tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Niittyrusoyökkönen

Niittyrusoyökkönen, vanhemmassa kirjallisuudessa kosteikkomaayökkönen, ("Diarsia rubi") on yleinen yöperhoslaji, joka lentää kahtena sukupolvena keskikesällä ja syksyllä.
Koko ja ulkonäkö.
Niittyrusoyökköstä on hankala erottaa muista "Diarsia"-suvun lajeista, etenkin elorusoyökkösestä ("Diarsia dahlii") ja suvirusoyökkösestä ("Diarsia mendica"). Se on yleisväriltään melko tasaisen punertavan ruskea ja rengastäplän sekä munuaistäplän sisäosat ovat kellertävät. Täplien välinen alue on usein lähes musta. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat kaksinkertaiset ja siiven ulkoreunan tuntumassa aaltoviiru on vaalea, siiven ulkoreunan puolelta tumma. Ulomman poikkiviirun ja aaltoviirun välinen alue tummenee siiven tyveä kohti. Takasiivet ovat harmaanruskeat, ulkoreunaa kohti tummenevat ja niissä on tumma keskipilkku. Siipiväli 30–34 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Perhosen levinneisyys ulottuu Keski- ja Pohjois-Euroopasta Itä-Siperiaan ja Kiinaan Suomessa lajia tavataan koko maassa, mutta se on harvinaisempi Lapissa. Niittyrusoyökkönen lentää kahtena sukupolvena, joista ensimmäinen on liikkeellä keskikesällä kesäkuun puolivälistä heinäkuun lopulle ja toinen, selvästi vähälukuisempi, syyskesällä ja syksyllä elokuun alusta lokakuun alkuun. Keski-Euroopassa lajilla voi olla suotuisina vuosina vielä osittainen kolmas sukupolvi lokakuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Niittyrusoyökkönen esiintyy kosteilla niityillä ja kosteissa metsissä, joskus myös puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät illasta yöhön ja tulevat sekä syötille että valolle. Toukka on aktiivinen öisin ja talvehtii maassa.
Ravintokasvit.
Toukan ravintokasveja ovat monet ruohovartiset kasvit sekä puuvartisista muiden muassa vadelma ja mustikka.
"Diarsia florida".
"Diarsia florida" on niittyrusoyökkösen elintavoiltaan poikkeava muunnos, mahdollisesti eriytymässä oleva lähilaji tai mahdollisesti oma lajinsa. Se on jonkin verran niittyrusoyökköstä kookkaampi, väritykseltään kirkkaampi ja ainoan sukupolven lentoaika osuu niittyrusoyökkösen ensimmäisen ja toisen sukupolven väliin. Kasvatuksessa "D. florida" risteytyy niittyrusoyökkösen kanssa, mutta luonnossa ero lennon ajankohdassa saattaa estää risteytymisen. Myös vuorokausirytmiltään "D. florida"t aloittavat lentonsa hieman myöhemmin illalla kuin niittyruskoyökköset.
Keski-Euroopassa "D. florida" elää kosteikoissa ja ilmeisesti sille on ominaista oleskella hyvin kosteissa ympäristöissä. On kuitenkin epävarmaa esiintyykö "D. florida" Pohjoismaissa. Aikaisemmin sitä on ainakin arveltu esiintyvän Ahvenanmaalla ja etelärannikolla. Erikoisena yksityiskohtana kuitenkin pohjoissuomalaisten niittyrusoyökkösten genitaalit muistuttavat "D. florida"n genitaaleja.
Arianrhod

Arianrhod oli kelttiläisessä mytologiassa äitijumala Dônin ja Beli Mawrin tytär. Arianrhod esiintyy walesilaisen Mabinogion-tarusikermän neljännessä tarussa "Math, Mathonwyn poika". Hänen sisaruksiaan ovat Gwydion, Gilfaethwy, Gofannon sekä Amaethon. Toisissa legendoissa hänen veljekseen on mainittu myyttisellä nimellä Caswallawn tunnettu historiallinen Cassivellaunus. 
Mabinogionissa kerrotaan, että Gwyneddin kuninkaalla Math fab Mathonwyllä oli erikoisena tapanaan lepuuttaa jalkojaan neitsyen sylissä. Mathin sisarentytär Arianrhod on ehdolla tähän tehtävään. Hänen täytyi kuitenkin ensin alistua neitsyyden varmistavaan kokeeseen eli astuttava Mathin taikasauvan yli. Mutta tämän tehdessään hän synnyttääkin kaksi poikaa. Toinen pojista saa nimen Dylan ail Don, mutta toiselle Arianrhod asettaa kolme tabua. Ensimmäisen mukaan poikaa ei saa nimetä ennen kuin hänen äitinsä tekee sen. Toisen mukaan poika ei saa kantaa aseita ennen kuin hänen äitinsä ojentaa ne hänelle. Kolmannen mukaan poika ei saa koskaan mennä naimisiin ihmisnaisen kanssa. Arianrhodin veli Gwydion saa kuitenkin petkutettua Arianrhodin antamaan pojalle nimen Lleu Llaw Gyffes, ja Gwydion ja Lleu onnistuvat oveluudella murtamaan myös toisen tabun. Lopulta kolmaskin kielto kierretään, kun Gwydion ja kuningas Math luovat loitsuilla kukista Blodeuweddin vaimoksi Lleulle.
Slohokej Liga

Slohokej Liga oli kansainvälinen jääkiekkoliiga vuosina 2009–2012. Suurin osa liigan joukkueista tuli Sloveniasta, mutta joukkueita tuli yhteensä myös kolme Kroatiasta, yksi Serbiasta ja yksi Itävallasta. 
Slohokej Liga perustettiin vuonna 2009 slovenialaisten pelaajien kehittämiseen. Se toimi myös niin ikään farmisarjana Itävallan pääsarja Erste Bank Eishockey Ligassa pelanneille EC Graz 99ersille, HK Jesenicelle, Olimpija Ljubljanalle sekä Medveščak Zagrebille. Slohokej Ligan myötä Slovenian omasta pääsarjasta tuli enää lyhyt sarja, johon kauden päätteeksi osallistui myös EBEL:n slovenialaisjoukkueet.
Kolmen Slohokej-kauden jälkeen Slovenian jääkiekkoliitto ja liigaa hallinnoinut yhtiö joutuivat erimielisyyksiin. Kun myös Itävallan kakkossarjatason Eishockey-Nationalligan joukkueista suurin osa jätti sarjan, päätti osa molempien sarjojen joukkueista perustaa uuden Inter-National-Leaguen. Sarjaan osallistui Slohokej-joukkueista aluksi vain HK Slavija Ljubljana ja HK Triglav Kranj sekä neljä itävaltalaisjoukkuetta, mutta nykyään sarjassa pelaa 12 joukkuetta, joista puolet tulee Sloveniasta.
Kinect Sports Island Freedom

Kinect Sports Island Freedom (Pohjois-Amerikassa nimellä Deca Sports Freedom ja Japanissa nimellä Deca Sporta Freedom) on vuoden 2010 marraskuussa Kinectille julkaistu urheiluaiheinen videopeli. Pelin on kehittänyt Hudson Soft ja julkaissut Konami. Peli on yksi kolmesta Kinectille tehdystä ohjaimettomasta urheiluaiheisesta pelistä Kinect Sportsin ja n ohella. Pelissä on kymmenen urheilulajia. Osa lajeista on samoja kuin Kinect Sportsissa ja Season Twossa.
Urheilulajit.
Pelin kymmenen urheilulajia ovat seuraavat:
Rehumaissi

Rehumaissi on rehun tuotantoon jalostettu maissi. Rehumaissia käytetään karjan rehuna, ja se ei sovellu ihmisten elintarvikkeeksi, toisin kuin Etelä-Suomessa viljeltävä sokerimaissi.
Rehumaissin hehtaarituotto voi olla Suomessa esimerkiksi 8–12 tonnia kuiva-ainetta. Rehuksi käytetään tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet. Rehumaissi voidaan kylvää suojakalvon alle.
Maissi on vaativa kasvi eikä sen viljely ole aivan helppoa. Parhaimmillaan päästään yli 15 tonniin kuiva-ainetta hehtaarilta.
Kylvö ja kasvu.
Rehumaissin kylvö tapahtuu lämpimään maahan, tyypillisesti toukokuun viimeisellä viikolla. Rehumaissi voidaan kylvää myös tätä aikaisemmin muovikatteen alle, joka kohottaa maan lämpötilaa. Rehumaissi pitää aurinkoisesta, lämpimästä ja kosteasta kesästä ja hyötyy erityisesti pitkästä ja lämpimästä syksystä. Maissi on lyhyenpäivänkasvi, mikä tarkoittaa, että maissi lähtee kasvamaan voimakkaammin vasta heinäkuun puolivälissä, kun päivien pituudet lyhenevät.
Aikaiset lajikkeet ovat edellytys rehumaissin viljelemiselle Suomessa. Suomessa käytettyjä lajikkeita ovat muun muassa Active ja Pioneer. Rehumaissia on viljelty pidempään Tanskassa kuin Suomessa, ja Suomessa rehumaissi on uusi viljelykasvi. Ruotsissa rehumaissia viljellään suuremmalla alalla kuin Suomessa. Sopivissa olosuhteissa rehumaissi on satoisa. Rehumaissi voidaan kylvää suojakalvon alle, jolloin kasvukausi pidentyy jopa kuukaudella ja taimet eivät ole hallalle alttiita. Suojakalvon alle kylvämistä kutsutaan Samco-tekniikaksi.
Vuonna 2017 rehumaissia viljeltiin Suomessa 700-800 hehtaarin alalla. Lajike on ollut 95-prosenttisesti P7326, joka on Pioneerin uutuuslajike.
Sadonkorjuu.
Sadonkorjuu ajoittuu myöhempään syksyyn kuin viljojen korjuu tai syysviljojen kylvö. Nurmisäilörehua saadaan korjattua Suomessa tyypillisesti 2-3 kertaa vuodessa, mutta rehumaissi tuottaa vain yhden sadon, joka korjataan syyskuun lopussa tai lokakuun alkupuolella. Säät vaikuttavat korjuuajankohtaan. Korjuuta edeltävä pieni halla edistää kuivumista. Jos pakkasta tulee enemmän kuin pari astetta, kasvusto pitää korjata muutaman päivän kuluessa. Sadonkorjuun aikaan rehumaissi voi olla jopa kolmimetristä. Optimaalinen korjuuajankohta on tanskalaisten ja amerikkalaisten normien mukaan, kun kuiva-ainepitoisuus on 30-35 prosenttia. Maissisäilörehun tuleentumistavoite on taikinatuleentuminen. Sato korjataan erityisellä työvälineellä. Rehumaissin hehtaarituotto voi olla Suomessa esimerkiksi 12 tonnia kuiva-ainetta. Rehuksi käytetään tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet.
Sato korjataan ajosilppurilla, jossa on leikkuupöytä maissia varten.
Rehu.
Maissista tehdään kokoviljasäilörehua, joka säilötään kuten nurmisäilörehukin. Rehumaissirehu on säilörehua, joka soveltuu maitokarjan ruokintaan ja lihanautojen loppulihotukseen ennen teurastusta. Rehumaissirehu, joka esiintyy tasalaatuisena hakkeena, on muotonsa vuoksi tasalaatuista ravintoa. Rehumaissirehuun on käytetty tyvestä leikattu kasvi eli tähkän lisäksi myös varsi ja lehdet. Rehumaissirehussa on korkea energiasisältö. Rehumaissisäilörehu säilyy hyvin.
Kiinanmuurahaiskäpy

Kiinanmuurahaiskäpy ("Manis pentadactyla") on yksi kahdeksasta muurahaiskäpyjen lahkon nisäkäslajista. Se esiintyy metsäalueilla Himalajan seudulla, Burmassa, pohjoisessa Indokiinassa sekä Etelä-Kiinassa subtrooppisilla ja kesävihannilla alueilla. 
Täysikasvuinen kiinanmuurahaiskäpy on häntineen 65–95 sentin pituinen ja painaa 2–7 kiloa. Se synnyttää yleensä yhden poikasen kerrallaan. Kiinanmuurahaiskäpy on hidasliikkeinen ja liikkuu öisin. 
Kiinanmuurahaiskäpy on äärimmäisen uhanalainen. Suoranainen uhka on salametsästys, joka liittyy lajin käyttöön sekä ravintona että perinteisessä lääketieteessä.
David Svoboda

David Svoboda (s. 19. maaliskuuta 1985 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen nykyaikainen viisiottelija ja vuoden 2012 olympiavoittaja. Svoboda on myös yksinkertainen maailmanmestari viestistä ja yksinkertainen Euroopan-mestari henkilökohtaisesta kilpailusta. Svobodalla on myös monta MM- ja EM-hopea- ja pronssimitaleita.
Svoboda on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.
Elokuvan runousoppia

Elokuvan runousoppia: käsikirjoittamisen syventävät tiedot on Liken vuonna 2007 julkaisema elokuvien käsikirjoittamisen oppikirja, jonka ovat tehneet Anders Vacklin, Janne Rosenvall ja Are Nikkinen.
Vuonna 2012 kirja sai jatkokseen tv-käsikirjoittamisesta kertovan teoksen "Television runousoppia : Toisenlainen katse tv-ohjelmiin" ().
Lentokenttäpaloauto

Lentokenttäpaloauto on paloauto, joka on suunniteltu erityisesti pelastus- ja sammutustehtäviin lento-onnettomuustilanteissa sekä lentoasemalla syttyvien tulipalojen sammutukseen.
Kokoonsa nähden lentokenttäpaloautot kiihtyvät yleensä nopeasti. Niillä voi ajaa myös maastossa, joten ne kykenevät tarvittaessa toimimaan myös päällystetyn lentokenttäalueen ulkopuolella. Niihin mahtuu suuria määriä vettä ja sammutusvaahtoa, ja niissä on tehokkaat pumput. Useimmissa lentokenttäpaloautoissa on myös vesitykki, jonka avulla paloja voi sammuttaa kaukaa.
Joissakin lentokenttäpaloautoissa on puomi, jonka päässä oleva vesitykki voidaan saada jopa yli 10 metrin korkeuteen. Osassa näistä puomeista on "snozzle"-suutin, jolla voidaan tehdä pieni reikä lentokoneen runkoon ja sammuttaa matkustamon ja rahtitilan tulipaloja.
Erilaisia lentokenttäpaloautoja.
Vaikka suuri osa lentokenttien paloautoista on yllä kuvaillun kaltaisia, poikkeuksia löytyy.
Myyttien lyhyt historia

Myyttien lyhyt historia ("A Short History of Myth") on brittiläisen toimittajan Karen Armstrongin pieni teos, jossa hän kertoo myyttien historian "suureen länsimaiseen muutokseen", kuten hän määrittelee, jonka kuluessa eri tieteet ovat pyrkineet horjuttamaan uskoa myytteihin.
Teos on johdanto Tammen Myytti-sarjaan, johon kuuluu Armstrongin teoksen lisäksi kuusi myyttejä käsittelevää teosta:
Sarja oli osa yhteistyöhanketta "Canongate Myth Series", johon suunniteltiin kuuluvaksi sata teosta. Toistaiseksi teoksia on julkaistu englanniksi viisitoista. Johdantoteos, Armstrongin "A Short History of Myths" ilmestyi samanaikaisesta 33 maassa 28 kielellä.
Markkinamäen tunneli

Markkinamäen tunneli on 470 metrin pituinen tietunneli valtatie 7:llä Ruotsinpyhtäällä Loviisassa. Tunneli ja sen kautta kulkeva valtatie 7:ään kuuluva moottoritieosuus avattiin liikenteelle syksyllä 2014. Tunnelin itäpäässä on Kymijoen haaran ylittävät Ahvenkosken sillat. Kummallekin ajosuunnalle on oma ajoneuvotunneli. Niiden vapaa korkeus on 5,20 metriä ja leveys 12,45 metriä. Ajokaistojen leveys on 2 x 3,75 metriä.
Jake Hansen

Jake Hansen (s. 21. elokuuta 1989 White Bear Lake, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa EIHL-liigan Coventry Blazessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hansen pelaa useimmiten puolustavassa roolissa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Hansen pelasi vuodet 2006–2008 USHL-junioriliigaa Sioux Falls Stampeden paidassa. Hän voitti ensimmäisen kautensa 2006–2007 päätteeksi liigan mestaruuden, Clark Cupin. Columbus Blue Jackets varasi Hansenin kolmannella kierroksella 68. pelaajana . Hän oli toisella USHL-kaudellaan 2007–2008 Stampeden paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Jack Connollyn jälkeen tehoilla 31+27=58. Hansen sijoittui koko USHL:n maalipörssissä kolmanneksi ja jakoi pistepörssin kymmenennen sijan Lincoln Starsin Ryan Kretzerin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi liigan toiseen tähdistökentälliseen.
Vuodet 2008–2012 Hansen kävi Minnesotan yliopistoa. Hänet valittiin WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen kausien 2009–2010 ja 2011–2012 päätteeksi. Viimeisen yliopistokautensa 2011–2012 päätteeksi, huhtikuussa 2012 Hansen teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän liittyi loppukaudeksi AHL-joukkue Springfield Falconsin vahvuuteen ja sai siellä tililleen kaksi ottelua. Varsinaisella AHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Hansen teki 46 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 4+5=9. Kaudella 2013–2014 hän teki 69 runkosarjaottelussa 24 tehopistettä. NHL-otteluita Hansenille ei kertynyt.
Kaudeksi 2014–2015 Hansen siirtyi kaksivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Sopimuksen jälkimmäinen vuosi oli seuran optio, jota ei kuitenkaan käytetty. Elokuussa 2015 Ässät kuitenkin teki uuden, vuoden mittaisen sopimuksen hänen kanssaan.
Hansen siirtyi kauden 2016–2017 kynnyksellä vuoden mittaisella sopimuksella Saksan DEL-liigan Schwenninger Wild Wingsiin. Hänet hankittiin paikkaamaan Markus Poukkulan loukkaantumista.
Zizzi

Zizzi on vuonna 2000 perustettu tanskalainen muotivaateketju. Sillä on myymälöitä seitsemässä eri valtiossa yhteensä 110 kappaletta. Yritys on keskittynyt markkinoimaan vaatteita pääosin isokokoisille naisille. Suomessa Zizzin liikepaikkojen hankinnasta vastaa Colliers International.
Myymälät.
Tähän on lueteltu kaikki valtiot, joissa on Zizzin myymälöitä.
Stūra māja

Stūra māja on Riiassa sijaitseva valtion hallintorakennus. Se on rakennettu vuonna 1912 ja on tyyliltään uusklassinen. Suomeksi Stūra māja tarkoittaa kulmataloa.
KGB:n talo.
Neuvostomiehityksen aikana talo oli KGB:n hallinnassa. Pidätetyt vietiin talossa olevaan huoneeseen, jossa heidät riisuttiin puolipukeisiksi. Tämän jälkeen heidät vietiin kellarikerroksen vankiselleihin. Selleissä pidätetyillä olivat epäinhimilliset olosuhteet. Selleissä oli neljä rautasänkyä ja ämpäri tarpeita varten. Sellit ahdettiin usein täyteen ja pidettiin kesälläkin lämmitettyinä. Valot pidettiin aina päällä ja nukkua sai vain selällään, siten että valo häikäisi silmiä. Jos joku pidätetyistä kääntyi nukkuessaan kyljelleen, vartijat kävivät tönimässä hereille. Vartijoilla oli käytävässä pehmustettu matto, jotta pidätetyt eivät voineet kuulla heidän liikkeitään. Pesulle pidätetyt pääsivät kerran viikossa, jolloin he saivat vain tilkan vettä. Ulkoilua oli kerran noin puolessatoista viikossa. Silloin pidätetty pääsivät kiertämään sisäpihalla olevaa noin 30 askeleen ympyrää jonossa pää alaspäin painettuna. Näillä keinoilla yritettiin pidätettyjä murtaa kuulusteluissa. Kellarikerroksessa oli myös huone, jossa heidät kuulustelujen päätteeksi ammuttiin. Ne joita ei ammuttu, kyyditettiin Siperiaan. Tässä käytössä talo oli vuoteen 1990 saakka.
Opastetut kierrokset.
Talossa on pidetty opastettuja kierroksia kesäaikaan vuodesta 2014 lähtien. Kierroksilla pääsee tutustumaan kuulustelu- ja kidutushuoneisiin sekä vankiselleihin. Lisäksi rakennuksessa rekonstruoitu huone joka kertoo talon alkuperäisestä tarkoituksesta. Huoneessa työskenteli Latvian ensimmäisen itsenäisyyden ajan rajavartiolaitoksesta vastannut kenraali Ludvigs Bolšteins.
Pekka Viljanen (professori)

Pekka Olavi Viljanen (s. 26. elokuuta 1952 Noormarkku) on Turun yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori. 
Viljasen vanhemmat ovat maanviljelijä Kaino Olavi Viljanen ja Irja Maria Annikki Merilehti. Hän tuli ylioppilaaksi Porin lyseosta 1972 ja valmistui Turun yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1975, lisensiaatiksi 1977 ja tohtoriksi 1984 väitöskirjan aiheenaan "Virkarikoksista. Rikosoikeudellinen tutkimus rangaistavan teon virkarikosominaisuudesta ja sen merkityksestä". Varatuomarin arvon Viljanen sai 1981. Hän toimi Rauman ja Porin raastuvanoikeuden vs. oikeusneuvosmiehenä useaan eri otteeseen 1976-1978, samoin kuin Turun yliopistossa assistenttina ja yliassistenttina 1975-1981 sekä Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1981-1984. Turun yliopiston rikos- ja prosessoikeuden vs. apulaisprofessori Viljanen oli 1984-1986, vakinainen apulaisprofessori vuodesta 1986 ja professori vuodesta 1998. Helsingin yliopiston dosentti Viljanen on vuodesta 1988. Hän on työskennellyt myös Oikeusministeriön eri työryhmissä.
Viljanen toimi Suomen Akatemian varttuneena tutkijana 2005-2006 ja on työskennellyt alioikeuksissa tuomarin sijaisena. Hänen tutkimuskohteensa liittyvät muun muassa rikosoikeudellisiin seuraamuksiin ja rikostunnusmerkistöjen tulkintaan. 
Viljasen puoliso vuodesta 1978 on Terhi Tuula Ilona Kämpäs.
Loratadiini

Loratadiini on eräs antihistamiinien ryhmään kuuluva lääkeaine. Lääkettä myydään reseptivapaasti, ja useilla nimillä, kuten "Clarityn" ja "Tuulix". Loratadiinin tärkein hoitoaihe on allergisen nuhan ja silmien vuotelun (ylimääräisen, haittaavan kosteuden) hoito. Loratadiinin aineenvaihduntatuotetta desloratadiinia käytetään myös samaan tarkoitukseen.
Muuta erityistä huomioitavaa.
Loratadiinin käyttö tulee kokonaan lopettaa 2 vrk ennen allergiatesteihin menoa. Muutoin testitulokset voisivat vääristyä.
Flatbush

Flatbush on kaupunginosa keski-Brooklynissa, New Yorkissa Yhdysvalloissa. Flatbushin asukasluku oli 105 804 vuonna 2010.
Flatbush on ollut etenkin Länsi-Intiasta tulleiden maahanmuuttajien suosima asutuskeskus, ja 1980-luvulta lähtien Flatbush on saanut maahanmuuttajia myös Etelä-Aasiasta ja Afrikasta. Haitilaiset ovat Flatbushin suurin etninen ryhmä. Flatbushissa asuvat maahanmuuttajien lisäksi amerikanitalialaisia, afroamerikkalaisia ja amerikanjuutalaisia. Flatbush oli 1600-luvulla Brooklynin alueen yksi kuudesta alkuperäisestä maatalouskaupungista, jotka yhdistettiin vuonna 1683 yhtenäiseksi piirikunnaksi. Vuonna 1834 Brooklynista tuli itsenäinen kaupunki ja vuonna 1898 Brooklyn yhdistettiin New Yorkiin.
Flatbushin asukkaat kuuluvat lähinnä työväenluokkaan, mutta kaupunginosassa on myös keskiluokkalaisten ja varakkaiden ihmisten asutusta. Kaupunginosassa on paljon karibialaisia, kiinalaisia, meksikolaisia, aasialaisia ja afrikkalaisia ravintoloita. Flatbushissa sijaitsee Erasmus Hall High School, joka on yksi New Yorkin vanhimmista high schooleista.
Super Fun Night

Super Fun Night on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin ABC-televisiokanavalla 2. lokakuuta 2013. Sarjan on luonut australialainen näyttelijä Rebel Wilson, joka esittää myös sarjan päähenkilöä.
Tammikuussa 2014 sarja palkittiin Yhdysvalloissa parhaan uuden komediasarjan People’s Choice -palkinnolla, mutta sarjasta ei siitä huolimatta tilattu toista tuotantokautta. Suomessa sarjan ensimmäinen jakso esitettiin MTV3:lla 26. elokuuta 2014.
Juoni.
Sarja kertoo kolmesta nörttimäisestä naisystävyksestä (näyttelijöinä Rebel Wilson, Liza Lapira ja Lauren Ash), jotka pitävät hauskaa joka perjantai-ilta. Sarjan päähenkilö on Kimmie Boubier (Wilson), joka työskentelee isossa lakifirmassa ja on saanut juuri ylennyksen. Firmassa ovat töissä myös hänen ihastuksensa Richard sekä Kendall, joka on myös ihastunut Richardiin.
Andrej Kiska

Andrej Kiska (s. 2. helmikuuta 1963) on slovakialainen liikemies, hyväntekijä ja maan entinen presidentti.
Vuonna 2006 Kiska perusti yhdessä Igor Brossmannin kanssa hyväntekeväisyysjärjestön nimeltä Dobrý anjel (), joka auttaa taloudellisesti syöpäpotilaita. Kiska itse toimi järjestön johdossa vuoteen 2013 asti ja lahjoitti sille miljoona euroa, jotka hän oli saanut yrityskaupoista.
Tausta ja yksityiselämä.
Kiska syntyi vuonna 1963 Popradissa. Hänen molemmat vanhempansa olivat opettajia. Kiskan isä oli aktiivinen kommunistisessa puolueessa toimien mm. paikallisosaston varapuheenjohtajana. Kiskan oma jäsenhakemus kuitenkin hylättiin.
Vuonna 1986 Kiska valmistui sähkoinsinööriksi Slovakian teknillisestä yliopistosta Bratislavasta, minkä jälkeen hän alkoi työskennellä Naftoprojekt-nimisessä yrityksessä Popradissa. Vuonna 1990 hän muutti puoleksitoista vuodeksi Yhdysvaltoisin, jossa hän työskenteli mm. kaupassa, huoltoasemalla sekä rakennustyömaalla. Slovakiaan palattuaan hän osti erään toisen henkilön kanssa yrityksen, joka kuitenkin meni vararikkoon pari viikkoa myöhemmin.
Kiska on ollut naimisissa kahdesti. Ensimmäinen avioliitto kesti 18 vuotta ja parille syntyi kaksi lasta. Kiskalla on nykyisen vaimonsa, Martina Kiskován, kanssa kolme lasta.
Elokuussa 2020 Kiska ilmoitti jättävänsä politiikan vetoamalla terveyteensä ja henkilökohtaisiin syihin.
Poliittinen ura.
Kiska sai vuoden 2014 presidentinvaalin toisella kierroksella 59,4 prosenttia äänistä voittaen vastaehdokkaana olleen pääministeri Robert Ficon. Slovakiassa presidentin virka on lähinnä seremoniallinen, mutta hän nimittää pääministerin ja perustuslakituomioistuimen tuomarit ja voi käyttää veto-oikeutta lakeihin.
Vuonna 2018 Kiska ilmoitti, ettei aio asettua enää ehdolle tulevissa presidentinvaaleissa. Syyksi hän kertoi, ettei halua olla mukana maan jakamassa maan politiikkaa. Kiska on arvostellut maan hallitusta, jota Smer-SD -puolue johti.
Poliittisia kantoja.
Kiska suhtautuu kriittisesti Venäjään. Vuonna 2015 Kiska ilmoitti kieltäytyneensä Venäjän ulkoministeriön kutsusta voiton päivän paraatiin, koska Venäjä oli vallannut Krimin. Lisäksi hän on puolustanut Venäjää vastaan asetettuja pakotteita.
Kiska kannattaa Kosovon itsenäisyyden tunnustamista, jota Slovakia ei ole toistaiseksi tehnyt.
Kunnianosoituksia.
Slovakialaiset.
Lähde:
Amerikkalainen perhe

Amerikkalainen perhe ("An American Family") on yhdysvaltalainen vuonna 1973 ensiesitetty televisiosarja, seurantadokumentti joka seuraa ja dokumentoi kalifornialaisen Loudin perheen elämää kesäkuun alusta joulukuun loppuun vuonna 1971. Sarjaa pidetään nykyisin yhtenä maailman ensimmäisistä tosi-tv-ohjelmista. 
Sarjan 12 jaksoa editoitiin yhteensä 300 tunnin kuvausmateriaalista. Sen ensiesitys Yhdysvalloissa tapahtui julkisella rahoituksella toimivalla PBS-kanavalla vuoden 1973 alussa. Suomessa sarja esitettiin 1974.
Sarja kuvasi ylempää keskiluokkaa edustavan Loudin perheen elämää Kalifornian Santa Barbarassa. Sen kiinnostavimmiksi teemoiksi muodostuivat tuotantoryhmällekin yllätyksenä tullut perheen vanhempien avioero ja heidän esikoispoikansa homoseksuaalisuus. Perheen poikaa Lance Loudia pidetään televisiohistorian ensimmäisenä avoimesti homona henkilönä.
The New York Times -sanomalehti kuvasi sarjaa vuonna 2011 ”medialukutaidon peruskurssina”. Kuvauskohteena ollut Loudin perhe kritisoi sarjan nähtyään sen keskittymistä perheen kielteisiin tapahtumiin myönteisten sijasta. Monien kriitikoiden mielestä sarja ei kuvannut todellisuutta, vaan perheen jäsenet ryhtyivät ”esiintyjiksi” kameroiden seurassa. Tästä keskustelu laajeni pohtimaan kaiken dokumenttielokuvan totuudellisuutta, koska joka tapauksessa valintoja on aina tehtävä ja kameran läsnäolo muuttaa ihmisten käyttäytymistä.
Vuonna 2002 amerikkalainen TV Guide -aikakauslehti listasi "Amerikkalaisen perheen" yhdeksi kaikkien aikojen 50 merkittävimmästä televisio-ohjelmasta.
Vuonna 1974 brittiläinen BBC tuotti vastaavan 12-osaisen tv-sarjan työväenluokkaan kuuluvasta Wilkinsin perheestä. Se esitettiin Suomessa 1975–1976 nimellä "Perhe".
Koomikko Albert Brooks satirisoi sarjan tekotapaa elokuvassaan "Real Life" (1979).
Päähenkilöt.
Sarjan kuvauskohteina olleet Loudin perheen jäsenet ovat:
Sarjan käsittely jälkeenpäin.
Vuonna 1983 perheen myöhempiä vaiheita seurattiin dokumenttiohjelmassa "An American Family Revisited: The Louds 10 Years Later". Huhtikuussa 2011 PBS uusintaesitti koko sarjan yhtenä maratonlähetyksenä. Tämä pohjusti sen jälkeen lähetettyä HBO-elokuvaa "Cinéma Vérité" (2011), joka on fiktiivinen kertomus "Amerikkalaiseen perheen" tuotantoprosessista, pääosissa James Gandolfini, Diane Lane ja Tim Robbins. "Cinéma Vérité" lähetettiin Yle Teemalla toukokuussa 2015. Heinäkuussa 2011 PBS-kanava ensiesitti tv-sarjan materiaalista lyhennetyn kaksituntisen dokumentin "An American Family: Anniversary Edition", joka julkaistiin myös dvd-tallenteena.
Sarjan luoja ja yksi tuottajista oli Craig Gilbert. Pääkuvaajana toimi Alan Raymond ja äänittäjänä Susan Raymond. Materiaalin leikkasi Ken Werner.
Keritytönkorento

Keritytönkorento ("Ischnura pumilio") on tytönkorentoihin kuuluva pienikokoinen sudenkorento.
Ulkonäkö ja koko.
Keritytönkorento on ulkonäöltään samankaltainen kuin hoikkatytönkorento ja suurin osa muista tytönkorennoista. Koiraan takaruumiin yhdeksäs jaoke ja kahdeksannen jaokkeen takaosa ovat väriltään vaaleita. Naaraan takaruumiin kahdeksas jaoke taas on selkäpuolelta tumma. Naaras on nuorena väriltään kirkkaan oranssi, ja sukukypsän naaraan keskiruumis on vihreä tai sininen. Lajilla on päälaella vaaleat pyöreähköt täplät.
Kuten muillakin "Ischnura"-suvun korennoilla, keritytönkorennolla on mustavalkoiset siipitäplät. Ne ovat koiraan etusiivissä puoliksi kumpaakin väriä, ja koiraan takasiivissä ja naaraalla enimmäkseen vaaleat. Täplä on etusiivissä paljon suurempi kuin takasiivissä. Useimmilla keritytönkorennon lähisukulaisilla siipitäplät ovat kokonaan tummat.
Lajin takaruumiin pituus on 21–25 mm ja takasiiven pituus 14–18 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keritytönkorentoa tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa sekä Aasiassa vähintään Länsi-Siperiaan asti. Suomessa laji on harvinainen mutta mahdollisesti yleistynyt. Suomen ensimmäiset havainnot yksittäisistä yksilöistä ovat vuosilta 1984 Espoosta ja 1995 Ahvenanmaalta.
Laji elää erilaisissa pienvesissä, esimerkiksi vastaruopatuissa ojissa, uusissa puutarhojen lammikoissa ja sorakuoppien lampareissa. Muutaman vuoden välein keritytönkorento siirtyy elinpaikasta toiseen.
Elintavat.
Keritytönkorennon lentoaika on kesäkuun alkupuolelta elokuun puoliväliin. Naaras munii tytönkorennoille poikkeuksellisesti ilman koirasta eikä sen kanssa. Keritytönkorento on pioneerilaji, jolle kannan suuruuden vaihtelu on ominaista.
Lydia Lyytikäinen

Lydia Elisabeth Lyytikäinen, o. s. "Wikman" (4. elokuuta 1869 Helsinki – 22. helmikuuta 1947 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja runoilija.
Lyytikäisen vanhemmat olivat vouti Abraham Israel Wikman ja Edla Kristina Örbom. Hän valmistui opettajaksi Tammisaaren opettajaseminaarista ja asui Kuopiossa 1899–1939. 
Lydia Lyytikäinen oli naimisissa Kuopion sokeainkoulun johtaja Konstantin (Kosti) Lyytikäisen (1861–1907) kanssa.
Erasmus Hall High School

Erasmus Hall High School oli julkinen yhdysvaltalainen high school Flatbushin kaupunginosassa New York Cityn Brooklynissa. Erasmus Hall rakennettiin ja perustettiin vuonna 1786 nimellä Erasmus Hall Academy, joka avattiin ensimmäisille opiskelijoille vuonna 1787. Akatemia lakkautettiin vuonna 1895, jolloin akatemian tilalle tuli high school. Kampuksen alueelle rakennettiin vuosina 1905–1906, 1909–1911, 1924–1925 ja 1939–1940 high school -rakennuksia Flatbushin kasvaneen asukasluvun takia. Erasmus Hall High School lakkautettiin vuonna 1994, ja nykyään Erasmus Hallin rakennusalue on Erasmus Hall Educational Campus, jonka koulurakennuksissa toimii neljä erilaista koulua.
Erasmus Hall lisättiin 11. marraskuuta vuonna 1975 National Register of Historic Places -rekisteriin. Akatemian alkuperäinen rakennus nimettiin New York City Landmarkiksi 15. maaliskuuta vuonna 1966 ja high schoolin uudemmat rakennukset 24. kesäkuuta vuonna 2003.
FS Coëtlogon (1888)

FS Coëtlogon oli 1800-luvun lopulla valmistettu Ranskan laivaston Forbin-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Penhoëtin telakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1887. Alus laskettiin vesille 3. joulukuuta 1888 ja se otettiin palvelukseen vasta elokuussa 1894, koska koeajojen epäonnistuttua höyrykoneiden vaihtamiseen kului kolme vuotta.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 1906.
Lappeenrannan taidemuseo

Lappeenrannan taidemuseo (vuosina 1972–2015 Etelä-Karjalan taidemuseo) on Lappeenrannan museoihin kuuluva museokohde, joka toimii Lappeenrannan linnoituksessa sijaitsevissa vuonna 1799 rakennetuissa miehistökasarmirakennuksissa. 
Taidemuseo toimi vuoteen 1972 nimellä Lappeenrannan taidemuseo, minkä jälkeen nimeksi vakiintui Etelä-Karjalan taidemuseo. Vuonna 2015 taidemuseo otti nimekseen jälleen Lappeenrannan taidemuseo välttääkseen sekaannukset Etelä-Karjalan museon kanssa.
Kaakkoissuomalaisen nykytaiteen lisäksi museon kokoelmiin kuuluu muun muassa vuonna 1890 perustetun Viipurin Taiteenystävien keräämä kokoelma, Pamaus-seuran kokoelma, Karjalaisen Kulttuurin edistämissäätiön kokoelma ja Joutseno-kokoelma. Ne sisältävät lukuisten tunnettujen taiteilijoiden, kuten Hjalmar Munsterhjelmin, Pekka Halosen, Tyko Sallisen sekä Väinö Kamppurin töitä.
Lappeenrannan museot on alueellinen vastuumuseo, joka alueellisen taidemuseotyön osalta toimii vastuumuseona sekä Etelä-Karjalassa että Kymenlaaksossa. Alueellisena vastuumuseona Lappeenrannan museot edistää Kaakkois-Suomen alueen visuaalisen taiteen tunnettavuutta ja tarjoaa erilaisia asiantuntijapalveluja.
FS Surcouf (1888)

FS Surcouf oli Ranskan laivaston vuonna 1888 vesillelaskettu Forbin-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin toukokuussa 1886. Alus laskettiin vesille lokakuussa 1888 ja otettiin palvelukseen vuonna 1890.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1921.
Levosetiritsiini

Levosetiritsiini on antihistamiini. Sitä käytetään allergisen nuhan ja urtikatrian hoitoon. Suomessa sitä myydään valmistenimillä Levazyr, Levocetirizin, Nocedan ja Xyzal.
Levosetiritsiini on setiritsiinin R-enantiomeeri. Setiritsiini on taas edelleen hajoamistuote ja sukulaisaine hydroksitsiinille.
Ensimmäisenä tämän lääkkeen toi Euroopan markkinoille UCB Pharma, joka on kehittänyt myös hydroksitsiinin.
Hery Rajaonarimampianina

Hery Martial Rakotoarimanana Rajaonarimampianina (s. 6. marraskuuta 1958) on madagaskarilainen poliitikko ja presidentti vuosina 2014-2019. Hän toimi valtiovarainministerinä edeltävän presidentin Andry Rajoelinan hallituksessa. Vuoden 2013 presidentinvaalin toisella kierroksella Rajaonarimampianina sai 53,5 prosenttia äänistä voittaen vastaehdokkaana olleen entisen terveysministerin Jean-Louis Robinsonin. Rajaonarimampianinalla on kauppatieteellinen tutkinto Quebecin yliopistosta.
Vuonna 2019 Rajoelina palasi uudestaan Madagaskarin presidentiksi voitettuaan joulukuun 2018 presidentinvaalit. Hery Rajaonarimampianinan seuraaja ja edeltäjä on siis ollut sama henkilö.
Steins;Gate

 on 5pb.:n ja Nitroplusin kehittämä japanilainen visual novel -tyyppinen videopeli, joka ilmestyi 15. lokakuuta 2009. Se on 5pb.:n ja Nitroplusin luoman "Science Adventure" -pelisarjan toinen peli. Peli julkaistiin ensin Xbox 360:lle ja myöhemmin myös Windowsille, PlayStation Portablelle, iOS:lle, PlayStation 3:lle, PlayStation Vitalle ja Androidille. Kehitystiimi kuvaa peliä . JAST USA julkaisi pelin Pohjois-Amerikassa Windowsille 31. maaliskuuta 2014. PQube julkaisi pelin Euroopassa PS Vitalle ja PlayStation 3:lle 5. kesäkuuta 2015.
Pelille on julkaistu seuraaja "Steins;Gate 0".
Juoni.
Eksentrinen hullu tiedemies Okabe, hänen lapsuudenystävänsä Mayuri ja otaku-hakkeri Daru luovat yhdessä , jossa he kehittävät erilaisia futuristisia laitteita. Kaverukset räätälöivät vahingossa mikroaaltouuninsa siten, että se pystyy lähettämään tekstiviestejä menneisyyteen.
Teema ja miljöö.
"Steins;Gaten" tapahtumat sijoittuvat Akihabaraan kesälle 2010, noin yksi vuosi "Chaos;Headin" tapahtumien jälkeen. Muiden muassa Radio Kaikan -rakennuksen voi nähdä pelissä. Pelin pääteemat ovat ajan käsite ja aikamatkustus. Kausaliteetti on olennainen osa peliä päähenkilön matkustaessa takaisin ajassa tekemään asioita toisin yrittäessään muokata tulevaisuuden tapahtumia.
Ääninäyttelijä: Mamoru Miyano (japani), J. Michael Tatum (englanti)
Pelaaja asettuu pelissä Rintarō Okaben kenkiin. Okabe on luonteeltaan omalaatuinen ja lapsellinen. Hän kutsuu itseään usein hulluksi tiedemieheksi, , mutta Mayuri ja Daru kutsuvat häntä lempinimellä , joka on yhdistelmä hänen etu- ja sukunimestään. Okabe on perustaja, ja hän viettää myös suurimman osan ajastaan siellä. Hän on 18-vuotias ja opiskelee ensimmäistä vuotta Tokyo Denki Universityssä.
Ääninäyttelijä: Asami Imai (japani), Trina Nishimura (englanti)
Kurisu Makise on pelin naisprotagonisti. Hän on erään amerikkalaisen yliopiston neurotieteiden tutkija ja pystyy puhumaan ja kirjoittamaan englantia luontevasti. Kurisu on erittäin lahjakas, ja hän sai julkaistua tutkimuksen Science-lehdessä ollessaan 18-vuotias. Okabe kutsuu häntä usein tai .
Ääninäyttelijä: Kana Hanazawa (japani), Ashly Burch (englanti)
Mayuri Shiina on Okaben lapsuudenystävä. Mayuri pitää cosplay-asusteiden valmistamisesta ja hän työskentelee ”Mayqueen Nyannyan” -nimisessä maid cafessa osa-aikatyöläisenä. Mayuri on 16-vuotias. Hän kutsuu itseään usein , joka on yhdistelmä hänen etu- ja sukunimestään. Daru kutsuu Mayuria myös tällä lempinimellä.
Ääninäyttelijä: Tomokazu Seki (japani), Tyson Rinehart (englanti)
Itaru Hashida on kokenut hakkeri ja ohjelmoija, joka on tuntenut Okaben lukiosta asti. Hän on hyvin perehtynyt otaku-kulttuuriin. Okabe ja Mayuri kutsuvat häntä ”Daruksi”, joka on yhdistelmä hänen etu- ja sukunimestään. Okabe kutsuu häntä myös silloin tällöin , lausuen tahallisesti väärin sanan . Itaru on 19-vuotias ja opiskelee ensimmäistä vuotta Tokyo Denki Universityssä.
Muu media.
Pelin pohjalta on julkaistu muun muassa animesarja sekä draama CD.
Elokuva "Steins;Gate: The Movie - Load Region of Déjà Vu" on julkaistu vuonna 2013.
Bruno Zuculini

Bruno Zuculini (s. 2. huhtikuuta 1993 Belén de Escobar, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän pelaa Kreikan Superliigan AEK Ateenassa lainasopimuksella englantilaisesta Manchester Citystä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Zuculini pelasi kausilla 2009–2014 Racing Clubissa Argentiinan Primera Divisiónissa 92 ottelua, joissa teki kymmenen maalia. 8. elokuuta 2014 Zuculinin siirto Manchester Cityyn virallistettiin. Hän ehti jo ennen siirtonsa virallistamista tehdä ensimmäisen maalinsa joukkueessa harjoituskauden ottelussa Sporting Kansas Cityä vastaan.
19. elokuuta 2014 Zuculini siirtyi lainasopimuksella espanjalaisseura Valenciaan, mutta pelasi seurassa vain yhden Primera Divisiónin ottelun. Kevätkaudella 2015 hän pelasi lainalla niin ikään Espanjan pääsarjassa pelanneessa Córdobassa, jossa hän pelasi kahdeksan ottelua. 
Loppuvuonna 2015 Zuculini pelasi lainalla Englannin mestaruussarjan Middlesbroughissa. Keväällä 2016 hän on lainalla kreikkalaisessa AEK Ateenassa.
Stanko Lorger

Stanko Lorger (14. helmikuuta 1931 Kozje, Slovenia, Jugoslavian kuningaskunta – 20. huhtikuuta 2014 Ljubljana, Slovenia) oli Jugoslaviaa edustanut 110 metrin aitajuoksija.
Lorger saavutti 110 metrin aitajuoksusta hopeaa Tukholman EM-kilpailuista 1958. Hän kilpaili myös kolmissa kesäolympialaisissa, Helsingissä 1952, Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960. Parhaimmillaan Lorger sijoittui olympiatasolla Melbournessa viidenneksi.
Lorger kuoli vuonna 2014.
In Aménasin panttivankikriisi

In Aménasin panttivankikriisi oli terroristinen hyökkäys In Aménasin syrjäisen öljyntuotantolaitoksen alueelle Algerian aavikolla tammikuussa 2013. Algerian kansallisen kaasuyhtiön, Statoilin ja BP:n omistama kenttä vastasi 10 %:sta Algerian maakaasun tuotannosta. Hyökkäyksen toteutti noin 30 militanttia islamistia, jotka hyökkäsivät ensin kahteen työntekijöitä kuljettaneeseen bussiin ja sitten työntekijöiden asuintiloihin 16. tammikuuta.
Osa työntekijöistä kaapattiin. Monet algerialaiset kuitenkin onnistuivat auttamaan ulkomaalaistyöntekijöitä piilottelemaan kaappauksen ajan. Osa uhreista onnistui pakenemaan turvaan ja hyökkäyksen päätyttyä muutama jäi kateisiin. 17. tammikuuta Algerian armeija sai tietoonsa, että militanttien tarkoituksena oli kaasukentän räjäyttäminen. Samana päivänä kaappaajat yrittivät siirtää panttivankeja asuintiloista kenttäalueelle, ja armeija kohdisti ensimmäisen iskunsa heidän käyttämiinsä kulkuneuvoihin. Kun helikoptereista tulitettiin vihollista, kaappauksen uhreja käytettiin ihmiskilpinä. Kaappaajat myös surmasivat panttivankeja ampumalla.
Illalla 17. tammikuuta päätettyään iskunsa hallituksen joukot vapauttivat asuintiloissa piilotelleet työntekijät. Työntekijöitä oli vielä tämän jälkeen panttivankeina, ja viimeiset iskunsa armeija teki 18. ja 19. tammikuuta. Kriisin aikana surmansa sai 38 kaappauksen uhria ja 29 militanttia. 700 algerialaista ja 100 ulkomaalaista selviytyi. Kansallisuuksista suurin kuolonuhrien määrä oli Japanilla (kymmenen). Lisäksi kuolleiden tai kadonneiden joukossa oli yksi algerialainen sekä ulkomaalaisia Yhdysvalloista, Isosta-Britanniasta, Ranskasta, Norjasta, Malesiasta, Filippiineiltä ja Romaniasta. Myös iskun toteuttamiseen osallistuneet edustivat lukuisia kansallisuuksia – Algeria, Tunisia, Kanada, Egypti, Niger, Mauritania ja Mali. Kolme hyökkääjää saatiin elävinä kiinni.
Tapahtumat liittyivät osaltaan Malin sisäisiin levottomuuksiin ja hyökkäyksen motiivina vaikuttivat länsimaiden tukemat iskut Pohjois-Malin kapinallisia vastaan. Algeriaa kritisoitiin vapautusoperaation toimeenpanosta, sillä sen toiminta oli suoraviivaista eikä ulkomaalaisten panttivankien maiden johtoa informoitu.
Hyökkäyksen tehneet terroristit edustivat Mokhtar Belmokhtarin perustamaa jihadistiryhmää. Belmokhtarin aiempaan toimintaan kuului taisteleminen neuvostojoukkoja vastaan Afganistanissa 1980-luvun lopussa ja johtohahmona toimiminen Islamilaisen Maghrebin Al-Qaidassa (AQIM). Belmokhtar lähti AQIM-järjestöstä sisäisten riitojen johdosta 2012.
Charlemagne-luokka

Charlemagne-luokka oli Ranskan laivaston kolmen 1890-luvulla valmistetun aluksen muodostama taistelulaivaluokka. Ne palvelivat pääosan urastaan Välimeren laivueessa (). Aluksilla oli rauhan aikana harvinaisen toimelias ura, kun ne törmäilivät neljästi muihin aluksiin. Yhdessä onnettomuudessa tuhoutui laivaston sukellusvene miehistöineen. "Saint Louis" oli suuren osan palvelusurastaan laivaston lippulaivana ja "Charlemagne" osallistui kahdesti Lesboksen saaren Mytilenen sataman miehitykseen.
Ensimmäisessä maailmansodassa alukset suojasivat joukkojenkuljetussaattueita Välimerellä, kunnes kaikki kolme alusta määrättiin marraskuussa 1914 Dardanelleille estämään Saksan keisarikunnan laivaston "SMS Goebenin" pääsy Mustallemerelle. Vuoden 1915 alussa "Charlemagne" ja "Gaulois" tulittivat Britannian kuninkaallisen laivaston alusten kanssa Turkin rannikkolinnakkeita ja "Saint Louis" Palestiinassa ja Siinain niemimaalla. "Gaulois" vaurioitui yhdessä hyökkäyksessä niin pahoin, että se piti ajaa matalikolle uppoamisen estämiseksi. Myöhemmin alus palasi korjattuna Dardanelleille liittyen sisaraluksiinsa tukemaan Gallipolin taistelua.
"Saint Louis" ja "Charlemagne" liitettiin osastoon, jonka tehtävänä oli estää kreikkalaisten vaikutukset liittoutuneiden operaatioihin Salonikan rintamalla vuonna 1916. "Gaulois" oli matkalla alueelle, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen laukaisema torpedo upotti sen.
Jäljelle jääneet alukset siirrettiin vuonna 1917 reserviin. "Charlemagne" poistettiin vuoden lopulla palveluksesta ja se myytiin romutettavaksi vuonna 1923. "Saint Louis" oli koululaivana vuosina 1919-1920, minkä jälkeen se muutettiin majoitusalukseksi. Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1933, mutta se oli poistettu alusluettelosta jo vuonna 1931.
Uridiinidifosfaattigalaktoosi

Uridiinidifosfaattigalaktoosi eli UDP-galaktoosi (C15H24N2O17P2I on nukleotidi ja galaktoosisokerista muodostunut aktivoitu johdannainen. Eliöt käyttävät uridiinidifosfaattigalaktoosia polysakkaridien ja eräiden glykoproteiinien ja glykolipidien biosynteesiin.
Biosynteesi ja biologinen rooli.
Ihmisen elimistössä uridiinidifosfaattigalaktoosia muodostuu maksassa ja sitä tuottavia entsyymejä on kaksi, joista molemmat käyttävät substraattinaan galaktoosi-1-fosfaattia. Galaktoosi-1-fosfaattiuridyylitransferaasi siirtää uridiinimonofosfaattiryhmän UDP-glukoosilta galaktoosi-1-fosfaatille ja tässä reaktiossa tuotteina muodostuu UDP-galaktoosia ja glukoosi-1-fosfaattia. Toinen galaktoosi-1-fosfaattia UDP-galaktoosiksi muokkaava entsyymi on UDP-glukoosipyrofosforylaasi, joka muodostaa UDP-galaktoosia galaktoosi-1-fosfaatista ja UTP-molekyylistä.
Uridiinidifosfaattigalaktoosi on UDP-glukoosin epimeeri ja voidaan muuttaa reversiibelisti UDP-glukoosiksi UDP-galaktoosi-4-epimeraasin katalysoimana. Eliöt käyttävät UDP-galaktoosia, di- ja polysakkaridien, kuten laktoosin, glykolipidien kuten serebrosidien ja eräiden glykoproteiinien synteeseihin.
Catherine Bellis

Catherine ”Cici” Bellis (s. 8. huhtikuuta 1999 San Francisco) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan WTA-listan sijalla 35 elokuussa 2017. Syyskuussa 2014 hän saavutti junioreiden maailmanlistan ykkössijan.
Bellis voitti Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden mestaruuden vuonna 2014 ja saavutti näin villin kortin Yhdysvaltain avoimiin 2014. Maailmanlistan sijalla 1208 ollut Bellis päihitti turnauksen avauskierroksella maailmanlistan sijalla 13 olleen Dominika Cibulkován kolmessa erässä. Samalla hänestä tuli nuorin Yhdysvaltain avoimissa ottelun voittanut pelaaja vuoden 1996 jälkeen. Hän pelasi kuitenkin vielä amatöörinä, eikä täten ottanut palkintorahoja vastaan. Vuoden 2016 Yhdysvaltain avoimissa Bellis pääsi karsintojen kautta mukaan pääsarjaan ja eteni kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi maailmanlistan toisella sijalla olleelle Angelique Kerberille, joka voitti lopulta turnauksen. Syyskuussa 2016 Bellis ilmoitti siirtyvänsä ammattilaiseksi.
Xosha Roquemore

Xosha Kai Roquemore (äännetään "Zo-sha"; s. 11. joulukuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Roquemore aloitti näyttelemisen osallistuessaan draamaohjelmaan yhdeksännellä luokalla. Lukion jälkeen hän muutti New Yorkiin ja valmistui draamaan ja ilmaisutaitoon erikoistuneelta linjalta New Yorkin yliopistosta. Roquemore on näytellyt elokuvissa kuten "Precious" (2009), "G.B.F." (2013) ja "The Butler" (2013) sekä televisiosarjoissa kuten "Nurse Jackie", "", "Asema 62" ja "Southland". Parhaiten hänet tunnettaneen kuitenkin komediasarjasta "The Mindy Project", jossa hän näyttelee Tamraa.
Kirkkosaari (Ii)

Kirkkosaari on pinta-alaltaan noin kahdeksan hehtaarin kokoinen saari Iijoessa Iin Haminan edustalla. Saari on maankohoamisen ja Iijoen virtausten vuoksi kasvanut yhteen läheisen Leppisaaren kanssa. Kirkkosaaressa on muutamia asuntoja.
Kirkot saaressa.
Saari on saanut nimensä paikalla sijainneesta kahdesta Iin seurakunnan kirkosta. Ensimmäinen niistä valmistui 1588, mutta venäläiset polttivat sen jo vuotta myöhemmin. Seurakunnan seuraava kirkko valmistui samalle paikalle vasta vuonna 1621. Kyseinen kirkko paloi salamaniskusta vuonna 1693. Tämän jälkeen kirkon paikka siirrettiin nykyisen kirkon paikalle Iin haminaan.
Kevyt pelastusyksikkö

Kevyt pelastusyksikkö (toiselta nimeltään kevyt sammutusyksikkö) on normaalia pelastusyksikköä pienempi paloauto. Se on varustettu pumpulla, sammutusainesäiliöllä ja vähintään kahden hengen miehistötilalla. Kevyen pelastusyksikön tulisi selviytyä muun muassa sammutustoiminnan aloittamisesta, savutuuletuksesta, pintapelastuksesta ja liikenneonnettomuustehtävistä. Autojen ominaisuudet ja varusteet määräytyvät kuitenkin niiden toiminta-alueen tarpeiden mukaan.
Kevyen pelastusyksikön tunnusnumero on sama kuin pelastusyksikölläkin eli 1. Erotuksena pelastusyksiköstä tunnuksen lopussa on kuitenkin järjestysnumero väliltä 5–9, toisin kuin pelastusyksiköllä, jonka järjestysnumero on 1–4. Tästä esimerkkinä on tunnus RPI8615: R tulee sanasta "rescue" eli pelastus, PI on Pirkanmaan tunnus, 86 on yksikön asemanumero, 1 tarkoittaa pelastusyksikköä ja 5 tarkoittaa, että kyseessä on aseman ensimmäinen kevyt pelastusyksikkö.
Kevyen pelastusyksikön minimikalusto.
Alkusammutuskalusto
Letku- ja armatuurikalusto
Raivauskalusto
Pelastuskalusto
Vaahtokalusto
Suojavarusteet ja suojaimet
Ensihoitokalusto "(toiminta-alueen tarpeiden mukainen)"
Tikaskalusto
Nokipalokalusto
Liikenteenohjauskalusto
Pintapelastuskalusto "(toiminta-alueen tarpeiden mukainen)"
Korkeanpaikan työskentelyvarusteet
Muu kalusto "(toiminta-alueen tarpeiden mukainen)"
TicBits

TicBits Oy on turkulainen pelitalo, joka kehittää mobiilipelejä. Yrityksen perustivat vuonna 2010 serkukset Fredrik ja Niklas Wahrman. TicBits pääsi kolmanneksi Deloitte-yhtiöryhmittymän Rising Stars 2013 -listaan. Heinäkuussa 2016 TicBitsin osti peliohjelmistoyritys Animoca Brands 5,4 miljoonan Australian dollarilla.
Pelit.
Peruspelien kuten mahjongin, pasianssin, miinaharavain, freecellin ja sudokun lisäksi, pelitalon valikoimasta löytyy alkuperäisiä pelejä sekä suosittujen pelien uusia tulkintoja. Niitä ovat esimerkiksi pulmapeli "Cruel Jewels" sekä sanapelit "Word Strike" ja "Jewel Words". Toukokuussa 2015 TicBitsin kehittämän trornipuolustuspelin "Crazy Kings" julkaisi Wooga. Tammikuussa 2018 pelitalon toisen trornipuolustuspelin "Crazy Defense Heroes" julkaisi Animoca Brands.
"iAssociate 2".
Alkuperäisin peli on "iAssociate 2", joka on Fredrik Wahrmanin kehittämän englanninkielisen sana-assosiaatiopelin "iAssociate" toinen versio. Ensimmäinen "iAssociate" pääsi vuonna 2009 TUAW:n suosituimpien mobiiliohjelmistojen listaan.Suosittu peli on mainittu Yhdystvaltain ABC-kanavan Good Morning America -talk show’ssa. Lisäksi amerikkalainen näyttelijä ja talk show -juontaja Ricki Lake on kertonut vuonna 2012 Ustreamissa, että "iAssociate 2" oli sillä hetkellä hänen suosikkimobiilipelinsä.
Ouarglan maakunta

Ouarglan maakunta () eli wilaya on hallintoalue Algerian Saharan koillisosassa. Sen keskus on Ouarglan kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 136 787 neliökilometriä. Asukkaita on 361 700 henkeä (vuonna 2020, arvio).
Ouarglan maakunta rajoittuu etelässä Illizin ja In Salahin, lännessä El Meniaan, Ghardaïan ja Djelfan ja pohjoisessa Ouled Djellalin, El Meghaïerin, Touggourtin ja El Ouedin maakuntiin sekä idässä Tunisiaan. Luonnonalueita ovat Itäisen Ison ergin hiekka-aavikko, hamadaksi kutsuttu kivinen ylänkö ja Oued Myan keidaslaakso. Ilmasto on hyvin kuuma ja kuiva.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti kuuteen piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu kahdeksan kuntaa: Aïn Beida, El Borma, Hassi Ben Abdellah, Hassi Messaoud, N’Goussa, Ouargla, Rouissat ja Sidi Khouiled. Ouarglasta erotettu Touggourtin maakunta sai täyden itsehallinnon vuonna 2021.
Ouarglasta on maantieyhteydet Ghardaïaan ja Touggourtiin. Hassi Messaoudiin johtaa uusi rautatie Touggourtista. Ouarglan ja Hassi Messaoudin lähellä on kansainväliset lentoasemat.
Maakunta on tärkeä öljyn ja maakaasun tuotantoalue. Lisäksi on muun muassa elintarvike-, rakennustarvike- ja metalliteollisuutta. Maatalous tuottaa taateleita, vihanneksia, viljaa, lihaa ja maitoa. Ouarglassa toimii Kasdi Merbahin yliopisto.
Matkailunähtävyyksiä ovat Ouarglan ja sen lähiympäristön linnoitetut kaupungit museoineen, Sedratan rauniot sekä Sebkhet Sefiounen, Hassi Ben Abdellahin ja Aïn Beidan kosteikot.
Suminnaga

Suminnaga eli sumi on yksi Intian Nagalandin osavaltiossa asuvien nagojen puhumista tiibetiläis-burmalaisista kielistä. Sitä puhuu vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan äidinkielenään 104 000 ihmistä. Suminnagan puhujia asuu Nagalandissa Zunheboton, Kohiman, Mokokchungin ja Tuensangin piirikunnissa ja Assamissa Tinsukian piirikunnassa.
Suminnaga kuuluu yhdessä muun muassa angaminnagan ja pochurinnagan kanssa angami-pochuri-kielten ryhmään.