tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Antonio Ceballos Atienza

Antonio Ceballos Atienza (31. heinäkuuta 1935 – 21. syyskuuta 2022) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1961 ja nimitettiin Ciudad Rodrigon hiippakunnan piispaksi 7. tammikuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Tagliaferri, jota avustivat Marcelo González Martín ja Angel Suquía Goicoechea.
Ceballos Atienza sai 10. joulukuuta 1993 nimityksen Cádiz y Ceutan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 30. elokuuta 2011.
Reconstruction Amendments

Reconstruction Amendments () on termi, jolla viitataan Yhdysvaltain perustuslain 13., 14. ja 15. lisäyksiin. Kyseiset lisäykset tehtiin pian Yhdysvaltain sisällissodan loppumisen jälkeen aikavälillä 1865–1870. Lisäyksistä käytetään usein myös nimityksiä Civil War Amendments () ja Three Reconstruction Era Amendments ().
Reconstruction Amendments -lisäyksillä pyrittiin antamaan oikeuksia niille yksilöille, joilla niitä ei vielä ennen sisällissotaa ollut. Perustuslain 13. lisäys kielsi orjuuden, 14. lisäys määritteli tarkemmin Yhdysvaltain kansalaisuuden saamista ja 15. lisäys antoi kaikille miehille, ihonväristä tai taustasta huolimatta, oikeuden äänestää vaaleissa.
Rafael Zornoza Boy

Rafael Zornoza Boy (s. 31. heinäkuuta 1949 Madrid) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Madridin arkkihiippakuntaan 19. maaliskuuta 1975 ja inkardinoitiin Getafen hiippakuntaan 23. heinäkuuta 1991.
Zornoza Boy sai 13. joulukuuta 2005 nimityksen Getafen vihkipiispaksi ja Mentesan titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. helmikuuta 2006. Pääkonsekraattorina toimi Joaquin Maria López de Andújar y Cánovas del Castillo, jota avustivat Antonio María Rouco Varela ja Manuel Monteiro de Castro. Zornoza Boy nimitettiin 30. elokuuta 2011 Cádiz y Ceutan hiippakunnan piispaksi.
Christian Lépine

Christian Lépine (s. 18. syyskuuta 1951 Montréal) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Montréalin arkkihiippakuntaan 7. syyskuuta 1983 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zabin titulaaripiispaksi 11. heinäkuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Claude Turcotte, jota avustivat Lionel Gendron ja André Gazaille. 
Lépine sai 20. maaliskuuta 2012 nimityksen Montréalin arkkipiispaksi.
Lépine nähdään kirkon konservatiivisiiven edustajana. Vuonna 2009 hän pappina salli seurakunnassaan vanhemmille suunnatun ohjelman kehittämisen lasten epäiltyjen homoseksuaalisten taipumusten parantamiseksi.
Borgström (suku)

Borgström on suomalainen kauppiassuku. Samannimisiä sukuja on ollut Suomessa muitakin.
Suvun varhaisin tunnettu jäsen on 1600-luvulla elänyt porvoolainen kauppias Andreas Sigfridinpoika, jonka pojanpoika Georg otti käyttöön kotikaupungin ruotsinkielisestä nimestä (Borgå) johdetun sukunimen "Borgström". Suku vaikutti usean polven ajan porvareina Porvoossa, mutta sitä siirtyi 1700-luvun jälkipuoliskolla Loviisaan ja myöhemmin Helsinkiin, jossa sen jäsenet muodostuivat merkittäviksi liikemiehiksi. Suvussa on ollut paljon kauppaneuvoksia ja useita maanviljelysneuvoksia. Suku omisti 1800-luvulta alkaen eräitä kartanoita Uudellamaalla, muun muassa Östersundomin kartanon Sipoossa. Östersundom on ollut erään sukuhaaran omistuksessa vuodesta 1870 nykypäivään asti.
Jaume Traserra Cunillera

Jaume Traserra Cunillera (11. heinäkuuta 1934 Granollers – 25. tammikuuta 2019 Granollers) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1959 ja nimitettiin Barcelonan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Selemselaen titulaaripiispaksi 9. kesäkuuta 1993. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ricardo María Carles Gordó, jota avustivat Narciso Jubany Arnau ja Antonio María Javierre Ortas.
Traserra Cunillera sai 28. heinäkuuta 2001 nimityksen Solsonan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. marraskuuta 2010.
Viipurin Työväen Teatteri

Viipurin Työväen Teatteri oli suomenkielinen ammattimainen puheteatteri. Se perustettiin vuonna 1904. Teatterin näyttelijäkuntaan kuuluivat muun muassa Siiri Angerkoski, Veikko Linna ja Uuno Montonen.
Historia.
Viipurin Työväen Teatterin juuret olivat Viipurin työväenyhdistyksen näytelmäseurassa, joka aloitti toimintansa 1897. Eräs teatterin voimahahmoista oli Reino Laaksonen, joka työskenteli myöhemmin poliisina. 1900-luvun alussa teatteria johti näyttelijä Anna Talma. Suomen sisällissodan jälkeen Työväen Teatteri eli hiljaiseloa muutaman vuoden. Toiminta alkoi elpyä 1920-luvulla. Teatteria johti Topo Leistelä 1921–1923 ja Aarne Linnala 1923–1926. Sen jälkeen ohjat otti näyttelijäpariskunta Arvi ja Santa Tuomi. Heidän kaudellaan 1926–1932 teatterin taso nousi.
Viipurin Työväen Teatteri yhdistettiin Viipurin Näyttämön kanssa Viipurin Kaupunginteatteriksi vuonna 1933. Kaupunginteatterin toiminta päättyi vuonna 1946.
Joyce Banda

Joyce Banda (s. 12. huhtikuuta 1950) on malawilainen poliitikko, joka oli Malawin presidentti 2012–2014. Hän toimi Malawin varapresidenttinä toukokuusta 2009 lähtien ja nousi presidentiksi 7. huhtikuuta 2012 Bingu wa Mutharikan kuoltua sydänkohtaukseen. Hän on valtion ensimmäinen naispresidentti. Hän on naisten oikeuksien aktiivinen edistäjä. Hän ei ole sukua Malawin ensimmäiselle ja pitkäaikaisimmalle presidentille Hastings Kamuzu Bandalle. Hän joutui edeltäjänsä Bingu wa Mutharikan kanssa kiistaan tämän valtapyrkimyksistä, ja Mutharika erotti hänet puolueesta, minkä jälkeen hän perusti oman puolueen.
Banda aloitti politiikassa vuonna 1999, jolloin hänet valittiin parlamenttiin ja tasa-arvoministeriksi.
Vuonna 2014 järjestetyt vaalit voitti Peter Mutharika, mutta Banda yritti saada tuloksen mitätöityä. Mutharika tarjosi kuitenkin sovintoa Bandalle.
Ugandan–Tansanian sota

Ugandan–Tansanian sota (tai Kageran sota (kiswahili: "Vita vya Kagera") käytiin vuosina 1978–1979. Sota päättyi kun Ugandan diktaattori Idi Amin pakeni maasta.
Sodan kulku.
Ugandan diktaattori Idi Amin käski joukkojensa hyökätä Tansaniaan syksyllä 1978. Joukot tunkeutuivat Pohjois-Tansaniaan, räjäyttivät ainoan Kagerajoen ylittävän sillan ja miehittivät noin 1 800 neliökilometriä Kageran aluetta. Vastauksena Tansanian armeija hyökkäsi lokakuussa Ugandaan Tansanian presidentti Julius Nyereren käskystä. Armeijaan kuului Tansaniaan Aminin hallintoa paenneita ugandalaisia. Tansanialaiset voittivat joitakin kahakoita, jatkoivat hyökkäystä pohjoiseen ja etenivät kohti Ugandan pääkaupunkia Kampalaa. Hetkellisesti etenemisen pysäyttivät Ugandaan lähetetyt libyalaisjoukot. Ugandan kansallismieliset joukot, ugandalaispakolaiset ja tansanialaiset joukot tunkeutuivat Kampalaan 11. huhtikuuta 1979. Kaupungin asukkaat toivottivat joukot tervetulleiksi vapauttajina. Amin vältti kiinnijäämisen ja pakeni Libyaan.
Neftekumskin piiri

Neftekumskin piiri () on kunnallishallintoalue Stavropolin aluepiirissä Venäjällä. Sen pinta-ala on 3 797 neliökilometriä. Asukkaita on 68 700 henkeä (vuonna 2010).
Neftekumskin piiri sijaitsee Stavropolin aluepiirin itäosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Levokumskojen, lännessä Budjonnovskin, lounaassa Stepnojen ja etelässä Kurskajan piireihin sekä idässä Dagestanin tasavaltaan. Seutu kuuluu arovyöhykkeeseen. Sen läpi virtaa Kumajoki kanavajärjestelmineen.
Piirin hallinnollinen keskus on Neftekumskin kaupunki, josta on 300 kilometriä aluepiirin pääkaupunkiin Stavropoliin. Lisäksi siihen kuuluu Zateretšnyin taajama sekä kymmenen maalaiskuntaa: Atšikulak, Kajasula, Kara-Tjube, Mahmud-Mekteb, Novkus-Artezian, Ozek-Suat, Tukui-Mekteb, Zakumski (keskuspaikka Andrei-Kurgan), Zimnjaja Stavka ja Zunkar.
Seudun asukkaat ovat etupäässä venäläisiä, nogaita, dargeja, turkmeeneja ja tataareja. Tärkeimmät elinkeinot ovat maatalous sekä öljyn ja kaasun tuotanto.
Titanic Historical Society

"Titanic" Historical Society, Inc. (THS) on vuonna 1963 perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys, jonka tarkoituksena on kuuluisan höyrylaivan RMS "Titanic"in muiston säilytys.
Yhdistyksen pääkonttori on Indian Orchardissa, Massachusettsissä Yhdysvalloissa. Sen perustaja ja puheenjohtaja on Edward S. Kamuda. Yhdistyksen pääasiallisiin toimintoihin kuuluu:
THS toimii myös säilyttääkseen useiden muiden valtamerilaivojen, erityisesti "Titanicin" sisarlaivan, White Star Linen "HMHS Britannicin", joke upposi törmättyään vihollisen miinaan ensimmäisessä maailmansodassa, ja Cunardin "RMS Lusitanian". Yhdistys myös julkaisee artikkeleja muista laivoista, erityisesti "RMS Queen Marystä" ja "SS Normandiesta", "The Titanic Commutator" -lehdessä. 
Yhdistys on pitkään ollut tohtori Robert Ballardin tekemien "Titanicin" hylyn tutkimusretkientukija ja hän puhuukin use in yhdistyksen tapaamisissa. Yhdistys otti myös osaa James Cameronin vuoden 1997 elokuvan "Titanic" tekoon ja jotkut jäsenet esiintyivät elokuvassa ekstroina. Vaikka yhdistys onkin suopea Titanicin hylyn tutkimiselle, vastustaa se tavaroiden nostamista pitäen hylkyä hautana.
Yhteistyössä Yhdysvaltain rannikkovartioston kanssa yhdistys järjestää joka vuosi 15. huhtikuuta muistoseppeleen laskun paikalla, johon Titanic upposi.
Id (tunniste)

Id (lyhenne englannin kielen sanasta "identifier" (suom. tunniste)) on tietojenkäsittelyssä annettava yksilöllinen tunniste. Esimerkiksi henkilötunnus on numeromuotoinen tunniste.
Tapauksia varten, joissa tunnisteen omistaja vaihtuu, on usein tapana hävittää tunniste pysyvästi niin, että tunnistetta ei voida käyttää uudelleen. Tällöin esimerkiksi tietojärjestelmissä poistettu tieto ei mene sekaisin vanhan tiedon kanssa, mikäli tieto ei välity eteenpäin. Käytännössä tämä tarkoittaa, että tietokannat eivät saa mennä sekaisin vanhojen tunnisteiden kanssa yhdistellen vanhoja tietoja. Ihmiset voivat esimerkiksi lähettää tekstiviestejä väärään numeroon, mikäli heille ei ilmoiteta uudesta numerosta. 
Tunnisteita käytetään paljon tietotekniikassa. Tunniste helpottaa esimerkiksi tietokantojen tiedonkäsittelyä (mikäli tietokannassa on esimerkiksi useampi saman niminen henkilö). Tietokannoissa tunniste luodaan usein automaattisesti. 
Esimerkki yksinkertaisesta tietokannasta:
Tietokone voisi saada käskyn poistaa henkilö, jolla Id 2
 Poista henkilö, jonka ID 2
Mikäli käsky olisi muotoa...
 Poista henkilö, jonka nimi Pekka
...Poistaisi se kaikki Pekka-nimisten tiedot.
Norbert Haug

Norbert Haug (s. 24. marraskuuta 1952 Engelsbrand, Länsi-Saksa) on saksalainen toimittaja sekä Mercedes-Benzin moottoriurheiluosaston johtaja. Haug on ollut vuodesta 1994 tuttu näky Formula 1 -varikolla, niin Sauberin, McLarenin kuin Mercedeksen oman tallinkin johtohenkilöstössä. Haug vastasi myös muusta Mercedeksen kilpailutoiminnasta, muun muassa DTM-sarjassa kisaamisesta.
Ura moottoriurheilun parissa.
Ennen Mercedes-Benzin alaisuudessa työskentelyä Haug työskenteli toimittajana, muun muassa "Auto, Motor und Sport" -moottoriurheilulehden päätoimittajana. Hän on myös itse ajanut kilpaa, ja muun muassa ollut toinen Nürburgringin 24 tunnin ajossa vuonna 1985. Lisäksi Haug on testannut Williamsin F1-autoa vuonna 1986.
Suomalaisille Haug tuli tutuksi useiden vuosien ajan kotimaisten F1-kuskien Mika Häkkisen sekä Kimi Räikkösen taustahenkilönä McLaren-tallissa, jolle Mercedes on toimittanut moottorit vuodesta 1995 lähtien. Mercedeksen huhuttiin pitkän aikaa olevan kiinnostunut ostamaan koko tallin omakseen, mutta lopulta katseet kääntyivät toiseen suuntaan. Mercedes osti Ross Brawnin kuluneella kaudella maailmanmestaruuden voittaneen Brawn GP -tallin omakseen, arvioiden mukaan noin sadalla miljoonalla punnalla. Tallin nimeksi muutettiin Mercedes Grand Prix.
Vuonna 2012 Haug päätti 22 vuotta kestäneen uransa Mercedes-Motorsportin johdossa. Hän kertoi päätöksen olleen yksimielinen tehtaan kanssa, ja kantavansa tällä tavoin vastuunsa F1-tallin menestymättömyydestä kolmen edeltävän kauden ajalta.
Mike Emrick

Michael "Doc" Emrick (s. 1. elokuuta 1946 La Fontaine, Indiana, Yhdysvallat) on uransa päättänyt yhdysvaltalainen urheiluselostaja. Hän selosti etenkin jääkiekkosotteluita. Hän päätti selostusuransa NHL-kauden 2019-2020 päätteeksi. Viimeisimpänä hän toimi televisioyhtiö NBC:n palveluksessa. Ennen NBC:lle siirtymistä Emrick työskenteli New Jersey Devilsin selostajana seuran syntyajoista lähtien. Hän selosti uransa aikana yhteensä 47 kauden verran ammattilaisjääkiekkoa sekä yhteensä 22 finaalisarjaa ja kuudet talviolympialaiset.
Emrick on voittanut lukuisia palkintoja, kuten vuonna 2004 Lester Patrick Trophyn, joka jaetaan vuosittain jääkiekon hyväksi tehdystä työstä Yhdysvalloissa. Palkinnon muihin voittajiin kuuluu muun muassa Wayne Gretzkyn ja Bobby Orrin kaltaiset legendat. Hänestä tuli vuonna 2011 ensimmäinen Yhdysvaltain jääkiekon kunniagalleria U.S Hockey Hall of Fameen valittu televisiotoimittaja.
Emrick toimi selostajana EA Sportsin NHL -videopeleissä vuosien 2014-2019 pelijulkaisuissa yhdessä hänen silloisen vakiotyöparinsa Eddie Olczykin kanssa.
Lassen hölkkä

Lassen hölkkä (nyk. Lasse Viren hölkkä) on juoksukilpailu, jonka järjestää vuosittain urheiluseura Myrskylän Myrsky ry. Kiparkatissa. Ensimmäinen Lasse Viren hölkkä järjestettiin jo vuonna 1973.
Historiaa.
1969–1973 järjestettiin Kiparkatissa "Kiparkatin piikki" -nimiset juoksukilpailut, jotka vaihtuivat 1974 Lassen hölkäksi. Lasse Virén oli voittanut kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä sekä 10 000 metrin että 5 000 metrin matkat ja hänestä oli tullut kansallinen ja kansainvälinen urheilukuuluisuus.
1979 Lassen hölkän yhteydessä järjestettiin kaksipäiväiset urheilumessut "Fanfaarit -70", jossa oli teemana Suomen juoksun menestysvuosikymmen 1970-luvulla. Näyttelyssä olivat Juha Väätäisen, Lasse Virénin, Pekka Vasalan ja Martti Vainion kultamitalit. 1980 Lassen hölkästä tuli Suomen Voimistelu- ja Urheiluliiton 80-vuotisjuhlavuoden juhlahölkkä. Siihen osallistuivat mm. Miruts Yifter, Brendan Foster, Emiel Puttemans, Kaarlo Maaninka ja Lasse Virén. Osallistujamäärä hölkkään oli lisääntynyt vuoden 1974 384 osallistujasta 2144:ään. 1981 Lassen hölkkää seuraamaan tuli Emil Zatopek.
Voittajat.
Lassen hölkän yleisen kilpasarjan matka oli 20 kilometriä vuosina 1974–2009. Vuodesta 2010 matkana on ollut puolimaraton.
Lassen hölkkä -tapahtumassa on myös yleisen kilpasarjan lisäksi muita sarjoja, kuten naisten 10,3 km, miesten 10,3 km, naisten 21,1 km, 40 vuotta täyttäneiden naisten 21,1 km, 40 vuotta täyttäneiden miesten 21,1 km, 50 vuotta täyttäneiden miesten 21,1 km, kuntosarja 21,1 km, sekä patikkakävely 6 km.
Lapsille ja nuorille on myös omat sarjansa Lasse Virén -juoksuissa, jossa on 1 km:n juoksi kymmenen vuotta täyttäneille tytöille ja kymmenen vuotta täyttäneille pojille, 12 vuotta täyttäneille tytöille ja 12 vuotta täyttäneille pojille sekä 2 km:n juoksu 15 vuotta täyttäneille tytöille ja 15 vuotta täyttäneille pojille omissa sarjoissaan.
Roman Mirošnytšenko

Roman Ivanovytš Mirošnytšenko (, s. 25. maaliskuuta 1973 Vorošilovgrad, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on entinen ukrainalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Mirošnytšenko pelasi 1990-luvun Ukrainassa pääosin Luhanskin alueen seuroissa. Hän siirtyi kaudesta 2000 lähtien Tornion Palloon -47. Siinä vaiheessa seura pelasi Kakkosessa. Mirošnytšenko osoitti heti kykynsä terävänä kärkimiehenä tehden 16 ottelussa kahdeksan maalia. Kolmella seuraavalla Ykkösen kaudella Mirošnytšenko teki 36 maalia.
Ykkösen kausista tulikin Mirošnytšenkon huippuvaihe Suomessa ollessaan, sillä TP-47:n Veikkausliiga-kaudet eivät olleet niin menestyksekkäitä. Kaudeksi 2005 hän siirtyi Kakkosessa pelanneeseen Äänekosken Huimaan, jota hän on edustanut jo yhdeksän kauden ajan käyden välissä lainalla Kajaanin Hakassa.
Will Power

William Steven ”Will” Power (s. 1. maaliskuuta 1981, Toowoomba, Australia) on australialainen kilpa-autoilija. Hän ajaa tällä hetkellä IndyCar Seriesissä Penske Racing -tallissa.
Moottoriurheilu-ura.
Australian ratasarjoissa sekä pikkuformuloissa uransa aloittanut Power siirtyi vuonna 2003 Britannian Formula 3
-sarjaan. Seuraavana vuonna hän pääsi testaamaan Minardin Formula 1 -autoa.
Power teki debyyttinsä Pohjois-Amerikassa vuonna 2005, siirtyen Champ Car -sarjaan. Ensimmäisen voittonsa sarjassa hän saavutti vuonna 2007, Las Vegasin kaduilla ajetussa osakilpailussa. Neljä vuotta myöhemmin Power oli saman kaupungin ovaaliradalla osallisena IndyCar-sarjan päätöskilpailussa tapahtuneessa joukkokolarissa, joka vaati Dan Wheldonin hengen.
Vuonna 2014 Power onnistui voittamaan ensimmäistä kertaa IndyCar -sarjan mestaruuden.
Alvin ja pikkuoravat 3

Alvin ja pikkuoravat 3 () on Mike Mitchelin ohjaama yhdysvaltalainen koko perheen tietokoneanimoitu komediaelokuva. Se sai ensi-iltansa joulukuussa 2011. Elokuvan pääosissa nähdään edellisistä Alvin ja pikkuoravat -elokuvasta tutut oravat Alvin, Tero ja Simo.
"Alvin ja pikkuoravat 3" on jatkoa elokuville "Alvin ja pikkuoravat" (2007) ja "Alvin ja pikkuoravat 2" (2009). Vuonna 2015 se sai oman jatko-osan nimeltä .
Videopeli.
Marraskuussa 2011 julkaistiin elokuvaan perustuva "Alvin and the Chipmunks: Chipwrecked" videopeli Wii, NDS ja Xbox 360 -alustoille.
Vastaanotto.
"Ilta-Sanomien" TV-lehdessä keväällä 2017 Timo Kuismin antoi tälle jatko-osalle yhden tähden viidestä ja kirjoitti, että oravavitsistä on puhti kateissa ja huumori aika tekopirteää pölinää.
José Belisário da Silva

José Belisário da Silva (s. 4. elokuuta 1945) on brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänestä tuli fransiskaanien jäsen 2. helmikuuta 1969, ja hänet vihittiin papiksi 13. joulukuuta 1969. Hän sai 1. joulukuuta 1999 nimityksen Bacabalin hiippakunnan piispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 19. helmikuuta 2000 Célio de Oliveira Goulart, jota avustivat Francisco Barroso Filho ja Diogo Reesink.
21. syyskuuta 2005 da Silva nimitettiin São Luís do Maranhãon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. marraskuuta.
Květoslav Chvatík

 Květoslav Chvatík (19. tammikuuta 1930 – 16. tammikuuta 2012 Konstanz, Saksa) oli Konstanzin yliopiston kirjallisuustieteen tiedekunnan professori. Hän kuului Tšekin 1900-luvun merkittävimpiin esteetikoihin ja kirjallisuuden teoreetikoihin ja oli strukturalistisen estetiikan johtavia edustajia. Hän kuului Tšekin (silloisen Tšekkoslovakian) estetiikan seuran perustajajäseniin. Chvatíkin alaa oli erityisesti Milan Kundera. Saatuaan Saksassa poliittisen turvapaikan hän asui siellä vuodesta 1980 kuolemaansa saakka.
Matti Ollila (tekniikan tohtori)

Matti Erkki Juhani Ollila (14. toukokuuta 1936 Helsinki – 23. heinäkuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tohtori. Hän valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta vuonna 1960. Valmistumisensa jälkeen Ollila meni töihin Insinööritoimisto Erkki Paloheimolle.
Vuonna 1965 Ollila perusti Erkki Paloheimon pojan Eero Paloheimon kanssa yhteisen toimiston, Insinööritoimisto Eero Paloheimo &amp; Matti Ollilan. He työskentelivät yhdessä aina vuoteen 1994 asti, jolloin politiikkaan siirtynyt Paloheimo jätti toimiston. Ollila jatkoi työskentelyä Insinööritoimisto Oy Matti Ollila &amp; Co:n nimellä. Hänen toimistonsa sulautui vuonna 2009 Vahanen Oy:hyn.
Ollila oli tunnettu vaativien rakenteiden suunnittelusta ja hänen joko yksin tai Paloheimon kanssa suunnittelemansa kohteet ovat saavuttaneet monia palkintoja:
Turun notkahtanut ja purettu Myllysilta oli Paloheimon ja Ollilan toimiston suunnittelema.
Arnold Schulz

Arnold Schulz (25. tammikuuta 1943 – 13. heinäkuuta 2024) oli Itä-Saksaa edustanut lentopalloilija. Hän kuului hopeaa saaneeseen joukkueeseen vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä. Hän oli aiemmin kesäolympialaisissa 1968 Méxicossa sijoittunut joukkueineen neljänneksi.
Felipe Fernández García

Felipe Fernández García (30. elokuuta 1935 – 6. huhtikuuta 2012) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Plasencian hiippakuntaan 28. heinäkuuta 1957 ja nimitettiin Avilan hiippakunnan piispaksi 22. lokakuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat Maximino Romero de Lema ja José Delicado Baeza.
12. kesäkuuta 1991 Fernández García sai nimityksen San Cristóbal de La Laguna o Tenerifen hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 25. heinäkuuta. Hän erosi tehtävistään 29. kesäkuuta 2005.
Sid Daniels

Sidney Edward Daniels, tunnetaan myös nimellä Sid Daniels (19. marraskuuta 1893 – 25. toukokuuta 1983) oli brittiläinen kauppalaivatyöntekijä ja viimeinen elossa ollut RMS "Titanicin" miehistön jäsen. Daniels, joka oli vain 18-vuotias kun "Titanic" törmäsi jäävuoreen ja upposi 15. huhtikuuta 1912, pelastui pitämällä kiinni väärinpäin kääntyneestä pelastusveneestä, kunnes "RMS Carpathia" pelasti hänet muutamia tunteja myöhemmin.
Carlos López Hernández

Carlos López Hernández (s. 4. marraskuuta 1945) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Avilan hiippakuntaan 5. syyskuuta 1970 ja nimitettiin Plasencian piispaksi 15. maaliskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Tagliaferri, jota avustivat Marcelo González Martín ja Elías Yanes Alvarez.
9. tammikuuta 2003 López Hernández sai nimityksen Salamancan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 2. maaliskuuta.
Victorio Oliver Domingo

Victorio Oliver Domingo (s. 23. joulukuuta 1929) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 27. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin Madridin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Limisan titulaaripiispaksi 5. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Vicente Enrique y Tarancón, jota avustivat Pedro Cantero Cuadrado ja Juan Ricote Alonso.
Oliver Domingo sai 20. joulukuuta 1976 nimityksen Tarazonan ja 27. toukokuuta 1981 Albaceten piispaksi. 22. helmikuuta 1996 hänet nimitettiin Orihuela-Alicanten piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 2005.
S. S. Rajamouli

S. S. Rajamouli (; s. 10. lokakuuta 1973 Raichur, Karnataka, Intia) on intialainen elokuvaohjaaja, joka työskentelee telugunkielisessä elokuvateollisuudessa. Hän tekee usein yhteistyötä käsikirjoittaja-isänsä Vijayendra Prasadin, säveltäjä-serkkunsa M. M. Keeravanin, puvustaja-vaimonsa Rama Rajamoulin ja kuvaaja K. K. Senthil Kumarin kanssa. Rajamouli tunnetaan erityisesti runsaasti erikoistehosteita käyttävistä elokuvista: sekä "Magadheera" (2009) että "Eega" (2012) ovat voittaneet Intian parhaiden erikoistehosteiden Kansallisen elokuvapalkinnon.
Ura.
Rajamoulin ensimmäinen elokuva oli vuonna 2001 ilmestynyt "Student No. 1", jonka hän ohjasi konkariohjaaja Kovelamudi Raghavendra Raon valvonnassa. Hänen seuraava elokuvansa, vuonna 2003 ilmestynyt "Simhadri", rikkoi kaikki telugunkielisen elokuvateollisuuden ennätykset.
Vuonna 2009 ilmestyneellä elokuvalla "Magadheera" S. S. Rajamouli rikkoi ennätykset uudestaan ja nosti paikallisen elokuvateollisuuden käyttämät erikoistehosteet uudelle tasolle. Elokuva voitti Kansallisen elokuvapalkinnon vuoden parhaista erikoistehosteista ja koreografiasta. Tästä elokuvasta Rajamouli palkittiin parhaan ohjaajan Nandi Awards -palkinnolla ja vuoden parhaana ohjaajana Filmfare Awards Southin telugukategoriassa. Joidenkin elokuvateattereiden ohjelmistossa "Magadheeraa" näytettiin yhdenjaksoisesti yli 1 000 päivää.
Vuonna 2012 Rajamoulilta ilmestyi kärpäsen kostotarinasta kertova elokuva "Eega", joka voitti vuoden parhaan telugunkielisen elokuvan Kansallisen elokuvapalkinnon. "Eegasta" kuvattiin telugunkielisen version kanssa samanaikaisesti myös tamilinkielinen versio "Naan Ee". Merkittävä osa "Eegan" budjetista käytettiin erikoistehosteisiin, ja se voittikin Kansallisen elokuvapalkinnon myös vuoden parhaista erikoistehosteista. Viimeistään "Eegan" jälkeen Rajamoulia on alettu pitää yhtenä telugunkielisen elokuvateollisuuden menestyneimmistä ohjaajista ja käsikirjoittajista.
Rajamoulin menestyselokuvat ovat tehneet tunnetuiksi monia nuoria telugunkielisen elokuvan supertähtiä, kuten Jr. NTR, Prabhas, Ram Charan ja Sunil.
Fang Lizhi

Fang Lizhi (12. helmikuuta 1936 Kiina – 6. huhtikuuta 2012 Tucson, Yhdysvallat) oli kiinalainen astrofyysikko ja toisinajattelija. Fang osallistui vuonna 1989 Taivaallisen rauhan aukion mielenosoitukseen. Hänet oli jo aiemmin erotettu virastaan Pekingin yliopiston professorina ja Kiinan kommunistisesta puolueesta, sillä hänen vapaamielisten ajatustensa vaikutuksesta syntyi demokratiaa tavoitteleva opiskelijaliike 1986–1987.
Viranomaisten tukahdutettua mielenosoitukset Fang ja hänen vaimonsa saivat turvapaikan Yhdysvaltain Pekingin suurlähetystöstä. Vuoden kuluttua heidän sallittiin poistua suurlähetystöstä, ja he muuttivat maanpakoon ensin Britanniaan ja sieltä Yhdysvaltoihin, missä Fang opetti Arizonan yliopistossa.
Miles Ahead

Miles Ahead on yhdysvaltalaisen jazz-muusikko Miles Davisin studioalbumi vuodelta 1957. Davis soittaa albumilla flyygelitorvea ja on ainoa sooloilija. Davisin lisäksi mukana on 19-miehinen orkesteri ja tätä ennen Davis ei ollut tehnyt yhteistyötä big bandin kanssa.
Orkesteria johtaa ja sovitukset on tehnyt Gil Evans. Evans on sovittanut kymmenen säveltäjän tekemät kappaleet orkesterisarjamaiseksi kokonaisuudeksi. Levy on Evansin näkyvämpi paluu julkisuuteen sitten 1950-luvun alun, johon aikaan hän oli tehnyt Davisin kanssa yhteistyötä sellaisilla kappaleilla kuin ”Boplicity” ja ”Moon Dreams”.
Levytyksen järjestämisestä ovat huolehtineet George Avakian ja Cal Lampley. Avakian on tehnyt osan kansitekstistä ja toinen kirjoittaja on André Hodier kääntäjänään David Noakes. Hodier näkee Evansin orkesterin työskentelyssä yhtäläisyyksiä Duke Ellingtonin työhön 1940-luvun alussa. Näin etenkin kappaleissa ”The Duke”, ”The Maids of Cadiz” ja ”I Don’t Wanna Be Kissed”. Hodier lainaa myös Nat Hentoffin artikkelia "Down Beat" -lehden numerossa 2. toukokuuta 1957. Artikkelissa Gerry Mulligan ja Miles Davis kommentoivat Gil Evansin musikaalista tyyliä. 
Levy-yhtiö on Columbia Records ja luettelotunnus on SRCS 9106.
Kansiversiot.
Albumin ensipainoksen kanneksi levy-yhtiö valitsi valokuvan, jossa on valkoinen tyylikäs nainen ja tätä ihaillen katsova valkoinen pikkupoika purjeveneen kannella. Näin haluttiin albumin vetoavan paremmin valkoihoiseen yleisöön. Nähdessään kuvan rotutietoinen Davis tarinan mukaan kysyi ”Mitä tuo valkoinen ämmä tekee minun albumini kannessa?”. Myöhempiin painoksiin kansikuvaksi vaihdettiin Davisia itseään esittävä valokuva.
Uudelleenjulkaisut.
Sony Music Entertainment (Japan) Inc. on julkaissut albumin CD-versiona 20. syyskuuta 1998. CD-levyn suojakotelo on näköispainos alkuperäisen albumin kannesta. Samaa kantta on käytetty alla mainitussa julkaisussa.
Vuonna 2007 Sony BMG Music Entertainment on julkaissut albumin sarjassa "Original Album Classics" 5xCD (Columbia 88697160382CD5). Albumille on lisätty kappaleet ”Springsville” (kesto 3:16), ”Blues for Pablo” (3:32), ”Medley: The Meaning of the Blues / Lament; The Meaning of the Blues / Lament” (5:10) ja ”I Don’t Wanna Be Kissed (By Anyone But You)” (3:12).
Rock ’n’ Roll (Elvis Presleyn albumi)

Rock 'n' Roll on yhdysvaltalaisen laulaja Elvis Presleyn kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 1956 Britanniassa. Levymerkki on RCA Victor.
Kappaleet.
Laulujen musiikkikustantaja on Carlin Music Corp. paitsi 1.2 ja 2.6 osalta Campbell Connelly, 2.2 Robert Mellin ja 2.4 United Artists.
Uudelleenjulkaisut.
Vuonna 1972 Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva RCA:n osasto (RCA Limited, Record Division, RCA House, Curzon Street, London W1) oli aloittanut Elvis Presleyn äänitteiden uudelleenjulkaisun. Ennen tätä albumia olivat ilmestyneet "King Creole" (RCA Victor SF 8231), "A Date with Elvis" (8235) ja "Elvis for Everyone" (8232). "Rock 'n' Roll" -albumi on muuten alkuperäisen kaltainen, mutta kansi on erilainen. Kansitekstin on laatinut Peter Aldersley. Kannessa kappale 2.3 on nimetty virheellisesti "Trying to Get You" ja LP-levyn etiketissä albumin nimenä on "Rock n' Roll".
Satulasargi

Satulasargi ("Oblada melanura") on itäisellä Atlantilla ja Välimerellä elävä kala.
Ulkonäkö ja koko.
Satulasargi kasvaa 20–34 cm pitkäksi.
Käyttäytyminen ja ravinto.
Satulasargit elävät parvissa kivikkopohjan tai meriruohoniittyjen päällä. Ne ovat kaikkiruokaisia, mutta syövät eniten pieniä selkärangattomia.
Käyttö.
Satulasargi on tärkeä ruokakala ja sitä jahtaavat myös urheilukalastajat.
Jooniansaarten yhdysvallat

Jooniansaarten yhdysvallat () oli valtio Kreikan saaristossa, Seitsemän saaren tasavallan seuraajavaltio. Se oli Britannian protektoraatti, joka muodostettiin toisessa Pariisin rauhassa marraskuussa 1815. Protektoraattiaika päättyi 1864, kun Britannia lahjoitti saaret vastaperustetun Kreikan kuningaskunnan kuninkaalle Yrjö I:lle. Tämän jälkeen saarten talous alkoi laskua, koska protektoraatin aikaiset erityisoikeudet ja verovapaudet lakkautettiin.
Vuonna 1817 kirjoitetun perustuslain mukaan valtion hallituskaupunki oli Korfulla, uskonto ortodoksinen ja kieli mahdollisuuksien mukaan kreikka. Saaret olivat pitkään Venetsian alusmaita, minkä vuoksi myös italiaa puhuttiin erityisesti yläluokan keskuudessa. Suurin osa saarten asukkaista puhui kuitenkin vain kreikkaa.
Saaristolla oli vuodesta 1818 lähtien oma lainsäädäntöelin, mutta todellista valtaa piti brittien nimittämä komissaari. Jooniansaarten yhdysvallat muodostui seitsemästä saari-osavaltiosta:
Lättäahvenet

Lättäahvenet (Percophidae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja Tyynestämerestä.
Lajit ja anatomia.
Lättäahventen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 11–13 sukua ja noin 40 lajia. Kooltaan lättäahvenet ovat pienehköjä ja kasvavat korkeintaan noin 10–30 cm pitkiksi. Kalat ovat ruumiinrakenteeltaan pitkulaisia ja erityisesti päästään ja kuonostaan litteitä. Lajien silmät ovat hyvin suuret ja myös suu on kookas. Lättäahvenilla voi olla yksi tai kaksi selkäevää. Jos selkäeviä on kaksi, etumainen on piikikäs ja taaempi hyvin pitkä. Rintaevät ovat pitkät ja leveät, ja lättäahventen vatsaevät ovat kaukana toisistaan. Väritykseltään lajit ovat yleensä harmaita ja ruumiissa on erivärisiä laikkuja.
Levinneisyys ja elintavat.
Lättaahvenlajeja tavataan Atlantista sekä indopasifisen merialueen länsiosista ja Tyynenmeren kaakkoisosista. Ne elävät lähellä pohjaa tyypillisesti 80–900 metrin syvyydessä. Kalat ovat petoja, jotka syövät pienempiä kaloja ja äyriäisiä kuten katkarapuja.
Bohdan Andrzejewski

Bohdan Andrzejewski (s. 15. tammikuuta 1942 Kielce) on puolalainen uransa lopettanut miekkailija. Hän sai joukkueineen pronssia kalvalla vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Lisäksi hän osallistui siellä kalvan yksilökilpailuun jääden 17. sijalle.
Andrzejewski oli mukana sijoittumassa kalvan joukkuekilpailussa viidenneksi kesäolympialaisissa 1964 ja kuudenneksi kesäolympialaisissa 1972.
Adam Lisewski

Adam Michał Lisewski (20. tammikuuta 1944 Varsova – 23. helmikuuta 2023 Varsova) oli puolalainen miekkailija. Hän oli mukana saamassa pronssia floretin joukkuekilpailussa vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa. Lisäksi hän osallistui siellä floretin yksilökilpailuun jääden 17. sijalle.
Maria Vicol

Maria Vicol (o.s. Tăitiş; 17. lokakuuta 1935 Bukarest – 13. maaliskuuta 2015) oli romanialainen miekkailija. Hän sai pronssia floretin yksilökilpailussa vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa. Hän osallistui siellä myös sen joukkuekilpailuun. Myös kesäolympialaisissa 1964 Tokiossa Vicol kilpaili sekä floretin yksilö- että joukkuekilpailussa, mutta siellä hän ei päässyt mitalisijoille.
Vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa Vicol kilpaili vain floretin joukkuekilpailussa ja oli siinä mukana saamassa pronssia.
Lännenkonnanmarja

Lännenkonnanmarja ("Actaea rubra") on punamarjainen, Pohjois-Amerikassa kasvava myrkyllinen leinikkikasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen lännenkonnanmarja kasvaa noin puoli metriä korkeaksi. Sen juurakko on lyhyt, viisto ja puutunut. Varret ovat pystyjä, kaljuja ja niiden tyvellä on kolme tai neljä suomua. Aluslehdet ovat pitkäruotisia, väriltään vaaleanvihreitä, ja etenkin syksyllä kellanvihreitä. Kolmiomainen lehtilapa on jopa 40 cm leveä ja tavallisesti 4–5 kertaa sormilehdykkäinen. Pikkulehdykät ovat puikeita ja lyhyehköhampaisia, päättölehdykkä on kookas, tavallisesti tylppä- tai suippotyvinen. Keskiliuska on sivuliuskoja selvästi pitempi ja kärkihammas selvästi laidan hampaita pitempi. Varsilehtiä on yhdestä kolmeen ja ne ovat aluslehtiä pienempiä, vähemmän kerrannaisia ja lyhytruotisia. Kukinto on tiheä, pysty ja munanmuotoinen terttu, jonka alapuolella on usein muutamia yksittäisiä kukkia. Joskus kukkaterttuja saattaa olla kaksi tai kolmekin kappaletta. Tuoksuvat pienet kukat ovat väriltään valkoisia tai punertavia. Verholehtiä on 3–5, terälehtiä 0–2 kappaletta. Sekä verho- että terälehdet ovat heteitä lyhyempiä ja varisevat varhain. Suomessa lännenkonnanmarja kukkii kesäkuussa. Monisiemeniset marjat ovat tavallisesti noin 10-14 mm pitkiä ja kypsinä kiiltävän punaisia. Marjojen hedelmäperät ovat ohuita. Alimmat niistä ovat 10–23 mm pitkiä, ylimmät 8–10 mm pitkiä. Marja on erittäin myrkyllinen. Siemenet ovat kooltaan 3–3,5 mm pitkiä.
Lännenkonnanmarja muistuttaa suuresti Euraasiassa tavattavaa punakonnanmarjaa ("A. erythrocarpa"), mutta se on tätä selkeästi kookkaampi ja rotevampi.
Levinneisyys.
Lännenkonnanmarja on alun perin kotoisin Pohjois-Amerikasta. Siellä se on levittäytynyt laajalti koko pohjoiselle havumetsävyöhykkeelle, mutta tavataan myös lehtimetsistä. Eteläisimmät esiintymät Yhdysvalloissa ovat länsirannikolla Kaliforniaan, Arizonaan ja New Mexicoon asti, mutta perinteisistä etelävaltioista se puuttuu. Lajia on tuotu Eurooppaan viljelykasviksi, missä se on paikoin villiintynyt luontoon. Suomessa lännenkonnanmarja on hyvin harvinainen uustulokas, jota on tavattu villiintyneenä luonnonvaraisena muutamin paikoin Etelä-Suomesta sekä Oulun seudulta Pohjois-Pohjanmaalta ja Länsi-Kainuusta.
Elinympäristö.
Suomessa villiintyneenä tavatut lännenkonnanmarjakasvustot ovat olleet lehdoissa sekä tienvarsilla.
Käyttö.
Lännenkonnanmarjaa käytetään puutarhojen koristekasvina muun muassa Euroopassa. D. E. Moermanin mukaan Amerikan intiaanit ovat käyttäneet konnanmarjauutevalmisteita moniin lääkinnällisiin tarkoituksiin kuten yskänlääkkeeksi, mahakipuihin ja jopa kuppaan ja aliravitsemukseen. Kasvin varresta haudutettua teetä on käytetty maidoneritystä lisäämään.
John Joseph Snyder

John Joseph Snyder (25. lokakuuta 1925 New York – 27. syyskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Brooklynin hiippakuntaan 9. kesäkuuta 1951 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Forum Popiliin titulaaripiispaksi 13. joulukuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1973. Pääkonsekraattorina toimi Francis John Mugavero, jota avustivat John Joseph Boardman ja Paul Leonard Hagarty.
2. lokakuuta 1979 Snyder sai nimityksen Saint Augustinen piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 5. joulukuuta 1979 ja jossa hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 12. joulukuuta 2000.
Victor Benito Galeone

Victor Benito Galeone (13. syyskuuta 1935 Philadelphia, Pennsylvania – 29. toukokuuta 2023 Catonsville, Maryland) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Baltimoren arkkihiippakuntaan 18. joulukuuta 1960 ja nimitettiin Saint Augustinen hiippakunnan piispaksi 26. kesäkuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Clement Favalora, jota avustivat John Joseph Snyder ja William Francis Malooly.
Galeone jäi eläkkeelle 27. huhtikuuta 2011.
Liam Cunningham

Liam Cunningham (s. 2. kesäkuuta 1961 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt yli 80 elokuva- tai televisioprojektissa vuodesta 1992 lähtien. Cunningham tunnetaan muun muassa roolistaan Davos Merenvertona televisiosarjassa "Game of Thrones" (2012–2019).
Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat

Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat (, "RCAF", ) on osa Kanadan puolustusvoimia. Kantahenkilökuntaa on noin 14 500 ja lentäjiä noin 2 500. Kanadan ilmavoimat on perustettu vuonna 1920. Kanadan ilmavoimilla on arviolta 391 ilma-alusta, joka on kolmanneksi suurin määrä Amerikassa Yhdysvaltain ja Brasilian ilmavoimien jälkeen. Kanadan ilmavoimat nimettiin uudelleen kuninkaallisiksi ilmavoimiksi vuonna 2011.
Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat vastaa kaikista operaatioista, valvoo Kanadan ilmatilan turvallisuutta sekä antaa ilmatukea Kanadan kuninkaalliselle laivastolle ja Kanadan armeijalle. Se on yhteistyössä Yhdysvaltain ilmavoimien kanssa valvomassa mantereen ilmatilassa muodostaen North American Aerospace Defense Command (NORAD) -puolustusyksikön. Ilmavoimilla on käytössään kaikki tärkeimmät ilmanpuolustusresurssit kansallisen Search and Rescue Program -ohjelman puitteissa.
Historia.
Kanadan ilmavoimat (, CAF) perustettiin vuonna 1920 ensimmäisessä maailmansodassa Euroopassa toimineiden ilmavoimien lyhytaikaisten kahden laivueen seuraajaksi. Uudet ilmavoimat oli pitkälti keskittynyt siviilioperaatioihin, kuten metsätalous, maanmittaus ja salakuljetuksen vastainen partiotoiminta. Vuonna 1923 ilmavoimat yhdistettiin Maanpuolustuskorkeakoulun kanssa, ja vuotta myöhemmin ilmavoimille myönnettiin nimi Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat (RCAF). 1920-luvun lopulla ilmavoimista kehittyi enemmän sotilaallinen järjestö. Ilmavoimat kärsi määrärahojen puutteesta 1930-luvun alussa, mutta kehittyi vuosikymmenen jälkipuolella. Kuitenkin 1930-luvun lopulla RCAF:ta ei pidetty merkittävänä. Toisen maailmansodan aikana RCAF oli huomattavasti laajentunut neljänneksi suurimmaksi liittoutuneiden ilmavoimiksi. Sodan aikana ilmavoimat oli mukana taistelutoiminnassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Luoteis-Euroopassa, Pohjois-Atlantilla, Egyptissä, Italiassa, Sisiliassa, Maltalla, Ceylonilla, Intiassa, Burmassa ja kotimaan puolustuksessa.
Sodan jälkeen ilmavoimat vähensi vahvuuttaan. Koska Neuvostoliiton nousu uhkasi Euroopan turvallisuutta, Kanada liittyi Natoon vuonna 1949, ja ilmavoimat perusti laivueita Ranskaan ja Länsi-Saksaan. Vuonna 1950 ilmavoimat tuli mukaan Korean sotaan joukkojen ja tarvikkeiden kuljetuksen tueksi. Samaan aikaan rakennettiin pääasiassa RCAF:n ylläpitämiä tutka-asemia Kanadaan Neuvostoliiton ydinaseiden kasvavaa uhkaa vastaan. Vuonna 1957 Kanadassa ja Yhdysvalloissa luotiin yhteinen North American Aerospace Defense Command (NORAD). Rannikon puolustus ja rauhanturvaaminen tulivat tehtäviksi vuonna 1950.
Vuonna 1968 ilmavoimat yhdistyi Kanadan kuninkaallisen laivaston ja Kanadan maavoimien kanssa muodostaen Kanadan puolustusvoimat. Ilmayksiköt jaettiin useaan erityisyksikköön.
Vuonna 1975 kaikki lentoliikenteen yksiköt fuusioitiin ja perustettiin uusi lennostoyksikkö AIRCOM. Lennosto sai nimekseen ”Kanadan kuninkaalliset ilmavoimat” elokuussa 2011.
Arvomerkit.
Komentaja
Upseeriston arvomerkit
Aliupseeriston arvomerkit
Stephen Dillane

Stephen John Dillane (s. 27. maaliskuuta 1956 Lontoo, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin rooleihinsa kuuluu Stannis Baratheon televisiosarjassa "Game of Thrones". Hän on esiintynyt myös esimerkiksi pääosassa televisiosarjassa "The Tunnel" (2013–2018) ja sivuosissa elokuvissa "Tunnit" (2002) ja "Synkin hetki" (2017).
Jani Paasonen

Jani Petteri Paasonen (s. 11. huhtikuuta 1975 Mäntyharju) on suomalainen ralliautoilija, joka on urallaan kilpaillut muun muassa 30 MM-rallissa ja voittanut kertaalleen N-ryhmän MM-pronssia.
Ura.
Paasonen voitti vuonna 1996 juniorien SM-hopeaa, aloitettua ralliuransa vain vuotta aiemmin. Ensimmäisen MM-osakilpailunsa hän ajoi vuonna 1997 Suomessa, sijoittuen N-ryhmässä Mitsubishillään seitsemänneksi. Vuonna 2000 Paasonen voitti N-ryhmän Suomen mestaruuden.
Vuoden 2001 Ruotsin MM-rallissa Paasonen pääsi ajamaan ensimmäistä kertaa WRC-autolla MM-tasolla. Kilpailu Ford Focus WRC:llä päättyi kuitenkin keskeytykseen, ja sama kohtalo toistui myös kesällä Suomen MM-rallissa. Seuraavana vuonna Paasonen pääsi ajamaan Mitsubishin tehdastallin kolmatta autoa kuudessa rallissa, joista parhaana saavutuksena kahdeksas sija. Tuolloin pisteitä jaettiin kuitenkin vain kuudelle parhaalle, joten Paasosen pistetili jäi avaamatta.
Kaudella 2004 Paasonen pääsi ajamaan kotikisassaan Suomessa Škodan tehdastallin autolla, ja onnistui kuudennella sijallaan hankkimaan ensimmäistä kertaa MM-pisteitä. Hyvien suoritusten ansiosta Paasonen pääsi seuraavalle kaudelle vakituiseksi osaksi Skodan tiimiä, jakaen tallin toisen auton maanmiehensä Janne Tuohinon kanssa. Samana vuonna Paasonen juhli N-ryhmän MM-pronssia keräten 29 pistettä. Maailmanmestaruuden vei Niall McShea (35 pistettä) ennen Toshihiro Araita (30 pistettä).
Christer Abrahamsson

Kurt Christer Abrahamsson (s. 8. huhtikuuta 1947 Uumaja) on ruotsalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi maalivahtina.
Myös Christerin kaksosveli Thommy oli jääkiekkoilija.
Ura.
Abrahamsson aloitti uransa Ruotsin pääsarjassa pelannesta Leksands IF:stä vuonna 1964. Hän pelasi ensimmäisissä arvokisoissaan MM-kilpailuissa 1971, joissa Ruotsi sai pronssia. Abrahamsson oli kentällä kolmessa ottelussa Sapporon olympialaisissa 1972, joissa maa oli neljäs ja hänet valittiin samana vuonna kotimaassaan tähdistöjoukkueeseen. Hän sai pronssia samana vuonna MM-kisoista Prahasta. Abrahamsson pääsi tähdistöön toista kertaa vuonna 1973, jolloin hän myös oli voittamassa MM-hopeaa Moskovassa pidetyistä kisoista. Abrahamsson sai pronssia MM-kisoista 1974 ja samalla kaudella hänet valittiin Ruotsin vuoden pelaajaksi.
Abrahamsson siirtyi kaudeksi 1974–1975 kymmenen vuotta edustamastaan Leksandista WHA:han New England Whalersiin. Hän kuitenkin palasi vuonna 1977 takaisin Leksandiin, jossa hän pelasi uransa loppuun saakka. Abrahamsson oli Ruotsin joukkueessa vielä vuoden 1981 MM-kisoissa, mutta ei pelannut yhtään kokonaista ottelua. Joukkue voitti kyseisissä kisoissa hopeaa. 
Oman pelaajauransa jälkeen Abrahamsson ryhtyi valmentajaksi. Hän luotsasi Elitserienissä Leksandia kauden 1990–1991, ja oli seuraavat kaksi vuotta Rögle BK:n peräsimessä. Abrahamsson oli Malmö IF:n valmentaja kaudella 1995–1996, mutta piti sen jälkeen taukoa. Hän kuitenkin palasi vielä Saksan DEL-liigaan Hannover Scorpionsiin kesken kautta 2001–2001. Abrahamsson vaihdettiin pois kesken seuraavan kauden.
Poul-Erik Høyer Larsen

Poul-Erik Høyer Larsen (s. 20. syyskuuta 1965 Esbønderup) on tanskalainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Lillerød BK:ta. Høyer Larsen voitti kultaa kaksinpelistä Atlantan olympialaisissa 1996. Hän osallistui olympialaisiin samassa sarjassa myös Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Sydneyn kisoissa 2000, mutta ei selviytynyt tuolloin mitalipeleihin saakka. Høyer Larsen voitti EM-kisojen kaksinpelissä yhteensä kuusi mitalia, joista kolme on kultaisia, yksi hopeinen ja kaksi pronssisia. 
Høyer Larsen saavutti lisäksi vuosina 1992, 1994 ja 1996 kaksinpelin Euroopan mestaruuden.
Høyer Larsen on toiminut Tanskan sulkapalloliiton varapuheenjohtajana vuodesta 2007 lähtien. Vuodesta 2013 lähtien hänestä tuli liiton puheenjohtaja ja Sotšin olympiakisojen aikaan helmikuussa 2014 pidetyssä KOK:n istunnossa hänet valittiin KOK:n jäseneksi.
Tuomas Kallio

Tuomas Pekka Sakari Kallio on suomalainen muusikko, säveltäjä ja tuottaja sekä Flow Festivalin taiteellinen johtaja.
Kallio perusti vuonna 1998 Nuspirit Helsinki -yhtyeen yhdessä Hannu Niemisen (DJ Ender) kanssa. Yhtye yhdisteli elektronista tanssimusiikkia livesoittoon. Kallio on soittanut kitaraa yhtyeen julkaisuilla ja keikoilla. Nuspirit Helsinki on julkaissut studioalbumin "Nuspirit Helsinki" vuonna 2002 ja muun muassa kokoelma-albumin "Our Favourite Things" vuonna 2008.
Vuonna 2003 Kallio ja DJ Antti Eerikäinen ryhtyivät tekemään kappaleita samplaamalla Eerikäisen levykokoelmasta. He pyrkivät tekemään 1960-luvun jazzilta kuulostavaa musiikkia, joka olisi kuitenkin tarpeeksi tanssittavaa soitettavaksi klubeissa. Projektin nimeksi tuli The Five Corners Quintet, ja ”Trading Eights” -singlen menestyksen myötä The Five Corners Quintetille perustettiin myös keikkakokoonpano. Tässä yhtyeessä Kallio ei kuitenkaan itse soita.
The Five Corners Quintet on julkaissut kaksi albumia, "Chasin' the Jazz Gone By" ja "Hot Corner". Kallio tuotti, äänitti, sovitti ja miksasi molemmat albumit sekä sävelsi osan albumien kappaleista. Vuonna 2010 Kallio ilmoitti, ettei hän aio tehdä uutta levyä The Five Corners Quintetille.
Kallio toimi Flow Festivalin johtajana vuoteen 2007 saakka. Nykyään hän on toinen festivaalin taiteellisista johtajista.
Vuonna 2010 Kallio, Markus Partanen ja Teppo Mäkynen korvasivat Pori Jazz -festivaalin aikaisemman taiteellisen johtajan Jyrki Kankaan. Kallio jäi pois tehtävästä vuoden 2011 festivaalin jälkeen.
Kallio teki vuonna 2006 pro gradu -työnään Helsingin yliopiston viestinnän laitokselle survey-tutkimuksen digitaalisen musiikin kuluttamisesta.
Breithorn (Lauterbrunnen)

Breithorn on Bernin Alpeilla Sveitsissä sijaitseva 3 780 metriä korkea vuorenhuippu. Huippu sijaitsee Bernin ja Wallisin kantonien rajalla ja sen pohjoispuolella on Lauterbrunnentalin ja eteläpuolella Lötschentalin laakso.
Henrik Schück

Johan "Henrik" Emil Schück (2. marraskuuta 1855 Tukholma – 3. lokakuuta 1947) oli ruotsalainen kirjallisuudentutkija. Hän oli Adolf Schückin isä.
Schück oli professorina Lundin yliopistossa 1890–1898 ja Uppsalan yliopistossa 1898–1920. vuosina 1913–1947 hän oli Ruotsin akatemian jäsen. Vuonna 1919 hän oli mukana perustamassa Bellmanssällskapetia.
Schück oli historiallisen tutkimussuunnan viimeisiä suuria edustajia. Hän ei ollut lainkaan kiinnostunut tekstianalyysistä.
Schück on haudattu Uppsalan vanhalle hautausmaalle.
Kaikadinkoira

Kaikadinkoira ("Kaikadi") on intialainen koirarotu. 
Ulkonäkö.
Kaikadi muistuttaa hyvin paljon whippetiä, sillä erotuksella että ensiksi mainitulla on suora ylälinja. Se on kooltaan pieni ja hoikka, ja sillä on pitkät ja ohuet raajat ja lihaksikkaat, voimakkaat reidet ja kinteret. Pää on pitkä ja kapea, ja siinä on ulkonevat silmät ja pitkät korvat, jotka nousevat pystyyn koiran ollessa valppaana. Häntä on pitkä ja kapeneva. Karvapeite on lyhyt eikä vaadi paljoa hoitoa. Väri vaihtelee, mutta Desmond Morriksen ja Mario Cantonin mukaan se on yleensä kolmivärinen (musta, ruskea, valkoinen), kun taas S. Theodore Baskaranin mukaan se voi olla joko valkoinen, ruskea tai musta. Säkäkorkeus on noin 40 cm ja paino 20 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu metsästää ajueissa. Se ei sovellu kaupunkiympäristöön.
Alkuperä.
Rotu on saanut nimensä Maharashtran kaikadi-paimentolaisheimosta. Jotkut uskovat sen olevan caravan houndin (mudholinvinttikoira) lähisukulainen. Sitä käytetään jäniksen, apinoiden, viidakkorottien, varaanien, mangustien, oravien ja muiden pieneläinten metsästykseen, ja öisin myös paimentolaisleirien vahtikoirana. Nimenomaan vahtikoirana sen sanotaan olevan erinomainen.