tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karl Nars

Karl Nars (13. elokuuta 1874 Purmo – 21. tammikuuta 1952 Purmo) oli suomalainen Pietarsaaressa vaikuttanut teollisuusmies.
Nars osti 1915 Pietarsaaren maalaiskunnan Forsbyn kylässä sijainneen Högforsin sahan ja vuonna 1934 hän osti "Pietarsaaren Höyrysaha Oy":n jolla oli vuonna 1914 toimintansa aloittanut saha, höyläämö ja puunjalostustehdas Pietarsaaren Leppäluodossa. Karl Nars ja hänen poikansa Ivar, Johannes ja Walter Nars laajensivat yhtiön toimintaa puunjalostuksesta muoviteollisuuteen. Vuonna 1948 Nars aloitti ensimmäisenä Suomessa PVC-kalvojen valmistuksen ja pian alettiin valmistaa myös muoviletkuja, muovisia profiileja ja muovimattoja. Vuonna 1951 perustettiin Tornion Röyttään Röyttän saha jonka Rauma-Repola Oy osti vuonna 1962.
Narsin suvulla oli 1950-luvulla omistuksessaan useita yrityksiä muun muassa "Högfors Såg Ab", "Oy Walter Nars Ab", "Oy Pohjanmaan Tehtaat", "Suomen Puuvilla Oy", "Tekonahka Oy", "Tornio-Röyttä Oy", "Kajaanin Karstaamo ja Kehräämö Oy", "Oy Matta-Khan Ab", "Oy Naula Ab" ja "Savon Kehräämö Oy". Näistä yhtiöistä osa fuusioitiin 1956 "Nars-yhtymä Oy":ksi jonka nimeksi tuli 1960 "Oy Nars Ab". Nars-yhtymän puunjalostustoiminta oli tappiollista ja sen vuoksi yhtiö joutui vuonna 1960 rahoittajan Kansallis-Osake-Pankin hallintaan. 
Narsin yhtiön muovinjalostus myytiin 1963 Wiik &amp; Höglundin "Yhtyneet Muovitehtaat Oy":lle (nykyisen KWH Groupin edeltäjä) ja vuonna 1964 Oy Nars Ab liitettiin Röytän Saha Oy:hyn jonka omisti Kansallis-Osake-Pankin omistama "Tornion Laivaus Oy".
Views

Views on kanadalaisen laulajan Draken neljäs studioalbumi, jonka julkaisi Young Money Entertainment, Cash Money Records ja Republic Records 29. huhtikuuta 2016. "Views" myi maailmanlaajuisesti platinaa alle viikossa.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan ensimmäiselle sijalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan sijalla 26 ja nousi korkeimmillaan albumilistan toiseksi.
Kansikuva.
Albumin kansikuva julkastiin 24. huhtikuuta 2016 Draken Twitter-tilillä. Kuvassa Drake istuu CN Tower-tornin laidalla.
Nya Trollsländan

Nya Trollsländan oli Helsingissä vuosina 1884–1892 ilmestynyt ruotsinkielinen lastenlehti.
Kirjakauppias G. W. Edlundin kustantama "Nya Trollsländan" perustettiin vuonna 1873 lakanneen "Trollsländanin" jatkajaksi. Sen avustajana ja taustavoimana toimi jälleen Zachris Topelius. Lehteä toimittivat Topeliuksen tytär Toini Topelius ja hänen sihteerinsä Alexandra Gripenberg sekä vuodesta 1891 lähtien Alta Dahlgren. Vuosina 1886–1887 "Nya Trollsländanin" rinnalla ilmestyi myös suomenkielinen "Sirkka".
"Nya Trollsländanin" tavoitteena oli herättää lapsissa oikeudentunnetta sekä tervettä ja iloista lapsenmieltä. Se sisälsi etupäässä satuja, kertomuksia, luontoa ja eläimiä koskevia kirjoituksia sekä pikku-uutisia. Kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden painos oli noin 700 kappaletta vuonna 1885, mutta alkoi sen jälkeen laskea. Vuonna 1888 "Nya Trollsländanilla" oli enää 450 tilaajaa ja vuonna 1891 vajaat 400. Kannattamattomana lakanneen lehden tilalle perustettiin vuonna 1895 samantyyppinen "Sländan".
Midnight Gold

Midnight Gold () on Nika Kotšarov &amp; Young Georgian Lolitaz -yhtyeen kappale, jolla se edusti Georgiaa . Se julkaistiin 3. helmikuuta 2016 ja valittiin Georgian edustuskappaleeksi 15. helmikuuta. Kappaleen ovat säveltäneet Kote Kalandadze ja , ja sanoituksen on tehnyt Kalandadze.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui yhdeksänneksi 123 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 104 pistettä ja saavutti sijan 20.
Scalea

Scalea on kunta Cosenzan maakunnassa Calabrian hallintoalueella Etelä-Italiassa Tyrrhenanmeren rannikolla. Se on suosittu matkailukohde.
Historia.
Scalea on alueen uskonnollinen ja kulttuurillinen keskus, ja se joutui usein menneiden vuosisatojen aikana sekä saraseenien että ottomaanien hyökkäyksien kohteeksi. Tästä ajasta on muistona kaupungin puolustusta varten rakennettu "Torre Talao".
Sländan

Sländan (”Korento”) oli Helsingissä vuosina 1895–1900 ilmestynyt ruotsinkielinen lastenlehti.
Zachris Topeliuksen tukema "Sländan" perustettiin vuonna 1892 lakanneen "Nya Trollsländanin" jatkajaksi. Sen toimittajina työskentelivät Alta Dahlgren sekä vuoteen 1896 saakka Vera Hjelt, jonka tilalle tulivat seuraavana vuonna Toini Topelius ja hänen sisarensa poika Mikael Nyberg. Lehden avustajiin kuuluivat Rafael Hertzberg, Constance Ullner ja Immi Hellén. Vuosina 1895–1896 "Sländanin" rinnalla julkaistiin suomenkielistä "Sirkka"-lehteä.
Lehden tarkoituksena oli opettaa lapsia toimimaan kristillisten ja oikeudenmukaisuuden periaatteiden mukaisesti sekä ymmärtämään luontoa, eläimiä ja vieraita kansoja. Sen sisältö koostui kaunokirjallisuudesta ja asia-artikkeleista. Aineistoa lainattiin ruotsalaisen Stina Quintin "Folkskolans Barntidning" -lehdestä, joka puolestaan sai käyttöönsä Topeliuksen kertomuksia. "Slandanin" liitteenä ilmestyi "Sländans Sysselsättningsblad", joka sisälsi arvoituksia, askarteluohjeita sekä tietoja kotieläinten ja kasvimaan hoidosta.
Topeliuksen kuoleman ja kannattamattomana lakanneen "Sländanin" myötä päättyi myös Suomen ruotsinkielisen lastenlehdistön kultakausi. Sen jälkeen Suomessa ei moniin vuosiin ilmestynyt lainkaan ruotsinkielisiä lastenlehtiä, vaan niiden tilalla luettiin ilmeisesti ruotsinmaalaisia lehtiä.
Pitkäjärvi (Ylöjärvi, Itä-Aure)

Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Pitkäjärvi on osa Pitkäjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2,7 kilometriä, leveys 700 metriä ja sen pinta-ala on 50 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven lounaispuolella Länsi-Aureen ja Itä-Aureen puolivälissä. Järven kaskivaiheella sijaitsee alle 40 metriä leveä salmi, jotka kutsutaan Salmenporras. Kohta on entisaikaan mahdollisesti ollut järven ylityspaikka, jossa porras-sana saattaa viitata jopa sillan mahdollisuuteen. Pohjoisosa on leveämpi kuin järven eteläosa. Siellä työntyy niemi eteläänpäin sulkien osittain taakseen lahdenpohjukan, jonka suuta kutsutaan Kurttusalmeksi. Lahtea kutsutaan Myllylammiksi ja siellä sijaitsee laskuojan luusua. Järveen laskee kymmenen metsäojaa, joista kaksi ovat Liikalammin ja Pahalammin laskuojia. Sen oma laskuoja alittaa 250 metrin matkallaan yhdystien 14272 ennen laskemistaan Aurejärven lahteen Mertuulammiin. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 121 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 6,9 kilometriä. Järven rannat ovat suota vain Myllylammissa ja järven eteläosassa. Järven lähiympäristössä ei ole maatiloja, mutta sen rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 14272 tai seututieltä 332 haarautuvalta tieltä.
Vedenlaatu.
Pitkäjärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1978, 1979, 1981, 1993 ja 2011. Vesi on kirkasta, voimakkaasti humuspitoista, ruskean väristä ja hapanta. Valuma-alue on metsä- ja suovaltainen, mikä selittää veden piirteet hyvin. Veden happamuustaso eli pH on rapujen ja joidenkin kalojen kannalta liian alhainen. Veden humuspitoisuus ja veden ruskea väri ovat vuosien aikana voimistuneet, mikä voidaan ajatella olevan ojitustoiminnan syytä. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko. Vedessä olevien ravinteiden määrä on vakiintunut nykyiselleen. Järven rannoilla ei ole juuri vapaa-ajan asutusta ja haja-asutusta on järven valuma-alueella vähän. Fosforin osalta pitoisuudet ovat olleet lievästi rehevöityneiden järvien tasolla. Typpipitoisuudet ovat olleet lähellä luontaista tasoa. Veden happipitoisuudet ovat olleet kaikkissa näytteissä hyviä, vaikka hapen kulutusta voimistaa runsas humuksen määrä vedessä ja lievästi kohonnut rehevyystaso. Veden nopea vaihtuvuus kuitenkin helpottaa happitilannetta. Pitkäjärvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Tilhi (lehti)

Tilhi oli Helsingissä vuosina 1884–1886 ilmestynyt lastenlehti.
Weilin &amp; Göösin kustantama "Tilhi" jatkoi vuosina 1871–1880 ilmestyneen "Pääskysen" topeliaanisia perinteitä. Sen toimittajina työskentelivät Ottilia Stenbäck ja Aina Brummer. Lehdellä oli läheinen yhteys myös "Nya Trollsländanin" toimitukseen.
"Tilhen" tavoitteena oli herättää rakkautta lähimmäisiä, omaa kansaa, isänmaata ja Jumalaa kohtaan. Se sisälsi etupäässä fiktiivisiä kertomuksia sekä kirjoitti paljon luonnon- ja eläinsuojelusta. Lehden kannatus oli kuitenkin heikkoa, ja vuoden 1886 lopussa sillä oli enää 300 tilaajaa. "Tilhen" lakkaamiseen vaikutti myös kilpailu "Lasten Kuvalehden" kanssa sekä toimittajien muut kiireet.
Gaddin kappeli

Gaddin kappeli on Tampereen Raholassa, osoitteessa Nokiantie 22a sijaitseva barokkityylinen hautakappeli, joka on rakennettu vuonna 1785. Kappeli rakennettiin Gadd-suvun käyttöön, ja vuosina 1785–1854 sinne haudattiin yhteensä 28 suvun jäsentä. Myöhemmin ruumiit siirrettiin pois kappelista ja haudattiin kirkkomaahan.
Kappeli on luokiteltu niin rakennustaiteellisten, kulttuurihistoriallisten kuin maisemallistenkin perusteiden takia suojelluksi kohteeksi.
Kappelin vieressä sijaitsi aikanaan Harjun kappeliseurakunnan viimeistään vuonna 1639 rakennettu kirkko, joka purettiin vuonna 1858.
Gaddin kappeli on Tampereen toisiksi vanhin rakennus Messukylän vanhan kirkon jälkeen.
Mikko Alakare

Mikko Petteri Alakare (s. 12. syyskuuta 1976 Pietarsaari) on suomalainen asianajaja ja erotuomari, koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti. Hän on tuominnut säännöllisesti jalkapallon Veikkausliigassa avustavana erotuomarina vuodesta 1997 lähtien. Vuodesta 2007 eteenpäin hän on ollut FIFA:n nimeämä kansainvälinen avustava erotuomari.
Alakare tuomitsi ensimmäisenä ulkomaalaisena tuomarina, yhdessä Mattias Gestraniuksen ja Riku Vihreävuoren kanssa, 43:een vuoteen ottelun Kreikan jalkapalloliigassa syyskuussa 2018.
Alakare on myös toiminut salibandyerotuomarina Salibandyliigassa vuodesta 1996 eteenpäin ollen Salibandyliigan kaikkien aikojen kokenein erotuomari. Hänet on nimetty Salibandyliigan finaaleihin erotuomariksi ennätykselliset 13 kautta perätysten. Hän on ollut myös kansainvälinen salibandyerotuomari vuodesta 2001 eteenpäin ja hän on tuominnut muun muassa MM-finaalin vuonna 2004.
Alakare palkittiin vuonna 2015 sekä salibandyliigan vuoden erotuomarina että jalkapallossa vuoden avustavana erotuomarina. Hän työskentelee Asianajotoimisto Castrén &amp; Snellman Oy:ssä.
Lasten Kuvalehti

Lasten Kuvalehti oli Jyväskylässä vuosina 1880–1918 ilmestynyt lastenlehti.
K. J. Gummeruksen perustama "Lasten Kuvalehti" oli poikkeuksellisen pitkäikäinen ja suosittu lastenlehti. Se ilmestyi kerran kuukaudessa "Kyläkirjaston Kuvalehden" A-sarjan liitteenä, eikä sitä voinut tilata erikseen. Lehden toimittamisesta vastasi kustantaja itse ja hänen kuoltuaan vuonna 1898 Jaakko Gummerus, jonka apuna toimivat Herman Niemi, I. V. Pesonius, Anni Voipio ja Elsa Hästesko. Lehteä avustivat Zachris Topelius ja monet Jyväskylän seminaarin opettajat.
Kristillishenkinen ja moralisoiva lehti julkaisi paljon Raamatun pohjalta laadittuja kertomuksia. Se sisälsi myös satuja, tietopuolisia artikkeleita ja kuvia maailman ihmeistä. 1880-luvun lopulla mukaan tulivat arvoitukset, leikit ja kilpatehtävät. Lehden kirjeenvaihto-osasto oli myös hyvin suosittu. Kuvitus lisääntyi vuosisadan vaihteessa ja ensimmäinen valokuva julkaistiin vuonna 1898.
"Lasten Kuvalehti" saavutti emolehtensä kyljessä huomattavan levikin, enimmillään 16 600 kappaletta vuonna 1905. Ulkoasultaan ja sisällöltään vanhanaikaisena se ei 1900-luvulla enää voinut kilpailla paremmin toimitettujen lehtien kanssa. "Kyläkirjaston Kuvalehti" lastenlehtineen siirtyi vuonna 1917 WSOY:lle, jossa niitä toimitti Ilmari Jäämaa. Lehtien ilmestyminen päättyi Suomen sisällissotaan.
Abuelas de Plaza de Mayo

Abuelas de Plaza de Mayo on vuonna 1977 perustettu ihmisoikeuksia ajava argentiinalainen järjestö, jonka tavoitteena on tunnistaa ja löytää likaisen sodan aikana kadonneita ja laittomasti adoptoituja lapsia. Järjestön puheenjohtajana toimii Estela Barnes de Carlotto.
Järjestön perustaminen.
Järjestö perustettiin vuonna 1977, kun huomattiin, että osa vankilassa syntyneistä lapsista adoptoitiin laittomasti.
Coca Colla

Coca Colla on Boliviassa vuonna 2010 markkinoille tullut piristävä juoma, joka sisältää kokapensaan lehdistä saatua uutetta. Juoma on laitonta Bolivian ulkopuolella ainakin Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa, sillä kokapensaan lehti on YK:n vaarallisten huumausaineiden listalla. Juoma muistuttaa nimeltään ja pakkaukseltaan Coca-Colaa.
Intiaanit ovat harjoittaneet kokapensaan lehtien pureskelua piristymistarkoituksessa vuosituhansien ajan.
Kirkonkylän koulu (Tuusula)

Kirkonkylän koulu on Tuusulan kunnan kirkonkylällä toimiva noin 290 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Lisäksi koulussa on kolme esikouluryhmää.
Koulu sijaitsee Keravalta saapuvan Tuusulantien (11610) ja pohjoiseen jatkuvan Järvenpääntien (145) risteyksen koillispuolella. Koulutontin pohjoispuolella on Tuusulan golfklubin golfkenttä.
Klemetskog skola

 
Klemetskog skola, suomenkieliseltä nimeltään Klemetskogin koulu, on ruotsinkielinen kyläkoulu Tuusulan kunnan Ruotsinkylässä, noin viisi kilometriä Hyrylästä etelälounaaseen. Koulu on noin 50 oppilaan alakoulu (luokka-asteet 1–6) ja esikoulu.
Mikkolan koulu (Tuusula)

Mikkolan koulu on Tuusulan kunnassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koululla toimii myös Mikkolan päiväkodin esiopetusryhmä; koulu tarjoaa päivähoidon noin 20 esikoululaiselle. Rakennuksessa toimii myös Tuusulan perusopetuksen erityisluokat.
Ruotsinkylän koulu

 
Ruotsinkylän koulu on Tuusulan kunnan Ruotsinkylässä, viitisen kilometriä kunnan keskustaajamasta etelälounaaseen sijaitseva noin 70 oppilaan ja neljän opettajan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Kouluun kuuluu kaksi varsinaista koulurakennusta sekä väistötilat, joissa on opiskeltu syksystä 2019 alkaen. Varsinaisista rakennuksista vanhempi on jo vuonna 1894 valmistunut puukoulu, joka ei ole enää kuitenkaan koulukäytössä. Uudempi liikuntasalin sisältävä koulurakennus valmistui vuonna 2012.
The Getaway (Red Hot Chili Peppersin albumi)

The Getaway on Red Hot Chili Peppersin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 17. kesäkuuta 2016. Albumi on yhtyeen ensimmäinen viiteen vuoteen, edellinen albumi "I’m with You" julkaistiin vuonna 2011. Albumilta julkaistiin ensimmäinen single ”Dark Necessities” 5. toukokuuta 2016. Toinen single "Go Robot" julkaistiin 8. syyskuuta 2016.
Albumin tiimoilta yhtye aloitti syyskuussa 2016 maailmankiertueen Euroopasta, joka rantautui myös Helsingin Hartwall Arenalle 13. ja 14. syyskuuta. 14. syyskuuta ollut konsertti oli lisäkonsertti, joka järjestettiin suuren kysynnän takia. Kiertue jatkui vuoden 2017 puolella.
Albumi ylsi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Suomessa se debytoi niin ikään virallisen albumilistan sijalla 2.
Taustaa.
"The Getawayn" tuotanto alkoi vuonna 2014, mutta sitä lykättiin puolella vuodella kun basisti Flea mursi kätensä lumilautailuonnettomuudessa. Laulaja Anthony Kiedis kommentoi asiaa:
Kyläkirjasto

Kyläkirjasto oli Jyväskylässä vuosina 1872–1914 ilmestynyt aikakauslehti.
K. J. Gummeruksen julkaisema ja toimittama "Kyläkirjasto" oli ensimmäinen suomenkieliselle rahvaalle tarkoitettu kirjallinen aikakauslehti. Sen tarkoituksena oli kansan sivistäminen ja valistaminen ja samalla myös viihdyttäminen. Lehden esikuvana toimi ruotsalainen "Läsning för folket", jonka mallina puolestaan oli englantilainen "Penny-Magazine". "Kyläkirjasto" sisälsi etupäässä kaunokirjallisuutta ja uskonnollista aineistoa sekä historiallisia ja luonnontieteellisiä artikkeleita. Huomiota kiinnitettiin myös erilaisiin kansansivistyspyrkimyksiin.
Aluksi kerran kuukaudessa ilmestyneen lehden painos oli 1870-luvulla enimmillään vain 1 500 kappaletta. Paljon suositummaksi osoittautui Gummeruksen vuonna 1877 perustama "Kyläkirjaston Kuvalehti", jonka rinnalla "Kyläkirjasto" taantui puhtaasti kaunokirjallis-historialliseksi lukemistoksi. Vuodesta 1882 lähtien neljästi vuodessa ilmestyneellä lehdellä oli 1880-luvun lopulla noin 2 700 ja vuonna 1900 2 000 tilaajaa. K. J. Gummeruksen kuoltua vuonna 1898 sitä toimitti hänen veljenpoikansa Jaakko Gummerus. Kannattamaton lehti lopetettiin vuonna 1914.
Rusutjärven koulu

 
Rusutjärven koulu on Tuusulan kunnan Rusutjärvellä, viitisen kilometriä keskustaajama Hyrylästä luoteeseen sijaitseva noin 80:n oppilaan alakoulu. Koulu on toiminut Rusutjärvellä jo yli sata vuotta. Koulurakennusta kunnostettiin ja laajennettiin vuonna 2004.
Paijalan koulu

 
Paijalan koulu on noin 250 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6) Tuusulan kunnassa. Lisäksi on esikoulun oppilaita.
Koulu sijaitsee Tuusulanjärven länsipuolella Paijalassa, runsas kaksi kilometriä Hyrylän keskustaajamasta pohjoisluoteeseen.
Koulu perustettiin vuonna 1916, ja se sai oman rakennuksensa vuonna 1924. Seudun asutuksen tihentyessä vanha koulutalo ei enää riittänyt kasvaneelle oppilasmäärälle, ja sen viereen on rakennettu uudisrakennuksia vuosina uudisrakennuksia vuosina 2005, 2008 ja 2016.
Nahkelan koulu

 
Nahkelan koulu on noin 42 oppilaan pieni, suomenkielinen ala-asteen kyläkoulu Tuusulan kunnassa. Kouluopetus annetaan pääosin kolmessa yhdysluokassa. Nahkelan koulu sijaitsee Nahkelassa noin viisi kilometriä Tuusulan Hyrylän keskustasta länteen.
Vaunukankaan koulu

 
Vaunukankaan koulu on Tuusulan kunnassa toimiva noin 385 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulu sijaitsee parisen kilometriä Hyrylän keskustasta länteen.
Tuomalan koulu

 
Tuomalan koulu on Tuusulan kunnan Tuomalan kylässä, noin 6,5 kilometriä Hyrylän keskustaajamasta pohjoiskoilliseen sijaitseva perinteikäs suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Koulussa sovelletaan pedagogiikkaa, jossa yritetään luoda edellytykset oppilaan omalle oppimisprosessille muun muassa lähestymällä opetussuunnitelmaa oppilaslähtöisesti. Oppimaanoppimisen valmiuksien kehittäminen on olennaista.
Tuomalan koulun omaleimaisuutta määrittävät tuomalalainen kyläyhteisö ja luonto sekä Tuusulanjärven luonnon ja sen rantojen historian opiskelu, toisaalta taas tulevaisuuden taitoja korostava innovatiivisuus.
Tuomalan koulun keskeinen toiminta-ajatus on jokaisen oppijan mahdollisimman hyvän kasvun ja merkityksellisen oppimisen tukemisessa. Tämän kaiken haluamme tehdä avoimessa yhteistyössä kotien ja muiden yhteistyökumppaneidemme kanssa, joista tärkeimpiä ovat Tuomalan vanhempien yhdistys ja Helsingin yliopisto.
Koulun lähellä toimii Pekka Halosen akatemia (yksi Keski-Uudenmaan koulutuskuntayhtymän Keudan ammatillisen opetuksen toimipaikoista).
Kolsan koulu

 
Kolsan koulu on Tuusulan kunnan Jokelassa toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Hyökkälän koulu

 
Hyökkälän koulu oli Tuusulanjärven etelärannalla, Tuusulan kunnan Hyrylän keskusta-alueella sijaitseva suuri suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9). Koulusta muodostettiin yli 700 oppilaan ja runsaan 50 opettajan yhtenäiskoulu syyslukukauden 2004 alusta lähtien.
Hyökkälän koulun toiminta loppui kesällä 2025 ja opetus siirtyy uuteen 1 000 oppilaan Rykmentinpuiston kouluun. Koulun vanhin, vuonna 1954 valmistunut suojeltu osa säästetään ja muutetaan kulttuuritilaksi. Koulun uudemmat, 1980-luvulla ja 2000-luvun alussa valmistuneet osat on päätetty purkaa.
Vanhankylän koulu (Tuusula)

Vanhankylän koulu on Tuusulan kunnassa, harvaan asutussa maseutuympäristössä, suurin piirtein Jokelan ja Hyrylän puolivälissä toimiva, noin 60 oppilaan suomenkielinen ala-asteen kyläkoulu (luokka-asteet 1–6). Koululta vajaa kuusi kilometriä itäkaakkoon sijaitsee Järvenpään keskusta.
Kellokosken koulu

 
Kellokosken koulu on Tuusulan kunnan keskustan Kellokosken kylässä sijaitseva, hallinnollisesti 1. elokuuta 2015 toimintansa aloittanut suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9).
Koulu on muodostettu kolmesta aiemmasta koulusta. Kellokosken yläaste/lukio yhdistettiin ala-asteen kanssa vuonna 2018. Remontti alkoi vuonna 2017. Uudistus maksoi noin 11 miljoonaa euroa. Kellokosken kouluun tuli uusia luokkahuoneita, liikuntasali, ruokala ja 2018–2020 vuosien sisällä ulkokentälle tulee tekonurmi ja lisää kiipeilytelineitä ja keinuja. Tällä hetkellä remontti on pientä vaille valmis. Välituntialueella on jalkapallokenttä tekonurmen kera, keinuja ja paljon muuta. Syksyllä 2018 kaikki Linjamäen oppilaat 5-luokasta ylemmäs siirtyivät Kellokosken yhteiskouluun. 
Tuusulan lukion Kellokosken toimipiste toimii yläkoulun kanssa samassa rakennuksessa Koulutie 14:ssä.
Tuusulan lukio

 
Tuusulan lukio on Tuusulan kunnan kolmesta, toisistaan erillään sijaitsevasta lukion toimipisteestä muodostettu lukio. Lukiossa on noin 690 oppilasta ja 100 aikuista (opettajat ja muu henkilöstö). Opetuspisteistä suurin on kuntakeskuksessa Hyrylässä toimiva lukioyksikkö.
Tuusulan lukion kolme toimipistettä ovat:
Lepolan koulu

 
Lepolan koulu on Tuusulan kunnan Jokelassa toimiva vajaan 200 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Vuonna 1918 kansakouluna toimintansa aloittanutta koulua laajennettiin ja Lepolan päiväkoti sai uudet tilat vuonna 2012.
Colectivo (Venezuela)

Colectivo (Venezuela) (espanjaa, suomeksi "kollektiivi", monikko "colectivos") on kansalaisjärjestö, jollaisia syntyi Venezuelaan Hugo Chávezin bolivariaalisen vallankumouksen tuloksena. "Colectivo" voi olla esimerkiksi lähiön asukasjärjestö, harrastusyhdistys tai puolisotilaallinen järjestö. Puolisotilaalliset, väkivaltaiset colectivot ovat antaneet koko käsitteelle huonon maineen.
Puolisotilaalliset colectivot.
Venezuelan puolisotilaalliset kaupunkijärjestöt voidaan johtaa 60-luvun hallitusta vastaan toimineisiin vasemmistosisseihin. Presidentti Hugo Chávez perusti "Bolivariaaniset piirit" vuonna 2001. Nämä muistuttivat Kuuban vallankumouksen puolustuskomiteoita ja Panaman arvokkuuspataljoonia. Tunnetuimpia ainakin osin puolisotilaallisia colectivoja ovat "La Piedrita" ja "Tupamaros", jotka olivat vuonna 2010 taistelussa keskenään.
Moottoripyörillä liikkuvat, hallitusta tukeneet aseistautuneet "colectivo"t ovat osallistuneet mm. rikollisuuden vastaiseen taisteluun ja mielenosoitusten kukistamiseen. Esimerkiksi "tupamarot" "puhdistavat" kuolemanpartioiden tavoin valvontaansa saamiaan Caracasin lähiöitä rikollisista.
Mutta yhtä hyvin puolisotilaallisia colectivoja kuvataan aseistautuneiksi rikollisjengeiksi, jotka usein liikkuvat moottoripyörillä. Jotkut puolisotillaalliset colectivot ovat sekaantuneet huumekauppaan. Kun colectivo valtaa jonkun alueen, se tappaa rikollisista niskuroijat ja pistää muut maksamaan suojelurahaa. Venezuelan presidentti Nicholas Maduro laillisti colectivot auttamaan hallitusta mm. ruoanjakelussa ja protestien kukistamisessa toukokuussa 2016. Puolisotilaallisia colectivoja voi verrata moottoripyöräjengeihin, punakaarteihin tai Iranin vallankumouskaarteihin.
Han Kang

Han Kang (; s. 27. marraskuuta 1970 Gwangju) on eteläkorealainen kirjailija, joka on kirjoittanut koreaksi lukuisia romaaneja ja runoteoksia. Hän opettaa luovaa kirjoittamista Soulin taideinstituutissa. Hanille myönnettiin vuoden 2024 Nobelin kirjallisuuspalkinto.
Elämä.
Han Kang on syntynyt vuonna 1970 Gwangjun kaupungissa. Hänen perheensä muutti Souliin hänen ollessaan kymmenvuotias. Hänen isänsä Han Seung-won on palkittu kirjailija, joka toimi kirjoittamisen ohella opettajana. Myös hänen kaksi veljeään ovat kirjailijoita.
Han opiskeli korealaista kirjallisuutta Yonsein yliopistossa ja alkoi kirjoittaa opiskeluaikoinaan sekä runoja että proosaa. Korealainen kirjallisuuslehti julkaisi vuonna 1993 viisi hänen runoaan, ja hän voitti vuonna 1994 proosallaan kirjallisuuskilpailun.
Kansainvälinen ura.
Han tuli kansainvälisesti tunnetuksi saatuaan Kansainvälisen Booker-palkinnon vuonna 2016 ensimmäisestä englanniksi käännetystä teoksestaan "The Vegetarian". Hän sai palkinnon yhdessä teoksen englanniksi kääntäneen Deborah Smithin kanssa. Sari Karhulahti on kääntänyt teoksen englannista suomeksi nimellä "Vegetaristi" (2017).
Hanin teoksista on lisäksi suomennettu "Ihmisen teot" (2018)", Valkoinen kirja" (2021) ja "Älä jätä hyvästejä" (2024). Teos "Älä jätä hyvästejä" sai ranskalaisen käännöskirjallisuuden Prix Médicis étranger -palkinnon vuonna 2023.
Diklofluanidi

Diklofluanidi (C9H11S2N2Cl2O2F) on fenyylisulfamidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää puunsuoja-aineena ja maataloudessa akarisidina ja fungisidina.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa diklofluanidi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen liukenematonta. Se liukenee hieman metanoliin ja heksaaniin ja hyvin asetoniin, ksyleeniin ja tolueeniin. Emäksisissä olosuhteissa diklofluanidi hydrolysoituu N',N'-dimetyyli-N-fenyylisulfamidiksi. Nisäkkäille diklofluanidi ei ole erityisen myrkyllistä ja sen LD50-arvo suun kautta rotalle on 4,6–5 g/kg.
Valmistus ja käyttö.
Diklofluanidia valmistetaan N',N'-dimetyyli-N-fenyylisulfamidin ja dikloorifluorimetaanisulfenyylikloridin välisellä reaktiolla emäksisissä olosuhteissa.
Diklofluanidia käytetään fungisidina harmaahometta vastaan muun muassa mansikka- ja viinirypäleviljelmillä. Lisäksi sillä on puunlahoamista estäviä ja vihannespunkkeja estäviä ominaisuuksia. Sitä käytetään jauheena tai rakeina. Sitä voidaan lisätä myös antifouling-aineisiin.
Juraj Hollý

Juraj Hollý (s. 21. tammikuuta 1991 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue HK Dukla Trenčínissä.
Ura.
Seuraura.
Hollý pelasi varhaiset juniorivuotensa lähinnä HK Ružinov 99 Bratislavassa. Kaudella 2005–2006 hän pelasi myös HC Dukla Senican B-nuorissa. Kaudeksi 2007–2008 16-vuotias Hollý siirtyi HK Ružinovista Tšekkiin KLH Chomutovin junioreihin. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden HC Klášterec nad Ohřín A-nuoriin ja Hollý debytoi myös seuran miesten joukkueessa pelattuaan kaksi ottelua Tšekin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. česká hokejová ligassa. Kaksi seuraavaa kautta hän vietti taas KLH Chomutovin A-nuorissa, jotka olivat nousseet edellisenä keväänä Tšekin A-nuorten pääsarjaan. Kaudella 2008–2009 Hollý pelasi myös yhden 2. ligan ottelun lainalla KLH Jindřichův Hradecissa.
WHL-joukkue Calgary Hitmen varasi Hollýn 120. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2010–2011, mutta jäi kuitenkin pääasialliseksi kolmosmaalivahdiksi ja palasi kesken kauden 2. ligan HC Klášterec nad Ohříin. Kaudeksi 2011–2012 Hollý siirtyi HC Třinecin A-nuoriin. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua Venäjän nuorten sarjan, MHL:n slovakialaisjoukkue Tatranskí Vlcissa. 
Kaudeksi 2012–2013 Hollý siirtyi kotimaahansa HK Nitran Extraliga-joukkueeseen. Hän aloitti kautensa joukkueen pääasiallisena kolmosmaalivahtina Marek Lacolle ja Štefan Žigárdylle. Žigárdyn lähdettyä joukkueessa pelasi pitkään myös lainamaalivahti Michal Valent. Hollý haki kauden aikana pelituntumaa yhteensä kuuden ottelun verran Slovakian toiseksi korkeimmalta sarjatasolta 1. hokejová liga SR:stä HC Dukla Senican ja HK Trebišovin joukkueista. Myös Valentin palattua Tšekkiin Hollý toimi loppukaudella Nitran pääasiallisena kakkosmaalivahtina. Hän pelasi Extraligassa kaikkiaan kolme runkosarja- ja playoff-ottelua. Kaudeksi 2013–2014 Hollý teki sopimuksen HC Banská Bystrican kanssa, mutta hän ei saanut joukkueessa kuitenkaan peliaikaa. Hollý siirtyi joulukuussa 2013 sarjatasoa alemmas 1. ligan HK 32 Liptovský Mikulášiin, jossa hän pelasi myös seuraavan kauden 2014–2015.
Hollý siirtyi kaudeksi 2015–2016 Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajokeen. Hänellä oli pudotuspelien paras torjuntaprosentti (96,1 %) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.39). Hollý voitti pronssia, mutta Mestiksen karsintasarja päättyi kuitenkin JYP-Akatemian 4–0-otteluvoitoin. Hän siirtyi kuitenkin itse Mestikseen ja Kokkolan Hermeksen paitaan vuoden mittaisella sopimuksella kaudeksi 2016–2017. Hollý jakoi varsin tasaisesti joukkueen torjuntavastuun Mikael Edelmannin kanssa ja pelasi 22 ottelua torjuen yhden nollapelin. Hänen kautensa päättyi kuitenkin loukkaantumiseen aivan runkosarjan lopulla.
Kaudeksi 2017–2018 palasi vuoden mittaisella sopimuksella kotimaahansa HK 32 Liptovský Mikulášiin, joka nousi edellisenä keväänä Extraligaan.
Maajoukkueura.
Hollý pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008.
Miracle (Samra Rahimlin kappale)

Miracle () on azerbaidžanilaislaulaja Samra Rahimlin kappale, jolla hän edusti Azerbaidžania . Se julkaistiin 13. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Amir Aly, Jakke Erixson ja Henrik Wikström.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksi 185 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 117 pistettä ja saavutti sijan 17.
Ethan Prow

Ethan Prow (s. 17. marraskuuta 1992 Sauk Rapids, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Buffalo Sabresin organisaatiota.
Ura.
Junioriura.
Prow pelasi vuosien 2008–2010 aikana USHS:ssä, josta siirtyi kaudeksi 2010–2011 USHL:ään Des Moines Buccaneersin joukkueeseen. Prow pelasi Buccaneersissa kahden kauden aikana 115 ottelua, joissa teki kymmenen maalia sekä 36 syöttöpistettä eli yhteensä 46 tehopistettä.
Kaudeksi 2012–2013 Prow siirtyi NCAA-sarjassa pelaavaan St. Cloud Staten yliopistoon. Hän pelasi tulokaskaudellaan 39 ottelua tehden kolme maalia ja yhteensä 15 tehopistettä. Toisella ja kolmannella kaudellaan hän teki molemmilla samat tehopisteet 4+19=23. Viimeisellä yliopistokaudellaan, 2015–2016, Prow toimi joukkueensa kapteenina. Hän pelasi 37 ottelua tehden 38 tehopistettä. Hänen plus/miinus -saldonsa oli liigan yhdeksänneksi paras, +29. Kauden päätteeksi Prow voitti joukkueensa kanssa NCAA-mestaruuden, jonka lisäksi hän oli ehdolla parhaalle yliopistopelaajalle annettavan Hobey Baker Awardin saajaksi.
Ammattilaisura.
Prowia ei varattu NHL:ään. Maaliskuun lopulla 2016 hän teki kahden vuoden mittaisen tulokassopimuksen Pittsburg Penguinsin kanssa. Sopimuksen teon jälkeen hän liittyi loppukaudeksi Penguinsin AHL:ssä pelaavaan farmiseuraan Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Prow ehti pelata AHL:ssä viisi runkosarjaottelua, joissa teki yhden syöttöpisteen sekä istui kolme kahden minuutin rangaistusta. Lisäksi hän pelasi kaksi pudotuspeliottelua ilman pisteitä.
The Real Thing (Highwayn kappale)

The Real Thing () on montenegrolaisyhtye Highwayn kappale, jolla se edusti Montenegroa . Se julkaistiin 4. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat säveltäneet Srđan Sekulović Skansi, Maro Market ja Luka Vojvodić, ja sanoituksen on tehnyt Skansi.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 60 pistettä, jäi sijalle 13 eikä päässyt finaaliin.
Idioluutio

Idioluutio () on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediallinen tieteiselokuva, jonka on ohjannut Mike Judge. Elokuva kertoo dystopisesta tulevaisuuden yhteiskunnasta, jossa on vallalla konsumerismi ja anti-intellektualismi sekä geneettisestä heikkenemisestä aiheutuva idiotismi. Elokuva ei saanut laajaa teatterijulkaisua, mutta siitä on myöhemmin tullut kultti-ilmiö.
Vuonna 2016 republikaanisen puolueen esivaalien ollessa käynnissä käsikirjoittaja Etan Cohen sanoi elokuvan olevan pelottavan lähellä vallitsevaa tilannetta.
Juoni.
Elokuvassa tavallinen sotilas Joe Bauers valitaan huippusalaiseen hallituksen projektiin. Hänet syväjäädytetään yhdessä prostituoitu Ritan kanssa. Kun he heräävät 500 vuotta myöhemmin, he ovat yhtäkkiä radikaalisti tyhmentyneen yhteiskunnan viisaimpia ihmisiä.
Julkaisu.
Tuotantoyhtiö 20th Century Fox julkaisi elokuvan kaksi vuotta sen valmistumisen jälkeen vuonna 2006 suppeasti 130 teatterissa Yhdysvalloissa. Tuotantoyhtiö päätti olla myös esittämättä elokuvaa etukäteen kriitikoille ja siirtää elokuvan nopeasti DVD-markkinoille.
Vastaanotto.
Elokuva on saanut kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 42 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 74 prosenttia oli positiivisia ja Metacritic-sivuston keräämä arvosana elokuvalle on 64, joka perustuu kahdeksaan arvosteluun.
Elokuvaa on myös kritisoitu eugeniikan tukemisesta ja elitistisyydestä. Elokuva esittää eugeenikkojen tavoin, että ihmiskunta tyhmenee geneettisistä syistä, kun tyhmimmät ihmiset tekevät enemmän lapsia kuin älykkäimmät. Tämän kritiikin mukaan elokuvan satiiri ei kohdistukaan vallanpitäjiin vaan idiotismiin ja sitä edustaviin maalaisjuntteihin.
Vuonna 2016 elokuva nousi uuteen suosioon, kun sen juonesta alettiin vetää yhtymäkohtia senhetkisiin tapahtumiin republikaanien esivaalien alla. Elokuvan ohjanneelta Mike Judgelta kysyttiin, ennustiko hän tulevaisuuden elokuvallaan, mihin hän vastasi: "en ole profeetta, minulla heitti 490 vuodella". Donald Trumpin noustua presidentiksi vertaukset elokuvaan jatkuivat.
Koe-esiintyminen

Koe-esiintyminen on tilaisuus, jossa valintaraati etsii teokseen tai rooliin sopivaa esiintyjää. Koe-esiintymisestä käytetään Suomessa myös englanninkielisiä nimiä "audition" (koe-esiintyminen) tai "casting" (roolitustilaisuus). 
Valintaraati voi etsiä esiintyjää tiettyyn rooliin tai ylipäätään tekeillä olevaan teokseen. Se voi ottaa koe-esiintyjät vastaan joko ryhmässä tai yksi kerrallaan ja halutessaan kuvata esiintymistilanteen. Raatiin kuuluu tavallisesti tulevan teoksen taiteellisia ja tuotannollisia henkilöitä, kuten ohjaaja ja mahdollisesti tuottaja. Paikalla voi olla myös muita asiantuntijoita ja sihteeri. 
Koe-esiintymisen rakenne riippuu paljolti siitä, mitä tulevassa roolissa tulee tehdä. Sen tarkoituksena on mitata, kuinka hyvin henkilö sopisi teokseen tai rooliin, jota hän koe-esiintymisessä esittää. Joissakin tapauksissa koe-esiintyjät ovat saaneet ennalta valmisteltuja tehtäviä, jotka he esittävät raadin edessä. On myös tavallista, että he saattavat esittää teokseen kuuluvan dialogin joko raadin avustajan tai toisen hakijan kanssa. Heitä voidaan pyytää myös tanssimaan, laulamaan tai esittämään muita erityistaitoja raadin toiveen mukaan. Kaiken tämän tarkoituksena on mitata koe-esiintyjän kykyä ottaa vastaan ohjausta, muuntautua ja esittää annettua roolia. 
Koe-esiintymisistä ilmoitetaan aiheeseen erikoistuneissa ryhmissä (Suomessa esimerkiksi Roolituspalvelu), Internetissä ja alan tiedotteissa.
Giulio Ciccone

Giulio Ciccone (s. 20. joulukuuta 1994 Chieti, Abruzzo) on italialainen maantiepyöräilijä, Hän aloitti ammattilaisuransa Bardiani-CSF-tallissa 2016 ja on edustanut Trek-Segafredo / Lidl-Trek -joukkuetta vuuodesta 2019 alkaen.
Ciccone voitti Italian ympäriajossa 2016 Sestolaan päättyneen, vuoristossa ajetun kymmenennen etapin karattuaan irtiottoryhmästä. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Ivan Rovnyin 42 sekunnilla. Italian ympäriajossa 2019 hän voitti Ponte di Legnoon päättyneen, vuoristossa ajetun 16. etapin kukistettuaan loppukirissä irtiottokumppaninsa Jan Hirtin. Hän voitti samassa kilpailussa ylivoimaisesti mäkikirikilpailun: hän keräsi 267 pistettä, toiseksi sijoittunut Fausto Masnada 115. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän johti kokonaiskilpailua etappien 6−7 jälkeen. Ranskan ympäriajossa 2023 hän voitti mäkikirikilpailun. Hän voitti Clásica de San Sebastián -kilpailun 2025.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Giro Ciclistico della Valle d'Aosta Mont Blanc, mäkikirikilpailun voitto
Giro Ciclistico della Valle d'Aosta Mont Blanc, mäkikirikilpailun voitto
Italian ympäriajo, 10. etapin voitto
Tour of Utah, 6. etapin voitto
Giro dell'Appennino, voitto
Italian ympäriajo, mäkikirikilpailussa toinen
Okolo Slovenska, mäkikirikilpailun voitto
Tour du Haut Var, 2. etapin voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s, mäkikirikilpailun voitto, 16. etapin voitto, 20. etapilla kolmas
Ranskan ympäriajo, 6. etapilla toinen
Trofeo Laigueglia, voitto
Lombardian ympäriajo, viides
Italian ympäriajo, 9. etapilla toinen
Italian ympäriajo, mäkikirikilpailussa toinen, 15. etapin voitto, 20. etapilla kolmas
Ranskan ympäriajo, mäkikirikilpailussa kolmas
Volta a la Comunitat Valenciana, kokonaiskilpailussa toinen, pistekilpailun ja 2. etapin voitto
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa viides
Katalonian ympäriajo, 2. etapin voitto
La Flèche Wallonne, viides
Critérium du Dauphiné, mäkikirikilpailun ja 8. etapin voitto
Ranskan ympäriajo, mäkikirikilpailun voitto, 5. etapilla toinen
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 11:s 
Lombardian ympäriajo, kolmas
UAE Tour, kokonaiskilpailussa toinen
Tour of the Alps, 1. etapin voitto
Liège–Bastogne–Liège, toinen
Italian ympäriajo, 9. ja 11. etapilla kolmas
Clásica de San Sebastián, voitto
Vuelta a Burgos, pistekilpailun ja 5. etapin voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, 2. etapilla toinen
MM-kilpailut, maantieajossa kuudes
Tiny Sandford

Stanley "Tiny" Sandford (26. helmikuuta 1894 Osage, Iowa, Yhdysvallat – 29. lokakuuta 1961 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Suurikokoinen (196cm) ja roteva Sandford näytteli noin 150 elokuvassa vuosina 1916–1943. Sandford oli tuttu näky monissa Charles Chaplinin ja Laurel ja Hardyn komediaelokuvissa, joiden vakiokaartiin hän kuului. Sandford oli yksi tunnetuimmista Laurelin ja Hardyn elokuvien mieshahmoista Jimmy Finlaysonin ja Charlie Hallin ohella. 
Sandfordin ehkä tunnetuin elokuvaesiintyminen oli Chaplinin elokuvassa Nykyaika (1936). Sandford näytteli usein poliisia (mm. Joulukuusikauppiaat (1929), Hotellissa tapahtuu (1929), mutta myös luontevasti esim. konnaa (mm. Merimiehiä ja maakrapuja (1936). Muutamassa elokuvassa Sandford näytteli oikealla nimellään Stanley J. Sandford.
Sandfordin viimeinen merkittävä esiintyminen oli Chaplinin mestarielokuvassa Diktaattori (1940). Hän menehtyi 67-vuotiaana vuonna 1961.
RS-28 Sarmat

RS-28 Sarmat (Nato-nimitys: SS-X-30 Satan 2) on kehitteillä oleva Venäjän mannertenvälinen ohjus, jonka on määrä korvata aiempi SS-18 Satan. Tämän ohjustyypin tarkoitus on kyetä läpäisemään ohjustentorjuntajärjestelmä. Monikärkisyytensä avulla sen sanotaan kykenevän tuhoamaan esimerkiksi kolme Yhdysvaltain osavaltiota. Mutta yhtä hyvin se kykenee lähettämään tavanomaisen räjähteen tarkasti kauas. Ohjuksen kantama on noin 10 000-17 000 kilometriä. 
Ominaisuudet.
Ohjuksen on suunnitellut Makejevin suunnittelutoimisto ja sen on valmistanut Krasnojarskin konetehdas Venäjän strategisten ohjusjoukkojen tilauksesta. Ohjus pohjautuu aiempaan R-36-ohjukseen, jonka versiot tunnetaan lännessä nimillä SS-9 Scarp ja SS-18 Satan.
Ohjus käyttää nestemäistä polttoainetta. Ohjukset sijoitetaan maanalaisiin siiloihin. Ohjuksen kantama on noin 10 000 km, se painaa 100 tonnia ja sen kantokuorma on 10 tonnia. 1. vaiheen moottoreina toimii 4 kpl RD-274-moottoria. Ohjausjärjestelmänä toimivat ainakin hyrräkompassi, inertiasuunnistus, Glonass-satelliittipaikannus.
Ohjuksen tarkkuus on jopa 10 metriä, jolloin se sopii siilojen ja vastaavien tarkkaan määriteltävien kohteiden tuhoamiseen.
Kärjet.
Tämän raskaan ohjuksen kuormana voi olla esimerkiksi 10 raskasta 750 kilotonnin MIRV-taistelukärkeä tai 15 kevyempää ydinkärkeä, joiden yhteinen tuhovoima voi olla jopa noin 40 megatonnia, joka on 2 000 kertaa enemmän kuin Hiroshiman ja Nagasakin atomipommeilla. 
Kärjet on varustettu tehokkailla ohjustorjunnan harhauttajilla. Suunnistusjärjestelmä on inertia sekä Glonass-paikannusjärjestelmä, avaruudessa se suunnistaa lisäksi tähtien mukaan. Kärkinä voi olla myös 24 kappaletta Ju-71/Ju-74 Avantgard -kärkiä, jotka avarussukkulan tavoin liukuvat tarkasti kohteisiinsa. Kärkinä voi olla pelkkiä harhautuslaitteita.
Anita Garvin

Anita Garvin () oli yhdysvaltalainen näyttelijä. 
Tummahiuksinen Garvin nähtiin noin sadassa elokuvassa vuosina 1924–1940. Suurin osa näistä elokuvista oli Hal Roachin komedioita. Garvinin näyttelijäura alkoi jo 12-vuotiaana vaudeville-näyttämöillä. Parhaiten hänet muistetaan rooleistaan Ohukainen ja Paksukainen -komedioissa, joissa hän useimmiten näytteli ihastuttavaa, mutta sangen ovelaa rouva Laurelia esimerkiksi lyhytfilmeissä "Juhlijat" (1930) ja "Pää pystyyn!" (1931). Garvin olikin Mae Buschin ohella yksi käytetyimpiä naisesiintyjiä Stan Laurelin ja Oliver Hardyn elokuvissa, ja hän oli Laurelin läheinen ystävä myös siviilielämässä. Garvin näytteli myös esimerkiksi monissa Charley Chasen elokuvissa, useimmiten tämän vaimoa.
Garvinin viimeiset roolityöt Laurel ja Hardy-elokuvissa olivat kauppiaan vaimo elokuvassa "Kaksi tyrolilaista" (1938) sekä rouva Vandevere elokuvassa "Lorvista loordiksi" (1940).
Yksityiselämä.
Vuonna 1940 Garvin vetäytyi valkokankaalta keskittyen perhe-elämään. Garvinin puolisoita olivat 1926–1930 näyttelijä-ohjaaja Clem Beauchamp sekä vuosina 1930–1980 muusikko Red Stanley.
1980-luvulla Garvin muutti asumaan elokuva- ja televisioalan työntekijöiden vanhainkotiyhteisöön Woodland Hillsin kaupunginosassa Los Angelesissa. Hän kuoli siellä ikäisenä 7. heinäkuuta 1994.
Mauno Saksanen

Mauno Saksanen (19. toukokuuta 1916 Juupajoki – 27. elokuuta 1982) oli suomalainen kuoronjohtaja ja kapellimestari.
Musikaalisesti lahjakas Saksanen kävi yhden talven ajan Juupajoelta käsin viulutunneilla Tampereen Kansankonservatoriossa. Hän soitti myös mandoliinia ja kitaraa ja perusti jo 14-vuotiaana oman tanssiyhtyeen joka kiersi soittamassa Pohjois-Hämeen paikkakunnilla. Saksanen soitti tämän ohella Juupajoen Soittokunnassa johon myös hänen isänsä Hjalmar Saksanen oli kuulunut. Saksanen oli ammatiltaan suutari ja hän muutti vuonna 1936 työhön Kalevan kenkätehtaaseen Tampereelle. Hän opiskeli työn ohessä Tampereen musiikkiopistossa ja hän kävi sitä ennen jo Juupajoella asuessaan Suomen Työväen Musiikkiliiton laulun- ja soitonjohtajakurssin. Myöhemmin Saksanen omistautui päätoimisesti musiikille ja hän kävi myös Sibelius-akatemian kaksivuotisen kapellimestarilinjan 1949-1951.
Saksanen toimi Tampereen Kanerva-kuoron kuoronjohtajana 1945–1949, 1951–1965 sekä 1974–1982. Lisäksi Saksanen toimi Pispalan Työväen Sekakuoron kuoronjohtajana vuosina 1952–1962 ; tämän kuoron toiminta päättyi kun Pispalan työväentalo purettiin 1962. Saksanen kokosi vuonna 1965 Kulttuuritalon kuoron ja orkesterin Helsingin seudulla toimineiden työväenliikkeen ohjelmaryhmien jäsenistä. Kulttuuritalon kuoro on toiminut vuodesta 1993 alkaen nimellä Arjen laulu. Saksanen työskenteli Tampereen kaupungin kulttuurilautakunnan musiikinohjaajana ja hänelle myönnettiin myöhemmin valtion taiteilijaeläke.
Toukola (Seitsemän veljestä)

Toukola on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen maalaiskylä. Paikka esiintyy Kiven pääteoksessa "Seitsemän veljestä" (1870).
Sijainti ja esikuva.
"Seitsemän veljeksen" pohjalta laaditussa kartassa Toukola on sijoitettu seitsemän veljeksen omistaman Jukolan maatilan länsipuolelle. Jukolan päätalo sijaitsee aivan Toukolan tuntumassa, Jukolan takamaa Impivaara, jonne veljekset pakenevat yhteiskuntaa, puolestaan sijaitsee kauempana pohjoisessa. "Seitsemässä veljeksessä" Jukolan veljessarja joutuu useaan kertaan konfliktiin toukolaisten kanssa. Kivi kutsuu Toukolan asukkaita toukolaisiksi.
Toukolan esikuvana on usein pidetty joko Palojoen tai Pukkilan kylää. Kumpainenkin sijaitsee Nurmijärvellä.
Kristian Reichel

Kristian Reichel (s. 11. kesäkuuta 1998) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä ja laukoo oikealta. Hän pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsin organisaatiossa.
Pelaajaura.
Reichel teki pääsarjadebyyttinsä kasvattajaseurassaan HC Litvinovissa 17-vuotiaana kaudella 2015–2016. Reichel lähti kauden 2016–2017 jälkeen pelaamaan Pohjois-Amerikan juniorisarjoihin ja Red Deer Rebels valitsi hänet .
Reichel pelasi vain kauden 2017–2018 WHL-juniorisarjassa, jossa hän teki 63 ottelussa 34 maalia ja 23 syöttöä. Hän teki seuraavaksi kaudeksi sopimuksen AHL-joukkue Manitoba Moosen kanssa. Manitoba oli NHL-seura Winnipeg Jetsin farmijoukkue ja kahden Manitobassa pelatun kauden jälkeen, kesällä 2020, Jets teki Reichelin kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen. Ensimmäisen kerran Reichel nousi Jetsin kokoonpanoon kaudella .
Muuta.
Reichelin isä, Robert Reichel on kolminkertainen maailmanmestari sekä olympiavoittaja, joka pelasi omalla ammattilaisurallaan 830 NHL-ottelua. Hän on myös valmentanut poikaansa eri juniorijoukkueissa sekä ikäkausimaajoukkueissa.
Semjon Košelev

Semjon Jurjevitš Košelev (, s. 11. tammikuuta 1996 Ust-Kamenogorsk) on kazakstanilainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän edustaa KHL-liigassa pelaavaa Admiral Vladivostokia.
Košelev, jolla on myös Venäjän kansallisuus, teki KHL-debyyttinsä kaudella 2015–2016. Hän oli neljäs varaus vuoden .
Markku Kuittinen (professori)

Markku Kuittinen (s. 1962) on suomalainen fyysikko ja professori. Hänet nimitettiin vuonna 2001 fysiikan professoriksi Joensuun yliopistoon (nyk. Itä-Suomen yliopisto). Sittemmin hän on toiminut mikro- ja nanofotoniikan professorina Itä-Suomen yliopiston Joensuun toimipisteessä. 
Elämä ja ura.
Markku Kuittinen kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen lukiosta.
Lukion jälkeen Kuittinen jatkoi opintoja Kuopion yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi 1987 ja lisensiaatiksi 1991. Jatko-opintonsa hän suoritti Joensuun yliopistossa, jossa hän väitteli 1994 filosofian tohtoriksi.
Valmistumisen jälkeen Kuittinen työskenteli Sveitsissä 1994–1995 post doc -tutkijana Neuchâtelin yliopiston mikroteknologian instituutissa. Sen jälkeen hän toimi Joensuun yliopistossa fysiikan assistenttina. 
Joensuun yliopiston fysiikan professoriksi hänet nimitettiin 2001. Nykyisin Itä-Suomen yliopistona tunnetussa oppilaitoksessa Kuittinen toimii professorina yliopiston fysiikan ja matematiikan laitoksen alaisessa fotoniikan instituutissa. Instituutti aloitti toimintansa vuonna 2013.
Tutkimusura.
Fyysikkona Kuittinen on tutkinut muun muassa mikro-optiikkaa, nanofotoniikkaa, diffraktiivista optiikkaa ja polarisaatiota. Lisäksi hän on valmistanut erilaisia mikro- ja nanorakenteita. Nykyisin professori Kuittinen johtaa mikro- ja nanofotoniikan tutkimusryhmää ja hän toimii lisäksi laitoksellaan puhdaslaboratorion johtajana. 
Markku Kuittinen on tutkimusuransa aikana julkaissut yli 90 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia ja yli 60 muuta julkaisua. 
Perhe.
Markku Kuittisella on kaksi lasta.
Etridiatsoli

Etridiatsoli (C5H5SN2Cl3O) on tiadiatsolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää maataloudessa fungisidina. 
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa etridiatsoli on väriltään vaaleankeltaista ja olomuodoltaan nestettä. Yhdiste liukenee niukasti veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, heksaaniin, tetrakloorimetaaniin ja ksyleeniin. Etridiatsoli hydrolysoituu emäksisissä olosuhteissa.
Valmistus ja käyttö.
Etridiatsolia valmistetaan triklooriasetamidiinihydrokloridin ja trikloorimetaanisulfenyylikloridin välisellä reaktiolla. Yksi tässä reaktiossa muodostuvan tuotteen klooriatomeista korvataan etoksiryhmällä käsittelemällä sitä emäksisissä olosuhteissa etanolilla.
Etridiatsolilla on fungisidisia ominaisuuksia ja se on tehokas muun muassa "Phytophthora"- ja "Pythium"-sukujen homeita vastaan. Sitä voidaan maaperään levitettävänä valmisteena, joka on rakeita tai jauhetta. Etridiatsolia käytetään esimerkiksi puuvilla-, soijapapu-, maapähkinä-, avokado-, sitrushedelmä- ja koristekasviviljelmillä sekä nurmilla esimerkiksi golfkentillä.
Ray Park

Ray Park (s. 23. elokuuta 1974 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen sijaisnäyttelijä, näyttelijä ja kamppailulajien taitaja.
Park aloitti uransa sijaisnäyttelijänä elokuvassa "Mortal Kombat 2 – hävitys" vuonna 1997. Vuonna 1999 Park esitti elokuvassa "" sithlordia nimeltä Darth Maul. Hahmon äänenä esiintyi Peter Serafinowicz.