tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karl Abraham Clewberg

Karl Abraham Clewberg (21. heinäkuuta 1712 Bollnäs, Ruotsi – 23. heinäkuuta 1765 Uppsala) oli ruotsalainen Turun akatemian teologian sekä kreikan ja heprean kielten professori.
Clewberg syntyi 1712 Hälsinglandissa. Clewbergin vanhemmat olivat kirkkoherra Nils Clewberg (Nicolaus Erici (k. 1726) ja tämän toinen puoliso Barbro Aurivillius. Hän pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1722. Clewberg valmistui filosofian maisteriksi Uppsalan yliopistosta 1737. Hän opiskeli myös Leidenin yliopistossa 1746 ja Göttingenin yliopistossa 1747. Clewberg vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1755.
Clewberg oli Turun akatemian kreikan ja heprean kielten professorina vuodesta 1746, teologian professorina vuodesta 1757. Hän oli samalla palkkapitäjänsä Liedon kirkkoherrana ja Turun tuomiokapitulin jäsenenä vuodesta 1755 alkaen. Clewberg toimi myös Turun akatemian rehtorina 1755–1756.
Clewberg edisti suomalaisen raamatunkäännöksen parantamista, josta oli päätetty valtiopäivillä 1746 ja joka ilmestyi 1756. Hän hankki matkoillaan arvokkaita kirjoja ja käsikirjoituksia, joita yliopisto osti hänen kuolemansa jälkeen.
Clewberg oli naimisissa vuodesta 1753 Charlotta Agata Fahleniuksen kanssa, jonka isä oli Turun piispa Jonas Fahlenius. Heidän poikansa oli kauppakollegion presidentti, runoilija, luonnontieteilijä Abraham Niklas Clewberg, aateloituna 1789 Edelcrantz (1754–1821).
Per Henrik Taucher

Per Henrik Taucher () oli mainostoimisto Oy Mainos Taucher Reklam Ab:n perustaja ja kauppaneuvos. 
Taucherin vanhemmat olivat Helsingin kaupunginarkkitehti Gunnar Taucher ja Ella Gertrud Björk. Ylioppilaaksi 1935 tultuaan hän aloitti mainosuran Suomen Ilmoituskeskuksessa. Ennen sota-aikaa hän oli harjoittelijana Saksassa. Oman mainostoimiston Taucher perusti 1940 Bertil Svanströmin kanssa, joka kaatui sodassa. Taucher toimi sota-aikana Valtion tiedoituslaitoksen palveluksessa ja voitti Kansanavun järjestämän julistekilpailun. Taucherin perustama mainostoimisto kasvoi merkittävästi ja oli alansa suurin vuoteen 1978 asti. Sen palveluksessa toimi useita tunnettuja suunnittelijoita, kuten Björn Landström, Topi Törmä ja Matti Viherjuuri. Toimiston yhteyteen perustettiin oma lehti "Yhdysruuvi" (myöhemmin "Ruuvi") ja televisio-osasto. Taucher toimi aktiivisesti alansa kotimaisissa ja kansainvälisissä järjestöissä, samoin kuin kauppakamarissa, ja oli MTV:n johtokunnan jäsen 1960–1976. Hän harrasti nykytaidetta ja julkaisi ahkerasti kirjoituksia mainonnan ja taidealan ammattijulkaisuissa. Kauppaneuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1969. 
Taucherin vaimo vuodesta 1940 oli Ann Mari Wulff.
Cape Canaveral AFS SLC-40

Cape Canaveral Air Force Station Space Launch Complex 40 (SLC-40), aiemmin Launch Complex 40 (LC-40) on rakettien laukaisualusta Cape Canaveralin avaruustukikohdan pohjoisosassa Floridassa.
Yhdysvaltain ilmavoimat käytti alustaa käytti vuosina 1965–2005 kaikkiaan 55:n Titan III ja Titan IV -raketin laukaisuun.
Vuodesta 2007 alkaen alusta on ollut SpaceX:llä vuokralla Falcon 9:n laukaisuihin.
Yhdysvaltain ilmavoimat ja Titan.
Ensimmäinen laukaisu alustalta oli vuonna 1965, Titan IIIC:n ensilento.
Alustalta laukaistiin kaksi planeettaluotainta:
Yhteensä alustalta laukaistiin vuosina 1965–2005 30 Titan IIIC-, 8 Titan 34D- ja 17 Titan IV -rakettia. Viimeinen Titan-laukaisu tehtiin 30. huhtikuuta 2005.
SpaceX ja Falcon 9.
Yhdysvaltain ilmavoimat vuokrasi alustan 25. huhtikuuta 2007 SpaceX:lle Falcon 9 -laukaisuja varten.
Laukaisutorni purettiin 2007–2008 vaihteessa. Siirrettävä huoltorakennus (Mobile Service Structure (MSS)) räjäytettiin 27. huhtikuuta 2008.
Rakennustyöt alkoivat huhtikuussa 2008. Niihin kuuluivat uudet nestehappi- ja kerosiinisäiliöt sekä kokoonpanohalli.
Ensimmäinen Falcon 9 -raketti saapui kompleksiin loppuvuodesta 2008 ja nostettiin pystyyn 10. tammikuuta 2009. Raketin ja uusitun alustan ensilento 4. kesäkuuta 2010 vei SpaceX Dragon -kapselin testikappaleen onnistuneesti kiertoradalle.
2013 SpaceX muokkasi alustan soveltumaan Falcon 9:n uudelle raskaammalle Falcon 9 v1.1 -versiolle..
Hell’s Kitchen (vuoden 1998 elokuva)

Hell’s Kitchen (myös "Hell’s Kitchen N.Y.C.") on Tony Cinciripinin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1998. Elokuvan pääosissa ovat Rosanna Arquette, William Forsythe, Angelina Jolie, Mekhi Phifer ja Johnny Whitworth. "Hell’s Kitchen" on ohjaaja Cinciripinin ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa ohjaustyö.
"Hell’s Kitchen" kuvattiin ja tuotettiin maalis-huhtikuussa vuonna 1997. Elokuvan budjettina oli 6 miljoonaa dollaria ja tuotantoyhtiönä HK Film Corporation. "Hell’s Kitchen" sai ensi-iltansa Kanadan Toronton elokuvajuhlilla 11. syyskuuta 1998. Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 3. joulukuuta 1999. "Hell’s Kitchen" sai ilmestyessään sekalaiset arvostelut. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan viiden arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 40 prosenttia oli positiivisia. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran DVD:nä 11. heinäkuuta 2000.
Juoni.
Johnny Miles (Mekhi Phifer) osallistuu pahasti pieleen menevään ryöstöön. Hän selviää ainoana ryöstäjistä hengissä, mutta saa viiden vuoden tuomion. Vapauduttuaan hän yrittää pysytellä kaidalla tiellä ja ryhtyä nyrkkeilijäksi. Kuolleen rikostoverin sisko haluaisi kuitenkin Johnnyn kuolevan ja usuttaa poikakaveriaan tämän kimppuun.
Anthony Stolarz

Anthony Stolarz (s. 20. tammikuuta 1994 Edison, New Jersey, USA) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsin organisaatiossa. Stolarz on Philadelphia Flyersin 45. varaus vuodelta 2012.
Ennen Ducksia Stolarz on pelannut Flyersissa sekä kevään 2019 ajan Edmonton Oilersissa. Tammikuussa 2021 Stolarz teki Ducksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2023 Stolarz teki vapaana agenttina Florida Panthersin kanssa yhden vuoden ja 1,1 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2024 Stolarz teki vapaana agenttina Toronto Maple Leafsin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä viiden miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Syyskuussa 2025 Stolarz solmi Maple Leafsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 15 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Juhani Vuori

Juhani Tapio Vuori (s. 23. toukokuuta 1940) on suomalainen yleisurheilija päälajinaan 110 metrin aitajuoksu. Hän edusti koko uransa Kärkölän Kisa-Veikkoja.
Juhani Vuori oli kansallista kärkeä 110 metrin aitajuoksussa neljällä vuosikymmenellä. Hän selviytyi Kalevan kisojen finaaliin vielä 37-vuotiaana vuonna 1977. Vuoren päälaji uran alussa 1950-luvulla oli korkeushyppy. Siinä hän sai ensimmäiset maaotteluedustuksensa. Korkeushyppy vaihtui kuitenkin varsin pian aitajuoksuun. Lisäksi hän kilpaili 10-ottelussa ja hyppäsi myös kolmiloikkaa 15,03.
Vuoren paras vuosi oli 1963, jolloin hän sivusi Bengt Sjöstedtin legendaarista SE-aikaa 14,4. Samana vuonna hän saavutti myös Suomen mestaruuden. Hän oli saavuttanut jo vuonna 1960 pronssia sekä vuonna 1962 hopeaa. Lisäksi hän aitoi hopealle Pohjoismaiden mestaruuskisoissa Göteborgissa. Seuraavana vuonna Vuori loukkasi akillesjänteensä, mutta kuntoutti itsensä ja jatkoi uraansa. Kaikkiaan hän oli urallaan mukana 12 maaottelussa. 
Siviiliuransa Vuori teki huonekaluteollisuuden palveluksessa. Vuori oli Tauno Korhosen palveluksessa kaksi vuotta ja perusti sen jälkeen oman yrityksen. Hän oli työurallaan yhdeksän vuotta Kaliforniassa Yhdysvalloissa, mutta palasi vuonna 1993 Suomeen.
Juhani Vuoren tyttärenpoika on jalkapalloilija Joel Pohjanpalo.
Without Evidence

Without Evidence on vuonna 1995 julkaistu Gill Dennisin ohjaama yhdysvaltalainen psykologinen jännityselokuva, jonka pääosissa ovat Scott Plank, Anna Gunn ja Angelina Jolie. "Without Evidence" perustuu tositapahtumiin, joiden pohjalta ohjaaja Dennis ja Phil Stanford laativat käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajana oli Eric R. Epperson. "Without Evidence" kuvattiin työnimellä "Gathering Evidence" Floridassa ja Oregonissa. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa ensimmäistä kertaa DVD:nä 12. syyskuuta 2000.
Juoni.
Kun Michael Francke (Ernie Garrett) murhataan, hänen veljensä Kevin Francke (Scott Plank) aloittaa oman murhatutkimuksensa, joka paljastaa valheita ja petoksia.
Helsingin hallinto

Helsingin hallintoon kuuluu Helsingin kaupunkia johtavia päättäjiä sekä toimielimiä.
Kunnallishallinto.
Helsingin kaupunginvaltuustossa on 85 jäsentä. Muun Suomen poliittiseen kenttään verrattuna suurin ero on Suomen Keskustan pieni kannatus. Kaudella 2021–2025 suurimmat valtuustoryhmät ovat kokoomus (23 paikkaa), vihreät (18) ja SDP (13). kaupunginvaltuuston Puheenjohtajana toimii Fatim Diarra (vihr.), ensimmäisenä varapuheenjohtajana Harry Bogomoloff (kok.) ja toisena varapuheenjohtajana Pilvi Torsti (sd.).
Kaupunginhallituksessa on 15 jäsentä, puheenjohtajana toimii pormestari Juhana Vartiainen ja 4 apulaispormestaria ovat sen jäseniä.
Vuoden 2020 organisaatiouudistuksen jälkeen kaupungilla ei ole enää virastoja, vaan esimerkiksi Sosiaali- ja terveysvirastosta tuli nimeltään sosiaali- ja terveystoimiala. Uudistuksessa kaupungin noin kolmekymmentä virastoa koottiin neljään toimialaan: kasvatus ja koulutus, kaupunkiympäristö, kulttuuri ja vapaa-aika sekä sosiaali- ja terveystoimi.
Kaupunginjohtajat.
Alla olevassa taulukossa on lueteltu Helsingin kaupunginjohtajat vuodesta 1921 lähtien. Vuonna 2017 Helsinki siirtyi pormestarimalliin, jolloin kaupunginjohtajan virka lopetettiin. Samalla lakkautettiin apulaiskaupunginjohtajien virat, jotka korvattiin apulaispormestareilla.
Tasavallan presidentti myönsi Helsingin kaupunginjohtajille ylipormestarin arvonimen 1930-luvulta lähtien. Ensimmäinen ylipormestarin arvon saanut kaupunginjohtaja oli Antti Tulenheimo (vuonna 1934).
Pormestarit.
Vuoden 2017 kuntavaaleista lähtien Helsingissä otettiin käyttöön pormestarimalli. Puolueet asettivat omat pormestariehdokkaansa ennen vaaleja, vaikka kaupunkilaiset eivät päässeet itse valitsemaan pormestaria vaaleissa. Vaalien jälkeen käydyissä neuvotteluissa Helsingin pormestarin paikan sai vaalien suurin puolue Kokoomus. Kokoomuksen pormestariehdokkaana oli Jan Vapaavuori, joka valittiin Helsingin ensimmäiseksi pormestariksi. Samalla valittiin myös neljä apulaispormestaria, joilla on aiempien apulaiskaupunginjohtajien tapaan omat vastualueensa. Pormestarimallin käyttöönoton yhteydessä tehdyn organisaatiomuutoksen myötä, apulaispormestarit toimivat myös oman toimialansa lautakunnan puheenjohtajana.
Pormestari ja apulaispormestarit vuosina 2017–2021:
Pormestari ja apulaispormestarit vuodesta 2021 alkaen ovat:
Peyton Reed

Peyton Reed (s. 3. heinäkuuta 1964) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja.
Raleighissa, Pohjois-Carolinassa kasvanut Reed opiskeli englantia Pohjois-Carolinan yliopistossa Chapel Hillissä. Uransa alulla hän ohjasi musiikkivideoita esimerkiksi Superchunkille ja jaksoja televisiosarjoihin, kuten "The Weird Al Show’hun" (1997). Reedin ensimmäinen teatterielokuva oli vuonna 2000 ensi-iltansa saanut "Anna palaa!". Suhteellisen pienellä 28 miljoonan dollarin budjetilla tehty cheerleading-aiheinen elokuva osoittautui menestykseksi, joka tuotti 90 miljoonaa.
Keväällä 2001 Reed palkattiin ohjaamaan 20th Century Foxille "Ihmeneloset"-sarjakuviin perustuvaa elokuvaa, joka oli ollut tekeillä jo vuosia. Runsaat kaksi vuotta myöhemmin hän jätti projektin vedoten taiteellisiin erimielisyyksiin. "Fantastic Four" sai ensi-iltansa lopulta vuonna 2005 Tim Storyn ohjaamana.
Reedin seuraavia ohjaustöitä olivat komediat "Vähät rakkaudesta" (2003), "The Break-Up" (2006) ja "Yes Man" (2008). Vuosikymmenen loppupuolella hän palasi myös tekevision pariin ohjaten esimerkiksi televisiosarjojen "Cashmere Mafia" (2008) ja "The Goodwin Games" (2013) pilottijaksot sekä "Kolme miestä ja tyttö" -sarjan jaksoja.
Kesäkuussa 2014 Marvel Studios kiinnitti Reedin "Ant-Man"-elokuvan ohjaajaksi Edgar Wrightin erottua tehtävästä hiukan aiemmin. Elokuvan ensi-ilta oli 17. heinäkuuta 2015. "Ant-Manin" menestyttyä Marvel ilmoitti lokakuussa 2015 tuottavansa sille jatko-osan "Ant-Man and the Wasp", jonka aiottu ensi-ilta on heinäkuussa 2018. Reedin paluu ohjaajaksi vahvistettiin pian sen jälkeen.
HMS Tartar (F133)

HMS Tartar (viirinumero F133) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1962 palvelukseen otettu Tribal-luokan fregatti, joka myytiin 1984 Indonesialle.
Valmistus.
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 22. lokakuuta 1959. Se laskettiin vesille 19. syyskuuta 1960 kumminaan Amiraliteetin toisen merilordin Sir St. John R. J. Tyrwhittin puoliso Lady Tyrwhitt ja otettiin palvelukseen 26. helmikuuta 1962.
Palvelus.
Mastossaan 1. laivueen komentajan kontra-amiraali Jeremy Blackin viiri alus saapui 29. maaliskuuta 1984 Portsmouthiin. jossa se poistettiin palveluksesta. Alus myytiin Indonesialle, joka liitti sen muutostöiden jälkeen laivastoonsa 3. huhtikuuta 1986 nimellä "KRI Hasanuddin". Indonesia ei juuri modernisoinut alusta lukuun ottamatta Sea Cat -ohjusten vaihtamista ennen sen palveluksesta poistamista vuonna 1999.
Päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
Atomu Tanaka

Atomu Tanaka (, s. 4. lokakuuta 1987 Niigata) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigassa pelaavaa KTP:ta. Hän kykenee pelaamaan myös molemmilla laidoilla. Tanaka edusti vuosina 2018–2020 Cerezo Osakaa ja 2020 palasi HJK:iin. Hän käyttää taiteilijanimeä Atom.
Tanaka pelasi kausina 2005–2014 J. Leaguen Albirex Niigatassa yhteensä 200 sarjaottelua, joissa hän teki 17 maalia. Helmikuussa 2015 Tanaka siirtyi Veikkausliigan HJK:iin kauden 2015 kattavalla sopimuksella, jossa on lisäksi optio seuraavasta kaudesta. Kauden jälkeen HJK ilmoitti käyttäneensä optionsa Tanakaan.
Kausi 2017 jäi Tanakan viimeiseksi HJK:ssa ja 6. tammikuuta 2018 hän siirtyi vapaalla siirrolla takaisin Japanin liigaan Cerezo Osakan riveihin ja palasi takaisin HJK:iin maaliskuusta heinäkuuhun 2020 ulottuvalla sopimuksella.
Jalkaväkikoulu

Jalkaväkikoulu on Maasotakoulun Koulutuskeskukseen kuuluva Suomen maavoimien jalkaväen aselajikoulu, joka sijaitsee Lappeenrannassa. Se vastaa jalkaväen upseeriston ja aliupseeriston perus- ja täydennyskoulutuksesta. Jalkaväkikoulu on maavoimien aselajikouluista suurin.
Historia.
Jalkaväkikoulu perustettiin 1. tammikuuta 2015 osana puolustusvoimauudistusta. Aiemmin Maasotakoulu itsessään toimi sekä puolustushaara- että jalkaväen aselajikouluna, mutta vuoden 2015 alussa siihen liitettiin myös useita muita maavoimien aselaji- ja toimialakouluja, minkä myötä perustettiin erillinen Jalkaväkikoulu osaksi uudistunutta Koulutuskeskusta.
Koulun ensimmäinen johtaja on everstiluutnantti Riku Mattila, joka toimi aiemmin pataljoonan komentajana Koulutuskeskuksessa.
Jalkaväkikoulun lipun on suunnitellut VTM Markku Palokangas. Sen on piirtänyt maavoimien verkkotiedottaja Lauri Paju. Joukkoyksikkölippu siunattiin ja naulattiin lokakuussa 2017. Lippukankaan väri on jalkaväkiaselajille vahvistettu vihreä, ja lipun keskikuvio on kaksi kivääriä ristikkäin. Tunnuksen väri lipussa on jääkärijoukoille vahvistettu keltainen.
Korkeakouluosasto.
Jalkaväkikoulun korkeakouluosasto antaa opetusta Maanpuolustuskorkeakoulun sotatieteiden kandidaatin ja -maisterin tutkintojen maavoimien koulutusohjelman jalkaväen aselajiin suuntautuneille opiskelijoille. Jalkaväen opetus jakautuu Jalkaväkikoulun jääkäri- ja panssarintorjunta-, kranaatinheitin-, ja tiedusteluopintosuuntiin sekä Hattulan Panssarikoulun panssariopintosuuntaan. Opintosuunnista suurin on jääkäri- ja panssarintorjuntaopintosuunta noin 30 opiskelijan vahvuudellaan.
Kadetit viettävät aselajikoulussa kandidaattiopintojensa viimeisen eli kolmannen vuoden, minkä aikana he opiskelevat muun muassa aselajin kaluston ja välineistön hallintaa sekä taktiikkaa. Opiskelijat saavat valmiudet toimia rauhanajan perusyksikön kouluttajana ja sodanajan yksikön päällikkönä.
Sotatieteiden kandidaatiksi valmistumista ja luutnantiksi ylentämistä seuraa työelämäjakso puolustusvoimissa ennen maisteriopintoja. Kaksivuotisessa maisterivaiheessa aselajikoulussa opiskellaan noin kolmen kuukauden ajan toisena vuonna.
Täydennyskoulutusosasto.
Jalkaväkikoulun täydennyskoulutusosasto vastaa jalkaväen palkatun aliupseeriston aselajikoulutuksesta. Opinnot koostuvat jalkaväen sotilasammatillisista opintojaksoista 1–2 ja jalkaväen mestariopinnoista.
Täydennyskoulutusosastoon kuuluu myös sotilaspoliisisektori. Sotilaspoliisikoulutus siirtyi Utin jääkärirykmentin Sotilaspoliisikoulusta Maasotakoulun alaisuuteen vuoden 2012 alussa.
Tutkimus.
Jalkaväen tutkimustoimintaa harjoitettiin Maasotakoulun tutkimus- ja kehittämisosastolla ja Maataistelukeskuksessa vuoden 2014 loppuun asti. Tammikuussa 2015 toiminta siirrettiin Haminaan perustettuun Maasotakoulun alaiseen Maavoimien tutkimuskeskukseen, jossa jalkaväki on yksi kymmenestä tutkimussektorista.
Valentina

Valentina on monissa maissa esiintyvä naisen etunimi, latinalaisen Valentinus-nimen nais­puolinen vastine. Nimet Valentinus ja Valentina sekä ensin­mainitun lyhennetty muoto Valentin on johdettu latinan sanasta "valens", joka merkitsee "tervettä" ja voimakasta".
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 
ollut 2 295 Valentina-nimistä naista.
Euphroniaceae

Euphroniaceae on pieni eteläamerikkalainen kasviheimo koppisiemenisten Malpighiales-lahkossa. Heimossa on vain yksi suku: "Euphronia".
Tuntomerkit.
Kasvit ovat puita, joiden varren ja lehden solukoissa on kivisoluja (sklereidejä) ja joiden karvat ovat yksisoluisia. Lehtiasento on kierteinen ja lehtilapa on ehyt sekä alta vaaleakarvainen. Lehdet ovat korvakkeellisia. Kukinto on varsipäätteinen, terminaalinen, ja kukat ovat vastakohtaisia. Kukassa on lyhyt pohjusmalja (hypanthium) ja kolme sulkeutuneena kiertyvää eli kontorttia terälehteä. Heteet ovat tavallisesti verhovastaisia kahdessa ryhmässä, teriöön kiinnittyneinä ja tyvestään yhtyneinä. Niiden välissä on pitkä, karvainen joutohede ja neljä tai viisi pientä joutohedettä kahtena ryhmänä. Emiön luotti on lähes pallomainen. Hedelmä on liiteluomainen kota, jossa on keskipylväs, ja siemenet ovat siivellisiä.
Levinneisyys.
"Euphronia" kasvaa Etelä-Amerikassa Guyanan ylängöllä.
Luokittelu.
"Euphronia"-suvussa on enintään kolme lajia, joidenkin mielestä kaksi tai vain yksi. Lähin sukulaisheimo on kultaluumukasvit (Chrysobalanaceae). Aikaisemmin suku on viety Trigoniaceae- tai Vochysiaceae-heimoon.
Waltteri Peltola

Waltteri Peltola (s. 11. huhtikuuta 1996 Turku) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessä pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Peltola teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla 20. heinäkuuta 2014, kun hänen edustamansa TPS pelasi kotonaan 0–0-tasapelin Vaasan Palloseuraa vastaan. Ottelu jäi hänen ainoakseen Veikkausliigassa kaudella 2014. Peltola pelasi kauden aikana myös kahdeksan ottelua Kakkosen Åbo IFK:ssa.
Peyton List (näyttelijä, 1986)

Peyton List (s. 8. elokuuta 1986 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "As the World Turns", "Mad Men", "FlashForward" ja "The Tomorrow People" ja elokuvassa "Shuttle – verinen vuoro" (2008).
List kasvoi Baltimoressa vanhempiensa ja siskonsa kanssa. Hän aloitti mallinuran kahdeksanvuotiaana ja näytteli ensimmäisen kerran pienet roolit sarjoissa "Sinkkuelämää" ja "". Hän näytteli samaa roolia kahdessa "C.S.I:n" spin-off-sarjassa, "C.S.I. New Yorkissa" ja "C.S.I. Miamiissa". Lisäksi hän on tehnyt vierailurooleja lukuisissa muissa televisiosarjoissa 2000–2010-luvuilla. 
Ennen näyttelijänuraansa List opiskeli balettia koulussa New Yorkissa.
Humiriaceae

Humiriaceae on pieni trooppinen kasviheimo koppisiemenisiin kuuluvassa, moniheimoisessa Malpighiales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat ainavihantia puita, joiden nivelten johtojännelieriössä on viisi lehtiaukkoa ja soluissa kalsiumoksalaattikiteitä. Lehdet sijaitsevat usein kahdessa rivissä ja ovat lyhytruotisia sekä tavallisesti hammaslaitaisia; korvakkeet ovat pieniä tai puuttuvat. Kukinto on viuhkomainen, kukat ovat melko pieniä. Verholehdet ovat kasvaneet yhteen ainakin tyveltään. Heteitä on tavallisesti 10–30, joskus enemmän. Palhot ovat myös kasvaneet yhteen ainakin tyveltään ja muodostavat putken; joskus heteet ovat kahtena kiehkurana. Ponnen lokeroside on leveä ja pidentynyt. Mesiäinen ulottuu palhojen tyveltä sikiäimen tyvelle ja on silmiinpistävä kohouma ja rengasmainen. Sikiäin on yhdislehtinen, yksivartaloinen ja luotit ovat pallomaisia tai vaihtelevassa määrässä liuskaisia. Kussakin sikiäimen lokerossa on tavallisesti yksi, joskus kaksi siemenaihetta. Hedelmä on luumarja, jossa on kannellinen ja toisinaan jopa viisisiemeninen kivi, jonka pinnalla on pihkamaista ainetta sisältäviä taskuja. Siemenessä on runsas valkuainen eli endospermi ja niukka ulkovalkuainen eli perispermi sekä hieman käyristynyt vihreä alkio.
Levinneisyys.
Valtaosa heimon lajeista kasvaa trooppisessa Amerikassa. Osa suvusta "Sacoglottis" kasvaa myös Länsi-Afrikassa.
Luokittelu.
Humiriaceae kuuluu Malpighiales-lahkon evoluutiopuussa kladiin, jossa on sen lisäksi heimot Achariaceae, Goupiaceae, Violaceae (orvokkikasvit), Passifloraceae (passiokasvit), Lacistemataceae ja Salicaceae (pajukasvit). Kladin ominaisuus on siemenen ravintovaraston eli endospermin pysyvyys. Kladi lienee kehittynyt noin 110–101 miljoonaa vuotta sitten.
Humiriaceae käsittää kahdeksan sukua ja 50 lajia. Suurimmat suvut ovat 16-lajinen "Vantanea" ja 12-lajinen "Humiriastrum". Heimon ikäarvio on 20 miljoonan vuoden paikkeilla.
Heimoon kuuluvat suvut:
Suomen euroviisukarsinta 2006

Suomen euroviisukarsinta 2006 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 2006 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu pidettiin kutsukilpailuna levy-yhtiöiden kanssa, 12 levyttävää suomalaisartistia kutsuttiin mukaan. Kilpailijat jaettiin neljään alkukarsintaan, jotka pidettiin perjantai-iltoina 13.1.–3.2. Jokaisessa alkukarsinnassa kukin kilpailija esitti kaksi kappaletta, joista puhelinäänestäjät valitsivat paremman finaaliin.
Karsinnan finaali pidettiin lauantaina 10.3. 994-hallissa Caribia-kylpylähotellissa Turussa ja televisioitiin suorana YLE TV2:ssa. Finaalissa äänestys käytiin kaksikierroksisena, ensimmäisellä kierroksella puhelinäänestäjät valitsivat kuusi parasta toiselle kierrokselle, ja toisella kierroksella puhelinäänestäjät valitsivat voittajan.
"Keltaisella taustalla olevat esitykset pääsivät finaaliin.
Ellen Marlow

Ellen Taylor Marlow (s. 22. helmikuuta 1994 Dallas, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen näyttelijänuransa alkoi Broadway-musikaalista "Chitty Chitty Bang Bang". Marlow valittiin Jemima Pottsin rooliin 3000 koe-esiintyjän joukosta. Hän on esiintynyt myös muissa Broadway-tuotannoissa, kuten "Grease" ja "Ihmemaa Oz".
Marlow näytteli pääosaa vuoden 2008 elokuvassa "The Clique", joka julkaistiin suoraan DVD:lle. Hänet on nähty myös tv-sarjoissa "Todistettavasti syyllinen", "C.S.I." ja "Criminal Minds". Marlow esiintyi myös yhdessä "Hannah Montanan" jaksossa.
Jörg Böhme

Jörg Böhme (s. 22. tammikuuta 1974 Hohenmölsen) on saksalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Böhme pelasi Bundesliigassa 233 ottelua edustaen Eintracht Frankfurtia, TSV 1860 Müncheniä, DSC Arminia Bielefeldiä, FC Schalke 04:ää ja Borussia Mönchengladbachia. 2. Bundesliigassa hän pelasi 43 ottelua FC Carl Zeiss Jenan, 1. FC Nürnbergin ja Arminia Bielefeldin joukkueissa. Böhme voitti Saksan cupin Schalke 04:ssä kausina 2000–2001 ja 2001–2002. Molemmilla kausilla Schalke 04 oli loppuottelussa myös Saksan liigacupissa häviten kuitenkin kummallakin kerralla.
Saksan maajoukkueessa Böhme pelasi vuosina 2001–2003 kymmenen ottelua. Hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa 2002.
Keväällä 2014 Böhme valmensi FC Energie Cottbusia 2. Bundesliigassa.
9-BBN

9-BBN eli 9-borabisyklo[3.3.1]nonaani (C16H30B2) on organoboraaneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään paljon orgaanisen kemian synteeseissä erityisesti hydroboraatioissa, pelkistyksissä ja kytkentäreaktioissa.
Ominaisuudet.
9-BBN on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on termisesti hyvin stabiili ja kemiallisestikin suhteellisen stabiili, mutta reagoi hitaasti veden ja ilman kanssa. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin heksaaniin, sykloheksaaniin, dietyylieetteriin, tetrahydrofuraaniin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Kiinteässä olomuodossa ja liuoksena ei-koordinoivissa liuottimissa esimerkiksi yhdiste esiintyy dimeerinä, mutta koordinoivissa liuottimissa kuten tetrahydrofuraanissa se esiintyy koordinoituneena monomeerina.
Valmistus ja käyttö.
9-BBN:ää valmistetaan boraanin ja 1,5-syklo-oktadieenin välisellä reaktiolla. Reaktiossa liuottimena käytetään tyypillisimmin dietyylieetteriä ja reaktiossa muodostuu ensin isomeerien seos, jotka muuttuvat kuumennettaessa 9-BBN:ksi. 
9-BBN on sushteellisen steerisesti estynyt molekyyli, minkä vuoksi se on hyvin selektiivinen reagenssi alkeenien ja alkyynien hydroboraatioreaktioissa. Se reagoi nopeammin alkeenien kuin alkyynien kanssa ja kykenee reagoimaan myös tetrasubstituoitujen alkeenien kanssa, mihin eräät muut yleisesti käytetyt hydroboraatioreagenssit kuten disiamyyliboraani eivät kykene. Hydroboraatioiden lisäksi 9-BBN:ää käytetään muun muassa muiden organoboraanien ja heterosyklisten booriyhdisteiden valmistuksessa, konjugoituneiden enonien pelkistämiseen allyylisiksi alkoholeiksi, katalyyttinä enonien konjugaattiadditioissa, aldolikondensaatioissa, Diels–Alder-reaktioissa ja Suzuki-kytkennöissä.
FS Athos (A712)

Athos (runkonumero A712) on Ranskan laivaston Athos-luokan vartiolaiva.
Valmistus.
Aluksen köli laskettiin 1978. Se laskettiin vesille 20. marraskuuta 1979 ja otettiin palvelukseen 14. maaliskuuta 1980.
Palvelus.
Alus oli 2015 sijoitettu Bayonneen.
Thomas Allofs

Thomas Allofs (s. 17. marraskuuta 1959 Düsseldorf) on saksalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Allofs pelasi Bundesliigassa yhteensä 378 ottelua ja teki niissä 148 maalia edustaen Fortuna Düsseldorfia, 1. FC Kaiserslauternia ja 1. FC Kölniä. Hän pelasi lisäksi Ranskan Ligue 2:n RC Strasbourgissa 11 ottelua kaudella 1989–1990. Fortuna Düsseldorfissa Allofs voitti Saksan cupin kausina 1978–1979 ja 1979–1980 sekä saavutti toisen sijan Cup-voittajien cupissa kaudella 1978–1979.
Kaudella 1988–1989 Allofs oli yhdessä Roland Wohlfarthin kanssa Bundesliigan paras maalintekijä tehtyään 1. FC Kölnille 17 maalia. Kauden 2013–2014 jälkeen Allofs on Bundesliigan kaikkien aikojen maalintekijätilastossa 14. sijalla.
Saksan maajoukkueessa Allofs pelasi kaksi ottelua: ensimmäisen vuonna 1985 ja toisen vuonna 1988. Hän oli mukana saavuttamassa MM-hopeaa 1982.
Myös Allofsin vanhempi veli Klaus (s. 1956) oli Saksan maajoukkuejalkapalloilija.
Laine (sukunimi)

Laine on monessa maassa esiintyvä sukunimi.
Laine-sukunimi Suomessa.
Suomessa sukunimi Laine on saatu vastaavasta suomen kielen appellatiivista "laine". Sitä otettiin varsinkin 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa aikana, jolloin otettiin paljon sukunimiä, jotka on saatu jostakin luontoaiheisesta sanasta liittämättä niihin johdinta. Laine on näistä nimistä yleisin. Muita ovat esimerkiksi Aalto, Aho, Alho, Joki, Järvi, Lahti, Mäki, Niemi, Rinne ja Salo. Sirkka Paikkala nimittää kirjassa "Sukunimet" tätä nimityyppiä siihen kuuluvista nimistä yleisimmän mukaan "Laine-tyypiksi". Nämä nimet tulivat muotiin sellaisten nimien jälkeen, joissa luontoaiheiseen sanaan, ei silti eläinlajin nimeen, on liitetty -nen-pääte, joka saatiin vanhojen itäsuomalaisten -nen-loppuisten nimien esikuvan mukaisesti. Tätä nimityyppiä Paikkala kutsuu "Virtanen-tyypiksi".
Goupiaceae

Goupiaceae on koppisiemenisten Malpighiales-lahkoon kuuluva pieni trooppisen Amerikan heimo, jossa on vain "Goupia"-suku.
Tuntomerkit.
"Goupia"-lajit ovat puita, joihin kerääntyy alumiinia ja joilla on paksuseinäisiä karvoja. Varren ydin on poikkileikkaukseltaan kulmikas. Lehdet sijaitsevat kahtena rivinä ja ovat hammaslaitaisia; korvakkeet ovat pitkänomaisia ja sisäänpäin kaartuvia. Lehden suonitus on luonteenomainen; sivusuonet kohoavat kärkeä kohti ja pikkusuonet yhdistävät niitä tikapuumaisesti. Kukinto on sarjamainen ja sijaitsee lehden hangassa. Terälehdet ovat pitkiä, kapeakärkisiä ja kärjestä värikkäitä. Mesiäinen on rengasmainen. Heteenponnessa on tukeva, hieman pidentynyt ja pitkäkarvainen lokeroside eli konnektiivi. Sikiäin muodostuu viidestä yhteen kasvaneesta emilehdestä, ja siinä on muutamia siemenaiheita aksile-tyyppisessä istukassa. Vartaloita on useita sikiäimen ulkolaitaan kiinnittyneinä, ja ne muodostavat katoksen sikiäimen ylle. Hedelmä on marja, joka sisältää verkkokuvioisia siemeniä.
Levinneisyys.
"Goupia" kasvaa Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. "G. glabra" on yleinen ja runsas Amazonian alueen puu.
Luokittelu.
"Goupia"-suvussa on kaksi lajia. Lähin sukulaisheimo on orvokkikasvit (Violaceae). Aiemmin suku on luettu kelaskasveihin (Celastraceae) tai niiden yhteyteen (Cronquist 1981 ja Takhtajan 1997).
Nita Englund

Nita Englund (s. 10. kesäkuuta 1992 Iron Mountain) on yhdysvaltalainen mäkihyppääjä. Hän edustaa Kiwanis Ski Clubia ja hänen valmentajanaan toimii Kjell Magnussen.
Englund debytoi mäkihypyn maailmancupissa tammikuussa 2014 ollen Sapporon kilpailussa sijalla 48. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2014 Lillehammerin kilpailusta sijoituttuaan sijalle 18. Englundin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on toinen sija, jonka hän saavutti Râșnovin kilpailusta helmikuussa 2015. Continental Cupissa Englund on ollut parhaimmillaan kolmas, maaliskuussa 2014 Falunissa.
Englund sijoittui Falunin MM-kilpailuissa 2015 12:nneksi. Hän on kilpaillut myös kolmissa nuorten MM-kilpailuissa.
Mäki (sukunimi)

Mäki on sukunimi, joka kuuluu 1800- ja 1900-luvun vaihteen tienoilla Länsi-Suomessa muodissa olleeseen sukunimityyppiin, johon kuuluvat nimet on saatu suoraan luontoaiheisista suomen kielen appellatiiveista. Muita tämän tyypin nimiä ovat esimerkiksi Aalto, Aho, Alho, Joki, Järvi, Lahti, Laine, Niemi, Rinne ja Salo. Yleisin tämän tyypin nimistä on Laine, ja tämän mukaan nimistöntutkija Sirkka Paikkala nimittää tätä sukunimityyppiä "Laine-tyypiksi". Tyypin muotiaika seurasi sellaisten nimien muotiaikaa, joissa on luontosanaan, ei kuitenkaan eläinlajin nimeen, liitetty vanhojen itäsuomalaisten sukunimien mallista saatu johdin -nen. Tätä nimityyppiä Paikkala nimittää "Virtanen"-tyypiksi.
James McCarthy

James McCarthy (s. 12. marraskuuta 1990 Glasgow, Skotlanti) on irlantilais-skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin Valioliigassa pelaavaa Celticiä. Oikeajalkainen McCarthy on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut myös Irlannin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
McCarthy aloitti uransa Skotlannin 1. divisioona Hamilton Academicalissa, jota hän edusti vuodet 2006–2009 tehden 95 ottelussa 13 maalia. Voitettuaan 1. divisioonan kaudella 2007–2008 seura pelasi kauden 2008–2009 Skotlannin valioliigassa ja McCarthy teki pääsarjadebyyttikaudellaan 37 pelissä kuusi maalia.
Heinäkuussa 2009 McCarthy siirtyi Englannin Valioliigan Wigan Athleticiin, jonka riveissä hän debytoi elokuussa 2009 Manchester Unitedia vastaan. Uran avausmaali Wiganissa ja kauden 2009–2010 ainoa osuma syntyi tammikuussa 2010 Wolverhampton Wanderersin verkkoon. McCarthy pelasi Wiganissa neljä kokonaista kautta, joista viimeisellä, kaudella 2012–2013 hän pelasi seuran paidassa kaikissa Valioliigan 38 ottelussa tehden kolme maalia. Kaudella 2012–2013 McCarthy onnistui voittamaan Wiganin kanssa myös FA Cupin Manchester Cityn kaaduttua finaalissa.
Wiganin pudottua Mestaruussarjaan kaudeksi 2013–2014 McCarthy siirtyi Wiganin entisen valmentajan Roberto Martínezin perässä Valioliigan Evertoniin. Debyytti seuran paidassa tapahtui syyskuussa 2013 Chelsea FC:tä vastaan ja kauden ainoa maali syntyi päätöskierroksella Hull Cityn verkkoon. Avauskaudellaan seurassa McCarthy pelasi 34 ottelua. Kaudella 2014–2015 hän debytoi Eurooppa-liigassa. Kausilla 2016–2019 hän kärsi useista vammoista ja pelasi yhteensä vain 17 valioliigaottelua. Kaikkiaan hän pelasi Evertonissa kuuden kauden aikana 108 liigaottelua ja teki kuusi maalia.
McCarthy siirtyi Valioliigan Crystal Palaceen 3,3 miljoonalla eurolla kesällä 2019.
Maajoukkueura.
Skotlannissa syntynyt ja kasvanut McCarthy päätti edustaa maajoukkuetasolla Irlantia, jonka edustusoikeuden hän sai maassa syntyneiden äidin puolen isovanhempien kautta. McCarthy pelasikin käytännössä kaikissa Irlannin nuorten maajoukkueissa. Irlannin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi maaliskuussa 2010 harjoitusottelussa Brasiliaa vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 41 maaottelua. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi avauskokoonpanossa Irlannin kaikki neljä ottelua.
Max Gradel

Max-Alain Gradel (s. 30. marraskuuta 1987 Abidjan) on norsunluurannikkolainen jalkapalloilija, joka on pelannut seuratasolla Ranskassa ja Englannissa. Oikeajalkainen Gradel on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Gradel aloitti ammattilaisuransa Leicester Cityssä. Kauden 2007–2008 hän oli lainalla Ykkösliigan AFC Bournemouthissa, jossa hän teki 34 ottelussa yhdeksän maalia. Seuraavalla kaudella hän pelasi Leicesterin paidassa 27 ottelua ja teki yhden maalin, kun seura nousi Ykkösliigasta Mestaruussarjaan voitettuaan Ykkösliigan mestaruuden.
Lokakuussa 2009 Gradel siirtyi lainalle Ykkösliigan Leeds Unitediin. Lainasopimus muuttui myöhemmin pysyväksi sopimukseksi. Leeds nousi kaudeksi 2010–2011 Mestaruussarjaan ja Gradel pelasi seurassa vuosien 2009–2011 aikana 63 ottelua ja teki 22 maalia.
Elokuussa 2011 Gradel siirtyi Ranskan Ligue 1:n AS Saint-Étienneen, jossa hän teki pääsarjadebyyttinsä syyskuussa 2011 Lilleä vastaan. Avausmaali syntyi AC Ajaccion verkkoon saman vuoden marraskuussa. Avauskaudellaan Gradel teki 29 pelissä kuusi maalia. Kaudella 2012–2013 hän onnistui kolmesti maalinteossa 23 pelissä. Tuolla kaudella hän voitti myös seuran kanssa Ranskan liigacupin. Kolmannella kaudellaan seurassa eli kaudella 2013–2014 hän teki 18 pelissä viisi maalia. Syksyllä 2014 hän debytoi myös Eurooppa-liigassa. Hän pelasi Ranskan pääsarjassa kaudella 2014–2015 yhteensä 31 ottelua, joissa teki 17 maalia. Hän siirtyi Englannin valioliigan Bournemouthiin 10 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2015.
Maajoukkueura.
Gradel debytoi Norsunluurannikon jalkapallomaajoukkueessa kesäkuussa 2011 Beniniä vastaan. Avausmaali syntyi elokuussa 2012 harjoitusottelussa Venäjän verkkoon. Hän kuului joukkueeseen hopeaan päättyneissä vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailuissa sekä myös vuoden 2014 MM-kilpailuissa, joissa hän pelasi yhdessä Norsunluurannikon kolmesta alkulohkon ottelusta. Helmikuussa 2015 Gradel voitti Norsunluurannikon kanssa Afrikan mestaruuden. Gradel teki turnauksessa kaksi osumaa.
Wolfgang Bösl

Wolfgang Bösl (s. 19. elokuuta 1989 Berchtesgaden) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Hän edusti SK Berchtesgadenia.
Bösl debytoi yhdistetyn maailmancupissa tammikuussa 2010 Schonachin normaalimäen ja kymmenen kilometrin hiihdon kilpailussa sijoittuen sijalle 16. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Böslin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on yhdeksäs sija, jonka hän saavutti Almatysta suurmäen ja kymmenen kilometrin hiihdon kilpailusta helmikuussa 2013. Continental Cupin osakilpailusta Bösl on saavuttanut kolme voittoa ja yhteensä 14 palkintosijaa. Kaudella 2013-2014 hän sijoittui cupin kokonaispisteissä toiseksi. 
Bösl on saavuttanut nuorten MM-kilpailusta kaksi joukkuekilpailun mitalia, kultaa vuonna 2008 Zakopanesta ja pronssia seuraavana vuonna Štrbské Plesosta.
George North

George Philip North (s. 13. huhtikuuta 1992 King's Lynn, Englanti) on waleslainen rugby union -pelaaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Northampton Saintsia. North on 193 senttimetriä pitkä ja painaa 109 kilogrammaa.
Seurajoukkueura.
North on edustanut Northampton Saintsia huhtikuusta 2013 asti. Vuodet 2010–2013 hän edusti walesilaista Pro 12 -sarjassa pelaavaa Scarletsia tehden 45 pelissä 70 maalia. Vuonna 2010 hän pelasi ammattilaisuransa ensimmäisessä seurassa, Walesin pääsarjan Llandoveryssä. North voitti Saintsin kanssa Englannin valioliigan mestaruuden kaudella 2013–2014, kun finaalissa kaatui Saracens.
Maajoukkueura.
North on pelannut Walesin rugby union -maajoukkueessa vuodesta 2010 asti. Hänestä tuli nuorin debyytissään maalin tehnyt pelaaja, kun hän osui maaliin debyyttiottelussaan Etelä-Afrikkaa vastaan. 
Vuonna 2013 North pelasi kolme ottelua British and Irish Lions -joukkueessa.
Muuta.
Northin isä on kotoisin Englannista ja äiti Walesista. Hänen tyttöystävänsä on ratapyöräilyn maailmanmestari Becky James.
Sirkka Paikkala

Sirkka Paikkala (o.s. Laitinen, s. 1953 Kiuruvesi) on suomalainen nimistöntutkija. Hän on toiminut Espoon kaupunkisuunnitteluvirastossa nimistöntutkijana ja -suunnittelijana vuosina 1980–1995, Kotimaisten kielten keskuksessa johtavana nimistönhuoltajana ja nimistön erityisasiantuntijana vuosina 1996–2019, YK:n paikannimiasiantuntijaryhmässä (UNGEGN) vuodesta 1996 ja oikeusministeriön nimilautakunnassa suomen kielen ja nimistön asiantuntijana vuodet 2000–2024. Hän on filosofian tohtori ja Helsingin ja Turun yliopistojen suomen kielen ja nimistöntutkimuksen dosentti. Tohtoriksi hän väitteli vuonna 2004 suomalaisen sukunimikäytännön modernisoitumisesta. 
Helsingin Kiuruves-seuran hallituksen jäsen 1980–2009. Juuret-mitali ("Juuret Kiuruvedellä - tehtävä muualla" 2011 (myöntäjät Kiuruvesi-seura, Kiuruveden kaupunki ja Kiuruvesi-lehti, Suomalaisen sukututkimuksen kultainen ansiomitali 2019 (myöntäjä Suomen Sukututkimusseura). Pohjois-Savon Kotiseutuyhdistysten liiton Vuoden kotiseututeos -tunnustus 2024 ja Suomen Kotiseutuliiton Vuoden kotiseututeos 2024 -palkinto kirjasta "Kiuruveden järvikirja".
Adámantas

Adámantas (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Míloksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Míloksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 347 (vuonna 2011). Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Αδάμαντος, "Dimotikí Koinótita Adámantos").
Adámantas, suomeksi ”Timantti”, on Míloksen pääsatama ja kaupallinen keskus. Se sijaitsee saaren pohjoisosassa luonnonsatamalahden rannalla. Kylästä on matkaa saaren pääkylän Plákaan noin neljä kilometriä. Kylän perustivat vuonna 1835 Kreetan Sfakiásta tulleet pakolaiset. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa bysanttilaisaikainen Pyhän kolminaisuuden ("Agía Triáda") kirkko museoineen sekä Míloksen kaivosmuseo.
Aiánteio

Aiánteio (; ; myös "Eántio") on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Salamiin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Salamiin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kaupungin väkiluku on 4 860 (vuonna 2011).
Aiánteio sijaitsee Salamiinlahden etelärannalla. Se on Salamiin saaren toiseksi suurin asutus. Aiánteio muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αιαντείου, "Dimotikí Koinótita Aianteíou"), johon kuuluvat varsinaisen Aiánteion kaupungin lisäksi kylät Dimítrani, Kanákia, Kolónes, Maroúdi, Pérani ja Peristéria sekä saaret Gaïdoúri, Kanákia, Péra, Peristéria ja Trínisa. Koko yhdyskunnan väkiluku on 5 888.
Aloprónoia

Aloprónoia () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Síkinoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Síkinoksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 89 (vuonna 2011).
Aloprónoia sijaitsee Síkinoksen etelärannikolla noin neljä kilometriä saaren pääkylästä Síkinoksen kylästä eli Chórasta etelään. Se on Síkinoksen pääsatama sekä saaren turismin keskus.
Anópoli (Chaniá)

Anópoli (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sfakián kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 242 (vuonna 2011).
Anópoli sijaitsee Kreetan eteläosassa lähellä saaren etelärannikkoa luoteeseen Chóra Sfakíonista. Matkaa Chóra Sfakíoniin on linnuntietä noin viisi kilometriä ja serpentiinitietä pitkin noin 12 kilometriä. Kylä on ottanut nimensä antiikin ajan Anopoliin kaupungista, joka sijaitsi sen lähellä. Nykyinen kylä tunnetaan yhtenä Kreetan perinteisimmistä. Tämä on osittain seurausta siitä, että Sfakián seutu vältti muuta Kreetaa pidempään osmanimiehityksen ja toimi myöhemmin kreetalaisen vastarinnan keskuksena. Kapinaa osmanivaltaa vastaan 1700-luvulla johtanut Daskalogiánnis eli Ioánnis Vláchos oli kotoisin Anópolista.
Anópoli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ανωπόλεως, "Topikí Koinótita Anopóleos"), johon kuuluvat varsinaisen Anópolin kylän lisäksi kylät Foínikas, Livanianá, Loutró ja Lýkos. Koko yhdyskunnan väkiluku on 334.
Anthiró

Anthiró (; ) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Argithéan kuntaan, Kardítsan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Kylän väkiluku on 167 (vuonna 2011). Anthiró on Argithéan kunnan kuntakeskus.
Anthiró sijaitsee linnuntietä noin seitsemän kilometriä Argithéasta ja noin 40 kilometriä Kardítsasta länteen. Se muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ανθηρού, "Topikí Koinótita Anthiroú"), johon kuuluvat varsinaisen Anthirón kylän lisäksi Ágioi Apóstoloi, Koúkkos, Kritsári, Lagkádi, Metamórfosi, Potamiá ja Spiliá. Koko yhdyskunnan väkiluku on 462.
Delicate and Jumpy

Delicate And Jumpy on yhdysvaltalaisen Fania All Stars -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1976.
Yhdysvaltalainen levy-yhtiö on Fania Records, Inc., 888 Seventh Avenue, New York, N.Y. 10019. Isossa-Britanniassa tehdyn painoksen valmistaja ja jakelija on Island Records Ltd., 22 St. Peter’s Square, London W.6.
Tuottajina ovat toimineet Gene Page, Billy Page ja Jerry Masucci. 
Sovittaja ja orkesterin johtaja on Gene Page. Kappaleen "Picadillo" torvisovitukset on tehnyt George Annis.
Kappaleet.
Musiikkikustantaja on Blue Mountain Music Ltd paitsi 2: Warner Bros Music Ltd, 4: Screen Gems-Columbia. 
Musiikkikustantaja on Blue Mountain Music Ltd paitsi 1: Southern Music Ltd, 4: Copyright Control.
Kokoonpano.
sekä vierailijana
Artemónas

Artemónas (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sífnoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sífnoksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 800 (vuonna 2011).
Artemónas sijaitsee Sífnoksen keskiosissa aivan saaren pääkylän Apollonían pohjoispuolella. Se on saaren toiseksi suurin asutus. Kylä on saanut nimensä Artemis-jumalattaresta. Sen vanha rakennuskanta edustaa venetsialaistyylistä ja uusklassista arkkitehtuuria.
Artemónas muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Αρτεμώνος, "Topikí Koinótita Artemónos"), johon kuuluvat varsinaisen Artemónaksen kylän lisäksi Agía Marína, Cherrónisos ja Trouláki. Koko yhdyskunnan väkiluku on 934.
Ástros

Ástros () on Kreikan kaupunki, joka kuuluu hallinnollisesti Vóreia Kynourían kuntaan, Arkadian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kaupungin väkiluku on 2 285 (vuonna 2011). Ástros on Vóreia Kynourían kunnan kuntakeskus.
Ástros sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan itäosassa vajaan kolmen kilometrin päässä Argoksenlahden rannasta. Se muodostaa myös laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Άστρους, "Dimotikí Koinótita Ástrous"), johon kuuluvat varsinaisen Ástroksen kaupungin lisäksi kylät Ágios Ioánnis, Ágios Stéfanos, Chantákia ja Várvogli sekä Loukoún luostari ("Moní Loukoús"). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 408. Ástroksen ranta-asutus Parálio Ástros (väkiluku 1 043) muodostaa erillisen kyläyhdyskunnan ja sijaitsee Argoksenlahden rannalla.
Ástroksen nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Ástroksen arkeologinen museo. Loukoún luostari sijaitsee noin neljän kilometrin päässä kaupungista.
Eloúnta

Eloúnta (; myös "Eloúnda") on Kreikan kyläyhdyskunta, joka sijaitsee Kreetan saaren itäosassa. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Yhdyskunnan väkiluku on 2 193 (vuonna 2011).
Eloúnta sijaitsee Mirampéllonlahden rannalla noin 11 kilometriä pohjoiseen Ágios Nikólaoksen kaupungista. Eloúntan kyläyhdyskunta koostuu ylemmästä (Epáno Eloúnta, Επάνο Ελούντα, väkiluku 115) ja alemmasta (Káto Eloúnta, Κάτω Ελούντα, väkiluku 86) Eloúntan kylästä sekä näiden satamakylästä nimeltä "Schísma" eli Schísma Eloúntas (Σχίσμα Ελούντας, väkiluku 1 730), joka käsitetään usein Eloúntan keskukseksi. Lisäksi yhdyskuntaan kuuluvat kylät Agía Paraskeví (väkiluku 23), Epáno Pinés (35), Káto Pinés (62) ja Mavrikianó (142) sekä asumaton Spinalóngan/Kalydónin niemi- ja saarialue.
Noin viisi kilometriä Eloúntasta pohjoiseen on Plákan kylä, josta on näkymä ja yhteys Spinalóngalle. Myös Eloúntasta pääsee turistiveneellä Spinalóngalle. Kylän alueella sijaitsevat antiikin aikaisen, mereen vajonneen Oluksen kaupungin rauniot. Alueen muihin nähtävyyksiin kuuluvat bysanttilaisaikaisen basilikan rauniot sekä luostarit.
Emporeiós

Emporeiós (; myös "Emporiós", "Emboreiós", "Emboriós") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Nísyroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Nísyroksen kuntaan, Kosin alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 27 (vuonna 2011).
Emporeiós sijaitsee Nísyroksen kraatterin koillisreunalla noin 8 kilometriä saaren pääkylästä Mandrákista itään. Se on rakennuskannaltaan hyvin perinteinen. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Panagiá Kyrán luostari.
Emporeiós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Εμπορειού, "Topikí Koinótita Emporeioú"), johon kuuluvat varsinaisen Emporeióksen kylän lisäksi Páloin kylä sekä Ágios Antónioksen ja Strongylín saaret. Koko yhdyskunnan väkiluku on 266.
Kamáres (Sífnos)

Kamáres (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Sífnoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Sífnoksen kuntaan, Míloksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylä on osa Apollonían kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 245 (vuonna 2011).
Kamáres sijaitsee Sífnoksen länsirannikolla noin viisi kilometriä saaren pääkylästä Apolloníasta. Se on saaren pääsatama ja sieltä on yhteydet Pireukseen ja lähisaarille.
Karavostásis

Karavostásis () tai Karavostási (Καραβοστάσι) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Folégandroksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Folégandroksen kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 87 (vuonna 2011).
Karavostásis sijaitsee Folégandroksen itäpäässä noin kolme kilometriä saaren pääkylästä Folégandroksen kylästä. Se on Folégandroksen pääsatama sekä saaren turismin keskuksia.
23 (kappale)

23 on yhdysvaltalaistuottaja Mike Will Made Itin hip hop -kappale, jonka julkaisi Interscope Records 10. syyskuuta 2013. Se on ensimmäinen hänen debyyttialbumiltaan "Est. in 1989 Pt. 3 (The Album)" julkaistu single. Sillä vierailevat yhdysvaltalaisartistit Miley Cyrus, Wiz Khalifa ja Juicy J￼￼. 
Tuotanto.
Kappaleen on sanoittanut ja tuottanut Mike Will Made It. Sanoitukseen osallistuivat Juicy J, Khalifa, Pierre Ramon Slaughter ja Rock City. Sanoituksessa viitataan Air Jordan -kenkiin ja päihteiden viihdekäyttöön. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo kuvattiin Brooklynissä 26. elokuuta 2013, ja se ensiesitettiin Vevo-kanavalla 24. syyskuuta 2013. Cyrus esitti kappaleen ensimmäisen kerran Bangerz Tourin ensimmäisellä puoliskolla.
Vastaanotto.
Single saavutti Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan 11. sijan sekä kansainvälisesti kohtalaisen menestyksen. Musiikkikriitikoiden joukko jakaantui singlen arvostelussa kahtia, mikä johtui tuotannosta ja Cyrusin räppäystaidoista. Heidän mielipiteitään jakoivat kappaleen viittaukset 1990-lukuun sekä lukioon. Myös video sai pääosin ristiriitaisen vastaanoton kriitikoilta.