Ilmari Koppinen

Yrjö Ilmari Koppinen (s. 8. tammikuuta 1918 Rauma) on suomalainen apulaisprofessori, sotaveteraani ja veteraaniurheilija. 
Henkilökohtainen elämä.
Koppinen syntyi Raumalla ja jäi orvoksi 12-vuotiaana. Hän oli 6-vuotias vuonna 1924, kun hänen äitinsä kuoli keuhkokuumeeseen ja 12, kun isä menehtyi vain hieman yli 40-vuotiaana syöpään. Ilmari jäi isoveljensä Raimon kanssa kahden, ja he varttuivat kolmessa eri sijaiskodissa. Asuttuaan usealla eri paikkakunnalla lapsuudessaan hän asettui uudelleen Raumalle, jossa aloitti partiotoiminnan. Koppinen oli aktiivinen partiolainen, ja hän on kutsunut partiojärjestöä toiseksi kodikseen. Hän valmistui ylioppilaaksi Rauman lyseosta vuonna 1938. 
Välirauhan aikana Koppinen ehti opiskella hetken Turun yliopistossa. Jatkosodan jälkeen hän aloitti opinnot Teknillisen korkeakoulun maanmittausosastolla, mistä hän valmistui vuonna 1948. Hän työskenteli sittemmin erilaisissa maanmittausalan tehtävissä pääasiassa Lahdessa ja Salossa. Lisäksi hän on työskennellyt Teknillisen korkeakoulun maanmittausosaston apulaisprofessorina 
Koppinen tapasi vaimonsa Esterin jatkosodan aikana Oulussa ollessaan. He menivät naimisiin vuonna 1943, kun Koppinen sai yhden päivän häälomaa. 
Vuonna 1987 Koppinen aloitti veteraaniurheilutoiminnan. Hän osallistui myöhemmin 70-vuotiaiden sarjassa 80 metrin aitajuoksun Euroopan-mestaruuskisoihin Italian Veronassa, missä hän saavutti hopeaa. Sittemmin Koppinen on voittanut yhteensä yli 1 600 veteraaniurheilun mitalia, joista 12 on maailmanmestaruuksia. Hänellä on hallussaan myös 300 metrin aitajuoksun maailmanennätys 90-vuotiaiden miesten sarjassa. SM-, PM-, EM- ja MM-mitaleita Koppisella on yhteensä 381.
Tammikuussa 2024 106 vuotta täyttänyt Koppinen osallistui saman kuun aikana Salossa kuulantyöntökisaan ja sai parhaaksi tuloksekseen 2 metriä ja 66 senttiä kaksikiloisella kuulalla. Tulos jäi 21 senttiä 105-vuotiaiden sarjan Suomen ennätyksestä, jonka Koppinen työnsi vuonna 2023. Merkittävän suorituksesta teki, että Suomen Aikuisurheiluliiton (Saul) mukaan Koppisen tulos oli vanhimman suomalaisen urheilussa tekemä kilpailutulos kautta aikojen.
Koppinen on aktiivinen veteraanikuorolaulaja. Hän oli mukana laulamassa paljon julkisuutta saaneessa, vuoden 2015 itsenäisyyspäivän vastaanoton spontaanissa lauluesityksessä presidenttiparille. 
Koppinen asuu Salossa. Sotilasarvoltaan hän on yliluutnantti. Koppisella on kuusi lastenlasta ja kuusi lastenlastenlasta. 
Sotilasura.
Vuonna 1939 Koppinen aloitti varusmiespalveluksensa Niikkalan linnakkeessa Valamon saaristossa. Hän palveli sittemmin matruusina panssarilaiva "Ilmarisella". Kesken hänen aliupseerikurssinsa hänet komennettiin Suomenlinnaan kouluttamaan alokkaita, missä hän oli myös sodan syttyessä. Sittemmin hänet komennettiin reserviupseerikurssille Merisotakouluun. 
Välirauhan aikana Koppinen opiskeli Turun yliopistossa ja harrasti aitajuoksua. Jatkosodan syttyessa Koppinen siirtyi Rysäkarille keskiöupseeriksi. Vuonna 1942 hänet siirrettiin Lieksaan joukkueenjohtajaksi Rajajääkäripataljoona 6:teen. Joukkueenjohtajana Koppinen toimi etenkin Sorokan (nyk. Belomorski) ympäristössä eri tehtävissä, muun muassa kaukopartiomiehenä. 
Keväällä 1943 Koppinen sai erikoiskoulutuksen, joka sisälsi sotilaspoliisi- ja autokoulutusta. Hänen tehtäviinsä kuuluivat muun muassa liikenteen seuraaminen ja arkistojen tutkiminen kenraali A. F. Airon suorilla valtakirjoilla. Myöhemmin Koppinen siirrettiin Karjalankannakselle, missä hän toimi autojakoelimen päällikkönä. Hän siirtyi reserviin marraskuussa 1944.