tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Eddie Brigati

Edward ”Eddie” Brigati (s. 22. lokakuuta 1946) on yhdysvaltalainen muusikko ja lauluntekijä, joka tunnetaan etenkin popyhtye The Young Rascalsin laulajana ja toisena yhtyeen pääasiallisista lauluntekijöistä. Brigati valittiin vuonna 1997 Rock and Roll Hall of Fameen ja vuonna 2009 Songwriters Hall of Fameen.
Elämä ja ura.
Edward Brigati syntyi Garfieldin kaupungissa New Jerseyssä 22. lokakuuta 1946. Hänen isoveljensä David Brigati oli myös muusikko. Eddie oli kiinnostunut soulista ja R&amp;B-musiikista ja esiintyi laulajana useiden yhtyeiden kanssa New Jerseyssä ja New Yorkissa ennen pääsyään Joey Dee &amp; The Starliters -ryhmään veljensä Davidin tilalle. Yhtyeessä soittivat myös muun muassa laulaja-urkuri David Cavaliere ja kitaristi Gene Cornish.
Vuonna 1964 Brigati, Cavaliere ja Cornish lähtivät The Starlitersistä perustaakseen oman yhtyeensä. Kokoonpanoon liittyi Lionel Hamptonin ja Little Willie Johnin yhtyeissä soittanut rumpali Dino Danelli, ja yhtyeen nimeksi otettiin The Young Rascals (suom. "Nuoret riiviöt"). Pääasiallisiksi lauluntekijöiksi tulivat Brigati ja Cavaliere. Ahmet Ertegün hankki yhtyeelle levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta.
The Young Rascalsin ”Good Lovin’” nousi listaykköseksi vuonna 1966. Seuraavana vuonna julkaistiin ”A Girl like You” sekä Brigatin ja Cavalieren yhteistyösävellykset ”Groovin’” ja ”How Can I Be Sure?”. Jälkimmäinen kappale nousi Ison-Britannian singlelistan kärkeen vuonna 1972. Vuonna 1968 yhtye lyhensi nimensä muotoon The Rascals. He saavuttivat menestystä singleillä ”A Beautiful Morning”, ”People Got to Be Free”, ”See” ja ”Carry Me Back”, mutta alkoivat sitten menettää suosiotaan. Brigati jätti yhtyeen vuonna 1970.
The Rascalsin jälkeen Brigati on nauhoittanut sooloalbumin "Lost in the Wilderness". Hän ei ole yhtyeestä lähtemisen jälkeen esiintynyt Cavalieren kanssa, mutta on tehnyt yhteistyötä Cornishin ja Danellin kanssa The Rascalsin hajoamisen jälkeen. Eddie ja David Brigati ovat nauhoittaneet yhdessä nimellä Brigati.
The Rascals valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1997. Yhtyeen lauluntekijät Brigati ja Cavaliere valittiin vuonna 2009 Songwriters Hall of Fameen.
Sif Ruud

Sif Einarsdotter Ruud Fallde (6. toukokuuta 1916 Tukholma – 15. elokuuta 2011 Tukholma) oli ruotsalainen Guldbagge-palkittu näyttelijä. Hän pääsi Dramateniin vuonna 1953. Hän sai tunnustusta muun muassa Madam Flodin roolista televisiosarjassa "Hemsöborna" 1960-luvulla.
Sif Ruud solmi ensimmäisen avioliittonsa käsikirjoittaja Sune Bergströmin kanssa ja sai ensimmäisen lapsensa vuonna 1944. Avioliitto päättyi eroon, ja vuonna 1954 Ruud meni uusiin naimisiin Per-Olof Fallden (k. 2007) kanssa. Tästä liitosta syntyi kaksi lasta. Ruudille myönnettiin professorin arvonimi vuonna 2000.
Viritetty massavaimennin

Viritetty massavaimennin () tai dynaaminen massavaimennin on laite, joka pyrkii vaimentamaan massan värähtelyä ja tärinää esimerkiksi kulkuneuvoissa, työkoneissa, ja rakennuksissa, kuten silloissa ja pilvenpiirtäjissä. Massavaimentimessa resonanssissa värähtelevä apusysteemi aiheuttaa kiinnityspisteessä rakenteen värähtelyä kumoavan voiman.
Perinteisestä viritetystä massavaimentimesta on olemassa useita muunnoksia:
Saina Nehwal

Saina Nehwal (; ) (s. 17. maaliskuuta 1990) on intialainen sulkapalloilija. Nehwal on parhaimmillaan ollut maailman rankingin paras. Syyskuussa 2012 hän oli rankingissa neljäntenä.
Nehwal on ensimmäinen intialainen nainen, joka on edennyt kaksinpelin puolivälieriin olympialaisissa ja ensimmäinen intialainen joka on voittanut sulkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut. Nehwal voitti 21. kesäkuuta 2009 ensimmäisenä intialaisena Super Series -turnauksen. Nehwal voitti Jakartalla Indonesian avoimissa kiinalaisen Wang Linin. 
Lontoon olympialaisissa 2012 hän saavutti kaksinpelissä pronssia. Hänestä tuli ensimmäinen intialainen sulkapalloilun olympiamitalisti. Lontoon olympialaisten jälkeen hän solmi Rhiti-manageritoimiston kanssa kolmen vuoden ja 7,4 miljoonan dollarin sopimuksen.
Hevosurheilu (lehti)

Hevosurheilu on suomalainen vuonna 1924 perustettu raviurheiluun ja ratsastukseen keskittynyt urheilulehti. Lehteä julkaisee Suomen Hippos ry:n tytäryhtiö Suomen Hevosurheilulehti Oy. Lehti ilmestyi aiemmin kahdesti viikossa, keskiviikkoisin ja perjantaisin, mutta vuodesta 2022 lähtien se ilmestyy vain kerran viikossa. Lisäksi kerran vuodessa julkaistaan aikakauslehtimallinen jalostuskuvasto ylimääräisenä numerona. "Hevosurheilun" levikki vuonna 2012 oli 23 835 ja lukijamäärä noin 53 000. Lehden päätoimittajana on 2023 lähtien toiminut Jari-Pekka Rättyä.
Aikaisemmin keskiviikon numero keskittyi pelkästään raviurheiluun, mutta perjantain lehti sisälsi myös ratsastusliitteen. Myöhemmin 2022 lehti alkoi ilmestyä vain keskiviikkoisin sisältäen ratsastusliitteen. Kilpaurheilun ja hevosjalostuksen ohella lehti käsittelee muun muassa hevosurheilujärjestöjen toimintaa, hevostaloutta sekä hevosten lääkintää ja hoitoa. 
Lehteä julkaiseva Suomen Hevosurheilulehti Oy julkaisee myös viikoittain ilmestyvää "7 oikein" -lehteä, joka sisältää kaikkien Suomessa järjestettävien totoravien lähtölistat.
Historia.
"Hevoslehti"-nimisenä ilmestymään alkaneen "Hevosurheilun" perusti vuonna 1924 toimittaja Aimo Ilmarinen, joka aikaisemmin oli työskennellyt muun muassa "Päivälehden" ja "Helsingin Sanomien" sekä useiden hevos- ja maatalouslehtien palveluksessa. Ennen uuden lehden perustamista hän oli pitkään toimittanut "Maatalous"-lehden liitteenä ilmestynyttä "Hevoshoitoa". Vuonna 1927 "Hevoslehti" muutti nimensä "Hevostaloudeksi", ja 1938 se siirtyi Ilmarisen omistuksesta Suomen Hevosjalostusliittojen Keskusliiton haltuun. "Hevostalous" ilmestyi vuosien varrella myös Suomen Ravirenkaan ja Suomen Ratsastajainliiton kustantamana, kunnes vuonna 1973 julkaisijaksi tuli vastaperustettu Suomen Hippos. "Hevosurheiluksi" lehti oli muuttanut nimensä 1972. Vuoden 2024 lehtien kannessa on kultainen lista ja 100-symboli lehden nimen alapuolella.
Brubaker – kiveäkin kovempi

Brubaker – kiveäkin kovempi on vuonna 1980 ensi-iltansa saanut vankilaan sijoittuva draamaelokuva, joka perustuu Thomas Murtonin kokemuksiin yrityksistään parantaa vankien oloja Arkansasin vankilanjohtajana. Elokuvan pääosia esittävät Robert Redford, Yaphet Kotto, Jane Alexander, Murray Hamilton, David Keith, Morgan Freeman, Matt Clark, Tim McIntire ja Richard Ward. Nicolas Cage tekee elokuvassa pienen cameoroolin, joka oli hänen ensimmäinen elokuvaesiintymisensä. Elokuvan on ohjannut Stuart Rosenberg, ja se voitti Golden Reel Award palkinnon parhaasta äänityksestä.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi pitää erityisesti Redfordin vakuuttavasta roolityöstä ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Petr Mrázek

Petr Mrázek (s. 14. helmikuuta 1992 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti ja lajin maailmanmestari MM-kisoista 2024. Hän edustaa NHL-joukkue Anaheim Ducksia.
Mrázek on HC Vítkovicen kasvatti. Syksyllä 2009 hän siirtyi Kanadan OHL-juniorisarjan Ottawa 67’siin. Mrázekin toisen OHL-kauden päätteeksi Detroit Red Wings varasi hänet NHL:n varaustilaisuuden viidennellä kierroksella. Mrazek edusti Tšekkiä jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017. Detroit Red Wings kauppasi Mrázekin Philadelphia Flyersiin kesken NHL-kauden 2017–2018.
Heinäkuussa 2021 Mrázek solmi kolmen vuoden ja arvoltaan 11,4 miljoonan dollarin sopimuksen Toronto Maple Leafsin kanssa. Kesällä 2022 Maple Leafs kauppasi Mrázekin Chicago Blackhawksiin vaihdossa varaustilaisuuden varausvuoroon.
Tammikuussa 2024 Mrázek teki Blackhawksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 8,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. 
Maaliskuussa 2025 Mrázek palasi Red Wingsiin Blackhawksin kaupattua hänet ja Craig Smithin joukkueeseen vaihdossa Joe Velenoon.
Kesäkuussa 2025 Red Wings kauppasi Mrázekin, toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoron vuoden 2027 varaustilaisuudessa Anaheim Ducksiin vaihdossa John Gibsoniin.
SMS Breslau

SMS Breslau oli Saksan keisarikunnan laivaston Magdeburg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin AG Vulcanilta Stettinistä, missä köli laskettiin 1910. Se laskettiin vesille 16. toukokuuta 1911 ja valmistui 10. toukokuuta 1912.
Palvelus.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa alus muodosti taisteluristeilijä "SMS Goebenin" kanssa Saksan Välimeren laivueen (), jonka paettua Turkkiin alus nimettiin uudelleen Ottomaanien laivaston "Midilliksi". Saksalainen miehistö jatkoi palvelustaan aluksella. Alus teki "Yavuz Sultan Selimin" (entinen "SMS Goeben") kanssa iskuja Venäjän Mustanmeren rannikon kohteisiin. Se upposi osuttuaan viiteen miinaan iskussa Imbrossaarelle.
SMS Augsburg (1909)

SMS Augsburg oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Kielin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1908 telakkanumerolla 34. Alus laskettiin vesille 10. heinäkuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 1. joulukuuta 1910.
Palvelus.
Alus oli tykistökoululaivana 1912 ja siirrettiin 1914 rannikkopuolustukseen.
Alus aseistettiin uudelleen 1916–1917 kuudella 150 millimetrin SKL 45 pituuskaliiperin tykillä ja aseistusta vahvennettiin 1918 kahdella 88 millimetrin 45 pituuskaliiperin ilmatorjuntatykillä ja kahdella 500 millimetrin torpedoputkella.
Syyskuussa 1920 ensimmäisen maailmansodan jälkeen alus luovutettiin sotakorvauksena Japanille aluksena "Y3", jota ei kuitenkaan vastaanotettu ja romutettiin Dordrechtissä 1922.
Alan Dinehart

Alan Mason Dinehart (3. lokakuuta 1889 Saint Paul, Minnesota – 17. heinäkuuta 1944 Hollywood, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka esiintyi Broadwaylla ja aloitti lisäksi elokuvauran vuonna 1931. Hän oli kuolemaansa saakka naimisissa näyttelijä Mozelle Brittonin kanssa, ja molemmat puolisot on haudattu Forest Lawn Memorial Parkiin. Dinehart sai kaksi lasta.
Elokuvia, joissa Dinehart esiintyi, olivat muiden muassa "Suurkaupungin houkutuslinnut" (1931) ja "Supernatural" (1933).
Rakkauden kahvila

Rakkauden kahvila ("Feast of Love") on vuonna 2007 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva, joka perustuu Charles Baxterin romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Morgan Freeman, Greg Kinnear, Radha Mitchell, Selma Blair, Toby Hemingway, Stana Katic ja Fred Ward. Elokuvan on ohjannut Robert Benton.
Pienin painajainen perheessä

Pienin painajainen perheessä () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka on jatko-osa elokuville "Perhe on painajainen" ja "Painajainen perheessä". Se on Perhe on painajainen-elokuvasarjan kolmas ja viimeinen osa. Elokuvan on ohjannut Paul Weitz. Elokuvan pääosia esittävät Robert De Niro, Ben Stiller, Owen Wilson, Blythe Danner, Teri Polo, Jessica Alba, Dustin Hoffman ja Barbra Streisand. Kritiikistä huolimatta elokuva oli taloudellinen menestys ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta naissivuosasta.
Bromibentseeni

Bromibentseeni eli fenyylibromidi (C6H5Br) on bentseenin bromattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä ja liuottimena.
Valmistus ja käyttö.
Bromibentseeniä valmistetaan bromaamalla bentseeniä ja reaktio on tyypiltään elektrofiilinen aromaattinen substituutio. Reaktion katalyytteinä käytetään tyypillisesti raudan tai alumiinin halideja tässä tapauksessa rauta(III)bromidia tai alumiinibromidia.
C6H6 + Br2 → C6H5Br + HBr
Bromibentseeniä käytetään orgaaniseen synteesiin, erityisesti fenyylimagnesiumbromidin valmistamiseen. Sitä voidaan käyttää myös liuottimena ja moottoriöljyjen lisäaineena.
Myrkyllisyys.
Bromibentseeni on ihoa ärsyttävä yhdiste.. Se on myös maksalle myrkyllinen aine. Ihmisen elimistössä se metaboloituu sytokromi P450 -ryhmään kuuluvien entsyymien vaikutuksesta epoksideiksi bromibentseeni-1,2-epoksidiksi ja bromibentseeni-3,4-epoksidiksi. Nämä ovat voimakkaasti alkyloivia yhdisteitä. Bromibentseeni voi metaboloitua myös myrkyllisiksi katekoli- ja kinonijohdannaisiksi.
Esther Leander

Esther Nzungwa Leander (o.s. Mutuvi, s. 1970) on kenialaissyntyinen suomalainen projektipäällikkö ja monikulttuurisen työn asiantuntija, koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.
Ura ja elämä.
Leander opiskeli yhteiskuntatiedettä Ateenan yliopistossa 1980-luvulla ja avioitui kinshasankongolaisen miehen kanssa. Kongon sisällissodan takia he muuttivat Suomeen kaksivuotiaan poikansa kanssa vuonna 1994. Vuonna 1996 Leander pääsi Immigrés-projektin kautta Afrobeat-nimiseen yhtyeeseen, jossa hän esiintyi laulajana ja tanssijana. Samana vuonna hän liittyi Porvoon ”Lady Chorus”- sekä Porvoon seurakunnan ”Varia Voce” -nuorisokuoroihin. Leander valittiin Suomen vuoden pakolaisnaiseksi vuonna 1999.
Samoihin aikoihin Leander aloitti politiikan uransa Suomen Kristillisdemokraattien puolueessa ja oli mukana perustamassa Kristillisdemokraattien maahanmuuttajatyöryhmää. Hän ja 9 muuta taiteilijaa julkaisivat vuonna 2002 "Réfugiés"-kirjan ja laulu-CD:n. Projektin kustantajana toimi Rauhanturvaajat ry.
Leander on toiminut Suomen Pakolaisapu ry:n hallituksen jäsenenä vuosina 2006–2007 ja on ollut THHL Kanta-Hämeen piirin hallituksen jäsen ja varaluottamusmies vuosina 2006–2011. Suomen kommunistisen puolueen jäsenenä hän on toiminut ajalta 2006–2010, jolloin hän asettui eduskuntavaalien ehdokkaaksi vuonna 2007. Hän oli EU-vaalien ehdokkaana vuonna 2009. 2008 hänet valittiin valtakunnallisesti Pardian maahanmuuttajia työntekijöiden tukihenkilöksi. Vuonna 2010 Leander valittiin Suomen Demokraattiseen Sivistysliittoon ry valtuuston varapuheenjohtajaksi, ja samana vuonna hän siirtyi Vasemmistoliittoon.
2011 Leander toimii projektipäällikkönä Osallisena Suomessa -nimisessä projektissa Hämeenlinnan kaupungissa.
Fable II

Fable II on roolipeli, joka julkaistiin lokakuussa 2008. Se on jatkoa vuonna 2004 ilmestyneelle "Fablelle". Pelin on kehittänyt Lionhead Studios ja julkaissut Microsoft Game Studios. 
Peli on voittanut BAFTA-palkinnon.
Pelin tapahtumat sijoittuvat Albion-nimiseen kuvitteelliseen maailmaan 500 vuotta alkuperäisen "Fablen" tarinan jälkeen. Alkuperäisestä "Fablesta" poiketen pelaajalla on mahdollisuus valita pelihahmonsa sukupuoli.
Maire Halava

Maire Annikki Halava (oik. Hämäläinen; 26. maaliskuuta 1911 Helsinki – 18. heinäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen pianisti. 
Ura.
Halava oli kiinnostunut soittamisesta jo pikkutyttönä. Kouluaikana hän opiskeli pianonsoittoa Helsingin musiikkiopistossa ja toimi samalla jonkin aikaa Aino Achtén laululuokan pianistina. Ensikonserttinsa hän piti Helsingissä lokakuussa 1931, minkä jälkeen hän opiskeli lukuvuoden 1931–32 Pariisissa Nadia Boulangerin luokalla. Halava suoritti pianodiplomin 1933 mutta jatkoi edelleen opintojaan ulkomailla. Hän kuuluu puolalaisen Jan Hoffmanin sekä suomalaisten Elli Rängman-Björlinin ja Ingeborg Hymanderin oppilaisiin.
Halava soitti muun muassa Helsingin kaupunginorkesterin ja Radio-orkesterin solistina. Hänen ohjelmistoonsa kuuluivat muun muassa Ludwig van Beethovenin, Frédéric Chopinin ja Robert Schumannin sekä hänen suosikkisäveltäjäkseen tiedetyn Johannes Brahmsin teokset. Halava tuli erityisen tunnetuksi radioesiintymisistään, joista monet olivat suoria lähetyksiä. Hänen uransa huippuaikoja olivat 1940-luku ja 1950-luku, joskin radiota varten tehdy esitykset jatkuivat vielä 1960-luvulla. Hän toimi lisäksi tuntiopettajana Sibelius-Akatemiassa 1967–1974.
Hänen soolokonserttinsa olivat odotettuja musiikkielämän tapauksia. Ohjelmiston rungon muodostivat Beethoven, Chopin ja Schumann sekä Halavan usein suosikkisäveltäjäkseen mainitsema Brahms.Halava tuli tunnetuksi kaikkialla Suomessa lukuisten radioesiintymistensä välityksellä, joista monet soitettiin vielä suorana. Halava matkusti mielellään ja luki kirjallisuutta useilla kielillä.
Viime vuosikymmenien ajan hän seurasi tiiviisti musiikkielämää ja hänet saattoi nähdä Helsingissä konserteissa aina siihen saakka kunnes liikkumisen rajoitukset kävivät ylivoimaisiksi.
Yksityiselämä.
Halavan puoliso oli pankinjohtaja Juho Hämäläinen, jonka kanssa hän avioitui 1934. Pariskunnalla oli kolme lasta. Heidän poikansa oli varatuomari Pekka Hämäläinen.
Metsämäen ravirata

Metsämäen ravirata on Turun kaupungissa Metsämäen kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1978 avattu ravirata.
Radan toiminnasta vastaa Turun Hippos ry. Se sijaitsee seututie 222:n eli Vanhan Tampereentien varrella, kuuden kilometrin päässä Turun keskustasta.
Metsämäen ravirata rakennettiin vanhan Metsämäen kartanon maille. Se korvasi vuonna 1973 käytöstä poistuneen Kupittaan raviradan. Ensimmäiset ravit Metsämäessä järjestettiin 2. maaliskuuta 1978. Vuonna 2003 radan omistava Turun Hippos osti kaupungilta raviradan alueella sijaitsevat kartanon rakennukset. Metsämäki on pelivaihdoltaan Suomen neljänneksi suurin ravirata.
Kuninkuusravit Metsämäessä on järjestetty vuosina 1983 ja 2001. Vuoden 1983 Kuninkuusraveissa yleisöä oli kahden päivän aikana hieman yli 22 000, vuoden 2001 Kuninkuusravit tekivät Metsämäen yleisöennätyksen 47 000 kävijällä. Tavallisten iltaravien yleisömäärä on keskimäärin 900–1 000 henkeä. Suomen Hippos valitsi Metsämäen vuonna 2006 Vuoden raviradaksi.
Metsämäen merkittävin vuosittainen suurkilpailu on syyskuussa järjestettävä Kylmäveristen Pohjoismaiden mestaruus.
Rata.
Radan ympärysmitta on 1000,09 metriä. Etusuoran pituus on 180 m ja sen leveys 25 m. Takasuoran pituus on 170 m ja leveys 20 m. Radan säde on 88 metriä.
Katsomorakennus.
Katsomorakennuksessa on 700 istumapaikkaa ja 400 paikkainen Ravintola Metsämäki, josta on näkyvyys raviradalle. Samassa rakennuksessa on myös Totohallissa kaksi kahviota ja yksi baari, sekä kolme 30-paikkaista kabinettia.
Vinttikoirarata.
Raviradan sisäkentällä sijaitsee Turun Greyhound Klubin omistama vinttikoirarata, "Metsämäen Greyhound Stadion". Rata valmistui vuonna 1996 ja siellä järjestetään noin kymmenet kilpailut vuodessa.
Tehnologitšeski institutin metroasema

Tehnologitšeski institut () (suom. Teknologinen instituutti) on Pietarin metron asema Kirovin-Viipurin- ja Moskovan–Petrogradin-linjoilla. Kirovin-Viipurin linjan asema avattiin 15. marraskuuta 1955 ja Moskovan-Petrogradin linjan asema 19. huhtikuuta 1961. Asema sijaitsee Kirovin-Viipurin linjalla asemien Puškinskaja (pohjoisessa) ja Baltijskaja (etelässä) välillä ja Moskovan-Petrogradin linjalla asemien Sennaja ploštšad (pohjoisessa) ja Frunzenskaja (etelässä) välillä. Asema on koristeltu 24 reliefillä, jotka kuvaavat venäläisiä ja neuvostoliittolaisia tiedemiehiä.
4. huhtikuuta 2017 sinisellä linjalla Sennaja ploštšadin ja Tehnologitšeski institutin välillä itsemurhapommittaja räjäytti pommin metrovaunussa, tappaen 14 ihmistä ja haavoittaen ainakin 49 ihmistä.
Norbert Glanzberg

Norbert Glanzberg (12. lokakuuta 1910 Rohatyn, Itävalta-Unkari, nykyinen Ukraina – 25. helmikuuta 2001 Neuilly-sur-Seine, Ranska) oli ranskalainen säveltäjä ja pianisti. Hän syntyi juutalaistaustaiseen perheeseen Ukrainassa, lähellä Lviviä. 
Glanzberg on säveltänyt elokuvamusiikkia moniin elokuviin ja tehnyt kappaleita muun muassa Édith Piafille ja Petula Clarkille.
Merenkulun turvalaite

Merenkulun turvalaite on kulkuväylän merkitsemistä tai muuten vesiliikenteen ohjaamista ja
turvaamista varten vesialueelle tai rannalle sijoitettu rakenne laitteineen. 
Navigointiin ja väylän merkitsemiseen käytettävien merimerkkien lisäksi merenkulun turvalaitteiksi luetaan myös "vesiliikennemerkit" ja "valo-opasteet".
Merenkulun turvalaite voi olla "kiinteä" tai "kelluva".
Kiinteitä turvalaitteita, jotka on perustettu kiinteästi joko maalle tai veteen (merenpohjaan), ovat mm. majakat, loistot, linjamerkit (linjataulut), suuntamerkit, apuloistot, muut loistot, reunamerkit, tunnusmajakat, kummelit ja tutkamerkit.
Kelluvat turvalaitteet, kuten viitat ja poijut, on ankkuroitu pohjaan kettingillä tai köydellä. Jäät voivat talvella siirrellä kelluvia turvalaitteita pois paikoiltaan.
Väylän merkitsemiseen käytetyt turvalaitteet kertovat väylän sijainnin silmin havaittavasti. Lisäksi useissa turvalaitteissa on tutkaheijastin tai tutkamajakka. Pimeässä navigointia varten suurimmassa osassa turvalaitteista on valoheijastimet. Kauppamerenkulun väylillä tärkeimmät turvalaitteet on varustettu valoilla. Veneväylillä valolaitteita ei pääsääntöisesti käytetä.
Merenkulun turvalaitteet tunnistetaan päivätunnuksen, valotunnuksen, tutkatunnuksen tai värin perusteella. Navigointiin ja yleisen väylän merkitsemiseen tarkoitettu turvalaite merkitään merikartoille.
Ruotsin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Ruotsin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue (ruots. "Juniorkronorna") edustaa Ruotsia jääkiekon jääkiekossa alle 20-vuotiaiden kansainvälisissä otteluissa, muun muassa nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue on voittanut maailmanmestaruuden vuosina 1981 ja 2012.
Sijoitukset maailmanmestaruuskilpailuissa.
Vuodet, jolloin Ruotsi on ollut kisaisäntä, on lihavoitu.
Suokilpikonnat

Suokilpikonnat (Emydidae) on kilpikonnien (Testudines) heimo, johon kuuluvia lajeja pidetään usein lemmikkeinä. Heimoon kuuluu kaikkiaan 95 lajia, jotka jaetaan 33 sukuun. Vuonna 2004 IUCN luokitteli 13 heimon lajia uhanalaisiksi.
Ulkonäkö ja koko.
Pienimmät suokilpikonnat ovat halkaisijaltaan 11 cm, suurimmat 60 cm. Heimolla ei ole yhteisiä ulkoisia tuntomerkkejä. Kallon rakenteesta ja muualta luustosta löytyy yhteisiä piirteitä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Suokilpikonnia tavataan Pohjois-Amerikassa, Etelä-Amerikan pohjoisosissa, Euroopassa, Luoteis-Afrikassa ja Aasiassa. Useimmat lajit elävät makeassa vedessä ja kosteikoissa, muutamat murtovedessä ("Malaclemmys terrapin") ja jotkut kuivalla maalla ("Terrapene" -suku paitsi "Terapene coahuila").
Lemmikkieläinkauppa on vaikuttanut suokilpikonnien levinneisyyteen: punakorvakilpikonnia on levinnyt alkuperäisen alueensa ulkopuolelle, ja toisaalta eräät aasialaiset lajit ovat käyneet harvinaisiksi, koska niitä kerätään niin paljon myytäviksi.
Suokilpikonnat lemmikkieläiminä.
Yleisin lemmikkieläimenä pidettävä laji on punakorvakilpikonna ("Trachemys scripta elegans"). Saatavilla on myös niin sanottuja keltakorvakilpikonnia ("Pseudemys scripta troosti") ja juovakilpikonnia ("Chrysemys picta dorsalis").
Luokittelu.
Kaksi alaheimoa ja 10 sukua voidaan jakaa seuraavasti:
Wanted (vuoden 2008 elokuva)

Wanted on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Timur Bekmambetovin ohjaama yhdysvaltalais-saksalainen toimintaelokuva, joka perustuu löyhästi Mark Millarin ja J. G. Jonesin samannimisiin sarjakuviin. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Chris Morgan, Michael Brandt ja Derek Haas. Pääosia näyttelevät Angelina Jolie, James McAvoy, Morgan Freeman, Thomas Kretschmann, Common, Terence Stamp ja Konstantin Habenski. Elokuva kertoo turhautuneesta kirjanpitäjästä Wesley Gibsonista, joka saa tietää olevansa salamurhaajan poika. Hän päättää liittyä salaseura Fraternityyn, jonka jäsen hänen isänsäkin joskus oli.
Elokuva menestyi hyvin sekä taloudellisesti että kriitikoiden silmissä. Se oli Oscar-ehdokkaana kahdessa kategoriassa, äänitehosteista ja äänityksestä. 
Elokuva voitti Empire-palkinnon kategoriassa "Best Sci-Fi / Superhero Movie".
Elokuvalle on suunniteltu jatko-osaa, mutta hanke ei ole edennyt tuotantoon.
Linkkimätä

Linkkimätä () eli linkkirutto on prosessi, jonka seurauksena yhä suurempi osa hyperlinkeistä ei enää toimi. Linkkimätää esiintyy Internetin sivustojen välillä ja yksittäisten sivustojen sisällä. Termillä voidaan viitata myös päivittämättömiin sivuihin, jotka sotkevat hakukoneiden hakutuloksia. Toimimatonta linkkiä kutsutaan "kuolleeksi linkiksi" tai "vanhentuneeksi linkiksi".
Yleisyys.
Vuonna 1998 valmistuneessa tutkimuksessa havaittiin, että jo kuusi prosenttia kaikista internetin linkeistä oli muuttunut toimimattomiksi. Vuonna 2013 valmistuneessa tutkimuksessa havaittiin, että 49 prosenttia Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksissä olevista lähdelinkeistä oli muuttunut toimimattomaksi.
Tietoturva-asiantuntijat ovat varoittaneet, että luotettavankin verkkotunnuksen vanhetessa voi kuka tahansa rekisteröidä kyseisen verkkotunnuksen uudelleen ja sisällyttää kyseiseen verkkotunnukseen johtaviin osoitteisiin haitallista materiaalia. Vuosina 2014-2017 toiminnassa olleen videopalvelu Vidmeen ladattuja videoita käytettiin upotettuna useilla uutissivustoilla. Palvelun lakkautuksen jälkeen sivuston verkkotunnus siirtyi aikuisviihdesivuston omistukseen vuonna 2021, jolloin useilla internetsivuilla kuten "The Huffington Postin" ja "The Washington Postin" uutisissa upotusten tilalla alkoi näkyä aikuisviihdettä.
Usein tiedotusvälineiden nettisivujen uudistusten yhteydessä verkkosivulla aiemmin julkaistua materiaalia kuten uutisia poistuu verkkosivuilta. Journalisti-lehden päätoimittaja Maria Pettersson on verrannut median tapaa poistaa vanhoja uutisia nettisivuiltaan barbaarimaiseksi oman historian systemaattiseksi tuhoamiseksi. Jotkut verkkosivut poistavat tietoisesti vanhoja aineistojaan, sillä joidenkin tulkintojen mukaan hakukoneet saattaisivat suosia verkkosivuja, joilla on enimmäkseen tuoretta materiaalia kuin vanhaa sisältöä. Esimerkiksi teknologiasivusto CNET päätti vuonna 2023 poistaa tuhansia vanhoja uutisiaan hakukoneoptimoinnin takia. Hakukonejätti Google vastasi, ettei se suosittele vanhan sisällön poistamista.
Linkkimädän syitä.
Linkkien kuolemiset voivat johtua useista syistä.
Linkkimädän ennaltaehkäisy.
Linkkimädän ennaltaehkäisemiseksi verkkosivujen suunnittelussa on jo 1990-luvulta lähtien kehotettu suunnittelemaan verkkosivustoille sellaiset URL-osoiterakenteet, joita voitaisiin käyttää samoina pitkälle tulevaisuuteen asti. Verkkosivujen URI-osoitteita suunniteltaessa suositellaan jättämään osoiterakenteesta tarpeettomat merkit pois, esimerkiksi käytetty HTTP-resurssi, kutencodice_1,codice_2 taicodice_3 sillä ne altistavat linkkien rikkoutumiselle tulevissa verkkosivun uudistuksissa, mikäli verkkosivun alustaa vaihdetaan.
Linkittäessä suositellaan normalisoimaan URL-osoite poistamalla hyperlinkin toimivuuden kannalta ylimääräiset merkkijonot, kuten seurantakoodit osoitteen perästä. Myös URL-lyhentäjien käyttöä suositellaan välttämään, sillä ne kaksinkertaistavat linkin kuolemisen riskiä. Tieteellisessä julkaisemisessa suositellaan käyttämään pysyviä tunnisteita lähdelinkkeinä niin sanottujen tavallisten hyperlinkkien sijaan.
Per Berlin

Per Gunnar Börje Berlin (1. elokuuta 1921 Södra Sandby, Lund – 22. joulukuuta 2011 Landskrona) oli ruotsalainen painija. Hän paini suuret arvokisaturnauksensa 73 kg:n sarjassa, jossa saavutti hopeamitalin vapaapainissa Helsingin olympialaisissa 1952 ja pronssimitalin kreikkalais-roomalaisella tyylillä Melbournen olympialaisissa 1956, jossa hän lisäksi tuli neljänneksi vapaapainissa. Vapaapainissa Berlin saavutti myös EM-pronssia Istanbulista 1949.
Elämä ja urheilu-ura.
Berlin kilpaili ensimmäiset suuret kansainväliset arvoturnauksensa vapaapainissa ja saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa vuonna 1949 sijoituttuaan Istanbulin EM-kilpailuissa 1949 pronssille painoluokassa 73 kg. Hän kilpaili myöhemmissäkin arvoturnauksissaan 73 kg:n sarjassa. Helsingin MM-kilpailuissa 1951 hän tuli neljänneksi. Seuraavana vuonna Helsingin kesäolympialaisissa Berlin voitti kaikki ottelunsa viimeistä, Iranin Abdullah Mojtabavia vastaan käytyä lukuun ottamatta. Yhdysvaltalainen William Smith voitti sarjan olympiakultaa Berlinin tullessa hopealle. Vuonna 1953 MM-kilpailut käytiin kreikkalais-roomalaisella tyylillä, ja Berlin sijoittui viidenneksi. 
Seuraavana vuonna 1953 oli jälleen vuorossa vapaapaini, mutta Berlin tuli neljänneksi. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 hän hävisi vapaapainissa neljännen kierroksen ottelunsa selätyksellä Neuvostoliiton Vakhtang Balavadzelle ja sijoittui neljänneksi. Kreikkalais-roomalaisessa painissa Berlin hävisi kultaa ja hopeaa voittaneille Mithat Bayrakille ja Vladimir Manejeville ja saavutti näiden jälkeen pronssia.
Berlin kuoli 90-vuotiaana Landskronassa 22. joulukuuta 2011.
Ludomir Różycki

Ludomir Różycki (18. syyskuuta 1883 Varsova – 1. tammikuuta 1953 Katowice) oli puolalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän kuului Mieczysław Karłowiczin, Karol Szymanowskin ja Grzegorz Fitelbergin kanssa Nuorena Puolana tunnettuun säveltäjien ryhmään. 
Różycki opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Varsovan konservatoriossa, jossa hänen isänsä toimi professorina. Hän valmistui erinomaisin arvosanoin ja täydensi opintojaan Berliinissä Engelbert Humperdinckin johdolla. Hän aloitti uransa johtamalla oopperaa ja toimimalla Lvivissä pianonsoiton professorina.
Różyckin teos "Pan Twardowski" oli ensimmäinen suurimuotoinen puolalainen baletti, joka esitettiin Puolan ulkopuolella. Sen lisäksi, että teos esitettiin yli 800 kertaa Varsovassa, näytöksiä järjestettiin myös Kööpenhaminassa, Prahassa, Brnossa, Zagrebissa, Belgradissa ja Wienissä. Różyckin muihin teoksiin lukeutuu Jerzy Żuławskin librettoon sävelletty ooppera "Eros i Psyche", joka kantaesitettiin Wrocławissa vuonna 1917.
Różycki saapui 16. kesäkuuta 1939 lyhyelle vierailulle Suomeen. Hän esiintyi täällä radiossa yhdessä laulajatar Maria Miloszewskan kanssa ohjelman käsittäessä Różyckin pianosävellyksiä ja lauluja sekä kävi radioesiintymisen jälkeen vierailulla säveltäjä Jean Sibeliuksen luona Järvenpään Ainolassa.
Kolumbiaaninen vaihto

Kolumbiaaninen vaihto tarkoittaa uudella ajalla tapahtunutta kasvi- ja eläinlajien mannertenvälistä siirtymistä Uuden ja Vanhan maailman välillä sekä siihen liittyneitä massiivisia ekologian, maatalouden ja kulttuurin muutoksia – erityisesti viljelykasvien, karjan, ihmisten (orjat mukaan lukien) ja tartuntatautien siirtymisestä seuranneita muutoksia. Nämä muutokset johtivat ekologiseen ja kulttuurivallankumoukseen niin Amerikassa kuin Euroopassa. Uusi yhteyksien aika alkoi vuonna 1492 Kristoffer Kolumbuksen ensimmäisestä purjehduksesta Amerikkaan, mistä juontuu nimitys ”kolumbiaaninen”.
Esimerkkejä.
Kasvien ja eläinten mannertenvälinen siirtyminen muutti niin eurooppalaisten, amerikkalaisten, afrikkalaisten kuin aasialaistenkin elämäntapoja. Aikaisemmin tuntemattomista elintarvikkeista tuli nopeasti perusruokaa ja uusilla alueilla alettiin harjoittaa maataloutta. Esimerkiksi ennen vuotta 1492 perunaa ei tunnettu Etelä-Amerikan ulkopuolella, mutta 1840-luvulla Irlantia kohtasi vakava nälänhäta perunasatoon iskeneen perunaruton vuoksi. Eurooppalaisten ensimmäinen Uuteen maailmaan tuoma eläin, hevonen, muutti Suurten tasankojen intiaaniheimojen elämää pysyvästi ja mahdollisti elintavan muutoksen biisoninmetsästykseen perustuvaan nomadismiin. Tomaattikastikkeesta, joka tehdään amerikkalaisperäisestä kasvista, tuli Italian symboli ja afrikkalaisperäisestä kahvista ja aasialaisperäisestä sokeriruo’osta tuli Latinalaisen Amerikan plantaasien pääasiallisia viljelykasveja.
Ennen kolumbiaanista vaihtoa Floridassa ei ollut appelsiineja, Ecuadorissa banaaneja, paprikaa Unkarissa, kesäkurpitsaa Italiassa, ananasta Havaijilla, maniokkia ja bataattia Afrikassa, nautoja Texasissa, chiliä Thaimaassa, tupakkaa Ranskassa eikä suklaata Sveitsissä. Eurooppalaiset toivat Amerikkaan voikukankin.
Ennen pysyvien yhteyksien syntymistä kahden pallonpuoliskon välille kotieläinten ja tartuntatautien lukumäärä oli suurempi Vanhassa maailmassa kuin Uudessa. Vanhan maailman tautien ja erityisesti isorokon siirtyminen koitui tuhoisaksi Amerikan intiaaneille.
Jacob af Forselles

Jacob af Forselles (alk. Forsell, 17. elokuuta 1696 Vehkalahti – 27. elokuuta 1768) oli suomalainen kauppias ja teollisuusyrittäjä. Hänestä tuli tiettävästi ensimmäinen suomalainen kauppaneuvos, joka teki koko työuransa Suomessa. Hänet myös aateloitiin vuonna 1767 ja hän on af Forselles -aatelissuvun kantaisä.
Venäläismiehityksen aikana Forsell oli mukana venäläisten vastaisissa sissijoukoissa, mikä toi hänelle lempinimen "Sissi-Jaakko". Myöhemmin af Forselles vaikutti erityisesti Haminassa ja Loviisassa, joissa hän toimi kauppiaana, laivanvarustajana sekä eri teollisuusyritysten omistajana. 
Hän omisti Strömforsin ruukin yhdessä ruukinpatruuna Anders Nohrströmin kanssa. Strömforsin ruukki on nimetty af Forsellesin ja Nohrströmin sukunimien mukaan. He laajensivat ruukkia rakentamalla manufaktuuripajan, sahan ja myllyn. 
Loviisan pormestarina hän toimi vuosina 1747–1765. Hän oli myös porvarissäädyn edustajana valtiopäivillä 1746–1747, 1751–1752 ja 1755–1756. Hänen omistuksessaan olleita kartanoita olivat Petjärven kartano Ruotsinpyhtäällä, Mariebergin kartano Liljendalissa ja Peippolan kartano Elimäellä. 
Af Forsellesin puoliso oli Johanna Ulrika Schultz. Parille syntyi vuosina 1753–1757 neljä lasta, joista tunnetuin lienee vuorineuvos Henrik Johan af Forselles (1754–1790). Toinen poika Jakob af Forselles oli sotilas, joka sai sotaneuvoksen arvon. Kolmas poika Samuel af Forselles toimi Göteborgin ja Bohusin läänin maaherrana 1796 ja Oulun läänin maaherrana 1800–1802.
Marcelo Estigarribia

Marcelo Alejandro Estigarribia Balmori (s. 21. syyskuuta 1987) on paraguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pelannut seuratasolla kotimaanosansa lisäksi ranskalaisseura Le Mansissa sekä lainasopimuksilla Deportivo Maldonadosta Italiassa Juventuksen, Sampdorian, Chievo Veronan ja Atalantan joukkueissa.
Ura.
Estigarribia aloitti uransa Club Unión Pacífico -nuorisoseurassa, ennen kuin siirtyi Sport Colombiaan, jossa hän teki ammattilaisdebyyttinsä 17-vuotiaana. Sen jälkeen hän siirtyi Cerro Porteñon riveihin, josta hän siirtyi vuonna 2008 Le Mansiin ja sieltä Newell's Old Boysiin lainalle.
Elokuussa 2011 Estigarribia siirtyi Deportivo Maldonadosta lainalle Juventukseen.
Paraguayn maajoukkueessa Estigarribia on pelannut 32 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin vuosina 2008–2012.
Eurooppalaisten Amerikan kolonisaatio

Eurooppalaisten Amerikan kolonisaation katsotaan yleisesti alkaneen vuodesta 1492. Kristoffer Kolumbus vei espanjalaisten laivaston Amerikan rannikolle ensimmäisen kerran 1492. Tätä seurasi eurooppalaisten tutkimusmatkailu, valloitukset ja kolonisaatio. Väestöä on muuttanut Amerikkaan uskonnollisista ja taloudellisista syistä sekä pakolla. 
Ensimmäisiä valloittajamaita olivat Espanja ja Portugali, jotka Tordesillasin sopimuksessa 1494 jakoivat Euroopan ulkopuolisen maailman keskenään. Sopimukseen kirjattiin myös kohta Etelä-Amerikan jakamisesta.
Arthur Gardner (tuottaja)

Arthur Gardner (7. kesäkuuta 1910 Marinette, Wisconsin – 19. joulukuuta 2014 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja näyttelijä. Hän syntyi Wisconsinin Marinettessa nimellä Arthur Goldberg. Varhaisella urallaan hän esimerkiksi esiintyi opiskelijana elokuvassa "Länsirintamalta ei mitään uutta" (1930).
Gardner palveli toisen maailmansodan aikana ensimmäisessä elokuvayksikössä ("First Motion Picture Unit"). Siellä hän tapasi Jules V. Levyn ja Arnold Lavenin, joiden kanssa hän perusti vuonna 1951 tuotantoyhtiö Levy-Gardner-Lavenin.
Gardner työskenteli tuottajana esimerkiksi televisiosarjoissa "The Rifleman" ja "The Big Valley" sekä elokuvissa "McQ – asekettu" (1974) ja "Brannigan – terästä nyrkeissä" (1975). Gardner kuoli Beverly Hillsissä, Kaliforniassa 104-vuotiaana 19. joulukuuta 2014.
Vegard Haukø Sklett

Vegard Haukø Sklett (s. 10. helmikuuta 1986) on norjalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän edusti kansallisella tasolla Grong IL-seuraa.
Maailmancupissa Sklett kilpaili ensimmäisen kerran 31. tammikuuta 2009 Sapporossa, jossa hän sijoittui 24:nneksi. Hänen uransa paras maailmancupin sijoitus on neljäs sija Sapporon kilpailusta 28. tammikuuta 2012.
Joulukuussa 2011 Sklett hyppäsi Norjan voittamassa Harrachovin joukkuekilpailussa.
Sklettillä on hallussaan epävirallinen mäkiennätys Trondheimin Granåsenin mäestä. Hän hyppäsi siellä 3. tammikuuta 2009 145 metriä.
Gerardus Philippus Helders

Gerardus Philippus Helders (9. maaliskuuta 1905 – 6. tammikuuta 2013) oli alankomaalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli "Christelijk-Historische Unie", joka sittemmin on yhdistetty Kristillisdemokraattiseen puolueeseen. Helders toimi siirtomaa-asiainministerinä Dreesin IV ja Beelin II hallituksessa. 
Helders syntyi Rotterdamssa, ja hänen isänsä oli viinikauppias. Helders opiskeli siviilioikeutta Leidenin yliopistossa vuosina 1925–1929. Hän meni naimisiin vuonna 1930 ja sai yhden pojan sekä neljä tytärtä. Poliittisen uransa hän aloitti Alankomaiden Itä-Intiassa, jossa hän toimi kaupunginvaltuutettuna Bandungissa ja Bataviassa. Helders oli internoituna vuosina 1942–1945, jolloin Japani miehitti aluetta.
Vuosina 1959–1975 Helders kuului Alankomaiden valtioneuvostoon. Hänestä tehtiin Alankomaiden Leijonan ritarikunnan ritari (1959) ja Orania-Nassaun ritarikunnan komentaja (1969).
Helders asui Wassenaarissa, jonka pormestari tapasi hänet hänen 105- ja 106-vuotispäivinään. Pormestari oli yllättynyt Heldersin hyvästä terveydentilasta ja hyvästä nykyasioiden tiedostamisesta. Vuonna 2011 Helders oli yksi kolmesta vanhimmasta Alankomaissa eläneestä miehestä. Hänellä oli kaksitoista lapsenlasta ja useita lapsenlapsenlapsia. Helders kuoli 107-vuotiaana kotonaan Wassenaarissa.
John Levy

John Levy (11. huhtikuuta 1912 New Orleans, Louisiana – 20. tammikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen jazzia soittanut kontrabasisti ja liikemies.
Levy muutti vuonna 1944 Chicagosta New Yorkiin, jossa hän soitti muiden muassa Ben Websterin, Erroll Garnerin, Milt Jacksonin ja Billie Holidayn kanssa. Vuonna 1949 hänestä tuli George Shearingin alkuperäisen kvintetin basisti, ja hän toimi lisäksi Shearingin konserttimanagerina. Vuonna 1951 Levy perusti John Levy Enterprisesin, Inc., ja hänestä tuli ensimmäinen afroamerikkalainen henkilökohtainen manageri pop- ja jazzmusiikin alalla. Levyn asiakkaisiin kuuluivat Shearingin lisäksi Nancy Wilson, Cannonball Adderley, Joe Williams, Shirley Horn ja Ramsey Lewis.
Vuonna 1997 Levy otettiin International Jazz Hall of Fameen, ja vuonna 2006 National Endowment for the Arts myönsi hänelle NEA Jazz Master -arvonimen.
Robert Simpson (meteorologi)

Robert Homer Simpson (19. marraskuuta 1912 Corpus Christi, Texas – 19. joulukuuta 2014 Washington) oli yhdysvaltalainen meteorologi ja hurrikaanien asiantuntija. Hän oli National Hurricane Research Projectin ensimmäinen johtaja vuosina 1955–1959 ja myöhemmin Kansallisen hurrikaanikeskuksen johtaja 1967–1974. Hän kehitti Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikon yhdessä Herbert Saffirin kanssa. Hän oli lisäksi mukana perustamassa tulevaa National Severe Storms Laboratorya.
Simpson syntyi Corpus Christissä, Texasissa, ja selviytyi kuusivuotiaana tuhoisan hurrikaanin rantautumisesta. Hän opiskeli Southwestern Universityssä, Atlantan Emory-yliopistossa ja Chicagon yliopistossa. Hän oli The Explorers Clubin jäsen. Hän oli myös American Meteorological Societyn kunniajäsen ja sai sen Cleveland Abbe -palkinnon; lisäksi hän sai tunnustuksia Yhdysvaltain kauppaministeriöltä ja Ranskasta.
Simpson oli naimisissa meteorologi Joanne Simpsonin kanssa vuodesta 1965 tämän kuolemaan vuonna 2010.
Norman Felton

Norman Felton (29. huhtikuuta 1913 Lontoo – 25. kesäkuuta 2012) oli brittiläissyntyinen televisiotuottaja. Hän muutti perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1929 ja asettui Ohion Clevelandiin. Felton työskenteli muun muassa ohjelmissa "The Man from U.N.C.L.E." ja "Tohtori Kildare" NBC:llä. Hän toimi myös esimerkiksi lääketieteellisen draaman "Yhdestoista hetki" toimeenpanevana tuottajana.
Felton sai vuonna 1965 Golden Globen sarjasta "The Man from U.N.C.L.E.", ja vuonna 1966 hän sai siitä lisäksi Emmy-ehdokkuuden. Vuonna 1975 hän tuotti televisioelokuvan "Babe", joka toi hänelle uuden Emmy-ehdokkuuden. Vuonna 1979 hän tuotti televisioelokuvan "Nimesi olkoon Jonah". Vuonna 1997 hän sai Producers Guild of American elinikäisen kunniajäsenyyden.
Marjukka Kaakkola

Marjukka Kaakkola (s. 1961) on Muutos 2011 -puolueen aiempi puheenjohtaja (2012–2013). Kaakkolan puheenjohtajuuskaudella Muutos 2011 sai ensimmäisen ja ainoan kansanedustajansa James Hirvisaaren liityttyä Muutos 2011:een 8. lokakuuta 2013.
Kaakkola asui Lohjalla vuonna 2015. Hän oli ehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä saaden 248 ääntä, mutta ei tullut valituksi. Hän oli ehdolla Uudeltamaalta myös vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, mutta sai 234 ääntä eikä tullut valituksi.
Sangihenpöllönen

Sangihenpöllönen ("Otus collari") on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa Sangihen saarella, jolla se on kotoperäinen. Sen paikallinen nimi on burung hantu.
Se painaa 76 grammaa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät, pensastot, viljelmät ja puutarhat.
The Code (elokuva)

The Code (tunnetaan myös nimellä Thick as Thieves) on vuonna 2009 julkaistu rikoselokuva. Elokuvan pääosia esittävät Morgan Freeman, Antonio Banderas, Radha Mitchell, Robert Forster, Rade Šerbedžija, Marcel Iureş ja Tom Hardy. Elokuvan on ohjannut Mimi Leder. Elokuva julkaistiin suoraan videolle.
Cristian Tello

Cristian Tello Herrera (s. 11. elokuuta 1991 Sabadell, Barcelonan maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka pelaa Barcelonassa pelipaikaltaan hyökkääjänä. 
Jalkapalloura.
Cristian Tello aloitti jalkapalloilun 11-vuotiaana CF Can Rullissa ja siirtyi jonkin ajan päästä FC Barcelonaan. Tämän jälkeen hän siirtyi vuodeksi lainaksi Dammiin. Vuonna 2008 hänen siirtosopimuksensa umpeutui ja RCD Espanyol otti hänet joukkueeseen. 
Vuonna 2010 Tello siirtyi takaisin Barcelonaan ja pelasi kauden 2010 Barcelona B:ssä. 9. marraskuuta 2011 Tello teki debyyttinsä Barcelonan ykkösmiehistössä Copa del Reyn ottelussa CE L'Hospitaletia vastaan. Ensimmäisen esiintymisensä Primera Divisiónissa Tello teki 28. tammikuuta 2012 ottelussa Villarrealia vastaan tullen kentälle Adrianon paikalle 75. minuutilla. Vuonna 2014 kesän siirtoikkunassa Tello siirtyi Barcelonasta Portoon kahden kauden lainasopimuksella.
Yksityiselämä.
Tellon ensimmäinen lapsi, tytär Carlota, syntyi 27. maaliskuuta 2014.
Ida Pollock

Ida Pollock (o.s. Crowe; 12. huhtikuuta 1908 Lewisham, Lontoo – 3. joulukuuta 2013 Cornwall) oli brittiläinen kirjailija, joka julkaisi lukuisia novelleja ja yli sata rakkausromaania. Hän käytti oikean nimensä lisäksi useita pseudonyymejä: Susan Berrie, Pamela Kent, Averil Ives, Anita Charles, Barbara Rowan, Jane Beaufort, Rose Burghley, Mary Whistler ja Marguerite Bell. Hän toimi myös öljymaalarina, ja hän oli edustettuna kansallisessa näyttelyssä vuonna 2004.
Pollock aloitti kirjoitustensa julkaisun jo 1920-luvulla. Hän selvisi toukokuussa 1942 pommin osumisesta hänen äitinsä kotiin Hastingsissa. Pollock selvisi vammoitta, mutta hänen äitinsä joutui tilapäiseen sairaalahoitoon. Hän meni vuonna 1943 naimisiin everstiluutnantti Hugh Alexander Pollockin (1888–1971) kanssa. Mies työskenteli elämänsä aikana myös kustantamossa ja teki yhteistyötä Churchillin kanssa. Hän oli aiemmin ollut naimisissa Enid Blytonin kanssa.
Myös Pollockin tytär Rosemary Pollock on rakkauskirjailija. 
Pollock julkaisi omaelämäkertateoksen "Starlight" marraskuussa 2009. Hän oli Romantic Novelists’ Associationin perustajajäsen ja oli mukana valmistamassa järjestön 50-vuotisjuhlia vuonna 2010.
Parlamentin hajottaminen

Parlamentin hajottaminen tarkoittaa, että parlamentin työskentely keskeytetään kesken vaalikauden ja järjestetään ennenaikaiset parlamenttivaalit. Useimmissa maissa parlamentin hajottaminen on vähintäänkin muodollisesti valtionpäämiehen yksinoikeus, joskin monissa maissa todellisen päätöksen tekee esimerkiksi pääministeri.
Eduskunnan hajottaminen Suomessa.
Suomessa eduskunnan hajottaminen on perinteisesti ollut tasavallan presidentin (alkuaan Venäjän keisarin ja suuriruhtinaan) yksinoikeus, mutta vuonna 2000 voimaanastuneen uuden perustuslain 26 §:n mukaan presidentti voi hajottaa eduskunnan vain pääministerin perustellusta aloitteesta ja eduskuntaryhmiä kuultuaan sekä eduskunnan ollessa koolla.
Alice Herz-Sommer

Alice Herz-Sommer (myös Alice Sommer-Herz tai Alice Sommer; 26. marraskuuta 1903 Praha, Itävalta-Unkari – 23. helmikuuta 2014 Lontoo, Britannia) oli tšekkiläinen pianisti, musiikinopettaja ja Theresienstadtin keskitysleiriltä pelastunut. Hän oli viimeisinä elinvuosinaan vanhin tunnettu selviytyjä holokaustista. Yli satavuotiaana hän kirjoitti holokaustikokemuksistaan kirjan "Ein Garten Eden inmitten der Hölle", joka nousi myyntimenestykseksi.
Herz-Sommer syntyi Prahassa, Itävalta-Unkarissa, Marianan kaksossiskona. Hän meni naimisiin muusikko Leopold Sommerin kanssa vuonna 1931 ja sai Raphael-pojan (1937–2001). Useimmat hänen sukulaisensa ja ystävänsä (muun muassa Max Brod ja Felix Weltsch) pakenivat Tšekkoslovakian miehityksen jälkeen Palestiinaan, mutta hän itse pysyi Prahassa. Vuonna 1942 hänen sairas äitinsä Sophie surmattiin. Vuotta myöhemmin hän joutui miehensä ja poikansa kanssa Theresienstadtiin, jossa Herz-Sommer soitti konserteissa. Hänen miehensä lähetettiin myöhemmin Auschwitziin, ja vaikka hän selvisi sieltä, hän kuoli Dachaun keskitysleirillä vuonna 1944. Kun Theresienstadt vapautettiin vuonna 1945, Herz-Sommer palasi Prahaan.
Vuonna 1949 Herz-Sommer muutti sukunsa luo Israeliin. Hän asui siellä ja toimi musiikinopettajana Jerusalemissa, kunnes muutti sellistipoikansa kanssa Lontooseen vuonna 1986.
Vuonna 2010 BBC Four näytti ohjelman Herz-Sommerin elämää kunnioittaakseen. Herz-Sommer nimesi optimisminsa pitkäikäisyytensä salaisuudeksi.
Paola (Belgian kuningatar)

Paola Ruffo di Calabria (s. 11. syyskuuta 1937 Toscana, Italia) on Belgian entisen kuninkaan Albert II:n puoliso. Kuningatar Paola syntyi Italian Toscanassa perheensä seitsemänneksi lapseksi. Hän meni naimisiin Albert II:n kanssa vuonna 1959 ja heillä on kolme lasta: kuningas Philippe, Astrid ja Laurent.
Gerrymanderointi

Gerrymanderointi () tarkoittaa vaalipiirien rajojen tai vaalipiirijaon muokkausta vallassa olevan puolueen hyödyksi.
Periaate.
Gerrymanderoinnissa valtapuolue haluaa maksimoida ääniosuutensa tuomat edustajanpaikat lisäämättä itse äänimääräänsä. Kaksipuoluejärjestelmässä ja yhden edustajan vaalipiireissä tämä saavutetaan tavallisesti niin, että perustetaan sellaisia vaalipiirejä, joissa valtapuolueen odotetaan voittavan ainoan jaossa olevan edustajanpaikan vain pienellä äänierolla. Lisäksi perustetaan sellaisia vaalipiirejä, joissa kilpailijapuolue voittaa paikkansa ylivoimaisesti. Molemmissa tapauksissa kilpailijapuolueen ääniä menee runsaasti hukkaan, koska se saa ääniosuuteensa nähden suhteellisesti vähemmän edustajanpaikkoja kuin valtapuolue.
Käyttö eri vaalitavoissa.
Gerrymanderointia esiintyy todennäköisimmin enemmistövaalitapaa käyttävissä maissa, joissa vaalipiirien rajoja on säännöllisesti korjailtava, jotta niiden suhteellinen asukasluku pysyisi samana. Ilmiötä esiintyy varsinkin, jos vallassa oleva puolue pääsee suvereenisti päättämään muutoksista. Joissain enemmistövaalitapaa käyttävissä maissa on vaalipiirisuunnittelun estämiseksi annettu vaalipiirien rajoista päättäminen puolueista riippumattomille elimille.
Suhteellista vaalitapaa käyttävissä maissa ilmiö on melko tuntematon, sillä varsinkin suuremmissa usean edustajan vaalipiireissä sillä saavutettava hyöty olisi vähäinen.
Käsitteen synty.
Käsite syntyi Yhdysvalloissa vuonna 1811, kun Massachusettsin osavaltion kuvernööri Elbridge Gerry allekirjoitti lain demokraattien kannatuksen lisäämiseksi. Lailla luodun uuden vaalipiirin sanottiin muistuttaneen kartalla salamanteria (), mikä provosoi bostonilaisen sanomalehden toimittajan kutsumaan sitä nimellä "gerrymander".
Arvostelu.
Gerrymanderointia on vastustettu sillä perusteella, että se tekee vaalipiireistä erikokoisia ja muodoltaan epäkompakteja, sekä siksi, että sillä pyritään epätasa-arvoisesti vähentämään tiettyjen äänestäjäryhmien vaikutusmahdollisuutta. Vaalipiirien erikokoisuus aiheuttaa suurten vaalipiirien äänestäjien äänten painoarvon vähenemistä, ja esimerkiksi rotuvähemmistöjen vahingoksi suoritettu gerrymandering vaikuttaa syrjivästi.