Thomas Ball Barratt

Thomas Ball Barratt (22. heinäkuuta 1862 Albaston, Englanti – 29. tammikuuta 1940 Oslo, Norja) oli norjalainen metodistipastori. Hän oli helluntaiherätyksen edelläkävijänä Euroopassa. 
Tausta.
Barratt oli brittiläistä syntyperää. Hänen perheensä muutti Englannista Norjaan, kun Thomas oli noin viisivuotias. Barrattin isä oli kaivostoiminnan johtaja ja äiti opettaja. Koulutuksenssa Barratt sai Tauntonin Queens’ Collegessa Englannissa. Barratt oli urheilullinen, ja hänellä oli myös taiteellisia taipumuksia. Barratt opiskeli musiikkia Edvard Griegin johdolla. Thomas Barratt muutti vuonna 1889 puolisonsa Lauran kanssa Kristianiaan.
Ura ja palvelutehtävä.
Metodistipastorina.
Barratt tuli uskoon 12-vuotiaana. Hän sai nuorena saarnaajakoulutuksen kotipaikkakunnallaan Varaldsøyssä, jossa hän luki postillaa hartaustilaisuuksissa. Luterilaiset postillat tuntuivat Barrattille yksipuolisilta, ja hän ryhtyi kääntämään Dwight L. Moodyn ja John Wesleyn kirjoituksia norjaksi. Ensimmäisen saarnansa Barratt piti joulukuussa 1880. Pari vuotta myöhemmin hän suoritti paikallissaarnajan tutkinnon Bergenissä. Barratt muutti vaimonsa Lauran kanssa Kristianiaan vuonna 1889 ja aloitti kaupunkilähetyksen kesällä 1902. Barratt toimitti hengellistä julkaisua nimeltä "Byposten".
Yhdysvalloissa.
Syksyllä 1905 Barratt lähetettiin Yhdysvaltoihin varainkeräysmatkalle kaupunkilähetyksen toimitaloa varten. Barrattilla oli mukanaan seitsemäntoista metodistikirkon piispan sekä Norjan kuningas Haakon VII:n suositukset. Yli vuoden kestänyt matka ei kuitenkaan sujunut varojen keräyksen näkökulmasta toivotusti. Matkallaan Barratt tuli tietoiseksi Azusa-kadun herätyksestä ja kävi kirjeenvaihtoa William J. Seymourin ryhmän kanssa. Barrattin vierailu Los Angelesiin ei vielä järjestynyt, mutta Barratt vieraili New Yorkissa kokoontuneen helluntairyhmän tilaisuudessa. Marraskuussa 1906 Barratt koki hengellisen uudistumisensa.
Pohjolan helluntaiapostolina.
Barratt kirjoitti henkikasteestaan "Byposten"-lehteen ja palasi Norjaan joulukuussa 1906. Barrattin aloittamissa kokouksissa alkoi esiintyä voimakasta uskonnollista heräämistä, jota verrattiin Azusa-kadun herätyksiin. Sanomalehdet kirjoittivat "Barrattilaisherätyksestä" etusivun uutisia, sekä tarkastelivat ilmiötä myönteisesti ja kielteisesti. Anglikaaninen pappi Alexander Boddy vieraili vuonna 1907 Barrattin tilaisuudessa. Vaikuttuneena Boddy kutsui Barrattin Englantiin julistusmatkalle. Matkan vaikutuksesta ryhdyttiin Sunderlandissa järjestämään vuotuisia helluntaikonferensseja ja herätys levisi nopeasti.
Oslossa vierailivat myös saksalaiset luterilaiset papit Jonathan Paul ja E. Meyer, jotka veivät helluntaisanomaa Saksaan. Norjasta helluntaiherätys levisi nopeasti Ruotsiin. Metodistipastori Ågren tutustui seurakunnan toimintaan. Samoin nuori baptistipastori Lewi Pethrus vieraili Oslossa 1907 ja ystävystyi Barrattin kanssa. Barrattin toiminnasta tuli kansainvälistä. Vuonna 1908 Barratt vieraili Intiassa. Helluntaisanoma levisi myös "Byposten"-lehden välityksellä, jolle vuonna 1910 annettiin uusi nimi "Korsets Seier" ().
Karismaattisten ilmiöiden vuoksi Barrattille ja metodistikirkolle tuli välirikko. Myöhemmin Barratt myös muutti mielensä lapsikastetta vastaan ja otti kasteen 1913 Tukholmassa Lewi Pethruksen johtamassa Filadelfia-seurakunnassa. Hän on merkinnyt Norjan helluntailaisuudelle samaa kuin Lewi Pethrus Ruotsin helluntailaisuudelle. 
Virsi- ja laulurunoilijana.
Barrat on kirjoittanut useita hengellisiä lauluja ja virsiä sekä kääntänyt niitä jo 18-vuotiaana. Hänen kokoelmansa "Evangeliske Sanger" ilmestyi 1887 ja kokoelma "Maran ata" 1911. Sen myöhemmässä laitoksessa oli 100 Barratin kirjoittamaa ja yli 130 kääntämää laulua. Hänen laulunsa uudistivat pohjoismaista herätyslaulujen muotoa siten, että hän anglosaksiseen tapaa liitti lauluihin kertosäkeen, joka kertautuu jokaisessa säkeistössä.
Barratin kirjoittamia lauluja on myös suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa:
Hengellinen laulukirja
Seurakunta laulaa
Ruotsin kirkon virsikirja