CFA-frangi

CFA-frangi eli CFA (, alun perin "Colonies françaises d'Afrique" eli "Ranskan siirtomaat Afrikassa", myöhemmin "Communautés financières d'Afrique" eli "Afrikan taloudellinen yhteisö") on kahden valuutan nimi. 
Länsi-Afrikan CFA-frangia käytetään kahdeksassa länsiafrikkalaisessa maassa ja Keski-Afrikan CFA-frangia käytetään kuudessa keskiafrikkalaisessa maassa. Molempien arvo on sidottu kiinteällä valuuttakurssilla euroon Ranskan takaamana. 1 euro = 655,957 CFA-frangia.
Vaikka teoreettisesti CFA-frangit ovat kaksi eri valuuttaa, ne ovat vaihdettavissa toistensa kanssa.
CFA-frangi oli tarkoitus korvata ECO-valuutalla vuoden 2020 lopulla, mutta uuden valuutan käyttöönottoa on lykätty vuoteen 2027.
Historia.
CFA-frangi perustettiin 26.12.1945 yhdessä CFP-frangin kanssa. Syy valuutan luomiseen oli Ranskan frangin heikkous heti toisen maailmansodan jälkeen. Kun Ranska ratifioi Bretton Woodsin sopimuksen joulukuussa 1945, Ranskan frangi devalvoitiin, jotta se voitiin kiinnittää Yhdysvaltain dollarin kurssiin. Ranskan siirtomaissa luotiin uusia valuuttoja, joilla pyrittiin vapauttamaan ne voimakaista devalvaatioista, mikä helpotti Ranskan vientiä.
Valuuttana.
CFA-frangi luotiin kiinteällä valuuttakurssilla suhteessa Ranskan frangiin. Tätä vaihtokurssia muutettiin vain kaksi kertaa: vuonna 1948 ja vuonna 1994.
Vuosien 1960 ja 1999 tapahtumat olivat pelkästään Ranskassa käytössä olevien valuuttojen muutoksia: CFA-frangin suhteessa Ranskan frangiin /euroon muuttui vasta vuosina 1948 ja 1994.
CFA-frangia käyttävien Afrikan maiden on täytynyt tallettaa 50 prosenttia valuutasta Ranskan valtiovarainministeriön hallitsimille tileille. Ranskan keskuspankki on vastuussa frangin painamisesta. 
Kritiikkiä ja protesteja.
Kannattajiensa mukaan CFA-frangi tuo taloudellista turvaa ja edullisen valuutan arvon. Vastustajien mielestä se suosii ranskalaisia yrityksiä ja hidastaa talouskasvua Afrikan maissa. 
CFA-frangin arvoa on kritisoitu laajalti liian korkeaksi, mistä monet taloustieteilijät uskovat Afrikan maiden kaupunkieliittiä suosiviksi, koska he voivat ostaa maahan tuotuja tavaroita edullisesti sellaisten maanviljelijöiden kustannuksella, jotka eivät voi helposti viedä maataloustuotteita ulkomaille. Vuoden 1994 devalvointi pyrki vähentämään epätasapainoa.
Afrikassa on järjestetty lukuisia CFA-frangia ja ranskalaista uuskolonialismia vastustavia protesteja. Frangin vastaisen liikehdinnän keulakuva on ranskalais-beniniläinen aktivisti, taiteilijanimeltään Kémi Séba, jolla on Facebookissa lähes 800 000 seuraajaa.
Historialliset kurssit.
Aikajana CFA-frangin käytössä.
Ajan myötä CFA-frangin käyttävät maat ja alueet ovat muuttuneet, koska jotkin maat alkoivat ottaa käyttöön omia valuuttojaan. Pari maata Länsi-Afrikassa on myös päättänyt ottaa CFA-frangin käyttöönsä, vaikka eivät olekaan olleet koskaan Ranskan siirtomaita.
CFA-frangin versiot.
CFA-frangista on kaksi versiota, läntinen ja keskinen, joilla on eri keskuspankki. Kummallakin versiolla on omat setelinsä ja kolikkonsa, jotka kelpaavat maksuvälineiksi vain omilla alueillaan. 
Länsi-Afrikan CFA-frangia valvoo Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankki Dakarissa, Senegalissa ja Keski-Afrikan CFA-frangia valvoo Keski-Afrikan keskuspankki Yaoundéssa, Kamerunissa. Kokonaisuutena CFA-frangi on Ranskan valtiovarainministeriön takaama.