tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Roberts (yritys)

Oy Roberts Ab on Turussa toimiva konditorioiden ja jäätelönmyyntipisteiden tarvitsemia raaka-aineita valmistava ja markkinoiva perheyritys. Sen päätuotteena ovat hillot, mutta se toimittaa myös muita leivonnaisten raaka-aineita, kuten jauhoseoksia, hedelmäsäilykkeitä, rasvoja, kreemejä, kuorrutteita ja kakkupohjia. Konditorioille ja jäätelöbaareille se välittää myös työvälineitä ja tarvikkeita kuten pakkausmateriaaleja. Ammattituotteiden lisäksi Roberts tuottaa kuluttajille marjamehuja, hilloja ja marmeladeja sekä omalla merkillään että Pirkka- ja muilla kaupan tuotemerkeillä.
Yritys valmistaa vuosittain yli kolme miljoonaa kiloa hilloja, marmeladeja ja muita leivonnaisten täytteitä.
Historiaa.
Robert Roberts perusti Roberts AB:n vuonna 1910 Ruotsin Örebrohon liikeideanaan virvoitusjuomauutteiden valmistus ja myynti. Vuonna 1915 yritys avasi haarakonttorin Suomeen. Tästä syntyi Suomeen itsenäinen yhtiö, jolla ei 1970-luvun jälkeen ole enää ollut omistuksellista sidettä Ruotsissa toimivaan Roberts AB:hen. Virvoitusjuomauutteet kuuluvat yhä Robertsin tuotevalikoimaan, mutta toisin kuin Ruotsin entisellä emoyrityksellä, vain pienellä osuudella.
Perheyrityksen toimintaa johtaa jo viides sukupolvi. Vuodesta 1994 yrityksen johdossa on ollut Mikko Roberts.
Palkintoja ja tunnustuksia.
Elintarviketeollisuusliitto valitsi vuonna 2013 Robertsin Marjajuoman Vuoden Tähtituote-kilpailun finalistiksi. Anuga 2013 –elintarvikemessuilla Saksan Kölnissä yrityksen Berry Smoothie -sarja valittiin yhdeksi kiinnostavimmista ja innovatiivisimmista uutuuksista. Turun Yrittäjät palkitsi Mikko Robertsin ja tämän puolison Satu Salmen 2014 Vuoden Yrittäjäperhe -tunnustuspalkinnolla.
Anders Berglund

Anders Berglund (s. 21. heinäkuuta 1948) on ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja pianisti. Hän toimi Melodifestivalenin kapellimestarina 16 kertaa ja Ruotsin kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa 13 kertaa, vuosina 1977, 1980, 1981, 1982, 1986, 1988, 1989, 1991 (voittoesitys), 1992, 1994, 1995, 1996 ja 1998. Vuonna 1992 Ruotsin isännöidessä kilpailua hän toimi myös avaus- ja väliaikanumeroiden sekä Ruotsin lisäksi myös Jugoslavian kappaleen kapellimestarina.
Anders Berglund tuli tutuksi myös "Så ska det låta" -musiikkiohjelmasta, jossa hän toimi toisen joukkueen pianistina vuodesta 1997 vuoteen 2005. 
Berglund on säveltänyt musiikin myös elokuviin "Två killar och en tjej", "Gull-Pian", "1939" ja "Nils Karlsson Pyssling" sekä televisiosarjaan "Peppi Pitkätossu".
Keväällä 2007 Berglund vastasi Göta Lejonilla esitetyn musikaalin "Sound of Music" musiikista.
Varli

Varli on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Maharashtran ja Gujaratin osavaltioissa sekä Dadra ja Nagar Haveli ja Daman ja Diun territoriossa. Kieltä puhuu äidinkielenään 600 000 ihmistä. Varlia pidetään joskus joko gudžaratin tai bhilin murteena. "Ethnologue" ja "Glottolog" luokittelevat varlin konkanikielten ryhmään yhdessä muun muassa kuknan ja konkanin kanssa.
Luettelo Ranskan merivoimien aluksista

Luettelo Ranskan laivaston aluksista listaa Ranskan merivoimien palveluksessa olevat alukset.
Ranskan merivoimat muodostuvat 84 pinta-aluksesta ja kymmenestä sukellusveneestä. Näistä merkittävimpiä ovat lentotukialus, kolme maihinnousutukialusta, yksi maihinnousualus, neljä ilmatorjuntahävittäjää, kuusi sukellusveneidentorjuntafregattia ja yksitoista fregattia. Sukellusvenejoukkoihin kuuluu kuusi hyökkäyssukellusvenettä ja neljä strategista mannertenvälisin ohjuksin varustettua sukellusvenettä. Merivoimien taisteluosien tukena on neljä kevyttä tankkeria. Lueteltujen lisäksi on vielä seitsemän valtamerihinaajaa ja kaksitoista koululaivaa.
Pinta-alukset.
Hävittäjät.
Ranskan merivoimat eivät käytä termiä hävittäjä, vaan sen sijaan alukset on luokiteltu ensimmäisen luokan fregateiksi (). Alukset on kuitenkin luokiteltu Nato-terminologian ja runkonumeroin hävittäjiksi.
Partioalukset.
Yllä olevien lisäksi merivartiostoilla on käytössään lukuisa joukko partioaluksia, jotka kuuluvat laivaston alaisuuteen.
Apualukset (Bâtiments de soutien).
Bâtiment de soutien et d’assistance métropolitain.
Lisäksi Ranskan merivoimilla on apualuksina hinaajia ja muita pienempiä aluksia.
Cindy Billaud

Cindy Billaud (s. 11. maaliskuuta 1986 Nogent-sur-Marne, Ranska) on ranskalainen aitajuoksija. Hän kilpailee 100 metrin aitajuoksussa.
Billaud voitti pronssia alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa Liettuan Kaunasissa vuonna 2005. Moskovan MM-kisojen 2013 loppukilpailussa hän oli seitsemäs ajalla 12,84. Zürichin EM-kisoissa 2014 Billaud oli toinen ajalla 12,79 ja Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 seitsemäs. Hän karsiutui välierissä Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Sisäradoilla hän on ollut 60 metrin aitajuoksussa seitsemäs EM-kilpailuissa 2009 ja neljäs MM-kilpailuissa 2014.
Billaudin ennätys on vuonna 2014 Reimsissä juostu 12,56. Billaud on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 57 kiloa. Hän edustaa US Creteiliä.
Stasi-museo

Stasi-museo (viralliselta nimeltään "Forschungs- und Gedenkstätte Normannenstrasse", ”Normannenstrassen tutkimuspaikka ja muistomerkki”) on Itä-Saksan turvallisuuspoliisin Stasin entisessä päämajassa toimiva museo Berliinin Lichtenbergin kaupunginosassa. Stasin korttelin kokoinen rakennuskompleksi sijaitsee Frankfurter Alleen varrella, mutta päärakennuksen katuosoitteena on Normannenstrasse.
Stasin käytössä oli Lichtenbergissä noin 20 hehtaarin alue, jossa työskenteli aikanaan 8 000 ihmistä. Alue oli sotilaallisesti vartioitu ja suljettu ulkomaailmalta. Päärakennus valmistui 1961–1962. Itäberliiniläinen kansanjoukko valtasi Stasin päämajan 15. tammikuuta 1990. Viikkoa myöhemmin kansalaiskomitea päätti muuttaa rakennuksen numero 1 ”DDR:n stalinismin muisto- ja tutkimuspaikaksi”. Tätä varten perustettiin ASTAK ("Antistalinistische Aktion Berlin-Normannenstrasse") -niminen järjestö, joka avasi museon 7. marraskuuta 1990. Museossa pääsee tutustumaan muun muassa alkuperäisessä asussaan säilytettyyn Erich Mielken työhuoneeseen.
Lähirakennuksissa nro 7 ja 8 on Stasin säilyneet arkistot, joita johtaa Roland Jahn.
Dimitri Payet

Florent Dimitri Payet (s. 29. maaliskuuta 1987 Saint-Pierre, Réunion) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ligue 1 -seura Marseillea. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki. Payet tunnetaan hyvästä tekniikastaan, loistavista vapareistaan ja harhauttelutaidoistaan. Hän pelaa myös Ranskan maajoukkueessa.
Ura.
Seurajoukkueura.
Dimitri Payet aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 FC Nantesin joukkueessa. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana reilut kolmekymmentä ottelua ja teki viisi maalia. Nantes putosi vuonna 2007 Ligue 2:een, joten Payet siirtyi pääsarjassa pelanneeseen AS Saint-Étienneen. Hän pelasi ensimmäistä kertaa eurokentillä kauden 2008-2009 UEFA Cupissa Saint-Étiennen riveissä. Payet pelasi vihreäpaidoissa viisi kautta, joista tilille kertyi lähes 130 ottelua ja yhdeksäntoista maalia. 
Vuonna 2011 Arsenal ja Chelsea FC olivat kiinnostuneita Payetista, mutta hän siirtyi Ligue 1:n puolustavaan mestariin Lille OSCiin. Siirtosumma oli arviolta yhdeksän miljoonaa euroa. Hän pelasi kolme kautta Lillessä, kunnes siirtyi vuonna 2013 Olympique Marseilleen. Ensimmäisessä ottelussaan Marseillen riveissä Payet teki kaksi maalia En Avant de Guingampia vastaan. Kaudella 2013-2014 Payet teki 36 ottelussa kahdeksan maalia ja seuraavalla kaudella yhtä monessa ottelussa seitsemän maalia. 
Heinäkuussa 2015 Payet siirtyi Englannin Valioliigan West Ham Unitediin. Hän debytoi Valioliigassa seuraavassa kuussa Arsenalia vastaan ja teki avausmaalinsa seuraavalla kierroksella Leicester Cityn verkkoon.
Payet siirtyi takaisiin Marseilleen 25 miljoonan punnan siirtosummalla 29. tammikuuta 2017.
Maajoukkueura.
Nuorten maajoukkueissa Ranskaa edustanut Payet kutsuttiin Ranskan jalkapallomaajoukkueeseen EM-karsintaotteluihin Romaniaa ja Luxemburgia vastaan vuonna 2010. Hän teki debyyttinsä Romaniaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Karim Benzeman tilalle. Ensimmäisessä maaottelussaan hän syötti Yoann Gourcuffin tekemän 2-0-maalin muutama minuutti ennen loppua. Ensimmäisen maaottelumaalinsa Payet teki kesäkuussa 2015 ystävyysottelussa Belgian verkkoon. Payet valittiin vuoden 2016 EM-kisojen tähdistöön.
Salon keskustaajama

Salon keskustaajama on Salon kaupungin keskustan ja Halikon kirkonkylän kattava taajama-alue. Vuoden 2022 lopussa sen väkiluku oli 28 397, mikä on yli puolet kunnan asukasluvusta.
Salon keskustassa sijaitsee tärkeimmät kunnallispalvelut. Suurimmat kauppakeskukset ovat Kauppakeskus Plaza, Kauppakeskus Linjuri ja Halikon Prisma. Kantatie 52 ja Seututie 110 risteävät taajaman alueella, mutta kantatielle rakennetaan ohitustietä taajaman itäpuolella.
Konstantínos Filippídis

Konstantínos ”Kóstas” Filippídis (, (s. 26. marraskuuta 1986 Ateena, Kreikka) on kreikkalainen seiväshyppääjä. 
Filippídiksen suurin saavutus on kulta sisäratojen MM-kisoista vuodelta 2014 Sopotista. Hän on ollut MM-hallikilpailuissa lisäksi neljäs 2010 sekä seitsemäs 2012, 2016 ja 2018. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän on sijoittunut hopealle 2017, neljänneksi 2013 sekä viidenneksi 2011 ja 2015.
Vuoden 2011 MM-kisoissa Daegussa Filippídis oli kuudes tuloksella 575. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kymmenenneksi. Kesäolympialaisissa hän oli seitsemäs sekä 2012 että 2016. EM-kilpailuissa hän on sijoittunut viidenneksi 2012, kuudenneksi 2018 sekä seitsemänneksi 2014 ja 2016. Vuonna 2005 hän voitti kultaa Välimeren kilpailuista sekä hopeaa universiadeista ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista.
Filippídiksen ennätys on vuonna 2015 Pariisin Timanttiliigan osakilpailussa hypätty 591, joka on myös hänen maansa ennätys. Filippídis on 187 cm pitkä, painaa 73 kiloa ja edustaa Panhelliniosia. Hän oli kahden vuoden kilpailukiellossa vuosina 2007–2009 dopingin käytön vuoksi.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Víctor García (yleisurheilija)

Víctor García Blázquez (s. 13. maaliskuuta 1985) on espanjalainen estejuoksija.
Helsingin EM-kilpailuissa 2012 García saavutti 3 000 metrin estejuoksussa pronssia ajalla 8.35,87. Hänen ennätys 3 000 metrin estejuoksussa on 8.15,20.
Väärnin pappila

Väärnin pappila on vanha pappilamiljöö ja kirjailija Juhani Ahon synnyinpaikka Lapinlahdella Pohjois-Savossa.
Sen vuonna 1843 rakennettu empiretyylinen päärakennus on rakennussuojelukohde. Pappila sijaitsee Onkiveden rannalla.
Entisöity pappila avattiin marraskuussa 2008 nähtävyytenä, käyntikohteena sekä kulttuurin ja kokoontumisen paikkana. Tuhoutumassa olleen pappilan peruskorjaushankkeen toteutti Väärnin Pappila Oy, jonka perustivat kirjailija Minna Kettunen ja hänen puolisonsa muusikko Jarkka Rissanen. Väärnin Pappila on heidän perheyrityksensä ja kotinsa.
Friedrich Wilhelm von Bülow

Freidrich Wilhelm von Bülow (16. helmikuuta 1755 Falkenberg – 25. helmikuuta 1816 Königsberg) oli preussilainen kenraali ja vapaaherra, joka toimi komentajana Napoleonin sodissa. Hänet muistetaan parhaiten Berliinin menestyksekkäästä puolustamisesta ranskalaisia vastaan kesällä ja syksyllä 1813.
Fredrich Wilhelm von Bülow kuului von Bülowin vanhan aatelissuvun niin sanottuun plüskowilaiseen haaraan. Bülow liittyi nuorena Preussin armeijaan ja ansioitui esikuntakapteenina Mainzin piirityksen aikana ensimmäisessä vallankumoussodassa vuonna 1793. Hänestä tuli sen jälkeen prinssi Louis Ferdinandin avustaja. Bülow yleni vuoteen 1808 mennessä kenraalimajuriksi. Hänet nimitettiin 1812 Itä- ja Länsi-Preussin sotilaskuvernööriksi, ja hän osallistui aktiivisesti Preussin armeijan uudelleenjärjestelyyn.
Vuoden 1813 sodassa Bülow toimi komentajana Ludwig von Yorckin alaisuudessa. Vallattuaan Hallen 2. toukokuuta hänet nimitettiin pääkaupunki Berliinin puolustuksen johtoon. Edetessään kohti Napoleonin uhkaamaa Bautzenia Bülow löi häntä pidättelemään lähetetyt marsalkka Oudinot’n joukot Luckaun taistelussa 4. kesäkuuta. Sodan puhjettua uudelleen lyhyen aselevon jälkeen Bülow nimitettiin Preussin III armeijakunnan komentajaksi Ruotsia edustaneen Jean Baptiste Bernadotten alaisuudessa. Yhdessä he torjuivat ranskalaiset Grossbeerenin taistelussa 23. elokuuta, mikä pelasti Berliinin joutumasta vihollisen käsiin. Myös ranskalaisten toinen yritys torjuttiin Dennewitzin taistelussa 6. syyskuuta. Bülow osallistui sen jälkeen Leipzigin taisteluun ja kaupungin valtaukseen lokakuussa 1813.
Ranskalaisten peräännyttyä Preussin alueelta Bülow johti armeijansa Westfalenin kautta Hollantiin ja Belgiaan. Hän osallistui voitokkaaseen Laonin taisteluun 9.–10. maaliskuuta 1814 ja Pariisin valtauksen yhteydessä 31. maaliskuuta hän valtasi joukkoineen Montmartren. Vuoden 1815 sodan aikana Bülow komensi Preussin IV armeijakuntaa, joka hyökkäsi ranskalaisten sivustaan Waterloon taistelussa ja myötävaikutti siten liittoutuneiden lopulliseen voittoon. Sodan jälkeen Bülow palasi Itä- ja Länsi-Preussin kuvernööriksi ja hänet palkittiin Dennewitzin kreivin arvolla. Hän kuoli jo seuraavana vuonna.
Sotilaskirjailija Adam Heinrich Dietrich von Bülow oli Friedrich Wilhelm von Bülowin veli.
Unescon maailmanperintökohteet Kreikassa

Kreikassa on 19 Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta. Niistä 17 on valittu puhtaasti kulttuurisin kriteerein ja kaksi eli Athos ja Metéora sekä kulttuuri- että luontokriteerein.
Suurin osa kohteista on antiikin ajan kohteita ja niiden arkeologisia alueita. Joukossa on myös bysanttilaisen ajan luostareita ja kaupunkeja, sekä osmani- ja venetsialaisvallan aikaisia kohteita. Ensimmäinen luetteloon lisätty kreikkalainen kohde oli Apollon Epikurioksen temppeli Bassaissa vuonna 1986, viimeisin puolestaan Zagórin kulttuurimaisema vuonna 2023. Esityslistalla on 13 uutta kohdetta (vuonna 2023).
Maailmanperintöluettelon kohteet.
Taulukossa esitetään kustakin kohteesta:
Nimi: kohteesta maailmanperintöluettelossa käytetty nimi.
Sijainti: Kreikan paikkakunta ja alue.
Aikakausi: ajanjakso, jolloin kohde on syntynyt.
Unescon tiedot: kohteen numero; vuosi jolloin kohde liitettiin luetteloon; sekä kriteerit liittämiselle.
Kuvaus: lyhyt kuvaus kohteesta.
Lydia Virtanen

Lydia (Lyydia, Lyyti) Virtanen (23. maaliskuuta 1901 Pusula – 7. huhtikuuta 1976) oli suomalainen kommunistinen poliitikko, joka vaikutti Karkkilassa. Hän oli vuoden 1950 presidentinvaalien valitsijamiehenä, ja häntä on sanottu ”Karkkilan keisariksi”.
Virtanen toimi Karkkilan Työväen Näyttämön ohjaajana vuosina 1930–1961 ja ohjasi muun muassa Karkkilan rautatieliikenteen 50-vuotisjuhlassa vuonna 1961 esitetyn katkelman Juhani Ahon "Rautatiestä". Hän oli punakaartissa sanitäärinä ja "Valistaja"-lehden päätoimittaja. Pyhäjärven kunnanvaltuustoon hänet valittiin vuonna 1928. Hän oli vuosina 1929–1931 vankilassa kommunistisesta toiminnasta. Myöhemmin hän oli Karkkilan kaupunginvaltuuston ja Osuusliike Tuen johtokunnan jäsen sekä Karkkilan työväenliikkeen johtohahmo. Hänen aloitteestaan Karkkilaan perustettiin kotiseutumuseo, joka toimi vuosina 1950–1988. 
Pusulassa syntyneen Virtasen isä oli työssä Arimaan lasiruukissa. Isän kuoltua perhe muutti vuonna 1907 Karkkilaan (silloinen Högfors).
Karkkilalainen

Karkkilalainen on Karkkilassa kerran viikossa ilmestyvä ilmaisjakelulehti. Vuoden 2024 alusta lehti siirtyi takaisin Keskisuomalainen Oyj:n omistukseen. Päätoimittaja on Päivi Kallo.
Historia.
Lehden perustivat vuonna 1991 Helena ja Hannu Parovuori. Vuonna 1997 sen osti Länsi-Uusimaa Oy, vuonna 2004 lehti siirtyi Suomen Lehtiyhtymän omistukseen. Vuosina 1999–2005 lehden osaomistajana oli Heikki Savola. Vuonna 2013 lehti siirtyi Keskisuomalainen-konsernin omistukseen Lehtiyhtymän kaupan kautta. Lehti oli lopetusuhan alla loppuvuonna 2013, mutta sen osti Karkkilan Mediatalo Oy, jonka omistaja on Keke Asposalo. Hän oli myös lehden päätoimittaja. Vuoden 2024 alusta lehden julkaisemista jatkaa Keskisuomalainen Oyj. Lehden päätoimittaja on Päivi Kallo.
Fincos

Fincos Oy oli suomalainen Turussa toiminut kosmetiikka- ja kasvinsuojelualan yritys, joka toimi Huhtamäki-yhtymän osana 1956–1976 ja myytiin sitten ruotsalaiselle KemaNordille ja 1992 edelleen saksalaiselle Henkelille.
Fincos perustettiin vuonna 1956 Huhtamäki-yhtymään kuuluneen Lääketukku Oy:n osastoksi, valmistamaan ulkomaisia kosmetiikkatuotteita Suomessa lisenssillä ja pian myös kehittämään omia suomalaisia kosmetiikkatuotteita. Lääketukku oli tuonut kosmetiikkaa maahan jo vuosia, mutta yhtymässä katsottiin kosmetiikkaliiketoiminnan sujuvan paremmin oman erikoistuneen yhtiön puitteissa.
Fincoksen ensimmäisiä omia tuotesarjoja oli "Délice", jolle löydettiin myös vientimarkkinoita 1961 Tanskasta ja Norjasta. Lisenssivalmistustuotteita olivat alkuvuosina muun muassa italialainen "Victor"-miestenkosmetiikka ja englantilaisen Gala of Londonin "Gala"- ja "Girl"-meikkisarjat. Vuonna 1959 Huhtamäki osti Fincoksen laajennukseksi helsinkiläisen Oy Idman &amp; Arvela Ab:n. Sen vanhahtavasta valikoimasta ei kuitenkaan säilytetty montakaan tuotetta.
Suihkepulloihin pakatut tuotteet tulivat suosioon 1950-luvun lopulla. Fincos panosti aerosolituotteisiin, ja "Délice"-hiuslakan ohella sen tuotantolinjoilla alettiin pakata suihkepulloihin myös hyönteismyrkkyjä. Tämä merkitsi alkua Fincoksen laajentumiselle kosmetiikasta kasvinsuojeluun.
Vuonna 1962 alkoi Fincoksen nousu, kun yhtiö solmi lisenssisopimuksen "Substral"-kasviravinteen valmistamisesta. Kosmetiikassa nousun aloitti sopimus Yhdysvaltain suosituimman merkin "Avonin" lisenssivalmistuksesta. Avonin kauppatapaa, ovelta ovelle tapahtuvaa kotimyyntiä ei Suomessa otettu käyttöön, vaan Avonia myytiin muun kosmetiikan tavoin tuolloin yleisten, ympäri maata sijaitsevien pienten kemikalioliikkeiden kautta.
Kasvaneen tuotannon myötä Fincokselle valmistui 1970 Turun Artukaisiin uusi toimitalo, jonka suunnittelivat omassa toimistossaan diplomi-insinööri Esko Toiviainen ja arkkitehti Tarja Salmio-Toiviainen. Suosikkituotteiksi 1970-luvulla muodostuivat saksalaisen Scheringin kehittämä "Betanal"-kasvinsuojeluaine ja Fincoksen oma ihon- ja hiustenhoitosarja "Peach", jota vietiin myös Tanskaan.
1970-luvun puolivälissä Huhtamäki ja ruotsalainen KemaNord sopivat keskinäisen kilpailun rajoittamisesta ja päällekkäisyyksien karsimisesta, ja Fincos siirtyi KemaNordin tytäryhtiölle Barnängen Ab:lle. Vuonna 1992 Barnängenin omistajaksi tuli saksalainen Henkel, ja suomalaisen tytäryhtiön nimeksi tuli Henkel Fincos Oy. Vuodesta 1998 Henkel Fincos on ollut Henkel Norden Oy:n aputoiminimi.
Suurimmillaan Fincos työllisti 1970-luvun alkupuolella 75 henkilöä. Fincoksen toimitusjohtana toimi vuodesta 1963 Ossi Kuusniemi (1933–2014), joka jatkoi tehtävässä vielä Barnängenin aikanakin.
Aiheesta muualla.
Rauno Lahtinen

Rauno Lahtinen (s. 1968 Kokemäki) on kulttuurihistorioitsija ja tietokirjailija. Lahtinen on Turun yliopiston dosentti, joka on erikoistunut kaupunkirakentamisen historiaan ja ympäristöhistoriaan sekä kansanperinteen tutkimiseen.
Lahtinen väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa vuonna 2005 väitöskirjalla "Ympäristökeskustelua kaupungissa. Kaupunkiympäristö ja ympäristöasenteet Turussa 1890–1950". Väitöskirja tarkastelee ympäristöasenteiden muuttumista sanomalehtiaineiston avulla. Tutkimus osoittaa mm. miten käsitys ympäristöstä muuttui sotien vaikutuksesta, ja että ympäristötietoisuus syntyi vähitellen jo 1900-luvun alkupuoliskolla. Kaupunkiympäristön historian dosentuurin Lahtinen sai vuonna 2007.
Lahtinen tunnetaan erityisesti Turun historiaa käsittelevistä teoksistaan. Esimerkkinä mainittakoon tähän mennessä viisiosainen kirjasarja "Turun puretut talot", joka kertoo useiden satojen keskusta-alueelta purettujen talojen tarinat. Yhdessä Hannu Laaksosen kanssa kirjoitettu "Kävely puistojen Turussa", joka on yksi kolmesta Lahtisen ”kävelykirjasta”, palkittiin vuoden 2009 parhaana kotiseututietokirjana. Turkuseura ry valitsi Lahtisen kulttuuriturkulaiseksi vuonna 2016.
Kirjailijalle eivät ole vieraita myöskään monet tapakulttuuriimme liittyvät aiheet. Hän on perehtynyt kirjoissaan mm. tupakan ja saippuan kulttuurihistoriaan sekä kirjoittanut suomalaisen sisun ja Sisu-pastillin tarinan. Lahtinen oli myös mukana käsikirjoittamassa Jouko Aaltosen ohjaamaa dokumenttielokuvaa "Taistelu Turusta" (2011).
Dragonette

Dragonette on vuonna 2005 perustettu kanadalainen, elektronista musiikkia soittava yhtye Torontosta, Ontariosta. Yhtye koostuu laulaja-lauluntekijä Martina Sorbarasta, basisti-tuottaja Dan Kurtzista (mukana myös The New Dealissä) sekä rumpali Joel Stoufferista.
Dragonette julkaisi nimeään kantavan EP-levyn ennen sopimuksen solmimista Mercury Recordsin kanssa sekä siirtymistä Lontooseen, jossa he nauhoittivat sekä julkaisivat heidän kohtalaisen kriittisen vastaanoton saaneen Galore-debyyttialbumin. Toinen studioalbumi, Fixin to Thrill julkaistiin vuonna 2009. Yhtyeen kolmas studioalbumi, Bodyparts julkaistiin 22. syyskuuta 2012.
Diskografia.
Albumit
EP:t
Singlet
Vierailevana yhtyeenä
Idoling!!!

Idoling!!! () oli japanilainen Fuji TV:n televisio-ohjelma, jossa oli mukana idoleista koostuva tyttöbändi. Joukon tavoitteena oli seurata kun tytöt kasvavat idoleiksi ja kokevat lukuisia asioita. Joukkoon kuului 24 aktiivista jäsentä lukuisista kykytoimistoista. Idolingin tärkein vetonaula oli heidän TV-ohjelma, josta näytettin viikoittain muutamia uusia jaksoja FUJI TV ONE-kanavalla. Sitä näytettiin 30. lokakuuta 2006 lähtien ja sitä julkaistiin yli 1000 jaksoa. Ohjelmansa lisäksi he julkaisivat albumeita, singlejä sekä erikoismateriaalia sisältäviä DVD-levyjä sen rinnalla kun tekivät live-esiintymisiä ja konsertteja.
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1977

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1977 14. kertaa. Kilpailut pidettiin Ruotsin Jönköpingissä 14.–21. elokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Barbazan

Barbazan on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Midi-Pyrénées'n alueella. Se tunnetaan kylpylästä, joka on rakennettu vuonna 1901. Kylpylän vedessä on runsaasti kalsiumia ja magnesiumia.
Terässiipi

Terässiipi on suomalainen polkupyörämerkki, jota valmisti Teräs Oy 1930-luvulta vuoteen 1980 saakka Sulvalla Vaasan lähistöllä. Teräs Oy:n luopuessa valmistuksesta sitä jatkoi Pohjanpyörä Oy vuoteen 1986, jolloin yhtiön valmistus ajettiin alas. Seuraavana vuonna toimintaa jatkoi Hangossa Helkaman tytäryhtiö Tähtipyörä Oy, samalla pyörän merkki muuttui Tähtipyöräksi. Terässiipi oli Suomen kolmanneksi suurin polkupyörämerkki Tunturin ja Helkaman jälkeen. Merkin brändi oli 1982 "Turvallinen Terässiipi", joka on merkitty sen logoon.
Terässiipi-polkupyörät palasivat markkinoille vuonna 2021.
Mallisto.
Vuonna 1982 Terässiivestä valmistettiin seuraavia malleja:
Ederson (jalkapalloilija, 1986)

Ederson Honorato Campos eli Ederson (s. 13. tammikuuta 1986) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edusti seurajoukkuetasolla viimeisimmäksi Brasilian Série A:ssa pelaavaa Flamengoa. Oikeajalkainen Ederson on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Karkkilan Työväen Näyttämö

Karkkilan Työväen Näyttämö on vuonna 1908 perustettu ammattijohtoinen harrastajateatteri, Suomen vanhimpia harrastajateattereita. Teatterin kesäesitykset järjestetään nykyisin Kaupungintalon yhteydessä Tehdasnäyttämöllä ja talvisin esitykset pidetään Karkkisalissa.. 
Teatteri on toiminut yhtäjaksoisesti lukuun ottamatta lyhyttä vaihetta 1960-1970-luvulla. Toiminnan aktivoi uudestaan Aatos Mäkelä. Teatterin ohjelmistoon on kuulunut niin perinteisiä näytelmiä kuin paikallisten kirjoittajienkin tekstejä. Vuosittain on ollut vähintään yksi ensi-ilta. Ensimmäinen esitys pidettiin 1907, jolloin näytelmänä oli "Rikosten syyt". 90-vuotis-juhlanäytelmä oli Mihail Bulgakovin "Kokonaan uusi ihminen". Karkkilan rautatieliikenteen 50-vuotisjuhlassa vuonna 1961 teatteri esitti katkelman Juhani Ahon "Rautatiestä".
Vuosien saatossa on ohjaajana toiminut muun muassa Matti Poskiparta Työväen Näyttämöiden Liitosta ja Virpi Tummavuori, joka on toiminut myös koreografina. Nykyisin teatterin puheenjohtaja ja ohjaaja on Mika Nikander.
Senad Lulić

Senad Lulić (s. 18. tammikuuta 1986 Mostar, Jugoslavian SLT) on bosnialainen jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkuetasolla Laziota ja maajoukkuetasolla Bosnia ja Hertsegovinaa. Pelipaikaltaan hän on vasen keskikenttäpelaaja.
Lulić on edustanut aikuistasolla myös sveitsiläisiä FC Chur 97:ää (2003–2006), AC Bellinzonaa (2006–2008), Grasshopper Club Zürichiä (2008–2010) ja BSC Young Boysia (2010–2011). Lazioon hän siirtyi vuonna 2011.
Lulić on Laziossa pelannut 266 Serie A:n ottelua ja tehnyt niissä 28 maalia. Kaudella 2013–2014 hän teki seitsemän maalia. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa Lazion joukkueessa 54 ottelua ja Young Boysin joukkueessa seitsemän ottelua; maaleja hän on tehnyt molemmille joukkueille kaksi. Kaudesta 2017–2018 alkaen hän on ollut Lazion kapteeni.
Lulić edusti Bosnian ja Hertsegovinan maajoukkuetta sen ollessa ensimmäistä kertaa mukana MM-kisoissa vuonna 2014. Hän on pelannut kaikkiaan 57 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia vuosina 2008–2017.
Norman Lane

Norman Douglas "Norm" Lane (6. marraskuuta 1919 Toronto, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 6. elokuuta 2014 Hamilton) oli kanadalainen ratameloja ja olympiamitalisti.
Lane voitti kanadalaisyksiköiden 10 000 metrin matkalla olympiapronssia Lontoossa 1948. Helsingissä 1952 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi. Lanen Kenneth-veli oli myös ratamelonnan olympiamitalisti.
Lane kuoli Hamiltonissa 94-vuotiaana 6. elokuuta 2014.
HitchBOT

hitchBOT oli kanadalainen liftaamiseen suunniteltu robotti, jonka kehittivät professorit David Harris Smith McMasterin yliopistosta ja Frauke Zeller Ryersonin yliopistosta. Se sai kansainvälistä huomiota onnistuessaan liftaamaan Kanadan, Saksan ja Alankomaiden halki. Elokuussa 2015 robotti löytyi rikottuna Philadelphiasta kesken sen matkan Yhdysvaltojen halki.
Robotti aloitti matkansa Kanadan itärannikolta Halifaxista 27. heinäkuuta 2014. Matkan määränpäänä oli länsirannikon Victoria Brittiläisessä Kolumbiassa. Hitchbot sai energiansa aurinkokennoista, mutta sitä voitiin ladata myös auton tupakansytyttimestä. HitchBOT matkusti onnistuneesti läpi Kanadan ja saapui Victoriaan 25 vuorokauden matkustamisen jälkeen 21. elokuuta 2014. Yhdysvalloissa sen matka kuitenkin päättyi noin 500 kilometrin jälkeen.
Ogenyi Onazi

Ogenyi Onazi (s. 25. joulukuuta 1992) on Nigeriassa syntynyt jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkuetasolla liettualaista FK Žalgirisia. Aiemmin hän on pelannut Italiassa, Turkissa ja Tanskassa. Hän on edustanut maajoukkuetasolla Nigeriaa. Onazi on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Nokia Lumia 635

Nokia Lumia 635 on Microsoft Mobilen valmistama älypuhelin. Puhelin on saatavilla keltaisena, vihreänä, oranssina, valkoisena ja mustana. Nokia Lumia 635 eroaa Nokia Lumia 630 -mallista, siinä että se tukee 4G:tä, Lumia 630 vain 3G:tä, toinen ero on se, että Lumia 630 mallin kuoret ovat mattapintaiset, Lumia 635:n taas kiiltävän muoviset.
Näyttö:
Sveitsin siviililaki

Sveitsin siviililaki (, , , ) on Sveitsin pääasiallinen yksityisoikeudellisen sääntelyn kokoava laki.
Siviililaki hyväksyttiin 10. joulukuuta 1907, ja se astui voimaan 1. tammikuuta 1912. Se on pitkän aikaisempien eri kantoneissa voimassaolleiden siviililakien koontamisen tulos. Aikaisemmista laeista siihen vaikutti voimakkaimmin Johan Caspar Bluntschlin Zürichin kantonille laatima "Privatrechtliche Gesetzbuch für den Kanton Zürich", mutta siinä on myös piirteitä Länsi-Sveitsissä ja Ticinossa voimassa olleesta Code Napoléonista, ja siinä otettiin huomioon myös Bernissä, Luzernissa, Solothurnissa ja Aargaussa voimassa ollut Itävallan siviililaki. Lain laati Eugen Huber ensin saksaksi, ja sen käänsi ranskaksi Virgile Rossel ja italiaksi Brenno Bertoni (retoromaani ei ollut tuolloin Sveitsin virallinen kieli).
Siviililaki sai vaikutteita Saksan Bürgerliches Gesetzbuchista ja osittain Ranskan Code Civilestä, mutta enemmistö vertailevan oikeustieteen asiantuntijoista katsoo sen lähtökohdaksi jonkin muun.
Siviililaki jaetaan johdatuksen lisäksi (kymmenen ensimmäistä pykälää) viiteen pääosastoon ("kirjaan"): 
Turkin siviililaki on osittain muokattu versio Sveitsin siviililaista. Se omaksuttiin vuonna 1926 Mustafa Kemal Atatürkin presidenttikautena osana hänen suunnitelmiaan Turkin modernisoimiseksi ja sekularisoinniksi.
Vladimir Beara

Vladimir Beara (2. marraskuuta 1928 Zelovo, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta (nyk. Kroatia) – 11. elokuuta 2014 Split, Kroatia) oli Jugoslaviaa edustanut serbitaustainen jalkapallomaalivahti, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Beara saavutti Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Loppuottelussa Jugoslavia hävisi Unkarille 2–0.
Uralvagonzavod

Uralvagonzavod eli UVZ (), täydellisemmin () on vuonna 1936 junanvaunutuotannon aloittanut Venäjän Sverdlovskin alueen Nižni Tagilissa kotipaikkaansa pitävä siviili- ja sotilasajoneuvojen ja työkoneiden valmistaja. Yhtiömuodoltaan se on osakeyhtiömuotoinen (OAO) konserni, johon kuuluu yli 20 tutkimus- tai tuotantolaitosta. Konserni on yksi Venäjän suurimmista tieteellis-teollisista (= aseteollisuuden) konserneista.
Vuonna 1931 perustetun Uralin vaunutehtaan valmistamia siviilituotteita ovat esimerkiksi kuorma-autot, raitiovaunut, kaivinkoneet ja junanvaunut. Kansainvälisesti Uralvagonzavod tunnetaan kuitenkin erityisesti maailman suurimpana taistelupanssarivaunujen valmistajana. Se on valmistanut esimerkiksi T-34, T-55, T-72 ja T-90 -sarjojen panssarivaunuja.
Brantevikin ankerias

Brantevikin ankerias () oli väitetysti 155-vuotiaana kuollut ruotsalainen ankerias, jota pidetään maailman kaikkien aikojen vanhimpana ankeriaana. Se oli niin sanottu ”kaivoankerias”, joita Skånen maaseudulla oli tapana pitää kaivoissa. Niiden tehtävänä oli pitää vesi puhtaana syömällä kaivoon joutuneet hyönteiset, madot ja hiiret.
Tarinan mukaan kahdeksanvuotias Samuel Nilsson laittoi ankeriaan kaivoon skoonelaisessa Simrishamnin kunnassa sijaitsevassa Brantevikin kylässä vuonna 1859. Sata vuotta myöhemmin ankeriasta esiteltiin ruotsalaisessa lehdistössä syntymäpäivänsä kunniaksi ”eläintieteellisenä ihmeenä”. Se on myös esiintynyt kirjoissa ja televisiossa, ankerias on ollut muun muassa "Mitt i naturen" -ohjelmassa huhtikuussa 2008.
Brantevikin ankerias löydettiin kuolleena 5. elokuuta 2014, kun talon nykyisen omistajan oli tarkoitus esitellä sitä vierailleen. Ankerias pakastettiin ja toimitettiin tutkittavaksi Ruotsin maatalousyliopistolle Tukholmaan, jossa on tarkoitus muun muassa selvittää sen tarkka ikä. Talon pihassa olevaan toiseen kaivoon jäi vielä toinen ankerias, jonka väitetään olevan 110-vuotias. Normaalisti ankeriaat elävät noin 15–20-vuotiaiksi, mutta ruotsalaisen tutkijan mukaan on mahdollista, että ankerias voi saavuttaa jopa yli 150 vuoden iän.
MyDevice

MyDevice oli 2000-luvun alussa suomalaisen MyOrigo-nimisen Oulussa toimineen yrityksen kehittämä älypuhelin, joka ei koskaan päässyt markkinoille. Taustalla oli suomalainen Johannes Väänänen. MyDevice ja myöhemmin julkistettu yhdysvaltalainen Apple iPhone ovat monilta ydinoivalluksiltaan hyvin samanlaisia. Väänänen on esittänyt, että iPhone oli suora kopio myDevicesta ja MyOrigon alkuperäisistä ideoista, jotka oli aiemmin esitelty Applelle.
Puhelimessa oli esimerkiksi iPhonesta ja Android-puhelimista nykyään tuttu valikkojen selaaminen kosketusnäyttöä sipaisemalla, automaattinen näytön kääntyminen horisontaaliseksi kun laitteen kääntää sivuttain ja panorointiin perustuva internet-sivujen selaus. Kun koko internet-sivu ei mahdu ruudulle, siitä näkyviä alueita voi selata puhelinta liikuttamalla. Aivan kuten katsoisi isompaa lehteä pienemmästä aukosta kallistelemalla aukkoa.
Historiaa.
Oululaisessa ohjelmistoyrityksessä työskennellyt Johannes Väänänen oli rakentanut alkeellisen prototyypin kosketusnäyttöpuhelimestaan ja pääsi esittelemään sitä Nokiasta lähteneelle Jyrki Hallikaiselle tämän perustamassa Microcell-yhtiössä. Hallikainen innostui ja perusti tytäryhtiön nimeltä MyOrigo kehittelemään MyDevicea eteenpäin. Pian MyOrigossa oli jo satakunta työntekijää, ja ensimmäinen MyDevice-prototyyppi julkaistiin alkuvuodesta 2002 ja sitä valmistettiin muutama tuhat kappaletta esittelykäyttöön. MyOrigo ei kuitenkaan onnistunut saamaan matkapuhelinjättejä kiinnostumaan liiketoiminnasta kanssaan, vaan jokaisessa yhtiössä törmättiin samaan ”not-invented-here”-asenteeseen ja pelkoon omien asemien menettämisestä. 
MyOrigo teki konkurssin 2004, mutta sen avainhenkilöt ostivat yhtiön oikeuksia ja resursseja ja jatkoivat yritysnimellä F-Origin. Siinäkin oli mukana Hallikainen, ja yrityksen onnistui saada jonkin verran rahoitusta Samsungilta kosketusnäyttöpuhelimen kehittämiseksi edelleen. Kun Samsungin edustajat saapuivat Ouluun toiseen neuvotteluunsa, vuokranantaja oli yllättäen sulkenut F-Originin toimitilat vuokrarästien takia. Samsung lopetti kaiken yhteistyön suomalaisyrityksen kanssa, ja F-Origin meni konkurssiin 2005 toimittuaan vain runsaan vuoden verran. Suurin velkoja oli Hallikaisen yritysryhmään kuulunut sveitsiläinen Satyricon Capital, joka oli myös MyOrigon suurin omistaja.
Etrit Berisha

Etrit Berisha (s. 10. maaliskuuta 1989 Pristina, Jugoslavia) on albanialainen jalkapallomaalivahti. Hän on edustanut Ruotsissa Kalmaria sekä Italiassa Laziota, Atalantaa, SPAL:ia, Torinoa ja elokuusta 2023 alkaen Empolia.
Berisha on pelannut Ruotsin Allsvenskanissa 90 ottelua sekä Italian Serie A:ssa 163 ottelua ja Serie B:ssä 25 ottelua. Hän on pelannut Eurooppa-liigassa yhteensä 17 ottelua Lazion ja Atalantan joukkueissa. Hän teki Kalmarille rangaistuspotkusta kolme maalia Allsvenskanissa ja yhden Eurooppa-liigan karsinnoissa.
Berisha on pelannut Albanian maajoukkueessa huhtikuun 2024 loppuun mennessä 80 maaottelua vuodesta 2012 alkaen. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi joukkueensa kaikki kolme ottelua.
Felipe Anderson

Felipe Anderson (s. 15. huhtikuuta 1993) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa seurajoukkuetasolla italialaisseura Laziota. Felipe Anderson on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Felipe Anderson pelasi vuosina 2010−2013 Santosissa 61 Brasilian Série A:n ottelua, joissa teki seitsemän maalia. Hän voitti Copa Libertadoresin 2011 pelattuaan tosin vain 16 minuuttia yhdessä ottelussa. Hän voitti Recopa Sudamericanan 2012.
25. elokuuta 2013 SS Lazio ja Santos pääsivät yhteisymmärrykseen pelaajan siirtokorvauksesta, joka oli noin 8 miljoonaa euroa. Pelaaja allekirjoitti viiden vuoden sopimuksen 800 000 euron vuosipalkalla. Felipe Anderson pelasi Laziossa kausien 2013−2018 aikana 137 Italian Serie A:n ottelua ja teki 25 maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi 18 ottelua, joissa teki viisi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kaksi karsintakierroksen ottelua.
Felipe Anderson siirtyi Englannin Valioliigan West Ham Unitediin 38 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2018. Hän pelasi kaudella 2018–2019 Valioliigassa 36 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Valioliigakaudella 2019–2020 hän pelasi 25 ottelua ja teki yhden maalin. Valioliigakaudella 2020–2021 hän pelasi West Hamissa kaksi liigaottelua, ja oli lokakuun alkupuolelta kauden loppuun lainalla Primeira Ligan FC Portossa, jossa pelasi viisi liigaottelua ja yhden Mestarien liigan pelin.
Maajoukkueura.
Felipe Anderson kuului Brasilian joukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua, loppuottelussa hän tuli vaihdosta kentälle.
Brasilian A-maajoukkueessa Felipe Anderson esiintyi ensimmäisen kerran pelattuaan seitsemän minuuttia harjoitusmaaottelussa Meksikoa vastaan kesäkuussa 2015. Seuraavan kerran hän pääsi kentälle ottelussa Panamaa vastaan maaliskuussa 2019.
Filip Đorđević

Filip Đorđević (s. 28. syyskuuta 1987 Belgrad, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. 186 senttimetriä pitkä Đorđević edustaa Chievo Veronaa, jonne hän siirtyi Laziosta vuonna 2018.
1. heinäkuuta 2014 Đorđević siirtyi ilmaisella siirrolla Nantesista Lazioon solmien kesäkuun 2018 loppuun saakka voimassa olevan sopimuksen.
Väinö Kustaa Siltala

Väinö Kustaa Siltala (8. joulukuuta 1885 Saapaskylä, Koski Hl – 26. heinäkuuta 1925 Koski Hl) oli tunnettu voimamies. 
Siltalan suku on isän puolelta kotoisin Padasjoen Auttoisilta, jossa isoisä oli torpparina. Siltala-sukunimi saatiin, kun pojat menivät kouluun ja heiltä kysyttiin nimeä. Kotipaikkaa kutsuttiin Sillantaukseksi ja Siltalaksi. Väinö Kustaalla oli pituutta 202 cm ja painoa enimmillään 146 kg. Hänet on haudattu Hämeenkosken Valkjärven hautausmaalle.
Hämeenkoskella Siltalaa pidetään tunnettuna. Vuoden 2009 kuntaidentiteettiselvityksessä Siltala listattiin yhdeksi kunnan historian tärkeimmistä henkilöistä.
TAHKOcom

TAHKOcom Oy on Tahkovuoren matkailualueen keskusvaraamo. Se tuottaa myös kiinteistöpalveluita. Yritys sijaitsee Tahkon matkailukeskuksessa noin 12 kilometrin päässä Nilsiästä. 
Yleistä.
TAHKOcom toimii Tahkon alueen yritysten markkinointikanavana sekä niiden tuottamien palveluiden välittäjänä. Noin 90 prosenttia Tahkon palveluista on varattavissa keskusvaraamon kautta. Tahkon alueen lisäksi yritys välittää palveluita noin 10 kunnan alueelta.
TAHKOcom palvelee vuosittain noin 80 000 asiakasta, joista noin 80 % on kotimaalaisia. Vuonna 2013 yöpymisvuorokausia oli 260 000 kpl. Ulkomaalaiset tulevat pääosin Venäjältä, mutta matkailijoita on myös Baltian maista sekä Keski-Euroopasta. 
TAHKOcom Oy:llä on tytäryhtiö, Tahko24H Oy, jonka toimintaan kuuluvat Tahkon ja Nilsiän alueen siivous- ja huoltopalvelujen toteuttaminen sekä turvallisuus- ja päivystyspalvelut. Lisäksi Tahko24H tuottaa remontointipalveluja.
Vuonna 2014 konserni työllisti 55 henkilöä ja sen liikevaihto oli 8,2 miljoonaa euroa. Konsernin nykyinen toimitusjohtaja on Matti Kuosmanen.
Vuoden 2015 kesäkuussa TAHKOcom valittiin Parhaaksi palveluntarjoajaksi yrityspalveluiden sarjassa Kuopion alueen kauppakamarin järjestämässä Kuopion alueen parasta palvelua 2015-kisassa.
Toiminta.
TAHKOcomin asiakkaita ovat matkailupalveluiden tuottajat ja omistajat sekä kuluttajat. Yritys paketoi myös alueen tuotteita yritysasiakkaille ja ulkomaisille yhteistyökumppaneille. 
Varaamolla on välityksessään majoitusvaihtoehtoja noin 1 000 kpl eli 6 500 vuodepaikkaa. Majoitusvaihtoehtoihin kuuluvat erilaiset loma-asunnot ja -huoneistot, hotellit ja muut majoitukset. Majoituspalvelujen lisäksi keskusvaraamo välittää ohjelma-, ravitsemus-, kuljetus- ja kokouspalveluita.
TAHKOcom omistaa Tahko.com-sivuston, joka on ollut vuodesta 1998 Tahkon alueen virallinen pääsivusto. Sivustolla on muun muassa ympärivuorokautinen reaaliaikainen nettivaraamo. TAHKOcom on ainoa keskusvaraamo Suomessa, jolla on kaikista majoituskohteistaan panoraamaesittelyt.
Historia.
Kun Matti ja Marja-Liisa Kuosmanen perustivat yrityksen vuonna 1988. Sen toimialat olivat alun perin isännöinti, kiinteistö- ja vuokrausvälitys sekä insinööritoimisto. Keskusvaraamon Kuosmaset perustivat 1990, sillä Tahkon alueelle ei ollut yritystä, joka olisi vastannut varauksista tai mökkivälityksestä keskitetysti. Kuosmaset tunsivat alan ja alueen jo ennestään, sillä heidän yrityksensä Tahkovahti oli hoitanut alueen mökkien huolto- ja korjauspalveluja sekä isännöintiä. Myöhemmin yritys luopui insinööripalveluista ja isännöinnistä.
Vuonna 2015 Matti Kuosmanen palasi perustamansa konsernin toimitusjohtajaksi, oltuaan 19 vuotta syrjässä kyseisestä tehtävästä.
Yritys on toiminut voimassaolonsa aikana eri nimillä. Yritys perustettiin 1988 nimellä TahkoPlan ky, vuosina 1989-2004 nimi oli Tahkovahti Oy, vuosina 2004-2010 Tahkovuori Oy ja vuonna 2010 nimi vaihtui TAHKOcom Oy:ksi. Yhtiön omistuspohja on pysynyt muuttumattomana.
Kaliumtiosyanaatti

Kaliumtiosyanaatti (KSCN) on kalium- ja tiosyanaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisessä kemiassa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa kaliumtiosyanaatti on valkoisia erittäin hygroskooppisia kiteitä. Aine liukenee erittäin hyvin veteen ja veden lisäksi myös polaariset orgaaniset liuottimet kuten etanoli, metanoli ja asetoni liuottavat yhdisteen. Liukenemisreaktio on voimakkaasti endoterminen prosessi. Vahvat hapot hajottavat kaliumtiosyanaatin ammoniakiksi ja karbonyylisulfidiksi.
Valmistus ja käyttö.
Kaliumtiosyanaattia voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Käytettyjä ovat muun muassa kaliumhydroksidin reaktio ammoniumtiosyanaatin kanssa, jolloin muodostuu kaliumtiosyanaatin lisäksi ammoniakkia ja vettä sekä kaliumsyanidin ja rikin välinen reaktio lämmitettäessä.
KOH + NH4SCN → KSCN + NH3 + H2O
KCN + S → KSCN
Kaliumtiosyanaattia voidaan käyttää orgaanisissa synteeseissä orgaanisten tiosyanaattien, joita käytetään lääkeaineiden synteesiin, valmistuksessa. Muita käyttökohteita ovat käyttö apuaineena tekstiilien värjäyksessä, valokuvauskemikaalina ja reagenssina raudan toteamiseen analyyttisessä kemiassa. Kaliumtiosyanaattia voidaan lisätä hammastahnoihin, koska syljen laktoperoksidaasientsyymi hapettaa sen tiosyanaatti-ionin hypotiosyanaatti-ioniksi, jolla on antibakteerisia ominaisuuksia. Monissa kaliumtiosyanaatin käyttökohteissa voidaan käyttää myös hinnaltaan halvempaa natriumtiosyanaattia.
HAUS kehittämiskeskus

HAUS kehittämiskeskus Oy (aiemmin Hallinnon kehittämiskeskus) on koulutus- ja kehittämispalveluja tuottava suomalainen valtionyhtiö, joka keskittyy julkisen hallinnon, palvelutoiminnan ja henkilöstön kehittämiseen Suomessa ja kansainvälisesti. HAUSin omistajaohjausta käyttää valtiovarainministeriö ja sen toimintaa säätelee laki Haus kehittämiskeskus Oy -nimisestä osakeyhtiöstä (27.11.2009/944 ). 
HAUSin päätoimipaikka sijaitsee Helsingin Kluuvissa, Heimolan kiinteistössä (Yliopistonkatu 5). HAUSin toimitusjohtaja on Kyösti Väkeväinen.
Magar

Magar on Nepalissa asuvien magarien puhuma kieli, joka luokitellaan tiibetiläis-burmalaisten kielten himalajalaiseen ryhmään. Kieli jaetaan itäiseen ja läntiseen magariin, joista molemmilla on lisäksi omia murteita. Yhteensä magaria puhuu vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan äidinkielenään 789 000 ihmistä.
Magaria kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla. Itämagarin kirjoittamiseen käytetään myös akkha-kirjaimia.
Mikko Viitikko

Mikko Viitikko (s. 18. huhtikuuta 1995 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Superettanissa pelaavaa Trelleborgia. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Viitikko on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. HJK nosti hänet reservijoukkueeseensa Klubi 04:ään kaudella 2011, jonka aikana hän pelasi yhdessä nousukarsintaottelussa. Seuraavina kausina Viitikon pelimäärät kasvoivat – hän pelasi Klubi 04:ssä 13 ottelua kaudella 2012 ja 23 ottelua kaudella 2013. 
Veikkausliigassa Viitikko teki ensiesiintymisensä 2. elokuuta 2014 HJK:n voittaessa Myllykosken Pallo -47:n vierasottelussa 1–0. Hän oli ottelussa avauskokoonpanossa ja pelasi täydet minuutit. Yhteensä Viitikko pelasi vuonna 2014 kolme Veikkausliigan ja kuusi Kakkosen ottelua.
Marraskuussa 2014 Viitikko teki 2+1-vuotisen sopimuksen Vaasan Palloseuran kanssa.
Von Bülow

Von Bülow on vanha saksalainen aatelissuku. Se on lähtöisin Mecklenburgista, ja sen nimen sanotaan tulleen Gadebuschin lähellä sijaitsevasta Bülow-nimisestä kylästä. Suvussa on ainakin kahdeksan 1200- ja 1300-lukujen aikana haarautunutta linjaa, jotka ovat vaikuttaneet Itämeren alueen valtioissa, kuten Mecklenburgissa, Hannoverissa, Braunschweigissa, Tanskassa, Ruotsissa, Puolassa ja Venäjällä. Saksassa vaikuttivat ainakin Wedendorfin, Gartowin, Plüskowin ja Prützenin sukuhaarat.
Tunnettuja jäseniä.
Brittiläinen julkisuuden henkilö Claus von Bülow (1926–2019) kuului sukuun äitinsä puolelta.
Eternalismi

Eternalismi on filosofinen käsite, joka liittyy ajan filosofiaan. Eternalismi on filosofinen lähestymistapa ajan ontologiseen luonteeseen, joka ottaa sen näkökannan, että kaikki ajankohdat ovat tasa-arvoisesti "oikeita" vastoin presentististä ideaa, jonka mukaan vain yksi nykyhetki on todellinen. Eternalismia kannalle ovat kallistuneet moderneista filosofeista mm. David Kellogg Lewis sekä Willard Van Orman Quine sekä Yhdysvaltain California Institute of Technology -yliopiston fyysikko Sean M. Carroll.
Haus am Werderschen Markt

Haus am Werderschen Markt on Berliinin historiallisessa keskustassa Spreejoen länsirannalla sijaitseva virastorakennus, jossa on vuodesta 1999 alkaen toiminut Saksan ulkoministeriö. Talo on Tempelhofin lentoaseman jälkeen Berliinin toiseksi suurin rakennus.
Talo rakennettiin vuosina 1934–1940 Saksan valtionpankin eli Reichsbankin uudeksi taloksi ja sen suunnitteli arkkitehti Heinrich Wolff. Suunnitelmia talon rakentamisesta Reichsbankille oli ollut jo ennen ensimmäistä maailmansotaa, mutta ne päästiin toteuttamaan vasta 1930-luvulla. Vuonna 1933 järjestettyyn kutsukilpailuun osallistui 30 arkkitehtia, joukossa monia tunnettuja modernistisia arkkitehteja, kuten Walter Gropius ja Ludwig Mies van der Rohe. Kyseessä oli Saksan viimeinen arkkitehtuurikilpailu, jossa olivat vapaasti edustettuina kaikki 1920-luvun arkkitehtuurisuuntaukset. Rakennuksen sai kuitenkin suunniteltavakseen uuden valtakunnankanslerin Adolf Hitlerin vaikutuksesta Reichsbankin rakennusjohtaja Wolff. Suuren rakennuskompleksin tieltä jouduttiin hävittämään monia Friedrichswerderin alueen historiallisia rakennuksia ja neljä vanhaa katua. Kurstrassen yli rakennettu kävelysilta yhdisti rakennuksen Reichsbankin vanhaan taloon kadun toisella puolella.
Rakennus vaurioitui jonkin verran toisessa maailmansodassa ja ylemmät kerrokset paloivat. Talossa toimi vuosina 1945–1949 Berliinin kaupunginkonttori ja vuosina 1949–1959 Itä-Saksan valtiovarainministeriö. Vuodesta 1959 sitä käytti Itä-Saksaa hallinneen Sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) keskuskomitea, ja käytännössä koko maata johdettiin tästä rakennuksesta. Puolueen ylin johto eli politbyroo kokoontui toisessa kerroksessa. Kun läheinen Tasavallan palatsi jouduttiin sulkemaan asbestiongelmien vuoksi, Itä-Saksan parlamentti eli volkskammer otti entisen SED:n rakennuksen parlamenttitalokseen viimeisten toimintakuukausiensa ajaksi vuonna 1990. Siellä hyväksyttiin myös sopimus Saksojen yhdistämisestä.
Rakennus muutettiin vuosina 1996–2000 arkkitehti Hans Kollhoffin suunnitelmien mukaisesti Saksan liittotasavallan ulkoministeriön käyttöön. Sitä täydennettiin vuosina 1997–1999 rakennetulla lisärakennuksella.
Max Kruse

Maximilian "Max" Kruse (s. 19. maaliskuuta 1988 Reinbek) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Kruse kuuluu myös Saksan jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Werder Bremenin kasvatti Kruse aloitti seuran kakkosjoukkuessa ammattilaisuransa vuonna 2006. Neljän Bremenin-kauden aikana vastuuta ei ykkösjoukkueessa tullut kuin yhden ottelun verran, joten Kruse siirtyi sarjaporrasta alempana pelanneeseen FC St. Pauliin. Seura nousi seuraavalla kaudella Bundesliigaan Krusen ollessa yksi seuran avainpelaajista. St. Pauli putosi sarjasta heti kauden jälkeen ja seuran kakkosjoukkueessakin kerran esiintynyt Kruse siirtyi vuonna 2012 SC Freiburgiin, joka pelasi Bundesliigassa. Kruse pelasi seurassa vain kaksi kautta, mutta auttoi Freiburgin Eurooppa-liigaan kaudeksi 2013-14. 
Kesällä 2013 Kruse siirtyi vain yhden Freiburg-kauden jälkeen Borussia Mönchengladbachiin, jossa hän teki ensimmäisellä kaudellaan 34 pelaamassaan ottelussa 12 maalia. 
Maajoukkueura.
Nuorten maajoukkueissa vuoteen 2008 asti pelannut Kruse kutsuttiin viiden vuoden maajoukkuetauon jälkeen Saksan jalkapallomaajoukkueen mukaan harjoitusotteluun Ecuadoria vastaan. Kruse olikin ottelussa avauksessa ja syötti Lukas Podolskin maalin. Toisessa maaottelussaan Yhdysvaltoja vastaan Kruse teki ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan maaottelumaalinsa. Hän ei mahtunut mukaan Joachim Löwin 23 miehen joukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin.
Yerai Couñago

Yerai Couñago Vilaboa (s. 11. lokakuuta 1991 Redondela, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä tai laitapuolustaja. Yerai edustaa Veikkausliigassa pelaavaa PK-35 Vantaata.
Yerai siirtyi Honkaan vuonna 2014 Espanjan neljännen sarjatason CD Chocosta yhdessä Pablo Couñagon ja Caloin kanssa. Debyyttinsä Veikkausliigassa hän teki 1-4–tappioon päättyneessä ottelussa IFK Mariehamnia vastaan elokuussa 2014.