Lady Margaret Beaufort

Lady Margaret Beaufort (31. toukokuuta 1441/1443 Bletsoen linna, Bedfordshire, Englannin kuningaskunta – 29. kesäkuuta 1509 Westminster Abbeyn luostari, Lontoo) oli Richmondin ja Derbyn kreivitär, Englannin kuningas Henrik VII:n äiti sekä tieteiden ja taiteiden suojelija.
Suku.
Margaret Beaufort oli Somersetin ensimmäisen herttua, Somersetin 3. jaarli John Beaufortin (1404–1444) ja Margaret Beauchamp of Bletson (n. 1410 – ennen kesäkuuta 1482) tytär ja ainoa perijä.
Margaretilla oli yhteensä kahdeksan sisaruspuolta äitinsä ensimmäisestä ja kolmannesta avioliitosta sekä avioton sisarpuoli isänsä aiemmasta suhteesta.
Koska isä, herttua John kuoli ilman miespuolista jälkeläistä, hänen herttuakuntansa perimys sammui, ja hänen jaarlikuntansa siirtyi hänen nuoremmalle veljelleen Edmund Beaufortille, Somersetin toiselle herttualle (1406–1455).
Avioliitot ja lapset.
Margaret naitettiin alle 10-vuotiaana samanikäisen Suffolkin 2. herttua John de la Polen (1442–1492) kanssa, avioliitto kesti tammikuun lopusta helmikuun alkuun 1450. Tämä avioliitto oli hätäinen poliittinen toimenpide mahdollisen kruununperijän saamiseksi valtaistuimelle ja mitätöitiin maaliskuussa 1453. 
Hänet naitettiin toisen kerran 12-vuotiaana 1. marraskuuta 1455 Richmondin jaarli Edmund Tudorille (1430–1456). Edmund kuoli 3. marraskuuta 1456, kun Margaret oli 13-vuotias ja oli raskaana kuudennella kuukaudella, pojasta tuli sittemmin kuningas Henrik VII.
Heille syntyi lapsi:
Margaret avioitui vielä kaksi kertaa: noin vuonna 1458/1462 Sir Henry Staffordin kanssa (n. 1425–1471) ja edellisen kuoltua, vuonna 1473 Derbyn jaarli Thomas Stanleyn (1435–1504) kanssa. Nämä avioliitot olivat lapsettomia.
Kuninkaan äiti, taiteiden ja tieteiden suojelija.
Margaret Tudor oli taitava peluri kruununperimiskysymyksissä. Hän oli jatkuvassa yhteydessä poikaansa, tulevaan kuninkaaseen tämän ollessa maanpaossa Bretagnessa, ja aviomiehensä lordi Stanleyn kanssa auttoi tätä saamaan kruunun vuonna 1485 ja hänen ainoasta pojastaan tuli kuningas Henrik VII. Kuninkaan äitinä lady Margaret laajensi maaomaisuuttaan. Kirjallisuus, musiikki ja koulutus nauttivat hänen suojeluksestaan, ja hänestä tuli esimerkiksi Cambridgen yliopiston merkittävä hyväntekijä. Hän itse osoitti oppineisuuttaan muun muassa kääntämällä uskonnollisia tekstejä englanniksi. 
Kreivitär oli hyvin hurskas ja antelias, ja rippi-isänsä, myöhemmin Rochesterin piispana toimineen John Fisherin, vaikutuksesta hän perusti Lady Margaretin teologian professuurin virat Oxfordin ja Cambridgen yliopistoihin. Hän saattoi päätökseen Christ’s Collegen perustamisen Cambridgessa, ja kuolemansa jälkeen, hänen toiveidensa mukaisesti, suuri osa hänen varallisuudestaan ​​omistettiin St John’s Collegen rakentamiseen ja lahjoittamiseen samassa yliopistossa.
Hänen perustamiaan ovat sekä Christ's College vuonna 1505 että St. John’s College postuumisti vuonna 1511 Cambridgessa. Lady Margaret Hall Oxfordissa, on hänen mukaansa nimetty vuonna 1878 perustettu säätiö, joka oli ensimmäinen Oxfordin korkeakoulu, joka otti vastaan ​​naisopiskelijoita vuonna 1879.
Lady Margaret oli myös Englannin ensimmäisen kirjanpainaja William Caxtonin suojelija ja osallistui poikansa Henrik VII:n kappelin rakennuskustannuksiin Wesminster Abbeyn kuoriin.
Perintö.
Lady Margaret Beaufort kuoli 66-vuotiaana Lontoon Westminster Abbeyn apotin asunnossa 29. kesäkuuta 1509, muutama päivän pojanpoikansa Henrik VIII:n kruunajaisten jälkeen. Hänen viimeinen leposijansa on Westminster Abbeyn katedraalin kuorin Henry VII:n rakennuttamassa kappelissa.
Hänen haudassaan on piirtokirjoituksena Erasmus Rotterdamilaisen tekemä teksti latinaksi: "Margaret, Richmondin kreivitär, Henrik VII:n äiti, Henrik VIII:n isoäiti, joka lahjoitti varoja tämän luostarin kolmelle munkille, Wimbornen kielioppikoululle, saarnaajalle koko Englannissa, kahdelle Raamatun luennoitsijalle, toiselle Oxfordissa ja toiselle Cambridgessa, missä hän myös perusti kaksi korkeakoulua, toisen Kristukselle ja toisen evankelista Pyhälle Johannekselle omistettuina."
Margaret Beaufort oli Edvard III:n pojan John of Gentin lapsenlapsenlapsi, minkä vuoksi hänen pojastaan tuli Ruusujen sodissa johtava lancasterilainen kruununtavoittelija, kun Henrik VI ja hänen poikansa Edward of Westminster olivat kuolleet. Henrikin valtaannoususta alkoi Tudor-suvun valtakausi. Kruununperimys vahvistui, kun tämä nai Edvard IV:n ja Elisabet Woodvillen vanhimman tyttären, prinsessa Elisabet Yorkin kilpailevasta Yorkin suvusta.