tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Petri Rautiainen

Petri Rautiainen (25. joulukuuta 1965 Pori – 25. kesäkuuta 1999) oli suomalainen jääkiekkoilija. 
Rautiainen aloitti liigauransa Porin Ässissä kaudella 1986–1987, jonka jälkeen hän siirtyi I-divisioonaan Joensuun Kiekko-Poikien joukkueeseen. Kahta vuotta myöhemmin Rautiainen oli mukana pudottamassa kasvatajaseuraansa Ässiä sarjaporrasta alemmaksi. Hän ei kuitenkaan enää seuraavalla kaudella jatkanut joensuulaisseuran riveissä, vaan pelasi I-divisioonaa Hockey-Reippaassa.
Siirttyttyään takaisin Joensuuhun Rautiainen pelasi I-divisioonan lisäksi vielä kauden SM-liigassa 1991–1992. Yhteensä hänelle kertyi kahden kauden aikana 74 liigaottelua tehopistein 3+1=4. 
Viiden Joensuussa pelaamansa kauden jälkeen Rautiainen siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Allsvenskaniin Mörrums GoIS:n riveihin. Ruotsista Rautiaisen matka jatkui vuoden kuluttua Englantiin, jossa hän pelasi kaksi kautta British Ice Hockey Superleague-sarjassa Newcastle Cobrasin joukkueessa.
Vuonna 1998 Rautiaisella todettiin aivokasvain, joka onnistuttiin leikkaamaan. Kasvain kuitenkin uusiutui ja hän menehtyi kesäkuussa 1999. Newcastle Cobrasin seuraaja Newcastle Jesters jäädytti seuraavalla kaudella Rautiaisen pelinumeron 34. Hänen numeronsa oli jäädytettynä myös Jestersiä seuranneessa Newcastle Vipers-joukkueessa.
Akkadin kuninkaat

Lista Akkadin kuninkaista, tunnetaan myös nimellä Agade. Akkad oli suuri imperiumi antiikin Mesopotamiassa 3. vuosituhannella eaa. Tässä listassa olevat hallitusajat on sovellettu keskipitkän kronologian mukaan.
Ruskomerietana

Ruskomerietana ("Alderia modesta") on merivedessä elävä, melko pienikokoinen kuoreton kotilolaji.
Koko ja ulkonäkö.
Ruskomerietana on litteä, jopa yli 10 mm:n pituiseksi kasvava merietana. Ruumiin väritys on tumma ja levottoman kirjava, sillä läpikuultavaa pintaa kirjovat vihertävät tai ruskehtavat, joskus vaaleat laikut. Ruumiin ensimmäistä kolmannesta lukuun ottamatta selkäpuolella on runsaasti sormimaisia ulokkeita, joita voi olla yksilöstä riippuen jopa yli 30 kappaletta. Lisäksi pään sivuilla saattaa olla siipimäiset ulokkeet. Ruuansulatuskanavan voi nähdä ulokkeiden tai eläimen vatsapuolen läpi. Vatsapuolen jalka on selvästi varsinaista ruumista leveämpi. Eläimen selkäpuolen ulokkeiden rytmikkäällä liikkeellä on merkitystä ruumiinnesteen liikkeeseen, sillä "Alderia"-suvun merietanoilla ei ole erillistä sydäntä. Peräaukko on selkäpuolella eläimen takaosassa.
Levinneisyys.
Lajia tavataan Pohjois-Atlantin rannikolla Norjasta Ranskaan saakka sekä Itämeressä. Lisäksi se esiintyy Pohjois-Amerikan Tyynenmeren puoleisella rannikolla. Suomessa lajia tavataan ainoastaan hiekkapohjaisilla merialueilla.
Elinympäristö ja elintavat.
Ruskomerietana on täysin sidoksissa letkulevien ("Vaucheria") suvun keltaleviin. Se vaatii yli viiden promillen suolapitoisuutta. Lajin levinneisyyttä Suomessa ei tunneta kovin hyvin, mutta sitä tavataan harvakseltaan ainakin etelärannikolla. Kotiloille tyypilliseen tapaan laji on hermafrodiitti. Parittelussa kumpikin osapuoli laskee sukusolunsa sukuelimen kärjessä olevalla piikillä toisen osapuolen ihon läpi ruumiinonteloon.
Einari Oksa

Viktor Einari Oksa, vuoteen 1910 Grönqvist (4. lokakuuta 1891 Mikkeli – 25. joulukuuta 1953 Kemi) oli suomalainen kivääriampuja ja moninkertainen maailmanmestari.
Oksan vanhemmat olivat liikkeenhoitaja Viktor Grönqvist ja Ida Hämäläinen ja puoliso vuodesta 1919 Signe Dagmar Maria Mahlberg. Oksa kävi teollisuuskoulun 1914 ja toimi vuodesta 1927 alkaen Kemin Karihaarassa sulfiittitehtaan ylimestarina.
Ammunnan maailmanmestaruuskisoissa Haagissa vuonna 1928 Oksa sijoittui toiseksi vapaakiväärin pystyasennossa, samoin kuin seuraavan vuoden kisoissa Tukholmassa. Siellä hän kuului lisäksi kultaa pienoiskiväärillä voittaneeseen Suomen joukkueeseen. Vuonna 1930 Antwerpenissä Oksa saavutti ensimmäisenä suomalaisena ampumakuninkuuden voittamalla sekä vapaakiväärin maailmanmestaruuden yhteistuloksella 1 111 että pystyasennon, jossa hän teki maailmanennätystuloksen 359. Oksa osallistui kaikkiin ammunnan maailmanmestaruuskisoihin 1930-luvulla, voittaen vapaakiväärin makuuasennon vuosina 1933 Granadassa tuloksella 388 ja 1937 Helsingissä tuloksella 391. Vuonna 1935 Roomassa hän kuului Argentiina-patsaan voittaneeseen suomalaisjoukkueeseen. Kaiken kaikkiaan Oksalla oli neljä henkilökohtaista ja seitsemän joukkuemaailmanmestaruutta ja niiden lisäksi vielä kahdeksan Suomen ja kaksi Pohjoismaiden mestaruutta. Suomen ennätyksiä Oksa paransi kymmenkunta kertaa.
Oksalle myönnettiin vuonna 1930 Suomen Urheilulehden kultamitali.
Porcelain Black

Alaina Marie Beaton (s. 1. lokakuuta 1985), joka tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Porcelain Black, on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä. Hän aloitti uransa alle 18-vuotiaana nimellä "Porcelain And The Tramps".
Nuoruus.
Beaton varttui Sterling Heightsissa, Michiganissa. Hänen isänsä oli hiusmuotoilija. Hän omisti kampaamon ja vei tyttärensä muotinäytöksiin ja kuvauksiin. Beatonin vanhemmat erosivat hänen ollessaan kuusivuotias. Kun hänen äitinsä meni uudestaan naimisiin, he asettuivat Rochesteriin, missä hän kävi lukiota.
Musiikkiura.
Porcelain Black oli alle 18-vuotias solmiessaan sopimuksen Virgin Recordsin kanssa. Hän ei ollut levy-yhtiön kanssa samaa mieltä tekemästään musiikista, ja hän yrittikin kolme vuotta päästä sopimuksesta irti.
Yksityiselämä.
Huhtikuussa 2012 Black meni naimisiin malli Bradley Soileaun kanssa.
Kaarlo Saari

Kaarlo Saari (vuoteen 1878 Lystman, 20. kesäkuuta 1857 Karjala Tl – 25. helmikuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1918 ja 1924–1927. 
Elämä.
Saaren vanhemmat olivat seppä Karl Lystman (s. 1827) ja Vilhelmiina Mäkelä (s. 1832). Hän työskenteli isänsä apulaisena, kunnes lähti 18-vuotiaana lukkarin ja urkurin oppiin Uusikirkkoon. Saari suoritti paikkakunnalla myös kansakoulun, jonka jälkeen hän kävi vuoden reaalikoulua Uudessakaupungissa. Vuonna 1878 Saari aloitti opinnot Jyväskylän seminaarissa, josta hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1882. Seuraavana kesänä Saari kävi vielä teollisuuskurssin Näsin käsityöseminaarissa Lerumissa. 
Syksyllä 1883 Saari aloitti kansakoulunopettajana Kurikassa, jossa hän työskenteli ensin kirkonkylän kansakoulussa ja vuodesta 1909 lähtien Polvenkylän kansakoulussa. Virkansa ohella Saari toimi Kurikan seurakunnan kanttorina vuoteen 1912 saakka. Hän oli myös aktiivisesti mukana kunnallis- ja yhdistyselämässä. Saari oli Kurikan kunnanvaltuuston jäsen, sekä toimi muun muassa holhouslautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1900 lähtien. Vuonna 1894 Saari oli mukana perustamassa Kurikan Nuorisoseuraa ja 1903 hän perusti Kurikan Käsityöläisten Osuuskassan, jonka tarkoituksena oli tukea nykyaikaista kotiteollisuutta. Saari toimi kassan esimiehenä vuoteen 1917 asti, jolloin siitä tuli osakeyhtiö.
Saari lähti työävenliikkeen toimintaan marraskuun 1905 suurlakon jälkeen. Vuonna 1906 Saari oli perustamassa Kurikan työväenyhdistystä, jonka puheenjohtajana hän toimi 1908–1909. Kansanedustajaksi Saari valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1910. Kun eduskunta hajotettiin elokuussa 1917, osallistui Saari niin sanotun Mannerin eduskunnan kokouksiin. Sisällissodan käynnistyttyä Saari lähti helmikuussa 1918 kansanvaltuuskunnan palvelukseen, vaikkei kannattanut aseellista kapinaa. Hän työskenteli koulutoimen ylihallituksen tilalle perustetun kouluneuvoston kamreenina ja sihteerinä vastuullaan opettajien palkkakysymykset. Huhtikuun alussa Saari siirtyi muun kansanvaltuuskunnan tavoin Viipuriin, jossa hänet vangittiin Viipurin taistelun jälkeen 5. toukokuuta. Saari oli aluksi Viipurin vankileirillä, josta hänet parin viikon kuluttua siirrettiin Helsinkiin. Lokakuussa Saari sai 6 vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta. Hän vapautui presidentin armahduksen myötä elokuussa 1919.
Saari valittiin jälleen eduskuntaan vuonna 1924. Hän kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Helsingissä kesken vaalikauden helmikuussa 1927. Saari on haudattu Kurikan hautausmaalle. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Isak Penttala.
Perhe.
Saaren ensimmäinen puoliso oli Kokkolassa syntynyt Naima Matilda Heidenberg (1867–1920), jonka kanssa hän avioitui 1887. Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja olivat yritysjohtajat Armas Saari, Eero Saari ja Yrjö Saari. Vuonna 1922 Kaarlo Saari meni naimisiin ensimmäisen puolisonsa sisaren Helmi Hildur Heidenbergin (1869–1931) kanssa. Sisarusten isä oli ruotsalaissyntyinen kauppias Gustaf Napoleon Bernadotte Heidenberg (1836–1915).
Ahmattikotilo

Ahmattikotilo, aikaisemmalta nimeltään pikkuahmattikotilo, ("Merdigera obscura") on pieni kotilolaji. Suomen lajiston kansallisessa uhanalaisarvioinnissa‭ ‬2010‭ ‬se on luokiteltu‭ erittäin uhanalaiseksi‭ (EN) ja on rauhoitettu Ahvenanmaalla.
Koko ja ulkonäkö.
Kotilon kuoren korkeus on 8–11 mm ja leveys 3,5–4,5 mm. Kuori on yleensä kauttaaltaan maa-aineksella, karikkeella ja eläimen ulosteilla naamioitu, pinnastaan hieman uurteinen, himmeä ja väriltään ruskea. Se kiertyy oikealle ja suuaukolla huuli on ulospäin taipunut. Eläin kykenee työntymään varsin pitkälle ulos kuoren suulta.
Levinneisyys.
Ahmattikotiloa tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa, Pohjois-Afrikassa sekä Kaukasuksella. Suomessa lajia tavataan ainoastaan Ahvenanmaalla, missä se on rauhoitettu maakunnan oman lainsäädännön turvin.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji elää lämpimissä metsissä, jotka kasvavat kalkkipitoisilla alueilla. Suomessa sitä tavataan lehtometsissä metsälehmusten rungoilla ja kotilot piilottelevat puun kuoren koloissa.
Lajia ei ole laajemmassa mittakaavassa arvioitu uhanalaiseksi.
Vidinin alue

Vidinin alue () on alue Bulgariassa. Se sijaitsee maan luoteiskulmassa Romanian ja Serbian rajalla. Alueen luontoa hallitsee Romanian rajalla virtaava Tonava ja siihen yhtyvät useat joet. Vidinin alueen väkiluku on laskenut 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä. Vuoden 2001 väestönlaskennassa alueen asukasluku oli 130 094, ja kymmenen vuotta myöhemmin siellä asui alle 100 000 asukasta. Vidinin alue on jaettu 11 kuntaan.
Hydrofoni

Hydrofoni on vedenalainen mikrofoni, jota voi käyttää esimerkiksi kaikuluotauksessa tai delfiinien tutkimuksessa.
Useamman hydrofonin ryhmällä voidaan paikallistaa vedenalainen äänilähde, esimerkiksi sukellusvene. Tällöin hydrofonit kytketään sähköpiiriin, jonka avulla tarkastellaan eri hydrofonien ääniaaltojen vaihe-eroja.
Helena ja keijukuningatar

Helena ja keijukuningatar () on Àngel de la Cruzin ja Beatriz Ison käsikirjoittama, Manolo Gómez ja Àngel de la Cruzin ohjaama espanjalainen animaatioelokuva vuodelta 2005.
Juoni.
Elokuvan taikamaailmassa on salainen portti aukeaa vain yhtenä tiettynä iltana kerran vuodessa. Sitä ei kuitenkaan näe, jos uskoo taikuuteen. Portin sisäpuolella odottaa Keijukuningatar, jolle voi esittää yhden toivomuksen. Helenalla on sairas isä jonka hän toivoo paranevan, mutta ei usko taikuuteen...
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012 – naisten 3 metrin ponnahduslauta

Naisten 3 metrin ponnahduslautakilpailu käytiin 3. – 5. elokuuta London Aquatics Centressä. Kilpailijoita oli yhteensä 30.
Tulokset.
Karsinta.
Karsinnoissa kilpailijat hyppäsivät viisi hyppyä ja 18 parasta pääsi välierään.
Välierä.
Kilpailijat hyppäsivät viisi hyppyä ja 12 parasta pääsi loppukilpailuun.
Loppukilpailu.
Kilpailijat hyppäsivät kukin viisi hyppyä.
Maksim

Maksim (ven. "Максим") on venäläinen miehen etunimi. Nimi on muodostettu latinan sanasta "maximus", joka merkitsee "suurinta". Maximus oli käytössä myös roomalaisena sukunimenä. Nimi oli 1800-luvulla erityisen suosittu Venäjällä, ja 1970-luvulta lähtien se on ollut jälleen laajalti käytössä. Joissakin kielissä vastaava nimi esiintyy myös kirjoitettuna "Maxim". Vastaava naisen nimi on "Максима", joka on käytössä lähes ainoastaan Venäjällä.
Nimi on jonkin verran käytössä myös Suomessa. Vuoden 2019 loppuun mennessä se oli Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu muodossa Maksim lähes 1200 ja muodossa Maxim hieman yli 780 henkilölle, joista valtaosa on vuoden 1960 jälkeen syntyneitä. Maksimilla ei ole nimipäivää suomen- eikä ruotsin­kielisessä kalenterissa.
Coloradon yliopisto

Coloradon yliopisto on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa toimiva yliopisto. Sen pääkampus on Boulderissa ja muut kampukset Colorado Springsissä, Denverin keskustassa ja lisäksi lääketieteen erikoiskampus Denverin Aurorassa. Yliopisto aloitti toimintansa vuonna 1877. Yliopistossa on noin 60 000 opiskelijaa ja neljäntuhannen jäsenen henkilökunta.
Coloradon yliopisto kuuluu AAU-yliopistojen ryhmään. CU-Boulderissa on vaikuttanut neljä nobelistia ja koko joukko muita tiedemaailman kärkinimiä.
Naisten aarreaitta

Naisten aarreaitta () on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva, jonka on ohjannut William Dieterle. Busby Berkeley on laatinut ja ohjannut elokuvan musiikkinumerot. Elokuvamusikaalin pääosissa ovat William Powell, Bette Davis, Frank McHugh ja Hugh Herbert. Sivuosissa ovat muun muassa Reginald Owen ja Verree Teasdale.
F. Hugh Herbert ja Carl Erickson laativat käsikirjoituksen Harry Collinsin ja Warren Duffin "The Fashion Plate" -tarinan pohjalta.
"Naisten aarreaitta" sai ensi-iltansa kotimaassaan 14. helmikuuta vuonna 1934; Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 14. lokakuuta 1934. First National Pictures tuotti elokuvan Warner Bros. -yhtiön valvonnassa. Musikaalikomedian laulut ovat Sammy Fainin (sävellys) ja Irving Kahalin (sanat) käsialaa.
"Naisten aarreaitta" julkaistiin DVD:lle 1. marraskuuta vuonna 2011.
Juoni.
Muotisuunnittelijat lähtevät kohti Pariisia napatakseen uusimmat luomukset. Sen sijaan Sherwood Nash, yksi muotisuunnittelijoista, päätyy suunnittelemaan pukuja musikaaliin. Tällöin hän myös rakastuu...
Tuotanto.
"Naisten aarreaitta" kuvattiin Warner Brothersin studioilla Burbankissa, Kaliforniassa vuonna 1933. Elokuvan tuotantonimiä olivat "King of Fashion" ja "Fashion Follies of 1934".
Warners listasi käsikirjoittajat Gene Markeyn ja Katherine Scolan kirjoittaneen alkuperäisestä tarinasta elokuvaa varten varhaissovituksen, mutta Screen Writers Guildin mukaan heillä ei ole ollut mitään tekemistä elokuvan kanssa.
Vastaanotto.
"The New York Times" kuvaili elokuvaa muun muaksi ”reippaaksi show'ksi”, ”vaikuttavaksi” ja kehui William Dieterlen ohjaustyötä.
"Variety" arvosteli elokuvaa hieman kaukaa haetuksi ja ristiriitaiseksi, mutta jolla on "väriä, välähdystä, iskua, luokkaa, tyttöjä ja paljon vaatteita".
Gang of Four

Gang of Four oli englantilainen post-punk-yhtye, joka perustettiin Leedsissa vuonna 1977. Yhtyeen alkuperäisjäsenet olivat: Jon King, Andy Gill, Mark Heaney ja Thomas McNeice. He olivat aktiivisia vuosina 1977-1983, ja sen jälkeen he ovat tehneet kaksi comebackiä eri kokoonpanoilla. Vuonna 2004 alkuperäinen kokoonpano oli taas kasassa, mutta marraskuussa 2006 basisti Allen korvattiin Thomas McNeicellä ja rumpali Burnham korvattiin Mark Heaneylla. Laulaja Jon King lähti yhtyeestä vuoden 2012 aikana. Kitaristi Andy Gill kuoli helmikuussa 2020.
Gang of Fouria pidetään laajalti yhtenä johtavista post-punk liikkeen yhtyeistä 1970- ja 80-luvuilla. Heidän myöhemmät albumit ("Songs of Free" ja "Hard") ajautuivat kohti dance-punk ja disco -musiikkia. Debyyttialbumi "Enternainment!" sijoittui sijalle 490 Rolling Stonen 500 parhainta albumia kautta aikojen -listalla. Se valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
River Streetin kuolemanansa

River Streetin kuolemanansa (; myös "The Drag Net") on vuonna 1928 julkaistu Josef von Sternbergin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat George Bancroft, Evelyn Brent ja William Powell.
"River Streetin kuolemanansa" perustuu Oliver H. P. Garrettin tarinaan "Nightstick", josta Charles Furthman ja Jules Furthman laativat käsikirjoituksen. Paramount Famous Lasky Corporation tuotti elokuvan.
Elokuvan ohjaaja von Sternberg ja kaksi pääosanäyttelijää Bancroft ja Brent jatkoivat yhteistyötään tässä tuotannossa edellisen vuoden "Alamaailma" (1927) -elokuvan menestyksen johdosta.
"River Streetin kuolemanansa" on nykyisin listattu kadonneeksi elokuvaksi.
Tatun ja Patun outo unikirja

Tatu ja Patun outo unikirja on Aino Havukaisen ja Sami Toivosen Tatu ja Patu -kirjasarjan 5. kirja.
Juoni.
Tatun ja Patun kummityttö, Satu-vauva, on saapunut yökylään. Tatu ja Patu tekevät kaikkensa, jotta Satulla olisi hyvä olla. Tatulla ja Patulla on apunaan todella paksu O.U.T.O eli Ohuehko Unijuttujen Tieteellinen Opas -niminen kirja, jossa neuvotaan muun muassa kuinka monta unilelua kannattaa sängyssä olla ja miten välttää "huijarisänkykauppias".
The Bond

The Bond on Charles Chaplinin ohjaama vuoden 1918 propagandaelokuva.
Chaplin oli suostunut lahjoittamaan sotaobligaatiokampanjaan lyhytelokuvan. Se kuvattiin kuudessa päivässä elokuussa 1918 kesken elokuvan "Kivääri olalle vie!" kuvausten. Siinä näyttelivät Chaplinin lisäksi Edna Purviance, Albert Austin, Sydney Chaplin ja Dorothy Rosher -niminen lapsi. "The Bondissa" oli neljä episodia, jotka esiteltiin tekstillä ”On monenlaisia siteitä: ystävyyden side, rakkauden side, avioliiton side ja tärkein kaikista, vapauden side – sotaoblikaatio.” Chaplin lahjoitti elokuvan valtiolle, ja sitä levitettiin syksyllä 1918 ilmaiseksi kaikkiin Yhdysvaltain teattereihin.
Tervetuloa aamukahville

Tervetuloa aamukahville eli tottako toinenkin puoli? on Eddie Stenbergin ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1952.
Stenberg sai elokuvaan idean Niilo Tarvajärven "Tervetuloa aamukahville" -radio-ohjelmasta. Esikuvana oli Michael Powellin ja Emeric Pressburgerin englantilainen ohjaus "Kysymys elämästä ja kuolemasta" (1946).
Arviot.
Aikalaisarviot tyrmäsivät Stenbergin esikoisohjauksen lähes yksimielisesti. Myöhemmässä kritiikissä elokuvaa on luonnehdittu yhdeksi suomalaisen elokuvan murheenkryyneistä: Se on veltto fantasia, sekoilu, ja siitä on turha etsiä tolkkua.
Kivääri olalle vie!

Kivääri olalle vie! ("Shoulder Arms") on Charles Chaplinin ohjaama ja käsikirjoittama vuoden 1918 yhdysvaltalainen mykkäelokuva. Sitä pidetään yhtenä Chaplinin parhaimmista elokuvista, ja sen sanotaan tehneen saman ensimmäiselle maailmansodalle kuin mitä "Diktaattori" teki toiselle maailmansodalle.
Chaplin aloitti elokuvan tuotannon toukokuun 1918 lopulla. Sitä kutsuttiin aluvasti nimellä "Camouflage" (”Naamiointi”). Chaplin aloitti elokuvan tekemisen määrätietoisesti, ja koska hänen suunnitelmat olivat selkeät, hän halusi kuvata tarinan kronologisesti. Chaplin kuitenkin lopulta hylkäsi ensimmäisen kuukauden aikana kuvatun materiaalin, mikä oli tuohon aikaan hyvin epätavallisesti. Normaalisti kuukauden katsottiin riittävän laadukkaan pitkän elokuvan kuvaamiseen. Chaplin joutui lisäksi vastaamaan First Nationalin tekemän sopimuksensa mukaisesti itse kaikista tuotantokustannuksista. Hän halusi kuitenkin käyttää omia rahojaan, sillä tiesi pystyvänsä parempaan.
Chaplin keskeytti elokuvan kuvaukset hetkellisesti, sillä hän aloitti 15. elokuuta kuvaamaan propagandaelokuvaa "The Bond", jonka oli luvannut lahjoittaa sotaobligaatiokampanjan hyväksi. "The Bondin" kuvaukset kestivät kuusi päivää, ja sen valmistuttua ryhmä kuvasi nopeasti "Camouflagen" loppuun. Elokuva sai vielä uuden nimen, "Shoulder Arms", ja se valmistui 16. syyskuuta.
Connie Britton

Constance Elaine ”Connie” Britton (s. 6. maaliskuuta 1967 Boston) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa "Spin City" (1996–2000), "Unelmien kentät" (2006–2011), "American Horror Story" (2011) sekä "Nashville" (2012–2018).
Britton sai hyvää palautetta kriitikoilta esitettyään Tami Tayloria "Unelmien kentät" -sarjassa. Kyseisestä roolista hän oli kaksi kertaa ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Vuodesta 2012 vuoteen 2018 Britton näytteli ABC:n "Nashville"-sarjassa countrylaulaja Rayna Jaymesia. Hän sai roolista sekä Emmy- että Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 2012. Vuonna 2014 Britton nimettiin Unicefin hyvän tahdon lähettilääksi. Britton näyttelee elokuvissa "This Is Where I Leave You" (2014) ja "American Ultra" (2015).
Eddie Stenberg

Edvin ”Eddie” Stenberg (29. marraskuuta 1919 Porvoo – 7. marraskuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen teatteri- ja elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän oli koulutukseltaan diplomiekonomi.
Stenberg ilmoittautui suomalaisen elokuvan uudistajaksi, mutta hänestä ei ollut vastaamaan huudostaan. Stenberg ohjasi elokuvaurallaan kaksi pitkää näytelmäelokuvaa, kolmannen työ keskeytettiin ja sitä jatkoi Thure Bahne. 
Stenberg valmistui 1943 diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista ja kävi sen jälkeen vuosina 1944–1946 Helsingin Ruotsalaisen teatterin oppilaskoulun. Hän toimi ohjaajana muun muassa Svenska Teaternissa ja radiossa. Vuonna 1950 hän oli Toivo Särkän apulaisohjaajana elokuvissa "Tanssi yli hautojen" ja "Katarina kaunis leski". Suomen Filmiteollisuus lisäsi 1950-luvun alussa tuotantoaan merkittävästi ja palkkasi useita uusia ohjaajia, joista Stenberg oli ensimmäinen, ja näin pääsi hänen ohjaajanuransa alkuun.
Stenberg oli jo syksyllä 1951 aloittanut elokuvan "Se alkoi sateessa" mutta keskeytti työn aloitettuaan "Tervetuloa aamukahville" -elokuvan työstämisen. Se joutui korkeimpaan veroluokkaan, ja siitä tuli yhtiön heikoimmin menestyneitä tuotantoja. "Se alkoi sateessa" puolestaan valmistui 1953 Thure Bahnen loppuun saattamana.
Lyhyet erikoiset (televisiosarja)

Lyhyet erikoiset on vuonna 1986 valmistunut kymmenenosainen Veikko Huovisen kertomuksiin perustuva televisiosarja, jonka on ohjannut Pauli Virtanen.
Erillisistä kertomuksista koostuvan sarjan jokaisessa jaksossa tarinat esittelee Veikko Huovista muistuttava hahmo nimeltä Huovishenki, jota esittää Heikki Kinnunen.
Sarja ensiesityksen aikaan esitettiin kahdessa osassa: tammi-maaliskuussa 1986 viisi ensimmäistä jaksoa, ja loput viisi loka-marraskuussa 1986. Sarja esitettiin kokonaisuudessaan uusintana vuosina 1989–1990. Finnkino julkaisi sarjasta DVD-tallenteen vuonna 2009.
Algimantas Nasvytis

Algimantas Nasvytis (8. huhtikuuta 1928 Kaunas – 27. heinäkuuta 2018) oli liettualainen arkkitehti. Hän oli aktiivinen itsenäisyyttä ajaneessa Sąjūdis-liikkeessä ja toimi itsenäisyyden aikana Liettuan rakennuksen ja urbaanin kehityksen ministerinä.
Nasvytis aloitti vuonna 1946 opinnot Liettuan valtion taideinstituutissa (myöhemmin Vilnan taideakatemia). Hänen töidensä joukossa ovat Seimasin pärakennus ja Liettuan kansallinen draamateatteri. Hän teki yhteistyötä kaksoisveljensä Vytautas Nasvytiksen kanssa. Hän opetti Vilnan teknillisessä Gediminas-yliopistossa ja toimi Liettuan arkkitehtiliiton puheenjohtajana.
Toftir

Toftir () on kylä Färsaarilla. Se sijaitsee Skálafjørðurin vuonon itärannalla Färsaarten toiseksi suurimmalla saarella Eysturoylla. Toftir muodostaa Nesin kunnan yhdessä Nesin ja Saltnesin kylien kanssa. Esturoyn saaren keskuspaikkaan Runavikiin on matkaa noin kolme kilometriä.
Toftirissa on vilkas satama, jossa sijaitsee myös kalanjalostamo. Kylässä on myös uusi, vuonna 1994 valmistunut kirkko. Asukkaita Toftirissa on noin 800 (2009).
Paikkakunnan jalkapallojoukkue B68 Toftir pelaa Färsaarten pääsarjassa Effodeildin-liigassa ja on saarten kolminkertainen mestari. Toftirissa sijaitseva Svangaskarð-stadion oli Färsaarten jalkapallomaajoukkueen kotikenttä vuosina 1991-1999.
HKm Zvolen

HKm Zvolen on slovakialainen jääkiekkojoukkue Zvolenin kaupungista. Joukkue pelaa maan pääsarjassa Tipos Extraligassa, jonka se on voittanut kolme kertaa vuosina 2001, 2013 ja 2021.
Historia.
Zvolenin jääkiekkohistoria alkoi jo 1920-luvun lopulla, mutta kaupungin jääkiekkojoukkue ei pelannut virallista ottelua ennen vuotta 1932.
Seura alkoi kerätä menestystä 1970-luvulla. Silloin joukkueessa pelasi muun muassa Jozef Golonka, joka oli yksi koko maan parhaista hyökkääjistä.
Tšekkoslovakian jakautumisen jälkeen Zvolen oli yksi niistä kymmenestä joukkueesta jotka muodostivat vastaperustetun Slovakian Extraligan. Joukkue menestyi kuitenkin huonosti ja tippui ensimmäiseen divisioonaan. 90-luvun loppupuolella se pystyi kuitenkin vakiinnuttamaan paikkansa korkeimmalla sarjatasolla. Joukkueen ripeä nousu huipentui Slovakian mestaruuteen vuonna 2001. Zvolen pääsi peräti viisi kertaa finaaleihin vuosien 2000 – 2005 välillä. Joukkue voitti myös Continental Cupin vuonna 2005.
Myöhempinä vuosina seura on voittanut mestaruudet vielä vuosina 2013 ja 2021. Vuoden 2023 finaalissa se hävisi HC Košicelle.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Juozas Tunaitis

Juozas Tunaitis (25. lokakuuta 1928 – 1. kesäkuuta 2012) oli liettualainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. syyskuuta 1954 ja nimitettiin Vilnan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sassuran titulaaripiispaksi 8. toukokuuta 1991. Piispaksi konsekroinnin suoritti 19. toukokuuta Vincentas Sladkevičius, jota avustivat Vladas Michelevičius, Antanas Vaičius, Romualdas Krikšciunas ja Juozas Preikšas.
Tunaitis jäi eläkkeelle 4. maaliskuuta 2010. 
Ennen seminaariopintojen aloittamista Kaunasissa 1950 Tunaitis opiskeli Vilnan yliopistossa matematiikkaa ja tähtitiedettä.
Thyssen (suku)

Thyssen-suku on huomattava saksalainen teollisuussuku polveutuen Friedrich Thyssenistä, joka toimi terästeollisuuden alalla mukaan lukien hissit, liukuportaat, teollisuusryppäät, pankit ja taidekokoelmat. Thyssen AG, ThyssenKrupp ja ThyssenKrupp Marine Systems ovat Thyssen-yrityksiä. Alun perin saksalainen suku on jakautunut useisiin maihin.
Friedrich Thyssenin pojat Joseph Thyssen ja August Thyssen olivat teollisuusjohtajia.
Aiheesta muualla.
Thyssen Wikimediassa: Thyssen
Proliferatiivinen munuaistauti

Proliferatiivinen munuaistauti (lyh. PKD, engl. Proliferative kidney disease) on lohikaloilla esiintyvä loistauti. Taudin aiheuttaja on itiöeläimiin kuuluva loinen "Tetracapsuloides bryosalmonae". Tartunta tapahtuu vesistöiden pohjaeliöiden välityksellä. Kalasta toiseen tapahtuvaa tartuntaa ei ole todettu.
Oireet.
Tauti aiheuttaa lohikaloille apaattisuutta, silmien ulospullistumista, vatsaontelon pullistumista nestekertymän vuoksi, kiduksien vaalenemista ja turvotusta, anemiaa sekä ruokahaluttomuutta. Ruumiinavauksessa todetaan voimakkaasti turvonnut munuainen, jonka väritys poikkeaa normaalista. Lisäksi vatsaontelossa on runsaasti nestettä.
Hoito.
Tautiin ei ole lääkkeellistä hoitoa.
Wrexham

Wrexham () on kylpylä- ja yliopistokaupunki Cardiganinlahden rannalla Walesin pohjoisosassa. Se on Wrexhamin hallintoalueen pääkaupunki ja samalla pohjoisen Walesin suurin kaupunki. Ensimmäinen kirjallinen mainita Wrexhamista on vuodelta 1161 Henrik II:n pergamenteissa, joissa mainitaan Wristlehamin linnoitus. Kaupungin asukasluku vuoden 2011 väestölaskennassa oli .
Wrexham tunnettiin aikaisemmin raskaasta teollisuudestaan, mutta 2000-luvulla alueelle on syntynyt paljon teknologiateollisuutta. Wrexhamissa sijaitsee yksi Ison-Britannian suurimmista yrityspuistoista, jossa on joko tuotanto- tai tutkimustoimintaa sellaisilla yrityksillä kuten Sharp, Brother ja Kellogg´s.
Kaupungissa on myös oma yliopisto, Glyndŵrin yliopisto. Vuonna 1887 perustettu oppilaitos sai yliopiston statuksen 2008.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2012 – naisten 10 metrin kerroshypyt

Vuoden 2012 kesäolympialaisten naisten 10 metrin kerroshyppykilpailu käytiin 8.–9. elokuuta London Aquatics Centressä. Kilpailijoita oli yhteensä 26.
Tulokset.
Karsinta.
Karsinnoissa kilpailijat hyppäsivät viisi hyppyä ja 18 parasta pääsi välierään.
Välierä.
Kilpailijat hyppäsivät viisi hyppyä ja 12 parasta pääsi loppukilpailuun.
Loppukilpailu.
Kilpailijat hyppäsivät kukin viisi hyppyä.
Warburg (suku)

Warburg-suku on huomattava saksanjuutalais-amerikkalainen talousvaltiassuku, tunnettu monista saavutuksistaan fysiikan, klassisen musiikin, taidehistorian, lääketieteen, talouden, kiinteistöalan ja ihmisyyden aloilla. Suvun arvellaan polveutuvan yhdestä Venetsian rikkaimmista suvusta, juutalaisesta del Banco -suvusta 1500-luvun alusta.
Paul Warburg on kuuluisa Yhdysvaltain rahahallinnon, Yhdysvaltain keskuspankin eli Federal Reserve Systemin luojana 1913. Max Warburg oli Interessen-Gemeinschaft Farbenindustrie AG eli IG Farbenin johtokunnassa. Yritys oli saksalainen kemianteollisuuden jätti ja keskitysleireissä käytettävän Zyklon B-kaasun valmistajayhtiö. Hän myös toimi natsi-Saksan Valtakunnanpankissa eli Reichsbankissa. Lähes kaikki Warburg-suvun jäsenet muuttivat vuonna 1938 Saksasta Amerikkaan.
Suvun mukaan nimettyjä.
Warburg-suvun mukaan ovat saaneet nimensä:
Jubail

Jubail () on Saudi-Arabiassa Persianlahden rannalla sijaitseva teollisuuskaupunki. Jubailissa oli ennestään kalastus- ja helmenkasvatuskylä, ja sen lähellä tärkeitä öljykenttiä. 1970-luvun alussa Saudi-Arabian hallitus päätti sijoittaa seudulle suuria teollisuuslaitoksia.
Teollisuus.
Teollisuus alue.
Kylän viereen syntyi 1975 teollisuuskaupunki. Nykyään teollisuusalue kattaa 132 neliökilometrin alueen, koko kaupungin pinta-ala on 945 neliökilometriä. Jubailissa on muun muassa öljynjalostamo useine siihen liittyvine tuotantolaitoksineen sekä lannoite- ja terästehtaita. 
Satama.
Kaupungissa on suuri 1970-luvun puolivälissä rakennettu teollisuussatama ja rahtisatama. Jubalin satama oli vuonna 2013 rahtimäärältään (56,1 miljoonaa tonnia) Saudi-Arabian toiseksi suurin kauppasatama Jeddan sataman jälkeen. Se sijoittui Yhdysvaltain satamajärjestön (AAPA) laatimalla listalla (sija 73 vuonna 2013) maailman sadan suurimman rahtisataman joukkoon. Saudi-Arabian meri- ja ilmavoimilla on suuret tukikohdat Jubailissa.
Väestö.
Teollisuustyöntekijöiden asuinalueet erotettiin vihervyöhykkeellä, joita kasteltiin suolanpoistolaitoksen tuottamalla vedellä. Kaupunkiin rakennettiin kilometrikaupalla jäähdytysvesikanavia. Nämä palvelevat niin teollisuusaluetta, kuin lähialueen maataloustuotantoa.
Kaupungin väkiluku on kehittynyt Saudi-Arabian väestönlaskentojen mukaan seuraavasti: 140 828 (1992), 224 481 (2004) ja 392 948 (2010).
Liikenne.
Jubailissa on kaksi omaa lentokenttää (uusi Jubailin lentoasema 25 kilometriä keskustan länsipuolella, ICAO: OEJB; QJB), käytännössä lentomatkailijoita palvelee myös Dammamin Kuningas Fahdin kansainvälinen lentoasema, jonne on matkaa noin 70 kilometriä. Valtatie johtaa Dammamiin ja Dhahraniin.
Varhaisen kirkon rauniot.
Jubailissa sijaitsee 300-luvulta peräisin oleva kirkko. Sen oletetaan olevan yhteydessä nestorialaisuuteen. Se on yksi maailman vanhimmista tunnetuista kristillisistä kirkoista. Kirkon rauniot löytyivät vuonna 1986 vahingossa kun joukko ihmisiä kaivoi hiekkaan juuttunutta autoaan pois. Saudi-Arabian viranomaiset pitävät sen suljettuna sekä yleisöltä että tutkijoilta.
Saudi-Arabiassa on lukuisia muitakin varhaiskristittyjen kirkkojen raunioita muun muassa Riadin ulkopuolella ja Jeddassa.
Jani Suikkanen

Jani Suikkanen (s. 31. elokuuta 1971 Pori) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitalinkki tai laitapuolustaja.
Suikkanen pelasi Veikkausliigassa kuuden kauden aikana yhteensä 70 ottelua FC Jazzissa ja tämän edeltäjässä Porin Pallo-Tovereissa. Hän voitti Suomen mestaruuden kahdesti, vuosina 1993 ja 1996. Suikkanen teki Veikkausliiga-uransa aikana kaksi maalia. Molemmat syntyivät Veikkausliigan avauspelissä 1997. Suikkanen edusti nuorten maajoukkuetta kahdesti vuosina 1991–1992.
Liigauransa jälkeen Suikkanen esiintyi Ykkösessä ja Kakkosessa Tampereen Ilveksen, Kokkolan Pallo-Veikkojen, Musan Salaman ja Kaskö Idrottsklubbin joukkueissa. Hän lopetti uransa vuonna 2009 Kolmosessa Ruosniemen Visan riveissä. 
Jalkapallon lisäksi Suikkanen on pelannut myös beachfutista porilaisessa Mesikämmen BF:ssä, jossa on voittanut Suomen-mestaruuden kahdesti.
HMS Trafalgar (1887)

HMS Trafalgar oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Trafalgar-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 18. tammikuuta 1886. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1887 ja se valmistui maaliskuussa 1890.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1911.
Valkovatsuri

Valkovatsuri on etenkin nuorilla kanoilla esiintyvä tappava ripulitauti. Aiheuttajana on "Salmonella pullorum" -bakteeri. Tartunnan saaneilla linnuilla on voimakas ripuli, ne ovat syömättömiä ja hakeutuvat lämpöön. Usein linnut ovat valkoisen ulosteen tahrimia.
Pikkupoikasista kuolee paljon, mutta aikuisilla linnuilla tauti voi pesiytyä munasarjoihin, jolloin munantuotanto heikkenee ja mahdolliset poikaset usein kuolevat tartunnan saaneina.
Punasuutauti

Punasuutauti on kaloilla, erityisesti lohikaloilla, esiintyvä suolistoperäinen bakteeritauti. Taudin aiheuttaja on gramnegatiivinen "Yersinia rückeri" -bakteeri. Tartunta tapahtuu bakteerin saastuttaman ulosteen välityksellä.
Oireet.
Punasuutauti aiheuttaa nimensä mukaisesti verestystä kalojen suun ympärillä ja nielussa. Lisäksi tartunnan saaneilla kaloilla on anemia ja niillä nähdään ulospullistuneet silmät. Tauti aiheuttaa vähitellen tartunnan saaneiden kalojen kuoleman.
Tarttuva haimakuoliotauti

Tarttuva haimakuoliotauti (lyh. IPN, ) on kalojen virustauti. Oireita ja kuolleisuutta esiintyy erityisesti nuorilla kaloilla. Aikuiset kalat voivat olla viruksen kroonisia kantajia, ja niiden kuolleisuus on vähäisempää. Taudin oireita ovat värin tummuminen, toispuoleinen silmän ulospullistuminen ja vatsan pullistuminen. Ruumiinavauksessa havaitaan pistemäisiä verenvuotoja haimassa. Tautiin ei ole olemassa hoitoa eikä toimivaa rokotetta. Taudinkuvaa voidaan lieventää kalojen olosuhteita parantamalla.
Kutistesukka

Kutistesukka on elektroniikassa käytettävä sähköeriste, joka kutistuu kun sitä lämmitetään. 
Kuumennukseen voi käyttää kuumailmapuhallinta. Sukkaa käytetään mm. kun halutaan laadukkaasti estää oikosulkujen syntyminen esimerkiksi liittimessä, jossa on useita johtimia vierekkäin. Samoin jos johdinta halutaan jatkaa niin että se näyttää yhtenäiseltä voi kutistesukka antaa laadukkaamman tuloksen. Sukka myös tukee liitosta mekaanisesti ja eristää sen galvaanisesti ympäristöstään. Kutistesukkia on eri kokoisia ja eri värisiä.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 1911

Suomen Uimaliitto järjesti mestaruuskilpailunsa 1911 useammassa eri paikassa ja eri aikoina.
Miehet.
100 m vapaauinti.
12. elokuuta Tampereella.
500 m vapaauinti.
30. heinäkuuta Vaasassa.
1 000 m vapaauinti.
6. elokuuta Helsingissä
200 m rintauinti.
12. elokuuta Tampereella.
100 m selkäuinti.
29. heinäkuuta Vaasassa
4 x 50 m viesti.
5. elokuuta Helsingissä
Ponnahduslauta.
6. elokuuta Helsingissä.
Kerroshypyt.
13. elokuuta Tampereella.
Suorat hypyt.
13. elokuuta Tampereella.
Vesipallo.
12. - 13. elokuuta Tampereella.
Vesipallomestaruuden voitti Helsingfors Simsällskap, joka voitti Turun joukkueen jatkoajan jälkeen 5-2 (1-1,1-1,3-0) ja loppuottelussa Tampereen joukkueen 9-0. Helsingin joukkueessa pelasivat H. Johnsson, V. Varelius, Jarl Wasström, H. Bergström, V. Petroff, V. Sjöholm ja A. Haavisto.
Naiset.
100 m vapaauinti.
29. heinäkuuta Vaasassa.
Suorat hypyt.
29. heinäkuuta Vaasassa.
Puukieli

Puukieli eli aktinobasilloosi on nautojen bakteeritauti, jonka aiheuttaja on gramnegatiivinen "Actinobacillus lignieresii" -bakteeri. "Actinobacillus lignieresii" kuuluu naudan suun normaalimikrobistoon. Trauman seurauksena bakteeri pääsee suun kudoksiin aiheuttaen kielen myosiittia. Myosiitin seurauksena kieli on kipeä ja tuntuu sormin kovalta.
Puukielen oireita ovat vaikeutunut syöminen, runsas kuolan eritys ja kieli voi roikkua ulkona suusta.
Ismo Virtanen

Ismo Virtanen (18. maaliskuuta 1949 Laitila – 5. kesäkuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen anatomian professori Helsingin yliopistossa.
Virtanen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1968 ja lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1975. Hän väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 1978 aiheella ”Structural asymmetry and composition of rat liver nuclear membranes”. Uransa alussa hän toimi elektronimikroskopian laitoksen assistenttina, Suomen Akatemian tutkimusassistenttina sekä nuorempana ja vanhempana tutkijana. Uransa alkupuolella hän tutki erityisesti lektiinien käyttöä solubiologiassa.
Vuonna 1986 Virtanen nimitettiin lääketieteellisen solubiologian professoriksi Linköpingin yliopistoon. Vuonna 1987 hän toimi patologian laitoksen laboraattorina Helsingin yliopistossa ennen nimitystään anatomian professoriksi vuonna 1988. Vuosina 1998–2003 Virtanen johti biolääketieteen laitosta.
Uransa aikana Virtanen julkaisi lähes 700 tieteellistä artikkelia, joita on siteerattu yli 20 000 kertaa. Hänen ansioitaan tutkijana kuvaa korkea Hirsch-indeksi 72.
Virtanen tutki solunsisäisiä välikokoisia filamentteja ja kehitti menetelmiä integriinien tutkimukseen. Lisäksi Virtanen ohjasi 23 väitöskirjaa ja toimi "Journal of Molecural Histology" -lehden päätoimittajana. Hän oli jäsen myös 14 muussa kansainvälisessä tieteellisessä julkaisussa. Erityisesti 1980- ja 1990-luvuilla Virtanen kiersi laajalti luennoimassa. Vuosina 1991–2003 Virtanen toimi lääketieteen historian laitoksen ja museon esimiehenä.
HMS Nile (1888)

HMS Nile oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu Trafalgar-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta ja sen köli laskettiin 8. huhtikuuta 1886. Alus laskettiin vesille 27. maaliskuuta 1888 ja se valmistui 10. heinäkuuta 1891.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1912.
Kerttu Suuronen

Kerttu Rosilla Suuronen (28. maaliskuuta 1907 Helsinki – 10. lokakuuta 1992) oli suomalainen filosofian maisteri ja näytelmäkirjailija.
Suuronen kirjoitti myös pakinoita ja lyhytnovelleja lehtiin nimimerkillä "Aina Tommonen".
Sanna Karppinen

Sanna Karppinen (s. 10. kesäkuuta 1979 Sotkamo) on tietokirjailija, yrittäjä, copywriter ja freelancer-kustannustoimittaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Karppinen asuu tällä hetkellä Kuopiossa, mutta on opiskellut ja asunut myös Oulussa ja Jyväskylässä. Hänellä on oma kirjoitusviestinnän yritys Skarppi Kirjoituspalvelut. Karppinen on kirjoittanut kirjoja muun muassa Docendolle, Kirjakaarelle, Otavalle ja Art Houselle.
Karppinen julkaisi vuonna 2012 koirarotukirjan "Koiransa näköinen" (Otava) yhdessä karikatyristi Tommi Vuorisen kanssa , joka on kirjan idean isä ja kuvittaja. Kirjassa eri koirarotuihin sovelletaan fysionomiaa eli vanhaa ihmiskasvojen tulkintataitoa. Tommi Vuorinen pitää aiheesta myös luentoja ja kursseja. Sittemmin Karppinen on julkaissut useita koirakirjoja Otavalle, Art Houselle ja Kirjakaarelle. Karppisen kirjoittama "Lappalaiskoirat - iloisesti läsnä" julkaistiin syksyllä 2012 suomeksi ja englanniksi nimellä "Dogs of Lapland - Cheerfully Present". Kirja on ensimmäinen kattava tietokirja alkuperäisistä suomalaisista paimenkoiraroduista: suomenlapinkoirasta ja lapinporokoirasta.
Kirjakaari on kustantanut myös useita Karppisen kirjoittamia Suomi-aiheisia kirjoja, kuten vuonna 2013 suomeksi, ruotsiksi, englanniksi, saksaksi ja venäjäksi julkaistun "Metsä - Suomen vihreä kulta". Kirjan kuvat on ottanut valokuvaaja Keijo Penttinen.
Martin Söderhjelm

Martin Söderhjelm (30. maaliskuuta 1913 Helsinki – 4. heinäkuuta 1991 Lidingö) oli suomenruotsalainen näyttelijä, ohjaaja, dramaturgi ja kirjailija.
Söderhjelm harjoitti taideopintoja 1930-luvun alussa Genèvessä ja Berliinissä. Palattuaan Suomeen hän oli Helsingin ruotsalaisessa teatterissa näyttelijäoppilaana 1935–1937. Vuonna 1937 hän julkaisi esikoisteoksensa, novellikokoelman "Vägen ut". Söderhjelm toimi Turun ruotsalaisen teatterin johtajana 1945–1947.
Vuonna 1945 tuli ensi-iltaan Martin Söderhjelmin ja Kalle Rounin ohjaama valistuselokuva tytöistä sairaanhoitokoulussa nimeltä "Rakkautensa uhri", joka perustuu Erik Dahlbergin käsikirjoitukseen. Elokuva ei ole säilynyt.
Söderhjelm ohjasi Ruotsissa muun muassa lyhytelokuvat "Poppe yksityisetsivänä" (Dansa min docka, 1953), "Flicka med melodi" (1954), "Tyhjä paikka on täytetty" (Tom plats fylld, 1957), "Nattkörning" (1959), "Pitikö näin käydä?" (Var det nödvändigt? 1960) ja "Flickan i fönstret" (1960).
Oberon-luokka

Oberon-luokka on Britannian kuninkaallisen laivaston 27 sukellusveneen muodostama alusluokka. Luokan alukset pohjautuvat Porpoise-luokkaan.
Kolmetoista alusta valmistui Britannian kuninkaalliselle laivastolle ja loput neljätoista ulkomaille Kanadan laivastolle, Brasilian laivastolle ja Chilen laivastolle sekä Australian laivaston Oxley-luokan veneiksi.
Alukset.
Kanadan laivaston tilaamat veneet olivat identtisiä Britannian alusten kanssa lukuun ottamatta Mk 37-C -sukellusveneentorpedoiden laukaisumahdollisuutta, eikä niissä ollut pintamaalien torjuntaan tarkoitettua aseistusta.
Brasilia tilasi kaksi ensimmäistä venettään 1969 ja vielä kolmannen 1972. Luokka nimettiin ensimmäisen toimitetun aluksen mukaisesti Tonelero-luokaksi. "Toneleroksen" toimitus viivästyi telakalla sattuneen tulipalon vuoksi, ja alus hinattiin Chathamin telakalle korjattavaksi. Telakalla aluksen keskimmäinen 60 jalkaa (noin 20 metriä) pitkä osa vaihdettiin ja aluksen kaapelointi uusittiin. Tulipalon seurauksena kaikkien luokan alusten kaapelointi uusittiin. Chile tilasi kaksi alusta 1969. Alusten toimitus viivästyi varustamisen aikaisen muutostyön vuoksi.
Australian laivasto.
Australian kuninkaallinen laivasto vastaanotti kuusi Oberon-luokan alusta. Australia tilasi ensin neljä ja tehden sitten toisen neljän aluksen tilauksen, mutta peruuttaen jälkimmäisestä tilauksesta kaksi laivaston ilmavoimien hankintatarpeiden vuoksi. Luokan alusten elektroniikkavarustus poikkesi Britannian käytössä olleista. Niiden varustuksen koostuessa pääosin amerikkalaisista tutkista ja kaikuluotaimista. Niihin asennettiin Sperry Micropuffs -kuuntelulaite ja Krupp CSU3-41 -kaikuluotain.
Brittiläiset Tigerfish-torpedot korvattiin amerikkalaisilla Mk 48 -torpedoilla. Niissä oli kuuden putkissa olevan torpedon lisäksi asehuoneessa vielä 16 torpedoa. Hieman palvelukseen oton jälkeen alusten takimmaiset kaksi torpedoputkea sinetöitiin. Veneet päivitettiin käyttämään Harpoon-merimaaliohjuksia.
Upholder-luokka

Upholder-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston neljän sukellusveneen muodostama alusluokka. Alukset poistettiin kylmän sodan päättyessä palveluksesta. Vuonna 1988 Kanada lunasti alukset korvaamaan käytöstä poistuvia Oberon-luokan aluksia.
Suunnittelu.
Alusten voimanlähteenä on yhteen akseliin kytketty dieselsähköinen voimansiirto, joka muodostuu Paxman Valenta 1600 RPA SZ -dieselmoottoreista ja GEC-sähkömoottorista. Aluksella on kaksi 120 kennon klooriakkua. Alus saavuttaa pinnalla ja snorkkelisyvyydessä 12 solmun nopeuden ja pinnan alla 20 solmun nopeuden. Toimintasäde on 8 000 merimailia kahdeksan solmun nopeudella.
Aluksen aseistuksena on kuusi 21 tuuman torpedoputkea, joita varten aluksilla on 14 Mk 14 Mod 2 Tigerfish -torpedoa sekä neljä sukellusveneistä laukaistavaa Harpoon-merimaaliaohjusta. Elektroniikkavarustuksena on tyypin 1007 tutka sekä tyyppien 2040, 2019, 2007 ja 2046 kaikuluotaimet. Tyypin 2040 kaikuluotain on muunnos ranskalaisten Eledone ja alankomaalaisesta Octopus-kaikuluotaimista. Sen korvaamiseksi tyypin 2075 kaikuluotaimella tehty suunnitelma hylättiin 1991.
Olga Aspelin

Olga Aspelin, o. s. "Salamatin" (18. kesäkuuta 1846 Helsinki – 24. tammikuuta 1910 Tukholma) oli suomalainen kaunokirjallisuuden ruotsintaja.
Aspelinin vanhemmat olivat venäläissyntyiset Ivan Salamatin, joka oli kenraalikuvernöörin kanslian arkistonhoitajat, sekä Natalias o.s. Vinogradoff. Hänen veljensä oli kääntäjä Konstantin Salamatin, ja heidän oletetaan käyneen ruotsinkielistä koulua Helsingissä ja olleen kaksikielisiä.
Aspelin käänsi ruotsin kielelle Nikolai Gogolin "Kuolleet sielut" sekä Feodor Dostojevskin teoksen "Muistelmia kuolleesta talosta", joka oli ensimmäisiä Dostojevskin teosten ruotsinnoksia. Hän piti pitkän tauon kääntäjätyössä, ja on voitu olettaa, että käännöksiä olisi julkaistu sinä aikana anonyymisti. "Kuolleet sielut" -käännös sai tyrmäyksen arvostelussa, eikä hän sen jälkeen tehnyt enää kirjakäännöksiä, lehtiin kylläkin.
Olga Aspelin oli naimisissa vuodesta 1866 kauppias Ferdinand Aspelinin (1831–1877) kanssa, ja tämän kuoltua 1877 hän aloitti käännöstyöt ja toimi kassanhoitajana Finsk Qvinnoföreningissä. Aspelinin poika oli taidemaalari, säveltäjä ja kuvanveistäjä Bruno Aspelin (1870–1941).
Whlap-Zap Ninja

Whlap-Zap Ninja on YUP-yhtyeen vuonna 1989 julkaistu toinen EP-levy. Levyn musiikki on yhtyeen ensimmäisen EP:n tapaan englanniksi laulettua hardcore punkia, poikkeuksena suomeksi laulettu kappale "Tuottajan laulu". Alun perin ainoastaan vinyylinä ilmestyneen EP:n materiaali on vuonna 2003 julkaistu CD-muodossa The Hippos from Hell &amp; Other Oddities 1988–1990 -kokoelma-albumilla.
HMS Alaric

HMS Alaric (viirinumero P441) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene toisen maailmansodan jälkeen.
Valmistus.
Alus tilattiin Cammell Lairdilta Birkenheadistä, missä köli laskettiin 31. toukokuuta 1945. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1946 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 11. joulukuuta.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 24. kesäkuuta 1971 ja romutettiin heinäkuussa Inverkeithingissä.
HMS Astute (P447)

HMS Astute (viirinumero P447) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amphion-luokan sukellusvene toisen maailmansodan jälkeen.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. huhtikuuta 1943 vuoden 1943 laivasto-ohjelmassa Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 4. huhtikuuta 1944. Alus laskettiin vesille 30. tammikuuta 1945 ja valmistui vielä samana vuonna 30. kesäkuuta.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 1. lokakuuta 1970.
Maailmankisat

Maailmankisat oli Helsingissä järjestetty yleisurheilutapahtuma, joka järjestettiin ensimmäistä kertaa kaksipäiväisenä Helsingin Olympiastadionilla vuonna 1959. Viimeisen kerran tapahtuma järjestettiin Maailmankisat-nimellä vuonna 1996. Sen jälkeen Olympiastadionilla kilpailtiin vuosittain Helsingin GP-kisoissa 1997–2003. Vuosina 2005−2006 kilpailun virallinen nimi oli sponsorin mukaan GE Money Grand Prix. Vuonna 2007 kilpailua ei enää järjestetty. Kisat olivat olleet Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n käynnistämässä GP-sarjassa alusta pitäen eli vuodesta 1985. GP-sarja toi kisoille näkyvyyttä, mutta edellytti taloudellisia panostuksia, jotka vaikuttivat myös kisojen loppumiseen.
Kisat olivat alun perin Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämä yleisurheilutapahtuma, jossa päätukijana oli alkuvaiheessa Apu-lehti. HKV:n ja Apu-lehden yhteistyö kesti vuoden 1965 kisoihin, jonka jälkeen HKV vastasi yksin kisoista. Vuonna 1968 kokeiltiin samalla järjestelykoneistolla Top Games -huippukisoja. Tarkoitus oli pitää näitä isoja parillisina vuosina Maailmankisojen ollessa parittomina vuosina. Top Gamesien aika päättyi kauteen 1974, jonka jälkeen Maailmankisat järjestettiin joka vuosi.Vuonna 1987 HKV ja Suomen Urheiluliitto allekirjoittivat yhteistyösopimuksen, jossa kisojen taloudellinen järjestämisvastuu siirtyi SUL:lle HKV:n ollessa mukana yhdessä SUL:n kanssa käytännön järjestelyissä. Vuonna 1992 SUL irtisanoi sopimuksen. Olympiastadionin remontin takia vuonna 1993 kilpailuja ei voitu järjestää. Vuosina 1994-96 Maailmankisat järjesti Helsingin Kisa-Veikkojen jo 1960-luvulla perustama Maailmankisat-World Games ry. GP-sarjan taloudellisten vaatimusten lisääntyessä HKV teki kilpailujen järjestämisestä yhteistyösopimuksen Infront Finlandin [Mikko Vanni ja Hjallis Harkimo] kanssa, minkä ansiosta kilpailut pystyttiin järjestämään vuodesta 1997 eteenpäin.
Kisojen paras urheilija.
Maailmankisoissa valittiin kisojen paras urheilija, jolle luovutettiin kiertopalkintona arvokas lasiveistos. Voittajia ovat olleet:
Lähde: GE Money Grand Prix – Ennätykset
The Hippos from Hell &amp; Other Oddities 1988–1990

The Hippos from Hell &amp; Other Oddities 1988–1990 on YUP-yhtyeen omakustanteena maaliskuussa 2003 julkaistu kokoelma-albumi. Kokoelma sisältää yhtyeen pääasiassa englanniksi lauletun varhaistuotannon, eli EP:t Who Dares Farts ja Whlap-Zap Ninja, sekä debyyttialbumin The Hippos from Hell.