tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Brita Högnäs-Sahlgren

Brita Ingeborg Högnäs-Sahlgren (s. 1. elokuuta 1938 Kaarlela, Kokkolan maalaiskunta) on suomalainen toimittaja, kirjankustantaja ja ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Brita Högnäs-Sahlgrenin isä oli kirjailijanimeä Arnold Karén käyttänyt kansakoulunopettaja ja kirjailija Uno Edvin Högnäs. Hän kävi kuusi luokkaa Kokkolan ruotsalaista yhteislyseota j suoritti vuonna 1959 sosionomin tutkinnon Helsingissä. Högnäs-Sahlgren on työskennellyt toimittajana eri lehdissä ja toiminut muun muassa Svenska Kvinnoförbundetin järjestösihteerinä sekä Wasa Teaternin ja Svenska Teaternin myyntisihteerinä.
Högnäs-Sahlgren perusti 1982 yhdessä miehensä toimittaja ja kirjailija Karl Sahlgrenin kanssa Vihdin Otalammella toimineen "Sahlgrens förlag Ab" -kustantamon, joka kustansi ruotsinkielisen kirjallisuuden ohella myös jonkin verran suomenkielistä kirjallisuutta. Kustantamon toiminta päättyi elokuussa 2014, se ehti julkaista yhteensä noin 200 nimikettä 32 vuoden aikana.
Oman kustantamon perustamisen alkusyynä oli se että Högnäs-Sahlgrenin kirjoja aiemmin kustantanut Schildtin kustannusliike ei ollut kiinnostunut hänen uudesta dokumenttiromaanistaan "Hautaviita". Tämä romaani kertoi pohjalaisen voimamiehen William Hautaviidan elämää synkistäneestä tapauksesta, joka sattui syksyllä 1927 Hautaviidan kotitalossa pidetyissä tansseissa joissa eräs nuori mies menetti henkensä. Tansseissa järjestysmiehenä ollut Hautaviita joutui istumaan ilmeisesti syyttömänä kahdeksan vuotta kuritushuoneessa tapauksen seurauksena.
Högnäs-Sahlgrenin viimeisin kirja, vuonna 1996 ilmestynyt "Nyman 330" kertoi hänen serkustaan opettaja Ragnhild Högnäsistä, joka meni naimisiin 1931 vironruotsalaisen Anders Nymanin kanssa ja muutti asumaan Vormsiin Viroon. Neuvostoliiton miehitettyä Viron 1940 Anders Nyman tuomittiin vastavallankumouksellisena ja karkotettiin Siperiaan jossa hän kuoli 1943. Ragnhild pääsi pakenemaan lastensa kanssa 1944 Suomen kautta Ruotsiin.
Högnäs-Sahlgren sai valtion taiteilijaeläkkeen 1999.
Jääpallohalli

Jääpallohalli on erityisesti jääpallon pelaamiseen tarkoitettu peliareena, joka on jääkiekkoiluun tarkoitetun jäähallin kaltainen tila, mutta jääalueeltaan huomattavasti laajempi. Osa jääpallohalleista on tarkoitettu yksinomaan jääpallon pelaamiseen ja osa monipuolisempaan mm. konserttitilaisuuksien käyttöön. 
Jääpallohallien rakentaminen on yleistynyt 2000-luvulla erityisesti Ruotsissa. Muutamia areenoita on rakennettu myös Venäjällä. Moskovan Olympiahalli oli ensimmäinen halli, joka mahdollisti jääpalloilun. Siellä pelattiin vuoden 1989 jääpallon MM-kisat. Seuraavan kerran jääpallon MM-kisat pelattiin hallissa vuoden 1993 MM-kisoissa Norjan Hamarissa. 
Ruotsissa ensimmäinen jääpalloareena valmistui Edsbyniin syksyllä 2003. Seuraavat hallit valmistuivat Västeråsiin ja Alen kuntaan vuonna 2007. Västeråsiin tuli ABB Arena ja Aleen Ale Arena. Ruotsin jääpalloliitto asetti 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen lopulla tavoitteeksi siirtyä Elitserienissä hallipeleihin.
Berliinin ePrix 2015

Berliinin ePrix 2015 eli 2015 Berlin ePrix oli Formula E -sarjan kauden 2014–2015 kahdeksas osakilpailu. Kilpailu ajettiin 23. toukokuuta Berliininissä, Saksassa. Kilpailun sponsorina toimi saksalainen kuljetus- ja kuriiripalveluyhtiö DHL. 
Aika-ajot.
Jokainen kuljettaja oli arvottu yhteen neljästä aika-ajo ryhmästä. Jokaisella aika-ajo ryhmällä oli 10 minuuttia aikaa radalla ja tämän aikana heidän tarkoitus oli ajaa mahdollisimman nopea aika. Jarno Trulli ajoi paalupaikalle.
Kilpailu.
Kilpailun voittoon ajoi Lucas di Grassi, mutta hänet hylättiin osakilpailun jälkeen, kun hänen etusiipensä paljastui sääntöjen vastaisesti muokatuksi. Kilpailun viralliseksi voittajaksi nousi Dragon Racingin Jérôme d’Ambrosio.
Kaarisilta (yhdistys)

Kaarisilta ry on Nastolan Villähteellä vuodesta 1987 toiminut, erityisesti kehitysvammaisille tarkoitettu taide- ja toimintakeskus. Se palkittiin vuonna 2014 Suomi-palkinnolla.
Kaarisilta järjestää musiikin ja kuvallisen ilmaisun ammatillista koulutusta sekä vammaisten valmentavaa koulutusta yhteistyössä Koulutuskeskus Salpauksen kanssa. Vuonna 2009 yhdistys avasi Helsingin Sanomatalossa Galleria Art Kaarisillan, joka pyrkii tekemään erityistukea tarvitsevia taiteilijoita tunnetuksi tasaveroisesti muiden taiteilijoiden rinnalla.
Suomi-palkintoraati luonnehti yhdistystä näin:
"Kaarisilta ry on tehnyt uranuurtava työtä erityistä tukea tarvitsevien taiteilijoiden parissa tarjoamalla heille ammattiopetusta ja taiteilijatiloja. Kaarisilta ry. on työssään asettanut toimintansa lähtökohdaksi ammatillisen taiteellisen toiminnan. Tämä on ollut merkittävää työtä erityistä tukea tarvitsevien taiteilijoiden aseman parantamiseksi."
Kaarisillan kuvataideopettajana toimiva taidegraafikko Outi Kirves palkittiin vuonna 2014 Hämeen taidepalkinnolla muun muassa ansioistaan Kaarisillan taidetoiminnan kehittäjänä.
Kaarisillan taide- ja toimintakeskuksen tilat sijaitsevat entisessä Erstan kartanossa. Niihin kuuluu Carl Ludvig Engelin vuonna 1828 piirtämä Engel-makasiini. Se on yksi Päijät-Hämeen vanhimpia säilyneitä rakennuksia.
Gruel

Gruel on tietokonemato, joka esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2003 Microsoft Windows -käyttöjärjestelmille. Se levittyi sähköpostin sekä tiedostonjaon kautta. Gruel tulee uhrilleen liitetiedostona uskotellen olevan viesti Microsoftilta tai Symantecilta. Viestissä lukee, että tietokoneen tietoturva on vanhentunut ja mahdollista päivitystä tarjotaan liitteessä.
Madon avaaminen.
Kun madon eli Gruelin avaa, se näyttää väärennetyn Windowsin virheraportin (suomennettuna Microsoft Internet Explorer on havainnut virheen, ja tuote on suljettava). Tietokoneen käyttäjä ei voi liikuttaa virhesanoman ikkunaa tai sulkea sitä suoraan. Se sisältää kaksi painiketta, Lähetä virhe ja Lähetä ja sulje. Lähetä virhe painiketta painaessa mato näyttää "teknisiä tietoja" kuvitellusta virheraportista. Teknisten tietojen alapuolella on Takaisin ja Sulje painikkeet. Takaisin painiketta painaessa pääsee takaisin alkuperäiseen virheraporttiin, kun taas Sulje ei tee mitään.
Kun käyttäjä painaa Lähetä ja sulje, mato asentaa itsensä kokonaisuudessaan käyttöjärjestelmään. Tässä vaiheessa Gruel poistaa Windows Explorerin, CD/DVD aseman, avaa useita Ohjauspaneeli-ikkunoita ja näyttää käyttäjälle valintaikkunan, jota ei voi sulkea, vaikkakin se sisältää vaihtoehdot Yritä uudelleen ja Peruuta.
Valintaikkuna sisältää seuraavan viestin tietokoneen käyttäjälle:
Varsinainen tartunta.
Yllä olevan tapahtuman jälkeen Gruel jumittaa käyttöjärjestelmän ja vaatii uhria suorittamaan uudelleenkäynnistyksen sammuttamalla tietokoneen ja käynnistämällä sen uudelleen. Tietokoneesta tulee täysin käyttökelvoton, sillä kaikki käyttöjärjestelmän tiedostonpäätteet ja rekisteriavaimet ovat uudelleenkäynnistyksen jälkeen koukussa Grueliin. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että uhrin yrittäessä suorittaa minkä tahansa ohjelman, Gruel käynnistyy uudelleen kyseisen ohjelman sijaan.
Marjatta Viikilä

Hilda Marjatta Viikilä (s. 21. syyskuuta 1938 Leppävirta) on suomalainen runoilija. Hän aloitti mitallisilla ja aiheistoltaan kristillisillä runoilla. Siirryttyään vapaamittaiseen ilmaisuun, hänen runojensa aihemaailma laajeni. Uusimmissa runoissaan hän lähestyy jopa kokeellista ilmaisua.
Viikilän vanhemmat olivat pienviljelijä Viljam Pitkänen ja Hilda Torvinen. 
Viikilän poika Jukka Viikilä on myös runoilija.
Martti Rintanen

Martti Olavi Rintanen (15. tammikuuta 1917 Vaasa – 28. huhtikuuta 2000) oli sodassa palvelut suomalainen tykistöupseeri, joka 1970-luvulla toimi tykistön johtavissa viroissa. 
Rintanen kävi kadettikoulun 1938–1939 ja osallistui talvisotaan vänrikkinä. Välirauhan aikana hän oli patterin päällikkönä Petsamossa. Jatkosodassa Rintanen oli patterinpäällikkönä Kenttätykistörykmentti 16:ssa, toimistopäällikkönä III. armeijakunnan esikunnassa sekä patteristoupseerina KTR 16:ssa. Sodan jälkeen hän oli patterinpäällikkönä Reserviupseerikoulussa. Sotakorkeakoulun hän suoritti 1948–1950. 1950-luvulla hän palveli muun muassa KTR 4:ssä, Tampereen Itäisen sotilaspiirin esikunnassa, Taistelukoulun opettajana sekä patteriston komentajana Pohjan prikaatissa. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1959–1964. Satakunnan tykistörykmentin komentajana sekä Tykistökoulun johtajana Rintanen oli 1964–1974. Tykistön tarkastajana hän toimi uransa päätteeksi 1974–1976.
Jerofei Arena

Jerofei Arena on Venäjän Kaukoidässä Habarovskin kaupungissa sijaitseva jääpallohalli. Lokakuussa 2013 käyttöön otettu halli on Venäjän pääsarjassa pelaavan SKA-Neftjanikin kotiareena. 
Jerofei Arena toimii vuoden 2015 jääpallon MM-kisojen päänäyttämönä.
Aarne Pönkänen

Aarne Alfred Pönkänen (14. kesäkuuta 1912 Sortavala – 4. kesäkuuta 1988 Helsinki) oli sodassa palvelut suomalainen tykistön eversti, joka oli laatimassa 1950-luvulla Puolustusvoimien ja erityisesti tykistön ohjesääntöjä ja käsikirjoja. Myöhemmin hän päätoimitti useita maanpuolustusaiheisia lehtiä.
Pönkänen kävi kadettikoulun 1933–1936 ja toimi ennen sotaa nuorempana upseerina KTR 2:ssa. Talvisodassa hän palveli KTR 1:ssä patterin päällikkönä ja patteristoupseerina. Jatkosodan aikana hän toimi patteristonkomentajana Kranaatinheitinpatteristo 1:ssä ja KTR 1:ssä sekä tykistöryhmän komentajana ja Maaselän ryhmän tykistökomentajana. Sodan jälkeen hän kävi Sotakorkeakoulun 1945–1946 (ye-upseeri 1948) ja jäi kouluun opettamaan tykistötaktiikkaa 1946–1953. Pääesikunnan ohjesääntöosaston päällikkönä Pönkänen toimi 1954–1957. Operatiivisen osaston päällikkönä hän palveli 1957–1958. Sotilasuransa päätteeksi Pönkänen johti Tykistökoulua 1958–1960. 
Sotilasuransa jälkeen Pönkänen toimi useiden maanpuolustusaiheisten lehtien päätoimittajana. Hän toimi Sotilasaikakauslehden päätoimittajana 1959–1962, Peitsen päätoimittajana 1962–1965 ja Suomalaisen päätoimittajana 1966–1971 sekä Maanpuolustuslehden kustannus oy:n toimitusjohtajana ja hallituksen johtajana 1960–1971. 
Ylennykset: vänrikki 1936, luutnantti 1938, kapteeni 1941, majuri 1943, everstiluutnantti 1953, eversti 1957.
Reino Reunanen

Reino Lauri Sakari Reunanen (10. elokuuta 1902 Hämeenlinna – 11. lokakuuta 1978) oli sodassa palvelut suomalainen jalkaväen upseeri.
Reunasen vanhemmat olivat toimitusjohtaja Kaarle Reunanen sekä Lyydia Alli. Reunanen kävi kadettikoulun 1927–1928 ja palveli ennen sotaa mm. Reserviupseerikoulun komppanianpäällikkönä. Hän ehti myös käydä Sotakorkeakoulua ennen talvisodan syttymistä (ye-upseeri 1942). Talvisodassa hän palveli mm. toimistopäällikkönä 5. divisioonassa sekä V. armeijakunnan esikunnassa. Jatkosodan aikana hän komensi pataljoonaa JR 53:ssa sekä JR 14:ssä, toimi Sissipataljoona 3:n komentajana sekä toimi Ryhmä J:n sekä 15. divisioonan esikuntapäällikkönä. 
Sodan jälkeen Reunanen toimi Satakunnan sotilasläänin esikuntapäällikkönä 1945–1949. Pääesikunnan aluejärjestelytoimiston päällikkönä hän oli 1949–1952 sekä järjestelyosaston päällikkönä 1952–1954. Porin prikaatin komentajana Reunanen oli 1954–1955. Reserviupseerikoulun johtajana Reunanen palveli 1955–1957.
Selma (elokuva)

Selma on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Ava DuVernayn ohjaama historiallinen draamaelokuva. Elokuvan pääosissa ovat David Oyelowo, Tom Wilkinson, Common ja Carmen Ejogo. 
Elokuva kertoo vuoden 1965 Selma–Montgomery-marsseista.
Aiheesta muualla.
Ava DuVernay

Ava DuVernay (s. 24. elokuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvantekijä. Hän on ohjannut elokuvat "This Is the Life" (2008), "I Will Follow" (2010) ja "Middle of Nowhere" (2012). Vuonna 2014 hänestä tuli ensimmäinen afroamerikkalainen naisohjaaja, joka on saanut parhaan ohjauksen Golden Globe -ehdokkuuden elokuvallaan "Selma". Hän oli ehdolla parhaan dokumentin Oscar-palkintoon vuonna 2017 elokuvallaan "13. lisäys".
Yhdysvaltalainen aikakauslehti Time listasi hänet Venus Williamsin kirjoituksella vuonna 2017 maailman sadan vaikutusvaltaisimman ihmisen joukkoon (Time 100 -lista, luokkaan taiteilijat). Talousjulkaisu Fortune valitsi hänet vuoden 2017 maailman parhaiden johtajien (World’s Greatest Leaders) joukkoon sijalle 6/50. DuVernaylla oli tuolloin ohjattavanaan 100 miljoonan dollarin budjetilla tehtävä Disney-elokuva. Hänellä oli yli 600 000 seuraajaa Twitterissä.
Cake (elokuva)

Cake on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Daniel Barnzin ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Jennifer Aniston, Adriana Barraza, Felicity Huffman, William H. Macy, Anna Kendrick ja Sam Worthington. Aniston näyttelee Claire Simmonsia, joka kärsii kroonisista kivuista ja tutustuu tukiryhmänsä jäsenen leskeen. 
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 11 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 45 prosenttia oli positiivisia.
Mango (eläin)

Mango ("Crossarchus obscurus") on mangustien heimoon kuuluva nisäkäslaji ja kaukaista sukua kissapedoille ja kärpille. Mangon elinaluetta ovat Länsi-Afrikan metsäseudut Norsunluurannikolla, Ghanassa, Guineassa, Liberiassa ja Sierra Leonessa.
Mangon paino on keskimäärin kilon ja pituus 30 cm. Mango elää laumoissa, joissa on 10–20 eläintä. Niiden ravintoa ovat pienet jyrsijät, hyönteiset ja toisinaan marjat.
Nisäkäsnimistötoimikunta ehdotti vuonna 2008 mangolle uutta suomenkielistä nimeä "kusimanse", joka on englannin, saksan ja hollannin kielessä käytetty nimi. Suomen kielen lautakunta piti "kusimansea" tyyliltään häiritsevän poikkeavana ja lausunnossaan suositti, että nisäkäsnimistötoimikunta tarkastelee aineistoaan uudelleen ja ottaa huomioon mm. ehdotettujen muutosten vaikutuksen suomen kielen puhujien kokemuspiiriin ja yhteiskuntaan.
FS Amazone (S639)

Amazone (runkonumero S639) oli Ranskan laivaston Aréthuse-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1955. Se laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1958 ja otettiin palvelukseen 1. heinäkuuta 1959.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus sijoitettiin Brestiin ja se oli Algerian sotatoimien ajan 1959-1963 Mers-el-Kébiriin sijoitetussa Ranskan Atlantin laivaston 1. sukellusvenelaivueessa (). Se siirrettiin 1963 Touloniin. Alus poistettiin palveluksesta 2. kesäkuuta 1980. "Duquesne" upotti aluksen hylyn 9. elokuuta 1989 Malafon-ohjuksella.
Maps to the Stars

Maps to the Stars on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut David Cronenbergn ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Julianne Moore, Mia Wasikowska, John Cusack, Robert Pattinson, Olivia Williams, Sarah Gadon ja Evan Bird.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2014, jossa Julianne Moore palkittiin parhaan naisnäyttelijän palkinnolla. Moore sai Havana Segrandin roolistaan myös parhaan naispääosan Golden Globe -ehdokkuuden. 
Vastaanotto.
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä ja kirjoittaa arvostelussaan: ”Maps to the Stars lienee synkin ja raadollisin koskaan tehty elokuva elämästä Hollywoodin koreiden kulissien takana. Sitä voisi luonnehtia murhaavaksi satiiriksi, mutta David Cronenbergin jäätävä kerronta saa naurun takertumaan katsojan kurkkuun.”
Revähdys

Revähdys on äkillisen ja voimakkaan venytyksen aiheuttama vaurio nivelsiteessä tai lihaksessa. Revähdyksessä lihassäikeitä menee poikki toisin kuin lievemmässä venähdyksessä. Lihas voi revetä sen rungon alueelta tai kiinnittymiskohdasta. Vamma-alueen alapuolelle nousee yleensä mustelma, ja alue turpoaa. Alue on kosketteluarka, ja sen liikuttelu tekee kipeää. Kipu ja liikerajoitus on kovempi kuin venähdyksessä. Toipumisaika on noin kahdesta kuuteen viikkoa, ja katkenneiden lihassäikeiden tilalle tulee ensisijaisesti sidekudosta.
Revähdyksen ensiapuna on kylmähoito. Kivun lievennettyä revähtänyttä lihasta on hyvä venyttää ja liikutella kevyesti. Se estää arpikudoksen syntymistä ja myös uusia revähdyksiä. Akuutissa vaiheessa (noin 2–7 vrk) lämpö ja liikuttelu vilkastuttavat lihaksen aineenvaihduntaa ja edesauttavat paranemista. Lihasta voi kuntouttaa esimerkiksi fysioterapialla.
Revähdys on yleinen urheiluvamma. Revähdyksiä voi ehkäistä kunnollisella lämmittelyllä ennen liikuntasuoritusta.
Veronica Roth

Veronica Roth (s. 19. elokuuta 1988 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen nuortenkirjailija. 
Roth on tunnettu "Outolintu"-kirjasarjastaan, joka on nuorten dystopiatrilogia. Kirjoissa tulevaisuuden yhteiskunnassa ihmiset jaetaan kykyjensä ja ominaisuuksiensa mukaan viiteen erilaiseen ryhmään nimeltään Vaatimattomat, Sopuisat, Rehdit, Uskaliaat ja Terävät.
"Outolintu"-trilogiasta on tehty myös elokuvasarja, johon kuuluvat elokuvat "Divergent – Outolintu" (2014), ' (2015) ja ' (2016). Elokuvasarjasta oli tarkoitus tulla neliosainen, sillä kirjasarjan viimeinen osa jaettiin kahdeksi elokuvaksi, mutta elokuvien huonon menestyksen takia neljättä ei lopulta tehty lainkaan.
Artturi Raula

Artturi Raula (vuoteen 1926 "Johannes Artturi Ludvig Virtanen", 13. elokuuta 1893 Maaria – 7. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen mainonnan ja markkinatutkimuksen uranuurtaja, joka perusti Suomen Gallup Oy:n ja toimi 26 vuotta sen toimitusjohtajana 1945–1971.
Artturi Raula pääsi ylioppilaaksi 1914 ja suoritti 1917 filosofian kandidaatin tutkinnon oppiaineinaan englanti, saksa ja venäjä. Venäjän vallankumousta hän seurasi Valtionrautateiden konttoriharjoittelijana Pietarissa. Vuosina 1918–1921 hän matkusteli Suomen Tietotoimiston toimittajana Saksassa, Englannissa ja Yhdysvalloissa. Vuodesta 1921 Raula siirtyi liike-elämään ja toimi ensin General Motorsin Suomen-osaston hoitajana Tukholmassa ja sitten Suomen Valtamerentakaisen Kauppayhtiön tehtävissä. Vuonna 1932 Raula siirtyi kumiyhtiö Goodyear Oy:n konttoripäälliköksi ja 1942 mainostoimisto Oy SEK Ab:n apulaisjohtajaksi.
Sotien jälkeen 1945 päätettiin Raulan myötävaikutuksella perustaa Suomeenkin markkinatutkimusyritys Suomen Gallup Oy. Raula nimitettiin sen toimitusjohtajaksi, ja tätä tehtävää hän hoiti aina vuoteen 1971 saakka. Pian Gallupilla oli jo noin 150 haastattelijaa eri puolilla Suomea ja ensimmäisinä toimeksiantajinaan kansainvälisten yritysten lisäksi Oy Alkoholiliike Ab, SOK ja Yleisradio. Raula toimi 1950-luvulla lyhyesti myös Oy Mainos Taucher Ab:n osastopäällikkönä ja 1952–1972 Sanoma Osakeyhtiön tutkimustehtävissä.
Artturi Raula oli Euroopan markkinatutkijain liiton ESOMARin ja Maailman mielipidetutkijain yhdistyksen Suomen edustaja 1946–1964. Vuonna 1928 oli perustamassa Reklaamimiesten Kerhoa, josta sittemmin on kehittynyt MARK Suomen Markkinointiliitto.
Julkaisuja.
Vuonna 1929 Raula suomensi yhdysvaltalaisen Claude Hopkinsin teoksen "Elämäni mainosmiehenä" vuonna 1930 perustetun Myynti- ja Mainoskoulun oppikirjaksi. Vuonna 1932 syntyi oppikirja "Mainonnan perusteet", jota Arvo Litukan uudistamana käytettiin oppikirjana vielä 1960-luvullakin. 1950-luvun alun ASLA-Fulbright-stipendimatkastaan Raula kirjoitti kirjan "Miten Amerikassa tehdään ja tutkitaan mainontaa" (Taucher 1952). Raula toimi lisäksi Mainostaja-lehden päätoimittajana 1939–1954 ja kirjoitti useita artikkeleita Liiketaito-lehteen ja Helsingin Sanomiin.
Palkintoja.
Artturi Raulan saamiin huomionosoituksiin kuuluvat Pohjoismaisen Markkinointiliiton kultamitali 1959 sekä Mainonnan monitaho -palkinto 1969.
Anisophylleaceae

Anisophylleaceae on koppisiemenisten Cucurbitales-lahkoon kuuluva pieni kasviheimo.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat melko huomiota herättämättömiä puita tai pensaita, joihin kerääntyy alumiinia. Lehdet ovat ehytlaitaisia, usein melko nahkeita ja enemmän tai vähemmän vinotyvisiä, harvoin korvakkeellisia. Kukinto on haarainen, terttumainen tai tähkämäinen ja siinä on pieniä kukkia. Terälehdet ovat tavallisesti liuskaisia ja enemmän tai vähemmän hederyhmiä ympäröiviä. Hetiö on obdiplostemoninen, so. heteet sijaitsevat kahdessa kiehkurassa ja ulkokiehkuran heteet ovat kohdakkain terälehtien kanssa. Kukassa on erillisistä liuskoista koostuva mesiäinen. Sikiäin on kehänalainen, luotti laajentunut tai pistemäinen. Siemenaiheet ovat usein yksikalvoisia. Hedelmä on yksisiemeninen ja verhiöllinen.
Levinneisyys.
Heimo on pantrooppinen eli esiintyy kaikilla tropiikin alueilla.
Luokittelu.
Anisophylleaceae on aikaisemmin viety mangrovepuukasveihin (Rhizophoraceae, nykyään lahkossa Malpighiales) tai niiden yhteyteen, joista ne kuitenkin poikkeavat monessa suhteessa. Heimossa on neljä sukua ja 34 lajia, ja suvut jakautuvat kahteen kladiin eli evoluutiopuun haaraan, joiden synty sijoittunee ajassa noin 85 miljoonan vuoden taakse:
Suvut:
Roland Carey

Roland Carey ("Henri Louis Roland Carey", 20. helmikuuta 1933 Lausanne – 17. toukokuuta 2019 Saint-Saphorin) oli sveitsiläissyntyinen elokuvanäyttelijä.
Sveitsin ja Ranskan kansalaisuudet omaava Carey syntyi irlantilais-ranskalaiseen perheeseen. Hän opiskeli Pariisin konservatoriossa ja työskenteli näyttelijänä Pariisin teattereissa. Vuodesta 1951 lähtien hän esitti sivuosia ranskalaisissa elokuvissa ja toimi vuonna 1956 Burt Lancasterin sijaisnäyttelijänä elokuvassa "Trapetsi" ("Trapeze"). 1950-luvun lopussa Carey kokeili onneaan Hollywoodissa, mutta palasi pian Eurooppaan, jossa hän sai pääosan italialaisessa Riccardo Fredan elokuvassa "I giganti della Tessaglia" (1960). Sen jälkeen Carey näytteli italialaisissa peplumfilmeissä, esiintyi muutamissa toimintaelokuvissa taiteilijanimellä "Rod Carter" sekä työskenteli paljon ääninäyttelijänä. 1980-luvun alussa hänet nähtiin myös pornoelokuvissa. Sveitsissä ja Firenzen lähellä asuvan näyttelijän ura jatkui 2000-luvun alkuun saakka.
Raskasta joulua

Raskasta joulua on tuottaja ja kitaristi Erkka Korhosen vuonna 2004 perustama musiikkiprojekti, joka esittää joululauluja raskaammin sovitettuina versioina. Solisteinaan projektilla on tunnettuja suomalaisia metalli- ja rocklaulajia kuten Marco Hietala, Tony Kakko, Ari Koivunen, Tommi Salmela, Ville Tuomi, Kimmo Blom, Antti Railio, JP Leppäluoto, Pasi Rantanen, Antony Parviainen ja Jarkko Ahola.
Trans-Siberian Orchestralta vaikutteita saaneen projektin ensimmäinen albumi "Raskasta joulua" ilmestyi vuonna 2004 T2 Productionsin julkaisemana. Joulukuussa 2005 projekti teki kolmen konsertin kiertueen, jonka herättämän kiinnostuksen myötä se sai levytyssopimuksen Warnerin kanssa. Jatkoalbumi "Raskaampaa joulua" ilmestyi vuonna 2006. Kiertueesta on sittemmin muodostunut jokavuotinen perinne, ja vuonna 2014 se järjestettiin kymmenennen kerran.
Spinefarmin julkaisema vuoden 2013 "Raskasta joulua" -albumi on saavuttanut myynnillään platinalevyrajan. ja on näin projektin menestynein levy. Täten vuosi 2013 oli projektille merkittävää nousun aikaa kohti suurempaa maan kattavaa suosiota. Samasta vuodesta alkaen Raskasta joulua on tehnyt yhteistyötä Kauneimmat joululaulut -tapahtuman kanssa. Vuonna 2014 julkaistiin kaksi uutta albumia, "Ragnarok Juletide" ja "Raskasta joulua 2", joista edellinen on englanninkielinen. Vuonna 2015 julkaistiin "Tulkoon joulu – akustisesti", joka oli nimensä mukaisesti akustinen levy.
Raskasta joulua -yhtyeessä soittavat Korhosen lisäksi kosketinsoittaja Vili Ollila (2005–), basisti Erkki Silvennoinen (2006–), rumpali Mirka Rantanen (2008–) ja kitaristi Tuomas Wäinölä (2008–).
Projekti sai vuonna 2018 ”kesäversion”, kun Raskasta iskelmää solisteinaan Kakko, Leppäluoto ja Railio esiintyi 29. kesäkuuta Iskelmä-festivaalilla. Samana päivänä julkaistiin single Kakon tulkitsemasta Freemanin ”Ajetaan tandemilla” -kappaleesta. 14. kesäkuuta 2019 julkaistiin "Raskasta iskelmää" -albumi, jolla solisteina ovat Blom, Kakko, Hietala, Leppäluoto, Parviainen, Railio, Salmela ja Tuomi. Kesällä 2019 Raskasta iskelmää esiintyi Iskelmä-festivaalin lisäksi IskelmäKesä-kaupunkifestivaalikiertueella ja muilla festivaaleilla. Suomipop-festivaalilla kokoonpano esiintyi nimellä Raskasta suomipoppia.
Raskasta Joulua julkaisi 18. marraskuuta 2022 kahdeksannen albuminsa "Viides Adventti". Albumi ja sen kappale "Kehtolaulu" on omistettu yhtyeen edesmenneelle jäsenelle Kimmo Blomille.
Albumit.
Raskasta iskelmää
Michael McCarron

Michael McCarron (s. 7. maaliskuuta 1995 Grosse Pointe, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Nashville Predatorsin organisaatiossa. Montreal Canadiens varasi McCarronin ensimmäisellä kierroksella 25. pelaajana kesällä . Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Isokokoinen McCarron on peräti 198 cm pitkä ja 105 kg painava. Hän on pelityyliltään voimahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
McCarron pelasi kaudella 2010–2011 C-nuorten T1EHL-liigaa Honeybakedissa, jonka jälkeen OHL-joukkue Belleville Bulls varasi hänet 106. pelaajana kesällä 2011. McCarron siirtyi kaudeksi 2011–2012 kuitenkin Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukaan ja pelasi mm. USHL-junioriliigaa. Kauden jälkeen hänet varasi erikseen USHL-joukkue Lincoln Stars numerolla 74. Samana kesänä Belleville Bulls kauppasi McCarronin pelaajaoikeudet London Knightsiin vaihdossa kesän 2015 viidennen kierroksen varausvuoroon. Hän jatkoi kaudella 2012–2013 pelejään US NTDP:ssä, jonka jäähypörssin McCarron voitti 182 minuutillaan. Hän pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Montréal Canadiens varasi McCarronin ensimmäisellä kierroksella 25. pelaajana . Hän oli varaustilaisuuden ensimmäinen USHL:stä varattu pelaaja. Jo saman kesän heinäkuussa McCarron teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Canadiensin kanssa. Samalla hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 OHL-joukkue London Knightsin vahvuuteen. McCarron edusti joukkuetta kauden päätteeksi myös Memorial Cupissa, jota Knights isännöi. Hän aloitti toisen OHL-kautensa 2014–2015 joukkueen varakapteenina, mutta Knights kauppasi McCarronin ja Dakota Mermisin vuoden 2015 vaihteessa kuitenkin Oshawa Generalsiin vaihdossa Cliff Pu'hun ja Josh Sterkiin. McCarron voitti Generalsissa OHL:n mestaruuden, J. Ross Robertson Cupin ja edusti joukkuetta Memorial Cupissa, jonka Generals myös voitti. McCarron valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Kauden 2015–2016 McCarron aloitti AHL-joukkue St. John's IceCapsin vahvuudessa. Hän teki NHL-debyyttinsä Montréal Canadiensissa 19. joulukuuta 2015 vieraissa Dallas Starsia vastaan. McCarron sai ottelussa jääaikaa 12.20 minuuttia ja hän keräsi myös kaksi kahden minuutin jäähyä.
Maajoukkueura.
McCarron pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti hopeaa. McCarron pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa.
Muuta.
McCarronin isoveli John edustaa AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsia ja hänellä on Edmonton Oilersin NHL-varaus vuodelta .
Spalding

Spalding on yhdysvaltalainen, vuonna 1876 perustettu urheiluvälinevalmistaja. Chicagossa perustetun yhtiön päämaja sijaitsee nykyään Bowling Greenissä, Kentuckyssä.
Spalding tekee välineitä ja varusteita useisiin eri lajeihin, erityisesti koripalloon. Yhtiö on ollut NBA:n virallinen pelipallovalmistaja vuodesta 1983 lähtien. Muissakin lajeissa Spalding on erikoistunut erityisesti pallojen valmistamiseen.
Matti Suur-Hamari

Matti Lauri Antero Suur-Hamari (s. 31. toukokuuta 1986 Rovaniemi) on suomalainen vammaisluokissa kilpaillut lumilautailija. Hän kilpaili lumilautakrossissa. Hän voitti lajin Suomen mestaruuden kaudella 2017 ollen ensimmäinen paralautailija, joka on voittanut SM-kisoissa. Häntä valmensi marraskuussa 2019 kuollut Mikko Wendelin.
Suur-Hamari aloitti lumilautailun vuonna 1999. Hän joutui elokuussa 2009 moottoripyöräonnettomuuteen, jonka seurauksena hänen vasen jalkansa amputoitiin polvesta alaspäin. Suur-Hamari debytoi maailmancupissa kaudella 2013–2014 saavuttaen yhden voiton La Molinassa ja ollen kaudella maailmancupin kokonaispisteissä kolmas. Sotšin paralympialaisissa 2014 Suur-Hamari oli lumilautakrossin 11. Vuonna 2015 hän voitti paracrossin MM-kultaa. Vuonna 2016 hän voitti X Games -kultaa ja maailmancupin. Vuonna 2017 hän uusi paracrossin MM-kultansa Big Whitessa Kanadassa. Hän voitti samoissa kisoissa maailmanmestaruuden myös banked slalomissa. Suur-Hamari voitti paracrossin paralympiakultaa ja saavutti banked slalomissa pronssia Pyeongchangin paralympialaisissa 2018. Hän voitti paracrossissa jälleen paralympiakultaa ja saavutti banked slalomissa hopeaa Pekingin paralympialaisissa 2022.
Vuonna 2014 Suur-Hamari oli ehdolla Suomen Urheilugaalan Vuoden läpimurto -palkinnon saajaksi.
Suur-Hamarille myönnettiin itsenäisyyspäivänä 2018 Suomen Leijonan ritarikunnan I luokan ritarimerkki solkineen. Suur-Hamari ilmoitti kilpauransa päättymisestä kesäkuussa 2022.
Jacques (Monaco)

Baux'n markiisi Jacques Honoré Rainier Grimaldi (s. 10. joulukuuta 2014 Monaco) on Monacon perintöprinssi ja ruhtinas Albert II:n ja ruhtinatar Charlenen toinen lapsi. 
Jacques syntyi 10. joulukuuta 2014 kello 18.06 (Suomen aikaa), kaksi minuuttia myöhemmin kuin hänen siskonsa Gabriella, mutta Jacques on perimysjärjestyksessä ensimmäinen, sillä Monacon laki suosii poikavauvoja. Jacques sai heti synnyttyään arvonimen "Marquis de Baux" (). 
Hän sai kolmannen nimensä Rainier isoisänsä Rainier III:n, entisen Baux'n markiisin ja ruhtinaan mukaan.
Punta del Esten katurata

Punta del Este Street Circuit tai Punta del Esten katurata on katuradan tyyppinen rata Punta del Estessä Uruguayssa.
Rata sijoittuu Punta del Esten satamaan. Tämän vuoksi se on saanutkin lempinimen Etelä-Amerikan Monte Carlo.
Radalla on ajettu TC2000 -sarjaa. Rata uudistettiin vuodeksi 2014 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa ePrix 13. joulukuuta 2014. Radan ensimmäinen šikaani uudistettiin vuodeksi 2015 vasen-oikeaksi turvallisuuden vuoksi, edellisellä kaudella varikonulostulo tuli suoraan ajolinjalle.
Puerto Maderon katurata

Puerto Madero Street Circuit eli Puerto Maderon katurata on katurata Puerto Maderossa Buenos Airesissa Argentiinassa.
Se valmistettiin vuodeksi 2015 Formula E -sarjan osakilpailua varten. Radalla kilpailtiin ensimmäistä kertaa 10. tammikuuta 2015.
André Carrillo

André Martín Carrillo Díaz (s. 14. kesäkuuta 1991 Lima) on perulainen jalkapalloilija, joka edustaa saudiarabialaista Al-Hilalia. Oikeajalkainen Carrillo on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelaa myös Perun jalkapallomaajoukkueessa.
Ura.
Seurajoukkueura.
Carrillo edusti vuodet 2009–2011 kotimaansa suurseuraa Alianza Limaa. Vuonna 2011 Carrillo siirtyi Portugalin Primeira Ligan Sporting CP:hen. Debyytti lissabonilaisseurassa tapahtui syyskuussa 2011 Rio Ave FC:tä vastaan. Kaudella 2014–2015 Carrillo pelasi ensimmäiset pelinsä Mestareiden liigassa ollen kentällä jokaisessa Sportingin kuudesta lohkovaiheen ottelusta. Tuolla kaudella hän pelasi Primeira Ligassa 32 ottelua tehden niissä viisi maalia.
Maajoukkueura.
Carrillo debytoi Perun jalkapallomaajoukkueessa vuoden 2011 Copa Américan lohkovaiheen ottelussa Chileä vastaan. Hän ratkaisi pelin Chilelle tekemällä viimeisellä minuutilla oman maalin. Carrillo ei pelannut enää tuossa turnauksessa, mutta voitti kuitenkin pronssia Perun kanssa. Nykyisin hän kuuluu maajoukkueen avainpelaajiin. Myös vuoden 2015 Copa Américasta Carrillo saavutti maajoukkueen kanssa pronssia tehden pronssiottelussa yhden maalin.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Víctor Vázquez

Víctor Vázquez Solsona (s. 20. tammikuuta 1987 Barcelona) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa MLS:ssä pelaavaa LA Galaxyä. Oikeajalkainen Vázquez on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut yhden ottelun Espanjan alle 17-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Vázquez on FC Barcelonan kasvatti. Hän liittyi seuraan kymmenenvuotiaana ja pelasi vuodet 2005–2006 seuran C-joukkueessa. Vuodet 2006–2011 Vázquez pelasi tärkeässä roolissa FC Barcelona B:ssä, pelaten 118 ottelua ja tehden 12 maalia. Seuran ykkösjoukkueen paidassa Primera Divisiónissa Vázquez debytoi huhtikuussa 2008 Recreativo de Huelvaa vastaan. Tuo peli jäi Vázquezin ainoaksi peliksi Primera Divisiónissa. Kaudella 2008–2009 Vázquez voitti Barcelonan kanssa sekä Primera Divisiónin mestaruuden, että Mestareiden liigan, jossa hän debytoi joulukuussa 2008 Šah’tar Donetskia vastaan. Toisen Mestareiden liigan voittonsa Vázquez saavutti kaudella 2010–2011, jolloin hän myös teki avausmaalinsa Mestareiden liigassa Rubin Kazania vastaan joulukuussa 2010. Vuonna 2011 hän siirtyi Jupiler Pro Leagueen, Belgiaan, Club Bruggen riveihin. Vázquez on pelannut Bruggessa muun muassa Eurooppa-liigaa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi kahdesti HJK:ta vastaan Eurooppa-liigassa Bruggen kanssa.
Yukichi Chuganji

Yukichi Chuganji (23. maaliskuuta 1889 − 28. syyskuuta 2003) oli japanilainen mies ja maailman vanhin henkilö ennen kuolemaansa 114 vuoden ja 189 päivän iässä. Chuganji oli myös kaikkien aikojen vanhin aasialainen mies kunnes hänen maanmiehensä Jiroemon Kimura ohitti hänet 26. lokakuuta 2011. Hän asui Ogōrin kaupungissa Fukuokan prefektuurissa.
Chuganjin kuoltua maailman vanhimmaksi eläväksi tuli japanilainen Mitoyo Kawate ja vanhimmaksi eläväksi mieheksi espanjalainen Joan Riudavets.
Whip My Hair

”Whip My Hair” on yhdysvaltalaisen laulajan Willow Smithin kappale. Kappale julkaistiin debyyttisinglenä hänen julkaisematta jääneeltä "Knees and Elbows" -studioalbumilta. Kappaleen sanoittivat Janae Rockwell sekä Ronald "Jukebox" Jackson, joista jälkimmäinen myös tuotti kappaleen.
Kappaleen live-esitysten yhteydessä Smith sai mediahuomiota asuistaan, joita vertailtiin Rihannaan, jolta tämä myönsi myöhemmin saaneen musiikillisia vaikutteita. Kappale vuosi sattumalta samana päivänä internetiin kuin Rihannan "Only Girl (In the World)" ja monet mediatalot, mukaan lukien Time, Billboard ja CNN kirjoittivat kappaleesta sen julkaisupäivänä. Kappaletta kehuttiin positiivisesti suhtautuneiden kriitikkojen keskuudessa lapsiystävälliseksi, maailmanlaajuiseksi ilmestykseksi, jonka yhteydessä jotkut kriitikot kutsuivat Smithiä "pikku Rihannaksi". Negatiivisen näkökulman saaneet kriitikot kokivat kappaleen hokeman "raastavaksi" sekä "aivoporan painajaiseksi".
Kappaleen debytoinnin jälkeen ilmoitettiin virallisesti siitä, että Smith on allekirjoittanut sopimuksen Jay-Z:n ja Rock Nationin kanssa. Kappale sai urbaania radiosoittoa 21. syyskuuta 2010. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana 26. lokakuuta 2010. Ennen singlen lähetystä radioon ja virallista julkaisua kappale saavutti merkittäviä listasijoituksia Rap Songs ja Hot R&amp;B/Hip-Hop Songs -listalla. Myöhemmin se saavutti Billboard Hot 100 -listan 11. sijan sekä pääsi Yhdysvaltain R&amp;B-listan viiden parhaan joukkoon. Kappale saavutti sijoituksia kahdenkymmenen parhaan joukosta muutamilla kansainvälisillä markkinoilla, kuten Isossa-Britanniassa, jossa se debytoi listan toisella sijalla päästen myös UK R&amp;B Chartin kärkeen.
Kappaleen musiikkivideolla Smith nähdään elävöittämässä koulua kuin siveltimellä. Kappaleen virallisella remix-versiolla esiintyy brittiläisräppäri Tinie Tempah, ja se julkaistiin 3. tammikuuta 2011. Epävirallinen remix-versio, joka sisältää Nicki Minajin säkeen, tuli nähtäväksi internetissä vuonna 2010. Vierailijan sanoitukset on otettu Pearl Futuren vuonna 2009 julkaistusta kappaleesta "Lookin' at Me".
Who Let the Dogs Out?

Who Let the Dogs Out? on kappale, jonka on alun perin sanoittanut ja tuottanut Anslem Douglas (nimellä ”Doggie”) Trinidad and Tobago Carnivalin vuoden 1998 kautta varten. Tähän kiinnitti huomiota Steven Greenberg, joka tuotti sen yhtyeen kanssa, joka sai nimekseen Baha Men. Baha Men teki cover-version kappaleesta ja liitti sen osaksi -elokuvaa ja sen soundtrack-levyä. Sen jälkeen kappale julkaistiin vuonna 2000 singlenä, ja siitä tuli yhtyeen ensimmäinen menestynyt kappale Yhdysvalloissa ja Britanniassa.
Kappale oli Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalla 40. ja Britanniassa Britannian singlelistan toisella sijalla. Se oli Britanniassa vuoden 2000 neljänneksi myydyin kappale ja siitä tuli yksi niistä parhaiten myyneistä singleistä, jotka eivät ole saavuttaneet listan kärkisijaa. Kappale menestyi myös Australiassa, jossa se nousi listan ykköseksi. Kappale voitti Grammyn vuoden 2001 Grammy-palkintogaalassa sarjassa ”Paras dance-levytys”.
Lennard-Jonesin potentiaali

Lennard-Jones (6,12)-potentiaali kuvaa neutraalien atomien ja/tai molekyylien välistä vuorovaikutusenergiaa ydinten etäisyyden funktiona. Lennard-Jones (6,12)-potentiaali on saanut nimensä englantilaisen matemaatikon John Edward Lennard-Jonesin mukaan.
Lennard-Jones (6,12)-potentiaali.
Tätä LJ-potentiaalia käytetään menestyksellä kuvaamaan atomien ja/tai molekyylien välisiä dispersiovoimia,A dipoli-dipoli-vuorovaikutuksia, ja dipoli-indusoitu dipoli-vuorovaikutuksia. LJ-potentiaali on kirjallisuudessa muodoissa
formula_1
Tässä formula_2 on ydinten välinen etäisyys Å-yksiköissäB, ydinten välisellä etäisyydellä formula_3 vuorovaikutusenergia on 0, formula_4 on oheisella kuvaajalla matemaattisen funktion minimin syvyys (amplitudi), mutta toisaalta etäisyydellä formula_5 potentiaalienergialla on arvo formula_6. LJ-potentiaalissa on kaksi termiä, joista ensimmäinen kuvaa ydinten välistä hylkimistä (repulsiota) ja jälkimmäinen termi kuvaa ydinten välistä toisiansa puoleensa vetävää voimaa (attraktiota). Tämä kuvaa hyvin dipoli-dipoli vuorovaikutusta, joten sillä on kokeellinen perusta. Sitä vastoin LJ-potentiaalin ensimmäinen termi on valittu vain matemaattisin perustein. Toinen tapa esittää Lennard-Jones (6,12)-potentiaali on käyttää redusoitua muotoa.D LJ-potentiaalista on myös muita funktiomuotoja, kuten Lennard-Jones (9,6)-potentiaali:
formula_7
Yleisesti ydinten välistä vuorovaikutusenergiaa kuvataan käyttämällä hylkivää termiä formula_8 tai formula_9 yhdessä puoleensa vetävän termin formula_10 kanssa kuten LJ-potentiaalissa tai muodossa (Buckingham-potentiaali)
formula_11
Tässä formula_12 ovat vakioita.
Lisätieto.
A Dispersiovoimia on olemassa atomien välillä ja molekyylien välillä. Nämä voimat ovat merkittäviä kiinteille aineille, kaasuille niiden merkitys on vähäinen. Englanninkielinen sana dipole on suomennettu yleisen kemian kirjoissa dipooli ja muualla dipoli. Tässä on valittu vakiintunut tapa.
B formula_13
D Redusoitu esitys Lennard-Jones (6,12)-potentiaalista.
Suomen Terveydenhoitajaliitto

Suomen Terveydenhoitajaliitto STHL ry, Finlands Hälsovårdarförbund FHVF rf on terveydenhoitajien ja audionomien ammatillinen etujärjestö. Suomen Terveydenhoitajaliittoon kuuluu terveydenhoitajia, audionomeja, alan opiskelijoita, opettajia, tutkijoita ja johtajia. Terveydenhoitajaliitolla on 15 alueellista terveydenhoitajayhdistystä ja valtakunnallinen Audionomiyhdistys. Terveydenhoitajaliiton keskusjärjestö on Akava. Suurin osa Terveydenhoitajaliiton jäsenistä kuuluu Julkialan koulutettujen neuvottelujärjestö JUKOn neuvottelemien työehtosopimusten piiriin.
Historia.
Terveydenhoitajaliiton perusti terveydenhuoltoneuvos Tyyne Luoma vuonna 1938. Suomen ensimmäinen terveydenhuoltoneuvos Tyyne Luoma (1893–1970) oli suomalaisen terveyssisarlaitoksen ja kansanterveystyön merkittävä kehittäjä, kouluttaja ja organisaattori. Kansallista terveydenhoitajapäivää vietetään vuosittain 18. syyskuuta Tyynen nimipäivänä.
Audionomi

Audionomi on hoitotyön, kuulo- ja tasapainotutkimusten ja kuulon kuntoutuksen asiantuntija. Audionomi työskentelee erikoissairaanhoidossa, perusterveydenhuollossa, kuntoutus- ja tutkimuslaitoksissa ja järjestöissä.
Audionomikoulutus järjestetään sairaanhoitajan tai terveydenhoitajan ammattikorkeakoulututkinnon jälkeisinä erikoistumisopintoina, joiden laajuus on 60 opintopistettä.
Obbi Oulare

Mamadou Obbi Oulare (s. 8. tammikuuta 1996) on guinealaiset sukujuuret omaava belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa Club Bruggea. Pelipaikaltaan Oulare on hyökkääjä. Hänen isänsä, guinealainen Souleymane Oulare, oli myös jalkapalloilija.
Seurajoukkueura.
Oulare edusti nuorissa muun muassa ranskalaista Lille OSC:ia, jossa hän pelasi vuodet 2006-2011. Vuonna 2013 hän siirtyi Club Bruggen nuorten joukkueeseen. Edustusjoukkueessa Jupiler Pro Leaguessa Oulare debytoi syyskuussa 2014 KRC Genkiä vastaan. Kaudella 2014-2015 Oulare debytoi myös Eurooppa-liigassa HJK:ta vastaan.
Maajoukkueura.
Oulare on pelannut Belgian eri nuorten maajoukkueissa. Nykyisin hän edustaa alle 19-vuotiaita, joissa hän on pelannut vuodesta 2014. Viidessä maaottelussa on syntynyt peräti kuusi osumaa.
Teemu Terho

Teemu Terho (s. 31. maaliskuuta 1979 Tampere) on uransa jo päättänyt suomalainen futsalpelaaja. Hän lopetti uransa kauden 2012-2013 jälkeen. Terho voitti Ilves FS:n kanssa kahdesti Futsal-liigan kausina 2004-2005 ja 2005-2006. Terho pelasi uransa aikana Futsal-liigassa 135 peliä, joissa syntyi tehot 52+72. Terhon viimeiseksi seuraksi jäi Golden Futsal Team.
Suomen futsalmaajoukkueessa Terho pelasi vuodet 2004-2012. Hän pelasi 64 ottelua ja teki niissä 16 maalia. Terho on Suomen kaikkien aikojen neljänneksi eniten futsalmaaotteluita pelannut pelaaja ja myös neljänneksi eniten maaleja tehnyt pelaaja. Terho toimi kapteenina 25 maaottelussa, joka on toiseksi eniten Jani Modigin jälkeen. 
Terho pelasi myös Suomen beachfutismaajoukkueen historian ensimmäisessä ottelussa Viroa vastaan vuonna 2009.
Volframitrioksidi

Volframitrioksidi eli volframi(VI)oksidi (WO3) on epäorgaaninen yhdiste ja eräs volframin oksideista. Yhdistettä käytetään muun muassa metallisen volframin ja volframiyhdisteiden valmistukseen sekä väriaineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa volframitrioksidi on keltaista kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen eikä happoliuoksiin, mutta liukenee emäksisiin liuoksiin muodostaen volframaatteja. Se on siis luonteeltaan happoanhydridi. Volframitrioksidilla on useita, vähintään 7, eri kidemuotoa ja eri kidemuodot ovat stabiileja eri lämpötiloissa. Volframitrioksidin rakenne koostuu huoneenlämpötilassa kulmistaan linkittyneistä WO6-oktaedreistä. Volframitrioksidi voidaan pelkistää vedyn avulla metalliseksi volframiksi. Kuumennettaessa yhdistettä alipaineessa tai volframijauheen kanssa muodostuu ruskeaa volframidioksidia. Välivaiheena muodostuu sinisiä ja violetteja yhdisteitä.
Valmistus ja käyttö.
Volframitrioksidia muodostuu kuumennettaessa metallista volframia happea sisältävässä ilmassa. Sitä muodostuu myös kalsinoitaessa luontaisia volframaattimalmeja scheeliittiä ja volframiittia.
Volframitrioksidista valmistetaan metallista volframia pelkistämällä vedyn avulla. Yhdistettä voidaan käyttää myös keramiikassa keltaisena väriaineena ja sinisen väriaineen volframisinisen valmistukseen. Volframitrioksidia käytetään myös useiden muiden volframiyhdisteiden kuten volframikarbidin valmistamiseen.
Luettelo televisiosarjan S.H.I.E.L.D. Agentit jaksoista

"S.H.I.E.L.D. Agentit" on yhdysvaltalainen Joss Whedonin, Jed Whedonin ja Maurissa Tancharoenin luoma televisiosarja, joka perustuu Marvelin supersankarisarjakuviin. Sitä alettiin esittää Yhdysvalloissa ABC-kanavalla 24. syyskuuta 2013. Suomessa sarjan kaksi ensimmäistä tuotantokautta on esitetty televisiossa Fox-kanavalla ja kolmas, neljäs ja viides tuotantokausi ovat olleet katsottavissa Viaplayn kautta. Kuudes ja seitsemäs tuotantokausi tulivat katsottaviksi Suomeen Disney+:n kautta.
Yhteenveto.
&lt;onlyinclude&gt;&lt;/onlyinclude&gt;
Masahudu Alhassan

Masahudu Alhassan (s. 1. joulukuuta 1992 Tarkwa, Ghana) on ghanalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on vasen laitapuolustaja. Hän edustaa kaudella 2020 Suomen Veikkausliigassa pelaavaa Turun Palloseuraa.
Alhassan pelasi Genoassa neljä Serie A -ottelua kaudella 2011–2012. Tämän jälkeen hän pelasi Serie B:ssä Novaran, Latinan ja Perugian joukkueissa. Hän kuului yli kaksi vuotta Udinesen omistukseen mutta ei päässyt pelaamaan sen edustusjoukkueessa kertaakaan. Vuosina 2018–2019 Alhassan pelasi Albaniassa ja Saudi-Arabiassa. Kaudeksi 2020 hän siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan Turun Palloseuraan. Hän teki maalin viidennessä liigaottelussaan FC Lahtea vastaan.
Alhassan on pelannut Ghanan maajoukkueessa kahdeksan ottelua: kaksi vuonna 2011 ja kuusi vuonna 2012. Hän oli mukana Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012 ja pelasi viisi joukkueensa kuudesta ottelusta.
Eemeli Pirinen

Eemeli Pirinen (s. 21. huhtikuuta 1993) on suomalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Kuopio Ski Clubia ja hänen valmentajinaan toimivat Janne Haarala ja Joni Sandvall.
Pirinen on saavuttanut urallaan yhden aikuisten Suomen mestaruuden suurpujottelussa vuonna 2013. Alppihiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran marraskuussa 2012 Levin pujottelussa. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Åren suurpujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan 27:s. Parhaimmillaan hän on ollut 23:s Kranjska Goran suurpujottelussa maaliskuussa 2016.
Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 Pirinen sijoittui suurpujottelussa 30:nneksi.
Bed of Roses

”Bed of Roses” on yhdysvaltalaisen Bon Jovi -yhtyeen kappale vuodelta 1992. Sen on kirjoittanut yhtyeen laulaja Jon Bon Jovi, ja se on yhtyeen viidennen studioalbumin "Keep the Faith" viides kappale. ”Bed of Roses” on Bon Joville hyvin ominainen hard rock -balladi. Se julkaistiin albumin toisena singlenä 26. tammikuuta 1993, ja siitä tuli yksi yhtyeen uran tunnetuimmista ja suosituimmista kappaleista. 
Lukuisissa eri maissa singlelistoille noussut ”Bed of Roses” esitteli yhtyeen 1990-luvun musiikillisesti kypsemmän uuden linjan, jossa näkyi ratkaiseva ero yhtyeen 1980-luvun glam metal -tyyliin. Singlelistoilla kappale menestyi "Keep the Faith" -albumin singleistä parhaiten, ja esimerkiksi Yhdysvalloissa se nousi Billboard Hot 100 -singlelistan kymmenenneksi ja Hot Mainstream Rock Tracks -listan viidenneksi.
Kappaleesta tuli suosionsa johdosta yksi Bon Jovin konserttien vakiokappaleista, ja se on mukana muun muassa yhtyeen kokoelma-albumilla "Cross Road" sekä uudelleen sovitettuna versiona albumilla "This Left Feels Right". Yhtye levytti kappaleen myös espanjankielisenä versiona, joka julkaistiin nimellä ”Cama de Rosas”.
Nightcrawler

Nightcrawler on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Dan Gilroyn ohjaama ja käsikirjoittama mustan huumorin sävyttämä jännityselokuva. Jake Gyllenhaal näyttelee Lou Bloomia, joka alkaa kuvata öisin onnettomuuksia ja rikoksia ja myydä materiaalia Los Angelesin uutiskanaville. Muissa rooleissa ovat muun muassa Rene Russo, Riz Ahmed ja Bill Paxton.
Elokuvan ensi-ilta oli Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2014. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 31. lokakuuta 2014. 
Jake Gyllenhaal sai roolisuorituksestaan parhaan miespääosan Golden Globe, Bafta ja SAG-ehdokkuudet.
Anita Wikman

Anita Inga-Britt Wikman (s. 22. lokakuuta 1938 Uusikaarlepyy) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Wikman valmistui 1962 apuhoitajaksi ja työskenteli vanhustenhoitajana vuoteen 1980 saakka, jolloin hän ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Wikman julkaisi ensimmäisen kirjansa, runokokoelman "De blå bergen" vuonna 1974. Hänen pääteoksensa on romaanitrilogia "Kråkvals" (1987), "Kråkögat" (1991) ja "Vingklippt" (1996), joka kertoo suutariperheessä 1930- ja 1940-luvulla Uudessakaarlepyyssä kasvavan tytön elämästä.
Adam Gilljam

Adam Gilljam (s. 8. heinäkuuta 1990) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Hammarby IF:ää.
Gilljam nousi kasvattajaseurassaan Broberg/Söderhamn:issa edustusmiehistöön jo 15-vuotiaana kaudella 2005-2006. Kaudella 2008-2009 hänet nimettiin vuoden junioripelaajaksi Ruotsissa. Brobergissa pelatessaan hän ei pässyt kertaakaan loppuotteluun. Siirryttyään syksyllä 2012 tukholmalaiseen Hammarby IF:ään mestaruus tuli heti ensimmäisenä kautena keväällä 2013. Lisäksi hänen roolinsa loppuottelussa oli keskeinen, sillä hän teki aivan ottelun alussa Hammarbyn kaksi ensimmäistä maalia. Hänelle kausi 2012-2013 olikin läpimurtovuosi. Hänet arvioitiin ensimmäisen Hammarby-kauden perusteella Ruotsin Elitserienin pelaajaparhaimmistoon. 
Gilljam on pelannut yhdet MM-kisat keväällä 2014. Niissä Ruotsi saavutti hopeaa. 
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Henkilökohtaisesti