D-grafiikkaa.
"Grand Theft Auto Advance" jäi myynneissä muista "Grand Theft Auto" -peleistä jälkeen, eivätkä kriitikot sitä juurikaan kehuneet.
Kaki Hunter

Katherine Susan Hunter (s. 6. marraskuuta 1955 Topanga Canyon, Kalifornia) on yhdysvaltalainen arkkitehti ja kirjailija, sekä entinen näyttelijä.
Hunter tuli tunnetuksi näyttelijänä elokuvasta "Kuuma nuoriso" (Porky’s, 1982), sekä sen jatko-osista "Villit fiftarit – Porky’s II" (1983) ja "Porkyn kosto" (1985). Näyttelemisen hän lopetti vuoden 1991 jälkeen ja on sittemmin työskennellyt Moabissa, Utahissa arkkitehtuuriyhtiönsä OK OK OK Productions parissa.
Enrique Vera

Enrique Daniel Vera Torres (s. 10. maaliskuuta 1979 Asunción, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän edusti urallaan useita seuroja, joista pisimpään ecuadorilaista LDU Quitoa. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Vera pelasi Paraguayn maajoukkueessa 52 ottelua ja teki niissä neljä maalia vuosina 2007–2011.
Manly Beach

Manly Beach on uimaranta Australiassa Sydneyn Northern Beachesin aueella. Se on suosittu turistikohde. Rannan kolme osaa pohjoisesta etelään ovat Queenscliff, Pohjois-Steyne ja Etelä-Steyne. Rannan maisemaa hallitsevat norfolkinaraukariat.
Kapteeni Arthur Phillip antoi vuonna 1788 paikalle nimen "Manly Cove", sillä hänen mielestään paikalliset aboriginaalit olivat erityisen miehekkäitä.
Manlyn kaupunginosaan on lauttayhteys Sydneyn Circular Quayltä. Seitsemän meripeninkulman mittainen matka kestää lautalla noin 30 minuuttia.
Mouhamadou Dabo

Mouhamadou Dabo (s. 28. marraskuuta 1986 Dakar, Senegal) on ranskalais-senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa ranskalaista Olympique Lyonnaisia ja on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Dabo aloitti peliuransa vuonna 1999 Yeggosta, josta hän siirtyi 14-vuotiaana Ranskan pääsarjaseura Saint-Étiennen junioriakatemiaan. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa kesällä 2004. Hänen sopimuksensa joukkueen kanssa päättyi 30. kesäkuuta 2010, jonka jälkeen hän liittyi espanjalaisseura Sevillaan nelivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Dabo kutsuttiin ensimmäisen kerran Ranskan maajoukkueeseen 11. helmikuuta 2009 pelattuun ystävyysotteluun Argentiinaa vastaan. Hän ei kuitenkaan päässyt ottelun aikana kentälle ja näin ensiesiintyminen maajoukkuepaidassa jäi toistaiseksi tekemättä.
Tanssii tähtien kanssa (5. tuotantokausi)

Tanssii tähtien kanssa -televisiosarjan viides tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syksyllä 2010. Ohjelma perustuu formaattiin "Dancing with the Stars", jossa julkisuuden henkilöt opettelevat tansseja ammattilaistanssijoiden opastuksella, ja jokaisessa jaksossa yksi pari putoaa kilpailusta. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun sarja esitettiin syksyllä.
Viidennen tuotantokauden ensimmäinen jakso esitettiin sunnuntaina 19. syyskuuta 2010. Jaksossa kerrattiin edellisen kauden tapahtumia ja esiteltiin tulevan kaudet parit. Ensimmäinen suora lähetys nähtiin 26. syyskuuta 2010 ja ensimmäinen pudotus viikkoa myöhemmin. Tuotantokauden finaali käytiin 28. marraskuuta 2010, ja kausi päättyi muistelujaksoon 5. joulukuuta 2010.
Viidennellä tuotantokaudella Marco Bjurström ei jatkanut enää juontajana, ja hänet korvasi Mikko Leppilampi. Edellisellä kaudella juontajaksi tullut Vappu Pimiä jatkoi naisjuontajana. Tuomaristossa jatkoivat Jukka Haapalainen, Jorma Uotinen ja Helena Ahti-Hallberg. Uutena maallikkotuomarina tällä kaudella nähtiin Jone Nikula.
Vihreä luku tarkoittaa viikon parasta pistemäärää.
Punainen luku tarkoittaa viikon huonointa pistemäärää. 
Pistetaulukko.
Taustavärit:
 (joukkue, joka putosi)
 (kilpailun voittajat) 
 (kilpailun 2. sija)
 (kilpailun 3. sija)
Juontajat ja tuomarit.
Juontajat.
Viides tuotantokausi oli ensimmäinen kausi, jonka miesjuontajana ei toiminut Marco Bjurström. Bjurström ilmoitti tuotantoyhtiölle 15. helmikuuta 2010 jättävänsä sarjan ja televisiokanava ilmoitti 16. helmikuuta 2010 Mikko Leppilammen olevan ohjelman uusi juontaja. Bjurström on kertonut poistumisensa syyksi sen, että hänet oli valittu päätuomariksi uuteen "Dance"-tanssiohjelmaan, jota esitettiin Nelosella syksyllä 2010.
Ohjelman kolmannella tuotantokaudella kilpaillut ja neljännellä tuotantokaudella juontajana toiminut Vappu Pimiä jatkoi ohjelman naisjuontajana. Pimiä juonsi myös ohjelmaan liittyvät talk show -lähetykset.
Tuomarit.
Ohjelman tuomaristo säilyi lähes identtisenä edelliseen tuotantokauteen verrattuna; ainoastaan Susanna Rahkamo ei jatkanut tuomarina. Jukka Haapalainen toimi tuomariston puheenjohtajana, muut jäsenet olivat keskeytyksettä tuomaroinut Jorma Uotinen, kahdella ensimmäisellä kaudella kilpaillut ja kolmannesta kaudesta eteenpäin tuomarina toiminut Helena Ahti-Hallberg sekä uutena jäsenenä ensimmäisellä kaudella ns. ”tähtioppilaana” kilpaillut Jone Nikula.
Vappu tähtien kanssa.
Ohjelman sunnuntai-iltaisten suorien lähetysten lisäksi viidennellä kaudella nähtiin Vappu Pimiän juontama talk show "Vappu tähtien kanssa". Talks show’ssa pureuduttiin suoran lähetyksen tapahtumiin, haastateltiin pudonnutta paria ja muita vieraita sekä näytettiin materiaalia parien harjoituksista ja kulissien takaa. Ensimmäinen "Vappu tähtien kanssa" -jakso esitettiin 30. syyskuuta 2010 ja viimeinen 2. joulukuuta 2010.
Waldo Ponce

Waldo Alonso Ponce Carrizo (s. 4. joulukuuta 1982 Los Andes, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Seuratasolla hän edusti pisimpään kotimaansa Universidad Chileä mutta pelasi myös Saksassa, Argentiinassa, Espanjassa ja Meksikossa. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Ponce aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001 Universidad Chilestä, jossa hän pelasi vuoteen 2007 asti. Kauden 2003–2004 hän pelasi lainalla saksalaisessa Wolfsburgissa. Pelattuaan kauden 2008–2009 argentiinalaisessa Vélez Sarsfieldissä hän palasi kotimaahansa ja siirtyi Universidad Católicaan.
Ponce teki ensiesiintymisensä Chilen maajoukkueessa vuonna 2004. Hän oli maajoukkueen mukana vuoden 2010 MM-kilpailuissa. Kaikkiaan hän pelasi 42 maaottelua ja teki niissä neljä maalia. Viimeisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2011.
Jamie Chung

Jamie Jilynn Chung (s. 10. huhtikuuta 1983 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, bloggari ja entinen televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi Music Television -kanavan tositelevisiosarjassa "" ja vuonna 2005 kilpailijana "The Real Worldin" spin-off-sarjassa "Real World/Road Rules Challenge: The Inferno II". Myöhemmin Chung siirtyi näyttelemiseen ja on tehnyt useita rooleja elokuvissa, kuten "Voitte suudella sulhasta", "Sorority Row" ja "Kauhea kankkunen 3".
Nuoruus.
Chung syntyi ja varttui San Franciscossa. Hän on toisen polven korealais-amerikkalainen. Chungin vanhemmat muuttivat Yhdysvaltoihin vuonna 1980 ja omistivat hampurilaisravintolan. Chung valmistui Kalifornian yliopistosta Riversidessa vuonna 2005.
Yksityiselämä.
Chung ja Bryan Greenberg alkoivat seurustella vuoden 2012 alkupuolella ja he menivät kihloihin joulukuussa 2013. Lokakuussa 2015 pari meni naimisiin Halloween-juhlan aikana Santa Barbarassa.
Muxlim

Muxlim oli internetissä toiminut marraskuussa 2006 avattu yhteisöpalvelu. Sen kohderyhmänä olivat islamilaista elämäntapaa viettävät muslimit, jotka haluavat käyttää sosiaalista mediaa. Sivusto sisälsi videoita, blogeja, mielipidekyselyitä ja kuvia. Sivuston itsensä mukaan se oli maailman suurin muslimien elämäntapasivusto. Portaali perustui Mohamed el-Fatatryn aiemmin perustamille sivustoille, jotka yhdistettiin yhdeksi.
Muxlimin perustivat vuonna 2006 Suomen egyptiläinen Mohamed el-Fatatry ja Pietari Päivänen. Myöhemmin Päivänen jättäytyi pois yrityksestä. Yrityksen omistusosuus jakautui vuonna 2010 siten, että El-Fatatry omisti lähes puolet yrityksestä ja muita osakkeenomistaja on 14. Suomalaiset omistivat yrityksestä kolmanneksen.
Yritys sai vuoden 2009 Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinnon. Palkinto ojennettiin 2. helmikuuta 2010. Palvelun todelliset kävijämäärät olivat alle 200 000 viikossa, vaikka julkisuudessa pidettiin yllä mielikuvaa kymmenistä miljoonista kävijöistä.
Kun sosiaalinen verkosto ei kehitynyt suunnitellusti, yhtiö siirsi painopisteen tarjoamaan markkinointi-gateway-palveluita maailman muslimien kuluttajamarkkinoille käyttäen Muxlim.com sen laukaisualustana markkinoindessa viestejä globaaleilta yrityksiltä.
Neljän ensimmäisen toimintavuotensa aikana yhtiön tappiot olivat yli kaksi miljoonaa euroa, ja sillä oli mainosten ja konsulttipalvelujen tuottamia tuloja 82 000 euroa. Toimintaa pyöritettiin pääomasijoittajien varoilla. Tekesin kautta sivusto sai runsaat 400 000 euroa. Rite-Venturesin mukaan Muxlim-sijoituksen arvo on maaliskuussa 2012 nolla euroa.
Muxlim-sivusto katosi verkosta helmikuussa 2012. Yrityksen viimeisimmän, vuodelta 2010 olevan tilinpäätöksen mukaan liikevaihtoa kertyi noin 46 000 euroa. Liiketappio oli siihen verrattuna moninkertainen eli noin 865 000 euroa. Vuodelta 2009 tappiota kertyi 700 000 euroa.
El-Fatatry on vaitonainen sivuston lopettamisesta mutta kertoo asiasta enemmän tekeillä olevassa kirjassa. Sivuston tilalle on tulossa uusi samalle käyttäjäkunnalle suunnattu sivusto. David J. Cordin tekemä kirja ilmestyy Schildt &amp; Söderströmin kustantamana huhtikuussa 2012.
Turkissa on aloittanut toimintansa vastaavanlainen verkkosivusto Salamworld, jonka epäillään ostaneen Muxlimin. Sen johto kuitenkin kiistää oston.
Heinäkuussa 2014 Muxlim Oy asetettiin konkurssiin kaksi vuotta itse sivuston sulkemisen jälkeen.
A-Train

A-Train () on japanilainen strategiapelien sarja. Sarja tunnetaan myös nimillä "Take the A-Train".
Pelit on kehittänyt Artdink. Sarjan ensimmäinen osa on julkaistu on vuonna 1985.
Sarjan pelejä on julkaissut pohjois-amerikassa ja euroopassa Maxis ja Ocean Software sekä Degica.
Degica on julkaisijana Steam-palvelussa olevalle "A-Train 9 V4.0" versiolle.
Pelaaminen.
Peleissä on junasimulaattorin lisäksi kaupunginrakennusta ja taloudenhallintaa.
Arvioita.
The One -lehden arvostelussa vuonna 1994 Amiga-versio ("A-Train III") sai arvosanaksi 90%.
Amiga Format -lehden arvostelussa vuonna 1993 Amiga-versio ("A-Train III") sai arvosanaksi 84%.
St Hilda’s College

St Hilda's College on yksi Oxfordin yliopiston 38 collegesta. Sen perusti Dorothea Beale vuonna 1893 naisten collegeksi. Tutkintojen suoritusoikeuden Oxfordin yliopistossa naiset saivat kuitenkin vasta vuonna 1920. St Hilda's sai Oxfordin yliopiston täysivaltaisen collegen aseman vuonna 1961, kun yliopisto muutti sääntöjään. Vuonna 2008 St Hilda's College alkoi ensimmäistä kertaa hyväksyä miesopiskelijoita ja muuttui sekacollegeksi.
St Hilda's College on nimetty Pyhän Hildan eli Whitbyn Hildan mukaan. Hän oli anglosaksilainen pyhimys, joka eli vuosina 614–680.
Money for Nothing (Dire Straitsin kappale)

Money for Nothing on brittiläisen Dire Straits -yhtyeen kappale ja single vuoden 1985 menestysalbumilta "Brothers in Arms". Kappale nousi muun muassa Yhdysvaltain Billboard 200 -listan ykköseksi kolmen viikon ajaksi ja voitti Grammyn parhaasta duon tai ryhmän laulusuorituksesta. Sting vierailee kappaleessa laulaen pääasiassa taustoja. 
Taustaa ja nauhoitus.
Kappale sai alkunsa, kun yhtyeen laulaja-kitaristi Mark Knopfler kuuli newyorkilaisessa tavaratalossa asioidessaan työntekijöiden valittavan työstään samalla, kun katsoivat Music Televisionia. Knopfler kirjoitti kappaleen saman tien istuen samojen työntekijöiden esille panemassa keittiönäyttelyssä. Monet laulussa kuultavista fraaseista ovat täsmälleen samoja, jotka Knopfler henkilökunnan suusta kuuli.
”Money for Nothing” äänitettiin Montserratissa. The Police -yhtyeessä kuuluisuuteen noussut Sting oli saarella lomalla ja saapui studioon yhtyeen avuksi. Vastustuksestaan huolimatta hänen nimensä merkittiin kappaleen tekijätietoihin, koska hänen levy-yhtiönsä olisi voinut vaatia kappaleesta tekijänoikeuskorvauksia. Levy-yhtiön mielestä kappale muistutti hyvin paljon Stingin kirjoittamaa The Police -kappaletta ”Don't Stand So Close to Me”.
Kappaleessa on käytetty yhtyeelle epätyypillisen paljon kitarasäroä, mikä saa sen lähentelemään tyylillisesti hard rockia. Yhtye tavoitteli tällä ZZ Top -soundia. Knopfler soitti Gibson Les Paul Junior -kitaraa kytkettynä Laney-vahvistimeen.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideo oli yksi ensimmäisistä, joissa käytettiin tietokoneanimaatiota. Siinä esiintyvillä hahmoilla oli alun perin tarkoitus olla enemmän yksityiskohtia, kuten nappeja paidoissaan, mutta budjetti ei riittänyt tähän. Videon ohjasi Steve Barron, joka on ohjannut myös muun muassa A-ha-yhtyeen ”Take on Me” -kappaleen musiikkivideon.
Videolla esiintyy kaksi muutakin musiikkivideota. Unkarilainen poppibändi Első Emelet ja heidän videonsa "Állj, Vagy Lövök!" ("Seis tai ammun!") esiintyy kuvitteellisen bändin "First Floor" videona "Baby, Baby" toisessa säestössä ("első emelet" on "ensimmäinen kerros" unkariksi, ja kappaleen levy-yhtiön nimenä on "Magyar Records"). Toinen video on täysin kuvitteellisen "Ian Person Bandin" esittämä "Sally". Ensimmäisen videon kuvitteellinen levy on "Turn Left" ja toisen "Hot Dogs". Toisen videon levy-yhtiö on "Rush Records" ja se kuvattiin Kalastajanlinnakkeessa Budapestissä.
Video palkittiin vuoden 1986 MTV Video Music Awardsissa parhaana musiikkivideona. Se oli myös ensimmäinen video, joka näytettiin MTV Europella. Kyseinen ensimmäinen lähetys tapahtui 1. elokuuta 1987, kuusi vuotta sen jälkeen, kun alkuperäinen MTV oli aloittanut Yhdysvalloissa.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Prahanrottakoira

Prahanrottakoira () on tšekkiläinen koirarotu. Se on kääpiökoira, jota nähdään harvoin kotimaansa ulkopuolella. Vuonna 2019 FCI päätti hyväksyä sen viralliseksi roduksi.
Ulkonäkö.
Kallo on pyöristynyt ja otsapenger selvästi erottuva. Silmät ovat pyöreät, keskikokoiset ja tummat (sävyltään karvapeitteen väriin soveltuvat). Korvat ovat pystyt, kolmiomaiset ja asennoltaan hieman sivulle viistot. Säkäkorkeus vaihtelee 21–23 cm välillä; 1 cm poikkeus suuntaan tai toiseen sallitaan. Ihannepaino on 2,6 kg.
Rodusta on kaksi eri muunnosta: lyhytkarvainen ja pitkäkarvainen. Ensiksi mainitun karvapeite on lyhyttä ja kiiltävää, jälkimmäisellä vastaavasti on hapsut korvissa, raajoissa ja hännässä.
Yleisin väritys on musta punaruskein merkein eli black&amp;tan, joka on myös rodun alkuperäinen väri kuten myös keltainen väri, jota kuitenkin esiintyy paljon vähemmän. Muita värejä: ruskea punaruskein merkein eli brown&amp;tan, sininen merkein eli blue&amp;tan, violetti merkein eli lilac&amp;tan, keltainen, punainen ja sekä merle jossa erikseen vielä sininen- eli bluemerle ja ruskea- eli brownmerle.
Luonne ja käyttäytyminen.
Prahanrottakoira on erittäin aktiivinen, valpas ja eloisa. Se on hellä ja älykäs. Se on vieraita kohtaan varautunut, mutta aina perhettään kohtaan rakastava. Se voi olla pieni, mutta kuitenkin erittäin mukava työkoira jolle sopii moni laji: agility, freestyle, tottelevaisuuskoulutus, jäljestys jne. Hajuaisti on hyvin kehittynyt ja koira on edelleen suurenmoinen rotanpyydystäjä. Sillä on korkea saalisvietti ja se jahtaa mielellään oravia, rottia, hiiriä ja pesukarhuja.
Alkuperä.
Prahanrottakoiraa pidettiin kuninkaallisten palatsien koristeena keskiajalla. Myöhemmin maallikot käyttivät sitä rotanpyydystäjänä. Sitä on kasvatettu ajalta ennen Puolan kuningasta Boleslav II:ta (1058–1080) lähtien. Hän oli rodun suuri ihailija ja hänellä itselläänkin oli kaksi jotka oli tuotu Böömistä.
Sanotaan että prahanrottakoira alkoi menettää suosiotaan 19. vuosisadalla kun kääpiöpinseristä tuli laajalle levinnyt. Se koki kuitenkin uudelleensyntymisen 1980-luvulla tšekkien ja slovakkien alettua kasvattaa sitä jälleen.
Terveys.
Luuvauriot ovat yleisiä pienen koon takia. Myös patellaluksaatio (lumpion sijoiltaanmeno), joka on yleistä pienillä roduilla, on mahdollinen. Myös maitohampaat voivat jäädä kiinni, jolloin ne tulee poistaa, jotta myöhemmät ongelmat hampaiden kanssa vältettäisiin. Rotu elää yleensä 12–14-vuotiaaksi. Prahanrottakoirilla erilaiset vatsa- ja suolistovaivat ovat yleisiä.
Sirppihuurresammalet

Sirppihuurresammalet eli isohuurresammalet ("Palustriella") on palmikkosammalten lahkoon kuuluva lehtisammalsuku. Suomessa esiintyy kolme suvun lajia.
Elinympäristö.
Huurresammalet kasvavat kalkkipitoisissa lähteiköissä. Ne ovat siksi Suomessa harvinaisia.
X Factor (1. tuotantokausi)

X Factorin ensimmäinen tuotantokausi esitettiin vuonna 2010.
Yleistä.
Katsojaluvut.
Ensimmäisen kauden alussa katsojia oli lupaavasti, mutta alun jälkeen katsojaluvut menivät alaspäin. Tämän takia ohjelman sanottiin olevan vuoden 2010 suurin epäonnistuminen. Syynä saattoi luultavasti olla helmikuussa Kanadan Vancouverissa pidetyt talviolympialaiset.
Sammakonsammalet

Sammakonsammalet eli tammukansammalet ("Hygroamblystegium") on palmikkosammalten lahkoon kuuluva lehtisammalsuku. Suomessa esiintyy neljä suvun lajia. Näitä lajeja on joskus pidetty ritvasammalten ("Amblystegium") sukuun kuuluvina.
Suomessa esiintyvät sammakonsammallajit.
Suomessa koskisammakonsammalta esiintyy virtavesissä lähes koko maassa. Erittäin uhanalaista suippusammakonsammalta esiintyy harvinaisena Etelä-Suomessa.
Kalkkipurosammalet

Kalkkipurosammalet eli purosammalet ("Hygrohypnum") on palmikkosammalten lahkoon kuuluva lehtisammalsuku. Suomessa esiintyy kaksi suvun lajia, seitsemän aiempaa purosammalten lajia kuuluu nykyisin pohjanpurosammaliin ("Platyhypnum") ja yksi aiempi laji koukkupurosammaliin ("Hygrohypnella").
Jalosammalet

Jalosammalet ("Pseudocalliergon") on palmikkosammalten lahkoon kuulunut suku. Suomessa esiintyy neljä lajia, jotka aiemmin luokiteltiin jalosammaliin. Suku on 2000-luvulla päätetty yhdistää upossirppisammaliin (aiemmin luhtasirppisammalet) ("Drepanocladus").
Pohjois-Karjalan Avoin Ammattiopisto ja Ohjaamo

Euroopan sosiaalirahaston rahoittamassa Nuorten tuki -hankkeessa kehitetään Pohjois-Karjalaan uudet Avoin Ammattiopisto ja Ohjaamo -toimintamallit. Hanketta hallinnoi Pohjois-Karjalan koulutuskuntayhtymä. Osatoteuttajana hankkeessa on Joensuun Nuorisoverstas Ry. Hanke alkoi maaliskuussa 2010 ja se päättyy vuoden 2013 loppuun.&lt;br&gt;
Ohjaamo.
Ohjaamo tarjoaa 16-29 -vuotiaille nuorille tietoa, neuvontaa ja ohjausta erilaisista koulutuksen ja työelämän vaihtoehdoista. Ohjaamon toimipisteet sijaitsevat Joensuussa, Kiteellä, Nurmeksessa ja Outokummussa. KesäOhjaamo toimii kesäisin ja eOhjaamo internetissä.&lt;br&gt;
Avoin Ammattiopisto.
Avoimessa Ammattiopistossa voi opiskella ammatillisia opintoja työvoimapoliittisena koulutuksena. Opinnot alkavat syksyllä 2010 ja ne ovat suunnattuja 17-24 -vuotiaille maakunnan nuorille.&lt;br&gt;
Ihan pihalla

Ihan pihalla on Tuija Lehtisen 2003 julkaistu Otavan kustantamana 2003 nuortenromaani. Kirja kertoo neljän räjähdysalttiin nuoren kohtaamisesta perhekoti Tuulikanteleessa.
Henkilöt.
Jiri on 16-vuotias poika, joka oli aloittanut pienenä jääkiekkoharrastuksen ja harrastanut sitä koko ikänsä. Kuitenkin, eräässä kohtalokkaassa ottelussa, vastajoukkueen pelaaja IceBurger 6 iskeytyi Jiriä vasten niin, että hänen nilkkansa meni sijoiltaan. Jiri joutui leikkaukseen, joka kuitenkin epäonnistui, ja hän sai heittää unelmansa ammattipelaajana. Kun Jiri heittäytyi täysin puhumattomaksi ja löi pikkuveljeään, hänen äitinsä päätti lähettää hänet perhekoti Tuulikanteleeseen.
Näätä on samanikäinen poika, jonka vanhemmat ovat eronneet. Hänen äitinsä on löytänyt miesystävän, Laten, joka on väkivaltainen alkoholisti, ja joka myös saa Näädän äidin juomaan. Näätä pääsi perhekoti Tuulikanteleeseen sen jälkeen, kun Late oli pahoinpidellyt häntä, joten perhekotiin pääsy oli hänelle enemmän helpotus kuin rangaistus.
Oona on punahiuksinen lukion ensimmäisellä luokalla oleva tyttö. Hänellä ei ole minkäänlaisia ”ongelmia”, vaan hän on perhekodin pitäjien, Askon ja Tuulikin, oma tytär. Oona rakastaa ratsastusta ja hevosia ja on pitänyt niistä siitä lähtien, kun perhekodissa aiemmin ollut tyttö toi sinne oman hevosensa, jonka myöhemmin myi Oonan vanhemmille. Oona on kaunis ja suosittu koulussa, mutta hän itse rakastaa hevosia enemmän kuin vastakkaisen sukupuolen edustajia.
Kuten Näädälle, myös Lilalle perhekotiin pääsy oli enemmän helpotus kuin rangaistus. Hän on vanhempiensa loppuun ajama tyttö. Hänen vanhempansa odottivat hänen jatkuvasti olevan jokaisessa kouluaineessa luokan paras ja käyvän kaikenlaisissa harrastuksissa maan ja taivaan välillä ja saavan jatkuvasti hyviä arvosanoja kokeista. Eräänä päivänä hän sai hermoromahduksen, ja tuli lähetetyksi Tuulikanteleeseen. Piirtämistä rakastava Lila on harrastuksessaan taitava, ja hän haluaisi jatkuvasti kokeilla kaikenlaista uutta, esimerkiksi alastonkuvan piirtämistä Jiristä.
Tero ja Stella ovat perhekodin nuoremmat lapset, Tero on kahdeksan ja Stella kaksitoista. Tero ei ole kokenut väkivaltaa eikä hänellä ole muutakaan "ongelmaa", hänen äitinsä vain ei ole aina pystynyt huolehtimaan hänestä menevyytensä ja siellä täällä heilumisensa takia. Stella taas on perhekodissa siksi, että häntä on kiusattu koulussa. Hän käy Tuulikanteleen alueella olevalla tallilla, jossa on kolme Arton ja Tuulan omistamaa hevosta, ja yrittää hevosten avulla saada ystäviä koulusta. Stellaa pelottaa kasvaminen, ja siksi esimerkiksi ensimmäiset kuukautiset ovat hänelle suuri järkytys.
Vasaorden

Vasaorden on koristeltu soutuvene, jota käytetään Ruotsissa eräissä kuningas­huoneen juhla­tilaisuuksissa. Sitä on käytetty muun muassa Tukholman kaupungintalon vihkiäisten yhteydessä vuonna 1923, Kaarle XVI Kustaan ja Silvian häissä 1976 ja Japanin keisari Akihiton valtio­vierailulla vuonna 2000. Viimeksi se oli käytössä kruunun­prinsessa Victorian ja Daniel Westlingin häissä 19. kesäkuuta 2010, jolloin pidetyn juhla­kulkueen päätteeksi Vasa­ordenilla soudettiin Djurgårdenin saarelta Skeppsbronille Tukholman kuninkaanlinnan eteen.
Kuvaus.
"Vasaorden" on rakennettu tammipuusta. Sen pituus on 18 metriä, leveys 3,2 metriä ja syväys 0,7 metriä. Se kulkee yhdeksän airo­parin eli 18 airon voimalla, joten sitä soutamaan tarvitaan 18 henkilöä. Sen keskellä on katettu salonki, jossa on runsaasti kullattuja kustavilais­tyylisiä koristeita, ja sen yllä on kuninkaallinen kruunu. 
Vasaordenia säilytetään Ruotsin meri­voimien laskuun Tukholman Meri­historiallisen museon venehallissa 2, Gäral­varvetilla Djurgårdenin saaressa. Venehalli on kesäisin yleisölle avoinna.
Historia.
Alkuperäinen "Vasaorden" rakennettiin Kustaa III:n aikana vuonna 1774. Sen suunnitteli Fredrik Henrik af Chapman, joka myös johti sen rakennus­töitä. Tämä alku­peräinen "Vasaorden" kuitenkin paloi Gälar­varvetissa elo­kuussa 1921 ja tuhoutui lähes kokonaan. Jäljelle jäivät vain airot, joita säilytettiin Skeppsholmenilla.
Tämän tulipalon jälkeen Dan Broström sekä eräät Ruotsin meri­voimien upseerit saivat kerätyksi 40 000 kruunua uuden samanlaisen veneen rakentamista varten. Vuoden 1922 alussa Boström sekä amiraalit W. Dyrsson, Carl August Ehrensvärd, Henning von Krusenstierna sekä kommodori lähettivät laivaston telakalle kirjeen, jossa he ehdottivat Vasa­ordenin uudelleen­rakentamista tarkoin Chapmanin alkuperäisten piirustusten mukaisesti. Näin tehtiinkin, ja uusi Vasaorden oli ensimmäisen kerran käytössä, kun kuningas Kustaa V juhannusaattona 1923 vihki Tukholman uuden kaupungin­talon. Myöhemmin se on ollut käytössä varsinkin valtio­vierailujen sekä kuninkaallisten häiden yhteydessä.