tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mayim Bialik

Mayim Hoya Bialik (s. 12. joulukuuta 1975 San Diego, Kalifornia) on yhdys­valtalainen näyttelijä ja neuro­tieteilijä. Hän tuli tunnetuksi lapsi­näyttelijänä esiintyessään sarjassa "Kullannuppu". Bialik on esiintynyt komedia­sarjassa "Rillit huurussa" vuodesta 2010.
Ura.
Mayim Bialik aloitti näyttelijän­uransa 1980-luvun lopulla lapsi­näyttelijänä. Hän esiintyi muun muassa elo­kuvissa "Koston paholainen" ja "Ikuiset ystävät". Vuosina 1990–1995 Bialik esitti pääosaa televisio­sarjassa "Kullan­nuppu". Tämän jälkeen hän näytteli useissa ääni­rooleissa.
Bialik on esiintynyt 2000-luvulla televisio­sarjoissa "Jäitä hattuun" ja "Salattu teinielämä". Hän esittää neuro­tieteilijä Amy Farrah Fowleria komedia­sarjassa "Rillit huurussa".
Näyttelijän­uransa lisäksi Bialik on opiskellut Kalifornian yli­opistossa neurotiedettä, juutalaista teologiaa ja hepreaa. Hänellä on tohtorin­tutkinto neuro­tieteestä. Bialikin väitös­kirja käsitteli Prader–Willin oireyhtymää.
Yksityiselämä.
Bialik oli yhdeksän vuotta naimisissa Michael Stonen kanssa. He erosivat vuonna 2012. Parilla on kaksi poikaa (s. 2005 ja 2008). Bialik toimii luonnon­mukaista elämän­tapaa ja vanhemmuutta kannattavan Holistic Moms Network -järjestössä. Vuonna 2012 hän julkaisi vanhemmuutta käsittelevän kirjan "Beyond the Sling".
Bialik on juutalainen ja toimii aktiivisesti seurakunnassaan. Hän on ohjannut juutalaista a cappella -kuoroa ja säveltänyt kuorolle musiikkia. Hän toimii Jewish Free Loan Association -järjestössä.
Ullubi Buinakski

Ullubi Danijalovitš Buinakski (, 8. syyskuuta 1890 Ullu-Buinakin kylä, nykyinen Karabudahkentin piirin Ullubijaul – 16. elokuuta 1919 Šahmalin aseman luona) oli dagestanilainen bolševikkivallankumouksellinen.
Ullubi Buinakski syntyi köyhtyneeseen aatelisperheeseen. Hän opiskeli Temir-Han-Šuran reaalikoulussa sekä Stavropolin ja Tbilisin lukioissa. Vuonna 1910 hän pääsi Moskovan yliopiston oikeustieteelliseen tiedekuntaan, josta hänet erotettiin seuraavana vuonna opiskelijalevottomuuksiin osallistumisen takia. Vuonna 1914 hänet otettiin uudelleen Moskovan yliopiston opiskelijaksi.
Buinakski liittyi bolševikkipuolueeseen vuonna 1916. Helmikuun vallankumouksen jälkeen hän teki puoluetyötä Moskovassa ja Dagestanissa. Marraskuussa 1917 hänestä tuli Petrovsk-Portin ja huhtikuussa 1918 Dagestanin sotilaallisen vallankumouskomitean johtaja.
Huhti-kesäkuussa 1918 bolševikit ottivat haltuunsa suuren osan Dagestanista mutta joutuivat pian vetäytymään brittien tukemien vastavallankumouksellisten tieltä. Buinakski pakeni Astrahaniin, mutta palasi takaisin helmikuussa 1919. Kumtorkalan kylässä pidetyssä VKP(b):n salaisessa kokouksessa hänet valittiin puolueen aluekomitean johtajaksi. Bolševikkien vallankumouskomitean jäsenenä hän osallistui maanalaisen kapinaliikkeen organisointiin. Toukokuussa 1919 Pohjois-Kaukasian vuoristolaishallitus pidätti kaikki aluekomitean jäsenet. Buinakski tuomittiin kuolemaan ja ammuttiin.
Termir-Han-Šuran kaupunki nimettiin vuonna 1922 Ullubi Buinakskin mukaan Buinakskiksi. Karabudahkentin piirin Ullubijaulin kylässä toimii hänelle omistettu museo.
Detroit 1-8-7

Detroit 1-8-7 on yhdysvaltalainen draamasarja, joka alkoi Yhdysvalloissa 21. syyskuuta 2010 ABC-kanavalla. ABC peruutti sarjan 13. toukokuuta 2011. Suomessa sarja alkoi Nelosella 6. tammikuuta 2011.
Sarja kertoo Detroitin johtavasta murharyhmästä.
Melissa Rauch

Melissa Ivy Rauch (s. 23. kesäkuuta 1980 Marlboro, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hänen tunnetuin roolinsa on Bernadette komediasarjassa "Rillit huurussa".
Ura.
Melissa Rauch opiskeli näyttelemistä Marymount Manhattan Collegessa New Yorkissa. Valmistuttuaan hän alkoi näytellä teatterissa ja tehdä standup-komiikkaa. Hän oli mukana VH1:n ohjelmassa "Best Week Ever" vuosina 2005–2008.
Rauch on esiintynyt televisiosarjoissa "True Blood", "Kath &amp; Kim" ja "Konttori". Hänellä oli sivuosa elokuvassa "I Love You, Man". Rauch on esittänyt Bernadettea komediasarjassa "Rillit huurussa" vuodesta 2009. Sarjan neljännellä tuotantokaudella hänen roolistaan tehtiin vakituinen. 
Teatterissa Rauchilla on ollut rooleja muun muassa näytelmissä "Kesäyön unelma", "Into the Woods" ja "Vampire Lesbians of Sodom". Hän on näytellyt George W. Bushin tytärtä Jenna Bushia esityksessä "Miss Education of Jenna Bush". Rauch alkoi esiintyä komediashowssa "The Realest Real Housewives" Los Angelesissa vuonna 2011. 
Yksityiselämä.
Melissa Rauch on kotoisin Marlboron pikkukaupungista New Jerseystä. Hän asuu nykyään Los Angelesissa. Rauch on juutalainen.
Aminofylliini

Aminofylliini on teofylliinin ja etyleenidiamiinin seos. Aine laajentaa keuhkoputkia ja rentouttaa sileää lihaskudosta ja sitä käytetäänkin astman lääkehoidossa.
Fysikaaliset ominaisuudet.
Aminofylliinikiteet sisältävät teofylliinin ja etyleenidiamiinin lisäksi vettä. Aine on olomuodoltaan keltaista kiinteää ainetta, joka liukenee paremmin veteen kuin teofylliini yksinään. Etanolin tai dietyylieetteriin aminofylliini on liukenematonta. Aminofylliinillä on taipumusta absorboida hiilidioksidia, joka vapauttaa siitä teofylliiniä.
Vaikutusmekanismi.
Aminofylliini estää fosfodiesteraasientsyymien toimintaa, minkä vuoksi keuhkoputkien lihaksia rentouttava ja keuhkoputkia laajentava syklinen adenosiinimonofosfaatti ei hajoa yhtä tehokkaasti. Aminofylliini vaikuttaa myös adenosiinireseptorien antagonistina.
Aminofylliiniä käytetään myös vähentämään kehon rasvaa.
Sivuvaikutukset.
Tyypillisimmät aminofylliinin sivuvaikutukset ovat huonovointisuus, iho-oireet ja vatsaoireet. Aine voi aiheuttaa myös hermostuneisuutta ja hyperventilaatiota.
Mika Karttunen (elokuvantekijä)

Mika Karttunen (s. 18. elokuuta 1959) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja tuotantopäällikkö. Hän toimi 1990-luvulta lähtien monien Solar Filmsin elokuvien (mukaan lukien "Vares" ja "V2") ja televisiosarjojen tuotannoissa eri tehtävissä ennen läpimurtoaan käsikirjoittajana.
Vuonna 2011 Karttunen osallistui Solar Filmsin Mannerheim-elokuvahankkeeseen muokaten aiempaa käsikirjoitusta halvemmaksi toteuttaa. Rahoitusvaikeuksien vuoksi elokuvaa jäi kuitenkin tekemättä.
Karttusen puoliso on kosmetiikkayrittäjä Erja Häkkinen.
Israelin metsäpalo 2010

Israelin metsäpalo 2010 raivosi Israelissa 2.–5. joulukuuta 2010 Haifan eteläpuolella. Metsäpalo surmasi 44 henkilöä ja tuhosi ainakin 250 asuinrakennusta. Useimmat kuolleet olivat vankilalaitoksen kadetteja, jotka olivat bussissa matkalla evakuoimaan vankeja palon tieltä. Pääministeri Benjamin Netanjahua, sisäministeri Eli Yishaita ja puolustusministeri Ehud Barakia vaadittiin vastuuseen palokuntien huonon tilan vuoksi.
Poliisi pidätti palon sytyttämisestä kaksi epäiltyä, joiden motiiviksi epäiltiin huolimattomuutta. Ensimmäistä kertaa rauhanneuvottelujen katkeamisen jälkeen presidentti Mahmud Abbas soitti pääministeri Netanjahulle esittääkseen surunvalittelunsa ja tarjotakseen apua. Israel sai lentokoneita sammutustöihin Venäjältä, Yhdysvalloilta ja Espanjalta.
Nogain piiri (Dagestan)

Nogain piiri (; nogaiksi Ногай районы, "Nogai raiony") on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 8871,1 neliökilometriä. Asukkaita on 22 500 henkeä (vuonna 2010).
Nogain piiri sijaitsee Dagestanin pohjoisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Kalmukiaan, idässä Dagestanin Tarumovkan piiriin, etelässä Tšetšeniaan ja lännessä Stavropolin aluepiiriin. Piirin länsiosassa sijaitseva Južno-Suhokumskin kaupunki muodostaa erillisen hallintoalueen. Seutu on etupäässä kuivaa aroa. Pohjoisosassa on öljy- ja kaasuesiintymiä.
Piiriin kuuluu kymmenen maalaiskuntaa: Arslanbek, Edige, Karagas, Karasu, Koktjubinski (keskuspaikka Nariman), Kumli, Kunbatar, Ortatjube, Terekli-Mekteb ja Tšervlennyje Buruny.
Hallinnollinen keskus on Terekli-Mektebin kylä, josta on 250 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 17. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan asukkaista on 85,7 % nogaita, 8,2 % dargeja, 1,5 % tšetšeenejä, 1,2 % venäläisiä ja 1,1 % kumykkeja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito (etupäässä lampaita). Lisäksi viljellään viljaa, vihanneksia ja rehukasveja.
Piirissä toimii 14 lastentarhaa, 20 koulua ja Hasavjurtin opettajaopiston osasto. Kulttuurilaitoksia ovat 18 kerhotaloa, 16 kirjastoa, museo ja nogainkielinen teatteri. Nähtävyyksiä ovat kuumat kivennäisvesilähteet ja Sosnovkan katajametsä.
Paikallislehtenä ilmestyy nogainkielinen "Şöl tawısı" (”Aron ääni”).
Eero Saarinen (koripallovalmentaja)

Eero Ilmari Saarinen (28. huhtikuuta 1947 – 2025) oli suomalainen koripallovalmentaja ja koripalloilija.
Saarisen kasvattajaseura oli Porin Veto, jossa hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1964–1965. Vuonna 1967 hän voitti Porin suomalaisen yhteislyseon joukkueessa arvostetun Oppikoulucupin. Saarinen esiintyi SM-sarjassa myös Tampereen Pyrinnön ja Karhun Poikien riveissä. Yhteensä hän pelasi kolmen kauden aikana 38 ottelua, tehden niissä 53 pistettä. Vuonna 1969 Saarinen voitti Pyrinnössä Suomen cupin. 
Valmentajana Saarinen aloitti vuonna 1974 Karhun Poikien naisjoukkueen ja A-tyttöjen parissa. Pääsarjatasolla hän valmensi muun muassa Torpan Poikia, Helsingin NMKY:tä, TuNMKY:tä sekä Kotkan Työväen Palloilijoita. Pääsarjaotteluita Saarisella oli valmentajana yli 500. 
Suomen naisten koripallomaajoukkuetta Saarinen valmensi vuosina 1974–1981 ja miesten A-maajoukkuetta 1984–1991. Naisten maajoukkue selvisi hänen alaisuudessaan EM-kisoihin vuosina 1980 ja 1981. Saarinen toimi myös Espoon Hongan toimitusjohtajana sekä Suomen Ammattivalmentajat SAVAL ry:n toiminnanjohtajana. 
Vuonna 2023 hänet valittiin Suomen valmentajien kunniagalleriaan.
Saarinen on haudattu Gräsan uurnalehtoon Espooseen.
Oncorhynchus kawamurae

Oncorhynchus kawamurae (”kunimasu”) on Japanissa Tazawajärvessä elänyt tyynenmerenlohien suvun kala, jonka arveltiin kuolleen sukupuuttoon patoamiseen 1930 luvulla liittyneen happamoitumisen yhteydessä. Se on yleensä luokiteltu punalohen alalajiksi "Oncorhynchus nerka kawamurae". Kalan mätimunia tiedetään siirretyn joihinkin muihin järviin, mutta alalaji katsottiin kuolleeksi sukupuuttoon vuonna 1940.
Kioton yliopiston tutkijat ovat kuitenkin löytäneet vuonna 2010 Yamanashin prefektuurin Saikojärvestä kalayksilöitä, jotka ovat tunnistaneet kunimasuksi.
Loris Frasnelli

Loris Frasnelli (s. 22. helmikuuta 1979 Trento) on entinen italialainen maastohiihtäjä.
Maastohiihdon maailmancupissa Frasnelli kilpaili ensimmäisen kerran Brussonissa joulukuussa 2000. Kymmenen parhaan joukkoon hän pääsi ensimmäisen kerran toisessa maailmancupin kilpailussaan, kun hän sijoittui Asiagon sprinttikilpailussa yhdeksänneksi. Hänen paras sijoituksensa henkilökohtaisissa kilpailuissa on Davosin vapaan hiihtotavan sprintin neljäs sija helmikuussa 2006. Maaliskuussa 2006 hän voitti Sapporon parisprintin Cristian Zorzin kanssa.
Torinon olympialaisissa 2006 Frasnelli sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä kuudenneksi. Hän lopetti uransa keväällä 2014.
Vjatskoje

Vjatskoje () on pieni kalastajakylä Habarovskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Amur-joen itäpuolella 70 kilometriä pohjoiseen Habarovskista. Alueen alkuperäiset asukkaat olivat tunguuseja.
Toisen maailmansodan aikaan Vjatskojessa sijaitsi Neuvostoliiton omistama kiinalaisten ja korealaisten sotilasleiri. Korean demokraattisen kansantasavallan tuleva johtaja Kim Il-sung oli alueella pataljoonan komentajana ja jotkut lähteet väittävät myös hänen poikansa Kim Jong-ilin syntyneen Vjatskojessa.
Melonta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 000 metrin kanadalaiskaksikko

Helsingin olympiakisojen miesten kanadalaiskaksikoiden 1 000 metrin melontaan osallistui 11 paria. Kilpailu käytiin 28. heinäkuuta Soutustadionilla.
Alkuerät.
Kummastakin erästä neljä nopeinta loppukilpailuun.
1.erä
2.erä
Saint-Martin (Ranska)

Saint-Martin, virallisesti Saint-Martinin yhteisö (ransk. "Collectivité de Saint-Martin"), on Ranskan merentakainen paikallishallintoalue (ransk. "Collectivités d’outre-mer"). Siihen kuuluu kaksi kolmasosaa Saint-Martinin saaresta, eteläisin kolmannes muodostaa Alankomaihin kuuluvan Sint Maartenin. Hallintoalueen pinta-ala 53 neliökilometriä ja asukkaita on noin 32 000 (2016). Hallintoalueen pääkaupunki on Marigot. 
Saint-Martin oli vuoteen 2007 osa Guadeloupea, mutta on siitä lähtien ollut oma hallintoalueensa vuonna 2003 pidetyn kansanäänestyksen perusteella. 
Hallintoalueen virallinen rahayksikkö euro ja virallinen kieli ranska.
Netcycler

Netcycler on Netcycler Oy:n kehittämä nettipohjainen tavaranvaihtopalvelu, jossa hankitaan ja annetaan tavaroita tekemällä vaihtokauppoja tai antamalla ilmaiseksi. Palvelussa kierrätetään uusiokäyttöön tyypillisiä kodin tavaroita, vaatteita, kirjoja, huonekaluja, lastentarvikkeita, elokuvia, elektroniikkaa, urheiluvälineitä jne. Palvelussa käytetään Netcyclerin patentoimaa vaihtorinkiteknologiaa, joka huomattavasti parantaa vaihtojen todennäköisyyttä verrattaessa suoraan henkilöltä henkilölle vaihtoon. Yrityksen tavoitteena on edistää tavaroiden kiertoa ja siten vähentää kulutuksesta aiheutuvaa ympäristökuormitusta. 
Palvelu avattiin Suomessa maaliskuussa 2010 ja Saksassa lokakuussa 2010. Palvelu avattiin myös Britanniassa toukokuussa 2011. 
Netcyclerilla on yli 110 000 rekisteröitynyttä käyttäjää Suomessa, Saksassa ja Britanniassa. Palvelun peruskäyttö on ilmaista, lisäksi yritys tarjoaa maksullisia logistiikkapalveluita sekä yrityksille suunnattuja palveluita.
Sivusto ei ole toiminut ainakaan tammikuun 2014 jälkeen sosiaalisen median viestien mukaan, eikä ylläpito ole kommentoinut asiaa, saati korjannut vikoja. 6.6.2014 yritys ilmoitti sulkevansa palvelun kokonaan 19.6.2014.
Yritys on tehnyt pelkästään tappiota koko olemassaolonsa aikana.
Rutulin piiri

Rutulin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 2188,5 neliökilometriä. Asukkaita on 22 500 henkeä (vuonna 2010).
Rutulin piiri sijaitsee Dagestanin lounaisosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Tljaratan, Tšarodan ja Lakin piireihin, idässä Kulin, Agulin ja Kurahin piireihin, etelässä Ahtyn piiriin sekä lännessä Azerbaidžaniin. Seudun halki virtaa Samurjoki.
Piiriin kuuluu 17 maalaiskuntaa: Amsar, Arakul, Bortš, Gelmets, Hljut, Ihrek, Kaljal, Kina, Lutšek, Mišleš, Mjuhrek, Muslah, Nižni Katruh, Rutul, Šinaz, Tsahur ja Verhni Katruh. Hallinnollinen keskus on Rutulin kylä, josta on 273 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Asutuskeskuksia on yhteensä 40. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 59,5 % asukkaista on rutuleja, 21,2 % tsahureja, 9 % lezgejä, 3,9 % lakeja, 2,6 % azereja ja 2,4 % avaareja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on maanviljely, joka on erikoistunut maidon, villan ja lihan tuotantoon sekä perunan, kaalin ja hedelmien viljelyyn. Teollisuutta edustaa yksi pieni vesivoimalaitos. Piiristä on maantieyhteys Ahtyn, Usuhtšain ja Magaramkentin kautta M29-valtatielle.
Piirissä toimii viisi lastentarhaa ja 34 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat musiikki- ja taidekoulut, 26 kerhotaloa ja 26 kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat Rutulin, Šinazin, Tsahurin, Mišlešin ja Mjuhrekin vanhat moskeijat minareetteineen.
Paikallislehtenä ilmestyy rutulin- ja venäjänkielinen "Myhabišdy tsindy habarlar" (”Rutulin uutiset”) sekä tsahurin- ja venäjänkielinen "Nur" (”Valo”).
Kim Sul-song

Kim Sul-song (, s. 30. joulukuuta 1974) on Korean demokraattisen kansantasavallan entisen johtajan Kim Jong-ilin ja tämän ensimmäisen vaimon Kim Young-sukin tytär, joka on toiminut ainakin propagandadepartementin kirjallisuusasiavastaavana ja isänsä turvallisuusvastaavana.
Kim Jong-il ja Kim Jong-suk avioituivat 1973 ja Kim Sul-song syntyi heti seuraavana vuonna. Kim Sul-song on valmistunut Kim Il-sungin yliopiston taloustieteen laitoksesta.
Origins of Plague

Origins of Plague on suomalaisen metalliyhtye Hateformin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2010.
Tiiksjärven lentokenttä

Tiiksjärven sotilaslentokenttä oli Suomen ilmavoimien jatkosodassa käyttämä lentokenttä Tiiksjärven tuntumassa Lietmajärven alueella Itä-Karjalassa. Lentokenttä joutui Suomen puolustusvoimien haltuun 28. heinäkuuta 1941.
Kenttä sijaitsi noin kolmisen kilometriä Tiiksjärven eteläpäästä itään, rajautuen Tiiksjärven, Unusjärven ja Joutsenjärven väliselle alueelle. Tummavetinen Tiiksjoki kiemurtelee kentän pohjoispäässä kohti itää. Ympäristö on pääosin kuivaa mäntykangasta ja suota. Tukikohtaan liittyi myös ns rantatukikohta jota kellukekoneet (sairaankuljetus, huolto ja kaukopartiolennot) käyttivät. Rantatukikohtaan muodostui sodan edetessä varsin laaja parakkiyhteisö. Kentän pääasiallinen tehtävä oli palvella alueella etenevän ja toimivan 14. divisioonan tiedustelutarpeita.
Tiiksjärven lentokenttä ja -lentotukikohta otettiin haltuun venäläisten vetäytyessä Repolasta edelleen kohti Rukajärveä elo-syyskuun vaihteessa 1941. Kenttäalue oli jo alustavasti jo raivattu työlentokentäksi. Suomalaisten saapuessa rakennelmat oli poltettu tai niitä ei ollut. Kiitotietä molemmista päistään pidentämällä saatiin kenttä suhteellisen vaivatta ja nopeasti omaan käyttöön.
Kentällä aloitti syyskuun 1941 alussa toiminnan Onttolassa 20. elokuuta perustettu lentolaivue 10. Lentolaivue 30:n 3. lentue (3/LLv 30) sai 18. syyskuuta siirtyä Tiiksjärvelle, missä se liitettiin lentolaivue 10:een. Lentolaivue 10 lakkautettiin 20. lokakuuta toiminnan jatkuessa kuukauden loppuun. Saman aikaisesti tukikohtaan saapui lentolaivue 14 ja sille alistettu 3/LLv30. Vuoden 1942 alkupuolesta lähtien myös HLeLv24 toisen lentueen Brewsterit, vajaan vuoden ajan.
Alueella toimi kesä–heinäkuussa 1944 Ilmavoimien radiopataljoonan yksikkö II/3. komppania.
Nykyisellään kenttäalue on kasvanut umpeen. Vielä voi kuitenkin havaita parakkien ja pesäkkeiden pohjia ja lentokoneiden sirpalesuojia. Aikanaan kentällä oli majoitustilaa noin sadan parakin verran, joista suomalaisten käytössä oli tosin vain noin 25 parakkia, sillä kenttää valmisteltiin vuoden 1941 joulukuulta lähtien Sorokkaan suuntautuvaa operaatiota varten. Tätä varten Tiiksjärvelle oli määrä saapua huomattava määrä saksalaista lentokalustoa miehistöineen. Sorokan operaatio ei kuitenkaan toteutunut ja Tiiksjärvelle jäi vain pieni saksalaiskomennuskunta raskaan saksalaisen ilmatorjuntaosaston lisäksi.
Titanic II (elokuva)

Titanic II on Shane Van Dyken ohjaama ja käsikirjoittama mockbuster-elokuva, joka kertoo uudesta Titanic-laivasta, joka lähtee vuonna 2012 samalle reitille kuin alkuperäinen Titanic ja uppoaa mereen. Elokuva ei ole vuoden 1997 "Titanic"-menestyselokuvan seuraaja. Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle 24. elokuuta 2010.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat ajoittuvat vuoteen 2012, sata vuotta alkuperäisen RMS Titanicin uppoamisesta. Uusi luksusristeilyalus "SS Titanic II" on lähdössä neitsytmatkalleen samalle reitille, jolla Titanic upposi sata vuotta aikaisemmin (vaikkakin "Titanic II" aloittaa matkansa Yhdysvalloista tarkoituksena seilata Atlantin yli Isoon-Britanniaan). Laivaan astuvat hoitajat Amy Maine, (Marie Westbrook) ja Kelly Wade (Michelle Glavan).
Matkan aikana ilmaston lämpenemisen vaikutukset saavat Grönlannissa sijaitsevan jäätikön romahtamaan aiheuttaen tuhoisan tsunamin, joka lähettää jäävuoren suoraan kohti Titanic II:ta. Se murskaa laivan tyyrpuurin kyljen aiheuttaen tuhoisaa painetta laivan turbiineihin. Laivan omistaja Hayden Walsh ja Amy pelastavat kaapin alle jääneen Kellyn. Laiva alkaa upota keula edellä Atlantin valtamereen. Samalla kun ihmiset taistelevat nousevaa vettä vastaan, turbiinit räjähtävät, tappavat muun muassa kapteeni Will Howardin (D.C. Douglas) ja sytyttävät keskilaivan tuleen. Hayden kieltäytyy nousemasta helikopteriin. Hän, Amy ja Kelly päätyvät alakansille. He tulevat ison oven luokse. Hayden yrittää avata sen kirveellä. Amy pääsee läpi ovesta, mutta kirves pettää ja Kellyn yrittäessä läpi ovi sulkeutuu surmaten Kellyn sen väliin. 
Toinen jäätikön romahdus aiheuttaa uuden tsunamin, joka kiepauttaa laivan ylösalaisin hukuttaen suurimman osan yhä laivassa olevista matkustajista ja surmaa pelastusveneissä olevat matkustajat. Laiva täyttyy vedellä ja uppoaa. Amy ja Hayden päätyvät nopeasti täyttyvään keltaiseen laatikkoon, joka nojaa seinää vasten. Hayden sanoo Amylle, että hän hukkuu laivan mukana. Hayden antaa nopeasti Amylle ainoan sukelluspuvun, joka pelastaa Amyn. Amy palaa pelastamaan Haydenin pinnalle, mutta tämä on jo ehtinyt hukkua.
Tuotanto.
Elokuva kuvattiin RMS Queen Marylla, joka esitti "SS Titanic II":ta.
"Titanic II".
Kiinassa CSC Jinglingin telakalla suomalaisyhtiö rakentaa oikean "Titanic II:n" jonka oli tarkoitus valmistua vuonna 2018. Projekti on viivästynyt.
Iikka Martas

Igor ”Iikka” Martas (synt. Drbohlav, 19. joulukuuta 1909 Tbilisi – 24. tammikuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Elämä.
Martaksen isä oli tšekkiläissyntyinen sellisti Boris Drbohlav (1884–1938) ja äiti Elli Tyyne Raitio (1883–1927), joka oli säveltäjä Väinö Raition sisar. Isän kotitila oli nimeltään Martas, jonka hän otti myöhemmin perheen sukunimeksi. 
Martas valmistui arkkitehdiksi 1938 ja perusti opiskelutoverinsa Jussi Lappi-Seppälän kanssa Arkkitehtitoimisto Lappi-Seppälä &amp; Martas Oy:n. He työskentelivät yhdessä vuoteen 1953, jolloin Lappi-Seppälä nimitettiin Rakennushallituksen pääjohtajaksi ja Martas jatkoi yksinään. Hän teki opintomatkoja muun muassa Ruotsiin, Ranskaan ja Italiaan ja haki sieltä vaikutteita töihinsä. 
Martas kuoli äkilliseen sairauskohtaukseen 55-vuotiaana 1965. Hänet on haudattu Honkanummen hautausmaalle.
Kirjallisuutta.
Lappi-Seppälä, Jussi: "Elävältä se maistui." 1972.
Hasavjurtin piiri

Hasavjurtin piiri (; kumykiksi, avaariksi ja lezgiksi Хасавюрт район, "Hasavjurt raion"; dargiksi Хасавюртла район, "Hasavjurtla raion") on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1423,6 neliökilometriä. Asukkaita on 140 400 henkeä (vuonna 2010).
Hasavjurtin piiri sijaitsee Dagestanin pohjoisosan alankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Dagestanin Babajurtin, idässä Kiziljurtin ja etelässä Kazbekin ja Novolakin piireihin sekä lännessä Tšetšenian Gudermesin ja Šelkovskajan piireihin. Luoteisrajalla virtaa Terekjoki.
Piiriin kuuluu 42 maalaiskuntaa: Adilotar, Adžimažagatjurt, Akbulatjurt, Aksai, Bairamaul, Bammatjurt, Batajurt, Batašjurt, Boragangetšuv, Dzeržinskoje, Endirei, Hamavjurt, Kandauraul, Karlanjurt, Kazmaaul, Kokrek, Kostek, Kuruš, Mogilevskoje, Moksob, Mutsalaul, Novogagatli, Novoselskoje, Novosositli, Novyi Kostek, Nuradilovo, Oktjabrskoje, Osmanjurt, Pervomaiskoje, Pokrovskoje, Sadovoje, Šagada, Siuh, Solnetšnoje, Sovetskoje, Sulevkent, Temiraul, Teretšnoje, Toturbijkala, Tšagarotar, Tsijab Itšitšali ja Tukita. Asutuskeskuksia on yhteensä 58. Hallinnollinen keskus on Hasavjurtin kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 31,9 % kumykkeja, 30,5 % avaareja, 25,7 % tšetšeenejä, 5,9 % lezgejä ja 5,1 % dargeja. Avaarien lukuun sisältyy muun muassa andeja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta, mattokutomo ja rakennustarvikkeiden tuotantoa.
Piirissä toimii 8 lastentarhaa ja 53 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat kolme musiikki- ja taidekoulua, 45 kulttuuri- ja vapaa-ajankeskusta, 49 kirjastoa, kaksi teatteria ja kaksi kotiseutumuseota.
Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen "Družba" (”Ystävyys”), kumykinkielinen "Qumuq tüz" (”Kumykkien tasanko”), avaarinkielinen "Nasihat" (”Opetus”) ja tšetšeeninkielinen "Niiso" (”Tasa-arvo”).
Istanbulin pörssi

Istanbulin pörssi (, BIST) on ainoa yritys Turkissa, jossa käydään kauppaa arvopapereilla, pääomalla, joukkovelkakirjoilla, yksityisen sektorin joukkovelkakirjoilla, ulkomaanvaluutalla, kiinteistöarvopapereilla tai kansainvälisillä arvopapereilla.
Nykyinen Intanbulin pörssi syntyi vuonna 2013, kun vanha osakepörssi (, İMKB) yhdistyi maan kulta- ja johdannaiskauppapaikkojen kanssa.
On nainen kaunis ihiminen

On nainen kaunis ihiminen on Tyynen ja Martan toukokuussa 2010 julkaistu debyyttialbumi. Albumin julkaisi Poptori. 
Albumi myi muutaman kuukauden levymyynnin jälkeen kultalevyn verran. Albumi on myynyt myös platinaa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Tarja Jykylä.
Southamptonin yliopisto

Southamptonin yliopisto () on julkinen yliopisto, joka sijaitsee Southamptonissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Siellä on lähes 25 000 opiskelijaa sekä noin 5 000 työntekijää.
Southamptonin yliopiston edeltäjä oli vuonna 1862 perustettu Hartley Institution, joka sai alkunsa Henry Robinson Hartleyn testamenttaamilla varoilla. Hän oli paikallisen viinikauppiassuvun perijä. Yliopistostatuksen oppilaitos sai kuningatar Elisabet II:lta vuonna 1952.
Saman katon alla (elokuva)

Saman katon alla () on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut Greg Berlantin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva. Elokuvan pääosissa esiintyvät Katherine Heigl ja Josh Duhamel.
Elokuva kertoo Hollysta ja Ericistä, jotka saavat yhteishuoltajuuden kummilapseensa Sophieen kun tämän tämän vanhemmat menehtyvät auto-onnettomuudessa. Kaksikon välejä vaivaa aikoinaan pilalle menneet treffit, mikä hankaloittaa uutta elämää Sophien kanssa.
Automaattiteoria

Automaattiteoria on tietojenkäsittelytieteen teoreettinen alue. Teoria syntyi 20. vuosisadalla kun matemaatikot suunnittelivat koneita, jotka suorittivat laskutoimituksia ihmistä nopeammin ja luotettavammin. Automaattiteoria tarkastelee diskreetin signaalinkäsittelyn perusmalleja ja -menetelmiä. 
Automaattiteoria käsittelee fyysisiä ja loogisia periaatteita todellisissa tai teoreettisissa tapauksissa. Esimerkiksi termostaatti on automaatti, jonka toiminta on suunniteltu vastaamaan ulkoisten ehtojen muutoksiin.
Automaattiteoria tarkastelee abstrakteja koneita sekä automaatteja. 
Automaattiteoria on yksi tietojenkäsittelyteorioista. Sillä on iso rooli ohjelmointikielen kääntäjissä sekä jäsentimissä.
VR Transpoint

VR Transpoint on brändinimi VR-Yhtymän logistiikkapalveluja tuottavalle yksikölle, joka muodostettiin yhdistämällä Transpoint-yhtiöt (Transpoint Oy, Transpoint Cargo Oy ja Transpoint International (FI) Oy) ja VR Cargo. VR Transpointin liikevaihto on noin 450 miljoonaa euroa, ja yrityksellä on noin 1 500 työntekijää. 
VR Cargo oli ennen yhtymän rahtiliikenteestä vastaava ja rahtia kuljettava yritys. Näistä muodostettiin kappaletavaralogistiikka (ent. Transpoint Oy), massatavaralogistiikka (ent. Transpoint Cargo Oy, Rautatielogistiikka (ent. VR Cargo) ja kansainvälinen logistiikka (Transpoint International -konserni). VR-Yhtymä myi kappaletavaralogistiikkatoiminnat lokakuussa 2012 Itellalle. VR Transpointin kappaletavaralogistiikasta tuli 1. lokakuuta 2012 lähtien osa Itella Logistiikkaa, nykyistä Posti Groupia.
VR Transpoint julkaisee "Linked"-nimistä asiakaslehteä.
VR Transpoint keskeytti tavaraliikenteen Venäjän kanssa maaliskuussa 2022 Venäjälle asetettujen pakotteiden vuoksi.
Tunturisiilikäs

Tunturisiilikäs ("Grammia quenseli") on siilikkäisiin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Tunturisiilikäs on helposti tunnistettava perhoslaji. Sen etusiivet ovat yleisväriltään tummat, mutta niissä on verkkomainen, vaaleankeltainen kuvio ja siipisuonten kohdalla vaaleat juovat. Takasiivet ovat harmaanruskeat, ja niissä saattaa olla epäsäännöllistä vaaleankeltaista kuviointia. Ruumis on pohjaväriltään tumma, mutta pää on vaalea. Eturuumiin etuosassa on vaaleankeltainen poikkijuova ja selkäpuolella neljä vaaleaa pitkittäisjuovaa. Takaruumiin sivut ovat vaaleat tummilla täplillä. Siipiväli on 26–42 mm.
Toukka on tumma, karvainen, ja sen selkäpuolella on yksittäinen vaalea pikittäisjuova.
Levinneisyys ja lentoaika.
Euroopassa tunturisiilikästä tavataan Alpeilla ja Pohjois-Skandinaviassa. Lisäksi esiintymisalue jatkuu Aasian läpi Japaniin ja Pohjois-Amerikkaan aina Labradorin niemimaalle saakka. Siperiassa sitä tavataan jopa Wrangelinsaarella Suomessa lajin levinneisyys rajoittuu Enontekiön ja Utsjoen tuntureille ja eteläisin havainto on Kittilästä. Perhosta on tavattu kesä-heinäkuun vaihteessa.
Elinympäristö ja elintavat.
Lajin elinympäristöä ovat vuoristot ja tunturit. Aikuiset perhoset ovat aktiivisia päivisin ja molemmat sukupuolet lentävät lämpimimpinä tunteina. Koiraat lentävät nopeasti, jopa pari metriä maanpinnan yläpuolella, naaraat rauhallisemmin.
Naaras munii kasvillisuudessa istuen 200–300 munaa, jotka se pudottaa maahan ja kuolee heti saatuaan kaikki munat laskettua. Toukat ovat luultavasti aktiivisia vain päivisin ja niiden kehitys kestää kaksi vuotta.
Ravintokasvi.
Toukka on polyfagi, joka elää ainakin tunturipoimulehdellä ("Alchemilla alpina"). Luontaista ravintokasvia Pohjoismaissa ei tunneta.
NRC Group Finland

NRC Group Finland Oy on pohjoismaiseen NRC Groupiin kuuluva suomalainen rauta- ja raitioteiden rakentaja, raideinfran sähköverkkojen ja turvalaitejärjestelmien rakentaja ja kunnossapitäjä sekä rautatiemateriaalien toimittaja. NRC Group on pohjoismainen infra-alan toimija, joka työllistää noin 2 000 ammattilaista Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa, joista Suomessa noin 1 000. Konsernin liikevaihto vuonna 2021 oli noin 586 miljoonaa euroa. 
Yhtiön historia.
NRC Group Finland Oy (vuosina 2010–2019 VR Track Oy ja sitä ennen Oy VR-Rata Ab) on syntynyt, kun Valtionrautatiet vuonna 1995 jaettiin osiin. Radanpidon suunnittelu-, rakentamis- ja kunnossapitopalveluja harjoittamaan perustettiin Oy VR-Rata Ab, josta vuonna 2010 tuli VR Track Oy. Aikaisemmin yritys toimi lisäksi Virossa sekä Ruotsissa infran suunnittelijana (VR Infrapro) ja rautateiden rakentajana sekä kunnossapitäjänä (VR Track Sweden). VR Track lopetti Viron-liiketoimintansa vuonna 2016. Lokakuussa 2018 norjalainen NRC Group ilmoitti ostavansa VR Trackin.
NRC Group ilmoitti elokuussa 2019 myyvänsä Swecolle koko suunnitteluliiketoimintansa, joka sisältää Ruotsissa toimivan Nordic Infrapro AB:n ja Suomessa toimivan NRC Arcus Oy:n. Kauppa toteutui marraskuussa 2019. Kauppa vaati Suomen kilpailuviranomaisen hyväksynnän. NRC Group keskittyy radan kunnossapitoon ja rakentamiseen. 
Toiminta.
NRC Group on merkittävä pohjoismainen raideinfra-alan toimija. Suomessa NRC Group on erikoistunut raideinfran rakentamiseen ja kunnossapitoon yli 150 vuoden kokemuksella. Yhtiö on myös merkittävä rautatiemateriaalien toimittaja. NRC Group on raitioteiden rakentamisen ja kunnossapidon ammattilainen ja allianssiosaajien kärkeä. Yhtiö on mukana rakentamassa muun muassa Raide-Jokeria, Tampereen raitiotietä ja Kruunusiltojen raitiotietä. NRC Group on yksi Suomen suurimmista radanrakentajista. Rautatietekniikan lisäksi palveluihin kuuluu muuta infrarakentamista, kuten ratainfran ulkopuolista sähkö- ja sillanrakentamista. NRC Group ylläpitää Suomen rataverkkoa radan, raitioteiden ja sähköjärjestelmien kunnossapidolla. NRC Group on keskeinen toimija rautatiemateriaalien hankinnassa, varastoinnissa sekä toimituksessa.
NRC on mukana Infraohjelma Helsinki -nimisessä allianssissa, joka rakentaa kolme pikaraitiotietä Helsinkiin.
Yrjö Varpio

Yrjö Ilmari Varpio (s. 7. marraskuuta 1939) on suomalainen kirjallisuuden tutkija ja professori. 
Lapsuutensa Varpio vietti Miehikkälässä ja kävi lukion Haminassa. 1960-luvulla hän opiskeli Jyväskylässä ja Bochumin yliopistossa Länsi-Saksassa. Vuonna 1964 Varpio meni naimisiin saksalaisen Renate Schomackerin kanssa. Työskentelyn Tampereen yliopistossa hän aloitti vuonna 1970, ja väitöskirja Lauri Viidasta valmistui vuonna 1973. Varpio toimi Tampereen yliopiston Suomen kirjallisuuden professorina vuosina 1980–2002. Hän kuului Väinö Linnan ystäviin ja julkaisi vuonna 2006 laajan teoksen Linnan elämästä. Vuonna 2016 ilmestyi omaelämäkerta "Tämä on vielä kerrottava".
Palkinnot.
Varpion johtama työryhmä sai vuonna 2000 Lauri Jäntin tietokirjapalkinnon "Suomen kirjallisuushistoria I-III" -teossarjan toimituksesta. Työryhmä palkittiin samana vuonna myös tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
Suomen Sukututkimusseura valitsi Varpion teoksen "Vasiljeffit" vuoden 2013 parhaaksi suomalaiseksi sukukirjaksi.
Kalevi Sorsa -säätiö myönsi ensimmäisen Kalevi Sorsa -palkinnon vuonna 2020 Yrjö Varpiolle ansiokkaasta työstä Väinö Linnan elämän ja tuotannon tunnetuksi tekemisestä.
Suomen Tiedeseura myönsi vuonna 2024 Yrjö Varpiolle Theodor Homénin palkinnon isänmaan historian tutkimisesta.
Tytti Vänskä

Tytti Tuulia Vänskä (s. 15. huhtikuuta 1976 Raisio) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja, muusikko ja taidekasvattaja.
Hän on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Kouvolan Teatterissa 2003-2019, Jyväskylän kaupunginteatterissa kauden 2013–2014 ja toimii näyttelijä-yleisötyöntekijänä Jyväskylän kaupunginteatterissa 2018 alkaen. Hänen isänsä on kapellimestari Osmo Vänskä.
Tytti Vänskä opiskeli pitkälle viulunsoittoa Päijät-Hämeen konservatoriossa, mutta on lopulliselta koulutukseltaan musiikkiteatterinäyttelijä (AMK) 2002, sekä taidekasvatuksen maisteri (FM) 2018. 
Tytti Vänskä on saanut useita apurahoja ja taidepalkintoja, mm. vuonna 2011 hänet valittiin Kulttuurikouvolalaiseksi.
The Zephyr Song

The Zephyr Song on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka julkaistiin singlenä vuoden 2002 albumilta "By the Way". Kappale on albumin toinen single. Singlenä kappale menestyi hyvin listoilla ja oli mm. kuudes Alternative Songs -listalla..
Kappaleelle tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasivat Jonathan Dayton and Valerie Faris. Video näyttää siltä, että se olisi kuvattu kaleidoskoopin läpi.
Singlen b-puolet ovat "Body of Water", "Out of Range", "Rivers of Avalon" ja "Someone"
Wienin pörssi

Wienin pörssi (, WBAG) on Wienissä Itävallassa toimiva arvopaperipörssi. Pörssi on myös maailman vanhimpia pörssejä. Se perustettiin vuonna 1771 Maria Teresian valtakaudella valtion joukkovelkakirjamarkkinoita varten. Kesäkuussa 2008 Wienin pörssi osti slovenialaisen Ljubljanan pörssin.
Tsuntan piiri

Tsuntan piiri (, avaariksi ЦIунтIа район, "Tsunta raion") on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 1319,1 neliökilometriä. Asukkaita on 17 900 henkeä (vuonna 2010).
Tsuntan piiri sijaitsee Dagestanin länsiosan vuoristoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Tsumadan ja idässä Tljaratan piireihin sekä etelässä ja lännessä Georgiaan. Seudulta saavat alkunsa Avarskoje Koisu ja Andijskoje Koisu -joet. Asutuskeskukset sijaitsevat 1500–2000 metrin korkeudella merenpinnasta.
Piiri lakkautettiin vuonna 1944 ja sen koko väestö siirrettiin karkotettujen tšetšeenien tilalle entisen Tšetšeenien ja inguušien ASNT:n Vedenon piiriin. Vuonna 1955 piiri perustettiin uudelleen ja sen entiset asukkaat siirrettiin takaisin. Piirikeskukseksi tuli Ginuhin solan takana sijaitseva Bežtan kylä, jonne liikennöinti on talvisaikaan usein mahdotonta. Vuonna 1992 piirikeskus siirrettiin Andijskoje Koisun jokilaaksossa sijaitsevaan Kideroon ja Avarskoje Koisun laakso erotettiin Bežtan osa-alueeksi, jolla on osittain omat hallintoelimensä ja palvelunsa.
Jäljelle jääneeseen osaan Tsuntan piiristä kuuluu 8 maalaiskuntaa: Hibijatl, Kidero, Kimjatli, Šaitli, Šapih, Šauri, Terutli ja Tljatsuda. Piirikeskuksesta on 325 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Mahatškalaan. Vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 98,4 % piirin asukkaista on avaareja ja 1,2 % venäläisiä. Avaarien osuuteen sisältyy 53,9 % didoja, 35,1 % bežtoja, 4,8 % hunzibejä ja 2,7 % ginuheja. Luvut käsittävät myös Bežtan osa-alueen. Varsinaisen Tsuntan piirin asukkaat ovat didoja ja ginuheja.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito, joka tuottaa maitoa, juustoa ja lihaa. Lisäksi viljellään perunaa, kaalia ja vihanneksia. Maantiet ovat kaikki päällystämättömiä ja talvisaikaan niistä lähes puolet on liikennöintikelvottomia.
Bežtan osa-alue mukaan luettuna piirissä toimii 13 lastentarhaa ja 51 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat 23 kerhotaloa ja 12 kirjastoa. Nähtävyyksiin kuuluvat vanhat linnoitukset, vartiotornit ja hautausmaat. Seudulla on lukuisia kivennäisvesilähteitä.
Paikallislehtinä ilmestyvät Kiderossa venäjänkielinen "Didoiskie vesti" (”Didojen sanomat”) ja Bežtassa avaarinkielinen "Tsijab gumru" (”Uusi elämä”).
Aucklandinmerimetso

Aucklandinmerimetso ("Phalacrocorax colensoi") on Uuden-Seelannin kotoperäinen merimetso. Se elää ainoastaan Auckland Islandsin saaristossa Uuden-Seelannin eteläpuolella. Walter Buller kuvaili lajin holotyypin Auckland Islandsilta vuonna 1888.
Aucklandinmerimetson pää, kaula, selkä ja siivet ovat sinikiiltoisen mustat. Kurkku, rinta ja vatsa ovat valkoiset. Lajin elinympäristöä ovat kallioiset rannat. Aucklandinmerimetson ravintoa ovat kalat ja selkärangattomat eläimet. Kantaa uhkaavat vieraslajit, esimerkiksi siat.
Eco Challenge

Eco Challenge oli seikkailu-urheilukilpailu, jota pidetään yhtenä maailman kovimmista koitoksista yhdessä esikuvansa Raid Gauloisesin kanssa. Kumpaakaan kilpailua ei järjestetä enää lajin vaarallisuuden vuoksi.
Säännöt olivat yksinkertaiset. Nelihenkiset joukkueet lähtivät matkaan yhtä aikaa ja ensimmäinen joukkue, joka ylitti noin 500 kilometrin päässä sijaitsevan maaliviivan, oli voittaja. Kilpailijat nukkuivat keskimäärin kaksi tuntia vuorokaudessa. Jokaisessa joukkueessa piti olla vähintään yksi jäsen, joka oli vastakkaista sukupuolta kuin muut.
Eteneminen tapahtui lihasvoimin, ja GPS-navigointi oli kiellettyä. Lajeina olivat muun muassa vaellus, vuorikiipeily, merimelonta, maastopyöräily, ratsastus, koskenlasku ja kalliokiipeily.
Eco Challenge järjestettiin vuosina 1995–2002 yhteensä yhdeksän kertaa. Tapahtuman pääsponsori oli televisioyhtiö Discovery Channel. Kisan järjestäjä Mark Burnett on sittemmin tuottanut esimerkiksi "Selviytyjät"-televisiosarjaa.
Suomesta Eco Challengeen osallistuttiin vuosina 1997–2002. Suomalaisjoukkueiden kapteeneina toimivat Petri Forsman ja Tom Packalen. Paras suomalaissijoitus oli Team Haltin viides sija Argentiinassa vuonna 1999.
Robert P. Patterson

Robert Porter Patterson (12. helmikuuta 1891 Glens Falls, New York, Yhdysvallat – 22. tammikuuta 1952) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi sotaministerinä vuosina 1945–1947.
Elämä.
Robert Patterson syntyi Glens Fallsissa vuonna 1891. Hänen vanhempansa olivat Charles R. Patterson ja Lodice E. Porter. Hän sai alemman korkeakoulututkinnon Union Collegesta, ja vuonna 1915 hän valmistui Harvardin yliopiston oikeustieteelliseltä osastolta. Patterson soti ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen hän perusti asianajotoimiston New Yorkiin. Patterson meni naimisiin Margaret Tarleton Winchesterin kanssa tammikuussa 1920. He saivat yhteensä neljä lasta: yhden pojan ja kolme tytärtä.
Vuodet 1930–1939 oli New Yorkin eteläisen piirin piirioikeuden tuomarina ja tämän jälkeen vuoden muutoksenhakutuomioistuimen tuomarina. Vuonna 1940 presidentti Franklin D. Roosevelt nimitti Pattersonin apulaissotaministeriksi. Hän työskenteli läheisesti apulaislaivastoministeri James Forrestalin kanssa. Harry S. Truman nimitti Pattersonin sotaministeriksi vuonna 1945. Patterson kannatti sotaministerinä Yhdysvaltain voimakasta sotilaallista läsnäoloa muilla mantereilla. Kun vuonna 1947 armeijan eri siivet yhdistettiin, niin Patterson kieltäytyi taloudellisten syiden takia puolustusministerin virasta. Hän palasi lakimieheksi, mutta oli edelleen poliittisesti aktiivinen. Hän kannatti julkisesti Trumanin ulkomaanpolitiikkaa.
Patterson kuoli 22. tammikuuta 1952 lento-onnettomuudessa. American Airlinesin lento 6780 joutui onnettomuuteen, kun se oli laskeutumassa Newarkin kansainväliselle lentoasemalle.
Lehtovähämittari

Lehtovähämittari ("Chloroclystis v-ata") on pienikokoinen mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Lehovähämittari on siipiväliltään pieni ja siipien pohjaväri on sammaleenvihreä. Siiven poikkiviirut ovat enimmäkseen vaaleita, mutta ulommassa poikkiviirussa on siiven etureunan puolella musta, hyvin erottuva v-kirjaimen muotoinen kuvio, mistä laji on saanut myös tieteellisen nimensä. Jyrkän mutkan jälkeen poikkiviiru tekee kaarevan mutkan ulkospäin ja siiven takareunaa kohti poikkiviiru häviää jokseenkin täysin. Takasiivet ovat tasaisen vaaleat ja niiden kaareva viiru erottuu vain heikosti. Siipiväli 13–14 mm.
Suvussa "Pasiphila" on muutamia muita samannäköisiä mittareita.
Levinneisyys ja lentoaika.
Keskieurooppalainen laji, jonka levinneistyys ulottuu idässä Venäjän poikki Japaniin asti. Suomessa lehtovähämittaria on tavattu vuodesta 1985 alkaen ja laji on vähitellen leviämässä etelä- ja lounaisrannikolta sisämaahan päin. Lentoaika on kesäkuun puolivälistä heinäkuuhun.
Elinympäristö ja elintavat.
Aikuiset perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle. Suomessa yksilöitä on löydetty pääasiassa ajamalla ne lentoon lepopaikoistaan.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla eri ravintokasveilla, erityisesti niiden kukinnoissa.
Can’t Stop

Can’t Stop on Red Hot Chili Peppersin kappale, joka löytyy vuonna 2002 ilmestyneeltä albumilta "By The Way". Singlenä kappale julkaistiin seuraavana vuonna, tammikuussa 2003. Single menestyi hyvin listoille, kuten muutkin albumin "By The Wayn" kappaleet. Single oli ensimmäisenä Alternative Songs -listalla, jolla se vietti 27 viikkoa. Hyvästä listamenestyksestä huolimatta kappale ei päässyt yhtyeen kokoelma-albumille "Greatest Hits", mutta löytyy albumin DVD-versiolta Greatest Videos.
Singlelle tehtiin musiikkivideo vuonna 2003.
Kappale.
Kappale eroaa paljon muista "By The Wayn" kappaleista. Se on yksi harvoista albumin kappaleita, jotka sisältävät bändille muuten ominaisia funk-vaikutteita. Kappaleen sanat ovat satunnaisia mietteitä, jotka yhtyeen laulaja Anthony Kiedis sovitti kappaleen rytmiin. Kappale on yksi harvoja albumilla, jolla yhtyeen basisti Flea ”släppaa” bassoaan.
Musiikkivideo.
Musiikkivideo on yhtyeelle tyypillisellä tavalla erikoinen. Videolla esiintyy jokainen bändin jäsen. Video alkaa kameran kulkiessa mutkittelevan, keltaisen putken läpi. Kameran tullessa putken suulle, se pysähtyy Kiediksen eteen. 
Videolla bändin jäsenet tekevät erikoisia ja satunnaisia asioita, kuten ämpärin tasapainottelua pään päällä, suuren virtahepomaskin pään pitämistä päässä, jonglöörausta ja kitaran soittamista huoneessa joka on täynnä lamppuja.
Videon lopussa on kyltti, jossa lukee: ”"Inspired by the 'One-Minute Sculptures’ of Erwin Wurm"”.
Singlen kappaleet.
CD Single 1
CD Single 2
Sofija Novoselić

Sofija Novoselić (s. 18. tammikuuta 1990 Zagreb) on kroatialainen alppihiihtäjä.
Novoselić sijoittui Åren MM-kilpailuissa 2007 pujottelussa 27:nneksi. Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 hän oli samassa lajissa 33:s ja Vancouverin olympialaisissa 2010 39:s. 
Novoselić kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levillä marraskuussa 2006. Ensimmäiset maailmancup-pisteensä hän sai oltuaan 25:s Zagrebin pujottelussa 4. tammikuuta 2011.
Love and Other Drugs

Love and Other Drugs on yhdysvaltalainen vuonna 2010 ilmestynyt draama- ja komediaelokuva, jonka on ohjannut Edward Zwick ja jonka pääosassa näyttelevät Jake Gyllenhaal ja Anne Hathaway. Elokuva perustuu Jamie Reidyn kirjaan "Hard Sell: The Evolution of a Viagra Salesman". Elokuva on Zwickin toinen komedia- ja draamaelokuva ensimmäisen ollessa "Muuten – se viimeöinen" ("About Last Night...").
20th Century Fox julkaisi elokuvan Yhdysvalloissa 24. marraskuuta 2010 ja se sai vaihtelevia arvioita elokuvakriitikoilta.
Peter Pears

Peter Neville Luard Pears (22. kesäkuuta 1910 Farnham – 3. huhtikuuta 1986 Aldeburgh) oli brittiläinen tenori ja urkuri. Hän opiskeli Oxfordin yliopiston Hertford Collegessa sekä Royal College of Musicissa. Hän oli Benjamin Brittenin elämänkumppani, ja Britten sävelsi Pearsia varten lukuisia teoksia, kuten "Peter Grimesin".
Pears tapasi Brittenin vuonna 1934 ja piti tämän kanssa ensimmäisen resitaalin vuonna 1937. Pari kieltäytyi toisen maailmansodan aikana aseista ja pysyi yhdessä, kunnes Britten kuoli vuonna 1976. Pears sai ritarinarvon vuonna 1978. Hän kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1986 ja tuli haudatuksi Brittenin viereen Aldeburghissa.
Pears muistetaan varsinkin rooleistaan Brittenin oopperoissa. Lisäksi hän esiintyi muun muassa evankelistana Bachin passioissa. Hän lauloi usein Covent Gardenissa ja vieraili lisäksi muun muassa La Scalassa. Metropolitan-oopperassa hän esiintyi ensimmäistä kertaa lokakuussa 1974 Aschenbachin roolissa oopperassa "Kuolema Venetsiassa".
Karen Persyn

Karen Persyn (s. 31. maaliskuuta 1983 Rumst, Antwerpenin provinssi, Belgia) on belgialainen alppihiihtäjä.
Persyn sijoittui junioreiden MM-kilpailuissa 2003 pujottelussa 12:nneksi. Aikuisten arvokilpailuissa hän debytoi St. Antonin MM-kilpailuissa 2001. Hän on sijoittunut pujottelussa 29:nneksi Åren MM-kisoissa 2007, 21:nneksi Val d'Isèren MM-kisoissa 2009 ja 27:nneksi Vancouverin olympialaisissa 2010. 
Persyn osallistui maailmancupin kilpailuun ensimmäisen kerran Söldenissä lokakuussa 2001. Hän on sijoittunut kaksi kertaa maailmancupin pisteille: hän oli Mariborin pujottelussa 28:s tammikuussa 2004 ja 16:s tammikuussa 2009. Euroopan cupissa hän on sijoittunut kolmanneksi Amneville Les Thermes'n hallikilpailussa marraskuussa 2008.
Karinaisten vaakuna

Karinaisten vaakuna oli Karinaisten kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa pitäjän lisänimeen "Hakokappeli"; hako tarkoittaa havupuun oksaa.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kultainen irtoristi, jonka yläsakara on kolmihaaraisen havunoksan muotoinen.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Karinaisten kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 16. joulukuuta 1968. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. maaliskuuta 1969.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2005, kun Karinainen liittyi osaksi Pöytyän kuntaa.
Kurun vaakuna

Kurun vaakuna oli Kurun kunnan tunnus ja puhuva vaakuna; kuru tarkoittaa syvää rotkoa.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen kumokärki.” Vaakunan on suunnitellut Kimmo Kara, ja Kurun kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 2. maaliskuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 8. kesäkuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Kuru yhdistyi Ylöjärven kaupunkiin.
Lehtimäen vaakuna

Lehtimäen vaakuna oli Lehtimäen kunnan tunnus; luonteeltaan se on puhuva vaakuna.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kolmoisvuori, josta nousee viisilehtinen oksa, kaikki kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Antti Salmenlinna, ja Lehtimäen kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 31. lokakuuta 1958. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 18. helmikuuta 1959.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2009, kun Lehtimäki liittyi osaksi Alajärven kaupunkia.
Liljendalin vaakuna

Liljendalin vaakuna oli Liljendalin kunnan tunnus. Vaakunan katkoinen kilpi ja siipiaihe ovat peräisin Berendes-suvun ja liljat sen vapaaherrallisen haaran vaakunoista. Näistä jäljemmän aateliskartano sai 1600-luvulla nimekseen "Liljendal".
Vaakunan selitys on ”kilpi sini-hopeakatkoinen, yläkentässä kaksi hopeista siipeä, alakentässä kolme sinistä liljaa asetettuina 2 + 1.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf L. Backman, ja Liljendalin kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 2. maaliskuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 14. syyskuuta samana vuonna.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 2010, kun Liljendal liitettiin yhdessä Ruotsinpyhtään ja Pernajan kanssa Loviisan kaupunkiin.
Lokalahden vaakuna

Lokalahden vaakuna oli Lokalahden kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa rannikkokuntaan ja sen pääelinkeinoon kalastukseen.
Vaakunan selitys on ”puna-hopeakatkoinen kilpi; yläkentässä hopeinen, mustajalkainen, lentävä lokki; alakentässä reunoihin ulottuva punainen verkko.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Lokalahden kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 19. marraskuuta 1962. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. helmikuuta 1963.
Vaakuna jäi epäviralliseksi kotiseutuvaakunaksi 1981, kun Lokalahti liittyi Uuteenkaupunkiin.