Ian Fleming

Ian Lancaster Fleming (28. toukokuuta 1908 – 12. elokuuta 1964) oli brittiläinen kirjailija, joka loi James Bond -vakoojahahmon ja kirjoitti vuosien 1952–1966 aikana 14 "James Bond" -romaania.
Elämä.
Nuoruus.
Ian Fleming syntyi Mayfairissa, Lontoossa. Hänen vanhempansa olivat Valentine Fleming, joka kuoli ensimmäisessä maailmansodassa, ja Evelyn St. Croix Rose Fleming. Flemingin isoisä oli rikas skottilainen pankkiiri Robert Fleming. Flemingin isoveljestä Peter Flemingistä tuli matkakirjailija. Näyttelijä Christopher Lee oli Flemingin serkku. Flemingin äiti peri puolisonsa kuoleman jälkeen tämän suuren omaisuuden. Fleming sai siitä eteenpäin osuutensa isänsä omaisuudesta vain äitinsä luvalla, mikä teki hänestä pitkäksi aikaa riippuvaisen äitinsä toiveista.
Opinnot.
Fleming aloitti Durnfordin koulun Isle of Purbeckissa vuonna 1916 ja Eton Collegen sisäoppilaitoksen vuonna 1921. Hän menestyi koulussa hyvin urheilussa mutta vaatimattomasti opinnoissaan. Vuonna 1926 Flemingin äiti siirsi poikansa valmentavaan kouluun, jotta hän pääsisi Sandhurstin kuninkaalliseen sotakorkeakouluun ja sitä kautta upseerin uralle.
Fleming ei koskaan sopeutunut Sandhurstin sotilaalliseen kuriin, ja hänellä oli tapana ottaa luvattomia vapaita. Saatuaan retkillään tippuritartunnan Fleming erosi koulusta syksyllä 1927. Sen jälkeen hän opiskeli Tennerhofin yksityiskoulussa Itävallan Alpeilla. Itävallassa oleskelunsa aikana Fleming luki paljon, opiskeli kieliä, kierteli Eurooppaa, harrasti laskettelua ja vuorikiipeilyä sekä viihtyi naisten seurassa.
Toimittajana ja meklarina.
Fleming meni ulkoministeriön pääsykokeeseen vuonna 1931. Hänen koetuloksensa ei riittänyt valintaan, joten hän sai äitinsä suhteilla työpaikan toimittajana uutistoimisto Reutersilla. Fleming menestyi työssään ja pääsi vuonna 1933 työmatkalle Moskovaan raportoimaan kuuden brittiläisen insinöörin oikeudenkäynnistä. Palattuaan Englantiin Fleming sai Reutersilta tarjouksen ulkomaan kirjeenvaihtajan paikasta Shanghaissa Kiinassa. Fleming valitsi kuitenkin työn Lontoon finanssimaailmassa Cull and Company -yrityksessä. Vuonna 1935 hän siirtyi meklariyritys Rowe and Pitmanille hyväpalkkaiseen työhön.
Tiedustelupalvelussa.
Juuri ennen toista maailmansotaa Fleming värvättiin laivaston tiedustelupalvelun vara-amiraali John Godfreyn henkilökohtaiseksi avustajaksi. Fleming ylennettiin everstiluutnantiksi. Myöhemmin Fleming käytti sodanaikaisia kokemuksiaan kirjojensa lähteenä. Esimerkiksi vuonna 1941 Fleming oli Godfreyn mukana Yhdysvalloissa ja osallistui salaiseen operaation japanilaista salakirjoittajaa vastaan, mistä hän kertoo ensimmäisessä romaanissaan "Casino Royale".
Kirjailijana.
Sodan jälkeen Fleming sai paikan ulkomaantoimittajien päällikkönä Kemsley Newspapersilta, joka omisti muun muassa "The Sunday Timesin". Hän sai pitää joka talvi kahden kuukauden palkallisen vapaan, jonka aikana hän asui Jamaikalla. Sieltä hän oli ostanut rantatontin, jonka nimesi ”Goldeneyeksi”, ja rakensi sinne talon. Fleming kirjoitti tilallaan kaikki "James Bond" -vakoiluromaaninsa.
Ensimmäisen romaaninsa "Casino Royale" Fleming sai valmiiksi maaliskuussa 1952. Fleming lähetti kirjansa ystävälleen, runoilija William Plomerille, joka suositteli sitä kustantaja Jonathan Capelle. Romaani julkaistiin, ja kuukaudessa sitä oli myyty 4 750 kappaletta.
Seuraavana vuonna julkaistiin "Elä ja anna toisten kuolla," ja vuonna 1954 julkaistiin jo kolmas "Bond"-kirja "Kuuraketti". Romaanien myynti kasvoi tasaisesti. Muutos tapahtui, kun "Tohtori Ei" julkaistiin. Kriitikot eivät kiittäneet romaania entisten tapaan vaan syyttivät Flemingiä sadismista ja snobbailusta. Flemingiä on myös arvosteltu kirjojensa ylenmääräisestä seksistä ja naisten esineellistämisestä. Toisaalta "Bondeja" on kutsuttu hyvin jännittäviksi ja viihdyttäviksi.
Fleming kirjoitti samankaltaisella reseptillä yhdeksän ensimmäistä "Bond"-romaania. Hänen kymmenes julkaistu romaaninsa, "007 rakastettuni" koetti muuttaa kirjoitustyyliä. Kirja on kerrottu ensimmäisen persoonan näkökulmasta. Lukijakunta ei pitänyt uudesta tyylistä, eikä romaani saanut hyvää vastaanottoa. Tämän seurauksena Fleming palasi vanhaan tyyliinsä.
"Bondien" lopullinen menestys oli taattu kahden asian seurauksena. Yhdysvaltain silloinen presidentti John F. Kennedy nimesi "James Bond Istanbulissa" -romaanin kymmenen lempikirjansa joukkoon "Life"-lehdessä, mikä johti Flemingin kirjojen myynnin huimaan kasvuun. Toinen syy oli vuonna 1962 ensi-iltansa saanut ensimmäinen "Bond"-elokuva "Salainen agentti 007 ja tohtori No".
Vuosien 1952–1966 aikana Fleming kirjoitti kaikkiaan 14 "James Bond" -romaania. Niiden lisäksi Fleming kirjoitti lastenkirjan "Chitty Chitty Bang Bang" (1964), tietokirjan "The Diamond Smugglers" (1957) timanttien salakuljetuksesta sekä matkakirjan "Syntiset kaupungit" (1963).
Viimeiset vuodet ja kuolema.
Fleming sai vakavan sydänkohtauksen huhtikuussa 1961. Toipumiseen kului useita kuukausia, ja lääkärit kehottivat Flemingiä vähentämään tupakointiaan ja juomistaan. Seuraavien kolmen vuoden aikana Flemingin terveys jatkoi heikkenemistään, ja hän joutui muun muassa vähentämään golfinpeluutaan.
Fleming kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1964. Hänet on haudattu Sevenhamptonin kylän hautausmaalle lähelle Swindonia vaimonsa Annen ja poikansa Casperin viereen.
Yksityiselämä.
Fleming meni vuonna 1952 naimisiin seurapiireissä tunnetun Ann Charterisin kanssa. He olivat alkaneet seurustella jo Annin ollessa naimisissa. Heidän poikansa syntyi vuonna 1952. Pariskunta asui Lontoossa ja Kentissä silloin, kun Fleming ei ollut Jamaikalla kirjoittamassa. Avioliittonsa aikana Flemingillä oli muitakin naissuhteita.