tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Unkarin taideteollisuusmuseo

Unkarin taideteollisuusmuseo () on käyttö- ja koriste-esineitä esittelevä taidemuseo Budapestissa. Vuonna 1872 perustettu kokoelma sijaitsee nykyään Ödön Lechnerin suunnittelemassa museorakennuksessa.
Unkarin parlamentti päätti vuonna 1872 myöntää 50 000 forinttia taideteollisuusesineiden hankkimiseksi Wienin maailmannäyttelystä 1873. Esineiden oli tarkoitus muodostaa perusta uuden museon kokoelmille. Kokoelma oli alkuun esillä Kansallismuseossa, mutta sitten se siirrettiin vanhaan taidegalleriaan. Noin vuonna 1890 taideteollisuusmuseolle alettiin suunnitella omaa rakennusta. Suunnittelukilpailun voitti Ödön Lechnerin ja Gyula Pártosin ehdotus. Keisari Frans Joosef I avasi museon 1896 tuhatvuotisjuhlallisuuksien aikana.
Museon kokoelmissa on useita käyttö- ja koriste-esineitä. Kokoelmissa on noin 4 000 huonekalua, joista merkittäviä ovat erityisesti ranskalaiset renessanssihuonekalut 1700-luvulta ja art nouveauta edustavat esineet 1800- ja 1900-lukujen taitteesta. Keramiikka- ja lasikokoelmassa on noin 23 000 esinettä. Kultaseppäkokoelmassa on 11 000 esinettä, joiden valmistamisessa on käytetty esimerkiksi hopeaa, pronssia, tinaa ja rautaa. Esineistöön kuuluu kelloja, koruja ja ruokailuvälineitä. Tekstiili- ja vaatekokoelmassa on noin 17 000 työtä, ja siihen kuuluu maailman toiseksi suurin osmanimattojen kokoelma. Vanhimmat esineet ovat koptien tekstiilejä.
Gustaf de Laval

Carl "Gustaf" Patrik de Laval (9. toukokuuta 1845 – 2. helmikuuta 1913) oli ruotsalainen insinööri ja keksijä, joka teki tärkeitä parannuksia höyryturbiiniin ja meijerikoneisiin. Hän oli Ruotsin tuotteliaimpia keksijöitä 1800-luvulla.
Elämä.
Gustaf de Laval syntyi Orsan kunnassa Taalainmaalla. Hän kirjautui KTH:n vuonna 1863 ja valmistui koneinsinööriksi 1866, jonka jälkeen hän jatkoi vielä vuonna 1867 Uppsalan yliopistossa. Tämän jälkeen kaivosyhtiö Stora Kopparberg palkkasi hänet. Sieltä hän palasi Uppsalan Yliopistoon vuonna 1867 ja väitteli tohtoriksi 1872. Tämän jälkeen hän oli töissä Georgsmarienhüttessä sijaitsevalla rautaruukilla Saksassa. De Lavalista tuli Ruotsin akatemian jäsen vuonna 1886. Hän oli menestyksekäs insinöörinä ja käynnisti useita liikeyrityksiä. Liikemiehenä hän oli rahan käytön suhteen jopa niin huoleton, että hänen kuolemansa jälkeen hänen leskensä joutui konkurssiin. Hänet valittiin Ruotsin valtiopäiville 1888-1890 silloisen kaksikamarisen järjestelmän alahuoneeseen (andra kammaren) ja myöhemmin hänestä tuli ylähuoneen (första kammaren) jäsen.
Saavutukset.
Laval-suutin.
Vuonna 1882 de Laval esitteli oman höyryturbiinikonseptinsa. ja vuonna 1887 hän rakensi pienen höyryturbiinin esitelläkseen sitä. Vuonna 1890 de Laval kehitti suuttimen nostaakseen höyryn nopeuden yli äänennopeuden saadakseen käyttöön höyryn liike-energian paine-energian sijasta. Nykyisin laval-suutinta käytetään rakettimoottoreissa. Laval-turbiini voi toimia aina 30'000 rpm nopeudella. Turbiinin akseli oli asennettu pitkälle joustavalle akselille laakerien ollessa kaukana toisistaan turbiinin eri puolilla. Koska turbiinia ei voitu tasapainottaa täydellisesti, joustava akseli salli pienen epätasapainon laakerien vahingoittumatta. Turbiinin korkea kierrosnopeus vaati myös kehittämään uuden tyyppisen alennusvaihteen, jonka periaate on yhä käytössä. Koska tuon ajan materiaalit eivät olleet riittävän lujia kestääkseen suuria keskipakovoimia, turbiinin tuotto oli rajallista ja suuria lämpövoimalaitosten sähkögeneraattoreita pyöritetään nykyään pääasiassa Charles Parson kehittämällä höyryturbiiniratkaisulla.
De Laval -separaattori.
Gustaf de Laval oli merkittävä meijerikoneiden kehittäjä, kuten sentrifugi-periaatteella toimivan maito-kerma-separaattorin parannukset Wilhelm Lefeldtin keksintöön ja varhainen lypsykone, joka patentoitiin ensimmäisenä vuonna 1894. Tämän keksinnön kaupallinen hyödyntäminen onnistui vasta de Lavalin kuoleman jälkeen vuonna 1918. Yhdessä Oscar Lammin kanssa de Laval perusti vuonna 1883 "Ab Separator" -nimisen yrityksen, joka vuodesta 1963 toimi Alfa Laval-nimellä ja on nykyään osa Tetra Laval -konsernia ja toimii DeLaval-nimellä.
Kuolema.
Gustaf de Laval kuoli Tukholmassa 67-vuotiaana vuonna 1913.
Dirty Love

Dirty Love on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut romanttinen komediaelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Jenny McCarthy, Eddie Kaye Thomas, Carmen Electra ja Victor Webster. Elokuvan on ohjannut John Mallory Asher ja käsikirjoittanut hänen entinen vaimonsa Jenny McCarthy. Elokuva sai kielteisiä arvosteluja ja voitti yhteensä neljä Razzie-palkintoa kategorioissa huonoin elokuva, huonoin kuvaus, huonoin naisnäyttelijä ja huonoin ohjaus.
Dirty Love kertoo Rebeccasta (Jenny McCarthy) joka saa poikaystävänsä Richardin (Victor Webster) kiinni pettättämisestä, ja lähtee etsimään rakkautta jonka kädestäennustaja on hänelle kertonut saapuvaksi.
Jättikorte

Jättikorte ("Equisetum telmateia", vanh. muodossa "E. telmateja") on kortteiden suvun laji, jolla on erityisen suurikokoiset kesäversot.
Ulkonäkö ja koko.
Jättikortteen itiöversot ovat paksuhkot, moniniveliset ja väriltään kalpeanruskean valkoiset. Ne ovat lyhytikäiset ja kasvavat 10–25 senttimetriä korkeaksi. Kesäverso kohoaa 30–150 cm korkeaksi. Sen varsi on vihertävänvalkoinen, 4–10 mm paksu. Varren haarat ovat sivulle osoittavat tai yläviistot, karheat ja 4–5-särmäiset. 
Levinneisyys.
Jättikorte kasvaa Euroopassa, maanosan lähialueilla Aasissa ja Pohjois-Afrikassa sekä Pohjois-Amerikan länsirannikolla. Levinneisyydeltään se on Pohjoismaista katsoen melko eteläinen, pohjoisimmat kasvupaikat ovat Tanskassa, Ruotsin Skånessa, Latviassa ja Skotlannissa.
André Gustave Anguilé

André Gustave Anguilé (3. maaliskuuta 1920 – 23. toukokuuta 1999) oli gabonilainen poliitikko ja diplomaatti. Hän syntyi Librevillessä ja toimi Gabonin ensimmäisenä ulkoministerinä vuosina 1960–1961. Hänen seuraajansa oli Jean-Hilaire Aubame.
Kuningassaniainen

Kuningassaniainen ("Osmunda regalis") on suurikokoinen saniaislaji kuningassaniaiskasvien (Osmundaceae) heimossa. Se ainoa Euroopassa tavattava kuningassaniaiskasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Kuningassaniainen kasvaa 40–140 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat vaaleanvihreät, lyhytruotiset ja kahteen kertaan parilehdykkäiset. Lehtisuonitus on hankahaarainen. Kuningassaniaisen itiöpesäkkeet ovat erillisissä pesäkelehdissä, jotka ovat keltaiset ja muuttuvat ruskeiksi. Röyhymäinen itiöpesäkkeistö sijaitsee lehden kärkiosassa. Itiöpesäkkeet ovat muodoltaan päärynämäiset. Ne avautuvat keskeltä. Kuningassaniaisen itiöpesäkkeiden rakenne eroaa selvästi monista muista saniaisista.
Levinneisyys.
Kuningassaniaisella on laaja, epäyhtenäinen levinneisyysalue maapallon pohjoispuolella. Se kasvaa Pohjois-Amerikan itäosissa, Länsi- ja Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja itäisimmässä Aasiassa. Pohjoisimmat kasvupaikat ovat Norjan länsirannikolla ja Ruotsissa.
The Artist

The Artist on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut ranskalainen Michel Hazanaviciusin ohjaama mustavalkoinen romanttinen mykkäkomedia. Sen pääosissa ovat Jean Dujardin ja Bérénice Bejo. Elokuvan tarina sijoittuu Hollywoodiin vuosien 1927–1932 väliseen ajanjaksoon. Jean Dujardin näyttelee George Valentinia, mykkäelokuvien tähteä, jonka ura uhkaa tyssätä äänielokuvan nousuun. Samaan aikaan näyttelijä Peppy Miller (Berenice Bejo) on nousemassa suureen suosioon. Valentinin ja Millerin tarinat kietoutuvat yhteen elokuva-alan myllerryksessä. Dujardinin ja Bejon rinnalla näyttelevät muiden muassa yhdysvaltalaiset John Goodman ja James Cromwell sekä englantilainen Malcolm McDowell studiomogulina, autokuskina ja hovimestarina. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 2. maaliskuuta 2012.
Elokuva palkittiin parhaan näyttelijän palkinnolla vuoden 2011 Cannesin elokuvajuhlilla, jossa elokuvan maailman ensi-iltanäytös järjestettiin. Elokuva sai kuusi Golden Globe -ehdokkuutta ja myöhemmin kymmenen Oscar-ehdokkuutta. Vuoden 2012 Bafta-palkintogaalassa "The Artist" palkittiin vuoden elokuvana sekä parhaasta ohjauksesta, käsikirjoituksesta, miespääosasta, kuvauksesta, musiikista ja puvustuksesta. Oscar-gaalassa elokuva sai viisi palkintoa muun muassa sekä parhaan elokuvan että parhaan ohjauksen palkinnon.
Halotaani

Halotaani (kauppanimi Fluothane) on hengittämällä käytettävä anestesia-aine. Se otettiin käyttöön 1950-luvulla, ja se oli Suomessa luultavasti käytetyin hengitettävä anestesia-aine 1980-luvulle asti. Nykyisin halotaanilla ei ole Suomessa enää myyntilupaa. Halotaani ei itsessään ole kovin hyvä analgeetti ja sen lihasrelaksaatiovaikutus on kohtalainen.
Kaasupullot sisältävät 0.01 % tymolia stabilointiaineena.
GP2-kausi 2011

GP2-kausi 2011 oli GP2-sarjan seitsemäs kausi. Sarjassa ajettiin ensimmäistä kertaa uudella Dallara GP2/11 -autolla aiemman GP2/08:n sijaan. Renkaat toimitti ensimmäistä kertaa GP2:siin Bridgestonen sijaan italialainen Pirelli.
Sarjan mestaruuden vei Romain Grosjean, joka varmisti sarjan mestaruuden Belgian pitkässä kilpailussa sijoittumalla kolmanneksi. Sarjan toiseksi sijoittui Luca Filippi ja kolmanneksi Jules Bianchi.
Kuljettajamuutokset.
Uudet kuljettajat
Paluun tekevät kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Kesken kauden vaihtuneet kuljettajat
Kilpailukalenteri.
Kaudella ajettiin yhteensä 18 kilpailua 9 eri radalla. Kausi alkoi 7. toukokuuta Turkin Istanbulin radalta ja päättyi 11. syyskuuta Italian Monzassa. Abu Dhabissa ajettiin GP2-sarjaan kuulumaton ulkopuollinen GP2-finaali.
tähti (*) tarkoittaa paalupaikkaa, joka on saavutettu pitkän kilpailun kahdeksannesta sijoituksesta
The Big Picture

The Big Picture on Elton Johnin kahdeskymmeneskuudes studioalbumi, ja se julkaistiin vuonna 1997. Albumi sisältää neljä maailmanlaajuisesti julkaistua singleä, "Live Like Horses", (duetto Luciano Pavarottin kanssa vain singleversiossa), "Something About The Way You Look Tonight", "Recover Your Soul" ja "If the River Can Bend".
Kappalelista.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.
Nelimarkka

Nelimarkka on suomalainen sukunimi, joka on tai on ollut muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Nelimarkka voi myös viitata Nelimarkka-museoon.
Santa Lucia (laulu)

Santa Lucia on Teodoro Cottraun säveltämä ja napolilaiseen kansan­laulu­tekstin pohjalta sanoittama laulu. Cottrau julkaisi sen vene­lauluna eli barkarolina vuonna 1849 käännettyään sanat Napolin murteesta italian kirja­kielelle.
Laulun italian­kieliset sanat kuvaavat meri­maiseman kauneutta Napolin Borgo Santa Lucian edustalla Napolinlahdella. Laulun sanoissa veneilijä kehottaa kuulijoita tulemaan mukaan veneeseen nauttimaan ilta­tunnelmasta tähtien loistaessa. Pääasiassa Pohjoismaissa laulu on kuitenkin myöhemmin liitetty ennen kaikkea Lucian päivän juhlintaan 13. joulukuuta.
Laulun huomattavin esittäjä 1900-luvun alussa oli napolilainen ooppera­laulaja Enrico Caruso. Myöhemmin sen on levyttänyt myös muun muassa Elvis Presley vuonna 1965 albumissaan "Elvis for Everyone".
Käännöksiä ja mukaelmia.
Laulun on mukaillen suomentanut V. Arti nimellä "Soi iltakellot".
Tšekissä laulu on tullut tunnetuksi Waldemar Matuškan esittämänä nimellä "Krásná je Neapol".
Thaimaassa laulun ensimmäisestä säkeestä on tullut Silpakornin yliopiston tunnuslaulu, sillä yli­opiston perustaja, Silpa Bhirasri (Corrado Feroci), oli syntyjään italialainen. Laulun thainkielisen version nimi on Silpakorn Niyom (ศิลปากรนิยม).
Laulu tunnetaan myös The Andy Griffit Show:sta, jossa se esiintyy jaksossa "The Song Festers." 
Lucian päivään liittyvät versiot.
Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa sekä Suomessa etenkin suomenruotsalaisten keskuudessa sävelmä liittyy ennen kaikkea 13. joulukuuta vietettävään Lucian päivän yhteyteen.. Ruotsin kielellä sävelmään () on laadittu useitakin tähän aiheeseen liittyviä sanoituksia, joista tunnetuimmat ovat "Sankta Lucia, ljusklara hägring" ("Pyhä Lucia, kirkas ilmestys"), "Natten går tunga fjät" ("Yö kulkee raskain askelin") sekä 1970-luvulla tehty lastenlauluversio "Ute är mörkt och kallt" ("Ulkona on pimeää ja kylmää"). 
Suomenkielisen Lucian päivään liittyvän sanoituksen on kirjoittanut Erkki Ainamo, ja se alkaa sanoilla "Taivaalla tähtivyö".
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon jumalanpalveluselämän aineistossa on materiaalia Lucian päivää varten, ja siinä on osana Anna-Mari Kaskisen kirjoittama Lucia-laulun tekstiː"Sankta Lucia,/ tultasi kannat, kylmyyteen maailman toivoa annat - - ." 
Elokuvamusiikkina.
Santa Lucia-laulu esiintyy myös elokuvamusiikkina. Sen on esittänyt Elvis Presley elokuvassa "Viva Las Vegas", ja se esiintyy myös Marx-veljesten elokuvassa "Ilta oopperassa". Laulun loppuosa esiintyy Jackin ja Davidin laulamana myös elokuvassa "Ihmissusi Lontoossa" heidän kulkiessaan sateessa Englannin maaseudulla.
Italialainen laulu ja sen suomennos.
Laulun italiankieliset sanat ja niiden suomennos.
Abdelkarim Kissi

Abdelkarim Kissi (, s. 5. toukokuuta 1980 Oujda) on marokkolainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelaava Kissi edustaa Kyproksen pääsarjassa pelaavaa Ethnikos Achnaa.
Maajoukkueura.
Kissi on edustanut Marokkoa vuosina 2001–2008. Hän on edustanut Marokkoa kaksissa arvokisoissa vuosien 2004 ja 2008. Kissi oli voittamassa Marokolle hopeaa vuoden 2004 Afrikan kisoissa.
Jari Mustonen

Jari Matti "Boogie" Mustonen (s. 16. joulukuuta 1963 Vieremä) on suomalainen kehonrakentaja.
Mustonen aloitti urheilu-uransa eri lajien parissa nuorena. Muunkin yleisurheilun harrastamisen ohessa hän heitti kiekkoa ja kehittyäkseen siinä aloitti painoharjoittelun. "Boogien" ollessa 14 vuoden ikäinen, hän teki ensimmäiset painot isänsä kanssa valamalla kivenlohkareita ja betonia kurkkupurkkeihin. Joitakin vuosia myöhemmin maataloustöissä kotitilallaan työskentelevän Jari Mustosen isä osti pojalle 160 kg painoja maatalouden "luppohetkien" ratoksi. Kiekkouransa aikana Jari Mustosen parhaaksi saavutukseksi tuli hallikisojen SM-hopea.
Myöhemmin "Boogie"-lempinimen saanut intensiivisesti harjoitteleva nuorimies suuntautui pääsääntöisesti kehonrakennukseen, jolla hänen oli tarkoitus ansaita elantonsa. Sadat vahvamieskilpailut, poseerausnäytökset, nyrkkeilyottelut ja erilaiset muut tapahtumat syöntikilpailuista jäätelömainoksiin lennättivät showmies "Boogieta" ympäri Suomen ja maailman. Kiinassa Mustonen osallistui Vahvamieskilpailuun ja Australiassa, Saksassa ja Englannissa hän esiintyi showpainissa. Ovimiehen yötyöt toivat kuitenkin perusleivän pöytään ja 1990-luvulla aktiivisesti toiminut Boogies Gym oli oma tulonlähteensä. Boogies Gymiltä lähti vuonna 1994 SM-kisoihin yhteensä 12 kilpailijaa..
Aktiiviuransa aikana Mustonen voitti IFBB:n kilpailuissa ennätykselliset seitsemän Suomen mestaruutta ja WPF-liiton puolella 2 EM-kultaa ja 2 MM-hopeaa. Pitkän kilpailu-uransa aikana Boogie osallistui ainakin 49 kilpailuun valmistautumisineen ja dietteineen.
Jari ”Boogie” Mustonen kävi raskaansarjan ottelun Tony Halmeen kanssa. Matsi käytiin vuonna 1998 Helsingin jäähallissa. Halme oli voittanut SM-tittelin Jukka Järviseltä vain huomatakseen, ettei kukaan Suomessa uskaltanut enää nousta kehään hänen kanssaan.
-Tony soitti mulle ja sanoi että nyt on paniikki. Lähde sinä. Huijataan ihmisiä. Mutta enhän minä ollut ikinä otellut, Boogie kelaa Hymyn jutussa.
Huippu-urheilijan elämäntapa vaati veronsa. Boogien valmistautuessa taas kisoihin hänen vaimonsa lasitaiteilija "Muru" Mustonen patisti hänet outojen oireiden takia sairaalaan, jossa todettiin munuaisvaurio. Boogie naureskeli hoitajien kutsuneen kollegoitaan katsomaan elävää kuollutta. Boogie on sanonut kehonrakennuspiireissä käytössä olevien "lisäaineiden" satunnaisen käytön olleen mahdollisesti edesauttamassa nykyisten terveysongelmien syntyä. Mustonen oli 2012 munuaisensiirtoleikkauksessa, jonka hän kommentoi onnistuneen hyvin.
"Boogien" urheilu-urasta julkaistiin 2005 kirja "Let's Boogie" ja 2016 hänestä uutisoitiin julkaistavan myös elämäkerta. Mustoset asuvat nykyään Leppävirralla, jossa "Boogie" tekee töitä järjestyksenvalvojana.
Lilga Kovanko

Olga (Lilga) Losinskij-Kovanko (s. 12. joulukuuta 1943 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Kovanko oli pitkään yksi Lilla Teaternin keskeisistä vakio­näyttelijöistä, johon hän oli kiinnitettynä 1969–1974 ja vuodesta 1979. Vuosina 1974–1979 hän oli välillä kiinnitettynä Svenska Teaterniin, ja hän on kuulunut myöhemmin Helsingin Kaupunginteatterin henkilö­kuntaan.
Ura.
Vuonna 1986 Kovanko perusti yhdessä Marina Motaleffin kanssa pienen "Teater Atena" -ryhmän, joka tuotti joitakin lapsille suunnattuja näytelmiä.
Kovanko on näytellyt myös televisiossa ja monissa elo­kuvissa, muun muassa teoksissa "Vodkaa, komisario Palmu" ja "Bensaa suonissa".
Kiina-ilmiö (elokuva)

Kiina-ilmiö ("The China Syndrome") on samannimiseen romaaniin perustuva James Bridgesin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1979. Elokuvassa Jane Fondan näyttelemä televisiotoimittaja Kimberly Wells kuvausryhmineen todistaa läheltä pitänyttä ydinvoimalan sydämen sulamisonnettomuutta. Elokuvan ensi-ilta oli vain 11 vuorokautta ennen Three Mile Islandin ydinvoimalaonnettomuutta. Elokuva oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi parhaasta miespääosasta (Jack Lemmon), naispääosasta (Jane Fonda), alkuperäiskäsikirjoituksesta (Mike Gray, T. S. Cook ja James Bridges) ja lavastuksesta (Arthur Jeph Parker ja George Jenkins).
Tim McGraw

Samuel Timothy "Tim" McGraw (s. 1. toukokuuta 1967 Delhi, Louisiana) on yhdysvaltalainen country-laulaja ja näyttelijä. McGrawn albumeja on myyty yli 40 miljoonaa kappaletta, ja hän on saavuttanut muun muassa kaksikymmentäviisi ykköshittiä Billboard Hot Country 100 -listalla tai Country Airplay -listalla.
McGraw on ollut naimisissa country-laulaja Faith Hillin kanssa vuodesta 1996, ja parilla on kolme lasta (s. 1997, 1998 ja 2001). 
Diskografia.
Albumit.
1 Tim McGraw &amp; Faith Hill
Tutkataajuusalueet

Tutkataajuusalueet ovat sähkömagneettisen säteilyn aaltoalueita, jotka on standardissa määritelty tutkien käytettäviksi. IEEE:n Std-521-1976:n mukaisia tutkataajuusalueita ovat:
Mainittujen lisäksi kaikki radiotaajuudet ovat teknisesti kelvollisia tutkan käyttöön. Vain tutkan käyttötarkoitus ja ominaisuudet ovat käytetyn taajuuden mukaisia. Yli horisontin mittaava tutka (OTH-tutka) käyttää lyhyitä aaltoja (3 MHz – 30 MHz), keskipitkiä aaltoja (300 kHz – 3 MHz) tai jopa pitkiä aaltoja (30 kHz – 300 kHz).
Kun muut ovat menneet

Kun muut ovat menneet on Jari Loisan ja hänen johtamansa yhtyeen ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1986. Loisa oli aikaisemmin vaikuttanut Donna- ja Siberia-yhtyeissä.
Levyn on julkaissut Polarvox Oy levymerkillään Amulet tunnuksella WISH 11 ja sen on tuottanut T. T. Oksala.
Kannen valokuvat ovat Jan Kailan tekemiä. Kannen suunnittelusta ovat vastanneet Kaila ja Stefan Bremer. LP-levyn kannen on valmistanut Kirjapaino K. Kuronen.
Kappaleet.
B-puoli.
Kaikki kappaleet ovat J. Loisan tekemiä. Sovitukset ovat Loisan paitsi nimikappaleen osalta T. T. Oksalan. Kappaleiden tekijänoikeuksien haltija on Polarvox Music Oy.
Muusikot.
Lisäksi T. T. Oksala soittaa kitaraa kappaleissa "Kun muut ovat menneet", "Mä seison sun rinnallas" ja "Pidätkö minusta kiinni".
Kenttäpuhelin P 78

Kenttäpuhelin P 78 on L. M. Ericssonin valmistama Suomen puolustusvoimien käyttöön 1980-luvulla tullut kenttäpuhelin, jota voidaan käyttää kenttäpuhelimena sekä puhelimen omalla paikallisparistoilla (LB), kolmella R20-sauvaparistolla, siihen kytketyn puhelinkeskuksen keskusparistolla (CB) tai kenttäradioon liitettynä sitä kauko-ohjaavana puhelimena (R).
Puhelimen alumiinivaluiseen kanteen on merkitty tarralla vuoteen 2005 saakka käytössä olleet suomenkieliset radioaakkoset. P 78:aa ennen ja sen kanssa samanaikaisesti olivat Suomen puolustusvoimissa käytössä suomalainen kenttäpuhelin PUTE ja ruotsalainen LME sekä neuvostoliittolainen TA-57. Vuonna 2018 Ruotuväki-lehti uutisoi, että Bittiumin kehittämä datansiirtolaite Tough Comnode korvaa tulevaisuudessa P78 ja P90 -kenttäpuhelimet.
Massa (joki)

Massa on Sveitsissä, Wallisin kantonissa virtaava Aletschjäätikön laskujoki. Massa yhdistyy Rhôneen Brigin yläpuolella Natersin ja Bitschin rajalla. Massan virtaamaa säännöstellään Gibidumin padolla. Joessa on myös Electra-Massa S.A.:n omistama 340 MW:n tehoinen vesivoimalaitos, jonka vuosituotanto on noin 500 GWh energiaa .
Lähteet.
Massan hydrologiset tiedot ympäristöministeriön sivuilla
Suomen tupakkateollisuus

Tupakkateollisuus on ollut merkittävä teollisuudenala Suomessa. Merkittävimpiä alan yhtiöitä olivat Amer-Tupakka, Rettig Oy ja Pietarsaaren Strengbergin tupakkatehdas. Myös jotkin urheiluliitot saivat osinkoja tupakan myynnistä. Vuonna 2010 Suomessa ei ollut tupakkateollisuutta.
Suomessa toimineita tupakkatehtaita:
Smokestack Lightnin’ Volume 1

Smokestack Lightnin' Volume 1 on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen blueslaulaja ja lauluntekijä Howlin' Wolfin tuotannosta vuosilta 1951–1956. Laulamisen ohella Wolf soittaa huuliharppua. Levy on ilmestynyt vuonna 1990 Roots-levymerkillä.
Kappaleet on digitoitu Chessin alkuperäisistä mono- ja stereofonisista masternauhoista. Valmistuslisenssi SPA-yhtiölle on saatu yhtiöiltä Billy Carr Productions / Red Dog Express Inc. Jakelusta on huolehtinut Movieplay SA.
Esittelytekstin on tehnyt Herman van der Horst ja kannen valokuva on saatu Michael Ochsilta.
Kappaleet.
Kappaleen "Evil" on tehnyt W. Dixon ja muut C. Burnett eli itse Howlin' Wolf. "Evil" on Chessin luettelossa nimellä "Evil's Going On" ja "All Night Boogie" nimellä "Allnight Boogie (Allnight Long)".
Muusikot.
"How Many More Years" &lt;br&gt; (Memphis, elokuussa 1951)
&lt;hr&gt;
"Moanin' at Midnight" &lt;br&gt; (Memphis, elokuussa 1951)
&lt;hr&gt;
"I Love My Baby" ja "All Night Boogie" &lt;br&gt; (Chicago, lokakuussa 1953)
&lt;hr&gt;
"Neighbors", "I'm the Wolf" ja "Rockin' Daddy" &lt;br&gt; (Chicago, maaliskuussa 1954)
&lt;hr&gt;
"Just My Kind" ja "I’ve Got a Woman" &lt;br&gt; (Chicago, 1953) &lt;br&gt;
Muusikot (piano, kitara, rummut) eivät ole tiedossa.
&lt;hr&gt;
"Work for Your Money" &lt;br&gt;
Mahdollisesti samasta sessiosta kuin "Just My Kind".
&lt;hr&gt;
"Baby How Long" ja "Evil" &lt;br&gt; (Chicago, 25. toukokuuta 1954)
&lt;hr&gt;
"No Place to Go" &lt;br&gt; (Chicago, 25. maaliskuuta 1954)
&lt;hr&gt;
"Forty Four" ja "I'll Be Around" &lt;br&gt; (Chicago, lokakuussa 1954)
&lt;hr&gt;
"Who Will Be Next?" &lt;br&gt; (Chicago, maaliskuussa 1955)
&lt;hr&gt;
"I Have a Little Girl" &lt;br&gt; (Chicago, 25. maaliskuuta 1955) &lt;br&gt;
Sama kokoonpano kuin edellisessä.
&lt;hr&gt;
"I Asked for Water (She Gave Me Gasoline)" ja "Natchez Burning" &lt;br&gt; (Chicago, 19. heinäkuuta 1956)
&lt;hr&gt;
"Smokestack Lightnin'" &lt;br&gt; (Chicago, tammikuussa 1956)
&lt;hr&gt;
Peruskokoonpanoksi muodostuisi:
Kantoli

Kantoli oli historiallinen hindulais-buddhalainen kuningaskunta 400-luvulla aaj. Sen arvellaan sijainneen Etelä-Sumatralla jossain Jambin ja Palembangin kaupunkien lähettyvillä. Kiinalaisten kronikoista voidaan lukea: "Sanfotsi, joka ennen oli Kantoli." Tästä ja Kantolin sijainnista on päätelty, että Kantoli oli Srivijayan edeltäjä. Kiinalaiset käyttivät Srivijayasta nimeä Sanfotsi.
Liu-Song-dynastian aikana Kantoli lähetti useita lähetystöjä Kiinaan. 
Kuningaskunnat solmivat kauppasuhteet, mikä toi Kantoliin huomattavaa vaurautta. Kantoli oli tosin riippuvainen Kiinan-kaupasta. Kun Sui-dynastia kaappasi vallan Liu-Song-dynastialta, kaupankäynti romahti uuden hallitsijan ankaruuden takia. Keisari kielsi hovissa luksustavarat, joita muun muassa Kantoli oli toimittanut.
Henrik Klaunpoika Djäkn

Henrik Klaunpoika Djäkn (mainitaan vainajana vuonna 1459) oli ritari, Pariisin-ylioppilas, valtaneuvos ja Pohjois-Suomen laamanni.
Djäknin isä oli Turun linnan vouti Klaus Lydekenpoika Djäkn, johon liitetään "Elinan surman" tarina. Isä-Djäkn solmi toisen avioliiton Kristina Jönsintytär Garpin kanssa, joka oli Henrikin äiti. Henrik Djäkn sai isänperintönä kahdesta puolen manttaalin suuruisesta tilasta muodostuneen Kaskisten tilan.
Djäknin arvellaan olleen se Henrik Nicolai, joka tuli vuonna 1427 Pariisin yliopistosta baccalaureukseksi ja 1428 maisteriksi. Hän oli isänsä jälkeen Turun linnan päällikkö vuosina 1435 ja 1436, jolloin kuningas Kaarle VIII Knuutinpoika Bonde pakotti hänet luopumaan tehtävästä. Djäkn toimi vuodesta 1445 vuoteen 1447 Ala-Satakunnan tuomarina ja 1448–1459 Pohjois-Suomen laamannina. Ritari hänestä tuli ilmeisesti vuonna 1441 ja valtaneuvos viimeistään vuonna 1450. Vuonna 1452 tai 1453 kuningas lähetti Djäknin Novgorodiin rauhanneuvottelijaksi ja ollessaan maanpaossa vuonna 1457 hän pyysi Djäkniä yhdeksi sovintotuomariksi itsensä ja valtaneuvoston välille. 
Djäknin puoliso vuodesta 1438 oli Lucia Olavintytär Skielge. Pariskunta oli lapseton ja teki suuria lahjoituksia muun muassa Turun tuomiokirkkoon. Naantalin luostari sai heiltä vuonna 1442 Raisiossa olleen Ailosen tilan ehdolla, että luostari siirretään sinne alkuperäiseltä paikaltaan Maskusta. Lucia Djäkn, jonka mainitaan tehneen luostarille lahjoituksia vielä vuonna 1485, asui siellä viimeiset elinvuotensa. Kaskisten tilan Lucia myi leskeksi jäätyään Maunu Tavastille, Sten Sturelle ja Knut Posselle, joilta se siirtyi Naantalin luostarin omistukseen.
Paholaisen sanat

Paholaisen sanat, on Paul Gauguinin öljymaalaus vuodelta 1892. 
Saapuessaan Tahitille 1891 Gauguin alkoi maalata saaren maisemia Bretagnen kautensa väreillä, joissa oli siellä täällä juovia van Goghin tyylin keltaista. Tässä ympäristössä syntyivät tahtitilaisnaisten veistokselliset hahmot.
Maalauksessa on merkkejä aikaisempina vuosina omaksutuista vaikutteista. Sen alaosassa huojuvat viivat ja kirkkaat värit muistuttavat japanilaisia puupiirroksia. Puun runko muistuttaa painajaismaista eläintä, ja oikeassa yläkulmassa lipuva ihmisen naamio muistuttaa Gauguinin yhteydestä symbolismiin. 
Tässä oudossa maisemassa seisoo mielivaltaisen itsevarmasti sijoitettuna tahitilainen nainen puumaisen jäykkänä, suojellen alastomuuttaan painamalla rypistynyttä valkoista vaatetta vartalonsa alaosaa vasten. Kyseessä on takautuma antiikin Rooman teemasta siveä Venus. Toinen nainen kyyristyy ja pyörittää silmiään kauhuissaan. Taidemaalari luo myytin kiinnittämällä huomion mielikuvitukseensa ja tuomalla yhteen kaikki kulttuurinsa jäänteet.
Polynesialainen Eeva.
Matkustaessaan Polynesiaan Gauguin otti mukaansa kokoelman valokuvia renessanssimaalauksista, Parthenonista ja Borobudurin buddhalaisesta temppelistä. Hän liitti näitä kuvia usein tahitilaismaalauksiinsa. 
Tässä polyneesialaisessa Eevassa hän visioi kanavan, jonka kautta henkinen maailma liittyy arkipäivään. Hän esitti luultavasti hyvän ja pahan tiedon elämästä ja ihmisen moraalisuudesta, jotka olivat osa Gauguinin pitkäaikaista kiinnostusta elämään ja kuolemaan. Maalauksen yläosassa oikealla olevassa punaisessa ja vihreässä kasvossa Gauguin liittää itsensä mukaan tapahtumaan kuvauksella, joka on tehty luonnosmaisesti. Tätä embleemiä hän käytti myös omakuvissaan.
Gauguinin naiskäsitys.
Ottaessaan taiteilija-turistin roolin Gauguin muutti tarkastelutapaansa naisiin. Hänen matkansa yhä etäisempiin paikkoihin tarjosivat sellaisia ympäristöjä, joissa hän saattoi kuvitella esimodernia elämää. Niissä hän esitti naiset ajattomina hahmoina, pikemminkin kuin erityisinä kohteina, heidän tarinansa olivat peräisin paikallisista kansantarinoista, Raamatusta ja antiikin klassisesta mytologiasta. 
Kuitenkin Gauguin vastusti monia allegorisen representaation perinteitä, tarjoten symbolisen naishahmon täydellistämisen ja idealisoimisen sijaan usein kömpelöitä tai groteskeja elementtejä. Gauguinin kiinnostusta kulttuurin arkkityyppeihin vastasi hänen kiintymyksensä romanttiseen myyttiin “Ikuisesta feminiinistä”, johon monet ajan symbolistiset taiteilijat ja kirjailijat turvautuivat, jossa nainen oli vaistomainen tai henkinen olento, olipa hän häijy huokuttelija tai pyhä neitsyt.
Piscina

Piscina on kirkossa alttarin lähellä oleva matala allas, jota käytetään ehtoollisvälineiden pesemiseen. Piscina on yleensä valmistettu kivestä, ja siitä johtaa viemäri kirkon perustuksiin. Piscinaan voidaan kaataa myös sakramenteissa käytetyt ylijääneet aineet niin, että ne pysyvät siunatulla maalla. Piscinaa käytetään katolisessa, luterilaisessa ja anglikaanisessa kirkossa. Myös ortodoksisessa kirkossa on käytössä piscinaa muistuttavia astioita. Suomessa piscinat ovat osa keskiaikaisten kivikirkkojen arkkitehtuuria. Useissa Ruotsin kirkon kirkoissa on piscina ja sitä käytetään länsimaisen perinteen mukaisesti ylijääneen ehtoollisviinin tai kasteveden hävittämiseen.
Historia.
Latinan sana "piscina" tarkoitti aluksi antiikin termien kala-allasta. Kristinuskon tultua se merkitsi kastekappelin kasteallasta. Myöhemmin piscinaksi on nimitetty usein kuorin tai sakariston seinän syvennykseen sijoitettua allasta, jossa huuhdellaan sakramenttiastioita.
Kristillisessä käytössä piscina tarkoitti alun perin kasteallasta, mutta keskiajalla merkitys vaihtui tarkoittamaan seinän sisään syvennettyä pesuallasta. Tässä muodossa piscina on yleistynyt sydänkeskiajan lopulla.
Käyttö.
Piscinan tarkoitus on ohjata sakramenteissa ja pyhien välineiden pesussä käytetty vesi ja pappien käsienpesuvesi suoraan siunattuun maahan. Toisinaan piscinan käyttä on hävitetty myös vihkivettä, sakramenteissa käytettyä krismaa ja tuhkakeskiviikon palveluksesta ylijäänyttä siunattua tuhkaa. Piscinaan ei kuitenkaan ole kaadettu ylijäänyttä ehtoollisviiniä, joka on kirkon sääntöjen mukaan kuulunut nauttia messun jälkeen. Nykyään, esimerkiksi Ruotsin kirkossa on normaalia, että kalkkiin jäänyt viini tyhjennetään kirkon piscinaan.
Piscinan paikka on alttarin luona seinäkomeron pohjalla, alttarin sivussa tai pylvään päällä, jonka sisällä ja alla olevassa lattiatiilessä on reikä. Esimerkiksi Naantalin kirkossa ja Hattulan Pyhän Ristin kirkossa on piscina.
József Nagy (yleisurheilija)

József Nagy (2. lokakuuta 1881 Sárkeresztúr – 27. lokakuuta 1952 Balatonszepezd) oli unkarilainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili pika- ja keskimatkojen juoksuissa. Hän edusti seuratasolla budapestiläistä BBTE:tä. Nagy osallistui Lontoon olympialaisiin 1908, joissa hän voitti yhden mitalin, pronssia sekaviestistä. Hän osallistui myös 400, 800 ja 1500 metrin matkoille, mutta ei selviytynyt finaaliin saakka yhdessäkään henkilökohtaisessa lajissa.
Fotex

Fotex oli muovitehdas Sarviksen 1950-luvulla valmistama bakeliittikamera. Kamerat olivat Boyerin kopioita joihin optiikan teki jokin tamperelainen optikkoliike. Fotex on edelleen ainoa suomalainen sarjavalmisteinen kameramalli. 
Fotex-kameroita tehtiin joitain satoja. Prototyyppimalli "Akromat" on harvinaisempi sillä sitä ei koskaan virallisesti julkaistu: tuotanto lopetettiin alkuunsa lisenssioikeusjutun pelossa ja mallikappaleet jaettiin henkilökunnalle. Sarvis julkaisi Fotex Akromatin sijaan huomattavasti pelkistetymmän "Fotexin". 127-koon rullafilmiä käyttäviä Fotex-malleja oli saatavilla ainakin 4×4- ja 4×6,5 -formaateissa.
Tuotannon kiihdykkeenä toimivat vuoden 1952 olympiakisat, joiden ajateltiin luovan kysyntää kameroille. 
Fotexeja jaettiin myös palkintoina "Lasten maailma" -lehden tilauksia markkinoiville lapsille. 
Samannimisiä kameroita on tehty ainakin Tanskassa ja Espanjassa. Espanjalainen Fotex oli myös suora Boyerin kopio, mutta tietoa historiallisesta yhteydestä suomalaiseen Fotexiin ei ole.
Puolimieli

Puolimieli on Happoradion viides studioalbumi, joka julkaistiin 13. lokakuuta 2010.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 1.
Yhtyeen laulaja Aki Tykki on sanonut, että albumin teko oli vaikeaa, mutta lopputulos oli hänen mielestään melko onnistunut. Joitakin henkilökohtaisia kokemuksia päättyi lyriikoille, kuten Pelastaja-singlen sanoihin, jolla on yhteys Akin rippikouluaikoihin.
Halisten kylämäki

Halisten kylämäki on Maarian pitäjän Halisten kylän historiallinen keskusalue Turun Halisissa Aurajoen rannalla. Läheisen Kuralan kylämäen tapaan se on ollut asuttuna yhtäjaksoisesti rautakaudelta asti. Kylän perinteinen rakenne on vieläkin säilynyt, ja rakennukset ovat pääosin 1800-luvulta ja 1900-luvun alusta. Rakennuskantaan kuuluu myös tätä vanhempia 1700-luvun aittoja. Kylämäki muodostaa yhdessä viereisen Halistenkosken ja Turun vesilaitoksen rakennusten kanssa yhden Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Halisten kylämäkeen kuuluu kolme tilaa: Tätilä, Komonen ja Koski-Frantsi.
Kylämäen historia.
Kylämäen asutushistoria alkaa jo rautakaudelta, mistä todistavat kylää ympäröivät rautakautiset muinaisjäännökset. Kylämäen alueeltakin tunnetaan yksi rautakautinen kuppikallio. 
Alun perin Räntämäen eli Maarian pitäjään kuulunut Halisten kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1352 asiakirjassa, joka koskee talonpoikien ja Turun piispa Hemmingin välistä riitaa Halistenkosken patoamisesta. Saman asiakirjan mukaan Halistenkoskessa sijaitsi jo tällöin mylly, joita koskessa on myöhempinä vuosisatoina ollut useita. 1500-luvulta eteenpäin jauhomyllyn rinnalle rakennettiin säämiskämylly ja Suomen ensimmäinen verkatehdas. Myös Turun dominikaanikonventti omisti keskiajalla myllyn Halisissa.
Kylän kolme tilaa olivat olemassa viimeistään 1560, jolloin niiden nimet olivat Tätilä (myöhemmin Kreula), Kallonen (nyk. Komonen) ja Löytänä (Frantsi, nykyisin Koski-Frantsi). Talot olivat nykyisillä paikoillaan viimeistään isojaon aikaan 1787.
Aiemmin Maarian kuntaan kuulunut Halinen liitettiin Turkuun vuonna 1944.
The Original Soundtrack

The Original Soundtrack on englantilaisen rockyhtye 10cc:n kolmas albumi ja ensimmäinen, joka julkaistiin Mercury Records -levymerkillä. Se äänitettiin kuten kaksi edellistäkin albumia Strawberry Studiolla Stockportissa. Levy julkaistiin maaliskuussa 1975. Kannen suunnitteli Hipgnosis -ryhmä , piirtäjänä Humphrey Ocean.
Albumi oli suuri kaupallinen menestys Englannissa kivuten myyntilistalla sijalle 4. Levy pysyi top-100:ssa yhteensä 40 viikkoa. USA:ssakin levy myi hyvin ollen parhaimmillaan sijalla 15.
Albumin avauskappale on pitkä, yli 8 minuuttia kestävä minioperetti "Une Nuit á Paris (One Night In Paris)". Kappaleesta nappasi Andrew Lloyd Webber alkusoiton vuoden 1986 musikaaliin "The Phantom of the Opera".
Albumin singlehittejä olivat "Life is a Minestrone" (UK nro 7) sekä "I´m Not In Love", joka nousi singlelistalla jopa Britannian ykköseksi kesäkuussa 1975. 
Kappaleet.
A-puoli:
B-puoli:
Afro

Afro on kampaus tai hiustyyli, jossa on ideana saada hiukset kauas päänahasta. Tämä muodostaa pallomaisen, tuuhean kampauksen. Afrohiukset ovat yleensä karheat, villamaiset, hyvin kuivat ja kiharat, ja kuontalon muoto on yleensä pallon muotoinen tai vastaava. Afroja on kuitenkin monenlaisia.
Luonnonafro.
Luonnonafroksi kutsutaan afroa, joka on ihmisellä luonnostaan, eli hän on syntynyt tuuheahiuksiseksi ja pystytukkaiseksi. Monilla on myös pieni luonnonafro vauvana, mutta kun hiukset kasvavat, afro lähtee.
Todellisuudessa afro on luonnonkampaus, hoitamaton ja tehty ilman kemikaaleja. Afrosta tuli niin suuri menestys, että sitä alettiin kopioida ja siitä tehtiin peruukkeja.
Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 2009

Uinnin Suomen-mestaruuskilpailut 2009 järjestettiin Helsingissä 25.-28. kesäkuuta 2009. Kyseiset mestaruuskilpailut olivat osa suurta Unicef Aquatic Games –kokonaisuutta, jossa muina lajeina olivat taitouinti, vesipallo ja uimahypyt. 
Kilpailut.
Unicef Aquatic Games yhdisti kilpauinnin osalta yhteen nuorten ja aikuisten SM-kilpailut. Ideana oli, että aamujaksoissa uitaisiin nuorten alkuerät, aikuisten alkuerät ja viimeiseksi nuorten nk. ”kuuma erä” eli finaali. Aamun uintien perusteella jaettaisiin nuorten mitalit, jonka lisäksi 8. parasta aikuista tai nuorta pääsisivät illan aikuisten SM-finaaliin. 
Kilpailuissa jaettiin myös Uinnin Kalevan Malja, jonka voitti HSS. Nuorten pistekilpailun voitti Raision Urheilijat.
Tulokset.
Taulukossa on joka lajin kohdalla ylemmällä rivillä nuorten mitalit ja alemmalla rivillä aikuisten mitalit.
Töyhtöelenia

Töyhtöelenia ("Elaenia flavogaster") on Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä Länsi-Intian saaristossa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan töyhtöelenia on 16–17 cm:n pituinen. Selästään laji on oliivinruskea, ja siivet ja pyrstö ovat harmaammat. Siivissä on myös kaksi valkoista siipijuovaa. Päälaella on selvästi erottuva töyhtö, ja silmien ympärillä on valkoiset renkaat. Vatsastaan töyhtöelenia on vaaleankeltainen. Ulkonäöltään töyhtöelenia muistuttaa erityisesti savannieleniaa ("Elaenia chiriquensis"), joka on kooltaan hieman pienempi ja jonka töyhtö ei ole yhtä selvästi erottuva.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keski-Amerikassa töyhtöelenian levinneisyysalue ulottuu Meksikosta Panamaan. Etelä-Amerikassa lajia tavataan Andeilla Venezuelasta Kolumbiaan, Guyanasta, Surinamesta, Ranskan Guayanasta, Brasiliasta, Paraguaysta ja Argentiinan pohjoisosista. Lintu puuttuu paikoitellen Amazonian keskiosista. Lisäksi töyhtöeleniaa tavataan Trinidad ja Tobagosta ja monilta muilta Pienten Antillien saarilta. Linnun elinympäristöä ovat metsät, savannit, pensaikot ja puutarhat. Töyhtöelenian elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta, mutta Andeilla lajia tavataan korkeammallakin kasvavista metsistä.
Elintavat.
Töyhtöeleniat liikkuvat yleensä pareittain, mutta niitä voi nähdä myös suurina äänekkäinä parvina hedelmäpuissa. Kun linnut ovat jännittyneitä, ne ovat erityisen äänekkäitä ja ne pitävät pään töyhtöään kohotettuna. Ravintonaan laji käyttää marjoja ja hedelmiä sekä hyönteisiä. Töyhtöelenian pesä on kuppimainen ja sijaitsee oksalla melko lähellä maanpintaa. Naaras munii kaksi munaa, ja joskus pesimäkaudessa on samalla parilla kaksi pesintää.
Vaniljasyndrooma

Vaniljasyndrooma on Tuija Lehtisen kirjoittama nuortenkirja vuodelta 1990. Se ilmestyi vielä uusintapainoksena vuonna 2006.
Kirja kertoo lukiota aloittavasta Millistä, jonka opettajavanhemmat ovat matematiikkaihmisiä, mutta jonka omaan päähän minkäänlainen oppi ei tunnu mahtuvan.
Juonikuvaus.
Milli kyllästyy elämään tiukan äitinsä valvovan silmän alla, ja lähtee Lettu-ystävänsä kanssa toiseen kaupunkiin lukioon. Hän saa kuitenkin nopeasti huomata, ettei lukio todellakaan ole häntä varten. Onneksi häntä on auttamassa uudessa kaupungissa asuva ottopoika, sekä silloin tällöin täysin käsittämätön Lettu.
Suomen Purjehdus ja Veneily

Suomen Purjehdus ja Veneily ry (SPV)() on vuoden 2011 alussa toimintansa aloittanut purjehduksen ja veneilyn kattojärjestö, joka syntyi kun Suomen Purjehtijaliitto ja Suomen Veneilyliitto yhdistyivät. Liittoon kuuluu yli 300 suomalaista pursiseuraa sekä 40 luokkaliittoa. Näissä on noin 64 000 henkilöjäsentä.
Suomen Purjehdus ja Veneily ry on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun valmiusjärjestö.
Toiminta.
Suomen Purjehdus ja Veneilyn tehtävä on tukea toiminnallaan seuroja ja luokkaliittoja, jotka tuottavat veneilypalveluja. Liitto huolehtii veneurheilun ja veneilyn harjoittamis- ja kehittämisedellytyksistä Suomessa sekä osallistuu niiden kehittämiseen kansainvälisissä järjestöissä. Järjestön toimisto sijaitsi vuoden 2016 loppuun Ahti Business Park -toimistorakennuksessa Espoon Haukilahdessa. Vuoden 2017 alusta toimisto sijaitsee Särkiniementiellä Lauttasaaressa.
Maajoukkue.
Suomen Purjehdus ja Veneily vastaa Suomen purjehdusmaajoukkueen, eli Sailing Team Finlandin toiminnasta. Maajoukkue koostuu vuosittain valituista huippupurjehtijoista, jotka kilpailevat olympialaisiin valituissa purjehdusluokissa. Joukkue edustaa Suomea olympialuokkien maailmankiertueella ja arvokilpailuissa.
Talous.
Suomen Purjehdus ja Veneily on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 3 658 255 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2023 lähtien 642 000 euroa.
Erik Solbakken

Erik Solbakken (s. 17. marraskuuta 1984 Hemsedal, Norja) on norjalainen televisiopersoona ja juontaja Norjan yleisradiossa NRK:ssa. Hän juonsi Eurovision laulukilpailun Oslossa 2010 Nadia Hasnaouin ja Haddy N’jien kanssa.
Kenta Shimizu

Kenta Shimizu (; s. 18. syyskuuta 1981) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on edustanut seuratasolla mm. J. Leaguessa pelaavaa Montedio Yamagataa, jota ennen hän on pelannut Kashiwa Reysolissa.
Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo

Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo, ennen Sussexin lelu- ja pienoismallimuseo, on Brightonissa, Englannissa, Brightonin rautatieaseman alla sijaitseva museo. Christopher Littledale perusti museon vuonna 1990, ja sen kokoelmaan kuuluu nykyisin yli 10 000 lelua ja pienoismallia.
Rautatiaseman holvikaaret rakennettiin vuonna 1845 tukemaan rautatieaseman edustaa. Paikkaa käytettiin aluksi olutpanimon tynnyreiden varastoimiseen. Alempi holvikäytävä, missä museon nykyinen sisäänkäynti sijaitsee, oli neljän vaunuhevosen ja maissisiilon majoituspaikka. Toisen maailmansodan aikana siellä oli Britannian armeijan päämajana.
Säätiö hankki paikan vuonna 1990, mutta vasta lähes vuoden kunnostustöiden jälkeen museo voitiin avata.
Historia.
Christopher Littledale, museon johtaja, perusti Brightonin lelu- ja pienoismallimuseon vuonna 1990 hyväntekeväisyyssäätiönä. Museon silloinen nimi oli Sussexin lelu- ja pienoismallimuseo. Toukokuussa 1998 museossa oli vuotoja, ja se jouduttiin sulkemaan saman vuoden marraskuussa. Railtrack-yhtiön urakoitsijat aiheuttivat vuodot, kun he puuttuivat vanhoihin salaojitusjärjestelmään rautatieaseman edustan ja taksialueen päällystystöiden aikana. Siihen aikaan Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo oli Englannin ainoa lelumuseo.
Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo oli suljettuna kolmen vuoden ajan. Sen aikana Railtrackin ja sitä isännöivän osaston, Espacian, kanssa käytiin neuvotteluja. Lopulta Railtrack suostui käyttämään 130 000 puntaa museon vedeneristystöihin ja antamaan julkistamattoman summan korvaukseksi säätiölle. Museo avattiin uudelleen lokakuussa 2001. Marraskuussa 2004 Gloucesterin herttua vieraili museossa ja paljasti muistolaatan. Lokakuussa 2005 Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo järjesti "Make History Fun" -kampanjan.
Marraskuussa 2005 museo sai 1 594,70 punnan apurahan Surreyn, East Sussexin ja West Sussexin museovirastolta. Raha käytettiin tietokonetarvikkeiden ja lelujen erityistiedoista tehtävään tietokantaan.
Vuoden 2005 syksyllä ja talvella museo kärsi taas vuodoista ja työt saatiin päätökseen vuonna 2006.
Hallintotapa.
Brightonin lelu- ja pienoismallimuseo on itsenäinen, voittoa tavoittelematon järjestö ja se on rekisteröity hyväntekeväisyysjärjestöksi. Museon tämänhetkiset toimihenkilöt ovat:
Signaali

Signaali on tietoa välittävä ilmiö tai merkki, jolla välitetään tieto lähettäjältä vastaanottajalle. Signaalit voivat olla laadultaan monenlaisia ilmiöitä. Signaali voi olla kertaluonteinen, toistuva tai jatkuva. Vastaanottajien joukko voi olla tarkasti rajoitettu, täysin määrittelemätön tai mitä tahansa näiden väliltä. Signaalit ovat viestinnän perusalkioita.
Elektroniikassa ja tietoliikenteessä signaalit ovat olemukseltaan jännitteitä, sähkövirtaa tai sähkömagneettisia aaltoja.
Koillis-Grönlannin kansallispuisto

Koillis-Grönlannin kansallispuisto on Grönlannissa sijaitseva maailman suurin kansallispuisto. Puisto on samalla maailman suurin kuivan maan luonnonsuojelualue. Se perustettiin vuonna 1974 ja sen alue laajennettiin nykyiseen kokoonsa 972 000 km² vuonna 1988. Puisto on Grönlannin ainoa ja samalla maailman pohjoisin kansallispuisto, ja se kattaa koko Grönlannin koillisen rannikon, sekä suuren osan saaren sisämaasta.
Kansallispuistossa vierailijoille on omat tiukat sääntönsä. Kansallispuistossa käyntiin ja myös purjehtimiseen 3 merimailin sisällä kansallispuiston rajoista tarvitaan kulkulupa.
Maantiede.
Puiston rajat ovat melko suorat. Sen eteläpuolella sijaitsee Sermersooqin kunta ja länsipuolella Avannaatan kunta, jonka raja on 45. läntisen pituuspiirin kohdalla. Suurin osa puistosta sijaitsee Grönlannin jääpeitteen päällä, mutta rannikolla ja pohjoisessa on myös jäättömiä alueita.
Historia.
Puisto avattiin 22. toukokuuta 1974, ja se käsitti Ittoqqortoormiitin asumattomat alueet. Vuonna 1988 puisto laajeni 272 000 neliökilometrillä ja saavutti nykyisen kokonsa. Tammikuussa 1977 puisto lisättiin kansainvälisten biosfäärialueiden verkostoon. Puiston nykyisten rajojen sisäpuolella sijaitsevat myös käytöstä poistetut Eismitten ja North Icen tutkimusasemat.
Väestö.
Puiston alueella sijaitsee tutkimusasemia, joista osa on toiminnassa ympäri vuoden ja osa vain kesäisin tai talvisin. Puiston alueella ei ole vakituista asutusta lukuun ottamatta tutkimusasemilla työskenteleviä tiedemiehiä. Vuoden 2025 tilastollisen katsauksen mukaan Grönlanissa asui kunnallishallintojen ulkopuolisilla asemilla yhteensä 54 henkilöä. Aluehallinnollisesti kansallispuisto on Grönlannin toinen kunnallishallinnoton alue yhdysvaltalaisten käyttämän Pituffikin avaruustukikohdan ohella.
Eläimistö.
Puiston rannikkoseudulla elää arviolta 5 000–15 000 myskihärkää sekä lukuisia jääkarhuja ja mursuja. Muita alueella eläviä nisäkkäitä ovat muiden muassa naali, kärppä, poro, sopuli, ja napajänis. Hirvet katosivat puistosta vuonna 1900 ja sudet vuonna 1934. Alueella tehdään kuitenkin satunnaisia susihavaintoja.
Alueen vesissä elää muun muassa norppa, partahylje, grönlanninhylje, kuplahylje, sarvivalas ja maitovalas.
Alueella lisääntyviä lintulajeja ovat muun muassa amerikanjääkuikka, valkoposkihanhi, lyhytnokkahanhi, haahka, kyhmyhaahka, tunturihaukka, tunturipöllö, pulmussirri, kiiruna ja korppi.
Şahan Gökbakar

Şahan Gökbakar (s. 22. lokakuuta 1980 İzmir, Turkki) on turkkilainen komedianäyttelijä. Hän on tullut kuuluisaksi Recep İvedik -elokuvien nimiroolista.
Filmografia.
2005 Geeni - "Gen"
2008 Recep İvedik - "Recep İvedik"
2009 Recep İvedik 2 - "Recep İvedik 2"
2010 Recep İvedik 3 - "Recep İvedik 3"
Recep İvedik -elokuva nousi Turkin suosituimpien komedioiden listalle. Elokuvasarja teki Şahanista kuuluisan Turkissa, ja myös vähän ulkomaillakin.
103P/Hartley

103P/Hartley eli Hartley 2 on lyhytjaksoinen komeetta, jonka löysi australialainen Malcom Hartley 15. maaliskuuta 1986. Komeetan kiertoaika Auringon ympäri on 6,47 vuotta, ja komeetan ytimen läpimitan arvioidaan olevan 1,0–1,6 kilometriä. Komeetta menettää ainetta huomattavan nopeasti, minkä vuoksi se on luultavasti paitsi nuori, myös lyhytikäinen. Komeetan kokonaiseliniän arvellaan olevan vain noin 700 vuotta.
Hartley 2 ohitti maapallon vain 0,12 AU:n etäisyydeltä 21. lokakuuta 2010. Komeetan odotettiin tällöin saavuttavan noin viiden magnitudin kirkkauden eli näkyvän juuri ja juuri paljain silmin. NASAn EPOXI-luotain (entinen Deep Impact) tutki komeetta Hartley 2:ta ohilennolla 4. marraskuuta 2010. Ohilennon aikana luotain suoritti laajan kemiallisen analyysin komeetasta irtoavasta aineesta, kuvasi ja kartoitti komeetan ytimen sekä tutki sen lämpötilaa. Ohilennolla saatujen havaintojen mukaan komeetan ytimestä irtoaa hiilidioksidijään sublimoitumisen seurauksena suuret määrät löyhiä, vesijäästä muodostuvia "lumipalloja". Vastaavaa ilmiötä ei ole havaittu millään muulla lähietäisyydeltä kuvatulla komeetalla.
Miesten trap ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Miesten trapin maailmanmestaruudesta ammuttiin 2.-3. elokuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Espanjan Alberto Fernandez tuloksella 143 (121+22) ja joukkuekilpailun Italia tuloksella 361.
Ennätykset.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset:
100cc – The Greatest Hits of 10cc

100cc - The Greatest Hits of 10cc on englantilaisen rockyhtye 10cc:n kokoelma-albumi UK Records -levymerkille levytetystä materiaalista. Levy sisältää raitoja kahdelta ensimmäiseltä albumilta sekä ennen julkaisematonta materiaalia.
Levyn kansiteksteissä levypomo Jonathan King vertaa 10cc:tä Beach Boys-yhtyeeseen. Levy oli viimeinen Kingin-tallin julkaisu: yhtye oli siirtynyt Mercury Recordsille ja julkaissut levymerkillä jo yhden albumin "The Original Soundtrack". King pyytää levyn teksteissä yleisöä jatkossakin ostamaan 10cc:n materiaalia. "UK Records on ylpeä, että he löysivät ja nimesivät 10cc:n ja että he uskoivat bändin menestykseen".
Kappaleet.
A-puoli:
B-puoli:
Miesten kaksoistrap ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Miesten kaksoistrapin maailmanmestaruudesta ammuttiin 5. elokuuta 2010. Henkilökohtaisen kilpailun voitti Yhdysvaltain Joshua Richmond tuloksella 196 (146+50), joka on sivuava finaalimaailmaennätys, ja joukkuekilpailun Yhdysvallat tuloksella 433, joka on uusi joukkuemaailmanennätys. Lisäksi henkilökohtaisessa kilpailuissa toiseksi tullut Venäjän Vasily Mosin ampui sivuavan peruskilpailun maailmanennätyksen 147 pistettä.
Ennätykset.
Ennen MM-kilpailuiden alkua voimassa olleet maailmanennätykset: