tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Meren urhoja

Meren urhoja ("Captains Courageous") on Victor Flemingin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1937. Elokuva perustuu samannimiseen Rudyard Kiplingin kirjaan. Spencer Tracy sai roolistaan parhaan miespääosan Oscar-palkinnon. Lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan elokuvan, leikkauksen ja sovitetun käsikirjoituksen palkintojen saajaksi.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. American Film Institute valitsi sen vuonna 2006 listalleen sadasta kaikkien aikojen innostavimmasta yhdysvaltalaiselokuvasta.
Juoni.
Elokuvassa Freddie Bartholomew näyttelee pilalle hemmoteltua poikaa Harvey Cheynea, joka putoaa mereen laivalta. Hänet pelastaa portugalilainen kalastaja Manuel Fidello, jota näyttelee Spencer Tracy. Harvey ei osoita kiitollisuutta pelastajalleen ja vaatii päästä välittömästi maihin. Hän joutuu kuitenkin olemaan laivalla kalastusmatkan loppuun saakka. Matkan aikana Harvey saa Manuelilta kasvatusta ja ohjausta, jota hän ei koskaan saanut omalta isältään ja hänestä kehittyy työtä arvostava nuorukainen.
Chris Johnson

Christopher Duan "Chris" Johnson (s. 23. syyskuuta 1985, Orlando, Florida) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Johnson pelasi kymmenen kautta NFL-liigassa ja oli uransa alkuaikoina Tennessee Titansissa liigan parhaimpia keskushyökkääjiä.
Johnsonista tuli kauden 2009 aikana kuudes pelaaja NFL:n historiassa, joka kantoi palloa kauden aikana yli 2 000 jaardia. Hänet valittiin urallaan kolme kertaa liigan tähdistöotteluun Pro Bowliin.
Pelaajaura.
Itä-Carolinan yliopiston joukkuetta edustanut Johnson varattiin vuoden 2008 NFL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella, 24. pelaajana. Tätä ennen hän oli vuotuisessa varattavien pelaajien vertailutilaisuudessa juossut 40 jaardin juoksussa jaetun ennätysajan 4,24 sekuntia.
Hyvin sujuneella tulokaskaudellaan Johnson valittiin NFL:n toiseksi parhaaksi tulokkaaksi toisen keskushyökkääjän, Minnesota Vikingsin Adrian Petersonin jälkeen, vaikka hän joutui jakamaan Titansin ykkösmiehen paikan yhdessä LenDale Whiten kanssa. Toisella kaudella Johnsonista tehtiin täysipainoinen aloittaja, ja tulokset olivat sen mukaisia. Hänestä tuli kuudes pelaaja liigan historiassa, joka on juossut yli 2 000 jaardia. Johnson rikkoi myös Marshall Faulkin ennätyksen juostujen ja vastaanotettujen jaardien yhteismäärässä. Hänet valittiin kauden päätteeksi myös NFL:n parhaaksi hyökkääväksi pelaajaksi.
Tennessee vapautti Johnson kalliista sopimuksesta kauden 2013 jälkeen. Hän pelasi tämän jälkeen kauden New York Jetsissä ja kolme kautta Arizona Cardinalsissa. Elokuussa 2018 Johnson ilmoitti lopettavansa uransa.
Margret Altacher

Margret Altacher (s. 2. kesäkuuta 1986) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Altacher kilpaili ensimmäisen kerran alppihiihdon maailmancupissa St. Moritzin superalppiyhdistetyssä 19. joulukuuta 2008 sijoittuen 24:nneksi. Hänen paras maailmancup-sijoituksensa on kymmenes sija Val d'Isèren superalppiyhdistetyssä joulukuussa 2010 ja Altenmarkt-Zauchenseen supersuurpujottelussa tammikuussa 2011.
Åke Granholm

Åke Leander Granholm (19. maaliskuuta 1926 Helsinki – 7. lokakuuta 1981) oli suomalainen säveltäjä ja sanoittaja, jonka tunnetuimmat sävellykset ovat Katri Helenan laulama kappale "Maailman pihamaat" ja Johnnyn laulama kappale "Kissankellojen aikaan".
Utva Vrabac

UAV Vrabac on serbialainen Utva-lentokonetehtaan vuodesta 2008 alkaen valmistama miehittämätön tiedusteluilma-alus. Koneita on valmistettu yli 50 kappaletta.
UAV painaa 5,5 kg ja sen siipien kärkiväli on 2,8 metriä. Voimalaitteena on 800 watin (0,8 kW) tehoinen litium-akkua käyttävä sähkömoottori, jolla alus lentää yhden tunnin 85 km/h nopeudella. Kantama on 10 km ja tyypillinen lentokorkeus 300-500 metriä. Sen hyötykuorman paino on 1,5 kg.
Gasa

Gasa on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan pohjoisosassa.
Gasan piirikunnan pinta-ala on 4 185 neliökilometriä, ja pääkaupunki Gasa. Sen asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 3 952. Se on Bhutanin piirikunnista pinta-alaltaan suurin ja väkiluvultaan pienin.
Koko Gasan piirikunta kuuluu Jigme Dorjin kansallispuistoon. Alueella on kuumia lähteitä. Sen eläimistöön kuuluvat lumileopardi ja tiikeri. Piirikunnan harvoista asukkaista useimmat elävät puolipaimentolaisina, paimentaen jakkeja ja keräten lääkeyrttejä. Niiden lisäksi he saavat toimeentuloa omavaraisviljelystä ja metsätöistä.
Gasassa sijaitseva Damjin kylä on 2–3 tunnin ajomatkan päässä Punakhasta, mutta pääkaupunki Gasaan on sieltä vielä 4–6 tunnin kävelymatka. Gasan linnavuori eli dzong on rakennettu vuonna 1646.
Haa

Haa on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan länsiosassa.
Haan piirikunnan pinta-ala on 1 651 neliökilometriä, ja pääkaupunki Haa. Sen asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 13 655.
Haa sijaitsee Amo Chhu -joen laaksossa, joka oli aikoinaan tärkeä kauppareitti Tiibetin puolelle. Se sijaitsee yli 2500 metrin korkeudessa. Laaksossa viljellään vehnää, ohraa, hirssiä ja perunaa. Pohjoisosissa karjanhoito on tärkeä tulonlähde. Maasto on vaikeakulkuista ja vuoristoista, ja vain pieni osa sen pinta-alasta soveltuu maanvijelyyn. Metsät peittävät 78 prosenttia Haan piirikunnasta.
Reto Capadrutt

Reto Capadrutt (4. maaliskuuta 1912 Chur – 3. helmikuuta 1939 Cortina d'Ampezzo, Italia) oli sveitsiläinen rattikelkkailija ja olympiamitalisti.
Capadrutt voitti hopeaa Lake Placidin olympialaisissa 1932 kahden miehen kelkasta yhdessä itseään 30 vuotta vanhemman Oscar Geierin kanssa. Hän oli samoissa kisoissa myös maansa neljänneksi sijoittuneessa neljän miehen kelkan joukkueessa. Capadrutt voitti vuoden 1935 MM-kisoissa kultaa kahden ja pronssia neljän miehen kelkasta. Seuraavana vuonna hän sai olympiahopeaa neljän miehen kelkasta ja oli seitsemäs kahden miehen kilpailussa. Capadrutt voitti vuoden 1936 olympialaisten jälkeen vielä yhden arvokisamitalin, pronssia kahden miehen kelkasta Cortina d'Ampezzon MM-kisoista 1937. Hän menehtyi samassa paikassa kahta vuotta myöhemmin sattuneessa kelkkailuonnettomuudessa.
Lähteet.
Lhuntse

Lhuntse on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan koillisosassa.
Lhuntsen piirikunnan pinta-ala on 2 764 neliökilometriä, ja pääkaupunki Lhuntse. Piirikunnan asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 14 437.
Mongar

Mongar () on yksi Bhutanin 20 piirikunnasta (dzongkhag). Se sijaitsee maan itäosassa.
Mongarin piirikunnan pinta-ala on 1 881 neliökilometriä, ja pääkaupunki Mongar. Piirikunnan asukasluku vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan on 37 150.
Mongarin dzong on rakennettu vuonna 1930, mutta se jatkaa bhutanilaista rakennusperinnettä, ja pysyy koossa ilman nauloja.
Ronnie Whelan

Ronald Andrew "Ronnie" Whelan (s. 25. syyskuuta 1961 Dublin, Irlanti) on irlantilainen jalkapallon keskikenttäpelaaja, joka joskus pelasi puolustajana. Hän oli olennainen osa Liverpoolin joukkuetta pelatessaan siellä vuodesta 1979 vuoteen 1994. Hän lopetti uransa Southend Unitedissa, jossa hän oli myös pelaajamanageri. Whelanilla on tällä hetkellä mediaura Irlannissa.
Whelan pelasi Irlannin maajoukkueessa 53 ottelua ja teki niissä kolme maalia vuosina 1981–1995.
Lapsuus.
Whelan syntyi jalkapalloperheeseen Dublinista: hänen isänsä, Ronnie Whelan Senior oli irlantilainen maajoukkuepelaaja ja tärkeä osa St Patrick's Athleticin joukkuetta 1950- ja 1960-luvuilla. Hänen veljensä Paul Whelan pelasi Bohemian FC:ssä ja Shamrock Roversissa.
Manhattanin murhamysteeri

Manhattanin murhamysteeri () on Woody Allenin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen rikoskomediaelokuva vuodelta 1993. Toisena käsikirjoittajana Allenin ohella oli Marshall Brickman.
Kun manhattanilaisessa kerrostalossa asuva vanha rouva kuolee, naapuripariskunnan (Allen ja Diane Keaton) rouva alkaa epäillä murhaa ja alkaa tutkia sitä perhetuttavan (Alan Alda) kanssa.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano piti elokuvaa yhtä vapautuneena kuin Allenin 1970-luvun komedioita ja antoi sille kolme tähteä viidestä.
Jixi

Jixi () on prefektuuritason kaupunki Kiinan kansantasavallan Heilongjiangin maakunnan itäosassa, linnuntietä noin 350 kilometriä maakuntakeskus Harbinista itään. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 1,862 miljoonaa ja pinta-ala 22 488 neliökilometriä.
Kaupunki rajoittuu lännessä Mudanjiangin, pohjoisessa Qitaihen ja Shuangyashanin prefektuuritason kaupunkiin. Idässä ja etelässä naapurina on Venäjän Primorjen aluepiiri.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (2010):
Jixi Xingkaihun lentoasemalta on säännöllisiä kotimaan lentoja.
Mudanjiang

Mudanjiang (; mantšuksi: Mudan bira) on prefektuuritason kaupunki Kiinan kansantasavallan Heilongjiangin maakunnan eteläosassa, linnuntietä noin 270 kilometriä maakuntakeskus Harbinista kaakkoon. Vuonna 2010 kaupungin asukasluku oli 2,799 miljoonaa ja pinta-ala 40 435 neliökilometriä.
Kaupunki rajoittuu etelässä Yanbianin prefektuuriin, lännessä Harbinin, pohjoisessa Qitaihen ja koillisessa Jixin prefektuuritason kaupunkiin. Kaakossa Mundanjiangin raja on yhteinen Venäjän Primorjen aluepiiri.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautui seuraavasti (2010):
Mudanjiangin lentoasema sijaitsee 9 kilometriä kantakaupungista lounaaseen. Sieltä on säännöllisiä lentoja maan moniin Kiinan kaupunkeihin kuin myös Ussurijskiin Venäjälle ja Incheonin kansainväliselle lentoasemalle Etelä-Koreaan.
Galleria.
&lt;br clear=left&gt;
Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri

Yanbianin korealaisten autonominen prefektuuri (, ) on autonominen prefektuuri Jilinin maakunnassa Kiinassa. Yanbianin pohjoispuolella sijaitsee Heilongjiangin maakunta, lännessä kaupungit Baishan ja Jilinin kaupunki. Etelässä sijaitsee Pohjois-Korean Pohjois-Hamgyŏngin maakunta, idässä Venäjän Primorjen aluepiiri. Prefektuurin pinta-ala on 43 474 neliökilometriä ja väkiluku 1,99 miljoonaa (2020). Prefektuurin pääkaupunki on Yanji, joka sijaitsee linnuntietä noin 350 kilometriä maakunnan pääkaupunki Changchunista itäkaakkoon.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan 8 osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Väestö ja talous.
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Yanbianin väkiluku oli 1 986 339, josta kaupunkialueilla asui noin 77 prosenttia. Vähemmistökansallisuuksien edustajia, enimmäkseen korealaisia, väestöstä oli noin 33,59 prosenttia. Hukou-järjestelmässä Yanbianiin oli vuonna 2022 rekisteröity hieman yli kaksi miljoonaa henkilöä. Prefektuurin bruttokansantuote vuonna 2022 oli noin 83,887 miljardia yuania. Keskimääräiset vuositulot olivat kaupunkialueilla 32 502 yuania ja maaseudulla 15 713 yuania.
Bukowski

Bukowski tai Bukovski on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sininen ja valkoinen

Sininen ja valkoinen on suomalaisen laulajan Jukka Kuoppamäen vuonna 1972 julkaistu isänmaallinen iskelmä albumilta "Valtatie". Kappaleen sävellys ja sanoitus on Kuoppamäen omaa käsialaa, sovituksesta vastasivat Kari Hillo ja Raimo Henriksson. Kuoppamäki voitti kappaleella Rostockin laulufestivaalit Itä-Saksassa samana vuonna.
”Sininen ja valkoinen” pääsi Suomen singlelistalla sijalle 17 elokuussa 1973. Alkuperäisen singlen B-puolella oli ”Rakkautta vain” ja lähteestä riippuen joko vuoden 1973 tai 1974 uusintapainoksessa ”Pieni mies”. Vuonna 1973 Kuoppamäki levytti kappaleen englanniksi (”Blue and White”) ja saksaksi (”Blau und Weiss”).
Sanoitus ja arvostus.
Kappale on Kuoppamäen tunnetuimpia, ja sitä on sanoituksensa vuoksi ehdotettu jopa Suomen uudeksi kansallislauluksi. Sanoitukset saivat innoituksensa, kun Kuoppamäki oli lähdössä Rostockin laulukilpailuun, ja mietti, mitä kertoisi kotimaastaan. Kappaletta luultiin ilmestyessään poliittiseksi kannanotoksi, mutta Kuoppamäki on kertonut laulun innoittajaksi ainoastaan kotiseuturakkauden. Jälkeenpäin Kuoppamäki kuuli, että oli saanut kappaleen johdosta taistolaisten vihat ylleen, sillä he pitivät kappaletta vaarallisena.
Ilmestyessään kappale kohtasi Suomen kasvavan poliittisen suvaitsemattomuuden, ja ”Sinisen ja valkoisen” negatiivinen vastaanotto määrätyissä piireissä oli osasyynä Kuoppamäen muuttoon Länsi-Saksaan vuonna 1977. Myös Viron neuvostotasavallassa kappale oli pitkään pannassa, kunnes Neuvostoliiton hajottua 1991 sitä alettiin jälleen soittaa.
”Sinisen ja valkoisen” ovat Kuoppamäen lisäksi levyttäneet muun muassa Eino Grön, Aikamiehet ja Klamydia.
Dance with Me (The Driftersin kokoelma-albumi)

Dance with Me on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen The Drifters -laulu-yhtyeen tuotannosta vuodesta 1959 lähtien. Yhtyeen kokoonpano oli jo tuolloin ehtinyt kokea täydellisen miehistövaihdoksen. Laulusolistikin oli ehtinyt vaihtua neljä kertaa.
Kokoelmalevyn kustantaja on Belgiassa toiminut levy-yhtiö Surprise Records, 77 Rue de Brabant, 1030 Bryssel. Yhtiö on osa AFM-ryhmää. Levy on julkaistu San Juan Music Groupilta saadun lisenssin turvin. Levykannen on Belgiassa valmistanut Druco Halle ja esittelytekstin on laatinut Alfie Falckenbach.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
There Goes My Baby

There Goes My Baby on alun perin yhdysvaltalaisen The Drifters -lauluyhtyeen esittämä kappale sekä singlejulkaisu, joka nousi Yhdysvaltain poplistalla kärkikymmenikköön heinäkuussa 1959 ja oli parhaimmillaan kakkostilalla. Se oli yhtyeen ensimmäinen pophitti, mutta tätä ennen sillä oli ollut yhdeksän Top 10 -sijoitusta R&amp;B-listalla vuoteen 1955 mennessä. Tämä kappale oli R&amp;B-listan ykkösenä.
"There Goes My Baby" on tämän Drifters-kokoonpanon ensimmäinen hitti Atlantic-levy-yhtiölle ja kappale on äänitetty kesällä 1959. Kappaleen tekijöinä ovat laulusolisti Ben E. King, manageri George Treadwell ja Lover Patterson. Kappale oli samalla ensimmäinen Drifters-levy, jonka tuottivat Jerry Leiber ja Mike Stoller. "There Goes My Baby" oli myös ensimmäinen rock and roll tai R&amp;B -hitti, jolla oli vallitsevana jousitausta. Jousisovituksen on tehnyt Stan Applebaum Mike Stollerin idean perusteella. Sanoituksessa haikaillaan omasta syystä menetetyn rakkauden perään.
Donna Summerin versio kappaleesta nousi Billboard-listan sijalle 21 vuonna 1984.
Luettelo Japanin maanjäristyksistä

Tämä on luettelo Japanissa tapahtuneista maanjäristyksistä, joiden voimakkuus on vähintään 6,5 Richterin asteikolla ("ML") eli momenttimagnitudiasteikolla ("Mw"), tai pinta-aaltomagnitudiltaan ("Ms") vähintään 6,5 vanhoissa maanjäristyksissä.
There Goes My First Love

There Goes My First Love on yhdysvaltalaisen nelimiehisen popsoul-yhtye The Driftersin singlejulkaisu vuodelta 1975. Se oli hitti Englannissa.
Kappaleiden sovittajana ja orkesterin johtajana on toiminut Lew Warburton. Singlen on kustantanut Bell Records, joka on osa yhtiötä Columbia Pictures Industries. 
Kappaleet.
Singlen suojakuoren tiedoissa Greenawayn tilalla on Greensway ja H. Barterin tilalla M. Barter.
Miesjärjestöjen keskusliitto

Miesjärjestöjen keskusliitto ry on vuonna 2011 perustettu yhdistys, joka pyrkii edistämään hyvinvoinnin ja sukupuolten välisen tasa-arvon toteutumista miesnäkökulmasta. Keskusliiton perustajajäseniä ovat Miessakit ry, Vihreä miesliike ry ja Miesten tasa-arvo ry, ja liitto pyrkii keräämään piiriinsä kaikki miesjärjestöt ja -verkostot sekä miesten ja poikien hyvinvointipalveluita tuottavat yhdistykset. Liitto mm. järjestää foorumitoimintaa ja puuttuu miesasiaan arjessa, koulutuksessa, työelämässä ja poliittisessa päätöksenteossa. 
Järjestö on perustettu tammikuussa 2011. Sen puheenjohtaja on Rolf Paqvalin ja varapuheenjohtaja Jyrki Lohi. Liiton tavoitteena on yhteiskunta, jossa hyvinvointi- ja tasa-arvotarpeita ei aseteta sukupuolen perusteella arvojärjestykseen ja "jossa yhteistyötä vahvistetaan toisia kunnioittavan, kuuntelevan vuorovaikutuksen kautta".
Hallitus.
Ensimmäisen hallituksen jäsenet ovat dosentti Matti Rimpelä (puheenjohtaja), Rolf Paqvalin, Jukka Relander, Jukka Jonninen, Juuso Erno ja Pasi Malmi. Pääsihteerinä toimii Tomi Timperi.
Fiat 100-90

Fiat 100-90 on Fiatin kuusisylinterinen vakiona ahtamaton traktori.
Valmistusajankohta.
Traktoria valmistettiin vuosina 1984–2002.
Kalsiumvetyfosfaatti

Kalsiumvetyfosfaatti eli dikalsiumfosfaatti (CaHPO4) on kalsium- ja vetyfosfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa yhdistettä kidevedettömänä monetiittimineraalina ja dihydraattina brushiittimineraalina. Kalsiumvetyfosfaattia käytetään lannoitteissa, hivenainevalmisteissa ja lisäaineena lääkkeissä ja elintarvikkeissa.
Ominaisuudet.
Kalsiumvetyfosfaatti on valkoista kiinteää ainetta, joka usein esiintyy dihydraattinaan CaHPO4·2H20. Kidevedettömän yhdisteen alkeiskoppi on trikliininen ja kidevedellisen dihydraatin alkeiskoppi on monokliininen. Kalsiumvetyfosfaatti liukenee hyvin huonosti veteen ja hajoaa vesiliuoksissa. Hajoaminen fosforihapoksi ja hydroksiapatiitiksi tapahtuu oktakalsiumfosfaattivälituotteen kautta.
Valmistus.
Kalsiumvetyfosfaattia valmistetaan neutraloimalla fosforihappoa kalsiumhydroksidilla ,kalsiumoksidilla tai kalsiumkarbonaatilla ja kalsiumvetyfosfaatti saostetaan. Saostusprosessia jäähdytetään tai lämmitetään 80 °C lämpötilaan riippuen siitä halutaanko kidevedetöntä tuotetta vai dihydraattia. Teollisessa tuotteessa on usein mukana myös kalsiumdivetyfosfaattia.
CaO + H3PO4 → CaHPO4 + H2O
Ca(OH)2 + H3PO4 → CaHPO4 + 2 H2O
CaCO3 + H3PO4 → CaHPO4 + H2O + CO2
Yhdistettä voidaan myös tuottaa kalsiumkloridiliuoksesta saostamalla natriumvetyfosfaatin avulla. Eläinrehuissa käytettävää kalsiumvetyfosfaattia voidaan valmistaa myös eläinten luista suolahappo- ja kalsiumkarbonaattikäsittelyllä.
Käyttö.
Suurin osa valmistetusta kalsiumvetyfosfaatista käytetään fosforin lähteenä eläinten rehuissa. Sitä käytetään myös lannoitteissa, lasin valmistuksessa, muovien stabilisaattorina, hivenainevalmisteissa, hammastahnoissa ja täyteaineena lääkevalmisteissa. Kalsiumvetyfosfaattia käytetään elintarvikelisäaineena säätämään happamuutta, stabilisaattoreina ja sulatesuolana kalsiumdivetyfosfaatin ja kalsiumfosfaatin tavoin. Näillä kolmella yhdisteellä on sama E-koodi E341.
Maaginen kristalli

Maaginen kristalli on suomalais-belgialainen tietokoneanimoitu jouluelokuva, jonka on ohjannut Antti Haikala ja jonka Suomen ensi-ilta oli 18. marraskuuta 2011. Kolmiulotteinen elokuva on osa Epidemin Mikael Wahlforssin kehittämää yhtenäistä monimediakonseptia, johon kuuluvat myös Andrew Bernhardtin kirjoittamat "Erikoispartio"-lastenkirjat, muutama muu lastenkirja eri nimillä, 26-osainen animaatiosarja "Red Caps" sekä 3D-pelimaailma "Polar Heroes".
Elokuva sai ensi-iltaviikonloppuna vain 5 000 katsojaa ja koko teatterikierroksellaan 16 865 katsojaa. Siitä oli odotettu lähes 234 000 katsojaa keränneen "Niko – lentäjän pojan" kaltaista menestystä. "Maagista kristallia" esitettiin Internet Movie Databasen mukaan elokuvateattereissa myös Belgiassa ja Libanonissa ja julkaistiin 2014 DVD:nä Japanissa.
Juoni.
Yotanin ja Red Caps -partion pitää pelastaa Maaginen kristalli, sillä sen avulla Joulupukki voi tuoda kaikkialla maailmassa lapsille lahjoja ja jouluiloa. Joulupukin kaksosveli Basil on kuitenkin tehnyt kieroja suunnitelmia: hän varastaa kristallin ja saa siten lapset valtaansa niin kuin vuoren henget Robolaiset aiemmin.
Kristallin pelastamiseksi tarvitaan ihmislapsi Yotanin rohkeutta ja Red Caps taikakykyjä, jotta kristalli saadaan oikeaan paikkaan Joulupukille. Jännittävien seikkailun aikana tulee eteen kiperiä tilanteita.
Arviot.
"Maaginen kristalli" sai nihkeän vastaanoton kriitikoilta. Iltalehden arvio kritisoi elokuvan käsikirjoitusta raakileeksi, ja tarinankerrontaa "videopelimäiseksi mätkinnäksi". Myös MTVn kriitikko Outi Heiskanen kommentoi elokuvaa "viittä vaille valmiiksi konsolipeliksi". Film-O-Holic.comin Jokke Ihalainen kritisoi elokuvan dialogin kuulostavan yhdysvaltalaisen elokuvan teennäiseltä dubbaukselta. Sen sijaan Episodin Päivi Laajalahti kehuu elokuvan dialogia nokkelaksi.
Aiheesta muualla.
Seungri

Seungri (, oikealta nimeltään 이승현, "Lee Seung Hyun", tunnettu myös nimillä "V.I, Victory", s. 12. joulukuuta 1990) on eteläkorealainen laulaja, tanssija ja näyttelijä. Seungri tunnetaan paremmin urastaan korealaisen poikabändin, Big Bangin, jäsenenä. Seungri erosi yhtyeestä sopimuksensa loppuessa vuonna 2019. Seungri oli Big Bangin jäsenistä nuorin. Seungrin ensimmäinen single "Strong Baby" julkaistiin vuonna 2008. Tämän jälkeen hän teki comebackin vuonna 2011 minialbumillaan "VVIP". Singlet "VVIP" ja "What Can I Do" menestyivät hyvin. Albumilla vierailee myös IU sekä G-Dragon. Seungri on myös näytellyt mm. elokuvassa "Nineteen."
Vuonna 2013 Seungri julkaisi toisen minialbuminsa "Let's Talk About Love". Albumilla on kaksi hittiä, "Let's Talk About Love" sekä "Gotta talk to U".
Noin kuukauden sen jälkeen hän teki japanilaisen albumin, joka sisältää albumit Let's talk about love ja VVIP.
13. maaliskuuta 2019 Seungrin levy-yhtiö YG Entertainment kertoi purkaneensa artistin sopimuksen. Seungri oli itse jättänyt eropyynnön, jonka yhtiö hyväksyi. 
Tuomio.
Tammikuussa 2020 kerrottiin syytteistä prostituutioon ja uhkapeliin liittyen Burning Sun -skandaalin yhteydessä. Seungri oli osaomistaja Burning Sun -yökerhossa.
Elokuussa 2021 hänet tuomittiin kolmeksi vuodeksi vankeuteen, mutta tuomiota lyhennettiin puoleen tammikuussa 2022. Hän vapautui helmikuussa 2023.
Mikko Tarmia

Mikko Tarmia (s. 1978) on suomalainen videopelimusiikin säveltäjä. Hän on säveltänyt musiikkia Codeblender Softwaren, Frictional Gamesin ja Wolfire Gamesin videopeleihin. Hän on myös perustanut itsenäisen levy-yhtiön The Sound of Fictionin.
Vuosina 2002–2005 Tarmia sävelsi musiikin neljään Codeblender Softwaren videopeliin. Hänet tunnetaan parhaiten sävellyksistään pelisarjaan "Penumbra", jonka musiikista hänen levy-yhtiönsä julkaisi soundtrackin tammikuussa 2010. Tarmia on myös säveltänyt musiikin ' videopeliin ja sen jatko-osiin ' ja "". Hän työskenteli Wolfire Gamesin "Overgrowthin" sekä Frictional Gamesin "Soman" parissa.
Joachim Puchner

Joachim Puchner (s. 25. syyskuuta 1987) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili vauhtilajeissa. Hän lopetti kilpauransa keväällä 2017.
Nuorten MM-kilpailuissa Altenmarkt-Zauchenseessa vuonna 2007 Puchner saavutti supersuurpujottelussa hopeaa. Ainoissa aikuisten arvokisoissaan Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui superalppiyhdistetyssä 12:nneksi.
Puchnerin ensimmäinen kilpailu alppihiihdon maailmancupissa oli Wengenin superalppiyhdistetyssä 16. tammikuuta 2009. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti joulukuussa 2009 Beaver Creekin superalppiyhdistetyssä oltuaan 20:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran tammikuussa 2011 oltuaan neljäs Chamonix'n syöksylaskussa. Palkintosijoille Puchner ylsi kolme kertaa: Kvitfjellin syöksylaskussa maaliskuussa 2011 hän oli kolmas, seuraavassa kilpailussa Lenzerheiden syöksylaskussa toinen ja Lake Louisen supersuurpujottelussa marraskuussa 2012 kolmas.
Kaudella 2020–2021 Puchner aloitti Itävallan yleisradioyhtiö ORF:n kameralaskijana, jonka tehtävänä on esitellä kameran kanssa kilpailurata tv-katsojille ennen kilpailun alkua.
Joachim Puchnerin sisko Mirjam Puchner on supersuurpujottelun olympiamitalisti vuodelta 2022.
Once Upon a Star

Once Upon a Star on skotlantilaisen teinipopyhtye Bay City Rollersin toinen studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1975. Levy-yhtiö on Bell Records. 
Albumin tunnetuimpia on aloituskappale "Bye Bye Baby". Tämä versio Four Seasonsin kappaleesta julkaistiin myös singlenä, ja se pysyi Britannian listaykkösenä kuusi viikkoa ja myi miljoona kappaletta keväällä 1975.
Itse albumi oli myös parhaimmillaan listaykkösenä. Esimerkiksi
12. elokuuta 1975 albumi oli Yhdistyneen kuningaskunnan listalla sijalla neljä kuten edelliselläkin viikolla. Listaviikkoja oli takana 17. Yhtyeen edellinen, esikoisalbumi Rollin' oli myös noussut edellisen viikon sijoituksesta 20 sijalle 14. Tällä levyllä oli listaviikkoja 46 ja korkeimmillaan sekin oli ollut ykkösenä.
Jänösiilikäs

Jänösiilikäs ("Spilosoma urticae") on harvinainen, siilikkäisiin kuuluva yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Etusiivet ovat molemmilla sukupuolilla pohjaväriltään valkoiset ja niissä on muutamia pieniä mustia pisteitä, mutta pisteet voivat myös puuttua kokonaan. Takasiivet ovat aina puhtaan valkoiset ilman minkäänlaisia pisteitä. Ruumis on tuuheakarvainen. Pää ja keskiruumis ovat valkoiset. Takaruumis on selkäpuolelta kullankeltainen ja sen keskellä on rivi mustia pisteitä. Takaruumiin kärki on valkoinen. Tuntosarvet ovat valkoiset, mutta niiden yläpinnalla keskiviiva on musta. Perhosen siipiväli on 38–46 mm.
Jänösiilikäs muistuttaa varsin paljon erittäin yleistä tiikerisiilikästä ("Spilosoma lubricipedum"). Lajit erottaa tuntosarvien ja takasiipien perusteella. Lisäksi siivet ovat jänösiilikkäällä hieman kapeammat.
Toukka on täysikasvuisena 40–45 mm pitkä, tumma, ja sen selkäpuolella on vaaleanruskea juova. Toukkaa peittävät tummat karvat ovat pitempiä sen peräpäässä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Jänösiilikästä tavataan Euroopassa pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Lisäksi levinneisyys ulottuu idässä Itä-Siperiaan. Suomessa jänösiilikäs tavattiin ensimmäisen kerran vuonna 1959. Nykyisin sitä tavataan harvinaisena Etelä- ja Lounais-Suomessa, pääasiassa rannikon tuntumassa. Aikuiset perhoset lentävät kesä-heinäkuussa.
Suomen uhanalaisarvioinnissa jänösiilikäs on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Elinympäristö ja elintavat.
Jänösiilikäs elää kosteissa ympäristöissä kuten kosteilla niityillä, vesistöjen rannoilla sekä saarilla ja pohjoista kohti siirryttäessä saariston merkitys perhosen esiintymispaikkana kasvaa. Jänösiilikäs on kosteikkojen laji ja sen esiintymät ovat yleensä varsin paikallisia. Perhoset lepäävät päivät lehtien alapinnoilla ja lähtevät liikkeelle vasta hämärän laskeuduttua kunnolla. Koiras lentää helposti valolle, mutta naaras vain harvoin.
Naaras munii noin 350 munaa ryhminä ravintokasvien lehtien alapinnoille. Toukat oleskelevat enimmäkseen lehtien alla ja ovat yöaktiivisia. Ne ovat täysikasvuisia elokuussa ja koteloituvat maanpinnan tuntumaan, usein rannalle, jonkin matkaa vesirajan yläpuolelle. Kotelo sijaitsee tavallisesti joko kiven tai puunkappaleen alla tai sammalen tai ruohotukon seassa.
Ravintokasvi.
Toukka syö monia ranta- ja kosteikkokasveja kuten isohierakkaa ("Rumex hydrolapathum"), vesiminttua ("Mentha aquatica"), ranta-alpia ("Lysimachia vulgaris") sekä keltakurjenmiekkaa ("Iris pseudacorus").
Baldwin Exeteriläinen

Baldwin Exeterläinen (n. 1125–1190) oli sisterssiläismunkki ja Canterburyn arkkipiispa. Hänestä tuli Worcesterin piispa 10. elokuuta 1180 ja kuningas Henrik II suositteli häntä arkkipiispaksi.
Arkkipiispana ollessaan Baldwin riitaantui tuomiokirkkonsa papiston kanssa ja keräsi rahaa kolmatta ristiretkeä varten. Rikhard Leijonamielen kruunajaisten jälkeen hän lähti pyhälle maalle, missä hän kuoli 19. marraskuuta 1190. Kun tieto hänen kuolemastaan saapui Englantiin, hänen seuraajakseen valittiin Reginald Fitz Jocelin, joka kuoli itsekin pian ja virka jäi täyttämättä vuoteen 1193, jolloin arkkipiispaksi valittiin Salisburyn piispa Hubert Walter.
Leimusiilikäs

Leimusiilikäs ("Pericallia matronula") on siilikkäisiin kuuluva, isokokoinen ja värikäs perhoslaji. Se on "Pericallia"-suvun ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö.
Leimusiilikäs on helposti tunnistettava perhoslaji, jota ei oikeastaan voi sekoittaa muihin lajeihin. Etusiivet ovat kanelinruskeat, ja niiden etureunassa on neljä vaaleankeltaista laikkua. Takasiivet ovat kirkkaankeltaiset, ja niissä on kaksi riviä tummia täpliä sekä yksinäinen keskitäplä rivien välissä. Siiven tyven puoleinen täplärivi saattaa olla heikosti kehittynyt. Perhosen pää ja takaruumis ovat räikeän karmiininpunaiset, mutta keskiruumis on musta ja siinä on kaksi punaista olkajuovaa. Siipiväli on koiraalla 69–84 mm ja naaraalla 75–90 mm.
Toukka on täysikasvuisena 90–100 mm pitkä. Se on väritykseltään nuorena keltainen, myöhemmin tummanharmaa ja kauttaaltaan noin 15 mm pitkien ruskeiden karvojen peittämä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Leimusiilikäs on mantereisen ilmastoalueen laji, jota tavataan Itä-Ranskasta keskisen Euroopan läpi Karpaateille ja Baltiaan. Levinneisyyden pääpaino on Itä- ja Kaakkois-Euroopassa. Euroopan ulkopuolella levinneisyysalue jatkuu Venäjällä Siperian poikki Japaniin asti.
Pohjoismaissa lajia on tavattu vain muutamia kertoja. Ruotsin toistaiseksi ainoa havainto on Gotlannista vuonna 2003. Suomessa leimusiilikäs on tavattu Dragsfjärdissä vuonna 2005 sekä Helsingissä ja Hankoniemellä vuonna 2006. Lentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoliväliin, Suomessa yksilöitä on tavattu heinäkuun alkupuolella.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji on piilottelevaa elämää viettävä ja sen tyypillinen elinympäristö on usein jalopuuvaltainen, kostea lehtimetsä. Laji on paikoittainen, ja esiintymät ovat usein erillään toisistaan. Perhoset lentävät aurinkoisina aamupäivinä sekä uudelleen iltapäivästä pitkälle yöhön, tyypillisesti useita metrejä maanpinnan yläpuolella. Koiraat liikkuvat huomattavasti naaraita enemmän ja lentävät toisinaan valolle.
Naaras munii 500–600 munaa ravintokasvien lehtien alapinnoille. Toukka talvehtii kaksi kertaa. Ensimmäisen kerran keskenkasvuisena, toisen täysikasvuisena. Toukokuussa toukka lopulta koteloituu kuivien lehtien sekaan maahan.
Ravintokasvi.
Toukka on polyfagi, jonka ravintokasvit muuttuvat sen kasvaessa. Ensimmäisenä kesänään toukka syö mm. pähkinäpensasta ("Corylus avellana"), kuusamia ("Lonicera") sekä pyökkiä ("Fagus sylvatica"). Toisena kesänä pääasiallisia ravintokasveja ovat voikukat ("Taraxacum"), mustikka ("Vaccinium myrtillus") sekä keltanot ("Hieracium"). Toisen kerran talvehdittuaan toukka ei nauti enää ravintoa.
Reijo Naulapää

Reijo Naulapää (s. 28. huhtikuuta 1941) on suomalainen eläkkeellä oleva poliisi, joka toimi poliisiylijohtajana vuosina 1998–2004.
Naulapää valmistui oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1968, minkä jälkeen hän toimi esittelijänä Uudenmaan lääninhallituksessa. Vuoden jälkeen hänet nimitettiin nimismieheksi Nurmijärvelle, mistä alkoi Naulapään 35 vuotta kestänyt poliisin ura.
Nimismieskauden jälkeen Naulapää työskenteli muun muassa poliisitarkastajana Uudenmaan lääninhallituksessa, ylitarkastajana sisäministeriön poliisiosastolla ja poliisitarkastajana Hämeen lääninhallituksessa. Ministeriöön hän palasi vuonna 1991 ensin poliisijohtajaksi ja vuonna 1998 hänet valittiin poliisiylijohtajaksi. Naulapää määritteli johtajakautensa yhdeksi tärkeimmistä päämääristä poliisin resurssien turvaamisen. Hän jäi eläkkeelle vuoden 2004 päätteeksi. Naulapäätä seurasi tehtävässä Markku Salminen.
Leprechaun (elokuva)

Leprechaun on yhdysvaltalainen kauhukomedia, joka sai ensi-iltansa 8. tammikuuta 1993. Elokuvan ohjasi Mark Jones. Elokuva on saanut viisi jatko-osaa ja yhden uudelleenfilmatisoinnin.
Juoni.
Elokuva alkaa, kun Daniel O'Grady palaa kotiin Irlannin matkaltaan mukanaan kultakolikoita, jotka hän hankki pahalta Leprechaunilta. Hänen tietämättään Leprechaun on kuitenkin piilotellut yhdessä hänen matkalaukuistaan. Leprechaun tulee laukusta ulos ja tappaa Danielin vaimon. Haudattuaan kultakolikot Daniel huomaa Leprechaunin kellarissa ja yrittää tappaa sen neliapilalla. Hän onnistuu lukitsemaan sen laatikkoon, mutta yrittäessään sytyttää laatikkoa tuleen, hän saa aivohalvauksen ja Leprechaun jää laatikkoon vangiksi.
Kymmenen vuotta myöhemmin vuonna 1993, J.D. Redding ja hänen tyttärensä Tory vuokraavat maalaistalon kesäksi. Paikalle tulevat myös Nathan Murphy, hänen pikkuveljensä Alex sekä Ozzie Jones. Kun Ozzie lähtee käymään kellarissa, hän kuulee Leprechaunin avunhuutoja laatikosta. Hän ottaa neliapilan pois laatikon päältä, jolloin Leprechaun pääsee vapaaksi. Myöhemmin Ozzie yrittää selitellä muille, että hän olisi nähnyt Leprechaunin, mutta häntä ei uskota. Leprechaun alkaa vainota heitä saadakseen kultakolikkonsa takaisin.
Harmokeltasiipi

Harmokeltasiipi ("Eilema lurideolum") on siilikkäisiin kuuluva, erittäin yleinen yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Molemmat sukupuolet ovat samannäköiset. Etusiivet ovat väriltään tasaisen siniharmaat. Siiven etureunassa on vaaleankeltainen raita, joka kapenee selvästi siiven kärkeä kohti ja etusiipien kärjet ovat pyöristyneet. Takasiivet ovat vaaleankeltaiset ilman kuviointia. Etusiiven alapinnalla on etureunaa ja kärkiosaa lukuun ottamatta voimakas, tummanharmaa varjostuma. Pää ja niska ovat keltaiset, samoin takaruumiin kärki sekä raajat. Muuten ruumis on harmaa. Siipiväli on 33–38 mm. Lepäävä perhonen pitää siipiään tasossa takaruumiin päällä. Lennossa perhonen näyttää kellertävältä.
Varsin samannäköinen laji on lyijykeltasiipi ("Eilema complanum"). Helpoimmin lajit erottaa lepoasennon ja siiven kärjen muodon perusteella.
Toukka on 23–26mm pitkä, musta ja siinä on lyhyitä tummia karvoja. Toukan kyljessä on oranssi juova kolmannesta jaokkeesta alkaen aina takapäähän asti.
Levinneisyys ja lentoaika.
Harmokeltasiipi on erittäin yleinen perhoslaji, ja sitä tavataan Länsi-Euroopasta Siperiaan, ainakin Baikalin alueelle saakka. Suomessa harmokeltasiipeä voi tavata ainakin Pohjois-Pohjanmaan eteläosiin. Aikuiset perhoset lentävät heinäkuun puolivälistä elokuun alkupuolelle.
Elinympäristö ja elintavat.
Harmokeltasiipi on Pohjoismaissa yleisin keltasiipilaji, ja sitä tavataan jokseenkin kaikenlaisissa ympäristöissä. Perhoset lentävät pääasiassa hämärän laskeutumisesta keskiyöhön, lämpiminä öinä pitempäänkin, muutamien metrien korkeudella maanpinnasta tai puiden latvustoissa. Lajin voi tavata silti päivälläkin aterioimassa kukilla. Harmokeltasiipi tulee helposti valolle ja häirittynä perhonen tiputtautuu maahan.
Naaras munii noin sata munaa. Toukat talvehtivat maassa tai kaarnanraossa ja ovat täysikasvuisia toukokuussa. Ne koteloituvat kasvillisuuden joukkoon tai puun kuoren koloon.
Ravintokasvi.
Toukka elää erilaisilla jäkälillä, erityisesti karpeilla ("Parmelia").
Sinus Medii

Sinus Medii (lat. "keskilahti") on Kuun meri Maahan näkyvällä puolella. Se on nimensä mukaisesti noin paikassa 0 astetta pituutta ja 0 astetta leveyttä. Sen pituus on noin 330 kilometriä. 
Surveyor 6 laskeutui 10. marraskuuta vuonna 1967 melkein keskelle merta (0.5° N, 358.6° E). Sillä oli mukana alfa-sironta-analysaattori jolla se analysoi Kuun pinnan sisältämiä alkuaineita. Sinus Mediin alkuaineiden määrät ovat suunnilleen samoja kuin Mare Tranquillitatisen. Molempien merien natriumpitoisuudet ovat alhaisemmat kuin maanpäällisillä basalteilla. Sinus Mediin titaanipitoisuus on alempi kuin Mare Tranquillitatisen, mikä viittaa Kuun merien koostumusten kemiallisiin eroihin.
Kornélia Ihász

Kornélia Ihász (s. 10. kesäkuuta 1937 Budapest - 14. joulukuuta 2022) oli unkarilainen pikaluistelija. Hän edusti seuratasolla Budapesti Petöfliä.
Ihász osallistui Innsbruckin olympialaisissa 1964 kolmelle eri matkalle. Hän oli 500 metrillä jaetulla 25. sijalla yhdessä saksalaisen Sigrit Behrenzin kanssa, sijoittui 1 500 metrillä 20:neksi ja oli kahdeksastoista 3 000 metrin matkalla.
Ennätykset.
"Lähde: Sports-reference" 
Lähteet.
Mare Serenitatis

Mare Serenitatis (lat. Kirkkauden meri) on Kuun meri Maahan näkyvällä puolella. Mare Serenitatis sijaitsee Mare Imbriumin itäpuolella. Sinne ovat laskeutuneet Neuvostoliiton miehittämätön kuuluotain Luna 21 sekä Yhdysvaltojen miehitetty kuualus Apollo 17.
Koisasiipi

Koisasiipi ("Cybosia mesomella") on siilikkäisiin kuuluva, erittäin yleinen keskikesän yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Sukupuolet ovat hieman erinäköiset, mutta siipien väri vaihtelee hieman yksilöittäin. Koiraan etusiivet ovat yleensä hopean- tai kellanvalkoiset. Siiven etureuna ja ulkosyrjä ovat keltaiset. Naaraat ovat väritykseltään selvästi keltaisempia ja harmaanoranssi muodostaa siiven pohjavärin. Siiven etureunan kirkkaammin oranssi väri erottuu silti tällöinkin muun siiven värityksestä. Molemmilla sukupuolilla on likimain siiven puolivälin kohdalla kaksi selvästi erottuvaa mustaa pistettä, toinen lähellä siiven etu- ja toinen takareunaa. Perhosen tyypillisessä lepoasennossa toinen siipi peittää osittain toista, joten lepäävällä perhosella pisteistä yksi on piilossa. Pisteiden koko vaihtelee ja joiltakin yksilöiltä ne saattavat puuttua kokonaan. Takasiivet ovat pohjaväriltään vaaleankeltaiset, mutta suurelta osin mustanharmaan kehnän värittämät. Lajin tunnusomaisena piirteenä takasiiven ulkoreunasta suuntautuu vaalea kiila kohti siiven keskiosaa. Takasiipien ulkoreunat ovat oranssinkeltaiset. Perhosen ruumis on tummanharmaa, oranssia päätä ja keskiruumiin etuosaa lukuun ottamatta. Keskiruumiissa on kaksi oranssia pitkittäisjuovaa ja takaruumiissa oranssi poikittaisjuovitus. Siipiväli 24–31 mm.
Toukka on helposti tunnistettava. Se on tummanharmaa ja täysikasvuisena noin 25 mm pitkä. Toukkaa tiheänä peitteenä peittävät lyhyet karvat ovat voimakkaasti litistyneitä ja muistuttavat suomuja.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan Pohjois-Espanjasta Euroopan poikki Turkkiin, Keski-Aasiaan ja Siperiaan. Suomessa koisasiipeä tavataan erittäin yleisenä aina Etelä-Lappiin saakka. Perhosen lentoaika on kesäkuun loppupuoliskolta elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Koisasiipeä tavataan jokseenkin kaikenlaisilla, riittävän kosteilla paikoilla niityltä metsiin ja soille. Esiintymispaikoillaan se on usein runsas. Perhoset ovat aktiivisia auringonlaskusta pitkälle yöhön, mutta lähtevät häirittyinä lentoon päivälläkin. Koiraat tulevat helposti valolle, naaraat harvemmin.
Naaras munii ravintokasvin tai jäkäläkasvuston alapinnoille. Toukat ovat yöaktiivisia ja viettävät hyvin piilottelevaa elämää, niitä tavataan luonnossa vain harvoin. Kotelo sijaitsee maassa, löyhän kotelokopan sisällä. Toukka luo nahkansa 12 kertaa, kun muut siilikkäät vain 4–6 kertaa. Ei tiedetä mikä merkitys nahanluontien suurella määrällä on.
Ravintokasvi.
Toukka elää pääasiassa jäkälillä, mutta syö myös syysmaitiaista ("Scorzoneroides autumnalis") sekä juolukkaa ("Vaccinium uliginosum").
Gary Glitter’s Greatest Hits

Gary Glitter’s Greatest Hits on Gary Glitterin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1975. Albumin on tuottanut Mike Leander.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittaneet Gary Glitter ja Mike Leander, ellei toisin mainittu.
Victor Napoleon Procopé

Victor Napoleon Procopé (5. elokuuta 1839 Mietoinen – 23. syyskuuta 1906 Pietari) oli suomalainen sotilas, senaattori ja ministerivaltiosihteeri.
Procopén vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Berndt Johan Procopé ja Henriette Lovisa Trapp. 
Victor Napoleon Procopé valmistui Haminan kadettikoulusta vuonna 1857, jonka jälkeen hän siirtyi luutnantiksi Jekaterinoslavin henkikrenatöörirykmenttiin, palveli siellä vuosina 1857–1861, henkikaartin suomenmaalaisessa rykmentissä 1861–1877 ja siirtyi everstin arvoisena Permin jalkaväkirykmentin komentajaksi 1877 ja osallistui sen mukana Turkin sotaan. Procopé siirtyi kuitenkin jo sodan aikana Suomen kaartinpataljoonan päälliköksi ja osallistui vuosien 1877–1878 taisteluihin Balkanilla. Osoittamansa sotilaskunnon perusteella hänet ylennettiin keisarilliseksi sivusadjutantiksi ja kenraalimajuriksi 1878. Kaartinpataljoonassa hän palveli vuoteen 1884, ja vuonna 1883 hänet korotettiin aatelissäätyyn.
Procopé edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1885, 1888 ja 1891. 
Sittemmin Procopé siirtyi siviiliuralle, ensin Vaasan läänin kuvernööriksi vuosiksi 1884–1888 ja sitten Uudenmaan läänin vuonna 1888. Samuel Werner von Troilin johtaman senaatin talousosaston jäseneksi eli senaattoriksi; sotilastoimituskunnan päälliköksi hän tuli syksyllä 1888, ja hän hoiti tehtävää vuoteen 1891 saakka. Senaattorikauden aikana 1889 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi. 
Tämän jälkeen Procopé tuli Pietariin ministerivaltiosihteerin virastoon Woldemar von Daehnin apulaiseksi. Tuolloin keisarillinen keskushallinto pyrki yhä voimakkaammin kaventamaan Suomen suuriruhtinaskunnan autonomiaa. Tätä varten perustettiin vuonna 1892 valtakunnanlainsäädäntökonferenssin suomalais-venäläinen sekakomitea, jonka yhtenä jäsenä oli Victor Napoleon Procopé. Nikolai Bobrikovin tultua Suomen kenraalikuvernööriksi vastakkainasettelu kenraalikuvernöörin ja ministerivaltiosihteerin viraston välillä kasvoi. Bobrikov pyrki siirtämään valtaa ministerivaltiosihteeriltä kenraalikuvernöörille. Von Daehnin erottua vuonna 1898 Procopén tehtävä oli ministerivaltiosihteerin sijaisena esitellä Suomen asiat keisari-suuriruhtinas Nikolai II:lle. Tässä tehtävässä hän toimi kahden vuoden ajan vuoteen 1900 asti, jolloin hän erosi ministerinvaltiosihteerin viraston apulaisen virastaan. Tällöin hänet ylennettiin kenraalin arvoon. Ajanjakson tunnetuin tapahtuma on tietysti Helmikuun manifestin antaminen, jolloin normaali esittelyjärjestys ohitettiin.
Lopun elämänsä hän vietti Venäjällä palaamatta Suomeen.
Victor Napoleon Procopé oli vuodesta 1868 naimisissa venäläisen Aleksandrine Jurenjevan kanssa.
All Shook Up

All Shook Up on Elvis Presleyn singlejulkaisu, joka nousi Yhdysvaltain listalla kärkikymmenikköön huhtikuussa 1957 ja edelleen ykkössijalle. Se oli Elviksen seitsemäs Top 10 -hitti Yhdysvalloissa. Levy-yhtiönä oli tällöin RCA. Rhythm and blues -juurensa tunnustanut Elvis oli tyytyväinen siitä, että kappale oli ensimmäinen valkoisen artistin esitys, joka oli kärjessä sekä R&amp;B-listalla että jukebox- ja radiosoittolistoilla. Koko 1950-luvun Top 250 -myyntitilastoissa kappaleen sijoitus oli 43.
Kappaleen oli aikaisemmin levyttänyt David Hill -niminen artisti.
"All Shook Up" oli myös ensimmäinen Elviksen monista listaykkösistä Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
CASSIOPE

CASSIOPE on Kanadan avaruusjärjestön kehittämä tiedesatelliitti. Se laukaistaneen avaruuteen elliptiselle polaariradalle ainakin vuosi myöhässä alkuperäisestä tavoitteestaan, joka oli vuoden 2010 lopussa. Satelliitti kuljettaa tietoliikenneyritykselle kehitettyä tietoliikennetransponderiä, jonka nimi on Cascade, ja tieteellistä mittalaiteyhdistelmää, jonka nimi on ePOP (enhanced Polar Outflow Probe). Näiden kahden laitteen nimien yhdistelmä luo akronyymin CASSIOPE, joka on purettavissa sanoiksi "Cascade, Smallsat and Ionospheric Polar Explorer".
Calgaryn yliopiston avaruustutkimuksen instituutti johtaa hanketta. Sen kehittämä mittalaite mittaa auringon aktiivisuutta, etenkin revontulia. ePOPin tiedelaitteet on NASAn ja JAXAn toteuttamia.
Cascade tietoliikennelaite on "store&amp;forward"-tyyppinen tiedostojen välityslaite. Järjestelmän käyttäjä tarvitsee 1-2 metrin kokoisen antennin satelliittilähetys- ja vastaanottoasemalleen. Satelliittin siirtämä tiedosto on tyypillisesti kooltaan 50-500 Gbyteä. Satelliittiin voidaan viedä tietoa 4 kbps nopeudella ja siitä voidaan ladata maahan tietoa 4 Mbps nopeudella. Satelliitti kuljettaa tiedon 90 minuutissa toiseen paikkaa Kanadassa tai muuhun paikkaan satelliitin lentoradan alla. Potentiaalinen käyttäjä on siis periferiassa toimiva ihminen, yritys tai kunnan tai valtion organisaatio. Päivässä satelliitti voi kuljettaa jopa 15 gigabyteä tietoa.
Satelliitin pääurakoitsijana on kanadalainen Bristol Aerospace. CASSIOPE painaa 375 kg ja sen muoto on kuusikulmainen, (1,8 m kulmasta kulmaan, pituus 1,2 metriä).
Laukaisu.
Satelliitti laukaistiin SpaceX:n Falcon 9 v1.1 -raketilla. Primaarihyötykuorman laukaisu onnistui. Lento oli uuden Falcon 9:n version ensilento ja samalla ensimmäinen, jolla kokeiltiin uudelleenkäytön tekniikoita varsinaisella lennolla. Ensimmäisen vaiheen aiotut 3 moottoria saatiin syttymään uudelleen laskeutumisvaihetta varten ja vaihe ohjattua laskeutumaan mutta toisella poltolla ilmakehässä vaihe alkoi pyöriä hallitsemattomasti, jolloin polttoaine pakkautui tankkien reunamille ja moottori sammui. Vaihe tuhoutui ja törmäsi mereen.
Myös toisen vaiheen moottori yritettiin uudelleenkäynnistää mutta se ei onnistunut. Tällöin sekundaarinen hyötykuorma, joukko nanosatelliitteja, jäi laukaisematta aiotusti.
Arsen Nersisjan

Arsen Nersisjan (; s. 18. heinäkuuta 1987 Tsaghkadzor) on armenialainen alppihiihtäjä.
Nersisjan osallistui MM-kilpailuihin ensimmäistä kertaa vuonna 2007. Tuolloin hän oli suurpujottelussa 61., mutta ei saanut tulosta pujottelussa. Nersisjan jäi samoissa lajeissa ilman tulosta sekä Val d'Isèren MM-kisoissa 2009 että Garmisch-Partenkirchenin kisoissa 2011.
Nersisjan kilpaili olympialaisissa ensimmäistä kertaa vuonna 2010. Tuolloin hän toimi maansa lipunkantajana kisojen avajaisissa, muttei päässyt hyväksytysti maaliin pujottelussa eikä suurpujottelussa.
Washingtonin laivastotukikohta

Washingtonin laivastotukikohta () on Yhdysvaltain laivaston käyttämä entinen telakka ja ammusvarasto maan pääkaupungissa Washingtonissa. Alue on Yhdysvaltain laivaston vanhin tukikohta ja nykyisin sitä käytetään seremoniallisena ja hallinnollisena keskuksena. Tukikohdassa sijaitsee muun muassa laivasto-operaatioiden komentajan esikunta&lt;ref name="wny"&gt;. Alue lisättiin National Register of Historic Places -luetteloon vuonna 1973.
Yhdysvaltain kongressin päätöksellä alue ostettiin laivastolle 23. heinäkuuta 1799. Laivastotukikohta perustettiin 2. lokakuuta 1799. Tukikohta rakennettiin Yhdysvaltain ensimmäisen laivastoministerin Benjamin Stoddertin johdolla. Tukikohdan ensimmäisenä komentajana toimi kommodori Thomas Tingey.
Tukikohdasta kehittyi laivaston suurin telakka ja vuoden 1812 sodan aikana se toimi tärkeänä strategisena osana Washingtonin puolustusta. Sodan jälkeen tukikohta ei enää saavuttanut yhtä vahvaa asemaa laivanrakennuksessa kuin ennen sotaa. Tukikohdan toiminta keskittyi seuraavaksi vuosisadaksi teknologiaan ja ammuksiin. Tukikohdassa oli yksi Yhdysvaltain ensimmäisistä höyrykoneista, ja sitä käytettiin sotalaivojen ankkureiden, ketjujen ja höyrykoneiden valmistamiseen.
Yhdysvaltain sisällissodan aikana tukikohta toimi jälleen merkittävänä osana pääkaupungin puolustusta. Panssaroitu sotalaiva USS Monitor korjattiin tukikohdassa sen vaurioiduttua Hampton Roadsin taistelussa.
Sodan jälkeen tukikohdassa jatkettiin teknologian kehittämistä. Vuonna 1886 tukikohdassa valmistettiin kaikki laivaston ammukset. Toiseen maailmansotaan mennessä tukikohdasta oli kehittynyt maailman suurin ammustehdas. Tukikohdassa suunniteltuja ja valmistettuja aseita käytettiin kaikissa Yhdysvaltain käymissä sodissa 1960-luvulle saakka. 1960-luvulla toiminta kuitenkin lakkautettiin ja rakennuksia ryhdyttiin muuttamaan toimistokäyttöön.
Bristol Aerospace

Bristol Aerospace on kanadalainen Magellan Aerospacen omistama ilmailuteollisuusyritys, joka perustettiin vuonna 1930. Sen päätoimipaikka on Winnipegin Manitobassa. Yrityksessä on 630 työntekijää.
Yhtiön perustivat alun perin Jim, Grant ja Edwin MacDonald, joiden antama nimi oli MacDonald Brothers Aircraft Company -metalliteollisuusyritys. Se valmisti Yhdysvaltain laman aikana vesilentokoneiden kellukkeita lisenssillä newyorkilaiselle EDO Corporation -yhtiölle. 
Toinen maailmansota nosti yrityksen työvoiman 4 500:aan. Sodan jälkeen yhtiö teki koneiden huoltosopimuksen Kanadan kuninkaallisten ilmavoimien kanssa. Vuonna 1954 Bristol Aeroplane Company osti MacDonald Brothers Aircraftin, joka sitten alkoi valmistaa englantilaisten suihkumoottoreiden osia samaan aikaan, kun Englannin aseteollisuutta ajettiin alas. 1950-luvun lopussa yhtiö alkoi valmistaa Bristolin tekemien ruutirakettien osia. Vuonna 1962 Winnipegin Manitobaan perustettiin Blackwood Propellant Plant. Englantilainen Bristol ja yhdysvaltalainen Aerojet General alkoivat yhdessä valmistaa ja myydä tykistöraketteja Natolle. 1960-luvulla yhtiö teki ohutlevyosia eri lentokonevalmistajille. Vuonna 1967 Rolls-Royce osti emoyhtiö Bristol Aeroplanen, kun Bristolin englantilainen lentokoneteollisuus oli vuonna 1960 fuusioitu British Aircraft Corporationiin (BAC). Yhtiö sai uuden nimen Bristol Aerospace ja pysyi Rolls-Roycen osana sen sosialisointi- ja yksityistämissykleissä. 
Vuonna 1997 Rolls-Royce myi Bristolin 44,9 miljoonalla dollarilla Magellan Aerospacelle, joka on yhdysvaltalais-kanadalainen yritys. Se kokosi useita heikompia ilmailuyhtiöitä yhteen. 
Vuonna 1999 Bristol sai Kanadan avaruusjärjestöltä tilauksen SciSat-1-satelliitista, joka laukaistin 13.8.2003. Sen runko nimettiin "kanadalaiseksi standardisatelliittirungoksi", mutta sen jatkokäyttö on ollut vähäistä.
Tuotteita.
Magellan (Bristol) valmistaa muun muassa seuraavia lentokoneen osia
Magellan Aerospace

Magellan Aerospace Corporation () on kanadalainen lentokoneteollisuuden alihankkijayritys, joka tekee rakenneosia ja huoltaa lentokoneita. Se perustettiin vuonna 1996, ja sillä on tehtaita myös Englannissa ja Yhdysvalloissa. Sen liikevaihto on noin 700 miljoonaa dollaria. Yhtiössä työskentelee 3000 ihmistä. 
Magellan tekee osia Airbus A380, Boeing 787 Dreamliner, Lockheed Martin F-35 Lightning II ja Bombardier Aerospacen lentokoneisiin. 
Magellan muodostettiin yhdysvaltalaisen Fleet Industries'n Kanadan tehtaista. Yritys osteli 1990-luvulla lukuisia pieniä kanadalaisia ilmailuyrityksiä kuten Bristol Aerospacen, joka on Kanadan avaruusteollisuuden ydintä.