tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pikajuna (lehti)

Pikajuna oli Urpo Lahtisen omistaman Lehtimiehet Oy:n vuonna 1981 perustama yleisaikakauslehti, joka yritti vallata markkinoita "Apu-" ja "Seura"-lehdiltä sekä "Suomen Kuvalehdeltä" siinä kuitenkaan onnistumatta. Lehti ilmestyi joka toinen viikko vain vuoden verran ja teki Lehtimiehille 12 miljoonan markan tappiot.
"Pikajunan" ensimmäistä numeroa painettiin Mikkelin syväpainossa 220 000 kappaletta pääosin irtonumeromyyntiin; tilaajia oli aluksi tuhatkunta. Lehden kohderyhmänä olivat kaupungeissa asuvat suomalaiset Etelä-Suomessa, ääripisteinä Kotka, Lappeenranta, Jyväskylä, Pori, Turku ja Helsinki. Lehden loppuessa vuotta myöhemmin tilauksia oli 20 000 ja levikki kaikkiaan 50–60 000.
"Pikajunan" keskeisinä tekijöinä olivat Heikki Parkkonen ja Reino Häyry, jotka palasivat lehden loputtua takaisin Yhtyneiden Kuvalehtien "Seura"-lehteen. "Pikajunan" toimituksesta jäi kaikkiaan työttömiksi 12 henkeä.
Ensimmäisessä numerossaan heinäkuussa 1981 "Pikajuna" kertoi ensimmäisenä presidentti Urho Kekkosen heikentyneestä terveydentilasta, jonka muu media oli siihen asti pitänyt tarkoin salassa. Kekkonen jäi sairauslomalle saman vuoden syyskuussa ja erosi presidentin tehtävästä lokakuussa.
Martin B-10

Martin B-10 ("Model 139" ja "Model 166") on yhdysvaltalainen keskiraskas, kaksimoottorinen ja nelipaikkainen pommituskone. Ensilento tapahtui vuonna 1932. Tyyppi hyväksyttiin Yhdysvaltain lentojoukkojen (USAAC) käyttöön vuonna 1934. Konetyyppiä myytiin lisäksi muutamiin muihin maihin, etenkin Tyynenmeren alueen valtioille. Näin ollen se otti osaa Tyynenmeren sotatoimiin Japania vastaan. Konetta myytiin myös Turkkiin.
Tullessaan palvelukseen oli B-10 konetyyppinä varsin moderni. 1930-luvun lopulla vallinneen kiivaan kehityksen johdosta se oli kuitenkin ehtinyt jo vanheta toisen maailmansodan alkaessa. USAAC, jolle konetta valmistettiin kaikkiaan 151 kappaletta mukaan lukien B-12 -tyyppi muunnelmineen, oli sen ehtinyt myöskin poistaa ensilinjan käytöstä. Muita käyttäjämaita olivat olleet Kiina, Thaimaa ja Argentiina.
Koneen huippunopeus oli 322 kilometriä tunnissa ja toimintamatka maksimikuormalla 950 km. Lakikorkeus oli 7 680 m. Moottoreina yksiriviset, 9-sylinteriset Wright Cyclone R-1820-G-102 -tähtimoottorit, joiden kummankin teho oli 775 hv, joissakin malleissa 1000 hv. Maksimi pommikuorma oli 1 025 kg. Puolustusaseistuksena oli kolme kevyttä 0.30 tuuman (7,62 mm) konekivääriä, jotka oli sijoitettu erillisiin ampumoihin.
Rapuhaukka

Rapuhaukka ("Buteogallus aequinoctialis") on luhtahaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Etelä-Amerikan koillisella rannikkoalueella Brasiliassa, Guyanassa, Ranskan Guayanassa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa.
Laji elää mangrovemetsissä ja muilla soisilla alueilla, ja sen ravintoa ovat äyriäiset. Sen määrän arvioidaan olevan vähenemässä mangrovemetsien vähentymisen vuoksi.
Ulkonäkö.
Rapuhaukka on väritykseltään tummanruskea, siivet ovat harmaanruskeat ja alapuoli punaruskea. Lajin koivet ovat kellanoranssit, pyrstö lyhyt, musta ja siinä on keskellä kapea valkoinen raita ja kärjessä valkoista. Siipien ja selän reunus on punaruskea.
Antti Syrjäniemi

Antti Syrjäniemi (myös Andrew Niemi, 30. marraskuuta 1892 – joulukuu 1962) oli amerikansuomalainen kuplettilaulaja ja lauluntekijä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin muuttanut Syrjäniemi levytti lyhyen uransa aikana viisi kappaletta vuonna 1929. Yhdysvalloissa Syrjäniemi työskenteli aluksi kaivosmiehenä Cape Annin graniittilouhoksella Massachusettsin osavaltiossa, jossa oli työssä paljon muitakin suomalaisia, ja perusti myöhemmin samalle paikkakunnalle suutarinliikkeen. Hän osallistui aktiivisesti paikallisen Väinölän raittiusseuran toimintaan ja esitti ohjelmanumeroita sen juhlissa. Päätoimensa ohella äänilevyjen postimyyntiä harjoittaneen, amerikansuomalaisten keskuudessa laajalti luetun Raivaaja-lehden on arveltu olleen välittäjänä Syrjäniemen päästessä levyttämään. Antti Syrjäniemi asui koko Yhdysvalloissa viettämänsä ajan samalla pikkupaikkakunnalla.
Syrjäniemen tunnetuin levytys on ”Daytonian apinajuttu”. Se kertoo vuonna 1925 Tennesseessä käydystä ns. Daytonin apinaoikeudenkäynnistä, jossa paikallista opettajaa syytettiin evoluutioteorian opettamista kieltävän lain rikkomisesta. Tunnetuimman version kappaleesta levytti Tuomari Nurmio vuonna 1980. Syrjäniemen esittämänä se on julkaistu myös useilla kokoelmilla, muun muassa Love Recordsin vuonna 1971 ilmestyneellä "Värssyjä sieltä ja täältä" -kokoelmalla. Syrjäniemen levytetty tuotanto käsittää lisäksi kaksi kuplettia sekä kaksi pääosin puhuttua huumorilevytystä. Laulunsa ”Viola Turpeinen tanssit kiipillä” Syrjäniemi omisti tuolloin kuuluisalle harmonikansoittajalle Viola Turpeiselle, jonka soittoon hän oli ihastunut tämän vierailtua hänen kotipaikkakunnallaan. Lama-ajan alettua Victor-levy-yhtiö myytiin radiovastaanottimia valmistaneelle RCA-yhtiölle eikä Syrjäniemeä kutsuttu enää tekemään uusia äänilevyjä. Tästä huolimatta Syrjäniemi oli koko loppuelämänsä ajan suosittu esiintyjä kotipaikkakuntansa suomalaissiirtolaisten piirissä.
Levytetyt kappaleet.
Victor-levymerkille 15. huhtikuuta 1929 levytetyt kappaleet:
Mustahaukka

Mustahaukka ("Buteogallus anthracinus") on luhtahaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Belizessa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Grenadassa, Guatemalassa, Guyanassa, Hondurasissa, Meksikossa, Nicaraguassa, Panamassa, Perussa, Puerto Ricossa, Saint Luciassa, Saint Vincent ja Grenadiineissa, Trinidad ja Tobagossa, Yhdysvalloissa, Venezuelassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppisen ja trooppisen vyöhykkeen mangrovekasvillisuus nousuveden rajan yläpuolella, kosteat vuoristoalueet, suot, rannikkoseudun järvet, rantalieju ja suolatasangot. Sen määrän epäillään olevan vähenemässä kosteikkoalueiden tuhoutumisen vuoksi.
Liekkikurkkukolibri

Liekkikurkkukolibri ("Selasphorus ardens") on kolibreihin kuuluva lintulaji. Laji luokitellaan erittäin uhanalaiseksi ja se kuuluu Panaman endeemiseen lajistoon.
Koko ja ulkonäkö.
Liekkikurkkukolibri on pienikokoinen kolibrilaji ja kasvaa korkeintaan noin 7 cm pitkäksi. Liekkikurkkukolibrikoiras on päälaeltaan, selästään ja siivistään kiiltävän tummanvihreä. Kurkussa on suurikokoienn kaulaan asti ulottuva punainen laikku. Koiraan rinta on valkoinen ja vatsa on väritykseltään vaalean ruskea. Pyrstön väri on punaruskea. Liekkikurkkukolibrinaaras on päästään selästään ja siivistään koiraan tavoin vihreä. Kurkku on vaalean ruskea ja harmaapilkullinen ja vatsa on vaalea.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Liekkikurkkukolibria tavataan Panaman länsi- ja keskiosista. Lajin elinympäristöä ovat vuorten juurilla ja rinteillä sijaitsevat pensaikot ja metsien reunamaa. Sitä tavataan tyypillisesti 750–1 800 metrin korkeudessa merenpinnasta. Liekkikurkkukolibrin elintavat ovat huonosti tunnettuja. Liekkikurkkukolibrikannan kooksi arvioidaan 350–1 500 yksilöä. Vaikka se tulee toimeen myös osittain hakatuissa metsissä, on elinympäristön häviäminen laiduntamisen ja metsien hakkuiden vuoksi uhka lajille.
Vantaan Kamppailukeskus

Vantaan Kamppailukeskus (vuoteen 1999 asti Vantaan Kickboxing) on Vantaan Pakkalassa sijaitseva kamppailusali. Se on Suomen menestynein sali potkunyrkkeilyssä. Salilla voi harrastaa kickboxingia, Krav Magaa, vapaaottelua ja brasilialaista jujutsua. Salin omistaa Pasi Rantala, joka on valmentanut myös Suomen potkunyrkkeilymaajoukkuetta vuodesta 2000 lähtien.
Emese Hunyady

 
Emese Hunyady (ent. Németh-Hunyady, s. 4. maaliskuuta 1966 Budapest) on unkarilaissyntyinen pikaluistelija, joka edusti Itävaltaa vuodesta 1985 solmittuaan avioliiton itävaltalaisen valmentajan Thomas Némethin kanssa. Hän on olympiavoittaja sekä maailman- ja Euroopan-mestari. Hän edusti seuratasolla Magyar Testgyakorlók Köre Vörös Meteor Sportklubia ja wieniläistä Eis und Rollsport Club Eisring-Südiä. 
Hunyady voitti olympiakultaa 1 500 metrillä Lillehammerissa 1994 ajalla 2.02,18. Hän sai samoissa kilpailuissa hopeaa 3 000 metrillä ajalla 4.08,14 ja Albertvillessä 1992 pronssia 3 000 metrillä ajalla 4.24,64. Hän sijoittui olympialaisissa lisäksi neljänneksi 1 500 metrillä ja viidenneksi 3 000 metrillä Naganossa 1998, seitsemänneksi 1 500 metrillä Albertvillessä 1992 ja 1 000 metrillä Lillehammerissa 1994, kahdeksanneksi 5 000 metrillä Naganossa 1998, yhdeksänneksi 3 000 metrillä Salt Lake Cityssä 2002 ja kymmenenneksi 1 000 metrillä Albertvillessä 1992. Hän osallistui kaikkiaan kuusiin olympialaisiin 1984–2002.
Hunyady voitti yleisluistelun maailmanmestaruuden Buttessa 1994 oltuaan 500 metrillä toinen ja muilla matkoilla nopein. Hän sai yleisluistelun MM-kilpailuissa lisäksi hopeaa 1992 ja 1993, sijoittui neljänneksi 1995 ja 2000, viidenneksi 1999, kahdeksanneksi 1998, yhdeksänneksi 1987 ja kymmenenneksi 1990.
Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Hunyady voitti kultaa 1 500 metrillä Heerenveenissä 1999 ajalla 1.58,29. Lisäksi hän sai pronssia 1 000 metrillä 1996 ja 1 500 metrillä 2000, sijoittui neljänneksi 1 500 metrillä 1998, kuudenneksi 1 500 metrillä 1997 ja 1 000 metrillä 1998, seitsemänneksi 3 000 metrillä 1999, kahdeksanneksi 1 500 metrillä 1996 ja kymmenenneksi 1 000 metrillä 1997. Sprintti-MM-kilpailuissa hän oli kuudes 1993 ja kymmenes 1989.
Hunyady voitti Euroopan-mestaruuden Heerenveenissä 1993 yhteispistein 170,721. Hän sai EM-kilpailuissa lisäksi hopeaa 1992 ja pronssia 1994 sekä sijoittui neljänneksi 1991, viidenneksi 1995, kuudenneksi 1996, 1999 ja 2000, kahdeksanneksi 2001 ja yhdeksänneksi 1997. Vuoden 1995 EM-kisoissa hän oli 500 metrillä ja 1 500 metrillä matkojen kolmanneksi nopein.
Hunyady voitti 1 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993–1994. Hän sijoittui samalla matkalla toiseksi kausilla 1990–1991, 1991–1992, 1992–1993 ja 1994–1995 sekä kolmanneksi 1989–1990 ja 1997–1998. 3 000 ja 5 000 metrin yhdistetyssä cupissa hän oli toinen kaudella 1991–1992 ja kolmas 1992–1993. Hän voitti kaikkiaan 12 maailmancupin osakilpailua, sijoittui 16 kertaa toiseksi ja 18 kertaa kolmanneksi.
Hunyady teki ”miniottelun” maailmanennätyksen 164,658 pistettä Calgaryssa 26.–27. maaliskuuta 1994.
Aktiiviuransa jälkeen hän muutti puolisonsa Timo Järvisen ja poikansa kanssa Sveitsiin.
Ettore Manni

Ettore Manni (6. toukokuuta 1927 Rooma – 27. heinäkuuta 1979 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Ulkonäöltään komean ja miehekkään Mannin yli sata elokuvaa käsittävä näyttelijänura alkoi vuonna 1952. Hän esitti pää- ja sivuosia 1950-luvun seikkailu- ja draamaelokuvissa, 1960-luvun vaihteen peplumfilmeissä sekä myöhemmin lukuisissa spagettiwesterneissä. Mannin elokuvista tunnetuin lienee Tony Richardsonin ohjaama "Palava kesä" ("Mademoiselle", 1966).
Manni kuoli ampuma-aseonnettomuudessa, jota on myöhemmin epäilty itsemurhaksi. Hänen viimeinen elokuvansa oli Federico Fellinin "Naisten kaupunki" (1980).
David Friesen

David Friesen (s. 6. toukokuuta 1942 Tacoma, Washington) on yhdysvaltalainen jazzbasisti. Hän on työskennellyt John Handyn, Marian McPartlandin, Joe Hendersonin, Billy Harperin, John Stowellin, Ted Cursonin, Ricky Fordin, Duke Jordanin, ja Mal Waldronin kanssa. Hän teki levytysdebyyttinsä johtajana Muse Recordsilla vuonna 1975. Hän kiersi Neuvostoliitossa Paul Hornin kanssa vuonna 1983. Friesenin instrumentti on Oregon-basso.
Diskografiaa.
Sessiomuusikkona.
Kenny Drew
Billy Harper
Mal Waldron
Aiheesta muualla.
David Friesen verkkosivusto
Maasto

Maastolla tarkoitetaan maanpeitettä ja maan muotoja. Liikunnan ja liikenteen alalla se tarkoittaa tien ulkopuolista aluetta kokonaisuutena, esimerkiksi yhdyssanoissa maastojuoksu, maastoauto, taistelumaasto ja maastoratsastus.
Maastoon vaikuttavat muun muassa ympäristön pinnanmuodot, eläimet, kasvit ja lämpötila. Maasto voi muokkautua ja sitä voidaan muokata. Suomen maasto on talvella kylmempää kuin kesällä, minkä seurauksena Suomessa menestyvät ympärivuotisesti vain talviseenkin maastoon sopeutuneet kasvit ja eläimet.
Daniel Styliitta

Daniel Styliitta (409–493) oli pylväskilvoittelija, jota kunnioitetaan pyhimyksenä sekä katolisessa, ortodoksisessa että orientaali­ortodoksisissa kirkoissa. Hän oli kotoisin Marathan kylästä Mesopotamiasta, läheltä Samosataa, nykyisen Turkin alueelta. Hän asettui luostariin 12-vuotiaana ja eli siellä 38-vuotiaaksi. Ollessaan matkalla Antiokiaan luostarin apotin kanssa hän kulki Tellnesin kautta ja sai sieltä siunauksen ja rohkaisua Simeon Styliitalta. Sen jälkeen hän kävi pyhillä paikoilla, osallistui useisiin hartaus­kokouksiin ja vetäytyi vuonna 451 erään pakanallisen temppelin raunioihin.
Hän pystytti pylväänsä noin 6 kilometriä Konstantinopolista pohjoiseen. Paikan omistajalta hän ei ollut kysytty lupaa, ja tämä vetosi keisariin ja Konstantinopolin patriarkka Gennadiukseen. Gennadius suositteli ensin hänen karkottamistaan, mutta muutti sitten mieltään. Gennadius vihki hänet papiksi vastoin hänen tahtoaan hänen seistessään pylvään juurella. Kun seremonia oli ohi, patriarkka tarjosi hänelle hänen pyynnöstään ehtoollisen käyttäen tikapuita apunaan. Sen jälkeen Gennadius vastaan­otti ehtoollisen Danielilta. Daniel eli pylvään päässä 33 vuotta. Koska hän jatkuvasti seisoi, hänen jalkansa peittyivät märkä­haavoista. Toisinaan Traakian tuulet veivät hänen niukat vaatteensakin mennessään.
Hänen luonaan kävivät sekä keisari Leo I että Zenon. Teologina hän vastusti monofysitismia.
Aloittaessaan elämänsä pylvään päässä hän rukoili seuraavasti:
""Annan Sinulle kunnian, Jeesus Kristus Jumalani, kaikista siunauksista, jotka olet minulle suonut, ja armosi vuoksi jonka olet minulle suonut aion omaksua tämän elämän­tavan. Mutta sinä tiedät, että noustessani tälle pylväälle turvaudun vain Sinuun ja että vain Sinulle ratkaisuni näyttää onnelliselta. Hyväksy sen vuoksi tarkoitus­peräni: vahvista minua niin, että saatan päätökseen tämän tuskallisen tien; anna minulle armoa, että voisin päättää sen pyhyydessä".
Vähän ennen kuolemaansa hän antoi oppilailleen seuraavan neuvon:
"Pitäkää kiinni nöyryydestä, noudattakaa tottelevaisuutta, osoittakaa vieraan­varaisuutta, noudattakaa paastoja ja valvokaa, ja ennen kaikkea osoittakaa lähimmäisen­rakkautta, mikä on ensimmäinen ja suurin käsky; pitääkää tiukasti kiinni kaikesta, mikä koskee hurskautta, välttäkää keretti­läisten ohdakkeita. Älkää koskaan erotko äiti­kirkostanne; jos teette kaiken tämän, van­hurs­kautenne on oleva täydellinen.""
Pyhän Danielin muistopäivä on 11. joulukuuta sekä katolisessa että ortodoksisessa kirkossa. Päivä on Suomessakin Danielin nimipäivä.
Bait (vuoden 2012 elokuva)

Bait on vuonna 2012 ilmestynyt australialais-singaporelainen trilleri/kauhuelokuva, jonka on ohjannut Kimble Rendall. Elokuva kertoo kahden valkohain hyökkäyksistä ihmisjoukon kimppuun tulvivassa supermarketissa.
Onni Tommila

Onni Tommila (s. 18. heinäkuuta 1999) on suomalainen näyttelijä, joka on näytellyt elokuvissa "Sisu" (2024), "Big Game" (2014), "Rare Exports" (2010) ja "Skavabölen pojat" (2009). Lisäksi hän oli Eetu-pojan äänenä lastenelokuvassa "Eetu ja Konna" (2011).
Onni Tommila on näyttelijä Jorma Tommilan ja kuvataideopettaja Ida Helander-Tommilan poika. Ohjaaja Jalmari Helander on hänen enonsa. Vaasassa varttunut Tommila kävi Vöyrinkaupungin koulua, jossa maaliskuussa 2015 järjestettiin erikoisnäytös Tommilan ja Samuel L. Jacksonin tähdittämästä ja enon Jalmari Helanderin ohjaamasta elokuvasta "Big Game". Tommila esiintyi elokuvakameran edessä ensi kerran jo kuukauden ikäisenä ja myöhemmin eräässä enonsa tekemässä mainoselokuvassa. Hän kävi vuosina 2021–2022 Ilmajoella Etelä-Pohjanmaan Opiston teatterilinjan ja näytteli pääosaa Seinäjoen kaupunginteatterille tehdyssä opiskelijaproduktiossa, Natalil Lintalan käsikirjoittamassa ja ohjaamassa näytelmässä "RoolitOn".
Musicland Studios

Musicland Studios oli Saksan Münchenissä sijainnut levytysstudio. Studion perusti Giorgio Moroder, ja se oli toiminnassa 1970-luvun alusta 1990-luvun alkuun.
Musiclandissä levytettyjä albumeja ovat esimerkiksi Led Zeppelinin "Presence" (1976), The Rolling Stonesin "It's Only Rock 'n' Roll" (1974), Deep Purplen "Stormbringer" (1974), Uriah Heepin "Wonderworld" (1974) ja Queenin A Kind of Magic (1986).
Devolved

Devolved on australialainen teknisen death metalin yhtye, joka perustettiin vuonna 1996 Gold Coastissa, Queenslandissa. Yhtyeen perusti rumpali John Sankey, joka aloitti kappaleiden kirjoittamisen paikallisen kitaristin Brett Noordinin kanssa. Yhtyeeseen liittyivät myöhemmin basisti-laulaja Joel Graham sekä soolokitaristi Mark Walpole.
Yhtye on toiminut Los Angelesista käsin vuonna 2005.
Liuskekäpinkäinen

Liuskekäpinkäinen ("Coracina schistacea") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Liuskekäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vanuatunharmaakäpinkäinen

Vanuatunharmaakäpinkäinen ("Coracina caledonica") eli aikaisemmalta nimeltään melanesiankäpinkäinen on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vanuatunharmaakäpinkäistä tavataan Uudessa-Kaledoniassa, Papua-Uudessa-Guineassa, Vanuatussa ja Salomonsaarilla. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Naukukäpinkäinen

Naukukäpinkäinen ("Coracina caeruleogrisea") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Naukukäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Celebesinkäpinkäinen

Celebesinkäpinkäinen ("Coracina temminckii") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinkäpinkäistä tavataan Indonesiassa Sulawesin saarella. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
IF Göta

IF Göta tai Karlstad-Göta on vuonna 1904 perustettu urheiluseura Karlstadista. IF Göta on yksi Ruotsin suurimmista yleisurheiluseuroista. Nykyisin seuran lajivalikoimaan kuuluu ainoastaan yleisurheilu. Aiemmin seuralla oli toimintaa myös jääpallossa ja jääkiekossa.
Jääpallo.
"Pääartikkeli: IF Göta Bandy"
IF Göta oli 1930-luvulla yksi Ruotsin parhaista jääpalloseuroista, se voitti vuosikymmenellä kolme kertaa maan jääpallomestaruuden.
Jääkiekko.
IF Göta on pelannut yhden kauden Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla, kaudella 1944-1945. Se hävisi kaikki kymmenen otteluaan.
Expedia

Expedia Group on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka omistaa kymmeniä matkailualan verkkopalveluita ja toimii yli 70 maassa. Sen omistuksiin kuuluvat muun muassa verkkomatkatoimisto ebookers sekä hakukonebrändit Expedia, Hotels.com, Hotwire, Trivago ja Egencia. Expedian osake noteerataan Nasdaq-pörssissä, ja se on osa Nasdaq-100-indeksiä.
Expedia.fi-sivusto aloitti toimintansa Suomessa vuonna 2014.
Historia.
Pieni Microsoftin osasto perusti vuonna 1996 Expedia.com-matkavaraussivuston, josta saattoi etsiä ja varata matkoja. Sittemmin Expedia Group on kasvanut globaaliksi verkkomatkatoimistoksi. Yrityksellä on runsaat 18 000 työntekijää yli 30 maassa. 
Vuonna 2015 Expedia fuusioitui kilpailijansa Orbitzin kanssa, jolloin Expedian omistukseen tuli muun muassa verkkomatkatoimisto ebookers.
Expedian merkittävä kilpailija on The Priceline Group, joka omistaa muun muassa hotellihakupalvelut Booking.com, Agoda ja priceline.com.
Sundanvuorikäpinkäinen

Sundanvuorikäpinkäinen ("Coracina larvata") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sundanvuorikäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Malesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Juovakäpinkäinen

Juovakäpinkäinen ("Coracina striata") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Juovakäpinkäistä tavataan Kaakkois-Aasiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Munasaarenkäpinkäinen

Munasaarenkäpinkäinen ("Coracina bicolor") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Munasaarenkäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Laji on vähenemässä suhteellisen nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Perniönseudun Lehti

Perniönseudun Lehti on Perniössä Salossa ilmestyvä tilattava paikallislehti, joka leviää eteläiseen Saloon. Lehti ilmestyy kerran viikossa torstaisin. Lehteä julkaisee Perniönseudun Lehti Oy ja lehden päätoimittaja on vuodesta 2019 lähtien Aku Poutanen. 
Lehti on perustettu nykyisellä nimellään vuonna 1944.
IF Göta Bandy

IF Göta Bandy oli karlstadilaisen urheiluseuran IF Götan jääpallojaosto. Vuodesta 1979 lähtien seura käytti nimeä IF Karlstad-Göta. Seura voitti kaikkiaan kolme Ruotsin jääpallomestaruutta; kaikki 1930-luvulla ja viimeisimmän niistä 1937.
Historia.
Seura osallistui jääpallon Ruotsin mestaruuskilpailuihin ensimmäistä kertaa 1920-luvun alkuvuosina, ja kun Ruotsin mestaruus ratkottiin ensimmäistä kertaa sarjamuotoisella kilpailulla vuonna 1931, IF Göta voitti 1.divisioonan etelälohkon ja selviytyi näin loppuotteluun. Loppuottelussa se kuitenkin hävisi Tukholman AIK:lle. Seuraavana kautena 1932 IF Göta selviytyi taas loppuotteluun, missä se saavutti mestaruuden voittamalla Västerås SK:n maalein 3-2. IF Göta saavutti 1930-luvulla yhteensä kolme Ruotsin mestaruutta, kausina 1932, 1935 ja 1937. Kaksi kertaa se oli hopealla, vuosina 1931 ja 1933. Tähän aikaan sen kova värmlantilaiskilpailija oli naapurikunnan Slottsbrons IF, jonka kanssa tyypillisesti tapaninpäivänä oli tiukka pääsarjan paikallispeli.
1930-luvun menestyksen jälkeen seura ei enää saavuttanut Ruotsin mestaruutta. Kahdesti se eteni vielä loppuotteluun asti, vuosina 1952 ja 1967. 1970- ja 1980-luvuilla seura jäi Karlstadin toisen jääpalloseuran IF Bolticin varjoon, joka huolehti kaupungin jääpallomenestyksestä. Viimeistä kertaa Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla IF Karlstad-Göta pelasi kaudella 1990–1991, jolloin se jäi pääsarja-Allsvenskanin viimeiseksi ja putosi sarjasta.
Vuonna 2000 seura yhdistyi Bolticin kanssa, ja kaupunkiin perustettiin uusi seura BS BolticGöta. Yhdistymisen syyt olivat taloudelliset ja pelilliset. BS BolticGöta peri Bolticin paikan korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa kaudella 2000–2001.
Seuraavina kausina 2002–2004 BolticGöta oli kolmena peräkkäisenä kautena puolivälierissä, eikä se seuran alkuvuosien jälkeen kyennyt parantamaan sijoitustaan. Vuodesta 2008 fuusioseura palasi käyttämään nimeä IF Boltic. Uusi IF Boltic nousi kaudeksi 2013–2014 toiseksi korkeimmalle tasolle eli uuteen Allsvenskaniin, jossa se on ollut vahvaa keskikastia koko 2010-luvun.
Saavutukset.
Saavutuksia Ruotsin pääsarjassa
Silkkivyökääpä

Silkkivyökääpä ("Trametes versicolor") on vyökääpien sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään ruokasieni. Silkkivyökääpä on valkolahottaja, sillä se pystyy hajottamaan ligniiniä sekä tuottamaan entsyymejä, jotka hajottavat myös muita vaikeasti hajoavia yhdisteitä, kuten pentakloorifenolia. Tämän vuoksi silkkivyökääpää voidaan käyttää puhdistettaessa esimerkiksi puunkäsittelyaineista saastuneita saha-alueita. Silkkivyökääpä hajottaa pentakloorifenolia tehokkaasti eikä se tuota myrkyllisiä kloorianisoleja, joita jotkut valkolahosienet saattavat muodostaa kloorifenoleista.
Ulkonäkö.
Itiöemä on ohut, reunoiltaan valkoinen ja muuten harmaavyöhykkeinen. Se on silkkimäisen kiiltävä.
Elinympäristö.
Silkkivyökääpää esiintyy rantalepikoissa ja lehdoissa.
Vickers Wellesley

Vickers Wellesley "(Model 281 - 292)" on brittiläinen kevyt pommituskone. Se oli rakenteeltaan vapaasti kantava, eli tueton alatasoinen yksimoottorikone. Voimanlähteenä toimi Bristol Pegasus XX-tähtimoottori, jonka teho oli 835 hv (623 kW). Miehistön määrä oli 2-3.
Konetyypin suunnittelu aloitettiin vuonna 1933, yksityisen rahoituksen turvin ja Sir Barnes Wallisin johdolla. Koneen muotoilu pyrki noudattamaan geodeettisiä linjoja, ulkomitat ovat: korkeus 4,67 metriä, pituus 11,66 metriä ja siipien kärkiväli 22,73 metriä. Sen vapaasti kantavat siivet olivat pitkät ja kapeat, lähes purjekoneen tyyppiset. Ensilento tapahtui kesäkuussa 1935. Prototyypin osoituttua olevan onnistuneen, tilasi Englannin Puolustusministeriö 96 kappaletta tämän tyypin pommikoneita. Vickers Wellesleyn tuotantoaika sijoittui vuosille 1936 toukokuuhun 1938, jolloin sitä tuotettiin 177 koneyksilön verran. Palveluskäyttö laivueissa aloitettiin huhtikuussa 1937, vielä tuolloin keskiraskaana konetyyppinä. Vickers Wellesleyn tyhjäpaino oli 3 066 kg sekä enimmäinen lentoonlähtöpaino (MTOW) 5 670 kg.
Wellesleyn operatiivinen käyttö painottui Afrikan alueille. Siellä sitä käytettiin kuitenkin Toisessa maailmansodassa. Koneen aseistus kattaa 2x 0.303 kal. kk:t (7,7 mm) sekä max. 907 kg (2 000 paunaa/lbs.) pommikuorman. Pommit kuljetettiin siipien alla sijainneissa, kahdessa erillisessä pommisäiliössä. Konekivääreistä toinen sijaitsi vasemmassa siivessä, ja toinen takaohjaamossa. Koneen huippunopeus oli 367 km/h ja enin lentomatka 4 635 km, kun pommikuorman suuruus oli 481 kg. Lakikorkeus oli 7 770 m.
Kolmisäätyoppi

Kolmisäätyoppi on kristilliseen perinteeseen sääty-yhteiskunnassa kuulunut katsomusjärjestelmä. Se sisälsi ohjeen perheenjäsenten ja yhteiskunnan eri ryhmien velvollisuuksista toisiaan kohtaan. Oppia levitettiin kirkollisessa kansanopetuksessa erityisesti 1600-luvulta alkaen.
Martti Lutherin kristinopin oppikirjassa Vähässä katekismuksessa oli liitteenä Huoneentaulu, joka sisälsi kolmisäätyopin havainnollisessa muodossa sitä tukevine raamatunlauseineen. Opin juuret olivat keskiaikaisessa perinteessä. Kaikilla ihmisillä oli sen mukaan yhteiskunnassa oma paikkansa ja vastuunsa. Nämä säädyt olivat:
Kolmisäätyoppi vaikutti ihmisten ajatteluun ja toimintaan arkielämässä, hengellisissä asioissa ja hallintoasioissa. Se korosti, että jokaisen on elettävä oman säätynsä ja asemansa mukaisesti ja kuuliaisena ylemmilleen. Se sisälsi myös velvollisuuksia alempia kohtaan. Esimerkiksi perheenisän on opetettava väkeään siunaamaan itsensä aamuin illoin ja lausumaan ruokasiunaukset ja kiitokset.
Otteita Huoneentaulusta: 
Kolmisäätyoppi kuvasi sääty-yhteiskuntaa, jonka vähittäinen hajoaminen mursi opinkin perustaa. 1880-luvun lopun kaukokirjallisuudessa esimerkiksi Juhani Ahon kuvaukset pappiloiden elämän kaksinaismoralismista ja Minna Canthin vaatimukset naisten aseman parantamisesta muuttivat ihmisten ajattelutapaa, vaikka niidenkin pohja oli kristillissiveellinen.
Nukkavyökääpä

Nukkavyökääpä ("Trametes pubescens") on vyökääpien sukuun kuuluva laji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään ruokasieni.
Ulkonäkö.
Nukkavyökäävän pinta on nukkainen. Se muistuttaa karvavyökääpää, mutta sen karvat ovat lyhyempiä ja sen pillikerros pysyy valkoisena vanhanakin.
Elinympäristö.
Nukkavyökääpää esiintyy koivumetsissä ja lepikoissa.
UCD

UCD voi viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Dan

Dan on alkuperältään heprealainen miehen etunimi. Nimi käsitetään usein lyhentymäksi Danielista, mutta se esiintyi jo Raamatun aikaan myös itsenäisenä nimenä. Raamatussa Dan (vuoden 1933 raamatun­suomennoksessa "Daan") oli yksi patriarkka Jaakobin pojista. sekä myös hänestä polveutuvaksi katsottu Israelin heimo. Nimi merkitsee: "Hän on tuominnut."
Suomessa nimi Dan on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 2 004 miehelle ja noin 90 naiselle.
 Danin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 11. joulukuuta, joka on myös Danielin nimipäivä.
Origin (albumi)

Origin on samannimisen death metal -yhtyeen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Relapse Records.
Ye Qiaobo

Ye Qiaobo (, s. 3. elokuuta 1964 Changchun) on kiinalainen entinen pikaluistelija, olympiamitalisti ja sprinttimaailmanmestari.
Ye saavutti Albertvillen olympialaisissa 1992 hopeaa 500 metrillä ajalla 40,51 ja 1 000 metrillä ajalla 1.21,92. Lillehammerin olympialaisissa 1994 hän sai 1 000 metrillä pronssia ajalla 1.20,22 ja sijoittui 500 metrillä 13:nneksi. 
Ye voitti sprinttimaailmanmestaruuden Oslossa 1992 pistein 167,260 ja Ikahossa 1993 pistein 165,925 . Lisäksi hän sai hopeaa Inzellissä 1991 ja sijoittui viidenneksi Calgaryssa 1994. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän oli parhaimmillaan kahdestoista 1993.
Ye voitti maailmancupissa 500 metrin kokonaiskilpailun kaudella 1992–1993 ja sijoittui toiseksi 1991–1992. 1 000 metrin cupissa hän oli toinen kaudella 1991–1992 ja kolmas 1992–1993. Hän voitti kaikkiaan 13 maailmancupin osakilpailua, sijoittui yhdeksän kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi.
Franziska Schenk

 
Franziska Michaela Schenk (s. 13. maaliskuuta 1974 Erfurt, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija, olympiamitalisti ja sprinttiluistelun maailmanmestari. Hän edusti seuratasolla ESC Erfurtia.
Schenk saavutti Lillehammerin olympialaisissa 1994 pronssia 500 metrillä ajalla 39,70 ja sijoittui 1 000 metrillä neljänneksi. Naganon olympialaisissa 1998 hän oli 500 metrillä neljäs ja keskeytti 1 000 metrillä.
Schenk voitti sprinttimaailmanmestaruuden Hamarissa 1997 oltuaan nopein jokaisella matkalla. Hän sai sprintti-MM-kilpailuissa lisäksi pronssia 1995 ja 1996 sekä sijoittui neljänneksi 1998.
Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Schenk sai pronssia 500 ja 1 000 metrillä 1997 sekä 1 000 metrillä 1998. Hän oli lisäksi 500 metrillä neljäs 1996 ja seitsemäs 1998. 
Hän voitti junioreiden yleisluistelun maailmanmestaruuden 1993.
Schenk voitti 1 000 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1996–1997 ja sijoittui toiseksi 1997–1998. 500 metrin cupissa hän oli toinen kaudella 1996–1997. Hän voitti kaikkiaan 11 maailmancupin osakilpailua, sijoittui 13 kertaa toiseksi ja 12 kertaa kolmanneksi.
Opiskeltuaan saksan kieltä, elokuva- ja mediatiedettä ja tiedotusoppia Schenk aloitti moderaattorin työn ARD-kanavalla. Hän on kommentoinut pikaluistelua ARD- ja MDR-kanavilla vuodesta 1998 lähtien.
Heather Richardson-Bergsma

Heather Richardson-Bergsma (s. 20. maaliskuuta 1989 High Point, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen pikaluistelija, sprinttiluistelun ja 500 metrin maailmanmestari. Hän on pituudeltaan 178 cm.
Richardson voitti sprinttimaailmanmestaruuden Salt Lake Cityssä 2013 pistein 148,015. Hän sai MM-hopeaa Astanassa 2015, Soulissa 2016 ja Calgaryssa 2017 sekä pronssia Naganossa 2014 ja on sijoittunut sprintti-MM-kilpailuissa lisäksi neljänneksi 2011 ja kuudenneksi 2012. Yleisluistelun MM-kilpailuissa hän oli neljäs 2015.
Richardson voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Heerenveenissä 2015 kahden luistelun yhteisajalla 75,333. Gangneungissa 2017 hän voitti kultaa 1 000 metrillä ajalla 1.13,94 ja 1 500 metrillä ajalla 1.54,08. Hän on saanut matkakohtaisissa MM-kilpailuissa myös 1 000 metrillä hopeaa Heerenveenissä 2015 ja Kolomnassa 2016 sekä pronssia Inzellissä 2011. 1 500 metrillä hän sai hopeaa 2016 ja pronssia 2015 sekä yhteislähdössä pronssia 2017. Hän on sijoittunut lisäksi neljänneksi 500 ja 1 000 metrillä 2012, viidenneksi 500 metrillä 2016, kuudenneksi 500 metrillä 2011 ja 1 000 metrillä 2013 sekä kahdeksanneksi 500 metrillä 2013 ja 2017.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Richardson oli 500 metrillä kuudes ja 1 000 metrillä yhdeksäs. Sotšissa 2014 hän sijoittui 1 000 ja 1 500 metrillä seitsemänneksi ja 500 metrillä kahdeksanneksi. Pyeongchangissa 2018 hän saavutti pronssia joukkuetakaa-ajossa sekä sijoittui kahdeksanneksi 1 000 ja 1 500 metrillä-
Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2013–2014, 2014–2015 ja 2016–2017 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016. 500 metrin lajicupin hän voitti kaudella 2015–2016, oli toinen kaudella 2013–2014 ja kolmas 2014–2015. 1 000 metrin lajicupin hän voitti kausilla 2010–2011, 2012–2013, 2013–2014 ja 2016–2017 sekä sijoittui toiseksi kausilla 2011–2012 ja 2015–2016. 1 500 metrin cupin hän voitti 2016–2017 sekä sijoittui toiseksi 2014–2015 ja 2015–2016. Hän on voittanut 34 maailmancupin osakilpailua, sijoittunut 30 kertaa toiseksi ja 21 kertaa kolmanneksi (kauden 2017–2018 loppuun mennessä).
Richardson luisteli sprinttiottelun maailmanennätyksen 147,735 pistettä Calgaryssa 19.–20. tammikuuta 2013 ja 500 metrin kahden lähdön yhteisaikojen maailmanennätyksen 74,190 Salt Lake Cityssä 28. joulukuuta 2013. Hän teki 1 000 metrin maailmanennätyksen 1.12,51 Calgaryssa 14. marraskuuta 2015 sekä 1 500 metrin ME:n 1.50,85 Salt Lake Cityssä 21. marraskuuta 2015.
Richardson on naimisissa pikaluistelija Jorrit Bergsman kanssa.
Deniz Aytekin

Deniz Aytekin (s. 21. heinäkuuta 1978 Nürnberg, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2011 alkaen.
Ura.
Aytekin tuomaroi ensimmäisen ottelunsa Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa 27. syyskuuta 2008, joka pelattiin Hertha Berlinin ja FC Energie Cottbusin välillä.
1. huhtikuuta 2011 Aytekin oli tuomitsemassa pääsarjaottelua FC St. Paulin ja FC Schalke 04:n välillä, kunnes hänen avustava linjatuomarinsa Thorsten Schiffner tuomitsi kotijoukkue St. Paulin hyökkäyksen paitsioksi 89. peliminuutilla. Tästä tuohtuneena yksi kotijoukkueen kannattajista heitti Schiffneriä muovisella oluttuopilla. Tämän jälkeen Aytekin tuomitsi ottelun päättyneeksi hylkäyksellä vierasjoukkue Schalken voittoon numeroin 2–0. Lisäksi St. Pauli joutui rangaistuksena pelaamaan seuraavan kotiottelunsa tyhjille katsomoille.
Jodietaani

Jodietaani eli etyylijodidi (C2H5I) on etaanin jodattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Jodietaani on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste hajoaa herkästi valon vaikutuksesta, minkä vuoksi se säilytetään tummissa pulloissa. Yhdiste liukenee veteen vain vähäisessä määrin, mutta orgaaniset liuottimet, kuten etanoli ja dietyylieetteri liuottavat sen täysin.
Jodietaania valmistetaan etanolin ja jodin välisellä reaktiolla punaisen fosforin läsnä ollessa.
Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä etyloimisreagenssina eli etyyliryhmien liittämiseen molekyyliin. Muita käyttökohteita ovat muun muassa mineraalien tiheyden määritys ja aikaisemmin lääketieteessä ihon sienitautien hoitamiseen.
Good Feeling

Good Feeling on amerikkalaisräppäri Flo Ridan kappale hänen neljänneltä, Wild Ones -studioalbumiltaan. Se julkaistiin Yhdysvalloissa albumin ensimmäisenä singlenä 29. elokuuta 2011. Kappaleen ovat sanoittaneet Flo Rida, Dr. Luke, Cirkut, Breyan Isaac, Arash Pournouri, Avicii, Etta James, Leroy Kirkland, ja Pearl Woods. Sen tuottivat Dr. Luke ja Cirkut. Kappale sisältää vokaaliosuuksien osalta samanlaisuuksia Etta Jamesin vuonna 1962 julkaistun "Something's Got a Hold on Me" -singlen kanssa. "Good Feeling" on toinen Flo Ridan singleistä, jota Dr. Luke on ollut tekemässä, ensimmäisen ollessa "Right Round" vuodelta 2009. "Good Feeling" sijoittui Billboard Hot 100 -listalla 3. sijalle, ollen Flo Ridan kuudes 10 parhaan joukkoon päässyt sekä neljäs viiden parhaan joukkoon päässyt single. Kappaleesta tuli top 10 -hitti 16 valtiossa.
Emīls Dārziņš

Emīls Dārziņš (3. marraskuuta 1875 – 30. elokuuta 1910) oli latvialainen säveltäjä ja musiikkikriitikko. Hän syntyi opettaja Andžs Dārziņšin pojaksi Jaunpiebalgassa. Hän opiskeli itsenäisesti ja lisäksi Louis Homiliuksen urkuluokalla Pietarin konservatoriossa. Hän joutui kuitenkin lähtemään opinahjostaan taloudellisista syistä toukokuussa 1901. Loppuelämänsä hän vietti Riiassa.
Dārziņš kirjoitti myös filosofisia esseitä, toimi kustantajana ja antoi yksityistä musiikkiopetusta. Hänelle jäi vähäisesti aikaa sävellystyölleen. Hänen tuotantonsa koostuu 17 a cappella -kuoroteoksesta, 19 soololaulusta, sinfonisesta miniatyyristä (Melankoliavalssi) ja keskeneräisestä oopperasta. Säveltäjä kuoli liikenneonnettomuudessa.
Anna opettajana

Anna opettajana ("Anne of Windy Poplars") on L. M. Montgomeryn Anna-sarjaan kuuluva kirja. Se on sarjan neljäs osa. Kirja julkaistiin vuonna 1936. Montgomery kirjoitti sen kuitenkin jälkikäteen, samoin kuin teoksen "Annan perhe", siinä vaiheessa kun sarjan muut osat olivat jo valmiit. Anna opettajana täyttää "Annan unelmavuodet" ja "Anna omassa kodissaan" -teosten väliin jääneen ajallisen aukon. Kirjan suomensi Paula Herranen vuonna 2002. Sen kustansi WSOY.
Juoni.
"Anna opettajana" kertoo Annan vuosista Summersiden koulun rehtorina. Se käsittää noin kolmivuotisen ajanjakson Annan elämästä kihlautumisesta Gilbert Blythen kanssa aivan häitä edeltävään aikaan. Tämän ajanjakson hän asuu Poppelipuisto -nimisessä talossa, jota emännöivät leskeksi jääneet Kate- ja Chatty-tädit sekä taloudenhoitajatar Rebecca Dew. Anna vierailee kotonaan Vihervaarassa vain lomillaan. 
Kirja eroaa kerronnallisesti muista Anna-kirjoista siinä suhteessa, että merkittävä osa "Anna opettajana" -teoksesta koostuu Annan Gilbertille lähettämistä kirjeistä. Välissä on kuitenkin tavallisia kaikkitietävän kertojan kertomia jaksoja.
Summersiden koulun rehtorina Anna kohtaa monenlaisia haasteita. Ensinnäkin hänen on voitettava oppilaat puolelleen, sillä hänen oppilaistaan suuri osa kuuluu paikkakunnan merkittävimpään ja vaikutusvaltaisimpaan sukuun Pringleihin. Heidän johtohahmonsa koulussa Jen Pringle on päättänyt kääntää kaikki oppilaat Annaa vastaan. Annan opettajakollega, ilkeä ja pisteliäs vanhapiika Katherine Brook myös inhoaa Annaa, mutta ajan mittaan Anna onnistuu valloittamaan myös Katherinen sydämen puolelleen ja heistä tulee hyviä ystäviä, millä on suotuisia vaikutuksia myös Katherinen elämään. 
Lisäksi Anna saa hyvän ystävän Poppelipuiston naapurissa asuvasta nuoresta, yksinäisestä ja äidittömästä lapsesta Elizabeth Graysonista. Kirja päättyy siihen, kun Anna lopettaa toimensa koulun rehtorina ja matkustaa Vihervaaraan Avonleaan valmistelemaan häitään Gilbertin kanssa.
Käsipallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2013

Vuoden 2013 naisten käsipallon maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Serbiassa 6.–22. joulukuuta. Kisakaupunkeina toimivat Belgrad, Zrenjanin, Niš ja Novi Sad. Kisoihin osallistui 24 maata. Mestaruuden voitti Brasilia, josta näin tuli ensimmäinen amerikkalainen käsipallon maailmanmestari molemmat sukupuolet mukaan lukien. Hopeaa saavutti Serbia ja pronssille sijoittui Tanska. Loppuottelussa oli paikalla 19 467 katsojaa.
Lohkojako.
Lohko A
Lohko B
Lohko C
Lohko D
Keltasilmäkäpinkäinen

Keltasilmäkäpinkäinen ("Coracina lineata") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltasilmäkäpinkäistä tavataan Australiassa, Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rusokainalokäpinkäinen

Rusokainalokäpinkäinen ("Coracina boyeri") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rusokainalokäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen alankoalueilla. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkoperäkäpinkäinen

Valkoperäkäpinkäinen ("Coracina leucopygia") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkoperäkäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Lajin on raportoitu olevan yleinen Sulawesin saarella. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Papuankäpinkäinen

Papuankäpinkäinen ("Coracina papuensis") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Papuankäpinkäistä tavataan Australiassa, Indonesiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Salomonsaarilla. Lajin kannankehitys runsastuva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Callisto (Xena)

Callisto on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa TV-sarjassa "Xena: Soturiprinsessa". Callistoa näyttelee Hudson Leick. Hahmo esiintyy myös muutamassa "Hercules: the Legendary Journeys" -sarjan jaksossa. Hän syntyy kuolevaisena ja Xena tuhoaa hänen kylänsä täysin josta syystä hän hakee kyltymättömästi kostoa Xenalle. Hän kokee lopulta pelastumiskokemuksen Xenan käsissä ja uudelleen syntyy Xenan tyttärenä Evenä.
Aleksandr Loginov

Aleksandr Viktorovitš Loginov (; s. 31. tammikuuta 1992 Saratov) on venäläinen ampumahiihtäjä. Hän aloitti ampumahiihtouransa vuonna 2005. Hänen pituutensa on 177 senttiä ja painonsa 68 kiloa.
Arvokilpailut.
Loginov saavutti Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 pronssia sekaviestissä. Junioreiden MM-kilpailuissa hän on saavuttanut neljä maailmanmestaruutta ja lisäksi seitsemän pronssimitalia. 
Loginov saavutti EM-kilpailuissa 2017 kultaa normaalimatkalla, takaa-ajossa ja sekaviestissä sekä hopeaa pikakilpailuissa. EM-kilpailuissa 2018 hän sai kultaa takaa-ajossa sekä hopeaa pikakilpailussa ja sekaviestissä. EM-kilpailujen juniorisarjassa hän voitti viisi kultaa ja kaksi hopeaa.
Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti pikakilpailussa hopeaa ja viestissä pronssia. Yhteislähdössä hän sijoittui neljänneksi, takaa-ajossa ja normaalimatkalla 14:nneksi. Vuoden 2020 MM-kilpailuissa Anterselvassa hän voitti pikakilpailun maailmanmestaruuden ja sai takaa-ajossa pronssia. Sekaviestissä hän sijoittui kuudenneksi ja normaalimatkalla 15:nneksi. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti viestissä pronssia ja oli yhteislähdössä yhdeksäs.
Pekingin talviolympialaisissa 2022 Loginov saavutti pronssia miesten viestissä ja sekaviestissä. Normaalimatkalla hän oli kymmenes ja yhteislähdössä viidestoista.
Maailmancup.
Ensimmäisellä kaudellaan 2012–2012 maailmancupissa Loginov sijoittui parhaimmillaan Holmenkollenin takaa-ajokilpailussa kolmanneksi ja oli cupin kokonaistilanteen 46:s. Kaudella 2013–2014 hän sijoittui toiseksi Kontiolahden pikakilpailussa ja Holmenkollenin takaa-ajossa, mutta menetti myöhemmin molemmat sijoituksensa dopingkäryn takia. 
Loginov antoi positiivisen dopingnäytteen marraskuussa 2013. Tuolloin otetusta dopingnäytteestä löytyi merkkejä dopingin käytöstä, kun näyte tutkittiin uusilla testimenetelmillä vuotta myöhemmin. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon 25.11.2014 alkaen ja kaikki hänen tuloksensa 26.11.2013 lähtien hylättiin. 
Kaudella 2018–2019 Loginov sijoittui Pokljukan pikakilpailussa ja takaa-ajossa kolmanneksi sekä Nové Měston pikakilpailussa ja takaa-ajossa toiseksi. Hän voitti Oberhofin pikakilpailun. Canmoren normaalimatkalla hän oli kolmas. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa ja pikakilpailun cupissa toiseksi, takaa-ajocupissa kolmanneksi ja normaalimatkan cupissa viidenneksi. Kaudella 2019–2020 hän sijoittui Hochfilzenin pikakilpailussa kolmanneksi ja takaa-ajossa toiseksi. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs ja takaa-ajocupissa viides. Tammikuussa 2021 hän voitti Anterselvan normaalimatkan kilpailun. Normaalimatkan cupissa hän sijoittui kolmanneksi. Kaudella 2021–2022 Loginov voitti Oberhofin pikakilpailun. Ruhpoldingin takaa-ajossa hän sijoittui toiseksi.
Huppukäpinkäinen

Huppukäpinkäinen ("Coracina longicauda") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Huppukäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Golden Globe 2014

Golden Globe 2014&lt;br&gt;
12. tammikuuta 2014
Paras draamaelokuva: &lt;br&gt;
12 Years a Slave
Paras musikaali- tai komediaelokuva: &lt;br&gt;
American Hustle
Paras draamasarja: &lt;br&gt;
Breaking Bad
Paras musikaali- tai komediasarja: &lt;br&gt;
Brooklyn 99
Minisarja tai televisioelokuva: &lt;br&gt;
My Life with Liberace
Golden Globe 2014 oli järjestyksessään 71. Golden Globe -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2013 elokuville ja televisiosarjoille. Gaala järjestettiin 12. tammikuuta 2014 Beverly Hilton -hotellissa Beverly Hillsin kaupungissa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Gaalan juonsivat toista kertaa Tina Fey ja Amy Poehler. Ehdokkuudet julkistettiin 12. joulukuuta 2013.
Voittajat ja ehdokkaat.
Elokuvat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Halmaherankäpinkäinen

Halmaherankäpinkäinen ("Edolisoma parvulum") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Halmaherankäpinkäistä tavataan Indonesiassa Halmaheran saarella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Celebesinvuorikäpinkäinen

Celebesinvuorikäpinkäinen ("Celebesica abbotti") on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinvuorikäpinkäistä tavataan Indonesiassa Sulawesin saarella. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi
Kantonapanahikas

Kantonapanahikas ("Xeromphalina campanella", aikaisemmin "kannon napanahikas") on sienilaji. Se ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään kitkeryydestään johtuen hyvä ruokasieni. Lajin itiöemät kasvavat suurissa ryhmissä, ja se tekee itiöemiä jo keväällä. Kantonapanahikas kuuluu eri sukuun kuin männynkäpynahikas ja kuusenkäpynahikas.
Ulkonäkö.
Kantonapanapikan lakki on kupera ja sen keskellä on painauma. Lakki on leveydeltään 0,5–2 senttimetriä. Väriltään se on enimmäkseen ruosteenruskea. Lakin reunat ovat keskustaa vaaleampia ja säteittäisesti poimuttuneita. Sienen heltat ovat harvat ja lakin väriset. Itiöpöly on valkoista ja malto on sitkeää. Ohut jalka on tummanruskea ja 2–5 senttimetriä pitkä. Alaosasta se on mustanruskea.
Kasvupaikka ja -aika.
Kantonapanahikas kasvaa kangas- ja sekametsien pitkälle lahonneilla kannoilla kymmenien itiöemien ryhminä. Se on yleinen koko Suomessa. Kasvuaika on huhtikuusta marraskuuhun.
Jekaterina Glazyrina

Jekaterina Ivanovna Glazyrina (; s. 22. huhtikuuta 1987) on venäläinen ampumahiihtäjä Hän aloitti kilpailemisen ampumahiihdon maailmancupissa kaudella 2010–2011. Hän on sijoittunut maailmancupin osakilpailussa kolmanneksi Östersundin normaalimatkan kilpailussa kaudella 2012–2013 ja toiseksi Hochfilzenin takaa-ajokilpailussa kaudella 2014–2015. Maailmancupin kokonaistilanteessa Glazyrina on ollut parhaimmillaan 22. kaudella 2012–2013. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Glazyrina oli pikakilpailun viides ja normaalimatkan seitsemäs. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui yhteislähdössä 13:nneksi.
Glazyrina määrättiin dopingrikkeen vuoksi kahden vuoden kilpailukieltoon 24. huhtikuuta 2018. Hän oli väliaikaisessa kilpailukiellossa 10. helmikuuta 2017 lähtien, joka lasketaan annetun kilpailukiellon alkamispäiväksi. Lisäksi kaikki hänen kilpailutuloksensa ennen kilpailukieltoa mitätöitiin 19. joulukuuta 2013 alkaen.
Kuusenkäpynahikas

Kuusenkäpynahikas ("Strobilurus esculentus") on Stobilurus-sukuun kuuluva laji. Se on hyvä ruokasieni.
Ulkonäkö.
Kuusenkäpynahikas muistuttaa männynkäpynahikasta, josta sitä ei voi erottaa ulkonäön perusteella ilman mikroskooppia.
Elinympäristö.
Kuusenkäpynahikas kasvaa kuusen käpyjen päällä. Sitä tavataan kuusimetsissä.
Perusmuotoistaminen

Perusmuotoistamisella (lemmatization), synonyymejä lemmaus ja lemmatisointi, tarkoitetaan tiedonhaussa hakutermin muuttamista sen perusmuotoon. Tiedonhakuprosessissa haun kohteelle ja hakijan kyselylle tehdään kielellinen normalisointi.
Kielitieteellinen perusmuotoistaminen.
Kielitieteessä perusmuotoistaminen on osa leksikaalista morfologiaa. Sanan taivutusmuoto koostuu vartalosta ja taivutustunnuksesta. Vartalo on siis se osa sananmuotoa, joka jää jäljelle kun taivutustunnukset erotetaan. Vartalo voi olla kaikissa sanan taivutusmuodoissa sama, tai sitten se vaihtelee. Esimerkiksi: puhu-a : puhu-n : puhu-taan : puhu-nut ja keppi : kepi-n : keppe-jä. 
Perusmuotoistaminen ja stemmaus.
Perusmuotoistaminen on läheistä sukua stemmaukselle. Perusmuotoistamisessa indeksiin tallennetaan sanan perusmuoto, kun taas stemmauksessa indeksiin tallennetaan sanan vartalo. Toisin kuin perusmuoto-ohjelmat, stemmerit eivät ymmärrä sanojen kontekstia ja osa sanoista joilla on useita merkityksiä eri asiayhteyksissä jää löytämättä.
Perusmuotoistamisen ja erilaisten perusmuoto-ohjelmien toimintaperiaatteena on palauttaa sanat niiden perusmuotoon ja tunnistaa yhdyssanoista osasanat. Ne pohjautuvat morfologisiin sääntöihin sekä laajaan perusmuodot sisältävään sanakirjaan.
Perusmuotoistamista pidetään stemmausta tarkempana ja perusteellisempana tapana käsitellä tekstiä tiedonhakua varten. Vertailtaessa perusmuotoistamista ja stemmausta, eroja niiden välillä on kuitenkin lähes mahdotonta havaita. 
Perusmuotoistamisen etuja ja ongelmia.
Perusmuotoistamisen etuna on se, että sen avulla indeksiin saadaan luotua sanakirjamuoto. Perusmuotoistamista pidetään parhaana vaihtoehtona luonnollisen kielen käsittelyyn laajan morfologian omaavissa kielissä, kuten suomen kielessä.
Perusmuotoistamisen huonona puolena on hakujen tarkkuutta heikentävä ylitulkinta. Ylitulkintaa tapahtuu, koska perusmuotoistamismenetelmät löytävät kaikki mahdolliset tulkintavaihtoehdot, esimerkiksi Kokkola-sanan taivutusmuoto kokkolasta on tulkittu kokko- ja lasta-sanojen perusmuodoista koostuvaksi yhdyssanaksi. Ongelmia aiheuttavat myös sanakirjasta puuttuvat sanat, kuten ulkomaalaiset erisnimet.