Francis Bacon

Francis Bacon (22. tammikuuta 1561 Lontoo – 9. huhtikuuta 1626 Highgate) oli englantilainen yleisnero: kirjailija, juristi, filosofi ja poliitikko. Bacon otti elämäntehtäväkseen uudistaa kaikki tieteet, ja hänen ajatuksensa ovat monien tieteellisten ja filosofisten suuntauksien pohjana. Silti on vaikea määritellä, kuinka suuri hänen vaikutuksensa edellä mainittuihin on ollut, koska hän oli enemmän tieteen toimintaohjelman julistaja kuin käytännön työn tekijä.
Elämä.
Bacon syntyi Lontoossa ja sai englantilaisen herrasmiehen kasvatuksen. Hänen isänsä oli Sir Nicholas Bacon ja äitinsä Anne Cooke. Elämäkertojien mukaan hän sai kotiopetusta huonon terveytensä vuoksi.
Vuonna 1573 vasta 12-vuotias Bacon alkoi opiskella Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa. Vuonna 1576 hän alkoi opiskella lakia asianajajien Gray’s Inn -yhdistyksessä, mutta opinnot keskeytyivät vuoden kuluttua Baconin saatua pestin Ranskassa suurlähettilään assistenttina. Vuonna 1579, Baconin ollessa vielä Ranskassa, hänen isänsä kuoli ja Bacon jäi käytännössä tulottomaksi, minkä vuoksi hän palasi Englantiin jatkamaan asianajajaopintojaan. Bacon valmistui opinnoista vuonna 1582.
Bacon valittiin parlamenttiin vuonna 1584 ja hän toimi sen jäsenenä yhtensä 36 vuoden ajan. Baconin ura lähti todelliseen nousuun kuitenkin vasta, kun kuningatar Elisabet I kuoli vuonna 1603, ja Bacon siirtyi Jaakko I:n palvelukseen. Samana vuonna hänet lyötiin ritariksi. Vuonna 1613 Baconista tuli tuomari, ja viisi vuotta myöhemmin hän sai lordikanslerin ja Verulamin paronin arvonimen. 60-vuotias Bacon nimitettiin St. Albansin varakreiviksi. Myöhemmin samana vuonna häntä syytettiin lahjusten ottamisesta, johon hän myönsi syyllisyytensä. Bacon sai 40 000 punnan sakot ja hänet tuomittiin vankeuteen Lontoon Toweriin. Hän ehti viettää vain neljä päivää vankeudessa ennen armahdustaan eikä hänen tarvinnut maksaa sakkoja, mutta Bacon ei enää tapahtuneen jälkeen voinut toimia parlamentin jäsenenä tai poliittisessa virassa.
Tieteessä Bacon kehitti induktiivista päättelyä eteenpäin yrittäessään saada selville lämmön olemuksen. Hän teki luetteloita kuumista ja kylmistä kappaleista toivoen löytävänsä näistä luetteloista joitain, joka olisi mukana aina esimerkiksi kuumissa kappaleissa, mutta puuttui kylmistä. Tarinan mukaan Bacon halusi eräänä talvipäivänä kuninkaan lääkärin kanssa käydyn keskustelun jälkeen kokeilla kylmyyden vaikutusta lihan säilyvyyteen ja osti tätä varten teurastetun kanan. Hän täytti sen lumella ja vei sen sisälle. Samalla Bacon itse sairastui ja joutui vuodepotilaaksi. Bacon kuoli myöhemmin saamaansa keuhkokuumeeseen, mutta viimeisessä kirjoittamassaan kirjeessä hän toteaa Arundelin jaarlille, jonka hoteissa hän sairasti, että kanalla tehty koe oli onnistunut erittäin hyvin, ja liha todella säilyy hyvin kylmässä.
Filosofia.
Huolimatta siitä, että tiede kiinnosti Baconia ja hänen yleinen katsantotapansa oli tieteellinen, Bacon ei oikeastaan osallistunut siihen, mitä tehtiin hänen aikanaan tieteen alalla, ja hän aliarvioi useiden aikalaistensa saavutuksia.
Bacon piti tieteen tavoitteena luonnon hallitsemista, ja tähän käsitykseen perustuu hänen kuuluisa lauseensa: ”Tieto on valtaa.” Bacon ei antanut arvoa matemaattisille menetelmille tai teorioiden muodostamiselle. Hän arvosteli esimerkiksi Nikolaus Kopernikuksen aurinkokeskistä planeettateoriaa spekulatiivisuudesta.
Baconia on yleisesti pidetty yhtenä empirismin perustajista. Hänen mielestään kuitenkin luottamus aistien pettämättömyyteen on lapsellista. Alkemisteja Bacon moitti ”sokeasta empirismistä” ja piti itse keskeisenä, että tieteentekijä kehittäisi järjestelmällisen tavan tehdä tutkimusta.
Bacon kehitti opin idoleista (&lt; kr. "eidolon", aavekuva) eli huonoista ajatustottumuksista, jotka saavat ihmiset erehtymään. Hän luetteli teoksessa "Novum Organum" neljä idolien lajia:
Teokset.
Bacon aikoi kirjoittaa "Instauratio magna" ("Suuri laitos") -nimisen kaikki tieteet käsittävän suurteoksen. Siihen kuuluivat:
"Uusi Atlantis" ("The New Atlantis") on klassisia utopiaromaaneja. Siinä kuvaillaan kaukaiselta mereltä löydettyä saarivaltiota, missä lääkärit ovat nujertaneet sairaudet ja tiedemiehet alistaneet luonnon ihmisen palvelukseen. Kirja jäi keskeneräiseksi.
"History of King Henry the Seventh" eli "Henrik seitsemännen elämäkerta" on tunnettu poikkeuksena normaalista elämäkertatyylistä.
Suomeksi Baconin teoksista on käännetty "Uusi Atlantis" (2002) ja lyhennelmänä "Filosofisia mietelmiä" (1910). Ainut suomeksi ilmestynyt perusteellinen tutkimus on Jukka Kanervan "Matkaan! Tutkimus Francis Baconin poliittisesta ajattelusta".