tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jean Aurén

Jean Carl Erik Aurén (s. 20. maaliskuuta 1994 Kruunupyy) on suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi kaudella 2016–2017 II-divisioonajoukkue IK Kronanissa.
Ura.
Seuraura.
Aurénin kasvattajaseura on IK Kronan. Hän pelasi juniorina sittemmin myös Kokkolan Hermeksessä, josta Aurén siirtyi 16-vuotiaana Vaasan Sportiin kaudeksi 2010–2011. Hän pelasi kautensa suurimmaksi osaksi B-nuorissa, mutta Aurén sai tililleen myös yhdeksän ottelua A-nuorissa. Kesäkuussa 2011 hän teki kaksivuotisen Mestis-sopimuksen Sportin kanssa. Kaudella 2011–2012 Aurén otti itselleen seuran A-nuorten ykkösmaalivahdin paikan ja torjui 26 runkosarjaottelua. Hän toimi luukkuvahtina kymmenessä Mestis-ottelussa, mutta ei saanut kuitenkaan peliaikaa.
Kaudella 2013–2014 Aurén kantoi kolmatta kautta Sportin A-nuorten pääasiallista ykkösmaalivahdin vastuuta. Hän puki kauden aikana Mestiksessä 18 runkosarjaotteluun ja myös pelasi yhden ottelun. Pudotuspeleissä Aurén puki yhteen otteluun. Sport nostettiin SM-liigaan kaudeksi 2014–2015 ja myös Aurén teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen huhtikuussa 2014. Hän kähti kauteen taas Sportin kolmosmaalivahtina. Aurén nousi joukkueen kokoonpanoon ensimmäisen kerran SM-liigassa 14. lokakuuta 2014, kun ykkösmaalivahti Hannu Toivonen oli sivussa. Hän teki ottelussa myös liigadebyyttinsä, kun Ville Hostikka vaihdettiin ajassa 57.28. Aurén sai ottelussa peliaikaa vain 1.04 minuuttia, eikä hänellä kertynyt torjuntoja, eikä päästettyjä maaleja. Noin viikkoa myöhemmin Aurén purki omasta aloitteestaan sopimuksensa Sportin kanssa keskittyäkseen opiskeluun. Hän ei pelannut loppukaudella, eikä seuraavalla kaudella 2015–2016 missään.
Aurén palasi kaukaloihin tammikuussa 2017 liityttyään kasvattajaseuransa IK Kronanin II-divisioonajoukkueeseen. 21. tammikuuta 2017 hän onnistui tekemään maalin vieraissa Lapuan Virkiää vastaan viimeisteltyään IK Kronanille 6–9-loppulukeman 48 sekuntia ennen päätössummeria.
Maajoukkueura.
Aurén pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän toimi lähinnä Suomen kakkosmaalivahtina Joonas Korpisalolle ja torjui kahdessa ottelussa. Aurén pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2011. Suomi hävisi kuitenkin pronssiottelun Venäjää vastaan voittomaalikilpailussa lukemin 1–2. Hän edusti myös alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011, jolloin Aurén voitti hopeaa.
Muuta.
Aurén valmistui ylioppilaaksi Vasa gymnasiumista keväällä 2013.
Toinen symposium

Symposium on vuonna 1992 perustettu Tampereelta kotoisin oleva rock-yhtye.
Symposium on vuoden 1994 rocklyriikan suomenmestari. 
Yhtyeen esikoisalbumilta (CD) "Ivalo-Bombay" löytyy musiikin lisäksi Windows-multimediaohjelma "Ivalosta Symposiaan", joka sisältää videoita, äänimaisemia sekä hyperromaanin. Kyseessä on ensimmäinen Suomessa tehty rock-cd-rom.
FV103 Spartan

FV103 Spartan on brittiläinen panssarivaunu, joka on FV101 Scorpionin muunnelma ja otettiin Britannian armeijan käyttöön vuonna 1978. Vaunun valmistaja on Alvis Vickers-yhtiö. FV103 Spartan on omamassaltaan (8 172 kg) keskiluokan panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo. Miehistön määrä oli 3+4 henkeä. Aseistuksena FV103 Spartanissa on 1x 7,62 mm konekivääri sekä 1x "Milan"-panssarintorjuntaohjuksen ampumalaite.
Vaunulla saatettiin kuljettaa pioneerien rynnäkköhyökkäysryhmiä sekä Stinger -ilmatorjuntaohjusryhmiä toimintakohteeseensa. Vaunuun voidaan nostaa kelluntasuojat, jotka tekevät siitä uintikykyisen. Vuoden 1995 päättyessä oli FV103 Spartan- miehistönkuljetusvaunuja valmistettu 960 vaunuyksilöä.
Lähteet.
Hunter Pence

Hunter Andrew Pence (s. 13. huhtikuuta 1983 Fort Worth, Texas) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, joka pelaa MLB-liigan San Francisco Giantsissa. Hänen pelipaikkansa on koppari.
Pence on aiemmin MLB-urallaan edustanut myös Houston Astrosia sekä Philadelphia Philliesiä. Hän voitti heti ensimmäisellä kaudellaan 2012 Giantsissa World Seriesin siirryttyään seuraan kesken kauden. Toisen kerran hän voitti World Seriesin kaudella 2014.
Kolmikolkkahattu

Kolmikolkkahattu oli 1700-luvulla käytössä ollut ranskalaisperäinen päähine, jossa on kolme eri suuntiin osoittavaa kärkeä. 
Kolmikolkkahattu oli 1738 Ruotsin kuningaskunnan säätyvaltiopäivillä muodostuneen hattupuolueen kannattajien tunnus.
Sotilaspäähineenä kolmikolkkahattu eli pitkään. Suomessa sellaista käyttivät vielä 1918 jotkut Suomen sisällissotaan osallistuneet suojeluskuntalaiset. Myös Pfadfindereillä oli kolmikolkkahattu aluksi.
FS Decrès (1866)

Decrès oli Ranskan laivaston vuonna 1866 vesillelaskettu potkurikorvetti, joka myöhemmin luokiteltiin 2. luokan risteilijäksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakka ja sen köli laskettiin 23. lokakuuta 1861. Alus laskettiin vesille 10. syyskuuta 1866 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1868.
Palvelus.
Alus siirrettiin vuonna 1870 Brestiin pohjoiseen laivueeseen ja edelleen vuonna 1877 Kiinaan ja Japaniin sijoitettuun osastoon. Se oli Tyynellämerellä tammikuusta 1887 alkaen vieraillen muun muassa 6. helmikuuta Valparaisossa. "Decrès" poistettiin alusluettelosta 25. kesäkuuta 1890 ja se muutettiin hiiliproomuksi vuonna 1896. Alus romutettiin vuonna 1910.
Bourayne-luokka

Bourayne-luokka oli Ranskan laivaston Pastoreaun suunnittelemien kymmenen puurunkoisen avison muodostama alusluokka.
Toinen Aika

Toinen Aika on kuvitteellinen ajanjakso J. R. R. Tolkienin Keski-Maassa.
Juoni.
Toinen aika alkoi Vihan sodan päätyttyä, kun Melkor oli voitettu ja Beleriand uponnut. Haltioita sodassa auttaneet ihmiset saivat asuinpaikakseen Númenorin saaren Valarilta lahjaksi lähellä Valinoria. Keski-Maassa asui vielä paljon Suurhaltioita lähinnä Lindonissa. Monet suurhaltiat perustivat valtakuntia kauas metsiin, jossa asui viherhaltioita. Näitä olivat Thranduil Synkmetsässä ja Galadriel sekä Celeborn Lórienissa. Gil-galad asui pohjoisessa Lindonissa ja hänet tunnustettiin Noldorin korkeaksi kuninkaaksi. Osa suurhaltioista muutti Eregioniin Celebrimborin johdolla, koska Moriasta oli löydetty Mithriliä. Moria kukoisti toisella ajalla. Yleisimmin Númeronissa elettiin loiston vuosia ja Keski-Maassa ajat olivat synkät Sauronin takia. Toisen ajan lopulla Númeron upposi, kun Ar-Pharazôn hyökkäsi Valinoriin. Uskolliset kuitenkin pelastuivat ja he muodostivat Gondorin ja Arnorin maanpakovaltakunnat. Sauron hyökkäsi Gondoriin. Muodostettiin Ihmisten ja haltiain viimeinen liitto, joka marssi johtajinaan Gil-galad ja Elendil Mordoriin. Gil-gala Elendil ja Anárion kaatuivat, mutta Isildur leikkasi sormuksen Sauronin kädestä ja hänen maanpäällinen muotonsa tuhoutui. Tähän päättyi toinen aika.
Antonio García

Antonio García Navarro (s. 5. kesäkuuta 1980 Madrid) on espanjalainen autourheilija.
Ura.
García on osallistunut yhdeksän kertaa peräkkäin Le Mansin 24 tunnin ajoon vuosina 2006-2014. Hänen paras sijoituksensa yleiskilpailussa on vuoden 2006 yhdeksäs sija. Oman luokkansa García on voittanut kolmesti, vuonna 2008 GT1-luokan David Brabhamin ja Darren Turnerin kanssa, vuonna 2009 niin ikään GT1-luokan Johnny O'Connellin ja Jan Magnussenin kanssa. Viimeisen voitto hänellä on vuodelta 2011 GTE Pro-luokasta Olivier Berettan ja Tommy Milnerin kanssa. 
Formula E.
Vuonna 2014 García valittiin Formula E -talli China Racingin kilpakuljettajaksi kolmanteen Uruguayn kilpailuun. Tätä ennen hän toimi tallin testikuljettajana. García teki paluun sarjaan kilpailussa.
Henrik Stenson

Henrik Stenson (s. 5. huhtikuuta 1976 Göteborg) on ruotsalainen ammattilaisgolfaaja. Hän on nykyisin mukana sekä PGA Tourilla (vuodesta 2007) että European Tourilla (vuodesta 2001). 
Stenson aloitti ammattilaisuransa vuonna 1998 pelattuaan golfia 80-luvun lopusta asti. Hän on saavuttanut tähänastisella urallaan 16 eri turnausvoittoa. Suurista mestaruusturnauksista Stenson on voittanut, ensimmäisenä ruotsalaisena kautta aikain, British Openin vuonna 2016, sijoittunut British Openissa toiseksi vuonna 2013 ja PGA Championshipissä kolmanneksi vuosina 2013 ja 2014. Hän on ollut osa Ryder Cupin voittoisaa joukkuetta vuosina 2006, 2008 ja 2014. Vuonna 2014 hän toi joukkueelle eniten pisteitä. Stenson saavutti hopeaa vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta.
Stenson on 187 senttimetriä pitkä ja painaa 90 kiloa. Vuonna 2013 hänet valittiin Ruotsin vuoden urheilijaksi ja palkittiin Jerring-palkinnolla.
Stenson asuu vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa Orlandossa, Floridassa.
Luettelo 1920-luvun suomalaisista elokuvista

Luettelo Suomessa tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso
Bogdan Stancu

Bogdan Sorin Stancu (s. 28. kesäkuuta 1987 Pitești) on romanialainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Gençlerbirliğiä. Oikeajalkaisen Stancun pelipaikka on hyökkääjä. Hän pelaa myös Romanian jalkapallomaajoukkueessa. Stancu on 182 senttimetriä pitkä. 
Seurajoukkueura.
Stancu aloitti uransa FC Argeș Piteștissä, jossa pelasi kaudella 2005–2006 seitsemän ottelua Romanian pääsarjassa. Hän oli kauden aikana myös lainalla kakkosliigan CS Miovenissa. Vuodet 2006–2008 hän edusti Unirea Urzicenia tehden 49 liigaottelussa 11 maalia. Vuonna 2008 hän siirtyi kotimaansa suurseuraan Steaua Bukarestiin. Stancu pelasi Steauassa vuoteen 2011 asti tehden 72 liigapelissä 32 maalia. Hän pelasi neljä Mestarien liigan ottelua ja yhden Mestarien liigan karsintaottelun sekä yhdeksän Eurooppa-liigan ottelua ja kahdeksan Eurooppa-liigan karsintaottelua.
Tammikuussa 2011 Stancu lähti ensimmäistä kertaa ulkomaille, Turkin liigan Galatasarayhyn. Hän pelasi seurassa kevätkauden 2010–2011 aikana 14 peliä, joissa syntyi kaksi maalia. Tuo kausi jäi Stancun ainoaksi Turkin suurseurassa, sillä hän oli kauden 2011–2012 lainalla Ordusporissa tehden 32 Turkin Superliigan ottelussa kymmenen maalia. Siirto vakinaistettiin seuraavana kesänä ja Stancu teki kaudella 2012–2013 kymmenen maalia pelaamissaan 30 pääsarjaottelussa. Kesällä 2013 hän vaihtoi seuraa Turkissa, nyt osoitteeksi tuli niin ikään pääsarjassa pelaava Gençlerbirliği. Gençlerbirliğissäkin Stancu on saanut hyvin vastuuta ja tehnyt kolmen ensimmäisen kauden aikana 32 maalia 81 Superliigan ottelussa.
Maajoukkueura.
Stancu pelasi Romanian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 15 ottelua, joissa teki viisi maalia. Romanian jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi Turkkia vastaan elokuussa 2010. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsntaottelussa Albaniaa vastaan syyskuussa 2010. Ensimmäinen maaottelumaali syntyi samassa pelissä. Stancu teki kaksi maalia Suomea vastaan lokakuussa 2014 EM-karsintaottelussa Helsingin olympiastadionilla Romanian voittaessa 0-2.
Stancu pelasi ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa Ranskaa vastaan EM-kilpailuissa 2016, ja teki samassa ottelussa rangaistuspotkusta ensimmäisen arvokilpailumaalinsa. Hän onnistui rangaistuspotkumaalissa myös seuraavassa ottelussa Sveitsiä vastaan.
Stancu on pelannut vuoden 2018 loppuun mennessä yhteensä 53 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 14 maalia. Hän on pelannut kolme ottelua EM-lopputurnauksessa sekä kymmenen MM- ja 15 EM-karsintaottelua.
Kahvilakilpuri

Kahvilakilpuri, café racer, on 1960-luvun Britanniasta lähtöisin oleva moottoripyörän rakentelutyyli. 
Popular Mechanicsin kirjoittaja Wallace Wyss esitti 1973, että termi "café racer" syntyi alun perin vastapariksi "road racerille", joiden omistajat ajelivat kahvilasta toiseen ikinä kilpailematta.
Dabiq

Dabiq () on kaupunki Aleppon maakunnassa Pohjois-Syyriassa. Kaupungissa oli vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan 3 364 asukasta.
Kaupungilla on merkittävä asema islamilaisessa eskatologiassa. Abu Hurairahin saneleman hadithin mukaan kaupungin asema on samanlainen kuin Harmageddonin kristinuskossa. Hadithin mukaan viimeiset hetket eivät saavu ennen kuin 'roomalaiset' saapuvat Dabiqiin. Silloin Medinasta saapuneet taistelijat voittavat heidät ja valloittavat sen jälkeen Konstantinopolin.
Kartografi Yaqut al-Hamawi on maininnut kaupungin 1200-luvulla ja maininnut sen olevan Umaijadien kalifi Suleimanin hautapaikka.
Vuonna 1516 lähistöllä käytiin ratkaiseva Mamelukkien ja Osmanien välinen Marj Dābiqin (Dabiqin niityn) taistelu, joka johti siihen että Osmanien valtakunta valloitti suuren osan Lähi-itää. Isis-järjestön sanomalehti ja sen verkkojulkaisu on nimetty taistelun mukaan.
Togoro Kotia

Togoro Kotia on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sossobé sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella 30 kilometriä Ténenkousta koilliseen. Kunnassa on 13 700 asukasta (vuonna 2009).
Togoro Kotian kunnan pinta-ala on 1 000 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Ténenkoun piirin Ouro Ardon, Diondiorin ja Togoré-Coumbén sekä pohjoisessa Moptin piirin Dialloubén, idässä Socouran ja etelässä Koubayen ja Salsalbén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 13 kylää ja useita pikkukyliä. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bozoja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti.
Togoré-Coumbé

Togoré-Coumbé (myös "Toguéré Coumbé") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Diakan varrella 75 kilometriä Ténenkousta koilliseen. Kunnassa on 27 100 asukasta (vuonna 2009).
Togoré-Coumbén kunnan pinta-ala on 1 448 neliökilometriä. Se rajoittuu kaakossa Ténenkoun piirin Togoro Kotian, etelässä Diondiorin ja lännessä Karérin, pohjoisessa Youwaroun piirin Farimakén ja Bembéré Taman sekä idässä Moptin piirin Dialloubén kuntiin. Osa kunnasta sijaitsee Nigerin tulva-alueella.
Kuntaan kuuluu 33 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja heidän entisiä orjiaan rimaibeja sekä bozoja. Lisäksi on muutamia belloja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja kaupankäynti.
Liikennöinti tapahtuu kuivana aikana maitse ja tulva-aikaan vesiteitse. Palveluihin kuuluvat kolme alakoulua, yläkoulu, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä terveysasema.
Mahindra Racing

Mahindra Racing Formula E Team on intialainen Formula E -talli, joka kilpaili sarjassa ensimmäistä kertaa sarjan debyyttikaudella 2014–2015. Kaudella 2022-2023 tallin kuljettajina olivat espanjalainen Roberto Merhi ja brasilialainen Lucas di Grassi.
Luhya

Luhya on ryhmä Länsi-Keniassa ja Itä-Ugandassa asuvien luhyoiden puhumia bantukieliä. Niitä puhuu äidinkielenä 5,2 miljoonaa ihmistä, ja lisäksi useiden läheisten bantukielten puhujat käyttävät luhyaa toisena kielenä.
Jens Bergensten

Jens Peder Bergensten (s. 18. toukokuuta 1979), tunnetaan myös nimillä Jeb tai jeb_, on ruotsalainen videopelisuunnittelija. Hänet tunnetaan parhaiten "Minecraftin" kehittämisestä Mojangissa, missä hän on työskennellyt joulukuusta 2010 lähtien. Bergensten siirtyi "Minecraftin" pääkehittäjäksi- ja suunnittelijaksi joulukuussa 2011 Minecraftin entisen kehittäjän Markus Perssonin luovuttua työstä.
Keltakarpeet

Keltakarpeet ("Xanthoparmelia") on karpeiden heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu satoja lajeja, joista suurin osa esiintyy päiväntasaaja eteläpuolella. Liuskat ovat litteitä ja lehtimäisiä. Pääväri on joko ruskea tai kellanvihreä, mutta alapinta on joko ruskea tai musta. Juurtumahapsia on paljon ja lajeilla on usein sekovarressa tappimaisia ulokkeita ja sekovarren sisällä olevia kuromapulloja. Kuroumat ovat muodoltaan liereitä ja ne sijaitsevat keskellä. Keltakarpeita esiintyy useimmin kuivilla alueilla ja ne kasvavat enimmäkseen kivien päällä, joskus myös maassa. 
Keltakarpeissa fotobionttina eli leväosakkaana on viherlevä (Trebouxia). 
Sukuun kuuluvia lajeja ovat karstakeltakarve ("X. conspersa"), rannikkoruskokarve ("X. delisei"), vainioruskokarve ("X. loxodes"), etelänkeltakarve ("X. mougeotii"), siloruskokarve ("X. pulla"), silokeltakarve ("X. stenophylla") ja karstaruskokarve ("X. verruculifera").
Ruutuysi

Ruutuysi (myöhemmin Ruutuässä) oli suomalainen 1980- ja 1990-luvuilla esitetty visailuohjelma. Sitä esitettiin MTV:llä vuosina 1984–1990. Myöhemmin ohjelma aloitettiin uudestaan Kolmoskanavalla, jolloin sen nimeksi vaihtui "Ruutuässä". Kolmoskanavan lopetettua sitä esitettiin MTV3-kanavalla vielä vuoden 1993 aikana. Ohjelma lopetettiin katsojalukujen vähentymisen takia. Vuonna 1993 ohjelmaa seurasi parhaimmillaan 650 000 katsojaa. 
Ohjelman juontajina toimivat aluksi Jorma Pulkkinen ja Liisa Kinnunen, jonka tilalle ensimmäisen kauden jälkeen tuli Sirpa Viljamaa. Lisäksi studiossa olivat mukana Viljamaan omistamat pikkukoirat.
Formaatti.
Ohjelmassa katsojat soittivat studioon, ja arvailivat mikä kuva ruutujen taakse on piilotettu. Ohjelmassa esitetyt kuvat vuokrattiin Lehtikuvasta, ja niistä maksettiin 300 markkaa kappale. 
Oikein vastanneet voittivat erilaisia palkintoja, esimerkiksi rahaa ja kodinkoneita.
Napakaktukset

Napakaktukset ("Discocactus") on muutamalajinen kaktuskasvisuku, jonka lajit ovat matalakasvuisia, pallomaisia, uurteisia ja piikkisiä. Kukkia varten kasvin päähän kehittyy villakarvainen kefalio. Kasvi kukkii yöllä. Suvun tieteellinen nimi tulee kreikan sanasta diskos 'kiekko' ja viittaa kasvin ulkonäköön.
Ulkonäkö ja koko.
Napakaktukset kasvavat tavallisesti yksittäin, ja niiden varret ovat pallomaisia; pallon kärki voi olla painunut, mistä johtuu nimitys napakaktus. Varressa on tavallisesti paljon uurteita. Pitkittäisharjut ovat jakautuneet nystyiksi. Kääpiöversot eli areolit ovat pieniä ja hukkuvat runsaiden piikkien alle; joskus niissä voi tosin olla vain yksi piikki. Piikit ovat enimmäkseen tukevia ja joskus tyvestään turvonneita.
Kukkaverso (kefalio) kehittyy varren päähän ja on toisinaan sisäänpäin painunut. Kefalio voi saavuttaa neljän senttimetrin korkeuden. Siinä on valkoista, kellertävää tai harmahtavaa huopamaista karvaa, joskus myös sukasmaisia piikkejä. Kefalion reunalle puhkeavat kukat, jotka avautuvat yöllä, ovat tuoksuvia, valkoisia ja suppilomaisia tai laakeita kuin tarjotin. Kukan tyvi on suomupeitteinen. Napakaktusten hedelmät ovat pallomaisia, nuijamaisia tai pitkänomaisia, väriltään valkoisia, vaaleanpunaisia tai kirkkaanpunaisia sekä sivuraoilla avautuvia. Siemenet ovat kiiltävänmustia ja nystermäpintaisia.
Levinneisyys.
Napakaktuksia tavataan Brasiliassa, Bolivian itä- ja Paraguayn pohjoisosissa. Ne ovat vakavasti uhattuna kasvupaikkojen tuhoamisen vuoksi.
Lajit.
Kuten monissa kaktuskasvisuvuissa on napakaktuksiakin aikojen saatossa kuvattu ja nimetty runsaslukuisesti. Nyttemmin tutkimus on tuonut selvyyttä vallinneeseen sekasortoon päätyeen vain seitsemään lajiin (International Cactaceae Systematics Group).
Luettelo veto-oikeuden käytöstä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa

Tämä on luettelo veto-oikeuden käytöstä Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa. Veto-oikeus turvallisuusneuvostossa kuuluu turvallisuusneuvoston viidelle pysyvälle jäsenvaltiolle. Pysyviä ovat Yhdysvallat, Kiina, Ranska, Britannia ja Venäjä. Kymmenellä vaihtuvalla jäsenellä ei ole veto-oikeutta.
Neuvostoliitto käytti ensimmäisenä pysyvänä jäsenvaltiona turvallisuusneuvostossa veto-oikeutta 16. helmikuuta 1946.
Nokia Lumia 530

Nokia Lumia 530 on Microsoft Mobilen heinäkuussa 2014 julkaisema edullinen älypuhelin. Puhelimessa on neljän tuuman näyttö ja se on saatavilla vihreänä, oranssina, valkoisena, sekä mustana.
Näyttö:
Brad Hunt

Bradley Shawn "Brad" Hunt (s. 24. elokuuta 1988 Maple Ridge, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Sportia. Hänen pelipaikkansa on puolustaja.
Ennen ammattilaisuraansa Hunt pelasi yliopistokiekkoa Bemidjin osavaltionyliopiston joukkueessa. Hänen suurin vahvuutensa on kova laukaus. NHL-debyyttinsä Hunt teki tammikuussa 2014. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä kymmenen kauden ajan 288 runkosarjaottelua seitsemässä eri joukkueessa. Syyskuussa 2025 hän siirtyi kauden 2025–2026 kattavalla sopimuksella Sportin riveihin SM-liigaan. Sopimuksen mahdollisti kannattajayhdistys Red Armyn järjestämä rahankeräys.
Ibanin kieli

Iban on Borneon saarella puhuttu iban-kansan malaijilais-polynesialainen kieli. Iban kuuluu malaijin ja minangkabaun tavoin malaijilaisten kielten alaryhmään. Kieli jaetaan kahdeksaan päämurteeseen.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Raamattu kännettiin kokonaisuudessaan ibaniksi ensimmäistä kertaa vuonna 1988. 
Puhujamäärä ja status.
Ibania puhuu äidinkielenään 750 000 ihmistä Borneon Malesiaan kuuluvassa osassa, 21 000 Bruneissa ja 15 000 saaren Indonesiaan kuuluvassa eteläosassa. Kielen katsotaan olevan elinvoimainen.
Kieltä opetetaan puhuma-alueellaan mm. esikouluissa, minkä lisäksi sitä käytetään jonkin verran myös mediassa.
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Kpellen kieli

Kpelle on Liberiassa ja Guineassa asuvan kpelle-kansan puhuma mandelainen kieli. Sillä on noin 1 220 000 puhujaa.
Kpelle on Liberian suurin ja Guinean neljänneksi suurin kieli. Sen puhujia on Liberiassa arviolta 760 000 ja Guinean Nzérékorén alueella noin 460 000 (vuonna 2012).
Kpelle kuuluu mandekielten länsihaaran lounaisryhmään. Sen lähimmät sukukielet ovat bandi, loma, loko, mende ja zialo. Kpellen murteet muodostavat jatkumon, joka voidaan jakaa pohjoiseen ja eteläiseen ryhmään. Ethnologue pitää niitä erillisinä kielinä.
Liberialaisen Sanoyien kylän päällikkö Gbili loi 1930-luvulla kpellen tavukirjoituksen, jota käytettiin 1940-luvulle saakka. Se on sittemmin lähes kokonaan unohtunut. 
Kpellellä on kaksi latinalaiseen kirjaimistoon perustuvaa kirjakieltä, joista liberialainen perustuu nyawokolen murteeseen ja guinealainen keskimurteeseen. Guineassa kpelle toimi muiden kansalliskielten tavoin kouluopetuksen välineenä vuosina 1968–1984. Nykyään kirjakieliä käytetään lähinnä kristillisessä toiminnassa.
Guineassa monet kpellet puhuvat myös maninkaa. Koulusivistystä saaneet osaavat Liberiassa englantia ja Guineassa ranskaa.
Kaprolaktoni

Kaprolaktoni (C6H10O2) on rengasrakenteisiin estereihin eli laktoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeeriteollisuudessa monomeerinä tai muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Kaprolaktoni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste sekoittuu veteen ja liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin.
Valmistus ja käyttö.
Kaprolaktonia valmistetaan sykloheksanonista Baeyer–Villiger-reaktiolla käyttäen hapettimena peretikkahappoa. Sivutuotteena prosessissa muodostuu etikkahappoa, josta kaprolaktoni erotetaan tislaamalla. Kaprolaktonia voidaan valmistaa myös 1,6-heksaanidiolista.
Kaprolaktonia käytettiin aikaisemmin erityisesti kaprolaktaamin valmistamiseen. Kaprolaktoni reagoi ammoniakin kanssa siirtymämetallikatalyyttien läsnä ollessa 350–425 °C:n lämpötilassa korotetussa paineessa. Muita kaprolaktonista syntetisoitavia yhdisteitä ovat muun muassa silastatiini ja syklopentaanikarboksyylihappo. Kaprolaktonista voidaan valmistaa polyestereitä kuten polykaprolaktonia renkaanavautumispolymeroinnilla.
Venturi Racing

Venturi Formula E Team on monacolainen Formula E -talli, joka kilpaili sarjassa ensimmäistä kertaa sarjan debyyttikaudella 2014. Tallin perustajiin lukeutuu muun muassa näyttelijä Leonardo DiCaprio. Venturi pitää hallussaan tällä hetkellä sähköautojen nopeuden maailmanennätystä (495 km/h).
Historia.
Tallin kuljettajina toimi kaudella 2014–2015 saksalainen Nick Heidfeld sekä ranskalainen Stéphane Sarrazin. Heidfeld kilpaili numerolla 23 ja Sarrazin numerolla 4. Kaudella 2015–2016 Sarrazin jatkoi tallissa ja sai uudeksi tallikaverikseen entisen F1-maailmanmestarin Jacques Villeneuven. Muutaman kilpailun jälkeen Villeneuve kuitenkin korvattiin Mike Conwayllä.
Kaudella 2016–17 Sarrazin jatkaa tallissa. Tallin toisena kuljettajana ajaa Maro Engel.
Hovikaktukset

Hovikaktukset ("Disocactus") on kaktuskasvisuku, johon monet niin sanotut lehtikaktukset kuuluvat. Niitä pidetään huonekasveina kookkaiden ja usein värikkäiden, päivällä auki olevien kukkiensa ja lehtimäisen ulkonäön vuoksi. Kukasta johtuu niiden tieteellinen sukunimikin, jonka alkuosa on kreikankielen dis 'kahdesti'; se viittaa kahteen kehälehtikiehkuraan.
Tuntomerkit.
Hovikaktukset ovat pensasmaisia puiden oksilla kasvavia päällyskasveja (epifyyttejä) tai kivien päällä kasvavia litofyyttejä. Niiden varret ovat uurteisia, litistyneitä tai lehtimäisiä. Litteätkin varret voivat olla tyveltään liereitä. Piikit ovat sukasmaisia tai puuttuvat.
Hovikaktusten suppilomaiset tai putkimaiset kukat sijaitsevat tavallisesti yksittäin. Toisinaan ne ovat vastakohtaisia (tsygomorfisia). Kehälehtien väri vaihtelee eri lajeilla ja on punainen, vaaleanpunainen, oranssinvärinen, kalpeankeltainen tai valkoinen. Hetiö on kaksikiehkurainen, ja ulompi kiehkura muodostaa toisinaan selvän nielukiehkuran. Hedelmä on marjamainen ja melkein paljaspintainen, siinä on vain muutamia pieniä suomuja.
Levinneisyys.
Hovikaktusten levinneisyys keskittyy Keski-Amerikkaan. Joitakin lajeja kasvaa Karibian alueella ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa.
Elinympäristö.
Hovikaktukset ovat sademetsäkasveja.
Lajit.
Hovikaktusten lajimäärä on (tässä) 16. Ne ryhmitellään viideksi alasuvuksi: "Ackermannia", "Aporocactus", "Disocactus", "Nopalxochia" ja "Wittia".
Viljelyssä on tuotettu lukuisia lajien välisiä risteymiä.
Ouro Guiré

Ouro Guiré on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Koubi sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Diakan varrella kymmenen kilometriä Ténenkousta kaakkoon. Kunnassa on 9 300 asukasta (vuonna 2009).
Ouro Guirén kunta rajoittuu etelässä Ténenkoun piirin Diakan, lännessä Ténenkoun ja Sougoulbén sekä pohjoisessa Ouro Ardon, koillisessa Moptin piirin Salsalbén ja idässä Djennén piirin Togué Morarin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat fulbeja, heidän entisiä orjiaan rimaibeja sekä bozoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkein viljelykasvi on riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Tulva-aikaan liikenne tapahtuu vesiteitse. Palveluihin kuuluu kaksi alakoulua ja terveysasema.
Gospel Helsinki

Gospel Helsinki on nuorten ja aikuisten (n. 20–50-vuotiaiden) kuoro, joka esittää ilosanomaa pursuavaa perinteistä afroamerikkalaista gospelia, mutta myös genrerajat ylittävää suomalaista gospelmusiikkia. Kuorossa on tällä hetkellä noin 60 laulajaa, jotka on jaettu äänialoittain bassoihin, tenoreihin, alttoihin tai sopraanoihin. Kuoro esiintyy pääsääntöisesti Meilahden kirkossa Helsingissä, mutta tekee myös aktiivisesti esiintymismatkoja eri puolille Suomea ja jopa ulkomaille.
Lokakuussa 2014 Gospel Helsinki julkaisi ensimmäisen levynsä "Unspeakable Joy". Gospel Helsinki järjestää kaksi kertaa vuodessa Gospelworkshopeja, joiden yhteydessä on yleensä myös koelaulu, jota kautta kuoroon on mahdollista pyrkiä. Kuoron suojelija on Helsingin piispa "Irja Askola".
Historia.
Kuoron perusti musiikin maisteri Nina Pakkanen vuonna 2000. Palattuaan Saksasta hän halusi perustaa gospelkuoron, jossa resonoi keskieurooppalainen laulun ilo ja genrerajoja rikkova kokeilevuus. Syntyi "MeiJoy", jonka nimi yhdisti kuoron kotipaikan Meilahden ja musiikin riemun (Joy = Ilo). Kuorossa lauloi aluksi kymmenkunta nuorta, joista osa on yhä tänäkin päivänä mukana toiminnassa. Vuonna 2012 kuoro vaihtoi nimensä "Gospel Helsingiksi", joka oli helpommin kuulijakunnan löydettävissä ja vastasi paremmin kuoron olemusta.
Levy.
Gospel Helsinki julkaisi ensilevynsä "Unspeakable Joy" lokakuussa 2014. Nykygospelia sisältävä levy on täynnä ilon sanomaa, mukaansa tempaavaa rytmiä ja koskettavia hetkiä. Kuoron lisäksi levyllä esiintyy jazzlegenda "Joonatan Rautio" ja lyömäsoittaja "Sami Koskela". Solistina esiintyvät "Päivi Kantola, Johanna Andelin" ja "Ilkka Koski". Levy tarjoaa 11 kappaletta musiikkia, jota Suomessa ei juuri ole aiemmin levytetty, esimerkiksi "Kirk Franklinin, Clarence Eggletonin" ja "Cynthia Nunnin" musiikkia. Levy sai nimensä "Daniel ’Bishop’ Thomasin Let Me Say So" -kappaleesta, jossa kiteytyvät levyn sanoma ja gospelmusiikin ydin: Tahdon kertoa kaikille, että Herra on pelastanut minut!
Sougoulbé

Sougoulbé on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kora sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella kymmenen kilometriä Ténenkousta pohjoiseen. Kunnassa on 9 100 asukasta (vuonna 2009).
Sougoulbén kunta rajoittuu pohjoisessa Ténenkoun piirin Diondiorin, idässä Ouro Ardon, Ouro Guirén ja Ténenkoun, etelässä Diakan ja lännessä Karérin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 17 kylää ja kolme pikkukylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, heidän entisiä orjiaan rimaibeja sekä bozoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Palveluihin kuuluu kaksi alakoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveysasema.
Harley Granville-Barker

Harley Granville-Barker (taiteilijanimi "Granville Barker", 25. marraskuuta 1877 Lontoo – 31. elokuuta 1946 Pariisi) oli englantilainen näyttelijä, teatteriohjaaja ja -tuottaja, kriitikko ja näytelmäkirjailija. Häntä pidetään merkittävänä brittiläisen teatterin uudistajana 1900-luvun alussa.
Barker debytoi teatterinäyttämöllä 13-vuotiaana. Vuonna 1899 hän näytteli pääosan teoksessa "Richard II", ohjaajana Elizabethan Stage Societyn perustaja William Poel. Barker liittyi Poelin teatteriseurueeseen ja solmi yhteyksiä muun muassa George Bernard Shaw’hon ja William Archeriin. Barkerin esikoisnäytelmä "The Marrying of Ann Leete" kantaesitettiin vuonna 1900.
Menestyksekkään Stage Society -kauden jälkeen Barker ja J. E. Vedrenne vuokrasivat käyttöönsä Lontoon Royal Court -teatterin, jota Barker johti kolme näytäntökautta ja toi näyttämölle muun muassa Shaw’ta, Henrik Ibseniä ja Maurice Maeterlinckiä. Barkerin produktioiden ja usein myös hänen tekemiensä pääroolien myötä Shaw’n maine johtavana näytelmäkirjailijana vahvistui.
1910-luvulla Barker tuli tunnetuksi William Shakespearen näytelmäproduktioistaan Lontoon Savoy-teatterissa. Niissä käytettiin vain viitteellistä lavastusta ja vuorosanat lausuttiin nopeasti ja aiempaa vähemmän juhlavasti, ettei teosten kesto kasvaisi liian pitkäksi. Hän käytti näyttämönä usein myös ensimmäisiä penkkirivejä, mikä lähensi yleisöä ja esittäjiä ja toi Barkerin mielestä näin Shakespearen hengen paremmin esiin.
Näytelmäkirjailijana Barker teki muotokokeiluja ja osoittautui lahjakkaaksi ideoijaksi ja dialogin kirjoittajaksi. Hänen tunnetuimmat näytelmänsä ovat "The Voysey Inheritance" (1905, myöhemmin myös David Mametin sovituksena), "Waste" (1907, kantaesitetty uudistettuna vasta 1936) ja "The Madras House" (1909). Hänen vuonna 1916 kirjoittamansa "Farewell to the Theatre " sai maailman kantaesityksensä vasta 2011 Rose Theatressa Kingston upon Thamesissä, pääroolissa Jane Asher.
Uransa loppuvaiheessa Barker asui Pariisissa jossa kirjoitti teatterikritiikkejä, käänsi espanjalaista näytelmäkirjallisuutta ja toimi Pariisin British Instituten johtajana 1937–1989.
Barker oli 1906–1918 naimisissa näyttelijä Lillah McCarthyn kanssa ja sitten amerikkalaisen kirjailijan Helen Manchester Gatesin kanssa.
Cleverbot

Cleverbot on web-sovellus, joka tekoälyä hyödyntäen keskustelee ihmisten kanssa. Ohjelman kehitti brittiläinen tekoälytutkija Rollo Carpenter. Ohjelma julkaistiin vuonna 1997.
Ohjelmassa ideana on keskustella Cleverbotille. Kun ohjelmalle sanoo jotain, se vastaa joko käyttäjän kysymykseen tai itse kysyy jotain. Cleverbot osaa myös tervehtiä käyttäjää takaisin.
Cleverbot on yksi menestyneimpiä tietokoneohjelmia Turingin testissä. Vuonna 2011 Intiassa järjestetyssä kokeessa ohjelman kanssa käydyn neliminuuttisen keskustelun jälkeen 59,3 prosenttia sitä seuranneista luuli keskustelun tapahtuneen ihmisen kanssa.
Piirikaktukset

Piirikaktukset ("Echinocereus") on 60 lajia käsittävä pohjoisamerikkalainen kaktuskasvisuku. Ne ovat matalakasvuisia ja kukiltaan näyttäviä kuivien kasvupaikkojen kasveja. Tieteellinen nimi viittaa siiliin (kreikan ekhinos) ja vahaan (latinan cereus).
Tuntomerkit.
Piirikaktukset ovat joko yksivartisia tai haarovia, maanmyötäisiä tai pystykasvuisia, pallomaisia tai lieriömäisiä ja enimmäkseen piikkien peittämiä. Korkeutta niillä on tavallisesti 1-60 cm, mutta muista kasveista tukea ottavat lajit voivat saavuttaa jopa neljän metrin pituuden. Varsien uurteita on 4-26, ja ne ovat yleensä hyvin kehittyneitä. Toisinaan varressa on nystermiä. Kääpiöversot eli areolit sijaitsevat nystyjen päissä, ja niissä on vaihtelevanmuotoisia piikkejä. Juuret ovat ohuita tai mukulamaisia.
Piirikaktusten kukat puhkeavat areolien yläpinnalle. Ne kukkivat päiväaikaan keväisin ja/tai kesäisin. Kooltaan kukat ovat vaihtelevia, muodoltaan suppilomaisia ja tavallisesti kirkasvärisiä. Kukkamaljan emin vartalon tyvellä on areoleja, joissa on piikkejä, sukasia ja toisinaan villakarvaa. Emin luotit ovat tavallisesti vihreät, joskus valkoiset. Hedelmä on pallomainen tai munamainen, tavallisesti mehukas, vihreä tai punainen ja tavallisesti piikkinen. Hedelmä avautuu sivuiltaan raoilla. Leveän soikeat siemenet ovat mustia ja nystypintaisia.
Levinneisyys.
Piirikaktuksia tavataan kauttaaltaan Yhdysvaltojen länsiosissa, ja etelässä niiden levinneisyys ulottuu Keski-Meksikoon. 
Lajit.
Luonnosta löytyy 60 piirikaktuslajia ja yksi luontaisesti syntynyt risteymä.
Nuori viha (elokuva)

Nuori viha ("Look Back in Anger") on brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1959, joka perustuu John Osbornen näytelmään "Nuori viha" vuodelta 1956. Elokuvan ohjasi näytelmän sekä Lontooseen että Broadwaylle ohjannut Tony Richardson. Sekä näytelmää että elokuvaa pidetään "tiskipöytärealismiksi" kutsutun tyylisuunnan aloittajina, jonka tekijöitä kutsuttiin usein nimellä nuoret vihaiset miehet.
Elokuvan tarina on 1950-luvun ahtaaseen brittiyksiöön sijoittuva kolmiodraama, jonka osapuolia näyttelevät Richard Burton, Claire Bloom ja Mary Ure, joka oli esittänyt rooliaan jo Lontoon ja New Yorkin teatteriproduktioissa.
Juoni.
Kouluja käynyt mutta silti työmiehen töitä tekevä Jimmy Porter asuu pienessä yksiössä vaimonsa ja liikekumppaninsa Cliffin kanssa. Jimmy solvaa heitä lakkaamatta, ja puhe keskeytyy vain silloin kun jompi kumpi saa sanotuksi jotain vastaan tai kun Jimmy ja Alison välillä osoittavat toisilleen rakkautta. Heidän luokseen tulee asumaan myös näyttelijä Helena Charles, joka vierailee läheisessä teatterissa. Helena alkaa vastustaa Jimmyn solvauksia ja saa Jimmyn ja Alisonin riitoihin keskenään niin, että Alison päättää muuttaa pois. Helenasta tulee nyt Jimmyn rakastajatar, joka kuitenkin väsyy Jimmyn sanalliseen hyväksikäyttöön pian. Kuukausien päästä Alison palaa väsyneenä, sairaana ja Jimmyn lapsen keskenmenossa menettäneenä. Helena häipyy tiehensä, ja Jimmyä ja Alisonia yhdistää enää vain seksuaalinen tarve.
Vastaanotto.
Elokuva sai neljä Bafta-ehdokkuutta. Lisäksi Burton oli roolistaan ehdolla Golden Globe -voittajaksi. Yhdysvalloissa National Board of Review palkitsi "Nuoren vihan" vuoden parhaana ulkomaisena elokuvana.
Osbornen näytelmästä on tehty lisäksi televisioelokuva vuonna 1980 ("Nuori viha", ohjaus Lindsay Anderson) sekä videolle kuvattu televisionäytelmä vuonna 1959.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Nuoren vihan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
FS Cassard (1866)

Cassard oli Ranskan laivaston vuonna 1866 vesillelaskettu 1. luokan aviso, joka myöhemmin luokiteltiin korvetiksi nimellä "Desaix".
Valmistus.
Alus tilattiin Le Havresta Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta. Tilatun aluksen nimeksi vahvistettiin 3. joulukuuta 1861 "Cassard". Köli laskettiin 1. tammikuuta 1862. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1866. Se muutettiin jahdiksi uudelleen nimettynä "Jérôme Napoléoniksi" 16. elokuuta. Samalla nimi "Cassard" siirrettiin aiemmin valmistetulle "Jérôme Napoléonille". Alus otettiin palvelukseen 1. syyskuuta.
Palvelus.
Aluksella tehtiin 1867-1868 tutkimusmatka Jäämerelle. Se oli 19. syyskuuta 1870 Cherbourgissa.
Alus luokiteltiin korvetiksi 19. syyskuuta, jolloin se sai uuden nimen "Desaix". Alus liitettiin samalla Välimeren laivueeseen. Se oli 8. lokakuuta 1872-15. elokuuta 1873 Lähi-idän asemalla. Alus poistettiin laivastoluettelosta 18. elokuuta 1894.
Minun majesteettini

Minun majesteettini (; myös "DuBarry Was a Lady") on vuonna 1943 ensi-iltansa saanut Roy Del Ruthin ohjaama yhdysvaltalainen Technicolor-musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Red Skelton, Lucille Ball ja Gene Kelly. "Minun majesteettini" kertoo yökerhon työntekijästä, joka unelmoi olevansa kuningas Ludvig XV, ja että hänen ihailemansa yökerhon tähti on hänen rakastettunsa.
"Minun majesteettini" perustuu Herbert Fieldsin ja Buddy DeSylvan kirjaan ja Cole Porterin Broadway-musikaaliin "Du Barry Was a Lady" (1939), jonka pohjalta Nancy Hamilton, Irving Brecher ja Wilkie C. Mahoney laativat elokuvan käsikirjoituksen. "Minun majesteettini" -elokuvan tuottajana oli Arthur Freed ja tuotanto- ja levittäjäyhtiönä Metro-Goldwyn-Mayer.
Laulut.
Martha Mears dubbasi Lucille Ballin lauluäänen suurimmaksi osaksi, mutta ”Friendship”-laulussa Ball laulaa omalla lauluäänellään.
Tausta ja tuotanto.
Alkuperäinen Cole Porterin säveltämä ja sanoittama ja Herbert Fieldsin ja Buddy DeSylvan kirjaan perustuva Broadway-musikaali "Du Barry Was a Lady" sai ensi-iltansa 46th Street Theatressa 6. joulukuuta vuonna 1939. Musikaalin 408. ja viimeinen esitys oli Royale Theatressa 12. joulukuuta vuonna 1940. Musikaalin pääosissa olivat Bert Lahr, Ethel Merman ja Betty Grable.
Tuotantoyhtiö Metro-Goldwyn-Mayer osti musikaalin elokuvaoikeudet 80 000 dollarilla. Ostaessaan musikaalin elokuvaoikeuksia MGM suunnitteli elokuvamusikaalin päätähdeksi Ann Sothernia. Kun Sothern kieltäytyi elokuvamusikaalin pääroolista, MGM päätti palkata Lucille Ballin Sothernin tilalle. Broadway-musikaalin elokuvaversiosta karsittiin paljon Cole Porterin alkuperäisiä sävellyksiä, ja elokuvaversioon lisättiin henkilöhahmoja ja nimiä muutettiin, mutta juoni säilytettiin pääasiassa samana.
"Minun majesteettini" kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä työnimellä "Gentleman’s Choice" MGM:n studioilla Kalifornian Culver Cityssä noin 1,3 miljoonan dollarin budjetilla. Elokuvan kuvaukset kestivät elokuun lopusta marraskuun alkuun 1942.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Minun majesteettini" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 30. toukokuuta vuonna 1943. Maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi Yhdysvalloissa 13. elokuuta 1943. Suomessa elokuvan teatteriensi-ilta oli 10. toukokuuta vuonna 1946. Metro-Goldwyn-Mayer oli tuottamisen ohella myös elokuvan levittäjä. "Minun majesteettini" tuotti maailmanlaajuisesti 3 496 000 dollaria MGM:n merkintöjen mukaan. Voittoja MGM:lle kertyi 857 000 dollarin verran, mikä tekee elokuvasta taloudellisesti menestyneen.
"Minun majesteettini" on julkaistu VHS:nä ja DVD:nä.
Kolmitäplätilapia

Kolmitäplätilapia ("Oreochromis andersonii") on tilapioihin kuuluva kirjoahven, jota tavataan eteläisen Afrikan joissa. Laji kasvaa maksimissaan 61 senttimetriä pitkäksi ja 4,7 kilogramman painoiseksi. Laji luokitellaan vaarantuneeksi.
Ulkonäkö ja koko.
Sukukypsyyden kolmitäplätilapia saavuttaa 12–15 senttimetriä pitkänä, ja lajin maksimipituus on 61 senttimetriä ja maksimipaino 4,7 kilogrammaa. Sekä koiraalla että naaralla on lisääntymiskauden ulkopuolella 3 tai 4 selvää täplää keskivartalossa ja punaiset reunat selkä- ja peräevässä. Lisääntymisaikana koiraiden evien punaiset reunat ovat leveämmät ja kirkkaammat. Lisäksi koiraan päässä, selässä ja kyltissä erottuu kimalteleva ruskean sinipunerva.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kolmitäplätilapia elää Sambesin yläjuoksulla sekä Kafue-, Okavango- ja Cunenejoissa. Se on melko yleinen sekä Sambesissa että Okavangossa.
Aikusia yksilöitä tavataan pääasiassa syvemmissä lammissa ja jokien pääuomissa. Poikasia tavataan sen sijaan useamassa elinympäristöissä, kuten tulvatasankojen laguuneissa, suurissa avoimissa soissa sekä harvoin jokien pienemmissä sivujoissa.
Kolmitäplätilapian yksilömäärä on laskussa, ja Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee sen vaarantuneeksi. Suurimman uhan sille asettaa mahdollinen niilintilapian leviäminen, joka on aiheuttanut jo muutamian muiden tilapialajien sukupuuton.
Luettelo elossa olevista suomalaisista entisistä ministereistä

Tämä on luettelo Suomen valtioneuvoston jäsenenä toimineista elossa olevista henkilöistä.&lt;br&gt;
Kaikki Jäätteenmäen, Vanhasen I, Kiviniemen, Kataisen, Stubbin, Sipilän, Rinteen, Marinin ja Orpon hallitusten ministerit ovat elossa.
Echinomastus

Echinomastus on kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi on koostettu kreikankielisistä sanoista ekhinos ’siili’ ja mastos ’rinta’. Sen seitsemän lajia ovat pieniä, pallomaisia kaktuksia, joilla on selvät piikikkäät nystyt. Kukat ovat purppuraisia, vaaleanpunertavia tai valkoisia, ja suomuiset hedelmät avautuvat tyveltään.
Tuntomerkit.
"Echinomastus"-kaktukset ovat yksivartisia, pallomaisia tai lyhyelti lieriömäisiä. Varsi on matalauurteinen, uurteet spiraalimaisia. Varressa on selvästi erottuvia nystyjä, joiden yläpinnalle kääpiöversot eli areolit muodostavat uurteen, jossa on usein mesirauhasia. Areoleissa on aina piikkejä, joskin keskipiikit voivat puuttua; säteittäispiikit ovat tavallisesti neulamaisia ja usein toisiinsa kietoutuneita. Kukat sijaitsevat varren kärjessä nystyjen päissä ja ovat avoinna päiväaikaan. Kooltaan ne ovat keskikokoisia, väriltään valkoisia, vaaleanpunaisia, magentanpunaisia tai purppuranpunaisia. Kukan tyvimalja on lyhyt tai puuttuu, ja vartalon tyvellä on suomuja. Hedelmä on pitkänomainen, suomuinen ja kypsänä kuiva, ja se avautuu tyvestään rei'ällä. Siemenet ovat soikeita tai munuaisenmuotoisia, mustia ja pinnaltaan nystyisiä.
Levinneisyys.
Suvun lajit kasvavat Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Pohjois-Meksikossa.
BEP-periaate

BEP-periaate (lyh. sanoista Best Environmental Practice) on ympäristöoikeudellinen vaatimus käyttää "ympäristön kannalta parasta käytäntöä". Kansainvälisesti tunnustettu periaate liittyy teknologian valitsemiseen teollisuudessa. Monissa valtioissa periaatteesta on säädetty laissa, esimerkiksi Suomen ympäristönsuojelulain 20 § (527/2014).
BEP-periaatteen mukaan esim. työmenetelmien ja raaka-aineitten valinnassa on huomioitava tarkoituksenmukaisuus ja kustannustehokkuus ympäristön pilaantumisen ehkäisemiseksi. Periaate koskee erityisesti hajapäästöjä aiheuttavien toimintojen sääntelyä. Huomioon otetaan valittujen toimien yhdistelmä.
Pallokaktukset

Pallokaktukset ("Echinopsis") on eteläamerikkalainen kaktussuku, joka on lajimäärältään yksi suurimmista (128 lajia). Suvun tieteellinen nimi on johdettu kahdesta kreikankielisestä sanasta: ekhinos 'siili' ja opsis 'ulkonäkö', mikä viittaa kasvien piikkisyyteen. Suvun lajeja on kaktussystematiikan historiassa viety moniin eri sukuihin, esimerkiksi "Trichocereus", "Helianthocereus", "Hymenorebutia", "Pseudolobivia", "Soehrensia" ja "Lobivia".
Tuntomerkit.
Pallokaktukset eivät nimestään huolimatta aina ole pallomaisia, vaan niiden kasvutapa vaihtelee paljon: niissä on jopa kookkaita puumaisia lajeja. Useimmat ovat piikkisiä ja varreltaan uurteisia, uurteita on joko muutama tai paljon. Areolit eli piikkejä sisältävät kääpiöversot sijaitsevat uurteiden reunoilla ja ovat yleensä pyöreitä ja villakarvaisia. Piikkejä on niissä muutama tai paljon Kukat voivat sijaita varren kärjen tuntumassa tai varren sivulla. Kasvit ovat joko päivisin tai öisin kukkivia. Kukan muoto vaihtelee suppilomaisesta laakeaan, tarjotinmaiseen. Vartalon tyvellä on tavallisesti kapeita suomuja, ja kukan tyviosassa on usein karvoja ja sukasia. Kukissa ei ole selvästi erottuvia mesiäisiä. Heteitä on paljon ja niiden palhot voivat muodostaa kalvomaisen rakenteen kehätorven nieluun. Hedelmä on pallomainen, munamainen tai pitkänomainen, joko mehevä tai kuiva ja usein avautuva. Siemenet ovat pallomaisia tai munamaisia, mustia ja tavallisesti nystypintaisia.
Levinneisyys.
Pallokaktuslajeja tavataan Etelä-Amerikassa Perussa, Boliviassa, Brasiliassa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Argentiinassa.
Lajit.
Tässä pallokaktusten sukuun sisällytetään 128 lajia ja yksi luonnossa esiintyvä risteymä.
Noin viikon uutiset

Noin viikon uutiset oli vuosina 2014–2017 Yle TV2:lla esitetty televisio-ohjelma, joka käsitteli ajankohtaisia uutisia huumorin ja satiirin keinoin. Jokaisessa jaksossa nähtiin myös vieras, jonka kanssa keskusteltiin pinnalla olevasta aiheesta. Ohjelmaa juonsi Jukka Lindström. Ohjelman alkuvuosina vakiovieraina esiintyivät myös koomikot Teemu Vesterinen ja Tommi Tuominen.
Ohjelman teosta.
Ohjelman juontaja ja käsikirjoittaja Jukka Lindströmin mukaan ohjelmaa alettiin ideoimaan alkuvuodesta 2014, kun tuottaja Juha Lahti kysyi Lindströmiltä, minkälaista ohjelmaa tämä tekisi, jos saisi siihen täysin vapaat kädet.
Image-lehden haastattelussa Lindström on kertonut, että huolella tehdyn käsikirjoituksen avulla on tarkoitus luoda illuusio siitä, että kaikki on improvisoitua. Jutussa Lindström myös toteaa, että hän ei ”usko satiirin voimaan tai yhteiskunnalliseen tehtävään, mutta ei pelkää myöskään suututtaa vallanpitäjiä”.
Ohjelmaa käsikirjoitettiin maanantaista keskiviikkoon. Torstai-iltana esitetty jakso nauhoitettiin Ylen studioilla Pasilassa torstai-iltapäivisin vaihtuvan studioyleisön edessä.
Ohjelman kesätauoilla vuosina 2016 ja 2017 Lindström teki Yle Areenassa julkaistua podcast-sarjaa "Noin viikon radio".
Ohjelman viimeisessä jaksossa tekijätiimi kertoi ohjelman tekemisestä.
Osa ohjelman tekijätiimistä jatkoi keväällä 2018 alkaneessa "Noin viikon studio" -ohjelmassa.
Vastaanotto.
Ohjelma otettiin vastaan hyvin. "Keskisuomalaisen" kolumnissaan Heikki Kärki piti ohjelmaa viihdyttävänä sekä tiiviisti ja tarkkaan käsikirjoitettuna. "Helsingin Sanomien" Toni Puurtisen mukaan ohjelma on oivaltava ja hauska. Toimittaja Veli-Pekka Lehtonen arvioi maaliskuussa 2017 Helsingin Sanomissa "Noin viikon uutisten" olevan ”nopein ja iloisin tv-show juuri nyt”. Erityisesti Lehtonen nostaa esiin käsikirjoituksessa ansiokkaasti käytettävän arkistomateriaalin ja pelottoman asenteen.
Seitsemännen kauden kahdeksannen jakson ensilähetys teki ohjelman katsojaennätyksen, kun sitä seurasi keskimäärin 325 000 katsojaa torstaina 9. marraskuuta 2017. Elokuussa 2017 Yle ilmoitti Jukka Lindströmin jättävän ohjelman syksyn tuotantokauden jälkeen. Ohjelma jäi määrittelemättömälle tauolle marraskuussa 2017.
"Noin viikon uutiset" palkittiin parhaan komedia- ja sketsiohjelman Kultainen Venla -palkinnolla vuosina 2016 ja 2017. Marraskuussa 2017 Raittiuden Ystävät palkitsi ohjelman ja juontaja Jukka Lindströmin Vuoden raittiusteko 2017 -tunnustuksella ”rohkeasta, ennakkoluulottomasta ja kriittisestä tavasta tarkastella suomalaista päihdekulttuuria ja alkoholiteollisuutta”. Ohjelma palkittiin myös Koura-palkinnolla 2015.
Spark-Renault SRT 01E

Spark-Renault SRT_01E on Formula E -sarjaan suunniteltu sähköauto kaudeksi 2014–15. Auto esiteltiin virallisesti Frankfurtin Motor Show’ssa 10. syyskuuta 2013. Auto on suunniteltu yhdessä Spark Racing Technologiesin, Williamsin, McLarenin, Dallaran ja Renault’n kanssa. Suunnittelusta on vastannut Frédéric Vasseur. Auto on läpikäynyt myös FIAn törmäystestin, jonka myös Formula 1 -autot käyvät läpi.
Renkaat toimittaa autoille ranskalainen rengasvalmistaja Michelin. Renkaat on suunniteltu siten, että niillä voi ajaa kilpaa sekä kuivalla että märällä säällä. Autoissa on Dallaran valmistama hiilikuiturunko ja Hewlandin vaihdelaatikko. Sähkömoottorit toimittaa McLaren. Akustosta vastaa Williams. Formula E:n sähkömoottorin teho on noin 200 kilowattia, joka vastaa 270 hevosvoimaa. Auton huippunopeudeksi on mitattu 250 kilometriä tunnissa. Sarjan ensikaudella kaikki tallit käyttivät kyseisiä autoja.
Tunnin mittaisissa kisoissa kuljettajilla oli käytössään kaksi autoa, joita vaihdettiin kilpailun aikana.
Autoa testasi ensimmäisen kerran 21. marraskuuta 2013 Lucas di Grassi La Ferté Gaucherin radalla. Di Grassi toimi alussa myös auton kehittäjänä ja testikuljettajana.
Auton korvasi toisen sukupolven Formula E -auto Spark SRT05e.
Middlesexin piirikunta

Middlesexin piirikunta on viiden hallintoalueen nimi:
Yhdysvallat:
Kanada:
Luettelo Norjan pääministereistä

Tämä on luettelo Norjan pääministereistä. Luettelossa on otettu huomioon myös Norjan kuvernöörit ("rigsstatholder") vuosina 1814–1856, Norjan varakuninkaat ("visekonge"), ensimmäiset ministerit ("førstestatsråd") vuosina 1814–1873 sekä itsenäisen Norjan pääministerit ("statsminister") vuodesta 1905. Luettelossa on myös toisen maailmansodan aikaisen nukkehallinnon johto. 
"Vuonna 1873 Norjan ensimmäisen ministeriön toimisto korotettiin pääministerin toimistoksi Kristianiassa. Tukholmassa toimivan pääministerin toimisto jakoi tehtäviä Kristianian pääministerille kuninkaalta. Lisäksi Ruotsin pääministerin virka perustettiin vuodesta 1876 lähtien."
Norjan pääministerit (1905–1945).
Kun unioni purettiin 1905, pääministeri on toiminut Oslossa, paitsi toisen maailmansodan aikana, jolloin hallitus toimi pakolaishallituksen muodossa Lontoossa.