tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Giuseppe Merisi

Giuseppe Merisi (s. 25. syyskuuta 1938 Treviglio) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Milanon arkkihiippakuntaan 27. helmikuuta 1971 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Drusilianan titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Maria Martini, jota avustivat Renato Corti ja Attilio Nicora.
Merisi sai 14. marraskuuta 2005 nimityksen Lodin piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 17. joulukuuta.
Radioankkuri

Radioankkuri oli syksyyn 2002 asti toiminut merilappilainen paikallisradio, jonka omisti Kaimax Media Oy (entinen Radio Meri-Lappi Oy) . Kanava perustettiin vuonna 1990. Kanavan toimitus sijaitsi Kemin Sairaalakatu 2:n toisessa kerroksessa Pohjolan Sanomien toimirakennuksessa. Kanava toimi taajuudella 98,8 MHz, ja sen kuuluvuusalue kattoi kaikki Meri-Lapin kunnat.
Syksyllä vuonna 2002 asema liittyi SBS:n Iskelmä-ketjuun, jolloin asema muuttui Iskelmä Ankkuriksi.
Antioco Piseddu

Antioco Piseddu (17. syyskuuta 1936 Senorbì – 8. kesäkuuta 2025) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Ogliastran hiippakunnan piispaksi 29. syyskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Paolo Carta ja Pier Giuliano Tiddia. 30. syyskuuta 1986 Ogliastran hiippakunnan uudeksi nimeksi otettiin Lanusei. Piseddu jäi eläkkeelle 31. tammikuuta 2014.
Eduard Steinberg

Eduard Arkadjevitš Steinberg () (3. maaliskuuta 1937 Moskova, Neuvostoliitto – 28. maaliskuuta 2012 Pariisi, Ranska) oli venäläinen taidemaalari, filosofi ja toisinajattelija.
Steinbergin isä oli runoilija ja kirjailija Arkadi Steinberg. Steinbergillä oli asunto Tarusassa (Kalugan alue), jossa hän piti ensimmäisen näyttelynsä, ja Pariisissa. Hänellä oli vuodesta 1988 alkaen näyttelyjä ulkomailla.
Hän oli Venäjän taideakatemian jäsen ja sai kultamitalin ja Ystävyyden ritarikunnan mitalin. Steinbergin vaimo Galina Manevitš on venäläinen taidekriitikko, kirjailija ja esseisti.
Steinberg sairasti pitkään syöpää. Hänen vähän ennen kuolemaansa sanelema kirja ilmestyy lähiaikoina. 
Ura.
Steinberg piirsi uransa alussa elävää mallia ja maisemia ja siirtyi myöhemmin "metafyysisiin asetelmiin".
1960–1980-luvuilla Steinberg oli mukana neuvostoliittolaisten toisinajattelijoiden toiminnassa tukemassa taiteen ilmaisuvapauden ja ihmisoikeuksien vaatimusta.
Unhoped

Unhoped on viisihenkinen death/thrash metal- yhtye Varkaudesta, joka perustettiin vuonna 2007.
Historia.
Yhtye julkaisi 2010 syksyllä ensimmäisen EP:n nimeltä ”First Blood”, jonka he itse äänittivät omassa harjoitustilassaan. 
Vuoden 2011 alussa bändi alkoi äänittämään ensimmäistä kokopitkää albumiaan "Die Harder". Kesken levyn äänitysten bändi päätyi vaihtamaan laulajansa Jyri Luostariseen. Levy julkaistiin vuoden 2011 lopulla omakustanteena. Unhoped sai vuoden 2011 Finnish Metal Awards:eissa demo/omakustanne kategoriassa 7. sijan . Die Harder on saanut loistavia arvosteluja kriitikoilta, niin Suomesta, kuin ulkomailtakin (ks. Lähteet). Arvosteluissa bändiä on kehuttu mm. genren lupaavimmaksi bändiksi. 
Vuonna 2012 yhtye aloitti työstämään uutta materiaalia ja tuotoksena oli viiden kappaleen mittainen EP ”Nuclear Death”, joka julkaistaan Violent Journey Recordsin kautta 2013 keväällä toukokuun 24
2016 bändi julkaisi kokopitkän albumin Sonic Violence, meksikolaisen EBM recordsin kautta. 2019 Samu Parviainen lähti bändistä ja Jani Nupponen siirtyi bassoon samana vuonna. 
Vuonna julkaistiin 2020 Total Fuckin Death-demo.
Diskografia.
EP:t
Gabrovon alue

 Gabrovon alue () on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan keskiosassa. Balkanvuoret halkovat aluetta. Alue on nimetty alueen pääkaupungin Gabrovon. Gabrovon alue on jaettu neljään kuntaan.
Haskovon alue

 Haskovon alue () on Bulgarian alue, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sillä on yhteistä rajaa Kreikan ja Turkin kanssa. Alueen halki virtaa joki Maritsa, joka laskee Aigeianmereen Turkin puolella. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Haskovon mukaan. Haskovon alue on jaettu yhteentoista kuntaan.
Kărdžalin alue

Kărdžalin alue () on yksi Bulgarian alueista, joka sijaitsee maan eteläosassa. Sillä on yhteistä rajaa Kreikan kanssa. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Kărdžalin mukaan. Kărdžalin alue on jaettu seitsemään kuntaan.
Kărdžalin alue kuului aikaisemmin Traakian maakuntaan, joka oli osa Osmanien valtakuntaa. Bulgarialaiset valtasivat alueen vuonna 1912 ensimmäisen Balkanin sodan aikana. Vuonna 1913 alue liitettiin Momtšilgradin alueeseen. Momtšilgradin alue liitettiin Stara Zagoran alueeseen 1934. Vuonna 1950 alue liitettiin juuri perustettuun Haskovon alueeseen. Vuonna 1959 alueesta muodostettiin oma alue, ja alue nimettiin Kărdžalin kaupungin mukaan. Vuonna 1989 alue liitettiin jälleen Haskovon alueeseen. Vuonna 1999 Bulgarian alue muutoksessa Kărdžalin alue muodostettiin uudelleen, mutta alueen rajat poikkeavat hieman vuonna 1959 perustetusta alueesta.
Jambolin alue

 Jambolin alue () on Bulgarian alue maan eteläosassa, ja sillä on yhteistä rajaa Turkin kanssa. Alue on nimetty pääkaupunkinsa Jambolin mukaan. Jambolin alue on jaettu viiteen kuntaan.
Jambolin alueen vanhimmat arkeologiset löydöt ovat 6000 eaa. tienoilta. Roomalaiset valtasivat alueen traakialaisilta ja alueelle perustettiin alueen ensimmäinen kaupunki Diospolis, Rooman keisarin Diocletianuksen kunniaksi.
Videonmuokkausohjelma

Videonmuokkausohjelma () on sovellusohjelma, jota käytetään videoeditointiin. Ohjelmalla voi tyypillisesti leikata ja järjestää leikkeitä, lisätä visuaalisia tehosteita ja muokata videon ääniraitaa.
Music Hall (Pietari)

Pietarin autonominen valtionkulttuurilaitos Music Hall -teatteri, (), lyh. Music Hall on Pietarissa, Venäjällä sijaitseva teatteri, joka on erikoistunut musikaalien esittämiseen. Värikkäät esitykset yhdistävät lavataiteen erilaisia muotoja laulusta ja baletista akrobatiaan. Teatteri sijaitsee Aleksandrovskin puiston laidalla. 
Perinteikkäässä teatterissa on työskennellyt useita merkittäviä venäläisiä taiteilijoita kuten säveltäjä Dmitri Šostakovitš, Fjodor Polukhov ja Nikolai P. Akimov. Teatterin ohjelmisto koostuu yhtä lailla lasten klassikkonäytelmistä kuin iltapainotteisista musiikkiteatteriesityksistä. 
Tanssiin ja liikunnallisuuteen perustuvien esitysten seuraaminen ei välttämättä vaadi venäjän kielen osaamista. Iltaisin teatteri toimii myös kansainvälisten yhtyeiden ja artistien esiintymispaikkana.
Pälkäneen Luja-Lukko

Pälkäneen Luja-Lukko eli PäLuLu on Pälkäneellä vuonna 1934 perustettu urheiluseura. Seuran nimi oli Pälkäneen Lukko vuoden 2007 alkuun asti, jolloin Pälkäneen ja Luopioisten kuntaliitoksen myötä yhdistettiin Pälkäneen Lukon ja Luopioisten Lujan toiminta ja otettiin käyttöön nykyinen nimi. Tunnettuja seuraa edustaneita urheilijoita ovat kiekonheittäjä Tanja Komulainen, pikaluistelijat Toivo Salonen ja Pekka Lattunen sekä ampumahiihtäjä Kari Kataja. Seuran lajivalikoimaan kuuluvat jalkapallo, jääkiekko, koripallo, lentopallo, luistelu, suunnistus, salibandy sekä yleisurheilu. Pälkäneen Luja-Lukon lentopallon miesten edustusjoukkue pelaa miesten 1-sarjassa.
Koripallo.
PäLuLun koripallojaosto on seuran suurimpia. Sillä on kymmenkunta joukkuetta, joista suurin osa juniori-ikäluokissa. Seuran koripallojuniorien määrä kasvoi voimakkaasti kaudella 2008-2009.
Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2014–2015 läntisen alueen alimmalla kilpasarjatasolla eli V divisioonassa, josta se nousi 11–4-voitto–tappiosuhteella IV-divisioonaan.
Hydrodynaaminen säde

Hydrodynaaminen säde (formula_1) on makromolekyylin tai kolloidihiukkasen suure. Jotkut oppikirjat käyttävät sitä synonyyminä Stokesin säteelle.
Toiset oppikirjat määrittelevät teoreettisen hydrodynaamisen säteen formula_2. Ne mallintavat makromolekyylit tai kolloidihiukkaset osaksi suurempaa formula_3 kappaleen osajoukkoa. Tämä mallinnus tehdään usein, kun puhutaan polymeereistä: alijoukko on tässä tapauksessa polymeerin yksiköt. 
formula_2 määritellään:
formula_5,
jossa formula_6 on etäisyys yksiköiden formula_7 ja formula_8 välillä, hakasulkeet (formula_9) kuvaavat joukon otoskeskiarvoa ().
Teoreettisen hydrodynaamisen säteen käsittettä käytti ensimmäisenä John Gamble Kirkwood polymeerin Stokesin säteen estimaattina.
Teoreettinen hydrodynaaminen säde formula_2 kuvaa liuottimessa liikkuvan polymeerin dynaamisia ominaisuuksia. Se on usein samaa magnitudia kuin sen hitaussäde. 
Aiheesta muualla.
Grosberg AY and Khokhlov AR. (1994) "Statistical Physics of Macromolecules" (translated by Atanov YA), AIP Press.
Omat koirat purivat

"
Omat koirat purivat (myös "Kianto – omat koirat purivat") on Mikko Niskasen televisiolle ohjaama elokuva vuodelta 1974.
Elokuva kertoo kirjailija Ilmari Kiannon joutumisesta maanpetossyytteeseen, kun hän oli kirjoittanut kotiinsa Turjanlinnaan pyynnön, etteivät venäläiset polttaisi hänen kotiaan. Todellisuudessa Kianto oli jättänyt sikarilaatikkoon lappusen, jossa pyysi venäläisiä olla polttamasta taloaan, mutta samalla neuvoi missä on lähimmät talot jossa voi lämmitellä. Suomalaiset ehtivät kuitenkin paikalle ensin, ja Kiantoa vastaan nostettiin syyte. Itse elokuva perustuu Kiannon teokseen "", joka ilmestyi vuonna 1948.
Kritiikissä todetaan, että Niskanen esittää elokuvassa itseään, purkaa siinä kaiken aiemman kokemansa katkeran, muun muassa "Kahdeksan surmanluodin" yhteydessä. Niskanen oli alun perin valinnut pääosaan Kaarlo Wilskan, mutta päätyi kuitenkin rooliin itse, mitä on pidetty virheenä. Muuten elokuvaa pidetään onnistuneena kuvauksen korpikirjailijan kujanjuoksusta. Kriitikko toteaa myös, että lukemattomat henkilöhahmot, lukkoon loksahtelevat sellinovet, junamatkat kuvaavat osuvasti sitä julman ja kasvottoman byrokratian koneiston sekamelskaista sokkeloa, johon Kianto joutui.
Tämän ja "Surmanluotien" yhteyttä kuvastaa myös, että "Surmanluodit" alkaa Kiannon "Nälkämaan laulun" sanoilla "Kuulkaa korpeimme kuiskintaa..."
Lumisten metsien tyttö

Lumisten metsien tyttö on William Markuksen ohjaama elokuva, joka pääsi ensi-iltaan vuonna 1960. Se perustuu Walentin Chorellin näytelmään "Metsä" (1956).
Elokuvakuva pääsi ensi-iltaan vasta pitkien vaiheiden jälkeen 1960, vaikka sen kuvaukset oli tehty jo 1956 ja elokuvatarkastamossa se oli käynyt 1958. Kun se vihdoin tuli teattereihin, sen aika oli ohi, kriitikoiden suhtautuminen kylmä, eivätkä katsojatkaan löytäneet sitä. Elokuvan alkua ja kuvaa Anneli Saulin saapumisesta pidetään onnistuneena.
Elokuvan tarinassa Markus (Matti Oravisto) saapuu pohjoiseen ottaakseen vastaan opettajan viran. Siellä hän kohtaa pohjoisen ankaran elämän mutta myös mustasukkaisuuden, kun Tarjan (Anneli Sauli) sulhanen Jukka (Åke Lindman) näkee heidän suhteensa läheisyyden.
Boboševo

Boboševo () on kaupunki Kjustendilin alueella Bulgarian länsiosassa. Kaupungin väkiluku oli 988 vuonna 2021.
Eskopuu

Eskopuu on rakennusteollisuudelle tarkoitetuista tuotteistaan tunnettu suomalainen ikkuna- ja ovibrändi. Alkujaan Eskopuu Oy oli Keski-Pohjanmaalla Kannuksen kaupungissa Eskolan kylässä sijaitseva ikkunoita ja ovia valmistava yritys, joka työllisti 140 henkeä. Vuonna 2018 Inwido Finland ilmoitti yhdistävänsä Eskopuu-brändin kuluttajien keskuudessa paremmin tunnettuun Pihla-ikkunabrändiin. 
Sen pääasiallisia asiakkaita ovat Suomessa toimivat rakennusliikkeet. Vuodesta 2006 alkaen Eskopuu on ollut osa Inwido-konsernia.  Eskopuu oli Suomen suurin rakennusteollisuuteen keskittynyt ikkuna- ja ovibrändi.
Eskopuun ikkunoita on käytetty mm. Arkkitehtuurin Finlandia -palkinnon 2015 voittaneessa Puukuokka-kerrostalossa.
Historia.
Eskopuun taustalla on vuonna 1939 perustettu Keski-Pohjanmaan Sementtivalimo. Sen perustivat kauppias Martti Rautila, rakennusmestari Päiviö Pöyhtäri ja betonimies Jalmari Kolppanen. Aluksi yritys valmisti erilaisia sementtituotteita, kuten seinä- ja kattotiiliä. Sotien jälkeisen raaka-aine- ja konepulan vuoksi tehdastyö alkoi omien koneiden rakentamisesta.
Sodan jälkeinen jälleenrakennus toi yritykselle asiakkaita Pohjois-Suomesta, ja valimon rinnalle perustettiin puusepänyritys. Yrityksen uudeksi nimeksi tuli Eskolan Sementti ja Puu Oy. 1950-luvulla yritys laajensi tuotevalikoimaansa, ja se toimitti muun muassa tammi-ikkunat junanvaunuihin, jotka valmistettiin vuoden 1952 olympialaisia varten.
1970-luvulla yritys laajeni ja keskittyi puualaan, ikkunoihin, sahaan ja höyläämöön. 1980-luvulla tehtaassa valmistettiin puuikkunoita ja -ovia, ja 1990-luvulla otettiin käyttöön ensimmäinen tietokoneohjattu ikkunantyöstölinja sekä pintakäsittelylinja. 2000-luvun alussa Eskopuu ryhtyi valmistamaan puu-alumiini-ikkunoita.
Vuoden 2015 alussa Inwido sulautti Eskopuu Oy:n emoyhtiöön, mutta tuotanto ikkuna- ja ovitehtaalla Kannuksessa jatkui. Vuoden 2018 helmikuussa Inwido lakkautti Eskopuu-brändin ja tuotteiden nimeksi tuli PihlaPRO.
Mansikkapaikka (televisio-ohjelma)

Mansikkapaikka oli suomalainen Yle TV2:lla lähetetty keskusteluohjelma, jonka vetäjänä toimi Mikko Kuustonen (2007–2010) ja Jussi-Pekka Rantanen (2011). Neljän ja puolen esittämisvuotensa aikana ohjelmassa vieraili suomalaisen kulttuuri- ja yhteiskuntaelämän tunnettuja henkilöitä, joista merkittävimmät vieraat lienevät olleen silloinen tasavallan presidentti Tarja Halonen, presidentti Martti Ahtisaari, valtioneuvos Harri Holkeri ja europarlamentaarikko Anneli Jäätteenmäki. Yle TV2 lopetti ohjelman vuodenvaihteessa 2011–2012, koska katsoi sen olevan vanhemman väestön nostalgia-ohjelma.
Ensimmäinen jakso esitettiin 13. syyskuuta 2007, jolloin vieraana oli Alpo Suhonen. Viimeinen jakso esitettiin 15. joulukuuta 2011, jolloin vieraana oli Matti Ijäs. Vanhat jaksot esitettiin uusintana TV2:lla kevään 2012 aikana.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1922

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1922 käytiin 21. toukokuuta Hyvinkäällä. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Hyvinkään Tahko. Kilpailussa oli osanottajia 14, mutta 12 juoksi maaliin saakka. Maasto oli tasaista ja kilpailun rata oli hyvin merkitty. Miehissä Suomen mestaruuden 9 km matkalta voitti jälleen edellisen vuoden tavoin Paavo Nurmi ja joukkueissa mestaruuden voitti Viipurin Urheilijat.
Mitalistit.
Lähteet:
Kungsvägens skola

Kungsvägens skola (KVS) on ruotsinkielinen yläaste Sipoossa. Se sijaitsee Sipoon kirkonkylässä, Sipoon koulukeskuksessa. Kungsvägens skolaan kuuluvat koulukeskuksen B-, F,- G- ja H-rakennukset.
Luokat 2012-2013.
7a, 7b, 7c, 7d, 7e, 7f, 7g (Kielikylpy), 7L (Erityisluokka)
8a,8b, 8c, 8d, 8e, 8g (Kielikylpy), 8L (erityisluokka)
9a, 9b, 9c, 9d, 9e, 9g (Kielikylpy, 9L, JOPO
Serlachius (suku)

Serlachius on suomalainen suku, joka tunnetaan lähinnä talouselämän ja varsinkin metsäteollisuuden vaikuttajina 1800-luvulta alkaen. Osa suvun jäsenistä on 1900-luvulla suomentanut nimen "Särkilahdeksi".
Historia.
Suvun ensimmäinen nimeltä tunnettu mieslinjainen esi-isä on 1620-luvulla Pernajan Särklahdella tilan omistanut veronkantokomissaari Daniel Williaminpoika (Williamsson). Hänen arvellaan olleen kotoisin Skotlannista, palvelleen Ruotsin armeijassa palkkasoturina ja ryhtyneen Stolbovan rauhan jälkeen vuonna 1617 virkamieheksi keräten veroja ja tulleja Uudenmaan rannikolla. Vuonna 1620 hän asettui asumaan Särkilahdelle. Puolisokseen hän otti Lapinjärven kirkkoherran tyttären. Kun Williamssonin appi kuoli, tältä jäi perinnöksi suuri maaomaisuus. Kuollessaan vuonna 1639 hän omisti koko Särkilahden kylän. Eräiden tietojen mukaan Williamsson oli kauppias ja syntyjään Alankomaista tai Saksasta.
Daniel Williamssonin poika Johan Danielsson onnistui hänkin parantamaan yhteiskunnallista asemaansa avioliitolla. Hänen appensa Peter Thorwöste oli laivanvarustaja ja Fiskarsin ruukin perustaja. Johan Danielsonin pojat päätettiin kouluttaa papeiksi. Eräs heistä, Petrus, päätti ottaa sukunimekseen Särkilahdesta muodostetun latinankielisen muodon Serlachius. Kuollessaan vuonna 1738 hänellä oli 20 lasta ja kaiken kaikkiaan neljässä polvessa sata jälkeläistä. Isonvihan aikana Petrus Serlachius saavutti kunnioitusta jäämällä palvelemaan seurakuntaansa sen sijaan, että olisi paennut monien muiden pappien tapaan Ruotsiin. Särkilahden tila säilyi suvun omistuksessa vuoteen 1841. Vuonna 1935 osa suvusta suomensi sukunimensä Särkilahdeksi vanhan sukutilan nimen mukaan.
Suvun tunnetuin haara muodostuu kauppaneuvos G. A. Serlachiuksen jälkeläisistä, jotka kytkeytyivät tämän vuonna 1868 perustamaan G. A. Serlachius Osakeyhtiö -metsäteollisuusyhtymään. Tässä sukuhaarassa on ollut runsaasti vuorineuvoksia.
Varhaisemmat Särkilahdet eivät liity tähän sukuun, vaan ovat lähtöisin Taivassalon Särkilahdesta. Tämä suku sammui mieslinjalta vuonna 1500, mutta Turun pormestari Niilo Pietarinpoika otti vaimonsa puolelta olevan Särkilahti-nimen käyttöön, ja nimi muuttui myöhemmin muotoon Stiernkors. Tämäkin suku sammui vuonna 1667.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1921

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1921 käytiin 15. toukokuuta Porvoossa. Kilpailun järjestävänä seura toimi Porvoon Akilles ja siinä oli osanotajia 11. Miehissä 9 km matkalta Paavo Nurmi voitti kilpailussa toisen Suomen mestaruutensa maastojuoksussa. Joukkuekilpailun mestaruuden voitti myöskin edellisen vuoden tavoin Viipurin Reipas.
Mitalistit.
Lähteet:
Schreck

Schreck voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Sukunimenä:
Entisenä sukunimenä:
Muita:
Chris Bradford

Chris Bradford (s. 23. kesäkuuta 1974) on englantilainen kirjailija ja muusikko. Ennen kirjailijan uraansa hän työskenteli lauluntekijänä. Bradford tunnetaan Suomessa parhaiten nuortensarjastaan "Nuori samurai".
Teokset.
Nuori Samurai
Musiikki
Lähteet.
Jussi Onnismaa

Jussi Onnismaa on suomalainen ohjauksen dosentti, työnohjaaja ja aiemmin työnohjaajien kouluttaja, organisaatiokonsultti sekä johtoryhmien valmentaja. Hän on ollut asiantuntijana ja ideoijana useissa työelämää ja koulutusta lähentävissä kehittämishankkeissa. Hän on toiminut mm. Suomen työnohjaajat ry:n hallituksessa ja ammattieettisessä neuvottelukunnassa sekä Työelämän tutkimusyhdistyksen ja Organisaatiodynamiikka Finod ry:n hallituksissa. Onnismaa on tietokirjailija, joka on julkaissut kirjoja ja artikkeleita ohjauksesta, dialogisuudesta, ammattietiikasta, työhyvinvoinnista, sosiaalisesta muistista ja organisaatioista.
Gabriele Salviati

Gabriele Salviati (29. maaliskuuta 1910 Bologna – 15. lokakuuta 1987) oli italialainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Virtus Bolognaa. Salviati osallistui Los Angelesin olympialaisissa 1932 4 × 100 metrin viestiin, josta Italia sai pronssia.
Roger Milhau

Roger Milhau (s. 29. maaliskuuta 1955 Istres) on ranskalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hän edusti kansallisella tasolla Martigues Sports -seuraa.
Milhau voitti vuoden 1978 sisäratojen EM-kisoissa pronssia 800 metriltä ja sai samasta lajista kultaa Sindelfingenin kisoissa 1980. Hän pääsi Moskovan olympialaisissa 1980 800 metrin matkalla välieriin saakka ja jäi aikavertailussa alle sekunnin päähän finaalista. Milhau voitti maansa mestaruuden kolmesti sekä sisä- että ulkoradoilla
Dead Island

Dead Island on Techlandin kehittämä ja Deep Silverin julkaisema toimintaroolipeli. 
Peli julkaistiin syyskuussa Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Pelille julkaistiin paranneltu versio 31. toukokuuta 2016, jossa on paremmat grafiikat ja valaistus.
Peliin tehty laajennus "" julkaistiin itsenäisenä pelinä.
Pelaaminen.
Peli sijoittuu zombien valtaamalle paratiisisaarelle. Pelaaja valitsee yhden neljästä hahmosta. Peliä voi pelata yksin tai neljän hengen ryhmänä.
Peli sijoittuu avoimeen pelimaailmaan jossa pelaajalla on tehtäviä, aseiden rakentelua sekä hahmokehitystä.
Vastaanotto.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanan 7/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanan 8.0/10.
Myynti.
Peli on myynyt yli viisi miljoonaa kappaletta.
Jääpallon SM-kilpailu 1921

Jääpallon Suomen-mestaruus 1921 ratkaistiin cup-kilpailussa. Kilpailuun osallistui 9 joukkuetta. Helsingistä KIF, IFK, HJK ja HPS, Viipurista VBJS (Sudet), Reipas ja IFK sekä Turusta IFK, ja SLU. Helsingin Jalkapalloklubi voitti ensimmäisen jääpallomestaruutensa voitettuaan Viipurissa kuusi vuotta tappioitta pelanneen VBJS:n.
Suomen mestarit.
HJK:n mestarijoukkue: Armas Saarinen (mv), Feliks Siimes, Pauli Pylvänen, Yrjö Tuhkunen, Niilo Tammisalo, Aarne Nissinen, Aarne Tolonen, Akseli Pietiläinen, Esko Pekonen, Lauri Backman, Aatto Helsingius, Verner Eklöf ja Hjalmar Kelin.
HJK pelasi talven aikana 9 ottelua joista voitti 6, pelasi kerran tasan ja hävisi kaksi. VBJS pelasi niin ikään 9 ottelua, joista voitti 8 ja hävisi ainoastaan SM-loppuottelun.
Mika Sulin

Mika Sulin (s. 18. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen urheilujohtaja. Sulin toimi vuosina 2012–2014 Suomen Olympiakomitean pääsihteerinä. Hän aloitti tehtävässä 1. lokakuuta 2012 ja keväällä 2014 hän siirtyi urheilujärjestö Valon liiketoimintayksikön toimitusjohtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi syyskuuhun 2014 saakka.
Sulin on aiemmin toiminut urheilumarkkinoinnista ja myyntitehtävistä, muun muassa Exel Sports Oy:ssä, Helsinki Halli Oy:ssä sekä Nike Pohjoismaissa. Hän toimi vuosien 2012 ja 2013 jääkiekon MM-kisojen Suomen kisaorganisaation pääsihteerinä.
Sulin pelasi Jääkiekon SM-liigassa Helsingin Jokereissa kausina 1981–1985. Runkosarjassa hän pelasi 96 ottelua tehopistein 13+20 ja pudotuspeleissä kahdeksan ottelua tehopistein 0+3. Kaudella 1982–1983 hän saavutti SM-hopeaa.
Jamie McGinn

James Robert ”Jamie” McGinn IV (s. 5. elokuuta 1988 Fergus, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hänen nykyinen seuransa on NHL-liigassa pelaava Arizona Coyotes.
Ura.
McGinn aloitti jääkiekkouransa juniorina OHL-liigassa pelaavassa Ottawa 67's -joukkueessa vuonna 2004. Fergusilaissyntyinen hyökkääjä pääsi heti debyyttikaudellaan maistamaan playoff-tunnelmaa, kun hänen joukkueensa raivasi tiensä aina liigan finaalipeleihin saakka. McGinnin henkilökohtaiseksi menestyskaudeksi muodostui kausi 2006–2007, jolloin hän voitti joukkueensa pistepörssin 89 pisteellä.
Kesällä McGinn varattiin NHL:ään toisella kierroksella, numerolla 36. Varauksen teki San Jose Sharks. Seuraavana vuonna kanadalainen allekirjoitti Sharksin kanssa tulokassopimuksen, joka vei hänet jo keväällä 2007 uuden seuransa AHL:ssä pelaavaan farmijoukkueeseen Worcester Sharksiin. Tästä huolimatta saman vuoden syksyllä alkanut kausi palautti McGinnin takaisin Ottawa 67's:aan. Uusi yritys AHL:ssä koitti taas kevätkaudella 2008. Tämän jälkeen nuorella hyökkääjällä ei ollut enää paluuta OHL:ään.
Jamie McGinn teki debyytin San Jose Sharksissa 28. lokakuuta 2008. Ensimmäinen NHL-maali syntyi heti kaksi päivää myöhemmin. McGinn kärsi pääsarjauransa alussa pahoista loukkaantumisista, jotka varmasti vaikuttivat siihen, että hän ei meinannut millään vakiinnuttaa paikkaansa seurassaan. Kaikkina kolmena seuraavana vuonna kanadalainen kun kirjautti itselleen paljon otteluita NHL:n lisäksi AHL:ssä. Kaikesta huolimatta McGinnin sopimusta jatkettiin kesäkuussa 2011 vuodella. Jatkopestin saamisen siivittämänä hän alkoikin muodostaa kaudesta 2011–2012 omaa läpimurtoaan.
Ennen kevään 2012 NHL-siirtojen takarajaa McGinn oli esiintynyt Sharks-paidassa joukkueen jokaisessa ottelussa sillä kaudella. San Jose ja Colorado Avalanche kuitenkin pääsivät takarajapäivänä sopimukseen, joka vei McGinnin yhdessä Mike Connollyn ja Michael Sgarbossan kanssa Avalancheen. Toiseen suuntaan siirtyivät Daniel Winnik ja T.J. Galiardi. McGinn pelasi Avalanchessa neljällä kaudella. Näistä viimeisellä, kaudella 2014–2015, hän pystyi pelaamaan vain 19 ottelua. Hän sai 15. marraskuuta 2014 pelatussa ottelussa leikkausta vaatineen selkävamman, joka päätti hänen kautensa.
26. kesäkuuta 2015 McGinn siirtyi Buffalo Sabresiin osana pelaajakauppaa, jossa Sabres sai hänen lisäkseen hyökkääjä Ryan O’Reillyn ja jossa Avalancheen siirtyivät hyökkääjät Mihail Grigorenko ja J. T. Compher, puolustaja Nikita Zadorov sekä toisen kierroksen varausvuoro .
Perhe.
Jamien nuoremmat veljet Tye (s. 1990) ja Brock (s. 1994) ovat myös jääkiekkoilijoita. New York Islanders varasi Tyen NHL:ään vuonna . Brockin varasi Carolina Hurricanes kesällä .
Helsingin Kiri -60

Helsingin Kiri -60 on helsinkiläinen lentopalloseura. Se aloitti toimintansa vuonna 1960 ohjelmassaan koripallo ja yleisurheilu. Lentopallo tuli mukaan muutamaa vuotta myöhemmin ja vuodesta 1993 lähtien lentopallo on ollut seuran ainoa laji. 
Nykyisin Kirin toiminta muodostuu:
Seura käyttää Nimenhuuto-palvelua ja uudet harrastajat voivat ilmoittautua kuntolentopallo ryhmään halutessaan sitä kautta.
Carlos Arthur Sevilla

Carlos Arthur Sevilla (s. 9. elokuuta 1935 San Francisco) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu jesuiittoihin. Hänet vihittiin papiksi 3. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin San Franciscon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Minan titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 1988. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. tammikuuta 1989 John Raphael Quinn, jota avustivat Mark Joseph Hurley ja Michael Joseph Kaniecki. 
31. joulukuuta 1996 Sevilla sai nimityksen Yakiman piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. huhtikuuta 2011.
Jordan Jovkov

Jordan Stefanov Jovkov (; 9. marraskuuta 1880 Žeravna, Bulgaria – 15. lokakuuta 1937 Plovdiv, Bulgaria) oli bulgarialainen kirjailija. Hän kirjoitti novelleja, romaaneja ja näytelmiä. Jovkovin teoksia ovat muun muassa "Staroplaninski legendi" (1927) ja "Chiflikŭt kraĭ granitsata" (1934).
Solkikenkä

Solkikenkä on miesten kenkämalli. Solkikengästä käytetään myös nimitystä "munkkikenkä", sillä sen solkikiinnitys tuo mieleen munkkien sandaalit.
Solkikenkiä on yksi- ja kaksisolkisia. Solkikengät ovat vähemmän muodollisia kuin oxford-kengät ja samalla niitä ja muita nauhakenkiä käytännöllisempiä, sillä ne on solkikiinnityksensä ansiosta helppo pukea jalkaan ja riisua.
Isojärvi (Pomarkku)

Isojärvi on Karvianjoen vesistöön kuuluva järvi Pomarkun ja Siikaisten kunnissa Satakunnassa. Se on pohjoisen Satakunnan suurin järvi. Järven pinta-ala on 39,4 km², suurin syvyys 9,9 metriä ja keskisyvyys 3,0 metriä.
Vesistösuhteet.
Isojärveen laskee kaakosta Pomarkun puolella Inhottujärvestä alkunsa saava Pomarkunjoki. Järven pohjoisosassa siihen laskevat Siikaisten puolella pienemmät Otamonjoki ja Leväsjoki. Järven lasku-uomina ovat järven pohjoisosasta Siikaisissa alkunsa saava Merikarvianjoki, joka on lasku-uomista suurempi, sekä järven eteläpäästä Pomarkussa alkava pienempi Salmusoja. Näistä Merikarvianjoki laskee mereen Merikarvian kirkonkylän luona ja Salmusoja purkaa vetensä Noormarkun Poosjärveen, mistä vedet edelleen laskevat mereen Pohjajokea pitkin Ahlaisissa.&lt; Kaksi lasku-uomaa omaavana järvenä Isojärvi on hydrologisilta ominaisuuksiltaan bifurkaatiojärvi, kuten myös siihen laskeva Inhottujärvi, jolla samoin on myös toinen lasku-uoma mereen Noormarkunjoen kautta.
Kulttuurimaantiedettä.
Isojärven rannalla sijaitsee Pomarkun Kiilholman kylä. Järven rannoille ulottuvat myös Kivijärven, Uudenkylän ja Pomarkun kylien alueet Pomarkussa sekä Leväsjoen, Haapakosken ja Otamon kylien alueet Siikaisissa.
Karvianjoen ("Karueiok" 1463–1474) alajuoksulla sijaitsevan Isojärven aiempi nimi on ollut Karvianjärvi ("vid Karffuia träsk" 1551, "Karfwiajärfwi som kallas Åtåmå" 1675). Tämän nimi on ilmeisesti välittynyt joen ja yläjuoksun toisen järven nimeksi sekä edelleen asuinnimeksi Karviankylään, ja edeleen pitäjännimeksi.
Giovanni Morosini

Giovanni Morosini (22. heinäkuuta 1719 Venetsia – 18. elokuuta 1789) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin benediktiinien papiksi 25. tammikuuta 1743 ja nimitettiin Chioggian piispaksi 28. toukokuuta 1770. Piispaksi konsekroinnin suoritti Lodovico Calini 3. kesäkuuta.
14. joulukuuta 1772 Morosini sai nimityksen Veronan piispaksi, joksi hänet asetettiin 16. helmikuuta 1773. Hän kuoli 70-vuotiaana virassa.
Jääpallon SM-kilpailu 1914

Jääpallon Suomen mestaruus 1914 ratkaistiin cup-kilpailussa, johon osallistui neljä joukkuetta, kaksi Helsingistä ja kaksi Viipurista. Loppuotteluun selvisivät edelliskauden tapaan Helsingin IFK ja VBJS, myöhempi Viipurin Sudet. Ottelu pelattiin Helsingissä. Vasta toista talveaan pelannut VBJS voitti ottelun 4-6, ja saavutti näin historiansa ensimmäisen jääpallon Suomen mestaruuden. Kerta oli ensimmäinen kun mestaruus meni Helsingin ulkopuolelle.
Välierät.
1. uusintaottelu
2.uusintaottelu
HIFK:n ja KIF:n ensimmäinen uusintaottelu mitätöitiin, koska ratkaisemattoman kamppailun ja uusinnan välissä ei ollut sääntöjen määräämää viikon väliaikaa.
Loppuottelu.
Pelattiin 15. maaliskuuta Helsingissä
Mestarijoukkue.
Susien mestarijoukkue: Ilmari Ihalainen (mv), Väinö Strömberg, Mikko Mäkinen, Reino Laaksonen, Jussi Pelli, Edvard Kostamo, Toivo Kosunen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen, Lauri Mäkinen, Yrjö Penttilä, Kristian Poutiainen
Irena Szydłowska

Irena Szydłowska (28. tammikuuta 1928 Lviv – 14. elokuuta 1983 Varsova) oli puolalainen jousiampuja. Hän kilpaili vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä ja sai siellä hopeaa yksilökilpailussa. Hän osallistui myös vuoden 1976 kesäolympialaisiin Montrealissa ja jäi siellä yksilökilpailussa 20. sijalle.
Lee Rocker

Lee Rocker (oikealta nimeltään Leon Drucker, 3. elokuuta 1961 Massapequa, New York) on yhdysvaltalainen rockabilly-basisti.
Lee Rocker tuli tunnetuksi Stray Cats -yhtyeestä, joka niitti mainetta erityisesti 1980-luvun alkupuolella, ensin Englannissa, mutta myöhemmin maailmanlaajuisesti. Yhtyeessä soittivat Rockerin lisäksi Brian Setzer (kitara, laulu) ja Slim Jim Phantom (rummut), oikealta nimeltään James McDonnell.
Rocker keräsi huomiota villillä soittotyylillä, jossa hän kieppui, seisoi, makasi ja teki milloin mitäkin kontrabassonsa kanssa.
Vuonna 1985 Lee Rocker, Slim Jim Phantom ja Earl Slick perustivat yhtyeen nimeltä Phantom, Rocker &amp; Slick. Yhtye teki kaksi levyä.
Lee Rocker ja Slim Jim Phantom perustivat 1990-luvulla myös yhtyeen Swing Cats.
Lee Rocker soitti myös Freddie Mercuryn muistokonsertissa ainoana Stray Catsin jäsenenä.
Stray Cats on esiintynyt 2000-luvulla alkuperäisessä kokoonpanossaan. Stray Cats esiintyi vuonna 2004 Helsingin jäähallissa kiertueella, jonka jokainen keikka nauhoitettiin ja julkaistiin CD:nä. Vuonna 2008 Stray Cats oli alkuperäisessä kokoonpanossaan uudestaan Helsingissä.
Nykyisin Lee Rocker esiintyy omalla nimellään, mutta myös aiempien yhtyeidensä kanssa. Rocker on julkaissut useita soololevyjä, joista uusin on vuoden 2012 alussa julkaistu "Night Train to Memphis".
Alberto Iniesta Jiménez

Alberto Iniesta Jiménez (4. tammikuuta 1923 Albacete – 3. tammikuuta 2016 Albacete) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1958 ja nimitettiin Madridin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tubernucan titulaaripiispaksi 5. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Enrique y Tarancón, jota avustivat Ireneo García Alonso ja José Delicado Baeza.
Iniesta Jiménez jäi eläkkeelle 5. huhtikuuta 1998.
Øresundin metroasema

Øresund on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Sundbyøsterin kaupunginosassa Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee joukkoliikenteen maksualueella 3.
Øresundin asema on avattu 28. syyskuuta 2007. Asemalta on lyhyt matka vuonna 2005 valmistuneelle Amager Strandparkin uimarannalle. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle.
Jääpallon SM-kilpailu 1922

Jääpallon SM-kilpailuun vuonna 1922 osallistui 12 joukkuetta, mikä oli pohjalaisjoukkueiden mukaan tulon ansiosta suurin määrä siihen mennessä. Mukana oli kolme vaasalaisjoukkuetta, Vasa IS, Vasama, ja Vaasan IFK, lisäksi Pohjanmaalta oli mukana Pietarsaarelainen IF Drott. Ensikertalainen kilpailuissa oli myös Turun Urheiluliitto. Viipurista mukana olivat VBJS eli Sudet, Viipurin IFK ja Reipas, Helsingistä kilpailuun osallistuivat HJK, HIFK, HPS ja Kronohagens IF. Turkulainen Åbo IFK oli suljettu kilpailuista viime kauden luovutuksen takia.
Ottelukaavio laadittiin matkakustannusten säästämiseksi siten että etelän, idän ja pohjoisen joukkueet kohtasivat toisensa vasta mahdollisimman myöhäisessä vaiheessa. Helsinkiläisjoukkueista välieriin selvisivät HPS, joka pudotti jatkosta pelaajamenetyksistä kärsineen HIFK:n, sekä HJK:n pudottanut Kiffen. Idästä pisimmälle selvisi Sudet, joka jätti taakseen paikalliskilpailijansa IFK:n ja Reippaan. Pohjalaisista joukkueista selvisi pisimmälle Vasa IS. Tasoero kauemmin kilpailuihin osallistuneisiin oli kuitenkin vielä suuri, Kiffen voitti vaasalaiset välierässä 13–0. Toisessa välierässä Sudet voitti HPS:n myös selvin lukemin 9–1. Helsingissä pelatussa loppuottelussa kohtasivat Sudet ja Kiffen. Sudet voitti ottelun maalein 3-1.
Alkuerät.
1.kierros
2.kierros
Loppuottelu.
26. helmikuuta Helsingissä
Suomen mestarit.
Susien mestarijoukkue: Armas Ahnger, Lassi Mäkinen. Toivo Pirhonen, Aarne Lavonen Kristian Poutiainen, Eetu Kostamo, Heikki Lund, Ilmari Laine, Niilo Joutsenlahti, Jussi Pelli, Lauri Hirvonen (mv). 
Talven aikana VBJS pelasi 9 ottelua, joista hävisi yhden (HJK:lle 6-7). Voitot tulivat Viipurin Reippaasta ja Viipurin IFK:sta (2), Uppsalan Siriuksesta, Yhdistetystä Helsingin joukkueesta, Kiffenistä (2) ja HPS:stä. Maaliero joukkueella oli 66–19.
Vieläki Lepposaa

Vieläki Lepposaa on turkulainen vuonna 2007 perustettu kolmihenkinen rap-yhtye. Sen muodostavat MC-tuottajat Monsteri-Makke ja Murkkumies sekä DJ Beha.
Historia.
Beatboxausta Verbal Development -kokoonpanossa harrastaneet Monsteri-Makke ja Murkkumies perustivat Vieläki Lepposaa -yhtyeen vuonna 2007. DJ Beha liittyi yhtyeeseen myöhemmin DJ:ksi. Vieläki Lepposaa julkaisi debyyttialbuminsa "TKU808" omakustanteena toukokuussa 2009. Toisen albuminsa "Pidemmälle viety" Vieläki Lepposaa julkaisi yhdessä rap-artisti Haamun kanssa. Sen julkaisi Joku Roti Records 4. huhtikuuta 2012. Albumin kappaleesta "Selviytymisoppia" julkaistiin musiikkivideo toukokuussa 2011.
Muut projektit.
Murkkumies ja Ritarikunta -yhtyeen Lempi-Joe julkaisivat MartinMäki -nimellä "Tietoo ja meininkii" -nimisen omakustannealbumin kesällä 2011.
DJ J-Laini

DJ J-Laini (oik. Jussi Laine, s. Rovaniemi) on suomalainen DJ ja musiikkituottaja.
Hän on mukana Kemmuru -nimisessä rap-yhtyeessä. J-Laini räppäsi Tulenkantajat -yhtyeen alkuperäisessä kokoonpanossa ja toimi myös DJ:nä Nuoret Herrat ja Anno Fallo -yhtyeissä. J-Laini soittaa levyjä jatkuvasti klubeilla ja järjestää mm. Yo Kuudes linja Raps! -klubia. Useita vuosia jatkunut Kovalevy-klubi lopetettiin marraskuussa 2008.
Saara Mikkola

Saara Sinikka Mikkola (o.s. "Annala", 17. toukokuuta 1927 Kaustinen – 15. joulukuuta 2012 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko ja kunnallisneuvos. Hän toimi kokoomuksen kansanedustajana Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä heinäkuusta 1975 maaliskuuhun 1987.
Elämä ja ura.
Mikkola valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1951. Hän työskenteli opettajana Jokioisissa (1953–1956), Urjalassa (1958–1964) ja Hämeenlinnassa (1964–1975).
Mikkola nousi eduskuntaan alun perin varaedustajan paikalta Erkki Huurtamon siirryttyä Kymen läänin maaherraksi. Hän oli jäsenenä eduskunnan pankkivaliokunnassa, sivistysvaliokunnassa, sosiaalivaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös muun muassa presidentin valitsijamiehenä vaaleissa 1978 ja 1982 sekä Urjalan kunnan- ja Hämeenlinnan kaupunginvaltuutettuna.
Mikkolan luottamustehtäviin kuuluivat myös muun muassa Marttaliiton puheenjohtajuus 1969–1975 ja Etelä-Hämeen Marttojen puheenjohtajuus 1965–1981. Vuonna 1999 hänet nimettiin Marttaliiton kunniapuheenjohtajaksi ja vuonna 1991 hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen.
Mikkola oli toisen polven kansanedustaja. Hänen isänsä Juho Anton ”Jussi” Annala toimi Maalaisliiton kansanedustajana 1930–1939 ja 1945–1951. 
Vuonna 1951 Mikkola avioitui rovasti Antti Mikkolan kanssa. He saivat kolme lasta. Pojista Jaakko Mikkola (s. 1961) on toiminut Kymenlaakson maakuntajohtajana vuodesta 2016.
Kalle Matilainen (poliitikko)

Kalle Kustaa Matilainen (30. toukokuuta 1903 Keitele – 20. maaliskuuta 1975 Imatra) oli suomalainen poliitikko, puoluekannaltaan sosialidemokraatti.
Matilainen toimi syyskuusta 1956 maaliskuuhun 1970 kansanedustajana Kymen läänin vaalipiiristä. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta Juho Kuittisen kuoltua kesken vaalikauden kesäkuussa 1956. Hän oli jäsenenä eduskunnan lakivaliokunnassa, sosiaalivaliokunnassa, työväenasiainvaliokunnassa ja vesilakivaliokunnassa. Hän toimi myös sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana. Matilainen vaikutti poliittisella urallaan myös Ruokolahden ja Imatran kunnallispolitiikassa sekä toimi presidentin valitsijamiehenä vaaleissa 1956, 1962 ja 1968.
Matilainen toimi työurallaan maatyöläisenä 1916–1922, kivityömiehenä ratatyömailla 1922–1929, metallimiehenä ja kirvesmiehenä Vuoksenniska Oy:n sulattimolla ja rautatehtaalla Imatralla 1929–1952 ja Imatran työväenyhdistyksen taloudenhoitajana 1952–1956. Hän työskenteli myös pääluottamusmiehenä. 
Matilainen oli naimisissa kahdesti, Vieno Elisabeth Hyrkäksen kanssa vuosina 1926–1934 ja Aili Amanda Kalpion kanssa vuodesta 1937.
HMS Petard (1916)

HMS Petard (viirinumerot G66 ja F20) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Amiraliteetin M-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 5. heinäkuuta 1915. Alus laskettiin vesille 24. maaliskuuta 1916 ja valmistui vielä samana vuonna 23. toukokuuta.
Palvelus.
Skagerrakin taistelussa alus kuului kymmenen hävittäjän muodostamaan 13. hävittäjälaivueeseen, jonka tehtävänä oli suojata 1. taisteluristeilijälaivuetta. Hävittäjälaivueen johtoaluksena oli kevyt risteilijä "HMS Champion". "Petard" laukaisi taistelun aikana torpedonsa osumatta vihollisaluksiin.
Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 romutettavaksi.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1913

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1913 järjestettiin Turussa 25. toukokuuta. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Turun Urheiluliitto. Kilpailut olivat ensimmäiset maastojuoksun SM-kilpailut ja kilpailuun osallistui 13 urheilijaa. Miehissä 9 km matkalta Suomen mestaruuden voitti Arvi Kokkonen, seuroissa mestaruuden voitti Kuopion Riento ja piireissä mestaruuden voitti Pohjois-Savo.
Mitalistit.
Lähteet:
Barolo

Barolo on italialainen punaviini. Sitä valmistetaan ainoastaan Barolon seudulla Piemonten alueella. Viini tehdään pelkästään Nebbiolo-rypäleestä. Barolo on ollut DOCG-laatuluokiteltu viini vuodesta 1980.
Barolon kehitys.
1800-luvun puoleenväliin asti Nebbiolosta tehtiin Barolon seudulla lähinnä makeita viinejä. Vuosisadan keskivaiheilla Camillo Cavourin aloitteesta alueelle kutsuttu ja palkattu ranskalainen Louis Oudart toi tullessaan uusia viininviljelytekniikoita, kuten myöhäinen sadonkorjuu ja pitkäaikainen uuttaminen. Viinejä myös alettiin kypsyttää kastanjatynnyreissä. Näin tuotetut viinit olivat erittäin tanniinisia ja voimakkaita, eivätkä ne arvostuksestaan huolimatta olleet kuin harvojen suosiossa.
Viininviljelytekniikka pysyi perinteisenä alueella yli sata vuotta. Monesti rypäleet kuivuivat terttuihin, kun odotettiin niiden myöhäistä kypsymistä, mikä teki tanniinisuudesta vaikeasti hallittavaa. Viiniteollisuuden nykyaikaiset teolliset tuotantotavat muuttivat tilanteen 1980-luvulla. Kun viini käytettiin valvotusti suurissa terästankeissa, uuttamisaika lyhennettiin päiviin, ja kun kypsytyksessä alettiin käyttää melko uusia tynnyreitä, tanniinisuuden osuus viinissä muuttui pirteämmäksi turruttavuuden sijaan ja muut Nebbiolon aromit saatiin paremmin esiin. Barolo vaatii kuitenkin aina kypsytystä. Maineikkaimpia barolo-viinin tuottajia on Barbarescon Angelo Gaja.
Viljelyalue.
Nebbiolo-rypälettä viljellään baroloa varten tarkoin määritellyllä 20,54 neliökilometrin alueella, johon kuuluu osia Cuneon maakunnan 11 kunnasta. Barolon, Castiglione Falletto ja Serralunga d’Alban kunnat kuuluvat alueeseen käytännössä kokonaan. Lisäksi alueeseen kuuluu osia Monforte d’Alban, Novellon, La Morran, Verdunon, Grinzane Cavourin, Diano d’Alban, Cherascon ja Roddin kunnista.
Barolon vuotuinen tuotantomäärä on noin yhdeksän miljoonaa litraa (vuonna 2014).
Burn It Down (Linkin Parkin kappale)

Burn It Down on Linkin Parkin viidennen, kesäkuussa 2012 julkaistun, "Living Things" -nimisen albumin ensimmäinen single, joka julkaistiin 16. huhtikuuta 2012.
Taustaa.
28. maaliskuuta 2012 Mike Shinoda vahvisti, että ensimmäinen single "Living Things" -albumilta on nimeltään "Burn It Down". Hän myös kertoi yhtyeen kuvaavan musiikkivideota kappaleeseen. Musiikkivideon kappaleeseen on ohjannut yhtyeen jäsen, Joe Hahn. Musiikkivideon ensi-esitys oli MTV:llä 24. toukokuuta 2012.
Arvostelut.
”Burn It Down” sai myönteisiä arvioita useilta ammattikriitikoilta. Nick Catucci "Rolling Stonesta" kuvasi Benningtonin säkeitä hänen "kauneimmiksi koskaan". Rick Florino "Artistdirectistä" sanoi ”Burn It Downin” olevan ”yksi sytyttävimmistä kappaleista vuonna 2012”, palkiten kappaleen täysillä viidellä tähdellä. "MusicEyzin" arvostelija antoi kiitosta Shinodan säkeille ja kappaleen kertosäkeelle, mutta hän totesi, että kappale ei tehnyt ensi kuulemalla häneen suurta vaikutusta. Andrew Unterberger "Popdustista" piti Benningtonin laulusta, mutta kritisoi Shinodan räppäystä ja laulun sanoituksia.
Kappalelista.
Digitaalinen single:
CD:
Kastrupin metroasema

Kastrup on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Tårnbyn kunnassa Kööpenhaminan kaakkoispuolella. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 4. Asema palvelee Kastrupin taajamaa ympäristöineen. Kastrupin nimellä tunnetulla Kööpenhaminan lentoasemalla on erillinen metroasema ja rautatieasema.
Kastrupin asema on avattu 28. syyskuuta 2007. Aseman lähellä sijaitsevat Tårnbyn kunnan taidemuseo Kastrupgårdsamlingen sekä rakenteilla oleva Den Blå Planet -akvaario. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle.
Jo Zeller

Jo Zeller (s. 17. heinäkuuta 1955 Männedorf) on sveitsiläinen autourheilija. Hän on urallaan kilpaillut Itävallan Formula 3 Cupissa ja Sveitsin Formula 3-sarjoissa. Zeller on voittanut Sveitsin F3-sarjan mestaruuden ennätykselliset 12 kertaa vuosina 1982, 1984, 1990–1992, 1995 ja 1998–2003. Zeller toimii myös oman Jo Zeller Racing-tallinsa tallipäällikkönä. Hänen tallinsa kilpailee nykyään muun muassa Formula 3 Euroseries, Formula Lista Junior ja Saksan F3-sarjoissa. Hänen tallinsa voitti Itävallan F3 Cup -sarjan mestaruuden vuonna 2011. Zellerin poika Sandro on myös kilpa-ajaja.
Frankfurtin keittiö

Frankfurtin keittiöksi kutsutaan itävaltalaisen arkkitehti Margarete Schütte-Lihotzkyn (1897–2000) vuonna 1926 suunnittelemaa kiintokalustein varustettua funktionalistista keittiötä, jota pidetään nykyaikaisen keittiö- ja keittiökalustesuunnittelun lähtökohtana.
Schütte-Lihotzky suunnitteli keittiön arkkitehti Ernst Mayn, Frankfurt am Mainin asuntoviraston johtajan aloitteesta. Frankfurtin keittiö, jonka jatkajia länsimaiset keittiövalmistajat poikkeuksetta ovat, suunniteltiin alun perin työssäkäyvälle perheen äidille, joka laittaa ruokaa joka päivä. Ruoanvalmistamisella oli yksi funktionaalinen tarve: ravinnon tehokas valmistaminen ja jakelu perheelle.
Keittiö pyrittiin taylorismin hengessä suunnittelemaan yhtä tehokkaaksi kuin teollisuustyöntekijän työpiste, jossa kaikki tarvittava oli helposti ulottuvilla niin, että työ olisi mahdollisimman nopeaa ja sujuvaa. Schütte-Lihotzky katsoi, ettei työväenluokan keittiössä tarvita perheenemännän lisäksi tilaa palvelijalle, joten Frankfurtin keittiö mitoitettiin kompaktiksi yhden hengen työtilaksi. Samalla keittiö soveltui hyvin yhä tehokkaammaksi muuttuneeseen asuntotuotantoon. Keittiökaapiston osat valmistettiin ensi kertaa valtaosin tehtaalla standardoidun moduulin mukaisesti.
Pienin Frankfurtin keittiön tyypeistä oli pinta-alaltaan vain 190×340 cm. Toisella lyhyellä sivulla oli ovi, toisella ikkuna ja sen ääressä istumatyöpiste. 
Toiselle pitkälle seinälle sijoitettiin tiskialtaat, työtaso ja korkea kaapisto, ja kiinteä astiankuivausteline sijoitettiin pesualtaan yläpuolella. 
Toisella seinällä oli liesi ja alas taittuva silityslauta. 
Keittiökaapistot maalattiin tumman sinivihreiksi, koska väri tutkimusten mukaan karkotti kärpäsiä. Työtaso oli päällystetty linoleumilla, ja siinä oli vapaa reuna senaikaisten käsikäyttöisten keittiökoneiden, kuten lihamyllyn, kiinnittämiseen. 
Työtason alla oli iso alumiininen lokerolaatikosto jauhojen, sokerin ja muiden kuivatavaroiden säilytykseen. Liedeksi Schütte-Lihotzky kaavaili ensin sähköliettä, mutta sähkön kalleuden vuoksi vaihtoehtona oli sähkö- ja puulämmitteinen yhdistelmäliesi.
Vuosien 1926 ja 1932 välillä Frankfurtin alueen uudisasuntoihin asennettiin noin 10 000 Frankfurtin keittiön eri versiota. Frankfurtin keittiöön perustunut ajatus uudesta modernista keittiöstä levisi koko Eurooppaan ja tuli toisen maailmansodan jälkeen myös Suomeen, jossa se soveltui hyvin jälleenrakennuskauden teolliseen asuntotuotantoon.
Alkuperäinen Frankfurtin keittiö on nykyään esillä mm. Museum of Modern Artissa ja Minneapolis Institute of Artissa.
Wilhelm Andstén

Gabriel Wilhelm Andstén (31. heinäkuuta 1818 Helsinki – 31. toukokuuta 1894) oli suomalainen tehtailija ja Helsingin toimineen Wilh. Andsténin kaakelitehtaan perustaja. 
Andsténin isä oli rakennusmestari. Tultuaan kisälliksi Andstén lähti Pietariin jossa hän työskenteli fajanssitehtaassa. Vuonna 1842 hän perusti Helsingin Sörnäisiin kaakeli- ja fajanssitehtaan joka oli ensimmäinen laatuaan Suomessa. Tehtaan päätuotteena olivat uunikaakelit mutta se valmisti myös seinä- ja lattialaattoja, pienoispatsaita ja erilaisia talousesineitä. Se oli 1900-luvun alussa Suomen kolmen suurimman keramiikkatehtaan joukossa (muita olivat Arabia ja Turun Kaakelitehdas).
Andstén johti tehdasta vuoteen 1890 saakka. Hänen jälkeensä tehtaan johdossa olivat Otto Andstén (1890–1916) ja Curt Andstén (1916–1918). Turun kaakelitehdas osti 1918 tehtaan ja yhdisti sen omistamaansa "Tikkurilan kaakelitehtaaseen". Tehdas toimi sitten Tikkurilassa nimellä "Wilh. Andsténs Fabriksaktiebolag Dickursby" aina vuoteen 1937 saakka.
Andsténin puoliso oli Anna Maria Skogling. Meri- ja satamakapteeni ja valtiopäivmies Oscar Wilhelm Andstén oli heidän poikansa.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1914

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1914 järjestettiin Kuopiossa 31. toukokuuta. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Kuopion Riento. Kyseessä olivat toiset Suomessa järjestetyt maastojuoksun SM-kilpailut. 
Miehissä matkaan lähti 8 juoksijaa, jotka juoksivat yli neljän kilometrin radan kahteen otteeseen. Kuopion Rientoa edustanut Arvi Kokkonen uusi aiempana vuotena saavuttamansa Suomen mestaruuden, ja Kuopion Riento saavutti kilpailuissa kolmoisvoiton. Joukkuekilpailussa ainoastaan Kuopion Riento sai kaikki kolme juoksijaa maaliin ja voitti näin ollen edellisen vuoden tavoin Suomen mestaruuden.
Mitalistit.
Lähteet:
Team Tawast-Volley

Team Tawast-Volley on Hämeenlinnassa, Hattulassa ja Janakkalassa toimiva lentopalloseura. TT-Volley on perustettu vuonna 2002 ja sillä on noin 200 rekisteröityä pelaajaa ja toimintaa pyöritetään 30 valmentajan voimin. Seuralla on edustusjoukkueet sekä miehissä että naisissa; miehet pelaavat 2-sarjassa ja naiset 1-sarjassa.
Aiheesta muualla.
Seuran kotisivut
Globe (Gracias)

Globe on suomalaisen rap-artisti Graciaksen ensimmäinen pitkäsoitto, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2012 Cocoa Musicin kautta. Albumi on tehty yhteistyössä tuottaja JTT:n kanssa, joka on tehnyt kaikki albumin biitit. 
Taustaa.
Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin tammikuun lopulla 2012 kappaleesta "40k Volts". Kappaleella vierailee ruotsalainen rap-artisti Eboi. Toinen musiikkivideo julkaistiin kappaleesta "Night Shift" maaliskuussa ja kolmas kappaleesta "Bars" toukokuussa. Albumista julkaistaan vinyylieversio syyskuussa 2012. Vinyyliversio sisältää DJ Kridlokkin tekemän remixversion albumin kappaleesta "Night Shift". Remixversiosta julkaistiin musiikkivideo elokuussa 2012. "Globe" nousi Suomen virallisen albumilistan 28. sijalle viikolla 20/2012.