tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hietalahden Villa

Hietalahden Villa () on Vaasan Hietalahden puistossa oleva vanha puuhuvila vuodelta 1845. Se oli vuodesta 1880 vuoteen 2016 Vaasan kaupungin omistuksessa ja toimi monien juhlien ja tapahtumien pitopaikkana. Nykyinen omistaja Kiinteistö Oy Hietalahden Villa on kunnostanut huvilan yksityistä ravintolatoimintaa varten. Kiinteistoosakeyhtiön omistaja Hirviniemi Capital haettiin konkurssiin tammikuussa 2025 ja kesällä 2025 rakennus oli myynnissä. Tiloissa toimi alueosuuskauppa KPO:n ravintola Villa Sandviken vuosina 2017–2021. Ympäröivän puiston kesätapahtumaperinnettä elvyttää kesällä 2017 ensi kertaa järjestetty FestiVilla.
Historiaa.
Hietalahden puiston 1840-luvun puolessavälissä itselleen rakentanut kaupunginlääkäri Fredric Gabriel Sanmark myi alueen hovioikeudenasessori Carl Johan Boylle muuttaessaan pois kaupungista. Vaasan palon jälkeen maa-alue siirtyi kaupungin omistukseen osana hanketta siirtää palanut kaupunki uuteen paikkaan meren rantaan.
Hietalahden Villan alkuperäinen kaksikerroksinen osa on tyyliltään empire-kartano. Puolipyöreä, funktionalismia edustava ravintolaosa valmistui 1939.
Paitsi nykyisen Vaasan yhtenä vanhimmista rakennuksista, Hietalahden Villaa pidetään yhtenä varhaisimmista suomalaisista kesähuviloista. Huvilakulttuuri levisi Ruotsista Suomeen ensin Pohjanlahden rannikolle 1800-luvun alkupuolella ja vasta vuosisadan loppupuolella Etelä-Suomeen, kuten Helsinkiin ja Turun Ruissaloon.
Deokcheon

Deokcheon (, hanja 德川) on kaupunki Korean demokraattisen kansantasavallan Etelä-Pyeonganin maakunnassa. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui yhteensä 237 133 henkilöä.
Maantiede.
Deokcheon sijaitsee vuoristoisella maaseudulla. Maanpinnan korkeus madaltuu kaupungin reunamilta kohti sen keskustaa. Pohjoisessa ja lännessä kohoavat Myohyangvuoret ja etelässä Janganvuoret. Kaupungin korkein kohta on 1 250 metrin korkeuteen merenpinnasta nouseva Janganvuori. Idässä virtaa Taedongjoki, joka on kaivertanut paikallista kalkkikiveä. Luolat ovatkin yleisiä. Joen yläjuoksulle rakennettiin pato vuonna 1952, mistä syntyi Kŭmsŏngin tekojärvi. Tammikuun keskilämpötila on -8,4 °C ja elokuun 23,2 °C. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on 1 202 mm.
Historia.
Deokcheoniin perustettiin varuskunta Goryeo-dynastian levittäytyessä pohjoiseen vuonna 947. Vuonna 1001 se sai nimen Tŏkju ja vuonna 1413 Deokcheon. Kaupungin lähellä sijaitsee kuusi suurta kivihiiliesiintymää, joiden hyödyntämiseksi rakennettiin rautatie vuonna 1939. Tunnetuksi kaupunki nousi kuitenkin 1950-luvulla, kun kaupunkiin rakennettiin vuonna 1956 valmistunut Sǔngrin moottoritehdas. Tehdas vauhditti kaupungin kasvua. 1980-luvulla tehtaalla valmistettiin 6 000–7 000 ajoneuvoa vuosittain, mutta sittemmin valmistusmäärät ovat romahtaneet. Kaupunki Deokcheonista muodostettiin vuonna 1984.
Talous.
Deokcheonin pääasialliset teollisuuden alat ovat kaivos- ja autoteollisuus. Sǔngrin moottoritehdas on Pohjois-Korean suurin autotehdas ja se työllistää 25 000 henkilöä. Deokcheonin kaivoskonetehdas sijaitsee Osangissa ja siellä valmistetaan esimerkiksi kaivoskärryjä. Deokcheonissa on myös kevyttä teollisuutta, kuten tekstiili-, silkki- ja elintarviketeollisuutta. Taedongin sähkövoimala saa voimansa Taedongjoelle rakennetusta padosta.
Kaupungin pinta-alasta noin 9 % on maatalouskäytössä ja tärkein viljelykasvi on maissi. Mulperipuilla on merkitystä silkintuotannossa.
Pudasjärven hirsikampus

Pudasjärven hirsikampus on Pudasjärven keskustaajamassa Kurenalla sijaitseva yhtenäiskoulu, jossa toimivat yhteisesti peruskoulu ja lukio. Koulurakennus otettiin käyttöön elokuussa 2016, ja se on kooltaan maailman suurin hirsirakennus. Hirsikampuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Lukkaroinen Oy. Rakennus voitti vuoden 2016 puupalkinnon. 
Koulurakennus päätettiin rakentaa Kurenalan ja Rimminkankaan kouluissa sekä Pudasjärven vanhassa lukiorakennuksessa ilmenneiden sisäilmaongelmien vuoksi. Vuonna 2012 kaupunginvaltuusto päätti sijoittaa uuden koulurakennuksen valtatien 20 ja Ritolantien risteykseen, Iijoen rannalle. 
Kampus koostuu neljästä rakennuksesta, joista matalat osat ovat opetustiloja. Ne yhdistyvät toisiinsa lasikäytävin ja -seinin. Toiseen kerrokseen on sijoitettu hallinnolliset tilat sekä muutama opetustila. Betonirakenteisessa rakennuksessa sijaitsevat keskuskeittiö, teknisen työn luokka sekä väestönsuoja. Hirsikampuksen rakennuksien tilavuus on yhteensä 32 200 kuutiometriä. 
Yhtenäiskoulu.
Yhtenäiskoulussa annetaan esiopetusta sekä perusopetusta luokka-asteille 1–9. Koulun rehtorina toimii Susanne Nyman. Helmikuussa 2021 siellä opiskeli noin 690 oppilasta.
Lukio.
Pudasjärven lukio perustettiin vuonna 1960 ja alun perin aloitti Lakarissa sijaitsevassa koulurakennuksessa Iijoen pohjoispuolella. Myöhemmin lukio siirtyi jo nykyään lakkautetun Rimminkankaan koulun yhteyteen ja vuonna 2016 Hirsikampukseen. Pudasjärven lukiossa voi lukio-opintojen ohessa suorittaa ilmailualan lentolupakirjan. Helmikuussa 2021 lukiossa oli noin 120 opiskelijaa.
Metsästä salvokseksi -veistos.
Hirsikampuksen yhteyteen oli tarkoitus sijoittaa kuvanveistäjä Kari Tykkyläisen suunnittelema "Metsästä salvokseksi" - pronssipatsas. Kaupunginvaltuusto äänesti veistoksen hankinnan puolesta ehtona, että patsaan kustannukset olisivat korkeintaan noin 185 500 euroa. Patsaan hankinta kuitenkin kaatui joulukuussa 2015 järjestetyssä kaupunginvaltuuston kokouksessa äänin 16–15. Hankkeen kaatumisen perusteita olivat muun muassa patsaan hinta sekä jääviyskysymykset, joiden mukaan hallitukseen kuuluva Tykkyläinen on saattanut olla jäävi siinä vaiheessa, kun veistosta alettiin jo suunnitella entisen kaupunginjohtajan aikaan.
Muncheon

Muncheon (, hanja 文川) on kaupunki Korean demokraattisen kansantasavallan Gangwonin maakunnassa. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui yhteensä 122 934 henkilöä.
Joihinkin muihin Gangwonin maakunnan alueisiin verrattuna Muncheonin maasto on suhteellisen tasaista. Yli puolet kaupungista sijaitsee alueella, jonka korkeus merenpinnasta on alle 200 metriä. Maskiryǒngin vuorijono sijaitsee kaupungista lounaaseen. Kaupungin korkein kohta ok Maebongvuori (869 m). Kaupungissa vallitsee meri-ilmasto. Tammikuun keskilämpötila on -2,9 °C ja elokuun 22,9 °C. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on 1 546 mm. Noin 66 % kaupungin pinta-alasta on metsää.
Muncheon on teollisuuskaupunki ja siellä sijaitsee kolme Pohjois-Korean tärkeintä kirjometallien sulattoa. Munphyǒngin sulatto perustettiin Japanin miehitysaikana Koreassa vuonna 1938 nimellä Wonsanin terästehdas. Tehdasta on laajennettu Korean itsenäistyttyä ja nykyisin siellä tuotetaan useita eri metalleja. Sulatto työllistää noin 7 000 henkilöä. Lähellä sijaitsee 2 500 henkilöä työllistävä 21. syyskuuta sulatto, jossa tuotetaan lyijyä, kultaa ja sinkkiä. Sinkkiä ja kultaa viedään Kiinaan ja Japaniin. Kolmas sulatto on Muncheonin sinkkisulatto.Merkittävä osuutensa paikallisesta elinkeinoelämästä on myös kalastuksella. Songjǒnin lahti koillisessa on tunnettu ostereistaan.
Ivalo (televisiosarja)

Ivalo (englanninkieliseltä markkinointinimeltään "Arctic Circle") on suomalais-saksalainen rikosdraamasarja, jonka pääosissa näyttelevät suomalaiset Iina Kuustonen ja Pihla Viitala sekä saksalaisnäyttelijät Maximilian Brückner ja Clemens Schick. Sarjan rahoittajia ovat suomalainen tuotantoyhtiö Yellow Film &amp; TV, saksalainen Bavaria Film, ranskalainen levitysyhtiö ja Suomesta Yle ja Elisa. Vuosina 2017–2018 kuvattujen jaksojen budjetti oli 6,5 miljoonaa euroa.
Sarjan kuvaukset alkoivat 27. marraskuuta 2017. Keväällä 2018 niitä jatkettiin Inarissa ja Utsjoella. Sarjan kolme ensimmäistä jaksoa julkaistiin Elisa Viihteessä 21. joulukuuta 2018 ja se esitettiin kokonaisuudessaan Ylen kanavilla syksyllä 2020. Sarja on ollut katsottavissa Yle Areenassa tammikuusta 2021 alkaen.
Sarjassa suomalaispoliisi Nina Kautsalo (Iina Kuustonen) sekä saksalainen virustutkija Thomas Lorenz (Maximilian Brückner) tutkivat yhdessä Ivalossa tapahtunutta sarjamurhaa. Sarjan alussa poliisi löytää syrjäiseltä mökiltä huonossa kunnossa olevan venäläisen prostituoidun sidottuna ja hänen verinäytteestään löytyy hengenvaarallinen virus. Pian lähistöltä löytyvät kahden muun naisen ruumiit.
Kesään 2019 mennessä Ivalon esitysoikeudet oli myyty yli 20 maahan, kuten Saksaan, Espanjaan ja Alankomaihin sekä Itä- ja Keski-Euroopan maihin. Sarja oli katsottavissa myös Kiinassa Elisan Nordic tv -palvelussa. Ivalo-sarja oli Elisa Viihteen kaikkien aikojen katsotuin alkuperäissarja.
Sarjan toisen tuotantokauden kuvaaminen aloitettiin marraskuussa 2020. Toinen kausi alkoi Elisa Viihde Viaplayssa joulukuussa 2021. Sarjan kolmas tuotantokausi julkaistiin lokakuussa 2023.
Jaksot.
Kausi 1
Kausi 2
Kausi 3
Guri

Guri (, hanja 九里市) on kaupunki Etelä-Korean Gyeonggin maakunnassa. Se sijaitsee linnuntietä 14 kilometriä naapurina olevasta pääkaupunki Soulista länteen. 
Paikallishallinnollisesti kaupunki jakautuu 8 dongiin, 262 tongiin ja 1653 baniin. Vuonna 2016 Gurin väkiluvuksi arvioitiin 193 763.
Kaupungin alueella on useita kuninkaallisia hautamuistomerkkejä.
Anseong

Anseong (, hanja 安城市) on kaupunki Etelä-Korean Gyeonggin maakunnan eteläosassa. Kaupunki sijaitsee kilometriä 67 kilometriä Soulista eteläkaakkoon. Kaupungin eteläpuolella ovat Cheonan, Jincheon ja Eumseong, länsipuolella on Pyeongtaek, pohjoisessa Yongin ja koillisessa Icheon. 
Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 182 896.
Kaupungissa on laajat metsä- ja viheralueet. Lisäksi kaupungissa on vuodesta 1999 lähtien toiminut pohjoiskorealaisille loikkareille tarkoitettu kotoutumiskeskus, joka tunnetaan nimella Hanawon.
Pohang

Pohang (, hanja ) on satamakaupunki Japaninmeren rannalla Etelä-Korean Pohjois-Gyeongsangin maakunnassa. Se sijaitsee linnuntietä 96 kilometriä suurkaupunki Busanista pohjoiseen ja 272 kilometriä Soulista kaakkoon. 
Kaupungiksi se nimitettiin 15.8.1949. Vuonna 2016 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 516 775.
Kaupungissa toimii myös Pohangin lentoasema.
Isabella (Brasilian kruununprinsessa)

Isabella (, avioliitossa kreivitär Eu; 29. heinäkuuta 1846 Rio de Janeiro – 14. marraskuuta 1921 Eu, Ranska) oli Brasilian keisarikunnan viimeinen kruununperillinen, joka toimi isänsä keisari Pedro II:n valtakaudella kolmesti maan sijaishallitsijana. Viimeisellä sijaishallitsijakaudellaan Isabella vahvisti vuonna 1888 orjuuden lakkauttamisen. Tämä osittain johti vuoden 1889 vallankumoukseen, jossa keisarikunta kumottiin.
Elämä.
Isabella oli vanhempi keisari Pedro II:n ja tämän puolison Teresa Cristinan kahdesta tyttärestä. Veljiensä kuoltua jo lapsina hänestä tuli laillinen kruununperijä. Isabella nai vuonna 1864 sotilaana tunnetun prinssi Gaston d’Orléansin, Eun kreivin, joka kuului Ranskan syrjäytettyyn Orléans-hallitsijasukuun. He saivat kolme poikaa.
Isabella toimi sijaishallitsijana isänsä pitkien Euroopan-matkojen aikana toukokuusta 1871 maaliskuuhun 1872, maaliskuusta 1876 syyskuuhun 1877 ja heinäkuusta 1887 elokuuhun 1888. Jo ensimmäisellä sijaishallitsijakaudellaan hän vahvisti vuonna 1871 niin sanotun Rio Branco -lain, joka määräsi kaikki sen jälkeen syntyneet orjien lapset vapaiksi kansalaisiksi. Kolmannen sijaishallitsijakautensa aikana hän painosti paroni Cotegipen konservatiivihallituksen eroamaan ja nimitti pääministeriksi orjuudenvastustajana tunnetun João Alfredo Corrêa de Oliveiran, jonka hallitus laati pikimmiten niin sanotun kultaisen lain ("Lei Áurea") orjuuden täydellisestä lakkauttamisesta ilman korvauksia orjanomistajille. Abolitionismin kannattajaksi itsekin kääntynyt Isabella vahvisti lain toukokuussa 1888 heti kun se oli hyväksytty parlamentissa. Tämä käänsi Brasilian vanhoilliset piirit häntä ja koko keisarihuonetta vastaan.
Vuoden 1889 tasavaltaisen vallankumouksen jälkeen keisariperhe karkotettiin maasta ja Isabella asui loppuikänsä Ranskassa. Karkotuspäätös kumottiin vuonna 1920, mutta hän oli silloin jo liian huonokuntoinen matkustamaan ja kuolikin seuraavana vuonna miehelleen kuuluneessa Eun linnassa. Bragançan hallitsijasuvun brasilialainen haara sammui Isabellan kuollessa. Isabellan ja hänen miehensä jäännökset siirrettiin Ranskasta Brasilian Petrópolisiin vuonna 1971, jolloin hänelle järjestettiin valtiolliset hautajaiset.
Tony Ferguson

Anthony Armand Ferguson (s. 12. helmikuuta 1984 Oxnard, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kevytsarjan vapaaottelija. Hän on entinen UFC:n kevytsarjan tilapäismestari ja on aiemmin voittanut Ultimate Fighter 13 -turnauksen.
Vapaaottelu.
Ferguson aloitti vapaaottelun 2008, jolloin hän otteli kolme ottelua Kaliforniassa. Ferguson voitti ensin huhtikuussa avausottelunsa Steve Avalosia vastaan luovutuksella lyönnein ja kyynärpääosumin toisen erän alussa. Heinäkuussa Ferguson voitti Brandon Adamsin teknisellä tyrmäyksellä lyönnein myös toisessa erässä. Kolmas ottelu oli thainyrkkeilijä Joe Schillingiä vastaan, joka otteli uransa kolmannen vapaaottelunsa. Ferguson voitti ottelun Von Flu kuristuksella toisessa erässä.
Tammikuussa 2009 Ferguson jatkoi voittokulkuaan Frank Parkia vastaan, joka päättyi Fergusonille triangelikäsilukolla. Seuraavaksi hän kohtasi helmikuussa Karen Darabedyanin, jota vastaan Ferguson koki uransa ensimmäisen tappion vapaaottelussa. Kolme erää kestänyt ottelu päättyi tuomariäänin. Ottelun jälkeen Ferguson siirtyi ottelemaan National Fight Alliance MMA organisaatioon. Avausottelussaan hän voitti Daniel Hernandezin teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Ferguson voitti samalla tuloksella myös toukokuussa Devin Benjaminin 51 sekunnissa. Heinäkuussa Ferguson otteli yhen ottelun Rebel Fighterissa James Fanshieria vastaan, jonka hän voitti tuomariäänin. Palattuaan takaisin Ferguson hävisi lokakuussa Jamie Toneylle triangelikuristuksella ensimmäisessä erässä. Joulukuussa hän otteli vuoden viimeisen ottelunsa Chris Kennedya vastaan, joka päättyi Fergusonin voittoon lääkärin keskeytyksellä ensimmäisessä erässä.
Ferguson jatkoi voittoaan maaliskuussa 2010 David Gardneria vastaan, jonka hän voitti teknisellä tyrmäyksellä toisen erän alussa.
PureCombat välisarjan mestaruus (2010).
Syyskuussa 2010 Ferguson otteli PureCombatin välisarjan mestaruudesta Brock Jardinea vastaan. Hän voitti mestaruuden neljännessä erässä teknisellä tyrmäyksellä.
UFC (2011–).
Huhtikuussa 2018 Fergusonin oli määrä otella kevytsarjan mestaruudesta Khabib Nurmagomedovia vastaan. Ferguson kuitenkin loukkasi polvensa kompastuttuaan kamerajohtoihin studiossa ja kaksikon välinen ottelu peruttiin neljännen kerran.
Amiga 3 - 68000-konekieli

Amiga 3 - 68000-konekieli on suomalainen kirja Motorola 68000 -suorittimen ohjelmoinnista assemblyllä Amiga-tietokoneella. 
Kirja käsittelee suorittimen, Amigan laitteiston ja piirisarjan ohjelmointia. Kirjassa on Amigan käyttöjärjestelmän ja sen ohjelmakirjastojen käyttö kuten Exec-, Dos-, Graphics- ja Intuition-kirjastot. Liitteessä on esimerkkiohjelmien listaukset. Kirjan mukana tulevalla levykkeellä on Timo Rossin Monitori-ohjelma ja ohjelmoinnissa tarvittavia tiedostoja.
Kirja on osa Bitti-kirjojen sarjaa.
Berthold Oppenheim

Berthold Oppenheim (29. heinäkuuta 1867 – 1942 Treblinka) oli määriläinen juutalainen rabbi.
Ebba Thomsen

Ebba Ove Thomsen (31. toukokuuta 1887 Kööpenhamina – 18. joulukuuta 1973 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä.
Ebba Thomsen syntyi muotisuunnittelija Ove Thomsenin perheeseen. Hän opiskeli näyttelemistä Mathilde Nielsenin johdolla ja debytoi Uudessa teatterissa vuonna 1910. Vuodesta 1912 lähtien Thomsen työskenteli Nordisk Filmillä, jossa hänestä tuli Valdemar Psilanderin rinnalla yksi yhtiön suurimmista tähdistä. Thomsen teki yhteensä noin 75 mykkäelokuvaa.
Vuonna 1917 Thomsen perusti miehensä Thorleif Lundin kanssa matkailuyrityksen Norjaan. Hankkeen epäonnistuttua hän palasi Tanskaan, jossa hän teki vuosina 1918–1920 muutaman elokuvan Astra-yhtiölle. Vuosina 1920–1925 Thomsen työskenteli jälleen Nordiskilla. Hän päätti näyttelijänuransa Dagmar-teatterissa vuonna 1930. Vuonna 1952 Thomsen teki vielä sivuosan elokuvassa "Husmandstøsen".
Amiga 2. AmigaBasic

Amiga 2. AmigaBasic on suomalainen kirja Amiga-tietokoneelle julkaistusta BASIC-ohjelmointikielen versiosta.
Kirja on osa Bitti-kirjojen sarjaa.
Bis(trimetyylisilyyli)sulfidi

Bis(trimetyylisilyyli)sulfidi (C6H18Si2S) on organopiiyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa bis(trimetyylisilyyli)sulfidi on väritöntä nestettä, jolla on voimakkaan epämiellyttävä haju. Yhdiste reagoi veden kanssa hydrolysoituen. Aine liukenee muun muassa dietyylieetteriin, tetrahydrofuraaniin, asetonitriiliin ja aromaattisiin liuottimiin.
Trimetyylisilyylisulfidia valmistettiin ensimmäisen kerran trimetyylikloorisilaanin ja hopeasulfidin välisellä reaktiolla, mutta nykyään käytetään halvempia lähtöaineita. Orgaanisen kemian reaktioissa yhdistettä käytetään pelkistämään muun muassa sulfoksideja, selenoksideja ja telluroksideja sekä nitroryhmiä. Lisäksi se reagoi karbonyyliyhdisteiden kanssa, jolloin muodostuu tiokarbonyyliyhdisteitä. Lisäksi sitä käytetään allyylisilaanien valmistukseen. Ainetta käytetään myös metallien ja sulfidi-ionien muodostamien klustereiden, nanopartikkeleiden ja kvanttipisteiden valmistukseen ja näillä on käyttöä elektroniikkasovellutuksissa.
Ohjelmistotuotanto (kirja)

Ohjelmistotuotanto on suomalainen kirja ohjelmistotuotannosta ja tietokoneohjelmien sekä -ohjelmistojen kehityksestä.
Kirja käsittelee ohjelmistotuotannon menetelmiä, projektinhallintaa, suunnittelua ja toteutusta. Kirja käsittelee myös laatujärjestelmiä ja reaaliaikajärjestelmien suunnittelua.
Kirjassa käsitellään myös esimerkkinä oliomenetelmästä Nokialla käytettyä OMT++-menetelmää.
Teollisuustalous

Teollisuustalous on suomalainen kirja teollisuustalouden opetukseen teknillisissä korkeakouluissa sekä ammattikorkeakouluissa.
Kirja käsittelee yrityksen johtamista, talouden hallintaa, markkinointia ja tuotantoa.
Achnashellachin rautatieasema

Achnashellachin rautatieasema () on rautatieasema Achnashellachin kylässä Ylämaan hallintoalueella, Skotlannissa. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema avattiin vuonna 1871. Sitä käytti 870 matkustajaa kaudella 2017–2018.
C++ ja olio-ohjelmointi

C++ ja olio-ohjelmointi on suomalainen kirja C++-kielellä ohjelmoinnista.
Kirja käsittelee C++-kielen ominaisuuksia ja olio-ohjelmoinnin perusteita.
Kirja on tarkoitettu oppikirjaksi perus- ja jatkokursseille.
The C++ Programming Language

The C++ Programming Language on Bjarne Stroustrupin kirja C++-ohjelmointikielestä.
Kirja on kattava teos C++-kielen ominaisuuksista ja niiden käytöstä. Kirja on kasvanut kielen uusien versioiden ja ominaisuuksien julkaisun myötä, kirjan neljäs painos on päivitetty ja laajentunut kattamaan kielen C++11-version.
Kirjan ensimmäinen painos on julkaistu vuonna 1986 ().
Suomen kansallispukuyhdistys Raita

Suomen kansallispukuyhdistys Raita ry on yhdistys, joka pyrkii edistämään suomalaisten kansallispukujen tunnettuutta ja luomaan positiivista kansallispukumielikuvaa. Yhdistys toimii tiiviissä yhteistyössä Suomen kansallispukukeskuksen ja Föreningen Bragen kanssa. Yhdistys on perustettu lokakuussa 2017 Jyväskylässä, joka on myös yhdistyksen kotipaikka. Yhdistyksen ensimmäinen puheenjohtaja on Outi Tiainen ja sen hallituksen jäseniä ovat Sanna Karvonen, Seija Tiihonen, Pia Ala-Äijälä, Soja Murto-Hartikainen, Laura Hannula, Sini Vento, Iina Wahlström ja Eeva Koivula.
Lootukset

Lootukset ("Nelumbo") on kasvisuku lootuskasvien heimossa. Se on lootuskasvien tyyppisuku. Lootuksiin kuuluu kaksi nykyaikana elävää lajia. Useita muita lajeja on kuvattu fossiiliaineistosta. Lootukset ovat vesikasveja, joita esiintyy itäisessä Pohjois-Amerikassa ja itäisessä Aasiassa temperaattisella ja lämpimällä vyöhykkeellä. Niitä käytetään ravintokasveina ja koristekasveina.
Ockelbon piiri

Ockelbon piiri () sijaitsee Ockelbon kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Lingbon piiri

Lingbon piiri () sijaitsee Ockelbon kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Ervallan piiri

Ervallan piiri () sijaitsee Örebron kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Gestadin piiri

Gestadin piiri () sijaitsee Vänersborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Brålandan piiri

Brålandan piiri () sijaitsee Vänersborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Sundals-Ryrin piiri

Sundals-Ryrin piiri () sijaitsee Vänersborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Frändeforsin piiri

Frändeforsin piiri () sijaitsee Vänersborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Västerlandan piiri

Västerlandan piiri () sijaitsee Lilla Edetin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Hjärtumin piiri

Hjärtumin piiri () sijaitsee Lilla Edetin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Katos

Katos on ainakin yhdeltä sivulta avointa tilaa ylhäältä suojaava rakennelma tai seinätön katon kaltainen suoja. Katoksen tehtävä on suojella alla olevaa tilaa sään rasituksilta, erityisesti sateelta, lumelta ja auringolta.
Katoksia käytetään myös polttopuun tai sahatavaran kuivattamiseen ja varastointiin, talon sisäänkäynnin yläpuolella ("ovikatos"), pihakaivon suojana ("kaivokatos") sekä polkupyörien, ajoneuvojen ja työkoneiden suojana ("pyöräsuoja" tai "-katos, autokatos, konekatos"). Bussia, junaa tai raitiovaunua odottavia matkustajia sateelta ja tuulelta suojaa "pysäkkikatos" tai "laiturikatos", urheilukisojen tai kesäteatterin yleisöä "katsomokatos". Työkoneen tai hitaan maantieajoneuvon kuljettajaa voi suojata sivuilta avoin "ohjaamokatos". Retkeilijän perinteinen yöpymiskatos on "laavu", katosmaista kevyttä venevajaa kutsutaan nimellä "talas".
Säältä suojaamisen lisäksi katoksin varustettuja tiloja käytetään asuintilojen yhteydessä luomaan yhteys ulkoilmaan ja hyvä näkyvyys ympäristöön (esim. "parvekekatos", "terassikatos", "grillikatos", "keittokatos" ym.).
Katoksen rakenne ja katemateriaali voi olla samantapainen kuin vaativampien rakennusten vesikatoissa, esimerkiksi puurungon varaan rakennettu aaltopelti-, pelti- tai huopakatto. Vapaa-ajan oleskelukatoksissa voidaan käyttää valokatteena lasia, aaltomuovia tai muuta läpinäkyvää materiaalia tuomaan päivänvaloa katoksen alle. 
Kestävän katoksen puuosat tehdään höylätystä kuusesta, männyn sydänpuusta tai liimapuusta. Parhaiten säätä kestää painekyllästetty AB-luokiteltu puu.
Suomessa katokset ovat usein rajatapauksia sen suhteen, tarvitaanko niiden rakentamiseen rakennusvalvonnalta toimenpidelupa tai rakennuslupa.
Kangaskatokset.
Kevyemmät ja tilapäiset katosrakennelmat tehdään usein telttamaisin rakenneratkaisuin eli vettä läpäisemättömistä kangas- tai muovimateriaaleista ja kevyistä metalliputkikannattimista. Yksinkertaisimmillaan ne ovat rautakaupasta valmiina saatavia tai vuokrattavia, helposti koottavia telttakatoksia tai ”huvimajoja”. Isommat telttakatokset voivat olla rakenteeltaan esimerkiksi kaariteltan kaltaisia ”pressuhalleja”.
Rakennuksen tai matkailuvaunun seinästä ulospäin kurottuva, usein säädettävä kangaskatos on nimeltään "markiisi". Myös suuret "auringonvarjot" esimerkiksi katukahviloissa ovat eräänlaisia katoksia.
Vaativat tekstiilikatokset.
Suurten ulkoilmatilaisuuksien sateensuojaksi rakennetaan nykyisin joko pysyviä tai varastoitavia ja uudelleen koottavia telttamaisia katoksia, joiden muotoilussa pyritään käytännön vaatimusten ohella korkeatasoiseen arkkitehtuuriin. Suomalaisia esimerkkejä ovat eri aikona toteutetut Olavinlinnan katsomokatokset Savonlinnan oopperajuhlia varten, uusimpana Markku Erholtzin ja Heikki Paakkisen vuonna 2000 käyttöön otettu katos, ja taidemuseo Kiasman esiintymiskatos (Roy Mänttäri).
Sisätilojen katokset.
Rakennusten sisätiloissa katoksen kaltaisia rakenteita voidaan käyttää esimerkiksi akustiikan tai valaistuksen parantamiseksi tai esteettisistä syistä. Valtaistuimen, alttarin, saarnastuolin tai vuoteen suojakatosta kutsutaan nimellä baldakiini.
Backan piiri

Backan piiri () sijaitsee Göteborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Bäckebolin piiri

Bäckebolin piiri () sijaitsee Göteborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Oriveden yhteiskoulu

Oriveden yhteiskoulu on Orivedellä sijaitseva koulu, jossa on peruskoulun luokat 7.–9. Koulussa opiskelee noin 280 oppilasta, ja sen rehtorina toimii Jari Hildén. 
Historia.
Oppikoulutoiminta alkoi Orivedellä vuonna 1924 opettaja Vieno Vuollekosken aloitteesta. Opetus alkoi oppilasmaksuilla rahoitettuna epävirallisena oppikouluna Vuollekosken kotona, mistä koulun toiminta siirtyi pian vuokratiloihin. Vuonna 1925 perustettiin Oriveden yhteiskoulun kannatusyhdistys ja koululle anottiin valtiolta lupa oppikoulun perustamiseen. Koulun toiminta jatkui virallisena yhteiskouluna 1. syyskuuta 1925 alkaen.
Rakennukset.
Arkkitehti Toivo Salervon suunnittelema koulun päärakennus on merkittävä julkinen rakennus kaupunkikuvassa Orivedellä. Päärakennus on valmistunut alun perin vuonna 1931 ja edustaa arkkitehtuuriltaan 1930-luvulle tyypillistä pohjoismaista klassismia. Päärakennusta on laajennettu 1950-luvulla arkkitehti Martti Välikankaan suunnitelman mukaisesti, ja päärakennuksen nykyisessä asussa yhdistyvät pohjoismaisen klassismin ja 1950-luvun funktionalismin tyylisuuntaukset. Yhteiskoulun yhteydessä sijaitseva Oriveden lukion rakennus on valmistunut vuonna 1973 ja kouluruokalarakennus vuonna 1975.
Vuoden 2012 kouluampuminen.
30. maaliskuuta 2012 koulussa tapahtunut ampuminen sattui noin kello 9.30 aikoihin. 23-vuotias mies, joka ei ollut koulun oppilas eikä työntekijä, oli ampunut useita laukauksia koulun kolmannen kerroksen luokkatilan oven läpi luokkaan. Teon taustalla oli ollut miehen ja tämän 16-vuotiaan tyttöystävän parisuhteen päättyminen, vaikkakin mies ilmeisesti oli pakottanut tytön suhteeseen. Ennen tapaturmaa mies oli aikaisemmin ollut tyttöystävänsä isän toimistolla, jossa hän ampui isää käteen pari laukausta valopistoolilla. Tämän jälkeen hän ajoi koululle kivääri hallussaan. Poliisin mukaan hän oli anastanut aseet asekaapista ja hänellä oli etukäteen myös aselupa. Mies oli ilmeisesti yrittänyt etsiä tyttöystäväänsä koulun luokista, vaikka hän myöhemmin oli kuulusteluissa väittänyt jahtaavansa tyttöystävänsä "vääryyttäjiä", joilta mies oli yrittänyt pelastaa tytön. Miehelle oli jo aiemmin haettu lähestymiskieltoa. Mies oli koputtanut sen luokan oveen, jossa uskoi tytön olevan ja opettaja oli tullut avaamaan oven. Mies yritti ensin ampua opettajan kiväärillään, mutta ase ei lauennut ja opettaja ehti sulkea oven. Mies lopulta onnistui ampumaan oven läpi 4-5 laukausta hetki sen jälkeen, kun ovi oli suljettu. Yksikään luoti ei osunut luokassa oleviin henkilöihin. Mies poistui pian paikalta ja hänet saatiin kiinni koulun pihamaalla. Koska miehen luokiteltiin olleen syyntakeeton ammuskelun aikana, oikeus määräsi hänet tahdosta riippumattomaan psykiatriseen hoitoon. Hänen tuli myös maksaa välikohtauksen uhreille vahingonkorvauksia yhteensä lähes 100 000 euroa.
Brunnsbon piiri

Brunnsbon piiri () sijaitsee Göteborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Björlandan piiri

Björlandan piiri () sijaitsee Göteborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Torslandan piiri

Torslandan piiri () sijaitsee Göteborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Rödbon piiri

Rödbon piiri () sijaitsee Göteborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Säven piiri

Säven piiri () sijaitsee Göteborgin kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Boon piiri

Boon piiri () sijaitsee Nackan kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Saltsjöbadenin piiri

Saltsjöbadenin piiri () sijaitsee Nackan kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Nackan piiri

Nacka piiri () sijaitsee Nackan kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Skärholmenin piiri

Skärholmenin piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Tukholman Maria Magdalenan piiri

Tukholman Maria Magdalenan piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa ja käsittää osan Tukholman Södermalmia. Piirin väkiluku on .
Tukholman Sofian piiri

Tukholman Sofian piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piiri käsittää Tukholman Södermalmin itäisimmän osan, ja sen väkiluku on .
Tukholman Katarinan piiri

Tukholman Katarinan piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa ja käsittää osan Tukholman Södermalmia välittömästi Slussenin eteläpuolella. Piirin väkiluku on .
Högalidin piiri

Högalidin piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piiri käsittää Södermalmin läntisimmän osan. Sen väkiluku on .
Brännkyrkan piiri

Brännkyrkan piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Vantörin piiri

Vantörin piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Farstan piiri

Farstan piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Enskeden piiri

Enskeden piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Skarpnäckin piiri

Skarpnäckin piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Hägerstenin piiri

Hägerstenin piiri () sijaitsee Tukholman kunnassa Ruotsissa. Piirin väkiluku on .
Aigosthena

Aigosthena () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Megariin alueella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Mándra-Eidyllían kunnassa vajaan kilometrin etelään nykyisestä Pórto Germenón eli Aigósthenan kylästä.
Maantiede.
Aigosthena sijaitsi lahdenpohjukassa Korintinlahden itäpäässä, ja hallitsi meriliikennettä Boiotiasta Peloponnesokselle lahden yli. Kaupungin akropolis eli linnavuori oli rakennettu noin 450 metriä korkealle kukkulalle Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) rinteelle.
Historia.
Aigosthenan paikka vaikuttaa asutetun viimeistään geometrisella kaudella. Antiikin aikana kaupunki kuului Megaran alaisuuteen. Kaupungin laajat linnoitukset rakennettiin klassisella kaudella 400- ja 300-lukujen eaa. aikana, todennäköisesti noin vuonna 343 eaa. Tuolloin kaupunki oli liitossa Ateenan kanssa Theban uhkaa vastaan, ja kaupungissa oli myös ateenalainen varuskunta. Makedoniaa vastaan käytyjen sotien aikana Aigosthena oli välillä Boiotian vallan alla. Aigosthena kuului Akhaian liittoon vuodesta 244 eaa. Kaupunki säilyi asuttuna bysanttilaiselle keskiajalle saakka.
Aigosthenassa on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia, mutta se on nykyään parhaita säilyneitä esimerkkejä klassisen kauden linnoitusarkkitehtuurista. Rauniot kärsivät vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1981, jonka jälkeen niitä on kunnostettu. Nykyinen Pórto Germenón kylä on ottanut toisen nimensä, Aigósthena, antiikin aikaisesta kaupungista.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin akropoliin koko oli noin 190 x 80 metriä, ja se oli ympäröity tornein varustetulla muurilla. Muuria on säilynyt suhteellisen korkealta erityisesti sen itäosassa. Parhaiten säilynyt kaakkoistorni on neliömäinen, kooltaan 8,8 x 8,8 metriä, ja noin 20 metriä korkea. Siinä on ollut ampuma-aukot katapulteille.
Kaupungissa oli heeros Melampoksen kultti ja pyhäkkö. Akropolis oli yhdistetty kaupungin satamaan pitkillä muureilla, joista pohjoisempi on säilynyt paremmin. Siinä oli kahdeksan tornia ja bastioneita sekä ainakin kaksi porttia.
Bysanttilaisella ajalla 400-luvulla jaa. kaupunkiin rakennettiin viisilaivainen basilikakirkko ja myöhemmin sen paikalle Neitsyt Marian ("Panagía") kirkko. Jälkibysanttilaisella ajalla akropoliin paikalla on ollut luostari, jonka keljoista ja Pyhän Georgioksen ("Ágios Geórgios") kirkosta paikalla on raunioita.
Akanthos

Akanthos (, ja "Ericius") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa nykyisen Chalkidikín niemimaan itärannikolla Akten eli Athoksen niemen juuressa Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Aristotéliin kunnassa noin kilometrin kaakkoon nykyisestä Ierissóksen kaupungista.
Historia.
Akanthos perustettiin noin vuonna 655 eaa. Se oli alun perin Androkselta tulleiden joonialaisten siirtokunta. Kaupunki on ilmeisesti saanut nimensä seudulle tyypillisistä akanteista.
Akanthos oli Khalkidiken merkittävimpiä kaupunkeja ja niemimaan itärannikon merkittävin satama. Kaupunki alkoi lyödä omaa hopearahaa noin 530 eaa., mikä kertoo sen vauraudesta. Rahan lyönti jatkui 300-luvulle eaa. saakka. 400-luvun eaa. alkupuolem persialaissodissa kaupunki oli persialaisten puolella. Se auttoi Kserksestä tämän hankkeessa kaivaa kanava Akten niemen poikki.
Sodan jälkeen Akanthos liittyi Deloksen meriliittoon. Peloponnesolaissodassa se oli alussa Ateenan puolella, mutta vaihtoi Spartan puolelle vuonna 424 eaa. Nikiaan rauhassa kaupunki sai itsenäisyyden, mutta ilmeisesti jatkoi jonkinlaisessa liitossa Ateenan kanssa. Filippos II:n Makedonia valtasi Akanthoksen vuonna 348 eaa., mutta makedonialaiset eivät tuhonneet kaupunkia monien muiden Khalkidiken kaupunkien tavoin.
Attalos I:n ja roomalaisten armeijat valtasivat ja tuhosivat Akanthoksen vuonna 200 eaa. Rooman suoran vallan alle kaupunki tuli vuonna 168 eaa. Myöhemmin kaupunki rakennettiin uudestaan eläköityneiden legionalaisten koloniaksi. Roomalaisella kaudella se tunnettiin nimellä "Ericius", mikä on nykyisen Ierissóksen kaupungin nimen alkuperä. Kaupunki oli olemassa vielä ainakin bysanttilaisella ajalla.
Akanthoksen raunioalue kärsi vaurioita maanjäristyksessä vuonna 1932. Kaupungin alueella on suoritettu melko vähän arkeologisia kaivauksia. Hautausmaan alueen kaivaukset alkoivat vuonna 1973.
Rakennukset ja löydökset.
Akanthos sijaitsi kolmella kukkulalla ja niiden rinteessä. Kaupungin parhaiten säilyneitä jäänteitä ovat sen akropoliin muurit, joita on säilynyt jopa kahdeksan metrin korkeudelta. Kaupungin alueella on myös lukuisten muiden rakennusten jäänteitä, mukaan lukien yhden hekatompedon (sata jalkaa pitkän) -temppelin jäänteet. Akropoliin lähellä on bysanttilaisaikaisen kirkon rauniot. Kirkossa on paljon antiikin aikaisten rakennusten uudelleenkäytettyjä osia. Myös kaupungin sataman aallonmurtajasta on säilynyt jäänteitä.
Kaupungin laajoilta hautausmailta on tunnistettu yli hautaa. Kserkseen kaivaman kanavan linjaus näkyy jossain määrin nykyisen Néa Ródan kylän alueella hiemen Akanthoksen paikasta etelään.
Akanthoksesta tehtyjä esinelöytöjä on esillä Polýgyroksen arkeologisessa museossa.
Amfimalla

Amfimalla (, ) eli Amfimalion (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla ja toimi Lappan kaupungin satamana. Amfimalla sijoitetaan yleensä nykyisen Georgioúpolin kylän tienoille.
Amfimalla on ollut asuttuna myöhäiseltä minolaiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Siitä on tehty joitakin esinelöytöjä, jotka ovat nykyisin Chanián arkeologisessa museossa. Nykyinen Georgioúpolin kylä on kehittynyt paikalle myöhemmin.
Árgoksen arkeologinen museo

Árgoksen arkeologinen museo () on arkeologinen museo Árgoksen kaupungissa Kreikassa. Se esittelee antiikin Argoksen kaupungista sekä sen lähialueelta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1957. Sen vanhin osa toimii vuonna 1830 rakennetussa uusklassisessa rakennuksessa, joka lahjoitettiin Árgoksen kunnalle vuonna 1932 ja Kreikan valtiolle museokäyttöön vuonna 1955. Rakennuksen viereinen uudempi osa valmistui vuonna 1961. Museorakennus kunnostettiin vuonna 2001. Museon pysyvät näyttelyt ovat kolmessa näyttelysalissa.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä muinaisesta Argoksen kaupungista, kuten Argoksen teatterista ja agoralta, sekä muualta Argoliin alueelta, kuten Lernasta. Esineet ajoittuvat varhaiselta neoliittiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle. Kokoelmiin kuuluu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, rakennusten osia sekä lattiamosaiikkeja.
Merkittävimpiin museoesineisiin lukeutuvat muun muassa esihistoriallisen Lernan löydöt varhaiselta helladiselta kaudelta; mykeneläisaikaiset figuriinit, kuten "kurotrofos" eli lasta imettävää äitiä esittävä figuriini, 1300–1200-luvuilta eaa.; pronssinen hopliittisotilaan asepuku (kyrassi ja kypärä) 700-luvulta eaa.; krateerin osa, jonka kuvitus esittää Odysseusta sokaisemassa kyklooppi Polyfemoksen, ja joka on varhaisia esimerkkejä monumentaalimaalauksista keramiikassa, 600-luvulta eaa.; Heraklesta esittävä patsas, joka on hellenistinen kopio Lysippoksen veistämästä niin kutsutusta "Farnesen Herakleesta" klassiselta kaudelta; sekä eri kuukausien henkilöitymiä esittävä lattiamosaiikki 400-luvulta jaa.
Arkesine

Arkesine (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Amorgoksen (nyk. Amorgós) saarella Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee saaren pohjoisrannikolla, linnuntietä noin 1,5 kilometriä pohjoiseen nykyisestä Vroútsisin kylästä ja noin kolme kilometriä pohjoiskoilliseen Arkesínin kylästä.
Arkesinen perustivat naksoslaiset siirtokunnakseen geometrisella kaudella 700-luvulla eaa. Kaupunki on ollut olemassa todennäköisesti ainakin vielä hellenistisellä kaudella. Kaupungin alueella on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia.
Arkesinen akropolis eli linnavuori sijaitsi niemessä olevalla kukkulalla. Paikalla on linnoitusmuurien ja tornien jäänteitä. Myös keskiajalla paikalla oli linnoitus, jonka mukaan kukkula nykyään tunnetaan nimellä "Kastrí". Suurin osa paikalla olevista raunioista on peräisin tältä ajalta. Kukkulalla on nykyisin myös Neitsyt Marian ("Panagía i Kastrianí") kirkko.
Etelämpänä lähempänä Vroútsiksen kylää on nykyisin Johannes Kastajan kirkko ("Ágios Ioánnis Apokefalistís"), jonka uskotaan olevan rakennettu Athene Itonialle omistetun temppelin paikalle. Pyhän Kolminaisuuden kirkon ("Agía Triáda") lähellä on hellenistisellä kaudella 300-luvulla eaa. rakennetun tornin rauniot.
Kaupungin lähellä ei ole hyvää satamapaikkaa; sataman oletetaan sijainneen kauempana, mahdollisesti lännessä Káto Kámpoksen lahdella.
Kyberfeminismi

Kyberfeminismi on monimerkityksellinen feminismin haara, jonka keskiössä ovat sukupuolen, ruumiin ja teknologian suhteet. Sen juuret ovat Donna Harawayn esseessä "Kyborgimanifesti", mutta vasta vuonna 1991 naistaiteilijaryhmä VNS Matrix käytti ensimmäisenä manifestissaan nimitystä kyberfeminismi.
Määritelmä.
Kyberfeminismillä tarkoitetaan laajasti ymmärrettynä tietotekniikan feminististä tarkastelua sekä käytännön että teorian tasolla. Uusmediatutkimuksen ulkopuolella se on määritelty olevan feministinen suuntaus, jonka keskiössä on sukupuolen, ruumiin ja teknologian suhteet.
Historia.
Kyberfeminismin syntyjuuret ovat Donna Harawayn "Kyborgimanifestissä" (1985). Haraway pyrki esseessään muotoilemaan feminismin asemaa teknologiaan ja luonnontieteisiin. Esseen innoittamana australialainen naistaiteilijaryhmä VNS Matrix päätti 1991 irrotella taiteella ja feministisellä teorialla ja julkaisi ”21. vuosisadan kyberfeministisen manifestin”. Siinä Harawayn manifesti yhdistyi kyberpunk-fiktion termeihin, feministisen ”pillutaiteen” perintöön ja Luce Irigarayn tuotantoon. VNS Matrix olikin todennäköisesti ensimmäinen, joka käytti termiä kyberfeminismi.
VNS Matrixin installaatiot vaikuttivat brittitutkija Sadie Plantiin, jota pidetään Euroopassa kyberfeminismin 1990-luvun tunnetuimpana teoreetikkona. Plant edustaa kuitenkin vain yhtä kyberfeminismin suuntausta. Pääosin saksalaisen Old Boys Networkin järjestämissä kyberfeministisissä internationaaleissa on pyritty painottamaan jokaista kyberfeministiä löytämään oma yksilöllinen agendansa ja politiikkansa. Plantiin viittavilla kirjoittajilla tämä on tarkoittanut termin epäpoliittisuutta, mutta toisille tämä on tarkoittanut ruohonjuuritason aktivismia ja valtakamppailua sekä toisille feminististä mediatutkimusta.
Kyberfeminismi kukoisti erityisesti 1990-luvulla, jolloin maailmalla yleisestikin oltiin innostuneita ja toisaalta huolissaan World Wide Webin laajamittaisesta leviämisestä. Kun tieto- ja verkkotekniikat ovat levinneet sittemmin kaikille elämänalueille, osa teoreetikoista on miettinyt koko kyberfeminismin ideaa, koska käytännössä jokaisessa politiikan ja feminismin osa-alueessa joutuu kohtaamaan kyberteknologian haasteet.
Aspledon

Aspledon (, joskus myös "Splēdōn", ) eli Eudeielos () oli antiikin aikainen kaupunki Boiotiassa Kreikassa. Se sijaitsi jossakin nykyisen Orchomenóksen kunnan alueella.
Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki sai nimensä Aspledonista, joka oli Poseidonin ja nymfi Mideian poika. Strabonin mukaan kaupunki sai myöhemmän nimensä "Eudeielos" (”Päivänpaistama”) aurinkoisesta sijainnistaan. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä boiotialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Pausaniaan mukaan kaupunki oli hänen aikanaan hylätty veden puutteen vuoksi.
Aspledonin tiedetään sijainneen noin 20 stadioninmittaa Orkhomenoksesta. Kaupunkien välistä virtasi Melas-joki. Kaupungin sijaintipaikkaa ei kuitenkaan tunneta varmuudella. Nykyisin se sijoitetaan yleensä nykyisen Pýrgoksen kylän (aiemmin Xerópyrgos) etelälaidalla sijaitsevalle pyöreälle kukkulalle noin viisi kilometriä itäkoilliseen Orchomenóksen kaupungista (). Paikalla on jäänteitä muureista sekä temppelistä ja muista rakennuksista, sekä keskiajalla rakennettu torni, josta Pýrgoksen (”Torni”) kylä on saanut nimensä. Aiemmin kyseiselle paikalle sijoitettiin yleensä Tegyran kaupunki. Toinen vaihtoehtoinen paikka kummallekin kaupungille on Polygýra noin viisi kilometriä Orchomenóksesta ja kaksi kilometriä Diónysoksen kylästä pohjoiseen (); nykyisin Tegyra sijoitetaan yleensä tälle paikalle.
Aulis (kaupunki)

Aulis () oli antiikin aikainen satamakaupunki Boiotiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Chalkídan kunnan alueella Vathýn kaupungin tienoilla.
Kreikkalaisessa mytologiassa Aulis oli paikka, johon kreikkalaisten laivasto kokoontui Agamemnonin johdolla ennen purjehtimista Troijan sotaan. Sinne sijoittui Ifigeneian uhraaminen ennen kuin sotajoukko saattoi lähteä, ja siksi se on myös tapahtumapaikkana Euripideen näytelmässä "Ifigeneia Auliissa".
Aulis sijaitsi Eteläisen Euboianlahden rannalla vastapäätä Euboian saarta, noin viisi kilometriä etelään Khalkiista. Antiikin aikana Aulis kuului Tanagran kaupungin alaisuuteen ja toimi sen satamana. Varsinainen kaupunki sijaitsi kallioisella kukkulalla. Strabonin mukaan kaupungin satamaan mahtui vain 50 alusta, ja siksi hän ehdotti kreikkalaisten laivaston kokoontuneen suurempaan satamaan, joka tunnettiin nimellä "Vathys limēn". Nykyisen Vathýn kaupungin pohjoispuolella on kaksi pyöreähköä lahtea, joista pohjoisempi on pienempi ja eteläinen suurempi, ja näiden välissä sijaitsee niemi, jossa on kallioinen kukkula. Auliin ja sen satamien oletetaan sijainneen kyseisillä paikoilla.
Azoriás

Azoriás () tai Azoriá (Αζοριά) on minolaisaikaisen, varhaisen rautakauden ja antiikin aikaisen kaupungin arkeologinen kohde Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Ierápetran kunnassa noin kilometrin kaakkoon Kavoúsin kylästä. Paikan nimi on nykyaikainen, eikä asutuksen muinaista nimeä tunneta.
Azoriás sijaitsee kukkulalla, jonka korkeus on noin 365 metriä merenpinnasta laskettuna. Paikka on ollut asuttu jo neoliittisella kaudella. Varsinaisen kaupungin katsotaan syntyneen myöhäisminolaisella kaudella IIIC, ja se on ollut asuttuna edelleen Kreikan pimeille vuosisadoille eli varhaiselle rautakaudelle sekä arkaaiselle kaudelle, yhteensä noin ajalla 1200–500 eaa.
Historiansa aikana asutus on kehittynyt pienestä kylästä orastavaksi kaupunkivaltioksi. Asutus tuhoutui tulipalossa noin vuoden 500 eaa. tienoilla. Paikalla oli asutusta pienemmässä mittakaavassa noin vuoden 200 eaa. tienoilla.
Paikan löysi yhdysvaltalainen arkeologi Harriet Boyd Hawes vuonna 1900. Laajempia tutkimuksia suoritettiin vuosina 1989–1992. Vuodesta 2002 lähtien arkeologisia kaivauksia suoritetaan nimellä ”Azoria project”. Kaivauksia ovat suorittaneet American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu sekä kreikkalaiset arkeologit, ja sitä ovat tukeneet muun muassa Pohjois-Carolinan yliopisto Chapel Hillissä, Iowan osavaltionyliopisto sekä Institute for Aegean Prehistory Study Center for East Crete.
Suurin osa rakennusjäänteistä on asutuksen viimeiseltä vaiheelta arkaaiselta kaudelta. Merkittävin rakennuslöytö paikalla ovat suurikokoisen, todennäköisesti yhteisaterioihin ("syssitia") käytetyn rakennuksen rauniot. Siihen kuului ruokailu-, keittiö- ja varastotiloja. Toinen merkittävä löytö on ilmeinen pyhäkkötila, jonka sivustoilla on ollut penkit idoleille.
Eleutherai

Eleutherai (, ) oli antiikin aikainen linnoitettu kaupunki Attikan ja Boiotian rajalla Kreikassa. Sen arkeologinen alue sijaitsee Mándra-Eidyllían kunnassa noin kilometri pohjoiskoilliseen Vílian Profítis Ilíaksen kylästä ja noin neljä kilometriä länsiluoteeseen Oinóista.
Maantiede.
Eleutherai sijaitsi Kithairon-vuoren (nyk. Kithairónas) rinteellä solassa, josta johti tie Attikan rannikon Eleusiista Boiotian Thebaan. Paikka tunnetaan nykyisin nimellä "Gyftókastro" (Γυφτόκαστρο). Kaupunki oli rakennettu kukkulalle.
Historia.
Eleutherai kuului alun perin Boiotian alaisuuteen. 500-luvun eaa. loppupuolelta se kuului Ateenan alaisuuteen ja Attikaan, mutta siitä ei kuitenkaan koskaan tullut yhtä sen demoksista. Kaupunki linnoitettiin alun perin suunnilleen 400-luvun eaa. puolessa välissä, ja linnoitusta laajennettiin sen nykyiseen mittaan noin 330–300 eaa. Se oli osa Ateenaa ympäröinyttä puolustuslinnoitusten ketjua.
Kreikkalaisessa mytologiassa Eleutheraita pidettiin Dionysoksen synnyinpaikkana. Kaupungista oli peräisin Dionysos Eleuthereuksen kultti ja kulttipatsas, joka siirrettiin Peisistratoksen käskystä Ateenan Akropoliin etelärinteeseen Dionysos Eleuthereuksen pyhäkköön kaupungin tultua Ateenan alaisuuteen. Eleutheraista oli kotoisin kuvanveistäjä Myron. Kaupunki säilyi asuttuna varhaiskristilliselle kaudelle saakka.
Eleutherain alueella on suoritettu melko vähän arkeologisia kaivauksia, mutta aluetta on siivottu kasvillisuudesta.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupunki oli ympäröity muurilla, jota on säilynyt nykyaikaan suhteellisen hyvin. Muurin kokonaispituus on noin 860 metriä, ja se ympäröi alueen, jonka pituus on noin 300 metriä ja leveys noin 100 metriä. Muurin paksuus on noin 2,6 metriä. Siinä oli useita torneja, jotka olivat kolmikerroksisia ja joissa oli ampuma-aukot katapulteille. Kuusi pohjoissivun kahdeksasta tornista on säilynyt parhaiten. Muurissa oli myös neljä porttia, joista pääportti sijaitsi länsisivulla, yksi portti itäsivulla ja kaksi pohjoissivulla.
Kaupungin alueelta on löydetty Dionysos Eleuthereukselle omistetun temppelin rauniot. Temppeli oli rakennettu 300-luvulla eaa. ja sen pohjan koko on noin 16,6 x 8,8 metriä. Muihin löydöksiin kuuluu asuinrakennusten jäänteitä arkaaiselta varhaiskristilliselle kaudelle, sekä kahden varhaiskristillisen basilikakirkon perustukset.
Minotaure

Minotaure on Jess and the Ancient Onesin kappale single, joka julkaistiin 3. marraskuuta 2017 levymerkillä Svart Records. Kappale julkaistiin digitaalisessa formaatissa musiikkivideon kera 18. lokakuuta 2017. Kappale julkaistiinn myöhemmin myös 1. joulukuuta 2017 ilmestyneellä studioalbumilla "The Horse and Other Weird Tales".
Singlestä julkaistiin rajoitettu 500:n kappaleen 7″ vinyylipainos. Sen B-puolella on cover-versio Hurriganesin kappaleesta ”Moon Is Rising”.
The Horse and Other Weird Tales

The Horse and Other Weird Tales on Jess and the Ancient Onesin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 1. joulukuuta 2017. Albumilla pureudutaan 60-luvun psykedeelisen rock-musiikin synkkään puoleen. Se on tyyliltään orgaaninen ja vanhanaikainen, ja se on nauhoitettu yhtyeen liveäänittäjän kanssa.
Albumilta julkaistaan 3. marraskuuta 2017 7″ vinyylisingle ”Minotaure”. Singlen nimikkokappale julkaistiin musiikkivideon kera 18. lokakuuta 2017.
Vastaanotto.
Albumi sai hyvän vastaanoton. Angry Metal Guyn -sivuston arvioija piti edellisten albumien tavoin musiikin kiinnekohtana laulaja Jessin rikasta ja monipuolista ulosantia, joka osaa eksyä puhtaasta 1960-lukulaisuudesta myös modernimman heavy metal -laulannan puolelle. Negatiivisiksi asioiksi hän nosti joidenkin kappaleiden lyhyyden sekä kokonaisuutta sekoittavien välisoittojen paljouden. Imperiumin Henry Lunabba antoi albumille seitsemän tähteä kymmenestä, ja suositteli albumia 60-luvun musiikin arvostajille. Huonoiksi asioiksi Lunabba nosti niin ikään kappaleiden lyhyyden, ja totesi albumin jäävän ikään kuin kesken.
Kilchberg (Zürich)

Kilchberg on kunta Sveitsissä Zürichin kantonissa. Kunnassa on runsaat 8 000 vakinaista asukasta.
Maantiede.
Kilchberg sijaitsee Zürichinjärven länsirannalla, järvelle laskevan kukkulan itärinteellä noin viisi kilometriä Zürichistä etelään.
Talous.
Lindt &amp; Sprünglin suklaatehdas ja pääkonttori sijaitsevat Kilchbergissä.
Liikenneyhteydet.
Kilchberg sijaitsee Zürichistä Thalwiliin kulkevan rantaradan varrella. Moottoritie A3 kulkee kunnan länsipuolelta.
Muuta.
Thomas Mannin sukuhauta sijaitsee Kilchbergin reformoidun kirkon hautausmaalla.