tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kansainvälinen televiestintäliitto

Kansainvälinen televiestintäliitto (, lyhenne ITU, , UIT, alkuperäinen nimi "International Telegraph Union") on YK:n alainen televiestintäverkkoja ja -palveluja kansainvälisesti koordinoiva järjestö. ITU:n päätehtäviä ovat standardointi, radiotaajuuksien jakaminen ja puhelinverkkojen yhteyskäytäntöjen organisointi maiden välillä siten, että ulkomaanpuhelut ovat mahdollisia.
Organisaatio ja toiminta.
ITU:n päämaja on Genevessä Sveitsissä. ITU:n pääsihteeri 1. tammikuuta 2007 alkaen on malilainen Hamadoun Touré.
ITU:n organisaatio jakautuu kolmeen sektoriin:
ITU:n päätökset valmistellaan ja tehdään lukuisissa työ- ja tutkimusryhmissä sekä alueellisissa ja maailmanlaajuisissa kokouksissa, kuten radiokonferensseissa
ITU toimii myös YK:n tietoyhteiskuntahuippukokouksen (World Summit on the Information Society, WSIS) sihteeristönä.
Lähes kaikki maailman maat ovat ITU:n jäseniä (YK:n jäsenmaista vain Palau ei kuulu ITU:un). Myös alan yritykset ja organisaatiot voivat liittyä ITU:n jäseniksi. Näitä yksityisjäseniä ITU:lla on yli 500.
Historia.
Lennättimen historian alkuvuosina eri maissa käytettiin eri lennätinjärjestelmiä. Raja-asemilla sähkösanomat jouduttiin ottamaan vastaan paperille ja lähettämään uudelleen toisessa verkossa. Näiden hankaluuksien välttämiseksi tehtiin vähitellen sopimuksia yhteysjärjestelyistä, aluksi kahdenvälisinä ja sitten alueellisesti. Keväällä 1865 20 eurooppalaisen valtion kesken laadittiin ensimmäinen kansainvälinen lennätinsopimus ja perustettiin Kansainvälinen lennätinliitto (International Telegraph Union, ITU).
ITU alkoi laatia kansainvälistä säännöstöä puhelimelle 1885. Ensimmäinen radiokonferenssi pidettiin Berliinissä 1906. 1920-luvulla perustettiin koordinaatio- ja standardointikomiteat puhelin- (CCIF), lennätin- (CCIT) ja radioviestinnän (CCIR) aloille. Vuoden 1927 radiokonferenssissa sovittiin radiotaajuuksien jaosta eri käyttäjäryhmien kesken.
ITU:n nimi vaihtui Kansainväliseksi televiestintäliitoksi vuoden 1934 alussa järjestön vastuualueen laajentumista kuvaten. Vuonna 1947 ITU:sta tuli YK:n erityisjärjestö.
Vuonna 1956 CCIF ja CCIT yhdistettiin CCITT:ksi. ITU:n nykyinen sektoriorganisaatio muotoiltiin 1992.
ITU on järjestänyt lukuisia radiokonferensseja 1903-2019. 
Vuonna 2007 ITU julkaisi standardeja ("ITU-T suosituksia") ilmaiseksi verkossa tavoitteena pienentää "standardointikuilua" niiden maiden välillä, joilla on resursseja tavoitella standardointeja ja niiden joilla ei ole.
SIP

SIP () on VoIP-yhteyksien luonnista vastaava tietoliikenneprotokolla. SIP on korvaamassa vanhemman videoneuvotteluun käytetyn H.323-protokollan. 
SIP-protokollan avulla voidaan muodostaa puhelinyhteyksiä. Tavallisten puheluiden lisäksi voidaan muodostaa kuvapuheluita, videoyhteyksiä sekä periaatteessa mitä tahansa yhteyksiä minkä tahansa median välittämistä varten.
SIP-protokollaa käytetään mm. tulevissa matkapuhelinverkoissa IP-pohjaisissa palveluissa.
Myöhemmin SIP-standardia on laajennettu SIMPLE-protokollilla, joilla onnistuu myös saatavuuspalvelun ja pikaviestien kuten tekstiviestien toteuttaminen.
HTTP-protokollan tavoin SIP on tekstipohjainen protokolla. Yhteyksien kuvausten välittämiseen (portit, koodekit) käytetään erillistä SDP-protokollaa "(Session Description Protocol)". Reaaliaikainen ääni ja video siirretään tyypillisesti käyttäen RTP-protokollaa "(Real-time Transport Protocol).
Standardointi.
SIP määritellään RFC-dokumenteissa:
Paalutus

Paalutus on pohjarakennustekniikka, jonka avulla perustuksilta/yläpuolisilta rakenteilta tulevat kuormat siirretään kantavaan/tiiviiseen maaperään tai kallioon. Paalutus mahdollistaa erilaisten rakenteiden perustamisen, kun perusmaa on liian heikko kantavuudeltaan tai painumat ovat suurempia, kuin sallitaan. Tekniikkana paalutus on satoja vuosia vanha, esimerkiksi Venetsian rakennukset ovat paalutettuja. Suomessa Turku on laajalti paalutettujen perustusten varassa, ja Malmin lentokenttä on rakennettu paalutetulle suoalueelle. 
Paalutyypit.
Aikaisemmin paalutuksessa käytettiin yksinomaan puuta, mutta sen rajallinen kestävyys ja lahoaminen ovat edistäneet erilaisten uusien materiaalien käyttöönottoa. Puupaalutukset ovat kärsineet erityisesti viime vuosikymmeninä, kun rakentaminen ja ojitus on laskenut pohjavesipintaa ja ennen vedessä olleet paalut ovat joutuneet pinnan yläpuolelle. Puupaalutusta käytetään kuitenkin yhä, erityisesti väliaikaisten rakenteiden alla (esimerkiksi kiertoteiden penkoissa).
Yleisimmät nykyaikaiset paalutyypit ovat teräsbetonipaalut ja teräsputkipaalut.
Paalutuskoneet ja niiden käyttö.
Paalutus tapahtuu erityisillä paalutuskoneilla, paalun päähän isketään suurimassaisella järkäleellä joka voi olla vapaasti pudotettu tai hydraulisesti kiihdytetty. Myös hydrauliseen puristukseen ja värinään perustuvia laitteita on kehitetty. Paalun päähän annettu iskuaalto kulkee pitkin paalua jolloin energia siirtyy paalun päähän ja kärki uppoaa maaperään. Paalua voidaan jatkaa kunnes saavutetaan kantava pohja, esimerkiksi peruskallio. Peruskallioon paalutettaessa käytetään paalun alapäässä kalliokärkeä, kun kallion pinta vaihtelee merkittävästi. Kun ei ole tarkoitus päästä kantavaan pohjaan asti puhutaan koheesio-, tiivistys- ja kitkapaaluista.
Omana lukunaan on porapaalutus, jolloin teräsputki asennetaan poraamalla kallioon, jolloin se toimii tukipaaluna. Porapaalutuksessa teräsputki toimii porausputkena porauksen aikana ja valmiissa paalussa kantavana rakenteena. Porapaalutuksen etuna on, että sillä voidaan läpäistä kivisiä täyttöjä ja paalu saadaan varmasti kallioon asti. Lisäksi porausmenetelmästä johtuen porapaalut ovat asennustarkempia kuin perinteiset lyöntipaalut.
Paalutuksen kustannukset ja vaihtoehtoiset ratkaisut.
Paalutuksen hinta määräytyy käytettävän materiaalin ja lyöntisyvyyden perusteella. Paalutuskustannuksien osuus rakennushankkeesta vaihtelee kohteen ja paalutussyvyyden mukaisesti noin 3-20 % välillä rakennuskustannuksista. Paalutus voidaan korvata talonrakennuskohteissa tekemällä massanvaihto, pitämällä ylipengertä rakennuskohteessa tai tekemällä kevennysrakenteita esim. kevytsorasta. Tie- ja ratarakennuskohteissa käytetään lisäksi ylipenkereen kanssa pystysalaojia. Tie- ja ratapuolella myös stabiliteetin parantamiseksi käytetään vastapengerratkaisuja.
Discreet

Discreet (entiseltä nimeltään "Discreet Logic") on ohjelmistovalmistaja, joka on erikoistunut 3D-grafiikan ja visuaalisten efektien tuottamiseen sekä HD-videon editointiin tarkoitettuihin sovelluksiin. Yhtiön tuoteperheeseen kuuluvat mm. flame, smoke, inferno, combustion, flint ja 3D Studio Max -ohjelmistot.
Discreetin omistaa Autodesk, Inc.
Poisson-prosessi

Poisson-prosessi on stokastinen prosessi, joka voidaan tulkita toisistaan riippumattomasti sattuvien tapahtumien laskuriksi jatkuvassa ajassa. Poisson-prosessilla on läheinen yhteys Poisson-jakaumaan ja sillä on kaksi olennaista ominaisuutta:
Nämä kaksi ominaisuutta kuuluvat vain Poisson-prosessille. Poisson-prosessilla on yksi parametri, joka on positiivinen reaaliluku. Parametria kutsutaan intensiteetiksi, joka tarkoittaa tapahtumien ilmaantumisen nopeutta.
Jos Poisson-prosessin intensiteetti on formula_1, niin aikavälillä formula_2 sattuvien tapahtumien lukumäärä on formula_3-jakautunut. Erityisesti, jos satunnaismuuttuja formula_4 on kaikkien ajanhetkeen formula_5 mennessä sattuneiden tapahtumien lukumäärä, niin formula_4 on formula_7-jakautunut. Tapahtumien välinen aika on formula_8-jakautunut. formula_9:nnen tapahtuman sattumishetki on formula_10-jakautunut.
Esimerkki.
Valtakunnalliseen puhelinpalveluun saapuvien puheluiden soittohetkiä voi mallintaa Poisson-prosessilla. 
Tämä perustuu siihen, että mahdollisesti palveluun soittavien henkilöiden lukumäärä formula_9 on hyvin suuri, mahdollisesti koko väestö. Jos tulkitaan, että todennäköisyys formula_12, jolla henkilö soittaa palveluun vuorokauden aikana, on kaikille henkilöille ja kaikkina päivinä sama, niin vuorokauden aikana saapuvien puheluiden lukumäärä on formula_13-jakautunut. Tätä jakaumaa voi approksimoida formula_14-jakaumalla.
Mallia voi perustella myös niin, että palveluun soittavat tekevät sen toisistaan tietämättä eli riippumattomasti.
Tämän mallin puute on se, että todellisuudessa puhelinpalveluun saapuvat soitot riippuvat vuorokaudenajasta ja viikonpäivästä, jolloin stationaarisuusehto ei toteudu. Tällöin yhtä tiettyä Poisson-prosessia voi käyttää mallintamaan korkeintaan muutaman tunnin aikana tulevia puheluita.
Black Isle Studios

Black Isle Studios oli yhdysvaltalainen Interplayn tietokonepelien kehittämiseen erikoistunut jaosto. Black Isle perustettiin vuonna 1996, mutta se otti nimen käyttöön vasta 1998 ja se kuuluu osana Interplay Entertainmentiin. Black Isle tunnetaan parhaiten peleistä ' ja "Fallout 2" sekä '.
8. joulukuuta 2003 Interplay antoi potkut Black Islen tietokonepelien kehittämisestä vastaaville henkilöille (yhtiö oli kehittämässä myös konsolipeliä). Interplay ei ole tähän päivään mennessä antanut syytä irtisanomisille tai kertonut mitä Black Islelle tapahtuu tulevaisuudessa. Monet entiset Black Islen työntekijät siirtyivät Obsidian Entertainmentille.
Pelit.
Pelien kehittämisen lisäksi Black Isle on auttanut Interplayta useiden pelien, esimerkiksi "Baldur’s Gaten", julkaisussa. Koska Black Isle on pääasiallisesti keskittynyt roolipelien kehittämiseen, monet ovat luulleet, että Black Isle on kehittänyt "Baldur’s Gaten". Sen kehitti kuitenkin BioWare, jota usein luullaan "Icewind Dalen" kehittäjäksi.
Window Maker

Window Maker on X Window Systemin ikkunanhallintaohjelma, joka on ulkoasultaan ja toiminnaltaan suunniteltu emuloimaan NeXT:in OpenStep -käyttöliittymää. Sitä käytetään lähinnä Linuxissa ja muissa Unix-tyyppisissä käyttöjärjestelmissä. Window Maker on vapaa ohjelmisto, joka on julkaistu GNU GPL:n alaisena.
Window Makerin pääkehittäjiä ovat brasilialainen Alfredo Kojima ja romanialainen Dan Pascu. Projekti sai alkunsa, kun Kojima ryhtyi ohjelmoimaan paranneltua versiota AfterStep-ikkunamanagerista.
Window Maker ei vaadi tietokoneelta paljoakaan resursseja (kuten keskusmuistia tai suoritintehoa) toimiakseen nopeasti. Se onkin suhteellisen suosittu graafinen ympäristö varsinkin vanhemmille koneille, joille KDE:n ja GNOME:n kaltaiset työpöytäympäristöt ovat liian raskaita.
Troika Games

Troika Games oli yhdysvaltalainen tietokoneroolipelien kehittämiseen erikoistunut yritys. Troika Gamesin perustivat Interplayn entiset työntekijät Tim Cain, Leonard Boyarsky ja Jason Anderson vuonna 1998.
Troika Games sulki ovensa helmikuussa 2005 talousvaikeuksien vuoksi.
Gearbox Software

Gearbox Software on yhdysvaltalainen vuonna 1999 perustettu pelitalo.
Yritys on tunnettu muun muassa "" -lisälevyn kehittämisestä sekä "in" käännöksestä. Yrityksen muita pelejä ovat "Borderlands" ja "Duke Nukem Forever".
Yritys on perustanut pelien julkaisuun keskittyneen Gearbox Publishing -yrityksen.
Historia.
Yritys on perustettu 16. helmikuuta 1999 ja sen kotipaikka on Frisco, Texas.
Embracer Group osti yrityksen vuonna 2021.
Maaliskuussa 2024 kerrottiin, että Take-Two Interactive ostaa Gearboxin Embracerilta 460 miljoonan dollarin hinnalla.
Smerdis

Smerdis (persiaksi "Bardia", kreikaksi myös "Tanyoksarkes") oli Kyyros Suuren nuorempi poika. Kyyros jätti Smerdiille perinnöksi Persian valtakunnan itäiset maakunnat samalla kun Smerdiin vanhemmasta veljestä Kambyses II:sta tuli Persian kuningas. Smerdis nousi kuninkaaksi vuonna 522 eaa. veljensä kuoltua, sen jälkeen kun tämä palasi Egyptin sotaretkeltään. Kreikkalaisen historioitsijan Herodotoksen mukaan Kambyses antoi murhata veljensä ennen Egyptin retkeään ja kuninkaaksi julistautunut Smerdis oli itse asiassa ollut magi nimeltä Gaumata. Akemenidien hallitsijasukuun kuulunut Dareios kaappasi vallan Smerdiiltä vuonna 521 eaa. 
Ktesiaan versio.
Kreikkalaiset historioitsijat Ktesias ja Herodotos antavat kummatkin erilaisen kuvan siitä, mitä todella tapahtui. Ktesiaan mukaan Kyyros nimitti Smerdiin (Ktesias käyttää hänestä nimeä Tanyoksarkes) Baktrian, Khorasmian, Parthian ja Karmanian satraapiksi. Smerdiin ei pitänyt maksaa veroa veljelleen Kambyseelle. Pian Kambyses sai tietää eräältä Sfendadateeltä, jota Smerdis oli rankaissut jostain rikoksesta, että Smerdis juonitteli häntä vastaan. Kambyses ei uskonut kuulemaansa, mutta kutsui kuitenkin veljensä luokseen. Veljesten äiti Amytis neuvoi Kambysesta olemaan uskomatta juoruihin. Kun Smerdis lopulta saapui Kambyseen luokse, tämä päätti kuitenkin teloituttaa veljensä. Sfendadates esitti nyt että hän, joka oli hyvin Smerdiin näköinen, voisi vaihtaa paikkaa Smerdiin kanssa. Kambyses suostui ja antoi teloittaa veljensä. Sfendadates esitti tämän jälkeen Smerdistä, eikä kukaan tunnistanut häntä. 
Kambyseen kuoleman jälkeen Smerdiistä tuli Persian kuningas. Seitsemän korkea-arvoista persialaista päätti kuitenkin syjäyttää hänet ja kaapata vallan itselleen. Heidän joukossaan oli muun muassa Dareios, Hystaspeen poika. Kun salaliittolaiset olivat murhanneet Smerdiin tämän nukkuessa palatsissaan, he julistivat Dareioksen kuninkaaksi.
Herodotoksen versio.
Herodotoksen mukaan Kambyses antoi teloittaa Smerdiin sen jälkeen kun oli saanut kuulla, että tämä aikoi kaapata vallan itselleen. Smerdiin kuolema jäi kuitenkin salaisuudeksi. Vuonna 522 eaa. eräs "magi" julistautui kuninkaaksi ja kutsui itseään Smerdiiksi. Kambyses oli tuolloin Egyptissä ja lähti heti Persiaan kukistamaan kapinallisia. Hän haavoittui kuitenkin noustessaan hevosen selkään ja kuoli pian tämän jälkeen. Kuten Ktesiaan versiossa Smerdiin kukistivat seitsemän salaliittolaista, jotka valitsivat Dareioksen uudeksi kuninkaaksi.
Herodotoksen versio tapahtumista sopii yhteen sen kanssa, mitä Dareios I antoi kirjoittaa omiin monumentteihinsa. Bisotunista löydetystä kallioon kaiverretusta tekstissä kerrotaan, että magi nimeltä Gaumata kutsui itseään Smerdiiksi ja alkoi kapinoida Kambysesta vastaan. Hän valtasi Persian ja julistautui kuninkaaksi 1. heinäkuuta 522 eaa. Dareios ja hänen kumppaninsa murhasivat väärän Smerdiin 29. syyskuuta 522 eaa. Herodotoksen kertomus seuraa siis melko tarkasti Dareios I:n virallista versiota.
Luettelo suomalaisista punaupseereista

Tämä on epätäydellinen luettelo suomalaisista punaupseereista.
Interplay Entertainment

Interplay Entertainment Corporation on yhdysvaltalainen videopelien kehittämiseen ja julkaisuun keskittynyt yritys.
Historia.
Interplay perustettiin alun perin nimellä Interplay Productions Kaliforniassa, Yhdysvalloissa vuonna 1983. Interplay tuli heti tunnetuksi laadukkaista roolipeleistään, kuten "" ja "Wasteland".
Interplay alkoi julkaista omia pelejään vuonna 1988 ja siirtyi sitten julkaisemaan myös muiden yhtiöiden pelejä, mutta jatkoi kuitenkin sisäistä pelien kehitystä. Vuonna 1993 Interplay julkaisi menestyksekkään "Descent"-pelin, jonka Parallax Software oli kehittänyt. Interplay julkaisi "" vuonna 1997, josta tuli sen yksi tunnetuimmista tavaramerkeistä ja se saikin jatkoa vuonna 1998. "Baldur’s Gate" jatkoi laadukkaiden roolipelien sarjaa saaden myöhemmin jatko-osan sekä useita lisälevyjä. "Baldur’s Gate" -sarjan kehitti BioWare ja sen julkaisi Interplayn alainen Black Isle Studios.
Interplayn menestyksekkäimmät julkaisut olivat tietokonepelejä. Yhtiö julkaisi myös muutamia konsolipelejä, kuten "Clay Fighter", "Rock ’N Roll Racing", "The Lost Vikings" ja "Baldur’s Gate: Dark Alliance", mutta ei onnistunut luomaan pitkäkestoista konsolipelien sarjaa.
Vuonna 1998 Interplay listautui pörssiin ja vaihtoi nimensä "Interplay Entertainment Corporationiksi". Interplay kärsi tappiota seuraavien vuosien aikana, ja vuonna 2002 se solmi Vivendi Universalin kanssa julkaisusopimuksen. Ranskalainen Titus Interactive sai heti julkaisusopimuksen jälkeen enemmistöomistuksen Interplaysta, jonka jälkeen yhtiön perustaja Brian Fargo erosi tehtävästään. Myöhemmin vuonna 2002 Interplay poistettiin pörssistä liian alhaisen listahinnan vuoksi. Vuonna 2004 Interplay suljettiin väliaikaisesti maksamattomien vuokrien ja palkkojen johdosta.
Heinäkuussa 2004 Interplay oli lähellä konkurssia ja vielä samassa kuussa se myi oikeudet Bethesda Softworksille "Fallout 3" -tavaramerkkiin sekä option kahteen seuraavaan "Fallout"-peliin, säilyttäen oikeudet "Fallout"-online-peleihin itsellään. Huhtikuussa 2007 Bethesda omistaa täyden "Fallout"-lisenssin Interplayn omistaessa ainoastaan oikeudet "Fallout"-MMOG:hen.
Pelit.
Vain tunnetuimmat pelit. Interplay on pelin kehittäjä, ellei sitä erikseen mainita.
Meloksensisilisko

Meloksensisilisko eli täplämuurilisko ("Podarcis milensis") on pieni, muutamalla Välimeren saarella elävä sisiliskolaji.
Meloksensisiliskon ruumiin pituus kuonosta kloaakkiin on enintään 6,5 cm, ja häntä on kaksi kertaa ruumista pitempi. Lisko on tukevarakenteinen ja leveäpäinen. Koiraan väritys ja kuviointi eivät ole sisiliskoille tavanomaisia. Tyypillisesti ruskean selän keskellä on tumma hento pitkittäisjuova. Kyljet, kurkku ja pään sivut ovat mustat, ja niissä on valkeita, keltaisia, sinisiä tai vaaleanvihreitä täpliä. Vatsassa on usein mustia kuvioita. Naaras näyttää koiraaseen verrattuna tyypillisemmältä sisiliskolta. Naaraalla on usein vaaleat selänreunajuovat ja kurkussa muutamia selvästi erottuvia läiskiä.
Meloksensisilisko elää Kreikassa Egeanmeren saarista Míloksella, Kímoloksella, Falkonéralla, Antímiloksella ja Velopoúlalla. Se viihtyy viljellyillä seuduilla. Se paistattelee päivää kivikasoissa ja penkereillä, mutta saalistaa joko avomaalla tai kasvillisuuden seassa.
Mozilla Application Suite

Mozilla Application Suite on vapaa alustariippumaton Internet-ohjelmistopaketti, jonka komponentteihin kuuluu verkkoselain, sähköposti- ja uutisryhmäohjelma, HTML-editori ja IRC-asiakasohjelma.
Mozilla Application Suitea kehitti Mozilla-projekti. Mozilla-projekti lopetti ohjelmiston kehittämisen vuonna 2005, jonka jälkeen muut ovat jatkaneet kehitystyötä. Sen harvoin käytetty koodinimi oli SeaMonkey, joka sitten otettiin käyttöön viralliseksikin nimeksi kehittäjien vaihtumisen jälkeen.
Reise, Reise

Reise, Reise (suom. ”matkaan, matkaan”) on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin Saksassa 27. syyskuuta 2004 ja muualla Euroopassa hieman aiemmin. Pohjois-Amerikassa albumi ilmestyi 16. marraskuuta 2004. "Reise, Reise" äänitettiin vuosien 2003–2004 aikana Málagassa, Espanjassa. Toukokuussa 2005 Rammstein julkaisi "Reise, Reisesta" erityisen japanilaisen version, jossa oli kaksi bonuskappaletta ja erilainen kansi. Kannen kuvaa käytettiin myöhemmin myös "Rosenrot"-albumin kannessa. Sana "Reise" tarkoittaa saksaksi matkaa, mutta ”Reise, Reise” on saksalaisten merimiesten käyttämä huudahdus, jonka tarkoitus on herättää merellä matkaavan laivan miehistö aamuisin ja samalla ilmaista, että merimatka jatkuu.
Rammstein julkaisi neljä albumin kappaletta myös singleinä. Singlet olivat ”Mein Teil”, ”Amerika”, ”Ohne dich” ja ”Keine Lust”. ”Mein Teil” pohjautuu Saksassa maaliskuussa 2001 sattuneeseen ihmissyöntitapaukseen, jossa Armin Meiwes söi erään internetissä tapaamansa miehen. ”Mein Teil” julkaistiin heinäkuussa 2004. ”Amerikan” musiikkivideossa yhdysvaltalaiset lavastavat ensimmäisen kuukävelyn.
"Reise, Reise" on muiden Rammsteinin albumien tapaan laulettu pääosin saksaksi. Kappale ”Amerika” on laulettu osin englanniksi ja ”Moskau” osin venäjäksi.
Levylle on myös piilotettu Japan Airlinesin lennon 123 viimeiset 35 sekuntia ennen maahantörmäystä. Sen voi kuunnella kelaamalla levyä taaksepäin ensimmäisen kappaleen alussa. Levyn kansitaide muistuttaa myös mustaa laatikkoa.
"Battlefield Bad Company 2" -pelissä on viittaus levyn kanteen, kun eräässä tehtävässä löydetään musta laatikko, joka on kansikuvan värinen ja siinä on saksan kieltä.
Raippaluodon silta

Raippaluodon silta () on vinoköysisilta, joka yhdistää Raippaluodon saaren mantereeseen Mustasaaren kunnassa. Silta on Suomen pisin, 1 045 metriä. Se rakennettiin korvaamaan lauttayhteys. Sillan rakentaminen maksoi noin 150 miljoonaa markkaa (noin 25 miljoonaa euroa). Silta on osa seututietä 724. Sillan on suunnitellut oululainen suunnittelutoimisto SuunnitteluKortes. On ehdotettu, että Raippaluodon sillan jatkeeksi rakennettaisiin Merenkurkun silta Ruotsiin.
Raippaluodon sillan peruskivi muurattiin 3. kesäkuuta 1996, ja presidentti Martti Ahtisaari avasi sillan liikenteelle 27. elokuuta 1997.
Raippaluodon silta on ainoa yli kilometrin mittainen silta Suomessa. Siltaan käytettiin 5 000 tonnia terästä sekä 20 000 tonnia betonia. Maansiirtotöiden aikana siirrettiin noin 50 000 tonnia maa-ainesta.
Silta.
Sillan pituus on 1 045 metriä, ja se on Suomen pisin silta. Toiseksi pisin on Heinolassa sijaitseva Tähtiniemen silta, jolla on pituutta 924 metriä. Raippaluodon sillan siltakannen leveys on 12 metriä, josta kahdeksan metriä on kaksikaistaisen ajoradan käytössä, ja loput vajaat neljä metriä toimii jalankulun ja pyöräilyn väylänä. Sillan kokonaispinta-ala on 12 540 m². Pisin silta-aukko on pituudeltaan 250 metriä ja sen vapaa korkeus on 26 metriä. Kannatinpylväät kohoavat 82 metrin korkeuteen.
"Siltarumpupolitiikka".
Helsingin Sanomat piti esimerkkinä siltarumpupolitiikasta Raippaluodon siltaa: liikenneministeri Ole Norrback päätti rakennuttaa omaan vaalipiiriinsä pitkän ja kalliin sillan pieneen Raippaluodon saareen, vaikka lossi olisi ollut paljon halvempi (1997).
Live aus Berlin

Live aus Berlin on Rammsteinin elokuussa 1999 julkaistu, toinen virallisista konserttitallenteista. Konsertti pidettiin 22.–23. elokuuta 1998 Berliinissä. Live aus Berlin tarkoittaa saksaksi suoraa lähetystä Berliinistä. Live aus Berlinistä on julkaistu seuraavat versiot:
Sensuroidusta versiosta puuttuu kappale "Bück dich" (suomeksi kumarru) rajun esitystapansa vuoksi: Kruspen soittaessa koskettimia Lindemann taluttaa dominoivaan BDSM-tyyliin kaularemmistä lateksiasuisen Lorenzin lavan keskellä olevalle korokkeelle. Tämän jälkeen Lindemann riisuu Lorenzin paljaaksi lateksishortseistaan ja kaivaa housujensa sepaluksesta tekopeniksen, jolla ruiskuttaa valkeaa nestettä Lorenzin takapuolelle ja selälle, sekä myöhemmin yleisöön.
Sensuroimattoman version kappaleluettelo.
Sensuroimattoman taltioinnin kesto on 80 minuuttia ja 36 sekuntia.
Mutter

Mutter () on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin kolmas studioalbumi. Se äänitettiin vuonna 2000 ja julkaistiin huhtikuussa 2001. 
Levyllä lauletaan muun muassa lapsen kuolemasta ("Spieluhr"), äidittömyydestä ("Mutter") ja itsemurhasta ("Adios"). Levy oli julkaistaessaan arvostelumenestys. Sen kuuluisimpia kappaleita ovat listahitit "Sonne", "Ich will", "Feuer frei!", "Links 2-3-4" ja "Mutter", jotka julkaistiin kaikki singleinä ja niistä tehtiin musiikkivideot. 
"Mein Herz Brennt" päätyi elokuvan "Lilja 4-ever" ja "Feuer Frei" xXx:n soundtrackille. Levyn kannessa on kuollut sikiö. Kuvan ovat ottaneet Daniel ja Geo Fuchs.
Sehnsucht

Sehnsucht () on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin toinen studioalbumi. Se julkaistiin 22. elokuuta 1997. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa "Du hast", "Sehnsucht" ja "Engel". Albumilta julkaistiin singlet kappaleista "Engel" ja "Du hast".
Sehnsuchtin kappaleiden teemat ovat useasti seksuaalisuuteen viittaavia. Esimerkiksi "Tier" ja "Spiel Mit Mir" kertovat insestistä, "Küss Mich (Fellfrosch)" suuseksistä sekä "Bestrafe Mich" ja "Bück Dich" sadomasokismista. 
Levyn äänimaailma on industrial-henkinen; kitarariffit ovat raskaita ja koneäänet näyttelevät tärkeää osaa.
Albumin lehtinen avautuu kuudeksi erilaiseksi kanneksi, joissa jokaisessa on yksi yhtyeen jäsen. Kullakin jäsenellä on päässään abstrakti kasvonaamio, joka on tehty tavallisista keittiövälineistä. Vieressä näkyvä kansi on yleisin. Siinä on Till Lindemann, jonka suuta peittää kananmunasiivilästä tehty "kuonokoppa", ja hänen silmiensä edessä on haarukoista taivutetut aurinkolasit. Kansitaiteen loi itävaltalainen taiteilija Gottfried Helnwein.
Sehnsucht oli Rammsteinin läpimurto Keski-Euroopan ulkopuolella, etenkin Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Albumista julkaistiin remasteroitu versio 9. kesäkuuta 2023.
Herzeleid

Herzeleid () on saksalaisen industrial metal -yhtye Rammsteinin ensimmäinen studioalbumi. Singleinä julkaistiin "Du riechst so gut" (1995) ja "Seemann" (1996) sekä Australiassa myös "Asche zu Asche". 
Kappaleiden teemat ovat ensimmäisessä albumissa Rammsteinille tyypillisesti synkkiä, esimerkiksi "Rammstein kertoo nimensä mukaisesti lentotukikohta Ramsteinin onnettomuudesta, "Heirate mich" nekrofiliasta ja "Weißes Fleisch" sadomasokismista.
Albumin alkuperäinen kansi esitti yhtyettä ylävartalo paljaana. Tämä aiheutti paheksuntaa ja syytöksiä, että yhtye yritti myydä itseään “herrarodun kansikuvapoikina”. 
"Herzeleid" nousi parhaimmillaan 33:nneksi Saksan albumilistalla, kunnes seuraavan levyn eli Sehnsuchtin ilmestyttyä se nousi sijalle kuusi. Yhtyeellä ei ollut suosiota keski-Euroopan ulkopuolella ja he keikkailivat suurimmaksi osaksi Tšekissä, Sveitsissä, Itävallassa ja Saksassa.
Mikeli

Mikeli oli juhla, jota vietettiin muinaisessa Latviassa 22. syyskuuta - 24. syyskuuta "dzelzs nedela"n eli "rautaviikon" aikana. Juhla oli pyhitetty Mikelis- ja Jumis-jumalille.
Juhlaa vietettiin sadonkorjuukauden lopussa, sen jälkeen kun Jumisin ruokalahja oli vastaanotettu.
Juhlan ensimmäisenä päivänä suoritetaan "Jumisin kiinnisaaminen" -rituaali. Jumisin, mitä edusti kaksipäinen viljankorsi,sanottiin olevan piilossa vielä korjaamattomien viljapeltojen joukossa. Tämä viimeinen korsi säästetään viimeiseen asti, minkä tarkoituksena on miellyttää Jumisia, jotta hän palaisi takaisin seuraavana keväänä. Nämä viimeiset korret sidotaan erityisellä punoksella ja sijoitetaan latoon, erilleen muusta sadosta. Korsia käytetään sitten talven aikana sairaan karjan parantamiseen. Iltajuhlan aikana syödään kanaa.
Toisena päivänä juhlittiin ja syötiin.
Kolmantena päivänä olivat markkinat ja ainoa päivä, jolloin miehet kosivat vaimoehdokkaitaan.
Daavidin oksa

Daavidin oksa () on australialaislähtöinen Seitsemännen päivän adventisteista erkaantunut uskonnollinen ryhmä, jonka perustaja oli bulgarialainen Victor Houteff. Sen ydinryhmä siirtyi Texasiin Yhdysvaltoihin. Järjestön toiminnan keskeisiin kohtiin kuuluu askeettinen maailmanlopun odotus. Järjestön erityispiirteet alkoivat korostua vuosien 1987–1993 aikana lahkoa tuolloin johtaneen David Koreshin toiminnan takia.
Kultti vietti vuosikymmenet hiljaiseloa Yhdysvalloissa Mount Carmelin tilalla, joka sijaitsi Texasissa Wacon kaupungin lähellä. Sitä johti Lois Roden -niminen nainen, kunnes lahkoon liittyi 1981 nimeä Vernon Howell käyttänyt nuori mies. Howell vietteli itseään yli 50 vuotta vanhemman Rodenin. Roden lumoutui Howellista ja ilmoitti, että tämä on profeetta ja tästä tulee lahkon johtaja. Howell sai lahkon vähitellen valtaansa. Vuonna 1990 hän otti kuningas Daavidin ja Kyyros II Suuren mukaan uuden nimen David Koresh. Lahko alkoi eristäytyä ja muuttua vainoharhaiseksi. Toisinajattelijat karkotettiin, elleivät he lähteneet vapaaehtoisesti. Koreshia lukuun ottamatta miesten oli elettävä selibaatissa. Koresh käytti hyväkseen lahkon naisia aivan nuorista tytöistä lähtien, ja nämä synnyttivät toistakymmentä lasta.
1990-luvun alussa lahkon toiminta ja aseistautuminen alkoivat herättää ulkomaailman huomiota. Lahko hankki ampumatarvikkeita ja valmistautui yhteenottoon Yhdysvaltojen viranomaisten kanssa. Maatilalle rakennettiin betonivahvisteisia asuinrakennuksia, vahtitorni ja maanalainen bunkkeri. Kun myös tiedot lasten seksuaalisesta hyväksikäytöstä paljastuivat, viranomaiset päättivät puuttua lahkon toimintaan.
Tulipalo 1993.
ATF-virasto järjesti 28. helmikuuta 1993 ratsian Mount Carmelille Daavidin oksan päämajaan. Ratsian perusteina olivat epäily ampuma-aseiden laittomasta hallussapidosta sekä lasten suojeleminen. Eräs entinen jäsen oli väittänyt, että lahkossa käytetään lapsia seksuaalisesti hyväksi. Ratsia kohtasi voimakasta aseellista vastarintaa, jossa kuoli neljä viraston edustajaa ja kuusi lahkolaista. Viranomaiset perääntyivät, ja yhteenottoa seurasi FBI:n valvoma piiritys, joka kesti 51 päivää. Lopulta päämaja tuhoutui FBI:n hyökkäyksen jälkeisessä tulipalossa 19. huhtikuuta 1993, ja 72–86 henkeä sai surmansa. Rakennuksessa olleita lapsia oli yritetty suojata kostutetuilla huovilla, ja osassa ruumiita oli luodinreikiä, jotka viittasivat armomurhiin. Tulipaloa on väitetty ryhmän jäsenten sytyttämäksi tai poliisien käyttämän kyynelkaasun aiheuttamaksi.
Jumis

Jumis on Latvian mytologiassa maanviljelyn ja hedelmällisyyden jumala. Häneen liitetään symbolisesti "yhteenkietoutuneet rungot", kuten kaksi viljankortta tai puuta, jotka ovat kasvaneet yhteen ja jakavat saman rungon tai varren. Sadonkorjuuaikana jotkut sadon korret taivutetaan maahan ja kiinnitetään paikoilleen kivien avulla. Hänen juhlansa, Mikelin, aikana suoritetaan rituaali Jumisin kiinnisaamiseksi.
Toinen rituaali, Jumja kersana, käsittää juhlakulkueen, joka kantaa "kiinnisaatua" Jumisia symbolisoivia viljanjyviä kotiin, mikä varmistaa sen, että seuraavan vuoden sadosta tulee vähintään yhtä hyvä.
Jumis kuvataan lyhyenä miehenä, joka kantaa vehnän, humalakasvin ja kauran tähkiä muistuttavia vaatteita.
Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives

Bureau of Alcohol, Tobacco, Firearms and Explosives (lyhenne ATF, ), on Yhdysvaltain oikeusministeriön alainen virasto, jonka tehtävänä on valvoa nimessään mainittujen tuotteiden ja tavaroiden käyttöä sekä ehkäistä niiden väärinkäyttöä.
ATF perustettiin 1. heinäkuuta 1972. Vuonna 2003 nimi muutettiin muodosta Alcohol and Tobacco Tax and Trade Bureau nykyiseen muotoonsa.
Saules meitas

Saules meitas tarkoittaa baltialaisessa mytologiassa Saulen, eli auringon, tyttäriä. Heidät tunnettiin pääasiassa suhteestaan kosijoihinsa, muun muassa Dieva deliin. Dieva delin määrä vaihteli eri kertomuksissa.
Leijona (tähdistö)

Leijona (latinaksi "Leo", genetiivi "Leonis"), aikaisemmin jalopeura, on Eläinradan viides tähdistö Kravun ja Neitsyen välissä. Tähdistö näkyy Suomessa loka-toukokuun aikana. Leijona on yksi aikaisimmin havaituista tähtikuvioista.
Kreikkalaisessa mytologiassa Leijonan tähtikuvio oli taivaalle ylennetty Nemean leijona, jonka surmaaminen oli ensimmäinen Herakleelle määrätyistä kahdestatoista urotyöstä. Nemean leijonan talja vaatteenaan Herakles suoritti muut yksitoista urotyötään.
Leijonan kirkkain tähti on Regulus (α Leonis, latinaksi "regulus" on pieni kuningas). Sen näennäinen kirkkaus on +1,36m. Tähti tunnetaan myös nimellä Cor Leonis, leijonan sydän. Sitä kiertää kirkkaudeltaan 8 m oleva tähti eli Regulus on kaksoistähti. Reguluksen etäisyys Maasta on 85 valovuotta.
Seuraavaksi kirkkaimmat ovat Algieba (γ Leonis) ja Denebola (β Leonis, arab. "dhanab" = häntä).
Leijonan tähdistön alueella sijaitsevat Messierin luettelon kohteet M65, M66, M95, M96 ja M105. Ne ovat kaikki kierteisgalakseja.
Kaisa Häkkinen mukaan Mikael Agricolan leijonaeläintä tarkoittava sana jalopeura olisi peräisin tästä tähtikuviosta. Tähtikuvion vanhempia nimityksiä ovat olleet "hiidenhirvi" ja "jalopeura" ja niiden kansatieteellinen merkitys on hirvi- tai peuraeläinen haltijaeläin. Koska kansainvälisessä nimistössä tähtikuviota on kauan kutsuttu leijonaksi, saattoi tästä syntyä sekaanus, joka johti jopa virheelliseen raamatunkäännökseenkin.
Dievs

Dievs ("jumala") tarkoittaa Latvian mytologiassa ylintä jumalaa. Sama sana tarkoittaa nykylatvian kielessä kristinuskon Jumalaa. Muinaisessa Latviassa Dievs ei ollut ainoastaan jumalien isä, hän oli olennainen osa niitä (perusolemus). Kaikki muut jumalolennot olivat Dievsin erilaisia muotoja tai ilmentymiä, näin oli erityisesti Mara-jumalattaren ja Laiman kohdalla. Nimi Dievs tarkoitti myös taivasta.
Dievs on historiallisesti sama indoeurooppalaisen uskonnon jumala kuin Tyr, Zeus, Juppiter ja Dyaus Pita.
Dievs on taivaan ja hedelmällisyyden jumala. Vaikka hän kosiskeli Saulea, hänen ei tiedetä olleen naimisissa. Hänen poikansa tunnetaan nimellä Dieva dēli: he olivat Saulen tytärten (Saules meitas) kosijoita ja heidän lukumääränsä vaihteli eri kertomuksissa. Yksi Dievsin pojista on Miķelis, tähtitieteen, ennustamisen ja yltäkylläisyyden jumala.
Mara (latvialainen jumala)

Mara tarkoittaa nykyajan Latvian mytologiassa korkearvoisinta jumalatarta, naispuolista Dievsiä. Hänet voidaan ymmärtää Jumalan vaihtoehtoiseksi puoleksi (kuten Yin Yang). Muita jumalattaria, joskus kaikkia heitä, pidetään hänen vaihtoehtoisina muotoinaan. Mara on myös saattanut olla sama jumalatar kuin Lopu mate.
Mara on kaikkien naisellisten velvollisuuksien suojelija (lapset, karja), kaiken taloudellisen toiminnan suojelija ("Jumala teki pöydän, Mara leivän"), jopa rahan ja markkinoiden. Maran ollessa Jumalan vaihtoehtoinen puoli, Mara vie ihmisen kuoltua mukanaan tämän ruumiin Jumalan (Dievs) viedessä sielun. Hän on maan jumalatar; sitä kutsutaan "Maran maaksi".
Läntisessä Latviassa ja vähäisemmässä määrin muussa Latviassa Mara yhdistettiin voimakkaasti Laimaan, ja saatettiin pitää samana jumaluutena.
Māras-juhlaa vietettiin hänen kunniakseen 15. elokuuta.
Mara tunnettiin myös nimillä "Marsava" (läntinen Latvia), "Moschel" ja "Marha".
Laima

Laima ("onni"; myös Laime, Laimas māte) on Latvian mytologiassa ja Liettuan mytologiassa kohtalon ja onnen, sekä hyvän että pahan, personoituma. Hänet yhdistettiin synnytykseen, avioliittoon, kuolemaan, hedelmällisyyteen ja kotielämään. Hän on myös raskaana olevien naisten suojelija.
Laima ja hänen siskonsa Karta ja Dekla ovat kohtalon kolminaisuuden jumaluus. Laiman ollessa huomattavasti muita suositumpi Deklalla ja Kartalla on kuitenkin samanlaiset tehtävät. Nykyajan uuspakanallisessa uskonnossa, Dievturibassa, näitä kolmea jumalatarta nimitetään kolmeksi Laimaksi, mikä osoittaa että he ovat saman jumaluuden kolme erilaista muotoa. Vaikka Laima tekee lopullisen päätöksen, kaikki kolme päättävät yhdessä kunkin henkilön kohtalosta.
Liettuan mytologiassa Laima ei ole ainoastaan kohtalon, hedelmällisyyden ja avioliiton jumalatar, mutta myös pimeyden ja valon. Laima yhdistettiin käkeen ja nähtiin usein sen muodossa. Laiman seurueeseen kuuluvat jumalattaret Laimė ja Dalia. Laima määrittää vastasyntyneiden kohtalon. Laiman sisaruksia ovat Giltinė, Dekla, Karta ja Magyla.
Laiman pyhä puu on lehmus. Kansanlauluissa ja -tarinoissa hän on kukkuva käki lehmuksessa. Lehmuksessa on kolme, viisi, kuusi, seitsemän tai yhdeksän haaraa. Nämä numerot ovat Laiman maagisia numeroita. Laiman alttari on kivi, jolla on naisen muodot. Sellaiset toteemit lisäsivät naisten hedelmällisyyttä. 
Useat balttilaiset kansanlaulut kertovat miten Laima järjesti Aušrinėn nimenantojuhlan (kastajaiset). Hän kutsui kaikki tähdet (Žvaigždės, Latvian Zvaigznes), mutta ei kutsunut Saulėa.Keskiajalla ja 1700-luvulla Liettuassa pidettiin Laiman kunniaksi useita erilaisia rituaaleja.
Savo

Savo () on Suomen historiallinen maakunta Itä-Suomessa Karjalan ja Hämeen välissä. Savoa on kahden nykymaakunnan alueella eli Etelä-Savossa (lounaisin osa historiallista Hämettä ja Karjalaa) ja Pohjois-Savossa (läntisin osa Hämettä ja itäisin Karjalaa). Lisäksi aiemmin Etelä-Savoon kuulunut Heinävesi siirtyi osaksi Pohjois-Karjalan maakuntaa vuoden 2021 alussa.
Savossa ovat hallitsevina savolaismurteet, joiden puhumisalue käsittää myös Pohjois-Karjalan, Kainuun, pääosan Keski-Suomesta, Koillismaan, Päijät-Hämeen koillisosan sekä Etelä-Pohjanmaan Järviseudun.
Historia.
Savossa oli kiinteää asutusta jo rautakauden lopulla. Suur-Savo alkoi muotoutua noin 1400-luvulla, jolloin ensimmäinen Savon ja Lappeen vastainen raja vahvistettiin maaoikeuden tuomiolla. Keskiajalla savolaiset joutuivat useaan otteeseen puolustamaan maitaan. Lännessä vastassa olivat hämäläiset, itäraja taas oli samalla valtakunnan raja vuoden 1323 Pähkinäsaaren rauhan määrittelemän rajalinjan mukaisesti. 1500-luvulla rajat Hämettä ja Karjalaa vastaan kiinnitettiin niin, että kolmen maakunnan rajat kohtasivat Mäntyharjulla, Tarhaveden ja Juolasveden välisessä salmessa sijaitsevassa Naulasaaressa. Sinne hakattiin kallioon rajamerkiksi kolmikärki, josta Hämeen vastainen raja lähti pohjoiseen ja Karjalan vastainen itään (Karjalan toisen rajan lähtiessä etelään).
Savon hallinnollinen keskus oli Olavinlinnassa. Linnan rakentaminen aloitettiin vuonna 1475 turvaamaan itärajaa. Vuodesta 1548 Savonmaa oli jaettu kuuteen hallintopitäjään. "Suur-Savoon" kuuluivat Pellosniemen, Visulahden ja Juvan hallintopitäjät. Pohjoisempaan "Pien-Savoon" eli "Vähä-Savoon" kuuluivat Säämingin, Rantasalmen ja Tavinsalmen (myöhemmin Kuopion) hallintopitäjät. Pienempinä hallinnollisina yksikköinä toimivat neljänneskunnat. Kirkollisesti Savo jakautui tähän aikaan neljään kirkkopitäjään: Mikkeliin, Juvaan, Sääminkiin ja Tavinsalmeen.
Historiallisen Savon itärajaksi muotoutui Täyssinän rauhan raja maakunnan alueen yltäessä nykyisestä Kainuusta Etelä-Karjalaan.
Kasvitiede

Kasvitiede eli botaniikka on kasveja tutkiva biologinen tieteenhaara. Sen tutkimusalueita ovat muun muassa kasvien kasvu, lisääntyminen, aineenvaihdunta, kehitys, taudit ja evoluutio.
Osa-alueita.
Kasvitiede jakautuu useihin haaroihin:
Historia.
Jo Aristoteles esitti joitakin kasveja koskevia yleisluonteisia oppilauseita, joita sitten seliteltiin ja pohdittiin n. 2 000 vuotta. Hänen oppilaansa Theofrastos (371–286 eaa.) kirjoitti nykypäiviin säilyneen, koko silloista tietämystä käsittelevän kasvitieteen oppikirjan.
Carl von Linné loi perustan kasvien ja eläinten tieteellisille nimistöille.
Siionin Lähetyslehti

Siionin Lähetyslehti on SRK:n julkaisema kristillinen, vanhoillislestadiolainen muun muassa lähetystyöstä kertova kerran kuussa ilmestyvä aikakauslehti. Se on perustettu vuonna 1911 Kokkolassa. Lehden levikki on noin 24 000 kappaletta.
Lehti on pääasiassa suomenkielinen, mutta siinä ilmestyy säännöllisesti artikkeleita myös englanniksi, venäjäksi, ruotsiksi, viroksi ja saksaksi. Se ilmestyy kerran kuussa 16-sivuisena ja jaetaan Päivämiehen välissä sen tilaajille, minkä lisäksi se on mahdollista saada CD-levyllä äänilehtenä. Kaksi kertaa vuodessa ilmestyy 16-sivuinen ranskan-, venäjän- ja vironkielinen liite.
Siionin kevät

Siionin kevät oli Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen (SRK) vuosina 1978–2019 julkaisema lapsille suunnattu kristillinen aikakauslehti. Nykyisin lehti on nimeltään "Lasten polku". Alun perin, vuosina 1931–1978, lehden nimenä oli "Lasten Siioni".
Siionin kevät -lehdessä julkaistiin lapsille ymmärrettävässä muodossa olevia kirjoituksia Raamatun kertomuksista sekä hartaustekstejä. Muuta sisältöä olivat kristilliseen elämään ohjaavat tarinat, lasten omat kirjeet ja piirustukset sekä lasten hauskoja puheita keräävä palsta. 40-sivuinen Siionin kevät ilmestyi kerran kuussa.
Päivämies

Päivämies on Suomen Rauhanyhdistysten Keskusyhdistyksen julkaisema tabloid-kokoinen kristillinen, vanhoillislestadiolainen sanomalehti. Lehti kertoo vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen toiminnasta ja opetuksesta. Lehti ottaa kantaa yhteiskunnallisiin ja kirkollisiin kysymyksiin. Päivämiehen levikki on noin 22 000.
Päivämies ilmestyy myös digilehtenä ja kaikille avoimena verkkolehtenä. Päivämiehen verkkolehteä voi lukea maksutta osoitteessa paivamies.fi. Verkkolehdessä julkaistaan osa paperilehden jutuista sekä blogeja ja omia artikkeleita.
Päivämies sisältää uutisten lisäksi muun muassa hartauskirjoituksia, henkilöhaastatteluja ja reportaaseja. Vakiintuneita palstoja ovat esimerkiksi "Kolumni", "Pysäkki" (aiemmin "Perhepeili") sekä "Elämää ja ihmisiä". Kerran kuukaudessa julkaistaan nuorille suunnatut Kapsäkki-sivut. Kapsäkkiä toimittavat enimmäkseen nuoret itse. Lehdessä on myös arvioita kirjoista ja muista julkaisuista. Viikoittain lehdestä ilmestyy myös äänilehti CD-levynä.
Päivämies perustettiin vuonna 1954. Lehden päätoimittaja on Harri Vähäjylkkä, jota ennen päätoimittajana oli Olli Lohi. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Antti Koukkari. Alun perin lehti tiedotti yleisesti kristillisyydestä, erityisesti evankelis-luterilaisesta kirkosta, mutta alkoi painottua myöhemmin vanhoillislestadiolaisuuden pää-äänenkannattajaksi. 
SRK:n puheenjohtajan Olavi Voittosen (2007–2014) mukaan Päivämies on kristillinen viikkosanomalehti. Se kertoo vanhoillislestadiolaisuudesta ja sen toimintaympäristöstä sekä ottaa Voittosen mukaan rakentavasti kantaa keskeisiin yhteiskunnallisiin ja kirkollisiin kysymyksiin. Hänen mukaansa lehti on poliittisesti sitoutumaton ja tarkoitettu kaikkien luettavaksi. Päivämiehen perustamiskokouksen pöytäkirjojen mukaan Päivämies toimii vanhoillislestadiolaisuuden yhdyssiteenä. Lehti on arvostellut kirkon maallistumista.
Päätoimittajat.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Päivämiehen päätoimittajina:
Kenraaliluutnantti

Kenraaliluutnantti (lyhenne kenr.luutn. tai kenrl) on useiden maiden maa- ja ilmavoimissa käytössä oleva korkea sotilasarvo. Yleensä kenraaliluutnantti on täyden kenraalin alapuolella ja kenraalimajurin yläpuolella. Vastaava arvo merivoimissa on vara-amiraali.
Suomen maa- ja ilmavoimissa kenraaliluutnantti (ruots. "generallöjtnant") on toiseksi korkein sotilasarvo. Puolustusvoimissa kenraaliluutnantin tasoisia upseereita voi olla kerrallaan korkeintaan viisi. Suomessa kenraaliluutnantti toimii ylimmän johdon tehtävissä esimerkiksi pääesikunnan päällikkönä. Puolustusvoimissa vakinaisessa palveluksessa on yleensä neljä kenraaliluutnantin tai vara-amiraalin arvoista ja Rajavartiolaitoksessa yksi.
Kenraalimajuri

Kenraalimajuri (lyhenne kenr.maj. tai sotilaskäytössä kenrm) on useiden maiden maa- ja ilmavoimissa käytössä oleva sotilasarvo. Se on yleensä kenraaliluutnantin alapuolella ja vastaa merivoimien kontra-amiraalia.
Suomessa kenraalimajuri (ruots. "generalmajor") palvelee prikaatinkomentajaa ylemmissä tehtävissä komentaen esimerkiksi armeijakuntaa tai toimien pääesikunnassa operaatiopäällikkönä, henkilöstöpäällikkönä tai logistiikkapäällikkönä. Kenraalimajureita voi olla Suomessa kerrallaan korkeintaan kahdeksan.
Suomen maa- ja ilmavoimissa kenraalimajuri oli pitkään alin kolmesta kenraalinarvosta, jonka kauluslaattaan kuului vain yksi leijona, kunnes sen alapuolelle luotiin vuonna 1994 kansainvälisen käytännön mukainen prikaatikenraalin arvo.
Prikaatikenraali

Prikaatikenraali, aiemmin prikaatinkenraali (lyhenne prkenr), on useiden maiden maa- ja ilmavoimissa käytössä oleva sotilasarvo. Se on yleensä kenraalimajuria alempana ja everstiä korkeampana alin kenraalinarvoista. Arvo vastaa merivoimien lippueamiraalia.
Suomessa prikaatikenraali (ruots. "brigadgeneral") palvelee tyypillisesti prikaatin komentajana tai pääesikunnassa osastopäällikkönä. Lisäksi kenttäpiispa rinnastetaan prikaatikenraalin arvoon. Prikaatikenraalitasoisia tehtäviä on Suomessa kerrallaan noin 12 kenttäpiispa mukaan lukien.
Historia Suomessa.
Arvoa ei Suomessa ollut lainkaan ennen 1990-lukua, ja prikaatien komentaminen kuului eversteille. Tarve luoda uusi palvelusarvo tuli kansainvälisten rauhanturva- ja sotilastarkkailijatehtävien myötä. Muualla maailmassa vastaavia tehtäviä hoiti kenraalikuntaan kuuluva upseeri. Everstin ja kenraalimajurin () väliin luotiin kansainvälistä käytäntöä vastaava uusi prikaatinkenraalin () arvo vuonna 1994.
Prikaatinkenraalilla oli everstin kauluslaattapohja yhdellä hopeisella leijonalla, mutta jo lokakuussa 1995 sotilasarvo muutettiin prikaatikenraaliksi, leijonan väri muuttui kultaiseksi kenraalin laattapohjalla ja muiden kenraaliarvojen kauluslaattoihin lisättiin yksi leijona. Siten esimerkiksi kenraalimajurin kauluslaatassa on nykyään kansainvälisen käytännön mukaisesti kaksi leijonaa aiemman yhden sijaan.
Vara-amiraali

Vara-amiraali (lyhenne v-amir) on useiden maiden merivoimissa käytössä oleva korkea sotilasarvo, joka on amiraalia alempana, mutta kontra-amiraalia ylempänä. Vara-amiraali vastaa yleensä maa- ja ilmavoimien kenraaliluutnanttia.
Vara-amiraali on puhuteltaessa "amiraali" (etuliitettä ei käytetä).
Kontra-amiraali

Kontra-amiraali (lyhenne kamir) on useiden maiden merivoimissa käytössä oleva korkea sotilasarvo, joka on vara-amiraalin alapuolella ja vastaa maa- ja ilmavoimien kenraalimajuria. Suomessa se oli 1990-luvulle saakka alin amiraalien arvoista, kunnes maa- ja ilmavoimien prikaatikenraalin arvon perustamisen yhteydessä luotiin uusi sitä vastaava lippueamiraalin arvo, joka sijoittuu kontra-amiraalin ja kommodorin väliin.
Kontra-amiraalia puhutellaan "amiraalina", ilman etuliitettä.
Lippueamiraali

Lippueamiraali (lyhenne lpamir) on joidenkin maiden merivoimissa käytössä oleva sotilasarvo. Se on sotilasarvo kommodorin ja kontra-amiraalin välissä. Yhdysvalloissa lippueamiraali on Rear Admiral, Lower Half (lyhenne RDML), Britanniassa Commodore (lyhenne Cdre) ja Saksassa Flotillen admiral.
Suomen merivoimissa.
Suomen merivoimissa lippueamiraali on alin amiraalinarvo ja sijoittuu kontra-amiraalin ja kommodorin väliin. Arvo otettiin käyttöön 1990-luvulla maa- ja ilmavoimien prikaatikenraalin arvon perustamisen yhteydessä sitä vastaavana merivoimien arvona. Lippueamiraalia puhutellaan amiraalina, ilman etuliitettä.
Lippueamiraalin arvossa palvelleita upseereita ovat muun muassa arvoon 2003 ylennetty Bo Österlund (Turun ja Porin sotilasläänin silloinen komentaja), 2006 arvoon ylennetty entinen Puolustusvoimien tiedustelupäällikkö Georgij Alafuzoff sekä Rajavartiolaitoksen esikunnan henkilöstöosaston päällikkö Erkki Uitti, joka ylennettiin arvoon 2007.
Jetpack

Jetpack on Adam Pedersenin kehittämä "Lode Runner" -klooni ja aluksi Software Creationsin mutta myöhemmin Impulse Gamesin julkaisema tasohyppely. Peli julkaistiin MS-DOS:lle vuonna 1993.
Pelissä lennetään rakettirepulla keräilemässä smaragdeja. Peliä julkaistaan nykyään freeware-lisenssin alla julkaisutalojen (Software Creations ja Impulse Games) lopetettua toimintansa. Peli toimii hyvin myös nykykoneissa. "Jetpackin" mukana toimitetaan kenttäeditori ja siihen on saatavissa runsaasti fanien tekemiä lisäkenttiä.
Santiago

Santiago on pyhimyksenä pidetyn Jaakob vanhemman nimitys espanjan- ja portugalinkielisissä maissa. Nimi on espanjankielisissä maissa yleinen sekä etu- että sukunimenä, ja on myös useita Santiago-nimisiä paikkoja ja kirkkoja.
Paikkoja.
Merkittävimpiä Santiago-nimisiä paikkoja:
Muita paikkoja:
Gmail

Gmail on Googlen maksuton webmail-pohjainen sähköpostipalvelu, joka julkistettiin 31. maaliskuuta 2004. Aluksi palveluun pääsi vain kutsulla, mutta 7. helmikuuta 2007 alkaen sinne on päässyt ilman kutsua.
Yhdysvaltain hallitus on Bruce Schneierin mukaan vaatinut Gmailiin takaportteja, joista viranomaiset voivat tehdä "kotietsintöjä" käyttäjän tietoihin. Kiinalaiset krakkerit hyödynsivät näitä ominaisuuksia murtautuessaan Gmailiin.
Historia.
Gmail julkistettiin 31. maaliskuuta 2004. Monet saivat kuitenkin tiedon siitä vasta 1. huhtikuuta ja luulivat sitä aprillipilaksi, sillä Gmailin lupaama gigatavun tallennuskapasiteetti oli erittäin suuri verrattuna toisiin silloisiin ilmaisiin webmail-palveluihin. Yhden viestin koko liitetiedostoineen voi Gmailissa kuitenkin olla enintään 25 megatavua. Google laski rajan välillä 10 megatavuun Gmailin varaan nousseen vertaisverkon torjumiseksi, mutta on sittemmin palauttanut sen ennalleen. Gmailin visio on, ettei käyttäjän koskaan tarvitsisi poistaa viestejään; ainoastaan etsiä ne "keskusteluiksi" kutsutuista aihepiireistä. Käyttäjä voi esimerkiksi etsiä kaikki viestit, joissa mainitaan sana ”auto”. Jos käyttäjä vastaanottaa ainoastaan tekstimuotoisia viestejä, tämä visio voi hyvinkin toteutua postilaatikon massiivisen, jatkuvasti kasvavan tilan vuoksi. Sitä on käytännössä mahdotonta saada täyteen normaalikäytössä.
Gmail oli aluksi kokeiluasteella, jolloin uudet käyttäjät saivat palvelun käyttöön toisten kutsumina. Palveluun on päässyt ilman kutsua 7. helmikuuta 2007 alkaen. Alkuvaiheessa näitä kutsuja haluttiin jopa ostaa rahalla tai vaihtaa tavaraan. Tällä hetkellä jokainen uusi käyttäjä saa loputtomasti kutsuja, joilla voi kutsua uusia käyttäjiä mukaan palveluun. Rekisteröityä voi kuitenkin myös Google Accounts -palvelun kautta, sillä samaa tunnusta voi käyttää myös Gmailin kanssa.
Ominaisuudet.
Google Calendar -kalenteripalvelu.
Gmailissa on oma kalenteriominaisuus, johon voi perustaa yhden tai useamman kalenterin yhdelle käyttäjälle ja jakaa sen sisältöä rajatulla määrälle käyttäjiä tai täysin julkisesti rajoittamattomasti.