tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Epäilty (elokuva)

Epäilty ("Cause for Alarm!") on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1951. Sen on ohjannut Tay Garnett ja se on lajityypiltään film noir -elokuva.
Juoni.
Elokuva on muunnelma perinteisestä kolmiodraamasta. Lentäjä on joutunut vuoteenomaksi sydänvaivojen vuoksi. Hän epäilee, että hänen vaimonsa ja lääkärinsä suunnittelevat hänen tappamistaan. Vaimo yrittää kaikin keinoin miellyttää miestään karkottaakseen tämän epäilyt.
Arvostelut.
Elokuva on parissa viikossa tehty B-elokuva, jonka eräässä arviossa on todettu toimivan pitkälti Loretta Youngin hienon roolityön varassa. Sitä on sanottu myös hienoksi muunnelmaksi perinteisestä kolmiodraamasta ja kiinnostavaksi löydöksi, kun se vuonna 2013 esitettiin ensi kertaa Suomessa televisiossa.
Concordio Maria Sarte

Concordio Maria Sarte (1. tammikuuta 1931 Pili – 22. marraskuuta 1991) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Caceresin (Nueva Caceres) arkkihiippakuntaan 17. maaliskuuta 1956. Hänet nimitettiin Caceresin vihkipiispaksi sekä Thunusudan titulaaripiispaksi 25. huhtikuuta 1973, ja piispaksi vihkiminen seurasi 22. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Julio Rosales y Ras, jota avustivat Teopisto Valderrama Alberto ja Teotimo C. Pacis. 
Sarte sai 30. elokuuta 1977 nimityksen Sorsogonin hiippakunnan vihkipiispaksi ja 12. elokuuta 1980 Legazpin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 60-vuotiaana virassa.
Harmaabulbuli

Harmaabulbuli ("Eurillas gracilis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaabulbulia tavataan laajalla alueella Länsi- ja Keski-Afrikassa. Sen levinneisyysalue ulottuu Guineasta Nigerian kautta Angolan pohjoisosiin, Kongon demokraattiseen tasavaltaan ja Kenian länsiosiin asti. Lajin kannankehitys on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tay Garnett

William Taylor "Tay" Garnett (13. kesäkuuta 1894 – 3. lokakuuta 1977) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän aloitti uransa elokuva-alalla 1920-luvulla käsikirjoittajana. Sen jälkeen hän teki vain ohjauksia, joista muutaman hän myös tuotti, kunnes erään viimeisistä ohjauksistaan "Lupa rakastaa ja tappaa" (1971, "The Delta Factor") 1971 hän jälleen myös käsikirjoitti. Hän ohjasi myös televisiosarjojen jaksoja, esimerkiksi "Bonanza", "Lännen mies" ja "Wagon Train".
Friedrich von Thun und Hohenstein

Friedrich von Thun und Hohenstein (8. toukokuuta 1810 Tetschen (nyk. Děčín), Böömi – 24. syyskuuta 1881 Tetschen) oli itävaltalainen kreivi ja diplomaatti. Hän oli muun muassa Itävallan lähettiläänä Tukholmassa vuosina 1847–1849. Parhaiten hänet kuitenkin muistetaan toiminnastaan Saksan liittopäivien puhemiehenä Frankfurtissa vuonna 1850. Itävallan delegaatiota Frankfurtissa johtanut Thun und Hohenstein vastusti tiukasti varsinkin Otto von Bismarckin esittämiä vaatimuksia keskitetymmin johdetun Saksan luomisesta, mikä olisi vahvistanut Preussin johtoasemaa. Thun und Hohenstein oli myöhemmin Itävallan lähettiläänä Preussissa 1852–1854 ja Venäjällä 1859–1863.
Friedrich von Thun und Hohensteinin veli oli ministeri Leo von Thun und Hohenstein ja hänen poikansa Itävallan pääministerinä toiminut Franz von Thun und Hohenstein.
José Armando Álvarez Cano

José Armando Álvarez Cano (s. 30. tammikuuta 1960 Jiquilpan, Michoacán, Meksiko) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Zamoran hiippakuntaan 8. helmikuuta 1986 ja nimitettiin Huautlan alueprelatuurin johtoon 3. marraskuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Christophe Pierre, jota avustivat Alberto Suárez Inda ja José Luis Chávez Botello.
Nuori Loiri

Nuori Loiri on Anna Puun kolmannen, "Antaudun"-studioalbumin kolmas single, joka julkaistiin 29. huhtikuuta 2013. Kappaleen on säveltänyt Knipi ja sanoittanut Anna Puu yhdessä Samae Koskisen kanssa.
Kappaleen sanoitus kertoo Vesa-Matti Loirista, joka soitti Puulle kuultuaan kappaleen.
Toisin kuin albumin edelliset singlet, ”Nuori Loiri” ei noussut lainkaan myyntilistoille. Se oli kuitenkin ollut kaupallisten radiokanavien 19. soitetuin kappale.
Ramon Cabrera Argüelles

Ramon Cabrera Argüelles (s. 12. marraskuuta 1944 Batangas City) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1969 ja nimitettiin Manilan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Ros Crén titulaaripiispaksi 26. marraskuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1994. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Giovanni Battista Re ja Giuseppe Uhac.
Argüelles sai 25. elokuuta 1995 nimityksen Filippiinien sotilaspiispaksi ja 14. toukokuuta 2004 Lipan arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 16. heinäkuuta.
Ernst von Seidler

Ernst Seidler von Feuchtenegg (5. kesäkuuta 1862 Schwechat – 23. tammikuuta 1931 Wien) oli itävaltalainen oikeustieteilijä ja virkamies, joka toimi Itävallan pääministerinä ensimmäisen maailmansodan aikana heinäkuusta 1917 kesäkuuhun 1918.
Seidler toimi hallintovirkamiehenä, tuomarina, valtiosääntöoikeuden dosenttina Wienin yliopistossa ja professorina maatalouskorkeakoulussa sekä vuodesta 1900 maatalousministeriön kauppapoliittisen osaston päällikkönä. Hän ansioitui varsinkin vesioikeuden kehittäjänä. Heinäkuussa 1917 keisari Kaarle I nimitti pääministeriksi Seidlerin, entisen hallinto-oikeuden ja kansainvälisen oikeuden opettajansa. Kansallisuusryhmien väliset ristiriidat haittasivat tässä vaiheessa jo pahasti Itävallan parlamentin työskentelyä, joten Seidler pyrki tekemään myönnytyksiä oppositiossa olleille tšekkinationalisteille. Saksankielisten edustajien taipumattomuus kuitenkin esti hänen suunnittelemiensa uudistusten toteuttamisen. Seidler erosi kesäkuussa 1918. Hän toimi sen jälkeen monarkian kukistumiseen asti keisarin kabinettipäällikkönä ja palasi sitten hoitamaan professuuriaan.
Täyttä hepreaa

”Täyttä hepreaa” on suomen kielessä käytetty metafora jostain, mikä on täysin käsittämätöntä. Sen alkuperä voi olla latinankielisessä fraasissa "Graecum est; non legitur" ('se on kreikkaa, sitä ei voi lukea').
Max Hussarek von Heinlein

Max Hussarek von Heinlein (3. toukokuuta 1865 Pressburg, Slovakia – 6. maaliskuuta 1935 Wien) oli itävaltalainen paroni, oikeustieteilijä ja virkamies, joka toimi Itävallan pääministerinä ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa heinäkuusta lokakuuhun 1918.
Hussarek toimi vuosina 1895–1897 kanonisen oikeuden professorina Wienin yliopistossa ja sen jälkeen virkamiehenä Itävallan kulttuuri- ja opetusministeriössä, vuodesta 1906 osastopäällikkönä. Vuosina 1911–1917 hän oli opetusministerinä kolmessa peräkkäisessä hallituksessa. Hussarek nimitettiin pääministeriksi 25. heinäkuuta 1918. Hän uskoi hajoamaisillaan olevan valtakunnan olevan pelastettavissa vain muuttamalla se liittovaltioksi. Hän ehdotti autonomisen Kroatian valtion luomista ja esitteli 16. lokakuuta keisari Kaarle I:lle niin sanotun lokakuun manifestin. Siinä kaksoismonarkian itävaltalainen puolisko julistettiin liittovaltioksi, joka koostuisi neljästä osasta: saksalaisesta, tšekkiläisestä, eteläslaavilaisesta ja ukrainalaisesta. Puolalaisille annettiin oikeus erota valtakunnasta ja liittyä Puolaan. Vaikka Unkari jäikin manifestin ulkopuolelle, unkarilaiset saivat vastarinnallaan vesitettyä tämän viimeisen yrityksen uudistaa Itävalta-Unkaria. Seurauksena oli kuitenkin kansallisten neuvostojen perustaminen valtakunnan eri osiin, mikä käytännössä johti Habsburgien valtakunnan sisäiseen hajoamiseen. Hussarek erosi pääministerin tehtävistä 27. lokakuuta 1918. Hän jatkoi myöhemmin yliopistonopettajana ja toimi Punaisen Ristin paikallisena johtajana Wienissä ja Ala-Itävallassa.
Mpungu

Mpungu on Suomen Lähetysseuran entinen lähetysasema Kavangolla Pohjois-Namibiassa. Se sijaitsee n. 40 km lounaaseen Nkurenkurusta, sisämaassa, ei Kavangojoen varrella, kuten toiset suomalaisten lähetysasemat Kavangolla. Sen ohitse kulkee Ambomaalta Kavangolle vievä uudehko, päällystetty valtatie.
Mpungun historiaa.
Tämän lähetysaseman perusti v. 1951 sairaanhoitaja Hellin Elomaa, joka perusti sinne myös pienen poliklinikan.
Mpungussa suomalaiset lähetystyöntekijät pääsivät kosketuksiin alueen bushmanniväestön kanssa.
Mpungu nykyään.
Mpungussa toimii nykyäänkin terveyskeskus sekä Himarwa Iithete Senior Secondary School –niminen oppikoulu.
Rupara

Rupara (varhaisemmassa painetussa mediassa ja kartoissa myös Lupala, heijastaen ovambojen tapaa ääntää tämän paikan nimi) on asuttu paikka ja Suomen Lähetysseuran entinen lähetysasema Kavangolla Pohjois-Namibiassa. Se kuuluu Kahengen vaalipiiriin. Se sijaitsee 76 km länteen Runnusta ja 57 km kaakkoon Nkurenkurusta.
Lähetysaseman historiaa.
Suomen Lähetysseura perusti ensimmäisen lähetysasemansa Kavangolle Nkurenkuruun v. 1929 alusta lähtien. Siellä työskennellyt pastori Aatu Järvinen (myöh. Järvineva) perusti v. 1931 pienen työpisteen Ruparaan ja rakensi sinne kahden huoneen rakennuksen lähetystyöntekijän asunnoksi sekä neljä pyöreätä majaa poliklinikkaa varten. Tämän lähetysaseman työntekijäksi tuli vuoden 1932 huhtikuussa sairaanhoitaja Anna Rautaheimo.
Poliklinikalla oli v. 1935 sisäpotilaina yli sata henkilöä, ja polikliinistä hoitoa saaneiden määrä raportoidaan “tuhansiksi”.
Samana vuotena Ruparaan saapui opettaja Maija Länsiö, jolle oli annettu tehtäväksi koulutyön kehittäminen uukuangalin heimon itäosissa.
Rupara nykyisin.
Ruparassa toimii yhteiskoulu, jossa on kymmenen luokkaa. Sen yhteydessä on myös asuntola, jossa kauempaa kotoisin olevat oppilaat asuvat. Kylässä on edelleen myös klinikka.
Heinrich Lammasch

Heinrich Lammasch (21. toukokuuta 1853 Seitenstetten – 6. tammikuuta 1920 Salzburg) oli itävaltalainen oikeustieteilijä, joka toimi Itävallan viimeisenä keisarinvallan aikaisena pääministerinä loka–marraskuussa 1918.
Lammasch toimi kansainvälisen oikeuden ja rikosoikeuden professorina Wienin yliopistossa ja saavutti kansainvälisen arvostuksen luovutuksia ja turvapaikkaoikeuksia koskeneilla tutkimuksillaan. Hän toimi Itävalta-Unkarin delegaation kansainvälisen oikeuden asiantuntijana Haagin konferensseissa 1899 ja 1907. Hän oli myös Haagissa toimivan pysyvän välitystuomioistuimen jäsenenä ja johti vuonna 1910 kahdesti sen istuntoja.
Ensimmäisen maailmansodan aikana Lammasch kannatti vihamielisyyksien selvittämistä neuvotteluilla ja hänen esiintymisensä valtakunnanneuvoston ylähuoneessa herättivät voimakasta vastustusta. Hänet nimitettiin Itävallan pääministeriksi aivan sodan loppumetreillä 27. lokakuuta 1918. Lammasch olisi halunnut yrittää pelastaa Habsburgien valtakunnan muuttamalla sen liittovaltioksi, mutta tämä ei ollut enää mahdollista ja keisari Kaarle I määräsikin hänet valvomaan valtakunnan rauhanomaista hajottamista. Hallitus ei käytännössä enää kyennyt ulottamaan valtaansa Wienin ulkopuolelle. Sota päättyi aselepoon 3. marraskuuta. Vallankumouksellisen liikehdinnän käynnistyttyä keisari luopui Lammaschin suosituksesta vallastaan 11. marraskuuta, mikä merkitsi Habsburgien valtakunnan loppua. Lammasch oli vielä Itävallan delegaation jäsenenä Pariisin rauhankonferenssissa 1919 ja kannatti huonolla menestyksellä ehdotusta Itävallan pysyvästä puolueettomuudesta.
MOPP

MOPP ("Mustargen Oncovin Procarbazine Prednisone") on verisyöpien, kuten leukemian hoidossa käytetty erilaisista lääkkeistä koostunut, niin kutsuttu hoitoyhdistelmä. Yhdistelmähoito mullisti syöpien hoidon, sen mukana hoitotulokset paranivat. Tämä tarkoitti potilaitten pidempää elinaikaa ja parempaa sairaudesta toipumista.
Lyhennös koostuu erilaisista englannin kielisistä lääkeaineista sekä niiden kauppanimistä. MOPP tarkoittaa: mustiini/mustargen/sinappikaasu, vinkristiini, prednisoni sekä prokarbatsiini. Vinkristiinin kauppanimi on "Oncovin", ja prokarbatsiinin "Natulan". Mustiini tunnetaan typpisinappikaasuna sekä "HN2":na. Prednisonin likeistä sukua on prednisoloni.
Joseph Muscat

Joseph Muscat (s. 22. tammikuuta 1974, Pietà) on maltalainen poliitikko, joka toimi Maltan pääministerinä maaliskuusta 2013 tammikuuhun 2020 saakka. Hän edustaa Maltan työväenpuoluetta. Vuosina 2004–2008 Muscat oli Euroopan parlamentin jäsen sosialistien ja demokraattien ryhmässä.
Muscatista tuli ensimmäinen työväenpuolueen pääministeri 15 vuoteen, kun hänen puolueensa sai vaaleissa 55 prosentin ”murskavoiton”. Kampanjassaan Muscat lupasi alentaa sähkön hintaa ja käydä korruption kimppuun. 
Muscat on väitellyt tohtoriksi vuonna 2007 Britanniassa Bristolin yliopistossa. Hänen väitöstyönsä nimi oli "Fordism, Multinationals and SMEs in the Periphery: The Case of Microstate Malta 1964–2004".
Journalisti Caruana Galizian murha ja ero.
Panaman papereiden tutkintaa johtanut tutkiva journalisti Daphne Caruana Galizia murhattiin autopommilla kotinsa lähellä Maltalla. Hänen bloginsa näkyvyys oli suurempi kuin Maltan sanomalehtien leivikki ja hänen paljastuksensa aiheuttivat närkästystä maan hallituksessa. Galizian viimeinen paljastus ennen kuolemaa oli, kuinka maan pääministeri Joseph Muscat oli yhteydessä Maltan passeja Azerbaidžanin hallitukselle myyneeseen hämärään yritykseen. Muscatin perhe on yhdistetty hämäriin liiketoimiin Panamassa ja Azerbaidžanissa. Muscat tuomitsi hyökkäyksen ja maan presidentti kehotti kaikkia rauhoittumaan. Murhaa epäiltiin Maltalla poliittiseksi murhaksi.
Murhasta tuomittiin myöhemmin Vincent Muscat, mikä johti pääministeri Joseph Muscatin eroon 2019 kohun saattelemana. Maan presidentti oli aiemmin armahtanut hänet vankeudesta toisen murhan yhteydessä. Galizian murhan tutkinnan yhteydessä yksi syytetyistä sai presidentiltä armahduksen. Journalisti Galizia oli saanut vähän aikaa ennen murhaa asiakirjoja, jotka liittyivät paikalliseen yritykseen. Poliisi epäili oikeudessa, että murhan tilaaja oli paikallinen yritys, josta oli tulossa paljastuksia.
Muscat ilmoitti 2. joulukuuta 2019 eroavansa tehtävästä vuoden 2020 puolella. Mielenosoittajat ovat vaatineet hänen eroaa toimittaja Daphne Caruana Galizian murhan vuoksi. Galizia kuoli autopommi-iskussa ollessaan tutkimassa Maltan yritysmaailman ja politiikan piirissä rehottavaa korruptiota. Muscat joutui tammikuussa 2020 eroamaan Maltan työväenpuolueen johtajan ja pääministerin tehtävistä, joihin hänen tilalleen nousi Robert Abela.
Mupini

Mupini (ääntämys: []) on Suomen Lähetysseuran entinen lähetysasema Kavangolla Pohjois-Namibiassa. Se sijaitsee Kavangojoen varrella n. 18 km Runnusta luoteeseen ja n. 62 km itään Ruparasta.
Mupinin historiaa.
Vuonna 1932 oli määrä perustaa uusi lähetysasema Mbundžan heimon alueelle, ja pastori Aatu Järvinen (myöh. Järvineva) oli valinnut sopivaksi paikaksi Ruugan, jonka hän oli jo lunastanut Suomen Lähetysseuralle. Lähetystasemaa perustamaan lähetetty Kyllikki Alava (1899–1941) sai kuitenkin havaita, että katolilaiset olivat vallanneet tuon paikan ja alkaneet jo rakentaa perustuksia uudisrakennuksilleen. Järvinen oli kuitenkin varautunut tähän mahdollisuuteen ja sopinut englantilaisen hallitusmiehen kanssa, että tällaisessa tapauksessa suomalaiset voivat perustaa uuden asemansa Mupiniin, joka sijaitsi sopivalla paikalla korkealla Kavango-joen rannasta. Näin Kyllikki Alavasta tuli Mupinin ensimmäinen suomalainen työntekijä. Vuonna 1934 Alava solmi avioliiton Albinus (Alpo) Ojosen (1898–1942) kanssa, ja he työskentelivät yhdessä Mupinissä, kunnes molemmat sairastuivat ja kuolivat Lounais-Afrikassa.
Mupini nykyään.
Mupinissä toimii nykyään terveyskeskus.
Carl Swartz

Carl Johan Gustaf Swartz (5. kesäkuuta 1858 Norrköping, Ruotsi – 6. marraskuuta 1926 Tukholma, Ruotsi ) oli ruotsalainen tehtailija ja poliitikko. Hän toimi Ruotsin pääministerinä 30. maaliskuuta – 19. lokakuuta 1917. 
Swartz syntyi norrköpingiläiseen tehtailijasukuun, ja alkoi johtaa suvun tupakkatehdasta isänsä kuoltua. Hänen poliittinen uransa alkoi Norrköpingin kaupunginvaltuustosta. Vuonna 1900 hänet valittiin valtiopäiville. Hän toimi Ruotsin valtiovarainministerinä vuodesta 1906 vuoteen 1911.
Schutzbund

Republikanischer Schutzbund () oli Itävallan sosiaalidemokraattien puolisotilaallinen järjestö, joka toimi vuosina 1923–1934.
Schutzbund perustettiin vuonna 1923 sosiaalidemokraattien aiempien työläiskaartien pohjalta. Yhtenä edeltäjänä olivat vuonna 1918 kommunisteja vastaan luodut kansankaartit. Schutzbund oli kuitenkin tarkoitettu ennen kaikkea suojelemaan sosiaalidemokraattien toimintaa ja saavutuksia mahdollisilta oikeiston hyökkäyksiltä. Sen merkittävin kilpailija oli oikeiston Heimwehr, jonka organisaatio oli kuitenkin löyhempi. Järjestöjen välit olivat kireät, mikä johti yhteenottoihin. Vuonna 1927 eräässä yhteenotossa Schutzbundin kanssa Schattendorfissa Burgenlandissa Heimwehrin jäsenet ampuivat vahingossa kuoliaiksi vanhuksen ja lapsen. Ampujien vapauttaminen wieniläisessä tuomioistuimessa johti myöhemmin heinäkuun kapinana tunnettuun vasemmiston väkivaltaiseen kansannousuun, joka tukahdutettiin verisesti.
Itävallan hallituksen joukot ja Heimwehr murskasivat Schutzbundin helmikuussa 1934 neljä päivää kestäneessä sisällissodassa. Yli 300 ihmistä kuoli suurissa kaupungeissa käydyissä taisteluissa ja järjestön merkittävät johtajat, kuten Koloman Wallisch, teloitettiin. Seurauksena myös kaikki muut sosiaalidemokraattiset järjestöt lakkautettiin.
Tonight I’m Getting Over You

Tonight I’m Getting Over You on kanadalaisen pop-laulajan Carly Rae Jepsenin kappale hänen toiselta studioalbumiltaan ja ensimmäiseltä kansainväliseltä julkaisultaan, "Kissiltä". Se julkaistiin albumin neljäntenä singlenä Yhdysvalloissa 19. helmikuuta 2013. Kappaleen virallinen remix, jolla esiintyy Nicki Minaj, julkaistiin 6. toukokuuta 2013. Kappaleen sanoittivat Jepsen, Lukas Hilbert, Max Martin, Clarence Coffee Jr., Shiloh ja Katerina Loules. Kappale on electro house-genreä, ja siinä on joitakin dubstepin aspekteja. ”Tonight I’m Getting Over You” sai ristiriitaisia vastaanottoja kriitikoilta: jotkut pitivät sitä yhtenä "Kiss"-albumin parhaista kappaleista, kun taas toiset korostivat kappaleen geneerisiä ominaisuuksia.
Kappaleesta tuli top 10 -hitti Belgiassa. Se sijoittui 90. sijalle Billboard Hot 100 -listalla sekä saavutti vaatimattoman menestyksen Mainstream Top 40 ja dance club airplay -listoilla.
Jesper Swedberg

Jesper Swedberg (28. elokuuta 1653 Falun – 26. heinäkuuta 1735 Skara) oli omana aikanaan mer­kittävä ruotsalainen kirkonmies, virsirunoilija, professori ja teologi. 
Aluk­si Swedberg toimi sotilaspappina ja teki matkan Englantiin, Hol­lantiin, Ranskaan ja Saksaan 1684–1685. Kuningas Kaarle XI nimitti hänet hovisaarnaajaksi, hän oli Vingåkerin kirkkoherra ja lääninrovasti, sittemmin vielä professori ja tuomiorovasti Uppsalassa ja lopulta vuodesta 1703 kuole­maansa saakka Skaran piispa. Piispana hän osallistui Kaarle XI:n kirkolliseen uudistustyöhön.
Vuodesta 1696 hän oli myös Amerikassa olevien ruotsalaisten seurakuntien valvoja. Tätä tehtäväänsä hän on kuvannut teoksessaan "America Illuminata" (1732). Hän oli myös kiinnostunut ruotsin kielen historiasta ja kehityksestä. Hän julkaisi 1716 teoksen "Schibboleth. Swenska språkets rycht och richtighet," joka oli yhdistetty sanakirja, kielioppi ja oikeinkirjoitusopas. Hänen "Swensk Ordabok -"kirjansa, joka oli ensimmäinen ruotsin kielen sanavaraston kehitystä kuvaava teos ilmestyi vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Vuoden 1695 ruotsinkielinen virsikirja tunnetaan myös Swedbergin virsikirjan nimellä. Hän valmisteli virsikirja­ehdotusta yhdessä muun muassa Haqvin Spegelin ja Israel Kolmo­dinin kanssa. Hänen ehdotuksensa valmistui vuonna 1693 ja se sai aluksi suopean vastaanoton. Kun virsikirja tuli painosta, sitä alettiin arvostella lähes kaikesta, muun muassa siitä, että se sisälsi väärää oppia. Jossain määrin kritiikin sanotaan olleen oikeutettua. Tästä seurasi Swedbergille tuntuvia taloudellisia menetyksiä, koska hän oli itse kustantanut kirjan painatuksen ja nyt kirjat jouduttiin hävittämään. Hän teki kuitenkin muutoksia ehdotukseensa siten, että se valmistui 1695 ja hyväksyttiin. Se oli vuo­den 1701 suomenkielisen virsikirjan, niin sanotun Vanhan virsikirjan esikuva. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on viisi hänen kirjoittamaansa virttä, joista tunnetuin lienee virsi ”Herraa hyvää kiittäkää” (332) sekä viisi, jotka hän joko kääntänyt tai muokannut. Ruotsin kirkon virsikirjassa on viisi hänen kirjoittamaansa ja yhdeksän hänen kääntämäänsä tai muokkaamaansa virttä.
Hän oli tiedemies Emanuel Swedenborgin isä.
Prednisoni

Prednisoni ("dehydrokortisoni" eli "17α,21-dihydroksipregna-1,4-dieeni-3,11,20-trioni") on kortikosteroidi, synteettinen glukokortikoidi ja kortisonin johdannainen, jota käytetään lääkkeenä. Prednisonille likeistä sukua on prednisoloni ("dehydrohydrokortisoni" eli "11β,17α,21-trihydroksipregna-1,4-dieeni-3,20-dioni"). Prednisonia voidaan käyttää moneen tarkoitukseen, sillä se vaikuttaa hormonaalisesti.
Käyttö.
Syövän hoito.
Yksi merkittävä käyttötarkoitus onkin ollut syöpäsairauksien hoito, kuten lymfosarkooma ja krooninen lymfaattinen leukemia (KLL) .
Prednisoni on aikaisemmin ollut esimerkiksi, eräs osa niin kutsuttua MOPP -hoitoyhdistelmää. Tämän kokonaisuuden muut osaset olivat: vinkristiini, typpisinappikaasu sekä prokarbatsiini.
Prednisonia ei tule ottaa yhdessä abirateronin ja radium-223:n kanssa eturauhassyövän hoidossa.
Äkillinen kuulonalenema ja kuuroutuminen.
Prednisonia ja joitakin muita steroideja voidaan käyttää äkillisen kuulonaleneman ja kuuroutumisen hoitoon. Hoito on aloitettava 2-4 viikon kuluessa kuulonaleneman synnystä. Lääkkeen vaikutus on sitä parempi, mitä aiemmin kuuri aloitetaan. 
Tyypillinen oraalinen annostus on 60 mg 14 päivän ajan, jonka jälkeen annostusta vähennetään vähitellen vielä viiden päivän ajan. Annostus voi olla kuitenkin toinen. Joissain tapauksissa lääkekuurin kesto on ollut vain yhden viikon. Toisaalta toisissa tutkimuksissa on annostelu ollut 1 mg potilaan painokiloa kohden päivässä. Tällöin 90 kg painavan aikuisen annos olisi 90mg/päivä.
Prednisonin vaikutus perustuu korvan turvotuksen ja tulehduksen vähenemiseen. Lääke on tehokas solun stressireitin estäjä, joka voi olla keskeinen vaikute kuulonmenetyksessä. Sivuvaikutuksina on havaittu muutoksia unessa, ruokahalussa ja mielialassa.
Metyyliprednisolonia voidaan injektoida myös suoraan tärykalvolle. Tutkimuksessa annostus oli 40 mg, ja injektio tehtiin neljästi kahden viikon aikana. Injektion sivuvaikutuksina voi olla korvatulehdus, tärykalvon puhkeaminen, kipu pistoskohdassa sekä huimaus. Injektio sopii erityisesti niille, joille pillerit eivät sovellu. Täryontelonsisäisillä hoidoilla pyritään suurempiin lääkepitoisuuksiin sisäkorvassa ilman systeemisiä haittoja.
60mg oraalinen annostuksen ja 40 mg injektion tehokkuus havaittiin yhtä hyväksi. Kaikkiin potilaisiin hoito ei kuitenkaan tepsinyt. Hoidon toimivuudesta ei ole tieteellistä konsensusta, mutta lääkettä saaneiden paraneminen on ollut verrokkiryhmää parempaa. Eräässä tutkimuksessa kolmasosan kuulo palautui ennalleen, kolmasosa sai jonkin verran hyötyä ja kolmannekseen ei hoito vaikuttanut mitenkään.
Muut sairaudet.
Prednisonia käytetään myös reumatautien, keuhko ja hengitystiesairauksien ja ihosairauksien hoidossa.
Aiheesta muualla.
Suomen Historiallinen Seura

Suomen Historiallinen Seura (SHS, ) on suomalainen historia-alan tieteellinen seura, joka on perustettu vuonna 1875. 
Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kautta SHS julkaisee tieteellistä kirjallisuutta sekä järjestää luennointeja, seminaareja ja konferensseja. 
Seurassa oli vuoden 2001 alussa yhteensä 799 jäsentä. Tutkijajäseniä on koko seuran olemassaoloaikana kutsuttu yhteensä 390.
Prokarbatsiini

Prokarbatsiini, "Natulan" on eräs sytostaatti eli syöpälääke. Niin kutsutussa MOPP -hoidossa, se oli yksi tämän hoitokaavion osanen. Muita olivat: typpisinappikaasu, vinkristiini sekä prednisoni.
Prokarbatsiinia on käytetty ja käytetään Hodgkinin taudin hoitoon sekä glioblastooman hoidossa, joka on eräs aivosyövän laji.
Karhulan teollisuusympäristö

Karhulan teollisuusympäristö on valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin Suomessa kuuluva alue Kotkassa Karhulan kaupunginosassa. Alue alkoi kehittyä Kymin kuntaan 1870-luvulla ja kuului Karhulan kauppalaan vuosina 1951–1976.
Historia ja rakennukset.
Kymin kunnan Helilän kylään kuuluneen Karhulanniemen teollistuminen alkoi 1874, jolloin Kymijoen Korkeakoskenhaaran suualueelle perustettiin Karhulan saha. Tämä siirtyi William Ruthin omistukseen vuonna 1881. 1800-luvun loppuun mennessä alueella toimi sahan ohella muun muassa Ruthin perustamat puuhiomo, sen jätepuuta polttoaineenaan käyttänyt Karhulan lasitehdas ja konepaja. Laitokset yhdistettiin vuonna 1902 Karhula Oy:ksi ja liitettiin A. Ahlström yhtiöön 1915. Alueelle valmistui vuonna 1892 Karhulan kartano johtajan asunnoksi ja vuonna 1903 vanha konttorirakennus.
Vanhimmat työväenasuintalot on rakennettu 1880-luvulla William Ruthin kadun länsipuolelle. 1890-luvulla valmistui Karhulantien ja Sudenkadun varrelle kaksikerroksisia työväenkasarmeja, joiden ulkoseinät on paanutettu. Talot olivat pytinki-nimisiä, kuten Sahapytinki, Suopytinki, Metsäpytinki, Tornipytinki, Verstaspytinki ja Kalliopytinki. William Ruth myös siirrätti tehdasalueelle hirsirakennuksia muun muassa Karjalankannakselta ja Helsingistä. Sudenkadulle, Karhunkadulle ja Kokkolankadulle valmistui 1920-luvulla Karl Lindahlin suunnittelemia neljän perheen asuintaloja.
Alvar Aalto oli Karhulan tehtaitten suunnittelijana 1940-luvulla. Tällöin valmistuivat muun muassa suuri konttori- ja konepajarakennus sekä Karhunkadun varrella sijaitseva liike- ja asuinkerrostalo ja niin sanottu Tennistalojen asuinkerrostaloryhmä. 
Kalliopytinki.
Muita paanutaloja koristeellisempi Kalliopytinki oli rakennettu joko vuonna 1896 tai 1899. On myös mahdollista, että se siirrettiin alueelle Karjalankannakselta. Rakennus toimi aluksi todennäköisesti asuinkäytössä. 1940-luvulla rakennuksen alakerran puolikkaaseen avattiin Kolmikulman päiväkoti. 1950–1980 luvuilla yläkerrassa toimi Ahlströmin sosiaalitoimisto ja alakerrassa päiväkodin lisäksi Ahlströmin terveysasema. Rakennus oli suojeltu asemakaavalla vuonna 1975. Vuonna 1986 Kotkan kaupunki osti paanutalot ja vuodesta 1994 lähtien yläkerrassa toimi Kotkan Pienoissähköautokerhon tilat. Kerhotiloissa oli muun muassa 43 metriä pitkä 8-kaistainen rata. 
Rakennus tuhoutui pahoin tuhopoltossa 9. heinäkuuta 2013. Raunioitunut rakennus purettiin vuonna 2014. Purkamisen yhteydessä rakennus dokumentoitiin yhdessä Kymenlaakson museon kanssa ja siitä otettiin osia talteen.
Kyösti Mäkimattila

Kyösti Johannes Mäkimattila (s. 13. huhtikuuta 1976 Yläne) on suomalainen laulaja, joka valittiin tangokuninkaaksi Seinäjoen Tangomarkkinoilla vuonna 2013. Ennen tangokuninkuutta hän toimi Varjokuva-yhtyeen rumpalina. Varjokuva toimi Mäkimattilan taustayhtyeenä vuoden 2024 loppuun saakka. Nykyään hänen taustayhtyeensä on nimeltään Ajaton sointu.
Mäkimattila on lisäksi tehnyt sanoituksia oman soolotuotantonsa lisäksi myös muille artisteille. Varjokuvalle hän on kirjoittanut joitakin käännöstekstejä ja yhden oman sanoituksen. Mäkimattilalta on julkaistu myös kolme runokirjaa. Lisäksi osa runoista on sävelletty lauluiksi.
Ura.
Kyösti Mäkimattilan ensimmäinen sooloalbumi "Suuntatähti" sisälsi suuremmaksi osaksi vanhoja tango- ja iskelmäkappaleita. Albumin nimikkokappale "Suuntatähti" on Olli Leppäsen ja Mäkimattilan käsialaa. Ensimmäisen kerran se julkaistiin 2011 Olli Leppäsen levyllä "Elämä on tässä".
Mäkimattila julkaisi vuonna 2014 joululevyn nimeltä "Joulumuistoni," jonka nimikkokappale on levyn tuottajana toimineen Mika Toivasen säveltämä ja Mäkimattilan sanoittama. Kappale perustuu hänen samannimiseen runoonsa.
Mäkimattilalta ilmestyi "Yössä soi Americano" -niminen sooloalbumi lokakuussa 2015 ja seuraava pitkäsoitto "Varjoista valoihin" marraskuussa 2016.
Mäkimattila julkaisi vuonna 2018 albumin "Olet maailmassa ainut" huhtikuussa 2018 yhdessä Riku Niemi Orchestran kanssa. Albumi sisältää muista soololevyistä poiketen uusia kappaleita, joista suurin osa on Niemen kirjoittamia. Helsingin Sanomat antoi albumille täydet viisi tähteä. Niemen säveltämästä ja Mäkimattilan sanoittamasta "Rakkautesi on valo" -kappaleesta on julkaistu myös musiikkivideo.
Mäkimattila on oman soolotuotantonsa lisäksi levyttänyt Heidi Pakarisen kanssa kappaleet "Tango kuuluu kaikille" ja "Siks' oon mä suruinen". "Tango kuuluu kaikille" on myös Mäkimattilan sanoitus. Tämän lisäksi Mäkimattila on sanoittanut Heidille kappaleen "Sitä et koskaan kysynyt".
Mäkimattila purki levytyssopimuksensa Sony Music Finlandin kanssa kesällä 2020. Ansioistaan tanssi- ja viihdemusiikin alalla Mäkimattilalle myönnettiin vuoden 2022 Kullervo Linna -palkinto yhdessä sanoittaja Eija Hinkkalan kanssa.
Yksityiselämä.
Mäkimattila haki syksyllä 2022 avioeroa. Hänellä on kolme tytärtä. Hän on julkisuudessa kertonut kärsineensä alkoholiongelmasta, mutta lopettaneensa juomisen kokonaan vuonna 2011.
This Kiss

This Kiss on kanadalais-artisti Carly Rae Jepsenin kappale hänen toiselta studioalbumilta ja ensimmäiseltä kansainväliseltä julkaisulta, Kissiltä. Kappaleen sanoittivat Jepsen, Matthew Koma, Kelly Covell ja RedFoo elektropopduo LMFAO:sta sähköpostitse, tekstiviestitse ja puheluilla. Kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä 10. syyskuuta 2012.
"This Kiss" sai pääosin positiivista palautetta kriitikoilta, jotka vertailivat sitä "Call Me Maybeen" ja "Good Timeen". Se kuitenkin epäonnistui edeltäneiden kappaleiden kaltaisen suosion saamisessa, yltäen kolmen parhaan joukkoon vain Belgian Flanderin Ultratip-listalla ja Etelä-Korean singlelistalla, samalla kun se ei päässyt kymmenen parhaan joukkoon esimerkiksi Kanadassa ja Isossa-Britanniassa. Yhdysvalloissa kappale pääsi 86. sijalle Billboard Hot 100 -listalla ja 37. sijalle Pop Songs-listalla. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin ensimmäisenä Fun Size-elokuvan ensi-illassa 26. lokakuuta 2012, ja siinä näytetään kun Jepsen flirttailee klubilla miehen kanssa. Edistääkseen kappaleen julkaisua singlenä, Jepsen esitteli "This Kissin" The Ellen DeGeneres Showssa, Late Show With David Lettermanissä, sekä American Music Awards 2012-tapahtumassa.
Eerste divisie (amerikkalainen jalkapallo)

Eerste divisie on amerikkalaisen jalkapallon alempi sarjataso Alankomaissa. Vuonna 2023 sarjaan osallistui viisi joukkuetta.
Alankomaissa oli kaksi kilpailevaa lajiliittoa vuosina 1997–2001. Liittojen yhdistettyä luotiin kolmiportainen sarjajärjestelmä aiemman kahden kilpailevan sarjan sijasta. Alankomaiden toinen sarjataso oli nimeltään "Tweede divisie" ja kolmas "Derde divisie". Vuonna 2014 maan pääsarja otti nimekseen Eredivisie ja toinen ja kolmas sarjataso yhdistyivät Eerste divisieksi, jossa oli A- ja B-sarjat. Vuodesta 2015 lähtien Eerste divisiessa on ollut vain yksi sarja.
Niko Malinen

Niko Malinen (s. 27. elokuuta 1990 Rautjärvi) on suomalainen koripalloilija, joka on viimeksi edustanut UU-Korihaita. Hän on pelannut urallaan 20 nuorten maaottelua.
Ura.
Malinen on HoNsUn kasvatti, mutta hän pelasi ensimmäistä kertaa I-divisioonaa BC Jyväskylän paidassa kaudella 2006–2007. Hän edusti samaan aikaan junioritasolla HoNsUa, jonka paidassa hän voitti A-poikien SM-sarjan pistetilaston kaudella 2008–2009 (23,5 pistettä ottelua kohden). Malinen edusti BC Jyväskylää vuoteen 2011 asti, jonka jälkeen hän siirtyi pääsarjatasolle Korihaihin. Ensimmäisellä Korisliiga-kaudellaan hän teki 3,7 pistettä sekä otti 1,3 levypalloa ottelua kohden.
Schwarzenberg (suku)

Schwarzenberg on vanha keskieurooppalainen aatelissuku. Se on alkujaan frankkilaisen Seinsheimin suvun haara. Suvun kantaisä oli keisari Sigismundin sotapäällikkö Erkinger von Seinsheim (1362–1437), joka sai vuonna 1429 paronin arvon ja alkoi käyttää nimeä "Schwarzenberg" Frankenissa omistamansa samannimisen linnan mukaan. Hänen pojistaan saivat alkunsa suvun kaksi päähaaraa. Nuorempi haara sai vuonna 1566 kreivin arvon, mutta sammui vuonna 1646. Vanhempi haara korotettiin vuonna 1599 kreivilliseen arvoon ja vuonna 1670 valtakunnanruhtinaiksi. Tällä haaralla oli laajat maaomistukset Böömissä, Baijerissa, Itävallassa, Steiermarkissa ja Unkarissa. Vanhempi haara jakautui 1700-luvun lopulla kahteen majoraattiin. Niistä vanhempi sammui mieslinjalta vuonna 1965.
Tunnettuja sukuun kuuluneita ovat olleet muun muassa saksalainen oikeusoppinut Johann von Schwarzenberg (1463–1528), itävaltalainen sotamarsalkka Karl Philipp zu Schwarzenberg (1771–1820), Itävallan pääministeri Felix zu Schwarzenberg (1800–1852) sekä Tšekin ulkoministeri Karel Schwarzenberg (1937–2023), joka oli suvun päämies.
Veitsikalat (heimo)

Veitsikalat (Gymnotidae) on veitsikalojen lahkoon kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Keski- ja Etelä-Amerikan makeista vesistä. Toisinaan eräitä veitsikalalajeja pidetään myös akvaariokaloina.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat veitsikalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Heimoon kuuluu 2 sukua ja 33 lajia. Aikaisemmin sähköankeriaan ("Electrophorus electricus") katsottiin muodostavan oman sähköankeriaiden (Electrophoridae) heimonsa, mutta laji on sittemmin siirretty osaksi veitsikalojen heimoa. Heimon suurin laji on sähköankerias, joka voi saavuttaa 2,2 metrin pituuden. "Gymnotus"-suvun lajit kasvavat suurimmillaan 60–100 cm pitkiksi. Tyypillisiä piirteitä ovat pitkä ja ankeriasmainen ruumis, selkäevän puuttuminen ja hyvin pitkä pyrstöstä lähes kalan kuonoon asti ulottuva peräevä. Veitsikaloilla on sähköelin, jolla ne pysytyvät tuottamaan sähköpurkauksia. Voimakkaimman purkauksen tuottaa sähköankerias, joka voi tuottaa jopa 600 V:n purkauksen. "Gymnotus"-suvun lajien tuottama sähkökenttä on huomattavasti heikompi. Monet veitsikalat voivat elää vähähappisissa olosuhteissa ja hengittää happea myös ilmasta.
Levinneisyys ja elintavat.
Veitsikalalajien levinneisyys ulottuu Meksikon eteläosista ja Keski- ja Etelä-Amerikan läpi Argentiinaan. Ne elävät hitaasti virtaavissa joissa ja järvissä sekä soilla. Veitsikalat käyttävät sähköelintään saaliseläinten, kalojen ja äyriäisten, paikantamiseen ja ympäristönsä tarkkailuun. Eräät lajit kuten veitsikala ("Gymnotus carapo") ovat paikallisesti tärkeitä ruokakaloja.
Aleksi Alanen

Aleksi Alanen (s. 9. tammikuuta 1991 Lahti) on suomalainen koripalloilija, joka on edustanut Lahti Basketballia kaudesta 2015−2016 lähtien. Hän on pelannut urallaan 29 nuorten maaottelua.
Ura.
Alanen on Namika Lahden kasvatti ja hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010. Lisäksi hän pelasi I-divisioonaa seuran farmijoukkueessa. Kausi 2011–2012 oli Alasen läpimurtokausi ja hän teki Korisliigassa 7,6 pistettä ottelua kohden. Kesällä 2013 hän teki Namika Lahden kanssa jatkosopimuksen.
Maurice Michael Otunga

Maurice Michael Otunga (31. tammikuuta 1923 Chebukwa – 6. syyskuuta 2003) oli kenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Otunga oli ensimmäinen papiksi, piispaksi, arkkipiispaksi ja kardinaaliksi päässyt kenialainen.
Elämä.
Lapsuus ja nuoruus.
Otungan isä oli perinteinen bukusujen heimopäällikkö, jolla oli kymmeniä vaimoja. Hänen äitinsä oli ennustaja. Otunga kääntyi katolilaiseksi ja sai kasteen vuonna 1935; myös hänen vanhempansa kastettiin 1960-luvulla.
Otunga kieltäytyi vuonna 1947 päällikön asemasta isänsä vetäydyttyä. Sen sijaan hän aloitti vuonna 1947 opintonsa Paavillisessa Urbaniana-yliopistossa. Hän sai teologian lisensiaatin syyskuussa 1951.
Kirkollinen ura.
Otungan vihki papiksi Kisumuun Pietro Fumasoni Biondi 3. lokakuuta 1950. Hänet nimitettiin Kisumun vihkipiispaksi sekä Tacapaen titulaaripiispaksi 17. marraskuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1957. Pääkonsekraattorina toimi James Robert Knox, jota avustivat Frederick Hall ja John Joseph McCarthy.
Otunga sai 21. toukokuuta 1960 nimityksen Kisiin piispaksi ja 20. tammikuuta 1964 lisäksi Kenian sotilaspiispaksi.
15. marraskuuta 1969 Otunga siirrettiin Kisiin piispan tehtävistä Nairobin koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Polymartiumin titulaariarkkipiispaksi. 24. lokakuuta 1971 hänestä tuli Nairobin arkkipiispa. Hänet ylennettiin kardinaaliksi ja nimitettiin San Gregorio Barbarigo alle Tre Fontanen kardinaalipapiksi 5. maaliskuuta 1973. Hän jäi eläkkeelle Nairobin arkkipiispan tehtävistä 21. huhtikuuta 1997 ja Kenian sotilaspiispan tehtävistä 29. elokuuta 1997.
Otunga osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja kahteen konklaaviin (molemmat 1978). 
Myöhemmät vaiheet.
Eläkkeelle jäätyään Otunga asui vanhainkodissa. Hän kuoli Mater Misericordiae -sairaalan teho-osastolla Nairobissa sydänpysähdykseen oltuaan pitkään sairaana.
Helmikuussa 2005 ilmoitettiin, että Otungan beatifikaation suunnittelu oli aloitettu. Tämän yhteydessä hänet siirrettiin Saint Austin -hautausmaalta Resurrection Gardensiin. Uudelleenhautaus tapahtui salaisesti 24. elokuuta 2005; toimenpidettä olivat vastustaneet bukusuyhteisön edustajat, jotka uskoivat sen voivan johtaa kiroukseen.
Elfyn Evans

Elfyn Rhys Evans (s. 28. joulukuuta 1988 Dolgellau, Wales) on walesilainen toisen polven ralliautoilija.
Ralliura.
Vuonna 2006 Evans sijoittui toiseksi F1000 Rally Championship -sarjassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui kolmanneksi Fiesta Sporting Trophy -sarjassa. Vuonna 2008 Evans voitti sekä Englannin että Irlannin Fiesta Sporting Trophy -sarjojen mestaruudet. Vuonna 2010 Evans voitti Fiesta SportTrophy UK ja Junior British Rally Championship -sarjojen mestaruudet.
Vuonna 2011 Evans sijoittui toiseksi British Rally Championship-sarjassa. Seuraavana vuonna hän voitti WRC Academy -sarjan mestaruuden.
Tehdaskuljettajana MM-tasolla.
Evans otti uransa ensimmäiset MM-pisteet kaudella 2013 Sardinian rallista, jossa hän sijoittui Fordin tehdastallin Ford Fiesta RS WRC -autolla kuudenneksi.
Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Evans saavutti kolmannella sijalla keskeytysten sävyttämässä vuoden 2015 Argentiinan rallissa. Seuraava palkintosija tuli Korsikassa 2015, jossa sijoitus oli 2. Kolmas palkintosija tuli hienon taistelun jälkeen Argentiinan MM-rallista 2017, jossa oli lähellä myös uran ensimmäinen voitto, sijoitus toinen. Hän sijoittui toiseksi myös Suomen rallissa ennen kuin otti uransa ensimmäisen voiton Walesin rallissa 2017.
Vuonna 2019 Evans loukkasi selkänsä ja joutui vetäytymään kilpailusta. Hän joutui olemaan poissa Suomen, Saksan ja Turkin ralleista. Loukkaantuminen tapahtui MM-sarjan ulkopuolisessa kilpailussa Virossa heinäkuussa. Evans palasi auton rattiin kymmenen viikon jälkeen syyskuussa Walesin ralliin.
Evans siirtyi kaudeksi 2020 Toyota Gazoo Racingille. Hän otti uransa toisen voiton kauden toisessa kilpailussa Ruotsissa, ja hänestä tuli ensimmäinen Ruotsin rallin voittanut brittikuljettaja. Syyskuussa 2020 Evans voitti Turkin MM-rallin. Evans johti sarjaa ennen Monzan rallia, mutta menetti johtopaikan tieltä suistumiseen sekä kuljettajien mestaruuden Sébastien Ogierille.
Kaudella 2023 Evans voitti Kroatian rallissa ja Suomen rallissa.
Kaudella 2024 Evans sijoittui kuljettajien MM-sarjassa toiseksi Thierry Neuvillen jälkeen. Evans voitti kaudella Japanin rallin.
Muuta.
Evans on kotoisin Walesin kymrinkielisimmästä kreivikunnasta Gwyneddistä, ja hän puhuu itsekin kymriä äidinkielenään. Evansin isä on walesilainen entinen ralliautoilija ja Britannian mestari Gwyndaf Evans. Uransa jälkeen hän on johtanut Evansin suvun omistamaa Ford-autokauppaa kotikaupungissaan Dolgellaussa. Yritys myös tukee Elfynin ralliuraa, ja oli osatekijänä hänen sopimuksessaan Fordin kanssa.
José Rojas Rojas

José Rojas Rojas nuorempi (s. 18. elokuuta 1956 Cebu City) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Caceresin (Nueva Caceresin) arkkihiippakuntaan Teopisto Valderrama Alberto 29. maaliskuuta 1981. Hänet nimitettiin Caceresin vihkipiispaksi sekä Idassan titulaaripiispaksi 25. heinäkuuta 2005, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Franco, jota avustivat Adolfo Tito Yllana ja Leonardo Zamora Legaspi. 
Rojas Rojas sai 19. toukokuuta 2008 nimityksen Libmananin prelaatiksi, jonka virkaan hänet asetettiin 2. heinäkuuta. Libmananista tuli hiippakunta 25. maaliskuuta 2009, jolloin Rojas Rojasista tuli sen ensimmäinen piispa.
Eino Rantanen

Eino Rantanen (15. joulukuuta 1904 Juupajoki – 7. elokuuta 1961 Tammela) oli suomalainen jalkapalloilija ja urheiluvaikuttaja. Rantanen voitti Tampereen Palloveikoissa neljä Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruutta ja edusti TUL:n jalkapallojoukkuetta 40 kansainvälisessä ottelussa. Hän osallistui myös kolmasti työläisolympialaisiin. Myöhemmin Rantanen toimi muun muassa Eerikkilän urheiluopiston johtajana.
Elämä ja ura.
Pelaajana.
Juupajoen Korkeakoskella syntynyt Rantanen työskenteli pitkään kenkäteollisuudessa Tampereella. 1920-luvun alussa käynnistyneellä peliurallaan hän edusti pelanneita Tampereen Kisatovereita, Tampereen Palloveikkoja ja Helsingin Kullervoa. TPV:ssä Rantanen voitti neljä TUL:n mestaruutta vuosina 1932, 1934, 1938 ja 1940.
Vuosina 1925–1938 Rantanen pelasi Työväen Urheiluliiton jalkapallojoukkueessa 40 kansainvälistä ottelua. Hän oli ensimmäisen kerran mukana, kun TUL kohtasi Helsingissä pelatussa ottelussa Neuvostoliiton. Rantanen osallistui TUL:n joukkueessa myös työläisolympialaisiin vuosina 1925, 1931 ja 1937. Hän on tiettävästi ainoa kaikissa kolmissa työläisolympialaisten kesäkisoissa mukana ollut urheilija. 
Urheiluvaikuttajana.
1930-luvulla Rantanen toimi TUL:n Tampereen piirin puheenjohtajana ja oli Tampereen kaupungin urheilulautakunnan jäsen. Hän oli myös aktiivisesti mukana sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön toiminnassa. 1930-luvun lopussa TUL:n liittovaltuuston pohtiessa SVUL:n kanssa tehtävää yhteistyötä Rantanen kuului sitä vastustaneeseen oppositioon. Liittokokouksissa hän puhui puhtaan työläisurheilun puolesta ja pelkäsi porvarien kanssa tehtävän yhteistyön heikentävän TUL:n aatteellista pohjaa. Rantanen vastusti myös talvisodan jälkeen hyväksyttyä uutta periaateohjelmaa, joka lievensi liiton kantoja.
Vuodesta 1942 lähtien Rantanen työskenteli Helsingissä TUL:n jaostosihteerinä ja 1947 hänet nimitettiin jaostopäälliköksi. Heinäkuussa 1954 Rantanen aloitti Suomen Palloliiton perustaman Eerikkilän urheiluopiston ensimmäisenä johtajana. Hän hoiti tehtävää elokuussa 1961 tapahtuneeseen äkilliseen kuoleemansa saakka. TUL:n ansiomerkkien lisäksi Rantaselle myönnettiin muun muassa SPL:n kultainen ansiomerkki sekä Suomen urheilun kultainen ansioristi.
Kameruninbulbuli

Kameruninbulbuli ("Eurillas curvirostris") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kameruninbulbulia tavataan Afrikassa Guineasta Kamerunin kautta Kenian länsiosiin ja Angolan pohjoisosiin ulottuvalla alueella. Lajin on kuvattu olevan runsaslukuinen osissa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltaviiksibulbuli

Keltaviiksibulbuli ("Eurillas latirostris") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltaviiksibulbulia tavataan Afrikassa Senegalista Nigerian ja Kamerunin kautta Keniaan, Tansaniaan ja Angolaan ulottuvalla alueella. Sen on kuvattu olevan usein yleisin bulbuli, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ohutnokkabulbuli

Ohutnokkabulbuli ("Stelgidillas gracilirostris") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ohutnokkabulbulia tavataan Afrikassa Senegalista Nigerian kautta Etelä-Sudaniin ja Keniaan sekä Angolan pohjoisosiin asti. Sen on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Japanin Grand Prix 2013

Japanin Grand Prix 2013 (virallisesti 2013 Formula 1 Japanese Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2013 15. osakilpailu, joka ajettiin 13. lokakuuta Suzukan moottoriradalla Japanissa. Kilpailun voitti Sebastian Vettel.
Vapaat harjoitukset.
Caterhamin kolmoskuljettaja Heikki Kovalainen ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Charles Picin tilalla.
Tiheikköbulbuli

Tiheikköbulbuli ("Eurillas ansorgei") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tiheikköbulbulia tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen tai paikallisesti melko yleinen. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Adolfo Tito Yllana

Adolfo Tito Yllana (s. 6. helmikuuta 1948 Naga City) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti. Hänet vihki papiksi Caceresin (Nueva Caceres) arkkihiippakuntaan Teopisto Valderrama Alberto 19. maaliskuuta 1972. Hänet nimitettiin Montecorvinon titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Papua-Uuteen-Guineaan 13. joulukuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Leonardo Sandri ja Robert Sarah.
Yllana sai 5. helmikuuta 2002 lisäksi nimityksen nuntiukseksi Salomonsaarille. 31. maaliskuuta 2006 hänet siirrettiin nuntiukseksi Pakistaniin ja 20. marraskuuta 2010 Kongon demokraattiseen tasavaltaan.
Hapoel

Hapoel ( ’työläinen’) on Israelissa toimiva urheilujärjestö. Se perustettiin työläisurheilujärjestöksi vuonna 1926 osana Israelin ammattiliittojen keskusjärjestöä Histadrutia. Ensimmäinen Hapoel-seura oli aloittanut toimintansa kaksi vuotta aikaisemmin Haifan kaupungissa paikallisten työläisten jalkapalloseurana.
Palestiinan brittiläisen mandaatin aikana Hapoel toimi erillään toisesta urheilujärjestöstä Maccabista molempien järjestäessä omaa kilpailutoimintaansa. Israelin valtion perustamisen jälkeen vuonna 1951 ne avasivat kilpailunsa myös toisen järjestön urheilijoille.
Hapoel oli jäsenenä ennen toista maailmansotaa toimineessa Sosialistisessa urheiluinternationaalissa ja teki sen kautta yhteistyötä muiden työläisurheilujärjestöjen kanssa. Hapoelin urheilijat osallistuivat muun muassa vuoden 1937 työläisolympialaisiin. Nykyään Hapoel on Kansainvälisen työläisurheiluliiton (CSIT) jäsen.
Evarist Pinto

Evarist Pinto (s. 31. joulukuuta 1933 Goa) on pakistanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Karachin arkkihiippakuntaan 6. tammikuuta 1968 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Castra Severianan titulaaripiispaksi 17. helmikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Simeon Anthony Pereira, jota avustivat Max John Rodrigues ja Andrew Francis. 
Pinto sai 20. marraskuuta 2002 nimityksen Karachin apostoliseksi hallitsijaksi ja 5. tammikuuta 2004 sen arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 25. tammikuuta 2012.
Aníta Hinriksdóttir

Aníta Hinriksdóttir (s. 13. tammikuuta 1996) on islantilainen keskimatkojen juoksija.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Barcelonassa 2012 hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän selviytyi välieriin 800 metrillä. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa Donetskissa 2013 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 2.01,13. Anítan kultamitali oli Islannin ensimmäinen mitali alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja Islannin ensimmäinen kultamitali maailmanlaajuisissa yleisurheilun arvokilpailuissa. Viikko Donetskin MM-kilpailuiden jälkeen hän voitti kultaa 800 metrillä alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Rietissä. Hänestä tuli ensimmäinen islantilainen voittaja tämän ikäluokan EM-kilpailuissa. 
Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 Anítan juoksi 800 metrin alkuerissä ajan 2.01,03, joka olisi sivunnut nuorten sisäratojen maailmanennätystä, mutta hänet hylättiin lopulta ratarikon vuoksi. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessa 2014 Aníta keskeytti 800 metrin loppukilpailussa. Zürich EM-kilpailuissa 2014 hän selviytyi 800 metrillä välieriin. Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 hän sijoittui 800 metrillä viidenneksi. Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Eskilstunassa 2015 hän sijoittui 800 metrillä kolmanneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui alkuerissä.
Aníta sijoittui 2016 viidenneksi Portlandin MM-hallikilpailujen 800 metrillä ajalla 2.02,58. Amsterdamin EM-kilpailuissa hän oli samalla matkalla kahdeksas. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä, vaikka juoksi uuden Islannin ennätyksen 2.00,14. Belgradin sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 hän sai 800 metrillä pronssia ajalla 2.01,25. Bydgoszczin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti 800 metrillä hopeaa ajalla 2.05,02. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui saman matkan alkuerissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa Birminghamissa 2018 hän karsiutui 1 500 metrin alkuerissä. Saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa hänet hylättiin 800 metrin välieräjuoksussa.
Anítalla on useita Islannin nuorten ja aikuisten ennätyksiä eri juoksumatkoilla. Aikuisten ennätykset hänellä on ulkoradoilla 800, 1 000 ja 1 500 metrin juoksuissa, maililla ja 2 000 metrin estejuoksussa sekä sisäradoilla 600, 800 ja 1 500 metrillä. 800 metrillä hän on kolmesti parantanut sisäratojen alle 20-vuotiaiden Euroopan-ennätystä; tammikuussa 2014 aikaan 2.01,81, helmikuussa 2015 aikaan 2.01,77 ja maaliskuussa 2015 aikaan 2.01,56.
Anítan täti Martha Ernstsdóttir on myös kilpaillut kestävyysjuoksussa.
Lähde: Tilastopaja