tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Steven MacLean

Steven MacLean (s. 4. joulukuuta 1954) on entinen kanadalainen astronautti ja Kanadan avaruusjärjestön johtaja 2. syyskuuta 2008 alkaen. 
MacLean syntyi Ottawassa. Hän on naimisissa Nadine Wielgopolskin kanssa, ja perheessä on kolme lasta. Hän suoritti fysiikassa kandidaattitutkinnon vuonna 1977 ja väitteli vuonna 1983 laser- ja optiikka-alalta. Hän työskenteli vuodet 1974–1976 York Universityn urheilun ja viestinnän johtotehtävissä. Vuodet 1976–1977 hän oli Kanadan olympiavalmennettavien joukossa (Canadian National gymnastics team).
Joulukuussa 1983 MacLean valittiin kuuden kanadalaisen astronauttioppilaan joukkoon, ja hänen koulutuksensa alkoi helmikuussa 1984.
Hän lensi sukkulan STS-52 kyydissä 22. lokakuuta – 1. marraskuuta 1992. Hän toimi erilaisissa tehtävissä, jotka liittyivät sukkulassa ja ISS-avaruusasemalla käytettävään Canadarm-nosturiin. Vuonna 1994 MacLean alkoi johtaa Kanadan astronauttiohjelmaa. Hän sai lisäkoulutusta astronauttitehtäviin NASAssa ja lensi STS-115-sukkulalennolla 9. syyskuuta – 21. syyskuuta 2006. Hän käytti tuolla lennolla ensimmäisenä kanadalaisena ISS:n Canadarm2-robottikäsivartta.
Harri Toivanen

Harri Toivanen (s. 26. heinäkuuta 1955) on suomalainen uransa lopettanut jalkapalloilija ja jääkiekkoilija.
Hyökkääjänä jalkapalloa pelannut Toivanen edusti urallaan muun muassa Reipasta 1971–1976 ja 1986 sekä FC Kuusysiä 1980–1981. Hän voitti Reippaassa Suomen Cupin 1974. Toivanen pelasi urallaan kaikkiaan 36 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 10 maalia.
Jääkiekossa Toivanen pelasi SM-Liigaa Kiekkoreippassa 1976–1985. Hän on myös valmentanut muun muassa Pelicansin A-nuoria.
Alfred Lichtwark

Alfred Lichtwark (14. marraskuuta 1852 Hampuri - 13. tammikuuta 1914 Hampuri) oli saksalainen Hampurissa toiminut taidehistorioitsija, museonjohtaja ja pedagogi. Hän oli yksi museopedagogiikan ja taidekasvatusliikkeen perustajista.
Lichtwark oli Hampurin taidehallin ensimmäinen johtaja vuodesta 1889 alkaen. Hän toi museolle maailmanlaajuista mainetta löytämällä uudelleen merkittävät gotiikan ajan hampurilaiset maalarit Mestari Francken ja Mestari Bertramin, sekä romantiikan ajan maalarit Rungen ja Friedrichin. Hän myös hankki museoon näiden taiteilijoiden teoksia ja laajensi monien uudempien taiteilijoiden, kuten ranskalaisten impressionistien teosten kokoelmaa museossa.
Lichtwark ja taidekasvatus.
Lichtwarkin teosta "Taideteoksia oppimassa" ("Übungen in der Betrachtung von Kunstwerken" 1897) pidetään taidekasvatuskirjallisuuden klassikkona. Se on yksi ensimmäisistä teoksista, jossa pohditaan museossa tehtävää taidekasvatusta ja yleisötyötä. Kirja käännettiin suomeksi noin kolmekymmentä vuotta ilmestymisensä jälkeen. Koulutusaatteet yleensäkin tulivat Suomessa 1800-luvun alkupuolelta toiseen maailmansotaan asti pitkälti saksalaiselta kielialueelta.
Lichtwark painotti omakohtaista kokemusta, eli lasten saattamista taideteosten äärelle. Taiteen ymmärtäminen lähti avoimesta havainnoinnista ja vastaanottaminen edellytti heittäytymistä katsomistilanteeseen. Teoksen äärellä tuli viipyä mahdollisimman pitkään ja pienimmästäkin yksityiskohdasta voitiin keskustella. Lichtwark kuitenkin varoitti opettajia tyrkyttämästä omia mielipiteitään. Oppilaiden tuli saada ajatella vapaasti.
Lapsiin oli Lichtwarkin mukaan hyvä vaikuttaa taidekasvatuksen keinoin jo varhain. Heille oli hyvä tarjota taidetta aloittaen helposti avautuvista ja tutuimmista teoksista. Sen jälkeen oli vaikeampien ja moniselitteisempien teosten vuoro. Hyvä kohde aloitukselle oli myös paikallinen aikalaistaide, joka todennäköisesti sisälsi jotain tuttua.
Lichtwark-palkinto.
Lichtwarkin nimeä kantava palkinto perustettiin vuonna 1951 Lichtwarkin 100-vuotissyntymäpäivän kunniaksi. Palkinto jaetaan joka viides vuosi.
Reich mir nicht deine Hand

 
Reich mir nicht deine Hand on Bushidon kahdestoista single ja toinen single 7 albumilta ja se julkaistiin marraskuussa 2007.
Alles Gute kommt von unten

 
Alles Gute kommt von unten on Bushidon kolmastoista single ja ainoa single Ersguterunge Sampler Vol. 3 – Alles Gute kommt von unten kokoelmalevyltä ja se julkaistiin joulukuussa 2007. Kappaleessa olivat mukana myös Chakuza ja Kay One.
Prix du roman Fnac

Prix du roman Fnac on ranskalaisen kirjakauppaketjun Fnacin vuonna 2002 perustama kirjallisuuspalkinto.
Palkinnon myöntää lautakunta, johon kuuluu 400 asiantuntijajäsentä ja 500 kirjamyyjää, jotka valitsevat palkinnon saajan 30 nimikkeestä, jotka on aiemmin valittu 300 Ranskassa ilmestyneen teoksen joukosta. Palkinnon sai ensimmäisen kerran ulkomaalainen teos vuonna 2010, jolloin palkinnon sai Sofi Oksasen teos "Puhdistus".
Ching Ching

 
Ching Ching on Bushidon neljästoista single ja ensimmäinen single Heavy Metal Payback albumilta ja se julkaistiin syyskuussa 2008. Kappaleen sanoittivat Bushido, Chakuza ja DJ Stickle.
WWE SmackDown vs. Raw 2011

WWE SmackDown vs. Raw 2011 on vuonna 2010 lokakuussa ilmestynyt WWE SmackDown! -pelisarjaan kuuluva showpainipeli. Pelin on kehittänyt Yuke's ja julkaissut THQ.
Pelattavuus.
WWE SmackDown vs. Raw 2011 julkaistiin Amerikassa 26. päivä ja Suomessa 29. päivä. Pelin uutuus pelimuoto on WWE Universe, joka on uusi tarinatila. Se luo uudet ottelut joka viikko, joita voi muokata mieleisikseen. Se on erilainen jokaisella kerralla, eikä se lopu koskaan. Se muistuttaa General Manager pelimuotoa, jossa luotiin ja oteltiin ottelut katsojamäärän nostamiseksi. Hahmojen show’ta voi vaihtaa mielin määrin, sekä heistä voi tehdä vihollisia tai ystäviä.
Road to Wrestlemania-pelimuoto palaa uusilla tarinoilla. Pelissä pystyy jälleen olemaan vapaammin backstageilla, kuntosalilla, pysäköintihallissa yms. Pelin Xbox 360 ja Playstation 3-versioihin julkaistiin 21. joulukuuta 2010 DLC (downloadable content)-paketti, jonka lataamalla saa pelattavaksi WWE Supertähdet Wade Barrettin, Justin Gabrielin, David Otungan, Legendat Lex Luger ja British Bulldog, sekä WWE Divan Laylan. Paketista saa pelattavakseen uuden areenan, NXT areenan.
Arvostelu.
Peli sai julkaisunsa jälkeen pääosin positiivista ja vaihtelevaa arvostelua. GameRankings ja Metacritic laskivat pelin arvosteluista keskimääräiseksi arvosanaksi 80/100 PS2 versiolle, kun taas PS3 versio sai 74 ja 77/100. Sitä vastoin Xbox 360 sai arvosanaksi 75-77/100 ja Wii 72-74/100. Huonoimmat arvostelut sai PSP versio, joka keräsi 60-62/100.
Sorsastus

Vesilintujen metsästys eli sorsastus on yksi metsästyksen muoto. 
Suomessa sorsastus alkaa vuosittain 20. elokuuta klo 12 ja päättyy joulukuun lopussa. Suomessa sorsastukseen osallistuu noin 100–200 tuhatta metsästäjää. Vuoden 2012 sorsastuskauden aikana Suomessa ammuttiin kaikki metsästysalueet huomioiden kaikkiaan 457 500 vesilintua.
Sekä BirdLife Suomi että Suomen Metsästäjäliitto katsovat, että sorsastuksessa on käytettävä harkintaa, jotteivät taantuvat lajit kärsi eikä vahingossa tule ammutuksi rauhoitettuja lajeja, joista Suomessa on ilmeisesti yleisin saalis harmaasorsa.
Vesilintuja voi houkutella pillin tai kuvien avulla. Lisäksi on suositeltavaa käyttää noutavaa koiraa, esimerkiksi labradorinnoutajaa, jotta saalis varmasti löytyisi.
Harri Virtanen

Harri Virtanen (s. 2. toukokuuta 1963 Sippola) on suomalainen käsikirjoittaja ja dramaturgi. Virtanen on itse ollut tekemässä monia tv-sarjoja, sekä käsikirjoittajana että script editorina, muun muassa Nelosen "Kylmäverisesti sinun" -poliisisarjaa. 
Virtanen toimi vuodesta 2006 Yle TV1:n draamasta, fiktiosta ja viihteestä vastaavana ohjelmapäällikkönä. Sitä ennen Virtanen toimi muiden muassa Nelosen käsikirjoituspäällikkönä sekä Teatterikorkeakoulun dramaturgian professorina (2003–2006). Vuoden alusta marraskuun alkuun 2011 Virtanen työskenteli WSOY:n kaunokirjallisuuden kustantajana. 
Virtanen on kouluttautunut Kööpenhaminassa jungilaiseksi psykoanalyytikoksi.
Virtanen oli naimisissa Pirjo Luoma-ahon kanssa 1987–96, ja heillä on kaksi lasta.
Bop Till You Drop

Bop Till You Drop on yhdysvaltalaisen kitaristi ja laulaja Ry Cooderin studioalbumi vuodelta 1979. Levyn on julkaissut Warner Bros. Records ja sen on tuottanut Cooder itse. Äänitys on tehty digitaalisesti monikanavaisella 3-M nauhurilla. Kyseessä on ensimmäinen isolle levy-yhtiölle digitaalisesti äänitetty pop-albumi.
Levykannen suunnittelija on Mike Salisbury ja valokuvan on ottanut David Alexander. 
Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Länsi-Saksassa WEA Musik GmbH.
Kappaleet.
Sivu 1
1. Little Sister - 3:49
 (M. Shuman / D. Pomus) Carlin Music Corp.
2. Go Home, Girl – 5:10
 (A. Alexander) Shapiro Bernstein &amp; Co. Ltd.
3. The Very Thing That Makes You Rich (Makes Me Poor) – 5:32
 (S. Bailey) Screen Gems-EMI Music Publishing Ltd.
4. I Think It's Going to Work Out Fine – 4:43
 (R. McCoy / S. McKinney) Four Hills Music Ltd.
Sivu 2
1. Down in Hollywood – 4:14
 (T. Drummond / R. Cooder) Chappell Music Ltd. / IQ Music Ltd.
2. Look at Granny Run Run – 3:09
 (J. Ragovoy / M. Shuman) Carlin Music Corp.
3. Trouble, You Can’t Fool Me – 4:55
 (F. Knight / A. Varnell) Lowery Chappell Music
4. Don’t You Mess Up a Good Thing – 4:08
 (O. Sain) Big Three Music Ltd.
5. I Can’t Win – 4:16
 (L. Johnson / D. Richardson / C. Knight) Circle Seven Publishing (MCPS)
Muusikot.
Peruskokoonpanon muodostavat Ry Cooder, Tim Drummond, Jim Keltner, David Lindley, Bobby King ja Milt Holland.
Randy Lorenzo esiintyy levyllä Panini Recordsin suosiollisella luvalla.
"Little Sister"
"Go Home, Girl"
"The Very Thing That Makes You Rich"
"I Think It's Going to Work Out Fine"
"Down in Hollywood"
"Look at Granny Run Run"
"Trouble, You Can’t Fool Me"
"Don’t You Mess Up a Good Thing"
"I Can't Win"
Lähteet.
Ry Cooder LP "Bop Till You Drop" (Warner Bros. Records WB 56 691 (BSK 3358), 1979)
Orzeł-luokka

Orzeł-luokka oli Puolan laivaston sukellusveneluokka, johon kuului kaksi alusta. Alukset palvelivat toisessa maailmansodassa, jolloin alukset pakenivat Britanniaan. "ORP Sęp" palasi sodan päätyttyä Puolaan, jossa se romutettiin.
Alukset valmistettiin 1930-luvulla Alankomaissa, vaikka ne piti valmistaa alun perin Britanniassa. Hinta oli kuitenkin kohtuuton ja Britannian amiraliteetti ilmoitti olevan mahdotonta valmistaa sukellusvene, joka kulkisi pinnalla yli 20 solmun nopeudella. Alukset tilattiin siten Alankomaista, jolloin niiden suunnittelu perustui Alankomaiden laivaston O-19-luokan sukellusveneisiin. Alukset poikkesivat kuitenkin merkittävästi esikuvastaan, koska niiden piti kyetä toimimaan sekä matalassa Itämeressä että syvemmissä merissä. Alukset olivat toisen maailmansodan alkaessa liittoutuneiden uudenaikaisimpia sukellusveneitä.
Very Greasy

Very Greasy on yhdysvaltalaisen kitaristi ja laulaja David Lindleyn ja hänen El Rayo-X -yhtyeensä studioalbumi vuodelta 1988. Levyn on julkaissut Elektra Records ja sen on tuottanut Linda Ronstadt. Apulaistuottajana on ollut Edd Kolakowski
Levyn on äänittänyt ja miksannut Ed Cherney apunaan Paul Dieter, Sharon Rice ja Duane Seykora. Studiona on ollut losangelesilainen The Complex.
Yksi tai useampi tarkemmin määrittelemättä jäänyt kappale on äänitetty Santa Monicassa SaMo Soun -studiossa. Äänittäjänä ja miksaajana on ollut James Geddes.
Masteroinnin ovat tehneet Doug Sax ja Mike Reese Los Angelesissa The Mastering Labissa.
Levykannen graafisesta suunnittelusta on vastannut Kosh ja valokuvat on ottanut Robert Blakeman.
Kappaleet.
Albumin kappaleista esimerkiksi Papa Was a Rolling Stone on tuttu The Temptationsin ohjelmistosta ja Werewolves of London on osittain Warren Zevonin tekemä. Do Ya' Wanna Dance? puolestaan on vanha Bobby Freemanin hitti, joka on suomalaisille tuttu ainakin Hurriganesin esittämänä. Kappaleiden julkaisu- ja kopiointioikeudet kuuluvat Yhdysvalloissa Elektra/Asylum Recordsille ja muualla WEA International Inc:lle.
Lähteet.
David Lindley &amp; El Rayo-X CD "Very Greasy" (Elektra Records 960 768-2, 1988)
Bruticus

Bruticus on Transformers-universumissa esiintyvä Decepticon. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1986 "The Transformers" -animaatiosarjassa.
Televisiosarjat.
The Transformers.
Bruticus on viiden Combaticonin: Onslaughtin, Brawlin, Vortexin, Swindlen ja Blast Offin yhdistelmä. Hän teki ensiesiintymisensä sarjan 2. kaudella lopulla jaksossa "Starscream's Brigade", jossa Starscream rakensi Combaticonit toisen maailmansodan aikaisista sotakoneista. Bruticus oli vahvempi kuin Devastator, mutta hävisi Menasorille. Tappion jälkeen ne kääntyivät Starscreamia vastaan ja päättivät tuhota sekä Autobotit että Decepticonit. Mutta Starscream paljasti Optimus Primelle ja Megatronille Bruticusin heikon kohdan sen selässä ja niin Bruticus oli voitettu. Mutta Megatron otti Starscreamin takaisin palvelukseensa, jos hän korjaisi Combaticonit ja ohjelmoisi ne uskollisiksi Megatronille.
Transformers: Energon.
issa esiintyy Decepticon nimeltä Bruticus Maximus, joka muodostuu viidestä pienemmästä Decepticonista, jotka muistuttavat kovasti Combaticoneja.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut

Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailut ovat ratamelonnan tärkeimmät arvokilpailut yhdessä olympialaisten ratamelonnan kanssa. Kilpailujen organisoinnista vastaa Kansainvälinen Kanoottiliitto. Ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin Vaxholmissa 1938, ja vuodesta 1970 kilpailut on järjestetty vuosittain olympiavuosia lukuun ottamatta. 
Ratamelonnan MM-kilpailuissa on kilpailu alusta saakka kajakilla ja kanadalaiskanootilla yhden, kahden ja neljän henkilön luokissa. Kilpailumatkoina ovat nykyisin 200, 500, 1 000 ja 5 000 metriä sekä 4 × 200 metrin viesti. Aiemmin on kilpailtu myös 10 000 metrillä sekä 4 × 500 metrin viestissä.
Mitalitaulukko 1938–2009.
Lähde: Sports123.com
ORP Wilk

ORP Wilk () (viirinumero N63) oli Puolan laivaston Wilk-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattin Ranskasta Le Havresta Chantiers Augustine Normandin telakalta, missä köli laskettiin 1927. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 1931.
Palvelus.
Toisen maailmansodan alkamisen jälkeen 1. syyskuuta 1939 "Wilk" osallistui Puolan rannikon puolustamiseksi Worekin suunnitelmaan, jonka mukaisesti alus laski miinansa 3. syyskuuta. Kärsittyään taisteluissa vaurioita alus lähti 10. syyskuuta Puolasta paeten Itämeren halki ja saapui 20. syyskuuta Rosythiin.
Sukellusvene huollettiin Rosythissa, minkä jälkeen se aloitti partioinnin Pohjanmerellä. Alus siirrettiin syksyllä 1940 huollettavaksi telakalle, missä se oli lähes vuoden. Se palveli huollosta palattuaan koulualuksena. Aluksen heikon kunnon vuoksi se poistettiin 2. huhtikuuta 1942 palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Se poistettiin 1951 Puolan merivoimista ja hinattiin Puolaan romutettavaksi. Alus romutettiin 1954.
E.C. Was Here

E.C. Was Here on kitaristi, laulaja ja lauluntekijä Eric Claptonin livealbumi vuodelta 1975. Sen on julkaissut RSO Records ja tuottanut ja remiksannut Tom Dowd Floridan Miamissa Criteria Recording –studioilla.
Levy oli rauhallisemman vaiheen jälkeen Claptonin paluu kitaravetoisemman musiikin ja tässä tapauksessa bluesin pariin. Niinpä levyllä onkin esimerkiksi perinnekappale "Rambling on My Mind", joka esiintyi jo levyllä John Mayall Blues Breakers with Eric Clapton.
Albumi on äänitetty kolmessa vaiheessa. Ensiksi mainitaan Wally Heider Recording Studio Mobile Unit, jossa äänittäjänä on ollut Ed Barton apunaan Bill Brovas, Brian Engolds, Jim Gehr ja Jack Crymes. Toisena studiona on ollut Ronnie Lane's Mobile Unit, jossa äänittäjinä ovat olleet Andy Knight ja Ron Fawcus. Kolmas studio on ollut Record Plant Recording Studio Mobile Unit, ja siellä äänittäjinä ovat olleet Ralph Moss ja Dave Hewitt. 
Kappaleet.
Sivu 1
1. Have You Ever Loved a Woman
 (Billy Myles)
 Lark Music Ltd.
2. Presence of the Lord
 (Eric Clapton)
 Throat Music Ltd.
3. Drifting Blues
 (Johnny Moore, Charles Brown &amp; Eddie Williams)
 United Artists Music Ltd.
Sivu 2
1. Can't Find My Way Home
 (Steve Winwood)
 Island Music Ltd.
2. Rambling on My Mind
 (Trad., sov. Eric Clapton)
 Throat Music Ltd.
3. Further on Up the Road
 (Joel Medwich Veasey &amp; Don D. Robey)
 E.H. Morris &amp; Co. Ltd.
Levyetiketissä aloituskappaleen tekijäksi on merkitty Billy Miles ja päätöskappaleen tekijöiksi Joel Nedwick Veasey ja Don G. Robey.
Muusikot.
Yvonne Elliman duetoi laulajana Claptonin kanssa kappaleilla "Presence of the Lord" ja "Can't Find My Way Home".
Breakdown (Transformers)

Breakdown on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers.
Breakdown on yksi Stunticoneista, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut.
Aligned-jatkumo.
War for Cybertron.
Breakdown on nuori Decepticon, joka on yksi kolmesta Decepticonkampanjan kolmessa viimeisessä tasossa käytettävästä pelihahmosta. Breakdown käyttää aseinaan EMP-haulikkoa ja energonsapelia.
Transformers: Prime.
Breakdown toimii lääkintämies Knock Outin assistenttina ja on Bulkheadin vanha vihollinen vuosien takaa. Decepticonien käydessä kärsimättömäksi Megatronin parantumisen hitaudesta, Starscream kutsui Knock Outin ja Breakdownin Maahan, jossa he myös etsivät energonkeräintä () Kreikasta.
Breakdownin jäädessä kerran M.E.C.H.:n agenttien vangiksi. Megatronin mielestä ihmisten vangiksi joutuminen oli häpeällistä ja oli valmis jättämään Breakdownin oman onnensa nojaan. Bulkhead vastentahtoisesti pelasti hänet. Starscream sai tietää tästä, mutta lupasi pitää asian salassa. Breakdown sai uuden tilaisuuden lähtiessään etsimään polariteettihanskaa (). Breakdown epäonnistui hanskan saamisessa, mutta sai epäonnistumisensa anteeksi Megatronilta pakottamalla Airachnidin palaamaan Decepticoneihin.
Toisella kaudella Breakdown sai Dreadwingin ohella tehtäväksi salamurhata Airachnidin tämän petosyrityksestä. Mutta Breakdown epäonnistui ja Airachnid repi hänet kappaleiksi. M.E.C.H. löysi hänen jäännöksensä ja yhdistivät ne haavoittuneen johtajansa, Silaksen, elintoimintoihin.
Motormaster

Motormaster on kuvitteellinen robotti Transformers-universumissa.
The Transformers.
Motormaster johtaa Stunticoneja, jotka Megatron rakensi nopeista ajoneuvoista, jotka hän oli varastanut. Hän muuntautuu suureksi rekka-autoksi ja kutsuu itseään "Teiden kuninkaaksi". Hänen alaisensa vihaavat häntä, mutta eivät uskalla olla tottelemattakaan.
The War Within.
Motormaster esiintyi ""-sarjakuvan kolmannessa osassa. Siinä hän tappoi Autobottiveteraani Grimlockin.
War for Cybertron.
Motormaster on pelattavan hahmona pelin Nintendo DS-versiolla.
Isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasi

Isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasi eli isopentenyylidisfosfaatti-Δ-isomeraasi on entsyymi, joka katalysoi isopentenyylipyrofosfaatin reversiibeliä isomeroitumista dimetyyliallyylipyrofosfaatiksi. Entsyymi on tärkeä osa steroidien ja terpeenien biosynteesiä.
Esiintyminen ja toimintamekanismi.
Isopentanyylipyrofosfaatti-isomeraasia esiintyy useissa kudoksissa. Se on eristetty muun muassa hiivoista, sian maksasta, kurpitsasta, männyn siemenistä ja appelsiinin kuoresta. 
Isopentenyylipyrofosfaatin lisäksi entsyymin on todettu katalysoivan myös eräiden isopentenyylipyrofosfaattia muistuttavien yhdisteiden, kuten 3-metyyli-2-pentenyylipyrofosfaatin, isomeroitumista. Pyrofosfaattiryhmällä on tärkeä rooli substraatin sitoutumisessa entsyymin aktiiviseen kohtaan. Isomeroitumismekanismi tapahtuu karboniumionivälivaiheen kautta ja tasapaino suosii allyyllistä dimetyyliallyylipyrofosfaattia.
Olosuhteet ja inhibiittorit.
Entsyymi tarvitsee kofaktorikseen NADH- tai FMN-molekyylin. Lisäksi magnesium- tai mangaani-ionit ovat entsyymin toiminnan kannalta välttämättömiä. Isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasi toimii eliöstä riippuen tehokkaimmin, kun lämpötila on välillä 15–85 °C ja pH välillä 5,5–8,5. Ihmisellä sopiva pH on 7. Monet orgaaniset pyrofosfaatit ovat isopentenyylipyrofosfaatti-isomeraasin inhibiittoreita. Tällaisia ovat muun muassa geranyylipyrofosfaatti ja farnesyylipyrofosfaatti. Myös pyrofosfaatti-ionin on todettu haittaavan entsyymin toimintaa.
Desto

Desto (oikealta nimeltään Risto Roman, s. 5. huhtikuuta 1981) on helsinkiläinen dubstepin ja grimen tuottaja sekä DJ .
Isosta-Britanniasta lähtöisin olevan Kmag-lehden artikkelissa (2009) artistin tyylin kuvaillaan sisältävän "C64-melodioita sekä murskaavan elektronisia bassolinjoja". Deston kerrotaan saaneen tunnustusta useilta dubstep-genren arvostetuilta artisteilta. Desto ja Tes La Rok isännöivät 2008-2012 omaa dubstep-aiheista erikoisohjelmaansa Bassoradiossa ja vuodesta 2013 Desto on luotsannut grimeen, footworkiin ja muihin moderneihin bassomusiikin tyyleihin keskittyvää 
Signal Life Showta samalla radiokanavalla. Signal Life on Deston ja TWWTH:in (tunnetaan myös artistinimellä MattiP) pienlevy-yhtiö, joka keskittyy modernin elektronisen rytmimusiikin julkaisemiseen. Vuonna 2008 artisti kutsuttiin osallistumaan Barcelonassa järjestettyyn Red Bull Music Academy -musiikkiakatemiaan ja esiintyi grime artisti Skeptan kanssa yli 20000 ihmiselle. Urallaan Desto on esiintynyt niin Lontoon Fabricissa kuin myös Shanghain Shelter-klubilla ja ympäri Eurooppaa. Desto harrasti lapsena kymmenen vuotta pianon soittoa, aloitti elektronisen musiikin tekemisen 1993 Scream Tracker 3 -ohjelmistolla ja hän on myös Rome-1 -nimellä mukana helsinkiläisessä Flow Mo -breakdanceryhmässä.
Diskografia.
Omat julkaisut:
Kappaleet muilla julkaisuilla:
When the Saints Go Marching In

”When the Saints Go Marching In”, usein lyhennettynä ”The Saints”, on yhdysvaltalainen kansanlaulu 1800-luvulta. Sävellyksen alkuperää ei tiedetä, mutta se sekoitetaan joskus James M. Blackin ja Katherine E. Purvisin vuonna 1896 julkaisemaan lauluun ”When the Saints Go Marching In” ja merkitään Blackin ja Purvisin tekemäksi. Kyseessä on kuitenkin eri kappale.
Louis Armstrong nauhoitti kappaleen ensimmäisen kerran vuonna 1938 ja julkaisi siitä noin 40 versiota uransa aikana. Kappale yhdistetään usein New Orleansin Dixieland-yhtyeisiin, mutta sen ovat nauhoittaneet lukuisat esittäjät eri tyylilajeissa. Muun muassa Judy Garland, Lionel Hampton, Nat King Cole, Elvis Presley, Coleman Hawkins ja The Beatles ovat äänittäneet kappaleen.
Kappaletta toivottiin aikoinaan niin usein Dixieland-konserteissa, että sen toivomisesta veloitettiin korkeampi hinta kuin muiden kappaleiden. New Orleansin Preservation Hallissa oli käytössä hinnasto ”dollari standardin toivomisesta, kaksi dollaria epätavallisesta toivomuksesta ja viisi ’The Saintsista’”.
Marianne (kappale)

Marianne on laulaja ja lauluntekijä Matti Inkisen johtaman SIG-yhtyeen kappale ja single. Sen julkaisi Love Kustannus Johanna-levymerkillä sarjatunnuksella JHNS 130. Singlen kappaleet ovat vuoden 1980 debyyttialbumilta "Matkalla maineeseen".
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Maratinvinttikoira

Maratinvinttikoira on intialainen koirarotu. Se on harvinainen ja kotialueensa Maratin maakunnan ulkopuolella tuntematon. 
Ulkonäkö.
Maratinvinttikoira on pieni, sileäkarvainen vinttikoira. Sitä kuvaillaan usein lyhytkarvaisen salukin näköiseksi, jota hieman pienempi se on. Se antaa vaikutelman nopeudesta yhdistettynä kestävyyteen. Se on tiivisrakenteinen, lihaksikas ja syvärintainen. Karvapeite on lyhyt ja antaa hyvän suojan Intian olosuhteita vastaan. Yleisimpiä värityksiä ovat valkoinen liuskeensinisin ja ruosteenruskein merkein (blue tricolor) ja sininen keltaisin merkein (blue&amp;tan), mutta myös brindle on melko tavallinen. Säkäkorkeus on 56 cm.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on vaistomaisen rohkea ja metsästyskykyinen. Se käyttää kyseisiä ominaisuuksiaan hyödyksi erinomaisen näkökykynsä, nopeiden raajojensa ja terveiden lihastensa lisäksi. Sitä on käytetty mm. sian ja pantterin metsästykseen, ja se työskentelee sekä kukkuloisessa maastossa että tasangoilla. Se on sopeutunut työskentelemään tehokkaasti kuumassa ilmastossa.
Rotua käytetään lähes yksinomaan metsästykseen; Intian elintaso tekee pelkän lemmikkikoiran omistamisesta vähäpätöisen harrastuksen. Kuitenkin muutama seurakoirana pidetty yksilö on todistettavasti onnistunut tehtävässään ja ollut isäntäväelleen uskollinen kumppani.
Alkuperä.
Maratinvinttikoiran alkuperä on epäselvä: se on joko salukin jälkeläinen tai muiden kotoperäisten intialaisten vinttikoirien paikallismuunnos. Sen pieni koko rampurinvinttikoiraan ja muihin intialaisiin koiriin verrattuna viittaisi joko saluki-esi-isään tai puhtaaseen, muinaiseen alkuperään - näistä jälkimmäinen on rodun harrastajien suosima teoria. Poikkeuksellisen nopeutensa ja voimansa vuoksi se on menestynyt pienen ja keskikokoisen riistan jäljestyksessä alkuperäismaakunnassaan Maratissa. Yksikään suurempi kenneljärjestö ei ole tunnustanut sitä. Se oli erittäin harvinainen myös kotimaassaan jo 1900-luvun alussa, ja S. Theodore Baskaranin mukaan sitä ei ole nähty siellä miesmuistiin.
Röyhy

Röyhy on heinäkasveilla tavattava kukintotyyppi. Se on terttumainen, pitkälapakkoinen kerrannaiskukinto, jonka haarojen kärkeen on kehittynyt tähkylöitä tai mykeröitä. Kukkalapakko on se osa kasvin vartta, johon kukat kiinnittyvät. Jos lapakon haarat ovat itsekin haarautuneita, syntyy kerrannaiskukinto. Tähkylä on heinä- ja sarakasvien pieni tähkä eli osakukinto. Tähkylä vastaa toiminnaltaan terälehdellisten kasvien kukkaa. Kukinto on röyhymäinen esimerkiksi järviruo'olla ("Phragmites australis").
Bad Influence

Bad Influence on yhdysvaltalaisen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä Robert Crayn johtaman The Robert Cray Bandin toinen studioalbumi. Albumin on Euroopassa julkaissut vuonna 1984 englantilainen Demon Records Kaliforniassa toimivan High Tone Recordsin lisenssillä. Tuottajina ovat olleet Bruce Bromberg ja Dennis Walker. Levyn esittelytekstin on tehnyt Lee Hildebrand.
Levy on äänitetty Los Angelesissa Music Labissa ja äänittäjänä on ollut Bill Dashiell. Masteroinnin on tehnyt Bernie Grundman A&amp;M Recordsin studiossa.
Levykannen on suunnitellut Terri Lande ja etupuolen valokuvan on ottanut Lynne R. Henderson, kääntöpuolen valokuvan Robert Craysta Ancil Nance ja yhtyekuvan Donna Cline.
Kiitoksissa on mainittu Alby Allen, Jeffrey Sweitzer, Bill Gardner ja Larry Sloven sekä roudarit Greg Thurber ja Gary Newell.
Yhdysvalloissa yhtyeen asioita on hoitanut Mike Kappus sanfranciscolaisesta The Rosebud Agencysta.
Kappaleet.
Sivu 1
1. Phone Booth - 3:26
 (D. Walker – R. Cray – R. Cousins – M. Vannice)
2. Bad Influence - 2:53
 (R. Cray – M. Vannice)
3. The Grinder - 4:05
 (D. Amy – R. Cray)
4. Got to Make a Comeback - 2:50
 (E. Floyd – Shamwell)
5. So Many Women, So Little Time - 3:50
 (D. Amy – N.T. Clemens – O. Washington)
Sivu 2
1. Where Do I Go from Here - 4:00
 (D. Walker – R. Cray – M. Vannice)
2. Waiting for the Tide to Turn - 3:30
 (D. Walker – R. Cray – M. Vannice)
3. March On - 2:25
 (R. Cray)
4. Don’t Touch Me - 3:20
 (J. Watson – M. Davis – Ling)
5. No Big Deal - 4:11
 (D. Amy – R. Cray)
Kappaleiden julkaisijayhtiö on Calhoun Street Music (BMI) paitsi kappaleen "Got to Make a Comeback" osalta Mews Music ja "Don't Touch Me" osalta Modern Music.
Muusikot.
The Robert Cray Band
Taustalaulu kappaleella "So Many Women": Phillip Walker, Tony Mathews ja Night Train Clemens.
Lyömäsoittimet kappaleella "No Big Deal": David Ii.
Lähteet.
The Robert Cray Band LP "Bad Influence" (Demon Records FIEND 23, 1984)
Tirolinajokoira

Tirolinajokoira () on itävaltalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Tirolinajokoira on keskikokoinen ja vankkarakenteinen ajokoira, jonka runko on pitkä, suorakaiteen muotoinen ja hieman korkeuttaan pidempi. Luusto on keskivahva, jäntevä ja lihaksikas. Silmät ovat suuret ja väriltään tummanruskeat. Korvat ovat riippuvat, leveät, ylöskiinnittyneet ja kärjistään pyöristyneet. Urosten säkäkorkeus on 44–50 cm ja narttujen 42–48 cm.
Karvapeite on kaksinkertainen ja tiheä; pohjavilla on karkea; takaraajat hapsuiset ja häntä tiheästi hapsuttunut. Väreistä hyväksytään punainen, musta ruosteenruskein merkein (black &amp; tan) ja ns. "kolmivärinen" eli tricolor (jossa kuitenkin vain hyvin pienet, tarkasti määritellyt valkoiset merkit). Punainen on sävyltään joko fawn tai peuranpunainen - fawn'n tulee olla riittävän tumma. Black &amp; tan'n pääväri tai satula on musta; päässä, raajoissa ja mahassa on punaiset merkit; silmien yläpuolella olevat merkit (ns. "vieräugl" eli "nelisilmä") hyväksytään. Molemmissa väreissä voi esiintyä valkoisia merkkejä niskassa, rinnassa, raajoissa ja käpälissä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on kiivas, vakaa, sitkeä ja tarkkavainuinen metsästäjä. Se metsästää yleensä yksin ja sillä on hyvä suuntavaisto ja jäljestyskyky.
Alkuperä.
Tirolinajokoira on nimensä mukaisesti kotoisin Tirolista, missä sen historia ulottuu 1800-luvulle asti. 1860-luvulla paikalliset metsästäjät aloittivat sen jalostamisen muinaista alkuperää olleista koirista, jotka oli tunnettu alueella jo keskiajalta lähtien. Varhaiset Alppien ajokoirat olivat kulkeutuneet alueelle alun perin kelttien mukana - täten tirolinajokoira polveutuu oletettavasti kelttienajokoirasta ("Keltenbracke", mahdollisesti sama rotu kuin kelttienvinttikoira), mutta sen tiedetään olevan myös kaukaista sukua itävallanajokoiralle. 1500-luvulla keisari Maximilian I käytti silloista paikallista ajokoiraa kaniinin ja ketun metsästykseen sekä haavoittuneen riistan – pääasiassa hirvieläinten – jäljittämiseen. 1860-luvulla aloitettu valikoiva jalostus johti siihen, että vuonna 1896 paikalliset kasvattajat olivat valmiit esittelemään uuden rotunsa Innsbruckissa. Se sai samana vuonna ensimmäisen rotumääritelmänsä ja hyväksyttiin roduksi vuonna 1908. 
Matalaraajainen tirolinajokoira.
Rodusta oli aiemmin olemassa myös matalaraajainen muunnos "Tiroler Niederbracke" (englanniksi "Dwarf Tyrolean Hound"), mutta se poistettiin virallisesta rotumääritelmästä vuonna 1994. Se oli 30-39 cm korkea.
Elon Lindenstrauss

Elon Lindenstrauss (; s. 1. elokuuta 1970 Jerusalem, Israel) on israelilainen matemaatikko, joka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010.
Lindenstrauss syntyi vuonna 1970 Jerusalemissa. Hänen vanhempansa ovat Naomi ja Joram Lindenstrauss, joka oli tunnettu matemaatikko. Elon Lindenstrauss voitti 18-vuotiaana pronssimitalin kansainvälisistä matematiikkaolympialaisista. Tämän jälkeen hän suoritti asepalveluksensa Israelin puolustusvoimien Talpiot-ohjelmassa. Lindenstrauss opiskeli Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa. Alemman korkeakoulututkinnon hän suoritti matematiikasta ja fysiikasta vuonna 1991, ja maisterin paperit hän sai matematiikasta vuonna 1995. Tohtorin arvon Lindenstrauss sai vuonna 1999, ja hänen väitöskirjansa nimi oli "Entropy Properties of Dynamical Systems".
Lindenstrauss opetti Jerusalemin heprealaisessa yliopistossa jo ennen valmistumistaan, jonka jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin. Hän työskenteli Princetonissa sijaitsevassa Institute for Advanced Studyssä 1999–2001. Seuraavat kaksi vuotta hän toimi apulaisprofessorina Stanfordin yliopistossa, ja 2003–2005 hän työskenteli Clay-instituutissa. Vuodet 2004–2010 hän toimi professorina Princetonin yliopistossa, ja vuodesta 2008 hän on ollut myös Jerusalemin heprealaisen yliopiston professori.
Vuonna 2010 Lindenstraussille myönnettiin Fieldsin mitali työstään lukuteorian parissa. Mitali tuli erityisesti ergodisen teorian tutkimuksesta, ja sen soveltamisesta lukuteoriaan. Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2012.
Sinfonia nro 4 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn Bartholdyn neljäs sinfonia A-duurissa (op. 90) tunnetaan lisänimellä "Italialainen". Teoksen historia juontaa juurensa Mendelssohnin vuosien 1829–1831 Euroopan-kiertueeseen. Säveltäjä luonnosteli teostaan jo Italiassa, mutta jätti työnsä kesken. Se kuitenkin valmistui myöhemmin Berliinissä vastauksena Lontoon filharmonisen seuran pyyntöön. Säveltäjä itse johti teoksensa kantaesityksen Lontoossa 13. toukokuuta 1833. Hän kuitenkin oli tyytymätön siihen ja teki sinfoniasta uudistetun version vuonna 1837. Hän jopa suunnitteli säveltävänsä vaihtoehtoiset versiot kolmesta viimeisestä osasta. Teosta ei julkaistu Mendelssohnin elinaikana, vaan se painettiin vasta vuonna 1851.
Teoksen vaatima orkesteri koostuu kahdesta huilusta, kahdesta oboesta, kahdesta klarinetista, kahdesta fagotista, kahdesta käyrätorvesta, kahdesta trumpetista, patarummuista ja jousista. 
Osat.
Riemukas ensimmäinen osa on sonaattimuotoinen. Sitä seuraava osa on d-mollissa ja perustuu vaikutelmaan uskonnollisista menoista, joita säveltäjä todisti Napolissa. Kolmas osa on menuetti. Neljäs osa on mollissa, ja siinä on vaikutteita roomalaisesta saltarellosta sekä napolilaisesta tarantellasta. Koko teoksen tyypillinen esitys kestää puolisen tuntia.
Suomen Chiliyhdistys

Suomen Chiliyhdistys ry on suomalainen chiliharrastajien järjestö, joka on perustettu 2007. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Kai Mattlar.
Yhdistyksen tarkoituksena on levittää chileihin ja niiden kasvatukseen liittyvää tietoutta. 
Yhdistys järjesti elokuussa 2010 ensimmäiset Naga Morich -chilin syönnin MM-kilpailut. 
Chiliyhdistys ja Poppamies oy järjestävät vuosittain Tampereella Chilifest Finland -tapahtuman.
Montenegronajokoira

Montenegronajokoira () on montenegrolainen koirarotu, joka tunnettiin nimellä jugoslavianvuoristoajokoira () vuoteen 1997 asti. Se on nykyisin uhanalainen.
Ulkonäkö.
Rotu muistuttaa paljon itävallanajokoiraa. Sen karvapeite on sileä ja väritys musta ruosteenruskein merkein. Säkäkorkeus on 46–56 cm ja paino 20–25 kg.
Alkuperä.
Montenegronajokoira on kotoisin Balkanin vuoristoalueilta. Varmuudella voidaan sanoa, että se on samaa alkuperää kuin muutkin balkanilaiset ajokoirat. Se tunnettiin aiemmin nimellä "musta ajokoira". Sitä käytetään ketun, jäniksen ja pienriistan – toisinaan myös kookkaampien eläinten kuten hirven tai villisian – metsästykseen.
Rodun aiempi nimitys oli jugoslavianvuoristoajokoira, mutta FCI vaihtoi sen nykyiseen muotoon 15. heinäkuuta 1997. Sen ensimmäinen rotumääritelmä aiemmalla nimellä on vuodelta 1924. FCI hyväksyi sen 8. toukokuuta 1969 Varsovassa. Amerikan Harvinaisten Rotujen Yhdistys "ARBA" luokittelee sen uhanalaiseksi.
Kuuluisia rodun edustajia.
Ehkäpä kuuluisin kuvaus montenegronajokoirasta on käsinukke "Triumph, the Insult Comic Dog", joka esiintyi säännöllisesti NBC:n TV-ohjelmassa Late Night with Conan O'Brien. Vaikka käsinukella on sille ominaiset ulkonäköpiirteet ja sitä kutsuttiin sellaiseksi monien esiintymisten aikana, teksti, joka määritti Triumphin jugoslavianvuoristoajokoiraksi, poistettiin nopeasti Naton entistä Jugoslaviaa kohtaan tekemän sotilastoimenpiteen jälkeen.
Ngô Bảo Châu

Ngô Bảo Châu () (28. kesäkuuta 1972 Hanoi, Pohjois-Vietnam) on vietnamilais-ranskalainen matemaatikko, joka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010. Hänet tunnetaan erityisesti Langlandsin ohjelman fundamentaalisen lemman todistamisesta.
Châu muutti Ranskaan, kun oli suorittanut toisen asteen koulun Vietnamissa. Hän opiskeli Pariisissa École normale supérieuressa ja Université Paris-Sudissa. Tohtorin arvon hän suoritti Gérard Laumonin ohjauksessa Paris-Sudista. Valmistumisensa jälkeen hän jäi professoriksi Paris-Sudiin. Lisäksi hän ollut Princetonin Institute for Advanced Studyn jäsen, ja syyskuussa 2010 hän aloittaa professorina Chicagon yliopistossa.
Châu palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2010. Hän sai mitalin fundamentaalisen todistamisesta. Lemma on osa Langlandsin ohjelmaa, jonka tarkoituksena on yhtenäistää tiettyjä algebran ja lukuteorian elementtejä. "Time"-lehti valitsi Châun suorituksen Langlandsin konjektuurin parissa vuoden 2009 kymmenen tärkeimmän tieteellisen saavutuksen listalle.
ORP Ryś

ORP Ryś () (viirinumero N63) oli Puolan laivaston Wilk-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Ranskasta St. Nazairesta Ateliers et Chantiers de la Loirelta, missä köli laskettiin 28. toukokuuta 1927. Se laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 2. elokuuta 1931. 
Palvelus.
Toisen maailmansodan alkaessa 1. syyskuuta 1939 "Ryś" osallistui Worekin suunnitelmaan Puolan rannikon puolustamiseksi. Seuraavana päivänä alus joutui ilmahyökkäykseen ja pinta-alusten maaliksi, jolloin pudotettiin ainakin 26 syvyyspommia. Se laski 3. syyskuuta 20 miinan sulun Helin niemimaan kärjestä 10 merimailia itään. Samana yönä alus joutui Saksan laivaston miinanraivaajien ja sukellusveneentorjunta-alusten piirittämäksi. Koska se ei päässyt karkuun, alus nousi pintaan tulittaen tykillä. Alus pääsi pakenemaan takaa-ajajiltaan.
Alus joutui 4. syyskuuta ilmahyökkäykseen. Lentokoneen pudottamat pommit aiheuttivat alukselle vaurioita kuten polttoainevuodon. Yön kuluessa alus kävi korjattavana Helin laivastotukikohdassa. Alus joutui lopulta vetäytymään taisteluissa saamiensa vaurioiden takia puolueettomaan Ruotsiin, jossa se internoitiin 17. syyskuuta.
Sodan päätyttyä "Ryś" palautettiin lokakuussa 1945 Puolaan, jossa se oli Puolan kansantasavallan laivastossa, kunnes se poistettiin 1955 palveluksesta. Alus romutettiin 1956.
Hold Out

Hold Out on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jackson Brownen studioalbumi vuodelta 1980. Levyn ovat tuottaneet yhteistyössä Browne itse ja Greg Ladanyi. Tuotantoapulaisina ovat olleet Donald "Buddha" Miller ja Rusty Conway. Levy on ilmestynyt Asylum–levymerkillä.
Levy on äänitetty Los Angelesissa studioissa The Sound Factory ja Record One. Kappaleet on äänittänyt Greg Ladanyi apunaan Jim Nipar, George Ybarra, Serge Reyes, Niko Bolas, Karen Siegal, Brent Averill ja James Ledner. Buford Jones on avustanut miksauksessa, joka on tehty Record One -studiossa. Masteroinnin on tehnyt Doug Sax losangelesilaisessa Mastering Labissa. Curt Knoppelia kiitetään Aphexista.
Levykannen tekijä on Dawn Patrol ja valokuvista ja suunnittelusta on vastannut Jimmy Wachtel.
Kiitoksissa on mainittu David Geffen, Andrew Gold ja Lowell George. Albumi on omistettu Lynnelle.
Jackson Brownen managerina on ollut Peter Golden &amp; Associates, 1592 Crossroads Of The World, Hollywood, Calif. 90028.
Kappaleet.
Sivu 1
1. Disco Apocalypse (Jackson Browne) – 5:08
 Swallow Turn Music ASCAP
2. Hold Out (Jackson Browne) – 5:08
 Swallow Turn Music ASCAP
3. That Girl Could Sing (Jackson Browne) – 4:34
 Swallow Turn Music ASCAP
4. Boulevard (Jackson Browne) – 3:15
 Swallow Turn Music ASCAP
Sivu 2
1. Of Missing Persons (Jackson Browne) – 6:31
 Inara Music ASCAP
2. Call It a Loan (Jackson Browne / David Lindley) – 4:35
 Swallow Turn Music / Neuoleum Music ASCAP
3. Hold On Hold Out (Jackson Browne / Craig Doerge) – 8:08
 Swallow Turn Music / Fair Star Music ASCAP
Muusikot.
Kappaleen "Hold Out" osalta kiitoksissa mainitaan Moog ja David Horns.
Bill Payne esiintyy Warner Bros. Records Inc:n ja Rick Marotta Phonogram/Mercury Recordsin suosiollisella luvalla.
Prinsessa Margaret

Prinsessa Margaret -nimisiä henkilöitä ovat olleet seuraavat Yhdistyneen kuningaskunnan kuninkaalliset:
Jousikvartetto nro 4 (Mendelssohn)

Felix Mendelssohn sävelsi neljännen jousikvartettonsa e-mollissa (op. 44, nro. 2) vuonna 1837. Se on yksi kolmesta jousikvartetosta, jotka säveltäjä omisti Ruotsin kruununprinssille Gustaville. Muut ovat kolmas (op. 44, nro. 1) ja viides jousikvartetto (op. 44, nro. 3).
Ferdinand Davidin kvartetti kantaesitti 28. lokakuuta 1837 teoksen, joka julkaistiin kahden vuoden kuluttua. Teosten järjestyksestä huolimatta se oli sävelletty jo kuukausia ennen kolmatta jousikvartettoa.
Osat.
Teos on neliosainen, kuten säveltäjän muutkin jousikvartetot:
Cup-voittajien cupin kausi 1982–1983

Cup-voittajien cupin kausi 1982–1983 oli 23. Cup-voittajien cupin kausi. Loppuottelu pelattiin Göteborgissa, Ruotsissa 11. toukokuuta 1983. Loppuottelussa skotlantilainen Aberdeen FC voitti espanjalaisen Real Madridin.
Ensimmäinen kierros.
Latvian ukrainalaiset

Latvian ukrainalaiset ovat Latviassa asuvia ukrainalaisia. He ovat verrattain nuori vähemmistö verrattuna Latvian muihin vähemmistöryhmiin, mutta määrällisesti he ovat kolmanneksi suurin vähemmistö ryhmä heti venäläisten ja valkovenäläisten jälkeen.
Historia.
Yksittäistapauksia lukuun ottamatta ensimmäiset ukrainalaiset alkoivat saapua Latviaan 1800-luvulla opiskelijoina, sotilaina ja virkamiehinä. Vuonna 1911 Latviaan perustettiin ukrainalainen kulttuuriseura "Gromada", johon kuului muun muassa kuoro ja teatteriryhmä. Tilaisuuksia järjestettiin Latvialaisen seuran tiloissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana moni ukrainalainen taisteli Latvian alueella ja monet Riian tehtaat evakoitiin Ukrainaan Donbasiin, Jekaterinolaroviin ja Odessaan. Vuonna 1935 Latviassa oli 1844 ukrainalaista, eikä heillä ollut virallista kulttuuriautonomiaa, tai omia kouluja muiden suurempien vähemmistöryhmien tapaan. Vuonna 1933 perustettiin Latvialais-ukrainalainen ystävyysseura, mutta sen toiminta lakkautettiin neuvostomiehityksen myötä vuonna 1940. Puna-armeijan mukana Latviaan tuli monia ukrainalaisia. Suurin osa nykyisistä Latvian ukrainalaisista on muuttanut vuoden 1959 jälkeen, jolloin oli aloitettu Latvian laajamittainen teollistaminen, johon tarvittiin työvoimaa Latvian ulkopuolelta. Ukrainalaisia työskenteli pääasiassa teollisuustöissä, rakennuksilla ja liikenteessä. Lisäksi ukrainalaisia palveli edelleen Latviaan sijoitetuissa neuvostojoukoissa. Suurin osa ukrainalaisista asettui kaupunkeihin, maaseudulla heitä oli vain vähän. Vuoden 1989 tilastojen mukaan ukrainalaisista 76% oli syntynyt Ukrainassa ja vain 19% Latviassa. Latvian kansallisen heräämisen yhteydessä perustettiin ukrainalainen kulttuuriseura "Dnipro" vuonna 1988. Latvian kansanrintamaan kuuluneet ukrainalaisnuoret perustivat vuonna 1989 kerhon, jonka tarkoituksena oli ylläpitää siteitä Ukrainan kansanrintamaan. 1989 perustettiin ensimmäinen ukrainalainen sunnuntaikoulu, jossa annettiin ukrainan kielen opetusta.
Nykypäivä.
Ukrainalaisten kansallistunne Latviassa on melko heikko ja he ovatkin kovaa vauhtia venäläistymässä. Ukrainan kielen on korvannut paljolti venäjä ja seka-avioliitot venäläisten ja ukrainalaisten välillä ovat tavallisia. Ukrainan kielellä on Latviassa noin 25 000 puhujaa. Latvian kieltä osataan huonosti, mistä syystä kansallisuuden saaminen on ollut vaikeaa. Ukrainalaisista suhteellisen pienellä osalla onkin Latvian kansalaisuus. Ukrainalaiset ovat kuitenkin hyvin koulutettuja ja vain Latvian juutalaiset ovat vähemmistöryhmistä heitä koulutetumpia. Riiassa toimii Latvian ainoa ukrainalainen koulu, mutta suurin osa ukrainalaisista koululaisista käy venäläistä koulua. Noin puolet ukrainalaisista asuu Riiassa ja loput asuvat hajallaan ympäri Latviaa.
Rockstar Vancouver

Rockstar Vancouver oli vancouverilainen pelitalo, joka toimi Rockstar Gamesin alaisuudessa. Aiemmin pelitalo tunnettiin nimellä Barking Dog Studios.
Pelitalo suljettiin heinäkuussa 2012, kun se yhdistettiin Rockstar Toronto -pelitaloon
Pelit.
Barking Dog Studios -nimellä
Rockstar Vancouver -nimellä
Et ole koje

Et ole koje: Manifesti (alkuteos "You Are Not a Gadget: A Manifesto") on Jaron Lanierin vuonna 2010 myös suomeksi ilmestynyt kirja. Teoksen on julkaissut suomeksi Terra Cognita, ja sen suomentaja on Kimmo Pietiläinen. Teos koostuu lyhyistä poleemisista kirjoituksista, joissa hän muun muassa suree digitaalisen maailman humanisminvastaisuutta.
Kirjassaan Lanier arvostelee internetin nykyistä kehitystä. Hänen mielestään internetin kehitys pelkillä kaupallisilla ja teknisillä ehdoilla uhkaa tuhota luovan yksilön. Esimerkiksi Facebookissa ihmisen monimuotoinen persoonallisuus pelkistyy muutamiksi ominaisuuksiksi. Ihmiset eivät enää käytä tekniikkaa, vaan tekniikka käyttää ihmisiä. Hänen arvostelunsa kohteita on myös Wikipedia, joka Lanierin mukaan alentaa ihmisen arvon tukemalla nimettömyyttä ja joukkoidentiteettiä.
Hahmottaessaan tapoja, miten kehityksen voisi ohjata parempaan suuntaan hän antaa esimerkkinä ongelmista tietotekniikan varhaisvaiheissa tehdyt päätökset, jotka ovat lukinneet kehityksen. ”Tiedosto” on yksi niitä lukkiutuneita käsitteitä, joiden elämä jatkuu, koska ohjelmat ovat niistä riippuvaisia.
Lanier on laitonta tiedostojenjakamista, piraattiliikettä ja avoimen lähdekoodin ylivaltaa vastaan. Hänen mielestään ajattelulla ja taiteella on omat tekijänsä, joilla on oikeuksia. Luovan työn tuloksia ei tule paloitella osiin, irrottaa yhteydestään ja jakaa nimettöminä aineksina eteenpäin. 
Arviot.
Heikki Poroila toteaa, että vaikka ei pitäisi Lanierin tyylistä, hänen ajatuksiinsa on terveellistä tutustua ja pohtia verkkomaailman liukuhihnalta tuottamia itsestäänselvyyksiä.
Jussi Ahlroth huomauttaa kommentissaan, että kun suomalaisen kustantajan budjetti on tiukka, se näkyy jäljessä: ”käännös on jo kohtuuttoman heikko. Lukeminen on tuskallisen vaikeaa”.
Atkarsk

Atkarsk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin sivujokeen Medveditsaan laskevan Atkara-joen suussa 92 kilometriä Saratovista luoteeseen. Kaupunki on Atkarskin piirin keskus. Siellä risteytyvät Saratoviin, Kalininskiin, Volskiin ja Tamboviin johtavat rautatiet. Asukkaita on 27 400 henkeä (vuonna 2009).
Kaupunki on perustettu vuonna 1781. Nykyään se on maatalousalueen keskus, jossa on mm. koneenrakennus- ja elintarviketeollisuutta.
Kalininsk

Kalininsk () on kaupunki Saratovin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvan Medveditsan sivujoen Balandan varrella 121 kilometriä Saratovista länteen. Kaupunki on Kalininskin piirin keskus. Siellä on Atkarskista haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 18 700 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa Balanda-nimisestä taajamasta, joka vuonna 1962 nimettiin Mihail Kalininin mukaan Kalininskin kaupungiksi. Nykyään siellä on mm. elintarviketeollisuutta.
...And His Mother Called Him Bill

...And His Mother Called Him Bill on Duke Ellingtonin albumi vuodelta 1967. Albumi tehtiin kunnianosoitukseksi samana vuonna syöpään kuolleelle Ellingtonin yhtyeen pianistille Billy Strayhornille, ja se sisälsi yksinomaan Strayhornin säveltämää musiikkia.
Strayhornin menetys oli Ellingtonille kova isku. Kerrotaan, että Ellington ei albumin äänittämisen jälkeen enää koskaan soittanut Strayhornin viimeiseksi jäänyttä kappaletta ”Blood Count”. Äänityssession lopussa muiden soittajien jo pakatessa soittimiaan Ellington istui alas ja soitti avoimeen mikrofoniin vielä otoksen ”Lotus Blossomista”. Lopetettuaan hän sanoi: ”Tuota kappaletta hän kaikkein mieluiten kuunteli minun soittavan.”
Albumi palkittiin parhaan suuren kokoonpanon jazzesityksen Grammy-palkinnolla vuonna 1969.
Kappalelista.
Sävellykset Billy Strayhorn.
American Kennel Club

American Kennel Club (AKC) eli "Amerikan kennelliitto" on rekisteri puhdasrotuisille koirille Yhdysvalloissa. Sukutaulurekisterin lisäksi se myös tukee ja antaa lupia puhdasrotuisten koirien tapahtumille, joita ovat esimerkiksi vuotuinen AKC:n virallista kokoontumista edeltävä "Westminster Kennel Club Dog Show", "National Dog Show" ja "AKC/Eukanuba National Championship". Toisin kuin suuri osa muiden maiden kennelliitoista, AKC ei kuulu Kansainväliseen kennelliittoon FCI:hin. Tämän vuoksi sillä on muun muassa viimeksi mainitusta poikkeavat ryhmittelyt ja osin myös rotumääritelmät.
Suosituimmat rodut.
Yhdysvaltojen 50 suosituinta rotua vuonna 2019 olivat AKC:n rekisterin mukaan:
Viralliset rodut.
American Kennel Club luokittelee hyväksymänsä rodut kahdeksaan eri ryhmään. Lisäksi sillä on niin sanottu "Foundation Stock Service" ("FSS"), ohjelma roduille jotka eivät ole vielä täysin hyväksyttyjä. Tämän vuoksi ne eivät vielä kuulu Luokittelemattomien koirien ryhmään, joka olisi niille seuraava askel. Se edellyttää, että vähintään siihen rekisteröitävän koiran vanhemmat tunnetaan. AKC ei anna muotovaliopisteitä näiden rotujen koirille ennen kuin niiden kantakirja on suljettu ja ne ovat saavuttaneet täyden virallisen hyväksymisen.
Lintukoirat (Sporting Group).
Sporting Group eli sananmukaisesti "urheiluryhmä" viittaa metsästykseen. Ajo- ja vinttikoirat eivät kuitenkaan lukeudu siihen, vaan se sisällyttää ainoastaan lintukoirat.
Ajo- ja vinttikoirat (Hound Group).
Ajo- ja vinttikoirien lisäksi ryhmään kuuluu myös joitain alkukantaisia rotuja, kuten "basenji" ja "rhodesiankoira".
Seurakoirat (Non-Sporting Group).
Ryhmä sisältää myös "suomenpystykorvan", koska Yhdysvalloissa sitä kasvatetaan yksinomaan seurakoiraksi eikä metsästyskoiraksi kuten Suomessa.
Cup-voittajien cupin kausi 1988–1989

Cup-voittajien cupin kausi 1988–1989 oli 29. Cup-voittajien cupin kausi. Loppuottelu pelattiin Wankdorfstadionilla, Sveitsissä 10. toukokuuta 1989. Loppuottelussa espanjalainen FC Barcelona voitti italialaisen UC Sampdorian.
Tulokset.
Finaali.
Cup-voittajien cupin finaali pelattiin Wankdorfstadionilla, Bernissä, Sveitsissä. Finaali järjestettiin stadionilla ensimmäistä kertaa.