Suuri paraati

Suuri paraati () on King Vidorin ohjaama yhdysvaltalainen mykkäelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1925. "Suuri paraati" on genreltään romanttinen sotadraama ja sitä pidetään nykyään sotaelokuvan klassikkona. Elokuvan pääosissa ovat John Gilbert ja Renée Adorée. Muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Hobart Bosworth, Claire McDowell, Claire Adams ja Tom O’Brien. "Suuri paraati" kertoo rakkaustarinasta ensimmäisen maailmansodan keskellä. Elokuva kertoo joutilaasta rikkaasta nuoresta miehestä, joka liittyy Yhdysvaltain maavoimiin. Hänet lähetetään Ranskaan rintamalle. Hän ystävystyy kahden työväenluokkaan kuuluvan miehen kanssa, kokee asemasodan kauhut ja rakastuu ranskalaiseen tyttöön.
"Suuri paraati" oli uraauurtava sen sodanvastaisuuden takia. Se ei ylistä sotaa tai menetettyjä ihmishenkiä. "Suuri paraati" on vaikuttanut voimakkaasti kaikkiin myöhempiin sotaelokuviin, erityisesti Lewis Milestonen vuoden 1930 elokuvaan "Länsirintamalta ei mitään uutta". "Suuri paraati" työnsi sotagenren uuteen nousuun ja nosti sen uudelle tasolle.
"Suuri paraati" oli yksi 1920-luvun suurimmista menestyselokuvista ja yksinään vuoden 1925 suurin kassamagneetti. Elokuvaa esitettiin joissakin suurimmissa kaupungeissa jatkuvasti yli vuodenkin putkeen. Valtava menestys lujitti Metro-Goldwyn-Mayerin asemaa Hollywoodin johtavana studiona ja nosti kertaheitolla Vidorin kuuluisuuteen ja MGM:n merkittävämmäksi ohjaajaksi. "Suuri paraati" teki myös pääosissa olevista John Gilbertistä ja Renée Adoréesta supertähtiä. Adoréelta kuitenkin diagnosoitiin pian tuberkuloosi, johon hän kuoli vain muutama vuosi myöhemmin.
"Suuri paraati" lopulta tuotti 18–22 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Joskus "Suurta paraatia" julistetaan mykän elokuvan aikakauden menestyneimpänä elokuvana, vaikka tämä titteli kuuluu D. W. Griffithin "Kansakunnan synnylle" (1915).
Vuonna 1992 "Suuri paraati" valittiin ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Juoni.
Keväällä vuonna 1917 ensimmäinen maailmansota tärisyttää Eurooppaa. Pian sota saavuttaa siihen liittyvän Yhdysvallat. Sota vie mukanaan hiljaiselon ja taisteluihinsa nuoria miehiä kauas valtameren taakse. Myös varakkaan teollisuuspohatan poika, nuori mies nimeltä James ”Jim” Apperson (John Gilbert), jättää lopulta taakseen huolettoman joutilaan elämänsä. Hän ei ollut aluksi kiinnostunut sodasta, mutta päättää liittyä armeijaan, kun suurin osa hänen ystävistäkin oli liittynyt. Koulutusaikana Jim tutustuu kahden työväenluokkaan kuuluvan nuorukaisen, ”Bull” O’Haran (Tom O’Brien) ja ”Slim” Jensenin (Karl Dane), kanssa. Nuorukaisten tie vie Pohjois-Ranskaan, Champillonin pikkukylään. Tällöin Jim rakastuu erääseen ranskalaistyttöön, Melisandeen (Renée Adorée). Kolmikosta tulee erottamattomat ja uljaina he käyvät kohti sotaa, joka on täynnä taistelutantereiden kauhua, mutaisia juoksuhautoja, kuolevia kanssakävijöitä ja huolta rakkaimpien selviämisestä.
Tuotanto.
Ohjaaja King Vidor halusi tehdä elokuvansa ilman 1910-luvun sotapropagandaa ja patriotismia, joten hän tilasi elokuvatarinan sotaveteraani Laurence Stallingsilta. Sodassa palvellut Stallings tiesi, millaista sodankäynti konkreettisesti oli ollut. Vidor, Stallings ja Harry Behn laativat sittemmin käsikirjoituksen Stallingsin romaanin "Plumes" (1925) pohjalta. Elokuvan tuotti ohjaaja Vidor ja Irving Thalberg studio Metro-Goldwyn-Mayerille, joka myös toimi elokuvan levittäjänä.
"Suuri paraati" kuvattiin Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä, Los Angelesissa ja Texasin San Antoniossa 245 000–382 000 dollarin budjetilla.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Suuri paraati" sai ensimmäisen ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa Kalifornian Los Angelesissa 5. marraskuuta 1925. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 19. marraskuuta 1925 New Yorkissa, missä elokuvaa esitettiin melkein kahden vuoden ajan. Suomessa elokuva sai ensi-illan 24. tammikuuta vuonna 1927. Elokuva sai uusintaensi-illan 10. syyskuuta 1927 Yhdysvalloissa ja 1. tammikuuta 1933 Suomessa. Lisäksi elokuva esitettiin Sodankylän elokuvajuhlilla 16. kesäkuuta 2007.
"Suuri paraati" oli yksi 1920-luvun suurimmista menestyselokuvista ja yksinään vuoden 1925 suurin kassamagneetti. Elokuva tuotti ensimmäisen julkaisunsa aikana 4 990 000 dollaria Pohjois-Amerikassa ja 1 141 000 ulkomailla 382 000 dollarin budjetista. Elokuvaa esitettiin joissakin suurimmissa kaupungeissa jatkuvasti yli vuodenkin putkeen. "Suuri paraati" lopulta tuotti 18–22 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti. Ilmestyessään "Suuri paraati" sai ylistävät arvostelut kriitikoilta.
Vuonna 1925 tuottaja Irving Thalberg voitti "Photoplay"-elokuvalehden "Kunniamitalin". Ohjaaja Vidor voitti vuonna 1983 vuoden kuolemansa jälkeen San Sebastiánin elokuvajuhlilta OCIC-palkinnon kunnianosoituksena.
Internet Movie Databasessa elokuvalla on 8,0 tähteä kymmenestä, mikä perustuu yli 3 500 käyttäjän arviointiin. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla täyden sadan prosentin "tuore" arvosana, joka perustuu viiteen arvosteluun.
"Suuri paraati" kunnostettiin ja julkaistiin videolle 8. marraskuuta 1988 osana "MGM and British television Thames Silents" -projektia. "Suuri paraati" lukeutuu Steven Jay Schneiderin toimittamaan kirjaan "1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään" (2003).