tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2011 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat nimetyt trooppiset myrskyt Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2011. 
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillistä rintamarakennetta ja se on silti voimissaan yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Trooppista matalapainetta sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos sen tuulennopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos sen tuulennopeus ylittää 33 m/s.
Kausi alkoi eräänlaisella ennätyksellä, kun kahdeksan ensimmäistä nimettyä myrskyä jäi trooppisen myrskyn tasolle eikä kehittynyt hurrikaaneiksi. Edellinen ennätys (kuusi myrskyä) oli vuodelta 2002.
Trooppisten myrskyjen ja hurrikaanien nimet tiedetään jo etukäteen, sillä ne poimitaan järjestyksessä listalta: Arlene, Bret, Cindy, Don, Emily, Franklin, Gert, Harvey, Irene, Jose, Katia, Lee, Maria, Nate, Ophelia, Philippe, Rina, Sean, Tammy, Vince, Whitney, Alpha, Beta, Gamma. Ne ovat vuorotellen miesten ja naisten nimiä. Aakkoslistasta on kuitenkin poistettu kirjaimet Q, U, X, Y ja Z, koska niillä alkavia nimiä ei ole englannin kielessä tarpeeksi. Kuusi listaa kiertää niin, että samat nimet tulevat käyttöön kuuden vuoden välein, joten vuonna 2011 käytettiin samoja nimiä kuin vuonna 2005. Paljon tuhoa aiheuttaneiden tai muuten huomattavien myrskyjen (kuten Hurrikaani Katrina, Hurrikaani Wilma) nimet on "jäädytetty", kuten kuuluisien joukkuepelaajien pelinumerot. Jos vuodessa havaitaan enemmän kuin 21 hirmumyrskyä, niiden niminä aletaan käyttää kreikkalaisia kirjaimia (alpha, beta, gamma...). Vuonna 2005 käytöstä poistettiin Dennis, Katrina, Rita, Stan ja Wilma, joten vuonna 2011 uusia nimiä olivat Don, Katia, Rina, Sean ja Whitney.
Hurrikaanit.
Trooppisista myrskyistä hurrikaaneiksi asti voimistuivat seuraavat myrskyt:
Pohjois-Suomen huoltorykmentti

Pohjois-Suomen huoltorykmentti (lyhenne PSHR) oli Puolustusvoimiin kuuluneen Maavoimien materiaalilaitoksen toimialueensa huollon järjestelyistä vastaava joukko-osasto. Se perustettiin vuoden 2008 alussa. Samassa yhteydessä lakkautettiin nykymuodossaan vuonna 1988 perustettu Tervolan varikko (TerV).
Joukko-osaston palveluksessa eri puolella Suomea oli noin 100 henkilöä.
Se lakkautettiin vuoden 2014 lopulla materiaalilaitoksen fuusioiduttua uuteen Logistiikkalaitokseen.
Organisaatio.
Rykmentin esikunta sijaitsi Oulun Hiukkavaarassa ja varasto-osastot mm.
• Rovaniemen Misissä Rovajärven ampuma-alueen läheisyydessä, 
• Oulussa ja 
• Tervolassa Anttilankankaalla entisen Tervolan varikon yhteydessä.
Varasto-osastojen tehtävänä oli materiaalin valmiusvarastointi, kunnossapito ja joukkotuotannon tukeminen.
Lisäksi organisaatioon kuului Tervolan vartiosto.
Laitoksen aikaisempina komentajina toimivat eversti (2007) Risto Kosonen (2008–2009) ja everstiluutnantti Jussi-Petri Hirvonen (2009–).
Ruutu (heraldiikka)

Ruutu on heraldinen airutkuvion sukuinen suunnikkaan muotoinen tunnus. Sen pystylävistäjä on hieman pidempi kuin vaakalävistäjä, joten se esiintyy kilvessä aina pystyssä. Jos ruutu ulottuu kilven reunoihin saakka, sitä kutsutaan kokoruuduksi.
Lävistetty ruutu on ruutu, jostä on jäljellä vain hieman reunaviivaa paksumpi osuus sen sisäosan ollessa kilven värinen. Jos ruudun keskellä oleva reikä on pyöreän muotoinen, kyseessä on kairattu ruutu.
Poikkeuksena aiemmista kärkiruutu on muodoltaan selvästi epäsymmetrisempi; sen lyhyempi lävistäjä on pituudeltaan noin puolet pidemmästä. Se voi esiintyä niistä eroten myös kyljellään, jolloin selvyyden vuoksi kärkiruudun suunta tulisi ilmoittaa vaakunaselityksessä.
Bruno Gamberini

Bruno Gamberini (16. heinäkuuta 1950 Matão – 28. elokuuta 2011) oli brasilialainen katolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi São Carlosin hiippakuntaan Constantino Amstalden 11. joulukuuta 1974. Hänet nimitettiin Bragança Paulistan hiippakunnan piispaksi 17. toukokuuta 1995 ja vihittiin piispaksi 16. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amstalden, jota avustivat Antônio Pedro Misiara ja José Antônio Aparecido Tosi Marques. Virkaan asettaminen tapahtui 20. elokuuta.
Gamberini nimitettiin 2. kesäkuuta 2004 ja asetettiin 1. elokuuta Campinasin arkkipiispaksi, jona hän toimi kuolemaansa saakka.
Geraldo Verdier

Geraldo João Paulo Roger Verdier (28. maaliskuuta 1937 Alban – 22. lokakuuta 2017) oli Ranskassa syntynyt, Brasiliassa työskennellyt katolinen pappi ja piispa. Hänet vihittiin papiksi Guajará-Mirimin hiippakuntaan 30. maaliskuuta 1963 ja nimitettiin saman hiippakunnan piispaksi 31. heinäkuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat João Batista Costa ja Luiz Roberto Gomes de Arruda.
Criminal (Britney Spearsin kappale)

Criminal on Britney Spearsin kappale ja neljäs single hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan "Femme Fatale". Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Max Martin, Karl Schuster ja Tiffany Amber. Kappaleen ovat tuottaneet Max Martin ja Shellback. Kappale kertoo tytöstä, joka kertoo äidilleen olevan rakastunut rikolliseen huolimatta siitä, että hän on lainsuojaton. Spears vahvisti MTV Video Music Awards -gaalan jälkeisessä haastattelussa 29. elokuuta kappaleen olevan albumin neljäs single. Kappale sai ylivoimaisesti eniten ääniä Spearsin virallisella Facebook-sivulla järjestetyssä singleäänestyksessä jättäen taakseen kappaleet "(Drop Dead) Beautiful" ja "Inside Out". 
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Lontoossa, Stoke Newingtonin alueella 17.–18. syyskuuta 2011. Ohjaajana toimi Chris Marrs Piliero, joka ohjasi myös Spearsin edellisen singlen "I Wanna Go" -musiikkivideon. Vuoden 2011 MTV Video Music Awards -gaalan jälkeen Spears kertoi MTV:lle, että hänellä on todella mielenkiintoinen idea videon juonesta. 6. syyskuuta Spears paljasti Twitter-tilillään kuvaavansa musiikkivideon Englannin vanhoilla kaduilla. Spearsin silloinen poikaystävä Jason Trawick vierailee videossa.
Listasijoitukset.
Kappale debytoi Suomen virallisella latauslistalla sijalla 18.
Ruskosirppisiipi

Ruskosirppisiipi ("Drepana curvatula") on eteläisemmässä Suomessa melko yleinen, lämpimän ruskea yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Ruskosirppisiiven etusiipien pohjaväri on selkeästi ruskea. Siivet ovat muodoltaan hieman pitkänomaiset, ja etusiiven kärki muodostaa pitkän ja selkeän, sirppimäisen kaarteen. Etusiivissä on useita mustanruskeita, kevyesti aaltoilevia poikkiviiruja. Siiven takareunasta etureunaan saakka ulottuu punertavan ruskea, hieman kaareva poikkijuova, joka tekee siiven kärjen kohdalla terävän mutkan siiven kärkeä kohti. Keskitäplä muodostuu kahdesta, mustanharmaasta, keskenään lähes samankokoisesta pilkusta. Takasiivet ovat vain hivenen vaaleamman ruskeat, ja niissä on selvät, tummanruskeat poikkiviirut sekä pieni keskitäplä. Siipiväli on 30–39 mm.
Ruskosirppisiiven voi sekoittaa yleisempään täpläsirppisiipeen ("Drepana falcataria"). Pohjavärin lisäksi lajit erottaa etusiiven punertavan juovan muodosta, keskitäplien kokoerosta sekä takasiipien kuvioinnista.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan Portugalista aina Japaniin saakka ulottuvalla alueella. Suomessa lajia esiintyy vain Etelä- ja Keski-Suomessa, suunnilleen Vaasa-Lieksa-linjalle saakka. Keski-Euroopassa ruskosirppisiivellä on kesän aikana kaksi päällekkäistä sukupolvea, mutta Suomessa toinen sukupolvi on harvinainen. Ruskosirppisiipi aloittaa lentonsa hieman sukulaislajejaan myöhemmin, ja perhosia voi tavata kesäkuun puolivälistä elokuulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Ruskosirppisiipi lentää öisin ja elää toukan pääasiallista ravintokasvia, leppää, kasvavilla paikoilla, kuten metsänlaidoilla ja kosteikoissa. Ruskosirppisiipi tulee valolle, mutta lähtee häirittynä lentoon myös päivällä. Aikuisen perhosen suuosat ovat surkastuneet, eikä se nauti ravintoa. Täysikasvuinen toukka asettautuu lehden ja kehräämänsä verkon väliin ja koteloituu. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka elää pääasiassa lepillä ("Alnus").
Mestarien liigan kauden 2011–2012 lohkovaihe

Jalkapallon Mestarien liigan kauden 2011–2012 lohkovaiheen ottelut alkoivat 13. syyskuuta ja loppuivat 7. joulukuuta 2011.
Arvonta.
Lohkovaiheen arvontatilaisuus suoritettiin 25. elokuuta 2011 Monacossa alkaen kello 19.45 (UTC+2).
Joukkueet olivat jaettu neljään eri arvontakoriin ranking pisteiden mukaan. Hallitseva mestarijoukkue Barcelona on sijoitettu automaattisesti ykköskoriin. Samoista maista olevia joukkueita ei voi arpoa samaan lohkoon. Yhdellä ottelukierroksella on kaksi ottelupäivää, joista toisena pelaavat lohkojen A–D joukkueet ja toisena lohkojen E–H joukkueet. Jokaisessa arvontakorissa on kahdeksan joukkuetta, ensimmäisen korin joukkueet ovat rankingsijoilla 1–9, toisen 10–24, kolmannen 31–83 ja neljännen 86–200 sekä sijoittamattomat.
Lohkot.
Joukkueet jaetaan kahdeksaan neljän joukkueen lohkoon, joissa lohkojen joukkueet pelaavat toisiaan vastaan koti- ja vierasottelun. Jokaisen lohkon kaksi parasta pääsevät pudotuspelien neljännesvälieriin. Lohkon kolmanneksi sijoittuvat pääsevät Eurooppa-liigan kauden 2011–2012 ensimmäiselle pudotuspelikierrokselle ja neljänneksi sijoittuvat putoavat pois.
Jos lohkoissa päädytään tasapisteisiin, lohkosijoitukset ratkaistaan seuraavasti:
Nikolaus Selnecker

Nikolaus Selnecker (tai Selneccer) (5. joulukuuta 1530 Hersbruck – 24. toukokuuta 1592 Leipzig) oli saksalainen luterilainen urkuri ja teologi. Hän on pääosin tunnettu virsistään. Hän oli myös yhdessä muun muassa Jakob Andreaen ja Martin Chemnitzin kanssa yhtenä tärkeimmistä luterilaisiin tunnustuskirjoihin kuuluvan Yksimielisyyden ohjeen laatijoista.
Nuoruudessaan Selnecker toimi Nürnbergin urkurina. Hän opiskeli Wittenbergin yliopistossa Philipp Melanchthonin alaisuudessa. Aluksi hän opiskeli lakitiedettä, mutta Melanchthonin vaikutuksesta hän alkoi opiskella teologiaa. Myöhemmin hän toimi hovisaarnaajana ja muusikkona Dresdenissä, superintendenttinä ja professorina Jenassa ja Leipzigissa.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa Selneckerin tekemiä ovat virsi numero 551 ”Sinua Kristus, kiitämme, oi Herra, armahtajamme” sekä virrestä 189 ”Ah, Jeesus, ole kanssamme, jo joutuu aika ehtoolle” säkeistöt 2–8, ensimmäinen säkeistö pohjautuu Melanchthonin vuonna 1551 tekemään runoon. Virren Selnecker on kirjoittanut Yksimielisyyden ohjeen allekirjoittamisen jälkeen ja virrestä heijastuu kirkollisen elämän vastakohtaisuudet. Virsi tuli tunnetuksi, kun se julkaistiin Melanchthonin alkusäkeistöllä varustettuna 1611 Nürnbergissä. 
Myös virren 377 "Sun haltuus, rakas Isäni" tekijäksi mainitaan Selnecker Martin Moellerin ohella. Ruotsin kirkon virsikirjassa on kaksi hänen virttään, jotka ovat samat kuin Suomen virsikirjassa, mutta hieman erilaisina käännöksinä: 373 "Oi, sido meidät sanaasi", 2. ja 3. säkeistöt, ja 502 "Sinua, Kristus, kiitämme" sekä yksi hänen sävelmänsä, Johan L. Runebergin virrellä 507 "Yön helmaan päivä painuu".
Hitomi Obara

Hitomi Obara (o.s. Sakamoto, , 4. tammikuuta 1981 Hachinohe, Aomorin prefektuuri – 18. heinäkuuta 2025) oli japanilainen naispainija, olympiavoittaja, maailman- ja Aasian mestari.
Sakamoto voitti painijanurallaan olympiakultaa Lontoossa 2012, kahdeksan maailmanmestaruutta, kaksi Aasian-mestaruuskilpailujen kultamitalia ja pronssia Aasian kisoista 2010.
David Chyträus

David Chytraeus tai Chyträus (26. helmikuuta 1530 Ingelfingen – 25. kesäkuuta 1600 Rostock) oli saksalainen luterilainen puhdasoppisuuden ajan teologi ja historioitsija.
Hänen oikea sukunimensä oli Kochhafe, joka on klassiseksi kreikaksi χυτρα, josta hän muotoili latinalaistetun pseudonyymin "Chyträus".
Chytraeus nimitettiin professoriksi Rostockin yliopistoon 1551, hän osallistui vuonna 1569 Itävallan evankelisen kirkkojärjestyksen laatimiseen ja oli myöhemmin aktiivinen luterilaisen kirkon organisoinnissa Steiermarkissa. Chytraeus osallistui Tunnustuskirjoihin kuuluvan Yksimielisyyden ohjeen laatimiseen. Hänellä on kirjallisten teostensa kautta tietty merkitys Ruotsille. Hän osallistui Juhana III:n liturgian herättämään kiistaan ja osoitti kirjeen Possevinusta vastaan. Hän julkaisi teoksen "Vandaliae et Saxoniae Alberti Cranzii continuatio ab anno Christi 1500" (1586), jatkona Albert Krantzin Saksin ja Wendenin kronikoihin, ja tämän jatkon uudessa, laajennetussa painoksessa "Chronicon Saxoniae et vicini orbis arctoi" (1590), hän antoi melko yksityiskohtaisen kuvauksen pohjoismaiden kuningaskuntien silloisesta historiasta, etenkin Ruotsin osalta 1500-1549. Ruotsin osaston materiaalin antoivat hänelle Juhana III:n sihteerit Erik Mattsinpoika ja Olof Sverkerinpoika. Hänen luonnostaan tarkasteli tunnettu valtiomies Erik Sparre, joka myös maksoi puolet foliopainoksen painatuskustannuksista.
Indrek Tarand

Indrek Tarand (3. helmikuuta 1964 Tallinna) on virolainen poliitikko ja Euroopan parlamentin jäsen. Hänen isänsä on Viron entinen pääministeri Andres Tarand ja äitinsä radiotoimittaja Mari Tarand sekä vanhempi veli toimittaja Kaarel Tarand.
Indrek Tarand kävi Tallinnassa keskikoulua numero 21 täydet kymmenen luokkaa vuosina 1971–1982 ja suoritti tutkinnon Tarton yliopistossa historiasta. Ensimmäisenä opiskeluvuotenaan joulukuussa 1982 hän sytytteli toisten kanssa kynttilöitä Julius Kuperjanovin haudalle, minkä vuoksi hänet erotettiin. Vuosina 1983–1985 Tarand suoritti asevelvollisuuttaan Neuvostoliiton asevoimissa. Hän lopetti Tarton yliopiston vuonna 1991.Vuosina 1992–1993 hän opiskeli ulkomailla.
Poliittinen ura.
Tarandin valtakunnanpoliittinen ura alkoi, kun hän oli Viron hallituksen edustaja Narvassa 1993 kuin myös silloisen pääministerin, Mart Laarin avustaja. Myöhemmin hänestä tuli Viron ulkoasiainministeriön kansliapäällikkö, jossa hän jatkoi vuoteen 2002 ajautuen erimielisyyksiin ulkoasiainministeri Kristiina Ojulandia koskevan tapauksen johdosta. Vuonna 2005 osoittautui, että Viron ulkoasiainministeriöstä oli vuotanut neljä tärkeää valtiollista asiakirjaa, joista neljä oli Tarandin hallussa. Pääministeri Andrus Ansip kuitenkin ilmoitti, etteivät asiakirjat olleet merkittäviä siinä mielessä, että olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa Virolle.
Ulkoasiainministeriön jälkeen Tarand työskenteli johtajana Viron pankissa työskennellen samanaikaisesti televisio- ja radiotoimittajana. Hänen kuuluisin lähetyksensä oli vuoden 2006 lopulla Kanal 2 -kanavalla esitetty "Viisaampi kuin 5B". Tarand osallistui myös tv-ohjelmaan "Tanssii tähtien kanssa", mutta ei menestynyt tanssijana.
Tarandista tuli Viron sotamuseon johtaja vuonna 2005. Vuonna 2007 hänestä tuli Georgian presidentin neuvonantaja uudistuksiin liittyen.
Tarand valittiin sitoutumattomana ehdokkaana Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa, minkä vuoksi hän erosi museonjohtajan tehtävistä ja aloitti Euroopan parlamentin jäsenenä. Tarand sai vaaleissa yli 102 000 ääntä, mikä oli vain tuhat ääntä vähemmän kuin vaalit voittaneen keskustapuolueen koko äänimäärä yhteensä.
Tarand oli ehdokkaana Viron tasavallan presidentiksi 2011 saaden Riigikogussa 25 ääntä. Hän oli oppositiopuolue keskustapuolueen ehdokas. Presidentiksi valittiin jatkamaan heti ensimmäisellä kierroksella istuva presidentti Toomas Hendrik Ilves 73 äänellä. Hylättyjä ääniä oli kolme. Tarand arvosteli presidentti Ilvestä presidentin roolin minimoinnista ja päätöksenteon keskittymisestä pieniin piireihin.
Vuoden 2014 Europarlamenttivaaleissa Tarand keräsi sitoutumattomana ehdokkaana 43369 ääntä (13,2% kaikista annetuista äänistä) ja tuli valituksi.
Novgorodin rautatieasema

Novgorodin rautatieasema () on Novgorodin kaupungissa (Veliki Novgorod) sijaitseva rautatieasema. Asema kuuluu Venäjän rautateiden asemaverkostoon. Rautatieasema löytyy kantakaupungista, runsas kilometri hallinnollisesta keskuksesta ja noin 1,5 kilometriä kaupungin historiallisesta keskuksesta (kreml) länsiluoteeseen. Rautatiesaseman lounaispuolella sijaitsee kaupungin linja-autoasema. 
Liikenne.
Pietariin kulkee päivittäin muutama, yleensä paikallisliikenteen aikataulusta löytyvä henkilöjuna (matka-aika runsas 3 tuntia) ja Moskovaan yksi pikajuna (yö/aamujuna, runsas 7 tuntia). 
Useita muillekin asemille matkaavia henkilöjunia liikennöi Novgorodiin. Nämä ovat tyypillisesti kauttakulkuliikennettä, jolloin Novgorod ei ole junien pääteasema. Liikenne on tyypillisesti säännöllistä, muttei välttämättä päivittäistä:
Afrikanpöllönen

Afrikanpöllönen ("Otus senegalensis") on pieni pöllösten sukuun kuuluva lintulaji. Se on kotoperäinen Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Afrikanpöllönen on yöaktiivinen paikkalintu, ja sitä esiintyy 2 000 metrin korkeuteen saakka.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset metsät, pensaikkoalueet ja mangrovealueet nousuveden rajalla sekä savannit ja puistomaiset ja kaupunkimaiset alueet.
Ulkonäkö.
Afrikanpöllönen muistuttaa ulkonäöltään hyvin paljon sekä kyläpöllöstä että persianpöllöstä. Se on pieni, pituudeltaan noin 20 cm. Sen höyhenpuku naamioi sen, kun se päiväaikaan istuu ylhäällä puussa. Se voi silloin jopa naamioitua kuten esimerkiksi sarvipöllö painautumalla runkoa vasten ja kaventamalla ruumiinsa. Sukupuolet ovat samanlaisia. Se istuu pystyasennossa, ja kun se on rauhallinen, sen korvatupsut näkyvät vain kahtena kulmana, jotka törröttävät sen päästä. Valppaana korvat nousevat näkyviin selvästi.
Tunnistaminen.
Afrikanpöllösen erottaa muista linnuista erityisesti sen ääni, ”prrrp”, joka kuuluu viiden sekunnin välein.
Vuoden 2009 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2009 Atlantin hurrikaanikausi alkoi 1. kesäkuuta 2009 ja päättyi 30. marraskuuta, jona aikana muodostuvat useimmat trooppiset hirmumyrskyt Atlantin valtameressä. 
Kausi ei ollut kovin aktiivinen, mikä on yhdistetty kohtalaiseen El Niñoon.
Kauden aikana Atlantilla kehittyi 11 trooppista matalapainetta, joista yhdeksän voimistui trooppisiksi myrskyiksi, näistä kolme hurrikaaneiksi ja näistä kaksi vähintään 3. luokkaan viisiportaisella Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Keskimääräisenä vuonna nimettyjä matalapaineita on 11 ja hurrikaaneja kuusi.
HMS Campania

HMS Campania oli Britannian kuninkaallisen laivaston vesilentokoneiden emälaiva, joka oli muutettu tehtäväänsä ensimmäisen maailmansodan alussa valtameriristeilijästä. Muutostöiden valmistuttua vuoden 1915 alkupuoliskolla se oli koeajoissa ja koulutettavana Suuressa laivastossa. Tällöin todettiin tarve pidemmälle suurempien koneiden lentoonlähdön mahdostavalle lentokannelle, ja alus modernisoitiin myöhemmin ehdotuksen mukaisesti.
RMS Campania.
Alus valmistui vuonna 1893 Cunard Linen risteilyaluksena RMS "Campania", joka palveli reitillä Liverpoolista New Yorkiin. Se oli uransa alkuvaiheessa reittinsä nopein alus. Lokakuussa 1914 alus myytiin romutettavaksi T. W. Wardille, jolta kuninkaallinen laivasto lunasti aluksen 32 500 punnalla.
Muutostyöt.
Aluksen ensimmäinen muutos ei ollut onnistunut, koska se kykeni operoimaan koostaan huolimatta vain muutamalla lentokoneella. Aluksella tehtiin lisää muutoksia vuosina 1915–1916 Cammell Lairdin telakalla Birkenheadissä, jolloin sille rakennettiin lentoonlähtöalusta ja kaksi savuhormin jakamaa lentokonesuojaa, joiden välillä oli ramppi. Aluksen komentosiltaa korotettiin, jotta savuhormit eivät estäisi näkyvyyttä. Aluksen takamasto poistettiin, ja kansirakenteita madallettiin. Alukselle asennettiin kolmen tuuman ilmatorjuntatykki. Muutostöiden valmistuessa huhtikuussa 1916 alus kykeni operoimaan 10–11 lentokoneella.
Alus on historian ainoa lentotukialus, jolle suunniteltiin omat nimikkolentokoneet, Fairey Campaniat.
HMS Campania.
Alus ei osallistunut Skagerrakin taisteluun toukokuussa 1916 tietokatkoksen vuoksi, mutta se teki partiomatkoja Suuren laivaston osastojen mukana. Se ei kuitenkaan osallistunut näillä matkoilla taistelutoimiin, ja alus siirrettiinkin koulutustehtäviin moottorivikojen vuoksi. Marraskuussa 1918 alus oli Firth of Forthissa ankkurissa myrskyn yllättäessä. Aluksen ankkuri irtosi pohjasta, ja se törmäsi "HMS Gloriousiin" ja "HMS Royal Oakiin". Aluksen runko repeytyi aiheuttaen vuodon, joka upotti aluksen hitaasti. Onnettomuudessa ei sattunut henkilövahinkoja.
Pikkuplaneettojen nimien ristiriidat

Pikkuplaneettojen nimien ristiriidat syntyvät siitä, että vaikka jokaisella pikkuplaneetalla on erilainen nimi, silti on muutamia pikkuplaneettoja, joiden nimet muistuttavat toisiaan hyvin paljon. Toinen pikkuplaneetta on saanut nimensä roomalaisen ja toinen kreikkalaisen mytologian hahmon mukaan. Roomalaisen ja kreikkalaisen mytologian jumalat ja muut hahmot ovat usein samoja, mutta nimet poikkeavat toisistaan. Lisäksi joidenkin pikkuplaneettojen nimet ovat samoja tai hyvin samantapaisia kuin joillain kuilla tai komeetoilla. Näistä tekijöistä syntyy nimien ristiriitoja.
Taivaankappaleita joilla on sama nimi ja nimen alkuperä.
Pikkuplaneetan ja komeetan sama nimi.
Koska monet pikkuplaneetat ovat saaneet nimensä jonkun tähtitieteilijän mukaan ja komeetat nimetään usein löytäjiensä mukaan, monilla komeetoilla ja pikkuplaneetoilla on sama nimi. LINEAR ja LONEOS ovat maan lähelle tuleviin asteroideihin kuuluvien pikkuplaneettojen etsimiseen tarkoitettuja ohjelmia. Alla joitain esimerkkejä samannimisistä pikkuplaneetoista ja komeetoista:
Taivaankappaleita joilla on samantyyppinen nimi, mutta erilainen nimen alkuperä.
Joidenkin pikkuplaneettojen nimet muistuttavat toisten pikkuplaneettojen, kuiden tai planeettojen nimiä, mutta nimien alkuperä on erilainen. Alla joitain esimerkkejä:
Muita pikkuplaneettojen nimien ristiriitoja.
Joidenkin pikkuplaneettojen nimet saattaa sekoittaa muihin tähtitieteessä käytettyihin käsitteisiin.
Konsepti (yritys)

Konsepti Oy oli helsinkiläinen vuonna 1983 perustettu business-to-business-mainontaan erikoistunut mainostoimisto. Se muutti vuonna 2014 nimensä Faster Horse Oy:ksi ja myytiin osaksi Valve Groupia, johon kuuluu myös muun muassa mainostoimisto King.
Konsepti-ryhmään kuuluivat mainostoimisto "Konsepti Oy":n lisäksi tytäryhtiönä design-toimisto "Design Concept Oy" sekä osakkuusyhtiönä viestintätoimisto "ToimintaKonsepti Helsinki Oy". Ryhmän myyntikate vuonna 2010 oli n. 3,1 M euroa. Konsepti Oy:n liikevaihto vuonna 2011 oli 2,4 miljoonaa euroa.
Historiaa.
Mainostoimisto konseptin perustivat vuonna 1983 tuotantohyödykemainontaan erikoistuneessa Anderson &amp; Lembke Oy:ssä työskennelleet Jorma Hinkka, Kirsi Hoffrén, Timo Kivi, Carola Oppman, Kaija Tietäväinen, Reino Uusitalo ja Martti Viitamäki. Konseptin erikoisosaamisalueeksi muodostui kansainvälinen teollisuuden business-to-business–brändimarkkinointi. Yrityksen loppuaikoina sen omistajia olivat Markus Natri, Timo Kivi, Kauko Isto ja Juha Pohjola. Konseptin yhtenä omistajana ja luovana johtajana toimi pitkään myös valokuvaaja ja kirjailija Pekka Nuikki.
Konsepti Oy oli 1980–1990-luvuilla yksi Suomen palkituimmista mainostoimistoista. Sen töitä on palkittu monissa mainosalan kilpailuissa, kuten Cannes Lions, Epica, London International Awards, Eurobest, Effie Finland, Vuoden Huiput, Kultajyvä, Huippusuora, Cresta Awards, Voitto - Suomalainen mainoselokuvakilpailu, The Golden Award of Montreux ja Moscow International Advertising Festival.
Konsepti oli kansainvälisen mainostoimistoverkosto Dialogue Internationalin jäsen.
Helmikuussa 2014 Konsepti Oy lakkautettiin ja se fuusioitui tytäryhtiönsä Design Concept Oy:n kanssa Faster Horse Oy:ksi. Saman vuoden lokakuussa Faster Horse myytiin Valve Groupille.
Alfonso II (Asturia)

Alfonso II oli Asturian kuningas vuosina 791–842 Bermudo I:n jälkeen. 
Alfonso kohentaa maansa arvovaltaa.
Hakam I:n jouduttua sisäisiin vaikeuksiin Alfonso II teki vakavia yrityksiä palauttaa muinainen visigoottien monarkia. Vaikka visigoottien ja Asturian kuningaskunnan välillä ei ollut laillista yhteyttä, ei muinaisia traditioita unohdettu. Alfonso myös kokosi myöhemmin kadoksiin loutuneen Asturian kuningaskunnan historian.
Apostoli Jaakobin haudan löytyminen Galiciasta teki löytöpaikasta Santiago de Compostelasta Euroopan suosituimman pyhiinvaelluspaikan ja lisäsi näin aluetta hallitsevan Asturian ja Alfonson henkistä painoarvoa.
Kamppailu muslimien kanssa.
Alfonson hallituskautena al-Andalusin joukot tekivät toistuvia hyökkäyksiä Asturiaan. Alfonson sitkeys pelasti kuitenkin maan itsenäisyyden. Pääkaupungin hän siirsi vuorille paremmin puolustettavaan Oviedoon.
Kaarle Suuren liittolainen.
Alfonso haki mahdollisesti tukea frankkien kuninkaalta Kaarle Suurelta. Keisarin historioitsija Einhard mainitsee Alfonson lähettät kirjeet sekä vihjaisee tämän olleen Kaarle Suuren vasalli, mutta tieto on epäluotettava, sillä kyseisiä kirjeitä ei ole säilynyt ja kyseessä voi olla Einhardin luulottelu. Frankkien hallitsijan vaikutusvalta alueella oli kuitenkin kiistaton ja hän lähetti 785 ja 801 sotavoimia alueelle. 
Alfonson seuraaja.
Alfonso II:n kuoltua vuonna 842 kuninkaaksi nousi hänen edeltäjänsä Bermudo I:n poika Ramiro I (842–850).
Juurikorven Tehtaat

Juurikorven Tehtaat Oy oli suomalainen vuonna 1916 Kymissä perustettu, Juurikorven kylässä toiminut teollisuusyritys, johon kuului tiilitehdas, huonekalu- ja puusepän tehdas ym. Yrityksen omisti Tammiston suku jolla oli myös suurehko maatila Juurikorvessa. Juurikorven Tehtaat lopetti toimintansa 1986.
Historia.
Juurikorven tehtaat sijaitsivat Kouvola–Kotka-radan varrella olleen Juurikorven pysäkin läheisyydessä. Ensimmäisenä aloitti toimintansa tiilitehdas 1904 ja seuraavana vuonna tiilitehtaalle valmistui oma sivuraide, Juurikorven vaihde avattiin tavaraliikenteelle heinäkuussa 1905 ja pari vuotta myöhemmin 1907 rakennettiin Juurikorpeen matkustajalaituri jolloin myös henkilöliikenne alkoi. Tiilitehtaalta johti myös noin kilometrin pituinen kapearaiteinen rautatie savenottopaikalle ja tällä radalla oli käytössä moottoriveturi. Juurikorpi oli pitkään pelkästään rautatieyhteyden varassa, sillä sinne valmistui kunnollinen maantie vasta 1960-luvulla.
Juurikorven tehtaiden edeltäjä oli 1896–1916 toiminut "Oy Joutsen Juurikorven Tiilitehdas". Tiilitehtaan lisäksi Juurikorvessa toimi kattotiili-, puunjalostus- ja polttoturvetehtaat sekä saha ja grafiitinpuhdistamo. Puunjalostustehdas valmisti huonekaluja muun muassa pulpetteja koulujen käyttöön. Tehtailla oli 1920-luvulla noin 140 työntekijää ja vuonna 1939 liikevaihto on 4,5 miljoonaa markkaa.
Sotavuosina 1941–1944 Juurikorven tehtaan konttorirakennuksessa toimi Ilmavoimien radiokuuntelu joka seurasi Neuvostoliiton ilmavoimien radioliikennettä.
Juurikorven tiilitehtaan toiminta päättyi 1966 ja huonekalutehdas lopetti toimintansa kesäkuussa 1987. Tehtaiden toiminnan päätyttyä Juurikorven kylästä lopetettiin kauppa 1987, rautatiepysäkki 1989 ja koulu 1991. Tehdasrakennuksista on jäljellä kolmikerroksinen tiilinen konttorirakennus. Muita tehdasrakennuksia on osittain purettu ja alueella toimii romuliike.
Alfonso IV (León)

Alfonso IV oli vuosina 925–930 setänsä Fruela II:n syrjäytyksen jälkeen Leónin kuningas.
Fruela II (925) hallitsi hetken aikaa veljensä Ordoño II:n (910–925) kuoltua oman perintöosansa lisäksi myös Leonia, eli koko muinaista Asturiaa, kunnes Ordoñon pojat Alfonso ja Ramiro II syöksivät Navarran kuninkaan tuella tämän vallasta. Vuonna 930 Alfonso kuitenkin luopui kruunusta veljensä Ramiron II:n hyväksi ja vetäytyi Sahagúnin luostariin. Oltuaan vuoden luostarissa Alfonso yritti paluuta valtaan, mutta Ramiro II vangitsi ja sokaistutti veljensä, samoin kuin kolme Fruela II:n poikaa.
Alfonso IV:n jälkeen Leónin kuninkaana oli Ramiro II vuosina 930–951.
Chord Overstreet

Chord Overstreet (s. 17. helmikuuta 1989 Nashville, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt muun muassa Sam Evansin roolissa televisiosarjassa "Glee".
Nuoruus.
Overstreet syntyi Nashvillessä Tennesseessä. Hänen äitinsä Julie Miller on make-up-artisti ja isä Paul Overstreet on countrymuusikko. Hänellä on isoveli Nash, joka soittaa yhtyeessä Hot Chelle Rae, sekä neljä sisarta. Hänet on nimetty musiikillisen termin ( ’sointu’) mukaan.
Yksityiselämä.
Overstreet on seurustellut näyttelijä Emma Robertsin kanssa.
Tor Karsten

Torsten (Tor) Evert Karsten (20. elokuuta 1870 Orivesi – 12. syyskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen professori ja kielitieteilijä.
Tor Karstenin vanhemmat olivat kirkkoherra Klas Edvin Karsten ja Maria Augusta Emilia Cajanus; uskontotieteilijä Rafael Karsten oli hänen veljensä. Tor Karsten pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1888 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1894, lisensiaatiksi 1895 ja tohtoriksi 1897.
Karsten oli Helsingin yliopiston muinaisgermaanisten kielten dosentti 1897–1908, germaanisen filologian dosentti 1908–1913, germaanisten kielten vt. professori 1909–1910 ja ylimääräinen professori 1913–1930 sekä pohjoismaisen filologian professori 1930–1937. Hän oli lisäksi Helsingin ruotsalaisen reaalilyseon ruotsin ja saksan kielen kollega 1903–1912 ja Åbo Akademin germaanisen filologian vt. professori 1929–1930. Karsten oli Uppsalassa ilmestyvän "Svenska Landsmålin" apulaistoimittaja 1931–1942 ja "Folkmälsstudier"-sarjan toimittaja 1933–1942.
Karsten oli valtion kielilautakunnan jäsen 1932–1942, Espoon kunnanvaltuuston jäsen 1921–1922 sekä Ruotsalais-pohjalaisen kotiseutuyhdistyksen puheenjohtaja 1917–1926.
Tor Karsten oli naimisissa vuodesta 1909 Elsa Maria Malinin kanssa.
Just Dance 3

Just Dance 3 on Ubisoft Parisin kehittämä ja Ubisoftin julkaisema tanssipeli. Peli julkaistiin syksyllä 2011 Wiille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Xbox 360 käyttää pelin ohjaamiseen Kinectiä ja PlayStation 3 käyttää pelin PlayStation Move -ohjainta. Peliin julkaistiin jatko-osa "Just Dance 4" lokakuussa 2012.
Pelaaminen.
Peliä pystyy pelaamaan neljä pelaajaa samanaikaisesti. Wii- ja Move-versiot sisältävät Smart Shuffle ja Dance Mashup -ominaisuudet. Wii-versiossa on myös Flash Mod -ominaisuus, jossa kahdeksan pelaajaa pystyy pelaamaan peliä samanaikaisesti.
Kinect versiossa on ”Just Create” -ominaisuus, jonka avulla pelaaja voi luoda omia tanssirutiineja. Omat tanssirutiinit on mahdollista tallentaa ja jakaa ystävien kanssa pelattavaksi.
Pitcairnin vaakuna

Pitcairnin vaakuna tai Pitcairnsaarten vaakuna on Pitcairnin tunnus lipun ohella. Se on ollut käytössä 2. huhtikuuta 1984 lähtien.
Tony Tan Keng Yam

Tony Tan Keng Yam (; s. 7. helmikuuta 1940) on singaporelainen pankkiiri, matemaatikko ja poliitikko. Hän toimi Singaporen presidenttinä vuosina 2011-2017.
Elämäkerta.
Tan opiskeli fysiikkaa Singapore Government State -stipendiaattina Singaporen yliopistossa, josta hän valmistui parhain arvosanain. Hän opiskeli myös operaatioanalyysia Asia Foundation -stipendiaattina Yhdysvaltain Massachusettsin teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui maisteriksi. Myöhemmin Tan väitteli filosofian tohtoriksi Australian Adelaiden yliopistossa aiheena soveltava matematiikka, jonka jälkeen hän alkoi luennoida matematiikasta Singaporen yliopistossa.
Vuonna 1969 Tan jätti yliopiston tavoittelemaan pankkiirin uraa Oversea-Chinese Banking Corporation -finanssipalvelujärjestössä, jossa hänestä tuli toimitusjohtaja. Hän kuitenkin jätti myös pankin 10 vuoden kuluttua vuonna 1979 ja alkoi poliitikoksi. Vuodesta 1980-81 hän toimi uuden Singaporen kansallisen yliopiston ensimmäisenä varakanslerina.
Vuonna 2005 Tan palkittiin NUS Eminent Alumni -palkinnolla tunnustuksena työstään ”Singaporen korkeakoulusektorin visionäärisenä arkkitehtina”. Australian Alumni Singapore -järjestö vuorostaan palkitsi hänet vuonna 2010 Distinguished Australian Alumnus -palkinnolla tunnustuksena ”ansioituneesta urastaan” ja ”merkittävästä osuudestaan yhteiskunnassa ja Australian alumniyhteisössä”.
Vuoden 2011 presidentinvaalissa Tony Tan voitti haastajansa Tan Cheng Bockin vain 7 269 äänen erolla. Tony Tan sai yhteensä 744 397 ääntä, mikä vastaa 35 prosenttia kaikista annetuista äänistä.
Tan meni naimisiin Mary Chee Bee Kiangin kanssa vuonna 1964. Heillä on neljä lasta, joista kolme poikaa ja yksi tytär.
Eldoradon viimeinen valtias

Eldoradon viimeinen valtias () on Don Rosan käsikirjoittama ja piirtämä ankkasarjakuva, jossa Roope, Aku ja pojat etsivät Eldoradon kadonnutta kultakaupunkia Kulta-Into Pii kannoillaan. Se julkaistiin ensi kertaa vuonna 1998.
Don Rosa piirsi tarinan juhlistaakseen ankkapiirtäjäksi ryhtymisen kymmenvuotispäivää. Tämän takia hän teki tarinasta lähes samantyylisen kuin ensimmäisestä ankkasarjastaan "Auringon poika" vuodelta 1986. "Auringon pojassa" Roope ja Kulta-Into kilpailivat Inkojen kadonneesta kullasta Perussa. "Eldoradon viimeisessä valtiaassa" etsitään jälleen kadonnutta aarretta Etelä-Amerikasta.
Don Rosalla on tapana perustaa aarteenmetsästystarinansa aitoon historiaan, ja sitä löytyy tästäkin tarinasta.
Juoni.
Roope, Aku ja pojat ovat tarinan alussa Floridan rannikon vesillä etsimässä aarteita, ja he löytävät kultalaatan, joka kuului saksalaiselle Welser-pankille. Laatan salaperäisyys vie ankat Nürnbergiin, jossa Roope ostaa pankin. Pankki kuului alun perin Kulta-Into Piille, ja tämä lähtee varjostamaan Roopea.
Ankat tutkivat kultalaattaa ja Welser-pankista jäljelle jäänyttä lipasta, ja heille selviää, että kolme luopioretkikuntaa samosivat pitkin Etelä-Amerikkaa ja kohtasivat toisensa Omagua-nimisen muinaisen intiaanikaupungin alueella. Joukkiot tekivät siellä sopimuksen Omaguan omistuksesta. Sudenpentujen käsikirja kertoo, että Omagua oli intiaanien käyttämä nimitys El Doradosta. Ankat matkaavat Kolumbiaan ottamaan asiasta selvää Kulta-Into Pii perässään.
Kolumbiassa Ankat matkaavat Teusáca-järvelle, jonka Roope juoksuttaa kuiviin uskoen El Doradon olevan kyseisessä järvessä. Kulta-Into Pii yrittää estää Roopea, mutta ei onnistu. Roope kuitenkin lopulta tajuaa, ettei Teusáca-järvi ole El Dorado, koska sieltä ei löydy kultaa. Pojat kuitenkin keksivät, että El Doradon pankin omistaja piilotti El Doradon läheiselle kukkulalle, missä oli ennen järvi. Pii kaappaa pojat ja rupeaa Roopen kanssa neuvottelemaan Welser-pankista (eli El Doradon pankista). Aku sen sijaan vapauttaa pojat samalla kun kallio romahtaa ja paljastaa El Doradon. Pii juhlii voittoaan, koska hän sai pankkinsa takaisin, mutta Roope myi hänelle vain pankin, eikä sen ainoaa tiliä, mikä kuuluu Omaguan eli El Doradon kaupungin omistajalle, ja Roope nimenomaan osti kaupungin. Näin ollen kulta kuuluu Roopelle. Pii häviää taas, ja Roope toteaa, ettei Pii ole koskaan maksanut El Doradon talletuksesta korkoa. Pii tajuaa, että El Doradon kultamäärän koronkorko 469 vuodessa tekee... koko maailman rahat, ja hän pyörtyy. Silloin paikalle saapuu Kolumbian verohallituksen tarkastajia, jotka toteavat, että Omaguan pankki ei ole maksanut veroja vuoden 1579 jälkeen, ja että pankki otettiin valtion omistukseen jo vuonna 1637. Näin ollen Roope ei siis koskaan omistanut El Doradoa, mutta sai kuitenkin pitää sen omistuskirjan. Lopuksi Roope vihjaisee karttamyyjälle, että eräs kartta varmasti kiinnostaa Piitä. Kyseessä on kartta Manco Capacin eli Auringon pojan temppelille. Pii raivostuu, koska hän hävisi Roopelle heidän kilvoitellessa kyseisetä temppelistä.
Enso-Gutzeitin Kotkan tehtaiden konttorirakennus

Enso-Gutzeit Oy:n Kotkan tehtaiden konttorirakennus on jugend-tyylinen rakennus Kotkassa Kotkansaarella. Rakennus on vuodelta 1903 ja sen suunnitteli arkkitehtitoimisto Lindahl &amp; Thomé. Rakennus kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Amerikan Samoan lippu

Amerikan Samoan lippu on Amerikan Samoan tunnus vaakunan ohella. Lippu on otettu käyttöön 17. huhtikuuta 1960. Ennen lipun käyttöönottoa Amerikan Samoa käytti Yhdysvaltojen lippua. Lipun mittasuhteet ovat 10:19. Lipussa esiintyvät punainen, sininen ja valkoinen väri ovat Amerikan Samoan perinteiset värit.
Lipun kotka.
Lipussa oleva kotka on valkopäämerikotka. Kotka on lentoasennossa, asento on nimeltään volant. Kotkan värit ovat lipussa samat kuin luonnossa. Sen vasemmanpuoleissa kynsissä on valtikka ja oikeassa nuija, jota käytetään Amerikan Samoalla rituaalitansseissa.
Pohjois-Mariaanien lippu

Pohjois-Mariaanien lippu on Pohjois-Mariaanien liittovaltion tunnus vaakunan ohella. Lippu on otettu käyttöön 25. lokakuuta 1988. Lipun mittasuhteet ovat 20:39. 
Lippu kuvaa seuraavia asioita:
Aruban lippu

Aruban lippu on Aruban tunnus. Lippu on otettu käyttöön 1. tammikuuta 1986, kun Aruba irtaantui Alankomaiden Antilleista. Lipun mittasuhteet ovat 2:3.
Lipun sininen pohjaväri symboloi Karibianmerta ja taivasta. Punainen tähti kuvaa Aruban pääkieliä, punaista maaperää ja valkeita rantoja. Keltaiset raidat kuvaavat saaren mineraalivarantoja, aurinkoa, turismia ja wanglo-kukkaa.
Luzoninparatiisipeippo

Luzoninparatiisipeippo ("Erythrura viridifacies") on harvinainen Filippiineillä esiintyvä paratiisipeippoihin kuuluva lintulaji.
Yleistä.
Luzoninparatiisipeippo on 12–13 cm pitkä. Sen höyhenpeite on väriltään pääosin vihreä, mutta pitkä ja suippo pyrstö on punainen, silmät tummanruskeat, jalat vaaleanpunaiset ja nokka musta. Naaraalla on hieman lyhyempi pyrstö kuin koiraalla. Linnun laulua kuullaan harvoin. Sen kutsuääni on korkea ”tsit”.
Luzoninparatiisipeippoa tavataan lähinnä Filippiinien pohjoisosissa. Se elää metsissä, erityisesti bambumetsissä. Ravinnokseen lintu syö erilaisia siemeniä. Luzoninparatiisipeipon lisääntymisaika on maalis-huhtikuussa.
Ode to Marilyn

Ode to Marilyn eli Oodi Marilynille on Yleisradion kokeilustudiossa vuonna 1973 valmistettu kokeellinen elektroakustinen teos. Teoksen on valmistanut työryhmä, johon kuuluivat Antero Honkanen, Jarmo Sermilä, Edward Vesala, Teppo Hauta-aho ja Mikael Helasvuo. Ryhmää johti Jarmo Sermilä ja teknisinä asiantuntijoina toimivat Antero Honkanen ja Pekka Sirén. Teoksen studiotyö on toteutettu Yleisradion Liisankadun studiossa sekä kokeilustudiossa Pasilan TV-keskuksen kalliosuojassa. Soitinäänten lisäksi äänimateriaalina on käytetty Yleisradion tehostearkiston ääniä. Teoksen valmistamiseen on käytetty 160 tuntia studiotyöskentelyaikaa. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Harmovillaselkä

Harmovillaselkä ("Tethea or") on kesän yleisiä yöperhosia.
Koko ja ulkonäkö.
Hermovillaselkä on keskikokoinen, harmaa perhonen, jota etenkin siipien kuvioinnin vuoksi erehtyy helposti pitämään yökkösenä.
Etusiivissä on monille yökköslajeille tyypillisiä yökköstäpliä muistuttava vaalea kuvio, joka esiintyessään selkeästi tuo helposti mieleen pienen o- ja ison R-kirjaimen – piirre, josta laji on saanut tieteellisen nimensä – mutta useimmilla yksilöillä kuvio on enemmän tai vähemmän epäselvä. Etusiiven tyviosassa on myös nähtävissä neljä tummaa poikkijuovaa. Takasiivet ovat ruskeanharmaat. Siipiväli on 34–40 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Harmovillaselkää tavataan Länsi-Euroopasta Venäjän poikki Japaniin saakka. Suomessa se esiintyy etelärannikolta Keski-Lappiin saakka. Perhosia tavataan kesä-heinäkuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji on sidoksissa haapaan, sillä se elää haapaa kasvavissa metsiköissä ja puistoissa. Perhoset lepäävät päivät kasvillisuuden joukossa ja lentävät hämärän laskeuduttua. Harmovillaselkä tulee valolle, mutta erityisen hyvin sokeripitoista nestettä sisältävälle syötille.
Ravintokasvi.
Toukka elää metsähaavalla ("Populus tremula").
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1912 – miesten maastojuoksun henkilökohtainen kilpailu

Miesten maastojuoksuun Tukholman olympiakisoissa 1912 osallistui 45 juoksijaa kymmenestä eri maasta. Kilpailu käytiin 15. heinäkuuta ja samassa yhteydessä suoritettiin myös joukkuekilpailu, johon laskettiin mukaan joukkueen kolmen parhaan jäsenen sijoitus. Matka oli noin 12 kilometriä.
Lopputulokset.
Muut keskeyttivät.
Lentopinta

Lentopinta (, "FL") on eräs ilmailussa käytettävä tapa ilmoittaa lentokorkeuksia.
Lentopinta on luku, joka saadaan jakamalla painekorkeus 100:lla. Näin mikäli lentokone lentää esimerkiksi 35 000 jalan korkeudella korkeusmittarin standardiasetusta 1013,25 hPa käyttäen, se on lentopinnalla 350 ("kolme-viisi-nolla", kirjoitetaan FL350 ja lentosuunnitelmissa useimmiten F350). IFR-matkalennolla käytetään yleensä lentopintoja, jotka ovat täysiä kymmeniä (esim. 40, 50, 60 jne.) ja VFR-matkalennolla 5:een loppuvia (esim. 45, 55, 65 jne). Varsinkin aiemmin on lentopintoja ilmaistu myös metreinä, tällöin käytettävät sanonnat ovat "lentopinta xxxx metriä/flight level xxxx metres" tai "xxxx metriä standardi/metres standard", tai vielä aiemmin vain numero kerrallaan lukien.
Koska lentopinta perustuu painekorkeuteen eli korkeusmittarin standardiasetuksen käyttöön, ei se kerro todellista korkeutta maan tai veden pinnasta. Siksi lentopintajärjestelmää käytetään vain tietyn korkeuden, ns. "siirtokorkeuden" () yläpuolella. Siirtokorkeus annetaan jokaisen valtion omien ilmailumääräysten mukaisesti. Siirtokorkeuden määrittelyyn vaikuttavat asetetut estevarakorkeudet, joiden referenssinä on paikalliset maaston muodot, rakennetut esteet ja korkein maastonkohta. Ilma-aluksen noustessa siirtokorkeuden läpi se vaihtaa korkeusmittarinsa paineasetuksen lähtökentällä vallitsevasta keskimääräisen merenpinnan paineesta (QNH) tai kiitotien tason paineesta (QFE) standardiasetukseen 1013,25 hPa. Vastaavasti ilma-aluksen laskeutuessa siirtokorkeuden yläpuolella olevan ns. "siirtopinnan" läpi se vaihtaa korkeusmittariinsa standardiasetuksen tilalle lennonjohdolta saamansa QNH- tai QFE-paineen.
Pieni ja ihmeellinen

Pieni ja ihmeellinen on Retropop-yhtyeen ensimmäinen single samannimiseltä debyyttialbumilta. Single julkaistiin latauskaupoissa helmikuussa ja CD-versiona maaliskuussa 2008.
Musiikkivideo.
Jussi Kemppainen ohjasi nimikkokappaleeseen avaruusaiheisen musiikkivideon. Video on kuvattu Viitasaarella joulukuussa 2007. Toukokuussa 2008 video voitti vuoden 2007 Yleisö Muuvin keräten 52 prosenttia kaikista äänistä. Video löytyy myös SingStar SuomiPop PlayStation-laulupelistä, joka julkaistiin keväällä 2009.
Pata Pata

Pata Pata on eteläafrikkalaisen laulajan Miriam Makeban tunnetuimpiin kuuluva kappale. Laulun kirjoitti toinen eteläafrikkalainen muusikko Dorothy Masuka ja Makeba levytti sen ensi kertaa 1957, kun hän yhä asui Etelä-Afrikassa. 
Laulu julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1967 samannimisellä studioalbumilla. Se menestyi Billboard Hot 100 -listalla ja saavutti sijan 12.
Suomeksi laulun sanoitti Sauvo Puhtila, ja sen levytti Ann-Christine vuonna 1967.
Tunturikatu (Helsinki)

Tunturikatu () on katu Etu-Töölössä, Helsingissä. Se on Runeberginkadun, Oksasenkadun ja Nervanderinkadun välinen poikkikatu. Tunturikadun korkeimmalla kohdalla on mutka, joka lisättiin asemakaavaan luomaan vaihtelua katutilaan kuten keskiaikaisissa kaupungeissa.
Kadun ruotsinkielinen nimi Fjälldalsgatan (aiemmin Fjelldalsgatan) viittaa seudulla 1900-luvun alussa sijainneeseen Fjelldalin huvila-alueeseen. Kadun suomenkieliseksi nimeksi ehdotettiin vuonna 1908 Tunturilaaksonkatua, mutta vuoteen 1928 saakka virallisena suomenkielisenä nimenä oli Fjälldalinkatu. Nimiehdotus Tunturilaaksonkatu oli jälleen esillä vuonna 1926, mutta vuonna 1928 viralliseksi suomenkieliseksi nimeksi vahvistettiin lyhempi Tunturikatu.
Q-teatteri toimii Tunturikadulla entisissä elokuvateatteri Astran tiloissa.
Aika haavat parantaa

Aika haavat parantaa on Retropop-yhtyeen kolmas single debyyttialbumilta "Pieni ja ihmeellinen". Single julkaistiin kesäkuussa 2008.
Musiikkivideo.
Kappaleeseen kuvattiin koulumaailmaan sijoittuva musiikkivideo. Video on kuvattu Vantaalla Kaivokselan koululla sekä Helsingissä Valofirma Cine Light Rentalin tiloissa toukokuussa 2008. Videon on ohjannut Jukka Salo.
Tää ilta

Tää ilta on elektropop-yhtye Retropopin kappale ja ensimmäinen single yhtyeen toiselta studioalbumilta "Tämän hetken tähden". 
Single julkaistiin ensin digitaalisena kesäkuussa ja sitten promo CD-versiona elokuussa 2011. Single oli samalla ensimmäinen julkaisu yhtyeen omalta Pieni ja ihmeellinen levy-yhtiöltä.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideo on kuvattu 2. elokuuta 2011 Tampereen Hämeenkadulla sekä Hämeenpuistossa. Video julkaistiin YouTubessa vain pari viikkoa kuvausten jälkeen. Yhtye suunnitteli ja ohjasi videon itse ja heillä oli ainoastaan kuvaaja mukana videon teossa.
Judith Wyder

Judith Wyder (s. 25. kesäkuuta 1988) on sveitsiläinen suunnistuksen maailmanmestari.
Nuorten MM-kilpailuissa 2007 Wyder sai viestipronssia. Savoien MM-kilpailuissa 2011 hän saavutti keskimatkalla pronssia sekä sijoittui viestissä seitsemänneksi ja sprintissä 19:nneksi. Falunin EM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui sprintissä neljänneksi ja keskimatkalla 13:nneksi. Samana vuonna Lausannen MM-kilpailuissa hän voitti viestissä kultaa sekä sijoittui sprintissä 16:nneksi ja keskimatkalla 20:nneksi. Sotkamon MM-kilpailuissa 2013 Wyder saavutti viestissä pronssia ja sijoittui keskimatkalla 13:nneksi. Sprintissä hänet hylättiin. Palmelan EM-kilpailuissa hän voitti kultaa sprintissä, pitkällä matkalla ja viestissä. Trentinon MM-kilpailuissa 2014 Wyder voitti maailmanmestaruuden sprintissä ja Sveitsin viestijoukkueessa ja sekajoukkueiden sprinttiviestijoukkueessa . Lisäksi hän saavutti pronssia pitkällä matkalla. 
Jeseníkin EM-kilpailuissa 2016 Wyder voitti kultaa sprintissä, hopeaa keskimatkalla ja pronssia sekajoukkueiden sprinttiviestissä sekä sijoittui neljänneksi naisten viestissä. Saman vuoden MM-kilpailuissa Strömstadissa hän saavutti hopeaa sprintissä ja sprinttiviestissä sekä sijoittui neljänneksi pitkällä matkalla ja viestissä. Ticinon EM-kilpailuissa Wyder tuli sprintissä toiseksi ja oli mukana kultaa voittaneissa viesti- ja sprinttiviestijoukkueissa. Riian MM-kilpailuissa 2018 hän voitti kultaa viestissä, saavutti hopeaa sprinttiviestissä ja pronssia sprintissä sekä sijoittui kahdeksanneksi pitkällä matkalla.
Suunnistuksen maailmancupin osakilpailun Wyder on voittanut neljä kertaa vuonna 2014 ja neljä kertaa vuonna 2016. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi vuosina 2014 ja 2016.
Wyder on saavuttanut hopeaa hiihtosuunnistuksen nuorten MM-kilpailujen 2008 pitkältä matkalta.
Vuoden 2008 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2008 Atlantin hurrikaanikausi alkoi 1. kesäkuuta 2008 ja päättyi 30. marraskuuta, jona aikana muodostuvat useimmat trooppiset hirmumyrskyt Atlantin valtamerellä.
Kausi oli eri mittareilla neljänneksi tai viidenneksi aktiivisin vuodesta 1944 alkavissa tilastoissa. Sen aikana tehtiin ennätys myös siinä, että kuusi peräkkäistä myrskyä rantautui Yhdysvaltoihin.
Kauden aikana Atlantilla kehittyi 16 trooppista matalapainetta, joista kahdeksan voimistui hurrikaaneiksi ja näistä viisi vähintään 3. luokkaan viisiportaisella Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla. Keskimääräisenä vuonna nimettyjä matalapaineita on 11 ja hurrikaaneja kuusi.
Hurrikaanit.
Kauden jälkeen nimet Gustav, Ike ja Paloma jäädytettiin.
Tunturilieko

Tunturilieko ("Diphasiastrum alpinum", aikaisemmin "Lycopodium alpinum", "Diphasium alpinum") on pienikokoinen vuoristoissa ja tundralla kasvava sanikkainen.
Ulkonäkö ja koko.
Varpumaisen tunturilieon suikerteleva varsi kasvaa 30–40 senttimetriä pitkäksi. Päävarresta tiheinä kimppuina nousevat sinivihreät pystyhaarat ovat 3–5 cm pitkiä ja kärkiosiltaan nelisärmäisiä. Lehdet ovat neljässä pitkittäisrivissä ja eri rivien lehdet ovat lähes samankokoisia. Kylkilehdet ovat kuitenkin hieman leveämpiä ja niiden reunat ovat taaksekiertyneitä. Itiötähkät ovat perättömiä ja ne ovat haarojen kärjissä yksittäin tai pareittain. Kooltaan itiötähkät ovat 1–1,5 cm pitkiä. Itiölehdet ovat kolmiomaisia, suippokärkisiä ja litteäruotisia. Suomessa tunturilieon itiöt kypsyvät kesä-syyskuussa. Lehtivihreätön alkeisvarsikko on yksikotinen, mukulamainen ja tavallisesti maansisäinen.
Tunturilieko risteytyy toisinaan harjulieon eli harjukeltalieon ("D. tristachyum") ja keltalieon ("D. complanatum") kanssa.
Levinneisyys.
Tunturiliekoa tavataan pohjoisen pallonpuoliskon vuoristoissa ja tundralla. Euroopassa lajia kasvaa muun muassa Alpeilla, Karpaateilla, Britteinsaarilla, Fennoskandian vuoristo- ja tunturialueilla, Islannissa, Venäjän pohjoisosissa, Uralilla ja Kaukasuksella. Aasian puolella lajia tavataan paikoitellen Pohjois- ja Keski-Siperiassa Tyynelle valtamerelle saakka, ja edelleen Alaskassa, Kalliovuorilla, Itä-Kanadassa sekä Grönlannissa. Suomessa tunturiliekoa on tavattu Kainuusta Itä-Lapin kautta Pohjois-Lappiin. Runsaimmin sitä kasvaa Käsivarren Lapissa. Laji lienee kuitenkin hävinnyt Kainuusta ja on harvinainen Itä-Lapissa.
Elinympäristö.
Tunturilieko kasvaa karuilla tunturikankailla ja lumimailla sekä tunturikoivikoissa. Joskus harvoin lajia tavataan myös kuivissa mäntymetsissä ja kuivilla niityillä.
Pente

Pente oli unkarilainen automerkki, jota valmisti budapestiläinen Weiss Manfréd Acél- és Fémművei vuosina 1946–1949.
Se oli kaksiovinen pikkuauto, jonka voimanlähteenä oli taakse sijoitettu 500-kuutioinen, 15-hevosvoimainen kaksitahtimoottori. Joka pyörällä oli erillisjousitus, joka oli toteutettu päällekkäisin kolmiotuin ja poikittaisin lehtijousin. 
Yritys suunnitteli myös 600-kuutioisella moottorilla varustetun mallin, josta oli tarkoitus tulla "Unkarin Volkswagen", mutta projekti päätettiin jäädyttää. Pente-autoja valmistui lopulta vain muutama prototyyppi.