Venäläistäminen

Venäläistäminen tai russifikaatio () tarkoittaa pyrkimyksiä, joilla Venäjän vaikutusvallassa olevat kansat on pyritty sulauttamaan venäläisväestöön muun muassa kielellisesti ja kulttuurisesti. "Nykysuomen sanakirjan" määritelmän mukaan venäläistäminen tarkoittaa venäläiseksi tai venäjänkieliseksi tekemistä.
Suomessa russifikaatiota on harjoitettu sortovuosien aikoina ja Baltiassa Neuvostoliiton miehitysaikana. Venäläistäminen on tullut ajankohtaiseksi vuodesta 2014 alkaen, kun Venäjä on miehittänyt osaa Ukrainasta. 
Historia.
Venäjän keisarikunta (1721–1917).
Venäjän keisarikunnassa Baltian venäläistäminen eli valtakunnallinen yhtenäistämispolitiikka alkoi 1860-luvulla. Hallinnon ja koululaitoksen kieleksi tuli venäjä ja luterilaiseen kirkkoon kohdistettiin syrjintää. Vuonna 1863 tapahtuneen Puolan kapinan jälkeen venäläistäminen alkoi olla hallituksen virallista politiikkaa. Pääkansallisuuden, eli venäläisten, asemaa alettiin tähdentää ja rajamaiden kansallinen voimistuminen nationalismin levitessä nähdä keisarikuntaa hajottavana tekijänä. 
Suomessa venäläistämistä yritettiin ensimmäisen ja toisen sortokauden aikoina. Se oli kuitenkin vaikeaa, koska suuriruhtinaskunnan asema oli 1800-luvun kuluessa vähitellen lujittunut ja vakiintunut. 
Neuvostoliitto (1922–1991).
Neuvostoliiton aikaan muun muassa Viroa, Latviaa ja Liettuaa venäläistettiin, kun Neuvostoliitto miehitti niitä 1940-luvulta 1990-luvulle. Venäläistämistä tapahtui myös monissa muissa neuvostotasavalloissa: Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) keskuskomitea teki syksyllä 1978 salaisen päätöksen venäjän kielen opetuksen tehostamisesta neuvostotasavalloissa. NKP:n päätöksen pohjalta Viron kommunistinen puolue teki samansisältöisen päätöksen joulukuussa 1978. 
Venäjän federaatio (1991–).
Neuvostoliiton hajottuakin venäläistämistä on esiintynyt monissa Itä-Euroopan maissa, kuten Valko-Venäjällä, Georgiassa, Ukrainassa ja Moldovassa.
Ukrainassa.
Venäjän miehitettyä Krimin vuonna 2014 esimerkiksi tienviittoja oli määrä uudistaa poistamalla niistä ukrainan ja englannin kieltä ja korvaamalla ne venäjän kielellä.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan helmikuussa 2022 Ukrainan kulttuuriministeri Oleksandr Tkatšenko arveli France24:n haastattelussa keväällä 2022, että kulttuuri on Venäjän presidentti Vladimir Putinin omistuksessa ja että Venäjä tyrkyttää Kremlin narratiivia: 
Tkatšenko sanoi, että vuosikymmenten ajan venäläinen elokuva esitti ukrainalaisia ​​lähinnä typerinä ja ahneina. Hänen mukaansa Venäjä yrittää ”kieltää ukrainalaisten kulttuuri-identiteetin”. Hän sanoi tuomitsevansa vuosisatoja kestäneen herruuden, venäläistämisen ja kulttuurisen omimisen.
Venäjä on kohdistanut miehittämiensä alueiden ukrainalaislapsiin venäläistämistoimenpiteitä ja pyrkinyt kasvattamaan heistä henkilöitä, jotka itse myöhemmin osallistuisivat kotiseutujensa russifikaatioon. Lapsia on pakkosiirretty leirikeskuksiin, joissa heitä on pyritty venäläistämään ja saamaan ihailemaan Venäjää. Joulukuussa 2023 Ukraina arvioi leirille vietyjen lasten määrän olevan noin 10 000, mutta tarkkaa lukua ei ole tiedossa. Orpolapsia on myös laittomasti adoptoitu venäläisperheisiin. Lisäksi miehitetyillä alueilla koulujen opetussuunnitelmat on muutettu venäläisiksi ja teini-ikäisiä on painostettu liittymään Ukrainan vastaista propagandaa levittävään lasten puolisotilaalliseen järjestöön. Kansainvälinen rikostuomioistuin ICC on antanut pidätysmääräyksen Venäjän presidentistä Vladimir Putinista sekä lapsiasiavaltuutetusta Maria Lvova-Belovasta ukrainalaislasten pakkosiirtojen ja adoptioiden takia.