Jonathan Moore

Jonathan Moore (s. 3. marraskuuta 1957 Charleston, Etelä-Carolina) on aktiiviuransa lopettanut yhdysvaltalais-suomalainen koripalloilija. Menestyksekkään yliopistouran jälkeen Moore pelasi Ranskassa, Italiassa ja Ecuadorissa, missä voitti maan mestaruuden. Sittemmin Moore siirtyi Suomeen, missä hänestä tuli Suomen pääsarjahistorian parhaita pelaajia. Hän on muun muassa ottanut toiseksi eniten levypalloja ja tehnyt neljänneksi eniten pisteitä sarjan historiassa. Moore pelasi myös Portugalissa Korać cupia.
Pelaajaura.
Nuoruus ja yliopistoura.
Moore varttui Etelä-Carolinan Charlestonissa. Hän oli perheensä seitsemäs lapsi: yhteensä lapsia oli yhdeksän, seitsemän poikaa ja kaksi tytärtä. Perheen isä kuoli, kun Jonathan-poika oli kuusivuotias. Moore venähti pituutta, mistä muut koululaiset pilkkasivat häntä. Charleston oli Mooren lapsuudessa levoton kaupunki, mutta pituuskasvunsa johdosta eräs valmentaja kutsui hänet koripallojoukkueeseen 13 vuoden ikäisenä, mikä auttoi häntä pysymään erossa hankaluuksista. Mooren äiti sai tietää poikansa koripalloharrastuksesta vasta pari vuotta myöhemmin, kun tämän maine levisi.
Lukioaikana Moorea valmensi John Wilford, joka Mooren omien sanojen mukaan teki hänestä koripalloilijan. Moore kasvoi kaksimetriseksi, ja hänestä alettiin tehdä korinaluspelaajaa. Moore valitsi collegekseen Furman Universityn, jossa hän omien sanojensa mukaan oppi heittämään. Moore pelasi Furmanissa menestyksekkäästi neljä kautta vuosina 1976–1980 19,6 pisteen ja 10,6 levypallon keskiarvoilla.
Kiertolaisena.
Yliopistouransa jälkeen NBA-seura Detroit Pistons varasi Mooren 64. vuorolla . Moore pelasi NBA:n kesäliigaa Pistonsissa, mutta seura ei tarjonnut hänelle NBA-sopimusta. Tämän jälkeen Moore lähti ulkomaille. Hän pelasi Italiassa Vigevanossa, Ranskassa ja Ecuadorissa, jossa voitti maan mestaruuden.
Suomeen.
Suomeen Moore siirtyi pelaamaan kaudeksi 1983–1984. Yhdysvaltalainen oli aluksi huolestunut Suomen-matkastaan, mutta hänen seuransa Helsingin NMKY pelasi mieluisaa koripalloa, ja Ecuadorin levottoman ajanjakson jälkeen Suomi osoittautui rauhalliseksi maaksi. Moore pelasi joukkueessa yhdessä muun muassa Sakari Pehkosen, Mikko Tannerin ja korintekijä Gerald Leen kanssa, ja voitti heti ensimmäisellä kaudellaan SM-sarjan korikuninkuuden sekä Suomen mestaruuden. Seuranneet kaudet toivat Moorelle toisen Suomen mestaruuden, SM-pronssin ja jälleen SM-kultaa. Tämän jälkeen Moore pelasi yhden kauden Turun NMKY:ssä ja siirtyi Panttereihin, missä voitti Suomen cupin ja saavutti keväällä 1992 SM-hopeaa. Kyseisessä loppuottelusarjassa Helsingin NMKY:tä vastaan Pantterit johti kolmatta ottelua 20 pisteellä, mutta hävisi ottelun ja myöhemmin loppuottelusarjan voitoin 4–2.
Syksyksi 1993 Moore siirtyi Forssan Alkuun. Kolmen kauden jälkeen hän pelasi Portugalissa CA Queluzin joukkueessa muun muassa Korać cupia ja palasi Suomeen, missä saavutti Kouvojen joukkueessa SM-hopeaa 1998.
Moorella oli ongelmia jalkojensa kanssa, ja hänellä on oikeassa polvessaan tekonivel. Suomen maajoukkueessa maan kansalaisuuden vuonna 1992 saanut Moore ei koskaan pelannut, kuten Gerald Lee ja Greg Joyner tekivät, koska ei omien sanojensa mukaan tuntenut siihen paloa.
Yksityiselämä.
Moore asuu Helsingissä, Vesalan kaupunginosassa. Hän on opettanut koripalloa maahanmuuttajille ja on toiminut juniorivalmentajana Panttereissa. Mooren poika Marcel Moore on myös pääsarjatason koripalloilija.