tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Griff nach der Weltmacht

Griff nach der Weltmacht: Die Kriegzielpolitik des kaiserlichen Deutschland 1914–1918 oli saksalaisen historioitsija Fritz Fischerin kirjoittama vuonna 1961 julkaistu kirja, jossa hän käsitteli ensimmäisen maailmansodan syttymisen syitä. Hänen pääargumenttinsa oli, että Saksan keisarikunta aloitti sodan tahallisesti laajentumishalujensa takia. Kirja herätti voimakasta väittelyä ja kritiikkiä muiden historioitsijoiden keskuudessa. Fischer kirjoitti samasta aiheesta vielä jatkoa teoksen "Krieg der Illusionen".
Kirjan sisältö.
Fischerin teos perustuu laajaan arkistotutkimukseen. Hän pääsi länsisaksalaisuudestaan huolimatta käsiksi tuolloin Itä-Saksaan kuuluneessa Potsdamissa säilytettyihin keisarikunnan aikaisiin arkistoihin. Teos sisältää kolme erityisen kiisteltyä väittämää sodan Saksan politiikasta ja sodan syttymisen syistä. Ensimmäinen niistä oli, että Saksan hallinto tiesi ja toivoi Itävalta-Unkarin tukemisen Serbiaa vastaan johtavan sodan puhkeamiseen. Toinen väittämä oli, että keisarikunnan tavoite oli jo ennen sotaa laajentua hyvin samaan tapaan kuin myöhemmin natsi-Saksall. Kolmas väittämä taas oli se, että syyt laajentumishalulle olivat pikemminkin sisäpoliittisia kuin ulkopoliittisia. Sisäpoliittisiin syihin kuuluvat esimerkiksi taloudelliset syyt. Maan teollisuus oli kasvanut, mutta ongelmaksi tuli uusien markkinoiden löytäminen. Muut maat pyrkivät estämään kilpailua muun muassa korkeilla tulleilla, mikä osaltaan aiheutti Saksassa tunnetta saarrosta. Taloutta taas olisi mahdollista vahvistaa rautamalmiesiintymillä Ranskassa ja Belgiassa ja idässä liittämällä Saksaan Baltianmaat ja Puola. Lisäksi hän väittää, että usko siihen, että armeija oli johtanut Saksan siviilijohtoa, kuten kansleri Theobald von Bethmann Hollwegia, harhaan eivät pitäneet paikkaansa. Päinvastoin, hän väittää, että lähteiden mukaan siviilijohdon tavoitteet olivat samat kuin armeijan.
Vastaanotto.
Kirjan julkaisun jälkeen teoksesta tuli seuraavien vuosien ajaksi kuuma väittelyn kohde. Se käännettiin useille kielille, mutta ei suomeksi. Saksassa se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1961 ja englanniksi se julkaistiin vuonna 1966 Lontoossa nimellä "Germany’s Aims in the First World War". Länsi-Saksassa se herätti erityisen voimakkaita tunteita, ja Fischer esimerkiksi menetti luentokiertueelleen Yhdysvaltoihin saamansa tukirahat. Teoksen kriitikot myönsivät, että Saksa otti suuria riskejä vuonna 1914 mutta että ne olivat tarpeellisia, koska Venäjä kasvoi sotilaallisesti ja rakennutti rautateitä läntisiin osiinsa. Siviili- ja sotilasjohdon tekemiin päätöksiin taas johti Venäjän nousun pelko eikä Fischerin teesien mukainen aggressiivinen laajentumishalu. Fischer julkaisi toisen kirjansa "Krieg der Illusionen" osaltaan vastauksena teoksen saamaan kritiikkiin.
Jukka Törmä

Jukka Tapio Törmä (30. toukokuuta 1957 Tampere – 25. marraskuuta 2021 Tampere) oli tamperelainen muusikko ja lauluntekijä.
Keikkailun hän aloitti jo vuonna 1974 ja se jatkui hänen kuolemaansa asti. Ensimmäinen merkittävä kokoonpano oli "Ruinari Einari", jota markkinoi Tappi Suojanen persoonalliseen tyyliinsä. Alkuperäisen yhtyeen hajottua bändi teki keikkoja myös nimellä "Kummitus".
Vuonna 1977 Törmä aloitti kultaseppäkoulun Westendin invalidien ammattioppilaitoksessa, josta valmistui 1981. Opiskelun ohella alkoi syntyä omia lauluja ja esiintymisiä oli paljon Helsingin seudulla. Omien laulujen ansiosta alkoi tunnettuutta syntyä juuri pääkaupunkiseudulla, jossa mies vaikutti varsin voimallisesti Lepakkoliikkeessä ja Elävän musiikin yhdistyksissä. Valmistuttuaan vuoden 1981 toukokuussa Jukka sai heinäkuussa levytyssopimuksen RCA/Kerberokselle.
Törmän ensimmäinen levy oli "Jukka Törmä &amp; Omuna" (1981; tuotanto: Juice Leskinen). "Jukka Törmä &amp; Omuna" -yhtyeessä soittivat muun muassa Vesa Sytelä (rummut), Jukka Järvinen (kosketinsoittimet) ja Sami Ruusukallio (basso). Omuna keikkaili ahkerasti parin vuoden ajan.
Tämän jälkeen Törmä teki 12 vuoden ajan keikkoja Särkänniemen lasten eläintarhassa ja vaikutti katusoittajana Tampereen katukuvassa tehden myös muita keikkoja jatkuvasti. MTV3 teki Törmästä dokumenttiohjelman vuonna 1990. 
Törmä on voittanut Katusoiton Suomen mestaruuden 1999; Juomalaulun SM tuli vuonna 2000 ja Tapsan Tahdit Törmä voitti vuonna 2002.
Vuonna 1998 perustettiin "Studio Kakadu." 
Kokoonpanoja.
Törmä keikkaili muun muassa yhtyeissä "Jukka Törmä Band", "Nelitahtikone" ja "Jukka Törmä &amp; Rotvalli". Muita soittajia olivat muiden muassa Matti Palmutie, Pekka Jokiniemi, Antti Väljä, 
Jussi Kinnunen, Markku Ahokas, Jukka Honkamäki, Jaska Eerola, Tapio Heinonen, Kalle Palomäki, Niko Viitamäki, Arto Ahonen ja Vesa Sahlgren.
Duo "Jukka Törmä &amp; Eki Vilen" teki akustisia keikkoja, joiden ohjelmisto koostui ainoastaan Törmän omasta tuotannosta.
Viimeiseksi jäi bändi "Jukka Törmä &amp; Tammelan Woima" (Jukka Törmä, kitara ja laulu; Kris Le May, basso; Antti Rissanen, rummut.
Säveltäjänä ja sanoittajana.
Jukka Törmä säveltsi n. 300 laulua/tekstiä. Tuotantoon sisältyi oman ohjelmiston lisäksi lastenmusiikkia, mainosmusiikkia, tilausmusiikkia TV- ja radio-ohjelmiin sekä tekstejä/musiikkia muille artisteille.
Pia Pesonen

Pia Kristiina Pesonen (s. 1963) on suomalainen kirjailija ja roolittaja.
Pesonen on koulutukseltaan filosofian maisteri Helsingin yliopistosta, ja hän on opiskellut kirjoittamista Kriittisessä korkeakoulussa. Hän on työskennellyt muun muassa toimittajana ja opettajana sekä tutkijana Teatterikorkeakoulun näyttelijäntyön laitoksella. Pesonen on toinen Suomen suurimman casting-toimiston, Roolituspalvelun, perustajista. Hän on roolittanut yli 120 pitkää elokuvaa, joihin lukeutuvat muun muassa "Puhdistus", "Paha maa", "Äideistä parhain" ja "Napapiirin sankarit".
Vuonna 2011 Teos julkaisi Pesosen esikoisteoksen, novellikokoelman "Urho Kekkonen Straße". Vuonna 2013 sai ensi-iltansa kirjaan perustuva Marja Pyykön elokuva "Kekkonen tulee!". Yleisradio on tuottanut kirjan tarinasta ”Itsenäisyyspäivä” Juha Rosman ohjaaman ja dramatisoiman lyhytelokuvan.
Elokuussa 2015 ilmestyi Pesosen esikoisromaani "Maatuska".
Kyrmykrotti

Kyrmykrotti ("Tetrabrachium ocellatum") on krottikaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan Tyynestämerestä. Se on ainoa laji kyrmykrottien ("Tetrabrachiidae") heimossa.
Koko ja ulkonäkö.
Kyrmykrotti on pienehkö kala, joka saavuttaa korkeintaan noin 7 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan se on litteähkö ja pitkulainen ja silmät ovat pienikokoiset ja sijaitsevat korkealla. Otsassa on lajille tyypillinen kyhmy. Ensimmäinen pidentynyt selkäevän ruoto (illicium) on lyhyempi kuin monilla muilla krottikaloilla. Selkä- ja peräevät ovat pitkät ja myös pyrstöevä on pitkähkö. Kyrmykrotin rintaevät ovat kookkaat ja muodoltaan erikoiset. Kyrmykrotilla ei ole uimarakkoa. Kalan iho on löysähkö ja väritykseltään laji on vatsastaan valkoinen ja selästään ruskea valkoisin pilkuin.
Levinneisyys.
Kyrmykrottia tavataan rannikkovesistä Uuden-Guinean, Indonesian ja Australian rannikoilta sekä Arafuranmerestä. Ne elävät melko matalissa vesissä lähellä muta- tai hiekkapohjaa.
Alfred H. Caspary

Alfred H. Caspary (1877–1955) oli yhdysvaltalainen filatelisti, hyväntekijä, keräilijä ja liikemies. Hän oli NYSE-noteeratun investointiyhtiö A.H. Caspary &amp; Co.:n omistaja. Casparya pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä postimerkkien keräilijöistä, jonka kokoelmassa oli paljon kaikkien aikojen harvinaisimpia ja arvokkaimpia postimerkkejä.
Elinaikanaan Caspary käytti filateelisissa piireissä salanimeä ”Pacificus” ja vasta Casparyn kuoleman jälkeen paljastui hänen postimerkkikokoelmansa loistokkuus. Caspary oli mukana perustamassa Philatelic Foundationia ja toimi Lontoon Royal Philatelic Societyn komitean neuvonantajana. 
Casparyn kuoleman jälkeen hänen postimerkkikokoelmansa myytiin Harmerin huutokaupoissa vuosien 1955–1958 välillä. Hienon yhdysvaltalaisten merkkien kokoelman lisäksi Caspary keräsi harvinaisuuksia ympäri maailman. Caspary valittiin American Philatelic Societyn Hall of Fameen vuonna 1977.
Konrad Westlin

Konrad Westlin (1882–1947) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut sotakirjailija.
Konrad Westlin haastatteli vuosina 1936–1937 Melinin komppanian miehiä sekä heidän omaisiaan. Melinin komppania oli yliluutnantti Erik Gunnar Melinin johtama valkoisten komppania joka Suomen sisällissodan aikana tunkeutui ensimmäisenä Tampereen taistelun aikana kaupungin keskustaan. Komppania ylitti Tammerkosken Neulapatoa pitkin ja eteni tappioita kärsien Hallituskatua ja Näsilinnankatua pitkin Näsinkalliolle. Melinin komppania onnistui valtaamaan Näsinlinnan, ja otti joukon punaisia vankeja joista ainakin 27 ammuttiin yhteen kasaan rakennuksen itäpäädyssä. Tämän jälkeen punaiset suuntasivat rakennukseen tykkejä, ja jatkuvat jalkaväen hyökkäykset ja punaisten panssarijuna karkottivat Melinin komppanian pois. Melinin joukko kärsi taistelussa suuria tappioita, mutta onnistui kaartamaan Näsijärven jään kautta omien linjoille. Melinin komppania oli koottu Pohjanmaan ruotsalaisseuduilta.
Haastattelujen pohjalta Westlin kirjoitti kirjan "Melinin komppania" ("Melins kompani"), joka julkaistiin myös suomeksi. Westlinin tekemät 327 haastattelua ovat nykyisiin Sota-arkistossa.
Pérez Prado

Dámaso Pérez Prado (11. joulukuuta 1916 Matanzas, Kuuba – 14. syyskuuta 1989 México, Meksiko) oli kuubalainen orkesterinjohtaja, muusikko ja säveltäjä. Häntä kutsutaan usein ”mambon kuninkaaksi”. Pradon tunnetuimpia sävellyksiä on ”Mambo No. 5 (A Little Bit Of...)” vuodelta 1950, jonka versiosta myös Lou Bega sai maailmanlaajuisen latin pop -hitin vuonna 1999.
Pradon orkesterisovitukset perustuvat usein kirkuvien trumpettien ja pehmeämpien saksofonien väliseen kontrastiin sekä yllättäviin kenraalitaukoihin ja niissä kuultaviin Pradon huudahduksiin.
Häneltä on julkaistu muun muassa kokoelma-albumi "Latin Dance Party Featuring Perez Prado".
Saga (yhtye)

Saga on kanadalainen, vuonna 1977 perustettu progressiivisen rockin yhtye. Heidän ensilevytyksensä julkaistiin vuonna 1978. Yhtyeen neljäs albumi, "Worlds Apart", oli hitti paitsi Saksassa (jossa yhtye mursi läpi jo ensilevyllään), myös Yhdysvalloissa, missä se myi kultaa eli 500 000 levyä. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat ”Wind Him Up” ja ”On the Loose”, joista molemmista on tehty myös rockvideot. Lienee syytä mainita, että yhtyeen v. 1982 julkaistu "In Transit" oli maailman ensimmäinen CD-levyllä julkaistu live-rock-albumi. Äänitys oli myös ensimmäinen kokonaan digitaalinen (ns. DDD).
Sagan kuudes, popvoittoinen albumi "Behaviour" (1985) ylsi ilmestyttyään silloisen Länsi-Saksan pitkäsoittolistan toiseksi. Samana kesänä Saga esiintyi yhdessä Foreignerin, Marillionin ja Night Rangerin kanssa suurelle yleisölle Saksan Rock am Ring -festivaalilla.
Tämän albumin jälkeen yhtye hajosi, ja laulaja Michael Sadler, kitaristi Ian Crichton sekä basisti Jim Crichton jatkoivat triona yhdessä rumpali Curt Cressin kanssa vuoden 1987 "Wildest Dreams" -albumilla. Yhdysvaltalainen Atlantic-levy-yhtiö julkaisi levyltä videon ”Only Time Will Tell”, mutta se ei menestynyt.
Tämän jälkeen Saga palasi progressiivisempaan musiikkiin, ja vuonna 1993 yhtye kokoontui jälleen kosketinsoittaja Jim Gilmourin ja rumpali Steve Negusin kanssa vuoden 1980 "Silent Knight" -albumin kokoonpanoon levyllä "The Security of Illusion".
Saga jatkoi säännöllistä levynjulkaisua läpi 1990- ja 2000-lukujen, tosin vuoden 2003 jälkeen yhtyeen rumpalit ovat vaihdelleet Steve Negusin erottua. Yhtyeen suosio Saksassa, Skandinaviassa ja Puerto Ricossa on ollut pysyvää. Sagan myöhemmistä levyistä vuoden 2001 "House of Cards" on ollut menestynein. Se ylsi Saksan albumilistalla sijalle 34. Levyltä tehtiin myös musiikkivideo kappaleesta "Money Talks".
Vuoden 2007 "10,000 Days" -levyn jälkeen Michael Sadler ilmoitti vetäytymisestään perhesyihin vedoten, ja vuoden 2009 "The Human Condition" -levylle yhtye värväsi laulajaksi niin ikään kanadalaisen Rob Morattin. Yleisö ei kuitenkaan hyväksynyt häntä, ja vuonna 2011 Sadler palasi yhtyeeseen – sopivasti levyttämään yhtyeen 20. levyn, joka sai nimen "20/20" (2012). "Symmetry" on kokoelma uudelleen akustisesti työstettyjä, vanhempia Saga-kappaleita.
Stāmerienan pitäjä

Stāmerienan pitäjä sijaitsee Gulbenen kunnassa, Vidzemen maakunnassa Latviassa noin 100 km Riiasta itään. Pitäjän nimen kirjoitusasuja ovat myös Myza Stameriena, Stameriena, Stameriene, Stameriyena ja Stāmeriene. Sen väkiluku on noin 1 200 henkeä. Kuntakeskus on nimeltään Vecstāmeriena.
Maantiede.
Pitäjänkeskus Vecstāmeriena sijaitsee kahden järven (Stāmeriena ja Poga) välisellä kannaksella ja sen pinta-ala on 130 km². Pitäjän alueella kulkee Gulbenen-Alūksnen välinen kapearaiteinen rautatie ().
Kaupunkikuva ja nähtävyydet.
Pitäjän keskeisin nähtävyys on Stāmerienan kartano (, ). Sen rakennutti 1800-luvun jälkipuolella baltiansaksalainen Johann Gottlieb von Wolff. Rakennus sai historismi-tyylisuunnan mukaisia romanttisia piirteitä. Vuoden 1905 kapinassa kartano paloi, sillä kapina suuntautui baltiansaksalaisia vastaan. Se kunnostettiin seuraavina vuosina jugend-tyylin mukaiseksi. Kartanon ympärillä on laaja puistoalue. 
Kartanon alueella, Stāmeriena-järven rannalla on Stamerienan ortodoksinen kirkko. Se on rakennettu vuosina 1902–1904, jolloin suuri osa kylän asukkaista oli ortodokseja, Lisäksi kartanonherra Johann Gottlieb von Wolff oli naimisissa venäläisen Sofia Potyomkinan kanssa. Rakennus edustaa klassista tyyliä. Vuonna 2004 kirkko entisöitiin huolellisesti.
Toinen nähtävyys on Kalnienan kartano (, ).
Kulttuuri.
Vecstāmerienan kuuluisin asukas oli italialainen kirjailija Giuseppe Tomasi di Lampedusa, joka kirjoitti 1950-luvulla kartanossa asuessaan teoksen "Il Gattopardo". Teoksen pohjalta Luchino Visconti ohjasi tunnetun elokuvan Tiikerikissa. Kartanon omistaa nykyisin Stāmerienan kunta. Sitä käytetään kulttuuritilana sekä yksityisten ja julkisten tapahtumien näyttämönä. Kartanon puisto sopii ulkoilutapahtumien ja kultturitilaisuuksien pitopaikaksi.
Formula Renault AsiaCup

Formula Renault AsiaCup (aiemmin Asian Formula Renault Challenge, AFR) on Aasiassa järjestettävä autourheilusarja. Sarja järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002. 
Sarja tunnettiin vuoteen 2019 saakka Aasian Formula Renault -sarjana ja muutti nimeä Formula Renault Asiacup -sarjaksi (Formula Renault Eurocupin mukaan), Formula Regional Asia Series -sarjaksi ja edelleen Alpine Formula Racing Asia -sarjaksi.
Sarjassa ajetaan Tatuusin valmistamilla autoilla, Renaultin moottoreilla ja Kumhon renkailla. Pisteitä jaetaan 14 parhaalle järjestyksessä 30, 24, 20, 17, 15, 13, 11, 9, 7, 5, 4, 3, 2 ja 1. Lisäksi 8 parasta tallin kuljettajaa saavat pisteitä järjestyksessä 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Kinna

Kinna on Markin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 14 776 asukasta.
Media.
Verkkolehti Mark-Posten ilmestyy näköisversiona kahdesti viikossa.
Sveg

Sveg on Härjedalenin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Jämtlandin läänissä ja Härjedalenin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 547 asukasta.
Sveg on myös entinen kauppala.
Media.
Paikallislehti "Tidningen Härjedalen" ilmestyy kerran viikossa.
Pikkukääpiökoi

Pikkukääpiökoi ("Stigmella nylandriella") on erittäin pieni kääpiökoiden heimoon kuuluva perhoslaji. Se muistuttaa sekä toukkana että aikuisena melko paljon hitukääpiökoita ("Stigmella magdalenae") ja aitakääpiökoita ("Stigmella oxyacanthella").
Koko ja ulkonäkö.
Pikkukääpiökoi on kellertävän harmaa perhonen, jonka kiiltävien etusiipien tummemmassa kärkiosassa on violettia sävyä. Siipiväli on 4,5–5,0 mm. Takasiivet ovat harmaat, mutta siipiripsissä on ruskeaa sävyä. Tuntosarvet ovat pituudeltaan puolet etusiiven pituudesta ja niiden tyvellä on valkoinen tupsu. Päälaella on kellertävän ruskea, karvamaisten suomujen tupsu.
Toukka on väriltään kirkkaanvihreä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Pikkukääpiökoita tavataan Länsi- ja Keski-Euroopasta Skandinavian eteläosiin ja idässä Volgalle saakka. Suomessa sitä tavataan laajalti koko maassa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta, mutta laji ei ole erityisen yleinen. Perhoset ovat lennossa toukokuun lopulta kesäkuun keskivaiheille saakka.
Elinympäristö ja elintavat.
Perhonen elää metsissä ja hakamailla.
Naaras munii munat yksitellen lehden alapinnalle, lähelle keskiruotia. Toukka elää heinäkuussa kovertaen käytävämiinaa ravintokasvin lehden sisälle. Miina seuraa lehden reunaa, kunnes suuntautuu keskiruotia kohti ja jatkuu vähitellen levenevänä keskiruodin vieressä. Käytävän keskellä näkyvä ulostevana hajoaa usein. Pikkukääpiökoin tekemän miinan erottaminen aitakääpiökoin miinasta tapahtuu helpoimmin ajankohdan perusteella, sillä pikkukääpiökoin toukka miinaa keskellä kesää, jälkimmäinen laji vasta syksyllä.
Lajin tieteellinen nimi on annettu suomalaisen biologin William Nylanderin mukaan.
Ravintokasvi.
Toukka elää ruusukasveilla, erityisesti kotipihlajalla ("Sorbus aucuparia"), ruotsinpihlajalla ("Scandosorbus intermedia") sekä omenapuilla ("Malus").
Smaragdimetsä

Smaragdimetsä ("The Emerald Forest") on brittiläinen John Boormanin ohjaama elokuva vuodelta 1985. Siinä amerikkalaisinsinöörin poika katoaa Amazonin viidakkoon. Isä kohtaa pojan vuosia myöhemmin viidakkoheimon täysjäsenenä. Poikaa aikuisena esittää ohjaajan poika Charley Boorman.
Vastaanotto.
Mikael Fränti kirjoitti "Helsingin Sanomissa", että elokuvan tarina olisi saattanut huonommalla ohjaajalla hyytyä, mutta Boorman vie sitä koko ajan eteenpäin ja nostaa esiin hyviä kysymyksiä: ”mikä on alkuperäisen ja aidon elämän sisältö, mikä rakkauden merkitys ihmisten välisissä suhteissa, mikä aikuistumisen ilo ja tuska, mikä isän oikeus lapseensa ja mikä lapsen oikeus omaan elämäänsä?”
"Video-oppaassa" vuodelta 1995 Asko Alanen antoi "Smaragdimetsän" Suomessa julkaistulle VHS-versiolle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. Hän kritisoi elokuvan melko kömpelönä pitämäänsä sanomanjulistusta sademetsien ja alkuperäiskansojen kohtelusta.
Sotilasopisto

Sotilasopisto ("Up the Academy") on yhdysvaltalainen Robert Downey Seniorin ohjaama elokuva vuodelta 1980. Teinikomediassa hulttioporukka lähetetään kasvatettaviksi sotilasakatemiaan.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa Delta-jengin heikohkona kopiona ja antoi elokuvan Suomessa julkaistulle VHS-kasettiversiolle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Elokuvassa nähdään Ralph Macchion ensimmäinen elokuvarooli.
Kaksoset (vuoden 2002 elokuva)

Kaksoset ("De Tweeling") on Ben Sombogaartin vuonna 2002 julkaistu luxemburgilais-alankomaalainen elokuva. Se kertoo kaksossisarista, joista orvoiksi jäätyään toinen kasvaa rikkaassa perheessä Hollannissa ja toinen köyhässä perheessä Saksassa. Vartuttuaan tytöt yrittävät pitää yhteyttä toisen maailmansodan repimässä Euroopassa.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mielestä elokuvassa on liikaa sivurooleja ja se käsittelee aihettaan kovin neutraalisti ja varovaisesti, jolloin ”sen ihmiset ja traagiset tapahtumat tuntuvat ulkokohtaisen kivuttomalta melodraamalta”.
Charles Williams (laulaja)

Charles Williams (s. 1952 Columbus, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen soul- ja funk-laulaja. Hän asui Suomessa 1970-luvulla ja julkaisi täällä yhden albumin ja kaksi singleä.
Williams esiintyi ensimmäistä kertaa jo 6-vuotiaana paikallisessa kirkossa. Muutettuaan Kalifornian San Bernardinoon hän opiskeli jonkin aikaa klassista musiikkia. 1960-luvun lopulla Williams vaihtoi musiikkityylinsä rockiin ja souliin. Hän vaikutti muun muassa jazz-yhtyeessä nimeltä "Sensations". Muutamaa vuotta myöhemmin Williams perusti oman "Manna"-nimisen soul-yhtyeen, jossa rumpalina toimi Billy Carson. Se levytti yhden julkaisemattomaksi jääneen albumin.
Suomeen Williams muutti 1970-luvun alkuvuosina tavattuaan Kaliforniassa suomalaisen naisen. Hän julkaisi siellä yhden albumin vuonna 1975. Williams oli nauhoittanut Love Is a Very Special Thing -levyn materiaalin pääosin Yhdysvalloissa jo ennen Suomeen saapumistaan. EMI Finlandin julkaisema levy sisältää lisäksi yhden suomalaisten muusikoiden kanssa tehdyn kappaleen.
Raumalla asunut Williams muutti pois Suomesta 1970-luvun lopulla. Sen jälkeen hän ei tiettävästi ole ollut esillä julkisuudessa.
Diskografia.
Albumit
Singlet
Emma Wikén

Emma Wikén (s. 1. toukokuuta 1989 Åsarna) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Åsarna IK:ta.
Vuonna 2009 Wikén sai hopeaa nuorten MM-kilpailujen viestissä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän oli yhdistelmäkilpailussa 14:s. Viestistä hän voitti hopeaa Ruotsin joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 Wiken hiihti toisen osuuden Ruotsin olympiakultaa saavuttaneessa joukkueessa. 30 kilometrillä hän oli kahdeksas, yhdistelmäkilpailussa yhdeksäs ja 10 kilometrillä kahdestoista.
Maailmancupissa Wikén hiihti ensimmäisen kerran Lahdessa maaliskuussa 2010 sijoittuen 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 28:nneksi. Tour de Skillä 2012–2013 Wiken sijoittui lopputuloksissa 11:nneksi. Hänen paras sijoituksensa kiertueella oli kuudes sija Val di Fiemmen 10 kilometrin perinteisen yhteislähdöstä. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on neljäs sija Davosin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailusta helmikuussa 2013.
Slaughter at Lutakko

Slaughter at Lutakko on death metal -yhtyeiden Sotajumalan ja Survivors Zeron split-DVD.
DVD:lle oli tarkoitus sisällyttää myös Deathchainin kappaleita, sillä yhtyeet olivat samalla kiertueella ja esiintyivätkin samassa konsertissa, mutta teknisten ongelmien vuoksi kuvamateriaali joko tuhoutui tai kuvanlaatu oli niin heikko, että materiaali päätettiin jättää julkaisematta.
Hammarstrand

Hammarstrand on Ragundan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Jämtlandin läänissä ja Jämtlandin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 052 asukasta.
Hammarstrand sijaitsee Indalinjoen varrella, noin sata kilometriä luoteeseen Sundsvallista ja saman verran itään Östersundista.
Hammarstrandin keskustassa on Hammarforsin vesivoimalaitos ja 15 kilometriä lännempänä Krångeden vesivoimalaitos.
Talviurheilukeskus.
Hammarstrandissa toimii Kullstabacken-niminen laskettelukeskus. Högbergetin pohjoisrinteeseen rakennettiin 1960-luvun alussa myös 1200 metrin pituinen ja 138 metrin korkuinen kelkkarata, jossa pidettiin ohjaskelkkailun maailmanmestaruuskilpailu 1967. Nykyisin kelkkailijoiden käytössä on sekä tekorata että luonnonrata, jotka mahdollistavat ohjaskelkkailun lisäksi myös rattikelkkailun ja skeletonin.
CMXCIX

CMXCIX on suomalaisen death metal -yhtyeen Survivors Zeron ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Cobra Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 28.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Sami Jämsén, sanoittanut Tapio Wilska ja Tommi Virranta sekä sovittanut Survivors Zero.
Järpen

Järpen on Åren kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Jämtlandin läänissä ja Jämtlandin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 408 asukasta.
Järpen on entinen taajaväkinen yhdyskunta.
Reclaim My Heritage

Reclaim My Heritage on suomalaisen death metal -yhtyeen Survivors Zeron single. Se on julkaistu kesäkuussa 2009 levymerkillä Cobra Records.
Single nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 14.
Fjugesta

Fjugesta on Lekebergin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Örebron läänissä ja Närken historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 2 033 asukasta. 
Fjugesta on entinen taajaväkinen yhdyskunta. Siellä sijaitsee Knistan kirkko.
Skoghall

Skoghall on Hammarön kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Värmlannin läänissä ja Värmlannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 13 265 asukasta.
Skoghallissa on Stora Enson pahvilaatikkotehdas, joka työllistää 950 ihmistä ollen kunnan suurin työnantaja, ja toisena tulee Akzo Nobelin kemiantehdas 150 työntekijällään. Skoghallin taajamasta on vain seitsemän kilometriä Karlstadin kaupunkiin.
Example

Elliot John Gleave (s. 20. kesäkuuta 1982 Lontoo, Englanti), taiteilijanimeltään Example, on brittiläinen laulaja-lauluntekijä ja rap-artisti. Hän esiintyi Suomessa 4. huhtikuuta 2012 Helsingin Nosturissa sekä Weekend-festivaaleilla 16. elokuuta 2013 ja Turun Ruisrockissa 2014.
Examplella on Aspergerin oireyhtymä.
Hyltebruk

Hyltebruk on Hylten kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 716 asukasta.
Hyltebrukissa toimi aiemmin sulfiittisellutehdas ja voipaperia tuottanut pieni paperitehdas, joka uudistettiin 1970-luvulla Pohjoismaiden suurimmaksi sanomalehtipaperin tuottajaksi. Viimeksi nimellä Stora Enso Hylte AB tunnettu tehdas suljettiin vuonna 2023 Stora Enson siirtyessä painopaperien tuotannosta pakkausmateriaaleihin.
Arlöv

Arlöv on Burlövin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Skånen läänissä ja Skånen historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Arlöv muodosti aikaisemmin oman taajaman, mutta on jo kauan sitten kasvanut yhteen Malmön taajaman kanssa.
Arlöv oli aikaisemmin myös taajaväkinen yhdyskunta.
Oscar Sundh

Nils Oscar Sundh (s. 22. lokakuuta 1986 Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SHL-joukkue HV71:ssä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Elite Prospects -sivuston mukaan Sundhin vahvuuksiin kuuluu luistelu, koko, voima, intensiteetti, aggressiivisuus, kiekonkäsittely, rannelaukaus, kahden suunnan pelaaminen ja asenne.
Ura.
Seuraura.
Sundh on Knivsta IK:n kasvatti. Hän pelasi myöhempinä juniorivuosinaan MODO Hockeyssä, josta Sundh siirtyi Almtuna IS:ään kaudeksi 2003–2004, jolloin hän nousi sen miesten joukkueeseen. 17-vuotias Sundh pelasi tulokaskautensa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa tehden 29 runkosarjaottelussa tehot 6+3=9. Hän teki samalla kaudella myös Elitserien-debyyttinsä pelattuuan kolme ottelua lainalla Djurgårdens IF:ssä. Kaudella 2004–2005 Sundh kävi Almtunasta kahden ottelun lainalla Djurgårdenissa, jossa hän teki Elitserien-uransa avausmaalin.
Kesällä 2005 QMJHL-joukkue St. John’s Fog Devils varasi Sundhin 60. pelaajana . Hän voitti kaudella 2005–2006 tehoilla 17+46=63 joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Sundh palasi kaudeksi 2006–2007 kaksivuotisella sopimuksella kotimaahansa ja siirtyi Timrå IK:n riveihin. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa Elitserienissä ja teki 52 runkosarjaottelussa tehot 6+12=18 ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 1+2=3. Sundh oli kauden päätteeksi ehdolla Elitserienin vuoden tulokkaaksi, mutta palkinto meni kuitenkin Djurgårdens IF:n Patric Hörnqvistille. Helmikuussa 2008 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Timrån kanssa.
Kaudeksi 2009–2010 Sundh siirtyi kaksivuotisella sopimuksella HV71:een. Hän voitti ensimmäisen sopimuskautensa päätteeksi Ruotsin-mestaruuden. Huhtikuussa 2011 Sundh teki kaksivuotisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudella 2011–2012 hän oli 15 osumallaan HV71:n paras maalintekijä. Kaudella 2012–2013 Sundhista tuli joukkueen varakapteeni. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Luleå HF:ään. Sundh ei kuitenkaan vastannut häneen kohdistuneisiin odotuksiin ja pelasi kymmenen ottelua tehopistein 2+2=4. Hän kärsi alkukaudella myös loukkaantumisista. Marraskuussa 2014 Sundh vaihtoi seuraansa kevääseen 2015 ulottuneella sopimuksella Linköpings HC:hen.
Sundh palasi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella HV71:een. Helmikuussa 2016 hän teki joukkueen kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2016–2017 päätteeksi Sundh voitti Ruotsin-mestaruuden. Marraskuussa 2017 hän teki HV71:n kanssa taas kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Sundh pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004. Hän pelasi myös U-18 Junior World Cupissa vuonna 2003. Sundh on pelannut myös kymmenen A-maaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Sundh debytoi Ruotsin A-maajoukkueessa kaudella 2006–2007.
Steve Aoki

Steven Hiroyuki ”Steve” Aoki (s. 30. marraskuuta 1977 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen tuottaja, DJ ja Dim Mak Records -levy-yhtiön perustaja.
Bob Hewitt

Bob Hewitt (s. 12. tammikuuta 1940 Dubbo, Australia) on eteläafrikkalainen tennispelaaja. Hän voitti urallaan seitsemän ATP-turnausta kaksinpelissä. Nelinpelissä ja sekanelinpelissä hän voitti 15 Grand Slam -turnausta. Kaksinpelissä hän pääsi kolmasti Australian avointen välieriin.
Marraskuussa 2012 Hewitt poistettiin International Tennis Hall of Famesta. Syynä siihen olivat häneen kohdistuneet epäilyt naispuolisten pelaajien seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Maaliskuussa 2015 Hewittin todettiin syyllistyneen kahden alaikäisen naisen raiskaukseen ja kolmannen seksuaaliseen hyväksikäyttöön 1980- ja 1990-luvulla, jolloin hän valmensi tyttöjä Etelä-Afrikassa. Hän sai kuuden vuoden vankilatuomion. Hän valitti tuomiostaan korkeimpaan oikeuteen, joka kuitenkin piti kesäkuussa 2016 antamassaan päätöksessä aiemman tuomion voimassa.
Haapa-aho

Haapa-aho on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Anthriel

Anthriel on progressiivinen metalliyhtye Tampereelta. Yhtyeen perustivat vuonna 2004 Timo Niemistö, Antti Hakulinen ja Jari Kuokkanen. Simo Silvan liittyi Anthrielin laulajaksi vuoden 2008 lopulla. 
Yhtyeen musiikkia on vaikea luokitella yhteen genreen, ja sitä voikin kuvailla neo-klassisen, metallin ja progressiivisen musiikin kohtaamiseksi. Timo Niemistön kädenjälki näkyy vahvasti Anthrielin musiikissa. Niemistöllä on yleensä mielessään pohjaideat ja rakenteet kappaleista, joihin muut yhtyeen jäsenet tuovat omia ideoitaan, sovituksia ja ehdotuksiaan.
Yhtye solmi levytyssopimuksen ahvenanmaalaisen Lion Musicin kanssa kesäkuussa 2010. Esikoisalbumi "The Pathway" julkaistiin 17. syyskuuta 2010.
Lähes seitsemän vuotta "The Pathwayn" julkaisun jälkeen Anthrielin toinen levy, "Transcendence", ilmestyi 15.6.2017. Yhtye kuvaa levyn olevan edeltäjäänsä synkempi ja raskaampi sekä pitävän sisällään vahvan sanoituksellisen ja musiikillisen teeman.
Jäsenet.
Entiset jäsenet:
Noitti

Noitti on kylä Hirvensalmella Etelä-Savossa lähellä Pertunmaan rajaa. Kylän lävitse kulkeva tie "Noitintie" muuttuu Hirvensalmen puolella "Hartosenpääntieksi" ja jatkuu Hirvensalmen puolella Ripatin kylään. Vanhat metsät ja peltoaukea hallitsevat maisemaa Noitissa.
Noitti ei muodosta omaa maarekisterikylää.
Katsutoshi Naito

Katsutoshi Naito (; 25. helmikuuta 1895 Hongawa – 27. syyskuuta 1969) oli japanilainen painija ja olympiamitalisti. 
Naito osallistui Pariisin olympialaisissa 1924 sekä kreikkalais-roomalaiseen että vapaapainiin. Hän oli jaetulla kahdeksannella sijalla kreikkalais-roomalaisella tyylillä alle 62-kiloisten sarjassa ja voitti pronssimitalin vapaapainin 61 kilon painoluokassa. Naiton mitali oli Japanin historian toinen olympialaisissa. Hän opiskeli Yhdysvalloissa Pennsylvanian osavaltionyliopistossa ja vaikutti Brasiliassa, johon hän oli viemässä judoa.
Víctor Pérez Alonso

Víctor Pérez Alonso (s. 12. tammikuuta 1988 Albacete, Kastilia- La Mancha, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on edustanut Espanjan pääsarjassa Real Valladolidia ja Levantea ja on pelannut myös ulkomailla.
Seurajoukkueura.
Pérez pelasi kaudella 2006–2007 kasvattajaseuransa Getafen reservijoukkueessa. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Alcorcónin reservijoukkueeseen, josta pääsi seuraavaksi kaudeksi edustusjoukkueeseen ja pelasi nousukarsinta mukaan lukien 37 Segunda División B:n ottelua tehden viisi maalia. Vuodet 2009–2011 Pérez edusti Huescaa, jossa hänelle kirjattiin kahden kauden aikana 44 Segunda Divisiónin ottelua ja kaksi maalia. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi niin ikään Segunda Divisiónissa pelanneeseen Valladolidiin, jossa pelasi sarjanousuun päättyneellä kaudella 43 ottelua tehden kuusi maalia.
Pérez debytoi Primera Divisiónissa 20. elokuuta 2012 Zaragozaa vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki 27. elokuuta 2012 Levanten verkkoon ja onnistui samassa ottelussa vielä toisenkin kerran Valladolidin voittaessa 2–0.
Boom Blox

Boom Blox on EA Los Angelesin kehittämä ja vuonna 2008 Wii-konsolille ja N-Gagelle julkaisema pulmapeli. Peli julkaistiin Pohjois-Amerikassa 6. toukokuuta ja Euroopassa 9. toukokuuta 2008. Pelin N-Gage-versio julkaistiin puolestaan 3. joulukuuta 2008.
Peli esittelee sarjan fysiikkaan perustuvia palapelejä, joissa on tavoitteena joko säilyttää rakenteiden lohkoja joutumasta pudotetuksi tai kaataa ne eri keinoin, käyttämällä Wii Remotea palikoiden heittämiseen, ampumiseen tai kaappaamiseen. 
Peli sisältää yhteensä yli 300 yksinpelitasoa, sekä yli 100 moninpelitasoa. Lisäksi peli sisältää tilan, jossa pelaajat voivat luoda omia tasoja ja jakaa niitä ihmisten kanssa Friend Code Listissä WiiConnect24 palvelun kautta.
Pelistä tuotettiin demoversio Coca-Colan Coke Zonen erikoistarjousta varten, siinä Isossa-Britanniassa asuvat asiakkaat saattoivat käyttää Coca-Cola ja Diet Coke -pulloista löytyviä koodeja pisteiden keräämiseen ja tietyllä pistemäärällä lunastaa pelin täyden versionkin.
Pelille on julkaistu myös jatko-osa, "Boom Blox Bash Party".
Jeremiah Harm

Jeremiah Harm on "Iron Sky" -elokuvan tekijöiden suunnittelema elokuva. 
Juoni.
Jeremiah Harm, kovaotteinen tähtienvälinen palkkionmetsästäjä, saa tehtäväksi etsiä New Yorkista tietyn konnajoukon sekä naisen, jonka he ovat kaapanneet.
Tuotanto.
Elokuvan käsikirjoituksessa aiotaan käyttää yleisön kehittämiä juonenkulkuja ja alieneita, joista parhaat valitaan käytettäväksi itse elokuvassa. ”Verkkoyhteisömme auttoi toteuttamaan "Iron Skyn" ja aiomme jatkaa uuden elokuvan kohdalla siitä mihin viimeksi jäätiin”, kertoo elokuvan tuottaja Tero Kaukomaa The Guardian -lehdelle. Elokuvaa varten tarvitaan miljoona erilaista alienia, joita yleisö saa lähettää tekijöille.
Elokuvan promo-traileri julkaistiin vuoden 2012 lopulla. Kuvaukset eivät olleet vielä alkaneet vuoteen 2013 mennessä, eikä tuotannon etenemisestä ole sen jälkeen tiedotettu. Vuonna 2020 tuotantoyhtiö Blind Spot Pictures asetettiin konkurssiin.
Julia Hamari

Julia (alun perin Júlia) Hamari (s. 21. marraskuuta 1942 Budapest) on unkarilainen mezzosopraano ja kontra-altto. Hän aloitti lapsena pianonsoiton, mutta siirtyi siitä lauluun. Hän opiskeli Ferenc Lisztin musiikkiakatemiassa ja Stuttgartin musiikkikorkeakoulussa. Vuonna 1966 hän debytoi solistina Karl Richterin johtamassa Bachin "Matteus-passion" esityksessä Wienissä. Muita kapellimestareita, joiden kanssa Hamari on työskennellyt, ovat olleet Herbert von Karajan, Sergiu Celibidache, Rafael Kubelík, Georg Solti, Karl Böhm ja Pierre Boulez. Yhdysvalloissa hän teki ensiesiintymisensä Chicagon sinfoniaorkesterin kanssa vuonna 1967.
Hamarilla on ollut myös laaja oopperaohjelmisto, johon ovat kuuluneet esimerkiksi "Carmen", "La cenerentola" ja "Così fan tutte". Hänen muuhun ohjelmistoonsa lukeutuvat Bachin kantaatit. Hamari on esiintynyt muun muassa Salzburger Festspielellä, La Scalassa, Covent Gardenissa, Wienin valtionoopperassa, Glyndebournen oopperafestivaalilla ja Metropolitan-oopperassa. Hän on toiminut Stuttgartin musiikkikorkeakoulun professorina.
Manfred Bruns

Manfred Bruns (1934 – 22. lokakuuta 2019) oli saksalainen juristi, joka tunnetaan seksuaalivähemmistöjen sekä HIV-positiivisten ja AIDS-potilaiden oikeuksia ajavana aktivistina. Hän oli mukana perustamassa LSVD-järjestöä ja on toiminut sen johtokunnassa. Hän on saanut työstään 1. luokan Bundesverdienstkreuzin. Hän oli vuoteen 1994 saakka yleisenä syyttäjänä Karlsruhessa.
Rhett Forrester

Rhett W. Forrester (22. syyskuuta 1956 Tucker, Georgia – 22. tammikuuta 1994 Atlanta, Georgia) oli yhdysvaltalainen heavy/hard rock -laulaja. 
Forrester toimi newyorkilaisen Riot-yhtyeen laulajana vuosina 1981–1984. Hänen aikanaan yhtye oli erittäin suosittu muun muassa Japanissa ja esiintyi kiertueilla suurten nimien kuten Kissin ja Aerosmithin kanssa.
Riotin lopetettua toimintansa vuonna 1984 Forrester työskenteli useiden eri muusikoiden projekteissa. Hän lauloi muun muassa entisen Virgin Steele -kitaristin Jack Starrin albumilla "Out of the Darkness" ja teki kaksi sooloalbumia. Forresterin kuoleman jälkeen vuonna 1996 julkaistiin vielä yksi soololevy sekä Keel-yhtyeen Brian Jayn kanssa tehty albumi. 
Rhett Forrester kuoli ryöstöyrityksen yhteydessä tammikuussa 1994. Hän kieltäytyi luovuttamasta autoaan kahdelle ryöstäjälle ja joutui ammutuksi. Surmaajia ei ole saatu kiinni. Forrester on haudattu synnyinkaupunkiinsa Tuckeriin Georgian osavaltiossa.
Iskatelei

Iskatelei (, nenetsiksi Искатель) on kaupunkityyppinen taajama Venäjän Nenetsian Zapoljarnyin piirissä, Barentsinmereen laskevan Petšoran itäisellä eli oikealla rannalla noin 100 km joen suulta. Nenetsian pääkaupunki Narjan-Mar sijaitsee välittömästi Iskantelein naapurissa lounaassa. Narjan-Marin lentoasema palvelee myös Iskantein asukkaita. Taajamassa on pieni jokisatama. Piirikunnan tieyhteydet ovat vain paikalliset, seudulta ei toistaiseksi ole ympärivuotista tieyhteyttä Nenetsian ydinosan ulkopuolelle.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Zapoljarnyin piirissä asui 20 432 henkeä, joista Iskatelein taajamassa noin kolmannes eli 6 881 henkeä.
Iskateleissa toimiviin yrityksiin kuuluu esimerkiksi petrokemian yritys Nenenskaja Neftegaza (ОАО "Ненецкая нефтебаза").
Rumspringa

Rumspringa (myös Rumschpringe tai Rumshpringa, sananmukaisesti "sinne tänne hyppely") on monen pohjoisamerikkalaisen amissiyhteisön aikuistumisriitti. Rumspringan aikana amissinuoret, pojat ja jotkut tytötkin, viettävät aikaa ikätoveriensa kanssa ja elävät vapaampaa elämää kuin amissit yleensä. He saavat viettää viikonloppunsa ilman vanhempiensa valvontaa, eivätkä he ole vielä kirkonkaan valvonnassa, koska heitä ei ole kastettu.
Monet nuoret jatkavat Rumspringan aikanakin perinteisen amissien elämäntavan noudattamista. Nuorten yleisiä ajanvietteitä ovat lentopallo, uinti, luistelu, piknikit, retkeily ja ulkoilmajuhlat. Nuoret tapaavat toistensa kotona ja laulavat yhdessä perinteisiä lauluja. Jotkut nuoret elävät maallisemmin, ja he saattavat ajaa autoa, käyvät elokuvissa ja baareissa, ja käyttävät modernimpia vaatteita. Rumspringan jälkeen suurin osa nuorista ottaa kasteen ja liittyy amissikirkkoon.
Rumspringan käytännöt vaihtelevat huomattavasti amissiyhteisöjen välillä, ja joissakin yhteisöissä Rumspringaa ei tunneta lainkaan.
Suomen talousvyöhyke

Suomen talousvyöhyke on merialue, joka sijaitsee Suomen aluevesien ulkopuolella, mutta jossa Suomen valtiolla on oikeus elollisten ja elottomien luonnonvarojen tutkimiseen ja hyödyntämiseen. Talousvyöhykkeellä myös sovelletaan Suomen lakia meriympäristön suojelussa. Kaikilla valtioilla on vyöhykkeellä merenkulun ja ylilennon vapaus.
Talousvyöhyke perustuu YK:n merioikeusyleissopimukseen. Vyöhykkeen rajat Ruotsin, Viron ja Venäjän talousvyöhykkeitä vastaan on määritetty sopimuksin. Yhtenäinen talousvyöhyke perustettiin vuoden 2005 alussa. Aiemmin oli erilliset lait kalastusvyöhykkeestä ja mannerjalustasta.
Nord Stream -kaasuputki Venäjältä Saksaan kulkee Suomenlahdella Suomen talousvyöhykkeellä noin 30 kilometrin päässä rannikosta.
Hakola (täsmennyssivu)

Sukunimi.
Hakola on seuraavien henkilöiden sukunimi:
T/B Turso

T/B "Turso" on vuonna 1949 Wärtsilän Hietalahden telakalla rakennettu hinaaja sekä satamajäänmurtaja. Alus romutettiin vuonna 2015.
Powerless (Linkin Parkin single)

Powerless on Linkin Parkin viidennen, kesäkuussa 2012 julkaistun, "Living Things" -albumin kappale, joka julkaistiin iTunes-singlenä Japanissa lokakuussa 2012. Kappale on balladi, ja se on albumin viimeinen kappale. Kappale soi elokuvan lopputeksteissä.
Kappalelista.
Digitaalinen single:
Taomati Iuta

Taomati Iuta (2. toukokuuta 1939 Beru – 5. kesäkuuta 2016) oli kiribatilainen poliitikko. Hän opiskeli Leicester College of Educationissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Hänet valittiin Kiribatin parlamenttiin ensimmäistä kertaa vuonna 1978, ja toimi myöhemmin sen puhemiehenä. Hän toimi vuosina 1991–1994 maansa varapresidenttinä ja talousministerinä. Lisäksi hän toimi kauppa-, teollisuus- ja työministerinä, liikenne- ja viestintäministerinä sekä luonnonvarain kehityksen ministerinä. Hänen puolisonsa oli Ilaisa Pentusi Iuta.
Kapealehtipaju

Kapealehtipaju ("Salix rosmarinifolia") on pensasmainen pajulaji. Se kasvaa pystysti 30:stä 150:een senttimetriä korkeaksi. Pensaan haarat ovat lyhytkarvaisia–kaljuja, väri harmaanvihreästä ruskeaan. Vuosikasvaimet ovat pitkäkarvaisia. Lehdet ovat tavallisesti korvakkeettomia. Lehtien lavat ovat kahdesta ja puolesta neljään senttimetriä pitkiä, tummanvihreitä, muodoltaan kapeanpuikeasta tasasoukkaan. Niiden yläpinta on karvainen tai kalju, alapinta karvainen, laita litteä ja harvasti nystyinen. Kapealehtipaju kukkii keväällä ennen lehtien kasvamista. Norkot ovat lyhytperäisiä.
Kapealehtipajun tiedetään risteytyvän ehkä samaa lajia olevan hanhenpajun kanssa.
Juolukkapaju

Juolukkapaju ("Salix myrtilloides") on matalakasvuinen pensas pajujen suvussa. Sen kasvutapa on pystyhkö tai koheneva. Pensaan haarat ovat kaljuja, väri punaruskeasta harmaaseen. Lehdet ovat korvakkeettomia. Lehtien lavan muoto on pitkulaisesta pyöreänsoikeaan, ehytlaitainen, korkosuoninen, herttatyvinen, kärki tylppä tai lyhytsuippuinen. Lehtien yläpinta on tummanvihreä ja alapinta sinertävänvihreä. Juolukkapaju kukkii keväällä lehtien puhjetessa.
Juolukkapajua esiintyy Suomen alueella koko maassa lukuun ottamatta Ahvenanmaata. Sen tiedetään risteytyvän hanhenpajun, pohjanpajun ja virpapajun kanssa.
Vain elämää (televisiosarjan kokoelmalevy)

Vain elämää on samannimisen televisiosarjan pohjalta 16. marraskuuta 2012 julkaistu kokoelmalevy, joka sisältää ohjelmassa esitettyjä kappaleita. Kokoelma nousi heti julkaisunsa jälkeen Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi, jossa se vietti seuraavat neljä viikkoa. Yhteensä kokoelma oli albumilistalla 24 viikkoa. Lisäksi Mid-price -listaviikkoja kertyi 26.
Levy myi jo ennakkoon platinalevyyn oikeuttavan määrän, yli 20 000 kappaletta. Kolmen päivän kuluttua julkaisusta levyn myyntiluvut olivat jo ylittäneet tuplaplatinarajan. Joulukuussa 2012 levy nousi 2000-luvun myydyimmäksi musiikkialbumiksi Suomessa 160 000 kappaleen myynnillä. Tällä hetkellä kokoelmaa on myyty 164 119 kappaletta.
Kokoelman saavuttaman suosion myötä loput sarjassa esitetyistä kappaleista julkaistaan uudella kokoelmalevyllä 21. joulukuuta.
Tarhuna

Tarhuna on kaupunki Libyassa 65 kilometriä Tripolista kaakkoon. Siellä on 13 264 asukasta (2011) mutta lähiseudut mukaan ottaen kaupunkiasutusta on 296 000.
Seudun kansallissankarin Ali Swidan Alhatmyn italialaiset hirttivät vuonna 1922. Hänen muistokseen on kaupungissa muistomerkki Tarhunan moskeijaa vastapäätä.
Kaupungissa on Nasserin yliopiston lainopillinen tiedekunta.
Dihydrostreptomysiini

Dihydrostreptomysiini (C21H41N7O12) on puolisynteettinen aminoglykosidiantibiootti, jota käytetään lähinnä eläinlääketieteessä.
Ominaisuudet ja käyttö.
Dihydrostreptomysiini muistuttaa rakenteeltaan streptomysiiniä ja on sen johdannainen. Se eroaa streptomysiinistä siten, että streptomysiinin sisältävä aldehydiryhmä on pelkistynyt hydroksyyliryhmäksi. Dihydrostreptomysiiniä valmistetaan streptomysiinistä pelkistämällä. Yhdiste tehoaa samoihin bakteereihin kuin streptomysiinikin, erityisesti gramnegatiivisiin bakteereihin, mutta "Pseudomonas aeruginosa" -kannat ovat usein sille resistenttejä. Eräät muutkin bakteerit kehittävät dihydrostreptomysiinille suhteellisen helposti vastustuskyvyn.
Kuten muutkin aminoglykosidit, dihydrostrepromysiini vaikuttaa sitoutumalla bakteerien ribosomien 30S-alayksikköön ja estävät proteiinisynteesiä. Dihydrostreptomysiini on ototoksinen ja aiheuttaa kuulovaurioita, minkä vuoksi sitä ei enää käytetä ihmisten lääkitsemiseen. Sitä voidaan käyttää vasikoiden ripuliin, vasikoiden stafylokokki-infektion hoitoon, sekä koirilla, lehmillä, sioilla ja hevosilla "Leptospira"-infektioiden hoitoon. Dihydrostreptomysiiniä voidaan käyttää yhdessä G-penisilliinin, muiden penisilliinien, tai kefaleksiinin kanssa.
Sideshow

Sideshow on esittävän taiteen muoto, jonka juuret ovat amerikkalaisessa sirkus- ja karnevaaliperinteessä. Suomen kielessä sideshow'n käsitteelle ei ole vastaavaa sanaa, jolloin esimerkiksi mediassa sideshow'sta saatetaan puhua friikkisirkuksena.
Vapaasti suomennettuna se on väliohjelma. Sirkusväen kielenkäytössä se on voinut alkuaan olla mikä tahansa pääohjelman väliaikoina tapahtuva esitys. Nykyään se vertautuu ten-in-one-esitystyyppiin, joka sisältää usein tavallisesta esitystaiteesta poikkeavia elementtejä: tulennielemistä, piikkimatolla makaamista tai miekan nielemistä. Sideshowtaiteilijoiden esitykset ovat joskus niin vaativia, että niiden tekeminen ilman perusteellista harjoittelua voi olla hengenvaarallista.
Kautta aikojen on pidetty maksusta näytteillä erilaisia luonnon harvinaisia erikoisuuksia, joita ihmisten odotetaan tulevan katsomaan.
Usein sideshow on koottu pysyvän tai liikkuvan gallerian- tai näyttelynomaiseksi omituisuuksien esittelyksi, joita voivat olla muun muassa merenneidot, kääpiöt tai jättiläiset. Toisinaan näyttelykohteet ovat keinotekoisia. Asiaan liittyy yleensä myös materiaalin myyntiä.
Sideshow'ta ei pidä sekoittaa elokuviin ja teatteriin, jotka kertovat todellisista tai kuvitteellisista, joskus kummallisistakin hahmoista.
Perinteinen sideshow.
Perinteinen sideshow oli tavallinen varsinkin sirkuksissa muun ohjelman ohessa, mutta se voi olla myös esityksen yksinomainen muoto.
Perinteinen sideshow jaotellaan usein neljään eri päätyyppiin:
Sideshow-taide.
Working acts ovat sideshow-esityksiä, joissa tehdään erilaisia uskomattomia (ja usein myös hengenvaarallisia) temppuja. Tällaisia temppuja ovat esimerkiksi miekannieleminen, erilaiset fakiiritemput, joissa neuloja työnnetään kehoon, tulennieleminen ja -puhaltaminen sekä veitsenheitto. 
Sideshowbannerien maalaus on oma arvostettu lajinsa. Fred G. Johnsonia pidetään yhtenä maailman parhaimmista sideshowbannerien tekijöistä.
Moderni sideshow.
Moderni sideshow yhdistelee erilaisia elementtejä, ja esitykset sisältävät usein vanhojen "working acts" -temppujen lisäksi myös kokonaan uudenlaista erityisosaamista. Moderni sideshow voi olla myös taiteen rajoja ylittävää ja siihen yhdistellään ryhmästä riippuen tanssia, teatteria, musiikkia, mimiikkaa sekä sirkusta.
Joy Newman

Joy Ernestine Newman (17. marraskuuta 1945 Edmonton, Suur-Lontoo) on brittiläinen entinen uimahyppääjä. 
Newman osallistui Tokion olympialaisissa 1964 kymmenen metrin kerroshyppyihin, joissa hän sijoittui yhdeksänneksitoista. Hän voitti samassa lajissa kultaa brittiläisen imperiumin ja kansainyhteisön kisoissa 1966.
Vilhelmina

Vilhelmina on samannimisen Vilhelminan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Västerbottenin läänissä ja Lapin historiallisessa maakunnassa Pohjois-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 657 asukasta.
Vilhelmina oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
20 vuotta myöhemmin – live 2000

20 vuotta myöhemmin – Live 2000 on Hassisen koneen vuonna 2010 julkaistu live-albumi, joka on äänitetty Joensuun Eastpop 2000 -tapahtumassa juhannuksena 2000, jolloin yhtye teki yhden esiintymisen mittaisen comebackin. Tuolloin lavalla nähtiin kaikki yhtyeessä vuosina 1979–1982 vaikuttaneet muusikot, lukuun ottamatta "Harsoinen teräs" -albumilla soittanutta Jukka Ormaa, joka ei ollut paikalla. 
Poko Rekords julkaisi konsertin DVD-formaatissa jo vuonna 2001 nimellä "Hassisen kone – 20 vuotta myöhemmin". DVD:llä on lisäksi mukana viisi kappaletta, jotka ovat alun perin ilmestyneet Aki Kaurismäen elokuvassa "Saimaa-ilmiö" vuonna 1981, yhtyeen tarina ja diskografia sekä kuvagalleria.
Sten Pentus

Sten Pentus (s. 3. marraskuuta 1981 Tallinna) on virolainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2000 Pentus voitti Formula Baltic -sarjan mestaruuden. Vuosina 2000–2001 Pentus voitti Viron Formula 4 -sarjan mestaruuden. Vuosina 2008–2011 Pentus kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa. Vuonna 2012 Pentus kilpaili Auto GP -sarjassa saavuttaen 14 pistettä. Pentus on kilpaillut myös muun muassa Formula Renault NEC, Toyota Racing Series ja Formula Renault UK -sarjoissa.
Hänen sisarensa Keit on poliitikko.
Elokuussa 2014 hän meni naimisiin Kristel Reinsalun kanssa.