tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kōdansha

Kōdansha, Ltd. () on yksi Japanin suurimmista kirja- ja lehtikustantamoista. Yhtiön perustaja Seiji Noma aloitti vuonna 1909 "Dai Nippon Yuben Kai" -yhtiössä ja perusti "Kodansha"-yhtiön vuonna 1911. Vuonna 1925 Dai Nippon Yuben Kai ja Kodansha yhdistyivät nimellä "Dai Nippon Yuben Kai Kodansha". 
Yhtiön perustaja oli Seiji Noma, ja hänen muistokseen on perustettu useita kirjallisuuteen liittyviä palkintoja. Samoin Shoichi Noma on perustanut palkintoja toimiessaan yhtiön johtajana.
Yhtiö on ollut perustamisestaan lähtien Noman suvun johtama:
Lehtiä.
Yhtiö tuottaa sekä mangalehtiä, kuten "Shūkan Shōnen Magazineä", että kirjallisuuslehtiä.
Manga.
Luettelo julkaistuista mangalehdistä vuonna 2012.
Tytäryhtiöt.
Yhtiöllä on useita tytäryhtiöitä kuten:
Gerontologia (lehti)

Gerontologia on aikakauslehti, joka julkaisee tieteellisiä artikkeleita ja katsauksia sekä muita kirjoituksia gerontologian alueelta. Lehti tarkastelee ihmisen elämänkulkua, vanhenemista ja vanhuutta eri tieteiden näkökulmista. Uuden tutkimustiedon lisäksi lehti esittelee kehitystyötä ja alan uutta kirjallisuutta sekä tarjoaa tilaa keskustelulle ja kritiikille.
Lehteä julkaisee Kasvun ja vanhenemisen tutkijat ry ja se ilmestyy neljästi vuodessa painettuja ja verkossa. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Julkaisufoorumin luokittelun mukaan Gerontologia-lehti kuuluu luokkaan 1 (asteikolla 0–3) ja on näin ollen tieteellisiä artikkeleita julkaiseva perustason lehti.
Päätoimittajat.
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Marjaana Seppänen.
Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto

Toimihenkilö-ja Virkamiesjärjestöjen Keskusliitto TVK – Tjänstemannaorganisationernas Centralförbund TOC r.y. (1944–1992) oli suomalainen ammatillinen keskusjärjestö, joka edusti julkisen ja yksityisen sektorin toimihenkilöitä ja virkamiehiä. Vuoteen 1956 asti järjestö oli nimeltään Henkisen Työn Keskusliitto (HTK). TVK teki konkurssin syyskuussa 1992. Konkurssin jälkeen suurin osa TVK:n liitoista siirtyi STTK:hon. Syyskuussa 2021 TVK oli kuitenkin edelleen merkitty yhdistysrekisteriin.
HTK perustettiin vuodesta 1922 toimineen Henkisen Työn Yhtymän seuraajaksi toukokuussa 1944. Perustamista edelsi syyskuusta 1942 alkaen toiminut "Toimihenkilöjärjestöjen Keskusvaltuuskunta", johon kuuluivat Henkisen Työn Yhtymä, Suomen Kansakoulunopettajain Liitto, Yksityisvirkailijain Keskusjärjestö ja Finlands Svenska Folkskollärarföre.
Perustettaessa järjestöön kuului 15 liittoa ja 15 000 jäsentä. Vuonna 1991 TVK:n liittoihin kuului lähes 400 000 jäsentä.
Järjestö julkaisi lehteä "TVK-TOC" (aiemmin "Henkisen Työn Tekijä").
TVK koulutustoimintaa järjestivät Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Opintoliitto (TVO, aloitti 1959, aiemmin Toimihenkilö- ja Virkamiesjärjestöjen Opintokeskus), TVK-opisto ja Virkailijain kansalaisopisto (aloitti 1961, vuoteen 1962 Toimihenkilö- ja virkamiesjärjestöjen kansalaisopisto). Henkisen Työn Valistuskeskus perustettiin 1945. 
TVK-opisto.
TVK-opisto, myöhemmin Aktiivikeskus, sijaitsi Kirkkonummen Evitskogissa Stora Lonoks -järven luoteisrannalla. Noin 10 000 neliömetrin kokoinen, 1960-luvulla valmistunut kiinteistö sijaitsee noin 17 hehtaarin tontilla on sittemmin toiminut muun muassa Veikkolan koulun väistötilana ja pakolaisten vastaanottokeskuksena. 2020-luvun taitteesta alkaen se on toiminut 150 huoneen hostellina, joka majoittaa etenkin pääkaupunkiseudulla työskenteleviä virolaisia rakennusmiehiä ja keväästä 2022 ukrainalaisia sotapakolaisia.
suluissa jäsenvuodet
Jäsenliitot.
Jäsenliittojen ohella TVK:hon kuului kaksi yhteistoimintajäsentä: Merkonomiliitto (1974–1992) ja Suomen Myyntimiesten Keskusjärjestö (1976–?).
Informaatiotutkimus (lehti)

Informaatiotutkimus on aikakauslehti, joka julkaisee informaatiotutkimuksen ja siihen läheisesti liittyvien tieteenalojen kirjoituksia kuten artikkeleita, katsauksia, kirjallisuusesittelyitä ja -arviointeja sekä tiivistelmiä opinnäytteistä.
Lehteä julkaisee Informaatiotutkimuksen yhdistys ry ja se ilmestyy neljästi vuodessa. Lehti ilmestyy verkossa open access -julkaisuna sekä painettuna vuosikirjana. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Lehden edeltäjä, Kirjastotiede ja informatiikka aloitti ilmestymisensä vuonna 1981.
Inside No. 9

Inside No. 9 on vuonna 2014 alkanut brittiläinen mustaa huumoria hyödyntävä komediasarja, jonka ovat luoneet Steve Pemberton ja Reece Shearsmith. Antologiatyylinsä mukaisesti "Inside No. 9:n" jokaisessa jaksossa omat erilliset tarinansa ja roolihenkilönsä. Yhdistäviä tekijöitä ovat kaikissa jaksoissa esiintyvät Pemberton ja Shearsmith sekä jollakin tapaa tapahtumapaikkoihin liittyvä numero yhdeksän.
Britanniassa sarjaa esittää BBC Two. Sarjaa on tehty yhteensä neljä tuotantokautta. Suomessa sarja alkoi Yle TV2 -kanavalla 20. syyskuuta 2017.
Hippuarhot

Hippuarhot eli lehtoarhot ("Moehringia") on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen kuuluu 29 lajia. Lajeista Euroopassa esiintyvät lähes kaikki. Suomessa kasvavat luonnonvaraisina alkuperäiskasveina lehtoarho ("Moehringia trinervia") ja laaksoarho ("Moehringia lateriflora").
Yonten Gyatso

Yonten Gyatso tai Yon-tan-rgya-mtsho (1589–1617) oli jinong ja neljäs dalai-lama. Hän syntyi Mongoliassa Tiibetin kalenterin mukaan maan ja härän vuoden 12. kuukauden kuudentena päivänä. (Muiden lähteiden mukaan hän kuitenkin on syntynyt Maan ja härän vuoden ensimmäisen kuukauden aikana.) Chokur-heimon kaanin Tsultrim Choejen poikana ja T'n'm-mongolien Altan Khanin ja hänen toisen vaimonsa PhaKhen Nulan pojanpoika Yonten Gyatso oli mongoli, joten hän on toinen kahdesta ei-tiibetiläisestä tunnustetusta dalai-lamasta kuudennen dalai-laman lisäksi, joka oli monpa. Kuitenkin monpat voidaan nähdä joko Tiibetin alaryhmänä tai heille lähisukuisena kansana.
Tunnistaminen jälleensyntyneeksi dalai-lamaksi.
Tiibetin valtion oraakkelit Lamo Tsangpa ja Nechung olivat molemmat ennustaneet, että seuraava reinkarnaatio syntyisi Mongoliassa. Tänä aikana kolmas dalai-laman pääsihteeri Tsultrim Gyatso lähetti kirjeen Tiibetin viranomaisille siitä, että uudelleensyntyminen oli tapahtunut, ja yksityiskohtia joistakin hänen syntymäänsä liittyvistä ihmeistä.
Kun Yonten Gyatso oli jo kymmenen vuotta vanha, hän lähti Tiibetille vuonna 1599 isänsä, tiibetiläisten munkkien ja virkamiesten sekä tuhannen mongolilaisen kokoisen ratsuväen kanssa. He saapuivat perille 1603 pysähdyttyään ensin kaikilla reitin tärkeimmillä luostareilla.
Dalai-lamana.
Kun Gyatso saapui Lhasaan, hänelle annettiin neljännen dalai-laman arvo. Hänet vihki virkaansa Tsonkapan suvun jatkaja Sangen Rinche, joka oli Gadenin luostarin entinen apotti. 
Yonten Gyatso aloitti opinnot Drepungin luostarissa, jossa hän oli neljännen panchen-laman Lobsang Chökyi Gyaltsenin oppilas, ja vuonna 1614 hänet vihittiin munkiksi.
Yonten Gyatsosta tuli Drepungin apotti ja myöhemmin myös Sera-luostarin apotti.
Monet tiibetiläiset eivät tunnustaneet Yonten Gyatsoa, ja heillä oli useita yrityksiä palauttaa valta, mitä toimintaa Kagyupa-kilta tuki. Vuonna 1605 yksi Kagyun tukemista prinsseistä hyökkäsi Lhasaan ja ajoi mongolien ratsumiehet ulos. Kun Yonten Gyatso oli 21-vuotias, soturit hyökkäsivät Drepungin luostariin ja hän joutui pakenemaan.
Vuonna 1616 Yonten Gyatso vetäytyi luoliin Sangyib Hot Springsin yläpuolelle, joka oli kuuluisa Padmasambhavan jalanjäljestä, joka jäi sinne kallionvärisenä, kun tämä valtasi kentän 700-luvulla. 
Yonten Gyatso kuoli 27-vuotiaana epäilyttävissä olosuhteissa (toiset sanovat että hänet oli myrkytetty, mutta tästä ei ole todisteita) tulilohikäärmeen vuoden 12. kuussa (tammikuussa 1617).
Yonten Gyatson pääneuvonantaja oli Sonam Rapten (Sonam Choephel), joka myöhemmin löysi ”Chong-Gya-pojan” viidenneksi dalai-lamaksi ja joka sitä ennen oli viidennen dalai-laman, Desin viransijainen.
Jäsenruohot

Jäsenruohot ("Scleranthus") on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen luokitellaan 12 lajia. Euroopassa esiintyy yhdeksän jäsenruoholajia. Suomessa kasvavat luonnonvaraisena viherjäsenruoho ("Scleranthus annuus") muinaistulokkaana ja vaaleajäsenruoho ("Scleranthus perennis") uustulokkaana.
Hoitotiede (lehti)

Hoitotiede on aikakauslehti, joka välittää tietoa hoitotieteestä ja sen tutkimustuloksista sekä toimii tieteellisenä keskustelufoorumina. Lehti julkaisee hoitamiseen ja sen perusteisiin, alan koulutukseen ja tutkimukseen liittyviä tieteellisiä artikkeleita sekä hoitotieteen alueeseen liittyviä katsauksia. 
Lehteä julkaisee Hoitotieteiden tutkimusseura ja se ilmestyy neljästi vuodessa. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Päätoimittajat.
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Katja Joronen.
Tyräruohot

Tyräruohot ("Herniaria") on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen kuuluu 52 lajia. Lajeista Euroopassa tai lähialueilla esiintyvät jokseenkin kaikki, erityisesti Välimeren maissa. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi tyräruoho, ketotyräruoho ("Herniaria glabra") uustulokkaana. Se on yksi- tai monivuotinen maan pintaa myöden kasvava vihreä ruohokasvi.
Leviathan (elokuva)

Leviathan ("Левиафан, Leviafan") on Andrei Zvjagintsevin ohjaama venäläinen draamaelokuva vuodelta 2014. Kuolan niemimaalla korruptoitunutta pormestaria vastaan taistelevasta miehestä kertovan elokuvan käsikirjoituksen laati ohjaajan kanssa Oleg Negin. Tarina perustuu tositapaukseen, mutta siihen on sekoitettu aineksia Raamatun Jobin kirjasta, Leviatan-myytistä ja Thomas Hobbesin yhteiskuntasopimusta käsittelevästä kirjasta "Leviathan" (1651).
"Leviathan" palkittiin Golden Globe -gaalassa vuoden parhaana vieraskielisenä elokuvana ja oli ehdokkaana myös vastaavissa Oscar- ja Bafta-palkintokategorioissa. Cannesin elokuvajuhlilla "Leviathan" palkittiin käsikirjoituksestaan ja oli ehdolla Kultaisen palmun voittajaksi. 
Vuonna 2016 "Leviathan" ja Zvjagintsevin aiempi elokuva "Isän paluu" (2003) äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa .
Juoni.
Ohjaajan mukaan amerikkalaiseen tositapaukseen perustuva "Leviathan" kertoo Jäämeren rannan kylässä asuvasta äkkipikaisesta autonkorjaajasta Koljasta, jonka perheelleen rakentaman talon korruptoitunut pormestari vaatii pakkolunastettavaksi mitättömällä hinnalla. Alkaa tahtojen taistelu, johon Kolja saa avukseen armeijakaverinsa Diman, menestyvän juristin Moskovasta. Dimalle järjestetään pian valeteloitus, joka saa hänet luopumaan jutusta ja palaamaan Moskovaan. Asioita pahentaa, että Diman ja Koljan vaimon Liljan välille on syntynyt romanssi ja Koljan murrosikäinen poika kärsii perheen tapahtumista. Lilja löydetään surmattuna, Kolja lavastetaan surman tekijäksi ja hänelle langetetaan 15 vuoden vankeustuomio. Koljan talo puretaan ja paikalle rakennetaan pormestarin kirkkoherralle lupaama komea ortodoksikirkko.´
Vastaanotto.
Leviathanin Venäjän-ensi-ilta lykkääntyi kuukausilla, koska viranomaiset vaativat sen runsasta kiroilua poistettavaksi tuoreen lain perusteella, joka kieltää kirjoissa, elokuvissa ja muualla mediassa tapahtuvan kiroilun. Ennen ensi-iltaa miljoonat venäläiset olivat nähneet elokuvan jo sensuroimattomana mutta laittomana kopiona verkossa. Elokuva sai kansainvälisesti erittäin hyvät arvostelut, mutta kotimaassaan sitä myös paheksuttiin Venäjän mustamaalaamisesta kuvaamalla korruptiota ja juopottelua.
Suolayrtit

Suolayrtit ("Salicornia") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Sukuun kuuluu 52 lajia. Suolayrtit ovat möyheävartisia halofyyttejä, joiden lehdet ovat surkastuneet lähes näkymättömiksi. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena merenrantakasvina yksi laji, punasuolayrtti ("Salicornia europaea").
Suolukat

Suolukat eli kesäsypressit ("Bassia") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Sukuun kuuluu 20 lajia. Niistä Euroopassa esiintyy 15.
Tunnettu laji on yksivuotisena koristekasvina viljelty kesäsuolukka eli kesäsypressi ("Bassia scoparia"). Se kasvaa luonnonvaraisena myös Suomessa uustulokkaana.
Mehikilokit

Mehikilokit eli kilokit ("Suaeda") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Siihen kuuluu 93 lajia. Euroopassa ja Välimeren ympäristön maissa esiintyy kolmisenkymmentä mehikilokkilajia. Suomessa kasvaa luonnonvaraisena yksi laji, pikkukilokki ("Suaeda maritima"), joka on harvinainen ja erittäin uhanalainen merenrantakasvi Ahvenanmaalla.
Hämeenlinnan linja-autoasema

Hämeenlinnan linja-autoasema on Hämeenlinnan Saaristenmäessä sijaitseva kaukoliikenteen terminaali. Funktionalismia edustavan asemarakennuksen on suunnitellut kaupunginarkkitehti Olavi Sahlberg ja se valmistui vuonna 1958. Linja-autoasema sijaitsee omassa korttelissaan entisen Rantatorin paikalla ja rajoittuu Palokunnankatuun, Sibeliuksenkatuun, Wetterhoffinkatuun sekä Paasikiventiehen. Itse aseman osoite on kuitenkin Eteläkatu 1. Asemalaitureita on viisi, ja linjat on jaettu niille viiden kaupungista haarautuvan pääväylän mukaan (Lahdentie, Turuntie, Helsingintie, Pälkäneentie ja Tampereentie). Linja-autoasemalta liikennöi päivittäin useita linja-autovuoroja tunnissa joka puolelle Suomea, parhaat yhteydet ovat eteläiseen Suomeen. Asemarakennus on Museoviraston päätöksellä suojeltu.
Linja-autoaseman kortteli sijaitsee hyvin keskeisellä paikalla, vain korttelin päässä Kauppatorista, joten kaupungilla on kiinnostusta alueen kehittämiseen. Ensimmäisenä osana Engelinrannan kehitysprojektia kaupunki käynnisti alkuvuodesta 2017 tontinluovutuskilpailun, jolla tavoiteltiin ehdotuksia korttelin täydennysrakentamiseen. Kilpailun voitti Lehto Groupiin kuuluva Rakennuskartio Oy ehdotuksellaan "Lohkot". Ehdotuksessa kortteliin rakennetaan yhdeksänkerroksisia asuin- ja liiketaloja, hotelli sekä uusi asemarakennus Palokunnankadun varteen. Vanha linja-autoasema säilytetään ja sinne toteutetaan kauppahalli. Rakennusoikeutta ehdotuksessa on käytetty 14 500 kerrosneliömetriä. Kilpailun osana hyödynnettiin uudenlaisella tavalla asukasosallistumista, jossa kaupunkilaiset pääsivät vaikuttamaan suunnitteluprosessiin antamalla palautetta ehdotuksista kilpailuvaiheen aikana. Kaupunki aloitti alueen kaavoituksen voittajaehdotuksen pohjalta vuonna 2017, ja uusi asemakaava astui voimaan alkuvuodesta 2020.
Linja-autojen lähtölaiturit.
Kaupunkiliikenne.
Kaupunkiliikenteen pysäkit sijaitsevat linja-autoaseman vieressä Palokunnankadulla. Pysäkkejä on viisi, joista kolme itään ja kaksi länteen.
Bere Alstonin rautatieasema

Bere Alstonin rautatieasema on rautatieasema Bere Alstonin kylässä Devonissa. Se sijaitsee Tamar Valley Linen varrella.
Asema avattiin 2. kesäkuuta 1890 nimellä Beer Alston. Nimen kirjoitusasu muutettiin nykyiseen muotoonsa 18. marraskuuta 1897. Asemaa käytti 39 710 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Rustoruohot

Rustoruohot ("Polycnemum") on kasvisuku, joka kuuluu revonhäntäkasvien heimoon ja luokiteltiin aiemmin savikkakasveihin. Sukuun kuuluu kuusi lajia. Niistä kaikki esiintyvät Euroopassa tai maanosan lähialueilla Välimeren ympäristössä. Suomessa on yksittäinen havainto luonnonvaraisena kasvaneesta otarustoruohosta ("Polycnemum arvense").
Abdulmecit Aksan

Abdulmecit Aksan (s. 1. tammikuuta 1955 Mardinin maakunta, Midyat, Turkin tasavalta) on Lahden moskeijan imaami. Aksan on toiminut Lahden moskeijan imaamina Turkin tasavallan suurlähetystön, sekä Turkin uskontoministeriön toimesta 6. maaliskuuta 2015 lähtien. 
Ura imaamina.
Turkin uskontoministeriö () valitsi Aksanin Şanlıurfan maakunnan uskonnollisten asioiden sekä uskontoministeriön alaisten toimijoiden puheenjohtajaksi vuonna 2010. Virkansa puolesta Aksan toimikin ajoittain Turkin pääkaupunkiseudulla Ankarassa, jossa hänen tehtävänsä liittyivät uskontoministeriön, ministereiden, kansanedustajien sekä pääministerin kanssa käytäviin vuosikokouksiin Şanlıurfan moskeijoiden hallinnollisista asioista. Ennen Suomeen saapumistaan Aksan toimi useiden eri EU-maiden moskeijoiden sekä merkittävien uskonnollisten alueiden parissa mm. Ranskassa, Saksassa, Mekassa, Medinassa, sekä Turkissa.
Aksan on Suomessa olonsa aikana tuonut merkittävää erityisosaamista Lahden muslimiyhteisölle, mikä puolestaan on näkynyt moskeijan kävijämäärien kasvuna viimeisen kolmen vuoden aikana.
Tämän lisäksi Aksan on osallistunut kirkon edustuston, viranomaisten, poliisin aluepääliköiden ja poliisipääliköiden, tataarien yhteisöä edustavien sekä muiden uskonnollisten yhteisöjen puheenjohtajien kanssa järjestettyihin yhteistyötilaisuuksiin, jossa hän on tuonut oman näkemyksensä ja ammattitaitonsa muun muassa turvapaikanhakijoista käytyihin kysymyksiin. Aksan on useaan otteeseen korostanut viranomaisille sitä, että turvapaikanhakijoiden keskuudessa on erittäin suuri virhekäsitys siitä, että hakija saisi automaattisesti oleskeluluvan humanitaarisen, toissijaisen tai kansainvälisen suojelun perusteella, mikäli kääntyisi kristinuskoon heti hakemusvaiheessa.
Kurjentattaret

Kurjentattaret ("Koenigia") on kasvisuku tatarkasvien heimossa. Siihen luokitellaan kuuluvaksi 35 lajia. Suku "Koenigia" on nimetty 1700-luvulla eläneen luonnontutkijan Johann Gerhard Königin mukaan.
Aikaisemmassa rajauksessa sukuun on kuulunut enintään muutamia lajeja, tunnetuimpana kurjentatar ("Koenigia islandica"). Se on yksivuotinen, hyvin pienikokoinen, enintään viisi senttimetriä korkeaksi kasvava levinneisyydeltään arktinen ruohokasvi.
Uusin molekyylifylogenian tutkimus on osoittanut, että kurjentattaret ja röyhytattaret ("Aconogonon") muodostavat yhden kladin, minkä vuoksi nämä kaksi sukua on päätetty yhdistää. Tällöin kaikki röyhytatarlajit saavat tieteellisen nimen aiemmin kuvattuun kurjentattarien sukuun. Röyhytattaret on aiemmin vaihtoehtoisesti sisällytetty kosteikkotatarten eli ukontatarten ("Persicaria") sukuun.
Malta (1964–1974)

Malta vuosina 1964–1974 oli Commonwealth realmina. Se oli nykyisen Maltan tasavallan edeltäjä.
"Malta Independence Act 1964" muutti Maltan kruununsiirtomaan itsenäiseksi Commonwealth realmiksi. Tällöin Britannian monarkki, joka oli tuolloin Elisabet II, toimi maan valtionpäämiehenä "Maltan kuningattarena" (). Monarkkia edusti vastaitsenäistyneessä Maltassa Maltan kenraalikuvernööri. Elisabet II vieraili Maltalla sen kuningattarena marraskuussa 1967.
Kenraalikuvernöörit.
Seuraavat kenraalikuvernöörit olivat virassa Maltassa vuosien 1964 ja 1974 välillä:
Pääministerit.
Seuraavat pääministerit olivat virassa Maltassa vuosien 1964 ja 1974 välillä:
Sami Vähäkangas

Sami Vähäkangas (s. 1998 Jyväskylä) on suomalainen runoilija. 
Vähäkangas valmistui ylioppilaaksi Schildtin lukiosta 2017. Saman vuoden elokuussa Mediapinnan Suomi 100 runokirjaa-kampanjan kautta julkaistiin hänen esikoisrunoteoksensa "Nuudelidieetti""." Kirja sisältää raakoja havaintoja fatalismista, parisuhteista, seksuaalisuudesta ja itsetuhoisuudesta. Postmodernia runoutta kirjoittava Vähäkangas on nimennyt vaikuttajikseen muun muassa Claes Anderssonin, Miki Liukkosen, Charles Bukowskin, Charles Baudelairen, Morrisseyn, Arno Kotron, Agnes Cecilen ja Jim Morrisonin. Hänen seuraavan runokokoelman on arveltu ilmestyvän syksyllä 2018.
Webtoon

Webtoonit () ovat korealaisia nettisarjakuvia, joita julkaistaan sekä ilmaisissa että maksullisissa palveluissa. Ensimmäisen nettisarjakuvapalvelun perusti Daum v. 2003. Etelä-Koreassa webtooneilla arvellaan olevan jo yli 10 miljoonaa lukijaa. Jotkin palvelut kuten Spottoon ja Lezhin Comics ovat alkaneet julkaista sarjojaan myös englanniksi ja webtoonit ovat alkaneet saada jalansijaa myös länsimaisilla markkinoilla. Tunnetuimpia sarjoja ovat mm. Noblesse ja Tower of God. Suosituimmista sarjoista on tehty mm. anime-, elokuva-, tv- ja peliadaptaatioita.
A Certain Smile, a Certain Sadness

A Certain Smile, a Certain Sadness on brasilialaisten bossa nova -muusikoiden Astrud Gilberton ja Walter Wanderleyn albumi, joka julkaistiin vuonna 1967. 
Albumin julkaisi Verve Records -levy-yhtiö bossa novan ollessa suosituinta Yhdysvalloissa ja sisälsi ajan kaksi tunnetuinta bossa nova -muusikkoa: laulajan Astrud Gilberton ja urkurin Walter Wanderleyn. Vuoden 1998 CD-uudelleenjulkaisu lisäsi alkuperäisten kappaleiden lisäksi kaksi kappaletta, jotka nauhoitettiin samoissa kokoontumisissa, joissa albumin muutkin kappaleet nauhoitettiin.
Kirsi Crowley

Kirsi Maarit Crowley on suomalainen ulkomaantoimittaja, joka on raportoinut Yleisradiolle ja muille medioille erityisesti Afrikan ja Aasian maista. 
1990-luvun alkupuolella Kirsi Crowley työskenteli viisi vuotta toimittajana BBC World Servicen suomenkielisellä osastolla Lontoossa. Vuosina 1996–2001 hän toimi Yleisradion kirjeenvaihtajana Etelä-Afrikan Johannesburgissa ja teki raportteja myös muista Afrikan maista. Sieltä Crowley muutti brittimiehensä toimittajantyön takia Pakistaniin ja vuonna 2002 Turkkiin, jossa hän asui vuoteen 2005 asti.
2000-luvulla Crowley opiskeli tiedotusoppia Tampereen yliopistossa ja työskenteli vuosikymmenen lopulla toimittajana lahtelaisessa "Etelä-Suomen Sanomissa". Vuonna 2011 hän suoritti Helsingin Sanomain Säätiön tuella erikoisjournalismin master-tutkinnon Etelä-Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa.
2010-luvulla Kirsi Crowley on asunut Filippiineillä ja raportoinut myös muun muassa Myanmarista, Japanista ja Ukrainasta. Crowley on tehnyt myös tiedotusmateriaalia muun muassa Euroopan unionin tarpeisiin.
V-Rally

V-Rally on Eden Studiosin kehittämä ja Infogrames Multimedian julkaisema ajopeli. Peli on julkaistu PlayStationille vuonna 1997.
Peli on julkaistu myös nimellä V-Rally: Championship Edition Game Boylle. 
Videopeli oli "bestseller" Yhdistyneessä kuningaskunnassa kolmen kuukauden ajan.
Electronic Arts julkaisi pelin nimellä Need For Speed: V-Rally jotta se sopii "Need for Speed" -sarjaan.
Vastaanotto.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Linux Journal

Linux Journal oli vuosina 1994–2019 ilmestynyt lehti, joka keskittyi Linux-ytimeen ja Linux-käyttöjärjestelmään. Lehti oli ensimmäinen Linuxiin keskittynyt lehti.
Ensimmäisessä numerossa maaliskuussa 1994 julkaistiin muun muassa Linus Torvaldsin haastattelu.
Lehden viimeinen painettu numero julkaistiin vuonna 2011, jonka jälkeen lehteä julkaistiin ainoastaan digitaalisessa muodossa.
Joulukuussa 2017 lehti ilmoitti julkaisun päättymisestä talousvaikeuksien vuoksi, mutta jo tammikuussa 2018 lehti ilmoitti julkaisun jatkumisesta. Elokuussa 2019 lehti lopetti toimintansa.
Syyskuussa 2020 ilmoitettiin Linux Journalin siirtyneen Slashdotia operoivan Slashdot Median omistukseen.
Amiga Format

Amiga Format oli brittiläinen Amiga-tietokoneisiin ja ohjelmiin keskittynyt aikakauslehti. Lehteä julkaisi Future Publishing 136 numeroa vuodesta 1989 vuoteen 2000. Lehti oli aluksi nimellä ST/Amiga Format kunnes se jaettiin kahtia "Amiga Format" ja "ST Format" lehdiksi.
Samalla julkaisijalla oli myös puhtaasti videopeleihin keskittynyt lehti "Amiga Power".
Lehden huippuvuosina se myi yli 170 000 kappaletta kuukaudessa.
Blackpool Northin rautatieasema

Blackpool Northin rautatieasema on rautatieasema Blackpoolin lomakaupungissa Lancashiressä. Se on Blackpoolin radan pääteasema.
Asema avattiin 29. huhtikuuta 1846 nimellä Blackpool. Asema sai uudeksi nimekseen Blackpool Talbot Road vuonna 1872, ja nykyinen nimi otettiin käyttöön 17. maaliskuuta 1932. Asemaa käytti hieman alle 1,6 miljoonaa matkustajaa kaudella 2017–2018.
Electronic Games

Electronic Games oli videopeleihin keskittynyt yhdysvaltalainen lehti, jota julkaistiin vuodesta 1981 vuoteen 1997 eri nimillä.
Lehti oli ensimmäisiä ainoastaan videopeleihin keskittyneitä lehtiä. Lehti muutti nimeksi "Fusion" vuonna 1995.
Lehti aloitti myös palkinnot parhaimmille videopeleille nimellä "Arcade Awards" tai "Arkie Awards".
Lehteä julkaistiin kahdessa jaksossa eri nimillä sen oltua välillä lakkautettuna.
Ysäri

Ysäri on slangi-ilmaus, joka tarkoittaa 1990-luvun populaarimusiikkia ja tyyliä. Se on lyhenne sanasta "yhdeksänkymmentäluku". "City" kuvailee ysäriä seuraavasti:
"Retroperjantai" on Radio Novalla perjantai-iltaisin tuleva radion musiikkiohjelma, jossa soitetaan 1990-luvun tanssimusiikkia. Ohjelmaa juontaa Matti Airaksinen.
Ghost Games

Ghost Games (aiemmin EA Gothenburg) on ruotsalainen videopelejä kehittävä yritys, joka on Electronic Artsin omistuksessa ja joka sijaitsee Göteborgissa. Yhtiöllä on kaksi muutakin sijaintia: yksi Guildfordissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja toinen Romanian pääkaupungissa Bukarestissa. Ghost Gamesin työntekijät koostuvat entisten EA Black Boxin, Criterion Gamesin sekä Playground Gamesin henkilöstöstä. 
"Need for Speed Rivals" oli ensimmäinen Ghost Gamesin julkaisema videopeli, jonka kehittämistä yhtiö johti, Criteriorin avustuksella. Yhtiön on kehittänyt "Need for Speedin", joka julkaistiin vuonna 2015 ja "Need for Speed Paybackin", joka julkaistiin vuonna 2017. Viimeisin on vuonna 2019 julkaistu "Need for Speed Heat". Kaikki yhtiön pelit käyttävät Frostbite-pelimoottoria. Helmikuussa 2020 ilmoitettiin, että "Need for Speed" -pelisarjan kehittäminen siirtyy takaisin Criterion Gamesille, ja Ghost Gamesista tulee taas EA Gothenburg hallituksen hyväksynnän jälkeen.
Leikin loppu (kirja)

Leikin loppu: lapsisotilaan muistelmat () on sierraleonelaisen Ishmael Beah’n vuonna 2007 ilmestynyt kirja, jossa hän kertoo nuoruudestaan lapsisotilaana.
"Time"-lehti nimesi teoksen yhdeksi vuoden 2007 parhaimmista tietokirjoista. Beah oli ehdolla siitä parhaan esikoiskirjailijan Quill-palkintoon.
"Leikin loppu" herätti myös pienimuotoisen kohun, kun Beah’n kirjoittamia kuvauksia syytettiin epätarkkuuksista. Vuonna 2008 "The Australian" -lehden toimittajat väittivät löytäneen todisteita monista ristiriitaisuuksista. Heidän mukaansa Beah oli sotilaana vain joitakin kuukausia 14–15-vuotiaana. "The Australianissa" julkaistiin noin tusinan verran artikkeleita, joissa väitettiin Beah’n liioitelleen monissa asioissa.
Nauhamikrofoni

Nauhamikrofoni on mikrofonityyppi, joka on nimetty sen sisällä magneettikentässä värähtelevän nauhan mukaan. Esimerkiksi alumiininen ohut nauha korvaa dynaamisessa mikrofonissa käytetyn kalvon ja kelan yhdistelmän, minkä seurauksena nauhamikrofoni pehmentää vastaanottamiaan ääniä.
Ensimmäinen markkinoille tullut nauhamikrofoni oli RCA Photophone PB-31 vuodelta 1931.
Samir Demnati

Samir Demnati (s. 20. toukokuuta 1989) on suomalainen laulaja ja pikajuoksija. Hän edustaa Ikaalisten Urheilijoita. 
Demnati osallistui Suomen Big Brotheriin syksyllä 2021.
Tauno Wallendahr

Tauno Johannes Wallendahr (5. huhtikuuta 1928 Pitkäranta, Impilahti – 20. tammikuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kommunistinen järjestöaktiivi.
Wallendahr liittyi Suomen Kommunistiseen Puolueeseen (SKP) vuonna 1946 ja opiskeli myöhemmin Moskovan puoluekurssilla. Hän oli 1950-luvulta alkaen ja sittemmin valistussihteeri. Wallendahr tunnettiin piirisihteeri Markus Kainulaisen uskollisena tukijana. Hän toimi Kainulaisen piirijärjestön lehdeksi perustaman "Tiedonantajan" (alkuperäiseltä nimeltään "Tiedote") ensimmäisenä päätoimittajana vuosina 1967–1969. Kun puoluevähemmistö oli erotettu SKP:stä ja ajautunut myös sisäiseen hajaannukseen, Wallendahr auttoi Kainulaista uuden "Työkansan Sanomien" perustamisessa vuonna 1988. Wallendahr vaikutti tämän jälkeen Kommunistisessa Työväenpuolueessa (KTP), mutta päätyi lopulta sielläkin Helsingin piirijärjestön edustamaan vähemmistöön, joka vuonna 2002 erotettiin puolueesta linjariitojen vuoksi. Sen jälkeen hän tuki "Kansan ääni" -lehteä ja sen piiriin kuuluneita järjestöjä.
Wallendahr oli vuonna 1999 yksi Pääkaupunkiseudun ateistit -yhdistyksen perustajista ja sen ensimmäinen varapuheenjohtaja.
Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus

Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus (, myös "Ene med Satan", "Eksprestogets Mysterium") on vuonna 1914 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. Hjalmar Davidsenin ohjaaman rikosdraaman pääosaa esittää Valdemar Psilander.
Juoni.
Tehtailija Laroque yrittää tuhota kilpailijansa Fréderic Nessièresin. Epäonnistuttuaan tämän saattamisessa vararikkoon hän hankkii Nessièresin vaimon avulla käsiinsä miehen pistoolin. Laroque tunkeutuu junassa Nessièresin vaunuosastoon ja tekee pistoolilla itsemurhan. Nessièresiä syytetään murhasta, mutta Laroquen viime hetkellä löytynyt käärmesormus todistaa hänet syyttömäksi.
Tuotanto.
Nordisk Films Kompagnin tuottama elokuva perustuu Carl Gandrupin vuonna 1912 ilmestyneeseen rikosfantasiaan "Ene med Satan". Se kuuluu Nordiskin ja tanskalaisen mykkäelokuvan kultakauden tyyliltään ja sisällöltään tyypillisimpiin, joskaan ei laadultaan parhaisiin teoksiin.
Suomessa ”repäisevähenkistä kuvasarjaa” lienee esitetty ensimmäisenä Viipurissa nimellä "Paholaisen yhteydessä eli Pikajunan salaisuus". Tampereella se sai nimen "Pikajunan salaisuus eli Paholaisen liittolainen", kun taas Helsingissä ”rikospsykologisen draaman” ruotsinkielinen nimi "Expressmysteriet" suomennettiin muotoihin "Pikalähettimysterio" ja "Salaperäinen pikalähetys". Lopulta elokuvan nimeksi vakiintui "Paholaisen liittolainen eli Pikajunan salaisuus". Lehtimainosten perusteella Suomessa esitetty versio oli yli 200 metriä pitempi kuin tanskalainen.
Tanskan elokuvainstituutin kokoelmiin kuuluva elokuva on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.
Jonathan Brace

Jonathan Brace (s. 17. elokuuta 1995) on suomalainen pikajuoksija. Brace edustaa Porvoon Akillesta. Vuoteen 2015 asti hän edusti Länsi-Uudenmaan Urheilijoita ja sen jälkeen vuoteen 2020 asti Esbo IF:ää. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2019 alkaen Lars Fagerholm. Aiemmin vuosina 2015–2019 häntä valmensi Atte Pettinen.
Vuonna 2017 Brace osallistui Suomen nuorten maajoukkueessa yleisurheilun nuorten EM-kisoihin. Hän jäi kuitenkin pikaviestissä varaedustajaksi.
Brace on voittanut sisäratojen SM-kilpailuissa 4×300 metrin viestissä kultaa 2020 ja hopeaa vuonna 2016. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän sai 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2019, 2020 ja 2021 ja pronssia 2018 ja 2023 sekä 4 × 400 metrin viestissä hopeaa 2020 ja pronssia 2022.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Ulkoradat
Sisäradat
Zany

Zany (oikealta nimeltään Raoul van Grinsven, s. 11. toukokuuta 1974 Beek en Donk, Alankomaat) on alankomaalainen DJ ja tuottaja.
Hän on levy-yhtiö Fusion Recordsin omistaja. Van Grinsvensin ensisijainen tyyli on hardstyle. Vuoteen 1999 asti hän oli "Shadowlands Terrorists" yhtyeessä, joka soitti pääasiassa hardcore technoa.
Holstein-Gottorp (suku)

Holstein-Gottorp on eurooppalainen hallitsijasuku, alkujaan tanskalaisen Oldenburgin hallitsijasuvun haara. Se hallitsi Holstein-Gottorpin herttuakuntaa vuosina 1544–1773, Ruotsia vuosina 1751–1818, Oldenburgin suurherttuakuntaa (alkuaan herttuakuntaa) vuosina 1773–1918 ja Venäjän keisarikuntaa vuosina 1762 ja 1796–1917.
Suvun historia.
Suku polveutuu Tanskan kuningas Fredrik I:n nuorimmasta pojasta Adolfista, jolle annettiin vuonna 1544 Holstein-Gottorpin herttuan arvo. Suku jakautui myöhemmin neljään sukuhaaraan. Vanhimman sukuhaaran päämies, Holstein-Gottorpin herttua Karl Peter Ulrich, jonka äiti oli venäläinen suuriruhtinatar Anna Petrovna, valittiin vuonna 1762 Venäjän keisariksi nimellä Pietari III, kun alkuperäinen Romanovin hallitsijasuku oli sammunut. Vaikka Pietari III:n hallitsijakausi jäi lyhyeksi, kaikki Venäjän keisarit vuonna 1796 valtaan tulleesta Paavali I:stä lähtien olivat hänen jälkeläisiään ja Holstein-Gottorpin suku oli siten tosiasiassa Venäjän keisarisukuna vuoteen 1917, vaikka käyttikin siellä nimeä Romanov.
Vuonna 1751 Ruotsin kuninkaaksi valittu Aadolf Fredrik edusti suvun erästä nuorempaa haaraa. Hänen sukunsa hallitsi Ruotsia vuoteen 1818, jolloin kruunu siirrettiin Bernadotten suvulle. Ruotsalaisen sukuhaaran viimeinen miespuolinen edustaja oli vuonna 1877 kuollut Kustaa IV Aadolfin poika, Vaasan prinssi Kustaa. Vuosina 1814–1818 suku hallitsi myös Ruotsin kanssa personaaliunionissa ollutta Norjaa.
Holstein-Gottorpin herttuan arvo oli siirtynyt Pietari III:n keisariksi tulon yhteydessä hänen pojalleen Paavalille, joka vuonna 1773 luovutti sopimuksella herttuakuntansa Tanskalle ja sai vastineena Oldenburgin herttuakunnan ja Delmenhorstin. Hän lahjoitti ne samana vuonna isoisänsä serkulle, Ruotsin kuningas Aadolf Fredrikin veljelle Fredrik Augustille, joka sai seuraavana vuonna Oldenburgin herttuan arvon. Holstein-Gottorpit hallitsivat sen jälkeen Oldenburgia, vuodesta 1815 suurherttuakuntana ja vuodesta 1871 osana Saksan keisarikuntaa. Suvun viimeinen hallitsija oli vuonna 1918 vallankumouksella syrjäytetty Oldenburgin suurherttua Fredrik August II.
Suvun hallitsijat.
Oldenburgin hallitsijat.
Hallitsijanimenä vuoteen 1774 kreivi, vuosina 1774–1829 herttua, vuodesta 1829 suurherttua.
Burman sosialistisen ohjelman puolue

Burman sosialistisen ohjelman puolue (burm. "မြန်မာ့ဆိုရှယ်လစ်လမ်းစဉ်ပါတီ", ) oli Burmaa vuosina 1962–1988 hallinnut puolue.
Puolueen perustamisen taustalla oli pääministeri U Nulta vallan 1962 kaapanneen kenraali Ne Winin johtaman juntan, Burman vallankumousneuvoston julistus "Burmalainen tie sosialismiin". 
BSPP perustettiin 4. heinäkuuta 1962. BSPP julkaisi ohjelmansa burmaksi ja englanniksi nimillä "The specific characteristics of the Burma Socialist Programme Party" ja "The System of Correlation between Man and His Environment".
Maasta tuli virallisesti yksipuoluevaltio sotilasjuntan maaliskuun 1964 määräyksellä, joka lakkautti muut puolueet. BSPP avautui kaaderipuolueesta massapuolueeksi 1971, jolloin puolueen jäsenyys sallittiin. Tästä huolimatta sotilaat ja poliisit muodostivat suurimman osan sen jäsenistöstä. Avautumisen jälkeen järjestettiin puoluekokouksia, joissa valittiin 150–200-jäseninen keskuskomitea ja 10–15-jäseninen toimeenpaneva komitea (politbyroo).
Marraskuussa 1977 puolueessa järjestettiin puhdistus, jossa erotettiin jäseniksi hakeutuneet ja arvoasteikoissa nousseet entiset kommunistit, jotka uhkasivat sotilaiden valtaa puolueessa. Keskuskomiteaan asti ulottuneissa puhdistuksissa erotettiin tuhansia jäseniä kommunisteina tai näiden kannattajina.
Puolueen valta kaatui 1988, kun Ne Win otti heinäkuun 1988 ylimääräisessä puoluekokouksessa vastuun maaliskuun ja kesäkuun 1988 "surullisista tapahtumista" ja jätti eronpyyntönsä. Hän ilmoitti myös muun puoluejohdon ja presidentti San Yun erosta ja ehdotti kansanäänestystä haluttaisiinko maan jatkavan yksipuoluevaltiona vai siirtymistä monipuoluejärjestelmään.
Puoluekokous hyväksyi Ne Winin ja San Yun eron, mutta hylkäsi muut erottamiset ja valta-asemansa lakkauttamisen. Sein Lwin valittiin uudeksi puheenjohtajaksi. Levottomuuksien jatkuessa järjestettiin uusi ylimääräinen puoluekokous syyskuussa, jossa Maung Maung valittiin puheenjohtajaksi 19. elokuuta 1988. Hän oli ensimmäinen siviili puolueen johdossa. Parlamentti vahvisti hänet myös maan presidentiksi seuraavana päivänä.
Syyskuussa puolue järjesti vielä kolmannen ylimääräisen puoluekokouksen jossa luvattiin maassa järjestettävän monipuoluevaalit.
Syyskuun 18. kenraali Saw Maung kaappasi vallan maassa ja kukisti mielenosoitukset ja lakkautti puolueen
Sierra Leonen pääministeri

Sierra Leonen pääministeri on Sierra Leonen tasavallan hallituksen päämies. Virka perustettiin 9. heinäkuuta 1954 ja lakkautettiin 15. kesäkuuta 1978, kunnes se perustettiin uudelleen 8. toukokuuta 2018. Sierra Leonen nykyinen pääministeri on Jacob Jusu Saffa.
Sierra Leonen protektoraatin Chief Minister.
Lähde: 
Sierra Leonen protektoraatin pääministeri.
Lähde: 
Sierra Leonen Commonwealth realmin ja tasavallan pääministeri.
Lähde: 
Sierra Leonen tasavallan Chief Minister.
Lähde:
Esselte

Esselte on alun perin ruotsalainen konttoritarvikkeita valmistava ja markkinoiva yritys, jonka pääpaikka on nykyisin Luxemburgissa. Se perustettiin vuonna 1913 yhdistämällä 13 pientä kirjapainoa yhtiöksi nimeltä "Sveriges Litografiska Tryckerier" (SLT). Lyhenteeseen perustuvasta kutsumanimestä tuli niin suosittu, että vuonna 1970 yrityksen nimeksi otettiin Esselte.
Ensimmäisinä vuosikymmeninään SLT kehittyi Ruotsiin suurimpiin kuuluvaksi painotuotteiden painajaksi. Vuosina 1944–1974 yritykseen kuului oma paperitehdas Örebrossa (sittemmin Örebron kartonkitehdas, joka suljettiin 2010). Yrityksellä oli vahva jalansija myös pakkaustuotannossa aaltopahvipakkauksia valmistavan tytäryhtiön "Esselte Well" kautta. Kuluttajapakkauksia teki "Esselte Pac", mutta nämä molemmat myytiin pois 1980-luvulla. 1970- ja 1980-luvulla Esselte hankki omistukseensa myös muun muassa kohokirjoittimia valmistavan Dymon, siirtokirjaimia valmistavan Letrasetin, riippukansiojärjestelmiä valmistavan Oxford Pendaflexin sekä nitojia, rei’ittimiä ja asiakirjasäilyttimiä valmistavan Leitzin. Esselte-konserniin kuuluivat 1970- ja 1980-luvulla myös kustannusyhtiö "Norstedts Förlag", tietosanakirjoja kustantanut "Fokus", karttoja tehnyt "Esselte Map", oppikirjakustantaja "Esselte Studium" ja kirjapaino "Almqvist &amp; Wiksell". Esselte oli mukana myös vuokra- ja myyntivideoiden julkaisutoiminnassa ja tunnettiin videovuokraamojen alkuaikojen vuokrattavasta videosoittimesta nimeltä "Moviebox". "Esselte Pay TV" oli maksullista kaapelitelevisiotoimintaa, "Esselte Scribona" -merkillä valmistettiin sähkökirjoituskoneita ja varhaisia tekstinkäsittelylaitteita. Näistä kaikista toimialoista luovuttiin 1990-luvulle tultaessa. Sen jälkeen Esselte on keskittynyt konttoritarvikkeisiin kuten kansioihin, lomakelaatikoihin, nitojiin (Leitz ja Rapid), rei’ittimiin, kylmälaminointilaitteisiin (Xyron) ja tietokonetarvikkeisiin.
Esselte oli pörssiyhtiö vuoteen 2002 saakka, jolloin sen osti yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö J. W. Childs. Vuodesta 2017 Esselten on omistanut yhdysvaltalainen konttoritarvikejätti ja pörssiyhtiö Acco Brands, jonka liikevaihto vuonna 2016 oli noin 1,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria ja henkilöstömäärä noin 5 000. Accon muita tuotemerkkejä Esselten ohella ovat muun muassa Artline-kynät, Mead- ja At-A-Glance-kalenterit ja -muistikirjat, Derwent-taiteilijatarvikkeet, Five Star- ja Hilroy-koulutarvikkeet, GBC-laminointikoneet, Kensington-tietokonetarvikkeet, Rexel-asiakirjantuhoojat ja -sidontalaitteet sekä Leitz-arkistointitarvikkeet.
Hämeenlinnan uimahalli

Hämeenlinnan uimahalli on Hämeenlinnan Hämeensaaressa sijaitseva uimahalli. Vanajaveden rantaan sijoittuva uimahalli on rakennettu vuonna 1976 ja sitä on laajennettu ja remontoitu vuosina 2001 ja 2017. Uusimman remontin valmistuttua uimahallin altaisiin lukeutuvat 25 metrin kilpauintiallas, hyppyallas, vesijumppa-/kuntoallas, porealtaat, lastenallas, kahluuallas, ulkoallas ja säädettäväpohjainen monitoimiallas. Sekä miesten että naisten pesutiloissa on kaksi perinteistä saunaa, yksi höyrysauna ja yksi infrapunasauna. Lisäksi uimahallissa on kuntosali, vesiliukumäki, ryhmien käyttöön varattavissa oleva liikuntasali sekä aulatilassa kahvio. Uusimmassa remontissa myös hallin julkisivumateriaali vaihtui tiilestä mustaan alumiinilevyyn, lasiin ja kuitusementtilevyyn. Uimahallin vieressä olevalla rannalla sijaitsee suosittu Hämeensaaren uimaranta.
Ylä-Kitulampi

Ylä-Kitulampi on Keski-Suomessa Jyväskylässä Taka-Keljossa sijaitseva lampi.
Maantietoa.
Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 0,17 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 6,2 metriä ja suurin syvyys on 13,0 metriä. Syvin kohta sijaitsee keskellä lampea. Lammen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat metsämaata. Rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Muuratjärven valuma-alueella (14.28), jonka Sallaanojan valuma-alueeseen (14.287) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 149,8 metriä mpy. Sen itärantaan tulee Selkäjärven laskuoja. Ylä-Kitulammen oma laskuoja Kituoja lähtee lammen luoteisrannasta ja laskee Ylä-Sallaajärveen. Ojalle tulee pudotusta 15,3 metriä.
Kaoru Mori

Kaoru Mori (, s. 18. syyskuuta 1978) on japanilainen mangaka, joka on luonut suositut mangasarjat Emma ja Aron morsiamet. Näiden sarjojen lisäksi hän on julkaissut mm. sarjan "Shirley", jota ei ole julkaistu suomeksi. Hänen teoksensa ovat voittaneet myös palkintoja.
Monet Morin teokset sijoittuvat 1800-luvulle ja niiden päähenkilöinä on naisia. Mori on parhaiten tunnettu kauniista yksityiskohtaisesta piirustusyylistään.
Kaoru Mori vieraili Animeconissa Suomessa vuonna 2014.
Sega Saturn Magazine

Sega Saturn Magazine oli brittiläinen Segan pelikonsoleihin ja peleihin keskittynyt lehti, joka tunnettiin myös nimellä Sega Magazine.
Lehti perustettiin kun "Mean Machines" -lehti jaettiin "Mean Machines Sega" ja "Nintendo Magazine System" -lehdiksi.
Pitney Bowes

Pitney Bowes on yhdysvaltalainen pörssiyhtiö, joka tunnetaan postitukseen ja muuhun logistiikkaan liittyvistä tuotteistaan ja palveluistaan. Yrityksen perinteisesti tunnetuin tuote ympäri maailmaa on perustajan Arthur Pitneyn vuonna 1901 patentoima postimaksu- eli frankeerauskone. Nykyisin yrityksen painopistealueena on verkkokaupan tarvitsemat laitteet ja sovellukset.
Historiaa.
Arthur Pitney perusti postimaksukonettaan valmistamaan ja markkinoimaan vuonna 1910 "American Postage Meter Companyn". Kaksi vuotta aiemmin Walter Bowes oli perustanut "Universal Stamping Machine Companyn". Vuonna 1920 yritykset yhdistettiin Pitney Bowesiksi. Yhtiön suurin asiakas oli Yhdysvaltojen postilaitos, sota-aikana myös puolustusvoimat. Toisen maailmansodan jälkeen asiakkaiksi tuli yhä enemmän postimyynti- ja suoramarkkinointiyrityksiä.
Perustajakaksikon lisäksi yrityksen alkuvaiheen avainhenkilö oli pitkään (1938–1964) sen pääjohtajana toiminut Walter Wheeler. Hänen johdollaan Pitney Bowes listautui New Yorkin pörssiin vuonna 1950 ja esitteli vuonna 1957 ensimmäisen postinlajittelukoneen. Vuonna 1968 ostettu Monarch Marking Systems Company esitteli maailman ensimmäisen viivakoodinlukijan. 1980-luvulla Pitney Bowes alkoi markkinoida myös kopiokoneita, telefax-laitteita ja sanelukoneita, ja seuraavan vuosikymmenen uutuus oli osoitteiden ja viivakoodien lasertulostus. 2000-luvulla Pitney Bowes on edennyt edelleen logistiikkatoimialalla monin yritysostoin.
Sosiaalilääketieteellinen aikakauslehti

Sosiaalilääketieteellinen aikakauslehti on aikakauslehti, jossa käsitellään sosiaalilääketiedettä eli terveyteen, sairauteen ja hyvinvointiin liittyviä aiheita yhteiskunnallisesta näkökulmasta. Artikkelit edustavat mm. kansanterveystiedettä, terveyssosiologiaa, yhteiskuntapolitiikkaa, terveystaloustiedettä ja terveydenhuoltotutkimusta. Lehti julkaisee empiirisiä, teoreettisia ja metodisia alkuperäisartikkeleita, tieteellisiä katsauksia ja tutkijapuheenvuoroja sekä muita kirjoituksia.
Lehteä julkaisee Sosiaalilääketieteen yhdistys ja se ilmestyy neljästi vuodessa painettuja ja verkossa. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Päätoimittajat.
Vuonna 2017 lehden päätoimittaja oli Sari Räisänen. Vuosina 2019-2022 päätoimittajana toimi Riikka Lämsä. Vuodesta 2023 lähtien päätoimittajana on toiminut Minna Kaarakainen.
Pirun nyrkki (kappale)

Pirun nyrkki on Turmion Kätilöiden kappale ja single yhtyeen vuoden 2006 saman nimiseltä albumilta. Se julkaistiin 22. helmikuuta 2006 levymerkillä Ranka Recordings.
Se debytoi Suomen virallisen listan toisella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä seitsemän viikkoa.
Harlekiinileppäpirkko

 
Harlekiinileppäpirkko eli harlekiinipirkko ("Harmonia axyridis") on 5-9 millimetriä pitkä leppäpirkkolaji, jonka pohjaväri voi olla, keltaoranssi, oranssinpunainen, punainen tai musta. Pilkut ovat mustia tai punaisia. Harlekiinileppäpirkko on peräisin Itä-Aasiasta, mutta se on laajalle levinnyt myös Eurooppaan. Harlekiinileppäpirkkoa on käytetty pitkään USA:ssa ja myös Portugalissa, Kreikassa, Ukrainassa, Tunisiassa ja Italiassa kirvojen ja kilpikirvojen biologisessa torjunnassa. Sen on havaittu kuitenkin olevan helposti leviävä vieraslaji. Nykyään harlekiinileppäpirkon käyttö biologisessa torjunnassa on kiellettyä Suomessa. Harlekiinileppäpirkon pelätään syrjäyttävän eurooppalaisia leppäpirkkolajeja. 
Lajin eräät värimuodot muistuttavat melko paljon isopirkkoa ("Anatis ocellata"). Harlekiinileppäpirkon toukalla on musta pää ja oranssi raita ruumiin keskellä. Täysikokoinen toukka on kooltaan 12 millimetriä. Lajin kotelo on väriltään oranssi.
Harlekiinileppäpirkon saalistajia luonnossa ovat ainakin: harmaapäätikka ("Picus canus"), toukkatyppylude ("Podisus maculiventris") ja pähkinänakkeli ("Sitta europaea").
Katja Saari

Katja Saari (s. 22. joulukuuta 1971) on suomalainen ammattivalmentaja. Omalla aktiiviurallaan Saari muistetaan ennen kaikkea pesäpalloilijana, muun muassa Lapuan Virkiän pitkäaikaisena lukkarina. Virkiän lisäksi Saari pelasi Vähänkyrön Viestin, Kajaanin Hymyn, Oulun Lipon ja Jyväskylän Kirittärien riveissä kaikkiaan 374 naisten Superpesis-ottelua, joka riittää kaikkien aikojen listalla neljänteen tilaan. 
Sisäpelissä Saari oli ennen muuta vaihtolyöjä, mistä kertoo kaikkien aikojen listan kärkipaikkaan oikeuttavat 2362 kärkilyöntiä ja lyöjätilaston viidenteen sijaan oikeuttavat 700 lyötyä juoksua.
Saari valittiin Vuoden pesäpalloilijaksi neljästi, vuosina 1998, 2001, 2003 ja 2005
Oman peliuransa jälkeen Saari on toiminut mm. Jyväskylän Kirittärien valmentajana ja kausilla 2007 ja 2008 pelinjohtajana. Joukkue saavutti tuolloin molempina vuosina kultaa. Vuosina 2007 ja 2008 Saari palkittiin myös Vuoden pelinjohtajana.
2015 Saari hyppäsi jääkiekon pariin. Hänen päävalmentajakaudellaan 2015-2016 JYP Naiset saavutti SM-kultaa jääkiekossa ja palkittiin Vuoden seurajoukkueena. Joukkue ei hävinnyt kaudella yhtään ottelua.
Viime vuosina Saari on keskittynyt yksilövalmennukseen päivätyönsä ohella.
Isle of Dogs (elokuva)

Isle of Dogs on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut stop motion -animaatioelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Wes Anderson. Elokuva sijoittuu dystopiseen Japaniin, jossa koirat on julistettu laittomiksi. Elokuvan äänirooleissa esiintyvät muun muassa Bryan Cranston, Edward Norton, Bill Murray, Jeff Goldblum, Bob Balaban, Kunichi Nomura ja Koyu Rankin.
Elokuva sai parhaan ohjauksen Hopeisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla helmikuussa 2018.
Perunkajärvi (Rovaniemi, Perunkajärvi)

Perunkajärvi on Lapissa Rovaniemellä Perunkajärven kylässä noin 28 kilometrin päässä Rovaniemen keskustaajamasta sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 920 hehtaaria eli 9,2 neliökilometriä. Se on 14,9 kilometriä pitkä ja 1,6 kilometriä leveä. Järvessä on kuusi pientä luotamaista saarta, joista pisin on 100 metriä pitkä. Luoteispäässä sijaitsee Ylipäänsaari, joka on pyöreä ja halkaisijaltaan 70 metriä. Järvelle näkyy etelässä Pirttiselkä, joka kohoaa 150 metriä järven vedenpinnan yläpuolelle, ja järven pohjoispäähän näkyy Peurunkaselkä, joka kohoaa 160 metriä järven yläpuolelle.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 78 miljoonaa kuutiometriä eli 0,078 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 8,4 metriä ja suurin syvyys on 53 metriä. Syvin kohta sijaitsee Perunkajärven edustalla Isolahdenniemen kohdalla. Järvessä kulkee pituussuuntainen kalliomurros, jonka on aiheuttanut kalliomurros. Siinä on useita lähes 50 metrisiä syvänteitä ja niiden lisäksi luoteessa useita yli 20 metrisiä syvänteitä.
Järven rantaviivan pituus on 45 kilometriä ja sen rannat ovat pääasiassa metsämaata. Rannoille asti ulottuu joissakin paikoin pienet peltoalat, mutta niiden väliin jää monia avosoitakin. useimmat rantojen rakennukset ovat vapaa-ajan asuntoja, mutta myös haja-asutustakin on merkittävästi. Posionniemellä sijaitsee pieni Peurunkajärven kylä, jonne tulee etelästä Olkkajärveltä yhdystie 19745. Siitä haarautuu järven toiselle puolelle kulkeva yhdystie 19747.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kemijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 65) Raudanjoen valuma-alueen (65.7) Perunkajoen valuma-alueella (65.75), jonka Perunkajärven alueeseen (65.752) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 150,1 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan ja Kiiskijoen valuma-alueelta (65.753), jonka Ala-Kiiskijärvestä (56 ha) lähtevä laskujoki on Ala-Kiiskijoki.
Perunkajärven alueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Lavajärvi (91 ha), Siikalampi (12 ha) ja Lavalampi (5 ha), joiden laskuoja on Myllyoja, Sammallampi (2 ha) ja Pulkkalampi (17 ha), joiden laskuoja Sammaloja laskee Perunkalahteen. Järven laskujoki on Perunkajoki, joka alkaa järven kaakkoispäästä ja yhtyy Raudanjokeen Vikajärven yläpuolella. Vesireitti jatkuu Raudanjokena virraten Olkkajärven läpi Jyrhämänjärveen, josta se saapuu Kemijokeen Oikarisessa.