tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ryan Sweeting

Ryan Sweeting (s. 14. heinäkuuta 1987 Nassau, Bahama) on yhdysvaltalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut ATP-listan sijalla 64 syyskuussa 2011. Ensimmäisen ATP-turnausvoittonsa hän saavutti huhtikuussa 2011.
Sweeting aloitti tenniksen pelaamisen kuusivuotiaana. Junioreiden maailmanlistalla hän oli parhaimmillaan toisena, ja voitti Yhdysvaltain avointen poikien kaksinpeliturnauksen vuonna 2005. Vuonna 2006 hänestä tuli Yhdysvaltain kansalainen. Hänen valmentajanaan toimii Dustin Taylor.
Grand Slam -turnauksissa Sweeting on päässyt parhaimmillaan toiselle kierrokselle Australian avoimissa vuosina 2011 ja 2012, Wimbledonissa vuosina 2011 ja 2012 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 2006.
Vuonna 2009 Sweeting selvisi nelinpelissä parinsa, Jesse Levinen kanssa finaaliin Houstonin ATP-turnauksessa. He hävisivät kuitenkin Bob ja Mike Bryanille. Huhtikuussa 2011 Sweeting otti ensimmäisen turnausvoittonsa ATP-tasolla, kun hän voitti Houstonin turnauksen finaalissa Kei Nishikorin.
Qazax

Qazax () on kaupunki Azerbaidžanin länsiosassa Kaukasusvuoriston reuna-alueella. Se sijaitsee Kuran sivujoen Ağstafan varrella 470 kilometriä Bakusta luoteeseen. Kaupunki on Qazaxin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakun ja Georgian rajan välinen M1-valtatie. Asukkaita on 21 100 henkeä (vuonna 2010).
Qazax oli aikoinaan puoli-itsenäinen sulttaanikunta. Vuonna 1801 se liitettiin Georgian mukana Venäjään. Sulttaanikunta lakkautettiin vuonna 1819. Vuonna 1867 perustettiin Jelizavetpolin lääniin kuulunut Qazaxin kihlakunta. Vuonna 1909 Qazaxista tuli kaupunki.
Nykyään Qazax on maatalousalueen keskus, jossa on lähinnä elintarvike- ja jalostusteollisuutta. Kaupunki tunnetaan siellä kudotuista matoista. Nähtävyyksiin kuuluvat vuonna 1902 rakennettu moskeija, 1900-luvun alun İsrafil ağan sauna ja opettajaseminaarin rakennus vuodelta 1910. Qazaxissa on historiallinen museo, taidegalleria sekä Molla Pənah Vaqifille ja Molla Vəli Vidadille omistettu museo.
Turun yliopiston kuoro

Turun yliopiston kuoro ry (ent. "Turun yliopiston ylioppilaskunnan kuoro ry"; "TYYn kuoro"), on noin 60 laulajan sekakuoro, joka on perustettu vuonna 1987. Laulajia on kaikista Turun yliopiston tiedekunnista ja myös yliopiston ulkopuolelta. Kuoron taiteellisena johtajana on tammikuusta 2024 alkaen toiminut Petrus Marjanen.
Kuoron ohjelmisto koostuu pääasiassa monenlaisista a cappella -teoksista renessanssista nykypäivään. Kuoro konsertoi Turussa useita kertoja vuodessa. Perinteiksi ovat muodostuneet vapun jälkeisen kevätkonsertin lisäksi myös kvartettikonsertti tammikuussa sekä adventtikonsertti joulukuussa.
Turun yliopiston kuoro on vuosien varrella vakiinnuttanut asemansa akateemisen lauluperinteen vaalijana Turun yliopistossa ja ylioppilaslaulut sekä juomalaulut kuuluvat kuoron vakio-ohjelmistoon. Kuoro on saavuttanut tärkeän paikan osana yliopiston ja ylioppilaskunnan vuosijuhlia ja muita tilaisuuksia. Kuoron piirissä toimii myös useita pienryhmiä, joiden esiintymisistä on tullut suosittuja ohjelmanumeroita niin yksityistilaisuuksissa kuin yritysten ja yhteisöjenkin juhlissa.
Ennen lokakuuta 2013 kuoron nimi oli Turun yliopiston ylioppilaskunnan kuoro.
Albert Celades

Albert Celades López (s. 29. syyskuuta 1975 Barcelona, Barcelona, Espanja) on espanjalainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän on toiminut viimeksi Valencian päävalmentajana.
Celades edusti urallaan sekä Barcelonaa että Real Madridia. Hän saavutti useita mestaruuksia molemmissa seuroissa.
Ura.
Celades oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi yleensä puolustavassa roolissa.
Celades oli Barcelonan kasvatti. Ensimmäiset miesten pelinsä hän pelasi seuran B-joukkueessa. Barcelonan edustusjoukkueessa Celades pelasi vuosina 1995–1999. Hän saavutti seuran riveissä muun muassa kaksi Espanjan-mestaruutta ja Cup-voittajien cupin voiton.
Real Madridia Celades edusti vuosina 2000–2003 ja 2004–2005. Hän saavutti seuran riveissä muun muassa kaksi Espanjan-mestaruutta sekä Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voitot.
Celades edusti kotimaassaan myös Celta Vigoa ja Real Zaragozaa sekä ulkomailla ranskalaista Bordeaux'ta, yhdysvaltalaista New York Red Bullsia ja hongkongilaista Kitcheeta. Espanjan maajoukkueessa hän pelasi vuosina 1998–2000 neljä ottelua. Celades edusti Espanjaa 1998 MM-kilpailuissa. Lisäksi hän pelasi joitakin otteluita epävirallisessa Katalonian maajoukkueessa.
Helvetilliset

Helvetilliset () on vuonna 1962 ilmestynyt yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuvan ohjasi Herk Harvey ja käsikirjoituksen teki John Clifford Harveyn kanssa. Pääosaa näyttelee Candace Hilligoss. 
Elokuva kuvattiin Kansasin Lawrencessa ja Utahissa, paljolti amatöörivoimin ja hyvin pienellä budjetilla.&lt;ref name="Lähikuva4/95"&gt; ISSN 0782-3053&lt;/ref&gt; Elokuva on silti kokeellisen kunnianhimoinen ja esimerkki tehokkaan toimivasta kauhuelokuvasta ilman verenvuodatusta tai läkähdyttävän tiukkaa leikkausta. 
Elokuvan herättämä kiinnostus elokuvateatterilevityksessä jäi vähäiseksi Yhdysvalloissa, mutta televisiolevityksessä elokuvan saama huomio oli merkittävästi suurempaa.
Juoni.
Mary Henry (Hilligoss) joutuu ystävättäriensä kanssa auto-onnettomuuteen, josta vain Mary selviää hengissä. Arki ei kuitenkaan enää ole sama Marylle, joka tuntee syyllisyyttä selviytymisestään.
Eric Wynalda

Eric Boswell Wynalda (s. 9. kesäkuuta 1969 Fullerton, Kalifornia) on yhdysvaltalainen entinen jalkapalloilija.
Wynaldaa pidetään yhtenä sukupolvensa parhaista yhdysvaltalaisista pelaajista. Hänet on valittu Yhdysvaltain maajoukkueen parhaaksi pelaajaksi 1990-luvulla. Wynalda valittiin Yhdysvaltain vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1996 sekä maajoukkueen vuoden pelaajaksi vuosina 1992 ja 1996. Vuonna 2004 hänet valittiin Yhdysvaltain jalkapallon Hall of Famen jäseneksi.
Ura.
Wynalda oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnettiin hyvänä maalintekijänä.
Wynalda pelasi Yhdysvaltain maajoukkueessa 106 ottelua ja teki niissä 34 maalia vuosina 1990–2000. Hän on Yhdysvaltain maajoukkuehistorian neljänneksi paras maalintekijä . Wynalda edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuosina 1990, 1994 ja 1998. Hän oli lisäksi voittamassa Yhdysvaltain riveissä CONCACAF Gold Cupia vuonna 1991.
Wynalda edusti MLS:ssä San Jose Clashia vuosina 1996–1998, Miami Fusionia vuosina 1999–2000, New England Revolutionia vuosina 2000–2001 ja Chicago Firea vuonna 2001. Hän teki MLS:n historian avausmaalin vuonna 1996.
Vuosina 1992–1996 Wynalda pelasi Saksassa Bundesliigassa ja 2. Bundesliigassa seuroinaan Saarbrücken ja Bochum. Hän pelasi seuratasolla lisäksi Meksikossa ja Yhdysvaltain muissa sarjoissa.
Sceaux (Hauts-de-Seine)

Sceaux [so] on kunta Ranskassa, Hauts-de-Seinen departementissa. Se kuuluu Pariisin eteläisiin esikaupunkialueisiin, ja siellä oli vuonna 2008 19 625 asukasta.
Sceaux’n naapurikunnat ovat etelässä Antony, lännessä Châtenay-Malabry, luoteessa Le Plessis-Robinson, pohjoisessa Fontenay-aux-Roses ja Bagneux sekä idässä Bourg-la-Reine.
Historia.
Sceaux'sta tuli itsenäinen kuntansa vuonna 1203, kun se erotettiin Châtenaystä. Vuonna 1670 ministeri Jean-Baptiste Colbert osti Sceaux’n linnan, ja linnan alueelle rakennettiin uusia rakennelmia ja puisto. Ranskan vallankumouksen aikana linna tuhottiin ja sen alueet muutettiin maatalousoppilaitokseksi. Vuonna 1790 kuntaan valittiin ensimmäinen pormestari.
Rautatie saapui Sceaux'hon vuonna 1846, ja ensimmäinen yhteys kulki Sceaux'sta Pariisin Denfert-Rochereaun rautatieasemalle. Kuntaan nousi paljon uusia rakennuksia, kun sinne muutti Pariisissa junalla työssä käyviä ihmisiä ja pariisilaiset rakensivat maaseutuasuntoja itselleen. Sceaux modernisoitui 1900-luvulla, kun sinne rakennetaan uusia teitä, kirkko ja urheilutiloja. Vuonna 1923 Sceaux siirtyi Seinen departementtiin ja vuonna 1971 Hauts-de-Seineen.
Timanttiliiga 2010

Vuonna 2010 Timanttiliiga järjestettiin ensimmäisen kerran, sillä se korvasi kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n aiemmin järjestämän Kultaisen liigan.
Osakilpailut.
Vuoden 2010 järjestäjäpaikkakunnat. Berliinin osakilpailu oli myös ehdolla, mutta IAAF katsoi, ettei hakemus täyttänyt vaadittuja kriteereitä.
Storyville

Storyville oli 1900-luvun alussa punaisten lyhtyjen alue New Orleansin ranskalaiskorttelissa. Kun kaupungin prostituutiota pyrittiin rajoittamaan ja kontrolloimaan, jätettiin kaupungin työntekijä Sidney Storyn ehdotuksesta kaupunkiin yksi alue, jossa prostituutiota sai laillisesti harjoittaa. Vuonna 1897 avattu alue sai ehdottajan mukaan nimen Storyville, mutta asukkaat kutsuivat sitä yksinkertaisesti nimellä ”the District” (”Alue”).
Alue suljettiin virallisesti elokuussa 1917 Yhdysvaltain laivastoministeri Josephus Danielsin aloitteesta. New Orleansissa oli laivaston harjoitusalue, ja laillisen prostituution pelättiin levittävän sukupuolitauteja palveluksessa olevien sotilaiden keskuuteen. Prostituutio jatkui alueella laittomasti kuitenkin 1940-luvulle asti.
Storyville on ollut monien elokuvien värikäs tausta; tunnetuimmat lienevät Louis Malle ohjaama Pretty Baby joka oli Brooke Shieldsin uran merkkipaalu ja sitten jo kaupunginosan laittomaan aikaan sijoittuva Elia Kazanin Pakokauhun vallassa.
Katso myös Lulu White
Victor Berglind

Victor Berglind (s. 2. lokakuuta 1992 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on hyökkäävä puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu pelikäsitys- ja näkemys, kiekonhallinta sekä liike. Berglind laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Berglind on Arvika HC:n kasvatti. Hän debytoi sen miesten joukkueessa jo 14-vuotiaana kaudella 2006–2007 Ruotsin II-divisioonassa. Kaudeksi 2008–2009 Berglind siirtyi Brynäs IF:ään, jonka J18- ja J20-junioreita hän edusti. Berglind voitti keväällä 2009 J20 SuperElitin mestaruuden. Kaudella 2009–2010 hän oli tehoilla 6+15=21 Brynäsin J20-joukkueen tehokkain puolustaja. Berglind voitti keväällä J20 SuperElitin hopeaa sekä vahvisti myös J18 Allsvenskanin mestaruuden voittanutta joukkuetta. Hän teki samalla kaudella myös Elitserien-debyyttinsä ja pelasi 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2010–2011 Berglind jakoi tehoilla 10+23=33 J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin voiton Södertälje SK:n Alexander Ytterellin kanssa. Elitserienin puolella hän pelasi 18 runkosarja ja yhden playoff-ottelun tehden yhden maalin. Berglind teki maaliskuussa 2011 kaksivuotisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa. Kauden 2011–2012 hän pelasi kuitenkin suurimmaksi osaksi lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Sundsvallissa, joka kuitenkin putosi kauden päätteeksi Ruotsin I-divisioonaan. Elitserienissä Berglind pelasi kauden aikana viisi ottelua.
Maajoukkueura.
Berglind voitti alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2010. Hän jakoi turnauksen puolustajien syöttöpörssin voiton seitsemällä syötöllään Yhdysvaltain Adam Clendeningin kanssa.
Místico

Ignacio Almanza eli Místico tai Sin Cara (s. 22. joulukuuta 1982) on meksikolainen lucha libre-showpainija. Hänellä oli sopimus WWE:n kanssa vuosina 2011–2013. Místico on paininut myös AAA:ssa. Hänet tunnetaan kuitenkin parhaiten painiajoistaan Consejo Mundial de Lucha Libren (CMLL) promootiossa, jossa hän esiintyi nimellä Místi.
Filosofia räjähti, tulevaisuus palaa

Filosofia räjähti, tulevaisuus palaa: Vähä katekismus filosofiselle anarkistille on Jukka Hankamäen kirjoittama kirja vuodelta 2005.
Sisältö.
Teoksessa tarkastellaan anarkismin aatehistoriaa ja filosofiaa Pierre-Joseph Proudhonin, Mihail Bakuninin ja Pjotr Kropotkinin päivistä alkaen sekä päätyen nykyajan libertaarianarkisteina pidettyjen Samuel E. Konkinin, Ayn Randin ja Robert Nozickin aikakaudelle. Lisäksi teoksessa arvioidaan modernin terrorismin syntyä ja internetissä esiintyvää anarkismia.
Hankamäki etenee anarkokommunistisen ideologiakritiikin kautta nykylibertarismin teorioihin sekä päätyy pitämään anarkismin ja filosofian vapausihanteita feyerabendilaisittain samankaltaisina. Teoksessa poiketaan myös taiteellisen ja kirjallisen sekä seksuaalisen anarkismin puolelle. Hankamäki katsoo "vallankumousten" usein institutionalisoituvan paikoilleen mutta pitää poliittisen ja tieteellisen "vallan kumoamista" jatkuvasti toistuvana ”pyörimisliikkeenä” (rotaatioon viittavasta sanasta ”"revolution"”), sillä vallankäytön olemus ja sen kyseenalaistamiseen ohjaavat vaikuttimet pysyvät hänen mielestään ajasta aikaan samoina.
Rakkauden välittäjä

 Rakkauden välittäjä: Kulttuurikritiikki ja eettisen ihmisen ideaali Simone Weilin ajattelussa on Jukka Hankamäen teoreettisen filosofian alaan kuuluva väitöskirja vuodelta 1997.
Kirjassa tarkastellaan ranskalaisen filosofin Simone Weilin (1909–1943) yhteiskunta-ajattelua, etiikkaa ja mystiikkaa. Teoksessa pyritään Weilin ajattelua koskevaan kokonaistulkintaan ja synteesiin. Päähuomio on keskitetty Weilin ja Platonin filosofian yhteyksiin.
Teos on julkaistu laajennettuna ja ajantasaistettuna painoksena vuonna 2006 Like-pokkarien sarjassa nimikkeenään "Rakkauden välittäjä: Kulttuurikritiikki ja eettisen ihmisen idea Simone Weilin ajattelussa".
Filosofiset viuhahdukset

Filosofiset viuhahdukset: Populaarifilosofisia tekstejä sekseistä, vallasta ja filosofisista liikkeistä on Jukka Hankamäen kirjoittama esseekokoelma, joka on julkaistu vuonna 2007.
Sisältö.
Teos koostuu kulttuurifilosofisista kirjoituksista, jotka on julkaistu vuosina 1994–2004 "Niin &amp; näin" -lehdessä, "Tiedepolitiikka"-lehdessä, "Nuori Voima" -lehdessä sekä "Sosiologia"-lehdessä. Mukana on myös muutamia aiemmin julkaisemattomia esseitä.
Kansitekstin mukaan kirjan ”punaisena lankana on maailmanlaajuiseksi ryöstäytyneen massakulttuurin kriittinen arviointi, ja teoksessa etsitään syitä mediassa ja arkitodellisuudessa yleistyneeseen vauhdin palvontaan.”
Analyysin kohteena ovat tieteelliset, seksuaaliset ja poliittiset valtakulttuurit sekä postmodernit käsitykset sukupuolen katoamisesta.
Yhdystie 2140

Yhdystie 2140 on tie, joka alkaa Seututien 204 risteyksestä Säkylästä ja etenee Köyliön kautta Kokemäen Peipohjaan. Tien pituus on 21 kilometriä.
Lush

Lush on brittiläinen kosmetiikka-alan yritys, jonka päämaja sijaitsee Poolessa, Dorsetin kreivikunnassa. Lush on levinnyt kansainväliseksi ketjuksi. Suomessa yrityksellä on tällä hetkellä kaksi liikettä, jotka sijaitsevat Helsingissä Asematunnelissa ja Mannerheimintiellä.
Lushin tuotteet ovat käsintehtyjä, ja yritys käyttää tuotteissaan usein luomutasoisia raaka-aineita. Lushin tuotteet ovat vegetaarisia ja suurin osa myös vegaanisia. Lushin periaatteena on voimakas eläinkokeiden vastustaminen, ja sen vuoksi yritys ei testaa mitään tuotteitaan eikä raaka-aineitaan eläimillä. Yritys osallistuu myös usein erilaisiin boikotteihin, joiden avulla se pyrkii vaikuttamaan erilaisten toimijoiden eläinten oikeuksia koskeviin periaatteisiin. Suomen Lush on tukenut muun muassa susien oikeuksia kannattavaa Salakaadot Seis -kampanjaa sekä Oikeutta eläimille -yhdistyksen Tarhauskielto-kampanjaa.
Yhdystie 2044

Yhdystie 2044 on tie, joka alkaa seututien 204 risteyksestä Säkylästä ja päättyy seututielle 212 Köyliön Vuorenmaalle. Tien pituus on yhdeksän kilometriä. Tie on osittain huonokuntoinen ja se on pidempi reitti ajaa Sivarintien risteyksestä Kankaanpääntien ja Vuorenmaantien risteykseen verrattuna seututeiden 204 ja 212 reittiin, jonka pituus on kahdeksan kilometriä.
Tien kulku.
Tie alkaa Iso-Säkylän kunnanosassa sijaitsevasta seututien 204 risteyksestä, josta tie kulkee ensin peltoaukeita halkoen Kankaanpään kylään asti. Kyseinen tieosuus on tasainen ja laadultaan hyväkuntoinen, mutta liikennemääriin nähden kapea. Kankaanpäässä tie kohtaa yhdystien 2131 eli Pyhän Henrikintien risteyksen, josta se kääntyy Kankaanpääntielle. Kankaanpään jälkeen tie kohtaa Huovinrinteeltä tulevan Kattilankorventien risteyksen sekä ohittaa kapeana ja aiemmasta poiketen huonokuntoisena tienä paikallisia sorakuoppia ennen kuin saapuu Vuorenmaan kylän laitamilla sijaitsevaan päätepisteeseen eli seututien 212 risteykseen.
Kultasiipi

 Kultasiipi on saksalainen folk- ja metalliyhtye, joka soittaa suomalaisia kansanlauluja. Yhtye on esiintynyt myös Suomessa. Kultasiipi on levyttänyt oman versionsa muun muassa kappaleesta "Ievan Polkka". Yhtyeen debyyttialbumi ilmestyi vuonna 2009. 
Kokoonpano.
Yhtyeen kokoonpano koostuu laulajaa lukuun ottamatta naisista.
Simon Fairweather

Simon John Fairweather (s. 9. lokakuuta 1969 Adelaide) on australialainen jousiampuja. Hän edustaa seuratasolla Canberra Archery Clubia.
Fairweather osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Soulissa 1988, jossa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa kuudestoista ja ampui maansa kolmanneksitoista sijoittuneessa joukkueessa. Hän sai ensimmäisen suuren voittonsa vuoden 1991 MM-kisoissa Krakovassa, kun hän sai kultaa henkilökohtaisesta kilpailusta. Fairweather voitti samoissa kisoissa myös pronssia joukkuekilpailusta. Kisojen jälkeen hänen tulevaisuutensa näytti valoistalta; Fairweather valittiin vuoden nuoreksi australialaiseksi 1991 ja hän sai myös kahden vuoden sponsorisopimuksen. Fairweather ei kuitenkaan onnistunut säilyttämään tasoaan, sillä hän sijoittui seuraavan vuoden olympialaisissa henkilökohtaisessa kilpailussa vasta 25. tilalle. Hän oli kisoissa myös yksi maansa seitsemänneksi sijoittuneen kolmihenkisen joukkueen jäsenistä. Fairweather sijoittui Atlantan olympialaisissa 1996 52. tilalle ja vaikka Australia oli joukkuekilpailussa neljäs, hän harkitsi urheilu-uransa lopettamista. Hän kuitenkin tutustui vuonna 1997 entiseen Etelä-Korean valmentaja Ki Sik Leehen, joka suostutteli Fairweatheria jatkamaan ja teki työtä australialaisjousiampujan tekniikan ja asenteen kanssa. 
Fairweather oli vuonna 2000 vireessä, sillä hän ampui Sydneyn olympialaisissa järjestään taulun keskipisteeseen 70 metrin etäisyydeltä puuskaisesta tuulesta huolimatta. Hän sivusi henkilökohtaisen kilpailun ensimmäisellä kierroksella vanhaa olympiaennätystä eikä hermoillut myöskään ratkaisevassa mittelössä, jossa hän voitti helposti amerikkalaisen Vic Wunderlen. Kyseessä oli Australian ensimmäinen ja toistaiseksi myös ainoa olympiakultamitali jousiammunnasta. Fairweather lopetti uransa kertaalleen pian olympialaisten jälkeen, mutta palasi myöhemmin radoille erityisesti menestyäkseen Ateenan olympialaisissa 2004. Hän kuitenkin putosi kisojen henkilökohtaisessa kilpailussa jo ensimmäisellä kierroksella. Fairweather kilpaili myös maansa kuudenneksi sijoittuneessa joukkueessa.
Simonin vaimo Jackie (o.s. Gallagher) on triathlonin maailmanmestari vuodelta 1996. Simonin sisko Kate taas on olympiatason jousiampuja.
Aiheesta muualla.
Jekaterina Muljuk

Jekaterina Muljuk (; s. 13. marraskuuta 1976 Mazyr) on valkovenäläinen jousiampuja.
Muljuk osallistui Pekingin olympialaisissa 2008 henkilökohtaiseen kilpailuun, jossa hän sijoittui jaetulle 23. tilalle. Hän oli ranking-kierroksella 47. saatuaan sillä 616 pistettä ja sai ensimmäisellä kierroksella vastaansa kolumbialaisen Natalia Sánchezin. Muljuk voitti kolmella pisteellä, mutta putosi toisella kierroksella hävittyään vain pisteen erolla lopulta hopeaa voittaneelle Kiinan Chen Lingille.
Kriso

Kriso (oikealta nimeltään Kristian Pienimäki, s.1988), on suomalainen rap-artisti ja -tuottaja. Hän on osa jyväskyläläisiä hip hop -kollektiiveja JKL Funk Days ja KPC.
Ura.
Kriso aloitti uransa 2000-luvun ensikymmenen lopussa JKL Funk Days -kollektiivissa. 2010-luvun alkupuolella hän julkaisi ensimmäisten soololevyjensä lisäksi Aren ja Rekamin kanssa yhteisalbumin "Rautpohja Demot". Hän myös tuli osaksi KPC-kollektiivia. Krison kolmas soololevy "Mitä K!?" julkaistiin Meiän Musiikki -yhtiön kautta vuonna 2016, ja vuonna 2018 EP-levy "Promonauha" julkaistiin yhteisjulkaisuna Aren "Aina valveilla" -EP:n kanssa. Vuonna 2025 Kriso julkaisi Evil Stöön kanssa yhteisalbumin "Luotathan".
Henkilökohtainen elämä.
Kriso on alun perin Jyväskylästä; hän on kuvaillut kasvaneensa monella asuinalueella, muun muassa Kortepohjan kaupunginosassa.
Kriso on Korstoraatio-yhtyeessä vaikuttaneen rap-artisti Tohtori Geton isoveli.
Clostridium tetani

Clostridium tetani eli jäykkäkouristusbakteeri on gram-positiivinen anaerobinen sauvabakteeri, joka pystyy muodostamaan itiöitä. Clostridium tetani saattaa värjäytyä kudosnäytteistä huonosti. Clostridium tetani voi aiheuttaa hengenvaarallisen taudin, jonka tärkeimpiin oireisiin kuuluvat päänsärky, lihasten jäykkyys ja lihaskouristukset. Jäykkäkouristusbakteeri elää etenkin mullassa ja ihminen voi saada tartunnan multaisista haavoista tai likaisista esineistä. Itse tautia eivät aiheuta bakteerit, vaan näiden muodostamat myrkyt eli plasmidivälitteinen tetanospasmiini eli tetanustoksiini ja tetanolysiini. Myrkyt kulkeutuvat veren mukana hermostoon, ja aiheuttavat lihaskouristuksia. Kehittyneissä maissa jäykkäkouristus on nykyään rokotusten ansiosta hyvin harvinainen.
Sairauden itämisaika vaihtelee suuresti, mutta taudinkuva on yleensä sitä rajumpi, mitä nopeammin oireet ilmenevät haavan saamisen jälkeen. Jäykkäkouristus ei tartu ihmisestä toiseen. Se ei myöskään jätä varmaa immuniteettia.
Jäykkäkouristuksen ensimmäinen oire on usein vaikeus avata suuta. Tästä johtuu sairauden englanninkielinen nimi lockjaw ("lukkoleuka"). Vähitellen jäykkyys leviää niskaan, selkään ja selkälihaksiin. Kasvoille ilmestyy kouristusten aiheuttama irvistys (sardoninen nauru). Kouristuksia aiheuttavat monet pienetkin ärsykkeet kuten kosketus, ääni ja valo. Pahimmissa tapauksissa lihaskouristukset vaikeuttavat hengitystä, mikä voi johtaa kuolemaan. Toisaalta jäykkäkouristus voi esiintyä myös niin lievänä, että jopa diagnoosin tekeminen on vaikeata.
Jäykkäkouristusta hoidetaan immunoglobuliinilla eli vasta-aineella. Samalla hoidetaan potilaan haavat, jotka mahdollisesti ovat olleet kosketuksissa maan kanssa. Taudin ehkäisyyn on käytettävissä tehokas rokote.
Nappo EP

Nappo EP on rap-artisti Krison 8. kesäkuuta 2010 julkaistu EP. Se julkaistiin Skill Street Entertainmentin kautta. Albumin tuotannosta vastaa kokonaan Kriso itse. Nimi "Nappo" viittaa olueen.
Kylämalva

Kylämalva ("Malva pusilla") on yksivuotinen, Euraasiassa tavattava malvakasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Monivartinen kylämalva kasvaa 10–50 cm korkeaksi. Varsi on rento ja karvainen tai kalju. Lehdet ovat pitkäruotisia. Lehtilapa on munuaismainen ja 5–7-halkoinen. Lehden liuskat ovat leveän kolmiomaisia ja hammaslaitaisia. Valkoiset, punasuoniset kukat ovat tavallisesti 2–10 kukan ryhminä lehtihangoissa. Kukan ulkoverhiö on kolmelehtinen ja verhiön pituinen. Terälehdet ovat 4–7 mm pitkiä. Kylämalva kukkii Suomessa heinä–syyskuussa. Kiekkomaiset lohkohedelmykset ovat kaljuja tai karvaisia ja kurttupintaisia. Siemenet säilyttävät itävyytensä maassa jopa vuosikymmeniä.
Suomessa tavattavista malvoista kylämalva muistuttaa läheisimmin satunnaisena tavattavaa katinjuustomalvaa ("M. neglecta").
Levinneisyys.
Kylämalvan päälevinneisyysalue alkaa Pohjois-Balkanilta, Unkarista, Puolasta ja Baltiasta itään läpi Valko-Venäjän, Ukrainan ja Venäjän aroalueiden Keski-Aasiaan saakka. Lännempänä lajia tavataan Saksassa asti. Pohjoismaissa kylämalvaa kasvaa vakituisena lajina Etelä-Norjassa, Etelä- ja Keski-Ruotsissa sekä Etelä-Suomessa. Laji on levinnyt ihmisen mukana myös paikoin Pohjois-Amerikkaan.
Suomessa kylämalva on muinaistulokas noin Pori–Tampere–Lappeenranta-linjan eteläpuolella, jossa sitä myös nykyään voi varmimmin tavata. Muualla maassa kylämalva on satunnaistulokas, jota on tavattu Pohjois-Lapissa saakka. Laji on suuresti harvinaistunut ja hävinnyt monilta entisiltä esiintymisalueiltaan.
Elinympäristö.
Kylämalva on vanha kulttuurin seuralainen, joka viihtyy muokatulla maalla. Se on tyypillinen vanhoissa kylissä sekä maatilojen pihoilla ja seinustoilla viihtyvä laji. Erityisesti kanaloiden, navetoiden ja karja-aitausten typekkäät lähimaat ovat sille mieluisia. Satunnaisemmin lajia kasvaa satamissa, lastaus- ja kaatopaikoilla. Kylämalva on Suomessa harvinaistunut kasvupaikkojen umpeenkasvun ja pihapiirien siistiytymisen takia.
Käyttö.
Muiden malvojen tapaan kylämalvaa on käytetty lääkekasvina muun muassa yskänlääkkeenä ja kuhmujen hoitoon. Varren kuituja on myös käytetty kehruussa.
Terra rossa

Terra rossa (italiaa ja tarkoittaa punainen maa) on Välimeren kasvillisuusvyöhykkeen alueella esiintyvä punainen maannostyyppi. Se on muodostunut rapautuneen kalkkikiven vaikutuksesta. Punainen väri on peräisin rautayhdisteistä.
Bešankovitšy

Bešankovitšy () eli Bešenkovitši () on kaupunkityyppinen taajama ja maaseutuvaltainen hallintopiiri () Valko-Venäjän Vitsebskin maakunnan keskiosissa, maanteitse 56 kilometriä Vitsebskin länsipuolella. Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan piirissä asui 18 516 ihmistä, mikä sisälsi Bešankovitšyn kaupunkimaisen taajaman (7 344 as.) ja ympäröivän maaseudun asukkaat.
Bešankovitšyn keskustaajama sijaitsee Itämereen laskevan Väinäjoen etelärannalla; joki toimii piirin pohjoisrajana. Maantieyhteyksistä tärkein on taajaman eteläpuolitse 3 kilometrin päästä kiertävä M3-valtatie. Se alkaa pääkaupunki Minskiä ympäröivältä kehätieltä, saapuu Lahoiskin ja Lepelin kautta Bešankovitšyn luo ja jatkaa maakuntakeskus Vitsebskiin idässä. Rautatie ei ulotu hallintopiiriin.
Norjan tienumerointijärjestelmä

Norjan tienumerointijärjestelmässä numerot 1–99 on varattu pääteille ja numerot 100–999 seututeille. Kaikki päätiet eivät kuitenkaan ole saman tasoisia kunnoltaan; ne jakautuvat eurooppateihin, runkoteihin ja muihin valtateihin. Runkotiet merkitään valkoisella numerolla vihreälle taustalle, ja ne vastaavat tasoltaan Suomen valtateitä. Muut valtatiet merkitään mustalla numerolla valkoiselle taustalle, ja ne vastaavat tasoltaan Suomen kantateitä. Myös seututiet jakautuvat kahteen luokkaan: runkoteihin ja seututeihin. Kolminumeroiset runkotiet merkitään samoin kuin kaksinumeroiset runkotiet.
Seututiet taas merkitään samoin kuin muut valtatiet. Seututeistä kaksi ovat muita korkealuokkaisempia: Eurooppatiet 134 ja 136. Ne vastaavat tasoltaan valtateitä. Eurooppatiellä ei ole kansallista numeroa, vaan ne ovat osa kansallista numerointia. Myöskään eurooppatien numeroa ei esiinny pääsääntöisesti numeroinnissa ilman E-kirjainta, esim. tienumero 6 on vain eurooppatiellä 6, koska maassa kulkee eurooppatie numero 6. Ainut poikkeus tähän on eurooppatie 12, jonka jatke on numeroltaan Valtatie 12. Näin ollen maasta löytyvät tiet E12 sekä 12.
Sillat.
Luettelo Norjan pisimmistä silloista pituusjärjestyksessä
Yorkton

Yorkton on kaupunki Kanadassa, Saskatchewanin provinssissa. Kaupunki sijaitsee Yellowhead Highwayn varrella, noin 65 kilometriä länteen Manitoban rajalta. Yorktonin väkiluku on 15 038 (2006), ja kaupungin talousalueella asuu 17 438 asukasta.
Kaupungissa järjestetään vuosittainen Yorkton Film Festival -elokuvatapahtuma. Tapahtuma on järjestetty vuodesta 1950 alkaen, muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta jokaisena vuonna.
Historia.
Kaupungin juuret juontavat vuoden 1882 alkupuolelle, jolloin joukko torontolaisia liikemiehiä suunnittelivat läntisen Kanadan ja etenkin Luoteisterritorioissa sijainneen uuden Assiniboian piirin avaamista siirtolaisille. Liikemiehet perustivat 12. toukokuuta 1882 York Farmers Colonization Company -yhtiön, joka hankki 300 000 dollarilla Kanadan valtiolta maa-alueen nykyisen Yorktonin ympäriltä. Yhtiö houkutteli lukuisia siirtolaisia eteläisestä Ontariosta ja etenkin Yorkin piirikunnasta sekä Quebecista, Atlantin rannikon provinsseista, Manitobasta, Britanniasta ja Yhdysvalloista. Ensimmäiset siirtolaiset saapuivat seuraavana kesänä, mutta suurin osa heistä kuitenkin palasi takaisin seuraavaan talveen mennessä. Ainoastaan neljä siirtolaista vietti ensimmäisen talven alueella ja kutsuivat aluetta nimellä Yorkin siirtokunta (York Colony). He saivat talven aikana ruoka-apua paikallisilta intiaaniheimoilta.
Yorkin kaupunki (York City) perustettiin noin 4,6 kilometriä nykyisen Yorktonin pohjoispuolelle. 1. tammikuuta 1884 kaupunkiin perustettiin postitoimisto ja kaupungin nimi vaihdettiin Yorktoniksi. Rautatie itäisestä Kanadasta rakennettiin nykyisen kaupungin läpi vuonna 1890, ja tämän vuoksi Yorktonin kaupunki päätettiin siirtää sekä osa sen rakennuksista siirrettiin nykyiselle paikalle. 1890-luvulla alueelle saapui jälleen runsaasti uusia siirtolaisia muun muassa Puolasta, Venäjältä, Saksasta, Unkarista, Ruotsista, sekä suurempi joukko Ukrainasta.
Sininen banaani

Sininen banaani on teollisuuden ja asutuksen keskittymä Euroopassa. Alue ulottuu epäyhtenäisesti Ison-Britannian eteläosiin, Benelux-maihin, Saksaan, Sveitsiin ja Pohjois-Italiaan. Sillä asuu noin 110 miljoonaa ihmistä. Alue erottuu avaruudesta yöllisessä Euroopassa muuta kirkkaammin valaistuna vyöhykkeenä. Se on maailman suurin suurkaupunkien keskittymä, minkä lisäksi sillä on suurin tuotantokapasiteetti neliökilometriä kohti ja vilkkain kaupallinen liikenne samankokoisiin alueihin verrattuna. Nimityksen kehitti ranskalainen Roger Brunet vuonna 1989, ja sitä käytetään tilastojen rajauksessa. 
Samaan tyyliin on nimetty "keltaisen banaanin alue", joka ulottuu Pariisista Varsovaan, ja "Aurinkovyöhyke" Milanosta Valenciaan. Näiden alueiden lisäksi teollisuutta löytyy myös suurkaupunkien ja pääkaupunkien ympäristöstä.
Surtur Rising

Surtur Rising on Amon Amarthin albumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2011. Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 16.
Kappaleet.
Lisäksi CD + DVD -digibook versiossa oleva DVD sisältää yli kolme tuntia yhtyeen keikkataltiointeja vuoden 2008 "Bloodshed Over Bochum" -keikoilta, joilla yhtye soitti neljänä iltana neljä ensimmäistä albumiaan.
Daniel Lioneye

Daniel Lioneye on suomalainen heavy metal- ja hard rock -yhtye, joka koostui pääosin HIM-yhtyeen jäsenistä.
King of Rock 'n Roll.
King of Rock 'n Roll julkaistiin vuonna 2001 sisältäen psykedeelisiä sävytteitä omaavaa itseriittoista hard rockia. Albumi äänitettiin viidessä päivässä Finnvox-studiolla. Albumin tuottajana toimi pitkän linjan HIM-luottomies Hiili Hiilesmaa. Yhtye esiintyi kolmella festivaalilla saaden hyvin ristiriitaista palautetta viinanhuuruisista ja äänekkäistä keikoistaan. Yhtye lopetti toimintansa laulajakitaristi Linden vedottua yhtyeen raastavuuteen. Mika Karppinen siteerasi Lindeä Kuopion klassillisen lukion haastattelussa 2003. "Huhuja on kuulunut, että bändi ei enää jatka, mutta eihän sitä koskaan tiedä. Linde kertoi, että ne ei jaksaisi enää. Se on liian rankkaa, koska koko ajan pitää olla kännissä, myös koko crewn. Mä olin rumputeknikkona niiden rundilla ja Burton oli kitarateknikkona. Kaikki sanoi, että viikonlopun reissu, jossa taisi olla Tuska ja Ilosaarirock, ei ole koskaan ollut niin rankka kuin tällä bändillä. Yksi viikonloppu aamusta iltaan kännissä. Oli se sen verran hc:tä, sitä paitsi tällä hetkellä ei olisi edes aikaa. Tuosta pitäisi ehkä kuitenkin kysyä Lindeltä enempi. Tiedä siitä, jos ne vaikka joku päivä läväyttäisivät."
2008–2011: Vol.II.
Vuonna 2008 Linde ilmoitti kirjoittavansa kappaleita seuraavalle Daniel Lioneye -albumille. Albumi julkaistiin keväällä 2010 ja musiikki oli edellistä paljon raskaampaa ja aggressiivisempaa sisältäen vihamielistä black metallia. Albumin sanoitukset olivat koostuneet lähinnä Lindströmin elämän viimeisestä viidestä vuodesta käsitellen muun muassa hänen avioeroaan Mariam Jäntistä, painajaisunia ja yleistä vihaa. Yhtye soitti muutaman klubikeikan Suomessa vuoden 2011 alussa ja siirtyi mittavalle kiertueelle Yhdysvaltoihin Cradle of Filthin ja Turisaksen kanssa. Toukokuussa 2011 Linde ilmoitti suunnittelevansa myös kolmatta Lioneye-levyä, joka olisi tällä kertaa heavy rockin hengessä. Albumin teko oli vahvasti sidonnainen HIMin aikatauluihin, joten toistaiseksi Daniel Lioneye oli jäissä.
2016–: Vol.III.
Vuoden 2016 elokuussa yhtye julkaisi uuden pitkäsoittolevyn joka on edeltäjiä hevimpi, siinä on enemmän fuzz-kitaraa, enemmän laulua ja vähemmän örinää.
Valkovenäläinen (drinkki)

Valkovenäläinen on makea cocktail, eli drinkki. Juoma sekoitetaan yleensä kahvilikööristä (yleisimmin käytetään Kahlúaa), vodkasta, sekä kermasta tai täysmaidosta, ja se tarjoillaan tyypillisesti grogilasissa jäiden kera. Vodka ja kahvilikööri yhdistetään ensin tasaiseksi shakerissa tai mittalasissa, tai juomat voidaan kaataa suoraan tuoreilla isokokoisilla jääpaloilla täytettyyn lasiin. Lopuksi päälle kaadetaan varovasti kermaalla tai maitoa, jota voidaan sekoittaa kevyesti ennen tarjoilua. Tyypillisesti pyritään siihen, että kerma tai maito pysyisi omana kerroksenaan juoman pinnalla, ja valuisi vähitellen tummemman osan sekaan. Joissain muunnoksissa päälle kaadettava kerma on vaahdotettua.
Etymologia.
Nimitys juontuu englantilaisesta drinkistä ”Black Russian” (suom. Musta Ryssä), joka sekoitetaan vodkasta, kahvilikööristä ja jäistä. Drinkki muuttuu ”valkovenäläiseksi”, kun sitä pidennetään maidolla tai kermalla.
Käärmekuusi

Käärmekuusi ("Picea abies" f. "virgata") on metsäkuusen ("Picea abies") erikoinen muoto, jonka oksien kasvu poikkeaa geneettisen häiriön vuoksi normaalista. 
Käärmekuusi kasvattaa yleensä hyvin vähän oksasilmuja ja työntää pitkää voimakasta versoa, joka on vahvasti neulasten peittämä. Tyypillistä on käärmekuuselle juuri se, että neulaset ovat pitkät, vahvat ja yleensä kaarevat. Äärimuotona se on pelkkä keppi, jolla ei ole oksia ollenkaan. Tällainen keppikuusi ("Picea abies" f. "monstrosa") on kuitenkin erittäin harvinainen. Muuten käärmekuusi menestyy Suomessa luonnonvaraisena lähes koko maassa, joskin sitä esiintyy verrattain harvassa.
Märt Israel

Märt Israel (s. 23. syyskuuta 1983 Karksi-Nuia) on virolainen kiekonheittäjä.
Göteborgin EM-kisoissa 2006 Israel karsiutui finaalista tuloksella 59,80. Seuraavana vuonna Osakan MM-kisoissa hän heitti 60,23 ja karsiutui. Samana vuonna hän sijoittui pronssille kesäuniversiadeissa. Pekingin olympialaisissa 2008 Israel heitti karsinnassa 61,98, mutta se ei riittänyt finaaliin. Myöskään Berliinin MM-kisoissa hän ei selviytynyt finaaliin, heitettyään 59,58. Ensimmäisen arvokisafinaalipaikkansa Israel saavutti Barcelonan EM-kisoissa 2010. Finaalissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 62,59 metriä.
Israel voitti kultaa Shenzhenin universiadeissa 2011 tuloksella 64,07. Daegun MM-kilpailuissa hän oli samana vuonna neljäs tuloksella 65,20.
Israelin ennätys on 66,98 m, jonka hän heitti Chula Vistassa 12. toukokuuta 2011.
Lähde: IAAF, Tilastopaja
Ursina Haller

Ursina Haller (s. 29. joulukuuta 1985 Davos, Graubünden) on sveitsiläinen lumilautailija, joka kilpailee enimmäkseen half-pipessa.
Vuonna 2005 Haller voitti nuorten maailmanmestaruuden big airissa. Aikuisten MM-kilpailuissa La Molinassa vuonna 2011 Haller voitti half-pipessa hopeaa Holly Crawfordin jälkeen. Aiemmin hän oli sijoittunut MM-kilpailuissa 27:nneksi Arosassa 2007 ja 17:nneksi Gangwonissa 2009. Vancouverin olympialaisissa 2010 Haller sijoittui half-pipessa yhdeksänneksi. Stonehamin MM-kilpailuissa 2013 hän oli 27:s.
Lumilautailun maailmancupissa Haller kilpaili ensimmäisen kerran tammikuussa 2004 sijoittuen 14:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa toiseksi Valmalencossa maaliskuussa 2010. Kolmannelle sijalle hän on sijoittunut neljästi: Saas-Feessa marraskuussa 2010, Cardronassa elokuussa 2011, Saas-Feessa marraskuussa 2011 sekä Sierra Nevadassa maaliskuussa 2013.
Bad Day (Daniel Powterin kappale)

"Bad Day" on kappale, jonka on kirjoittanut ja esittänyt kanadalainen laulaja-lauluntekijä Daniel Powter. Se julkaistiin ensimmäisenä singlenä hänen toiselta albumiltaan Daniel Powter (2005) ja saavutti ensimmäisen sijan Yhdysvalloissa ja Irlannissa. "Billboard Magazine" -lehden mukaan single oli vuoden 2006 menestynein Yhdysvalloissa.
Musiikkivideo.
Kappaleen musiikkivideon on ohjannut Marc Webb ja sen pääosassa on mies (Jason Adelman) ja nainen (Samaire Armstrong). He heräävät ja suorittavat päivittäisiä rutiinejaan. Video näyttää henkilöiden tapahtumia kolmen päivän ajan, mutta ei tee eroa päivien välille lukuun ottamatta erilaisia vaatteita. Olennaisin tapahtuma on tämän kaksikon piirtämä graffiti samaan seinään, erikseen, jokaisena päivänä, joka lopulta päättyy sydämeen. Videon lopussa poika tarjoaa sateesta läpimärälle tytölle punaista sateenvarjoa.
Videon ajan Powter nähdään soittamassa pianoa pipo päässään. Video kuvattiin Los Angelesissa.
Vastaanotto.
"Billboard" kutsui kappaletta "yhdeksi vuoden suurimmista löydöistä" ja 2000-luvun yhden hitin ihmeeksi ("One Hit Wonder").
Cartagena (Espanja)

Cartagena on kaupunki Murcian itsehallintoalueella kaakkoisessa Espanjassa. Kaupungin lähistöllä on Espanjan laivaston tukikohta. Britannia ja Ranska kävivät kaupungin edustalla Cartagenan taistelun seitsenvuotisessa sodassa vuonna 1758.
Cartagenan väkiluku on 214 759 (2016).
Kuka halusi murhata filosofin?

 Kuka halusi murhata filosofin? Romaani filosofian hulluista päivistä ja myös rikoksesta on Jukka Hankamäen kirjoittama dekkari, joka on julkaistu vuonna 2000.
Sisältö.
Kirja on kampusromaani, joka sijoittuu Helsingin yliopiston filosofian laitoksille. Teoksen päähenkilöitä ovat muiden muassa fysiikan filosofi Simo Sönkkö, pankkifilosofi Marjaleena Rintala ja mediafilosofi Make Leveelahti. 
Takakansitekstin mukaan teos on ”romaani siitä, mitä tapahtuu kun ajattelun ihanteeksi asetetaan joko naturalismin oikeuttama pinnallisuus tai virtuaalitodellisuuksiin verhottu välinpitämättömyys – bisnesarvoista puhumattakaan.”
Kirjan henkilöhahmot eivät tekijän mukaan viittaa todellisuuteen vaan kuvaavat erilaisia filosofiakäsityksiä.
Teoksen nimi viittaa Mika Waltarin, Pertti Hemánuksen ja muidenkin kirjoittajien dekkareissaan suosimiin muotoiluihin.
Vastaanotto.
Suomen dekkariseuran kriitikko Johanna Matero arvioi "Ruumiin kulttuuri" -lehdessä, että ”Hankamäki kirjoittaa huomattavasti sujuvammin ja paremmin kuin Hemánus, paitsi kirjoittaessaan seksistä; "Kalle" tai "Jallu" voisi olla sopivampi ympäristö tekstin näille osioille.” Ja: ”Jukka Hankamäki luonnehtii teostaan mielipideromaaniksi. Itse kutsun sitä humoristiseksi (h)irvikuvaksi näistä ajoista tässä yhteiskunnassa. Tavallaan Hankamäen esikoisessa on kulttikirjan aineksia, mutta lähinnä miespuolisille yliopistoälyköille.”
Marjo Heiskanen

Marjo Heiskanen (s. 15. elokuuta 1963 Lappeenranta) on suomalainen kirjailija.
Heiskasen esikoisromaani "Idiootin valinta" oli Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas vuonna 2009. Runokokoelma "Äänes" ilmestyi syksyllä 2010 Kustannusosakeyhtiö Siltalan ensimmäisenä runoteoksena. Syksyllä 2012 ilmestyi elämäkertateos pastori Jorma Heiskasesta. Muusikoista kertova romaani "Mustat koskettimet" ilmestyi 2017 ja oli Savonia-kirjallisuuspalkintoehdokas. Heiskasen nuorille suunnattu teos "Yhteen hiileen" (2020) käsittelee ilmastonmuutosta, sen torjumista ja siihen sopeutumista. Vuonna 2022 häneltä ilmestyi runoteos "Omaa sukua". Heiskasen uusin teos, "Magdan aaria", ilmestyi alkuvuodesta 2025.
Heiskanen on valmistunut musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta ja työskennellyt pianistina. Hän on opiskellut myös käytännöllistä filosofiaa, kotimaista kirjallisuutta ja johtamista ja valmistunut valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Heiskanen työskenteli uutistoimittajana 1986–1987 ja pianotaiteilijana 1988–2005. Hän on työskennellyt myös Espoon musiikkiopiston pianonsoiton ja säestyksen lehtorina (1993–2007) sekä korrepetiittorina Sibelius-Akatemiassa ja Suomen Kansallisoopperassa. Lisäksi hän on toiminut nykymusiikin edistämistehtävissä Suomalaisen musiikin tiedotuskeskuksessa (FIMIC). Heiskanen oli Pohjois-Savon sanataiteen läänintaiteilija toimikaudella 2011–2013. Vapaa kirjailija hän on ollut vuodesta 2013.
Timmy Cappello

Timmy Cappello (s. 3. toukokuuta 1955) on yhdysvaltalainen muusikko, pääasiallisesti saksofonisti. Hänen soittoaan voidaan kuulla muun muassa Tina Turnerin kappaleilla ”We Don't Need Another Hero” ja ”One of the Living”. Cappello oli Turnerin yhtyeessä vuodesta 1984 vuoteen 1999.
Keikahduspiste

Keikahduspiste () tarkoittaa kehityksessä rajapistettä tai vaihetta, jonka jälkeen merkittävä ja mahdollisesti vääjäämätön ilmiö rupeaa leviämään tai yleistymään nopeasti. Sosiologiassa käsitteen otti ensimmäisen kerran käyttöön Morton Grodzins. Vertauskohtana hän käytti tunnettua fysiikan ilmiötä, jossa pienen painon lisääminen tasapainotetun esineen toiselle puolelle keikauttaa sen kumoon.
Grodzins tutki 1960-luvulla amerikkalaisten kaupunginosien muodostumista. Hän huomasi, että suurin osa valkoihoisten perheistä pysyi alueella niin kauan kuin mustaihoisten perheiden lukumäärä pysyi tietyn rajan alapuolella. Mustaihoisten lukumäärän ylittäessä tietyn rajan, valkoihoiset alkoivat muuttaa joukolla pois. Tätä prosessia on kutsuttu nimellä "valkoisten pako" ("white flight"). Rajapisteen ylityksen hetkeä hän alkoi kutsua keikahduspisteeksi. Ajatusta laajensi nobelisti Thomas Schelling vuonna 1972. Samankaltainen idea esiintyy myös Mark Granovetterin "kollektiivisen käyttäytymisen kynnysmallissa".
Muita käyttötarkoituksia.
Ilmaisu on laajentunut yli alkuperäisen merkityksensä, ja sitä käytetään nykyään kuvaamaan mitä tahansa prosessia, jonka tapahtumisnopeus kiihtyy tietyn pisteen jälkeen dramaattisesti. Käsitettä on sovellettu monilla aloilla, mm. taloustieteessä, ympäristötieteessä ja epidemiologiassa. Sama ilmiö tunnetaan myös fysiikan faasimuutoksessa ja mekanismeissa, joiden mukaan populaatiot leviävät epätasapainotilassa olevissa ekosysteemeissä.
Matematiikassa luonnollinen kaatumiskulma voidaan nähdä bifurkaationa. Säätötekniikassa positiivinen takaisinkytkentä kuvaa samaa ilmiötä. Käänteisen heilurin tasapainottaminen on alan klassinen ongelma. Myös sen, kuinka uudet teknologiat saavuttavat valtavirtakulttuurin hyväksynnän, on nähty noudattavan keikahduspisteen periaatetta. Esimerkkeinä on käytetty mm. VHS-kasettien voittoa Betamax-kaseteista.
Populaarikulttuurissa.
Ilmiön popularisoi myös arkisempaan yhteyteen Malcolm Gladwellin suosittu kirja "Leimahduspiste" (The Tipping Point; suom. Ajatus 2007).
Vancouver Whitecaps FC

Vancouver Whitecaps FC on kanadalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan miesten korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Brittiläisen Kolumbian suurin kaupunki Vancouver. Vancouverille myönnettiin MLS-franchise 18. maaliskuuta 2009, ja se liittyi liigaan Portland Timbersin ohella kaudeksi 2011.
Vancouver Whitecapsin nimellä, joka viittaa Rannikkovuorten lumihuippuihin ja Tyynenmeren aallonharjoihin, pelattiin alun perin North American Soccer Leaguessa vuosina 1974–1984. Seura voitti liigan mestaruuden vuonna 1979. NASL:n lopetettua toimintansa vuonna 1984 myös alkuperäinen Vancouver Whitecaps lakkautettiin. Whitecaps teki paluun Pohjois-Amerikan sarjoihin, kun A-Leaguessa (myöhempi USL First Division) pelannut, vuonna 1986 perustettu Vancouver 86ers hankki oikeudet vanhaan nimeen vuonna 2000. Tämä Whitecaps voitti USL First Divisionin mestaruuden kausina 2006 ja 2008.
Whitecapsin kotistadion on BC Place, joka toimi vuoden 2010 talviolympialaisten päänäyttämönä. Suurimman osan MLS-kauden 2011 kotiotteluistaan joukkue pelasi kuitenkin väliaikaisella Empire Fieldillä BC Placen ollessa remontissa.
Whitecapsin organisaatioon kuuluu myös USL Premier Development Leaguessa pelaava miesten joukkue, USL W-Leaguessa pelaava naisten joukkue sekä useita nuorten harjoitusohjelmia.
Joukkue.
Kokoonpano.
"Päivitetty: 3. maaliskuuta 2025"
Portland Timbers

Portland Timbers on yhdysvaltalainen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Yhdysvaltain ja Kanadan korkeimmalla sarjatasolla Major League Soccerissa. Sen kotipaikka on Oregonin suurin kaupunki Portland. Portlandille myönnettiin MLS-franchise 20. maaliskuuta 2009, ja se liittyi liigaan Vancouver Whitecapsin ohella kaudeksi 2011.
Portland Timbersin nimellä pelattiin alun perin North American Soccer Leaguessa vuosina 1975–1982. Seura ylsi heti esikoiskaudellaan liigan Soccer Bowl -mestaruusotteluun, jossa se hävisi Tampa Bay Rowdiesille. Samanniminen seura pelasi myös vuosina 1989–1990 Western Soccer Leaguessa ja vuosina 2001–2010 USL First Divisionissä.
Timbersin kotistadion on noin 20 000 -paikkainen Providence Park. Seuran organisaatioon kuuluu myös USL Premier Development Leaguessa pelaava reservijoukkue sekä useita nuorten harjoitusohjelmia.
Joukkue.
Kokoonpano.
"Päivitetty: 19. huhtikuuta 2025."
Juan Antonio Pizzi

Juan Antonio Pizzi Torroja (s. 7. kesäkuuta 1968 Santa Fe, Santa Fe, Argentiina) on argentiinalais-espanjalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Pizzi oli pelipaikaltaan hyökkääjä ja hänet tunnettiin hyvänä maalintekijänä. Marraskuusta 2017 lähtien hän on toiminut Saudi-Arabian maajoukkueen päävalmentajana.
Ura.
Pizzi pelasi seuratasolla Argentiinassa, Meksikossa, Espanjassa ja Portugalissa. Parhaiten hänet muistetaan Espanjasta Tenerifestä ja Barcelonasta. Pizzi voitti 31 maalillaan Primera Divisiónin maalikuninkuuden Tenerifen riveissä vuonna 1996. Barcelonan riveissä hän voitti muun muassa Cup-voittajien cupin vuonna 1997 ja Espanjan-mestaruuden vuonna 1998.
Espanjan maajoukkueessa Pizzi pelasi vuosina 1994–1998 22 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän edusti Espanjaa 1996 EM-kilpailuissa ja 1998 MM-kilpailuissa.
Peliuransa jälkeen Pizzi on työskennellyt valmentajana. Hän on valmentanut Argentiinassa, Perussa, Chilessä ja Espanjassa.
Helmikuussa 2016 Pizzistä tuli Chilen maajoukkueen päävalmentaja. Pizzi luotsasi Chilen toiseen perättäiseen Copa Américan mestaruuteen debyyttivuonnaan. Finaalissa Chile kukisti Pizzin kotimaan Argentiinan rangaistuspotkukilpailussa.
Pizzin johdolla Chile pelasi erinomaisesti FIFA Confederations Cupissa 2017, jonka loppuottelussa joukkue taipui Saksalle 1–0. MM2018-karsinnoissa Chilellä oli vaikeampaa ja lopulta joukkue hävisi viimeisellä karsintakierroksella Brasilialle 3–0 ja karsiutui lopputurnauksesta. Pizzi erosi ottelun jälkeen tehtävästään.
Marraskuun lopussa 2017 Pizzistä tuli Saudi-Arabian maajoukkueen päävalmentaja. Saudi-Arabia pelasi vuoden 2018 MM-kisat Pizzin komennossa, ja voitti yhden kolmesta ottelustaan.
Danny Story

Danny Story on suomalaislaulaja Dannyn kolmas kokoelma-albumi vuodelta 1977. Se sisältää levytyksiä vuosilta 1964–1977.
Kappaleet.
B-puoli.
Lähde:
Espoonlahden vesitorni

Espoonlahden vesitorni sijaitsee Espoossa Saunalahden kaupunginosassa Länsiväylän pohjoispuolella lähellä Nöykkiön asuinaluetta. Vesitornin on suunnitellut Maa ja Vesi. Vesitornissa on neljä 2 000 kuutiometrin vesisäiliötä. Torni on rakennettu vuonna 1993.
Rakentaminen.
Vesitornia alettiin suunnitella Espoonlahteen jo 1960-luvulla. Ensimmäinen esitys vesitornista tehtiin 1983. Tällöin sijainniksi kaavailtiin vesitornin nykyistä sijaintia Sammalvuoressa. Suunnitelmasta valitettiin, mikä viivytti vesitornin suunnitelmia useilla vuosilla. Lopulta lääninoikeus hylkäsi valituksen, mutta Espoon kaupungin tekninen virasto oli jo ehtinyt työstämään uuden hanke- ja esisuunnitelman, jossa vesitornia ehdotettiin rakennattavaksi Eestinkalliolle. Kaupunginhallitus hyväksyi uuden ehdotuksen ja sen arvioitiin tulevan noin 3–4 miljoonaa markkaa halvemmaksi kuin vastaavan Sammalvuoren hankkeen, koska uudessa paikassa ei tarvittu varsinaista varrellista yläsäiliötä, vaan Eestinkalliolla olisi voitu tyytyä niin sanottuun maanvaraiseen yläsäiliöön.
Eestinkallio oli kaavoitettu joitakin vuosia aikaisemmin puistoksi. Paikallinen Lounais-Espoon omakotiyhdistys ei halunnut ympäristöönsä lisärakennuksia ja vetosi kirjelmässään kaupunginvaltuuston jo tekemään ensimmäiseen sijaintipäätökseen. Vuonna 1984 vesitornin lopulliseksi rakentamispaikaksi varmistui Sammalvuori.
Espoonlahden vesitornin urakkakilpailun voitti Rakennus-Ruola Oy ja liukuvalutöistä nostoineen vastasi Interbetoni Oy. Vesitornin rakentaminen aloitettiin vuonna 1993 ja se otettiin käyttöön 1994. Valmistumisajankohtana vesitornien yhteistilavuus vastasi noin 40 % Espoon vedenkulutuksen vuorokausitarpeesta.
Vesitorni rakennuksena.
Vesitorni koostuu neljästä kiinteästi toisiinsa liitetystä lieriösäiliöstä, joiden yhteistilavuus on 8 000 kuutiometriä. Vesitornien korkeus on 44 metriä. Neljästä tornista kaksi toimii vesiteknisesti rinnakkain. Säiliöiden yhteinen nousujohto tuo vettä molempiin tulosäiliöhin ja lähtösäiliöt tyhjentyvät puolestaan tulojohtoihin.