tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Emerson Etem

Emerson Etem (s. 16. kesäkuuta 1992 Long Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hän oli laitahyökkääjä. Ammattilaisurallaan Etem kulki toistuvasti NHL- ja AHL-liigojen välillä, eikä pelannut kokonaista kautta missään. Hänen ammattilaisuransa oli kausien 2012–2013 ja 2018–2019 välisenä aikana. Keväällä 2020 Etem lopetti pelaajauransa.
Aktiiviuransa jälkeen hän ryhtyi valmentamaan ja toimii nykyään USPHL-Premier sarjassa pelaavan Long Beach Shreddersin päävalmentajana.
Ura.
Etem pelasi kaudet 2009–2012 WHL-joukkue Medicine Hat Tigersissa. Hän voitti viimeisellä juniorikaudellaan WHL:n maalipörssin. Keväällä 2012, WHL-kautensa päätyttyä, hän pelasi myös kaksi runkosarja- ja neljä pudotuspeliottelua AHL-joukkue Syracuse Crunchissa. Kauden 2012–2013 Etem aloitti AHL:n Norfolk Admiralsissa, mutta NHL:n työsulun päätyttyä hän pääsi debytoimaan Anaheim Ducksissa.
Etem teki ensimmäisen NHL-maalinsa 18. maaliskuuta 2013 San Jose Sharksia vastaan.
27. kesäkuuta 2015, toisena päivänä, Etem siirtyi New York Rangersiin pelaajakaupassa, jossa Rangers sai hänen lisäkseen toisen kierroksen varausvuoron ja jossa Ducks sai vaihdossa hyökkääjä Carl Hagelinin sekä toisen ja kuudennen kierroksen varausvuorot. Matka jatkui jo seuraavan kauden aikana uuteen seuraan, kun Etem vaihdettiin 8. tammikuuta 2016 Vancouver Canucksia edustaneeseen Nicklas Jenseniin ja Vancouverin kuudennen kierroksen varausoikeuteen.
Etem ei mahtunut kaudella Vancouverin kokoonpanoon ja hänet laitettiin vapaiden pelaajien listalle, josta Anaheim Ducks poimi hänet. Etem loukkasi polvensa kauden alussa ja joutui olemaan koko kauden sivussa. Hänen pelaajasopimuksensa loppui tuohon kauteen ja hän teki kesällä 2017 yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Etem ei mahtunut Coyotesin kokoonpanoon ja sopimus purettiin tammikuussa 2018, minkä jälkeen hän pelasi kevään Sveitsin HC Luganossa.
Etem teki kaudeksi 2018–2019 try-out -sopimuksen AHL-liigan Ontario Reignin kanssa. Hänet vapautettiin sopimuksesta yhdeksän ottelun jälkeen. Kaudella 2019–2020 Etem pelasi vielä WMHL-puoliammattilaisarjaa. Hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa vuonna 2020.
Kyle Rau

Kyle Rau (s. 24. lokakuuta 1992 Eden Prairie, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Florida Panthers varasi Raun NHL:n vuoden 2011 varaustilaisuudessa varausnumerolla 91. Rau pelasi Panthersin organisaatiossa kausina 2015-17, jonka jälkeen hän siirtyi Minnesota Wildiin kaksisuuntaisella sopimuksella kaudella 2017-18.
Lokakuussa 2022 Rau teki yksivuotisen sopimuksen Vancouver Canucksin AHL-joukkue Abbotsford Canucksin kanssa.
Joulukuussa 2023 Rau teki yksivuotisen sopimuksen San Jose Sharksin AHL-joukkue San Jose Barracudan kanssa.
T. J. Tynan

T. J. Tynan (s. 25. helmikuuta 1992 Orland Park, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa Colorado Avalanchen organisaatiota. 
Huhtikuussa 2014 Tynan solmi kaksivuotisen NHL-tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Tynan teki NHL-debyyttinsä New Jersey Devilsiä vastaan 8. maaliskuuta 2017.
Heinäkuussa 2017 Tynan teki vapaana agenttina Vegas Golden Knightsin kanssa kaksivuotisen kaksisuuntaisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2019 Tynan teki vapaana agenttina Colorado Avalanchen kanssa vuoden mittaisen ja 700 000 dollarin arvoisen kaksisuuntaisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2021 Tynan teki vapaana agenttina Los Angeles Kingsin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen.
Kesäkuussa 2022 Tynan solmi kahden vuoden ja arvoltaan 1,85 miljoonan dollarin sopimuksen Kingsin kanssa.
Heinäkuussa 2024 Tynan palasi vapaana agenttina vuoden mittaisella ja kaksisuuntaisella sopimuksella Avalancheen.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2005

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2005 käytiin 15. toukokuuta Varkaudessa. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Varkauden Kenttä-Veikot. Miehissä Suomen mestaruuden 4 km matkalta voitti Simo Wannas ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Tuomo Lehtinen. Naisissa Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti Maija Oravamäki.
Mitalistit.
Lähde:
Adam Clendening

Adam Clendening (s. 26. lokakuuta 1992 Niagara Falls, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja, joka pelaa KHL-joukkue Kunlun Red Starissa. Hän on pelannut 90 NHL:n runkosarjaottelua seitsemässä eri joukkueessa vuosina 2014–2019.
Maajoukkuetasolla Clendening on voittanut kultaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja 2010 sekä pelannut nuorten MM-kilpailuissa 2012 ja voittanut pronssia miesten MM-kilpailuissa 2021.
Ura.
Clendening pelasi yliopistovuosinaan 2010–2012 NCAA:n Bostonin yliopiston joukkueessa. NHL-seura Chicago Blackhawks varasi hänet vuonna 36. varausnumerolla. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Blackhawksin organisaatioon. Hän pelasi AHL:ää kaksi kautta farmiseura Rockford IceHogsissa, kunnes pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella . Vuosina 2014–2019 hän pelasi NHL:ää myös Vancouver Canucksissa, Pittsburgh Penguinsissa, Edmonton Oilersissa, New York Rangersissa, Arizona Coyotesissa ja Columbus Blue Jacketsissa.
Lokakuussa 2023 Clendening siirtyi loppukauden 2023–2024 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Ilvekseen.
Toukokuussa 2024 Clendening siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL-joukkue Kunlun Red Stariin.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2004

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2004 käytiin 16. toukokuuta Porvoossa. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Porvoon Urheilijat. 
Miehissä Suomen mestaruuden molemmilta matkoilta eli 4 km ja 12 km matkoilta voitti Jussi Utriainen. Hän oli ensimmäinen henkilö, joka voitti maastojuoksun SM-kilpailuissa sekä lyhyen että pitkän matkan mestaruuden. Utriainen oli voittanut jo viime vuoden maastojuoksun SM-kilpailuissa pitkän matkan mestaruuden. Naisissa Suomen mestaruuden voitti edellisvuoden tavoin Johanna Risku.
Mitalistit.
Lähde:
Austin Watson

Austin Watson (s. 13. tammikuuta 1992 Ann Arbor, MI, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edustaa NHL-seura Detroit Red Wingsiä tryout-sopimuksella.
Pelaajaura.
Watson pelasi vuosina 2008–2012 OHL:ää Windsor Spitfiresissa, Peterborough Petesissa ja London Knightsissa. Kaudella 2010–2011 hän pelasi myös viisi runkosarja- ja kolme pudotuspeliottelua NHL-seura Nashville Predatorsin farmijoukkueessa AHL-liigan Milwaukee Admiralsissa. Kauden 2012–2013 Watson aloitti Admiralsissa, mutta huhtikuussa 2013 hänet nostettiin Predatorsiin.
Lokakuussa 2020 Predators kauppasi Watsonin Ottawa Senatorsiin vaihdossa neljännen kierroksen varausvuoroon .
Watson sai vuonna 2018 kolmen kuukauden ehdollisen vankeustuomion ja 27 ottelun pelikiellon tyttöystävänsä Jennifer Guardinon pahoinpitelystä. Pelikielto lyhennettiin 19 otteluun, mutta Watson sai samana vuonna uuden pelikiellon alkoholin käytöstään.
Elokuussa 2023 Watson siirtyi tryout-sopimuksella Tampa Bay Lightningiin.
Lokakuussa 2023 Watson teki Lightningin kanssa yksivuotisen ja 775 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Elokuussa 2024 Watson siirtyi tryout-sopimuksella Detroit Red Wingsiin.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2003

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2003 käytiin 17. toukokuuta Liedon Parmaharjulla. Kilpailujen järjestävänä seurana toimi Liedon Parma. Miehissä Suomen mestaruuden 4 km matkalta voitti Jari Matinlauri ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Jussi Utriainen. Naisissa Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti Johanna Risku.
Mitalistit.
Lähde:
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2002

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 2002 käytiin 12. toukokuuta Lapualla. 
Miehissä Suomen mestaruuden 4 km matkalta voitti viime vuoden tavoin Samuli Vasala ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Jari Matinlauri. Joukkueissa miehissä Suomen mestaruuden 4 km matkalta voitti Turun Urheiluliitto ja mestaruuden 12 km matkalta voitti Teivo Stayers. Naisissa Suomen mestaruuden 6 km matkalta voitti Marjo Venäläinen ja joukkueissa mestaruuden voitti jälleen viime vuoden tavoin Viipurin Urheilijat.
Mitalistit.
Lähde:
Jarred Tinordi

Jarred Tinordi (s. 20. helmikuuta 1992 Burnsville, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Calgary Flamesiä. Tinordi on edustanut urallaan seitsemää NHL-seuraa, pelaten valtaosan urastaan seurojen farmijoukkueissa.
Ura.
Tinordi pelasi vuodet 2010–2012 OHL-seura London Knightsissa. Toisella kaudellaan hän toimi myös joukkueen kapteenin roolissa. Vuonna 2010 hänet varattiin seitsemännellä kierroksella numerolla 184 Metallurg Magnitogorskiin ja numerolla 22 Montreal Canadiensiin.
Kaudeksi 2012–2013 Tinordi siirtyi NHL-seura Montreal Canadiensin organisaatioon. Hän aloitti kauden AHL-seura Hamilton Bulldogsissa, mutta pääsi debytoimaan NHL:ssä avaten maalitilin heti ensimmäisessä ottelussa.
Vuoden 2016 tammikuussa Canadiens vaihtoi Tinordiin Arizona Coyotesiin kaupassa Victor Bartleyta ja John Scottia vastaan.
Maaliskuussa 2016 NHL ilmoitti antaneen Tinordille 20 ottelun mittaisen palkattoman pelikiellon hänen rikottuaan liigan sääntöjä () koskien kiellettyjen aineiden käyttöä. Lokakuussa 2016 Arizona Coyotes asetti Tinordin vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta hän siirtyi Tucson Roadrunnerseihin seuraavana päivänä.
Kaudeksi Tinordi teki yksivuotisen sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa. Hän pelasi koko kauden Penguinsin farmijoukkueessa. Seuraavaksi kaudeksi hän teki sopimuksen Nashville Predatorsin kanssa.
Helmikuussa 2021 Tinordi siirtyi waiwers-listan kautta Predatorsista Boston Bruinsiin. Kauden jälkeen hän teki sopimuksen New York Rangersin kanssa. Lokakuussa 2022 Rangers laittoi hänet vapaiden pelaajien listalle, josta Chicago Blackhawks poimi hänet. 
Syyskuussa 2024 Tinordi teki vapaana agenttina Calgary Flamesin kanssa vuoden mittaisen ja 800 000 dollarin arvoisen kaksisuuntaisen sopimuksen.
Jacob Trouba

Jacob Trouba (s. 26. helmikuuta 1994, Rochester, Michigan) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Anaheim Ducksin joukkuetta.
Trouba on NHL-seura Winnipeg Jetsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden .
Ura.
Trouba oli osana Yhdysvaltain mestarijoukkuetta vuoden 2013 nuorten MM-kisoissa. Lisäksi Trouba valittiin turnauksen parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen yhdessä turnauksen pakkiparinsa Jake McCaben kanssa.
Trouba teki NHL-uransa ensimmäisen maalin uransa ensimmäisessä ottelussa, lokakuussa 2013 Edmonton Oilersia vastaan.
Kesäkuussa 2019 Trouba kaupattiin New York Rangersiin vaihdossa tulevan varaustilaisuuden varausvuoroon.
Elokuussa 2022 Rangers nimesi Trouban kapteenikseen.
Joulukuussa 2024 Rangers kauppasi Trouban Anaheim Ducksiin vaihdossa Urho Vaakanaiseen ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Jon Merrill

Jon Merrill (s. 3. helmikuuta 1992 Oklahoma City, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Minnesota Wildia.
Ura.
Merrill edusti Michiganin yliopistoa vuodet 2010–2013. Maaliskuussa 2013 hän siirtyi NHL-seura New Jersey Devilsin farmijoukkueeseen Albany Devilsiin.
Heinäkuussa 2021 Merrill solmi vuoden ja arvoltaan 850,000 tuhannen dollarin sopimuksen Wildin kanssa.
Tammikuussa 2022 Merril teki Wildin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 3,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Bill Arnold

Bill Arnold (s. 13. toukokuuta 1992 Boston, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Calgary Flames varasi Arnoldin NHL:ään varausnumerolla 108 vuonna 2010. Arnold pelasi Flamesissa yhden ainoan ottelun kaudella 2013-14, jossa hän ei tehnyt tehopisteitä. Lisäksi Arnold pelasi Bostonin yliopiston joukkueessa sekä AHL:ssä Adirondack Flamesissa ja Stockton Heatissa.
Leena Reikko

Leena Reikko (s. 1959 Pori) on suomalainen toimittaja ja entinen Yleisradion kirjeenvaihtaja. Uutisraporttien lisäksi hän on tehnyt myös pidempiä dokumentteja. 
Elämä.
Reikko kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1978 Porin Lyseosta. Hän opiskeli Tukholman yliopiston sosiaalikorkeakoulussa ja toimittajakorkeakoulussa ja työskenteli Ruotsissa yhteensä 12 vuoden ajan. Reikko muutti 1980-luvun lopussa Istanbuliin, jossa hän aloitti Yleisradion ulkomaankirjeenvaihtajana 1990 ja työskenteli siellä vuoteen 1998, jolloin hän siirtyi Libanonin pääkaupunkiin Beirutiin. Sen jälkeen vuosina 2001–2006 Reikko toimi Yleisradion avustajana Jerusalemissa. Israelin lisäksi hän teki reportaaseja myös muista Lähi-idän maista, kuten Irakista ja Afganistanista. Irakissa Reikko ystävystyi silloisen Kurdistanin isänmaallisen liiton johtajan Jalal Talabanin kanssa, josta tuli myöhemmin Irakin presidentti.
Haastatteluissa Reikko on kertonut kyllästyneensä levottomaan Lähi-itään, minkä vuoksi hän palasi takaisin Suomeen vuonna 2006. Hän muutti kotiseudulleen Satakuntaan ja asuu nykyään Nakkilassa. Hän on sen jälkeen jatkanut freelance-toimittajana eri toimeksiantajille ja on työskennellyt Suomen Punaiselle Ristille kansainvälisen avun työntekijänä muun muassa turvapaikanhakijoiden ja maahanmuuttajien parissa.
Reikko oli Vasemmistoliiton edustajana Nakkilan kunnanvaltuustossa 2021-2025. Hän oli myös ehdokkaana Satakunnan hyvinvointialueella vuoden 2025 aluevaaleissa.
Jennifer Egan

Jennifer Egan (s. 6. syyskuuta 1962 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen kirjailija. Vuonna 2011 Egan sai Pulitzerin kaunokirjallisuuspalkinnon ja National Book Critics Circle -palkinnon romaanistaan "Aika suuri hämäys" (2010). 
Elämä ja ura.
Egan syntyi Chicagossa ja vietti lapsuutensa ja nuoruutensa San Franciscossa. Hän opiskeli Pennsylvanian yliopistossa kirjallisuutta ja luovaa kirjoittamista. Valmistuttuaan hän opiskeli kaksi vuotta Britanniassa Cambridgen yliopiston St John’s Collegessa. Nykyään hän asuu Brooklynissä, New Yorkissa.
Eganin esikoisteos, novellikokoelma "Emerald City", ilmestyi Britanniassa hänen opiskellessaan siellä vuonna 1993. Yhdysvalloissa teos ilmestyi vasta 1996. Maailmanmaineeseen Egan nousi romaanilla "Aika suuri hämäys". Kirja koostuu useista keskenään risteävistä tarinoista, ja siinä liikutaan useassa aikatasossa. Egan hyödyntää teoksessa erilaisia kerrontatekniikoita, kuten PowerPoint-esitystä. Musiikkimaailma muodostaa kirjalle tärkeän taustan, ja se jakautu kahteen osaan, A- ja B-puoleen, kuin vinyylisingle.
Egan kirjoittaa fiktiivisiä kertomuksia muun muassa "The New Yorkeriin" ja "Harper’s Magazineen" sekä journalistisia juttuja "The New York Timesin" sunnuntailiitteeseen.
Eganin puoliso on teatteriohjaaja David Herskovits, ja heillä on kaksi lasta.
Eli Guttman

Eli Guttman (, s. 24. helmikuuta 1958) on israelilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Tammikuusta 2016 lähtien hän on toiminut Hapoel Tel Avivin päävalmentajana.
Ura.
Guttmanin pelaajaura jäi miehen myöhempää valmennusuraa vaatimattomammaksi ja hän lopetti aktiiviuransa jo vuonna 1985 aloittaen saman tien Maccabi Kiryat Bialikin valmentajana. Guttman valmensi useita eri seuroja kotimaassaan 1980-1990-lukujen taitteessa toimien myös Maccabi Haifan apulaisvalmentajana 1990–1992. 
Kaudella 1996/97 Guttman luotsasi Hapoel Be'er Shevan Israelin State Cupin mestariksi ja voitti näin uransa ensimmäisen pokaalin. Menestys jatkui myös seuraavina vuosina Hapoel Haifan peräsimessä, kun kaudella 1998/99 tuli seurahistorian ensimmäinen liigamestaruus. Guttman valmensi seuraa kauden 1999/2000 loppuun siirtyen sitten Beitar Jerusalemin päävalmentajaksi. Menestystä ei kuitenkaan tullut toivotulla tavalla ja pesti jäi yhteen kauteen. Hän kokeili siipiään myös ulkomailla valmentaen 2005–2006 kyproslaista Paralimnia. 
Kaudeksi 2006/07 Guttman palasi Israeliin Maccabi Netanyan päävalmentajaksi. Pesti päättyi kuitenkin potkuihin jo tammikuussa 2007 Guttmanin riitauduttua seuran pelaajien kanssa. 
Kevätkaudella 2007 Guttman valmensi kyproslaista AEL Limassolia, kunnes palasi kotimaahansa Hapoel Tel-Avivin päävalmentajaksi. Hän pelasti seuran nöyryyttävältä putoamiselta liigasta ja rakensi seuralle uuden menestyksen pohjan. Kaudella 2009/10 Hapoel Tel-Aviv voitti Israelin tuplamestaruuden ja kaudella 2010/11 se eteni ensimmäistä kertaa Mestarien liigan lohkovaiheeseen. Guttmanin valmennusuran kolmas State cupin mestaruus tuli Hapoelin peräsimessä keväällä 2011. Menestyksestä huolimatta hän jätti seuran kauden jälkeen.
Joulukuun lopulla 2011 Israelin jalkapalloliitto ilmoitti, että Guttmanista tulee A-maajoukkueen uusi päävalmentaja vuoden 2012 alusta alkaen. Guttmanin johdolla Israel haki paikkaa MM-kisoihin 2014, mutta viisi tasapeliä verottivat pistesaalista ja tuloksena oli karsintalohkon kolmas sija ja jääminen lopputurnauksen ulkopuolelle. EM2016-karsintoihin Israel lähti suurin odotuksin ja alku olikin lupaava, kun joukkue voitti kolme ensimmäistä karsintapeliään mukaan lukien MM-kisoissa pelanneen Bosnia ja Hertsegovinan 3–0. Maaliskuussa 2015 kärsitty kotitappio Walesille synkensi karsintoja ja kuudesta viimeisestä karsintapelistään Israel voitti vain yhden Andorraa vastaan. Tuloksena oli lohkon nelossija ja jääminen EM-kisojen ulkopuolelle. Karsintojen jälkeen Guttman erosi tehtävistään. ¨
Tammikuussa 2016 Guttman palasi Hapoel Tel Avivin päävalmentajaksi.
Ed Catmull

Edwin E. Catmull on tietojenkäsittelytieteilijä, joka oli perustamassa Pixaria yhdessä Steve Jobsin ja John Lasseterin kanssa.
Catmullin väitöstyö "A Subdivision Algorithm for Computer Display of Curved Surfaces" (1974) vaikutti teksturoinnin kehitykseen ja sitä paransivat myöhemmin James F. Blinn &amp; Martin E. Newell vuonna 1976.
Catmull toimi 1970-luvulla New York Institute of Technologyssa (NYIT), josta hänet palkattiin Lucasfilmille vuonna 1979. Steve Jobsin ostettua tietotekniikkaan keskittyneen osaston Lucasfilmiltä Catmull palkattiin perustetun Pixarin toimitusjohtajaksi.
Lucasfilmillä Catmull osallistui Reyes-ohjelmiston kehitykseen, jonka seuraaja on RenderMan.
Catmull on saanut Loren Carpenterin ja Robert L. Cookin kanssa Oscar-palkintojen Academy Award of Merit -tunnustuksen.
Catmull on saanut Turing-palkinnon Pat Hanrahanin kanssa tietokoneanimaation edistämisestä.
Otto Pérez Molina

Otto Pérez Molina (s. 1950) on guatemalalainen kenraali evp. ja poliitikko. Hänet valittiin vuoden 2011 vaaleissa maan presidentiksi.
Pérez on opiskellut Escuela Politécnica -sotilasakatemiassa, Inter-American Defense Collegessa ja School of the Americasissa.
Sotilastiedustelua hän johti 1991–1993.
Hän oli presidentti Ramiro de León Carpion henkilökunnan päällikkönä 1993–1995, vuodesta 1996 armeijan tarkastajana ja myöhemmin edustajana Amerikan valtioiden järjestön puolustusneuvostossa Washingtonissa. Hän jäi eläkkeelle armeijasta 2000.
Vuonna 2001 hän perusti Partido Patriotan ja hänet valittiin kongressiin 2004 ja hän toimi puolustusministerinä 2006–2007. Vuoden 2007 presidentinvaaleissa hän jäi toiseksi.
Elokuussa 2015 Perez erosi virastaan ja hänet pidätettiin epäiltynä lahjusskandaalissa.
Rautaruukin ratapiha

Rautaruukin ratapiha ) on ratapiha SSAB:n terästehtaalla Raahen kaupungissa Raahen radalla. Ratapiha on radan pääteasema ja sitä käytetään ainoastaan terästehtaan raaka-aine- ja tuotekuljetuksiin.
Norwichin tuomiokirkko

Norwichin tuomiokirkko, jonka rakentamistyöt alkoivat vuonna 1096, on Englannin kirkon tuomiokirkko Norwichissa, Norfolkissa.
Historia.
Piispa Herbert de Losinga muurasi katedraalin peruskiven vuonna 1096. Seuraavan piispan aikana saatiin valmiiksi kirkkolaiva ja koko rakennus valmistui vuonna 1140.
Yksi syistä miksi katedraali on säilynyt alkuperäisessä muodossaan, on se että munkeilla ei ollut huomattavan pyhimyksen pyhäinjäännöksiä, jotka olisivat tuottaneet pyhiinvaeltajilta tuloja, joita olisi voinut käyttää laajennustöihin kulloistenkin arkkitehtuuristen trendien mukaan. 1150-luvulla kirkolle yritettiin saada oma pyhimys, kun väkivaltaisesti kuollut oppipoika löydettiin kuolleena kaupungin ulkopuolelta. Hänen kuolemastaan syytettiin paikallisia juutalaisia, joiden väitettiin ristiinnaulinneen hänet. Pyhäksi Williamiksi kutsutun pojan ruumis haudattiin katedraaliin 1151. Munkkien yritys perustaa pyhimyskultti unohtui ajan saatossa.
Kirkon ja kaupunkilaisten välit leimahtivat väkivaltaisiksi vuonna 1272 jolloin väkijoukko poltti useita luostarirakennuksia ja surmasi munkkeja. Henrik III määräsi kaupungin maksamaan suuren summan kirkon korjaamisesta. Jälleenrakennus saatiin valmiiksi 1278 ja kuningas Edvard I oli paikalla kun uusi kirkko vihittiin käyttöön. Vuonna 1362 myrsky romahdutti tornin.
Maximum Conviction

Maximum Conviction on vuonna 2012 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Keoni Waxman. Pääosassa esiintyvät Steven Seagal ja Steve Austin.
Juoni.
Entinen CIA-agentti Tom Steele ja hänen työparinsa Manning saavat tehtäväkseen matkata vanhaan vankilaan, jonne pitäisi ilmaantua kaksi salaperäistä naisvankia. Kaksikko saa lopulta seuraa, kun erikoisjoukkojen palkkamurhaajat hyökkäävät vankilaan myöskin etsimään kahta uutta tulokasta. Steele saa pian huomata olevansa paljon isomman asian keskellä, kuin hän aluksi kuvittelikaan.
Kuvaukset.
Elokuvan kuvaukset käytiin Vancouverissa, Kanadassa marras-joulukuun välisenä aikana. Elokuvalle harkittiin rajallista teatterilevitystä Yhdysvalloissa.
Paphiopedilum micranthum

Paphiopedilum micranthum on Etelä-Kiinassa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji.
Kuvaus.
"P. micranthum" on pienehkö, rönsyillen kasvava venuksenkenkä. 5–15 cm pitkiä lehtiä on kolmesta viiteen kappaletta. Väritys on päältä tumman- ja vaaleanvihreän läikikäs, alta violettipilkkuinen. Kukkavana on 9–25 cm pitkä, valkonukkainen, ja väriltään harmaanvihreä violetein pilkuin. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, joka on 5–10 cm leveä ja 7–14 cm korkea. Kukan huuli on vaaleanpunainen ja muodoltaan pallomainen. Petalit ja sepalit ovat keltaisen ja punaisen kirjavat violetein raidoin. Kukan väritys vaihtelee taajaan. Laji kukkii luonnossa maaliskuusta toukokuuhun.
Elinympäristö ja hoito.
"P. micranthum" kasvaa puolivarjossa kalkkipitoisten vuorien kosteissa rotkoissa ohuessa maassa, sammalessa tai hajoavissa lehtikerroksissa 460-1600 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Kiinan ja pohjoisimman Vietnamin alueelle. Alueen lämpötila vaihtelee 9 ja 20 celsiusasteen välillä.
Musta blokki

Musta blokki () on mielenosoittajien käyttämä taktiikka. Sitä voidaan pitää myös erittäin löyhänä antifasistisena ja äärivasemmistolaisena liikkeenä, mutta ennemminkin se on taktiikka ja mielenosoitusten pukeutumistyyli, joka yhdistää erilaisia anarkisti- ja vasemmistolaisryhmiä. Antifa-liike käyttää usein mustaa blokkia tai ottaa osaa muiden järjestämiin mustiin blokkeihin.
Mustaan blokkiin osallistuvat henkilöt pukeutuvat mustiin vaatteisiin ja peittävät kasvonsa esimerkiksi aurinkolaseilla, hiihtomaskeilla, moottoripyöräkypärillä ja huiveilla. Yhtenäisen vaatetuksen ansiosta mielenosoitukseen osallistuneiden ja sen mukana lakia rikkoneiden henkilöiden jäljittäminen on hankalaa. Identiteetin peittämisellä estetään myös virkavallan mahdollisuus kerätä protestoijien henkilöllisyydet ylös esim. kuvamateriaalilla. Maskit myös suojaavat silmiä muun muassa pippurisumutteelta.
Mustaa blokkia käytettiin ensimmäisen kerran Saksassa 1980-luvulla, kun viranomaiset pyrkivät häätämään talonvaltaajia. Euroopan ulkopuolella taktiikka tuli tunnetuksi vuonna 1999, kun Maailman kauppajärjestön vastaisissa protesteissa Seattlessa ryhmä mustana blokkina toimineita mielenosoittajia tuhosi suuryritysten toimitiloja Seattlen keskustassa.
Bentsomorfaani

Bentsomorfaani on kemiallinen yhdiste, joka on perustana useille huumeille, jotka vaihtelevasti vaikuttavat opioidi- ja sigma-reseptoreissa. Niihin kuuluvat muun muassa seuraavia yhdisteitä:
Joitain näistä yhdisteistä käytetään kivunlievityksessä, kuten detsosiini, pentatsokiini, fenatsokiini, ja eptatsokiini. Jotkut niistä katsotaan huumausaineiksi.
Pahaoja

Pahaoja oli entinen joki Nekalassa, Tampereella. Pahaoja virtasi nykyisen Viinikanpuiston kohdalla Pahalammista Iidesjärveen. Se oli niin vuolas, että sitä pitkin oli mahdollista meloa järveltä toiselle. Uomassa oli korkeat töyräät, jotka kätkivät Nekalantien kohdalla taakseen Nekalan talon. Nämä töyräät tasoitettiin 1920-luvulla ns. juoppotöinä.
Pahaojan notkelma oli lettoa. Nekalantien kohdalla oli puinen silta, jota pitkin pääsi Iidesjärven rannalla olevaan "kartanoon". Nykyisen Erätien jatkona ei ollut siltaa, vaan letto piti ylittää pitkospuita pitkin. Niiden päässä oli puolaveräjä ja alkkoi synkkä metsä, Teiskolan haka, jossa kartanoon päivätyöhön menijät laidunsivat hevosiaan.
Unensieppaaja (elokuva)

Unensieppaaja (engl. "Dreamcatcher") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiskauhuelokuva, joka perustuu Stephen Kingin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Morgan Freeman, Thomas Jane, Jason Lee, Damian Lewis, Timothy Olyphant, Tom Sizemore ja Donnie Wahlberg. Elokuvan on ohjannut Lawrence Kasdan.
Kirjava silta

Kirjava silta on suomalainen Antti J. Jokisen ohjaama televisiosarja, joka kuvattiin kesällä 1999 Tammisaaressa ja esitettiin televisiossa vuonna 2000.
Rooleissa.
Sarja on julkaistu DVD:llä (kaksi levyä).
Tore Aleksandersen

Tore Aleksandersen (27. helmikuuta 1968 – 6. joulukuuta 2023) oli norjalainen lentopallovalmentaja, joka valmensi Suomen naisten lentopallomaajoukkuetta vuodet 2010–2013. Aleksandersen voitti valmentajaurallaan muun muassa Saksan Bundesliigan mestaruuden naisten valmentajana sekä Yhdysvaltojen yliopistosarjan mestaruuden naistenvalmentajana. Vuonna 2007 Aleksandersen valittiin Norjassa vuoden valmentajaksi.
Kansainvälisesti kokenut norjalainen tuli Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi vuoden 2010 alussa ja johti joukkueen vuoden 2011 EM-kisojen jatkokarsintoihin. Jatkokarsinnoissa Ranska pudotti Suomen itse lopputurnauksesta. Aleksandersenin ja Lentopalloliiton sopimuskausi päättyi kesään 2013. Tapio Kangasniemi nousi lentopallomaajoukkueen päävalmentajaksi Aleksandersenin jälkeen.
Aleksandersen valmensi seurajoukkueita kotimaansa lisäksi Saksassa, USA:ssa ja Puolassa. Viimeksi hän oli Schweriner SC:n peräsimessä kaudella 2010–2011 voittaen Saksan naisten Bundesliigan mestaruuden.
Valmentajaura.
- 2 hopeaa, 3 cupin hopeaa, 4 nuorten mestaruutta
- USPV-yliopistosarjassa runkosarjan ja play offien mestaruus, valinta vuoden valmentajaksi
- 4. sija Bundesliigassa
- 5. sija Bundesliigassa
- 1. sija Bundesliigassa, Saksan cupin mestaruus, nuorten Saksan mestaruus
- 2. sija Bundesliigassa, Saksan cupin mestaruus, 3. sija Euroopan Top Teams Cupissa, Norjan vuoden valmentaja kaikissa lajeissa
- 3. sija Bundesliigassa
- 2 mestaruutta
- 1. sija Bundesliigassa
Serpuhovsko-Timirjazevskaja

Serpuhovsko-Timirjazevskaja () on Moskovan metron yhdeksäs linja. Linja avattiin 8. marraskuuta 1983.
Linjan pituus on 41,2 kilometriä ja siinä on 25 asemaa.
Hermes-Simplex

Hermes-Simplex oli Ettore Bugattin suunnittelema ja straßburgilaisen E.E.C. Mathisin vuosina 1905–1907 valmistama henkilöauto.
Ettore Bugatti ja Emile Mathis allekirjoittivat maaliskuun lopussa 1904 sopimuksen henkilöautomallin suunnittelusta ja valmistuksesta. Sopimuksen mukaan Mathis valmisti autot ja sai jälleenmyyntioikeuden, kun taas Bugatti vastasi suunnittelusta sekä valmistusprosessin valvonnasta.
Nelisylinterisen moottorin sylinteriryhmä koostui kahdesta kahden sylinterin osasta. Moottorista tiedetään olevan neljä muunnelmaa eri iskutilavuuksilla 7,5:n ja 12:n litran väliltä. 7,5-litraisessa oli käsikäyttöinen voiteluöljypumppu, mutta muissa malleissa voitelua varten oli mekaaninen öljypumppu. Moottoreissa oli Simms-Bosch -sytytysjärjestelmä.
Moottorilta voima välittyi yksilevyisen märän kytkimen kautta nelivaihteiseen vaihteistoon, josta se kulki kahden ketjun välityksellä takapyörille. Jarrut vaikuttivat takapyöriin sekä voimansiirtoon.
Torpedoahvenet

Torpedoahvenet eli vanhemmalta nimeltään tiilikalat (Malacanthidae) on välskärikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä meristä. 
Taksonomia.
Varhaisimmat torpedoahventen heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu mioseenikaudelle. Nykyään heimoon kuuluu 5 sukua ja noin 40 lajia. Heimo jaetaan kahteen alaheimoon. "Malacanthinae"-alaheimoon kuuluu noin 12 ja "Latilinae"-alaheimoon noin 28 lajia. Toisinaan nämä torpedoahventen alaheimot jaetaan kahdeksi heimoksi, joiden tieteellisen nimet ovat "Malacanthidae" ja "Branchiostegidae".
Anatomia.
Torpedoahvenet ovat pituudeltaan tyypillisesti noin 15 cm, mutta suurimmat lajit voivat saavuttaa 60 cm:n pituuden. Heimolle tyypillisiä piirteitä ovat pitkähkö selkäevä ja peräevä sekä haarautunut tai tasapäinen pyrstö. Malacanthinae-alaheimon lajit ovat ruumiin rakenteeltaan pidempiä ja solakampia ja Latilinae-alaheimoon kuuluvat kalat ovat tukevampia ja suuripäisempiä. Kalojen suu on melko kookas. Torpedoahventen poikasten päässä on useita piikkejä. 
Levinneisyys ja elintavat.
Torpedoahvenet elävät pääasiassa lämpimissä vesissä Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilla. Ne ovat tyypillisesti lähellä pohjia eläviä lajeja, jotka elävät usein koloissa ja luolissa ja Malacanthinae-alaheimoon kuuluvat lajit myös kaivavat itse koloja pehmeään pohjaan. Kalat elävät tyypillisesti pieninä ryhminä. Malacanthinae-alaheimon lajit elävät tyypillisesti alle 50 metrin syvyydessä, kun taas Latilinae-alaheimon kalat elävät syvempänä aina 600 metrin syvyyteen asti. Torpedoahvenlajien ravintoa on eläinplankton ja muut selkärangattomat eläimet, kuten nilviäiset ja äyriäiset.
Eräitä lajeja käytetään ruokakaloina. Joitakin lajeja, esimerkiksi orvokkitorpedoahventa ("Hoplolatilus starcki"), purppuratorpedoahventa ("Hoplolatilus purpureus") ja juovatorpedoahventa ("Malacanthus latovittatus") voidaan pitää riutta-akvaarioissa, mutta ne vaativan suuren akvaarion.
Preiļi

Preiļi on kaupunki ja Preiļin kunnan keskus Latvian itäosassa, linnuntietä 47 kilometriä Daugavpilsistä pohjoiseen.
Vuoden 2012 alussa kaupungissa asui 7 734 henkeä. Koko kunnassa (Preiļu novads) oli 11 450 asukasta.
Historiaa.
Nykyisen Latvian itäosassa liikkui metsästäjiä jo silloin, kun länsiosan alavat alueet olivat jääkauden jälkeen veden peitossa.
Preilin seutu asutettiin varsin varhain. Arkeologisissa kaivauksissa asutuksen merkkejä on löydetty kaupungin lähistöltä 1. vuosituhannelta eaa. Historiallisissa lähteissä paikkakunta mainitaan vuonna 1348. 
Preiļi muutettiin kaupungiksi 11. helmikuuta 1928, ja oman vaakunan se sai 1938. Ennen kuntauudistusta 2009 kaupunki oli myös Preiļin piirin keskus.
Ilvekset

Ilvekset ("Lynx") on kissaeläinten heimoon kuuluva nisäkässuku.
Lajit.
Ilvesten sukuun kuuluu neljä elävää lajia:
Viides laji, issoirenilves ("Lynx issiodorensis"), on kuollut sukupuuttoon.
Paphiopedilum malipoense

Paphiopedilum malipoense on Etelä-Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji.
Kuvaus.
"P. malipoense" on pieni, rönsyillen kasvava venuksenkenkä. 10–20 cm pitkiä lehtiä on neljästä kuuteen kappaletta. Väritys on päältä tumman- ja vaaleanvihreän läikikäs, alta violetinkirjava. Kukkavana on 30–65 cm pitkä, lyhyen karvan peittämä, ja väriltään vihreä violetinruskein pilkuin. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, harvoin kaksi. Kukka on 8-14 cm leveä ja tuoksuu kevyesti vadelmalta. Kukka on väritykseltään vaaleanvihreä, sepalit ja petalit ovat violettijuovaiset. Huuli on hailakanvihreä ja violettipilkullinen, joskus vaaleankeltainen, muodoltaan pallomainen. Laji kehittää nuppunsa luonnossa syys-lokakuussa, ja kukkii maaliskuusta huhtikuuhun.
Elinympäristö ja hoito.
"P. malipoense" kasvaa varjoisissa paikoissa kalkkipitoisten vuorien kosteissa rotkoissa ohuessa maassa tai hajoavissa lehtikerroksissa 450–1 450 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Kiinan ja pohjoisimman Vietnamin alueelle. Alueen lämpötila vaihtelee 12 ja 25 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva ja viileä, kesäisin kuuma ja kostea
Käyttö.
"P. malipoensea" myydään Vietnamissa lääke- ja koristekäyttöön.
Arbatsko-Pokrovskaja

Arbatsko-Pokrovskaja () on Moskovan metron kolmas linja. Se avattiin 13. maaliskuuta 1938.
Linjan pituus on 43,7 kilometriä ja siinä on 22 asemaa.
Heini Lohrer

Heinrich ”Heini” Lohrer (29. kesäkuuta 1918 Arosa – 12. joulukuuta 2011) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija, olympia- ja MM-mitalisti ja Euroopan mestari.
Lohrer edusti Sveitsin jääkiekkomaajoukkuetta sen saavuttaessa olympiapronssia (samalla MM-pronssia ja EM-hopeaa) Sankt Moritzista 1948. Samassa joukkueessa pelasi myös Lohrerin Werner-veli. Lisäksi H. Lohrer saavutti Sveitsin joukkueessa MM- ja EM-mitaleja Ison-Britannian vuoden 1937 ja Sveitsin vuoden 1939 MM-kilpailuista.
Lohrer kuoli 93-vuotiaana 12. joulukuuta 2011.
Liikennevirasto (Ruotsi)

Liikennevirasto () on Ruotsin valtion viranomainen, jonka vastuulla on Ruotsin tie-, rautatie-, merenkulku- ja ilmailuliikenne. Lisäksi viraston tehtäviin kuuluu hallita ja ylläpitää kaikkia Ruotsin valtio-omisteisia teitä ja rautateita sekä vastata näiden pitkänajan kehittämissuunnitelmista. Kuljetushallitus taas vastaa lupa-, valvonta- ja sääntelykysymyksistä, kuten ajokorteista ja ruuhkamaksuista.
Viraston toiminta alkoi 1. huhtikuuta 2010 yhdistämällä silloiset Liikennehallitus, Ratavirasto, sekä osia Merenkulkuvirastosta, Ilmailuvirastosta ja Valtion viestintäanalysointivirastosta.
Nekalan talo

Nekalan talo sijaitsi Iidesjärven rannalla, Tampereen Nekalassa. Nekalan päärakennus oli Iidesjärven rannassa nykyisellä kaupungin varastoalueella. Se oli pystyssä vielä 1980-luvulla rapistuneena muistomerkkinä mahtavasta kartanoiden ajasta. Nekalasta Hatanpään kartanoon johtava tie kulki suunnilleen nykyisen Nekalantien paikalla. 
Talousrakennukset – 30 lehmän navetta, talli 10 hevoselle, riihi sekä muut tarpeelliset pikkurakennukset – sijaitsivat talosta länteen ja itäpuolella oli puutarha ja vainioita. Iidesjärven rannassa oli jykevistä hirsistä tehty laituri. Järven rannat olivat korkean ja monta metriä leveän järviruo'on vallassa. Pohja oli upottava, mutta silti uimaranta oli muonamiesten lasten vilkkaassa käytössä. 
Kartanosta vajaa kilometri itään sijaitsi kaupungin paja ja seppänä oli Nikkinen. Siellä kengitettiin kaupungin hevoset ja tehtiin korjaustöitä. Pajan eteläpuolella oli iso lato ja sen yhteydessä puimala ja läheisyydessä myös viljamakasiini.
Garrett Hardin

Garrett Hardin (1915–2003) oli yhdysvaltalainen biologi, joka toimi ekologian professorina Kalifornian yliopistossa Santa Barbaran kampuksella 1963–1978.
Hardin tuli tunnetuksi vuonna 1968 julkaistulla artikkelillaan "Yhteislaidunten tragedia". Kirjoituksessaan Hardin kuvasi tilannetta, jossa karjankasvattajat käyttävät yhteistä laidunmaata, mutta heidän karjansa tuottamat kustannukset koituvat pääasiassa muiden maksettaviksi. Ongelman voi periaatteessa yleistää kaikkia rajallisia luonnonvaroja koskevaksi.
Habib Galhia

Habib Galhia (, 14. toukokuuta 1941 Kairouan, Ranskan Tunisia – 25. joulukuuta 2011) oli tunisialainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Galhia oli maansa ensimmäinen olympiamitalisti. Hän saavutti sarjan 63,5 kg olympiapronssia Tokiossa 1964. Méxicossa 1968 hän sijoittui samassa sarjassa 17:nneksi.
Galhia kuoli 70-vuotiaana 25. joulukuuta 2011.
Asyklinen yhdiste

Kemiassa asyklinen eli avoketjuinen tarkoittaa hiiliatomien ketjua, joka ei muodosta rengasta, kuten esimerkiksi sykloalkaanit.
Avoketju, jossa ei ole sivuhaaroja on suoraketjuinen.
Amanda Fondell

Amanda Fondell (s. 29. elokuuta 1994 Linderöd, Ruotsi) on ruotsalainen laulaja ja Ruotsin Idol-voittaja. Fondell voitti vuoden 2011 kilpailun 9. joulukuuta 2011 52 %:n äänienemmistöllä.
Fondellin ensimmäinen single "All This Way" julkaistiin 2. joulukuuta 2011.
Maria do Carmo Gerônimo

Maria do Carmo Gerônimo (5. maaliskuuta 1871? – 14. kesäkuuta 2000) oli brasilialainen nainen. Hänen väitetään olleen viimeinen brasilialainen orja ennen kuin orjakauppa kiellettiin Brasiliassa vuonna 1888. Hänen väitetään olleen kuollessaan 129-vuotias. "Guinnessin ennätystenkirja" ei ole hyväksynyt ikää luotettavien todisteiden puutteessa. Mikäli ikä osoittautuu paikkansapitäväksi, hän olisi ollut paljon vanhempi kuin Jeanne Calment. Geronimoa haastateltiin 1990-luvulla. ja Calmentin kuoltua vuonna 1997 hänestä oli juttu "Time"-lehdessä.
Kijevskajan metroasema (Koltsevaja)

Kijevskaja (, kiovalainen) on Moskovan metron Koltsevaja-linjan asema. Asema on avattu 15. maaliskuuta 1954. Se sijaitsee asemien Park kultury ja Krasnopresnenskaja välillä. Asemalta on vaihtoyhteys Arbatsko-Pokrovskaja-linjan Kijevskaja-asemalle ja Filjovskaja-linjan Kijevskaja-asemalle. Asema on nimetty läheisen Kiovan aseman mukaan. Aseman suunnitelma valittiin Ukrainassa pidetyn avoimen kilpailun pohjalta. 
Voittajaksi valittiin E. I. Katoninin, V. K. Skugarevin ja G. E. Golubevin suunnitelma 73 kilpailuun saapuneesta ehdotuksesta. Kijevskaja-aseman piirteisiin kuuluvat matalat, neliönmuotoiset pylonit, jotka on päällystetty valkoisella marmorilla ja koristeltu venäläis-ukrainalaista yhtenäisyyttä kuvaavilla mosaiikeilla (suunnitellut A. V. Myzin). Sekä mosaiikit että pylonien kaaret on koristeltu kullanvärisillä leikkauksilla. Laiturin päässä on Leninin muotokuva.
Regent’s Canal

Regent's Canal on Lontoon keskustan pohjoispuolisella alueella kulkeva kanava Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se yhdistää Grand Union Canalin Limehouse Basiniin, josta puolestaan on yhteys Thamesjokeen. Kanavan rakennuttamiseksi perustettiin yhtiö vuonna 1812 ja kanava valmistui vuonna 1820. Sen suunnittelusta vastasivat arkkitehti John Nash ja hänen assistenttinsa insinööri James Morgan.
Paphiopedilum hangianum

Paphiopedilum hangianum on Pohjois-Vietnamissa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji.
Historia.
"P. hangianum" kuvattiin ensi kerran vuonna 1999 julkaisun "Die Orchidee" numerossa 50. Laji nimettiin sitä ensi kerran ulkomaille vieneen Tong Ngoc Hangin mukaan.
Kuvaus.
"P. hangianum" on pienehkö venuksenkenkä. 12-30 cm pitkiä ja 3-5 cm leveitä lehtiä on neljästä seitsemään kappaletta. Väritys on päältä kiiltävän vihreä, alta vaaleanvihreä. Kukkavana on 30-65 cm pitkä, lyhyen karvan peittämä, ja väriltään vihreä violetinruskein pilkuin. 6-12 cm pitkän, kirkkaan vihreän, valkonukkaisen kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, harvoin kaksi. Kukka on 9-12 cm leveä ja 6-8 cm korkea. Laji kukkii huhtikuusta toukokuuhun.
Elinympäristö ja hoito.
"P. hangianum" kasvaa kohtalaisen varjoisissa paikoissa kalkkipitoisten vuorien jyrkillä rinteillä tai kielekkeillä ohuessa maaperässä 450-750 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue ulottuu Etelä-Kiinan provinssin Yunnanin eteläosien ja pohjoisimman Vietnamin alueelle, joskin lajin esiintyminen Kiinan puolella on kiistanalaista. Alueen lämpötila vaihtelee 12 ja 26 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva, kesäisin kostea.
Kijevskajan metroasema (Arbatsko-Pokrovskaja)

Kijevskaja () on Moskovan metron Arbatsko-Pokrovskaja-linjan asema. Asema avattiin 5. huhtikuuta 1953. Asemalta on vaihtomahdollisuus Koltsevaja-linjan Kijevskaja-asemalle ja Filjovskaja-linjan Kijevskaja-asemalle. Asema sijaitsee asemien Park Pobedy ja Smolenskaja välissä. Aseman neliönmuotoiset pylonit on päällystetty valkoisella Uralin marmorilla ja rapattu katto on koristeltu 24 eri taiteilijan ukrainalaista elämää kuvaavilla freskoilla. Suuri mosaiikki laiturin päässä kuvaa Ukrainan ja Venäjän 300-vuotista yhteiseloa. Asemalle ei ole sisäänkäyntiä, vaan sinne mennään Koltsevaja-linjan Kijevskaja-asemalta. Asema oli puoli vuosisataa linjansa pääteasema, kunnes vuonna 2003 linjaa jatkettiin.
Aseman ovat suunnitelleet L. V. Lilje, V. A. Litvinov, M. F. Markovski ja V. M. Dobrokovski.
Sabrina Fanchini

Sabrina Fanchini (s. 17. elokuuta 1988 Artogne) on italialainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Fanchini kilpaili ensimmäisen kerran 21. joulukuuta 2010 Courchevelin pujottelussa sijoittuen 28:nneksi. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on kahdeksas sija Lienzin suurpujottelusta 28. joulukuuta 2011.
Myös Sabrina Fanchinin sisaret Elena ja Nadia ovat alppihiihtäjiä.
Paphiopedilum vietnamense

Paphiopedilum vietnamense on Pohjois-Vietnamissa kasvava venuksenkenkiin kuuluva kämmekkälaji.
Historia.
"P. vietnamense" kuvattiin ensi kerran vuonna 1999 julkaisun "Die Orchidee" numerossa 50. Laji nimettiin kotimaansa Vietnamin mukaan.
Kuvaus.
"P. vietnamense" on pienehkö venuksenkenkä. 8–20 cm pitkiä ja 2,5–7 cm leveitä lehtiä on kolmesta viiteen kappaletta. Väritys on päältä kiiltävä, harmaanvihreän ja tummanvihreän kirjava, joskus reunoilta valkoinen, alta violetinkirjava, nukaton tai juuresta lyhyen valkoisen nukan peittämä. Kukkavana on 15–25 cm pitkä, lyhyen tiheän valkoisen karvan peittämä, ja väriltään violetinruskea. Kukkavanan kärkeen kehittyy yksi kukka, harvoin kaksi. Kukka on 10–12 cm leveä ja 8–9 cm korkea. Laji kukkii maaliskuussa.
Elinympäristö ja hoito.
"P. vietnamense" kasvaa kohtalaisen varjoisissa paikoissa kalkkipitoisten vuorien ikivihreissä kosteissa metsissä litofyyttinä 350–550 metrin korkeudella. Lajin luontainen levinneisyysalue sijoittuu pohjoisimman Vietnamin alueelle. Alueen lämpötila vaihtelee 14 ja 26 celsiusasteen välillä. Ilmasto on talvisin kuiva, kesäisin kostea.
Mathis Babylette

Mathis Babylette oli straßburgilaisen E.E.C. Mathisin vuosina 1912–1914 valmistama kevytautomalli. Sitä pidetään maailman ensimmäisenä kevytautona.
Teknisiä tietoja.
Moottori.
Alun perin Babylettessa oli iskutilavuudeltaan alle litrainen nelisylinterinen moottori, jonka teho oli hädin tuskin kymmenen hevosvoimaa. Kampiakseli oli laakeroitu kolmesta kohdasta. Suurin kierrosnopeus oli 1 800 1/min. Myöhemmin iskutilavuutta kasvatettiin noin sadalla kuutioilla, jolloin tehoksi tuli 14 hevosvoimaa. Auton huippunopeus ylsi yli 60 km/h ja polttoaineenkulutus oli 6–7 litraa sadalla kilometrillä. Moottorissa oli magneettosytytys ja sen voitelu tapahtui erityisen patentoidun järjestelmän avulla; vauhtipyörässä olleet kourut roiskivat öljyä kanaviin, jotka johtivat sen laakereille. Jäähdytys oli vapaakiertoinen.
Voimansiirto ja alusta.
Moottorilta veto välittyi nahkapintaisen kartiokytkimen välityksellä kolmivaihteiseen vaihteistoon. Taka-akselilla ei ollut tasauspyörästöä. Jarrut vaikuttivat takapyöriin.
Kori.
Autoa sai lukuisina eri korivaihtoehtoina, joiden henkilöluvut vaihtelivat kahden ja neljän välillä. Värivaihtoehdot olivat harmaa, keltainen, punainen, vihreä ja tumman vihreä.
Valmistus ja myynti.
Autonvalmistusta aloitellut Emile Mathis halusi panostaa massatuotantoon ja rakennutti tätä varten uuden tehtaan Straßburgin Meinau'hun. Tehdas rakennettiin maaliskuun ja syyskuun välillä 1911. Babyletten ohella tehtaassa valmistettiin hiukan suurempaa Babya, Populairea sekä eräitä suurempia malleja.
Vuodesta 1913 lähtien Babylettea oli mahdollista alkaa valmistaa suurina sarjoina. Yksistään Britanniaan toimitettiin tuona vuonna 200 alustaa. Lontoolainen tavaratalo Harrods myi Babylettea omalla nimellään varustettuna. Autoissa oli alkuperäisestä poikkeava jäähdytin, jossa oli "Harrod"-teksti.
Kilpailumenestys.
1 057-kuutioinen Mathis Babylette kilpaili vuoden 1913 Ranskan Grand Prix -kisoissa pikkuautoluokassa. Autoa kuljetti itse Emile Mathis ja mekaanikon paikalla istui hänen vaimonsa. Tuloksena oli luokkavoitto keskinopeudella 72 km/h.
Kotilokukka

Kotilokukka eli kellokotilokukka ("Moluccella laevis") on yksivuotinen ruohokasvi huulikukkaiskasvien heimossa. Kasvi tunnetaan myös nimellä irlanninkello. Se esiintyy alkuperäisenä Lähi-idässä, Kaukasiassa, Ukrainassa ja Keski-Aasiassa.
Kotilokukka kasvaa 60–70 senttimetriä korkeaksi. Sen kukinto koostuu isokokoisista, vihreistä, kellomaisista verhiöistä. Kukkien teriöt ovat pienet ja valkoiset, ja kasvavat verhiön sisällä. Kotilokukkaa kasvatetaan koristekasvina, esimerkiksi kuivakukaksi. Suomessa se kukkii heinä–syyskuussa.
Luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista

__notoc__
Tämä on luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista. Luettelossa on mainittu kaikki Pyrinnön (vuosina 1996–2005 Pyrbasket) miesten edustusjoukkueessa Suomen pääsarjassa vähintään yhden pisteen tehneet, etu- ja sukunimeltään mainitut pelaajat ja pelaajat, jotka on merkitty Suomen Koripalloliiton tietokantaan Pyrinnön SM-mitalisteina tai Suomen cup -finalisteina. Lisäksi on mainittu Pyrintöä vain Baltian liigassa edustaneet koripalloilijat.
Luettelossa mainitut ottelu- ja pistemäärät sisältävät sekä runkosarjan että pudotuspelit. Eniten miesten pääsarjaotteluita Pyrinnössä on pelannut Antero Lehto, jonka lisäksi yli 300 ottelun suomalaispelaajia ovat Antti Nikkilä, Pentti Kaivonen, Tero Minetti, Ville Selmgren ja Osku Heinonen. Ulkomaalaispelaajista eniten Pyrintö-otteluita on yhdysvaltalaisella Damon Williamsilla ja hänen lisäkseen yli 200 ottelua pelasi myös yhdysvaltalainen Kenneth Lowe. Williams on ylivoimainen tilastokärki myös Pyrinnössä tehdyissä pääsarjapisteissä. Hänen lisäkseen yli 5 000 pistettä pudotuspelit mukaan luettuina ovat tehneet vain Lehto ja Mikko Koskinen.
Pyrinnön naisten edustusjoukkueen pääsarjapelaajat on lueteltu artikkelissa Luettelo Tampereen Pyrinnössä pelanneista koripalloilijoista (naiset).
Luettelo pelaajista.
Pelaajakohtainen peliaika on tilastoitu nykyisin Korisliigana tunnetussa pääsarjassa syksystä 1992 lähtien. Peliaikaa tai tilastomerkintöjä tällä aikakaudella kirjauttaneet mutta pisteittä ja mitaleitta jääneet Pyrintö-pelaajat ovat Vesa Kuokkala, Niko Laitinen ja Tomas Valkama.
&lt;br&gt;
"Luettelo päivitetty 12. kesäkuuta 2021."
Gary Burton

Gary Burton (s. 23. tammikuuta 1943 Anderson, Indiana) on yhdysvaltalainen jazzia soittava vibrafonisti. Hän on kehittänyt pianistisen, nelimallettisen tekniikan; häntä on pidetty innovaattorina, ja hänen tyyliään on jäljitelty laajalti. Hänet tunnetaan myös fuusiojazzn pioneerina, duoformaatin popularisoijana (Chick Corean kanssa) ja merkittävänä vaikuttajana jazzin opetuksessa.
Burton on nimennyt Bill Evansin merkittäväksi innoituksen lähteekseen vibrafonin käsittelyssä. Hän opiskeli Berklee College of Musicissa 1960-luvun alussa ja toimi vuosina 1971–2004 sen henkilökunnassa. Hän oli aluksi professori, sitten dekaani ja lopulta toimeenpaneva varapresidentti. "Down Beat" -lehti nimesi Burtonin vuoden jazzmieheksi 1968 (nuorimpana koskaan), ja Burton voitti ensimmäisen monista Grammy-palkinnoistaan vuonna 1972. Myöhemmin hän on saanut Corean kanssa Grammyja vuosina 1979, 1982, 1998, 2000 (saajina myös Pat Metheny, Roy Haynes ja Dave Holland) ja 2009.
Burton nähdään elokuvassa "Rautalankahurmio". Corean lisäksi muita muusikoita, joiden kanssa hän on tehnyt yhteistyötä, ovat olleet Hank Garland, Floyd Cramer, Chet Atkins, George Shearing, Stan Getz, Larry Coryell, Roy Haynes, Steve Swallow, Jerry Hahn, David Pritchard, Mick Goodrick, Pat Metheny, John Scofield, Kurt Rosenwinkel, Julian Lage, Carla Bley, Gato Barbieri, Keith Jarrett, Steve Lacy, Pat Metheny, Makoto Ozone, Adam Nussbaum, Tiger Okoshi, Herbie Hancock, B. B. King, Wolfgang Muthspiel, Tommy Smith, Eberhard Weber, Stephane Grappelli ja Astor Piazzolla.
Burton oli kahdesti naimisissa. Hänen toinen vaimonsa oli Samuel Goldwynin lapsenlapsi Catherine, jonka kanssa vuonna 1975 solmittu avioliitto kesti lähes vuosikymmenen. Parille syntyi kaksi lasta. Vuonna 1985 Burton ilmoitti julkisesti olevansa homoseksuaali. Hänen pitkäaikainen kumppaninsa on Jonathan Chong.
Vuosina 2004–2008 Burton juonsi viikoittaista jazzshow'ta Sirius Satellite Radiossa. Häneltä on tällä hetkellä saatavilla lähinnä Atlantic Recordsille, ECM Recordsille, GRP Recordsille ja Concord Jazzille tehtyjä levytyksiä.