tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Af Forselles

Af Forselles on suomalainen aatelissuku. Suvussa on ollut kaksi haaraa, joista nuorempi sammui 1800-luvun lopulla. Myös vanhempaan haaraan kuulunut vapaaherrallinen haara on sammunut.
Suvun kantaisänä on pidetty 1600-luvulla elänyttä vehkalahtelaista Henrik Jordaninpoikaa, joka asettui vuonna 1653 perustettuun Haminan kaupunkiin ensin suutariksi ja majatalonpitäjäksi ja toimi myöhemmin vaurastuttuaan myös raatimiehenä. Hänen jälkeläisensä omaksuivat sukunimen "Forsell", mahdollisesti Reitkallissa sijaitsevan Summajoen kosken mukaan, sillä hän omisti siellä maatiloja. Henrikin poika, Loviisan kaupungin perustajiin kuulunut pormestari Jakob Forsell aateloitiin vuonna 1767 nimellä "af Forselles". Hänen sukunsa introdusoitiin Ruotsin ritarihuoneelle vuonna 1775 aatelissukuna numero 2018 ja immatrikuloitiin Suomen ritarihuoneelle sen järjestäytymisen yhteydessä vuonna 1818 numerolla 143. Hänen pojanpojanpoikansa, tykistönkenraali Edvard Gustaf af Forselles korotettiin vuonna 1874 vapaaherraksi ja hänen jälkeläisensä esiteltiin kaksi vuotta myöhemmin vapaaherrallisena sukuna numero 53. Vapaaherrallinen sukuhaara sammui mieslinjalta hänen poikansa kuollessa vuonna 1933 ja kokonaan vuonna 1953.
Jakob af Forsellesin toisesta pojasta lähti suvun nuorempi haara, joka omisti pitkään hänelle kuuluneen Strömforsin ruukin. Tämä haara kuitenkin sammui 1800-luvun lopulla. Sukua elää nykyään Suomessa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa.
Suomessa on myös muita aatelittomia Forselles-sukuja, jotka eivät ole sukua af Forselleseille.
Jäseniä.
Avioliiton kautta sukuun ovat kuuluneet muun muassa:
Joseph John Gerry

Joseph John Gerry (12. syyskuuta 1928 Millinocket – 2. heinäkuuta 2023 Manchester, New Hampshire) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli benediktiini 2. heinäkuuta 1948, ja hän sai pappisvihkimyksensä 12. kesäkuuta 1954. Hänet nimitettiin Manchesterin hiippakunnan vihkipiispaksi ja Praecausan titulaaripiispaksi 4. helmikuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta; pääkonsekraattorina toimi Odore Joseph Gendron, jota avustivat Ernest John Primeau ja Robert Edward Mulvee.
Gerry sai 27. joulukuuta 1988 nimityksen Portlandin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 21. helmikuuta 1989. Hän jäi eläkkeelle 10. helmikuuta 2004.
Glyme

Glyme on Evenloden sivujoki Oxfordshiressa Englannissa. Joki saa alkunsa Chipping Nortonin lähistöllä ja virtaa etelään Old Chalfordin, Enstonen, Kiddingtonin, Glymptonin ja Woottonin pikkukaupunkien läpi. Woottonissa Glymeen liitty sen merkittävin sivujoki Dorn. Tämän jälkeen Glyme virtaa Woodstockissa sijaitsevan Blenheimin palatsin maiden halki ja laskee Everlodeen Bladonissa.
Glymen rannalla kulkee 26 kilometrin pituinen vaellusreitti Glyme Valley Way.
Ulla Raitio

Ulla Raitio (s. 30. heinäkuuta 1984 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2009 ja on näytellyt muun muassa Suomen Kansallisteatterin, Teatteri Nirvanan ja Myllyteatterin tuotannoissa sekä Yle TV2:n draamasarjoissa "Tehdas" (2012) ja "Täysin työkykyinen" (2003). Tv-sarjassa "Transport" vuonna 2022 hän esittää keskeistä sivuosaa.
Ricardo Ernesto Centellas Guzmán

Ricardo Ernesto Centellas Guzmán (s. 7. marraskuuta 1962) on bolivialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Sucren arkkihiippakuntaan 11. elokuuta 1988 ja nimitettiin Potosín hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Turres Ammeniaen titulaaripiispaksi 30. kesäkuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Walter Pérez Villamonte, jota avustivat Jesús Gervasio Pérez Rodríguez ja Ivo Scapolo.
25. marraskuuta 2009 Centellas Guzmán sai nimityksen Potosín piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. tammikuuta 2010.
Söderhjelm

Söderhielm (myös Söderhjelm) on ruotsalainen aatelissuku, jonka on vaikuttanut myös Suomessa, vaikka ei varsinaisesti kuulu Suomen aateliin.
Suku on lähtöisin Södermanlandista ja sen varhaisin tunnettu kantaisä on 1500-luvulla elänyt Per Lareninpoika. Hänen pojanpoikansa pojanpoika, kihlakunnantuomari Lars Malmén (1638–1710) aateloitiin vuonna 1693 nimellä "Söderhielm" ja hänen sukunsa introdusoitiin 1697 Ruotsin ritarihuoneelle aatelisena sukuna numero 1306. Suuri osa suvun jäsenistä on kirjoittanut nimen muodossa "Söderhjelm". Suvulla on yhteiset sukujuuret ruotsalaisen Cedercrantz-aatelissuvun kanssa. Suvun yksi haara jäi vuoden 1809 jälkeen Suomeen, mutta sitä ei koskaan kirjattu Suomen ritarihuoneelle. Tässä suvussa oli muun muassa pappeja, tuomareita ja sotilaita, sekä 1800-luvun lopulta alkaen eräitä tunnettuja kulttuurin ja politiikan vaikuttajia.
Merijuurikas

Merijuurikas ("Beta vulgaris" subsp. "maritima") on ruokajuurikkaan eli juurikkaan villi alalaji, jota kasvaa luonnonvaraisena Välimeren ja Länsi-Euroopan rannikoilla Länsi-Ruotsia myöten. Se on sopeutunut suolapitoiseen kasvuympäristöön.
Linné kuvasi juurikkaan "Beta vulgaris" 1753 mutta jakoi sen 1762 kahtia viljeltyyn ja villiin muotoon.
Se on monivuotinen kasvi ja kasvaa noin 1,2 metrin korkuiseksi ja kukkii kesällä. Kukat ovat kaksineuvoisia ja tuulipölytteisiä. Se vaatii kostean, hyvin vettä läpäisevän maaperän, eikä siedä varjoa. Natriumia se kuitenkin sietää ympäristössä, sillä sen lehdet ovat vahamaiset ja sietävät suolaista tuulta.
Antonio Dorado Soto

Antonio Dorado Soto (18. kesäkuuta 1931 Urda – 17. maaliskuuta 2015) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. huhtikuuta 1956 ja nimitettiin Guadixin hiippakunnan piispaksi 31. maaliskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat Vicente Enrique y Tarancón ja Gabino Díaz Merchán.
Dorado Soto sai 1. syyskuuta 1973 nimityksen Cádiz y Ceutan ja 26. maaliskuuta 1993 Málagan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 10. lokakuuta 2008.
Mauro Aparecido dos Santos

Mauro Aparecido dos Santos (9. marraskuuta 1954 Fartura – 11. maaliskuuta 2021 Cascavel) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Jacarezinhon hiippakuntaan 13. toukokuuta 1984 ja nimitettiin Campo Mourãon hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 27. toukokuuta 1998. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Conrado Walter, jota avustivat Murilo Sebastião Ramos Krieger ja Virgílio de Pauli.
Dos Santosista tuli 21. helmikuuta 1999 Campo Mourãon piispa. 31. lokakuuta 2007 hän sai nimityksen Cascavelin arkkipiispaksi.
Ba’al Shem Tov

Israel ben Eliezer (), toiselta nimeltään Ba’al (Baal) Shem Tov (, ’hyvän nimen herra’, lyh. "Besht", ; n. 1700, Okopy Świętej Trójcy, Puola-Liettua (nyk. Okopy, Ternopilin alue, Ukraina) – 1760, Międzybóż, Puola-Liettua (nyk. Medžybiž, H’melnytskyin alue, Ukraina)) oli juutalainen rabbi. Hänen opetuksistaan syntyi juutalainen mystinen herätysliike hasidismi. Hänet on haudattu Medžybižiin.
Kluuvin galleria

 
Kluuvin galleria oli Helsingin Kluuvissa sijainnut taidegalleria. Vuonna 1968 avattu galleria oli osa Helsingin taidemuseota.
Galleriatila sijaitsi entisen Uschakoffin talon paikalla, joka purettiin vuonna 1965. Vain sen julkisivu ja pankkisali portaikkoineen säilytettiin. Sisäosat purettiin ja saneerauksen suunnitteli arkkitehti Aarno Ruusuvuori. Ruusuvuori suunnitteli rakennuksen neljänteen kerrokseen Kluuvin gallerian. Tila rakennettiin alun perin yksityistä galleriaa, Taidesalonkia varten. Ennen Taidemuseo Meilahden valmistumista kaupungin taidemuseo esitteli galleriassa vuosittain myös museon uusia taideostoja. Gallerian tilat peruskorjattiin vuonna 1999.
Vuonna 2006 Helsingin kaupunki harkitsi siirtävänsä gallerian toiminnan vanhan linja-autoaseman tiloihin Kamppiin. Varta vasten näyttelytilaksi rakennettuun galleriaan haluttiin sijoittaa Helsingin kaupungin tietokeskuksen kirjasto. Suunnitelmat eivät toteutuneet.
Keväällä 2014 Kluuvin gallerian toiminta päätettiin lopettaa. Gallerian toiminta siirettiin Helsingin taidemuseon uusiin tiloihin Tennispalatsiin syksystä 2015 alkaen. Siirtoa perusteltiin alhaisilla kävijämäärillä sekä taloudellisilla säästöillä. Tennispalatsissa Helsingin taidemuseon nykytaiteen galleria toimii nykyisin nimellä HAM-galleria.
Useat taiteilijat ja aktivistit vastustivat gallerian siirtoa. Helsingin taidemuseon johtokunnan puheenjohtaja Thomas Wallgren totesi, että aikaan saatu vuosisäästö, 40 000 euroa, ei yksin riitä muuton perusteeksi, kun kaupungissa on samaan aikaan vireillä kallis Guggenheim-hanke. Hän oli silti varovaisesti muuton kannalla.
Käyttö.
Galleria profiloitui ajankohtaisen kuvataiteen esittelyyn. Se pyrki tarjoamaan tilaisuuksia sellaisille näyttelyprojekteille, joita muualla Helsingissä on vaikea toteuttaa.
Kluuvin näyttelytilan vuokra on kolmesta viikosta oli 505 euroa, eikä provisiota teosmyynnistä tarvinnut maksaa. Vertailun vuoksi Etelärannassa sijaitseva, kuvanveistäjien liiton ylläpitämä galleria Sculptor peri tuolloin ei-jäseniltä 3 100 euroa.
Kluuvin galleriaan tuli näyttelyaikahakemuksia vuosittain noin 200. Näyttelyaikoja myönnettiin 15–17.
Jee jee (Eppu Normaalin kappale)

Jee jee on suomirockyhtye Eppu Normaalin kappale ja single. Kappale julkaistiin alun perin singlenä vuonna 1978 ja yhtyeen studioalbumi "Maximum Jee &amp; Jeelle" se sisällytettiin seuraavana vuonna. Singlen tuotti ja sävelsi yhtyeen kitaristi Mikko "Pantse" Syrjä, joka myös sanoitti kappaleen yhdessä yhtyeen laulaja Martti Syrjän ja bassokitaristi Mikko Saarelan kanssa.
Yhtyeellä oli valmiina kaksi sinkun A-puolta, "Jee jee" ja "Nipa", mutta ei B-puolta. Levy-yhtiön johtaja Epe Helenius ei missään nimessä halunnut "Nipasta" singleä, koska se ei olisi saanut yhtyeen ja levy-yhtiön kaipaamaa radiosoittoa, sillä se koettiin rienauksena. Niinpä kompromissina "Nipa" julkaistiin yksipuolisena 700 kappaleen ilmaissinkkuna, jota yhtye jakoi keikoillaan. Yhtye, etenkin laulaja Martti Syrjä, otti raskaasti levy-yhtiön sensuurin "Nipan" kohdalla, joten "Jee jeen" perimmäinen tarkoitus olikin tehdä mahdollisimman härski ja kaupallinen kappale kostoksi levy-yhtiölle. Niin ikään myös "Jee jee" jäi ilman radiosoittoa kaupallisen mainonnan vuoksi. Se nousi kuitenkin singlelistalle sijalle 18. 
Kappale on myös yhtyeen vuonna 1980 julkaistulla livealbumilla "Elävänä Euroopassa".
Gilbert Ignatius Sheldon

Gilbert Ignatius Sheldon (20. syyskuuta 1926 Cleveland, Ohio – 24. huhtikuuta 2023 Cleveland, Ohio) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Clevelandin hiippakuntaan 28. helmikuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Taparuran titulaaripiispaksi 12. huhtikuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi James Aloysius Hickey, jota avustivat Joseph Louis Bernardin ja Clarence George Issenmann.
Sheldon sai 28. tammikuuta 1992 nimityksen Steubenvillen piispaksi, jona toimi, kunnes jäi eläkkeelle 31. toukokuuta 2002.
Veikko Halmetoja

Veikko Matias Halmetoja (s. 16. kesäkuuta 1977 Turku) on suomalainen kuvataidekriitikko, kuraattori ja galleristi.
Ura.
Halmetoja toimi "Aamulehden" kuvataidekriitikkona vuosina 2002–2007 sekä "Helsingin Sanomien" kuvataidekriitikkona vuosina 2010–2014. 
Vuosien 2003–2007 aikana hän työskenteli myös Rosa Meriläisen eduskunta-avustajana. Vuosina 2007–2010 hän oli Mäntän kuvataideviikkojen toiminnanjohtaja.
Vuonna 2014 hän perusti yhtiökumppaneidensa kanssa ARTag Galleryn, joka toimi kuusi vuotta Hietalahdenkadulla Helsingissä. Halmetoja toimi gallerian galleristina. Vuonna 2020 galleria muutti Kalevankadulle ja sai nimekseen Galleria Halmetoja, jossa Halmetoja jatkaa galleristina. 
Veikko Halmetoja on toiminut myös lukuisien näyttelyiden kuraattorina ja toimittanut Yleisradiolle podcast-sarjaa "Monet ovat minulta kysyneet". Hän on työskennellyt Kajaanin Runoviikon tiedottajana vuodesta 2011 alkaen.
Halmetojalle myönnettiin Suomi-palkinto marraskuussa 2022.
Yksityiselämä.
Veikko Halmetoja on lähtöisin Mäntästä. Hän asuu ja työskentelee sekä Mäntässä että Helsingissä.
Maakuntalinnut (kirja)

Maakuntalinnut on eläintieteen dosentti Antero Järvisen kirjoittama kirja Suomen maakuntalinnuista. Kirja ilmestyi vuonna 1995, ja sen on kustantanut Otava. Kirjan ulkoasun ja taiton on tehnyt Eija Hiltunen.
Kirja on ensimmäinen kaikki Suomen maakuntalinnut esittelevä kirja. Maakuntalinnuista kerrotaan muun muassa, mitä ne ovat merkinneet ihmiselle historiassa, lintuaiheisia runoja ja muuta historiatietoa. Linnuista ei niinkään kerrota yksityiskohtaisia biologisia tietoja. Kirjassa on myös kuvaukset Suomen maakunnista ja kansallislinnusta.
Amy Tryon

Amy Tryon (24. helmikuuta 1970 Redmond, Washington – 12. huhtikuuta 2012 Duvall, Washington) oli yhdysvaltalainen kenttäratsastaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Tryon voitti kenttäratsastuksessa joukkuekilpailun olympiapronssia Ateenassa 2004. Yksilökilpailussa hän oli Ateenassa kuudes. Pekingissä (Hongkong) 2008 hän sijoittui joukkuekilpailussa seitsemänneksi, yksilökilpailussa hän keskeytti.
MM-kilpailuista Tryon saavutti joukkuekilpailun kultaa ja yksilökilpailun pronssia. Hän kuoli nukkuessaan 42 vuoden ikäisenä 12. huhtikuuta 2012. Kuolinsyyksi selvisi myöhemmin kipulääkkeiden tahaton yliannostus.
Mario Grech

Mario Grech (s. 20. helmikuuta 1957) on maltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Gozon hiippakuntaan 26. toukokuuta 1984 ja nimitettiin sen piispaksi 26. marraskuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. tammikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Nikol Joseph Cauchi, jota avustivat Joseph Mercieca ja Félix del Blanco Prieto.
Varhainen elämä ja koulutus.
Mario Grech syntyi helmikuussa 1957 Qalassa Maltalla ja opiskeli filosofiaa ja teologiaa Gozon hiippakunnan seminaarissa.
Pappisura.
Grech vihittiin papiksi 26. toukokuuta 1984, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan Roomassa. Hän suoritti lisensiaatin tutkinnon siviili- ja kanonisessa oikeudessa paavillisessa Lateraani-yliopistossa sekä tohtorin tutkinnon kanonisessa oikeudessa Pyhän Tuomas Akvinolaisen paavillisessa yliopistossa.
Piispa.
Paavi Benedictus XVI nimitti Grechin Gozon piispaksi 26. marraskuuta 2005. Tätä tehtävää hän hoiti vuoteen 2019 asti.
Piispainsynodin pääsihteeri.
Paavi Franciscus valitsi Grechin piispainsynodin pääsihteeriksi vuonna. Franciscus korotti hänet kardinaaliksi 28. marraskuuta 2020. Synodin pääsihteerinä Grechistä on tullut keskeinen hahmo meneillään olevassa synodaalisuuden synodissa, jossa hän edistää "synodaalisen kirkon" käsitettä.
Näkemykset.
Gozon piispana Grech tunnettiin aluksi konservatiivisista näkemyksistään. Hän vastusti avioeron laillistamista Maltalla vuonna 2011 ja korosti, ettei katolisen kirkon opetusta noudattamattomien tulisi saada ehtoollista. Paavi Franciscuksen valinnan ja Maltan vasemmistohallituksen myötä Grechin lähestymistapa muuttui progressiivisemmaksi, mikä ilmeni erityisesti hänen vuoden 2014 perhesynodin aikaisissa lausunnoissaan.
Vuonna 2017 Grech sotkeutui kiistaan Maltan piispojen antamista ohjeista koskien paavi Franciscuksen apostolista kehotusta "Amoris Laetitia". Häntä pidettiin "Maltan direktiivinä" tunnettujen ohjeiden pääkirjoittajana, jonka kriitikot katsoivat menevän liian pitkälle salliessaan siviilissä uudelleen avioituneiden eronneiden osallistumisen ehtoolliselle.
Maahanmuuttokysymyksissä Grech on käyttänyt voimakasta kieltä arvostellessaan Euroopan toimia siirtolaiskriisissä, nimittäen joitain toimia jopa "rikollisiksi".
Grech on ilmaissut tukensa muun muassa naisdiakonaatille ja kannattanut suurempaa joustavuutta pastoraalisissa lähestymistavoissa eri alueilla.
Yksityiselämä.
Kardinaali Grech puhuu maltan kieltä, englantia ja italiaa.
Joseph Mercieca

Joseph Marcieca (11. marraskuuta 1928 Victoria – 21. maaliskuuta 2016 Żejtun) oli maltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. maaliskuuta 1952 ja nimitettiin Maltan vihkipiispaksi sekä Gemellae in Numidian titulaaripiispaksi 20. heinäkuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Michael Gonzi, jota avustivat Nikol Joseph Cauchi ja Francesco Ricceri.
Mercieca sai 29. marraskuuta 1976 nimityksen Maltan arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. joulukuuta 2006.
Ingrid Linnea Ruin

Sigrid Ingrid Linnea Ruin (alk. Lignell; 15. toukokuuta 1881 Pori – 3. huhtikuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hänen vanhempansa olivat konttorinhoitaja Karl Lignell ja Flora Lindholm. Isän kuoltua vuonna 1882 Ruin adoptoitiin helsinkiläisen kasvatustieteilijän Waldemar Ruinin perheeseen. Ruin avioitui kahdesti, käyttäen sukunimiä Tigerstedt (1919–1931) ja Hagelberg (1931–1956). Teoksensa hän signeerasi aina Ruin-nimellä, jota hänestä myös taiteilijana käytetään. 
Elämä.
Vuonna 1897 Ruin aloitti 16-vuotiaana opinnot Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa (nykyään Kuvataideakatemia). Vuosina 1901–1905 hän opiskeli Tanskan kuninkaallisessa taideakatemiassa Kööpenhaminassa, jonka jälkeen Ruin oli kuuden vuoden ajan taidemaalari Anders Zornin oppilaana ja avustajana Morassa. Hänen teoksiaan oli ensimmäisen kerran esillä vuonna 1906 Helsingissä. Ruin osallistui Suomen Taiteilijaseuran ryhmänäyttelyihin myös kahtena seuraavana vuonna. 
Moran vuosiensa jälkeen Ruin asettui Kööpenhaminaan, matkustellen välillä Keski-Euroopassa, muun muassa Saksassa, Ranskassa ja Italiassa. Näyttelyitä hänellä oli Berliinissä ja Leningradissa. Kööpenhaminassa Ruin avioitui 1919 suomalaisen insinöörin Eric Tigerstedtin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika Carl Axel Waldemar vuonna 1921. Avioliitto päättyi eroon pian hänen syntymänsä jälkeen. Vuonna 1931 Ruin meni naimisiin Gottleb Hagelbergin kanssa ja muutti tämän luokse Ruotsiin. Kesät hän vietti ottoisänsä Waldemar Ruinin huvilalla Inkoossa.
Ingrid Linnea Ruin tunnetaan parhaiten alastontutkielmista ja muotokuvista. Ruin maalasi myös paljon kansallisromanttisia aiheita, erityisesti kansallispukuisia naisia. Nämä vaikutteet hänen taiteeseensa tulivat Anders Zornilta. Suomessa Ruin on ollut melko tuntematon, hänen ensimmäinen retrospektiivinen näyttelynsä siellä nähtiin vasta vuonna 2005 Riihimäen taidemuseossa. Ruinin teoksia liikkuu säännöllisesti huutokaupoissa sekä Suomessa että ulkomailla. Arvokkaimpien hinnat ovat olleet useita tuhansia euroja. 
Ingrid Linnea Ruin kuoli 74-vuotiaana Helsingissä vuonna 1956. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Soto

Soto tai de Soto on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
DeSoto (De Soto) on myös yhdysvaltalainen automerkki.
Sovitus (teologia)

Sovitus on yksi Raamatun keskeisistä teemoista ja kristillisen soteriologian tärkeimmistä käsitteistä. Raamatussa sovituksella tarkoitetaan pyhän Jumalan ja syntisen ihmisen välisen ristiriidan ratkaisemista hyvittävän uhrin sijaiskärsimyksen kautta.
Sovitus Vanhassa testamentissa.
Vanhassa testamentissa sovitus liittyy olennaisesti jumalanpalveluselämään, jonka tarkoituksena on ihmisten synneistä aiheutuvan Jumalan vihan pois kääntäminen. Jumalanpalveluksessa toimitettavista uhreista annetaan yksityiskohtaiset ohjeet. Kun ylimmäinen pappi laskee kätensä syntiuhrieläimen päälle tunnustaen Israelin synnit, siirtyvät synnit uhrieläimen kannettavaksi. Vanhan testamentin profeetat arvostelivat sovituksen teknistä, sakramentalistista ymmärtämistä ja korostivat syntien tunnustamisen merkitystä. Profeetta Jesaja viittaa tulevaan Herran palvelijaan, joka tulisi antamaan elämänsä vikauhriksi monen edestä uhrilampaan tavoin.
Sovitus Uudessa testamentissa.
Uudessa testamentissa sovitus tapahtuu Jeesuksen kuoleman kautta, joka tulkitaan Vanhan testamentin uhrikultin symboloiman todellisuuden täyttymyksenä. Erityisesti Heprealaiskirje pyrkii osoittamaan, että Jeesus on suorittanut kertakaikkisen syntiuhrin, josta syystä vanhatestamentillista uhrikulttia ei enää tarvita. Synoptiset evankeliumit kuvaavat Jeesusta Herran kärsivänä palvelijana, jonka tehtävä oli alun alkaen kärsiä ja kuolla ihmisten syntien tähden. Johannes kuvaa Jeesusta karitsana ja pääsiäislampaana.
Jeesuksen sovitusuhrin kertakaikkisen vaikutuksen edellytys on Uuden testamentin mukaan hänen synnittömyytensä ja jumalallinen luontonsa. Kristus on "viimeinen Aadam", uuden ihmissuvun kantaisä. Yksilön kohdalla sovitus toteutuu, kun häntä sovituksen viran kautta kehotetaan ottamaan vastaan syntien anteeksianto.
Sovitus kristillisessä teologiassa.
Kristinuskon historiassa on kautta vuosisatojen käytetty useita erilaisia ​​metaforia, joilla on pyritty selittämään miten sovitus Jeesuksen Kristuksen kautta tapahtuu. Eri kirkot ja yhteisöt painottavat niitä eri tavoin. Neljä tunnetuinta sovitusopillista mallia on kuvattu lyhyesti seuraavassa:
Lunastus (teologia)

Lunastus on Raamatussa esiintyvä teologinen termi, jolla tarkoitetaan ihmisten vapaaksi ostamista pahan vallasta.
Lunastus kristinuskossa.
Kristillisessä teologiassa lunastus tarkoittaa vapautusta synnin vallasta. Apostoli Paavalin kirjoituksissa se on keskeinen termi, jolla hän selittää Jeesuksen Kristuksen kuoleman pelastavaa vaikutusta. Uudessa testamentissa sanaa lunastus käytetään tarkoittamaan sekä vapautumista synnin vallasta että vapautumista konkreettisesta orjuudesta. Kyseessä on siis teologinen metafora, jonka mukaan Jeesus maksoi kuolemallaan lunastusmaksun vapauttaakseen kristityt synnin ja kuoleman orjuudesta. Protestanttisten kirkkojen piirissä ei kuitenkaan useimmiten kannateta Origeneen oppia, jonka mukaan Jumala olisi ostanut ihmisen Saatanalta Jeesuksen kuoleman avulla.
Krasimir Balăkov

Krasimir Balăkov (, s. 29. maaliskuuta 1966) on bulgarialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 
Ura pelaajana.
Balăkov aloitti uransa Etăr Veliko Tărnovossa kaudella 1983–1984. Hän edusti seuraa vuosikymmenen loppuun saakka ja kuului avainpelaajiin, kun Etar sijoittui Bulgarian liigassa kolmanneksi kausina 1988–1989 ja 1989–1990. Seuran menestysvuodet huipentuivat mestaruuteen keväällä 1991, mutta Balăkov ei sitä juhlinut, sillä hän siirtyi 1990 portugalilaiseen Sportingiin. Balăkov edusti Sportingia viisi kautta ja juhli keväällä 1995 Portugalin cupin mestaruutta.
Kauden 1994–1995 päätteeksi Balăkov jätti Sportingin ja siirtyi Bundesliigaan VfB Stuttgartiin. Saksalaisseurassa hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelannut Balăkov muodosti tehokolmikon yhdessä Fredi Bobicin ja Giovane Elberin kanssa. Hän juhli seuran paidassa Saksan cupin mestaruutta 1997 ja oli seuraavan keväänä mukana, kun Stuttgart hävisi Cup-voittajien cupin loppuottelussa Chelsealle 1–0. Balăkov edusti Stuttgartia kahdeksan kautta ja pelasi seurassa yli 230 liigaottelua.
Maajoukkuetasolla Balăkov edusti Bulgariaa vuosina 1988–2003 kaikkiaan 92 A-maaottelussa. Maajoukkueuran huipennuksen hän koki MM-kisoissa 1994, kun Bulgaria sijoittui neljänneksi ja Balăkov valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hän oli mukana myös EM-kisoissa 1996 ja MM-kisoissa 1998. 
Ura valmentajana.
Balăkov aloitti valmennusuransa VfB Stuttgartin apulaisvalmentajana heti pelaajauransa lopettamisen jälkeen. Hän työskenteli Felix Magathin ja Matthias Sammerin alaisuudessa kaksi vuotta, kunnes siirtyi 2005 VFC Plauenin pelaajavalmentajaksi. Pesti jäi kuitenkin varsin lyhyeksi ja hän jätti seuran jo samana vuonna.
Tammikuussa 2006 Balăkov siirtyi yllättäen sveitsiläisseura Grasshopper-Club Zürichin päävalmentajaksi. Hänen johdollaan Grasshoppers voitti Intertoto-cupin ja eteni UEFA-cupissa aina lohkovaiheeseen kaudella 2006–2007. Hän sai potkut tehtävästään toukokuussa 2007. Lokakuussa 2007 Balăkov korvasi Rolf Fringerin FC St. Gallenin päävalmentajana, mutta ei onnistunut pelastamaan seuraa putoamiselta Sveitsin superliigasta ja sai potkut kauden jälkeen. 
Joulukuussa 2008 Balăkov palasi kotimaahansa valmentamaan PSFK Tšernomorets Burgasia. Hän valmensi seuraa kaksi vuotta, kunnes sai joulukuussa 2010 potkut riitauduttuaan seuran johdon kanssa. 
Toukokuun lopussa 2011 Balăkovista tuli kroatialaisseura HNK Hajduk Splitin päävalmentaja. Hän jätti seuran maaliskuussa 2012 ja siirtyi Bundesliigassa putoamiskamppailuun joutuneen 1. FC Kaiserslauternin päävalmentajaksi. Balăkov ei onnistunut enää kääntämään Kaiserslauternin peliesityksiä paremmiksi ja seura putosi kauden jälkeen 2. Bundesliigaan. 
Kesällä 2014 Balăkov aloitti PFK Liteks Lovetšin uutena päävalmentajana. Balăkovin johdolla Liteks sijoittui kaudella 2014/15 Bulgarian liigassa neljänneksi ja eteni cupissa puolivälieriin saakka. Balăkov erosi tehtävästään heinäkuussa 2015 seuran pudottua Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella latvialaiselle FK Jelgavalle.
Golowitz

Golowitz on suomalainen suku. Se tuli Suomeen Venäjältä 1600-luvun alussa. Ensimmäinen tulija Daniel Golowatsev oli pajari, ja hän sai Suomesta läänityksiä nykyisen Loviisan-Pernajan alueelta, muun muassa niin sanotun Mertlaxin neljänneksen. Hänen poikansa Peter rakensi Fantsnäs-nimiselle paikalle rälssitalon vuosina 1625–1626. Peterin poika Johan oli hulttio ja isä jätti hänet perinnöttömäksi. Fantsnäs ja Degerby siirtyivät Lorentz Creutzin omistukseen. Johan syytti Creutzia erilaisista rikoksista, ja Johan tuomittiin kuolemaan, mutta rangaistus muutettiin maasta karkotukseksi. Johan katoaa asiakirjoista 1600-luvun lopussa.
Gregoriaanit

Gregoriaanit ("Ordo Fratrum Gregorianum Traditionalistum, OFGT") on katolisen kirkon vanhoillinen maallikkosääntökunta, jonka päätehtäviin kuuluu evankeliumin julistaminen, harhaoppisten valistaminen, kirkosta etääntyneiden katolilaisten auttaminen ja katolisen kirkon tradition vaaliminen ("Gregoriaanien sääntö, §3").
Kaikki sääntökunnan jäsenet sitoutuvat naimattomuuteen eli selibaattiin. Sen suojeluspyhimyksenä on pyhä Paavi Gregorius VII.
Gland

Gland on kaupunki Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Glandissa on vajaa 12 000 asukasta. 
Gland sijaitsee Genevejärven pohjoisrannalla, Lausannen ja Geneven välillä. Kunnan virallinen kieli on ranska. 
Glandissa on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) ja Maailman luonnonsäätiön (WWF) päämajat. SBB:n Geneve–Lausanne-rautatie ja moottoritie A1 kulkevat Glandin kautta.
Franc Kramberger

Franc Kramberger (s. 7. lokakuuta 1936) on slovenialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1960 ja nimitettiin Mariborin piispaksi 6. marraskuuta 1980, sitten arkkipiispaksi 7. huhtikuuta 2006. Krambergerin konsekroi piispaksi 21. joulukuuta 1980 Michele Cecchini, jota avustivat Alojzij Šuštar ja Johann Weber.
Kramberger erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 3. helmikuuta 2011.
Metod Pirih

Metod Pirih (9. toukokuuta 1936 – 23. maaliskuuta 2021) oli slovenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Koperin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 25. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Janez Jenko, jota avustivat Alojzij Šuštar ja Franc Kramberger.
Pirihista tuli Koperin piispa 16. huhtikuuta 1987.
Leo Goodwin

 
Leo Joseph ”Budd” Goodwin (13. marraskuuta 1883 New York – 25. toukokuuta 1957 New York) oli yhdysvaltalainen uimari, vesipalloilija, uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli newyorkilainen NYAC.
Goodwin osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa St. Louisissa 1904. Hän sijoittui 440 jaardin vapaauinnissa neljänneksi, oli 50 jaardin matkalla viides ja 100 jaardilla kuudes. Goodwin voitti kisoissa kultaa sekä 4 × 50 jaardin vapaauintiviestistä että vesipallosta, jonka lisäksi hän oli uimahyppyjen pituussukelluskilpailussa pronssilla. Hän teki vesipalloturnauksessa kahdessa ottelussa yhteensä kahdeksan maalia, joista viisi loppuottelussa.
Vuonna 1906 Goodwin kärsi vakavasta verenmyrkytyksestä ja lähes menetti toisen kätensä. Hän kuitenkin selvisi ja kilpaili vuoden 1908 olympialaisissa, joissa Goodwin sai pronssia 4 × 200 metrin vapauintiviestissä ja osallistui myös 400 metrin henkilökohtaiselle matkalle.
Hieta-ahvenet

Hieta-ahvenet (Pinguipedidae) on huulikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja indopasifiselta merialueelta.
Lajit ja anatomia.
Hieta-ahventen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 4–7 sukua ja 50–80 lajia. Kalat ovat pääosin melko pienikokoisia ja ovat suurimmillaan noin 30 senttimetriä pitkiä. Hieta-ahvenlajien ruumis on pitkulainen ja sylinterinmuotoinen. Selkäeviä heimon lajeilla on kaksi, joista ensimmäinen on matalampi ja piikikäs, taempi pitkä ja pehmytruotoinen. Myös peräevä on pitkä. Hieta-ahventen pyrstöevä on tylppä tai kuunsirppiä muistuttava. Heimoon kuuluvilla lajeilla ei ole uimarakkoa. Useimmat hieta-ahvenet ovat väritykseltään kirjavia. Vaaleammalla pohjalla on tyypillisesti tummempia laikkuja tai raitoja. Osa heimon kaloista on hermafrodiitteja.
Levinneisyys ja elintavat.
Hieta-ahvenlajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista Afrikan ja Etelä-Amerikan rannikolta ja lisäksi indopasifiselta merialueelta. Ne elävät tyypillisesti hiekka- tai sorapohjilla koralliriuttojen lähettyvillä. Koirailla on haaremi ja omat reviirit. Hieta-ahvenet syövät pienempiä kaloja ja selkärangattomia eläimiä kuten äyriäisiä. Heimon suurikokoisempia lajeja kalastetaan paikoin ruokakaloiksi.
Vjatšeslav Zahovaiko

Vjatšeslav Zahovaiko (s. 29. joulukuuta 1981 Lelle, Viro) on virolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja ja hyökkääjä. Hän pelasi seuratasolla kotimaansa lisäksi Kuwaitissa, Portugalissa, Unkarissa sekä Veikkausliigajoukkue KuPS:ssa Suomessa.
Viron maajoukkueessa Zahovaiko pelasi 39 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Grete Rosenberg

Margarete "Grete" Rosenberg (7. lokakuuta 1892 Hannover – 5. helmikuuta 1979 Hildesheim) oli saksalainen uimari ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla hannoverilaista HSV 92:ta. 
Rosenberg osallistui 15-vuotiaana Tukholman olympialaisiin 1912, joissa hän sijoittui 100 metrin vapaauinnissa neljänneksi jääden vain kahden sekunnin kymmenesosan päähän pronssista ja ui maansa hopeaa saaneessa 4 × 100 metrin viestijoukkueessa. Rosenberg voitti 100 metrin vapaauinnissa yhteensä kahdeksan maansa mestaruutta vuosina 1913–1922.
Puolan maantiede

Puolan maantiede kattaa itäisen Keski-Euroopan suurimman valtion, vaikkakin Puola on selvästi pienempi kuin itänaapurinsa Ukraina ja Venäjä. Puolan väkiluku on 38,1 miljoonaa ja pinta-ala 312 685 neliökilometriä. Pääkaupunki on Varsova, ja muita suuria kaupunkeja ovat Krakova, Łódź, Wrocław, Poznań, Gdańsk, Szczecin, Bydgoszcz, Lublin, Katowice ja Białystok.
Topografia ja vesistöt.
Puola sijaitsee lähes kokonaisuudessaan pohjoisen Euroopan tasangolla, jonka muodot ovat jääkausien jäätiköiden muovaamia. Maan keskimääräinen korkeus merenpinnasta on vain 173 metriä, mutta maan etelärajalla kohoavat Sudeettien ja Karpaattien vuoret. Karpaattien Tatravuoristossa on Puolan korkein huippu, 2 499 metriä korkea Rysy.
Tasankoa halkovat monet suuret joet, kuten Veiksel (puolaksi "Wisła"), Oder (puolaksi "Odra"), sen sivujoki Warta ja Veikselin sivujoki Bug. Tasaisessa maassa on myös yli 9 300 järveä, etupäässä maan pohjoisosissa. Masuria on suurin järvialue ja suosittu matkailukohde.
Błędówin aavikko Sleesian ylängöllä on Euroopan suurin sisämaan hiekka-alue, 33 neliökilometriä. Hiekka kertyi sinne jääkauden jälkeen jäätikön sulaessa. Se oli metsän peitossa, kunnes 1100-luvulla alue raivattiin kaivosteollisuuden tarpeiden vuoksi. Sitä on käytetty armeijan harjoitusalueena, hiekan ottoon ja autokilpailuihin.
Słowińskin kansallispuiston hiekkadyynit taas syntyivät meren rannalla. Korkein dyyni kohoaa 42 metriä merenpinnan tasosta.
Ilmasto.
Puolan ilmasto on väli-ilmasto leudomman Länsi-Euroopan meri-ilmaston ja ankaramman Itä-Euroopan mannerilmaston välillä. Lunta on koko maassa, pohjoisessa noin 40 päivän ajan, idässä ja etelässä 60 päivän ajan ja Karpaateilla sadan päivän ajan. Sadetta saadaan ympäri vuoden, eniten kesällä. Vuoden sademäärä on 500-625 mm.
Kasvillisuus ja eläimistö.
Puolassa oli ennen paljon tiheää metsikköä, mutta nykyään suurin osa maasta on viljeltyä. Puola kuuluu lauhkeaan lehtimetsävyöhykkeeseen. Tyypillisiä puulajeja alavilla seudulla ovat koivut, lepät, tammi, vaahtera, tuomi, pähkinäpensas, jalavat, lehmukset, pyökki ja haapa. Tatravuoristossa on havumetsiä, joissa kasvaa kuusen ja männyn lisäksi myös lehtikuusta. Tunnetuin aarniometsä on Białowieza, jossa elää luonnonvaraisia visenttejä ja puolalaisia villihevosia.
Luonnonsuojelu.
Puolassa on kaikkiaan 23 kansallispuistoa, joista yhdeksän keskittyy vuoristoluonnon, kaksi muiden ylänköalueiden, kymmenen sisävesien ja kosteikkojen ja kaksi Itämeren rannikon suojeluun.
Vuoristossa ovat 
Ylänköalueilla
Alankoalueet, metsät, sisävedet ja kosteikot
Itämeren rannikko
Emile Duson

Emile Paul Joseph Duson (s. 1. joulukuuta 1904 Semarang, Alankomaiden Itä-Intia – 15. maaliskuuta 1942 Tiga Runga, Alankomaiden Itä-Intia) oli alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli amsterdamilainen AH&amp;BC. Duson saavutti olympiahopeaa Amsterdamin olympialaisissa 1928.
Hélio Gonçalves Heleno

Hélio Gonçalves Heleno (18. toukokuuta 1935 Cipotânea – 4. syyskuuta 2012) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. joulukuuta 1961 ja nimitettiin Caratingan hiippakunnan piispaksi 27. marraskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Oscar de Oliveira, jota avustivat José Gonçalves Heleno ja José Eugênio Corrêa.
Gonçalves Heleno jäi eläkkeelle 16. helmikuuta 2011.
Armand Bénédic

Armand Isaac-Bénédic (26. elokuuta 1875 Pariisi, Ranska – 26. lokakuuta 1962 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen curlingpelaaja ja olympiamitalisti. Hän osallistui 48-vuotiaana Chamonix’n olympialaisiin 1924, joissa Ranska sai pronssia.
Halomonas titanicae

Halomonas titanicae on bakteerilaji, joka löydettiin RMS "Titanicin" hylyn ruosteesta vuonna 2010. Bakteerilaji sai nimensä siitä, koska sitä ei ollut löydetty aiemmin ja oli ennestään tuntematon, kunnes 15. huhtikuuta 1912 kello 2.30 lähtien sitä on alkanut kehittyä hylyn ympärille ja syönyt sitä.
"Halomonas titanicae" syö rautaa ja sen uskotaan noin 30 vuoden päästä tuhoavan "Titanicin" hylyn kokonaan.
Martin Wiesend

Martin Wiesend (28. huhtikuuta 1910 – 7. maaliskuuta 2003) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. tammikuuta 1937 ja nimitettiin Bambergin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Migirpan titulaaripiispaksi 19. tammikuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Josef Schneider, jota avustivat Alfons Karl Kempf ja Josef Hiltl.
Wiesend toimi vihkipiispana, kunnes jäi eläkkeelle 31. elokuuta 1985.
Wiesendille myönnettiin muun muassa Bundesverdienstkreuz vuonna 1987.
Agadem

Agadem on keidaskylä Diffan alueen N’Guigmin departementin N’Gourtin kunnassa Nigerissä. Se sijaitsee samannimisten vuorten länsipuolella Bilman hiekka-aavikon eteläosassa 313 kilometriä N’Guigmista pohjoiseen. Kylässä on 218 asukasta (vuonna 2001).
Agadem koostuu suolajärvien ympäröimistä taateli- ja egyptinhaarapalmulehdoista. Sen asukkaat ovat paimentolaisuutta harjoittavia teda-heimoon kuuluvia tubuja. Keitaalla on raunioitunut linnoitus. Sen läpi kulkee kamelikaravaanien ja matkailijoiden käyttämä etelästä Dibellan ja Zoo Baban kautta Bilmaan johtava autiomaareitti. Lähistöllä sijaitsee vuonna 2009 avattu öljynporauslaitos.
Garrison Historic Area

Garrison Historic Area on historiallinen alue Barbadosin pääkaupungissa Bridgetownissa. Se on entinen, 1780-luvulla perustettu brittiläinen varuskunta.
Historia.
Tarve pysyvällä varuskunnalle Barbadoksella nousi Britanniassa Yhdysvaltain vapaussodan aikana, kun ranskalaiset lähtivät tukemaan amerikkalaisia. Joukot saapuivat sinne 1780, mutta ne olivat majoittuneena ympäri Bridgetownia. Tilapäiset varuskuntarakennalmat pystytettiin 1783. Sota päättyi samana vuonna, ja tämän jälkeen sotilaiden määrä laski saarella. Mutta Britanniassa oltiin edelleen huolissaan Karibianmerten saarien tulevaisuudesta, ja vuosien 1789 ja 1780 aikana hallitus hankki 26,1 hehtaaria maata, jolle uusi varuskunta-alue rakennettiin.
Vuosien 1808–1814 aikana varuskunnan alue kasvoi 65,56 hehtaariin, ja sinne pystyi sijoittaan 2 700 sotilasta. 1800-luvun aikana varuskunnan kasvu hidastui ja lopulta pysähtyi. Britanniassa päätettiin 1890-luvulla siirtää siirtomaiden joukot. Bridgetownin varuskunnasta viimeiset joukot lähtivät vuosien 1905–1906 aikana. Nykyään alueella sijaitsee Barbadoksen puolustusvoimien päämaja.
Alue.
Varuskunta-alueella on noin 100 rakennusta tai rakennelmaa, joista noin puolella on historiallista, arkkitehtonista tai kulttuurihistoriallista arvoa. Alue sijaitsee Carlislenlahden etelärannalla, ja se on pinta-alaltaan noin 60 hehtaaria. Historiallisesti sitä ympäröi muuri, ja noin kaksi kilometriä pitkällä itäisellä sivulla on edelleen alkuperäisen muurin jäänteitä. Läntinen ja eteläinen raja seurasi noin puolitoista kilometriä pitkää rantaviivaa, jossa on nykyään hiekkaranta.
Alueen suurin rakennus on 1791 kivistä rakennettu upseerien kasarmi. Sen takana on kaksi punaiseksi maalattua tiilikasarmi. Nämä kolme rakennusta pohjoisesta, etelästä ja idästä 1700-luvulla rakennettua pientä paraatikenttää, jolla on nykyään useita moderneja varastorakennuksia. Suurempaa nurmista paraatikenttää käytetään nykyään hevosurheiluratana ja se tunnetaan nimellä Garrison Savannah. Se on myös suosittu virkistäytymisalue, jossa barbadoslaiset käyvät hölkkäämässä ja pelailemassa. Vaikka kentällä ei pelatkaan enää krikettiä, siellä käytiin 1860 ensimmäinen siirtomaiden välinen krikettiottelu, jossa kohtasivat Barbados ja Brittiläinen Guayana. Kentän vieressä on arkkitehtonisesti merkittävä päävartio, jonka julkisivua koristaa rakennusta varten suunniteltu kivestä veistetty Yrjö III:n vaakuna.
Pienestä kentästä itään on kolme 1807–1808 rakennettua kasarmirakennusta. Muita rakennuksia ovat muun muassa 1790 rakennettu harjoitussali, alueen koilliskulmassa sijaitseva vankila, jossa on ollut vuodesta 1933 Barbadoksen museo, vuosina 1803–1806 rakennettu sotilassairaala, joka myytiin asuinkerrostaloksi 1928, ja edelleen käytössä oleva sotilashautausmaa.
Dibella

Dibella on pieni keidas Nigerin itäosassa. Se sijaitsee Bilman hiekka-aavikon eteläosassa 77 kilometriä Zoo Babasta etelään ja 82 kilometriä Agademista pohjoiseen.
Keitaalla on aikaisemmin ollut pieniä järviä, joiden jälkiä näkyy yhä maastossa. Koillisesta sitä suojaa 150 metriä korkea hiekan peittämä kalliojyrkänne. Pohjavesi on lähellä maan pintaa. Vesi on suolaista ja mineraalipitoista. Jyrkänteen vieressä kasvaa siellä täällä taateli- ja egyptinhaarapalmuja sekä vadikierreakaasioita.
Dibella on nykyään täysin asumaton. Aikaisemmin seudulla vietti paimentolaiselämää teda-heimoon kuuluvia tubuja. Keitaan kautta kulkee kamelikaravaanien ja matkailijoiden käyttämä Agademin, Zoo Baban ja Bilman välinen autiomaareitti.
Keitaan pohjoispuolella sijaitsevalta Yerirom-kukkulalta on löydetty ihmisiä ja eläimiä esittäviä esihistoriallisia kalliomaalauksia. Dibellasta 11 kilometriä etelään sijaitsevalta Guezeda Keita -vuorelta on löytynyt nautaeläintä ja kirahvia esittävä kalliopiirros.
Jan Matejko

Jan Alojzy Matejko (24. kesäkuuta 1838 Krakova – 1. marraskuuta 1893 Krakova) oli puolalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan sadoista historiallisia hahmoja ja tapahtumia esittävistä maalauksistaan, jotka ovat levinneet lukuisina kopioina ja painokuvina. Matejko työskenteli aikana jolloin Puola oli jaettu Venäjän, Preussin ja Itävallan kesken, ja hänen työnsä olivat tärkeitä puolalaisten kansallistunteelle.
Eng Hian

Eng Hian (; s. 17. toukokuuta 1977 Surakarta) on indonesialainen sulkapalloilija. Hän sai miesten nelinpelissä pronssia vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Aiemmin hän oli jäänyt siinä viidennelle sijalle kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä.
Damien Walters

Damien Walters on brittiläinen sijaisnäyttelijä ja entinen kilpatason trampoliinivoimistelija.
Walters vaihtoi voimistelun elokuvauraan vuonna 2007, kun Jackie Chanin edustaja kiinnitti huomiota hänen YouTubeen lataamiinsa temppuvideoihin ja otti häneen yhteyttä. Waltersin ensimmäinen rooli oli Luke Gossin sijaisnäyttelijänä elokuvassa ' (2008). Sen jälkeen hän on toiminut erilaisissa sijaisnäyttelijän tehtävissä muun muassa elokuvissa "Ninja Assassin" (2009), "Kick-Ass" (2010), ' (2011) ja "" (2011). Hän myös opetti Jaden Smithille voimistelua vuoden 2010 "Karate Kid" -elokuvaa varten.
Lisäksi Walters on valmentanut nuoria voimistelijoita kotikaupungissaan Derbyssä.
Christopher Zanella

Christopher Zanella (s. 21. lokakuuta, 1989 Waldshut, Saksa) on sveitsiläinen moottoriurheilija. Zanella aloitti kilpauransa vuonna 2007 Sveitsin Formula Renault 2.0 -sarjassa. Vuonna 2008 hän voitti sarjan mestaruuden. Myöhemmin hän on kilpaillut muun muassa Formula 3 Euroseries- ja Eurocup Formula Renault -sarjoissa. Vuonna 2011 Zanella kilpaili Formula 2 -sarjassa. Hän voitti kaksi kilpailua ja sijoittui sarjan toiseksi. Vuonna 2012 Zanella jatkoi F2-sarjassa sijoittuen sarjan kolmanneksi. Vuonna 2013 Zanella ajoi World Series by Renault -sarjassa. Hän saavutti kauden avauskilpailusta kolmossijan keräten 25 pistettä sijoittuen sarjan 16:nneksi.
Zoo Baba

Zoo Baba on keidaskylä Agadezin alueen Bilman departementin Bilman kunnassa Nigerissä. Se sijaitsee Kawarin kalliomuodostelmien eteläkärjessä Bilman hiekka-aavikolla 70 kilometriä Bilmasta etelään. Kylässä on 85 asukasta (vuonna 2001).
Keitaan pohjavesi on kahden–kolmen metrin syvyydessä. Kasvilajeihin kuuluvat akaasiat, egyptinhaarapalmu, taatelipalmu, punaeukalyptus sekä lääkekasvina tunnettu Salvadora persica. Kylässä on kaksiluokkainen koulu ja terveysasema. Sen kautta kulkee kamelikaravaanien ja matkailijoiden käyttämä Bilman, Dibellan ja Agademin välinen autiomaareitti.
Ozeias Graciano

Ozeias 'Ossi' Fernando Graziano (s. 21. toukokuuta 1983, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Kauden 2013 alkaessa Ozeias Graziano pelaa Ykkösen AC Kajaanissa. Kautena 2014, Ozeias pelaa AC Kajaanissa edelleen.
Ozeias Graziano tuli Suomeen torniolaiseen ykkösen joukkueeseen Tornion Pallo-47 kaudeksi 2007. Taustana hänellä oli pelaaminen Kiinan pääsarjassa Shenzhenin joukkueessa, jossa hän kaudella 2004 voitti Kiinan mestaruuden. Nilkkavamma päätti hänen uransa siellä.
Graziano siirtyi seuraavalla kaudeksi 2008 Ykköseen nouseeseen Tornion naapurikaupungin seuraan PS Kemiin, jossa hän pelasikin luotettavana takalinjojen miehenä kolme kautta. 
Keväällä kaudeksi 2011 Ozeias Graziano siirtyi FC Hämeenlinnaan, jossa hän solmi kauden 2011 lopulla kaksivuotisen jatkosopimuksen. 
Ozeias Graziano on pelannut Ykkösessä kaikkiaan viisi kautta kolmessa eri suomalaisseurassa, TP-47, PS Kemi ja FC Hämeenlinna, 109 ottelua tehden niissä 13 maalia.
Ozeias jatkoi AC Kajaanissa kaudet 2013, 2014 ja 2015. Kaudeksi 2016-2018 hän siirtyi Mikkelin Palloilijoihin pelaamaan Kakkosta puolustajan paikalle.
Femørenin metroasema

Femøren on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Sundbyøsterin kaupunginosassa Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 3.
Femørenin asema on avattu 28. syyskuuta 2007. Asemalta on lyhyt matka vuonna 2005 valmistuneelle Amager Strandparkin uimarannalle. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle.
Amager Strandin metroasema

Amager Strand on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Sundbyøsterin kaupunginosassa Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 3.
Amager Strandin asema on avattu 28. syyskuuta 2007. Asemalta on lyhyt matka vuonna 2005 valmistuneelle Amager Strandparkin uimarannalle. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan Kööpenhaminan lentoasemalle.
Leon Wyczółkowski

Leon Jan Wyczółkowski (1852–1936) oli puolalainen taidemaalari, yksi nuorpuolalaisen liikkeen keskeisiä hahmoja. Hän maalasi muotokuvia ja maisemia Tatra-vuorilta.
Wyczółkowski maalasi nuorena romanttisia ja historiallisia aiheita. Hän matkusti Pariisiin 1889 ja tutustui siellä impressionistien töihin. Omissa töissään hän paneutui valoon ja varjoon. Vuoden 1900 vaiheilla Wyczółkowskin tyyli muuttui. Hän tuotti suuren määrän maisemia ja muotokuvia, ja toi esille voimakkaan tunnelatauksen.
Lergravsparkenin metroasema

Lergravsparken on Kööpenhaminan metron linjan M2 asema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema on maanalainen ja sijaitsee joukkoliikenteen maksualueella 1.
Lergravsparkenin asema on avattu 19. lokakuuta 2002. Asema toimi linjan M2 pääteasemana vuoteen 2007, jolloin metron laajennus Kööpenhaminan lentoasemalle valmistui. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen sekä vastakkaiseen suuntaan lentoasemalle.
Tulevaisuus.
Suunnitteilla olevan M5-linjan on tarkoitus kulkea Kööpenhaminan päärautatieasemalta Østerportin asemalle. Osana hanketta Lergravsparkeniin rakennetaan uusi laituritaso linjaa varten.
Troy Mallette

Troy Matthew Mallette (s. 25. helmikuuta 1970 Levack, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi NHL-joukkueissa New York Rangers, Edmonton Oilers, New Jersey Devils, Ottawa Senators, Boston Bruins ja Tampa Bay Lightning. 
Pelaajaura.
Mallette varattiin numerolla 22 NHL:n varaustilaisuudessa 1988 New York Rangersiin. Hän pelasi NHL:n runkosarjassa 456 peliä, joissa sai 51+68=119 pistettä. Jäähyllä hän istui 1 226 minuuttia. Hän kärsi selkävammasta pelissä Chicago Blackhawksia vastaan 25. lokakuuta 1997. Se pakotti hänet lopulta jäämään eläkkeelle. Hänen hallussaan on vieläkin Rangersin yhden kauden jäähyennätys.
Yksityiselämä.
Mallette asuu Levackissa, Ontariossa. Hän on naimisissa Lynn Malletten kanssa ja heillä on kaksi lasta.
John Ross Roach

John Ross Roach (23. kesäkuuta 1900 Port Perry, Ontario, Kanada – 9. heinäkuuta 1973) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti. Roach oli tunnettu akrobaattisesta tyylistään. Kaudella 1932–1933 hänet valittiin NHL:n:n . Hän oli mukana voittamassa Stanley Cupia vuonna 1922.
Vuonna 2009 hänet sijoitettiin numerolle 64 kaikkien aikojen Rangers-listalle.
Kultajuna

Kultajuna (engl. "The First Great Train Robbery", televisioesityksessä käytetty nimeä "Suuri junaryöstö") on vuonna 1978 ensi-iltaan tullut rikoselokuva, jonka ohjasi Michael Crichton. Hän teki siihen myös käsikirjoituksen, joka perustuu hänen omaan romaaniinsa "Herrasmiesryöstäjä". Elokuvan juoni perustuu löyhästi vuonna 1855 sattuneeseen kultajunaryöstöön. 
Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery, Donald Sutherland, Lesley-Anne Down, Alan Webb, Malcolm Terris, Robert Lang, Michael Elphick, Wayne Sleep, Pamela Salem, Gabrielle Lloyd, George Downing ja James Cossins. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti yli 13 miljoonaa dollaria.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen luonnehti elokuvaa hallituksi, perinteiseksi seikkailuksi ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Etiopialainen kirjaimisto

Etiopialainen kirjaimisto (amharaksi ፊደል) on kirjaimisto, jota käytetään Etiopiassa puhuttavan amharan kielen kirjoittamiseen. Se on lainattu jo sammuneesta gə'əzin kielestä, jota puhuttiin 900–1100 -luvuilla ja nykyään myös liturgisena kielenä. Merkistön pohjana on 29 konsonanttimerkkiä, joista saadaan tavuja tekemällä niihin vokaaleja merkitseviä muunnoksia. Merkkien perusasu pysyy yleensä tunnistettavana, joten kirjoituksen oppiminen ei ole erityisen vaikeaa tavallisiin aakkosiin tottuneille.
Kirjaimistolla kirjoitetaan etupäässä Etiopian keskiosissa puhuttavaa amharaa, joka on myös maan kansalliskieli. Lisäksi kirjaimistolla voidaan kirjoittaa muun muassa tigrinjan, hararin ja bilinin kieliä. 
Muista seemiläisten kielten kirjoitusjärjestelmistä poiketen, geʽeziä kirjoitetaan vasemmalta oikealle.
Joitakin foneemeja vastaa useampi kuin yksi symboli.