tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Netzwerk (Falls Like Rain)

Netzwerk (Falls Like Rain) on itävaltalaisen dance ja elektronista musiikkia soittavan Klangkarussell-duon kappale. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana 9. toukokuuta 2014. Kappale debytoi Itävallassa listan 27. sijalla. Kuukauden päästä julkaisustaan kappale saavutti kyseisellä listalla 7. sijan. Kappale on päässyt listoille myös Belgiassa, Ranskassa, Saksassa ja Sveitsissä. Kappaleen sanoittivat Tobias Rieser, Adrian Held, Salif Keita, Tom Havelock sekä tuottivat Klangkarussell ja vastaavana tuottajana Jochen Schmalbach. Kappale oli alun perin julkaisematon raita vuodelta 2012, joka tunnettiin yksinkertaisella nimellä "Netzwerk" (Suomeksi: "Verkosto"). Kappale työstettiin uudelleen vuonna 2014, jolloin siihen lisättiin esimerkiksi brittiläislaulaja-lauluntekijä Tom Canen esittämiä sanoja. Kappale sisältää myös samplen Salif Keitan kappaleesta "Madan". Kappale on myös mukana duon Netzwerk-debyyttialbumilla.
Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin ensimmäisenä YouTubessa 9. toukokuuta 2014, jonka pituus on kolme minuuttia ja viisikymmentäyhdeksän sekuntia. Videon ohjasi Charlie Robins ja se kuvattiin Serbian Belgradessa. Videolla on mukana ukrainalaisena paholaisena tunnettu Mustang Wanted.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
CD single
10" vinyl
A-puoli
B-puoli
Palestro-luokka (uiva patteri)

Palestro-luokka oli Ranskan laivaston neljän Krimin sotaan valmistetun aluksen muodostama uiva patteriluokka.
Taustaa.
Vuonna 1858 tehtiin päätös tilata toinen sarja uivia pattereita korvaamaan Krimille lähetetyt patterit, joita pidettiin menetettyinä. Alukset suunnitteli Stanislas-Charles-Henri Dupuy de Lôme.
Alukset.
Aluksissa suunniteltiin käytettävän Dévastation-luokan panssarointeja, mutta työstä vastannut neuvosto päätti toisin 29. maaliskuuta 1859. Syynä tähän oli muun muassa "Gloirelle" asennetun 12 senttimetrin panssaroinnin tarve myös uiville pattereille.
Arrogante-luokka

Arrogante-luokka oli Ranskan laivaston kolmen aluksen muodostama uiva patteriluokka.
Alukset olivat rautarunkoisia ja ne erosivat edeltäjistään tykkien asemoinnissa. Tykit olivat keskellä alusta sijaitsevassa kasematissa, jossa oli yhdeksän tykkiporttia kummallakin sivulla ja kolme päissä. Patterin korkeus oli neljä jalkaa ja yhdeksän tuumaa.
Alukset.
Alusten tilaus allekirjoitettiin 13. syyskuuta 1861 nantesilaisen Ernest Gouinin kanssa. Lopulliset Nicolas Le Moinen piirustukset luokan aluksista on päivätty 3. helmikuuta 1862. Höyrykoneet tilattiin Schneiderilta saman aikaisesti Embuscade-luokan alusten koneiden kanssa ja tilaus allekirjoitettiin 10. lokakuuta 1862.
Alusten aseistus vaihdettiin 1866 Arrogantella neljään 190 ja kahteen 160 millimetrin tykkiin ja muille vaihdettiin vuotta myöhemmin 160 millimetrin tykit neljä Mle 1864 ja viisi Mle 1860.
Itä-Malesia

Itä-Malesia muodostuu Malesian liittovaltiolle kuuluvasta Borneon saaren pohjoisosasta, jossa sijaitsevat Malesian osavaltiot Sabah ja Sarawak, sekä liittovaltion territorio Labuan. Osavaltiot rajoittuvat etelässä vuorijonoon, jonka eteläpuolella Indonesialle kuuluva Kalimantanin alue. Sarawakilla on lisäksi maarajaa Brunein kanssa. Labuanin saari sijaitsee Borneon luoteisrannikolla.
Maantiede.
Alun perin Itä-Malesian alue on ollut lähes kokonaisuudessaan trooppista sademetsää, mutta metsiä on tuhottu mikä on johtanut lajien uhanalaistumiseen. Saarelle on perustettu suojelualueita Orankien ja muiden uhanalaisten lajien suojelemiseksi. Sisämaassa kohoaa korkea vuoristo, jonka korkein vuori on Kinabalun kansallispuistossa sijaitseva 4 101 metriä korkea Kinabalu.
Historia.
Suuri osa nykyisen Itä-Malesian alueesta kuului Brunein sulttaanikuntaan 1800-luvun alussa. Vuosisadan loppuun mennessä brittiläiset olivat ottaneet alueen hallintaansa. Vuonna 1963 Sabah ja Sarawak liitettiin Malaijan liittovaltion ja samalla maan nimeksi tuli Malesia.
Länsi-Malesia

Länsi-Malesia muodostuu Malakan niemimaan eteläosasta. Niemimaan itäpuolella ja Itä-Malesian välissä on Etelä-Kiinan meri. Länsipuolella on Malakansalmi ja pohjoisessa maa rajoittuu Thaimaahan. Niemimaan eteläkärjessä on Singaporen saari.
Niemimaalla sijaitsee 11 Malesian osavaltiota, jotka yhdistyivät Malesiaksi Itä-Malesiassa sijaitsevien Sabahin ja Sarawakin sekä Singaporen (joka erosi 1965) kanssa vuonna 1963.
Embuscade-luokka

Embuscade-luokka oli Ranskan laivaston neljän aluksen muodostama uiva patteriluokka.
Alukset olivat rautarunkoisia ja ne olivat lyhyempiä ja leveämpiä kuin edeltäneen Arrogante-luokan alukset. Lisäksi patteria oli jatkettu keulaan ja perään saakka. Keulassa ja perässä oli kaksi tykkiporttia ja kyljissä kuusi. Patterin korkeus oli ainoastaan kolme jalkaa.
Alukset.
Luokan alusten tilaus allekirjoitettiin 13. syyskuuta 1861 bordeaux'laisen Lucien Armanin kanssa. Luokan alukset piti Implacable-luokan piirustusten mukaan, mutta suunniteltu käyttö ulkoredeillä ja satama-alueilla sekä panssaroinnin lisääminen viimeisten Ranskan laivaston ironcladien mukaisesti loi tarvetta muutoksille. Meriministeri esitti patterin nostamista kahteen metriin sekä panssaroinnin kasvattamista 14 senttimetriin. Lisäksi keulaa ja perää piti nostaa ja merikelpoisuuden parantamiseksi sekä runkoa lyhentää ja leventää tykkien lukumäärän vähentyessä kymmenestä kahdeksaan. Muutosten seurauksena syntyneet Nicolas Le Moinen piirustukset aluksista vahvistettiin 30. tammikuuta 1862. Höyrykoneet Schneideriltä 10. lokakuuta allekirjoitetulla tilauksella.
Now That’s What I Call Music! 88

Now That’s What I Call Music! 88 tai Now! 88 on kaksilevyinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin kansainvälisesti 18. heinäkuuta ja Isossa-Britanniassa 21. heinäkuuta 2014. Se on Now!-sarjan kahdeksaskymmeneskahdeksas albumi ja se on saatavilla sekä CD-levyinä että digitaalisesti ladattavana. Official Charts Company raportoi albumin olleen heinäkuun loppuun mennessä vuoden 2014 nopeiten myynyt albumi, myyden ensimmäisen viikon aikana 224 000 kopiota.
"Now 88" sisältää viisitoista kappaletta, jotka ovat saavuttaneet Britannian singlelistan ensimmäisen sijan ja ne ovat: "Ghost", "Sing", "Stay with Me", "Waves", "Problem", "I Will Never Let You Down", "The Man", "It's My Birthday", "Me and My Broken Heart", "Rather Be", "Hideaway", "Gecko (Overdrive)", "Nobody to Love", "Summer" ja "I Wanna Feel".
Coop (sveitsiläinen osuustoimintaketju)

Coop on Sveitsin toiseksi suurin vähittäiskauppayritys Migros’n jälkeen. Ne molemmat ovat osuuskuntamuotoisia. Coopin liikevaihdosta 18 miljardia Sveitsin frangia tuli vuonna 2013 vähittäiskaupasta ja 11 miljardia tukkukaupasta ja elintarviketeollisuudesta. Yritys työllisti noin 75 000 henkilöä.
Coop perustettiin 1969. Sen edeltäjä Verband Schweizerischer Konsumvereine oli perustettu 1890.
Coopin toimintamuotoihin kuuluu päivittäistavaramyymälöiden ohella ravintoloita, rautakauppoja, Mondovino-viinikauppoja, Vitality-apteekkeja, Coop Pronto -jakeluasemaketju sekä coop@home-verkkokauppa.
Kilpailijoita.
Coopin pääkilpailija on sitä suurempi osuuskuntamuotoinen ryhmä Migros. Pienempiä kilpailijoita Sveitsin päivittäistavaramarkkinoilla ovat Manor-tavaratalot ja saksalaiset Aldi ja Lidl, jotka tulivat Sveitsiin 2005 ja 2009.
Happotähde

Happotähde eli happojäännös on ioni tai atomi­ryhmä, joka jää jäljelle jostakin haposta, kun siitä poistetaan vetyatomit positiivisina ioneina.
Yhden­arvoisilla eli "mono­proottisilla" hapoilla happo­tähde on sama kuin siitä Brøn­stedin happo-emäs­teorian mukaan vastaava konjugaattiemäs. Esi­merkiksi vetykloridin (suola­hapon, HCl) happo­tähde on kloridi-ioni (Cl-) ja typpi­hapon happo­tähde nitraatti-ioni (NO3-). Tällaisten vahvojen happojen happo­tähteet ovat kuitenkin emäksinä niin heikkoja, ettei niitä tavallisesti sanota emäksiksi.
Monen­arvoisten eli "poly­proottisten" happojen happo­tähde saadaan, kun niistä poistetaan kaikki vety­atomit ioneina. ­Esi­merkiksi rikkihappoa (H2SO4) vastaava konjugoitu emäs on vetysulfaatti-ioni (HSO4-), mutta sen happo­tähde on sulfaatti-ioni (SO42-).
Orgaanisissa karboksyyli­hapoissa ionisoituvat ainoastaan karboksyyli­ryhmässä olevat vety­atomit. Tämän vuoksi esi­merkiksi etikka­hapon (CH3COOH) happo­tähteenä pidetään asetaatti-ionia (CH3COO-).
Metaanisulfonyylikloridi

Metaanisulfonyylikloridi eli mesyylikloridi (CH3SO2Cl) on sulfonyyliklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa metaanisulfonyylikloridi on kellertävä neste. Yhdiste ei liukene veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta metaanisulfonihapoksi. Aine on liukoinen alkoholeihin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Amiinit ja alkoholit reagoivat metaanisulfonyylikloridin kanssa muodostaen metaanisulfonaatti- eli mesyylijohdannaisia, jotka ovat hyödyllisiä orgaanisen kemian synteeseissä. Lisäksi metaanisulfonyylikloridi reagoi alkeenien kanssa additioreaktiolla, jossa muodostuu β-kloorisulfonijohdannaisia. Hyvin vahvojen emästen vaikutuksesta metaanisulfonyylikloridista muodostuu erittäin reaktiivinen sulfeeni. Yhdiste syövyttää helposti monia metalleja.
Valmistus ja käyttö.
Metaanisulfonyylikloridia voidaan valmistaa metaanitiolista hapettavalla kloorauksella tai metaanista ja sulfuryylikloridista vapaaradikaali-initiaattorin kuten vetyperoksidin ja urean seoksen läsnä ollessa.
Metaanisulfonyylikloridia käytetään orgaanisissa synteeseissä tuomaan yhdisteeseen metyylisulfonaattiryhmä valmistettaessa esimerkiksi lääkeaineita, väriaineita, maatalouskemikaaleja, tekokuituja ja valokuvauskemikaaleja. Jossain määrin sillä on käyttöä myös katalyyttinä, klooraavana kemikaalina ja stabilisaattorina.
Turvallisuus.
Metaanisulfonyylikloridi on helposti haihtuva syövyttävä ja voimakkaasti ihoa ja silmiä ärsyttävä yhdiste. Se on kyynelvuotoa aiheuttava yhdiste eli lakrymaattori.
FS Taureau (1865)

Taureau oli Ranskan laivaston vuonna 1865 vesillelaskettu puurunkoinen Henri Dupuy de Lômen erityisesti törmäämään suunnittelema alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Toulonin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin loka-marraskuussa 1863. Alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1865 ja se otettiin palvelukseen elokuussa 1866.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1896.
Tammisuon seisake

Tammisuon seisake on rautatieliikennepaikka Viipurissa Viipuri–Joensuu-rataosalla. Suomelle kuuluessaan se sijaitsi Tammisuon kaupunginosassa. Asemalta oli pistoraiteet lähellä sijainneelle tiilitehtaalle, sahalle ja myllylle. Rakennukset hävitettiin jatkosodassa 1941. Uusi tavaramakasiini valmistui 1943 Liikennepaikka siirtyi sodan jälkeen Neuvostoliitolle ja on edelleen liikennekäytössä.
FS Tonnant (1880)

Tonnant oli Ranskan laivaston vuonna 1880 vesillelaskettu rannikkopanssarilaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin tammikuussa 1875. Alus laskettiin vesille vuonna 1880 ja otettiin palvelukseen vuonna 1884.
Palvelus.
"Tonnant" poistettiin alusluettelosta vuonna 1901.
Tindirma

Tindirma on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen vasemmalla rannalla 30 kilometriä Diréstä lounaaseen. Kunnassa on 5 000 asukasta (vuonna 2009).
Tindirman kunta rajoittuu idässä Dirén, etelässä Niafunkén piirin Banikane Narhawan, lännessä Goundamin piirin Tonkan ja pohjoisessa Doukourian kuntiin. Kuntaan kuuluu 11 kylää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja, belloja, bozoja ja tuaregeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja bozojen harjoittama kalastus. Maatalous kärsii lisääntyvästä kuivuudesta. Palveluihin kuuluu kolme alakoulua.
Talin rautatieasema

Talin rautatieasema (lyh. Ti, ratakm 323+288) oli rautatieliikennepaikka Viipuri–Joensuu-rataosalla. Asemarakennus oli Bruno Granholmin suunnittelema Karjalan radan alkuperäisasema, jota laajennettiin vuonna 1939. Se vaurioitui tulituksessa Jatkosodassa vuonna 1941, mutta korjattiin alkuperäisen mallin mukaan. Sodan aikana asema alennettiin pysäkiksi. Asema ja tavaravarasto tuohoutuivat suurhyökkäyksessä Talin–Ihantalan taistelujen aikaan vuonna 1944. 
Talin asemalta oli Rapukosken sahalle neljän kilometrin mittainen pistoraide. Asemanseudulle perustettiin perunajauhotehdas vuonna 1931.
Tinguereguif

Tinguereguif on maalaiskunta Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Tinguereguif Gari sijaitsee Nigerjoen varrella 20 kilometriä Diréstä koilliseen. Kunnassa on 4 800 asukasta (vuonna 2009).
Tinguereguifin kunnan pinta-ala on arviolta 139,9 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dirén piirin Garbakoïran, idässä Kirchamban, etelässä Tienkourin ja lännessä Bourem Sidi Amarin ja Goundamin piirin Douékirén kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Nigerjoki ja sen sivuhaarat Arhamgoye ja Killi sekä muutamia vadeja. Nigerin tulvat synnyttävät tasangolle järviä.
Kuntaan kuuluu kaksi kylää ja seitsemän paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat tuaregeja, songhaita ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat vehnä, durra ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Maatalous kärsii lisääntyneestä kuivuudesta.
Kunnasta on paikallistieyhteydet Diréen ja lähikuntiin. Palveluihin kuuluu kaksi alakoulua ja terveysasema.
Sareyamou

Sareyamou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran varrella 25 kilometriä Diréstä kaakkoon. Kunnassa on 19 400 asukasta (vuonna 2009).
Sareyamoun kunnan pinta-ala on arviolta 534 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Dirén piirin Bingan, pohjoisessa Tienkourin ja Haïbongon, idässä Gourma-Rharousin piirin Haribomon ja etelässä Bambara Maoudén kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Niger ja sen haarajoet Labou, Djingara ja Kangara sekä muutamia vadeja. Nigerjoen tulvat muodostavat järviä.
Kuntaan kuuluu 15 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja, tuaregeja, maureja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, vehnä, hirssi ja durra. Kotieläimistä tärkein on nauta.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Tulva-aikaan ainoa liikenneväline on vene. Palveluihin kuuluu kolme alakoulua, koraanikoulu ja terveysasema.
Vankkavillaseitikki

Vankkavillaseitikki ("Cortinarius alborufescens") on "Telamonia"-alasukuun kuuluva suurikokoinen seitikki. Se on syömäkelvoton metsäsieni, jota tavataan koko Suomessa ja myös ainakin Skandinaviassa, joskin Tanskassa se on katsottu vaarantuneeksi (VU).
Vankkavillaseitikki kasvaa lehti- ja sekametsissä ja sitä on arveltu muun muassa koivun ja haavan juurisieneksi. Se voi muodostaa näyttäviä noidankehiä. Se on helpohko tunnistaa tummanpunaisten helttojen sekä jalan ja lakin pinnan vaaleiden villamaisten suojusjätteiden perusteella. Jalan yläosassa saattaa olla violetin sävyjä. Hieman samantapaisesta valkovillaseitikistä lajin erottaa esimerkiksi kasvupaikan, suuremman koon, ruskean mallon ja retikanhajun puuttumisen perusteella. Vaikka maku on mieto, ei lajia pidetä ruokasienenä.
Tienkour

Tienkour on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 10 kilometriä Diréstä itään. Kunnassa on 6 100 asukasta (vuonna 2009).
Tienkourin kunnan pinta-ala on 187 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dirén piirin Bourem Sidi Amarin ja Tinguereguifin, idässä Kirchamban ja Haïbongon, etelässä Sareyamoun ja Bingan sekä lännessä Tindirman ja Dirén kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Nigerjoen tulvat muodostavat tasangolle järviä.
Kuntaan kuuluu 11 kylää ja paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat tuaregeja, songhaita, bozoja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat vehnä ja riisi. Palveluihin kuuluu kolme alakoulua ja terveysasema.
Kondi

Kondi on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Kondin varrella 15 kilometriä Diréstä luoteeseen. Kunnassa on 2 700 asukasta (vuonna 2009).
Kondin kunnan pinta-ala on arviolta 100 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Dirén piirin Arhamin ja etelässä Dirén kuntiin sekä lännessä Goundamin piirin Doukourian ja pohjoisessa Kaneyen ja Douékirén kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Faguibinejärveä ruokkiva Nigerin haarajoki Kondi. Tulva-aikaan tasangolle muodostuu muitakin järviä.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita. Lisäksi on fulbeja ja tuaregeja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Palveluihin kuuluu alakoulu ja terveysasema.
Karisalmen rautatieasema

Karisalmen rautatieasema oli rautatieliikennepaikka Viipuri-Joensuu rataosalla Viipurin maalaiskunnassa. Radan valmistuessa 1892 paikalla oli vain laiturikatos ja sivuraide. Asemarakennus valmistui 1897 Bruno Granholmin piirustusten mukaisesti. Rakennusta laajennettiin 1907. Aseman läheisyydessä oli taajaa asutusta sekä tiilitehdas ja kivilouhos. 
Karisalmen aseman tapahtumista (pommitus, desantti) on kerrottu Sanomalehti Karjalan artikkelissa. Asemaa muun muassa yritettiin tuhota pommittamalla ja siellä otettiin kiinni Neuvostoliiton desantti. Matka Viipurista asemalle oli vain 16 kilometriä ja se kesti junalla puoli tuntia. Yhtenä syynä aseman suosioon oli se että Viipurin asukkaat rupesivat ostamaan huviloita (kesämökejä) läheisen Salosaaren pitkältä rannalta. Näillä samoilla rannoilla on edelleen kesämökkiasutusta ja uudisrakennuksia on venäläisaikaan rakennettu suoraan jopa vanhojen suomalaisten huviloiden kivijalkojen päälle.
Ihmisiä telineillä

Ihmisiä telineillä on Kalle Päätalon kirjoittama romaani. Vuonna 1958 Gummeruksen kustantamana julkaistu romaani on Päätalon esikoisteos. 
Teos kuvaa Mammonalinnaksi nimetyn rakennustyömaan vaiheita erityisesti rakennusmestari Mauno Joensivun näkökulmasta.
Julkaisuhistoria.
Päätalo lähetti käsikirjoituksensa työnimellä "Rakennustyömaan arkea" ensin Otavalle ja WSOY:lle, mutta molemmat kustantamot hylkäsivät sen. Hylkäyskirjeissaan virkailijat kuvailivat romaania muodottomaksi möhkäleeksi, ja he kokivat kokonaisuuden kärsivän ratkaisusta kuvata rakennustyömaata ammattilaisnäkökulmasta symbolisuuden asemesta. Kesällä 1957 myös Tammen Kalevi Sorsa hylkäsi käsikirjoituksen sanomalla ilmaisua kankeaksi, selityksiä liian laajoiksi ja traagillisia kohtauksia teennäisen pateettisiksi ja sentimentaalisiksi. Päätalo sanoi myöhemmin, että Sorsan antama palaute rohkaisi ja auttoi häntä kirjailijana.
Lopulta Gummeruksen kaunokirjallisen osaston johtaja Ville Repo teki myönteisen kustannuspäätöksen. Hänen ehdotustensa mukaisesti käsikirjoitus muuttui kuitenkin paljon ennen kuin se oli julkaisukunnossa. Kansikuvan teki Björn Landström.
Vastaanotto.
Kustannustoimittaja Panu Väänäsen mukaan "Ihmisiä telineillä" ”sai [omana aikanaan] varsin myönteisen vastaanoton kriitikoilta”.
Kirchamba

Kirchamba on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 20 kilometriä Diréstä koilliseen. Kunnassa on 2 800 asukasta (vuonna 2009).
Kirchamban kunnan pinta-ala on arviolta 84 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Dirén piirin Tinguereguifin, idässä Danghan, etelässä Haïbongon ja lännessä Tienkourin kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaa Niger ja sen haarajoki Gani. Tulva-aikaan tasangolle muodostuu järviä.
Kuntaan kuuluu neljä kylää ja kolme paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, fulbeja, tuaregeja, sorkoja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkein viljelykasvi on riisi. Palveluihin kuuluu kaksi alakoulua ja terveysasema.
Dennis Praet

Dennis Praet (s. 14. toukokuuta 1994) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Jupiler Pro Leaguessa pelaavaa Royal Antwerpia. Pelipaikaltaan Praet on hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Praet debytoi RSC Anderlechtin edustusjoukkueessa liigassa lokakuussa 2011 Lierse SK:ta vastaan tultuaan vaihdosta kentälle. Cupissa hän oli debytoinut jo kuukautta aiemmin. Praet voitti Anderlechtin kanssa Belgian mestaruuden kausina 2011–2012, 2012–2013 ja 2013–2014. Elokuussa 2016 hän siirtyi italialaisseura Sampdoriaan, jossa hän pelasi kolmen kauden aikana 98 ottelua ja teki neljä maalia Serie A:ssa.
Praet siirtyi Englannin Valioliigassa pelanneeseen Leicesteriin vajaan 20 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2019. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan hän pelasi 27 ottelua ja teki maalin Southamptonia vastaan. Kaudella 2020–2021 hän pelasi 15 valioliigaottelua ja teki maalin Burnleyä vastaan. Hän oli loukkaantumisen vuoksi poissa kentiltä tammi-maaliskuussa 2021. Hän pelasi kahdessa ottelussa Leicesterin voittaessa FA Cupin 2021. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2021–2022 hän pelasi lainasopimuksella Torinossa 23 Serie A-ottelua ja teki kaksi maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi Leicesterissä 22 valioliigaottelussa, mutta oli vain kuusi kertaa avauskokoonpanossa, ja teki yhden maalin. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Leicesterissä 17 Englannin Mestaruussarjan ottelua.
Praet siirty Royal Antwerpiin ilmaissiirrolla kesällä 2024. Hän pelasi tulokaskaudellaan Jupiler Pro Leaguessa 26 ottelua.
Maajoukkueura.
Praet on edustanut Belgiaa eri nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi vuosina 2012–2016 alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 17 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Belgian A-maajoukkueessa Praet debytoi marraskuussa 2014 ystävyysottelussa Islantia vastaan. Toisen maaottelunsa hän pääsi pelaamaan lokakuussa 2018. Ensimmäisen täyden maaottelunsa hän pelasi lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Valko-Venäjää vastaan maaliskuussa 2021. Hän tuli kahdessa ottelussa vaihdosta kentälle vuonna 2021 järjestetyissä EM-kilpailuissa. Hän on elokuun 30. päivään 2025 mennessä pelannut 15 A-maaottelua ja tehnyt kaksi maalia. Edellisen maaottelunsa hän on pelannut kesäkuussa 2022.
Haïbongo

Haïbongo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Timbuktun alueen Dirén piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran varrella 15 kilometriä Diréstä itään. Kunnassa on 14 200 asukasta (vuonna 2009).
Haïbongon kunnan pinta-ala on arviolta 240,1 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Dirén piirin Sareyamoun, lännessä Tienkourin ja pohjoisessa Kirchamban ja Danghan sekä idässä Gourma-Rharousin piirin Haribomon kuntiin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen. Sen läpi virtaavat Niger, sen haarajoet Mayel Binga, Gania djindé ja Haoudjindé sekä joukko vadeja. Tulva-aikana tasangolle muodostuu järviä.
Kuntaan kuuluu 12 kylää ja kaksi paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat etupäässä songhaita. Lisäksi on fulbeja, tuaregeja, belloja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, vuohet, lampaat, aasit, hevoset ja kamelit. Maatalous kärsii lisääntyvästä kuivuudesta.
Kulkuyhteydet ovat huonot varsinkin tulva-aikana. Palveluihin kuuluu kolme koulua ja terveysasema.
Ayoze Pérez

Ayoze Pérez Gutiérrez, tai pelkästään Ayoze, (s. 29. heinäkuuta 1993 Santa Cruz de Tenerife, Kanariansaaret) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Villarrealia. Pelipaikaltaan Ayoze on hyökkääjä. Hän on Euroopan-mestari vuodelta 2024.
Seurajoukkueura.
Teneriffalla syntyneen Ayozen kasvattajaseura on paikallinen CD Tenerife, jota hän edustikin ammattilaistasolla vuodet 2012–2014. Pelattuaan hyvin Segunda Divisiónissa Ayoze siirtyi kesällä 2014 Englannin Valioliigan Newcastle Unitediin. Valioliigadebyyttinsä ja samalla pääsarjadebyyttinsä hän teki elokuussa Manchester Cityä vastaan. Hän pelasi Newcastlessa neljän kauden aikana 143 valioliigaottelua, joissa teki 33 maalia sekä yhden mestaruussarjakauden aikana 36 ottelua, joissa viimeisteli yhdeksän maalia. 
Kesällä 2019 Ayoze siirtyi Leicester Cityyn. Hän pelasi kaikki kuusi ottelua ja teki yhden maalin Leicesterin voittaessa FA Cupin 2021. Hän voitti elokuussa 2021 myös FA Community Shieldin.
Tammikuussa 2023 Ayoze siirtyi Leicesteristä loppukauden mittaisella lainasopimuksella espanjalaiseen Real Betisiin. Kevätkaudella 2023 hän pelasi Betisissä 19 pääsarjaottelua, joissa hän teki kolme maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Kesällä 2023 hän siirtyi Real Betisiin pysyvästi. Kaudella 2023–2024 Ayoze pelasi Primera Divisiónissa 31 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki kaksi maalia.
Ayoze siirtyi elokuussa 2024 Real Betisistä saman sarjan Villarrealiin neljän vuoden sopimuksella.
Maajoukkueura.
Ayoze pelasi vuonna 2014 Espanjan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kaksi ottelua. 
Ayoze debytoi Espanjan A-maajoukkueessa 5. kesäkuuta 2024 ystävyysottelussa Andorraa vastaan, jossa hän viimeisteli yhden maalin ja antoi yhden maalisyötön. Ayoze valittiin Espanjan joukkueeseen kesän 2024 EM-kilpailuihin, joissa Espanja voitti mestaruuden. Ayoze tuli EM-turnauksessa alkulohkon toisessa ottelussa Italiaa vastaan vaihdosta kentälle Nico Williamsin tilalle ottelun 78. minuutilla. Muissa otteluissa hän ei pelannut.
Kierrätystehdas

Kierrätystehdas on Helsingin Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa ja sisäpihalla vuosittain järjestettävä kestävän elämäntavan ja ekologisen kulttuurin tapahtuma. Kierrätystehdas järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008. 
Tapahtuman järjestämisestä vastaa nykyisin Kierrätystehdas ry, joka on perustettu lokakuussa 2010. Vuosina 2008-2010 järjestämisestä vastasi Helsingin kaupungin omistama Kiinteistö Oy kaapelitalo, jonka tehtävänä on Kaapelitehtaan ja Suvilahden kulttuurikeskusten tilojen vuokraus ja rakennusten peruskorjaaminen. 
Tapahtuma sisältää tuo-tai-vie -periaatteella toimivan Ilmaistorin, ekologisia designtuotteita esittelevän Kauppatorin, jossa vuodesta riippuen on mukana 60-100 myyjää, työpajoja, lavaohjelmaa ja vaihtelevaa kierrätykseen ja ekologiseen elämäntapaan liittyvää ohjelmaa. 
Tapahtumassa oli aloitusvuonna 2008 kävijöitä 4 000, vuonna 2014 taas noin 11 000 kävijää.
Lähteet.
http://www.kierratystehdas.fi/info/historia/
Gonzalo Jiménez de Quesada

Gonzalo Jiménez de Quesada (noin 1509 Córdoba, Espanja – 15. helmikuuta 1579 La Suesca, Uuden-Granadan kuningaskunta) oli espanjalainen tutkimusmatkailija ja konkistadori. Monista muista konkistadoreista poiketen Jiménez de Quesada oli oppinut ja sivistynyt mies. Hän ei myöskään monien muiden konkistadorien tapaan liiemmälti vaurastunut toimillaan. 
Hänen ensimmäinen matkansa Uuteen maailmaan alkoi vuonna 1535. Hän etsi matkoillaan aktiivisesti muun muassa Eldoradon kaupunkia. Hänet tunnetaan myös Muiscojen kulttuurin tuhoamisesta. Jiménez de Quesada perusti Bogotán 6. elokuuta 1538.
FS Dévastation (1855)

Dévastation oli Ranskan laivaston vuonna 1855 vesillelaskettu Dévastation-luokan uiva patteri.
Valmistus.
Alus tilattiin 28. heinäkuuta 1854 Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1854. Alus laskettiin vesille 17. huhtikuuta 1855 ja se otettiin palvelukseen 25. huhtikuuta.
Palvelus.
"Dévastation" päällikkönään capitaine de fregate De Montaignac de Chauvance lähti 10. elokuuta Cherbourgista siipiratasfregatti "Albatrosin" hinaamana Mustallemerelle. Alukset saapuivat Algeriin, josta ne jatkoivat matkaa 31. elokuuta. Ne saapuivat Maltalle 6. syyskuuta ja Beicosiin Strelitzanlahdelle 16. syyskuuta. Se matkasi Beicosista Kamieshiin 21.-22. syyskuuta. Alus osallistui sisaralustensa "Laven" ja "Tonnanten" kanssa Kinburnin linnakkeen tulittamiseen 17. lokakuuta. "Dévastation" oli ankkurissa 800 metrin päässä linnakkeesta aloittaen tulitoiminnan kello 09.06 ja neljän tunnin aikana se ampui 1 265 ammusta, joista 82 kranaatteja. Alukseen osui 72 laukausta, joista 31 panssariin ja 41 kannelle. Osumat surmasivat kaksi ja haavoittivat kahtatoista miehistönjäsentä. Alus palasi heinäkuussa 1856 Touloniin.
Alus määrättiin vuonna 1859 sotatoimiin Italiaa vastaan, mutta se saapui sisaraluksineen Venetsiaan vasta vuorokautta rauhanteon jälkeen. Alus viipyi Adrianmerellä kesä-heinäkuun. Vuonna 1866 alus oli Toulonissa tykistökoululaiva "Louis XIV":n emälaivana, jolloin sen aseistuksena oli kuusi 19 senttimetrin, kaksi 24 senttimetrin, kolme 16 senttimetrin M1860 ja yksi 22 senttimetrin tykki. Alus poistettiin alusluettelosta Toulonissa 9. toukokuuta 1871 ja se myytiin romutettavaksi seuraavana vuonna..
Taimisto

Taimisto eli taimitarha on paikka, missä viljellään puiden, pensaiden tai perennojen taimia. Monet taimitarhat ovat puutarhoja, mutta on myös metsän kasvatusta varten olevia taimitarhoja. Taimet myydään esipakattuina, paakkutaimina tai astiataimina ja entisaikaan myös paljasjuuritaimina. Paljasjuuritaimet ovat kasvaneet maassa ja ne on ennen myyntiä yksinkertaisesti nostettu maasta ja mullat on ravisteltu pois. Näin myytiin ennen monia havupuiden taimia. Esipakattuihin taimiin on laitettu muovikelmu ympärille ennen myyntiä. Paakkutaimien juuria ympäröi multapaakku, joka on pakattu kankaaseen, muoviin tai verkkoon. Astiataimet kasvatetaan ja myydään ruukuissa tai muissa viljelyastioissa. Näin myydään perennojen ja muiden puutarhakasvien taimia.
Historia.
Ensimmäiset todistettavat tiedot puun taimia kasvattavista taimitarhoista ovat Rooman valtakunnan ajalta, 200-luvulta eaa. Saksasta oli 1500-luvulla eräänlaisia taimikenttiä, jotka olivat taimitarhojen esivaihe. Tanskassa 1670 alkaen valtio velvoitti istuttamaan uudet taimet hakatun metsän tilalle ja 1680 alkaen valtio vaati
taimitarhojen perustamista. Ruotsissa metsänviljelyä alettiin arvostaa 1700-luvun puolivälissä, jolloin vallitsi niin kutsuttu hyödyn aikakausi. Tällöin tutkittiin, miten puulajeja pitää kylvää ja istuttaa ja mukana oli muun muassa kasvitieteilijä Carl von Linné. Suomessa Evon metsäoppilaitoksen perustamisen 1860-luvulla jälkeisinä vuosikymmeninä perustettiin Suomen ensimmäiset taimitarhat, joita olivat opiston kotitaimitarha sekä Evon-, Vesijaon- ja Punkaharjun kruununpuistot. Yksityisien metsien puun hoitoa alettiin edistää 1800-luvun puolivälistä saakka. 1900-luvun alussa yksityismetsiin alettiin tilata istuttajia. Metsätaimitarhatuotanto keskittyi suuriin keskustaimitarhoihin 1950-luvulla ja vuosittaiset metsänistutusalueet moninkertaistuivat. Paakkutaimien kasvatustekniikkaa kehitettiin 1900-luvun lopulla ja 2000-luvulla paakkutaimet syrjäyttivät paljasjuuritaimet metsätaimitarhoilla.
FS Tonnante (1855)

Tonnante oli Ranskan laivaston vuonna 1855 vesillelaskettu Dévastation-luokan uiva patteri.
Valmistus.
Alus tilattiin 28. heinäkuuta 1854 Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. syyskuuta 1854. Alus laskettiin vesille ja otettiin palvelukseen 17. maaliskuuta 1855.
Palvelus.
"Tonnante" päällikkönään capitaine de fregate Dupre lähti 30. heinäkuuta 1855 Brestistä siipiratasfregatti "Darienin" hinaamana Mustallemerelle. Alus saapui Strelitzanlahdelle 12.-24. syyskuuta. Alus osallistui sisaralustensa "Laven" ja "Dévastationin" kanssa Kinburnin linnakkeen tulittamiseen 17. lokakuuta. "Tonnante" oli ankkurissa 1 150 metrin päässä linnakkeesta aloittaen tulitoiminnan kello 09.40 ja neljän tunnin aikana se ampui 1 012 ammusta. Alukseen osui 66 laukausta panssariin. Osumat haavoittivat yhdeksää miehistönjäsentä.
Alus määrättiin 1859 sotatoimiin Italiaa vastaan, mutta se saapui sisaraluksineen Venetsiaan vasta vuorokautta rauhanteon jälkeen. Alus viipyi kuitenkin kesä-heinäkuun Adrianmerellä. Alus poistettiin alusluettelosta Toulonissa 31. elokuuta 1871 ja se romutettiin vuosina 1873-1874.
This Is 40

This Is 40 on Judd Apatowin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama yhdysvaltalainen spin-off-komediaelokuva vuodelta 2012. Se on Apatowin elokuvan "Paksuna" (2007) itsenäinen jatko-osa. Ohjaajan tytär Maude Apatow oli roolistaan Young Artist -palkintoehdokkaana. Elokuvan alkuperäiseksi julkaisupäiväksi päätettiin 1. kesäkuuta 2012, mutta lopulta päiväystä käytettiin Universalin toisen elokuvan, "Lumikki ja metsästäjä", julkaisuun. "This Is 40" siirrettiin tällöin julkaistavaksi joulukuussa 2012.
Elokuva kertoo keski-ikäisestä avioparista Petestä ja Debbiestä, jotka täyttävät 40 vuotta. Lisästressiä parisuhteeseen tuovat molempien työt sekä teini-ikäinen tytär ja tämän hemmoteltu pikkusisko.
Vastaanotto.
Arvosteluissa kriitikot kiittivät elokuvan näyttelijäsuorituksia, koomisia hetkiä ja tarkkanäköisiä kohtauksia. Negatiivisia arvioita tuli elokuvan ylipituudesta ja satunnaisesta päämäärättömyydestä. Rotten Tomatoes pisteytti elokuvan 5.8/10, 201 arvostelusta 52% oli positiivisia. Sekalaisista arvosteluista huolimatta elokuva oli suuri kaupallinen menestys, vaikka sillä oli avausviikonloppunaan pienimmät katsojaluvut kaikista Apatow'n elokuvista.
FS Lave (1855)

Lave oli Ranskan laivaston vuonna 1855 vesillelaskettu Dévastation-luokan uiva patteri.
Valmistus.
Alus tilattiin 28. heinäkuuta 1854 Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 20. elokuuta 1854. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1855 ja se otettiin palvelukseen kesäkuussa.
Palvelus.
"Lave" päällikkönään capitaine de fregate De Cornulier Luciniere lähti 6. elokuuta 1855 Lorientista siipiratasfregatti "Magellanin" hinaamana Mustallemerelle. Alus saapui Strelitzanlahdelle 12.-24. syyskuuta. Alus osallistui sisaralustensa "Tonnanten" ja "Dévastationin" kanssa Kinburnin linnakkeen tulittamiseen 17. lokakuuta. "Lave" oli ankkurissa 1 000 metrin päässä linnakkeesta aloittaen tulitoiminnan kello 09.28 ja neljän tunnin aikana se ampui 900 ammusta. Alus ei kärsinyt tulitoiminnan aikana vaurioita.
Alus määrättiin 1859 sotatoimiin Italiaa vastaan, mutta se saapui sisaraluksineen Venetsiaan vasta vuorokautta rauhanteon jälkeen. Alus viipyi kuitenkin kesä-heinäkuun Adrianmerellä. Alus poistettiin alusluettelosta Toulonissa 9. toukokuuta 1871 ja se romutettiin vuonna 1873.
FS Foudroyante (1855)

Foudroyante oli Ranskan laivaston vuonna 1855 vesillelaskettu Dévastation-luokan uiva patteri.
Valmistus.
Alus tilattiin 28. heinäkuuta 1854 Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 20. elokuuta 1854. Alus laskettiin vesille 2. kesäkuuta 1855 ja se otettiin palvelukseen syyskuussa.
Palvelus.
Aluksen piti osallistua Oolannin sotaan, mutta sitä ei koskaan lähetetty Itämerelle. Se oli koko uransa reservissä. Aluksen höyrykone siirrettiin Cherbourgin kuivatelakan altaiden kuivaamiseen.
Alus poistettiin alusluettelosta Cherbourgissa 29. marraskuuta 1871 ja se romutettiin vuonna 1874.
Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut 2004

Uinnin lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2004 kahdeksannen kerran. Kilpailut pidettiin Itävallan Wienissä 9.–12. joulukuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Serkkupoika

Serkkupoika (engl. "The Good Son") on Joseph Rubenin ohjaama psykologinen trilleri, joka sai ensi-iltansa 24. syyskuuta 1993. Elokuvassa pääosia näyttelevät "Yksin kotona -"elokuvista tunnettu Macaulay Culkin sekä Elijah Wood.
Juoni.
Elokuva kertoo nuoresta Mark Evansista, joka äitinsä kuoleman jälkeen muuttaa serkkunsa Henryn luokse asumaan. Koko Henryn perhe pitää Henryä hyvin kilttinä poikana, mutta Mark alkaa epäillä tätä saadessaan tietää Henryn todellisen luonteen. Henryn aika kuluu vaarallisten kepposten tekemiseen ja tupakoimiseen. Henryn pikkuveli kuoli vuosia sitten kylpyammeeseen, mutta Mark alkaa epäillä, että Henry olisi hukuttanut veljensä. Mark saa tietää, että Henry yrittää tappaa pikkusiskonsa luisteluradalla tuuppaamalla hänet sulaan jäähän, mutta Henry epäonnistuu. Henry pudottaa äitinsä kalliolta, mutta hän jää roikkumaan oksan varaan. Mark tulee paikalle ja estää Henryä pudottamasta äitinsä perään suurta kiveä. Henryn äiti kiipeää ylös ja estää Henryä pudottamasta Markia kalliolta. Sen sijaan Henry ja Mark päätyvät roikkumaan kalliota Henryn äidin varassa. Henry hokee äidilleen rakastavansa tätä, mutta äiti päästää otteensa Henrystä kaikkien hänen tekojen jälkeen. Mark pelastuu ja näkee, kuinka alla oleva vesi muuttuu punaiseksi.
Vainonen

Vainonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alyn Ainsworth

Alyn Ainsworth (24. elokuuta 1924 – 4. lokakuuta 1990) oli brittiläinen laulaja ja tanssiorkesterin kapellimestari. Kun hän oli 14-vuotias, brittiläinen viihdemusiikin säveltäjä Herman Darewski löysi hänen kykynsä laulajana. Äänenmurroksen jälkeen hän opiskeli kitaran soittoa ja soitti paikallisissa tanssiorkestereissa. Vuonna 1951 hän siirtyi BBC:n "Northern Dance" -orkesterin sovittajaksi ja kapellimestariksi. Hän irtisanoutui BBC:ltä vuonna 1960 ja siirtyi juontajaksi ITV Granadan ohjelmaan "Spot the tune".
1960-luvulla hän toimi myös sovittajana ja sovitti kappaleita esimerkiksi Kathy Kirbylle ja Vince Hillille sekä sovitti Shirley Basseyn hitin "Big spender".
Ainsworth toimi Ison-Britannian kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuosina 1975, 1976, 1978 ja 1990 sekä vuonna 1977 Belgian kapellimestarina. Näistä vuonna 1976 hän johti kilpailun voittoesityksen.
Khobar Towersin pommi-isku

Khobar Towersin pommi-isku Saudi-Arabiassa 25. kesäkuuta 1996 oli autopommihyökkäys asuinrakennukseen, jossa kuoli 19 yhdysvaltalaista sotilashenkilöä. Saudi-Arabian viranomaisten mukaan oli todisteita, että iskusta pidätetyillä miehillä oli yhteyksiä aiemmin yhdysvaltalaisia vastaan tehtyyn pommi-iskuun.
Pommi räjähti kolme minuuttia sen jälkeen, kun vartija antoi hälytyksen. Kraatterin perusteella pommin arvioidaan olleen selvästi voimakkaampi kuin Oklahoma Cityssä räjähtänyt pommi.
TASO 131

TASO 131 on suomalainen Vili Lehdonvirran vuonna 1998 julkaisema DOS-tietokonepeli PC-koneille. Peliä jaetaan nykyään freewarena. Peli on sivusta kuvattu moninpeli enintään neljälle pelaajalle ja ainoa tavoite on tuhota vastustajien tukikohdat. Peliä pelataan jaetulla ruudulla ja yhdellä näppäimistöllä. Pelaajat käyttävät toisiaan vastaan aseina helikoptereita, ohjuksia, maa- sekä laskuvarjojoukkoja. 
Pelaaja voi ohjata pelissä helikopteria tai ohjusta – muut joukot toimivat tekoälyn ohjaamina. Maajoukkoja voi ostaa vain pelin alussa, kun oma helikopteri tuhoutuu tai laskeutuu helikopterilla takaisin omaan tukikohtaan. Peliä voi pelata myös tekoälyä vastaan. Classic-pelimuodossa pelaajilla on valmiiksi rakennetut tukikohdat. Campaign-pelimuodossa pelaajilla on alkuresurssit, joilla rakentaa tukikohdan rakennukset sekä hankkia joukkoja.
Pelille on elokuussa 2012 julkaistu uudet kotisivut ja Mac-versio.
C&amp;A

C&amp;A on hollantilainen vaatekauppaketju, jolla on noin tuhat liikettä eri Euroopan maissa sekä Turkissa, Egyptissä ja Kiinassa sekä Brasiliassa. Sen tuotemerkkeihin kuuluvat "Angelo Litrico, Canda, Clockhouse, Here+There, Palomino, Rodeo, Westbury, Yessica, Yessica Pure" ja "Your Sixth Sense".
Yrityksen perustivat vuonna 1841 veljekset Clemens ja August Brenninkmeijer alun perin tekstiilitehtaaksi. Heidän sukunsa oli käynyt tekstiilikauppaa jo 1600-luvulta asti kotikaupungistaan Saksan Mettingenistä.
Yritys toimii Alankomaissa, Belgiassa, Brasiliassa, Egyptissä, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Kiinassa, Kroatiassa, Luxemburgissa, Meksikossa, Puolassa, Portugalissa, Ranskassa, Romaniassa, Saksassa, Serbiassa, Slovakiassa, Sloveniassa, Sveitsissä, Tanskassa, Tšekissä, Turkissa, Unkarissa ja Venäjällä sekä Brasiliassa. C&amp;A oli vuodesta 1922 mukana myös Britannian kaupunkikeskustoissa ja ostoskeskuksissa, mutta joutui vetäytymään sieltä vuonna 2001 menetettyään asemia paitsi perinteisille vaatevalmistajille kuten Hennes &amp; Mauritz ja Marks &amp; Spencer, myös supermarketketjujen kuten Tescon ja Asdan monipuolistuville vaatevalikoimille. Vuonna 2009 C&amp;A vetäytyi Argentiinan markkinoilta.
Alankomaiden rikkaimpiin kuuluva Brenninkmeijerin perhe omistaa C&amp;A-ketjun Sveitsiin perustamansa Cofra Holding AG:n kautta. Perheen jäsenet myös asuvat nykyisin Sveitsissä sen Alankomaita edullisemman verotuksen takia.
Pähkähullu perheloma

Pähkähullu perheloma (eng. "Johnson Family Vacation") on vuonna 2004 ilmestynyt yhdysvaltalainen perhekomediaelokuva. Laajasta kritiikistä huolimatta elokuva oli kaupallinen menestys.
Eripurainen perhe lähtee autolla vuosittaiseen sukukokoukseen Missouriin, tavoitteenaan napata Vuoden perhe -palkinto. Matkalla tulee vastaan monenlaisia mutkia ja sotkuja. Tien päällä he joutuvat muun muassa taisteluun pelottavan rekkakuskin kanssa ja poimivat kyytiin voodoota harrastavan liftarin. Lisäksi vanhempien ja lasten pitää yrittää selvitä toisistaan.
Phelim O’Neill

Felim O'Neill of Kinard (myös Phelim MacShane O'Neill, ; k. elokuussa 1653) oli irlantilainen aatelinen, joka johti Irlannin vuoden 1641 kapinaa.
O’Neill oli syntynyt noin vuonna 1604. Hänet valittiin vuonna 1641 Irlannin parlamenttiin, jossa hän esiintyi kuningas Kaarle I:n tukijana. O’Neill käynnisti Englannin valtaa vastaan tähdätyn kapinan valtaamalla 22. lokakuuta 1641 Ulsterissa sijainneen strategisesti tärkeän Charlemontin linnan. Hän väitti saaneensa operaatioon valtuutukseen kuninkaalta. Kapinaan osallistuneet O’Neillin alaiset katoliset sotilaat syyllistyivät seuraavina kuukausina Ulsterin protestanttisten uudisasukkaiden surmaamiseen. O’Neill yritti jatkaa Ulsterin valtaamista ja saartoi joukkoineen usean kuukauden ajan Droghedan kaupunkia, kunnes joutui lopulta perääntymään huhtikuussa 1642. Tämän ja muiden takaiskujen jälkeen hän luovutti kapinallisten ylipäällikkyyden sukulaiselleen ja kilpailijalleen Owen Roe O’Neillille. Phelim O’Neill oli Irlannin katolisen konfederaation jäsen yksitoistavuotisen sodan aikana, jossa hän taisteli Owen Roe O’Neillin johtamana.
Owen Roe O’Neillin kuoltua vuonna 1649 Phelim yritti huonolla menestyksellä saada takaisin itselleen konfederaation armeijan johdon. Hän jäi vangiksi 1652 Oliver Cromwellin valloitettua Irlannin ja hänet teloitettiin seuraavana vuonna.
Viheriäistenaukko

Viheriäistenaukko on pieni merialue Saaristomeren pohjoisosassa Naantalin ja Turun kaupunkien alueella. Vesistömuodostumaluokituksen mukaan Viheriäistenaukon pinta-ala on 5,9 neliökilometriä.
Viheriäistenaukon vedenlaatua on seurattu ainakin jo 1960-luvun alusta ja pohjaeliöstöä 1990-luvun alusta. Ekologiselta tilaltaan Viheriäistenaukko on ollut 2000-luvulla välttävä ja viimeksi tyydyttävä. Kemiallinen tila on ollut hyvä.
Viheriäistenaukko on voimakkaasti rehevöitynyt merialue, jonka tilaan vaikuttavat useat eri päästölähteet. Merialue on tärkeä kalataloudellisesti, sillä alueella harjoitetaan ammattimaista pyyntiä ja läheisyydessä sijaitsee useiden kalalajien poikastuotantoalueita. Syvimmät kohdat Viheriäistenaukolla ovat yli 30 metriä.
Sijainti ja maantieteelliset kohteet.
Viheriäistenaukko rajautuu seuraaviin vesialueisiin: pohjoisessa Raisionlahti, idässä Pohjoissalmi, etelässä Airisto ja lännessä Naantalinsalmi. Maa-alueisiin Viheriäistenaukko rajautuu seuraavasti: pohjoisessa Naantalin Viheriäistenniemeen jossa sijaitsee Nesteen Naantalin öljynjalostamo, idässä Turun Valkamanlahden ympärillä olevaan Koivuluotoon ja Mikkolanvuoreen jotka ovat Pansion varuskunnan aluetta Pansion kaupunginosassa, etelässä Turun Ruissalon saareen joka kuuluu samannimiseen kaupunginosaan ja lännessä Naantalin Luonnonmaan saareen.
Viheriäisten aukolla on muutamia pieniä saaria jotka kaikki sijaitsevat Turun puolella. Saarista isoimmat ovat Iso-Kaskinen ja Vähä-Kaskinen joissa on myös mökkejä. Pienempiä ovat Äijäkari ja Kukkarokivi, jotka ovat kummatkin rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi lintujen pesimäluotona ja ne kuuluvat Natura 2000 -verkostoon.
Vesiliikenne.
Viheriäistenaukolla on vilkas laivaliikenne ja sen kautta kulkee laivat Naantalin satamaan, Turun Korjaustelakalle ja Naantalin öljynjalostamolle 15,3 metrin syvyistä Naantalin väylää pitkin. Viheriäistenaukolla Naantalinväylästä erkanee Turun puolelle 9 metrin syvyiset väylät Turun sataman Pansion satamanosaan, merivoimien Pansion varuskuntaan ja Pernon telakalle.
Osa alueesta oli pitkään tutkakatveessa vilkkaasta liikenteestä huolimatta. Vuonna 2012 otettiin käyttöön Ajonpään merenkulkututka, jonka jälkeen koko alue on Nauvon VTS-keskuksen hallinnassa. Muut tutkat sijaitsevat Pansiossa ja Rajakarilla.
Vesistöalueluokitukset.
Viheriäistenaukko on tunnukseltaan 3_Ls_014 (vesimuodostuman yksilöivä VPD-tunnus) ja ympäristöhallinnon vesistöalueluokituksessa se kuuluu Pohjoinen Saaristomeri (95) -päävesistön, ja edelleen Turun rannikkoalue (95.11) -2. jakovaiheen vesistöalueen vesistön osa-alueeksi. Viheriäistenaukon rannikkovesityyppi on lounainen sisäsaaristo.
Viheriäistenaukko rajatuu seuraaviin vesimuodostumiin: pohjoisessa Raisionlahti (3_Ls_013), idässä Satama ja Ruissalon salmet (3_Ls_015), etelässä Pohjois-Airisto - Kotkanaukko (3_Ls_012) ja lännessä Naantalin sataman edusta (3_Ls_027).
Ti Amo

Ti Amo on italialaismuusikko Azuron kappale. Se julkaistiin muusikon uran debyyttisinglenä 13. toukokuuta 2011. Kappaleen ovat tuottaneet Manuel "Manian" Reuter sekä Yann "Yanou" Peifer ja sillä vierailee myös turkkilais-saksalainen naisartisti Elly. Kappaleen sävellyksestä puolestaan vastasivat sen tuottajat sekä Adelmo Listorti. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 6. huhtikuuta 2011. Kappale ei onnistunut pääsemään lainkaan listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Lotta Suviranta

Lotta Ilona Suviranta (ent. Bryggare, o.s. Suviranta) (s. 14. joulukuuta 1965 Helsinki) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen pika- ja keskimatkojen juoksija. Hän edusti koko uransa ajan Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan toimi Ari Paunonen. Kalevan kisoista Suviranta saavutti hopeaa 800 metrin juoksussa vuonna 1993. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa kaikkiaan 14 mitalia. 4 × 100 metrin viestijuoksussa Suviranta oli voittamassa kultaa vuonna 1994, 4 × 400 metrin viestijuoksussa kolmea kultaa vuosina 1986, 1996 ja 1999, hopeaa vuonna 1987 sekä kahta pronssia vuosina 1994 ja 1998 sekä 4 × 800 metrin viestijuoksussa kolmea kultaa vuosina 1986, 1987 ja 1989, kahta hopeaa vuosina 1988 ja 2004 sekä kahta pronssia vuosina 1990 ja 1994. Sisäratojen SM-kisoista Suviranta saavutti 400 metrin juoksusta kultaa vuosina 1994 ja 1996 sekä pronssia vuonna 1995 ja 800 metrin juoksusta kolme hopeaa vuosilta 1987, 1994 ja 1996. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 2006 jälkeen. 
Suviranta avioitui vuonna 1990 aitajuoksija Arto Bryggaren kanssa. Heillä on kolme lasta, joista yksi on moniottelija Samuli Bryggare. He erosivat vuonna 2015.
It’s My Birthday

It’s My Birthday on yhdysvaltalaisen hip hop -muusikko will.i.amin ja yhdysvaltalaislaulaja Cody Wisen kappale. Wise on allekirjoittanut sopimuksen Interscopen kanssa will.i.amin ansiosta. Kappale nauhoitettiin vuonna 2014 ja julkaistiin singlenä 27. toukokuuta 2014. Kappale painottuu voimakkaasti A.R. Rahmanin säveltämään Tamil Indianin kappaleeseen ”Urvasi Urvasi”.
”It’s My Birthday” saavutti Isossa-Britanniassa listan kärjen, muodostuen will.i.amin kymmenenneksi kyseisen listan kärjen saavuttaneeksi kappaleeksi (mukaan lukien viisi The Black Eyed Peasin kanssa saavutettua kärkisijaa). Kappale myös sijoittui kymmenen parhaan joukkoon Australiassa sekä kolmenkymmenen parhaan joukkoon Belgiassa, Uudessa-Seelannissa ja Irlannissa.