Neptun (yhtiö)

Neptun (aikaisemmin Suomen Pelastusosakeyhtiö Neptun, Suomen Meripelastusosakeyhtiö Neptun) oli vuonna 1898 perustettu pelastus- ja hinausyhtiö ja myöhemmin Tallink Siljaa edeltäneen Effoan tytäryhtiö. Se suoritti erilaisia merenkulkuun liittyviä palvelutoimintoja, kuten hinauksia sekä erikoiskuljetuksia satamassa ja avomerellä. Yhtiöllä työskenteli myös sukeltajia ja sen palveluihin kuului tarpeiden vaatiessa ja olosuhteiden mahdollistaessa myös uponneiden alusten nosto. Yhtiö myi viimeisen höyrykäyttöisen hinaajansa pois vuonna 1969, ja vuodesta 1983 se toimi nimellä Oy Hangon Hinaus Ab, kunnes yhtiö lakkautettiin ja sulautettiin Effoaan vuonna 1989.
Yhtiön nimi tulee roomalaisesta meren jumala Neptunuksesta.
Viktor Ek, Julius Tallberg ja M.E. Fazer perustivat Helsingissä Suomen Meripelastusosakehtiö Neptunin vuonna 1898. He halusivat avata kilpailua suomalaisille toimijoille, sillä itäisellä Suomenlahdella toimivat kaupalliset meripelastuspalvelut olivat tuolloin pitkälti ulkomaalaisten yhtiöiden hallinnassa. 
Yhtiön kehitys ja joitakin aluskauppoja.
Yhtiön osti ensimmäisen ja toisen aluksensa Viipurista. Ensimmäinen alus oli höyrylaiva S/S "Ahti", joka ostettiin vuonna 1898 ja joka menetettiin pelastustehtävässä vain kuusi vuota myöhemmin vuonna 1904. Vuonna 1899 ostettiin toinen alus, pelastusalus S/S "Protector". Kolmas alus, S/S "Assistans", rakennettiin Ruotsissa vuonna 1900. "Assistans" modernisoitiin ja vahvistettiin jäissäkulkukykyiseksi vuonna 1922.
Kilpailu kiristyi Neptunin laivaston kasvaessa, minkä seurauksena Neptun teki 1900-luvun alussa yhteistyösopimuksia alueella operoineen ruotsalaisen meripelastusyhtiön ja virolaistaustaisen Etelä-Suomen Sukellus Oy:n kanssa.
Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö (myöhemmin Effoa) hankki Neptunin osakkeiden enemmistön vuonna 1910 ja irtisanoi sen jälkeen yhteistyösopimukset ruotsalais- ja virolaisyhtiöiden kanssa. 
Etelä-Suomen Sukellus Oy luopui meripelastustoiminnasta ja myi kolme alustaan pelastusvarusteineen Neptunille vuonna 1919. Myydyt alukset olivat "Freja", "Olly" ja "Hero". Neptun osti vuonna 1920 Pietarissa vuonna 1913 rakennetun höyrylaiva S/S "Konvoj'n" ja modernisoi aluksen vuotta myöhemmin vuonna 1921. Alusten määrän kasvaessa Neptunin toiminta laajentui kattamaan Kotkan, Helsingin, Hangon, Turun ja Pohjanlahden satamia.
Kotkaan sijoitettu Olly korvattiin vuonna 1936 Ruotsista ostetulla "Helioksella". "Freja" ja "Hero" myytiin jo aiemmin. "Helios" peruskorjattiin ja modernisoitiin vuonna 1946. 
Vuonna 1941 Neptun osti haaksirikossa vaurioituneen höyryrahtilaiva S/S "Lapponian" ja vaihtoi sen Englannissa vuonna 1895 valmistettiin "Salvatoriin". Lisäksi Neptun osti 40 vuotta vanhan höyrylaiva S/S "Mursun". 
Vuonna 1943 Neptun osti Viipruissa vuonna 1936 valmistetun "Herkuleksen". 
Neptunin viimeinen höyrykäyttöinen pelastusalus myytiin romutettavaksi vuonna 1969. 
Neptunin emoyhtiö Effoa osti Oy Hangon Hinaus Ab -yhtiön vuonna 1981. Yhtiö siirrettiin Neptunin omistukseen vuonna 1982 ja fuusioitiin Neptuniin vuonna 1983. Fuusioinnin jälkeen Neptunin nimi vaihtui ja se toimi viimeiset vuotensa nimellä Oy Hangon Hinaus Ab, kunnes se lakkautettiin ja sulautettiin Effoaan 22.11.1989 
Oy Hangon Hinaus Ab osti työntöalus "Herakleksen" vuonna 1982 (ei tule sekoittaa Oceanfart-yhtiön S/S "Heraklekseen"). Alus myytiin Alfons Håkans Oy Ab:lle vain kuusi vuotta myöhemmin vuonna 1988. Alfons Håkansin omistuksessa ollut "Herakles" ja sen työntämä proomu upposivat jouduttuaan onnettomuuteen Selkämerellä 2-3. maaliskuuta 2004.
Sotien aikana.
Suomen valtio mobilisoi Neptunin laivat käyttöönsä talvi- ja jatkosodan aikana. Neptun sai harjoittaa kaupallista pelastustoimintaa vain silloin, kun valtio ei itse tarvinnut aluksia.
Neptunin alukset osallistuivat sotien aikana lukuisiin pelastustehtäviin, joista vaikein suoritettiin vuonna 1940, kun valtion omistana jäänmurtaja "Sampo" ajoi tammikuussa karille Reposaaren edustalla Porissa. Jäänmurtaja "Tarmo" avasi väylän viikon kuluttua haaksirikosta, jolloin paikalle saapunut "Assistans" totesi jääolosuhteet liian vaikeiksi ja joutui palaamaan takaisin. Pelastustoimia päästiin jatkamaan vasta toukokuussa, jolloin jäänmurtaja "Sisu" avasi väylän "Sampon" luokse uudelleen. Pelastusoperaatioon osallistuivat "Assistans", "Protector", "Konvoj" ja "Herkules". Operaatio oli vaativa, "Sampo" saatiin hinattua Turkuun vasta juhannusaattona.
Saksalainen rahtilaiva S/S "Hindenburg" törmäsi venäläisen sukellusveneen laskemaan merimiinaan Utön luona 17.11.1942 ja upposi kaksi päivää myöhemmin kesken hinauksen. Hindenburgin lastina oli mm. kuorma- ja henkilöautoja, maastoajoneuvoja, moottoripyöriä ja tykinvetäjäksi modifioitu telaketjutraktori. Aluksella kuljetettiin myös noin tuhatta venäläistä sotavankia, jotka oli tarkoitus viedä Pohjois-Suomeen tie- ja rautatietöihin. "Hindenburgin" miehistö evakuoitui muille aluksille miinaanajon jälkeen ja alusta alettiin hinata sisäsaaristoon, jolloin se juuttui karille Snökubbin kohdalla. Osa sotavangeista murtautui tässä vaiheessa aluksen kannelle, jolloin saksalaiset ampuivat heitä 20 mm konetykillä. Tämän jälkeen paikalle kutsuttiin Neptunin S/S "Assistans" ja virolainen hinaaja S/S "Pernan". Suomalaisten meripelastajien saavuttua paikalle eloon jääneet sotavangit saatiin siirrettyä proomuilla Turkuun. Suomalaisten meripelastajien saavuttua paikalle "Hindenburg" irrotettiin karilta ja otettiin uudestaan hinaukseen, mutta alus katkesi kahtia käännöksen aikana illalla 19. marraskuuta 1942 ja upposi 55 metrin syvyyteen. "Hindenburgilla" oli tuolloin kyydissä ainoastaan "Assistansin" perämies ja sukeltajaoppilas, jotka pomitiin merestä hylyn upottua.
Saksalainen JU-52-ambulanssilentokone teki pakkolaskun Espoonlahteen 5. tammikuuta 1944 ja upposi osittain jäihin. Kone lähti Königsbergistä määränpäänään Kemi, ja sen oli tarkoitus tehdä välilasku Tallinnassa, mutta kone jatkoikin jostain syystä suoraan Suomenlahden yli ja joutui lopulta tekemään pakkolaskun todennäköisesti polttoaineen loppumisen takia. Koneen keula meni pakkolaskun yhteydessä jääpeitteestä läpi niin, että ainoastaan perä jäi näkyville. Matkustajat pääsivät omin avuin koneesta ulos, mutta heistä seitsemän tai kahdeksan loukkaantui. Lentokoneen hylky hinattiin pois saman kevään aikana. Hinaukseen osallistui mm. Neptun Oy.
Joitakin pelastusoperaatioita.
Nikolai II:ta ja hänen perhettään kyydittänyt, siihen aikaan maailman suurin yksityisjahti S/S Standard ajoi karille Hangon ja Bromarvin välisellä merialueella syyskuussa 1907, sillä karikkoa ei ollut merkitty merikartaan. Pelastusoperaatioon osallistunut Neptun sai pelastuspalkkion, kun taas Suomen luotsilaitos tuomittiin aiheetta syylliseksi karille ajoon. Luotsilaitos alistettiin muutama vuosi myöhemmin kokonaan Venäjän meriministeriön alaisuuteen vuonna 1912.
Suomen merivoimien torpedovene S2 upposi Porin edustalla myrskyssä 4.10.1925. Tapaus on Suomen merivoimen vakavin rauhanajan onnettomuus. Vaasassa ollut "Protector" ja vielä silloin ruotsalaisomisteinen "Helios" saivat hälytyksen laivaston esikunnasta. "Protector" ja "Helios" lupasivat apuaan, mutta eivät kuitenkaan ehtineet ajoissa paikalle ja S2 upposi Porin edustalla vieden 53-henkisen miehistön mukanaan. Suurehko aalto kaatoi S2:n ylösalaisin, eikä aluksesta saatu näköhavaintoja enää kello 13.25 jälkeen. 
"Assistans" ja "Protector" osallistuivat amerikkalaisen "Eastern Star" -laivan avustustoimiin, kun kivihiiltä ja rautatiekiskoja lastinaan kuljettanut laiva jäi jumiin matalikolle Hangon edustalla vuonna 1921. Lastin purkamiseen osallistui 120 miestä, ja kun lasti oli purettu, "Protector" ruoppasi potkurivirran avulla hiekkaa "Eastern Starin" alta, vuorotellen laivan molemmilta puolilta. Ruoppauksen jälkeen laivan perää nostettiin pumppaamalla sen keulaan vettä, ja tämän jälkeen laiva saatiin irrotettua matalikolta ja hinattua Hangon satamaan.
Neptun osallistui S/S "Ariadnen" pelastusyritykseen joulupäivänä 1944, kun Leningradiin sotakorvauksena matkalla ollut "Ariadne" juuttui Enskerin matalikolle Hangon edustalla. Alus saatiin irti vasta keväällä 1945. Vaurioutunut "Ariadne" ei kelvannut Neuvostoliitolle, joten sotakorvauksena päädyttiin lopulta luovuttamaan sen sijasta "S/S Aallotar." Karilleajon huhuttiin olleen tahallinen teko, koska luotsi Viktor Forsell ei halunnut luovuttaa alusta. Sekä "Aallottaren" että "Ariadnen" omistaja oli Neptun-yhtiön pääomistaja, Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiö.