tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valokuvien vangit

Valokuvien vangit ("Shooting the Past") on brittiläinen television minisarja, joka ensiesitettiin BBC Two -kanavalla vuonna 1999. Sarjan on käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff, ja sen pääosissa, sulkemisuhan alle joutuvan vanhan valokuva-arkiston työntekijöinä esiintyvät Timothy Spall ja Lindsay Duncan. Royal Television Society valitsi sen vuoden parhaaksi draamasarjaksi, ja se sai myös Prix Italia -palkinnon. "Helsingin Sanomissa" Harto Hänninen nimesi sen vuoden lopun tv-katsauksessaan vuoden 2000 monista hyvistä sarjoista parhaiten mieleen jääneeksi.
Juoni.
Lontoolainen, valtavaa historiallista valokuvakokoelmaa hallinnoiva Fallon Photo Library joutuu sulkemisuhan alle, kun amerikkalainen yhtiö ostaa sen rakennuksen muuttaakseen sen bisneskouluksi. Tästä on informoitu yhtä arkiston työntekijää, Oswaldia (Spall), mutta tämä ei ole uskaltanut kertoa asiasta kollegoilleen. Amerikkalaiset saapuvat paikalle ja huomaavat, ettei rakennusta olekaan tyhjennetty sopimuksen mukaisesti. Yhtiön pääjohtaja Christopher Anderson (Cunningham) vaatii, että kuvat on tuhottava, ellei niitä pian saada myydyksi jonnekin. Arkiston työntekijät ovat taas sitä mieltä, että kokoelma pitäisi säilyttää kokonaisuutena. He yrittävät myydä kokoelmaa suurelle mainostoimistolle, joka kuitenkin perääntyy kuultuaan, että valtaosa kuvista on mustavalkoisia. Arkiston työntekijät alkavat vakuutella Andersonille kokoelman merkitystä kertomalla hänelle tarinoita eri kuvien takana. Lopulta he löytävät kuvan Andersonin isoäidistä ja kertovat hänelle asioita, joita hän ei tiennyt suvustaan. Lopulta Anderson löytää amerikkalaisen kuvatoimiston, joka suostuu ostamaan koko kymmenen miljoonan valokuvan kokoelman.
Tuotanto.
Sarjassa näytetyt kuvat ovat peräisin Britannian suurimmasta kuva-arkistosta, Hulton-kokoelmasta, joka pohjautuu vuosina 1938–1957 ilmestyneen "Picture Post" -aikakauslehden kuva-aineistoon. Sarjan tarina ennakoi todellisuutta sikäli, että vuonna 2008 Hulton-kokoelman osti maailman suurin kuvatoimisto, yhdysvaltalainen Getty Images.
Metamorphosis – Live 1977–1995

Metamorphosis – Live 1977–1995 on vuonna 1995 ilmestynyt Piirpauke-yhtyeen neljäs livealbumi. Se koostuu materiaalista, jota yhtyeen johtohahmo Sakari Kukko on kasettinauhurilla ja DAT:lla tallentanut Piirpauken konserteista eri puolilta Eurooppaa vuosien 1977 ja 1995 välillä. Albumi julkaistiin yhtyeen 20-vuotisjuhlan kunniaksi. 
Levyn kappaleista "Moldavialainen laulu" on aikaisemmin julkaistu 1978 ilmestyneellä konserttitaltioinnilla "Piirpauke Live" ja "Swedish Reggae" 1981 albumilla "Live in der Balver Höhle". "Konevitsan kirkonkellot" on nauhoitettu samoihin aikoihin ensiksi mainitun kanssa. "Büyük Ruh", "A Song from Romania" ja "Sassan Aslan" on nauhoitettu samoihin aikoihin "Live in Europe" -albumin kanssa, joskin kappaleesta "A Song from Romania" on albumeilla eri nauhoitukset.
Ljudski vrt

Ljudski vrt on jalkapallostadion, joka sijaitsee Mariborin kaupungissa Sloveniassa. Stadion avattiin käyttöön 12. heinäkuuta 1952, mutta sitä on kunnostettu ja laajennettu useaan otteseen vuosien varrella. Sen nykyinen yleisökapasiteetti on 12 994.
Stadion toimii jalkapalloseura NK Mariborin kotikenttänä. Myös Slovenian jalkapallomaajoukkue pelaa stadionilla maaotteluita.
Derlis González

Derlis Alberto González Galeano (s. 23. maaliskuuta 1994 Mariano Roque Alonso, Paraguay) on paraguaylainen jalkapalloilija. Hän on urallaan edustanut muun muassa sveitsiläistä Baselia ja ukrainalaista Kiovan Dynamoa. Hän on pelipaikaltaan joko hyökkääjä tai laitalinkki.
Seurajoukkueura.
20. toukokuuta 2014 González solmi viisivuotisen sopimuksen sveitsiläisseura Baselin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen pääsarjaottelunsa joukkueessa 19. heinäkuuta 2014 vieraskentällä Aarauta vastaan. 31. elokuuta 2014 hän onnistui tekemään ensimmäisen maalinsa joukkueessa ottelussa Young Boysia vastaan.
16. syyskuuta 2014 pelatulla Mestarien liigan lohkovaiheen avauskierroksella Basel kohtasi vieraskentällä espanjalaisen Real Madridin. Ottelu päättyi espanjalaisten 5–1-voittoon ja González viimeisteli joukkueensa ainoan maalin.
Maajoukkueura.
Ensiesiintymisensä Paraguayn maajoukkueessa González teki 26. maaliskuuta 2014 pelatussa ystävyysottelussa Costa Ricaa vastaan. Hän on pelannut 30 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia.
Historia of Piirpauke Vol. 1

Historia of Piirpauke Vol. 1 on vuonna 1977 ilmestynyt Piirpauke-yhtyeen livealbumi, jonka materiaali on äänitetty vuosina 1974 ja 1976. Omakustanteena julkaistusta levystä otettiin vain 200 kappaleen painos, jota yhtyeen jäsenet jakoivat joululahjana. Alkuperäinen vinyyliversio ei koskaan tullut myyntiin ja myös sen julkinen esittäminen oli tekijänoikeuslain nojalla kielletty. Piirpauken perustajajäseniin kuuluva Hasse Walli julkaisi levyn uudelleen remasteroituna CD-muodossa vuonna 2008. Levyn alkuperäiset kansitekstit on kirjoittanut Peter von Bagh.
Viisi albumin kappaleista on nauhoitettu marraskuussa 1974 Helsingissä ja Turussa, jolloin yhtye toimi vielä nimellä Kukko−Walli -kvartetti. Kolme kappaletta on peräisin Tukholmasta syyskuulta 1976 ja yksi on äänitetty Helsingin Tavastia-klubilla saman vuoden heinäkuussa. Nauhoitukset on tehty tavallisella kasettinauhurilla. Mukana albumilla on muun muassa yhtyeen tunnetuin kappale "Konevitsan kirkonkellot", joka kuullaan Tukholman Bullerbyn-klubilla taltioituna. Piirpauken omien sävellysten lisäksi levyllä on kansansävelmiä sekä versiot Bob Dylanin ja brasilialaisen Edu Lobon kappeleista. Yksi kansansävelmistä on amerikkalaisen saksofonistin Pharoah Sandersin tunnetuksi tekemä "Ore-Se-Rere".
Otso Lähdeoja

Otso Lähdeoja on suomalainen säveltäjä, kitaristi ja digitaalisen taiteen tutkija. Lähdeoja on väitellyt tohtoriksi Paris 8 -yliopistossa ja tehtaillut lukuisia crossover-taidehankkeita 2000-luvun alusta lähtien. Projekteihin lukeutuvat mm. erilaiset musiikilliset kokoonpanot, multimediateokset, musiikkirunous, installaatiotaide ja tanssiteosten säveltäminen. Lähdeoja on asunut ja työskennellyt Suomessa, Kanadassa, Belgiassa sekä Ranskassa, ja kiertänyt näiden lisäksi esiintymässä ympäri Eurooppaa, Pohjois-Amerikassa, Koreassa ja Intiassa. Vuonna 2014 Lähdeoja aloitti Suomen Akatemian tutkijan virassa Sibelius-Akatemiassa, julkaisi "Dendermonde"-ääniteoksen jatkokertomuksena uudenlaisessa, "phononovelaksi" ristityssä nettiformaatissa sekä kiertää debyyttialbumin "Imaginary Folklores" julkaisseen IF Trio -yhtyeensä kanssa kansainvälisiä keikkalavoja.
Hän on naimisissa Satu Tuomiston kanssa.
Flamant-luokka

Flamant-luokka on Ranskan laivaston (merivartiolaitos) kolmen tyypin OPV54 ulkovartiolaivan muodostama alusluokka, jonka aluksia käytetään kalastusalueen valvontaan, etsintä- ja pelastuspalveluun sekä Ranskan talousalueen valvontaan aina 200 merimailin säteellä.
Suunnittelu.
Alusten kokonaispituus on 54 metriä ja niiden leveys 10 metriä. Alusten syväys on 2,2 metriä. Alusten uppouma on 300 tonnia ja täysin kuormattuna 477 tonnia. Alusten propulsiojärjestelmänä on kaksi 3  050 hevosvoiman Deutz-MWM TBD 620 V 16 dieselmoottoria ja kaksi 930 hevosvoiman Deutz-MWM TBD234 V 12 dieselmoottoria, jotka on kytketty kahteen säätyvälapaiseen potkuriin. Järjestelmä tuottaa 7 960 hevosvoimaa (5 850 kW). Alusten toimintamatka on 14 solmun nopeudella 4 500 merimailia. Huippunopeus aluksilla on 23 solmua (43 km/h). Aluksilla on 21 hengen miehistö, joista kolme on upseereita.
Alusten aseistuksena on kaksi 12,7 millimetrin konekivääriä. Elektroniikkajärjestelmä koostuu Racal-Decca 250 ja Racal-Decca 20V90 tutkista sekä TELCOMARSAT INMARSAT mini M viestijärjestelmistä. Lisäksi aluksilla on muun muassa kahdeksan kuutiometrin tankit saasteiden keräämiseen ja vesitykki palojen sammuttamiseksi. Alusten raikasvesitislaamo kykenee tuottamaan 3-5 tonnia juomavettä vuorokaudessa. Kullakin veneistä on 6,7 metrin Zodiac Hurricane -kumivene, jonka 200 hevosvoiman moottori yhdistettynä vesisuihkuvetolaitteeseen mahdollistaa 30 solmun nopeuden.
Alukset.
Alukset tilattiin elokuussa 1993 ja saatiin palvelukseen lokakuusta joulukuuhun 1997. Ne on sijoitettu Cherbourgiin.
Kadmiumhydroksidi

Kadmiumhydroksidi (Cd(OH)2) on epäorgaaninen kadmium- ja hydroksidi-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää akuissa ja paristoissa sekä muiden kadmiumyhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa kadmiumhydroksidi on valkoista kiteistä kiderakenteeltaan heksagonaalista kiinteää ainetta. Kiderakenteeltaan se muistuttaa kadmiumjodidin kiderakennetta. Yhdiste ei liukene veteen eikä laimeisiin emäsliuoksiin, mutta liukenee helposti happoihin. Väkevissä emäsliuoksissa kuten muodostuu liukoinen kompleksinen tetrahydroksokadmaatti-ioni ([Cd((OH)4]2-). Kadmiumhydroksidi liukenee myös ammoniakki-, halogenidi- ja syanidiliuoksiin muodostaen komplekseja. Kuumennettaessa noin 200 °C:n lämpötilaan kadmiumhydroksidi hajoaa kadmiumoksidiksi.
Valmistus ja käyttö.
Kadmiumhydroksidia voidaan valmistaa saostamalla liukoisen kadmiumsuolan, kuten kadmiumnitraatin, vesiliuoksesta alkalimetallihydroksidin kuten natriumhydroksidin avulla. Valmistuksessa käytetään tyypillisesti kadmiumnitraattia, koska kadmiumhalogenideja käytettäessä halogenidi-ionit voivat muodostaa kompleksin kadmiumionien kanssa ja estää kadmiumhydroksidin saostumisen.
Cd(NO3)2(aq) + 2 NaOH(aq) → Cd(OH)2(s) + 2 NaNO3(aq)
Kadmiumhydroksidia käytetään pääasiassa anodina ladattavissa nikkeli-kadmium- ja hopea-kadmiumakuissa ja paristoissa. Yhdistettä voidaan käyttää myös aurinkokennoissa sekä kadmiumoksidin sijasta muiden kadmiumyhdisteiden valmistukseen.
Fatoma

Fatoma on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen itäreunalla 22 kilometriä Moptista koilliseen. Kunnassa on 14 900 ja keskuskylässä 4 000 asukasta.
Maantiede.
Fatoman kunnan pinta-ala on 56,69 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä ja lännessä Moptin piirin Socouran, pohjoisessa Kounarin ja Bassiroun sekä idässä Bandiagaran piirin Pignari Banan kuntiin. 
Kunnan alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa. Sen länsiosa kuuluu Nigerjoen tulva-alueeseen. Vesistöjä ovat Nigerin ajoittain kuivuva sivujoki Yamé sekä joukko tulvajärviä, joista tärkein on Thyn kylän länsipuolella sijaitseva Dowa. Luonnonvarainen kasvillisuus vaihtelee pensasarosta metsäsavanniin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Asutus.
Kuntaan kuuluu 24 kylää. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat Fatoman lisäksi Niacongo ja Thy. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, markoja, bozoja ja somonoja. Vallitseva uskonto on islam.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Fatoman ohi kulkee maantie RN16, minkä ansiosta sieltä on hyvät yhteydet muun muassa Sévaréen, Moptiin ja Konnaan. Monien kylien liikenneyhteydet ovat silti heikot.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra (yli 50 % tuotannosta), hirssi, riisi, lehmänpapu, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, puunhankintaa, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Fatoman viikoittaiset markkinat ovat yhdet alueen suurimmista. Teollisuutta tai matkailupalveluja kunnassa ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii esikoulu, yhdeksän alakoulua, yläkoulu, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), kuusi lukutaitokeskusta ja kolme koraanikoulua. Fatomassa on nuorten ammattiopetuslaitos Maison Familiale. Terveyspalveluihin kuuluvat Fatoman ja Niacongon terveyskeskukset ja neuvolat, joissa käydään myös naapurikunnista. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja. Muita palveluja ovat Fatoman torialue karja-aitauksineen, Daladougoun puutori, joukko kauppoja, kuusi hirssimyllyä ja viljavarasto.
Uusikirkko-seura

Uusikirkko-seura r.y. on Salossa 1971 perustettu kotiseutuyhdistys. Yhdistyksen tarkoituksena on olla entisen Uudenkirkon kunnan alueella asuneiden ja heidän jälkeläistensä ja ystäviensä yhdyssiteenä, koota ja tallentaa Uudenkirkon historiaan liittyviä kulttuuriarvoja ja vaalia kotiseudun muistoja ja perinteitä sekä tehdä tunnetuksi Karjalaa ja karjalaisia koskevia kysymyksiä. Yhdistys kuuluu jäsenenä Karjalan Liittoon.
Perustamistilaisuudessa oli mukana 35 luovutetun Karjalan Uudenkirkon kunnan syntyperäistä henkilöä. 
Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys järjestää esitelmä-, kokous-, valistus- ja sivistystilaisuuksia ja myös juhlia, iltamia ja muuta vastaavaa toimintaa sekä muita vastaavia tilaisuuksia
Toimintansa tukemiseksi yhdistys voi harjoittaa kotiseudun kulttuuriin, perinteeseen ja muistoihin liittyvien painotuotteiden julkaisutoimintaa ja muistoesineiden myyntiä. 
Äiti Karjala -muistomerkki Lappeenrannassa.
Uusikirkko-seura oli Lappeenrannassa sijaitsevan Äiti Karjala -muistomerkin aloitteentekijänä. 
Ajatus luovutetun alueen hävitetyissä sankarihaudoissa lepäävien sankarien muistolle pystytettävästä muistomerkistä oli alun perin Uusikirkko-seuran entisen puheenjohtajan ja silloisen hallituksen jäsenen Armas Saustilan. 
Seuran puheenjohtaja Vilho Ranki lähti viemään hanketta eteenpäin ja esitti sitä Karjalan Liiton toteutettavaksi hankkeen vaativuuden johdosta. Karjalan Liiton hallituksen myönteisestä päätöksestä huolimatta hanketta ei lähdetty toteuttamaan johtuen kilpailevista toimista. Lappeenrannan kaupunki antoi hankkeelle ja Uusikirkko-seuralle kuitenkin positiivinen signaali, josta syystä kutsuttiin koolle Etelä-Karjalan luovutetun alueen pitäjäseurojen ja säätiöiden edustajat suunnittelemaan asiaa. Hanke eteni Uusikirkko-seuran ja muiden asiasta kiinnostuneiden seurojen voimin. Toimikunnan puheenjohtaja oli Lappeenrannan kaupunginjohtaja Jarmo Kölhi. Muistomerkkihankkeen suojelijoiksi lupautuivat puolustusministeri Elisabeth Rehn ja kenraali Lauri Sutela. Muistomerkin valmistajaksi valittiin espoolainen kuvanveistäjä Kauko Räsänen.
Äiti Karjala -muistomerkin paljastustilaisuus pidettiin Lappeenrannassa 19. syyskuuta 1993. Monumentti muodostuu metrin korkuisesta jalustasta, jolla seisoo neljämetrinen Äiti Karjala -patsas, ja sitä kolmelta suunnalta ympäröivästä 70 metriä pitkästä graniittimuurista, johon on kaiverrettu luovutetun Etelä- ja Keski-Karjalan sankarihautausmaihin haudattujen tai kadonneina siunattujen 5 500 sankarivainajan nimet.
Caddo

Caddo on Pohjois-Amerikan caddo-intiaanikansan historiallisesti puhuma uhanalainen kieli, joka kuuluu caddolaisten kielten kielikuntaan. Valtaosa caddoista puhuu nykyisin äidinkielenään englantia, ja caddon kielen puhujia on jäljellä enää noin 25. Caddon puhujat asuvat Caddon piirikunnassa Yhdysvaltojen Oklahoman osavaltiossa.
Caddon sukulaiskieliä ovat niin ikään uhanalaiset arakara, pawnee ja wichita.
Matti Hakala (arkkitehti)

Matti Olavi Hakala (25. huhtikuuta 1927 Rovaniemi – 19. lokakuuta 1989) oli espoolainen arkkitehti. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun yhteislyseosta 1946 ja valmistui arkkitehdiksi teknillisestä korkeakoulusta 1954. Hänen opintomatkansa suuntautuivat Italiaan, Ranskaan, Saksaan ja Tanskaan. Työuransa Hakala aloitti toimistoarkkitehtina arkkitehtitoimisto A. Hytönen–R. V. Luukkosella 1950–1953 ja jatkoi arkkitehtitoimisto Kaija ja Heikki Sirenillä 1954–1959. Oman toimiston Hakala perusti 1959, mutta aloitti yhteistyön kollegan kanssa 1960 arkkitehtitoimisto Matti Hakala ja Aarne Nuortilan osakkaana.
Matti Hakalan suunnittelemia rakennuksia ovat muun muassa
Prix Italia

Prix Italia on Italiassa järjestettävä kansainvälinen radio- ja televisioalan tapahtuma, jossa jaetaan samannimisiä palkintoja alalla menestyneille. Tapahtuman perusti Italian yleisradioyhtiö RAI vuonna 1948, ja se järjestetään viikon mittaisena syyskuussa, vuosittain eri Italian kaupungeissa. 
Prix Italia järjestettiin ensi kerran Caprin saarella vuonna 1948 tapahtumana, joka kokosi yhteen 14 julkisen yleisradioyhtiön edustajia. Tapahtuma keskittyi aluksi radioilmaisun kehittämiseen ja tunnetuksi tekemiseen. Vuodesta 1957 mukana on ollut myös televisiotoiminta ja vuodesta 2000 verkkoviestintä.
Prix Italian organisaatiossa on nykyisin edustettuna 87 julkista ja yksityistä radio- ja tv-yhtiötä 46 maasta. Tapahtumaviikkoon kuuluu konsertteja, ohjelmanäytöksiä, paneelikeskusteluja, mestarikursseja ja muita tilaisuuksia sekä ammattilaisille että suurelle yleisölle.
Tavoitteita.
Tapahtuman tavoitteita ovat:
Palkintoja.
Signis-palkinto.
Vuodesta 1997 Prix Italiassa on mukana myös katolisen viestintäjärjestö Signis (aiemmin Unda), jonka tuomaristo myöntää erikoispalkinnon erityistä humaanisuutta edustavalle televisio-ohjelmalle.
Suomalaisia palkittuja.
Yleisradio on voittanut vuosien varrella useita Prix Italia -tunnustuksia. Vuonna 1983 draamapalkinnon voitti "Rauta-ajan" kolmas osa. Vuonna 2001 television kulttuuridokumenttien sarjan voitti John Websterin ohjaama "Valon ja varjon huoneet" ja radion musiikkiohjelmien sarjan Ylen Ykkösen musiikkiosaston tuottama ja Veli-Matti Puumalan säveltämä teos "Rajamailla". Vuonna 2002 palkittiin JP Siili tv-minisarjastaan "Juulian totuudet". Vuonna 2009 Yle Radio 1:n tuottama, Jyrki Kiiskisen kirjoittama ja Jovanka Trbojevicin säveltämä musiikkiohjelma "Creation Game" voitti parhaan sävellysteoksen Prix Italia -palkinnon. Vuonna 2010 Hannu Kariston tuottama "Rumpalin salaiset kansiot" voitti palkinnon radiodokumenttien sarjassa. Vuonna 2011 palkittiin Harri Huhtamäen Radioateljeelle tekemä radiodokumentti "Hänen täytyy olla erilainen – balladi Hallin Jannesta" ja musiikki- ja taidedokumenttien sarjassa Janne Kuusen Yleisradiolle ohjaama dokumenttielokuva "Boheemi elää", joka kertoo näyttelijä Matti Pellonpäästä. Vuonna 2013 Ylen radiodokumentti "Todellisia tarinoita: Krishnan morsian" palkittiin Italian tasavallan presidentin erikoispalkinnolla.
FS Albatros (P681)

Albatros (runkonumero P681) oli Ranskan laivaston ulkovartiolaiva.
Valmistus.
Aluksen köli laskettiin 15. huhtikuuta 1966. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 12. joulukuuta nimellä "Névé" ja otettiin palvelukseen 1967.
Palvelus.
Alus muutettiin 1983 partioalukseksi Toulonissa, jolloin sille asennettiin etukannelle 40 millimetrin tykki ja valvontaelektroniikka. Alus kastettiin "Albatrosiksi" palvelukseen otettaessa 19. toukokuuta 1984. Sen moottori vaihdettiin heinäkuusta 1990 maaliskuuhun 1991 Lorientissa.
Alus on sijoitettu Réunionille Ports-des-Galetsiin, missä sen tehtävänä on valvoa Ranskan etuja alueella. Valvottavaan alueeseen kuuluvat Kerguelen, Crozetsaaret, Île Saint-Paul ja Île Amsterdam.
Alus poistettiin palveluksesta heinäkuussa 2015.
Koubaye

Koubaye on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen sisämaasuistossa 35 kilometriä Moptista lounaaseen. Kunnassa on 6 600 ja keskuskylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede.
Koubayen kunta rajoittuu idässä Moptin piirin Socouran ja Soyen, etelässä Ouro Modin ja lännessä Sasalbén sekä pohjoisessa Ténenkoun piirin Togoro Kotian kuntiin.
Kunnan alue on pinnanmuodostukseltaan kumpuilevaa tulvatasankoa ja luonnonvaraiselta kasvillisuudeltaan lähinnä pensasaroa. Vesistöjä ovat Niger, sen haarajoki Sono sekä lukuisat tulvajärvet. Niiden rannoilla on tulvaniittyjä. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Asutus.
Vuonna 1996 perustettu kunta oli aikaisemmin osa Ouro Modin arrondissementtia. Nykyään siihen kuuluu kahdeksan kylää: Daka Bori, Diam Alla Bozo, Diam Alla Rimaibé, Kelloye, Koubaye, Lardé Bali, Singuino ja Yogonsiré. Asukkaat ovat fulbeja, rimaibeja, bozoja ja malinkeja. Yleisimmät kielet ovat bozo ja fulani.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Kunnan läpi kulkee Moptin ja Ténenkoun välinen tie, joka on liikennöintikelpoinen vain osan vuodesta. Tulva-aikaan tärkein liikenneväylä on Nigerjoki.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, puolipaimentolaisuuteen perustuva karjanhoito ja etupäässä bozojen harjoittama kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (90 % tuotannosta), maissi ja lehmänpapu. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa toimii kolme alakoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja yksi lukutaitokeskus. Yogonsiréssa on vaatimaton terveyskeskus. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja sekä kaksi kastelukanavaa. Muita palveluja ovat Koubayen viisi kauppaa. Liikennevaikeuksien takia kunnassa ei ole toria.
Kounari

Kounari on maalaiskunta Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Manaco sijaitsee Nigerjoen tulva-alueen itäreunalla 27 kilometriä Moptista koilliseen. Kunnassa on 15 500 ja keskuskylässä 2 000 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede.
Kounarin kunnan pinta-ala on 600 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Moptin piirin Fatoman ja Bassiroun, lännessä Socouran ja Dialloubén, pohjoisessa Borondougoun ja Konnan sekä idässä Bandiagaran piirin Lowol Guéoun ja Pignari Banan kuntiin. 
Alueeltaan hajanainen kunta on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Sen läntisin osa kuuluu Nigerin tulva-alueeseen. Vesistöjä ovat Niger, sen ajoittain kuivuva sivujoki Yamé ja lukuisat tulvajärvet. Luonnonvarainen kasvillisuus vaihtelee heinäarosta metsäsavanniin. Lisäksi on hajanaisia galleriametsiä. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Asutus.
Kuntaan kuuluu 33 kylää. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat Manacon lisäksi Daka Womina ja Wandiaka. Asukkaat ovat fulbeja, rimaibeja, malinkeja, boboja ja bozoja. Yleisin kieli on fulani. Vallitseva uskonto on islam, mutta kunnassa asuu myös kristittyjä.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Kunnan läpi kulkee Moptin ja Gaon välinen maantie RN16. Manacosta on tieyhteys Fatomaan, mutta monien kylien liikenneyhteydet ovat heikot.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra (noin 50 % tuotannosta), hirssi (lähes 44 %), riisi, lehmänpapu, maapähkinä ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja vähäisessä määrin hevoset. Bozojen vuotuinen kalansaalis on noin 60 tonnia tuoreena, kuivattuna tai savustettuna. Maitoa myydään Sévarén meijeriin ja kalaa Fatoman torille. Lisäksi harjoitetaan puunhankintaa, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Tomborguelin ja Sambérén kylissä pidetään viikoittaiset markkinat. Teollisuutta tai matkailupalveluja kunnassa ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii viisi alakoulua, yläkoulu, neljä koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja 17 lukutaitokeskusta. Terveyspalvelut sijaitsevat naapurikunnissa. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja Manacon vesijohtoverkon vesiposteineen. Muita palveluja ovat joukko kauppoja, muutama hirssimylly ja riisinkuorintalaitos, neljä viljavarastoa, eläinten rokotuspaikka, kaksi torialuetta ja moottoripyörien korjauspaja.
Jääkiekon SM-liigakausi 2015–2016

Jääkiekon SM-liigakausi 2015–2016 oli jääkiekon SM-liigan 41. kausi. Suomen mestaruudesta pelasi viisitoista joukkuetta. Kausi alkoi 11. syyskuuta 2015 ja päättyi 26. huhtikuuta 2016. Puolustavana mestarina kauteen lähti kaksi peräkkäistä mestaruutta voittanut Oulun Kärpät.
Jääkiekon SM-liiga Oy ja Suomen jääkiekkoliitto sopivat joulukuussa 2013, että jatkossa Mestiksen mestari voi nousta pääsarjaan anomalla pääsarjalisenssiä liigakarsintojen sijaan. Tämän seurauksena Mestiksen kaudella 2013–2014 voittanut KooKoo nostettiin pääsarjaan kaudesta 2015–2016 alkaen.
Kaudella 2015–2016 mestaruuden voitti Tappara. Runkosarjan voitti HIFK ensimmäistä kertaa historiassaan. Sarjassa viimeiseksi jäänyt Espoo Blues meni kauden päätteeksi konkurssiin, minkä seurauksena seura menetti paikkansa SM-liigassa.
Runkosarja.
Ottelut.
SM-liigassa pelattiin 60 ottelun runkosarja, jonka kuusi parasta joukkuetta selviytyvät suoraan puolivälieriin ja sijoille 7.–10. sijoittuneet joukkueet pelasivat pudotuspeliottelut puolivälieriin pääsystä. Sijoille 11.–15. sijoittuneiden joukkueiden kausi päättyi runkosarjaan. Näkyvin uudistus oli 15. seuran liittyminen sarjaan, kun KooKoo nousi Mestiksestä pääsarjaan. 
Parittoman joukkuemäärän vuoksi valintakierros eli niin sanottu tammikuun tasaus poistui. Runkosarjassa joukkueet jaettiin viiteen kolmen seuran lohkoon. Lohkot muodostivat TPS, Lukko ja Ässät; HIFK, Blues ja HPK; Tappara, Ilves ja Sport; Kärpät, JYP ja KalPa sekä Pelicans, KooKoo ja SaiPa. Jokainen joukkue kohtasi kunkin lohkotoverinsa kuusi kertaa – kolmesti kotikentällä, kolmesti vieraskentällä. Muita seuroja vastaan joukkueet pelasivat neljä kertaa.
Merkittävä uudistus on myös se, että SM-liigaa pelattiin myös maaottelutapahtumien aikana. Siitä huolimatta kaikki liigapelaajat olivat koko kauden ajan miesten maajoukkueen käytettävissä. Liigaa ei pelattu Euro Hockey Tour -sarjan Suomen Karjala-turnauksen aikana, eikä muidenkaan EHT-turnausten aikana päivinä, jolloin Suomen maajoukkue pelasi.
SM-liigan jatkoaikasäännöt muuttuivat. Suurin muutos oli se, että runkosarjan ottelujen jatkoajat pelattiin kolmella kolmea vastaan, kun edellisinä kausina ne pelattiin neljällä neljää vastaan. Muita jatkoaikasääntömuutoksia olivat se, että joukkueet eivät vaihtaneet päätyjä jatkoajalle kolmannen erän jälkeen ja se, että jäätä ei enää puhdistettu jatkoajan ja voittomaalikilpailun välissä. Pudotuspelien jatkoerät pelattiin edelleen viidellä viittä vastaan.
Pudotuspelit.
1. kierros.
Pudotuspelien 1. kierroksella pelasivat runkosarjan sijoille 7–10 sijoittuneet joukkueet. Nämä olivat TPS, KalPa, Pelicans ja Sport. Kierros pelattiin paras kolmesta systeemillä, eli kahdella voitolla joukkue eteni puolivälieriin.
Atlantinkongolaiset kielet

Atlantinkongolaiset kielet on kordofanilaisten ja mandelaisten kielten ohella yksi nigeriläis-kongolaisen kielikunnan alaryhmistä. Kieliryhmä käsittää yli 1400 kieltä, joita puhutaan pääasiassa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa. Atlantinkongolaisten kielten suurin alaryhmä on voltankongolaiset kielet, joka sisältää muun muassa laajan bantukielten alaryhmän. Puhutuimpia atlantinkongolaisia kieliä ovat akan, fulani, igbo, joruba, njandža, ruanda, swahili, xhosa ja zulu.
Nigeriläis-kongolaisten kielten tarkasta jaottelusta ei ole tutkijoiden keskuudessa yksimielisyyttä. Jotkut luokittelevat atlantinkongolaiset ja mandelaiset kielet yhteen haaraan erilleen kordofanilaisista kielistä, kun taas toiset käsittelevät mandelaisia kieliä erillään atlantinkongolaisista. "Glottolog"-tietokannassa atlantinkongolaisia kieliä ei käsitellä lainkaan nigeriläis-kongolaisten kielten alaryhmänä, vaan sen katsotaan muodostavan oman kielikuntansa.
Ouro Modi

Ouro Modi on maalaiskunta ja sen keskuskylä Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 63 kilometriä Moptista lounaaseen. Kunnassa on 3 300 ja keskuskylässä 1 000 asukasta.
Maantiede ja ilmasto.
Ouro Modin kunta rajoittuu pohjoisessa Moptin piirin Salsalbén ja Koubayen, idässä Soyen, etelässä Djennén piirin Kéwan ja lännessä Togué Morarin kuntiin. 
Kunta sijaitsee Nigerin sisämaasuiston tulva-alueella. Pinnanmuodostukseltaan se on kumpuilevaa tasankoa. Vesistöjä ovat etelärajalla virtaavan Nigerin lisäksi sen sivuhaarat Sirki ja Sono sekä tulvajärvet kuten Déba, Nawré Samaye, Nawal Toumou, Moutéba ja Thiala. Luonnonvarainen kasvillisuus on kuivaa aroa. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on noin 200 millimetriä.
Asutus.
Kuntaan kuuluu neljä kylää: Daima, Digani, Makadje ja Ouro Modi. Jokaiseen niistä kuuluu myös Nigerin vasemmalla rannalla sijaitseva pikkukylä. Asukkaat ovat fulbeja, rimaibeja ja bozoja.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Kunnan liikenneyhteydet ovat huonot. Tulva-aikaan ainoa väylä on Nigerjoki. Liikennevälineitä ovat hevoskärryt, veneet ja moottoripyörät.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi (48 % tuotannosta), hirssi (43 %), maissi (8 %), lehmänpapu (1 %), okra ja vihannekset. Kotieläimiä ovat lampaat, vuohet, naudat ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä. Teollisuutta tai matkailupalveluja kunnassa ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii kaksi alakoulua, yläkoulu ja kaksi lukutaitokeskusta. Ouro Modissa on hyvin vaatimaton terveyskeskus ja karjan rokotuspaikka. Vesihuolto käsittää kuusi kaivoa ja kaksi porakaivoa. Muita palveluja ovat kaksi kauppaa ja kaksi viljavarastoa.
The Daily Telegraph (Australia)

The Daily Telegraph on konservatiivinen tabloidi-sanomalehti, joka ilmestyy päivittäin Sydneyssä, Australiassa. "The Tele", jona se myös tunnetaan, perustettiin vuonna 1879. Se on 310 724 kappaleen levikillään Sydneyn luetuin sanomalehti. Sitä julkaisee News Corp.
Ouroubé Douddé

Ouroubé Douddé (myös "Ouroubé Doudé") on maalaiskunta Moptin alueen Moptin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Sendégué sijaitsee Nigerjoen varrella 115 kilometriä Moptista pohjoiseen. Kunnassa on 12 200 ja keskuskylässä 4 800 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede.
Ouroubé Douddén kunnan pinta-ala on 279 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Moptin piirin Korombanan ja etelässä Konnan sekä lännessä Youwaroun piirin Déboyen kuntiin.
Kunta sijaitsee Nigerin sisämaasuiston tulva-alueella. Se on pinnanmuodostukseltaan tulvatasankoa ja altaita. Niger ja sen sivuhaara Koli Koli muodostavat lukuisia järviä. Luonnonvarainen kasvillisuus on etupäässä heinäaroa, jossa kasvaa paikoitellen puita ja pensaita. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Asutus.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää: Barkanelbi, Bokoré, Déra, Doye Marka, Doye Peulh, Samataka, Sendégué, Sirifiré ja Tonomina. Yli tuhannen asukkaan kyliä ovat Sendéguén ohella Tonomina ja Bokoré.
Asukkaat ovat fulbeja, bozoja, somonoja, markoja, bambaroita ja songhaita. Vallitseva uskonto on islam.
Liikenne, elinkeinot ja palvelut.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Tärkein väylä on Déran kautta kulkeva Konnan ja Korientzén välinen tie. Yleisimpiä liikennevälineitä ovat hevoskärryt, veneet ja moottoripyörät.
Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi (51 % tuotannosta), riisi (42 %), lehmänpapu (5 %), durra (2 %), maapähkinä ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit sekä vähäisessä määrin hevoset ja kamelit. Kalaa myydään Moptiin, Sikassoon ja Koutialaan. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja jonkin verran käsityöammatteja. Sendéguéssa on tori ja Dérassa viikoittaiset markkinat. Teollisuutta tai matkailupalveluja ei ole lainkaan.
Kunnassa toimii kolme alakoulua, Sendéguén yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä kolme koraanikoulua. Sendéguéssa on hyvätasoinen terveyskeskus ja karjan rokotuspaikka. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja, jotka eivät riitä täyttämään puhtaan veden tarvetta. Muita palveluja ovat kaksi torialuetta, joukko kauppoja, hirssimylly, Sendéguén kalanviljelyosuuskunnan myymälä ja Déran ravintola.
Nähtävyydet.
Sendéguén lähellä sijaitsevaa Mani-mania pidetään paikkana, jossa fulbet ja kunta-ryhmän maurit löivät Umar Tallin tukuloriarmeijan vuonna 1864. Toinen nähtävyys on yaaralin ja degalin kaltainen sendégué-juhla karjalaumojen paluun kunniaksi.
Soi vienosti murheeni soitto (albumi)

Soi vienosti murheeni soitto on suomalaisen Piirpauke-yhtyeen ensimmäinen kokoelma-albumi vuodelta 1982. Kokoelma sisältää kappaleita yhtyeen kolmelta ensimmäiseltä albumilta "Piirpauke" (1975), "Piirpauke 2" (1976) ja "Yö Kyöpelinvuorella" (1980). Albumi julkaistiin EMI Finlandin Parlophone-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina eikä sitä ole toistaiseksi julkaistu CD-levynä.
Kappaleet.
Kaikkien kappaleiden sävellykset Trad. ja kappaleet sovittanut S. Kukko, ellei toisin mainita.
B-puoli.
(*) Albumilta "Piirpauke" (1975).
(**) Albumilta "Piirpauke 2" (1976).
(***) Albumilta "Yö Kyöpelinvuorella" (1980).
Bignoniakasvit

Bignoniakasvit (Bignoniaceae) on Lamiales-lahkoon kuuluva kasviheimo. Siihen kuuluu noin 120 sukua ja 650–750 lajia, jotka ovat puita, pensaita tai köynnöksiä. Useilla lajeilla kukat ovat isoja ja kirkasvärisiä. Bignoniakasveja tavataan päiväntasaajan eteläpuolella tropiikissa ja subtropiikissa. Useat heimon lajit ovat tunnettuja koristekasveina, kuten trumpettiköynnökset ("Campsis"), trumpettipuut ("Catalpa"), makkarapuu ("Kigelia africana") ja aurinkosoihtupuu ("Handroanthus chrysotrichus").
Tuntomerkit.
Bignoniakasvit ovat puuvartiskasveja, puita tai pensaita, joiden sekundaarinen aineenvaihdunta tuottaa iridoideja. Varsissa on korkkihuokosia (lentisellejä). Lehdet ovat tavallisesti vastakkaisia, kahteen kertaan lehdykkäisiä ja lehdykät tavallisesti ehytlaitaisia: Amerikan köynnöksillä ja liaaneilla on usein lehtimuutunnaisina syntyneitä kärhiä, muutoin lehdet ovat pääteparisia. Lehdissä ja varsinivelissä on usein mesirauhasia. Kukinto koostuu viuhkomaisista yksiköistä. Kukat ovat kookkaita ja vastakohtaisia, verhiössä on usein mesiäisiä ja heteenponsien teekat ovat päittäisiä tai nuolimaisia. Vanhan maailman lajeilla verhiö on usein suojuslehtimäinen. Sikiäimenkin pinnalla on usein mesirauhasia, ja sen kussakin lokerossa siemenaiheet ovat kahdessa ryhmässä. Luottiliuskat ovat leveitä ja sensitiivisiä. Hedelmän päällysketossa (epidermissä) on usein mesiäisiä; siivellisiä siemeniä on paljon, ja ne ovat suhteellisen isoja.
Levinneisyys.
Bignoniakasvit ovat pääasiassa tropiikin kasveja; niitä on varsinkin Etelä-Amerikassa.
Luokittelu.
Bignoniakasvien 800 lajia ja 110 sukua jaetaan kahdeksaan tribukseen:
Suvut.
Suvut: (suomenkieliset nimet:)
Rångedalan kirkko

Rångedalan kirkko () on Ruotsissa Boråsin kunnassa sijaitseva rakennus. Rakennustyöt aloitettiin vuonna 1846 ja kirkko otettiin käyttöön vuonna 1848, vaikka maalaustyöt olivat vielä tekemättä eikä alttarikoristeita tai urkuja ollut vielä tuotu. Arkkitehtina toimi Petter Pettersson ja rakennus edustaa empiretyyliä. Viimeisimmässä, vuosina 1980–1981 tehdyssä remontissa maalattiin kirkon sisätilat alkuperäisellä vaaleanpunaisella värisävyllä ja ikkunanpielet valkoisella. Kirkkoon mahtuu 325 ihmistä. 
Saarnastuolin on tehnyt Rångedalasta kotoisin oleva Lars Hansson. Kivinen kastemalja on ilmeisesti ollut vanhassa kirkossa ja on tuotu nykyiseen kirkkoon noin vuoden 1906 tienoilla. 17-äänikertaiset urut on rakentanut Tostareds kyrkorgelfabrik vuonna 1970.
Ello (sosiaalinen media)

Ello oli mainosvapaa verkostoitumispalvelu, jonka kehitti Paul Budnitz (Kidrobotin perustaja) ja joka julkaistiin maaliskuussa vuonna 2014. Ello lopetettiin heinäkuussa 2023. 
Ellosta tuli suosittu syyskuun 2014 lopussa, kun monet erityisesti HLBT-yhteisössä jättivät Facebookin, koska se oli muuttanut henkilötietopolitiikkaa San Franciscon drag queenejä vastaan.
Trumpettiköynnökset

Trumpettiköynnökset ("Campsis") on bignoniakasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Suvun lajit ovat rakenteeltaan rotevia ja puuvartisia köynnöksiä, jotka pudottavat lehtensä syksyllä maahan. Kasvi on noin 4 metriä pitkä. Kukkien värisävyjä ovat oranssin ja punaisen sävyt ja kukat ovat muodoltaan torvimaisia. Trumpettiköynnöksiä käytetään puutarhakasveina. Ne sietävät melko hyvin kuivuutta ja vaativat vähän ravinteita, mutta viihtyvät aurinkoisella seinustalla. Istutuksen jälkeen versot leikataan 15 cm pitkiksi. Sukuun kuuluvia lajeja ovat isotrumpettiköynnös ("C. grandiflora"), pikkutrumpettiköynnös ("C. radicans") ja tarhatrumpettiköynnös ("C." × "tagliabuana").
Marteria

Marten Laciny, tunnetaan paremmin taiteilijanimillään Marteria ja Marsimoto; (s. 4. joulukuuta 1982 Rostock) on saksalainen elektro/rap-artisti. Marteria on julkaissut kolme albumia levy-yhtiönään Four Music. Tämä levy-yhtiö on ollut hänellä vuodesta 2008. 
Debyyttialbumi "Base Ventura" julkaistiin vuonna 2007. Toinen albumi "Zum Glück in die Zukunft" julkaistiin vuonna 2010 ja kolmas albumi "Zum Glück in die Zukunft II" vuonna 2014. Marterian vuonna 2010 yhdessä Yashan kanssa julkaisema single "Verstrahlt" valittiin EA Sportsin konsolipelin FIFA 12:n soundtrackille. Marteria pelasi itsekin nuorempana jalkapalloa. Oikean laitapuolustajan paikalla pelannut 188-senttinen Marteria edusti Hansa Rostockia ja pelasi Saksan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. 
Hän on julkaissut yhdeksän singleä, joista ensimmäinen oli nimeltään "Zum König geboren", jolla hän osallistui myös vuoden 2009 Bundesvision laulukilpailuun.
Marsimoto.
Laciny on onnistunut lyömään itsensä läpi myös toisella aliaksellaan, Marsimotolla. Toisin kuin omana itsenään esiintyvä Marteria, Marsimoto on naamion taakse piiloutunut supersankarimainen kannabikseen mieltynyt ja surrealistinen hahmo jonka ääni on muokattu tietokoneella kimeämmäksi. Marsimoton musiikki on myös paljon kokeilevampaa ja elektronisempaa ja mm. vaikutteet reggaesta, dubstepista ja housesta ovat yleisiä.
FS Francis Garnier (L9031)

Francis Garnier (runkonumero L9031) oli Ranskan laivaston 1975 palvelukseen otettu Champlain-luokan kuljetusalus ().
Valmistus.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1973. Se laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. marraskuuta ja otettiin palvelukseen kesäkuussa 1974.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 22. helmikuuta 2011.
Kadonnut prinssi

Kadonnut prinssi on brittiläinen televisioelokuva tai kahdessa osassa esitetty minisarja, joka ensiesitettiin vuonna 2003. Kuningas Yrjö V:n ja kuningatar Maryn poissa julkisuudesta pidetystä kuopuksesta, nuorena kuolleesta prinssi Johnista (1905–1919) kertovan sarjan on käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff.
Juoni.
Prinssi John kärsii epileptisistä kohtauksista ja autismin kaltaisesta kehityshäiriöstä. Minisarja kuvaa kuningasperheen, etenkin kuningatar Maryn ja isonveljen prinssi Georgen suhdetta pikku Johniin keskellä poliittista myllerrystä ensimmäisen maailmansodan vuosina. Keskeisessä roolissa on myös Johnin lastenhoitaja Charlotte Bill.
Vastaanotto.
Kaksiosainen draamasarja sai Britanniassa paljon katsojia, julkaistiin VHS- ja DVD-tallenteina ja uusintaesitettiin tammikuussa 2004, tammikuussa 2006 ja marraskuussa 2009. Nykyisin sitä esittää satunnaisesti BBC:n kaapelikanava UK History. 
Miranda Richardson sai sarjasta Golden Globe -ehdokkuuden. Lisäksi Richadson ja Gina McKee olivat ehdokkaina parhaan naisroolin Bafta-palkinnon saajiksi. Sen lisäksi sarja oli ehdolla parhaasta leikkauksesta (Clare Douglas), musiikista (Adrian Johnston) ja kuvauksesta (Barry Ackroyd). Yhdysvaltojen ensiesityksen lokakuussa 2004 jälkeen sarja voitti parhaan minisarjan Emmy-palkinnon. 
Suomessa "Kadonnut prinssi" on esitetty Yle Teemalla 2005 ja 2011.
Nongkrem

Nongkrem (myös: Shad Nongkrem, Pomblang Nonkrem) on khasi-heimon tärkeimpiä kansantansseja Intian Meghalayan osavaltiosta. Tanssi tunnettiin alkujaan nimellä Pomblang, joka oli rituaali, jota harjoitettiin entisessä Shillongin osavaltiossa. 
Khaseilla on tapana juhlistaa riisisadon kypsymistä ja puintiaikaa Nongkrem-rituaalilla, johon kuuluu useita tansseja ja lauluja. Sadonkorjuuseen liittyvällä rituaalilla ei ole kiinteää päivämäärää, mutta yleensä viisipäiväinen Ka Pomblang Nongkrem -festivaali järjestetään marraskuussa Koillis-Intiassa lähellä Shillongia sijaitsevassa Smitissä. 
Nongkrem -tanssi liittyy Pomblang-seremoniaan, jossa uhrataan mm. vuohia Khasi-heimon jumalille mm. U Blei Shillongille (Shillongin jumala) ja Ka Blei Synsharille (vaurauden ja oikeuden jumalatar).
Seremonian jälkeen alkaa tanssi, joka koostuu useista erilaisista osioista. Tanssijat ovat juhlallisiin ja koristeellisiin asuihin pukeutuneita miehiä ja naisia.
Khasien toinen perinnetanssi on nimeltään Shad Sukmynsiem, joka on perinteinen häätanssi.
Ystävät ja krokotiilit

Ystävät ja krokotiilit ("Friends and Crocodiles") on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen on BBC:lle käsikirjoittanut ja ohjannut Stephen Poliakoff, ja sen pääosia näyttelevät Damian Lewis ja Jodhi May.
Elokuva ensiesitettiin BBC One -kanavalla tammikuussa 2006. Eräänlainen jatko-osa "Ystäville ja krokotiileille" oli kuukautta myöhemmin ensiesitetty "Gideonin naiset", joka käsitteli samoja teemoja saman kertojan (Sneathin roolia esittävän Robert Lindsayn) äänellä.
Juoni.
Tarina tutkii erään yritysjohtajan ja hänen sihteerinsä välisen suhteen kehittymistä vuosien ajan, kun heidän urakehityksensä kokee nousuja ja laskuja 1980–1990-luvun Britanniassa.
Paul (Lewis), idearikas nuori yrittäjä, on kuuluisa merkittäviä henkilöitä keräävistä juhlistaan, joiden erikoisuutena on hänen lemmikkikrokotiilinsa. Hän suostuttelee Lizzien (May) sihteerikseen tuomaan järjestystä hänen luovaan kaaokseensa. Paulin monissa juhlissa Lizzien maailma avartuu hänen tavatessaan tunnettuja taiteilijoita, historioitsijoita ja poliitikkoja.
Me at the zoo

Me at the zoo () on videopalvelu Youtuben kaikkien aikojen ensimmäinen video. Sen latasi lauantaina, 23. huhtikuuta 2005 kello 20.31 (PT) yksi sivuston perustajista, Jawed Karim, käyttäjänimeltään ”jawed”. "The Observerin" ”huonolaatuiseksi” kuvaileman videon kuvasi Karimin lukiokaveri Yakov Lapitsky San Diegon eläintarhassa. Videolla Karim on norsujen edessä kertomassa, miten kiinnostavia niiden ”todella, todella, todella pitkät kärsät ovat”. Video on pituudeltaan 19 sekuntia.
"Los Angeles Times" kuvaili vuonna 2010 videota näin: ”Ensimmäisenä YouTubeen ladattuna videona sillä oli keskeinen rooli muuttaa ihmisten median käyttöä, ja se auttoi 60 sekunnin videoiden kultakauden aloittamisessa.” Vuonna 2013 Jawed Karim päivitti videon kuvausta protestoidakseen sitä, että häneltä vaadittiin tuolloin Google+ -käyttäjätili.
Huhtikuussa 2014 video oli kerännyt yli 14 miljoonaa näyttökertaa ja yli 95 000 kommenttia. Lokakuussa 2024 videolla oli yli 336 miljoonaa näyttökertaa ja yli 16 miljoonaa tykkäystä.
Xu Yifan

Xu Yifan (s. 8. elokuuta 1988 Tianjin) on kiinalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 207 syyskuussa 2012 ja nelinpelissä sijalla 56 syyskuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.
Vuonna 2007 Xu pääsi WTA-nelinpeliturnauksen loppuotteluun Pekingissä Han Xinyunin kanssa. He kuitenkin hävisivät loppuottelun. Syyskuussa 2013 Xu voitti WTA-nelinpeliturnauksen ensimmäistä kertaa urallaan voitettuaan Soulin turnauksen Chan Chin-wein kanssa. Lokakuussa hän voitti Misaki Doin kanssa WTA 125 -turnauksen Nanjingissa. Yhdysvaltain avoimissa 2014 Xu ja Zarina Diyas etenivät puolivälieriin, jossa hävisivät kolmossijoitetulle parille Cara Black ja Sania Mirza.
Gideonin naiset

Gideonin naiset ("Gideon's Daughter") on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2006. Sen käsikirjoitti ja ohjasi Stephen Poliakoff teemalliseksi jatko-osaksi kuukautta aiemmin ensiesitetylle tv-elokuvalleen "Ystävät ja krokotiilit". Ainoa yhteinen henkilöhahmo elokuvissa on molempien kertojana toimiva Sneath, jota esittää Richard Lindsay. Elokuvan pääosia näyttelevät Bill Nighy, Miranda Richardson ja Emily Blunt. 
Juoni.
"Gideonin naiset" tutkii rakastamisen, menettämisen, vanhemmuuden ja kuuluisuuden teemoja. Tarina sijoittuu 1990-luvun loppupuolelle Britannian työväenpuolueen uuden valtaannousun, prinsessa Dianan kuoleman ja Millennium Domen kiistellyn rakennushankkeen aikoihin. Gideon (Nighy) on menevä lontoolainen PR-mies, joka on jäänyt leskeksi ja vieraantunut tyttärestään Natashasta. Tytär (Blunt) inhoaa isäänsä, joka äidin eläessä oli tälle toistuvasti uskoton ja soitteli jopa tämän kuolinvuoteelta rakastajattarelleen. Ottaakseen etäisyyttä isäänsä Natasha suunnittelee ensin lähtevänsä vapaaehtoistyöhön Etelä-Amerikkaan tai opiskelemaan Edinburghin yliopistoon.
Stella (Richardson) on perheenäiti, joka suree ensimmäisellä pyöräilymatkallaan auton yliajamana kuollutta poikaansa. Hän pelkää nukkumista ja on ottanut yötyön supermarketista. Hän tapaa Gideonin, ja he rakastuvat toisiinsa surun ja menetyksen tunteen yhdistäminä.
Vastaanotto.
Molemmat elokuvat saivat Britannian ensiesityksissään yli 10 miljoonaa katsojaa. Nighy ja Blunt olivat rooleistaan Golden Globe -ehdokkaina. Elokuva voitti Peabody-palkinnon huhtikuussa 2007.
Theodor Finnilä

Aksel Theodor Finnilä (14. marraskuuta 1868 Vaasa – 1. huhtikuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen kapteeni, liikemies ja kielitieteen harrastaja.
Finnilän vanhemmat olivat tupakkatehtailija Karl Finnilä ja Edla Sofia Wefvar. Hän pääsi yksityisesti ylioppilaaksi 1889 Vaasan yksityislyseosta (lehtiuutisen mukaan jo 1887) ja opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Finnilä meni vapaaehtoisena palvelukseen Moskovan rakuunarykmenttiin 1889, ja hänet siirretiin 1891 Suomen Rakuunarykmenttiin. Finnilä suoritti upseeritutkinnon Haminan kadettikoulussa 1895. Hän palveli aliluutnanttina ensin Vaasan tarkk'ampujapataljoonassa ja sitten 1895–1898 venäläisessä joukko-osastossa. Hän johti Helsingin yliopistossa vuosina 1898–1899 suomalaisille upseereille pidettyjä voimistelunopettajakursseja. Finnilä ylennettiin luutnantiksi 1900 ja myöhemmin kapteeniksi. Hän oli viimeksi komppanianpäällikkönä Suomen kaartissa aina kaartin lakkauttamiseen 1905 saakka, ja hänet siirrettiin 1906 lakkautuspalkalle armeijasta.
Finnilä osallistui vuosina 1911–1912 kielitieteelliseen kirjeenvaihtoon, jossa osapuolina olivat ruotsalainen kirjailija August Strindberg, taiteilija Sigurd Wettenhovi-Aspa, Kuurilan asemapäällikkö Elias Lönnqvist ja Finnilä. Wettenhovi-Aspa, Lönnqvist ja Finnilä saivat kimmokkeen omiin kielitieteellisiin tutkimuksiinsa Strindbergin vuonna 1908 julkaisemasta kirjasta "En ny blå bok", jossa tämä väitti suomen kielen saaneen kaikki sanansa lainoina muilta kieliltä. Strindberg väitti myös heprean kielen olevan kaikkien maailman kulttuurikielien kantakieli kun taas suomalaisten mielestä suomen kieli oli tällainen kantakieli. Strindbergin ja hänen suomalaisten kiistakumppaniensa välinen vilkas kirjeenvaihto alkoi joulukuussa 1911. Kirjeenvaihdon aikana Strindberg lähetti muun muassa Finnilälle 16 sivua omia etymologisia muistiinpanojaan, joissa hän pyrki johtamaan suomalaisia paikannimiä ja Kalevalan henkilöitä antiikin Kreikan mytologiasta ja kreikan kielestä. Kirjeenvaihto päättyi kuitenkin Strindbergin kuolemaan toukokuussa 1912.
Finnilä ei itse julkaissut mitään kielitieteellisiä kirjoituksia mutta hän esitelmöi vuonna 1912 Wettenhovi-Aspan kanssa Turussa tilaisuudessa, jonka hän oli itse kustantanut. Finnilän arveltiin myös rahoittaneen Wettenhovi-Aspan 1915 ilmestyneen "Suomen kultaisen kirjan" julkaisemisen.
Viimeksi Finnilä toimi liikemiehenä. Hänet on haudattu Vaasan vanhalle hautausmaalle.
Zhang Ling

Zhang Ling (s. 28. lokakuuta 1989) on hongkongilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 184 syyskuussa 2011. Hän on voittanut urallaan 12 ITF-turnausta kaksinpelissä.
Zhang pelasi WTA-turnauksen pääsarjassa ensimmäisen kerran huhtikuussa 2014 Kuala Lumpurissa. Siellä hän voitti ensimmäisellä kierroksella Olha Savtšukin, kunnes hävisi toisella kierroksella Zhang Shuaille kolmieräisessä ottelussa. Nanchangin WTA 125 -turnauksessa Zhang eteni puolivälieriin. Kantonin 500 000 dollarin WTA-turnauksessa syyskuussa hän pääsi toiselle kierrokselle.
Smithfield (Pohjois-Carolina)

Smithfield on kunta Pohjois-Carolinan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kunnalla on pinta-alaa 29,6 km², josta on vettä vain 0,09 %. Smithfieldin asukasluku oli 12 965 vuonna 2010 ja asukastiheys 389 as/km². Smithfield perustettiin vuonna 1773. Smithfield sijaitsee 47 kilometriä kaakkoon Pohjois-Carolinan pääkaupungista Raleigh’sta. Kaupunki sijaitsee Neuse-joen varrella. Smithfieldin nähtävyyksiä on muun muassa Ava Gardnerille omistettu Ava Gardner Museum -museo ja tapahtumia on muun muassa vuosittainen Smithfield Ham &amp; Yam Festival.
Grabtown

Grabtown voi viitata kahteen yhteisöön Pohjois-Carolinan osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Yksi Grabtowneista sijaitsee Bertien piirikunnassa. Bertien Grabtownin entinen nimi oli Quitsna, ja se on rekisteröimätön yhteisö, jonka koordinaatit ovat .
Toinen Grabtowneista sijaitsee Johnstonin piirikunnassa, ja se on pieni yhteisö, joka on erikoistunut tupakanviljelyyn. Grabtown sijaitsee yhdeksän mailia eli 14,4 kilometrin päässä Smithfieldistä kaakkoon. Johnstonin piirikuntalaiset kutsuvat Grabtownia Brogdeniksi. Hollywood-legenda Ava Gardner syntyi Johnstonin Grabtownissa vuonna 1922.
Betty Ahonurho

Betty Aleksandra Ahonurho (o.s. Tuominen, myöh. Hendrickson, 14. toukokuuta 1897 Askola – 6. lokakuuta 1955 Los Angeles) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Tampereen Työväen Teatterissa 1920-luvulla, minkä jälkeen hän muutti Yhdysvaltoihin.
Ura.
Betty Ahonurho opiskeli Helsingin Musiikkiopistossa ja aloitti vuonna 1916 näyttelijän uransa helsinkiläisellä Kansan Näyttämöllä, minkä jälkeen hän kuului kotvan aikaa Kaarle Halmeen kiertueeseen. Vuosina 1920–1923 Ahonurho näytteli Tampereen Työväen Teatterissa, minkä jälkeen hän osallistui Yhdysvalloissa Markus Raution kiertueeseen. Vuodesta 1926 alkaen Ahonurho kuului Paramount-yhtiön henkilökuntaan. Hän näytteli sivuosan nimellä Betty Aho Josef von Sternbergin ohjaamassa draamaelokuvassa "Tapahtuma Lena Smith" ("The Case of Lena Smith", 1929).
Ahonurho oli naimisissa taiteilija Urho Ahonurhon kanssa. He avioituivat 1919. Yhdysvalloissa Betty Ahonurho avioitui Leonard Hendricksonin kanssa ja hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden 1933. Ahonurhon vanhemmat olivat maalari Taavi Tuominen ja Maria Loviisa Tuominen.