tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Cork Harbour

Cork Harbour () on luonnonsatama ja estuaari Leejoen suulla Irlannissa Corkin kreivikunnassa. Siitä on mainittu, että se olisi "maailman toiseksi suurin luonnonsatama maailman merenkulkualueilla" (Australian Sydneyssä olevan Port Jacksonin jälkeen). 
Saaret.
Cork Harbour käsittää suuren joukon saaria, joista asuttuja ovat:
Fabian Frei

Fabian Frei (s. 8. tammikuuta 1989 Frauenfeld, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän on edustanut pitkään Baselia ja on pelannut kotimaansa lisäksi myös Saksassa. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Frei pelasi Frauenfeldin ja Winterthurin nuorisoakatemioissa ennen siirtymistään Baselin akatemiaan vuonna 2005. Ensimmäisen kutsunsa seuran edustusjoukkueeseen hän sai kaudella 2007–2008, jota ennen hän oli esiintynyt vakuuttavasti nuorisojoukkueissa.
Ensiesiintymisensä Frei teki 22. heinäkuuta 2007 ottelussa Zürichia vastaan. Hän pelasi kauden aikana sekä sarja- että cup-otteluita. Maalitilinsä joukkueessa hän avasi 4. joulukuuta 2008 ottelussa Aarauta vastaan.
Heinäkuussa 2009 joukkueen vahvistettua materiaaliaan huomattavasti kesän aikana, uusi päävalmentaja Thorsten Fink lainasi Frein St. Galleniin. Kahden vietetyn lainakauden aikana hän pelasi yhteensä 64 ottelua ja teki niissä 13 maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän palasi takaisin omistajaseuraansa. Kesästä 2015 tammikuuhun 2018 hän edusti saksalaisseura Mainzia ja pelasi Bundesliigassa 53 ottelua, joissa hän teki yhden maalin
Frei on pelannut Sveitsin maajoukkueessa 14 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia vuosina 2011–2018. EM-kilpailuissa 2016 hän pääsi yhdessä alkulohko-ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Baselissa pelasi myös hänen maanmiehensä ja nimikaimansa Alexander Frei, mutta he eivät ole toisilleen sukua.
Saavutukset.
Basel:
Röyhytattaret

Röyhytattaret ("Aconogonon") oli kasvisuku tatarkasvien heimossa. Nykyisin suku ei enää ole taksonomisessa käytössä, vaan se luokitellaan kurjentattarien synonyymiksi.
Röyhytattaret ovat isokokoisia, monivuotisia ruohoja. Niiden kukintotertut ovat runsas- ja pienikukkaisia. Monia suvun lajeista viljellään koristekasveina.
Laura Gustafsson

Laura Gustafsson (s. 9. heinäkuuta 1983 Mäntsälä) on suomalainen kirjailija ja näytelmäkirjailija.
Elämä ja ura.
Gustafsson syntyi Porvoossa ja kasvoi Mäntsälässä.
Gustafsson on valmistunut humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Vuodesta 2007 hän opiskeli dramaturgiaa Teatterikorkeakoulussa, josta valmistui teatteritaiteen maisteriksi 2012.
Syksyllä 2010 Gustafsson voitti Vasemmistonuorten novellikilpailun novellillaan "Kesä Rynkyn kanssa". Hänen esikoisromaaninsa "Huorasatu" julkaistiin syksyllä 2011. Se perustui Gustafssonin aiemmin kirjoittamaan samannimiseen näytelmään. Teos oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon ja Finlandia-palkinnon saajaksi. Romaanin käännösoikeudet on myyty Saksaan ja Ranskaan. Gustafssonin toinen romaani, "Anomalia", ilmestyi syksyllä 2013 ja kolmas, "Korpisoturi", vuonna 2016.
Vuonna 2012 Gustafssonin aloitti kuvataiteilija Terike Haapojan kanssa taiteellistieteellisen "Toisten historia" -hankkeen, jossa tutkitaan maailmanhistoriaa eläinten näkökulmasta. Projekti pitää sisällään näyttelyitä, seminaareja, tekstejä ja interventioita. Toisten historia -blogissa käsitellään oheismateriaalia, kehitellään ideoita ja raportoidaan toiminnasta. Vuoden 2013 lopulla hankkeeseen kuuluva Naudan Historian Museo -näyttely oli esillä Helsingin Kaapelitehtaalla. Naudan Historian Museon tarkoitus on kertoa historiaa jonkun muun eläimen kuin ihmisen näkökulmasta. Hanke palkittiin Vuoden Kiila -palkinnolla 2013 ja Mediataiteen valtionpalkinnolla 2016. Gustafsson &amp; Haapojan näyttely "Siat" Seinäjoen taidehallissa vuonna 2021 herätti keskustelua.
Gustafssonin puoliso on toimittaja Jari Tamminen.
Teokset.
Näytelmät.
Suluissa on mainittu teatteri, jossa näytelmä on saanut kantaesityksensä.
Bruno César

Bruno César Zanaki (s. 3. marraskuuta 1988 Santa Bárbara d'Oeste, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Bruno César siirtyi lissabonilaiseen Sportingiin neljävuotisella sopimuksella marraskuussa 2015 toisesta portugalilaisseurasta Estorilista. Hän ehti edustaa Estorilia ainoastaan 11 ottelussa.
Jääpallon SM-kilpailu 1909

Suomen jääpallomestaruus ratkaistiin talvella 1909 cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui viisi joukkuetta, helsinkiläiset Polyteknikkojen Urheiluseura, Helsingin IFK ja Unitas, sekä viipurilaiset Reipas ja Viipurin IFK. Kiinnostusta SM-kilpailuihin osallistumiseen oli muuallakin kuin Helsingissä ja Viipurissa, mutta mestaruuskilpailujen kustannukset olivat monille seuroille osallistumisen esteenä.
SM-kilpailuissa PUS aloitti hallitsevana mestarina suoraan finaalissa, missä se sai vastaansa Helsingin IFK:n. PUS uusi mestaruutensa voittamalla ottelun maalein 6-4.
Välierä.
Reipas teki ottelusta protestin, mutta se ei aiheuttanut toimenpiteitä.
Jääpallon SM-kilpailu 1910

Suomen jääpallomestaruus ratkaistiin talvella 1910 cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui vain kolme joukkuetta, jolloin mestaruuden ratkaisemiseen tarvittiin vain kaksi ottelua. Polyteknikkojen Urheiluseura aloitti hallitsevana mestarina suoraan finaalissa. Vastaansa se sai Helsingin IFK:n, joka välieräottelussaan voitti Viipurin Reippaan. Loppuottelussa HIFK ylsi ensimmäiseen mestaruuteensa.
Mestarijoukkue.
HIFK:n mestarijoukkue: Birger Ehrnrooth, Anders Skogström, Hans Nyman, Walter Sjöholm, Bror Wiberg, Raoul Winter, Viking Hulldén, Gabriel von Bonsdorff, Ivar Sundman, Walter Horn, Gunnar Mangström.
Titanic (norjalainen rockyhtye)

Titanic on norjalainen rockyhtye. Se toimi ensimmäisen kerran vuosina 1969–1979, mutta perustettiin myöhemmin uudelleen. Yhtyeen muodostivat Kenny Aas, Kjell Asperud, John Lorck, Janne Løseth, Roy Robinson (laulaja) ja lyhyen aikaa John Williamson. Se julkaisi useita menestyneitä albumeita ennen kuin hajosi vuonna 1979.
Kappaleet sävelsi pääasiassa yhtyeen perustaja Janne Løseth ja Robinson teki niihin englanninkieliset sanat. Lokakuussa 1971 instrumentaalikappale ”Sultana” nousi Englannin singlelistan viidenneksi.
1970-luvun lopussa Janne Løseth ryhtyi soolouralle ja julkaisi useita singlejä. Myöhemmin hän siirtyi laulajaksi ranskalaiseen Space-nimiseen yhtyeeseen.
1990-luvun lopussa Løseth jätti Space-yhtyeen ja muodosti Roy Robinsonin kanssa duon, joka julkaisi yhden albumin "Lower the Atlantic". Tämä duo oli lyhytaikainen. Vuonna 2006 Løseth kokosi Titanicin uudelleen kolmen uuden soittajan kanssa: Mick Walkerin, Phil Wiltonin ja Didier Blumin. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi myös Roy Robinson laulajaksi. Tämä kvintetti julkaisi samana vuonna levyn "I'm the Law". Uusin levy on vuodelta 2009 ja nimeltään "Ashes and Diamonds".
Vuoden 2009 lopulla Roy Robinson sai aivoinfarktin, jonka takia hän joutui jättämään yhtyeen toistaiseksi. Janne Løseth hoiti tämän jälkeen lauluosuudet. Robinsonin ja Walkerin tilalle kiinnitettiin Chris Kleiner ja Jean-Pierre Sjöberg.
William Petzäll

William Nils Erich Petzäll (26. elokuuta 1988 Filipstad – 2012 Varberg) oli ruotsalainen poliitikko, joka valittiin parlamenttiin vuonna 2010 Ruotsidemokraattien listalta Taalainmaan läänistä. Hän toimi Sverigedemokratisk Ungdomin eli puolueensa nuorisojärjestön puheenjohtajana vuodesta 2010 muutamia talvikuukausia vuoteen 2011. Ennen parlamenttiuraa hän oli puolueensa kunnanvaltuutettuna Boråsissa neljä vuotta. Hän ei tullut kuitenkaan valituksi parlamenttiin Länsi-Göötanmaan eteläisestä vaalipiiristä, johon hänen kotikaupunkinsa Borås kuului, vaan Ruotsin vaalijärjestelmän erikoisuuksien mukaan siis Taalainmaalta. Sittemmin hän asui Hallandin Varbergissa.
William Petzäll toimi aktiivisesti monissa puolueensa elimissä kuten puolueen maahanmuuttopoliittisen jaoston vetäjänä.
William Petzällin poliittiseen uraan liittyi myös vastoinkäymisiä. Hänen parlamentin suurimmaksi kohonnut taksilaskunsa herätti huomioita, joskin valtiopäivien turvallisuusosasto oli suositellut taksin käyttöä turvallisuussyistä. Hänellä tiedetään olleen myös päihteiden ja lääkkeiden sekakäyttöä, minkä vuoksi hänellä oli parikin sairaalahoitojaksoa. Viimeksi mainitun ongelman vuoksi hänen katsottiin viisaimmaksi erota puolueensa eduskuntaryhmästä ja hän jatkoi syksystä 2011 riippumattomana kansanedustajana. 
William Petzällin tiedetään hakeneen apua huumeongelmaansa kesällä 2012 ilman tulosta. Hänet löydettiin kotoaan kuolleena 1. syyskuuta 2012 eikä tapahtumaan arvella liittyvän rikosta.
Erkki Etola

Erkki Olavi Etola (s. 14. tammikuuta 1945 Helsinki) on suomalainen liikemies. 
Etola on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Etola johtaa perheyritys Etolaa. Lisäksi hän kuuluu Stockmannin johtoon. Etola omistaa Etola-konsernin yhtiöistä enemmistön eli yli 50 prosenttia, ja yhtiöidensä kautta viitisen prosenttia Stockmannista. Hän kuului myös Aldatan suurimpiin omistajiin.
Erkki Etolan vanhemmat olivat kauppaneuvos Nils A. Etola ja hammaslääkäri Irja Kahilus. 
Etola on merkittävä omistaja ja vallankäyttäjä lukuisissa Helsingin pörssissä noteeratuissa yhtiöissä. Vuonna 2021 Etola kuului kolmen suurimman tunnetun omistajan joukkoon Incapissa, Dovre Groupissa, Aspocompissa, Suomisessa, Digiassa, Componentassa ja Aktiassa. Vuonna 2022 Etola omisti Helsingin pörssissä osakkeita yhteensä yli 600 miljoonan euron arvosta.
Suomuevät

Suomuevät (Bathyclupeidae) on lyhtyahvenkalojen lahkoon kuuluva pieni valtamerikalojen heimo.
Lajit ja anatomia.
Suomuevien heimoon kuuluu kaksi sukua ja 10 lajia. Suomuevät ovat keskikokoisia kaloja, mutta korkeintaan 30 cm pitkiä. Ne ovat ruumiinrakenteeltaan pitkulaisia ja litteitä. Selkäevä on lyhyt ja peräevä pitkä, molemmissa evissä on suomuja. Silmät ja suu ovat kookkaat ja suu melkein pystysuora. Suomut ovat suurikokoisia, ja kalat ovat väriltään hopeanharmaita.
Levinneisyys.
Suomueviä tavataan melko harvinaisina trooppisilta ja subtrooppisilta alueilta Intian valtamerestä, Tyynenmeren länsiosasta ja Atlantista Meksikonlahdelta. Ne elävät tyypillisesti 400–500 metrin syvyydessä. Suomuevät ovat petokaloja, jotka syövät pääasiassa pienehköjä äyriäisiä.
Jokimaan ravirata

Jokimaan ravikeskus on vuonna 1981 valmistunut, Lahden Jokimaalla toimiva raviurheilukeskus, johon kuuluvat raviradan lisäksi muun muassa totohalli, katsomo ja ravintolatilat. Vuonna 2011 aloitettiin uuden aition rakennustyöt. Jokimaan ravikeskuksessa järjestetään ravien lisäksi myös muuta toimintaa, kuten messuja ja urheilutapahtumia. Sen omistaa Lahden Hevosystäväinseura ry, joka perustettiin vuonna 1908. Ennen Jokimaan valmistumista ravikilpailuja järjestettiin Lahden vanhalla raviradalla. Vuonna 2010 Jokimaan ravikeskuksen liikevaihto oli noin 3,5 miljoonaa euroa. Keskuksen sisätiloihin mahtuu 2 500 ihmistä ja ulkotiloihin noin 20 000 ihmistä.
Historia ja arkkitehtuuri.
Lahden ja Hollolan seudulla on järjestetty raveja jo kauppalan aikaan, mm. vuonna 1908 perustetun Lahden Hevosystäväin Seuran toimesta. Samana vuonna perustettiin myös Lahden vanha ravirata kaupungin länsipuolelle Kärpäseen. Tämän radan käytyä ahtaaksi ryhdyttiin suunnittelemaan Jokimaalle uutta ravikeskusta, jonka rakennukset suunnitteli lahtelaisarkkitehti Jorma Teerenmaa. Suurin osa rakennusten piirustuksista valmistui vuosina 1980-1981; näihin lukeutuvat katsomo, valmennustalli, huoltorakennus, valjastusrakennus, myyntikatos ja lipunmyyntikoju. Näitä täydennettiin myöhemmin hevostallilla 1983, uudella valjastuskatoksella 1987 sekä lounaskahviolla ja totohallilla 1990. Rakennuksista näkyvimmät katsomo ja kahvio rakennettiin tiilestä, pienemmät rakennukset taas puusta.
Toiminta.
Ravien aikana.
Jokimaalla järjestettäviä ravipäiviä on vuodessa 38. Näihin luetaan ”perusravit” sekä muutamat isommat ravitapahtumat, kuten lämmin- ja kylmäveristen Suur-Hollola-ajot ja pikkujouluravit. Näiden lisäksi keskuksessa järjestetään myös harjoitusraveja lähes viikoittain. Ravien yhteydessä järjestetään totopelejä, ja ravien aikana keskuksen ravintolat ja pub ovat auki. Raveja voi seurata aitiosta tai istumakatsomosta.
Ravien ulkopuolella.
Itse ravien lisäksi Jokimaan ravikeskuksella järjestetään myös muunlaisia tapahtumia. Keskus vuokraa sisä- ja ulkotilojaan, pysäköintialueitaan, sauna- ja kokoustilojaan, ravintoloitaan ja kabinettiaan niin yksityishenkilöiden kuin yritystenkin käyttöön. Esimerkiksi nuorisolentopalloturnaus Power Cup sekä Neste Oil Rally järjestettiin Jokimaalla.
Jääpallon SM-sarjakausi 1987–1988

Jääpallon SM-sarja kaudella 1987-1988 pelattiin kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Neljä parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Välierissä HIFK voitti paikallisvastustajansa, ensimmäistä kertaa pudotuspeleihin selviytyneen Botnian. Toisessa Välierässä Veiterä voitti OLS:n. Loppuottelu pelattiin Helsingissä uudella Kallion tekojääradalla. HIFK oli Veiterää parempi maalein 4-3 ja uusi mestaruutensa.
Mestaruussarja.
Sarjataulukko.
Kampparit putosi sarjasta suoraan. WP-35 säilyi karsinnan jälkeen, Sarjaan nousi Rovaniemen Palloseura.
Välierät.
Välierät pelattiin kaksiosaisina ja ne aloitettiin runkosarjassa huonommin sijoittuneen kotikentällä. 
Suomen mestarit.
HIFK: Risto Ruokolainen, Ben Söderling, Johan Stierncreutz, Olli Pylsy, Kari Kiviharju, Mika Sirkkiö, Kari Peuhkuri, Heikki Raitavuo, Veikko Niemikorpi, Sami Lehto, Tuomo Säävälä, Mika Mutikainen, Yrjö Skaffari, Jarmo Haavisto, Petri Partanen, Rami Koivisto. Valmentaja Raine Salminen.
FC Vorskla Pultava

Football Club Vorskla Pultava () eli FC Vorskla Pultava on ukrainalainen jalkapalloseura Pultavan kaupungista. Seura pelaa Ukrainan korkeimmalla sarjatasolla Ukrainan valioliigassa. Ukrainan Cupin seura voitti 2009.
Historia.
Vorskla Pultava perustettiin 5. tammikuuta 1955 nimellä Kolgospnyk. Vuonna 1956 seura voitti Ukrainan SSR Cupin. 1957 seura muuttui puoliammattimaiseksi. Vuonna 1965 seura vaihtoi nimensä Kolokseksi. Vuonna 1968 seura nousi sarjatasoa ylemmäs, Ukrainan toiseksi korkeimmalla sarjatasolle ja vaihtoi nimensä Selstrojksi, mutta vaihtoi sen heti seuraavana vuonna Stroiteliksi. Vuonna 1971 Neuvostoliiton jalkapallossa tehtiin rakenteellisia muutoksia, jotka pakottivat Stroitelin vetäytymään 1. divisioonasta. Vuonna 1972 seuran nimeksi tuli taas Kolos. 1984 seura uudistui, ja vaihtoi nimensä Vorsklaksi. 1988 seura sijoittui 1. divisioonassa toiseksi. Neuvostoliiton hajottua Vorskla nousi pääsarjaan. Seura saavutti sen verran menestystä, että pääsi pelaamaan Euroopan yhteisiin turnauksiin kolmesti: UEFA Cupiin 1997 ja 2000 sekä Intertoto Cupiin 1998. Ukrainan Cupin seura voitti 2009. Eurooppa-liigaan seura on edennyt kahdesti: kaudeksi 2009-10 ja 2011-12.
Joe Smith (Martti Innanen)

Joe Smith on Martti "Huuhaa" Innasen luoma kuvitteellinen henkilö. Henkilöä kuvaillaan "kansainväliseksi lontoolaiseksi seikkailijaksi". 
Hahmo esiintyi Innasen kirjoittamissa ja esittämissä parodisissa seikkailuaiheisissa radiokuunnelmissa, joita hän teki 1960-luvulla Yleisradion radiokanavilla. Myöhemmin osa tarinoista, kuten esimerkiksi "Joe Smith Rasilian satemetsässä" julkaistiin C-kasetille (myöhemmin uusintajulkaisuna LP:nä ja CD:nä) JP-musiikin julkaisemana vuonna 1981. 
Innanen kirjoitti Joe Smith -tarinoita myös tekstimuodossa kirjoihinsa "Seikkailu viitakossa" (1967) ja "Lippa vinossa" (1969).
Vuonna 2015 Yle Radioteatteri tuotti Joe Smithistä kuunnelman, johon sisältyy kolme tarinaa: "Tartsan ja Pielaveten salainen aarre", "Joe Smith Ekyptissä" ja "Joe Smith Intiassa". Kuunnelmassa tarinat lukee näyttelijä Teijo Eloranta.
Ifat

Ifat oli keskiaikainen valtio nykyisen Etiopian alueella Awashjoen laaksossa ja ympäröivillä vuoristoalueilla. Se syntyi 1200-luvun loppupuolella Walashma-dynastian perustajan Wali Ashman aikana. Ifat valloitti Šoan valtakunnan ja alisti valtaansa muita pieniä muslimivaltioita. Maan väestö koostui islamiin kääntyneistä seemiläisistä ja kuušilaisista kansoista, jotka harjoittivat maanviljelyä ja karjanhoitoa. Tärkeä merkitys oli myös Zeilan satamakaupunkiin johtaneella kauppareitillä.
1300–1400-luvuilla Ifat kävi jatkuvia sotia kristityn Etiopian kanssa. Keisari Yeshak I valloitti sen vuonna 1415 ja Zara Yakob hävitti alueen perusteellisesti vuonna 1445. Ifatin itäosa liitettiin Adalin sulttanikuntaan.
Veikko Hänninen

Veikko Armas Hänninen (3. huhtikuuta 1929 Jyväskylä – 24. tammikuuta 1981 Jyväskylä) oli suomalainen eräkirjailija.
Hänninen kuvasi kirjassaan "Siima soi" hauenkalastusta heittovavalla keskisuomalaisilla metsälammilla.
Cay Karlsson

Cay Karlsson (24. joulukuuta 1945 Helsinki – 19. marraskuuta 2025 Raasepori) oli suomenruotsalainen muusikko. Hän aloitti solistina The Scaffolds -rautalankayhtyeessä ja tuli myöhemmin tunnetuksi The First- ja Cumulus-yhtyeissä. 
Hän esitti Hectorin kanssa television Syksyn sävel -kilpailussa 1970 kappaleen ”Länsituuli”, joka sijoittui toiseksi. Vuoden 1973 kilpailussa heidän esittämänsä ”Marleena” sijoittui kuudenneksi.
Leipätyönsä Karlsson teki Yleisradiossa ruotsinkielisen kanavan toimittajana eläkkeelle siirtymiseensä asti, loppuajan toimituspäällikkönä. Vuonna 1976 Cay Karlsson meni naimisiin laulaja Anki Lindqvistin kanssa pitkän seurustelun jälkeen. Liitto päättyi myöhemmin.
Stirlingin linna

Stirlingin linna sijaitsee jyrkkäreunaisella kukkulalla Stirlingissä, Skotlannin entisessä pääkaupungissa. Se on yksi Skotlannin suurimmista ja historiallisesti merkittävimmistä linnoista. Nykyiset rakennukset on pääsääntöisesti rakennettu vuosina 1490–1600.
Sijainti.
Stirling on sijainnut aina strategisesti merkittävällä paikalla Skotlannin halkaisevan Forthjoen matalimmalla kohdalla, joka on ollut tärkein kulkureitti Etelä- ja Pohjois-Skotlannin välillä.
Keskiaika.
Ensimmäinen maininta Stirlingin linnasta on noin vuodelta 1110, jolloin kuningas Alexander I rakennutti kukkulalle kappelin. Hän myös kuoli siellä vuonna 1124. Skotlannin itsenäisyyssotien (1296–1357) aikana Stirlingin alueella käytiin lukuisia taisteluita ja linna oli vuoron perään skotlantilaisten ja englantilaisten hallussa. Kuuluisin taistelu käytiin vuonna 1297, jolloin skotlantilainen kapinallinen William Wallace voitti Englannin kuningas Edward I:n joukot läheisellä kivisillalla.
Skotlannin itsenäistyttyä kuninkaat Robert II ja Robert III alkoivat rakennuttaa uutta linnaa Stirlingin kukkulalle. Vanhimmat yhä olemassa olevat linnan osat esim. vuonna 1381 rakennettu pohjoisportti ovat tältä aikakaudelta.
Renessanssi.
Stirlingin linna toimi Skotlannin Stuart-sukuisten kuninkaallisten virallisena asuinpaikkana 1600-luvulle asti. Traagisista elämänvaiheistaan tunnettu kuningatar Maria Stuart kruunattiin siellä vuonna 1543. Stuartien aikana linnaa vahvistettiin ja laajennettiin voimakkaasti. Tältä ajalta on peräisin muun muassa linnan kuninkaallinen palatsi, joka rakennettiin Jaakko V:n aikana 1540-luvulla. Palatsi on yksi parhaiten säilyneistä renessanssirakennuksista Isossa-Britanniassa.
Uusi aika.
Stirlingin merkitys hallinnollisena keskuksena väheni Englannin sisällissodan ja Yhdistyneen kuningaskunnan syntymisen jälkeen. Viimeinen sotilaallinen tapahtuma Stirlingin linnassa oli Charles Edward Stuartin hyökkäys toisen Jakobiittikapinan aikana vuonna 1745. Tämän jälkeen linna toimi varuskuntana vuoteen 1964 asti.
Elena Hueanu

Elena Hueanu (s. 20. elokuuta 1986) on romanialainen valokuvamalli. Hän voitti Miss Academy -kilpailun vuonna 2009 ja osallistui samana vuonna Miss Universumiin, mutta joutui hylätyksi kesken kilpailun. Sittemmin Hueanu on pääosin esiintynyt mallina lehdissä ja kalentereissa. Hueanu on esiintynyt muun muassa "Luxury Magazine" -lehdessä.
Hueanu tekee ensimmäisen elokuvaroolinsa vuonna 2012 ilmestyvässä "Six Bulletsissa".
Sairaanhoidosta

Sairaanhoidosta ("Notes on Nursing: What It Is, and What It Is Not") on Florence Nightingalen kirjoittama sairaanhoidon oppikirja, joka ilmestyi alkujaan 136-sivuisena 1859. Teoksen on suomentanut Aune Brotherus, ja se ilmestyi suomeksi WSOY:n kustantamana 1938. Kolmas painos suomennoksesta ilmestyi 1964. Nightingale antaa siinä ohjeita niille, jotka haluavat huolehtia muiden terveydestä. Nightingalen mukaan sitä ei ole tarkoitettu oppikirjaksi sairaanhoidon ammattiin vaan avuksi hoitotyössä.
Vuonna 1974 ilmestyneen englanninkielisen painoksen esipuheessa Florence Nightingalen sairaanhoitajaoppilaitoksen silloinen johtaja Joan Quixley sanoo, että vaikka teoksen ilmestymisestä on kulunut aikaa, se on "hämmästyttävän pätevä verrattuna sairaanhoidon nykyasenteisiin ja taitoihin, olipa kyse kotona 'tavallisen naisen' antamasta hoidosta tai sairaalassa annetusta tai yhteiskunnan tarjoamasta hoidosta".
Englanninkielistä alkuteosta on jatkuvasti saatavilla.
Vappu Oura

Saimi Greta Valborg Pylkkänen, o.s. "Öhrbom", kirjailijanimi Vappu Oura (8. lokakuuta 1897 Asikkala – 28. kesäkuuta 1977 Tapiola) oli suomalainen kirjailija.
Rat Westwick

Harry "Rat" Westwick (23. huhtikuuta 1876 Ottawa, Ontario – 3. huhtikuuta 1957) oli kanadalainen jääkiekon ja lacrossen pelaaja. Westwick, joka sai lehdistöltä lisänimen "rat" ("rotta") tunnetaan parhaiten kiekkourastaan Ottawa Hockey Clubissa, joka voitti useita kertoja Stanley Cupin 1900-luvun alussa. Hän pelasi Ottawa Capitalsin lacrossejoukkueessa vuodesta 1896 vuoteen 1904 ja voitti kolme mestaruutta.
Hänen veljensä Tom Westwick oli myös ammattimainen jääkiekkoilija.
Iso-Säkylä

Iso-Säkylä on kunnanosa Säkylässä. Kunnanosan rajaavat Uudenkylän kunnanosa luoteessa, seututie 204 koillisessa, kunnan keskusta kaakossa, sekä Pyhäjärvi lounaassa. Iso-Säkylässä sijaitsee monia palveluja, kuten Isosäkylän koulu (ala-aste), vuosina 2010–2011 saneerattu yhteiskoulu, autokoulu, "Säkylähalli" (urheiluhalli), Isosäkylän liikuntapuisto ja jäähalli. Iso-Säkylän läpi kulkee Euraan asti menevä nähtävyystieksi luokiteltu Rantatie, joka on yksi alueen vilkkaimmista teistä.
Paphiopedilum delenatii

Paphiopedilum delenatii on vietnamilainen, venuksenkenkien alasukuun "Parvisepalum" kuuluva kämmekkälaji. Alueen muista venuksenkenkälajeista poiketen se kasvaa happamassa maaperässä.
Kuvaus.
"P. delenatiin" nahkeat lehdet ovat muodoltaan soikeat, väriltään siniharmaan ja valkoisen kirjavat ja kasvavat 6–7 lehden ruusukemaisina ryhminä. Kukkavarsi kasvaa varttuneen kasvin keskeltä ja sen kärjessä kasvaa useimmiten yksi, joskus kaksi, harvoin kolme kukkaa.
Kevyen makeantuoksuiset kukat ovat noin kahdeksan senttimetriä leveät ja väriltään yleensä hennon ruusunpunaiset tai melkein valkoiset; sepalit ja petalit ovat vaaleammat, huuli tummempi. Laji kasvaa noin 25 cm korkeaksi. Kukinta tapahtuu luonnossa joulukuussa ja vankeudessa myöhemmin, tammikuusta huhtikuuhun.
Historia.
"P. delenatii" löydettiin vuonna 1914, jolloin tuntemattomaksi jäänyt ranskalainen sotilas lähetti Vietnamin Tonkinista lajin eläviä taimia kotimaahansa. Taimet päätyivät Delenat'n ja Wornayn hoitoon. Vuonna 1924 André Guillaumin kuvasi lajin näistä tuontiyksilöistä "Bulletin de la Société Botanique de France" -julkaisussa vuonna 1924 ja nimesi sen lajin ensimmäisenä Euroopassa kukkimaan saaneen Delenat'n mukaan.
Pitkään luultiin lajin kadonneen luonnosta, kunnes vuonna 1992 suuri määrä lajin yksilöitä löydettiin Hongkongin ja Taiwanin mustan pörssin markkinoilta. Näiden yksilöiden uskotaan olleen peräisin Vietnamista, mutta tutkimuksista huolimatta tarkempaa alkuperää ei tunneta. Kasveja oli ostettu vuodesta 1990–1991 alkaen viidakkokylistä 1–3 Yhdysvaltain dollarin kilohintaan ja myyty edelleen Taiwanissa kymmenellä dollarilla kilo. Hongkongin kautta lajia on myyty edelleen länsimaihin, joissa hinta on ollut viisi dollaria yksilöltä. Vuonna 1993 voimaan tulleesta kansainvälisestä CITES-kaupparajoituksesta huolimatta pimeä kauppa on jatkunut.
Elinympäristö ja hoito.
"P. delenatii" kasvaa Vietnamin pohjoisosissa 800–1300 metrin korkeudessa. Vuosina 1990–1991 lajia löydettiin myös Etelä-Vietnamin Nha Trangin alueelta. Se kasvaa graniittisten vuorien happamassa maaperässä tai kivien päällä, usein jokien ja purojen lähellä sammaleisissa rotkoissa. Alueen ilmasto on talvesta kevääseen vähäsateinen, kesäisin kuiva, ja syksyisin sateinen ja lämpötila vaihtelee talven 13–22 °C:sta kesän 17–28 °C:seen. Ilmankosteus on korkea, ja kasvi saa vettä kasteesta ja kondensaation kautta.
Huonekasvina laji tarvitsee luontaisen elinympäristönsä tavoin talvella hieman matalamman lämpötilan kuin kesällä eikä se siedä kasvualustansa täydellistä kuivumista. Sillä on vajaan kuukauden mittainen runsasvaloinen lepokausi.
Edifício Altino Arantes

 
Edifício Altino Arantes on 161 metriä korkea pilvenpiirtäjä São Paulon kaupungissa. Rakentamisaikanaan vuosina 1939–1947 Edifício Altino Arantes oli Brasilian neljänneksi korkein rakennus.
Bolšoi Dom

Bolšoi Dom (, ) on konstruktivismia edustava rakennus Pietarin kaupungissa Venäjällä. Siinä on Venäjän liittovaltion turvallisuuspalvelun (FSB ven. Федера́льная слу́жба безопа́сности) Pietarin kaupungin Leningradin alueen päämaja. 
Rakennus rakennettiin vuosina 1931–1932 alun perin NKVD:n ("sisäasiainkansankomissariaatti" eli käytännössä sisäasiainministeriö), Tšekan (neuvosto-Venäjän salainen poliisi) ja KGB:n (Neuvostoliiton valtiollinen turvallisuuspoliisi) toimintaa varten.
Sen suunnittelivat arkkitehdit Aleksandr Gegello, Andrei Ol ja Noi Trotski aikaisemmin Helmikuun vallankumouksen aikana palaneen käräjäoikeuden talon paikalle. 
Stalinin vainojen aikaan tapettiin tai kidutettiin rakennuksessa useita ihmisiä. Rakennuksesta on suora yhteys vieressä olevaan vankilaan.
Tuhat laulujen vuotta

Tuhat laulujen vuotta: Valikoima länsimaista lyriikkaa on Aale Tynnin vuonna 1957 ilmestynyt runoantologia.
Teoksesta ilmestyi 1974 uudistettu ja täydennetty laitos, jossa on lisäksi mukana alkutekstit. Vuonna 2004 ilmestynyt teos on vuoden 1974 laitoksesta täydennetty laitos.
Ratsupoliisi

Ratsupoliisi on poliisi, joka partioi ratsain hevosella tai kamelilla. Ratsupoliiseja on nykyisin syrjäseutujen lisäksi kaupungeissa, missä ratsupoliisin päivittäiset tehtävät voivat olla vain koristeellisia tai seremoniallisia. Ratsupoliiseja käytetään myös joukkojen hallinnassa; ratsukoilla on hevosen koon ja liikkuvuuden ansiosta etu. Isossa-Britanniassa ratsupoliiseilla on myös enenevissä määrin ehkäiseviä ja näkyvyystehtäviä. Ratsupoliiseja voidaan käyttää erikoistehtäviin kuten puistojen ja luonnonsuojelualueiden valvontaan, jossa autot olisivat epäkäytännöllisiä ja äänekkäitä, tai mellakkapoliisitehtäviin, joissa ratsukon koko on lisäpelote ja auttaa kiinniotossa. Esimerkiksi Britanniassa poliisiratsukoita nähdään usein jalkapallo-otteluissa. Osa ratsupoliiseista on koulutettu etsintä- ja pelastustehtäviin, joissa hevonen voi kulkea paikoissa, jonne moottoriajoneuvot eivät pääse.
Kanadan ratsupoliisi (RCMP) on tunnettu ratsupoliisivoima. RCMP käyttää nykyisin poliisin standardimetodeja, eikä käytä enää hevosia varsinaisessa toiminnassaan. Hevosten käyttö jatkuu kuitenkin RCMP:n perinteikkäässä musiikkiratsastusesityksessä ja joissakin paikallisissa osastoissa. Yhdysvalloissa ratsupartiot ovat yhä tärkeä osa poliisivoimien paikallistoimintaa. Esimerkiksi New Yorkissa on 80 ratsupoliisia, joiden työtehtäviin kuuluu lähinnä partiointia ja eksyneiden ihmisten auttamista. Siellä poliisilaitos saa hevoset yksityishenkilöiden tai yritysten lahjoituksina. Yhdysvaltain rajavartiolaitos työllisti kaksisataa hevosta vuonna 2005. Useimmat olivat käytössä Meksikon-vastaisella rajalla. Arizonassa poliisihevosille syötetään erityisvalmisteisia rehupellettejä, jottei niiden lannan mukana leviäisi ulkopuolisia lajeja kansallispuistoihin ja muille luontoalueille.
Suomessa ratsupoliiseja on vain Helsingin poliisilaitoksen ratsupoliisissa sen jälkeen, kun ratsupoliisitoiminta päättyi Turussa 2016. Poliisihevosilta vaaditaan vähintään 170 senttimetrin säkäkorkeutta ja 8–12 vuoden ikää. Luonteeltaan hevosen tulee olla rohkea ja rauhallinen. Hevosia testataan koekäytössä 2–4 viikon ajan, jonka jälkeen kouluttaminen joukkojenhallintatehtäviin kestää runsaan vuoden. Poliisihevoset päättävät virkauransa noin 20 vuoden iässä.
Varusteet.
Ratsupoliisien käyttämät varusteet ovat pitkälti samanlaisia kuin tavalliset ratsastusvarusteet. Satulamateriaalina suositaan nahkan sijaan synteettisiä materiaaleja painon vähentämiseksi, koska ratsupoliisit viettävät pitkiä aikoja ratsain ja joutuvat sälyttämään ratsujensa kannettavaksi myös muita varusteita. Kaupunkialueilla käytetään normaalien, kovalla alustalla helposti lipsuvien hevosenkenkien sijaan suurikitkaisia, erikoismetalleista valmistettuja tai kumipohjattuja hevosenkenkiä. Kumipohjat vähentävät myös ääntä ja hevosen jalkoihin kohdistuvaa rasitusta. Mellakkapoliisiratsuilla on läpinäkyvästä materiaalista valmistetut pääsuojat. Ratsupoliisit itse käyttävät usein erityispitkiä puisia tai polykarbonaatista tehtyjä pamppuja, koska normaalin pampun ulottuvuus olisi ratsailta käsin riittämätön.
Zamira Rahmanova

Zamira Alimradovna Rahmanova (, s. 28. joulukuuta 1985 Kaspijsk, Dagestanin ASNT, Neuvostoliitto) on venäläinen naispainija, maailman- ja euroopanmestari.
48–51 kilogramman painoluokissa kilpaileva Rahmanova voitti vuonna 2011 maailmanmestaruuden Istanbulista ja vuonna 2010 MM-pronssia Moskovasta. Sofian EM-kilpailuissa 2007 hän voitti Euroopan mestaruuden. Pekingin kesäolympialaisissa 2008 Rahmanova oli sarjassa 48 kg 11:s.
Xi Luozhuoma

Shelok Dolma (kiinal. nimi Xi Luozhuoma, s. 24. lokakuuta 1987 Kongpo, Nyingchin prefektuuri, Tiibet, Kiina) on Kiinaa edustava naispainija ja maailmanmestari.
Xi teki ensiesiintymisensä kansainvälisissä turnauksissa Istanbulin MM-kilpailuissa 2011. Hän selviytyi 67 kg:n sarjan loppuotteluun, jossa voitti mongolialaisvastustajansa jaksoin 2–0. Kultamitalin myötä Xistä tuli ensimmäinen tiibetiläistaustainen naispainin maailmanmestari. Hän sai MM-pronssia 63 kg:n painoluokassa 2012.
Xi voitti Aasian-mestaruuden 63 kg:n sarjassa 2013 ja 2015, ja sai samassa painoluokassa hopeaa Aasian kisoissa 2014.
Rab Ne Bana Di Jodi

Rab Ne Bana Di Jodi (, ) on Aditya Chopran ohjaama intialainen romanttinen komedia vuodelta 2008. Päärooleja näyttelevät Shah Rukh Khan ja elokuvadebyyttinsä tekevä Anushka Sharma. "Rab Ne Bana Di Jodi" oli vuoden toiseksi menestynein Bollywood-elokuva.
Elokuva kertoo tavallisesta toimistotyöntekijästä Surinder Sahnista, joka muuttuu äänekkääksi ja hauskanpitoa rakastavaksi ”Rajiksi” rakastuttuaan kauniiseen Taaniin.
Honaloochie Boogie

Honaloochie Boogie on brittiläisen Mott the Hoople -yhtyeen kappale ja single vuodelta 1973. Se ylsi saman vuoden kesällä sijalle 12 Britannian listalla. Kappale julkaistiin myös samanvuotisella "Mott"-studioalbumilla.
Kappaleen kirjoittaja, yhtyeen solisti–kitaristi Ian Hunter, kertoi aikoinaan, että kappaleen syntyyn vaikuttivat hänen varhaiset rock and roll -suosikkikappaleensa sekä elokuva "That’ll Be the Day". Myöhemmin Hunter kertoi, ettei pysty kuvailemaan itse kappaletta ollenkaan. Sana "Honaloochie" oli täysin itse keksitty. 
Singlen B-puolella oli Hunterin ja basisti Pete "Overend" Wattsin yhdessä kirjoittama kappale ”Rose”, joka ei kuulu millekään yhtyeen studioalbumille.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Ukrainan rautatiet

Ukrainan rautatiet eli Ukrzaliznytsja (UZ) () on Ukrainan kansallinen rautatieyhtiö. Yhtiön kotipaikka on Kiova ja se on useine tytäryhtiöineen maan suurimpia työllistäjiä.
Vuonna 2009 Ukrzaliznytsja ilmoitti palvelevansa noin 10 miljoonaa matkustajaa viikoittain (520 miljoonaa vuodessa). Matkustajista 75,6 % oli lähiliikenteen, 25,6 % kaukoliikenteen ja 2,8 % kansainvälisen junaliikenteen käyttäjiä. Yhtiön rataverkossa oli 126 päärautatieasemaa (основний вокзал) sekä 1 684 sivuasemaa tai seisaketta (станція). Rataverkon pituus oli runsas 22 000 kilometriä.
Alueelliset rautatieyhtiöt Ukrainassa.
Ukrainan rautatiet jakautuu toiminnallisesti kuuteen alueelliseen yhtiöön, jotka huolehtivat palveluista (mm. lähijunaliikenteestä ja rautatieasemista) alueellaan:
Liityntä naapurimaiden rataverkkoihin.
Ukrainan rautateiden (UZ) rataverkko kytkeytyy kiinteästi naapurimaiden ratoihin. Valko-Venäjän, Venäjän ja Moldovan rautatieverkot käyttävät samaa raideleveyttä kuin Ukraina (1 520 mm). Sen sijaan keskieurooppalaisiin naapurimaihin – Puolaan, Slovakiaan, Unkariin ja Romaniaan – jatkettaessa raideleveys muuttuu 1 435 mm:ksi. Tällöin junien vetureita ja vaunujen telejä joudutaan vaihtamaan rajan tuntumassa tai on käytettävä raideleveyden muutokseen sopeutuvaa kalustoa. Ukrainalaisten junien ohella osa naapurimaiden rautatieyhtiöistä (erityisesti Venäjän rautatiet) liikennöi myös Ukrainan läpi kulkevia henkilöliikenteen pikajunia:
Hefei

Hefei (, pinyin: Héféi Shì) on Anhuin maakunnan pääkaupunki Kiinassa. Kaupunki on maakunnan politiikan, talouden ja kulttuurin keskus. Prefektuuritason kaupungin pinta-ala on 11 445,1 neliökilometriä ja väkiluku oli 7,869 miljoonaa vuoden 2016 arvioiden mukaan, kun vuoden 2010 väestönlaskennassa asukkaita oli 7,457 miljoonaa. 
Maantiede.
Hefei sijaitsee Chao-järven vieressä Anhuin maakunnassa Kiinan itäosissa. Kaupunki sijaitsee maakunnan keskiosissa, 89 kilometriä Huainanista etelään ja Wuhusta 118 kilometriä luoteeseen. Dabievuoret sijaitsevat kaupungista lounaaseen.
Ilmasto.
Hefeissa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Vuodenaikojen erot ovat selkeät, kesällä on lämmintä ja sateista, kun taas syksyllä on aurinkoista ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 16 °C ja keskimääräinen sademäärä 950 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 3 °C. Sateisin kuukausi on heinäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 140 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 29 millimetriä.
Historia.
Ennen ajanlaskun alkua Hefei oli osa Chun valtiota. Kaupunki sai nykyisen nimensä Han-dynastian aikana 100-luvulla eaa. Kaupunki vaihtoi omistajaa useaan kertaan 300–500-luvuilla, ja sen nimi sekä hallintoasema vaihtuivat niin ikään. 500-luvun lopulta 1400-luvulle asti kaupunki oli Lun prefektuurin hallinnon istuntopaikkana. Hefei tunnettiin nimellä Fuzhou vuoteen 1912 asti. Ennen ensimmäistä maailmansotaa kaupunki oli lähinnä maanviljelyn ja käsityön keskus. Vuonna 1952 kaupungista tuli Anhuin maakunnan pääkaupunki. 
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu neljään kaupunkipiiriin, neljään piirikuntaan ja yhteen piirikuntatason kaupunkiin.
Talous.
Hefeissa on monipuolista teollisuutta. Kaupungin tehtaat tuottavat esimerkiksi lannoitteita, teollisuuskemikaaleja, laitteita, elektroniikkaa ja alumiinia. Hefei on maakuntansa talouden keskus.
Liikenne.
Valtatiet 206 ja 312 kulkevat Hefein kautta. 206 kulkee kaupungista pohjoiseen ja etelään, kun taas 312 kulkee länteen ja itään. Kaupungista on myös rautatieyhteydet viiteen eri suuntaan.
Hefei Xinqiaon kansainvälinen lentoasema palvelee kaupunkia ja sen ympäristöä. Se sijaitsee Feixin piirikunnassa, 31,8 kilometriä kaupungin keskustasta. Lentoaseman rakentaminen alkoi vuoden 2008 lopussa. Lentoasema otettiin käyttöön 30. toukokuuta 2013. Samalla vanha Hefei Luogangin kansainvälinen lentoasema otettiin pois käytöstä.
Don’t Blame Me

”Don’t Blame Me” on Jimmy McHugh’n säveltämä ja Dorothy Fieldsin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1932. Kappaleen esitti ensimmäisen kerran Walter Woolf King Chicagossa esitetyssä musiikkirevyyssä "Clowns in Cover". Se tunnetaan kuitenkin paremmin vuonna 1933 julkaistusta elokuvasta "Päivälliset klo 8".
Kappale nousi vuonna 1933 Yhdysvaltojen singlelistalle kolme kertaa: Guy Lombardon, Ethel Watersin ja Charles Agnew’n orkesterin esittämänä. Nat King Cole nauhoitti kappaleen useita kertoja instrumentaalina, minkä lisäksi hänen vuoden 1944 lauletusta versiostaan tuli hitti.
Saksofonisti Charlie Parker äänitti kappaleen vuonna 1947. Kappaleen ovat nauhoittaneet myös muun muassa Teddy Wilson, Coleman Hawkins, Ahmad Jamal ja Art Tatum.
Paul McCartney on sanonut ”Don’t Blame Men” olleen John Lennonin suosikkilauluja. Elokuvaohjaaja Vincente Minnelli käytti kappaletta elokuvissaan "Särkyneiden haaveiden kaupunki" (1952) ja "Kaksi viikkoa vieraassa kaupungissa " (1962) sekä pyysi Jack Nicholsonia laulamaan kappaleen "Kerran kirkkaana päivänä" -elokuvan koe-esiintymisessä.
Dorothy Fields

Dorothy Fields (15. heinäkuuta 1905 Allenhurst, New Jersey – 28. toukokuuta 1974 New York) oli yhdysvaltalainen sanoittaja ja teatterikäsikirjoittaja. Hän oli pitkän uransa aikana yksi aikansa suosituimmista naispuolisista lauluntekijöistä yhdysvaltalaisessa populaarimusiikissa. Hän kirjoitti lukuisia menestyskappaleita muun muassa Jimmy McHugh’n ja Jerome Kernin kanssa ja voitti uransa aikana yhden Oscar-palkinnon ja kaksi Tony-palkintoa. Hänet valittiin vuonna 1971 Songwriters Hall of Fameen.
Elämä ja ura.
Fields syntyi vuonna 1905 Allenhurstissa, New Jerseyn osavaltiossa ja varttui New Yorkissa. Hänen isänsä Lew Fields oli puolanjuutalainen vaudeville-näyttelijä, josta tuli myöhemmin vaikutusvaltainen tuottaja teatterimaailmassa. Dorothy oli nuorena kiinnostunut näyttelemisestä, mutta isä ei hyväksynyt tyttären kiinnostusta teatteriin ja teki kaikkensa, jotta tämä ei pääsisi suuntautumaan teatterialalle.
Fields kirjoitti high schoolin jälkeen runoja ja opetti näyttämötaidetta ennen ryhtymistään sanoittajaksi. Hän kirjoitti ensimmäiset menestyskappaleensa säveltäjä Jimmy McHugh’n kanssa. Seitsemän vuoden yhteistyön aikana syntyivät muun muassa kappaleet ”I Can’t Give You Anything But Love” (1928), ”On the Sunny Side of the Street” (1930), ”Exactly Like You” (1930), ”Don’t Blame Me” (1933) sekä ”I’m in the Mood for Love” (1935).
Myöhemmin Fields sanoitti Jerome Kernin elokuvasävellyksiä. Kern ja Fields tekivät yhdessä muun muassa kappaleet ”I Won’t Dance”, ”A Fine Romance” sekä ”The Way You Look Tonight”, joista jälkimmäinen voitti vuonna 1937 parhaan laulun Oscar-palkinnon. Fields sanoitti elokuvamusiikkia myös Cole Porterin kanssa.
Fields kirjoitti myös käsikirjoituksia Broadway-näytelmiin veljensä Herbert Fieldsin kanssa. He käsikirjoittivat muun muassa Sigmund Rombergin näytelmän "Up in Central Park" (1945), Irving Berlinin "Annie Get Your Gun" (1946), Harold Arlenin "A Tree Grows in Brooklyn" (1951) sekä Arthur Schwartzin "Excuse My Dust" ja "Texas Carnival" . 
Albert Haguen säveltämä ja Fieldsin sanoittama ja käsikirjoittama musikaali "Redhead" (1959) voitti kuusi Tony-palkintoa, mukaan lukien parhaan musikaalin ja parhaan käsikirjoituksen palkinnot.
Fields kirjoitti 1960-luvulla musiikkia säveltäjä Cy Colemanin kanssa. Vuonna 1971 hänet valittiin ensimmäisenä naisena Songwriters Hall of Fameen. Fields kuoli New Yorkissa 28. toukokuuta 1974.
Taape tähtenä

Taape tähtenä on Armand Lohikosken ohjaama elokuva vuodelta 1962. Elokuva toisintaa Teuvo Tulion ohjaamaa, päätähden oikkujen vuoksi puolituntiseksi jäänyttä elokuvaa "Se alkoi omenasta", joka kertoo Tabe Slioorin kohuelämästä. Tuija Halonen nousee tässä jatkopalassa Taabeksi ja diivaksi. Taustoja tuntematta elokuvasta ei välttämättä saa paljon irti, mutta suomalaisesta julkkishistoriasta kiinnostuneelle se kertoo yhdestä vaiheesta.
Aikalaiskritiikissä elokuva sai murska-arviot: ”– – jälleen on saavutettu suomalaisen elokuvan uusi nollaraja”. Myöhemmässä "Helsingin Sanomien" kritiikissä Arto Pajukallio toteaa, että "Taape tähtenä" elokuva on paitsi löyhämoraalista draamaa, myös tuottajan julkean kostonhimoinen satiiri Slioorista, jonka oikkujen vuoksi edellinen yritys meni myttyyn. Tuija Halonen loistaa diivana koko rahan edestä.
Emanuel Litvinoff

Emanuel Litvinoff (5. toukokuuta 1915 – 24. syyskuuta 2011) oli brittiläinen kirjailija, näytelmäkirjailija ja ihmisoikeustaistelija. Hän oli merkittävä hahmo anglo-juutalaisen kirjallisuuden piirissä.
Litvinoff tiedosti hyvin juutalaisen identiteettinsä asuttuaan lapsuudessaan Itä-Lontoossa alueella, jota hän nimitti getoksi. Hän on kuvannut näitä lapsuudenvaiheitaan tunnetuimmassa teoksessaan "Journey Through a Small Planet".
Litvinoff nosti julkisuuteen T. S. Eliotin juutalaisvastaisuuden, jota hän käsitteli esimerkiksi runossaan "To T. S. Eliot". Hän oli kuitenkin Eliotin ihailija. Hän esitti runon eräässä tilaisuudessa. Vaikka Eliot oli juuri astumassa sisään, hän päätti lausua runon. Eliotin kerrotaan sanoneen: "Se on hyvä runo, oikein hyvä runo."
Mersey-luokka (troolari)

Mersey-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston troolareista koostuva alusluokka ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa. Alukset olivat miinanraivaajina ja sukellusveneentorjunta-aluksina.
Hankinta.
Alusten suunnittelun lähtökohtana oli vuonna 1916 valmistunut (kalastus)troolari "Lord Mersey". Tällaisia aluksia oli valmiina telakoiden varastoissa lunastettavaksi ja liitettäväksi luokkaan poikkeavina aluksina kuten muissakin Amiraliteetin määrittämissä troolariluokissa. Näitä oli lopulta Mersey-luokassa seitsemän.
Ensimmäisen maailmansodan päättyessä aluksia oli edelleen valmistumassa telakoilla. Lähes valmiit alukset muutettiin pikaisesti kalastusaluksiksi ja myytiin siviilikäyttöön. Samoin myytiin suuri joukko sodassa olleita troolareita ylijäämänä siviilikäyttöön. Osa myydyistä aluksista palasi pakko-otoissa toiseen maailmansotaan. Lisäksi 44:n keskeneräisen tai aloittamattoman aluksen tilaukset peruutettiin.
Long Éireannach

Long Éireannach (iiriä, tarkoittaa "Irlannin alus") on tunnus, joka kertoo että alus kuuluu Irlannin laivaston kalustoon. Tässä yhteydessä se lyhennetään LÉ, esimerkiksi "LÉ Eithne" tai "LÉ Deirdre".
Tunnus on ollut käytössä joulukuusta 1946, jolloin Irlannin laivasto perustettiin ostettaessa kolme korvettia Britannian kuninkaalliselta laivastolta.
Hefnerkynttilä

Hefnerkynttilä (, lyh. HK) on vanha valovoiman yksikkö, nykyisissä yksiköissä 0,903 kandelaa.
Yksikkö sai nimensä Friedrich von Hefner-Alteneckin vuonna 1884 keksimästä valon­lähteestä, jossa poltettiin amyyliasetaattia ja jota käytettiin valon mittaus­laitteiden kalibrointiin. Kun amyyli­asetaatista valmistetun kynttilän halkaisija oli 8 millimetriä ja sen palaessa syntyvän liekin korkeus 40 millimetriä, oli tällaisen valon­lähteen valovoima määritelmän mukaan yksi hefner­kynttilä. 
Hefnerkynttilä oli käytössä yksikkönä useissa Euroopan maissa, muun muassa Saksassa ja Suomessa.. Anglo­saksisissa maissa ja Ranskassa käytettiin sen sijaan yksikkönä kansain­välistä normaalikynttilää (ICP), jota Suomessakin käytettiin hefnerkynntilän ohella. Nykyinen kansain­välinen valo­voiman yksikkö, kandela, on suuruudeltaan lähellä aikaisempaa normaali­kynttilää ja otettiin käyttöön Kansain­välisen mittojen ja painojen toimiston päätöksellä vuoden 1948 alussa.
Australian arvopaperipörssi

Australian arvopaperipörssi eli ASX tai ASX Limited (ASX= , suom. "Australian arvopaperipörssi") on Australian suurin pörssioperaattori, joka on ollut nykymuodossaan heinäkuusta 2006 lähtien. Tuolloin SFE (Sydney Futures Exchange) fuusioitui ASX:ään.
Australian (pörssin) markkina-arvoltaan suurimmat yhtiöt edustivat keväällä 2016 pankkitoimialaa, mutta kymmenen suurimman joukkoon mahtui muitakin toimialoja: Commonwealth Bank of Australia, Westpac, ANZ ja National Australia Bank, Telstra (tietoliikenne), Westfarmers (vähittäiskauppa, tavaratalot), Macquarie Group (finanssiala, rahoitus), BHP Billiton, AMP Limited (vakuutus- ja finanssiala) ja Suncorp Group (vakuutus- ja finanssiala).
Historia.
Juuret ulottuvat vuoteen 1861 asti. ASX:n yhtiöitymisen seurauksena 1987 lakkautettiin aikaisemmat kuusi osavaltioiden pääkaupungeissa ollutta itsenäistä pörssiä.
Osakeindeksit.
Australian arvopaperipörssin markkina-arvoon pohjautuvista osakeindeksestä merkittävimpiin kuuluvat S&amp;P/ASX 20, S&amp;P/ASX 50, S&amp;P/ASX 100, S&amp;P/ASX 200, S&amp;P/ASX 300 ja All Ordinaries -indeksit. Näiden osakeindeksien sisältöä valvovat ja niissä mukanaolevista yhtiöistä (osakkeista) päättävät yhteistyössä Standard &amp; Poor's ja Australian arvopaperipörssi. Osakeindekseistä vanhin on All Ordinaries -indeksi, joka kuvaa ASX-pörssin 500 suurimman yrityksen arvon kehitystä ja joka otettiin käyttöön 2. tammikuuta 1980. Monessa yhteydessä sen on korvannut S&amp;P/ASX 200, jota pidetään nykyisin Australian arvopaperipörssin osakkeiden pääindeksinä. S&amp;P/ASX 200 kuvaa pörssin 200 markkina-arvoltaan suurimman yrityksen osakkeiden arvon kehitystä. Vastaavasti S&amp;P/ASX 50 kuvaa ASX-pörssin 50 markkina-arvoltaan suurimman yrityksen arvon kehitystä. Maaliskuussa 2017 S&amp;P/ASX 50 -indeksi edusti noin 62 prosenttia Australian osakemarkkinoiden markkina-arvosta.
Ornitiinitranskarbamylaasi

Ornitiinitranskarbamylaasi eli ornitiinikarbamoyylitransferaasi on entsyymi, joka osallistuu eläimillä ureakiertoon. Entsyymin substraatteja ovat ornitiini ja karbamoyylifosfaatti, ja sen tuotteina muodostuu sitrulliinia ja fosfaatti-ioneja. Ornitiinitranskarbamylaasin EC-numero on EC 2.1.3.3 ja CAS-numero 9001-69-8.
Bakteereilla ja kasveilla ornitiinitranskarbamylaasi osallistuu arginiiniaminohapon biosynteesiin.
Toiminta.
Nisäkkäiden ornitiinitranskarbamylaasi on rakenteeltaan trimeeri, eli se koostuu kolmesta alayksiköstä. Kussakin alayksikössä on sitoutumiskohtansa karbamoyylifosfaatille ja ornitiinille. Ihmisellä entsyymi on aktiivinen pääasiassa maksan mitokondrioissa.
Orniinitranskarbamylaasin katalysoiman reaktion ensimmäinen vaihe on nukleofiilinen asyylisubstituutio. Ornitiinin sivuketjun aminoryhmä toimii nukleofiilina ja hyökkää karbamoyylifosfaatin karbonyyliryhmään. Muodostuneessa tetraedrimäisessä välituotteessa tapahtuu varauksensiirtoja, joiden seurauksena fosfaatti-ionista tulee hyvä lähtevä ryhmä ja fosfaatti-ioni ja sitrulliini irtoavat entsyymistä. Eräät aminohapot, kuten norvaliini, leusiini ja α-aminovoihappo ovat ornitiinitransaminaasin inhibiittoreita.
8000 Isaac Newton

8000 Isaac Newton on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi H. Debehogne vuonna 1986. Pikkuplaneetta sai nimensä brittiläisen matemaatikon Isaac Newtonin mukaan, joka muun muassa kehitti gravitaatiolait. Asteroidi tunnettiin tilapäisellä tunnuksella 1986 RL5.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidi on läpimitaltaan noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin magnitudi on ja albedo on .