tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Game of Thrones (vuoden 2014 videopeli)

Game of Thrones on Telltale Gamesin kehittämä ja julkaisema graafinen seikkailupeli, joka perustuu George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -kirjasarjaan ja siitä tehtyyn televisiosarjaan. Peli julkaistiin kuudessa osassa vuosina 2014–2015.
"Game of Thrones" kertoo pohjoislaisesta Forresterin suvusta, jonka jäsenet ovat olleet Starkin suvun lipunkantajia vuosikymmenten ajan. Forresterin suku mainitaan nopeasti "Lohikäärmetanssi"-kirjassa. Pelissä on yhteensä viisi pelattavaa hahmoa, ja se sijoittuu ajallisesti televisiosarjan kolmannen tuotantokauden loppuun ja neljännen tuotantokauden ajalle. 
Peli seuraa samaa formaattia kuin aikaisemmat Telltale Gamesin pelit "The Walking Dead" ja "The Wolf Among Us", joissa pelaajan valinnat vaikuttavat suuresti pelin lopputulokseen. George R. R. Martinin avustaja Ty Corey Franck työskenteli pelin tarinan konsulttina.
Telltale Games kehitti pelille jatko-osaa, mutta suunnitelmat kariutuivat yhtiön päädyttyä lopulta konkurssiin.
Pelaaminen.
"Game of Thrones" on kolmannen persoonan graafinen seikkailupeli, jossa toiminnot tehdään klikkaamalla. Pelaaja voi liikutella hahmoaan ja tutkia ympäristöä, löytää esineitä ja keskustella ei-pelattavien hahmojen kanssa. Keskusteluissa pelaajalla on muutama vastausvaihtoehto käytettävänään ja vastatessa on usein aikarajoite. Pelaaja voi myös pysyä kokonaan vaiti keskustelussa. Pelaajan tekemät valinnat vaikuttavat siihen, mitä toinen osapuoli sanoo tai tekee. 
Toimintakohtauksissa pelaajan täytyy suorittaa "quick time event" -haasteita eli painaa tiettyä näppäintä tarpeeksi nopeasti. Epäonnistuminen johtaa hahmon kuolemaan, jolloin pelaajan täytyy pelata tietty osa kohtauksesta uudelleen.
Hahmot.
Telltale Games on luonut peliä varten uusia hahmoja, jotka eivät esiinny kirjoissa tai televisiosarjassa:
Pelattavia hahmoja ovat Rodrik, Mira, Ethan, Asher ja Gared.
Pelissä on myös sarjasta tuttuja hahmoja, joiden ääninäyttelijöinä toimivat heidän televisiosarjan vastineensa: Cersei Lannister (Lena Headey), Tyrion Lannister (Peter Dinklage), Margaery Tyrell (Natalie Dormer) ja Ramsay Nietos (Iwan Rheon).
Raffael

Raffael Caetano de Araújo (eli Raffael; s. 28. maaliskuuta 1985 Fortaleza) on brasilialainen jalkapalloilija, joka on Brasiliasta vuonna 2003 lähdettyään pelannut Sveitsissä, Saksassa, Ukrainassa ja Slovakiassa. Molempijalkainen Raffael on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Raffael aloitti uransa Euroopassa sveitsiläisessa FC Chiassossa vuonna 2003. Vuonna 2005 hän siirtyi Raiffeisen Super Leaguen FC Zürichiin, jossa pelatun kahden kauden aikana Raffael teki 77 ottelussa 39 maalia ja voitti kahdesti liigan mestaruuden. Tammikuussa 2008 hän siirtyi Bundesliigan Hertha BSC:hen, jota Raffael edusti neljän ja puolen vuoden ajan tehden 140 pelissä 33 maalia. Kesällä 2012, berliiniläisseuran pudottua 2. Bundesliigaan, Raffael siirtyi Ukrainan valioliigan Dynamo Kiovaan. Hän pelasi kauden 2012–2013 aikana kiovalaisseurassa vain yhdeksän ottelua käyden välillä lainalla Bundesliigan Schalke 04:ssä. Kesällä 2013 Raffael palasi takaisin Bundesliigaan, nyt Borussia Mönchengladbachin riveihin. Hän on pelannut seurassa kauden 2019–2020 loppuun mennessä 164 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt 57 ja syöttänyt 23 maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut kaksi ottelua Kiovan Dynamossa ja 11 peliä Mönchengladbachissa sekä tehnyt jälkimmäisen joukkueen pelaajana kolme maalia, joista kaksi eri kausina Manchester Cityä vastaan ja yhden Sevillaa vastaan.
Muuta.
Raffaelin pikkuveli Ronny on myös jalkapalloilija. Raffael ja Ronny pelasivat Hertha Berlinissä yhdessä vuodet 2010–2012.
Josef Ferstl

Josef Ferstl (s. 29. joulukuuta 1988) on saksalainen alppihiihtäjä, joka edustaa SC Hammeria.
Ferstl kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin syöksylaskussa helmikuussa 2007. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Wengenin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2013 oltuaan 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenissä helmikuussa 2013 oltuaan syöksylaskussa yhdeksäs. Ensimmäisen palkintosijansa, ja samalla voittonsa, hän saavutti Val Gardenan supersuurpujottelussa joulukuussa 2017. Edellinen saksalaisvoittaja miesten supersuurpujottelun maailmancupissa oli Markus Wasmeier Lake Louisessa 1991 Ferstl voitti Kitzbühelin supersuurpujottelun 2019.
Ferstl on osallistunut MM-kilpailuihin 2015, 2017 ja 2019 sekä olympialaisiin 2018 ja 2022. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui supersuurpujottelussa kuudenneksi.
Grèbe-luokka

Grèbe-luokka oli Ranskan laivaston neljän partioaluksen muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
"Grèbe" tilattiin korvaamaan kalastuksenvalvonnassa ollut miinanraivaaja "Mercure". Ne pohjautuvat kaupalliseen Espadon 50 -tyyppiin, joka mahdollisti operoinnin Sea State 4:ssä. Aluksen perään oli rakennettu ramppi seitseinmetriselle EDL 700 -kumiveneelle ja majoitustilat 22 hengelle. Kolme muuta alusta tilattiin vuonna 1992, mutta valmistusta viivästytti alkuperäisen valmistustelakan CMN:n sulkeminen. Neljäs alus valmistui Mauretanialle LNI:n telakalla Lorientissa.
Yubitsume

Yubitsume (, ”sormen lyhennys”) on japanilainen, yakuza-rikollisjärjestöjen käyttämä rituaali, jossa järjestön jäsen amputoi itseltään sormen pyytääkseen anteeksi virhettään tai rikottuaan järjestön sääntöjä. Amputointi voi tapahtua vapaaehtoisesti tai pakottamalla.
Yubitsume sai alkunsa "bakuto"-uhkapelaajilta peloterangaistuksena. Vuoden 1993 tutkimuksessa 45 prosenttia yakuzoista oli tehnyt yubitsumen, 15 prosenttia useamman kerran. Kaikki yubitsumen tehneet eivät ole välttämättä yakuzoita: vuodelta 2005 tunnetaan tapaus, jossa sormensa leikkasi irti lääkärin avustuksella myös yakuzalle velkaa ollut liikemies. Nykyisin yubitsume on harvinaistunut, sillä yakuzat eivät halua erottautua liikaa ympäröivästä yhteiskunnasta. Yleisiä rangaistuksia ovat sen sijaan taloudelliset rangaistukset ja erottaminen järjestöstä.
Hollaback Girl

Hollaback Girl on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Gwen Stefanin kappale hänen soolouransa Love. Angel. Music. Baby.-debyyttialbumilta. Osana Stefanin visiota luoda "hassu tanssikappale" se sisältää viittauksia 1980-luvun dance ja popmusiikista. Kappaleen sanoittivat Stefani, Pharrell Williams, sekä Chad Hugo vastatakseen Courtney Loven väitteeseen siitä että Stefani toimi cheerleaderinä Seventeen-aikakauslehden haastattelussa.
Kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä 15. maaliskuuta 2005 ja siitä tuli yksi vuoden suosituimmista kappaleista, sijoittuen useimpien niiden listojen kymmenen parhaan joukkoon missä se pääsi listoille. Se saavutti listan ensimmäisen sijan Australiassa ja Yhdysvalloissa, joissa siitä tuli digitaalisesti ladattava kappale mikä myi yli miljoona kopiota. "Hollaback Girl" sai muutamia palkintoehdokkuuksia, kuten ehdokkuudet 48:ssa Grammy-palkintogaalassa kategorioissa "Paras naispuolinen pop-esitys" ja "Vuoden nauhoite". CD singlen etiketti sisältää Parental Advisory: Explicit Content-merkin kun taas albumi ei sisällä.
Jim Corsi

James "Jim" Corsi (s. 19. kesäkuuta 1954 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän aloitti uransa Loyola Collegen maalivahtina vuonna 1973. Kolmen yliopistovuoden jälkeen Corsi pelasi yhden vuoden NAHL senioriliigaa Yhdysvaltain puolella Mainessa ennen siirtymistään WHA-liigan Quebec Nordiquesin joukkueeseen. Kahden WHA-kauden jälkeen Corsi siirtyi läntiseen Kanadaan Edmonton Oilersin NHL-joukkueeseen. Ainoaksi jääneen NHL-kauden aikana hän pelasi 26 ottelua, joissa päästi keskimäärin 3,65 maalia.
Kevään 1980 jälkeen Corsi siirtyi pelaamaan Italiaan, ensin HC Ghërdeinan joukkueeseen. Samalla hänet valittiin myös edustamaan Italiaa B-rymän MM-kilpailuissa. Corsi pelasi kaikkiaan 12 kautta Italiassa ja oli maajoukkueen vakio kasvo aina kevääseen 1990 asti. Corsi pelasi Italian paidassa myös Sarajevon Olympiaturnauksessa.
Pelaajauransa jälkeen Corsi palasi takaisin Kanadaan ja toimi maalivahtivalmentajana ensin yliopistoliigassa ja kaudet 1994–1997 Ontario Hockey Liigan St. Michael's Majorsissa. Syksyllä 1998 hänestä tuli NHL-joukkue Buffalo Sabresin maalivahtivalmentaja, jossa tehtävässä työskenteli kevääseen 2014 asti. Tämän jälkeen hänet valittiin NHL-joukkue St. Louis Bluesin maalivahtivalmentajaksi, jossa tehtävässä työskenteli kaudelle 2016-2017 asti. Corsi irtisanottiin kesken kauden ja hänet korvasivat Ty Conklin ja Martin Brodeur. Kauden 2017-2018 Corsi toimi Concordia Universityn apuvalmentajana. Syksystä 2018 alkaen hän on toiminut Concordia Universityn maalivahtivalmentajana ja sen ohella Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa prospekti-maalivahtien kehitysvalmentajana.
Kevään 2008 MM-kisoissa hän toimi myös Italian maajoukkueen apuvalmentajana.
Corsin mukaan on nimetty jääkiekon edistyneisiin tilastoihin kuuluva laukaustasapainoa mittaava Corsi -tilastotapa. Buffalolainen Tim Barnes kehitti tilastoinnin korvaamaan plusmiinustilastoa ja halusi nimetä tavan Corsin mukaan, koska Corsilla oli tuolloin häntä miellyttäneet muhkeat viikset.
Gangi

Gangi on sisilialainen kunta Italiassa Palermon metropolikaupungissa. 
Gangi oli keskiajalla vahvasti linnoitettu kaupunki, ja se on rakennettu vuorenrinteelle. 1900-luvun alussa kylä alkoi tyhjentyä muuttoliikkeen takia, joka on jatkunut näihin päiviin saakka. Syitä muutolle on ollut köyhyys ja mafiarikollisuus. Vuonna 2014 kunta alkoi kaupitella kylän taloja jopa yhden euron hinnalla, jotta kylään saataisiin lisää asukkaita.
Kourajärvi (Suodenniemi)

Kourajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Suodenniemen taajamassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen". Järven kolme osaa kutsutaan nimillä "Kourajärvi", "Kirkkojärvi" ja "Koivuniemenjärvi". Osia erottavat kapeat salmet.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 262 hehtaaria ja sen pituus on 2,5 kilometriä ja leveys 1,3 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä "Kourajoki". Kirkkojärven ja Kourajärven vedenpintojen korkeusero on noin 10 senttimetriä, joten järvien välisessä salmessa virtaa vesi. Koivuniemenjärven ja Kirkkojärven välinen salmi on leveämpi eikä korkeuserot ole suuria.
"Kourajokeen" laskee "Kalaportaanojaa" myöten Kankaanjärvi ja "Vehkojaa" myöten laskee Kourajärveen Alinen Vehkajärvi, Ylinen Vehkajärvi ja Kiivana. Itärannan ainoa laskuoja Kourajärveen tulee Paisjärvestä. "Kirkko-oja" on Suodenjärven laskuoja, joka laskee Kirkkojärveen. Suodenjärvi on bifurkaatiojärvi ja se laskee myös länteen. Samaan lahteen laskee myös Valkijärvi. Taajaman läpi Kirkkojärveen laskevat Ylinen Laisjärvi ja Alinen Laisjärvi. Koivuniemenjärveen laskee kaksi suurta ojaa ja joki. Toinen oja on Jyrmysjärven laskuoja toinen tuo vedet "Hyynilänkankaalta". Valuma-alueeltaan suurin tulojoki on pohjoisesta laskeva "Leppijoki".
Järven rantaviiva on 21,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltoa ja pellon ympäröimää jouto- tai asutusmaata. Asutus, joka liittyy Suodenniemen taajamaan, on melko tiheää. Järven kaakkoispäässä sijaitsevan Kuuslahden rannasta nouseban mäen pältä kohoaan tuulivoimala.
Luonto.
Koivuniemenjärvi on keskimääräistä järveä monipuolisempi lintujärvi.
Kankaanjärvi (Suodenniemi)

Kankaanjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueessa" suoraan Mouhijärveen laskevaan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 25,4 hehtaaria, ja sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 500 metriä. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä "Kalaportaanoja", joka laskee "Kourajokeen".
Järven rantaviiva on 3,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on noin 14 loma-asuntoa, joihin johtaa tiet Suodenniemeltä.
Paisjärvi

Paisjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueessa" suoraan Mouhijärveen laskevaan valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pituus on 500 metriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä laskuoja Kourajärveen. Sen ranta on itä- ja eteläpuolelta moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja oiselta rannalta peltoa. Itärannalla on viisi loma-asuntoa ja lounaassa on yksi maatila.
Näkemiin taivaassa

Näkemiin taivaassa on ranskalaisen kirjailijan Pierre Lemaitren romaani vuodelta 2013. Teos on saanut vuonna 2013 Goncourt-palkinnon.
"Näkemiin taivaassa" on dekkaristina mainetta ja suosiota saaneen Lemaitren ensimmäinen historiallinen romaani, ja poikkeus siinä, että se sai harvoin populaarille lukuromaanille myönnetyn Goncourt-palkinnon, joka on Ranskan arvostetuin kirjallisuuspalkinto.
Juoni.
Tarina alkaa ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheista, jolloin sodan loppua jo aavistellaan. Kapteenin arvosta haaveileva luutnantti Henri d'Aulnay-Pradelle ampuu salaa kaksi omaa miestä provosoidakseen sotilaansa hyökkäykseen vihollisen kimppuun. Päähenkilö Albert Maillardille asia selviää sattumalta, ja hän joutuu Pradellen koston kohteeksi. Hänet pelastaa toinen liejussa rämpivä ranskalaissotilas, Edouard Péricourt, joka loukkaantuu pahasti ja menettää koko alaleukansa. Tarina etenee kuvaamalla heidän yhteisiä vaiheitaan rahapulassa ja kurjuudessa.
Arviot.
Veijariromaaniksi luonnehdittu teos saa Mervi Kantokorven vertaamaan sitä Honoré de Balzacin ja Alexandre Dumas'n tuotantoon: "tyylikkäästi mukailtu vanhanajan romaani".
Yeah!

Yeah! on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Usherin kappale. Sen sanoittivat Usher, Lil Jon, Sean Garrett, Patrick J. Que Smith, Ludacris, Robert McDowell sekä LRoc, ja sillä vierailee myös Lil Jon ja Ludacris. Myös kappaleen tuotannosta vastasi Lil Jon. Kappale julkaistiin Usherin neljännen studioalbumin "Confessions" ensimmäisenä singlenä 27. tammikuuta 2004, sen jälkeen kun Arista Records oli sanonut Usherille, että tämän täytyy tehdä lisää kappaleita albumia varten.
"Yeah!" nousi Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kärkeen ja pysyi siellä yhteensä kahdentoista viikon ajan, kunnes Usherin seuraava single "Burn" nousi ykköseksi. "Yeah!" oli Hot 100 -listalla listaykkösenä pisimpään vuonna 2004 pysynyt single. Recording Industry Association of America (RIAA) antoi sille platinalevyn. Kappale saavutti samanlaista suosiota myös muissa maissa, saavuttaen listan kärjen neljässätoista eri valtiossa. Se myi platinaa lukuisissa valtioissa, kuten Itävallassa, Belgiassa, Kanadassa, Saksassa ja Norjassa sekä tuplaplatinaa Uudessa-Seelannissa. Kappale saavutti sijoituksia kymmenen parhaan joukossa lukuisten valtioiden vuoden päätöslistoilla.
"Yeah!" sai erittäin positiivisia arvioita kriitikkojen ylistäessä sen tuotantoa sekä vielä enemmän sen crunk ja R&amp;B-lajityyppien yhdistelyä. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Mr. X. Videolla Usher tanssii klubilla sinisten lasersäteiden edessä. "Yeah!" voitti Grammy-palkinnon kategoriassa "Paras rap/lauluduetto" ja joli myös ehdokkaana kategoriassa "Vuoden kappale". Kappale sijoittui toiseksi "Billboard Hot 100 2000–2009"-vuosikymmenen päätöslistalla. Syyskuuhun 2013 mennessä sitä oli myyty Yhdysvalloissa yli neljä miljoonaa kappaletta.
Päivi Topinoja-Aranko

Päivi Marketta Topinoja-Aranko on suomalainen mainosalan yrittäjä, joka on ollut perustamassa Brand Sellers -mainostoimistoa 1989 ja Family Inc. -mainostoimistoa vuonna 2004. Hänet palkittiin vuonna 2012 Mainonnan monitaho -palkinnolla ja vuoden 2016 Vuoden Huiput -gaalassa elämäntyöstään Platinahuipulla.
Topinoja-Arangon ensimmäinen mainosalan työpaikka oli 1970-luvulla ulkolähettinä turkulaisessa mainostoimisto LSM:ssä, jossa hän yleni copywriteriksi. Hän suoritti mainoshoitajatutkinnon 1979.
Hän oli vuonna 1989 yksi Brand Sellers -mainostoimiston perustajista. Vuonna 1991 yritys myytiin kansainväliselle Omnicom Groupille, ja se toimii nykyisin nimellä DDB Helsinki Oy. Myyntisopimuksen mukaan Topinoja-Aranko jatkoi toimiston suunnittelujohtajana ja hallituksen puheenjohtajana, kunnes 2000-luvun puolivälissä perusti uuden yrityksen nimeltä Family Inc. Kesällä 2011 hän loukkaantui vakavasti ja vetäytyi 2012 Familyn pienomistajaksi ja hallituksen jäseneksi. Hän on osakkaana myös Helsinki Day Spassa ja toimii perustamassaan työelämän parantamiseen pyrkivässä Human@Work-yhteisössä sekä liikkeenjohdon konsulttien Hippocampus-verkostossa. Hän on tehnyt myös iskelmäsanoituksia.
Mainonnan monitaho -palkinnon 2012 perusteluissa todettiin:"Topinoja-Aranko on menestyksekkäällä urallaan lisännyt markkinointiviestintäalan arvostusta ja parantanut sen toimintaedellytyksiä. Hän on luottamustehtävissään myös valvonut alalla työskentelevien etuja."
Platinahuippua perusteli vuonna 2016 Topinoja-Arangon työtoveri ja ystävä Kirsi Saloranta:"Hän on ideoissa ehtymätön. Mikä tahansa pieni irtoheitto ei riitä, vaan hän haastaa itseään ja muita ajattelemaan isosti. Hakemaan suurempaa merkitystä, pidempää vaikutusta. Päivi on rohkea johtaja, ei pelkää tehdä nopeita päätöksiä ja ottaa isoja askelia."
Lumilautailun maailmancup 2014–2015

Lumilautailun maailmancup 2014–2015 oli historian 21. lumilautailun maailmancup -kausi. Kausi alkoi Yhdysvaltain Copper Mountainissa 6. joulukuuta 2014 ja päättyi Espanjan La Molinassa 21. maaliskuuta 2015. Miehet sekä naiset kilpailivat kauden aikana 15 eri paikassa.
"Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
Stephen Gray

Stephen Gray (1666–1736) oli brittiläinen tiedemies. Hän oli ensimmäinen, joka järjestelmällisesti tutki sähkönjohtavuutta. Gray havaitsi kokeillaan, että sähkö voi myös virrata ja että toiset aineet johtavat sähköä paremmin kuin toiset.
Tutkimukset.
Gray oli kuullut Francis Hauksbeen rakentamasta lasisesta pallosta, jonka sisästä oli imetty ilmaa pois. Ja kun palloa hangattiin, jäljelle jäänyt ilma hohti valoa. Gray jatkoi tämän idean kehittämistä ja hän sulki lasiputken päät korkeilla. Gray huomasi, että kun putkea hangattiin niin lasiputken päissä olevat korkit tulivat sähköisiksi. Tästä Gray oivalsi, että sähköinen voima oli siirtynyt putkesta korkkiin.
Hän jatkoi kokeitaan eri materiaaleilla ja hän testasi sähköisen voiman siirtämistä eteenpäin. Grayn kokeissa hyödynnettiin staattista sähköä, jolloin jännite saattoi olla satoja kilovoltteja. Hankaussähkössä syntyvä sähkön määrä on kuitenkin niin pieni, että suuria sähkövirtoja ei synny. Koska jännite oli hyvin korkea, Gray ei tarvinnut kokeissaan erityisen hyvin sähköä johtavia materiaaleja. Hän teki kokeitaan muun muassa puutikuilla, onkivavoilla, metallilangalla ja tavallisella narulla.
Gray asetti lasiputken päähän erilaisia esineitä, kuten kolikoita, teekattilan kuumana ja kylmänä, sekä hopeakannun ja erilaisia työkaluja, nähdäkseen tulivatko ne sähköisiksi. Kaikki esineet tulivat sähköisiksi. Hän siirtyi käyttämään vähitellen pidempiä ja pidempiä esineitä kokeillakseen kuinka pitkälle sähköä oli mahdollista johtaa. Hän siirtyi pitkiin bambukeppeihin ja parvekkeelta alas roikotettavaan naruun. Hänen onnistui sähköistää narun päässä oleva pallo. Pisin etäisyys johon hän sai sähkön siirtymään oli 270 metriä.
Gray löysi kokeissaan myös sähkömagneettisen induktion, kun hän havaitsi että narua pitkin saattoi siirtää sähköä, vaikka narun päätä ei kosketettaisi sähköistetyllä lasiputkella, vaan riitti että putkea pidettiin narun lähellä. Hän teki kokeitaan myös huonommin sähköä johtavilla aineilla ja näin hän oivalsi että toiset aineet johtavat sähköä paremmin kuin toiset.
Esquilino

Esquilino on Rooman viidestoista rione, jota ympäröivät lännessä Monti, pohjoisessa Castro Pretorio sekä idässä ja etelässä Aurelianuksen muuri. Sen koko on noin 158 hehtaaria, väkiluku 23 700 ja väestötiheys 15 000 asukasta neliökilometrillä (2013) – se on väkiluvultaan suurin Rooman rioneista. Kaupunginosa sijaitsee sille nimen antaneella Esquilinuksen () kukkulalla.
Esquilinon pohjoisosaa hallitsee rationalistista arkkitehtuuria edustava Rooman päärautatieasema Roma Termini, jota käyttää päivittäin keskimäärin 480 000 matkustajaa. Kaupunginosan keskellä on Piazza Vittorio Emanuele II, Rooman suurin arkadien reunustama aukio, jonka alueella sijaitsevat keisari Severus Alexanderin nymfaion ja Porta Alchemica, 1600-luvulla eläneen alkemistin talon ovi. Aukion koilliskulmassa on Pyhän Eusebiuksen kodin paikalle vuonna 750 perustettu Sant’Eusebion kirkko. Lähistöllä sijaitsee myös keisari Gallienukselle omistettu Gallienuksen riemukaari, joka oli alun perin Serviuksen muurin Porta Esquilina.
Esquilinon eteläosassa kohoaa Santa Croce in Gerusalemmen kirkko, jonka Pyhä Helena perusti 300-luvun alussa Jerusalemista pyhäinjäännöksenä tuomiaan ristin palasia varten. Paavi Benedictus XIV muutti rakennuksen julkisivun nykyiseen muotoonsa 1743. Antiikin aikoina paikalla sijainneesta Septimius Severuksen palatsista on vielä jäljellä Amphitheatrum castrense, jonka roomalaiset jättivät osaksi Aurelianuksen muuria. Esquilinon itärajalla Aurelianuksen muurissa on myös kaksi Rooman valtakunnan ajoilta säilynyttä kaupunginporttia: keskiajalla linnoitettu Porta Tiburtina sekä kahden akveduktin läpikulkupaikkana toiminut Porta Maggiore.
Rajat.
Esquilinon rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Orvo Lehmus

Orvo Kalervo Lehmus (27. elokuuta 1914 Tampere – 20. kesäkuuta 2007) oli suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos. Hän toimi Suomen Unilever-yhtiöiden ensimmäisenä suomalaisena pääjohtajana 1963–1978.
Orvo Lehmus eteni aluksi kotikaupungissaan Tampereella Systema-konttorikoneliikkeen juoksupojasta sivumyymälän hoitajaksi. Sotien jälkeen hän toimi Suomen Gallupin haastattelijana ja pääsi sitten mainostoimisto SEKin yhteystehtäviin. Hän suoritti 1947 Suomen Myynti- ja Mainoskoulussa mainoshoitajatutkinnon.
Lehmuksen Unilever-ura alkoi 1940-luvun lopulla Lahden Vientikerman ja S. W. Paasivaaran Margariinitehtaan mainospäällikkönä, josta hän eteni ensin Paasivaaran ja sitten Turun Saippuan markkinointijohtajaksi. Hän toimi 1950- ja 1960-luvun vaihteessa Unileverin tehtävissä myös Englannissa ja Tanskassa. Vuonna 1963 hänet nimitettiin Suomen Unilever-yhtiöiden pääjohtajaksi, ja tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1978 saakka. Hänen toimikaudellaan Unileverin menestystuotteita olivat muun muassa Flora-margariini, Pepsodent-hammastahna, Rexona-saippua, Omo- ja Surf-pesuaineet sekä kansainväliseksi merkkituotteeksi noussut, Suomessa kehitetty Timotei-tuotesarja.
Lehmus toimi aktiivisesti elinkeinoelämän järjestöissä kuten Mainoshoitajain yhdistyksessä, Suomen Myynti- ja Mainosyhdistyksessä sekä Mainostajien liitossa. Hän kuului myös Mainos-TV:n hallintoneuvostoon sekä Elintarviketeollisuusliiton, Kemian keskusliiton ja Suomen Teollisuusliiton hallitukseen.
Vuonna 1975 Lehmus sai Mainonnan monitaho -palkinnon ja teollisuusneuvoksen arvonimen.
Gustav Fechner

Gustav Theodor Fechner (19. huhtikuuta 1801 Groß Särchen, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta – 18. marraskuuta 1887 Leipzig, Saksin kuningaskunta) oli saksalainen luonnontutkija, filosofi ja psykologi. Fechner tunnetaan kokeellisen psykologian alkuvaiheissa kehitetyn psykofysiikan uranuurtajana. Filosofina hänet tunnetaan erityisesti panpsyykkisen maailmankuvan kehittäjänä. Fechner toi ensimmäisenä kvantitatiivisia tutkimusmenetelmiä psykologian alueelle. 
Fechner syntyi pappisperheeseen. Hän opiskeli aluksi Soraussa (nykyisen Puolan alueella). Vuonna 1817 hän opiskeli lääketiedettä Dresdenissä ja vuodesta 1818 lähtien Leipzigin yliopistossa. Hän vietti loppuelämänsä Leipzigissa, jossa hänestä tuli fysiikan professori vuonna 1834. Fechner sai hermoromahduksen 1839 kaksisuuntaisen mielialahäiriön seurauksena. Hän kärsi myös syömishäiriöstä ja väliaikaisesta sokeudesta. Hän sai pitää professorin tittelinsä ja sai eläkettä yliopistolta, mutta menetti oppituolinsa jonkin ajan kuluessa Wilhelm Weberille. Toivuttuaan 1846 hän jatkoi luennointia eri aiheista, kuten mielen ja ruumiin suhteesta vuoteen 1875 asti.
Leila Lotti

Leila Kyllikki Lotti (s. 7. tammikuuta 1945 Hattula) on suomalainen valtiotieteen lisensiaatti, yritysjohtaja ja kamarineuvos. 
Henkilöhistoria.
Leila Lotti syntyi maanviljelijä Reino Jalmari Lotin ja emäntä Kaino Annikki Nikkilän perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1966 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1969 ja valtiotieteen lisensiaatiksi 1970 Turun yliopistosta. Hän teki 35-vuotisen uran Suomen Gallup Oy:n (nyk. TNS Gallup) eri tehtävissä (1970–2005) ja toimii yhä Suomen Gallupin säätiön johtajana. Lotti työskenteli myös yhtiön toimitusjohtajana 1989–2001. Lotti on Alfred Kordelinin säätiön hallituksen puheenjohtaja. Hän on julkaissut useita markkinatutkimusalan oppikirjoja ja kymmeniä tutkimusraportteja Gallupin tekemien kyselytutkimusten pohjalta. Hänelle myönnettiin 1990 Mainonnan monitaho -palkinto.
John Ambrose Fleming

John Ambrose Fleming (29. marraskuuta 1849 Lancaster, Englanti – 18. huhtikuuta 1945 Sidmouth, Englanti) oli englantilainen fyysikko. Fleming tunnetaan elektroniputken eli diodin keksimisestä vuonna 1904. Hän osallistui myös television kehittämiseen yhdessä John Logie Bairdin kanssa. 
Elämäkerta.
Fleming syntyi pappisperheeseen. Perheen vähävaraisuudesta johtuen hän ei voinut opiskella ja tutkia päätoimisesti, mutta hakeutui opettajan toimeen University College Londoniin, missä hän alkoi myös opiskella kokeellista fysiikkaa George Carey Fosterin johdolla, kemiaa Alexander Williamsonin johdolla ja matematiikkaa Augustus De Morganin johdolla vuonna 1867. Talousvaikeudet pakottivat hänet kuitenkin keskeyttämään opintonsa neljäksi kuukaudeksi, minkä jälkeen hän jatkoi osa-aikaisia opiskelua suorittaen kandidaatin tutkinnon Lontoon yliopistossa 1870.
Fleming jatkoi opettajana Lancashiressa, kunnes kykeni rahoittamaan kemianopintoja South Kensingtonin Science Schoolsissa vuonna 1872. Hän luki Michael Faradayn töitä ja esitteli tutkimustuloksiaan jokien sähkömagneettisesta induktiosta kesällä 1875. Sittemmin Fleming jatkoi opintoja James Clerk Maxwellin alaisuudessa Cambridgen yliopistossa. Hän suoritti DSc-tutkinnon Lontoon yliopistossa 1879. Maxwellin kuoltua Fleming työskenteli James Stuartin alaisuudessa yliopiston insinöörityöpajassa ja luennoi sovelletusta mekaniikasta. Stuart suositteli Flemingiä University College Nottinghamin professuuriin, mihin hänet nimitettiinkin kesällä 1881. Fleming kuitenkin erosi professuurista jo 1882 siirtyen Edison Lighting Companyn palvelukseen Lontooseen. Hän piti myös luentoja hehkulampputehtaan työntekijöille 1886. Hänet kutsuttiin myös luennoijaksi University College Londoniin, jossa hänestä tuli sähkötekniikan professori vuonna 1885. Fleming oli tutkinut ja kirjoittanut jo pitkään termisestä emissiosta, minkä ansiosta hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi 1892. Hän kehitti ahkerasti ja jatkuvasti yliopiston sähkötekniikan laboratorioita hankkien niihin runsaasti rahoitusta elinkeinoelämältä muun muassa John Penderiltä. Hänet nimitettiin myös John Penderin nimeä kantaneeseen professuuriin.
Flemingistä tuli Marconi Wireless Telegraph Companyn neuvonantaja 1899 ja hän avusti laitteiston kehittelyssä Englannin kanaalin yli tarkoitettujen langattomien lähetysten kokeilemisessa. Samana kesänä Ranskasta lähetettyä langatonta signaalia kyettiin vastaanottamaan Britanniassa. Fleming oli myös aktiivisesti mukana Atlantin yli tapahtuneeseen radiolähetykseen 1901. Hänen neuvonantajaroolinsa päättyi 1903. Hänet valittiin samana vuonna Institution of Electrical Engineers -järjestön varapuheenjohtajaksi.
Fleming patentoi elektroniputken saatuaan ajatuksen siihen aiempien tutkimustensa pohjalta vuonna 1904 ja jatkoi myöhemmin konsulttina Marconi-yhtiöille. Hän jäi eläkkeelle ja muutti Sidmouthiin 1926 jatkaen kokeita kotilaboratoriossaan ja pitäen yhteyksiä University College Londoniin emeritusprofessorin ominaisuudessa. Fleming aateloitiin 1929.
Ylöjärven työväentalo

Ylöjärven työväentalo oli Ylöjärvelle Soppeenmäkeen vuonna 1939 valmistunut työväentalon rakennus, jonne johtaa Työväentalontie. Se purettiin joulukuussa vuonna 2014. Hirret oli alun perin peräisin Kuljun työväentalosta. Rakennus siirtyi Ylöjärven kunnan omistukseen vuonna 1991, jolloin se oli hyvässä kunnossa. Sen hoito jäi huonoksi, ja kaupunki päätti purkaa sen. Hirret siirtyvät uuteen käyttöön Ikaalisiin.
Pirkanmaan maakuntamuseon mielestä talo ja sen historia ovat ainutlaatuisia. Talossa on sen kunnan omistukseen siirtymisen jälkeen kokoontunut muun muassa Ylöjärven eläkeläisten yhdistys.
Ylöjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905, ja kokoukset järjestettiin ensi alkuun Ylöjärven työväenopiston nykyisessä toimitalossa Sauriossa. Vuodesta 1918 alkaen kokoonnuttiin yksityiskodeissa ja tilaisuuksia järjestettiin Mutalan työväentalolla (rv 1907), Vahantaan työväentalolla ja kesäaikaan Ahveniston ladossa. Kun työväentalo valmistui, se oli pitkään aktiivisessa käytössä, kokousten, harrastustoiminnan pitopaikkana, jossa toimivat näytelmäkerhot ja opintokerhot, ja järjestettiin tansseja. Se oli myös tiedonvälityksen keskeinen paikka.
Ylöjärven osayleiskaavan muutosehdotuksessa vuodelta 2011 rakennus esitetään suojeltavaksi. Kaupunginvaltuuston kokouksessa tammikuussa 2013 esitettiin säilytystä puoltava Museoviraston lausunto: ”Museovirasto pitää valitettavana, jos tämä Suomessa viimeinen vielä näin aktiivisessa käytössä oleva työväentalo puretaan. Museoviraston mielestä rakennus on tyydyttävässä kunnossa ja vielä peruskorjattavissa asukkaiden käyttöön.” Museoviraston suojelun taas esti, että rakennusta on kunnostettu 1970-luvulla.
Maxim (Helsinki)

Maxim on Finnkinon elokuvateatteri Kluuvikadulla Helsingissä. Teatteri on toiminut vuodesta 1909 elokuvateatterikäytössä ensin nimellä Olympia (vuoteen 1923), sitten Piccadilly-nimellä ja vuodesta 1931 alkaen nimellä Maxim. Nykyinen rakennus valmistui vuonna 1974. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Eliel Muoniovaara. Maxim on Suomen vanhin elokuvateatteri. Toinen kahdesta salista on suojeltu. Saleissa on yhteensä 249 paikkaa.
Teatterin ohjelmisto on yleensä painottunut laatuelokuvaan. Maximissa on saanut ensi-iltansa moni Ingmar Bergmanin elokuva, ja siellä on järjestetty Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhla useana vuonna vuoteen 2013.
Historia.
Alkuperäinen rakennus valmistui elokuvateatteriksi. Siinä oli yksi sali ja 551 katsojapaikkaa, ja se oli aikanaan Suomen suurin elokuvateatteri. Salin korkeus oli kahdeksan metriä ja istuimet mahonkia. Suunnittelija oli arkkitehti David Frölander-Ulf.
Vanha rakennus purettiin huonokuntoisena vuonna 1972, ja nykyinen valmistui vuonna 1974. Saleja rakennettiin yksi lisää. Kakkossalissa käytettiin vanhan salin koristepaneeleja ja kristallilamppuja. Vuonna 1997 uusi omistaja, Sandrew Metronome, remontoi teatterin. Molemmat salit saivat uudet istuimet ja esitystekniikan, vaikkakin Museoviraston suojelemassa kakkossalissa uudistus oli hillitympää.
Nykyisen rakennuksen omistaa Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen.
Remontti ja hotellisuunnitelmat.
Loppuvuodesta 2014 kerrottiin suunnitelmista rakentaa Maxim-taloon Kämp Groupin hotelli, jonka tieltä Maxim 1 -sali oli määrä purkaa. Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen irtisanoi vuokrasopimuksen Finnkinon kanssa. Toukokuussa 2015 suunnitelmat kuitenkin muuttuivat siten, että vanhat salit piti säilyttää ja lisäksi piti vielä rakentaa kolmas sali, jotta Maximissa olisi ollut jatkossa 640 paikkaa. Viimeinen remonttia edeltävä elokuvanäytös oli tammikuussa 2016. Molemmat salit kunnostettiin ja talotekniikka uusittiin. Teatteriin lisättiin myös kaksi baaria, jotka palvelevat elokuvakävijöitä.
Hotellisuunnitelmista luovuttiin syksyllä 2016 hankkeen osoittauduttua ennakkoarvioita kalliimmaksi. Keväällä 2017 kerrottiin Finnkinon palaavan vuokralaiseksi. Maxim avattiin jälleen helmikuussa 2018, joskin ilman suunniteltua kolmatta salia. Aiempi kahden salin yhteenlaskettu paikkamäärä 601 oli pudonnut 249 paikkaan.
Europa Cinemas -jäsenyys.
Vuonna 2014 Maxim liittyi osaksi eurooppalaista Europa Cinemas -verkostoa. Jäsenyyden edellytyksenä on, että teatterin esitettämistä elokuvista merkittävä osa tulee olla eurooppalaisia ei-kansallisia tuotantoja. Muita verkostoon kuuluvia elokuvateattereita ovat Helsingissä Kino Engel, Korjaamo Kino ja Orion sekä Espoossa Kino Tapiola, Lahdessa Kino Iiris, Tampereella Niagara ja Kuopiossa Kino Kuvakukko.
FS Flamant (P676)

Flamant (runkonumero P676) on Ranskan laivaston Flamant-luokan ulkovartiolaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgista Constructions Mécaniques de Normandielta (CMN), missä köli laskettiin 16. maaliskuuta 1994. Alus laskettiin vesille 24. huhtikuuta 1995 ja otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1997.
Palvelus.
Alus on sijoitettu Cherbourgiin.
Barbro

Barbro on ruotsalainen naisen etunimi, Barbara-nimen muunnelma.
Suomessa nimi Barbro on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 1 786 henkilölle, joista yli puolet on 1940- ja 1950-luvuilla syntyneitä. Barbaran nimipäivä suomen­ruotsalaisessa kalenterissa on 4. joulukuuta.
Lepidobotryaceae

Lepidobotryaceae on pieni, kaksi- tai kolmelajinen kasviheimo, joka muodostaa koppisiemenisten Celastrales-lahkon yhdessä kelaskasvien (Celastraceae) kanssa.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat puita, joiden puu on fluoresoivaa. Lehdet sijaitsevat kahdessa rivissä, ja lapa niveltyy ruotiin. Lapa on yksinkertainen, ehytlaitainen, ja sen tyvessä on yksi pitkä korvakkeentapainen stipelli, varsinaiset korvakkeet ovat harvinaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja kasvit kaksikotisia, hede- ja emikasvit ovat erikseen. Kukinto on terminaalinen ja tiheä; usein kukinto näyttää sijaitsevan lehteä vastapäätä, sillä se joutuu sivuun lehtihangasta rotevan hankaverson takia. Kukat ovat pieniä. Verhiö ja teriö ovat samankokoisia ja erilehtisiä. Heteitä on kymmenen ja ne ovat pituudeltaan kahdenlaisia, tyveltään yhtyneitä ja sijaitsevat kahdessa kiehkurassa: pidemmät kohdakkain terälehtien kanssa, lyhyemmät verholehtien kanssa. Mesiäinen sijaitsee hedetorven sisäpuolella. Kaksi tai kolme yhteenkasvanutta emilehteä muodostaa sikiäimen; vartalot ovat joko toisistaan enemmän tai vähemmän erillään ja luotit pallomaisia tai vartalo on lyhyt ja luotti liuskainen. Siemenaiheita on kaksi kussakin emilehdessä kärki-istukassa. Hedelmä on liiteluomainen kota, jonka sisäkerros eli endokarppi on erillinen; kodan keskipylväs on pysyvä. Siemenet ovat vaipallisia.
Lehden ja kannan välinen nivel ja korvakemainen stipelli lavan tyvellä viittaavat siihen, että näennäisesti yksinkertaiset lehdet ovat todellisuudessa yksilehdykkäisiä; lehti on ollut alun perin kerrannainen, mutta on sitten surkastunut niin, että vain yksi lehdykkä on jäänyt jäljelle.
Levinneisyys.
Heimon lajit ovat levinneet sekä Afrikkaan että Amerikkaan. "Lepidobotrys staudtii" kasvaa Kongossa ja "Ruptiliocarpon caracolito" hajanaisesti Keski-Amerikasta Peruun ulottuvalla alueella.
Luokittelu.
Heimo kuuluu Celastrales-lahkoon kelaskasvien (Celastraceae) ollessa lahkon toinen heimo. Heimossa on kaksi lajia, jotka on mainittu edellä. Ainakin lajilla "Ruptiliocarpon caracolito" on spirotriterpenoidi-yhdisteitä, mikä on ainutlaatuista koppisiemenisillä. Aikaisemmin heimoa, tai ainakin "Lepidobotrys"-sukua, on pidetty käenkaalikasvien (Oxalidaceae) sukulaisena (sekä Cronquist 1981 että Takhtajan 1997).
Lancasterin Filippa

Lancasterin Filippa (port. "Felipa de Lencastre"); (31. maaliskuuta 1360 Leicester, Englannin kuningaskunta – 19. heinäkuuta 1415 Sacavém, Portugalin kuningaskunta) oli englantilainen herttuatar ja Portugalin kuningatar vuosina 1387–1415.
Suku.
Filippan isä oli englantilainen Lancasterin herttua Juhana Gent, jonka veljestä tuli Henrik IV, Englannin ensimmäinen Lancaster-suvun kuningas. Hänen äitinsä oli Lancasterin herttuatar Blanche.
Avioliitto.
Avioliitto, joka solmittiin 2. helmikuuta 1387 jo 26-vuotiaan Filippan ja Portugalin kuninkaan Juhana I:n välillä, järjestettiin Englannin ja Portugalin välisen liittouman vahvistamiseksi Ranskaa ja Kastiliaa vastaan. 
Heille syntyi yhdeksän lasta (joittenkin tietojen mukaan 12), joista kuusi kasvoi aikuisikään. Vanhin poika oli Edvard I ja toiseksi vanhin poika oli prinssi Henrik Purjehtija.
Heille syntyi kahdeksan lasta, joista kaksi kuoli jo pieninä lapsina.
Perintö.
Filippa toi Portugalin hoviin anglosaksien ja normannien perinteen aristokraattisesta koulutuksesta, ja huolehti lastensa hyvästä opetuksesta. Filippan ja Juhanan lapsia kutsutaan portugalin "loistavaksi sukupolveksi", ja heidän aikansa oli Portugalin historian kultakautta. Filippan ansiosta kauppasuhteet Englannin kanssa olivat kuninkaallisessa suojeluksessa, ja Porton satamassa käytiin kauppaa jolla englantilaiset ostivat viiniä, korkkia, suolaa ja öljyä ja myivät turskaa ja tekstiilejä.
FS Cormoran (P677)

Cormoran (runkonumero P677) on Ranskan laivaston Flamant-luokan ulkovartiolaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Lorientista Leroux et Lotz Navalilta (LLN), missä köli laskettiin 25. toukokuuta 1994. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1995 ja otettiin palvelukseen 29. lokakuuta 1997.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Brestiin, mistä se siirrettiin 27. kesäkuuta 2007 Cherbourgiin.
FS Pluvier (P678)

Pluvier (runkonumero P678) on Ranskan laivaston Flamant-luokan ulkovartiolaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgista Constructions Mécaniques de Normandielta (CMN), missä köli laskettiin 7. maaliskuuta 1995. Se laskettiin vesille 2. joulukuuta 1996 ja otettiin palvelukseen 18. joulukuuta 1997.
Palvelus.
Alus on sijoitettu Cherbourgiin.
Lasikotilo

Lasikotilo ("Vitrina pellucida") on Suomessa yleinen pienehkö maakotilolaji.
Koko ja ulkonäkö.
Lasikotilon litistyneen pallomainen kuori on 4,5–6,0 mm leveä. Tuoreena kuori on läpinäkyvä, korkeintaan hieman vihertävä, mutta vanhat kuoret samenevat vihertävänvalkeiksi. Kuoren pinta on kiiltävä ja sileä ja kuori itsessään on ohut ja hauras. Napa on erittäin pieni. Kierteitä on kolme ja ne laajenevat voimakkaasti suurta suuaukkoa kohti. Suuaukolla ei ole paksuuntunutta huulta eikä hammasmaisia ulokkeita. Itse eläin on noin 10 mm pitkä, väriltään harmaa ja sen pää ja tuntosarvet ovat muuta ruumista tummemmat.
Levinneisyys.
Lajin levinneisyys ulottuu Euroopasta ainakin Keski-Aasiaan. Suomessa se on yksi yleisimmistä maakotilolajeista ja esiintyy koko maassa.
Elinympäristö ja elintavat.
Reheväkasvuiset, kosteat paikat ovat lasikotilon ominta elinympäristöä. Se viihtyy myös kulttuuriympäristöissä, mutta välttelee pelkkiä havupuita kasvavia metsiä. Laji sietää kuivempaa ympäristöä kuin muut heimonsa edustajat. Ravinnokseen lasikotilot käyttävät pääasiassa kasviperäistä materiaalia, mutta saattavat myös saalistaa muita kotiloita. Näin tapahtuu etenkin aikaisin keväällä, jolloin hyvin kylmää sietävät lasikotilot käyttävät ravinnokseen vielä talvihorroksessa olevia kotilolajeja.
Lasikotilo elää noin vuoden, mutta elinkierron sijoittuminen vuodenaikojen suhteen vaihtelee alueittain. Esimerkiksi joillakin alueilla vain munat talvehtivat, toisilla aikuiset kotilot.
Silokotilo

Silokotilo ("Cochlicopa lubrica") on yleinen ja laajalle levinnyt kotilolaji. Se kuuluu taksonomisesti ongelmalliseen sukuun ja lajin erottaminen lähisukulaisistaan on hankalaa.
Koko ja ulkonäkö.
Silokotilon sukkulamaisen kuoren leveys on 2,4–2,9 mm ja korkeus 5,0–7,5 mm. Kuoren muoto ja koirasgenitaalit muuntelevat huomattavasti, mikä vaikeuttaa lajin erottamista lähisukulaisistaan. Kuori on sileä, voimakkaasti kiiltävä, läpikuultava ja sen väri vaihtelee ruskean eri sävyissä. Pulleita kierteitä on noin 5,5 ja viimeinen niistä kapenee suuaukkoa kohti. Kuoren kärki on pyöristynyt. Napaa ei ole. Suuaukko on munanmuotoinen, yläreunasta kulmikas ja sitä reunustaa hieman paksuuntunut huuli. Itse eläin on musta.
Normaalisti kuoren kierteet kiertyvät oikealle, mutta Tervolasta tunnetaan silokotilopopulaatio, jonka yksilöiden kuoret kiertyvät vasemmalle.
Levinneisyys.
Silokotilo on levinneisyydeltään jokseenkin kosmopoliitti, jota tavataan joko alkuperäisenä tai vieraslajina ympäri maailmaa. Suomessa sitä tavataan koko maassa ja pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta se on yleisimpiä kotilolajeja.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji kelpuuttaa jokseenkin kaikenlaiset elinympäristöt. Laji viihtyy rehevissä ympäristöissä, mutta myös kuivilla mäntykankailla ja sietää jopa tulvia. Keskieurooppalaisten havaintojen mukaan osa kotiloista on erikoistunut kuiviin ja avoimiin, osa kosteisiin ja varjoisiin ympäristöihin.
Laji lisääntyy useimmiten niin, että kukin yksilö hedelmöittää itse itsensä. Kotilo tuottaa keväällä noin 20 munaa, jotka se laskee kosteaan maaperään. Munat kuoriutuvat parin viikon kuluttua ja kehitys aikuiseksi kestää 21–24 kuukautta. Silokotilo elää noin 3 vuotta.
Whopper

Whopper on pikaruokaketju Burger Kingin hampurilainen. Se sisältää avotulella grillatun naudanlihapihvin, salaattia, tomaattia, sipulia, suolakurkkua, ketsuppia ja majoneesia. Whopperia on valmistettu vuodesta 1957. Whopper lienee Big Macin tunnetuin kilpailija hampurilaisissa.
Julkisselvitys

Julkisselvitys tarkoittaa konkurssimenettelyn jatkamista valtion varoilla. Julkisselvityksen tarkoitus on torjua harmaata taloutta ja talousrikollisuutta.
Julkisselvitys on vaihtoehto sille, että konkurssi muuten raukeaisi "konkurssipesän" varojen vähyyden vuoksi. Selvitys voidaan myös käynnistää silloin, kun pesän varat riittäisivät konkurssiin, mutta on tarpeen selvittää velallisen, "pesänhoitajan" tai velkojien toimia ja väärinkäytöksiä. Julkisselvityksellä pyritään siihen, että väärinkäytökset ja epäselvyydet eivät pääse hautautumaan selvittämättömiin konkurssipesiin. Yleisin julkisselvitykseen siirtymisen peruste on ollut talousrikosten selvittäminen.
Julkisselvityksessä konkurssimenettely siirtyy velkojien ja pesänhoitajan hallinnosta julkisselvittäjälle. Julkisselvityksestä päättää konkurssituomioistuin. Julkisselvittäjän määrää konkurssiasiamies. Selvitykseen siirryttäessä velkojien oikeus määrätä konkurssipesän omaisuudesta lakkaa ilman, että velallisen määräysvalta palautuisi. Konkurssimenettely jatkuu julkisselvityksenä, ja konkurssin oikeusvaikutukset pysyvät katkeamattomina voimassa. Mahdollinen velkojaintoimikunta lakkaa. Päätösvalta ja hallinto kuuluvat julkisselvittäjälle, joka saa konkurssipesään kuuluvan omaisuuden haltuunsa.
Julkisselvittäjän tehtävät ovat lähtökohtaisesti samat kuin pesänhoitajalla. Julkisselvittäjä ei kuitenkaan tarvitse toimiinsa velkojien suostumusta, eikä velkojilla ole oikeutta osallistua päätöksentekoon. Velallisen asema julkisselvittäjän tulee ottaa huomioon samalla tavoin kuin konkurssipesän pesänhoitajankin, sillä sekä konkurssissa että julkisselvityksessä velallinen jää vastuuseen jäännösveloistaan.
Julkisselvitys perustuu 1.9.2004 voimaan tulleeseen konkurssilakiin (KonkL 120/2004). Julkisselvityksestä aiheutuvat konkurssimenettelyn kustannukset maksetaan valtion varoista siltä osin kuin konkurssipesän varat eivät niihin riitä. Ensisijaisesti kustannukset katetaan konkurssipesän varoista. Tavanomaisesti julkisselvittäjänä toimii siihen asti toiminut pesänhoitaja.
Julkisselvitys päättyy joko siihen, että julkisselvittäjä laatii konkurssipesän lopputilityksen, tai siihen, että pesänhallinto palautetaan ja siirrytään takaisin normaaliin konkurssimenettelyyn. Lopputilityksen yhteydessä jako-osuudet maksetaan velkojille, jos pesän varat siihen riittävät. Normaalimenettelyyn voidaan siirtyä, jos se on perusteltua ja konkurssipesän varat sittenkin riittävät konkurssin kustannuksiin. Syynä voi olla esimerkiksi se, että konkurssipesän toimintaa voidaan jatkaa tai se voidaan myydä kokonaisuutena. Siirtyminen normaalimenettelyyn on kuitenkin harvinaista. Vuoteen 2013 mennessä näin oli käynyt kerran.
Talvivaara Sotkamo Oy:n julkisselvitys on Suomen tähänastisista suurin.
Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto

Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto on Suomen Kirjailijaliiton vuodesta 1949 myöntämä tunnustuspalkinto. Palkinnon arvo on ollut 10 000 euroa vuodesta 2008.
Palkinnon saajat.
Lähde
Martin Fritz

Martin Fritz (s. 24. lokakuuta 1994) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä, joka edustaa seuratasolla WSV Murauta. 
Fritz debytoi yhdistetyn maailmancupissa tammikuussa 2013 Seefeldissä ollen 47. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2014 Lahdessa suurmäen ja 10 kilometrin hiihdon kilpailussa ollen 26. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Val di Fiemmessä helmikuussa 2016. Hän oli palkintokorokkeella ensimmäistä kertaa Otepäässä tammikuussa 2019 oltuaan kolmas.
Fritz voitti nuorten MM-kultaa joukkuekilpailusta Val di Fiemmestä helmikuussa 2014 ja oli noissa kisoissa myös normaalimäen ja viiden kilometrin hiihdon kilpailussa pronssilla. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Fritz sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 15:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa kahdestoista. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 14:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti pronssia sekajoukkuekilpailussa, sijoittui normaalimäen ja 7,5 kilometrin hiihto-osuuden Individual Compact -kilpailussa yhdeksänneksi ja saavutti joukkuekilpailussa hopeaa.
Titanoseenidikloridi

Titanoseenidikloridi (C10H10TiCl2) on metalloseeneihin kuuluva organometalliyhdiste. Yhdistettä käytetään katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja lisäksi yhdistettä on tutkittu syövän hoidossa.
Ominaisuudet.
Titanoseenidikloridi on huoneenlämpötilassa kirkkaanpunaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen, mutta hydrolysoituu helposti vedessä akvakompleksiksi. Titanoseenidikloiridi liukenee niukasti bentseeniin ja dietyylieetteriin ja runsaammin etanoliin, tolueeniin ja kloroformiin. Titanoseenin rakenteessa titaani-ioni on koordinoitunut kahteen syklopentadienyyliligandiin ja kahteen kloroligandiin. Yhdisteen rakenne ei ole metalloseeneille tyypillinen sandwich-rakenne, vaan se on vääntynyt ja muistuttaa vääristynyttä tetraedriä.
Valmistus ja käyttö.
Titanoseenidikloridia voidaan valmistaa kuumentamalla syklopentadienyylinatriumia titaanitetrakloridin kanssa dietyylieetterin tai tetrahydrofuraanin toimiessa liuottimena. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kuumentaa titaani(IV)kloridia ja syklopentadieeniä dioksaaniliuoksessa dietyyliamiinin läsnä ollessa 60–80 °C:n lämpötilaan.
Titanoseenidikloridia käytetään orgaanisen kemian prosesseissa katalyyttinä. Esimerkiksi yhdessä alkyylialumiiniyhdisteiden kanssa se muodostaa niin kutsutun Ziegler–Natta-katalyytin, jota käytetään alkeenien polymeroinneissa. Muita orgaanisia reaktioita, joissa käytetään titanoseenidikloridia ovat muun muassa hydro- ja karbometalloinnit, Lewis-happamana katalyyttinä, karbonyyliyhdisteiden additioreaktioissa, deoksygenointireaktioissa ja pinakolikytkentäreaktioissa. Titanoseenidikloridilla on todettu olevan eläinkokeissa muun muassa keuhkosyöpäkasvaimia tuhoavia ominaisuuksia ja sen tutkimus syöpälääkkeeksi on edennyt vaiheen II farmakologisiin tutkimuksiin. Yhdisteen vaikutusmekanismista ei ole varmuutta, mutta se voi johtua yhdisteen kyvystä muodostaa additiotuotteita syöpäsolujen DNA:n kanssa.
Cecilia Payne-Gaposchkin

Cecilia Helena Payne-Gaposchkin (10. toukokuuta 1900 Wendover - 7. joulukuuta 1979 Cambridge) oli brittiläinen tähtitieteilijä. Hän päätteli, että vety on tähtien (ja siten koko universumin) yleisin alkuaine. Hänen tutkimuksensa ovat olleet pohjana koko ydinreaktiotutkimukselle.
Elämä.
Payne-Gaposchkin opiskeli Cambridgen yliopistossa Englannissa, mutta siellä ei silloin vielä myönnetty tutkintoja naisille. Hän muutti Yhdysvaltoihin, jossa hän väitteli Harvardin yliopiston ensimmäiseksi tähtitieteen tohtoriksi. Vaikka hänen tulkintansa tähtien spektreistä olivat oikeita, hänen ohjaajansa Henry Norris Russell ei myöntänyt hänelle tutkintoa ennen kuin hän oli lisännyt kirjaansa jälkikirjoituksen, jossa todetaan päätelmien olevan ”selvästi epätosia”. Siihen aikaan oli nimittäin vallitseva käsitys, että rauta on tähtien pääasiallinen rakennusaine. Myöhemminkin Russell kollegoineen jarrutti hänen urakehitystään.
Čestmír Kožíšek

Čestmír Kožíšek (s. 9. marraskuuta 1991 Jilemnice) on tšekkiläinen mäkihyppääjä, joka edustaa LSK Lomnice nad Popelkou -seuraa. Kožíšek on erikoistunut lentomäkiin. 
Hän debytoi mäkihypyn maailmancupissa vuonna 2009 Vancouverissa. Ensimmäiset pisteensä henkilökohtaisessa kilpailussa Kožíšek saavutti tammikuussa 2013 lentomäkikilpailussa Vikersundissa ollen 23. Kožíšekin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on 13. helmikuulta 2013 Harrachovin lentomäestä. 
Hänen ennätyksensä on samassa kisassa hypätty 197.5 metriä.