Saarni

Saarni eli lehtosaarni ("Fraxinus excelsior"), toisinaan myös metsäsaarni, on oliivikasvien ("Oleaceae") heimoon kuuluva 15–25 metriä korkea puulaji, jota kasvaa laajalla alueella Euroopassa. Saarnen puuaines on erittäin lujaa, sitkeää ja kulutusta kestävää, ja sitä on käytetty moniin erilaisiin kohteisiin. Lisäksi saarnea on istutettu koristepuuna ja viherrakentamisessa.
Ulkonäkö ja koko.
Saarni on 15–25 metriä korkea puu. Suurimmat yksilöt ovat yli 30-metrisiä. Latvus on pyöreä ja harvahko. Oksien kärjet kaartuvat kaarimaisesti ylöspäin, minkä ansiosta saarnen tunnistaa helposti myös lehdettömänä. Saarnen kuori on harmaa ja uurteinen. Kuori muuttuu harmaanruskeaksi noin 50-vuotiaana.
Saarnella on vastakkaiset ja ruodolliset 15–30 senttimetriä pitkät lehdet. Ne ovat parilehdykkäisiä, ja lehdykät ovat 3–10 senttimetriä pitkiä. Lehdykät ovat muodoltaan kapeanpuikeita–soikeita ja pitkäsuippuisia ja sahalaitaisia. Kärkisilmut ovat kartiomaisia, suuria, mustia ja nukkakarvaisia, sivusilmut pallomaisia. Oksien kärjissä silmut ovat yleensä kolmen ryhmissä.
Saarni kukkii toukokuussa. Kukka on pieni, eikä sillä ole kehää. Heteitä on kaksi, ja niiden ponnet ovat sinipunaisen mustia. Emiö on yhdislehtinen ja kaksilukuinen. Kukinto on kartiohuiskilo. Kukat ovat tuulipölytteiset. Hedelmä on puolestaan kapea ja pyöräkärkinen pähkylä. Se on 3–4 senttimetriä pitkä, ja sillä on lenninsiivet. Saarnen siemenet irtoavat puusta syksyn ja talven kovissa myrskyissä. Saarnen siemen vaatii kylmä- ja lämpökäsittelyn, jotta alkio ehtii kehittyä täysin ja siemen on valmis itämään. Tämä tarkoittaa, että siemen viettää ensin lämpimän kauden, jonka aikana alkio kasvaa, ja sen jälkeen kylmän jakson, joka rikkoo lepotilan ja aktivoi itämisprosessin. Siksi saarnen siemen itää vasta kahden vuoden päästä kukinnasta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Saarni on Euroopan laajimmalle levinnyt saarnilaji, ja sitä tavataan Portugalia lukuun ottamatta kaikissa manner-Euroopan maissa sekä Britanniassa ja Irlannissa. Idässä sen levinneisyysalue ulottuu Venäjälle ja Iraniin. Alpeilla ja Pyreneillä saarnia kasvaa jopa 1 600 – 1 800 metrin korkeudessa, mutta pohjoisempana sitä tavataan vain 450 metrin korkeuteen asti.
Suomessa saarnea esiintyy ainoastaan Etelä-Suomen tammivyöhykkeellä. Runsaampana se kasvaa vain Ahvenanmaalla ja Turun saaristossa.
Elinympäristö.
Saarni vaatii kasvaakseen syvämultaisen, kostean kalkkipitoisen maaperän ja aurinkoisen kasvupaikan. Saarni kasvaa myös tulvatasangoilla ja alueilla, joilla pohjavesi on korkealla. Itämeren alueella saarni viihtyy rannoilla yhdessä tervalepän ("Alnus glutinosa") kanssa.
Kanta ja uhat.
Saarnen kokonaiskantaa ei tunneta, ja lisäksi laajasti viljeltynä puuna sen luonnollisen populaation rajaaminen on vaikeaa. Se myös risteytyy helposti etelänsaarnen kanssa. Saarni luokitellaan laajasta levinneisyysalueesta ja yleisyydestä huolimatta silmälläpidettäväksi, koska sen kannan koko on laskusuunnassa saarnensurman takia.
Ruotsissa saarnen populaatiokoko on laskenut 10–35 prosenttia 1910-luvulta 2010-luvulle, ja kannan oletetaan edelleen hiipuvan. On jopa mahdollista, että saarnensurma hävittää saarnen Ruotsista. Myös Norjassa ja Liettuassa saarnen kanta pienentyy nopeasti.
Käyttö.
Skandinaavisen mytologian Yggdrasil-maailmanpuu kuvataan usein jättiläismäisenä saarnena. Myös saksien pyhä puu Irminsul oli mahdollisesti saarni tai tammi.
Saarnen puuaines on erittäin lujaa, sitkeää ja kulutusta kestävää, joten sitä on perinteisesti käytetty muun muassa keihäänvarsiin, jousiin, parketteihin, hevosten luokkivaljaisiin sekä rekien ja vaunujen aisoihin. Saarni on myös ollut tärkeä lehdespuu, jota latvottiin talvirehuksi Lounais-Suomessa.
Saarnea viljellään ympäri Eurooppaa koristepuuna ja kaupunkien viherrakentamisessa. Sitä voidaan käyttää myös metsien uudistamisessa ja metsityksessä.