tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Absalon-luokka

Absalon-luokka on Tanskan kuninkaallisen laivaston kahden komento- ja tukilaivan (yleisfregatti) muodostama alusluokka, jonka alukset otettiin palvelukseen 2004-2005.
Suunnittelu.
Alusten suunnittelun lähtökohtana oli Kylmän sodan jälkeinen puolustustarpeen uudelleen suuntaaminen Tanskan lähivesiltä kansainvälistä yhteistyötä vaativiin kaukaisiin operaatioihin. Tämän seurauksena päätettiin suunnitella kaksi uutta alustyyppiä, joista Absalon-luokan tuli olla muuntautumiskykyinen huoltoon ja maihinnousuihin kykenevä fregattityyppinen alus, jonka uppouma kuormattuna on noin 6 600 tonnia. Suunnittelu kesti vuosikymmenen ja luokan kaksi alusta tilattiin 2001. Alusten suunnitteluperusteena oli modulaariset Standard Flex -varustusratkaisut, joten aluksilla on viisi StanFlex-paikkaa. Paikoissa on tyypillisesti ESSM ja Harpoon kontit.
Perinteisestä fregatista poiketen ne on varustettu 900 neliömetrin maihinnousualuksen kaltaisella kuljetuskannella (flex deck), joka on sijoitettu lentokannen ja hangaarin alle. Kannelle pääsee takaa ramppia pitkin ja sille voi sijoittaa ajoneuvoja, joukkoja, maihinnousualuksia tai lisää järjestelmäkontteja, joista voidaan luoda esimerkiksi sairaala.
Alusten aseistuksena on 127 millimetrin Mk 45 Mod 4 -tykki, Rheinmetall Millenium lähitorjuntajärjestelmä ja kiinteät sukellusveneidentorjuntatorpedoputket. Aluksille asennettiin kiinteä keulaanasennettu Atlas ASO kaikuluotain, muttei vedettävää kaikuluotainta. Alusten hangaariin voidaan sijoittaa kaksi Merlin helikopteria. Propulsiojärjestelmä koostuu kahteen akseliin kiinnitetyistä dieselmoottoreista. Järjestelmä mahdollistaa 24 solmun huippunopeuden ja pitkän toimintamatkan.
Luokan alukset luokiteltiin 16. lokakuuta 2020 sukellusveneentorjuntafregateiksi, jolloin niihin asennettiin vedettävä kaikuluotain. Tarvittavat muutostyöt pitäisi saada päätökseen vuoteen 2026 mennessä.
Isopropenyyliasetaatti

Isopropenyyliasetaatti (C5H8O2) on orgaaninen yhdiste ja sellaisenaan pysymättömän isopropenyylialkoholin (asetonin enoli) ja etikkahapon esteri. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä ja liuottimena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa isopropenyyliasetaatti on väritöntä nestemäistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten bentseeniin ja etikkahappoon. Yhdiste on suurina pitoisuuksina narkoottinen.
Valmistus ja käyttö.
Isopropenyyliasetaattia valmistetaan happokatalysoidulla keteenin ja asetonin välisellä reaktiolla.
Tärkein isopropenyyliasetaatin käyttökohde on asetyyliasetonin valmistus. Yhdiste isomeroituu asetyyliasetoniksi noin 450 °C:n lämpötilassa. Isopropenyyliasetaattia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä tehokkaana asetyloivana reagenssina. Se reagoi niin primääristen, sekundääristen kuin tertiääristenkin alkoholien ja enolien kanssa muodostaen niiden asetaattiestereitä, karboksyylihapot muodostavat anhydridejä ja amiinit amideja. Sitä voidaan käyttää myös asetonin enolaatin vastineena aldolireaktioissa ja malonihappojen isopropylideenijohdannaisten valmistukseen. Yhdistettä voidaan käyttää myös liuottimena maaleissa ja musteissa.
Kaurialan koulu

Kaurialan koulu on Hämeenlinnan Kaurialassa sijaitseva noin 500 oppilaan yläkoulu, jossa toimii peruskoulun 7.–9. luokat. Se on yksi Hämeenlinnan kantakaupungin neljästä yläkoulusta. Kaurialan koulun rehtorina toimii Aleksis Stenholm.
Koulurakennus.
Kaurialan koulun rakennus sijaitsee Kaurialassa samalla tontilla kuin aikaisempikin koulurakennus. Se palvelee noin 450 oppilasta ja sinne on sijoitettu peruskoulun 7.-9. luokkien opetustilat. Koulu siirtyi sinne tammikuussa 2023. Koulurakennuksen piha-alueelle tulee paljon toiminta- ja liikuntamahdollisuuksia. Piha-alue on toteutettu oppilaita, iltakäyttöä ja kaupunkilaisia palvelevaksi yhteiseksi ”olohuoneeksi”. Koulun piha-alueella on 2 500 m²:n kokoinen tekonurminen pelikenttä, kaksi monipeliareenaa, parkouralue, fitness park ja paljon muuta toiminnallista ajanvietettä. Oppilaiden polkupyörille on telineitä useammassa kohdassa piha-aluetta ja osa telineistä on katettuja. Moottoriajoneuvoliikenne koululle tapahtuu Brahenkadun puolelta. Pääsisäänkäynti sijaitsee Parolantien puoleisella sivulla. Tontilla sijaitseva Uno Cygnaeuksen muistomerkki on siirretty Torikadun varrelta Brahenkadun puoleisen sisäänkäynnin läheisyyteen.
Vanha koulurakennus.
Vanha koulurakennus oli rakennettu Kaurialan kaupunginosaan vaiheittain vuosina 1959–1963. Rakennus oli maailmankuulun arkkitehdin Viljo Revellin suunnittelema, mutta sitä ei ollut suojeltu. Rakennuksessa todettiin sisäilmaongelmia ja sen käyttö päättyi keväällä 2015. Rakennus sai purkuluvan huhtikuussa 2015. Kaupunki oli huoltanut rakennusta huonosti, peruskorjauksissa oli tehty virheitä ja kunnostus arvioitiin kalliimmaksi kuin uuden rakentaminen. Itse koulu muutti syyslukukaudesta 2015 alkaen väistötiloihin Myllymäkeen uuden rakennuksen valmistumiseen saakka.
Lokakuussa 2017 vanhan koulurakennuksen seinään toteutettiin Räikee-katutaidetapahtuman yhteydessä seinämaalaus. Muraalin maalasi Isto Koskinen ja se edusti niin sanottua purkutaidetta. Koulurakennuksen purku aloitettiin syyskuussa 2018 ja se purettiin kokonaan vuoden loppuun mennessä. Tämän jälkeen tontille alettiin rakentaa Kaurialan koulun uudisrakennusta.
Samsung Galaxy Trend

Samsung Galaxy Trend (joissain maissa nimellä Samsung Galaxy Ace II x) on Samsung Electronicsin heinäkuussa 2013 julkaisema älypuhelin. Se on Trend-sarjan ensimmäinen puhelin. Trendissä on neljän tuuman kapasitiivinen TFT-kosketusnäyttö, jonka tarkkuus on 800 x 480 pikseliä. Puhelimen mitat ovat 121,5 x 63,1 x 10,5 millimetriä ja se painaa 120 grammaa.
Trendissä on viiden megapikselin kamera sekä selfie-kuvaamiseen tarkoitettu etukamera. Siinä on myös sisäänrakennettu GPS-laite. Puhelimen käyttöjärjestelmänä toimii Androidin 4.0.4 eli koodinimi Ice Cream Sandwich. Puhelimessa on FM-radio ja musiikkisoitin. RAM- eli keskusmuistia on 768 megatavua ja flash-muistia eli tallennustilaa on neljä gigatavua. 
Trendin seuraaja on Samsung Galaxy Trend II. Muita Trend-sarjaan kuuluvia puhelimia ovat muun muassa vuonna 2013 ilmestynyt Trend Plus.
Taccaceae

Taccaceae on pieni koppisiemenisten Dioscoreales-lahkoon kuuluva kasviheimo, jossa on vain viiksikkien eli takkojen ("Tacca") suku. Ne ovat sukua jamssikasveille (Dioscoreaceae).
Luokittelu.
Heimon läheisin sukulaisheimo on Thismiaceae, jonka kanssa ne kuuluvat Dioscoreales-lahkon evoluutiopuussa samaan kladiin. Sen luonteenomaisiin piirteisiin kuuluvat kukan kehälehtien sijainti kahdessa hyvin kehittyneessä ja teriömäisessä kiehkurassa, sikiäimen mesiäisten puuttuminen, laitaistukat ja leveät luotit. Viiksikkien suvussa on toistakymmentä lajia, enimmillään 17.
Tuntomerkkejä.
Heimon ainoan suvun viiksikkien lajit ovat ruohoja, joiden varsi on mukulamainen tai jotka ovat juurakollisia. Yksisirkkaisten valtaosasta poiketen niillä ei ole juurissakaan putkiloita. Viiksikeillä kukkien suojuslehdet ovat pitkiä ja rihmamaisia, ikään kuin viiksiä kukkien joukossa.
Levinneisyys.
Viiksikit ovat levinneet tropiikin metsäalueille, erityisesti Malaijien saaristoon ja Tyynenmeren saarille.
Viiksikit

Viiksikit eli takat ("Tacca") on jamssikasveihin kuuluva 17 lajia sisältävä kasvisuku. Se kuuluu vaihtoehtoisesti omaan heimoon, APG sijoittaa viiksikit ainoaksi suvuksi Taccaceae-heimoon. Tätä heimoa ei ole kuitenkaan APG III- tai APG IV -luokitteluissa.
Ulkonäkö.
Viiksikit ovat ruohoja, joiden varsi on mukulamainen tai juurakollinen. Yksisirkkaisten valtaosasta poiketen niillä ei ole juurissakaan putkiloita. Karvat ovat monisoluisia. Lehdet sijaitsevat tyviruusukkeena, ovat ruodillisia ja niiden lavat ovat yleensä syvään liuskoittuneet pari- tai sormiosaisiksi. Ruodin kanta on jokseenkin tuppimainen. Kukinto on vanallinen, sarjamainen tai koostuu viuhkomaisista ryhmistä. Kukinnon suojuslehdet ovat terälehtimäisiä ja kukkien suojuslehdet ovat pitkiä ja rihmamaisia, ikään kuin viiksiä kukkien joukossa. Kukat ovat keskikokoisia, ja niiden kehä on lyhyttorvinen, usein väriltään tummanpurppurainen. Heteet kiinnittyvät kehätorven tyveen, ja ponsissa on leveät ja huppumaiset lokerositeet eli konnektiivit. Sikiäin on kehänalainen ja luotti on usein terälehtimäinen tai sienimäinen. Siemenaiheet kiinnittyvät laitaistukoihin. Hedelmä on marja, harvoin kota. Uurrepintaisessa siemenessä on lyhyt tai vähäpätöinen alkio. Viiksikkien kukkia voivat pölyttää lukuisat eri hyönteiset, ja niiden tärkeimmät pölyttäjät lienevät polttiaisiin kuuluvia sääskiä.
Lajit.
Viiksikkeihin kuuluu seuraavat 17 lajia:
Levinneisyys.
Viiksikeillä on pantrooppinen levinneisyysalue Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Etelä-Aasiassa, Australiassa ja Tyynenmeren saarilla.
Erityisesti niitä esiintyy Malesian ja Tyynenmeren kasvimaantieteellisillä alueilla.
Albrekt Almqvist

Albrekt Almqvist (14. marraskuuta 1880 – 10. huhtikuuta 1961) oli ruotsalainen köydenvetäjä. Hän osallistui vuoden 1908 olympialaisiin Ruotsin köydenvetomaajoukkueessa.
Nathan Smith

Nathan Smith (s. 25. joulukuuta 1985 Calgary, Alberta) on kanadalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän edusti Foothills Nordic Ski Clubia.
Smith lopetti uransa ampumahiihtäjänä joulukuussa 2018.
Arvokilpailut.
Smith osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014 ollen parhaimmillaan viestissä seitsemäs ja takaa-ajossa 11:s.
Smith on kilpaillut neljissä MM-kilpailuissa, joissa hän on ollut parhaimmillaan viestissä kahdeksas ja henkilökohtaisilla matkoilla hopealla pikamatkalla Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015. Holmenkollenin MM-kisoissa 2016 Smith hiihti toisen osuuden Kanadan pronssia voittaneessa joukkueessa. Smithillä on yksi nuorten MM-mitali viestistä vuodelta 2005 Kontiolahdelta.
Maailmancup.
Smith debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 2007 ollen Hochfilzenin pikakilpailun 99:s. Ensimmäistä kertaa Smith saavutti maailmancupin pisteitä vuonna 2013 Östersundissa ollen henkilökohtaisen matkan 16. Smith voitti ensimmäisen maailmancupin osakilpailunsa kaudella 2014–2015 Hanty-Mansijskin takaa-ajossa.
Robert Ven

Robert Ven (s. 23. elokuuta 1990 Janakkala) on suomalainen soutaja, joka edustaa seuratasolla Hämeenlinnan soutajia. Ven kilpailee yksikössä. Hänen valmentajinaan toimivat Ilona Hiltunen ja Tiina Ven.
SM-kisoissa Ven on saavuttanut yksikkösoudussa kultaa vuosina 2011 ja 2013–2020, hopeaa vuonna 2012 ja pronssia vuonna 2010. Nuorten SM-kultaa hän voitti vuosina 2009–2012. Ven osallistui kolme kertaa nuorten MM-kisoihin, joista hänen paras sijoituksensa on 13. sija vuonna 2011.
EM-kilpailuissa Venin paras sijoitus on 8. sija yksikkösoudusta vuodelta 2016. MM-kisoissa Ven sijoittui yksiköllä 15. sijalle vuosina 2015 ja 2018. Maailmancupin osakilpailussa Venin paras sijoitus on kolmas, jonka hän saavutti Plovdivin osakilpailussa Bulgariassa vuonna 2019.
Venin perheessä on useita soutajia. Hänen isänsä on soutaja Livinus Ven, joka kilpaili soudun MM-kisoissa 1985 edustaen Belgiaa. Venin äiti on myös soutanut. Venin isoäiti Maire Ven (o.s. Lumistola) edusti Suomea Jugoslavian EM-kisoissa ja belgialainen isoisä Livien Ven kilpaili soudussa Melbournen olympialaisissa 1956.
Thismiaceae

Thismiaceae on yksisirkkaisten Dioscoreales-lahkoon kuuluva kasviheimo.
Tuntomerkit.
Kasvit ovat pienikokoisia, sienijuuren varassa eläviä, ja siten lehtivihreättömiä marraskasveja, joiden juuret ovat korallimaisia, matomaisia tai mukulamaisia; juurikarvat puuttuvat. Lehdet ovat surkastuneet suomuiksi. Kukinto on toisinaan haarainen, ja ainakin suvussa "Haplothismia" viuhkomainen, tai kukat sijaitsevat yksittäin. Kukat ovat tavallisesti säteittäisiä, joskus vastakohtaisia ja ulkonäöltään luonteenomaisia, usein pientä meduusaa tai sientä muistuttavia. Tavallisesti kehätorven suulla on lyhyiden ulokkeiden muodostama kiehkura, ja kehätorvi on hyvin kehittynyt, alaosasta laajentunut. Heteet ovat enemmän tai vähemmän yhtyneet toisiinsa ja kiinnittyvät kehätorven kärkeen. Ponsissa on pidentyneet lokerositeet, ja palhot ovat eri tavoin kuviollisia. Kehänalaisessa sikiäimessä istukat ovat erillisinä pylväinä ja usein erillään sikiäimen seinämästä. Vartalo on lyhyt ja tavallisesti haarainen. Luotit ovat pallomaisia tai pitkänomaisia. Hedelmä avautuu epäsäännöllisesti ja sisältää vähäpätöisiä siemeniä, joissa on erilaistumaton alkio.
Levinneisyys.
Heimo on levinnyt hyvin laikuttaisesti pääasiassa tropiikkiin ja subtropiikkiin.
Luokittelu.
Heimossa on viisi sukua ja 55 lajia, joista enin osa on suvussa "Thismia" (45 lajia). Lähin sukulaisheimo on Taccaceae (viiksikit).
Suvut:
"Afrothismia"-suvun systemaattinen asema on epävarma. Siihen kuuluu 16 länsi- ja itäafrikkalaista lajia, joiden juurakossa on pieniä itusilmuja (bulbilleja), kukinto on viuhkomainen, kukat usein vastakohtaisia, kehäkiehkurat erilaistumattomia, kehäputki tavallisesti kuroutunut kahteen osaan, lokerositeet laajentuneet ja yhtyneet luotiin ja hedelmä kansiluomainen.
Lenísio

Lenísio Teixeira Júnior (eli Lenísio; s. 23. lokakuuta 1976 Cuiabá) on brasilialainen uransa jo päättänyt futsalpelaaja. Hän edusti Brasilian futsalmaajoukkuetta vuodet 1999-2008 ja voitti yhden MM-kullan vuonna 2008 ja yhden MM-hopean vuonna 2000. 
Vuoden 2008 MM-kisoissa Lenísio palkittiin Bronze Shoella eli kisojen kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnolla. Pelipaikaltaan Lenísio oli pivot. Seuratasolla Lenísio pelasi vuodet 2001-2007 Espanjassa. ElPozo Murciassa pelatessaan Lenísio voitti kahdesti Primera División de Futsalin maalikuninkuuden. Vuonna 2007 Lenísio voitti Brasilian maajoukkueen kanssa kultaa Pan-Amerikan kisoista Rio de Janeirosta.
Lenísio lopetti uransa vuonna 2012 kotimaansa Poker/PEC:issä. Hän teki 17 MM-ottelussa yhtä monta maalia. Lenísion pikkuveli Vinícius on myös futsalin maailmanmestari.
Manjaro

Manjaro on Arch Linuxiin pohjautuva Linux-jakelu. Manjaro on tarkoitettu käyttäjäystävällisemmäksi ja vakaammaksi versioksi Arch Linuxista, sisältäen graafisen asennusohjelmiston, automaattisen laiteajurien hakemisen sekä muita käytön aloittamista helpottavia lisäyksiä. 
Kuten Arch Linux, Manjaro on jatkuvasti päivittyvä jakelu (engl. rolling release), eli ohjelmistoja päivitetään tiheästi pieninä päivityksenä harvempien, suurten päivitysten sijaan. Siinä missä Arch päivittää ohjelmalähteensä mahdollisimman nopeasti sitä mukaa kun ohjelmistojen kehittäjät julkaisevat uusia versioita, Manjaro päivittää ne hieman harvemmin jotta Arch-käyttäjät ehtisivät havaitsemaan mahdolliset ongelmat.
Manjaro käyttää Archin tapaan "pacman"-paketinhallintajärjestelmää, mutta se sisältää oletuksena myös pacmanin käyttöä yksinkertaistavan "pamac"-ohjelmiston, joka sisältää mm. suoran tuen käyttäjien ylläpitämälle AUR ("Arch User Repository)" -ohjelmalähteelle sekä graafisen käyttöliittymän.
Manjaron virallisesti tuetut versiot sisältävät Xfce, GNOME tai KDE -työpöytäympäristön, mutta saatavilla on myös lukuisia yhteisön ylläpitämiä versioita mm. Cinnamon, LXDE/LXQt ja MATE -työpöydillä. Manjaro on myös mahdollista asentaa täysin ilman graafista ympäristöä.
Kansojen liiga

Kansojen liiga () on jalkapallon miesten maajoukkueturnaus, jota hallinnoi Euroopan jalkapalloliitto Uefa. Mukana Kansojen liigassa ovat kaikki Uefan 55 jäsenvaltiota. Liigan ensimmäinen kausi järjestettiin kaudella 2018–2019. Kansojen liiga korvasi kansainväliset ystävyysottelut.
Pelitapa.
Kansojen liigassa on neljä divisioonaa eli ”liigaa”, A–D, jotka sisältävät kaikki Uefan jäsenvaltiot. A-liigassa ovat Uefa-rankingin parhaimmat joukkueet ja D-liigassa huonoimmat. Jokaisessa liigassa on vielä neljä lohkoa, joihin joukkueet arvotaan. A- ja B-liigoissa joukkueita on lohkoa kohden kolme, C-liigassa yhdessä lohkossa on kolme ja kolmessa neljä joukkuetta ja tasoltaan heikoimmassa D-liigassa on neljä joukkuetta jokaisessa lohkossa. Liigojen jokaisen lohkon huonoimmat putoavat yhtä divisioonaa alemmas, paitsi D-liigassa. C-liigassa myös huonoin kolmanneksi sijoittunut putoaa. Lisäksi jokaisen lohkon parhaimmat nousevat ylemmäs, paitsi A-liigassa, jonka neljän lohkon voittajat pääsevät Final Four -turnaukseen taistelemaan koko Kansojen liigan voitosta. Lohkovaihe käydään syys-marraskuussa. Final Four -turnaus, johon pääsevät A-liigan neljän lohkon voittajat, käydään kesäkuussa. Final Fourissa joukkueet pelaavat turnausmuotoiset pelit, eli välierät, pronssiottelun ja loppuottelun. Loppuottelun voittaja voittaa koko Kansojen liigan.
Muiden liigojen osalta voittajasta ei pelata. Lohkovoittajat nousevat suoraan ylempään liigaan seuraavalla Kansojen liigan kaudelle. EM- tai MM-karsintojen jatkokarsintoja sen sijaan voidaan pelata Kansojen liigan perusteella muodostetun rankingin mukaisesti. Näin tapahtui esimerkiksi Kansojen liigan kaudella 2018-2019. Lähtökohtaisesti jatkokarsintaan osallistuvat Kansojen liigan lohkovoittajat, joita on yhteensä 16 maata. Mikäli joku lohkovoittaja on jo varmistanut paikkansa EM-kisoissa suoraan karsintojen kautta, sen paikan jatkokarsinnassa saa kyseisen liigan rankingissa seuraavana oleva maa. Näin kustakin neljästä liigasta vähintään yksi joukkue saa paikan seuraavissa EM-kilpailuissa. Jatkokarsinnoissa ei siis enää pelata Kansojen liigaa, vaan EM-karsintaa.
Muutokset kaudelle 2020–2021.
Uefa päätti muuttaa Kansojen liigan pelitapaa kaudelle 2020–2021. Jatkossa A-, B- ja C-liigoissa on kussakin 16 joukkuetta, jotka jaetaan neljän joukkueen lohkoihin. D-liigaan jää seitsemän joukkuetta, jotka jaetaan yhteen kolmen ja yhteen neljän joukkueen lohkoon.
Joukkueet.
Kaikki Uefan 55 jäsenmaata osallistuvat Kansojen liigaan.
Martti Urpalainen

Martti Aarne Urpalainen (15. elokuuta 1918 Miehikkälä – 17. kesäkuuta 2000 Miehikkälä) oli suomalainen maratonjuoksija. Urpalainen on ensimmäinen suomalainen, joka on voittanut yleisurheilun Pohjoismaiden mestaruuden. Hän voitti maratonilla Pohjoismaiden mestaruuden Tukholmassa vuonna 1949 ja SM-pronssia vuonna 1948. SM-maratonilla hän sijoittui lisäksi neljänneksi vuosina 1947 ja 1949 sekä kuudenneksi 1946. Hän voitti loppuvuodesta 1949 Košicen maratonin. Urpalaisen aika oli 2.33.45,6, jota paremmin aikaisemmin oli Kosicessa juossut vain Argentiinan Juan Carlos Zabala vuonna 1931. Urpalaisen ennätykseksi jäi maratonilla 2.32.18,0. Vuonna 1949 Track &amp; Field News -lehti noteerasi Martti Urpalaisen maailman parhaaksi vuoden 1949 maratonjuoksijaksi.
Alkuvuosina Urpalainen osallistui seuransa Kilpi-osaston ja suojeluskunnan urheilutoimintaan juosten lyhyempiä 1500 m – 5000 m matkoja. Karjalan maratonille hän osallistui vuonna 1939. Siellä hän tapasi paljon suomalaisia huippu-urheilijoita, jotka vaikuttivat Urpalaisen tavoitteisiin. Urpalaisella oli myöhemmin useita kansallisten kilpailujen voittoja, hän oli mm. kolme kertaa nopein Hirvelän piikillä. Piirimestari hän on ollut peninkulmalla kolmesti. Maratonin SM-kilpailuihin hän osallistui toistakymmentä kertaa. Urpalainen kilpaili myös suunnistuksessa. SM-kilpailujen viestissä hän on ollut viides ja on saavuttanut kaksi henkilökohtaista piirimestaruushopeaa. Urpalainen jatkoi maratonuraansa vielä koko 1950-luvun. Kosicen maratonille hän osallistui vielä ollen sijalla 8.
Urpalainen edusti Miehikkälän Vilkasta. Urpalainen kuului Vilkkaan johtokuntaan yli 20 vuotta, joista neljä viimeistä puheenjohtajana. Kunnan urheilulautakunnassa hän oli yhdeksän vuotta ja piirin johtokunnassa vuosina 1968–1969. Urpalaiselle on myönnetty Suomen Urheilun hopeinen ansiomitali kullatuin ristein, SVUL:n hopeinen ansiomerkki ja piirin hopeinen ansiomerkki. Urpalainen osallistui aktiivisesti suojeluskuntatoimintaan. Yli viisi vuotta sotatoimissa vei parhaat vuodet. Siviiliin päästyään hän oli jo 26-vuotias. 
Urpalaisen pojanpoika Jarkko Urpalainen on ollut hiihtosuunnistuksen Suomen mestari ja hiihtosuunnistusmaajoukkueen päävalmentaja. Veljenpoika Seppo Urpalainen on pelannut jääkiekon SM-liigassa HIFK:n joukkueessa. Veljen pojanpoika Lasse Urpalainen on tunnettu videopeliammattilaisena.. Urpalainen oli ammatiltaan maanviljelijä ja hänen kotikuntansa oli Miehikkälä.
Memira

Memira OY on yhteispohjoismaalaisessa omistuksessa oleva näkökirurgiaan erikoistunut sairaalaketju. Memiran klinikoilla tehdään sekä silmien laserleikkauksia (FemtoLASIK ja LASEK) että linssileikkauksia (RLE-Refraktive Lens Exchange). Lasermenetelmillä korjataan yleensä likinäköisyyttä, kaukotaitteisuutta ja hajataitteisuutta, kun taas linssileikkauksella edellä mainittujen lisäksi myös ikänäköä sekä harmaakaihia kulloinkin sopivalla linssillä. Memiralla on lähes 50 klinikkaa Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa ja Suomessa, ja niissä tehdään yli 20 000 silmäleikkausta vuodessa.
Historia.
Memiran historia alkoi vuonna 1990, kun Bjart Dysthe ja Thor Brevik avasivat ensimmäisen silmäleikkauksiin keskittyvän klinikkansa Oslossa. 
Yrityksen nimi oli silloin Norsk Synskirurgi. Perustajat Dysthe ja Brevik toimivat edelleen kirurgeina Memirassa. Dysthe ja Brevik suorittivat Norjan ensimmäisen likitaittoisuutta korjaavan laserleikkauksen vuonna 1990, ja olivat myös ensimmäisinä korjaamassa laserin avulla hajataitteisuutta vuonna 1994 sekä kaukotaittoisuutta vuonna 1996. Molemmat työskentelvät edelleen Memirassa 
Vuonna 1998 Bjart ja Thor avasivat yhdessä tanskalaisen kirurgin Per Julius Nielsenin kanssa Tanskan ensimmäisen klinikan nimellä Dansk Synskirurgi. Kuusi vuotta myöhemmin, vuonna 2004, Bjart Dysthe ja optikko Jörgen Ringman perustivat Ruotsiin Opticare-yrityksen ja avasivat ensimmäisen silmälaserklinikkansa Uppsalaan. 
Syksyllä 2007 Dysthen, Brevikin, Nielsenin ja Ringmannin perustamissa yrityksissä oli yhteensä jo 20 silmäklinikkaa, ja ne päätettiin yhdistää yhdeksi pohjoismaiseksi klinikkaketjuksi. Uusi yritys sai nimen Memira.
Memira Suomessa.
Memiran ensimmäiset Suomen klinikat perustettiin Turkuun ja Vaasaan keväällä 2013. Syksyllä 2014 avattiin toimipiste Maarianhaminaan. Memira on jäsenenä eurooppalaisessa refraktiivisen kirurgian kattojärjestössä ESCRS:ssä (European Society of Refractive and Cataract Surgeons).
Graham McTavish

Graham McTavish on skotlantilainen näyttelijä ja ääninäyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Peter Jacksonin ohjaamassa "Hobitti"-elokuvatrilogiassa.
Pac-Manin aavemaiset seikkailut

Pac-Manin aavemaiset seikkailut () on Namcon kehittämään Pac-Man-hahmoon perustuva japanilais-kanadalais-yhdysvaltalainen tietokoneanimaatiosarja.
Pertti Niemi &amp; Odessa

Pertti Niemi &amp; Odessa oli suomalainen tanssimusiikkia soittanyt yhtye, joka toimi vuosina 1970–2020. Yhtyeen solisti oli porilainen tanssimuusikko Pertti Niemi (1940–2022).
Helttaotsa

Helttaotsa ("Astrapia carunculata") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Helttaotsaa tavataan pienellä alueella Arfak-vuoristossa, Uuden-Guinean saarella Indonesiassa. Laji on huonosti tunnettu, eikä sen kannan koosta ole arvioita. Populaation arvellaan kuitenkin olevan pieni, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Määrittämätön sidekudostauti

Määrittämätön sidekudostauti eli UCTD (engl. "Undifferentiated Connective Tissue Disease") on sidekudoksen autoimmuunisairaus eli sairaus, jossa immuunijärjestelmä erehtyy hyökkäämään kehon terveitä kudoksia vastaan. Sen ICD-10-luokitus on M35.9.
Määrittämätöntä sidekudostautia ei usein pidetä erillisenä sairautena, mutta sen diagnoosia on syytä käyttää, jos potilaan sairaus ei näytä selviä piirteitä mistään tunnetusta sidekudossairaudesta ja jonkin sidekudossairauden olemassaolo on siitä huolimatta selvää. Määrittämätön sidekudostauti sekoitetaan monesti hyvin samantyyppiseen sairauteen, sekamuotoiseen sidekudostautiin. Näiden kahden sairauden erot ovat hienovaraiset: sekamuotoisessa sidekudostaudissa on tyypillistä, että potilas näyttää selviä oireita kolmesta tai useammasta sidekudossairaudesta ja hänen veressään on suuria määriä RNP-vasta-ainetta, kun taas määrittämättömässä sidekudostaudissa tällaisia selviä ilmaisimia ei ole.
Tyypillisimmät oireet ovat nivelkipu sekä -tulehdukset, Raynaudin oire eli valkosormisuus, alopecia eli hiustenlähtö sekä limakalvojen kuivuus. Suurin osa sairastuneista on naisia, ja sairaus puhkeaa yleisimmin nuorena aikuisena.
Oireet.
Kuten muissakin reumasairauksissa, myös määrittämättömässä sidekudostaudissa yksi yleisimmistä oireista on nivelkipu sekä -tulehdukset. Yli puolella potilaista on Raynaudin oire. Hiustenlähtöä, limakalvojen kuivuutta, suun limakalvojen haavaumia, ihottumia ja matalaa kuumetta voi olla havaittavissa. Erilaisia neurologisia oireita voi ilmetä. Joillakin sairastuneista on anemiaa tai leukopeniaa.
Toteaminen.
Määrittämättömän sidekudostaudin diagnoosia käytetään pääasiassa silloin, jos potilaalla on oireita joistain sidekudossairauksista, mutta hänen oireensa eivät sovi minkään sairauden diagnostisiin kriteereihin. Sairaudella ei ole virallisia diagnostisia kriteerejä, mutta diagnosointiin vaaditaan jokin selvä oire, ja potilaan veressä tulee myös olla tumavasta-aineita.
Hoito.
Määrittämättömään sidekudostautiin ei ole parannusta. Sen hoidossa keskitytään pääasiassa hoitamaan yksittäisiä oireita. Yleisimmät lääkkeet ovat kortikosteroidit, tulehduskipulääkkeet sekä hydroksiklorokiini. Limakalvojen kuivuutta hoidetaan erilaisin kosteuttavin voitein ja salvoin, ja voimakasta valkosormisuutta voidaan yrittää hoitaa verisuonia laajentavilla lääkkeillä, kuten nifedipiinilla. Metotreksaattia ja muita immunosuppressiivisia lääkkeitä käytetään harvoin.
Ennuste.
Määrittämätön sidekudostauti harvoin aiheuttaa vakavia komplikaatioita. Useimmilla potilaista sairaus pysyy lievänä läpi elämän. Joillakin sairaus voi jossain vaiheessa lopettaa oireilun. Osalla oireet kehittyvät ajan kuluessa siten, että ne sopivat jonkin toisen sidekudossairauden diagnostisiin kriteereihin.
Tekken 7

Tekken 7 on Namco Bandai Gamesin kehittämä "Tekken"-pelisarjaan kuuluva tappelupeli. Pelistä on julkaistu rajatusti kolikkopeliversio japanissa vuonna 2015 sekä sen päivitysversio "Fated Retribution" vuonna 2016. Peli on julkaistu 2. kesäkuuta 2017 PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleille sekä Windowsille.
Kolikkopeliversiossa käytetty pelimoottori on konsolijulkaisuun korvattu Unreal Engine 4:llä. Kehitystyön lisäksi kehittäjien oli opeteltava uudet ominaisuudet ja työkalut.
Pelissä on uusi online-mekanismi saman tasoisten pelaajien yhdistämiselle. Peliä pelataan kilpailullisesti "The King of the Iron Fist Tournament" -sarjassa.
Tekken World Tour on kilpasarja pelin julkaisun yhteydessä.
Pelaaminen.
Kuten aikaisemmin sarjan peleissä ohjaimen neljä nappia vastaavat pelihahmon käsiä ja jalkoja, yksi jokaista kohden. Peli on helppo aloittaa, mutta joillakin hahmoilla on yli 100 erilaista komentosarjaa. Pelaamisen haastavuus koostuu ajoittamisesta, liikeyhdistelmistä sekä vastaiskuista kun taas pitkän välimatkan liikkeet eivät ole niin tehokkaita kuin muissa lajityypin peleissä. Pelissä on lisäksi joukko EX-liikkeitä ja uusi "Rage"-järjestelmä, jotka lisäävät hahmon kykyjä.
Vastaanotto.
Peli on aloitettavissa helposti, mutta pelimekaniikka on monimutkainen ja joitakin asioita ei selitetä täysin kattavasti.
Pelin sisäisen tutoriaalin puuttuminen on herättänyt kritiikkiä.
Myynti.
Peli on myynyt yli 10 miljoonaa kappaletta vuoden 2022 loppuun mennessä ja koko sarja on myynyt yli 54 miljoonaa kappaletta.
Hahmot.
Akuma "Street Fighteristä", Geese Howard Fatal Furysta sekä Noctis Lucis Caelum Final Fantasy-pelisarjasta ovat vierailevina hahmoina.
Ram Lakhan

Ram Lakhan on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut intialainen draamaelokuva, jonka ohjasi ja tuotti Subhash Ghai. Tärkeitä rooleja näyttelivät muun muassa Anil Kapoor, Jackie Shroff, Madhuri Dixit, Dimple Kapadia ja Raakhee. Elokuva oli kaupallinen menestys kotimaassaan. Se voitti kaksi Filmfare Awards -palkintoa.
Juoni.
Sharda (Raakhee) vannoo kostoa, kun hänen aviomiehensä serkut Bhishamber (Amrish Puri) ja Bhanu (Paresh Rawal) murhaavat tämän ja heittävät hänet ja hänen kaksi nuorta poikaansa kadulle. Pojista kasvavat salskea konstaapeli Ram (Jackie Shroff) ja houkutuksille altis uneksija Lakhan (Anil Kapoor). Jotta perhe saisi kostonsa, Ramin täytyy ohjata rappiolla oleva veljensä takaisin kaidalle tielle ja suojella tätä Bhishamberilta ja Bhanulta.
Tzintzuntzán

Tzintzuntzán on kaupunki, joka sijaitsee Michoacánin osavaltiossa Keski-Meksikossa 53 kilometrin päässä osavaltion pääkaupungista Moreliasta ja viidentoista kilometrin päässä Pátzcuarosta. Tzintzuntzán tunnetaan siitä, että se toimi taraskien pääkaupunkina ennen kuin espanjalaiset valloittivat alueen 1520-luvulla. Nykyisin Tzintzuntzán on vanhojen kulttuureidensa vuoksi arkeologinen kohde ja siellä suoritetaan arkeologisia kaivauksia. 
12. vuosisadalla perustetun, rikkaan historian omaavan sekä vuonna 1930 kaupungin arvon saaneessa Tzintzuntzánissa asui vuonna 2005 noin 12 000 asukasta. Tzintzuntzánissa vietetään myös monia festivaaleja, joista kaupunki on kuuluisa.
Andrei Prepeliță

Andrei Prepeliță (s. 8. joulukuuta 1985 Slatina) on romanialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Ludogorets Razgradia heinäkuusta 2015 lähtien.
Hän aloitti uransa vuonna 1991 Unirea Sloboziassa. Vuonna 2000 hän siirtyi Argeș Piteștin junioreiden joukkueeseen, ja siirtyi sieltä vuonna 2002 A-joukkueeseen. Toukokuussa 2007 hän siirtyi Universitatea Craiovaan. Elokuussa 2011 hän siirtyi Steaua Bukarestiin.. Heinäkuussa 2015 hän siirtyi Ludogorets Razgradiin.
A-maajoukkuedebyyttinsä hän teki 7. syyskuuta 2014 Kreikkaa vastaan.
Prepelițălla on vaimonsa Alexandran kanssa tammikuussa 2012 syntynyt tytär.
Wilde (futsalpelaaja)

Wilde Gomes da Silva (eli Wilde; s. 14. huhtikuuta 1981 Orós, Ceará) on brasilialainen futsalpelaaja, joka edustaa espanjalaista FC Barcelona Futsalia ja Brasilian futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Wilde on pivot. 
Wilde on kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2008 ja 2012. Seuratasolla hän on pelannut Espanjassa vuodesta 2002. FC Barcelona Futsalia Wilde on edustanut vuodesta 2010 asti. Sitä ennen hän pelasi vuodet 2005-2010 ElPozo Murcia FS:ssä. 
Wilde on voittanut seitsemän kertaa Espanjan liigan sekä on ollut kahdesti myös liigan maalikuningas.
Sateenkaariperheet

Sateenkaariperheet ry on valtakunnallinen lastensuojelu- ja perhejärjestö, jonka keskeiset työalueet ovat ihmisoikeudet, perhepolitiikka, lapsi-, nuoriso- ja perhetyö, sosiaali-, terveys- ja koulutuspalvelut, sekä moninaisuuskasvatustyö. Järjestö on Lastensuojelun Keskusliiton, SOSTEn sekä Setan jäsen. Yhdistys toimii sateenkaariperheiden lasten ja vanhempien ja perhettä suunnittelevien ihmisten sekä tästä kiinnostuneiden kontaktifoorumina. Sateenkaariperheet toimii myös tukiryhmänä, oikeuksien puolustajana ja edunvalvojana. Yhdistyksen tavoitteena on myös asiallisen tiedon välittäminen sateenkaariperheistä.
Pavel Trihitšev

Pavel Sergejevitš Trihitšev (; s. 7. marraskuuta 1992 Montšegorsk) on venäläinen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla FSO of Russiaa.
Trihitšev debytoi alppihiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2013 Kranjska Goran suurpujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti joulukuussa 2013 Val d'Iseren suurpujottelussa sijoituttuaan 28:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Wengenin alppiyhdistetyssä tammikuussa 2018. Tätä ennen hän oli sijoittunut maailmancupin osakilpailussa parhaimmillaan 16:nneksi.
Trihitšev osallistui vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa, jossa hän oli parhaimmillaan superyhdistetyssä 24:s. Hän on myös kilpaillut kolmissa MM-kisoissa vuosina 2013–2017 ollen parhaimmillaan 18:s alppiyhdistetyssä Sankt Moritzissa 2017.
Rantanplan (televisiosarja)

Rantanplan on ranskalainen Xilam Animation -studion valmistama animaatiosarja, joka kertoo Lucky Luke -sarjakuvissa esiintyvästä lännen tyhmimmästä koirasta, Rantanplanista. Sarjaa esitettiin Ranskassa vuosina 2006–2007. Rantanplania ääninäytteli François Morel ja muina ääninä kuultiin muun muassa Jean-Claude Donda, Patrick Guillemin sekä Jean-François Aupied.
Sarjaa seurasi Daltonin veljesten oma animaatiosarja sekä "Lucky Luke – Lähde länteen!" -elokuva.
Venäjän yleisesikunta-akatemia

Venäjän yleisesikunta-akatemia () perustettiin nykymuodossaan vuonna 1918 Moskovassa Leonid Govorovin aloitteesta. 
Akatemia on kokeneemmalle neuvostoajan ja Venäjän henkilöstölle tarkoitettu oppilaitos. Ennen valintaansa yleisesikunta-akatemiaan upseerit käyvät oman palvelus- tai puolustushaaransa akatemian.
Akatemia on Venäjän armeijan arvostetuin oppilaitos, jonka käyvät kaikki korkeisiin asemiin pyrkivät upseerit. Siellä järjestetään myös erityiskursseja siviilivirkamiehille ja sotateollisuusyritysten johtajille. Akatemiassa opiskelee ulkomaalaisiakin sotilaita.
Nykyistä akatemiaa edelsi keisarikunnan aikana Nikolain yleisesikunta-akatemia, jonka historia ulottuu vuoteen 1832. Koulussa oli keisarivallan aikaan suomalaisille oma kiintiönsä, jossa suomalaisia koulutettiin Venäjän armeijan upseereiksi.
Opetuksen sisältö.
Laitoksessa opetetaan mm. strategiasta, operaatiotaidosta ja taistelukentästä sekä puolustusvoimien organisaatiosta ja hallinnosta.
Duginin vaikutus.
Vuosina 1991-1992 Prokhanov ja Dugin pyrkivät muodostamaan Euroopan äärioikeiston ja useiden Venäjän Yleisesikunta-akatemian professoreiden ja laitosjohtajien välille liittoumaa. Yleisesikunta-akatemian silloisen johtajan, kenraali Igor Rodionovin on kerrottu pitäneen Duginista ja suhtautuneen tähän avoimen ystävällisesti. Vaikutus Rodionoviin jatkui senkin jälkeen, kun tästä tuli Venäjän puolustusministeri. Duginin kirja, joka siirtyi oppimateriaaliksi Yleisesikunta-akatemiaan kirjoitettiin juuri Rodionovin puolustusministerikaudella vuosina 1996-1997.
Geopolitiikan teorian opetus Venäjän johdolle on merkittävä muutos aiempaan Neuvostoliiton aikaiseen kommunistijohtoiseen opetukseen, sillä geopolitiikka nähtiin silloin sopimattomana teoriana sen natsismiin liittyvien kytkösten vuoksi. Sittemmin myös Venäjän kommunistinen puolue on omaksunut geopoliittista ajattelua ja kirjoittanut omia kirjojaan.
Geopolitiikan perusteet.
Opistossa on John B. Dunlopin arvion mukaan ollut oppikirjana vuonna 1997 julkaistu Krimin kriisin "aivoiksi" nimetyn ultra-nationalistisen venäläisfasistin Aleksandr Duginin kirja """. Kirjalla on merkittävä vaikutus myös muualla venäläisessä valtionhallinnossa, politiikassa ja poliisivoimissa. Kirjan mukaan Venäjän geopoliittisena tavoitteena tulee olla koko Euroopan "suomettaminen". Suomi pitäisi sen mukaan sulauttaa Venäjään. Etelä-Suomi tulisi yhdistää Karjalan tasavaltaan ja Pohjois-Suomi lahjoitettaisiin Murmanskin alueen aluehallinnolle. Kirjan tekijä uskoo hienovaraiseen valtioiden vastaiseen toimintaan (subversioon), epävakauttamiseen ja Venäjän erikoisosastojen disinformaatioon. Operaatioita tulisi avustaa kovalla ja lujatahtoisella Venäjän kaasu-, öljy- ja muiden luonnonvarojen hyödyntämisellä, joiden avulla maita painostetaan.
Kirjan valmistumiseen on vaikuttanut myös nykyään eläköitynyt Yleisesikunta-akatemian strategianlaitoksen johtaja, kenraaliluutnantti Nikolai Klokotov, joka toimi laitosjohdossa vuosina 1988 - 1996. Kirjassa hänet on merkitty kirjan tekoa avustaneeksi konsultiksi.
Alumni.
Kyseisessä akatemiassa on opiskellut
Walter López Castellanos

Walter López Castellanos (s. 25. syyskuuta 1980 Guatemala City, Guatemala) on guatemalalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2006 lähtien.
Hänet valittiin yhdeksi kuudesta erotuomarista tuomitsemaan vuoden 2014 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuja.
Georg Kaiser

Friedrich Carl "Georg" Kaiser (25. marraskuuta 1878 Magdeburg, Saksa – 4. kesäkuuta 1945 Ascona, Sveitsi) oli tuottelias saksalainen näytelmäkirjailija, joka hallitsi monia tyylilajeja mutta tuli erityisesti tunnetuksi ekspressionistisen teatterin edustajana. Hän oli Gerhart Hauptmannin ja Walter Hasencleverin ohella Weimarin tasavallan esitetyimpiä näytelmäkirjailijoita. Kaiserin tunnetuimpia teoksia ovat "Die Bürger von Calais" (1913, suom. "Calais’n porvarit"), "Von morgens bis mitternachts" (1912) sekä trilogia, jonka osat ovat "Koralli" ("Die Koralle", 1917), "Kaasu" ("Gas", 1918) ja "Kaasu II" ("Gas II", 1920).
Elämä ja ura.
Vuosina 1899–1901 Kaiser työskenteli AEG-yhtiön konttoristina Argentiinan Buenos Airesissa, mutta palasi Saksaan saatuaan malarian ja joutui parantolakierteeseen. Hän avioitui varakkaan suvun tyttären kanssa 1908, mikä mahdollisti hänen keskittymisensä kirjoittamiseen. Versailles’n rauhan Saksalle aiheuttamassa valuuttakriisissä Kaiser joutui 1921 lyhyeksi ajaksi vankilaan talouspetoksesta. 
Kaiser teki yhteistyötä säveltäjä Kurt Weillin kanssa pienoisoopperoissa "Der Protagonist" (1926), "Der Zar lässt sich photographieren" (1928) ja "Der Silbersee" (1933). Näistä viimeinen johti natsihallinnon antamaan ammatinharjoittamiskieltoon, ja Kaiser pakeni Sveitsiin.
Teoksia.
"Calais’n porvarit" on historiallinen ja sodanvastainen draama, jonka Kaiser kirjoitti juuri ennen ensimmäistä maailmansotaa 1913. Se kantaesitettiin vasta 1917, kolmantena sotavuonna. Teoksen niukka dialogi sisältää useita tunteikkaita monologeja, jotka ovat saaneet vaikutteita August Strammin runollisesta sähkösanomatyylistä. Teoksessa, kuten muissakin Kaiserin tämän ajan töissä, nähdään myös Nietzschen filosofian vaikutusta. 
Vuonna 1912 kirjoitetun ja 1917 kantaesitetyn näytelmän "Von morgens bis mitternachts" ohjasi Karlheinz Martin elokuvaksi vuonna 1920. Tarinassa pienen pankin kassanhoitaja W-nimisessä valtiossa saa käsityksen rahan mahdista rikkaalta italialaisnaiselta. Mies kavaltaa kassasta 60 000 markkaa ja pakenee B:n kaupunkiin vain todetakseen, ettei raha tuo välttämättä onnea.
Kaiserin draamanäytelmä "Nebeneinander" (1923) kantaesitettiin Berliinissä marraskuussa 1923 Berthold Viertelin ohjaamana. Tällä näytelmällä Kaiser otti etäisyyttä ekspressionismiin ja kirjoitti realistisemmin ja koomisemmin idealistisesta panttilainaamonhoitajasta, joka joutuu Saksan 1920-luvun hyperinflaation kurimukseen. 
Viimeisinä vuosinaan Kaiser kritisoi yhä voimakkaammin teknologian ja kapitalismin ylivaltaa maailmassa ja kirjoitti runomitassa muun muassa mytologisista aiheista.
Näytelmiä.
Lisäksi Kaiserin näytelmiä on esitetty Suomessa nimillä "Kentauri", "Hääyö", "Miljardööri", "Oopperapalo" ja "Paperimylly". Näiden alkuteosnimiä ei löydy Ilona-esitystietokannasta.
Huomionosoituksia.
Kirjailijan kotikaupunki Magdeburg on nimennyt kadun hänen kunniakseen nimellä "Georg Kaiser Straße". Kotiosavaltio Saksi-Anhalt on vuodesta 1996 jakanut hänen nimeään kantavaa kirjallisuuspalkintoa.
Labbnäs

Labbnäs on kylä Kemiönsaaren kunnassa Dragsfjärdenjärven rannalla Dragsfjärdin kirkonkylän eteläpuolella. Kylä muodostuu Labbnäsin lomakodiksi muutetusta kantatilasta sekä muutamista taloista.
Labbnäsista tuli Dragsfjärdin pappila 1600-luvulla. Seurakunta myi pappilan Amos Andersonille 1950-luvulla ja hän lahjoitti sen Kemiönsaaren Martoille, joiden johdolla pappila muutettiin lomakodiksi.
Forge of Empires

Forge of Empires (FoE) on InnoGamesin vuonna 2012 julkaisema ilmainen selainpohjainen strategiapeli, jossa pelaaja kehittää luomaansa kaupunkia läpi historian kivikaudelta alkaen. Forge of Empires -sovellus on saatavilla iOS-laitteille App Storen kautta ja Android-laitteille Google Play -palvelun kautta. Forge of Empires voitti Saksalaisen tietokonepelipalkinnon (Deutscher Computerspielepreis) parhaan selainpelin kategoriassa vuonna 2013.
Lähteet.
http://fi.forgeofempires.com/
Vrouw Marian viimeinen matka

Vrouw Marian viimeinen matka on Suomen rannikolla vuonna 1771 uponneesta snaupriki "Vrouw Mariasta" kertova teos. Teoksen ovat kirjoittaneet Juha Flinkman ja Petri Puromies, jotka ovat myös kuvittaneet sen yhdessä Karri Flinkmanin kanssa. Teoksen on julkaissut vuonna 2014 Paasilinna.
Tekijöistä Juha Flinkman on meribiologi ja työskentelee Suomen ympäristökeskuksessa kehittämispäällikkönä. Hän on Suomen johtavia tutkimussukeltajia ja sukelluskouluttajia. Petri Puromies on Helsingin Sanomissa kuvatoimittajana. Puromies on tutkimussukeltaja ja oli myös Vrouw Maria -tutkimusprojektin kuvaaja.
Teos jakautuu kahteen pääosaan, jotka vuorostaan jakautuvat alaosiin:
37-sivuisessa kuvaliitteessä on laivaa esittäviä piirroskuvia ja valokuvia sukeltajien työstä.
Alkusanoissa kirjan tekijät sanovat, että heillä on kirjaa tehdessään ollut tavoite koota kaikki olemassa oleva tieto yleistajuiseksi kokonaisuudeksi ja elävöittää kokonaisuutta kuvaamalla Vrouw Marian viimeistä purjehdusta. Lisäksi he halusivat kiinnittää lukijoiden huomion siihen, että poikkeuksellisten ominaisuuksiensa vuoksi Itämeri säilöö vanhoja laivoja paremmin kuin maailman muut meret. Varsinaista uutta tietoa Vrouw Mariasta kirja ei tuo.
Kirjoittajat toteavat Vrouw Marian tulevaisuutta pohtiessaan, että kiinnostus sen nostoon ei ole loppunut, mutta sanovat, että hylky säilyy hyvin siellä missä se on, kun siihen ei kajota. Nostaminen ja konservointi ovat ongelmia, ja he ottavat vertauskohdaksi Wasa-laivan, jonka puuaines on alkanut hajota.
Lucas Andersen

Lucas Qvistorff Andersen (s. 13. syyskuuta 1994 Aalborg, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2024–2025 Englannin toisella sarjatasolla Championship Leaguessa pelaavaa Queens Park Rangersia.
Andersen aloitti ammattilaisuransa Aalborg BK:ssa. Hän teki ensiesiintymisensä Tanskan Superliigassa 16-vuotiaana 5. maaliskuuta 2011, kun Aalborg pelasi kotonaan 1–1-tasapelin Silkeborg IF:n kanssa. Andersen tuli ottelussa kentälle 88. minuutilla Mathias Wichmannin tilalle.. Yhteensä hän pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan 11 ottelua, joissa kaikissa hän tuli kentälle vaihdosta. Kaudella 2011–2012 Andersenin vastuu kasvoi, ja hän pelasi 22 liigaottelua, joista 12 hän aloitti.
Andersen aloitti myös kauden 2012–2013 Aalborgissa, ja ehti aloittaa seitsemän liigaottelua, kunnes siirtyi 31. elokuuta 2012 Ajaxiin 1,3 miljoonan euron siirtosummalla. Hän teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 8. joulukuuta 2012 Ajaxin voittaessa FC Groningenin kotonaan 2–0. Andersen korvasi ottelussa Danny Hoesenin 79. minuutilla. Ottelu jäi hänen ensimmäisen Ajax-kautensa ainoaksi liigaotteluksi. Kaudella 2013–2014 Andersen pelasi enimmäkseen Eerste divisiessä pelaavassa kakkosjoukkueessa Jong Ajaxissa, mutta edusti myös ykkösjoukkuetta yhdeksässä liigaottelussa ollen neljästi avauskokoonpanossa. Hänen kaksi ensimmäistä Ajax-kauttaan päättyivät molemmat mestaruuteen.
Tanskan maajoukkueessa Andersen on pelannut yhden ottelun vuonna 2014 (tilanne 18. joulukuuta 2014). Hän teki ensiesiintymisensä A-maajoukkuetasolla 18. marraskuuta 2014, kun Tanska hävisi vieraissa ystävyysottelun Romanialle 0–2. Andersen aloitti ottelun, mutta Rasmus Würtz tuli hänen tilalleen jo 26. minuutilla.
Saavutukset.
Ajax:
Hamburg (D181)

Hamburg (runkonumero D181) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja myöhemmin yhdistyneen Saksan laivaston Hamburg-luokan ohjushävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 29. tammikuuta 1959. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1960 ja otettiin palvelukseen 23. maaliskuuta 1964.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 24. helmikuuta 1994 ja se romutettiin Espanjassa.
Catharina-Amalia

Catharina-Amalia Beatrix Carmen Victoria (s. 7. joulukuuta 2003 Haag) on Alankomaiden kruununprinsessa. Hänen isänsä on maan nykyinen kuningas Willem-Alexander ja äiti maan nykyinen kuningatar Máxima. Catharina-Amalia on heidän esikoisensa. Hänellä on myös kaksi siskoa, Alexia (s. 2005) ja Ariane (s. 2007).
Syntymä ja ristiäiset.
Catharina-Amalia syntyi vuonna 2003 HMC Bronovon sairaalassa.
Catharina-Amalia kastettiin 12. kesäkuuta 2004. Kuningatar Máximan isä Jorge Zorreguieta osallistui poikkeuksellisesti tyttärentyttärensä ristiäisiin, koska tilaisuus ei ollut valtiollinen. Argentiinalainen Jorge Zorreguieta toimi 1976–1983 ministerinä Jorge Videlan diktatuurihallinnossa, minkä johdosta Zorreguieta ei esim. osallistunut tyttärensä häihin.. 
Prinsessan kummeiksi valittiin hänen setänsä Constantijn, Ruotsin kruununprinsessa Victoria, Herman Tjeenk Willink, Samantha Deane, Martín Zorreguieta ja Marc ter Haar. 
Opinnot.
Prinsessa opiskelee tällä hetkellä Christelijk Gymnasium Sorghvliet -lukiossa. Peruskoulun hän suoritti Wassenaarissa julkisen puolen koulussa. 
Catharina-Amaliasta tuli vuonna 2013 kruununprinsessa, kun hänen isoäitinsä Beatrix luopui kruunusta Willem-Alexanderin hyväksi. Catharina-Amalialla on arvonimi Oranjen prinsessa. Titteliä käyttää nimenomaan Alankomaiden kruununperijä. 
Syyskuussa 2022 Catharina-Amalia aloitti psykologiaa, politiikan tutkimusta, lakia ja taloutta yhdistässä tutkinto-ohjelmassa Amsterdamin yliopistossa. Kuukautta myöhemmin hänet siirrettiin pois opiskelijamajoituksesta havaitun turvallisuusuhan vuoksi. Kuningatar Máximan mukaan prinsessa ei voi asua Amsterdamissa eikä juurikaan viettää normaalia opiskelijaelämää.
Edustustehtävät kruununprinsessana.
Vuonna 2021 Catharina-Amalia lähetti pääministeri Mark Ruttelle käsinkirjoitetun kirjeen jossa hän pyysi hallitusta poistamaan häneltä valtion maksamat 1,6 miljoonan euron tulonsiirron, kunnes tällä on virallisia kuninkaallisia velvollisuuksia. Prinsessan perustelu oli se, että tällaisen rahan vastaanottaminen tuntui epämukavalta.
Täyttäessään 18 Catharina-Amalian on tarkoitus aloittaa edustustehtävissä Alankomaiden valtioneuvostossa (holl. "Raad van State"), jossa kruununperijällä on automaattisesti paikka. Hänen ensimmäiseksi viralliseksi edustusmatkakseen on suunniteltu Aruban, Curaçaon, Sint Maartenin, Bonairen, Sint Eustatiusin ja Saban kattavaa kierrosta, joka on tarkoitus toteuttaa tammikuussa 2023.
Yksityiselämä.
Vuonna 2019 Catharina-Amalia osallistui jouluteemaiseen musikaaliin, jonka hän on käsikirjoittanut itse. Prinsessan harrastuksia ovat mm. piano ja ratsastus.
Muiden Alankomaiden kuningashuoneen jäsenten tavoin, Catharina-Amalia kuuluu Alankomaiden protestanttiseen kirkkoon, joka perustettiin vuonna 2004.
Kruununprinsessa on joutunut negatiivisia kommentteja niin lehdistössä kuin sosiaalisessa mediassakin painoonsa ja kehonkoostumukseensa liittyen (ns. fat shaming). Tunnetuin tapaus lienee portugalilainen naistenlehti nimeltä "Caras", joka kutsui kruununprinsessaa plus-kokoiseksi, ja päätyi myöhemmin pyytämään tätä anteeksi.
Adam Brown

Adam Brown (s. 29. toukokuuta 1980) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Peter Jacksonin ohjaamassa "Hobitti"-elokuvatrilogiassa, jossa hän esitti Thorinin retkikuntaan kuuluvaa Ori-kääpiötä.
Brown on kotoisin Hungerfordista, Berkshirestä, ja hän on opiskellut teatteria Middlesexin yliopistossa. Uransa alussa hän esitti komediaa, kuten pantomiiminäytöksiä, Clare Plestedin kanssa. "Hobitti"-trilogiasta Brown haki alun perin Bilbo Reppulin roolia, mutta hänet valittiin sen sijaan Oriksi. Se oli hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa.
Brown valittiin vuonna 2015 näyttelemään elokuvaan "", joka sai ensi-iltansa vuonna 2017.. Brown näytteli Cramble-nimistä hahmoa.