tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alatskivi

Alatskivi on pienkauppala ja entinen kunta Tartumaalla Virossa. Se sijaitsee Peipsijärven rannalla 40 kilometriä Tartosta koilliseen.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa vanha Peipsiäären kunta, Kallasten kaupunki, Alatskiven ja Varan kunnat sekä Jõgevamaan Pala yhdistettiin uudeksi Peipsiäären kunnaksi, ja Alatskivestä tuli Peipsiäären kuntaan kuuluva pienkauppala.
Paikkakunta on tunnettu Alatskiven kartanosta, josta on ensimmäinen kirjallinen maininta vuodelta 1601. Nykyinen päärakennus on 1880-luvulta.
Entinen kunta.
Pinta-alaa kunnalla oli 128 neliökilometriä ja asukkaita siellä oli 1 591 (1.1.2002).
Alatskiven ystävyyskuntia olivat Suomessa Muurame ja Ruotsissa Kävlinge.
Kylät.
Alasoo – Haapsipea – Kesklahe – Kokora – Kuningvere – Kõdesi – Lahe – Lahepera – Linaleo – Naelavere – Nina – Orgemäe – Padakõrve – Passi – Peatskivi – Pusi – Päiksi – Pärsikivi – Riidma – Ronisoo – Rootsiküla – Rupsi – Saburi – Savastvere – Savimetsa – Sudemäe – Torila – Toruküla – Tõruvere – Virtsu – Väljaküla
Väestö.
Vuonna 2011 Alatskiven kunnassa oli 1 274 asukasta, joista 993 (77,9 %) oli virolaisia, 249 (19,5 %) venäläisiä ja 36 (2,8 %) muita kansallisuuksia.
Samanganin maakunta

Samanganin maakunta on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisosissa. Maakunnan pinta-ala on 11 261 neliökilometriä ja asukasluku noin 367 658, ja sen hallinnollinen keskus on Samangan (ent. Aybak)
Väestöstä 65% on uzbekkeja 30% tadžikkeja, 5% muita etnisiä ryhmiä. Vuonna 2017 arvioitiin, että vain viisi prosenttia väestöstä oli lukutaitoisia.
Samangan

Samangan (, ) eli Aybak (, ), ent. "Eukratidia", on Samanganin maakunnan hallinnollinen keskus. Vuonna 2020 kaupungin asukasluvuksi on arvioitu 33 900.
Kaupungin nimi oli Aibak, kun siellä oli aikoinaan silkkitien karavaanien pysähtymispaikka, ja monet käyttävät nimeä edelleen. Se on lähellä Mazar-e Sharifin ja Kabulin välistä valtatietä.
Naoki Matsuda

Naoki Matsuda (, () oli japanilainen jalkapalloilija. Vasemman laitapuolustajan paikalla pelannut Matsuda pelasi Japanin maajoukkueessa 40 ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Seurauralla Matsuda pelasi Yokohama Marinosin joukkueessa vuodet 1995–2010. Kaudeksi 2011 hän siirtyi Matsumoto Yamagaan.
Matsuda pelasi Japanin joukkueessa vuoden 2002 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän osallistui kaksi kertaa olympialaisiin. Atlantassa 1996 Japani ei selviytynyt lohkovaiheesta jatkoon. Sydneyssä 2000 joukkue selviytyi puolivälieriin, jossa se hävisi Yhdysvalloille.
Matsuda lyyhistyi kentälle joukkueensa harjoitusottelussa 2. elokuuta 2011, ja hänet vietiin sairaalaan. Sairaalan hengityskoneessa ollut Matsuda kuoli 4. elokuuta. Syynä lyyhistymiseen oli sydänkohtaus.
&lt;br clear="all"&gt;
Welcome 2 My Nightmare

Welcome 2 My Nightmare on Alice Cooperin 13. syyskuuta 2011 julkaistu albumi. Albumi on jatko-osa vuonna 1975 julkaistulle albumille "Welcome to My Nightmare". Levyn on tuottanut Bob Ezrin, joka tuotti myös Cooperin menestyneimmät albumit 1970-luvun alussa. Osassa levyn kappaleista esiintyvät alkuperäisen Alice Cooper -yhtyeen jäsenet Dennis Dunaway, Michael Bruce ja Neal Smith ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1974.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 17.
Kettil Bruun

Kettil Edmund Bruun (6. tammikuuta 1924 Helsinki – 16. joulukuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen sosiologi ja kansainvälisesti merkittävä alkoholipolitiikan tutkija. Hänen uraauurtava pienryhmien juomiskäyttäytymistä käsittelevä väitöskirjatutkimuksensa toi uudenlaisia metodeja alkoholitutkimukseen. Vuosina 1955–1968 Bruun toimi Alkoholipoliittisen tutkimuslaitoksen johtajana ja 1955–1980 Alkoholitutkimussäätiön sihteerinä. Hän toimi kolmen vuoden ajan Tukholman yliopiston professorina.
Alkoholi- ja huumekontrollin historiaa ja nykytilaa kartoittanut "The Gentlemen's Club: International Control of Drugs and Alcohol" kritisoi kansainvälistä huumekontrollijärjestelmää kiinnittäen erityishuomiota siihen kenen tarkoituksia se palvelee. Bruun kannatti kaikkien psykoaktiivisten aineiden valvonnan järjestämistä yhteiseltä pohjalta.
Bruunin johtaman kansainvälisen työryhmän tutkimus "Alkoholipolitiikka: Kansanterveydellinen näkökulma" toi merkittävällä tavalla esiin alkoholin per capita -kulutuksen ja alkoholin haittojen välisen suhteen.
Kettil Bruun palkittiin Jellinek Memorial Award -palkinnolla 1971. Palkinto myönnetään merkittävästä panoksesta alkoholi- ja alkoholismitutkimukselle. Lisäksi Bruun sai Kristina Rotkirchin ja Ove Knektin kanssa tiedonjulkistamispalkinnon 1972 "Hufvudstadsbladetia" käsittelevästä kirjasta.
Vuonna 1984 julkaistussa teoksessaan "Hyvä vihollinen: Huumausainepolitiikka Pohjolassa" Bruun ja Nils Christie loivat käsitteen hyvä vihollinen. Hyvää vihollista koko yhteiskunta vastustaa, ja sitä on vaikeaa puolustaa leimautumatta epäilyttäväksi. Bruunin ja Christien mukaan huumeet ovat hyvä vihollinen sillä vaikka laillisten päihteiden väärinkäyttö aiheuttaakin enemmän haittoja kuin huumeiden, on laillisilla päihteillä takanaan merkittäviä yhteiskunnallisia voimatekijöitä kuten alkoholi- ja tupakkateollisuus.
Keli

Keli tarkoittaa säästä riippuvaa teiden tai maaston kulkukelpoisuutta. Esimerkiksi sadesäällä, pakkassäällä ja suojasäällä on omantyyppisensä keli. Kelistä puhutaan esimerkiksi liikenteen ja hiihdon yhteydessä.
Kaliumvetykarbonaatti

Kaliumvetykarbonaatti eli kaliumbikarbonaatti (KHCO3) on kalium- ja vetykarbonaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa elintarvikkeissa ja valmistettaessa muita yhdisteitä.
Ominaisuudet.
Kiinteänä kaliumvetykarbonaatti muodostaa valkoisia tai värittömiä monokliinisiä kiteitä. Aine liukenee jonkin verran veteen, mutta ei alkoholiin. Vesiliuos on heikosti emäksinen. Kaliumvetykarbonaatti on kiinteänä jonkin verran stabiilimpaa kuin natriumvetykarbonaatti, mutta hajoaa voimakkaasti kuumennettaessa kaliumkarbonaatiksi, vedeksi ja hiilidioksidiksi.
Valmistus ja käyttö.
Kaliumvetykarbonaattia valmistetaan johtamalla hiilidioksidikaasua kaliumkarbonaattiliuokseen. Usein lähdetään kaliumhydroksidista, jonka kanssa hiilidioksidi muodostaa ensin kaliumkarbonaattia ja ylimäärän kanssa kaliumvetykarbonaattia. Kaliumvetykarbonaatti liukenee kaliumkarbonaattia huonommin veteen ja voidaan erottaa ja puhdistaa reaktioseoksesta kiteyttämällä ja suodattamalla. Suurimmat tuottajamaat ovat Yhdysvallat, Saksa ja Ranska.
K2CO3 + CO2 + H2O → 2 KHCO3
Kaliumvetykarbonaattia voidaan käyttää kohotusaineena ja sen E-koodi yhdessä kaliumkarbonaatin kanssa on E501. Sitä voidaan käyttää myös apuaineena lääkevalmisteissa, valmistettaessa muita kemikaaleja sekä jauhesammuttimissa, jossa se vaikuttaa liekkien syntymisen mekanismiin.
Miles Morales

Miles Morales on Marvel Comicsin sarjakuvissa ja elokuvissa esiintyvä supersankari. Hän on New Yorkissa asuva työväenluokkainen nuori, joka on puoliksi tummaihoinen ja puoliksi latino. Miles ryhtyy Hämähäkkimieheksi Peter Parkerin kuoltua taistelussa arkkivihollistaan Vihreää Menninkäistä vastaan. 
Moralesin ensiesiintyminen tapahtui "Ultimate Spider-Man" -lehden numerossa 160. Hän esiintyy myös animaatioelokuvissa ' (2018), ' (2023) ja "" (2027), joissa hänen ääninäyttelijänään toimii Shameik Moore.
Kerberos (kuu)

Kerberos (aiempi nimitys S/2011 (134340) 1 tai yleisesti P4) on transneptunisiin kohteisiin kuuluvan kääpiöplaneetta Pluton kuu. Kuun löysi M. Showalter ryhmineen 28. kesäkuuta 2011 Hubble-avaruusteleskoopin ottamista kuvista. Kerberos oli neljäs löydetty Pluton kuu Kharonin, Nixin ja Hydran jälkeen. 2. heinäkuuta 2013 kuu nimettiin virallisesti Kerberokseksi kreikkalaisessa mytologiassa esiintyvän, manalan porttia vartioivan Kerberos-koiran mukaan. Nimi valittiin internet-äänestyksessä.
Kuun läpimitta on todennäköisesti 13–34 kilometrin välillä, ja se kiertää Plutoa keskimäärin noin 59 000 km:n etäisyydellä. Kerberos on kooltaan neljänneksi suurin Pluton kuu: sitä pienempi on vain Styx. Kerberoksen rata sijoittuu Nixin ja Hydran välille. Koska Pluto ja sen suuri seuralaiskappale Kharon kiertävät yhteistä massakeskipistettä molempien kappaleiden ulkopuolella, Kerberos on myös Kharonin kuu.
The Majestic

The Majestic on vuonna 2001 julkaistu romanttinen komediaelokuva, jonka pääosassa ovat Jim Carrey ja Laurie Holden. Elokuvan on ohjannut Frank Darabont. Se sijoittuu 1950-luvun yhdysvaltalaiseen elokuvamaailmaan keskelle kommunistivainoja. Koomikko Jim Carrey nähdään aikaisempia vakavammassa roolissa.
Partaturska

Partaturska ("Trisopterus luscus") on Koillis-Atlantissa elävä pienehkö turskakalalaji.
Ulkonäkö.
Muihin turskakaloihin verrattuna kala on muodoltaan jokseenkin korkea. Se on päältä vaaleanruskea tai vihertävä, hopeakylkinen, ja lähes valkoinen alta. Muiden turskien tavoin partaturskalla on kolme selkäevää ja kaksi peräevää. Sillä on selvä partasäie. Täysikasvuinen partaturska on keskimäärin 30 cm:n pituinen.
Levinneisyys.
Partaturska elää Koillis-Atlantin rannikolla lauhkeissa vesissä. Levinneisyys ulottuu Britteinsaarilta ja Pohjanmerestä Pohjois-Afrikan rannikolle ja myös Välimeren länsiosaan.
Elintavat ja lisääntyminen.
Partaturska syö enimmäkseen äyriäisiä ja muita pohjaeläimiä, myös pikkukalaa.
Se liikkuu mannerjalustan ulkoreunoilla, mutta tulee matalampaan veteen (noin 50 m) kutemaan. Kala on kutukypsä noin 21 sentin pituisena. Nuoret kalat muodostavat suuria parvia. Partaturska voi elää nelivuotiaaksi.
Kalastus ja käyttö.
Partaturskaa saadaan lähinnä sivusaaliina ja käytetään ruoaksi. Suurta taloudellista merkitystä sillä ei ole.
Aatu Talanne

Aatu Talanne (alkuaan Kustaa Adolf Dahlqvist; 26. kesäkuuta 1892 Oulu – 10. elokuuta 1967) oli suomalainen näyttelijä ja näyttämöpäällikkö. Hän työskenteli muun muassa Suomen Kansallisteatterissa. Lisäksi hän oli mukana seitsemässätoista elokuvassa vuosina 1934–1962.
Elämä ja ura.
Talanteen vanhemmat olivat verhoilija Johan Valfrid Dahlqvist ja Anna Huurnanen. Hän aloitti teatteriuransa näyttelijänä ja järjestäjänä Oulun Työväen Teatterissa vuosina 1910–1918. Tornion Työväen Teatterissa Talanne toimi edellä mainittujen tehtävien ohella myös ohjaajana 1918–1920. Torniosta Talanne siirtyi Viipurin Työväen Teatteriin, jossa hän työskenteli jälleen näyttelijänä ja järjestäjänä 1920–1926. Ura jatkui Helsingissä. Talanne työskenteli vuosina 1926–1945 Koiton Näyttämöllä ja Helsingin Kansanteatterissa. Vuosina 1945–1963 hän toimi Suomen Kansallisteatterin näyttämöpäällikkönä.
Aatu Talanne näytteli sivuosia useissa suomalaisissa elokuvissa vuosina 1934–1947 ja edelleen vuosina 1960–1962. Hän oli mukana muun muassa varhaisessa äänielokuvassa "Minä ja ministeri" (1934) sekä 1960-luvun alun romanttisissa värielokuvissa "Kun tuomi kukkii" (1962) ja "Ihana seikkailu" (1962).
Talanteen aviopuoliso oli näyttelijä Hulda Keskinen vuodesta 1926 lähtien.
Hulda Keskinen

Hulda Maria Keskinen (7. toukokuuta 1893 Tampere – 23. elokuuta 1955) oli suomalainen näyttelijä. Hän esiintyi puhenäytelmien lisäksi useissa opereteissa.
Elämä ja ura.
Hulda Keskisen vanhemmat olivat puuseppä Abraham Keskinen ja Maria Kaisa Tjäder. Teatteriuransa alussa hän työskenteli näyttelijänä Apollo-operettiteatterissa Helsingissä (1915) ja Casino-operettiteatterissa Turussa (1916). Vuosina 1916–1920 hänellä oli kiinnitys Oulun Työväen Teatteriin. Keskisen työtovereita Oulussa olivat muun muassa Hugo Hytönen ja Eine Laine. Hänen näyttämöuransa jatkui Viipurin Työväen Teatterissa 1920–1926, jonka lisäksi Keskinen teki vierailuja Oulun Työväen Teatteriin, joka eli loistonsa aikaa 1920-luvulla. Viipurista hän siirtyi Helsinkiin, jossa Keskinen työskenteli vuosina 1926–1940 Koiton Näyttämöllä ja Helsingin Kansanteatterissa.
Keskisen näyttämötaiteellisia tehtäviä olivat muun muassa Raimunda (kappaleessa "Väärä rakkaus"), Pohjolan emäntä ("Kullervo") ja Maiju ("Viisas neitsyt"). Hänellä oli myös useita operettitehtäviä. Vuonna 1935 Keskinen näytteli rouva Lampaanpäätä Valentin Vaalan elokuvassa "Kun isä tahtoo...". Lisäksi hänellä oli pieniä sivurooleja kahdeksassa muussa elokuvassa vuosina 1934–1944.
Keskisen aviopuoliso oli näyttelijä Aatu Talanne vuodesta 1926.
Boysenmarja

Boysenmarja on vadelman ("Rubus idaeus"), karhunvatukan ("Rubus fruticosus") ja näiden risteytymän ("Rubus" × "loganobaccus") risteytys. Boysenmarjojen tärkeimmät tuotantoalueet ovat Yhdysvaltain länsirannikolla, Chilessä ja Uudessa-Seelannissa.
Boysenmarjan löysi United States Department of Agriculturen George M. Darrow Rudolph Boysen -nimisen miehen entiseltä tilalta Pohjois-Kaliforniassa 1920-luvun lopulla. Rudolph Boysen oli tuottanut kahden eri kasvilajin risteymän. Boysenmarja kehitettiin 1920-luvulla ja se oli suosiossa 1960-luvulle saakka. Kasvi kasvaa nopeasti, sen varret ovat pystyjä ja oksat rentoja. Se on piikikäs 1,2-2 m korkea pensas. Nuoret versot ovat vihreitä ja vanhemmat versot ruskeita. Kukat ovat valkoisia, 2-3 cm ja muodostavat terttuja. Boysenmarjan versot tarvirsevat tukia. Kasvi menestyy parhaiten valoisalla tai puolivarjoisella paikalla ainakin I-kasvuvyöhykkeellä.
Boysenmarjaa käytetään elintarviketeollisuudessa esimerkiksi jogurteissa ja jäätelöissä.
Menoetius

Menoetius on Jupiterin troijalaisiin asteroideihin lukeutuvan pikkuplaneetta 617 Patrocluksen seuralainen. Se on kooltaan lähes samankokoinen kuin Patroclus itse (sen läpimitta on noin 112,6 ± 3,2 km, kun Patrocluksen vastaava on noin 121,8 ± 3,2 km), joten se ei oikeastaan ole kuu. Menoetius tunnetaan myös nimellä (617) Patroclus I. Ennen kuin se sai oikean nimensä, sen väliaikainen tunnus oli S/2001 (617) 1. Menoetiuksen keskimääräinen etäisyys Patrocluksesta on noin 680 ± 20 km.
Menoetiuksen löysivät William J. Merline, Laird M. Close, N. Siegler, D. Potter, C. R. Chapman, C. Dumas, F. Menard ja D. C. Slater 22. syyskuuta 2001. Kappale sai nimensä vasta vuonna 2006.
Patrocluksen ja Menoetiuksen välinen kokoero on vähäisempi kuin esimerkiksi transneptunisiin kohteisiin kuuluvan kääpiöplaneetta 134340 Pluton ja sen seuralaiskappaleen Kharonin välinen kokoero. Tällainen järjestelmä ei kuitenkaan ole ainutlaatuinen, sillä esimerkiksi päävyöhykkeen asteroidin 90 Antiope seuralainen S/2000 (90) 1 on Menoetiuksen tavoin lähes pääkappaleensa kokoinen.
Mariano Puerta

Mariano Ruben Puerta (s. 19. syyskuuta 1978 San Francisco, Córdoba) on argentiinalainen entinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli ATP-listan sijalla yhdeksän 15. elokuuta 2005. Uransa aikana hän voitti kolme ATP-turnausta kaksinpelissä ja kolme turnausta nelinpelissä.
Ensimmäisen turnausvoittonsa kaksinpelissä Puerta otti Palermossa lokakuussa 1998 voitettuaan loppuottelussa Franco Squillarin luvuin 6–3, 6–2. Toinen turnausvoitto tuli Bogotássa maaliskuussa 2000, kun hän voitti loppuottelussa Younes El Aynaouin luvuin 6–4, 7–6. Kolmannen ja viimeisen kaksinpelin turnausvoittonsa Puerta saavutti Casablancassa, jossa hän voitti loppuottelussa Juan Mónacon luvuin 6–4, 6–1.
Grand Slam -turnauksissa Puerta jäi useimmiten avauskierroksille, mutta Ranskan avoimissa 2005 sijoittamattomana pelannut Puerta selviytyi aina loppuotteluun saakka. Loppuottelussa hän hävisi Rafael Nadalille luvuin 6–7, 6–3, 6–1, 7–5.
Vuonna 2003 Puerta sai yhdeksän kuukauden kilpailukiellon käytettyään klenbuterolia. Välimiesoikeuden päätöksessä todettiin lääkärin määränneen Puertaa käyttämään klenbuterolia torjuakseen astmaa, ja että sen käytöllä ei ollut suorituskykyä parantavia etuja. Vuonna 2005 Puerta sai uudelleen kilpailukiellon jäätyään kiinni etilefriini-piristeestä Ranskan avoimissa. Hänet tuomittiin kahdeksan vuoden kilpailukieltoon, pisimpään tenniksen historiassa, mutta urheilun kansainvälinen välitystuomioistuin CAS lyhensi sen kahteen vuoteen. Myös Puertan tulokset Ranskan avoimissa hylättiin.
Kilpailukiellosta vapauduttuaan Puerta pelasi lähinnä pienempiä turnauksia. Hänen viimeiseksi turnauksekseen jäi Liman haastajaturnaus marraskuussa 2009, jossa hän voitti ensimmäisen kierroksen ottelunsa, mutta ei jatkanut sen jälkeen pelejään.
Pitkä jenkki

Pitkä jenkki ("The Tall Guy") on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva, jonka pääosia esittävät Jeff Goldblum, Emma Thompson ja Rowan Atkinson. Elokuvan on ohjannut koomikkona paremmin tunnettu Mel Smith, ja käsikirjoittajana toimi Richard Curtis.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää Mel Smithin esikoisohjausta ponnettomana komediayritelmänä ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
André Sá

André Rezende Sá (s. 6. toukokuuta 1977 Belo Horizonte) on brasilialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 55 kaksinpelissä 12. elokuuta 2002 ja sijalla 17 nelinpelissä 2. helmikuuta 2009. Urallaan hän on voittanut kahdeksan ATP-turnausta nelinpelissä.
Ensimmäisen turnausvoittonsa nelinpelissä Sá otti Hongkongissa syyskuussa 2001 Karsten Braaschin parina. Seuraavat viisi turnausvoittoaan Sá voitti Marcelo Melon peliparina, vuonna 2011 yhden Jamie Murrayn kanssa ja viimeisimmän Jarkko Niemisen kanssa 1.3.2015 Argentina Openissa.
Grand Slam -turnausten kaksinpelissä Sá on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin Wimbledonissa 2002. Nelinpelissä hän on päässyt kerran välieriin, se tapahtui Wimbledonissa 2007, jossa hän pelasi Marcelo Melon kanssa. Välierässä he hävisivät Arnaud Clémentille ja Michaël Llodralle luvuin 6–7(8), 3–6, 3–6.
Vuoden 1999 Pan-Amerikan kisoissa Sá voitti nelinpelissä kultaa Paulo Taicherin kanssa.
Kuka pelkää noitia (elokuva)

Kuka pelkää noitia () on ohjaama Nicolas Roegin fantasiaelokuva vuodelta 1990, joka perustuu Roald Dahlin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia näyttelevät muun muassa Anjelica Huston, Mai Zetterling, Rowan Atkinson, Jasen Fisher ja Jane Horrocks.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Olavi Similä luonnehti elokuvaa omintakeiseksi, hauskaksi ja toimivaksi mutta enemmän aikuisille kuin pienille lapsille sopivaksi. Hän antoi sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Elokuva voitti lukuisia palkintoja kuten viisi Academy of Science Fiction, Fantasy &amp; Horror Films, yhden BAFTA, yhden Boston Society of Film Critics, yhden Fantasporto, yhden Hugo Awards, yhden Los Angeles Film Critics Association ja National Society of Film Critics palkinnon.
Kuka pelkää noitia

Kuka pelkää noitia () on brittiläisen Roald Dahlin vuonna 1983 kirjoittama lasten fantasiakirja.
Kirja sai Whitbread-palkinnon ilmestyessään vuonna 1983. Kirjasta on tehty elokuvasovitus vuonna 1990 ja vuonna 2020. Vuonna 2008 teoksesta tehtiin ooppera.
Marián Vajda

Marián Vajda (s. 24. maaliskuuta 1965 Považská Bystrica, Tšekkoslovakia) on slovakialainen tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan ATP-listan sijalla 34 kaksinpelissä 14. syyskuuta 1987. Hän voitti urallaan kaksi ATP-turnausta kaksinpelissä.
Barcelonan olympialaisissa 1992 Vajda hävisi ensimmäisellä kierroksella Gilad Bloomille luvuin 6–7, 1–6, 0–6.
Kesäkuusta 2006 lähtien hän on toiminut Novak Đokovićin valmentajana. Đokovićin menestymisen johdosta Vajda valittiin Serbian vuoden valmentajaksi vuonna 2010.
Imanol Arias

Imanol Arias, oik. Manuel María Arias Domínguez, (s. 26. huhtikuuta 1956 Riaño, Espanja) on espanjalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Arias aloitti uransa matkustelevassa teatteriseurueessa Espanjan Baskimaassa. Hän teki ensiesiintymisensä televisiossa vuonna 1976 ja elokuvissa Humberto Solásin "Ceciliassa" (1982). Vuonna 1987 Arias voitti palkinnon San Sebastiánin elokuvajuhlilla tulkinnastaan elokuvassa "Kansan sankari".
Vuodesta 1976 lähtien Arias on esiintynyt noin 70 elokuvassa ja TV-sarjassa. Vuonna 1996 hän ohjasi elokuvan "Un Asunto Privado", joka on jäänyt toistaiseksi hänen ainoaksi elokuvaohjaustyökseen.
Arias näyttelee televisiosarjassa "Francon aika – näin sen koimme" keskiluokkaisen perheen isää.
Arias on kansallinen UNICEFin hyvän tahdon lähettiläs.
Zouar

Zouar on kaupunki Tšadin pohjoisosassa Tibestin vuoristoalueella. Se on Tibestin alueeseen kuuluvan Länsi-Tibestin departementin keskus. Vuoden 2009 väestönlaskennassa siellä oli 866 asukasta.
Zouar on tubuihin kuuluvien tedojen perinteinen uskonnollinen ja hallinnollinen keskus. Ranskalaiset ottivat sen haltuunsa vuonna 1917. Alueella on 1960-luvulta lähtien käyty sisällissotaa ja 1980-luvulla kaupunki oli myös libyalaisten joukkojen miehittämä.
Seudulla kasvatetaan taateleita ja harjoitetaan keidasviljelyä. Historiallisesti Zouar on ollut Tšadin, Nigerin ja Libyan välisen kaupan välittäjä. Kaupungin lähellä on pieni lentokenttä.
Faya-Largeau

Faya-Largeau on Pohjois-Tšadissa sijaitseva kaupunki, jossa asui vuonna 2009 lähes 31 000 ihmistä. Se on Borkoun hallinnollisen alueen pääkaupunki.
Paikkakunnan alkuperäinen nimi on Faya. Siirtomaa-aikana se sai nimen Largeau ranskalaisen everstin Étienne Largeaun mukaan. Tšadin itsenäistyttyä kaupungin nimeksi tuli Faya-Largeau. Maan sisällissodan aikana 1970–1980-luvuilla se oli Libyan joukkojen miehittämä.
Seudulla kasvatetaan taateleita ja harjoitetaan keidasviljelyä. Kaupungissa on lentokenttä.
Dotawo

Dotawo oli viimeinen nykyisen Sudanin alueella sijainneista Nubian kristityistä kuningaskunnista. Sen pääkaupunki oli Do (arabiaksi Daw, nykyinen Gebel Adda) Nasserjärven rannalla Egyptissä.
Dotawon kuninkaat olivat 1100–1300-luvuilla nubialaisen Makurian kuningaskunnan vasalleja. On oletettu, että Makurian kuningas pakeni vuonna 1365 Dongolasta Dotawoon, joka siitä lähtien muodosti kristityn Nubian viimeisen jäänteen. Se säilyi 1400-luvun lopulle saakka tai mahdollisesti 1500-luvulle, jolloin ensin arabit ja sitten ottomaanit valtasivat alueen.
Kordofan

Kordofan () on maantieteellinen ja historiallinen alue Sudanissa Valkoisen-Niilin ja Darfurin vuorten välissä. Hallinnollisesti se jakautuu Etelä- ja Pohjois-Kordofanin osavaltioihin.
Kordofanin tasanko on savannia, joka pohjoisessa rajoittuu Saharan autiomaahan. Ennen arabien tuloa sitä asuttivat kordofanilaisia kieliä puhuvat kansat. Ainakin osaa alueesta hallitsivat Meroe ja Alwa, ja 1400-luvulle saakka se kuului kristityn Nubian kulttuuripiiriin.
Sennarin perustaneet fundžit alistivat Kordofanin 1500-luvun alussa. Saman vuosisadan lopussa sen valtasi Darfurin sulttaanikunta, jonka hallintokaupungiksi tuli El Obeid. 1600–1700-luvuilla alue jakautui lukuisiksi itsenäisiksi tai Darfurista riippuvaisiksi valtioksi kuten Tegali ja Dilling. Egypti valtasi Kordofanin vuonna 1821. Vuosina 1882–1899 sitä hallitsivat mahdilaiset. Myöhemmin alueesta tuli yksi Sudanin maakunnista. Etelä-Kordofanin Nubavuorilla asuvat nubat ovat kärsineet Sudanin sisällissodasta.
Wadi Halfa

Wadi Halfa () on kaupunki Sudanin Pohjoisessa osavaltiossa. Se sijaitsee Niilin muodostaman Nasserjärven itärannalla lähellä Egyptin rajaa. Asukkaita on 10 600 henkeä (vuonna 2010).
Maantiede.
Wadi Halfa sijaitsee Niilin itärannalla noin 10 kilometriä etelään joen toisesta kataraktista lähellä Sudanin ja Egyptin välistä rajaa. Osa alkuperäisestä kaupungista jäi Nasserjärven alle Assuanin padon rakentamisen yhteydessä ja uusi Wadi Halfa rakennettiin alkuperäisestä paikasta kaakkoon lähelle Kassalan kaupunkia.
Historia.
Wadi Halfa oli alun perin pieni kylä Niilin itärannalla. Egyptin armeija käytti sitä tukikohtanaan maan valloittaessa Sudania vuosina 1820–1821. Mahdistien sotiessa myöhemmin Egyptiä vastaan he valtasivat Wadi Halfan ja siitä tuli osapuolten välinen rajakaupunki, joka kärsi sodan aikana huomattavasti. Myöhemmin brittien komentaja Herbert Kitchener valitsi Wadi Halfan päämajakseen brittien edetessä Sudaniin mahdisteja vastaan vuonna 1895. Kitchener rakennutti kaupunkiin vuonna 1897 valmistuneen rautatien, jota laajennettiin myöhemmin Atbaraan ja al-‘Ubaydiin. Lopulta rautatiehen oli yhdistetty koko Sudan. Vuosien 1911 ja 1931 Wadi Halfa oli erityisen tärkeässä asemassa, sillä Assuanin ensimmäinen pato vaati sen vaikutusten jatkuvaa tarkkailua. Toisen maailmansodan aikana se oli puolestaan tärkeä brittien tukikohta, joka erotti toisistaan Italian hallussaan pitämät Etiopian ja Libyan. Assuanin padon rakentamisen yhteydessä alkuperäinen Wadi Halfa piti siirtää padon myötä nousevan veden takia. Siirtojen takia kaupungissa oli poliisin väkivaltaisesti hajottamia mellakoita. Lopulta kaupungin asukkaat oli kuitenkin siirretty uuteen Wadi Halfaan vuoteen 1964 mennessä.
Liikenne.
Wadi Halfasta on maantie- ja rautatieyhteys Khartumiin sekä viikoittainen lauttayhteys Assuaniin.
Väestö.
Kaupungin asukkaat ovat nubialaisia.
Berghin postilla

Postilla eli saarnakirja, koottu tohtori Johan Fredrik Bergh vainajan jälelle jääneistä saarnoista ja saarnan juurista eli lyhyemmin Berghin postilla on tunnetun herännäispapin Johan Fredrik Berghin saarnoista ja niiden valmisteluaineistosta toimitettu postilla eli saarnakirja vuodelta 1875. Se on ollut suosittu etenkin herännäispiireissä ja siitä on otettu useita painoksia.
Historia.
Berghin postilla julkaistiin yhdeksän vuotta hänen kuolemansa jälkeen. Sen toimitti Berghin vävy O. H. Cleve. Sen kustansi Weilin &amp; Göös ja siitä otettiin 10 000 kappaleen painos. 569-sivuinen teos oli vasta perustetun kustantamon siihen asti laajin julkaisu. Toinen painos julkaistiin vuonna 1881. Kielellisesti uudistetut laitokset ovat julkaisseet Matti Saaninkoski vuonna 1909 ja Kaarlo Hyrske 1937.
Vaikka Bergh lukeutui Pohjanmaan ja Savon herännäisyyteen, hänen postillaansa on luettu myös Länsi-Suomen rukoilevaisten keskuudessa.
Sisältö.
Postillan toimittajan Cleve kertoo esipuheessa toimitusperiaatteistaan. Cleven mukaan Bergh ei kirjoittanut saarnojaan täydellisesti. Sen takia julkaisija on käyttänyt aineistonaan Berghin muistiinpanoja, ”saarnan juuria”. Bergh on hyödyntänyt saarnoissaan muiden tekemiä postilloja ja merkinnyt papereihinsa, kenen postillan mukaan hän on saarnan rakentanut. Berghin omissa muistiinpanoissa ei ole ollut kylliksi aineistoa, joten julkaisija on ottanut mukaan kaksi Steinhoferin saarnaa ja yhden J. O. Hoofin saarnan. Cleven mukaan hän on tehnyt melkein joka saarnaan korjauksia ja lisäyksiä, ja joissakin tapauksissa Berghin muistiinpanot ovat antaneet vain suunnan saarnan tekemiseen. Tiililä toteaakin: ”Emme siis ole suinkaan tämän kirjan ääressä lukemassa vain Berghiä, vaan lähinnä Berghiä ja Cleveä sekä lisäksi eräitä ulkomaisia saarnaajia”. Esipuheessaan Cleve arvioi tavoittaneensa Berghin ajatukset, jotka hän Berghin perheenjäsenenä ja apulaisena katsoi hyvin tunteneensa.
Tiililän mukaan Berghin postilla on tyypillinen pietistikirja, jonka ote on sekä herättävä että sielunhoidollinen.
Atbara

Atbara (myös "Atbarah") on Niilin pohjoisin sivujoki Sudanissa ja Etiopiassa. Sen pituus on 1 120 kilometriä.
Joki saa alkunsa Etiopian ylängöltä Tanajärven pohjoispuolelta ja virtaa etupäässä Sudanin tasangolla. Sen suurin sivujoki on Tekeze (Setit). Atbara ulottuu Niiliin vain sadekautena kesä-marraskuussa. Keskimääräinen virtaama on 32 kuutiometriä sekunnissa ja suurin virtaama 1 815 kuutiometriä. Joen suussa on Atbaran kaupunki.
Atbara (kaupunki)

Atbara (myös "Atbarah") on kaupunki Sudanin Niilin osavaltiossa. Se sijaitsee Niilin rannalla Atbarajoen suussa. Asukkaita on 139 300 henkeä (vuonna 2010).
Atbara on tärkeä liikenne- ja teollisuuskeskus. Sieltä on rautatie- ja maantieyhteydet Khartumiin, Port Sudaniin ja Wadi Halfaan.
Kalevan kisat 2011

Kalevan kisat 2011 eli yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin 4.–7. elokuuta 2011 Turussa.
Paavo Nurmen stadionilla vieraili kolmena kilpailupäivänä yhteensä noin 22 500 maksanutta katsojaa; perjantaina 5. elokuuta noin 6 000, lauantaina noin 8 000 ja sunnuntaina noin 8 500 katsojaa. Kävelykilpailut järjestettiin torstaina 4. elokuuta Aurajokirannassa.
Koodinimi Connor

Koodinimi Connor () on kanadalainen nuorille suunnattu toimintakomediasarja, jota kotimaassaan Kanadassa esittää televisiokanava "Family". Sarjan kertoo Connor Heathista, joka pääsee suojelemaan presidentin tytärtä Giselaa. Sarjan esitys suomessa alkoi Yle TV2:lla 1. elokuuta 2011 toisen tuotantokauden jaksoilla.
Bo Klenberg

Bo Gotthelm Klenberg (10. lokakuuta 1924 Mikkeli – 31. tammikuuta 2011) oli Suomen merivoimien upseeri ja kontra-amiraali. Hän toimi tasavallan presidentin 1. adjutanttina vuosina 1974–1977 ja Suomen merivoimien komentajana vuosina 1977–1978.
Elämä.
Klenbergin vanhemmat olivat eläinlääkintäkenraalimajuri Gotthelm Gottfrid Klenberg ja Solange. Klenberg oli naimisissa Pulmu Hillervo o.s. Jalovaaran kanssa vuodesta 1946 vuoteen 1978. Klenbergin veli, amiraali Jan Klenberg toimi myös merivoimien komentajana ja myöhemmin Suomen puolustusvoimain komentajana.
Klenberg kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1943 Helsingin suomalaisesta lyseosta. Hän palveli jatkosodassa panssarilaiva Väinämöisellä vuosina 1943–1944. Hän suoritti vuosina 1944–1946 Merisotakoulun kurssin numero 18, jonka aikana hän yleni kadettikersantiksi. Sotakorkeakoulusta hän valmistui vuonna 1956. Hän toimi raivaajan päällikkönä vuonna 1946 sekä tykkiveneen ensimmäisenä upseerina vuonna 1947. Tykkivene Uusimaan päällikkönä hän oli vuosina 1948–1949. Koululaiva Suomen Joutsenen 1. upseerina hän palveli vuonna 1951. Merisotakoulussa hän opetti vuosina 1952–1953. Toisen Lippueen lippueupseerina hän toimi vuosina 1953–54. 
Sotakorkeakoulun jälkeen Klenberg toimi Pääesikunnassa toimistoupseerina vuosina 1957–1959. Merisotakoulun kadettiosaston johtajana hän oli vuonna 1960. Tasavallan presidentin toisena adjutanttina hän toimi vuosina 1961–1965 ja koululaiva "Matti Kurjen" päällikkönä vuosina 1965–1967. Suomen YK-edustuston sotilasedustajana ja sotilasasiamiehen apulaisena Washingtonissa ja Ottawassa Klenberg työskenteli vuosina 1968–1971. Turun Laivastoaseman päällikkönä hän toimi vuosina 1971–1974. Tasavallan presidentin ensimmäisenä adjutanttina hän palveli 1974–1977.
Presidentti Urho Kekkonen ei pitänyt Klenbergin luonteesta, joten joulukuussa 1976 Kekkonen sopi puolustusvoimien komentajan Lauri Sutelan kanssa, että Klenberg siirrettäisiin Merivoimien esikuntapäälliköksi, mistä tämä voisi edelleen siirtyä merivoimien komentajaksi kontra-amiraali Stig-Olof Wikbergin jäädessä eläkkeelle. Klenberg toimi merivoimien esikuntapäällikkönä vuonna 1977 ja merivoimien komentajana vuosina 1977–1978. Klenbergin ollessa vielä presidentin erikoistehtävissä hänen virka-asunnossaan Presidentinlinnassa sattui 24.–25. tammikuuta 1977 välisenä yönä kahden naiskanslistin välinen tappelu, jossa toinen sai ilmeisesti potkusta aiheutuneen silmävamman. Tapaus nousi julkisuuteen seuraavana talvena "Ilta-Sanomien" uutisoitua kanslistin tekemästä rikosilmoituksesta. Skandaalin seurauksena Klenberg joutui eroamaan merivoimien johdosta huhtikuussa 1978. Toinen naisista tuomittiin kesäkuussa 1978 Helsingin raastuvanoikeudessa törkeästä pahoinpitelystä ehdolliseen vankeuteen ja korvauksiin. Tapaus vaikutti osaltaan siihen, että asetusmuutoksella presidentin adjutantin asemaa alennettiin suhteessa presidentin kanslian päällikköön.
Ylennykset: aliluutnantti 1944, luutnantti 1946, yliluutnantti 1952, kapteeniluutnantti 1953, komentajakapteeni 1961, komentaja 1965, kommodori 1974, kontra-amiraali 1977.
Oiva Lennes

Oiva Uljas (Ola) Lennes (synt. Löfberg, 2. syyskuuta 1906 Vaasa – 18. heinäkuuta 1981 Helsinki) oli suomalainen upseeri ja kontra-amiraali. Hänen vanhempansa olivat uunimestari Karl Löfberg ja Wilhelmiina Sundberg. Lennes kirjoitti ylioppilaaksi Vaasan suomalaisesta lyseosta vuonna 1925.
Hän suoritti 1925–1928 Kadettikoulun kadettikurssin nro 4, jonka aikana hän yleni kadettialikersantiksi. Kadettikurssin jälkeen hän palveli eri tehtävissä, kuten Tykkivene Turunmaan päällikkönä 1935. Viimeisenä palvelustehtävänään hän toimi merivoimien komentajana 1964–1966 ylennettynä kontra-amiraaliksi. Lennes siirtyi reserviin vuonna 1966.
Lennes oli osa Vaasan Palloseuran jalkapallojoukkuetta vuonna 1925.
Suomen Tolkien-seura Kontu

Suomen Tolkien-seura Kontu ry (vuoteen 2012 asti "Suomen Tolkien-seura ry") on vuonna 1992 perustettu yhdistys, joka on osa kansainvälistä Tolkien-fandomia. Seura on tarkoitettu kirjailija J. R. R. Tolkienin tuotannon ja muun fantasiakirjallisuuden ystäville. Seura perustettiin Helsingissä Tolkienin satavuotispäivänä 3. tammikuuta 1992. Seura on julkaissut neljä kertaa vuodessa ilmestynyttä "Legolasta", Suomen ainoaa pelkästään fantasiakirjallisuuteen keskittynyttä fanzinea. Seura jakaa Kuvastaja-palkintoa parhaalle suomalaiselle fantasiakirjalle.
Toiminta.
Seura julkaisee "Legolaksen" lisäksi neljästi vuodessa ilmestyvää tiedotuslehteä "Hobittilan sanomia". Yhdistys järjestää virallisia jäsentapaamisia kuudesti vuodessa ja paikallisyhdistykset eli smialit järjestävät kuukausitapaamisia. "Smial" on Tolkienin hobittien kieltä ja tarkoittaa heidän kotikoloaan. Seura tekee tiivistä yhteistyötä Suomen suurimman Tolkien-aiheisen verkkosivusto Konnun kanssa, jossa on wiki-muotoinen tietopankki "Kontuwiki", Tolkien-aiheisia uutisia ja keskustelupalsta "Vihreä Lohikäärme", jota käytetään myös seuran tapahtumien järjestämiseen ja niistä tiedottamiseen.
Historia.
Suomen Tolkien-seuran alku juontuu vuoden 1990 Worldconiin, jonka Tolkien-teema innoitti vierailevia suomalaisen science fiction -fandomin edustajia. Jukka Halme, Marko Kivelä, Leena Peltonen ja Johanna Vainikainen-Uusitalo keskustelivat suomalaisen Tolkien-aiheisen lehden tekemisestä. Helsingin sf-tapaamisessa 3. tammikuuta 1991 Halme, Kivelä ja Vainikainen laativat peruskirjan ”Tolkien-painotteiselle fantasialehdelle”. Vainikaisen päätoimittama ensimmäinen "Legolas" ilmestyi Finnconissa 1991 ja sen pääartikkelina oli Leena Peltosen ”Sormuksen orjat”. Finnconin jälkeen Mikael Ahlström ja Johanna Vainikainen ryhtyivät järjestämään Tolkien-seuran perustamista Suomeen. Seuran perustava kokous pidettiin Uudella ylioppilastalolla 3. tammikuuta 1992 Tolkienin satavuotissyntymäpäivänä.
Seuran tunnukseksi valittiin vuonna 1994 Tove Janssonin piirtämä kuva ”Bilbo drömmer om ett äventyr”, joka oli alun perin ilmestynyt osana "Hobitin" ruotsalaisen laitoksen kuvitusta. 
Vuonna 2012 Verkkoyhteisö Kontu ry, joka oli perustettu vuonna 2006 Kontu-sivuston tueksi, yhdistyi Suomen Tolkien-seuran kanssa. Yhdistyksen nimeksi tuli Suomen Tolkien-seura Kontu ry.
61 (luku)

61 (kuusikymmentäyksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 60 ja seuraa luku 62.
Matematiikassa.
61 on keskitetty neliöluku.
Uefan karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2014

Vuoden 2014 jalkapallon MM-kilpailujen karsintoihin osallistui Euroopan maanosaliitosta UEFA:sta 53 joukkuetta, jotka kilpailivat kolmestatoista paikasta Brasiliassa pelattavaan lopputurnaukseen.
Karsintasysteemi.
Karsinnoissa joukkueet jaettiin yhdeksään lohkoon, joista kahdeksaan kuului kuusi ja yhteen viisi joukkuetta. Lohkon joukkueet kohtasivat toisensa kahdesti, kerran kotona ja kerran vieraissa. Kaikki yhdeksän lohkovoittajaa pääsivät suoraan lopputurnaukseen. Kahdeksan parasta lohkokakkosta pelasivat keskenään kaksoisottelusta koostuvan jatkokarsinnan neljästä muusta paikasta. Lohkokakkosten pistevertailussa kuuden joukkueen lohkojen viimeiseksi jääneitä joukkueita vastaan käytyjä otteluita ei huomioitu.
Sijoitusten määrittäminen.
FIFA on päättänyt kaikille maanosille yhteisestä tavasta ratkaista sijoitukset joukkueitten kesken:
Lohkoarvonnat.
Joukkueet jaettiin FIFA-rankingin perusteella kuuteen arvontakoriin. Korissa A oli arvontahetkellä rankingin yhdeksän parasta, korissa B seuraavat yhdeksän ja niin edelleen. Korissa F oli kahdeksan rankingiin arvontahetkellä heikoimmin sijoitettua joukkuetta. Jokaisesta korista otettiin yksi joukkue ensimmäisen karsintakierroksen jokaiseen lohkoon. Arvonta suoritettiin Rio de Janeirossa 30. heinäkuuta 2011.
Johtuen valtioiden välisistä konflikteista Armenian ja Azerbaidžanin sekä Venäjän ja Georgian välillä, joukkueet arvottiin siten, että ne eivät voineet joutua keskenään samaan lohkoon. Tosin kaksi ensin mainittua olivat samassa arvontakorissa, eivätkä ne siten olisi edes voineetkaan joutua samaan lohkoon.
Toinen kierros.
Toiselle kierrokselle pääsevät kahdeksan parasta 1. kierroksen lohkoissaan toiseksi sijoittunutta joukkuetta. Näin ollen Tanska putosi 2. kierrokselta. 
Joukkueet jaettiin kahteen koriin FIFA-rankingin perusteella. Arvonta suoritettiin Zürichissä 21. lokakuuta 2013.
Salviat

Salviat ("Salvia") on huulikukkaiskasveihin kuuluva kasvien suku, johon kuuluu hieman yli tuhat lajia. Tunnetuin salvialajeista lienee maustekasvina käytetty ryytisalvia ("Salvia officinalis"). Salvian nimi on peräisin latinan sanasta "salvare" ’parantaa’, ja salvialla uskotaan olevan monia parantavia ominaisuuksia.
Ulkonäkö ja koko.
Salviat ovat monivuotisia ja isohkoja ruohoja. Varret ovat nelisärmäisiä. Vastakkain olevat lehdet ovat saha- tai nyhälaitaisia. Kukinnot sijaitsevat latvassa ja ovat tähkämäisiä, tiheiden lehtihankaisten viuhkojen eli valekiehkuroiden muodostamia rykelmiä. Kaksihuulisissa kukissa on kaksi hedettä, kaksi vähemmän kuin huulikukkaiskasveilla yleensä.
Levinneisyys.
Euroopassa salvialajeja kasvaa luonnonvaraisena maanosan etelä- ja keskiosissa. Pohjoisemmissa osissa Eurooppaa ne ovat levinneet ihmisen toiminnan seurauksena. Suomessa luonnonvaraisia salvialajeja on tavattu kaikkiaan viisi, mutta ne kaikki ovat tulokaslajeja.
Käyttö.
Useimpia viljeltyjä salvioita käytetään yksi-, kaksi- tai monivuotisina koristekasveina, maustekasveina ja lääkekasveina. Päihteenä käytetty salvia on mazatecinsalvia ("Salvia divinorum").
Lajeja.
Pohjoismaissa ja osin myös Suomessa tavataan tulokaslajina tai villiintyneenä ainakin seuraavia salvialajeja:
Muita lajeja:
Kudeneule

Kudeneule Oy oli vuosina 1951–1975 toiminut suomalainen trikoo- ja sukkatehdas. Sen tuotemerkki oli Hyvon (Hyvon &lt; hyv(ä) + on). Kudeneule aloitti toimintansa Helsingissä 1951 ja vuonna 1955 Hankoon valmistui Viljo Revellin suunnittelema tehdas, jonne Helsingin tuotanto siirtyi 1957. Vuonna 1961 Kudeneule oli Pohjoismaiden suurin puuvillaisten alusasujen valmistaja. Tuolloin henkilökuntaa oli 550. Vuonna 1963 rakennettiin tehdas myös Saloon. Yhtiön perustaja ja johtaja oli Aarne Karjalainen.
Kun yritys oli vahvimmillaan 1970-luvun alussa, mainosmies Matti Viherjuuri kehitti sille mieleenjäävän iskulauseen "Hyvon yllä ja hyv'on olla". Kun Aarne Karjalaisen terveys alkoi heiketä, hän luopui käytännön johtajuudesta. Toimitusjohtajana toimi hänen jälkeensä vuosina 1971–1973 Veikko Sjöblom. Yritys päätyi konkurssiin vuonna 1976. Silloin sillä oli Hangon ja Salon lisäksi tehtaat myös Haukiputaalla ja Simossa. Aarne Karjalaisen poika Jussi Karjalainen aloitti tuotannon uudelleen vuonna 1977 nimellä Hyvon Oy. Tuotemerkki Hyvon siirtyi myöhemmin Finnwearin omistukseen ja Finnwear vuonna 2001 Nanson omistukseen. Hangon-tehtaassa on vuodesta 1978 lähtien toiminut alumiinisia tölkkejä ja putkiloita valmistava Printal Oy.
Fernando Teixeira Vitienes

Fernando Teixeira Vitienes (s. 28. heinäkuuta 1971 Santander, Kantabria, Espanja) on espanjalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuominnut Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa vuodesta 2003.
Myös Teixeira Vitienesin veli José Antonio Teixeira Vitienes on pääsarjatason jalkapalloerotuomari.
Ura.
Teixeira Vitienes pelasi nuorena jalkapalloa lähiönsä joukkueessa. Hän kiinnostui tuomaroinnista 14-vuotiaana setänsä Andrésin rohkaisemana, joka oli myös tuomari. Hän pääsi Espanjan neljännen sarjatason Tercera Divisiónin tuomariksi vuonna 1992 vain 21-vuotiaana. Hänet ylennettiin Segunda División B:hen vuonna 1996, ja Segunda Divisióniin vuonna 1999. Primera-debyyttinsä Teixeira Vitienes teki 2. syyskuuta 2003 ottelussa Real Sociedad – Celta Vigo.
Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n kansainväliseksi erotuomariksi hänet valittiin vuonna 2009. Ensimmäisen kansainvälisen ottelunsa Teixeira Vitienes tuomitsi 10. helmikuuta 2009 Corkissa pelatussa alle 21-vuotiaiden ystävyysottelussa Irlanti–Saksa.
Kauden 2010–2011 jälkeen Teixeira Vitienes on tuominnut 144 Primera Divisiónin ottelua. Lisäksi hän on tuominnut muun muassa 2010 Supercopa de Españan toisen osan, kolme Mestarien liigan karsintaottelua, yhden EM-karsintaottelun sekä yhden ottelun Romanian liigaa kaudella 2009–2010.
João Souza

João Olavo Soares de Souza (s. 27. toukokuuta 1988 Mogi das Cruzes) on brasilialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 84 syyskuussa 2011.
Souza on voittanut urallaan kolme ATP-haastajaturnausta. Ensimmäinen voitto tuli huhtikuussa 2010, kun hän voitti Bogotán finaalissa Alejandro Fallan. Toisen voittonsa Souza otti syyskuussa 2010 voitettuaan Bogotán toisen turnauksen finaalissa Reda El Amranin. Kolmas ja viimeisin turnausvoitto tuli huhtikuussa 2011 Santosissa, jossa hän voitti finaalissa Diego Junqueiran. Grand Slam -turnausten pääsarjaan Souza ei ole selviytynyt vielä kertaakaan.
ATP-turnauksen pääsarjassa Souza pelasi ensimmäisen kerran Santiago de Chilessä helmikuussa 2010. Karsintojen kautta turnaukseen päässyt Souza eteni välieriin asti, jossa hävisi maailmanlistan sijalla 29 olleelle Juan Mónacolle. Toisen välieräpaikkansa ATP-kiertueella Souza saavutti elokuussa 2011 Kitzbühelin turnauksessa.
Grand Slam -turnauksessa Souza pelasi ensimmäisen kerran Yhdysvaltain avoimissa 2011, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Robby Gineprille.
Kuntatekniikka (lehti)

Kuntatekniikka oli kuntatekniikan alalla toimiville suunnittelijoille, toteuttajille, käyttäjille ja päättäjille suunnattu ammattilehti. Lehteä julkaistiin vuosina 1946–2024. Lehteä julkaistiin nimellä "Kunnallistekniikka" 1990-luvun puoleenväliin saakka, jolloin lehti sai nykyisen nimensä. Lehden päätoimittajana toimi 1. huhtikuuta 2016 lähtien Markku Vento.
Lehti käsitteli kuntien tekniseen suunnitteluun, suunnittelun toteutukseen sekä kuntatekniikan käyttöön ja kunnossapitoon liittyviä teemoja. "Kuntatekniikka"-lehden juttuaiheina olivat perinteiset kunnallistekniikan alueet: Vesi-, jäte- ja energiahuolto, sekä kadunrakennus ja -kunnossapito. Muita aiheita edellämainittujen lisäksi olivat myös liikenne, maanmittaus, kaavoitus, ympäristönsuojelu, satamatoiminta ja asuntotuotanto.
"Kuntatekniikka"-lehti oli osa KL-Kustannus Oy:n tuoteperhettä.
Historia.
Vuonna 1946 Suomen Kunnallisteknillinen Yhdistys alkoi julkaista lehteä nimellä "Kunnallistekniikka-Kommunalteknik". Vuonna 1994 yhdistyksen nimi muuttui muotoon Suomen kuntatekniikan yhdistys, ja vuoden 1995 alusta lähtien lehden nimi muutettiin vastaavasti muotoon "Kuntatekniikka". Vuonna 2003 lehden kustannus siirrettiin Rakkennustieto Oy:lle Suomen kuntatekniikan yhdistyksen vastatessa yhä journalistisesta sisällöstä. Ratkaisu ei ollut pitkäaikanen, ja Suomen kuntatekniikan yhdistys sopi Kuntaliiton alaisen KL-Kustannus Oy:n kanssa lehden yhdistämisestä "Tekniikka ja Kunta" -lehden kanssa. Vuodesta 2006 eteenpäin "Kuntatekniikka"-lehti ilmestyi KL-Kustannus Oy:n kustantamana ja toimittamana. Lehti lakkautettiin vuonna 2024 taloudellisen kannattamattomuuden takia. Viimeinen numero ilmestyi joulukuussa 2024.
Kunta.tv

Kunta.tv oli kunta-alan asioita käsittelevä sivusto, joka sisälsi kunta-alan ammattilaisille, päättäjille ja viranhaltijoille sekä julkisen hallinnon kehitystyötä tekeville sidosryhmille suunnattuja videoita ja suoria lähetyksiä. Kunta.tv oli osa KL-Kustannuksen tarjontaa. Vuonna 2023 Kunta.tv muutti nimensä ja toimii nykyään videotuotantoyksikkönä nimellä Studio Linjat. Studio Linjat tarjoaa striimaus- ja videopalveluita asiantuntijaorganisaatioiden tarpeisiin Kuntatalossa sijaitsevilla studioillaan. 
Videotoiminta alkoi verkossa vuonna 2005 yksityisen Kuntatelevisio Oy:n Kuntakanavana. KL-Kustannus Oy oli Kuntatelevisio Oy:n osakas. Kuntatelevisio Oy lakkautettiin vuonna 2010, jolloin toiminta alkoi Kunta.tv -nimellä osana KL-Kustannusta. 
Kunta.tv tuotti itsenäisesti suoria lähetyksiä vuodesta 2014 ja videosivuston sisältö koostui enimmäkseen suorista lähetyksistä ja webinaareista. Kuntalehden toimittajat tuottivat Kunta.tv:n toimitukselliset videot. 
Studio Linjat toimii nykyään Kuntatalolla. Muita KL-Kustannus Oy:n tuotteita ovat Kuntalehti, Kuntamarkkinat ja Kommuntorget-lehti.
James Magnussen

James Magnussen (s. 11. huhtikuuta 1991 Port Macquarie) on australialainen uimari, 100 metrin vapaauinnin maailmanmestari. Hän edustaa Sopac Swim Clubia ja häntä valmentaa Brant Best.
Magnussen sai 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä 2010 hopeaa Irvinen Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa ja kultaa Delhin Kansainyhteisön kisoissa. Hän voitti Shanghain MM-kilpailuissa 2011 kultaa 100 metrin vapaauinnissa ajalla 47,63 ja 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jonka avausosuudella hän ui ajan 47,49. Lisäksi hän sai hopeaa 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa Magnussen voitti olympiahopeaa 100 metrin vapaauinnista. Magnussen lähti matkalle sen ennakkosuosikkina, mutta hävisi lopulta Yhdysvaltain Nathan Adrianille yhden sekunnin sadasosan. Lisäksi hän kuului Australian pronssijoukkueeseen 4 × 100 m sekauintiviestissä.
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Magnussen voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa ajalla 47,71. Lisäksi hän kuului Australian hopeajoukkueeseen 4 × 100 m sekauintiviestissä. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa sekä 4 × 100 m vapaauintiviestissä. Lisäksi hän sai hopeaa 4 × 100 m sekauintiviestissä ja pronssia 50 metrin vapaauinnista. Saman vuoden Tyynenmeren-mestaruuskilpailuissa hän saavutti kultaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 100 metrin vapaauinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sai pronssia 4 × 100 m vapaauintiviestissä. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän voitti samassa lajissa kultaa.
Al-Qatrun

Al-Qatrun (myös "Al Gatrun", "Al Katrun") on Fezzanin eteläisin keidaskaupunki Libyan lounaisosassa. Se sijaitsee Murzuqin hiekkameren itäpuolella 310 kilometriä Sebhasta etelään. Asukkaita on 3 800 henkeä.
Al-Qatrunin kautta kulki aikaisemmin Fezzanin ja Kanem-Bornun välinen kauppareitti. Seudun asukkaat ovat kanureihin sekoittuneita tubuja. Paikallisia elinkeinoja ovat taatelipalvelujen kasvattaminen sekä viljan ja puutarhakasvien viljely. Keitaalla tuotetaan myös soodaa. Al-Qatrunista johtaa päällystetty maantie Nigerin rajalla sijaitsevalle Tumun raja-asemalle. Nähtävyyksiin kuuluu italialaisten rakentama linnake.
Fada

Fada on kaupunki Tšadin koillisosassa Ennedin ylätasangolla. Se on Länsi-Ennedin alueen ja siihen kuuluvan Fadan departementin keskus. Kaupungissa on 23 800 asukasta (vuonna 2005).
Fadasta on maantieyhteys Abéchéen ja siellä on myös lentokenttä. Nähtävyyksiin kuuluvat seudun kalliomuodostelmat ja luolamaalaukset sekä kaupungin kaakkoispuolella sijaitseva, niilinkrokotiileistaan tunnettu Archein vesialue.
El Obeid

El Obeid (myös "Al-Ubayyid") on kaupunki Sudanin keskiosassa. Se on Pohjois-Kordofanin osavaltion keskus. Asukkaita on 399 000 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on maailman suurimman arabikumintuotantoalueen keskus ja tärkeä liikenneristeys. Sieltä on maantie-, rautatie- ja lentoyhteydet Khartumiin. Nähtävyyksiin kuuluu mahdilaisten ja englantilaisten välillä käydyn Šeikanin taistelun museo ja vuonna 1971 valmistunut roomalaiskatolinen katedraali.
Nokia 702T

Nokia 702T on matkapuhelinvalmistaja Nokian kesäkuussa 2011 julkaistu Kiinan markkinoille suunnattu Symbian Anna-käyttöjärjestelmällä toimiva QWERTY-näppäimistöllä varustettu älypuhelin. Se muistuttaa hyvin paljon Nokia E6-puhelinta.
Virrankulutus.
Nokia 702T:ssä on 1 200 milliamppeeritunnin BL-4D-akku (Li-Ion).
Paikannus.
702T:ssä on GPS-paikannus A-GPS-toiminnolla sekä kompassi.
26 Draconis

26 Draconis (26 Dra, HR 6573) on himmeä tähti Lohikäärmeen tähdistössä. Sen etäisyys Maasta on 46 valovuotta.
26 Draconis AB ja GJ 685.
Tähden 26 Draconis koordinaatit taivaanpallolla rektaskensio 17h 34m 59.5940s deklinaatio +61° 52′ 28.394″. AB on spektroskooppinen kaksoistähti, spektrit F9V/K3V näyttävät yhdessä G0Va:lta. Kiertoaika on 76,1 vuotta ja radan eksentrisyys 0,18.
Lisäksi tähtiä näyttää kiertävän kolmas komponentti GJ 685 12.2 kaarisekunnin päässä päätellen yhteisestä ominaisliikkeestä. GJ 685 on M1V-tyypin punainen kääpiö. Tähtipari AB on kohtalaisen metalliköyhä ja tähdeksi melko vanha, ikäarvio 8,4-11,5 miljardia vuotta. Tähtien 26 Dra AB massat 1.30 ja 0.83 Auringon massaa.
Wienin avoin tennisturnaus

Erste Bank Open on Wienissä, Itävallassa vuosittain järjestettävä tennisturnaus, joka pelataan sisäkentillä. Turnaus on järjestetty Wiener Stadthallessa vuodesta 1974 lähtien ja se kuuluu ATP World Tour 500 -kilpailusarjaan.
Turnaus tunnettiin aluksi nimellä "Stadthalle Open", sen jälkeen nimellä "Fischer-Grand Prix" vuosina 1976–1985, ja nimellä "CA-TennisTrophy" vuosina 1986–2003. Sen jälkeen turnaus on käyttänyt nimenään "BA-CA-TennisTrophya" vuosina 2004–2007, ja nimeä "Bank Austria TennisTrophy" vuosina 2008–2010. Vuonna 2011 se nimettiin "Erste Bank Openiksi" pääsponsorin vaihduttua.