tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Out of Nowhere (kappale)

”Out of Nowhere” on Johnny Greenin säveltämä ja Edward Heymanin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1931.
Kappaleen levytti ensimmäisenä Bing Crosby levy-yhtiö Brunswickille huhtikuussa 1931. Äänitteestä tuli Crosbyn ensimmäinen listaykköseksi noussut levy sooloartistina. Kappaletta käytettiin vuonna 1931 myös elokuvan "Dude Ranch" musiikkiraidalla. Myös Leo Reismanin orkesteri, laulajanaan Frank Munn, nousi kappaleella listoille sen julkaisemisvuonna.
Kappale on omistettu Greenin ensimmäiselle vaimolle, joka rohkaisi tätä aloittamaan musiikkiuran. Green oli valmistunut Harvardin yliopistosta ja työskenteli vuoden Wall Streetillä ennen ryhtymistään kokopäivätoimiseksi säveltäjäksi.
Kappale on erityisesti sointukulkunsa ansiosta suosittu improvisaatioväline jazzmusiikissa. Tenorisaksofonisti Coleman Hawkins teki vuonna 1937 Pariisissa levytyksen Benny Carterin ja Django Reinhardtin kanssa. Colemanin esityksen vaikutuksesta yksikään tenorisaksofoni ei levyttänyt kappaletta kahdeksaan vuoteen. Kappaleen ovat levyttäneet myös Charlie Parker, Sonny Stitt, James Moody ja Lena Horne.
Sävellys ja sanat.
Kappaleen sointukulkua on käytetty useissa myöhemmissä sävellyksissä. Tadd Dameronin ”Casbah”, Fats Navarron ”Nostalgia”, Billy Taylorin ”Conversion” ja Lennie Tristanon ”317 East 32nd Street” perustuvat kaikki ”Out of Nowheren” sointuihin. Kappale on rakenteeltaan A-B1-A-B2 ja alun perin G-duurissa.
Sanoituksessa kertoja laulaa kiintymyksestä ”tyhjästä ilmestyneeseen” rakkaaseensa ja pohtii mitä tapahtuisi jos tämä lähtisi pois hänen luotaan. Lopussa kertoja laulaa jäävänsä odottamaan rakkaansa paluuta.
Maykon

Maykon Daniel Elias Araújo eli Maykon (s. 20. huhtikuuta 1984 Araranguá, Santa Catarina, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja tai -linkki. Hän edustaa Portugalin Primeira Ligan Paços de Ferreiraa.
Maykon edusti kotimaassaan Série B:n Paulistaa ja Gamaa. Hän muutti Eurooppaan vuonna 2008, missä hänen ensimmäinen seuransa oli Portugalin liigan Belenenses. Kautta myöhemmin hän siirtyi saman sarjan Paços de Ferreiraan.
Lastentautien tutkimussäätiö

Lastentautien tutkimussäätiö – Stiftelsen för pediatrisk forskning on vuonna 1962 perustettu suomalainen säätiö, jonka tarkoitus on Suomen lasten terveyden ja hyvinvoinnin edistäminen. Tähän se pyrkii rahoittamalla lasten terveyteen ja hyvinvointiin liittyvää lääketieteellistä tutkimusta sekä edistämällä tutkimustulosten julkaisemista. Vuonna 2023 säätiö jakoi lastentautien tutkimuksen rahoitusta 2,6 miljoonaa euroa. Säätiö rahoittaa lasten ja nuorten sairauksiin, terveyteen ja hyvinvointiin liittyvää tieteellistä tutkimustyötä. Säätiön kotipaikka on Helsinki.
Säätiön ensimmäisen hallituksen muodostivat maisteri Kai Kivijärvi, varatuomari Lauri K. J. Tukiainen, arkkiatri Arvo Ylppö, professori C.-E. Räihä ja professori Niilo Hallman. Säätiötä johtaa hallitus, johon kuuluu neljästä seitsemään jäsentä. Hallituksen jäsenet valitsee hallitusneuvosto, joka kokoontuu kaksi kertaa vuodessa. Säätiön hallituksen puheenjohtajana toimii vuorineuvos Tor Bergman ja hallintoneuvoston puheenjohtajana senior partner Tuomo Raasio. 
Säätiön tärkeitä tukijoita ovat yhteistyökumppanit Lastenklinikoiden Kummit ja Suomen Kansanterveysyhdistys sekä yksityiset lahjoittajat. Säätiön tukemalla tutkimustyöllä on ollut keskeinen osuus muun muassa niin sanotun suomalaisen tautiperinnön selvittämisessä ja monen sairauden hoidon kehittämisessä. Säätiö myöntää henkilökohtaisia työskentelyapurahoja väitöskirjan valmisteluun, kliinikkotutkijalle väitöksen jälkeiseen työskentelyyn kotimaassa ja post doctoral ulkomaa –apurahoja työskentelyyn ulkomaisissa tutkimuslaitoksissa. Lisäksi säätiö palkitsee ansioituneita tutkijoita sekä rahoittaa professuureja ja tutkijoiden palkkaamista yliopistosairaaloissa.
Ron Kovic

Ron Kovic (s. 4. heinäkuuta 1946 Ladysmith, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Vietnamin sodan veteraani ja sodanvastustaja. 
Kovic on kirjoittanut omaelämäkerran "Born on the Fourth of July", jonka pohjalta Oliver Stone on ohjannut vuonna 1989 ensi-iltansa saaneen elokuvan "Syntynyt 4. heinäkuuta". Elokuvassa Kovicia esittää Tom Cruise. Kovic ja Stone tekivät elokuvan käsikirjoituksen yhdessä. Kovic sai käsikirjoituksesta Golden Globe -palkinnon ja oli ehdokkaana käsikirjoitus-Oscarin saajaksi. Kovicin kirja ilmestyi 1976, ja siitä on julkaistu vuonna 2005 uusi laitos, johon hän on kirjoittanut esipuheen.
Kovic liittyi merijalkaväkeen high schoolin jälkeen 1964. Hänet lähetettiin vuonna 1965 Vietnamiin, josta hän palasi välillä kotimaahan mutta lähti uudestaan vapaaehtoisena. Saatuaan siellä osuman hän halvaantui.
Kovicista on tullut Yhdysvalloissa tunnetuimpia rauhanaktivisteja, ja hänet on pidätetty kaksitoista kertaa.
Luokkakokous

Luokkakokous tarkoittaa koulussa samalla luokalla olleiden entisten oppilaiden tapaamista koulunkäynnin päätyttyä.
Vered Vinitzky-Seroussin mukaan luokkakokousta voidaan pitää yhtenä monista omaelämäkerrallisista tapahtumista, joihin voidaan lukea myös ensitreffit, työhaastattelut, juhlat eläköitymisen johdosta, ammatilliset tapaamiset, syntymäpäivät, vuosijuhlat, kotiinpaluut ja erilaiset terapiat. Näille tapahtumille on yhteistä, että niissä ihminen joutuu tekemään toisille selkoa elämänvaiheistaan. Luokkakokouksen tarkoitus on juhlistaa menneisyydessä olemassa ollutta ihmisten yhteisöä, johon on kuitenkin mahdollista palata nykyisyydessä.
Luokkakokous populaarikulttuurissa.
Luokkakokous on ollut monien elokuvien aiheena tai keskeisenä teemana, esimerkiksi yhdysvaltalaisissa elokuvissa "Grosse Pointe Blank – Palkkamurhaaja pikkukaupungista" (1997) ja "" (2012). Kotimaiset Luokkakokous (2015), Luokkakokous 2 – Polttarit (2016) ja Luokkakokous 3 (2021) -elokuvat ovat olleet erittäin katsottuja.
Myös Anssi Kelan kappaleessa ”1972” on teemaan viittaavia elementtejä.
Michael Fossum

Michael Edward Fossum (s. 19. joulukuuta 1957) on yhdysvaltalainen astronautti. Hän on lentänyt avaruussukkulalennoilla STS-121 ja STS-124 tehtäväspesialistina.
Fossum vietti lapsuutensa McAllenissa, Texasissa. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon koneenrakennuksesta Texasissa 1980 ja järjestelmäsuunnittelusta ylemmän korkeakoulututkinnon 1981 ilmavoimien teknologiainstituutissa. Vuonna 1997 hän suoritti avaruustieteestä ylemmän korkeakoulututkinnon.
Fossum valmistui Yhdysvaltain ilmavoimien koelentokoulusta 1985. Hän jätti aktiivipalveluksen vuonna 1992 työskennelläkseen NASAlle. Hän on kuitenkin edelleen Yhdysvaltain ilmavoimien reservin eversti ja on lentänyt yli 1000 tuntia 34 erilaisella lentokoneella.
Ura NASAssa.
Fossum työskenteli 1990-luvun alussa Johnsonin avaruuskeskuksessa ilmavoimille. 
NASA-uransa hän aloitti vuonna 1993. Järjestelmäinsinöörinä hän arvioi Sojuz-avaruukapselia ISS-avaruusaseman pelastautumiskapselina. Hän työskenteli myös NASAn X-38 pelastautumiskapselin prototyypin parissa laskeutumistestien johdossa.
Fossum valittiin NASAn astronauttikoulutukseen vuonna 1998. Hän osallistui ensimmäiselle avaruuslennolleen 4. heinäkuuta 2006 lennon STS-121 tehtäväspesialistina. Lento suuntautui ISS-avaruusasemalle, missä hän osallistui kolmelle avaruuskävelylle. Hän on osallistunut kuudelle avaruuskävelylle kokonaiskestoltaan 42 tuntia.
7. kesäkuuta 2011 Fossum laukaistiin lennolla Sojuz TMA-02M ISS-avaruusasemalle, missä hän toimii avaruusaseman pitkäkestoisen miehistön jäsenenä Retkikunta 28:n lentoinsinöörinä ja Retkikunta 29:n komentajana.
Fossum on naimisissa Melanie J. Londonin kanssa. Heillä on neljä yhteistä lasta.
Vauvakirja

Vauvakirja on kirjakaupassa myytävä leikekirja, johon talletetaan lapsuusajan muistoja. Kirjojen laajuus vaihtelee. Jotkut niistä alkavat jo odotusajasta, ja joissakin on tilaa kirjata vielä kouluikäisen lapsen muistoja. Tekstin lisäksi vauvakirjaan laitetaan valokuvia ja muita muistoesineitä. Jo vanhoihin vauvakirjoihin on talletettu esimerkiksi lapsen hiuskiehkuroita, piirroksia jalkapohjien ja kämmenien ääriviivoista tai asiakirjoja.
Yhdysvalloissa vauvakirjoja alettiin julkaista jo 1800-luvulla. 1910-luvulla niitä alettiin markkinoida suurelle yleisölle. Samoihin aikoihin imeväiskuolleisuus oli laskussa ja suhtautuminen äitiyteen muutoksessa. Terveysviranomaiset kannustivat äitejä pistämään merkille lapsensa mittoja ja kehityksen virstanpylväitä ja merkitsemään niitä ylös. Ensimmäisissä vauvakirjoissa olikin myös ohjeita vauvan terveydenhoitoa koskien. Erään vanhoja vauvakirjoja koskeneen tutkimuksen mukaan yhdysvaltalaiset vanhemmat kirjoittivat 1900-luvun alkupuolella paljon herkemmin taaperolle sattuneista arkisista onnettomuuksista, ja kirjoissa saattoi olla myös osioita niiden tallettamiseen. Toisen maailmansodan jälkeen vanhemmat eivät enää juurikaan kirjoittaneet onnettomuuksista.
Suomessa klassiseksi täytettäväksi vauvakirjaksi on muodostunut Arvo Lehtovaaran toimittama ja Maija Karman kuvittama "Kulta-aika lapsuuden". Sen ensimmäinen painos ilmestyi vuonna 1949, jonka jälkeen siitä otettu kymmeniä painoksia.
Sittemmin vauvakirjoja on syrjäyttänyt sosiaalinen media, koska vanhemmat ja muut lapselle tärkeät aikuiset voivat kirjata sinnekin lapsen sattumuksia ja odotusajan tapahtumia.
Natalie (elokuva)

Natalie () on Fred Coen ohjaama yhdysvaltalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa 13. heinäkuuta 1969. A. Martin Zweibackin kirjoittama elokuvakäsikirjoitus perustui Oscar-palkittuun Stanley Shapiron alkuperäiseen käsikirjoitukseen. Elokuvassa sivuroolissa näyttelee Al Pacino, jolle rooli oli ensimmäinen elokuvauralla.
Rakkaus lainassa (elokuva)

Rakkaus lainassa ("Something Borrowed") on vuoden 2011 romanttinen komediaelokuva, joka perustuu Emily Giffinin samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Luke Greenfield ja sen pääosassa näyttelevät Ginnifer Goodwin, Kate Hudson, Colin Egglesfield ja John Krasinski.
"Rakkaus lainassa" on saanut kielteisiä arvosteluita. Rotten Tomatoes -verkkosivusto, joka seuraa laajaa valikoimaa eri kriitikkojen arvosteluja, on tilastoinut elokuvan saaman keskiarvon tasolle 3,9/10 siten, että 15 % kaikkiaan 108 listatusta arvostelusta on pitänyt elokuvasta.
Martin Harnik

Martin Harnik (s. 10. kesäkuuta 1987 Hampuri, Länsi-Saksa) on saksalais-itävaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa 2. Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä lainalla pääsarjajoukkue Werder Bremenistä ja on pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkääjä.
Ura.
Hampurissa syntyneellä Harnikilla on saksalainen äiti ja itävaltalainen isä ja hän aloitti jalkapallon hampurilaisessa SC Vier-und Marschlandenssa vuonna 1992. Aikaisin vuonna 2006 Harnik siirtyi Werder Bremenin kakkosjoukkueeseen, joka pelasi Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Regionalligassa. Harnikilta jäi väliin lähes koko vuoden 2007 ensimmäinen osa välijalkojen luun murtumisen vuoksi. 
Kauden 2007–2008 alussa hänet nostettiin Werder Bremenin edustusjoukkueen mukaan Bundesliigaan. Hän teki seuran kanssa sopimuksen vuoteen 2010. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä 20-vuotiaana elokuussa 2007 Mestarien liigan karsintaottelussa Dinamo Zagrebia vastaan. Harnik debytoi Bundesliigassa kymmenen päivää myöhemmin ottelussa 1. FC Nürnbergiä vastaan ja teki ottelussa Bremenin 1-0-voittomaalin oltuaan kentällä vain kahdeksan minuuttia. Elokuussa 2009 Harnik jätti seuransa Werden Bremenin vapaana agenttina ja hänet lainattiin kuusi päivää myöhemmin Fortuna Düsseldorfiin. Hän oli seuran paras maalintekijä 13 osumallaan 30 2. Bundesliigan pelissä muttei halunnut jäädä seuraan sopimuksensa päättyessä.
Heinäkuussa 2010 Harnik siirtyi VfB Stuttgartiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän onnistui maalinteossa 32 pääsarjaottelussa 9 kertaa ja saavutti toisella kaudellaan Stuttgartissa läpimurtonsa tehden 17 maalia 34 ottelussa.
Maajoukkueura.
Harnik olisi ollut edustuskelpoinen myös Saksan maajoukkueeseen, mutta pelasi Itävallan maajoukkueessa junioreista asti. Hän debytoi A-maajoukkueessa elokuussa 2007 Tšekkiä vastaan ja teki samassa ottelussa myös maalin. Hän kuului Itävallan joukkueeseen vuoden 2008 EM-kilpailuissa ja pelasi Itävallan kotikisoissa kaikissa alkulohkon otteluissa. Hän oli mukana myös vuoden 2016 EM-kilpailuissa.
Immersiomenetelmä

Immersiomenetelmä on tapa mitata jalokiven tai mineraalin valon taitto karkeasti taitekertoimeltaan tunnetun nesteen avulla.
Immersiomenetelmässä viistehiottu läpinäkyvä kivi upotetaan nesteeseen, ja nesteen läpi näkyvät kiteen ääriviivat kertovat kiteen valon taiton suhteessa nesteen valon taittoon.
A Rocket to the Moon

A Rocket to the Moon oli yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 2006 Braintreessa, Massachusettsissa. Yhtyeen muodostivat Nick Santino, Justin Richards, Eric Halvorsen ja Andrew Cook. Yhtye hajosi toukokuussa vuonna 2013.
Historia.
Alkuvaiheet.
A Rocket to the Moon oli alun perin Nick Santinon musiikillinen kokeilu. Vuoden 2008 alussa oli sen ensimmäinen suuri esiintyminen Bamboozle-musiikkifestivaalissa. Syksyllä 2008 A Rocket to the Moon oli kiertueella Cute Is What We Aim Forin, Secondhand Serenaden ja Automatic Loveletterin kanssa. 
Sitten A Rocket to the Moon esitti laulunsa "Dakota" eräässä "Total Request"in jaksossa 10. heinäkuuta 2008, mikä toi kuuluisuutta ja herätti mm. Pete Wentzin huomion. 
Albumi.
14. lokakuuta 2008 yhtye julkaisi albuminsa "Greetings From... EP", jolla ovat singlet "Dakota" ja "If Only They Knew". Levy nousi sijalle 21 Billboardin Top Heatseekers -listalla. 
Yhtye vietti helmi-maaliskuun 2009 studiossa Matt Squiren kanssa levyttämässä ensimmäistä kokopitkää albumiaan.
Alkuvuodesta 2010 he esiintyivät Take Action -kiertueella Mayday Paraden, There for Tomorrowin, Stereo Skylinen ja We the Kingsin kanssa. 
Keväällä 2010 A Rocket to the Moon oli kiertueella Motion City Soundtrackin, Sing it Loudin ja Funin kanssa.
Seuraavana vuonna keväällä 2011 A Rocket to the Moon lähti ensimmäisen kerran pääesiintyjänä kiertueelle Anarborin, Valencian, Runner Runnerin ja Go Radion kanssa. Toukokuussa 2011 yhtye kiersi Ison-Britannian Mayday Parade kanssa.
Satoshi Furukawa

Satoshi Furukawa (; s. 4. huhtikuuta 1964) on japanilainen kirurgi ja Japanin avaruusjärjestö JAXAn astronautti. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Furukawa valmistui Eikon lukiosta Kamakurassa vuonna 1983. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Tokion yliopistosta vuonna 1989 ja suoritti filosofian tohtorin tutkinnon lääketieteessä Tokion yliopistossa vuonna 2000. Hän on työskennellyt sairaalakirurgina.
Helmikuussa 1999 National Space Development Agency of Japan (NASDA; JAXAn edeltäjä) valitsi Furukawan yhdeksi kolmesta japanilaisesta kansainvälisen ISS-avaruusaseman astronauttikandidaatista. Hän aloitti ISS-astronautin peruskoulutuksen huhtikuussa 1999 ja valmistui koulutuksesta tammikuussa 2001. Furukawa on työskennellyt ISS-avaruusaseman japanilaisen Kibō-moduulin laitteiston ja operaatioiden kehittämisen parissa. 
Vuonna 2004 hän suoritti Sojuz-TMA -avaruusaluksen lentoinsinööri1 -koulutuksen Kosmonauttien koulutuskeskus Juri Gagarinissa ja vuonna 2006 NASAn astronauttikoulutuksen. 
Furukawa laukaistiin 7. kesäkuuta 2011 ensimmäiselle avaruuslennolleen lennolla Sojuz TMA-02M. Hän osallistuu ISS-avaruuseman Retkikunta 28:n ja Retkikunta 29:n miehistöihin lentoinsinöörinä. 
Furukawa yrittää kasvattaa kurkkuja avaruusasemalla. 
Hän twiittasi avaruusasemalta kärsivänsä avaruuspahoinvoinnista ("space sickness"; muistuttaa matkapahoinvointia ja on yhteydessä painovoiman muutoksiin), mikä on melko yleistä avaruusmatkan alussa ennen kuin tasapainoelin tottuu painottomuuteen.
Savannijengi

Savannijengi () on vuoden 2010 saksalainen animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet Reinhard Klooss ja Holger Tappe. Saksankielisessä alkuperäisversiossa pääosassa ovat Ralf Schmitz (Billy) sekä Thomas Fritsch (Socrates). Elokuvassa nämä kaksi hahmoa lähtevät yhdessä etsimään vettä, kun odotettu tulvakausi ei saavukaan Afrikan suistoalueelle.
Elokuvaan käsikirjoituksen tekivät Oliver Huzly ja Reinhard Kloos. Soundtrackin sävelsi David Newman.
Thomas Fritsch

Thomas Fritsch (16. tammikuuta 1944 Dresden, Saksa – 21. huhtikuuta 2021) oli saksalainen näyttelijä. Hän ääninäyttelee Scaria "Leijonakuningas"-elokuvan saksankielisessä versiossa.
Hän on näyttelijä Willy Fritschin poika.
Honda CX

Hondan CX-sarja on Hondan valmistama moottoripyörien mallisarja, johon lukeutuvat mallimuunnokset GL500 ja GL650. Sarjan valmistus alkoi 1970-luvun loppupuolella ja päättyi 1980-luvun puoliväliin. Malliston erikoisuuksiin kuuluivat tuolloin uudet ominaisuudet, kuten vesijäähdytys, pelkkä sähköstartillinen käynnistys sekä kardaaniveto. Käynnistysjärjestelmä oli erotettu muusta sähköjärjestelmästä, mikä salli käynnistyksen työntämällä, mikäli sähköjärjestelmä olisi täysin vaurioitunut.
Pasi Arvonen

Pasi Arvonen (s. 5. helmikuuta 1968 Hämeenlinna) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka toimii SM-liigaseura Porin Ässien apuvalmentajana. Hän on aiemmin valmentanut myös Hämeenlinnan Pallokerhoa vuosina 2013–2016. Ennen tätä hän valmensi Mestiksessä Forssan Palloseuraa, Kokkolan Hermestä ja Kiekko-Vantaata. Arvonen on toiminut myös Suomen B-maajoukkueen päävalmentajana.
Ura.
Arvonen pelasi keskushyökkääjänä HPK:ssa A-nuoriin asti. Hänen valmentajauransa alkoi Mestis-joukkue Forssan Palloseuran päävalmentajana kaudella 2000–2001. Kahden siellä vietetyn kauden jälkeen Arvonen siirtyi kaudeksi 2002–2003 Kokkolan Hermeksen päävalmentajaksi. Hän johdatti joukkueen Mestis-pronssiin keväällä 2004. Joulukuussa 2005 Hermes purki Arvosen sopimuksen. Siitä huolimatta hänestä tuli kauden alussa Hermeksen seurahistorian pitkäaikaisin valmentaja. Arvosen viimeinen kausi joukkueen peräsimessä oli hänelle neljäs. Hän valmensi myös Suomen Mestis-pelaajista koottua B-maajoukkuetta kausina 2000–2001, 2004–2005 ja 2005–2006.
Kaudeksi 2006–2007 Arvonen liittyi SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon valmennustiimiin. Hän voitti keväällä 2007 SM-pronssia ja keväällä 2010 SM-hopeaa. Arvonen aloitti HPK:ssa videovalmennustehtävissä, mutta hänen työkuvansa muuttui sittemmin, niin että Arvonen oli vaihtoaitiossa peluuttamassa puolustajia. Lokakuussa 2013 hänet nimettiin HPK:n uudeksi päävalmentajaksi erotetun Kai Raution tilalle. Joulukuussa 2014 Arvonen teki joukkueen kanssa 2+1-vuotisen jatkosopimuksen. Runkosarjan 2013–2014 loppuun hän onnistui johdattamaan HPK:n kymmenen ottelun mittaiseen voittoputkeen. Joukkue varmisti pudotuspelipaikkansa aivan runkosarjan viimeisellä kierroksella ja eteni Lomarengas-kierrokselta Jokerit voitettuaan puolivälieriin Oulun Kärppiä vastaan. Kärpät vei ottelusarjan kuitenkin voitoin 4–0.
Kaudella 2014–2015 HPK jäi pudotuspelien ulkopuolelle ja sijoittui 11:nneksi. Kesken kauden 2015–2016, tammikuun 2016 lopulla joukkue lopulta erotti Arvosen ja apuvalmentaja Vesa Viitakosken, joiden tilalle HPK palkkasi seuran A-nuoria luotsanneen Olli Salon.
Toukokuussa 2017 Arvonen nimettiin kauden 2017–2018 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan päävalmentajaksi. Samalla joukkue nimettiin Jokereiden KHL-joukkueen farmijoukkueeksi. Kiekko-Vantaan kausi päättyi puolivälieriin.
Valko-Venäjän kommunistinen puolue (1918)

Valko-Venäjän kommunistinen puolue (, "Kommunistitšeskaja partija Belorussii"), myös Valko-Venäjän kommunistinen puolue (bolševikit) () oli Valko-Venäjällä vuosina 1918-1991 toiminut kommunistinen puolue, joka syntyi Venäjän helmikuun- ja lokakuun vallankumouksen seurauksena. Puolueen perustajina toimivat bolševikit 30. ja 31. joulukuuta 1918 17 800:lla jäsenellä. Valko-Venäjän kommunistinen puolue oli tärkeässä asemassa Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan perustamisessa tammikuussa 1919. Helmikuusta 1919 vuoteen 1920 puolue muodosti Liettuan kommunistisen puolueen kanssa yhteisen puolueen Liettuan ja Valko-Venäjän kommunistinen puolue. 
Vuodesta 1996 puolueen seuraajana Valko-Venäjällä on jatkanut Valko-Venäjän kommunistinen puolue.
Vladimir Popovkin

Vladimir Aleksandrovitš Popovkin (, 25. syyskuuta 1957 Dušanbe, Tadžikistanin sosialistinen neuvostotasavalta – 18. kesäkuuta 2014 Israel) oli Venäjän avaruusjärjestön pääjohtaja ja Venäjän ensimmäinen apulaispuolustusministeri. Hän siirtyi eläkkeelle aktiivipalvelusta (1975–2009) Venäjän avaruusjoukoista kenraalin arvoisena.
Vladimir Popovkin syntyi Neuvostoliitossa vuonna 1957 ja astui asepalvelukseen vuonna 1975. Hän valmistui Leningradin sotilaallisen avaruustoiminnan akatemiasta vuonna 1979. Hän toimi Baikonurin kosmodromilla eri tehtävissä.
Vuonna 1986 Popovkin siirtyi Neuvostoliiton puolustusministeriön Avaruusjärjestelmien direktoraattiin. Vuonna 1989 Popovkin sai arvosanan Strategisten rakettijoukkojen sotilasakatemiasta. Vuodet 1991–2001 hän toimi Venäjän asevoimien yleisesikunnassa Moskovassa. Kun Venäjän avaruusjoukot perustettiin, Popovkinista tuli niiden esikuntapäällikkö ja 10. maaliskuuta 2004 hänet nimitettiin niiden päälliköksi. Vuodet 2008–2009 Vladimir Popovkin toimi Puolustusministeriön varustelupäällikkönä. 22. helmikuuta 2009 hänet ylennettiin kenraaliksi, ja hän siirtyi sotilaseläkkeelle ja virkamieheksi.
Hän toimi apulaispuolustusministerinä maaliskuusta 2009 huhtikuuhun 2011.
29. huhtikuuta 2011 Popovkin nousi Venäjän avaruusjärjestön johtajaksi. Hän toimi tehtävässä lokakuuhun 2013 asti.
Popovkin kuoli 18. kesäkuuta 2014 israelilaisessa sairaalassa, jossa hän oli ollut syöpähoidossa.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut 1937

Vuoden 1937 ammunnan maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Helsingissä Malmin ampumaradalla. Kilpailut olivat 31. ammunnan maailmanmestaruuskisat kaikissa lajeissa. Kisojen ajankohta oli 30. heinäkuuta-9. elokuuta 1937. Vapaakiväärissä jaettiin poikkeuksellisesti mitalit myös eri asentojen joukkuekilpailussa, näin meneteltiin seuraavan kerran vasta vuonna 1970. Myös sotilaskiväärissä meneteltiin samoin. Sotilaskiväärin joukkuekilpailussa kokonaispisteissä ammuttiin ensimmäisen kerran sotamarsalkka Mannerheimin kultapokaalista. Pienoiskiväärissä puolestaan ammuttiin ensimmäisen kerran kolmen asennon henkilökohtainen kilpailu. Ensimmäinen nainen nähtiin mitalipallilla, kun Yhdysvaltain Catherine Woodring voitti joukkuekultaa pienoiskiväärin makuuasentokilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudes tuloksella 393.
Pistooliammunnassa lajeihin lisättiin 25 metrin kuvioammunnan joukkuekilpailu. Hirviammunta palasi ohjelmaan henkilökohtaisen kilpailun osalta. Joukkuekilpailutkin joidenkin lähteiden mukaan ammuttiin, mutta ISSF:n sivuilta ei mitalisteja näistä mainita.
Mitalistit.
Kyyhkysammunnan Vichyssä voitti Ranskan Merouze Joules.
Pikkuvarpuspöllö

Pikkuvarpuspöllö ("Glaucidium minutissimum"), on pieni pöllöihin kuuluva lintu. On kiistelty, kuuluuko tässä käytetty tieteellinen nimi todellisuudessa "Glaucidium mooreorumille", jolloin tämän tieteellinen nimi olisi "G. sicki" (König &amp; Weick, 2005). Ajatus ei kuitenkaan ole saanut yleistä hyväksyntää.
IUCN mukaan sitä tavataan Belizessä, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Guatemalassa, Hondurasissa, Panamassa ja Perussa. Sen elinpiiriä ovat trooppiset kosteat metsät ja kosteat alavat ja vuoristometsät. Se on pienimpiä Etelä-Amerikan pöllöistä. Se painaa keskimäärin 45 grammaa, ja sen pituus on 15 cm.
Raitavarpuspöllö

Raitavarpuspöllö ("Glaucidium cuculoides") on pöllöihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa seuraavissa maissa: Intia, Nepal, Bhutan, Bangladesh, Pakistan, Myanmar, Thaimaa, Kiina, Kambodža, Laos, Vietnam). Sen luontaista elinpiiriä on lauhkean, subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen metsät ja pensastot..
Alalajit.
Sillä on kahdeksan alalajia:
Savannivarpuspöllö

Savannivarpuspöllö ("Glaucidium perlatum") on pöllöihin kuuluva lintu.
Sitä tavataan Saharan eteläpuolisessa Afrikassa seuraavissa maissa: Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Etelä-Afrikka, Eritrea, Etiopia, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kamerun, Kenia, Keski-Afrikan tasavalta, Kongon demokraattinen tasavalta, Liberia, Malawi, Mali, Mauritania, Mosambik, Namibia, Niger, Nigeria, Norsunluurannikko, Ruanda, Sambia, Senegal, Somalia, Sudan, Swazimaa, Tansania, Togo, Tšad, Uganda ja Zimbabwe.
Savannivarpuspöllön kanta on vakaa, ja se on elinalueellaan yleinen lintu, jota näkee helposti avoimissa metsissä ja savannilla. Sen pesä on puunkolossa, ja se munii 2–4 munaa.
Savannivarpuspöllö on pieni (19 cm) ja tukeva lintu, ja sillä on pitkähkö pyrstö. Sillä on voimakkaan ruskea selkäpuoli, jossa on valkoisia täpliä. Alapuolelta se on valkoinen, mutta siitä on ruskeita juovia. Sen naama on valkoinen, silmät keltaiset. Niskassa sillä on kaksi silmätäplää.
Sukupuolet ovat samanlaiset, mutta nuoret linnut ovat vaaleampia ja niiden pyrstö on lyhyempi. Se lentää hyvin aaltoilevasti.
Laji metsästää usein päiväsaikaan, ja pienet linnut voivat nähdä sen helposti ja kiusaavat sitä, kun se istuu puussa. Se saalistaa erilaisia pieniä saaliseläimiä. Sen ääntely on vihellys "tu-tu-tu-tu-tu-tu-tu".
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kuivat ja kosteat alavat metsät, kuivat savannit subtrooppiset ja trooppiset pensastot ja ruohoarot.
Alalajit.
Sillä on kaksi alalajia:
James Paul Moody

James Paul Moody (21. elokuuta 1887 Scarborough – 15. huhtikuuta 1912 Pohjois-Atlantti) oli RMS Titanicin kuudes perämies. Moody oli myös ainoa nuorimmista upseereista, joka ei selvinnyt laivan uppoamisesta. Moody oli vahtivuorossa laivan komentosillalla illalla 14. huhtikuuta kun tähystäjä Frederick Fleet ilmoitti suoraan edessä olevasta jäävuoresta. Moody vastaanotti Fleetin viestin ja välitti sen heti ensimmäiselle perämiehelle William Murdochille, joka käski koneet taaksepäin ja kääntää laivaa tyyrpuuriin. Titanicin upotessa Moody auttoi lastaamaan pelastusveneet 12, 14 ja 16. Moodyn oli tarkoitus nousta pelastusveneeseen 14, mutta hän antoi paikkansa viidennelle perämiehelle Harold Lowelle. Moody avusti tämän jälkeen Murdochia kunnes vesi alkoi tulvia venekannelle. Moody nähtiin viimeksi pelastuslautta A:n lähistöllä. Jotkut matkustajat kertoivat nähneensä Moodyn hypänneen hyiseen veteen. Moodyn ruumista ei löydetty merestä. Moody oli kuollessaan 24-vuotias. Hänen kotikaupunkiinsa Scarboroughiin pystytettiin muistolaatta hänen kunniakseen.
Vuoden 1997 elokuvassa "Titanic" Moodya esitti Edward Fletcher. Elokuvassa Moody päästi viime hetkellä Jackin ja Fabrizion laivaan ja myöhemmin hänet nähtiin sillalla ennen törmäystä ja pelastuslautta A:n liepeillä. Hänen kuolemaansa ei näytetty.
Kelly Ayotte

Kelly Ann Ayotte (s. 27. kesäkuuta 1968 Nashua, New Hampshire) on yhdysvaltalainen juristi ja republikaanipoliitikko ja New Hampshiren kuvernööri 9. tammikuuta 2025 lähtien. Hän toimi New Hampshiren osavaltion senaattorina 2011–2017 ja ensimmäisenä naisena osavaltionsa oikeusministerinä ("Attorney General") 2004–2009.
Ayotte valittiin senaattiin vuoden 2010 vaaleissa. Hän seurasi tehtävässä eläkkeelle jäänyttä Judd Greggiä. Vuonna 2016 haki uudelle kaudelle, mutta hävisi vaalit vastaehdokkaalleen Maggie Hassanille.
Ayotte valittiin New Hampshiren osavaltion kuvernööriksi vuoden 2024 kuvernöörinvaaleissa.
Ayotte opiskeli valtiotiedettä Pennsylvanian osavaltionyliopistossa valmistuen vuonna 1990 ja lakia Villanovan yliopistossa, josta valmistui vuonna 1993. Ayotte on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Rennae Stubbs

Rennae Stubbs (s 26. maaliskuuta 1971 Sydney) on australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut naisten maailmanlistalla kaksinpelissä sijalla 64 lokakuussa 1996 ja nelinpelissä hän saavutti maailmanlistan ykkössijan ensimmäisen kerran elokuussa 2000. Hän on voittanut nelinpelissä 60 WTA-tason turnausta.
Vuodesta 2001 lähtien Stubbs on keskittynyt vain nelinpeliin. Hän on voittanut yhteensä neljä Grand Slam -nelinpeliä, vain Ranskan avointen mestaruus puuttuu.
Vuonna 2001 hänet nimettiin yhdessä Lisa Raymondin kanssa nelinpelin ITF-maailmanmestariksi. Hän on edustanut Australiaa neljissä olympialaisissa: Atlantassa 1996, Sydneyssä 2000, Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008.
Stubbs aikoi lopettaa uransa vuoden 2011 Fed Cupin Italialle kärsimän tappion jälkeen, mutta on pelannut vielä senkin jälkeen.
Gary Renard

Gary Renard on yhdysvaltalainen muusikko ja kirjailija. Hän syntyi Massachusettsissa USA:ssa ja hänestä tuli menestynyt ammattikitaristi. "Harmonic Convergence" -tapahtuman aikaan hän alkoi etsiä elämälleen uutta suuntaa, kunnes muutettuaan Maineen hän koki voimakkaan henkisen heräämisen. 
Renard on kirjoittanut kirjat Maailmankaikkeus katoaa ("The Disappearance of the Universe", 2003/2004) sekä Kuolematon todellisuutesi ("Your Immortal Reality", 2006), joissa hänelle ilmestyneet, ylösnousseiksi mestareiksi itsensä esittelevät henkilöt opettavat Ihmeiden oppikurssiin pohjautuvaa puhdasta ei-dualismia. Renardin kolmas kirja, Rakkaus ei ole unohtanut ketään ("Love Has Forgotten No One)", piti ilmestyä jo vuonna 2008, mutta viivästysten vuoksi se julkaistiin vasta 2013.
Nykyisin Renard on yksityisyrittäjä ja hän kirjoittaa sekä keskustelee henkisistä asioista ympäri maailmaa. Suomessa hän vieraili syyskuussa 2010 sekä uudelleen syyskuussa 2014.
Mark Begich

Mark Peter Begich (s. 30. maaliskuuta 1962 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka oli Alaskan osavaltion senaattori 2009–2015. Vuonna 2008 Begich voitti Alaskan senaattorivaaleissa istuvan senaattori Ted Stevensin, joka oli senaatin pitkäaikaisin republikaanipoliitikko.
Begichin isä Nick Begich oli kongressiedustaja, joka katosi vuonna 1972 lento-onnettomuudessa. Hänen kroatialainen isoisänsä John Begich muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1901 Itävalta-Unkarista.
Begich on opiskellut University of Alaska Anchoragessa, muttei koskaan valmistunut. Hän on ollut naimisissa Deborah Boniton kanssa vuodesta 1990 ja heillä on vuonna 2002 syntynyt poika.
Jillian Michaels

Jillian Michaels (s. 18. helmikuuta 1974) on henkilökohtainen kuntosaliohjaaja ja -valmentaja Los Angelesista, Kaliforniasta. Parhaiten Michaels tunnetaan televisiosarjoista "The Biggest Loser" ja "Losing It With Jillian". Jillianilla on Haitilta adoptoitu tytär ja poika.
The Biggest Loser.
Michaels teki debyyttinsä sarjan ensimmäisessä jaksossa vuonna 2004. Hän valmensi Punaista joukkuetta vuoteen 2006 asti, kunnes hänen tilalleen tuli Kim Lyons. Michaels kuitenkin palasi vuonna 2007 Mustan joukkueen valmentajana vastassaan Kim Lyonsin Punainen joukkue ja Bob Harperin Sininen joukkue. Lyons ei jatkanut enää vuonna 2008, joten Michaels palasi hänen tilalleen. Yhdessä Bob Harperin kanssa hän valmensi myös "Australian suurimmassa pudottajassa". 7. joulukuuta 2010 Michaels ilmoitti Twitterissään, että yhdestoista kausi olisi hänen viimeisensä.
4. syyskuuta 2012 ilmoitettiin, että Jillian palaa Suurimman Pudottajan 14 tuotantokaudella.
Tammisuon rata

Tammisuon rata oli Viipurin maalaiskunnassa Tammisuon kylässä sijainnut kapearaiteinen rautatie. Rata yhdisti Tammisuon tiilitehtaan Saarelan kartanoon ja Suomenvedenpohjan perukassa Papulassa "Tusculum"-nimisellä huvila-alueella sijainneelle lastauslaiturille sekä myös saven- ja hiekanottopaikoille. Radalla kuljetettiin savea ja hiekkaa tiilitehtaan tarpeisiin sekä Tammisuon sahan tuottamaa puutavaraa Tusculumin lastauspaikalle. Lastauspaikalta puutavara kuljetettiin edelleen Uuraan satamaan hinaaja "Jukolan" vetämissä proomuissa. Tammisuon kapearaiteinen rata alitti tunnelissa leveäraiteisen Karjalan radan. Radalla oli myös käytössä yksi henkilövaunu.
Tammisuon tiilitehtaan perusti kauppaneuvos Juho Hallenberg (1860–1926) joka vuonna 1898 osti 1 188 hehtaarin suuruisen Saarelan kartanon johon Tammisuon alue kuului. Tammisuon kautta kulki myös 1892 valmistunut leveäraiteinen Karjalan rata Viipurista Sortavalaan ja edelleen Joensuuhun. Hallenberg perusti Tammisuolle tiilitehtaan lisäksi myös sahan, myllyn, höyläämön, puusepäntehtaan ja konepajan, Tehtailla oli enimmillään noin 1 000 työntekijää. Tammisuon tiilitehdas oli aikanaan Itä-Suomen suurin 6–7 miljoonan tiilen vuosituotannolla. Tammisuon alue liitettiin Viipurin kaupunkiin 1933.
Tammisuon tehtaat jäivät 1940 talvisodan jälkeen luovutetulle alueelle ja suuri osa alueen rakennuksista tuhoutui sodassa. Jatkosodan aikana saatiin tiilitehdas vielä toimimaan parin vuoden ajaksi 1942–1944. Nykyisin tiilitehtaasta on jäljellä vain savupiippu ja hävinneen kapearaiteisen radan linja erottuu vielä maastossa.
Tuomo Suni

Tuomo Suni (s. 1977) on suomalainen barokkiviulisti. Hän aloitti viulunsoiton nelivuotiaana. Vuodesta 1996 alkaen Suni on erikoistunut barokkiviulun soittoon, opettajinaan ensin Kreeta-Maria Kentala ja myöhemmin Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa Enrico Gatti. Vuonna 1997 Suni oli Euroopan unionin barokkiorkesterin (EUBO) jäsen. Vuonna 2005 hän päätti opintonsa Haagissa ja suoritti maisterintutkinnon. Nykyään Suni asuu Glasgowissa.
Vuonna 2002 Sunin yhtye Opera Quarta voitti kansainväliset vanhan musiikin kilpailut The International Van Wassenaer Competition ja Il Premio Bonporti – Concorso internazionale di Violino barocco, ja vuonna 2007 se sai Jean-Marie Leclairin teoksia sisältävästä levystään "Recréation en musique" (ORF Alte Musik CD 491) Diapason d'Or -tunnustuspalkinnon. 
Tuomo Suni on The English Concert'in kakkosviulujen äänenjohtaja ja Vox Luminis'in orkesterin sekä The Reykjavik International Baroque Orchestran konserttimestari.
Opera Quartan lisäksi Suni konsertoi seuraavissa yhtyeissä: Capriccio Stravagante, Ricercar Consort, Ensemble Masques,The English Concert, B‘Rock, Holland Baroque Society, Gabrieli Consort &amp; Players, Helsingin barokkiorkesteri, Vox Luminis ja Suomalainen barokkiorkesteri. Näiden lisäksi hän on työskennellyt muiden muassa , The King’s Consortin, Il Complesso Baroccon, Les Muffattin, L’Arpeggiatan ja Bach Collegium Japanin kanssa.
Westra Finland

Westra Finland oli Porissa vuosina 1888–1893 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Toimittaja Fredrik Ignatius Färlingin perustama "Westra Finland" oli linjaltaan liberaali, taloudellisesti uudistusmielinen ja perustuslaillinen. "Björneborgs Tidningin" ja Porin suomenkielisten lehtien kilpailun takia se osoittautui taloudellisesti kannattamattomaksi. Kahdesti viikossa ilmestyneen lehden päätoimittajana työskenteli Färlingin jälkeen Oskar Hellsten (1892–1893).
Bob Harper

Robert ”Bob” Harper (s. 18. elokuuta 1965) on yhdysvaltalainen henkilökohtainen kuntosaliohjaaja ja -valmentaja. Parhaiten hänet tunnetaan televisiosarjasta "Suurin pudottaja".
Ura.
Harper on työskennellyt henkilökohtaisena kuntosaliohjaajana julkisuuden henkilöille, kuten näyttelijä Jennifer Jason Leighille. Vuonna 1999 hän esiintyi Melissa Etheridgen musiikkivideossa nimeltä "Angels Would Fall". Hänet tunnetaan myös yhtenä "Suurin pudottaja" -tositelevisiosarjan valmentajista. Hän on ollut NBC:n sarjassa vuodesta 2005 lähtien. Hän valmensi myös Australian Suurimmassa pudottajassa Jillian Michaelsin kanssa.
Yksityiselämä.
Harper syntyi 18. elokuuta 1965 Nashvillessä, Tennesseessä. Hän opiskeli Austin Peay State Universityssä Clarksvillessä, Tennesseessä.
Luettuaan kirjan nimeltä "Skinny Bitch" hänestä tuli kasvissyöjä. Vuonna 2010 hän ryhtyi vegaaniksi. Samana vuonna PETA äänesti hänet seksikkäimmäksi kasvissyöjämieheksi.
Västra Finland

Västra Finland oli Turussa vuosina 1895–1928 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
"Åbo Tidningin" kustannusyhtiön perustama "Västra Finland" oli rahvaalle tarkoitettu kansanlehti. Sen tavoitteena oli levittää kansanvalistusta ja herättää kansallisuustunnetta Turunmaan ruotsinkielisen maalaisväestön keskuudessa. Vuonna 1906 se siirtyi uudelle yhtiölle, jonka päälehdeksi tuli etupäässä kaupunkilaisille suunnattu seitsenpäiväinen "Åbo Underrättelser". "Västra Finland" puolestaan levisi ruotsinkieliseen saaristoon.
Aluksi kahdesti ja vuodesta 1907 lähtien kolmesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 4 800 kappaletta vuonna 1901.
A Dramatic Turn of Events

A Dramatic Turn of Events on progressiivisen metalliyhtyeen Dream Theaterin järjestyksessään 11. studioalbumi. Se julkaistiin 13. syyskuuta 2011 Roadrunner Recordsin kautta. Albumi on yhtyeen ensimmäinen ilman perustajajäsentä ja rumpalia Mike Portnoyta, joka jätti yhtyeen vuonna 2010. Albumi on myös ensimmäinen uuden rumpalin Mike Manginin kanssa. Mangini ei osallistunut sävellykseen, vaan John Petrucci ohjelmoi rumpuosuudet tietokoneohjelman avulla. Albumin miksasi muun muassa Sepulturan ja Slayerin kanssa työskennellyt Andy Wallace. "A Dramatic Turn of Events" saatiin masteroitua 28. kesäkuuta 2011. Albumin avausraita "On the Backs of Angels" on ollut kuunneltavissa Roadrunner Recordsin virallisella YouTube -kanavalla sen jälkeisestä päivästä alkaen. Levy debytoi Suomen virallisella albumilistalla sijalla 1.
Kappaleet.
Kaikki sanat: John Petrucci, ellei toisin mainita.
Åbo Posten

Åbo Posten oli Turussa vuosina 1873–1883 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
"Åbo Posten" oli aluksi poliittisesti sitoutumaton, mutta kallistui myöhemmin suomenmieliseen suuntaan. Lehden levikkialueena oli Turku ja sen ruotsinkielinen lähialue. Paikkakunnan kovan lehtikilpailun takia se lopetettiin kannattamattomana.
Aluksi kolmesti ja vuodesta 1877 lähtien kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 1000 kappaletta vuonna 1883.
Sohvi Reijonen

Sofia (Sohvi) Elisabeth Reijonen (14. helmikuuta 1864 Nurmes – 13. lokakuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen opettaja, rehtori ja kirjallisuuden suomentaja. Hän suomensi erityisesti lapsille ja nuorille tarkoitettua kirjallisuutta.
Sohvi Reijonen kävi Joensuun yksityisen tyttökoulun ja siirtyi sitten Helsingin suomalaiseen tyttökouluun. Hän oli joitain vuosia kotiopettajana, siirtyi sitten Helsingin suomalaiseen jatko-opistoon ja tuli suomenkielen, historian ja matematiikan opettajaksi Joensuun silloin jo suomenkieliseksi muuttuneeseen tyttökouluun. Vuonna 1892 hän tuli suomenkielen opettajaksi Kanneljärven kansanopistoon Uudellekirkolle mutta siirtyi sieltö muutaman vuoden jälkeen opettajaksi Joensuun valmistavaan kouluun. Reijonen luennoi samalla myös Kontiolahden kansanopistossa. Reijonen oli Kemin yhteiskoulussa johtajana ja suomenkielen ja uskonnon opettajana 1900-1906 sekä Värtsilän yhteiskoulun johtajana 1906-1908. Hän muutti 1908 Helsinkiin jossa hän toimi suomenkielen yksityisopettajana kevääseen 1930 saakka. Hän oli myös muutamia lukukausia suomenkielen sijaisopettajana Jyväskylän seminaarissa.
Joensuussa asuessaan Reijonen perusti Hete-nimisen naisyhdistyksen ja oli sen puheenjohtajana. Kemissä hän oli 1900-luvun alun routavuosina mukana passiivisessa vastarinnassa ja vuoden 1907 eduskuntavaalien aikana Reijonen osallistui nuorsuomalaisten vaalityöhön Pohjois-Karjalassa. Reijonen toimi myös suomentajana ja suomensi useita teoksia.
Misa Palander

Misa Palander (s. 23. joulukuuta 1971 Helsinki) on suomalainen freelance-näyttelijä, teatteriohjaaja ja käsikirjoittaja.
Ura.
Palanderin ura alkoi Yleisradion lastenelokuvissa 1980-luvun alussa. Hän on esiintynyt monissa tv-sarjoissa, elokuvissa sekä teattereissa. Hänen ääntään on myös kuultu useissa kuunnelmissa ja animaatioissa, kuten Niiskuneidin roolissa elokuvassa "Muumipeikko ja pyrstötähti". Palander opiskeli teatterityön tutkinto-ohjelmassa Nätyssä 1995 ja valmistui filosofian maisteriksi teatteritieteestä Helsingin yliopistosta vuonna 2005.
Palander oli mukana MTV:n viihdeohjelmassa "Luojan kiitos!" talon näyttelijänä yhdessä Jussi Puhakan, Teijo Elorannan ja Annika Poijärven kanssa vuonna 2015. Palander näytteli myös Johanna Vuoksenmaan tv-sarjassa "Ex-onnelliset" (2016–2020). Palander oli mukana käsikirjoittamassa Ylen komediasarjaa "Härölä" (2018) ja näytteli siinä mm. Piken roolin. C More -suoratoistopalvelun komediasarjassa "Rehtori" Palander näyttelee kemianopettaja Jaanaa. Elokuvissa Palander on näytellyt mm. Hannaleena Haurun palkitussa elokuvassa "Säälistäjät" ja Vuoksenmaan elokuvassa "21 tapaa pilata avioliitto". Palander on myös keskeisessä roolissa Vuoksenmaan elokuvassa "70 on vain numero" (2021). Palander näyttelee Elisa Viihteen sarjassa "Mädät omenat" Almaa.
Palander on myös ohjannut ja käsikirjoittanut monia teatterinäytelmiä. Hän on myös käsikirjoittanut alkuvuodesta 2022 elokuvateattereissa ensi-iltaan tulevan komedian "Skimbagirls". Se on hänen ensimmäinen pitkä elokuvakäsikirjoituksensa. Palander on käsikirjoittanut myös Ylen nuortensarjan "Swang", jonka ensimmäinen kausi on julkaistu Areenassa. 
Palander toimi Lahden kansanopiston teatterikoulutuksen vastuuopettajana vuosina 2010–2017. Hän on toimittanut kaksi teatterihistoriaa käsittelevää teosta.
Palkinnot.
Palander palkittiin vuonna 1981 Bratislavan filmifestivaaleilla Prix Danube palkinnolla parhaana lapsinäyttelijänä.
Yksityiselämä.
Palanderilla on kaksi lasta. Ilmari Järvenpää on näytellyt useissa elokuvissa. Onerva Järvenpää näyttelee C Moren sarjassa "Kämppikset".
Otto Al’Antila

Otto Urho Al’Antila (17. lokakuuta 1885 Ilmajoki – 13. heinäkuuta 1936 Seinäjoki) oli suomalainen näyttelijä, teatterijohtaja ja kirjailija.
Otto Al’Antilan isä oli maanviljelijä Juho Antila. Otto Al’Antila pääsi ylioppilaaksi Kokkolan yhteiskoulusta vuonna 1907 ja opiskeli jonkin aikaa Helsingin yliopistossa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Hän toimi pari vuotta sanomalehtimiehenä ja maanviljelijänä kotitilallaan Ilmajoella, kunnes hän aloitti teatteriharrastuksen. Al’Antila aloitti näyttelijän uransa Tallinnan Estonia-teatterissa, ja Suomessa hän oli mukana muun muassa Hilma Rantasen ja Kaarle Halmeen kiertueilla. Al’Antila oli Jyväskylän teatterin johtajana vuosina 1918–1919 ja Oulun teatterin johtajana vuosina 1919–1922. Sen jälkeen hän oli muun muassa näyttelijänä Tampereen Teatterissa vuosina 1922–1923, Kotkan Näyttämön johtajana sekä näyttelijänä ja johtajana Kansan Näyttämöllä pariin eri otteeseen. Al’Antila tuli vuonna 1927 Viipurin Näyttämön palvelukseen ja toimi teatterin johtajana vuodesta 1928 alkaen. Kansan Näyttämön ohjaajana Al’Antila oli 1932–1933. Viimeksi Al’Antila oli Suomen Näyttämöiden Liiton sihteerinä ja toimiston hoitajana vuodesta 1931 alkaen.
Al’Antila toimi apulaisohjaajana ja näyttelijänä Erkki Karun ohjaamassa elokuvassa "Roinilan talossa" vuodelta 1935. Al’Antila näytteli sivuosia myös elokuvissa "Pohjalaisia" vuodelta 1925 ja "Muurmanin pakolaiset" vuodelta 1927. 
Al’Antila kirjoitti sanat IKL:n versioon "Horst Wessel Liedistä" ("Luo lippujen"). Hän esiintyi IKL:n juhlissa ja kerhotilaisuuksissa ja laati puolueelle runoja ja taistelulauluja. Al’Antila kirjoitti myös "Lakeus"-lehteen nimimerkillä Kräätäri-Fapee.
Laulu sananvapaudesta

”Laulu sananvapaudesta”/”Pilkkalaulu Vimparin erottajista” on vuonna 1970 julkaistu suomalainen single, jonka kappaleet sävelsi M. A. Numminen ja sanoitti Jarkko Laine. Se julkaistiin Love Recordsin kautta nimellä Sananvapauden puolustajat. Singlen syntyyn vaikutti Turun ylioppilaslehden radikaalin päätoimittajan Matti Vimparin erottaminen, josta Numminen ja Laine halusivat tehdä kappaleen. Singlen B-puolen ”Pilkkalaulu Vimparin erottajista” lauloi Rauli Badding Somerjoki ja se tavoitteli ”Laulu 20 perheestä”-kappaleen tunnelmaa. Koska Numminen arveli kohun Vimparista jäävän lyhytaikaiseksi, singlen A-puolella julkaistiin kappale ”Laulu sananvapaudesta”, jonka laulavat Tuulikki Eloranta ja Sakari Lehtinen.
”Laulu sananvapaudesta” julkaistiin myöhemmin luonnonsuojeluaiheisella kokoelmalevyllä "Suojele luontoa – ihmistäkin" (Love Records, LXLP 504). ”Pilkkalaulu Vimparin erottajista” löytyy Rauli Badding Somerjoen kokoelmilta "Kaikki laulut" ja "Muotokuva" sekä Eteenpäin!-levymerkin kokoelmalta "Lauluja järjestelmästä".
Trinidadin ja Tobagon dollari

Trinidadin ja Tobagon dollari on Karibianmerellä sijaitsevan Trinidadin ja Tobagon rahayksikkö, jonka kansainvälinen valuuttatunnus on TTD. Tavallisesti sitä merkitään dollarin merkillä $, mutta myös lyhennettä TT$ voidaan käyttää, jotta se erottuisi muista dollari-nimisistä valuutoista. Trinidadin ja Tobagon dollari jakautuu 100 senttiin.
Arvo.
Trinidadin ja Tobagon dollarin kurssi on sidottu Yhdysvaltain dollarin kurssiin. Yksi USA:n dollari on 6,25050 TTD.
Setelit ja kolikot.
Käytössä ovat 1, 5, 10, 20, 50 ja sadan dollarin setelit sekä 5, 10, 25 sentin kolikot. Myös 50 sentin ja 1 dollarin kolikot ovat käytössä, mutta ne ovat harvinaisia.
Bruno Nylander

Axel Bruno Nylander (8. marraskuuta 1874 Tammisaari – 28. syyskuuta 1936 Pietarsaari) oli suomalainen rautatievirkamies, sortovuosien aktivisti ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Bruno Nylanderin vanhemmat olivat Oulusta kotoisin ollut Tammisaaren reaalikoulun opettaja Bruno Fabian Nylander ja Hilma Engström. Hänen veljensä oli merikapteeni ja aktivisti John William Nylander.
Bruno Nylander toimi rautatievirkamiehenä ja hän oli vuosisadan vaihteessa kirjanpitäjänä Simolan rautatieasemalla. Hän keräsi nimiä suureen adressiin ja oli mukana aktivistien toiminnassa salaisen kirjallisuuden salakuljettajana ja levittäjänä ja teki tässä tarkoituksessa pari matkaa Pietariin. Nylander siirtyi syyskuussa 1903 rautatievirkamieheksi Kauklahden rautatieasemalle ja joutui täällä pidätetyksi ja kuulusteluihin. Hänet siirrettiin sitten Jokelan rautatieasemalle, jossa hän oli työssä neljän vuoden ajan. Bruno Nylander oli Suomen aktiivisen vastustuspuolueen jäsen ja hän järjesti muun muassa Matti Reinikan pakomatkan Helsingin kirurgisesta sairaalasta, jossa tämä oli hoidettavana.
1930-luvulla Nylander oli asemapäällikkönä Pännäisten rautatieasemalla Pietarsaaren lähellä.
Teoksia.
Nimimerkillä "Marinero":
Flaviusten hallitsijasuku

Flaviusten hallitsijasuku hallitsi Rooman valtakuntaa vuosina 69–96. Siihen kuuluivat keisarit Vespasianus, Titus ja Domitianus.
Muita suvun jäseniä:
Hopeaperoksidi

Hopeaperoksidi (Ag2O2) on hopean ja hapen yhdiste, jolla on suhdekaava AgO. Yhdistettä käytetään hopea-sinkkiparistoissa.
Hopeaperoksidin rakenteessa hopea esiintyy röntgendiffraktiotutkimuksien perusteella kahdella eri koordinaatiopiirillä ja kahdella eri hapetusluvulla ja kahdella eri koordinaatiopiirillä, joissa hapen ja hopean väliset sidospituudet ovat erilaiset. Hopealla on yhdisteessä sekä lineaarinen että tasoneliömäinen koordinaatiopiiri, joissa hopea-happi-sidospituudet ovat 218 pm ja 205 pm. Näin yhdiste voidaan tulkita hopea(I,III)oksidiksi (Ag+Ag3+O2) Yhdiste on diamagneettinen.
Hopeaperoksidia voidaan valmistaa hapettamalla hopeaa tai hopeayhdisteitä vahvojen hapettimien, kuten peroksidirikkihapon, peroksidisulfaattien tai otsonin avulla.
Hopeaperoksidia käytetään hopeaoksidi-sinkkiparistoissa, joissa se pelkistyy ensin hopeaoksidiksi ja sitten metalliseksi hopeaksi sinkin hapettuessa. Yhdiste on myös vahva hapetin, johon tarkoitukseen sitä voidaan käyttää orgaanisen synteesin yhteydessä.
Tatuoitu ruusu

Tatuoitu ruusu ("The Rose Tattoo") on Daniel Mannin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1955. Se pohjautuu Tennessee Williamsin samannimiseen näytelmään, ja Williams oli itse mukana kirjoittamassa elokuvan käsikirjoitusta. Oscarilla roolistaan palkittu Anna Magnani näyttelee aviomiehensä kuolemaa surevaa Serafina Delle Rosea, joka tapaa Burt Lancasterin näyttelemän rekkakuski Alvaro Mangiacavallon, jonka kanssa hän aloittaa suhteen.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Tatuoidun ruusun" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Kuma Games

Kuma Games on videopelien kehittäjä, joka on erikoistunut ilmaisiin ensimmäisen persoonan ammuntapeleihin, joissa tarkoitus on päästä erilaisia tasoja läpi. Yhtiö on tehnyt pelejä vuodesta 2004. Se on myös tuottanut peleistään muutamia machinima-elokuvia, etenkin "The Dinohunters" -pelistä.
Alkuperäisten peliensä "Kuma\War" ja "Dinohunters" ohella he ovat tehneet televisio-ohjelmiin perustuvat pelejä kuten "Dogfights", joka on tehty History Channelin kanssa yhteistyönä.
Askeran

Askeran (, , ) on kaupunki virallisesti Azerbaidžaniin kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Vuoristo-Karabahin tasavallassa. Se sijaitsee Qarqarçay-joen varrella 14 kilometriä Stepanakertistä koilliseen. Kaupunki on Vuoristo-Karabahin tasavallan Askeranin piirin keskus. Azerbaidžanin hallinnollisen jaon mukaan se kuuluu Xocalın piiriin. Asukkaita on 2 100 henkeä (vuonna 2009).
Askeran sai taajaman statuksen vuonna 1937 ja vuonna 1978 siitä tuli Vuoristo-Karabahin autonomiseen alueeseen kuuluneen Askeranin (entisen Stepanakertin) piirin keskus. Nähtävyyksistä huomattavin on 1700-luvun alussa rakennettu linnoitus. Kaupungissa on historiallinen museo ja hiljattain rakennettu Neitsyt Marian kirkko.
Välijääkausi 4

Välijääkausi 4 () on Kōbō Aben vuonna 1959 ilmestynyt tieteisromaani. Englannin kielestä tehty suomennos ilmestyi 1972 Gummeruksen kustantamana.