Ilmapartio

Ilmapartio on partiotoimintaa, jossa noin neljäs–kolmasosa toiminnasta painottuu ns. ilmapartio-ohjelman mukaisiin aktiviteetteihin. Sudenpennuilla (7–9-vuotiaat) on kuusi ilmajälkeä (suoritettavaksi noin yksi joka syksy ja kevät kolmen vuoden aikana) ja seikkailijoilla (10–12-vuotiaat) neljä varsinaista (Ilmapartiotaitomerkit I–IV) ja neljä muuta ilma-aiheista taitomerkkiä. Lisäksi osa jo olemassa olevista seikkailijoiden taitomerkeistä sopivat erityisen hyvin ilmapartiolaisten suoritettaviksi.
Sudenpentujen ilmajäljet:
Seikkailijoiden ilmataitomerkit:
Ilmapartiotoiminnan toteuttamisessa etusijalla ovat kiinnostus ja innostus ilma-aiheisiin aktiviteetteihin sekä ilmailuun ja ilmaan liittyvään luontoon. Aktiviteettien toteuttamisessa tarvitaan vain vähän varsinaisiin ilmailuharrastuksiin liittyviä erityistietoja tai ilmailutoimintaan liittyviä resursseja, kuten aktiivisen lentokentän toimintoja. Näin ollen ilma-aktiviteettien käyttöönotto on mahdollista missä tahansa lippukunnassa.
Ilmapartion historiaa.
Ilmapartion isänä voidaan pitää partioliikkeen perustajan lordi Robert Baden-Powellin nuorinta veljeä majuri Baden Baden-Powellia. Hän oli aktiivinen ilmailija ja kiinnostunut ilmailun hyödyntämisestä yhteiskunnan eri aloilla. Ilmailevana partiolaisena hän toi lentämiseen liittyviä aktiviteetteja myös partioon. Brittien partioliike otti Lentäjä-suoritusmerkin ("Airman’s badge") käyttöön 1911. Tällöin ei vielä kuitenkaan perustettu varsinaisia ilmalippukuntia. Ensimmäinen ilmaosasto perustettiin "3rd Hampton troop of Middlesex" -lippukuntaan vuonna 1921. Seuraavien 20 vuoden aikana ilmalippukuntia perustettiin ympäri Eurooppaa moniin maihin. Luonnollisia paikkoja ilmalippukunnille olivat paikkakunnat, joissa toimi lentokenttä ja oli ilmailukerhotoimintaa. Myös eri maiden ilmavoimat tarjosivat tukea ja resursseja ilmapartiotoiminnan aloittamiseksi. Ilmapartiolaiset olivat ensimmäistä kertaa mukana neljännellä maailmanjamboreella, joka järjestettiin Unkarissa vuonna 1933. Myös Robert Baden-Powell osallistui leirille, jossa Unkarin ilmapartiojohtaja László Almásy esitteli hänelle ja Unkarin partion johtajalle Pál Telekille ilmapartiolaisten alaleirin. Almásy on myöhemmin tullut tunnetuksi kirjan ja elokuvan "Englantilainen potilas" päähenkilönä.
Suomen partiossa erilaiset ilmailuun liittyvät aktiviteetit ovat olleet mukana tavalla tai toisella ainakin 1930-luvulta lähtien. Monesti toiminnan käynnistäjänä on ollut innokas ilmaileva partiolainen, joka on tuonut ilmailuharrastustaan lippukuntansa toimintaan. Suosituin ilmailuaktiviteetti lienee ollut lennokkien rakentaminen. Erilaisia hahmotelmia ilmapartio-ohjelmasta on myös vuosikymmenten saatossa kirjoitettu. Nämä ovat kuitenkin jääneet korkeintaan lippukuntatason toiminnaksi, eikä mikään niistä ole jäänyt vakiintuneeseen käyttöön. Sisällöltään nämä ohjelmat ovat usein keskittyneet lentämiseen liittyvään toimintaan. Ilmapartioaktiviteetteja ei toistaiseksi ole ollut mukana Suomen Partiolaisten partio-ohjelmassa muuten kuin sään ja ilmaluonnon havainnoinnin osalta.
Ilmapartiosta puhutaan etenkin vanhemmissa partiota ja ilmailua yhdistävissä dokumenteissa "ilmailupartiona". Nykyisin käsite on kuitenkin tietoisesti lyhennetty "ilmapartioksi", sillä ilmapartiotoiminta käsittää myös muuta etenkin ilman luontoon liittyvää kuin pelkän ilmailun lajien harrastamisen. Ilmapartiossa ei siis ole kyse nuorille suunnatusta ilmailukerhotoiminnasta, vaan partiosta, jossa osa toiminnasta keskittyy ilman luontoon, sen eri ilmiöihin ja niiden hyödyntämiseen. Tässä toki merkittävässä asemassa ovat eri ilmailulajien kehittämät tiedot ja taidot sekä ilmailu osana yhteiskunnan toimintaa. Ilmapartio-nimi on myös yhtenevä toiminnan kansainvälisten nimien kanssa. Esimerkiksi englanniksi ilmapartiolaiset ovat "air scouteja", ei "aviation scouteja".