tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kutemajärvi (järvi Kangasniemellä)

Kutemajärvi on Etelä-Savossa Kangasniemellä Kutemajärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Kutemajärvi on 6,0 kilometriä pitkä, 1,6 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 481 hehtaaria eli 4,8 neliökilometriä. Siinä on 10 saarta, joiden pinta-ala on 12 hehtaaria eli noin noin 2,4 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista kaksi on yli hehtaarin suuruisia ja 8 yli aarin kokoisia. Suurin saari on nimeltään Lamposaari.
Järvi on huomattavan matala ja humuspitoinen. Se on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 5,32 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00532 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 1,1 metriä. Sen syvänteessä on 2,2 metriä syvää . Järven rantaviivan pituus on 32,9 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus siitä on 4,1 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Härkäjärven valuma-alueella (14.96), jonka Kutemajärven alueeseen (14.962) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,9 metriä mpy.
Kutemajärvi laskee Alajoen kautta Härkäjärveen ja sitä kautta Kyyveteen.
Paul Gerstgraser

Paul Gerstgraser (s. 22. toukokuuta 1995) on itävaltalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hän edustaa SV Schwarzach-Salzburgia.
Gerstgraser debytoi yhdistetyn maailmancupissa marraskuussa 2014 sijoittumalla Rukan suurmäen kilpailussa sijalle 32. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti maaliskuussa 2015 Salpausselältä ollen suurmäen kilpailun 18:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan viides Chaux-Neuvessa tammikuussa 2017. Continental Cupisa Gerstgraser on saavuttanut seitsemän voittoa ja neljätoista palkintosijaa. Hän voitti continental cupin kokonaiskilpailun kaudella 2018–2019..
Gerstgraserilla on nuorten MM-kilpailuista joukkuekulta 2015, joukkuehopea 2013 ja henkilökohtainen hopea 2015. Vuonna 2011 hän voitti Philipp Orterin kanssa kultaa parisprintistä Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta Liberecistä. Hän sai Lahden MM-kilpailuissa 2017 pronssia joukkuekilpailussa.
Kiertokasvit

Kiertokasvit (Convolvulaceae) on Solanales-lahkoon kuuluva heimo. Siihen kuuluu 85 sukua ja 2 500 lajia. Lehdet ovat yleensä yksinkertaiset, joillakin lajeilla liuskoittuneet. Kukat ovat säteittäissymmetriset ja yleensä kaksineuvoisia. Kukkien muoto on usein kierteinen ja trumpettimainen. Kiertokasveihin kuuluvia sukuja ovat humalanvieraat ja elämänlangat. Kiertokasveihin kuuluvat myös peltokierto ja karhunköynnös.
Tuntomerkit.
Kiertokasvit ovat maitiaisnesteellisiä ja tavallisesti köynnöstäviä, usein silkkimäisen karvoituksen peittämiä. Lehtilaita on ehyt ja lehdet ovat kourasuonisia. Kukan verhiö on kookas ja erilehtinen, hedelmäasteella kalvomainen. Teriö on kookas, säteittäinen ja nupussa kierteisesti laskostunut (kontortti). Heteitä on viisi ja ne kiinnittyvät teriötorveen. Sikiäin koostuu kahdesta emilehdestä ja sen kussakin lokerossa on tavallisesti kaksi siemenaihetta. Hedelmä on nelisiemeninen, usein ruskea ja puutunut tai kalvomainen. Siemenet ovat huomattavan kova- ja kiiltäväkuorisia.
Levinneisyys.
Kiertokasveja voi tavata kaikkialla maapallolla.
Luokittelu.
Kiertokasvien heimossa on 57 sukua ja 1 625 lajia, jotka muodostavat kuusi kladia eli kehityslinjaa. Lähin sukulaisheimo on koisokasvit (Solanaceae).
Sukuja.
Suvut, joilla on suomenkielinen nimi:
Eero Hirvonen

Eero Hirvonen (s. 30. tammikuuta 1996 Laukaa) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä. Hirvonen edustaa Jyväskylän Hiihtoseuraa. 
Hirvonen debytoi yhdistetyn maailmancupissa maaliskuussa 2015 Salpausselällä ollen suurmäen kilpailussa 33:s. Mäkiosuuden jälkeen hän oli parhaana suomalaisena sijalla 15. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti helmikuussa 2016 Salpausselällä sijoituttuaan 25:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäistä kertaa Rukalla marraskuussa 2016 ollen neljäs. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti Salpausselällä tammikuussa 2017 oltuaan toinen. Kauden 2016–2017 kokonaispisteissä hän sijoittui kahdeksanneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli Rukan toisessa kilpailussa toinen ja kolmannessa kilpailussa kolmas. Ramsaussa ja Trondheimissa hän sijoittui kolmanneksi. Klingenthalissa hän oli toinen. Maailmancupin kokonaispisteissä hän sijoittui kuudenneksi. Hän voitti parisprintin Ilkka Herolan kanssa Lahden maailmancupissa helmikuussa 2019. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenenneksi kaudella 2023–2024.
Continental Cupissa hän on saavuttanut yhden palkintosijan, toisen sijan helmikuussa 2015 Klingenthalista. Kesä-Grand Prix -kilpailuissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi Villachin henkilökohtaisessa kilpailussa syyskuussa 2021 ja Oberwiesenthalin parisprintissä elokuussa 2017.
Hirvonen on osallistunut nuorten MM-kilpailuihin vuosina 2014, 2015 ja 2016. Paras sijoitus on joukkuekilpailun kolmas sija vuodelta 2016 Râșnovissa. Paras henkilökohtainen sijoitus on neljäs sija samoissa kisoissa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa yhdeksänneksi, suurmäen Gundersenissa 21:nneksi ja joukkuekilpailussa viidenneksi. Parisprinttikilpailussa hän sijoittui yhdessä Ilkka Herolan kanssa seitsemänneksi. Mäkiosuuden jälkeen he olivat kuudentena. Maalissa eroa kärkeen oli minuutti ja kymmenen sekuntia ja pronssiinkin yli minuutti. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui molemmissa henkilökohtaisissa kilpailuissa kuudenneksi. Suomi oli kuudes myös joukkuekilpailussa. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 20:nneksi, joukkuekilpailussa viidenneksi ja parisprintissä seitsemänneksi. Normaalimäen Gundersen-kilpailun hän keskeytti. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli suurmäen Gundersen-kilpailussa kahdeksastoista sekä joukkuekilpailussa ja parisprintissä viides. Pekingin olympialaisissa 2022 Hirvonen oli normaalimäen Gundersen-kilpailussa seitsemästoista. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa 11:nneksi, normaalimäen Gundersen-kilpailussa 19:nneksi, joukkuekilpailussa viidenneksi ja sekajoukkuekilpailussa kuudenneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli normaalimäen ja 7,5 kilometrin hiihdon Individual Compact -kilpailussa kuudestoista, Gundersen-kilpailussa 34:s, joukkuekilpailussa neljäs ja sekajoukkuekilpailussa viides.
Pyrimetaniili

Pyrimetaniili (C12H13N3) on anilinopyrimidiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa fungisidina eli sienitautien hoitoon ja torjuntaan erityisesti harmaahometta vastaan.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa pyrimetaniili on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Se liukenee vain niukasti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten heksaaniin, tolueeniin, asetoniin ja etyyliasetaattiin. Pyrimetaniili on laajakirjoinen fungisidi ja sen sienten kasvua estävä vaikutus perustuu metioniinin biosynteesissä tarvittavan entsyymin kystationiini-β-lyaasin inhibiitioon.
Pyrimetaniili aiheuttaa hengityselimien, silomien ja ihon ärsytystä. Se saattaa myös olla karsinogeeninen.
Valmistus ja käyttö.
Pyrimetaniilia voidaan valmistaa usealla tavalla. Käytettyjä tapoja ovat muun muassa 2-bromi-4,6-dimetyylipyrimidiinin ja aniliinin välinen reaktio, asetyyliasetonin ja urean muodostaman kondensaatiotuotteen reaktio aniliinin kanssa ja fenyyliguanidiinisuolan ja asetyyliasetonin välinen kondensaation emäksen läsnä ollessa.
Pyrimetaniilia käytetään erityisesti harmaahomen torjuntaan viinirypäle-, mansikka-, kurkku-, hedelmä- ja koristekasviviljelmillä. Yhdiste tehoaa myös "Aspergillus"-suvun homeisiin ja muun muassa päärynoiden ja omenien hedelmärupea aiheuttaviin "Venturia"-suvun sieniin. Pyrimetaniilin teho harmaahometta vastaan on hyvä, mutta sitä ei suositella käytettäväksi toistuvasti saman kasvukauden aikana resistenssin kehittymisen vuoksi. Yhdisteen haittapuolena on myös sen suhteellisen korkea fytotoksisuus. Pyrimetaniili tuotiin markkinoille vuonna 1992.
John Conroy

John Ponsonby Conroy (21. lokakuuta 1786 Wales – 1854) oli brittiarmeijan upseeri ja Kentin herttuattar Viktoria Saksi-Coburg-Saalfeldin neuvonantaja, jota tämän tytär nuori prinsessa Viktoria vihasi. Conroyn vanhemmat olivat John Ponsonby Conroy ja Margaret Wilson, jotka olivat irlantilaisia. 
Conroy toivoi, että kuningas Vilhelm IV kuolisi, ennen kuin Viktoria täyttäisi 18 vuotta. Hän aikoi tehdä itsestään tämän sihteerin aatelisarvolla ja sijaishallitsijana toimivan herttuattaren kanssa ohjailla alaikäistä kruununperijää. Kuningas Vilhelm kuitenkin eli vielä kuukauden Viktorian täysi-ikäistyttyä 1837. Tämänkin jälkeen Conroy pyrki saamaan nuoren ja kokemattoman kuningattaren sihteerin ja neuvonantajan aseman. Mutta Viktoria hankkiutui eroon Conroysta pääministeri Lordi Melbournen avulla, joka otti hoitaakseen myös yksityissihteerin tehtävät. Näin loppuivat Conroyn valtapyrkimykset nuoren Viktorian kautta.
Dimitri Bascou

Dimitri Bascou (s. 20. heinäkuuta 1987 Schœlcher, Martinique) on martiniquelaissyntyinen ranskalainen aitajuoksija, olympiamitalisti ja Euroopan-mestari, joka kilpailee 110 metrin aidoissa. Hänen ennätyksensä on heinäkuussa 2016 Monacossa juostu 13,12. 182 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Bascou edustaa Racing CF:ää.
Bascou saavutti 110 metrin aitajuoksussa hopeaa Välimeren kilpailuissa 2009. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui neljänneksi. Pariisin EM-hallikilpailuissa 2011 hän oli 60 metrin aidoissa kuudes. Berliinin 2009 ja Daegun 2011 MM-kilpailuissa sekä vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa Bascou jäi semifinaaleihin 110 metrin aidoissa. Hän karsiutui välierissä myös EM-hallikilpailuissa 2013. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui 110 metrin aitajuoksussa alun perin kolmanneksi, mutta hänen suorituksensa hylättiin toisen kilpailijan estämisen takia. Hän saavutti Prahan sisäratojen EM-kilpailuista 2015 hopeaa 60 metrin aidoista ajalla 7,50. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän oli finaalin viides.
Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista Bascou saavutti pronssia 60 metrin aidoista ajalla 7,48. Saman vuoden EM-kilpailuissa Amsterdamissa Bascou juhli kultaa ajalla 13,25. Vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa Bascou saavutti pronssia ajalla 13,24. Hän karsiutui välierissä Dohan MM-kilpailuissa 2019.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradoilla
Sisäradoilla
Jouni Tähti

Jouni Tähti (s. 4. huhtikuuta 1968 Kaarina) on suomalainen vammaisurheilija. Hän pelaa pyörätuolibiljardia. 
Tähti on 9-pallon viisinkertainen maailmanmestari vuosilta 2003, 2009, 2010, 2011 ja 2013. Hopeaa hänellä on vuodelta 2012 ja pronssia vuodelta 2014. Hän on saavuttanut mitalin jokaisessa MM-turnauksessa, johon hän on osallistunut. EM-kilpailuista Tähti on saavuttanut peräti 16 EM-kultaa ollen yksi kaikkien aikojen menestyneimpiä pelaajia lajissaan. Tähti on pelannut biljardia kahdeksanvuotiaasta, eli vuodesta 1976 asti.
Max Salminen

Max Salminen (s. 22. syyskuuta 1988 Lund) on ruotsalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. Nykyisin Salminen kilpailee pääosin finnjolla-luokassa. 197 senttimetriä pitkä Salminen edustaa tukholmalaista KSSS-seuraa.
Salminen saavutti olympiakultaa star-luokasta yhdessä Fredrik Lööfin kanssa vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Salmisella on myös yksi EM-hopea star-luokasta vuodelta 2012. Salmisen valmentajana toimii Dayne Sharp. 
Salmisen isoisä on kotoisin Suomesta. Hän ei kuitenkaan puhu ollenkaan suomea. Salminen puhuu ruotsin lisäksi englantia, tanskaa, italiaa ja espanjaa.
Tappipunkit

Tappipunkit (Tarsonemidae) on hämähäkkieläinten heimo, johon kuuluu yli 500 lajia, jotka on jaettu noin 40 sukuun. Jotkut lajit ovat hyönteisten loisia, jotkut syövät sieniä ja jotkut elävät kasveilla. Heimoon kuuluu monia hyötykasvien tuholaisia. 
Tappipunkit ovat erittäin pieniä, joten niitä on tuholaisina vaikea löytää muuten kuin niiden aiheuttamien vikojen perusteella. Ne saavat lehdet käpristymään ja aiheuttavat ruskeita, korkkimaisia muodostelmia.
Torrey Canyon

Torrey Canyon oli suuri säiliöalus, joka haaksirikkoutui Britannian aluevesillä Cornwallin rannikolla maaliskuussa 1967. Alus purjehti mukavuuslipulla Liberian rekisterissä, mutta aluksen omisti yhdysvaltalainen Unocal Corporation ja lastin omisti British Petroleum. 
"Torrey Canyon" ajoi kivikkoon Land's Endin ja Scillysaarten välillä. Onnettomuutta seuranneina viikkoina öljy levisi sekä Britannian että Ranskan Normandian rannikoille. Yli 20 000 merilintua tahriutui öljyyn.
"Torrey Canyonin" suuronnettomuuden jälkeen vuonna 1967 paljastui todellinen ympäristöuhka, jonka säiliöalusliikenteen nopea lisääntyminen ja alusten koon kasvu aiheuttivat. "Torrey Canyonin" suuronnettomuuden jälkeen Euroopan kansalaisten asenne muuttui aiemmasta vastahakoisesta hyväksynnästä, jonka mukaan saastuminen on se hinta, joka taloudellisesta kehityksestä on maksettava, sellaiseksi, ettei öljyvuotoja enää suvaita ja että ne aiheuttavat syvää paheksuntaa.
Liberian lipun alla purjehtineen säiliöalus "Torrey Canyonin" kantavuus oli 120 000 dwt. Alus teki pohjakosketuksen Seven Stones -riutalla Land’s Endin ja Scillysaarten välillä 18. maaliskuuta 1967.
"Torrey Canyonin" onnettomuuden jälkeen IMO:ssa laadittu toimintasuunnitelma konkretisoitui useina yleissopimuksina, jotka kattoivat onnettomuuden myötä ilmi tulleet oikeudelliset ja toiminnalliset ongelmat.
Toveruus

Toveruus ("Kameradschaft" eli "La tragédie de la mine") on G. W. Pabstin ohjaama saksalainen elokuva vuodelta 1931. 
"Toveruus" oli Pabstin viimeinen Saksassa tekemä elokuva. Se ei saanut yleisöltä vastakaikua, ja lisäksi se kiellettiin natsien noustua valtaan. Niinpä Pabst siirtyi Ranskaan, jossa hän ohjasi kevyitä melodraamoja, kunnes toisen maailmansodan jälkeen palasi vakavampiin aiheisiin.
Elokuva kertoo kaivostyöläisten solidaarisuudesta yli valtakunnanrajan. Kun Ranskassa sattuu kaivosonnettomuus, saksalaiset rientävät avuksi, ja lähes kaikki saadaan pelastetuksi. Tarinan taustalla on tositapahtuma, vuonna 1906 Pohjois-Ranskan Courrièresissa sattunut kaivosonnettomuus, jossa kuitenkin kuoli yli tuhat ihmistä, joukossa lapsia.
MM-rallikausi 1990

MM-rallikausi 1990 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 18. kausi. Kilpailukanteri oli sama kuin edellisenä vuonna, mutta Monte Carlo -ralli palasi kauden avauskilpailuksi omalle paikalleen. Uuden-Seelannin ralli ja Norsunluurannikon ralli eivät kuuluneet valmistajien maailmanmestaruussarjaan, mutta kuljettajat keräsivät pisteitä myös näistä osakilpailuista.
Maailmanmestaruuden vei tänä vuonna espanjalainen Carlos Sainz Toyota Celicallaan, ennen ranskalaista Didier Auriolia ja Juha Kankkusta. Mestaruus oli Sainzille ensimmäinen ja hän oli tuolloin 28-vuotias. Martini Lancia vei valmistajien mestaruuden ennen Toyota Team Europea sekä Mitsubishi Ralliartia.
Kaudelle 1990 FIA määräsi kaikkiin A-ryhmän autoihin 40 millimetrin kuristimen turboahtimen imupuolelle. Tällä pyrittiin varmistamaan etteivät moottoritehot nouse yli sääntöjen määräämän 300 hevosvoiman. 
Onnettomuudet.
Kartanlukija Francis Mallaussène kuoli Monte Carlon rallissa kun auto suistui tieltä rotkoon.
Kilpailukalenteri.
Ruotsin ralli peruttiin leudon sään vuoksi ja kaudella ei siksi ajettu yhtään lumirallia.
Kaappo Sutki

Kaappo Sutki (24. huhtikuuta 1843 Kauhava – toukokuussa 1889 Siperia, Venäjä) oli suomalainen suurvaras, joka tuli tunnetuksi 1870-luvun alkupuolella useista onnistuneista vankilapaoistaan. Sutki vaikutti pääasiassa Etelä-Pohjanmaalla, mutta hän liikkui myös Hämeessä, Uudellamaalla ja Keski-Suomessa.
Liisa Kaapontyttären aviottomana lapsena Kauhavan Alakylän Pernaan talossa syntynyt Kaappo Sutki joutui neljävuotiaana äitinsä kuoltua Kauhavan kirkonisännöitsijän Juho Lillströmin taloon huutolaiseksi ja oli siellä 15-vuotiaaksi saakka. Hän oli sitten renkinä Kauhavan taloissa sekä Ylihärmän Keskikylässä Lööperin talossa, mutta ryhtyi sitten 1865 viettämään kiertelevää elämää, johon kuuluivat myös varkaudet.
Sutki vangittiin ensimmäisen kerran 1866 Vaasassa väärän rahan kauppaamisesta. Hän syyllistyi 1860-luvun lopulla useisiin varkauksiin ja karkasi useita kertoja tutkintavankeudesta, muun muassa Tampereen vankihuoneesta elokuussa 1867. Hänellä oli hallussaan muun muassa useita väärennettyjä papintodistuksia. Vuonna 1871 Sutki vietiin Kuopion lääninvankilaan, josta hän onnistui kuitenkin taas syyskuussa 1872 pakenemaan. Seuraavaksi Sutki vietiin Vaasan lääninvankilaan, josta hän taas onnistui karkaamaan huhtikuussa 1874. Hämeenlinnan vankilassa ollessaan Sutki kirjoitti omaelämäkertansa, joka ei ole kuitenkaan säilynyt.
Vuonna 1875 Sutki anoi vankeusrangaistuksensa muuttamista Siperiaan karkotukseksi. Anomukseen suostuttiin, ja kesällä 1875 Siperiaan lähtenyt Sutki eli loppuelämänsä Siperiassa Minusinskin piirikunnassa suomalaisten ja virolaisten asuttamassa siirtokunnassa, jossa hän toimi suutarina. 1880-luvulla Siperiaan karkotettuna ollut Matti Haapoja asui vuodesta 1886 Sutkin luona, ja Haapojan väitetään surmanneen Sutkin. Sutki kuoli Siperiassa muutama viikko ennen helluntaita 1889.
Daphniphyllaceae

Daphniphyllaceae on kasviheimo koppisiemenisten Saxifragales-lahkossa. Heimon ainoa suku on "Daphniphyllum".
Tuntomerkit.
Kasvit ovat ainavihantia ja karvattomia puita tai pensaita, joihin kerääntyy alumiinia, ja jotka sisältävät eräitä iridoideja ja alkaloideja. Lehdet sijaitsevat valekiehkuroissa kierteisesti ja ovat ehytlaitaisia, sulkasuonisia ja korvakkeettomia, usein alta harmahtavia; ruotien pituus vaihtelee samassakin versossa. Pienet kukat ovat perällisiä, yksineuvoisia ja sijaitsevat huiskilomaisissa kukinnoissa. Kehä on yksikiehkurainen ja enemmän tai vähemmän verhiömäinen, siinä on 2–6 lehteä; joskus kukka on kehätön. Hedekukassa on 5–24 hedettä, joiden ponnet avautuvat raoilla; joskus on myös joutoheteitä. Emikukassa on eri- tai yhdislehtinen kehä tai kehä puuttuu, toisinaan joutoheteitä ja yhdislehtinen kehänpäällinen sikiäin, jossa on 2–4 emilehteä ja kärki- tai aksiletyyppinen istukka tai laitaistukat. Vartalot ovat lyhyitä ja käyriä, luotit melko massiivisia monisoluisine ulokkeineen. Kutakin emilehteä kohden on sikiäimessä yksi tai tavallisemmin kaksi riippuvaa siemenaihetta. Hedelmä on yksisiemeninen luumarja. Siemenissä on niukka perispermi eli ulkovalkuainen ja lyhyt alkio. Joskus esiintyy monialkioisuutta.
Levinneisyys.
Heimo/suku kasvaa Itä-Aasiasta Malaijien saaristoon ulottuvalla alueella.
Luokittelu.
Daphniphyllaceae ja sen ainoa suku "Daphniphyllum" sisältää kymmenen lajia. Niiden systemaattinen asema on ollut epävakaa: joskus niitä on pidetty esim. tyräkkikasvien (Euphorbiaceae) tai heimon Balanopaceae sukulaisina. Nykykäsityksen mukaan ne ovat katsurakasvien (Cercidiphyllaceae) sisarryhmä Saxifragales-lahkon evoluutiopuussa.
Pietarsaaren vesitorni

Pietarsaaren vesitorni on arkkitehti Lars Sonckin suunnittelema vesitorni Pietarsaaressa. Se otettiin käyttöön vuonna 1931. Korkeudeltaan torni on 60 metriä ja se sijaitsee kaupungin historiallisessa keskustassa, Etelänummikadun päässä. Vesitornin korjaus alkoi 2014 ja valmistui maaliskuussa 2015. Yleisö ei enää pääse sisälle rakennukseen. 
Tornin sisällä on 272 porrasaskelmaa.
Millenarismi

Millenarismi on uskonnollisen, sosiaalisen tai poliittisen ryhmän tai liikkeen uskomus tulevaan suureen yhteiskuntamuutokseen, jonka jälkeen kaikki muuttuu. Toivottu muutos voi tuottaa kokonaan uudenlaisen yhteiskunnan tai palauttaa menetetyn rakenteen. Millenaristisen liikkeen voi synnyttää jonkin kansanosan kokema tyytymättömyyden tunne tai siirtomaavalloitusta seurannut kulttuurien yhteentörmäys. Käsite löytyy useista kulttuureista ja uskonnoista.
Luokittelu.
Millenaristiset kultit voidaan jakaa kolmeen kategoriaan, joista kolmas on kahden ensimmäisen välimuoto. Ensimmäisen kategorian liikkeitä kutsutaan messiaanisiksi tai utopistisiksi, ja niissä tähdätään kokonaan uudentyyppisen yhteiskunnan saavuttamiseen. Messiaanisia liikkeitä esiintyy yleensä etnisesti yhtenäisten valtioiden sisällä. Ne syntyvät yleensä kriisiaikoina sellaisissa kansanosissa, joiden sosiaalinen tai taloudellinen asema on rajusti heikentynyt tai jotka kokevat niin käyneen, mistä on seurannut kollektiivisesti koettu psykologinen ahdistustila. Näille liikkeille on ominaista karismaattinen visionääri tai profeetta, joka näkee näyn ja tulkitsee sitä lähiympäristölleen sekä esittää keinot yhteisölle päästä ahdingosta. Kannattajajoukko saavuttaa hurmostilan ja sokean uskon niin oppiin kuin profeettaankin ja tämän kykyyn johdattaa yhteisö ennustettuun utopiaan.
Toisen kategorian liikkeitä kutsutaan perinnäisiksi, säilyttäviksi tai nativistisiksi, ja ne pyrkivät uudelleenkonstruoimaan menetetyn sosiaalisen rakenteen. Näiden liikkeiden taustalla on kahden teknologisesti eri tasolla olevan kulttuurin yhteentörmäys. Nativistisia liikkeitä syntyy usein siirtomaavalloitusten seurauksena, kun valloittajat kieltävät perinteiset suku-, maanomistus- ja uskonnolliset instituutiot ja samalla järkyttävät alkuperäisväestön maailmankuvaa omilla raha- ja aikakäsityksillään, kehittyneillä tuotteillaan, sotilaallisella ylivoimallaan ja lähetystyöllään. Tällaisia liikkeitä ovat olleet esimerkiksi tasankointiaanien henkitanssikultti ja melanesialainen lastikultti.
Yhteisiä piirteitä.
Millenaristisille liikkeille on yhteistä:
Millenarististen liikkeiden suhde väkivaltaan on vaihdellut täydellisestä pasifismista radikaaliin militanttisuuteen. Alistettu kansa, jonka keskuudessa liike syntyi, on kuitenkin yleensä sotilaallisesti altavastaaja, joten militanttius on ollut liikkeille harvinaista. Sen sijaan liikkeille on ollut olennaista turvautuminen yliluonnollisiin voimiin, joihin voidaan vaikuttaa oikealla uskolla ja oikeilla rituaaleilla. Millenaristinen liike saa käyttövoimansa kannattajakuntansa tyytymättömyyden tunteesta, joten liike jatkaa usein toimintaansa vaikka sen perustanut profeetta katoaisikin.
Patrik Österholm

Patrik Österholm (s. 1820-luvulla – k. luultavasti 1870) oli ruotsalaissyntyinen rikollinen joka teki useita varkauksia 1860-luvulla Porin seudulla.
Upplannista Österlövstan pitäjästä kotoisin ollut Österholm muutti Gävleen puusepän oppiin. Hän työskenteli sitten renkinä kunnes muutti 1857 Suomeen Porin tulitikkutehtaan palvelukseen. Österholm toimi tehtaalla palovartijana ja hän meni Suomessa naimisiin. Rikollisen toimintansa Österholm aloitti oman kertomansa mukaan appensa houkuttelemana. Hän teki useita varkauksia, joutui monta kertaa vangituksi ja karkasi sitten yhä uudelleen. Lopulta Österholm päätyi Turun Kakolanmäen rangaistusvankilaan josta hän kuitenkin pääsi pakenemaan lokakuussa 1867 yhdessä parin muun vangin kanssa. Österholm teki pakomatkallaan useita varkauksia ja osallistui myös postiryöstöön. Hän jäi kiinni 1868 yritettyään turhaan vaihtaa rahaksi ulkomaisia vekseleitä.
Österholm joutui Turun linnanvankilaan ja toukokuussa 1870 hänet tuomittiin pakkotyöhön Siperiaan. Hän onnistui vielä pakenemaan mutta jäi kuitenkin pian kiinni. Österholm kuoli tiettävästi jo matkalla Siperiaan.
Aphanopetalaceae

Aphanopetalaceae on parilajinen australialainen kasviheimo koppisiemenisten Saxifragales-lahkossa. Heimon ainoa suku on "Aphanopetalum".
Tuntomerkit.
Kasvit ovat lamoavia pensaita, joilla on korkkihuokoselliset varret ja vastakkainen lehtiasento. Lehdet ovat hammaslaitaisia ja pienikorvakkeisia. Kukinto on lehtihankainen ja viuhkomainen tai kukat sijaitsevat yksittäin. Kukkapohjus on lyhyelti maljamainen hypanthium. Verholehdet ovat kookkaita ja terämäisiä, valkoisia; terälehdet puuttuvat. Sikiäin on puoleksi kehänalainen, ja siinä on yksi lyhythaarainen vartalo ja riippuvia siemenaiheita kärki-istukassa. Hedelmä on pähkinä, jonka tyvellä on laajentunut verhiö. Pähkinän ainoassa siemenessä on käyrä alkio.
Levinneisyys.
Heimo/suku kasvaa Australiassa, sen länsi- ja itälaidalla.
Luokittelu.
Aphanopetalaceae-heimon ainoassa suvussa on vain kaksi lajia, jotka voivat olla noin 11 miljoonaa vuotta vanhoja. Suku on viety aikoinaan kunoniakasveihin (Cunoniaceae).
Alina Talai

Alina Talai (; s. 14. toukokuuta 1989 Orša, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen pika-aitajuoksija, joka kilpailee 100 metrin aidoissa. Hänen ennätyksensä on vuonna 2018 Sankt Pöltenissä juostu 12,41, joka on myös Valko-Venäjän ennätys. 164 senttimetriä pitkä ja 54 kilogrammaa painava Talai edustaa Vitebskaja-seuraa.
Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Talai saavutti pronssia Valko-Venäjän ennätyksellä 12,66. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui kuudenneksi. Talai on saavuttanut yhden pronssimitalin 60 metrin aidoista sisäratojen MM-kilpailuista vuodelta 2012 Istanbulista. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän oli kuudes. Talai osallistui myös vuoden 2012 kesäolympialaisiin, jossa hän jäi välieriin niin 100 metrin aidoissa kuin 4 × 100 metrin sileässä pikaviestissä. Myös Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä. 
Ulkoratojen EM-kilpailuista Talailla on yksi kultamitali 100 metrin aidoista Helsingistä vuodelta 2012 ja hopeaa Amsterdamista 2016. Lisäksi hän oli viides Zürichisä 2014. Berliinissä 2018 hänet hylättiin loppukilpailussa. Sisäratojen EM-kilpailuista Talailla on kaksi kultaa: vuodelta 2013 Göteborgista ja vuodelta 2015 Prahasta sekä hopeaa vuodelta 2017 Belgradista. Pariisissa 2011 hän sijoittui viidenneksi.
Kesäuniversiadeista Talai on saavuttanut hopeaa vuodelta 2013 Kazanista. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sai kultaa 2011 ja pronssia 2009. 100 metrin sileällä Talain ennätys on 11,48.
Egzon Belica

Egzon Belica (, s. 3. syyskuuta 1990 Struga, Makedonia, Jugoslavia) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Inter Turkua. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Ura.
Belica aloitti uransa vuonna 2010 Makedonian 1. liigan FK Rabotničkin riveissä. Hän pelasi kauden 2010–2011 aikana 17 ottelua. Heinäkuussa 2011 Belica siirtyi saman sarjan FK Ohridiin, jossa otteluita kertyi kauden 2011–2012 aikana niin ikään 17.
Heinäkuussa 2012 Belica siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan ulkomaille, Romanian Liga I:n Concordia Chiajnaan. Hän pelasi seurassa kauden 2012–2013 ollen kentällä 11 ottelussa.
Elokuussa 2013 hän palasi takaisin kotimaahansa ja 1. liigan FK Shkëndijaan. Škendijassa Belica vietti yhden kauden päästen kentällä 24 ottelussa, onnistumatta kertaakaan maalinteossa. Maaliskuussa 2015 hän siirtyi Veikkausliigan FC Inter Turkuun.
Meltosjärven kirkko

Meltosjärven kirkko sijaitsee Ylitornion Meltosjärven Aukimaalla, Raanujärventien eli seututien 932 läheisyydessä Iso-Meltosjärvestä ja Vähä-Meltosjärvestä hieman itään. 
Kirkon rakentamista Meltosjärvelle käsiteltiin kyläkokouksessa jo 1910, mutta se rakennettiin vasta 1960-luvulla, vuonna 1954 käyttöön otetun kylähautausmaan lähelle. Arkkitehti Risto Mäkitalon suunnittelema rakennus, jossa on tilaa 200 hengelle, vihittiin käyttöön 21. joulukuuta 1969. Kirkon tiloissa ovat toimineet myös muun muassa kerhot, partio ja pyhäkoulu ja se on ollut kirkkokuoron harjoitustilana.
Kirkkoon on sijoitettu 1700-luvulla maalattu taulu "Jeesus ristillä" (130x165 cm öljymaalaus kankaalle), joka on ilmeisesti saman taidemaalarin tekemä kuin Enontekiön kirkossa oleva vastaava maalaus. Mahdollisesti kyseessä on Luulajassa syntynyt taidemaalari Holmberg, joka maalasi ns. kärsimyssarjan ja marttyyrikuvia Ruotsin Ylitornion kirkkoon.
Ratiopharm

Ratiopharm on saksalainen rinnakkaislääkeyritys, jonka omistaa israelilainen Teva Pharmaceutical Industries (Teva Group). Yrityksen suomalainen tytäryhtiö Ratiopharm Oy työllistää 80 henkilöä Suomessa. Vuonna 2010 Teva Pharmaceutical Industries osti Ratiopharmin. Kauppahinta oli 3,6 miljardia euroa. Ratiopharmista olivat olleet kiinnostuneita myös Pfizer ja Actavis Group. 
Ratiopharm Suomessa.
Suomessa Ratiopharmilla on tytäryhtiö Ratiopharm Oy, jonka toimitusjohtaja on Tommie Jern.
Selina Rutz-Büchel

Selina Rutz-Büchel (o.s. Büchel, s. 26. heinäkuuta 1991 Mosnang) on sveitsiläinen keskimatkojen juoksija.
Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 Rutz-Büchel saavutti pronssia 800 metrillä omalla ennätysajallaan 2.02,74. Göteborgin sisäratojen EM-kilpailuissa 2013 hän jäi semifinaaliin. Sopotin sisäratojen MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi juostuaan loppukilpailussa ajan 2.01,06. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa 800 metrillä ajalla 2.01,95. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui 800 metrin välierissä.
Rutz-Büchel sijoittui 800 metrillä neljänneksi Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui saman matkan välierissä. Hän voitti toistamiseen sisäratojen Euroopan-mestaruuden 800 metrillä Belgradissa 2017 Sveitsin ennätysajalla 2.00.38. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 800 metrin välierissä. Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän sijoittui 800 metrillä kuudenneksi ja saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa seitsemänneksi. Hän karsiutui 800 metrin välierissä Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019, alkuerissä Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja välierissä Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021.
Rutz-Büchelin ennätys 800 metrin juoksussa on 1.57,95, jonka hän juoksi Saint-Denisissä heinäkuussa 2015. Se on myös Sveitsin ennätys. Sisäradoilla hän on juossut maansa ennätykseksi 800 metrillä 2.00,38 (2017) ja ulkoradoilla 1 000 metrillä 2.35,58 (2020).
Rutz-Büchel sairasti koronan huhtikuussa 2021 ja sen jälkeisen vuoksi lopulta lopetti urheilu-uransa.
Sebastian Jung

Sebastian Alexander Jung (s. 22. kesäkuuta 1990 Königstein im Taunus, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän on vuodesta 2014 lähtien edustanut Bundesliigassa pelaavaa VfL Wolfsburgia, jonne siirtyi kasvattajaseurastaan Eintracht Frankfurtista.
A-maajoukkuedebyyttinsä Saksan paidassa Jung teki toukokuussa 2014 harjoitusottelussa Puolaa vastaan.
Perttu Hynönen

Perttu Hynönen (s. 16. syyskuuta 1994 Sotkamo) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 1:n Spartiates de Marseillessa.
Ura.
Hynönen on luonut junioriuransa lähinnä Lahdessa. Hän voitti Kiekkoreippaassa C-nuorten I-divisioonan mestaruuden vuonna 2010. Kaudeksi 2010–2011 Hynönen siirtyi Pelicansiin, jonka A-nuorten varakapteeniksi hän nousi kaudella 2014–2015. Hynönen teki samalla kaudella myös SM-liigadebyyttinsä. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 7. maaliskuuta 2015 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hynönen sai ottelussa jääaikaa 8.29 minuuttia. Hän pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Kaudeksi 2015–2016 Hynönen teki vuoden mittaisen sopimuksen Heinolan Peliittojen kanssa. Hänen varsinainen tulokaskautensa Mestiksessä toi 36 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Kauden 2016–2017 kynnyksellä Hynönen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella kaksi sarjatasoa alemmas II-divisioonajoukkue HC Giantsin riveihin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+28=32. Hynönen pelasi kauden aikana myös viisi ottelua lainalla Peliitoissa. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän oli nostamassa Giantsia Suomi-sarjaan.
Hynönen siirtyi kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle FFHG Division 1:n Éléphants de Chambéryyn. Lokakuussa 2018 hän vaihtoi samassa sarjassa pelaavan Spartiates de Marseillen riveihin.
Ranka Kustannus

Ranka Kustannus on suomalainen levy-yhtiö ja -merkki. Sen omistaja ja perustaja on myös Spinefarm Recordsin perustajana tunnettu Riku Pääkkönen.
Ranka Kustannus Oy perustettiin vuonna 1998, ja se toimi alun perin Spinefarm Recordsin kustantamona. Ranka Kustannuksen katalogi, johon kuului muun muassa Children of Bodomin, Nightwishin ja Sonata Arctican tuotantoa ja yhteensä noin 1 300 musiikkikappaletta, myytiin Warner/Chappell Musicille tammikuussa 2008.
Ranka Kustannuksen toiminta levymerkkinä alkoi vuonna 2013, kun Pääkkönen halusi palata työskentelemään uusien artistien kanssa jätettyään Universal Musicille myymänsä Spinefarm Recordsin kaksi vuotta aikaisemmin. Vuoden 2018 aikana Ranka Kustannus teki ensimmäiset kiinnityksensä Suomen ulkopuolelta; haitilainen Sofia St. Jean ja englantilaiset Halfpenny ja David Alexandr.
Kalevi Veijonen

Veijo Veli Kalevi Veijonen (15. maaliskuuta 1922 Laukaa – 7. heinäkuuta 2007 Jyväskylä) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja toimittaja.
Veijonen tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan yhteislyseossa 1945. Hän työskenteli toimittajana Sisä–Suomi lehdessä, Jyväskylän Sanomissa, Keski-Suomen Iltalehdessä 1947–1962, aluetoimittajana Uudessa Suomessa 1962–1976, ja toimittajana Keskisuomalainen lehdessä vuodesta 1976.
Veijosen vanhemmat olivat opettaja Nestor Veijonen ja Rauha (o.s. Wihijärvi). Puoliso oli Pirkko (o.s. Palokangas) vuodesta 1954.
Teoksia.
Nimellä "V. K. Veijonen":
Nimellä "Kalevi Veijonen" ja "Veli-Kalle Veijonen":
U. E. Moisala

Uuno Erkki Moisala (9. maaliskuuta 1923 Paavola – 4. maaliskuuta 2011 Espoo) oli suomalainen liikkeenjohdon asiantuntija, tutkija ja kirjailija.
Moisala osallistui talvisotaan sotapoikana ja jatkosodan aikana hän kävi upseerikoulun ja toimi joukkueenjohtajana JR 11:ssä. Hän osallistui myös Lapin sotaan.
Moisala pääsi yksityisesti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1945 ja opiskeli sitten valtiotieteen maisteriksi ja väitteli vuonna 1975 valtiotieteen tohtoriksi. Moisala toimi Helsingin yliopistossa hallinto-opin dosenttina vuodesta 1977 alkaen.
Moisala oli muun muassa Yksityisyrittäjäin liiton toimitusjohtajana sekä Helsingin Talouskaupan ja Suomen Tupakan markkinointi- ja mainospäällikkönä. Vuonna 1965 hän ryhtyi itsenäiseksi liikkeenjohdon asiantuntijaksi ja oli muun muassa tuomassa laatupiirejä Suomeen 1980. Näistä hän kehitti 1980-luvulla "Kokonaisvaltainen laatujohtaminen" -järjestelmän jota sovellettiin useissa yrityksissä ja yhteisöissä.
Moisala kirjoitti 1959 yhdessä O. E. Jääskeläisen kanssa tiedotustoiminnan oppikirjan "Tiedota oikein". Hän kirjoitti myös useita yritys- ja yhteisöhistoriikkeja sekä 1977 poliittisen satiiriteoksen "Presidenttipeli".
Pyhän Maria Magdalenan kirkko (Bolney)

Pyhän Maria Magdalenan kirkko on West Sussexissa Englannissa sijaitseva anglikaanikirkko, joka on rakennettu noin vuonna 1100. Se on Grade I -suojeluluokassa.
Kastemalja on peräisin 1400-luvulta.
Linnea Parkkonen

Linnea Parkkonen (s. 1995 Helsinki) on suomalainen lasten- ja nuortenkirjailija.
Parkkosen esikoisteos, hevoskirja "Summer ja uusi alku", julkaistiin vuonna 2009, hänen ollessaan 14-vuotias. Hän oli aloittanut kirjan työstämisen kolme vuotta aiemmin. Kirjan jatko-osa "Kovaa kilpailua, Summer" julkaistiin vuonna 2010. Vuonna 2015 Parkkonen oli ehdolla Topelius-palkinnon saajaksi syömishäiriöön sairastuvasta tytöstä kertovalla romaanillaan "112 – vihaan itseäni".
Kamala luonto

Kamala luonto on strippisarjakuva, jota tekevät Jarkko Vehniäinen ja Marja Lappalainen. Sarjan nimi on parodia "Avara luonto" -luontodokumentista. "Kamala luonto" sai alkunsa vuonna 2001 Vehniäisen Helsinki-aiheisesta pilakuvasta: jääkiekon SM-liigassa Ilves oli pudottanut jatkosta HIFK:n ja Kärpät Jokerit, ja Vehniäinen piirsi sarjakuvan Helsingin vihatuimmista eläimistä. Hahmot olivat Vehniäisestä niin hyvät, että hän alkoi piirtää niistä omaa sarjakuvaa pöytälaatikkoon. Vuonna 2002 Vehniäinen osallistui sarjakuvallaan Kemin sarjakuvapäiville päästen sillä loppukilpailuun asti. Vuonna 2008 "Kamala luonto" sai ensimmäisen julkisen julkaisualustansa, kun se alkoi ilmestyä Plaza.fi-nettisivustolla. Tämän jälkeen se alkoi levitä sanomalehtiin: ensimmäisenä ilmaisjakelulehti "Metroon", sitten "Turun Sanomiin" ja "Helsingin Sanomiin". Nykyään "Kamala luonto" ilmestyy parissakymmenessä sanomalehdessä ympäri Suomen. Sitä julkaistaan myös Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa eri sarjakuvia yhteen kokoavassa sarjakuvalehdessä.
Vuodesta 2016 sarjakuvan toisena käsikirjoittajana on toiminut Marja Lappalainen. Lappalainen ideoi ja tekee käsikirjoituksia, Vehniäinen viimeistelee ne strippimuotoon ja hoitaa piirrospuolen. Sarjakuvan albumit kustantaa Otava/Like. "Kamalan luonnon" kirjaperheeseen kuuluu sarjakuvien lisäksi myös lasten kuvakirjasarja "Kamalan ihanat pennut", joka kertoo sarjakuvan eläinhahmoista ajalta kun ne olivat pieniä pentuja. "Kamalan luonnon" kirjoja ja erilaisia oheistuotteita myy kirjakauppojen lisäksi tekijöiden oma yritys Elukkamania.
Vuonna 2019 "Kamala luonto" sai kymmenosainen podcastin "Kamala luonto - Eläimen tarkoitus". Mikko Kaukolampi on käsikirjoittanut ja ohjannut strippejä syventävän ääniseikkailun. Ääninäyttelijöinä toimi tunnettuja suomalaisia kuten Hannes Suominen kärppänä, Joonas Saartamo ilveksenä, Matti Onnismaa hirvenä ja Paula Vesala pöllönä.
Juoni.
"Kamalan luonnon" hahmoja ovat villit metsäneläimet ja kesyt kotieläimet. Sarjan päähahmot, ilves ja kärppä, ovat petoja, jotka pitävät metsästyksestä ja käytännön piloista. Suosituimmiksi hahmoiksi ovat nousseet pää edellä kaikkeen syöksyvä mielenhäiriöinen kettu, joka vuoroin touhuaa maanisesti, vuoroin romahtaa alimpiin pohjamutiin, sekä uudempi hahmo majava, joka erityisherkkänä introverttina välttelee sosiaalisia tilanteita ja viettää aikaa kaikkein mieluiten yksin omassa pesässään. "Kamala luonto" sisältää elämän sattumusten, murheiden ja riemujen analysointia mustaa huumoria kaihtamatta. Välillä pohditaan syvällisiä, välillä viljellään vessahuumoria. Sarja sisältää runsaasti viittauksia populaarikulttuuriin eli elokuviin ja tv-sarjoihin sekä muihin sarjakuviin. Metsässä on nähty muun muassa Alien, Mikki Hiiri, DeLorean, Totoro ja "Star Wars" -hahmoja.
Carlos Clos Gómez

Carlos Clos Gómez (s. 30. kesäkuuta 1972 Zaragoza, Espanja) on espanjalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuominnut vuodesta 2006 Espanjan Primera Divisiónissa. Kansainvälisenä erotuomarina hän toiminut vuodesta 2009 alkaen.
23. elokuuta 2012 Clos Gómez tuomitsi Supercopa de Españan ensimmäisen osaottelun Barcelonan ja Real Madridin välillä.
17. toukokuuta 2013 Clos Gómez toimi oikeudenjakana Copa del Reyn loppuottelussa, joka käytiin paikallisseurojen Real Madridin ja Atlético Madridin välillä.
Veli Nurmi

Veli Adolf Nurmi (2. marraskuuta 1928 Pöytyä – 27. helmikuuta 2015 Espoo) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja professori. Hän väitteli Jyväskylän yliopistosta 1964 aiheenaan "Maamme seminaarien varsinaisen opettajakoulutuksen synty ja kehittyminen viime vuosisadalla I".
Hän oli Joensuun korkeakoulun vt. rehtori ja professori 1969–1971 ja 1980–1988 Oulun yliopiston kasvatustieteen professori.
Puhakainen

Puhakainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Icacinaceae

Icacinaceae on Asteranae-ylälahkoon kuuluva kasviheimo.
Tuntomerkit.
Heimon lajit ovat puita, pensaita tai liaaneja. Kasvit ovat usein kauttaaltaan nukkamaisia tai karvaisia. Lehdet ovat liuskattomia ja ne sijaitsevat varressa vuorottain. Kukat ovat symmetrisiä ja yleensä säteittäisiä, joskus vastakohtaisia. Hedelmä on luumarja ja se on muodoltaan pyöreä tai soikea.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa trooppisessa vyöhykkeessä.
Luokittelu.
Icacinaceae-heimo käsittää 24 tai 25 sukua ja noin 150 lajia. Runsaslajisimmat suvut ovat "Pyrenacantha" (30 lajia) ja "Iodes" (28 lajia). Heimo on läheinen Garryales-lahkolle.
Jotkin suvut, jotka ennen luettiin Icacinaceae-heimoon, on myöhemmin joissakin yhteyksissä sijoitettu heimoihin Cardiopteridaceae, Stemonuraceae ja Pennantiaceae.
Jambi

Jambi (, ) on runojalka ja metron, joka on peräisin antiikin kreikkalaisesta metriikasta. Jambijalka koostuu yhdestä lyhyestä ja yhdestä pitkästä tavusta.
Jambirunous oli joonialaisella kielialueella kehittynyttä jambimittaista runoutta, jonka tunnetuin edustaja on Arkhilokhos. Siinä jambia käytettiin erityisesti pilkkarunoissa. Runomitoista jambimetronia käytettiin erityisesti jambisessa trimetrissä, jonka perusmuodossa on kolme peräkkäistä jambimetronia. Sitä käytetään paljon antiikin kreikkalaisten näytelmien puheosuuksissa.
Kaava.
Jambissa runojalka ja metron ovat poikkeuksellisesti eri pituiset. Jambijalka muodostuu yhdestä lyhyestä (, "brevis") ja yhdestä pitkästä (, "longum") tavusta, tai nykyrunoudessa yhdestä painottomasta ja yhdestä painollisesta tavusta:
Jambimetron on puolestaan dipodia, joka koostuu kahdesta jambijalasta:
Vastaavalla tavalla dipodisia ovat myös trokee- ja anapestimetronit.
Jambimittoja.
Kreikkalaisen runouden jambimittoja ovat muun muassa ( = lyhyt tavu, = pitkä tavu, = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Jambinen dipodia ("ja2") eli jambinen monometri
Säe koostuu kahdesta jambijalasta eli yhdestä jambimetronista.
Jambinen kvaternaari ("ja4")
Säe koostuu neljästä jambijalasta.
Jambinen katalektinen kvaternaari ("ja4c")
Säe koostuu neljästä jambijalasta, joista viimeinen on katalektinen.
Jambinen dimetri ("jad")
Säe koostuu kahdesta jambimetronista.
Jambinen katalektinen dimetri ("jadc")
Säe koostuu kahdesta jambimetronista, joista jälkimmäinen on katalektinen.
Jambinen senaari ("ja6")
Säe koostuu kuudesta jambijalasta.
Jambinen trimetri ("jat")
Säe koostuu kolmesta jambimetronista.
Kholiambi ("jats")
Säe koostuu kolmesta jambimetronista, joista viimeinen ”ontuu”. Tunnetaan myös nimellä Hipponaksin trimetri.
Jambinen septenaari ("ja7")
Säe koostuu seitsemästä jambijalasta ja ylimääräisestä tavusta.
Jambinen katalektinen tetrametri
Säe koostuu neljästä jambisesta metronista, joista viimeinen on katalektinen.
Jambinen oktonaari ("ja8")
Säe koostuu kahdeksasta jambijalasta.
Jambinen pentametri
Säe koostuu viidestä jambijalasta. Yleinen englanninkielisessä runoudessa, muun muassa William Shakespearella.
x / | x / | x / | x / | x /
MM-rallikausi 1992

MM-rallikausi 1992 oli järjestyksessään rallin maailmanmestaruussarjan 20. kausi. Kaudella ajettiin 14 osakilpailua ja se sisälti samat kilpailut kuin edellisenä vuonna.
Kärkikolmikko oli sama kuin vuonna 1991, mutta nyt espanjalainen Carlos Sainz voitti toisen maailmanmestaruutensa ennen toiseksi tullutta Juha Kankkusta. Didier Auriol oli jälleen kolmas. Valmistajien mestaruuden voitti Martini Racing, joka varmisti mestaruuden jo Suomen rallissa, Auriolin voitettua ja Kankkusen oltua toinen. Toyota Team Europe sijoittui toiseksi ja Ford Motor Company kolmanneksi. Kaudelle 1992 mm. Bastos BMW, Volkswagen Motorsport ja Mazda luopuivat tehdastalleistaan. Myös Lancia lopetti virallisen tehdastallinsa, mutta jatkoi hieman pienemmällä panostuksella ajattamista Jolly Clubin nimissä. Nissan luovutti pelin kesken kauden koska Sunny GTI-R oli osoittautunut kilpailukyvyttömäksi. Mitsubishi Ralliartilla oli rajoitettu ohjelma ja voimavaroja ohjattiin uuden auton kehittelyyn. Toyota esitteli uuden autonsa, joka nyt kantoi nimeä Toyota Celica Turbo 4WD. Kaudesta tuli Toyotalle tuskien taival autossa ilmenneiden vikojen vuoksi. Huolimatta vähentyneestä panostuksesta, Lancia esitteli Deltasta neljännen ja samalla viimeisen kehitysversion, joka virallisesti tunnettiin nimellä Lancia Delta HF Integrale, epävirallisesti nimellä Super Delta.
Teknisiin sääntöihin FIA rajoitti turbon kuristimia entisestään. Aiemmin 40mm:n suuruiseksi määrätty kuristin oli nyt N-ryhmän autoille 36 millimetriä ja A-ryhmän autoille 38 millimetriä. 
Jolly Club voitti kahdeksan valmistajien mestaruudessa mukana ollutta kilpailua ja toi Lancialle sen viimeisen valmistajien mestaruuden.
Jonas Dobler

Jonas Dobler (s. 4. toukokuuta 1991 Traunstein) on saksalainen maastohiihtäjä ja viestin MM-mitalisti. Hän edustaa SC Traunsteiniä. 
Dobler debytoi maastohiihdon maailmancupissa Roglan 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2011 sijoittuen sijalle 49. Ensimmäistä kertaa Dobler sijoittui 30 parhaan joukkoon joulukuussa 2013 Tour de Skin osakilpailussa Oberhofissa ollen vapaan sprintin 14:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kuudes Lillehammerin 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan takaa-ajokilpailun osuusajoissa joulukuussa 2018. Yksittäisessä maailmancupkilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kymmenes Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa joulukuussa 2019.
Dobler kilpaili vuoden 2015 MM-kilpailuissa Falunissa ollen parhaimmillaan yhdistelmäkilpailun 27:s ja viestin seitsemäs. Hän on MM-kilpailuissa sijoittunut parhaimmillaan 15:nneksi 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa Planicassa 2023, 17:nneksi 50 kilometrillä Seefeldissä 2019 ja Oberstdorfissa 2021 sekä viestissä kuudenneksi Lahdessa 2017 ja Seefeldissä 2019. Olympialaisissa hän on sijoittunut 30 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 22:nneksi ja viestissä kuudenneksi Pyeongchangissa 2018 sekä 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 19:nneksi ja lyhennetyssä 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 20:nneksi Pekingissä 2022. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän hiihti kolmannen osuuden Saksan pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa..
Tetracarpaeaceae

Tetracarpaeaceae on tasmanialainen kasviheimo koppisiemenisten Saxifragales-lahkossa, johon muun muassa rikkokasvit kuuluvat sukulaisineen. Heimossa on vain yksi laji: "Tetracarpaea tasmannica".
Tuntomerkit.
Kasvi on ainavihanta ja kaljuversoinen pensas. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat lyhytruotisia, vahvahampaisia ja nahkeita. Terttumainen kukinto sijaitsee verson latvassa ja siinä on nelilukuisia kukkia. Kukkapohjus on kovera, ja terälehdet ovat lusikkamaisia. Heteitä on 4–8 kappaletta. Emit ovat erillisiä, ja niitä on neljä, harvemmin viisi. Emit sijaitsevat terävastaisesti ja ovat huomiota herättävän valkoisia ja lyhytvartaloisia. Kussakin emissä on paljon siemenaiheita. Emeistä kehittyy tuppiloita, ja vähäpätöisissä siemenissä on pienet alkiot.
Levinneisyys.
Laji kasvaa Tasmanian vuorilla subalpiinisessa vyöhykkeessä.
Luokittelu.
"Tetracarpaea tasmannica" on aiemmin ollut tapana yhdistää herukkakasvien (Grossulariaceae) heimoon puuvartisena rikkokasvien sukulaisena. Sen on kuitenkin todettu kuuluvan samaan evoluutiopuun haaraan heimon Penthoraceae ja ärviäkasvien (Haloragaceae) kanssa.
Asetamipridi

Asetamipridi (C10H11ClN4) on neonikotinoideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa hyönteismyrkkynä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa asetamipridi on valkoista kiteistä ainetta. Se liukenee melko hyvin veteen ja lisäksi eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dikloorimetaaniin. Muiden neonikotinoidien tavoin asetamipridi on myrkyllistä hyönteisille, koska se sitoutuu nikotinergisiin asetyylikoliinireseptoreihin. Yhdiste on vaikutukseltaan laajakirjoinen ja tehoaa muun muassa perhosiin, kirvoihin, ripsiäisiin, kovakuoriaisiin ja termiitteihin.
Valmistus ja käyttö.
Asetamipridin valmistamiseen käytetään pääasiassa kahta menetelmää. Molemmissa tärkeä välituote on metyyli-N-syanoasetimidaatti, jota valmistetaan asetonitriilin ja syanamidin välisellä reaktiolla. Metyyli-N-syanoasetimidaatista voidaan valmistaa asetamipridia reaktiolla N-(6-kloori-pyridin-3-yylimetyyli)amiinin kanssa ja muodostuva tuote metyloidaan dimetyylisulfaatin avulla tai suoraan metyyli-N-syanoasetimidaatista ja N-(6-kloori-pyridin-3-yylimetyyli)-N-metyyliamiinista.
Asetamipridiä käytetään hyönteismyrkkynä maataloudessa viljeltäessä hedelmiä, vihanneksia ja koristekasveja. Yhdiste vaikuttaa sekä suihkutettuna kasvien lehdille että maaperässä.
Jevhen Hutsol

Jevhen Hutsol (; s. 13. toukokuuta 1990) on ukrainalainen pikajuoksija ja keskimatkojen juoksija. Hänen päämatkojaan ovat olleet 400 metriä, jolla hänen ennätyksensä on vuonna 2017 Erzurumissa juostu 45,89, ja 800 metriä, jonka hän on juossut aikaan 1.46,56 vuonna 2018. Hutsol edustaa Volinska-seuraa.
Hutsol on osallistunut yksiin ulkoradan MM-kilpailuihin, vuonna 2013 Moskovassa, jossa hän kilpaili vain pitkässä viestissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui viestissä kuudenneksi 2014. EM-kilpailuissa Hutsol on kilpaillut neljästi, vuosina 2012, 2014, 2016 ja 2018. Parhaimmillaan hän on ollut 4 × 400 metrin viestissä kuudes 2016 ja 800 metrillä välierissä 2018. Vuonna 2015 Hutsol selviytyi finaaliin 400 metrillä sisäratojen EM-kilpailuissa ollen sen viides. EM-hallikilpailuissa 2017 hän oli viestissä niin ikään viides.
Gabún alue

Gabún alue () on Guinea-Bissaun itäisin hallintoalue. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan siellä oli 215 530 asukasta.
Alue rajoittuu pohjoisessa Senegaliin, idässä ja etelässä Guineaan ja lännessä Tombalin ja Bafatán alueisiin. Sen pinta-ala on 9 150 neliökilometriä. Gabú on pinta-alaltaan maan suurin alue. 
Alueen pääkaupunki on Gabú. Se jakautuu hallinnollisesti viiteen osa-alueeseen eli sektoriin, jotka ovat Boé, Gabú, Pitche, Pirada ja Sonaco. Suurimmat etniset ryhmät ovat fulbet (79,6 %) ja mandinkat (14,2 %).