tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaukas (Lappeenranta)

Kaukas on Lappeenrannan kaupunginosa. Se sijaitsee keskustasta noin kolme kilometriä itään Saimaan rannalla entisen Lauritsalan kauppalan alueella.
Kaupunginosa koostuu pääasiassa teollisuusalueesta, jolla ovat UPM:n Kaukaan tehtaat, ja sen ympärille rakentuneesta asutuksesta. Hyvinkään Kaukasista, kuten nimi siellä taipuu, lähtöisin olevien tehtaiden toiminta Lappeenrannan seudulla alkoi vuonna 1892 valmistuneesta lankarullatehtaasta. Tehtaat ja niiden länsipuolella oleva klassistinen kerhorakennus ympäristöineen ovat valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Kaukas on syntynyt Lappeen Parkkarilan kylän maille. Nykyisin Parkkarilan nimellä tunnetaan Kaukaan lounaispuolella sijaitseva kaupunginosa. Vuodesta 1932 vuoden 1967 alkuun alueet kuuluivat Lauritsalan kauppalaan. Lauritsalan kauppalanosien nimiksi ne vahvistettiin vuoden 1941 asemakaavassa. Kaukaan pientalot ovat rakentuneet pääosin 1920–1930-luvuilla ja kerrostalot 1950–1970-luvuilla. Kaukaaseen kuulunut Abessinian (Abessiinian) asuinalue on jäänyt osittain tien ja muiden rakennusten alle. Alue sai nimensä rakentumisensa aikoihin 1930-luvulla käydystä Abessinian sodasta. Kaukaan–Parkkarilan tilastoalueella on 1 582 asukasta.
Kaukaan Abessinianpuistoon vuonna 2011 valmistunut K-Supermarket Lehmus valittiin Suomen parhaaksi K-Supermarketiksi vuonna 2014. Kaupunginosan muita palveluita ovat muun muassa baari, R-kioski ja niin sanotun Toritalon liikkeet. Kaukaan koulu sijaitsee Parkkarilan puolella. Kaukaalla on vuonna 1940 perustetun tehdasurheiluseura Kaukaan Lylyn kuntoiluhalli. Jääkiekkoseura Saimaan Pallo pelasi kotiottelunsa Abessiniassa vuosina 1955–1963.
Kaukaan luoteisosassa on rakentamaton Pappilanniemi, jossa on kunto- ja luontopolku. Niemen tyvestä on liikennöinyt Pappilansalmen lossi läheiseen Pieneen Lamposaareen. Lossi korvattiin vuonna 1989 Kaukaan itäpuolelle Luukkaanniemeen valmistuneella Luukkaansalmen sillalla.
Kaupunginosaa rajaavat Saimaa pohjoisessa, Hyötiöntie idässä, Karjalan rata etelässä ja Standertskjöldinkatu, Parkkarilankatu, Rajakatu, Asettajanpolku, Kaukaankatu ja Kahilanniemen golfkenttä lännessä. Kaukaan naapurikaupunginosia ovat Lauritsala, Lapvesi, Tirilä, Parkkarila ja Kimpinen.
The Brady Bunch

The Brady Bunch on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka pääosassa on Bradyn uusperhe. Sarjaa ensiesitettiin amerikkalaisella ABC-televisiokanavalla vuosina 1969–1974.
Sarjan pohjalta tehtiin vuonna 1995 elokuva "Rokkaava Bradyn perhe". Elokuvassa näyttelee joitain sarjan näyttelijöitä sivuosissa. Vuonna 1996 elokuva sai jatko-osan "Rokkaava Bradyn perhe – paluu". Kolmas elokuva "Bradyn perhe Valkoisessa talossa" valmistui vuonna 2002.
Juoni.
Arkkitehti Mike Brady on leski, jolla on kolme poikaa – Greg, Peter ja Bobby. Hän tapaa tapaa Carolin, jolla on puolestaan kolme tytärtä: Marcia, Jan ja Cindy. Mike ja Carol päättävät mennä naimisiin. He muuttavat saman katon alle lasten, kodinhoitajan ja yhden koiran kanssa.
Liuotinainesairaus

Liuotinainesairaus eli toksinen enkefalopatia on keskushermoston degeneratiivinen tila, joka voi johtua pitkäaikaisesta altistumisesta liuottimille. Sairaus on tunnettu työperäisen altistumisen seurauksena. Työperäinen altistuminen on kuitenkin vähentynyt teknisten parannusten, työhygieenisten ja työsuojelullisten toimenpiteiden seurauksena. Silti tapauksia diagnosoidaan yhä viidestä kymmeneen joka vuosi.
Altistumisen kannalta keskeisiä orgaanisia liuottimia ovat bentseeni ja sen johdokset tolueeni, ksyleeni, styreeni (vinyyli-bentseeni) ja etyylibentseeni. Useat ketonit ja aldehydit sekä klooratut hiilivedyt, kuten tri- ja tetrakloorietaani ja -eteeni, lamaavat suurina pitoisuuksina keskushermostoa ja aiheuttavat anestesian kaltaisen keskushermoston lamaantumisen ja lopulta hengityksen pysähdyksen ja kuoleman. Vähäisemmät pitoisuudet heikentävät valppautta ja henkistä suorituskykyä ja aiheuttavat muutoksia aivosähkökäyrässä.
Pitkään ajateltiin liuottimien lamaavan keskushermostoa lisäämällä hermosolukalvon juoksevuutta. Nykykäsityksen mukaan liuottimet vaikuttavat hermosolukalvon integraalisiin proteiineihin ja niiden vuorovaikutukseen solukalvon lipidien kanssa. Tämän ajatellaan selittävän liuottimien vaikutukset aivojen neurotransmitterivälitteisiin toimintoihin, joiden on todettu liittyvän liuotteiden yleisiin lamaaviin vaikutuksiin.
Ajatus ympäristömyrkkyjen vaikutuksesta hermoston degeneratiivisiin sairauksiin on saanut lisäpontta huumeiden sivuvaikutuksista. Kun heroiinin kaltaista petidiinijohdosta syntetisoitiin Kaliforniassa, syntyi virheellisen synteesin seurauksena epäpuhtautta, tetrahydropyridiinijohdos MPTP:tä. Tällöin useille kymmenille huumeiden käyttäjille ilmaantui muutamassa päivissä Parkinsonin tautia muistuttavia pysyviä oireita.
Designated hitter

Designated hitter -sääntö baseballissa on yleisnimi Major League Baseballin (MLB) säännölle 5.11, jonka myötä syöttäjän tilalle saa sisäpeliin nimetä ylimääräisen lyöjän, josta käytetään nimeä designated hitter (tai DH; ). Se otettiin käyttöön MLB:n American Leaguessa vuonna 1973. Sen jälkeen sääntöä on käytetty lähes kaikissa liigoissa, pois lukien MLB:n National League ja Japanin Nippon Professional Baseballin Central League.
Designated hitter -sääntöä käytetään myös liigojen välisissä otteluissa, joissa American Leaguen joukkue on kotijoukkueena (myös World Seriesissä). Kaiken kaikkiaan säännön myötä NL:ssä syntyy vähemmän juoksuja kuin AL:ssä, koska syöttäjän on myös lyötävä vuorollaan. 
American Leaguen parhaalle DH:lle jaetaan vuosittain Edgar Martínez -palkinto, jonka on useimmin voittanut David Ortiz, kahdeksan kertaa (2003–2007, 2011, 2013 ja 2016).
Yomiuri Giants

Yomiuri Giants () on japanilainen baseballseura Bunkyōsta, Tokiosta. Se on perustettu vuonna 1934, ja pelaa Nippon Professional Baseball -liigan Central Leaguessa.
Giants on Japanin vanhin ja menestynein baseballjoukkue. Se on voittanut Japan Seriesin yhteensä 22 kertaa. Nimensä ja värinsä joukkue on saanut MLB:n New York Giantsin mukaan (nykyään San Francisco Giants).
Kotiottelunsa Giants pelaa 46 000 -paikkaisessa Tokyo Domessa. Seuran omistaa mediayhtiö Yomiuri Group, jonka nimi on myös joukkueen nimenä japanilaisen tavan mukaisesti. Ajoittain länsimaisessa mediassa joukkueeseen viitataan virheellisesti nimellä "Tokyo Giants".
Sadaharu Ō

Sadaharu Ō (, tunnetaan myös nimellä Wang Chen-chih (); s. 20. toukokuuta 1940 Sumida, Tokio) on japaninkiinalainen entinen baseballpelaaja ja manageri.
Ō pitää hallussaan kaikkien aikojen kunnariennätystä ammattilaissarjoissa 868 kunnarillaan. Hän pelasi Yomiuri Giantsissa vuosina 1959–1980, ja lopettamisensa jälkeen toimi joukkueen managerina vuosina 1981–1988. Hän voitti pelaajana 11 kertaa Japan Seriesin.
Syöttäjänä aloittanut Ō pelasi pääasiassa ykkösvahtina. Hän piti hallussaan NPB:n yhden kauden kunnariennätystä 55 kunnarilla vuodesta 1964 vuoteen 2013 saakka, jolloin Wladimir Balentien rikkoi ennätyksen.
Vuosina 1995–2008 Ō toimi Fukuoka SoftBank Hawksin managerina. Hän jäi eläkkeelle kauden 2008 jälkeen.
Changzhi

Changzhi () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shanxin maakunnan kaakkoisosassa. Kaupungin pinta-ala on 13 864 neliökilometriä ja väkiluku noin 3,33 miljoonaa (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 190 kilometriä maakunnan pääkaupunki Taiyuanista eteläkaakkoon.
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Jinzhongin, idässä Handanin ja Anyangin, kaakossa Xinxiangin, etelässä Jinchengin, sekä lännessä Linfenin prefektuuritason kaupunkeihin.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jaetaan kahteen kaupunkipiiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kymmeneen piirikuntaan.
FICAM

FICAM oli professori Tuula Heinosen johdolla vuonna 2008 perustettu suomalainen asiantuntijakeskus Tampereen yliopiston lääketieteen yksikössä. FICAM kehitti ja validoi sellaisia solu- ja kudosviljelyyn perustuvia menetelmiä, joilla voidaan täydentää tai korvata eläinkokeita. Muita tehtäviä olivat esimerkiksi jakaa tietoa eläinkokeille vaihtoehtoisista menetelmistä sekä koulutuksen edistäminen. FICAM toimi ECVAMin testimenetelmien validointilaboratoriona.
Suurin osa FICAMissa kehitettävistä uusista menetelmistä perustui ihmisperäisten solujen ja kudosten käyttöön, joista rakennetiin 3D-kudosmalleja. Kehitetyt mallit soveltuivatt kemikaalien, kosmetiikka-aineiden ja lääkkeiden turvallisuustestaukseen sekä lääkkeiden tehon ja muiden vaikutusten tutkimiseen.
Professori, ERT, Tuula Heinonen siirtyi 2021 alusta eläkkeelle Ficamin johtajan toimesta.
Tokyo Yakult Swallows

Tokyo Yakult Swallows () on japanilainen baseballseura Shinjukusta, Tokiosta. Se on perustettu vuonna 1950, ja pelaa Nippon Professional Baseball -liigan Central Leaguessa.
Swallows on voittanut Japan Seriesin viidesti. Kotiottelunsa se pelaa 37 933 -paikkaisella Meiji Jingu -stadionilla.
Hormonitoimintaa häiritsevät kemikaalit

Hormonitoimintaa häiritsevät kemikaalit eli hormonihäiriköt ovat aineita, jotka vaikuttavat eliöön aiheuttamalla muutoksia hormonitoimintaan. Ihminen voi altistua kemikaaleille muun muassa työpaikalla tai kulutustuotteiden kuten elintarvikkeiden, muovimateriaalien, maalien, pesuaineiden ja kosmeettisten valmisteiden välityksellä sekä epäsuorasti ympäristön kautta (ilma, vesi, maaperä). Ympäristön eläinten kemikaalialtistumisen tapahtuu pääasiassa ravinnon ja veden kautta.
Euroopan komissio on julkaissut vuonna 2001 tutkimuksen, jossa käytiin läpi yli 500 epäiltyä hormonitoimintaa häiritsevää kemikaalia. Aineet luokiteltiin kolmeen luokkaan tieteelliseen näyttöön perustuvien ehtojen perusteella:
Noin 150 000 teollisesta kemikaalista vajaata prosenttia epäillään hormonihäiriköiksi, elimistön hormonitoimintaa sekoittaviksi aineiksi. Tällaisia ovat muun muassa ksenoestrogeenit eli yhdisteet, jotka jäljittelevät estrogeeniä.
73 tunnettua tieteilijää allekirjoitti vetoomuksen, jonka mukaan kemikaalien käytön rajoittamisen pitäisi perustua painavaan tutkimustietoon. Toiset tutkijat haluaisivat kieltää hormonihäiriköiksi epäiltyjä kemikaaleja kevyemminkin perustein. Toisaalta kielto voi johtaa kemikaalin korvautumiseen vaarallisemmilla.
Professori Jouko Tuomisto varoittaa huomion kiinnittämisestä vääriin asioihin. Vaikka teoria hormonihäiriköistä olisi oikeakin, elintapojen vaikutus terveyteen on helposti kymmenkertainen.
Luonnolliset hormonihäiriköt.
Monet ihmisravinnon luontaiset aineet vaikuttavat hormonien pitoisuuksiin tai toimintaan. Niistä tiedetään kovin vähän, vaikka luonnon hormonihäiriköitä on ihmisen elinympäristössä paljon enemmän kuin keinotekoisia kemikaaleja.
Mustaliuske

Mustaliuske on hienorakeinen, musta metasedimenttikivilaji. Sen päämineraalit ovat kvartsi, kiilteet, grafiitti ja sulfidimineraalit, kuten rikkikiisu ja kuparikiisu, ja siinä on yli 1 % grafiittia ja rikkiä. Mustaliuskeet sisältävät usein poikkeavan suuria määriä tiettyjä metalleja, kuten kuparia, mangaania, molybdeeniä, nikkeliä, uraania, vanadiinia ja/tai sinkkiä. Näitä metalleja on erilaisissa suhteissa eri mustaliuske-esiintymissä. Mustaliuskeet ovat syntyneet merenpohjaan hapettomissa oloissa kerrostuneista mätäliejuista, jotka ovat käyneet läpi diageneesin ja metamorfoosin.
Mustaliuske muodostaa pääosan Talvivaaran malmin isäntäkivestä. Talvivaarassa on esiintymää, joissa nikkelin, sinkin, kuparin ja koboltin pitoisuudet ovat suuremmat kuin mustaliuskeissa yleensä. Malmin sisältämä grafiitti vaikeutti murskausta aluksi, koska se teki kivestä liukkaan. Myöhemmin karamurskaimen kidan muotoa muutettiin niin, että liukas kivi ei jää sinne pyörimään, vaan murskautuu pienemmiksi palasiksi.
LOAEL

LOAEL () eli alhaisin havaittavan haittavaikutuksen aiheuttava taso on aineen alhaisin pitoisuus tai määrä, joka aiheuttaa haittaa kohde-eliön morfologialle, toiminnalle, kasvulle, kehitykselle tai eliniälle. Termiä käytetään esimerkiksi in vitro -toksikologiassa.
Ménagerie du Jardin des Plantes

Ménagerie du Jardin des Plantes on eläintarha Pariisissa kasvitieteellisen puutarhan Jardin des Plantesin yhteydessä. Se on Ranskan vanhin julkinen eläintarha.
Eläintarhassa ei enää nykyään ole suuria nisäkkäitä, vaan se on erikoistunut piennisäkkäisiin, lintuihin, matelijoihin ja hyönteisiin. Lisäksi siellä on joitain suuria kissapetoja, apinoita sekä villivuohia. Kaikkiaan eläintarhassa on noin 1 200 eläinyksilöä, jotka edustavat 180 eri lajia. Nisäkkäitä on 200 yksilöä ja 50 eri lajia, lintuja 300 ja 70 eri lajia. Eläintarhan pinta-ala on 5,5 hehtaaria.
Jardin des Plantesin eläintarha perustettiin Ranskan vallankumouksen jälkeen kansalliskonventin päätöksellä vuonna 1794. Sinne siirrettiin Versailles’n palatsin yhteydessä aiemmin toimineen kuninkaallisen eläintarhan jäljelle jääneet eläimet, joita oli tosin tuolloin elossa vain neljä kappaletta. Eläintarhaa täydennettiin hankkimalla eläimiä kielletyistä kiertävistä eläinnäyttelyistä. Jardin des Plantesin eläintarhan perustamisen myötä tavalliset pariisilaiset saivat ensimmäisen kerran nähdä suuria eksoottisia eläimiä, kuten norsuja ja kirahveja. Napoleonin sotien aikana Ranskan armeija toimitti eläintarhalle eläimiä kaukaisista maista ja ensimmäiset rakennukset valmistuivat 1800-luvun alussa. Ranskan–Saksan sotaan liittyneen Pariisin piirityksen aikana talvella 1870–1871 suurin osa eläintarhan eläimistä teurastettiin nälkäisten kaupunkilaisten ruoaksi.
Pariisin alueella on myös toinen eläintarha, Parc zoologique de Paris, joka toimii Bois de Vincennesissä.
ToosaTV

ToosaTV oli suomalainen sketsisarja, jota esitettiin Fox-kanavalla. Sarjan pääosissa näyttelevät Cristal Snow ja NikoLa, jotka myös käsikirjoittavat ohjelmaa. Snow toimii lisäksi sarjan ohjaajana.
Historia.
Alun perin "ToosaTV:tä" esitettiin Ilta-Sanomien ISTV-nettitelevisiossa vuosina 2011–2015. Jo ennen ISTV:tä Cristal Snow ja NikoLa olivat julkaisseet "ToosaTV":n tyyppisiä parodiavideoita YouTubessa.
Vuonna 2014 "ToosaTV" voitti Vuoden drag -palkinnon QX Gay Gaalassa.
"ToosaTV:tä" alettiin esittää televisiossa Foxilla huhtikuussa 2016. Ensimmäisen kauden jälkeen oli kahden vuoden tauko, kunnes ohjelma palasi toiselle kaudelle marraskuussa 2018. Kolmas kausi alkoi marraskuussa 2019.
Rakenne ja esiintyjät.
"ToosaTV:n" sketsit perustuvat enimmäkseen televisio-ohjelmien ja julkisuudesta tunnettujen henkilöiden parodiointiin. Yksi tunnetuimmista parodioista on Miljonääriäidit-ohjelman parodia Sossuäidit.
Vuosien varrella "ToosaTV":ssä ovat esiintyneet Cristal Snown ja NikoLan lisäksi muun muassa Vilma Kinnunen, Cristalin sisko Viivi Huuska sekä jo YouTube-ajoilta asti mukana olleet Valtteri Niska ja Ulla Virtanen.
Lake Havasu City

Lake Havasu City on kaupunki Mohaven piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2018 arvion mukaan 55 090 ihmistä. Lake Havasu Cityn pinta-ala on 115,1 neliökilometriä.
Pietarinsaksalaiset

Pietarinsaksalaiset ovat Pietarissa Venäjällä asuvia tai siellä syntyneitä saksalaisia.
Alun perin saksalaiset saapuivat Pietariin 1700-luvun alussa pian sen jälkeen, kun tsaari Pietari Suuri oli perustanut kaupungin. Tuolloin saksalaiset kuuluivat suurimpiin Pietariin saapuneisiin kansoihin. Pietarin saksalaisten ansiosta saksalainen kulttuuri näkyy vahvasti Pietarissa, jonne on rakennettu esimerkiksi saksalaisia kirkkoja.
Ensimmäisen maailmansodan alettua vuonna 1914 Pietarin saksalainen yhteisö lähes tuhoutui. Monia pietarinsaksalaisia muutti tämän jälkeen Suomeen. Suomalaisia henkilöitä, joilla on pietarinsaksalaisia sukujuuria, ovat muiden muassa elokuvatutkija Peter von Bagh, historiantutkija Matti Klinge ja runoilija Brita Polttila.
Vuoden 1897 väestönlaskennassa kaupungin asukkaista 50 780 henkeä eli neljä prosenttia puhui äidinkielenään saksaa. Tämän jälkeen kansallisuudeltaan saksalaisten määrä on ollut laskussa:
Samsung Galaxy S6 Edge+

Samsung Galaxy S6 Edge+ on Samsung Electronicsin elokuussa 2015 julkaisema älypuhelin. Puhelin esiteltiin yhdessä Galaxy Note5:n kanssa New Yorkissa. Puhelimessa on Androidin 7.0 Nougat. Puhelimesta tekee erikoisen se, että siinä on sivuille asti ylettyvä kaareva näyttö, jolla voi hyödyntää useita toimintoja samanaikaisesti.
Puhelimen kaareva näyttö on 5,7 tuuman Gorilla-lasista valmistettu Quad HD -kosketusnäyttö, sen mitat ovat 154,4 x 75,5 x 6,9 millimetriä ja paino 153 grammaa. Tallennustilaa on saatavilla 32, 64 tai 128 gigatavua. Puhelimen takakuori on ensimmäistä kertaa Samsungissa lasista.
Eurik

Eurik tai Euric (420—484) oli visigoottien kuningas. Hän hallitsi laajaa visigoottien valtakuntaa, johon kuului nykyisen Ranskan eteläisiä alueita sekä suurin osa nykyistä Espanjaa. Eurik tunnetaan parhaiten nimeään kantavasta lakikokoelmasta, Eurikin koodeksista.
Eurik nousi valtaistuimelle vuonna 466 murhattuaan veljensä Teoderik II:n visigoottien pääkaupungissa Toulousessa. Eurik hallitsi aluksi Rooman alaisena, kunnes hänet tunnustettiin vuonna 475 itsenäiseksi kuninkaaksi. Eurik uhmasi koko valtakautensa ajan Rooman valtaa laajentamalla visigoottien alueita sekä Galliassa että Iberian niemimaalla. Hänen joukkonsa rakensivat useita linnoituksia valtakunnan strategisesti tärkeimmille paikoille.
Eurikin roomalaisilla lainoppineilla teettämä lakikokoelma on huomattava siksi, että se antaa sekä roomalaisille että goottilaisille alamaisille yhtäläiset oikeudet. Lakikokoelman käsikirjoitusta säilytetään Pariisissa. Osa tutkijoista katsoo kuitenkin sen olevan Eurikin pojan Alarik II:n teettämä.
Atanarik

Atanarik tai Athanaric (, k. 21. tammikuuta 381) oli tervingien eli visigoottien kuningas vuosina 364–376. Atanarik kuului Baltin ylhäisösukuun, ja myös hänen isoisänsä Ariarik ja isänsä Aorik olivat olleet heimonsa päälliköitä. Joidenkin lähteiden mukaan Atanarik oli visigoottien ensimmäinen varsinainen kuningas, sillä aiemmin visigooteilla oli ollut erikseen kaksi korkeaa virkaa: sotapäällikkö ja "reiks". Reiks oli heimon ylin tuomari ja perinteiden säilyttäjä. Atanarik oli näitä kumpaakin. Kuninkaan vastuulla oli sodanjohdon lisäksi visigoottien vanhan pakanauskonnon, tapojen ja kulttuurin vaaliminen. Kristinusko oli Atanarikin mielestä suurin uhka goottien perinteiselle elämäntavalle. Sen vuoksi hän ahdisteli säälimättä kaikkia kristinuskoon 300-luvulla kääntyneitä visigootteja. Atanarik vainosi kiihkeästi kristittyjä Daakiassa vuosina 369–372. Hänen uhreihinsa kuului muun muassa Pyhä Sabas Goottilainen.
Atanarikin julmat vainot käänsivät kuitenkin visigootit toisiaan vastaan. Lopulta vastakkain oli kaksi ryhmittymää. Toista johti Atanarik ja toista areiolaiseen kristinuskoon kääntynyt päällikkö Fritigern. Syttyi sisällissota, jossa Atanarik löi toistuvasti Fritigernin ja hänen liittolaisensa Alavivuksen joukot. Tappioiden jälkeen Fritigern pyysi apua keisari Valensilta ja roomalaisten avulla kapinalliset onnistuivat paremmin vastustamaan Atanarikin hyökkäyksiä, mutta lopulta Fritigern hävisi sisällissodan. Samaan aikaan myös hunnit olivat tunkeutuneet visigoottien maille, ja vuonna 376 Fritigern anoi Valensilta itselleen ja kannattajilleen pääsyä roomalaisten hallitsemaan Traakiaan. Valens suostui pyyntöön sillä ehdolla, että kaikki Fritigernin kannattajat kääntyvät areiolaisiksi ja palvelevat Rooman armeijassa. Vuonna 376 hunnit löivät Atanarikin ja hän pakeni seuraajineen Transilvaniaan. Suurin osa visigooteista lähti kuitenkin Fritigernin johdolla pakolaisiksi Rooman valtakuntaan. Omiensa hylkäämä ja asemansa menettänyt Atanarik seurasi heitä vuonna 381. Keisari Theodosius I otti Atanarikin suopeasti vastaan, mutta Atanarik kuoli Konstantinopolissa yllättäen vain kaksi viikkoa saapumisensa jälkeen.
Mikkel Duelund

Mikkel Duelund (s. 29. kesäkuuta 1997 Aarhus) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut FK Dynamo Kiovaa elokuusta 2018 lähtien.
Hän aloitti uransa kaksivuotiaana Virup IF:ssa. Myöhemmin hän edusti Vejlby Risskov Idrætsklub ja Hjortshøj Egå Idrætsforening. 8-vuotiaana hän siirtyi Skovbakken IK:n ja 11-vuotiaana Aarhus GF:n. 14-vuotiaana hän siirtyi FC Midtjyllandiin. Hän teki debyyttinsä tämän seuran ykkösjoukkueessa 28. lokakuuta 2014 Aarhus Fremadia vastaan Tanskan cupissa, mutta hän teki sopimuksen ykkösjoukkuen kanssa tammikuussa 2015. Superligaenin debyttinsä hän teki 21. maaliskuuta 2015 Hobro IK:a vastaan. Hän voitti Tanskan mestaruuden kaudessa 2014/2015. Elokuussa 2018 hän siirtyi FK Dynamo Kiovaan.
Hän pelasi Tanskan alle 16-, 17-, 18-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Kei-auto

Kei-auto on japanilainen pienten ajoneuvojen luokka. Nämä pienet ajoneuvot ovat erittäin suosittuja Japanissa, mikä johtuu kei-autojen verotuseduista. Kei-autot suunnitellaan hyvin tarkasti japanilaisia säädöksiä ja markkinoita silmällä pitäen. 
Kei-autojen mitat.
Kei-autojen mitat on tiukasti säädelty:
Kritiikkiä.
Kei-autojen luokka on Japanin kansallinen autoluokka, ja se on niin tarkasti määritelty, että määrittely itsessään suojaa Japanin automarkkinoita ulkomaisten valmistajien tuotteilta.
Kiisonlampi

Kiisonlampi eli Kiisiönlampi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Kiisonlampi on osa Aurejärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 250 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven pohjoispään Kiisonperän länsipuolella. Lampi sijaitsee ojitetulla suolla ja ainakin kolme suo-ojista on kaivettu lampeen asti. Niitä myöten lampeen laskee vettä ainakin Ylä-Kiisonnevalta. Lammen oma laskuoja laskee Aurejärven Leveälahteen. Rantaviivan pituus on 650 metriä. Rannat ovat kapeaa avosuota ja vain länsipuolella on kangasmaastoa. Avosuon määrästä päätellen laskuojat vetävät heikosti. Lampi on autio eikä sinne johda teitä. Lähin tie kulkee Lassilaan 200 metrin päässä.
Sammakkolampi (Ylöjärvi)

Sammakkolampi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Sammakkolampi on osa Aurejärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee Jouhikkaanmaassa mäkien väliseen notkelman suolla. Siihen laskee pari lyhyttä suo-ojaa ja oma laskuoja kulkee Hyytyneetlammit nimisen suoalueen läpi ja laskee sitten Aurejärven Mertuulammin lahteen. Rantaviiva on 400 metriä pitkä ja se on pääasiassa suota. Lampi on autio ja sinne johtaa vain kärrypolku.
Liljeblomin talo

Liljeblomin talo on empiretyylinen kaupunkitalo Torikadun varrella Vanhatullin kaupunginosassa Oulussa. Rakennuksen naapurissa sijaitsevat Waenerbergin ja Riekin talot. Asuinkäytön lisäksi rakennuksessa on toiminut myös postikonttori.
Nahkuri Sigfrid Nilsson Tornbergin (1802-1884) rakennuttaman kiinteistön päärakennus valmistui 1831. Rakennuksen julkisivuvuoraus ja maalaus tehtiin vasta vuosina 1847–1852. Päärakennuksen lisäksi tontilla oli myös muita rakennuksia, joissa oli muun muassa leivintupa, liiteri, navetta, talleja, nahkurinverstas ja heinälato. Piharakennukset on myöhemmin purettu kiinteistön ollessa Oulun kaupungin omistuksessa.
Nimensä talo on saanut ensinnäkin Henriette Liljeblomilta (1836-1918, puoliso kauppias ja laivanvarustaja Toussaint Wilhelm Liljeblom, 1832-1882), eli Sigfrid Tornbergin tyttäreltä, jolle rakennus periytyi ja joka asui talossa vuosikymmenet leskenä. Viimeisenä Liljeblomina talossa asui Henrietten ja T. W. Liljeblomin tytär Elin Adele Liljeblom (1870-1954), englannin kielen opettaja monissa Oulun kouluissa. 1800-luvulla talossa toimi mm. lyhyen ajan postitoimisto. Kaupungin omistukseen kiinteistö siirtyi 1964. Vuonna 1966 vahvistetun ns. monumentaaliasemakaavan mukaan koko kortteli oli varattu huoltoasemalle ja pysäköintialueeksi. Useiden järjestöjen tekemän suojeluesityksen jälkeen valtioneuvosto suojeli Liljeblomin talon 22. lokakuuta 1987 rakennussuojelulain nojalla. Kaupunki myi rakennuksen 1994.
Rakennus kunnostettiin vuosina 1995–1997. Korjaustöiden suunnittelusta vastasivat arkkitehdit Heikki Viiri ja Juha Paavo Mikkonen. Talon omistajille Merja ja Ilari Kerolalle myönnettiin Oulun läänin rakennussuojelupalkinto, Viisikanta-palkinto, esimerkillisestä restauroinnista ja korjaustyöstä vuonna 1998.
Kolonos Agoraios

Kolonos Agoraios (, ) on matala kukkula Ateenan antiikin aikaisen Agoran länsilaidalla Kreikassa. Sitä kutsuttiin ”Agoran Kolonokseksi” erotukseksi Kolonos Hippeioksesta eli ”Hevosten Kolonoksesta”.
Kukkulalla sijaitsee Hefaistoksen temppeli, joka on Ateenan ja koko Kreikan parhaiten säilynyt antiikin aikainen temppeli. Antiikin aikana kukkulan itälaidalla sijaitsivat muun muassa Zeuksen stoa, Apollon Patrooksen temppeli, Buleuterion, Tholos ja Strategeion. Pohjoisrinteessä sijaitsivat muun muassa Arsenaali ja Afrodite Uranian temppeli.
Nykyisin kukkula on puistomainen osa Agoran arkeologista aluetta.
Kolmijalkojen katu

Kolmijalkojen katu eli "Tripodien katu" () oli antiikin aikainen katu Ateenassa Kreikassa. Se kulki Akropolis-kukkulan itäpuolella nykyisen Plákan kaupunginosan alueella. Nykyinen kadusta nimensä saanut Tripódon-katu () kulkee osittain suunnilleen samaa reittiä.
Kolmijalkojen katu sai alkunsa Akropoliin kaakkoispuolelta Dionysos Eleuthereuksen pyhäköltä ja Dionysoksen teatterilta. Erään teorian mukaan katu johti Ateenan niin kutsutulla Arkaaisella agoralla sijainneelle Prytaneionille. Toisen teorian mukaan se johti pidemmäksi Eleusinionille ja uudelle Agoralle saakka, ja yhtyi siellä Panathenaia-juhlan tiehen.
Katu sai nimensä siitä, että sen varrelle oli tapana pystyttää kolmijalkoja eli tripodeja sisältäneitä muistomerkkejä Dionysia-juhlan näytelmäkilpailuissa saavutettujen voittojen kunniaksi. Osa näistä muistomerkeistä muistutti pieniä temppeleitä. Tunnetuin ja parhaiten säilynyt tällainen muistomerkki on Lysikrateen muistomerkki, joka sijaitsee edelleen nykyisen Tripódon-kadun varrella. Alueen arkeologisissa kaivauksissa on löydetty antiikin aikaisen kadun pinta sekä lukuisia muistomerkkien jalustoja noin kolme metriä nykyistä katutasoa alempaa.
Panathenaia-juhlan tie

Panathenaia-juhlan tie () oli antiikin aikainen tie Ateenassa Kreikassa. Se oli kaupungin pääteitä ja kulki Kerameikoksessa sijainneelta Dipylon-portilta Akropoliille. Antiikin Ateenassa tie tunnettiin yksinkertaisesti nimellä "Dromos" (), ”Tie”.
Panathenaia-juhlan tie oli Eleusiista saapuneen Pyhän tien jatke. Se sai nimensä siitä, että Athenen kunniaksi joka neljäs vuosi järjestetyn suuren Panathenaia-juhlan juhlakulkue kulki sitä pitkin ylös Akropoliille. Kulkue vei Athenen temppelissä olevalle jumalattaren kulttikuvalle uuden peploksen. Kulkue on kuvattuna muun muassa Parthenonin friisissä. Lisäksi tietä käytettiin myös kilpajuoksuun sekä hevoskilpa-ajoihin ennen Panateenalaisen stadionin rakentamista. Luonnollisesti se oli käytössä myös tavallisena kulkuväylänä. Tie oli käytössä ainakin 500-luvulta eaa. 500-luvulle jaa. ja ilmeisesti vielä bysanttilaiselle ajalle 1100-luvulle saakka.
Tien pituus oli noin 1 050 metriä ja leveys noin 10–12 metriä, paikoin jopa 20 metriä. Se oli ainakin osittain päällystetty soralla ja reunustettu länsisivustalta kivetyllä ojituksella. Eteläpäässä eli Akropoliin päässä se kivettiin myöhemmän antiikin aikana suurilla kivilaatoilla. Tie halkaisi Ateenan Agoran luoteis-kaakkoissuunnassa. Sen luoteispää oli reunustettu lukuisilla stoilla eli pylväshalleilla. Tien varrella Agoran laidalla sijaitsi lukuisia julkisia, uskonnollisia ja kaupallisia rakennuksia ja rakennelmia, kuten Leokoreion, Kahdentoista jumalan alttari, Attaloksen stoa, Agrippan odeion, Itäinen rakennus, Pantainoksen kirjasto, Kaakkoistemppeli, Kaakkoisstoa ja Eleusinion. Tien varrelle oli pystytetty myös lukuisia patsaita. Akropoliin luoteispuolella tie yhtyi kukkulan kiertäneeseen Peripatos-tiehen Klepsydran lähdekaivon kohdalla. Tämän jälkeen se johti ylös Akropoliin länsipäässä sijaitsevalle porttirakennukselle Propylaialle.
Tie on kaivettu esiin osana Agoran alueen arkeologisia kaivauksia ja muodostaa edelleen keskeisen väylän arkeologisen alueen halki.
Fingerprints

Fingerprints on suomalaisartisti Benjaminin 15. huhtikuuta 2016 julkaistu esikoisalbumi. Samalla viikolla se oli YleX-radiokanavan viikon albumina. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 17. sijalle. Espanjan albumilistalla se nousi suoraan listan kolmanneksi.
Albumin ensimmäinen single ”Body” julkaistiin 4. maaliskuuta 2016.
Kappaleet.
Albumin digitaalisesti julkaistu versio sisältää 11 kappaletta, joista kaksi, ”Underdogs” ja ”Young And Restless”, on julkaistu jo aiemmin Benjaminin "Square One" -EP:llä. 
CD-levyllä on 16 kappaletta. Digitaalisen version kappalelistan lisäksi mukana on kappale ”Build Me a Rocket” sekä "Square One" -EP kokonaisuudessaan.
Argentiinan evankelis-luterilainen kirkko

Argentiinan evankelis-luterilainen kirkko ("Iglesia Evangélica Luterana Argentina") on luterilainen kirkko, joka toimii Argentiinassa Etelä-Amerikassa. Kirkon jäsenmäärä on noin 27 890.
Historia.
Kirkko perustettiin marraskuussa 1905 Argentiinan Entre Ríosin maakunnassa Aldea San Juanissa. Suurin osa perustajista oli Venäjän-saksalaisia siirtolaisia.
Nykytilanne.
Kirkolla on noin 231 seurakuntaa, joissa on noin 27 890 jäsentä. Seurakuntien toiminta on nykyään espanjankielistä. Kirkko kuuluu tunnustukselliseen luterilaiseen Kansainväliseen luterilaiseen neuvostoon.
Falcon 1 laukaisu 2

Falcon 1 laukaisu 2 (myös Demoflight 2 tai Falcon Demo Launch 2) oli SpaceX:n Falcon 1 -kantoraketin toinen koelaukaisu. Lennon päätavoitteena oli demonstroida Falcon 1 -raketin toimintaa Yhdysvaltain asevoimien tutkimusorganisaatio DARPA:lle, minkä lisäksi raketin kyydissä oli muutamia pieniä koehyötykuormia.
Lento laukaistiin 21. maaliskuuta 2007 kello 1.10 UTC-aikaa Kwajeleinin atollin Omelekilta. Raketti ei tosin päässyt kiertoradalle sen kallistuksenohjausjärjestelmään tulleen vian vuoksi.
Lento.
Falcon 1:n toinen lento laukaistiin viivästysten jälkeen 21. maaliskuuta 2007 kello 1.10 UTC-aikaa Kwajeleinin atollin Omelekilta. Ensimmäinen vaihe toimi lennolla suunnitellusti, mutta sen yläosa törmäsi toisen vaiheen Kestrel-moottoriin vaiheiden irtautumisen yhteydessä. SpaceX:n toimitusjohtaja Elon Musk vahvisti törmäyksen tapahtuneen, mutta totesi, että se ei todennäköisesti ollut lennon osittaisen epäonnistumisen takana. Toisen vaiheen käynnistys ja hyötykuormaa suojanneen nokkakartion irrottaminen sujuivat ongelmitta. Toisen vaiheen lennon loppupuolella raketin kallistuksenohjausjärjestemään tuli tosin vika, mikä vaikutti merkittävästi raketin lentorataan. Lennon lakikorkeus jäikin lopulta vain 300 kilometriin maanpinnasta, ja rakettivaihe putosi todennäköisesti Tyyneenmereen ennen kuin se ehti edes kiertää Maan kertaalleen. Jos lento olisi onnistunut saavuttamaan kiertoradan, raketti olisi saavuttanut 685 kilometrin korkeuden lentonsa lopulla. SpaceX:n toimitusjohtaja Elon Musk esitti ongelmien mahdollisiksi syiksi heliumvuotoa.
SpaceX teki lennon yhteydessä laskeutumiskokeen raketin ensimmäisellä vaiheella. Rakettivaihe oli pehmeää laskeutumista varten varustettu laskuvarjoilla. Vaiheen laskeutumisen jälkeisen löytymisen todennäköisyyttä heikensivät tosin Kwajeleinin laukaisualueen turvallisuusmääräykset, joiden takia talteenottoyrityksessä käytetty alus joutui odottamaan laajan turva-alueen ulkopuolella, suhteellisen kaukana oletetusta laskeutumispaikasta. Alukselta menikin useita tunteja saavuttaa oletettu laskeutumispaikka, ja sinne saavuttuaan mahdollisesti laskeutunutta rakettivaihetta ei onnistuttu enää löytämään. SpaceX ei tosin ollut varma oliko rakettivaiheen laskuvarjo auennut onnistuneesti.
Luettelo 10 000 metrin juoksun Suomen-mestareista

Tämä on luettelo 10 000 metrin juoksun Suomen mestareista. 10 000 metrin juoksun Suomen mestaruudesta on kilpailtu Kalevan kisoissa vuodesta 1908 lähtien. Naiset kilpailivat Suomen mestaruudesta ensimmäisen kerran vuonna 1983.
Mestaruudet.
Miehet 
Naiset
Puolustusvoimien tutkimuslaitos

Puolustusvoimien tutkimuslaitos (PVTUTKL) on Suomen puolustusvoimien pääesikunnan alainen monitieteinen tutkimuslaitos, jossa tutkitaan teknologioita, ihmisen toimintakykyä ja tapaa, jolla sotaväki toimii. Tutkimuslaitoksen kotikunta on Ylöjärvi, ja laitoksen esikunta sijaitsee entisellä Outokumpu Oy:n Paroisten kuparikaivoksella Ylöjärven Lakialassa. Laitoksessa työskentelee noin 200 henkilöä (2016). 
Tutkimuslaitoksen on viisi osastoa toimivat kahdella eri paikkakunnalla:
Laitoksen edeltäjistä Puolustusvoimien teknillinen tutkimuslaitos toimi sekä Ylöjärvellä että Riihimäellä, Puolustusvoimien Johtamisjärjestelmäkeskuksen verkostopuolustuksen kehittämiskeskus Riihimäellä, Maanpuolustuskorkeakoulun käyttäytymistieteiden laitos ja Puolustusvoimien kansainvälinen keskus Tuusulassa sekä Merivoimien tutkimuslaitos Espoossa ja Turussa.
Place du Tertre

Place du Tertre on aukio Pariisin Montmartren kaupunginosassa. Sen yhteydessä on paljon kahviloita ja ravintoloita, ja se on Montmartren turismin keskus. Aukio sijaitsee Montmartren kukkulan laella, Pariisin korkeimmalla maastonkohdalla, vain parin korttelin päässä Sacré-Coeur-kirkosta. Nimi "Tertre" tarkoittaa kumpua. Place du Tertre tunnetaan sitä kansoittavista turisteja palvelevista katutaiteilijoista, kuten muotokuvapiirtäjistä ja varjokuvien leikkaajista. Myös monet 1800- ja 1900-luvun maailmankuulut taiteilijat ovat asuneet aukion läheisyydessä. Aukiolla on nykyään 149 katutaiteilijoille varattua yhden neliömetrin suuruista työskentelypaikkaa.
Place du Tertre on entisen Montmartren kylän pääaukio. Se avattiin jo vuonna 1635. Aikanaan itsenäisen Montmartren kunnan ensimmäinen kaupungintalo rakennettiin vuonna 1790 aukion laidalle. Aukion varrella toimi myös vuonna 1920 perustettu ”Montmartren vapaa taiteilijakommuuni”.
Saint-Pierre de Montmartre

Saint-Pierre de Montmartre on keskiaikainen kirkko Pariisin Montmartren kaupunginosassa, aivan Sacré-Coeur-kirkon vieressä. Se on Pariisin vanhimpia kirkkoja.
Kirkko kuului alkujaan Montmartren luostariin, joka oli Montmartren kukkulalla keskiajalla toiminut benediktiiniläinen nunnaluostari. Luostarin perusti vuonna 1133 Ranskan kuningas Ludvig VI puolisonsa Adelaide Savoijilaisen kanssa. Leskikuningatar Adelaidesta tuli myöhemmin luostarin ensimmäinen abbedissa ja hänet on haudattu Saint-Pierre de Montmartren kirkkoon. Kirkon vihki käyttöön paavi Eugenius III vuonna 1147. Sen arkkitehtuuri edustaa romaanisen tyylin ja varhaisgotiikan välimuotoa. Kuori holveineen on säilynyt alkuperäisestä 1100-luvun kirkosta. Nykyinen runkohuone on 1400-luvulta ja länsipääty vuodelta 1765. Nunnaluostari muutti vuonna 1686 kukkulan laelta hieman sivummalle nykyisen place des Abbessesin luo, mutta Saint-Pierre de Montmartre pysyi luostarin omaisuutena, kunnes luostari suljettiin Ranskan vallankumouksen myötä. Kirkko rapistui 1800-luvulla huonoon kuntoon, mutta se restauroitiin vuosina 1900–1905.
Kirkon paikalla arvellaan sijainneen alkujaan roomalaisaikana rakennettu Mars-jumalan temppeli ja sen jälkeen 600-luvulla rakennettu varhaisempi kirkko, joka mainittiin 800-luvulla Saint-Denis’n basilikaan matkanneiden pyhiinvaeltajien levähdyspaikkana. Kirkon sisällä on säilynyt neljä vanhaa marmoripylvästä, joiden väitetään olevan peräisin mainitusta roomalaisesta temppelistä. Pylväiden kapiteelien oletetaan olevan merovingiaikaisia.
Saint-Pierre de Montmartren pihalla on Pariisin pienin hautausmaa, Cimetière du Calvaire (”Golgatan hautausmaa”), jonka pinta-ala on 600 neliömetriä. Se on avoinna yleisölle vain yhtenä päivänä vuodessa, 1. marraskuuta. Hautausmaalle on haudattu muun muassa tutkimusmatkailija Louis Antoine de Bougainville ja kuvanveistäjä Jean-Baptiste Pigalle.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2016

33. uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Ison-Britannian Lontoossa, London Aquatics Centressä 9.–22. toukokuuta 2016.
"Lähde
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Ans Schut

Johanna ”Ans” Boekema-Schut (26. marraskuuta 1944 Apeldoorn – 7. marraskuuta 2025) oli alankomaalainen pikaluistelun olympiavoittaja.
Schut voitti Grenoblen olympialaisissa 1968 kultaa 3 000 metrillä olympiaennätysajalla 4.56,2. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Kaija Mustosen 4,8 sekunnilla. 1 500 metrillä hän sijoittui 12:nneksi.
Schut saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa hopeaa 1968 ja pronssia 1969 sekä sijoittui viidenneksi 1967, kuudenneksi 1971 ja seitsemänneksi 1970. EM-kilpailuissa hän sai pronssia 1970 ja oli kuudestoista 1971. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi 1970.
Schut teki viisi maailmanennätystä helmikuussa 1969. Hän luisteli 3 000 metriä Grenoblessa aikaan 4.52,0 ja Davosissa 4.50,4. Inzellissä hän teki maailmanennätykset 1 500 metrillä 2.18,5, 3 000 metrillä 4.50,3 ja ”miniottelussa” pistein 185,500.
Carry Geijssen

Carolina Cornelia Catharina "Carry" Geijssen-Langkruis) (s. 11. tammikuuta 1947 Amsterdam) on alankomaalainen pikaluistelun olympiavoittaja.
Geijssen voitti Grenoblen olympialaisissa 1968 kultaa 1 000 metrin luistelussa olympiaennätysajalla 1.32,6. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Ljudmila Titovan 0,3 sekunnilla. Tämä oli Alankomaiden ensimmäinen olympiakulta pikaluistelussa. 1 500 metrillä hän sai hopeaa ajalla 2.22,7.
Geijssen saavutti yleisluistelun MM-kilpailuissa pronssia 1968 sekä sijoittui seitsemänneksi 1965, yhdeksänneksi 1966, 12:nneksi 1967, 14:nneksi 1969 ja 23:nneksi 1964. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän oli yhdestoista 1970.
Geijssen saavutti yleisluistelun Alankomaiden-mestaruuskilpailuissa kultaa 1966 sekä hopeaa 1965, 1967 ja 1968.
Hän avioitui pyöräilijä Rien Langkruisin kanssa ja asui aktiiviuransa jälkeen Indonesiassa ja Kanadassa.
Cosmon

Cosmon tai Cosmonium on hypoteettinen aineen muoto, jonka on esitetty olleen olemassa alkuräjähdyksen alkuhetkillä. Tällöin koko universumi olisi muodostanut yhden tiiviin, "Cosmon"-nimisen hiukkasen. Idean tästä niin kutsutusta alkuatomista esitti Georges Lemaître vuonna 1931. Hän kehitteli teoriaansa edelleen ja julkaisi siitä laajemman esityksen "L'Hypothèse de l'Atome Primitif" vuonna 1946. Lemaître havainnollisti ajatustaan kuvittelemalla noin 30 kertaa Auringon tilavuuden kokoisen alueen, jonka tiheys olisi noin formula_1 ja joka sisältäisi koko maailmankaikkeuden massan. Tämä olisi hänen näkemyksessään hajonnut noin 20–60 miljardin vuoden aikavälillä. Tässä mallissa aine ei olisi kehittynyt singulariteetista toisin kuin nykyisessä alkuräjähdysteoriassa.
Ajatus jäi elämään, ja sitä kehitti Maurice Goldhaber vuonna 1956. Hänen ehdotuksessaan olisi aluksi ollut piste, jota kutsuttaisiin "Universoniksi" ja joka olisi hajonnut "Cosmon" ja "Anticosmon" hiukkasiksi. Goldhaber pohti, miksi ainetta on olemassa, jos alkuräjähdyksessä syntyi yhtä suuri määrä kumpaakin. Yksi selitys tähän on aineen epäsymmetria: jokaista 1001 ainehiukkasta kohti on voinut syntyä esimerkiksi 1000 antihiukkasta. Goldhaberin ehdottamassa mallissa Cosmon ja Anticosmon olisivat lentäneet erilleen ja näin ollen selittäisivät aineen ja antiaineen eroamisen ilman epäsymmetriaa.
Vuonna 1989 Hans Dehmelt pyrki nykyaikaistamaan ajatusta alkuatomista. Hänen hypoteesissaan Cosmonium olisi universumin alkuhetkillä ollut aineen raskain muoto.
Arabimaailman instituutti

Arabimaailman instituutti (, IMA) on Pariisissa toimiva kansainvälinen kulttuuri-instituutti. Instituutin perustivat yhdessä Ranskan valtio ja 19 arabimaata. Sen tarkoituksena on edistää vuoropuhelua arabimaiden ja Euroopan, erityisesti Ranskan, välillä, sekä lisätä Ranskassa arabimaailman tuntemusta. Sen yhteydessä toimii muun muassa museo ja kirjasto. Kirjastossa on noin 60 000 arabien historiaa ja kulttuuria käsittelevää teosta.
Instituutin toimitalo sijaitsee Pariisin 5. arrondissementissa Seinen etelärannalla. Rakennuksen suunnitteli Jean Nouvelin johtama ranskalainen arkkitehtiryhmä, ja se rakennettiin vuosina 1981–1987. Arabimaailman instituutti oli ensimmäinen Ranskan presidentti François Mitterrandin aloitteesta Pariisin rakennetuista niin sanotuista suurista projekteista ("grands projets"). Lasiseinäisen rakennuksen erikoisuutena on eteläisen julkisivun seinäpinnoitus, joka jäljittelee arabimaissa suosittuja mashrabiya-ikkunaristikoita. Seinässä on 20 000 pientä, perinteistä ornamentiikkaa noudattavaa, sensoreilla varustettua metalliaukkoa, jotka sulkeutuvat tai avautuvat automaattisesti auringonvalon määrän mukaan.
Rosario

Rosario tai Rosário voi tarkoittaa seuraavia:
Paikkoja.
Argentiinassa:
Meksikossa:
Filippiineillä:
Muita:
Nimiä, joihin sisältyy Rosario:
Väinö Mikkola (urheilujohtaja)

Johan Väinö Mikkola (18. joulukuuta 1888 Helsinki – 29. heinäkuuta 1928 Helsinki) oli suomalainen urheilujohtaja, joka toimi Työväen Urheiluliiton puheenjohtajana vuosina 1927–1928.
Elämä.
Mikkola oli varsinaiselta ammatiltaan kirjaltaja. Hän hankki pätevyytensä Frenckellin kirjapainossa ja työskenteli parinkymmentä vuotta Simeliuksen kirjapainossa. Mikkola kuului muun muassa Suomen Kirjatyöntekijäin Liiton hallitukseen. Mikkola osallistui ensimmäiseen sisällissodan jälkeen pidettyyn SDP:n puoluekokoukseen joulukuussa 1918 ja neljä vuotta myöhemmin hänet valittiin puoluetoimikunnan jäseneksi. Mikkola oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1919 lähtien. 
Vuonna 1919 Mikkola oli myös perustamassa Työväen Urheiluliittoa. Hänet valittiin TUL:n varapuheenjohtajaksi neljännessä liittokokouksessa vuonna 1921. Mikkolasta tuli puheenjohtaja kesäkuussa 1927, kun hän voitti liittokokouksen äänestyksessä istuvan puheenjohtajan Eino Pekkalan. Mikkolan valinta oli Suomen työläisurheilun kannalta merkittävä, sillä kommunisteja edustaneen Pekkalan syrjäyttämisen myötä valta TUL:ssä siirtyi sosialidemokraateille. 
Elokuun 1927 alussa Mikkola valittiin Helsingissä pidetyssä kongressissa kansainvälisen työläisurheilujärjestön Sosialistisen urheiluinternationaalin (SASI) hallitukseen sen ensimmäisenä suomalaisjäsenenä. Lisäksi hän kuului "Työväen Urheilulehden" toimituskuntaan ja TUL:n olympiakomiteaan sekä toimi Suomen joukkueenjohtajana vuoden 1927 Frankfurt am Mainin työläisolympialaisissa. Mikkolan aika TUL:n johdossa ja kansainvälisissä luottamustehtävissä jäi lyhyeksi, sillä hän kuoli keuhkokuumeeseen jo heinäkuussa 1928 vain 39-vuotiaana. Mikkolan tilalle nousi varapuheenjohtaja Toivo Wilppula, joka edusti myös sosialidemokraatteja.
Warehouse 13

Warehouse 13 on yhdysvaltalainen science fiction -televisiosarja. Sitä esitettiin Syfyn kanavalla vuosina 2009–2014. Sarjan tuottajina toimivat Jack Kenny ja David Simkins. Warehouse 13:a kuvattiin Kanadan Torontossa.
"Warehouse 13" sekä scifisarjat "Eureka" ja "Alphas" elävät samassa ajassa, koska sarjoilla on useita crossover-jaksoja.
Petr Vakoč

Petr Vakoč (s. 11. heinäkuuta 1992 Praha) on tšekkiläinen pyöräilijä. Hän aloitti maantiepyöräilyn ammattilaisuransa Omega Pharma-Quick Step -tallissa 2014 ja edusti samaa joukkuetta, nimeltään sittemmin Deceuninck–Quick-Step, vuoteen 2019. Uransa kaksi viimeistä kautta, 2020–2021, hän edusti Alpecin-Fenix-tallia.
Vakoč saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 pronssia maantieajossa. Hän voitti Brabantse Pijl -kilpailun 2016.
Vuodesta 2023 lähtien Vakoč on kilpaillut gravelpyöräilyssä, jossa hän on voittanut kaksi UCI Gravel World Series -kilpailua.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Tour du Pays de Vaud (juniorit), 2a-etapin voitto
Aika-ajon alle 23-v. Tšekin-mestaruus
Slovakian ympäriajo, kokonaiskilpailun ja nuorten kilpailun voitto
Vuelta a la Comunidad de Madrid (alle 23-v.), kokonais- ja pistekilpailun sekä 1. etapin voitto
Czech Cycling Tour, pistekilpailun ja 4. etapin voitto
EM-kilpailut, alle 23-v. maantieajossa hopeaa
Grand Prix Kralovehradeckeho kraje, voitto
Puolan ympäriajo, 2. etapin voitto
Euroopan kisat, maantieajossa pronssia
Maantieajon Tšekin-mestaruus
Czech Cycling Tour, kokonaiskilpailun voitto
Tour du Poitou-Charentes, nuorten kilpailun voitto
Britannian ympäriajo, 2. etapin voitto
Tour du Haut Var, nuorten kilpailun voitto
Tour La Provence, nuorten kilpailun voitto
Classic Sud-Ardèche, voitto
La Drôme Classic, voitto
Strade Bianche, viides
Brabantse Pijl, voitto
EM-kilpailut, viides
Cadel Evans Great Ocean Race, kuudes
Brabantse Pijl, toinen
Gravel Adventure, voitto
La Monsterrato, voitto
Gravelpyöräilyn EM-kilpailut, kuudes
Friberg

Friberg on ruotsinkielinen sukunimi. Suomessa oli 17. maaliskuuta 2025 Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 673 Fribergiä.
Tunnettuja Friberg-nimisiä henkilöitä ovat:
Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Friberg:
Kohokirjoitin

Kohokirjoitin on käsikäyttöinen laite, jolla tehdään koholla olevista kirjaimista muodostuvia etikettejä tarrataustaiselle muovinauhalle. Tunnetuin kohokirjoittimien tuotemerkki on Dymo. Laite perustuu korkopuristukseen ja kaksi värikerrosta sisältävään muovinauhaan: kirjainkuvion puristaminen tuo nauhan päällimmäisen värikerroksen alta esiin toisen värin kirjainten kohdalle, jolloin tekstistä tulee helposti luettavaa. 
Kohokirjoittimen keksi 1950-luvun lopulla yhdysvaltalainen Rudolph Hurwich (1921–2014), joka perusti keksintönsä pohjalle Dymo-nimisen pörssiyhtiön. Dymon sai vuonna 1978 omistukseensa ruotsalainen Esselte, joka myi sen amerikkalaiselle Newell Rubbermaid -yhtiölle vuonna 2005. 
Kohokirjoittimet ovat 1990-luvulta alkaen korvautuneet sähköisesti toimivilla tarrakirjoittimilla. Kohokirjoittimella tehty etiketti saattaa kuitenkin säilyttää luettavuutensa tarrakirjoitinetikettiä paremmin: jos värit haalistuvat tai etiketin pinta likaantuu, kohokuvio voi silti olla luettavissa. Käsikäyttöinen kohokirjoitin ei myöskään ole riippuvainen paristoista tai verkkovirrasta tarrakirjoitinten tapaan. 
Kirjoittimen toimintaperiaate.
Kohokirjoitin on muodoltaan pistoolia muistuttava käsityökalu, jonka näkyvin osa on kahdesta päällekkäisestä levystä muodostuva kirjasinkiekko. Kiekon ylälevyn sisäpinnassa on kirjoitusmerkkien muotoisia painaumia ja alalevyn sisäpinnassa vastaavia kohoumia. Muovinauha kulkee kiekon levyjen välitse, ja kädensijasta puristamalla kiekon ylä- ja alalevy puristuvat yhteen ja taivuttavat muovinauhaan kirjainmerkin muotoisen kuvion. Taivutus tuo muovinauhasta esiin alemman värikerroksen kirjainten kohdalta, jolloin tekstiin saadaan eri väri kuin etikettinauhan pohjaväri. Kirjoitusmerkit ovat kiekossa aakkos- ja numerojärjestyksessä, ja kulloinkin tarvittava merkki valitaan kiekkoa käsin pyörittämällä. Kohokirjoittimilla kirjoittaminen on näin paljon hitaampaa kuin ne syrjäyttäneillä tarrakirjoittimilla, joissa yleensä on QWERTY-näppäimistöä muistuttava tai aakkosjärjestyksessä oleva näppäimistö.
Kohokirjoitinteksti populaarikulttuurissa.
Kohokirjoitinten kulmikkaat ja karkeat suuraakkoset ja niille selkeän kehyksen muodostava teippipinta olivat suosittu typografinen tyylikeino erityisesti 1980- ja 1990-luvulla suositussa grunge-tyylin graafisessa suunnittelussa. Kirjainten pohjalta suunniteltiin muun muassa kirjaintyypit nimeltä "Punch-label" ja "Plastique".
Harmaaorvakka

Harmaaorvakka ("Phlebiopsis gigantea") on pinnanmyötäisesti kasvava sienilaji, joka on myös Suomen metsissä yleisesti tavattu. Se on vaaleanharmaan sävyinen, sileä tai pienikyhmyinen, korkeintaan puolen millimetrin paksuinen mutta voi olla hyvin leveä. Se on sukunsa ainoa laji Pohjoismaissa.
Harmaaorvakka kasvaa erityisesti havupuiden kannoilla ja sahapinnoilla, joten se ei itsessään ole vaarallinen metsän tuhoajalaji. Sen sijaan sitä voi lisätä metsänhakkuun yhteydessä kantoihin juurikääpien torjumiseksi.
Southland (alue)

Southland (maoriksi "Murihiku") on hallinnollinen alue Uudessa-Seelannissa. Eteläsaaren eteläosien lisäksi alueeseen kuuluu myös Stewartinsaari.
Maantiede.
Hallinnollisen alueen kokonaispinta-ala on 34 347 km², joista 1 735 km² Stewartinsaarella. Geologisesti Eteläsaarella sijaitseva alue jakautuu läntiseen, vuoristoiseen ja vuonojen peittämään alueeseen, eteläiseen peltojen peittämään tasamaahan ja pohjoiseen, vuoristoiseen alueeseen.
Hallinnollinen jako.
Southlandin hallinnollinen alue jakautuu kolmeen piirikuntaan: Gore, Invercargill sekä Southland.
Väestö.
Asutus alueella on harvaa ja painottuu pääasiassa kahteen alueen suurimpaan asutuskeskukseen, Invercargilliin ja Goreen. Koko alueen arvioitu asukasmäärä on (vuonna ). Vähäistä asukastiheyttä ( as./km²) selittää osaltaan alueen kansallispuistojen suuri yhteenlaskettu pinta-ala; Stewartinsaari on lähes 85%:sti kansallispuistoa ja alueen lounaisosassa sijaitseva Fiordlandin kansallispuisto on myös käytännössä asumatonta seutua.
Luonto.
Alueella sijaitsee kaksi kansallispuistoa; Fiordland sekä Rakiura.