tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Carlos Eduardo (jalkapalloilija, 1989)

Carlos Eduardo de Oliveira Alves eli Carlos Eduardo (s. 17. lokakuuta 1989 Ribeirão Preto, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa ranskalaista Niceä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Carlos Eduardo teki viisi maalia Nicen paidassa lokakuussa 2014 En Avant de Guingampia vastaan Ligue 1:ssä ollen vasta neljäs pelaaja, joka onnistuu viisi kertaa maalinteossa yhdessä Ligue 1:n ottelussa.
Amazonianviidakkohaukka

Amazonianviidakkohaukka ("Leucopternis kuhli") on haukkojen heimon sukuun Sitä tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, ja metsien hävityksen vuoksi sen populaatio on pienenemässä hyvin voimakkaasti.
Crazy People – hulluja ihmisiä

Crazy People – hulluja ihmisiä on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut Tony Billin ja Barry L. Youngin ohjaama komediaelokuva. Siinä Dudley Moore esittää mainosmiestä, joka alkaa vaimonsa lähdettyä suoltaa arveluttavan rehellisiä mainosideoita. Hänet passitetaan mainostoimistosta psyykkiseen sairaalaan lomalle, mutta siellä hän kerää muista hoidokeista ympärilleen tiimin, joka alkaa tehdä menestyksekkäitä, yllättävään todenpuhumiseen perustuvia kampanjoita todellisille asiakkaille.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano harmittelee, että tarinan pitkittyessä elokuvan veto alkaa laantua. Häneltä "Crazy People" saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Brasilianviidakkohaukka

Brasilianviidakkohaukka ("Leucopternis lacernulatus") on haukkojen (Accipitridae) heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Brasiliassa.
Se muistuttaa argentiinanviidakkohaukkaa, jolla on yläselässä mustaa täplitystä, kyynärsulkien kärjet ovat valkoiset, eikä pyrstön kärki ole musta.
Brasilianviidakkohaukka elää Itä-Brasiliassa Atlantin rannikon metsissä. Vuonna 1830 sitä pidettiin yleisenä, mutta viimeaikaiset havainnot osoittavat, että se elää erillisissä laikuissa, eikä ole yleinen. Populaation koko on alle kymmenentuhatta.
Sen koko on 43–48 senttimetriä ja se on keskikokoinen mustavalkoinen metsässä elävä petolintu. Pää on valkea, takakruunu, niska ja yläselkä ovat haalistuneenharmaat. Alapuoli on kokonaan valkoinen. Selkä ja siivet ovat mustat. Sillä on jonkin verran heikkoa valkoista täplitystä olkasulissa. Siivet ovat leveät, pyöreähköt, pyrstö lyhyt ja valkoinen, jossa musta pohja ja ohut raita kärjessä. Silmän värikalvo, vahanahka ja jalat ovat keltaiset. Nuorilla linnuilla on tummat juovat kruunussa ja niskassa, punaruskeat siiven peitinhöyhenien ja hartiahöyhenien kärjet.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat kosteat metsät ja kuivat savannit. Sitä esiintyy pääasiassa alavissa vanhoissa metsissä keskikerroksessa 900 metrin korkeuteen asti, joskin Minas Geraisissa 2890 metriin asti (Machado et al. 1998). Minas Geraisissa se on tavattu myös matalassa kasvustossa (capoeirat, eukalyptusviljelmät), mutta aina lähellä laajoja koskemattomia metsiä (Machado et al. 1998). Se saalista ovat selkärangattomat, kuten kotilot, hämähäkit ja hyönteiset, joskin raportoitu on myös muusta saaliista, kuten linnuista, matelijoista, sammakoista ja nisäkkäistä.
Roxanne

Roxanne on vuonna 1987 ensi-iltansa saanut Fred Schepisin ohjaama komediaelokuva. Se perustuu väljästi Edmond Rostandin 1800-luvun lopun tarinaan Cyrano de Bergeracista: isosta nenästään kovin herkkä palopäällikkö (Steve Martin) rakastuu onnettomasti kauniiseen astronomiin (Daryl Hannah).
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Esko Rautakorpi kutsuu elokuvaa herkullisesti toteutetuksi komediaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Leena Pasanen

Leena Inkeri Pasanen (s. 1949 Iisalmi) on suomalainen lastentautien erikoislääkäri, joka on vuodesta 1981 alkaen toiminut Suomen Lähetysseuran tehtävissä Etelä-Tansanian Iringan alueen Ilembulassa sijaitsevassa Tansanian evankelisluterilaisen kirkon sairaalassa. Hän viettää nyt eläkepäiviään samoilla seuduilla.
Lääkärityönsä lisäksi Pasanen on neljän nyt jo täysikäisen aids-orvon holhooja. Pasanen on opettanut terveydenhuollon opiskelijoita sairaalassaan ja luennoinut paikallisessa sairaanhoito-oppilaitoksessa.
Leena Pasasen kirja "Daktarin lapset" valittiin vuoden 2000 kristilliseksi kirjaksi. Vuonna 2005 Pasanen sai Suomen Lääkäriliiton 10 000 euron suuruisen Max Oker-Blom -palkinnon. Vuonna 2009 Pasanen valittiin Vuoden ulkosuomalaiseksi ensimmäisenä kehitysmaassa asuvana suomalaisena. Vuonna 2017 Pasanen sai Suomen Lastenlääkäri ry:n Lapsen asialla -palkinnon.
Kultainen kynttilänjalka

Kultainen kynttilänjalka on Edvin Laineen ohjaama rikoselokuva vuodelta 1946.
Tuotanto.
Elokuva perustuu Toivo Kauppisen alkuperäisaiheeseen, mutta kuvakäsikirjoituksen tekijästä ei ole varmuutta. Oletettavasti sen ovat tehneet Edvin Laine itse ja apulaisohjaaja Erkki Uotila. Kuvausten aikana käsikirjoitusta on muokattu esimerkiksi perustelemaan Astan ja Markuksen suhteen muuttumista häiden jälkeen sekä koko loppuelokuva siitä alkaen, kun Lauri varastaa kultaisen kynttilänjalan. Uotila ohjasi ne kohtaukset, joissa Laine esiintyi.
Vastaanotto.
Elokuva onnistuttiin myymään Bulgariaan. Kotimaassa se ei menestynyt vaan tuotti tuotantoyhtiölle runsaasti tappiota.
Aikalaisarviossaan Raoul af Hällström ("Uusi Suomi") antoi ankaraa kritiikkiä: ”Tällaisen ehkä hyvää tarkoittavan, mutta puolivillaisen käsikirjoituksen puitteissa on Edvin Laine päästetty riehumaan oikein koko rahan edestä.” Samalla linjalla oli moni muukin kriitikko.
Kuvaaja Esko Töyri saa kiitosta Kajsa Krookilta ("Hufvudstadsbladet"). Paula Talaskivi ("Helsingin Sanomat") esitti arviossaan toisaalta kiitosta, toisaalta kritiikkiä: ”Ohjaajan - - innostuksesta tehtäväänsä kaiketi johtuu, että elokuva onkin saanut tavallista enemmän hänen persoonallisia piirteitään, vikoineen ja ansioineen. - - Hillitympi sävy olisi ylimalkaan auttanut paljon, sillä sen avulla olisi varmasti myös vältytty monesta turhasta ja epämieluisasta karkeudesta.” Hyvin selvän kiitoksen antoi kuitenkin Olavi Vesterdahl ("Aamulehti"), jonka mielestä elokuvassa on demonista voimaa ja taiteellista kunnianhimoa, ja se tarkoitti uutta aluevaltausta suomalaiselle elokuvalle. Edvin Laineen näyttelijäsuoritus sai monelta kiitosta.
LONEOS

Lowell Observatory Near-Earth-Object Search (LONEOS) oli lähellä Maata kiertävien asteroidien ja komeettojen löytämiseksi suunnattu projekti. NASAn rahoittamaa projektia johti Lowellin observatorion Ted Bowell Flagstaffissa. Projekti alkoi vuonna 1993 ja päättyi helmikuussa 2008.
Öljy- ja biopolttoaineala

Öljy- ja biopolttoaineala ry (aikaisemmin Öljyalan Keskusliitto ry) on vuonna 1970 perustettu jäsentensä etu- ja yhteistyöjärjestö. Sen jäseniä ovat Neste Oyj, Neste Markkinointi Oy, St1 Oy, Suomen Osuuskauppojen Keskuskunta SOK, Oy Teboil Ab ja Öljy- ja Kaasutekniikka ry.
Järjestön tavoitteena on edistää nestemäisten polttoaineiden vastuullista käyttöä, osallistua kestävän energiatulevaisuuden kehittämiseen ja rakentaa puitteita jäsentensä kannattavalle toiminnalle. Etujärjestö ei ota kantaa jäsentensä väliseen kilpailuun eikä työmarkkinakysymyksiin. 
Toiminta.
Öljy- ja biopolttoaineala ry edustaa alaa ja toimii asiantuntijana yhteisissä alaa koskevissa energia-, ilmasto-, liikenne-, ja ympäristöpoliittisissa kysymyksissä. Toiminnan keskeinen osa on lainsäädäntöön liittyvä edunvalvonta eli yhteydenpito kansallisiin ja kansainvälisiin tahoihin, jotka vaikuttavat alan toiminnan edellytyksiin. Järjestö osallistuu lainsäädännön valmisteluun tekemällä aloitteita ja esityksiä, antamalla lausuntoja sekä edustamalla alaa muun muassa valtiovallan asettamissa työryhmissä. Kansainvälisen toiminnan pääpaino on EU:n lainsäädäntöhankkeiden valmistelussa.
Järjestö vastaa toimialantason kehitystyöstä liittyen huoltoasemien toimintaedellytyksiin, turvallisuus- ja ympäristökysymyksiin sekä urakoinnin laatuun. Lämmityssektorilla toteutetaan projekteja öljylämmityksen energiankäytön tehostamiseksi.
Järjestö kokoaa ja laatii alan tilastoja jäsentensä käyttöön sekä tilastoviranomaisille. Lisäksi vastataan alan standardoinnista Suomen Standardisoimisliiton SFS:n toimialayhteisönä ja alan valmiussuunnittelusta Huoltovarmuuskeskuksen kanssa tehtyyn sopimukseen perustuen. Järjestön omistama Öljyalan Palvelukeskus Oy vastaa Höylä-energiatehokkuussopimuksen toimeenpanosta sekä toteuttaa toimialatason ympäristö- ja koulutushankkeita.
Öljyalan energiatehokkuussopimus.
Öljyalalla on valtiovallan kanssa solmittu energiatehokkuussopimus Höylä IV vuosille 2017–2025. Alan toimijat edistävät energiatehokkuustavoitteita jakamalla öljylämmittäjille tietoa siitä, kuinka he voivat omilla toimillaan saada aikaan energiansäästöä.
Stsjapan Haratšeuskih’

Stsjapan Mih’ailavitš Haratšeuskih’ (, , 26. kesäkuuta 1985 Nižnekamsk, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa tällä hetkellä KHL:ssä pelaavaa Dinamo Minskiä.
Haratšeuskih’in kasvattajaseurana toimi hänen kotikaupunkinsa joukkue, HK Neftehimik Nižnekamsk, jonka kakkosjoukkueessa hän pelasi. Kaudella 2003–2004 hän siirtyi Valko-Venäjän pääsarjassa pelaavaan Junost Minskiin. Valko-Venäjällä hän pelasi aina vuoteen 2011, edustaen myös Šynnik Babruiskia.
Kaudeksi 2011–2012 Haratšeuskih’ siirtyi ukrainalaiseen Donbass Donetskiin, joka silloin pelasi Ukrainan pääsarjassa. Seuraavaksi kaudeksi Donbass liittyi VHL:ään, joka on Venäjän toiseksi korkein sarjataso. Haratšeuskih’ pelasi myös Donbassin kakkosjoukkueessa, joka edelleen pelasi Ukrainan pääsarjassa. Viimeisellä kaudellaan Donbassissa Haratšeuskih’ pelasi myös kolme KHL-ottelua.
Kaudeksi 2013–2014 Haratšeuskih’ siirtyi kazakstanilaiseen HK Saryarka Karagandaan, joka pelaa VHL:ssä. Haratšeuskih’ on pelannut myös yhden maaottelun Valko-Venäjän joukkueessa ja ollut mukana viisissä MM-kisoissa.
Haratšeuskih’ on voittanut urallaan Valko-Venäjän mestaruuden Junost Minskissä kaudella 2008–2009, Ukrainan mestaruuden Donbass Donetsk II:ssa kaudella 2012–2013 sekä Continental Cupin Donbass Donetskissa kaudella 2012–2013.
Pariisilaissolmio

Pariisilaissolmio on Matti Kassilan televisiolle ohjaama ja tuottama elokuva vuodelta 1965. Se perustuu Mika Waltarin pienoisromaaniin "Pariisilaissolmio", jonka hän alkujaan kirjoitti 1947 ja liitti sitten kokoelmaan "Kuun maisema" (1953). 
Elokuva tehtiin televisiolle vuoden 1963 alusta alkaneen näyttelijälakon aikana liittoon kuulumattomien näyttelijöiden voimin.
Eräs kriitikko kirjoittaa arviossaan, että Waltarin tarina on viisas lempeä ja hillityn pisteliäs. Tarinassa pankissa työskentelevä keski-ikäinen perheenisä kokeilee kultaisen häkkinsä rajoja tavattuaan nuoruudenystävänsä. Ystävä saa hänet lähtemään istumaan iltaa, ja siinä keskustelun aikana hänessä herää seikkailunhalu ja nuoruudenkaipuu. Sen kiteytymä on räikeä pariisilainen solmio, joka tuo ”väriä pohjoismaiseen pukeutumisharmauteen”.
Vital Bjalinski

Vital Uladzimiravitš Bjalinski (, , 27. marraskuuta 1989 Minsk, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa Serbian jääkiekkoliigassa pelaavaa KHK Crvena Zvezdaa.
Bjalinski on edustanut suurimman osan urastaan kasvattajaseuraansa Junost Minskiä, jonka riveissä hän on voittanut Valko-Venäjän mestaruuden kausina 2009–2010 ja 2010–2011. Kaudella 2008–2009 hän edusti kuitenkin saman liigan Šynnik Babruiskia ja kaudella 2011–2012 kolmen ottelun verran H’K Vitsebskia. Hän oli myös Junost Minskin mukana pelaamssa Venäjän VHL-liigaa kaudella 2012–2013.
Bjalinski pelasi ensimmäisen miesten arvoturnauksen vuoden 2013 MM-kisoissa, jossa hän vartioi Valko-Venäjän maalia viidessä ottelussa. Hänet valittiin Aleh Haroškan ja Kanstantsin Kaltsoun kanssa joukkueen parhaiksi pelaajiksi.
Sokerilaki

Sokerilaki () oli Ison-Britannian hallituksen vuonna 1764 säätämä laki, jonka tarkoitus oli estää sokerin sekä rommin raaka-aineena käytetyn melassin salakuljetus Ranskan ja Hollannin Länsi-Intiasta brittien Pohjois-Amerikan siirtokuntiin. Samalla sen tarkoituksena oli kerätä tuloja Ison-Britannian kruunulle, jonka menot olivat lisääntyneet ja velat kasvaneet vuonna 1763 päättyneen suuren siirtomaasodan seurauksena. Englannin parlamentti piti kohtuullisena, että siirtokuntalaiset osallistuivat itse kasvaneiden hallinto- ja puolustusmenojen kattamiseen. Kyseessä oli ensimmäinen useista veroja ja tullimaksuja koskeneista säädöksistä, jotka seuraavien vuosien aikana ärsyttivät siirtokuntien asukkaita, ja johtivat lopulta Amerikan vallankumouksen puhkeamiseen.
Sokerilaki oli käytännössä uusittu versio vuoden 1733 melassilaista, jonka toimeenpano ei ollut onnistunut. Sokerilaki lisäsi huomattavasti ei-brittiläisestä Karibiasta Pohjois-Amerikkaan tuotavan melassin ja jalostetun sokerin tullimaksuja, ja loi näin brittiläisten siirtomaiden sokerinkasvattajille mahdollisuuden kaupan monopoliasemaan. Vaikka siirtokuntien asukkaat periaatteessa hyötyivät brittiläisen sokerin hinnan pysymisestä alhaisena, he eivät pitäneet siitä, että tullivirkamiehet saivat oikeuden sokerilastien takavarikointeihin ja määräyksistä laistaneet kapteenit joutuivat kaukana Nova Scotiassa toimineen vara-amiraliteetin oikeusistuimen alaisiksi. Tullirikkomukset määrättiin käsiteltäviksi ilman valamiehistöä, mitä pidettiin kansalaisoikeuksien loukkauksena. Sokerin salakuljetuksen tyrehtyminen tiukentuneiden tullitarkastusten myötä kuihdutti kauppamerenkulkua muutenkin ja lisäksi se teki lopun Uuden-Englannin kukoistavasta rommiteollisuudesta, joka oli perustunut halpaan Ranskan Länsi-Intiasta salakuljetettuun melassiin. Siirtokuntalaisten protestien seurauksena tullimaksuja alennettiin vuonna 1766.
Papuansinimaluri

Papuansinimaluri ("Malurus cyanocephalus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Papuansinimaluria tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan melko yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Plestiodon

Plestiodon on skinkkien heimoon kuuluva suku. Se luettiin ennen kuuluvaksi sukuun "Eumeces", kuten myös suvut "Eurylepis" ja "Mesoscincus".
Lajit.
Sukuun kuuluu 50 lajia:
Sademetsämaluri

Sademetsämaluri ("Malurus amabilis") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sademetsämaluria tavataan Australiassa Queenslandin pohjoisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustakurkkumaluri

Mustakurkkumaluri ("Malurus lamberti") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustakurkkumaluria tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti melko yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mino Raiola

Carmine ”Mino” Raiola (4. marraskuuta 1967 Nocera Inferiore, Italia – 30. huhtikuuta 2022 Milano, Italia) oli italialaissyntyinen alankomaalainen jalkapalloilijoiden pelaaja-agentti, jonka suojatteihin kuuluivat muun muassa Zlatan Ibrahimović, Erling Håland ja Paul Pogba. Pogban siirtyessä Juventuksesta Manchester Unitediin elokuussa 2016 sai Raiola ja hänen yhtiönsä 105 miljoonan euron siirtosummasta 27 miljoonaa euroa. Suomalaisista pelaajista hänen suojatteihinsa kuului Thomas Lam.
Raiola kuoli pitkään kestäneiden terveysongelmien jälkeen 54-vuotiaana huhtikuussa 2022. Hänet oli leikattu vuoden 2022 alussa milanolaisessa sairaalassa. Hänen kuolemastaan uutisoitiin virheellisesti pariin kertaan ennen hänen lopullista kuolemaansa.
Maher al-Assad

Maher al-Assad (s. 1967) on Syyrian tasavaltalaiskaartin kenraali ja komentaja. Hän on Syyrian presidentin Bašar al-Assadin pikkuveli. Maher al-Assadia pidetään veljensä jälkeen vaikutusvaltaisimpana henkilönä Syyriassa. On väitetty, että hän haavoittui pommi-iskussa kesällä 2012, mutta hän toimii vielä aktiivisena terrorismin torjunnassa.
Elämäkerta.
Maher al-Assad syntyi vuonna 1967 ja opiskeli Damaskoksen yliopistossa. Sittemmin hän liittyi vanhemman veljensä Basil al-Assadin esimerkin mukaan armeijaan. Basilin kuollessa vuonna 1994 Maheria pidettiin Hafiz al-Assadin mahdollisena seuraajana, mutta seuraajaksi nimitettiin lopulta Maherin veli Bašar al-Assad. Maher komensi sittemmin tasavaltalaiskaarti-prikaatia ja yleni myöhemmin kenraaliksi. Bašarin noustua presidentiksi Maherista tuli hallitsevan Baath-puolueen keskuskomitean jäsen. Bašarin valtakauden muutamaa ensimmäistä kuukautta leimasi poliittinen vapautuminen, mutta sittemmin järjestelmä sulkeutui taas. Maherin uskotaan olleen poliittista vapautumista vastaan ja neuvonut veljeään tämän johdosta. 2003 Maher osallistui epävirallisiin rauhanneuvotteluihin Israelin kanssa Jordaniassa ja vuonna 2005 hänet mainittiin YK:n raportissa, jossa häntä epäiltiin osallisuudesta Libanonin entisen pääministeri Rafik Haririn murhan suunnitteluun.
Kun vuonna 2011 Etelä-Syyrian Deraan kaupungissa syttyi mielenosoituksia, Maherin komentama Syyrian 4. panssaridivisioona lähetettiin murskaamaan mielenosoitukset. Divisioonan joukot tulittivat kaupunkia ja tekivät kotiratsioita. Maher joutui divisioonan toimien johdosta Yhdysvaltojen ja EU:n pakotelistoille. Vuonna 2012 Maher haavoittui Damaskoksessa tehdyssä pommi-iskussa. Hän oli pitkään haavoittumisensa jälkeen poissa julkisuudesta, kunnes hän esiintyi taas valokuvissa vuonna 2014.
Siniliuskemaluri

Siniliuskemaluri ("Malurus pulcherrimus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Siniliuskemaluria tavataan Australian etelä- ja lounaisosissa. Lajin on raportoitu olevan harvinainen Australian eteläosissa ja yleinen tai runsaslukuinen osissa Lounnais-Australiaa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vaaleapäämaluri

Vaaleapäämaluri ("Malurus elegans") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vaaleapäämaluria tavataan Australiassa Länsi-Australian lounaisosissa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen sopivissa elinympäristöissä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Purppurakruunumaluri

Purppurakruunumaluri ("Malurus coronatus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Purppurakruunumaluria tavataan Australian pohjoisosissa. Lajin kannaksi arvioidaan 10 000–28 000 yksilöä. Laji on vähenemässä, mutta sen ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustamaluri

Mustamaluri ("Malurus alboscapulatus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustamaluria tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleiseksi ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punaselkämaluri

Punaselkämaluri ("Malurus melanocephalus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punaselkämaluria tavataan Australian pohjois- ja itäosissa. Lajin on raportoitu olevan usein yleinen ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkosiipimaluri

Valkosiipimaluri ("Malurus leucopterus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkosiipimaluria tavataan suuressa osassa Australiaa. Lajin on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viisijuovaskinkki

Viisijuovaskinkki ("Plestiodon fasciatus") on "Plestiodon"-sukuun kuuluva skinkkilaji. Se liikkuu päiväaikaan.
Ulkonäkö ja koko.
Viisijuovaskinkin pituus on noin 20 senttiä. Pääväri on pronssinruskea tai harmahtavan oliivinvihreä. Pitkin koko ruumista on viisi vaaleaa juovaa. Nuoret yksilöt ovat kirkkaamman värisiä kuin vanhemmat. Ruumis on hoikka ja pitkänomainen. Hännän pää on sininen tai harmaa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Viisijuovaskinkkiä tavataan Yhdysvaltojen länsi- ja kaakkoisosissa. Sitä esiintyy kosteissa metsissä. Se elää enimmäkseen maalla.
Lisääntyminen.
Munia on noin 15. Naaras pitää huolta munista, kunnes poikaset kuoriutuvat. Munimisesta kuoriutumiseen kestää 33–35 päivää.
Ravinto.
Viisijuovaskinkki syö selkärangattomia eläimiä ja muita liskoja.
Anne Bland

Anne Maarit Bland (s. 21. toukokuuta 1969 Varkaus) on suomalainen yrittäjä ja entinen poliitikko. Bland toimi vihreiden varapuheenjohtajana vuosina 2013–2015, jonka jälkeen hän jätti politiikan.
Tausta ja ura.
Varkaudesta kotoisin oleva Bland asuu nykyään Huittisten Vampulassa. Hänen perheeseensä kuuluu kolme lasta. Bland on asunut aiemmin pitkään Isossa-Britanniassa ja Ranskassa. Bland on ammatiltaan yrittäjä ja hän on sosiaalisiin innovaatioihin ja yhteiskunnallisten yritysten malleihin erikoistuneen Social Business Internationalin toimitusjohtaja.
Politiikka.
Bland oli vihreiden varapuheenjohtajana vuosina 2013–2015. Hän oli myös Maaseutu- ja erävihreiden puheenjohtaja ja on toiminut aikaisemmin Satakunnan ja Huittisten vihreiden puheenjohtajana. Bland on Huittisten kunnanvaltuuston varajäsen.
Bland oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, joissa sai Satakunnan vaalipiirissa 476 ääntä. Europarlamenttivaaleissa 2014 hän sai 3 078 ääntä. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Bland oli ehdolla Varsinais-Suomen vaalipiiristä. Toukokuussa 2015 hän kertoi jättävänsä politiikan.
Valko-Venäjän ministerineuvosto

Valko-Venäjän ministerineuvosto () on toimeenpanovaltaa käyttävä elin Valko-Venäjällä. Hallitusta johtaa pääministeri ja sen nimittää presidentti. Hallitus toimii hallituksen talossa Minskin keskustassa.
Nykyinen hallitus.
Lähde:
Cindy Sherman

Cynthia ”Cindy” Morris Sherman (s. 19. tammikuuta 1954) on yhdysvaltalainen nykytaiteilija. Hänet tunnetaan erityisesti valokuvistaan, joilla hän pyrkii herättämään keskustelua naisen asemasta yhteiskunnassa ja mediassa.
Varhaiset vuodet.
Cindy Sherman syntyi 19. tammikuuta 1954 Glen Ridgessä, New Jerseyn osavaltiossa viisilapsisen perheen nuorimmaiseksi. Pian hänen syntymänsä jälkeen perhe muutti Huntingtoniin New Yorkin Long Islandille. 
Sherman kiinnostui kuvataiteesta Buffalo State Collegessa, jossa hän aluksi opiskeli maalausta, mutta vaihtoi pian pääaineekseen valokuvauksen.
Buffalossa oli vireä taidekenttä 1970-luvulla, ja opintojensa aikana Sherman tutustui monta kautta käsitteelliseen nykytaiteeseen sekä eri medioiden välisiin taidekokeiluihin.
Taide.
Sherman kuvaa tyypillisimmin itseään erilaisissa asuissa, ja hänen kuvansa ovat voimakkaasti intertekstuaalisia viitaten esimerkiksi popkulttuuriin tai elokuviin. Hänen tunnetuimmat teossarjansa ovat "Untitled Film Stills" (1977–1980), jossa Sherman pyrkii imitoimaan 1940–1960-lukujen amerikkalaisten film noir -elokuvien kuvastoa tuoden esiin siihen kuuluvia kliseitä, sekä "Sex Pictures" (1997), jossa esiintyy mallinukkeja voimakkaasti seksuaalisissa asennoissa peilaten naisen passiivista asemaa pornografisessa kuvastossa. 
Sherman on myös työskennellyt muotikuvaajana ja elokuvaohjaajana.
Proteiinifosfataasi 1

Proteiinifosfataasi 1 on entsyymi, joka katalysoi proteiinien defosforylaatiota eli proteiinien seriini- tai treoniiniaminohappoihin esteröityneiden fosfaattiryhmien hydrolyysiä. Entsyymi on tärkeässä roolissa glykogeenin synteesin ja hajotuksen säätelyssä. Glykogeeniaineenvaihdunnan lisäksi proteiinifosfataasi 1 osallistuu useisiin muihin solutason prosesseihin, muun muassa solusykliin, RNA:n silmukointiin, kalvorakkuloiden fuusioon, ionikanavien toimintaan ja lihasten supistumiseen. Proteiinifosfataasi 1:n EC-numero on EC 3.1.3.16.
Proteiinifosfataasin toiminta.
Proteiinifosfataasi 1 koostuu kahdesta keskenään erilaisesta alayksiköstä. Ihmisellä katalyyttinen alayksikkö on molekyylimassaltaan 37 kDa ja siihen on liittynyt useasta pienemmästä alayksiköstä koostuva säätelyalayksikkö, jonka molekyylimassa on noin 120 kDa. Tämä säätelyalayksikkö sisältää muun muassa glykogeeniin sitoutuvan alueen. Proteiinifosfataasi 1 vaatii kofaktorikseen kalmoduliinin, joka sitoutuu kalsium-ioneihin. Entsyymiä aktivoivia ioneja ovat kalsiumionien lisäksi mangaani ja lisäksi entsyymi vaatii toimiakseen magnesium-ioneja. Proteiinifosfataasi 1:n inhibiittoreita ovat muun muassa siklosporiini, kalykuliinit ja okadaiinihappo.
Proteiinifosfataasi 1 on tärkeä entsyymi glykogeenin metabolian säätelyssä. Se aktivoi glykogeenin synteesiä defosforyloimalla glykogeenisyntaasiin liitettyjä fosfaattiryhmiä ja täten muuttaen sen inaktiivisesta b-muodosta aktiivisempaan a-muotoon. Entsyymi myös inaktivoi glykogeenin hajottamista hydrolysoimalla glykogeenifosforylaasiin liittyneitä fosfaattiryhmiä ja täten muuttaen sen inaktiiviseen muotoon. Kun solut tarvitsevat energiaa ja glykogeenin hajotuksen tulisi aktivoitua, solut erittävät adrenaliinia tai glukagonia. Nämä hormonit aktivoivat proteiinikinaasi A:n, joka inaktivoi proteiinifosfataasi 1 kahdella mekanismilla. Proteiinikinaasi A fosforyloi proteiinifosfataasin säätelyalayksikön siten, että katalyyttinen alayksikkö ei enää kykene sitoutumaan siihen ja tämä inaktivoi proteiinifosfataasi 1:n. Proteiinikinaasi A fosforyloi myös eräitä muita proteiineja, jotka toimivat proteiinifosfataasi 1:n spesifisinä inhibiittoreina ja sitoutuvat entsyymin aktiiviseen alayksikköön estäen sen toiminnan.
Sindhit

Sindhit () ovat sindhiä puhuva etninen ryhmä Sindhin provinssista nykyisestä Pakistanista. Intian jaon jälkeen vuonna 1947 suurin osa hindu- ja sikhisindheistä pakeni nykyiseen Intiaan tai muihin maihin. Nykyään Pakistanin sindhit ovat pääasiassa muslimeja ja Intian sindhit hinduja.
Sindhimuslimien kulttuuri on saanut paljon vaikutteita sufilaisuuden opeista ja perusteista.
Yodogawa-ku

Yodogawa-ku () on yksi Osakan kaupungin 24:stä suuralueesta. Se sijaitsee kaupungin pohjoisosassa Yodogawa- ja Kanzakigawa-jokien välissä. Etelässä se rajautuu Yodogawaan ja sen takana Kitan suuralueeseen, idässä Higashiyodogawan suuralueeseen, pohjoisessa Kanzakigawaan ja sen takana Hyōgon prefektuurin Amagasakin kaupunkiin sekä Osakan prefektuurin Suitan ja Toyonakan kaupunkeihin ja lännessä Nishiyodogawan suuralueeseen. Yodogawa-kun pinta-ala on 12,64 neliökilometriä ja siellä on 173 146 asukasta (vuonna 2013).
Suuralue on muodostettu vuonna 1925 ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1974. Se on kehittynyt ja kasvanut etenkin sen jälkeen, kun Shin-Ōsakan rautatieasema valmistui sen alueelle Tokioon vievän Tōkaidō Shinkansen -suurnopeuslinjan pääteasemaksi. Linjan jatke San’yō Shinkansen kulkeekin suuralueen läpi itä-länsisuunnassa. Alueella toimii erityisesti kaupallisia yrityksiä kuten tukku- ja vähittäisliikkeitä, mutta myös metalli- ja konepajateollisuutta. 
Yodogawan suuraluetta palvelevat Shinkansen-linjojen lisäksi Osakan metron Midōsuji-linja, JR Westin Tōkaidō-päälinja ja Tōzai-linja sekä Hankyū-rautateiden Kioto-linja, Takarazuka-linja ja Kōbe-linja.
Punkaharjun puulajipuisto

Punkaharjun puulajipuisto on osa Punkaharjun tutkimusmetsäalueeseen kuuluvaa 1250 hehtaarin maa-alueesta. Tutkimusmetsiä ja puulajipuistoa hallinnoi Metsähallitus ja Metla ohjaa sen hoitoa. Punkaharjun tutkimusmetsässä tutkitaan ulkomaisten puulajien viljelyä ja kasvatusta, havupuiden alkuperiä ja ilmastonmuutoksen vaikutusta niihin ja metsäpuiden geneettistä monimuotoisuutta.
Punkaharjun puulajipuistoon on perustamisvaiheessa vuosina 1929 - 1938 istutettu 72 puulajia. Tällä hetkellä näistä istutuksista on jäljellä 46 lajia, joista 39 on havupuita ja 7 lehtipuita. Puulajipuistoa on uudistettu ja kehitetty 1990-luvun alusta lähtien ja tavoitteena on ollut koota puistoon kaikki alueelle soveltuvat havupuulajit. Nykyisin Punkaharjun arboretumissa on 134 eri lajia ja erikoismuotoa. Alueen metsätalouteen, metsäntutkimukseen ja luonnonsuojeluun voi tutustua tarkemmin merkittyjen, opastustauluin varustettujen reittien avulla. Punkaharjun Puulajipuisto sijaitsee Metsäntutkimuslaitoksen yhteydessä, Suomen metsämuseo Luston vieressä, Punkaharjun Laukansaaressa Finlandiantie 18:ssa.
Punkaharjun tutkimusmetsä alueeseen kuuluu myös Kesälahden Hummovaarassa sijaitseva Lönnrotin petäjä ja Kiteen Puhoksessa sijaitseva yksi Suomen vanhimmista lehtikuusikoista, vuonna 1842 Nils Ludvig Arppen perustama Arppen lehtikuusikko. Tutkimusalueeseen kuuluun Punkaharjun Puulajipuiston vierellä oleva Punkaharjun luonnonsuojelualue ja myös Hytermän luonnonsuojelualueen kolme Puruveden saarta, Pieni-Hytermä, Suuri-Hytermä ja Laviasaari.
Puupuiston lajisto.
Tähän on listattu joitakin lajeja, joita puulajipuistoon on istutettu merkintöjen mukaan.
Michael Carlsson

Michael Carlsson (s. 31. toukokuuta 1972 Ljusdal) on entinen ruotsalainen jääpalloilija ja tällä hetkellä jääpallovalmentaja. 
Michael Carlsson on pelannut käytännössä koko uransa Västerås SK:n vihreä-valkoisessa asussa – kaikkiaan 22 kautta. Yhden kauden hän vieraili Venäjällä Arkangelin Vodnikin riveissä. Hän kuitenkin siirtyi joulukuussa 2012 Köpings IS:n pelaajavalmentajaksi. Kaikkiaan hän on pelannut 524 ottelua ja tehnyt 602 maalia Västeråsin paidassa.
Ruotsin jääpallomaajoukkuetta Carlsson edusti kausina 1999–2004 kaikkiaan 70 kertaa ja MM-kisoihin hän osallistui neljä kertaa, joissa saavutti yhden maailmanmestaruuden, pelasi 20 MM-ottelua ja teki 45 maalia.
Carlsson päätti uransa kaudella 2011 Västeråsin riveissä. Sen jälkeen hän jatkoi 2011–2012 Västeråsin urheilutoimenjohtajana. Hän kuitenkin siirtyi joulukuussa 2012 Köpings IS:n pelaajavalmentajaksi.
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Henkilökohtaisesti
Illapu

Illapu on chileläinen folk-yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1971 Antofagastassa Pohjois-Chilessä. Illapun perustivat veljekset José Miguel, Jaime, Andrés ja Roberto Márquez Bugueño. Myöhemmin yhtyeeseen liittyi myös Osvaldo Torres. Sana "illapu" tarkoittaa quechuan kielellä salamaa.
Yhtyeen kappaleet käsittelevät poliittisia, yhteiskunnallisia ja kulttuuriaiheita. Kukin albumi on katsaus aikansa ruohonjuuritason ilmiöihin. Sanoituksissa tuodaan esiin Chilen diktatuurin yhteiskunnallisia ja poliittisia ongelmia sekä demokratiakehitystä. Ratkaisut ongelmiin ovat olleet usein hyvinkin kaukonäköisiä, mikä on ollut yksi Illapun suosion salaisuuksista erityisesti Latinalaisessa Amerikassa.
Yhtye esiintyi pian perustamisensa jälkeen 1971 Festival del Salitre -festivaalilla. Illapu sai festivaalipalkinnon soitettuaan chileläisen yhtyeen Quilapayún kappaleen "La Muralla". Festivaalin järjestäjä Patricio Manns tosin arvosteli Illapua toisen yhtyeen kappaleen tulkitsemisesta. Samana vuonna yhtyeeseen liittyi myös muusikko Pato Valdivia.
Illapu muutti vuonna 1972 Chilen pääkaupunkiin Santiagoon saadakseen entistä enemmän esiintymisiä ja levytysmahdollisuuksia. Yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa "Música Andina" 1972. Pian julkaisemisen jälkeen yhtye palkittiin Nano Acevedon kappaleesta "Dale Mañungo" Norte Andino -festivaalilla Calamassa.
Illapu esiintyi vuonna 1973 ensimmäisen kerran arvostetulla Festival Internacional de la Canción de Viña del Mar -musiikkifestivaalilla. Yhtyeen omaperäinen musiikki ja esteettinen lavaesiintyminen sai huomiota kriitikoilta ja kiitosta yleisöltä. Salvador Allenden Unidad Popular -koalition hallinnon lisäämän kulttuurirahoituksen ansiosta Illapu sai apurahan, jonka turvin yhtye saattoi kehittää edelleen taiteellista potentiaaliaan.
Vuosina 1974-1976 Illapu keskittyi tutkimaan Pohjois-Chilen kylien kansanmusiikkia. Tämä heijastui myöhemmin levyjen ”Chungara” (1975) ja ” Despedida del pueblo” (1976) musiikkiin. Vuonna 1978 Illapu teki ensimmäisen Euroopan kiertueensa ja esiintyi Sveitsissä, Saksassa, Belgiassa, Hollannissa ja Italiassa. Toisen Euroopan kiertueensa Illapu teki vuonna 1981. 
Kun Illapun jäsenet Augusto Pinochetin hallinnon aikana vuonna 1981 olivat tulossa Euroopan kiertueeltaan, heitä ei päästetty palaamaan Chileen. Yhtyeen jäsenet karkotettiin maasta, ja he muuttivat aluksi Ranskaan ja myöhemmin Mexico cityyn. Illapu palasi Chileen poliittisen ilmapiirin parannuttua 1988. Yhtyeen vuonna 1993 ilmestynyt albumi "En estos días" sai seitsemän platinalevyä. 
Chileen palattuaan yhtye on konsertoinut ahkerasti ympäri maailmaa muun muassa Euroopassa, Australiassa, Yhdysvalloissa, Hongkongissa, Afrikan pohjoisosissa sekä tietenkin Latinalaisessa Amerikassa. Illapu on vuosien 1972-2014 aikana julkaissut yhteensä 23 albumia ja saanut useita kunnianosoituksia muun muassa australialaisen S.B.S-television "Media Peace Award" -palkinnon 1987.
Ampumahiihdon maailmancup 2012–2013

Ampumahiihdon maailmancup 2012–2013 alkoi 25. marraskuuta 2012 Ruotsin Östersundissa ja loppui 17. maaliskuuta 2013 Venäjän Hanti-Mansijskiin.
Kilpailukalenteri.
Ampumahiihdon maailmancupiin kuului yhdeksän kilpailutapahtumaa sekä Nové Městossa, Tšekissä järjestetyt maailmanmestaruuskilpailut. Yhteensä kilpailuja oli sekä miehillä että naisilla 32, joista 26 oli yksilökilpailuja ja kuusi viestejä. Lisäksi ohjelmassa oli kaksi sekaviestiä.
Majoituslait

Majoituslait () olivat kaksi Ison-Britannian parlamentin vuosina 1765 ja 1774 säätämää lakia, jotka koskivat sotajoukkojen majoitusta Pohjois-Amerikan siirtokunnissa.
Vuoden 1765 laki velvoitti siirtokuntien viranomaiset kustantamaan ja tarjoamaan siirtokuntien alueille sijoitettujen brittijoukkojen ruuan, juomat, majoituksen ja kuljetuksen. Kyseessä oli itse asiassa lisäys vuosittain uusittuun kapinalakiin ("Mutiny Act"). Uuden lain syynä oli Pohjois-Amerikkaan sijoitetuista joukoista suuren siirtomaasodan ja Pontiacin kapinan vuoksi syntyneiden sotilasmenojen merkittävä kasvu. Kuten samana vuonna säädetty leimaverolaki, myös majoituslaki nähtiin samalla siirtokuntien itsehallintoon puuttumisena, sillä siihen asti siirtokuntalaisten osallistumisesta sotalaitoksen kuluihin olivat päättäneet siirtokuntien edustajakokoukset itse. Lakia vastustettiin erityisesti New Yorkin provinssissa, johon brittijoukkoja oli sijoitettu kaikkein eniten. Kun provinssin viranomaiset uhmasivat majoituslakia, vuoden 1767 Townshendin lakeihin sisällytettiin niin sanottu "Suspending Act", jolla newyorkilaiset yritettiin pakottaa täyttämään majoitusvelvollisuutensa. Ensimmäisen majoituslain kiistanalaisuuden vuoksi se jätettiin kuitenkin vuonna 1770 uusimatta ja se raukesi.
Toinen majoituslaki oli vuoden 1774 niin sanottuihin sietämättömiin lakeihin sisältynyt lisäsäädös.
Vihattujen majoituslakien perintö näkyy edelleen Yhdysvaltain perustuslain kolmannessa lisäyksessä, joka kieltää tällaisen velvoitteen käytön rauhan aikana.
Tiilipäämaluri

Tiilipäämaluri ("Clytomyias insignis") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tiilipäämaluria tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Hard Evidence – Illegal Live Activities 2009

Hard Evidence – Illegal Live Activities 2009 on suomalaisen black metal -yhtye Goatmoonin livealbumi, joka julkaistiin vuonna 2010.
Kappaleet on nauhoitettu yksityistilaisuudessa Lahdessa sekä konserteissa Tšekissä, Saksassa ja Helsingissä.
Isoemumaluri

Isoemumaluri ("Stipiturus malachurus") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isoemumaluria tavataan Manner-Australian lounais- ja kaakkoisosissa sekä Tasmaniassa. Lajin on raportoitu olevan harvinainen, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota vielä olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Isoemumalurin elinympäristöä ovat niityt, pensaikot ja suot.
Tanssiaiset

Tanssiaiset on tapahtuma, jossa tanssitaan erilaisia tansseja, yleensä paritansseja. Usein pukeutuminen ja tunnelma on juhlavaa.
Tanssiaiset ovat alun perin olleet ylhäisöhuvia. Se on ollut muun muassa seurapiirineideille sopiva seurustelumuoto. Nykyisellään esimerkiksi koulujen päättäjäisissä on tapana pitää tanssiaisia.
Tummaemumaluri

Tummaemumaluri ("Stipiturus mallee") on malurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tummaemumaluria tavataan pienellä alueella Australian kaakkoisosissa. Laji kärsii elinympäristöjen tuhoutumisesta, ja se on vähenemässä nopeasti. Tummaemumaluri on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi.
Varjot (albumi)

Varjot on suomalaisen black metal -yhtye Goatmoonin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Werewolf Records.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Demonos Sova.
Skocznia narciarska im. Adama Małysza

Skocznia narciarska im. Adama Małysza, aikaisemmin Malinka, on hyppyrimäki Wisłassa Puolassa.
Historia.
Ensimmäinen hyppyrimäki Malinkaan, Wisłan kaupunginosaan, rakennettiin vuonna 1933. Hyppyrimäki remontoitiin ensimmäisen kerran vuonna 1957, jolloin siitä tuli Wisłan suurin ja Puolan toiseksi suurin hyppyrimäki. Seuraava remontti tehtiin vuonna 1967, jolloin rakennettiin uusi puinen vauhtimäki entisen luonnonmäen tilalle, remontissa K-piste asetettiin 96,5 metriin. Seuraavan kerran hyppyrimäkeä remontoitiin vuonna 1995, jolloin K-piste siirrettiin 105 metriin. Hyppyrimäen erikoisuus oli tie, joka piti sulkea harjoituksia ja kilpailuja varten, koska se kulki alastulorinteen läpi.
Adam Małyszin menestyksen myötä 2000-luvun alussa herätti ajatukset hyppyrimäen jälleenrakentamisesta. Lokakuussa 2003 tehtiin ensimmäiset rakennussopimukset ja rakennustyöt aloitettiin vuotta myöhemmin. Uusi K120 HS134 -hyppyrimäki valmistui syksyllä 2008, vuoden myöhässä alkuperäisestä aikataulusta kesällä 2006 sattuneen maanvyörymän vuoksi. Avajaisissa Puolan kesämestaruuskilpailuissa 26.–28. syyskuuta 2008 uuden hyppyrimäen nimeksi virallistettiin Skocznia narciarska im. Adama Małysza. Uuden mäkistadionin erikoispiirre on tie 942, joka kulkee katsomorakennelman alla tunnelissa. Hyppyrimäen alastulorinnettä remontoitiin kesällä 2023.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 144,5 metriä on hypännyt Andreas Wellinger.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet).
Kesämäkiennätyksen 137,5 metriä ovat hypänneet Anders Fannemel ja Manuel Fettner.
Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset).
Naisten kesämäkiennätyksen 133,5 metriä on hypännyt Sara Takanashi.
Melassilaki

Melassilaki () oli Ison-Britannian parlamentin vuonna 1733 säätämä laki, jolla määrättiin vero ei-brittiläisistä siirtomaista brittien Pohjois-Amerikan siirtokuntiin tuotavalle melassille, sokerille ja rommille.
Lain tarkoituksena oli suosia Brittiläisen Länsi-Intian sokerinviljelijöitä, jotka muuten eivät luonnonolojen vuoksi kyenneet kilpailemaan hinnoissa Ranskan Länsi-Intian sokerintuottajien kanssa. Pohjois-Amerikan siirtokuntalaiset vastustivat lakia, koska heidän mielestään Brittiläinen Länsi-Intia ei tuottanut tarpeeksi melassia heidän tarpeisiinsa. Melassia käytettiin rommin valmistukseen, joka oli Uudessa-Englannissa merkittävä tuotannonala. Siellä tuotetun rommin hinnan nostaminen melassiveron vuoksi olisi heikentänyt markkinoilla sen kilpailukykyä ja menekkiä. Melassilailla ei siksi ollutkaan käytännön vaikutusta, sillä siirtokuntalaiset kiersivät sitä salakuljetuksella.
Melassilain tilalle säädettiin vuonna 1764 sokerilaki, josta tuli yksi Amerikan vallankumoukseen johtanutta kehitystä lietsoneista kiistanaiheista.
Tahdon riemuvoitto (albumi)

Tahdon riemuvoitto on suomalaisen black metal -yhtye Goatmoonin studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Werewolf Records.
Albumi nauhoitettiin syyskuussa 2012. Sen kolme ensimmäistä kappaletta ovat akustisia versioita yhtyeen aiemmasta tuotannosta.
Vasil Baranau

Vasil Vasiljevitš Baranau (, ; s. 5. lokakuuta 1972 Zjarauka, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Baranau pelasi keskikenttäpelaajana. Edustaessaan FK Spartak Moskovaa hän voitti Venäjän-mestaruuden neljä kertaa peräkkäin (1998–2001), Venäjän-mestaruuspronssia vuonna 2002 ja Venäjän cupin vuonna 2003.
Baranau pelasi Valko-Venäjän maajoukkueessa 25 A-maaottelua vuosina 1995–2001 ja teki niissä kolme maalia.
Vaahteraliigan kausi 2002

Vaahteraliigan kausi 2002 oli Vaahteraliigan 23. kausi. Liigan runkosarja alkoi 1. kesäkuuta 2002 ja Vaahteramalja XXIII pelattiin 31. elokuuta 2002. Runkosarjassa pelattiin yhdeksän joukkueen yksinkertainen sarja, jonka kuusi parasta etenivät pudotuspeleihin.
Porvoon Butchers nousi täksi kaudeksi liigaan East City Giantsin luovuttua sarjapaikasta. Vaahteramaljassa Helsinki Roosters voitti Turku Trojansin pistein 44–20. Pronssia voitti Seinäjoki Crocodiles. Sarjan viimeiseksi jäänyt Varkaus Steelers putosi I-divisioonaan. Kauden jälkeen Vaahteraliigan joukkuemäärää supistettiin kahdeksaan, mikä tiesi myös Oulu Northern Lightsille putoamista sarjatasoa alemmaksi.
Scourge (Transformers)

Scourge on fiktiivinen Decepticon "Transformers"-universumissa.
The Transformers.
Elokuva.
Scourge esiintyy ensimmäisen kerran vuoden 1986 elokuvassa "". Planeetojen syöjä, Unicron, rakentaa avaruuteen Astrotrainin kyydistä heitettyjen ja hylättyjen Decepticonien osista Galvatronin ja Cyclonusin ohella Scourgen sekä Sweepit, jotka ovat ulkomuodoltaan identtiset hänen kanssaan.
Scourge ja Sweepit muuntautuvat ilmatyynyaluksiksi.
Animaatiosarja.
Scourge ei ollut älykkäimpiä tai kykenevimpiä Decepticoneja, mutta hän ja Sweepit saivat vastuulleen suurimman osan Galvatronin antamista tehtävistä.
Sarjan neljännellä kaudella hänestä tuli yksi Decepticonien Targetmastereista.
Beast Wars.
Scourge ei esiintynyt " -animaatiosarjassa, mutta hänestä oli tehty kulkusirkaksi muuntautuva lelu.
Robots in Disguise.
Animaatiosarjassa " kun Predaconien johtaja, Megatron, löysi Fortress Maximuksen, hän löysi protoformeissa olevat Autobotit ja käänsi nämä palvelijoikseen, jotka nimesi Decepticoneiksi. Yksi näistä oli ulkonäöltään kuin Autobottien johtaja, Optimus Prime, mutta mustan värinen ja hänestä tuli Decepticon-ryhmän johtaja.
Transformers: Cybertron.
Animaatiosarjassa " Scourge oli siivettömäksi lohikäärmeeksi muuntautuva Viidakkoplaneetan johtaja. Scourgen opettaja oli rauhantahtoinen Backstop. Mutta Scourge itse oli kova taistelija, joka halusi murskata jokaisen, joka häntä vastusti.
Scourge piti myös hallussaan Viidakkoplaneetan cyberplaneetta-avainta. Hän ei suostunut luopumaan siitä, ellei joku onnistuisi voittamaan häntä. Jonkin aikaa sen jälkeen, kun luovutti cyberplaneetta-avaimen Autoboteille hävittyään Optimus Primelle, hän liittyi Decepticoneihin ja oli yksi heidän vahvimmista jäsenistään. Myöhemmin hän liittyi muiden Viidakkoplaneetan asukkaiden kanssa Autobottien rinnalle taisteluun Galvatronia vastaan.
Elokuvasarja.
Scourge esiintyy elokuvassa " Unicronia palvelevien Terrorconien johtajana, joka muuntautuu Peterbilt 359 -rekka-autoksi, ja ottaa jokaiselta surmaamaltaan Autobotilta, Decepticonilta, Maximalilta tai Predaconilta näiden tunnuksen palkinnoksi. Elokuvan alussa hän ja Predaconien Scorponok-yksiköt hyökkäsivät Viidakkoplaneetalle, jossa Maximalit asustivat, saadakseen haltuunsa Transwarp-avaimen, jolla Unicron voisi hetkessä päästä minnepäin maailmankaikkeutta tahansa. Sourcge surmasi Maximalien johtajan, Apelinqin, mutta Maximalien uudeksi johtajaksi nimitetty Optimus Primal sekä Airazor, Rhinox ja Cheetor pakenivat avaimen kanssa Maahan. Vuonna 1994, Scourge saapui Sweep-apureittensa, Freezerin ja Novakanen, sekä kahden muun Terrorconin, Battletrapin ja Nightbirdin, kanssa Maahan etsimään Transwarp-avainta, Noah Díazin, Elena Wallacen, Autobottien ja Maximalien yrittäessä estää häntä. Scourge onnistuu saamaan avaimen molemmat puolikkaat, mutta saa lopulta surmansa taistelussa Optimus Primea vastaan, joka tuhoaa Transwarp-avaimen.
Scourgen ääninäyttelijä elokuvassa on Peter Dinklage.
Carrie Hope Fletcher

Carrie Hope Fletcher (syntynyt 22. lokakuuta 1992) on englantilainen näyttelijä, kirjailija, muusikko ja videobloggaaja. Hän esiintynyt useissa rooleissa eri musikaaleissa. Hänen YouTube-kanavallaan on yli 600 000 tilaajaa.
Yksityiselämä.
Fletcher varttui South Harrow'ssa, lähellä Lontoota. Hänen veljensä Tom Fletcher soittaa McFly-bändissä. Fletcherin vanhemmat kasvattivat lapsensa musikaalisessa ympäristössä. Fletcherin ensimmäinen näyttelijärooli oli viisivuotiaana Honey Nut Cheerios-mainoksessa.
Teatteriura.
Fletcher sai ensimmäisen musikaaliroolinsa seitsemänvuotiaana Les Misérables-musikaalin nuorena Eponinena. Hän esiintyi yhdeksänvuotiaana Chitty Chitty Bang Bangin Jemimana ja yksitoistavuotiaana Maija Poppanen-musikaalin Jane Banksina. Kesäkuussa 2013 Fletcher korvasi Danielle Hopen Eponinen näyttelijänä Les Misérables-musikaalissa Queen's Theatressa. Fletcher on ainoa englantilainen näyttelijä, joka on esittänyt sekä nuorta että aikuista Eponinea.
YouTube.
Fletcerin ensimmäiset videot hänen YouTube-kanavallaan olivat lähinnä cover-versioita tunnetuista kappaleista tai hänen omaa materiaaliaan. Kun kanavan suosio kasvoi, hän alkoi puhua videoillaan erilaisista aiheista. Fletcher on tehnyt useita videoita kirjoista, saduista, terveestä itsetunnosta, ihmissuhteista ja hänen omasta elämästään. Hän kokee kunniatehtäväkseen toimia kanavansa seuraajien "isosiskona", jonka neuvoja jokainen saa kysyä. Kanavan seuraajat kutsuvat joukkoaan nimellä "Hopefuls", Fletcherin toisen nimen mukaan.
Fletcher on esiintynyt myös YouTube-muusikko Alex Dayn musiikkivideoilla "Lady Godiva" (2012) ja "I've Got What it Takes" (2013).
Musiikki.
Flether on julkaissut kaksi singleä, "Boys in Books" ja "The Way We Were" ja esittänyt kanavallaan lukuisia cover-kappaleita. Hän laulaa myös Alex Dayn albumilla Epigrams and Interludes kappaleissa "Poison" ja "This Kiss".
Dzmitryi Miltšakou

Dzmitryi Sjarhejevitš Miltšakou (, , 2. maaliskuuta 1986 Minsk, Valko-Venäjän SNT) on valkovenäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa VHL-liigassa pelaavaa AKM Tulaa.
Pelaajaura.
Miltšakou pelasi ensimmäiset miesten ottelunsa kaudella 2002–2003 Junost Minskissa, mutta hän oli ennen sitä käynyt Ruotsissa pelaamassa muun muassa Modon juniorijoukkueessa.
Miltšakou pelasi Valko-Venäjän pääsarjassa aina vuoteen 2013. Tuona aikana hän edusti Junost Minskiä (kaudet 2002–2003 ja 2003–2004), Dinamo Minskiä (2003–2006), H’K Vitsebskiä (2006–2008), H’K Homelia (2008–2009), H’K Brestiä (2009–2010) ja Metallurg Žlobinia (2010–2013).
Kaudeksi 2013–2014 Miltšakou palasi Dinamo Minskiin, joka pelasi KHL-liigassa. Dinamo lainasi Miltšakoun osaki kautta Žlobiniin. Miltšakou edusti Dinamoa kolme kautta, kunnes palasi Junost Minskiin.
Kauden 2018–2019 Miltšakou pelasi tšekkiläisessä HC Plzeňissä ja kauden 2019–2020 kazakstanilaisessa Arlan Kokshetaussa. Seuraavana kautena hän palasi Žlobiniin.
Kausina 2011–2012 ja 2012–2013 Miltšakou valittiin Valko-Venäjän liigan parhaaksi maalivahdiksi. Hän voitti myös sarjan mestaruuden kauden 2011–2012 päätteeksi. Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa Miltšakou on pelannut neljissä MM-kisoissa. Neljissä kisoissaan hän pelannut viisi ottelua, häviten jokaisen niistä.
K-Wagen

K-Wagen oli Saksassa kehitelty raskas panssarivaunu ensimmäisen maailmansodan aikana. K-Wagen ei koskaan osallistunut varsinaisiin taisteluihin, mutta kaksi prototyyppiä oli rakennettu ennen sodan päättymistä.
Piirteet.
K-Wagenin rakennus hyväksyttiin sotaministeriössä 28. kesäkuuta 1917. Tulevalle vaunulle asetettiin sellaisia ehtoja kuin kyky ylittää neljän metrin levyinen juoksuhauta ja kolmen sentin paksuinen panssarointi. Aseistukseksi suunniteltiin yhtä tai kahta tykkiä sekä neljää konekivääriä ja kahta liekinheitintä. Alun perin vaunun voimanlähteeksi suunniteltiin kahta 200 hevosvoiman moottoria. Vaunu oli tarkoitus tuoda taistelukentälle kahdessa osassa ja koota se vain muutaman kilometrin päässä etulinjasta. Vaunut oli tarkoitus aseistaa Idsteinin linnoituksen 7,7-senttisillä tykeillä. Moottori havaittiin pian liian heikoksi, ja se muutettiin kahdeksi Daimlerin 650 hevosvoiman moottoriksi. K-Wagenin rakennushanke herätti vastustusta. Kaikki eivät uskoneet valtavan 13-metrisen ja 120-tonnisen vaunun selviävän taistelukentän tykistötulituksesta. Hanke kärsi myös valmistajien aikatauluongelmista. Vastustuksesta huolimatta tilattiin viisi K-Wagenia, joista kaksi saatiin osaksi valmiiksi ennen sodan päättymistä. Vain yksi niistä oli kokonaan valmis ja toisesta puuttui vielä moottorit.
Akvaario (albumi)

Akvaario on suomalaisyhtye Indican kuudes studioalbumi. Sen julkaisi Suomen Musiikki sekä CD-levynä että digitaalisesti ladattavana 24. tammikuuta 2014. Albumin CD-versiossa on mukana kaksi akustista versiota albumin kappaleista, joita ei tule lainkaan digitaalisesti myyntiin. Albumin ensimmäinen single, "Älä kanna pelkoa", julkaistiin marraskuussa 2013. 
Albumi tuotettiin samaan aikaan heidän englanninkielisen studioalbumin, "Shinen" kanssa, joka aiheutti yhtyeen jäsenille niin paljon paineita, että yhtye oli jopa lähellä hajota. 
Levy sijoittui julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmanneksi ja lisäksi nousi Rumba-listan ykköseksi. Myös levyn arvostelut olivat myönteisiä, mm. Keskisuomalaisen toimittaja Aki Lehti, kehui albumia Indican uran parhaaksi todeten, että Jonsun sävellykset ja tekstit ovat ensimmäistä kertaa tasapainossa.