tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Indoiranilainen kantakieli

Indoiranilainen kantakieli eli kantaindoiraani on kantaindoeuroopan indoiranilaisen haaran hypoteettinen, rekonstruoitu kantakieli, josta indoarjalaiset kielet, iranilaiset kielet sekä nuristanilaiset kielet ovat eriytyneet 2. vuosituhannen eaa. puoliväliin mennessä.
Kantaindoiraania puhunut väestö yhdistetään tavallisesti Andronovon kulttuurin varhaisvaiheeseen (2000-luvun loppupuoli eaa.)
Fonologia.
Huomattavin vokaali-ilmiö oli kantaindoeuroopan *"e", *"o", *"a" -vokaalien neutraalistuminen pelkäksi [a]-vokaaliksi kaikissa fonologisissa ympäristöissä, millä oli huomattava vaikutus indieurooppalaisen ablaut-mekanismin toimivuuteen.
Tule minun luokseni, kulta

Tule minun luokseni, kulta on folk-laulaja Joose Keskitalon neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 4. maaliskuuta 2009 levymerkillä Helmi Levyt.
Albumi on nauhoitettu kelanauhurilla. Sen teemoina ovat kuolema ja rakkaus.
Vastaanotto.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Desibelin Ilkka Valpasvuo antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän sanoi albumin olevan tunnelautaukseltaan ylivertainen ja ylisti Keskitalon näkemystä sovituksissa, stemmoissa, ja instrumentaatiossa. Soundin Ville Pirinen kutsui albumin hartautta sen olennaisimmaksi osa-alueeksi, ja sanoi Keskitalon tuotannon olevan kaukana nykyisestä ylituotetusta popmusiikista, tekstien olevan arvoituksellisia ja artistin sovituksien ja puheosuuksien pitävän tuotoksen mielenkiintoisena.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Joose Keskitalo.
Helmi Levyt

Helmi Levyt on suomalainen levy-yhtiö, jonka johtajana toimii Arwi Lind. Lind on myös yrityksen perustaja ja soittaa itse monilla Helmi-julkaisuilla. Levy-yhtiö sai alkunsa Savonlinnassa, mutta toimii nykyään Helsingissä. Helmi-levyjen ensimmäinen julkaisu oli Joose Keskitalon 7" vinyyli-EP vuonna 2004. 
Jaakko ”Jaakko Eino Kalevi” Savolainen on Keskitalon ohella alusta asti levy-yhtiön toiminnassa mukana ollut Helmi-artisti. Keskeinen hahmo Helmi-levyjen toiminnassa on niin ikään laulaja-lauluntekijä Sami Kukka (oikealta nimeltään Esa Santonen), joka on myös miksannut ja masteroinut useita yhtiön julkaisemia levyjä.
Helmi Levyt julkaisee musiikkia genrerajoista piittaamatta. Yhtiön katalogista löytyy niin kansanmusiikkia, folkrockia, elektroa kuin myös modernia iskelmää. Vaihtelevat ja monipuoliset julkaisuformaatit ovat myös osa yhtiön toimintamallia; Helmi Levyt on julkaissut artistiensa tuotoksia niin vinyylinä, C-kasetteina, CD- ja DVD-levyinä kuin myös digitaalisissa formaateissa.
Michel Guy

Michel Guy (28. kesäkuuta 1927 Pariisi, Ranska – 30. heinäkuuta 1990 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kulttuurivaikuttaja ja poliitikko, joka toimi Jacques Chiracin hallituksessa kulttuuriministerinä 1974–1976.
Vuonna 1971 Guy perusti presidentti Georges Pompidoun ja kulttuuriministeri Jacques Duhamelin tukemana Pariisin syysfestivaalin. Ensimmäisen kerran festivaali pidettiin seuraavana vuonna, ja Guy oli tapahtuman johtajana vuodesta 1972 kuolemaansa asti, vuoteen 1990. Tapahtuma tunnetaan siitä, että se houkuttelee paikalle useita avantgardetaiteilijoita monilta eri taiteen aloilta. Vuonna 1974 Ranskan pääministeriksi nimettiin Jacques Chirac, joka nimitti Guyn kulttuuriministeriksi. Syysfestivaalien johdossa hänet korvasi väliaikaisesti Alain Crombecque. Guy oli ministerinä vuoteen 1976, jolloin hänen tilalleen astui Françoise Giroud.
Guy nimettiin 1983 Bernard Faivre d'Arcierin johtaman Avignonin festivaalin varajohtajaksi. Marraskuussa 1986 hänet nimettiin kulttuurikanava La Septin johtokuntaan, ja vuonna 1989 hän siirtyi kanavaa valvovaan elimeen.
Guy kuoli pitkällisen sairauden jälkeen kotonaan Pariisissa 30. heinäkuuta 1990.
Barney Bigard

Albany Leon ”Barney” Bigard (1906–1980) oli yhdysvaltalainen klarinetisti, saksofonisti ja orkesterinjohtaja New Orleansista.
Bigardin alkuperäinen soitin oli klarinetti, jonka soittamista hänelle opetti Lorenzo Tio Jr. Klarinetistina hän esiintyi New Orleansissa paraateissa ja myöhemmin soitti tenorisaksofonia useissa yhtyeissä. Vuoden 1924 lopulla hän muutti Chicagoon ja liittyi King Oliverin orkesteriin, jossa soitti vuoteen 1927 asti. Hän soitti myös muun muassa Jelly Roll Mortonin, Johnny Doddsin ja Louis Armstrongin yhtyeissä.
Duke Ellington otti Bigardin yhtyeensä klarinetistiksi vuonna 1927, ja Bigard tunnetaankin parhaiten juuri Ellingtonin kanssa tekemistään nauhoituksista. Hän oli näkyvässä roolissa erityisesti kappaleissa ”Harlem Air Shaft”, ”Rose Room” sekä osittain itse säveltämässään hittinauhoituksessa ”Mood Indigo”. Hän nauhoitti vuonna 1936 Ellingtonin orkesterin soittajista kootulla pienryhmällä nimeltä "Barney Bigard and His Jazzopaters". Ryhmän nauhoituksiin kuuluu muun muassa ensimmäinen versio jazzstandardista ”Caravan”. Bigard lähti Ellingtonin yhtyeestä vuonna 1942 kyllästyneenä jatkuvaan kiertueella olemiseen.
Ellingtonin yhtyeen jälkeen Bigard soitti Freddie Slackin ja Kid Oryn yhtyeissä ja esiintyi vuoden 1946 elokuvassa "Etelän tähtien alla". Vuonna 1947 hän liittyi Louis Armstrongin All-Stars-kokoonpanoon, jonka mukana hän konsertoi ympäri maailmaa vuoteen 1955 asti. Soitettuaan vuodet 1958–1959 Cozy Colen big bandissä hän liittyi Armstrongin ryhmään uudestaan vuonna 1960, mutta lähti lopullisesti yhtyeestä vuonna 1961. Vuonna 1962 hän vetäytyi osittain musiikkielämästä, mutta esiintyi silti toisinaan Earl Hinesin ja Johnny St. Cyrin yhtyeiden kanssa.
Raša Sraka

Raša Sraka (s. 10. lokakuuta 1979 Ljubljana) on slovenialainen judoka. 
Sraka on saavuttanut alle 70 kg:n sarjassa Euroopan-mestaruuden Düsseldorfissa 2003, EM-hopeaa Wienissä 2010, EM-pronssia Mariborissa 2002, Bukarestissa 2004 ja Tšeljabinskissa 2012 sekä sijoittunut viidenneksi Rotterdamissa 2005 ja Istanbulissa 2011. Lisäksi hän on ollut EM-kilpailuissa seitsemäs 63 kg:n painoluokassa Oviedossa 1998 sekä 70-kiloisissa Tampereella 2006 ja Lissabonissa 2008. MM-kilpailuissa hän on saanut pronssia 70 kg:n sarjassa Kairossa 2005 ja Tokiossa 2010 sekä sijoittunut viidenneksi Pariisissa 2011 ja seitsemänneksi Rotterdamissa 2009. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli seitsemäs.
Sraka sai alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia 63 kg:n painoluokassa Calissa 1998. Junioreiden EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa 66-kiloisissa Ljubljanassa 1997 ja pronssia 63 kg:n sarjassa Bukarestissa 1998. Hän on voittanut sotilaiden maailmanmestaruuden 70-kiloisissa 2000, 2005 ja 2006 sekä sotilaiden Euroopan-mestaruuden samassa painoluokassa 2010. Välimeren kilpailuissa hän on saanut 70 kg:n sarjassa kultaa Tunisissa 2001 sekä hopeaa Almeriassa 2005 ja Pescarassa 2010. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hän on voittanut seitsemän turnausta, ollut viisi kertaa toinen ja 11 kertaa kolmas, Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa hän on saavuttanut neljä voittoa, yhden kakkossijan ja viisi kolmossijaa. Slovenian mestaruuksia hänellä on aikuisten sarjassa kymmenen.
Vlora Beđeti

Vlora Beđeti (s. 22. lokakuuta 1991) on slovenialainen judoka.
Beđeti sai alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen 63 kg:n painoluokassa hopeaa Agadirissa 2010 ja pronssia Pariisissa 2009. Hän saavutti samassa sarjassa pronssia Wienin EM-kilpailuissa 2010. Vuonna 2013 hän sai 57 kg:n painoluokassa kultaa Mersinin Välimeren kilpailuissa ja pronssia Rio de Janeiron MM-kilpailuissa. Hän kuului Slovenian pronssijoukkueeseen joukkuekilpailussa Montpellier’n EM-kilpailuissa 2014 ja Bakun Euroopan kisoissa 2015. 
Beđeti on saavuttanut Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja kolme kolmossijaa. Masters-, Grand Prix- ja Grand Slam -kilpailuissa hän on ollut kaksi kertaa toinen ja kaksi kertaa kolmas. Hän on voittanut kerran Slovenian-mestaruuden.
Verwall

Verwall on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue Itävallan Tirolin ja Vorarlbergin osavaltioiden rajalla.
Vuoristoalueen korkein huippu on Hoher Riffler (3 168 m; koordinaatit ).
Lechtalin Alpit

Lechtalin Alpit () on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue läntisessä Itävallassa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Parseierspitze (3 040 m; koordinaatit ).
Allgäun Alpit

Allgäun Alpit on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue Itävallan ja Saksan alueilla. Sen korkein huippu on Großer Krottenkopf (2 656 m; koordinaatit ).
Ammergaun Alpit

Ammergaun Alpit ( tai "Ammergebirge") on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue Saksan Baijerissa ja Itävallan Tirolissa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Daniel (2 340 m; koordinaatit ).
Sophie Tucker

Sophie Tucker, alun perin Sonja Kališ (, 1887–1966), oli yhdysvaltalainen laulaja ja vaudeville-esiintyjä. Hän esitti aluksi blackface-näytöksiä kahviloissa ja vaudeville-esityksissä ja lauloi myöhemmin musikaalinäytelmissä New Yorkissa ja Lontoossa. Hän näytteli toisinaan myös elokuvissa. Tuckerin tunnetuimmaksi kappaleeksi on jäänyt Shelton Brooksin säveltämä ”Some of These Days”.
Elämä ja ura.
Sonja Kališ syntyi 13. tammikuuta 1884 venäjänjuutalaiseen perheeseen. Perhe muutti pian Sonjan syntymän jälkeen Venäjältä Puolaan ja pian sen jälkeen Bostoniin Yhdysvaltoihin Sonjan ollessa kolmen vuoden ikäinen. Pian Yhdysvaltoihin muuton jälkeen perhe vaihtoi sukunimekseen Abuza ja asettui asumaan Hartfordiin.
Sophie meni 16-vuotiaana naimisiin Louis Tuck -nimisen miehen kanssa ja vuotta myöhemmin synnytti tälle lapsen. Mies kuitenkin jätti perheen lapsen synnyttyä. Sophie vaihtoi sukunimensä Tuckeriksi ja alkoi esiintyä tällä nimellä. Hän muutti New Yorkiin ja esiintyi aluksi kahvila- ja kapakkalaulajana. Vuonna 1906 hän alkoi esiittää blackface-esityksiä vaudevillenäyttämöllä.
Vuonna 1909 Tucker otettiin esiintyjäksi Broadwayllä esitettävään "Ziegfeld Follies" -musikaalirevyysarjaan, ja kahdessa vuodessa hänestä tuli sarjan pääesiintyjä. Lopulta hän luopui blackface-naamiosta, jota oli pitänyt koska ei ollut uskonut normaalin ulkonäkönsä vetävän yleisöä, ja hänen suosionsa vain kasvoi. Tucker esitti huumorikappaleita, ragtime-lauluja ja balladeita ja otti repertuaariinsa myös perinteisiä jiddišinkielisiä lauluja. Tuckerin kenties tunnetuin nauhoitus, Shelton Brooksin säveltämä ”Some of These Days”, ilmestyi vuonna 1911.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Tucker esiintyi jazzkokoonpanolla nimeltä Five Kings of Syncopation. Vuonna 1914 hän meni naimisiin pianisti Frank Westphalin kanssa ja aviopari myös esiintyi yhdessä. He kuitenkin erosivat jo vuonna 1917. Tuckerin ensimmäinen teatterimusikaalirooli oli vuonna 1919 "Shubert Gaieties" -näytelmässä.
Vuonna 1921 Tucker tapasi pianisti Ted Shapiron, josta tuli hänen pitkäaikainen yhteistyökumppaninsa. Shapiro toimi Tuckerin musiikillisena ohjaajana ja sävelsi suuren osan tämän materiaalista. Tuckerin 1920-luvun hittejä olivat muun muassa ”I’m the Last of the Red-Hot Mamas”, ”My Yiddishe Momme” sekä uudelleen nauhoitettu ”Some of These Days”. Tucker esiintyi vuonna 1922 Lontoossa esitetyssä musikaalissa "Round in 50", ja matkusti myöhemmällä urallaan paljon Britannian ja Yhdysvaltojen välillä. Hän esiintyi myös näyttelijänä elokuvissa "Honky Tonk" (1929), "Broadway Melody" (1937) ja "Ei meillä pelätä" (1937).
Tuckerin maine kuitenkin hiipui 1940-luvulle tultaessa, ja hän siirtyi takaisin pienemmille lavoille laulaen enimmäkseen yökerhoissa satunnaisten elokuva- ja teatteriesiintymisten lisäksi. Lauluäänensä heiketessä hän otti repertuaariinsa osittain puhuttuja filosofistyylisiä kappaleita. Vuonna 1963 Tuckerin elämästä tehtiin elokuva "Sophie". Tucker kuoli 9. helmikuuta 1966 New Yorkissa.
Pohorje

Pohorje on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue pohjois-Sloveniassa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Črni vrh (1 543 m; koordinaatit ).
Ybbstalin Alpit

Ybbstalin Alpit () on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue.
Vuoristoalueen korkein huippu on Hochstadl (1 919 m; koordinaatit ).
Erillinen pataljoona 7

Erillinen Pataljoona 7 (Er.P 7) oli jatkosodan alkuvaiheessa toimineen Prikaati K:n toinen pataljoona, johon oli sijoitettu Suomessa asuvat aunuksenkarjalaissyntyiset asevelvolliset, jotka olivat siirtyneet Suomeen sisällissodan aikana ja jälkeen. Pataljoonaa täydennettiin suomalaisilla vapaaehtoisilla.
Pataljoona tunnettiin Prikaati K:n (Pr.K) lakkauttamisen (22.10.1941) jälkeen:
Pataljoonan alkuvaiheet esitetty Prikaati K:n yhteydessä
Erillinen pataljoona 8

Erillinen Pataljoona 8 (Er.P 8) oli jatkosodan alkuvaiheessa toimineen Prikaati K:n II pataljoona, johon oli sijoitettu Suomessa asuvia vienankarjalaissyntyisiä asevelvollisia, jotka olivat siirtyneet Suomeen sisällissodan aikana ja jälkeen. Pataljoonaa täydennettiin suomalaisilla vapaaehtoisilla.
Pataljoonan nimet Prikaati K:n lakkauttamisen (22. lokakuuta 1941) jälkeen.
Pataljoonan alkuvaiheet esitetty prikaati K:n yhteydessä
ARA General Belgrano (1896)

ARA General Belgrano oli Argentiinan laivaston Garibaldi-luokan panssariristeilijä, joka valmistettiin Italiassa Cantiere navale fratelli Orlando‎n telakalla 1800-luvun lopulla sisaraluksensa kanssa.
Valmistus.
Regia Marina tilasi aluksen Cantiere Navale Frattelli Orlandolta Livornosta, missä köli laskettiin 1896. Alus laskettiin vesille 25. heinäkuuta 1897. Argentiinan hallitus osti aluksen 1898 maan jouduttua sodan uhkaan Chileä vastaan. Koeajojen päätyttyä alus otettiin palvelukseen 8. lokakuuta 1898 nimellä "ARA General Belgrano" ensimmäisenä päällikkönään Emilio Barilari.
Palvelus.
Alus lähti palvelukseenottopäivänään Genovasta ja saapui Mar del Plataan 6. marraskuuta. Konfliktin päätyttyä alus kuljetti Argentiinan presidentin Julio Argentino Rocan ja Chilen presidentin Federico Errazuriz Echaurren rauhansopimuksen allekirjoitustilaisuuteen. Vierailtuaan Santa Cruzissa, Rio Gallegosissa, Puerto Harbertonissa ja Ushuaissa alus saapui 15. helmikuuta 1899 Punta Arenasiin, jossa maiden välinen rauhansopimus allekirjoitettiin.
Alus sijoitettiin reserviin 1902. Alukselle asennettiin 1907 lennätin. Alus palautettiin palvelukseen seuraavana vuonna. Vuonna 1912 alukselle asennettiin radiolähetin. Aluksen modernisointi aloitettiin 1927 Puerto Belgranossa, mutta ennen sen valmistumista se aloitti matkan Eurooppaan. Alus vieraili Genovassa 7.-16. lokakuuta, jolloin sen miehistö osallistui kenraali Belgranon patsaan paljastustilaisuuteen. Myöhemmin alus vieraili Espanjassa ja uudelleen Genovassa, jossa sen modernisointia jatkettiin. Aluksen kattilat muutettiin öljykäyttöisiksi, asennettiin uusi masto ja tykistö uusittiin.
Modernisoinnin päätyttyä alus palasi Buenos Airesiin 25. lokakuuta 1929. Alus luokiteltiin 1933 rannikkopanssarilaivaksi ja saman vuoden joulukuussa se lähetettiin Mar de Plataan sukellusveneiden emälaivaksi. Alus poistettiin palveluksesta 8. toukokuuta 1947. Se hinattiin Buenos Airesiin Matanza Riverin telakalle romutettavaksi.
ARA Garibaldi

ARA Garibaldi oli Argentiinan laivaston Garibaldi-luokan panssariristeilijä. Alus valmistettiin Italiassa Ansaldon telakalla sisaraluksensa kanssa. Alukset muodostivat Giuseppe Garibaldi -luokan alaluokan Garibaldi-luokan.
Valmistus.
Alus tilattiin Italiasta Genovasta Gio. Ansaldo &amp; C.:ltä. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1895 ja otettiin palvelukseen 14. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus palveli Argentiinan laivastossa aina 20. maaliskuuta 1934 saakka. Alus muutettiin öljykäyttöiseksi 1930-luvun alussa ja se siirrettiin koululaivaksi.
ARA Pueyrredón

ARA Pueyrredón oli Argentiinan laivaston Garibaldi-luokan panssariristeilijä. Alus valmistettiin Italiassa Ansaldon telakalla yhdessä sisaraluksensa kanssa. Alukset muodostivat Giuseppe Garibaldi -luokan alaluokan Garibaldi-luokan.
Alus laskettiin vesille 25. syyskuuta 1897. Se muutettiin 30-luvulla öljykäyttöiseksi. Alus palveli Argentiinan laivastossa aina 2. elokuuta 1954 saakka.
ARA San Martín

ARA San Martín oli Argentiinan laivaston Garibaldi-luokan panssariristeilijä. Alus valmistettiin Italiassa Cantiere navale fratelli Orlando‎n telakalla yhdessä sisaraluksensa kanssa. Alukset muodostivat Giuseppe Garibaldi -luokan alaluokan Garibaldi-luokan.
Valmistus ja palvelus.
Alus laskettiin vesille 25. toukokuuta 1896. Alus muutettiin 1930-luvun alussa öljykäyttöiseksi, ja se palveli Argentiinan laivastossa aina 18. joulukuuta 1935 saakka.
ARA Almirante Brown (1880)

ARA Almirante Brown oli Argentiinan laivaston ironclad-alus, jonka valmisti 1880 Samuda Brothers Lontoossa.
Alus laskettiin vesille 1880, ja se palveli Argentiinan laivastossa vuoteen 1932. Aluksen suojana oli yhdeksäntuumainen teräksellä päällystetty vyö, ja sen aseistus koostui ajan mukaisesti erikokoisista tykeistä.
Alus oli varustettu törmäyskeulalla ja sen keula- keula peräkansi olivat lyhyet. Aluksessa oli kaksi mastoa, joissa kummassakin oli tulenjohtolavat, ja ainoastaan yksi savuhormi. Aluksessa oli kaksoispohja, ja sen teräsrunko oli päällystettu puulla ja sinkillä. Aluksen suojana ollut vyö oli pääaseiden kohdalla yhdeksäntuumainen vesirajasta kuusi tuumaa sen alapuolelle kaveten 7,5 puoleentoista tuumaan perää kohden.
Alus modernisoitiin Le Seynen telakalla 1897-1898, jolloin kahdeksantuumaiset tykit korvattiin kymmenellä 5,9 tuuman 50 pituuskaliiperin Canet-tykeillä. Tykeistä kuusi muodosti patterin, ja loput neljä oli sijoitettu pareittain keulaan ja perään. Vanhentuneet 4,7 tuuman tykit korvattiin kuudella uudemmalla 4,7 tuuman 50 pituuskaliiperin tykillä. Täten aluksen miehistö tarve laski samalla 380.
Alus poistettu palveluksesta 17. marraskuuta 1932.
Fin-tv

Fin-tv oli internetissä toimiva suomenkielinen elokuvatietokanta, joka tarjosi käyttäjilleen satoja ilmaisia elokuvia ja televisio-ohjelmia WWW-selaimessa ilman, että omalle tietokoneelle tarvitsi erikseen ladata mitään. Kaikissa palvelun elokuvissa oli suomenkielinen tekstitys. Sivusto avattiin loppukesästä 2009 ja sitä ylläpiti Turkissa asuva mies.
Useat tekijänoikeusyhdistykset ottivat yhteyttä sivuston ylläpitäjään, sillä heidän mukaansa palvelu kääri rahaa laittomalla elokuvapalvelulla. Elokuvat oli linkitetty palveluun kuitenkin muualta internetistä, minkä vuoksi palvelun ylläpito kieltäytyi kaikesta vastuusta. Verkkosivuilla oli tarjolla sekä ilmaiseksi että maksua vastaan tuhansia elokuvia, joista ei maksettu tekijänoikeuskorvauksia. Palvelun ylläpito poistikin tuotantoyhtiöiden pyynnöstä aluksi suurimman osan suomalaisista elokuvista, mutta sivusto tarjosi edelleen ulkomaisia elokuvia.
Helmikuussa 2011 useat tekstityssivustot menivät julkaisulakkoon, koska Fin-tv muokkasi ja julkaisi heidän tekstityksiään ilman, että tekstitysten tekijät saivat kunniaa työstään. Päivää myöhemmin Fin-tv ilmoitti, että kesällä 2011 palvelu lopetaan Suomessa ja se muuttaa Ruotsiin. Myöhemmin lopettamispäätös kuitenkin peruttiin ja palvelu ilmoitti jatkossa jättävänsä alkuperäisten tekstittäjien nimet näkyviin. 
Toukokuussa 2011 palvelusta tehtiin tutkintapyyntö poliisille. Palvelun pyörittäjien epäiltiin syyllistyneen tekijänoikeusrikokseen.
Kesäkuussa 2011 palvelun ylläpito ilmoitti uuden sivuston luomisesta loppukesästä 2011. Uusi sivusto tarjoaa elokuvapalveluja suomalaisten lisäksi ruotsalaisille, norjalaisille sekä tanskalaisille ja se pysyy osittain ilmaisena.
Sivustojen osoitteita ovat olleet Fin-tv:n lisäksi Nordic-tv.com ja myöhemmin Hdfin.com &amp; Hdlord.com. Nordic Tv oli Fin-tv:n tekijöiden laatima laiton videosivusto, joka on 80-prosenttisesti suomalainen. Sivusto tarjosi muun muassa videoita tanskalaisille, norjalaisille, ruotsalaisille ja suomalaisille. Nordic Tv perustettiin vuoden 2010 loppupuolella, ja se oli osittain maksullinen. Sivusto muuttui vuonna 2012 talvella Hdfin:ksi. Vuoden 2014 ja 2015 välisenä aikana HDFIN lakkasi päivittämästä sivua, joka on johtanut suuren osan elokuvista muuttuvan toimimattomiksi.
Fintv

Tidella häiriintynyt tyyppi, joka on vakavasti mielenterveyspotilas, sairastanut pari psykoosia, taipumusta harhakuvitelmiin, valehtelee ja hirveä viha pohjoismaalaisia ihmisiä kohtaan. Näillä sivuilla hän pyrkii saamaan rahaa näiltä "sioilta" " jotta kykenisi itse maksamaan omat velkansa mitä äitinsä nimiin otti peliriippuvuus aikoinaan. Hän viettää internetissä aikaa päivittäin 18 tuntia ja sekoilee ihmisille ihan huolella. Hän on myös hakkeroinut ihmisten tietokoneita.
Tyttö joutui vielä eron jälkeenkin useasti internetissä miehen kiusaamaksi vielä vuosien jälkeen.
Kannattaa varoa kyseisiä sivuja ja tätä henkilöä niin oikeassa elämässä kuin netissä.
Hän tunnetaan internetissä myös nimimerkeillä elynki, kipak, kipakkaya, kof, mury.
USS Philadelphia (CL-41)

USS Philadelphia (runkonumero CL-41) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1937 palvelukseenotettu Brooklyn-luokan kevyt risteilijä. Alus myytiin 1951 Brasilialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Almirante Barroso".
Valmistus.
Alus tilattiin Philadelphian laivastontelakalta, missä köli laskettiin 28. toukokuuta 1935. Alus laskettiin vesille 17. marraskuuta seuraavana vuonna kumminaan Pennsylvanian kuvernöörin George H. Earlen puoliso ja otettiin palvelukseen 23. syyskuuta 1937 ensimmäisenä päällikkönään Jules James.
Palvelus.
Varustamisen jälkeen alus lähti 3. tammikuuta 1938 Philadelphiasta koeajoihin Länsi-Intiaan, mistä palattuaan sille tehtiin joitakin muutoksia telakalla. Alus jatkoi koeajoja Mainen rannikolla. Alus oli 30. huhtikuuta Charlestonissa, missä presidentti Franklin D. Roosevelt nousi alukselle. Presidentti oli aluksella toukokuun ensimmäisen viikon Karibialla, kunnes hän poistui alukselta 8. toukokuuta Charlestonissa.
Alus liitettiin 8. risteilijädivisioonaan, missä siitä tuli 27. kesäkuuta divisioonan komentajan kontra-amiraali F. A. Toddin lippulaiva. Seuraavien kuukausien aikana alus vieraili Länsi-Intian satamissa sekä New Yorkissa, Bostonissa ja Norfolkissa.
Alus poistettiin palveluksesta 3. helmikuuta 1947 ja alusluettelosta 9. tammikuuta 1951.
Brasilian laivaston "Barroso".
Alus myytiin MDAP-ohjelman puitteissa Brasilialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Barroso" runkonumerolla C-11. Alus poistettiin palveluksesta 1973 ja se romutettiin seuraavana vuonna.
George H. Earle

George Howard Earle III (5. joulukuuta 1890 – 30. joulukuuta 1974) oli yhdysvaltalainen poliitikko ja Pennsylvanian kuvernööri 1935–1939.
Earle palveli toisen maailmansodan aikana laivastossa. Vuonna 1945 hänet nimitettiin Samoan varakuvernööriksi. Virkakautensa jälkeen hän palasi yritystoimintaan.
Ilman

Ilman. Esseitä seksuaalisesta syrjäytymisestä on Timo Hännikäisen kirjoittama ja Savukeitaan vuonna 2009 julkaisema esseekirja seksin puutteesta.
Vastaanotto.
Tutkija ja kriitikko Maaria Pääjärvi on sanonut, että ”"Ilman" on niitä harvoja kirjoja, joita 2000-luvulta voi jäädä elämään. Se onnistui artikuloimaan kokemusta, joka on yhteistä todella monelle ihmiselle.”
Martin Kree

Martin Kree (s. 27. tammikuuta 1965 Wickede, Länsi-Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Kree oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä keskuspuolustajana. Kree edusti vuosina 1994–1998 Bundesliigassa Borussia Dortmundia. Hän voitti seuran riveissä Saksan-mestaruuden vuosina 1995 ja 1996 sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin vuonna 1997. Kree edusti Bundesliigassa lisäksi Bochumia vuosina 1984–1989 ja Bayer Leverkusenia vuosina 1989–1994. Hän voitti jälkimmäisen seuran riveissä Saksan cupin vuonna 1993.
Kuningasrotta

Kuningasrotta on James Clavellin kirjoittama romaani vuodelta 1962. Se sijoittuu toiseen maailmansotaan, ja käsittelee brittiläisten, australialaisten ja yhdysvaltalaisten sotavankien elämää japanilaisten vankileirillä Singaporessa. Romaani perustuu osittain Clavellin omiin kokemuksiin sotavankina pahamaineisella Changin vankileirillä, ja romaanin päähenkilö Peter Marlowe perustuukin Clavelliin itseensä.
Romaani on ensimmäinen osa Clavellin suositussa Aasia-saagassa, vaikka sijoittuuksin aikakautensa perusteella neljänneksi sarjassa. Kuningasrotasta on tehty myös elokuvaversio, joka kantaa kirjan nimeä.
Qusar

Qusar (; lezgiksi КцIар, "Ktsar" tai Къусар, "Kusar") on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Kaukasuksen reuna-alueella Qusarçayjoen varrella 180 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Qusarin piirin keskus. Asukkaita on 16 900 henkeä (vuonna 2010).
Qusarista tuli piirikeskus vuonna 1934 ja kaupunki vuonna 1938. Se on maatalousalueen keskus, jossa toimii lähinnä elintarviketeollisuutta. Seudun asukkaat ovat enimmäkseen lezgejä. Kaupungissa on lezgiläinen teatteri, museo ja opettajaopisto.
Esko Heilimo

Esko (Eskil) Fredrik Heilimo (sukunimi vuoteen 1907 "Hjelmman"; 11. huhtikuuta 1883 Helsinki – 28. elokuuta 1966 Helsinki) oli suomalainen esittelijäneuvos, poliisiylijohtaja ja kihlakunnantuomari.
Heilimon vanhemmat olivat senaattori, laamanni Fredrik Werner Hjelmman ja Hanna Elisabet Weckman. Tuomari Eino Heilimo oli Esko Heilimon veli. Esko Heilimo pääsi ylioppilaaksi 1901 Kuopion lyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa ylemmän oikeustutkinnon ja ylemmän hallintotutkinnon 1905. Heilimo sai varatuomarin arvon 1908.
Heilimo oli Suomen senaatin prokuraattorintoimituskunnan virkamiehenä 1911–1912, Uudenmaan lääninhallituksen lääninsihteerinä 1912–1919 ja sisäasiainministeriössä esittelijäsihteerinä 1919–1922, esittelijäneuvoksena 1922–1938 sekä poliisiasiain osaston päällikkönä 1926–1934. Tämän jälkeen Heilimo oli tuomiokunnan tuomarina 1938–1953 Rajajoella, Lapissa kahteen otteeseen, Äyräpäässä sekä Jyväskylässä. Heilimo oli myös Suomen valtuuskunnan sihteerinä Tarton rauhanneuvotteluissa 1920.
Heilimo oli naimisissa vuodesta 1912 Aino Lillen kanssa. Tuomiorovasti Olli Heilimo oli heidän poikansa.
B. K. S. Iyengar

Bellur Krishnamachar Sundararaja Iyengar (, , yleensä tunnettu nimellä Yogacharya B. K. S. Iyengar, 14. joulukuuta 1918 Bellur, Karnataka, Intia – 20. elokuuta 2014 Pune, Maharashtra, Intia) oli iyengarjoogan perustaja, vaikka hän ei itse käyttänyt siitä tätä nimitystä. Iyengar harjoitti ja opetti joogaa yli 75 vuotta, ja häntä pidettiin yhtenä maailman eturivin joogaopettajista. Hän kirjoitti joogan filosofiasta ja menetelmistä useita kirjoja, joista tunnetuimpia ovat "Light on Yoga", "Light on Pranayama" ja "Light on the Yoga Sutras of Patanjali".
Iyengarjoogan harrastajia on maailmanlaajuisesti arviolta miljoonia. Vuonna 2004 Time valitsi Iyengarin yhdeksi maailman sadasta vaikutusvaltaisimmasta ihmisestä.
Martti Koskimies

Martti Eliel Koskimies (vuoteen 1918 Forsman; 7. maaliskuuta 1899 Jurva – 30. maaliskuuta 1970) oli suomalainen virkamies, joka oli poliisiylijohtajana 27. huhtikuuta 1934 – 21. joulukuuta 1946.
Martti Koskimies kuului Forsmanin sivistyssukuun ja hänen isoisänsä oli herännäispappi Oskar Wilhelm Forsman. Koskimies oli sisäasiainministeriön nuorempi hallitussihteeri vuosina 1929–1934, hallitusneuvos ja poliisiasiain osaston päällikkö 1934–1946, valtiovarainministeriön järjestelyosaston päällikkö 1946–1948 ja Keskuskauppakamarin sihteeri 1948–1964. Hän oli myös Raha-automaattiyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja 1938–1948 ja Kulosaaren kunnanvaltuuston jäsen.
Centaurea aegialophila

Centaurea aegialophila on asterikasvien heimoon ja kaunokkien sukuun kuuluva monivuotinen ja miltei varreton kasvi. Enimmillään kasvi on 20 senttimetriä korkea. "Centaurea aegialophila" kukkii maaliskuusta elokuuhun.
"Centaurea aegialophila" -kasvi kasvaa hiekkaisilla merenrannoilla sekä dyyneillä. Kasvia tavataan Kreikassa eteläisellä Egeanmerellä sijaitsevilla saarilla, kuten Kásoksella ja Kreetalla. Lisäksi levinneisyysalueeseen kuuluvat eteläinen Turkki ja Kypros, jossa kasvi on yleinen. Sen sijaan esimerkiksi Kreetalla ja Etelä-Turkissa kasvi on vaarantunut johtuen elinympäristöjen tuhoamisesta.
Kasvi on suojeltu Kreikassa presidentin asetuksella (67/81). Kasvi sisältyi IUCN:n (1993).
Suomen Rakennusmedia

Suomen Rakennusmedia on suomalainen rakennusalan palveluyhtiö, joka tuottaa ja myy ajankohtaisia rakennusalan osaamista kehittäviä verkkokoulutuksia yhdessä Rakennusteollisuuden Koulutuskeskus RATEKOn kanssa. Suomen Rakennusmedia Oy:n omistaa Rakennusteollisuus RT ry.
Historia.
Yhtiö perustettiin 1984 toiminimellä SRLL-Palvelu Oy. Nimi muutettiin 1992 Rakennusfakta Oy:ksi, 1993 RTK-Fakta Oy:ksi ja 2002 Rakennusteollisuuden Kustannus RTK Oy:ksi. Nimi Suomen Rakennusmedia Oy merkittiin kaupparekisteriin 6. elokuuta 2009.
Suomen Rakennusmedia Oy oli 29. joulukuuta 2009 asti Rakennusteollisuus RT ry:n kokonaan omistamana palvelu- ja kustannusyhtiö. Yhtiöön fuusioitiin 29. joulukuuta 2009 Suomen Betonitieto Oy ja SML:n Maarakentajapalvelu Oy, joiden nimet merkittiin yhtiörekisteriin Suomen Rakennusmedia Oy:n aputoiminimiksi.
Suomen Rakennusmedian omistivat Rakennusteollisuus RT ry (60 %), Infra ry (20 %), SBK-Säätiö (15 %) ja Suomen Betoniyhdistys ry (5 %). Yhtiön toimialana olivat rakennusalan julkaisu- ja näyttelytoiminta, sähköiset tiedonvälityspalvelut, tiedotustoiminta, toimintaa tukeva koulutus, konsultointi ja opintomatkojen koordinointi. Päätuotteet olivat rakennusalan kirjat, lehdet ja seminaarit. Rakennustieto osti Suomen Rakennusmedian kirja-, lehti- ja lomakeliiketoiminnot elokuussa 2015.
Pornhub

Pornhub on mainoksilla rahoitettu ilmainen pornografista materiaalia sisältävä internetsivusto, jonka käyttäjät voivat katsoa ammattilais- ja amatööripornografiaa. Sivustolla käyttäjät voivat katsoa miljoonia videoita ilmaiseksi. Sivusto tarjoaa myös maksullisen palvelun, jonka avulla käyttäjä saa käyttöönsä ylimääräisiä etuja.
Kävijäkunta.
Pornhub on suosituin Yhdysvalloissa, sillä 26,5 prosenttia sivuston käyttäjistä on yhdysvaltalaisia. Toiseksi eniten sivustoa käyttävät japanilaiset ja kolmanneksi britit.
Pornhub on Alexa Internetin mukaan internetin 60. suosituin sivusto, ja internetin suosituin pornosivusto.
Taloudellinen toimintalogiikka.
Videoiden alussa näytettävät mainokset tuottavat rahaa videoiden tekijöille. Aikuisviihdetaiteilija Mimi Cican mukaan Pornhub maksaa aikuissivustoista parhaat korvaukset videoiden tekijöille. Tekijä voi saada yhdestä videosta kymmeniä tuhansia euroja vuodessa. Mimi Cican menestynein video oli tuottanut hänelle 30 000 euroa puolessa vuodessa. Tulot voivat kuitenkin vaihdella huomattavasti videoiden keräämän suosion perusteella. Maksullisilla aikuisviihdesivustoilla korvauksia maksetaan puolestaan videon katseluiden lukumäärän perusteella.
Ongelmakohtia.
Pornhub muutti palvelun ehtoja joulukuussa 2020 ongelmien korjaamiseksi. Palvelun uudet ehdot sallivat videoiden lataamisen vain tunnistautuneille käyttäjille ja yhteistyökumppaneille.
Tekijänoikeusrikkomukset.
Pornografisia elokuvia tuottava Pink Visual haastoi vuonna 2010 "Pornhub.com" -sivustoa ylläpitävän yhtiön "Mansef Inc and Interhub" oikeuteen tekijänoikeusrikkomuksista, sillä sivuille oli ladattu yhteensä 45 Pink Visualin videota. Heidän mukaansa näitä videoita oli katsottu yhteensä "kymmeniä miljoonia kertoja" ja he väittivät "piratismin uhkaavan koko aikuisviihdeteollisuutta". "Pornhubin" kaltaiset ilmaista pornografiaa tarjoavat sivustot on nähty huomattavana kilpailijana maksua vaativille sivustoille ja perinteisille pornolehdille ja -elokuville.
Lapsiin ja raiskauksiin liittyvä materiaali sivustolla.
Joulukuussa 2020 luottokorttiyhtiöt Visa ja Mastercard ilmoittivat lopettavansa PornHub-sivuston maksujen käsittelyn. Syynä oli se, että sivulla on videoita raiskauksista ja lasten seksuaalisesta väkivallasta. Mastercard oli selvityksissään havainnut sivulla olevan laitonta materiaalia. Mastercard ilmoitti lopettavansa maksujen välittämisen pysyvästi. Visa ohjeisti kumppaneitaan olemaan käsittelemättä emoyhtiö MindGeekin maksuja lainkaan ja tutkivansa asiaa. Pornhub poisti 14. joulukuuta 2020 miljoonia vahvistamattomien tilien lataamia videoita. Pornhub myös esti vahvistamattomia käyttäjiä lataamasta uutta sisältöä.
Samnaunin Alpit

Samnaunin Alpit on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue Itävallan Tirolin osavaltion ja Sveitsin Graubündenin kantonin rajalla.
Vuoristoalueen korkein huippu on Muttler 3 293 m (koordinaatit ).
Koripallon Euroopan-mestaruuskilpailut 1937

Vuoden 1937 koripallon EM-kisat järjestettiin Latviassa 2.–7. toukokuuta. Kisat järjestettiin toisen kerran. Kisojen mestaruuden voitti Liettua. 
Lohko B.
Kolmen parhaan keskinäinen järjestys ratkesi keskinäisten otteluiden perusteella. Niissä Puolan koriero oli +2, Ranskan ja Latvian -1. Ranska sijoittui toiseksi, koska sillä oli enemmän tehtyjä koreja voitetussa ottelussa.
Finlandia (auto)

Finlandia oli suomalainen automerkki, jota insinööri P. J. Heikkilä valmisti Helsingissä neljä kappaletta vuosina 1922–1924. Valmistetuista autoista kaksi oli kevyttä kuorma-autoa ja kaksi henkilöautoa. 
Paavo Johannes Heikkilä (1898–1962) hankki yhtiökumppaneineen vuonna 1920 Helsingin Eerikinkadulla toimineen I. Käcklundin kone- ja vesijohtoliikkeen – joidenkin lähteiden mukaan kyseessä oli konepaja –, johon hän perusti P. J. Heikkilä &amp; Co -nimisen autokoritehtaan. Heikkilän ideana oli valmistaa yhtenäismallinen auton alusta, jolle voisi rakentaa suurehkon henkilöauton tai kevyen kuorma-auton. Tuotanto käynnistyi vuonna 1922 ja kumpaakin autotyyppiä valmistui kaksi kappaletta. Autot olivat oikealta ohjattavia ja niissä oli ns. kulissivaihteisto, jonka käyttövipu oli korin oikealla sivulla. Autojen moottorit olivat amerikkalaisvalmisteisia, kuorma-autoissa käytettiin myös ruotsalaisen Scania-Vabiksen osia. Toinen kuorma-autoista muutettiin ambulanssiksi vuonna 1925. Henkilöautoista toinen romuttui Terijoella sattuneessa onnettomuudessa ja toinen kului loppuun Heikkilän omassa käytössä. Erään tarinan mukaan toinen Finlandia-kuorma-autoista joutui pirtun salakuljettajien käyttöön ja katosi. Heikkilä osallistui yhdellä autolla Helsinki–Tornio–Tukholma-autokilpailuun kesällä 1923.
Heikkilä lopetti autojen valmistuksen, koska se ei osoittautunut kannattavaksi, ja keskittyi jatkossa linja-autojen korien valmistukseen. Valmistetuista autoista yksikään ei ole säilynyt nykypäivään, ainoastaan joitakin valokuvia ja yksi auton keulamerkki on jäljellä. 1930-luvun alun laman aikana P. J. Heikkilä &amp; Co joutui talousvaikeuksiin ja häädettiin tiloistaan Eerikinkadulta. Tehtaan toiminnan loputtua P. J. Heikkilä muutti Chicagoon Yhdysvaltoihin, jossa hän jatkoi toimintaansa autoalalla ja suoritti insinöörin tutkinnon. Kerrotaan, että hän olisi rakentanut Yhdysvalloissa vielä yhden Finlandia-henkilöauton, joka olisi tuhoutunut tulipalossa autotallin mukana. Talvisodan alla Heikkilä palasi kotimaahan ja osallistui sotiin kuljetusvälineupseerina. Hänet ylennettiin kapteeniksi vuonna 1943. Sotien jälkeen Heikkilä osti maatilan Virroilta, jossa hän asui kuolemaansa saakka. 1950-luvun alussa Heikkilä oli järjestelemässä käytettyjen yhdysvaltalaisten Checker-taksiautojen tuontia Suomeen.
Rauskukalat

Rauskukalat (Rajiformes) on rauskuihin kuuluva rustokalalahko, jonka heimot ja lajit esiintyvät pääasiassa valtamerissä.
Taksonomia.
Rauskukaloihin kuuluvien heimojen määrästä on useita erilaisia näkemyksiä. Eräiden tutkijoiden mukaan kaikki rauskujen lohkon (Batomorphi) heimot kuuluvat rauskukalojen lahkoon, kun taas toisten tutkijoiden mukaan lahkoja on viisi tai kuusi. Teoksessa "Fishes of the World" vuodelta 2016 luetaan rauskukaloihin vain yksi elossa oleva heimo, rauskut (Rajidae), sekä yksi sukupuuttoon kuollut heimo, Cyclobatidae.
Stubain Alpit

Stubain Alpit () on Itäisiin Alppeihin kuuluva vuoristoalue Itävallassa ja Italiassa.
Vuoristoalueen korkein huippu on Zuckerhütl (3 507 m; koordinaatit ).
Luonnosta (Epikuros)

Luonnosta (; ) oli Epikuroksen kirjoittama teos, jota voidaan pitää hänen pääteoksenaan. Teos käsitti 37 kirjaa ja koostui Epikuroksen pitämistä luennoista.
Teos on suurimmaksi osaksi kadonnut, mutta siitä on säilynyt joitakin katkelmia; niitä on saatu koottua erityisesti Herculaneumin Papyrusten huvilasta löytyneistä papyruksista. Suurinta osaa säilyneistä katkelmista säilytetään Napolin kansalliskirjastossa. British Museumissa säilytetään kirjan II merkittäviä osia. Laajasti tunnetaan kirjaa XXV: sen katkelmia ovat muun muassa papyrukset PHerc 697, 1056, 1191 ja 1420.
Epikuroksen luennot teoksessa olivat peräisin useiden vuosien ajalta. Tutkijoiden mukaan esimerkiksi kirja XIV oli kirjoitettu noin vuonna 301/300 eaa.; kirja XV noin vuonna 300/299 eaa.; kirja XXV hieman ennen vuotta 296 eaa.; ja kirja XXVIII noin vuonna 296/295 eaa.
Epikuroksen "Kirje Herodotokselle" vaikuttaa olevan lyhennelmä teoksesta "Luonnosta" tai ainakin sen kirjoista I-XIII. Samoin Lucretiuksen runoelma "Maailmankaikkeudesta" seuraa todennäköisesti monessa kohdin Epikuroksen esitystä teoksessa.
Luonnosta

Luonnosta (; ) oli usean antiikin kreikkalaisen luonnonfilosofiaa käsittelevän teoksen nimi. Nimi oli yleinen erityisesti esisokraatikoilla.
Tämän nimisiä teoksia olivat muun muassa:
Hojjatollah Vaezi

Hojjatollah Vaezi (; s. 27. maaliskuuta 1977 Teheran) on iranilainen jousiampuja. Hän on 180-senttinen ja painaa 68 kiloa. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla on 66. tila, jonka hän saavutti heinäkuussa 2008.
Hojjatollah osallistui Aasian-mestaruuskilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 2005 ja on saanut niistä parhaan sijoituksensa vuoden 2007 kisoissa, joissa hän oli mukana maansa kahdenneksitoista sijoittuneessa joukkueessa. Hän kilpaili myös Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän oli henkilökohtaisen kilpailun kuudeskymmenes hävittyään ensimmäisellä kierroksella Intian Mangal Singh Champialle.
Lähteet.
Viitteet.
Anastasija Bannova

Anastasija Aleksandrovna Bannova (; s. 26. helmikuuta 1989 Uralsk, Kazakstan) on kazakstanilainen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla on 52. tila, jonka hän saavutti huhtikuussa 2009.
Bannova on osallistunut Aasian-mestaruuskilpailuihin kahdesti, vuosina 2007 ja 2009. Hän oli molemmilla kerroilla mukana maansa joukkueessa, joka oli seitsemäs Xi'anin kisoissa 2007 ja kuudes Balilla 2009. Bannova oli henkilökohtaisessa kilpailussa 16. vuonna 2007 ja 30. vuonna 2009.
Bannova on kilpaillut olympialaisissa kaksi kertaa. Pekingissä 2008 hän oli henkilökohtaisen kilpailun jaetulla 40. sijalla hävittyään ensimmäisellä pudotuskierroksella italialaiselle Natalia Valeevalle. Lontoossa 2012 hän sijoittui jaetulle 33. sijalle hävittyään ensimmäisellä pudotuskierroksella meksikolaiselle Aída Románille.
Hermotimos (dialogi)

Hermotimos eli "Koulukunnista" (; ) on Lukianoksen kirjoittama filosofinen dialogi.
Dialogi on Lukianoksen pisin teos, ja se muistuttaa tyyliltään Platonin dialogeja. Dialogissa keskustelevat Hermotimos ja Lykinos. Hermotimos esitellään stoalaisena filosofina, joka on käyttänyt paljon aikaa koulukunnan oppeihin perehtymiseen. Lykinos puolestaan pyrkii vakuuttamaan tämän siitä, ettei kenelläkään ole mitään syytä omaksua juuri jonkun tietyn koulukunnan oppeja. Lykinoksen voi nähdä edustavan teoksessa Lukianosta itseään. Lukianos antaa samalla itsestään myös jotain elämäkerrallisia tietoja; hän sanoo olevansa tuolloin 40-vuotias.
Lykinos kyselee Hermotimokselta yksityiskohtaisesti, kuinka tämä voi olla varma siitä, että juuri stoalaisilla on oikeat vastaukset elämää ja onnellisuuden luonnetta koskien. Lykinoksen argumentit muistuttavat suuresti pyrrhonistien käyttämiä argumentteja, erityisesti pyrrhonistista ”viittä trooppia” (Agrippan troopit). Hän muun muassa esittää, ettei eri filosofien väittämien välillä voida tehdä valintaa, koska ei voida löytää luotettavaa valitsijaa; tällaisen yrittäminen johtaisi äärettömään regressioon. Tämä osoittaa, että Lukianos on ollut tietoinen Ainesidemoksen jälkeisen myöhemmän skeptisismin argumenteista.
Dialogin lopussa Hermotimos antaa periksi ja myöntää, että kaikki hänen filosofian opiskeluunsa käyttämä aika on mennyt hukkaan; hän lupaa ajaa partansa ja siistiä asunsa merkiksi siitä, että on luopunut hölynpölystä.
Arvydas Čepulionis

Arvydas Čepulionis (s. 29. maaliskuuta 1962) on liettualainen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla on 252. tila, jonka hän saavutti heinäkuussa 2010.
Čepulionis osallistui vuoden 2008 EM-kisoissa henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän oli 62. Hän pitää hallussaan seitsemää eri Liettuan-ennätystä, joista viisi on henkilökohtaisia.
Lähteet.
Gustavo Sondermann

Gustavo Sondermann (17. helmikuuta 1982 São Paulo – 3. huhtikuuta 2011) oli brasilialainen autourheilija.
Ura.
Sondermann aloitti kart-sarjassa ajamisen 16-vuotiaana, ja siirtyi pian sen jälkeen Brasilian Formula Renault -sarjaan vuodeksi 2002. Siellä hän kilpaili kahden vuoden ajan vaihtelevin tuloksin. Vuonna 2004 hän siirtyi Eurooppaan kilpailemaan vastaavanlaisessa brittiläisessä sarjassa, ja vieraili myös Formula Renault Eurocupissa seuraavana vuonna, mutta palasi Brasiliaan takaisin vuonna 2006 kilpailemaan kansallisessa Stock Car Brasil -sarjassa.
Sondermann kilpaili sarjan toisessa luokassa, joka on tunnettu nimillä Stock Car Light, Stock Car Copa Vicar ja Copa Chevrolet Montana, vuodesta 2006 vuoteen 2011, voittaen neljä kilpailua ja sijoittuen mestaruussarjassa parhaimmillaan kolmanneksi vuonna 2007. Samana vuonna hänen tallitoverinsa, Rafael Sperafico kuoli kauden finaalitapahtumassa. Vuonna 2010 hän kilpaili seitsemässä kilpailussa Stock Car Brasil -sarjassa, keräten kuusi pistettä ja sijoittuen 31:nneksi mestaruussarjassa.
Kuolema.
3. huhtikuuta 2011 Sondermann ajoi Stock Car Light -kilpailussa Autódromo José Carlos Pacessa, Interlagosissa Stock Car Brasilin -mestaruussarjassa, samalla radalla, jossa hänen tallitoverinsa kuoli vuonna 2007. Kovassa sateessa ajetussa kilpailussa Sondermann menetti autonsa hallinnan nopeassa mutkassa ennen pääsuoraa. Auto törmäsi kovalla vauhdilla seinään ja kimposi seinästä takaisin radalle, jolloin takaa tulleet kilpailijat törmäsivät hänen autoonsa. Hänet vietiin sairaalaan, jossa hänet todettiin aivokuolleeksi. Hänen kolarissa saamansa vammat johtivat kuolemaan.
Myös muita kuljettajia loukkaantui kolarissa, mutta heidän vammansa eivät olleet hengenvaarallisia.
Filosofisten lahkojen huutokauppa

Filosofisten lahkojen huutokauppa (; ) on Lukianoksen kirjoittama satiiri. Siinä Zeus laittaa eri koulukuntia olevia filosofeja kaupan eniten tarjoavalle ikään kuin orjia orjamarkkinoilla. Samalla se esittelee eri antiikin kreikkalaisten filosofikoulukuntien oppien pääpiirteet satiirisessa muodossa. Osa filosofeista on tunnettuja nimiä, osa jää nimettömiksi koulukuntiensa edustajiksi.
Kaupan ovat seuraavat filosofit:
Richard Ullberg

Richard Ullberg (s. 16. heinäkuuta 1993 Sipoo) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi Kokkolan Hermeksessä.
Ura.
Seuraura.
Ullberg aloitti jääkiekon Jokereissa, mutta siirtyi 12-vuotiaana Helsingin IFK:hon. Hän torjui joukkueelle C-nuorten SM-pronssia 2009 ja B-nuorten Suomenmestaruuden 2010. Kaudella 2010–2011 Ullberg pääsi neljään SM-liigaotteluun luukkuvahdiksi, kun HIFK:n ykkösmaalivahti Juuso Riksman oli loukkaantunut.
Tammikuun 2011 lopulla Ullberg siirtyi HIFK:n A-nuorista SaiPaan. Hän teki joukkueen kanssa kevääseen 2012 ulottuvan sopimuksen, joka sisältää option kevääseen 2014 saakka. Ullberg pääsi loppukaudella kahdeksaan SM-liigaotteluun luukkuvahdiksi Jere Myllyniemelle. Tammikuussa 2011 NHL:n kykyjenetsijäpalvelu listasi hänet Euroopassa pelaavien maalivahtien rankingissa sijalle 8. , mutta Ullbergia ei lopulta varattu ollenkaan.
Kauden 2011–2012 Ullberg aloitti lähtökohtaisesti SaiPan kolmosmaalivahtina, mutta on saanut kakkosmaalivahti Andreas Bernardia enemmän luottoa. Hän teki liigadebyyttinsä 22. lokakuuta 2011 vieraissa HIFK:ta vastaan ja torjui SaiPan 2-4-voittoon päättyneessä ottelussa 20 kertaa.
19. maaliskuuta 2012 SaiPa käytti Ullbergin sopimuksessa olleen kahden vuoden option.
Ullbergin sopimus purettiin Hermeksessä syyskuussa 2015 sen jälkeen, kun hän kommentoi netissä myönteisesti kannabiksen käyttöä. Loppukaudella hän pelasi 18 ottelua Englannin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla.
Maajoukkueura.
Ullberg pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän toimi Suomen kakkosmaalivahtina Samu Perhoselle ja torjui kahdessa ottelussa. Ullberg pelasi myös alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengessa vuonna 2010.
Muuta.
Ullbergin pikkuveli Robin (s. 1996) pelasi puolustajana HIFK:n A-nuorissa.
Muhammad Marbawi

Muhammad Marbawi Sulaiman (s. 30. tammikuuta 1983 Kuala Lumpur) on malesialainen entinen jousiampuja. Hänen paras sijoituksensa FITA:n ranking-listalla oli 68. tila, jonka hän saavutti heinäkuussa 2007.
Marbawi oli mukana maansa viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa Madridin MM-kisoissa 2005 ja oli samoissa kisoissa henkilökohtaisen kilpailun 39. Hän ampui Malesian joukkueessa myös Aasian kisoissa 2006, joissa tuloksena oli neljäs sija. Marbawi sijoittui kisojen henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksitoista. Hän sai hopeaa joukkuekilpailusta Aasian-mestaruuskilpailuissa 2007 ja oli Malesian kuudenneksi sijoittuneessa joukkueessa Pekingin olympialaisissa 2008. Marbawi oli olympialaisten henkilökohtaisessa kilpailussa jaetulla 43. sijalla hävittyään ensimmäisellä pudotuskierroksella Taiwanin Chen Szu-Yuanille pisteen erolla.
Lähteet.
Zeus murhemielellä

Zeus murhemielellä (; ) on Lukianoksen kirjoittama satiiri, joka käsittelee jumalten olemassaoloa ja jumalallista kaitselmusta.
Lukianoksen teos on muodoltaan dialogi. Se alkaa kreikkalaisen mytologian jumalten parista. Zeus on murheissaan siitä, että ihmiset eivät enää usko ja turvaa jumaliin eivätkä uhraa heille hurskaasti. Eräskin ateenalainen oli polttanut uhriksi sitkeää kukkoa ja valmistanut suitsukkeen homeisista aineksista. Kaiken huipuksi Zeus oli kohdannut Stoa poikilen luona kaksi filosofia väittelemästä koulukuntiensa käsityksistä jumalista ja jopa jumalten olemassaolosta. Nämä filosofit olivat epikurolainen Damis ja stoalainen Timokles. Damis katsoi, etteivät jumalat välitä ihmisistä, ja samalla myös kyseenalaisti jumalien olemassaolon kokonaan. Timokles puolusti ajatusta jumalallisesta kaitselmuksesta.
Varsinainen keskustelu teoksessa käydään tämän jälkeen näiden kahden filosofin välillä. Jumalat seuraavat väittelyä olinpaikastaan ja kommentoivat sitä välillä, pitäen Timokleen puolta. Jumalista esiintyvät Zeuksen lisäksi Hermes, Hera, Kolossos eli Rhodoksen kolossi (Helioksen patsas), Herakles, Athene, Poseidon, moitteen jumala Momos, Hermagoras (Hermes Agoraios, Agoralla sijainnut Hermeen patsas), Afrodite sekä Apollon.
Timokles tukee ajatuksiaan jumalista muun muassa runoilijoiden näkemyksillä sekä sillä, että kaikkien kansojen parissa uskotaan jumaliin. Damis vastaa sanomalla runoilijoiden vain halunneen lumota kuulijoitaan sanomalla jotain miellyttävää; eri kansojen uskomukset puolestaan eivät todista mitään, koska ne ovat niin ristiriitaisia. Tämän jälkeen Timokles vetoaa ennustuksiin sekä siihen, että maailmankaikkeus tarvitsee ikään kuin perämiehen ohjaajakseen. Damis sanoo ennustusten olevan sekavia ja maailman tapahtumien osoittavan, ettei kaitselmusta ja ohjausta ole. Lopuksi Timokles turvaa viimeiseen oljenkorteensa: hänen mukaansa jumalia on oltava olemassa, koska myös heille omistettuja alttareita on olemassa. Damis toteaa tähän vain sen, että väittely on selvästikin lopussa.
Teos päättyy Zeuksen toteamukseen, että hän haluaisi mieluummin yhden sellaisen liittolaisen kuin Damis, kuin olisi tuhannen Babylonin valtias.
Ernst Lampén on suomentanut teoksen lyhennellen (Otava 1924).
Simon Trummer

Simon Trummer (s. 8. kesäkuuta 1989 Frutigen, Bern) on sveitsiläinen moottoriurheilija.
Ura.
Trummer aloitti uransa karting-sarjoissa ja sijoittui toiseksi Sveitsin juniorien mestaruussarjassa. Vuonna 2006 Trummer sijoittui Formula Lista Junior -sarjassa 18:nneksi. Vuonna 2007 Trummer oli Sveitsin Formula Renault -sarjan seitsemäs. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2009 Trummer kilpaili International Formula Master -sarjassa ja sijoittui 11:nneksi. 
Vuonna 2010 Trummer kilpaili GP3-sarjassa Jenzer-tallissa. Hän saavutti kauden aikana vain neljä pistettä, ja hänen maanmiehensä ja tallitoverinsa Nico Müller puolestaan sijoittui kolmanneksi. Trummer jatkoi GP3-sarjassa kaudella 2011 Arden-tallissa. Hän otti kolmesta viimeisestä startista 9 pistettä sijoittuen sarjan 18:nneksi. Vuonna 2012 Trummer ajoi GP2-sarjassa jatkaen edelleen Arden-tallissa. Hän saavutti neljä pistettä kauden aikana. Vuonna 2013 Trummer jatkoi GP2:ssa vaihtaen Rapax-talliin saavuttaen 20 pistettä. Vuonna 2014 Trummer jatkoi samassa tallissa saavuttaen yhden kakkossijan ja 26 pistettä sijoittuen sarjan 17:nneksi. 
Vuonna 2015 Trummer kilpailee FIA World Endurance Championship -sarjassa. Samana vuonna Trummer palasi kesken kauden GP2-sarjaan ja ajoi neljä kilpailua Hilmer Motorsport -tallissa. Hän ajoi myös yhden kilpailun Porsche Supercup -sarjassa.