tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nissan Almera Tino

Nissan Almera Tino (Japanissa Nissan Tino) on Nissanin vuosina 2000–2006 valmistama tila-automalli, joka perustuu toisen sukupolven Almeraan alustaltaan ja tekniikaltaan. Euroopassa myytävät autot valmistettiin Espanjan Barcelonassa.
Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä Almera Tino sai tulokseksi neljä tähteä viidestä ja sijoittui luokkansa parhaimmaksi.
Tinon akseliväli (2 535 mm) on sama kuin Almerassa, joka oli jo auton valmistusaikaan tila-autolle melko lyhyt. Ulkonäössä on samanlaisia piirteitä kuin Almerassa, mutta sisällä kojelauta on täysin omanlaisensa. Takana on kolme muunneltavissa olevaa erillisistuinta. Ainoa moottorivaihtoehto Suomessa oli aluksi 1,8-litrainen bensiinimoottori, mutta kesällä 2003 mallistoa täydensi myös 2,2-litrainen yhteispaineruiskutteinen dieselmoottori. Vaihteistona oli viisivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta 1,8-litraisen yhteyteen sai halutessaan myös neliportaisen automaatin. Dieselmoottori oli varustettu kuusivaihteisella manuaalilla.
Alkuvaiheessa Tinosta oli vain yksi varustetaso, Comfort, johon kuului neljä turvatyynyä, aktiiviset pääntuet, ABS-jarrut hätäjarruassistentilla, sähköikkunat edessä, lämmitettävät sähköpeilit, manuaali-ilmastointi, kauko-ohjattu keskuslukitus, lämmitettävät etuistuimet ja ulkolämpömittari.
Kesällä 2002 saataville tuli Sensation, jossa oli lisäksi CD-soitin ja kevytmetallivanteet.
Vuonna 2003 Tino koki uudistuksia. Uudessa kojelaudassa oli värinäyttö, josta ohjattiin ajotietokonetta ja ilmastointia. Mittaristo, ohjauspyörä ja verhoilukankaat olivat täysin uudet. Suurin ulkoinen muutos oli kirkaslasiset ajovalojen vilkut. Perusmalliksi tuli Visia, jossa oli aiemman Comfortin lisäksi automaatti-ilmastointi ja ajotietokone. Seuraava malli oli Acenta, johon kuului lisäksi kevytmetallivanteet, kromatut ovenkahvat, pöytätasot etuistuinten selkänojissa ja sähköikkunat takana. Suomeen ei tuotu parhaiten varusteltua Tekna-mallia.
Keväällä 2004 tuli saataville uusi Cool-varustetaso. Varusteina oli kromattu pakoputken pää, metalliväri ja kevytmetallivanteet.
Vuoden 2005 keväänä Visian korvasi XL Edition ja Acentan XL Edition+. Almera Tinon valmistus päättyi marraskuussa 2006.
Jäinen meri (veistos)

Jäinen meri on Raimo Utriaisen pronssiveistos Turun Borenpuistossa Linnankadun ja Aurajoen välissä, Koulukadun kulmassa ja Myllysillan pielessä. Vuonna 1961 paljastetun veistoksen pystytti Turun kaupunki Turun talvimerenkulun muistomerkiksi. Veistoksen jalustaan on kaiverrettu nimi August Uppman. Hän oli merikapteeni, joka perusti Höyrylaivaosakeyhtiö Boren. Yhtiön mukaan on nimetty myös Borenpuisto, jossa veistos sijaitsee, sekä lähellä Koulukadun toisella puolella oleva Boren talo (Linnankatu 36).
Patsaan jalustaan on yhdelle sivulle kaiverrettu myös päivämäärä "27.1.1898" ja teksti "S/S BORE". Ångfartygs AB Bore -varustamon matkustajahöyrylaiva S/S Bore saapui muistomerkin kohdalle Aurajokeen 27. tammikuuta 1898. Laiva oli luovutettu tilaajalle 22. tammikuuta 1898 ja se lähti ensimmäiselle matkalleen kohti Maarianhaminaa ja Tukholmaa 29. tammikuuta 1898 ja aloitti turkulaisen talvimerenkulun. 
Veistos jalustoineen on korkeudeltaan 4,5 metriä.
Edmunds Augstkalns

Edmunds Augstkalns (s. 25. elokuuta 1994 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Inter-National-Leaguen EC Kitzbühelissä.
Ura.
Seuraura.
Augstkalns on EVHS:n kasvatti. Hän siirtyi sittemmin SK Riikaan, jossa Augstkalns voitti Latvian B-juniorisarjan mestaruuden vuonna 2010. Hän debytoi seurassa miesten peleissä Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 Augstkalns pelasi HK Juniors Riian paidassa MHL B:tä sekä Latvian pääsarjaa. Kolme seuraavaa kautta hän vietti pääasiassa MHL-joukkue HK Riiassa, jota Augstkalns edusti jokaisena syksynä myös Junior Club World Cupissa. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 7+12=19. Augstkalns pelasi kauden aikana myös MHL:n tähdistöottelussa. 
Kaudella 2014–2015 Augstkalns nousi HK Riian kapteeniksi ja hän oli tehoilla 3+14=17 joukkueen tehokkain puolustaja Ričards Kondrātsin kanssa. Kevään 2015 pudotuspeleissä Augstkalns oli HK Riian paras pistemies ja syöttäjä tehtyään kolmessa ottelussa yhtä monta syöttöpistettä. Hän debytoi samalla kaudella myös Dinamo Riian KHL-joukkueessa, jossa Augstkalns pelasi neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki KHL-debyyttinsä 23. syyskuuta 2014 Atlantia vastaan.
Augstkalns siirtyi kaudeksi 2015–2016 try-outille Mestiksen nousijajoukkue Kokkolan Hermeksen riveihin, mutta hän ei saanut kuitenkaan jatkosopimusta ja aloitti kautensa kotimaassaan SK Riian riveissä. Augstkalns toimi joukkueen kapteenina, kunnes hän siirtyi lokakuussa 2016 loppukauden kattavalla sopimuksella Itävallan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Inter-National-Leaguen EC Kitzbüheliin. Augstkalns oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+15=19.
Maajoukkueura.
Augstkalns pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän toimi Latvian kapteenina ja johdatti joukkueen kultaan. Augstkalns oli neljällä syöttöpisteellään turnauksen tehokkain puolustaja kolmen muun pelaajan kanssa. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin Augstkalns voitti Latvian sisäisen tehotilaston lukemalla +2.
Latvian A-maajoukkueessa Augstkalns on pelannut yhden ottelun. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 4. huhtikuuta 2015 Lidassa Valko-Venäjää vastaan.
Jonas Čepulis

Jonas Čepulis (, 11. elokuuta 1939 Joniškėlis – 28. toukokuuta 2015 Kaunas) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut liettualainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Yli 81 kilogramman painoluokassa kilpaillut Čepulis saavutti olympiahopeaa Méxicossa 1968. Hän hävisi loppuottelussa Yhdysvaltain George Foremanille teknisellä tyrmäyksellä.
Čepulis kuoli 75-vuotiaana Kaunasissa 28. toukokuuta 2015.
Ivan Provorov

Ivan Vladimirovitš Provorov (, s. 13. tammikuuta 1997) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsissa. Hänet varattiin ensimmäisellä kierroksella .
Pelaajaura.
Provorov pelasi USHL:ssä Cedar Rabids RoughRidersissa ennen kuin hänet varattiin Brandon Wheat Kingsiin 30. pelaajana vuoden 2014 varaustilaisuudessa. 14. elokuuta 2014 hän siirtyi Wheat Kingsiin. Vuonna 2016 hän voitti Brandonissa WHL:n mestaruuden.
Hän aloitti Philadelphian kokoonpanossa kaudella . Provorov nousi jo ensimmäisellä kaudellaan Philadelphian eniten pelaavaksi puolustajaksi. Kauden päätteeksi hän voitti Barry Ashbee Trophyn, joka annetaan vuosittain Flyersin parhaalle puolustajalle.
Kesäkuussa 2023 Flyers kauppasi Provorovin Columbus Blue Jacketsiin kolmen joukkueen kaupassa, jossa Los Angeles Kings piti 30 prosenttia hänen palkastaan. Flyers sai kaupassa maalivahti Cal Petersenin, puolustajat Sean Walkerin ja Helge Gransin. Puolestaan Kings sai kaupassa puolustaja Kevin Connautonin ja hyökkääjä Hayden Hodgsonin. 
Kesäkuussa 2025 Provorov solmi Blue Jacketsin kanssa seitsemänvuotisen ja yhteensä 59,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Carmel Busuttil

Carmel Busuttil (s. 29. helmikuuta 1964 Rabat) on entinen maltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Busuttil edusti Maltan Valioliigassa Rabat Ajaxia ja Sliema Wanderersia. Rabat Ajaxissa hän pelasi 65 pääsarjaottelua, teki niissä 29 maalia ja voitti kaksi peräkkäistä mestaruutta (1984–1985, 1985–1986) sekä Maltan Cupin kaudella 1985–1986. Sliema Wanderersia Busuttil edusti 143 pääsarjaottelussa, teki niissä 64 maalia ja voitti mestaruuden kaudella 1995–1996 sekä Maltan Cupin kaudella 1999–2000. Maltan ulkopuolella Busuttil edusti italialaista Verbaniaa kaudella 1987–1988 ja Genkiä, jossa hän pelasi 137 Belgian pääsarjan ottelua tehden 34 maalia ja 29 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla tehden 11 maalia.
Maltan maajoukkueessa Busuttil pelasi vuosina 1982–2001 yhteensä 111 A-maaottelua, joissa hän teki 23 maalia. Hän on Maltan maajoukkueen kaikkien aikojen tilastoissa pelatuissa otteluissa kolmantena ja maalien määrässä toisena (tilanne 27. marraskuuta 2014).
Saavutukset.
Rabat Ajax:
Sliema Wanderers:
Mathew Barzal

Mathew Barzal (s. 26. toukokuuta 1997) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue New York Islandersissa. Islanders varasi hänet vuonna 2015 ensimmäisen kierroksen 16. vuorolla.
Ura.
Seuraura.
Tulokaskaudellaan Thunderbirdsissä Barzal teki 14 maalia ja 54 tehopistettä.
Kesän New York Islanders varasi Barzalin koko tilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Pelattuaan kaksi ottelua NHL:ssä, Barzal lähetettiin Islandersin toimesta takaisin WHL-liigaan.
NHL:ssa Barzal debytoi kaudella 2016–2017. Hän pelasi NHL:ssa kaksi ottelua ilman tehopisteitä.
Barzal sai 5. marraskuuta 2017 Colorado Avalanchea vastaan pelatussa ottelussa viisi syöttöpistettä, mikä on New York Islandersin tulokkaiden yhden ottelun ennätys. Barzal teki NHL-uransa ensimmäisen kypärätempun eli kolme maalia yhdessä ottelussa 23. joulukuuta 2017 Winnipeg Jetsiä vastaan. Barzal voitti kaudella 2017–2018 tulokkaiden pistepörssin tehoilla 22+63. Tulokaskaudellaan 2017-2018 Barzal voitti parhaalle tulokkaalle jaettavan Calder Memorial Trophyn.
Tammikuussa 2021 Barzal teki Islandersin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 21 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Barzal kuului Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkueeseen, joka voitti pronssia vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän edusti maataan myös seuraavana vuonna, jolloin hän jälleen voitti pronssia. Lisäksi hän pelasi Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014.
Pelityyli.
"Jatkoaika.comin" verkkolehden Lassi Seppä kuvailee Barzalia perinteiseksi keskushyökkääjäksi, joka kykenee pelisilmänsä avulla edistämään joukkueensa pelinrakentelua.
Toscanan saaristo

Toscanan saaristo on Ligurianmeren ja Tyrrhenanmeren välissä, Toscanan kaupungin edustalla sijaitseva saarten ketju. Tunnetuimmat saaret ovat Elba ja Montecristo, jotka yhdessä Gorgonan, Giglion, Capraian, Pianosan ja Giannutrin kanssa muodostavat Toscanan saariston kansallispuiston.
Seitsemän varsinaisen saaren lisäksi kansallispuistoon kuuluu joukko pienempiä saaria, mm. Scoglio d'Africa
Zach Werenski

Zachary "Zach" Werenski (s. 19. heinäkuuta 1997) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Columbus Blue Jacketsia.
Ura.
Junioriura.
Werenski harjoitteli ja pelasi kaudella 2013–2014 USA Hockey National Team Development Programissa. Hän sijoittui toiseksi joukkueessa tehtyään seitsemän maalia ja 24 syöttöpistettä 47 pelissä. Marraskuun ajan hän oli sivussa loukkaantumisen vuoksi.
Tulokaskaudellaan Werenski teki yhdeksän maalia ja 16 pistettä.
NHL.
Syyskuussa 2019 Werenski teki kolmen vuoden jatkosopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa, jossa pelasi jo kolme edeltävää kautta.
Kun edeltävää sopimusta oli vielä vuosi jäljellä, Werenski teki Blue Jacketsin kanssa kuusivuotisen ja yhteensä 57,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen, joten Werenskin sopimus Blue Jacketsin kanssa jatkuu kauden 2027-2028 loppuun saakka.
Maajoukkueura.
Werenski edusti Yhdysvaltain maajoukkuetta vuoden 2014 World U-17 Hockey Challengessa, jossa hän sai yhden syöttöpisteen kuudessa ottelussa ja voitti kisojen päätteeksi kultamitalin. Werenski edusti Yhdysvaltoja myös vuoden 2015 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa. Hän teki turnauksen viidessä pelissä yhden maalin ja sai yhden syöttöpisteen.
Vuoden 2025 maailmanmestaruuskilpailuissa hänet valittiin parhaaksi puolustajaksi ja tähdistökentälliseen. Hänet valittiin tähdistökentälliseen myös vuonna 2016 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Presper Eckert

John Presper Eckert (Pres Eckert) (9. huhtikuuta 1919 – 3. kesäkuuta 1995) oli yhdysvaltalainen sähköinsinööri, joka alkoi vuonna 1942 kehittää elektronista laskinta. Se valmistui vuonna 1946 ja sai nimen ENIAC.
Eckert oli toisen maailmansodan alkuvaiheessa kehittämässä tutkaa, mutta siirtyi vuonna 1942 rakentamaan elektronista laskinta John Mauchlyn kanssa. Tuloksena oli vuonna 1946 valmistunut, elektroniputkiin perustunut Eniac-tietokone (Electronic Numerical Integrator And Computer).
Eckert ja Mauchly perustivat Eckert–Mauchly Computer Corporation -yhtiön (EMCC), joka liitettiin vuonna 1950 Remington Rand -yhtiöön. EMCC kehitti ensimmäisen yhdysvaltalaisen kaupallisen tietokoneen UNIVAC I:n, joka luovutettiin Yhdysvaltain väestönlaskentavirastolle vuonna 1951.
Yhtyneet kulmakarvat

Yhtyneet kulmakarvat tai yhdistyneet kulmakarvat ovat ihmisen kulmakarvat, jotka ovat yhteenkasvaneet. 
Länsimaissa yhtyneitä kulmakarvoja ei yleensä pidetä toivottavina. Eräissä maissa, kuten Tadžikistanissa, yhtyneitä kulmakarvoja pidetään feminiinisenä kauneuden ja puhtauden symbolina. Yhtyneissä kulmakarvoissa ei ole mitään vaarallista, mutta ne voivat kuitenkin olla jonkin sairauden tunnusmerkki, kuten Cornelia de Lange -oireyhtymässä. Yhdistyneitä kulmakarvoja on esiintynyt myös fiktiossa, esimerkiksi "Simpsonit"-televisiosarjassa Maggie Simpsonin perivihollinen on Gerald-vauva, jolla on mustat paksut yhtyneet kulmakarvat.
Meliora

Meliora on ruotsalaisen rockyhtyeen Ghostin kolmas studioalbumi sekä yhtyeen ensimmäinen, jolla laulajana toimii Papa Emeritus II:n tilalle tullut Papa Emeritus III. Albumi julkaistiin 21. elokuuta 2015 levymerkillä Loma Vista Recordings.
Albumin nimi on latinaa ja tarkoittaa vapaasti suomennettuna ”parempaa”.
Taustaa.
Joulukuussa 2014 yhtye julkisti kirjoittavansa uusia kappaleita tulevaa kolmatta studioalbumia varten. 28. toukokuuta 2015 yhtye julkaisi VH1 Classic -kanavalla kaikessa hiljaisuudessa mainoksen, jolla tiedotettiin albumin nimestä, jäsenten uusista maskeista sekä julkistettiin uusi laulaja, Papa Emeritus III. Albumin ensimmäinen single "Cirice" julkaistiin 31. toukokuuta 2015. Kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. 12. heinäkuuta 2015 albumilta vuosi myös epävirallisesti kappale "From the Pinnacle to the Pit", joka kuitenkin poistettiin myöhemmin samana päivänä IFPI:n tekemän tekijänoikeusvaatimuksen vuoksi. Kappale julkaistiin myöhemmin virallisesti Spotifyssa. Kappale "Absolution" julkaistiin 31. heinäkuuta 2015. Neljäs ennakkoon ilmestynyt kappale "Majesty" julkaistiin 7. elokuuta 2015.
Vastaanotto.
Meliora sai hyvän vastaanoton, ja viihdesivusto Metacritic antoi albumille arvosanan 78/100, joka pohjautuu 11 arvostelun mediaaniin.
Albumi nousi ilmestyessään suoraan Suomen virallisen listan sijalle 1. Kappale ”He Is” nousi Suomessa radiosoittolistan sijalle 89. joulukuussa 2015. Kappaleen korkein sijoitus on helmikuulta 2016, jolloin se oli sijalla 65.
Sössölandian Kultakurkut

Sössölandian Kultakurkut on lauluyhtye, jota olivat perustamassa Alangon veljekset Ilkka ja Ismo sekä Kosmonauts-solisti Jari ”Cyde” Hyttinen. 1990-luvun alussa yhtye esitti kapakoissa ja kadulla Jaakko Tepon kappaleita. Vuonna 1992 yhtyeessä vaikutti myös Raptori-yhtyeen Izmo Heikkilä. Saman vuoden itsenäisyysjuhlissa Kaapelitehtaalla yhtye hajosi, mutta on myöhemmin palannut. Mukana on ollut myös Alangon veljeksistä kolmas, huilisti Petri Alanko. Yhtye esiintyy nykyään melko harvoin. Se on esiintynyt vuosien varrella eri festivaaleilla, ravintoloissa ja yksityistilaisuuksissa. Tutuksi ovat tulleet esiintymiset myös metroissa sekä katumuusikkoina.
Yhtye esiintyi vuonna 2004 Gösta Sundqvistin muistokonsertissa. Ilkka Mattilan mukaan Sössölandian Kultakurkut löysi hittipotpurissaan Leavingsin riemukkuuden. Yhtye esiintyi Helsingin juhlaviikkojen Huvilan juhlakonserteissa elokuussa 2015.
Yhtye on ollut mukana kahdella kokoelmalevyllä ja Jaakko Tepon DVD-levyllä "Onnen kerjäläiset". Sössölandian Kultakurkut Ilkka Alanko ja Cyde Hyttinen vierailevat taustalaulajina neljällä raidalla Ismo Alangon albumilla "Kun Suomi putos puusta" (Seal on Velvet, 1990), muun muassa levyn nimikkoraidalla.
Eugenio Mena

Eugenio Esteban Mena Reveco (s. 18. heinäkuuta 1988 Viña del Mar, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edustaa argentiinalaista Racing Clubia ja on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
3. heinäkuuta 2013 Mena siirtyi kauden kestävällä lainasopimuksella Santosiin, joka sisälsi myös osto-option. Hän onnistui nopeasti vakiinnuttamaan paikkansa joukkueen avauskokoonpanossa. Seuraavana kesänä seura lunasti osto-optionsa Menasta.
14. tammikuuta 2015 Menan sopimus mitätöitiin Santosin kanssa oikeuden päätöksellä, kun seura ei pystynyt suorittamaan pelaajalle rästiin kertyneitä palkkoja. Kymmenen päivää myöhemmin hän siirtyi toiseen brasililaisseuraan Cruzeiroon.
Maajoukkueura.
Mena teki ensiesiintymisensä Chilen maajoukkueessa 7. syyskuuta 2010 ystävyysottelussa Ukrainaa vastaan. 21. maaliskuuta 2012 hän teki ensimmäisen maalinsa maajoukkueessa ottelussa Perua vastaan. Hän on pelannut kaikkiaan 55 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Harri Mannonen

Harri Juhani Mannonen (s. 2. tammikuuta 1967) on suomalainen koripallovalmentaja ja urheilutoimittaja.
Mannonen aloitti koripalloon tutustumisen pelaajana monien muiden länsikotkalaisten poikien tavoin Karhuvuoren urheilutalon valmistuttua. Hän pelasi parhaimmillaan divisioonatasolla. Mannosen valmentajaura alkoi kaudella 1984–1985 Karhulan Veikkojen alle 15-vuotiaiden poikien joukkueen valmentajana. Kaudella 1993–1994 hän valmensi seuran miesten edustusjoukkuetta I-divisioonassa. Läpi uransa runsasti nuorten eri ikäluokkien ja erilaisten divisioonajoukkueiden valmentajana toiminut Mannonen nousi Korisliigavalmentajaksi kaudella 2000–2001 Kouvojen päävalmentajuuden myötä. Hän jatkoi Kouvoissa myös seuraavan kauden, ja kaudella 2002–2003 hän siirtyi Lappeenrannan NMKY:n päävalmentajaksi yhden kauden ajaksi.
Korisliigavalmentajuuksiensa jälkeen Mannonen valmensi Kouvojen nuoriso- ja kehitysjoukkueita. Kesällä 2012 Mannonen ja Joonas Iisalo osallistuivat ensimmäisinä suomalaisvalmentajina 2,5-vuotiseen European Basketball Coaching Science (MSc) -ohjelmaan. Toukokuussa 2015 Mannonen siirtyi myös kouvolalaislähtöisen Pieti Poikolan johtaman Tanskan miesten maajoukkueen apuvalmentajaksi. Tanskan maajoukkueessa Mannosen erityisenä vastuualueena on hyökkäyspeli. Heinäkuussa hän seurasi Poikolaa myös tämän valmentaman islantilaisseura UMF Tindastóllin apuvalmentajaksi. Hän valmensi Islannissa myös seuran 20- ja 16-vuotiaita naisia. Mannonen lähti Islannista jo lokakuussa, kun Poikola erotettiin toimestaan kahden voiton ja kahden tappion jälkeen. Seuran puoliammattilaispelaajat kokivat valmennuskaksikon harjoitteet liian raskaina.
Valmentajantyönsä ohella Mannonen on työskennellyt urheilutoimittajana muun muassa Urheilusanomissa.
Mario Lavista

Mario Lavista (3. huhtikuuta 1943 México – 4. marraskuuta 2021) oli meksikolainen säveltäjä.
Lavista oli säveltäjä Raúl Lavistan sisaruksenpoika. Hän opiskeli lapsena pianonsoittoa Méxicossa Adelina Benítezin ja Francisco Gyvesin johdolla. Vuosina 1963–1967 hän opiskeli analyysiä Rodolfo Halffterin sekä sävellystä Carlos Chávezin ja Héctor Quintanarin johdolla Méxicon kansallisessa musiikkikonservatoriossa. Hän täydensi opintojaan Schola Cantorumissa, Pariisissa, vuoteen 1969 saakka; hän osallistui muun muassa Nadia Boulangerin pitämään seminaariin ja Darmstadtin Ferienkurselle.
Lavista sai lukuisia palkintoja uransa aikana ja istui Meksikon taiteiden akatemian jäsenenä vuodesta 1987. Hän toimi musiikkipedagogina, toimitti musiikkilehtiä ja perusti improvisaatioyhtye Quantan. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa orkesteri-, kamari- ja pianoteoksia sekä näyttämö- ja elokuvamusiikkia.
Andreas Pflüger

Andreas Pflüger (s. 23. elokuuta 1941 Basel) on sveitsiläinen säveltäjä. Hän on taidemaalari Karl Pflügerin poika. Hän sai diplominsa sävellyksessä ja kontrabassonsoitossa Baselin kaupungin musiikkiakatemiasta vuonna 1965. Tämän jälkeen hän opiskeli Portugalissa; lisäksi hän sai opetusta orkesterinjohdossa Igor Markevitchiltä Madridissa (1966–68) ja nykymusiikkissa Luis de Pablolta samassa kaupungissa (1966–68). Hän osallistui myös Darmstadtin Ferienkurselle.
Pflüger on luennoinut musiikista monissa maissa. Hän on naimisissa viulisti Katharina Schamböckin kanssa. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa runsaasti kamari-, orkesteri- ja vokaalimusiikkia sekä oopperoita ja elokuvamusiikkia. Elokuvamusiikkia säveltäessään hän on käyttänyt pseudonyymiä "Andy Benedict".
Eemu Korpela

Eemu Korpela on suomalainen näyttelijä, joka oli Karri Palomäen roolissa Yle TV2:n draamasarjassa "Uusi päivä". Syksyllä 2015 hän näytteli Tampereen Teatterin näytelmässä "Skavabölen pojat".
Hän on valmistunut ylioppilaaksi Tampereen ilmaisutaidon lukiosta. Hän oli mukana koulunsa voittajajoukkuueessa Nelosella vuonna 2011 esitetyssä "Stage"-televisiosarjassa.
Paul Dearing

Paul Dearing (2. maaliskuuta 1942 Carrington – 6. huhtikuuta 2015 Eleebana) oli australialainen maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Dearing kuului Australian maajoukkueryhmiin, jotka voittivat olympiahopeaa Méxicossa 1968 ja olympiapronssia Tokiossa 1964. Münchenissä 1972 Dearingin edustama Australia sijoittui viidenneksi.
Dearing kuoli pitkällisen sairastamisen jälkeen 73-vuotiaana Eleebanassa 6. huhtikuuta 2015.
Noora Tulus

Noora Tulus (s. 15. elokuuta 1995) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää. 
Tulus pelasi KJT:ssä Suomisarjaa, 1. divisioonaa ja Mestistä kaudet 2010–2013. Seuraavalla kaudella hän debytoi SM-sarjassa KJT.ssä, kunnes siirtyi kesken kauden Espoo Bluesiin. Blues voitti Suomen-mestaruuden 2014 ja 2015. Tulus siirtyi Bluesista Luleå HF:ään keväällä 2016, ja voitti samana keväänä Ruotsin-mestaruuden. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden myös 2018, 2019, 2021, 2022, 2023 ja 2024.
Tulus on pelannut SM-sarjassa 73 runkorjaottelua. Niissä hän on tehnyt 59 maalia ja antanut 72 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 14 ottelussa kaksi maalia ja antanut neljä maalisyöttöä. Ruotsin pääsarjassa hän on pelannut 254 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 111 maalia ja antanut 214 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 73 ottelussa 31 maalia ja antanut 40 maalisyöttöä (tilanne kauden 2023–2024 jälkeen). Hän voitti kauden 2023–2024 Ruotsin liigan syöttö (39)- ja pistepörssin (61).
Tulus kuului MM-pronssia saaneeseen Suomen alle 18-vuotiaiden joukkueeseen 2011. Hän pelasi saman ikäluokan MM-kilpailuissa myös 2012. Hän sai pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän kuului Suomen MM-joukkueeseen myös 2016, jolloin se sijoittui neljänneksi, ja MM-pronssijoukkueeseen 2017. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021, olympialaisissa 2022, MM-kilpailuissa 2024 ja MM-kilpailuissa 2025. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2022 ja 2023.
Tulus on pelannut 28.4.2024 mennessä kaikkiaan 184 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 38 + 92 = 130. MM-kilpailuissa hän on pelannut (vuoden 2025 kisat mukaan lukien) 58 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja antanut 26 maalisyöttöä. Olympialaisissa hän on pelaamissaan 13 ottelussa antanut seitsemän maalisyöttöä.
Howard Lee

Howard Stewart "Howie" Lee (13. lokakuuta 1929 Toronto – 13. marraskuuta 2014 Unionville) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti.
Lee kuului Kanadan olympiapronssia Cortina d’Ampezzossa 1956 voittaneeseen joukkueeseen. Hän teki kaksi maalia kahdeksassa pelaamassaan ottelussa.
Lee kuoli 85-vuotiaana Unionvillessä 13. marraskuuta 2014.
Reksaari

Reksaari on Rauman pohjoiseen saaristoon kuuluva saari, joka sijaitsee noin kahdeksan kilometriä Rauman keskustan pohjoispuolella. Nurmeksen sekä Omenapuumaan ohella se on yksi saariston kolmesta suuresta rannikkovyöhykkeen saaresta.
Reksaari on kaupungin vanhin matkailusaari, jonka palveluja nykyään ovat muun muassa vierasvenesatama, kahvila-ravintola, leirintäalue sekä matkailukäytössä oleva entinen kalastajatila. Lisäksi Reksaaressa on luontopolku ja uimaranta. Kesäaikana saarelle on säännöllinen vesibussiyhteys Poroholman leirintäalueelta Rauman keskustan tuntumasta.
Historia.
Reksaaressa on jo rautakaudella sijainnut merkittävä kauppapaikka, jota pidetään vuonna 1442 perustetun Rauman kaupungin edeltäjänä. Vanhin saaressa sijaitseva muinaismuisto on 500-luvulta peräisin oleva Kartun kiukaaksi kutsuttu kivilatomus. Reksaareen liittyy myös perimätietoa kristinuskon saapumisesta Suomeen ja sen läntisintä niemeä kutsutaan Ristinperäksi. 1100-luvulla Reksaareen rakennettiin kappeli, eli niin sanottu Kartunkarin kirkko, joka paloi ilmeisesti vuoden 1577 jälkeen. Sen perustuksia on edelleen nähtävissä. Kappelin ympäristöstä on myös löydetty neljä ruumishautaa.
1500-luvun lopulta lähtien saarta käytettiin Rauman kuninkaankartanon hevoslaitumena ja myöhemmin vuonna 1699 se siirtyi Rauman kaupungin omistukseen. 1700- ja 1800-luvuilla kaupunki vuokrasi aluetta kaupunkilaisten käyttöön. Vakinainen asutus alkoi kuitenkin vasta 1800-luvun lopulla ja seuraavan vuosisadan alussa Reksaaressa oli neljä kalastajatorppaa. Ristinperä ja Huhdanperä olivat niistä vanhimmat ja juuri ennen vuosisadan vaihdetta rakennettiin Kartun sekä Rohelan torpat. Rohelan torppa piharakennuksineen on säilynyt nykypäivään saakka.
Sari Kärnä

Sari Kärnä (s. 2. huhtikuuta 1988 Oulainen) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi SM-sarjassa kausilla 2004−2018. Hän on pituudeltaan 165 cm. Hän työskentelee rikostutkijana Tampereen poliisissa.
Kärnä on Oulaisten Huiman kasvatti. Hän aloitti SM-sarjauransa Oulun Kärpissä 2004–2009. Hän pelasi Ilveksessä 2009–2015 voittaen Suomen-mestaruuden 2010 ja Euroopan cupin 2011. Hän pelasi Jyväskylän JYPissä kauden 2015–2016, jolloin seura voitti Suomen-mestaruuden. Kausilla 2016–2018 hän edusti jälleen Ilvestä. Hän päätti uransa SM-hopeaan 2018. Hänet nimettiin SM-sarjan All Stars -kentälliseen kausilla 2009–2010 ja 2015–2016..
Kärnä pelasi SM-sarjassa/liigassa kaikkiaan 296 runkosarjaottelua, joissa teki 147 maalia ja antoi 161 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän teki sadassa ottelussa 18 maalia ja antoi 26 maalisyöttöä.
Kärnä pelasi naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2009–2010. Hän saavutti pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 2016 ja pronssijoukkueeseen 2017. Hän pelasi kaikkiaan 101 naisten maaottelua, joissa teki 16 maalia ja antoi 11 maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän pelasi 18 ottelua, joissa antoi yhden maalisyötön.
Vilma Vaattovaara

Vilma Vaattovaara (s. 10. maaliskuuta 1993 Oulainen) on uransa jo lopettanut suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edusti SM-sarjassa pelaavaa Tampereen Ilvestä.
Vaattovaara pelasi SM-sarjaa Hämeenlinnan Pallokerhossa 2008–2011 ja Tampereen Ilveksessä 2011–2012. Kausilla 2012–2016 hän pelasi New Hampshiren yliopiston joukkueessa. Kausilla 2016–2018 hän edusti Ilvestä. Hän saavutti Suomen-mestaruuden HPK:ssa 2011 ja SM-hopeaa Ilveksessä 2018.
Vaattovaara pelasi SM-sarjassa/liigassa 93 runkosarja- ja 19 pudotuspeliottelua. Yhdysvaltojen yliopistosarjassa hän pelasi 67 ottelua.
Vaattovaara pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009. Hän sai MM-pronssia ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Ruotsin MM-kilpailuissa 2015. Hän oli turnauksessa kolmosmaalivahtina, eikä päässyt pelaamaan. Kaikkiaan hän pelasi kahdeksan naisten maaottelua.
Vaattovaara opiskelee ja toimii sen ohessa valmentajana Isossa-Britanniassa. Hän on kertonut julkisesti kärsineensä alkoholi- ja mielenterveysongelmista opiskeluaikoinaan Yhdysvalloissa.
Oriani-luokka

Oriani-luokka eli Poeti-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1935-1936 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Suunnittelu.
Luokan alukset olivat toisinto Maestrale-luokasta, mutta niiden konetehoa oli kasvatettu ja ilmatorjunta-aseistusta muutettu. Tehonlisäys oli kuitenkin pettymys, koska se ei tuonut toivottua nopeuden lisäystä. Vanhentuneet 40 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin 13,2 millimetrin ilmatorjuntakonekiväärein. Matapanin taistelusta selvinneiden alusten asejärjestelmää modernisoitiin, kun yksi torpedopakka korvattiin kahdella 37 millimetrin tykillä. Samalla asennettiin 20 millimetrin ilmatorjuntatykki, 120 millimetrin valaisutykki ja syvyyspomminheittimet. Ennen sodan päättymistä "Orianille" asennettiin Saksasta hankittu Seetakt-tutka.
Karmella Tsepkolenko

Karmella Semenivna Tsepkolenko (; s. 20. helmikuuta 1955 Odessa) on ukrainalainen säveltäjä. Hän aloitti musiikinopintonsa Odessassa vuonna 1962. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä Oleksandr Krasotovin ja pianonsoittoa Ljudmila Ginzburgin johdolla A. V. Neždanov -valtionmusiikkiakatemiassa (1973–79). Filosofian tohtorin arvonsa Tsepkolenko sai Moskovan pedagogisesta valtionyliopistosta musiikkipedagogiikassa vuonna 1990.
Tsepkolenko on saanut useita palkintoja eri maista. Hän perusti vuonna 1995 Odessassa "Uuden musiikin kaksi päivää ja kaksi yötä" -festivaalin. Hän on toiminut sävellyksen professorina A. V. Neždanov -valtionmusiikkiakatemiassa ja johtanut myös workshopia pianisteille Bielissä. Tsepkolenkon tuotantoon kuuluu muun muassa runsaasti kamari- ja pianomusiikkia.
Pyhäniemi (Hirvas)

Pyhäniemi (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa. Se sijaitsee Päljärven eli Pyhäniemenjärven (ven. "Palgozero") länsirannalla 17 kilometriä Hirvaksesta pohjoiseen. Kylässä on 29 asukasta (vuonna 2013).
Pyhäniemi on vanha karjalaiskylä, jonka kielimuoto edusti lyydin ja varsinaiskarjalan etelämurteen sekoitusta. Se mainitaan vuoden 1563 verokirjassa. Kylän osia olivat "Mägi", "Pohd’agd’" ja "Suviagd’". 1900-luvun alussa Pyhäniemi muodosti Mäntyselän volostin kyläkunnan, johon kuuluivat myös Juustjärvi ja sen lähikylät Keldaselkä (ven. "Keldoselga"), Semssinmäki ("Semtšegora"), Torasjärvi ("Torosozero") ja Tšuunmäki ("Tšumoigora"). Vuonna 1905 Pyhäniemen kyläryhmässä oli 92 taloa, 775 asukasta ja koulu. 
Neuvostoaikana perustettiin Petrovskin piirin Pyhäniemen kyläneuvosto, johon kuului myös Kortaššin (ven. "Kartaši") lyydiläiskylä. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 893 asukasta, joista 887 oli karjalaisia, viisi venäläisiä ja yksi suomalainen. Toisen maailmansodan jälkeen Pyhäniemi liitettiin Elmuksen kyläneuvostoon.
Pyhäniemen kautta kulkee Hirvaksen ja Juustjärven välinen maantie. Kylässä toimii Kontupohjan maatalousyrityksen karjatila sekä lohenkasvatuslaitos. Länsipuolella on käyttämättömiä kasvihuoneviljelmiä. Lähistölle suunnitellaan lomakylää.
Koikari

Koikari (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Hirvaksen kunnassa. Se sijaitsee Suunujoen rannalla yhdeksän kilometriä Hirvaksesta maanteitse länteen. Kylässä on kaksi vakituista asukasta (vuonna 2013).
Kylän nimi perustuu Suunujoessa sijainneeseen Koivukarin koskeen (ven. "Berjozovyi porog"). Ympäröivistä lyydiläiskylistä poiketen sen asukkaat puhuivat varsinaiskarjalan etelämurretta. 1900-luvun alussa Koikari kuului Mäntyselän volostin Lindjärven kyläkuntaan. Vuonna 1905 siellä oli 40 taloa, 329 asukasta ja koulu.
1920-luvulla Koikari kuului Petrovskin piirin Päljärven kyläneuvostoon. 1930-luvulla se muodosti oman kyläneuvostonsa, johon kuuluivat myös Hokanmäen (ven. "Fokina Gora"), Jouhojan ("Jevhoja"), Jyrkänmäen ("Jurkostrov"), Kuivajärven ("Suhoje Ozero"), Sagarvojan ("Krasnaja Retška") ja Sununsuun ("Ussuna") kylät sekä Hirvaksen työläisasutus. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 1514 asukasta, joista 1155 oli karjalaisia, 176 venäläisiä, 12 suomalaisia ja 171 muiden kansallisuuksien edustajia. Toisen maailmansodan jälkeen Koikari kuului Jyrkänmäen kyläneuvostoon, joka vuonna 1962 liitettiin Hirvaksen taajamaneuvostoon.
Koikarista oli kotoisin runoilija Fjodor Isakov.
Maestrale-luokka (hävittäjä)

Maestrale-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän vuosina 1931–1936 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Organorautayhdisteet

Organorautayhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät raudan ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Näistä stabiilimpia ja tärkeimpiä ovat metalloseeni- ja karbonyylijohdannaiset.
Ominaisuudet.
Rauta muodostaa organometalliyhdisteitä hapetusluvuilla -II–+IV. Yksinkertaiset dialkyyli- tai trialkyylirautayhdisteet, joissa on raudan ja hiilen välinen σ-sidos, ovat hyvin epästabiileja johtuen niiden taipumuksesta muodostaa alkeeneja β-eliminaatiolla. Nämä johdannaiset ovat stabiileja lähinnä silloin, kun alkyyliryhmä on hyvin steerisesti estynyt kuten norbornyyliryhmä tetrakis(norbornyyli)rauta(IV):ssä. Lisäksi yhdisteitä stabiloivat muut π-orbitaalin kautta rautaan sitoutuvat ligandit, kuten alkeenit, erityisesti dieenit ja allyyliset alkeenit, karbonyylit ja fosfiinit. Aromaattisista raudan organometalliyhdisteistä tunnetaan bis(bentsyyli)rauta, mutta se on hyvin reaktiivinen. Tunnetaan myös organometalliyhdisteitä, joissa rauta on sitoutunut myös johonkin muuhun metalliin kuten LiFeMe4 ja K3FeR6.
Stabiilimpia ovat raudan karbonyyliyhdisteet ja niin kutsutut sandwich-rakenteen omaavat ferroseenijohdannaiset. Rauta muodostaa erityisesti karbonyylikomplekseissa klustereita, joissa on sidoksia rauta-atomien välillä. Lisäksi runsaasti tutkittuja ovat organorautayhdisteet, joissa rauta on sitoutunut syklopentadieenin lisäksi johonkin muuhun ligandiin. Näillä on käyttöä orgaanisen kemian teollisuudessa katalyytteinä, koska erityisesti karbonyyliryhmä voidaan suhteellisen helposti syrjäyttää muilla orgaanisilla ligandeilla, minkä jälkeen rauta katalysoi sitoutuneen ligandin reaktioita.
Folgore-luokka (hävittäjä)

Folgore-luokka oli Italian kuninkaallisen laivaston neljän 1929-1931 valmistetun hävittäjän muodostama alusluokka toisessa maailmansodassa.
Juhani Koivisto

Juhani Koivisto (s. 20. huhtikuuta 1956) on tietokirjailija, libretisti ja Suomen Kansallisoopperan entinen päädramaturgi.
Koivisto on opiskellut muun muassa Tampereen konservatoriossa, Joensuun yliopistossa ja Caenin yliopistossa Ranskassa. Hän väitteli tohtoriksi 1998 Pentti Haanpään 1930-luvun tuotannosta väitöskirjalla "Leipää huudamme, kiviä annetaan" (1998). Hän on toiminut musiikin teorian ja kitaransoiton opettajana, kulttuuritoimittajana sanomalehti "Ilkassa" ja vuodesta 1998 Kansallisoopperan viestintäosastolla päädramaturgina. Päädramaturgin tehtävästä Koivisto jäi eläkkeelle keväällä 2020.
Väitöskirjan jälkeen Koivisto on julkaissut muun muassa Toivo Kuulan elämäkerran "Tuijotin tulehen kauan" (2008), joka oli Tieto-Finlandia -palkinnon ehdokkaana (uudistettu laitos 2018 nimellä "Tähtiin kirjoitettu"), Kansallisoopperan historian "Suurten tunteiden talo" (2011), lapsille suunnatun balettikirjan "Baletin tähti", jonka on kuvittanut Ulla Sainio (2014) ja oopperanjohtaja Alfons Almin elämäkerran "Alfons Almin taistelut" (2016). Viimeksi hän on julkaissut Kuhmon Kamarimusiikin historian "Kamarimusiikkia Kuhmossa, viisikymmentä ihmeellistä kesää" (2019). 
Toivo Kuulasta kertova monologinäytelmä "Ikuinen nuoruus" sai kantaesityksensä Kajaanin Runoviikolla 2012, ja sitä esitti myös Kajaanin Kaupunginteatteri. Uusittu versio teoksesta on syksystä 2018 ollut Saaristo-oopperan ohjelmistossa nimellä Tähtiin kirjoitettu. Ilmajoen musiikkijuhlilla sai 2015 kantaesityksensä Koiviston kirjoittama ooppera "Elämälle", jonka on säveltänyt Jaakko Kuusisto ja ohjannut Anna Kelo. Ooppera kertoo Oskar Merikannosta ja suomalaisen kulttuurin synnystä. Libretto "Vangit" sai toisen palkinnon Savonlinnan Oopperajuhlien kilpailussa 2017. Kansallisoopperassa sai tammikuussa 2019 kantaesityksensä Jaakko Kuusiston säveltämä ooppera Jää, jonka libreton Juhani Koivisto on kirjoittanut Ulla-Lena Lundbergin samannimisen romaanin mukaan. Kansallisoopperalle Koivisto on kirjoittanut ja ohjannut myös lapsille tarkoitetut lyhyet versiot oopperoista "Taikahuilu" (2016), "Sevillan parturi" (2017), "Tuhkimo" (2018) ja Carmen (2019).
Koivisto toimii lehdistöpäällikkönä Kuhmon Kamarimusiikki -festivaalilla. Hän on ollt mukana festivaaleilla eri tehtävissä yli 30 vuoden ajan.
Päljärvi (kylä)

Päljärvi eli Päläjärvi (; ) on kylä Karjalan tasavallan Kontupohjan piirin Petrovskin kunnassa. Se sijaitsee samannimisen järven koillisrannalla 14 kilometriä kunnan keskuksesta Munjärvenlahdesta pohjoiseen. Kylässä on 16 asukasta (vuonna 2012).
Päljärven lyydiläiskylät mainitaan vuoden 1563 verokirjassa. Kyläryhmään kuuluivat Peränkylä (ven. "Severnoje Pjalozero"), Suvikylä ("Južnoje Pjalozero"), Pälniemi ("Navolok") ja Kudžankylä ("Kutšinbor"). 1900-luvun alussa ne muodostivat Munjärven volostin Päljärven kyläkunnan, johon kuuluivat myös Jouhoja ("Jevhoja"), Jyrkänmäki ("Jurkostrov"), Kanitša ("Kanitševa Selga"), Kuivajärvi ("Suhoje Ozero"), Kurhananselkä ("Kurganova Selga"), Sagarvoja ("Krasnaja Retška"), Sununsuu ("Ussuna") ja Šuškenkylä ("Šuški"). Vuonna 1905 kyläryhmässä oli 55 taloa, 358 asukasta ja koulu.
1920-luvulla muodostettiin Petrovskin piiriin kuulunut Päljärven kyläneuvosto, jonka pohjoisosa liitettiin sittemmin Koikarin kyläneuvostoon. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli 541 asukasta, joista 508 oli karjalaisia, 26 venäläisiä, yksi vepsäläinen ja kuusi muiden kansallisuuksien edustajia. Toisen maailmansodan jälkeen Päljärvi kuului Jyrkänmäen kyläneuvostoon, joka vuonna 1962 liitettiin Hirvaksen taajamaneuvostoon. Seuraavana vuonna Päljärvi siirrettiin Petrovskin kyläneuvostoon.
Kylän ohi kulkee Suojun ja Hirvaksen välinen maantie. Sen lähellä sijaitsee dolomiittiesiintymä.
Raimonds Vējonis

Raimonds Vējonis (s. 15. syyskuuta 1966 Pihkovan alue, Neuvostoliitto) on latvialainen poliitikko. Hän aloitti Latvian presidentin viran 8. heinäkuuta 2015, ja pysyi virassa 8. heinäkuuta 2019 saakka. Aiemmin hän oli Latvian puolustusministeri. Vējonis edustaa Latvian vihreää puoluetta.
Vējonis valittiin vuoden 2015 presidentinvaaleissa Latvian uudeksi presidentiksi. Valintansa myötä hänestä tuli EU-maiden ensimmäinen vihreää puoluetta edustava presidentti. Presidentinvaalin jälkeen Vējonis kertoi päätavoitteensa olevan Latvian kansallinen turvallisuus ja sen parantaminen. Hän kertoi haluavansa myös presidenttinä pitää esillä ympäristöasioita.
Vējonis on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Uskonnokseen hän on ilmoittanut pakanuuden. Vējonis puhuu äidinkielensä latvian lisäksi sujuvasti englantia ja venäjää.
Silvio Vella

Silvio Vella (s. 8. helmikuuta 1967) on entinen maltalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Vella pelasi Maltan Valioliigassa 268 ottelua ja teki niissä 16 maalia edustaen Rabat Ajaxia ja Hiberniansia. Hän voitti mestaruuden Rabat Ajaxissa kaudella 1985–1986 sekä Hiberniansissa kausina 1994–1995 ja 2001–2002. Lisäksi Vella voitti Maltan Cupin Rabat Ajaxissa kaudella 1985–1986.
Maltan maajoukkueessa Vella pelasi vuosina 1988–2000 yhteensä 90 A-maaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän on maansa kaikkien aikojen tilastossa kahdeksantena pelattujen maaotteluiden määrässä (tilanne 27. marraskuuta 2014).
Saavutukset.
Rabat Ajax
Hibernians:
Alec Issigonis

Alexander Arnold Constantine Issigonis CBE, FRS, RDI (18. marraskuuta 1906 Smyrna – 2. lokakuuta 1988 oli kreikkalaissukuinen brittiläinen autosuunnittelija, joka muistetaan parhaiten monia uusia ratkaisuja sisältäneen pikkuauto Minin suunnittelijana 1950-luvun lopulta.
Elämä ja ura.
Alec Issigonis syntyi Turkissa sijainneessa kreikkalaisyhdyskunnassa Smyrnassa (nyk. İzmir), jonne hänen isoisänsä oli muuttanut Paroksen saarelta Kreikasta rakentamaan brittiläisten kanssa rautatietä. Isoisä oli onnistunut sitä myötä saamaan Britannian kansalaisuuden, joka periytyi hänen jälkeläisilleenkin. Alec Issigonisin isä Constantine oli opiskellut Englannissa ja hänen äitinsä oli saksalaista sukua.
Issigonisin perhe pakeni Smyrnan suurta paloa Maltalle 1922. Samana vuonna isä Constantine kuoli, ja äiti lapsineen päätti muuttaa Britanniaan. Siellä Alec Issigonis opiskeli Lontoon Battersean polyteknisessä oppilaitoksessa ja suoritti myös Lontoon yliopiston kursseja.
Issigonis työskenteli 1930- ja 1940-luvuilla suunnittelijainsinöörinä Humber-autonvalmistajan palveluksessa ja ajoi samalla kilpaa menestyksellisesti. Austin Seven -kilpa-autoonsa tekemän uudenlaisen etuakselirakenteen ansiosta hän pääsi työhön Austin Motor Companyyn, josta hän siirtyi pian Morris Motors -yhtiöön. Siellä ensimmäinen hänen pääsuunnitteluvastuulleen tullut automalli oli Morris Minor, jota valmistettiin vuodesta 1948 aina vuoteen 1971. Kun Austin ja Morris vuonna 1952 yhdistyivät British Motor Corporationiksi, Issigonis siirtyi Alvis-yhtiön palvelukseen. Siellä hän suunnitteli täysalumiinisella V8-moottorilla varustetun ja monia uudenlaisia ratkaisuja sisältäneen automallin, jonka tuotantoon viemiseen Alvis-yhtiöllä ei kuitenkaan ollut resursseja.
Vuoden 1955 lopulla BMC houkutteli Issigonisin takaisin palvelukseensa Austinin Longbridgen tehtaalle ja antoi hänelle tehtäväksi kolmen automallin suunnittelun. XC/9001:n oli määrä olla suuri ja mukava, XC/9002:n keskikokoinen perheauto ja XC/9003:n pieni kaupunkiauto. Issigonis aloitti työnsä suuremmista malleista, kunnes vuoden 1956 Suezin kriisi aiheutti polttoainepulaa ja hänen pyydettiin saattamaan pikkuautosuunnitelma tuotantoon niin pian kuin mahdollista. Elokuussa 1959 automalli esiteltiin nimillä Morris Mini Minor ja Austin Seven, joka pian vaihdettiin nimeksi Austin Mini. Siitä tuli kaikkien aikojen eniten myyty brittiläinen automalli, jota valmistettiin 5,3 miljoonaa kappaletta. Sen perusrakenne poikittain edessä sijaitsevine moottoreineen tuli muodostumaan pikkuautojen standardiratkaisuksi seuraavina vuosikymmeninä.
Vuonna 1961 Issigonis ylennettiin BMC:n tekniseksi johtajaksi ja hänen tehtäväksi saamistaan projekteista keskikokoinen auto eteni tuotantoon nimellä Morris 1100. Isosta autosta tuli vuonna 1964 esitelty Austin 1800 ja siitä edelleen Austin Maxi. Kun vuoden 1969 fuusiossa syntyi British Leyland -yhtiö, liian itsepäisenä ja kustannuksista piittaamattomana pidetty Issigonis joutui pois keskeisistä tehtävistä. Hän jäi virallisesti eläkkeelle 1971, mutta jatkoi autoalan kysymysten parissa kuolemaansa asti.
Travis Konecny

Travis Konecny (s. 11. maaliskuuta 1997) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. 
Ura.
Junioriura.
Konecny varattiin Ottawa 67's:ään vuoden 2013 OHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä sijalla, jonka ansiosta hän voitti Jack Ferguson Awardin. Ensimmäisessä pelaamassaan OHL-ottelussa 20. syyskuuta 2013 hän sai tililleen heti kaksi syöttöpistettä. Hänet nimettiin samassa kuussa OHL:n kuukauden tulokkaaksi hänen tehtyään 11 pelissä neljä maalia ja viisi syöttöpistettä.
Konecny pelasi vahvan kauden ja hänet palkittiin sen päätteeksi OHL:n vuoden tulokkaana Emms Family Awardilla. Hänet myös nimettiin liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Kauden 2014–2015 alussa Konecny nimettiin Ottawa 67's:n kapteeniksi. Hän oli kauden päätteeksi joukkueen sisäisen pistepörssin toinen 68 pisteellään.
Seuraura.
Konecny aloitti NHL:ssä kaudella toisen lupaavan tulokkaan Ivan Provorovin kanssa. Konecny teki vaikutuksen intohimoisiin Philadelphian faneihin, kun tappeli tulokaskaudellaan New York Rangersin Brandon Pirrin kanssa. Tulokaskaudellaan Konecny teki 70 pelissä tehot 11+17=28.
Kaudella Konecny sai peliaikaa Flyersin ykkösketjussa Sean Couturierin ja Claude Giroux'n kanssa. Hänen pistesaldonsa oli 81 pelissä 24+23=47. Vuoden 2018 pudotuspeleissä Konecny teki yhden maalin Flyersin hävitessä Pittsburgh Penguinsille kuudessa pelissä.
Konecny allekirjoitti kuuden vuoden ja 33 miljoonan dollarin (5,5 miljoonaa per kausi) arvoisen jatkosopimuksen Flyersin kanssa 16. syyskuuta 2019. 30. joulukuuta hänet valittiin ensimmäistä kertaa NHL:n All-Star -tapahtumaan, joka pidettiin tammikuussa 2020. Valintansa aikana Konecnylla oli 34 pistettä 36:ssa pelistä. NHL:n kausi keskeytettiin 12. maaliskuuta 2020 koronaviruspandemian vuoksi. Keskeytyksen aikaan Konecny johti Flyersin pistepörssiä 61 pisteellä 66 pelissä. Heinäkuussa 2024 Konecny solmi Flyersin kanssa kahdeksanvuotisen ja yhteensä 70 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Konecny teki debyyttinsä maajoukkuetasolla edustaessaan Kanadan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2014 alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Kanada sijoittui kolmanneksi. Hän edusti Kanadaa myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2014, jossa Kanada voitti kultaa. Vuonna 2017 jääkiekon MM-kisoissa Konecny edusti Kanadaa ensimmäistä kertaa miesten tasolla. Hän teki 10 pelissä tehot 0+8=8 Kanadan voittaessa hopeaa.
Joe Kovacs

Joseph Mathias ”Joe” Kovacs (s. 28. kesäkuuta 1989 Nazareth, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kuulantyönnön kaksinkertainen maailmanmestari ja kolminkertainen olympiamitalisti. Kovacsin ennätys on syyskuussa 2022 Zürichissä työnnetty 23,23. Kovacsin valmentajana toimii hänen vaimonsa Ashley Kovacs.
Ura.
Kovacs aloitti ammattilaisuransa vuonna 2012. Ensimmäisen kerran hän työnsi yli 20 metriä samana vuonna. Vuonna 2014 Kovacs oli mukana Continental Cupissa, jossa hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 20,87. Heinäkuussa 2015 Kovacs työnsi Timanttiliigan osakilpailussa Monacossa voittotuloksen 22,56, mikä oli maailman pisin työntö 12 vuoteen.
Vuoden 2015 MM-kilpailuista Pekingistä Kovacs saavutti kultaa. Hänen paras työntönsä kantoi 21,93, mikä riitti kultaan 19 senttimetrin erolla David Storliin. Rion olympialaisissa 2016 hän voitti olympiahopeaa tuloksella 21,78. Toukokuussa 2017 hän työnsi tuloksen 22,57, joka oli pisin työntö 14 vuoteen ja hän nousi tällä työnnöllä kaikkien aikojen listalla 9. sijalle.
Kovacs saavutti MM-hopeaa Lontoossa 2017 tuloksella 21,66. Hän voitti maailmanmestaruuden Dohassa 2019 kaikkien aikojen kolmanneksi parhaalla tuloksella 22,91. Kilpailun mitalikolmikko mahtui sentin sisälle. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 22,65. Eugenen MM-kilpailussa 2022 Kovacs saavutti hopeaa tuloksella 22,89. 7. syyskuuta 2022 Zürichissä Kovacs työnsi 23,23 ja nousi kaikkien aikojen tilastossa toiseksi 14 senttimetrin päähän Ryan Crouserin maailmanennätyksestä 23,37. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti pronssia tuloksella 22,12. Hän saavutti kolmannen peräkkäisen olympiahopeansa Pariisissa 2024 tuloksella 22,15.
Kovacs on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 133 kilogrammaa.
Parhaat tulokset.
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 22,919 m" Päivitetty 5.8.2024.
Jevgeni Svetšnikov

Jevgeni Igorevitš Svetšnikov (; s. 31. lokakuuta 1996) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Amur Habarovskissa.
Ura.
Svetšnikov varattiin toisella kierroksella vuoden 2013 CHL:n varaustilaisuudessa Cape Breton Screaming Eaglesiin. Svetšnikov debytoi KHL:ssä jo 16-vuotiaana pelatessaan kaudella 2013–2014 Ak Bars Kazanissa.
Svetšnikov liittyi Screaming Eaglesiin kaudeksi 2014–2015. Hän pelasi 55 pelissä, joissa teki 78 pistettä ja tuli valituksi QMJHL:n tulokkaiden tähdistöön sekä CHL:n lupaavien tulokkaiden otteluun.
Kevin Wimmer

Kevin Wimmer (s. 15. marraskuuta 1992 Wels) on itävaltalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Vasenjalkainen Wimmer on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän kuuluu myös Itävallan jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Wimmer aloitti uransa LASK Linzissä. Hän pelasi seuran ykkösjoukkueen paidassa Itävallan Bundesliigassa vuosina 2011–2012 28 ottelua tehden niissä neljä maalia. Heinäkuussa 2012 Wimmer siirtyi Saksan 2. Bundesliigan 1. FC Kölniin. Hän pelasi seuran paidassa kahden 2. Bundesliiga-kauden aikana 35 ottelua onnistuen maalinteossa kahdesti. Kaudeksi 2014–2015 Köln nousi takaisin Bundesliigaan. Wimmer teki Bundesliiga-debyyttinsä elokuussa 2014 Hamburger SV:tä vastaan ja pelasi kauden aikana 32 ottelussa.
Toukokuussa 2015 Wimmer siirtyi Englannin valioliigan Tottenham Hotspuriin.
Maajoukkueura.
Wimmer on edustanut Itävaltaa niin alle 18-vuotiaissa kuin alle 21-vuotiaissakin. Debyyttinsä Itävallan jalkapallomaajoukkueessa hän teki marraskuussa 2013 ystävyysottelussa Yhdysvaltoja vastaan.