tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Westland Wapiti

Westland Wapiti on brittiläinen sotilaslentokone. Se oli kaksitasoinen ja Bristol Jupiter -tähtimoottorilla varustettu. Koneen miehistön määrä oli kaksi henkeä. Kone käytettiin yhteystoiminnan lisäksi taistelutehtävissä yleiskäytössä.
Royal Air Force esitti 1920-luvulla, tuolloin käytössä olleen de Havilland D.H. 9A -tyypin seuraajan spesifikaatiot. Vaatimuksissa esitettiin, että uuden konetyypin käytössä tulee hyödyntää D.H. 9A:n osia. Suorituskyvyn lisäämisen ohella, asetettiin runkorakenteen lujuudelle paljon painoarvoa. Vuonna 1927 tapahtuneen ensilennon jälkeen, Wapitia valmistettiin 570 koneyksilöä ja tyyppi oli laajasti käytössä Kansainyhteisön maissa (kuten Australia, Etelä-Afrikka, Intia, Kanada) sekä Kiinassa. Tämä konetyyppi osallistui toiseen maailmansotaan, vaikkakin jo silloin täysin vanhentuneena. Eräs merkittävimpiä seuraajista tälle tyypille on Westland Lysander, jota käytettiin Suomen ilmavoimissakin.
Koneen aseistus käsitti 2x 0.303 kaliiperin eli 7,7 mm konekiväärejä. Niistä toinen oli eteenpäin kiinteästi potkurikehän lävitse ampuvana eturungossa ylhäällä ja toinen oli liikuteltavana takatähystäjän käytössä. Ulkopuolisiin pommiripustimiin saatettiin liittää pudotettavaa aseistusta 263 kg verran.
Bristol Jupiter -tähtimoottori oli 9-sylinterinen ja teholtaan 420 hv (313 kW). Myös Armstrong Siddeleyn valmistamat Panther sekä Jaguar -moottorit olivat käytössä eri versioissa. Wapiti Mk. III:n huippunopeus oli 225 km/h ja lakikorkeus 6 250 m. Toimintamatka oli 1 062 km.
Camilla Borsotti

Camilla Borsotti (s. 2. helmikuuta 1988) on italialainen alppihiihtäjä, joka edustaa C.S. Carabinieri -seuraa.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2005 Borsotti saavutti kultaa supersuurpujottelussa ja hopeaa sekä pujottelussa että suurpujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa 2006 Borsotti laski hopealle supersuurpujottelussa.
Alppihiihdon maailmancupissa Borsotti kilpaili ensimmäisen kerran Lienzn pujottelussa joulukuussa 2005. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Reiteralmin superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2006 oltuaan 27:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Sankt Antonin superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2007 oltuaan seitsemäs. Toisen kerran hän saavutti seitsemännen sijan Tarvisiossa maaliskuussa 2011.
Dénes Türje

Dénes Türje () oli unkarilainen paroni, jolla oli useita korkea-arvoisia luottamustehtäviä Unkarin kuninkaiden Andreas II:n sekä Béla IV:n aikana. 
Dénes oli suuri kruununprinssi Béla IV:n tukija. Bélan ollessa Transilvanian herttuana (1225 - 1235) tämä nimesi Dénesin Transilvanian voivodiksi vuonna 1233.
Béla IV:n saatuaan kruunun vuonna 1235, nimitettiin Dénes useisiin korkeisiin kuningaskunnan virkoihin. 11. huhtikuuta 1241 Dénes osallistui Muhin taisteluun kruunun rinnalla Mongolien imperiumia vastaan. Vuonna 1245 hänet nimettiin Unkarin kuningaskunnan palatiiniksi, joka oli kuninkaan jälkeen toiseksi korkein arvonimi.
András Szerafininpoika

András Szerafininpoika () oli unkarilainen aatelinen, jolla oli useita korkea-arvoisia luottamustehtäviä Unkarin kuninkaiden Andreas II:n sekä Béla IV:n aikana. András oli Transilvanian viimeinen voivodi, jonka kuningas Andreas II nimitti.
András kuoli 11. huhtikuuta vuonna 1241 Muhin taistelussa kruunun rinnalla taistelussa Mongolien imperiumia vastaan.
Turkin korruptioskandaali 2013

Turkin korruptioskandaali 2013 on seurausta Turkissa käytävästä korruptiotutkinnasta, jonka aikana yli 20 ihmistä on pidätetty. Syytteet koskevat rakennuslupiin liittyvää lahjontaa ja laitonta kultakauppaa Iranin kanssa.
Asian tutkinta alkoi tiistaina 17. joulukuuta 2013, kun poliisi pidätti useita Turkin hallituksen ja Oikeus ja kehitys -puolueen keskeisiä henkilöitä. Pidätettyihin kuului muun muassa sisäministeri Muammer Gülerin, talousministeri Zafer Caglayanin ja ympäristöministeri Erdoğan Bayraktarin pojat. Ministerit erosivat virastaan skandaalin seurauksena. Bayraktarin poika laskettiin sittemmin vapaaksi ilman syytettä. Pidätettyinä olivat myös Halkbankin toimitusjohtaja Suleyman Aslan sekä azerbaidžanilainen liikemies Reza Zarrab.
Hallituksen toimet korruptiotutkimuksen aikana ovat herättäneet pahennusta. Skandaalia seuranneena viikkona erotettiin 550 poliisia sittemmin eronneen sisäministeri Gülerin johdolla. Lisäksi toimittajilta kiellettiin pääsy poliisilaitoksille. 26. joulukuuta korruptiotutkintaa johtanut syyttäjä Muammer Akkaş siirrettiin syrjään korruptiotutkinnasta, koska tämän uskottiin vuotaneen tietoja medialle ja jättäneen kertomatta esimiehilleen tukimusten etenemisestä. Akkaş oli ennen sivuuttamistaan määrännyt 30 liikemiesten ja kansanedustajien lisäpidätystä, joita poliisi ei kuitenkaan pannut toimeen. Turkkilaislehtien mukaan Akkaşin pidätysmääräys olisi koskenut myös pääministeri Erdoğaninin poika Bilalia. Akkaşin mukaan jutun tutkintaan oli puututtu korkeammalta taholta ja häntä oli estetty laajentamasta tutkimuksia.
Skandaali on johtanut mielenosoituksiin hallitusta vastaan ja poliisi on joutunut käyttämään kumiluoteja ja vesitykkejä mielenosoitusten hajottamiseksi. Useat poliitikot ovat eronneet protestina Oikeus ja kehitys -puolueesta. Eronneisiin kuuluu muun muassa entinen sisäministeri İdris Naim Şahin, entinen kulttuuriministeri Ertuğrul Günay sekä puolueen varapuheenjohtaja Haluk Özdalga, jotka kritisoivat vahvasti hallituksen toimia. Kritiikkiä antoi myös virastaan eronnut ministeri Bayraktar, joka vaati pääministeri Erdoğanin eroa.
Pääministeri Erdoğan on kritisoinut tutkimusta ja väittää sen tarkoituksena olevan hallinnon horjuttaminen. Turkissa on esitetty väitteitä siitä että korruptiotutkimuksen taustalla olisi Fethullah Gülenin tukijat, mutta Gülen on kieltänyt olevansa asian takana. Lisäksi pääministerin läheinen avustaja on epäillyt skandaalin lietsomisen saattavan olla armeijan vallankaappausyritys.
Mielenosoitusten lopettamiseksi säädettiin tammikuun puolivälissä 2014 laki, joka kieltää lääkäreitä ja muita sairaanhoidon ammattilaisia antamasta ensiapua mielenosoituksissa loukkaantuneille, jos tapahtumapaikalla on myös valtiollisen terveydenhoitojärjestelmän ambulanssi. Auttajaa uhkaa jopa kolmen vuoden vankeus tai yli 700 000 euron sakko.
Ministerivaihdot.
Skandaalin seurauksena pääministeri Recep Tayyip Erdoğan uudisti osittain hallituksen ministeripaikkojen jaon. Hän esitti uuden ministerijaon presidentti Abdullah Gülille 25. joulukuuta 2013. Muutokset ministeripaikoissa ovat:
Aban Lőrinc

Aban Lőrinc (Aban heimoon kuuluva Lőrinc, ) oli unkarilainen aatelinen ja sotilasjohtaja, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1242 - 1252.
Lőrinc toimi useissa valtakunnan viroissa jo kuningas Andreas II:n aikana. Mongolivaltakunnan hyökkäyksen jälkeen 1242 kuningas Béla IV nimitti hänet Transilvanian voivodiksi. Hän osallistui 15. kesäkuuta 1246 Leithan taisteluun, jossa Itävallan herttua Frederik II kaatui. Unkarin kuningaskunnan vallanperimystaisteluiden aikana Lőrinc siirtyi kannattamaan Tapani V:sta, josta tuli Transilvanian herttua vuosiksi 1257-1258.
Nura Farah

Nura Farah (s. 1979 Riad, Saudi-Arabia) on Suomen ensimmäinen somalikirjailija. Hän muutti Suomeen Somaliasta 13-vuotiaana ja työskentelee nykyisin Ruokaviraston virologian yksikössä laboranttina. Farahilta on ilmestynyt romaanit "Aavikon tyttäret" (2014) ja "Aurinkotyttö" (2019) sekä kertomuskokoelma "Lumimaa" (2021).
Lapsuus ulkomailla ja muutto Suomeen.
Farah syntyi vuonna 1979 Riadissa Saudi-Arabiassa, jossa hänen kouluja käynyt isänsä oli töissä. Farah aloitti siellä myös koulunkäynnin. Perhe muutti takaisin Somaliaan Mogadishuun Farahin ollessa kahdeksanvuotias. Suomeen hän muutti vuonna 1993 äitinsä ja neljän sisaruksen kanssa. Hänen sittemmin edesmennyt isänsä jäi Somaliaan.
Suomessa perhe asui aluksi Oravaisten vastaanottokeskuksessa. Oleskeluluvan saatuaan he muuttivat Helsinkiin Kontulaan, jossa Farah aloitti yläasteella. Hänellä oli aluksi vaikeuksia koulussa, koska hän oli ainoa ulkomaalainen luokallaan ja joutui koulukiusatuksi sekä syrjityksi. Hän ei ollut opiskellut juurikaan suomea ennen yläastetta, joten hänen sanavarastonsa ei ollut kovin laaja, mikä vaikeutti opiskelua. Suomen kielen opettaja kehotti häntä lukemaan kirjoja, jos hän haluaa oppia suomea paremmin. Hän luki aluksi sarjakuvia. Sanavaraston kasvaessa hän alkoi lukea suomenkielistä kaunokirjallisuutta ja suomennettua kirjallisuutta. Kymmenennellä luokalla ja lukiossa hänen keskiarvonsa nousi yli kahdeksaan ja hän alkoi saada myös ystäviä. Farahin lukion kemianopettaja kannusti häntä opiskelemaan laborantiksi.
Kirjailijaksi.
Farah halusi itsekin kirjoittaa. Hänen esikuvinaan olivat Khaled Hosseinin kirjoittamat "Leijapoika" ja "Tuhat loistavaa aurinkoa" sekä Chimamanda Ngozi Adichien "Kotiinpalaajat". Hän suomensi Otavalle somalian kielisiä sanoja ja ehdotti heille, että hän voisi kirjoittaa kirjan somalien elämästä.
Farahin kaksi ensimmäistä teosta käsittelevät Somalian aavikon paimentolaisia, somalinaisten asemaa ja vastoinkäymisiä menneinä vuosikymmeninä. Hän itse on kaupunkilainen, mutta hänen isovanhempansa ja äitinsä ovat eläneet paimentolaisina. Kirjoittaessaan kirjojaan hän halusi samalla tutkia oman sukunsa menneisyyttä.
Yksityiselämä.
Farah on vuonna 2014 syntyneen pojan yksinhuoltaja.
Pimikkökuoriaiset

Pimikkökuoriaiset (Tenebrionidae) on pimikkökuoriaismaisten yläheimoon kuuluva kovakuoriaisheimo. Siihen kuuluvia lajeja ovat rohmukuoriainen ("Tribolium destructor") ja jauhopukki ("Tenebrio molitor"). 
Ulkonäkö ja koko.
Monet lajit ovat tummanvärisiä. Koko on vaihteleva.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pimikkökuoriaisiin kuuluu useita aavikolla eläviä lajeja.
Ravinto.
Jotkut lajit syövät varastoissa ruokatavaroita.
Aiheesta muualla.
Lentopallon miesten Supersarja

Lentopallon miesten Supersarja oli toiseksi korkein sarjataso Suomessa lentopallon puolella kaudesta 1996–1997 kauteen 2000–2001. Liiton visiona oli saada tasoa laajenettua liigan alapuolella pelejä lisäämällä ja näin helpottaa liigaan nousua.
Historia.
Ensimmäinen supersarjakausi pelattiin 1996–1997 kahdessa kuuden joukkueen lohkossa. Lohkon sisällä pelattiin nelinkertainen sarja, sekä toisen lohkon kanssa kaksinkertainen sarja. Tämän jälkeen alkoivat pudotuspelit. Pohjoislohkon joukkueet olivat Virtain Veikot, Tornion Lentis 88, Kannuksen Ura, Mikkelin Passarit, Muuramen Lentopallo ja Pielaveden Sampo. Superin etelälohkon muodostivat Albatross Turusta, Lahden Kimmo, Luolajan Kajastus, Lohja-Lentis, Someron Pallo ja Vihdin Lentopallo -90. Sampo nousi SM-liigaan ja Superista ykköseen putosivat Lohja-Lentis, Someron Pallo ja Mikkelin Passarit.
Kaudelle 1997–1998 ottelumäärä putosi järjettömästä järkevämmäksi. Siirryttiin kahdentoista joukkueen kaksinkertaiseen sarjaan. Uusia joukkueita olivat Kalevan Lentopallo, Etta Oulusta, Savonlinnan Ajo nousijoina ja Vammalan Lentopallo, joka putosi edelliskaudella SM-liigasta. VaLePa nousi kauden päätteeksi takaisin liigaan. Superin karsinnoissa Savonlinnan Ajo pudotti Virtain Veikot ja Albatross Kalevan Lentopallon.
Kaudella 1998–1999 sarjasta SM-liigaan nousi peräti kolme joukkuetta. East Volley, joka jatkoi Savonlinnan Ajon mieslentopalloilua, sarjan voittajana, Muuramen Lentopallo karsintojen kautta, sekä Lentopalloseura Etta villillä kortilla.
Kaudella 1999–2000 Superin koko maan kattavaan sarjaan osallistuivat Kannuksen Ura, Kempeleen Pyrintö, Korson Veto, Lauttakylän Pyry, Perungan Pojat, Pyhäselän Urheilijat, Rocks Helsinki, Salpis Hollola, Tornion Lentis, Vihdin Lentopallo ja Virtain Veikot.
Vuoden 2000–2001 sarjaan läksi vielä kymmenen joukkuetta. Nämä olivat Kannuksen Ura, Mutalan Riento Joensuusta, Korson Veto, Salpis Hollola, Lauttakylän Pyry, Tornion Lentis -88, Valkeakosken Isku-Veikot, Perungan Pojat, Vihdin Lentopallo -90 ja Virtain Veikot. Korso ja Perunka olivat viimeiset Supersarjasta SM-liigaan nousseet joukkueet. Seuraavalle kaudelle 1-sarja palasi toiseksi korkeimmaksi sarjatasoksi.
Lentopallon miesten supersarjan kausi 1997–1998

Lentopallon miesten supersarjan kausi 1997–1998 oli kausi, jolloin kyseistä sarjatasoa pelattiin toisen kerran. 
Runkosarja.
Karsinnoissa sarjapaikkansa säilyttivät Ajo ja Albatross.
Tekken Revolution

Tekken Revolution () on Bandai Namco Gamesin kehittämä ja julkaisema taistelupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle vuonna 2013. Peli on ilmaiseksi pelattava ja ladattavissa PlayStation Storesta. Peliin voi myös ostaa lisäosia, kuten pukuja, iskuefektejä, premium kolikoita ja itse hahmoja voi avata ostamalla tai pelaamalla.
Pelin palvelimet on suljettu maaliskuussa 2017.
Pelaaminen.
Pelaajan käytössä on ”kolikot”, joita käytetään pelaamiseen. Kolikoita on aluksi viisi, ja niitä saa lisää 30 minuutin välein. Pelissä on Online- ja Arcade-tilat. Pelaajan on mahdollisuus nousta tasoja ja parantaa hahmonsa taitoja voitoista saatavilla taitopisteillä. Pisteitä voi sijoittaa kolmeen päätaitoon: voimaan, kestävyyteen ja raivoon.
Gottfried von Cramm

Gottfried von Cramm (7. heinäkuuta 1907 Nettlingen – 9. marraskuuta 1976 Kairo) oli saksalainen tennispelaaja. 
Peliura.
Gottfried von Cramm voitti Ranskan avoimen tennisturnauksen vuosina 1934 ja 1936. Wimbledonin finaalissa hän pelasi kolmasti (1935, 1936 ja 1937) ja U.S. Openin finaalissa kerran (1937). 
Lisäksi von Cramm voitti nelinpelin sekä Ranskan että Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1937 ja sekanelinpelin Wimbledonissa 1933. Maailman ykköspelaajaksi hänet rankattiin vuonna 1937. Suomessa von Cramm vieraili pelaamassa vuonna 1939 Westend Tennis Stadion Klubbin kutsumana.
Yksityiselämä.
Von Cramm oli biseksuaali, joka avioitui kahdesti. Hänen ensimmäinen avioliittonsa oli vuosina 1931–1937 paronitar Elisabeth von Dobeneckin kanssa. Von Dobeneckin myöhempi puoliso oli jääkiekkoilija Gustav Jaenecke. Vuonna 1955 von Cramm solmi avioliiton amerikkalaisen perijättären Barbara Huttonin kanssa. Pariskunta erosi 1959. 
Vuonna 1938 von Cramm sai vuoden pituisen vankeustuomion homoseksuaalisesta suhteesta, joka hänellä oli ollut usean vuoden ajan vuosikymmenen alkupuolella juutalaistaustaisen näyttelijän Manasse Herbstin kanssa. Häntä syytettiin myös rahan lähettämisestä Palestiinaan vuonna 1936 muuttaneelle Herbstille. Von Cramm oli vankilassa puoli vuotta, kunnes hänet vapautettiin hyvän käytöksen ansioista lokakuussa 1938. Vapauttamiseen saattoivat vaikuttaa myös hänen ulkomaisten kilpakumppaneidensa Don Budgen johdolla Adolf Hitlerille lähettämät vetoomukset. Vapautumisensa jälkeen von Cramm muutti väliaikaisesti Ruotsiin, jonne hänet oli kutsunut kuningas Kustaa V. 
Biseksuaalisuudestaan huolimatta von Cramm onnistui välttämään keskitysleirit. Hän oli propagandasyistä natseille tärkeä arjalaista rotua edustavana menestyksekkäänä kilpaurheilijana. Von Cramm ei kuitenkaan suostunut milloinkaan liittymään natsipuolueeseen. Vuonna 1940 von Cramm määrättiin armeijaan ja hän taisteli itärintamalla. Sodan jälkeen von Cramm toimi liikemiehenä ja kuoli auto-onnettomuudessa liikematkallaan Egyptin Kairossa vuonna 1976. International Tennis Hall of Fameen hänet nimettiin vuonna 1977 ja Saksan urheilun Hall of Fameen 2008.
Ernye Ákos

Ernye Ákos (, ’Ákosin heimoon kuuluva Ernye’) oli unkarilainen aatelinen. Hän toimi sotilasjohtajana Unkarin kuningas Béla IV:n armeijassa ja Mongolien Imperiumin hyökkäyksien jälkeen hän toimi useissa eri valtakunnan luottamustehtävissä.
Ura.
Mongolien hyökkäykset.
Ernye osallistui "Mohin taisteluun" 11. huhtikuuta vuonna 1241 Mongolien Imperiumia vastaan. Ernyen kerrotaan pelastaneen taistelussa kuningas Béla IV:n hengen antamalla hänelle terveen hevosensa ja jääneen taistelemaan Mongoliarmeijaa vastaan viivyttääksen heitä sen verran, että kuningas pääsisi pakoon.
Mongolien vetäytymisen jälkeen vuonna 1242 Ernyestä tuli kuningasperheen yksi arvostetuimmista aatelisista. Hän sai palkkioksi maata Hevesin ja Borsodin alueelta ja kuninkaalta luvan vahvistaa Dédesin linnaa, mikä sijaitsi hänen maillansa. 
Myöhempi ura.
Hän taisteli armeijan mukana vuonna 1246 sodassa Itävaltaa vastaan ja osallistui Leithan taisteluun. Vielä vuonna 1250 hän osallistui Itävaltaa vastaan käytyyn sotaan, jonka jälkeen hän ryhtyi hoitamaan valtakunnan eri luottamustehtäviä. Hän toimi vuosien 1258 - 1261 aikana Transilvanian voivodina. Jossain kirjoituksissa häntä on tituuleerattu "Transilvanian baaniksi". Voivodi Ernye voitti vuonna 1260 hyökkäävän Mongoliarmeijan Transilvanian eteläosissa. Ernye jatkoi valtakunnan palveluksessa erilaisissa luottamustoimissa kuolemaansa saakka vuoteen 1275.
Ämmäkoski

Ämmäkoski tai Ämmänkoski voi tarkoittaa seuraavia:
Lammin Salibandy

 
Lammin Salibandy (LaSB) oli vuosina 2002–2016 toiminut lammilainen salibandyn erikoisseura. Seuran miesten edustusjoukkue pelasi kaudet 2013–2016 Suomen toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Divarissa. Kaudeksi 2016–2017 seura nousi ylimmälle sarjatasolle Salibandyliigaan voittamalla Divarin loppuottelussa Hämeenlinnan Steelersin otteluvoitoin 3–2. Lammin Salibandy fuusioitui Hollolan Urheilijat -46:n salibandyjaoston ja Kosken Dynamon junioritoiminnan kanssa 18. huhtikuuta 2016, jolloin syntyi uusi salibandyn erikoisseura LASB. Tämä Lahdessa kotiottelunsa pelaava fuusioseura peri LaSB:n liigapaikan.
Freeport (Bahama)

Freeport on Bahaman toiseksi suurin kaupunki. Se sijaitsee Grand Bahaman saarella, ja sen asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan noin 28 000. Freeport on oma hallintoalueensa, joka on myös vapaakauppa-alue. Kaupungilla oli verovapaus vuoteen 1984, mutta sitä päätettiin jatkaa vielä 70 vuodella.
Freeport sai alkunsa vuonna 1955, kun yhdysvaltalainen liikemies Wallace Groves sai Bahaman hallinnolta luvan perustaa Grand Bahamalle vapaakauppa-alueen ja saarivaltion toisen kaupungin. Kaupungin paikaksi valittiin noin 200 neliökilometrin kokoinen suoalue, joka kuivattiin. 1960-luvulla kaupunki oli lähinnä valkoihoisten asuttama, kunnes 1969 lähtien Bahaman hallitus pakotti kaupungin ottamaan kenet tahansa asukkaakseen. Tämä johti pieneen lamaan 1970-luvulla rikkaiden muuttaessa pois Freeportista. Myöhemmin Freeportin pinta-ala kasvoi 558 neliökilometriin.
Moreenimuodostuma

Moreenimuodostuma on pääosin moreenista muodostunut kumpu tai selänne, joka erottuu maanpinnan korkokuvassa omana itsenäisenä kohomuotona. Kohoumia muodostuu nykyisissä aktiivisten jäätiköiden toiminnan tuloksena, mutta fossiloituneita moreenimuodostumia on syntynyt esimerkiksi viime jääkauden aikaisten mannerjäätiköiden toiminnan tuloksena. Vanhoja moreenimuodostumia löytyy aluskasvillisuuden ja metsien peittämänä useilta seuduilta maapallon eri osista. Suomen pinta-alasta on moreenimuodostumia noin 15 %.
Moreenimuodostumat sisältävät pohjamoreenia tai pintamoreenia tai joskus molempia. Pohjamoreeni muodostuu jäätiköiden alla ja on siksi tiiviiksi pakkautunut harmaan- tai harmaanruskeanvärinen maalaji. Pääosin pohjamoreenista koostuvat esimerkiksi drumliinit, De Geer -moreenit sekä useimmat kumpumoreenit . Pintamoreeni on löyhärakenteista, osittain lajittunutta ja paikoitellen kerrostunutta moreenia . Se on muodostunut kerääntymällä jäätikön pinnalle, railoihin ja pieniin halkeamiin, josta se on laskeutunut jäätikön sulaessa pohjamoreenin päälle erimuotoisiksi kummuiksi. Toinen syntytapa liittyy jäätikön reunan liikkeisiin. Kun virtaavan jäätikön reunan edessä sijaitseva moreenikumpu joutuu etenevän jäätikön puskemaksi, muuttuu moreenin rakenne uudelleen muokkautuen pintamoreeniksi. Joskus etenevä jäätikkö työntää edellään pohjamoreenia, joka muodostaa jäätikköön nojaavia moreenimuodostumia. Pääosin pintamoreenista koostuvat eräät kumpumoreenien ja reunamoreenien muodot.
Moreenimuodostumat ovat tyypillisesti 5–25 metriä korkeita ja ne erottuvat maanpinnan korkokuvassa kohoumina. Muodostumat voivat esiintyä yksittäisinä kohoumina, mutta niitä esiintyy myös kohoumien parvina. Esimerkiksi Keski-Suomen järvialueella Pieksämäen ympäristössä esiintyy 14 500 drumliinia ja Kuusamossa 4 000 drumliinia. Toisinaan niihin liittyy muitakin maalajeja, jotka lisäävät muodostuman ympäristön geologista monimuotoisuutta. Sellaiset lisäpiirteet ovat esimerkiksi rantamuodostumat, sulamisvesien purkausuomat, dyynit ja siirtolohkareet. Tämä ilmenee erityisen selkeästi Salpausselkien rakenteessa. Salpausselkien yksi rakenteellinen osa on reunamoreenit, joiden yhteyteen on lisäksi kasautunut runsaasti veden kuljettamaa kiveä, soraa, hiekkaa ja savea.
Moreenimuodostumiin sisältyvät maisemalliset ja biologiset arvot ovat samantapaisia kuin harjujen ja kallioiden. Suomessa on inventoitu ja vuonna 2007 julkaistu valtakunnallisesti arvokkaat moreenimuodostumat. Niillä on merkitystä viimeisimmän jääkauden ja sen päättymisen historiaa tutkittaessa. Moreenit tulevat korvaamaan harjujen hiekanottoa samalla tavalla kuin kivilouhokset ovat korvanneet harjujen kivenottoa.
Erilaisia moreenimuodostumia ovat:
Jäätikköjokimuodostumat

Jäätikköjokimuodostumat eli glasifluviaaliset muodostumat ovat viimeisimmän jääkauden loppuvaiheessa, mannerjäätikön sulaessa syntyneitä pinnanmuotoja, joiden synnyn on aiheuttanut joko mannerjäätikön sisällä tai sen pinnalla tai pohjalla virranneiden jäätikköjokien aikaansaama kulutus tai kasautuminen.
Merkkejä jäätikköjokien kulutuksesta on Suomessa eniten Lapissa mutta myös Keski- ja Itä-Suomessa siellä missä maanpinta ei jäätikön sulaessa ollut veden peitossa. Tällaisia ovat muun muassa erilaiset sulamisvesiuomat ja Lapissa tunturien rinteillä tavattavat lieveuomat. Jäätikköjokien aikaansaamia kulutusuomia voi lisäksi olla myös jäätikköjokien synnyttämien kasautumismuotojen pinnoilla.
Jäätikköjokien synnyttämät kasautumismuodot koostuvat lajittuneesta sorasta ja hiekasta sekä jäätikköjokien kulutuksen pyöristämistä kivistä ja lohkareista. Suomessa niitä on noin 7 % maan pinta-alasta.
Suomessa yleisimpiä jäätikköjokien kasaamia pinnanmuotoja ovat harjut, jotka saattavat muodostaa jopa kymmenien kilometrien pituisia kapeita selänteitä. Välillä harjujaksot voivat levittäytyä laajoiksi kentiksi, joissa harjuainekseen hautautuneiden jäälohkareiden paikoille on voinut muodostua suppia. Suppa eli harjuhauta on harjuainekseen sinne hautautuneen jään sulaessa muodostunut kuoppa. 
Jäätikköjokien suille kasautuneita jäätikköjokisyntyisiä pinnanmuotoja ovat deltat ja sandurit. Delta eli jäätikköjokisuisto muodostui jäätikköjoen päättyessä mereen, sandur silloin kun jäätikköjoki päättyi kuivalle maalle. Muita jäätikköjokisyntyisiä kasautumismuotoja ovat laaksontäyteet Lapissa sekä etenkin Lounais-Suomessa tavattavat lievemuodostumat, joita esiinty kalliomäkien reunoilla.
Huomattavia jäätikköjokimuodostumia ovat reunamuodostumat. Ne koostuvat jäätikön reunaan syntyneistä rinnakkaisista deltoista ja sandureista tai sandurdeltoista, jotka ovat deltan ja sandurin yhdistelmiä. Reunamuodostumia ovat Suomessa Salpausselät ja Sisä-Suomen reunamuodostuma. Salpausselissä voi olla niiden proksimaaliosissa eli jäätikön puolella myös moreenia ja jäälohkareiden hautautuessa syntyneitä suppia, distaaliosa eli jäätikön ulkopuolinen reuna on enimmäkseen lajittunutta ainesta. 
Sekä reunamuodostumien että harjujen yhteydessä voi esiintyä harjuaineksesta muodostuneita säännöttömiä pieniä kumpuja ja selänteitä. Niitä kutsutaan Kames-maastoksi.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2002–2003

Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2002–2003 pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kahdeksan parasta selvisi pudotuspeleihin.
Pudotuspelit.
Loppuottelut.
Vaasan Kiisto voitti ykkössarjan mestaruuden.
Liigakarsinta.
1-sarjan säilymiskarsinnoissa selvisivät voittajiksi Puijo Wolley ja Lauritsalan Kisa. Sarjasta putosivat Laihian Luja, Mikkelin Passarit ja Vihdin Lentopallo.
Vapaudenaukio (Tallinna)

Vapaudenaukio () on aukio Tallinnan vanhankaupungin eteläpäässä Kesklinnan kaupunginosassa Virossa. Neuvostomiehityksen aikana aukio tunnettiin nimellä Voitonaukio ("Võidu väljak"). Aukion laidoilla sijaitsevat muun muassa vuonna 1934 rakennettu taidehalli "Kunstihoone", Viron vapaussodan muistoksi vuonna 2009 paljastettu 23,5 metriä korkea Viron vapaudenpatsas sekä Pyhän Johanneksen kirkko.
Jalmari Meurman

Hjalmar (Jalmari) Fredrik Meurman (19. heinäkuuta 1870 Liuksialan kartano, Kangasala – 3. helmikuuta 1946 Kangasala) oli suomalainen agronomi, kunnallisneuvos ja kansanedustaja. 
Jalmari Meurmanin vanhemmat olivat kunnallisneuvos Agathon Meurman ja Aline Fredrika Tallqvist. Hän pääsi ylioppilaaksi 1889 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta, suoritti Helsingin yliopistossa teologisen alkututkinnon 1890 ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1896. Meurman teki opintomatkan Tanskaan 1905.
Meurman hoiti vuodesta 1896 alkaen isänsä, kunnallisneuvos Agathon Meurmanin omistamaa Liuksialan kartanoa, joka sitten siirtyi vuonna 1900 oston kautta hänen haltuunsa. Hän omisti kartanon vuoteen 1938 saakka.
Meurman oli Kangasalan kunnanvaltuuston jäsenenä useita vuosia, joista osan valtuuston puheenjohtajana, lisäksi hän toimi muun muassa kunnan tilintarkastajana ja holhouslautakunnan puheenjohtajana. Hän sai kunnallisneuvoksen arvon vuonna 1916. Meurman oli eduskunnan jäsenenä 1919. Lisäksi hän kuului useisiin maatalousalan järjestöihin, kuten Maataloustuottajain Keskusliiton liittoneuvostoon ja Hämeen läänin maanviljelysseuran johtokuntaan. Hän oli Kangasalan kirkkovaltuuston jäsenenä koko sen olemassaolon ajan, kirkonisännöitsijänä, virkatalolautakunnan puheenjohtajana sekä jäsenenä lähes kaikissa seurakunnan asioita käsittelemään asetetuissa komiteoissa. Meurman toimi myös Kangasalan vapaapalokunnan päällikkönä. Meurman harrasti hevosjalostusta ja toimi vt. hevoshoidonneuvojana 1898−1904 sekä kuului vuonna 1907 hevoshoidon edistämistä suunnittelemaan asetettuun komiteaan. Meurman oli 1901−1911 Liuksialaan perustetun karjanhoitokoulun johtajana. Hän toimi Pohjois-Hämeen Hippoksen puheenjohtajana, Hämeen läänin hevosystäväin puheenjohtajana ja oli jäsenenä useissa maatalousasioita pohtineissa komiteoissa.
Meurman perusti 1920-luvun alussa Liuksialaan yksityismuseon, johon kerättiin Liuksialan kartanosta ja lähiseuduilta maa- ja kotitaloudessa käytettyjä esineitä. Hän rakennutti 1930 Liuksialan alueella sijainneen Kangasalan ensimmäisen kirkon paikalle vanhaan kirkkotyyliin kappelin. Meurman kuului Hämeen museon johtokuntaan sekä Hämeen Heimoliiton johtokuntaan.
Jalmari Meurman oli naimisissa vuodesta 1902 Anna Adéle Löfin kanssa.
Luke Richardson

Luke Glen Richardson (s. 26. maaliskuuta 1969) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja, joka toimii NHL-joukkue Chicago Blackhawksin päävalmentajana. Pelaajauransa aikana hän pelasi NHL:ssä kuudessa eri organisaatiossa 1417 ottelua 21 kauden aikana. Pelityyliltään Richardson oli kovaotteinen puolustava puolustaja. Pelaamissaan otteluissa hän teki vain 35 maalia ja 201 tehopistettä. Jäähyminuutteja hänelle vihellettiin 2055 kappaletta.
Peliuransa jälkeen hän toimi kaudet 2009–2012 Ottawa Senatorsin apuvalmentajana ja 2012–2016 AHL-seura Binghampton Senatorsin päävalmentajana. Kauden 2017-2018 Richardson toimi apuvalmentajana New York Islandersin joukkueessa. Kauden jälkeen Richardson nimettiin apuvalmentajaksi Claude Julienin valmennustiimiin Montreal Canadiensin joukkueessa. 
Richardson toimi Canadiensin apuvalmentajana neljän kauden ajan, kunnes kesällä 2022 Chicago Blackhawks nimesi hänet seuraavaksi päävalmentajaksi
Lupita Nyong’o

Lupita Amondi Nyong’o (s. 1. maaliskuuta 1983 México) on meksikolais-kenialainen näyttelijä. Hän teki ensi­esiintymisensä Yhdys­valloissa vuoden 2013 elo­kuvassa "12 Years a Slave", josta hänet palkittiin parhaan nais­sivu­osan Oscarilla ja SAG:llä. Hän sai roolistaan myös Golden Globe- ja Bafta-ehdokkuudet.
Ura.
Vuonna 2014 Nyong’o näytteli toiminta­elo­kuvassa "Non-Stop" yhdessä Liam Neesonin ja Julianne Mooren kanssa. Hän esiintyi elo­kuvasta "" alkaen liikkeenkaappaustekniikalla toteutetussa roolissa Maz Kanatana. Vuonna 2016 Nyong’o esiintyi ääni­roolissa elo­kuvassa "Viidakko­kirja".
"People" nimesi Nyong’on vuoden 2014 kauneimmaksi naiseksi maailmassa.
Léa Seydoux

Léa Seydoux (oik. Léa Hélène Seydoux-Fornier de Clausonne; s. 1. kesäkuuta 1985 Pariisi) on ranskalainen elokuvanäyttelijä ja malli, joka tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Kunniattomat paskiaiset" (2009), "Midnight in Paris" (2011), ' (2011), "The Grand Budapest Hotel" (2014), "The Lobster" (2015) ja "The French Dispatch" (2021). Vuonna 2013 hänet palkittiin Cannesin elokuvajuhlien Kultaisella palmulla elokuvasta '. Hän on ollut viisi kertaa ehdokkaana César-palkinnon saajaksi. Hän näytteli myös Bond-tyttö Madeleine Swannia elokuvissa "007 Spectre" (2015) ja "007 No Time to Die" (2021). Lisäksi Seydoux on näytellyt yhtä pääroolia elokuvassa "Crimes of the Future" (2022) sekä merkittävää sivuroolia elokuvassa "" (2024).
Vuonna 2019 aikakauslehti "Reader’s Digest" nimesi Seydouxin yhdeksi kaikkien aikojen mahtavimmista ranskalaisista naisnäyttelijöistä. Vuonna 2020 "Vogue" nimesi hänet yhdeksi kaikkien aikojen kauneimmista ranskalaisista naisnäyttelijöistä ikinä.
Yksityiselämä.
Seydoux’n vanhemmat ovat pukusuunnittelijana ja filantropistina toiminut Valérie Schlumberger sekä liikemies Henri Seydoux.
Syyskuussa 2016 Seydoux paljasti, että hän odottaa poikaystävänsä André Meyerin kanssa heidän ensimmäistä lastaan. Tammikuussa 2017 hän synnytti pojan.
Léa Seydoux’n isoisä Jérôme Seydoux on elokuvayhtiö Pathén hallituksen puheenjohtaja. Léan isä Henri Seydoux on lennokkeja muun muassa sotakäyttöön valmistavan Parrot-yhtiön perustaja ja toimitusjohtaja.
Dallas Buyers Club

Dallas Buyers Club on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Jean-Marc Valléen ohjaama elämäkerrallinen draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Matthew McConaughey, Jennifer Garner, Jared Leto ja Steve Zahn. Elokuva perustuu tosielämän Ron Woodroofin elämään ja hänestä tehtyyn artikkeliin "The Dallas Morning News" -lehdessä, joka julkaistiin vuonna 1992.
Elokuva sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 7. syyskuuta 2013. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 31. tammikuuta 2014.
"Dallas Buyers Club" palkittiin parhaan miespääosan (Matthew McConaughey), miessivuosan (Jared Leto) ja maskeerauksen Oscareilla, oltuaan ehdolla myös muun muassa parhaasta elokuvasta ja alkuperäisestä käsikirjoituksesta. Elokuva palkittiin myös kahdella Golden Globe -palkinnolla: paras miespääosa draamaelokuvassa ja paras miessivuosa. McConaughey ja Leto palkittiin myös parhaan miespääosan ja miessivuosan SAG-palkinnoilla.
Juoni.
Elokuva on elämäkerrallinen kertomus henkilöstä Ron Woodroof, jota elokuvassa näyttelee Matthew McConaughey. Ron Woofroof oli yhdysvaltalainen sähkömies, jonka 1980-luvun puolivälissä saama HIV-tartunta kehittyi AIDS:ksi. Yhdysvaltojen hallinto kuitenkin reagoi hitaasti tautiin eikä pyrkinyt kunnolla rahoittamaan siihen liittyvää tutkimusta homoseksuaalisuuteen liittyvien epäluulojen vuoksi. Tämä motivoi Ron Woodroofia muun muassa perustamaan yhdistyksen nimeltä Dallas Buyers Club sekä salakuljettamaan lääkkeitä Meksikosta Yhdysvaltoihin.
Vastaanotto.
Arvostelut.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden 177 arvostelusta 93 % oli positiivisia.
Autobahn A16 (Sveitsi)

Autobahn A16 on moottoritie Luoteis-Sveitsissä. 
Reitti.
A16 kulkee Juravuoriston poikki Ranskasta Keski-Sveitsiin. Tie alkaa Ranskan rajalta Belfortin eteläpuolelta, tieltä N1019, päättyen Biel/Bienneen moottoritielle A5. A16 kulkee kansallisen valtatien N16 reittiä (). 
A16:n pituus on 85 kilometriä. Tie on 2–4-kaistainen. Tie kulkee Juran ja Bernin kantonien alueella.
Rakentaminen.
Moottoritietä A16 rakennettiin 30 vuotta vuodesta 1987 vuoteen 2017. Tien rakentamiskustannukset olivat 6,5 mrd. Sfr eli noin 75 milj. frangia kilometriltä. Tietä onkin moitittu kalliiksi varsinkin, kun ottaa huomioon tien liikennemäärät: vuonna 2016 vuotuinen vuorokausikeskiarvo oli Bielin päässä La Heuttessa 17 500 ajoneuvoa ja Ranskan päässä Belfortissa 5 500 ajoneuvoa. Toisaalta rakentaminen on ollut hankalan maaston takia työlästä. Tie kulkee kolmanneksen matkastaan tunnelissa, joita on lähes 30.
Henrik Gustaf Borenius (professori)

Henrik Gustaf Borenius (3. lokakuuta 1802 Uusikirkko – 5. maaliskuuta 1894 Helsinki) oli suomalainen luonnontutkija, joka sai professorin arvon.
Boreniuksen vanhemmat olivat kirkkoherra Henrik Borenius ja Sofia Stråhlman ja puoliso vuodesta 1852 Augusta Mathilda Nervander (k. 1909), professori Johan Jakob Nervanderin tytär. Tuomiokapitulin asessori Alexander Ferdinand Borenius oli hänen veljensä. Henrik Gustaf Borenius valmistui filosofian tohtoriksi (maisteriksi) 1827 ja toimittuaan sekä opettajana että pappina hänestä tuli 1834 matematiikan dosentti ja samalla Helsingin yliopiston saksan kielen lehtori. 1846 hänet nimitettiin matematiikan ja fysiikan apulaiseksi. 1848-1860 hän toimi yliopiston magneettisen observatorion johtajana. Borenius tutki muun muassa valon heijastumista, painovoiman määräämistä heilurin avulla sekä myöhemmin maapallon litistymistä, tähtitieteellisiä paikanmäärityksiä ja Suomen pinta-alaa. Johtamassaan laitoksessa Borenius pyrki toteuttamaan appensa Johan Jakob Nervanderin suunnittelemaa havainto-ohjelmaa. Boreniukselle myönnettiin professorin arvo 1856.
Germund Cederhielm

Germund Cederhielm (13. syyskuuta 1661 Ruotsi – 26. elokuuta 1741 Vinnerstad, Motala, Ruotsi) oli ruotsalainen laki- ja hallintomies.
Cederhielmin vanhemmat olivat maaherra, vapaaherra Germund Cederhielm vanhempi ja Maria Stenqvist. Hän opiskeli lakia Uppsalassa ja toimi 1681-1688 kihlakunnan tuomarina, tuli 1689 Itä-Göötanmaan varamaaherraksi, 1699 Svean hovioikeuden asessoriksi, 1704 Närken laamanniksi, 1711 Itä-Götanmaan laamanniksi ja samana vuonna Södermanlandin maaherraksi sekä Götan hovioikeuden presidentiksi 1723. Vuosina 1725-1727 Cederhielm toimi Ison vihan jälkeisen ns. läntisen tutkijakunnan puheenjohtaja. Tutkijakunta käsitteli kansalaisten Turun, Porin ja Hämeen lääneissä virkamiehiä vastaan esittämiä laittomuuksia koskevia valituksia ja muutenkin pyrki esittämään keinoja maan tilanteen parantamiseksi. Tutkijakunta kiersi alueellaan kesällä 1725 valituksia kuuntelemassa, sen toiminta koettiin tehokkaaksi. 
Cederhielmin ensimmäinen puoliso vuodesta 1683 oli Anna Margareta Nyman (k. 1716) ja toinen vuodesta 1719 kreivitär Frederika Henrietta Albertina Lewenhaupt (k. 1766).
Miklós Geregye

Miklós Geregye () oli unkarilainen aatelinen, joka toimi vuosien 1265–1270 aikana Transilvanian voivodina. Hän oli viimeinen voivodi, jonka Unkarin kuningas Béla IV nimitti. 
Miklós tuki kuningas Béla IV:tä hänen käydessään valtataistelua poikaansa Tapani V:sta vastaan. Tapani V:den tullessa kuninkaaksi 3. toukokuuta vuonna 1270 Miklós pakeni maasta ja pääsi Böömin kuningas Ottokar II Přemyslin suojelukseen. Miklós osallistui seuraavan vuonna sotaretkeen Unkaria vastaan Ottokar II:n joukoissa. Ottokarin ja Tapani V:n välisen rauhansopimuksen jälkeen loppuvuodesta 1271 Miklós palasi Unkariin, mutta sai takaisin vanhan aatelisasemansa vasta Tapani V:n kuoltua 6. elokuuta 1272. Hän toimi uudelleen Transilvanian voivodina 1272–1273. 
Myös Miklósin isoisä Eth Geregye toimi Transilvanian voivodina vuosina 1200–1202.
Kipinäseppä

Kipinäseppä ("Lybius chaplini") on tukaaneihin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan endeemisenä Sambiassa ja se luokitellaan uhanalaisuusluokitukseltaan vaarantuneeksi.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kipinäseppä kasvaa noin 19 cm pitkäksi ja yleisväritykseltään se on mustavalkoinen. Kipinäsepän pää on kokonaan valkoinen lukuun ottamatta silmien ympäristöjä ja nokan tyveä, jotka ovat väritykseltään punaiset. Rinta ja vatsa ovat väriltään valkoiset ja vatsan höyhenet ovat usein hieman kellertävät. Kipinäseppien pyrstö on musta ja siivet ovat mustan ja valkoisen kirjavat. Nokka on suurikokoinen ja tukeva ja väriltään harmaa. 
Levinneisyys ja elintavat.
Kipinäseppää tavataan Sambian keski- ja eteläosista. Sen elinympäristöä ovat avoimet metsätmaat, joilla kasvaa runsaasti sykomoripuita ("Ficus sycamorus"). Eritysien yleinen lintu on jokien ja purojen lähistöillä. Toisinaan kipinäseppä vierailee myös puistoissa ja puutarhoissa. Laji liikkuu tyypillisesti paerittian tai korkeintaan 6 yksilön ryhminä. Kipinäsepän ravintoa ovat pääasiassa hedelmät, erityisesti sykamorien hedelmät, mutta se voi myös pyydystää ravinnokseen selkärangattomia eläimiä kuten hyönteisiä. Kipinäsepät yöpyvät vanhojen viikunapuiden koloissa ja se myös rakentaa pesänsä puiden koloihin. Lajin pesimäkausi on marraskuussa.
Kipinäseppäkannan kooksi arvioidaan noin 7 800 yksilöä. Vaikka laji pystyy selviämään myös osittain hakatussa tai pirstaleisessa ympäristössä on sopivien elinympäristöjen väärän väheneminen uhka lajille. Erityisen tärkeää on, että elinympärisössä on vanhoja puita pesimäpaikoiksi. Pesimätulosta huonontaa myös harmaahunajaoppaan loisiminen kipinäseppien pesissä.
Chloé Trespeuch

Chloé Trespeuch (s. 13. huhtikuuta 1994) on ranskalainen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.
Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011 Trespeuch saavutti hopeaa lumilautakrossissa. Nuorten MM-kilpailuissa 2011 sekä 2013 hän saavutti lumilautakrossissa hopeaa. Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 Trespeuch sijoittui lumilautakrossissa neljänneksi.
Trespeuch saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Sotšin talviolympialaisissa 2014, joissa sijoittui kolmanneksi. Hän nousi pronssille kahden hänen edellään olleen laskijan, Michela Moiolin ja Aleksandra Žekovan, törmättyä keskenään lähellä maalia. Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui 12:nneksi. 
Trespeuch saavutti Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hopeaa lumilautakrossin henkilökohtaisessa kilpailussa ja kultaa joukkuekilpailussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui lumilautakrossissa viidenneksi. MM-kilpailuissa Solitudessa 2019 ja Idre Fjällissä 2021 hän oli lumilautakrossissa seitsemäs. Pekingissä 2022 hän saavutti samassa lajissa olympiahopeaa. Bakurianin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui lumilautakrossissa viidenneksi ja sai joukkuekilpailussa pronssia. Engadinin MM-kilpailuissa 2025 hän oli lumilautakrossissa kymmenes.
Lumilautailun maailmancupissa Trespeuch kilpaili ensimmäisen kerran Arosassa maaliskuussa 2011 sijoittuen kuudenneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Veysonnaz'ssa maaliskuussa 2015. Ensimmäisen voittonsa hän otti Bokwangissa helmikuussa 2016. Kaikkiaan hän on voittanut seitsemän henkilökohtaista maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut 42 kertaa kolmen parhaan joukkoon. Hän voitti lumilautakrossin maailmancupin kaudella 2023–2024, sijoittui toiseksi kausilla 2017–2018 ja 2022–2023 sekä kolmanneksi kausilla 2019–2020 ja 2021–2022.
Life Thru a Lens

Life Thru a Lens on brittiläisen Robbie Williamsin ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin Britanniassa 29. syyskuuta 1997. Suomessa albumi onnistui pääsemään vuonna 2003 midprice-listan 2. sijalle.
Maalismaan voimalaitos

Maalismaan voimalaitos on Pohjolan Voima Oy:n omistama vesivoimalaitos Oulussa, Yli-Iin suuralueella. Iijoen suulta laskien Maalismaa on toinen voimala. Sen koneasema sijoitettiin aiemmista Iijoen voimalaitoksista poiketen noin puolen kilometrin päähän uomasta. Veden johtamista varten rakennettiin pitkähkö yläkanava. Yläkanavan alitse on rakennettu tunneli, jossa virtaa "Nauruanoja" niminen pieni joki.
Vuonna 1967 valmistuneen voimalan putouskorkeus on 18 metriä. Laitoksessa on kaksi Kaplan-turbiinia ja kaksi 24 MVA:n generaattoria. Voimalan teho on 38,6 MW ja vuosituotanto 180 GWh. Voimalaitos on peruskorjattu vuosina 2009–2011. Voimalaitoksen arkkitehtuurin on suunnitellut arkkitehti Uki Heikkinen.
Eva Adamczyková

 
Eva Adamczyková (o.s. Samková, s. 28. huhtikuuta 1993) on tšekkiläinen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa. Hän on olympiavoittaja ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Nuorten MM-kilpailuissa 2010 Samková saavutti kultaa lumilautakrossissa. Hän uusi mestaruutensa sekä vuonna 2011 että 2013. La Molinan MM-kilpailuissa 2011 Samková sijoittui lumilautakrossissa viidenneksi ja Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 seitsemänneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 Samková voitti kultaa lumilautakrossissa. Hän sijoittui Kreischbergin MM-kilpailuissa 2015 samassa lajissa kuudenneksi. Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 hän oli lumilautakrossissa kahdestoista ja joukkuekilpailussa viides. Hän saavutti olympiapronssia lumilautakrossissa Pyeongchangissa 2018. Hän voitti lumilautakrossin henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Park Cityssä 2019. Idre Fjällin MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti lumilautakrossissa pronssia ja oli joukkuekilpailussa viides. Hän voitti lumilautakrossin maailmanmestaruuden Bakurianissa 2023.
Lumilautailun maailmancupissa Samková kilpaili ensimmäisen kerran Valmalencossa maaliskuussa 2010 sijoittuen 12:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Stonehamissa helmikuussa 2011 oltuaan kuudes. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Valmalencossa maaliskuussa 2011 oltuaan toinen. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Samková saavutti Blue Mountainilla helmikuussa 2013. Seuraavat voittonsa hän saavutti Montafonissa joulukuussa 2013 ja Vallnord-Arcalísissa tammikuussa 2014. Kaikkiaan hän on voittanut 19 maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut 35 kertaa kolmen parhaan joukkoon (tilanne 28.3.2025). Hän voitti lumilautakrossin maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2018–2019 ja 2020–2021 sekä sijoittui toiseksi kaudella 2015–2016.
Helene Olafsen

Helene Olafsen (s. 21. helmikuuta 1990 Oslo) on norjalainen uransa lopettanut lumilautailija.
Nuorten MM-kilpailuissa 2006 Olafsen saavutti hopeaa lumilautakrossissa. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden samassa lajissa vuonna 2007. Vuonna 2008 hän saavutti hopeaa big airissa. Arosan MM-kilpailuissa 2007 Olafsen sijoittui lumilautakrossissa pronssille. Gangwonin MM-kilpailuissa 2009 hän voitti kultaa lumilautakrossissa. Vancouverin olympialaisissa 2010 Olafsen sijoittui lumilautakrossissa neljänneksi. Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 hän saavutti samassa lajissa pronssia.
Lumilautailun maailmancupissa Olafsen kilpaili ensimmäisen kerran Lake Placidissa maaliskuussa 2007 sijoittuen lumilautakrossissa kahdeksanneksi. Kolme päivää myöhemmin hän sijoittui samassa lajissa kolmanneksi. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti viikkoa myöhemmin Stonehamissa. Toisen voittonsa hän otti Leysinissä helmikuussa 2008. Kolmannen voittonsa Olafsen saavutti Veysonnazissa tammikuussa 2010 ja neljännen La Molinassa maaliskuussa 2010.
Vuosina 2018–2021 Olafsen juonsi "Senkveld"-keskusteluohjelmaa TV 2:lla.
Jaakko Niemelä

Jaakko Niemelä (s. 1959 Rauma) on suomalainen kuvataiteilija. Niemelä asuu ja työskentelee Helsingissä ja Raumalla.
Niemelä on opiskellut Kankaanpään taidekoulussa vuosina 1982–1985, Kiasman Taiteilija museossa -koulutusohjelmassa vuonna 2008 ja valon arkkitehtuuria Aalto-yliopistossa vuosina 2008–2009.
Niemelä on pitänyt useita yksityisnäyttelyitä ja osallistunut lukuisiin yhteisnäyttelyihin kotimaassaan ja useissa muissa maissa. Hän on tehnyt monia julkisia taideteoksia. Niemelä työskentelee myös yhdessä vaimonsa kuvanveistäjä Helena Hietasen kanssa.
Oreiller-Killy

Oreiller-Killy (myös OK run) on laskettelurinne Val d’Isèressä Ranskassa.
Rinne on nimetty ranskalaisten alppihiihtäjien Henri Oreillerin ja Jean-Claude Killyn mukaan.
Oreiller-Killyssä järjestetään nykyisin naisten alppihiihdon maailmancupin kilpailuja, ennen Stade Olympique de Bellevarden valmistumista vuoden 1992 talviolympialaisiin myös miehet laskivat tällä rinteellä maailmancupin kilpailuja. Kaudella 2016–2017 Beaver Creekin kilpailut siirrettiin tälle rinteelle.
Reitti.
Oreiller-Killyn yläasema sijaitsee 2 689 metriä merenpinnan yläpuolella Rocher de Bellevarde -vuorella. Rinne on kokanaisuudessaan liukuosuusvoittoinen ja se kaartaa koko ajan oikealle vuoren rinnettä myötäillen.
Naisten syöksylaskuradan lähtö sijaitsee "Cabane à Franco"ssa (Francon alppimaja). Sen jälkeen tulee "Bosse à Colombin" (Colombinin kumpu), "Le Téléphone" (Puhelin), "Le Carrousel" (Karuselli) ja "L’Entrée de la Forêt" (Sisäänkäynti metsään), jossa sijaitsee puuraja. Sen jälkeen tulee "La Bosse à Emile" (Emilen kumpu), "Le Plan des Eaux" (Vesiasema), "La Compression" (Kompressio), "La Cabane à Poincet" (Rinnemaja), "La Traversée" (Ulospäin kallistus) ja "L’Usine à Neige" (Lumitehdas).
Oreiller-Killyn alasema sijaitsee 1 797 metriä merenpinnan yläpuolella La Daillen kylässä.
Dominique Maltais

Dominique Maltais (s. 9. marraskuuta 1980 Petite-Rivière-Saint-François) on kanadalainen lumilautailija, joka kilpailee lumilautakrossissa.
Whistlerin MM-kilpailuissa 2005 Maltais sijoittui lumilautakrossissa neljänneksi. Torinon olympialaisissa 2006 hän saavutti lumilautakrossissa pronssia. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui lumilautakrossissa 20:nneksi. La Molinan MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti samassa lajissa pronssia. Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 Maltais sijoittui hopealle. Sotšin olympialaisissa 2014 Maltais sijoittui hopealle lumilautakrossissa.
Lumilautailun maailmancupissa Maltais kilpaili ensimmäisen kerran Whistlerissä joulukuussa 2003 sijoittuen 23:nneksi. Seuraavassa kilpailussaan, tammikuussa 2004 käydyssä Bad Gasteinin kilpailussa hän saavutti toisen sijan. Ensimmäisen voitonsa hän saavutti Nassfeldissä joulukuussa 2004. Yhteensä hän on saavuttanut maailmancupissa 15 voittoa (21. maaliskuuta 2017 mennessä).
James Hopwood Jeans

James Hopwood Jeans (11. syyskuuta 1877 Lontoo – 16. syyskuuta 1946 Dorking) oli englantilainen fyysikko, tähtitieteilijä ja matemaatikko. Hän ehdotti ensimmäisenä, että ainetta syntyy jatkuvasti kaikkialla maailmankaikkeudessa.
Sir James Jeans tunnetaan monien kansantajuisten tähtitieteen kirjojen tekijänä. Häneltä on suomennettu teokset "Maailmankaikkeus", "Maailmankaikkeuden arvoitus" sekä "Kautta aikojen ja avaruuksien".
Sparreholmin linna

Sparreholmin linna on rakennus Ruotsissa Flenin kunnan Sparreholmissa. Linnan rakennutti vapaaherra Johan Wilhelm Sprengtporten ja se valmistui vuonna 1759. Nykyään siellä pidetään konferensseja.
Linnan takana sijaitsevassa talousrakennuksessa on automuseo. Automuseota ylläpitää liikemies Helge Karinen, jonka tytär Anna Karinen omistaa linnan ja hallinnoi sitä.
Lyhytsiipiset

Lyhytsiipiset (Staphylinidae) on haiskiaismaisten yläheimoon kuuluva kovakuoriaisheimo. Ne erittävät pahanhajuista nestettä, jota ruiskuttamalla ne puolustautuvat petoja vastaan.
Ulkonäkö ja koko.
Lyhytsiipisillä on pitkä ruumis, mutta peitinsiivet ovat ruumiiseen nähden lyhyet.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lyhytsiipiset elävät usein muurahaisten seurassa. Muurahaiset pitävät niistä huolta ja lyhytsiipiset puolestaan erittävät makeaa nestettä muurahaisille palkinnoksi huolenpidosta. Joitakin lajeja esiintyy karjanlannan seassa.
Luokitus.
Lyhytsiipisiin kuuluvia alaheimoja ovat Scaphidiinae eli Scaphidiidae ja valelyhytsiipiset (Pselaphinae/Pselaphidae), Micropeplinae, Habrocerinae, Omaliinae, Proteininae, Steninae, Aleocharinae, Staphylininae, Tachyporinae, Trichophyinae, Euasthetinae, Phloeocharinae, Paederinae, Oxyporinae, Olisthaerinae ja Oxytelinae. Lyhytsiipisiin kuuluvia sukuja ovat myyriäiset ("Bledius") ja nupiaiset ("Stenus"). Viimeksi mainittuun sukuun kuuluu täplänupiainen ("Stenus biguttatus"). Lyhytsiipisiin kuuluva laji on myös keisarilyhytsiipi ("Staphylinus caesareus").
Máté II Csák

Máté II Csák (; ; ) oli unkarilainen aatelinen ja sotilasjohtaja, jolla oli useita vaikutusvaltaisia tehtäviä Unkarin kuninkaiden Béla IV:n, Tapani V:n sekä Ladislaus IV:n alaisena.
Máté II Csákista löytyy ensimmäinen maininta virallisista asiakirjoista 13. kesäkuuta vuonna 1270 hänen ollessaan Transilvanian voivodi. Tämä viittaa siihen, että hän alkoi saada vaikutusvaltaa vasta kuningas Béla IV:n kuoltua 3. toukokuuta 1270. Vuonna 1271 Csák osallistui sotaretkeen Böömin kuningasta Ottokar II Přemysliä vastaan. Hän pysyi Transilvanian voivodina aina Tapani V:n äkilliseen kuolemaan 6. elokuuta 1272 saakka. Csák toimi uudelleen Transilvanian voivodina 1274 - 1275 sekä viimeisen kerran vuosina 1276 - 1277. Joulukuussa 1278 hänet nimitettiin Unkarin kuningaskunnan palatiiniksi, mikä on kuningaskunnan toiseksi arvovaltaisin tehtävä kuninkaan jälkeen.
Fårösund

Fårösund on taajama Gotlannin saaren pohjoisosassa Ruotsissa. Se sijaitsee Gotlannin läänissä, Gotlannin maakunnassa ja Gotlannin kunnassa, jotka ovat alueeltaan samoja. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 816 asukasta.
Fårösundissa sijaitsevat Ruotsin merivoimien tukikohta ja Gotlands folkhögskola -oppilaitoksen toimipiste. Fårösundista kulkee lauttoja Fårön saarelle.
Fårösund on myös entinen kunta, johon kuului laajoja maaseutualueita taajaman lisäksi. Se muodostettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa yhdistämällä aiemmat Bungen, Fleringen, Fårön ja Ruten kunnat. Vuonna 1971 Fårösundin kunnasta tuli osa nykyistä Gotlannin kuntaa.
Pungitius

Pungitius on piikkikalojen alalahkoon ja piikkikalojen heimoon kuuluva kalasuku.
Lajit.
Sukuun kuuluu seuraavat 10 lajia: