tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
New York Raiders

New York Raiders oli yhdysvaltalainen WHA-liigassa pelannut jääkiekkoseura. Seuran taru jäi lyhytaikaiseksi, sillä se pelasi vain yhden kauden, 1972-1973. Joukkueesta oli tarkoitus tulla WHA:n lippulaiva ja sen avulla koko WHA saisi lisää "katu-uskottavuutta" ja medianäkyvyyttä. Long Islandille oli juuri valmistunut uusi jäähalli, Nassau Veterans Coliseum josta piti tulla Raidersien kotihalli. NHL:n presidentin, Colin Campbellin kuultua WHA:n suunnitelmista NHL myönsi New Yorkiin oikeudet toiselle NHL-seuralle, ja Nassaun hallista tulikin New York Islandersin kotihalli. Raiders joutui pelaamaan Madison Square Gardeniin ja jakamaan sen NHL-joukkue Rangersin sekä NBA-joukkue New York Knicksin kanssa.
Joukkue joutui taloudellisiin vaikeuksiin jo puolivälissä ensimmäistä (ja ainoaksi jäänyttä) kauttaan. Seuran omistaja Neil Shayne myi osuudet seurasta Richard Woodille ja Sy Siegelille mutta tämäkään ei riittänyt vaan seura ajautui liigan haltuun. Yhtenä suurena syynä talousvaikeuksiin oli kotiotteluiden alhainen katsojamäärä, keskimäärin vain noin 5.800 katsojaa. Toinen ongelma oli joukkueen olematon puolustus, joka aiheutti isosti päänsärkyä maalivahdeille. Hyökkäyspäässä sen sijaan homma toimi varsin mallikkaasti. Joukkueen paras ja koko WHA:n toiseksi paras pistemies Ron Ward teki kauden aikana 51 maalia ja 118 pistettä. Myös Gene Peacosh, Wayne Rivers ja Bobby Sheehan tekivät vähintään 35 maalia mieheen.
Kauden jälkeen liikemies Ralf Brent osti joukkueen WHA-liigalta ja se sai uudeksi nimekseen New York Golden Blades.
Nicolás García

Nicolás García Hemme (s. 20. kesäkuuta 1988 Las Palmas, Kanariansaaret) on espanjalainen taekwondon olympiamitalisti. 188 senttimetriä pitkä ja 80 kilogrammaa painava García kilpailee 80-kiloisten sarjassa.
García saavutti olympiahopeaa 80-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän hävisi finaalissa Argentiinan Sebastián Crismanichille. MM-kilpailuista Garcíalla on hopeaa vuodelta 2009 ja pronssia vuodelta 2013. EM-kilpailuista hän on saavuttanut hopean vuodelta 2008 ja pronssin vuodelta 2012.
Claude Le Jeune

Claude Le Jeune (1528 – 1602) oli ranskalainen renessanssiajan kuorosäveltäjä. Hän kuului "musicue mesuréen" joka antiikin esikuvia seuraten yritti sopeuttaa latinalaiset runomitat soinnilliseen asuun. Le Jeune oli "musicue musuréen" paras jäsen. Hänen sarjateoksissaan, esimerkiksi "Kevät", soveltamaansa tyyliä on kuvailtu "maalailevaksi". Le Jeune sävelsi myös muun muassa psalttarin useampaan otteeseen sekä Baffin antiikkirunomitallisia lauluja. Hän saattoi lisätä polyfoniseen sävellykseen ylimääräisen äänen.
Giovanni Battista Ceirano

Giovanni Battista Ceirano oli italialainen autoilun ja ajoneuvojen valmistuksen pioneeri.
Historiaa.
Giovanni Battista oli nelihenkisen Ceiranon veljessarjan vanhin, muut veljet olivat ikäjärjestyksessä Giovanni, Matteo ja Ernesto. Vuonna 1886 hän perusti Torinon kaupunkiin polkupyöräliikkeen ja ryhtyi myöhemmin itsekin valmistamaan polkupyöriä, englantilaiselta kalskahtavalla nimellä "Welleyes". Tätä polkupyöräliikettä oli rahoittamassa mm. liikemies "Emanuele di Bricherasio", jolla oli myöhemmin merkittävä rooli tulevan teollisuusyhtiö F.I.A.T.:n perustamisessa. Vakituinen vieras polkupyöräverstaalla oli tekniikasta kiinnostunut pikkupoika nimeltä Vincenzo Lancia. Hän imi täällä itseensä vaikutteita, joilla oli hänen tulevaisuutensa kannalta ratkaiseva merkitys.
Lokakuussa 1898 Giovanni Battista perusti polkupyöräverstaalla työskennelleen nuoremman veljensä Matteon kanssa Ceirano Giovanni Battista &amp; C. -nimisen yhtiön. Alkuvuodesta 1899 heidän yhtiönsä oli tarkoitus alkaa valmistaa insinööri Aristide Facciolin suunnittelemaa kevyttä kaksipaikkaista autoa, joka on varustettu Aristiden itsensä suunnittelemalla 3,5 hv:n, 663 cm3:n kaksisylinterisellä moottorilla ja kaksinopeuksisella vaihteistolla. Giovanni Battistan ja Matteon autolle annetaan nimi "Welleyes" heidän valmistamiensa polkupyörien nimen mukaisesti. Heidän autolleen näyttäisi olevan odotettavissa kaupallista menestystä mutta heidän tuotantotilojensa rajallinen koko ei mahdollista laajamuotoisemman autojen valmistuksen aloittamista, joten he päättävät myydä autonsa patenttioikeudet torinolaiselle liikemieskonsortiolle, joka perustaa auton valmistamista varten "Fabbrica Italiana Automobili Torino" (F.I.A.T.) -nimisen yhtiön.
Kaupan yhteydessä, nyt Ceiranon oppipoikana työskennellyt Vincenzo Lancia, että Aristide Faccioli siirtyivät Fiatille ja myös Ceiranon veljekset saivat pestin uudesta yhtiöstä. Giovanni Battista aloitti toiminnan Fiatin myyntiedustajana. Neljä kuukautta kaupan jälkeen markkinoille tuli Fiatin ensimmäinen henkilöauto, Ceiranon veljesten Welleyes-patenttiin perustuva "FIAT 3½ HP".
Giovanni Battista ei ollut tyytyväinen pelkän myyntiedustajan toimeen ja vuonna 1901 hän perusti Matteon kanssa uuden autoja valmistavan yrityksen Fratelli Ceirano &amp; C.. Vuoteen 1903 mennessä yhtiö oli kehittänyt yksisylinterisellä moottorilla varustetut "Ceirano 5 HP"- ja "Ceirano 6/8 HP" -mallit sekä 4562 cm3:n nelisylinterisellä moottorilla varustetun "Ceirano 16 HP":n. Matteo jätti yhtiön vuonna 1903 ja perusti Ceirano Matteo &amp; C. -nimisen yhtiön. Giovanni Battista jatkoi nuoremman veljensä, joka oli myös nimeltään Giovanni, yhtiön toimintaa ja vuonna 1904 sen nimeksi muutettiin G.G. Fratelli Ceirano &amp; C..
Vuonna 1905 Giovanni Battista vetäytyi autojen valmistuksesta ja liiketoimista ja muutti viettämään yksityiselämää Bordigheran rannikkokaupunkiin. Giovanni Battista Ceirano kuoli Torinossa vuonna 1912.
Carl Axel Lewin

Carl Axel Lewin (1818 Ruotsi – 9. maaliskuuta 1893 Porvoon pitäjä) oli liikemies, tehtailija ja Kiialan kartanon omistaja.
Lewinin puoliso oli Johanna Mathilda Katarina Rosander, perheessä oli kaksi tytärtä ja poika. Ruotsalainen Lewin muutti 1840-luvulla Helsinkiin ja sitten Porvooseen, ostettuaan sieltä viinanpolttimon vuonna 1856. Hän oli laajensi viinatehdastaan ja valmisti myös olutta, mutta hankki myös "Borgå"-nimisen höyrylaivan liikennöimään Helsinkiin. Lewisin liiketoimet kannattivat erittäin hyvin, lukuun ottamatta kylpylää, joka jouduttiin sulkemaan ja purettiin lopulta vuonna 1875, ja osallistumista kauppias Wilhelm Åbergin sokeritehdashankkeeseen, joka ei lopulta toteutunut. Hän vetäytyi myös puuhaamastaan rautatien rakentamisesta Porvoosta Helsinkiin. Höyrysahojen kaupallisen hyödyntämisen tultua mahdolliseksi 1850-luvun lopulla Lewis hankki omistukseensa Pernajan Forsbyn kartanon sahoineen. Monet liiketoimet ja 1860-luvun katovuodet johtivat Lewisin väliaikaisesti taloudellisiin vaikeuksiin, mutta puutavaran, viinan ja oluen myynti elpyivät nopeasti. Vuonna 1880 Lewis saattoikin rakennuttaa uuden kolmikerroksisen viinatehtaan Porvoon keskustaan. Hän rakensi viinanpolttimon myös seuraavana vuonna ostamansa Kiialan kartanon maille, muokkasi kartanon pihapiiriä ja muutatti päärakennuksen ulkonäköä. Lewisin kuoltua 1893 syntyi ankara ja monta vuotta kestänyt riita hänen perinnöstään, jossa oli kartanon ohella satoja tuhansia markkoja rahaa, kuusi maatilaa ja kaksitoista kaupunkikiinteistöä.
Stavern

Stavern, vuosina 1799–1930 Fredriksværn, on entinen Norjan kaupunki, jonka pinta-ala on 3,6 km² ja asukasluku 5 739 (2014). Stavern yhdistyi vuonna 1988 kolmen muun kunnan kanssa Larvikiksi. 
Yhdistymiseen asti se oli Norjan pienin kaupunki, pinta-alaltaan 2,4 km², ja esimerkiksi vuonna 1983 siellä oli 2 600 asukasta. Siellä on ilmapuolustuksen päällystökoulu. Vuosina 1750–1849 siellä oli Norjan laivaston tukikohta ja sen päätelakka Fredriksvern.
Maatalouskemia

Maatalouskemia on kemian osa-alue, jossa tutkitaan maataloutta. Se keskittyy erityisesti kasvien ja karjan tuottamiseen liittyviin kemiallisiin tekijöihin. Sen keskeisimpänä päämääränä on hallita ja ymmärtää prosesseja, joiden avulla ihminen tuottaa ravintoa itselleen ja eläimille.
Maatalouskemistit pyrkivät ruoan tuottajien kanssa parantamaan satoa ja sen laatua. He tutkivat myös kasvien ja eläinten kasvuun liittyviä biokemiallisia reaktioita. Maatalouskemiassa pyritään myös kehittämään ruoantuotantoa helpottavia aineita, kuten herbisidejä, fungisidejä, hyönteismyrkkyjä, lannoitteita ja eläinten ruokalisiä.
Kämäset levyt

Kämäset levyt on lempääläläinen itsenäinen levy-yhtiö, joka on keskittynyt suomalaisten punkalbumeiden julkaisuun. Yhtiö on julkaissut mm. Turun Taudin, Lapinpolthajien, Vivisektion, Punk Lurexin, Juggling Jugularsin, Valse Tristen sekä Pää Kii -yhtyeen albumeita.
Kämästen levyjen toimitusjohtaja Jukka Nakari on kuulunut punkfestivaali Puntala-rockin järjestäjiin.
Jalkapallon Suomen Cup 2005

Jalkapallon Suomen Cup 2005 oli cupin 51. järjestämisvuosi. Kilpailuun oli ilmoittautunut 392 joukkuetta. Loppuotteluun selvisivät Turun Palloseura ja Valkeakosken Haka, ja se pelattiin Finnair Stadiumilla. Ottelun voitti Haka 4-1.
Alkukierrokset.
Veikkausliigaseurat (11) tulivat mukaan 4.kierroksella, paitsi Liigacupin finalistit FC Lahti ja AC Allianssi vasta 5. kierroksella, MIFK ei osallistunut Suomen cupiin.
Ottelut 7. kierrokselta loppuotteluun.
Neljännesvälieriin (7. kierros) selvisi Veikkausliigan (VL) 7 joukkueen lisäksi Ykkösestä (Y) 2, Kakkosesta (K) 6 ja Kolmosesta (3) yksi joukkue.
Kaavion ottelupareissa kotijoukkue on esitetty ylempänä, loppuottelu pelattiin puolueettomalla kentällä. Ottelut pelattiin: neljännesvälierät FC Espoo 1.10. ja FC Kuusankoski 2.10., FC Honka 16.10. ja muut viisi ottelua 19.10. . Puolivälierät pelattiin 22.10. ja välierät 25.10.
Loppuottelu.
Longplay Music

Longplay Music on suomalainen ohjelmatoimisto ja levy-yhtiö, joka on toiminut vuodesta 2000. Yritys on julkaissut paljon albumeita erityisformaateissa, kuten kasettina ja vinyylinä. Longplayn ensimmäinen julkaisu oli Viikatteen 7" vinyylisingle ”Odotus”, joka julkaistiin heinäkuussa 2001.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2015 oli 1 597 000 €.
Common Law (televisiosarja)

Common Law on yhdysvaltalainen komediasarja. Sarjan pääosassa ovat kaksi poliisia, jotka eivät tule toimeen keskenään ja joutuvat pomonsa käskystä pariterapiaan.
Sarjaa tehtiin 12 jaksoa, sillä kanava ei tilannut siitä toista tuotantokautta huonojen katsojalukujen vuoksi. Suomessa Hero aloitti sarjan esittämisen 2. toukokuuta 2015.
Juoni.
Sarjan pääosassa on kaksi Los Angelesin poliisin murharyhmän rikostutkijaa, Travis Marks ja Wes Mitchell. He työskentelevät samassa poliisipartiossa, mutta eivät tule toimeen keskenään. He joutuvat pomonsa käskystä pariterapiaan ja selvittävät siinä ohessa kaupungissa tapahtuneita henkirikoksia.
XII – Kouvostomolli

XII – Kouvostomolli on heavy metal -yhtye Viikatteen 12. studioalbumi. Se julkaistiin 29. tammikuuta 2016 levymerkillä Spinefarm Records.
Helmikuussa yhtye aloitti albumia promotoineen ”Missä molli mojahtaa 2016” -kiertueen.
Albumi nousi suoraan Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Syndyoceras

Syndyoceras cooki on sukupuuttoon kuollut sorkkaeläinsuku, joka eli mioseenikauden alussa 25 miljoonaa vuotta sitten. Nimi tarkoittaa ”kahta yhdistynyttä sarvea”. Sen erikoiset sarvet olivat oikeasti luumuodostumia kuten kirahveilla eikä varsinaisia sarvia. Muilla heimon lajeilla oli myös samankaltaisia ulokkeita. 
Ne muistuttivat nykyisiä kamelieläimiä ja hirvieläimiä. Ne laidunsivat Pohjois-Amerikan preerioilla. Protoceratidae luokitellaan joskus kamelieläimiin, mutta uskotaan nykyään olevan lähempää sukua märehtijöille.
Levite

Levite on ruoka-aine, jota levitetään yleensä veitsellä viljatuotteiden, kuten leivän tai suolakeksien, päälle. 
Valion Oivariini (ent. Voimariini) oli Suomen suosituin levite vuonna 2024. Oivariini valmistetaan voista ja rapsiöljystä. 
Eri levitteitä.
Rasvalevitteet kuten voi, margariini, laardi ja Oivariinin kaltaiset rasvaseokset ovat suosituimpia levitteitä. Muita levitteitä ovat esimerkiksi tuorejuusto, maksapasteija ja mätitahna sekä palkokasveista valmistetut tahnat kuten maapähkinävoi, hummus ja seesaminsiemenistä valmistettu tahini. Myös hiivasta valmistetaan levitetahnoja, kuten Marmite ja Vegemite. Rasvalevitteissä on monenlaisia makuja ja raaka-aineita, kuten esimerkiksi kalaa. 
Joskus käytetään kasvislevitteitä, kuten salsakastike- tai juurespohjaisia levitteitä. Myös pestoa käytetään levitteenä.
Levitteisiin voidaan lisätä suolaa tai sokeria. Makeita levitteitä ovat esimerkiksi suklaalevitteet sekä sokerista valmistetut siirappi- ja vaahtokarkkilevitteet. Myös marmeladeja ja hilloja käytetään levitteinä erityisesti paahtoleivän päällä.
Terveysvaikutukset.
Tahinin päivittäiskäyttöä ei suositella, koska seesaminsiemenet sisältävät alumiinia. 
Monissa yleisissä rasvapohjaisissa levitteissä on runsaasti tyydyttyneitä rasvahappoja, joita pidetään suurina määrinä kulutettuna terveydelle haitallisina.
Hatapusa

Hatapusa () on entinen kyläryhmä Leningradin alueen Lomonosovin piirin Kaprion kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi Vornaisienjoen varrella noin 10 kilometriä Kapriosta koilliseen.
Kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Sen nimi perustunee muinaisslaavilaiseen henkilönimeen "Hotobod/Hotebod". 1800-luvulla Hatapusa muodosti inkerinsuomalaisten äyrämöisten ja inkerikkojen asuttaman kyläryhmän. Suomalaiset kuuluivat Kaprion luterilaiseen seurakuntaan. Paroni Uexküllille kuuluneen kartanon lähistöllä toimi Jacob Johann von Sieversin 1700-luvun lopulla perustama paperitehdas. Myöhemmin Vornaisienjoen varrelle rakennettiin myös Jelizavetinon sellu- ja paperitehdas. Venäjän vallankumouksen jälkeen Hatapusassa toimi metsätyömaa, joka suljettiin puuvarojen ehdyttyä vuonna 1940.
Hatapusan kylä tuhoutui toisen maailmansodan aikana. Nykyään sen paikalla on pieni muistomerkki. Kaprion kunnan yleiskaavassa vuodelta 2015 esitetään asutuskeskuksen perustamista uudelleen.
Michel Berger

Michel Berger (syntyjään Michel-Jean Hamburger, 28. marraskuuta 1947 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 2. elokuuta 1992 Ramatuelle) oli ranskalainen laulaja ja lauluntekijä.
Berger sai levytyssopimuksen 15-vuotiaana ja julkaisi useita albumeja. Oman musiikin lisäksi hän teki musiikkia muun muassa artisteille Patricia, Véronique Sanson, Johnny Hallyday ja Françoise Hardy, sekä France Gallille, jonka kanssa hän meni naimisiin vuoden 1976 kesäkuussa. He saivat kaksi lasta. Berger kuoli sydänkohtaukseen 44-vuotiaana 2. elokuuta 1992.
Wuhai

Wuhai (, ) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 440 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista länsilounaaseen. Kaupungin pinta-ala on 1 754 neliökilometriä ja väkiluku 532 902 (2010).
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa, idässä ja etelässä Ordosin, ja lounaassa Shizuishanin prefektuuritason kaupunkeihin. Lännessä naapurina on Alxan liitto.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan kolmeen kaupunkipiiriin (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Lindblomin talo

Lindblomin talo oli uusrenessanssityylinen kerrostalo, joka valmistui Turun kauppatorin laidalle vuonna 1891. Sen suunnitteli Karl Viktor Reinius tukholmalaisten esikuvien pohjalta, ja se edusti Suomessa aikansa kertaustyylien huippua. Rakennus purettiin vuonna 1956 Wiklundin tavaratalon tieltä.
Rakennus rakennettiin kauppaneuvos Gustaf Adolf Lindblomin pojille, jotka olivat konsuli Gösta Lindblom ja kauppias Karl Arthur Lindblom. Rakennuksen julkisivun koristeluihin kuului patsaita, korinttilaisia kaksoispylväitä ja torneja. Portaikossa oli I. Ehrlingin, Samuel Koskisen ja G. Ekstamin koristemaalauksia. 
Alvar Aallon vuonna 1931 laatimissa piirustuksissa uutta Wiklundin tavarataloa varten Lindblomin talo oli vielä säästetty, mutta lama esti suunnitelman toteuttamisen. Talo rapistui pahasti toisen maailmansodan aikana, ja 1948 uutisoitiin, että taloa koristaneet veistokset poistetaan. Niistä oli jo putoillut osia kadulle. Talo siirtyi Wiklundin omistukseen. Kaupunki vaati savipohjaan vajonnutta taloa joko uudelleen paalutettavaksi tai purettavaksi. Purkutyöt aloitettiin tammikuussa 1956, ilman lehdissä näkyvää vastustusta. Arkkitehdit ilmaisivat talon olevan arkkitehtuuriltaan arvoton ja pilaavan torimiljöön. Vuonna 1957 paikalle valmistui Ole &amp; Bertel Gripenbergin suunnittelema Wiklundin tavaratalo.
Raphael Herburger

Raphael Herburger (s. 2. tammikuuta 1989 Dornbirn, Itävalta) on itävaltalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Herburger on EC Dornbirnin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa 16-vuotiaana Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalligassa kaudella 2005–2006. Kaudella 2007–2008 Herburger jakoi 16 osumallaan liigan maalipörssin kymmenennen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Nationalligan mestaruuden.
Kaudeksi 2008–2009 Herbuerger siirtyi Itävallan pääsarja Erste Bank Eishockey Ligassa pelaavaan Klagenfurter AC:hen, jossa tulokaskausi toi 44 runkosarjaottelussa tehot 9+6=15 ja 17 playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Herburger oli pudotuspeleissä Klagenfurtin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 3+9=12. Kaudella 2012–2013 hän pelasi loukkaantumisten takia vain kymmenen runkosarjaottelua, mutta palasi runkosarjan lopulla kaukaloihin ja voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden.
Herburger siirtyi kaudeksi 2013–2014 kaksivuotisella sopimuksella Sveitsin National League A:n EHC Bieliin. Hänellä on käytössään ns. Sveitsin pelaajalisenssi, joten Herburger ei vie paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä. Hän jakoi kevään 2014 karsintasarjassa Bielin sisäisen maalipörssin voiton viidellä osumallaan Eric Beaudoinin ja Ramón Untersanderin kanssa. Kaudella 2014–2015 Herburger voitti pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +4. Helmikuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Bielin kanssa.
Kaudeksi 2016–2017 Herburger palasi kotimaahansa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella EC Salzburgin riveihin.
Maajoukkueura.
Herburger edusti Itävaltaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2015, joista vuoden 2013 turnauksessa hän jakoi joukkueensa sisäisen tehotilaston voiton Sven Klimbacherin kanssa lukemalla +1. Herburger pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän jakoi Itävallan sisäisen syöttöpörssin voiton neljällä syöttöpisteellään Michael Grabnerin kanssa. Yhteensä Herburger on pelannut 61 A-maaottelua tehopistein 10+16=26. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 6. marraskuuta 2008 Norjan Oslossa Ranskaa vastaan.
Herburger pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 (A-lohkon hopeaa) ja 2009 (B-lohkon kultaa). Hän jakoi ensimmäisessä turnauksessa Itävallan sisäisen tehotilaston voiton Patrick Maierin ja Andreas Reisingerin kanssa lukemalla +7. Jälkimmäisessä turnauksessa Herburger jakoi kuudella syöttöpisteellään turnauksen syöttöpörssin voiton joukkuetovereidensa Michael Schiechlin ja Stefan Ulmerin kanssa.
Herburger pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007.
Muuta.
Herburgerin isoveli Matthias on pelannut jääkiekkoa puolustajana Itävallan alemmissa sarjoissa.
Idänruusu

Idänruusu eli idänmetsäruusu ("Rosa amblyotis") on Itä-Aasiassa kasvava ruusulaji.
Ulkonäkö.
Idänmetsäruusu muistuttaa paljon Euraasian läntisellä puolella kasvavaa metsäruusua ("Rosa majalis"). Se on matalahko, juurivesallinen, piikikäs pensas. Sen varren piikit ovat metsäruusuun verrattuna hennohkoja, suoria ja hieman yläviistoja. Metsäruusun piikit ovat vahvoja ja käyriä. Lehden lehdykät ovat vihreitä ja vähemmän karvaisia, kun metsäruusulla lehdykät ovat harmahtavan vihreitä, päältä harvakarvaisia ja alta tiheäkarvaisia. Idänmetsäruusun kukka on yksinkertainen, viisi senttimetriä leveä, ruusunpunainen. Kiulukat ovat kuten metsäruusulla.
Levinneisyys.
Idänmetsäruusua esiintyy luonnonvaraisesti Venäjän Kaukoidässä ja Kiinassa. Levinneisyysalueeseen kuuluvat Kamtšatkan niemimaa, Sahalin, Amur ja Luoteis-Kiinaa.
Idänmetsäruusua käytetään koristekasvina. Suomessa se on harvoin viljelty.
Helmipihlaja

Helmipihlaja ("Sorbus koehneana") on Kiinassa alkuperäisenä esiintyvä pihlajalaji.
Ulkonäkö.
Helmipihlaja kasvaa pensaaksi tai pikkupuuksi, korkeudeltaan kolmesta kuuteen metriä. Suomessa se on viljeltynä jäänyt vain 2–3-metriseksi. Lajilla lehdet ovat parilehdykkäiset samaan tapaan kuin kotipihlajalla. Lehdyköitä on 19–29 kappaletta, eli 9–14 paria ja kärkilehdykkä. Lehdykät ovat 1,5–3,5 senttimetrin pituiset, pitkulaiset, toissahalaitaiset paitsi tyviosastaan, nuorina harvakarvaiset ja myöhemmin kaljut. Helmipihlajan kukinto on neljästä kahdeksaan senttimetriä leveä huiskilo. Marjat ovat pihlajille epätyypillisesti valkoiset, halkaisijaltaan kuudesta seitsemään millimetriä.
Levinneisyys.
Helmipihlaja esiintyy luonnonvaraisena Keski-Kiinassa. Se kasvaa vuoristoissa yli kahden kilometrin korkeudessa Gansun, Henanin, Hubein, Qinghain, Shaanxin, Shanxin, Sichuanin ja Yunnanin provinsseissa. Se kasvaa kuivanpuoleisissa tammivaltaisissa metsissä.
Laji voi olla viljelykarkulainen alkuperäisen levinneisyytensä ulkopuolella.
Käyttö.
Helmipihlajaa kasvatetaan myös koristepuuna. Laji menestyy Suomessa viljeltynä I–II-vyöhykkeillä, mutta joidenkin taimitarhojen ilmoittaman tiedon mukaan jopa V-vyöhykkeellä.
Siperianomenapuu

Siperianomenapuu ("Malus prunifolia") on ruusukasvien heimoon ja omenapuiden sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko.
Siperianomenapuu kasvaa viidestä kymmeneen metriä korkeaksi puuksi. Lehtien ruoti on 1,5–5 ja lapa 5–10 senttimetriä pitkä. Lehtilapa on puikea–leveänsoikea, suippokärkinen, sahalaitainen ja alta karvainen. Siperianomenapuun kukinto on sarja, joka sisältää kuudesta kymmeneen pitkäperäistä kukkaa. Kukan teriö on valkoinen, kolmesta neljään senttimetriä leveä. Hedelmä, omena on halkaisijaltaan 2,5 senttimetriä. Se on pallomainen tai soikeahko, väriltään punaisesta kellertävään. Laji on monimuotoinen.
Siperianomenapuu risteytyy marjaomenapuun ("Malus baccata") kanssa. Risteymälaji on venäjänomenapuu ("Malus" × "robusta"). Siperianomenapuun ja ruusuomenapuun ("Malus floribunda") välinen risteymä on nimeltään "Malus" × "scheideckeri".
Levinneisyys.
Siperianomenapuun alkuperäalue on tuntematon (ehkä Kiina).
Jurgen von Konow

Carl Jurgen von Konow (1915 Östersund – 1959 Växjö) oli ruotsalainen taidemaalari, kuvataiteilija ja graafikko. Von Konow opiskeli Tukholman taideteollisessa korkeakoulussa vuosina 1930–1934. Pariisissa hän opiskeli vuosina 1938–1939 Maison Watteaun skandinaavisessa akatemiassa. Grafiikkaa von Konow opiskeli Tukholman taidekorkeakoulussa vuonna 1946. Myöhemmin hän toimi taidekorkeakoulun grafiikan opettajana. Von Konow oli naimisissa Anna-Lisa Enbarkin kanssa. Von Konow kuoli auto-onnettomuudessa 44-vuotiaana.
Taide ja kirjallisuus.
Von Konowin taulujen aiheita olivat usein maisemat ja katunäkymät sekä talvinen Tukholma. Von Konowin taidetta on julkisesti nähtävillä Tukholman kaupunginmuseossa, Ruotsin kansallismuseossa ja modernin taiteen museossa sekä Göteborgin, Oslon ja Helsingin taidemuseoissa. Von Konow kuului taiteilijaryhmään 'De unga'.
Vuonna 1958 von Konow julkaisi kirjan 'Om grafik: Historia och Teknik'.
John Sloman

John Anthony David Sloman (s. 26. huhtikuuta 1957) on brittiläinen muusikko, joka tunnetaan walesilaisen hard rock -yhtyeen Lone Starin sekä brittiläisen hard rock -yhtyeen Uriah Heepin solistina. Hän toimi Lone Starin solistina vuosina 1977–1978 ja Uriah Heepin solistina vuosina 1979–1981. Sloman on ollut myös soolouralla sekä lyhyen aikaa solistina Gary Mooren yhtyeessä.
Ussurinpäärynäpuu

Ussurinpäärynä ("Pyrus ussuriensis") on Itä-Aasiassa luontaisesti esiintyvä päärynäpuulaji.
Ulkonäkö.
Ussurinpäärynä muistuttaa suuresti satopäärynäpuuta ("Pyrus communis"). Oksien nuori haararanka on aina karvaton, samoin lehtilapa. Tarhapäärynällä ne voivat olla karvaisia. Ussurinpäärynän lehtilapa on ehyt ja laidasta sahahampainen. Hampaat ovat otakärkisiä. Kukinto on kuudesta yhdeksään kukkaa sisältävä huiskilo. Hedelmä, päärynä on pallomainen eikä tyypillisen päärynänmuotoinen.
Levinneisyys.
Ussurinpäärynää esiintyy alkuperäisenä Venäjän Kaukoidässä, Koreassa, Koillis-Kiinassa ja osassa Keski-Japania.
Käyttö.
Ussurinpäärynää viljellään koristepuuna ja tarhapäärynän perusrunkona. Lajia pidetään talvenkestävimpänä päärynänä Suomessa. Lajike Olga on ussurinpäärynän ja vuosisatoja vanhan suomalaisen lajikkeen Yleisen Suomalaisen Päärynän välinen risteymä.
Kuolantuhkapensas

Kuolantuhkapensas ("Cotoneaster cinnabarinus") on ruusukasveihin kuuluva pensaslaji. Lajia käytetään koristekasvina.
Levinneisyys.
Kuolantuhkapensasta esiintyy Pohjois-Venäjällä. Sillä on laaja levinneisyysalue Venäjän Euroopan puoleisen osan subarktisella vyöhykkeellä Kuolan niemimaalta ja Karjalasta Uralvuoristoon. Se kasvaa melko samalla alueella ja joskus samalla kasvupaikalla lähilajinsa karjalantuhkapensaan ("Cotoneaster antoninae") kanssa. Kuolantuhkapensas viihtyy kuitenkin kylmemmässä ilmastossa ja kasvaa karjalantuhkapensasta pohjoisempana ja vuoristossa korkeammalla.
Ruotsalainen tuhkapensastutkija Bertil Hylmö erotti 1990-luvulla kuolantuhkapensaasta omaksi lajikseen uralilaisen "Cotoneaster uralensis"-lajin, jonka taksonomisesta statuksesta on eriäviä näkemyksiä.
Karjalantuhkapensas

Karjalantuhkapensas ("Cotoneaster antoninae") on ruusukasveihin kuuluva matala pensaslaji. Sitä käytetään koristekasvina.
Levinneisyys.
Karjalantuhkapensasta esiintyy Pohjois-Venäjällä Karjalan tasavallasta ja Kuolan niemimaalta Uralin vuoristoon. Levinneisyysalue Karjalasta Uralille on yhtenäinen. Osaksi samalla alueella esiintyy myös lähilaji kuolantuhkapensas ("Cotoneaster cinnabarinus").
Karjalantuhkapensas on harvinainen kasvi Laatokan Karjalassa, missä lähes kaikki alueen luontaiset tuhkapensaat ovat tätä lajia. Se kasvaa tyypillisesti Laatokan pohjoisrannikon riuttavuorilla, jyrkästi järveen putoavien vuorten rinteiden kalkkikallioilla. Suomalaisten kasvitieteilijöiden tutkiessa aktiivisesti Laatokan Karjalan aluetta 1800-luvun lopusta 1940-luvulle asti sitä löytyi Lahdenpohjan, Sortavalan, Pitkärannan ja Kurkijoen alueilta. Vielä 1990-luvulla karjalantuhkapensas löydettiin joiltain vanhoilta paikoilta kuten Sortavalan Rauskunvuorelta ja Haukkariutalta.
Siperiankynsimö

Siperiankynsimö ("Draba sibirica") on monivuotinen ristikukkaiskasvi. Sitä viljellään koristekasvina.
Ulkonäkö.
Siperiankynsimö on rönsyllinen ja kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Kasvutapa on rento, varret ovat kohenevan pystyjä. Kukat ovat keltaiset, paitsi terälehtien suonet ovat ruskeat.
Levinneisyys.
Siperiankynsimö on jaettu kahteen alalajiin, joista alalajia "sibirica" esiintyy Kaukasuksella, eteläisessä Siperiassa ja Altailla. Venäjän lisäksi Kazakstanissa, Kirgisiassa, Mongoliassa ja Kiinassa. Toinen alalaji "arctica" on levinneisyydeltään arktinen, sitä kasvaa Siperian pohjoisosassa ja Grönlannissa.
Suomessa siperiankynsimöstä on muutamia yksittäisiä havaintoja puutarhakarkulaisena.
Otarustoruoho

Otarustoruoho ("Polycnemum arvense") on yksivuotinen revonhäntäkasvi, jota esiintyy Euroopassa.
Ulkonäkö.
Otarustoruoho on rentovartinen matalakasvuinen ruoho, joka muistuttaa piikkirustoruohoa ("Polycnemum majus"). Kasvin varret ovat kyhmyisiä. Otarustoruoholla on kapeat piikkikärkiset lehdet. Kärkipiikit ovat pehmeämmät kuin piikkirustoruoholla. Kukat ovat pienet ja terättömät. Ne sijaitsevat varren ylemmissä lehtihangoissa.
Levinneisyys.
Otarustoruohoa esiintyy luontaisena Pohjois-Eurooppaa lukuun ottamatta suurimmassa osassa Eurooppaa sekä Turkissa ja Kaukasiassa.
Suomessa laji on hyvin harvinainen tulokas, joka on löydetty Helsingistä. 1990- ja 2000-luvuilla sitä kasvoi niukasti Kruununhaassa Pohjoisrannan Halkolaiturilla.
Yngve Lorents

Yngve Samuel Lorents (20. lokakuuta 1887 Västerås – 11. syyskuuta 1978 Leksand) oli ruotsalainen historiantutkija. Hän päätoimitti teoksen "Bonniers Konservationlexikon" vuosina 1920–1929 ja teoksen "Nordisk familjebok" vuosina 1933–1937 sekä kirjoitti historiallisiin kokoomateoksiin 1900-lukua käsitteleviä osuuksia. Vuonna 1916 hän väitteli filosofian tohtoriksi. Vuonna 1940 Lorentsin aloitteesta perustettiin Utrikespolitiska institutet.
Vaaleahammashaukka

Vaaleahammashaukka ("Harpagus diodon") on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen esiintymisaluetta ovat Argentiina, Bolivia, Brasilia, Ecuador, Ranskan Guyana, Guayana, Paraguay ja Suriname.
Sen esiintymisalue on hyvin laaja ja sen kannan suuruus on arvioitu pieneksi tai kohtalaisen suureksi, mutta sitä pidetään kuitenkin elinvoimaisena vaikkakin kanta on pienenemässä.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät
Pertti Kataja

Pertti Aulis Ilmari Kataja (s. 11. tammikuuta 1942 Tammela) on Valkeakosken entinen kaupunginjohtaja. Hän on merkonomi, oikeustieteiden kandidaatti ja varatuomari. Kataja oli Vaasan liikevaihtoveroston jaostopäällikkö vuonna 1969,&lt;ref name="runeberg1978/0365"&gt;https://runeberg.org/kuka/1978/0365.html&lt;/ref&gt; Valkeakosken kaupunginsihteeri vuosina 1969–1976&lt;ref name="runeberg1978/0366"&gt;https://runeberg.org/kuka/1978/0366.html&lt;/ref&gt; ja Valkeakosken kaupunginjohtaja vuodesta 1976 vuoteen 2005, jolloin jäi eläkkeelle. Hän oli Pielaveden tuomiokunnan notaari vuosina 1968–1969 ja Vaasan kulttuurilautakunnan sihteeri vuonna 1969, ja vuonna 1969 hänestä tuli Valkeakosken oikeus- ja järjestyslaitoksen pormestari. Hänen puolueensa on SDP.
Franco Citti

Franco Citti (23. huhtikuuta 1935 Rooma – 14. tammikuuta 2016 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä ja ohjaaja. Hänet tunnetaan erityisesti Pier Paolo Pasolinin elokuvien näyttelijänä.
Biografia.
Franco Cittin isä oli näyttelijä Santino Citti ja hän kasvoi veljensä Sergion kanssa Rooman esikaupungissa Marranellassa. Hän oli ammatiltaan sekatyömies, kunnes Pier Paolo Pasolini kiinnitti huomiota hänen ulkomuotoonsa ja vahvaan roomanmurteeseensa. Vuonna 1961 Pasolini valitsi hänet elokuvansa "Pummi" päärooliin. Seuraavana vuonna oli vuorossa Tomasson rooli Paolo Heuschin ja Brunello Rondin elokuvassa "Une vita violenta".
Vuonna 1967 oli vuorossa Pasolinin ohjaama elokuva "Oidipus", jossa Citti oli jälleen pääroolissa. Vuotta myöhemmin hän esiintyi aseiden salakuljettajana Valerio Zurlinin elokuvassa "Pelon kädet" ("Seduto alla sua destro"). Sen jälkeen hän palasi Pasolinin ohjaukseen ja esiintyi vuonna 1969 "Sikolätin" kannibaalina ja vuonna 1971 "Decameronen" Ser Ciappellettona. Sen jälkeen oli vuorossa Saatanan rooli vuonna 1973 valmistuneessa Pasolinin elokuvassa "Canterburyn tarinoita" ja demonina myös Pasolinin ohjaamassa elokuvassa "Tuhat ja yksi yötä", joka valmistui 1974.
Vuonna 1970 Franco Citti näytteli pääosaa elokuvassa "Ostia", joka oli hänen veljensä Sergion esikoisohjaus. Tämän lisäksi hän näytteli veljensä käsikirjoittamissa ja ystävänsä Vincenzo Cerami ohjaamissa elokuvissa kuten "Himokkaiden hommelit" ("Storie scellerate", 1973), "Rantariemut" ("Casotto", 1977) ja "Il minestrone" (1981). Vuonna 1972 ja vuonna 1990 Citti oli Calon roolissa Francis Ford Coppolan elokuvissa "Kummisetä" ja "Kummisetä osa III".
Vuonna 1998 Franco Citti debytoi ohjaajana yhdessä veljensä Sergio Cittin kanssa elokuvassa "Cartoni animati". Hän toimi aktiivisesti myös teatterissa.
Franco Citti kuoli 80-vuotiaana kotonaan Roomassa 14. tammikuuta 2016. Hän oli sairastellut jo jonkin aikaa. Kuolemasta ilmoitti hänen ystävänsä Ninetto Davoli.
HMS Royal Oak (1769)

HMS Royal Oak oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1769 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 16. marraskuuta 1765 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1766. Alus laskettiin vesille 13. marraskuuta 1769 ja valmistui 13. huhtikuuta 1771. Valmistuskustannukset olivat 29 914 puntaa 16 shillinkiä ja 10 dimeä, mihin tuli lisäksi varustamiskustannukset 9 391 puntaa 14 shillinkiä ja 4 dimeä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1770 päällikkönään Molyneaux Shuldham Falklandin saarten matkalle, minkä jälkeen alus oli Portsmouthissa vartiolaivana.
Alus osallistui 5. syyskuuta 1781 Chesapeaken taisteluun. Se muutettiin vankilaivaksi 1796. Alus nimettiin 25. lokakuuta 1805 "HMS Assistanceksi". Se siirrettiin 1814 reserviin ja aluksen romuttaminen saatiin päätökseen 2. marraskuuta 1815 Portmouthissa.
HMS Conqueror (1773)

HMS Conqueror oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1773 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. lokakuuta 1768 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1769. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1773 ja valmistui 12. heinäkuuta 1777. Valmistus kustannukset olivat 33 893 puntaa 4 shillinkiä, mihin tulee lisäksi varustamiskustannuksia 1 455 puntaa 2 shillinkiä ja 2 dimeä. Alusta jouduttiin huoltamaan jo ennen palvelukseen ottoa 8 618 punnalla 1 shillingillä ja 2 dimellä joulukuussa 1777.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1777 päällikkönään Thomas Graves. Alus lähti merelle 9. kesäkuuta 1778 Pohjois-Amerikkaan osana Byronin laivuetta. Osasto liittyi Howen laivastoon 11. syyskuuta. Alus lähti osaston mukana Länsi-Intiaan 13. joulukuuta. Alus osallistui 1782 Saintesin taisteluun. Se romutettiin 1794.
Henrik Törnqvist

Henrik Törnqvist (s. 25. elokuuta 1996 Motala) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Törnqvist on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän teki liigadebyyttinsä Linköpingin paidassa syyskuussa 2014.
HMS Bedford (1775)

HMS Bedford oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1775 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. lokakuuta 1768 Woolwichin telakalta. Sen köli laskettiin lokakuussa 1769 ja alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1775.
Palvelus.
Yhdysvaltain vapaussodassa aluksen päällikkönä oli Sir Edmund Affleck, jonka alaisuudessa se osallistui 1782 St. Kittsin ja Saintesin taisteluihin. Alus siirrettiin reserviin 1783.
Aluksen päällikkönä oli 1787-1791 Robert Mann, joka otti päällikkyyden jälleen tammikuussa 1793. Mannin alaisuudessa alus osallistui Genovaan tehtyyn iskuun.
Alus poistettiin palveluksesta 1815 ja se romutettiin lokakuussa 1817 Portsmouthissa.
HMS Hector (1774)

HMS Hector oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1774 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. tammikuuta 1771 Henry Adamsilta ja John Barnardilta Deptfordista, missä köli laskettiin huhtikuussa. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1774 ja valmistui 24. kesäkuuta Deptfordin laivastontelakalla.
Palvelus.
"Hector", "HMS Kent" ja "HMS Cruelle" ajoivat 9. toukokuuta 1801 tuloksetta takaa Ranskan laivaston korvettia "Heliopolista", joka pakeni Aleksandrian satamaan.
Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1806 vankilalaivana Plymouthiin, missä se romutettiin helmikuussa 1816.
HMS Sultan (1775)

HMS Sultan oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1775 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. tammikuuta 1771 Harwichista Barnardilta, missä köli laskettiin maaliskuussa. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1775 ja valmistui 23. helmikuuta 1776 - 3. marraskuuta 1777 Chathamissa.
Palvelus.
Alus nimettiin 25. lokakuuta 1805 "HMS Suffolkiksi". Alus muutettiin 1797 vankilaivaksi ja se romutettiin tammikuussa 1816.
Ray Fisher

Ray Fisher (s. 1988) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka valittiin vuonna 2014 näyttelemään Kyborgia DC Extended Universen elokuvissa. Ensimmäisen kerran hän näyttäytyi tässä roolissa vuoden 2016 elokuvassa "". Fisher on esiintynyt myös teatterissa sekä lyhytelokuvassa "The Good, the Bad and the Confused".
Viveca Lindfors (taitoluistelija)

Viveca Lindfors (s. 30. tammikuuta 1999 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut taitoluistelija. Hän edusti Espoon Jäätaitureita ja häntä valmensi viimeksi Virpi Horttana.
Lindfors aloitti luistelun vuonna 2004 Helsingin Taitoluisteluklubissa. Hän kilpaili vuodesta 2006 lähtien ja siirtyi Espoon Jäätaitureihin vuonna 2014.
Vuonna 2014 Lindfors oli junioreiden SM-kisoissa kolmas ja Pohjoismaiden mestaruuskisoissa neljäs. Vuonna 2015 hän oli kolmas sekä aikuisten SM-kisoissa että PM-kisoissa. Vuoden 2015 Finlandia Trophy -kilpailussa Lindfors oli paras suomalainen sijoittuen viidenneksi. Vuoden 2016 SM-kisoissa hän oli neljäs. Lindfors teki kuitenkin Tallinn Trophy -kilpailussa kauden parhaat suomalaispisteet, mikä oikeutti hänet kisapaikkaan Bratislavan EM-kilpailuissa tammikuussa 2016. Kisat olivat Lindforsin ensimmäiset aikuisten arvokilpailut ja hän sijoittui niissä kahdeksanneksi. Huhtikuussa 2016 Lindfors oli ensimmäisissä aikuisten MM-kisoissaan Bostonissa 20:s. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa Lindfors sijoittui 23:nneksi. Hänen luisteluaan haittasivat sydänongelmat. Vuoden 2018 EM-kisoissa hän sijoittui 14:nneksi ja MM-kisoissa 16:nneksi. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 2018 Kouvolassa. Vuoden 2019 Minskin EM-kisoissa hän voitti pronssia ennätyspisteillään 194,40. Lindforsin oli määrä edustaa Suomea 2019 maaliskuussa Japanissa pidetyissä MM-kisoissa, mutta hän joutui jättämään kisat väliin terveydellisten syiden vuoksi.
Heinäkuussa 2020 Lindfors ilmoitti lopettavansa uransa selkävaivojen vuoksi.
Lindfors kirjoitti ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulun urheilulukiossa vuonna 2020.
Ceirano Giovanni Battista &amp; C.

Ceirano Giovanni Battista &amp; C. oli veljesten Giovanni Battista Ceiranon ja Matteo Ceiranon vuonna 1898 pohjois-Italian Torinoon perustama yhtiö, josta sai alkunsa teollisuusyhtiö F.I.A.T. SpA.
Historia.
Giovanni Battista Ceirano oli perustanut vuonna 1886 Torinon kaupunkiin polkupyöräliikkeen ja hän ryhtyi myöhemmin itsekin valmistamaan polkupyöriä, englantilaiselta kalskahtavalla nimellä "Welleyes". Tätä polkupyöräliikettä oli rahoittamassa muun muassa liikemies "Emanuele di Bricherasio", jolla oli myöhemmin merkittävä rooli tulevan teollisuusyhtiö F.I.A.T.:n perustamisessa.
Lokakuussa 1898 Giovanni Battista perusti polkupyöräverstaalla työskennelleen nuoremman veljensä Matteon kanssa "Ceirano Giovanni Battista &amp; C." -nimisen yhtiön. Alkuvuodesta 1899 heidän yhtiönsä oli tarkoitus aloittaa insinööri Aristide Facciolin suunnitteleman kevyen kaksipaikkaisen auton valmistus. Giovanni Battistan ja Matteon autolle annettiin nimi "Welleyes", heidän valmistamiensa polkupyörien nimen mukaisesti.
Welleyes näytti olevan Ceiranoille kaupallinen menestys, mutta he huomasivat hyvin pian, että heidän tuotantotilansa olivat rajalliset auton suuremmissa määrin tapahtuvaan valmistukseen. Vuonna 1899 Giovanni Battista ja Matteo päättävät myydä auton suunnitelmat ja patentit Giovanni Agnellin johtamalle torinolaiselle liikemieskonsortiolle.
Welleyes.
Ensimmäinen Welleyes esiteltiin huhtikuun 30. päivänä vuonna 1899. Auton tekniikan oli suunnitellut eräs tuon aikakauden merkittävistä eurooppalaisista insinööreistä, italialainen Aristide Faccioli. Welleyesin tekniikkana oli Aristiden itsensä suunnittelema 3,5 hv:n, 663 cm³:n kaksisylinterinen vastaiskumoottori ja kaksinopeuksinen vaihteisto, josta voimansiirto taka-akselille tapahtui nahkahihnan välittämänä. Welleyesista tuli F.I.A.T.:n ensimmäinen automalli FIAT 3 ½ HP.
African Nations Championship 2016

African Nations Championship 2016 oli järjestyksessään 4. African Nations Championship -turnaus. Isäntämaana toimi Ruanda. Turnaus alkoi 16. tammikuuta ja loppuottelu pelattiin 7. helmikuuta 2016. Turnaukseen osallistui 16 joukkuetta. Hallitseva mestari oli Libya. Turnauksen voitti Kongon demokraattinen tasavalta, joka voitti loppuottelussa Malin. Mestaruus oli Kongolle toinen.
Ottelupaikat.
Ottelut pelattiin neljällä eri stadionilla. Kaksi näistä olivat pääkaupunki Kigalissa. Muut olivat Butaressa ja Gisenyissa.
Joukkueet.
Turnaukseen osallistuu yhteensä 16 joukkuetta. Isäntämaa Ruanda pääsi turnaukseen ilman karsintoja.
Lohkoarvonta.
Lohkoarvonta suoritettiin 15. marraskuuta 2015 Kigalissa. Arvontakorit jaettiin edellisten turnauksien menestyksen mukaan. Koreja oli yhteensä 4. Jokaisesta korista arvottiin yksi joukkue jokaiseen alkulohkoon. Isäntämaa Ruanda sijoitettiin suoraan lohkoon A ja arvontakoriin 1.
Ottelut.
Alkulohkot.
Joukkueet jaettiin neljään alkulohkoon. Alkulohkojen kaksi parasta etenee puolivälieriin. Sijoitukset määräytyvät alkulohkoissa seuraavassa järjestyksessä, jos kahdella joukkueella sama määrä pisteitä:
Sijoitukset määräytyvät alkulohkoissa seuraavassa järjestyksessä, jos enemmän kuin kahdella joukkueella sama määrä pisteitä:
Aristide Faccioli

Aristide Faccioli (20. marraskuuta 1848 Bologna – 28. tammikuuta 1920 Torino) oli italialainen insinööri, suunnittelija sekä autoilun että ilmailun pioneeri. 
Historia.
Aristide muutti nuorella iällä Torinoon ja hän valmistui insinööriksi Torinon polyteknisestä yliopistosta "(Politecnico di Torino)".
Vuonna 1883 hän patentoi Italiassa kaksitoimisen kaasumoottorin toimintaperiaatteen. Kaasumoottori oli sen aikainen nimitys polttomoottoreille, joissa polttoaine sekoitettiin ilman kanssa palavaksi seokseksi. Kaksitoiminen kaasumoottori tarkoittaa nykytermeillä kaksitahtista bensiinimoottoria. Faccioli sai vuonna 1891 luvan valmistaa ja koeajaa vaunua johon oli asennettu polttomoottori ja vuonna 1895 hän sai patentin parannellulle nelitahtimoottorilleen.
Vuonna 1898 hän suunnitteli auton, jonka valmistuksen aloitti torinolainen "Ceirano Giovanni Battista &amp; C." -niminen yhtiö nimellä Welleyes. Faccioli itse nimitettiin kyseisen yhtiön tekniseksi johtajaksi.
Ceirano Giovanni Battista &amp; C:n myytyä vuonna 1899 Welleyesin piirustukset ja patentit tulevalle F.I.A.T. SpA:lle, Faccioli siirtyi kaupan myötä uuden yhtiön tekniseksi johtajaksi. Hänen ensimmäinen työnsä oli jatkokehittää autostaan Fiatin ensimmäinen malli, Fiat 4 HP.
Faccioli suunnitteli Fiatille vielä kolme seuraavaa mallia Fiat 6 HP:n, 8 HP:n ja 10 HP:n, ennen lähtöään yhtiöstä vuonna 1901.
Vuonna 1902 hän perusti Torinoon oman yrityksen nimeltä "Ing. A. Faccioli &amp; C.", joka valmisti moottoreita sekä autoihin että venekäyttöön. Vuonna 1905 yhtiöllä on torinolaisen ajoneuvovalmistaja Auto-Garage Quagliottin kanssa yhteinen näyttelyosasto Salone dell'automobile di Torino -näyttelyssä ja Faccioli esitteli siellä ensimmäiset omaa nimeään kantavat autonsa. Faccioli valmisti 12-, 16- ja 24-hevosvoimaisia autoja sekä linja-autoja ja teki oman yhtiönsä ohella suunnittelutöitä myös Fiatille vuoteen 1905 saakka. Vuonna 1906 yhtiön nimeksi muutettiin "Società Ing. Aristide Faccioli" joka lakkasi olemasta jo saman vuoden aikana ja sen tilalle perustettiin Società Faccioli Ferro Rampone, joka valmisti jäähdytinkennoja. Tämän yhtiön toiminta lakkasi vuonna 1908.
Vuonna 1908 valmistui "S.P.A. Faccioli", ensimmäinen italialainen lentokone, jonka valmistuksesta vastasi ajoneuvovalmistaja Società Piemontese Automobili (S.P.A.). Koneen ensilento tapahtui tammikuun 13. päivänä vuonna 1909, jolloin Facciolin kone, hänen poikansa Marion ohjaamana nousi "Aeroporto di Venaria Reale" -lentokentältä 20 metrin korkeuteen. Lentäjän vähäisen kokemuksen takia kone tuhoutui lasketumisen yhteydessä.
Aristide Faccioli kuoli Torinossa vuonna 1920.
Frank Kaminsky

Francis Stanley ”Frank” Kaminsky III (s. 4. huhtikuuta 1993 Winfield, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa Phoenix Sunsia.
Kaminsky pelasi täydet neljä vuotta yliopistokoripalloa Wisconsinin yliopiston joukkueessa. Charlotte Hornets varasi hänet yhdeksäntenä vuoden . Hän pelasi Charlottessa neljän kauden aikana 282 runkosarjaottelua ja seitsemän pudotuspeliä. Kesällä 2019 hän siirtyi Phoenix Sunsiin.
Julius Randle

Julius Deion Randle (s. 29. marraskuuta 1994 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä. Hän edustaa NBA-liigassa pelaavaa New York Knicksiä.
NBA-ura.
Ennen ammattilaiskentille siirtymistään Randle pelasi yliopistokoripalloa Kentuckyn yliopiston joukkueessa. Los Angeles Lakers varasi hänet seitsemäntenä vuoden .
Randle mursi NBA-debyytissään oikean sääriluunsa vain 14 peliminuutin jälkeen, ja joutui olemaan koko loppukauden sivussa. Toisen NBA-ottelunsa hän pelasi kauden 2015–2016 avauksessa.
Randle siirtyi kesällä 2018 New Orleans Pelicansiin pelattuaan neljä kautta Los Angeles Lakersissa ja kesällä 2019 New York Knicksiin. Vuonna 2024 hänet kaupattiin Minnesota Timberwolvesiin
Gerrit Cole

Gerrit Alan Cole (s. 8. syyskuuta 1990 Newport Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja, pelipaikaltaan syöttäjä, joka edustaa Major League Baseball (MLB) -sarjan New York Yankeesia.
Cole valittiin vuoden 2008 New York Yankeesiin 28. varausvuorolla, mutta Cole päätti olla tekemättä sopimusta ja lähti opiskelemaan Kalifornian yliopistoon. Vuonna 2011 Pittsburgh Pirates valitsi hänet ensimmäisellä varausvuorolla, ja hän teki MLB-debyyttinsä vuonna 2013. Vuonna 2015 hänet valittiin ensimmäistä kertaa un. Kaudeksi 2018 Cole siirtyi vaihdossa Houston Astrosiin.
Syyskuussa 2019 Colesta tuli 18. syöttäjä MLB:n historiassa, joka on onnistunut saamaan 300 suorapaloa yhden kauden aikana.
Fiat 8 HP

Fiat 8 HP on italialaisen ajoneuvovalmistaja Fabbrica Italiana Automobili Torino SpA:n (F.I.A.T.) vuosina 1901–1902 valmistama automalli.
Fiat 8 HP:n rakenne oli niin sanotun "Système Panhard" -konfiguraation mukaisesti järjestetty, eli phaeton-korisen auton moottori oli edessä, sen jatkeena vaihdelaatikko ja veto takapyörille. Järjestyksestä käytetään myös nimitystä klassinen rakenne.
Iskutilavuudeltaan 1,1-litrainen, kaksisylinterinen moottori tuotti tehoa 10 hevosvoimaa (bhp) / 800 r/min. Voima välitettiin taka-akselille kolmeportaisen vaihteiston kautta. Auton tyhjäpaino oli noin 1 000 kiloa ja huippunopeus 45 km/h. Mallia valmistettiin 80 kappaletta.
Jiří Veselý

Jiří Veselý (s. 10. heinäkuuta 1993 Příbram) on tšekkiläinen tennispelaaja. Hän on kilpaillut ammattilaisena vuodesta 2009 alkaen. 198 senttimetriä pitkä ja 90 kilogrammaa painava Veselý on vasenkätinen. Hänen valmentajanaan toimi Tomáš Krupa.
Kaksinpelin ATP-rankingissa Veselý on ollut parhaimmillaan 35. huhtikuussa 2015. Grand Slam -turnauksista hän on ollut parhaimmillaan kolmannella kierroksella vuoden 2014 Wimbledonissa ja vuoden 2015 Yhdysvaltain avoimissa. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän saavutti tammikuussa 2015 Aucklandissa.
Nelinpelissä Veselý on ollut parhaimmillaan ATP-rankingin sijalla 94. Grand Slam -turnauksissa hän on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle. Ensimmäisen nelinpelin turnausvoittonsa Veselý saavutti lokakuussa 2014 Moskovasta maanmiehensä František Čermákin kanssa.
Vuoden 2010 nuorten kesäolympialaisista Singaporesta Veselý saavutti kultaa nelinpelistä brittiläisen Oliver Goldingin kanssa. Vuoden 2011 nuorten Australian avoimissa Veselý voitti sekä kaksinpelin että nelinpelin. Tammikuussa 2011 hän oli nuorten ATP-rankingin kärjessä.
Uutassola

Uutassola () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Kattilan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Länsi-Inkerin ylängöllä 12 kilometriä Kattilan taajamasta itään. Kylässä on 51 asukasta (vuonna 2010).
Kaprion ujestin Kargalin pogostaan kuulunut Uutassolan kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1499/1500. Jo tuolloin siellä oli arkkienkeli Mikaelille omistettu kirkko. Vuonna 1729 rakennettu puukirkko korvattiin vuonna 1807 kivikirkolla, joka uudistettiin vuonna 1859. Uutassolan kirkko oli vailla käyttöä vuodesta 1937. Se suljettiin virallisesti vuonna 1940, mutta avattiin uudelleen saksalaismiehityksen aikana vuonna 1942. Kirkko toimi vuoteen 1965 saakka, minkä jälkeen sitä käytettiin sovhoosin varastona, kulttuuritalona ja elokuvasalina. Nykyään kirkko on pahasti raunioitunut.
Uutassolan ja sen lähikylien asukkaat olivat kansallisuudeltaan venäläisiä. Seurakuntaan kuuluivat Uutassolan lisäksi Närätövä (ven. "Narjadovo"), Perlessilä ("Perelesje"), Unatitsa, Varpola ("Arbolovo"), Velkotta ja Voronkino, joissa vuonna 1883 oli lähes 1 300 asukasta. Kylän talonpojat olivat 1860-luvulle saakka runoilija Aleksandr Blokin sukulaisille kuuluneen Velkotan kartanon maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat Ratsinan volostin Uutassolan kyläkuntaan. Vuonna 1899 kylässä oli 59 taloutta ja 276 asukasta. Neuvostoaikana Uutassola toimi kyläneuvoston keskuspaikkana, kunnes se 1970-luvulla liitettiin Kattilan kyläneuvostoon.