Tihvinänjoki

Tihvinänjoki (, ) on Venäjällä Leningradin alueen Boksitogorskin ja Tihvinän piireissä virtaava 144 kilometriä pitkä Säsjoen suurin sivujoki, joka yhtyy siihen hieman Tihvinän alapuolella.
Joen kulku.
Joen pituudeksi ilmoitetaan yleensä 144 kilometriä, mutta myös 155 kilometriä . Lyhyemmän Tihvinänjoen lähdejärveksi on silloin valittu Jeglino ja pidemmän Krupino. Järvien välinen vesireitti on monissa kartoissa merkitty Tihvinän kanavaksi, joka on kaivamalla syventäen muodostettu keinotekoinen vesiyhteys Nevan vesistön ja Volgan vesistön välille. Yhdyskanavan pituus on vain 8 kilometriä. Tässä ei ole tarkkaa tietoa siitä, missä kohtaa kanavaa vedenjakaja on sijainnut.
Tihvinänjoen luonnollinen uoma alkaa Jeglinon järvestä, joka sijaitsee 56 kilometriä Tihvinästä itään Jefimovskin kunnan pienessä Tšudskajan () kylässä. Ensimmäinen osuus seuraavaan 7 kilometrin päässä sijaitsevaan Ozerskojeen (Озерское) on noin 11 kilometriä pitkä. Ennen järveä jokeen yhtyy lyhyt sivu-uoma Ugnitsa. Tihvinänjoki jatkaa järven luoteispäästä ja virtaa 22 kilometrin päähän luoteeseen päin. Joen latvaosuudet ovat olleet asuttua maaseutua, mutta nyt katoaa joki metsäalueelle. Siihen yhtyy tusina lyhyitä sivu-uomia ja vasta Ljubanin kohdalla 47 kilometriä virrannut Tihvinänjoki kääntyy lounaaseen päin. Kun joki on edennyt alle 20 kilometriä lisää, yhtyy siihen kilometrin välein Rjadan ja Dymka. Tihvinän keskusta sijaitsee täältä 25 kilometrin päässä ja jokeen yhtyy kaupungin ulkopuolella Rybežka. Joki virtaa Tihvinän läpi, jossa sitä on padottu yhdessä sivuojien kanssa lammikoiksi. Joki virtaa ulos kaupungista mutkitellen. Seuraavaan Šomuškan sivujoen yhtymäkohtaan on 12 kilometriä, mutta Tihvinänjoki mutkittelee siinä 22 kilometriä. Šomuška ja edellinen Rjadanin sivujoet ovat suurimmat, joten joen vesimäärä suurenee niissä selvästi. Tässä kohtaa on mitattu Tihvinänjoen virtaamia, jotka ovat keskimäärin 19,7 m³/s . Säsjoelle on vielä matkaa 10 kilometriä, vaikka joella on sinne pituutta 17 kilometriä jäljellä.
Historiaa.
Joen yläjuoksu on aluksi kalteva ja virtaisaa. Keskiajalla sen kautta kulki reitti Volgan sivujokien yläjuoksuille. Joessa on järvien välissä useita koskia, joita on 1700-luvulla perattu veneliikenteelle. Vuonna 1811 otettiin käyttöön joen kautta kulkenut Tihvinän kanavajärjestelmä. Sitä kehitettiin ja paranneltiin 1800-luvulla rakentamalla lisää sulkuja ja portteja vedenpinnan nostamiseksi. Joella on ollut 1800-luvulla vilkas tavara ja henkilöliikenne, joka hiipui 1900-luvulle tultaessa. Viimeiset ylläpitotoimet vesireitin säilymiseksi lopetettiin vuonna 1965. Tihvinän kaupunki on syntynyt ja kasvanut tämän vesireitin ansiosta.
Tihvinänjoen valuma-alue.
Yleistä.
Tihvinänjoki kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Säsjoen valuma-alueeseen. Tihvinänjoki on Säsjoen sivujoki, joka yhtyy siihen 96 kilometriä ennen Laatokkaa. Laatokasta alkava Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen. Tihvinänjoen valuma-alueen pinta-ala on 2 140 neliökilometriä, joka on 29 % Säsjoen valuma-alueen 7 330 neliökilometrin valuma-alueesta. Tihvinänjoki kaksinkertaistaa Säsjoen vesimäärän yhtyessään siihen.
&lt;section begin="tihvinänjoki" /&gt;
Tihvinänjoen sivujoet.
Tihvinänjoella on kolme suurempaa sivujokea: Šomuška, Rjadan ja Rybežka. Muutkin sivu-uomat on lueteltu alla olevaan taulukkoon esiintymisjärjestykseen. Tietojen lähteet on mainittu taulukon alla ja ne on eroteltu oikeassa sarakkeessa riveittäin.
Lähteet: 1 = sivujoen oma artikkeli, 2 = luettu Venäjän vesistörekisterin tietokannasta , 3 = katsottu internetin karttapalveluista, 4 = katsottu joen venäjänkielisen wikipedian artikkelista&lt;section end="tihvinänjoki" /&gt;
Järviä.
Tihvinänjoen valuma-alueella on paljon pieniä järviä, sillä joki virtaa Tihvinän selänteellä. Sellaisia ovat esimerkiksi Rybežka, Sjago, Ozerskoje (Озерское), Jeglino (Еглино), Landskoje (Ландское), Lebedinnoje (Лебединное) ja Tsaritsyno (Царицыно).