São Paulo

São Paulo () on Brasilian suurin kaupunki ja samannimisen osavaltion pääkaupunki. São Paulon metropolialueella asuu yli 22 miljoonaa ihmistä, ja se muodostaa eteläisen pallonpuoliskon suurimman väestökeskittymän. Itse kaupungin asukasluku on noin 12 miljoonaa (2021).
São Paulo on Brasilian taloudellinen keskus ja se kilpailee Rio de Janeiron kanssa asemasta Brasilian kulttuurin ja urheilun pääkaupunkina. Matkailukohteena se ei kuitenkaan ole yhtä suosittu kuin Rio de Janeiro.
Maantiede, kaupunkikuva ja ja ilmasto.
São Paulo sijaitsee noin 350 km lounaaseen Rio de Janeirosta, noin 50 km sisämaahan lähimmästä satamakaupungista Santosista.
São Paulo on jaettu 31 kaupunginosaan, jotka on ryhmitelty yhdeksään sektoriin.
São Paulon keskusta on vanha kaupunki, jossa sijaitsevat pörssi ja kaupungintalo. Sé Centralin metroasema ja La Luzin rautatieasema sijaitsevat siellä. Koillissektori on Guarulhosin lähellä sijaitseva asuin- ja teollisuusalue (lähellä Dutra-valtatietä). Vanhankaupungin eteläpuolella on uusi keskusta toimistotorneineen. Alueen läpi kulkee uusi Lilas-metrolinja. Kaakkoisosa on kaupungin teollisuusalue. Lännessä on paljon kauppoja ja baareja. Siellä kulkee kaupungin tärkein katu, Paulista Avenue. Luoteisosa, eteläisin osa ja itäosa ovat on köyhän väestön asuinalueitaa, mukaan lukien Paraisópolisin favela]. 
Koska São Paulo on kehittynyt myöhään, siellä ei ole juurikaan siirtomaa-aikaisia rakennuksia. Poikkeuksia ovat Luzin kirkko ja luostari (1579), joissa nykyään sijaitsee Uskonnollisen taiteen museo; Carmon kirkko (1632); ja São Franciscon kirkko (1676, rakennettu uudelleen vuonna 1791). Matkailijoiden suosimia kohteita ovat taidemuseot, Ibirapuera-puisto ja Batman-kujaksi ("Beco do Batman") kutsuttu katutaiteen keskittymä.
São Paulo sijaitsee trooppisella vyöhykkeellä lähes 800 metrin korkeudessa merenpinnasta. Kaupungin sää on vaihteleva ja sateinen erityisesti joulu–helmikuussa, jolloin Brasiliassa on kesä. Kaupunki oli aikaisemmin kuuluisa sumuistaan, mutta ne ovat vähentyneet ilman keskilämpötilan kohottua viimeisten 40 vuoden aikana.
Historia.
Jesuiitat perustivat kaupungin vuonna 1554 ja antoivat sille nimen apostoli Paavalin mukaan, koska perustamispäivä oli Paavalin kääntymyksen vuosipäivä. Jesuiitat perustivat São Pauloon lähetysaseman ja koulun. Alkuvuosina kaupunki oli nimellä "bandeirantes" kutsuttujen seikkailijoiden tukikohta, josta käsin tehtiin sisämaahan löytö-, tutkimus- ja ryöstöretkiä. Minas Geraisista löydettiin kultaa 1600-luvulla, ja kultakuume tuntui myös São Paulossa. Osa kullan tuotosta sijoitettiin sokeriplantaaseihin, jotka olivat varsin tuottavia. São Paulo sai kaupunkioikeudet vuonna 1711. Kahvinviljely Brasiliassa alkoi 1727.
Kaupungin merkitys alkoi kasvaa 1800-luvun loppupuolella, kun kahvista tuli Brasilian tärkein vientituote. Kasvu kiihtyi, kun rautatie vedettiin viljelyalueilta Sao Pauloon ja siitä edelleen Santosin satamakapunkiin.
Kaupungin luonne muuttui dramaattisesti 1900-luvun taitteessa. Vuosien 1890 ja 1920 välillä sen väkiluku kasvoi 65 000:sta lähes 600 000:een. Suuri osa tästä kasvusta johtui maahanmuuttajien saapumisesta Italiasta, Portugalista, Espanjasta, Japanista ja Lähi-idästä. Teollisuus otti valtavia edistysaskeleita tänä aikana, ja sitä rahoittivat kahvimoguli. Teollistuminen loi työväenluokan, joka vuosina 1917–1920 käynnisti sarjan yleislakkoja, jotka hallitus tukahdutti raa'asti. Kaupunkiin syntyi myös koulutettu keskiluokka.
Vuoden 1930 vallankumouksen jälkeen, joka syrjäytti paulistien oligarkian vallasta, São Paulon taloudellinen moottori ei ollut enää kahvi vaan teollisuus. Väkiluku kasvoi kahteen miljoonaan. São Paulo oli koko Brasilian teollistumisen veturi.
1900-luvun lopulla ja 2000-luvulla kaupungin väkiluvun kasvu on ollut ennen kaikkea kaupungistumisen tulosta.
Hallinto.
São Paulon kaupunginhallintoa johtaa suorilla vaaleilla valittu pormestari. Työnjako kaupungin, osavaltion ja kaupunginosien välillä edellyttää eri tasojen tiivistä yhteistyötä. Esimerkikssi liikenteen osalta kaupunginhallinto hallinnoi osaa kaupunkiliikennejärjestelmästä, kun taas osavaltio vastaa integroidusta liikennesuunnittelusta koko metropolialueella, ja kaupunginosat katujen kunnossapidosta. Koulut kuuluvat kaupungille, korkeakoulut ja yliopistot osavaltiolle.
Talous.
São Pauloa pidetään Brasilian finanssikeskuksena, koska siellä sijaitsevat suurten yritysten sekä pankkien ja rahoituslaitosten pääkonttorit. Kaupungissa toimii myös markkina-arvoltaan Latinalaisen Amerikan suurin pörssi B3.
Liikenne.
São Paulon metron ensimmäinen linja avattiin 1974. Kaupungin lentoliikennettä palvelee kaksi kansainvälistä lentoasemaa, São Paulo-Guarulhosin kansainvälinen lentoasema ja Congonhas-São Paulon kansainvälinen lentoasema.
Väestö.
São Pauloon on tullut 1900-luvun aikana siirtolaisaaltoja Italiasta, Portugalista, Japanista, Saksasta, Kreikasta ja Lähi-idästä. Maahanmuuttajat ovat tuoneet ruoka- ja muun kulttuurinsa mukanaan. Italialaistaustaiset ovat suurin ryhmä, yli kuusi miljoonaa, ja japanilaisia on puoli miljoonaa. Talouskasvun myötä kaupunkiin on muuttanut myös ihmisiä Brasilian eri osista.
Rikollisuus ja köyhyys.
São Paulo on vauras, mutta kaupungissa on myös paljon köyhyyttä. Faveloissa asuu iso määrä köyhiä ihmisiä vieretysten rikkaiden kanssa. Alueet on saatettu eristää sähköaidoin ja erilaisin turvajärjestelmin, koska rikkaat pelkäävät köyhien tekemiä rikoksia. Rikollisuus onkin São Paulossa maailman huippuluokkaa. Eniten tehdään kidnappauksia, ryöstöjä ja murhia. Sen takia monet liikemiehet lentävät helikoptereilla töihin ja kulkevat luodinkestävillä autoilla. São Paulossa on ennätysmäärä helikoptereita ja erillinen lentoliikennejärjestelmä helikoptereita varten. Poliiseista on huutava pula. São Pauloon on luotu erityinen erikoisryhmä kidnappauksia vastaan, mutta silti voimavarat ovat vähissä. Rikollisuuden kasvun yhtenä syynä voidaan pitää väärin käytettyä varallisuutta. Rahaa ei ole käytetty perusasioihin ja köyhyyden kitkemiseen, joten moni faveloissa asuva ei pääse nuorena töihin ja joutuu täten helposti rikoksen poluille.
Vuosina 1999-2011 väkivaltatilanne parani ja murhien määrä putosi kolme neljäsosaa. Viime vuosina rikollisuus on lisääntynyt uudelleen. Vuonna 2012 arvioitiin murhien määrän nousevan jälleen yli kymmeneen 100 000 asukasta kohti. Vuonna 2006 vankiloista alkanut kapina on jatkunut väkivaltaisuuksina Primeiro Comando da Capital (PCC) -rikollisjengin ja poliisin välillä. Poliisien murhat lisääntyivät 40% vuodesta 2011 vuoteen 2012. Takavarikoitujen huumeiden määrä nousi ennätykseen 2011 ja sivusi sitä 2012. Sieppauksista on kehitetty kaksi alalajia: pikasieppauksissa uhri viedään pankkiautomaatille tyhjentämään tilinsä. Virtuaalisieppauksissa väitetään perheenjäsenen olevan konnien hallussa ja vaaditaan lunnaita, taustalla soitetaan nauhoitettua lasten itkua. Yhdysvaltojen ulkoministeriö piti vuonna 2013 São Paulon rikollisuustilannetta kriittisenä.
São Paulon poliisi sai paljon lisää voimavaroja vuosien 2014 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen ja 2016 olympialaisten lähestyessä.
Palvelut.
Kaupungissa toimii 22 yliopistoa ja korkeakoulua. São Paulon yliopisto on arvioitu Brasilian parhaaksi useissa rankingeissa.
Energian varastaminen laittomilla sähköliittymillä on Brasiliassa yleistä. Vuonna 2022 Euroopan investointipankin tukemalla hankkeellä rahoitettiin laillisia sähköliittymiä alennettuun hintaan faveloiden asukkaille. Luotettavan energianlähteen lisäksi säännöllinen sähkölasku toimi asukkaille todistuksena asuinpaikasta, mikä puolestaan antoi pääsyn moniin muihin palveluihin. 
São Paulo on halunnut olla puhtaan energian esikuva,ja panostaa etenkin biopohjaisiin polttoaineisiin. Vuonna 2025 avattiin laitos joka tuottaa sokeriteollisuuden sivuvirroista biometanolia polttoaineeksi.
Kulttuuri.
Kaupungin kasvua ja teollisuutta vauhditti elinvoimainen maahanmuuttajaväestö, ja São Paulon asukkaat ovat ylpeitä monikulttuurisista juuristaan. Tämä kosmopoliittisuus on edistänyt dynaamista musiikkielämää. Sambasta ja hiphopista avantgarde-rockliikkeeseen ”Vanguarda Paulista”, São Paulo on vaalinut musiikkimuotoja kaikkialta Brasiliasta ja maailmalta.
1900-luvun alussa brasilialaista modernistista kirjallisuusliikettä vetivät sãopaulolaiset kirjailijat, kuten Mário de Andrade ja Anita Malfatti.
Kaupungin kulttuurilaitoksia ovat São Paulon valtiongalleria Pinacoteca, São Paulon taidemuseo (MASP), São Paulon kaupunginteatteri ja Mário de Andrade -kirjasto. Suuri osa São Paulon kulttuurista löytyy kuitenkin kaupungin kaduilta. São Paulo on ”ulkoilmamuseo”, jossa on monia arkkitehtonisia tyylejä, mukaan lukien Oscar Niemeyerin uusgoottilaiset ja modernistiset rakennukset. São Paulo on kuuluisa karnevaaleistaan, ja kunta kannustaa aktiivisesti katutaidetta, festivaaleja ja kansalaisten julkisia aktiviteetteja.
São Paulon biennaali on joka toinen vuosi järjestettävä suuri taidenäyttely. Se on perustettu 1951 ja siten maailman toiseksi vanhin taidebiennaaali. São Paulon kansainväliset elokuvajuhlat eli Mostra on perustettu 1977.
São Paulon kunnan kulttuurisihteeristö (SMC) on keskeinen kaupunkitason organisaatio, joka hallinnoi julkisia kirjastoja, teattereita, kunnallisia taidekouluja, museoita ja muuta infrastruktuuria. 
Brasiliassa on myös vahva yksityisen kulttuurirahoituksen perinne.
Urheilu.
Kuten koko Brasiliassa, jalkapallo on São Paulossa suosituin urheilulaji. Kaupungin merkittävimmät jalkapalloseurat ovat Corinthians, Palmeiras, ja São Paulo Futebol Clube.
Formula 1:n Brasilian osakilpailu järjestetään São Paulossa, Interlagosissa.
Muita suosittuja urheilulajeja kaupungissa ovat koripallo, lentopallo, käsipallo ja tennis.