tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jack Gibson

John Liddell ”Jack” Gibson (10. syyskuuta 1880 Berlin, Ontario, Kanada – 4. marraskuuta 1954 Calgary, Alberta, Kanada) oli kanadalais-yhdysvaltalainen hammaslääkäri, jääkiekkoilija ja jääkiekkovaikuttaja. Hänen johdollaan perustettiin International Professional Hockey League, joka oli ensimmäinen jääkiekon ammattilaisliiga. Gibson valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1976.
Akateemisen menestyksensä lisäksi Gibson oli nuoruudessaan lahjakas jalkapallossa, jääkiekossa ja amerikkalaisessa jalkapallossa. Jalkapallotaitojensa ansiosta hän saikin tarjouksen englantilaiselta Evertonilta, joka olisi halunnut saada Gibsonin mukaan pelaajakehitysjärjestelmäänsä. Hän kuitenkin päätti pysyä Pohjois-Amerikassa ja kieltäytyi Evertonin tarjouksesta. 
Gibson suoritti BSc-tutkintoon tähtääviä opintoja Michiganin yliopistossa, jossa hän myös pelasi amerikkalaista jalkapalloa. Myöhemmin hän siirtyi Detroitin yliopiston hammaslääketieteelliseen koulutusohjelmaan. Valmistumisensa jälkeen Gibson työskenteli Houghtonissa, jossa hänellä oli oma toimipiste. Gibsonin jääkiekkoharrastus johti siihen, että Houghtoniin perustettiin Portage Lakersina tunnettu joukkue, johon Gibson hankki lahjakkaita jääkiekkoilijoita. Portage Lakers aloitti toimintansa kaudella 1902–1903 ja niitti pian mainetta kovaotteista peliä pelaavana joukkueena. Kauden 1903–1904 aikana Portage Lakers teki 26 ottelussa 273 maalia ja päästi ainoastaan 48. Gibson oli itse joukkueen paras pistemies ja toimi sen kapteenina.
Havaittuaan Michiganin pohjoisosan olevan otollista aluetta jääkiekkoliigan perustamiselle Gibson kannusti muitakin panemaan alulle kiekkoseuroja, ja hänen johdollaan muodostetun International Professional Hockey Leaguen toiminta käynnistyi kaudella 1904–1905.
IPHL lopetti toimintansa kauden 1906–1907 jälkeen. Gibson jäi Houghtoniin joidenkin vuosien ajaksi ja toimi paikkakunnalla hammaslääkärinä sekä paikallisten jääkiekko-otteluiden erotuomarina. Sitten hän palasi Kanadaan ja asettui Calgaryyn harjoittamaan hammaslääkärin ammattiaan. Gibson kuoli 7. lokakuuta 1955.
Nervo

Nervo on australialainen elektronista tanssimusiikkia tekevä duo, johon kuuluvat kaksoset, Olivia ja Miriam Nervo. He myös sanoittavat kappaleita, ja heidän sanoittamansa kappale ”When Love Takes Over” on voittanut Grammyn.
Nervo aikoi julkaista ensimmäisen albuminsa vuoden 2013 aikana, mikä toteutui vasta "Collateral"in julkaisemisen myötä vuonna 2015.
Gilles Ouellet

Joseph Gilles Napoléon Ouellet (14. elokuuta 1922 Bromptonville – 13. elokuuta 2009) oli kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Société des Missions-Étrangèresin papiksi 30. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin Gaspén hiippakunnan johtoon 5. lokakuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Emanuele Clarizio, jota avustivat Louis Lévesque ja Louis Joseph Jean Marie Fortier. 
Ouellet sai 27. huhtikuuta 1973 nimityksen Rimouskin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 16. lokakuuta 1992.
Raymond Saint-Gelais

Raymond Saint-Gelais (s. 23. maaliskuuta 1936 Baie-Saint-Paul) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Saint-Hyacinthen hiippakuntaan 12. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Saint-Jérômen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Dianan titulaaripiispaksi 5. heinäkuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Maurice Roy, jota avustivat Louis-de-Gonzague Langevin ja Charles-Omer Valois. 
Saint-Gelais sai 19. helmikuuta 1988 nimityksen Nicoletin koadjuuttoripiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. huhtikuuta. Hänestä tuli 14. maaliskuuta 1989 Nicoletin piispa. Hän jäi eläkkeelle 11. heinäkuuta 2011.
Daniel Alphonse Omer Verstraete

Daniel Alphonse Omer Verstraete OMI (s. 31. heinäkuuta 1924 Oostrozebeke) on Etelä-Afrikassa toiminut belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. helmikuuta 1950 ja nimitettiin Western Transvaalin prefektiksi 9. marraskuuta 1965. Apostolisesta prefektuurista tehtiin 27. helmikuuta 1978 Klerksdorpin hiippakunta, ja Verstraete sai nimityksen sen piispaksi. Hänet konsekroi 14. toukokuuta Peter Fanyana John Butelezi, jota avustivat George Francis Daniel ja Hugh Boyle. 
Verstraete osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 26. maaliskuuta 1994.
Ellen White (jalkapalloilija)

Ellen White (s. 9. toukokuuta 1989) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Englannin maajoukkueessa 113 maaottelua ja teki niissä 52 maalia. Maalimäärä on Englannin naisten maajoukkueen ennätys. Hän voitti EM-kultaa vuonna 2022 ja saavutti MM-pronssia vuonna 2015 sekä kuului EM-kilpailuissa 2017 välieriin yltäneeseen ja MM-kilpailuissa 2019 neljänneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
White esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa maaliskuussa 2010. Hän pelasi vuoden 2011 MM-kilpailuissa Englannin joukkueen kaikissa neljässä ottelussa ja teki yhden maalin. Lontoon olympialaisissa 2012 hän pelasi Ison-Britannian joukkueessa kolmessa ottelussa. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa White pelasi täydet minuutit Englannin kaikissa kolmessa ottelussa. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa, puolivälierässä, välierässä ja pronssiottelussa. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa White pelasi kahdessa alkulohko-ottelussa, puolivälierässä ja välierässä ja teki yhden maalin alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa kuudessa Englannin seitsemästä ottelusta ja oli turnauksen paras maalintekijä yhdessä kahden yhdysvaltalaispelaajan kanssa tehtyään kuusi maalia. Sekä välierässä että pronssiottelussa hänen tekemänsä tasoitusmaali hylättiin videotarkistuksen jälkeen; ensimmäinen niukan paitsion ja jälkimmäinen käsivirheen vuoksi. EM-kilpailuissa 2022 hän voitti kultaa ja teki kaksi maalia alkulohko-ottelussa Norjaa vastaan.
White edusti kotimaassaan uransa päätteeksi kausina 2019–2022 Manchester Cityä. Aiemmin hän pelasi Chelseassa, Leedsissä, Arsenalissa, Notts Countyssa ja Birmingham Cityssä.
Frank Nelson Doubleday

Frank Nelson Doubleday (8. tammikuuta 1862 Brooklyn, New York – 30. tammikuuta 1934 Coconut Grove, Florida) oli yhdysvaltalainen kirjankustantaja, joka perusti Samuel McCluren kanssa Doubleday &amp; McClure Company -kirjankustantamon 1897. Doubledayn poika Nelson Doubleday sekä pojanpoika Nelson Doubleday työskentelivät molemmat yrityksessä.
Doubledayn lempinimen "Effendi" antoi brittiläinen kirjailija Rudyard Kipling, joka johti sen Doubledayn nimikirjaimista F.N.D.
Stephanie Houghton

Stephanie "Steph" Houghton (s. 23. huhtikuuta 1988) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 112 maaottelua ja tehnyt niissä 13 maalia. Hän saavutti MM-pronssia vuonna 2015 sekä pelasi välieriin yltäneessä joukkueessa EM-kilpailuissa 2017 ja neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa MM-kilpailuissa 2019.
Houghton esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa maaliskuussa 2007. Loukkaantumisten vuoksi hän ei päässyt mukaan vuoden 2007 MM-kisoihin eikä vuoden 2009 EM-kisoihin. Vuoden 2011 MM-kisoissa hän pääsi vaihtopelaajana kentälle tappiolliseen puolivälieräotteluun Ranskaa vastaan. Lontoon olympialaisissa 2012 Houghton pelasi alusta loppuun Ison-Britannian joukkueen kaikki neljä ottelua ja teki niissä kolme maalia. Vuoden 2013 EM-kisoissa hän kuului avauskokoonpanoon Englannin jokaisessa kolmessa ottelussa ja pelasi kahdessa niistä täydet minuutit. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän pelasi Englannin kapteenina täyden ajan kaikissa joukkueensa otteluissa ja teki maalin neljännesvälieräottelussa Norjaa vastaan. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän oli edelleen joukkueen kapteeni ja pelasi täydet minuutit neljässä ottelussa ja oli vaihdossa vain merkityksettömässä alkulohkon viimeisessä ottelussa. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kapteenina kaikki seitsemän ottelua alusta loppuun ja teki maalin neljännesvälieräottelussa Kamerunia vastaan.
Houghton edustaa kotimaassaan Manchester Citya. Hänen aiempia seurojaan ovat Sunderland, Leeds ja Arsenal.
Rachel Yankey

Rachel Yankey (s. 1. marraskuuta 1979) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi Englannin maajoukkueessa aikanaan ennätykselliset 129 maaottelua, joissa hän teki 19 maalia.
Yankey esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa elokuussa 1997. Hän edusti Englantia vuosien 2007 ja 2011 MM-kilpailuissa sekä vuosien 2001, 2005 ja 2013 EM-kilpailuissa. Lontoon olympialaisissa 2012 hän edusti Isoa-Britanniaa.
Yankey edusti kotimaassaan pitkään Arsenalia ja voitti joukkueessa naisten Mestarien liigaa edeltäneen UEFA Cupin vuonna 2007 sekä useita kansallisia mestaruuksia.
Ján Hirka

Ján Hirka (16. marraskuuta 1923 Abranovce – 10. huhtikuuta 2014) oli slovakialais-bysanttilaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Prešovin eparkiaan 31. heinäkuuta 1949 ja nimitettiin sinne apostoliseksi hallitsijaksi 2. huhtikuuta 1969. Hän sai 21. joulukuuta 1989 nimityksen Prešovin piispaksi, ja hänet konsekroi 17. helmikuuta 1990 Jozef Tomko, jota avustivat Michael Rusnak ja Slavomir Miklovš.
Hirka jäi eläkkeelle 11. joulukuuta 2002.
Sophie Bradley

Sophie Bradley (s. 20. lokakuuta 1989) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa 24 maaottelua heinäkuun 2013 loppuun mennessä.
Bradley esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa elokuussa 2010. Hän on edustanut Englantia vuoden 2011 MM-kilpailuissa ja vuoden 2013 EM-kilpailuissa sekä Isoa-Britanniaa vuoden 2012 olympialaisissa.
Bradley edustaa kotimaassaan Lincolnia, jonne hän siirtyi Leedsistä.
Karen Bardsley

Karen Louise Bardsley (s. 14. lokakuuta 1984) on Yhdysvalloissa syntynyt englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 81 maaottelua.
Bardsley esiintyi ensimmäisen kerran Englannin maajoukkueessa maaliskuussa 2005. Hän on ollut Englannin ykkösmaalivahti vuoden 2011 MM-kilpailuissa, vuoden 2013 EM-kilpailuissa, vuoden 2015 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2017 EM-kilpailuissa. Vuonna 2015 hän saavutti MM-pronssia ja vuonna 2017 saavutuksena oli välieräpaikka mutta molemmissa kisoissa hän joutui loukkaantumisen takia sivuun kesken kisojen. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi Englannin seitsemästä ottelusta neljä, joissa vastustaja teki yhteensä yhden maalin: kaksi alkulohko-ottelua, neljännesvälierän ja puolivälierän.
Bardsley oli Ison-Britannian ykkösmaalivahti vuoden 2012 olympialaisissa.
Bardsley edustaa seuratasolla Manchester Cityä, jonne hän siirtyi vuoden 2013 lopulla Lincolnista. Helmikuun 2021 lopulla hän siirtyi kesäkuun loppuun ulottuvalla lainasopimuksella yhdysvaltalaiseen OL Reigniin.
Raymond Séguy

Raymond Gaston Joseph Séguy (8. joulukuuta 1929 Rieupeyroux – 21. maaliskuuta 2022) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. syyskuuta 1954 ja nimitettiin Gapin hiippakunnan johtoon 14. lokakuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Joseph Bourrat, jota avustivat Bernard Louis Auguste Paul Panafieu ja Robert-Joseph Coffy. 
Séguy sai 31. heinäkuuta 1987 nimityksen Autunin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. huhtikuuta 2006.
Zithulele Patrick Mvemve

Zithulele Patrick Mvemve (31. toukokuuta 1941 Evaton – 6. heinäkuuta 2020) oli eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Johannesburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1969 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lupercianan titulaaripispaksi 10. maaliskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Reginald Joseph Orsmond, jota avustivat George Francis Daniel ja Mogale Paul Nkhumishe. 
Mvemve sai 26. maaliskuuta 1994 nimityksen Klerksdorpin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 26. huhtikuuta 2013.
Korvasiippa

Korvasiippa ("Myotis bechsteinii") on harvinainen siippoihin kuuluva lepakkolaji, jota esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa ja Kaukaasiassa. Laji tarvitsee asuinalueekseen vanhan luonnollisen metsän. Lajin tieteellisen nimen kirjoitusasussa on vaihtelua, mutta Mammal species of the World 3 suosii asua "Myotis bechsteinii" kirjoitustavan "Myotis bechsteini" sijaan.
Laji on suojeltu Euroopan unionin luontodirektiivillä.
Sara Thunebro

Sara Thunebro (s. 26. huhtikuuta 1979 Strängnäs) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kesäkuun 2015 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 133 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Thunebro esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin naisten maajoukkueessa tammikuussa 2004. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja pelasi myös vuosien 2007 ja 2015 MM-kisoissa, vuosien 2008 ja 2012 olympialaisissa sekä vuosien 2009 ja 2013 EM-kisoissa.
Thunebro edustaa kotimaassaan Eskilstuna Unitedia. Hänen kasvattajaseuransa on IK Viljan, ja hän on pelannut myös Gideonsbergs IF:ssä 1997–1999, Djurgårdenissa, Älvsjö AIK:ssa ja Djurgården/Älvsjössä 2000–2009, Tyresö FF:ssä 2013 sekä Saksassa 1. FFC Frankfurtissa 2009–2012.
Reginald Joseph Orsmond

Reginald Joseph Orsmond (18. tammikuuta 1931 Johannesburg – 19. toukokuuta 2002 Johannesburg) oli eteläafrikkalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Johannesburgin hiippakuntaan 8. joulukuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Assuraksen titulaaripiispaksi 27. tammikuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi George Francis Daniel, jota avustivat Stephen Naidoo ja Dominic Joseph Chwane Khumalo. 
Orsmond sai 2. heinäkuuta 1984 nimityksen Johannesburgin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 71-vuotiaana virassa.
Charlotte Rohlin

Charlotte Rohlin (s. 2. joulukuuta 1980 Linköping) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kesäkuun 2015 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 77 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Rohlin esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin naisten maajoukkueessa maaliskuussa 2007. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja pelasi myös vuoden 2008 olympialaisissa sekä vuosien 2009 ja 2013 EM-kilpailuissa. Hän oli mukana vuoden 2015 MM-kilpailuissa mutta ei päässyt siellä pelaamaan.
Rohlin edustaa kotimaassaan Linköpings FC:tä.
Angolanhuiskulepinkäinen

Angolanhuiskulepinkäinen ("Dryoscopus angolensis") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Angolanhuiskulepinkäistä tavataan Angolassa, Burundissa, Kamerunissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa, Keniassa, Nigeriassa, Ruandassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Tansaniassa ja Ugandassa. Lajin on kuvattu olevan harvinainen. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on laaja ja sen kannankehitys vakaa.
Huiskulepinkäinen

Huiskulepinkäinen ("Dryoscopus cubla") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Huiskulepinkäistä tavataan laajalla alueella Afrikan etelä- ja itäosissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isohuiskulepinkäinen

Isohuiskulepinkäinen ("Dryoscopus gambensis") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isohuiskulepinkäistä tavataan laajalla alueella Afrikan länsiosista Etiopiaan ja Eritreaan ulottuvalla alueella. Lajin on raportoitu olevan yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkuhuiskulepinkäinen

Pikkuhuiskulepinkäinen ("Dryoscopus pringlii") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkuhuiskulepinkäistä tavataan Etiopiassa, Keniassa, Somaliassa ja Tansaniassa. Lajin on kuvattu olevan paikallinen ja harvinainen. Sen levinneisyysalue on kuitenkin laaja ja kannankehitys vakaa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Guineanhuiskulepinkäinen

Guineanhuiskulepinkäinen ("Dryoscopus sabini") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Guineanhuiskulepinkäistä tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Huiluhuiskulepinkäinen

Huiluhuiskulepinkäinen ("Dryoscopus senegalensis") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Huiluhuiskulepinkäistä tavataan Afrikan keskiosissa. Sen on kuvattu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue on laaja ja kannankehitys vakaa.
Jessica Wik

Jessica Wik (o.s. Samuelsson, s. 30. tammikuuta 1992) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kesäkuun 2021 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 61 maaottelua.
Wik pääsi alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2010 vaihtopelaajana kentälle yhdessä ottelussa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin naisten maajoukkueessa marraskuussa 2011 ja pelasi neljä ottelua vuoden 2013 EM-kisoissa, joissa Ruotsi selviytyi välieriin saakka, sekä kolme ottelua vuoden 2017 EM-kisoissa, joissa Ruotsi hävisi puolivälierissä. Vuoden 2015 MM-kisoissa hän pelasi kolmessa Ruotsin neljästä ottelusta.
Wik edustaa kotimaassaan Rosengårdia. Hänen kasvattajaseuransa on Åby IF, ja vuodet 2007–2010 hän pelasi Smedby AIS:ssä sekä vuodet 2010–2013 ja 2014–2017 Linköpings FC:ssä. Kaudella 2013–2014 hän pelasi australialaisessa Melbourne Victoryssa ja kaudet 2017–2019 englantilaisessa Arsenalissa.
Adli Mansur

Adli Mahmud Mansur (, s. 23. joulukuuta 1945 Kairo, Egypti) on egyptiläinen poliitikko. Hän toimi Egyptin väliaikaisena presidenttinä. Hän vannoi virkavalansa 4. heinäkuuta 2013 armeijan syrjäytettyä edellisen presidentin. Armeija ilmoitti valitsevansa Mansurin presidentiksi 3. heinäkuuta 2013. Mansur on myös perustuslakituomioistuimen puheenjohtaja väistyvän presidentin nimitettyä hänet virkaansa 1. heinäkuuta 2013, kaksi päivää ennen presidentiksi nimittämistä. Mansur oli ollut varapuheenjohtaja sitä ennen jo vuodesta 1992.
Mansur on valmistunut Kairon yliopistosta oikeustieteilijäksi vuonna 1967 ja hän myös opiskellut elitistiseksi luonnehditussa ranskalaisessa Kansallisessa hallintokoulussa (ENA).
Mansuria on luonnehdittu matalan profiilin teknokraatiksi, jota kunnioitetaan mutta josta ei ole paljoakaan tietoja perustietojen lisäksi.
Mansurin seuraajaksi tuli vuonna 2014 Abdel Fattah al-Sisi.
Lina Nilsson

Lina Nilsson (s. 17. kesäkuuta 1987 Ystad) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on kesäkuun 2015 loppuun mennessä pelannut Ruotsin maajoukkueessa 74 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Nilsson esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin naisten maajoukkueessa heinäkuussa 2009. Hän saavutti MM-pronssia 2011 mutta pääsi MM-turnauksessa kentälle vain yhdessä ottelussa viime minuuttien vaihtopelaajana. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän pelasi Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa ja niistä kolmessa avauskokoonpanossa. Vuoden 2012 olympialaisissa Nilsson pelasi kolme ottelua, joista kahdessa täydet minuutit. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän pääsi kentälle kahdessa ottelussa vaihtopelaajana. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi yhden alkulohko-ottelun kokonaan ja pääsi yhdessä vaihtopelaajana kentälle.
Nilsson edustaa kotimaassaan FC Rosengårdia (entinen LdB FC Malmö). Hänen kasvattajaseuransa on IFK Ystad ja hän on edustanut myös IK Pandoraa ja Sjöbo IF:ää.
Pesäpallon suomensarja 1969

Pesäpallon suomensarja pelattiin 25. kerran kaudella 1969. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa ja ensimmäisen kerran kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Puurtilan Kisa-Pojat, Puna-Mustat ja Halsuan Toivo nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1970.
Suomensarja.
Itälohko.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Imatran Pallo-Veikot.
Etelälohko.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Keravan Pallokerho.
Länsilohko.
Mestaruussarjasta lohkoon putosi Jyväskylän Kiri.
Lotta Schelin

Lotta Schelin (s. 27. helmikuuta 1984 Trångsund) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on vuoden 2017 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 185 maaottelua ja tehnyt niissä 88 maalia.
Schelin esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa maaliskuussa 2004. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja pelasi myös vuosien 2007 ja 2015 MM-kisoissa, vuosien 2004, 2008 ja 2012 olympialaisissa sekä vuosien 2005, 2009, 2013 ja 2017 EM-kisoissa.
Schelin edustaa seuratasolla ruotsalaista FC Rosengårdia. Hänen kasvattajaseuransa on Kållereds SK, ja hän on pelannut myös Hällesåkers IF:ssä 1991–1998, Mölnlycke IF:ssä 1999–2000, Kopparbergs/Göteborg FC:ssä 2001–2008 ja Olympique Lyonnaisissa 2009–2016.
Lotta Schelin on palkittu Diamantbollen-palkinnolla Ruotsin parhaana naisjalkapalloilijana vuosina 2006, 2011, 2012, 2013 ja 2014.
Caroline Seger

Sara Caroline Seger (s. 19. maaliskuuta 1985 Helsingborg) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on heinäkuun 2022 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 233 maaottelua ja tehnyt niissä 32 maalia.
Seger esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa maaliskuussa 2005. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja joukkueen kapteenina 2019 sekä olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän pelasi myös vuosien 2007 ja 2015 MM-kisoissa, vuosien 2008 ja 2012 olympialaisissa sekä vuosien 2005, 2009, 2013, 2017 ja 2022 EM-kisoissa.
Seger edustaa FC Rosengårdia. Hänen kasvattajaseuransa on Gantofta IF, ja hän on pelannut myös Rydebäck IF:ssä 1998–2000, Stattena IF:ssä 2001–2004, Linköpings FC:ssä 2004–2009, LdB FC Malmössä 2011 ja Tyresö FF:ssä 2012–2014 sekä Yhdysvalloissa Philadelphia Independencessä 2010 ja Western New York Flashissa 2011 sekä Ranskassa Paris Saint-Germainissa 2014–2016 ja Olympique Lyonnaisissa 2016–2017.
Caroline Seger on palkittu Diamantbollen-palkinnolla Ruotsin parhaana naisjalkapalloilijana vuonna 2009.
Lestikalat

Lestikalat (Macrouridae) on turskakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat lestikalojen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Heimo jaetaan 4 alaheimoon ja lähteestä riippuen sukuja on 27–32 ja lajeja noin 350–400. Ruumiinrakenteeltaan heimon kalat ovat suuripäisiä, pitkänomaisia ja ruumis suippenee voimakkaasti pyrstöä kohden ja pyrstö on useilla lajeilla siimamainen. Kooltaan lestikalalajit ovat tyypillisimmin 20–80 cm pitkiä, mutta suurin laji "Albatrossia pectoralis" voi kasvaa yli 150 cm pitkäksi. Tyypillisiä piirteitä ovat suuret silmät, 1 tai 2 selkäevää, joista etumainen on korkea ja kolmionmuotoinen ja taaempi pitkä, matala ja yhtynyt pyrstöevän ja pitkän peräevän kanssa. Macrouroidinae-alaheimon lajeilla ei ole vatsaeviä. Lestikalojen suomut ovat pienikokoiset ja väritykseltään kalat ovat harmaita, ruskeita tai mustia. Eräillä lajeilla on vatsassaan elimiä, joissa elää symbioottisia valoatuottavia bioluminoivia bakteereja.
Levinneisyys ja elintavat.
Lestikalalajeja tavataan kaikista valtameristä Eteläiseltä jäämereltä aina Jäämerelle saakka. Heimon kalat elävät syvissä vesissä tyypillisesti 250–6 000 metrin syvyydessä. Lestikalojen ravintoa ovat toiset kala, äyriäiset, piikkinahkaiset ja nilviäiset. Ne voivat syödä myös muiden eläinten jättämiä haaskoja. Lestikalojen lisääntymisestä tiedetään vain vähän. Ne kutevat lähelle pohjaa, ja munat kelluvat vapaasti vedessä.
Monien lestikalojen lihaa pidetään mauttomana ja vetisenä ja niitä saadaan lähinnä sivusaaliina muiden kalojen troolauksen mukana ja käytetään eläinten rehuna. Eräät kookkaat kylmien vesien lestikalalajit ovat kuitenkin tärkeitä kaupallisenkin kalastuksen kohteita.
Nilla Fischer

Nilla Fischer (s. 2. elokuuta 1984 Kristianstad) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 182 maaottelua ja tehnyt niissä 23 maalia.
Fischer esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa tammikuussa 2001. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja 2019 sekä olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja pelasi myös vuosien 2007 ja 2015 MM-kisoissa, vuosien 2008 ja 2012 olympialaisissa sekä vuosien 2009, 2013 ja 2017 EM-kisoissa. EM-kisoissa 2013 hän teki kolme maalia ja oli Ruotsin toiseksi paras maalintekijä.
Fischer edustaa seuratasolla VfL Wolfsburgia. Hänen kasvattajaseuransa on Verums GoIF, ja hän on pelannut myös Vittsjö GIK:ssa 1998–2000, Kristianstads DFF:ssä 2000–2003, Malmö FF:ssä 2003–2005, LdB FC Malmössä 2006–2011 sekä Linköpings FC:ssä 2012–2013.
Fischer palkittiin Ruotsissa vuoden homo-/bi-/transseksuaalina helmikuussa 2014 pidetyssä homogaalassa.
Therese Sjögran

Therese Sjögran (s. 8. huhtikuuta 1977 Södra Sandby) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on kesäkuun 2015 loppuun mennessä pelannut Ruotsin maajoukkueessa ennätykselliset 219 maaottelua ja tehnyt niissä 21 maalia.
Sjögran esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa lokakuussa 1997. Hän saavutti MM-hopeaa 2003, MM-pronssia 2011 ja EM-hopeaa 2001 ja pelasi myös vuosien 2007 ja 2015 MM-kisoissa, vuosien 2000, 2004 ja 2008 olympialaisissa sekä vuosien 2005, 2009 ja 2013 EM-kisoissa.
Sjögran edustaa seuratasolla FC Rosengårdia (entinen LdB FC Malmö), jossa hän on pelannut vuodesta 2005. Vuonna 2011 hän kävi pelaamassa Yhdysvalloissa Sky Blue FC:n joukkueessa. Sjögranin kasvattajaseura on Harlösa IF, ja hän on pelannut myös Veberödissä 1989–1996, Wä IF:ssä 1997–1998, Kristianstads DFF:ssä 1999–2000 sekä Malmö FF:ssä 2001–2004.
Therese Sjögran on palkittu Diamantbollen-palkinnolla Ruotsin parhaana naisjalkapalloilijana vuosina 2007 ja 2010.
Lisa Dahlkvist

Lisa Dahlkvist (s. 6. helmikuuta 1987 Tukholma) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on vuoden 2017 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 134 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Dahlkvist esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa helmikuussa 2008. Hän saavutti MM-pronssia 2011 ja teki lopputurnauksessa kolme maalia kuudessa ottelussa. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa hän pelasi kolme alkulohko-ottelua mutta ei enää neljännesvälierässä. Hän pelasi Lontoon olympialaisissa 2012 neljä ottelua ja teki yhden maalin. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa hän pelasi kolme alkulohko-ottelua. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän pelasi viisi ottelua mutta niistä vain yhden avauskokoonpanossa, ja vuoden 2017 EM-kilpailuissa hän pelasi Ruotsin jokaisessa neljässä ottelussa.
Dahlkvist edustaa kotimaassaan KIF Örebro DFF:ää. Hänen kasvattajaseuransa on Adolfsbergs IK, ja hän on pelannut KIF Örebro DFF:ssä myös 2002–2006 sekä Umeå IK:ssa 2006–2009, Kopparbergs/Göteborg FC:ssä 2010–2011, Tyresö FF:ssä 2012–2014, Avaldsnes IL:ssä 2014–2015 sekä ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa 2015–2016.
Hugh Patrick Slattery

Hugh Patrick Slattery (10. maaliskuuta 1934 Nenagh – 6. lokakuuta 2024 Pretoria) oli Etelä-Afrikassa toiminut irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jeesuksen Pyhän Sydämen lähetyssaarnaajien papiksi 16. heinäkuuta 1958 ja nimitettiin Louis Trichardt-Tzaneenin hiippakunnan johtoon 22. kesäkuuta 1984, ja piispaksi vihkiminen seurasi 30. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mogale Paul Nkhumishe, jota avustivat John Thomas Durkin ja Andrew Zolile T. Brook. 
Vuonna 1987 Louis Trichardt-Tzaneenin hiippakunnan nimi lyhennettiin muotoon Tzaneen. Slattery jäi eläkkeelle 28. tammikuuta 2010, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin João Noé Rodrigues.
Josefine Öqvist

Josefine Öqvist (s. 23. heinäkuuta 1983 Uppsala) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on heinäkuun 2013 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 78 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia.
Öqvist esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin naisten maajoukkueessa elokuussa 2002. Hän saavutti MM-hopeaa 2003 ja MM-pronssia 2011 sekä pelasi myös vuosien 2004 ja 2008 olympialaisissa sekä vuosien 2005 ja 2013 EM-kilpailuissa.
Öqvist edustaa seuratasolla Kristianstads DFF:ää. Hänen kasvattajaseuransa on Storvreta IK, ja hän on pelannut myös Danmarks IF:ssä 1998, Bälinge IF:ssä 1999–2004, Linköpings FC:ssä 2005–2010 sekä Tyresö FF:ssä 2011–2012.
Esmeraldo Barreto de Farias

Esmeraldo Barreto de Farias (s. 4. heinäkuuta 1949 Santo Antônio de Jesus) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin Istituto del Pradon papiksi 9. tammikuuta 1977 ja nimitettiin Paulo Afonson hiippakunnan johtoon 22. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Nílton dos Santos Souza, jota avustivat Jairo Rui Matos da Silva ja André de Witte.
Barreto de Farias sai 28. helmikuuta 2007 nimityksen Santarémin piispaksi ja 30. marraskuuta 2011 Porto Velhon arkkipiispaksi.
Rafinha (jalkapalloilija, 1993)

Rafael Alcântara do Nascimento eli Rafinha (s. 12. helmikuuta 1993 São Paulo) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Rafinhan veli Thiago Alcântara ja isä Mazinho ovat myös jalkapalloilijoita.
Seurajoukkue.
Rafinha syntyi São Paulossa, Brasiliassa, mutta muutti jo 13-vuotiaana Barcelonaan liittyen FC Barcelonan junioriakatemiaan La Masiaan. 8. tammikuuta 2011 Rafinha teki hänen ammattilaisuransa debyytin Barcelona B:n mukana tullessaan kentälle Jonathan dos Santosin tilalle 55. minuutilla. Ottelu päättyi Barcelona B:n 1-2 tappioon Girona FC:tä vastaan.
27. kesäkuuta 2013 uutisoitiin, että Rafinha solmi jatkosopimuksen FC Barcelonan kanssa. Sopimus pitää Rafinhan seurassa vuoteen 2016 asti. Myöhemmin uutisoitiin, että hän lähtee hakemaan peliaikaa Celta Vigosta vuoden lainasopimuksella.
Lokakuussa 2020 Rafinha siirtyi ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin kolmivuotisella sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan PSG:ssä Rafinha pelasi 23 Ligue 1 -ottelua sekä kahdeksan Mestarien liigan ottelua. Toukokuussa 2021 hän voitti Ranskan cupin, jossa hän pelasi kolme ottelua, mutta ei saanut peliaikaa loppuottelussa Monacoa vastaan. Kaudella 2021–2022 Rafinha pelasi PSG:ssä viisi ottelua. Rafinha pelasi kevätkauden 2022 lainalla espanjalaisessa Real Sociedadissa, jossa hän pelasi 17 Primera Divisiónin ottelua, kaksi Eurooppa-liigan ottelua sekä kaksi Copa del Reyn ottelua. Ainoan maalinsa Real Sociedadissa Rafinha teki 13. helmikuuta 2022 sarjaottelussa Granadaa vastaan.
Syyskuussa 2022 Rafinha siirtyi qatarilaiseen Al-Arabiin kaksivuotisella sopimuksella. Rafinha pelasi Al-Arabissa kahden kauden aikana kaikki kilpailut mukaan lukien yhteensä 44 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi 10 maalisyöttöä. Toukokuussa 2023 hän voitti Qatarin Emiirin cupin. Rafinha jätti Al-Arabin kauden 2023–2024 jälkeen.
Maajoukkue.
Rafinha pelasi Espanjan maajoukkueessa vuoteen 2012 asti, minkä jälkeen hän vaihtoi Brasilian maajoukkueeseen. Rafinha voitti Brasilian joukkueessa olympiakultaa kesäolympialaisissa 2016, joissa hän pelasi viisi ottelua. Brasilian A-maajoukkueessa Rafinha debytoi 5. syyskuuta 2015 Costa Ricaa vastaan ja teki ensimmäisen maajoukkuemaalinsa neljä päivää myöhemmin ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan. Ne ovat toistaiseksi hänen ainoat A-maaottelunsa.
Joukkuetilastot.
"päivitetty: 4 heinäkuuta 2013"
Keltakulmalepinkäinen

Keltakulmalepinkäinen ("Telophorus zeylonus") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltakulmalepinkäistä tavataan Botswanassa, Lesothossa, Mosambikissa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa, Swazimaassa ja Zimbabwessa. Lajin kannaksi arvioidaan 1 000–10 000 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Keltakulmalepinkäinen on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruusurintalepinkäinen

Ruusurintalepinkäinen ("Rhodophoneus cruentus") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Ruusurintalepinkäistä tavataan Afrikan itäosissa Tansaniasta Egyptin kaakkoisosiin. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kosovare Asllani

Kosovare Asllani (s. 29. heinäkuuta 1989 Kristianstad) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on kesäkuun 2025 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 199 maaottelua ja tehnyt niissä 48 maalia.
Asllani esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa syyskuussa 2008. Hän pelasi vuoden 2012 olympialaisissa neljässä ottelussa, vuoden 2013 EM-kilpailuissa Ruotsin kaikissa viidessä ottelussa, vuoden 2015 MM-kilpailuissa kolmessa ottelussa sekä vuoden 2017 EM-kilpailuissa Ruotsin kaikissa neljässä ottelussa. Hän saavutti olympiahopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi avauskokoonpanossa Ruotsin kaikissa seitsemässä ottelussa ja oli joukkueen paras maalintekijä tehtyään kolme maalia, joista yhden voitokkaassa pronssiottelussa. EM-kilpailuissa 2022 Ruotsi ylsi välieriin ja Asllani pelasi joukkueen kaikki viisi ottelua. Hän teki maalin rangaistuspotkusta alkulohko-ottelussa Portugalia vastaan. MM-kilpailuissa 2023 saavutuksena oli pronssimitali ja Asllani pelasi turnauksessa kuusi ottelua. Hän teki pronssiottelussa Australiaa vastaan 2–0-maalin.
Asllani edustaa seuratasolla englantilaista London City Lionessesia. Hänen kasvattajaseuransa on Vimmerby IF, ja hän on pelannut Linköpings FC:ssä 2007–2009, 2010–2011 ja 2017–2019, yhdysvaltalaisessa Chicago Red Starsissa 2010, Kristianstads DFF:ssä 2012, ranskalaisessa Paris Saint-Germainissa 2012–2016, englantilaisessa Manchester Cityssä 2016–2017 sekä espanjalaisessa Real Madridissa 2019–2022 (ensimmäisen kauden ajan joukkueen nimi oli vielä CD Tacón). Asllani siirtyi italialaiseen AC Milaniin kesällä 2022 todettuaan edellisen seuransa Real Madridin epäterveelliseksi ympäristöksi seurajohdon pakottaessa pelaajia pelaamaan loukkaantuneinakin lääkintähenkilökunnan mielipiteistä piittaamatta. Hän pelasi AC Milanissa kaksi kautta ja siirtyi kesällä 2024 englantilaisseura London City Lionessesiin.
Asllani palkittiin Diamantbollen-palkinnolla vuoden 2017 parhaana ruotsalaisena naisjalkapalloilijana.
Richard von Kühlmann

Richard von Kühlmann (17. toukokuuta 1873 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 16. helmikuuta 1948 Ohlstadt, Länsi-Saksa) oli saksalainen diplomaatti, joka toimi Saksan keisarikunnan ulkoministerinä ensimmäisen maailmansodan aikana elokuusta 1917 heinäkuuhun 1918.
Kühlmannin isä oli Anatolian rautatieyhtiön toimitusjohtaja. Kühlmann aloitti uransa Saksan ulkoministeriössä vuonna 1899, ja työskenteli Saksan lähetystöissä Pietarissa, Teheranissa, Tangerissa, Washingtonissa, Haagissa sekä viimeksi vuosina 1908–1914 lähetystöneuvoksena Lontoossa. Sodan aikana hän toimi maaliskuusta 1915 syyskuuhun 1916 Saksan lähettiläänä Haagissa ja sen jälkeen suurlähettiläänä Konstantinopolissa.
Kühlmann nimitettiin Saksan ulkoministeriksi Arthur Zimmermannin seuraajana 6. elokuuta 1917. Hän johti Saksan delegaatioita Brest-Litovskin rauhanneuvotteluissa maaliskuussa 1918 ja Bukarestin rauhanneuvotteluissa saman vuoden toukokuussa. Kühlmann halusi Saksan hallituksen luopuvan täydellisesti kaikista aluelaajennusvaatimuksista. Hän vastusti myös muun muassa saksalaisten joukkojen lähettämistä Suomen sisällissotaan. Kühlmannin varovainen linja kuitenkin hävisi laajoja aluevalloituksia itärintamalla kannattaneen Saksan ylimmän sodanjohdon Oberste Heeresleitungin linjalle, ja päämajoitusmestari Erich Ludendorff pyrki hankkiutumaan hänestä eroon. Valtiopäiville 24. kesäkuuta 1918 pitämässään huomiota herättäneessä puheessa Kühlmann ilmoitti, että sotaa ei voitaisi voittaa pelkästään aseellisin keinoin. Tämän jälkeen sotilasjohto painosti hänet eroamaan ulkoministerin tehtävistä 9. heinäkuuta. Hänen seuraajakseen tuli Paul von Hintze, joka jatkoi samaa varovaista linjaa.
Pikkupensaslepinkäinen

Pikkupensaslepinkäinen ("Bocagia minuta") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkupensaslepinkäistä tavataan laajalla alueella Afrikassa. Sen on kuvattu olevan yleisesti ottaen harvinainen ja sen kannankehitys on laskeva. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi, koska vähenemisen ei vielä uskota vaarantavan lajia, ja koska sen levinneisyysalue on hyvin laaja.
Kristin Hammarström

Kristin Hammarström (s. 29. maaliskuuta 1982 Glanshammar) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on heinäkuun 2013 loppuun mennessä pelannut Ruotsin maajoukkueessa 27 maaottelua.
Hammarström esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa helmikuussa 2008. Hän saavutti MM-pronssia 2011 Ruotsin varamaalivahtina. Vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän oli välieriin saakka yltäneen joukkueen ykkösmaalivahti.
Hammarström edustaa kotimaassaan Kopparbergs/Göteborg FC:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Glanshammars IF, ja hän on pelannut myös KIF Örebro DFF:ssä 1998–2010.
Kristin Hammarströmin kaksoissisar Marie Hammarström on myös maajoukkuejalkapalloilija.
Kääpiölepinkäinen

Kääpiölepinkäinen ("Nilaus afer") on afrikanlepinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kääpiölepinkäistä tavataan laajalla alueella Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Severino Batista de França

Severino Batista de França (s. 29. tammikuuta 1945 Bezerros) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi kapusiineihin 8. joulukuuta 1967 ja sai pappisvihkimyksensä 8. joulukuuta 1972. Hänet nimitettiin Santarémin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Hierpinianan titulaaripiispaksi 4. elokuuta 2004. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luis Gonzaga Silva Pepeu, jota avustivat José Carlos Melo ja Lino Vomboemmel. 
De França sai 7. maaliskuuta 2007 nimityksen Nazarén piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. huhtikuuta.
Manoel dos Reis de Farias

Manoel dos Reis de Farias (s. 23. huhtikuuta 1946 Orobó) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Nazarén hiippakuntaan 6. tammikuuta 1983 ja nimitettiin Patosin hiippakunnan johtoon 8. elokuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seuerasi 10. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jorge Tobias de Freitas, jota avustivat Gerardo de Andrade Ponte ja Jaime Mota de Farias. Dos Reis de Farias asetettiin virkaansa 1. joulukuuta. 
Dos Reis de Farias sai 27. heinäkuuta 2011 nimityksen Petrolinan piispaksi.
Marie Hammarström

Marie Hammarström (s. 29. maaliskuuta 1982 Glanshammar) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on heinäkuun 2013 loppuun mennessä pelannut Ruotsin naisten maajoukkueessa 40 maaottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Hammarström esiintyi ensimmäisen kerran Ruotsin maajoukkueessa lokakuussa 2010. Hän saavutti MM-pronssia 2011 tehtyään pronssiottelussa Ruotsin voittomaalin. Myös vuoden 2012 olympialaisissa ja vuoden 2013 EM-kilpailuissa hän teki yhden maalin.
Hammarström edustaa kotimaassaan Kopparbergs/Göteborg FC:tä. Hänen kasvattajaseuransa on Glanshammars IF, ja hän on pelannut myös KIF Örebro DFF:ssä 1999–2012.
Marie Hammarströmin kaksoissisar Kristin Hammarström on myös maajoukkuejalkapalloilija.
UKF

UKF (United Kingdom Frome) on brittiläinen levy-yhtiö, jonka omistaa Luke Hood ja AEI Media. UKF:än perustaja oli Luke Hood, joka aloitti laittamaan elektronista musiikkia hänen kahteen alkuperäiseen Youtube-kanavaansa, jotka olivat UKF Drum &amp; Bass ja UKF Dubstep vuonna 2009. Tällä hetkellä UKF:llä on viisi Youtube-kanavaa: UKF Music, UKF Dubstep, UKF Drum &amp; Bass, UKF Mixes ja UKF Live. UKF on laajentunut Youtube-kanavista tekemään podcasteja, tapahtumia ja kaikkea muuta.
Englannin Valioliigan kausi 2013–2014

Englannin Valioliigan kausi 2013–2014 oli Valioliigan 22. kausi.
Kausi alkoi 17. elokuuta 2013 ja päättyi 11. toukokuuta 2014. Kausi on ensimmäinen Valioliigan historiassa, jolloin käytetään uutta maaliviivateknologiaa, Hawk-Eyetä. Edellisen kauden mestarijoukkue Manchester United lähti kauteen uudella valmentajalla, Alex Fergusonin jäätyä eläkkeelle valmennettuaan manchesterilaisjoukkuetta 27 vuotta. Fulham lähtee kauteen uudella omistajalla Shadid Khanin ostettua joukkueen koko osakekannan.
Sunderlandin valmentaja Paolo Di Canio sai ensimmäisenä päävalmentajana potkut kauden aikana. Potkujen syynä oli Di Canion liian aggressiivinen valmennustapa, jonka syyksi pelaajat nousivat häntä vastaan kapinaan. 1. joulukuuta Fulhamin päävalmentaja Martin Jol erotettiin tehtävästään ja hänen tilalleen nimitettiin René Meulensteen. 14. joulukuuta West Bromwich Albion erotti päävalmentajansa Steve Clarken tehtävistään ja nimitti hänen tilalleen espanjalaisen Pepe Melin. Tottenham erotti portugalilaisen päävalmentajansa André Villas-Boasin 16. joulukuuta ja Villas-Boasin tilalle nimitettiin Tottenhamin sen aikainen 2. valmentaja Tim Sherwood.
Ainoastaan vuoden 2013 joulukuussa valioliigassa erotettiin neljän eri joukkueen päävalmentaja. Neljäs erotettu päävalmentaja oli Cardiff Cityn Malky Mackay. Tammikuussa kauden puolessa välissä liiganousijan päävalmentajaksi nimettiin norjalainen entinen jalkapalloilija Ole Gunnar Solskjär. 40-vuotias Solskjär solmi sopimuksen ja korvasi näin Mackayn. 4. helmikuuta 2014 uutisoitiin, että Swansea on erottanut joukkueen päävalmentajan Michael Laudrupin ja siirtänyt päävalmentajan tehtävät joukkueen kapteenille Garry Monkille ainakin joukkueen seuraavaan peliin asti.
Joukkueet ja stadionit.
Edellisen kauden 2012–2013 päätteeksi Valioliigasta putosivat Queens Park Rangers, Wigan Athletic ja Reading FC. Mestaruussarjasta Valioliigaan nousivat Cardiff City, Hull City ja Crystal Palace.
Ottelut.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Tilastot.
Maalipörssi.
Hattutemput.
"4 pelaaja teki 4 maalia"
Jukka Kola

Jukka Tuomo Sakari Kola (s. 13. tammikuuta 1960 Lappee) on suomalainen maatalouspolitiikan professori. Hän toimi Turun yliopiston rehtorina yhden viisivuotiskauden vuosina 2019–2024. Tätä ennen hän toimi Helsingin yliopiston rehtorina vuosina 2013–2018 ja vararehtorina 2010–2013.
Jukka Kola suoritti ylioppilastutkinnon Kesämäen lukiossa Lappeenrannassa 1979 ja valmistui Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisestä tiedekunnasta maisteriksi 1987, lisensiaatiksi 1989 ja maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1991.
Kola toimi Maatalouden taloudellisen tutkimuslaitoksen tutkijana 1986–1992. Vuodesta 1992 lähtien hän on hoitanut Helsingin yliopiston maatalouspolitiikan professorin tehtävää, vuoteen 1999 asti viransijaisena ja siitä lähtien vakinaisena. Kola toimi maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan dekaanina 2004–2009 ja yliopiston vararehtorina 2010–2013.
Kolan viisivuotiskausi Turun yliopiston rehtorina päättyi heinäkuun 2024 lopussa. Hän ei hakenut jatkokautta. Hänen seuraajakseen rehtorina valittiin Marjo Kaartinen yliopiston historian ensimmäisenä naisena.
HK Celje

HK Celje on slovenialainen jääkiekkojoukkue Celjen kaupungista. Joukkue pelaa monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa, johon se liittyi kaudeksi 2023-2024.
Julie Rydahl Bukh

Julie Rydahl Bukh (s. 9. tammikuuta 1982) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa heinäkuun 2013 loppuun mennessä 91 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän kuului Tanskan joukkueeseen vuoden 2007 MM-kisoissa sekä vuosien 2001, 2009 ja 2013 EM-kisoissa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2001.
Bukh on edustanut kotimaassaan Brøndby IF:ää vuodesta 2011. Hän pelasi samassa seurassa aiemmin jo vuosina 2001–2008. Ulkomailla hän on edustanut ruotsalaista Linköpings FC:tä 2008, australialaista Sydney FC:tä 2009–2010 sekä yhdysvaltalaista Pali Bluesia 2010.
Osmo Saarnio

Osmo Kalervo Saarnio (20. toukokuuta 1914 Helsinki – 28. huhtikuuta 1953) oli suomalainen näyttelijä.
Elämä.
Osmo Saarnio syntyi näyttelijäpariskunta Kaarlo Saarnion ja Laina Laineen perheeseen. Hänen vanhempansa erosivat vuonna 1919. Saarnio opiskeli Suomen Näyttämöopistossa vuosina 1934–1936. Vuonna 1939 hän avioitui näyttelijä Elvi Heinosen kanssa, pariskunnalle syntyi tytär Sirkka kesäkuussa 1941. Liitto päättyi eroon 1948.
Saarnio työskenteli näyttelijänä useissa teattereissa: Turun Työväen Teatterissa 1936–1938 ja 1942–1944, Porin Teatterissa 1938–1939, Helsingin Työväen Teatterissa 1944–1948, Helsingin Kansanteatterissa 1948 ja Punaisessa Myllyssä 1949. Hänen näyttämötehtäviään olivat muun muassa Fouché (kappaleessa "Rouva Suorasuu"), Mikko Vilkastus ("Nummisuutarit"), Anufri ("Elomme päivät"), Boni ("Mustalaisruhtinatar") ja Lancelot ("Nukke").
Saarnio näytteli yhdeksässä elokuvassa vuosina 1939–1950. Hänen valkokangasroolinsa olivat sivuosia, kuten Joas elokuvassa "”Minä elän”".
Bohdan Bondarenko

 
Bohdan Viktorovytš Bondarenko (, s. 30. elokuuta 1989) on ukrainalainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 Bondarenko sijoittui pronssille hypättyään 226 cm. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 Bondarenko voitti kultaa ylitettyään jälleen 226 cm. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 Bondarenko voitti kultaa tuloksella 230 cm. Daegun MM-kilpailuissa 2011 Bondarenko karsiutui finaalista hypättyään karsinnassa 228 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 Bondarenko sijoittui finaalissa seitsemänneksi ylitettyään 229 cm. Bondarenko voitti maailmanmestaruuden Moskovassa 2013 tuloksella 241 cm. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän voitti kultaa tuloksella 235 cm. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Bondarenko sijoittui hopealle ylitettyään 233 cm. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai pronssia niin ikään tuloksella 233. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja Münchenin EM-kilpailuissa 2022.
Bondarenkon ennätys on New Yorkissa 14. kesäkuuta 2014 hypätty 242 cm. Se on kaikkien aikojen kolmanneksi paras tulos ja sivuaa Patrik Sjöbergin Euroopan ennätystä.
Michael Ugwu Eneja

Michael Ugwu Eneja (1919 – 14. marraskuuta 2008) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Enugun hiippakunnan johtoon 10. marraskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. helmikuuta 1978. Pääkonsekraattorina toimi Girolamo Prigione, jota avustivat Francis Arinze ja Anthony Gogo Nwedo. 
Eneja jäi eläkkeelle 8. marraskuuta 1996.
Stephen Nweke Ezeanya

Stephen Nweke Ezeanya (31. maaliskuuta 1921 Nnokwa – 12. marraskuuta 1996) oli nigerialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Onitshan arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1953 ja nimitettiin sen johtoon 9. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Arinze, jota avustivat Paul Fouad Naïm Tabet ja Michael Ugwu Eneja. 
Ezeanya jäi eläkkeelle 25. helmikuuta 1995.
Töysän kirkonkylä

Töysän kirkonkylä on entisen Töysän kunnan keskus ja yksi Alavuden kaupungin taajamista. Se sijaitsee valtatien 18 varrella noin 6 kilometrin päässä Tuurin kauppakylästä ja 13 kilometrin päässä Alavuden keskustasta.
Töysän kirkonkylää jossain määrin vastaavalla postinumeroalueella 63600 Töysä on 1 329 asukasta (31.12.2015). Töysän kirkonkylän muodostamassa taajamassa on puolestaan 804 asukasta (31.12.2023).
Palvelut.
Töysän kirkonkylällä on hyvät peruspalvelut, kuten terveys-, kirjasto-, posti- ja kirkolliset palvelut. Kirkonkylässä on myös Sale. Tuurin kauppakylän palvelut ovat niin ikään lähellä.
Kirkonkylässä on kaksi koulua, Iivarin ala-aste ja Töysän yläaste. Lähimmät lukiot ja ammattikoulut löytyvät Alavudelta ja Ähtäristä.
Kylässä toimii monia yhdistyksiä, esimerkiksi Töysän Veto ja Töysän 4H -yhdistys.
Godfrey Okoye

Godfrey Okoye (19. joulukuuta 1913 – 17. maaliskuuta 1977) oli nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 27. heinäkuuta 1947 ja nimitettiin Port Harcourtin hiippakunnan johtoon 16. toukokuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sergio Pignedoli, jota avustivat Charles Heerey ja Dominic Ignatius Ekandem. 
Okoye osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän sai 7. maaliskuuta 1970 nimityksen Enugun piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 63-vuotiaana virassa.