tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Hietakyyhky

Hietakyyhky ("Pterocles orientalis") on hietakyyhkyjen heimoon kuuluva lintulaji.
Tuntomerkit.
Hietakyyhky on rakenteeltaan iso ja voimakas ja se on 30-35 senttimetriä pitkä. Siivet ovat leveät, pitkät ja teräväkärkiset ja yläpuolelta kullanruskeat. Pyrstö on lyhyt. Molemmilla sukupuolilla on iso, musta vatsalaikku ja kermankeltainen rintavyö. Koiraalla on harmaa pää ja rinta ja ruskea kurkku, jonka keskellä on musta laikku. Naaraan rinta on kellanruskea ja siinä on heikkoja, mustia täpliä.
Hietakyyhkyn lentoääni on rullaava tai puliseva "tjyrrr'r'r're-ka", joka hidastuu loppua kohti. Lentoon lähtiessä hietakyyhky päästää joskus sointuvan "tjuuo" -äänen.
Levinneisyys.
Hietakyyhkyja elää Portugalissa, Espanjassa, Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä ja Keski-Aasiassa.
Elinympäristö.
Hietakyyhky pesii vähäkasvustoisilla tasangoilla. Se voi nousta myös korkeammalle vuorille ja on sukulaislajejaan vähemmän riippuvainen lämmöstä. Hietakyyhkyt lentävät lähinnä aamuisin kymmeniä kilometrejä juomapaikoille.
Onni Turpeinen

Onni August Turpeinen (2. lokakuuta 1879 Hausjärvi – 15. marraskuuta 1928 Hyvinkää) oli suomalainen apteekkari ja lääketehdas Orionin perustaja. 
Turpeisen vanhemmat olivat konttoristi August Turpeinen ja Fanny Simelius. Turpeinen tuli apteekkialalle vuonna 1894, ja suoritti ylioppilastutkinnon ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904. Samana vuonna hänestä tuli proviisori ja vuonna 1921 filosofian lisensiaatti (tohtori), väitöskirjan aiheenaan "Rehurasvan vaikutus maitorasvan kokoomukseen". Vuosina 1906–1911 hän toimi Tampereen elintarvikkeiden tarkastusaseman johtajana ja 1911–1916 Helsingin apteekkarien keskuslaboratorion johtajana. Turpeinen oli perustamassa lääketehdas Orionia vuonna 1917 ja toimi sen johtajana kuolemaansa saakka, samoin kuin vuodesta 1922 alkaen apteekkarina Helsingissä. Farmakopeakomitean jäsen hän oli 1906–1914 ja vuodesta 1925 Suomen Apteekkariyhdistyksen sihteeri.
Turpeisen puoliso vuodesta 1905 oli Elsa Sigrid Ahola. Heidät on haudattu Kulosaaren hautausmaalle.
Pikkumehiläissyöjä

Pikkumehiläissyöjä ("Merops orientalis") on mehiläissyöjien heimoon kuuluva säihkylintulaji.
Tuntomerkit.
Pikkumehiläissyöjän pituus on 20–25 senttimetriä, joista pyrstöjouhien osuus on 2–8 senttimetriä. Pikkumehiläissyöjä on väritykseltään vihreä. Sen silmien ja kurkun alaosan poikki kulkevat mustat juovat. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta nuoret yksilöt ovat vanhoja himmeämmän värisiä ja niiden pyrstöjouhet ovat lyhyet. Israelissa ja Jordaniassa elävän alalajin "cyanophrys" naama on sininen ja pyyrstöjouhet lyhyehköt. Niilin suistolla elävän "cleopatra"-alalajin höyhenpuku on himmeämmän vihreä ja siltä puuttuu naaman sininen väri. Lisäksi sen pyrstöjouhet ovat pidemmät.
Pikkumehiläissyöjän kutsuääniä ovat lyhyt, kova ”kitt” ja rullaava, metallinen ”krrit”. Laulu, josta puuttuu selvä rakenne, on nopeana toistuva ja erilaisista kovista, rullaavista ja kimeistä äänistä koostuva sarja.
Levinneisyys.
Pikkumehiläissyöjiä elää Lähi-idässä, Etelä-Aasiassa sekä Länsi-Afrikassa ja Keski- ja Itä-Afrikan pohjoisosissa.
Aki Ollikainen

Aki Ollikainen (s. 1973 Äänekoski) on suomalainen kirjailija ja toimittaja.
Elämä ja ura.
Ollikainen opiskeli Jyväskylän yliopistossa pääaineenaan yhteiskuntapolitiikka. Vuonna 2007 hän suoritti valokuvaajan ammattitutkinnon.
Ollikaisen Suomen suurten nälkävuosien aikaan sijoittuva esikoisromaani "Nälkävuosi" (2012) sai Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon. Teos sai myös Kiitos kirjasta -mitalin 2013 ja oli ehdolla Finlandia-palkinnon ja Tulenkantaja-palkinnon saajaksi. Bloginpitäjien Blogistanian Finlandia -äänestyksessä 2012 teos sai eniten ääniä. "Nälkävuodessa" esiintyvä lause ”Ensin kaatuu lapsi.” oli Lause-Finlandia-ehdokkaana. Teoksen englanninnos "White Hunger" oli vuoden 2016 kansainvälisen Booker-palkinnon ehdokkaiden pitkällä listalla, jolla oli 13 teosta.
Ollikaisen toinen romaani "Musta satu" (2015) pohjautuu niin kutsuttuun Tattarisuon tapaukseen. Vuonna 2018 ilmestynyt kolmas romaani "Pastoraali" kuvaa yhden kesäisen vuorokauden tapahtumia suomalaisella maalaispaikkakunnalla eri näkökulmista. 
Ollikainen on julkaissut puolisonsa Milla Ollikaisen kanssa kirjailijanimellä A. M. Ollikainen yhteistyössä kirjoitetun dekkarin "Kontti" (2021). He voittivat käsikirjoituksella Rikos 2019 -kilpailun, jossa etsittiin kansainvälisen tason jännityskäsikirjoituksia. Kirjan käännösoikeudet myytiin ennen sen ilmestymistä Alankomaihin, Latviaan, Liettuaan, Norjaan, Puolaan, Saksaan, Sloveniaan, Tanskaan, Tšekkiin, Turkkiin, Unkariin ja Viroon. "Kontti" aloittaa poliisi Paula Pihlajasta kertovan kirjasarjan. Vuonna 2021 ilmestyi myös Ollikaisen ja jääkiekkoilija Siim Liivikin yhdessä kirjoittama elämäkertateos "Fuck You Liivik".
Ollikaisilla on kaksi lasta. Perhe asuu Lohjalla. Aiemmin he asuivat Sammatissa Eeva Joenpellon kirjailijakodissa.
Bollmora

Bollmora on samannimisen Tyresön kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa.
Bollmora muodosti aikaisemmin oman taajamansa, mutta kasvoi sitten yhteen Tukholman taajaman kanssa.
Handen

Handen on Haningen kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Södermanlandin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa.
Handen muodosti aikaisemmin oman taajamansa, mutta on sittemmin kasvanut yhteen Tukholman taajaman kanssa.
Zuwara

Zuwara on satamakaupunki Luoteis-Libyassa. Sinne on matkaa Tripolista 102 kilometriä ja Tunisian rajalta 60 kilometriä. Sen asukasluku on noin 180 000, ja seudulla puhutaan erästä berberikieliin kuuluvaa kieltä. He edustavat pääasiassa islamin ibadilaisuutta. 
Seitsemän kilometrin päässä kaupungin länsipuolella on Zwaran lentoasema.
Jakobsberg

Jakobsberg on Järfällan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa.
Jakobsberg muodosti aikaisemmin oman taajamansa, mutta on sittemmin kasvanut yhteen Tukholman taajaman kanssa.
Johan Victor Strömberg

Johan Victor Strömberg (25. kesäkuuta 1863 Viipuri – 22. lokakuuta 1932 Tammisaari) oli suomalainen arkkitehti ja teollisuuskoulun lehtori. Pääasiallisesti Strömberg piirsi kansallisromantiikan kyllästämiä jugendtyylisiä rakennuksia.
Strömberg valmistui arkkitehdiksi 1887 Polyteknillisestä opistosta, jonka jälkeen hän jatkoi heti opintojaan Italiassa sekä Saksassa, Berliinin teknillisessä Korkeakoulussa 1890–1891. Strömberg teki opintomatkoja Saksaan, Tanskaan, Itävalta-Unkariin ja Italiaan sekä vieraili teollisuusnäyttelyissä useissa Euroopan maissa. Hän oli aluksi huoneenrakennusopin lehtorina Turun teollisuuskoulussa 1891–1898. Vuonna 1898 hän aloitti työt Kuopion teollisuuskoulun huoneenrakennusosaston lehtorina, jota virkaa hän hoiti eläkkeelle jäämiseensä vuoteen 1928 saakka. Strömberg oli myös Kuopion kaupunginvaltuuston jäsenenä.
Opetustyönsä lisäksi Strömberg suunnitteli 1900-luvun alkuvuosikymmeninä Kuopion kaupunkiin erinomaisella ammattitaidolla lähes kaikki merkittävämmät rakennuskohteet. Kuopiolaisesta näkökulmasta Strömbergiä voikin pitää erittäin merkityksellisenä arkkitehtina. Hän oli kaupungissa sekä arkkitehtuurin tyylin että teknisten ratkaisujen osalta edelläkävijä, joka jatkuvasti täydensi taitojaan muun muassa lukuisilla ulkomaille suuntautuneilla opintomatkoilla. Vaikka useita Strömbergin suunnittelemista rakennuksista on purettukin, näkyy hänen vaikutuksensa edelleen voimakkaasti kaupungissa. Vuosisadan ensikymmenillä Strömberg suunnitteli myös useita puurakennuksia, joita leimaa hänen kiinnostuksensa puun rakenteellisiin käyttömahdollisuuksiin. Kun puutalot muutoin vielä tehtiin hirsiseinäisinä, Strömberg käyttikin jo runkorakennetta. 
Strömbergin kiinnostus ei rajoittunut vain yksittäisiin rakennuksiin, vaan hänellä näyttää olleen mielikuva koko kaupungin tasapainoisesta arkkitehtonisesta ilmeestä. Ajatuksiaan hän rupesi toteuttamaan konkreettisesti ja Kauppakadusta muodostuikin arkkitehdin töiden näyttely. Meijeri, Museo, Suomen pankin rakennus, Yhdyspankin rakennus, Kauppahalli, NMKY:n talo, jne... Näin lähes kaikki julkiset rakennukset saivatkin hahmonsa Strömbergin kynästä 1900-luvun alkupuolen Kuopiossa.
2000-luvulle säilyneissä rakennuksissa näkee Strömbergin elävän mielenkiinnon arkkitehtuuria kohtaan rakennusten yksityiskohdiossa, julkisivuissa ja muotojen moninaisuudessa. 
Strömberg matkusteli vapaa-ainakaan paljon pitkin Suomea ja vietti kesiä muun muassa Helsingin Meilahdessa, jonka kesähuviloihin kokoontui paljon Suomen taide- ja tiedeyhteisöjä. Strömberg itse oli tuttu vieras Meilahdessa sijainneessa Villa Laaksolassa.
Lavina-Uragan

Lavina-Uragan () on Venäjän sisäministeriön käyttöön kehitetty panssaroitu vesitykkiajoneuvo, joka on suunniteltu erityisesti joukkojenhallintaan ja mielenosoitusten tukahduttamiseen, mutta sitä voidaan käyttää myös tulipalojen sammuttamiseen. NPO ”Spetstehnika i svjaz” -yhtiön kehittämä ajoneuvo on rakennettu Vargašinskin tehtaalla Ural-532362 -alustalle. Virallisesti sitä kutsutaan ”joukkojen vesijäähdytyslaitteeksi”.
Historia ja kehitys.
Lavina-Uraganin ensimmäinen malli esiteltiin 1990-luvun alussa, mutta se ei menestynyt suuren kokonsa vuoksi. Nykyinen malli kehitettiin Ural-alustalle, ja sen prototyyppi valmistui vuonna 2005. Ajoneuvo on neliakselinen ja kaksiohjaamoinen, ja se on suunniteltu kevyemmäksi kuin edeltäjänsä.
Tekniset ominaisuudet.
Lavina-Uraganissa on 300 hevosvoiman YaMZ-7601-dieselmoottori, joka mahdollistaa 60–80 km/h maksiminopeuden. Ajoneuvo on 11 m pitkä, 2,5 m leveä ja 3,5 m korkea, ja sen kokonaismassa on 26 100 kg. Miehistöön kuuluu neljä henkilöä. Panssarointi vastaa 2A-luokkaa, joka suojaa metsästyskiväärien luodeilta ja haulikon laukauksilta, mutta aiemmat mallit kestivät myös automaattiaseita. Renkaat ovat tulenkestävät.
Varustelu.
Ajoneuvossa on vesisuihkujärjestelmä, joka koostuu kahdesta kauko-ohjattavasta vesitykistä katolla ja kahdesta lyhyemmän kantaman tykistä etupuskurissa. Ne kykenevät ampumaan vettä jopa 60 metrin päähän. Vesisäiliön tilavuus on 9 000 litraa, mikä riittää 10 minuutin toimintaan täydellä teholla. Lisäksi ajoneuvossa on säiliöt vaahto-, väri- ja aktiiviaineille, kuten pippuriuutteelle tai pysyvälle värille, sekä savukranaatinheittimet, kranaatinheittimet kyynelkaasu- ja kumiluotiampumiseen, videovalvontajärjestelmä, äänentoistojärjestelmä, kaasusuojaus, kattoon asennetut valonheittimet ja hydraulinen puskulevy esteiden raivaamiseen.
Käyttötarkoitus.
Lavina-Uragan tukee Venäjän OMON- ja sisäministeriön joukkoja joukkojenhallintatehtävissä, erityisesti mielenosoitusten hajottamisessa. Sitä voidaan käyttää myös tulipalojen sammuttamiseen, mutta pääasiallinen tarkoitus on mellakoiden hallinta.
Suunnittelu ja kritiikki.
Ajoneuvon panssaroitu ohjaamo ja moottoritila tarjoavat suojaa, mutta suunnittelussa on puutteita, kuten avoimet kahvat ja portaat, jotka helpottavat kiipeämistä ajoneuvoon, sekä heikko viimeistely, esimerkiksi ruostetta ja huonosti kiinnitettyjä osia. Verrattuna israelilaisiin Beit Alfa Technologiesin vesitykkeihin Lavina-Uragan on halvempi (9 miljoonaa ruplaa vs. 11 miljoonaa), mutta sen ulkonäkö on pelottavampi ja viimeistelyn laatu heikompi.
Djursholm

Djursholm on Danderydin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa.
Djursholm ei varsinaisesti muodosta omaa taajamaansa, vaan sen katsotaan kuuluvan Tukholman taajamaan. Djursholm oli kaupunkina 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti. Tuolloin se liitettiin Danderydin kuntaan, jonka vaakunaksi otettiin Djursholmin vanha vaakuna.
Täby

Täby on samannimisen Täbyn kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Tukholman läänissä ja Uplannin historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 61 272 asukasta.
Osa Täbyn taajamasta kuuluu sen eteläiseen naapurikuntaan Danderydiin. Aivan pieni osa siitä kuuluu myös Sollentunan kuntaan. Koko Täbyn kunta oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Ryhmämuotokuva

Ryhmämuotokuva eli yhteismuotokuva on useampaa henkilöä kuvaava muotokuva.
Alankomaiden taiteessa tehtiin 1500- ja 1600-luvulla paljon ryhmämuotokuvia, jotka esittävät jonkin ammattikunnan tai järjestön johtomiehiä. Kuvia nimitetään regenttikuviksi. Yleensäkin ryhmämuotokuvat olivat suosittuja protestanttisessa maailmassa ja uskonpuhdistuksen jälkeen, erityisesti barokin aikana.
Norjan ja Ruotsin raja

Norjan ja Ruotsin raja on 1 630 kilometriä pitkä valtionraja. Se kulkee pääasiassa pitkin Kölivuoristoa, ja sen kulku perustuu Ruotsin ja Tanskan sopimuksiin vuosilta 1734 ja 1751 (Strömstadin sopimus).
Raja alkaa etelässä Svinesundista ja päättyy pohjoisessa Suomen rajalle Kolmen valtakunnan rajapyykille.
Liikenne.
Rautatie ylittää rajan neljässä kohdassa: Kornsjøssä (Norjan Østfoldbanen – Ruotsin Norge/Vänerbanan), Charlottenbergissä (Kongsvingerbanen – Värmlandsbanan), Storlienissä (Meråkerbanen – Mittbanan) ja Riksgränsenissä (Ofotbanen – Malmbanan).
Rajan ylittäviä maanteitä on useita, muun muassa eurooppatiet E6, E10, E12, E14, E16 ja E18.
Rymättylän rukoushuone

Rymättylän rukoushuone on Otavan saarella Rymättylässä, Naantalin kaupungissa sijaitseva rukoushuone. Rakennuksen omisti rukoushuoneyhdistys ja sen toiminnan loputtua vuonna 1975 siirtyi rakennus Rymättylän seurakunnalle. 
Harkkokiviperustainen varsin kookas Rymättylän rukoushuone on hirsirakenteinen, ja sen ulkoseinät on vuorattu laudoituksella. Ikkunat ovat leveitä T-mallisia, ja niiden yläosat on jaettu pienempiin ikkunaruutuihin. Talon salissa on pyöreä peltiuuni. Rukoushuone on korkea ja sisustettu puupaneeleilla. Tilan akustiikka on hyvä.
Historia.
Rukoushuoneen raketamiseen vaikuttivat voimakkaasti etenkin lähetyssaarnaaja Frans Hannulan pitämät lähetysjuhlat. Rukoushuoneen rakentaminen aloitettiin keväällä 1911 ja se saatiin valmiiksi vuonna 1912. Rakennuksen suunnitteli kirvesmies Antti Engblom, joka otti mallia Naantalin ja Lemun uusista rukoushuoneista. Rymättylän rukoushuone on Lemun rukoushuoneen mallinen, mutta suurempi. 1950-luvun lopulla tehdyn korjauksen yhteydessä rakennukseen rakennettiin matala satulakattoinen lisäsiipi vuonna 1959.
Alkuaikoina toiminta oli vahvasti lähetyshenkistä ja tilaisuuksissa puhuivat muun muassa vierailevat papit. Rukoushuonetta käytti Rymättylän kolme aktiivista lähetysjärjestöä: lähetysseura, merimieslähetys ja evankeliumiyhdistys. Rukoushuoneella pidettiin myös pyhä- ja rippikoulua, hautajaisia, sekä kunnan, seurakunnan ja yhdistysten kokouksia. Myös erilaiset kuorot ja musiikkiryhmät harjoittelivat ja esiintyivät tiloissa. Rakennuksen siirryttyä vuonna 1975 seurakunnalle, on sen jälkeen tiloissa toiminut lähinnä partiolippukunta Rymättylän Märssyvahdit.
Gilbert Stuart

Gilbert Charles Stuart (alun perin Stewart; 3. joulukuuta 1755 – 9. heinäkuuta 1828) oli yhdysvaltalainen taidemaalari.
Häntä pidetään yhtenä Yhdysvaltojen taiteen merkittävimmistä muotokuvamaalareista.
Parhaimpana Stuartin tunnetuista teoksista pidetään keskeneräistä George Washingtonin muotokuvaa, jota toisinaan kutsutaan nimellä "The Athenaeum". Stuart aloitti työn 1796, mutta se ei tullut koskaan valmiiksi. Hän piti maalauksen itsellään ja käytti sitä mallina noin 130 kopion maalaamisessa, kopiot hän myi 100 dollarin kappalehintaan. Kuva on varsin kuuluisa siksikin, että se on kuvattu yhden dollarin setelissä. Lisäksi sitä on käytetty monissa postimerkeissä. Alkuperäinen maalaus on Bostonin taidemuseon kokoelmissa.
Uransa aikana Gilbert Stuart maalasi muotokuvan yli tuhannesta henkilöstä, muun muassa Yhdysvaltojen kuudesta ensimmäisestä presidentistä. Stuartin maalauksia on monissa museoissa kuten Metropolitan Museum of Art ja National Gallery.
Kuukausi järvellä

Kuukausi järvellä () on John Irvinin ohjaama yhdysvaltalais-brittiläinen romanttinen draamakomediaelokuva vuodelta 1995. Elokuva perustuu H. E. Batesin romaaniin, jonka pohjalta Trevor Bentham laati käsikirjoituksen. Elokuvan pääosissa ovat Vanessa Redgrave, Edward Fox ja Uma Thurman.
"Kuukausi järvellä" sai maailmanensi-iltansa 11. syyskuuta 1995 Toronton elokuvajuhlilla. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa 22. syyskuuta 1995 ja Britanniassa 21. kesäkuuta 1996.
Vuonna 1996 Vanessa Redgrave oli ehdokkaana roolisuorituksestaan parhaan naispääosan (musikaali tai komedia) Golden Globen saajaksi.
Juoni.
Vuonna 1913 naimaton neiti Bentley (Vanessa Redgrave) nautti kesälomastaan Italian Comojärvellä isänsä kanssa ennen ensimmäisen maailmansodan syttymistä. Elokuva sijoittuu 24 vuotta myöhempään aikaan, vuoteen 1937, ja neiti Bentleyn isä on hiljattain kuollut. Puhdistaakseen ilmapiiriä isän menettämisen jälkeen hän päättää palata Comojärvelle yksinään viettämään kuukauden kestävää kesälomaa.
Pian hän tapaa rehdin poikamiehen nimeltä Major Wilshaw (Edward Fox) ja kiinnostuu tästä. Seudulle saapuu kuitenkin myös nuori amerikkalainen neiti Beaumont (Uma Thurman), joka alkaa liehitellä Wilshaw’ta.
Pastori Jussilainen

Pastori Jussilainen on Matti Kassilan käsikirjoittama ja ohjaama komediaelokuva vuodelta 1955. Se perustuu Gustaf von Numersin näytelmään "Pastori Jussilainen", joka kertoo äreästä ja ripeäotteisesta kylän papista. 
Elokuvassa pastori Jussilaisen roolissa on Edvin Laine. Elokuva palkittiin parhasta musiikista sekä Kirsti Ortola parhaasta naissivuosasta Jussi-palkinnolla vuonna 1956 
Juoni.
Tapahtumat sijoittuvat savolaiseen kirkonkylään 1800-luvun loppupuolella. Uudenlaiset ajatukset, kuten naisasia- ja kansanopistoaatteet tekevät tuloa kylään. Nämä uuden aatemaailman vaikutteet eivät kuitenkaan saa pastoria innostumaan. Kun pastorin anoppi yllättäen saapuu vierailulle, edessä on todellinen tahtojen taistelu. Anoppi laittaa pappilassa paikat uuteen uskoon, ja näin muuttuvat myös pastorin vanhoilliset ja edistyksenvastaiset käsitykset. Häntä piinaavat myös naisongelmat. Paikalliset uskovaiset järkyttyvät, kun pastori ottaa vähän totia. Anoppia taas pidetään pahuuden ruumiillistumana. 
Arviot.
"Elokuvauutiset.fi"-sivuston arvostelija pitää elokuvaa toimivana komediana ja näyttelijätyötä kautta linjan suorastaan erinomaisena. Erityisesti Laineen suoritus pastorina saa kiitosta.
Aurore Jéan

Aurore Jéan (o.s. Cuinet, s. 25. kesäkuuta 1985 Besançon) on ranskalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, joka edusti seuratasolla Douanes Skieurs Rousselands -seuraa.
Maastohiihdon maailmancupissa Jéan kilpaili ensimmäisen kerran La Clusaz'ssa joulukuussa 2006. Ensimmäisen palkintokorokesijoituksensa Jéan saavutti Sotšissa helmikuussa 2013 oltuaan sprintissä toinen.
Jéan osallistui ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuihin Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli neljästoista 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja kuudes viestissä. Oslon MM-kilpailut 2011 eivät tuoneet hänelle menestystä. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa 13:nneksi ja viestissä kuudenneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui viestissä neljänneksi, 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kuudenneksi, perinteisen hiihtotavan parisprintissä 11:nneksi ja vapaan hiihtotavan henkilökohtaisessa sprintissä 12:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 Jéan osallistui vain viestiin, jossa Ranska sijoittui kahdeksanneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli vapaan hiihtotavan parisprintissä kahdeksas, viestissä kahdestoista sekä henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 22:s ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 23:s.
Jéan lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2018.
Hentunen

Hentunen tai Hendunen on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ballet Pathétique

Ballet Pathétique on Jorma Uotisen koreografioima nykytanssiteos. Se kantaesitettiin Helsingin Kaupungiteatterin pienellä näyttämöllä vuonna 1989, jonka jälkeen sitä on esitetty mm. Suomen kansallisoopperassa vuosina 1994, 2001 ja 2010. "Ballet Pathétiquessa" musiikkina käytetään Pjotr Tšhaikovskin Sinfonia nro 6 op 74 "pateettinen". Ennen "Ballet Pathétiqueta" Uotinen oli luonut Tero Saariselle soolon Pariisin kansainvälisiin balettikilpailuihin vuonna 1988, josta "Ballet Pathétique" sai teemansa.
Hujanen

Hujanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Kaikenkarvaiset lemmikit

Kaikenkarvaiset lemmikit () on Michael Lehmannin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 1996. Romanttisen komedian pääosissa ovat Uma Thurman, Janeane Garofalo, Ben Chaplin ja Jamie Foxx. "Kaikenkarvaiset lemmikit" on Janeane Garofalon ensimmäinen pääosa ja Ben Chaplinin ensimmäinen yhdysvaltalainen elokuva.
Elokuvan käsikirjoituksen laati Audrey Wells. Tuottajana toimi Cari-Esta Albert ja säveltäjänä Howard Shore. "Kaikenkarvaiset lemmikit" sai ensi-iltansa 26. huhtikuuta vuonna 1996. Suomessa elokuva ei päässyt teatterilevitykseen, mutta elokuva julkaistiin VHS:lle vuonna 1997.
Juoni.
Valokuvaaja Brian (Ben Chaplin) ihastuu radio-ohjelmaa juontavan eläinlääkärin ääneen ja pyytää tätä treffeille. Ujo ja huonosta itsetunnosta kärsivä Abby Barnes (Janeane Garofalo) suostuu tapaamiseen, mutta valehtelee samalla olevansa kaunis ja pitkä blondi. Sellainen on malli Noelle Slusarsky (Uma Thurman), joka asuu Abbyn naapurissa. Abby pyytääkin Noellea olemaan hänen sijaisensa treffeillä ja sotku kehittyy, kun Abbya esittävä Noelle ihastuu Brianiin. Brian taas luulee tapailevansa Abbya, joka seuraa romanssia kateellisena.
Tuotanto.
"Kaikenkarvaiset lemmikit" kuvattiin Kalifornian Santa Monicassa ja Los Angelesissa.
Vastaanotto.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 84 prosentin "tuore"-arvosana. Elokuva oli kaupallinen menestys.
Janeane Garofalo oli ehdokkaana parhaan komediaesiintyjän MTV Movie Awardiin vuonna 1997.
Muuta.
Vaikka elokuva oli kunnon kaupallinen menestys, Garofalo oli erittäin epätyytyväinen siihen sanoen elokuvaa "kuluneeksi" ja epärealistiseksi.
Soundtrack.
A&amp;M Records julkaisi soundtrackin 2. huhtikuuta 1996. Soundtrackin tuotti Howard Shore.
Boom Blox Bash Party

Boom Blox Bash Party (Euroopassa Boom Blox Smash Party) on EA Los Angelesin sekä Amblin Entertainmentin kehittämä ja EA Los Angelesin julkaisema fysiikkapohjainen pulmapeli. Se on jatko-osa Boom Bloxille, ja se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 19. toukokuuta ja Euroopassa 29. toukokuuta 2009 Wii-konsolille. Peli sisältää yli 400 uutta tasoa, ja pelaajat pystyvät lataamaan uusia tasoja sekä heidän omia muokattuja tasoja netin kautta jakamiseen. Pelin kehitys aloitettiin välittömästi edeltäjän valmistuttua ja se julkistettiin virallisesti 28. tammikuuta 2009. Kuten edeltäjänkin, tämänkin pelin suunnitteli elokuvaohjaaja Steven Spielberg.
Boom Blox Bash Partyn pelattavuus muistuttaa edeltäjää, mutta se sisältää kuitenkin uutta mekaniikkaa. Sillä on myös vähemmän painotusta ampumistilassa, jonka kehittäjät kommentoivat olleen heidän vähiten suosittu moodi "Boom Bloxissa". Peli luotiin osana Electronic Artsin ja Steven Spielbergin välistä sopimusta luoden kolme alkuperäistä ominaisuutta. Huhtikuussa 2012 EA sulki nettipalvelimet, jonka myötä pelaajat eivät voi enää ladata käyttäjien luomia pelejä.
Walton Goggins

Walton Sanders Goggins Jr. (s. 10. marraskuuta 1971 Birmingham, Alabama) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa televisiosarjoista "Justified" ja "Shield – lain varjolla" sekä elokuvista kuten "Medusan verkko", "Predators" ja "Cowboys &amp; Aliens".
Helsinki Wolverinesin kausi 2012

Helsinki Wolverinesin kausi 2012 oli amerikkalaisen jalkapallon seuran Helsinki Wolverinesin historian 12. kausi Vaahteraliigassa. Kyseessä oli kaikkiaan Wolverinesin seurahistorian 17. toimintakausi.
Wolverines lähti kauteen hallitsevana mestarina sijoittuen runkosarjassa ensimmäiseksi. Wolverines voitti kaudella 2012 yhdeksän heidän kymmenestä runkosarjaottelusta. Pudotuspeleissä Wolverines eteni Vaahteramalja XXXIII:hin päihittämällä Porvoo Butchersin pudotuspelien välierässä 35-16 Helsingin Velodromilla. Vaahteramaljassa Wolverines hävisi Helsinki Roostersille luvuin 17-20. Seuran sijoitus oli täten SM-hopea.
Wolverinesin edustusjoukkue voitti kaikki Vaahteraliigan joukkueet Helsinki Roostersia lukuun ottamatta. Wolverines hävisi Roostersille kahdesti. Ensiksi Velodromilla Wolverinesin kotiottelussa ja toisen kerran Sonera Stadiumilla Vaahteramaljassa.
Edustusjoukkue.
Kauden 2012 rosteri.
12 - Cedric Johnson
8 - Mike Andrew&lt;br&gt;
9 - Timi Peltomäki&lt;br&gt;
28 - Stephen Stokes
10 - Sami Kujansuu&lt;br&gt;
11 - Teemu Kuusisto&lt;br&gt;
16 - Teemu Rantanen&lt;br&gt;
80 - Tommi Pinta&lt;br&gt;
81 - Tuomas Mankki&lt;br&gt;
82 - Tuomas Huusko&lt;br&gt;
84 - Jere Kalla&lt;br&gt;
86 - Nikke Puskala
52 - Tatu Tarkiainen&lt;br&gt;
60 - Jouni Luopajärvi&lt;br&gt;
64 - Kamran Osman&lt;br&gt;
67 - Karri Kuuttila&lt;br&gt;
69 - Tony Pietilä&lt;br&gt;
76 - Lari Anderson&lt;br&gt;
79 - Antero Nikku&lt;br&gt;
14 - Toni Pennanen&lt;br&gt;
56 - Oskari Halttunen&lt;br&gt;
57 - Jarmo Rintanen&lt;br&gt;
59 - Sampsa Salmela&lt;br&gt;
77 - Aaro Eliasson&lt;br&gt;
96 - Victor Sarvi&lt;br&gt;
98 - Sander Toomla
1 - Kalle Da Silva&lt;br&gt;
4 - Matti Vainiainen&lt;br&gt;
29 - Isto Laalo&lt;br&gt;
36 - Efe Evwaraye&lt;br&gt;
42 - Ari Päivänrinta&lt;br&gt;
44 - Anssi Nevalainen&lt;br&gt;
45 - Aarno Sjöblom&lt;br&gt;
46 - Jaakko Eskelinen&lt;br&gt;
48 - Matti Lottonen&lt;br&gt;
50 - Sami Toivonen&lt;br&gt;
54 - Anssi Saari&lt;br&gt;
55 - Max Westerlund
3 - Hannu Abonce&lt;br&gt;
6 - Jeremy Henderson&lt;br&gt;
7 - Ric Hennessy&lt;br&gt;
19 - Tuukka Hämäläinen&lt;br&gt;
20 - Tom Kokkonen&lt;br&gt;
21 - Timo Heikkinen&lt;br&gt;
36 - Jussi Penttinen
2 - Janne Kalpio&lt;br&gt;
22 - Aku Kuhlman&lt;br&gt;
82 - Jukka Satola
Head Coach - Janne Seppä&lt;br&gt;
Assistant Coaches - Mike Garza &amp; Mika Ahonen&lt;br&gt;
Manageri - Peetja Mannila
Novorossijskin satama

Novorossijskin satama (, LOCODE: RU NOI tai RU NVS) on Venäjän Krasnodarin aluepiiriin Novorossijskin kaupungissa, Mustanmeren koillisosissa sijaitseva suuri merisatama.
Sataman pääoperaattorina on pörssinoteerattu satamayhtiö (OAO Novorossijski morskoi torgovyi port), jonka enemmistöomistus on Venäjän valtiolla. Tämä satamaoperaattori toimii myös Suomenlahden Primorskin öljysatamassa.
Sataman rahtimäärät.
Vuosina 2014–2016 Novorossijsk oli selkeästi Venäjän suurin kauppasatama.
Novorossijskin sataman vuosittainen rahtimäärä:&lt;br&gt;
Tape

Tape on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Richard Linklaterin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Ethan Hawke, Robert Sean Leonard ja Uma Thurman. Koko elokuva kulkee reaaliajassa. "Tapessa" on ainoastaan kolme näyttelijää, ja elokuvan kohtaukset sijoittuvat neljän seinän sisällä olevaan yhteen huoneeseen.
"Tapen" käsikirjoituksen laati Stephen Belber. Käsikirjoitus pohjautuu Belberin samannimiseen näytelmään "Tape" (1999). Tuottajina toimivat Alexis Alexanian, Anne Walker-McBay ja Gary Winick.
Uma Thurman oli ehdokkaana roolisuorituksestaan Independent Spirit -palkinnon saajaksi vuonna 2002. Vuoden 2001 Venetsian elokuvajuhlilla Richard Linklater voitti Laterna Magica Prizen.
Juoni.
"Tape" sijoittuu Michiganin Lansingissa sijaitsevaan motellihuoneeseen.
Huumeita käyttävä Vince (Ethan Hawke) lojuu motellihuoneessaan ja hänen kaverinsa John saapuu kylään. Heillä alkaa pieni keskustelu menneistä high school -vuosista ja tulevasta, mikä kulkee koko ajan eteenpäin ja eteenpäin. Kävi ilmi, että Vince yrittää saada Johnin paljastamaan mukamas Johnin kymmenen vuotta sitten tekemä raiskaus. Vince saakin nauhoitettua Johnin tunnustuksen kasetille, ja Johnin yllätykseksi huoneeseen saapuu yksi uusi henkilö kyläilemään: Amy, tyttö, jonka Jon mukamas raiskasi. Alkaa vaihe, jossa kaikki tuntevat välillä itsensä vaivaantuneiksi. Lopulta Amy tekee teon, joka toimii pienenä opetuksena molemmille miehille...
Tuotanto.
"Tape" kuvattiin New Yorkissa.
"Tapea" mainostettiin mainoslauseella "Some things can't be erased."
Vastaanotto.
"Tape" sai ensimmäisen ensi-iltansa kotimaassaan Sundancen elokuvajuhlilla 26. tammikuuta vuonna 2001. Tämän jälkeen "Tape" kiersi elokuvajuhlia, kuten Kanadan Toronton elokuvajuhlat 8. syyskuuta 2001 ja Vancouverin elokuvajuhlat 10. lokakuuta 2001. "Tape" sai maanlaajuisen ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2. marraskuuta vuonna 2001. Suomessa "Tape" sai ensi-iltansa Helsingin elokuvajuhlilla 24. syyskuuta vuonna 2002.
"Tape" on saanut pääosin positiivista palautetta. "Tapella" on Rotten Tomatoes -sivustolla 77 prosentin "tuore"-arvosana, joka perustuu 90 arvosteluun. Draama on saanut 71 pistettä sadasta 26 arvostelun perusteella Metacriticissä.
Elokuvakriitikko Roger Ebert antoi "Tapelle" 3.5 tähteä neljästä. "The New York Timesin" elokuvakriitikko Stephen Holden kutsui elokuvaa teräväksi ja ylisti näyttelijäkaarta annettuaan heidän elokuvauriensa psykologisimmat roolisuoritukset. "Entertainment Weeklyn" kriitikko Owen Gleiberman antoi elokuvalle A-.
"Tape" on julkaistu myös DVD:lle.
John Trumbull

John Trumbull (6. kesäkuuta 1756 – 10. marraskuuta 1843) oli yhdysvaltalainen taidemaalari, joka tunnetaan historiamaalausten tekijänä. Trumbullin maalaus Yhdysvaltojen itsenäisyysjulistuksesta oli kahden dollarin setelissä.
Trumbul oli sotilaana Yhdysvaltain vapaussodassa vuoteen 1777 asti. Vuonna 1780 hän matkusti Lontooseen, missä opiskeli Benjamin Westin johdolla. Opettajansa ehdotuksesta hän maalasi pieniä kuvia vapaussodasta ja miniatyyrimuotokuvia, joita hän teki noin 250 elämänsä aikana. Yhdysvaltain upseerina Trumbul vangittiin seitsemäksi kuukaudeksi Lontoossa.
Trumbul työskenteli 1785 Pariisissa, missä hän teki muotokuvaluonnoksia ranskalaisista upseereista "Lordi Cornwallisin antautuminen Yorktownissa" -maalausta varten.
Thomas Jeffersonin myötävaikutuksesta hän ryhtyi maalaamaan "Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoitus" -maalausta. Yhdysvaltain kongressi osti maalauksen, samoin kuin "Washington Resigning his Commission" -nimisen työn ja kaksi muuta maalausta, jotka kaikki on sijoitettu Capitolin rotundaan.
Chelsea Hotel (elokuva)

Chelsea Hotel (suomeksi myös Hotel Chelsea; ) on vuonna 2001 julkaistu Ethan Hawken ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Kris Kristofferson, Uma Thurman, Robert Sean Leonard, Vincent D'Onofrio, Natasha Richardson ja Rosario Dawson. "Chelsea Hotel" on Hawken ensimmäinen ohjaustyö. "Chelsea Hotel" sijoittuu historialliseen Hotel Chelseaan New Yorkin Manhattanilla.
Nicole Burdette laati elokuvaan käsikirjoituksen oman näytelmänsä pohjalta. "Chelsea Hotelin" tuottajina toimivat Alexis Alexanian, Pamela Koffler, Christine Vachon ja Gary Winick. Lions Gate Entertainment julkaisi elokuvan.
"Chelsea Hotel" sai ensimmäisen ensi-iltansa 21. syyskuuta vuonna 2001 Woodstockin elokuvajuhlissa. "Chelsea Hotel" sai maanlaajuisen, mutta rajoitetun ensi-iltansa Yhdysvalloissa 19. huhtikuuta vuonna 2002. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa Helsingin elokuvajuhlissa 22. syyskuuta vuonna 2002.
"Chelsea Hotelilla" on Rotten Tomatoes -sivustolla 26 prosentin "mätä"-arvosana, joka perustuu 47 arvosteluun.
Ethan Hawke oli ehdolla Gotham-palkintoihin kuuluvaan Open Palm -palkintoon vuonna 2002.
Juoni.
"Chelsea Hotel" kertoo viisi tarinaa muutamista taiteilijoista heidän viettäessä erästä päivää New Yorkin nimekkäässä boheemisessa Hotel Chelseassa; kamppailemassa töidensä ja yksityiselämiensä kanssa.
Kappeliluoto

Kappeliluoto on Porin Reposaaressa sijaitseva vanha kirkonpaikka ja entinen saari. Paikalla on aikoinaan ollut merenkulkijoiden ja kalastajien käyttämä kappeli eli ns. Merikappeli sekä pieni kalastajakylä.
Kappeliluoto oli vielä 1800– ja 1900-lukujen vaihteessa erillinen saari, mutta se on myöhemmin maankohoamisen johdosta kasvanut kiinni Reposaareen ja Tahkoluoton. Lampaluodosta sen erottaa kapea "Kappelinsunti" -niminen salmi. Saaren kautta on kulkenut ikivanha Kokemäenjoen suulle johtava laivaväylä. Sitä ovat käyttäneet jo keskiajalla Ulvilan ja Teljän kauppapaikoille purjehtineet saksalaiset hansakauppiaat. On mahdollista, että ensimmäinen kappeli on rakennettu jo tuolloin. Kappeliluodon kappeli hävisi viimeistään 1700-luvulla, mutta paikalla järjestettiin kesäaikaan jumalanpalveluksia vielä 1850-luvulla.
Kappeliluotoa on käytetty myös hautausmaana. 1800-luvun puolivälissä paikalle tiedetään haudatun ainakin kolme vainajaa, mutta on mahdollista että hautauksia on vuosisatojen kuluessa tehty useampiakin. Kappelin ja hautausmaan lisäksi paikalla on ollut kalastajakylä. Vuonna 1981 suoritetuissa kaivauksissa Kappeliluodosta löydettiin vanha kaivo, useita rakennusten perustuksia sekä kiveyksiä, jotka ovat todennäköisesti peräisin kalastajien asumuksista. 1870-luvulta aina 1940-luvulle asti alueella sijaitsi Reposaaren sahan lautatarha. 
Kappeliluodon läpi kulkevat nykyään Reposaareen johtava Seututie 269 sekä Tahkoluodon satamaan kulkeva Tampere–Pori-radan osuus. Lisäksi Kappeliluodossa on pienveneille tarkoitettu venesatama.
Kappeliluodon korkeimmalle kohdalle on rakennettu ympyränmuotoinen kivimuuri, jonka keskellä on kivistä muurattu muistomerkki.
M/S Turso

M/S "Turso" on Helsingissä vuonna 1896 rakennettu hinaaja. Alus on merkitty Museoviraston Perinnelaivarekisteriin, ja sen omistaa Jukka Pohjamo.
Tuotteen elinkaari

Tuotteen elinkaari tarkoittaa esineen, ohjelmiston tai muun vastaavan käyttöaikaa tuotteena. Tuotteen elinkaari alkaa jo esisuunnitteluvaiheessa, tuotteelle asetettavia vaatimuksia kartoitettaessa ja tuotteen ominaisuuksia määriteltäessä. Ominaisuuksien määrittelyn jälkeen "suunnitteluvaiheessa" tuote muokkaantuu yleensä useiden iteratiivisten suunnittelusyklien ja mahdollisten prototyyppivaiheiden aikana. Suunnitteluvaiheen jälkeen tuote siirtyy "tuotantoon" ja valmistuu käyttäjille käytettäväksi. Käytön aikana sitä "huolletaan" ja parannellaan vikoja korjaamalla sekä uusia ominaisuuksia lisäämällä. Tuotteen elinkaaren viimeinen vaihe on tuotteen "poistuminen käytöstä" joko jätteeksi tai kierrätykseen.
Työkaluksi yhdistämään eri vaiheiden toimintoja ja hallintaa on kehitetty erityisiä tietokoneohjelmia, niin sanottuja PLM-järjestelmiä (). 
Tuotteen elinkaarelle voidaan myös laskea kokonaiskustannukset, "elinkaarikustannus", ja tutkia eri vaiheiden osuutta niistä.
Tuotteen paras käyttöikä on sen elinkaaren keskivaiheen osa ja hiukan sen jälkeinen osa. Silloin vikoja on vähiten, toiminnallisuus hyvä ja käyttökelpoisuus parhaimmillaan. Tuotteen lisäksi elinkaarta ajatellaan myös "yksittäisen laitteen elinkaarena".
Tuottajan näkökulmasta tuotteen elinkaari on se aika, joka alkaa tuotteen esisuunnitteluvaiheesta ja päättyy tuotteen tuotannon sekä teollisen tai kaupallisen tuen loputtua. Tuotteen tai palvelun loppukäyttäjä arvioi tuotetta sen hyödyllisyyttä ja kustannustehokkuutta elinjaksoa hallitsemalla.
Hautasaari

Hautasaaret ovat Suomen järvialueilla käytettyjä kansanomaisia hautausmaita. Nimi "hautasaari", "ruumissaari", "kalmosaari", "kuoliosaari" tai "kuolinsaari" viittaa usein hautausmaahan. Kohteita ei kuitenkaan voi etsiä pelkästään nimen avulla, sillä nimi on voinut ajan myötä vaihtua. Lisäksi hautasaaren "hauta" voi tarkoittaa myös tervahautaa. 
Kansanomainen hautausmaa on syntynyt paikkaan, josta on aikoinaan ollut pitkä tai hankala matka varsinaiselle kirkkomaalle. Hautasaaret ovat yleensä varsin pieniä saaria. Niistä saattaa helpostikin havaita maan pinnalla erottuvia pitkänomaisia painanteita eli vanhojen hautakuoppien jäänteitä, joita voi olla jopa kymmeniä. Samanlaista hautausta esiintyy myös niemissä ja kuivalla maalla esimerkiksi mäkikumpareilla.
Miksi tarvittiin hautasaaria?
Kansan kertomuksissa hautasaaren käyttö liitetään yleensä isoonvihaan, nälkävuosiin tai ruttoon. Haudatuiksi voidaan nimetä seudun ulkopuolisia, venäläisiä, karjalaisia tai heimosodissa kuolleita hämäläisiä. Hautasaaria on joskus pidetty myös pitäjien vanhimpina hautausmaina ennen kirkkojen perustamista paikkakunnalle. Niitä muistetaan myös käytetyn väliaikaisina hautausmaina. Nämä ovat epäluotettavia tietoja. Arkeologiset tutkimukset viittaavat kuitenkin siihen, että haudoissa on lähiseudun tavallisia kyläläisiä. Hautasaaria tarvittiin siis sen vuoksi, että vainajia oli hankala viedä kirkolle asti. 
Väliaikainen ja pysyvä hautaaminen.
Kansan kertomuksissa hautasaaria pidetään usein väliaikaisina hautoina. Vainaja on myöhemmin kuljetettu kirkkomaalle, kun keli on sen sallinut. Tämä ei aina pidä paikkaansa, sillä osa haudoista on tarkoitettu pysyviksi. Tätä tukee sekin, että arkeologit löytävät hautakuopista usein ihmisluita. Vainajia on sisämaassa pysyvästi haudattu saariin keskiajalta alkaen, sillä ensimmäisiä kalmosaaria esiintyy asiakirjalähteissä jo 1560-luvulla. Tavan perimmäinen alku on kuitenkin selvittämättä. Saarihautaustavan loppuminen tiedetään alkua paremmin: Vainajia ryhdyttiin 1600-luvun lopulta lähtien rangaistuksen uhalla kuljettamaan kirkkomaille. Saariin hautaaminen muuttui tällöin väliaikaiseksi lukuun ottamatta poikkeustapauksia, kuten vuosien 1710–1711 ruttoepidemiaa. Seurakuntaverkoston tihenemisen myötä kirkollisia hautausmaita oli melko lähellä. Kuitenkin lyhyiksi ajanjaksoiksi, siis väliaikaiseen säilöön, saatettiin vainajia haudata vielä tämän jälkeen aina 1900-luvun puolelle asti.
HTC J Butterfly

HTC J Butterfly on HTC Corporationin Japanissa lippulaivapuhelimena huhtikuussa 2012 julkaisema puhelin. Se tuli myyntiin saman vuoden elokuussa. Puhelimessa on kaksoisytiminen Qualcomm Snapdragon S4 "Krait" -prosessori, 2 gigatavua keskusmuistia, 5 tuuman 1080p (1 920 x 1 080) Super LCD 3 -näyttö, WiMax -taajuuksien tuki sekä Android 4.1 Jelly Bean. Puhelinta on saatavilla vain Japanin markkinoilla, mutta siitä on tulossa luultavasti kansainvälinen versio muodossa tai toisessa.
Jaan-Frederik Brunken

Jaan-Frederik Brunken (s. 26. huhtikuuta 1990 Verden, Saksa) on saksalais-suomalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän oli kaksinpelissä ATP-listan sijalla 469 huhtikuussa 2012. Junioreiden maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan sijalla 19.
Marraskuussa 2012 Brunken vaihtoi edustusmaataan Saksasta Suomeen. Hänen äitinsä on suomalainen, ja hänellä on molempien maiden kansalaisuus. Alkuvuodesta 2013 Brunkenin oli tarkoitus edustaa Suomea Davis Cup -ottelussa Bulgariaa vastaan, mutta hän ei saanut edustusoikeutta, koska ei ollut asunut Suomessa tarpeeksi pitkään. Brunken lopetti ammattilaisuransa, koska ei yltänyt haluamalleen tasolle. Hän oli perustamassa saksalaista startup-yritystä, joka kehittää tenniksessä hyödynnettävää älyteknologiaa.
Alexandra Mueller

Alexandra Mueller (s. 14. helmikuuta 1988 Abington, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 280 heinäkuussa 2009. Hän on voittanut urallaan seitsemän ITF-turnausta kaksinpelissä.
Hän on pelannut kaksi kertaa Grand Slam -turnauksen nelinpelissä Yhdysvaltain avoimissa.
Nokkakrotit

Nokkakrotit (Thaumatichthyidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja Tyynestämerestä.
Lajit ja anatomia.
Nokkakrottien heimoon kuuluu 2 sukua ja lähteestä riippuen 6–8 lajia. Nokkakrotit ovat keskikokoisia kaloja ja naaraat ovat huomattavasti kookkaampi kuin koiraat. Naaraat voivat saavutta noin 30 cm:n pituuden, kun koiraat kasvavat korkeintaan 3 cm pitkiksi. Ruumiinrakenteeltaan heimon kalat ovat pitkulaisia kaloja ja yläleuka työntyy huomattavasti alaleukaa pidemmälle. Kummassakin leuassa on pitkiä ja käytirä leukoja. "Lasiognathus"-suvun lajeilla ensimmäinen selkäevän ruoto on pidentynyt syötiksi, jonka päässä on valoa tuottava elin. "Thaumatichthys"-suvun lajeilla syötti sen sijaan siajitsee yläleuan sisäpuolella. Nokkakroteilla ei ole vatsaeviä. Aikuiset koiraat kiinnittyvät suullaan naaraaseen, mutta eivät elä naaraan loisena. Väriltään nokkakrottilajit ovat tummanpunaisia tai mustia.
Levinneisyys.
Nokkakrottilajeja tavataan Atlantista ja Tyynestämerestä laikuttaisesti laajalta alueelta. Heimojen lajeja tavataan tyypillisesti 800–3 700 metrin syvyydestä ja "Thaumatichthys"-suvun lajit elävät yleensä syvemmällä kuin "Lasiognathus"-lajit.
Anett Kontaveit

Anett Kontaveit (s. 24. joulukuuta 1995 Tallinna) on virolainen tennispelaaja. Kontaveit on korkeimmalle koskaan sijoitettu virolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 2 kesäkuussa 2022. Hän on voittanut urallaan kuusi WTA-turnausta kaksinpelissä. Junioreiden maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan sijalla neljä syyskuussa 2012.
Vuonna 2012 Kontaveit pääsi loppuotteluun Yhdysvaltain avointen tyttöjen kaksinpelissä. Loppuottelussa hän hävisi Samantha Crawfordille. WTA-turnauksen pääsarjassa Kontaveit pelasi ensimmäisen kerran Miamissa vuonna 2012. Vuonna 2014 hän pelasi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjassa Wimbledonissa. Vuoden 2015 Yhdysvaltain avoimissa Kontaveit eteni neljännelle kierrokselle, missä hävisi Venus Williamsille. Hän nousi maailmanlistalla sadan parhaan joukkoon syyskuussa 2015.
Kontaveit saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä ’s-Hertogenboschissa kesäkuussa 2017 voitettuaan loppuottelussa Natalja Vihljantsevan. Hän eteni samana vuonna loppuotteluun myös Biel/Biennessä, missä hävisi Markéta Vondroušoválle ja Gstaadissa, missä hävisi Kiki Bertensille.
Vuoden 2018 Australian avoimissa Kontaveit päihitti Aleksandra Krunićin ja Mona Barthelin edeten kolmannelle kierrokselle, missä voitti maailmanlistan seitsemäntenä olleen Jeļena Ostapenkon. Neljännellä kierroksella hän hävisi Carla Suárez Navarrolle.
Toisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä hän saavutti Clevelandissa elokuussa 2021 voitettuaan loppuottelussa Irina-Camelia Begun. 
Kolmas turnausvoitto tuli jo syyskuussa Tšekin Ostravassa, jossa loppuottelussa kukistui Maria Sakkari luvuin 6:2, 7:5 ja neljäs lokakuussa Moskovassa, jossa Kontaveit voitti finaalissa Venäjän Jekaterina Aleksandrovan 4:6, 6:4, 7:5.
Anett Kontaveitin isoisä oli Rein Miller, joka oli uudelleenitsenäistyneen Viron ensimmäinen valtiovarainministeri.
Operaatio Puolustuksen tukipylväs

Operaatio Puolustuksen tukipylväs () oli Israelin 14. marraskuuta 2012 aloittama sotilasoperaatio Gazan kaistalla. Operaatio aloitettiin Hamasin raketti-iskujen vastaiskuna. Operaation alkuvaiheessa Gazaa hallitsevan Hamas-puolueen sotilasjohtaja Ahmed Jabari kuoli ilmapommituksessa. Israel myös siirsi joukkonsa lähemmäksi Gazan rajaa ja valmistautui maahyökkäykseen tarvittaessa.
21. marraskuuta osapuolet solmivat tulitauon. Siihen mennessä molemminpuolisissa iskuissa oli kuollut 160 palestiinalaista ja kuusi israelilaista.
Sirohuurresammal

Sirohuurresammal ("Cratoneuron filicinum") on lehtisammallaji sirohuurresammalten heimossa ("Cratoneuraceae"). Sen levinneisyysaluetta on Maan pohjoinen ja eteläinen puolisko. Suomen alueella sirohuurresammalta esiintyy melko laajasti paitsi useassa maan keskiosan maakunnassa. Se kasvaa kalkkilähteissä ja muilla kalkkipitoisilla kosteilla paikoilla.
Sirohuurresammal on hyvin samannäköinen kuin kalkkihuurresammal ("Palustriella commutata"). Sen versot eivät ole yhtä säännöllisesti sulkamaisen haarautuneita ja lehdet eivät ole
käyristyneet sirppimäisesti.
Möljän silta

Möljän silta on Oulussa Toppilansalmen ylittävä moottoriliikenteen, jalankulun ja pyöräilyn silta. 98 metriä pitkä ja 15 metriä leveä jännitetty betoninen jatkuva palkkisilta avattiin liikenteelle 15. marraskuuta 2012. Silta ylittää Toppilansalmen yhdistäen Toppilansaaren ja rakenteilla olevan Länsi-Toppilan asuntoalueet. Noin 2,6 miljoonaa euroa maksaneen sillan on suunnitellut Ramboll Finland Oy pääsuunnittelijanaan Ilkka Kerola.
Limisiimasammal

Limisiimasammal ("Myurella julacea") on lehtisammallaji nuorasammalten heimossa ("Pterigynandraceae"). Sen levinneisyysalue on Maan pohjoispuoliskon lauhkea ja viileä vyöhyke mantereen puoleisiin osiin painottuen. Suomen alueella lajia esiintyy melko suuressa osassa maata paitsi keskiosan eteläosassa mm. Satakunnasta Keski-Pohjanmaalle. Laji kasvaa kalkkiseuduilla kalkki- ja liuskekallioiden seinämillä.
Limisiimasammal muodostaa tiheitä kasvustoja ja kasvaa yhdestä kuuteen senttimetriä pitkäksi. Versot ovat liereitä ja haarattomia, väri vaihtelee sinertävän vihreästä valkohohtoiseen. Lehdet ovat soikeita ja sijaitsevat tiheästi limittäin. Itiöpesäkkeitä syntyy hyvin harvoin. Lehdissä muodostuu myös itujyväsiä.
Härmäsammal

Härmäsammal ("Saelania glaucescens") on lehtisammallaji karvasammalten heimossa ("Ditrichaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoisella ja eteläisellä puolella lauhkealta vyöhykkeeltä tundralle ja vuoristoissa. Suomessa härmäsammalen levinneisyys kattaa koko maan alueen. Laji on yleinen ja uhanalaisuusluokituksessa elinvoimainen (LC). Sammal on hyvin pienikokoinen ja sen lehdet ovat sinivihreät ja vahapeitteiset. Itiöpesäkkeitä kasvaa yleisesti, itiöt ovat pieniä.
Aiheesta muualla.
Kuvalinkit:
Napalehväsammal

Napalehväsammal ("Rhizomnium andrewsianum") on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa (Mniaceae). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon arktisilla alueilla: Pohjois-Amerikassa Alaskassa ja pohjoisessa Kanadassa, Länsi-Grönlannissa, Islannissa, Huippuvuorilla, Ruotsissa, Norjassa, Suomessa ja Venäjällä Siperiassa. Suomen alueella laji on hyvin harvinainen ja löydetty kahdesta paikasta, Enontekiön Kilpisjärveltä ja Kuusamon Oulangalta. Lajin kasvupaikat sijaitsevat yleensä puuttomalla tundralla.
Napalehväsammal kasvaa tiiviinä mättäinä ja on pienikokoinen, yhdestä kolmeen senttimetrin mittainen. Se on väriltään punertava, varsi on voimakkaan punainen. Lehdet ovat pyöreät. Itiöpesäkkeet ovat lieriömäisiä, vaakasuorassa tai nuokkuvassa asennossa. Itiöpesäkkeitä ei ole koskaan havaittu Pohjoismaissa sijaitsevilla kasvupaikoilla. Napalehväsammal muistuttaa eniten samaan sukuun kuuluvaa kuusamonlehväsammalta tai hentolehväsammalta ("Rhizomnium gracile").
Mauri Keinänen

Mauri Olavi Keinänen (s. 1949) on suomalainen pappi, kuvataiteilija ja teologian maisteri.
Keinänen valmistui Helsingin yliopistosta teologian maisteriksi 1981 pääaineenaan uskonnon filosofia ja etiikka. Hän toimi Suomen luterilaisen kirkon pappina pääkaupunkiseudulla ja Sysmässä kappalaisena.
Keinänen opiskeli myös Ateneumin iltakoulussa Taideteollisessa korkeakoulussa (1976–1984), Helsingin yliopiston piirustuslaitoksella (1975-1984) ja Lahden taidekoulussa 1974-1975 ja 1998-2000.
Keinänen on osallistunut Nuorten näyttelyyn ja kahteen Suomen Taiteilijain näyttelyyn. Hänen töitään on ollut esillä myös Pietarissa, jossa Keinänen asui muutaman vuoden 2000-luvun alussa.
Hän on toiminut Käki-ryhmässä ja ollut Kotkan taiteilijaseuran varapuheenjohtaja 2021-2022.
Sinilehväsammal

Sinilehväsammal ("Mnium stellare") on lehtisammallaji lehväsammalten heimossa ("Mniaceae"). Sitä esiintyy Maan pohjoispuoliskon lauhkealla vyöhykkeellä ja havumetsävyöhykkeellä. Skandinaviassa lajin levinneisyysaluetta on erityisesti eteläosa ja se harvinaistuu pohjoista kohti. 
Suomen alueella sinilehväsammal on melko yleinen, elinvoimainen (LC) ja esiintyy koko maassa. Laji kasvaa lehdoissa ja lehtokorvissa kallioseinämillä, lohkareilla, maalla ja puiden tyvillä.
Aiheesta muualla.
Kuvalinkit:
Hookeria lucens

Hookeria lucens on lehtisammallaji, joka kuuluu runsaslajiseen "Hookeriaceae"-heimoon. Sitä esiintyy Euroopassa Keski-Euroopan vuoristoissa ja Länsi-Euroopan mereisissä osissa.
"Hookeria lucens" on matalakasvuinen, versot ovat litteitä ja vähän haarovia. Väri on kiiltävä. Lehdet ovat neljästä kuuteen millimetriä pitkiä, leveätyvisiä, tylppäkärkisiä, keskisuonettomia ja sileitä. Lehdissä on hyvin suuria läpikuultavia soluja.
Chris Jespersen

Chris André Jespersen (s. 18. lokakuuta 1983) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa seuratasolla Strindheim il:ää.
Vuonna 2003 Jespersen voitti kultaa nuorten MM-kilpailuissa 30 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa kuudenneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 15 kilometrin vapaan kilpailussa kahdeksas.
Maailmancupissa Jespersen kilpaili ensimmäisen kerran Dobbiacossa joulukuussa 2003. Ensimmäiset pisteensä maailmancupissa hän saavutti Jällivaarassa marraskuussa 2008 oltuaan 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa kolmastoista. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui henkilökohtaisissa maailmancupin kilpailuissa ensimmäisen kerran Jällivaarassa marraskuussa 2010 oltuaan 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa neljäs. Kolmen parhaan joukkoon Jespersen sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2013 oltuaan Davosin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa toinen. Tour de Skillä 2013–2014 Jespersen sijoittui kokonaistuloksissa toiseksi ja oli viimeisen etapin yksityisajoissa nopein. Maailmancupin 2013–2014 kokonaiskilpailussa ja normaalimatkojen cupissa hän oli neljäs. Kaudella 2014–2015 Jespersen sijoittui kolmanneksi Davosin 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa.