tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Povarissa

Povarissa on taiteilija Juho Rissasen vesiväri- ja lyijykynämaalaus, 100×112 cm, vuodelta 1899. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1901 (Hovingin kokoelma).
"Povarissa" on iloinen ja pirteä kuvaus suomalaisten kansannaisten elämästä. He ovat kokoontuneet kädestäennustajan ympärille ruudullisissa ja raidallisissa mekoissaan. He ovat tilanteessa, joka ei kuitenkaan ollut tavallinen heidän elämässään – kädestäennustamista ei uskonnollisista syistä pidetty arvostettavana asiana. Mallit Juho Rissanen sai lähellä Kuopiota sijaitsevan Antikkalan talon väestä ja aiheen maailmantaiteen laatukuvista.
Maalauksessa korostuvat erilaiset naisten huvittuneet, mietiskelevät ja epäröivät ilmeet sekä kädet. Siinä on paljon käsiä, vaikka henkilöt muutoin eivät näy kokonaisuudessaan. Maalauksessa on myös yksi poika. Tämäkin työ, kuten myös Rissasen "Sokea"-vesivärityö, oli esillä Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1900. Molemmat kuuluvat Rissasen töiden huippuihin.
Lähteet.
Leena Ahtola-Moorhouse: Juho Rissanen: Povarissa. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.65.
Tanssiva Natalia Nordmann

Tanssiva Natalia Nordmann on ukrainalaissyntyisen taiteilijan Ilja Repinin punaliitutyö paperille 1900-luvun alusta. Kooltaan se on 37×26,5 cm. Ateneumin taidemuseo osti työn kokoelmiinsa vuonna 1930 eli Repinin kuolinvuonna.
Natalia Nordmann oli Ilja Repinin rakastettu ja elämänkumppani 1800-luvun loppupuolelta alkaen. He asuivat Venäjällä ja ostivat huvilan Kuokkalan Terijoelta, joka Venäjän vallankumouksen jälkeen jäi Suomen puolelle. Huvilan he nimesivät Penatyksi roomalaisten kotijumalien mukaan. He soittivat ja tanssivat siellä gramofonin säestyksellä. Heidän seuraelämänsä oli vilkasta ja tervehenkistä, sanotaan. Piirustuksen tilanne liittyy näihin tanssihetkiin.
Natalia Nordmann menehtyi tuberkuloosiin Locarnossa vuonna 1914. Repin itse jäi Venäjän vallankumouksen jälkeen Suomen puolelle. Ateneumin Repin-valikoimaan kuuluu nykyään yli 110 teosta.
Haapatyttö

Haapatyttö on suomalaisen puukuvanveiston pioneerin kuvanveistäjä Eemil Halosen 167 cm korkuinen puuveistos vuodelta 1908. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1909.
Eemil Halonen perehtyi puukuvanveistoon saatuaan tilauksen honkapuisista kohokuvista vuoden 1900 Pariisin maailmannäyttelyn Suomen paviljonkiin. Puuta voidaan pitää suomalaiskansallisena muotoilumateriaalina. Samoihin aikoihin muun muassa arts and crafts -liike pyrki vahvistamaan aitojen materiaalien ja käsityön kunnioitusta. Halonen veisti veistoksen yksinkertaiseen ja suljettuun ilmiasuun, mikä viittaa aikakauden tyyli-ihanteiden ohella myös Suomen keskiaikaiseen kirkolliseen puukuvanveistoon.
Lähteet.
Timo Huusko: Emil Halonen: Haapatyttö. Teoksessa Ateneum-opas. Toim. Timo Huusko, 2007, s.69.
Owen John Dolan

Owen John Dolan (30. syyskuuta 1928 – 28. huhtikuuta 2025) oli uusiseelantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Wellingtonin arkkihiippakuntaan Peter Thomas McKeefry 21. heinäkuuta 1954, ja hänet nimitettiin Palmerston Northin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 2. marraskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Peter James Cullinane, jota avustivat Thomas Stafford Williams ja Denis George Browne.
Dolan jäi eläkkeelle 76-vuotispäivänään 30. syyskuuta 2004.
Musica (veistos)

Musica, tunnetaan myös nimellä Viulunsoittaja, on suomalaisen kuvanveistäjän Wäinö Aaltosen kullattu puuveistos vuodelta 1926. Tyyliltään se on kubistissävyinen.
Veistos liittyy Tampereen Aleksis Kiven muistomerkkikilpailuun ja yhteen Aaltosen kolmesta palkitusta ehdotuksesta nimeltä "Futuri". "Musica" on loppuun asti hiottu versio aiheesta. Veistoksessa runoilija nojaa päätään katkaistuun viuluun pää kuuntelevasti kallellaan. Vasemmassa silmässään hänellä on helmiäissiru. Huomioitavaa teoksessa on myös sen korkea jalusta, joka on yli kolme kertaa itse veistosta korkeampi. Itse veistos on 52 cm korkea, jalustan korkeus on 174 cm. Ateneumin taidemuseo osti veistoksen vuonna 2000.
Ensimmäisissä versioissa veistoksessa oli viulun paikalla lyyra. Aaltonen oli tehnyt ulkomaanmatkoja Saksaan ja Italiaan vuonna 1923 sekä Ranskaan ja Englantiin vuonna 1925. Nämä matkat innostivat häntä pelkistettyihin teoksiin, mitä hän toteutti "Musicassa". Veistoksen valmistuessa Aaltonen oli jo Suomessa suuri nimi Paavo Nurmen juoksijapatsaan tekijänä (1924).
Kreetan maanjäristys 365

Kreetan maanjäristys 365 oli merenalainen maanjäristys, joka tapahtui Välimerellä auringonnousun aikoihin 21. heinäkuuta 365. Sen keskus oli ilmeisesti Kreetan ja Peloponnesoksen niemimaan välillä. Maanjäristyksen magnitudi oli noin 8, joissakin arvioissa yli Mw 8,5, ja intensiteetti XI.
Maanjäristys aiheutti laajaa tuhoa Kreikassa, Libyassa, Egyptissä, Kyproksella ja Sisiliassa. Järistys aiheutti tuhoja vielä Nikomedeiassa saakka ja tunnettiin Pohjois-Italiassa muun muassa Veronassa ja Bergamossa asti. Kreetalla maanjäristys tuhosi muun muassa sen merkittävimmät kaupungit Knossoksen ja Gortynin.
Maanjäristystä seurasi tsunami, joka tuhosi Välimeren etelä- ja itärantoja etenkin Libyassa, Aleksandriassa ja Niilin suistossa. Se surmasi tuhansia ihmisiä ja heitti laivoja jopa kolme kilometriä sisämaahan. Pelkästään Kreikassa kuoli arviolta noin henkeä.
Maanjäristys järkytti syvästi myöhäisantiikin ajan ihmisiä, ja monet noihin aikoihin eläneet kirjailijat kuvaavat sitä teoksissaan. Esimerkiksi roomalainen historiankirjoittaja Ammianus Marcellinus kuvaa yksityiskohtaisesti tsunamia, joka iski Aleksandriaan ja muihin paikkoihin. Hänen kirjoituksensa erottaa selvästi tapahtumien kolme päävaihetta: maanjäristyksen, merenpinnan äkillisen laskun ja sitä seuraavan jättimäisen, sisämaahan vyöryvän aallon.
Nykyisin arvioidaan, että maanjäristys koostui todennäköisesti usean voimakkaan järistyksen sarjasta. Vuosien 350–550 arvellaan olleen alueen aktiivisinta maanjäristysaikaa viimeisen vuoden aikana. Maanjäristyssarja nosti Kreetan länsipäätä useita metrejä, mikä siirsi rantaviivaa huomattavasti. Vaikutus on näkyvissä muun muassa Falasarnan arkeologisella alueella.
Manual Pelino Domingues

Manual Pelino Domingues (s. 7. lokakuuta 1941) on portugalilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1965 ja nimitettiin Porton hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lemellefan titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. maaliskuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi João Alves, jota avustivat Júlio Tavares Rebimbas ja Horácio Coelho Cristino.
Pelino Domingues sai 27. tammikuuta 1998 nimityksen Santarémin piispaksi.
Aasiankääpiösorsa

Aasiankääpiösorsa ("Nettapus coromandelianus") on pieni aasialainen sorsalaji, joka pesii Pakistanissa, Intiassa, Bangladeshissa, Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa. Aasiankääpiösorsia arvioidaan Wetlands International-järjestön mukaan olevan maailmassa kaikkiaan 130 000 – 1 100 000 yksilöä. Lajin populaation kehitys on vaihtelevaa. Osa pesäkunnista on erittäin vakiintuneita, mutta esimerkiksi Kiinan alueella pesivistä aasiankääpiösorsista on vaikeaa kerätä täsmällisiä tietoja suuren vaihtelun vuoksi.
Antoni Pacyfik Dydycz

Antoni Pacyfik Dydycz (24. elokuuta 1938 – 14. syyskuuta 2025) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki kapusiinien papiksi Czesław Falkowski 29. kesäkuuta 1963, ja hänet nimitettiin Drohiczynin hiippakunnan johtoon 20. kesäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Stanisław Szymecki ja Francesco Gioia.
Afrikankukaali

Afrikankukaali ("Centropus senegalensis") on eräs käkilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Afrikankukaali on 35–41 senttimetriä pitkä. Sen pää, nokka ja pitkä pyrstö ovat mustat, selkä tummanruskea, siivet punaruskeat ja alapuoli kellanvalkoinen.
Arthur Pic

Arthur Pic (s. 5. lokakuuta 1991 Montélimar, Ranska) on ranskalainen moottoriurheilija. Hänen vanhempi veljensä Charles Pic ajoi Formula 1 -sarjassa kausilla 2012–2013.
Ura.
Pic aloitti uransa Kartingissa vuonna 2004 sijoittuen 16:nneksi Ranskan Junior Mestaruussarjassa. Seuraavana vuonna hän sijoittui sarjan neljänneksi. Vuonna 2007 Pic aloitti kilpa-uransa ja siirtyi Belgian Formula Renault 1.6 -sarjaan, jossa hän ajoi vain neljä kilpailua. Vuonna 2008 Pic ajoi Formul'Academy Euro Series -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2009 Pic kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa sijoittuen loppupisteissä 10:nneksi. Vuonna 2010 Pic jatkoi sarjassa ja sijoittui lopulta sarjan kolmanneksi.
Vuonna 2011 Pic ajoi Formula Renault 3.5 -sarjassa Tech 1 Racingin tallissa. Hän keräsi 12 pistettä ja sijoittui loppupisteissä vasta 23:nneksi. Vuonna 2012 Pic jatkoi FR 3.5 -sarjassa siirtyen DAMS-talliin. Hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2013 Pic jatkoi sarjassa ja siirtyi uuteen AV Formula -talliin. Hän saavutti kauden aikana yhden kolmossijan ja 74 pistettä sijoittuen sarjan kahdeksanneksi.
Vuonna 2014 Pic siirtyi GP2-sarjaan Campos Racing-talliin. Hän otti yhden voiton Unkarin pitkästä kilpailusta, saavutti yhden kakkossijan Monzasta ja kolmossijan Abu Dhabista sijoittuen sarjan seitsemänneksi. Vuonna 2015 Pic jatkoi GP2-sarjassa saavuttaen kaksi kakkossijaa ja 60 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi. Vuonna 2016 Pic jatkoi kolmannen kauden GP2:ssa siirtyen Rapax -talliin.
Tumenjoki

Tumenjoki (, , "Túmenjiāng") on rajajoki osin Kiinan ja Pohjois-Korean sekä alajuoksullaan 17 kilometrin matkalla Venäjän ja Pohjois-Korean välissä. Joen kokonaispituus on 525 kilometriä, toisen lähteen mukaan 521 kilometriä. Valuma-alueen koko on vain 4 059 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Changbaivuoren korkeimmalta, 2 750 metriä korkealta Baekduvuorelta ("Paektu", kiin. "Batou"), Kiinan Jilinin maakunnasta. Joki virtaa kapeita jokiuomia pitkin Hoeryŏngiin ja laskee edelleen kaakkoon Japaninmereen.
Joen vedenlaatu on huono; joki on pahoin teollisuuden ja kaupunkiasutuksen jätevesien pilaama. Jilinin maakunnan ympäristön tilaa selvitellyt raportti (2006) osoitti, että Tumenin vesistöalueesta 75 prosentissa oli heikko vedenlaatu. Vesi on epäkelpo niin luonnonvesivarastoksi, juomavedeksi kuin kotitalouksien, teollisuuden tai maatalouden käyttöönkin. Luonnonvarojen hyödyntäminen on aiheuttanut metsäkatoa, maaperän eroosiota, ja muuta luonnon köyhtymistä, jotka edistävät vesistön pilaantumista. Saastuminen uhkaa Venäjän alajuoksun suojeltuja kosteikkoalueita, heikentää väestön elinoloja ja nostaa alueen teollisuuden kustannuksia.
Tumenjoki on pohjoiskorealaisten loikkareiden suosiossa, joista suurin osa pyrkii Kiinan puolelle. Kiinan ja Pohjois-Korean välinen raja on pidempi, eikä niin tarkasti valvottu kuin Pohjois-Korean ja Venäjän, mikä tekee rajan ylittämisestä helpompaa.
Alppikäenminttu

Alppikäenminttu ("Clinopodium alpinum", synonyymit "Acinos alpinus", "Calamintha alpina", "Satureja alpina") on huulikukkaiskasvien (Lamiaceae) heimoon kuuluva monivuotinen puutarhakasvi eli perenna.
Ulkonäkö ja koko.
Alppikäenminttu kasvaa 20 cm korkeaksi. Sillä on punavioletit kukat.
Kasvi kukkii kesäkuusta syyskuulle asti. Lehdet ovat tummanvihreät ja muodostavat tiiviin mättään.
Levinneisyys.
Alppikäenminttua tavataan Keski- ja Etelä-Euroopassa.
Parakrassi

Parakrassi eli tarhaparakrassi ("Acmella oleracea", synonyymi "Spilanthes oleracea") on asterikasvien heimoon eli mykerökukkaiskasveihin ("Asteraceae") kuuluva kasvi.
Se on kotoisin Etelä-Amerikasta. Parakrassi kasvaa noin 20 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat oliivinvihreät ja kukinto sivuilta keltainen, päästään ruskea.
Parakrassia käytetään tuoreena salaattiin ja muihin ruokiin. Sitä on myös käytetty luonnonlääkinnässä kivunlievitykseen.
Soukkovahapensas

Soukkovahapensas ("Acokanthera oblongifolia", syn. "A. spectabilis", "Carissa spectabilis") on oleanterikasvien heimoon kuuluva kasvilaji, jota viljellään huonekasvina. Se on myrkyllinen.
Soukkovahapensas on kotoisin Etelä-Afrikasta ja sitä viljellään hyvin yleisesti koristepensaana kaikkialla subtropiikissa ja lämpimillä alueilla sekä kylmemmillä seuduilla kasvihuoneissa.
Red Crucible

War Trigger Classic on verkossa pelattava ilmainen ensimmäisen persoonan ammuntapeli, jonka julkaisija on Rocketeer Games Studio. Peli muistuttaa "Battlefield"-sarjan pelejä. 
War Trigger Classicissa on viisi pelimuotoa, jotka ovat Free for All, Last Man Standing, Team Deathmatch, Attack &amp; Defend ja Demolition. Pelissä on ajoneuvoja kuten tankkeja, helikoptereita ja liikkuvia ilmatorjuntayksiköitä mutta myös pelkkiä jalkaväkipelikenttiä. Pelaajan hahmon ulkoasua voi muokata esimerkiksi vaatetusta vaihtamalla. War Trigger Classicissa on kuusi aselajia: Assault, Support, Sniper, Demolitions, Secondary ja Melee.
BEAST

HIGHLIGHT (하이라이트) on ennen nimellä BEAST tai ∀ΔΣ (Boys of the East Standing Tall / Boys to Search for Top (비스트)) tunnettu eteläkorealainen yhtye, joka debytoi vuonna 2009, Cube Entertainmentin alaisena. Yhtyeessä oli kuusi jäsentä, kunnes vuoden 2016 huhtikuussa yhtyeen jäsen Jang Hyunseung päätti lähteä soolouransa vuoksi. Nykyään yhtyeessä on viisi jäsentä: Yoon Doojoon (Leader, vokalisti), Yong Junhyung (Räppäri), Yang Yoseob (Vokalisti), Lee Gikwang (Vokalisti, tanssi) ja Son Dongwoon (Vokalisti, maknae/nuorin). 
BEAST on julkaissut yhden kokopitkän albumin (Fiction And Fact 2011), viisi minialbumia, yhden japaninkielisen albumin sekä singlejä. BEAST debytoi varhain lokakuussa 2009, jolloin heidän ensimmäinen minialbuminsa, "B2ST is the Best", julkaistiin. Vuonna 2011 julkaistiin "Fiction and Fact", kokopitkä albumi. Samana vuonna BEAST aloitti Japanin valloituksensa levyllään "Shock (Japanese Version)". Yhtye on voittanut tähän mennessä neljä suurta palkintoa, Bonsang-palkinnon Seoul Awardseissa vuosina 2011 ja 2012, Daesang (Vuoden artisti) vuonna 2011 Melon Music Awardseissa. Heidän kappaleensa ”Fiction” myös sai kunniakkaasti vuoden 2011 ”Song of the year” -palkinnon KBS Music Festivalseissa.
Historia.
B2ST nimi vaihdettiin helpommin sanottavaan muotoon ”BEAST” ennen yhtyeen debytoimista, mutta edelleen muotoa ”B2ST” käytetään esimerkiksi mainostamisessa. BEASTin faneja kutsutaan B2UTYiksi (sanottuna Beauty) kertomuksen "Kaunotar ja hirviö" ("Beauty and the Beast") mukaan.
Lokakuussa 2009 yhtye debytoi musiikkiohjelmassa KBS Music Bankissa, singlensä ”Bad Girl” kanssa. Samoihin aikoihin BEAST nauhoitti MTV:lle ohjelmaa "MTV BEAST", jossa nähtiin kuinka pojat kokoavat musiikkivideon yhteen. Heidän ensimmäinen minialbuminsa sisältää viisi kappaletta ”B2ST Is the Best”, ”Bad Girl”, ”Mystery”, ”Oasis” ja ”Yet”, jonka soittaminen radiossa kiellettiin Junhyungin räp-osuuden kiroilun vuoksi. BEAST voitti heidän ensimmäisen palkinnon ”Best Rookie Award Month of December”. Varhain vuonna 2010 BEAST alkoi mainostaa kappaletta ”Mystery” minialbumilta "B2ST is the Best" joka viikkoisten live-esitysten kera.
Neulanilkka

Neulanilkka ("Ptilichthys goodei") on ahvenkaloihin kuuluva Tyynenmeren pohjoisosissa elävä kalalaji. Se on ainoa laji neulanilkkojen heimossa ("Ptilichthyidae").
Koko ja ulkonäkö.
Neulanilkka on hyvin pitkulainen kala, joka kasvaa korkeintaan 33–40 cm pitkäksi. Kalan selkäevä koostuu 79–90 eristäytyneestä piikistä ja pitkästä perä- ja pyrstöevän kanssa yhtenäisestä osasta. Pyrstö kapenee päätään kohden ja muistuttaa hieman sulkaa. Pää ja suu ovat neulanilkalla pienet. Lajin suomut ovat pienikokoiset tai puuttuvat kokonaan. Väriltään laji on kellertävä tai harmahtava. Neulanilkan ruumiissa kulkee tummempi poikkijuova.
Levinneisyys ja elintavat.
Neulanilkkaa tavataan Tyynenmeren pohjoisosista Pohjois-Amerikasta Oregonista Beringinmerelle, Ohotanmerelle, Kuriileille ja Japaniin asti ulottuvalta alueelta. Päivisin kala elää yli 360 metrin syvyydessä mahdollisesti hiekka- tai mutapohjaan kaivautuneena. Öisin ne siirtyvät ruokailemaan lähemmäs merenpintaa.
Liuskasädesaniainen

Liuskasädesaniainen ("Actiniopteris semiflabellata") on "Actiniopteridaceae"-heimoon kuuluva saniaislaji, joka kasvaa 800–1200 metrin korkeudessa. Se kasvaa 14–18 senttimetriä korkeaksi. Sitä viljellään myös huonekasvina.
Saniaisten luokittelu ei ole vielä täysin vakiintunutta ja toisissa lähteissä liuskasädesaniainen luokitellaan sanikkakasvien ("Pteridaceae") heimoon.
Edolo

Edolo on kunta Brescian maakunnassa Italiassa. Kunnassa asuu noin 4 500 ihmistä, ja sen pinta-ala on 89 neliökilometriä. Edolossa sijaitsee muun muassa pumppuvoimalaitos.
Edolo rajoittuu Corteno Golgin, Incudinen, Loveron, Malonnon, Monnon, Ponte di Legnon, Saviore dell'Adamellon, Sernion, Sonicon, Temùn, Tovo di Sant'Agatan, Vezza d'Oglion ja Vionen kuntiin.
Kauluskellot

Kauluskellot ("Adenophora") on kasvisuku, joka kuuluu kellokasvien (Campanulaceae) heimoon. Kauluskelloja viljellään monivuotisina koristekasveina eli perennoina.
Alppikauno

Alppikauno ("Adenostyles alpina", syn. "A. glabra") on monivuotisena puutarhakasvina kasvatettava mykerökukkaiskasveihin kuuluva kasvilaji. Se esiintyy luonnonvaraisena Keski-Euroopassa, Saksassa, Ranskassa, Espanjassa, Italiassa, Sveitsissä, Itävallassa ja Balkanilla.
Purpe

Purpe () on taajama (посёлок) petrokemian tuotantoalueella Jamalin Nenetsian autonomisen piirikunnan Purin piirissä Luoteis-Siperiassa. Purpe sijaitsee Pur-joen Pjakupur-alkuhaaran varrella; taajaman nimi pohjautuu joen nimeen. Purpen keskusta löytyy jokiuomasta pari kilometriä pohjoiseen. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Purpen taajaman asukasluku oli 9 840.
Taajaman synty liittyy rautatien ja kaasuputkiston rakentamiseen. Tammikuussa 1978 paikkakunnalle saapui Surgut-Urengoi-rautatien rakentajia. He perustivat majoitusleirin nykyisen Purpen taajaman seudulle. Virallisesti Purpen kylän perustamisajaksi katsotaan 17 lokakuuta 1979, kun vastaava neuvosto teki päätöksen rautatieaseman rakentamisesta Purpeen Purin piirin alueelle. Vuonna 1979 lähiställe rakennettiin maakaasun siirtoputkiston kompressoriasema. Huhtikuussa 1980 ensimmäinen matkustajajuna saapui jo taajamaan. Sittemmin alueelle on rakennettu muun muassa terveysasema, kouluja, lastentarhoja, kulttuuritalo, poliisi- ja paloasema sekä ortodoksinen kirkko. Taajamassa toimii myös paikallisradio ja -televisiostudio.
Taajamaan on maantie- ja rautatieyhteys. Purpen rautatieasema palvelee myös lounaassa maanteitse noin 15 kilometrin päässä sijaitsevaa 23 tuhannen asukkaan Gubkinskin kaupunkia, jonne rataverkko ei ulotu.Jamalin Nenetsian suurimpiin kaupunkeihin kuuluva Nojabrsk sijaitsee Purpen taajamasta linnuntietä 155 kilometriä etelälounaaseen ja pääkaupunki Salehard runsas 520 kilometriä luoteeseen.
Marko Nieminen

Marko Nieminen (s. 15. marraskuuta 1964 Tampere) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Nieminen edusti uransa aikana SM-sarjassa ja Veikkausliigassa Porin Pallo-Tovereita, Mikkelin Palloilijoita, FC Jazzia sekä Ilvestä. Hän pelasi pääsarjatasolla yhteensä 134 ottelua, tehden niissä 21 maalia. Suomen mestaruuden hän voitti FC Jazzissa vuonna 1993. 
Myös Niemisen molemmat veljet, Petri ja Rami Nieminen ovat entisiä huippujalkapalloilijoita.
Adiantumit

Adiantumit eli hiussaniaiset ("Adiantum") on sanikkakasvien (Pteridaceae) heimoon kuuluva suuri saniaissuku. Sukuun kuuluu ainakin 170 lajia, mutta mahdollisesti paljon enemmänkin.
Useita adiantumilajeja viljellään huonekasveina.
Adlumia

Adlumia ("Adlumia fungosa", syn. "A. cirrhosa") on köynnöstävä, avomaalla yksivuotisena viljeltävä koristekasvi, joka kuuluu unikkokasvien ("Papaveraceae") alaheimoon "Fumarioideae" eli aiemmin emäkkikasveihin.
Ruusuleinikit

Ruusuleinikit ("Adonis") on leinikkikasvien ("Ranunculaceae") heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajeja viljellään avomaalla yksi- tai monivuotisina koristekasveina. Suvussa on 33 lajia, joita esiintyy Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa.
Tulotopologia

Tulotopologia on kahden tai useamman topologisen avaruuden karteesiselle tulolle määritelty topologia.
Avaruuksien karteesisen tulon topologia voidaan muodostaa ainakin kahdella melko luonnollisella tavalla kerrottavien avaruuksien topologioista. Näitä kutsutaan laatikko- ja tulotopologiaksi. Nämä eroavat toisistaan, jos kerrottavia joukkoja on äärettömän monta; äärellisessä tapauksessa eroa ei ole.
Määritelmä.
Olkoon "X" karteesinen tulo indeksijoukon "I" yli:
formula_1
Joukon "X" tulotopologia on projektioiden "P"i: X -&gt; "X""i" indusoima topologia.
Tulotopologian kannan muodostavat joukot formula_2, jossa jokainen "Ui" on avoin joukossa "Xi" ja "U""i" ≠ "X""i" vain "äärellisen monta" kertaa.
Avaruuksien tulotopologia on karkein niistä "X":n topologioista, joissa jokainen projektio "P""j" on jatkuva.
Tulotopologia ja laatikkotopologia.
Topologisten avaruuksien karteesiselle tulolle voidaan määritellä toinenkin luonnolliselta vaikuttava topologia valitsemalla kannaksi joukot formula_2, missä "U""j" on mielivaltainen "X""j":n avoin osajoukko. Tällä tavoin saadaan laatikkotopologia, joka ei ole kuitenkaan osoittautunut kovin merkitykselliseksi.
Jos edellä indeksijoukko "I" on äärellinen eli karteesinen tulo muodostetaan vain äärellisestä määrästä avaruuksia, ei edellä mainitulla kohdalla "äärellisen monta" ole merkitystä. Tämän vuoksi laatikko- ja tulotopologia eivät eroa toisistaan äärellisten tulojen tapauksessa.
Esimerkkejä.
Kerrotaan kaksi Sierpińskin avaruutta keskenään. Nimetään selkeyden vuoksi toisen alkiot formula_4 ja formula_5, toisen formula_6 ja formula_7, jolloin topologiat ovat formula_8 ja vastaavasti formula_9. Avaruuden kannaksi tulee formula_10, ja avaruuteen tulee (koko joukon ja tyhjän joukon lisäksi) vielä näistä unioni formula_11.
Reaalilukujen, joille on määritelty tavanomainen topologia, äärellinen tulo tuottaa tavanomaisen euklidisen topologian joukolle R"n".
Tavallisella topologialla varustettujen reaalilukujen numeroituvasti äärettömässä tulossa formula_12 avoin ei ole esimerkiksi jono formula_13. Sen sijaan formula_14 on avoin.
Lauri Puintila

Lauri Puintila (s. 1977 Somero) on suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Puintila on kirjoittanut esikoisteoksenaan Oulun lentokonekaappauksesta kertovan kirjan "Kaappari Lamminparras" vuonna 2010.
Michael Bailey Smith

Michael Bailey Smith (s. 2. marraskuuta 1957 Alpena, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Painajainen Elm Streetillä 5 – Painajaisten lapsi", "Cage II", "Teräskehä" ja "In Hell". Pääosin Smith on esiintynyt vierailevissa rooleissa useissa televisiosarjoissa, kuten "Family Matters", "Salaiset kansiot", "Siskoni on noita", "Kovan onnen kundi" ja "Miehen puolikkaat".
Smith pelasi collegessa muun muassa amerikkalaista jalkapalloa, mutta joutui jättämään lajin kesken loukkaantumisen vuoksi. Smith harrastaa myös kehonrakentamista ja osallistui opiskeluvuosinaan muutamaan kehonrakennuskilpailuun.
Huiskuananakset

Huiskuananakset ("Aechmea") on eteläamerikkalaiseen ananaskasvien ("Bromeliaceae") heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluvat lajit ovat tulleet tunnetuiksi huonekasveina. Huiskuananakset ovat pääasiassa päällyskasveja eli epifyyttejä.
Lajeja.
Huiskuananaslajeja tunnetaan noin 130.
Käyttö.
Edellä mainittuja lajeja pidetään huonekasveina. Ne tarvitsevat runsaasti valoa ja hyvin vettä läpäisevän multaseoksen. Kukkineen ruusukkeen tyveen kehittyy uusia ruusukkeenalkuja, joista voi kasvattaa uusia kasveja.
Yleisin suvun huonekasveista on kirjohuisku ("Aechmea fasciata"), josta aiemmin käytettiin nimeä kukka-ananas. Sen lehdet kasvavat noin 50 cm pitkiksi ja 10 cm leveiksi ja muodostavat suppilomaisen ruusukkeen. Pinnaltaan ne ovat hopeanharmaan härmän peittämiä. Suppilon keskeltä nousee puolimetrinen, tähkämäinen kukinto, ja sen ruusunpunaisten suojuslehtien hangoissa ovat pienet kukat vaaleansinipunertavine teriöineen. Korallihuiskun ("A. fulgens") lehdet ovat kapeammat ja eräillä lajikkeilla alta purppuranpunaiset. Sen tummanpunaiset marjat pysyvät pitkään kiinni kukintolapakossa. Lajilla "A. marmorata" lehdet ovat punaruskearaitaiset. Kuitukasvina viljellään lajia "A. magdalenae" Keski-Amerikassa.
Borno (Italia)

Borno on kunta Alpeilla Brescian maakunnassa Italiassa. Kunnassa on noin 2 600 asukasta, ja sen pinta-ala on 30 neliökilometriä. Borno rajoittuu Ossimoon, Piancognoon, Azzoneen, Schilparioon ja Angolo Termeen.
Katolisen kirkon kardinaali Giovanni Battista Re syntyi Bornossa.
László Tábori

László Tábori (6. heinäkuuta 1931 Košice – 23. toukokuuta 2018) oli unkarilainen yleisurheilija ja myöhemmin yhdysvaltalainen yleisurheiluvalmentaja. Hän kuului 1950-luvun alkupuoliskon unkarilaisen Mihály Iglóin valmennettaviin. Hän piti 1 500 metrin maailmanennätystä (3.40,8) hallussaan yhdessä maanmiehensä István Rózsavölgyin ja tanskalaisen Gunnar Nielsenin kanssa. Hän siirtyi Unkarin kansannousun seurausten vuoksi Melbournen olympialaisten jälkeen valmentajansa kanssa Yhdysvaltoihin.
Juoksu-uran László Tábori aloitti 1950-luvun alussa edustaen armeijan budapestiläistä urheiluseuraa Honvedia. Vuodesta 1955 tuli sitten hänen huippukautensa samoin kuin seuratoverilleen Sándor Iharosille. Vuonna 1953 ja 1954 László Tábori oli jo mukana Unkarin kvartetissa, joka teki maailmanennätykset 4 × 1 500 metrillä. Toukokuun 28. 1955 Taborista tuli Bannisterin ja Landyn jälkeen maililla seuraava neljän minuutin alittaja Lontoon White City Stadiumilla juostussa kisassa ajalla 3.59,0. Hänen kanssaan samassa kisassa tuli kaksi muutakin uutta neljän minuutin alittajaa eli britit Chataway ja Hewson ajalla 3.59,8. Syyskuun 6. päivä Oslossa juostussa 1 500 metrin kisassa Tábori ja Gunnar Nielsen sivusivat Rózsavölgyin kesällä juoksemaa ME:tä 3.40,8.
Olympiavuoden 1956 piti olla sitten Iglóin johtaman keskimatkojen unkarilaisen juoksijakolmikon Iharos, Rózsavölgyi ja Tábori juhlaa. Useampia mitaleja siis odotettiin. He olivat suursuosikkeja marras-joulukuussa pidettäviin Melbournen kesäolympialaisiin. Tilanne kuitenkin muuttui. Tábori ja Rózsavölgyi matkustivat kisoihin, mutta Iharos ei lähtenyt lainkaan Melbourneen. Tábori menestyi heistä paremmin sijoittuen neljänneksi 1 500 metrillä ja kuudenneksi 5 000 metrillä. Poliittisen tilanteen vuoksi valmennuksesta vastannut Mihály Iglói ja László Tábori eivät palanneet Australiasta Unkariin, vaan loikkasivat Yhdysvaltoihin.
László Tábori jatkoi urheilu-uraansa Yhdysvalloissa ja olisi ollut vuoden 1960 Rooman kesäolympialaisissa keskimatkoilla vahva mitaliehdokas.Vuonna 1960 Tábori amerikkalaisine seuratovereineen teki uuden 4 × 1 500 metrin ME:n, jossa Tábori osuusaika oli alle neljän minuutin eli 3.59,6. Tämä oli hänelle kolmas kyseisen matkan ME – kaksi edellistä olivat syntyneet vuosina 1953 ja 1954 Unkarin väreissä. László Tábori lopetti uransa vuonna 1962. Samana vuonna hän sai myös Yhdysvaltain kansalaisuuden. Sen jälkeen hän siirtyi valmennustehtäviin vuodesta 1967 lähtien. Hänen valmennettaviaan olivat muun muassa 1970-luvun alun amerikkalaiset naismaratoonarit Jacqueline Hansen ja Miki Gorman.
Moláoi

Moláoi () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Monemvasián kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μολάων, "Dimotikí Enótita Moláon") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lakonian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 980 ja varsinaisen Moláoin kaupungin väkiluku 2 534 (vuonna 2011). Moláoi on Monemvasián kunnan kuntakeskus.
Moláoi sijaitsee Monemvasián niemimaan pohjoisosassa ja rajautuu lännessä Välimereen kuuluvaan Lakonianlahteen. Moláoista on matkaa Spártiin 75 kilometriä, Peloponnesoksen alueen pääkaupunkiin Trípoliin 130 km ja Ateenaan puolestaan 336 km. Moláoi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Monemvasián kuntaan yhdessä Asopóksen, Voiéksen ja Zárakaksen kanssa.
Kunnallisyksikön osat.
Moláoin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Belahedelmä

Belahedelmä ("Aegle marmelos") on ruutakasvien (Rutaceae) heimoon kuuluva kasvi, jota käytetään sekä ravinnoksi että lääkekasvina. "Aegle"-sukuun kuuluu kolme indomalaijilaisen alueen pientä puuta.
Ulkonäkö.
Belahedelmä on enintään noin 12 metriä korkeaksi kasvava okainen puu, joka kasvaa luonnonvaraisena Etelä-Aasian monsuunimetsissä, mutta sitä viljellään koko Kaakkois-Aasiassa. Lehdet ovat kolmelehdykkäisiä ja epämiellyttävän hajuisia. Vihertävänvalkoiset kukat sijaitsevat tertuissa ja ovat puolestaan hyväntuoksuisia.
Hedelmät.
Hedelmät syödään tuoreina tai kuivattuina ja niistä voidaan valmistaa juomaa. Kypsällä hedelmällä on lievästi laksatiivinen vaikutus. Keitettyä raakaa hedelmää käytetään hoidettaessa punatautia ja ripulia. Kasvista on eristetty ainakin viisi alkaloidia. Belahedelmän siemeniä levittävät ilmeisesti hedelmiä syövät lepakot.
Mehipuut

Mehipuut ("Aeonium") on afrikkalainen mehikasvisuku, joka kuuluu maksaruohokasveihin (heimo Crassulaceae). Monia lajeja viljellään huonekasveina.
Kalliolitukit

Kalliolitukit ("Aethionema") ovat ristikukkaiskasveihin (heimo "Brassicaceae") kuuluvia ruohoja, joita viljellään monivuotisina koristekasveina. Kalliolitukkeja on noin 70 lajia, ja ne ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja. Luontainen levinneisyys käsittää pääasiassa Välimerenmaat ja Etu-Aasian. Suvun erikoisuus on se, että useilla lajeilla on kahdenlaisia hedelmiä: monisiemenisiä ja avautuvia lituja sekä yksisiemenisiä ja avautumattomia.
Lajeja.
Luettelon lähde:
Isokalliolitukki ("A. grandiflorum") on lajeista isoin ja kasvaa 30 cm:n korkuiseksi. Sen kukat ovat vaalean sinipunertavat. Eräs lajike ('Warley Rose') ei tuota lainkaan siementä, joten sitä on lisättävä kasvullisesti.
Sinisarjat

Sinisarjat ("Agapanthus") ovat narsissikasvien (Amaryllidaceae) heimoon omana alaheimonaan (Agapanthoideae) luettavia, eteläafrikkalaisia kasveja. Sukuun kuuluu kahdeksan lajia, joiden alkuperäinen levinneisyysalue sijaitsee Etelä-Afrikassa, Lesothossa, Swazimaassa ja Mosambikissa. Sinisarjoja voidaan pitää Suomessa huonekasveina tai kesäkukkina.
Saponaria jagelii

Saponaria jagelii on yksivuotinen suopayrttien sukuun kuuluva kasvilaji, jota tavataan ainoastaan Kreikalle kuuluvalla Elafónisoksen saarella. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut kasvin äärimmäisen uhanalaiseksi.
Ulkonäkö ja koko.
"Saponaria jagelii" on yksivuotinen kasvi eli se kasvaa joka vuosi siemenestä. Kasvin varsi on pysty ja 3–10 senttimetriä pitkä. Väriltään se on punertava. Kasvin lehdet ovat punertavanvihreät ja mehevät. Pituutta niillä on 1–4,5 cm. "Saponaria jagelii" kukkii maaliskuulta kesäkuun alkuun.
Levinneisyys.
Kasvi on Kreikan kotoperäinen laji ja sitä tavataan ainoastaan Peloponnesoksen niemimaan edustan pienen Elafónisoksen saaren länsiosasta. Saarella kasvilla on kaksi hyvin pienialaista kasvualuetta. Kasvin populaatio saattaa pienentyä jopa 80 prosenttia tulevien sukupolvien aikana.
Elinympäristö.
"Saponaria jagelii" kasvaa hiekkaisilla merenrannoilla. Kasvi kasvaa häirityissä oloissa yhdessä merityräkin, rantakauran, mailasten sukuun kuuluvan "Medicago marina" -kasvin ja kohokkien sukuun kuuluvan "Silene sedoides" -kasvin kanssa.
Kasvin uhkia erityisesti sen kukinta-aikana ovat Elafónisoksen nopeasti kasvanut matkailu sekä ihmisten ranta-aktiviteetit, kuten moottoriajoneuvoilla ajo. Matkailun kasvu saattaa aiheuttaa kasvin populaation pienenemistä entisestään tai jopa sukupuuton. Toisaalta "Saponaria jagelii" -kasvin pitäisi kestää kohtuullista määrää matkailijoita, kun sen siemenkodat ovat kypsyneet eli toukokuun lopulta lähtien. Tällöin matkailijoiden aiheuttama tallominen saattaa olla jopa hyödyllistä kasvin siementen leviämisen kannalta.
Capo di Ponte

Capo di Ponte on kunta Brescian maakunnassa Italiassa. Kunnassa on runsaat 2 000 asukasta ja sen pinta-ala on 18 neliökilometriä. Capo di Ponten naapurikuntia ovat Paisco Loveno, Ono San Pietro, Sellero, Paspardo, Cimbergo ja Ceto.
Capo di Ponte tarkoittaa suomeksi sillan päätä ja sen nimi tulee muinaisesta asutuskeskuksesta, joka sijaitsi Ogliojoen ylittävän sillan länsipuolella. Kunnan alueella sijaitsee kansallispuistoja, joissa on vanhoja kivikaiverruksia. Val Camonican kaiverrukset kuuluvat Unescon maailmanperintöluetteloon.
Iisot

Iisot ("Agastache") ovat mauste- ja koristekasveina käytettyjä huulikukkaiskasveja, jotka kuuluvat heimoon "Lamiaceae". Suvussa on 23 lajia.
Cividate Camuno

Cividate Camuno on kunta Brescian maakunnassa Italiassa. Sen pinta-ala on runsaat kolme neliökilometriä ja asukasluku vajaat 3 000. Cividate Camunon naapurikunnat ovat Bienno, Breno, Malegno, Piancogno, Esine ja Berzo Inferiore. 
Cividate Camuno sijaitsee samalla paikalla kuin entinen roomalaisten asutus. Paikkakunnalla sijaitsee Val Camonican arkeologinen museo, jossa on alueelta löytyneitä roomalaisten esineitä.
Isovalkolatva

Isovalkolatva eli valkolatva ("Ageratina altissima"; synonyymit "Eupatorium ageratoides", "E. rugosum") on asterikasvien heimoon kuuluva monivuotinen kasvilaji. Sitä viljellään koristekasvina puutarhoissa.
Alun perin Amerikasta tuleva isovalkolatva on myrkyllinen kasvi, jonka sisältämä tremetoli on aikaisemmin tappanut huomattavia määriä laiduntavaa karjaa ja myös ihmisiä, jotka ovat juoneet kasvia syöneiden lehmien maitoa. Isovalkolatvan aiheuttamaan myrkytykseen kuoli muun muassa Yhdysvaltain presidentin Abraham Lincolnin äiti Nancy Hanks Lincoln (1784–1818).
Myrkytysoireina ovat ruokahaluttomuus, lihasvärinä, asetonin hajuinen hengitys, laihtuminen ja runsas syljen eritys.
Sinitähtönen

Sinitähtönen eli meksikonsinitähtönen ("Ageratum houstonianum" eli "A. mexicanum") on mykerökukkaislaji (heimo Asteraceae), jota viljellään yksivuotisena koristekasvina tai leikkokukaksi. Siitä on viljelyssä kehitetty runsaasti eri lajikkeita.
Walter Francis Sullivan

Walter Francis Sullivan (10. kesäkuuta 1928 Washington DC – 11. joulukuuta 2012) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Richmondin hiippakuntaan 9. toukokuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Selsean titulaaripiispaksi 15. lokakuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joyce Russell, jota avustivat Ernest Leo Unterkoefler ja Joseph Howard Hodges.
Sullivan sai 4. kesäkuuta 1974 nimityksen Richmonsin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. heinäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 16. syyskuuta 2003. Sullivan toimi myös Yhdysvaltain Pax Christin piispa-puheenjohtajana (1991–2001). Hän kuoli pian sen jälkeen, kun hänellä oli todettu leikkaushoitoon soveltumaton syöpä.
Laikkuvehkat

Laikkuvehkat ("Aglaonema") on vehkakasvisuku (heimo Araceae) ja sen joitakin lajeja viljellään huonekasveina.
Ketoharjasvehnä

Ketoharjasvehnä eli harjasvehnä ("Agropyron cristatum") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva monivuotinen laji, jota viljellään koristekasvina.
Suomessa on tavattu harvoin uustulokkaana ketoharjasvehnän alalajia kampaharjasvehnää (subsp. "pectinatum"), joka on kotoisin Etelä-Euroopan ja Aasian seudulta.
Lovere

Lovere on kunta Iseojärven rannalla Bergamon maakunnassa Italiassa. Sen pinta-ala on 7,9 neliökilometriä. Kunnassa on runsaat 5 000 asukasta. 
Historiaa.
Ensimmäinen tunnettu asutus Loveren alueella oli 300- ja 400-luvuilla ennen ajanlaskun alkua, kun keltit saapuivat alueelle. Myöhemmin roomalaiset valloittivat asutuksen, sillä se oli strategisesti hyvällä paikalla Val Camonica- ja Val Cavallina -laaksojen päässä järven rannalla. Rooman valtakunnan tuhon jälkeen Loverea ovat pitäneet hallussa niin langobardit, frankit, venetsialaiset kuin ranskalaisetkin.
Aurankukat

Aurankukat ("Agrostemma") on kohokkikasvien heimoon kuuluva suku, jossa on kaksi lajia. Aurankukat ovat kotoisin Kaakkois-Euroopasta ja Länsi-Aasiasta, siroaurankukka Välimeren alueen itäosasta. Varsinkin isoaurankukka on rikkakasvina levinnyt laajasti eri puolille maailmaa. Molempia lajeja, isoaurankukkaa ja siroaurankukkaa, viljellään yksivuotisina koristekasveina.
Tarhakeltapaunikko

Tarhakeltapaunikko eli tarhamehipuu ("Aichryson" × "aizoides") on maksaruohokasveihin ("Crassulaceae") kuuluva mehikasviristeymä, jota pidetään huonekasvina.
Irhazer

Irhazer on tasanko Nigerissä, Agadezin alueen Tchirozérinen departementin Ingallin kunnassa. Se rajoittuu idässä Aïrvuoristoon, lännessä ja etelässä Tiguiditin kalliorinteeseen sekä pohjoisessa Talakin ja Tamesnan autiomaihin.
Irhazer on savimaan peittämä painauma, jonka kautta Aïrvuoristosta kerääntyvät pohjavedet virtaavat kohti Azawaghin laaksoa. Heinäaroa halkovien muinaisten jokilaaksojen kasvilajeja ovat muun muassa "Acacia raddiana", "Acacia nilotica", "Balanites aegyptiaca", "Hyphaene thebaica" ja "Salvadora persica".
Keinokasteluun perustuva puutarhaviljely tuottaa vihanneksia, joista tärkein myyntiartikkeli ovat tomaatit. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, viljellään durraa ja Ingallissa kasvatetaan taateleita. Sadekauden jälkeen Irhazerin suolapitoisille laidunmaille kerääntyy paimentolaisia Nigerin Maradin, Zinderin, Tillabérin, Tahouan ja Dosson alueilta sekä naapurimaista Malista ja Nigeriasta. Tigue Dan Tessoumissa tuotetaan suolaa perinteisellä menetelmällä.
René Tartara

René Pierre Charles Tartara (14. marraskuuta 1881 Lille – 3. syyskuuta 1922 Hải Phòng, Ranskan Indokiina) oli ranskalainen uimari, vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Pupilles de Neptune de Lille.
Tartara osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1900. Hän pelasi tuolloin maansa jaetulle viidennelle tilalle sijoittuneessa vesipallojoukkueessa ja kilpaili 200 metrin vapaauinnissa, jossa hän putosi välierissä. Tartara ui Lillen joukkueessa, joka sai kisoissa pronssia 200 metrin joukkuekisassa.
Pekka Hintikka

Pekka Hintikka (19. kesäkuuta 1920 Jyväskylä – 24. helmikuuta 2016 Jyväskylä) oli suomalainen matemaatikko, tietokirjailija ja historiantutkija. 
Hintikan vanhemmat olivat rouva Amanda ja liikemies Pekka Hintikka Keski-Suomen Konnevedeltä. Pekka Hintikka kirjoitti ylioppilaaksi 16-vuotiaana Jyväskylän Lyseosta. Hän palveli talvisodassa kenraali Laatikaisen johtamassa divisioonassa. Jatkosodan alussa hän palveli alikersanttina Vienan Karjalan Uhtuassa ja myöhemmin upseerikoulun käytyään 2. divisioonassa tykistöupseerina. Valmistuttuaan sodan jälkeen filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta pääaineena matematiikka sekä diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta sähköosastolta Hintikka siirtyi insinööriksi Strömberg-sähköyhtiöön ja toimi samaan aikaan tuntiopettajana Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa. Kolmen vuoden jälkeen hän aloitti varsinaisen opetustyönsä Helsingin teknillisessä oppilaitoksessa, ja hän toimi siellä yli 30 vuotta matematiikan ja fysiikan sekä sähkötekniikan opettajana ja yliopettajana. 
Hintikan kirjallisena pääteoksena voidaan pitää teosta "Algebran ja korkeamman matematiikan perusteet; Teknillisen matematiikan perusteet. Osa 1–3".
Chris Killen

Christopher John Killen (s. 8. lokakuuta 1981 Wellington) on uusiseelantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Killen pelasi vuonna 2013 päättyneellä urallaan brittiläisissä Manchester Cityssä, Wrexhamissa, Port Valessa, Oldham Athleticissa, Hibernianissa, Celticissä, Norwich Cityssä ja Middlesbrough'ssa. Hän pelasi Skotlannin pääsarjassa 51 ottelua, joissa hän teki 18 maalia. Maaleistaan 13 hän teki Hibernianissa kaudella 2006–2007 ja oli tuolloin koko sarjan maalintekijätilastossa jaetulla neljännellä sijalla. Hän voitti Hibernianissa Skotlannin liigacupin kaudella 2006–2007, vaikkakaan hän ei pelannut puolivälierän jälkeen, ja Celticissä Skotlannin liigamestaruuden kaudella 2007–2008. Englannissa Killen pelasi korkeimmillaan toisella sarjatasolla. Hän pelasi uransa lopulla runsaat kolme vuotta Kiinassa.
Killen pelasi vuosina 2000–2013 Uuden-Seelannin maajoukkueessa 48 maaottelua ja teki niissä 16 maalia. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2010 avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua, jotka kaikki päättyivät tasapeliin. Killen edusti Uuden-Seelannin olympiajoukkuetta Pekingin olympialaisissa 2008 ja pelasi sielläkin avauksessa kaikki kolme ottelua.
Tigue Dan Tessoum

Tigue Dan Tessoum (myös "Teguidan Tessoum", "Teguidda-n-Tesemt", "Teguidda n’Tessoumt") on kylä Agadezin alueen Tchirozérinen departementin Ingallin kunnassa Nigerissä. Se sijaitsee Irhazerin tasangolla noin 80 kilometriä Ingallista pohjoiseen. Kylässä on 410 asukasta (vuonna 2001).
Tigue Dan Tessoum on historiallinen Gaoon johtaneen karavaanireitin pysähdyspaikka. Sen asukkaat ovat Kel Ahaggar -liittokuntaan kuuluvia tuaregeja. He kasvattavat taatelipalmuja, harjoittavat keinokasteluun perustuvaa maanviljelyä sekä tuottavat eläinten rehuksi käytettyä suolaa. Syyskuun alussa kylässä järjestetään paimentolaisten perinteinen "Akasa"-juhla.
Brandon Prust

Brandon Prust (s. 16. maaliskuuta 1984 London, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi aktiiviuransa aikana hyökkääjänä useissa eri NHL-joukkueissa. 
Pelaajaura.
Prust pelasi kolme vuotta OHL-joukkue London Knightsissa. Hän voitti sinä aikana OHL:n mestaruuden ja Memorial Cupin.
Prust varattiin Calgary Flamesiin kolmannella kierroksella numerolla 70 . Hänet lähetettiin sen jälkeen kuitenkin takaisin London Knightsiin pelaamaan vielä yhden OHL-kauden ajaksi. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi AHL:ssä pelanneeseen Omaha Ak-Sar-Ben Knightsiin. NHL:ssä Prust teki debyyttinsä 1. marraskuuta 2006 Detroit Red Wingsiä vastaan.
Kaudella 2008–2009 Prust mursi leukansa St. Louis Bluesin Cam Janssenin taklauksesta.
Kauden 2011–2012 aikana hän pelasi Philadelphia Flyersiä vastaan talviklassikossa, joka pidettiin Citizens Bank Parkissa 2. tammikuuta 2012. Prust syötti Rangersin 3-2 -voitossa kaksi maalia. Kauden lopussa Prustista tuli vapaa pelaaja. Hän teki Montreal Canadiensin kanssa neljän vuoden ja kymmenen miljoonan dollarin vuoteen 2016 kestäneen sopimuksen.
Työsulkukaudella 2012-2013 Prust teki ensimmäisen maalinsa Montrealissa 27. tammikuuta 2013 New Jersey Devilsiä vastaan.
Vuoden 2014 itäisen konferenssin finaalissa New York Rangersia vastaan Prust sai kahden ottelun pelikiellon taklattuaan sarjan kolmannessa ottelussa Derek Stepania. Stepanin leuka murtui ja hän oli neljännestä ottelusta sivussa.
Vapaiden lakonialaisten liitto

Vapaiden lakonialaisten liitto () oli lakonialaisten kaupunkien "koinon" eli liitto, jonka Rooman keisari Augustus muodosti vuonna 22 eaa. tai 21 eaa. Siihen kuului joukko Spartan vallasta vapautuneita kaupunkeja Lakoniassa Peloponnesoksen niemimaalla. Liiton pääkaupunki oli Gytheion.
Historia.
Spartan kuningas Nabiksen valtakaudella 190-luvulla eaa. muodostettiin ”Lakedaimonialaisten liitto”. Keisari Augustus vapautti sen Spartan hallinnasta joko vuonna 22 tai 21 eaa. Tämän jälkeen liitto otti nimen ”Vapaiden lakonialaisten liitto”.
Enimmillään vapaiden lakonialaisten liitossa oli 24 jäsenkaupunkia, mutta määrä putosi 18 jäseneen, jotka olivat antiikin kreikkalaisen maantieteilijä Pausaniaan mukaan Akriai, Alagonia, Asopos, Boia (Boiai), Epidauros Limera, Gerenia, Geronthrai, Gytheion, Kainepolis eli Tainaros, Las, Leuktron (Leuktra), Marios, Oitylos, Prasiai (Brasiai), Pyrrhikhos, Teuthrone, Thalamai ja Zaraks. Sparta ei kuulunut liittoon. Kaikki liiton kaupungit eivät olleet aiemmin olleet itsenäisiä poliksia eli kaupunkivaltioita.
Vapaiden lakonialaisten liiton jäsenet harjoittivat muun muassa purppura- ja marmorikauppaa. Spartalainen Eurykles eli Gaius Julius Eurycles yritti noin vuosina 7–2 eaa. tuloksetta vahvistaa Spartan asemaa liiton jäsenkaupungeissa. Kaupungit olivat kuitenkin taloudellisesti kytköksissä Spartaan, koska sillä oli monopoli rahanlyönnissä Lakonian alueella.
Rinneakebia

Rinneakebia eli kastanjaköynnös ("Akebia quinata") on puuvartinen köynnöskasvi, joka kuuluu akebiakasvien ("Lardizabalaceae") heimoon, ja jota viljellään koristekasvina. Lajia esiintyy luonnonvaraisena Kiinassa, Japanissa ja Koreassa.
Albitsiat

Albitsiat ("Albizia") ovat alaheimoon "Mimosoideae" kuuluvia hernekasveja (heimo "Fabaceae"). Paria lajia voidaan viljellä huonekasveina.
Tuntomerkit.
Enimmäkseen albitsiat ovat nopeakasvuisia tropiikin melko lyhytikäisiä pensaita ja puita. Lehdet ovat kahteen kertaan pariliuskaisia.
Kukat sijaitsevat pallomaisissa kukinnoissa. Heteet ovat erityisen pitkät ja huomiota herättävämmät kuin terälehdet; ne antavat kukinnolle pörröisen vaikutelman.
Lajeja.
Seuraavilla lajeilla on suomenkielinen nimi:
Albitsioihin joissain lähteissä luokiteltuja lajeja ovat myös:
Kasvatus.
Albitsiat ovat helppohoitoisia, kunhan niille on tarjolla lämmin paikka ja tarpeeksi kosteutta. Siemenet itävät helposti.
Kustaankukat

Kustaankukat ("Allamanda") on suku oleanterikasvien ("Apocynaceae") heimossa. Sen lajeja kasvatetaan huonekasveina. Kustaankukkiin kuuluu 15 Etelä-Amerikasta kotoisin olevaa lajia.
Ateneumin taidemuseon kokoelmat

Ateneumin taidemuseon kokoelma on eräs Kansallisgallerian taidekokoelmista. Ateneumin kokoelmaan kuuluu taidetta 1750-luvulta 1900-luvun alun suuntauksiin. Kokoelma ulottuu 1950-luvulla uransa aloittaneiden taiteilijoiden teoksiin asti, joten osa siitä on 2000-luvulta.
Maalaus- ja veistoskokoelmat.
Ateneumin maalausten ja veistosten kokoelmat on Suomen suurin. Siihen kuuluu yli 4 300 maalausta ja runsaat 750 veistosta. Maalauksista vanhimmat ovat 1700-luvun rokokoomuotokuvia. Romantiikan ajalta kokoelmassa on muotokuvia ja metsästysaiheisia teoksia. Düsseldorfin koulukunnan ajalta on maisemia, vuosisadan vaihteesta realismia, symbolismia ja kultakauden teoksia. Uudempia kokoelmassa edustettuja tyylisuuntia ovat muiden muassa impressionismi, ekspressionismi ja kubismi.
Grafiikka- ja piirustuskokoelmat.
Museolla on maan laajin ja kattavin kokoelma suomalaista taidegrafiikkaa 1800-luvun lopulta tähän päivään. Ateneumin kokoelmaan kuuluu myös pohjoismaista ja eurooppalaista grafiikkaa. Japanilaiset puupiirrokset ovat suurin grafiikan erilliskokoelma. 
Piirustuksia, piirustusluonnoksia, akvarelleja ja luonnoslehtiöitä kokoelmassa on Aleksander Lauréuksesta nykypäivään. Tässä kokoelmassa on myös jonkin verran ulkomaista piirustustaidetta. Tällä kokoelmalla on suuri merkitys suomalaisen taiteentutkimuksen kannalta.
Kansainvälinen kokoelma.
Suomalaisten taiteen ohella Ateneumissa on noin 650 ulkomaista taideteosta muun muassa Vincent van Goghilta, Paul Gauguinilta, Paul Cézannelta, Marc Chagallilta, Amedeo Modiglianilta, Edvard Munchilta, Ilja Repiniltä ja Auguste Rodinilta. Tunnetuimpia teoksia on van Goghin maalaus "Katu, Auvers-sur-Oise" (1890). Se siirtyi Ateneumille vuonna 1903, joten Ateneumista tuli yksi maailman ensimmäisistä museokokoelmista, joissa oli van Goghin tuotantoa.
Kokoelman historia.
Ateneumin kokoelma jaettiin vuonna 1990 Ateneumin taidemuseon ja Nykytaiteen museo Kiasman kesken. Työnjakona on, että Kiasman kokoelmissa on vuonna 1960 ja sen jälkeen aloittaneiden taiteilijoiden teoksia. 
Suomen Taideyhdistys alkoi kartuttaa kokoelmia toimintansa alussa 1840-luvun loppupuolella. Hankintojen ohella se otti vastaan lahjoituksia niin teoksina kuin rahalahjoituksina ja testamentteina. Teosvalikoima oli ensimmäisen kerran esillä pysyvänä näyttelynä vuonna 1863, ja seuraavana vuonna valtio alkoi avustaa yhdistyksen piirustuskoulua hankkimalla sille malleja. Ateneum-rakennus valmistui vuonna 1887.
Lahjoittajia oli runsaasti 1900-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Merkittävimpiä lahjoituksia teki Herman Antell, jonka kokoelmissa oli muun muassa van Goghin, Gauguinin, Cézannen ja Edvard Munchin teoksia.
Museon ostolautakunta hankki itse enimmäkseen kotimaista taidetta, kunnes 1950- ja 1960-luvuilla pyrittiin hankkimaan myös ulkomaisia teoksia, jotta museo nousisi yleiseurooppalaiselle tasolle. 
Ateneumin taidemuseolle on lahjoitettu muun muassa seuraavat kokoelmat: