Doom

Doom on id Softwaren kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on "Doom"-pelisarjan ensimmäinen osa. "Doom" on yksi merkittävimmistä ja suosituimmista lajityypin edustajista, ja se varmisti ensimmäisen persoonan ammuntapelien sekä tietokonepelaamisen lopullisen läpilyönnin. "Doom" herätti ilmestyessään paljon huomiota 3D-grafiikkansa ja väkivaltaisuutensa vuoksi. Peliä on pelannut runsaat 15 miljoonaa pelaajaa ja se aloitti verkkopelaamisen aikakauden. Pelissä käytetty WAD -rakennepaketti mahdollisti erilaisten pelin pohjalta tehtyjen muunnosten (modifikaatioiden) luomisen.
Peli levisi aikoinaan tehokkaasti ilmaiseksi ladattavana shareware-versiona, joka sisälsi ensimmäisen kolmanneksen koko pelistä. Tällöin peliä jakeli Apogee. "Doomin" valtaisa menestys vaikutti koko peliteollisuuden suuntaan. Peli sai nopeasti suuren määrän seuraajia, ja peliteknologia painottui 3D-grafiikan kehittämiseen. GameSpyn äänestyksessä heinäkuussa 2001 "Doom" valittiin parhaaksi peliksi kautta aikojen.
Pelaaminen.
"Doomissa" viholliset ovat erittäin kostonhimoisia, joten nopea liikehdintä niiden ympärillä kannattaa. Kyseessä on "monster infighting" -ilmiö, jossa toisen hirviön vahingoittama vihollinen kostaa ja aiheuttaa täten taistelun vihollisten keskuudessa. Hyvä on myös tietää, ettei esimerkiksi imp voi vahingoittaa toista impiä, kun taas kaikki zombit voivat vahingoittaa toisiaan.
Pelin ympäristö sisältää paljon epävakaita räjähdetynnyreitä. Myös viholliset kärsivät räjähdyksistä, mikä on pelaajalle etu. Tehottomillakin aseilla saa tynnyrit räjähtämään helposti myös kaukaa ammuttaessa. Räjähtävien tynnyreiden lisäksi vastaan tulee usein myrkyllistä tai radioaktiivista liejua ("damaging floor"). Tämä aine vahingoittaa pelaajaa, tosin sen verran hitaasti, että sen vaikutusalueelta pääsee yleensä pois ennen kuolemaa. Säteilysuojapuku mahdollistaa liejussa kulkemisen ilman vahinkoa. Vihollisia lieju ei vahingoita. Pelin edetessä kentiltä löytää myös laavaa, joka toimii samoin tavoin kuin lieju.
Pelissä saa käyttöönsä myös panssariliivin ("armor"), joka suodattaa osan pelaajaan kohdistuvista iskuista. Panssari heikkenee samalla tavalla kuin pelaajan terveyspisteet.
Alkuperäisessä Doomissa ei ole mahdollista hypätä, kyykistyä eikä katsoa ylös tai alas. Kuitenkin myöhemmin kehitetyissä parannelluissa peliporteissa kuten ZDoomissa hyppääminen, kyykistyminen ja muut uudet toiminnot olivat mahdollisia. Samaan versioon lisättiin myös kehittyneempi musiikki.
Moninpeli.
"Doomissa" on kolme erilaista moninpelivaihtoehtoa. Moninpelissä voi vaihtaa pelikenttiä mieltymyksensä mukaan sekä säätää vaikeustasoa. Pelaajia voi olla korkeintaan neljä.
Suosituin moninpeleistä on Deathmatch-pelimuoto, jossa tavoitteena on tappaa toisia pelaajia mahdollisimman monta. Pelissä voi olla esimerkiksi aikaraja, jonka sisällä eniten pelaajia tappanut voittaa. Kuoltuaan pelaaja syntyy aina uudelleen. Pelityyli on erittäin nopea ja sitä voi pelata myös hirviöillä. Muunnelma tavallisesta Deathmatchista on Old Deathmatch -pelimuoto. Sen erona on, ettei aseita voi kerätä samoista paikoista uudelleen ennen kuolemista. Bonusesineet taas ovat käytettävissä vain kerran eivätkä ne materialisoidu enää uudelleen saman pelin aikana.
Cooperative-pelimuodossa pelataan yksinpelikampanjaa useamman ihmispelaajan voimin.
Moninpeliä voi pelata joko sarjaportin, modeemin tai IPX:n välityksellä.
Tarina.
"Doomin" suoraviivaisessa tarinassa yhdistyvät kauhu- ja scifi-elementit. Pelaaja on nimetön sotilas, joka lähetetään kommandoryhmän mukana Phobokseen, Marsin kuuhun, selvittämään vikaan mennyttä teleportaatiokoetta. Teleporttien kautta on saapunut helvetistä lauma demoneja, jotka ovat valloittaneet tukikohdan ja tappaneet kaikki ihmiset. Peli alkaa, kun käy ilmi, että myös koko kommandoryhmä on tapettu tai muutettu zombeiksi. Pelaaja on ainoa eloonjäänyt. Tehtävänä on edetä ja tappaa kaikki vastaantulevat viholliset.
Peli koostuu kolmesta episodista, joista ensimmäinen ("Knee-Deep in the Dead") sijoittuu Phobokseen, toinen ("Shores of Hell") Deimokseen ja kolmas ("Inferno") helvettiin. "Ultimate Doom" -julkaisussa peliin lisättiin uusi episodi nimeltään "Thy Flesh Consumed", joka sijoittuu Helvetin invaasion jälkeiselle maapallolle. Tämän jälkeen alkavat "Doom II":n tapahtumat.
Episodi 1: Knee-Deep in the Dead.
Episodi alkaa, kun nimetön sotilas herää UAC:n tukikohdassa Marsin Phobos-kuussa yksin. Kaikki muut ryhmän jäsenet ovat muuttuneet vihamielisiksi zombeiksi. Lisäksi tukikohta on täynnä demoneita ja hirviöitä helvetistä. Episodin lopussa pelaaja joutuu tappamaan kaksi Baron Of Hell hirviötä, jonka jälkeen hänet tapetaan. Episodin jälkeen pelaaja joutuu Marsin Deimos-kuuhun.
Episodi 2: Shores of Hell.
Pelin toinen kolmannes alkaa Deimos-kuusta, jonka läpi pelaajan täytyy taistella. Episodin lopussa taistellaan CyberDemonia vastaan, jonka jälkeen pelaaja laskeutuu helvettiin.
Episodi 3: Inferno.
Episodi 3 pohjautuu helvettiin, jossa täytyy löytää hyökkäyksen aloittanut Spider Mastermind. Kun sen on voittanut, pelaaja pääsee Maahan, mutta demoneita helvetistä tulee samasta portista sinne.
Episodi 4: Thy Flesh Consumed (vain "The Ultimate Doom"issa).
Pelin viimeinen episodi sijoittuu helvetin demonien valtaamaan Maahan. Episodin lopussa täytyy taistella samaa Spider Mastermindia vastaan kuin kolmannessa episodissa. Tämän jälkeen alkavat tapahtumat. Lisäksi kolmannen episodin lopetuksessa nähty kuollut kani paljastuu pelaajan lemmikkikaniksi, Daisyksi.
Kehitys.
Pelin kehityksessä käytettiin NeXT-tietokoneita. Pikseligrafiikkaan käytettiin Deluxe Paintin DOS-versiota. id Software siirtyi NeXtiin Apple- ja DOS-koneista sekä myöhemmin siirtyi Windows NT:n käyttöön "Quake 2:n" kehityksen aikaan.
Musiikki.
Musiikin peliin kehitti Bobby Prince, joka loi useimmat ääniraidat tunnettujen heavy metal- ja rock-yhtyeiden kappaleiden inspiroimina. Musiikissa on vaikutteita muun muassa Slayerin, Panteran, Alice in Chainsin ja Metallican kappaleista. Tämän lisäksi pelissä on lukuisia tyyliltään ambient-vivahteisia raitoja.
Doomin PlayStation ja Nintendo 64 -versioissa ("Doom 64"), sekä Sega Saturn -versiossa osittain, on alkuperäiset MIDI-ääniraidat korvattu Aubrey Hodgesin säveltämällä uudella musiikilla.
Grafiikka.
Pelin visuaaliseen tyyliin on otettu vaikutteita H. R. Gigerin kirjasta "Necronomicon".
Julkaisuversiot.
Ensimmäinen ja pelatuin versio lienee julkaisu MS-DOSille joulukuussa 1993.
Pelistä on julkaistu virallinen versio seitsemälle käyttöjärjestelmälle (mukaan lukien Nextstep, jolla peli alun perin kehitettiin) ja yhdeksälle eri pelikonsolille. Pelistä tehtiin versiot Super Nintendo Entertainment System- ja Sega 32X -alustoille, vaikka SNES-versiossa graafista näyttävyyttä ja 32X:llä puolestaan musiikin laatua jouduttiin karsimaan runsaasti. Epävirallisia harrastajien tekemiä käännöksiä on vielä enemmän.
Vuonna 1994 pelistä esiteltiin versiota Microsoft Windowsin WinG-rajapinnalle.
Vastaanotto.
Pelit-lehden Kaj Laaksonen antoi pelin shareware-versiolle 96 pistettä sadasta ja TJ Talasmaa shareware-version verkkopelille 98 pistettä. Myöhemmin Niko Nirviltä heltisi kokoversiolle vielä 94 pistettä. Mikrobitin Petri Teittisen tuomio oli 97 pistettä sadasta.
Perintö.
Vaikka alkuperäisillä "Doomeilla" onkin ikää jo yli kaksikymmentä vuotta, on pelisarjalla yhä omat kannattajansa. "Doomin" pelimoottorin lähdekoodi on julkaistu Doomin omalla lisenssillä ja GPL-lisenssillä. Doomille on tehty vapaaehtoisvoimin useita muokkauksia, jotka mahdollistavat nykyisten tietokoneiden tehojen hyödyntämisen, esimerkiksi 3D-kiihdytyksen. Esimerkkejä näistä muokkauksista eli porteista ovat "ZDoom", "EDGE", "Doomsday/JDoom" ja "Doom Legacy". Lisäksi moninpeliportteina suosittuja ovat nykyisin "ZDaemon" sekä "ZDoom":iin pohjautuva "Skulltag". Jotkin porttaukset, kuten "C2Doom", mahdollistavat "Doomien" pelaamisen myös muulla kuin kotitietokonelaitteistolla, kuten matkapuhelimella sekä PlayStation Portablella ja iPodilla.
Nykymittapuulla Doomin laitteistovaatimukset ovat pienet, ja hakkereiden keskuudessa on muodostunut eräänlaiseksi meemiksi ja haasteeksi saada Doom pyörimään erilaisilla laitteilla.
Peli on portattu esim. MP3-soittimille, kännyköille, älykelloille, tulostimille, e-kirjanlukulaitteille, Samsungin älyjääkaapille, elektroniselle raskaustestille, ohjelmoitaville taskulaskimille kuten Texas Instruments Ti-84 Plus, juoksumatto, lipuntarkastuskone, sähkötupakka, karaokelaitteisto tai termostaatti.
Jatko-osat ja muut pelit.
Pelin viralliset jatko-osat ovat Doom II julkaistiin 1994. Sille on lisäksi laajennuspaketti Master Levels for Doom II vuodelta 1995.
Aiemmin samana vuonna julkaistiin myös yhdellä uudella episodilla laajennettu ykkösosa nimellä "The Ultimate Doom".
Kolmas virallinen Doom-peli on Final Doom vuodelta 1996. Se sisältää kaksi 32-tasoista episodia nimeltä "TNT: Evilution" ja "The Plutonia Experiment". TNT: Evilution oli aluksi TeamTNT-nimisen modaajien ryhmän tekemä megaWAD-paketti, jonka id Software osti ja julkaisi viimeisteltynä.
The Plutonia Experimentin tekivät veljekset Dario ja Milo Casali, jotka olivat tehneet neljä tasoa TNT: Evilutioniin.
John Romero ilmoitti pelin 25-vuotispäivänä julkaisevansa Ultimate Doomille epävirallisen viidennen episodin. Doom SIGIL tuli ladattavaksi ilmaiseksi toukokuussa 2019.
Doomin pelimoottorilla on tehty muitakin menestyspelejä, kuten "Heretic", "Hexen" ja "Strife".
Lisäksi "Doomin" maailmaan perustuen on tehty esimerkiksi roguelike ("DoomRL"), joka ei sinällään hyödynnä "Doomin" pelimoottoria.
Vuonna 2005 julkaistiin kännyköille (ennen älypuhelimia) vuoropohjainen Doomin maailmaan sijoittuva roolipeli Doom RPG.
Tämän pelin alustana oli Java ME MIDP 2.0 tai BREW 2.0.
Tämä peli on vuonna 2022 saatu toimimaan myös tietokoneilla.
Elokuva "Doom", joka sai ensi-iltansa lokakuussa 2005.
Harrastajien sisältö.
Doomin muokkaamiseen eli ”modaamiseen” on luotu useita vapaaohjelmistona julkaistuja työkaluja, kuten esim. Doom Builder, "DeePsea" ja "Xternable Wad Editor". Nämä ohjelmat mahdollistavat Doomin WAD-pakettien muokkauksen, ja näin ollen esimerkiksi omien maailmojen, hirviöiden ja aseiden luonnin.
Mahdollisesti ensimmäinen ulkopuolisen tekemä Doom-taso oli ORIGWAD.PWD, jonka australialainen Jeffrey Bird julkaisi 9. maaliskuuta 1994 uutisryhmässä alt.games.doom. Taso oli luotu käsin, siellä editoreita ei vielä ollut.
Pelin pelimoottorin lähdekoodi on julkaistu vuonna 1997: julkaistu versio on käännettävissä vain Linuxilla koska DOS-versio käytti äänikirjastoa, jota ei voitu julkaista. Lähdekoodijulkaisu ei sisältänyt pelin datatiedostoja.
Chi Hoang käänsi pelin jälleen MS-DOSilla toimivaksi ja nimellä DOSDoom. Doomin lähdekoodiin perustuvista versioita käytetään nimeä "source ports".
Syksyllä 1999 TeamTNT julkaisi Boom-porttauksen. Boom on luonteeltaan hyvinkin konservatiivinen ja säilyttää vanhan Doomin grafiikat ja pelattavuuden, kun useat muut source portit lisäsivät kehittyneitä ominaisuuksia, kuten Quake-tyylisen konsolin, uudet menut tai parannetun grafiikan. Boom keskittyi karsimaan alkuperäisen pelimoottorin bugeja ja rajoituksia, esim. 128 "visplanen" rajan. Monet sen jälkeen luodut WAD-tasot vaativat Boom-yhteensopivan pelimoottorin käyttämistä.
Vuonna 2008 julkaistiin fanien tekemä epävirallinen "Final Doomin" jatko-osa "Plutonia 2", joka sisältää jo "Doom 2":sta tutuksi tulleen pelimuodon eli 32 tasoa, joista kaksi on salatasoja. Peli julkaistiin alkuperäisillä grafiikoilla ja se sisältää samat aseet ja viholliset, ainoastaan joitakin tekstuureita on muuteltu. "Plutonia 2":n WAD-tiedosto on vapaasti ladattavissa internetistä. "Doom" on saatavilla myös matkapuhelimelle.
Vaikutus.
Toinen tunnettu ensimmäisen persoonan ammuntapeli "Duke Nukem 3D" teki kunnianosoituksen "Doomille". Eräässä pelin kohdassa pelaaja kohtaa avaruuspukuunsa menehtyneen miehen, jota Duke kommentoi sanomalla ”"That’s one doomed space marine"”. Lisäksi "Duke Nukem 3D":n episodissa "Nuclear Winter" tasossa "Land of Forgotten Toys" on teleportti Doomin ensimmäisen episodin ensimmäiseen tasoon.
Myös Epic Megagames sisällytti yllättävän "Doom"-viittauksen tasoloikkapeliin "Jazz Jackrabbit 2": tasovalikossa osion "Shareware Demo" nimessä on käytetty samaa fonttia kuin "Doomin" logossa ja sen kuva on selvä parodia "Doom II":n kannesta.
David Koppenhofer on tehnyt "Doomin" pelimoottoriin perustuvan graafisen käyttöliittymän Unixin ps-, renice- ja kill-komennoille. Jokaista järjestelmän prosessia kohden "Doom"-pelimaailmaan luodaan yksi hirviö. Järjestelmänvalvoja voi täten haulikon avulla käydä kirjaimellisesti tappamassa prosesseja. Hirviön haavoittaminen muuttaa sen nice-arvoa ja sen tappaminen lopettaa prosessin kill-komennolla.
Saksalainen Industrial metal -yhtye Rammstein käytti kappaleessaan ”Wollt ihr das Bett in Flammen sehen” "Doomista" otettua haulikon latausääntä ja huutoa, joka kuuluu pelihahmon kuollessa. Suomalainen grindcore-yhtye Rotten Sound on käyttänyt "Doomin" äänimaailmaa kappaleensa ”Doom” introna.
Peli on listattu Stanfordin yliopiston kymmenen kaikkien aikojen tärkeimmän videopelien listalle vuonna 2007.