tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jättisopikki

Jättisopikki eli varastohämähäkki ("Eritagena atrica") on kookas, tummanruskean kirjava hämähäkki, joka asuu sisätiloissa ja rannoilla. Laji on levinnyt 1900-luvun lopulla Keski-Euroopasta Suomeen, ja sillä on pääkaupunkiseudulla vahva kanta. Lajin ruumiin pituus on 9–19 mm ja mitta raajoineen on 40–70 mm. Lajin raajat ovat karvaiset ja pitkät verrattuna ruumiiseen. Jättisopikilla on kahdeksan samankokoista, pyöreätä ja pienehköä silmää eturuumiin etupuolella.
Sinkkijodidi

Sinkkijodidi (ZnI2) on sinkki- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä ja orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa sinkkijodidi on väritöntä tai kellertävää hygroskooppista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja liukenee myös etanoliin, glyseroliin ja dietyylieetteriin. Aine on heikko Lewis-happo, minkä vuoksi sen vesiliuokset ovat hieman happamia. Sinkkijodidi hajoaa hitaasti ilman ja valon vaikutuksesta, jolloin muodostuu jodia.
Valmistus ja käyttö.
Sinkkijodidia voidaan valmistaa liuottamalla metallista sinkkiä vetyjodidin kiehuvaan vesiliuokseen, neutraloimalla vetyjodidin vesiliuosta sinkkioksidin avulla hopean toimiessa katalyyttinä tai kuumentamalla sinkin ja jodin seosta typpi-ilmakehässä 600 °C:n lämpötilaan.
Zn + 2 HI → ZnI2 + H2
ZnO + 2 HI → ZnI2 + H2O
Zn + I2 → ZnI2
Sinkkijodidi on antiseptinen ja aine, mihin tarkoitukseen sitä käytetään lääketieteessä. Sitä voidaan käyttää myös astringenttina. Lisäksi yhdistettä käytetään organosinkkiyhdisteiden valmistukseen, sinkki-jodidi-tärkkelys-liuoksen valmistamiseen, katalyyttinä additio- ja substituutioreaktioissa sekä Simmons–Smith-reaktioissa.
To nie ja

To nie ja () on puolalaislaulaja Edyta Górniakin kappale, jolla hän edusti Puolaa Eurovision laulukilpailussa 1994. Kappaleesta julkaistiin myös englanninkielinen single "Once in a Lifetime" ().
Puola teki debyyttinsä Eurovision laulukilpailussa vuonna 1994. "To nie ja" sai 166 pistettä ja sijoittui toiseksi, joka on Puolan paras sijoitus Eurovision laulukilpailussa.
Zhenjiang

Zhenjiang (, pinyin: Zhènjiāng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangsun maakunnan eteläosassa Jangtsejoen etelärannalla. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä 62 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanjingistä itään, ja noin 210 kilometriä Shanghaista länsiluoteeseen. Kaupungin väkiluku on 3,114 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 3 799 neliökilometriä. 
Zhenjiang rajoittuu lännessä Nanjingiin, pohjoisessa Yangzhoun, idässä Taizhoun, sekä etelässä Changzhoun prefektuuritason kaupunkiin. 
Aluejako.
Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu seuraavasti:
Kaupunkipiirit (3)&lt;br&gt;
Piirikuntatason kaupungit (3)&lt;br&gt;
Väestö ja talous.
Vuoden 2020 väestönlaskennassa Zhenjiangin väkiluku oli 3 210 418, josta 79,45 prosenttia asui kaupunkialueella. Vähemmistökansallisuuksien edustajia oli noin 0,91 prosenttia. Hukou-järjestelmässä Zhenjiangiin oli vuonna 2023 rekisteröity noin 2,67 miljoonaa henkilöä. Vuonna 2022 kaupungin bruttokansantuote oli noin 501,7 miljardia yuania. Keskimääräinen vuosiansio oli kaupunkialueella 61 552 yuania ja maaseudulla 33 129 yuania.
Suqian

Suqian (, pinyin: Sùqiān Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangsun maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 215 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanjingistä pohjoiseen ja 125 kilometriä Keltaisenmeren rannalta sisämaahan. Kaupungin väkiluku on 4,719 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 8 341 neliökilometriä. 
Kaupunki rajoittuu koillisessa Huai’anin, etelässä Chuzhoun, lounaassa Bengbun, lännessä Suzhoun ja Xuzhoun, sekä pohjoisessa Lianyungangin prefektuuritason kaupunkiin. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu seuraavasti:
Yuki Ebihara

Yuki Ebihara (, s. 28. lokakuuta 1985 Kaminokawa, Tochigin prefektuuri) on japanilainen keihäänheittäjä. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on Kawasakissa 10. toukokuuta 2015 heitetty 63,80 metriä. Se on myös Japanin ennätys.
Ebihara voitti kultaa Kantonissa järjestetyissä Aasian kisoissa 2010 tuloksella 61,56. Sitä ennen hän oli jo saavuttanut pronssia vuoden 2006 Aasian kisoissa, jotka pidettiin Dohassa. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2009 Ebihara heitti karsinnassa tuloksen 54,81 eikä selviytynyt jatkoon. Sen sijaan vuoden 2011 MM-kilpailuissa Daegussa Ebihara eteni finaaliin ja sijoittui lopulta yhdeksänneksi tuloksella 59,08. Seuraavana vuonna hän paransi maansa mestaruuskisoissa omissa nimissään ollutta Japanin ennätystä lukemiin 62,36 ja pääsi mukaan Lontoon olympialaisiin. Siellä Ebihara heitti karsinnassa parhaalla heitollaan 59,25 metriä eikä selviytynyt loppukilpailuun. Vuoden 2013 maailmanmestaruuskilpailuissa hän karsiutui finaalista tuloksella 59,80. Hän karsiutui loppukilpailusta Pekingin MM-kilpailuissa 2015, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017.
Taizhou (Jiangsu)

Taizhou (, pinyin: Tàizhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangsun maakunnan keskiosassa, Jangtsejoen suistoalueella. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 115 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanjingistä itäkoilliseen ja 90 kilometriä Keltaisenmeren rannalta sisämaahan. Kaupungin väkiluku on 4,618 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 5 794 neliökilometriä. 
Kaupunki rajoittuu lännessä Zhenjiangin ja Yangzhoun, pohjoisessa Yanchengin, idässä Nantongin, sekä etelässä Suzhoun, Wuxin ja Changzhoun prefektuuritason kaupunkiin. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu seuraavasti (osa lähteistä listaa Jiangyanin yhä piirikuntatason kaupungiksi):
Aurinkosuojakalvo

Aurinkosuojakalvo on ohut ikkunaan asennettava kalvo, joka torjuu auringon lämpö- ja UV-säteilyä, mutta päästää luonnonvalon sisätiloihin. Nykypäivän aurinkosuojakalvon rakenne muodostuu yleensä monikerroksisesta polyesteristä, jossa on naarmuuntumista estävä pinnoite. 
Kiinteistöjen lisäksi aurinkosuojakalvoja asennetaan erilaisiin ajoneuvoihin. Tällöin puhutaan usein autokalvoista. 
Aurinkosuojakalvojen käyttötarpeita.
Jälkiasennettavia ikkunakalvoja on tarjolla eri valmistajilta lukuisia malleja ja paksuuksia – neutraalin kirkkaina tai eri väreillä ja tummuusasteilla sävytettyinä. Eri kalvotyypit painottavat erilaisia käyttötarpeita ja ominaisuuksia esimerkiksi aurinkoenergian torjunnassa ja valonläpäisyssä. 
Lämmönsäätely.
Aurinkosuojakalvo rajoittaa merkittävästi auringon lämpösäteilyn pääsyä ikkunoista sisätiloihin. Talvella kalvo puolestaan eristää sisälämpöä ja estää lämpöhukkaa ikkunasta. Näin aurinkosuojakalvot tasoittavat sisätilojen lämpötilanvaihtelua ja parantavat kiinteistön energiatehokkuutta.
UV-säteilyn torjuminen.
Paitsi lämmönsäätelyyn aurinkosuojakalvoja käytetään myös tehokkaan UV-suojan takia. Ikkunakalvo voi torjua 99 prosenttia ikkunoista tulevasta UV-säteilystä, joten kalvo suojaa ihmisiä terveyshaitoilta sekä sisutusta, tauluja, tapetteja ja kankaita haalistumiselta ja vaurioitumiselta. Tästä syystä aurinkosuojakalvoja asennetaan usein esimerkiksi museoihin, liike- ja toimistorakennuksiin, sairaaloihin ja hoitolaitoksiin sekä kouluihin ja päiväkoteihin. 
Historia.
Aurinkosuojakalvojen valmistus alkoi 1960-luvun alussa Yhdysvalloissa. Ensimmäisten ikkunakalvojen päätarkoituksena oli tasoittaa auringon lämpösäteilystä johtuvia sisätilojen lämpötilaeroja. Pian markkinoille tuli myös eri tavoin sävytettyjä kalvoja. Varhaisia värejä olivat esimerkiksi pronssi, harmaa, sininen ja kulta ja meripihka. 1970-luvun energiakriisin aikana kiinnostuttiin myös aurinkokalvojen ominaisuudesta estää lämpöhävikkiä ikkunoista. Kalvomateriaaleja kehitettiin vahvistamaan tätä ominaisuutta. Kalvojen naarmuuntumista estävä pinnoitus keksittiin 1970-luvun lopulla. 
Suomessa vanhimpina ikkunakalvojen maahantuojina ovat toimineet Suomen 3M edustaen omaa valmistusta sekä Safetyset Oy Sunfilmgroup, joka on edustanut Sungard ja Solar Screen tuotemerkkejä.
Viime vuosien kalvoteknologinen kehitys on tuonut esimerkiksi nanotekniikkaa hyödyntäviä ikkunakalvoja sekä erikoiskalvoja, joiden UV-suojaus säilyy tehokkaana aina 400 nanometriin asti.
Autokalvot Suomen lainsäädännössä.
Liikenneministeriön päätös auton rakenteen muuttamisesta vuodelta 1998 määrittää rajat autokalvojen käyttöön Suomessa. Säädöksen mukaan tuuli- ja etulaseihin ei saa jälkikäteen asentaa kalvoja, eikä niitä saa millään muullakaan tavalla muokata niin, että niiden valonläpäisykyky heikkenisi. 
Auton takaikkunoihin saa asentaa autokalvot, mutta tällöin autossa tulee olla riittävän näkyvyyden taaksepäin mahdollistava oikeanpuoleinen taustapeili. Kalvolla ei saa peittää pakollisena varusteena olevaa jarruvaloa. Kalvoista ei myöskään saa aiheutua haitallisia heijastuksia, joten peilaavia autokalvoja ei autoonsa saa Suomessa asentaa.
Lianyungang

Lianyungang (, pinyin: Liányúngăng Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Jiangsun maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 285 kilometriä maakunnan pääkaupunki Nanjingistä pohjoiseen ja 22 kilometriä Keltaisenmeren rannalta sisämaahan. Kaupungin väkiluku on 4,393 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 7 446 neliökilometriä. 
Kaupunki rajoittuu idässä Itä-Kiinan mereen; kaupungilla on 170 kilometriä rantaviivaa. Etelässä naapurina ovat Yanchengin ja Huai’anin, lännessä Suqianin ja Suzhoun, sekä pohjoisessa Linyin ja Rizhaon prefektuuritason kaupungit. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu seuraavasti:
Lianyungangin satama on vilkas rahtisatama. Vuonna 2014 se lukeutui maailman 30 suurimman konttisataman ja 30 suurimman rahtisataman joukkoon.
John Malone

John C. Malone (s. 7. maaliskuuta 1941) on yhdysvaltalainen liikemies, joka toimii aktiivisesti televisioyhtiöiden, maatalouden ja hyväntekeväisyyden parissa. Hänen maineensa mediamogulina on syntynyt 1970-luvulta 1990-luvulle kestäneen kaapelitelevisiofirma "Tele-Communications Inc":n menestyksellisestä luotsaamisesta. Vuodesta 2008 alkaen Malone on omistanut Discovery Communications ‎-yrityksen kautta Discovery Channelin ja lukuisia muita televisiokanavia. Malone asuu Coloradossa.
Malonen maaomaisuus on huomattava, sillä hänen hallussaan on Yhdysvalloissa 8 500 neliökilometriä maata.
Trinidad-Tobagon vallankaappausyritys 1990

Trinidad-Tobagon vallankaappausyritys 1990 viittaa tapahtumiin Trinidad-Tobagolla 27. heinäkuuta–1. elokuuta 1990, jolloin Jamaat-al-Muslimeen-niminen islamistiryhmä valtasi maan parlamenttitalon ja televisioaseman. Vallankaappausyrityksen aikana sai surmansa yhteensä 24 henkilöä. Yritys päättyi vallankaappaajien antautumiseen armahdussopimuksen jälkeen.
Tausta.
Trinidadin ja Tobagon valtaväestö on uskonnoltaan hindulaisia ja katolilaisia, mutta maassa on myös pieni pääosin aasialaistaustainen muslimiyhteisö. Jamaat al Muslimeenin jäsenet olivat vielä tätä pienemmän afrikkalaistaustaisten käännynnäisten yhteisön muodostama ryhmä. Jamaat al Muslimeen sai monet kannattajansa maan slummeista ja se syytti maan tuolloista pääministeriä Arthur Robinsonia maan köyhyydestä, joka johtui osaltaan öljyn hinnan romahduksesta vuonna 1983.
Tapahtumien kulku.
27. heinäkuuta 1990 yhteensä 114 Jamaat al Muslimeenin jäsentä rynnäköi Trinidad-Tobagon parlamenttitaloon ottaen kaikki sisällä olleet panttivangeiksi. Panttivankien joukossa oli myös pääministeri Robinson. Parlamentin lisäksi vallankaappaajat ottivat haltuunsa paikallisen televisioaseman. Trinidad and Tobago Television on maan ainoa televisioasema. Aseman lähtystä hyväksi käyttäen Jamaat al Muslimeenin johtaja Yasin Abu Bakr ilmoitti, että maan hallitus oli syösty vallasta. Maan pääkaupunki Port of Spainissa alkaneiden alkaneiden väkivaltaisuuksien ja ryöstelyn takia maahan julistettiin hätätila 28. heinäkuuta. Vallankaappaajien kanssa aloitettiin neuvottelut ja kun maan pääministeri Robinson oli allekirjoittanut sopimuksen heidän armahtamisestaan kaappaajat antautuivat 1. elokuuta.
Vallankaappausyrityksen aikana oli kuollut yhteensä 24 henkilöä, heidän joukossaan maan parlamentin jäsen Leo Des Vignes. Port of Spainin kaupunki kärsi merkittäviä vahinkoja. Pääministeri Robinsonia ammuttiin kaappauksen aikana jalkaan. Armahdussopimuksesta huolimatta vallankaappaajat pidätettiin heidän antautumisensa jälkeen, mutta heidät vapautettiin myöhemmin maan korkeimman oikeuden päätöksellä.
Tibor Gruborovics

Tibor Gruborovics (s. 9. elokuuta 1957 Kiskunhalas, Unkari) on unkarilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka tunnettiin erityisesti vapaapotkuistaan.
Gruborovics on Pécsi MFC:n kasvatti. Hän esiintyi Unkarin pääsarjassa yhteensä 140 kertaa ja teki 15 maalia kuuden kauden aikana MTK-VM SK:ssa, SZEOL AK:ssa sekä Békéscsaba ESSC:ssa. Gruborovics oli Békéscsabassa mukana voittamassa Unkarin cup-finaalia 1988, ollen ratkaisevassa roolissa tekemällä ottelun voittomaalin vapaapotkusta. Kaudeksi 1989 hän siirtyi SM-sarjassa pelanneeseen Mikkelin Palloilijoihin.
Gruborovics oli avainpelaajia MP:n voittaessa ensimmäiset SM-mitalinsa kahteenkymmeneen vuoteen 1990 ja 1991. Hän pelasi Mikkelissä 177 pääsarjaottelussa ja onnistui maalinteossa 20 kertaa kausina 1989–1995. Vuonna 1996 Gruborovics siirtyi Mikkelin Palloilijoiden päävalmentajaksi. Kausi päättyi kuitenkin pettymykseen MP:n sijoittuessa sarjassa viimeiseksi ja pudoten Ykköseen. Gruborovics ei jatkanut toimessaan, mutta palasi joukkueeseen pelaajana ja esiintyi Ykkösessä yhdeksässä ottelussa. Kausina 1999–2000 hän pelasi Kolmosta Warkauden Pallossa ja Kakkosta Mikkelin Pallossa.
Edustusjoukkueen päävalmentajana Gruborovics toimi seuraavan kerran Kakkoseen kaudelle 2004 nousseessa Mikkelin Kissoissa. Joukkue vältti karsijan paikat sijoittumalla itälohkossa yhdeksänneksi, mutta Gruborovicsin sopimusta ei jatkettu. Kaudella 2005 hän toimi Hiirolan Hakan päävalmentajana Kolmosessa. Vuosina 2007–2008 Gruborovics valmensi saman sarjatason Savilahden Urheilijoita. Joulukuussa 2008 hänet palkattiin Naisten Kolmosessa pelanneeseen Porrassalmen Urheilijoihin. Ensimmäisellä kaudellaan Gruborovics onnistui nostamaan joukkueen Kakkoseen, jossa hän valmensi sitä seuraavat kolme vuotta.
Kaudeksi 2013 Gruborovics palasi takaisin miesten sarjoihin ja aloitti toista kertaa nyt Kakkosessa pelanneen Mikkelin Palloilijoiden päävalmentajana. Kahtena vuotenaan MP:ssä hän johdatti joukkueen itälohkon perättäisille toisille sijoille, jääden täpärästi molempina kausina lohkovoitosta ja paikasta nousukarsinnoissa.
Gruborovicsin poika Tamás on myös ammattilaisjalkapalloilija.
Ilman kavaluutta

Ilman kavaluutta on suomalainen television minisarja vuodelta 1996. Tekemänsä henkilökohtaisen velkatakauksen vuoksi vaikeuksiin joutuneesta nuoresta naisesta kertovan sarjan on käsikirjoittanut Tove Idström ja ohjannut Peter Lindholm. Sen tarina sai vaikutteita Suomen 1990-luvun alun laman monille aiheuttamista taloudellisista vaikeuksista.
Ennen 1990-luvun lamaa lainaa sai pankista lainaa lähes olemattomilla takuilla. Moni tuli kirjoittaneeksi nimensä takauspaperiin seurauksia miettimättä.
Ilman kavaluutta -sarja kertoo itsenäisestä naisesta, joka joutuu maksamaan entisen poikaystävänsä pankkilainan. Paula ei niele kohtaloaan kakistelematta, vaan pistää myös miehen maksamaan. Koston keskellä hän huomaa, että väärintekijä onkin joku paljon isompi kuin entinen rakastettu. Kuka tai mikä onkaan Paula koston kohde?
Neliosainen sarja on TV1 Draamaohjelmien tuotanto vuodelta 1996.
Ilman kavaluutta -sarjan kaikki jaksot olivat katsottavissa Yle Areenassa maaliskuusta 2018 maaliskuuhun 2019 saakka. Sarja oli osa Toivottujen arkistodraamojen julkaisua.
Juoni.
Nuori opettaja Paula (Niina Nurminen) on mennyt takaamaan pankin myöntämän lainan entiselle miesystävälleen Ilkalle (Vesa Vierikko), vastuuttomalle ja menevälle valokuvaajalle, jolla ei ole aikomustakaan maksaa velkaansa. Paula joutuu maksajaksi ja yrittää selviytyä tekemällä montaa eri työtä. Hän aloittaa kostoretken Ilkkaa ja lainan antanutta pankkia vastaan. Kirjapainon siivoojana hän keksii juonen häneltä rahaa vaativaa joustamatonta pankkia vastaan.
Jaksot.
Jakso 1: "Omavelkaisena takaajana"
Opettajana työskentelevä Paula on taannut entisen poikaystävänsä lainan ja joutuu yllättäen sen maksajaksi. Neuvottelut pankin ja Ilkan kanssa eivät tuota tulosta. Paula hankkii tietokoneen.
Jakso 2: "Kunnianvastaisissa ja arvottomissa olosuhteissa"
Paula joutuu taloudelliseen ahdinkoon laina- ja korkokulujen takia. Hän päättää kostaa ja laittaa syylliset maksamaan tavalla tai toisella. Työpaikka kirjapainon siivoojana avaa jännittävän mahdollisuuden. Paula lainaa kirjastosta tietokonekirjoja.
Jakso 3: "Neuvokas ja rohkea"
Pankissa tapahtuu outoja. Valitettavasti myös ulkopuoliset joutuvat osallisiksi tapahtumiin. Pankin turvallisuuspäällikön epäilykset heräävät. Paula tutustuu pankin järjestelmäpäällikköön.
Jakso 4: "Yhdeksän syntiä anteeksi"
Paulan täytyy saada toteutettua kostosuunnitelma nopeasti, sillä kaikki uhkaa paljastua. Paula tapaa Ilkan luona illallisen merkeissä.
Frankie Faison

Frankie Russel Faison, myös: Frankie R. Faison, (s. 10. kesäkuuta 1949 Newport News, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa poliisipäällikkö Ervin Burrellin roolia HBO:n rikossarjassa "Langalla".
Wayward Pines

Wayward Pines on vuosina 2015–2016 esitetty yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen loi Chad Hodge Blake Crouchin samannimisen romaanitrilogian pohjalta. 10-osainen sarjan ensimmäinen kausi adaptoi pääpiirteissään koko trilogian.
Sarjan ensiesitys oli sekä Yhdysvalloissa että muualla maailmassa 14. toukokuuta 2015. Suomessa sarjaa on esitetty FOX-televisiokanavalla.
FOX ilmoitti joulukuussa 2015 sarjan toisesta, myöskin 10-osaisesta kaudesta, joka esitettiin kesällä 2016.
Juoni.
Sarja kertoo salaisen palvelun agentista, joka lähtee etsimään kahta kadonnutta agenttia ja päätyy pieneen Wayward Pinesin kaupunkiin. Pian hän ymmärtää, ettei ehkä koskaan lähde Wayward Pinesista, ainakaan elävänä.
Deirdre Lovejoy

Deirdre Lovejoy (s. 30. kesäkuuta 1962 Abilene, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellytasianajaja Rhonda Pearlmanin roolin rikossarjassa "Langalla".
Wendell Pierce

Wendell Edward Pierce (s. 8. joulukuuta 1966 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt HBO:n rikossarjassa "Langalla" rikosetsivä Bunk Morelandia. Hän näytteli vuonna 2016 komediaelokuvassa "Bad Moms" rehtori Burria.
Andre Royo

Andre Royo (s. 18. heinäkuuta 1968 Bronx, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja tuottaja. Hän on näytellyt muun muassa Bubblesin roolissa rikossarjassa "Langalla".
Sonja Sohn

Sonja Sohn (oik. Sonja Williams, s. 9. toukokuuta 1964 Newport News, Virginia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa rikosetsivä Kima Greggsia rikossarjassa "Langalla" ja rikosetsivä Samantha Bakeria ABC:n draamasarjassa "Totuuden anatomia".
Clarke Peters

Clarke Peters (s. 7. huhtikuuta 1952 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on näytellyt rikosetsivä Lester Freamonia rikossarjassa "Langalla" ja Albert ”Big Chief” Lambreaux’ta draamasarjassa "Treme".
Super Stardust

Super Stardust on suomalaisen Bloodhousen kehittämä shoot ’em up -videopeli, jonka Team 17 julkaisi Amigalle vuonna 1994. "Amiga Power" -lehti arvioi sen kaikkien aikojen 26. parhaaksi Amiga-peliksi.
Ensimmäiset suomalaiset videopeliyritykset, Terramarque ja Bloodhouse, perustettiin vuonna 1993. Bloodhouse julkaisi heti perustamisvuotenaan arvostelumenestykseksi nousseen "Stardust"-pelin Amiga 500:lle. Vuonna 1995 yritykset fuusioituivat muodostaen Housemarquen, jonka toimisto perustettiin Punavuoreen Helsinkiin. Yritys sai heti julkaisusopimukset "Muukalaisten yöhön" ja "Super Stardustiin". Team 17 julkaisi "Super Stardustin" Amiga 1200:lle, ja peli käännettiin myös Amigan CD32-konsolille – näin siitä tuli samalla ensimmäinen suomalainen konsolipeli.
Vastaanotto.
Pelin PC-version nopeasti päivittyvä grafiikka sai kiitosta "Pelit"-lehden ennakossa 1996. Varsinaisessa arvostelussa kehuttiin pelin räjähtäviä toimintakohtauksia ja koukuttavuutta. 3D-kohtauksia kutsuttiin pelillisesti tylsiksi, vaikkakin näyttäviksi.
Saori Ariyoshi

Saori Ariyoshi (s. 1. marraskuuta 1987) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Japanin naisten jalkapallomaajoukkueessa hän on pelannut 41 maaottelua helmikuusta 2012 alkaen ja tehnyt niissä yhden maalin.
Ariyoshi kuului Japanin MM-hopeaa saavuttaneeseen maajoukkueeseen MM-kilpailuissa 2015. Hän pelasi kuudessa Japanin seitsemästä ottelusta täydet minuutit ja teki joukkueensa ensimmäisen maalin 2–1-voittoon päättyneessä neljännesvälieräottelussa Alankomaita vastaan.
Yuika Sugasawa

Yuika Sugasawa (s. 5. lokakuuta 1990) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Japanin naisten jalkapallomaajoukkueessa hän on pelannut 67 maaottelua tammikuusta 2010 alkaen ja tehnyt niissä 19 maalia. Hän edustaa seuratasolla Urawa Red Diamondsia.
Sugasawa saavutti MM-hopeaa 2015. Hän pelasi turnauksessa kolmessa alkulohko-ottelussa ja pääsi kentälle myös loppuottelun ensimmäisellä jaksolla Japanin ollessa Yhdysvaltoja vastaan tappiolla maalein 1–4 (ottelu päättyi 2–5). Sugasawa teki voittomaalin lukemiin 2–1 päättyneessä alkulohko-ottelussa Kamerunia vastaan. MM-kilpailuissa 2019 hän pelasi kolmessa ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Skotlantia vastaan.
Ranskan ympäriajo 2015

Ranskan ympäriajo 2015 oli järjestyksessään 102. maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo. Se alkoi Alankomaiden Utrechtista 4. heinäkuuta ja päättyi Pariisiin 26. heinäkuuta 2015. Kilpailu muodostui 21 etapista, yhteispituudeltaan 3 358,3 kilometriä.
Chris Froome voitti kilpailun minuutin ja 12 sekunnin erolla Nairo Quintanaan, Alejandro Valverde sijoittui kolmanneksi. Peter Sagan voitti pistekilpailun, Chris Froome mäkikirikilpailun, Nairo Quintana nuorten kilpailun ja Movistar Team joukkuekilpailun. Kilpailun yritteliäimmäksi ajajaksi valittiin Romain Bardet.
Osallistuvat joukkueet.
Kilpailuun osallistui kaikkiaan 22 joukkuetta.
Kilpailun suurimpina ennakkosuosikkeina pidettiin vedonlyöntitoimistojen mukaan Nairo Quintanaa, Chris Froomea, Vincenzo Nibalia ja Alberto Contadoria. Seuraavina ennakkokaavailuissa olivat Thibaut Pinot, Tejay van Garderen, Joaquim Rodríguez ja Alejandro Valverde.
Lopputulokset.
Lähde:
Etapit.
Etapit 1–11 Ranskan ympäriajossa 2015Etapit 12–21 Ranskan ympäriajossa 2015
Lähde: Pro Cycling Stats
Kilpailujen kehittyminen.
Lähde: Le Tour
Tabea Kemme

Tabea Kemme (s. 14. joulukuuta 1991) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Saksan naisten maajoukkueessa 47 maaottelua ja teki niissä kuusi maalia vuosina 2013–2018.
Kemme voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2010 ja saavutti alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa pronssia 2008. Naisten MM-kilpailuissa 2015 hän pelasi avauskokoonpanossa kuudessa Saksan seitsemästä ottelusta. Hän voitti olympiakultaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016.
Seuratasolla Kemme edusti viimeksi englantilaista Arsenalia, jonne hän siirtyi 1. FFC Turbine Potsdamista kesällä 2018. Hän ilmoitti tammikuussa 2020 lopettavansa pelaajauransa polviongelmien vuoksi.
Amor ampuu ohi

Amor ampuu ohi on suomalainen lyhytelokuva vuodelta 1990. Sen on ohjannut Marjo Valve ja käsikirjoittanut Valve yhdessä Raija Talvion kanssa. Elokuvan tuotti Anssi Mänttärin Reppufilmi Oy sekä MTV:n teatteritoimitus.
Nukketeatterin maailmaan sijoittuva, 47 minuutin mittainen romanttinen komediaelokuva sai laatutukea sekä vuoden 1990 Tampereen lyhytelokuvajuhlilla kotimaisen sarjan erikoispalkinnon.
Euroopan kaukovaellusreitistö

Euroopan kaukovaellusreitistö muodostuu useasta Euroopassa sijaitsevasta pitkästä vaellusreitistä. Ne kulkevat usean valtion halki ja ovat tyypillisesti useita tuhansia kilometrejä pitkiä. Kaukovaellusreittejä on kaksitoista ja niitä kulkee itä–länsi- ja etelä–pohjoinen-suunnissa. Reitistön on perustanut Euroopan vaellusliitto ("European Ramblers' Association"), jonka jäsenet vastaavat reitin merkitsemisestä ja huollosta. Reitit seuraavat pääasiassa olemassa olevia eri valtioiden alueella sijaitsevia vaellusreittejä.
Suomen läpi kulkee kaksi kaukovaellusreittiä, E6 ja E10. E6:n osuus Suomen alueella alkaa Kilpisjärveltä ja päättyy Turkuun, josta se jatkuu Ruotsiin ja Tanskaan. E10 puolestaan kulkee Nuorgamista Hankoon ja edelleen Saksaan. Molemmat reitit hyödyntävät muun muassa UKK-reittiä.
Lauri Tuomilehto

Lauri Joonatan Tuomilehto (s. 11. tammikuuta 1999 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 100 metrin juoksussa. Hän edustaa Porvoon Akillesta ja häntä valmentaa Lars Fagerholm.
Tammikuussa 2015 Tuomilehto juoksi 60 metrillä ennätyksekseen 6,83. Aika oli 16-vuotiaiden Suomen ennätys. Jämsänkosken pikajuoksukarnevaaleilla kesäkuussa 2015 Tuomilehto juoksi 17-vuotiaiden kilpailussa matkalla tuulituloksen 10,54.
Heinäkuussa 2015 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla Tbilisissä Tuomilehto juoksi 100 metrin alkuerässä ennätyksensä 10,60, joka oli myös 16-vuotiaiden Suomen ennätys. Loppukilpailussa hän sijoittui toiseksi ajalla 10,82. Alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016 hän sijoittui 100 metrin juoksussa viidenneksi.
SM-viesteissä Tuomilehto on saanut kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa vuosina 2016 ja 2017 Borgå Akilleksen joukkueessa.
Tuomilehto on järjestyksessä kymmenes HS-urheilun Vuoden lupaus (2014).
Tupla-karate juustolla

Tupla-karate juustolla, myös nimellä Lohikäärmeet vauhdissa (, Japanissa nimellä "Spartan X") on vuonna 1984 ensi-iltansa saanut elokuva, jonka ohjasi Sammo Hung. Elokuvan pääosassa ovat Jackie Chan, Sammo Hung ja Yuen Biao. Elokuva sai vuonna 1985 jatko-osan "First Mission".
Juoni.
Thomas (Jackie Chan) ja David (Yuen Biao) ovat serkukset, jotka kuljettavat pakettiautolla pikaruokaa Barcelonassa. Ruoan toimittaa Thomas, joka ryntää ympäri aukiota rullalaudalla. Pyöräjengin häätämisen jälkeen he jatkavat liiketoimintaa normaalisti.
He menevät vierailulle mielisairaalaan, sillä Davidin isä on siellä ja törmäävät Sylviaan joka on Davidin isän tyttöystävä. Thomas kannustaa Davidia pyytämään tätä treffeille.
Myöhemmin pakettiautolla jolla ruokaa tarjoillaan Thomas törmää Sylviaan joka esittää olevansa prostituoitu. Oikeasti Sylvia on kuitenkin taskuvaras ja ryöstää miehen makuuhuoneessa ja juoksee pakettiautolle. 
Sekä Thomas että David ovat ihastuneet häneen. Mutta annettuaan tämän pysyä näiden asunnossa sinä yönä he heräävät ja huomaavat että heidän rahansa ovat kadonneet. Seuraavana päivänä he törmäävät Mobyyn (Sammo Hung), kömpelöön yksityisetsivään, joka seuraa myös Sylviaa. Myöhemmin he tajuavat, että rikollisjengi yrittää ryöstää Sylvian. David, Thomas ja Moby voittavat rikolliset itämaisella taistelulla. Lopussa Sylvia etsii kesätyötä ja Moby pyytää heitä liittymään yksityisetsiviin. Thomas ja David kieltäytyvät.
Mostafa Hicham Al-Gamal

Mostafa Hicham Al-Gamal (s. 1. lokakuuta 1988 Giza) on egyptiläinen moukarinheittäjä. 191 senttimetriä pitkä ja 96 kilogrammaa painava Al-Gamal edustaa Al-Ahly-seuraa.
Al-Gamal oli mukana kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa ja 2021 Tokiossa, joissa hän jäi karsintaan. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä hän oli finaalin seitsemäs tuloksella 76,81. MM-kilpailuissa Daegussa 2011, Dohassa 2019 ja Budapestissa 2023 Al-Gamal karsiutui.Afrikan-mestaruuskilpailuista hänellä on kolme kultaa, yksi hopea ja kaksi pronssia. Afrikan kisoista Al-Gamal on saavuttanut neljä kultaa ja Välimeren kilpailuista yhden kullan. Hän oli toinen maanosien cupissa 2014 ja 2018..
Al-Gamal on kilpaillut myös useasti Suomessa ja voittanut muun muassa vuoden 2015 Kaustisen moukarikarnevaalit.
Ennätykset.
AR = maanosan ennätys
Tuhlaajapoika (vuoden 1992 elokuva)

Tuhlaajapoika on suomalainen draamaelokuva vuodelta 1992. Sen on käsikirjoittanut Iiro Küttner ja ohjannut Veikko Aaltonen. Elokuvan pääosia näyttelevät Hannu Kivioja, Esko Salminen ja Leea Klemola. Elokuvan tuottajana toimi Aki Kaurismäki.
Juoni.
Keski-ikäinen psykiatri (Salminen) kietoo vankilasta vapautuneen pikkurikollisen Esan (Kivioja) omaan sadomasokistiseen valtapiiriinsä. Esa alkaa hakata Lindströmiä tämän pyynnöstä - rahasta. Lindström alkaa tarjota Esalle huumaavia lääkkeitä, ja kietoo hänet seittiin. Lopulta he kohtaavat vankilassa jossa Esa on vangittuna tyttöystävänsä Lauran murhasta, ja Lindström alkaa tehdä Esalle asioita joita hän "pienuuttaan" jätti tekemättä itse Lindströmille.
Käsikirjoittaja Iiro Küttnerin mukaan ”elokuvassa on kysymys siitä, että jos et itse uskalla elämältäsi mitään haluta, aina löytyy joku, joka haluaa puolestasi. Ja luoja sinua silloin auttakoon.”
Tuotanto.
"Tuhlaajapoika" perustuu käsikirjoitukseen, joka sai epävirallisen toisen sijan Elokuvasäätiön vuonna 1990 järjestämässä käsikirjoituskilpailussa. Parhaana palkittiin teksti, josta syntyi elokuva "Veturimiehet heiluttaa." Iiro Küttnerin mukaan monet ohjaajat olivat kiinnostuneita käsikirjoituksen väkivaltateemoista, mutta Veikko Aaltonen oli ainoa joka näki tarinassa piilevän huumorin. Aaltosen yhteistyö Küttnerin ja Hannu Kiviojan kanssa jatkui elokuvassa "Isä meidän" (1993).
Vastaanotto.
"Tuhlaajapojan" tekijät palkittiin neljällä Jussi-palkinnolla: paras elokuva, paras käsikirjoitus (Küttner), paras miessivuosa (Salminen) ja paras musiikki (Mauri Sumén). Elokuva sai palkintoja myös Gijónin, Lyypekin, Rouenin ja Haugesundin filmijuhlilla.
Alan Cavalcanti

Alan Ferreira Marcelo Cavalcanti (eli "Alan", s. 21. kesäkuuta 1975 João Pessoa, Brasilia) on brasilialaissyntyinen portugalilainen beachfutispelaaja. Hän edustaa brasilialaista Botafogoa ja Portugalin beachfutismaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 172 senttimetriä pitkä ja 60 kilogrammaa painava vasenjalkainen Alan on hyökkääjä.
Alan on voittanut kaksi MM-kultaa Portugalin paidassa, vuosina 2001 ja 2015. Vuonna 2001 hän oli kisojen paras maalintekijä ja vuonna 2015 hänet palkittiin Silver Ballilla turnauksen toiseksi parhaana pelaajana. MM-hopeaa hänellä on vuosilta 1999, 2002 ja 2005 sekä pronssia vuosilta 2003, 2004, 2008, 2009 ja 2011. Alan on voittanut maajoukkueen kanssa myös neljästi BSWW Mundialiton ja Euro Beach Soccer Leaguen sekä kuudesti Euro Beach Soccer Cupin. Vuonna 2013 Alan oli Mundialiton paras pelaaja. Vuoden 2015 Euroopan kisoissa hän oli mukana saavuttamassa pronssia.
Alan on edustanut nykyistä seuraansa Botafogoa vuodesta 2011 asti. Hän on pelannut myös Venäjällä, Italiassa ja Portugalissa. Alan on voittanut Italian mestaruuden kolme kertaa.
ADAC Formula 4

ADAC Formula 4 () oli vuonna 2015 käynnistynyt FIA:n hallinnoima Formula 4 -sarja, jonka kilpailut ajettiin pääosin Saksassa. Sarja sai alkunsa, kun se korvasi sitä edeltäneen ADAC Formel Masters -sarjan. Sarjassa ajettiin Tatuusin valmistamilla F4-T014 ja F4-T421 rungoilla. Sen moottorina toimi 1.4 litran Abarth-turbo. Renkaat tulivat Pirelliltä. Pisteitä jaettiin jokaisessa kolmessa startissa kymmenelle parhaalle järjestyksessä 25, 18, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1. Sarjan viimeinen kausi ajettiin vuonna 2022.
Maximilian Günther

Maximilian Günther (s. 2. heinäkuuta 1997 Oberstdorf) on saksalainen moottoriurheilija. 
Ura.
Hän aloitti karting-uransa vuonna 2007 sijoittuen kyseisenä vuonna toiseksi Etelä-Saksan ADAC Kart Cup -luokassa. Vuonna 2010 hän voitti ADAC Kart Masters KF3 -luokan mestaruuden. Vuonna 2011 Günther aloitti kilpauransa Formula BMW Talent Cup -sarjassa saavuttaen neljä voittoa ja 14 palkintosijaa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2012 Günther piti välivuoden kilpailuista kunnes siirtyi ADAC Formel Masters -sarjaan vuonna 2013. Hän saavutti sieltä kaksi voittoa, kahdeksan paalupaikkaa ja 11 palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi. Vuonna 2014 Günther jatkoi sarjassa saavuttaen neljä voittoa, viisi paalupaikkaa ja kymmenen palkintosijaa sijoittuen jälleen toiseksi. Vuonna 2015 Günther kilpaili Euroopan Formula 3 -sarjassa. Hän voitti yhden kilpailun ja saavutti sen lisäksi yhden kakkossijan ja 150 pistettä sijoittuen sarjassa kahdeksanneksi.
Günther siirtyi kaudeksi 2018 ajamaan Formula 2 -sarjaan Arden International -talliin.
M-segmentti

M-segmentti on eurooppalaisessa kokoluokituksessa autojen kokoluokka, joka käsittää tila-autot.
M-segmentin autoja ovat esimerkiksi Ford Galaxy, Citroën C4 Picasso ja Renault Scénic.
E-segmentti

E-segmentti on D-segmenttiä suurempi kokoluokka eurooppalaisessa autojen kokoluokituksessa. Luokkaan luetaan kuuluviksi edustusautot.
E-segmentin autoja ovat esimerkiksi Mercedes-Benz E-sarja, Volvo S90/V90, Saab 9-5, BMW 5-sarja, Audi A6 ja Audi A7 sekä Porsche Taycan.
Jackson Vroman

Jackson Vroman (6. kesäkuuta 1981 Laguna Creek, Kalifornia – 29. kesäkuuta 2015 Los Angelesin piirikunta, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen, sittemmin myös Libanonin kansalaisuuden saanut, koripalloilija. Hän pelasi urallaan muun muassa NBA:ssa, Espanjassa ja Kiinassa sekä Libanonin maajoukkuessa.
Ura.
Vromanin varasi NBA:han 31. vuorolla Chicago Bulls. Hän ei kuitenkaan pelannut Bullsissa vaan kauden 2004–2005 Phoenix Sunsissa ja sitä seuraavan kauden New Orleans Hornetsissa. Tämän jälkeen Vroman pelasi muun muassa Espanjassa ja Kiinassa.
Saatuaan Libanonin kansalaisuuden Vroman pelasi sen maajoukkueessa vuoden 2009 Aasian-mestaruuskilpailuissa ja vuoden 2010 MM-kilpailuissa.
Vroman kuoli 29. kesäkuuta 2015 vain 34 vuoden ikäisenä. Hänet löydettiin kuolleena Kalifornian Los Angelesin piirikunnassa sijainneen kotinsa uima-altaasta. Vromanin isä Brett Vroman oli myös koripalloilija, joka pelasi urallaan NBA:n lisäksi muun muassa Suomessa.
F-segmentti

F-segmentti on autojen kokoluokka eurooppalaisessa kokoluokituksessa. Luokkaan luetaan kuuluviksi loistoautot.
F-segmentin autoja ovat esimerkiksi Mercedes-Benz S-sarja, BMW 7-sarja, Audi A8, Lexus LS, Porsche Panamera ja Maserati Quattroporte.
J-segmentti

J-segmentti on eurooppalaisessa autojen kokoluokituksessa kokoluokka, joka käsittää maastoautot, katumaasturit ja crossoverit.
Luokan pienemmän pään autoja ovat esimerkiksi crossover-mallit Nissan Qashqai, Opel Mokka ja Kia Sportage. Suurempia kalliimman luokan malleja edustavat esimerkiksi Volvo XC90 ja Range Rover.
Yuri Alvear

 
Yuri Alvear Orjuela (s. 29. maaliskuuta 1986 Jamundi, Valle del Cauca) on kolumbialainen judon maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän on kilpaillut 70 kg:n painoluokassa vuodesta 2007.
Alvear saavutti hopeaa Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hävittyään loppuottelussa japanilaiselle Haruka Tachimotolle. Hän sai pronssia Lontoon olympialaisissa 2012 ja oli seitsemäs Pekingin olympialaisissa 2008. Hän voitti maailmanmestaruuden Rotterdamissa 2009 kukistettuaan loppuottelussa unkarilaisen Anett Mészárosin, Rio de Janeirossa 2013 voitettuaan finaalissa saksalaisen Laura Vargas-Kochin ja Tšeljabinskissa 2014 kukistettuaan loppuottelussa japanilaisen Karen Nun-Iran. Hän sai MM-pronssia Astanassa 2015, Budapestissa 2017 ja Bakussa 2018.
Alvear on saavuttanut Pan-Amerikan kisoissa hopeaa Guadalajarassa 2011 sekä pronssia Rio de Janeirossa 2007 ja Torontossa 2015. Judon Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2007, 2009, 2014, 2016, 2017 ja 2018, hopeaa 2015 sekä pronssia 2008, 2011, 2012 ja 2013.
Alvear on saavuttanut Masters-, Grand Slam- ja Grand Prix -kilpailuissa yhden turnausvoiton sekä sijottunut kolme kertaa toiseksi ja kuusi kertaa kolmanneksi. Maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa hänellä on kahdeksan turnausvoittoa, yksi kakkossija ja kolme kolmossijaa.
S-segmentti

S-segmentti on eurooppalaisessa autojen kokoluokituksessa luokka, johon luetaan kuuluviksi urheiluautot.
S-segmentin autoja ovat esimerkiksi Audi TT, Porsche 911 ja BMW Z4.
Brett Vroman

Brett Grant Vroman (s. 25. joulukuuta 1955 Hollywood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän pelasi urallaan muun muassa NBA:ssa, Italiassa, Kreikassa ja Suomessa.
Ura.
Vuonna 1975 NCAA:n mestaruuden voittaneen Vromanin varasi NBA:han 87. vuorolla Philadelphia 76ers. Hän pelasi NBA:ssa vuonna 1980 11 ottelua 3,1 pisteen ja 2,3 levypallon keskiarvoilla. Tämän jälkeen Vroman pelasi ensin kauden CBA:ssa ja siirtyi sitten Italiaan, jossa pelasi pitkään. Hän pelasi myös Kreikassa ja Suomessa, jossa hän Torpan Pojissa kaudella 1988–1989 teki 17,2 pistettä ja otti 11,8 levypalloa ottelua kohden.
Vromanin poika Jackson Vroman (1981–2015) oli myös koripalloilija, joka pelasi urallaan NBA:n lisäksi muun muassa Espanjassa ja Kiinassa.
Precious Illusions

Precious Illusions on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten kappale hänen viidenneltä studioalbumilta, "Under Rug Swept". Kappale julkaistiin albumin toisena ja viimeisenä singlenä 5. elokuuta 2002. Kappaleen on tehnyt ja tuottanut Alanis Morissette. Sen sanoitukset käsittelevät ristiriitaa idealismin ja realismin välillä ja sen päähenkilö viittaa hänen lapsuuden kuvitelmansa "kallisarvoisiksi harhakuviksi" (englanniksi: "precious illusions"), joista hän on etäännyttänyt itsensä aiheuttaen tunteen, joka muistuttaa häntä "eroamisesta mielikuvitusystävästään".
"Precious Illusions" ei saanut Yhdysvalloissa yhtä paljon soittoaikaa radiossa, kuin "Hands Clean", joka oli albumin "Under Rug Swept" ensimmäinen single. "Precious Illusions pääsi parhaimmillaan top 20:een "Billboard" Adult Top 40 -listalla. Se ei onnistunut pääsemään "Billboard" Hot 100 -listalle. Kappale kuitenkin ylsi neljänneksi Kanadassa ja pääsi top 10:een Chilessä. Kappaleen musiikkivideo esitetään jaetulla ruudulla, tarjoten rinnakkaisvertailun romanttisen suhteen myyttisen -ja todellisen version välillä.
Sanoitukset.
Kappaleen sanoitukset käsittelevät ristiriitaa idealismin ja realismin välillä ja kappaleen päähenkilö viittaa hänen lapsuuden kuvitelmansa "kallisarvoisiksi harhakuviksi" (englanniksi: "precious illusions"), joista hän on etäännyttänyt itsensä aiheuttaen tunteen, joka muistuttaa häntä "eroamisesta mielikuvitusystävästään". Hän osoittaa siitä huolimatta, että on säilyttänyt aikuisuuteen ruusunpunaisen tunteensa romanttisesta optimismista, kun hän esittää kaipuisan toiveensa avioliitosta ja aviomiehestä.
Vastaanotto.
Kriittinen.
Larry Flick "Billboard" -lehdestä ylisti laulun "havainnollistavan, kuinka artisti todella on muuttunut merkittävästi kypsemmäksi." "Slant Magazinen" Sal Cinquemani ylisti kappaleen olevan "super-tarttuva", kun taas "Dotmusicin" Chris Neal ylisti kappaleen "vahvistavan sitä, että lauluntekijänä Alanis on tulossa vain paremmaksi ja paremmaksi."
Kaupallinen.
"Precious Illusionista" tuli menestys Kanadassa, missä se pääsi parhaimmillaan listoilla neljänneksi, ja Unkarissa, missä se ylsi yhdeksänneksi. Australiassa kappale oli parhaimmillaan sijalla 41. Vaikka se ylsi vain sijalle 79 Alankomaissa, kappale onnistui kuitenkin pysymään listoilla kuusi viikkoa. Kappale pääsi parhaimmillaan vain sijalle 59 Isossa-Britanniassa, tullen näin kyseisellä listalla hänen huonoiten sijoitetuksi singlekseen "All I Really Want" -singlen kanssa. Yhdysvalloissa kappale ei onnistunut pääsemään "Billboard" Hot 100 -listalle, mutta ylsi sijalle 12 Adult Pop Songs -listalla.
Musiikkivideo.
Singlen musiikkivideon ohjasi Francis Lawrence, joka ohjasi myös singlen "Hands Clean" musiikkivideon. Video kuvattiin vuoden 2002 toukokuun lopulla ja siinä käytetään jaettua ruutua. Videossa Alanis Morissette on komean prinssin kosittavana, joka antaa hänelle timantin ja pyytää häntä elämään onnellisesti elämän loppuun saakka. Kuitenkin samalla kun videon jaetun ruudun vasen puoli seuraa kyseistä saturomanssia, oikea puoli seuraa realistisempaa näkymää: prinssin tilalla kosijana on mies, joka pyytää Morissettea ulos sähköpostilla.
Juho Raappana

Juho Raappana (25. syyskuuta 1869 Rantsila – 13. syyskuuta 1923 Oulu) oli suomalainen asianajaja ja toimittaja. Hänet tunnetaan muun muassa sanomalehti "Kalevan" sekä viikkolehti "Nyyrikin" perustajana.
Raappanan vanhemmat olivat maanviljelijä Heikki Raappana ja Brita Liisa Pekkala. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1891. Raappana toimi lehtimiehenä Oulussa ja hän oli toimittajana Kaiku-lehdessä ja sitten perustamansa Kalevan päätoimittajana vuodet 1899–1904 kunnes joutui eroamaan lehden jouduttua taloudellisiin vaikeuksiin. Asianajajana Raappana toimi kotikaupunkinsa Oulun lisäksi myös Kemissä. Raappana oli naimisissa Maria Loviisa Steniuksen kanssa. Heidän poikansa oli kenraali Erkki Raappana.
Bertil Torekull

Bertil Torekull (s. 1931) on ruotsalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän on käyttänyt kirjoittaessaan nimimerkkiä Mr Trend.
Torekull oli "Dagens Industri" -lehden perustajia ja "Svenska Dagbladetin" päätoimittaja. Hän oli 1970–1973 "Veckans Affärerin" ja 1981–1989 "Östgöta Correspondentenin" päätoimittaja. Nimimerkki Mr Trend sai alkunsa Veckans Affärersissä 1965 pakinoitsijanimimerkkinä, ja myöhemmin hän käytti sitä myös "Svenska Dagbladetissa".
Takapihan sankarit

Takapihan sankarit on suomalainen puolipitkä lastenelokuva vuodelta 1992. Se
perustuu Kaarlo Merimaan romaaneihin "Takapihan sankareita" (1931, tekijän uudistama laitos 1962) ja "Kräki-Kalle ja Limperi" (1961). Käsikirjoituksen laativat Antti Hietala ja Panu Pohjola, joka myös ohjasi elokuvan.
Esitetekstin mukaan "Takapihan sankarit" on ”impressio siitä hetkestä, kun lapsi tajuaa, että lapsuus on ohimenevää”. Käsikirjoittajat yhdistelivät elokuvaan episodeja Merimaan molemmista teoksista ja sijoittivat tapahtumat nimeltä mainitsemattomaan kaupunkiin sotien jälkeen. Puvustus ja lavastus viittaavat 1940- ja 1950-lukujen vaihteen puutalokaupunkiin. Kuvauspaikkoina olivat muun muassa Suomenlinna ja Ruiskumestarin talo Helsingin Kruununhaassa. "Takapihan sankarit" kuvattiin 16 millimetrin filmille alun perin televisioelokuvaksi, mutta otettiin myös teatterilevitykseen.
Vastaanotto.
"Takapihan sankarit" sai ensi-iltansa Oulun kansainvälisen lasten- ja nuortenelokuvien festivaalin ohjelmistossa marraskuussa 1992 ja teatteriensi-iltansa Helsingin K13:ssa joulukuussa. Televisiossa se ensiesitettiin seuraavan vuoden helmikuussa Yle TV1 -kanavalla. Elokuvan ensi-ilta-arvioissa harmiteltiin, ettei episodimainen rakenne aivan tahdo pysyä esikoiselokuvaansa ohjaavan Pohjolan käsissä. Myös lapsinäyttelijöiden henkilöohjaus jätti monen mielestä toivomisen varaa. "Katso"-lehden Antti Lindqvist ja "Helsingin Sanomien" Petri Kemppinen mainitsivat parhaina näyttelijäsuorituksina Antti Rimmisen ja Mikko Reitalan roolityöt.
RN Alpino (1909)

RN Alpino () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldato-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Gio. Ansaldo &amp; Co.:ltä, missä köli laskettiin 4. joulukuuta 1905. Alus laskettiin vesille 27. marraskuuta 1909 ja liitettiin laivaston 1. huhtikuuta 1910.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 1. kesäkuuta 1928.
RN Carabiniere (1909)

RN Carabiniere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldato-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Gio. Ansaldo &amp; Co.:ltä, missä köli laskettiin 7. marraskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 12. lokakuuta 1909 ja liitettiin laivaston 26. tammikuuta 1910.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. heinäkuuta 1921 torpedoveneeksi. Se poistettiin alusluettelosta 7. toukokuuta 1925.
RN Fuciliere (1909)

RN Fuciliere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldato-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Gio. Ansaldo &amp; Co.:ltä, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1905. Alus laskettiin vesille 21. elokuuta 1909 ja liitettiin laivaston 26. tammikuuta 1910.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 15. joulukuuta 1932.
RN Pontiere (1910)

RN Pontiere () oli Italian kuninkaallisen laivaston Soldato-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Genovasta Gio. Ansaldo &amp; Co.:ltä, missä köli laskettiin 18. marraskuuta 1905. Alus laskettiin vesille 3. tammikuuta 1910 ja liitettiin laivaston reilua kuukautta myöhemmin 11. helmikuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 1. heinäkuuta 1929.
RN Nembo (1901)

RN Nembo () oli Italian kuninkaallisen laivaston Nembo-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 6. elokuuta 1899. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1901 ja liitettiin laivaston 26. kesäkuuta 1902.
Palvelus.
Alus upposi 17. lokakuuta 1916 Itävalta-Unkarin laivaston sukellusveneen "SM U-16" torpedoimana.
RN Turbine (1901)

RN Turbine () oli Italian kuninkaallisen laivaston Nembo-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 20. elokuuta 1899. Alus laskettiin vesille 21. marraskuuta 1901 ja liitettiin laivaston 28. elokuuta 1902.
Palvelus.
Alus upposi 24. toukokuuta 1915 Adrianmerellä taistelussa Itävalta-Unkarin laivaston risteilijän "SMS Helgolandin" ja sitä saattaneiden hävittäjien "SMS Csepelin", "SMS Tátran" ja "SMS Likan" kanssa.
RN Aquilone (1902)

RN Aquilone () oli Italian kuninkaallisen laivaston Nembo-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 10. syyskuuta 1899. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1902 ja liitettiin laivaston 12. lokakuuta 1903.
Palvelus.
Alus romutettiin 4. maaliskuuta 1923.
RN Borea (1902)

RN Borea () oli Italian kuninkaallisen laivaston Nembo-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta, missä köli laskettiin 2. lokakuuta 1899. Alus laskettiin vesille 12. joulukuuta 1902 ja liitettiin laivaston 6. lokakuuta 1903.
Palvelus.
Alus upposi yöllä 14.-15. toukokuuta 1917 Albanian rannikolla taistelussa Itävalta-Unkarin laivaston hävittäjiä "SMS Csepeliä" ja "SMS Balatonia" vastaan.
RN Zeffiro (1904)

RN Zeffiro () oli Italian kuninkaallisen laivaston Nembo-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta. Alus laskettiin vesille 14. toukokuuta 1904 ja liitettiin laivaston 1. huhtikuuta 1905.
Palvelus.
Alus romutettiin 13. maaliskuuta 1924.
RN Espero (1904)

RN Espero () oli Italian kuninkaallisen laivaston Nembo-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Napolista Pattisonin telakalta. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1904 ja liitettiin laivaston 1. huhtikuuta 1905.
Palvelus.
Alus poistettiin laivastoluettelosta 1. kesäkuuta 1921, mutta samalla se liitettiin luetteloon uudelleen nimellä "RN Turbine". Alus luokiteltiin 1. heinäkuuta 1921 torpedoveneeksi. Se romutettiin 5. huhtikuuta 1923.
Kasvoton mies (vuoden 1995 elokuva)

Kasvoton mies ("Mannen utan ansikte") on suomalainen, ruotsinkielinen draamaelokuva vuodelta 1995. Vuoden 1986 Mikkelin panttivankidraamaan perustuvan tarinan käsikirjoittivat Pertti Takatalo ja Lauri Törhönen, joka myös ohjasi elokuvan. Pääosaa Jakomäen pankkiryöstäjänä näyttelee Tom Pöysti.
Vastaanotto.
Elokuva sai ensi-iltansa helmikuussa 1995 muttei menestynyt kovin hyvin teatterikierroksellaan eikä arvosteluissa. Elokuun 1995 ja heinäkuun 1996 televisioesityksissä se sai yhteensä yli miljoona katsojaa.
Merbromiini

Merbromiini eli merkurokromi (C20H8Br2O6HgNa2) on elohopean organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antiseptisena aineena.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa merbromiini on vihreätä kiteistä ainetta, joka liukenee hyvin veteen muodostaen karmiininpunaisen liuoksen. Hyvin laimeilla liuoksilla on vihreänkeltainen fluoresenssi. Orgaanisiin liuottimiin merbromiini ei juurikaan liukene.
Merbromiinilla on bakteereja tappavia ominaisuuksia. Merbromiinin vaikutuksen arvellaan johtuvan siitä, että siitä muodostuu etyylielohopeaa, joka sitoutuu bakteerien proteiinien tioliryhmiin, mikä johtaa toimimattomiin proteiineihin ja bakteerisolujen kuolemaan.
Valmistus ja käyttö.
Merbromiinia voidaan valmistaa 2,7-dibromifluoreskeiinin ja elohopea-asetaatin välisellä reaktiolla etikkahappoliuoksessa. Muodostuva tuote saostuu ja liuotetaan natriumhydroksidin vesiliuokseen.
Merbromiinia voidaan käyttää antiseptisenä aineena pienten haavojen ja palovammojen hoidossa. Palovammojen hoidossa se on usein käytettyä hopeasulfadiatsiinia tehokkaampi. Yhdisteen käyttö antiseptisenä aineena on ollut kiellettyä Yhdysvalloissa vuodesta 1998 lähtein, koska aineen on pelätty aiheuttavan elohopeamyrkytyksiä. Se on kuitenkin halpaa valmistaa, minkä vuoksi sitä käytetään edelleen runsaasti varsinkin kehittyvissä maissa. Merbromiinia on tutkittu myös käytettäväksi väriaineena aurinkokennoissa.