tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Leltšytsy

Leltšytsy () eli Leltšitsy () on pieni noin 10 600 asukkaan kaupunkimainen taajama ja samannimisen 27 700 asukkaan maaseutuvaltaisen piirin keskus Homelin alueen eteläosissa Valko-Venäjän ja Ukrainan rajalla. Leltšytsyn keskustaajama sijaitsee maanteitse 78 kilometriä Mozyrin ja linnuntietä 195 kilometriä Homelin (Gomel) lounaispuolella. Pääkaupunki Minsk sijaitsee linnuntietä noin 240 kilometriä pohjoiseen.
Historiaa.
Ensimmäinen maininta Leltšytsyn asutuksesta on 1500-luvulla Liettuan suuriruhtinaskunnan asiakirjoissa. 
Leltšytsylle annettiin kaupunkistatus 1939 Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan aikoina ennen toista maailmansotaa. Sodan saksalaismiehitys joukkotuhoineen ja myöhempi 1986 Tšernobylin ydinvoimalakatastrofi vaikuttavat yhä alueen ihmisiin. Valkovenäläisen hallinnon nykyluokituksessa Leltšytsyn piirin keskustaajama ei kuitenkaan ole kaupunki vaan kaupunkimainen taajama.
Liikenneyhteydet ja osa Pripetin kansallispuistoa.
Maantieyhteyksistä keskeisin on itäkoillisesta Mazyristä (79 km) Leltšytsyn taajamaan saapuva ja lounaassa edelleen Ukrainan rajalle jatkuva (54 km) P36-kantatie. 
Koko Leltšytsyn piiri sijaitsee Dneprin sivujoki Pripetin eteläpuolisella valuma-alueella, keskustaajama on Pripetin Ubort-haaran (ven. Уборть) länsirannalla. Alueita Leltšytsyn piirin pohjoisosista kuuluu 1996 perustettuun Pripetin kansallispuistoon.
007 rakastettuni (romaani)

007 rakastettuni on Ian Flemingin kymmenes James Bond -romaani. Se julkaistiin vuonna 1962. Kirjan suomenkielinen versio ilmestyi vuonna 1966. Kirjan pohjalta tehtiin myöhemmin elokuva "007 rakastettuni", joka valmistui vuonna 1977.
Tämä kirja eroaa selvästi muista Flemingin 007-kirjoista; tapahtumat on kerrottu ensimmäisen persoonan näkökulmasta. Tämä ihminen on nainen, joka kohtaa James Bondin sattumalta. James Bondin esiintyminen ajoittuu enemmänkin kirjan loppupuolelle. 
Elokuva "007 rakastettuni" poikkeaa juoneltaan täysin kirjasta. Syynä siihen on, että Fleming ei halunnut kirjan juonta käytettävän elokuvassa.
Lahden Purjehdusseura

Lahden Purjehdusseura (LPS) on vuonna 1907 perustettu noin 750 jäsenen veneilyseura. Seuraan kuuluu sekä moottori- että purjeveneilijöitä. Lahden Purjehdusseura on Suomen Purjehtijaliitto ry:n (SPL) ja Suomen Veneilyliitto ry:n (SVEL) jäsenseura.
Seuran järjestämiä tapahtumia ja kilpailuja.
Lahden Purjehdusseura järjestää Päijännepurjehdusta yhdessä Jyväskylän veneseuran kanssa.
LPS järjestää kesäisin nuorille Purjehdusleirin Naumissa. Leiri on järjestetty vuodesta 1972.
Perinteisiin LPS:n tapahtumiin kuuluvat myös lipunnosto- ja laskujuhlat Myllysaaressa.
Toukokuussa seura järjestää Casseli-race purjehduskilpailun Vesijärvellä. 
LPS:n puuvenetoimikunta on järjestänyt Myllysaaressa vuodesta 2005 Puuveneregattaa elokuun ensimmäisenä viikonloppuna.
Tukikohdat.
Myllysaari.
N 60°59,72', E 25°36,95'
Vesijärven Myllysaari on LPS:n kotisatama ja seura omistaa saaren sekä sen rakennukset. Seuran jäsenien on mahdollista vuokrata Myllysaaresta itselleen venepaikka.
Myllysaareen on rakennettu 80-luvulla siltayhteys Jalkarannasta. Saareen ajaminen autolla on kielletty. Vain huoltoajo on sallittu. 
Historia.
Panimomestari Ernst Mattson osti Vähä- eli Myllysaaren Jalkarannan talollisilta vuonna 1905 ja myi sen vuonna 1910 LPS:lle. Saari on luokiteltu kiinteäksi muinaisjäännökseksi, koska paviljongin rakennustöiden yhteydessä saaresta löytyi rautakautinen hauta.
Paviljongin rakennustyöt aloitettiin 20.11.1909 ja paviljonki valmistui jo huhtikuussa 1910. Ensimmäinen lipunnostotilaisuus pidettiin 22.5.1910 ja varsinainen vihkiäisjuhla 15.7.1910. Paviljonkirakennus kuuluu kaupungin suojeluluetteloon.
Paviljongin on suunnitellut arkkitehti Uno Alanco. Rakennus edustaa myöhäisjugendia, mutta siinä on vaikutteita myös uusklassismista. 
Ykskoivu.
N 61°19,33', E 25°26,87'
Ykskoivun saaren pohjoislaguuni, joka on vuokra-aluetta ja sijaitsee Kelvene-saaren eteläpuolella. Ykskoivu on jo vuodesta 1930 lähtien LPS:n vuokraama paikka jäseniensä käyttöön, jossa saa vierailla myös muiden järjestäytyneiden seurojen veneilijät. Saari kuuluu Päijänteen Kansallispuistoon.
Hökkä.
N 61° 31,245', E 25° 16,308'
Hökän saaret Kuhmoisten edustalla on LPS:n oma alue ja vain LPS:n jäsenien käytössä.
Lahden Purjehdusseura hankki Hökän saaret omistukseensa vuonna 1995. Uusi sauna rakennettiin pohjoissaareen vuonna 2005.
Superserien

Superserien on Ruotsin amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso. Sarjassa pelaa neljä joukkuetta. Superserieniä on pelattu kaudesta 1991. Sitä edelsi Ruotsin mestaruussarja, jota pelattiin vuodesta 1985 lähtien.
Joukkueet.
Joukkueet kaudella 2024.
Seuraavat joukkueet osallistuivat sarjaan kaudella 2024:
Panafrikkalaiset värit

Panafrikkalaiset värit ovat vihreä, kulta ja punainen tai vihreä, musta ja punainen. Vihreä, kulta ja punainen perustuvat Etiopian lippuun, joka oli ainut Afrikan maa, joka ei joutunut siirtomaaksi länsimaiden yrityksestä huolimatta. Vihreä, musta ja punainen perustuvat taas yhdysvaltalaisperäisen "Universal Negro Improvement Association and African Communities League" (UNIA) väreihin. Panafrikkalaiset värit otti ensimmäisenä lippuunsa Ghana vuonna 1957, jonka jälkeen yli kaksikymmentä Afrikan maata on seurannut sen esimerkkiä. Panafrikkalaiset värit ovat myös käytössä joissain Afrikan ulkopuolisissa maissa, joissa on huomattava afrikkalainen diaspora (kuten Jamaika). Värit ovat myös käytössä joidenkin muiden ei-afrikkalaisten maitten lipuissa (muun muassa Liettua ja Bolivia), mutta näillä mailla ei ole historiallista yhteyttä panafrikkalaiseen liikkeeseen. Panafrikkalaiset värit ovat myös rastafarien käyttämä tunnus.
Osassa Ranskan siirtomaavallasta itsenäistyneistä Afrikan maista, kuten Gabonissa, Norsunluurannikolla ja Nigerissä, on käytössä antipanafrikkalainen lippu. Näissä lipuissa vältetään panafrikkalaisuutta, koska kyseisissä maissa on suhtauduttu nuivasti panafrikkalaisuuteen ja haluttu korostaa yhteyttä entiseen emämaahan Ranskaan.
Entiset liput.
Vain ne maat, jotka eivät enää käytä panafrikkalaisia värejä lipuissaan, ovat tässä kategoriassa.
Irbid (kuvernementti)

Irbid () on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernementista. Kuvernementin pinta-ala on 1 542 neliökilometriä ja sen alueella asui vuonna 2008 yhteensä 1 041 300 ihmistä, mikä tekee siitä Jordanian toiseksi väkirikkaimman kuvernementin Ammanin kuvernementin jälkeen. Sen pääkaupunki on noin 250 000 asukkaan Irbid (2004), joka on Jordanian toiseksi suurin kaupunki.
Pretinha

Delma Gonçalves eli Pretinha (s. 19. toukokuuta 1975) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa eteläkorealaista Daekyo Kangaroosia. Ennen Etelä-Koreaan siirtymistään Pretinha pelasi Brasiliassa Vasco da Gamassa 1992–2000, Yhdysvalloissa Washington Freedomissa 2001 ja San Jose CyberRaysissa 2002–2003 sekä Japanissa Leonessessa 2005–2008.
Pretinha on edustanut Brasilian naisten jalkapallomaajoukkuetta neljissä olympialaisissa (1996, 2000, 2004 ja 2008). Hän voitti olympiahopeaa 2004 ja 2008. Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa Pretinha on ollut niin ikään neljästi (1991, 1995, 1999 ja 2007), joista hänen paras saavutus on hopea vuodelta 2007.
Michael Stewart (nyrkkeilijä)

Michael ”No Joke” Stewart (s. 20. joulukuuta 1977 Columbia, Tennessee) on yhdysvaltalainen ammattilaisnyrkkeilijä.
Taustaa.
Varttuessaan Stewart kasvoi rikollisuuden keskellä ja täyttäessään kuusitoista vuotta, miehellä oli takanaan jo kahdeksan eri nuorisovankilaa. Elämä muuttui kun Stewart tapasi vaimonsa, Lisa Stewartin. Parilla on kaksi tytärtä.
Nyrkkeilyura.
Stewart aloitti uransa voitokkaasti. Hän voitti 30 ensimmäisestä ottelustaan 28, joista 14 tyrmäyksellä, ja kaksi päättyi tasapeliin.
Uran ensimmäinen tappio oli pisteillä Dorin Spiveyä vastaan. Ura jatkui seitsemällä perättäisellä voitolla. Stewart voitti tuolloin USBA:n ylemmän kevytsarjan mestaruusvyön kohdatessaan Charles Tschorniawskyn.
Uran toinen tappio tuli kun Stewart kohtasi Sharmba Mitchellin IBF-liiton mestaruusottelussa. Stewart hävisi ottelun yksimielisin pistein. Seuraavasta ottelusta tuli voitto tyrmäyksellä ja Stewart pääsi kohtaamaan Ricky Hattonin WBU:n maailmanmestaruusottelussa. Stewart tyrmättiin ensimmäistä kertaa urallaan ottelun viidennessä erässä.
Ura jatkui kahdella voitolla ja yhdellä tappiolla. Toinen otteluista voitettiin hauistyrmäyksellä. Stewart sai tyrmättyä vastustajansa hauiksellaan. Tilastolla 38-4-2 Stewart otettiin mukaan Contender - Haastaja:n toiselle tuotantokaudelle.
Contender - Haastaja.
Stewart valittiin siniseen joukkueeseen. Hän otteli ensimmäisen kierroksen kuudennessa ottelussa. Vastustajakseen hän valitsi hyvän ystävänsä Ebo Elderin. Ensimmäiset kolme erää Elder johti kamppailua. Neljännessä Stewart sai lyötyä kovan oikean, joka tyrmäsi Elderin.
Toisen kierroksen kolmannessa ottelussa Stewart kohtasi Grady Brewerin. Vakuuttuneena helposta tyrmäysvoitosta, Stewart haki yhden iskun tyrmäystä. Brewer vei vastustajastaan helpon pistevoiton pistein 50-45. Stewart pakkasi laukkunsa ja poistui kisasta.
Haastajan jälkeen.
Haastajan jälkeen Stewart on otellut kymmenen pienen luokan ottelua, joista seitsemän hän voitti, kaksi hävisi ja yksi mitätöitiin.
Rasmus Sundstedt

Rasmus Sundstedt (s. 8. tammikuuta 1989) on ruotsalainen salibandypelaaja. Hän edustaa Ruotsin Superliigassa Caperio/Täbya. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa vuodesta 2010 lähtien.
Ura.
Sundstedt aloitti uransa Stockholmsin junioreissa. Sittemmin hän edusti aikuisten tasolla Odelberg/Ingaröta Ruotsin 1- ja 2-divisioonassa. Ruotsin pääsarjassa Superliigassa Sundstedt pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2008–2009 Caperio/Täbyn riveissä tehden kauden aikana yli 30 pistettä. Hänet valittiin myös kauden päätteeksi vuoden tulokkaaksi. Heinäkuussa 2012 Sundstedt siirtyi neljän vuoden sopimuksella Storvreta IBK:n riveihin.
Maajoukkueura.
Sundstedt pelasi ensimmäisen kerran Ruotsi maajoukkueessa vuonna 2010 ja tuli samana vuonna valituksi maansa MM-kisajoukkueeseen. Kisojen päätteeksi hän oli Ruotsin paras pistemies 17 tehopisteellä. Sundstedt saavutti kisoissa hopeaa, Ruotsin hävittyä loppuottelun Suomelle. Lisäksi hänet valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen.
Arthur E. Kennelly

Arthur Edwin Kennelly (17. joulukuuta 1861 Bombay, Brittiläinen Intia – 18. kesäkuuta 1939 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) oli irlantilais-yhdysvaltalainen sähköinsinööri.
Kennelly syntyi Intiassa lähellä Bombaytä vuonna 1861. Hänen isänsä oli irlantilainen laivastoupseeri David Joseph Kennelly ja äitinsä oli Catherine Gibson Heycock. Äiti-Catherine kuoli kaksi vuotta Arthurin syntymän jälkeen. David Kennelly meni myöhemmin uudelleen naimisiin ja Arthurilla oli neljä sisarpuolta.
Kennelly sai varhaiskoulutuksensa Englannissa ja Ranskassa. Koulun hän jätti 13-vuotiaana, mutta hän opiskeli itsenäisesti fysiikkaa, kun hän työskenteli sähköttäjänä. Kennelly jätti Englannin vuonna 1876 ja toimi tämän jälkeen useissa eri ammateissa, kuten apulaissähköteknikkona Maltalla, kaapaleita korjanneen höyrylaivan pääsähköteknikkona ja myöhemmin aluksen vanhempana teknikkona.
Vuonna 1887 Kennelly muutti Yhdysvaltoihin ja pääsi Thomas Edisonin West Orangen laboratorioon apulaiseksi. Vuodet 1894–1901 hän työskenteli neuvoa antavana insinöörinä Edisonin perustamassa Edison General Electric Companyssä. Yrityksen palveluksessa hän sai tehtäväkseen tutkia Harold P. Brownin kanssa vaihtovirralla toimivaa laitetta teloituksiin. Kennelly ja Brown ovatkin saaneet nimen ensimmäisen sähkötuolin keksijöinä. Kennelly jätti General Electricin vuonna 1901, ja seuraavana vuonna hän perusti Edwin J. Houstonin kanssa konsulttiyrityksen.
Kennelly tutki vuonna 1901 Guglielmo Marconin Newfoundlandissa vastaanottamaa radiosignaalia, joka oli lähetetty Britanniasta. Kennelly havaitsi, että radioaallot olivat saapuneet perille voimakkaammin, kuin mitä radioaaltoteoria mukaan oli mahdollista. Seuraavana vuonna Kennelly päätteli, että radioaallot olivat heijastuneet yläilmakehästä takaisin maanpinnalle. Brittifyysikko Oliver Heaviside esitti lähes samaan aikaan samanlaisen teorian. Radioaaltoja heijastavaa kerrosta kutsuttiinkin pitkään Kennelly–Heavisiden kerrokseksi (nykyään ionosfäärin E-kerros).
Kennelly teki uraa myös yliopistomaailmassa. Hän toimi Harvardin yliopistossa sähkötekniikan professorina 1902–1930. Lisäksi hän opetti satunnaisesti Massachusetts Institute of Technologyssä 1913–1924. Kennelly kuoli Bostonissa vuonna 1939.
Persi Diaconis

Persi Warren Diaconis (s. 31. tammikuuta 1945 New York, USA) on yhdysvaltalainen matemaatikko sekä entinen ammattitaikuri. Hän on osallistunut matematiikan yleistajuistamiseen kirjoittamalla yhdessä matemaatikko Ronald Grahamin kanssa kirjan "Magical Mathematics . The mathematical ideas that animate great magic tricks" (Princeton University Press, 2011). Kirjan aiheena on taikatemppujen ja taikureiden matematiikka.
Nexus S

Nexus S on Googlen markkinoima Nexus-tuoteperheeseen kuuluva älypuhelin. Puhelimen valmistaa korealainen Samsung.
Puhelimessa on monikosketusta tukeva kapasitiivinen neljän tuuman Super AMOLED -kosketusnäyttö, 1 GHz:n kellotaajuudella toimiva ARM Cortex A8 -prosessori ("Hummingbird"). Se tukee kaikkia käytössä olevia toisen ja kolmannen polven matkapuhelinverkkoja. Nexus S perustuu pitkälti samaan tekniikkaan kuin sitä valmistavan yhtiön Samsungin Galaxy S -malli. Erona siihen on uudempi Androidin käyttöjärjestelmäversio ja kameran LED-salama.
Googlen Nexus S:ää edeltävä puhelinmalli oli Nexus One, joka oli HTC:n valmistama.
Toisintokuume

Toisintokuume on joidenkin "Borrelia"-bakteerien aiheuttama tartuntatauti, jonka taudinkuvaan kuuluvat kuumejaksot ja niiden välillä kuumeettomat ajanjaksot. Tautia levittävät "Ornithodoros"-suvun punkit sekä "Pediculus"-täit. Sitä on hoidettu antibiooteilla.
Punkin levittämän taudin nimitys on endeeminen toisintokuume. Sitä esiintyy subtropiikissa ja tropiikissa. Punkit ja villieläimet voivat kantaa tautia.
Täin levittämä tauti on epideeminen toisintokuume.
Taudin kuvasi tarkasti ensimmäisen kerran Rutty vuonna 1739. Wilhelm Griesinger antoi taudille latinankielisen nimen "febris recurrens" vuonna 1857.
Toisintokuume aiheutti suurta tuhoa aikana. Tauti levisi Ruotsiin ja Suomeen venäläisten sotavankien mukana.
Taudista käytetty nimitys tyyfus kattoi aiemmin myös lavantaudin ja pilkkukuumeen, sillä niitä ei ennen 1800-luvun loppua voitu erottaa toisistaan.
Taudinaiheuttaja.
"Borrelia" on spirokeettoihin kuuluva bakteerien suku.
Eri punkkilajit kantavat erilaisia "Borrelia"-bakteereja. Onkin esitetty, että kukin punkkien laji kantaisi omaa "Borrelia"-lajiaan, niin että esimerkiksi "Ornithodoros hermsii" -punkki kantaisi "Borrelia hermsii" -bakteeria, "O. brasiliensis" kantaisi "B. brasiliensis" -bakteeria ja niin edelleen. Toisten tutkijoiden mielestä eri punkkien borreliat ovat vain muunnoksia samasta "B. recurrentis" -lajista, joka aiheuttaa täin levittämää epideemistä toisintokuumetta. ICD-10-luokituksen mukaan täi levittää "B. recurrentis" -lajia ja punkki muita borrelioita.
Taudin kulku.
Toisintokuumeen itämisaika on eri lähteiden mukaan 3–5, 4–18 tai 2–15 vuorokautta. Vilunväristykset alkavat äkillisesti, ja nousee korkea kuume. Taudin muita oireita ovat hikoilu, huimaus, oksentaminen, päänsärky ja lihassärky.
Kuume kestää 3–7 päivää. Kun immuunijärjestelmä on saanut tuhottua useimmat "Borrelia"-bakteerit, kuume lakkaa. Elimistöön voi kuitenkin jäädä vähän bakteereja, joiden antigeenejä immuunijärjestelmä ei tunnistanut. Niinpä useimmat potilaat kokevat uuden kuumejakson (tästä nimitys ”toisintokuume”) 7–10 vuorokauden kuluttua, kun jäljelle jääneet bakteerit ovat lisääntyneet tarpeeksi suureen määrään tautia aiheuttaakseen. Seuraavan kuumeettoman jakson jälkeen voi jälleen seurata kuumejakso, jos bakteereja on edelleen jäänyt jäljelle. Toisintokuumeessa kuume uusiutuu tyypillisesti 3–7 kertaa.
Giovanni Ferrofino

Giovanni Ferrofino (24. helmikuuta 1912 Alessandria – 21. joulukuuta 2010) oli katolisen kirkon 22. syyskuuta 1934 vihitty pappi. 8. helmikuuta 1960 hänet nimitettiin apostoliseksi nuntiukseksi Haitille. 26. marraskuuta 1961 hänet vihittiin piispaksi arkkipiispa Armando Lombardin toimiessa pääkonsekraattorina; hän oli 28. lokakuuta saanut nimityksen Zenopoliksen (Isauria) titulaariarkkipiispaksi.
Vuosina 1965–1970 Ferrofino toimi apostolisena nuntiuksena Ecuadoriin. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Porin läänin jalkaväkirykmentti

Porin läänin jalkaväkirykmentti oli Ruotsin kuningaskunnan jalkaväkirykmentti Suomessa. Kustaa II Adolf perusti rykmentin Tallinnassa allekirjoittamallaan määräyksellä 16. helmikuuta 1626, ja se lakkautettiin Suomen sodan päättäneen rauhan ehtojen mukaisesti vuonna 1809. Rykmentin mukaan on saanut nimensä Porilaisten marssi.
Historia.
Kokoaminen.
Esimerkiksi Euran pitäjän talot oli jaettu ruotuihin, joista jokainen asetti yhden sotamiehen Euran komppaniaan. Ruodussa oli kahdesta neljään taloa, ja tavallisesti sotilaaksi palkattiin joku oman talonväen ulkopuolelta. Jos ruotusotamies kaatui tai vammautui pysyvästi oli ruodun asetettava uusi sotamies.
Sotaretket.
Perustamisensa jälkeen rykmentti osallistui Puolan sotaan Baltiassa ja edelleen 30-vuotiseen sotaan Saksassa. Se palasi Suomeen marraskuussa 1649, jolloin sen riveissä oli saanut surmansa tai kadonnut kaikkiaan 15 000 miestä. Rykmentti osallistui tämän jälkeen sotiin Puolaa, Brandenburgia ja Venäjää vastaan, minkä lisäksi se vietti pitkiä aikoja Riian varuskunnassa varusväkenä, samoin Virossa Pärnussa. 
Samassa kaupungissa oltiin vuosikymmeniä. Varusväki yleensä majoitettiin rauhan aikana kaupungin puolelle, ja niinpä sotilaat asuivat tavallisen kansan kodeissa alivuokralaisina. He menivät usein naimisiin paikallisten naisten kanssa ja opettelivat vuosien kuluessa sivuammatin, esimerkiksi jonkin käsityöläisen taidon, jota he saattoivat harjoittaa iltaisin majoituspaikassa. Rauhan aikana sotamiesten keski-ikä nousi nopeasti yli 30 vuoden, ja vuonna 1700 tuskin kukaan Porin rykmentin sotilaista oli koskaan ollut taistelussa.
Suuri Pohjan sota.
Suuressa Pohjan sodassa 1700–1721 rykmentti osallistui muun muassa Narvan, Pultavan ja Napuen taisteluihin ja . Se perustettiin sodan kuluessa useaan kertaan uudelleen tuhouduttuaan olemattomiin taisteluissa tai sairauksiin.
1700-luvulla rykmenttiin kuuluivat Euran, Kokemäen (myöhemmin nimeltään toisen majurin komppania), henki, majurin (myöhemmin nimeltään ensimmäisen majurin komppania), everstiluutnantin ja Vesilahden komppaniat. Hattujen sodassa ja rykmentti oli jälleen mukana ja kärsi tappioita. Tappiollisen Suomen sodan seurauksena Suomi liitettiin Venäjään ja Ruotsin vallan aikaiset joukko-osastot lakkautettiin 1809. Jälkeenpäin Porin rykmentti saavutti kuolemattoman maineen J. L. Runebergin "Vänrikki Stoolin tarinoiden" ansiosta.
Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentti

Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentti oli Ruotsin kuningaskunnan jalkaväkirykmentti Suomessa. Kustaa II Adolf allekirjoitti 1626 Tallinnassa suunnittelemansa rykmenttiuudistuksen toimeenpanoasiakirjat, joiden seurauksena luotiin Länsi-Uudenmaan rykmentti Raaseporin läänin ja Hattulan alueelta sekä Itä-Uudenmaan rykmentti Porvoon läänin alueelta.
Uudenmaan alueen talonpojat allekirjoittivat ruotusopimuksen 1694, minkä hallitsija vahvisti 14. joulukuuta 1696 nimeten yksikön Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentiksi. Siihen 1700-luvulla kuuluivat everstiluutnantin, Karjaan (myöhemmin nimeltään toisen majurin komppania), Inkoon, Lohjan, Helsingin, majurin (myöhemmin ensimmäisen majurin komppania), Porvoon ja henkikomppaniat.
Helsingin komppania.
Suuressa Pohjan sodassa taistellut Helsingin komppania osallistui myös huonosti päättyneeseen Norjan sotaretkeen vuosina 1718-19. Retkellä menehtyivät Gabriel Kånall, Frantz Pålack, Johan Glädie ja Jeremias Baggas. Helsingin pitäjän ruotutalojen velvollisuutena oli asettaa Helsingin komppaniaan 56 ruotusotamiestä, mikä ei ollut helppo tehtävä 1720- ja 1730-lukujen jälleenrakennuksen ja väenpuutteen vuosina. Pommerin sodassa Helsingin komppaniasta kaatui ainakin 12 miestä. Lisäksi muutama sotilas karkasi sotaretken aikana. Rauhan aikana ruotusotamiehet viettivät vakiintunutta elämää ruotutorpissaan. Vuoden 1800 katselmustietojen mukaan Helsingin komppaniaan pitäjän alueelta asetetuista 51 ruotusotilaasta vain neljä oli naimattomia. Katselmuksen yhteydessä vailla tunnistettavaa sukunimeä olleille rekryyteille annettiin sotilasnimet.
Satunnaistaminen

Satunnaistaminen tarkoittaa jonkin prosessin tekemistä satunnaiseksi; se tarkoittaa:
Sovellukset.
Satunnaistamista käytetään tilastotieteissä ja peleissä.
Tilastotiede.
Satunnaistaminen on tilastollisen teorian peruspilareita, jonka tärkeyttä alleviivasi Charles S. Peirce teoksissaan.
Hämeen läänin jalkaväkirykmentti

Hämeen läänin jalkaväkirykmentti oli Ruotsin kuningaskunnan jalkaväkirykmentti Suomessa. Ruotsin kuningas Kustaa II Adolf allekirjoitti 16. helmikuuta 1626 Tallinnassa suunnittelemansa rykmenttiuudistuksen toimeenpanoasiakirjat, joissa määrättiin everstiluutnantti Henrik Bürtzin ja everstiluutnantti Henrik Hornin lippukunnat muodostamaan Hämeen eli Hämeenlinnan rykmentti. Muodostettavan rykmentin ensimmäiseksi komentajaksi määrättiin everstiksi ylennetty Bürtz ja sen miehistö koottiin muun muassa Hollolan, Hattulan ja Sääksmäen kihlakunnista.
30-vuotinen sota.
Rykmentti oli 30-vuotisen sodan alkuosan varuskuntapalveluksessa Suomessa ja Virossa, jossa kaksi rykmentin komppanioista oli varuskuntana 1632–1634. Vuonna 1636 rykmentti lähetettiin Pohjois-Saksaan, jossa se liitettiin kenraali Torsten Stålhandsken komennossa olleeseen armeijaan. Hämäläiset olivat aluksi Greifswaldin ja Anklamin varusväkenä ja myöhemmin Stralsundissa, josta se palasi Suomeen 1641. Rykmentti lähetettiin seuraavan vuoden heinäkuussa takaisin Saksaan, jossa toinen sen skvadroonista (puolirykmentti eli vastaa nykyistä pataljoonaa) liitettiin sotamarsalkka Lennart Torstenssonin komentamaan pääarmeijaan. Skvadroona piiritti armeijan mukana Leipzigia 18. lokakuuta alkaen. Piiritettyjen avuksi saapuneen Piccolominin johtaman armeijan kanssa käytiin kaupungin edustalla voittoisa taistelu. Hämäläiset olivat sodan lopun Demminin ja Greifswaldin varuskuntana. Rykmentti osallistui 1648 Pommerista Böömiin tehtyyn sotaretkeen, minkä jälkeen hämäläiset laivattiin 1649 takaisin Suomeen.
Kaarle X Kustaan sodat.
Kuuden rauhan vuoden jälkeen alkoi kuningas Kaarle X Kustaan johtamana sota Puolaa vastaan vuonna 1655. Rykmentti oli aluksi Baltiassa hajallaan kaupunkien varusväkenä, kunnes viisi komppaniaa liitettiin Jakob De la Gardien armeijaan sotaretkelle Liettuaan ja Kuurinmaalle. Tanskan ja Venäjän liityttyä sotaan sekä ruton raivotessa Suomessa ei rykmentti saanut täydennystä ja sen vahvuus väheni merkittävästi. Sota päättyi Olivan rauhaan 1660.
1700-luku.
1700-luvulla rykmenttiin kuuluivat Sääsksmäen, everstiluutnantin, majurin (myöhemmin nimeltään ensimmäisen majurin komppania, Asikkalan (myöhemmin nimeltään toisen majurin komppania) ja henkikomppaniat.
Viipurin läänin jalkaväkirykmentti

Viipurin läänin jalkaväkirykmentti oli Ruotsin kuningaskunnan jalkaväkirykmentti Suomessa 1625-1721. Siihen kuuluivat alkuperäisessä kokoonpanossaan henkikomppania sekä everstiluutnantin, majurin, Vehkalahden, Elimäen, Ruokolahden, Lappveden ja Äyräpään komppaniat.
Suuren Pohjan sodan päättänyt Uudenkaupungin rauha 1721 jakoi rykmentin ruodut ja niistä jäi Venäjän hallintaan 431, jolloin majurin ja Äyräpään komppaniat menettivät kaikki ruotunsa. Lisäksi upseerien ja aliupseerien puustelleista jäi noin viisikymmentä rajan taakse. Uudelleenjärjestelyjen jälkeen jäljelle jääneistä muodostettiin Kymenkartanon läänin jalkaväkirykmentti, jonka vahvuus oli viisi komppaniaa (569 ruotua). Joukko-osaston nimi muutettiin 1727 Kymenkartanon jalkaväkipataljoonaksi. 
Pikkuvihan päättäneessä Turun rauhassa rykmentti menetti jälleen ruotuja. Nyt jäljelle jäi enää 92 Elimäen komppaniaan kuulunutta ruotua. Pataljoonan nimi kuitenkin säilytettiin, vaikka sen vahvuus olikin vain vajaa komppania. Hallinnollisesti se kuitenkin liitettiin Uudenmaan läänin jalkaväkirykmenttiin, kunnes se siirrettiin 1776 Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmenttiin nimettynä Kymenkartanon läänin kevyeksi jalkaväkipataljoonaksi. Pataljoona palasi 1791 Uudenmaan läänin jalkaväkirykmentin jääkäripataljoonaan, jossa se oli lakkauttamiseensa saakka 1809.
Komentajat.
Viipurin läänin rykmenttien komentajat ennen ruotujakolaitokseen siirtymistä 1682.
Armando Lombardi

Armando Lombardi (12. toukokuuta 1905 – 4. toukokuuta 1964) oli italialainen katolisen kirkon 22. heinäkuuta 1928 vihitty pappi ja 16. huhtikuuta 1950 vihitty piispa (pääkonsekraattori: kardinaali Clemente Micara). Hänet nimitettiin 13. helmikuuta 1950 apostoliseksi nuntiukseksi Venezuelaan ja Caesarea Philippin titulaariarkkipiispaksi. Vuodesta 1954 kuolemaansa hän toimi apostolisena nuntiuksena Brasiliaan.
Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentti

Savon ja Savonlinnan läänin jalkaväkirykmentti () oli Ruotsin kuningaskunnan armeijan jalkaväkirykmentti Suomessa.
Kustaa II Adolf antoi käskyn rykmentin perustamisesta 16. helmikuuta 1626 Tallinnassa. Savo hyväksyi ruotujakosopimuksen 1695, jolloin rykmentti muutettiin ruotujakoiseksi. Rykmenttiin kuului kahdeksan komppaniaa, joiden nimet hieman vaihtelivat historian aikana. Rykmentinkomentajan johtamaa komppaniaa kutsuttiin henkikomppaniaksi ja pääosa muista oli nimetty perustamisalueensa mukaan. Komppaniat olivat:
Pohjanmaan jalkaväkirykmentti

Kuninkaallinen Pohjanmaan jalkaväkirykmentti n:o 20 eli lyhyemmin Pohjanmaan rykmentti oli Ruotsin kuningaskunnan jalkaväkirykmentti Suomessa 1626–1809. Suomessa järjestetyistä joukoista käytettiin nimitystä maakuntarykmentti. 
Historia.
Kustaa II Adolf allekirjoitti 16. helmikuuta 1626 Tallinnassa suunnitelmansa uudesta rykmenttijaosta, jonka seurauksena Pohjanmaalle perustettiin yksi kahdeksasta Suomeen perustettavasta jalkaväkirykmentistä. Rykmentin vahvuuteen kuului kahdeksan komppaniaa, joissa kussakin 125 numeroa eli miestä. Rykmentin päällystöön kuuluivat rykmenttiä komentanut eversti ja hänen alaisuudessaan everstiluutnantti, majuri, majoitusmestari (normaalisti kapteenin arvoinen sotilas). Sielunhoidosta vastasi rykmentin pappi ja kolme saarnaajaa, lääkintähuollosta vastasi rykmentin parturi kolmine kisälleineen ja rangaistusten täytäntöönpanosta profossi, jolla oli kolme apulaista. Näiden lisäksi oli vielä rykmentinkirjuri, josta toisinaan käytettiin nimitystä muonamestari.
Vuosien 1733–1734 toimeen pannun ruotujaon mukaisesti joukkoja järjesteltiin jälleen uudelleen useissa eri pitäjissä. Pohjois-Pohjanmaan pitäjät varustivat sotilaita seuraavasti: 
Komppaniat.
Rykmentin everstiluutnantin komppania oli vuosina 1733-1734 toimeen pannun ruotujaon mukainen kuuluva 128 miehen komppania, johon toimitti Siikajoki 54 ja Liminka 96 ruotusotilasta..
Marco &amp; The Missing Parts

Marco &amp; The Missing Parts oli suomalainen yhtye, joka julkaisi yhden albumin K-tel-levymerkillä 1988.
Birnbaum

Birnbaum on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Grigori Poljakov

Grigori Ivanovitš Poljakov (; 1876–1939) oli venäläinen lintutieteilijä ja keräilijä.
Poljakov oli kuuluisan venäläisen lintutieteilijän F. Lorenzin oppilas. Poljakov valmistui Šanjavskin kansanyliopistosta Moskovasta ja tutki Moskovan alueen ja lähiseudun linnustoa. Vuonna 1923 hän lahjoitti noin kymmenen tuhannen nahan lintukokoelmansa Moskovan yliopiston Eläintieteelliselle museolle. Vuonna 1927 Poljakov vangittiin, ja hänet vietiin Solovkiin. Täällä hän toimi paikallisten luonnontutkijoiden biologisen aseman johtajana. Vapauduttuaan 1932 Poljakov asui Moskovan lähistöllä kuolemaansa saakka, keräillen kirjoja ja lintuja.
Palemonit

Palemonit oli legendaarinen Liettuan suuriruhtinaskunnan ja Rutenian suuriruhtinaista koostunut hallitsijasuku. Legenda syntyi 1400-1500 -luvuilla todistamaan ajatusta, että liettualaiset olisivat alkuperältään antiikin roomalaisia. Jo aikaisemmin Jan Długosz (1415-1480) kirjoitti liettualaisten olleen alkuperältään roomalaisia, mutta ei antanut tarkempia tietoja asiasta. Legenda on esitetty ensimmäisen kerran Liettuan kronikoiden toisessa redaktiossa 1530-luvulla. Tuohon aikaan Puola-Liettuan unioniin kuulunut Liettua kiisteli Puolan kuningaskunnan kanssa väitteestä, että Puola olisi tuonut sivistyksen pakanalliseen ja barbaariseen Liettuaan. Liettualaisen aateliston pyriki osoittamaan Puolalle hallitsijasukunsa aatelisen alkuperän.
Kronikan mukaan Rooman keisari Neron sukulainen Palemon pakeni Roomasta 500 aatelisperheen kanssa. He matkustivat pohjoiseen Itämeren kautta Niemen-joen suistoon ja purjehtivat sieltä ylävirtaan kunnes saapuivat Dubysan suulle. Sinne Palemonit asettuivat ja hallitsivat maata kunnes Geminidien suku syntyi.
Vielä 1900-luvun alkuun legendaa pidettiin totena, mutta nykyajan historioitsijat pitävät sitä vain myyttinä.
Autopuhelin

Autopuhelin on autoon kiinteästi asennettavaksi ja siinä käytettäväksi tarkoitettu matkapuhelin. Autopuhelimien suosio oli suurimmillaan 1970–1980-luvuilla. Jälkimmäisen vuosikymmenen lopulla myyntiin tulivat ensimmäiset käytännölliset kädessä pidettävät matkapuhelimet, joiden vuoksi autopuhelimien suosio alkoi nopeasti vähentyä. Matkapuhelimen käyttö laajeni autoilusta kaikkiin tilanteisiin ja autopuhelimen sijasta alettiinkin puhua yleisesti matkapuhelimista tai "kännyköistä". 
Autopuhelimet säilyivät sen jälkeenkin muutamien käyttäjäryhmien suosiossa, sillä käsipuhelimien yleensä käyttämien verkkojen, kuten NMT-900, peittoalue oli aluksi huomattavasti suppeampi, ja toisaalta kiinteästi ajoneuvoon asennettujen autopuhelimien kuuluvuus yleensä parempi. Vaikka kummankin NMT-verkon puhelimia oli saatavilla sekä käsipuhelimina että autopuhelimina, autopuhelimet olivat esimerkiksi Suomessa yleensä joko niin sanotun "nolla-sukupolven" ARP- tai ensimmäisen sukupolven NMT-450-puhelimia. Myös GSM-verkossa toimivia autopuhelimia on valmistettu.
Ruotsissa avattiin vuonna 1956 automaattinen MTA- ("Mobiltelefonisystem A") matkapuhelinverkko. Sen autoon kiinteästi asennettu laitteisto sisälsi valintakiekon numeron valitsemiseksi. Tätä matkapuhelinverkkoa seurasivat myöhemmin MTB- ja MTD-verkot. Jälkimmäistä vastaava Autoradiopuhelin (ARP) -verkko avattiin Suomessa vuonna 1971. Norjassa oli vastaava OLT-verkko vuosina 1966–1990.
Brahmagupta

Brahmagupta (; ; n. 598–665) oli intialainen matemaatikko ja tähtitieteilijä. Brahmagupta toimi myös Ujjainin observatorion johtajana. Brahmaguptan kuuluisin teos on "Brāhmasphuṭasiddhānta", jonka hän kirjoitti vuonna 628. Teos käsittelee matematiikkaa ja tähtitiedettä, muun muassa erilaisten geometristen objektien pinta-alojen ja tilavuuksien laskemista sekä toisen asteen yhtälöitä.
Brahmagupta käytti töissään negatiivisia lukuja ja nollaa, vaikka nollan laskusäännöt olivatkin osittain virheellisiä. Brahmagupta esitti ensimmäisen täydellisen ratkaisun diofanttiselle yhtälölle ax+by=c, missä kaikki suureet ovat kokonaislukuja.
Elämä.
Brahmagupta syntyi vuonna 598 mahdollisesti Rajasthanin ja Gujaratin raja-alueella sijaitsevassa Bhinmalissa, joka tunnettiin aiemmin nimellä Bhillamāla, sillä eräs muinainen kirjoittaja kutsuu häntä liikanimellä ’Bhillamālācārya’. Billamāla oli Gurjara-Pratihara-dynastian pääkaupunki. Brahmaguptan koulutusta tai opettajia ei juuri tunneta. Hän lienee kuitenkin opiskellut viittä perinteistä intialaisen astronomian oppia ("siddhānta") ja tunteneen Āryabhaṭan, Lāṭadevan, Pradyumnan, Varāhamihiran, Siṃhan, Śrīṣeṇan, Vijayanandinin ja Viṣṇucandran teokset. Hän oli puhdasoppinen hindu, joka kritisoi voimakkaasti esimerkiksi jainalaisia kosmologisia näkemyksiä ja Āryabhaṭan näkemystä Maasta pyörivänä pallona.
Kirjoittaessaan "Brāhmasphuṭasiddhāntan" Brahmagupta oli 30-vuotias. Hän oli aktiivinen vielä vanhalla iällä, sillä hänen kirjoittamassaan "Khanda-khādyaka"-teoksessa mainitaan vuosi 665.
Merkitys.
Brahmaguptalla oli merkittävä vaikutus islamilaiseen ja bysanttilaiseen astronomiaan. "Brāhmasphuṭasiddhānta" käännettiin arabiaksi Bagdadissa vuonna 771. Eduard Sachaun mukaan ”Brahmaguptalla on huomattava asema idän sivilisaation historiassa. Hän oli se, joka opetti arabeille astronomiaa ennen kuin he tutustuivat Ptolemaiokseen”.
"Brāhmasphuṭasiddhāntan" luvut 12 ja 18 loivat perusteet intialaisen matematiikan kahdelle oppialalle: ”menetelmien [eli algoritmien] matematiikalle” ("patiganita") ja ”siementen [eli yhtälöiden] matematiikalle” ("bijaganita"). Ne vastaavat aritmetiikkaa ja algebraa.
Mihail Kaljakin

Mihail Vladimirovitš Kaljakin (, s. 1963) on venäläinen lintutieteilijä.
Kaljakin on oppiarvoltaan biologian tohtori. Hän työskentelee tutkijana Moskovan yliopiston Eläintieteellisessä museossa ja on perehtynyt Vietnamin linnustoon. Kaljakin tutkii myös muun muassa bulbulien ja joidenkin kerttujen luokittelua, sekä sarakerttusen suojelua Venäjällä. Hän on osallistunut useille tutkimusretkille Etelä-Siperiasta Venäjän Kaukoitään ja Vietnamiin.
Kaljakin on Oriental Bird Clubin ja Aquatic Warbler Conservation Teamin (sarakerttusen suojelutyöryhmä) jäsen. Hän toimii "Ornithology" vuosikirjan varapäätoimittajana, "Biodiversity of Vietnam" sarjan toimittajana, sekä "Birds of Moscow and its vicinities" vuosikirjan kokoajana.
Schenectady

Schenectady [skəˈnɛktədi] on kaupunki New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on Schenectadyn piirikunnan pääkaupunki. Vuonna 2009 kaupungissa oli 61 469 asukasta. Kaupunki sijaitsee New Yorkin itäosissa samalla metropolialueella kuin osavaltion pääkaupunki Albany.
Historia.
Ennen eurooppalaisten saapumista Schenectady oli Irokeesiliittoon kuuluneiden mohawkien aluetta. Kun hollantilaiset saapuivat seudulle, irokeesit alkoivat kutsua Fort Orangen siirtokuntaa nimellä "Schau-naugh-ta-da", ”mäntytasankojen toisella puolella”. Sana siirtyi myös uudisasukkaiden sanastoon, mutta sen merkitys muuttui: se alkoi tarkoittaa Mohawkjoen mutkaa, jossa Schenectady nykyään sijaitsee.
Schenectady asutettiin vuonna 1661, jolloin alue kuului Uusien-Alankomaiden siirtokuntaan. Uutta asutuskeskusta johti Arent Van Curler. Vuonna 1690 ranskalaisten ja intiaanien liittouma hyökkäsi kylään ja tappoi Schenectadyn verilöylyssä 60 ihmistä. Kylä alkoi kuitenkin kehittyä nopeasti verilöylyn jälkeen, kun Mohawkjoelle matkanneet uudisraivaajat ja kauppiaat pysähtyivät usein paikassa. Schenectady perustettiin virallisesti 1765, ja vuonna 1798 se sai kaupunginoikeudet. Schenectady kasvoi vauhdikkaasti 1800-luvulla, kun 1820-luvulla valmistui Erien kanava ja 1830-luvulla rautatie kaupunkiin. Thomas Edison siirsi konetehtaansa kaupunkiin vuonna 1887 ja perusti viisi vuotta myöhemmin siellä General Electricin.
Schenectady tunnettiin ”kaupunkina, joka valaisee ja kuljettaa maailmaa”. General Electricin lisäksi kaupungissa toimi American Locomotive Company. 1900-luvun jälkipuoliskolla General Electic lähti kuitenkin Schenectadystä, minkä jälkeen kaupungin väkiluku on vähentynyt kolmanneksella.
Kaupungissa sijaitsee vuonna 1795 perustettu Union College.
Rüdiger Helm

 
Rüdiger Helm (s. 6. lokakuuta 1956 Neubrandenburg, Mecklenburg-Etu-Pommeri) on Itä-Saksaa edustanut meloja. Hän voitti kesäolympialaisissa yhteensä kolme kulta- ja kolme pronssimitalia vuosina 1976 Montrealissa ja 1980 Moskovassa. Lisäksi hän ylsi kaikkiaan yhdeksääntoista mitaliin ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailussa vuosina 1975–1983.
RoopeK

RoopeK, Mörkö, RPK ja Koksukoo (oik. Roope Kinnunen) on suomalainen rap-artisti ja tuottaja.
Hän on tullut tunnetuksi mm. Ceebrolistics- ja Serkkupojat-yhtyeissä. Nykyään hän levyttää ja tuottaa mm. rap-artisti Julma-Henrin ja Eevil Stöön kanssa ja pyörittää omaa ohjelmaa ja klubiaan "Alas" Bassoradiossa yhdessä Niclas Kristianssonin, Dead-O:n ja Teethin kanssa.
Joachim Mattern

 
Joachim Mattern (s. 2. toukokuuta 1948 Beeskow, Brandenburg) on Itä-Saksaa edustanut meloja, joka kilpaili kesäolympialaisissa vuosina 1972 Münchenissä ja 1976 Montrealissa. Jälkimmäisellä kerralla hän voitti 500 metrin kajakkikaksikossa kultaa yhdessä Bernd Olbrichtin kanssa ajalla 1:35.87; lisäksi Mattern ja Olbricht saivat 1 000 metrin kajakkikaksikossa hopeaa ajalla 3:29.33.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Mattern ylsi vuosina 1970–1977 yhteen kultaan, kahteen hopeaan ja kahteen pronssiin.
Bernd Olbricht

 
Bernd Olbricht (s. 17. lokakuuta 1956 Gnoien, Mecklenburg-Etu-Pommeri) on Itä-Saksaa edustanut meloja. Hän voitti olympiakultaa 500 metrin kajakkikaksikossa vuonna 1976 Montrealissa ja 1 000 metrin kajakkinelikossa vuonna 1980 Moskovassa. Lisäksi hän sai Montrealissa hopeaa 1 000 metrin ja Moskovassa pronssia 500 metrin kajakkikaksikossa.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Olbricht sai vuosina 1977–1979 kaikkiaan neljä kulta- ja kaksi hopeamitalia.
Resist (Damnationin albumi)

Resist on puolalaisen death metal -yhtye Damnationin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000.
Pseudophryne pengilleyi

Pseudophryne pengilleyi on Australiassa tavattava äärimmäinen uhanalainen sammakkolaji. Se elää Canberran lähistöllä, pohjoisemmassa kuin myös äärimmäisen uhanalainen sukulaislajinsa Corroboreenkonna, jonka pohjoisena muotona sitä pidettiin aikaisemmin.
"Pseudophryne pengilleyi" on pituudeltaan 2,5–3 cm. Sen selkäpuolella on kellanvihreällä pohjalla mustia, katkeilevia viivakuvioita. Selkäkuvio on yksi lähilajit erottava tuntomerkki: Corroboreenkonnalla on kirkkaamman keltaisella pohjalla mustia viivoja jotka eivät katkeile. 
Tätä sammakkolajia tavataan vuoristossa yli kilometrin korkeudessa metsässä, nummilla ja ruohikkomailla. Se kutee mieluiten rahkasammalsoilla tai kosteilla nevoilla.
Peter Wisgerhof

Peter Wisgerhof (s. 19. marraskuuta 1979 Wageningen, Alankomaat) on alankomaalainen entinen jalkapalloilija. Hän on edustanut mm. Alankomaiden Eredivisiessä pelaavaa Twenteä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Wisgerhof teki ensiesiintymisensä ammattilaisurallaan kasvattajaseuransa Vitessen riveissä kaudella 1999–2000. Seuraavan kauden hän pelasi lainasopimuksella NEC Nijmegenissä, jonka jälkeen siirtyi joukkueeseen pysyvällä siirrolla. Wisgerhof edusti seuraa seuraavat 7,5 vuotta, jonka aikana ottelui kertyi yhteensä 236 ja niissä maaleja 12.
Tammikuussa 2009 hän siirtyi Twenteen ja solmi joukkueen kanssa 3,5-vuotisen sopimuksen. Tulonsa jälkeen, hän nousi nopeasti joukkueen avauskokoonpanoon.
Charminar

Charminar (, , ) on moskeija Hyderabadin kaupungissa Telanganan osavaltiossa Intiassa. Moskeijassa on neljä minareettia, kunkin korkeus on noin 50 metriä.
Charminarin rakennutti Kutb Šah -dynastian viides hallitsija Muhammad Kuli Kutb Šah vuonna 1591 pian sen jälkeen, kun hän oli siirtänyt pääkaupungin Golkondasta nykyiseen Hyderabadiin. Muhammad Kuli Kutb Šah rakennutti Charminarin kiitoksena Allahille, joka vapautti kaupungin ruttoepidemiasta. Moskeija valmistui vuonna 1612
Jarash

Jarash () on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernementista. Kuvernementin pinta-ala on 410 kilometriä ja se on kooltaan Jordanian pienin. Sen alueella asui kuitenkin vuonna 2008 yhteensä arviolta 175 500 ihmistä, ja sen asukastiheys on Irbidin jälkeen maan toiseksi suurin (428/km²). Kuvernementin pääkaupunki on noin 30 000 asukkaan Jerash (2004).
Martin Vingaard

Martin Vingaard Hansen (s. 20. maaliskuuta 1985 Odense, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Vingaard siirtyi Kööpenhaminaan kesällä 2009. Hänen ensimmäinen kautensa joukkueessa päättyi pääsarjamestaruuteen.
Ensiesiintymisensä Tanskan maajoukkueessa hän teki 1. kesäkuuta 2008 ystävyysottelussa Puolaa vastaan.
Nilsiän vaakuna

Nilsiän vaakuna oli Nilsiän kaupungin tunnus. Vaakunan aihe liittyy sekä metsänhoitoon että kunnannimeen, jonka uskotaan juontavan juurensa puun kuorimista tarkoittavasta kantasanasta. Aiheen ristimuoto viittaa lisäksi paikkakunnalla vahvasti vaikuttaneeseen Paavo Ruotsalaiseen, joka johti herännäisyys-liikettä.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kultainen havuristi”. Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Nilsiän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 29. lokakuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. joulukuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2013 Nilsiän liityttyä Kuopion kaupunkiin.
Bezzerwizzer

Bezzerwizzer on tietokilpailulautapeli, jossa tarvitaan sekä tietoa että taktiikkaa. Pelin kehitti tanskalainen Jesper Bülow vuonna 2006, ja sen suomalainen versio julkaistiin lokakuussa 2010. Pelin nimi juontaa juurensa saksan kielen sanasta ”besserwisser”, joka tarkoittaa kaikkitietävää.
Bezzerwizzer sisältää 5000 kysymystä 20 eri kategoriasta. Pelaajat nostavat neljä kategoriaa kerrallaan, joihin kaikkiin heidän tulee vastata. Kysymysten järjestyksen pelaajat voivat valita itse ja pisteitä saa kysymysten järjestyksen mukaan yhdestä neljään. Tässä pelissä on hyvä olla aktiivinen besserwisser ja sotkea toisten peliä vastaamalla heidän kysymyksiin tai vaihtamalla vastapelaajien kysymyskategorioita tai – järjestystä. Peliä voi pelata 2-4 henkilöä tai joukkuetta.
Peli on lanseerattu aiemmin Tanskassa, Ruotsissa, Norjassa, Englannissa, Saksassa ja USA:ssa. Ruotsissa peli on nimitetty ”Vuoden Aikuistenpeli 2009”. Pelin kotimaassaan saavuttuman suosion myötä on yhdysvaltalainen lelu- ja pelijätti Mattel hankkinut itselleen lisenssin pelin tuottamiseen Pohjoismaiden ulkopuolella.
Sokal

Sokal () on kaupunki Ukrainassa Lvivin alueen Tšervonohradin piirissä. Kaupunki oli aiemmin Sokalin piirin keskus, mutta heinäkuun 2020 aluehallinnollisen uudistuksen yhteydessä siitä tuli osa Tšervonohradin piiriä.
Asukkaita Sokalissa oli vuoden 2001 väestönlaskennassa 21 693. Kaupungin pinta-ala on 8,47 km². Vuoden 2021 väestöarvio oli 20 659.
Sokal sijaitsee Ukrainan länsiosassa lähellä Puolan rajaa. Kaupungista on matkaa Lvivin kaupunkiin maanteitse 78 kilometriä ja rautateitse 95 kilometriä.
Kaupungin nähtävyyksiä ovat esimerkiksi kaupungintalo kellotorneineen, Pyhän Nikolaoksen kirkko 1500-luvulta, vuonna 1762 rakennetun synagogan rauniot sekä sisterssiläisluostari.
Historia.
Sokalin kaupunki on mahdollisesti saanut nimensä slaavilaisesta haukkaa tarkoittavasta sanasta "sokol". Sokal mainitaan ensimmäisen kerran vuodelta 1377 peräisin olevassa dokumentissa. Kaupunkioikeudet Sokal sai vuonna 1424. Tuolloin paikalliset saivat myös luvan kaataa puita kaupungin kehittämistä ja talojen rakentamista varten. Sokalin asukkaat kalastivat kaupungin ohi virtaavasta Buhjoesta. Sokal kuului Puolaan vuosina 1918–1944.
Shaji N. Karun

Shaji Neelakantan Karun (; 1. tammikuuta 1952 – 28. huhtikuuta 2025) oli intialainen elokuvaohjaaja ja elokuvaaja. Hänen esikoisohjauksensa "Piravi" sai "Caméra d’Or" -kunniamaininnan Cannesin elokuvajuhlilla 1989. Muita tunnettuja elokuvia ovat lukuisia palkintoja voittaneet "Vanaprastham" (1999) ja "Kutty Srank" (2010).
Paini kesäolympialaisissa 1952 – vapaapainin yli 87 kg

Vapaapainin sarjaan yli 87 kg osallistui 13 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailut käytiin 20.-23. heinäkuuta.
Lopullinen järjestys.
Kahden painijan pudotessa samalla kierroksella samoilla pisteillä, keskinäinen ottelu - mikäli sellainen on käyty - ratkaisee keskinäisen järjestyksen.
János Parti

János Parti (24. lokakuuta 1932 Budapest – 6. maaliskuuta 1998 Budapest) oli unkarilainen meloja. Hän voitti 1 000 metrin kanadalaisyksikössä kultaa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Aiemmin hän oli jo saanut kanadalaisyksikössä olympiahopeaa Helsingissä 1952 (1 000 metriä) ja Melbournessa 1956 (10 000 metriä).
Vuonna 1954 Parti voitti 1 000 metrin kanadalaisyksikössä kultaa myös ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Mâconissa.
Kurt Equiluz

Kurt Equiluz (13. kesäkuuta 1929 Wien – 20. kesäkuuta 2022) oli itävaltalainen tenori.
Equiluz aloitti uransa Wienin poikakuorossa ja opiskeli vuosina 1944–1955 Wienissä laulua, harpunsoittoa ja musiikin teoriaa. Vuodesta 1945 hän oli jäsenenä Akademie-Kammerchorissa. Hänestä tuli eräs ajan johtavista Bachin tulkitsijoista, mutta hän on luonut uran myös oopperassa. Equiluzin ensimmäinen rooli oli Pedrillon rooli, jossa hän esiintyi vuonna 1957 Wienin valtionoopperassa. Hänen ohjelmistoonsa valtionoopperassa lukeutui lisäksi rooleja muiden muassa oopperoissa "Figaron häät", "Ariadne Naxoksella", "Nürnbergin mestarilaulajat", "Tosca", "Turandot", "Taikahuilu" ja "Iloinen leski". Vielä vuonna 1987 Equiluz esiintyi Christoph Willibald Gluckin "Iphigénie en Aulidessa".
Equiluz esiintyi myös toistuvasti Salzburger Festspielellä. Hänestä tuli vuonna 1971 Grazin Musikhochschulen ja vuonna 1982 Wienin musiikkiakatemian professori. Häntä kuullaan sekä oopperoiden että muiden teosten levytyksillä useilla eri levymerkeillä, kuten Deccalla, Philipsillä, Deutsche Gramophonilla ja Harmonia Mundilla. Säveltäjiin, joiden teosten levytyksiin Equiluz on osallistunut, ovat lukeutuneet Bachin lisäksi esimerkiksi Monteverdi, Richard Strauss, Wagner ja Schubert.
Roberto Rosales

Roberto José Rosales Altuve (s. 20. marraskuuta 1988 Caracas) on venezuelalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kyproslaista AEK Larnakaa, johon hän siirtyi kesällä 2021. Aiemmin hän on pelannut kotimaansa lisäksi Belgiassa, Alankomaissa ja seitsemän kautta Espanjassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Ura.
Rosales on Caracas Fútbol Clubin kasvatti ja teki sen edustusjoukkueessa ensiesiintymisensä kaudella 2006–2007. Vuonna 2007 hän siirtyi belgialaiseen Gentiin. Hän edusti seuraa seuraavat kolme kautta, joista viimeisellä 2009–2010 joukkue voitti Belgian cupin. Hän pelasi yhteensä 72 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia.
Kesällä 2010 Rosales teki sopimuksen alankomaalaisen Twenten kanssa. Siellä hän pelasi neljän kauden aikana 118 liigaottelua ja teki kolme maalia. Vuonna 2011 hän voitti Alankomaiden cupin mutta ei pelannut loppuottelussa. Kausina 2014–2021 Rosales edusti Espanjassa Málagaa, lainasopimuksella Espanyolia ja Leganésia. Hän pelasi Primera Divisiónissa kaikkiaan 182 ottelua ja teki niissä viisi maalia. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Leganésin joukkueessa Segunda Divisiónissa.
Rosales on pelannut Venezuelan maajoukkueessa vuodesta 2007 alkaen 82 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Ecuadoria vastaan. Hän pelasi Venezuelan neljänneksi yltäneessä joukkueessa Copa Américassa 2011. Hän pelannut Copa Américassa myös vuosina 2015, 2016, 2019 ja 2021.
See My Friends (albumi)

See My Friends on brittiläisen muusikon Ray Daviesin vuonna 2010 julkaistu albumi. Levyllä hän tulkitsee entisen yhtyeensä, The Kinksin, kappaleita yhdessä nimekkäiden vierailijoiden kanssa. Mukana ovat muun muassa Bruce Springsteen, Jon Bon Jovi ja Metallica.
Albumi pääsi brittilistalla sijalle 12, joten se on Daviesin kaupallisesti menestynein sooloalbumi.
Locked-in-oireyhtymä

Locked-in -oireyhtymä tarkoittaa tilaa, jossa ihmisen ajattelu, järki ja tunteet ovat entisellään, mutta raajat, lihakset ja kasvot ovat halvaantuneet eikä puhuminen ja nieleminen onnistu. Tavallisesti silmien liikkeet ovat säilyneet. Yleensä oireyhtymä johtuu aivojen verenkierron häiriöstä takaverenkierron alueella (vertebrobasilaarialueella). Tilasta parantuminen on harvinaista ja kuolleisuus alkuvaiheissa on suurta.
Koska locked-in-oireyhtymästä kärsiviltä potilailta puuttuvat kyvyt ilmaista itseään, on heidän kanssaan kommunikointi hyvin vaikeaa. Kommunikointi perustuu useimmiten silmien liikuttamiseen, joiden avulla voidaan antaa vastaukseksi ”kyllä” tai ”ei” kysymyksiin sekä valita lueteltuja tai näytettyjä kirjaimia ja muodostaa näistä sanoja ja lauseita. Nykyaikana on kehitetty myös erilaisia tietokoneavusteisia kommunikointimenetelmiä, jotka voivat perustua mihin tahansa tahdonalaiseen lihasten liikkeeseen.
Alexandre Dumas kuvaa tautitapausta romaanissa "Monte Criston kreivi". Noirtier de Villefort kommunikoi siinä räpyttämällä silmiä.