tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jimmy McHugh

James Francis ”Jimmy” McHugh (1894 Boston – 23. toukokuuta 1969 Beverly Hills) oli yhdysvaltalainen populaarimusiikin säveltäjä.
McHugh syntyi Bostonissa ja työskenteli ennen säveltäjäksi ryhtymistään McHugh Bostonin oopperatalossa harjoituspianistina. Hän työskenteli Bostonissa Irving Berlinin julkaisuyhtiössä ja vuonna 1921 muutti New Yorkiin. Hänen ensimmäinen menestyskappaleensa oli Irving Millsin ja Gene Austinin sanoittama ”When My Sugar Walks Down the Street” vuonna 1924.
Hän kirjoitti yhdessä sanoittaja Dorothy Fieldsin kanssa musiikin Broadway-näytelmään "Blackbirds of 1928", joka sisälsi muun muassa kappaleen ”I Can’t Give You Anything But Love”. McHugh ja Fields toimivat pitkään yhdessä kirjoittaen New Yorkissa muun muassa hittikappaleet ”On the Sunny Side of the Street” (1930), ”Exactly Like You” (1930) ja ”Don’t Blame Me” (1932). He muuttivat Hollywoodiin 1930-luvun alussa. McHugh’n ja Fieldsin elokuvamusiikkikappale ”I’m in the Mood for Love” nousi listalla ensimmäiselle sijalle vuonna 1935.
1930-luvun puolivälissä McHugh aloitti yhteistyön sanoittaja Harold Adamsonin kanssa. He kirjoittivat musiikin yhteensä 19 elokuvaan. Frank Sinatra lauloi heidän kappaleensa ”I Couldn’t Sleep a Wink Last Night” ja ”This Is a Lovely Way to Spend an Evening” vuoden 1943 elokuvassa "Sano se iskusävelin" (engl. "Higher and Higher"). Toisen maailmansodan aikana McHugh ja Adamson kirjoittivat isänmaallisia lauluja, muun muassa ”Coming In On a Wing and a Prayer” vuonna 1943. He saivat sodanaikaisesta työstään "President’s Certificate of Merit" -kunniamitalin presidentti Harry Trumanilta. McHugh työskenteli toisinaan myös muiden sanoittajien kuten Johnny Mercerin, Ted Koehlerin, Ned Washingtonin ja Frank Loesserin kanssa.
McHugh’n sävellystyö vähentyi 1950-luvulla ja hän keskittyi enemmän musiikin julkaisemiseen. Hän perusti hyväntekeväisyyssäätiö Jimmy McHugh Polio Foundationin vuonna 1951. Hän oli jäsenenä Beverly Hillsin kauppakamarin johtokunnassa ja toimi vuosina 1950–1952 sen puheenjohtajana. Hän oli myös muusikkojärjestö ASCAP:n puheenjohtaja vuodesta 1960 lähtien. Jimmy McHugh kuoli Beverly Hillsissä 23. toukokuuta 1969.
Palmiro Togliatti

Palmiro Togliatti (26. maaliskuuta 1893 Genova – 21. elokuuta 1964 Jalta, Neuvostoliitto) oli italialainen vasemmistopoliitikko, joka toimi Italian kommunistisen puolueen (PCI) pääsihteerinä ja tosiasiallisena johtajana vuodesta 1927 kuolemaansa saakka, osan ajasta maanpakolaisena. Vuosina 1945–1946 hän oli maan oikeusministeri kommunistien ollessa mukana hallituksessa. Hänen johtajakaudellaan PCI:stä tuli kannatukseltaan Länsi-Euroopan suurin kommunistinen puolue.
Lakimieheksi kouluttautunut ja journalistina toiminut Togliatti kuului Italian kommunistisen puolueen perustajajäseniin. Fasistien vallan aikana vuosina 1926–1944 hän eli maanpaossa, pääasiassa Neuvostoliitossa, ja toimi Kominternin sihteeristössä. Hän osallistui myös Espanjan sisällissotaan. Togliattista tuli myös kommunistisen puolueen pääsihteeri Antonio Gramscin vangitsemisen jälkeen 1927. Sodan jälkeen hän oli ensin salkuttomana ministerinä Pietro Badoglion johtamassa hallituksessa ja sitten oikeusministerinä. Kommunistien hallituksesta syrjäyttämisen jälkeen Togliattia ammuttiin kesäkuussa 1948, mikä uhkasi aiheuttaa poliittisen kriisin Italiassa, mutta hän jäi täpärästi henkiin.
Puolueen suuresta kannatuksesta huolimatta Togliatti ei onnistunut saamaan kylmän sodan takia kommunisteja enää myöhemmin takaisin Italian hallitukseen, mutta PCI:n politiikka maltillistui hänen kaudellaan. Varsinaisen eurokommunismin vaihe alkoi kuitenkin vasta hänen kuolemansa jälkeen, Enrico Berlinguerin johtajakaudella.
Togliatti kuoli lomamatkan aikana Neuvostoliitossa. Hänen mukaansa nimettiin pian tämän jälkeen Toljattin kaupunki Venäjällä.
Neliulotteisuus

Neliulotteisuus ("4D") on matematiikassa abstrakti käsite, joka johdetaan yleistämällä kolmiulotteisen avaruuden säännöt. Algebrallisesti se muodostetaan soveltamalla vektorien ja analyyttisen geometrian sääntöjä neliulotteiseen avaruuteen. Avaruus on euklidinen avaruus, eli siinä on metriikka ja normi ja kaikki suunnat ovat samanlaisia: ylimääräinen ulottuvuus on samanlainen kuin muut kolme.
4D kappaleita ymmärretään analogioilla 1D, 2D ja 3D kappaleista ja mittayksiköistä:
Alppihiihdon maailmancup 2011–2012

Alppihiihdon maailmancup 2011–2012 oli historian 46. alppihiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkoi Itävallan Söldenissä 22. lokakuuta 2011 ja päättyi Itävallan Schladmingissa 18. maaliskuuta 2012. Miehillä oli yhteensä 45 osakilpailua ja naisilla 40. Kauden aikana oli tarkoitus laskea kaksi pujottelun kaupunkikilpailua, toinen Münchenissä ja toinen Moskovassa, mutta Münchenin kilpailu jouduttiin perumaan lämpimään sään vuoksi. Lisäksi kalenterissa oli Schladmingissa järjestettävä joukkuekilpailu.
"Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
Koti, uskonto ja isänmaa (kirja)

Koti, uskonto ja isänmaa on kirjailija Jarkko Tontin vuonna 2011 ilmestynyt esseekokoelma. Teos ilmestyi uudestaan e-kirjana vuonna 2014 Otavan kustantamana.
Teosesittely.
Teoksen esseissä käsitellään myyttejä, ja aiheina ovat Alvar Aalto, Mannerheim, lasten kotihoito ja joulunvietto. Lisäksi Tontti kirjoittaa kirjallisuudesta, kuten runoilijoista, suomalaisen kirjallisuuskäsityksen synnystä sekä filosofien kielestä.
Vastaanotto.
Joni Pyysalo kirjoitti teoksesta" Suomen Kuvalehdessä" 11/2011: "Kirjallisuutta käsittelevistä esseistä mielenkiintoisin käsittelee Runebergin runoutta sekä tämän ja Snellmanin kirjallisuuskäsitysten vastakkaisuutta. Myös sananvapauden ja tekijänoikeuden kehityksestä on kirjoitettu tärkeät esseet."
"Turun Sanomien" (8.12.2011) arvioitsijan Juhani Branderin mukaan: "Tontin kokoelma Koti, uskonto ja isänmaa on toimivaa esseetä preesensissä. Kirjailija on sisäistänyt hyvin Stieg Larssonin periaatteen, ettei demokratiaa voi puolustaa anonyymisti."
"Nuoren Voiman" kirjakatsauksen 2011 mukaan: "Teoksen kiistaton vahvuus on ennen kaikkea taitava sanankäyttö."
"Keskipohjanmaa"-lehden (13.2.2011) arvioitsijan Maija-Liisa Mattilan mukaan: "Kieli on nautinnollisen kaunokirjallista. Koti, uskonto ja isänmaa on siis teos, jonka esseet ovat juuri sellaisia kuin hyvien esseiden tulee ollakin."
"Lakimiesuutiset" 3/2011 kirjoitti teoksesta: "Hyvin kirjoitettua ja johdonmukaisesti perusteltua tekstiä on aina hauska lukea, silloinkin, kun on toista mieltä."
Hannu Waaralan mukaan ("Savon Sanomat" 19.2.2011): "Tontti edustaa globaalitietoista ja pohjimmiltaan liberaalia ajattelua, jolle sanavapaus ja ihmisoikeuskysymykset ovat kaikkein tärkeimpiä arvoja."
Pentikäisenjärvi

Pentikäisenjärvi () on järvi Venäjällä Leningradin alueen Tusinan piirin Nurmen kunnassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä ja valuma-alueen laajuus 21,4 neliökilometriä.
Järvi sijaitsee Nevan ja Olhavanjoen vedenjakajalla. Se laskee Nevaan Voittolanjoen alkujoen Igolinkan kautta. Aikaisemmin Pentikäisenjärven rannalla sijaitsi inkerinsuomalaisten asuttama Järvenkylä (ven. Пендиково, "Pendikovo"). Nykyään siellä on kunnallisen Fauna-yhtiön hoitama metsästysmaja. Järvessä on 241 tuhannen kuutiometrin suuruinen sapropeeliesiintymä, jonka laajempi hyödyntäminen on suunnitteilla.
Pomfretit

Pomfretit eli vanhemmalta nimeltään merilahnat (Bramidae) on makrillikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan lauhkeista ja lämpimistä valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu mioseeni- ja oligoseenikausille, tällainen on muun muassa Romaniasta löydetty "Paucaichthys". Pomfrettien heimo jaetaan kahteen alaheimoon Braminae, johon kuuluu 5 sukua, ja Pteraclinae, johon kuuluu kaksi sukua. Lajeja heimossa on lähteestä riippuen 18–22. Pomfretit ovat keskikokoisia tai suuria lajeja. Suurimmista lajeista sirppipomfretti ("Taractichthys longipinnis") voi kasvaa noin 85 cm pitkäksi ja pomfretti ("Brama brama") voi saavuttaa jopa metrin pituuden. Ruumiinrekentaaltaan kalat ovat soikeanmallisia, ruumis on hyvin korkea ja usein litteähkö. Silmät ja suu ovat melko kookkaat. Selkä- ja peräevät ovat pitkät ja Braminae-alaheimon lajeilla suomuiset. Pteraclinae-alaheimon evät ovat usein korkeat. Pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Pomfretit ovat väritykseltään mustia tai hopeanharmaita ja suomut ovat kookkaat.
Levinneisyys ja elintavat.
Pomfrettilajit ovat mereisiä ja niitä tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenemeren alueilta. Useimmat lajit elävät melko lähellä merenpintaa. Pomfrettien ravintoa ovat pienet kalat, mustekalat ja muut nilviäiset ja pienet äyriäiset. Monet pomfrettilajeista ovat hyviä ruokakaloja ja tärkeitä kalastuksen kohteita.
Harald Pager

Harald Pager (1923 – 1. heinäkuuta 1985) oli itävaltalainen taiteilija, valokuvaaja ja suunnittelija, joka jäljensi kahdeksan vuoden ajan Namibin aavikolla kalliotaidetta. Pager meni Etelä-Afrikkaan ja päätti keskittyä pelkästään tutkimaan Brandbergin Ndederna Gorgen kalliomaalauksia. Mukana oli hänen vaimonsa Shirley Ann Pager. Hän kuvasi maalaukset ensin filmille ja teki niistä sitten 1:1 jäljennökset, jotka hän väritti. Saksalainen Kölnin yliopisto on julkaissut niitä sarjassa Africa Praehistorica. 
Pager kuoli työskenneltyään kahdeksan vuotta. Hänen dokumentoimansa kuvat on luovutettu vuonna 2005 Namibiaan.
Wild Bill Davison

Wild Bill Davison (5. tammikuuta 1906 Defiance, Ohio – 14. marraskuuta 1989 Santa Barbara, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen Dixieland-tyylin jazz-kornetisti, joka on ennen kaikkea tunnettu levytyksistään Eddie Condonin kanssa.
Elämä.
Bill Davison soitti 1920-luvulla Chicagossa yhtyeissä Ohio Lucky Seven ja Seattle Harmony Kings sekä teatteriorkestereissa, ennen kuin perusti vuonna 1931 oman yhtyeen klarinetisti Frank Teschemacherin (1906–1932) kanssa. Teschemacher kuoli kuitenkin jo vuonna 1932 auto-onnettomuudessa, Davisonin ollessa ratissa; syynä oli vieras valaisematon taksi. Davison meni sen jälkeen Milwaukeehen, jossa hän soitti oman yhtyeensä kanssa. Vuonna 1940 hän muutti New Yorkiin taustamuusikoksi "Catherine Dunham Show’hun". Vuosina 1943–1945 Davison oli sotilaana ja aloitti sen jälkeen yhteistyön Eddie Condonin kanssa, jonka klubilla hän soitti säännöllisesti. Davisonilta on olemassa lukuisia levytyksiä seuraavien muusikkojen kanssa: George Brunies, Eddie Condon, Sidney Bechet, Bud Freeman ja George Wettling. Dixieland Revivalin aikaan 1960-luvulla Davison osallistui monille Euroopan-kiertueille. Claude Hopkinsin kanssa hän perusti vuonna 1968 Jazz Giantsin ja otti haltuunsa erään yökerhon San Franciscossa. Myös 1970-luvulla hän esiintyi säännöllisesti festivaaleilla muun muassa Detroitissa ja Nizzassa ja soitti The World’s Greatest Jazz Bandissa. Vuodesta 1974 Bill Davison asui Kööpenhaminassa, mutta vuonna 1979 hän palasi takaisin Yhdysvaltoihin. Hän oli muusikkona aktiivinen elämänsä loppuun asti.
Águila Roja

Águila Roja (suom. ’punainen kotka’) on espanjalainen televisiosarja, jonka tapahtumat sijoittuvat 1600-luvulle. Sen ensimmäinen jakso esitettiin Espanjan televisiossa 19. helmikuuta 2009, ja sitä seurasi noin viisi miljoonaa katsojaa. 
Toinen kausi alkoi 7. tammikuuta 2010 ja päättyi 8. huhtikuuta samana vuonna. Päätösjaksoa katsoi lähes kuusi miljoonaa espanjalaista. Sarja onkin tällä hetkellä Espanjan suosituin televisiosarja ja siitä on nyt menossa kolmas kausi.
Aiheesta on tehty myös , jonka ensi-ilta oli 20. huhtikuuta 2011.
Tapahtumapaikka.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat 1600-luvun Espanjaan, aikaan, jolloin katolinen kirkko oli jo myöntänyt tieteen olemassaolon. Kuninkaana oli Felipe IV. Paikkana on Madridin kylä, jossa tuohon aikaan oli noin 125 000 asukasta. Sarjan fiktiivisiä päähenkilöitä ovat muun muassa Gonzalo, Hernán ja Saturno. 
Juoni.
Sarja sijoittuu 1600-luvun Espanjaan ja sen päähenkilö on Águila Roja, jota näyttelee David Janer. Hän on oikeudenmukainen ja taistelee sortoa vastaan, puolustaen köyhien oikeuksia. Hän haluaa myös paljastaa salaliiton, joka on murhannut hänen nuoren vaimonsa. Tässä seikkailusarjassa on paljon vehkeilyä, juonittelua, urheutta, jaloutta, ystävyyttä, rakkaussuhteita ja ripaus huumoria.
Seikkailua, aatelisten juonittelua ja rakkautta sisältävä sarja on tarkoitettu koko perheelle. Päähenkilö on säyseä opettaja, joka päättää toimia sen jälkeen, kun hänen vaimonsa murhataan hämärissä olosuhteissa. Tämän päätöksen johdosta hän elää kaksoiselämää: päivisin hän on opettaja ja öiseen aikaan hän muuttuu sankariksi, joka väsymättä etsii vaimonsa murhan syyllisiä. Samanaikaisesti hän taistelee ilkeä komissaarin harjoittamaa terroria ja sortoa vastaan. Komissaari Hernán on erään salaliiton palveluksessa, joka yrittää syöstä kuninkaan vallasta. Komissaaria näyttelee Francis Lorenzo.
Águila Roja on oikealta nimeltään Gonzalo de Montalvo. Gonzalo on jäänyt kolmen roolin puristuksiin: mies, isä ja öisin sankari. Kaksi naista taistelee hänen rakkaudestaan samalla kun hän itse kärsii vaimonsa kuoleman johdosta. Samanaikaisesti Gonzalo yrittää voittaa oman poikansa, Alonson, luottamuksen ja arvostuksen. Komissaarin heltymätön vaino häiritsee häntä Águila Rojana.
Ainoastaan Gonzalon uskollinen palvelija ja salaperäinen munkki tietävät Águila Rojan todellisen identiteetin. Ei edes hänen poikansa, joka ihailee tätä salaperäistä sankaria, tiedä isänsä salaisuutta, vaikka he asuvat saman katon alla. Humoristisen puolen sarjaan tuo Águila Rojan veijarimainen palvelija ja ystävä Sátur, joka alati puuttuu muiden asioihin. Sáturin roolia näyttelee Javier Gutiérrez.
Jaksot.
Sarjasta on esitetty kolme kautta, 39 jaksoa. Se on ollut erittäin suosittu Espanjassa ja ensimmäisellä jaksolla oli jopa 5 miljoonaa katsojaa
Arttu Wiskari (albumi)

Arttu Wiskari on laulaja Arttu Wiskarin 15. kesäkuuta 2011 julkaistu debyyttialbumi. Sen julkaisi Warner Music Finland ja sen on tuottanut Olli Saksa. Albumia myytiin kolmessa viikossa 10 000 kappaletta ja se ylitti kultarajan. Ennen vuoden loppua se myi platinaa. Albumi myös nousi Suomen virallisen albumilistan kärkeen (31/2011).
Albumin introssa Vesa-Matti Loiri lausuu sanat: ”Hyvät naiset ja herrat, Arttu Wiskari yhtyeineen.”
Singlet.
Albumin ensimmäinen single ”Mökkitie” julkaistiin kesällä 2010 viikkoa ennen juhannusta. Se sijoittui Suomen virallisella latauslistalla 10. sijalle ja vietti listalla yhteensä kymmenen viikkoa (48/2010).
Albumin toinen single ”Tuntematon potilas” julkaistiin 16. toukokuuta 2011. Kappale sijoittui The Voicen Kesähitti 2011 -äänestyksessä 11:nneksi. Myös "Tuntemattomasta potilaasta" on kuvattu musiikkivideo.
Albumin muina singleinä on julkaistu kappaleet ”Sorateiden sankarit” ja ”Terveiset lattianraosta”.
Banachin tulitikkuongelma

Banachin tulitikkuongelma on klassisen todennäköisyyslaskennan tehtävä, joka on kunnianosoitus Stefan Banachille. Matemaatikko Hugo Steinhaus kertoi, että ongelman inspiraation lähteenä oli ollut Banachin tupakointi, ja koska nimestä tuli kirjallisuudessa niin suosittu, hän päätti olla muuttamatta ongelman nimeä.
Kuvitellaan tilanne, jossa matemaatikko kantaa aina yhtä tulitikkurasiaa oikeassa taskussaan ja yhtä tulitikkurasiaa vasemmassa taskussaan. Kun hän tarvitsee tulitikun, hän valitsee toisen taskuista sattumanvaraisesti, käyttää yhden tulitikun ja laittaa rasian taskuun katsomatta, kuinka monta tulitikkua rasiaa jäi. Tarkastellaan tilannetta, jossa matemaatikko huomaa ensimmäisen kerran, että toinen rasioista on tyhjä. Oletetaan, että alun perin molemmissa rasioissa on täsmälleen formula_1 tulitikkua. Mikä on todennäköisyys, että toisessa rasiassa on täsmälleen formula_2 tikkua (formula_3) silloin, kun matemaatikko havaitsee toisen rasian olevan tyhjä?
Ratkaisu.
Olkoon vasemman taskun valinta ”onnistuminen” ja oikean taskun valinta ”epäonnistuminen”. Huomataan, että vasemman taskun rasia on tyhjä hetkellä, kun oikean taskun rasiassa on täsmälleen "k" tikkua jos ja vain jos täsmälleen "N"−"k" epäonnistumista tapahtuu ennen onnistumista "N"+1. Taskun valinnan todennäköisyys on "p" = 1/2, joten saamme negatiivisella binomijakaumalla todennäköisyydeksi
formula_4.
Sama todennäköisyys pätee myös sille, että oikean taskun ollessa tyhjä vasemmassa on "k" tikkua. Täytyy siis laskea tapaukset yhteen, joten vaadittu todennäköisyys on
formula_5.
Taulukko.
Numeerisia arvoja, kun alkuperäinen tulitikkumäärä on formula_6, nähdään seuraavasta taulukosta. formula_7 on todennäköisyys sille, että rasiassa on formula_2 tikkua. formula_9 on todennäköisyyksien summa.
Ruumiinrakenne

Ruumiinrakenne on luuston, lihasten ja rasvakudoksen yhteisvaikutuksena syntyvä kehon yleinen tyyppi tai malli.
Ruumiinrakenne voi olla esimerkiksi vahva, tukeva tai hento. Vahva ruumiinrakenne syntyy lihaksista, tukevuus rasvasta, ja hentous lihasten ja rasvan vähäisyydestä.
Somatotyypit.
Eräs ruumiinrakenteen malli on W. H. Sheldonin 1940-luvulla kehittämä jako kolmeen somatotyyppiin: hoikkiin ja pitkiin ektomorfeihin, lihaksikkaisiin mesomorfeihin sekä pyöreisiin endomorfeihin.
&lt;br clear=both&gt;
Vartalotyypit.
Vartalotyyppi viittaa vartalon muotoon, joka määräytyy painon jakautumisesta vartalon eri kohtiin. Vartalotyypin määrää hartioiden, rinnan, vyötärön ja lantion leveyksien suhde.
Naisen yleisiä vartalotyyppejä ovat esimerkiksi:
Naisen vartalotyyppiä määräävä vyötärö–lantio-suhde muuttuu huomattavasti iän mukana. Ennen murrosikää tytön lantio on kapea, ja hänen vyötärö–lantio-suhteensa on sama kuin pojalla. Murrosiässä tytön lanteille alkaa kerääntyä rasvaa naishormoni estrogeenin vaikutuksesta, ja normaalipainoisen aikuisen naisen vyötärö–lantio-suhde on 0,67–0,80. Keski-iässä naisen vyötärö–lantio-suhde alkaa muuttua miesmäiseksi.
Miehen yleisiä vartalotyyppejä ovat esimerkiksi:
Mustikkakehrääjä

Mustikkakehrääjä ("Phyllodesma ilicifolium") on harvinaisehko varhaisen kevään yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Mustikkakehrääjä muistuttaa tyypillisessä lepoasennossaan huomattavasti enemmän kuollutta lehteä kuin hyönteistä. Etusiivet ovat pohjaväriltään punertavan ruskeat, ja niiden poikki kulkee kolme, epäselvää tummanharmaata poikkiviirua. Siiven keskellä erottuu tummanharmaa laikku ja himmeä, tumma keskitäplä. Siipien kärkiosa on tummanharmaa. Takasiivet ovat tummanharmaat, ja niiden keskellä on vaaleampi vyöhyke. Siipiripset ovat valkoiset, siipisuonten kohdalta tummat, minkä vuoksi siipien ulkoreuna vaikuttaa mutkittelevalta. Naaraat ovat koiraita raskasrakenteisempia ja siipien kuviointi on vähemmän selkeää. Ruumis on tuuhean, punertavanruskean karvotuksen peitossa. Siipiväli on koiraalla 26–38 mm ja naaraalla 29–45 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Levinneisyys ulottuu Pohjois-Espanjasta Euroopan poikki Altaille saakka. Laji vaikuttaa taantuneen viime vuosina suuressa osassa levinneisyysaluettaan. Mustikkakehrääjä on jokseenkin harvinainen laji, jonka havainnot Suomessa painottuvat voimakkaasti etelärannikolle ja Etelä-Karjalaan sekä Etelä-Pohjanmaalta Pohjanlahden rannikon suuntaisesti Etelä-Lappiin ulottuvalle vyöhykkeelle. Keski-Suomen sisämaasta havaintoja on vain vähän ja Ahvenanmaalta se puuttuu kokonaan. Perhoset lentävät varsin lyhyenä aikavälinä toukokuun alkupuoliskolta toukokuun loppuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Mustikkakehrääjä elää pääasiassa rehevissä havu-, lehti- ja sekametsissä ja niiden laitamilla, kunhan pohjakasvillisuudessa on runsaasti mustikkaa. Molemmat sukupuolet lentävät yöllä eivätkä nollan tienoilla olevat yölämpötilat vaikuta haittaavan lentoa. Naaraat aloittavat pian pimeän laskeuduttua, mutta koiraat usein vasta puolen yön jälkeen. Koiraat tulevat helposti kirkkaiden valojen luokse, naaraat vain harvoin. Laji on harvoin kovin runsaslukuinen, ja sitä tavataan tavallisesti vain yksitellen.
Parittelun jälkeen naaras munii 100–170 munaa yksitellen ravintokasvien oksille ja lehdille. Toukka kuoriutuu vajaata kuukautta myöhemmin ja elää erakkona. Vanhemmat toukat ovat yöaktiivisia ja viihtyvät varvikossa lähellä maanpintaa, ja niitä tapaakin helpoimmin pajuilta. Toukka on täysikasvuinen heinä-elokuun vaihteessa ja se tekee vaalean kotelokopan yhtensidottujen lehtien väliin. Kotelo putoaa myöhemmin lehtien mukana maahan. Toukka erittää kotelokopan sisäpinnalle valkoista, jauheeksi kuivuvaa nestettä. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka elää enimmäkseen mustikalla ("Vaccinium myrtillus"), mutta harvemmin myös muilla varvuilla. Sitä tavataan myös pajuilla ("Salix").
Kevin Cossom

Kevin Cossom (s. 2. syyskuuta 1984 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen laulaja, tuottaja ja sanoittaja. Hän asuu nykyään Floridan Orlandossa. Hän on tehnyt sanoituksia muun muassa Keri Hilsonille. Hänen debyyttialbuminsa on tulossa ”piaikkoin”.
Vantaan maraton

Vantaan maraton on Vantaalla Tikkurilan urheilupuistossa ja sen ympäristössä juostava maraton. Täysimittaisen maratonin lisäksi tapahtuman yhteydessä juostaan lyhyempiä matkoja, kuten puolimaraton, kymmenen kilometrin maantiejuoksu sekä lasten minimaraton. Lisäksi maratonin voi juosta viestijuoksuna neljän hengen ryhmissä.
Tapahtuman järjestää Vantaan seurayhtymä (VSY), jonka muodostavat Kenttäurheilijat-58, Korson Kunto ja Vantaan Salamat. Kilpailu järjestetään lähes täysin vapaaehtoisvoimin. Vantaan maraton on järjestetty vuosittain vuodesta 1994 alkaen, ja se juostaan yleensä lokakuun alkupuolella. Se on Suomen suurimpia maratontapahtumia. Vuonna 2010 maaliin pääsi 1 447 juoksijaa, joista 578 juoksi maratonin. Vuosina 2012, 2020, 2023 ja 2025 Vantaa maratonin yhteydessä kilpailtiin myös maratonin Suomen mestaruudesta.
Mikäli osallistuja ilmoitautuu tapahtumaan kuukauden ennen tapahtumaa, oli Vantaan maraton "Helsingin Sanomien" vertailun mukaan 60 euron maksullaan Suomen edullisimpia täysmittaisia maratonjuoksutapahtumia vuonna 2016. Monesta juoksutapahtumasta oli tosin mahdollista saada hieman alennusta opiskelija- tai Juoksija-kortilla.
Reitti.
Maraton on toteutettu 10,5 kilometrin mittaisena pääosin kestopäällystetietä pitkin kulkevana reittinä, jota kierretään valitusta matkasta riippuen 1, 2 tai 4 kertaa. Reitti kulkee Vantaan Viertolan, Koivuhaan, Ruskeasannan, Simonkylän, Hiekkaharjun ja Tikkurilan kaupunginosien kautta.
Jyrki Richt

Jyrki Richt on suomalainen toimittaja. Hän sai vuonna 2010 Suuren Journalistipalkinnon vuoden journalistisesta teosta yhdessä Taina Kanervan, Salla Paajasen sekä Reeta Kivihalmen kanssa. Hän toimitti yli 30 vuoden ajan TV2:n Ajankohtaista kakkosta sen lopettamiseen asti 2015. Richt on toiminut myös Yleisradion ajankohtaistoiminnan päällikkönä.
Vuosina 1993–1994 Richt veti vuoroin Maarit Tastulan kanssa haastatteluohjelmaa "Yhdenillan pysäkki". Hän sai erityisen hyvää palautetta haastateltuaan autolautta Estonian pelastustöiden pintasukeltajia sekä Marjatta Leppästä tämän äidin dementiasta.
NHL-kausi 2011–2012

NHL-kausi 2011–2012 on NHL:n 94. kausi. Kaudella pelaa 30 joukkuetta. Talousongelmien vuoksi Atlanta Thrashers myytiin ja Atlantan tilalla aloitti Winnipeg Jets.
Runkosarjakausi alkoi 6. lokakuuta 2011 ja päättyi 7. huhtikuuta 2012. Kahtena runkosarjan alkua seuraavana päivänä, 7. ja 8. lokakuuta, pelattiin yhteensä neljä runkosarjaottelua Euroopassa. Ruotsissa pelattiin New York Rangersin ja Los Angeles Kingsin sekä Rangersin ja Anaheim Ducksin väliset ottelut, Suomessa Ducksin ja Buffalo Sabresin välinen ottelu ja Saksassa Sabresin ja Kingsin välinen ottelu. 
Mestaruuden vei Los Angeles Kings, joka kukisti New Jersey Devilsin loppuottelusarjassa voitoin 4–2. Näin Kingsistä tuli ensimmäinen oman konferenssinsa viimeiseltä pudotuspeleihin oikeuttavalta sijalta NHL:n pudotuspeleihin päässyt joukkue, joka on kyennyt voittamaan Stanley Cupin. Kyseessä oli Los Angeles Kingsin ensimmäinen Stanley Cup -mestaruus. Kingsistä tuli yhdeksäs mestaruuteen yltänyt joukkue NHL:ssä yhdeksän peräkkäisen pelatun kauden aikana. Mestarien vaihtuvuus ei ollut ollut yhtä suurta yhdeksän kauden aikana missään muussa neljästä Pohjois-Amerikan merkittävimmästä urheilun ammattilaissarjasta, joihin luetaan NBA, MLB, NFL ja NHL.
David Lewis-Williams

James David Lewis-Williams (s. 5. elokuuta 1934 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen tieteilijä. Hän on johannesburgilaisen Witwatersrandin yliopiston kognitiivisen arkeologian emeritusprofessori. 
Lewis-Williams on perehtynyt erityisesti sanien eli busmannien kulttuuriin, varsinkin taiteeseen ja uskonkäsityksiin. Hän on teoksellaan "Believing and Seeing: Symbolic Meaning in Southern San Rock Paintings" vaikuttanut merkittävästi siihen, miten tutkijat nykyisin ymmärtävät san-kansan taidetta.
Glottaali

Glottaali on konsonantti, jonka tuottamisessa ainoastaan äänirako on olennainen. Supraglottaalisen ääntöväylän muoto taas määräytyy automaattisesti äänneympäristön mukaan. Jos äänirako hetkeksi suljetaan, tuloksena on klusiilimainen, luontaisesti soinniton konsonanttiäänne. Jos taas äänirako on vain vähän auki tai "vuotaa", syntyy henkäysäänne, joka tavallisesti luokitellaan frikatiiviksi. 
Kansainvälinen foneettinen aakkosto (IPA) luettelee kolme glottaalia:
August Tammekann

August Ferdinand Tammekann (vuoteen 1921 Jürgenson; 14. syyskuuta 1894 Tallinna, Vironmaan kuvernementti – 23. helmikuuta 1959 Heinola) oli virolainen, myös Suomessa vaikuttanut maantieteilijä. Tammekann toimi maantieteen professorina Tarton yliopistossa vuosina 1934–1940 ja Helsingin yliopistossa vuosina 1953–1959.
Tartossa sijaitseva, Alvar Aallon suunnittelema Villa Tammekann valmistui vuonna 1932 Tammekannin perheen kodiksi. Nykyään rakennuksessa toimii Turun yliopiston ja Tarton yliopiston yhteistyökeskus Granö-keskus, joka on nimetty Tarton yliopistossa maantieteen professorina toimineen suomalaisen maantieteilijän J. G. Granön mukaan.
August Tammekannin tytär oli kirjastonhoitaja Eeva-Maija Tammekann.
Moville

Moville ( eli "Bun an Phobail") on noin 1500 asukkaan rannikkokaupunki Donegalin kreivikunnassa Inishowenin niemellä, lähellä Irlannin saaren pohjoiskärkeä. 
Siellä sijaitsee 500-luvulla perustettu Movillan luostari.
Tarcisius Ngalalekumtwa

Tarcisius Ngalalekumtwa (s. 25. lokakuuta 1948) on tansanialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Iringan hiippakuntaan 17. huhtikuuta 1973 ja nimitettiin Sumbawangan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 14. marraskuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Edward Idris Cassidy ja José Tomás Sánchez.
21. marraskuuta 1992 Ngalalekumtwa sai nimityksen Iringan piispaksi. 15. toukokuuta 2013 hänet nimitettiin lisäksi apostoliseksi hallitsijaksi Songean arkkihiippakuntaan.
Cathal Brugha Barracks

Cathal Brugha Barracks () on Irlannin maavoimien varuskunta Rathminesissa Dublinissa. Se on samalla Irlannin asevoimien tärkein tukikohta, jossa on Itäisen maanpuolustusalueen esikunta sekä sota-arkisto.
Historia.
Varuskunta on perustettu vuosien 1810 ja 1815 välisenä aikana, jolloin sen nimenä on Portobello Barracks. Varuskunta sai alkuperäisen nimensä Sir Francis Draken panamalaisen Portobellon kaupungin ryöstön muistoksi. Se oli alkujaan ratsuväkivaruskunta, mutta sinne on sittemmin sijoitettu muitakin joukko-osastoja. Varuskunnan kirkko valmistui 1842 ja kanttiinialue 1868.
Vuoden 1916 kansannousussa ja Irlannin itsenäisyystaisteluissa varuskuntaan sijoitetut brittisotilaat osallistuivat tapahtumiin kaikkialla Dublinissa. Mellakoiden aikana kolme toimittajaa sai surmansa vartiokopin lähistöllä. Käskyn tulenavauksesta antanut Royal Irish Rifles -rykmentin komppanianpäällikkö kapteeni Bowen-Colthurst joutui sota-oikeuteen.
Irlantilaiset joukot vastaanottivat 17. toukokuuta 1922 varuskunnan, jolloin siitä tuli kansallisen armeijan komentajan kenraali Michael Collinsin päämaja. Varuskunta nimettiin 1952 Cathal Brughaksi vuoden 1916 kansannousun johtajan mukaan.
Joukot.
Varuskuntaan sijoitettiin ensimmäisenä 6th Dragoon Guards, johon kuuluivat seuraavat joukot: Royal Scots Fusiliers, Royal Munster Fusiliers, Durham Light Infantry, Middlesex Regiment, Wiltshire Regiment, Royal Inskilling Fusiliers ja Royal Irish Rifles. Irlannin vastaanotettua varuskunnan siihen oli sijoitettuna erilaisia maavoimien joukkoja.
Siitä tuli Itäisen maanpuolustusalueen esikunta 1994, ja kun Collins Barracksit suljettiin 1997, sinne sijoitettiin lisää joukkoja.
Mahdollisimman monen onnellisuus

Mahdollisimman monen onnellisuus: Utilitarismin historia, teoria ja sovellukset on Matti Häyryn vuonna 2001 ilmestynyt kirja utilitarismista. Kirjan verkkoversio on nykyään vapaasti ladattavissa Helsingin yliopiston kirjaston sivustolta.
SS Dainty

SS Dainty oli Irlannin laivaston vartioalus, joka valmistui 1918 Edward Finch and Companyltä Chepstow’sta telakkanumerolla 360 Britannian amiraliteetin hinaajaksi. 
Palvelus.
Britannian amiraliteetti luovutti aluksen 1922 Irlannin vapaavaltiolle, jossa se palveli vuoteen 1923 saakka laivaston vartioalusten lippulaivana. Se myytiin 1931 Soc. Cherbourgeoise de Remorquage et de Sauvetagelle Cherbourgiin Ranskaan, missä se sai nimen "SS Cherbourgeois No 1". Alus nimettiin 1932 "SS Cherbourgeois No 2:ksi". Se siirrettiin vielä samana vuonna Société Havraise de Transport et de Transitille Le Havreen, missä se sai nimen "SS Havraise No 3" ja edelleen syyskuussa Les Abeillesille nimellä "SS Abeille No 23". Vuonna 1934 aluksen nimeksi tuli "SS Cherbourgeois No 5".
Saksan laivasto pakko-otti aluksen 5. lokakuuta 1940 apumiinanraivaajaksi, jolloin se nimettiin "M 4223:ksi". Alus nimettiin 7. kesäkuuta 1941 "M 4443:ksi". Britannian kuninkaallisen laivaston moottoritorpedoveneet upottivat aluksen 15. kesäkuuta 1942 Cap Griz Nezin lähellä. Se nostettiin 1943. Alus upposi 20. lokakuuta 1943 kuljetettaessa telakalle.
Original Album Classics

Original Album Classics on Mott the Hoople -yhtyeen vuonna 2009 julkaistu albumiboksi, joka sisältää yhtyeen viisi CBS Recordsin julkaisemaa albumia, mukaan lukien Mott the Hooplen raunioille syntyneen Mott-yhtyeen albumit "Drive On" ja "Shouting &amp; Pointing". Jokaiselle levylle on lisätty myös bonuskappaleita.
Tryptamiinit

Tryptamiineihin kuuluviksi yhdisteiksi sanotaan yhdisteitä, jotka sisältävät tryptamiinin kemiallisen rakenteen. Tryptamiini on kasveissa, eläimissä ja sienissä luontaisesti esiintyvä myrkky. Tryptamiineja löytyy samaten useista kasvi-, eläin- ja sienilajeista, ja monet niistä ovat myrkyllisiä. Tryptamiini on biogeeninen amiini, jollaisia muodostuu elintarvikkeisiin pilaantumisen yhteydessä. 
Tryptamiinien perusrakenne on indoli, jonka 3-hiileen on kiinnittynyt etyyliamiiniryhmä.
Kasveissa tryptamiini toimii auksiini indoli-3-etikkahapon biosynteesin välivaiheena. Tryptamiinin kemiallisesti valmistettavia lukemattomia johdannaisia ja sukulaisaineita käytetään niin sanottuina design-huumeina, malliesimerkki tällaisesta aineesta on LSD. Myös luonnosta löytyviä tryptamiineja, kuten useissa sienilajeissa esiintyvää psilosybiiniä voidaan käyttää päihtymistarkoitukseen.
Ihmiskehon tryptamiineja.
Ihmiskehossa luontaisesti tuotettuihin tryptamiineihin kuuluvat muun muassa aivojen välittäjäaineet serotoniini ja melatoniini, joita keho metabolisoi tryptofaanista.
Streptomysiini

Streptomysiini on antibioottilääke ja bakterisidi, jota "Streptomyces griseus" -maaperäbakteeri tuottaa. Streptomysiini oli ensimmäinen tehokas lääke tuberkuloosin hoidossa, mutta ei ole enää käytössä Suomessa. Viomysiini ja kanamysiini ovat samankaltaisia antibiootteja.
Löytyminen.
Streptomysiinin löysi vuonna 1943 Selman Waksman, joka sai aiheesta Nobelin palkinnon vuonna 1952. Hän löysi sen tutkimalla gramnegatiivisia bakteereita, joiden kasvuun penisilliini ei vaikuttanut.
Vaikutustapa.
Streptomysiini on bakteereja tappava ja niistä parhaiten tehoaa gramnegatiivisiin sauvabakteereihin, eräisiin stafylokokkeihin ja mykobakteereihin.
Käyttö.
Streptomysiiniä on annosteltu lähinnä ruiskeena lihakseen, joko sulfaattina taikka hydrokloridina. Lääke imeytyi elimistöön yleensä nopeasti. Sitä saatettiin annostella tuberkuloosin hoidossa, 1 g eli 1 000 mg 2–3x/vko.
Pian löytymisensä jälkeen streptomysiiniä käytettiin ensisijaisena tbc-lääkkeenä, ja pitkään, ainakin 1970-luvulle saakka. Rifampisiinin löytymisen ja käyttöönoton jälkeen SM:sta tuli toissijainen lääkeaine tubin hoidossa, muun muassa "ototoksisuutensa" (lääke saattoi vaurioittaa kuulohermoa) johdosta. Streptomysiinia käytetään edelleen muun muassa muille antibiooteille resistenteissä tapauksissa. WHO on luokitellut streptomysiinin kriittisen tärkeäksi lääkeaineeksi.
Sivuvaikutukset.
Sivuvaikutuksia streptomysiini aiheuttaa varsinkin henkilöille, joilla on vajaatoiminen munuainen. Sivuvaikutuksiin kuuluvat muun muassa tasapainon häiriintyminen, munuaisvauriot, streptomysiiniallergia.
Samanaikainen lääkitys, joka estää pahoinvointia ja huimausta: se saattaa hidastaa streptomysiinin neurotoksisten sivuvaikutusten toteamista. Tähän lääkeaineryhmään kuuluu useita antihistamiineja ja neuroleptiryhmän lääkeaineita.
Punainen kirjekuori

Punainen kirjekuori () on kiinalaisessa kulttuurissa juhlapäivien ja muiden erityisten tapahtumien aikana jaettava rahalahja.
Käyttö.
Punaisia kirjekuoria jaetaan pääasiallisesti sosiaalisissa tilaisuuksissa ja perhetapahtumissa, kuten häissä ja juhlapäivinä kiinalaisena uutenavuotena. Kirjeiden punainen väri merkitsee onnea ja karkottaa pahoja henkiä. Perinteisten uskomusten mukaan kirjekuorien sisältämä rahasumma on yleensä parillinen, sillä parittomat luvut liittyvät hautajaisiin. Myös lukua neljä (四, "sì") vältetään, sillä se kuulostaa liikaa kuolemaa tarkoittavalta sanalta 死, "sǐ".
Häissä annettavan summan toivotaan kattavan järjestelyiden kulut ja osoittavan hyvää tahtoa hääparia kohtaan. Numeroa kahdeksan, joka kuulostaa samanlaiselta kuin kiinan sana onni, käytetään esimerkiksi rahasummissa $288 (pari + kaksi kertaa onnea) ja $388 (syntymä + kaksi kertaa onnea).
Kiinalaisen uudenvuoden aikana, enimmäkseen Etelä-Kiinassa, punaisia kirjekuoria antavat naimisissa olevat naimattomille, joista suurin osa on lapsia. Välttääkseen painavia kolikoita summa koostuu yleensä yksittäisestä setelistä — näin summaa on myös vaikeampi arvata ennen kirjekuoren avaamista.
Perinteeseen kuuluu laittaa kuoriin ainoastaan upouusia seteleitä, ja kunnioituksesta vastaanottajan tulee olla avaamatta kuorta sukulaisten nähdessä. Pohjois-Kiinassa kirjekuoria ei jaella, annetaan vain rahaa. Toisin kuin länsimaalaiset onnittelukortit, uudenvuoden alla annettuja punaisia kirjekuoria ei allekirjoiteta. Syntymäpäiväjuhlissa ja häissä jaettuihin kuoriin voi lisätä vapaaehtoisen lyhyen viestin ja allekirjoituksen.
Punaisia kirjekuoria annetaan myös muualla Itä-Aasiassa, ja se tunnetaan mm. kantoniksi nimellä "lai see", min naniksi "ang pao", vietnamiksi "lì xì" ja thaiksi "ang pow" (อั่งเปา). Koreassa ja Japanissa punaisten sijasta annetaan valkoisia kirjekuoria (koreaksi 세뱃돈 eli "sae bae don", japaniksi お年玉 eli "otoshidama").
Alkuperä.
Punaisen kirjekuoren alkuperä on hämärän peitossa. Yhden teorian mukaan vanhuksilla oli Qin-dynastian (1644–1912) aikana tapana pujottaa kolikoita punaiseen lankaan. Tätä rahaa kutsuttiin "pahoja henkiä karkottavaksi rahaksi" (), ja sen uskottiin suojelevan vanhuksia sairaudelta ja kuolemalta. "Yāsuì qián" korvattiin punaisilla kirjekuorilla, kun painokone kehitettiin ja punaisia kirjekuoria kutsutaan yhä joskus "yāsuì qiániksi".
Legendan mukaan Song-dynastian (960–1279) aikana Chang-Chieu-nimistä kylää piinasi valtava ja voittamaton demoni. Eräänä päivänä kylään saapui sattumalta nuori mies, jolla oli esi-isiltään peritty taikasapeli. Nuori mies taisteli demonia vastaan ja voitti. Ilmaistakseen kiitollisuutensa kyläläiset antoivat miehelle kultaa sisältävän punaisen paketin. Kyläläiset kokivat itsensä siunatuiksi, kun tämä mies joutui heidän kyläänsä ja pelasti heidät, ja he toivoivat lahjan antaessaan myös miehen tulevan siunatuksi. Tästä käsitteestä muodostui perinne siunata muita antamalla onnea toivottavia punaisia kirjekuoria.
Terry Carkner

Terry Kenneth Carkner (s. 7. maaliskuuta 1966 Smiths Falls, Ontario) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. 
Ura.
Carkner pelasi ennen ammattilaisuraansa kolmen kauden ajan, vuodesta 1983 vuoteen 1986, Peterborough Petesissä juniorisarja OHL:ssä. Vuonna 1985 hänet nimettiin sarjan toiseen ja vuonna 1986 ensimmäiseen tähdistökentälliseen, minkä lisäksi hänet palkittiin jälkimmäisenä vuonna sarjan parhaan puolustajan palkinnolla Max Kaminsky Trophylla (jakoi palkinnon Jeff Brownin kanssa). Hän sai , kun New York Rangers varasi hänet numerolla 14 ensimmäisellä kierroksella.
Carkner edusti New York Rangersiä yhden kauden ajan, kauden 1986–1987, josta pelasi osan myös farmijoukkue New Haven Nighthawksissa AHL:ssä. Syyskuussa 1987 hän siirtyi Quebec Nordiquesiin pelaajakaupassa, jossa Nordiques sai hänen lisäkseen hyökkääjä Jeff Jacksonin, ja jossa Rangersiin siirtyivät hyökkääjä John Ogrodnick ja puolustaja David Shaw. Hän pelasi Nordiquesissa kauden 1987–1988. Heinäkuussa 1988 hän siirtyi Philadelphia Flyersiin pelaajakaupassa, jossa Nordiquesiin siirtyivät puolustaja Greg Smyth ja kolmannen kierroksen varausvuoro . 
Philadelphia Flyersissa hän pelasi viisi kautta. Carkner oli runkosarjakaudella 1988–1989 joukkueensa eniten pisteitä tehnyt puolustaja tehtyään 43 tehopistettä, 11 maalia ja 32 syöttöpistettä, 78:ssa ottelussa, enemmän kuin millään muulla kaudella. Viimeisellä Philadelphiassa pelaamallaan kaudella, kaudella 1992–1993, hän saavutti NHL-vuosiensa parhaan plus-miinus-lukeman, +18. Lokakuussa 1993, juuri ennen uuden kauden alkua, hän siirtyi Detroit Red Wingsiin vaihdossa puolustaja Yves Racineen ja neljännen kierroksen varausvuoroon . 
Carkner edusti Detroit Red Wingsiä kahden kauden ajan. Näistä jälkimmäisellä, kaudella 1994–1995, hän oli pelaamatta osan kautta sopimuserimielisyyksien vuoksi. Red Wings eteni vuonna 1995 Stanley Cupin voitosta pelattuihin loppuotteluihin, mutta Carkner ei pelannut tuona vuonna yhtään pudotuspeliottelua. Elokuussa 1995 hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Florida Panthersin kanssa, jossa pelasi uransa neljä viimeistä kautta. Puolustavan puolustajan (stay-at-home defenceman) roolissa pelannut Carkner oli kaudella 1995–1996 osa Stanley Cup -loppuotteluihin edennyttä Panthersin joukkuetta. Hän pelasi vuoden 1996 pudotuspeleissä 22 ottelua ja antoi neljä maalisyöttöä. 
Carkner pelasi 13 kautta kestäneellä, vuonna 1999 päättyneellä NHL-urallaan 858 runkosarja- ja 54 pudotuspeliottelua. Hän teki runkosarjassa 230 tehopistettä, 42 maalia ja 188 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä kymmenen tehopistettä, maalin ja yhdeksän syöttöpistettä. Jäähyminuutteja hänelle kertyi runkosarjassa yhteensä 1 588 ja pudotuspeleissä 48. Kovaotteinen puolustaja sai korkeimmillaan 204 jäähyminuuttia yhden kauden aikana, mikä tapahtui kaudella 1990–1991.
Carkner edusti Kanadan jääkiekkomaajoukkuetta yksissä aikuisten arvokilpailuissa, maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1993. Hän pelasi myös yksissä nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, vuonna 1986. Kanadan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue sijoittui tuossa turnauksessa toiseksi.
Selman Waksman

Selman Abraham Waksman (22. heinäkuuta 1888 Nova Pryluka, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta; nyk. Lypovetsin piiri, Vinnytsjan alue, Ukraina – 16. elokuuta 1973, Massachusetts, Yhdysvallat) oli ukrainalaissyntyinen, vuonna 1910 valtionstipendin voitettuaan Yhdysvaltoihin muuttanut amerikanjuutalainen biokemisti ja tutkija. Hän suoritti kandidaatin tutkinnon vuonna 1915 pääaineenaan maatalous Rutgers Collegesta ja maisterin tutkinnon 1916. Hän väitteli vuonna 1918 Kalifornian yliopistosta pääaineenaan biokemia. Hän sai nimityksen Rutgersin yliopiston apulaisprofessoriksi vuonna 1925 ja mikrobiologian professoriksi vuonna 1930.
Waksman sai lääketieteen Nobelin vuonna 1952, hänen tutkimustyönsä 1940-luvun alussa tuotti muun muassa aktinomykeeteistä eristetyn streptomysiinin, tuberkuloosiin tehoavan lääkkeen. Waksman antoi mikrobeista löytyneille bakteereja hävittäville aineille nimen antibiootti. Hän etsi aktiivisesti sellaisia antibiootteja, jotka vaikuttaisivat niin kutsuttuihin gram-negatiivisiin bakteereihin.
Penisilliini oli löytynyt aikaisemmin, mutta sen keksijä Alexander Fleming pystyi tuottamaan tarpeellisia määriä vasta yhteistyössä amerikkalaisten kanssa 1940-luvulla. Siten toisiaan täydentävät gram-positiivisiin bakteereihin vaikuttava penisilliini ja gram-negatiivisiin bakteereihin vaikuttava streptomysiini tulivat lähes samaan aikaan käyttöön ja niitä ruvettiin käyttämään myös yhdistelmähoitona. Streptomysiinin ovat myöhemmin korvanneet vähemmän haittoja aiheuttavat samaan aminoglykosidiryhmään kuuluvat antibiootit.
Waksmanin tutkimustyö oli tärkeä tuberkuloosin hoidossa, sillä streptomysiini oli ensimmäinen tuberkuloosiin tehoava antibioottinen lääke. Sitä alettiin käyttää yhdistelmähoitona myöhemmin. Sitä yhdisteltiin para-aminosalyyliin (PAS) sekä isoniatsidiin (INH). Isoniatsidi tuli käyttöön viimeisimpänä (1952).
Slaavittaren jäähyväiset

Slaavittaren jäähyväiset () on venäläinen marssi, jonka sävelsi Tamboviin 1912–1913 sijoitetun 7. täydennysratsuväkirykmentin esikuntatrumpetisti Vasili Ivanovitš Agapkin (1884–1964) sotilasvaskipuhallinorkesterille. Instrumentaalisävelmästä tuli suosittu jo ensimmäisen Balkanin sodan aikana. Laulun sanoissa kerrotaan sotaan junalla lähtevistä sotilaista ja heille jäähyväisiä asemalla jättävistä slaavittarista. Sävelmästä tuli suosittu Venäjän keisarikunnan ja venäläisyyden vertauskuva. Sävellyksen levytti ensimmäistä kertaa Ekstrafon kesällä 1915 Kiovassa.
Suomessa tunnettu työväenlaulu Vapaa Venäjä on tehty samaan säveleen.
Laulun uskotaan perustuvan Venäjän–Japanin sodan aikaiseen kiellettyyn lauluun "Ah, miksi meidät värvättiin sotilaiksi" (). Sävelmässä oli kaksi osaa. Agapkin vei työnsä sotilaskapellimestari, säveltäjälle ja sovittajalle, Jakov Borodinille, jota sävellys miellytti. Yhdessä Agapkin ja Borodov tekivät sävelmään kolmannenkin osan. 
Laulu on marssin muotoinen jäähyväislaulu, mutta siihen on sävelletty tätä poliittisempiakin sanoituksia, jotka korostavat Venäjän voimaa.
Yksi tällainen on irkutskilaisen A. Mingalevan versio. 
Venäjän federaation presidentti Vladimir Putinia tervehdittiin maaliskuussa 2001 Soulissa Venäjän federaation ja Korean tasavallan kansallishymnien jälkeen kolmanneksi "Slaavittaren jäähyväisillä". Sävelmästä on uusin sanoituksin Sergei Bodrovin 1996 ilmestyneen sodanvastaisen "Kaukasuksen vanki" -nimisen elokuvan teemasävelmä.
Alarcosin taistelu

Alarcosin taistelu vuonna 1195 oli viimeinen almohadien saama suuri voitto Pyreneiden niemimaan kristityistä kuninkaista. Kastilian kuninkaan Alfonso VIII:n johtama kristitty armeija kärsi hirveän tappion kalifi al-Mansurin johtamia saraseeneja vastaan. Kalifi ei kuitenkaan käyttänyt tilannetta hyväkseen, vaan palasi Sevillaan ja lopulta Marokkoon, ja lopullinen välien selvittely niemimaan herruudesta jäi odottamaan Las Navas de Tolosan taistelua vuonna 1212.
Kosmokset

Kosmokset eli kosmoskukat ("Cosmos") on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen kuuluu 35 lajia, joita kasvaa alkuperäisenä Amerikan mantereella Yhdysvaltojen keskilännestä Argentiinaan. Joitakin niistä viljellään yksivuotisina koristekasveina.
Viimiseen hengenvetoon

Viimiseen hengenvetoon on rap-artisti Hannibalin kolmas sooloalbumi. Sen julkaisivat yhteistyössä Joku Roti ja Monsp 9. marraskuuta 2011. Albumi on jatko-osa Hannibalin edelliselle sooloalbumille "Ad Portasille" ja se on Hannibalin mukaan viimeinen "Hannibal &amp; Joku Roti Mafia" -nimellä julkaistava äänite. Albumi nousi julkaisuviikollaan (46/2011) Suomen virallisen listan 35. sijalle. Albumin kappaleesta "Poliittista räppiä" julkaistiin musiikkivideo huhtikuun lopulla 2012.
Soinnillinen glottaalifrikatiivi

Soinnillinen glottaalifrikatiivi on ääniraossa syntyvä henkäyssoinnillinen äänne, joka tavallisesti luokitellaan frikatiiviksi, vaikka sillä ei juurikaan ole frikatiivien foneettisia ominaisuuksia. Tämän luokittelun peruste on lähinnä lingvistinen: näin selvitään vähemmillä erottavilla piirteillä (Occamin partaveitsi). Kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa eli IPA-järjestelmässä soinnillista glottaalifrikatiivia merkitään -symbolilla. 
Soinnillisella glottaalifrikatiivilla ei ole omasta äänneympäristöstään selvästi erottuvia auditiivisia ominaisuuksia. Artikulatorisesti syntyy äänihuuliraon "vuotamisesta" eli epätäydellisestä sulkeumasta, joka tuottaa jonkinasteisen kohisevan fonaation eli soinnillistumisen. Soinnillista glottaalifrikatiivia voi myös luonnehtia kuiskatuksi vokaaliksi, jossa kuiskaukseen sekoittuu äänihuulten värinää. 
Kuvaus.
Soinnillista glottaalifrikatiivia määrittävät seuraavat foneettiset parametrit:
Soinnillinen glottaalifrikatiivi on pulmoninen oraalinen äänne, mikä tarkoittaa sitä, että äänteen tarvitsema ilmavirta saa alkunsa keuhkoista ja purkautuu ulos yksinomaan suun kautta.
Käyttö.
Tyypillisesti esiintyy sanan sisässä vokaalien välissä. Tämä onkin sen luontainen ympäristö, ja niinpä [] onkin useimmissa kielissä /h/-foneemin allofoni; myös suomessa /h/ toteutuu [ɦ]:na; esim. /sɑhɑ/ → [sɑɦɑ]. On hyvä pitää mielessä, että [] syntyy nimenomaan ääniraossa, eikä sillä ole itsellistä supraglottaalista artikulaatiota, vaikka näin sattaakin vaikuttaa, kun verrataan keskenään esimerkiksi sanojen "pihi" ja "puhu" ääntämistä. Edellisessä []:n artikulaatiopaikka tuntuu olevan palataalinen, jälkimmäisessä taas velaarinen, mutta nämä piirteet ovat ympäröivien [i] ja [u] -vokaalien ääntöpaikoista lainautunutta mekaanista koartikulaatiota. 
Joissakin kielissä soinnillisella glottaalifrikatiivilla on foneeminen status. Esimerkiksi hollannin fonologiassa glottaalifrikatiivin normatiivinen ääntämys on soinnillinen (esim. [ɦut], "hoed" 'hattu'), joten hollantiin oletetaan soinnillinen /ɦ/-foneemi. On kuitenkin huomattava, että hollannin fonologiassa ei ole sanojen merkityksiä erottavaa kontrastia [ɦ]:n ja [h]:n välillä, ja niinpä systeemi sisältää väljyyttä: joissakin murteissa onkin vallalla soinniton ääntämys ([hut], jne.). Selvempi esimerkki soinnillisen glottaalifrikatiivin fonemaattisuudesta saadaan tapauksista, joissa on osoitetavissa merkityksiä erottava /ɦ/ : /h/ -kontrasti, kuten zime-kielen sanoissa "hàs" 'leikata' : "ɦàs" 'lämpö'.
Medina de Rioseco

Medina de Rioseco on noin 5 000 asukkaan kaupunki Kastilia ja Leónin itsehallintoalueella Valladolidin maakunnassa Espanjassa. Se sijaitsee noin 40 kilometrin päässä maakunnan pääkaupungista Valladolidista ja noin 230 kilometrin päässä Madridista. Espanjan kapinaan kuulunut Medina de Riosecon taistelu käytiin kaupungissa vuonna 1808.
Kaplan

Kaplan voi viitata johonkin seuraavista:
Henkilöt.
Kaplan on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Muut merkitykset.
Kaplan-turbiini, potkurityyppinen vesiturbiini
Dabangg

Dabangg (suomeksi ”Rohkea”) on Abhinav Singh Kashyapin ohjaama intialainen toimintaelokuva vuodelta 2010. Se rikkoi ennätyksiä ja oli vuoden menestynein Bollywood-elokuva. Elokuva voitti monia palkintoja, muun muassa National Film Awards -palkinnon ja viisi Filmfare Awards -palkintoa.
Musiikki.
Elokuvan musiikin sävelsivät Sajid-Wajid ja Lalit Pandit.
Jatko-osa.
"Dabangg 2" sai ensi-iltansa 21. joulukuuta 2012. Salman Khan ja Sonakshi Sinha jatkoivat päärooleissa.
Uudelleenfilmatisoinnit.
Vuonna 2011 sai ensi-iltansa "Dabanggin" tamilinkielinen uudelleenfilmatisointi "Osthe" ja vuonna 2012 telugunkielinen uudelleenfilmatisointi "Gabbar Singh".
Immortal (Michael Jacksonin albumi)

Immortal on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin soundtrack-albumi, joka julkaistiin 21. marraskuuta 2011. Albumi perustuu kanadalaisen viihdeyrityksen Cirque du Soleilin syksyllä 2011 aloittamaan kiertueshow'hun . Albumi sisältää uudelleensovitettuja versioita Jacksonin hittikappaleista, mash-upeja sekä ennenjulkaisemattomia studio-otoksia, kuten vaihtoehtoisen version kappaleesta ”ABC” ja kuoron, jonka Jackson oli äänittänyt kappaleeseen ”They Don’t Care About Us”. Albumista julkaistiin sekä tavallinen että laajempi kaksilevyinen deluxe-versio.
Albumilta julkaistiin 1. marraskuuta 2011 singlenä Immortal Megamix: ”Can You Feel It” / ”Don’t Stop ’til You Get Enough” / ”Billie Jean” / ”Black or White” (Immortal Version).