Rakkaudenyö

Rakkaudenyö () on Clarence Brownin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1932. Elokuvan pääosissa ovat Joan Crawford, Robert Montgomery ja Nils Asther. Muissa rooleissa ovat muun muassa Lewis Stone ja May Robson. Crawford näyttelee rakkaudesta ja kiristyksestä kertovan tarinan nimiroolin.
"Rakkaudenyö" perustuu Marie Adelaide Belloc Lowndesin romaaniin "Letty Lynton" vuodelta 1931. Käsikirjoituksen romaanin pohjalta laati John Meehan. Sovituksen laati Wanda Tuchock. Elokuvan tuottivat Hunt Stromberg ja Irving Thalberg. Elokuvan tuotantoyhtiö ja jakelija oli Metro-Goldwyn-Mayer.
"Rakkaudenyöstä" on sittemmin tullut tunnettu siksi, että se on vaikeasti saatavilla; MGM rikkoi aikanaan tekijänoikeuksia ja joutui vuosikymmeniä kestäneeseen lakisotkuun. Elokuva voidaan vapauttaa kunnolla vasta vuonna 2025, kun tekijänoikeudet ovat vanhentuneet. Siitä on kuitenkin tehty useita kopioita, joista on tehty myös DVD-kopioita. "Rakkaudenyö" muistetaan myös Letty Lyntonin mekosta, jonka suunnitteli Adrian. Tavarataloyritys Macy's kopioi mekon vuonna 1932, ja siitä tuli suuri muotivillitys. Mekkoa myytiin Yhdysvalloissa yli 500 000 kappaletta, joidenkin lähteiden mukaan yli miljoona. "Rakkaudenyö" on klassinen esimerkki "Pre-Code"-ajan Hollywood-elokuvasta: elokuvan pääosan esittäjä (Letty) pääsee pälkähästä.
Juoni.
Varakas seurapiirineiti Letty Lynton (Joan Crawford) palaa takaisin New Yorkiin hylättyään rakastajansa Emile Renaulin (Nils Asther) Etelä-Amerikkaan. Letty oli asunut Uruguayn Montevideossa ja halusi erota Renaulista. Matkalla takaisin New Yorkiin, Lettylle syntyy laivalla romanssi varakkaan amerikkalaisen Jerry Darrowin (Robert Montgomery) kanssa. Renaul on kuitenkin odottamassa Lettyä New Yorkissa ja eikä jätä häntä rauhaan, joten Letty myrkyttää hänet. Kun etsivät vievät hänet asianajajatoimistoon, Jerry kehittelee alibin.
Tuotanto.
"Rakkaudenyön" kuvaukset alkoivat 24. helmikuuta 1932. Elokuva kuvattiin MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä 347 000 dollarin budjetilla. Kuvaukset päättyivät 28. maaliskuuta 1932. Elokuvaa kuvattiin työnimillä "Promiscuous" ja "Redeemed".
Clark Gablen oli alun perin tarkoitus näytellä miespääosan, mutta MGM halusi rangaista Gablea ja Crawfordia heidän suhteestaan, joten Robert Montgomery valittiin elokuvaan Gablen sijaan.
"Rakkaudenyö" perustuu löyhästi Madeleine Smithin elämään, jonka tarina kerrotaan tarkemmin David Leanin "Ei syyllinen – eikä syytön" -elokuvassa (1950).
Julkaisu ja vastaanotto.
"Rakkaudenyö" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 29. huhtikuuta vuonna 1932. New Yorkin ensi-ilta oli seuraavana päivänä. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 14. toukokuuta 1932. Suomessa elokuva sai ensi-illan 10. joulukuuta vuonna 1932. "Rakkaudenyö" kiellettiin Isossa-Britanniassa perusteena "elokuvan juoni oikeuttaa tekemään henkirikoksen saamatta rangaistusta".
"Rakkaudenyö" oli sekä taloudellinen että kriittinen menestys. Elokuva tuotti yhteensä 1 172 000 dollaria, joista 754 000 dollaria Yhdysvalloissa.
"Photoplay" kommentoi elokuvaa "mukaansatempaavavaksi" ja kehui roolisuorituksia todeten, että "Joan Crawford on Lettynä parhaimmillaan", "Nils Asther on kiehtova roisto" ja "Robert Montgomery antaa taidokkaan roolisuorituksen". Lopuksi "Photoplay" tiivisti, että "ohjaus ja vahva näyttelijäkaarti tekevät "Rakkaudenyöstä" näkemisen arvoisen". "Motion Picture Herald" kehui elokuvaa muun muassa "erinomaisesti näytellyksi ja ohjatuksi tuotannoksi". Moninkertainen Oscar-voittaja Edith Head sanoi, että "Rakkaudenyö" on "vaikutusvaltaisin elokuva elokuvan historiassa".
Lakisotku.
"Rakkaudenyö" on ollut saavuttamattomissa siitä lähtien, kun liittovaltion hallinto-oikeus päätti 17. tammikuuta vuonna 1936, että MGM:n käyttämä elokuvan käsikirjoitus on liian samanlainen Edward Sheldonin ja Margaret Ayer Barnesin näytelmän "Dishonored Lady" (1930) juonen kanssa. MGM joutui lakisotkuun, kun studiota syytettiin plagioinnista, ettei se ollut ostanut näytelmän "Dishonored Lady" oikeuksia tai maininnut Sheldonia ja Ayer Barnesia elokuvan teksteissä. Oikeusjuttu kesti vuosia ja elokuva on edelleenkin tänä päivänä saavutettamattomissa tämän lakisotkun takia. Näytelmän tekijänoikeudet vanhenevat vuonna 2025, jolloin elokuva voidaan vapauttaa kokonaan 89 vuoden jälkeen. "Rakkaudenyöstä" on jäänyt kopioita, joista sittemmin on tehty DVD:eitä.
Vuonna 1947 United Artists julkaisi Robert Stevensonin ohjaaman "Häväisty nainen" ("Dishonored Lady") -elokuvan, joka pohjautuu Sheldonin ja Ayer Barnesin näytelmään. Elokuvan pääosassa on Hedy Lamarr.