Tansania

Tansania (swahiliksi ja ), virallisesti Tansanian yhdistynyt tasavalta (, ) on noin 62 miljoonan asukkaan valtio Itä-Afrikassa. Sen rajanaapureita ovat Kenia, Uganda, Ruanda, Burundi, Kongon demokraattinen tasavalta, Sambia, Malawi ja Mosambik. Idässä Tansania rajoittuu Intian valtamereen. Tansaniaan kuuluu lisäksi Sansibarin saaristo.
Nykyinen Tansanian valtio muodostui Tanganjikan valtion ja Sansibarin yhdistyessä vuonna 1964. Maan nykyinen nimi tulee näiden kahden valtion nimien aluista. Maan pääkaupunki siirtyi virallisesti vuonna 1996 Dar es Salaamista Dodomaan, mutta monet hallintovirastot sijaitsevat edelleen Dar es Salaamissa.
Maantiede, luonto ja ilmasto.
Tansanian rannikolla on pieni tasanko. Keskiosassa maata on ylätasankoa ja pohjoisessa sekä etelässä ylänköalueita 900–1 500 metrin korkeudessa. Lähellä Kenian rajaa on Afrikan korkein vuori, lumihuippuinen Kilimanjaro, jonka huippu on 5 895 metriä merenpinnan yläpuolella. Kilimanjaron pohjoispuolella leviää Serengetin ylänköalue, joka ulottuu Kenian puolelle, ja on merkittävä villieläinten asuinalue, jolla on kolme kansallispuistoa. Serengetin halki kulkee Olduvain rotko osana Itä-Afrikan hautavajoamaa.
Tansanian rajoilla on suuria järviä: Victoriajärvi, Tanganjikajärvi ja Njassajärvi. Suolainen Rukwajärvi kuuluu kokonaan Tansanialle.
Tansanian rannikolla kasvaa mangrovemetsiä. Vuoristoissa on vuoristometsiä, alempana kovia puulajeja. Savannit peittävät noin kolmanneksen maasta, Serengetin ruohosavannit tunnetaan laajalti, mutta Tansaniassa on myös miombo-savannia, jonka pääasiallinen pensassuku on leimupuut. Victoriajärven valuma-alueella metsien ja savannien rikkonainen mosaiikki on monen kotoperäisen lajin koti.
Tansaniassa on yhteensä 21 eri tasoilla suojeltua aluetta, joista 14 on kansallispuistoja. Varsinaisten kansallispuistojen lisäksi on laajoja riistansuojelualueita, merelle rajattuja suojelukohteita ja Ngorongoron erityissuojelualue, jossa maasait saavat edelleen harjoittaa perinteisiä elinkeinojaan. Riistansuojelualueilla liikkuminen on hiukan vapaampaa kuin varsinaisissa kansallispuistoissa, ja siellä järjestetään opastettuja vaellusretkiä. Niillä harjoitetaan myös metsästystä.
Tansaniassa on seitsemän Unescon maailmanperintökohdetta: Kilimanjaron kansallispuisto, Ngorongoron suojelualue, Selousin riistansuojelualue ja Serengetin kansallispuisto sekä Sansibarin Kivikaupunki, Kilwa Kisiwanin ja Songo Mnaran rauniot ja Kondoan kalliomaalausalueet.
Eläimistö.
Nisäkkäitä on 316 lajia ja alalajia. Tansaniassa pesii 827 lintulajia strutseista pikkulintuihin. Hyönteisiä on vähintään 60 000 lajia. Sadasta käärmelajista 25 on myrkyllisiä. Liskoja ja sammakkoeläimiä on ainakin 25 lajia. Kalalajeja on lukuisia. Tanganjika- ja Njassajärvissä elää useita kotoperäisiä kirjoahvenlajeja. Kaikkiaan pelkästään makeassa vedessä elää 830 lajia. Uhanalainen abbottinsukeltaja-antilooppi on kotoperäinen tansanialainen laji, jota tavataan kosteissa vuoristometsissä, varsinkin Kilimanjaron kansallispuistossa. Muita kotoperäisiä nisäkäslajeja ovat sansibaringueretsa, eräs oravalaji sekä hyppypäästäisistä "Rhynchocyon udzungwensis" ja eräs toinen laji.
Ilmasto.
Korkeimpia vuoria lukuun ottamatta koko maassa on trooppinen ilmasto, mutta tuhannen metrin yläpuolella on viileämpää varsinkin öisin. Rannikolla sataa enemmän ja säännöllisemmin kuin sisämaassa. Suurimmassa osassa maata on yksi sadekausi, joka kestää marraskuusta huhtikuuhun. Toukokuusta lokakuuhun on aurinkoista ja kuivaa. Rannikolla saadaan jonkun verran sateita ympäri vuoden, eniten maalis-toukokuussa, ja rannikon eteläisimpään osaan saattaa tulla Intian valtamereltä trooppisia hirmumyrskyjä.
Oheisissa taulukoissa Dar-es-Salaam edustaa rannikon ilmastoa, Dodoma sisämaata.
Historia.
Tansanian esihistorialliset löydöt ulottuvat pisimmälle Olduvain rotkossa. Sieltä on löytynyt nykyihmisen edeltäjien jäänteitä, joista vanhimmat on ajoitettu yli kahden miljoonan vuoden ikäisiksi.
Rannikolla käytiin kauppaa arabien kanssa ainakin ajanlaskun ensimmäisestä vuosisadasta alkaen. Arabit perustivat omia asuinpaikkojaan rannikolle, ja heidän välinsä naapurin afrikkalaisiin näyttävät olleen varsin ystävällismieliset. Portugalilaisten saapuminen 1400-luvun lopulla heikensi arabien asemaa jonkin verran, mutta portugalilaiset eivät edenneet sisämaahan. Ranskalaisten orjakauppiaiden kiinnostus Kilwan kaupunkiin lisäsi arabien aktiivisuutta alueella. 1800-luvulle asti Kilwassa myytävät orjat tuotiin lähinnä afrikkalaisten karavaanien mukana sisämaasta. 1800-luvun puolella arabit ja intialaiset avasivat kauppareittejä sisämaahan orjien ja norsunluun hankkimiseksi.
Tansanian mannerosa oli Saksan siirtomaana osana Saksan Itä-Afrikkaa vuosina 1885–1919. 1900-luvun alussa Saksa määräsi siirtomaan tuottamaan puuvillaa emämaan teollisuuden tarpeisiin, ja afrikkalaisten protesteista puhkesi vuosien 1905–1907 Maji-maji-kapina. Virallisen arvion mukaan 75 000 afrikkalaista kuoli kapinan yhteydessä, useimmat heistä nälkään ja kulkutauteihin. Kapina sai nimensä maji-nimisestä taikajuomasta, jota paikalliset henkiparantajat jakoivat taistelijoille. Kapina johti hallinnollisiin uudistuksiin.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Tansanian alue siirtyi Ison-Britannian hallintaan Tanganjika-nimisenä Kansainliiton mandaattialueena, 1946–1961 Yhdistyneiden kansakuntien protektoraattina. Tanganjika itsenäistyi vuonna 1961, ja julistettiin tasavallaksi vuonna 1962. Sansibar itsenäistyi joulukuussa 1963 sulttaanikunnaksi, mutta kuukautta myöhemmin afrikkalaistaustaiset kapinalliset syrjäyttivät sulttaanin verisessä vallankumouksessa. Tanganjika ja Sansibar yhdistyivät Tansanian liittovaltioksi huhtikuussa 1964.
Julius Nyerere Tansanian presidenttinä 1964–1985.
Julius Nyerere oli itsenäistyneen Tanganjikan ensimmäinen pääministeri vuosina 1961–1962 ja tasavallaksi muutetun Tanganjikan ensimmäinen presidentti vuosina 1962–1964 sekä lopulta Tanganjikan ja Sansibarin yhdistyttyä ensimmäinen Tansanian presidentti vuosina 1964–1985. Nyereren ideologia oli afrikkalainen sosialismi. Nyereren sosialismia kutsuttiin Ujamaa-sosialismiksi, jota aatetta hän esitteli kirjoituksessaan Ujamaa-afrikkalaisen sosialismin perusta. Tämän pohjalta laadittiin vuoden 1967 Arushan julistus, jossa tuotiin esille aatteen periaatteet. Keskeistä oli osuustoiminnallinen maatalous, kylien viljelysmaat kollektivisoitiin, lukutaitokampanjoita järjestettiin ja koulutustasoa yritettiin kohentaa. Nyereren aikana Tansania oli yksipuoluejärjestelmä, jossa ainoa sallittu puolue oli presidentti Nyereren johtama CCM. Nyerere kannatti Afrikan maiden tiivistä yhteistyötä, pan-afrikkalaista ideologiaa ja hän oli Sitoutumatomien maiden liikkeen näkyviä johtohahmoja. Nyerere ylläpiti hyviä suhteita sosialistisiin maihin, erityisen läheinen oli suhde Fidel Castron Kuubaan.Nyerere vastusti näkyvästi Etelä-Afrikan valkoista vähemmistövaltaa. Toisaalta suhteet tärkeimpiin avustajamaihin Britanniaan ja Yhdysvaltoihin viilenivät. Nyereren sosialismi kuitenkin merkittävässä määrin epäonnistui ja hänen ideoimansa kollektiiviseen afrikkalaiseen sosialismiin perustuvat ujamaa-kylä järjestelmä epäonnistui. Nyerere erosi presidentin virasta vuonna 1985, mutta jatkoi vielä vuoteen 1990 CCM-puolueen johdossa ja sen jälkeenkin vanhemman valtiomiehen roolissa lähes kuolemaansa vuonna 1999 saakka.
Tansania julisti 1979 sodan Ugandaa vastaan, kun Uganda tunkeutui Tansanian pohjoisosaan. Tansania hääti Ugandan joukot alueeltaan ja lopulta valtasi Ugandan pääkaupungin Kampalan ja osallistui Idi Aminin kaatamiseen.
Julius Nyerere toimi itsenäisen valtion päämiehenä vuodesta 1961 vuoteen 1985, jonka jälkeenkin hän jatkoi siis puolueensa johdossa aina vuoteen 1990 asti.
Tansania 1990-luvulta lähtien.
Tansaniassa oli yksipuoluevalta aina lokakuuhun 1995 asti, jolloin järjestettiin ensimmäiset demokraattiset vaalit. Nyereren perustama Chama Cha Mapinduzi (swahilia, ”vallankumouspuolue”) on kuitenkin pysynyt johtavassa asemassa. Nyereren seuraajat, presidentit Ali Hassan Mwinyi, Benjamin Mkapa, Jakaya Kikwete ja John Magufuli ovat kaikki olleet CCM:n jäseniä. Tansanian presidenttinä vuodesta 2021 ollut Samia Suluhu edustaa myös CCM-puoluetta, kuten kaikki aiemmatkin itsenäisen Tansanian presidentit.
Tansanian paikallisvaaleissa marraskuussa 2019 CCM sai 99 % valituista paikallishallinon paikoista, sillä oppositio boikotoi vaalia. Tärkein oppositiopuolue Chadema sanoi, että sen edustajat olivat joko liian peloissaan osallistuakseen tai sitten opposition ehdokkaita oli estetty erilaisin säädöksin osallistumasta vaaleihin. Tansanian ihmisoikeustilanne on huonontunut vuodesta 2015 John Pombe Magufulin presidenttikaudella. Vapaata lehdistöä ja kriittisiä bloggareita on peloteltu ja vaiennettu, opposition aktivisteja on häiritty ja sensuurilainsäädäntöä lisätty. 
Politiikka.
Monipuoluedemokratia otettiin Tansaniassa käyttöön vuonna 1992 ja ensimmäiset monipuoluevaalit järjestettiin 1995.
Presidentti ja yksikamarisen parlamentin edustajat valitaan yhtäaikaisesti suorilla, yleisillä vaaleilla viideksi vuodeksi. Vuoden 2010 vaaleissa Jakaya Kikwete valittiin toiselle kaudelle. Vuonna 2015 presidenttinä aloitti John Pombe Magufuli, jonka kuoltua vuonna 2021 presidentiksi tuli hänen varapresidenttinään toiminut Samia Suluhu.
Presidentti on sekä valtionpäämies, armeijan ylipäällikkö että hallituksen johtaja. Tansanialla on kuitenkin myös pääministeri, jonka presidentti nimittää. Pääministerinä on toiminut vuodesta 2025 Mwigulu Nchemba.
Tansanian kansalliskokouksessa on 393 edustajaa, joista 264 valitaan suoralla vaalilla, 118 välillisesti ja 10 nimitetään. Vuonna 2020 valitun parlamentin jäsenistä peräti 350 eli kuuluu suurimpaan puolueeseen, Chama Cha Mapinduziin.
Sansibarilla on 76-jäseninen lainsäädäntöelin sekä oma presidentti, joilla on valtaa Sansibarin sisäisissä asioissa. Vuonna 2010 Sansibarin presidentiksi valittiin Ali Mohammed Shein, joka edustaa CCM-puoluetta. Hänet valittiin uudelleen Sansibarin presidentiksi maaliskuussa 2016 vaaleissa, joita oppositio boikotoi.
Vapauksien kehitys.
Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Tansaniassa on järjestetty säännöllisesti monipuoluevaaleja sen jälkeen, kun se siirtyi pois yksipuoluevaltiosta 1990-luvun alussa, mutta oppositio on edelleen suhteellisen heikko. Hallitseva Chama cha Mapinduzi (CCM) on säilyttänyt vallan yli 60 vuotta. Sen jälkeen kun edesmennyt presidentti John Magufuli valittiin vuonna 2015, hallitus on hyökännyt yhä ankarasti poliittisessa oppositiossa, lehdistössä ja kansalaisyhteiskunnassa olevia arvostelijoita kohtaan. Magufulin varapresidentti Samia Suluhusta tuli maan ensimmäinen naispuolinen presidentti Magufulin kuoltua vuonna 2021.
Freedom Housen uudemmassa raportissa Tansanian asema laski vuonna 2024 osittain vapaasta ei-vapaaksi. Presidentti Samia Suluhu liberalisoi maata valtaan noustuaan, mutta jatkoi sitten kansaa sortavia taktikoita. Hallitus jatkoi pyrkimyksiään häätää Ngorongorossa asuvia alkuperäiskansojen maasai-yhteisöjä väkisin, katkaisi heidän pääsynsä julkisiin palveluihin ja muutti ihmisten äänestämisen rekisteröintejä. Vastarinta tukahdutettiin väkivaltaisesti. Tuhansien maasaiden järjestettyä istumamielenosoituksen estämällä tärkeitä turistiteitä, hallitus lupasi palauttaa maasaiden äänioikeudet ja oikeutensa palveluihin. Vaikka laajamittaisia ​​mielenosoituksia siedettiin vuoden 2024 alussa, myöhemmin järjestettyihin mielenosoituksiin vastattiin joukkopidätyksillä ja tukahduttamisella. Ennen vuoden 2025 vaaleja Hassanin päävastustajat vangittiin, pääoppositiopuolueen toiminta kiellettiin ja mielenosoitukset tukahdutettiin väkivalloin. Ihmisoikeusjärjestöt raportoivat ”katoamisista” ja hallinnon terrorikampanjoista ennen vaaleja. Samia Suluhu Hassan haastaa perinteet raivaamalla tietä Afrikan ensimmäisenä naisdiktaattorina.
Levottomuudet 2025.
Lokakuun 2025 lopulla järjestettyjen yleisvaalien jälkeen alkoivat mielenosoitukset Dar es Salaamissa ja levisivät seuraavien päivien aikana ympäri maata. Pääosin nuorten järjestämissä mielenosoituksissa oltiin vihaisia ​​Tansanian 1960-luvulla tapahtuneen itsenäistymisen jälkeiselle poliittiselle järjestelmälle, jota heidän mielestään on hallinnut yksi puolue. Vaalien aikana pidätettiin useita oppositiojohtajia, monilta kiellettiin ehdokkuudet ja useita oppositioaktivisteja pidätettiin. Vaalilautakunta ilmoitti Samia Suluhu Hassanin saaneen 98 prosenttia äänistä. 
 on kertoi saaneensa raportteja, joiden mukaan satoja ihmisiä kuoli mielenosoitusten aikana ja monia muita loukkaantui tai pidätettiin. Tansanialainen diplomaattilähde kertoi BBC:lle, että oli uskottavia todisteita siitä, että ainakin 500 ihmistä oli kuollut. Presidentti Samia vaati on virallista tutkintaa levottomuuksista ja pyysi syyttäjiä osoittamaan lempeyttä pidätettyjä kohtaan.
Hallinnollinen jako.
Tansania on jaettu 31 alueeseen, joista 26 sijaitsee mantereella, kolme Sansibarilla ja kaksi Pemballa. Vuonna 2022 suurimmat kaupungit ovat Dar es Salaam, Dodoma, Sansibar, Arusha, Mwanza ja Mbeya.
Talous.
Taloushistoria.
Tansaniassa omaksuttiin sosialistinen talouspolitiikka Nyereren johdolla vuonna 1967. Valtion osuus taloudesta oli suurempi kuin missään muussa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Maatalous oli kollektiivista "ujamaa"-kylien hallinnoimaa ja maataloustuotteiden kauppa oli kollektiivien ja valtion kontrollissa. Vähittäiskauppaa lukuun ottamatta kaikki muutkin talouden sektorit olivat valtion omistuksessa. Yrittäjiä pidettiin kapitalistisina riistäjinä ("mabepari") ja halua harjoittaa liiketoimintaa pidettiin osoituksena huijariudesta ("ulanguzi"). Tämä politiikka johti maan kurjistumiseen, eikä kehitettyjä koulutus- ja hyvinvointipalveluita enää kyetty ylläpitämään. Välttämättömyystarvikkeita alettiin säännöstellä, ja maa tuli riippuvaiseksi ulkomaisesta avusta. Maan talouspolitiikkaa alettiin liberalisoida 1986.
Tansania on edelleen yksi maailman köyhimmistä maista. Vuonna 2012 arvioitiin, että 28 prosenttia väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
YK:n kehitysohjelma UNDP on mitannut eri valtioiden kehitystä odotettavissa olevan elinajan, lukutaidon, koulutuksen ja elintason perusteella. Mitta-asteikkoa kutsutaan inhimillisen kehityksen indeksiksi (, HDI). Tansania sijoittuu tässä vertailussa lähelle häntäpäätä: vuonna 2018 se oli 154. sijalla kaikista 189:stä mukana olleesta maasta. Vuodesta 1990 vuoteen 2007 Tansanian HDI nousi vuosittain keskimäärin 1,15 prosenttia arvosta 0,436 nykyiseen lukemaan 0,538. Nousu ei ole ollut tasaista, vaan joinain vuosina on ollut laskuakin.
Vuosina 1990–2000 Tansanian taloutta vapautettiin jonkin verran ja vuoden 2008 jälkeen hieman lisää, mutta se on yhä "enimmäkseen epävapaa", sijalla 109/178 (2015, Heritage) tai 82/157 (2013, Fraser).
Talous on kasvanut, ja velkojen mitätöinti on johtanut siihen, että resursseja on riittänyt esimerkiksi energian tuottamiseen ja ruokahuoltoon. Väestö kasvaa kuitenkin niin nopeasti, että äärimmäisessä köyhyydessä elävien määrää ei ole helppoa vähentää. Talous on vahvasti riippuvainen maataloudesta, joka muodostaa noin 40 prosenttia bruttokansantuotteesta, 85 prosenttia viennistä ja työllistää 80 prosenttia väestöstä. Talous on kuitenkin voimakkaassa 6–7 prosentin nousussa.
Luonnonvarat.
Tansanian merkittävimmät luonnonvarat ovat tina, fosfaatti, rautamalmi, kivihiili, jalokivet, kulta, maakaasu, nikkeli ja vesivoima. Merkittävimmät vientituotteet ovat kulta, kahvi, puuvilla ja cashewpähkinät. Tansanian vientituotteista 85 prosenttia on maailmanmarkkinahintojen heilahteluille alttiita maataloustuotteita.
Merenpohjasta Tansanian edustalta löytyi öljyä jo 1960-luvulla, mutta vasta 2000-luvulla alettiin neuvotella sen hyödyntämisestä. Esiintymiä on Sansibarin ja Mafian saaren edustalla sekä Rufijijoen suistossa. Vaikka öljyä ja maakaasua on vahvistettu olevan paljon, varojen hyödyntäminen on vielä vuosien päässä.
Maatalous ja teollisuus.
Maatalous on Tansaniassa tärkeä elinkeino. Pääosa tiloista on pieniä, yhdestä kolmeen hehtaaria. Viljelymaasta 70 prosenttia kynnetään käsikuokilla, 20 prosenttia härkien vetämällä auralla ja noin 10 prosenttia traktorilla. Kastelussa luotetaan pääosin sateeseen, mutta kastelujärjestelmiä on suunniteltu. Viljelyssä on noin viisi miljoonaa hehtaaria, joista 86 prosentilla kasvatetaan ruokakasveja.
Tansanian maatalous tuottaa myyntiin kahvia, sisalia, teetä, puuvillaa, pyretriiniä, cashewpähkinöitä, tupakkaa ja mausteneilikkaa. Maissia, vehnää, kassavaa, banaaneita ja muita hedelmiä hyödynnetään myös kotitarveviljelyssä. Sansibarilla tuotetaan mausteneilikkaa, joka on sen suurin vientituote.
Teollisuussektori on yksi Afrikan pienimmistä, ja se vastaa vain 22 prosentista bruttokansantuotteesta. Tyypilliset teollisuusyritykset ovat pieniä tai keskisuuria ja keskittyvät usein maataloustuotteiden jatkojalostukseen. Tuotantoteollisuus tähtää lähinnä kotimarkkinoille.
Turismi.
Matkailu on Tansaniassa tärkeä osa kansantalouden ja ulkomaanvaluutan lähteenä. Koronapandemian jälkeen matkailu on elpynyt jälleen, vuonna 2024 maassa kävi yli viisi miljoonaa turistia, ja turismin odotetaan tuovan lähes 20% bruttokansantuotteesta vuonna 2025.
Manner-Tansaniassa matkailijoita houkuttavat Unescon maailmanperintökohteet ja muut luonnonnähtävyydet sekä monipuolinen kulttuuri. Ngorongoron sekä Serengetin kansallispuistot ovat villieläinten takia suosittu matkailukohde. Pelkästään Serengetissä käy vuosittain puoli miljoonaa matkailijaa. Sansibarin saarelle houkutellaan turisteja hiekkarantojen lisäksi sukellus-, kalastus- ja purjehduslomille.
Kehitysyhteistyö.
Maailmanpankki ja kahdenvälisen kehitysavun kumppanit ovat rahoittaneet Tansanian talousjärjestelmän uudistuksia. Pankkijärjestelmän uusiminen on lisännyt investointeja. Talouskasvu on jatkunut jopa laman aikana – vuonna 2009 bruttokansantuote kasvoi 4,9 prosenttia, kahtena edellisvuonna yli 7 prosenttia.
Tansania on yksi Suomen kehitysyhteistyön kahdeksasta pääkumppanimaasta, ja se on Suomen pitkäaikaisin kehitysyhteistyön kumppanimaa. Tärkeimmät tukikohteet ovat metsäala, ympäristön kestävä kehitys, opetussektori ja hyvä hallinto. Suomi tukee Tansanian köyhyyden vähentämistä budjettituella, hanketuella ja ohjelmatuella. Tansaniaan suuntautuu myös kansalaisjärjestöille myönnettyä tukea. Suomen budjetoitu kehitysapu Tansanialle vuosina 2016–2019 oli 52 miljoonaa euroa.
Vuonna 1980 Tansanian hallitus ja suomalainen Valmet allekirjoittivat sopimuksen traktoritehtaan perustamisesta Kibahaan lähelle Tansanian pääkaupunkia Dar es Salaamia. Perustetun yhteisyrityksen osakekannasta Tansanian valtio omisti 80 prosenttia sekä Valmet ja Finnfund kumpikin 10 prosenttia. Tehtaassa ehdittiin valmistaa 1990-luvun alkuun mennessä noin 2 400 traktoria ja niiden osuus kaikista maassa käytössä olleista traktoreista oli tehtaan toiminnan loppuaikoina 70 prosenttia. Samassa tehtaassa koottiin ruotsalaisella lisenssillä myös Scania-kuorma-autoja. 
Tansania on voimakkaasti riippuvainen kehitysyhteistyöstä. Vuonna 2010 sen budjetista 28 prosenttia rahoitettiin ulkomaisella avulla.
Marraskuussa 2018 Tanska ilmoitti leikkaavansa kehitysapuaan Tansanialle maan heikentyneen ihmisoikeustilanteen vuoksi, ja samasta syystä Maailmanpankki perui Tansanialle suunnitellun 300 miljoonan dollarin lainan. Myös Euroopan unioni kertoi tarkastelevansa uudelleen suhdettaan Tansaniaan, ja EU:n edustaja kutsuttiin kotiin Tansaniasta. Dar es Salaamin kuvernööri oli lokakuussa 2018 kehottanut kansalaisia ilmiantamaan viranomaisille homoseksuaaleja, jotta näitä voidaan pidättää jatkossa. Homoseksuaalisuus on Tansaniassa rikos, ja miesten välisestä sukupuolisuhteesta voidaan tuomita elinkautiseen vankeuteen. Lisäksi maan yleinen mielipide suhtautuu homoseksuaalisuuteen tuomitsevasti, mikä pakottaa sukupuolivähemmistöihin kuuluvat elämään piilossa. Asenteet seksuaalivähemmistöjä kohtaan olivat selvästi jyrkentyneet John Magufulin tultua maan presidentiksi vuonna 2015. Myös raskaana olevia tyttöjä on estetty käymästä kouluja. Suomen ulkoministeriön itäisen Afrikan osaston päällikkö Theresa Zitting kertoi marraskuussa 2018, ettei Suomi aikonut vielä leikata kehitysapuaan Tansanialle, mutta vakuutti Suomen seuraavan tarkoin Tansanian ihmisoikeustilanteen kehittymistä.
Korruptiotapaus.
Suomen kehitysapuvaroja vedätettiin vääriin tarkoituksiin Tansanian tietoyhteiskunnan ja ICT-sektorin kehittämiseen tähdänneessä Tanzict-hankkeessa. Ulkoministeriön mukaan Suomen varoja käytettiin ei-hyväksyttävästi muun muassa tansanialaisille virkamiehille ja paikalliselle henkilökunnalle maksettaviin avustuksiin ja palkanlisiin. Elokuussa 2022 ulkoministeriö päätti periä Tansanian hallitukselta takaisin 184 000 euroa varoja, joiden käyttö ei ole ollut hyväksyttävää. Suomi oli mukana vuonna 2023 käynnistämässä uutta hanketta, jossa siirretään miljoonia euroja tansanialaiselle viranomaiselle.
Liikenne.
Tansaniassa on 125 lentokenttää, mutta vain kahdella niistä on päällystetty, yli kolme kilometriä pitkä kiitotie. Ne ovat Julius Nyereren kansainvälinen lentoasema Dar es Salaamissa ja Kilimanjaron kansainvälinen lentoasema Arushan ja Moshin välillä. Myös Sansibarin, Mwanzan ja Mtwaran lentoasemille tehdään kansainvälisiä lentoja.
Rautateitä on yhteensä 3 689 kilometriä. Kansallinen rautatieyhtiö on nimeltään Tanzania Railways Corporation ja se on rakennuttanut 2020-luvulla uutta standardilevyistä (1 435 mm) rautatieverkostoa, joka samalla helpottaa itäisen Afrikan rataverkkojen yhteenliittämistä. Uutta rataverkkoa jatketaan ainakin Burundiin asti. Aiempi rataverkko oli kapeampaa, ja se kulkee osin uudemman radan kanssa rinnakkain. Kansainvälistä matkustajaliikennettä on kaksi kertaa viikossa vanhemmalla "Tazara"-radalla Tansaniasta Sambiaan. Junamatka Dar es Salaamista Kapiri Mposhiin (josta voi jatkaa bussilla Lusakaan) kestää 40 tuntia.
Suurilla järvillä (Tanganjika-, Victoria- ja Njassajärvillä) on kaupallista liikennettä naapurimaihin. Joet eivät sovellu laivaliikenteelle. Merialueilla on suuri merirosvojen vaara. Suurin satamakaupunki on Dar es Salaam. Tansaniasta Mosambikiin pääsee lautoilla Malawin kautta.
Matkustajat pääsevät bussilla varsin vaivattomasti naapurimaihin Keniaan, Malawiin, Ugandaan ja Sambiaan. Esimerkiksi matka Dar es Salaamista Nairobiin kulkee Arushan kautta ja kestää 14 tuntia.
Väestö.
Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan Tansanian väkiluku oli 61,741 miljoonaa, joista maaseutuväestöä oli 40,196 ja kaupunkilaisia 21,545 miljoonaa. Tansanian vuosittainen väestönkasvu on varsin korkea: 3,2 prosenttia (VL2022: 2021-2022). Väestönkasvu luo valtavia paineita maan ruokahuollolle ja koulutus- ja terveydenhuoltojärjestelmälle. Puu on yleisin energianlähde, ja kasvava väestö tarvitsee sitä yhä enemmän.
Tansanian väestö jakaantuu yli 120 etniseen ryhmään, joista sukumat, hayat, nyakyusat, nyamwezit ja chaggat ylittävät miljoonan henkilön rajan. Suurin osa heimoista kuuluu bantukansoihin. Swahili onkin valtion puhutuin kieli. Englanti on kuitenkin hallinnon, talouden ja korkeakouluopiskelun kieli. Sansibarilla puhutaan laajasti myös arabiaa. Lukutaitoisia on 68 prosenttia väestöstä.
Uskonto.
Mantereella noin 61,5 prosenttia on kristittyjä, 35,2 prosenttia muslimeja ja 1,8 prosenttia kuuluu luonnonuskontoihin CIA World Factbookin mukaan. Sansibarin saarella sen sijaan 99 prosenttia väestöstä on islaminuskoisia.
Terveys.
Velkahelpotusten ansiosta varoja käytetään enemmän terveydenhuoltoon ja edistystä on tapahtunut huomattavasti. Neuvolakäynnit ovat lisääntyneet, ja alle 5-vuotiaiden kuolleisuus on vähentynyt viidenneksellä vuodesta 1995. Tuhkarokkoa vastaan rokotetaan 90 prosenttia lapsista. Vesihuolto on parantunut, mikä on vähentänyt tartuntatauteihin sairastumista. Nykyisin 75 prosenttia tansanialaisista voi saada puhdasta juomavettä kotinsa lähistöltä. Malaria, ripuli ja tuberkuloosi ovat kuitenkin yhä suurimmat terveydenhuollon haasteet. Neljännes lapsista on aliravittuja. Vuoden 2010 väliraportissa arvioitiin, että maa saavuttaa kolme melko varmasti (koulutus, HIV ja kaupunkien vesihuolto) ja kaksi mahdollisesti (imeväisten ja alle 5-vuotiaiden kuolleisuuden vähentäminen). Sen sijaan köyhien osuuden vähentäminen, äitien terveyden edistäminen, puhtaan veden saanti maaseudulla ja viemäröinnin parantaminen jäänevät saavuttamatta.
Neuvolakäyntien yleistymisestä huolimatta äitien terveys ei ole kohentunut samaa vauhtia kuin lasten. Tansaniassa äitiyskuolleisuus on Afrikan synkintä tasoa. Vuosittain tuhansia äitejä kuolee raskauden aiheuttamiin komplikaatioihin. Kuolleisuusluku on Tansanian terveysministeriön mukaan 578 äitiä sataatuhatta synnytystä kohti, WHO:n mukaan 900 sadastatuhannesta. Yleisimmät kuolinsyyt ovat verenvuoto, tulehdukset, korkea verenpaine, pitkittynyt synnytys ja kotitekoiset abortit.
HIV-virus on Tansaniassa yleinen. Vuonna 2012 aikuisväestöstä 5,1 prosenttia oli HIV-positiivisia, ja AIDSiin kuoli 80 000 ihmistä. Vuonna 2012 maassa oli 1,2 miljoonaa AIDS-orpoa. Antiretroviraalilääkityksen jakelua on koetettu lisätä kansainvälisen avun turvin. Vuonna 2011 lääkitystä sai 40 % sitä tarvitsevista potilaista, mutta vain 14 % lääkitystä tarvitsevista lapsista. On myös yleistä, että hoito jätetään kesken.
Koulutus.
Nuorena valtiona Tansania panosti koulutukseen, ja peruskoulutus oli ilmaista 1970-luvulla. Talousvaikeuksien takia koulumaksut olivat käytössä vuosina 1984–2002. Kansainvälisen tuen avulla koulumaksut poistettiin ja koulutusta alettiin kehittää voimakkaasti.
Kun vuonna 1990 vain noin puolet seitsemänvuotiaista aloitti koulunkäynnin, vuonna 2008 osuus oli jo 98 prosenttia.
Koululaisten määrän kasvu johti tilojen, opettajien ja tarvikkeiden tarpeen kasvamiseen. Tuhansien koulujen rakentamisesta huolimatta koulua pitää käydä kahdessa vuorossa suurissa ryhmissä ja osa oppitunneista pidetään ulkona.
Julkiset koulutusmenot olivat 6,2 prosenttia bruttokansantuotteesta vuonna 2010.
Koululaitos on periaatteessa kaksikielinen. Alaluokilla opetuskieli on swahili, yläluokilla pääasiallinen opetuskieli on englanti. Vaikka koulun aloittajien määrä on saatu nousemaan YK:n vuosituhattavoitteiden edellyttämälle tasolle, oppimistulokset ovat heikkoja, monet reputtavat kokeissa ja merkittävä osuus yläasteelle siirtyvistä on lukutaidottomia.
Dar es Salaamin yliopisto on maan suurin ja vanhin yliopisto. Se on perustettu vuonna 1970. Lukuvuonna 2011–2012 yliopistossa aloitti noin 21 500 opiskelijaa. Heistä naisia oli hiukan yli kolmasosa. Vuonna 1984 perustettu Sokoinen maatalousyliopisto (Morogorossa) on maan toiseksi arvostetuin yliopisto. Kaikkiaan maassa on jo yli 30 yliopistoa.
Kulttuuri.
Tansanialainen maisema ja suuret villieläimet ovat saaneet kansallisen symbolin aseman, ja niiden kuvia on niin kolikoissa kuin tuotemerkeissäkin. Myös vapauden soihtu, "'uhuru", ja sotilaan kuva, joka edustaa isänmaalle uhrauksien tehneiden muistoa, ovat kansallisia symboleita.
Arkiaterian pohjana oleva hiilihydraattipitoinen aines vaihtelee eri osissa maata: luoteessa syödään ruokabanaania, keski-ja lounaisosassa maissista tai durrasta tehtyä ugali-puuroa ja rannikolla riisiä. Sen kanssa syödään kalaa tai lihaa ja monenlaisia vihanneksia. Tansanian kuušilaiset kansat eivät kuitenkaan syö lainkaan kalaa. Intialaista ruokaa, kuten chapati-leipää, masala-kastiketta ja samosa-piiraita saa kaupunkialueilta yleisesti.
Tansanian musiikkielämä on saanut vaikutteita kaukaa, sekä Afrikan manterelta että kauppareittejä pitkin muista maanosista. Rannikko on saanut vaikutteita arabeilta ja jopa Indonesiasta asti. Kulttuurivaihto on ollut kaksisuuntaista: Bahrainissa on tansseja, jotka ovat saaneet vaikutteita Tansaniasta.
Rannikkoseudulla vaikuttava taarab-musiikki yhdistää swahilinkieliseen tekstiin tyypillisiä intialaisia ja arabien melodioita.
Kanga on perinteinen värikäs kangas, jota käytetään sekä vaatteena että vauvojen kantoliinana.
Tunnettuja tansanialaisia kirjailijoita ovat Tololwa M. Mollel ja Martha Mvungi. Laulaja Freddie Mercury syntyi Tansanialle nykyisin kuuluvalla Sansibarin saarella, mutta hän muutti pois ennen kuin saari siirtyi Tansanian haltuun.
Urheilu.
Tansanian jalkapallomaajoukkueen suurin saavutus on Afrikan-mestaruuskilpailuiden ensimmäinen kierros vuonna 1980. Olympialaisiin Tansania on osallistunut vuodesta 1964 alkaen, mutta ainoat mitalinsa se on saanut Moskovan kisoista 1980, kun Filbert Bayi ja Suleiman Nyambui saivat hopeaa yleisurheilussa.
Media.
Tansaniassa televisio heikentää perinteistä radion asemaa, ja maa on siirtynyt digitaalitelevisioverkkoon. IPP Media ja valtio-omisteinen Tansanian Broadcasting Corporation ovat merkittäviä toimijoita media-alalla. Tansanian vanhin sanomalehti on "Daily News".
Yhdysvaltalaisen Freedom Housen mukaan Tansaniassa toimittajiin kohdistuvat uhkaukset ja hyökkäykset estävät kriittistä raportointia. Toimittajat ilman rajoja -järjestön julkaiseman vuosiraportin (2020) mukaan lehdistövapaus on Tansaniassa heikko. Maa on sijalla 124 järjestön pisteyttämästä 180 maasta ja on maailmanlaajuisesti lehdistönvapauden viisiportaisella asteikolla toiseksi heikoimmalle tasolle, vaikean lehdistönvapauden luokkaan. Missään muussa maassa lehdistövapaus ei ole romahtanut yhtä paljon kuin vuonna 2015 presidentiksi valitun John Magufulin (1959–2021) kaudella autoritääriseksi muuttuneessa Tansaniassa. Magufoulille annettiin puskutraktoria kuvaava lempinimi (Bulldozer), koska hän ei kestänyt itseensä tai politiikkaansa kohdistettua kritiikkiä. Neljässä vuodessa suljettiin viisitoista kritiikkiä esittänyttä joukkotiedotusvälinettä. Esimerkiksi maan johtava sanomalehti, yksityisesti kustannettu "The Citizen" suljettiin viikon ajaksi (2019) ja sen sisarlehden verkkojulkaisu puoleksi vuodeksi (2020). Kaupallisista tiedotusvälineistä uhattiin vetää pois kaikki julkiset ilmoitukset, mikäli presidentin puoluetta tai presidenttiä arvosteltaisiin. Kriittiseen mediaan kohdistettuja rikoksia ei tutkittu juuri lainkaan.