Eurovision laulukilpailu 2004

Eurovision laulukilpailu 2004 järjestettiin Istanbulissa, Turkissa 12. ja 15. toukokuuta. Kilpailu oli 49. Eurovision laulukilpailu, ja sen juonsivat molempina iltoina Meltem Cumbul ja Korhan Abay.
Kilpailu järjestettiin euroviisuhistoriassa ensimmäistä kertaa kaksi-iltaisena: keskiviikkona käytiin semifinaali, jonka kärkikymmenikkö jatkoi lauantain finaaliin. Finaaliin pääsivät lisäksi suoraan vuoden 2003 Euroviisujen kaksitoista parhaiten sijoittunutta maata sekä Euroopan yleisradioyhtiö EBU:n neljään suurimpaan rahoittajamaahan kuuluvat Ranska ja Iso-Britannia. Järjestely takasi jokaiselle maalle pysyvän osallistumisoikeuden. Osallistujamaiden määrä olikin suurempi kuin koskaan ennen. Kun Valko-Venäjä, Albania ja Andorra olivat ensimmäistä kertaa mukana ja kun Monaco ja Serbia ja Montenegro palasivat pitkältä tauoltaan, oli Euroviisuissa mukana kaikkiaan 36 maata.
Osallistujat.
Semifinaali (12. toukokuuta).
Semifinaalissa kilpailivat edellisissä Euroviisuissa sijoille 13–26 jääneet maat Ranskaa ja Isoa-Britanniaa lukuun ottamatta, edellisistä Euroviisuista aiempien tulosten perusteella karsiutuneet maat sekä tulokkaat ja kilpailuun palaavat maat. Semifinaali lähetettiin myös suoraan finaaliin päässeissä maissa lukuun ottamatta Ranskaa, Puolaa ja Venäjää.
Lähetyksessä oli erityisesti alkupäässä esitettyjen kappaleiden osalta äänentoisto- ja miksausongelmia, mikä heikensi muun muassa kisan avaajaksi arvotun Suomen asemia. Kaikki seitsemän ensimmäisenä esitettyä kappaletta karsiutuivat finaalista, joskin euroviisufanien keskuudessa melko yleinen mielipide on, että alkupään kappaleet ja esitykset olivat muutenkin heikkoja.
Kaikki 33 semifinaalin lähettänyttä osallistujamaata äänestivät ja yhtä lukuun ottamatta kaikissa pisteet ratkaistiin puhelinäänestyksellä. Ainoastaan Monacossa puhelinäänestys epäonnistui ja siellä jouduttiin turvautumaan maan vararaadin pisteisiin. Julkista pistelaskentaa lähetyksessä ei kuitenkaan ollut, koska semifinaalin tulosten ei haluttu vaikuttavan finaalin tuloksiin. Sen sijaan jatkoon päässeiden maiden nimet oli suljettu kirjekuoriin, jotka juontajat avasivat satunnaisessa järjestyksessä. Tämä avaamisjärjestys määritti samalla näiden maiden esiintymispaikat lauantain finaalissa. Finalistien julkistamisen jälkeen näytettiin myös pudonneiden maiden sijoitukset ja pisteet. Semifinaalin täydelliset tulokset julkistettiin kuitenkin vasta finaalin jälkeen.
Alustavassa ääntenlaskussa oli kuitenkin virheitä kahden maan osalta. Kroatiassa maan omaa äänestysnumeroa ei ollut huomattu sulkea, ja vaikka sitä ei lähetyksessä erikseen näytettykään, antoi Kroatia ensin itselleen neljä pistettä. Monacossa puolestaan äänestysnumeroita ei missään vaiheessa avattu, eikä yhtäkään puhelinääntä saatu laskettua. Ensimmäisiin tuloksiin lasketut Monacon pisteet olivatkin tiettävästi täysin satunnaiset. Seuraavana aamuna julkistettiin tulosten korjaus, jossa Kroatian omat pisteet poistettiin, ja maan tuloksissa seuraaviksi sijoittuneet kappaleet saivat pisteen lisää, ja jossa Monacon satunnaispisteet korvattiin vararaadin pisteillä. Korjaus ei kuitenkaan muuttanut jatkoonmenijöitä. Suorassa lähetyksessä julkistetut pudonneiden pisteet ja sijoitukset olivat:
Korjatut sijoitukset ja pisteet ovat alla olevassa taulukossa.
Finaali (15. toukokuuta).
Vuoden 2003 Euroviisuissa kaksitoista parhaiten sijoittunutta maata eli Turkki, Belgia, Venäjä, Norja, Ruotsi, Itävalta, Puola, Islanti, Espanja, Romania, Irlanti ja Saksa sekä lisäksi neljän suurimman rahoittajamaan joukossa olevat Iso-Britannia ja Ranska olivat automaattisesti finaalissa. Loput kymmenen finalistia olivat kymmenen parasta maata keskiviikon semifinaalissa. Loppukilpailun tulosten huomattavimpia piirteitä ovat Itä-Euroopan maiden, etnovaikutteisten viisujen ja semifinaalin kautta finaaliin selvinneiden maiden menestyminen sekä Länsi-Euroopan perinteisten viisumaiden heikohko menestys. Länsi-Euroopassa tuloksista on syytelty politiikkaa ja itäeurooppalaisten maiden naapuriäänestystä, mutta parhaiten menestyneet maat saivat joka tapauksessa pisteitä lähes kaikkialta. Naapuriäänestystä harrastettiin Länsi-Euroopassakin, esimerkiksi Ranska sai 40 pisteestään 33 pistettä naapurimailtaan.
Finaalin voitti vasta toista kertaa osallistuneen Ukrainan edustaja Ruslana itse säveltämällään kappaleella "Wild Dances". Energisellä koreografialla esitetty kappale sisälsi elementtejä modernista dance-musiikista ja Karpaattien seudun kansanmusiikista. Toiseksi sijoittui Serbian ja Montenegron Željko Joksimovićin esittämä ja niin ikään itse säveltämä "Lane moje", haikea slaavilaissävelmä, jonka esitykseen perinteiset soittimet toivat oman säväyksensä ja kolmanneksi Kreikan Sakis Rouvasin tanssishow’lla höystetty latinopopkappale "Shake it". Muita huomionarvoisia tuloksia olivat Turkin ska-rock-kappaleen sijoittuminen neljänneksi, vedonlyöntitilastojen hännillä olleen Saksan bluesin sijoittuminen kärkikymmenikköön sekä Irlannin jääminen toiseksi viimeiseksi Westlife-yhtyeessä vaikuttaneen Brian McFaddenin säveltämällä, vedonlyöntilistojen kärkipäässä olleella balladilla. Mielenkiintoisena ilmiönä pidettiin myös Alankomaiden sävelmän sijoittumista: semifinaalissa laulu sijoittui kuudenneksi 146 pisteellä, mutta finaalissa pisteitä tulikin vain 11, jotka riittivät 20. sijaan.
Pistetaulukko.
Semifinaali.
Finaaliin päässeet maat on merkitty vaaleanvihreällä taustavärillä. Automaattiset finalistit Puola, Ranska ja Venäjä jättivät näyttämättä semifinaalin eivätkä maat myöskään osallistuneet äänestykseen.
Finaali.
Tummanvihreällä on merkitty kilpailun voittaja Ukraina. Se on myös lihavoitu sekä kilpailun muu kärkikymmenikkö (pois lukien 4 suurta rahoittajamaata) kursivoitu, koska ne pääsivät ensi vuonna automaattisesti finaaliin. Euroviisujen neljä suurinta rahoittajamaata on merkitty vaaleanvihreällä sekä automaattisesti tämän vuoden finaalissa olleet edellisvuoden 10 parasta maata suurten rahoittajamaiden ulkopuolelta keltaisella.
Äänestyskoostumus.
Jokainen maa antoi kymmenelle mielestään parhaalle kappaleelle pisteet 12, 10, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1. Finaalissa kaikki maat käyttivät puhelinäänestystä; semifinaalissa Puola, Ranska ja Venäjä eivät äänestäneet lainkaan ja Monacon pisteet otettiin kahdeksanhenkiseltä vararaadilta. EBU julkaisi kilpailun jälkeen kussakin maassa semifinaalissa ja finaalissa annetut puhelinäänimäärät: