tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Afrikankeuhkokalat

Afrikankeuhkokalat (Protopteridae) on keuhkokaloihin kuuluva trooppisessa Afrikassa tavattava kalaheimo.
Lajit.
Afrikankeuhkokaloihin kuuluu neljä lajia: afrikankeuhkokala ("Protopterus annectens"), etiopiankeuhkokala ("Protopterus aethiopicus"), kongonkeuhkokala ("Protopterus dolloi") ja sambesinkeuhkokala ("Protopterus amphibius"). Näistä afrikankeuhkokalaa ja kongonkeuhkokalaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja eteläosista ja etiopiankeuhkokalaa ja sambesinkeuhkokalaa itä- ja eteläosista.
Anatomia.
Ruumiinmuodoltaan afrikankeuhkokaloihin kuuluvat lajit ovat pitkulaisia. Suurin laji etiopiankeuhkokala voi kasvaa 180 cm pitkäksi, muut jäävät noin metrin mittaisiksi. Koiraat ovat kookkaampia kuin naaraat. Uimarakoista on kehittynyt kaksi keuhkoa, joilla ne ottavat tarvitsemansa hapen ilmasta. Lajien rinta ja vatsaevät ovat pitkät ja ohuet. 
Elintavat.
Afrikankeuhkokalat elävät makeissa vesissä, kuten hitaasti virtaavissa joissa ja soilla. Kuivan kauden ajaksi ne kaivautuvat pohjamutiin, kehittävät kuivumisen estävän limakerroksen ympärilleen ja niiden aineenvaihdunta hidastuu. Näin ne viettävät yleensä 8–9 kuukautta, mutta etiopiankeuhkokalan tiedetään selvinneen tässä tilassa laboratorio-olosuhteissa jopa neljä vuotta. 
Kalojen lisääntymiskausi on sadekaudella. Koiras kaivaa onkalon, jonne naaras laskee mätinsä ja koiras vartioi sitä. Kuoriutuessaan poikasilla on ulkoiset kidukset, jotka surkastuvat, kun poikaset kasvavat. Kalojen ravintoa ovat pienemmät kalat ja vedessä elävät hyönteiset, nilviäiset ja äyriäiset.
Tiago Machado

Tiago Machado (s. 18. lokakuuta 1985 Vila Nova de Famalicao) on portugalilainen maantiepyöräilijä, joka menestyi ammattilaisurallaan etupäässä etappikilpailuissa. Hän ajoi portugalilaisessa Carvalhelhos-Boavista-joukkueessa 2005–2006, Riberalves-Boavistassa 2007 ja Madeinox-Boavista-tallissa 2008–2009. Vuosina 2010–2011 hän edusti yhdysvaltalaista Team RadioShack -joukkuetta, 2012–2013 yhdysvaltalais-luxemburgilaista RadioShack-Nissan-Trek / RadioShack-Leopard-Trekiä, 2014 saksalaista Team NetApp-Enduraa, 2015−2018 venäläistä Katjušaa sekä ammattilaisuransa viimeisinä vuosina portugalilaisia Sporting CP/Taviraa 2019, Efapelia 2020 ja Radio Popular Boavistaa 2021–2022.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
Aika-ajon alle 23-vuotiaiden Portugalin-mestaruus
Aika-ajon alle 23-vuotiaiden Portugalin-mestaruus
Troféu Joaquim Agostinho - GP de Ciclismo de Torres Vedras, kokonaiskilpailun voitto
Vuelta a Asturias, kokonaiskilpailussa toinen
Aika-ajon Portugalin-mestaruus
Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa kolmas
Critérium International, kokonaiskilpailussa kolmas
Circuit Cycliste de la Sarthe, kokonaiskilpailussa toinen, etapin 2b voitto
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa kuudes
Giro del Trentino, kokonaiskilpailussa toinen
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 19:s
Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kolmas
Tour de Wallonie, mäkikirikilpailun voitto
Critérium International, kokonaiskilpailussa kolmas
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
MM-kilpailut, aika-ajossa 11:s
Volta ao Algarve, kokonaiskilpailussa kolmas
Bayern Rundfahrt, kokonaiskilpailussa toinen
Order of the Black

Order of the Black on Black Label Societyn kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 10. elokuuta 2010. Uudessa-Seelannissa ja Australiassa se julkaistiin Riot Entertainmentin alaisuudessa vaihtoehtoisella kansikuvalla. Euroopassa se julkaistiin levymerkillä Roadrunner Records.
Order of the Black myi noin 33,000 kappaletta Yhdysvalloissa ensimmäisellä julkaisuviikollaan ja sijoittui Billboard 200 -listalla sijalle 4. Suomessa albumi nousi virallisen albumilistan sijalle 13.
Manuel Cardoso (pyöräilijä)

Manuel Antonio Cardoso Leal (s. 7. huhtikuuta 1983 Paços de Ferreira) on portugalilainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään kirimies. Hän edusti ammattilaisuransa alkuvuosina portugalilaisjoukkueita Carvalhelhos-Boavista (2006), Riberalves-Boavista (2007) ja Liberty Seguros (2008–2009). Kaudella 2010 hän ajoi espanjalaisessa Footon-Servetto-tallissa, 2011 yhdysvaltalaisessa Team RadioShackissa, 2012–2013 espanjalaisessa Caja Ruralissa, 2014 portugalilaisessa Banco BIC - Carmimissa ja viimeisenä ammattilaisvuonnaan 2015 portugalilaisessa Tavira-joukkueessa.
Saavutuksia.
Lähteet:Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Portugalin ympäriajo, 2. etapin voitto
Vuelta a Extremadura, 4. ja 5. etapin voitto
Volta ao Distrito de Santarém, 1. ja 4. etapin voitto
Volta ao Alentejo, 2. ja 5. etapin voitto
Vuelta a la Comunidad de Madrid, 3. etapin voitto
La Tropicale Amissa Bongo, 5. etapin voitto
Circuit de Lorraine, 1. etapin voitto
GP CTT Correios de Portugal, 1. etapin voitto
Maantieajon Portugalin-mestaruus
Troféu Joaquim Agostinho - GP de Ciclismo de Torres Vedras, 1. ja 4. etapin voitto
Portugalin ympäriajo, 1. etapin voitto
Tour Down Under, 3. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, 18. etapilla kolmas
Katalonian ympäriajo, 4. etapin voitto
Vuelta a Castilla y León, 1. etapin voitto
Maantieajon Portugalin-mestaruus
Portugalin ympäriajo, pistekilpailun ja 5. etapin voitto
Volta ao Alentejo, 3. etapin voitto
Marokon ympäriajo, pistekilpailun sekä 1., 7., 8. ja 9. etapin voitto
Portugalin ympäriajo, 10. etapin voitto
Rautvuoren kalliomaalaus

Rautvuoren kalliomaalaus sijaitsee Heinolan kaupungissa Ala-Rievelin pohjoisrannan länsipäässä, Rautvuorenlahden rannalla.
Maalauksen löysivät Lahden museon kalliomaalausinventoinnin yhteydessä Hannu Poutiainen ja Janne Kinnunen vuonna 2003. Maalausseinämä katsoo etelään. Maalauksessa on punavärijälkiä ja maalauskatkelmia, mutta ei tunnistettavia kuvioita. Voimakkaimman punavärialueen päällä on keltaisella värillä kirjoitettu teksti: "IN MEMORIAM SAMI ABIGAIL MINTTU-KAARIN 13.9.-13.11.1974 RAKASTAEN ISÄ JA ÄITI".
Alex Nyom

Jules Alex Nyom (s. 3. tammikuuta 1984 Mfou, Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Seuratasolla hän edusti viimeksi Rovaniemen Palloseuraa. Nyom on pelannut aikaisemmin urallaan kamerunilaisten seurojen juniorijoukkueissa, sekä algerialaisessa ES Sétifissä Algerian pääsarjassa ja yhdysvaltalaisessa Minnesota Twinstarsissa, jossa hän on voittanut useita henkilökohtaisia palkintoja ja tullut valituksi sarjan parhaaksi maalivahdiksi.
Nyom teki sopimuksen RoPS:n kanssa kesällä 2010, kun hänen ystävänsä Etchu Tabe oli suositellut miestä joukkueelle. Ykkösmaalivahdiksi hankittu Mika Huuhtanen loukkaantui jo ennen kauden alkua ja seura tarvitsi toisen maalivahdin Arto Vikmanin rinnalle. Nyom otti heti ykkösmaalivahdin paikan ja oli mukana nostamassa Rovaniemen Palloseuraa Veikkausliigaan. Kaudella 2011 hän pelaa RoPS:n ykkösmaalivahtina.
José Manuel Rivera

José Manuel Rivera Galván (s. 16. kesäkuuta 1986 Guadalajara, Jalisco, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Aiemmin Rivera on edustanut ammattilaistasolla mm. slovakialaista pääsarjaseuraa Spartak Trnavaa, unkarilaista Budapest Honvéd FC:tä, suomalaista Rovaniemen Palloseuraa ja Yhdysvaltain MLS-seura Chivas USA:ta.
Rivera saapui Rovaniemen Palloseuran testiin huhtikuussa 2011 ja esitti hyviä otteita pelaamissaan harjoitusotteluissa, joiden jälkeen hän solmi seuran kanssa vuoden mittaisen sopimuksen.
Clostridium perfringens

Clostridium perfringens on klostrideihin ("Clostridium") kuuluva grampositiivinen bakteeri, joka aiheuttaa ruokamyrkytyksen. Sitä esiintyy yleisesti ympäristössä ja myös eläinten ja ihmisten suolistossa. Tartunta on yleensä peräisin lihasta tai kalasta. Oireet alkavat vuorokauden kuluessa tartunnasta ja häviävät noin vuorokauden kuluessa. Jos lihaa tai kalaa säilytetään liian lämpimässä, bakteerit lisääntyvät niissä vaarallisiksi määriksi.
"C. perfringens" muodostaa itiöitä, jotka voivat säilyä elossa ruoanvalmistuksessa, sillä ne kestävät keittämistä +100 °C:ssa 30–120 minuuttia. Keittäminen aktivoi itiöt muuttumaan kasvukykyisiksi soluiksi, jotka voivat aiheuttaa ruokamyrkytyksiä. 
Vuosina 1975–2000 "C. perfringens" on ollut Suomessa yleisin ruokamyrkytysten aiheuttaja. Lisäksi se aiheuttaa harvinaista vaikeasti hoidettavaa kaasukuoliota ja hevosilla Baron Gruffin tautia.
Ashfordin musta marmori

Ashfordin musta marmori on tummaa kalkkikiveä, jota louhitaan Englannin Derbyshiren kreivikunnasta läheltä Ashfordia. Kiven kiillotettu pinta on erityisen koristeellista. Kivi ei itse asiassa ole geologisesti marmoria, vaan pienikiteistä sedimenttikiveä.
Louhittua marmoria käsiteltiin vesivoimalla toimivassa Ashfordin marmoriverstaalla Wyejoen varrella vuosina 1748–1905. Aluksi kiveä kaiverrettiin tai etsattiin, mutta vuonna 1835 Italiassa käynyt Devonshiren herttua ehdotti kiven käyttämistä värillisiin mosaiikinkaltaisiin kiviupotuksiin. Upotukset tehtiin leikkaamalla marmoriin kuoppia ja täyttämällä ne korukivillä tai paikallisilla värikkäillä kivilajeilla.
Kun kivi oli muodissa, siitä tehtiin kelloja, kynttilänjalkoja ja kirjatukia. Nykyisin käsittelemätön kivi on harvinaista, sillä esiintymä on käytetty loppuun.
Mihail Iljin

Mihail Iljin (, oikea nimi "Ilja Jakovlevitš Maršak", Илья́ Я́ковлевич Марша́к; 10. tammikuuta 1896 Bahmut – 15. marraskuuta 1953 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Mihail Iljin oli runoilija Samuil Maršakin veli. Hän valmistui Leningradin teknologisesta instituutista vuonna 1925 ja työskenteli vuoteen 1929 saakka insinöörinä. Iljin on kirjoittanut luonnontieteitä ja tekniikkaa popularisoivia teoksia, joita lasten lisäksi lukivat myös aikuiset. Neuvostoliiton ensimmäistä viisivuotissuunnitelmaa kuvaava ”Kertomus suuresta suunnitelmasta” ("Rasskaz o velikom plane", 1930) ja sen jatko-osa ”Vuoret ja ihmiset” ("Gory i ljudi", 1935) käännettiin lukuisille vieraille kielille.
Somistaja

Somistaja (nykyisin yleisemmin visualisti) on yksittäisen vähittäiskaupan kuten tavaratalon tai kauppaketjun somistamon työntekijä, joka suunnittelee ja toteuttaa toimeksiantajansa näyteikkunoiden, messuosastojen, tuote-esittelyjen ja vastaavien myynninedistämistoimenpiteiden visuaalisen ulkoasun. Visualisti voi olla tekemisissä myös verkkokauppasivustojen, mainosvalokuvausten järjestelyiden, stailaamisen, tapahtumatuotannon ja PR-työn parissa.
Visualisti voi vakituisen työsuhteen sijasta toimia itsenäisenä yrittäjänä ja myydä palveluksiaan useammallekin toimeksiantajalle.
Suomessa visualistiksi voi valmistua toisen asteen oppilaitoksessa suorittamalla taideteollisuusalan ammatillisen perustutkinnon, jonka laajuus on 180 osaamispistettä ja kesto noin 3 vuotta. Perustutkinnon voi suorittaa myös oppisopimuksella.
Vasili Jan

Vasili Grigorjevitš Jan (, oikea sukunimi "Jantševetski", Янчеве́цкий; 4. tammikuuta 1875 Kiova – 5. elokuuta 1954 Moskovan alueen Zvenigorod) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Vasili Jan syntyi kreikan ja latinan opettajan perheeseen. Hän kävi lukion Tallinnassa ja valmistui vuonna 1897 Pietarin yliopiston historiallis-kielitieteellisestä tiedekunnasta. 1900-luvun alussa hän kierteli eri puolilla maailmaa toimien tallinnalaisen "Revelskije izvestija" -sanomalehden ja pietarilaisen "Rossijan" kirjeenvaihtajana. Vuosina 1907–1912 hän opetti Pietarin klassisessa lyseossa ja vuodesta 1912 lähtien työskenteli uutistoimiston kirjeenvaihtajana Konstantinopolissa ja Bukarestissa. Vuosina 1918–1923 Jan asui Siperian Minusinskissa ja sittemmin Moskovassa lukuun ottamatta vuosia 1926–1928, jolloin hän työskenteli toimittajana Samarkandissa.
Jan tunnetaan parhaiten historiallisesta proosastaan. Hänen pääteoksensa ovat 1200-luvun mongolivalloituksesta kertovat romaanit ”Tšingis-kaani” ("Tšingis-han", 1939) ja ”Batu” ("Batyi", 1942). Trilogian kolmas osa "K ”poslednemu morju”" (”Viimeiselle merelle”) ilmestyi kirjailijan kuoltua vuonna 1955. Huolelliseen taustatyöhön perustuvat mukaansatempaavat ja jännittävät romaanit ovat olleet pitkään suosittuja. Toisen maailmansodan ajankohtaiseksi tekemä ensimmäinen osa sai Stalin-palkinnon vuonna 1942.
Tapani Brotherus

Tapani Kaarle Heikinpoika Brotherus (s. 12. kesäkuuta 1938 Kööpenhamina, Tanska) on suomalainen diplomaatti, joka pelasti tuhansia ihmisiä kuolemalta toimiessaan Suomen asiain­hoitajana Chilessä Augusto Pinochetin vallan­kaappauksen aikaan.
Tausta ja ura.
Tapani Brotherus syntyi helsinkiläiseen kulttuuri­sukuun. Hänen isoisänsä K. R. Brotherus (1880–1949) oli valtio-opin professori ja Helsingin yliopiston rehtori. Tapani Brotheruksen isä Heikki Brotherus (1909–1985) oli diplomaatti, toimittaja ja kirjailija.
Chilen vallan­kaappauksen aikoihin Tapani Brotherus oli 35-vuotias diplomaatti. Hän oli pari vuotta aikaisemmin perustanut Santiago de Chileen Suomen ensimmäisen edustuston, jonka asiain­hoitajana hän toimi. Suomella oli sosialisti­presidentti Salvador Allenden aikana paljon yhteis­työtä Chilen kanssa metsä- ja kaivos­aloilla.
Viiden Chilen-vuoden jälkeen Brotheruksen ura jatkui suur­lähettiläänä muun muassa Teheranissa, Islamabadissa, Pretoriassa ja Ateenassa.
Chilen tapahtumat.
Kenraali Augusto Pinochetin juntta kaappasi vallan sosialisti­presidentti Salvador Allendelta 11. syys­kuuta 1973. Kaappauksessa juntta tappoi vähintään sekä vangitsi ja kidutti kymmeniä tuhansia.
Asiain­hoitaja Tapani Brotheruksen ja varakonsuli Ilkka Jaamalan avustus­työ perustui oma­toimiseen, ulko­ministeriöltä salattuun päätökseen toimia vastoin Suomen käännytys­linjaa. He kanavoivat avun järjestämällä pakolaisia maasta – enimmäkseen Itä-Saksaan, mutta myös Suomeen. Tieto­kirjailija Heikki Hiilamo on laskenut, että Brotheruksen avustamina päätyi Suomeen 182 chileläistä ja DDR:ään noin , ja että Brotheruksen improvisoimilla muilla keinoilla turvaan pääsi noin 500 pakolaista. Brotheruksen ”saldo” on jopa ihmistä.
Ulko­asiain­ministeriön poliittisen osaston päällikkö Matti Tuovinen ja muut ulko­asiain­ministeriön johto­henkilöt sietivät Brotheruksen oma­valtaisuutta. Eläke­vuosinaan Tapani Brotherus on jatkanut ihmis­oikeus- ja solidaarisuus­työtä vapaan kansalais­toiminnan parissa. Hänelle on myönnetty muun muassa Kansan Sivistys­rahaston Tammi­saari 1918 -mitali 2010. Suomen valtiolta Brotherus on saanut tunnustuksena sentään pulla­kahvit ulko­ministeri Alexander Stubbilta.
Vuonna 2019 ilmestynyt suomalais-chileläinen draama­sarja "Invisible Heroes" kertoo Brotheruksen ja Jaamalan toiminnasta Chilessä 1973. Sarjassa Brotherusta näyttelee Pelle Heikkilä.
Yr City’s a Sucker

”Yr City’s a Sucker” on dance-punk-yhtye LCD Soundsystemin kappale vuodelta 2004.
Julkaisut.
”Yr City’s a Sucker” julkaistiin alun perin marraskuussa 2004 ”Movement”-singlen b-puolena reilun viiden minuutin mittaisena, sekä saman vuoden joulukuussa omana singlenään. Kyseinen versio kestää kymmenen minuuttia. Yhtyeen nimikkoalbumilla se julkaistiin vuonna 2005. Lisäksi kappale on julkaistu "Introns"-albumilla, joka sisältää muun muassa singlen b-puolia, sekä "London Sessions" -livealbumilla.
Matthew Boulton

Matthew Boulton (1728–1809) oli englantilainen teollisuusmies ja James Wattin liikekumppani.
Boulton syntyi Birminghamissa, missä hänen isänsä valmisti nappeja, solkia ja muita pieniä metalliesineitä. Koulun jälkeen hän meni töihin isänsä yritykseen. Vuonna 1761 hän osti maata silloisen keskustan ulkopuolelta ja rakennutti Sohon tehtaan, jossa työskenteli satoja työntekijöitä ja käytettiin uusimpia koneita. Aikaisemmin tuotteiden eri osat oli teetetty eri puolilla olevissa työpajoissa, mutta Boulton keräsi eri alojen ammattilaiset yhteen paikkaan ja perusti myös markkinointiosaston. Tehtaasta tuli pian maailman suurin. 
Vuonna 1775 Boulton ja James Watt perustivat yhteisyrityksen, joka valmisti ja markkinoi Wattin höyrykonetta.
Boulton oli luonteeltaan utelias ja kiinnostunut luonnontieteistä ja filosofiasta. Hänestä tulikin yksi Lunar societyn keskeisiä henkilöitä.
Vuonna 2011 esitellyissä uusissa 50 Englannin punnan seteleissä on toisella puolella Matthew Boultonin ja James Wattin kuvat.
Dragon Tiger Gate

Dragon Tiger Gate (, "Lung fu moon") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut hongkongilainen toimintadraama. Elokuva perustuu hongkongilaiseen sarjakuvaan Oriental Heroes. Elokuvan on ohjannut Wilson Yip ja käsikirjoittanut Edmond Wong. Pääosassa esiintyivät Donnie Yen, Nicholas Tse ja Shawn Yue.
Juoni.
Tiger Wong ajautuu ongelmiin, kun hän päättää suojella erästä perhettä rikollisilta kesken ravintola-aterian. Yksi hänen ystävistään ottaa kultaisen riipuskorun, joka tappelun aikana tippuu maahan. Se kuuluu isoimman rikollisorganisaation pomolle. Pian he saavat peräänsä organisaation roistot, jotka yrittävät saada talismaniksi paljastuneen riipuskorun. Paikalle ilmaantuu myös heidän johtajan henkivartija Dragon, joka kuitenkin kukistaa kaikki roistot ja nappaa talismanin itselleen. Tiger tutustuu samalla Turbo nimiseen nunchaku taitajaan ja huomaa Dragonin olevan hänen veljensä. Tietämättään heidän kohtalona on estää Shibumin pahat aikeet, mutta sitä ennen heidän on kehitettävä taitojaan ja selvitettävä erimielisyytensä toisia kohtaan.
Ennätys.
Elokuvaa varten tehty nyrkkeilysäkki on kirjattu Guinnessin ennätysten kirjaan maailman suurimpana nyrkkeilysäkkinä. Se on 2,4 metriä korkea, 1,5 metriä leveä ja painoi 181 kiloa.
Devdas (vuoden 2002 elokuva)

Devdas () on Sanjay Leela Bhansalin ohjaama intialainen romanttinen draamaelokuva vuodelta 2002. Se perustuu Sharat Chandra Chattopadhyayn pienoisromaaniin "Devdas". Tämä on kolmas hindinkielinen elokuvaversio samasta tarinasta. Pääosia näyttelevät Shah Rukh Khan, Aishwarya Rai ja Madhuri Dixit. Elokuva kertoo Devdasista, jonka perhe kieltää häntä menemästä naimisiin rakkaan lapsuudenystävänsä kanssa, mikä ajaa hänet hakemaan lohtua alkoholista ja häneen rakastuvasta kurtisaanista.
"Devdas" voitti monia palkintoja, kuten viisi National Film Awards -palkintoa ja yksitoista Filmfare Awards -palkintoa, muun muassa parhaasta elokuvasta. Se oli myös ehdolla Bafta-palkinnon saajaksi. Elokuva esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla. Suomen televisiossa elokuva on esitetty Yle Teema &amp; Fem -kanavalla.
Vastaanotto.
Box Office India julisti "Devdasin" ”hitiksi”.
Augusto Pestana

 
Augusto Pestana (22. toukokuuta 1868 – 29. toukokuuta 1934) oli brasilialainen insinööri ja poliitikko. Pestana oli Rio Grande do Sulin osavaltiossa sijaitsevan Ijuín kunnan ensimmäinen pormestari ja ensimmäinen toimitusjohtaja valtionrautateille. Hänet valittiin kolme kertaa Brasilian parlamenttiin. Hänen mukaansa on nimetty Augusto Pestanan kaupunki.
Stoclet-palatsi

Stoclet-palatsi (, ) on Josef Hoffmannin suunnittelema kartano Brysselissä, Belgiassa. Modernia arkkitehtuuria edeltävä kartano rakennettiin pankkiiri Adolphe Stocletille.
Historia.
Kartanon rakennuttaja Adolphe Stoclet tuli pankkiirisuvusta, ja hän oli taidekeräilijä ja naimisissa taidekriitikko Arthur Stevensin tyttären Suzannen kanssa. Stoclet toimi rautatieinsinöörinä Itävallassa, kun hän kiinnostui Wienin sesessionismiisesta liikkeestä. Hän tutustui Josef Hoffmanniin, jonka arkkitehtuuri ja sisustustyyli sopi Stocletin kuvaan siitä, millainen porvaristoperheen asuinrakennuksen pitäisi olla. Stoclet nousi belgialaispankin johtoon, kun hänen isänsä kuoli. Belgiaan palannut Stoclet halusi rakennuttaa perheelleen kodin Brysseliin ja kutsui Hoffmannin ja muita sesessionisteja rakennuttamaan taloa. Ryhmä sai suunnitteluun vapaat kädet, mutta sillä oli useita tapaamisia Stocletin kanssa, sillä tämä halusi osallistui työhön.
Rakennuksen suunnitelmat valmistuivat vuonna 1905, ja se rakennettiin vuosina 1906–1911. Valmistumisen jälkeen rakennukseen ei ole tehty merkittäviä muutoksia. Rakennus oli Stocletin suvun yksityisenä asuintalona vuoteen 2002, jolloin paronitar Annie Stoclet kuoli. Tämän jälkeen se on kuulunut kiinteistöyritys Suzanne and Adolphe Stocletille.
Merkitys.
Stoclet-palatsi on yksi 1900-luvun merkittävimpiä yksityisrakennuksia. Se on myös listattu Unescon maailmanperintöluetteloon moderniin taiteeseen, arkkitehtuuriin ja muotoiluun antaman vaikutuksensa ansiosta. Stoclet-palatsia on heti valmistumisensa jälkeen pidetty yhtenä Wienin sesessionismin huipputöistä. Se edustaa 1900-luvun arkkitehtuurin uusia ideoita ja art nouveaun uudistumista sekä on art decon edelläkävijä.
Thomas Day

Thomas Day (22. kesäkuuta 1748 Lontoo – 28. syyskuuta 1789 Barehill, Berkshire) oli englantilainen kirjailija ja tunnettu orjuuden vastustaja.
Day oli varakas ja omituinen. Hän toimi aktiivisesti poliittisissa kampanjoissa korruption vastustamiseksi ja orjuuden kieltämiseksi, ja sai näissä tukea muilta Lunar societyn jäseniltä.
Day oli varakkaiden vanhempien lapsi, joka osoitti jo nuorena empatiaa köyhiä ja eläimiä kohtaan. Hän opiskeli Oxfordissa ja viehättyi Jean-Jacques Rousseaun ajatuksista. Hän yritti kasvattaa itselleen rousseaulaisten ihanteiden mukaisen vaimon, ja adoptoi tätä varten kaksi orpotyttöä. He eivät kuitenkaan osoittautuneet sopiviksi. Day löysi kuitenkin samanhenkisen vaimon, joka suostui askeettiseen elämäntyyliin.
Vuonna 1773 Day julkaisi runon "The Dying Negro" ("kuoleva neekeri) jolla hän hyökkäsi orjuutta vastaan. Runosta tuli hyvin suosittu. Hän osi maatilan Essexistä, ja käytti suuren osan varallisuudestaan maanviljelyksen kehittämiseen ja maatyöläistensä olojen parantamiseen. Vuonna 1783 Day julkaisi lastenkirjan "Sandford and Merton" jolla hän pyrki levittämään aatteitaan. Kirjasta tuli hyvin suosittu. Vuonna 1789 Day yritti kouluttaa hevosta lempeydellä, mutta hevonen heitti hänet selästään ja Day sai surmansa.
Cotesia melitaearum

Cotesia melitaearum on verkkoperhosessa loisiva pistiäinen (Nixon 1974). Suomessa, Ahvenanmaalla, tämä parasitoidi käyttää isäntäeläimenään täpläverkkoperhosen ("Melitaea cinxia") toukkaa. Aikuinen pistiäinen munii perhosen varhaisen muodonmuutosvaiheen toukkaan loppukesällä. Pistiäisen toukat kehittyvät perhosen toukan sisällä, syötyään toukan tunkeutuvat sieltä ulos ja koteloituvat perhosen toukan jäännösten ympärille. Aikuiset pistiäiset kuoriutuvat koteloistaan ja munivat lähellä oleviin loisimattomiin perhosen toukkiin. Pistiäinen munii toukan sisään 2–8 munaa ja nämä talvehtivat toukan sisällä. Pian, sen jälkeen kun isäntäeläimen toukat heräävät talvilevoltaan ja alkavat keväällä syödä, loinen kuoriutuu ulos ja koteloituu. Viimeinen pistiäissukupolvi kuoriutuu, parittelee ja munii lähellä olevien toukkien sisään 20–30 munaa (Lei 1997). Loisinta on toisinaan niin voimaperäistä, että se uhkaa isäntäeliön populaatiota sukupuutolla (Lei ja Hanski 1997).
Dorothy Lee

Dorothy Lee (23. toukokuuta 1911 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat – 24. kesäkuuta 1999 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijätär ja komedienne 1930-luvulla. Hän esiintyi yleensä yhdysvaltalaisen komediakaksikon Wheeler &amp; Woolseyn rinnalla.
Dorothy Lee syntyi nimellä Marjorie Elizabeth Millsap 23. toukokuuta vuonna 1911 Los Angelesissa. Valmistuttuaan high schoolista hän alkoi etsiä elokuvarooleja ja päättyi New Yorkiin vaudeville-esiintyjänä. New Yorkissa hän lauloi jazz-dixieland bändin Waring and His Pennsylvaniansin kanssa, ja allekirjoitettuaan sopimuksen tuotantoyhtiön RKO Picturesin kanssa hän teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa "Tanssin pyörteissä" vuonna 1929 18-vuotiaana. Samana vuonna elokuvassa "Rio Rita" hän lyöttäytyi koomikkojen Bert Wheelerin ja Robert Woolseyn kanssa ja esiintyi sen jälkeen melkein jokaisessa heidän elokuvassaan.
Lee vetäytyi sarjasta, kun tuottaja David O. Selznick vaihtoi tämän roolia musikaalissa Girl Crazy, mutta palasi töihin vuonna 1934 kun Selznickin seuraaja Mark Sandrich antoi hänelle roolin "Nurinkurinen maailma" -elokuvan Daisyna ja Cockeyed Cavaliers -elokuvan Mary Annina. RKO vaihtoi Leen Mary Carsisleen ja myöhemmin Betty Grableen, mutta hän palasi vuonna 1935 esiintymään vielä kahdessa muussa elokuvassa. Vuonna 1939 hän jätti elokuva-alan mutta palasi lyhyesti 1940-luvulla. Vuoden 1941 jälkeen hän ei kuitenkaan esiintynyt enää yhdessäkään elokuvassa.
Dorothy Lee meni naimisiin kuusi kertaa. Hänen toinen ja samalla lyhyin avioliittonsa oli juorukolumnistin Jimmy Fidlerin kanssa. Leellä oli neljä lasta, jotka hän sai viidennen puolisonsa John Berbaschin kanssa. Ensimmäiset viisi avioliittot päättyivät eroon ja viimeinen Leen puoliso Charles Calderinin kuolemaan elokuussa 1985.
Lee kuoli 88-vuotiaana 1999 Kalifornian San Diegossa hengitysvajaukseen.
Hapanlohko

Hapanlohko on karjalainen perinneruoka. Sitä on valmistettu ainakin luovutetulla alueella, Johanneksen ja Säkkijärven pitäjissä. Hapanlohko valmistetaan perunoista ja ruisleivän taikinasta. Taikina otetaan taikinatiinusta, joka on puinen hapatusastia, hapatusvaiheen aikana, ennen kuin siitä alettiin leipoa varsinaista leipää. Taikina keitettiin kuorittujen perunoiden kanssa kattilassa, ja tätä keitosta kutsuttiin hapanlohkoksi.
Etapit 1–11 Italian ympäriajossa 2011

Tämä artikkeli sisältää Italian ympäriajon 2011 etappien 1–11 tulokset.
1. Etappi.
7. toukokuuta 2011, Venaria Reale – Torino, 19,3 km joukkueaika-ajo.
Lähde: Cyclingnews
2. etappi.
8. toukokuuta 2011, Alba–Parma, 244 km.
Lähde: Cyclingnews
3. etappi.
9. toukokuuta 2011, Reggio Emilia – Rapallo, 173 km.
Etappia varjosti belgialaisen Wouter Weylandtin kuolema. Hän kaatui Passo del Boccon mäeltä laskettaessa noin 25 kilometriä ennen maalia. Järjestäjien mukaan hänen vasen polkimensa osui tietä reunustaneeseen seinämään, jonka jälkeen hän vieri noin 60 metriä. Hän kärsi verenhukasta ja oli tajuton, ja vaikka sai nopeasti ensiapua, ei mitään ollut tehtävissä.
Lähde: Cyclingnews
4. etappi.
10. toukokuuta 2011, Quarto dei Mille – Livorno, 216 km.
Etapilla ei ajettu kilpaa, vaan kunnioitettiin edellispäivänä kuolleen Wouter Weylandtin muistoa. Jokainen joukkue ajoi vuorollaan kymmenen kilometriä pääjoukon kärjessä. Maaliviivan ylittivät ensimmäisenä Weylandtin tallin Team Leopard-Trekin pyöräilijät sekä Weylandtin hyvä ystävä, Garmin-Cervélo-joukkueen Tyler Farrar. Etapin jälkeen Leopard-Trek ilmoitti vetäytyvänsä kilpailusta.
5. etappi.
11. toukokuuta 2011, Piombino–Orvieto, 191 km.
Lähde: Cyclingnews
6. etappi.
12. toukokuuta 2011, Orvieto–Fiuggi, 216 km.
Lähde: Cyclingnews
7. etappi.
13. toukokuuta 2011, Maddaloni – Montevergine di Mercogliano, 110 km.
Lähde: Cyclingnews
8. etappi.
14. toukokuuta 2011 Sapri–Tropea, 217 km.
Lähde: Cyclingnews
9. etappi.
15. toukokuuta 2011, Messina–Etna, 169 km.
Lähde: Cyclingnews
10. etappi.
17. toukokuuta 2011, Termoli–Teramo, 159 km.
Lähde: Cyclingnews
11. etappi.
18. toukokuuta 2011, Tortoreto–Castelfidardo, 142 km.
Lähde: Cyclingnews
Fumiyuki Beppu

Fumiyuki Beppu (; s. 10. huhtikuuta 1983 Chigasaki) on japanilainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Discovery Channel-joukkueessa 2005–2007, edusti Skil-Shimanoa 2008–2009, Team RadioShackia 2010–2011, GreenEdge Cycling Teamia 2012–2013, Trek Factory Racing / Trek-Segafredoa 2014–2019, Nippo-Delko-Provencea 2020 ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2021 EF Education–Nippoa. Ranskan ympäriajossa 2009 hänestä ja Yukiya Arashirosta tulivat ensimmäiset japanilaiset, jotka ovat ajaneet Ranskan ympäriajon maaliin.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
Giro della Valle d'Aosta, 1. etapin voitto
Maantieajon Japanin-mestaruus
Aika-ajon Japanin-mestaruus
Maantieajon Aasian-mestaruus
Aika-ajon Japanin-mestaruus
Maantieajon Japanin-mestaruus
Aika-ajon Japanin-mestaruus
Maantieajon Aasian-mestaruuskilpailussa pronssia 
Joukkueaika-ajon Aasian-mestaruus, maantieajossa hopeaa
Aasian kisat, maantieajossa hopeaa, aika-ajossa pronssia
Pedro Passos Coelho

Pedro Manuel Mamede Passos Coelho (s. 24. heinäkuuta 1964 Coimbra, Portugali) on portugalilainen liikemies ja poliitikko, joka toimi Portugalin pääministerinä vuosina 2011–2015. Passos Coelho oli Sosiaalidemokraattisen puolueen johtajana 2010–2017.
Elämä.
Pedro Passos Coelho syntyi Coimbrassa Portugalissa lääkäri António Passos Coelhon ja hänen vaimonsa Maria Rodrigues Santos Mameden avioliitosta. Hänen isosiskonsa on Maria Teresa Mamede Passos Coelho.
Lapsuutensa Passos Coelho vietti Portugalin Länsi-Afrikassa (nyk. Angola), jossa hänen isänsä toimi lääkärinä. Vuoden 1974 neilikkavallankumouksen jälkeen ja Portugalin entisen siirtomaan itsenäistyttyä Angolan kansantasavallaksi Passos Coelhon perhe palasi Eurooppaan ja asettui Vila Realiin Portugalin pohjoisosiin, missä Passos Coelho kävi "Liceu Nacional Camilo Castelo-Branco" -nimistä koulua.
Passos Coelho suoritti vuonna 2001 taloustieteen tutkinnon Universidade Lusíada de Lisboassa. 
Poliittinen ura.
Oppositiossa ollut Sosiaalidemokraattinen puolue voitti Passos Coelhon johdolla kesäkuussa 2011 pidetyt ennenaikaiset parlamenttivaalit, joihin ajauduttiin opposition kaadettua sosialistihallituksen säästöohjelman, minkä jälkeen Portugali joutui pyytämään EU:lta takuita lainojensa hoitamiseksi. Vaalien jälkeen Passos Coelho nimitettiin pääministeriksi. Virkaanastujaispuheessaan hän kertoi pitävänsä tärkeänä Portugalin julkisen talouden saattamista kiireellisesti kestävälle pohjalle.
Passos Coelhon hallitus toteutti budjettivajeen pienentämiseksi suuria säästötoimia, jotka joidenkin arvioiden mukaan pelastivat Portugalin talouden romahdukselta Euroopan velkakriisin aikana. Säästötoimet herättivät kuitenkin myös suurta vastustusta. Vuoden 2015 lopulla Portugalin talous alkoi jälleen hitaasti kasvaa, mutta toisaalta kriisin jäljiltä työttömyysaste oli korkealla ja elintaso alentunut. Lokakuussa 2015 pidetyissä parlamenttivaaleissa Passos Coelhon johtama keskusta-oikeistolainen koalitio saavutti suurimman puolueen aseman, mutta vaalien jälkeen António Costan johtamat sosialistit muodostivat vähemmistöhallituksen muiden vasemmistopuolueiden tuella.
Lokakuussa 2017 järjestettyjen paikallisvaalien jälkeen Passos Coelho erosi Sosiaalidemokraattisen puolueen johtajan paikalta. Paikallisvaalien tulos oli puolueen historian huonoin ja Passos Coelhon mukaan sosiaalidemokraattien tulisi löytää "uusi polku tulevaisuuteen".
LatinSat

LatinSat on argentiinalainen pienten mikrosatelliittien konstellaatio. Valmiina siihen voi kuulua 64 satelliittia ja se tällöin muodostaa globaalin "store &amp; dump"-tietoliikenneverkon, joka myös voisi toimia AIS-järjestelmänä, jolla voi mm. seurata laivojen lähettämiä paikkatietoja.
AprizeSat 3, 4, 5 ja 6 satelliiteissa on laivojen seurannan AIS-vastaanottimet (Automatic Identification System).
Satelliitit ovat kuutiomaisia, särmän pituus 20 cm, ja niiden massa on 12 kg. Ne eivät siis ole Cubesat-standardin mukaisia eivätkä nanosatelliitteja.
Yukiya Arashiro

Yukiya Arashiro (; s. 22. syyskuuta 1984 Ishigaki) on japanilainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa japanilaisjoukkueissa Cycle Racing Team Vang 2006, Nippo Corporation - Meitan Honpo co. LTD - Asada 2007 ja Meitan Hompo - GDR 2008. Kausilla 2009–2015 hän kilpaili ranskalaistallissa, aiemmalta nimeltään Bbox Bouygues Télécom, sittemmin Team Europcar. Vuonna 2016 hän edusti Lampre-Meridaa, vuosina 2017–2024 Bahrain-Merida / Bahrain-McLaren / Team Bahrain Victoriousta ja vuodesta 2025 alkaen Toscana Factory Team Vini Fantinia. Ranskan ympäriajossa 2009 hänestä ja Fumiyuki Beppusta tulivat ensimmäiset japanilaiset, jotka ovat ajaneet Ranskan ympäriajon maaliin.
Saavutuksia.
Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Aika-ajon Japanin-mestaruus
Alle 23-vuotiaiden maantieajon Japanin-mestaruus
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa kolmas
Japanin ympäriajo, 7. etapin voitto
Maantieajon Japanin-mestaruus
Tour de Hokkaido, 4. etapin voitto
Aasian-mestaruuskilpailut, aika-ajossa pronssia
Tour de Kumano, 2. etapin voitto
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa kolmas, 2. etapin voitto
Tour de Okinawa, kokonaiskilpailun sekä 1. ja 2. etapin voitto
Italian ympäriajo, 5. etapilla kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa yhdeksäs
Pariisi–Tours, viides
Aasian-mestaruuskilpailut, maantieajossa kultaa
Tour du Limousin, kokonaiskilpailun voitto
Maantieajon Japanin-mestaruus
Tour du Limousin, kokonaiskilpailussa toinen
Japan Cup, kolmas
Aasian-mestaruuskilpailut, maantieajossa hopeaa
Japanin ympäriajo, 7. etapin voitto
Aasian-mestaruuskilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa
Tour de Taiwan, kokonaiskilpailun voitto
Maantieajon Japanin-mestaruus
Aasian-mestaruuskilpailut, aika-ajossa pronssia
Aasian-mestaruuskilpailut, sekaviestissä hopeaa
Fotomontaasi

Fotomontaasi, fotokollaasi tai valokuvakollaasi on eri valokuvien yhdistämistä leikkaamalla ja liittämällä yhteen useita valokuvia uudeksi valokuvaksi. Leikkaamalla ja liimaamalla tapahtuvan työskentelyprosessin voi tehdä myös kuvankäsittelyohjelmalla ja tällaista kuvan käsittelyä sanotaan usein "fotoshoppaamiseksi".
Ero fotomontaasin ja valokuvakollaasin välillä on joidenkin tulkintojen mukaan siinä, että valokuvakollaasissa työskentelyn painopiste siirtyy pois kuvankäsittelystä (tai pimiöstä) valmiiden valokuvien leikkaamiseen ja yhdistelyyn liimalla.
Historia.
Fotomontaasin synty liittyy kollaasin historiaan. Peter von Baghin mukaan fotomontaasi on yksi visuaalisen kollaasin varhain kypsyneistä erikoisalueista.
Luultavasti Skotlannissa 1850-luvulla kehitettyä valokuvien yhdistämisen menetelmää (Combination Printing eli yhdistelmävedos) pidetään fotomontaasin varhaisena muotona. Se oli eri kuvien tasojen yhdistämistä yhdeksi valokuvavedokseksi huolellisesti maskaamalla ja peräkkäin valottamalla. Varhaisten yhdistelmävedosten tekeminen vaati päiväkausien työn, laadukkaita työvälineitä ja kärsivällisyyttä. Sitä kutsuttiin aluksi "kaksoisvedostukseksi", koska aluksi käytettiin kahta negatiivia. Valokuvien yhdistely oli melko suosittua 1800-luvulla. Valokuvien yhdistämisen käytännön ohessa kuvien yhdistämistä pidettiin viihteellisenä, ja huvitusta herättivät postikortit, joissa vartaloon liitettiin erilainen pää, tai luotiin outoja tai mahdottomia olentoja.
Ajatus fotomontaasista alkoi kehittyä valokuvan alkua seuranneina aikoina heti, kun paperipohjainen, eikä enää metalliin tai lasiin kiinnitettävä valokuvaus tuli yleiseen käyttöön. Se ilmeni siten, että valokuvaaja liimasi vierekkäin useiden asiakkaiden muotokuvia ja valokuvasi ne sitten uudestaan mainostarkoitukseensa. Hän loi täten ihmisjoukon, jossa oli eri ajoilta ja ehkä myös eri paikoista otettuja osasia. 
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kollaasin idea yleistyi. Berliinissä toiminut dada-taiteilijaryhmä etsi uusia ilmaisukeinoja, joilla olisi enemmän merkitystä kuin abstraktilla ilmaisulla, mutta joka ei palaisi vanhaan maalaustaiteen figuratiiviseen traditioon. Dadan piirissä fotomontaaseja tekivät muun muassa John Heartfield, Hannah Höch, Johannes Baader, Raoul Hausmann ja George Grosz.
Surrealismin tullessa hallitsevaksi taidesuuntaukseksi Euroopassa jäi valokuvamontaasi vähemmälle huomiolle. Uusi kiinnostus dadaan 1960-luvulla muun muassa fluxus-ryhmän puitteissa elvytti fotomontaasin. Myös pop-taiteen liike käytti teoksissa ajan aikakauslehtien valokuvia ja tekstejä. Myös mainostajat saivat vaikutteita tästä tekniikasta luoden yhä uusia fotomontaaseja.
Fotomontaasin käyttö 1980-luvun Euroopassa liittyi ydinaseiden vastaisen liikkeen käyttämiin julisteisiin ja muuhun graafiseen viestintään.
Turkin Grand Prix 2011

Turkin Grand Prix 2011 oli Formula 1 -kauden 2011 neljäs osakilpailu, joka käytiin 8. toukokuuta 2011 Istanbul Park -moottoriradalla.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Saksan Sebastian Vettel, joka saavutti kauden neljännen peräkkäisen paalupaikkansa. Vettel ajoi myös kilpailun voittoon. Toiseksi sijoittui Mark Webber ja kolmanneksi Fernando Alonso.
Kilpailu oli toistaiseksi viimeinen Turkin Grand Prix, sillä FIA jätti sen pois kauden 2012 kisakalenterista.
Charles Hernu

Eugène Charles Hernu [ɛʁny] (3. heinäkuuta 1923 – 17. tammikuuta 1990) oli ranskalainen sosialistipoliitikko, joka toimi maansa puolustusministerinä vuosina 1981–1985. Hernu erosi virastaan Rainbow Warriorin tapauksen jälkeen, ja hänet korvattiin Paul Quilèsilla. Ranskalaisten mielestä pääministeri Laurent Fabius teki Hernusta syntipukin skandaalissa. Hernu valittiin uudelleen parlamenttiin vuoden 1986 vaaleissa suurella äänimäärällä.
Hernu syntyi Bretagnen Quimperissä poliisin poikana ja liittyi 19-vuotiaana natsimiehitystä vastustaneeseen Ranskan vastarintaliikkeeseen. Hänestä tuli toimittaja ja sosialistipuolueen puheenjohtajan Pierre Mendès Francen tärkeä yhteistyökumppani. 1950-luvulta alkaen Hernu tuki François Mitterrandin nousua ja kuului tämän lähipiiriin. 1970-luvulla Hernun sotilaspoliittinen asiantuntemuksensa vaikutti siihen, että sosialistipuolue hyväksyi Ranskan ydinaseet.
Clemens von Pirquet

Clemens Peter Freiherr von Pirquet (12. toukokuuta 1874 Wien, Itävalta – 28. helmikuuta 1929) oli itävaltalainen tutkija ja lastenlääkäri. Hänen merkittävimmät saavutuksensa ovat bakteriologian ja immunologian alalta. 
Pirquet opiskeli teologiaa Innsbruckin yliopistossa ja filosofiaa Leuvenin yliopistossa. Lääketiedettä hän opiskeli Wienissä ja Königsbergissä ennen kuin hän aloitti opinnot Grazin yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1900 lääketieteen tohtoriksi. Vuonna 1902 hän aloitti työskentelyn Wienin lastensairaalassa.
Pirquet havaitsi vuonna 1906, että potilaat, jotka olivat aiemmin saaneet injektioina hevosen seerumia tai isorokkorokotuksen, reagoivat nopeammin ja voimakkaammin toisen ruiskeeseen, eli kyse oli seerumitaudista, tuberkuliinireaktiosta ja anafylaksiasta. Kun hän havaitsi, että immuniteetti ja yliherkkyys olivat ilmiöinä lähisukuisia mutta käsitteinä vastakohtia, hän muodosti Bela Schickin kanssa sanan "allergia" kreikan kielen sanoista "allos" ('toinen') ja "ergon" ('reaktio'), jolla sittemmin pitkään kuvattiin tätä yliherkkyysreaktiota, ennen kuin käyttöön tuli atopia. 
Pian isorokkohavainnon jälkeen Pirquet ymmärsi, että tuberkuliini, jonka Robert Koch oli 1890 eristänyt tuberkuloosia aiheuttavasta bakteerista, voi saada aikaan samanlaisen reaktion. Charles Mantoux kehitti edelleen Pirquet'n ajatuksia, ja Mantoux'n testistä, jossa tuberkuliinia ruiskutetaan ihoon, tuli vuonna 1907 tuberkuloosin diagnostinen koe eli tuberkuliinikoe.
Pirquet hylkäsi 1909 tarjouksen tehtävästä Pasteur-instituutissa Pariisissa ja otti vastaan nimityksen professoriksi Yhdysvaltoihin Johns Hopkinsin yliopistoon, jonne oli juuri perustettu lastentautien tiedekunta. Jo vuoden kuluttua 1910 hän palasi Eurooppaan ja otti vastaan viran ensin Breslaussa (nyk. Wrocław) ja sitten Wienissä.. 
Clemens von Pirquet ja hänen vaimonsa tekivät 28. helmikuuta 1929 itsemurhan syanidilla..
Saaren kartano (Ulvila)

Saaren kartano (aiemmin muun muassa "Holmgård") on kartano Ulvilassa Satakunnassa. Se on 1500-luvulta peräisin oleva vanha upseerien ja kruunun virkamiesten virkatalo. Kartano sijaitsee Ulvilan Saarenluodolla, jota Kokemäenjoen entinen suuhaara Kirkkojuopa erottaa Ulvilan Kirkonkylästä.
Kartanon kaksikerroksinen päärakennus on vuodelta 1805, ja sitä ympäröi laaja puisto ja puutarha. Päärakennuksen rakennutti everstiluutnantti Carl Johan Stjernvall, hänen tyttärensä Aurora Karamzin on syntynyt kartanossa vuonna 1808.
Saaren kartanon päärakennus puistoineen kuuluu osana Ulvilan kirkkoympäristöä Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Historiaa.
Saaren kartanoa hallitsi 1530-luvulla Kokemäenkartanon vouti Lauri Broke, jonka kuoltua kartano siirtyi hänen tyttärelleen ja tämän miehelle Niilo Mikonpojalle, jotka kuitenkin luovuttivat kartanon vuonna 1553 Kustaa Vaasalle. Kartano oli tilinpidollisessa yhteydessä Ulvilan kuninkaankartanoon muttei enää sen seuraajaan Porin kuninkaankartanoon 1561 jälkeen. Saaren kartano päätyi Juhana III:n puolison Gunilla Bjelken omaisuudeksi, kunnes tämä lahjoitti sen muiden tilojen ohella Gulbrand Olavinpojalle vuonna 1600. Kahta vuotta myöhemmin Gulbrand antoi Saaren kartanon Sunniemen kartanonherralle Götrik Finckelle velkojen pantiksi. Fincken kuoltua kartano siirtyi Hornin suvulle, kunnes 1600-luvun lopun reduktio palautti sen kruunun omaisuudeksi. 1700–1800-luvuilla kartano oli upseerien käytössä, ja vuodesta 1879 sitä vuokrasivat Rosenlewin suvun jäsenet.
Emmy (armenialainen laulaja)

Emmy (oikealta nimeltään Emma Bedžanjan, , s. 12. huhtikuuta 1984) on armenialainen laulaja, joka edusti maataan vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Boom Boom”. Esitys ei päässyt kilpailun semifinaalista finaaliin.
Michael Farfan

Michael Farfan (s. 23. kesäkuuta 1988 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Major League Soccerin Philadelphia Unionia.
Seurajoukkueura.
Farfan pelasi juniorina koulunsa Castle Park High Schoolin joukkueessa ja La Jolla Nomadsissa, jonka kanssa hän voitti alle 14-vuotiaiden Yhdysvaltain-mestaruuden vuonna 2002. Vuosina 2003–2005 hän kuului Yhdysvaltain jalkapalloliiton IMG Soccer Academy -koulutusohjelmaan, minkä jälkeen hän pelasi yliopistojalkapalloa opiskellessaan Cal State Fullertonissa (2006–2007) ja UNC Chapel Hillissä (2009–2010). Ensimmäisessä hänet valittiin muun muassa NCAA:n Big West Conferencen vuoden tulokkaaksi ja kahdesti konferenssin ykköstähdistöjoukkueeseen sekä jälkimmäisessä kahdesti Atlantic Coast Conferencen ykköstähdistöjoukkueeseen ja kerran kansallinen jalkapallovalmentajaliiton NSCAA:n maanlaajuiseen ykköstähdistöjoukkueeseen.
Yliopistovuosinaan Farfan pelasi myös USL Premier Development League -amatööriliigan Orange County Blue Starissa, Ventura County Fusionissa, Los Angeles Legendsissä ja Ogden Outlawsissa.
Farfan osallistui ammattilaisliiga Major League Soccerin vuoden 2011 MLS SuperDraft -varaustilaisuuteen, jonka toisella kierroksella Philadelphia Union varasi hänet. Hän debytoi Unionissa 6. huhtikuuta 2011 U.S. Open Cupin ottelussa D.C. Unitedia vastaan ja MLS:ssä 30. huhtikuuta 2011 ottelussa San Jose Earthquakesiä vastaan.
Maajoukkueura.
Farfan kuului Yhdysvaltain alle 17-vuotiaiden maajoukkueeseen ja osallistui ikäluokan MM-kilpailuihin vuonna 2005. Hän pelasi turnauksessa joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa.
Yksityiselämä.
Farfanilla on sekä Yhdysvaltain että Meksikon kansalaisuus. Hänen isänsä on kotoisin Meksikon Tijuanasta, ja hänen äidillään on meksikolais-italialaiset sukujuuret. Myös hänen kaksoisveljensä Gabriel on jalkapalloilija. Veljekset pelasivat pitkään samoissa joukkueissa, mutta tiet erosivat hetkeksi toisen yliopistovuoden jälkeen, kun Michael siirtyi UNC Chapel Hillin yliopistoon ja Gabriel ammattilaiseksi meksikolaiseen Américaan. Molemmat liittyivät Philadelphia Unionin MLS-joukkueeseen kaudeksi 2011.
Rogue Assassin

Rogue Assassin () on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Philip Atwell ja käsikirjoittaneet Lee Anthony Smith ja Gregory J. Bradley. Pääosassa esiintyivät Jet Li ja Jason Statham.
Juoni.
Erään japanilaismafian salamurhaaja surmaa FBI-agentti Jack Crawfordin työparin ja hänen perheensä heidän kotonaan. Crawford hakee kostoa Rogueksi tunnetulle salamurhaajalle, joka kuitenkin katoaa maisemista. Kolme vuotta myöhemmin Rogue palaa takaisin San Franciscoon, ja Crawford yrittää kaikkensa saadakseen Roguen kiinni. Samaan aikaan kaksi aasialaista rikollisjärjestöä "Triads" ja "Yakuza" käyvät sotaa keskenään.
Klára Koukalová

Klára Koukalová (s. 24. helmikuuta 1982 Praha) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 20 huhtikuussa 2013 ja nelinpelissä sijalla 34 huhtikuussa 2014. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-tason turnausta kaksinpelissä ja neljä nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Koukalová pääsi neljännelle kierrokselle ensimmäisen kerran Wimbledonissa 2010. Turnauksen toisella kierroksella hän voitti 18:nneksi sijoitetun Aravane Rezaïn ja kolmannella kierroksella kymmenenneksi sijoitetun Flavia Pennettan, kunnes hävisi neljännellä kierroksella Viron Kaia Kanepille luvuin 6–2, 6–4. Myös Ranskan avoimissa 2012 hän selviytyi neljännelle kierrokselle voitettuaan toisella kierroksella 16:nneksi sijoitetun Marija Kirilenkon ja kolmannella kierroksella 22:nneksi sijoitetun Anastasija Pavljutšenkovan, mutta seuraava venäläisvastustaja, toiseksi sijoitettu Marija Šarapova voitti hänet neljännellä kierroksella lukemin 4–6, 7–6(5), 2–6. Aiemmin hän oli Ranskan avoimissa päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle vuosina 2004, 2005, 2008 ja 2010.
Ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa Koukalová saavutti kesäkuussa 2005 voitettuaan 's-Hertogenboschissa pelatun turnauksen loppuottelussa Lucie Šafářován luvuin 3–6, 6–2, 6–2. Toisen turnausvoittonsa hän otti Portorožissa 2005, jossa hän voitti loppuottelussa Katarina Srebotnikin luvuin 6–2, 4–6, 6–3.
Koukalová oli naimisissa kesäkuusta 2006 maaliskuuhun 2014, jolloin hän käytti sukunimenään Zakopalová-nimeä.
Djibouti Air

Djibouti Air oli Djiboutin kansallinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2011 ja lopetti toimintansa 2012. Yhtiö lensi kuusi viikkottaista lentoa Djiboutin ja Dubain välillä Boeing 737-200 -koneella.
Historia.
Yhtiön perusti vuonna 2011 arabiemiirikuntalainen yksityinen sijoittaja ja Djiboutin valtio. Toimitusjohtajana aloitti Shabab Attarzadeh.
Yhtiö lensi vain Djiboutin ja Dubain välillä, mutta yhtiöllä oli tarkoitus laajentaa toimintaansa muun muassa Keniaan, Jemeniin ja Somaliaan vuoden 2011 aikana. Myös toinen kone, Boeing 737-300 oli tarkoitus hankkia yhtiön käyttöön. Ensimmäisen kuukauden matkustajamäärätavoitteena yhtiöllä oli kuljettaa 1 500 matkustajaa.
Kohteet.
Djibouti Air operoi säännöllisesti Djiboutista ainoastaan Dubaihin.
Laivasto.
Djibouti Air aloitti toimintansa 120-paikkaisella Boeing 737-200 -koneella. Yhtiö aikoo hankkia myös 145-paikkaisen, uudemman Boeing 737-300 -koneen. Koneissa on kaksi luokkaa, turisti- ja bisnesluokka.
Djibouti Airin laivaston keski-ikä oli toukokuussa 2011 30,3 vuotta.
Helsingin Työväen Sekakuoro

Helsingin Työväen Sekakuoron historia ulottuu vuoteen 1884, jolloin Helsingin Työväenyhdistyksen ensimmäisissä kokouksissa esiintyi sekaääninen laulukunta; Sylvia-lauluyhdistys. Vuonna 1888 laulukunta osallistui Suomalaisen kansanvalistusseuran laulu- ja soittojuhlille ja voitti siellä ensimmäisen palkinnon. Voittoa seurasivat menestyksekkäät konserttimatkat Rääveliin ja Tukholmaan. Noihin aikoihin kuorossa nousi esille kielikysymys, ja pohdinnan tuloksena päätettiin 31. maaliskuuta 1891 perustaa Suomalaisen laulukunta. Aloitteen tekijänä oli runoilija Eino Leinon veli rakennusmestari Viktor Lönnbohm. Päivämäärää pidetään Helsingin Työväen Sekakuoron varsinaisena syntymäpäivänä. 
Säveltäjä, urkuri, “Pohjolan Puccini” Oskar Merikanto toimi kuoron johtajana vuosina 1892–1895. Tuolta ajalta on peräisin hänen kuorolleen säveltämä Työväen marssi. Merikannon seuraaja oli Johannes Leino, joka toimi kuoron johtajana kolme vuosikymmentä. Sen jälkeen kuoron historiaan on mahtunut useita johtajia, mm. Eino Linnala, Knut Kangas, Martti Juvonen, Väinö Haapalainen, Kalervo Tuukkanen, Vilho Luolajan-Mikkola, Matti Rautio, Kaj Chydenius, Päivikki Takala, Marjatta Meritähti, Heikki Halme, Tuulikki Närhinsalo, Antti Jokinen, Henry Salin, Soili Perkiö, Veli Bergström, Tapani Tormonen ja Arja Virtanen-Haapasalmi. 
Kuoron toiminnasta vastaa rekisteröity yhdistys, Helsingin Työväen Sekakuoro ry. Kuoro harjoittelee ja esiintyy ahkerasti, ohjelmisto on hyvin monipuolista. Kuoro on Suomen Työväen Musiikkiliitto ry:n jäsen. 
Helsingin Työväen Sekakuoro järjesti 120-vuotisjuhlakonsertin 7. toukokuuta 2011 Helsingissä, Paasitornissa. Kuoronjohtaja Arja Virtanen-Haapasalmi palkittiin 20 vuotta jatkuneesta yhteistyöstä kuoron kanssa kuoron ansiomerkillä.