tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Urbania

Urbania on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Pesaro e Urbinon maakunnassa. Se sijaitsee Metaurojoen varrella. Urbania on keskiaikainen kaupunki, joka tunnettiin vuoteen 1631 saakka nimellä "Casteldurante". Silloin se sai uuden nimen paavi Urbanus VIII kunniaksi.
Nähtävyyksiä.
Kaupunki on tunnettu keramiikastaan. Urbanian kuuluisin nähtävyys on kuoleman kirkko, "Chiesa dei Morti", jossa on esillä 18 muumiota. 
"Palazzo Ducale"ssa on museo ja historiallinen kirjasto. Vuonna 1470 valmistuneen palatsin on suunnitellut Francesco Di Giorgio Martini Montefeltron ja Della Roveren suvuille. Lopullisen muotonsa palatsi sai Girolamo Gengan suunnitelmista. Museon kokoelmiin kuuluu muun muassa kaksi Gerhard Kremerin karttapalloa vuosilta 1541 ja 1551.
Etyylimaltoli

Etyylimaltoli (C7H8O3) on pyranoneihin kuuluva heterosyklinen yhdiste. Yhdiste on rakenteeltaan maltolin etyylianalogi ja sitä voidaan käyttää maltolin tavoin arominvahventeena elintarvikkeissa. Toisin kuin maltolia, etyylimaltolia ei tavata luonnossa.
Valmistus ja käyttö.
Etyylimaltolia voidaan valmistaa puolisynteettisesti ja synteettisesti. Puolisynteettisessä valmistusmenetelmässä glukoosi fermentoidaan "Aspergillus oryzae" -homeen avulla ja fermentaatiossa muodostuva tuote reagoi asetaldehydin kanssa. Synteettiseen valmistukseen on useita tapoja esimerkiksi levuliinihapon bromaus, jota seuraa laktonin muodostus ja tämä laktoni reagoi dehydrauksen jälkeen asetaldehydin kanssa muodostaen etyylimaltolia. Etyylimaltolia voidaan valmistaa myös kojihaposta.
Etyylimaltolilla on voimakas makea ja karamellimainen tuoksu ja maku. Se on aromiaineena maltolia 4–6 kertaa voimakkaampi yhdiste. Sitä voidaan lisätä makeisiin, kekseihin, leivonnaisiin, jälkiruokiin ja makeisiin juomiin.
RC4WD

RC4WD on radio-ohjattavien ajoneuvojen, osien ja laitteiden valmistaja ja myyjä. Se perustettiin 2001 San Franciscon alueella. NASA käyttää heidän tuotteitaan ja ne ovat esiintyneet useiden maiden medioissa. Yhtiö teki osia nopeimpaan patterikäyttöiseen radio-ohjattavaan autoon. 
Historia.
RC4WD perustettiin 2001 San Franciscon alueella. Alun perin se perustettiin nettifirmaksi RC Monster Truck-jälkimarkkinointiin ja osien myyntiin. Myynti kasvoi yhteistyössä RCMT.net:in kanssa, joka on kauko-ohjattavien harrastuspiiri. Vuonna 2005 yhtiön varastossa oli jo 800 tuotetta, mm. yhtiöiltä kuten Thundertech Racing, JPS, New Era Models, Imex, Defiance Racing, RC Alloy, Vertigo Performance. 2007 yhtiö muutti pieneen varastoon San Joseen. Heinäkuussa 2010 yhtiöltä tuli ulos ensimmäinen lisensioitu tuote, The Dick Cepek "Mud Country" 1.9. Seuraavana vuonna, helmikuussa 2011 Horizon Hobby alkoi jakelemaan yhtiön tuotteita. Maaliskuussa 2014 Towerhobbies alkoi myydä yhtiö tuotteita.
Fanny Pajula

Fanny Johanna Maria Laurikainen, o. s. "Haake", sukunimi 1877–1897 Pajula (2. syyskuuta 1857 Kymi – 28. joulukuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kansanrunouden kerääjä ja ylioppilasaktiivi.
Fanny Pajulan vanhemmat olivat merikapteeni Oskar Fredrik Haake ja Maria Josefina Ahonius. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan opettajaseminaarista 1887 ja pääsi yksityisesti ylioppilaaksi 1891 (Nya svenska samskolan i Helsingfors).
Fanny Pajula oli naimisissa 1877–1887 pastori Lauri Vihtori Pajulan (ent. Widbom, 1849–1887) kanssa ja asui leskeksi jäätyään ystävänsä opettaja Hilda Käkikosken kanssa kuuden vuoden ajan 1889–1895. Pajula oli toisen kerran naimisissa 1897–1904 Ruskealasta kotoisin olleen kauppias, maanviljelijä ja valtiopäivämies Tuomas Laurikaisen (1841–1904) kanssa. Fanny ja Lauri Pajulan poika Paavo Pajula (1878–1961) toimi Sortavalan pormestarina ja oli myöhemmin Suomen ulkoministeriön palveluksessa viimeksi Suomen Kööpenhaminan lähettiläänä.
Fanny Pajula keräsi 1890-luvulla kahden kesäkauden aikana yli 800 inkeriläistä kansanrunoa. Hän oli mukana aktiivisesti myös ylioppilaiden osakuntatoiminnassa näihin aikoihin.
Markus Palttala

Markus Palttala (s. 16. elokuuta 1977 Nakkila) on suomalainen moottoriurheilija. Palttala on osallistunut kolmesti Le Mansin 24 tunnin ajoon.
Ura.
Palttala aloitti uransa karting-sarjoissa, kunnes hän siirtyi vakioautojen Sport 2000 -luokan SM-sarjaan vuonna 1998. Seuraavana vuonna hän kilpaili myös Saksan vastaavassa DTC-sarjassa. Vuonna 2000 Palttala kilpaili Saksan Porsche Carrera Cup -sarjassa. Vuonna 2001 Palttala ajoi muutamia kilpailuja European Touring Car Championship -sarjassa. Vuonna 2002 Palttala siirtyi FIA GT Championship -sarjaan. Vuosina 2003 ja 2006 hän ajoi myös Ranskan FFSA GT Championship -sarjassa. 
Vuosiksi 2005–2010 Palttala siirtyi Le Mans Endurance Series -sarjaan. Vuosina 2010–2011 Palttala kilpaili FIA GT1 World Championship -sarjassa, vuosina 2011–2013 Blancpain Endurance Series -sarjassa ja sekä myös vuosina 2012–2013 FIA World Endurance Championship -sarjassa. Tämän lisäksi Palttala on ajanut yksittäisiä kilpailuja FIA GT3 European Championship, Porsche Supercup, United SportsCar Championship ja Belcar -sarjoissa. 
Palttala on osallistunut kolmesti Le Mansin 24 tunnin ajoon ja sijoittui vuonna 2012 GTE Am-luokassa kahdeksanneksi ja kokonaiskilpailun sijalle 33. Vuosien 2010 ja 2014 kilpailut päättyivät keskeytyksiin.
Palttala on osallistinut Nürburgringin 24 tunnin ajoon vuonna 2015, jolloin Palttala tiimeineen sijoittui toiseksi BMW Z4 GT3 -autolla. Markus Palttalan autokunta voitti Span 24 tunnin ajon vuonna 2015 Belgiassa 26. heinäkuuta 2015. Hänestä tuli ensimmäinen suomalainen kuljettaja joka on voittanut kyseisen kilpailun.
Vuonna 2014 Palttala ja Dane Cameron voittivat Watkins Glenin 6 tunnin ajossa GTD-luokassa.
Vuonna 2017 Palttalan autokunta sijoittui toiseksi Nürburgringin 24 tunnin ajossa. Hän ajoi Asian Le Mans Series -sarjassa GT-luokassa kaudella 2017-2018 ja IMSA SportsCar Championship -sarjassa kausilla 2018, 2021 ja 2022. Kaudella 2022 Palttalan autokunta sijoittui toiseksi Nürburgringin 24 tunnin ajossa.
Palttala, Mattias Wrede ja Jorma Vanhanen ajoivat Westend Racingin autolla Span 12 tunnin ajoissa vuonna 2022.
Stuorra-Jovnna Jomppanen

Stuorra-Jovnna Jomppanen (1794 – 1874) oli saamelainen Utsjoella asunut peuranpyytäjä, kalastaja ja suullisen kertomaperinteen taitaja. Stuorra-Jovnnan tarinat ovat säilyneet Tenojokilaakson suullisessa kansanperinteessä sekä Suomen että Norjan puolella, ja hyvää tarinoiden kertojaa voidaan nykyisinkin verrata Stuorra-Jovnnaan tai arvella hänen olevan Stuorra-Jovnnalle sukua.
Stuorra-Jovnna -kertomuksiin kuuluu usein mukaan liioittelu, jopa valehtelukin, ja niissä on mukana huumoria.
Norjan puolella Goalsenjunis-tunturin rinteessä sijaitsee vanha suurikokoinen "Stuorra-Jovnnan mänty". Stuorra-Jovnnan kerrotaan tehneen sen oksista hirsiä ja oksien oksista venelautoja.
Eva Liljeblom

Eva Helena Maria Liljeblom (s. 4. tammikuuta 1958 Oulu) on suomalainen kauppa- ja taloustieteilijä. Hän toimii rahoitustieteen professorina Svenska handelshögskolanissa ja oli korkeakoulun rehtori 2010–2015.
Henkilöhistoria.
Eva Lilbeblom syntyi metsänhoitaja Einar Liljeblomin ja Rauha Lahden perheeseen. Liljeblom valmistui Svenska handelshögskolanista kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1981 pääaineenaan rahoitus. Kauppatieteiden lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1984 ja väitteli kauppatieteiden tohtoriksi vuonna 1989. Liljeblom aloitti työuransa Svenska handelshögskolanissa vuonna 1980 assistenttina. Oltuaan väittelynsä jälkeen Tukholman kauppakorkeakoulussa tutkijatohtorina 1990–1992 hän on hoitanut professuuria Svenska handelshögskolanissa syksystä 1992 lähtien. Hän on Vaasan yliopiston ja Lundin yliopiston kunniatohtori. Liljeblom on ollut muun muassa Stockmannin, Kuntarahoituksen (pj. viimeiset vuodet) ja Veikkauksen hallituksissa ja toimii nyt muun muassa Fennian hallituksessa.
Liljeblomille myönnettiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I lk:n ritarin kunniamerkki 2006 ja Suomen Leijonan komentajamerkki 2014.
Djamal Mahamat

Djamal Abdoulaye Mahamat Bindi (, s. 26. huhtikuuta 1983 Tripoli, Libya) on libyalainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Mahamat edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa SC Bragaa. Hän kuului Libyan maajoukkueessa vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailussa.
Seurajoukkueura.
Mahamat siirtyi SC Bragaan vuonna 2011 ja oli voittamassa Portugalin liigacuppia vuonna 2013.
Salomon Ilmonen

Salomon Ilmonen (1871 Ilmajoki – 1940 Fort Bragg, Kalifornia) oli amerikansuomalainen pappi ja suomalaissiirtolaisten historian kokooja.
Ilmonen muutti siirtolaisena Yhdysvaltoihin vuonna 1891. Hän työskenteli aluksi maalarina ja tavallisena työmiehenä kunnes hän ryhtyi Hancockissa Michiganissa ilmestyneen Siirtolainen-lehden tilausmyyjäksi. Hän kiersi suomalaisten siirtolaisten keskuudessa ympäri Yhdysvaltoja hankkimassa tilaajia lehdelle ja kirjoitti samalla myös matkakirjeitä lehteen.
Ilmonen meni vuonna 1897 opiskelemaan Hancockissa sijainneeseen Suomi Opistoon ja valmistui sieltä 1904. Hän suoritti myös Suomi Opiston teologisen seminaarin 1906 valmistuen sieltä papiksi.
Ilmonen toimi Suomi Synodin luterilaisena pappina New Yorkin, Michiganin, Minnesotan ja Pennsylvanian osavaltioissa. Vuodesta 1927 lähtien hän toimi Suomi Synodin pappina Kaliforniassa. Ilmonen oli myös kahden vuoden ajan Suommi Synodin varainhoitajana.
Ilmonen julkaisi useita suomalaisten siirtolaisten historiaa käsitteleviä teoksia. Ensimmäinen niistä käsitteli 1600-luvun Delawaren suomalaisen siirtokunnan historiaa ("Amerikan ensimmäiset suomalaiset eli Delawaren siirtokunnan historia"). Vuonna 1919 ilmestyneessä kirjassa "Amerikan suomalaisten historiaa I" käsiteltiin varhaisen suomalaisen siirtolaisuuden historiaa 1600-luvulta aina 1800-luvun puoliväliin saakka. Seuraava teos "Amerikan suomalaisten historia II ja elämäkertoja" painottui vuosiin 1864–1880 ja sarjan kolmas teos "Amerikan suomalaisten historia III. Yhdysvalloissa ja Canadassa olevat suomalaiset asutukset" kertoi vuoden 1880 jälkeisestä suomalaissiirtolaisuudesta sekä Yhdysvalloissa että Kanadassa.
1930-luvulla Ilmonen käsitteli suomalaissiirtolaisten kulttuuritoiminnan historiaa teoksissa "Amerikan suomalaisten sivistyshistoria. Osat I-II". Uskonnollisesta taustastaan johtuen Ilmonen kuvasi näissä kirjoissa amerikansuomalaista työväenliikettä negatiiviseen sävyyn. Viimeksi Ilmonen julkaisi kirjat Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajiin kuulunnesta suomalaista sukujuurta olleesta John Mortonista sekä vuonna 1938 Delewaren siirtokunnan 300-vuotisjuhlavuonna yhteenvetokirjan suomalaissiirtolaisuuden historiasta Yhdysvalloissa.
Miss Blue

Miss Blue on ruotsalaisartisti Vincent Pontaren kappale hänen "Lucky Thirteen" -debyyttialbumiltaan. Sen julkaisi Little Stereo Recordings albumin kolmantena singlenä 25. huhtikuuta 2008. Kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo, joka julkaistiin syksyn 2007 aikana. Kappale oli kohtalainen menestys, sijoittuen neljässä eri valtiossa listoille.
Amateur World Series 1980

Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball-turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1980 kilpailu käytiin Japanissa 22. elokuuta - 5. syyskuuta välisenä aikana. Joukkueita turnaukseen osallistui 12 ja ne kohtasivat jokainen kertaalleen toisensa. Kuuba voitti kaikki ottelunsa.
Abdel Fattah al-Sisi

Abdel Fattah Said Hussein Khalil el-Sisi (, s. 19. marraskuuta 1954) on egyptiläinen poliitikko. Hän on toiminut maansa presidenttinä 8. kesäkuuta 2014 alkaen.
Varhainen elämä.
Sisi kasvoi Kairon vanhassa keskustassa varakkaassa basaarikauppiasperheessä. Kaikki hänen seitsemän sisarustaan (kaksi veljeä ja viisi siskoa) saivat yliopistokoulutuksen; Abdel Fattah oli ainoa joka valitsi sotilasuran. Hän kävi armeijan koulun ja sotilasakatemian ja valmistui upseeriksi 1977. Hän jatkoi opintojaan Britanniassa (1992) ja Yhdysvalloissa (2005–2006), ja työskenteli Saudi-Arabiassa sotilasattaseana.
Ura.
Sotilasura.
Al-Sisi on entinen puolustusvoimien ylipäällikkö. Hän erosi armeijan palveluksesta maaliskuussa 2014 asettuakseen ehdolle presidentinvaaleihin. Sisi voitti ne ylivoimaisesti. Äänestysprosentti jäi alhaiseksi, sillä useat ryhmät boikotoivat vaaleja. Vaalit järjestettiin yhdeksän kuukautta sen jälkeen, kun Sisi oli osallistunut presidentti Mohammed Mursin syrjäyttämiseen.
Arabikeväässä 2011 armeijan oli vaikea saada kansan luottamusta, sillä se oli tukenut presidentti Mubarakia. Silloin al-Sisi, joka oli kenraalikunnan nuorin, nousi julkisuuteen puolustamaan sotilasjohtoa. Vuoden 2012 vaalien lähestyessä keulakuviksi muodostuivat Muslimiveljeskunnan tukema Mohammed Mursi ja sotilasjohdon al-Sisi. Tultuaan valituksi presidentiksi Mursi nimitti al-Sisin puolustusministeriksi maata käytännössä hallinneen Muhammad Hussein Tantawin tilalle. Tantawi oli kuulunut Mubarakin lähipiiriin.
Presidenttiys.
Kun kansan tyytymättömyys Mursiin kävi yhä ilmeisemmäksi, Sisi vältti vastakkainasettelua pitkään ja vielä toukokuussa 2013 sanoi armeijan pysyvän poissa politiikasta. Presidentti pidätettiin 3. heinäkuuta 2013. Vasta maaliskuussa 2014 Sisi luopui sotilasurastaan ja ilmoittautui presidenttiehdokkaaksi. Käytännössä hän on johtanut Egyptiä kesästä 2013 alkaen. Sisin valtakaudella sekä islamisteja että maallisia opposition aktivisteja on kohdeltu kovakouraisesti. Al-Sisin mielestä islamilaisuutta tulisi uudistaa siten, ettei radikaalilla ideologialla olisi enää sijaa itse uskonnon harjoittamisessa.
Vuoden 2014 alussa egyptiläinen lehdistö kohisi Sisin oletetusti perimästä miljoonaomaisuudesta.
Al-Sisi valittiin 2018 murskaavalla äänimäärällä uudelleen presidentiksi. Vaaleissa ei ollut kuitenkaan ehdolla ketään todellista haastajaa al-Sisille.
Egyptiläiset hyväksyivät huhtikuussa 2019 kansanäänestyksessä perustuslakimuutoksen, joka vahvisti presidentin ja armeijan valtaa. Lakimuutokset antavat lisäksi al-Sisille mahdollisuuden jatkaa presidenttinä jopa vuoteen 2030 saakka. Parlamentti oli jo aiemmin hyväksynyt muutokset. Kriitikoiden mukaan kansanäänestys oli järjestelyiltään epäreilu. Al-Sisiä on kritisoitu autoritaarisista otteista ja Egyptin ihmisoikeustilanteen heikentymisestä. Toisaalta häntä on kiitetty Egyptin vakauttajana.
Vincent Pontare

Vincent Pontare, taiteilijanimeltään Vincent, (s. 13. toukokuuta 1980 Solna, Tukholman lääni) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hänellä on myös Vargas &amp; Lagola -niminen duo Salem Al Fakirin kanssa.
Ura.
Opiskeltuaan musiikkia Örnsköldsvikissä Pontare muutti Tukholmaan opiskelemaan musiikkituottajaksi Memusissa.
Hänen debyyttialbuminsa "Lucky Thirteen" julkaistiin Ruotsissa marraskuussa 2007. Albumin nimivalinnalla hän viittaa syntymäpäiväänsä (13. toukokuuta) ja perinteiseen väitteeseen luvun kolmetoista epäonnisuudesta.
Kun Pontaren "Don’t Hate on Me" -single oli saavuttanut suuren suosion, hänellä oli aikaa kuvata musiikkivideota kappaleelle "Miss Blue". Video kuvattiin Los Angelesissa ja sillä vierailee huippumalli Anine Bing.
Pontare sanoitti ja tuotti suuren osan debyyttialbuminsa kappaleista. Edistääkseen albuminsa myyntiä hän teki kiertueen, joka kattoi yhteensä noin sata konserttia.
Vuonna 2010 Pontare julkaisi toiselta studioalbumiltaan "Godspeediltä" ensimmäisen singlen "Baby Hurricane".
Yksityiselämä.
Vincent Pontare on Elizabeth ja Roger Pontaren lapsi. Roger Pontare on ruotsalainen muusikko, joka otti osaa Eurovision laulukilpailuun kahdesti, vuonna 1994 kappaleella "Stjärnorna" (duetto Maria Bergmanin kanssa) ja vuonna 2000 kappaleella "When Spirits Are Calling My Name". Samassa järjestyksessä mainittuina kappaleet sijoittuivat 13:lle ja 7:lle sijalle.
Vincent Pontare on viettänyt osan elämästään Yhdysvaltain Tennesseessä. Hänellä on kaksi veljeä. Tällä hetkellä hän asuu Tukholman Vasastadenissa.
Pontare alkoi seurustella ruotsalaislaulaja Agnes Carlssonin kanssa vuonna 2009. Pari kihlautui huhtikuussa 2013.
Parkanon seurakunta

Parkanon seurakunta () kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Tampereen hiippakunnan Hämeenkyrön rovastikuntaan.
Syyskuussa 2024 Parkanon seurakunnalla oli 4 894 jäsentä. 2000-luvulla seurakunnan jäsenmäärä on laskenut selvästi: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 7 045, vuoden 2010 lopussa 6 174 ja vuoden 2020 lopussa 5 329.
Historiaa.
Nykyinen Parkano oli aikoinaan osa suurta Sastamalan kirkkopitäjää, jonka alueet ylsivät aina Pohjanlahden rannikoilta Näsijärven rannoille ja toisessa suunnassa nykyisen Sastamalan (ent. Vammala) seuduilta pitkälle Etelä-Pohjanmaalle asti. Tämän suuralueen keskuspaikka oli Sastamalan Pyhän Marian kirkko Karkussa. Sastamalan suuralueen hajotessa itsenäisiksi pastoraateiksi, Parkano kuului ensin Kyrön kirkkopitäjään ja sen hajottua Ikaalisten seurakuntaan saarnahuonekuntana. Vuonna 1800 Ikaalisten pitäjänapulainen määrättiin asumaan Parkanoon. Samana vuonna valmistui myös Parkanoon ensimmäinen kirkko. Kappeliseurakunnaksi Parkano tuli vuonna 1841 ja myöhemmin vuonna 1860 se erosi Ikaalisista omaksi kirkkoherrakunnakseen. Vuonna 1910 Kihniön, Kankarin ja Nerkoon kylistä sekä Parkanon Linnankylän Koskelan ja Vahtilan taloista muodostettiin Kihniön kunta ja samalla itsenäinen seurakunta.
Vuoden 2020 alusta Parkanon seurakunta siirrettiin Lapuan hiippakunnasta Tampereen hiippakuntaan yhdessä Virtain ja Kihniön seurakuntien kanssa.
Pennabilli

Pennabilli on kunta Pohjois-Italiassa Riminin maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Kunnan alueella on ollut asutusta jo antiikin ajoilla. Kunta perustettiin vuonna 1300, kun kaksi kuntaa Penna ja Billi yhdistyivät. Kummallakin kunnalla oli oma linnansa korkealla kalliolla, ja ne ovat kuvattuina nykyisessä kunnan vaakunassa. Nykyisin linnat ovat raunioituneet. 
Puolet kunnan pinta-alasta on Sasso Simonen ja Simoncellon luonnonpuistoa ("Parco naturale del Sasso Simone e Simoncello"), joka antaa mahdollisuudet monipuoliseen ulkoiluun ja liikuntaan.
Triglavin kansallispuisto

Triglavin kansallispuisto on vuonna 1981 perustettu Slovenian ensimmäinen ja ainoa kansallispuisto. Kansallispuisto sijaitsee Julisilla Alpeilla ja sen pinta-ala on 880 km2.
Triglavin kansallispuiston keskellä sijaitsee 2 864 metriä korkea vuori Triglav, joka on koko valtion korkein kohta.
Vasilisa Mikulišna

 
Vasilisa Mikulišna () on polenitsa, bogatyr Mikula Seljaninovitšin () vanhin tytär, polenitsa Nastasja Mikulišnan () isosisko sekä tunnetuimman väitteen mukaan tšernihivlaisen pajarin Stavr Godinovitšin () aviopuoliso bylinoissa "Kauneimmasta Vasilisa Mikulišnasta" () ja "Stavr Godinovitš" (), kahdessa tarinassa samasta aiheesta.
Tarina Vasilisasta.
Myytille Vasilisa Mikulišnasta löytyy aihelmayhtäläisyyksiä irlantilaisesta mytologiasta, jossa tarinan mukaan sankarin kotiin tulee yliluonnollinen vaimo, jolla on kuolevaiselle naiselle saavuttamattomia ominaisuuksia, ja joiden paljastamisen muille hän omalta mieheltään ehdottomasti kieltää. Silti sankari paljastaa vaimonsa salaisuuden ja joutuu vankityrmään, josta vaimo hänet pelastaa. Samoin käy venäläisessä bylinassakin. Vaimo on naisbogatyr, polenitsa hyveineen, joita miehellä ei ole. Vasilisalla on poikkeuksellisen bogatyrin ominaisuudet: älykkyys, rohkeus ja ujous, joilla kehuskelemisen muille hän aviopuolisolta Stavr Godinovitšilta kieltää. Stavr Godinovitšin vieraillessa Kiovan ruhtinaan Vladimir Krasno(e) Solnyškon () juhlissa mies ei kuitenkaan hillinnyt itseään ja alkoi kehua nuorta vaimoaan. Kehun sävystä loukkaantunut suuriruhtinas määräsi Stavrin vankityrmään, syvälle kellariin, ja käski hakea Vasilisan palatsiin. Kuullessaan Stavrin kurjuudesta Vasilisa päätti matkustaa Kiovaan mieheksi pukeutuneena. Hän esiintyy joko ljahovetskilaisen kuninkaan poikana ja kertoo nimekseen Vasili Mikulitš tai bylinan toisen julkaisuversion mukaan, 12 vuoden aikana kertyneitä suojelurahoja vaativan tataarilaisen suurlähettilään poikana. Molemmissa bylinoissa suuriruhtinaan tytär (tai sisarentytär) Zabava Putjatišna ainoana tunnistaa vieraaksi saapuneen ulkomaalaisen bogatyrin valepukuiseksi naiseksi. Suuriruhtinas Vladimir koetteli vierastaan päästääkseen selville onko hän mies vai nainen. Vasilisa alkoi kuitenkin harhauttaa suuriruhtinasta vaatimalla Zabava Putjatitšnaa vaimokseen. Naimakauppojen päätteeksi pidetyissä hääjuhlissa suuriruhtinaan kutsumat kanteleensoittajat soittavat kuitenkin niin surkeasti, ettei nuori sulhanen tahdo riemastua, ja paikalle kutsutaan Stavr, joka tunnetaan erinomaisena kanteleensoittajana. Vasilisa onnistui viemään Stavrin mukanaan sen jälkeen, kun he ovat Vladimirille kertoneet tapahtuneesta, ja he matkustavat Tšernihiviin (toisen version mukaan Liettuaan). Tarina päättyy tähän.
Tarinassa esiintyy toisin sanoen selvää vastakkainasettelua siinä, kun äärettömän vahva naisbogatyr, polenitsa Mikulišna ei missään vaiheessa käytä yliluonnollista voimaansa, jossa hän on isänsä kaltainen. Hän pohdiskelee: "Miten minä pelastan rakkaan aviomieheni! Rahalla en voi häntä lunastaa, mahdilla en voi ottaa. No, en ota voimalla, otan sitten oveluudellani!" Hallussa olevaa voimaa ei käytetä mahtavuuden osoittamiseen. Vasilisa vapauttaa vain aviomiehensä eikä hänellä ole muuta asiaa Kiovaan.
Tarja Huuskonen

Tarja Huuskonen (o.s. Huttunen, s. 3. tammikuuta 1965) on konnevetinen laulaja-evankelista.
Syntyperältään Huuskonen on Sonkarin-Korhosen kylän Huttusia, joka on eräs Vesannon musiikkisuvuista .
Hän aloitti laulamisen 3-vuotiaana ja 9-vuotiaana oli ensimmäinen julkinen esiintyminen Vesanto-viikolla Eläkeliiton kesäjuhlilla.
Hän on opiskellut Helsingin Sibelius-lukiossa muun muassa klassista laulua Sibelius-Akatemian opettajan Hjördis Hymanderin johdolla. Lukuvuonna 1986–1987 hän toimi Vesannon kansalaisopiston laulupiirin Tupalaulajat esilaulajana. Vuosina 1986–1988 hän oli Olavi (sittemmin Oki) Huuskosen tanssiorkesterin solistina tehden keikkoja Keski-Suomessa ja Savossa.
Vuodesta 1992 lähtien hän on esittänyt hengellistä musiikkia eri seurakunnissa. Hän on saanut vuonna 2005 Vapaakirkon suosituskirjan toimia seurakunnan valtuutettuna evankelistana.
Vuosina 2009–2012 Tarja Huuskonen kiersi Nainen kaivolla -projektin kanssa eri seurakunnissa. Ohjelmaan sisältyi runoja ja lauluja sekä hänen kirjoittamansa monologi.
Tarja Huuskonen on julkaissut seuraavat äänitteet:
Lisäksi hän esiintyy Konneveden joululevyllä ”Joulurauhaa” (2013) (CD, tuottajana Oy Noice Light Ltd).
Ibrahim Mahlab

Ibrahim Mahlab (s. 12. huhtikuuta 1949) on egyptiläinen poliitikko. Mahlab nousi pääministeriksi 25. helmikuuta 2014, kun hänen edeltäjänsä Hazem Al Beblawi erosi yllättäen. Mahlabin hallitus erosi syyskuussa 2015.
Pitkäaikaisen presidentti Hosni Mubarakin aikana Mahlabilla oli hyvä asema tämän johtamassaKansallisdemokraattisessa puolueessa. Hän kuului parlamentin ylähuoneeseen vuodesta 2010 alkaen.
Mahlab toimi valtion omistamassa rakennusyhtiössä 30 vuoden ajan ja nousi sen johtoon vuonna 2001.
Amateur World Series 1978

Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseballturnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1978 kilpailu käytiin Italiassa 25. elokuuta - 6. syyskuuta välisenä aikana. Joukkueita turnaukseen osallistui 11 ja ne kohtasivat jokainen kertaalleen toisensa. Kuuba voitti kaikki ottelunsa. Kisakaupunkeina toimivat Parma, Bologna ja Rimini.
Discovery (yritys)

Discovery (entiseltä nimeltään Discovery Communications) oli yhdysvaltalainen mediakonserni, joka yhdistyi huhtikuussa 2022 WarnerMedian kanssa Warner Bros. Discoveryksi.
Discovery osti SBS:n pohjoismaiden toiminnot ProSiebenSat.1 Medialta joulukuussa 2012. Discovery Communications omisti Pohjoismaissa toimivan mediayhtiön Discovery Networksin, jolla on televisiotoimintaa Norjassa, Ruotsissa, Suomessa ja Tanskassa. Discovery Communicationsin toimitusjohtaja on David Zaslav. Bauer Media Group osti SBS Discovery Radion Discovery Communicationsilta huhtikuussa 2015.
Vuonna 2008 Discovery Communicationsin omistuksia järjesteltiin siten, että enemmistöosuus (2/3) siirtyi "Discovery Holding Companylle", jonka pääomistaja on yhdysvaltalainen liikemies John Malone.
2014 Discovery Communications osti 51 % osuuden Eurosportista TF1 Groupilta.
Toukokuussa 2021 AT&amp;T ilmoitti ehdottaneensa sen tytäryhtiön WarnerMedian sulautumista Discoveryyn, mitkä yhdessä perustaisi uuden pörssiyhtiön nimeltään Warner Bros. Discovery. Kauppa tapahtui 8. huhtikuuta 2022.
Brakykefaalinen oireyhtymä

Koiran lyhytkalloisuus eli koiran brakykefalinen akondroplasia on jalostuksesta johtuva koiran perinnöllisen kääpiökasvuisuuden muoto, jossa kuonon luut jäävät normaalia lyhyemmäksi. Se on varsin yleinen piirre maailman koiraroduissa. Lyhytkalloisuuteen liittyy erityisesti pään alueen pehmytkudoksien poikkeavuuksia, joita kutsutaan brakykefaliaoireyhtymäksi.
Vaikutus anatomiaan.
Lyhytkalloisen koiran kuono on lyhyt ja litteä. Leukojen leveys on normaali. Verrattuna normaalimittaiseen kuonoon kudoksia ei puutu, mutta ne ovat pakkautuneet tiiviimmin pienemmässä tilassaan, mikä helposti johtaa hengitysvaikeuksiin.
Terveysongelmat.
Useimmat lyhytkalloiset koirat kärsivät jonkinasteisista hengitysvaikeuksista. Lievimmillään hengityksen häiriöt jäävät kuorsaamiseen tai normaalista hieman kohonneeseen herkkyyteen kuumuudelle. Muita vaihtelevan vakavia brakykefliasyndroomaan liittyviä ominaisuuksia ja oireita ovat ahtautuneet tai jopa tukkeutuneet sieraimet, nielun alueelle roikkuva ylipitkä pehmeä suulaki, ylimääräinen ja ilmateitä ahtauttava kudos nielussa ja/tai nielun viereisten pehmytkudosten virheasento (), paksuuntuneet henkitorven rustorenkaat sekä nielun seinämien romahdus.
Meijerin hyppyrimäet

Meijerin hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Kuusamossa.
Mäkiennätykset.
Meijerin hyppyrimäen mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt Wille Karhumaa 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 12,0 metriä on hypännyt Alisa Luukkonen 26. maaliskuuta 2021 Meijerin Mäen Kisoissa.
K10-mäen mäkiennätyksen 11,5 metriä ovat hypänneet Tuomas Kaakkunen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa kaksi kertaa ja Timi Heiskanen 18. helmikuuta 2012 Santasport-cupissa. Naisten mäkiennätyksen 8,5 metriä on hypännyt Alisa Luukkonen 26. maaliskuuta 2021 Meijerin Mäen Kisoissa.
K5-mäen mäkiennätyksen 6,0 metriä ovat hypänneet Eelis Karjalainen ja Jaro Veteläinen 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa molemmat kaksi kertaa, naisten mäkiennätyksen 5,5 metriä on hypännyt Enni Petrelius 5. helmikuuta 2011 Santasport-cupissa.
Ominaistilavuus

Ominaistilavuus (tunnus v) tarkoittaa aineen tilavuuden ja massan osamäärää. Se on tiheyden käänteisarvo:
formula_1.
Ominaistilavuuden yksikkö SI-yksiköissä on m3/kg.
Pöytyän seurakunta

Pöytyän seurakunta on Oripäässä ja Pöytyällä Varsinais-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Se kuuluu Paimion rovastikuntaan ja Turun arkkihiippakuntaan.
Vuoden 2024 elokuussa Pöytyän seurakuntaan kuului 6 946 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut 2000-luvulla selvässä laskussa: vuoden 2000 lopussa jäseniä oli 9 045, vuoden 2010 lopussa 8 724 ja vuoden 2020 lopussa 7 504. Henkilöstöä seurakunnalla oli vuoden 2024 elokuussa 36.
Historia.
Seurakunnan historia alkaa vuodesta 1366, jolloin Pöytyän kirkkopitäjä mainitaan ensimmäisen kerran asiakirjoissa. Kirkkopitäjällä oli tuolloin oma kirkko ja kirkkoherra.
Kuntaliitosten myötä Pöytyän seurakuntaan yhdistyi Karinaisten seurakunta vuonna 2005 ja Yläneen seurakunta vuonna 2009.
Oripään seurakunta kirkkoalueeksi.
Oripään ja Pöytyän seurakunnat aloittivat vuonna 2015 yhdistymisneuvottelut.. Alkuvuodesta 2016 valmistunut aiesopimus käsiteltiin molempien seurakuntien luottamuselimissä. Lopullisen päätöksen teki kirkkohallitus, joka kokouksessaan 7. kesäkuuta 2016 hyväksyi Oripään seurakunnan lakkauttamisen 31. joulukuuta 2016 ja liitoksen Pöytyän seurakuntaan sen kirkkoalueeksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Yhdistymisen takia laajentuvassa Pöytyän seurakunnassa toimitettiin ylimääräiset seurakuntavaalit. Seurakuntaliitokseen ei liittynyt kuntaliitosta.
Seurakunta on jaettu neljään kirkkoalueeseen: Karinainen, Pöytyä, Oripää ja Yläne. Niiden rajat vastaavat entisiä kunta- ja seurakuntarajoja, Oripään tapauksessa nykyistä kuntarajaa, koska kunta jatkoi itsenäisenä.
Seurakunnan toimitilat.
Seurakunnalla on neljä kirkkoa, kaikki tyypiltään päätytornillisia pitkäkirkkoja:
Yläneen, Pöytyän ja Oripään seurakuntatalot ovat lähellä kirkkoa, Karinaisten seurakuntakoti on kirkosta hieman kauempana Kyrön taajamassa ja neljäs seurakuntatalo on Riihikoskella. Yläneellä on myös Kanttorila, kanttorin asunnosta kunnostettu kerhohuoneisto. Seurakuntatoimisto on Pöytyän kirkonkylässä.
Lasse Arvela

Lasse Henrik Arvela (s. 25. marraskuuta 1947 Helsinki) on Suomen verotuksen ja verolainsäädännön tuntija. Hän johti Suomen verouudistusten valmistelua yli 30 vuotta, viimeksi valtiovarainministeriön vero-osaston ylijohtajana.
Arvela kirjoitti ylioppilaaksi 1966 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi 1973. Työuransa hän aloitti Vantaan veroviraston yleissihteerinä 1974–1978 ja jatkoi Verohallituksen henkilöverotustoimiston toimistopäällikkönä 1978–1986, Verohallituksen välittömän verotuksen osaston apulaisosastopäällikkönä 1986–1988, valtiovarainministeriön vero-osaston yleisen toimiston toimistopäällikkönä 1988–1990 ja aloitti valtiovarainministeriön ylijohtajana 1990.
Arvela on johtanut muun muassa seuraavien verouudistusten verovalmistelua:
Arvela on esiintynyt lukuisissa verotuksen kehittämistehtävissä, muun muassa Martti Hetemäen veroryhmässä.
Guayabera

Guayabera on miesten paita, jossa on neljä taskua ja laskokset selässä. Paidan helmaa pidetään yleensä housujen päällä. Se on perinteinen vaate Latinalaisessa Amerikassa.
Vuonna 2010 Kuubassa säädettiin laki että guayabera on osa virallista juhlapukua.
Non-stop!

Non-stop! on Mika Sundqvistin vuonna 1979 ilmestynyt toinen studioalbumi. Se on Sundqvistin ensimmäinen albumi, jolla esiintyi lyhytikäiseksi jäänyt Non-stop-yhtye. Albumin tunnetuin kappale lienee ”Moottoripyörä on moottoripyörä”, joka ilmestyi myös samannimisellä albumilla vuotta myöhemmin.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mika Sundqvist, ellei toisin mainita.
A-puoli
B-puoli
Kokoonpano.
Vierailevat muusikot
Al-Mahallah

Al-Mahallah Tripoli () on libyalainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1977. Se on voittanut kahdesti Libyan mestaruuden vuosina 1998 ja 1999. Seuran kotistadion on GMR Stadium, joka sijaitsee Tripolissa.
Seuran mestaruusvuosien jälkeen se putosi kauden 2001/2002 päätteeksi Libyan 1. divisioonaan ja sieltä lopulta Libyan 3. divisioonaan. Kaudella 2006/2007 seura nousi takaisin 1. divisioonaan.
Niin hyvä on

"Niin hyvä on" on rap-artisti Uniikin kappale hänen syksyllä 2014 julkaistavalta ensimmäiseltä kokoelma-albumilta. Kappale julkaistiin kokoelman ensimmäisenä singlenä 9. toukokuuta 2014. Kappaleella vierailee Diandra.
Kappaleen oli tarkoitus sisältyä jo Uniikin edelliselle studioalbumille, "#kylänmies", mutta kappaletta ei ehditty saada albumin julkaisuun mennessä valmiiksi.
Kappaleella on samplenä otteita Satu Pentikäisen esittämästä ”Niin hyvä on” -käännösiskelmästä. Osuuksia laulaa myös Diandra. Yhdysvaltalainen The Notorious B.I.G. on tehnyt samalla periaattella kappaleensa ”Mo Money Mo Problems”, jossa puolestaan "sämplätään" ”Niin hyvä on”-kappaleen alkuperäisversiota, Diana Rossin ”I’m Coming Out” -kappaletta.
Dubaissa kuvatun musiikkivideon on ohjannut Tom Hakala.
Oripään seurakunta

Oripään seurakunta oli Varsinais-Suomessa Oripäässä toiminut Turun arkkihiippakunnan seurakunta. Oripään seurakunta lakkautettiin itsenäisenä seurakuntana ja siitä tuli Pöytyän seurakunnan kirkkoalue 1. tammikuuta 2017 alkaen. Vuoden 2017 alusta Pöytyän seurakunta kattaa siis sekä Oripään että Pöytyän kunnat.
Seurakunnan jäsenmäärä oli vuoden 2015 lopulla 1 178. ja sen palveluksessa oli 7–8 henkilöä. Syksystä 2014 alkaen seurakunnan vt. kirkkoherrana toimi Irina Kaukinen, joka siirtyi vuoden 2016 alussa Punkalaitumen seurakunnan kirkkoherraksi. Oripään seurakunnan vt. kirkkoherraksi valittiin 1. tammikuuta 2016 lukien Pöytyän seurakuntapastori Petri Thurén.
Oripään kirkko on suunniteltu Charles Bassin johdolla Intendentinkonttorissa. Seurakuntatalo ja kirkkoherranvirasto sijaitsevat kirkon ja Oripään keskustan puolivälissä kantatie 41:n itäpuolella, kirkko on kantatien länsipuolella.
Seurakuntaliitos.
Oripään ja Pöytyän seurakunnat aloittivat vuonna 2015 yhdistymisneuvottelut.. Alkuvuodesta 2016 valmistunut aiesopimus käsiteltiin molempien seurakuntien luottamuselimissä. Lopullisen päätöksen teki kirkkohallitus, joka kokouksessaan 7. kesäkuuta 2016 hyväksyi Oripään seurakunnan lakkauttamisen 31. joulukuuta 2016 ja liitoksen Pöytyän seurakuntaan sen kirkkoalueeksi 1. tammikuuta 2017 lukien. Yhdistymisen takia laajentuvassa Pöytyän seurakunnassa toimitettiin ylimääräiset seurakuntavaalit. Seurakuntaliitos oli vapaaehtoinen, eikä siihen liittynyt kuntaliitosta.
Julián Arredondo

Julián David Arredondo Moreno (s. 30. heinäkuuta 1988 Ciudad Bolívar, Antioquia) on kolumbialainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Nippo -joukkueessa 2012–2013, edusti Trek Factory Racing / Trek-Segafredoa 2014–2016 ja Nippo - Vini Fantinia viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2017.
Arredondo voitti Italian ympäriajossa 2014 Rifugio Panarottan nousuun päättyneen 18. etapin sekä mäkikirikilpailun. 
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Cyclingbase, Pro Cycling Stats
Maantieajon junioreiden Kolumbian-mestaruus
GP Folignano, voitto
Japanin ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 3. etapin voitto
Tour de Kumano, mäkikirikilpailun voitto
Tour de Langkawi, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
Tour de Kumano, kokonais- ja pistekilpailun sekä 2. etapin voitto
UCI Asia Tour, voitto
Tour de San Luis, 2. ja 6. etapin voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, mäkikirikilpailun ja 18. etapin voitto, 5. etapilla kolmas
Karen Autio

Karen Autio on kanadalainen, suomalaista sukujuurta oleva lastenkirjailija, joka on kirjoittanut trilogian Suomesta Kanadaan muuttaneen Mäen perheen vaiheista 1910-luvulla.
Karen Autio syntyi Fort Williamissa, Ontariossa ja varttui Thunder Bayn suomalaisseuduilla Kanadan Ontariossa ja asuu nykyisin maan länsirannikolla, Brittiläisen Kolumbian provinssin Kelownassa. Hän valmistui University of Waterloosta ja työskenteli ohjelmistosuunnittelijana kunnes jättäytyi vapaaksi kirjailijaksi.
Trilogian ensimmäisen osan "Second Watch" (Sonoris Press 2005) tarina kietoutuu vuonna 1914 tapahtuneeseen RMS Empress of Irelandin haaksirikkoon, jonka tuhannen hukkuneen joukossa oli 70 suomalaissiirtolaista, myös Aution sukulaisia. Päähenkilö on kymmenvuotias Saara Mäki. Tarinan jatko-osa "Saara’s Passage" julkaistiin 2008. Siinä tytön äiti on joutunut tuberkuloosisairaalaan, josta lähettää tyttärelleen kirjeitä. Trilogian päätösosa "Sabotage" ilmestyi 2013. Siinä Saara ja sanomalehtiä jakava pikkuveli Jussi seikkailevat ensimmäisen maailmansodan epäluuloisissa oloissa kotikaupungissaan Port Arthurissa.
Suomennettu psykologinen kirjallisuus

Suomennettu psykologinen kirjallisuus alkaa 1800-luvulta. Etenkin Thiodolf Reinin "Sielutieteen oppikirja" vakiinnutti psykologian suomenkielistä käsitteistöä vuodesta 1884 alkaen. Teoksessa esiintyivät nykymuodossaan muun muassa sanat "tietoisuus", "havainto", "tarkkaavaisuus", "mieliala", "vietti" ja "vaisto". 
Psykologia kehittyi 1900-luvun alussa nopeasti. August Forelin teoksen "Hermoston hoito ja henkinen terveys" esipuheessa tekijä tiivisti ajattelutavan muutoksen: ”Ihmisellä samoin kuin eläimillä ovat aivot sielun [mielen] elimenä. Vertaileva sielutiede [psykologia] on siten osa aivojen vertailevaa fysiologiaa. Tämän seikan tosin kieltää vanha skolastiikka metafyysillisine järjestelmineen.” (suom. Väinö Jokinen 1917) 
1970–1980-lukujen suomennoksia hallitsi kognitiivinen psykologia. Lähes jokaiselta psykologian alalta saatiin suomennettua perustietoteos. Huomattavia sarjoja olivat Weilin+Göösin Psykologia tänään -sarja sekä Sairaanhoitajien koulutussäätiön sarja. 
2000-luvulla suomennosten määrä on vähentynyt verrattuna kotimaisten tekijöiden kirjoittamiin teoksiin. Osasyy voi olla, että psykologian käytännön sovellukset saavat paljon huomiota ja suomalaiset kirjoittajat voivat ottaa huomioon paikalliset olosuhteet. Suomennoskirjallisuuden valtaosa koskee suppeita erikoisaloja. Suuret kustantajat ovat väistyneet alan oppikirjallisuuden julkaisijoina ja pienkustantajien ja järjestöjen rooli on kasvanut.
2000-luvulla on julkaistu melko paljon muistiin ja neurotieteisiin liittyvää kirjallisuutta, mikä on yhteydessä uusien aivojen kuvantamismenetelmien avulla saatuun tietoon. Useimpien suomennosten takana on Kimmo Pietiläinen ja Terra Cognita -kustantamo. 
Anne-Maria Latikka kirjoittaa "Suomennetun tietokirjallisuuden historiassa" (SKS 2013), kuinka keskeisten teosten jääminen suomentamatta vie suomalaiselta lukijalta mahdollisuuden tutustua ajatuksiin omalla äidinkielellään. ”Näin lukija jää vaille tarkkaan pohdittuja ajatusprosesseja, joita teoreetikot tarjoavat. Parhaimmillaan klassikot kun eivät paljasta ainoastaan mitä ajatellaan, vaan sen, miten ajatellaan.”
Susan Kare

Susan Kare (s. 1954 Ithaca, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen graafinen suunnittelija ja kuvataiteilija, joka on tullut tunnetuksi Applelle ja muille ohjelmistoyrityksille suunnittelemistaan minimalistisista kuvakkeista. Kuvakkeiden ja kirjasintyyppien lisäksi hän on tehnyt yrityksille imago- ja tuotesuunnittelua. Applen ohella hänen tunnetuimpia asiakkaitaan ovat olleet Microsoft, Facebook ja New Yorkin Museum of Modern Art.
Hän elää nykyisin Kaliforniassa kolmen poikansa kanssa ja harrastaa aktiivisesti hiihtoa ja lainelautailua.
Nuoruus.
Kare syntyi New Yorkin Ithacassa ja varttui Pennsylvanian Lower Merionissa, jossa hän kävi Harriton High Schoolia. Hänen isänsä Morley Richard Kare työskenteli aistifysiologian professorina Pennsylvanian yliopistossa ja oli erikoistunut haju- ja makuaistin tutkimukseen.
Kare valmistui kuvataiteen koulutusohjelmasta Mount Holyoke Collegesta 1975 ja suoritti kuvataiteen tohtorin tutkinnon New Yorkin yliopistossa 1978. Seuraavana vuonna hän muutti San Franciscoon saatuaan paikan näyttelykuraattorin assistenttina Fine Arts Museums of San Franciscossa. Työskenneltyään museossa kaksi vuotta hän ryhtyi freelancesuunnittelijaksi.
Ura tietotekniikkayhtiöiden palveluksessa.
Vuonna 1982 Kare sai puhelinsoiton entiseltä koulutoveriltaan Andy Hertzfeldilta, joka pyysi häntä työskentelemään Apple Computerin palveluksessa Cupertinossa. Applella hän suunnitteli kuvakkeita, kirjasintyyppejä ja käyttöliittymäelementtejä alkuperäisen Macintoshin graafista käyttöliittymää varten. Pian Macintoshin julkistuksen jälkeen hänet ylennettiin Applen taiteelliseksi johtajaksi.
Vuonna 1986 Kare siirtyi Steve Jobsin perässä tietotekniikkayhtiö NeXTin taiteelliseksi johtajaksi. Työskennellessään NeXTillä hän kuitenkin oivalsi kaipaavansa kuvakkeiden suunnittelua ja päätti perustaa oman suunnittelutoimiston San Franciscoon. Yritys on yhä toiminnassa ja keskittyy graafisten käyttöliittymien suunnitteluun. Kare on kertonut ihailevansa suuresti edesmennyttä yhdysvaltalaista graafista suunnittelijaa Paul Randia, jonka palkkasi aikoinaan suunnittelemaan logon NeXTille.
Hanbok

Hanbok (, Pohjois-Koreassa "joseon-ot" (조선옷)) on korealainen kansallispuku. Se oli arkivaate vielä 1900-luvun alussa, mutta nykyisin useimmat korealaiset käyttävät hanbokia vain juhlapäivinä kuten häissä, hautajaisissa ja syntymäpäivänä. Joissakin maaseudun kylissä saattaa nähdä hanbokeja arkivaatteinakin.
Arkivaatteet olivat aikoinaan yleensä valkoisia, mutta hanbokit värjättiin syvillä luonnonväreillä. Perinteinen materiaali on silkki, mutta kesäkäyttöön hanbokeja on tehty myös hampusta ja ramista, kun taas talvikäytössä on brokadia ja satiinia.
Yleinen linja on alaspäin leviävä: puku istuu tiukasti ylävartalosta mutta leviää kohti maata ja peittää alavartalon yksityiskohdat. Alkuperäinen naisten hanbok koostui seitsemästä kerroksesta alusvaatteita, mutta nykyisin käytetään tavallisten alusvaatteiden päällä vain "jeogori"-nimistä paitaa ja hametta. Miehellä on housut ja "jeogori", ja niiden päällä mahdollisesti "magoja"-välitakki ja "durumagi"-päällystakki.
Thomas Moore

Thomas Moore (28. toukokuuta 1779 – 25. helmikuuta 1852) oli irlantilainen runoilija ja lauluntekijä.
Mooren tunnetuin laulu on isänmaallinen ”Minstrel Boy”. Hän sovitti tekstin irlantilaiseen kansansävelmään, ja siitä tuli suosittu etenkin Irlannista Yhdysvaltoihin muuttaneiden siirtolaisten keskuudessa.
Moore opiskeli Trinity Collegessa Dublinissa ja tutustui siellä kapinallisiin. Itse hän ei osallistunut protesteihin brittihallintoa vastaan muuten kuin isänmaallisuutta lietsovilla kirjoituksillaan.
Myös Mooren vuonna 1805 julkaisema laulu ”Last Rose of Summer” on muodostunut ikivihreäksi, ja sen ovat levyttäneet Celtic Woman, Deanna Durbin, Maureen Hegarty, Clannad ja The Fureys. Saukin suomennoksen "Kesän viimeinen ruusu" on levyttänyt Marjatta Leppänen.
Syöpäsäätiö

Syöpäsäätiö on perustettu vuonna 1948, ja osa Syöpäjärjestöjä. Säätiö kerää varoja Syöpäjärjestöjen tavoitteiden ja toiminnan edistämiseen: kotimaiseen syöpätutkimukseen, syöpään sairastuneiden ja heidän läheistensä neuvontapalveluihin, sekä ennaltaehkäisyyn ja varhaiseen toteamiseen. Syöpäsäätiö toimii lahjoitusvaroin, yksityishenkilöiden ja organisaatioiden tuki mahdollistaa Syöpäsäätiön työn. Lahjoittajiensa avulla Syöpäsäätiö on suurin yksityinen syöpätutkimuksen rahoittaja Suomessa. Syöpäsäätiön pääsihteeri on Juha Pekka Turunen. Säätiön tunnetuin keräys on vuosittain lokakuussa järjestettävä Roosa nauha -keräys. 
Syöpätutkimus.
Lahjoitusvaroilla tuetaan sekä perus- että kliinistä syöpätutkimusta. Syöpäsäätiö on viime vuosina rahoittanut tutkimusapurahojen kautta mm. syövän täsmähoidon kehittämistä, aivokasvainten kuvantamisen ja geenihoidon tutkimusta sekä kasvainten genetiikan selvittämistä.
Syöpäsäätiön työ on ollut monelle korvaamatonta, sillä syöpätutkimuksen avulla on voitu kehittää syövän diagnostiikkaa ja hoitomuotoja. Syöpäsäätiö on ollut mukana vaikuttamassa siihen, että yhä useampi voittaa vaikean sairauden: kun Syöpäsäätiön toiminnan alussa vain kolmannes sairastuneista voitiin parantaa, nyt jo kaksi kolmesta paranee. Syöpäsäätiö on lahjoittajiensa avulla vaikuttanut tähän tulokseen. 
Neuvonta ja tuki.
Lahjoitusvaroilla Syöpäsäätiö ylläpitää myös Syöpäjärjestöjen valtakunnallista ja maksutonta neuvontapuhelinta, joka tarjoaa tukea ja tietoa potilaille ja heidän läheisilleen. Neuvontapalvelun tavoitteena on varmistaa, ettei kukaan jäisi yksin sairauden kanssa. Henkilökohtaista neuvontaa antavat syöpään erikoistuneet terveydenhuollon ammattilaiset suomeksi ja ruotsiksi. Neuvontapalvelussa työskentelee viisi neuvontahoitajaa. Neuvontahoitajien kanssa voi keskustella puhelimitse, sähköpostitse, chatissa (kahdenkeskinen verkkoneuvonta) tai HUS:n Syöpätautien klinikalla Helsingissä. Lisätietoa neuvontapalvelusta löytyy osoitteessa www.neuvontahoitaja.fi. Valtakunnallisen neuvontapalvelun lisäksi neuvontaa tarjoavat Syöpäjärjestöjen jäsenyhdistykset eri puolella maata.
Elektrosyklinen reaktio

Elektrosyklinen reaktio on perisyklinen kemiallinen reaktio, jossa joko muodostuu tai avautuu rengasrakenne. Reaktio tapahtuu konjugoituneen π-elektronisysteemin päiden välille ja reaktiossa joko muodostuu uusi σ-sidos π-sidoksen katketessa (renkaan sulkeutuminen) tai katkeaa σ-sidos uuden π-sidoksen muodostuessa (renkaan avautuminen). Elektrosykliset reaktiot ovat synteettisesti käyttökelpoisia niiden selektiivisyyden vuoksi ja myös luonnossa esiintyy useita elektrosyklisiä reaktioita.
Mekanismi.
Elektrosykliset reaktiot voivat olla joko lämmön aikaansaamia eli termisiä reaktioita tai valon aiheuttamia fotokemiallisia reaktioita. Termisissä reaktioissa orbitaalit ovat perustilassaan ja fotokemiallisissa reaktioissa virittyneinä, mutta molemmissa tapauksissa reaktion tapahtumisen kannalta on tärkeää, että p-orbitaalien peitto on hyvä. Elektrosykliset reaktiot tapahtuvat muiden perisyklisten reaktioiden tavoin rengasrakenteisen siirtymätilan kautta.
Myötä- ja vastakiertoisuus.
Elektrosyklisissä reaktiossa sopivan orbitaalien peiton vuoksi konjugoituneen systeemin päiden sidokset pyörivät. Mikäli pyöriminen tapahtuu molemmissa päissä samaan suuntaan kutsutaan elektrosyklistä reaktiota myötäkiertoiseksi tai antarafasiaaliseksi ja mikäli pyörimissuunnat ovat vastakkaiset on kyseessä vastakiertoinen eli suprafasiaalinen reaktio.
Reaktion myötä- tai vastakiertoisuus riippuu reaktion lähtöaineesta ja siitä suoritetaanko reaktio termisenä vai fotokemiallisena. Jos molekyylissä olevien п-elektronien määrä on 4n, missä n on positiivinen kokonaisluku ovat termiset elektrosykliset reaktiot myötäkiertoisia ja fotokemialliset elektrosykliset reaktiot vastakertoisia. Piielektronien lukumäärä yhdisteessä voi olla myös 4n+2. Tällöin terminen reaktio on vastakiertoinen ja fotokemiallinen reaktio on myötäkiertoinen.
Elektrosykliset reaktiot luonnossa.
Luonnossa tapahtuu useita elektrosyklisiä reaktioita. Monet syklobuteenijohdannaiset, sykloheksadieenijohdannaiset, terpeenit, terpenoidit ja tyydyttymättömiä heterosyklisiä ryhmiä sisältävien molekyylien biosynteesit sisältävät elektrosyklisiä reaktioita. Esimerkiksi ihmisen iholla muodostuu auringonvalon vaikutuksesta 7-dehydrokolesterolista ja ergosterolista D2- ja D3-vitamiinien esiasteita fotokemiallisella myötäkiertoisella elektrosyklisellä renkaanavautumisreaktiolla.
Afrodite, dea dell’amore

Afrodite, dea dell’amore (”Afrodite, rakkauden jumalatar”) on vuonna 1958 valmistunut italialainen elokuva. Lajityypiltään historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Mario Bonnard. Sen pääosia esittävät Isabelle Corey, Antonio De Teffé, Irène Tunc ja Ivo Garrani.
Juoni.
Eletään vuotta 67 aaj. Korintin käskynhaltija Antigonus ryhtyy keisari Neroa miellyttääkseen rakentamaan kanavaa Korintin kannaksen läpi. Rakennustyötä varten hän nostaa veroja ja lisää kansan kärsimyksiä. Antigonus suunnittelee myös suurta temppeliä, jonka Afrodite-patsasta tekemään kutsutaan kuuluisa kuvanveistäjä Demetrius. Tämä ottaa mallikseen kunnianhimoisen orjan Dialan, joka rakastuu kuvanveistäjään ja viettelee samaan aikaan myös Antigonoksen. Demetrius puolestaan rakastuu toiseen orjatyttöön Lernaan, joka on harras kristitty. Ruton uhatessa kaupunkia Antigonus syyttää kristittyjä ja määrää heidät teloitettavaksi. Lernan mukana vankilaan joutuu myös Demetrius, joka kääntyy kristinuskoon. Rooman armeija puuttuu tapahtumiin ja rakastavaiset saavat toisensa.
Tuotanto.
"Afrodite, dea dell’amore" on kuvattu Schermiscope-laajakangastekniikalla Ferraniacolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Se on aiheeltaan samankaltainen kuin Giorgio Rivaltan aiemmin valmistunut "Afrodite, rakkauden jumalatar" ("La venere di Cheronea", 1957), jossa kuvanveistäjä myös etsii mallia Afrodite-patsaalleen.
Elokuva on melko isolla budjetilla tehty pukudraama, joka perustuu lähinnä dialogiin ja sisältää vain vähän toimintaa. Sen valttina on nimekäs näyttelijäkaarti, josta erottuvat erityisesti psykologisesti kompleksia roistoa esittävä Ivo Garrani sekä seksikäs vuoden 1954 Miss Ranska Irène Tunc. Muita tunnettuja nimiä ovat apuohjaajina toimineet Sergio Leone ja Romolo Guerrieri. Elokuvan uskonnolliset ainekset vaikuttavat päälleliimatuilta.
DVD-julkaisut.
"Afrodite, dea dell’amore" on saatavilla laadultaan erinomaisena ranskalaisen DVD:nä, joka sisältää myös italiankielisen ääniraidan. Pahasti leikelty yhdysvaltalainen tv-kopio on teknisestikin surkea.
Marano sul Panaro

Marano sul Panaro on kunta Pohjois-Italiassa olevassa Modenan maakunnassa Emilia-Romagnan alueella. Matkaa maakunnan pääkaupunkiin Modenaan on 27 kilometriä. Kunnan läpi virtaa Panarojoki. Maatalous on kunnan tärkein elinkeino, mutta siellä on myös teollisuutta. 
Historia.
Ensimmäiset kirjalliset merkinnät linnan ympärille rakennetusta kylästä ovat 1100-luvulta. Marano kuului vuorotellen Modena ja Bolognan hallintaan. Vuonna 1326 paavin joukot valtasivat Maranon, ja siitä tuli osa Kirkkovaltiota. Tämän jälkeen Maranossa ovat pitäneet valtaa Esten, Viscontin, Rangonin ja Pio di Carpin suvut. Itsenäinen kunta Maranosta tuli vuonna 1860. 
Nähtävyyksiä.
Maranossa sijaitsee Sassi di Roccamalatina puisto ("Parco regionale dei Sassi di Roccamalatina"), jonka kolmihuippuisen kallion päällä pesii muuttohaukkoja.
Amateur World Series 1982

Amateur World Series oli maajoukkueiden välinen baseball turnaus, myöhemmältä nimeltään World Cup, josta käytettiin myös nimitystä Baseballin maailmanmestaruuskilpailut. Vuonna 1982 kilpailu käytiin Etelä-Koreassa 4. - 13. syyskuuta välisenä aikana. Joukkueita turnaukseen osallistui 10, kun Kuuba ja Kolumbia jäivät siitä pois.
Voittojen ollessa tasan ratkaisee keskinäiset ottelut järjestyksen.