tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ferdinand Deppe

Ferdinand Deppe (1794 Berliini - 1861 Berliini) oli saksalainen luonnontutkija, tutkimusmatkailija ja taidemaalari.
Vuonna 1821 kreivi Albert von Sack, varakas Preussin kuninkaan kamariherra, kutsui Deppen mukaansa tutkimusretkelle Meksikoon. Matkaa varten Deppe opiskeli kieliä ja eläintiedettä, perehtyi Amerikan historiaan, ja opetteli taitavaksi eläinten, etenkin lintujen, täyttäjäksi. Matkaan päästiin kuitenkin vasta lokakuussa 1824 ja perille Meksikon Alvaradoon joulukuun puolimaissa. Täällä hän keräsi kasvi- ja eläinnäytteitä Berliinin museolle yhdessä William Bullockin pojan kanssa. He olivat ensimmäiset tutkijat, jotka keräsivät Meksikosta näytteitä tieteellisiin tarkoituksiin. Hän palasi Saksaan vuonna 1827 mukanaan kokoelma, johon kuului 958 linnun nahkaa 315 lajista. Lisäksi kokoelmassa oli nisäkkäitä, matelijoita, sammakkoeläimiä, kaloja, etanoita ja tuhansia hyönteisiä.
Vuonna 1828 Deppe palasi Meksikoon ystävänsä kasvitieteilijä, tohtori Wilhelm Schieden kanssa. He keräsivät näytteitä Berliinin ja Wienin museoille toukokuuhun 1829 saakka. Vuonna 1830 Deppe ryhtyi kauppamatkustajaksi Acapulcon ja Kalifornian Montereyn välille, eikä kerännyt näytteitä. 1836 hän lähti kotimatkalle Saksaan, ja keräsi matkalla näytteitä Montereyn läheltä ja Oahulta Havaijilla. Berliiniin hän saapui 1838.
Christian Rudolph Wilhelm Wiedemann kuvaili joitakin Deppen tuomia kärpäsiä teoksessaan "Aussereuropäische Zweiflügelige Insekten" (Hamm, 1828–1830). Deppen vanhin veli oli Wilhelm Deppe, joka työskenteli Berliinin museossa.
Deppe nimesi useita uusia lintulajeja, muun muassa kiilasapelikolibrin.
David Barron

David Barron on brittiläinen elokuvatuottaja. Hän on tuottanut Harry Potter -elokuvasarjan.
Brighton/Worthing/Littlehampton

Brighton/Worthing/Littlehampton-alue sijaitsee Englannissa ja siellä tilastoitiin elävän vuonna 2021 noin asukasta. Sussexin asukkaista noin kolmasosa asuu Brighton/Worthing/Littlehampton -alueella ja asukasluvultaan se onkin Ison-Britannian 12. suurin ja Englannin 10. suurin konurbaatio. Alue on tiheään asutettua (4901.5 as/km²) ja se onkin tiheimmin asutettu alue Isossa-Britanniassa Lontoon konurbaatioita lukuun ottamatta. Tämä johtuu pääasiassa Brighton/Worthing/Littlehampton-alueen pinta-alaa rajoittavista South Downsista ja Englannin kanaalista.
Kivistön rautatieasema

Kivistön rautatieasema (, ratakm 18+300) on rautatieliikennepaikka Vantaan Kivistössä. Asema on Vehkalan ja Aviapoliksen asemien välissä Kehäradan rataosalla. Aseman rakentaminen saatiin valmiiksi 28. tammikuuta 2015, ja liikennöinti Kehäradalla alkoi 1. heinäkuuta. Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2.
Aseman kupeeseen avautui syksyllä 2023 kauppakeskus Kivis. Kauppakeskuksen yhteydessä toimii terveysasema, asukaspalvelut, kirjasto ja nuorisotila. Kauppakeskuksen yhteyteen rakennettu uusi bussiterminaali yhdenmukaistaa linja-autojen saapumista ja lähtemistä rautatieaseman ympäristössä.
HMS Patriot

HMS Patriot oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1916 palvelukseenotettu Thornycroftin M -luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa ja maailmansotien välillä.
Valmistus.
Alus tilattiin helmikuussa 1915 neljännessä hätäohjelmassa John I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin toukokuussa 1915. Alus laskettiin vesille 20. huhtikuuta 1916 ja valmistui pari kuukautta myöhemmin kesäkuussa.
Palvelus.
Alus siirrettiin sodan päätyttyä reserviin, josta se siirrettiin 1920 Kanadalle.
HMCS Patrician.
Kanadan laivasto otti aluksen palvelukseen 1. marraskuuta 1920 Devonportissa, mistä se lähti kuukautta myöhemmin Kanadaan. Syyskuussa 1921 alus Alexander Graham Belliä hinaamlla kokeellista hydrofoilia "HD.4" suurella nopeudella Bras d'Or järvellä lähellä Baddeckia. Syksyllä 1922 alus määrättiin Kanadan itärannikolle, missä se vietti seuraavat viisi vuotta kouluttaen laivaston reservin upseereita ja miehistöä.
Alus myytiin romutettavaksi 1929 Briton Ferryyn Walesiin.
Kuopion ylioppilasteatteri

Kuopion ylioppilasteatteri (KYT) on vuonna 1977 perustettu kuopiolainen harrastajateatteri, joka pyrkii edistämään nuorten aikuisikäisten teatteriharrastusta tuottamalla ennakkoluulotonta, nuorta ja kunnianhimoista teatteria Kuopion alueella. KYT myös tuottaa jäsenilleen koulutuksia teatterin eri osa-alueilta.
Ensi-iltoja teatterilla on vuosittain 2-4 kpl. Kuopion ylioppilasteatteri tekee myös tilauskeikkoja erilaisiin tilaisuuksiin.
Kuopion ylioppilasteatteri on Ylioppilasteatteriliitto SYTY ry:n jäsenteatteri.
Kuopion ylioppilasteatteri järjesti 1.-3.4.2011 Kuopiossa Lyhytteatterifestivaali Nuamat, jossa esiintyi KYTin lisäksi useita esittävän taiteen ammattilaisia ja harrastajia Kuopion alueelta.
Tila.
KYTin näyttämönä toimii nykyään Työnkulman (Ruplan) 3. kerroksen pieni sali (Maaherrankatu 25), jossa teatteri on ollut vuosina 1998–2006 ja vuodesta 2008.
Ennen Työnkulmalle menoa KYT on toiminut mm. Yhteisnäyttämö Takapihalla Niiralassa ja Sotkulla.
Kivisoja

Kivisoja on kylä Somerolla. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 98, mikä teki siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan kahdenneksikymmenenneksiviidenneksi suurimman. Kivisojan naapurikyliä ovat Ihamäki ja Ylenjoki lännessä, Pajula pohjoisessa ja Hirsjärvi ja Palikainen idässä.
Kylä sijaitsee Hirsjärven pohjoispuolella ja ulottuu takamailtaan Virkaanjoen ja Pajulanjoen varsille. Suhteessa naapurikyliin Kivisoja kuuluu Hirsjärven postinumeroalueeseen ja oli aiemmin osa Hirsjärven koulupiiriä.
Historiallisesti Kivisoja on samaa isonjaon jakokuntaa viereisten Hirsjärven ja Ylenjoen kanssa, joiden alueisiin kylän maat lomittuvat. Kivisojan vanhoja kantataloja ovat olleet Yli- ja Ali-Yrkkö ja Leivo, joista Ali- ja Yli-Yrkkö ovat vielä olemassa kylän vanhalla tontilla Hirsjärven pohjoispuolella. Isossajaossa perustettuja uudistaloja ovat Mäkilahti ja Otuskallio Pajulanjoen läheisyydessä. Taloista Yli- ja Ali-Yrkkö ovat rakennuskokonaisuuksina maisemallisesti ja paikallishistoriallisesti merkittäviä.
Ylenjoki (Somero)

Ylenjoki on kylä Somerolla. Sen naapurikyliä ovat Kultela ja Ihamäki lännessä ja Kivisoja ja Hirsjärvi idässä. Kylän vanha tontti on sijainnut Virkaanjoen varressa Kultelan kylätonttia vastapäätä, Ylenjoen sillan päässä.
Historialtaan kylä on Hirsjärven ja Kivisojan kanssa samaan isonjaon jakokuntaan kuulunut yksinäistalo, joka vuonna 1692 perustettiin uudistaloksi Hirsjärven kylän takamailla sijainneesta torpasta ja halottiin vuonna 1773 kahtia, jolloin osataloiksi muodostuivat Suulinki ja Ylenjoki eli Pitäjänpää. Taloista Pitäjänpää on vielä kylän vanhalla tontilla, Suulinki hieman sivummalla.
Vuonna 1956 suoritetussa maanmittaustoimituksessa suuri osa kylän historiallisesta alueesta, mukaan lukien Suulingin talo, tuli kuulumaan Kivisojan kylään. Seurauksena tästä Ylenjoen maarekisterikylään luettu alue pieneni, ja kylän väkiluku vuonna 2011 oli tämän takia vain neljä, mikä teki Ylenjoesta asukasluvultaan Someron 47 varsinaisesta kylästä pienimmän. Vuonna 2010 Ylenjoen väkiluku oli kolme asukasta.
Ihamäki

Ihamäki on kylä Somerolla, Hirsjärven kahden puolen, Someron keskustaajamasta itään. Ihamäen naapurikyliä Somerolla ovat Harju, Lammi ja Joensuu lännessä, Kultela pohjoisessa, Ylenjoki, Kivisoja ja Hirsjärvi idässä sekä Terttilä etelässä. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 264, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron seitsemänneksi suurimman kylän ja Someron haja-asutusalueen kylistä väkiluvultaan toiseksi suurimman heti Pitkäjärven jälkeen.
Historia.
Kylän vanha tontti on sijainnut nykyisen Ihamäentien varressa Hirsjärven ja Virkaanjoen väliin jäävällä harjanteella, missä vanhalla kylänpaikalla ovat vielä Nikulan eli Iso-Riukan sekä Tuomolan talot ja näistä hieman sivummalla Lampo eli Vähä-Riukka. Hirsjärven etelärannalla, Helsingintien varressa sijaitsee Ihamäen kylään kuuluva Hovilan kartano (historiallisissa lähteissä myös "Ihamäen kartano"), joka muodostaa maisemallisesti ja kulttuurihistoriallisesti merkittävän, hyvin säilyneen kokonaisuuden. Siitä on vuonna 1929 erotettu kylän etelärajalla sijaitseva Mustjoki. Isossajaossa muodostettuja uudistaloja kylässä ovat Ruostela ja Pälikkö niin ikään kylän eteläosassa, Terttilän kylän rajalla.
Tunnettuja ihamäkeläisiä.
Tunnettuihin ihamäkeläisiin kuuluu kylästä kotoisin oleva seiväshyppääjä Pentti Nikula.
Lea Sölkner

Lea Sölkner (s. 24. joulukuuta 1958 Tauplitz) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Sölkner kilpaili maailmancupissa vuosina 1976–1984. Hän sijoittui kolmen parhaan joukkoon yhteensä kymmenessä osakilpailussa ja voitti yhden kisan. Sölknerin paras sijoitus maailmancupin kokonaiskilpailussa on kuudes tila, jonka hän saavutti kaudella 1981–1982.
Sölkner osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 1978. Tuolloin hän oli suurpujottelussa yhdestoista, mutta voitti pujottelukilpailun lähes puolen sekunnin erolla seuraavaan. Sölkner oli mukana samoissa lajeissa Lake Placidin olympialaisissa 1980, mutta keskeytti molemmissa. Schladmingin MM-kisoissa 1982 hän kilpaili vain pujottelussa, jossa hän jäi neljänneksitoista. Sölkner osallistui vielä vuoden 1984 olympialaisiin, joissa hän keskeytti pujottelun ja oli kahdeksas syöksylaskussa.
Islannin ja Euroopan unionin suhteet

Islanti haki Euroopan unionin jäsenyyttä 16. heinäkuuta 2009. Hakemus hyväksyttiin 27. heinäkuuta. Islannin hallitus ilmoitti pyrkivänsä jäseneksi vuoteen 2012 mennessä. 17. kesäkuuta 2010 Islannista tuli virallinen hakija Kroatian, Makedonian ja Turkin rinnalle. Keskustelut aloitettiin 27. heinäkuuta 2010. Islanti on valmiiksi Euroopan talousalueen ja Schengen-alueen jäsen. Pääsyy Islannin hakemukseen oli talouslama.
Islanti kuitenkin perui EU-jäsenhakemuksensa helmikuussa 2014. Vaikka kansanäänestystä ei järjestetty, mielipidekyselyissä suurin osa islantilaisista on vastustanut EU:hun liittymistä. Jäsenyyden kannattajat taas uskovat, että liittyminen EU:hun ja yhteisvaluutta euroon vakauttaisi maan taloutta. Erityistä kiistaa EU:n ja Islannin välillä ovat aiheuttaneet kalastuskysymykset.
Niina Mäkinen

Niina Mäkinen (s. 18. huhtikuuta 1992 Hankasalmi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Mäkinen edusti naisten liigassa pelaavaa Oulun Kärppiä kaudesta 2011–2012 kauteen 2019–2020 saakka. Aiemmin hän edusti Jyväskylän Hockey Catsia, kanadalaista Warner Hockey Schoolia ja Team Oriflame Kuortanetta. Hän voitti Suomen-mestaruuden Kärpissä kausilla 2011–2012, 2016–2017 ja 2017–2018 sekä sai SM-pronssia kausilla 2012–2013 ja 2018−2019..
Mäkinen on pelannut 251 SM-sarjan/liigan runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt 115 maalia ja antanut 153 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 63 ottelussa 19 maalia ja antanut 24 maalisyöttöä.
Mäkinen on pelannut kolmissa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Naisten maajoukkuessa hän pelasi ensimmäiset ottelunsa kaudella 2010–2011. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen MM-kilpailuissa 2011 ja 2015. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2013.
Mäkinen on pelannut 89 naisten maaottelua, joissa hän on tehnyt viisi maalia ja antanut seitsemän maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on pelannut 18 ottelua ilman tehopisteitä.
The Marvelettes

The Marvelettes oli yhdysvaltalainen lauluyhtye. Yhtyeen kuuluisin kappale oli ”Please Mr. Postman” vuodelta 1961. Se nousi Billboard Hot 100 -listan ykköseksi ja oli Motown-levymerkin ensimmäinen ykköshitti.
The Marvelettesin keulahahmona toimi alkujaan Georgia Dobbins. Hän oli myös ollut tekemässä ”Please Mr. Postman” -kappaletta. Dobbinsin isä kuitenkin kielsi tyttäreltään yökerhoesiintymiset, ja täten The Marvelettesin pääsolistiksi tuli Gladys Horton.
”Please Mr. Postmanin” levytyksessä rumpuosuuksista vastasi Marvin Gaye.
Steve Gatzos

Steve Gatzos (s. 22. kesäkuuta 1961 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija. Rightin laitahyökkääjä pelasi urallaan yhteensä 89 NHL:n runkosarjaottelua Pittsburgh Penguinsissa tehoin 15+20=35. Jäähyminuutteja hän keräsi 83. Gatzos pelasi urallaan myös Alankomaissa, Suomessa, Jugoslaviassa ja Englannissa.
Ura.
Gatzos pelasi viimeiset juniorivuotensa 1978–1981 Sault Ste. Marie Greyhoundsissa. Hän oli kaudella 1979–1980 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies tehoilla 36+38=74. Kaudella 1980–1981 Gatzos teki OHL:n runkosarjassa kovat tehot 78+50=128, joilla hän oli koko liigan kolmanneksi paras maalintekijä ja kahdeksanneksi paras pistemies. Greyhoundsin sisäisessä pistepörssissä Gatzos tuli toiseksi John Goodwinin jälkeen. Pittsburgh Penguins varasi varsin lupaavan Gatzosin toisella kierroksella koko varaustilaisuuden 28. pelaajana kesällä .
Gatzos siirtyi Penguinsin organisaatioon heti varauksensa jälkeen kaudeksi 1981–1982. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan AHL-joukkue Erie Bladesissa ja NHL:n puolella Gatzos pelasi 16 runkosarjaottelua tehoin 6+8=14 sekä yhden playoff-ottelun. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1982–1983 Gatzos pelasi Penguinsissa 44 ottelua tehoin 6+7=13. Kaudella 1983–1984 hän pelasi 23 ottelua tehoin 3+3=6 ja kaudella 1984–1985 kuusi ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Kaudella 1985–1986 Gatzos edusti ainoastaan Penguinsin farmijoukkue Baltimore Skipjacksia, jossa hän oli 25 osumallaan joukkueen toiseksi paras maalintekijä Tom Roulstonin jälkeen.
Kausi 1986–1987 oli Gatzosille välivuosi, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 1987–1988 Eurooppaan ja alankomaalaisjoukkue Tilburg Trappersiin. Gatzos teki siellä 36 runkosarjassa hurjat tehot 53+59=112, joilla hän tuli Eredivisien pistepörssissä viidenneksi. Kaudeksi 1988–1989 Gatzos siirtyi SM-liigajoukkue SaiPaan, jossa hän oli tehoilla 27+18=45 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Doug Kostynskin jälkeen.
Kauden 1987–1988 Gatzos pelasi Jugoslavian liigaa HK Medveščak Zagrebin riveissä. Kauden 1988–1989 hän aloitti englantilaisessa Fife Flyersissä, mutta Gatzos palasi kesken kauden Pohjois-Amerikkaan ja siirtyi ECHL-joukkue Roanoke Valley Rebelsiin. Hän lopetti siellä ammattilaisuransa, mutta Gatzos teki vielä kaudella 1992–1993 yhden ECHL-ottelun mittaisen visiitin Roanoke Valley Rampagessa, jonka päävalmentajana hän toimi. Kaudella 1993–1994 Gatzos luotsasi ECHL:ssä Huntsville Blastia, mutta hänet erotettiin kesken kauden.
Judith Rakers

Judith Rakers (s. 6. tammikuuta 1976 Paderborn, Länsi-Saksa) on saksalainen toimittaja ja juontaja. Rakers työskentelee saksalaisessa televisioyhtiössä ARD, jossa hän on juontanut "Tagesschau" –uutisohjelmaa vuodesta 2005. Hän toimii myös uutistenlukijana samalla kanavalla.
Eurovision laulukilpailu.
Joulukuussa 2010 ilmoitettiin, että Judith Rakers on valittu juontamaan vuoden 2011 Eurovision laulukilpailua Düsseldorfissa Stefan Raabin ja Anke Engelken kanssa.
Svengali

Svengali on kuvitteellinen hahmo George du Maurierin romaanissa "Trilby" (1895).
Svengalin on sanottu olevan klassinen esimerkki juutalaisvastaisuudesta kirjallisuudessa, koska Svengali on juutalainen, itäeurooppalaista sukujuurta, ja hän viettelee, hallitsee ja riistää Trilbyä, nuorta englantilaista tyttöä, ja tekee hänestä kuuluisan laulajan.
Sanaa 'svengali' käytetään viittaamaan henkilöön, joka pahassa tarkoituksessa hallitsee, ohjailee ja valvoo luovaa henkilöä kuten laulajaa tai näyttelijää.
Lähteet.
Rosenberg, Edgar, "From Shylock to Svengali: Jewish stereotypes in English fiction." (Stanford University Press, 1960)
Sericinae

Sericinae on kovakuoriaisiin (Coleoptera) lehtisarvisten (Scarabaeidae) heimoon kuuluva alaheimo.
Suvut.
Sericini-tribus:
Balthazar

Balthazar ("Au hasard Balthazar") on elokuvaohjaaja Robert Bressonin ohjaama mustavalkoinen elokuva, joka valmistui vuonna 1966. Elokuvan keskiössä on Balthazar-niminen aasi. Merkittävimmissä ihmisroolissa on Anne Wiazemsky.
Tuotanto ja vastaanotto.
"Balthazar" kuvattiin Pyreneiden reunakukkuloiden kylässä. Bresson oli suunnitellut elokuvaa jo 1950-luvulla, ja sen kuvastoon kuuluvat monet lapsuutensa muistot. Bressonin mukaan siinä on mukana jonkun verran omaelämäkerrallisuutta. Aasin nimi tulee Les Baux-de-Provencen kreivien motosta, ja se on lisäksi viittaus Balthasariin, yhteen Itämaan tietäjistä.
Elokuva ei saanut erityisen hyvää vastaanottoa ilmestyttään vuonna 1966, ja esimerkiksi elokuvaohjaaja Ingmar Bergman kutsui sitä tylsäksi. Sen suosio on kuitenkin kasvanut, ja sitä pidetään nykyään mestariteoksena. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Tyyli ja teemat.
Christian Braad Thomsenin mukaan "Balthazar" on Bressonin elokuvista kompleksisin ja sirpalemaisin. Braad Thomsen kutsuu Bresonnille tyypillistä tyyliä ”predestinaation runoudeksi”, ja "Balthazarissa" tyyli menee äärimmilleen, sillä Bresson hyppää useimmat dramaattisesti selittävät kohtaukset, joita muut elokuvaohjaajat pitäisivät pakollisena juonen eteenpäin viemisen kannalta. Braad Thomsenin mukaan "Balthazar" on myös Bressonin siihen astisen tuotannon synkin elokuva, sillä vain aasi Balthazar saa elokuvan lopussa kokea armon vapautuksen.
Toinen Bressonille tyypillinen tyyli on ”mallien” käyttäminen näyttelijöinä. Tyylin tavoitteena oli hävittää näyttelijöiden psykologiset tulkinnat esittämästään hahmosta. Kriitikko Roger Ebertin mukaan aasi on Bressonin täydellisin pääosanesittäjä, sillä se ei pyri esittämään mitään tunteitaan katsojalle.
"Balthazarissa" voi nähdä monia kulttuuriviittauksia, kuten Antoine Watteaun maalaukseen "Gilles", jonka taustalla on tilannetta rauhallisesti tarkkaileva aasi, ja Fjodor Dostojevskin romaaniin "Idiootti", jonka pääosahahmo Myškin toipuu masennuksestaan kuultuaan aasin kiljuntaa. "Balthazar" on siitä ainutlaatuinen elokuva, että sen pääosassa on eläin. Piirrettyjen lisäksi eläimiä keskushahmoina on yleensä vain lastenseikkailuissa, kuten Lassie- ja Rin Tin Tin -elokuvissa.
Glion

Glion on kylä Montreux’n kaupungin alueella, Sveitsissä. Kylä sijaitsee vuoren rinteellä kaupungin kaakkoispuolella, noin kilometrin päässä Genevejärven rannasta ja noin 300 metriä järveä korkeammalla, 700 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kylästä tuli kuulu kylpylä- ja parantolapaikka jo 1800-luvun jälkipuoliskolla. Osa hoitolaitoksista ja hotelleista on otettu muuhun käyttöön, muun muassa Valmontin parantola (Sanatorium Valmont) on nykyään Klinik Valmont.
Liikenne.
Jyrkkään vuorenrinteeseen rakennettiin alhaalta Genevejärven rannasta, Territet’stä, vuonna 1883 kiskoköysirata (funikulaari). Rata on uusittuna edelleen käytössä. Se nousee 637 metrin matkalla 300 metriä. 
Vuonna 1892 Glionista rakennettiin kapearaiteinen rautatie Caux’n kautta Les Rochers de Nayeen. Rataa jatkettiin Montreux’n keskustaan vuonna 1909. Moottoritie A9 (Lausanne–Martigny) kulkee Glionin ali 1,35 kilometriä pitkässä tunnelissa.
Ulrika Jonsson

Eva Ulrika Jonsson (s. 16. elokuuta 1967 Sollentunan kunta, Ruotsi) on Isossa-Britanniassa asuva ruotsalaissyntyinen televisiojuontaja. Hän tuli tunnetuksi säätyttönä brittiläisessä aamuohjelmassa "TV-am", jonka lisäksi hän on juontanut muun muassa "Gladiaattoreiden" brittiläistä versiota vuosina 1992–2000.
Tammikuussa 2009 Jonsson osallistui Britannian "Big Brotherin" julkkisversioon "Celebrity Big Brother" ja tuli voittajaksi 23. tammikuuta järjestetyssä finaalissa. Hän sai 57 % annetuista äänistä.
Jonsson toimi juontajana vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa Birminghamissa juontajaparinaan Terry Wogan.
Fabienne Serrat

Fabienne Serrat (s. 5. heinäkuuta 1956 Le Bourg-d'Oisans) on ranskalainen entinen alppihiihtäjä.
Serrat kilpaili maailmancupissa vuosina 1972–1984. Hän voitti kolme osakilpailua, joista yhden suurpujottelussa ja kaksi pujottelussa. Serrat oli suurpujottelun maailmancupissa toinen kausilla 1973–1974 ja 1974–1975 ja pujottelun maailmancupissa kolmas kausilla 1973–1974 ja 1977–1978. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kymmenen parhaan joukkoon kahdeksan kertaa ja oli parhaimmillaan neljäs.
Serrat osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 1974. Tuolloin hän voitti sekä suurpujottelun että alppiyhdistetyn, jonka lisäksi hän oli pujottelussa neljäs ja syöksylaskussa kymmenes. Serrat kilpaili Innsbruckin olympialaisissa 1976 syöksyssä ja pujottelussa, mutta keskeytti pujottelun ja oli syöksylaskussa vasta kahdeskymmenesensimmäinen. Hän sai alppiyhdistetystä pronssia vuoden 1978 MM-kisoissa ja oli samoissa kilpailuissa pujottelussa viides ja suurpujottelussa kuudes. Serrat saalisti uransa parhaan olympiasijoituksen vuonna 1980, kun hän sijoittui neljänneksi suurpujottelussa jäätyään vain sadasosan päähän pronssimitalin saaneesta Perrine Pelenistä. Serrat osallistui samoissa olympialaisissa myös pujotteluun, mutta joutui keskeyttämään sen. Hän osallistui MM-kilpailuihin viimeistä kertaa vuonna 1982, jolloin hän oli suurpujottelussa kymmenes ja pujottelussa viides. Serrat oli mukana vielä Sarajevon olympialaisissa 1984, joissa hän keskeytti suurpujottelun toisella kierroksella.
Serrat on naimisissa sveitsiläisen alppihiihtäjä Peter Lüscherin kanssa.
Koivurinne (Vantaa)

Koivurinne () on pientaloalue Länsi-Vantaalla Petikon kaupunginosassa Vihdintien itäpuolella.
Alue on kuulunut Hämeenkylään. Vanhin asutus on "Nybackan torppa", mutta alueella on myös uusia omakotitaloja. Asuinalueen nimi johtuu tilan nimestä "Björkeberga" (1930). Siitä annettiin 1959 tiennimi "Koivurinteentie", jonka tienhoitokunta lyhensi 1970 muotoon "Koivurinne". Nimi on laajentunut tarkoittamaan koko Vihdintien itäpuolista asutusta, joka vielä 1960-luvulla katsottiin kuuluvaksi Askelaan, nykyiseen Askistoon. 1974 alkaen Koivurinne on kuulunut Petikon kaupunginosaan.
Alueelle on tullut voimaan asemakaava (2011), joka sisältää satakunta uutta pientalotonttia kaupungin maille Koivurinne-tien molemmin puolin. Virkistysalueelle "Brenstakanniitylle" on kaavassa esitetty hulevesialtaita. Uudet tulevat kadut on nimetty eri koivulajeista (Hieskoivuntie, Loimaankoivuntie, Pirkkalankoivuntie, Taalainkoivuntie jne.)
Alueella sijaitsee "Marttatupa", joka on siirretty tänne Helsingin Rajasaaresta. Palvelut ovat Askiston puolella ( koulu, päiväkoti ym.), jonne johtaa jalankulun ja pyöräilyn alikulku. Vihdintieltä kulkevat bussit sekä Helsinkiin että Martinlaakson kautta Myyrmäkeen.
Alueen pohjoispuolinen "Koivurinteenpuisto" jää virkistyskäyttöön kuten myös alueen keskelle jäävä "Puunhakkaajanmäki".
Läheinen "Friimetsä" on yleiskaavassa osoitettu tiiviisti rakennettavaksi pientaloalueeksi, mutta sen asemakaavoitus ei ole vielä alkanut. Katuyhteydet sinne tulisivat sekä Vihdintieltä Askiston liittymästä että Pyymosantieltä Petikon suunnasta.
Keimolanmäki

Keimolanmäki () on rakenteilla oleva asuntoalue Vantaan länsiosissa, Kivistön suuralueen Keimolan kaupunginosassa, vilkkaan Hämeenlinnanväylän länsipuolella. Ensimmäiset asukkaat muuttivat alueelle maaliskuussa 2016. Keimolanmäestä on suunniteltu noin 2 500 asukkaan asuinaluetta. Asuinalueen kaakkoispuolelta kulkevan Kehäradan lähin asema on Kivistö vajaan kilometrin päässä Hämeenlinnanväylän itäpuolella.
Asuntoalue rakennetaan Keimolan moottoriradan paikalle Sanoma Oyj:n maille. Asemakaavan (2009) suunnitteli Arkkitehtitoimisto Hannu Jaakkola. 
Keimolanmäen vanha nimi on ollut Tammäki (1769, 1812) ja alueella on ollut niitty "Tammäki äng" (1842, 1910). Mosabackan torpalle johti "Tammäki väg" (1910). Mäki tasattiin moottorirataa varten, mutta ympäristössä kasvaa vielä tammia. Asuntoalueen länsipuolella sijaitsevat Isosuon Natura-alue, Keimola Golfin golfkenttäalue ja Petikon virkistysalue.
Rakentaminen.
Hämeenlinnanväylän puolella aluetta reunustaa pitkä mutkitteleva kerrostalo, jonka kerrosluvut vaihtelevat neljästä kahteentoista. Käärmetalon länsipuolella Isosuon Natura-aluetta lähestyttäessä kaupunkirakenne madaltuu ja väljenee: kerrosluvut laskevat kuudesta kahteen. Alueen keskiosiin, Lincolninaukion äärelle sijoittuu koulu-päiväkotikortteli sekä liiketilaa. Aukion pohjoisosassa sijaitsee entinen moottoriradan valvontatorni, joka kunnostetaan WSP Finlandin suunnittelemaksi valoteokseksi. Alueelle tulee asuntorakentamista noin 108 000 kerrosneliömetriä, palvelutiloja 6 500 kerrosneliömetriä ja toimitilarakentamista noin 25 000 kerrosneliömetriä. Hämeenlinnanväylän läntiseksi rinnakkaistieksi on tulossa Keimolantie; kaavassa on varauduttu myös Klaukkalan rataan.
Nimistö.
Keimolanmäen nimistö liittyy moottorirataan: kadunnimiksi tulee muun muassa Ajolenkki, joka on osa vanhaa moottorirataa, ja Saunalenkki, joka on ollut sen kaarteen nimi, jossa oli makkaramainos. Lisäksi alueelle tulee Ruutulippu-niminen puisto ja Lincolninaukio. Moottoristadionin mikroautorataa kutsuttiin Pikku-Keimolaksi, jonka mukaan on nimetty Pikku-Keimolan polku.
Lake St. Clair (Kanada-Yhdysvallat)

Lake St. Clair () on Yhdysvaltain ja Kanadan rajalla sijaitseva järvi. Se sijaitsee noin 9,7 km koilliseen Detroitjoen varrella sijaitsevista Yhdysvaltain Detroitista ja Kanadan Windsorista. Järvi on osa Isojenjärvien systeemiä.
Järven pinta-ala on 1 115 km² ja sen tilavuus on noin 3,4 km³. Sen keskisyvyys on 3,7 metriä ja suurin luonnollinen syvyys 6,4 metriä, järveen on ruopattu 8,3 metrin syvyinen ja 18 metriä leveä laivaväylä joka on osa Saint Lawrencen vesitietä. Järveen laskevista joista samanniminen joki Huronjärvestä on suurin, joka on muodostanut suuren suistoalueen. Se on ainoa merkittävä suistoalue Isojenjärvien alueella ja yksi suurimmista makeanveden suistoalueista maailmassa. Muita suurempia järveen laskevia jokia ovat Thames ja Sydenhamjoki Ontariosta sekä Clinton River Michiganista. St. Clair laskee Detroitjoen kautta Eriejärveen.
Historia.
Järvi muodostui Isojenjärvien tapaan viimeisen jääkauden loppupuolella noin 12 000 vuotta sitten. Jään vetäytymisestä johtuneen maankuoren kohoamisen takia Huronjärven koillisosassa sijainnut lasku-uoma umpeutui noin 4 800 vuotta sitten ja ainoaksi ylempien Isojenjärvien lasku-uomaksi jäi St. Clair -joki joka taas vastaavasti laskee St. Clair -järveen.
Ihmisasutusta järven rannalla on ollut tiettävästi jo 100-luvulta eaa. saakka, jolloin alueella asui metsämaan kulttuurin intiaaneja. Eurooppalaisten saavuttua Pohjois-Amerikkaan alkuperäisasukkaiden lukumäärä supistui huomattavasti 1600-luvulla eurooppalaisten vallattua suuria maa-alueita jonka johdosta intiaanien oli siirryttävä uusille asuinalueille, myös sodankäyntiin ja etenkin heidän mukanaan tuomiin tauteihin menehtyi lukuisia intiaaneja. Monia tauteja ei ollut aikaisemmin esiintynyt Pohjois-Amerikassa ja tämän vuoksi heillä ei ollut vastustuskykyä niitä vastaan. Ennen eurooppalaisten saapumista järven alue oli lähes luonnonmukaisessa tilassaan ja suuremmat muutokset alkoivat vasta 1800-luvulla jolloin siirtolaiset aloittivat laajamittaiset hakkuut ympäröivissä metsissä, kuivattivat kosteikkoalueita ja ottivat ruohikkoalueet maatalouden käyttöön. Ensimmäisen kerran järveen ja St. Clair jokeen ruopattiin syvempää laivaväylää vuonna 1855, väylää on ruopattu useaan otteeseen tämän jälkeen, muun muassa 1930- ja 1960-luvuilla. Arvioiden mukaan vuosien 1880–1965 välillä tehdyt ruoppaukset ovat alentaneet Michiganjärven ja Huronjärven pintaa pysyvästi noin 35 senttimetrillä.
Ensimmäisenä järvelle purjehtinut eurooppalainen oli tutkimusmatkailija Robert Cavelier de La Salle. Hän purjehti Detroitjokea pitkin Griffon laivalla ja saavuttuaan järvelle, rikkoi pullon viiniä laivansa kylkeen ja antoi järvelle nimen "Lac Ste. Claire".
Petas (Vantaa)

Petas on omakotitaloalue Länsi-Vantaalla Myllymäen kaupunginosassa. Petaksen omakotitaloalue rakennettiin Lapinkylän Petas-talon takamaille 1950-luvulla. Alueen päätie on Korpitie.
Petakseen on suunniteltu yksi Kehäradan asema, mutta se ei kuulu radan ensimmäiseen rakennusvaiheeseen (2009-2014). Aseman ympärille on suunniteltu rakennettavaksi yritysalueita. Asemalle tulisi myös liityntäpysäköintipaikkoja.
Petaksen rautatieasema

Petaksen rautatieasema () on Kehäradan asemavaraus Vantaan Myllymäen kaupunginosassa, mutta ei kuulu sen ensimmäiseen rakennusvaiheeseen (2009–2015). Aseman ympärille on suunniteltu rakennettavaksi yritysalueita ja lähelle sijoittuisi suuri erikoiskauppakeskus. Asemalle tulisi myös liityntäpysäköintipaikkoja.
Asema on saanut nimensä viereisestä Petaksen omakotialueesta, joka on peräisin 1950-luvulta. Tämän nimi johtuu Lapinkylän Petas-nimisestä talosta, joka sijaitsee Vanhan Nurmijärventien varrella lähellä Vantaanjokea. Klaukkalan radan on suunniteltu erkanevan Petaksen aseman kohdalla Kehäradalta, ja radalle on maankäytön tilavaraus alueen lähiympäristössä.
Kuparihuippu

Kuparihuipulla tarkoitetaan tulevaa hetkeä, jolloin maailman kuparintuotannon maksimi saavutetaan. Koska maailman kuparivarannot ovat rajalliset, maksimituotanto tulee tulevaisuudessa väistämättä vastaan. Kuparin hinta tulee todennäköisesti nousemaan tarjonnan ollessa rajallista ja tuotantokustannusten ollessa korkeampia alhaisen kuparipitoisuuden malmeista, pienistä esiintymistä ja mahdollisesti vaikeissa olosuhteissa.
Toisin kuin fossiiliset polttoaineet, kupari on hyvin kierrätyskelpoista ja arvioiden mukaan 80 % koskaan kaivetusta kuparista on edelleen käytössä. Kupari on yksi tärkeimmistä teollisuuden mineraaleista, sillä sitä käytetään esimerkiksi sähköjohdoissa, datakaapeleissa, elektroniikassa, lämmönsiirtimissä ja vesijohdoissa. Kuparin hinnan nouseminen voi aiheuttaa kuparivarkauksien lisääntymistä.
Kysyntä ja tarjonta.
Kuparin maailmanmarkkinahinta muodostuu kysynnän ja tarjonnan kohdatessa. Laskenut kuparin tarjonta nostaa kuparin hintaa. Maailman kuparintuotanto on noin 15 miljoonaa tonnia vuosittain. Kuitenkin kuparin kysyntä nousee nopeasti. Vuonna 2006 tehtyjen arvioiden mukaan kuparin kysyntä ylittää tarjonnan vuoteen 2100 mennessä. Kiina vastaa 22 prosentista maailman kuparin kysynnästä. Kuparintuotannosta saattaa tulla jännittyneempää, kun Kiinan ja Intian taloudet luultavasti saavuttavat länsimaat.
Löydetyt kupariesiintymät.
Viimeisinä kolmena vuosikymmenenä on tehty 56 uutta merkittävää kuparilöytöä. Maailman kuparilöytöhuippu saavutettiin vuonna 1996.
Materiaalitehokkuus ja korvaavat materiaalit.
Grafeeni saattaa korvata kuparin elektroniikassa. Myös staneenia on ehdotettu kuparin korvaajaksi elektroniikassa.
Vehkalan rautatieasema

Vehkalan rautatieasema (lyh. Veh, ) on Kehäradan rautatieasema Myllymäessä Vantaalla Kehä III:n pohjoispuolella ja Hämeenlinnanväylän länsipuolella, ja se sisältyi Kehäradan ensimmäiseen rakennusvaiheeseen (2009–2015). Aseman yhteyteen on rakenteilla Vantaan kaupungin yleiskaavassa suunniteltuja yritys- ja työpaikka-alueita. Aseman itäpuolella sijaitsee autojen liityntäpysäköintialue.
Vehkalan rautatieasema valmistui 28. lokakuuta 2014. Lentoasemalle liikennöidään raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2. Asemaa palvelee myös bussilinja 433, joka kulkee Martinlaakson ja Kivistön välillä.
Mara Lee

Mara Lee (s. 1972) on tukholmalainen kirjailija. Hän toimii opettajana Biskops-Arnön kirjailijakoulussa, Uumajan taidekorkeakoulussa ja Konstfackissa Tukholmassa.
Kahden runoteoksen, proosalyyrisen "Komin" ja "Hennes vårdin", jälkeen hän kirjoitti esikoisromaaninsa "Ladies", jonka on kääntänyt suomeksi Laura Jänisniemi. Toinen romaani, "Salome", ilmestyi 2011.
Teokset.
Runoja suomeksi teoksessa "Tämä ei ole fiktiota : 18 pohjoismaista nykyrunoilijaa", Helsinki : Teos, 2007
Jimmie Rodgers

James Charles ”Jimmie” Rodgers (8. syyskuuta 1897 Meridian, Mississippi – 26. toukokuuta 1933 New York, New York) oli yhdysvaltalainen countrymusiikin alalla vaikuttanut laulaja-lauluntekijä, joka saavutti mainetta 1900-luvun alkupuolella rytmikkäällä jodlaamisellaan. Rodgersista kehittyi eräs kantrimusiikin supertähdistä ja edelläkävijöistä, joka tunnettiin myös nimillä ”The Singing Brakeman” (”laulava jarrumies”), ”The Blue Yodeler” (”alakuloinen jodlaaja”) ja ”The Father of Country Music” (”kantrimusiikin isä”).
Aiheesta muualla.
Ajka

Ajka on kaupunki Veszprémin läänissä Unkarissa. Se sijaitsee Bakonyn kukkuloilla maan länsiosissa. Kaupungin pinta-ala on 95 km² ja asukkaita kaupungissa on noin 28 000. Ajka on suhteellisen vauras teollisuuskaupunki. Ajka on Rovaniemen ystävyyskaupunki.
Historia.
Nykyinen Ajkan kaupunki syntyi 1. tammikuuta 1960 kun neljä kylää ("Ajka", "Bódé", "Tósok" ja "Tósokberénd"). Aikojen saatossa kaupunkiin on yhdistetty lisäksi neljä muuta kylää ("Csékút", "Bakonygyepes", "Padragkút" ja "Ajkarendek"). Unkarin myrkkyvuoto tapahtui vuonna 2010 kaupungin lähellä, josta kaupunki kärsi paljon. 
Ajkan ystävyyskaupungit.
Lähde:
Halki ajan ja rakkauden

Halki ajan ja rakkauden on Pelle Miljoonan albumi, joka levytettiin livenä studiossa. Levy sisältää uusia esityksiä Pellen vanhemmista kappaleista yhdeksänhenkiselle JJU (Jäljelle Jääneet Unelmat) -jousiensemblelle sovitettuina. Sovituksista vastasi orkesterin johtaja Esko Eirola.
Albumilla on Pelle Miljoonan vanhoja hittejä sekä hieman tuntemattomampaakin tuotantoa. Mukana on myös yksi uusi kappale, "Rakkauden karavaani".
Tonami

Tonami () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Toyaman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Tonamin tasangolla. Kaupunki on rakentunut Shōjoen varrelle. Tonamissa on 48 079 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 127,03 neliökilometriä.
Tonamin maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1952 liittämällä yhteen Demachin maaseutukaupunki ja viisi kyläkuntaa. Kaupunkioikeudet Tonami sai vuonna 1954 toisen, laajemman kuntaliitoksen yhteydessä. Demachi kehittyi Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Kagan daimiokunnan paikallisena hallintokeskuksena. Nykyisin kaupunkiin on sijoittunut esimerkiksi elektroniikka-, paino-, metalli- ja puutuoteteollisuutta. Eräs tärkeä elinkeino on tulppaanien viljely, ja kaupungissa järjestetäänkin keväisin suuri tulppaanifestivaali. Vuonna 2004 Tonamiin yhdistettiin Shōgawan maaseutukaupunki.
Tonamin nähtävyyksiä ovat muun muassa Shōgawan onsen-kylä ja Shōjoen rotko luonnonalueineen. Tonamia palvelee JR Nishi-Nihonin Jōhana-linja.
Gravimetri

Gravimetri on laite, jolla mitataan Maan painovoimakentän vaihteluita eri pisteissä.
Toimintaperiaate.
Gravimetri on periaatteessa erittäin tarkka vaaka jota käytetään mittaamaan metallisen tms. punnuksen painoa tutkittavan alueen eri mittauspisteissä. Punnukseen vaikuttava painovoima vaihtelee heikosti riippuen mitä maanpinnan alla on. Painovoima on esimerkiksi hieman suurempi jos maanpinnan alla mittauspisteessä on tiheämpää materiaalia tai tiheä materiaali on mittauspisteessä lähempänä maanpintaa. Painon muutokset ovat niin pieniä että vaa'an täytyy erottaa painoeroja jotka ovat luokkaa yksi kymmenestä miljoonasta.
Absoluuttiset ja suhteelliset gravimetrit.
Gravimetrit jaetaan absoluuttisesti mittaaviin, ja suhteellisesti mittaaviin eli mittauspisteiden eroja mittaaviin. Absoluuttiset gravimetrit ovat nykyään suhteellisen harvinaisia mutta niitä voidaan rakentaa perustuen vapaasti putoavan kappaleen mittaamiseen; muitakin perusrakenteita on. Yleensä mittauksissa käytetään suhteellista gravimetria, joka perustuu kierrejousen tms. varaan asetettuun punnukseen.
Suprajohtava gravimetri.
Maailman tarkimmat painovoimamittaukset tehdään suprajohtavilla gravimetreilla. Suprajohtavassa gravimetrissä jousi on korvattu sähkömagneetilla. Testimassa on 2,5 cm:n läpimittainen ontto metallipallo, joka leijuu magneettikentässä. Pallo ja sähkömagneetin käämi on tehty niobiumista. Niobium on suprajohtava kun lämpötila on alle 9 astetta absoluuttisesta nollapisteestä (–273° C). Geodeettisen laitoksen Metsähovin asemalla on tällainen amerikkalaisvalmisteinen gravimetri.
Mopo (nuortenromaani)

Mopo on Tuija Lehtisen vuonna 2005 ilmestynyt Otavan julkaisema nuortenkirja. Teos oli vuoden 2005 Finlandia Junior -palkintoehdokkaana.
Kirja kertoo kymmenestä pojasta ja tytöstä, joiden yhteisenä kiinnostuksenkohteena on mopojen kunnostus ja tuunaus.
Halikon kihlakunta

Halikon kihlakunta () oli yksi Turun ja Porin läänin kahdeksasta kihlakunnasta vuosina 1635-1808. Seitsemän muuta kihlakuntaa olivat Ala-Satakunta, Masku, Mynämäki, Piikkiö, Vehmaa, Ylä-Satakunta ja Ahvenanmaa. Halikon kihlakunta on vuoden 1635 läänijakoa vanhempi.
Kihlakuntia käytettiin vaalipiirijakona Suomessa Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivillä talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehiä valittaessa. Kun Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivistä luovuttiin ylimääräisillä valtiopäivillä 1906 ja siirryttiin eduskuntavaalien 1907 yhteydessä säädyistä riippumattomaan valtiopäiväedustukseen, muodostettiin Turun läänin eteläinen vaalipiiri Ahvenanmaan, Vehmaan, Mynämäen, Piikkiön, Maskun ja Halikon kihlakunnista. 
Kihlakunta vuonna 1940.
Vuonna 1940 Halikon kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Kihlakunnan maapinta-ala oli 2 629,40 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 54 710 henkeä (31.12.1939).
Historiaa.
Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan kihlakuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Kuninkaallisella kirjeellä 16. elokuuta 1693 määrättiin uusi jako:
Francesca Martinez

Francesca Martinez (s. 1978 Lontoo) on englantilainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän on esiintynyt kansainvälisillä näyttämöillä, kuten Edinburgh Festivalilla, Melbourne International Comedy Festivalilla ja Just for Laughs Festivalilla Montrealissa, joista kaikissa esitetty ohjelma oli loppuunmyyty. Hän on tehnyt 33 päivää kestäneen Britannian kiertueen ja esiintynyt Tricycle Theatressa ja Hackney Empiressa. Vuonna 2022 Martinez kutsuttiin Royal Society of Literaturen jäseneksi.
Martinezilla on CP-vamma, mutta kuvailee itseään mieluummin ”epävarmaksi” (”wobbly”).
Komedia.
Vuonna 2003 The Observer -lehti listasi Martinezin brittikomedian 50 hauskimman esiintyjän joukkoon.
Martinez on järjestänyt hyväntekeväisyystapahtumia, joissa ovat esiintyneet muun muassa Jo Brand, Johnny Vegas ja Al Murray.
Martinez on esiintynyt useissa maissa, kuten Irlannissa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa, jossa hän teki keikan Carolines on Broadwayssä. Vuonna 2008 hän esiintyi Emma Thompsonin rinnalla maailman talousfoorumissa Sveitsin Davosissa.
Martinez kehittelee dokumenttiohjelmaa "What The Hell Is Normal?!", jossa hän matkustelee etsien ”normaalia” henkilöä.
Televisio ja radio.
Ennen stand up -uraa Martinez esiintyi useita vuosia BBC:n lasten draamasarjassa "Grange Hill", sekä muissa draamasarjoissa, kuten sarjassa "Casualty".
Hän on myös vieraillut The Frank Skinner Show’ssa ja Ricky Gervaisin ja Stephen Merchantin komediasarjassa Extras.
Huhtikuussa 2008 Martinez pääsi maailmalla otsikoihin, kun hänestä tuli ensimmäinen olympiasoihdun kantaja, joka on kieltäytyi Lontoon viestiosuudelta protestina Kiinan Tiibet-politiikalle.
Vuonna 2009 hän esiintyi BBC Radio 4:n stand up -komediashow’ssa 4 Stands Up.
Montgomery Wilson

William Stewart Montgomery "Bud" Wilson (20. elokuuta 1909 Toronto – 15. marraskuuta 1964) oli kanadalainen taitoluistelija ja olympiamitalisti.
Miesten yksinluistelussa Wilson saavutti urheilu-urallaan olympiapronssia Lake Placidista 1932 ja MM-hopeaa amana vuonna Montréalista, missä hänen edelleen sijoittui vain Itävallan Karl Schäfer. Lisäksi Wilson sijoittui Sankt Moritzin talviolympialaisissa 1928 13:nneksi ja Garmisch-Partenkirchenin talviolympialaisissa 1936 neljänneksi. MM-kilpailuissa hän sijoittui vuoden 1932 hopeansa lisäksi vuonna 1928 seitsemänneksi, 1930 neljänneksi ja 1936 viidenneksi. Pohjois-Amerikan mestaruuskilpailuista Wilson voitti kuudesti mestaruuden ja kerran pronssia, ja Kanadan-mestaruuskilpailuissa hän voitti kultaa yhdeksän kertaa vuosina 1929–1935 ja 1938–1939, ja hopeaa kolmesti (vuodet 1924, 1926 ja 1927).
Wilson kilpaili myös pariluistelussa, jossa hänen parinaan luisteli yleensä sisko Constance Wilson-Samuel. Sisarukset luistelivat Lake Placidin olympialaisissa viidensiksi ja MM-kisoissa neljänsiksi vuonna 1930 sekä kuudensiksi vuonna 1932. Pohjois-Amerikan mestaruuskilpailuista pari voitti kolme kultaa, hopean ja pronssin, ja Kanadan-mestaruuskilpailuista he voittivat viisi kultaa, kaksi hopeaa ja yhden pronssin.
Wilson valittiin taitoluistelun Hall of Fameen vuonna 1976.
Ruutu+ Lapset

Ruutu+ Lapset (aikaisemmin Nelonen Perhe ja Nelonen Nappula) oli Nelonen Median omistama maksullinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. maaliskuuta 2011. Nelonen Perhe muuttui Nelonen Nappulaksi 3. syyskuuta 2013. Nelonen Nappula muuttui Ruutu+ Lapset -kanavaksi 9. maaliskuuta 2017. 
Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv-toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa.
Ohjelmisto.
Ruutu+ Lapset esitti koko perheelle sopivaa ohjelmaa, muun muassa lastenohjelmia, sarjoja sekä elokuvia. Kanavalla oli suomenkielinen tekstitys tai dubbaus.
Ruutu+ Lapset näkyi Digitan antenniverkossa, E-kanavanipussa klo 06–19 välisenä aikana, jakaen lähetyskapasiteetin ja toimiluvan Ruutu+ Leffat ja Sarjat -kanavan kanssa. Kaapeliverkoissa, IPTV:ssä sekä DNA Welhon antenniverkossa lähetysaika oli pidempi, klo 06–23.
Ruutu+ Dokkarit

Ruutu+ Dokkarit (entiseltä nimeltä Nelonen Maailma) oli Nelonen Median omistama maksullinen televisiokanava, joka aloitti lähetyksensä 1. maaliskuuta 2011. 
Heinäkuussa 2018 Nelonen Media ilmoitti lopettavansa maksu-tv-toimintansa ja maksukanavien lähetyksien loppuvan syyskuun alussa.
Ohjelmisto.
Ruutu+ Dokkarit -kanava esitti dokumentteja muun muassa luonnosta, kulttuureista sekä muun muassa matkailuaiheista ohjelmaa.
Kanavan lähetysaika oli klo 10–01. Kanavalla oli suomenkielinen tekstitys.
Lakio

Lakio on heraldiikan airutkuvio, joka viittaa kilven yläosaan. Se ulottuu aina kilven reunasta reunaan ja käsittää vajaan kolmanneksen kilven alasta. Jos lakio on selkeästi kapeampi, sitä kutsutaan kavennetuksi.
Kuviota, jossa yhdistyvät sekä lakio että paalu siten, että ne muodostavat kilvelle yhtenäisen T:n muotoisen kuvion, kutsutaan lakiopaaluksi. Kyse on kuitenkin erillisistä lakiosta ja paalusta, jos toinen näistä on toisen päällikkeenä.
Vasilevitšy

Vasilevitšy () eli Vasilevitši () on pikkukaupunki Homelin alueen Retšytsan piirissä Valko-Venäjän kaakkoisosissa. Vuoden 2009 valkovenäläisen väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 3 923 henkeä.
Rautatie on Vasilevitšyn identiteetille merkittävä tekijä; kaupungissa on Valko-Venäjän eteläläisen Homel–Retšytsa–Vasilevitšy–Kalinkavitšy–Luninets–Pinsk–Kobryn–Brest-poikittaisradan asema ja kaupungissa rata myös haarautuu etelään H’oinikiin.
Lähimmät isommat kaupungit ovat Retšytsa ja Homel idän suunnalla ja Mazyr lounaassa.
Teknavi

Teknavi (aiemmin "Teknari") on vuodesta 2010 lähtien ilmestynyt tekniikan alan verkkojulkaisu ja MTV3-kanavan viihteellinen tv-ohjelma, joka keskittyy autoihin, elektroniikkaan ja muihin teknisiin uutuuksiin. 
TV- ohjelma.
Teknavin televisio-ohjelmaa on tehty vuodesta 2011. Ohjelmassa testataan ja vertaillaan tekniikkaan liittyviä laitteita, asioita ja ilmiötä. Teknavin koeajajana toimii entinen ralliajaja Markku Alén, joka kiertää toimittaja Marko Terva-ahon kanssa ympäri maailmaa testaamassa superautoja ja muita ajokkeja. Autouutuudet ohjelmassa testaa ajokouluttaja Risto Virtanen. Ohjelman juontaa Satu Tuomisto. Teknavin tv-ohjelman 25. tuotantokausi käynnistyi sunnuntaina 19.3.2023 MTV3-kanavalla.
Eilinen on kuollut

Eilinen on kuollut on hard rock -yhtye Verenpisaran neljäs studioalbumi, joka ilmestyi helmikuussa 2011.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Santeri Kallio ja Rami Raski sekä sanoittanut Rami Raski.
Modest Bogdanov

Modest Nikolajevitsh Bogdanov (; 7. syyskuuta 1841 Syzran, Simbirskin alue, Venäjä – 16. maaliskuuta 1888 Pietari) oli venäläinen tutkimusmatkailija ja eläintieteilijä.
Päätettyään koulunsa Simbirskin kimnaasissa Bogdanov meni opiskelemaan Kazanin yliopistoon, josta hän valmistui kandidaatiksi 1864. Vuosina 1868–1870 hän tutki Volgan aluetta Kazanista Astrahaniin. Vuonna 1871 hän valmistui eläintieteen maisteriksi Pietarin yliopistosta. Samana vuonna hän sai päätoimisen lehtorin viran yliopistosta, ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin Keisarillisen tiedeakatemian eläinmuseon hoitajaksi Pietariin.
Kesällä 1871 Bogdanov osallistui tutkimusretkelle Kaukasukselle. Hän sairastui kuumetautiin, jonka seurauksista hän ei koskaan kokonaan toipunut. 1873 Bogdanov osallistui Keski-Aasian Hivan seudulle tehtyyn retkeen. Seuraavan talvikauden hän työskenteli Venäjän maantieteellisen seuran palveluksessa. Seuraava retki suuntautui Araljärven ja Kaspianmeren alueille. Bogdanov ihastui alueen luonnosta ja teki sinne pian uuden retken, josta hän julkaisi raportin. 1870-luvun jälkipuoliskolla Bogdanov tutki Pariisin, Wienin ja Berliinin museoiden kokoelmia puolentoista vuoden ajan. Vuonna 1878 hänet nimitettiin Pietarin yliopiston eläintieteen apulaisprofessoriksi. 1880 hän osallistui Vienanmerelle ja Pohjoiselle jäämerelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle.
Professori Kesslerin kuoleman jälkeen Bogdanov nimitettiin ylimääräiseksi professoriksi, ja myöhemmin täysivaltaiseksi professoriksi. Sairauden pahetessa hänen oli jätettävä eläinmuseon kuraattorin virka, ja vuonna 1885 hän joutui lopettamaan luennoimisen. Yliopiston johto antoi hänelle paikan Kaukasuksen retkikunnassa, ajatellen lämpimän ilmaston olevan hyväksi hänen terveydelleen. Bogdanov asuikin alueella parisen vuotta, mutta sairauden yhä pahetessa hän matkusti kotiseudulleen Syzraniin, missä hän asui maaliskuusta elokuulle 1887. Hän palasi Pietariin, missä hän kuoli 1888.
Bogdanovin kirjallinen tuotanto oli laaja. Hän julkaisi useita teoksia tutkimiensa alueiden eläimistöstä ja luonnosta, ja muun muassa ensimmäisen lajiluettelon Venäjän linnuista. Vuonna 1881 hän julkaisi kirjoituksen Venäjällä esiintyvistä lepinkäisistä ja niiden alalajeista ("Shrikes of Russian fauna and allies"). Vanhemmalla iällä hän julkaisi useita lasten luontokirjoja.
Bob Wootton

Bob Wootton (4. maaliskuuta 1942 – 9. huhtikuuta 2017 Gallatin, Tennessee) oli yhdysvaltalainen kitaristi. Hän liittyi Johnny Cashin taustayhtyeeseen, the Tennessee Threehen, alkuperäisenä soolokitaristina toimineen Luther Perkinsin kuoltua tulipalossa.
Wootton oli Cashin musiikin ihailija ja soitti tämän kappaleita uskollisesti kunnes oli hionut täydelliseksi Cashin soundina tunnetun boom-chicka-boom -tyylin. Eräässä Cashin konsertissa Cash ja hänen rumpalinsa W.S. Holland olivat lennon peruuntumisen vuoksi joutuneet kahdestaan lavalle ja Woottonia pyydettiin tuuraamaan kitaristina. Wootton löi yleisön ja Cashin itsensä ällikällä esittämällä täydellisen tulkinnan joka ikisestä kappaleesta. Cash mainitsi päivän aikana, että saattasi vielä jonain päivänä ottaa yhteyttä Woottoniin, mutta pyysikin jo jonkin päivän kuluttua Woottonia yhtyeen uudeksi soolokitaristiksi.
Eräs seuraavista ja ehkäpä tunnetuin Woottonin esiintymisistä tapahtui San Quentinin vankilassa, missä Cash levytti livealbuminsa.
Wootton jatkoi pientä hengähdystaukoa lukuun ottamatta Cashin yhtyeessä, kunnes Cash vetäytyi musiikkibisneksestä vuonna 1997.
Vuodesta 2006 vuoteen 2007 hän esiintyi Cashin alkuperäisen rumpalin W. S. Hollandin, vaimonsa Vickyn ja tyttärensä Scarlett Woottonin kanssa nimellä The Tennessee Three. Vuonna 2006 yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Cashin kuoleman jälkeen nimellä "The Sound Must Go On". Yhtyeeseen kuuluivat myöhemmin hänen lisäkseen rumpali Derrick McCullough, Vicky, Scarlett ja Montana Wootton.
Kai Wartiainen

Kai Henrik Väinö Wartiainen (s. 8. maaliskuuta 1953 Kouvola) on suomalainen arkkitehti ja professori. Wartiainen on kritisoinut teknologian ylikorostamista arkkitehtuurissa ja kaupunkisuunnittelussa. Wartiaisen suunnittelemia rakennuksia ovat esimerkiksi Helsingin Ruoholahden High Tech Center ja Kauniaisten kauppakeskus Grani.
Wartiainen kirjoitti ylioppilaaksi Kulosaaren yhteiskoulusta 1973, opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa 1973–1975 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1981. Työuransa hän aloitti isänsä kanssa Arkkitehtitoimisto Henrik ja Kai Wartiaisen palveluksessa 1973–1988. Wartiainen toimi myös Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin historian erikoisopettajana 1982–1986 ja yhdyskuntasuunnittelun väliaikaisena professorina 1988–1989. Arkkitehtitoiminta oy Kai Wartiaisen arkkitehtina hän toimi 1988–2003, Tukholman Kungliga Tekniska Högskolanin kaupunkirakentamisen professorina 1997–2006 ja Evata Finland oy/Pöyry Architects oy:n luovana johtajana 2004–2010. Vuodesta 2010 lähtien hän on ollut tukholmalaisen Arkitektur + development ab:n osakas.
Kai Wartiaisen isä oli arkkitehti ja diplomi-insinööri Henrik Wartiainen