Johanna Rytkölä

Kirsi Johanna Rytkölä (o.s. Näsänen; s. 1956) on suomalainen kuvanveistäjä, joka käyttää materiaalinaan keramiikkaa.
Ura.
Rytkölä valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta kuvataideopettajaksi vuonna 1982 ja taiteen maisteriksi keramiikkataiteen osastolta vuonna 1986. Hänelle on myönnetty valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha vuonna 2008 ja yksivuotinen apuraha vuonna 2015. Vuonna 2023 hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke.
Johanna Rytkölän ensimmäinen yksityisnäyttely oli Helsingissä Galleria Brondassa vuonna 1988. Hän oli jo aiemmin esitellyt töitään ryhmänäyttelyissä alkaen Taideteollisen korkeakoulun opiskelijoiden näyttelystä ”Esineitä” vuonna 1983. Uudenmaan läänin taidetoimikunnan palkitsemaan näyttelyyn liittyi opiskelijoiden manifesti, joka kritisoi esineympäristön kaupallistumista ja peräänkuulutti ekologista muotoilua. Rytkölän ensimmäinen yksityisnäyttely ulkomailla oli Tukholmassa Blås &amp; Knåda -galleriassa vuonna 1988.
Johanna Rytkölän töitä on ollut esillä lukuisissa yksityisnäyttelyissä ja kymmenissä yhteis- ja ryhmänäyttelyissä Suomessa ja eri puolilla maailmaa (esim. Italia, Venäjä, Itävalta, Irlanti, Romania, Saksa, Intia ). Vuonna 2020 Rytkölän veistoksia oli New Yorkissa näyttelyssä, joka pohjautui monikansallisen taiteilijaryhmän residenssiin Serlachius-museossa Suomessa.
Johanna Rytkölän toistaiseksi laajimmassa yksityisnäyttelyssä Kotkassa Merikeskus Vellamossa vuonna 2024 oli veistoksia vuosilta 2013–2023. Esillä oli mm. Arktisen keramiikkakeskuksen residenssissä Posiolla valmistettu, poikkeuksellisen suuri keramiikkaveistos ”Syvänteen kuningatar.”
Rytkölä asuu ja työskentelee Vantaalla entisestä kaupparakennuksesta kunnostetussa ateljeetalossaan. Johanna Rytkölä on taidemaalari Perttu Näsäsen sisar. Heidän isänsä oli professori Reino Näsänen.
Tuotanto.
Johanna Rytkölä muovaa ja leikkaa usein varsin kookkaat veistoksensa kivitavarasavesta. Hänen teoksilleen on tunnusomaista plastiset, selkeät muodot sekä erilaisilla lietteillä ja lasitteilla aikaansaadut värikkäät, mattaa ja kirkasta yhdistävät elävät pinnat.
Jennifer Hawkins Opie kirjoittaa:
”Työt muistuttavat Hans Arpin ja varhaisemman Picasson rakastamia vuolaita, litteitä, amorfisia muotoja. Lineaarisen ja dekoratiivisen muodon tutkimisen lisäksi Rytkölällä on erittäin tarkka värintaju sekä taito luoda ja hallita värejä työssään.”
Rytkölän töille ominaiset kaartuvat tasopinnat synnyttävät usein illuusion rohkeasta liikkeestä, joka assosioituu tanssiin, musiikkiin tai veden virtaukseen ”Monen teoksen aaltoileva liike on omiaan synnyttämään mielikuvia jostakin vedenkaltaisen väliaineen muotoilemasta.” Teosten virtaviivaisissa muodoissa on nähty sekä geometrisiä tai arkkitehtonisia että orgaanisia tai ”biomorfisia” piirteitä. Toisaalta hänen teoksiaan on luonnehdittu ”surreaalisiksi” ja työtään vapaaksi muotojen kahleista.
Åsa Hellman kirjoittaa Rytkölästä:
”Johanna Rytkölän teokset herättivät välittömästi huomiota, kun hän 1980-luvulla alkoi osallistua näyttelyihin. Yleisö oli tottunut liittämään veistotaiteen kiveen, pronssiin, kipsiin tai puuhun. Vaikka suomalaiset keraamikot ovat pitkään tehneet veistoksia savesta, töille on usein ollut ominaista taideteollisempi, dekoratiivisempi ilme. Johanna Rytkölä esitteli täysin abstrakteja veistoksia, jotka lähestyivät muotokieleltään perinteistä kuvanveistoa mutta pohjasivat silti keramiikkatekniikoiden hallintaan.”
Keramiikan tekniikat hallitsevana tekijänä Johanna Rytkölän on nähty jatkavan suomalaisen keramiikkataiteen perinnettä mutta samalla erottuvan siitä kuvanveistoon assosioituvalla näkemyksellään. Häntä on luonnehdittu uudistusmieliseksi sekä kuvanveistäjänä että taidekeraamikkona.
Uusia avauksia ovat työt, joissa Rytkölä on upottanut keramiikkaelementtejä graniittiveistoksiin, samoin teokset joissa keramiikkaan on yhdistetty lasista puhallettuja osia.
Teoksia kokoelmissa ja kaupunkitilassa.
Suomen Kansallisgalleriassa on useita Johanna Rytkölän teoksia, esimerkiksi keramiikkaveistos "Kävelevä kotilo" (1987).
Rytkölän keramiikkaveistoksia on lukuisissa julkisissa ja yksityisissä taidekokoelmissa, esimerkiksi:
Ulkomaisissa kokoelmissa, esimerkiksi:
Johanna Rytkölän värikäs nauhamainen teos ”Riemumuuri” jakaa Tampereen poliisitalon sisääntuloaukion kahteen osaan. Tehdasvalmisteisista klinkkerilaatoista koostuva 14 metriä pitkä teos valmistui vuonna 1993 valtion taideteostoimikunnan tilauksesta.
Vuonna 2005 valmistui Helsingin Arabianrantaan Päivi Kiurun, Maarit Mäkelän ja Johanna Rytkölän yhteistyönä 12 metriä pitkä muurimainen keramiikkaveistos. Entistä rantaviivaa mukailevan veistoksen elementtien pintaan serigrafiatekniikalla painetut kuvat kertovat paikalla sijainneen Arabian tehtaan vaiheista. Koko asuinalueen rakennuskustannuksista varattiin ulko- ja sisätiloihin sijoitettujen taideteosten hankintaan 1-2 prosenttia.
Vuonna 2018 Johanna Rytkölä toteutti Vantaan taidemuseo Artsin tilauksesta kolme kookasta, useasta fragmentista koostuvaa reliefiä Vantaalla sijaitsevaan Katriinan sairaalaan. Teos on valmistettu keramiikasta ja kierrätyslasista.
Vantaan Aviapolikseen uudelle asuinalueelle rakennettavaan Annefredin puistoon Johanna Rytkölä on suunnitellut keramiikasta ja suomalaisesta graniitista koostuvia veistoksia.
Kansainvälisiä palkintoja.
Johanna Rytkölän teos ”Matkalla paratiisiin II” palkittiin hopeamitalilla (Medaglia d´argento del Presidente della Repubblica) Faenzan kansainvälisessä keramiikkataiteen kilpailussa (49. Concorso Internazionale della Ceramica d´Arte) Italiassa vuonna 1995. Kilpailuteosten tiukassa karsinnassa painotettiin valintakriteereinä keramiikan arkkitehtonisia ja plastisia ominaisuuksia.
Kutani-keramiikan koristemaalausperinnettä kunnioittavassa keramiikkakilpailussa (Kutani International Decorative Ceramics Competition ’97) Komatsussa Japanissa Rytkölä sai vuonna 1997 suunnittelemastaan lautasesta kunniamaininnan (Award of Merit).
Jäsenyyksiä ja luottamustoimia.
Johanna Rytkölä on Suomen Kuvanveistäjäliiton jäsen vuodesta 1991 ja Ornamo ry:n jäsen vuodesta 1987. Rytkölällä on ollut luottamus- ja asiantuntijatehtäviä keramiikkataiteen piirissä. Valtion taideteostoimikunnassa hän oli jäsenenä vuosina 1996–1998. Vantaan taiteilijaseurassa hän on toiminut hallituksen ja näyttelytoimikunnan jäsenenä.
Keramiikkataiteen kansainväliseen järjestöön International Academy of Ceramics (IAC-AIC) Rytkölä on kuulunut vuodesta 2007. Hän oli jäsenenä komiteassa, joka järjesti IAC:n vuotuisen kongressin Suomessa vuonna 2021.
Johanna Rytkölä on ollut perustajajäsenenä taiteilijaryhmissä Taiteilijat O, Kuuma linja ja Helsinki Fat Clay. Taideteollisen alan kuvataiteilijoita edustava Taiteilijat O pyrkii toimimaan linkkinä Ornamon ja Suomen Taiteilijaseuran välillä. Kuuma linja -ryhmän tavoitteena oli nostaa keramiikkataiteen arvostusta Suomessa. Ryhmä järjesti vuosituhannen vaihteessa keramiikkanäyttelyitä taidemuseoissa eri puolilla Suomea. Vuonna 2008 perustetun Helsinki Fat Clay -ryhmän tavoitteena on edistää suomalaisen keramiikkataiteen kansainvälistymistä. Vuonna 2012 ryhmä esitteli suomalaista keramiikkaa kutsunäyttelyssä Faenzan keramiikkamuseossa Italiassa. Vuonna 2019 Helsinki Fat Clay -ryhmällä oli näyttely Tukholmassa.