tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Robert L. Ghormley

Robert Lee Ghormley (15. lokakuuta 1883 Portland, Oregon – 21. kesäkuuta 1958 Bethesda, Maryland) oli yhdysvaltalainen vara-amiraali, joka toimi komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Ghormley valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1906. Hän osallistui vuonna 1912 Yhdysvaltain Nicaraguan-interventioon komentajan adjutanttina ja ensimmäiseen maailmansotaan taistelulaiva "USS Nevadan" upseerina. Vuosina 1923–1925 hän oli apulaislaivastoministerin adjutanttina ja vuosina 1935–1936 "USS Nevadan" kapteenina. Sen jälkeen Ghormley oli laivaston päämajassa ja laivastoministeriössä operaatioiden suunnittelijana ja yleni vuonna 1938 vara-amiraaliksi. Elokuussa 1940 hänet lähetettiin sotilastarkkailijaksi Lontooseen. Ghormley oli sivussa sotatoimista Tyynenmeren sodan ensimmäisen puolen vuoden ajan, mutta kesäkuussa 1942 hänet kutsuttiin eteläisen Tyynenmeren alueen komentajaksi. Ghormley osoittautui komentajana päättämättömäksi ja kärsi sotilaallisia vastoinkäymisiä, joten Tyynenmeren laivaston komentaja Chester W. Nimitz päätti jo saman vuoden lokakuussa korvata hänet amiraali William F. Halseylla. Ghormleyn katsottiin epäonnistuneen varsinkin Guadalcanalin maihinnousun johtamisessa elokuussa 1942. Ghormley pysytteli päämajassaan kaukana Uudessa-Seelannissa samalla kun paikan päällä maihinnousua johtaneet Frank J. Fletcher ja Richmond K. Turner vetivät oma-aloitteisesti laivansa pois ja maihinnousujoukot jäivät ilman huoltoa.
Ghormley kutsuttiin takaisin Washingtoniin, kunnes hänet helmikuussa 1943 nimitettiin Havaijin rannikkopuolustuksen komentajaksi, missä tehtävässä hän oli lokakuuhun 1944 saakka. Sen jälkeen hän komensi joulukuuhun 1945 saakka Saksan vesillä olleita Yhdysvaltain laivaston aluksia. Hän jäi eläkkeelle laivastosta vuonna 1946.
Teemu Hautamäki

Teemu Hautamäki (s. 9. helmikuuta 1977) on suomalainen muusikko, joka on raahelaisen goottimetalli-yhtye Charonin basisti ja alkuperäinen murinalaulaja.
Korean Air Cargon lento 8509

Korean Air Cargon lento 8509 oli eteläkorealaisen Korean Air Cargon rahtilento Soulista Taškentin ja Lontoon kautta Milanoon. Lennolla 22. joulukuuta 1999 käytetty Boeing 747-2B5SCDF syöksyi maahan mittarivian ja lentäjän virheen vuoksi lähellä Great Hallingburyä pian lähdettyään lentoon Lontoon Stanstedin lentoasemalta. Lennolla oli neljä miehistön jäsentä, jotka kaikki kuolivat maahansyöksyssä.
Tausta.
Onnettomuuskone oli malliltaan Boeing 747-2B5F, rekisteritunnukseltaan HL7451 ja valmistenumeroltaan 22480. Se oli valmistunut vuonna 1980. Lentokone oli varustettu neljällä Pratt &amp; Whitneyn JT9D-7Q-suihkuturbiinimoottorilla.
Lennon miehistöön kuuluivat 57-vuotias kapteeni Park Duk-kyu, 33-vuotias perämies Yoon Ki-sik, 38-vuotias lentoinsinööri Park Hoon-kyu ja 45-vuotias huoltomekaanikko Kim Il-suk.
Tapahtumat.
Lento 8509 saapui Stanstedin lentoasemalle Taškentista kello 15.05 paikallista aikaa. Ennen poistumistaan koneelta lentoinsinööri teki koneen tekniseen lokiin merkinnän siitä, että kapteenin puolen ADI (keinohorisontti) ei toiminut kaarroissa luotettavasti. Hän kertoi viasta myös koneelle saapuneelle mekaanikolle. Koneen ollessa Stanstedissa kapteenin keinohorisonttia huollettiin samalla, kun konetta kuormattiin.
Uuden miehistön saavuttua koneelle lento 8509 lähti Stanstedista kello 18.36. Huoltotoimista huolimatta kapteenin keinohorisontti oli edelleen viallinen, ja ohjaamossa kuului lennon aikana useita varoitusääniä. Lennolle 8509 määrättyyn lähtöreittiin kuului 1,5 mailia lentämistä kiitotien suuntaisesti ja sen jälkeen kaarros vasemmalle. Kapteeni aloitti kaarroksen vasemmalle, mutta koska hänen keinohorisonttinsa ei toiminut, hän luuli koneen lentävän edelleen suoraan ja käänsi sitä siksi entistä enemmän vasemmalle. Kone kallistui enemmän ja enemmän vasemmalle, kunnes alkoi menettää korkeutta. Se syöksyi maahan suurella nopeudella kello 18.38 kallistuneena 90 astetta vasemmalle ja nokka 40 astetta horisontin alapuolella. Kaikki neljä miehistön jäsentä kuolivat maahansyöksyssä.
Onnettomuuden syyt.
Onnettomuuden tutkinut Air Accidents Investigation Branch totesi usean tekijän vaikuttaneen onnettomuuden syntyyn. Lentäjät eivät reagoineet varoituksiin keinohorisontin viasta lentoinsinöörin kehotuksista huolimatta, kapteeni kallisti konetta jatkuvasti vasemmalle yrittäessään saada sitä kääntymään, ja perämies joko ei tarkkaillut koneen asentoa käännöksen aikana tai ei varoittanut kapteenia vaarallisesta tilanteesta. Lisäksi Stanstedissa tehdyt huoltotoimet eivät onnistuneet korjaamaan keinohorisontissa ilmennyttä vikaa, vaikka siitä oli ilmoitettu huollolle. Huollon vastuunjaon todettiin olleen epäselvä, minkä vuoksi vikaa ei tunnistettu oikein eikä saatu korjattua.
Oldenburgin suurherttuakunta

Oldenburgin suurherttuakunta (, tunnettu myös nimellä Holstein-Oldenburg) oli Saksan liittoon, Pohjois-Saksan liittoon ja Saksan keisarikuntaan kuulunut herttuakunta. Se luotiin Wienin kongressissa 1815 ja lakkautettiin vuonna 1918 tasavaltalaisen hallintomuodon astuttua voimaan.
Herttuakunta muodostui kolmesta toisestaan erillään olevasta maa-alueesta; Oldenburg, Eutin ja Birkenfeld. Herttuakunnan pääkaupunki oli Oldenburg ja sitä hallitsi Holstein-Gottorpin suku.
Sound Advice

Sound Advice on rockyhtye Private Linen kappale ja toinen single yhtyeen vuoden 2006 studioalbumilta "Evel Knievel Factor". 
Kappale ylsi Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa.
Neiet niemien nenissä

Neiet niemien nenissä on suomalaisen Pekka Halosen vuonna 1895 tekemä öljyvärimaalaus. Se esittää Halosen vaimoa Maijaa, joka nojaa Jääsken kansallispukuun pukeutuneena mäntyä vasten ja katselee läheistä järveä.
Teoksen innoituksena toimi Halosen mukaan Jean Sibeliuksen säveltämä "Väinämöisen venematka". Teoksen nimi taas on viittaus Kalevalan 40. runoon ("Neiet niemien nenissä katselevat, kuuntelevat / "Mi lienee ilo merellä, mikä laulu lainehilla, / ilo entistä parempi, laulu muita laatuisampi?"").
"Neiet niemien nenissä" oli esillä Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900. Nykyisin maalaus on osa yksityistä kokoelmaa.
Enrico Zanarini

Enrico Zanarini (s. 9. syyskuuta 1952 Bologna) on italialainen manageri. Hän on toiminut lukuisten kilpa-autoilijoiden kuten Eddie Irvinen, Giancarlo Fisichellan, Vitantonio Liuzzin, Toni Vilanderin, Antonio Fuocon ja Antonio Giovinazzin managerina.
Dead Decade

Dead Decade on rockyhtye Private Linen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 17. elokuuta 2011 levymerkillä King Foo Records. Albumi on tyyliltään monimuotoisempi ja eri tyylilajeilla leikittelevämpi kuin kaksi edeltävää albumia, ja se on tunnelmaltaan tummasävytteinen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 17.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Desibelin Marja Matikainen antoi albumille täydet viisi tähteä. Hän sanoi kaikkien kappaleiden nivoutuvan järkeväksi kokonaisuudeksi keskinäisistä eroavaisuuksistaan huolimatta, eikä kappalemateriaali tuntunut hajanaiselta, ja piti albumia yhtyeen siihenastisista kypsimpänä ja synkimpänä. Soundin Eero Kettusen mielestä yhtye on yrittänyt epäonnistuneesti karistaa hyväntuulista, kliseistä, ylituotettua ja tarttuvaa poljentaansa, joka oli mielestään yhtyeen ydinosaamisaluetta. Niin ikään viihdesivusto V2.fi:n J.A. Kaunisto piti albumia röyhkeänä, ja arveli ”vahvasti vientikelpoisen” yhtyeen pärjäävän parhaiten monikansallisen ja varakkaan levy-yhtiön suojassa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Private Line sekä sanoittanut Sammy Aaltonen Rory Winston.
Nåtön luonnonsuojelualue

Nåtön luonnonsuojelualue on Ahvenanmaalla Nåtön saaren pohjoisosassa sijaitseva luonnonsuojelualue. Se sijaitsee Nåtön läpi kulkevan päätien (tie 30, Järsöntie/Järsövägen) varrella Nåtön biologisen aseman kohdilla. Luonnonsuojelualueen laajin osa sijaitsee tien itäpuolella jatkuen aina merelle asti. Suojelualueeseen kuuluu myös kaksi Nåtön koillispuolella sijaitsevaa pientä saarta, Senskär ja Senskärsgrundet. Luonnonsuojelualueella kulkee luontopolku ja aluetta on ylläpidetty perinteisin menetelmin, muun muassa latvomalla alueen lehtipuita. Luonnonsuojelualueella kasvaa muun muassa miehenkämmekkää ("Orchis mascula") ja seljakämmekkää ("Dactylorhiza sambucina").
Nåtön saaren lounaisosassa sijaitsevat Harskatanin ja Västerbergenin alueet ovat myös luonnonsuojelualuetta. Nämä alueet sijaitsevat noin kilometrin verran etelämpänä Nåtön läpi kulkevan päätien molemmin puolin.
Al-Nurin moskeija

Al-Nurin moskeija () oli moskeija Irakin toiseksi suurimmassa kaupungissa Mosulissa. Moskeija oli nimetty 1100-luvulla hallinneen Nur al-Din Mahmoud Zangin mukaan, ja se oli kuuluisa vinosta minareetistaan nimeltä "al-Hadba", joka oli yksi Mosulin tunnetuimmista maamerkeistä. Jihadistijärjestö Isis räjäytti moskeijan ja sen minareetin kesäkuussa 2017 Mosulin taistelun viime hetkillä. Moskeija rakennetaan uudelleen ja minareetti valmistui vuoden 2024 lopussa.
Historia.
Al-Nurin moskeija on nimetty Mosulin ja Aleppon alueita hallinneen turkkilaisen hallitsijan Nur al-Din Mahmoud Zangin mukaan, joka määräsi moskeijan rakennuttamisen vuonna 1172. Nur al-Din tuli tunnetuksi jihadista kristittyjä ristiretkeläisiä vastaan. Nur al-Din valtasi muun muassa Damaskoksen ja loi pohjan Saladinin myöhemmälle menetykselle, joka johti Jerusalemin valtaukseen vuonna 1187.
Nur al-Dinin käskyjen mukaisesti rakennettiin rakennuskompleksi. johon kuuluvat moskeija, madrasa ja minareetti. Moskeija ja madrasa purettiin ja rakennettiin uudestaan vuonna 1942. Alkuperäisistä rakennuksista oli jäljellä vain sen 45 metriä korkea minareetti, joka oli vinossa. Minareetti oli vinossa jo ainakin Ibn Battutan ajoilta 1300-luvulta ja oli jo tuolloin saanut lempinimen "al-Hadba" eli kyttyräselkä. Vinouden syystä ei ole varmuutta, mutta joidenkin tutkijoiden mukaan se johtuu tuulesta, auringon paahteesta tai tiiliä paikallaan pitävän kipsin heikkoudesta.
Tuhoutuminen.
Jihadistijärjestö Isis valtasi Mosulin kesäkuussa 2014. YK:n mukaan al-Nurin moskeijan imaami Mohammed al-Mansouri teloitettiin hänen kieltäydyttyään liittymästä järjestön riveihin. Isis julisti perustaneensa kalifaatin saman kuun lopussa, ja heinäkuun alussa järjestön johtaja Abu Bakr al-Baghdadi piti al-Nurin moskeijassa perjantaisaarnan, joka oli hänen ensimmäinen julkinen esiintymisensä useaan vuoteen. Myöhemmin paikallisten asukkaiden mukaan järjestö oli yrittänyt räjäyttää moskeijan minareetin, mutta paikalliset olivat suojelleet sitä muodostamalla ihmisketjun. Kesäkuussa 2017 Irakin armeija ilmoitti järjestön tuhonneen moskeijan ja sen kuuluisan minareetin räjäyttämällä. Isis väitti puolestaan julkaisussaan "Amaq" moskeijan tuhoutuneen Yhdysvaltojen ilmaiskussa. Kuitenkin asiantuntijoiden mukaan videotallenteet osoittavat räjähdyksen tulleen moskeijan rakenteiden sisäpuolelta. Irakin asevoimat ilmoittivat joukkojensa päässeet 50 metrin päähän moskeijasta, kun Isis räjäytti sen hajalle. Armeijan joukot valtasivat moskeijan rauniot takaisin 29. kesäkuuta 2017.
Uudelleen rakentaminen.
Moskeija on päätetty rakentaa uudelleen kokonaan, mutta minareetin jäänteet säilytetään. Yhdistyneet arabiemiirikunnat lahjoittaa rakentamiseen lähes 45 miljoonan euroa. Peruskivi muurattiin 16. joulukuuta 2018. Minareetti pyrittiin rakentamaan uudelleen alkuperäisessä muodossaan, mukaan lukien esimerkiksi sen kaltevuus. Rakennustyöt valmistuivat vuoden 2024 lopulla. Samaan aikaan jälleenrakennettiin moskeijan rukoussali ja kupoli.
Super Cobra

Super Cobra () on Konamin vuonna julkaisema kolikkopeli.
Pelissä ohjataan helikopteria kapeiden tunnelien, vuoriston ja korkeiden rakennusten ohi välttäen törmäämistä. Kopterissa on aseistus vihollistankkeja vastaan. Kopterissa on rajoitetusti polttoainetta määränpäähän pääsyyn.
Peli on samankaltainen kuin samana vuonna julkaistu "Scramble", joka suositumpi pelihalleissa kun taas "Super Cobra" oli suositumpi kotilaitteilla.
Entex on julkaissut pelistä version käsikonsolille.
Peli on voittanut Arcade Awards -palkinnon parhaana toimintapelinä.
Space Panic

Space Panic on vuonna julkaistu kolikkopeli. Peliä pidetään ensimmäisenä tasohyppelypelinä. Pelissä ei ollut mahdollista hypätä vaan pelaajan on käytettävä tikapuita ja kaivettava kuoppia ansoiksi vastustajille on houkuteltava.
Pelin on kehittänyt ja julkaissut Universal Entertainment Corporation.
The Cookies

The Cookies oli yhdysvaltalainen R&amp;B:tä, soulia ja poppia esittänyt tyttöyhtye, joka oli toiminnassa 1950- ja 1960-luvuilla. Yhtyeen alkuperäisestä kokoonpanosta muodostui sittemmin The Raelettes, jonka jäsenet toimivat Ray Charlesin taustalaulajina.
Yhtyeen suurimpia hittejä olivat ”Chains” ja ”Dont’ Say Nothin’ Bad (About My Baby)”. Ensin mainitusta The Beatles teki myöhemmin cover-version.
Luxemburgin kansalliskirjasto

Luxemburgin kansalliskirjasto (, BnL; ) on Luxemburgissa toimiva Luxemburgin suurherttuakunnan kansalliskirjasto. Kirjaston historia ulottuu vuoteen 1798. 
Kansalliskirjasto koordinoi Luxemburgin kansallista kirjastoverkkoa "bibnet.lu":ta ja ylläpitää monarkian kirjastojen yhteistä kirjastojen tietojärjestelmää. BnL tekee yhteistyötä Luxemburgin yliopiston kanssa. Kansalliskirjaston ohjelmassa on digitalisoida maan painettu kirjallinen kulttuuriperintö; tämä hanke on aloitettu historiallisista sanomalehdistä. Luxemburgin kansalliskirjasto osallistuu Europeana-digitaalikirjastoon.
Lagosin siirtomaa

 
Lagosin siirtomaa () oli brittiläisen imperiumin siirtomaa, jonka keskuksena toimi nykyisen eteläisen Nigerian Lagosin satama. Lagos julistettiin siirtomaaksi 5. maaliskuuta 1862. Vuoteen 1872 mennessä Lagos oli kosmopoliittinen kaupankäynnin keskus yli 60 000 asukkaallaan.
Lagosin siirtomaa, josta tuli myös Britannian protektoraatti, yhdistettiin eteläiseen Nigeriaan helmikuussa 1906, ja Lagosista tuli Nigerian siirtomaan ja protektoraatin pääkaupunki tammikuussa 1914. Lagosista on noin 21 miljoonalla asukkaallaan tullut tämän jälkeen Länsi-Afrikan suurin kaupunki.
Historia.
Nigerian rannikko oli ollut tuttu Britannialle jo kauan. Tämä johtui alun perin brittien sekaantumisesta orjakauppaan. Britannian kieltäessä orjuuden 1800-luvulla maan intressit siirtyivät palmuöljyyn, jota käytettiin saippuoissa ja koneiden voiteluöljynä. Britannian orjuuden kieltäminen oli tosin ollut yksipuolista, ja monet muut maat jatkoivat vielä sitä. Britannian laivastolle annettiin tehtäväksi etsiä ja takavarikoida laivat, jotka sekaantuivat orjakauppaan. Nigerian rantaviivan saaret ja suistot olivat vaikea vartioida. 
Britannian laivasto käytti läheistä Fernando Pon saarta tukikohtana. Espanja tosin vaati saarta takaisin vuonna 1855, ja Britannian laivaston piti etsiä toinen tukikohta.
Ajateltiin, että Lagosista voisi tulla hyvä vaihtoehto tukikohdan sijaintipaikaksi, sillä Lagosilla oli hyvä satama ja britit olivat vastikään auttaneet Lagosin kuningasta pääsemään valtaistuimelle. Vuonna 1841 Oba Akitoye nousi Lagosin valtaistuimelle ja yritti lopettaa orjakaupan. Jotkut lagoslaiset vastustivat kieltoa ja yrittivät suistaa hänet vallasta ja nostaa valtaan hänen veljensä Oba Kosokon. Oba Akitoye puolestaan sai brittien tuen abolitionistisen näkökantansa vuoksi. Häntä autettiin Britannian laivaston laivoilla. Vuonna 1851 hänet nimitettiin Lagosin "Obaksi".
Britannian laivasto perusti tukikohdan Lagosiin vuonna 1861. Lagosista tuli strategisesti hyödyllinen ja siitä tuli suuri kaupankäynnin keskus, kun kauppiaat huomasivat, että Britannian laivasto suojelisi heitä merirosvoilta tai muilta häiriköiltä. Se näytti myös Britannian sitoutumisen alueeseen muille Euroopan valtioille, jotka halusivat kolonisoida alueen. Ranska yritti laajentaa vaikutustaan alueella ja 1880-luvulta alkaen Saksa yritti myös siirtyä alueelle. Britannian sotilaallinen ja kaupallinen läsnäolo alueella oli niin vahva, että se pystyi vaatimaan aluetta protektoraatikseen vuoden 1885 Berliinin konferenssissa. 
Vuonna 1887 Lagosin siirtomaata laajennettiin sisämaahan ja vuonna 1906 se liitettiin Etelä-Nigerian protektoraattiin.
Luther Dixon

Luther Dixon (7. elokuuta 1931 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat – 22. lokakuuta 2009 Jacksonville, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, äänitetuottaja ja laulaja. Dixonin kappaleet saavuttivat suurinta suosiota 1950- ja 1960-luvuilla, jolloin niitä levyttivät muun muassa Elvis Presley, The Beatles, The Jackson 5, B.B. King, Jerry Lee Lewis, Dusty Springfield ja Jimmy Reed. Tuottajana Dixon oli luomassa tyttöyhtye The Shirellesin tavaramerkkisoundia.
Atlantin orjakauppa

Atlantin orjakauppa tapahtui Atlantin valtamerellä 1400-luvulta 1800-luvulle saakka. Suurin osa heistä, jotka orjuutettiin ja kuljetettiin "uuteen maailmaan", olivat afrikkalaisia Keski- ja Länsi-Afrikasta. Muut afrikkalaiset myivät heidät eurooppalaisille orjakauppiaille. Orjia vietiin Afrikasta Amerikkoihin yhteensä kymmenestä miljoonasta kahteentoista miljoonaan.
Jotkut afroamerikkalaiset ja panafrikkalaiset aktivistit käyttävät Atlantin orjakaupasta nimitystä "Maafa". Sana on peräisin swahilin kielestä ja tarkoittaa ”hirmutekoa” tai ”katastrofia”. Sen teki tunnetuksi tutkija ja aktivisti Marimba Ani 1990-luvulla.
Wes Farrell

Wes Farrell (21. joulukuuta 1939 New York City, New York, Yhdysvallat – 29. helmikuuta 1996 Coconut Grove, Florida, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja äänitetuottaja. Hän oli aktiivisimmillaan 1960- ja 70-luvuilla.
Farrellin yksi ensimmäisistä menestyskappaleista oli yhdessä Luther Dixonin kanssa kirjoitettu ”Boys”, jonka The Shirelles -tyttöyhtye levytti vuonna 1960. Myös The Beatles levytti kappaleen vuonna 1963, jolloin se ilmestyi yhtyeen esikoisalbumilla "Please Please Me". Farrellin kirjoittamiin hitteihin lukeutuu myös Bert Russellin kanssa yhteistyössä tehty The Animals -levytys ”Baby Let Me Take You Home”.
Sierra Leonen dollari

Sierra Leonen dollari () oli valuutta, joka oli käytössä Sierra Leonessa vuosina 1791–1805. Sitä painoi Sierra Leone Company, ja se jaettiin 100 centiin.
Muumio (elokuvasarja)

Muumio () on nimitys useille kauhu- ja seikkailuelokuville, jotka keskittyvät kuolleista herätettyyn muinaisegyptiläiseen pappiin tai kuninkaalliseen, joka langettaa samalla voimakkaan kirouksen, jonka sankarilliset arkeologit pyrkivät estämään. Pääsarjan elokuvien lisäksi on julkaistu useita spin-off-elokuvia, sarjakuvia, videopelejä ja jopa animaatiosarja.
Universal Monsters -elokuvat (1932–1955).
Alkuperäiseen elokuvasarjaan kuului kuusi osaa. Boris Karloff näytteli ainoastaan ensimmäisessä elokuvassa ylipappi Imhotepia. Tom Tyler ja Lon Chaney, Jr. näyttelivät muumiota nimeltä Kharis neljässä seuraavassa elokuvassa. Elokuvat olivat osa Universalin laajempaa kauhuelokuvakokonaisuutta.
Hammer Horror -sarja (1959–1971).
Vuonna 1954 Hammer Film Productions aloitti oman "Muumio"-elokuvasarjan. Christopher Lee näytteli Kharista elokuvassa "Muumion kosto", jonka juoni perustui Universalin elokuviin "The Mummy's Hand" ja "The Mummy's Tomb". "Blood from the Mummy's Tomb" perustuu kirjaan Bram Stokerin kirjaan "Seitsentähtinen jalokivi".
Stephen Sommersin elokuvasarja (1999–2008).
Vuonna 1999 Stephen Sommers käsikirjoitti uuden "Muumio"-elokuvan, joka perustui alkuperäiseen vuoden 1932 elokuvaan. Elokuva on tyylilajiltaan ennemminkin seikkailuelokuva, johon kuuluu toimintaa, erikoisefektejä, komediaa ja laajennettu egyptiläinen mytologia. Elokuvalle toteuettiin kaksi jatko-osaa, spin-off -sarja sekä animaatiosarja. Kaksi ensimmäistä saivati lähinnä sekalaisen vastaanoton ja kolmas negatiivisen.
"Skorpionikuningas"-elokuvat (2002–2015).
Spin-off -elokuvat keskittyvät Skorpionikuningas Mathayusiin, Imhotpin viholliseen elokuvasta "Muumion paluu". Dwayne Johnson uusi Mathayusin elokuvan ainoastaan ensimmäisessä elokuvassa ja kaikki elokuvan jatko-osat julkaistiin suoraan videolle.
"The Mummy" (2017).
Universal ilmoitti huhtikuussa 2012 toteuttavansa uuden Muumio-elokuvan, Jon Spiathsin sitoutuessa sen käsikirjoittajaksi. Alex Kurtzman ja Roberto Orci allekirjoittivat vuonna 2012 sopimuksen uuden Muumio-elokuvan tuottamisesta Universalin kanssa. Lokakuussa 2013 Orci paljasti elokuvan sijoittuvan samaan jatkumoon "Van Helsingin" uudelleenfilmatisoinnin kanssa. Heinäkuussa 2014 ilmoitettiin, että Kurtzman ja Chris Morgan toteuttavat uudet elokuvat myös Frankensteinin hirviöstä, Draculasta, Ihmissudesta, Mustan laguunin hirviöstä, Näkymättömästä miehestä ja Frankensteinin morsiamesta. "The Mummy" on sarjan ensimmäinen elokuva, ja Kurtzman sitoutui sen ohjaajaksi.
Sininen hetki (EP)

Sininen hetki on hardcore punk -yhtye Valse Tristen 7″ EP-levy. Se julkaistiin 9. toukokuuta 2014 Blame the Victimin,‎ Pupu’s Bistron‎, Popo’s Bistron ja Bottom of the Popsin yhteiskustanteena.
Viihdesivusto Noisen Mikko Nissinen antoi albumille arvosanan 4/5, ja kuvaili julkaisua seuraavasti:
Marielle de Sarnez

Marielle de Sarnez (27. maaliskuuta 1951 Pariisi, Ranska – 13. tammikuuta 2021 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen poliitikko. Hän oli Édouard Philippen Philippen ensimmäisen hallituksen Eurooppa-ministeri kuukauden verran, kunnes erosi 19. kesäkuuta 2017 MoDem-puolueen rahoitusepäselvyyksien vuoksi.
De Sarnez istui Euroopan parlamentissa vuodet 1999–2017. Ja vuodesta 2017 lähtien hän oli Ranskan kansalliskokouksen jäsen. Kansalliskokouksessa De Sarnez johti ulkoasiainvaliokuntaa. Hän kuoli leukemiaan kesken virkakautensa.
Black Wave

Black Wave on punk rock -yhtye I Walk the Linen kappale ja single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta "Black Wave Rising". Se julkaistiin maaliskuussa 2008 levymerkillä Conbat Rock Industry. CD-versiosta otettiin 1000:n vinyylipainoksesta 500:n kappaleen painokset.
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan sijalla 12.
Kappaleet.
Kappaleet säveltäneet ja sanoittaneet I Walk the Line ja Ville Rönkkö.
Viitasara

Viitasara ("Carex tenuiflora") on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon, sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se ei muistuta kovin paljoa muita saralajeja.
Viitasara on matalakasvuinen ja kasvaa löyhinä mättäinä. Sen varret ovat pystyjä ja noin parikymmentä senttimetriä korkeita. Lehdet ovat kapeita sekä harmaanvihreitä ja yltävät yleensä varren puolenvälin yli.
Viitasaran kukinto on varren päässä oleva tiivis tähkistö, jossa on kaksi tai kolme keskenään samannäköistä, pyöreähköä tähkää. Kukinnon tukilehti on hyvin lyhyt. Tähkien yläosissa on emikukkia ja alaosissa hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat tylppiä sekä lähes valkoisia ja niissä on vihertävä keskisuoni. Pullakot ovat vihertäviä tai lähes valkoisia ja suuodattomia.
Viitasara kasvaa pohjoisessa erilaisilla märillä kasvupaikoilla, kuten lähteiden tuntumassa.
50 elokuvaa jotka kannattaisi nähdä ennen kuin täyttää 14

50 elokuvaa jotka kannattaisi nähdä ennen kuin täyttää 14 ("The 50 films you should see by the age of 14") on British Film Instituten vuonna 2005 kokoama luettelo maailman parhaista lasten- ja nuortenelokuvista ja muista nuorelle yleisölle soveltuvista elokuvista. Tavoitteena oli kannustaa vanhempia ja opettajia suhtautumaan elokuviin yhtä vakavasti kuin kirjallisuuteen ja muihin taiteenaloihin. Listan kokoamisessa oli mukana 70 elokuva- ja kasvatusalan asiantuntijaa, joista kukin laati oman kymmenen elokuvan listansa.
Arvioinnissa eniten ääniä sai tuolloin melko tuore japanilaisanimaatio "Henkien kätkemä", joka on menestynyt hyvin myös myöhemmissä kriitikkoarvioinneissa maailman parhaista elokuvista.
Eniten ääniä saaneet.
British Film Institute ei julkaissut kyselyssä parhaiten menestyneiden elokuvien tarkkaa keskinäistä äänijärjestystä, vaan sen sijaan erilliset listat kymmenestä eniten ääniä saaneesta ja lopuista 40 elokuvasta, tässä esitettynä aikajärjestyksessä.
Elokuvien ikärajat Suomessa on haettu joko Kansallisen audiovisuaalisen instituutin mediakasvatus- ja kuvaohjelmayksikön (Meku) ylläpitämästä ikärajatietokannasta (mustat pallot) tai Elonetistä (lihavoidut, suluissa). Joitakin ei löydy kummastakaan. Muutaman elokuvan ikäsuositukseksi on Suomessa annettu 16 vuotta, mikä on ristiriidassa brittilistan nimen kanssa.
Pyhän Morwennan ja Johannes Kastajan kirkko

Pyhän Morwennan ja Johannes Kastajan kirkko () on Cornwallin pohjoisimman seurakunnan, Morwenstowin käytössä oleva kirkko, joka on Grade I -luokan arvorakennus.
Kirkon sisällä on neljä hautamuistomerkkiä.
Foroni

Foroni eli di-isopropylideeniasetoni (C9H14O) on tyydyttymättömiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä sekä liuottimena. 
Ominaisuudet.
Foroni on huoneenlämpötilassa kellanvihreitä kiteitä tai nestettä ja sillä on hieman kurjenpolvia muistuttava tuoksu. Aine on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Happamissa olosuhteissa foroni syklisoituu helposti isoforoniksi. Foroni ärsyttää ihoa, hengitysteitä ja silmiä.
Valmistus ja käyttö.
Foronia valmistetaan asetonista happokatalysoidulla aldolikondensaatioreaktiolla. Reaktiossa muodostuu foronin lisäksi myös mesityylioksidia, isoforonia ja mesityleeniä. Toinen tapa yhdisteen valmistamiseen on isobutenyylilitiumin ja hiilidioksidin välinen reaktio. Foronia käytetään muiden yhdisteiden valmistukseen ja siitä tuotetaan muun muassa 2,2,6,6-tetrametyylipiperidiiniä. Lisäksi sitä voidaan käyttää selluloosanitraatin ja lakkojen liuottimena.
Richmond K. Turner

Richmond Kelly Turner (27. toukokuuta 1885 Portland, Oregon – 12. helmikuuta 1961 Monterey, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi lukuisten maihinnousujoukkojen komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Turner valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1908. Hän palveli ensimmäisen maailmansodan aikana usealla eri taistelulaivalla. Hän hankki vuonna 1927 myös lentokoulutuksen ja toimi sen jälkeen laivaston lentojoukkojen yhteydessä. Vuosina 1938–1940 hän oli raskaan risteilijän "USS Astorian" kapteenina. Lokakuussa 1940 Turner nimitettiin laivaston päämajan sotasuunnitelmaosaston johtajaksi ja seuraavana vuonna hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi. Hän ei luottanut saamiinsa tiedustelutietoihin, joiden mukaan Japani suunnitteli iskua Pearl Harborin laivastotukikohtaan, eikä hän siksi varoittanut Tyynenmeren laivaston komentajaa Husband E. Kimmeliä. Joulukuussa 1941 Turnerista tuli laivaston ylipäällikön apulaisesikuntapäällikkö. Heinäkuussa 1942 Turner nimitettiin eteläisen Tyynenmeren alueen maihinnousujoukkojen komentajaksi. Hän johti useita suuria maihinnousuja, joista ensimmäisenä oli maihinnousu Guadalcanalille elokuussa 1942. Vain kaksi päivää maihinnousun alkamisen jälkeen maihinnousujoukkojen huoltoa turvannut Turnerin laivasto kärsi tappion japanilaisille Savon saaren taistelussa, jossa amerikkalaiset tekivät useita kohtalokkaita virheitä. Virallinen tutkinta nimesi myöhemmin pääsyylliseksi Turnerin alaisen, kapteeni Boden, joka teki lopulta itsemurhan.
Menetettyään lippulaivansa "USS McCawleyn" Rendovan saaren maihinnousun yhteydessä kesällä 1943 Turner luopui tehtävästään, mutta jo saman vuoden elokuussa hänet nimitettiin 5. laivaston maihinnousujoukkojen komentajaksi. Yhdessä kenraalimajuri Holland M. Smithin kanssa hän valtasi Betion, Makinin, Kwajaleinin ja Roi-Namurin saaret osana Gilbert- ja Marshallinsaarten valtausta. Turner oli alkuaan vastustanut tätä operaatiota liian vaarallisena, mutta toteutti sen menestyksellä. Maaliskuussa 1944 hänet ylennettiin vara-amiraaliksi ja nimitettiin koko Tyynenmeren alueen maihinnousujoukkojen komentajaksi. Hän johti vielä Saipanin, Tinianin, Guamin, Iwo Jiman ja Okinawan maihinnousuja. Kesäkuussa 1945 hänet ylennettiin amiraaliksi ja hänen vastuulleen annettiin suunniteltu maihinnousu Japaniin, jota ei lopulta toteutettu. Turner jäi eläkkeelle laivastosta vuonna 1947, mutta jatkoi sen edustajana YK:n esikuntavaliokunnassa vuoteen 1952.
Turner kärsi alkoholiongelmasta.
Travellink

Travellink on yksityishenkilöille suunnattu nettimatkatoimisto, jolla on toimintaa Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa. Travellinkin tuotteisiin kuuluvat muun muassa lennot, hotellit, lennot ja hotellit sekä vuokra-autot, joita myydään verkkosivujen kautta. Travellinkin omistaa espanjalainen Opodo USL, joka on osa eDreams ODIGEO -konsernia.
Historia.
Travellink perustettiin vuonna 2000, kun osakkaat SAS, Amadeus ja Tele2 ostivat SMART AB:n tuotemerkin Travellinkin. Peter Carlsson oli yhtiön toimitusjohtajana vuosina 2000–2016, jolloin uudeksi Pohjoismaiden johtajaksi siirtyi Erik Wikander.
Maaliskuusta 2005 lähtien Travellink on ollut osa Opodo-ryhmää. Opodo toimii Pohjoismaissa nimillä Travellink ja Opodo ja Isossa-Britanniassa, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Belgiassa, Itävallassa, Puolassa, Portugalissa, Sveitsissä ja Espanjassa nimellä Opodo. Travellink oli aiemmin suunnattu sekä yksityishenkilöille että yritysasiakkaille, mutta australialaisen Flight Centre Travel Groupin (FCTG) ostettua Travellink Corporaten vuonna 2016 on Travellinkin tarjonta suunnattu nykyään ainoastaan yksityishenkilöille.
Travellink ja eDreams Odigeo.
Travellink on osa eDreams ODIGEO -konsernia. Yhtiöllä on viisi tuotemerkkiä, Opodo, eDreams, Go Voyages, Travellink ja Liligo. Yhtiö toimii yhteensä 44 markkinoilla. eDreams ODIGEOn pääkonttori sijaitsee Barcelonassa, ja se listautui Madridin pörssiin vuonna 2014 (kaupankäyntitunnus EDR).
Travellinkin yhteistyöt.
Joulukuussa 2016 Travellink solmi sopimuksen teleyhtiö Mobitrotterin kanssa, jotta matkailijat voisivat soittaa ja surffata ilman roaming-maksuja. Mobitrotter-sovellus yhdistää tavallisen matkapuhelimen ja IP-puhelimen, ja se on suunniteltu ensisijaisesti EU:n ulkopuolella matkustaville.
Philippen ensimmäinen hallitus

Philippen ensimmäinen hallitus on 17. toukokuuta 2017 nimitetty Ranskan hallitus, jonka pääministeri oli Édouard Philippe. Seuraavassa sen alkuperäinen kokoonpano. Ennen hallituksen hajottamista siitä erosivat MoDem-puolueen rahoitussotkujen vuoksi ministerit Marielle de Sarnez, François Bayrou, Sylvie Goulard ja Richard Ferrand.
Space Race (kolikkopeli)

Space Race on Atarin vuonna julkaisema kolikkopeli. Peli on Atarin toinen julkaisu ensimmäisen ollessa "PONG".
Peliä on sanottu ensimmäiseksi kilpa-ajopeliksi.
Pelissä kaksi pelaajaa pelaavat toisiaan vastaan väistellen vastaan tulevia esteitä kuten meteoriitteja.
Alexander Vandegrift

 Alexander Archer Vandegrift (13. maaliskuuta 1887 Charlottesville, Virginia – 8. toukokuuta 1973 Bethesda, Maryland) oli Yhdysvaltain merijalkaväen kenraali, joka toimi komentajana toisessa maailmansodassa. Parhaiten hänet tunnetaan roolistaan Guadalcanalin taistelussa vuonna 1942. Hän oli myös merijalkaväen komentaja vuosina 1944–1947.
Opiskeltuaan kaksi vuotta Virginian yliopistossa Vandegrift aloitti sotilasuransa merijalkaväen luutnanttina vuonna 1909. Hän osallistui Yhdysvaltain interventioihin Nicaraguassa (1912), Haitilla (1915) ja Kiinassa (1927), ja hallitsi siten hyvin viidakkosodankäynnin. Yhdysvaltojen liityttyä toiseen maailmansotaan hänet nimitettiin maaliskuussa 1942 merijalkaväen 1. divisioonan komentajaksi ja määrättiin kouluttamaan joukot Tyynenmeren saarilla käytäviä taisteluja varten. Hänet myös ylennettiin kenraalimajuriksi. Vandegrift komensi yhdysvaltalaisia joukkoja, jotka 7. elokuuta 1942 tekivät maihinnousun Japanin miehittämälle Guadalcanalin saarelle. Tehokkaalla tulivoiman keskittämisellä hän yllätti vihollisen ja onnistui toistuvasti torjumaan japanilaisten vastahyökkäykset ja siten säilyttämään sillanpääaseman saarella, vaikka hänen joukkonsa joutuivat pärjäämään useita kuukausia vain minimaalisen huollon varassa. Hänen joukkonsa muun muassa ottivat haltuunsa strategisesti tärkeän Henderson Fieldin lentokentän ja löivät japanilaiset takaisin Tenarun taistelussa 21. elokuuta sekä Edsonin harjun taistelussa 12. syyskuuta. Lopulta kenraali Alexander Patchin komentama 14. armeijakunta vapautti Vandegriftin merijalkaväen 14. joulukuuta 1942.
Vandegrift nimitettiin heinäkuussa 1943 merijalkaväen 1. maihinnousuarmeijakunnan komentajaksi. Hän johti maihinnousua Bougainvillelle marraskuussa 1943. Vandegrift nimitettiin vuoden 1944 alusta merijalkaväen komentajaksi ja maaliskuussa 1945 hänet ylennettiin kenraaliksi. Hän oli ensimmäinen merijalkaväen upseeri, joka ylennettiin täyden kenraalin arvoon ollessaan aktiivipalveluksessa. Hän oli myös ensimmäinen merijalkaväen sotilas, joka sai sekä Navy Cross- että Medal of Honor -kunniamerkin. Sodan päättymisen jälkeen Vandegrift myötävaikutti siihen, että kongressi hyväksyi puolustushallinnon uudistuksen muodossa, joka turvasi merijalkaväen säilymisen itsenäisenä yksikkönä. Hän vetäytyi palveluksesta vuonna 1948. Hänet vihittiin Harvardin yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 1946.
Pictures at an Exhibition

Pictures at an Exhibition on Emerson, Lake &amp; Palmerin kolmas levy. Albumi äänitettiin livenä 26. maaliskuuta 1971 Newcastlessa ja julkaistiin marraskuussa 1971 Island Recordsilla. Levy on progressiivista rockia, ja se on versio Modest Musorgskin teoksesta "Näyttelykuvia". Syy siihen, että levy on äänitetty livenä on pilliurkujen tarve.
Albumi valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään". Toinen kirjaan päässyt ELP-albumi on "Tarkus" samalta vuodelta.
Walter Short

Walter Campbell Short (30. maaliskuuta 1880 Fillmore, Illinois – 9. maaliskuuta 1949) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka oli vastuussa Havaijin puolustuksesta Japanin hyökätessä Pearl Harborin laivastotukikohtaan 7. joulukuuta 1941. Häntä pidettiin yhtenä päävastuullisista siihen, etteivät amerikkalaiset olleet varautuneet kunnolla hyökkäyksen torjumiseen.
Short valmistui Illinoisin yliopistosta ennen siirtymistään sotilasuralle vuonna 1902. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli esikuntaupseerina länsirintamalla Ranskassa, viimeksi 3. armeijan apulaisesikuntapäällikkönä. Maailmansotien välisenä aikana hän jatkoi esikuntaupseerina ja koulutustehtävissä, ja yleni kenraalimajuriksi. Helmikuussa 1941 Short nimitettiin Havaijin joukkojen komentajaksi ja hän sai samalla tilapäisen kenraaliluutnantin arvon. Short katsoi tehtäväkseen lähinnä sotilaiden koulutuksesta huolehtimisen ja laiminlöi puolustuksen, sillä hän ei uskonut Japanin hyökkäävän Havaijille. Hän pyrki suojaamaan lentokentillä olleita koneita ensisijaisesti sabotaasilta eikä vihollisen ilmahyökkäykseltä. Sekä Short että Tyynenmeren laivaston komentaja, amiraali Husband E. Kimmel suhtautuivat ylimalkaisesti päämajasta 27. marraskuuta lähetettyyn varoitukseen, että Japani aloittaisi pian sodan. Vain kymmenen päivää Japanin hyökkäyksen jälkeen, 17. joulukuuta, Short siirrettiin reserviin ja korvattiin kenraaliluutnantti Delos Emmonsilla. Short alennettiin samalla takaisin kenraalimajuriksi. Kun virallinen tutkinta Pearl Harborin tapahtumista syytti Shortia ja Kimmeliä velvollisuuksiensa laiminlyönnistä, Short erosi kokonaan armeijasta helmikuussa 1942 ja siirtyi Ford Motor Companyn palvelukseen Dallasiin.
Toisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltain kongressi käynnisti uuden tutkinnan Pearl Harborin tapahtumista. Short antoi kongressin tutkintakomitealle kaksi julkista todistajanlausuntoa vuosina 1945 ja 1946. Hän myönsi tehneensä arviointivirheitä, mutta kiisti velvollisuuksien laiminlyömisen, koska hänen mukaansa päämaja ei ollut antanut hänelle selkeää varoitusta odotettavasta hyökkäyksestä eikä riittävästi resursseja ilmapuolustukseen. Tämäkin selvitys totesi Shortin ja Kimmelin päävastuullisiksi. Short jäi vuonna 1946 kokonaan eläkkeelle ja kuoli kolme vuotta myöhemmin sydänsairauteen.
Kongressi hyväksyi vuonna 1999 aloitteen Shortin ja Kimmelin kunnian palauttamisesta sekä kenraaliluutnantin arvon palauttamisesta Shortille postuumisti, mutta yksikään presidentti ei ole vahvistanut päätöstä.
Koottavat seikkailut

Koottavat seikkailut ("Some Assembly Required") on kanadalainen teinitilannekomediasarja, jota esitetään Netflixissä maailmanlaajuisesti. Sarjan on luonut Dan Signer ja Howard Nemetz, ja pääosissa ovat Kolton Stewart, Charlie Storwick, Harrison Houde, Sydney Scotia, Dylan Playfair, Travis Turner, ja Ellie Harvie. Ensimmäinen kausi sisältää 26 jaksoa, jotka kaikki olivat saatavilla Netflixistä 19. kesäkuuta 2015 alkaen. Kolmas ja viimeisin tuotantokausi esitettiin 6. kesäkuuta 2016. Sarjan hahmoja on mm. Jarvis, Piper, Knox, Aster, Geneva, Bowie ja Candace. Sarja kertoo nuorista, jotka saavat haltuunsa leluyhtiön, jonka pyörittämisessä syntyy monenmoisia haasteita.
Heinolainen

Heinolainen oli Heinolassa vuosina 1922–1941 ilmestynyt sanomalehti.
Edistyspuolueen äänenkannattajaksi perustettu "Heinolainen" pyrki olemaan itähämäläinen uutislehti. Se menestyi paremmin kuin "Heinolan Sanomat", mutta jäi kilpailussa jälkeen sysmäläisestä "Itä-Hämeestä". "Heinolaisen" kirjapaino tuhoutui talvisodan ilmapommituksessa, minkä jälkeen lehden omistajat sopivat sen yhdistämisestä "Itä-Hämeeseen".
Lehti ilmestyi aluksi kahdesti ja vuodesta 1926 lähtien kolmesti viikossa. Sen päätoimittajina työskentelivät Kustaa Vilho Helander (1922–1923) ja Antti Kauppi (1924–1941).
Anssi Lassila

Anssi Pellervo Lassila (s. 9. maaliskuuta 1973 Soini) on suomalainen arkkitehti ja perustamansa Oopeaa-arkkitehtitoimiston johtaja ja pääosakas. Aiemmin Lassila työskenteli muun muassa arkkitehtitoimisto Lassila &amp; Hirvilammessa. Hän opiskeli arkkitehtuuria Oulun yliopistossa 1993–2002 ja on toiminut Oulun yliopiston arkkitehtuurin yksikössä myös luennoitsijana. Lassila on suunnitellut muun muassa useita kirkkoja.
Arkkitehtitoimiston Lassila perusti jo opiskeluaikanaan 2001 ja vuodesta 2014 sen nimenä on ollut Oopeaa, joka tulee sanoista Office of peripheral architecture. Toimistolla on toimipisteet sekä Helsingissä että Seinäjoella. Suunnittelijan työn lisäksi Lassilalla on vuodesta 2020 ollut osa-aikainen nykyarkkitehtuurin työelämäprofessuuri Oulun yliopiston arkkitehtuuriosastolla.
Lassila oli vuonna 2013 Helsinkiin suunnitellun Guggenheim-museon arkkitehtuurikilpailun tuomariston jäsen. Hänelle myönnettiin vuoden 2015 arkkitehtuurin Finlandia-palkinto Jyväskylän Kuokkalan Puukuokka-puukerrostalosta. Vuonna 2017 Lassila sai arkkitehtuurin valtionpalkinnon. Pro Finlandia -mitali hänelle myönnettiin 2021.
Marvin Marsilainen

Marvin Marsilainen (engl. Marvin the Martian) on piirretty marsilaishahmo Warner Bros.:in Looney Tunesissa ja Merrie Melodiesissa. Marvin tapaa Väiski Vemmelsäären, Repe Sorsan, Putte Possun ja Tasmanian tuholaisen avaruusseikkailuissa. Hänellä on avaruuslemmikkikoira K-9. Marvin yrittää usein tuhota Maan dynamiitin näköisellä Uranium PU-36:lla.
Marvinin hahmon ovat luoneet Friz Freleng ja Chuck Jones. Äänenä ovat toimineet poisnukkunut Mel Blanc, Joe Alaskey, Rob Paulsen, Maurice LaMarche, Bob Bergen, Eric Goldberg, Neil Ross, Samuel Vincent ja nykyään Eric Bauza. Suomessa Marvinin äänenä ovat olleet Matti Ranin, Jarkko Tamminen ja Joonathan Kettunen.
Jägalan vesiputous

Jägalan vesiputous ( eli "Jägalan vesiputous") sijaitsee Jägala jõen alajuoksulla 4,3 kilometriä joensuusta ja Suomenlahden rannasta Pohjois-Virossa Harjumaan Jõelähtmessä. Vesi putoaa siinä noin 8 metriä. Kyseessä on Viron korkein luonnollinen vesiputous erotuksena Valasten putoukseen ja muihin Pohjois-Viron törmärannikon korkeampiin putouksiin, jotka sijaitsevat maatalouden kuivatuskanavien suuaukoissa.. 
Sijainti.
Putous sijaitsee Jõelähtmen kunnassa Jägala-Joan kylässä noin 25 kilometriä Tallinnasta itään. Sinne johtaa Tallinnasta valtatie 1, josta poistutaan tielle 13, mutta jatketaankin liittymän jälkeen pohjoiseen. Siellä tullaan tielle 260, josta poiketaan heti länteen johtavalle osuudelle. Pian tullaankin Koogiin, missä käännytään tielle 261. Ennen kuin ylitetään Jägala jõgi, tulee tienviitat kahdellekin vesiputoukselle. Aikaisempi on tie Jõelähtme jõen putouksille ja myöhäisempi on tie Jägala jõen putoukselle. Paikalla on pysäköintialue ja opastus putoukselle.
Putous ja koski.
Putous on muodostunut joessa kohtaan, missä vesi on puhkaissut karstialueella kalkkikiven kovan kerroksen ja alkanut syövyttää sen alla olevia pehmeämpiä kerroksia. Tämä kalkkikiven reuna-alue tunnetaan nimellä Baltian klintti. Joki on kuluttanut klintin reunaa U-kirjaimen muotoiseksi terassiksi, jonka alla olevat kivikerrokset ovat kuluneet tai irronneet pois. Vesiputouksen reunan eroosion aiheuttama keskimääräinen vetäytymisnopeus, joka on 17 senttimetriä vuodessa . Terassin alla oleva vedenpinta sijaitsee nykyään sellaisella korkeudella, että vesi putoaa vapaasti 7,8–8,1 metriä. Terassin kaareva reuna on noin 60–70 metriä pitkä. Jägala jõen keskivirtaama on noin 10–12 m³/s, mutta esimerkiksi kevättulvien aikana se on paljon suurempi. Joki ja vesiputous jäätyy talvella.
Vesiputouksen jälkeen on Jägala jõessa ollut pitkä koski, joka jatkuu 300 metrin päässä olevan Jõelähtme jõen yhtymäkohdan ohi ja jatkuu siitä vielä 700 metriä eteenpäin. Matkalla koski ohittaa pienitehoisen Jägala joan voimalaitoksen, joka lisää hieman joen vettä juoksuttamalla sitä vesiputouksen ohi 850 metristä kanavaa myöten. Siellä alkaa vaikuttaa alapuolella sijaitsevan Linnamäen patoaltaan korkea vedenpinta, joka peittää loput koskesta alleen. Linnamäen voimalaitoksen putouskorkeus on 11 metriä ja voimalan alla joki jatkaa eteenpäin luontaisessa uomassaan.
Luonnonhistoriaa.
Putous on syntynyt Itämeren kolmannen Ancylusvaiheen jälkeen, jolloin Jägala jõgi laski klintin yli mereen. Kun klintin terassin laskukynnys maankohoamisen seurauksena kohosi meren vedenpinnan yläpuolelle, syntyi paikalle vesiputous samalla, kun putoava vesi alkoi kuluttamaan alla olevia kalkkikiven kerroksia. Itämeren Litorinameren jälkeiseen Limneavaiheeseen mennessä joki oli kuluttanut terassiin 280 metriä pitkän ja 12–14 metriä syvän laakson, missä joki nykyään virtaa.
Suojelualue.
Vesiputous ja sen alla virtaava koski on ollut suojeltu vuodesta 1959 saakka Jõelähtme jõen haaraan asti. Suojelualueen pinta-ala on 6 ha suuruinen.
Leena Laitinen

 
Leena Anneli Laitinen (s. 1970) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on työskennellyt Alkon toimitusjohtajana lokakuusta 2017, ja vuonna 2003 hänen vuosiansionsa olivat 470 000 euroa. Aiemmin Laitinen toimi muun muassa Snellman Groupin konsernijohtajana ja SOK:n käyttötavarakaupan johtajana. Vuonna 2023 hänen vuosiansionsa olivat 470 000 euroa. 
Laitinen on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri.
Uiakatsi järv

Uiakatsi järv (myös "Hiuakatsi järv, Väike Kooraste järv, Valgejärv") on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee Tõrvamäen alla ja se kohoaa yli 25 metriä järven vedenpintaa korkeamalle. Järven pinta-ala on 19 hehtaaria ja se on 900 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järveen laskee muutama lyhyt metsä- tai pelto-oja, joten valuma-alueen laajuuskin on vain 2,0 neliökilometriä. Järven laskuoja on 150 metriä pitkä ja se laskee Koorasten Suurjärveen.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 6,0 metriä ja suurin syvyys 18,6 metriä. Järven rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä ja sen rannat ovat puoliksi metsä- ja peltomaata. Järven lähiympäristössä sijaitsee seitsemän maatilaa.
Luontoarvoja ja luokittelu.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (). Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Järvessä on runsaasti kalaa. Järvessä esiintyy yleisenä lahna, hauki, särki, ahven, suutari ja karppi.
Vesistösuhteita.
Uiakatsi järveen tulee kaksi lyhyttä metsäojaa laakson pohjalta. Sen valuma-alueen pinta-alaksi on ilmoitettu 2 neliökilometriä. Järven laskuoja lähtee sen koillispäästä ja se laskee 150 metrin jälkeen Suurjärven kaakkoispäähän. Suurjärvi on Pühäjõen läpivirtausjärvi, ja Pühäjõgi yhtyy pääuomaansa Võhandu jõgeen Jõgeharassa.
Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Laanemaa järv

Laanemaa järv tai myös Orkjärv on Virossa Harjumaalla Sauen kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 9 hehtaaria ja se on 400 metriä pitkä ja 280 metriä leveä. Saaria on kaksi, joiden yhteinen pinta-ala on 0,47 ha. Saariksi voidaan tulkita muutkin ruovikkosaaret, joita järvellä esiintyy monia.
Järven suurin syvyys noin 2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,9 kilometriä ja rannat ovat suomaata tai ruovikkoa. Se kuuluu Orkjärven luonnonsuojelualueeseen ja sijaitsee sen luoteispäässä. Sillä ei ole ollut luontaista laskuojaa, mutta sellainen on kaivettu ja johdettu pohjoisessa olevan metsäalueen ojiin. Ne laskevat edelleen Munalaskme ojaan, joka yhtyy Vasalemma jõgeen.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 4) mukaan veden kovuuden osalta pehmeävetinen järvi, jonka vedenväri on tumma ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä pehmeävetiseksi että miksotrofiseksi järveksi (, PM). Silloin veden kalkkipitoisuus on pieni, mutta samalla sen ravinnepitoisuudet ja humuspitoisuudet ovat korkeat.
Sinijärv (Endla)

Sinijärv on Virossa Jõgevamaalla Jõgevan kunnassa sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee Endla raban () ja Linnusaare raban välissä. Järven pinta-ala on 42 hehtaaria (ha) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Saaria on 3, joiden yhteinen pinta-ala on 0,12 ha. Sen läpi virtaa Põltsamaa jõgi, jota ninitetään tässä Räägu kanaliksi. Se on kaivettu tasaamaan Endla järven ja Sinijärven vedenpintoja. Järven rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä ja rannat ovat metsämaata tai suota.
Väinjärv

Väinjärv (myös "Veinjärv") on Virossa Järvan kunnassa Järvamaalla sijaitseva luonnollinen järvi. Se on maakunnan suurin järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee Pandiveren ylängön eteläosassa Ervitan ja Väinjärve kylien lähellä itä-länsi-suuntaisessa matalassa laaksossa. Järven pinta-ala on 36 hehtaaria (ha) ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 450 metriä leveä. Luontaisia saaria on vain yksi ja sen pinta-ala on 0,33 ha, mutta länsipään niemi on katkaistu toiseksi saareksi. Järven keskisyvyys on 5,6 metriä ja sen tilavuudeksi on arvioitu 0,00232 kuutiokilometriä eli 2,32 miljoonaa kuutiometriä. Siihen laskee ojia laajalta alueelta, jonka pinta-ala on 26 km². Sen laskuoja on Väinjärve oja, joka lähtee järven itäpäästä ja joka yhtyy Preedi jõgeen 800 metrin jälkeen.
Järven rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä ja rannat ovat metsä- tai puistoaluetta. Järven pohjois- ja lounaispuolen pellot ovat vaikuttaneet ojiensa takia järven rehevöitymiseen. Oman osansa on antanut kaakkoispuolen turpeentuotantoalue. Vesi on kirkasta ja pohjoisrannalle on kunnostettu uimaranta, jossa on hyppytornikin.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) () luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu ().
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi (, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus.
Luontoarvoja.
Järven vesi on nykyään selkeää, mikä voi olla seurausta kuormituksen vähenemisestä ja järven pohjassa olevien lähteiden yhteisvaikutuksesta. Veden näkösyvyys on 2,5–3 metriä. Järvestä saadaan varsin isoja kaloja. Yleisimmät lajit ovat hauki, ahven, ruutana, suutari ja lahna. Järveltä voi vuokrata veneitä.