tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ordnungspolizei

Ordnungspolizei eli Orpo () oli Natsi-Saksan poliisivoimien haara vuodesta 1936 vuoteen 1945 asti. Osastoon kuuluvia poliiseja kutsuttiin myös nimellä "Grüne Polizei" (Vihreä poliisi) heidän käyttämiensä vihreiden univormujen vuoksi. 
Ordnungspolizei perustettiin yhdistämään kuntien ja kaupunkien poliisivoimat, joita aiemmin oli johdettu varsin erillään osavaltiojaon pohjalta. Sen johtajana toimi Kurt Daluege.
Ordnungspolizeissa palvelevien SS:n jäsenten sallittiin käyttää SS-tunnuksia ja SS:n miekkaa palveluksessaan. SS-upseerikouluista valmistuneiden oli myös mahdollista päästä työhön Ordnungspolizein riveihin. Vuoden 1941 loppuun mennessä 30 prosenttia Ordnungspolizein jäsenistä oli myös SS:n jäseniä ja 66 prosenttia kansallissosialistisen työväenpuolueen jäseniä.
Itärintamalla.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 mukana oli 11 640 Ordnungspolizein jäsentä ja 430 sen upseeria. Sen joukko-osastot jakautuivat edelleen seuraavasti:
Ordnungspolizein tärkeimpiä tehtäviä miehitysalueilla olivat rintaman taakse jääneiden vihollisten, rikollisten ja poliittisten tekijöiden tuhoaminen, sotataloudelle tärkeiden paikkojen ja liikennevälineiden suojaaminen sekä sotavankien valvonta ja kuljetus. Einsatzgruppen-yksiköiden mukana toimivat yksiköt osallistuivat juutalaisten, kommunistipuolueen johtohenkilöiden ja muiden natsi-ideologian "ali-ihmisiksi" määrittelemien ryhmien tuhoamiseen. Ordnungspolizein yksiköille ei Neuvostoliiton alueella toimittaessa yleensä annettu selkeitä määräyksiä, vaan johtajien annettiin tulkita annettu ohjeistus oman ideologisen näkökantansa mukaisesti, joka tuossa vaiheessa oli pitkälti hallinnon mielen mukainen.
Ordnungspolizein 309. pataljoona osallistui majuri Ernst Weisin johdolla heinäkuussa 1941 Białystokissa paikallisen gheton tuhoamiseen, jossa kuoli noin 2 000–2 200 juutalaista. Useat pataljoonan jäsenet joutuivat vuosina 1967–1968 tapauksen johdosta oikeuteen Länsi-Saksassa.
Nummisuutarit (vuoden 1938 elokuva)

Nummisuutarit on Wilho Ilmarin ohjaama mustavalkoelokuva vuodelta 1938. Se on keskimmäinen kolmesta Aleksis Kiven näytelmään "Nummisuutarit" (1864) pohjautuvasta elokuvasta.
Etelä-Hämeeseen sijoittuvassa komediassa nummisuutarin poika Esko lähtee puhemies Mikko Vilkastuksen kanssa hakemaan itselleen morsianta Karrin kasvattityttärestä Kreetasta, mutta kaikki ei suju suunnitelmien mukaan.
Julkaisu.
"Nummisuutarit" oli alun perin viinakohtausten jälkeen kielletty lapsilta, mutta vaikka ne leikattiin pois, muutosta ei tullut vielä usean uuden tarkastuspyynnön jälkeenkään. Vuonna 1990 se sai merkinnän sallittu ja sittemmin suositusikärajaksi 10 vuotta.
Pitkäpalot

Pitkäpalot ("Arabis") on ristikukkaiskasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jossa on sata hyväksyttyä lajia. Lajeista kaksi, jäykkä- ja tunturipitkäpalko, kasvaa Suomessa luonnonvaraisena. Joitain lajeja käytetään myös monivuotisina koristekasveina eli perennoina.
Lajeja.
Sukuun on aiemmin sijoitettu pölkkyruoho eli ketopölkkyruoho ("Turritis glabra", syn. "Arabis glabra"), raippalitu eli korkeapitkäpalko ("Pseudoturritis turrita", syn. "Arabis turrita") ja lännenkaartolitu eli lännenpitkäpalko ("Boechera divaricarpa", syn. "Arabis divaricarpa").
Kasarmin tytär

Kasarmin tytär on Aarne Laineen ohjaama elokuva vuodelta 1954. 
Musiikintäyteinen ja vauhdikas kasarmikomedia, jossa kasarmissa varttunut ja nyt ylioppilaaksi päässyt orpotyttö Irmeli Autere kauhistuttaa holhoojansa majurin, vääpelin ja sotilaskodin johtajattaren ilmoittamalla menevänsä pian naimisiin asevelvollisuutta suorittavan säveltäjä-korpraalin kanssa. Irmelille kasarmi on aina ollut kuin oma koti ja sen rykmentti kuin isä ja äiti. Ja mikä vielä pahempaa, Irmeli unelmoi näyttelijättären ammatista ja on jo saanut kutsun koekuvaukseen.
Kriitikon arviossa "Kasarmin tytär" on valju sotilasfarssi. Elokuvan keskeinen kuvio on Irmelin (Elina Pohjanpää) ja säveltäjä, korpraali Olavin (Heikki Heino) romanttinen suhde. Perinteistä huumoria on käytetty pukemalla mies naiseksi. Elokuva on Laineen esikoisohjaus, jonka hän teki isoveljensä Edvin Laineen suojeluksessa.
Niello

Niello on menetelmä metalliesineiden koristeluun, joka muistuttaa emalointia. Niello-menetelmässä metalliesineen pintaan kaiverretut kuviot täytetään sulalla mustalla niello-massalla. Massa on alhaisessa lämpötilassa sulava metalliseos, joka koostuu hopeasta, lyijystä, kuparista, rikistä sekä booraksista.
Niello-menetelmä tekee esineen pinnasta sileän ja kiiltävän. Niello-koristelu on ollut yleistä muun muassa hopea- ja pronssikoruissa sekä miekkojen kahvoissa.
Victor Wanyama

Victor Mugubi Wanyama (s. 25. kesäkuuta 1991 Nairobi) on kenialainen jalkapalloilija. Aiemmin skotlantilaista Celticiä ja Dunfermlineä, englantilaista Southamptonia ja Tottenham Hotspuria sekä kanadalaista CF Montréalia edustanut Wanyama on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja.
Wanyaman veli, McDonald Mariga, on myös ammattilaisjalkapalloilija ja on edustanut muun muassa Italian Serie A:n Internazionalea ja Parmaa. Mariga ja Wanyama kuuluvat Kenian jalkapallohistorian parhaimpiin pelaajiin.
Ammattilaisura.
Wanyama aloitti ammattilaisuransa Belgian pääsarjan Beerschotissa, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana yhteensä 50 ottelua. Heinäkuussa 2011 Skotlannin suurseura Celtic osti hänet riveihinsä 900 000 punnan siirtosummaa vastaan. Wanyama voitti Celticissä Skotlannin liigamestaruuden vuosina 2012 ja 2013 sekä jälkimmäisenä kautena myös cupmestaruuden.
Kausina 2013–2016 Wanyama edusti englantilaisseura Southamptonia. Hän pelasi kolmen kauden aikana Valioliigassa 85 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Hän siirtyi 24. kesäkuuta 2016 Southamptonista Tottenham Hotspuriin. Siirtosumma oli noin 14,4 miljoonaa euroa.
Wanyama pelasi Tottenhamissa kolmen ja puolen vuoden aikana 69 valioliigaottelua ja teki niissä kuusi maalia. Hän pelasi kuudessa ottelussa Tottenhamin edetessä Mestarien liigan loppuotteluun kaudella 2018–2019.
Wanyama siirtyi ilmaissiirrolla Major League Soccerin Montreal Impactiin maaliskuussa 2020.
Kenian maajoukkueessa Wanyama on pelannut 65 ottelua ja tehnyt kahdeksan maalia. Viimeisimmän maaottelunsa hän on pelannut marraskuussa 2020.
Andrew Crofts

Andrew Lawrence Crofts (s. 29. toukokuuta 1984 Chatham, Englanti) on walesiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on seuratasolla edustanut muun muassa Gillinghamia, Brighton &amp; Hove Albionia, Norwich Cityä ja Charlton Athleticia.
Ura.
Crofts pelasi vuodesta 2001 yhdeksän vuotta, vuoteen 2009 saakka Englannin alemmilla sarjatasoilla Gillinghamissa. Tämän jälkeen seura purki hänen sopimuksensa ja Crofts siirtyi vapaana pelaajana Brighton &amp; Hove Albioniin. Vietettyään seurassa vain yhden kauden, josta puolet kapteenina, Norwich City osti hänet noin 300 000 punnalla. Crofts oli iso osa Englannin mestaruussarjasta Valioliigaan noussutta joukkuetta kaudella 2010–2011. Seuraavalla kaudella Croftsin peliaika kuitenkin väheni tasaisesti kauden puolenvälin jälkeen. Elokuussa 2012 Brighton hankki hänet takaisin.
Englannissa syntynyt Crofts oli kelvollinen edustamaan Walesin maajoukkuetta, koska yksi hänen isovanhemmistaan oli walesiläinen. Crofts on pelannut 29 A-maaottelua maalisaldon näyttäessä vielä nollaa.
Valkoisten dyynien ratsastajat

Valkoisten dyynien ratsastajat on rap-yhtye Teflon Brothersin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. tammikuuta 2013 Universal Musicin alaisuudessa toimivan Johanna Kustannuksen kautta. Albumin tuotannosta vastaa muun muassa DJPP ja Ercola.
Taustaa.
Albumin ensimmäinen singlestä "Poimunopeus" julkaistiin musiikkivideo huhtikuun lopulla 2012. Kappaleen on tuottanut Bleakk. Kesäkuussa 2012 julkaistiin toinen single "Lähestymiskieloja". Lokakuussa 2012 julkaistiin musiikkivideo kappaleesta "Toukasta eroon". Kappaleen "Seksikkäin jäbä" musiikkivideo julkaistiin 31. joulukuuta 2012. Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen singlelistan kolmannelle sijalle. Kappaleesta julkaistiin rock-henkinen remixversio huhtikuussa 2013 nimellä "Seksikkäin jäbä (Mötley RMX) Xcovered", ja myös sitä varten julkaistiin musiikkivideo. Kaksi muuta musiikkivideota julkaistiin kappaleista "Jee jee" ja "Pidä itsesi miehenä". Itse albumi saavutti Suomen virallisen albumilistan kuudennen sijan.
Jaana Karrimaa

Jaana Karrimaa (s. 1958 Hämeenlinna) on suomalainen kunnanjohtaja, joka on toiminut Viialan kunnanjohtajana 1995–2006, Harjavallan kaupunginjohtajana 2006–2017 ja Nousiaisten kunnanjohtajana 2017–2018. 
Aikaisemmin 1980- ja 1990-luvuilla Karrimaa oli Mäntsälän kunnan palveluksessa ja toimi Suomen Kuntajohtajat ry:n puheenjohtajana 2011–2012. Hän oli yhdityksen ensimmäinen naispuheenjohtaja. Koulutukseltaan Karrimaa on valtiotieteen maisteri ja puoluetaustaltaan sosiaalidemokraatti.
Harjavallan kaupunginjohtajana toimiessaan Karrimaa sai kirjallisen varoituksen epäasiallisesta kohtelusta ja häirinnästä työpaikalla. Hän kiisti työskentelyään koskevat epäilyt ja syytökset. Keväällä 2017 Harjavallan kaupunginhallitus oli aikeissa erottaa Karrimaan, mutta hän pyysi lopulta itse eroa.
Helge Nygrén

Helge Erkki Waldemar Nygrén (30. lokakuuta 1924 Helsinki – 16. joulukuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen urheilukirjailija.
Nygrén työskenteli TUL-lehden toimitussihteerinä vuosina 1945–1953 sekä myöhemmin päätoimittajana Urheilun Kuva-Aitassa ja Moottoriurheilu-lehdessä. Vuosina 1965–1978 hän toimi Oy Suomen Autoteollisuus Ab:n tiedotuspäällikkönä.
Helge Nygrén oli yksi Suomen tuotteliaimpia urheilukirjailijoita. Hän julkaisi itse tai oli mukana toimittamassa yli 40 urheiluaiheista kirjaa. Nygrénin merkittävimpänä teoksena voidaan pitää vuosina 1978–1988 julkaistua 6-osaista Suuri Olympiateos -kirjasarjaa, jota hän toimitti yhdessä Markku Siukosen kanssa. Se on saanut useita tunnustuksia, teos valittiin muun muassa Vuoden urheilukirjaksi vuonna 1988. 
Nygrénillä oli myös suuri urheiluaiheinen kirjasto, joka käsitti yli 6 000 teosta. Ne ovat nykyään Suomen Urheilumuseon kokoelmissa. Professorin arvonimen Nygrén sai vuonna 1980 ja kunniatohtorin vuonna 1982. Suomen olympiakomitean hallitukseen hän kuului vuosina 1973–1988.
G.I. Blues (albumi)

G.I. Blues on Elvis Presleyn yhdestoista musiikkialbumi. Se ilmestyi RCA Victor -levymerkillä lokakuussa 1960. Monofonisen levyn luettelotunnus on LPM 2256 ja stereofonisen LSP 2256. Äänityssessiot pidettiin julkaisuvuonna 27.–28. huhtikuuta ja 6. toukokuuta RCA:n C-studiossa ja Radio Records -studiossa Hollywoodissa. Albumi oli "Billboard"-lehden albumilistan kärjessä. Recording Industry Association of America (R.I.A.A) vahvisti albumin myyneen kultaa 13. maaliskuuta 1963 ja platinaa 27. maaliskuuta 1992.
Sisältö.
Albumin musiikki koostuu lauluista, jotka ovat mukana Elviksen tähdittämässä elokuvassa G.I. Blues – Café Europa. Laulu "Wooden Heart" julkaistiin singlenä Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa se oli listaykkönen kuuden viikon ajan. Yhdysvalloissa Joe Dowell levytti kappaleesta cover-version ja se päätyi
Billboard Hot 100 -listan kärkeen. Myöhemmin RCA julkaisi Presleyn version kaksi kertaa singlen B-puolena; vuonna 1964 uudelleenjulkaisusinglellä "Blue Christmas" ja seuraavana vuonna singlellä "Puppet on a String". Tämä oli myöhäsyntyinen julkaisu Elvis-elokuvasta "Girl Happy". Laulut "G.I. Blues", "Wooden Heart", "Shoppin' Around" ja "Doin' the Best I Can" ovat mukana vuoden 1995 soundtrack-kokoelmalla "Command Performances: The Essential 60s Masters II".
Tekijänoikeussyistä johtuen albumin eurooppalaisessa julkaisussa avausraidan "Tonight Is So Right for Love" tilalla on "Tonight's All Right for Love", joka on muokattu 1800-luvun valssikuningas Johann Strauss II:n sävelmästä. Kappaleen "Tonight Is So Right for Love" melodia on suoraan barcarollesta, jonka on säveltänyt Jacques Offenbach, yksi Straussin aikalaisista. Yhdysvalloissa "Tonight's All Right for Love" ilmestyi vasta kokoelmalla "Elvis: A Legendary Performer Volume 1" vuonna 1974. Soundtrackilla oleva versio kappaleesta "Blue Suede Shoes" on toisinto laulusta, jonka Presley alun perin äänitti vuonna 1956. Se on yksi harvoista lauluista, jotka Presley levytti uudelleen uransa aikana. Muita ovat "Love Letters" ja "A Little Less Conversation".
Vuonna 1960 "G.I. Blues" -elokuvamusiikkialbumi oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi kategorioissa "Best Sound Track Album Or Recording Of Original Cast From A Motion Picture Or Television" ja "Best Vocal Performance Album, Male".
Uusintajulkaisut.
27. huhtikuuta 1997 RCA julkaisi albumin uudelleenmasteroituna CD-levynä. Mukana oli kahdeksan bonusraitaa alkuperäisistä äänityssessioista. Kaksi lauluista oli aikaisemmin kuultuja: "Tonight's All Right for Love" ja akustinen versio kappaleesta "Big Boots", joka on myös Elviksen kuolemanjälkeisellä vuoden 1978 albumilla "Elvis Sings for Children and Grown-Ups Too".
Vuonna 2008 Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin sarjassaan "Original Album Classics" 5xCD (RCA 88697295572CD5). Sisältää bonuskappaleen "Tonight's All Right for Love".
Kappaleet.
Vuoden 1997 uusintajulkaisun bonusraidat.
"Albumien listasijoitukset Billboard 200:sta."
Van Amersfoort Racing

Van Amersfoort Racing on alankomaalainen pikkuformulatalli, jonka perusti Frits van Amersfoort vuonna 1975. Tallista ovat nousseet F1-luokkaan muun muassa Huub Rothengatter, Jos Verstappen, Christijan Albers, Max Verstappen, Charles Leclerc, Anthoine Hubert, Mick Schumacher, Liam Lawson, Oliver Bearman ja Franco Colapinto.
Talli on voittanut Saksan Formula 3 -sarjan kuljettajien mestaruuden vuosina 1998, 2007, 2009 ja 2011. Vuonna 2005 talli voitti Hollannin Formula Renault -sarjan mestaruuden. Kaudella 2025 talli kilpailee FIA Formula 2 Championship, FIA Formula 3 Championship, Formula Regional European Championship ja Italian F4 Championship -sarjoissa.
Talli kilpaili aikaisemmin muun muassa ADAC Formula 4, Euroformula Open Championship, European Formula 3, Formula 3 Euro Series, Formula Renault 2.0 NEC ja Saksan Formula 3 -sarjoissa.
Historia.
Tiimin perusti vuonna 1975 Frits van Amersfoort. Se kilpaili Formula Opel Lotus Benelux, Opel Lotus Euroseries ja Alankomaan Formula Ford -sarjoissa. Vuonna 1989 he voittivat Formula Ford 1600 Alankomaiden mestaruuden Marcel Albersin kanssa. Vuonna 1992 he voittivat Formula Opel Lotus Beneluxin Jos Verstappenin kanssa.
Saksan Formula 3 (1997–2002)
Vuonna 1997 tiimi osti ensimmäisen Opel-moottorilla varustetun Formula 3 -autonsa kilpaillakseen vuoden 1997 Saksan Formula 3 -mestaruuskilpailuissa. Tiimi keräsi kolme palkintopallia ja Bas Leinders sijoittui seitsemänneksi. 1998 tiimin kuljettajat voittivat yhdeksän 20 kilpailusta, ja Leinders voitti tiimin ensimmäisen Formula 3 -mestaruuden.
Formula Renault Netherlands (2003–2005)
Saksan ja Ranskan Formula 3 -kilpailut yhdistyivät Formula 3 Euro Series -sarjaan jonka jälkeen tiimi päätti siirtyä Formula Renault 2.0 Netherlandsiin vuonna 2003. 2005 oli sarjan menestynein kausi, kun Renger van der Zande voitti kuljettajien tittelin ja Bruins Choi otti kolmannen sijan.
Paluu Saksan Formula 3 -mestaruussarjaan (2006–2012)
Vuonna 2006 Van Amersfoort Racing palasi Saksan Formula 3 -sarjaan kahdella autolla.
Tiimi laajeni kilpailemaan 2008 ADAC Formel Mastersissa Emma Kimiläisen kanssa. Hänellä oli yksi palkintopalli sijoitus ja hän sijoittui kymmenenneksi kuljettajien tilastossa.
Vuonna 2010 tiimi laajensi kolmeen autoon Saksan F3:ssa.
Formula European Masters ja Formula 4 (vuodesta 2019)
Vuonna 2019 Van Amersfoort osallistui ensimmäiseen Formula European Masters -mestaruuskilpailuun. Formula European Masters peruttiin vähäisen osallistujamäärän takia ja Van Amersfoort osallistui ensimmäiseen Formula Regional European Championship -kilpailuun Sophia Flörschin kanssa. Dennis Hauger voitti 2019 Italian F4-mestaruuden 136 pisteellä seuraavaan kilpailijaan, mikä auttoi Van Amersfoortia voittamaan mestaruuden. Hauger sijoittui myös toiseksi ADAC Formula 4:ssä, vain seitsemän pistettä Théo Pourchairesta.
FIA Formula 2 ja Formula 3
Vuoden 2021 lopulla ilmoitettiin, että VAR korvaa HWA Racelabin FIA Formula 2- ja FIA Formula 3 -sarjoissa vuodesta 2022 alkaen.
Etapit 1–11 Italian ympäriajossa 2012

Vuoden 2012 Italian ympäriajon etappien 1–11 tulokset:
1. etappi.
5. toukokuuta 2012, Herning, Tanska, henkilökohtainen aika-ajo (8,7 km).
Lähde: Cyclingnews
2. etappi.
6. toukokuuta 2012, Herning–Herning, Tanska (206 km).
Lähde: Cyclingnews
3. etappi.
7. toukokuuta 2012, Horsens–Horsens, Tanska (190 km).
Lähde: Cyclingnews
4. etappi.
9. toukokuuta 2012, Verona, joukkueaika-ajo (32,2 km).
Lähde: Cyclingnews
5. etappi.
10. toukokuuta 2012, Modena–Fano (209 km).
Lähde: Cyclingnews
6. etappi.
11. toukokuuta 2012, Urbino – Porto Sant'Elpidio (210 km).
Lähde: Cyclingnews
7. etappi.
12. toukokuuta 2012, Recanati – Rocca di Cambio (202 km).
Lähde: Cyclingnews
8. etappi.
13. toukokuuta 2012, Sulmona – Lago Laceno (229 km).
Lähde: Cyclingnews
9. etappi.
14. toukokuuta 2012, San Giorgio del Sannio – Frosinone (166 km).
Lähde: Cyclingnews
10. etappi.
15. toukokuuta 2012, Civitavecchia–Assisi (187 km).
Lähde: Cyclingnews
11. etappi.
16. toukokuuta 2012, Assisi – Montecatini Terme (243 km).
Lähde: Cyclingnews
HiQ Finland

HiQ Oy (ent. HiQ Finland Oy) on ohjelmistoalalla toimiva konsulttiyritys, jonka toimistot sijaitsevat Espoossa, Helsingissä, Turussa, Tampereella, Hämeenlinnassa ja Joensuussa. HiQ Finland on keskittynyt ohjelmistokonsultointiin, digitaalisten palveluiden projektitoimituksiin, palveluiden ylläpitoon ja jatkokehitykseen sekä digitaaliseen designiin ja palvelumuotoiluun. 
HiQ Oy on HiQ Internationalin tytäryhtiö. HiQ Internationalin pääkonttori sijaitsee Tukholmassa, ja sillä on kaikkiaan 11 toimipistettä Ruotsissa, Suomessa, Puolassa ja Saksassa. Vuonna 2020 pääomasijoitusyhtiö Triton osti HiQ Internationalin 386 miljoonalla eurolla. Yhteensä HiQ:lla on yli 2 000 työntekijää.
Historia.
HiQ aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2000 tytäryhtiö HiQ East Oy:n perustamisen myötä. Vuonna 2002 yhtiö osti Suomesta Softplan Oy:n sekä lopetti HiQ East Oy:n toiminnan. Vuonna 2008 yhtiö osti TSG Test Solutionsin ja muutti sen nimeksi HiQ Quality Services. Vuonna 2010 HiQ Softplan ja HiQ Quality Services yhdistettiin HiQ Finlandiksi. Samana vuonna HiQ Finland laajeni edelleen ostamalla Frends Technologyn. HiQ Finlandin Kuusakoski Oy:lle toteuttama NETitse-palvelu valittiin vuoden 2010 ICT-hankkeeksi.
Vuonna 2016 HiQ International osti suomalaisen, digitaalisiin toteutuksiin erikoistuneen Great Apes Oy:n. HiQ on sittemmin jatkanut yritysostoja ja hankki suomalaisen digitaalisen verkkokaupan toimijan Lamia Oy:n. Kauppa julkistettiin marraskuussa 2021.
Tammikuussa 2024 HiQ kertoi vahvistavansa fokustaan eriyttämällä Frends -liiketoiminnan erilliseen yhtiöönsä. Pitkään suunnitellun jakautumisen jälkeen HiQ:n it-konsultointi sekä Frendsin integraatioliiketoiminta jatkavat omina erillisinä yhtiöinään. Samalla HiQ:n Suomen yhtiön virallinen nimi muuttui HiQ Finland Oy:sta HiQ Oy:ksi. 
Tammikuussa 2024 HiQ kertoi ostaneensa Ambientia Oy:n julkisen sektorin liiketoimintayksikön. Ambientian julkisen sektorin liiketoimintayksiköstä siirtyy HiQ:lle lähes sata osaajaa, mikä merkitsee HiQ:lle merkittävää liiketoiminnan kasvua Suomessa. 
Tuotteet.
HiQ suunnittelee ja toteuttaa erilaisia, usein liiketoimintakriittisiä ohjelmistoratkaisuja suurille suomalaisille yrityksille ja organisaatioille. HiQ tekee digitaalisia palveluita ideasta toteutukseen ja ylläpitoon. HiQ järjesteli palvelualueitaan uudelleen vuoden 2024 alussa, minkä johdosta jo olemassaolevien ohjelmointi-, design-, cloud-, jatkuvat palvelut- ja digital commerce-alueiden rinnalle syntyi uusi palvelualue, AI, Data &amp; Automaatio. 
Yrityksen toimintakulttuurissa korostuvat selkeys ja yksinkertaisuus.
Kaivurinilkka

Kaivurinilkka eli vanhemmalta nimeltään kaivautujaluikero ("Scytalina cerdale") on ahvenkaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan Tyynenmeren pohjoisosissa. Se on ainoa laji kaivurinilkkojen heimossa (Scytalinidae).
Koko ja ulkonäkö.
Kaivurinilkka kasvaa korkeintaan 15 cm pitkäksi. Ruumiinrakenteeltaan se on pitkulainen. Kaivurinilkan selkä- ja peräevät alkavat ruumiin keskivaiheelta ja ovat yhdistyneet pyöreän pyrstöevän kanssa. Rintaevät ovat kalalla pienet ja vatsaevät puuttuvat. Silmät ovat pienet ja sijaitsevat lähellä selkää. Lajilla ei ole uimarakkoa. Väriltään kaivurinilkka on vaaleanpunertavan ruskea ja ruumiissa on violetteja laikkuja.
Levinneisyys ja elintavat.
Kaivurinilkkaa tavataan kylmistä vesistä Kalifornian keskiosista pohjoiseen Alaskaan ja Beringinmerelle. Laji elää lähellä rannikkoa, kivikkoisilla alueilla ja vuorovesilammikoissa. Se kaivautuu usein sorapohjaan tai piileskelee kivien tai simpukoiden alla.
Domingues

Domingues on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi tai taiteilijanimi:
Pizzaleikkuri

Pizzaleikkuri on pizzan tai muiden paloiksi jaettavien ruoka-annosten leikkaamiseen tarkoitettu työkalu. Yleisimmässä mallissa on varteen akseloitu pyöreä, pyörivä ja sileäreunainen terä. 
Pizzaleikkurin kaltainen pyöreällä rullaterällä varustettu väline patentoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1892. Alkuperäisessä patenttihakemuksessa mainittu nimi "roller knife for trimming wallpaper" eli "rullaveitsi tapetin leikkaamiseen" kuitenkin viittaa siihen, että leikkuri on alun perin tarkoitettu tapetoinnissa käytettäväksi työkaluksi. Ilmeisesti väline on otettu käyttöön pizzan leikkuuvälineenä vasta myöhemmin.
Lieksan tyttö

Lieksan tyttö on pohjoiskarjalaisen (Joensuu, Outokumpu, Valtimo) Huojuva lato -yhtyeen mini-CD-julkaisu vuodelta 2012. Levy-yhtiö on Suomen Maaseutumusiikkiyhdistys ja luettelotunnus SMYCD-11.
Albumin nimikappale on alun perin Nick Lowen säveltämä ”Country Girl” Brinsley Schwarz -yhtyeen vuoden 1970 kakkosalbumilta "Despite It All".
Albumin julkaisua seuraavana päivänä Huojuva lato oli Helsingin Tavastia-klubilla toisena esiintyjänä konsertissa, jossa Freud Marx Engels &amp; Jung aloitti Albumiklassikko-kiertueensa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Huojuva lato.
École des hautes études commerciales de Paris

École des hautes études commerciales de Paris (Pariisin kauppakorkeakoulu, "HEC Paris") on Pariisin esikaupunkialueella, Jouy-en-Josasissa toimiva 1881 perustettu kauppakorkeakoulu. Sen toimintaa rahoittaa Pariisin kauppakamari. HEC Paris oli vuonna 2013 Financial Timesin mukaan Euroopan arvostetuin kaupallinen korkeakoulu. Maaliskuussa 2017 koulu avasi "Executive Master in Innovation &amp; Entrepreneurship" -koulutusohjelman yhteistyössä Courseran kanssa. Ohjelma opetetaan täysin verkossa, ja sen tavoitteena on kouluttaa näiden kahden alueen asiantuntijajohtajia 18 kuukaudessa.
HEC Paris’lla on kansainvälinen kolmoisakkreditointi (AMBA, EQUIS ja AACSB).
Copsi

Copsi (myös Copsig, k. 1067) oli Vilhelm Valloittajan nimittämä Northumbrian pohjoisosan jaarli.
Tostig Godwininpojan ollessa Northumbrian jaarlina 1055–1065 Copsi toimi usein tämän sijaisena. Copsi tuki Tostigia, kun tämä nousi 1066 veljeään kuningas Harald Godwininpoikaa vastaan. Vuoden 1067 alussa Copsi vieraili kuningas Vilhelm Valloittajan luona osoittamassa kuuliaisuuttaan ja saman vuoden helmikuussa Copsi nimitettiin Tyne-joen pohjoispuolisen Northumbrian jaarliksi. Ilmeisesti kuningas epäili Morkeren uskollisuutta, sillä hän erotti samalla Morkeren nimittämän jaarlin Osulfin.
Copsi hallitsi jaarlikuntaansa vain viisi viikkoa, sillä 12. maaliskuuta 1067 Osulf yllätti ja surmasi hänet.
Kevät ja syksy

Kevät ja syksy on Lokakuun ryhmän perustajajäsenen taiteilija Sakari Tohkan pronssiveistos, joka on ajoitettu ajanjaksolle 1937–1947. Kooltaan veistos on 70×160 cm ja Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1947.
"Kevät ja syksy" on tarkoitettu katsottavaksi vain yhdestä suunnasta. Tohka aloitti sen tekemisen vuonna 1937 tekemänsä Pariisin opintomatkan jälkeen. Hänen muotokieltään pidettiin liian romanttisena kuvanveistoon vielä 1933, jolloin hänenkään töitään ei otettu Suomen Taideakatemian näyttelyyn ja hän sen seurauksena yhdessä Sven Grönvallin ja Ernst Krohnin kanssa perustivat Lokakuun ryhmän. Sodan aikana Tohkan muotokieli muuttui realistisemmaksi, ja tämän jälkeen hänen taiteeseensa yhdistettiin käsite klassisen herkkä ilmaisu.
"Kevät ja syksy" tilattiin alun perin hautamuistomerkiksi. Sementistä tehty teos valettiin vasta sodan jälkeen kipsiin ja pronssiin.
Lähteet.
Timo Huusko: Sakari Tohka: Kevät ja syksy. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s. 102.
Araliat

Araliat eli isoaraliat ("Aralia") on sarjakukkaiskasveille läheisen araliakasvien (Araliaceae) heimon nimisuku. Se käsittää pääasiassa puuvartisia lajeja, joista useita käytetään koristekasveina.
Arandat

Arandat (× "Aranda") on kämmekkäkasveihin (heimo Orchidaceae) kuuluva risteymäsuku, joka on syntynyt sukuihin "Arachnis" ja "Vanda" kuuluvien lajien risteydyttyä. Arandoja käytetään koristetarkoituksiin leikkokukkina.
Ankoù

 on kuoleman henkilöitymä bretonien kansanperinteessä. Sana on bretonin kieltä, ja sillä on sama alkuperä kuolemaan viittaavien kymrin sanan ' ja muinaisiirin sanan ' kanssa.
Ankoù kuvataan usein viikatemiehen tapaan luurankona kantamassa viikatetta, tai pitkänä, hoikkana ja valkohiuksisena miehenä mustissa vaatteissa. Häneen liitetään usein myös kärryt, ', jonka narisevan äänen bretonit uskoivat voivansa kuulla öisin. Joissakin Bretagnen osissa uskottiin myös, että vuoden viimeisenä päivänä kuollut henkilö toimi Ankoùn apulaisena ('). Hahmo esiintyy useissa bretagnelaisissa kirjallisissa teoksissa 1500-luvulta alkaen.
Keisaripalmut

Keisaripalmut eli hallitsijapalmut ("Archontophoenix") on palmusuku (heimo Arecaceae), jonka lajeja voidaan pitää huonekasveina. Suvussa on kuusi lajia, jotka esiintyvät luonnonvaraisina Itä-Australiassa.
Ardisia (laji)

Ardisia ("Ardisia crenata") on puuvartinen esikkokasvi (heimo Primulaceae, alaheimo Myrsinoideae), jota viljellään huonekasvina. Kasvi esiintyy alkuperäisenä Itä-Aasiassa, Intiasta Etelä-Kiinaan, Indokiinaan, Filippiineille, Koreaan ja Japaniin.
Nuoruus (veistos)

Nuoruus on suomalaisen kuvanveistäjän Aimo Tukiaisen marmoriveistos, korkeus 40 cm, vuodelta 1947. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1965 (Antellin kokoelmat).
Nuoruus on päätutkielma, joka kuvaa Inari Vehmasta, nuorta tyttöä. Inari Vehmas oli suomalaisen taidekriitikon E. J. Vehmaksen tytär.
Veistoksessa suurisilmäinen tyttö puolipitkine kihartuvine hiuksineen katsoo mietteliäästi eteenpäin. Aimo Tukiainen yhdisti "Nuoruus"-veistokseen osuvan yhdennäköisyyden ja nuoren tytön sielukkuuden, jolloin veistoksesta tuli samalla suomalaisen ihmisen ideaalikuva. Hän käytti tätä samaa ilmaisutapaa useassa muussakin päätutkielmassa. Tukiaisen katsotaan omaksuneen tämän tiukan klassisen muotokielen veisto-opettajaltaan, Felix Nylundilta, opiskellessaan Helsingin Taideyhdistyksen koulussa. Myös kodin ankaruuden ja askeettisuuden katsotaan muokanneen häntä tunneilmaisuja karttavaksi ja patetiaa välttäväksi. Alkuun Tukiainen opiskeli Viipurin Taideyhdistyksen koulussa.
Jäykkärölli

Jäykkärölli ("Agrostis vinealis") on heinälaji röllien suvussa. Heinä on monivuotinen ja harmaansinivihreä väriltään. Se muistuttaa luhtarölliä, mutta lajilla ei ole pintarönsyjä, vain maarönsyjä. Jäykkäröllin röyhy on sukkulanmuotoinen ja sen tähkylät pieniä, vihneellisiä. Suomessa jäykkärölliä esiintyy yleisesti ihan etelässä, missä se kasvaa jäkäläkallioilla, toisaalta harvinaisempana pohjoisessa Lapissa soraisilla joenvarsilla.
Arhot

Arhot eli suomuarhot ("Arenaria") on kasvisuku kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimossa. Suvun eräitä lajeja viljellään monivuotisina koristekasveina.
Isorölli

Isorölli ("Agrostis gigantea") on heinälaji röllien suvussa. Se on monivuotinen ja kasvaa mätästävänä enintään metrin korkuiseksi. Se muistuttaa paljon rönsyrölliä ("Agrostis stolonifera"), mutta lajilla ei ole pintarönsyjä vain maarönsyjä. Isoröllin muunnoksia ovat järvi-isorölli ("Agrostis gigantea" var. "repens"), meri-isorölli ("Agrostis gigantea" var. "glaucescens") ja rikkaisorölli ("Agrostis gigantea" var. "gigantea"). Isorölli voi risteytyä nurmiröllin ("Agrostis capillaris") ja rönsyröllin ("Agrostis stolonifera") kanssa.
Isorölliä tavataan koko Suomessa, etelässä runsaammin ja pohjoisessa harvemmin. Sitä kasvaa ainakin järvien, jokien ja merenrannoilla, niityillä, kesannoilla, pientareilla, joutomailla, tienvarsilla.
Piikkiunikot

Piikkiunikot ("Argemone") on kasvisuku unikkokasvien ("Papaveraceae", alaheimo "Papaveroideae") heimossa. Suvun kahta lajia viljellään yksivuotisina koristekasveina.
Rönsyrölli

Rönsyrölli ("Agrostis stolonifera") on heinälaji röllien suvussa. Se on monivuotinen ja kasvaa mätästävänä enintään metrin korkeaksi. Se muistuttaa paljon isorölliä ("Agrostis gigantea"), mutta lajilla ei ole maarönsyjä vain pintarönsyjä. Rönsyrölli risteytyy isoröllin kanssa, risteymällä on molempia rönsyjä, ja myös nurmiröllin ("Agrostis capillaris") kanssa. Rönsyröllin lehdet ovat vuorottain, ruodittomat, tupelliset ja vartta lyhyemmät.
Rönsyrölliä kasvaa koko Suomessa paitsi luoteisessa Lapissa, yleisimmin rannikkoalueilla. Laji elää muun muassa rannoilla ja ojissa.
Rönsyröllissä esiintyviä mikrosieniä ovat röllinviirunoki ("Ustilago striiformis"), paatsamanheinäruoste ("Puccinia coronata") ja happomarjanheinäruoste ("Puccinia graminis").
Invocation

Invocation, myös Rukous, on suomalaisen kuvanveistäjän Emil Wikströmin tunnetuimpia pienveistoksia. Kipsiin 57 cm korkuinen teos valettiin 1895 ja siitä on pronssivaloksia. Ateneumin taidemuseon kokoelmissa on lisäksi 1897 tehty marmoriversio aiheesta.
Veistoksen kipsivalos oli ensi kerran esillä Suomen taideyhdistyksen 50-vuotisnäyttelyssä 1896, jolloin se herätti ihailua. Kolme kipsivalosta oli taideyhdistyksen arpajaisten palkintona ja myös yksityishenkilöt ostivat teoksen kipsivaloksia.
"Invocation" oli harjoitelma teokseen "Ajanjumalan vanki". Aihe oli symbolistinen ja työn tarkoituksena oli kuvata järjen ja hengen dualismia. "Invocationissa" nainen rukoilee vapautusta järjen ja materian kahleista. Malli poseeraa katse ja kasvot ylös kohotettuina ja huulet raollaan.
"Invocation"-veistoksen mallina oli Emil Wikströmin vastavihitty vaimo Alice Wikström. Teos ajoittuu Sääksmäen Visavuoren ateljeetaloon, joka paloi vuonna 1896. Wikström rakennutti tilalle uuden talon ateljeen.
Marketat

Marketat ("Argyranthemum") on kasvisuku mykerökukkaiskasvien ("Asteraceae") heimossa. Suvun lajeja viljellään yksivuotisina kesäkukkina tai leikkokukiksi. Markettoihin kuuluu 23 lajia, jotka esiintyvät alkuperäisinä Kanariansaarilla ja Madeiralla.
Lajit.
Markettoihin kuuluvat luonnonvaraiset lajit:
Koristekasveina viljeltyjä markettalajeja ovat kanarianmarketta ja keltamarketta sekä risteymäryhmä tarhamarketta ("Argyranthemum" Frutescens-Ryhmä).
Wayne Hennessey

Wayne Robert Hennessey (s. 24. tammikuuta 1987 Bangor) on walesiläinen uransa päättänyt jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Walesin A-maajoukkueessa vuosina 2007–2023.
Ura.
Seurajoukkue.
Hennessey siirtyi Crystal Palaceen tammikuussa 2014. Sitä ennen hän pelasi vuodesta 2006 Wolverhampton Wanderersissa, jota oli edustanut myös juniorina. Hennessey pelasi Wolverhamptonissa muun muassa 83 mestaruussarjaottelua (joista kaksi nousukarsinnoissa) ja 71 valioliigaottelua. Lisäksi hän oli ollut lainapesteillä Bristol Cityssä, Stockportissa ja Yeovilissa. Crystal Palacessa hän pelasi kauden 2020–2021 loppuun mennessä 110 valioliigaottelua. Kauden 2021–2022 Hennessey edusti Burnleyä mutta pelasi vain kaksi valioliigaottelua vuodenvaihteessa. Kesällä 2022 hän siirtyi Nottingham Forestiin, jossa hän pelasi neljä valioliigaottelua kaudella 2022–2023. Kaudella 2023–2024 hän ei päässyt pelaamaan Nottinghamissa ja istui vaihtopenkilläkin vain yhdessä valioliigaottelussa. Kauden jälkeen hän oli ilman seuraa, kunnes palasi Nottinghamiin tammikuussa 2025. Hän ei kuitenkaan pelannut tuollakaan kaudella otteluakaan.
Heinäkuussa 2025 Hennessey lopetti pelaajauransa ja siirtyi Nottingham Forestin maalivahtivalmentajaksi.
Maajoukkue.
Walesin maajoukkueessa Hennessey pelasi 109 maaottelua, joista ensimmäisen toukokuussa 2007. Hän onnistui vakiinnuttamaan paikkansa maan ykkösmaalivahtina toisen Valioliiga-maalivahdin Boaz Myhillin jäätyä varamiehen rooliin. Hennessey pelasi avausottelua lukuun ottamatta Walesin ottelut EM-kilpailuissa 2016, joissa Wales eteni välieriin. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän oli Walesin varamaalivahtina Danny Wardin pelatessa. MM-kilpailuissa 2022 Hennessey pelasi kaksi ensimmäistä alkulohko-ottelua mutta tuli toisen lopulla ulosajetuksi, joten hän jäi kolmannesta ottelusta pois pelikiellon vuoksi. Lisäksi hän pelasi 24 MM- ja 31 EM-karsintaottelua sekä 13 Kansojen liigan ottelua.
Danaidi (Rodinin veistos)

Danaidi on ranskalaisen kuvanveistäjän Auguste Rodinin marmorityö, korkeus 33 cm, vuodelta 1885. Ateneumin taidemuseo tallensi siitä kokoelmiinsa (Antellin kokoelmat) vuonna 1889 valmistuneen version vuonna 1893.
"Danaidi" valmistui osana Ranskan valtion vuonna 1880 tilaamaa "Helvetin portti" -teoskokoelmaa, joka ei valmistunut koskaan. Pariisissa asunut suomalainen lääkäri H. F. Antell tilasi veistosryhmän vuonna 1885 valmistuneesta "Danaidit"-veistoksesta marmoriin hakatun version, joka päätyi Ateneumin kokoelmiin. Ateneumilla on kaksi muutakin "Helvetin portti" -osaa hallussaan, nimittäin pronssivalos "Je suis belle" (La Beauté) ja "Ovidiuksen Metamorfoosit" (Volypté).
"Danaidin" aihe kumpuaa danaideista, antiikin tarun kuningas Danaoksen 50 tyttärestä, jotka hääyönään surmasivat Aigyptoksen 50 poikaa (yhtä lukuun ottamatta). Tämä puolestaan kosti tapahtumat surmaamalla nuo tyttäret ja Danaoksen. Manalassa tyttäret tuomittiin ammentamaan ikuisesti Hades-virran vettä ruukulla, jonka pohjassa on reikä. Veistoksessa nähdään eroottisesti kuvattu nainen ruukkunsa viereen uupuneena.
Auguste Rodinia pidetään 1800-luvun lopun merkittävimpänä kuvanveistäjänä. Hän kykeni mestarilliseen mielentilojen kuvaukseen luonnon pohjalta työskennellessään.
Tchintabaraden (departementti)

Tchintabaraden on departementti Nigerin Tahouan alueella. Se sijaitsee alueen pohjoisosassa Saharan ja Sahelin siirtymäalueella. Asukkaita on 120 500 henkeä (vuonna 2010, arvio).
Departementin hallinnollinen keskus on Tchintabaradenin kaupunki. Sen lisäksi siihen kuuluvat Kaon, Tassaran ja Tillian maalaiskunnat. Asukkaat ovat etupäässä paimentolaisuutta harjoittavia tuaregeja ja arabeja.
Seudun tärkeimmät elinkeinot ovat karjanhoito (80 %) ja maanviljely. Osa alueesta on täysin asumatonta autiomaata. Väestö on kärsinyt lisääntyneestä kuivuudesta sekä Nigerin armeijan ja tuaregikapinallisten välisistä yhteenotoista.
Up All Night (One Directionin albumi)

Up All Night on brittiläis-irlantilaisen poikabändin One Directionin ensimmäinen albumi. Se julkaistiin Britteinsaarilla 18. marraskuuta 2011 ja Pohjois-Amerikassa 18. maaliskuuta 2012.
Albumia myytiin maailmanlaajuisesti viisi miljoonaa kappaletta. Albumin menestyksen myötä One Directionista tuli ensimmäinen brittiyhtye, joka on saanut esikoisalbuminsa sen ensimmäisellä julkaisuviikolla Yhdysvaltain "Billboard 200" -albumilistan kärkeen. Albumin ensimmäinen single ”What Makes You Beautiful” palkittiin vuonna 2012 parhaan brittiläisen singlen BRIT Awardilla.
Kao

Kao (myös "Kaou") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Nigerin Tahouan alueen Tchintabaradenin departementissa. Se sijaitsee Sahelin alueella 60 kilometriä Tchintabaradenista etelään ja 100 kilometriä Tahouasta koilliseen. Kunnassa on 43 200 (vuonna 2010, arvio) ja kylässä 4 100 asukasta (vuonna 2001, väestönlaskenta).
Kaon kunta käsittää 37 hallintokylää, 23 perinteistä kylää, 28 pikkukylää, 7 leiriä ja 8 vedenottopaikkaa. Sen pinta-ala on 1 216 neliökilometriä. Asukkaat ovat hausoja, tuaregeja ja fulbeja.
Kylän kautta kulkee Tahouan ja Agadezin väliseltä maantieltä Tchintabaradeniin johtava tie. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely (hirssi, durra, lehmänpapu ja maissi) sekä paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito (etupäässä kameleja).
Nominoë

Nominoë (n. 800–851) oli ensimmäinen yhdistyneen Bretagnen hallitsija. 
Nominoë ilmestyy historiallisiin lähteisiin ensimmäisen kerran Vannesin kreivinä. Tuolloin hän oli frankkien hallitsija Ludvig Hurskaan vasalli. Vuonna 831 Ludvig teki hänestä keisarin delegaatin ("missus imperatoris"). Joissain lähteissä häntä kutsuttiin myös herttuaksi. Ludvig Hurskaan kuoltua hänen kolme poikaansa kiistelivät hänen valtakuntansa jaosta. Kaarle Kaljupää sai vuonna 843 solmitulla Verdunin sopimuksella valtakunnan läntiset alueet, joihin kuului muun muassa nykyinen Ranska. Nominoë nousi kapinaan häntä vastaan, mutta kapinan tarkasta syystä on kiistaa historiantutkijoiden kesken. Nominoën joukot voittivat joka tapauksessa Kaljupään joukot Ballonin taistelussa vuonna 845 ja Kaarlen piti tämän takia tunnustaa Bretagnen autonomia seuraavana vuonna. Nominoë jatkoi kuitenkin alueidensa laajentamista tämänkin jälkeen. Hän hyökkäsi Anjouun ja Maineen, mutta hän kuoli vuonna 851 Vendômessa. 
Joissakin myöhemmissä historiallisissa lähteissä Nominoëta on kuvailtu myös itsenäisen Bretagnen kuninkaaksi. Vaikka tästä ei olekaan voitu varmistua, jotkin historioitsijat kuten esimerkiksi Arthur de la Borderie levittivät tätä käsitystä kiivaasti. Nominoë esiintyy henkilönä myös kaunokirjallisuudessa, kuten esimerkiksi Jakez Rioun näytelmässä "Nomenoe Oe!".
Max Jensen

Max Jensen (1. lokakuuta 1933 – 1979) oli ensimmäisiä suomalaisia judokoita. Ammatiltaan hän oli markkinointipäällikkö ja toimi ICI:llä. Jensen graduoi judon 1. danin Pariisissa elokuussa 1961 toisena suomalaisena. 2. danin hän graduoi Ichirō Abelle 17 heinäkuuta 1964 yhdessä Väinö Haukan kanssa. Jensen kirjoitti kaksi ensimmäistä suomenkielistä judo-kirjaa.
Kilpailumenestys judossa.
Max Jensen oli judon Suomenmestari alle 80 kg sarjassa vuosina 1963 ja 1964. Lisäksi hän voitti judon avoimessa sarjassa suomenmestaruuden vuonna 1963 ja hopeaa vuonna 1964
Paul Hertzog

Paul Hertzog on yhdysvaltalainen entinen elokuvasäveltäjä. Hän työskenteli elokuvien parissa 1980- ja 1990-luvuilla. Hertzog sävelsi musiikkia b-luokan elokuviin, kuten "Limusiinipimu", "Bloodsport – viimeiseen asti", "Kickboxer" ja "Breathing Fire".
Elokuvien jälkeen Hertzog työskenteli Santa Claritan Hart High Schoolissa englannin kielen ja musiikin teorian opettajana.
Astral Weeks

Astral Weeks on Pohjois-Irlannissa syntyneen laulaja-lauluntekijä ja multi-instrumentalisti Van Morrisonin toinen sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 1968. Vaikka albumi ei julkaisuaikanaan saavuttanutkaan suurta myyntimenestystä , se on sittemmin nimetty lukuisilla listoilla yhdeksi maailman kaikkien aikojen parhaista albumeista. Se on muun muassa yksi Van Morrisonin kolmesta albumista, jotka valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Van Morrison.
Python kisojen voitot

﻿Python kisojen voitot () oli Aristoteleen ja tämän veljenpojan Kallistheneen kirjoittama teos, joka kokosi nimensä mukaisesti luettelon Delfoin Python kisojen voittajista. Se on eräs esimerkki Aristoteleen suorittamista historiallisista tutkimuksista.
Teos käsitti yhden kirjan. Se ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan muun muassa Diogenes Laertioksen maininnasta. Lisäksi Delfoista on löydetty noin vuodelta 330 eaa. peräisin oleva piirtokirjoituskatkelma, jonka mukaan luettelo kokosi yhteen tiedot kaikista niistä, jotka voittivat Python kisoissa sekä niistä, jotka järjestivät kisat alusta alkaen. Piirtokirjoitus kiittää Aristotelesta ja Kallisthenesta tästä työstä. Luettelo on todennäköisesti koottu noihin aikoihin, ja Aristoteles oli ilmeisesti kutsuttu tieteellisen maineensa ansiosta kokoamaan se. Luettelon kokoaminen vaati työparilta laajoja historiallisia tutkimuksia muun muassa henkilöiden ja tapahtumien oikeiden ajoitusten osalta. Tietoja kisojen voittajista säilytettiin Delfoin arkistoissa ja tästä aineistosta täytyi muodostaa oikea voittajien kronologia.
Myöhemmin Aristoteleen ja Kallistheneen saama kiitos vedettiin takaisin, ja piirtokirjoituksen sisältänyt kivi rikottiin ja heitettiin kaivoon. Tämä johtui mahdollisesti Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen myös Delfoissa nousseesta Makedonian vastaisesta ilmapiiristä, josta Aristoteleskin sai kärsiä.
Aristoteles kokosi myös Olympian kisojen voittajien luettelon, "Olympian kisojen voitot" ("Olympionikai"), sekä kokosi historiallisia tietoja myös useisiin muihin teoksiinsa. Kallisthenes puolestaan kirjoitti useita kirjoja Kreikan historiasta.
Boyfriend No. 2

"Boyfriend #2" on yhdysvaltalaisen R&amp;B-laulajan Pleasure P:n kappale. Se julkaistiin toisena singlenä hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan "The Introduction of Marcus Cooper". Kappaleen sanoittivat ja tuottivat Rico Love ja EHood &amp; E2, ja single julkaistiin 2. joulukuuta 2008.
Kappale nousi sijalle 42 Yhdysvaltain "Billboard" Hot 100 -musiikkilistalla ja toiselle sijalle "Billboard" R&amp;B/Hip-Hop Songs -listalla, ja se on näin ollen Pleasure P:n kaikkien aikojen menestynein listahitti.
Musiikkivideo.
Pleasure P ja Kai Crawford ohjasivat kappaleen musiikkivideon, ja se sai ensi-iltansa Myspacessa 27. tammikuuta.
Boyfriend (Lou Began kappale)

"Boyfriend" on kappale ja single saksalaisen laulajan Lou Began neljänneltä studioalbumilta Free Again.
Musiikkivideo.
Dave Coba ohjasi musiikkivideon ja se kuvattiin Berliinissä.
Francesca (maalaus)

Francesca on taiteilija Väinö Blomstedtin temperamaalaus kankaalle, 51×38 cm, vuodelta 1897. Ateneumin taidemuseo tallensi sen kokoelmiinsa vuonna 1927.
Väinö Blomstedtin Francesca muistuttaa joiltain osin Italian vanhojen kirkkojen freskoja. Tätä vaikutelmaa luovat sen madonnamainen Francesca, läpikuultavat väripinnat sekä maalauksen pysähtynyt, hieman taianomainen tunnelma. Maalaus vie katsojan toiseen maailmaan, se on unen ja unohduksen valtakunta. Väripinnan alla on kuin vaaleanruskea kangas, joka luo yleisvärisävyn maalaukselle.
Blomstedtin Francescan lähtökohta on Danten Jumalaisen näytelmän kohtaus, jossa runoilija tapaa Helvetissä ikuiseen kaipaukseen tuomitut langenneet rakastavaiset, Francesca di Riminin ja Paolon. Unikon tuoksu, muistot, unet ja näyt luovat yhdessä näkymättömän, katsojan pysähdyttävän todellisuuden.
Väinö Blomstedt opiskeli 1890-luvun puolivälissä Pariisissa Paul Gauguinin ateljeessa. Tämä oli tärkeä ajanjakso hänen siirtyessään sen jälkeen yhä enemmän symbolismiin, sen aiheisiin ja ilmaisuun.
Lähteet.
Anja Olavinen: Väinö Blomstedt: Francesca. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.59.
Emenike Mbachu

Emenike Uchenna Mbachu (s. 21. toukokuuta 1989) on nigerialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on laitahyökkääjä. Mbachu edustaa lempääläläistä Sääksjärven Loisketta.
Mbachu siirtyi Rovaniemen Palloseuraan keväällä 2012 Kakkoseen pudonneesta PS Kemistä, jossa hän viimeisteli viisi maalia yhdeksässä pelissä Ykkösessä kaudella 2011 voittaen samana vuonna sarjan mestaruuden. RoPSissa Mbachu teki kolmen kauden aikana 67 pelissä yhdeksän maalia ja voitti Suomen Cupin vuonna 2013. Kauden 2014–2015 hän vietti Maltan pääsarjassa Naxxar Lionsin riveissä, kunnes alkuvuodesta 2015 palasi takaisin Suomeen ja Tampereen Ilveksen riveihin. Hän pelasi Ilveksessä 27 ottelua tehden yhden maalin. Kaudeksi 2016 Mbachu siirtyi sarjaporrasta alemmas, Ykkösen Hakaan.
Terry Plumeri

Terry Plumeri (28. marraskuuta 1944 Greensboro, Pohjois-Carolina – 31. maaliskuuta 2016 Dunnellon, Florida) oli yhdysvaltalainen elokuvasäveltäjä. Hän työskenteli elokuvien parissa vuodesta 1984 lähtien. Plumeri sävelsi musiikkia muun muassa elokuviin "Armoton kaupunki", "Musta kotka", "Menneisyyden uhka", "Pahan lähettiläät", "Paholaisrock" ja "Knight club – yön ritarit". Hän sai vuonna 1993 Independent Spirit -ehdokkuuden "Pahan lähettiläät" elokuvan sävellyksestä.
Citrus Countyn poliisi löysi Plumerin murhattuna tämän asunnolta, jonka ovessa havaittiin murtojälkiä, 1. huhtikuuta 2016.
Faith Friday Obilor

Faith Friday Obilor (s. 5. maaliskuuta 1991 Aba, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Obilor pelaa moldovalaisessa FC Sheriff Tiraspolissa.
Obilor aloitti uransa kotimaansa Babanawa FC:ssä. Kaudeksi 2011 hän teki sopimuksen Ykkösessä pelanneen PS Kemi Kingsin kanssa. Seuraavana vuonna Obilor siirtyi saman sarjan Rovaniemen Palloseuraan, jossa onnistui ensimmäisellä kaudella saavuttamaan nousun Veikkausliigaan. Syyskauden 2012 hän pelasi lainalla liigajoukkue FC Inter Turussa.
Kaudella 2013 Obilor pelasi RoPS:ssa 31 liigaottelua ja oli mukana voittamassa Suomen Cupia. Veikkausliigakaudella 2015 Obilor saavutti RoPS:n kanssa SM-hopeaa ja hänet valittiin kauden päätteeksi vuoden liigapuolustajaksi. Tammikuussa 2016 Obilor siirtyi kauden mittaisella sopimuksella FC Interiin.
Tšernobylin suojavyöhyke

Tšernobylin suojavyöhyke (, , ) on Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden seurauksena perustettu suuri säteilysuojelualue Ukrainan pohjoisosissa Tšernobylin ydinvoimalan ympäristössä. Suojavyöhyke käsittää suuret osat Kiovan alueen pohjoisosien aiempia Ivankivin piiriä (keskustaajama Ivankiv) ja Poliskyn piiriä (Krasjatytši), jotka vuoden 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa yhdistettiin laajennetun Vyšhorodin piirin osaksi. Vyöhykkeelle on 90–130 kilometrin matka Kiovasta. Alueen läpi virtaa Dneprin tärkeä sivuhaara Pripet; kaakossa suojavyöhyke jatkuu Kiovan tekojärvelle saakka. Valko-Venäjän rajan takana oleva säteilysuojelualue ei ole osa Tšernobylin suojavyöhykettä, sillä siellä alue jatkuu nimellä Polesian säteily-ekologinen suojelualue.
Alueen historiaa ja organisointia nykyään.
Alkuvaiheessa, vuosina 1986–1987 Ukrainan sosialistisen neuvostotasavaltaan perustettua rauhoitusaluetta kutsuttiin "30 kilometrin vyöhykkeeksi". Suoja-alueen pinta-ala oli 2000-luvun alussa noin 2 600 neliö­kilo­metriä.
Ukrainassa Tšernobylin suojavyöhykkeen valvonnasta ja siellä asuneiden ihmisten uudelleensijoittamisesta vastaa erityinen valtionvirasto. Tšernobylin suojavyöhyke jakautuu nykyään toiminnallisesti kahteen laajempaan rajoitusvyöhykkeeseen. Lisäksi Tšernobylin kaupunki muodostaa oman rajoitusalueensa. Sisin 10 kilometrin vyöhyke on vakavimmin saastunut, tiukemmin rajoitettu ja valvottu. Ulompi suojavyöhyke käsittää sisemmän suojavyöhykkeen ulkopuoliset Tšernobylin suojavyöhykeen osat Tšernobylin kaupunkia lukuun ottamatta. Molemmille vyöhykkeille pääsy on rajoitettua, tapahtuu rajattujen valvontapisteiden kautta ja edellyttää erityistä kulkulupaa. Kulkulupia voi hakea myös ohjattuihin turistikäynteihin.
Lähistön muita säteilynsuojelualueita.
Tšernobylin suojavyöhykkeen lähistöllä on muitakin Tšernobylin voimalaonnettomuuden seurauksena väestönsuojelutarkoituksissa perustettuja rajoitusalueita. Esimerkiksi Ukrainan Žytomyrin alueen Narodytšin ja Kiovan alueen Krasjatytšin välillä sijaitsevalle, radioaktiivisuustasonsa perusteella suljetuksi vyöhykkeeksi luokitellulle seudulle on muodostettu oma rauhoitusalue kulku- ja asutusrajoituksineen.
Valko-Venäjän puolella Tšernobylin suojavyöhykkeen alueellisena jatkona toimii Polesian säteily-ekologinen suojelualue.
Ndukaku Alison

Ndukaku Udoka Alison (s. 12. elokuuta 1991) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. 
Alison siirtyi RoPS:aan keväällä 2012 Roi Et United FC:stä, Thaimaan kolmannelta sarjatasolta.
Kevin Bassinson

Kevin Bassinson on yhdysvaltalainen musiikkileikkaaja ja elokuvasäveltäjä. Hän on työskennellyt televisiosarjojen ja elokuvien parissa vuodesta 1989 lähtien. Bassinson on säveltänyt musiikkia muun muassa elokuviin "Kyttä antaa kyytiä" (kansainväliseen jakeluun), "Cyborg", "Eight Days a Week" ja "100 Girls". Pääosin hän on toiminut musiikkileikkaajana televisiossa ja elokuvissa, kuten "Nash Bridges", "West Wing", "Gran Torino" ja "J. Edgar". Bassinson huomioitiin vuonna 2001 DVD Exclusiven Video Premiere -palkinnolla "100 Girls" -elokuvan sävellyksestä.