TIFF

TIFF ( ja "Tag Image File Format") on kuvien tallennukseen käytetty tiedostomuoto. Sen on kehittänyt Aldus, ja nykyään sitä hallinnoi Adobe Systems. Formaatti on laajasti tuettu kuvankäsittely-, taitto- ja tekstinkäsittelyohjelmissa. Sen rakenne ei ole juurikaan muuttunut vuonna 1992 julkaistun TIFF 6.0 -standardin jälkeen.
TIFF 6.0 -standardin pohjalta on kehitetty muita muotoja kuten TIFF/IT ja TIFF/EP.
Historia.
TIFF kehitettiin 1980-luvun puolivälissä erimerkkisten työpöytäskannereiden yhteiseksi tiedostomuodoksi. Koska senaikaiset kuvanlukijat tuottivat mustavalkokuvia, myös TIFF tuki aluksi vain kahta arvoa pikseliä kohden. Tietokoneiden ja kuvanlukijoiden kehityksen myötä siihen sisällytettiin sittemmin harmaasävyt ja lopulta värit. Tulostin- ja kuvanlukijavalmistajien lisäksi Aldus teki formaatin lanseerauksessa yhteistyötä myös Microsoftin kanssa, joka ei kuitenkaan osallistunut tekniseen kehitystyöhön.
Versiossa 5.0 lokakuussa 1988 standardiin lisättiin häviötön LZW-pakkaus.
Versio 6.0 jätti pois aiemmin käytetyt "Tagged Image File Format" - ja "Tag Image File Format" -määreet, ja tiedostomuodon nimi on nykyään pelkkä TIFF.
Vaihtoehtona TIFF-muodolle Industrial Light &amp; Magic on kehittänyt OpenEXR-muodon HDR-kuville.
Rakenne.
TIFF on monipuolinen tiedostomuoto, jota käyttävät tiedostot voivat sisältää monentyyppistä otsaketiedoin järjestettyä tietoa. Yksi TIFF-tiedosto voi esimerkiksi sisältää useita JPEG- ja RLE-pakattuja kuvia ja vektorimuotoista tietoa niiden rajauksesta. Standardi tukee myös häviötöntä LZW-pakkausta ja kuvatasoja.
Tiedoston kaksi ensimmäistä tavua kertovat aina käytössä olevan tavujärjestyksen: codice_1 (heksanumero 49) on little endian ja codice_2 (4D) big endian. TIFF 6.0 edellyttää lukijaohjelmilta tukea molemmille. Seuraavat kaksi tavua esittävät luvun 42, joka on valittu sen ”syvän filosofisen merkityksen” vuoksi.
Standardin avoimuus on aiheuttanut alkuaikoina yhteensopivuusongelmia. Vapaa tunnisteiden ja määreiden käyttö johti ohjelmat käsittelemään tiedostoja eri tavoilla. Tämän takia tyypillisestä TIFF-toteutuksesta tuli varsin riisuttu, ja nykyäänkin lähes kaikki TIFF-kuvat ovat pakkaamattomia 32-bittisiä CMYK- tai 24-bittisiä RGB-kuvia. Graafisen alan ammattilaisten kesken tiedostomuodolle syntyi leikkimielinen nimitys ”"TIFF: Thousands of Incompatible File Formats"”, . Päällekkäisyyksien välttämiseksi sovelluskehittäjät voivat nykyään varata Adobelta yksityisiä tunnisteita.
Käyttö.
TIFF:n etuna on kyky tallentaa useita kuvia samaan tiedostoon. Tämä helpottaa esimerkiksi kuvasarjojen ja monisivuisten asiakirjojen käsittelyä. Tiedostomuoto onkin ollut laajasti käytössä erityisesti asiakirjojen jäljennyksessä ja arkistoinnissa, esimerkiksi faksipalvelimissa. TIFF-tiedostoja voidaan lisäksi käyttää häviöttömästi, jolloin niiden uudelleentallentaminen muokkaamisen jälkeen ei aiheuta kuvatiedon katoamista toisin kuin JPEG:n kaltaisissa pakkausmenetelmissä.
Versio 6.0:ssa on codice_3-tunniste eri datamuodoille.
TIFF tukee 8- ja 16-bittistä värisyvyyttä kanavaa kohden. Kuvat voivat olla pakkaamattomia tai pakattuna häviöttömästi, jolloin tallennus ei aiheutta "artifakteja" kuvaan. Lisäksi TIFF-tiedostossa voi olla kuvakerroksia. Kuvissa voi olla mikä vain määrä värikanavia, joka tekee siitä sopivan tieteellisiin sovelluksiin. Käytetty tietotyyppi voi olla etumerkillinen tai etumerkitön kokonaisluku, liukuluku tai muu monimutkaisempi muoto.
TIFF-formaatti on yleisesti suosittu formaatti kuva-aineistojen digitaaliseen pitkäaikaissäilytykseen. Suomessa Kansallisarkisto on ohjeistanut digitoimaan piirros- ja valokuva-aineistot TIFF-formaattiin. 
Tietoturvaongelmat.
TIFF-tiedostoja luetaan kuvadatan sijaintiin osoittavien lyhyiden kuvausosioiden avulla. Tämä poikkeuksellinen rakenne on aiheuttanut joitakin tietoturvaongelmia. Väärät kuvaustiedot voivat saada huonosti suunnitellun ohjelman yrittämään tiedoston lukemista väärästä kohdasta tai kokonaan sen muistialueen ulkopuolelta.
TIFF-kuvien avaamiseen laajasti käytetystä LibTIFF-kirjastosta on löydetty useita puskurin ylivuotovirheitä. Niiden avulla on muun muassa pystytty ajamaan epävirallista koodia erilaisilla kannettavilla laitteilla kuten PlayStation Portablella.