tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fyren

Fyren oli Suomessa vuosina 1898–1922 ilmestynyt ruotsinkielinen poliittinen pilalehti. Satiirinen Fyren tuki avoimesti Ruotsalaisen puolueen linjaa. Lehden nimi tarkoittaa suomeksi majakkaa.
Lehden historiaa.
"Fyrenin" perustamisesta päättivät kirjailijat Victor Petterson, Arthur Sjöblom ja Julius Hirn sekä taiteilijat Alex Federley ja Uno Zeipel F. J. Valbäckin ehdotuksesta. Ensimmäinen päätoimittaja oli kirjailija K. G. Blomqvist, mutta alkuvuosina suuresta osasta sisältöä vastasivat Gustaf Mattsson pakinoiden ja Alex Federley pilapiirrosten osalta. Ruotsalaista puoluetta tukenut lehti panosti varsinkin senaattori G. Z. Yrjö-Koskisen arvosteluun. Toinen pilkan kohde olivat sosialistit. Vuodesta 1901 alkaen "Fyren" ilmestyi viikoittain ja varsinkin alkuvuosinaan se oli iskevä ja humaani huumorilehti sekä taloudellisesti hyvin kannattava. Taso laski jonkin verran Hirnin ja Mattsonin lähdettyä lehdestä vuonna 1902. Bobrikovin kauden tiukka sensuuri teki lehden toimittamisesta vaikeaa, vaikka "Fyren" pyrki parhaansa mukaan kiertämään sensuurin rajoitukset vertauskuvallisen satiirin keinoin.
"Fyrenin" pääkuvittaja oli Alex Federley, mutta se toimi ponnahduslautana monelle muullekin suomenruotsalaiselle pilapiirtäjälle, kuten Uno Zeipelille ja Oscar Furuhjelmille. Eric Vasström sai päävastuun poliittisista pilapiirroksista 1910-luvulla. Muita lehteen piirtäneitä olivat F. G. Ålander, Edwin Lydén, Rafael Lindell, Carolus Lindberg ja Sigurd Wettenhovi-Aspa. Piirrosten ohella "Fyrenin" kuvitukseen kuuluivat Emil Cedercreutzin leikkaamat tunnettujen henkilöiden siluetit. Monet "Fyrenin" kuvittajat siirtyivät vuonna 1917 perustetun "Kerberos"-lehden toimituskuntaan.
Vuosina 1904–1922 "Fyrenin" päätoimittajana oli Rafael Lindqvist, jonka kaudella lehden linja muuttui kärkkäästi kaikkia tahoja pilkkaavaksi sekä samalla myös entistä jyrkemmin ja ahdaskatseisemmin ruotsinmieliseksi. Lehti toi esiin myös päätoimittajansa sangen oikeistolaiset, antidemokraattiset ja antisemitistiset näkemykset. Lehdessä kesällä 1913 julkaistu Eric Vasström pilapiirros ”Ryska hovet i Paatio” toi sekä hänelle että Lindqvistille kolmen kuukauden vankeustuomion majesteettirikoksesta, sillä sen katsottiin halventaneen keisariperheen jäsentä. Ensimmäisen maailmansodan aikana suurimmat päivälehdet kääntyivät "Fyreniä" vastaan, sillä sen linja alkoi oikeistolaisuudessaan erottua jo ruotsinkielisestäkin lehdistöstä. Myöhemmin Vasström ja useat muut piirtäjät lähtivät lehdestä erimielisyyksien vuoksi. Lopulta Lindqvist riitaantui useimpien tahojen kanssa hyökkäävyytensä ja poliittisten mielipiteittensä vuoksi. Sisällissodan jälkeisinä vuosina hän esiintyi "Fyrenissä" jyrkästi Saksassa palvelleita jääkäreitä vastaan ja tsaarinupseerien puolesta, minkä myötä hän menetti pääosin oikeistonkin sympatiat. Taloudellisten ongelmien vuoksi "Fyrenin" ilmestyminen harveni vuodesta 1917 alkaen ja vuoden 1922 lopulla Lindqvist lakkautti sen kokonaan. Vuosina 1923–1939 hän julkaisi sen seuraajaksi tarkoitettua "Blinkfyren"-lehteä, joka tosin ilmestyi vain neljästi vuodessa.
Kiinteistökuningatar Kaisa

Kiinteistökuningatar Kaisa oli Liv-kanavalla syksyllä 2011 esitetty suomalainen tositelevisiosarja, joka kertoi Kaisa Liskin työstä kiinteistönvälittäjänä. Sarjassa seurattiin myös Liskin yksityiselämää. Sarjan kertojana nähtiin Kaisan tytär Amanda Kallio.
Syksyllä 2012 sarja jatkui nimellä "Kaisa ja puoli valtakuntaa".
St. Mary (joki)

St. Mary on Kanadan ja Yhdysvaltojen rajalla sijaitseva 125 kilometriä pitkä joki, joka yhdistää Yläjärven ja Huronjärven toisiinsa. Joen keskivaiheilla on yli 6 metriä korkea koski sekä kaksi Sault Ste. Marie -nimistä kaupunkia, joista pohjoisempi sijaitsee Kanadan puolella ja eteläisempi Yhdysvaltojen puolella. Kaupunkien nimeen sisältyvä "sault" on vanha ranskan kielen sana, joka tarkoittaa koskea tai putousta.
Historiallisesti St. Mary oli tärkeä Pohjois-Amerikan alkuperäiskansoille – etenkin ojibwayt verkkokalastivat sen koskista paljon siikoja. Tiettävästi ensimmäisenä eurooppalaisena joella kävi ranskalainen tutkimusmatkailija Étienne Brûlé vuonna 1622. Samalla vuosisadalla joenrannalle rakennettiin jesuiittojen lähetysasema (1668) ja kaksi ranskalaisten omistamaa turkisten kauppapaikkaa (1689), mutta ne autioituivat 1600-luvun lopulla käytyjen irokeesisotien aikana. Vuonna 1798 North West Company rakensi St. Maryn koskien ohi ensimmäisen kanavan, mutta amerikkalaiset tuhosivat sen vuoden 1812 sodassa.
Myöhemmin St. Maryn joelle rakennettiin sulkujärjestelmä, josta on tullut eräs maailman vilkasliikenteisimmistä, vaikka joki on jäässä viisi kuukautta vuodessa. Sulkujärjestelmään kuuluu Yhdysvaltojen puolella neljä sulkua ja Kanadan puolella yksi pienempi sulku, joka on osa kulttuurihistoriallisesti merkittävää Sault Ste. Marien kanavaympäristöä. Joen yli on rakennettu myös silta, joka yhdistää Sault Ste. Marien kaksoiskaupungit toisiinsa. Vuonna 2000 Kanadan valtio myönsi joelle luonnonperintökohteen statuksen ("heritage river").
Yläkaarikäytävän luupuutos

Yläkaarikäytävän luupuutos (, SCDS) on korvan alueen harvinainen sairaus. Lloyd B. Minor määritteli 1998 tämän tasapaino- ja kuulo-oireita aiheuttavan sairauden Johns Hopkinsin yliopistossa, Baltimoressa.
Sairauden tautiluokitus ICD-10 1999 -järjestelmän mukaisesti on H83.2 "Sisäkorvan virhetoiminta"
Oireiden taustalla on sisäkorvassa sijaitsevan tasapainoelimen ylimmän kaarikäytävän kaaren peittävän luukudoksen ohentuma tai reikiintyminen. Ohentuman tai reikiintymisen aiheutumismekanismia ei vielä tunneta. Luukudoksen eroosio, kalloon kohdistuva trauma tai perinnölliset tekijät saattavat olla mahdollisia taustatekijöitä. Harvinaisissa muodoissa luukudosvaurio voi kohdistua myös etumaiseen (AC) tai taainmaiseen kaarikäytävään (PC).
Oireet.
Yläkaarikäytävän luupuutos voi vaikuttaa tasapaino- ja kuuloaistimukseen hyvin yksilöllisellä tavalla. Oireet voivat olla tois- tai molemminpuoleisia.
Oireita ovat:
Aiheuttaja.
Vallitsevan tutkimustiedon mukaan noin 2,5 % väestöstä kallon luuston paksuus kehittyy vain 60-70 % normaalista paksuudesta syntymää seuraavina kuukausina. Tämä perinnöllinen määräytyminen voi selittää miksi yläkaarikäytävän ja kallo-onteloa erottava tekmen levy, joka on normaalisti 0,8 mm paksu, onkin vain 0,5 mm, ja ehkä siksi herkempi reikiintymiselle päähän kohdistuvasta iskusta tai ikääntymiseen liittyvästä eroosiosta johtuen. Nämä selitysmallit ovat kuitenkin vielä todentamatta.
Suomessa Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen julkistamien tilastojen perusteella (2007–2010) voidaan rajata H83 luokiteltujen ja leikkausta vaatineiden tapausten määräksi alle 3–kpl/v potilaiden ikäkeskiarvon ollessa 47 vuotta.
Diagnoosi.
Sairauden harvinaisuuden sekä virhepäätelmiin herkästi johtavan oireilun vuoksi potilas on saattanut risteillä terveydenhuollon osa-alueita pitkään ennen lähetettä korvaspesialistille. Tarkka diagnoosi edellyttää mm tasapainoelinten toimivuuden tutkimista (VEMP , Valsalvan menetelmä) sekä riittävän tarkkaa (0,6 mm tai alle) resoluutioon pystyvällä kuvantamismenetelmää, yleensä tietokonetomografialla (TT). Tarkka diagnosointi on tärkeää turhan invaasion välttämiseksi.
Hoito.
Diagnoosin jälkeen voidaan korjausleikkaus suorittaa kahdella tavalla, joko kaarikäytävän tulppauksella tai tekmen levyyn aukkoja sulkemalla. Suomessa tulppausleikkauksia tekee lähinnä HYKS korva-, nenä- ja kurkkutautien klinikka. Potilas kotiutetaan toimenpiteen jälkeen yleensä vuorokaudessa.
Roger Gautier

Roger Gautier (11. heinäkuuta 1922 – 25. toukokuuta 2011 Nîmes) oli ranskalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Gautier saavutti perämiehettömässä nelosessa olympiahopeaa Helsingissä 1952. Loppukilpailussa Ranskan miehistö hävisi Jugoslavialle, mutta voitti isäntämaa Suomen miehistön.
Diasetyylidihydromorfiini

Diasetyylidihydromorfiini (dihydroheroiini, asetyylimorfinoli, paralaudin) on voimakas puolisynteettinen opiaatti, joka kehitettiin Saksassa 1929. Sitä käytetään harvoin joissain maissa kovan kivun hoitoon, kuten terminaalivaiheessa olevan syövän kivunhoitoon. Se on diasetyylimorfiinin (eli heroiinin) vahvempi muoto. Sen aikaansaama kivunlievitys on voimakkaampaa ja kestää kauemmin kuin heroiinin: noin 4–7 tuntia. Diasetyylidihydromorfiinissa 7,8-sidos on yksinkertainen, kun diasetyylimorfiinissa se on kaksoissidos.
Diasetyylidihydromorfiini metabolisoituu nopeasti plasman esteraasien vaikutuksesta dihydromorfiiniksi samaan tapaan kuin diasetyylimorfiini morfiiniksi.
Henri Chammartin

Henri Chammartin (30. heinäkuuta 1918 Chavannes – 30. toukokuuta 2011 Bern) oli sveitsiläinen kouluratsastaja ja olympiavoittaja.
Chammartin voitti yksilökilpailun olympiakultaa Tokiossa 1964. Lisäksi hän voitti Sveitsin joukkueessa joukkuekilpailussa neljä olympiamitalia vuosina 1952–1968 ja kaksi yksilökilpailun Euroopan mestaruutta.
Terminaalivaihe

Terminaalivaihe tarkoittaa kuolemaan johtavan sairauden viimeistä vaihetta, jolloin potilaan sairauden etenemiseen ei voida enää vaikuttaa ja kuolema on ajallisesti lähellä. Terminaalivaiheella tarkoitetaan nykyisin useimmiten saattohoitovaihetta, joka on osa palliatiivista hoitoa. Hoitotapaa nimitetään nykyisin saattohoidoksi.
Myös aineettoman asian, kuten projektin tai vastaavan, voidaan sanoa tulleen terminaalivaiheeseen eli lähelle loppuaan.
Linear Tape-Open

Linear Tape-Open (LTO) on magneettinauhaan perustuva datan tallennusstandardien sarja, jonka käyttöön tarvitaan oikean tyyppinen LTO-nauha-asema ja yhteensopiva LTO-kasetti. Nauha-asema on kalliimpi kuin vastaava kovalevy, mutta kasetit halvempia, joten laajassa käytössä LTO voi tulla halvemmaksi. 
LTO:ta käytetään ainakin varmuuskopioinnissa.
Standardoinnista vastaa Linear Tape Open Consortium.
Ultrium on LTO-nauhojen kanssa käytettävä standardoitu kasettimuoto. LTO-kasetin mitat ovat 102,0 x 105,4 x 21,5 mm. Nauhaa on sisällä satoja metrejä. 
Ultrium on yksikelainen kasetti.
LTO-3 ja myöhemmät asemat tukevat "kirjoita kerran lue useasti" (WORM) -menetelmää, joka estää tallennetun tiedon muuttamista ja poistamista. Käyttökohteita ovat arkistointi ja tiedot, jotka vaativat auditointijäljen. WORM kasetit eroavat tavallisista ja ovat etukäteen valmisteltuja käyttöön.
Nykyisin käytössä olevan LTO-9 version tallennuskapasiteetti on 18 teratavua pakkaamattomana, tai 45 teratavua pakattuna. LTO-sukupolvet:
Eilert Määttä

Yngve Eilert "Garvis" Määttä (22. syyskuuta 1935 Vittanki, Kiiruna – 7. toukokuuta 2011 Södertälje) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari. Taustaltaan hän oli ruotsinsuomalainen.
Määttä saavutti Ruotsin joukkueessa olympiahopeaa Innsbruckissa vuonna 1964 ja viisi maailmanmestaruuskilpailujen mitalia, joista kaksi kultaista.
Taktinen roolipeli

Taktinen roolipeli tai strateginen roolipeli on yksi videopelien lajityypeistä. Se yhdistelee elementtejä perinteisistä tietokoneroolipeleistä ja strategiapeleistä. Lajityyppi on ollut suosittu Japanissa josta johtuen siihen on toisinaan viitattu myös "JRPG" ja "konsoliroolipeli" -termeillä.
Japanissa lajityyppi tunnetaan nimellä ”simulaatioroolipeli” (SRPG). Länsimaissa vastaavia saman lajityypin pelejä ovat muun muassa "Wasteland 2" ja "Blackguards".
Varhaisiin lajityypin peleihin kuuluvat TI-99/4A:lle julkaistu "Tunnels of Doom" (1982) ja NEC PC-8001:lle julkaistu "The Dragon &amp; Princess" (1982). Pelikonsolien näkökulmasta merkittävä julkaisu oli Nintendon "Fire Emblem" -sarjan ensimmäinen peli (1990), jolla on ollut vaikutusta lajityyppiin Japanissa. "Tactics Ogre" (1995) vaikutti isometrisen perspektiivin yleistymiseen, josta tuli de facto -tyyli useisiin seuraaviin lajityypin peleihin. 
Lähtökohdat ovat samantapaiset kuin normaaleissa tietokoneroolipeleissä. Pelaajalla on yleensä käytössään ryhmä komennettavia hahmoja, kukin omine hahmoluokkineen ja erikoiskykyineen. Hahmojen vahvuus riippuu siitä, millaisilla aseilla ja panssareilla ne on varustettu, sekä niiden kokemustasosta, jos peli sellaisia käyttää. Pelaaja ja vihollinen siirtävät ja suorittavat toimintoja hahmoilla vuorotellen. Itse taistelutilanne koostuu usein ruudukkoon jaetusta kartasta, joka kuvataan tyypillisesti isometrisestä kuvakulmasta tai suoraan taistelukentän yläpuolelta. Poikkeuksiakin on, kuten Segan "Valkyria Chronicles", joka on kolmannesta persoonasta kuvattu ja liikkuminen ei ole ruudukossa.
Varsinainen strateginen osuus syntyy siitä, miten hahmot sijoittuvat kartalla. Esimerkiksi vahvat mutta hitaat taistelijahahmot eivät yleensä pysty kulkemaan montaakaan ruutua yhdellä vuorolla. Taikurit ja jousiampujat voivat olla muuten fyysisesti heikkoja, mutta voivat saada etulyöntiaseman tekemällä pitkän matkan hyökkäyksiä useiden ruutujen päästä. Taktiset roolipelit voivat sisältää myös hyökkäyksiä, joilla on tietty vaikutusalue (). Tällaisella liikkeellä on vaikutus kaikkiin hahmoihin, jotka ovat sen kantaman alueella (esimerkiksi 3 × 3 ruudun hyökkäys voi parhaimmillaan iskeä 9 hahmoon kerralla). Huonosti asetellut hahmot voivat näin koitua ajattelemattoman pelaajan kohtaloksi. Lisäksi joissain peleissä maasto itsessään voi vaikuttaa hahmojen tehokkuuteen ja kykyyn suojautua.
Taktiset roolipelit ovat suuresti taisteluihin painottuva lajityyppi. Yksi huomattavimpia eroja perinteisiin tietokoneroolipeleihin onkin pelimaailman tutkimisen puute, sillä taisteluiden välillä panostetaan suurelta osin hahmojen esineiden, varusteiden ja kykyjen säätämiseen sekä uusien hahmojen värväämiseen. Taktiset roolipelit ovat useimmiten yksinpelejä.
Kongenitaalinen analgesia

Kongenitaalinen analgesia eli synnynnäinen kiputunnottomuus (lyhenne ”CIP”, ”"congenital insensitivity to pain”") on tila, jossa henkilö voi erottaa terävän ja tylpän kosketuksen tai kylmän ja kuuman, mutta äärimmäiset voimakkaat tuntoaistimukset eivät aiheuta kipua.
Galina Urbanovitš

Galina Napoleonovna Urbanovitš (, o.s. Helle, 5. lokakuuta 1917 Baku, Venäjä – 8. toukokuuta 2011 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut telinevoimistelija ja olympiavoittaja.
Urbanovitš saavutti 34-vuotiaana Neuvostoliiton joukkueessa Helsingin kesäolympialaisissa 1952 kultaa joukkuekilpailusta, hopeaa yhteisvoimistelusta ja erillisillä telineillä useita sijoituksia viiden parhaan joukkoon. Hänen parhaat voimisteluvuotensa ajoittuivat toisen maailmansodan aikaan ja 1940-luvulle, jolloin arvokilpailuja ei joko järjestetty tai neuvostoliittolaiset eivät osallistuneet niihin (Lontoo 1948). Neuvostoliiton-mestaruuskilpailuista Urbanovitš voitti kymmeniä mitaleja, muun muassa seitsemän moniottelun mestaruutta.
DTM-kausi 2011

DTM-kausi 2011, oli DTM-sarjan kahdestoista kausi. Sarjan alkoi Saksan Hockenheimringin radalla ja päättyi samalla radalla. 
Sarjan mestaruuden voitti saksalainen Martin Tomczyk, toiseksi sijoittui ruotsalainen Mattias Ekström ja kolmanneksi kanadalainen Bruno Spengler.
Sarjassa ajettiin samalla viimeistä kertaa näillä autoilla. Vuonna 2012 autot muuttuivat täysin ja samalla sarjaan paluun teki saksalainen autonvalmistaja BMW.
Mongolianhevonen

Mongolianhevonen (, ”hevonen”) on Mongoliasta kotoisin oleva hevosrotu. Rodun on väitetty säilyneen pääosin ennallaan Tšingis-kaanin (k. 1227) ajoista asti. Perinteiseen tapaan paimentolaisina elävillä mongoleilla on yhä hallussaan yli kolme miljoonaa eläintä, mikä on enemmän kuin maan ihmispopulaatio. Pienestä koostaan huolimatta mongolianhevoset kuuluvat hevosiin, eivät poneihin.
Mongoliassa hevoset elävät ulkona ympäri vuoden (jopa 30 °C kesäisin aina −40 °C talvella) ja etsivät ruokansa itse. Tamman maidosta valmistetaan kansallisjuomaa airagia ja joitain eläimiä teurastetaan lihoiksi. Tämän lisäksi niitä käytetään työ- ja ratsastushevosina niin paimentolaisten päivittäisessä arjessa kuin hevoskilpailuissa.
Ominaisuudet.
Mongolianhevoset ovat tanakoita, ja niillä on suhteellisen lyhyet jalat ja iso pää. Ne muistuttavat paljon przewalskinhevosia. Harja ja häntä ovat pitkät, ja jouhia käytetään usein köysien punomiseen; häntäjouhia voi käyttää soittimen jousien rakentamisessa. Kaviot ovat hyvin kestävät, ja harvat hevosista on kengitetty.
Mongolianhevoset ovat taloudellisia, työläitä, jokseenkin ovelia ja varmakulkuisia vaikeassa maastossa. Useimpien annetaan vaellella vapaana, ja vain pieni määrä ratsastushevosia vangitaan ja pidetään kiinni. Kun eläin tottuu ratsastajaan, se on rauhallinen ja luotettava.
Käyttö.
Mongolien käyttämä satula on hyvin pitkä, ja siinä on puinen kehys. Se sallii vain osittaisen liikkeenhallinnan. Useimmissa tilanteissa hevonen päättää kulkea omillaan, kun ratsastajalla on muuta tekemistä, esimerkiksi karjan paimentamista. Hyvin usein hevonen päättää laukata.
Kilpahevoset lapsi selässään voivat laukata yli 35 kilometriä kerralla. Ne opetetaan laukkaamaan vaikka hukkaisivat ratsastajansa. Tällaisissa tilanteissa ne täytyy pysäyttää maalivyöhykkeellä, jolla on apulaisia erityisesti tätä varten.
Hevoset mongolien kulttuurissa.
Hevosia vaalitaan paljon mongolikulttuurissa, erityisesti paimentolaisten keskuudessa, joille hevoset ovat hyvin tärkeitä päivittäisessä elämässä ja toimeentulossa. Hevoskilpailut ovat toiseksi suosituin tapahtuma Mongoliassa, perinteisen painin viedessä etusijan. Mongolianhevoset olivat avaintekijä keskiaikaisen Mongolivaltakunnan valtauksessa. On olemassa lauseenparsi, jonka mukaan ”Mongoli ilman hevosta on kuin lintu ilman siipiä.” Tšingis-kaani puolestaan on väittänyt, että ”Maailman valloittaminen ratsain on helppoa. Laskeutuminen satulasta ja hallitseminen, se on vaikeaa.”
Hevonen on perinteinen lahja poikalapsille näiden täyttäessä kolme vuotta. Monia hevosia omistavaa paimentolaista pidetään varakkaana, ja monien hyväkuntoisten hevosten omistamista kunniallisena. Mongolit eivät juuri koskaan tapa hevosia ravinnoksi, ellei ole aivan pakko eikä karjaa tai lampaita ole saatavilla. Kullakin mongolilla on yleisesti oma suosikkihevosensa, joka perheenjäsenellä omansa sukupuolesta riippumatta. Jotkut ansaitsevat hevosensa kovalla työllä.
Finnmaster Boats

Finnmaster Boats Oy on suomalainen venevalmistaja, joka syntyi, kun kokkolalainen Oy Finn-Marin Ltd ja Seliö Boats yhdistyivät vuonna 2018. Yhtiön nimi on peräisin Oy Finn-Marin Ltd:n Finnmaster-venebrändiltä. Yhtiö kuuluu Terra Patris -konserniin.
Historia.
Seliö Boats 1997–2017.
Niilo Seliö perusti Seliö Boatsin vuonna 1997. Yhtiön tehdas sijaitsi Lohjan Sammatissa ja se toimi Yamarin-veneiden sopimusvalmistajana Keskolle.
Vuonna 2004 Terra Patris osti Seliö Boatsin.
Seliö Boats toimi Karjalohjalla siihen asti, kun tulipalo tuhosi sen täysin vuonna 2005. Yritys siirsi tuotannon kokonaisuudessaan Sammatin tehtaaseen. Yritys työllisti parhaimmillaan 110 henkilöä. Yrityksen toimitusjohtaja oli Raimo Kielinen. Seliö Boats kuului TerraPatris-konserniin.
Joulukuussa 2011 tehtaalla sattui tulipalo, jossa tuotantotiloista vahingoittui kolmasosa. Palo sai alkunsa tiloista, joissa säilytettiin hartsia ja tehdään veneiden laminointia. Vahingot olivat noin 1,5 miljoonaa euroa. Tuhoutuneen tilalle aiottiin rakentaa uusi halli.
Finn-Marin 1990–2017.
Helmikuussa 2015 Terra Patris osti 60 prosenttia vuonna 1990 perustetusta venevalmistaja Oy Finn-Marin Ltd:stä. Yhtiöllä oli 120 työntekijää Kokkolan alueella. Kaupan myötä myös Seliö Boats alkoi valmistaa Finnmaster-veneitä.
Vuonna 2016 Finn-Marinilla oli 160 työntekijää, lähinnä Kokkolassa.
Finnmaster Boats 2018–.
Seliö Boats Oy ja Oy Finn-Marin Ltd yhdistyivät heinäkuussa 2018. Uuden yhtiön nimeksi tuli Finnmaster Boats Oy.
Organisaatio.
Vuonna 2016 Osmo Roukala ja Jarmo Kinnunen omistivat yhtiöstä 40 prosenttia pääomistajan ollessa Terra Patris.
Tuotteet.
Yrityksen venebrändejä ovat Finnmaster-perheveneet, Finnmaster Husky -alumiiniveneet ja Grandezza-premiumveneet.
Husky-malliston veneit ovat esimerkiksi R8 ja R8s. Vuonna 2015 Finn-Marin -veneiden Suzuki-moottorit korvattiin Yamaha-moottoreilla. Alumiinveneitä on valmistettu Kokkolassa ja Grandezza-veneitä Kalajoella.
Vuonna 2025 Finnmaster Boats lähti yhteistyöhön Mercury Marinen kanssa. https://kipparilehti.fi/finnmaster-boats-aloittaa-mercury-marinen-kumppanina/
Victor Ek (kauppaneuvos)

Victor Reinhold Ek (21. lokakuuta 1858 Helsinki – 5. marraskuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja perustamansa huolintayritys Ab Victor Ek Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1885 kuolemaansa saakka.
Victor Ekin vanhemmat olivat konsuli Viktor Ek ja Maria Lovisa Hagert. Ek kävi neljä luokkaa Helsingin ruotsalaista normaalilyseota vuosina 1872–1875, minkä jälkeen hän työskenteli harjoittelijana liikealalla. Vuonna 1880 Ek suoritti tutkinnon Lyypekin kauppiasopistossa. Tämän jälkeen hän työskenteli eri yritysten palveluksessa Suomessa ja ulkomailla, kunnes perusti vuonna 1885 omaa nimeään kantavan huolinta- ja agentuuriyrityksen Ab Victor Ek Oy:n. Yrityksen toiminta jatkuu perheyrityksenä edelleen. Vuonna 1888 Ek avasi liikkeensä haaraosaston myös Hankoniemelle. Hän harjoitti myös merkittävää kivihiilen maahantuontia ja oli mukana perustamassa useita teollisuusyrityksiä. Merenkulkuun liittyvän yritystoiminnan lisäksi Ek oli myös "Mercator"-lehden ja -kirjapainon hallinnossa sekä "Dagens Tidning" -lehden omistajana. Ek oli myös Brasilian ja Yhdysvaltain varakonsuli sekä muun muassa Suomen Yhdyspankin hallintoneuvoston jäsen. Kauppaneuvoksen arvon Ek sai vuonna 1896. Ek oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kuului useisiin kunnallisiin lautakuntiin ja komiteoihin. Nykyään Oy Victor Ek Ab on erikoistunut muuttopalveluihin ja erityisesti ulkomaan muuttoihin.
Ek omisti Helsingissä vuodesta 1894 Eteläranta 16:ssa sijainneen Sundmanin talon, jossa hänen yhtiönsä toimi 1980-luvulle saakka. Talo tunnettiin pitkään Victor Ekin talona. Ek omisti myös vuosina 1899–1908 isältään perimänsä huvilan Helsingin Palosaaressa. Hänen isänsä hukkui uimareissulla saaren edustalla.
Ek oli yksi meripelastustoimintaa harjoittaneen Neptun-yhtiön perustajista.
Perhe.
Victor Ek oli vuodesta 1890 naimisissa Tukholmassa syntyneen näyttelijä Anna Waldenströmin kanssa. Pariskunnalla oli kaksi tytärtä, Mary ja Gertrud. Maryn puoliso oli ministeri Hjalmar J. Procopé ja Gertrudin varatuomari Gustaf Cedercreutz.
Victor Ek kuoli 64-vuotiaana marraskuussa 1922 pitkän sairauden jälkeen.
Maallistuminen

Maallistuminen tai sekularisaatio on yhteiskunnan muuttumista siten, että uskonnolliset arvot ja instituutiot väistyvät ja ne korvautuvat ei-uskonnollisilla arvoilla ja maallisilla instituutioilla. Maallistumisen teesi viittaa käsitykseen, että yhteiskuntien kehittyessä – erityisesti modernisaation ja rationalisaation myötä – uskonto menettää auktoriteettinsa kaikissa yhteiskunnallisen elämän muodoissa ja hallinnossa.
Maallistumisen käsitteellä on monia merkityksiä, sekä teorian että historiallisen prosessin tasolla. Yhteiskuntateoreetikot kuten Karl Marx, Sigmund Freud, Max Weber ja Émile Durkheim olettivat, että yhteiskunnan modernisaatiota seuraisi uskonnollisuuden väheneminen. Tämän prosessin tutkiminen pyrkii määrittämään tavan (tai laajuuden) jolla uskonnolliset uskomukset, käytännöt ja instituutiot menettävät yhteiskunnallista merkitystään.
Sekä reformoitujen, luterilaisten, että katolilaisten keskuudessa tapahtui maallistumista 1700-luvulla valistuksen aikakaudella. Reformoitujen keskuudessa maallistuminen näkyi siveellisoikeudellisessa käytännössä siten, että maallistuneita tai kirkkoa kohtaan kriittisiä mielipiteitä esittäneitä ihmisiä ei enää paheksuttu. Luterilaisten keskuudessa tapahtui 1700-luvulla samankaltaista maallistumista, kun tuomarit ottivat tuomioistuinkäsittelyyn entistä vähemmän ennen rikkomuksina pidettyjä asioita. Katolisissa maissa tapahtui 1700-luvulla maallistumista siten, että uskontoon liittyviä kirjoja oli kirjastoissa vähemmän.
Beavis and Butt-Head Do America

Beavis and Butt-head Do America on vuonna 1996 julkaistu animaatioelokuva. Elokuvan ääninäyttelijöinä toimivat muun muassa Mike Judge, Demi Moore, Bruce Willis, Robert Stack, Cloris Leachman, Greg Kinnear, Richard Linklater, Earl Hofert, Tony Darling ja Eric Bogosian. Elokuvan on ohjannut Mike Judge. Elokuva oli taloudellinen menestys ja voitti BMI Film Music Awardin.
Hardi-luokka

Hardi-luokka oli Ranskan laivaston kahdentoista hävittäjän () muodostama alusluokka.
Alukset.
Suunnitelluista aluksista jäi tilaamatta "L'Eveille", "L'Alerte", "L'Inconstant" ja "L'Espiègle".
Cecil Healy

Cecil Patrick Healy (28. marraskuuta 1881 Darlinghurst, Uusi Etelä-Wales – 29. elokuuta 1918 Somme, Ranska) oli australialainen vapaauimari 1900- ja 1910-luvulla. Healy voitti hopeaa 100 m vapaauinnissa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän voitti myös kultaa 4 x 200 m vapaauintiviestissä Australaasian joukkueessa. Hän kuoli ensimmäisessä maailmansodassa Sommessa hyökkäyksessä saksalaisten juoksuhautaan. Healy oli Frederick Lanen jälkeen toinen uimari, joka on edustanut Australiaa kansainvälisellä tasolla.
Healy syntyi Darlinghurstissa, Sydneyn esikaupunkialueella, mutta muutti perheensä kanssa maaseutukaupunkiin Bowraliin, jossa hän sai peruskoulutuksen. Hän muutti Sydneyyn vuonna 1896 ja liittyi East Sydney Swimming Clubiin, jossa Frederick Lane oli myös jäsenenä. Healy oli myös jäsenenä North Steyne Surf Lifesaving Clubissa.
Vuonna 1905 hänen maailmanennätystä sivuava aikansa 58,0 110 jaardin vapaauinnissa toi hänelle ensimmäisen Australaasian mestaruuden. Healy oli modernin crawl -uintityylin edustaja.
Vuonna 1906 Healy lähetettiin Ateenan välikisoihin. Ateenassa Healy tuli kolmanneksi 100 m vapaauinnissa Yhdysvaltojen Charles Danielsin ja Unkarin Zoltan Halmayn jälkeen. Kisojen jälkeen Healy kiersi Eurooppaa kisaten Saksassa, Belgiassa, Hollannissa ja Britanniassa.
Vuoden 1908 olympiakisoihin Healy ei voinut osallistua varojen puutteen vuoksi.
Tukholmassa 1912 Healy tuli toiseksi 100 m vapaauinnissa Duke Kahanamokun jälkeen ajalla 1.04,6. Amerikkalaiset olivat erehdyksessä jääneet pois välieristä, mutta Healy auttoi näitä valituksessaan ja lopulta järjestettiin ylimääräinen välieräuinti amerikkalaisille. Tämä urheiluhenkisyys maksoi Healylle kultamitalin. 400 m vapaauinnissa Healy jäi neljänneksi, mutta viestissä Australaasian joukkue Healy, Malcolm Champion, Leslie Boardman ja Harold Hardwick löi amerikkalaiset ja voitti olympiakultaa. Joukkueen voittoaika oli uusi maailmanennätys 10.11,2.
Syyskuussa 1915 Healy värväytyi Australian puolustusvoimiin ja toimi kersanttina Egyptissä ja Ranskassa. Käytyään upseerikoulutuksessa Cambridgessa, hänestä tuli vänrikki kesäkuussa 1918 19. Sportsman Battalionaan. Hän kuoli Sommen rintamalla. Healy oli ammatiltaan sanomalehtimies. Healyn nimissä on ollut 20 maailmanennätystä, mm. 150 jaardin avovesiuinnissa 1.34. Healy otettiin jäseneksi International Swimming Hall of Fameen vuonna 1981.
Healyn kuolemasta kirjoitettiin Suomen Urheilulehdessä jo marraskuun 15. päivänä 1917. Tämä uutinen osoittautui "ankaksi".
Sergei Grinkov

Sergei Mihailovitš Grinkov (, 4. helmikuuta 1967 Moskova – 20. marraskuuta 1995 Lake Placid) oli venäläinen paritaitoluistelija. Hän kuoli yllättäen vuonna 1995.
Ura.
Grinkov luisteli yhdessä Jekaterina Gordejevan kanssa. Olympialaisissa he voittivat kultaa Calgaryssa 1988 ja Lillehammerissa 1994. Maailmanmestaruuskisoissa pari voitti kultaa vuosina 1986, 1987, 1989 ja 1990 sekä hopeaa vuonna 1988. EM-kilpailuissa he voittivat kultaa vuosina 1988, 1990 ja 1994 sekä hopeaa vuonna 1986. Grinkov meni naimisiin parinsa Jekaterina Gordejevan kanssa huhtikuussa 1991. Heidän tyttärensä Daria syntyi vuonna 1992.
Kuolema.
Grinkov kuoli yllättäen sydänkohtaukseen omissa harjoituksissaan vuonna 1995, Lake Placidissa.
Matti Elovaara

Matti Juhani Elovaara (s. 30. joulukuuta 1939 Paimio) on suomalainen liike-elämän vaikuttaja ja kauppaneuvos. Elovaara toimi Oy Tamro Ab:n toimitusjohtajana vuosina 1985–1999.
Matti Elovaara valmistui ekonomiksi Kauppakorkeakoulusta vuonna 1963. Vuosina 1964–1971 hän toimi Tam-Tradingin Oy:n toimitusjohtajana. Tästä tehtävistä Elovaara siirtyi vuonna 1971 Oy Aurum-Pharmakon Ab:n ja Tampereen Rohdoksen fuusiossa syntyneen Oy Tamro Ab:n toimitusjohtaja Nils Snellmanin assistentiksi. Vuonna 1974 Elovaara nimitettiin 2. varatoimitusjohtajaksi, sitten 1. varatoimitusjohtajaksi ja viimeksi toimitusjohtajaksi vuonna 1985. Eläkkeelle siirtymisensä jälkeen Elovaara toimi Suomen Posti Oyj:n hallituksen puheenjohtajana sekä neljän suomalaisen ja kolmen ruotsalaisen yhtiön palveluksessa. Kauppaneuvoksen arvon Elovaara sai vuonna 1995.
Eläkkeelle jäätyään Elovaara muutti Portugalin Algarveen. Nollaverotuksen hän kertoi yhdeksi muuttoon vaikuttaneeksi tekijäksi (HS 18.10.2015). 
Lähteet.
Kalium-tert-butoksidi

Kalium-tert-butoksidi (usein myös kalium-t-butoksidi, kalium-tert-butylaatti tai KOtBu) (C4H9KO) on kalium- ja tert-butoksidi-ionien muodostama yhdiste. Yhdistettä käytetään laajasti orgaanisessa synteesissä.
Ominaisuudet.
Kalium-tert-butoksidi on valkoista hygroskooppista jauhetta. Se on sisältämänsä tertiäärisen alkoksidi-ionin, tert-butoksidi-ionin, vuoksi hyvin voimakas emäs. Se on voimakkaampi emäs kuin esimerkiksi primääriset ja sekundääriset alkoksidit. Kalium-tert-butoksidi on kuitenkin melko huono nukleofiili. Yhdiste liukenee hyvin alkoholiin ja tetrahydrofuraaniin ja heikommin dietyylieetteriin ja hiilivetyihin. 
Kalium-tert-butoksidi reagoi ilman kanssa muodostaen kaliumhydroksidia ja kaliumkarbonaattia. Yhdisteen emäksisyys riippuu liuottimesta. Emäksisimpiä ovat kalium-tert-hydroksidin dimetyylisulfoksidiliuokset ja vähemmän emäksisiä liuokset seuraavassa liuottimen mukaisessa järjestyksessä: alkaanit, tetrahydrofuraani ja tert-butanoli. Emäksisyyteen vaikuttavat tert-butoksidi-ionien ja liuottimen väliset vuorovaikutukset. Muun muassa tert-butanolin kanssa ioni muodostaa klustereita, jotka ottavat protonin heikommin vastaan kuin vapaa ioni.
Valmistus ja käyttö.
Kalium-tert-butoksidia on saatavana kaupallisena tuotteena kiinteänä jauheena ja tetrahydrofuraaniliuoksena. Usein ennen käyttöä tuote puhdistetaan sublimoimalla se 230 °C:n lämpötilassa 1 mmHg:n paineessa. Usein se kuitenkin valmistetaan ennen käyttöä kaliummetallin ja tert-butanolin välisellä reaktiolla.
Kalium-tert-butoksidin etuna verrattuna esimerkiksi kaliumhydridiin on suurempi liukoisuus eri liuottimiin ja erityisesti hiilivetyihin. Sitä käytettäessä ei vapaudu vetykaasua, toisin kuin kaliumhydridiä käytettäessä. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä emäksenä muun muassa alkylointireaktioissa, asetyloinneissa, esteröinneissä ja transesteröinneissä, additioreaktioissa, kuten Michael-additiossa, aldolikondensaatioissa sekä alkyynien valmistuksessa eliminaatioreaktioilla, ja se muodostaa alkyylilitiumyhdisteiden kanssa erittäin vahvan emäksen, niin kutsutun Schlosserin emäksen.
Carl Magnus Engman

Carl "Karl" Magnus Engman, ven. "Карл Магнус Энгман," (18. elokuuta 1778 Oulu – 22. maaliskuuta 1852 Oulu) oli suomalainen kauppias, kauppaneuvos ja laivanvarustaja, hän toimi muun muassa Pietarin Suomen lähetyskunnassa 1808 sekä vuoden 1809 Porvoon valtiopäivä edustajana.
Henkilöhistoria.
Carl Magnus Engmanin isä Carl Friedrich Engman oli vuosina 1770–1795 pääasiassa osaomistajana kahdessatoista eri puolilla Eurooppaa liikennöineessä aluksessa. Uppsalassa opiskellut Engman jatkoi isänsä kuoltua 1795 tämän toimintaa. Laivanvarustajana hän omisti yksin prikit Beatan (rakennusvuosi 1799) ja Favoriten (1815), fregatit Palemon (1806), Pompejin (1808), Voltairen (1810), Atlaksen (1811), Cendrillonin (1811), Superben (1814) ja Sultanin (1815) sekä brigantiini Novo Conton (1807), kuunari Fredrikan (1809) ja kaljaasi Sofia Elisabetin (1809). Lisäksi hänellä oli osaomistuksia muista laivoista. Useimmat laivoista veivät tervaa ja puutavaraa Oulusta Ruotsiin ja Englantiin ja palasivat usein suolalastissa. 
Vuonna 1809 Engman valittiin Oulun raatimieheksi, ja hänelle myönnettiin seuraavana (1810) kesäkuussa kauppaneuvoksen arvo. Engman osallistui myös Porvoon valtiopäiville 1809 Oulun ja Kajaanin kaupunkien edustajana. Engmanin liiketoimet ajautuivat muun muassa Suomen sodan vuoksi alamäkeen 1810-luvun lopulta alkaen ja hän luopui laivoistaan. Oulun vuoden 1822 palo aiheutti Engmanille suuria menetyksiä ja hän luopui porvarinoikeuksistaan joitakin vuosia ennen kuolemaansa.
Perhetausta.
Karl Engmanin vanhemmat: Karl Fredrik Engman (1745–1795) ja Elisabet Cajanus (1749–1821), aviopuoliso: Maria Beata Candelberg (noin. 1782–1856) heillä oli seisemän lasta: Erik, Elisabet Margaretha, Carl Fredrik, Johan Jakob, Elisabet, Gustava, ja Fredrika Engman.
Malcolm Champion

Malcolm Eadie Champion (12. marraskuuta 1883 Norfolkinsaari – 26. heinäkuuta 1939 Auckland, Uusi-Seelanti) oli Uuden-Seelannin ensimmäinen olympiavoittaja ja ensimmäinen Uutta-Seelantia olympialaisissa edustanut uimari. Vuonna 1912 hän voitti kultamitalin 4 × 200 m vapaauintiviestissä Tukholman olympialaisissa Australaasian joukkueessa yhdessä kolmen australialaisen kanssa.
Champion syntyi vuonna 1883 Norfolkinsaarella (nykyisin Australian alueella, mutta tuolloin Britannian siirtomaa). Hänen äitinsä, Sarah Clara Quintal, polveutuu eräästä Bountyn kapinallisesta, Matthew Quintalista. Hänen isänsä kapteeni Walter Champion oli merikapteeni, joka seilasi Tyynellämerellä. Perhe muutti Aucklandiin vuonna 1897.
Vuosina 1901–1914 Champion voitti 32 Uuden-Seelannin kansallista mestaruutta ollen eräässä vaiheessa mestari kaikilla matkoilla 220 jaardista (200 m) mailiin (1,6 km). Vuonna 1911 hän oli pitkän matkan Englannin-mestari ja 880 yd (800 m) Thamesin-mestari. Hän edusti myös Australaasiaa samana vuonna kuningas Yrjö V:n kruunajaisia juhlistaneissa Brittiläisen imperiumin mestaruuskisoissa, joissa hän sijoittui kolmanneksi mailin kilpailussa.
Uuden-Seelannin olympiakomitean taloudellisten vaikeuksien vuoksi hänen uintiseuransa järjesti lainan, jotta hän voisi matkustaa Tukholman olympialaisiin vuonna 1912. Olympialaisissa Champion kantoi Australaasian joukkueen lippua. Alun perin hänen oli tarkoitus kilpailla vain 400 m ja 1 500 m vapaauinneissa, mutta Bill Longworthin äkillinen korvatulehdus toi hänelle paikan viestijoukkueessa. Joukkue voitti viestin maailmanennätysajalla 10.11,2.
Champion oli Uuden-Seelannin ainoa olympiakultamitalisti uinnissa vuoteen 1996, jolloin Danyon Loader voitti 200 m ja 400 m vapaauinnit Atlantan olympialaisissa. Vuonna 1990 Champion otettiin jäseneksi Uuden-Seelannin Sports Hall of Fameen. Vuonna 2005 koko voittoisa viestijoukkue otettiin jäseneksi Australian Sport Hall of Fameen, jossa Champion on ainoa ei-australialainen jäsen.
Uransa lopetettuaan Championista tuli valmentaja. Hän valmensi muun muassa omaa tytärtään Ednaa.
CounterPunch (lehti)

Counterpunch on yhdysvaltalainen uutiskirje ja verkkosivusto, joka käsittelee politiikkaan liittyviä aiheita.
Historia.
Uutiskirje sai alkuunsa vuonna 1994 ja sen perustaja on yhdysvaltalainen tutkiva toimittaja Ken Silverstein. Myöhemmin mukaan liittyvät toimittajat Alexander Cockburn ja Jeffrey St. Clair. Vuonna 1996 Silverstein jätti julkaisun, jonka jälkeen Cockburn ja St. Clair ovat yhdessä johtaneet toimintaa.
Victor von Haartman

Victor Georg Gustaf Gabriel von Haartman (4. maaliskuuta 1830 Helsinki – 21. toukokuuta 1895 Bonn, Saksan keisarikunta) oli suomalainen hallintomies, senaattori ja säätyvaltiopäivien valtiopäivämies ja maamarsalkka.
Victor von Haartmanin vanhemmat olivat kaartinkapteeni Georg Gabriel von Haartman ja Victorina Helena Ladau. Äiti kuoli synnytykseen ja isä pojan ollessa seitsenvuotias, jolloin hänet adoptoi ja kasvatti hänen setänsä, senaatin talousosaston varapuheenjohtajana toiminut Lars Gabriel von Haartman. Valmistuttuaan lakimieheksi Von Haartman aloitti uransa virkamiehenä senaatin talousosastossa ja toimi samalla myös setänsä yksityissihteerinä. Hänet nimitettiin Suomen Pankin johtokuntaan vuonna 1865. Hän toimi vuosina 1866–1870 sen puheenjohtajana eli Suomen Pankin pääjohtajana, missä tehtävässä päätyi kilpailemaan senaatin valtiovaraintoimituskunnan päällikön J. V. Snellmanin kanssa. Vuosina 1870–1882 von Haartman oli senaatin jäsen ja valtiovaraintoimituskunnan apulaispäällikkö, joka vastasi kauppa- ja teollisuusasioista.
Von Haartman oli aatelissäädyssä edustajana valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1894. Maamarsalkka hän oli valtiopäivillä 1888 ja 1891.
Vuosina 1882–1888 von Haartman oli Pietarissa Suomen asiain komitean jäsenenä, jossa hän omaksui Suomen senaatin ja Venäjän viranomaisten välisen välittäjän roolin. Oltuaan säätyvaltiopäivien maamarsalkkana hän vetäytyi pois julkisuudesta. Viimeisinä vuosinaan hän oli vielä Suomen ritarihuoneen johtokunnan puheenjohtajana. Dementoitunut von Haartman vietiin keväällä 1895 hoitolaitokseen Bonniin, jossa hänet toukokuussa löydettiin Reinjokeen hukkuneena.
Von Haartman oli kaksi kertaa naimisissa, hänen ensimmäinen puolisonsa oli Augusta Vilhelmina Mellin 1854–1876. Tämän kuoltua von Haartman meni naimisiin 1879 Fanny Maria Antellin kanssa. Insinööri, valtiopäivämies Georg Viktor Berndt von Haartman oli hänen poikansa ensimmäisestä avioliitosta.
EMachines

eMachines oli yhdysvaltalaisen tietotekniikkayritys Acerin tietokone- ja näyttöbrändi. eMachinesin päämaja sijaitsi Irvinessä, Kaliforniassa.
Vuonna 2004 Gateway Computer osti eMachinesin. Vuonna 2007 Acer osti Gateway Computerin.
Acer päätti lakkauttaa eMachines-brändin vuonna 2013.
Hong Kong (tavarataloketju)

Hong Kong Group Oy oli suomalainen tavarataloketju. Yhtiö perustettiin vuonna 1989, ja sen omistivat yhtiön johtoporras sekä yksityiset suomalaiset sijoittajat. Konserni työllisti noin 650 henkilöä.
Historia.
Yrityksen Vantaan tavaratalo tuhoutui lähes täysin tulipalossa jouluaatonaattona 2010. Yrityksellä oli maksuvaikeuksia alkuvuodesta 2017, ja se hakeutui yrityssaneeraukseen. 
Toukokuussa 2018 ruotsalainen halpatavaraketju Rusta ilmoitti ostavansa Hong Kongin. Toukokuussa 2020 Hong Kong ilmoitti yrityksen nimen vaihtuneen Rusta Finland Group Oy:ksi, ja myymälöiden nimet muuttuivat vuoden 2020 kesäkuussa. Ensimmäiset tavaratalot Rusta-nimellä avattiin Lappeenrantaan ja Kokkolaan 13. toukokuuta 2020. Kesäkuussa 2020 kaikki Hong Kong -tavaratalot ja verkkokauppa oli muutettu Rusta-brändin mukaisiksi.
Jakob Wilhelm Chydenius

Jakob Wilhelm Chydenius (12. kesäkuuta 1863 Helsinki – 20. lokakuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä, joka toimi siviilioikeuden professorina Helsingin yliopistossa 1800-luvun lopulta 1900-luvun alkupuolelle. Hän oli myös sortovuosien passiivisen vastarinnan organisoija.
Elämä ja ura.
J. W. Chydeniuksen isä oli kemian professori Johan Jakob Chydenius. Chydenius valmistui ylioppilaaksi vuonna 1884 ja opiskeli Aleksanterin yliopistossa, josta hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1884, lakitieteen kandidaatiksi vuonna 1888 ja lakitieteen tohtoriksi vuonna 1891. Opintojensa aikana hän teki opintomatkan Pariisiin ja Lontooseen.
Vuonna 1892 Chydenius nimitettiin Aleksanterin yliopiston siviililainopin ja roomalaisen oikeuden virkaa tekeväksi professoriksi, ja tässä tehtävässä hän toimi kuolemaansa asti. Hänen virkanimikkeensä muutettiin siviilioikeuden virkaa tekeväksi professoriksi vuonna 1898, ja hänen virkansa muutettiin vakinaiseksi vuonna 1901. Chydenius toimi myös lainopillisen tiedekunnan dekaanina vuodesta 1906 alkaen kuolemaansa saakka.
Chydeniuksen oikeustieteellinen tuotanto käsitteli pääasiassa siviili- ja kauppaoikeutta, ja hänen tärkeimmät teoksensa olivat avioliitto-, testamentti-, perintö- ja sopimusoikeuden oppikirjat. Chydenius ei sitoutunut tutkimuksissaan yksinomaan vallalla olleen käsitelainopin systematiikkaan vaan pyrki irrottautumaan perinteestä ja luomaan uutta, minkä johdosta häntä myös arvosteltiin epäsystemaattisuudesta. Chydenius osallistui yhtenä harvoista aikansa oikeustieteilijöistä kansainvälisen tiedeyhteisön toimintaan esimerkiksi kirjoittamalla artikkeleita englantilaisiin ja ranskalaisiin alan julkaisuihin.
Akateemisen uransa ohella Chydenius oli yhteiskunnallisesti aktiivinen. Hän osallistui ensimmäisen sortokauden aikana venäläistämistoimien vastustamiseen kuten salaisen vastarintajärjestö Kagaalin perustamiseen vuonna 1901, joskaan hän ei myöhemmin osallistunut aktiivisesti sen toimintaan, ja kutsuntalakkoihin vuonna 1902. Chydenius pääasiassa pidättäytyi pyrkimästä varsinaisiin poliittisiin luottamustehtäviin ja virkoihin, mutta toimi kuitenkin esimerkiksi säätyvaltiopäiväin lakivaliokunnan sihteerinä vuonna 1909, suuren anomusvaliokunnan sihteerinä vuosina 1904–1905 sekä Helsingin oikeusaputoimikunnan puheenjohtajana vuodesta 1894 alkaen. Chydenius toimi Ruotsalaisessa puolueessa ja kannatti hyvin jyrkkää taloudellista liberalismia.
M/S Thor Liberty

M/S Thor Liberty on Britannian lipun alla kulkeva rahtialus, joka on rekisteröity Mansaarelle, jossa sen kotisatama on Douglas.
Aluksen miehistö on ukrainalaista ja se on mukavuuslippulaiva.
Marraskuussa 2012 laivan nimeksi vaihtui Moreta Cargo 5.
Kohu.
Joulukuussa 2011 laiva oli räjähde- ja ohjuslastissa matkalla Saksasta Etelä-Koreaan. Se saapui Suomen vesille 9.12., joutui Saaristomerellä myrskyssä vaikeuksiin ja pyysi luotsin. Satamassa havaittiin, että räjähteet oli lastattu huonosti. Ohjukset oli ilmoitettu käännöksessä virheellisesti ilotulitteiksi, kun alkuperäisessä rahtikirjassa luki "rockets". Sillä ei ollut aseiden kauttakuljetuslupaa, joten ohjukset ja räjähteet takavarikoitiin.
Laiva siirrettiin Kotkan Mussalon satamaan. Ohjukset oli lastattu laivaan Emdenin satamakaupungissa. Ne oli myynyt Saksan hallitus Etelä-Koreaan.
Laiva lähti Kotkan Mussalosta 6. tammikuuta 2012 klo 4 aamuyöllä mukanaan räjähteet ja ohjukset uudelleen pakattuina. Laivaan lastattiin myös muun muassa paperikoneen osia. Laivan päällikkö ja perämies pääsivät myös lähtemään, sillä matkustuskielto purettiin, vaikka heitä odottaa syyte räjähdelastin puutteellisesta lastauksesta.
Bodiamin linna

Bodiamin linna on vallihaudan ympäröimä keskiaikainen linna East Sussexissa Englannissa.
Linnan rakennuttivat Sir Edward Dalyngrigge ja hänen vaimonsa Elizabeth noin vuonna 1385 puolustaakseen aluetta ranskalaisia vastaan satavuotisen sodan aikana.
Arkkitehtuuri.
Linnan kaikissa neljässä kulmassa on pyöreä kolmikerroksinen torni, minkä lisäksi keskellä eteläistä, itäistä ja läntistä sivuja ovat neliskulmaiset tornit. Etelätornissa on ollut portti, joka on yhdistetty nostosillalla vallihaudan etelärantaan. Bodiamin linnan sisustus on suurimmaksi osaksi tuhoutunut, sillä myöhempinä aikoina linnan omistajat eivät enää asuneet siellä vakituisesti. Linnan sisäänkäyntien ja ikkunoiden ympäriltä on löydetty suuri määrä suojamerkkejä, jotka suojelivat linnan asukkaita pahoilta voimilta.
Kaikki loppuu

Kaikki loppuu on rap-artisti Timo Pieni Huijauksen toinen sooloalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2012 Rähinä Recordsin kautta.
Taustaa.
"Kaikki loppuu" nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan yhdeksännelle sijalle ja vietti listalla yhteensä kolme viikkoa. Albumin ensimmäinen näytekappale "Jos te vaan seisotte vieres" julkaistiin 7. huhtikuuta 2011 osana koulukiusausta vastustavaa Ryhdy vastarintaan -kampanjaa. Albumin ensimmäisen singlen "Pleiboi" on tuottanut DJ RZY, ja siitä julkaistiin musiikkivideo maaliskuussa 2012. "Pleiboi" sijoittui 15. sijalle Suomen virallisella singlelistalla. Myös albumin kappaleesta "Paratiisi" on kuvattu musiikkivideo, joka julkaistiin toukokuussa 2012. Timo Pieni Huijaus on kertonut albumin olevan henkilökohtaisempi kuin hänen aikaisempi "Emävale" -albuminsa. Albumi kertoo enemmän tämän päivän asioista, joihin hän haluaa vaikuttaa. Timo Pieni Huijaus kertoi myös, että albumin kappaleet ovat syntyneet hänen omista ja hänen ystäviensä kokemuksista.
Douglas Blubaugh

Douglas Morlan "Doug" Blubaugh (31. joulukuuta 1934 Ponca City, Oklahoma – 16. toukokuuta 2011 Tonkawa, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen vapaapainija, olympiavoittaja ja Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti.
Blubaugh voitti vapaapainissa sarjan 73 kg olympiakultaa Roomassa 1960. Olympiaturnauksessa hän voitti muun muassa iranilaisen Imam-Ali Habibin. Lisäksi Blubaugh voitti Pan-Amerikan kisojen kultaa Chicagossa 1959 78 kg:n painoluokassa.
Blubaugh kuoli moottoripyöräonnettomuudessa 16. toukokuuta 2011, 76-vuotiaana.
Christiaan Eijkman

Christiaan Eijkman (11. elokuuta 1858 Nijkerk, Alankomaat – 5. marraskuuta 1930 Utrecht, Alankomaat) oli alankomaalainen lääkäri ja fysiologian professori. Hän osoitti että beriberi johtuu puutteellisesta ruokavaliosta, mikä johti vitamiinien löytämiseen. Hän sai vuoden 1929 Nobelin fysiologian ja lääketieteen palkinnon yhdessä Frederick Hopkinsin kanssa.
Eijkman suoritti lääketieteen tutkinnon Amsterdamin yliopistossa vuonna 1883. Hän työskenteli ensin pari vuotta Alankomaiden Itä-Intiassa (nykyinen Indonesia, sitten Berliinissä Robert Kochin johdolla bakteriologian tutkimuksessa ja palasi Javalle vuonna 1886. Hän etsi bakteeria, joka aiheuttaisi beriberin. Laboratorion kanat saivat hermosairauden, joka muistutti beriberiä, ja Eijkman osoitti sen johtuvan siitä, että kanoja oli ruokittu kiillotetulla riisillä eikä täysjyväriisillä. Hän uskoi taudin johtuvan puhdistetussa riisissä muodostuvista myrkyistä, ja pysyi kannassaan vaikka hänen seuraajansa löysi täysjyväriisistä tiamiinin (B-vitamiinin) ja osoitti sen puutteen aiheuttavan kanojen oireet.
Eijkman palasi Eurooppaan 1896 ja toimi Utrechtin yliopiston professorina kolmenkymmenen vuoden ajan, 1898-1928.
Mindaugas Žukauskas

Mindaugas Žukauskas (24. elokuuta 1975 Šiauliai, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Ura.
Seurajoukkueet.
Žukauskas varttui KK Šiauliain juniorijoukkueissa, joista hänet nostettiin edustusjoukkueeseen kaudeksi 1995–1996. Hän pelasi myös seuraavan kauden joukkueessa, kunnes siirtyi BC Žalgirisiin. Seuran paidassa Žukauskas voitti Liettuan-mestaruuden vuosina 1998 ja 1999. Lisäksi hän voitti Saporta Cupin kaudella 1997–1998 ja Euroliigan kaudella 1998–1999. Žukauskas edusti seuraa vuoteen 2000 asti ennen siirtymistään KK Union Olimpijaan. Hän pelasi seurassa yhden kauden ja voitti Slovenian-mestaruuden.
Vuonna 2001 Žukauskas siirtyi italialaiseen Montepaschi Sienaan. Hän voitti seuralle Saporta Cupin kaudella 2001–2002 sekä Italian-mestaruuden kaudella 2003–2004. Žukauskas edusti seuraa vuoteen 2006 asti, jolloin hän siirtyi Scavolini Pesaroon. Hän pelasi seurassa kolme kautta, jonka jälkeen hän siirtyi takaisin Šiauliaihin.
Maajoukkue.
Žukauskas kuului maansa juniorimaajoukkueisiin. Hän edusti Liettuaa vuosien 1996 ja 2004 olympialaisista, joista hän voitti yhden olympiapronssin. EM-kilpailuissa Žukauskas oli mukana vuosina 1999, 2001, 2003 ja 2005. Hän voitti kultaa vuoden 2003 EM-kilpailuista. Lisäksi Žukauskas edusti maataan vuoden 2006 MM-kilpailuissa.
Postitoimisto (romaani)

Postitoimisto () on yhdysvaltalaisen Charles Bukowskin vuonna 1971 ilmestynyt esikoisromaani. Teoksen on suomentanut Kristiina Rikman WSOY:lle vuonna 1986.
Romaani perustuu väljästi Bukowskin omiin kokemuksiin losangelesilaisessa postitoimistossa. Sen päähenkilö on Bukowskin alter ego Henry Chinaski, joka esiintyy useissa Bukowskin teoksissa ja elokuvassa "Baarikärpänen" (1987).
Juoni.
"Postitoimisto" kertoo antisankari Henry Chinaskin vaiheista hänen työskennellessään Yhdysvaltain postilaitoksella. Chinaski on alkoholisoitunut, työtä vieroksuva uhkapeluri ja naistenmies, joka omien sanojensa mukaan joutui erehdyksessä postitoimistolle.
Chinaski purjehtii vuosien lävitse poukkoillen eri ihmissuhteista toisiin; ainoina pysyvinä elementteinä hänen elämässään ovat raskaan postityön lisäksi melankolinen ja itsetuhoinen maailmankuva, alkoholi, ravihevoset ja naiset.
Jevhen Rudakov

Jevhen Vasylovytš Rudakov (, 2. tammikuuta 1942 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 21. joulukuuta 2011 Kiova, Ukraina) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapallomaalivahti ja olympiamitalisti.
Rudakov saavutti Neuvostoliiton joukkueessa olympiapronssia Münchenissä 1972 ja EM-hopeaa Belgiassa samana vuonna. Seuratasolla hän edusti vuosina 1963–1977 FK Dynamo Kiovaa, jonka maalivahtina hän voitti kaudella 1974–1975 Cup-voittajien cupin.
Lenin-patsas (Ulan-Ude)

Ulan-Uden Lenin-patsas (ven. Памятник Ленину) on maailman suurin Leninin päätä esittävä patsas. Patsas on rakennettu Leninin kunniaksi. Veistoksen alusta on graniittia ja Leninin pää on valmistettu pronssista. Patsas sijaitsee Ulan-Uden kaupungissa "Neuvoston aukiolla" Venäjällä. Paikalliset kutsuvat patsasta myös nimellä ”pää”. Lenin-patsaan arkkitehtina toimi P. G. Zilberman ja veistoksen valmistivat neuvostoliittolaiset kuvanveistäjät G. V. Neroda ja J. G. Neroda. Patsas painaa noin 42 tonnia ja on 7,7 metriä korkea. Veistos valmistui 5. marraskuuta 1971. 
Pohjois-Korean entinen johtaja Kim Jong-il vieraili veistoksella Venäjän vierailunsa aikana vuonna 2011.