tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Porin raatihuoneen sinkkiveistokset

Porin Raatihuoneen julkisivua koristaa kolme sinkkiveistosta. Veistokset liittyvät ruotsalaisen arkkitehdin J. E. Stenbergin suunnittelemaan vuonna 1891 toteutettuun muutostyöhön, jossa vuoden 1852 Porin yhdeksännessä suuressa kaupunkipalossa tuhoutunut raatihuoneen torni rakennettiin uudestaan vuonna 1891. Veistokset on valmistanut Tukholmassa toiminut taidevalimo Otto Meyer &amp; Komp.
Sinkistä tehtyjen veistoksien korkeudet ovat 175–210 senttimetriä. Ne esittävät vaakaa ja miekkaa kädessään pitävää oikeudenmukaisuuden jumalatarta Justitiaa ja kahta sotilasta. Veistosten materiaali on sinkki, jota on Suomessa käytetty harvemmin. Ainoat samantyyppiset veistokset ovat Helsingin tuomiokirkon apostolit.
Veistokset ovat kuuluneet Porin kaupunkikuvaan yli sadan vuoden ajan. Aikojen kuluessa veistosten kunto on heikentynyt. Vuonna 2002 tehtiin veistosten edellinen kuntoarviointi. Heikentynyt kunto havaittiin toisen sotilaan jalustan tukirakenteiden petettyä vuonna 2012. Veistosten kunto herätti huolta ja sai paljon julkista huomiota. Patsaat poistettiin sijoiltaan odottamaan kunnostusta. Korjauksen toteutuksesta valmisteltiin yksityiskohtainen suunnitelma.
Sinkkiveistosten korjaus ja palauttaminen paikoilleen herätti Porissa suurta huomiota, jota seurattiin sekä paikallisessa mediassa että kaupunkilaisten keskusteluissa. Veistokset asetettiin takaisin paikoilleen 2.10.2014. Ennen palauttamistaan sijoilleen ehostetut patsaat olivat läheisemmin yleisön katsottavissa Porin taidemuseon veistospihalla.
Porin piru

Porin Piru on toteutumaton julkinen veistos, jota Pori-seura ry suunnitteli sijoitettavaksi Porin kauppatorille vuosina 1973–1975. Veistoshanke perustui vammalalaiseen sanontaan "Jos Porista olet, niin piru olet, ja jos Kokemäelt', niin koko perkele". Vuonna 1975 Pori-seuran puheenjohtaja Hugo Nuorsaari määritteli, että sanonta tarkoitti "kovaa naamaa sodassa tai vastaavassa".
Veistoshankkeen alkuvaiheet.
Veistoksen tekijäksi valittiin kuvanveistäjä Kauko Räike. Veistoksen pienoisluonnoksesta tehtiin Räikkeen ja Pori-seuran välillä sopimus 12. helmikuuta 1974. Patsaan pienoisluonnos oli tarkoitus julkistaa Porin päivänä 28.–30. syyskuuta 1974. Patsaasta suunniteltiin myös myöhemmin toteutettavaa täysikokoista kappaletta Porin kauppatorille. Täysikokoisesta patsaasta kaavailtiin Porin näkyvää symbolia ja turistinähtävyyttä, ja siihen aiottiin liittää vesisuihkuelementti. 
Patsashanke herätti julkista keskustelua ja 5. maaliskuuta 1974 kolmekymmentä tunnettua porilaista lähetti hanketta kritisoivan julkisen kirjelmän Pori-seuralle. Kirjelmässä Pori-seuran hallitusta pyydettiin harkitsemaan patsaspäätöstä uudelleen. Patsaspäätöstä pidettiin masentavana ja porilaisia kristittyjä loukkaavana. 
Viisi ehdotusta.
Porin päivänä, syyskuussa 1975 Pori-seura julkisti viisi Kauko Räikkeen laatimaa ehdotusta Porin piru -patsaaksi. Ne olivat nimeltään "Läpi harmaan kiven, Atlas, Tulta päin, Elon virran vesimyllyt" ja "Ritari". Ehdotukset asetettiin viikoksi esille Porin Sokos-tavaratalon toiseen kerrokseen. Näyttelyn nimi oli "Muunnelmia aiheesta Porin piru". Räikkeen mukaan veistosehdotusten kantava ajatus oli "läpi harmaan kiven", joka hänestä kuvasi porilaista luonteenlaatua. Lisäksi veistokset kuvasivat porilaisten pirullista sisua, voimaa, sitkeyttä, tyyntä alistumista luontoon sekä ylpeyteen kätkettyä huumoria. Näyttelyn aikana yleisö sai äänestää suosikkiaan, ja lopullisen valinnan tekisi Pori-seura. 
Vuonna 2008 Porin torille asetettiin Pertti Mäkisen veistos Toriparlamentti.
Liikalammi

Liikalammi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Liikalammi on osa Pitkäjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 650 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,6 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven ja Pitkäjärven itäpuolella metsämaastossa olevassa loivassa painaumassa. Lammen pohjoisosat sijaitsevat leveän suon reunalla, mutta eteläosia reunustaa vain kapea suoranta. Lampeen on kaivettu seitsemän metsä- tai suo-ojaa, joista etelään laskeva oja on samalla sen laskuoja. Se laskee 1,7 kilometrin jälkeen Pitkäjärven eteläosaan. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 61 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä. Lampi on autio eikä sen rantaan johda teitä. Sen molemmilla puolilla kulkee metsässä metsäautoteitä, jotka alkavat yhdystieltä 3350 lähtevältä tieltä.
Vedenlaatu.
Liikalammin vedenlaatua on tutkittu vuonna 1990. Vesi oli silloin kirkasta, erittäin ruskeaa, humuspitoista ja suojärvien tapaan hapanta. Kolme viimeistä ominaisuutta liitetään runsaisiin metsien ja soiden ojituksiin. Talvella veden pH aleni jopa arvoon 4,7, mikä on monelle kalalajille ja ravuille liian alhainen arvo. Veden ravinnepitoisuudet ovat luontaisia arvoja korkeammat. Fosforipitoisuus oli 23 µg/l (mikrogrammaa litrassa) ja typpipitoisuus 730 µg/l. Pohjan lähellä pitoisuudet olivat suuremmat aineiden sedimentaation vuoksi. Järvi oli sinä talvena lievästi rehevöityneiden järvien tasolla. Päällysveden happitilanne oli alkutalvella hyvä, vaikka alusvedessä oli jo muodostunut happivajetta. Lopputalvella happitilanne on todennäköisesti heikentynyt tyydyttävälle tasolle. Kesäkaudelta ei ole olemassa tutkimustuloksia. Lammen mataluus helpottaa happitilannetta kesällä ja suuri veden läpivirtaus talvella. Liikalammi soveltuu virkistyskäyttöön vain välttävästi.
Kurki (veistos)

Kurki on kuvanveistäjä Armas Hutrin 1969 tekemä pronssiveistos Porissa. Se sijaitsi alun perin Liinanharjan vanhainkodin pihalla. Rakennus toimi viimeksi vastaanottokeskuksena. Kurki siirrettiin syksyllä 2024 Isosannan kaupunginosassa sijaitsevaan Kurjenpuistoon, koska Liinaharjan vastaanottokeskus purettiin. 
Veistos esittää kiveltä lentoon nousevaa kurkea. Veistoksen pituus on 156 cm ja siipien kärkiväli 110 cm. Sen jalustana on Reposaaresta tuotu luonnonkivi. Veistos paljastettiin Liinanharjan vanhainkodin (nyk. vastaanottokeskus) pihalla Porin päivänä 1.10.1971.
Riihimäellä J.V. Jorman puistossa on myös Armas Hutrin Kurki-niminen veistos. Se on ajoitettu vuodelle 1969.
Hopeahäät (veistos)

Hopeahäät on kuvanveistäjä Heikki Konttisen (1910–1988) vuonna 1976 valmistunut Porin kaupunginsairaalan pihamaalla sijaitseva julkinen veistos. Veistos on pronssia ja sen korkeus on 110 cm. Veistoksen valutyöt tehtiin Helsingin Kuvanveistäjäliiton taidevalimossa. Teosta on luonnehdittu hyväntahtoisen leikkimieliseksi ja hellyyttä kuvaavaksi. 
Hopeahäät oli Porin kaupungin kuvataidelautakunnan seitsemäs veistoshankinta. Kuvataidelautakunta ehdotti veistoksen sijoittamista Pormestarinluotoon Vanhustenrivin pihalle, mutta kaupunginarkkitehti ja kaupunginpuutarhuri pitivät alueen kunnostamista hankalana. Heidän esityksestään Porin kaupunginhallitus päätti sijoittaa teoksen kesäkuussa 1976 valmistuvan Päärnäisten sairaskodin sisäpihalle. 
Hopeahäät -veistos paljastettiin Porin päivänä 3. lokakuuta 1976. Paljastuspuheen tilaisuudessa piti apulaiskaupunginjohtaja Mikko Sävelä.
Chevrolet Corvette C1

Chevrolet Corvette C1 on Chevrolet Corvetten ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1953–1962.
Chevrolet Corvette (1953–1962).
Harley Earlin suunnittelema ensimmäisen sukupolven Chevrolet Corvette esiteltiin vuonna 1952 Motorama Show’ssa. Yksinkertaisesti mutta linjakkaasti muotoillun auton kori oli valmistettu lasikuidusta. Teräsrungon päälle rakennettu lasikuitukori koostui 46 erillisestä osasta ja oli hankala valmistaa. Corvette ei aluksi ollut General Motorsille taloudellinen menestys, mutta tärkeämpänä pidettiin urheiluautovalmistajan imagon luomista Chevroletille.
Corvettessa oli edessä kierrejouset ja takana puolestaan lehtijousitus erillisellä jäykällä taka-akselilla. Vanhanaikaisen taka-akselinsa vuoksi autoharrastajat usein käyttävät ensimmäisen sukupolven Corvettesta nimitystä ”Solid Axle”. 
Voimanlähteenä oli aluksi kuusisylinterinen 3,9-litrainen (150 hv) "Blue Flame" -moottori, joka ei antanut Corvettelle kovinkaan hyvää suorituskykyä. Voimansiirtona oli kaksiportainen "Powerglide"-automaattivaihteisto. Kaikki mallivuoden 1953 autot olivat Polo White -valkoisia punaisella sisustuksella.
Vuonna 1954 ei tehty merkittäviä uudistuksia laajennettua värivalikoimaa lukuun ottamatta. Uusia vaihtoehtoja olivat punainen, sininen ja musta.
Vuonna 1955 pienitehoisen rivimoottorin rinnalle tuli 4,3-litrainen V8 (210 hv). Myös kolmivaihteisen manuaalivaihteiston sai nyt halutessaan. Vuoden 1955 aikana valmistettiin ainoastaan 15 kappaletta kuparinpunaisella Corvette Copper -värillä maalattua Corvettea.
Vuonna 1956 Corvette sai uudenlaisen korin ja valittavaksi tuli myös kaksivärinen maalaus. Nelivaihteinen manuaalivaihteisto tuli tarjolle. Rivimoottori poistui valikoimasta.
Vuosimalliin 1957 tuli tuotantoon polttoaineen ruiskutuksella varustettu 4,6 litran V8 (283 hv).
Vuosimallin 1958 Corvette sai muidenkin yhdysvaltalaisten automerkkien tapaan nelivaloisen ajovalojärjestelmän. Ensimmäiset sähköikkunoilla varustetut Corvettet ilmestyivät vuonna 1958, jolloin alettiin myös suunnitella sähköisesti toimivaa katon avaussysteemiä. Ratkaisu jäi vain kokeiluksi, eikä sitä toteutettu vielä pitkään aikaan Corvettessa.
Seuraavat merkittävät uudistukset tulivat vuonna 1961, jolloin perän muotoilua uudistettiin, ja takavaloja oli nyt neljä.
Vuonna 1962 vakiomoottorin iskutilavuus nousi 5,4 litraan. Mallivuoden 1962 Corvettea sai ainoastaan yksivärisenä.
HMD Global

HMD Global (Human Mobile Devices) on suomalainen yritys, jolle on lisensoitu Nokian tavaramerkki. Yhtiö perustettiin alun perin valmistamaan Nokia-puhelimia ja sen pääkonttori sijaitsee Espoon Leppävaarassa. Nykyään HMD valmistaa Nokia-laitteiden lisäksi myös HMD-brändiä kantavia laitteita.
Laitteita valmistetaan ympäri maailmaa useiden eri tehtaiden toimesta. Nokia XR21 Europe Edition ja HMD XR21 valmistetaan Unkarissa.
HMD Global julkisti ensimmäiset HMD-brändin laitteet vuoden 2024 ensimmäisellä puoliskolla.
Historia.
HMD Global ilmoitti joulukuussa 2016 käynnistävänsä varsinaisen liiketoiminnan ja suunnittelevansa ensimmäisten puhelinmallien lanseerausta vuoden 2017 ensimmäisellä puoliskolla. Yhtiöllä on kymmenen vuoden ajan maailmanlaajuinen yksinoikeus Nokia-brändin käyttöön matkapuhelimissa ja tableteissa. HMD Global perustettiin startup-yrityksenä.
Yhtiö julkisti ensimmäisen Nokia-merkkisen puhelimensa 8. tammikuuta 2017. Nokia 6 -nimisessä puhelimessa on Android-käyttöjärjestelmä ja se on suunnattu Kiinan markkinoille. Nokia 3 -puhelin tuli Suomessa kauppoihin ensimmäisenä kesäkuussa 2017 ja vain viikko sen jälkeen Nokia 5- ja Nokia 6 -puhelimet.
Ensimmäisenä tilikautenaan 2016 HMD Global teki tappiota yli puolet liikevaihdostaan.
Elokuussa 2017 yhtiö ilmoitti uuden lippulaivapuhelimen Nokia 8:n tulosta markkinoille. Nokia 8 on saanut varsin positiivisen arvostelun ja monet suomalaiset ovat ostaneet sen "isänmaallisena tekona". Iltalehti kirjoitti, että Nokia on nyt noussut jälleen viiden suurimman puhelinvalmistajan joukkoon. Arvioiden mukaan HMD Global myi vuonna 2017 noin 8 miljoonaa Nokia älypuhelinta. Vuoden 2017 viimeisellä neljänneksellä markkinaosuus oli prosentin luokkaa maailmanlaajuisesti. 
Nokia-puhelinten slogan on "Unite For".
Tammikuussa 2018 ilmoitettiin Asha-brändin siirtyneen HMD Globalin omistukseen.
Toukokuussa 2018 HMD Global keräsi rahoitusta 100 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria älypuhelinten myynnin ripeään kasvattamiseen.
Vuonna 2018 HMD Global oli Länsi-Euroopan neljänneksi suurin älypuhelinten toimittaja. HMD Global toimitti lähes viisi miljoonaa älypuhelinta kvartaalissa.
Yrityksen vanhemmat puhelimet olivat väliaikaisesti myyntikiellossa tietyissä Euroopan maissa yrityksen hävittyä patenttikiistan Enhanced Voice Service (EVS) -tekniikasta. HMD Global poisti EVS-tuen, joka ei ole välttämätön, ja on saanut puhelimet jälleen myyntiin kyseisissä maissa.
Vuonna 2024 yritys esitteli ensimmäiset puhelimet omalla brändillään ilman Nokian nimeä. Puhelimet ovat HMD Pulse, Pulse+ ja Pulse Pro -mallit, sekä HMD Skyline ja HMD Fusion. Yhdysvalloissa yritys julkaisi HMD Vibe -puhelimen. Intiassa yritys julkaisi HMD Crest- ja HMD Crest Max -puhelimet.
Vuonna 2025 yritys kertoi Ivalo XE -sarjan puhelimista, jotka ovat suunnattu hallituksille ja tietoturvakriittisiin tehtäviin. Laitteet tulevat myyntiin vuoden 2026 ensimmäisellä neljänneksellä.
Jack Aitchison

Jack Aitchison (s. 5. maaliskuuta 2000 Fauldhouse) on skotlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Celticiä. Oikeajalkainen Aitchison on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Aitchison on Celticin kasvatti. Debyyttinsä seuran edustusjoukkueen paidassa Aitchison teki toukokuussa 2016 Motherwelliä vastaan ollen seuran historian nuorin pelaaja 16 vuoden ja 71 päivän ikäisenä. Aitchison teki ottelussa maalin ensimmäisellä kosketuksellaan, joten hänestä tuli myös seuran historian nuorin maalintekijä.
Aitchison on pelannut Skotlannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa.
Nigel Dawes

Nigel Alexander Dawes (s. 9. helmikuuta 1985 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on uransa lopettanut kazakstanilaistunut kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan vasemmalta laukova 173-senttinen ja 91-kiloinen Dawes on vasen laitahyökkääjä.
New York Rangers varasi Winnipegissä syntyneen Dawesin numerolla 149 . Hän teki debyyttinsä NHL:ssä Rangersin paidassa kaudella 2006–2007 pelaten kahdeksassa ottelussa. Kesken kauden 2008–2009 Dawes kaupattiin toiseen NHL-seuraan Phoenix Coyotesiin, jossa hän pelasi loppukauden aikana 12 ottelua tehden tehot 0+2.
Kauden 2009–2010 Dawes pelasi NHL:n Calgary Flamesissa. Kausi oli hänen NHL-uransa tehokkain, Dawes onnistui tekemään 66 ottelussa tehot 14+18. Kaudella 2010–2011 hän pelasi NHL:ää sekä Montreal Canadiensissa että Atlanta Thrashersissa. Tuolla kaudella hänet valittiin myös farmiliiga AHL:n kakkostähdistöjoukkueeseen. Dawes pelasi AHL:ssä Chicago Wolvesin ja Hamilton Bulldogsin riveissä. 
Kaudeksi 2011–2012 Dawes siirtyi KHL:n Barys Astanaan. Seitsemän pisterikkaan Barys Astanassa vietetyn kauden jälkeen hän siirtyi Avtomobilist Jekaterinburgin riveihin. Toistaiseksi parhaalla KHL-kaudellaan, kaudella 2016–2017, Dawes teki 62 tehopistettä. Tämä kuitenkin rikkoutunee käynnissä olevalla kaudella 2018-2019, sillä Dawesilla on Jekaterinburgin debyyttikaudellaan pisteitä 38 ottelun jälkeen kasassa jo 19+30=49. 
Dawes saavutti Kanadan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkueen kanssa kultaa vuoden 2005 MM-kilpailuista ja hopeaa vuoden 2004 MM-kilpailuista. Vuonna 2004 hän voitti myös turnauksen piste- ja maalipörssin. Vuonna 2016 hän sai oikeuden edustaa Kazakstania saman vuoden MM-kilpailuissa.
Dawesin isä on kotoisin Jamaikalta.
Saavutukset.
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Ádám Vay

Ádám Vay (, s. 22. maaliskuuta 1994 Budapest) on unkarilainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Allsvenskan-joukkue Västerviks IK:ssa.
Vay pelasi kaudet 2013–2015 Yhdysvaltain WSHL-liigan El Paso Rhinosissa. Kaudeksi 2015–2016 Vay palasi takaisin kotimaahansa, MOL Ligan Debreceni HK:hon, jota hän edusti kauden aikana 39 ottelun verran. Toukokuussa 2016, NHL-seura Minnesota Wild teki Vayn kanssa kaksivuotisen ja kaksisuuntaisen tulokassopimuksen.
Vay on pelannut Unkarin nuorten maajoukkueissa. Hän kuului Unkarin joukkueeseen vuoden 2016 MM-kilpailuissa, missä hän pelasi kolmessa alkulohkon ottelussa. Vayn laadukkaat esitykset johtivat NHL-tulokassopimuksen.
Darja Poljudova

Darja Vladimirovna Poljudova (s. 4. helmikuuta 1989 Quvasoy, Uzbekistan) on venäläinen bloginpitäjä ja vasemmistolainen kansalaisaktivisti. Hän asuu Krasnodarissa.
Poljudova kritisoi Venäjän viranomaisten toimintaa ja Krimin liittämistä Venäjään. Hän on osallistunut myös mielenosoituksiin, joissa hän on joutunut useasti pidätetyksi.
Tuomio.
Poljudova oli ensimmäinen, joka sai syytteen ja tuomittiin keväällä 2014 voimaan tulleen separatismipykälän perusteella. Hänet pidätettiin elokuussa 2014 ”kehottamisesta Venäjän federaation alueellista koskemattomuutta loukkaaviin toimiin” (separatismisyyte) ja ”kehottamisesta ääritoimintaan” (ekstremismisyyte). 
Syytteet tulivat Poljudovan VKontakte-sivullaan julkaisemista Ukrainaan liittyviä jutuista. Separatismisyyte tuli siitä, että hän jakoi toisen käyttäjän asiattoman kommentin, joka käsitteli Krasnodarin etnisten ukrainalaisten väitettyjä vaatimuksia liittyä osaksi Ukrainaa. Kehottamisena ääritoimintaan viranomaiset pitivät Poljudovan itsestään julisteen kanssa julkaisemaa valokuvaa. Julisteessa luki "Ei sotaa Ukrainaan, vaan vallankumous Venäjälle!" Toinen ääritoiminnaksi tuomittu teko oli Poljudovan kommentti, jonka mukaan tilanne Venäjällä on sietämätön ja venäläisten pitäisi seurata Maidanin aktivistien esimerkkiä, mennä kaduille ja kaataa hallitus.
Poljudova tuomittiin kahden vuoden vankeuteen oikeudenkäynnissä 21. joulukuuta 2015. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty pitää Poljudovaa tuomion vuoksi mielipidevankina ja kampanjoi hänen vapauttamisensa puolesta ja ilmaisunvapauden puolesta Venäjällä.
Honghen hanien ja yiden autonominen prefektuuri

Honghen hanien ja yiden autonominen prefektuuri (, pinyin: Hónghé Hānízú Yízú Zìzhìzhōu) on haneille ja yille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Yunnanin maakunnan kaakkoisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 32 930 neliökilometriä ja väkiluku 4,5 miljoonaa (vuonna 2010). Prefektuurin päähallintopaikka on piirikuntatason kaupunki Mengzi, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 175 kilometriä maakunnan pääkaupunki Kunmingista eteläkaakkoon.
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema Yuanyangin piirikunnassa liitettiin vuonna 2013 Unescon maailmanperintöluetteloon.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jakautuu neljään piirikuntatason kaupunkiin, kuuteen piirikuntaan ja kolmeen autonomiseen piirikuntaan.
Jason Kasdorf

Jason Kasdord (s. 8. toukokuuta 1992 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa ECHL-liigassa pelaavaa Cincinnati Cyclonesta, joka on NHL-seura Buffalo Sabresin farmijoukkue.
Winnipeg Jets varasi Kasdorfin kuudennella kierroksella 157. pelaajana . Jets kauppasi helmikuussa 2015 Kasdorfin pelaajaoikeudet Buffalo Sabresiin yhdessä Evander Kanen ja Zach Bogosianin kanssa vaihdossa Tyler Myersiin, Drew Staffordiin, Joel Armiaan, Brendan Lemieuxiin sekä ehdolliseen ensimmäisen kierroksen varauvuoroon.
Kasdorf ja Sabres solmivat 14. maaliskuuta 2016 yhden vuoden mittaisen tulokassopimuksen. Kasdorf debytoi NHL:ssä 8. huhtikuuta. Hän päästi ensimmäisessä ottelussaan neljä maalia ja torjui 26 laukausta, kun Sabres hävisi Columbus Blue Jacketsille lukemin 4-1.
Valkeajärvi (Ylöjärvi, Länsi-Aure)

Valkeajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Länsi-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Valkeajärvi on osa Pitkäjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 1,3 kilometriä, leveys 1,1 kilometriä ja sen pinta-ala on 51 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven kaakkoispuolella aivan Ainesjärven vieressä. Ainesjärvi ei kuitenkaan kuulu Valkeajärven kanssa samaan valuma-alueeseen, vaikka niiden välille on kaivettu oja. Järveen laskee yksitoista ojaa. Luoteinen laskuoja kuuluu Vähä Valkeajärvelle ja Makkaralahteen laskeva oja on Salmijärven laskuoja. Veden keskimääräinen viipymä järvessä on 499 vuorokautta. Järven keskellä on Isosaari ja etelärannassa sijaitsee soistunut Vähäsaari. Kummatkin ovat autioita saaria. Järvessä on kolme selvästi erottuvaa lahtea. Taipaleenlahti työntyy länteen kohti Ainesjärveä, joita erottavat 200 metriä leveä kannas. Kaakkoon työntyy 400 metriä pitkä Makkaralahti. Itään työntyvän 450 metriä pitkän lahden pohjukassa eli Salmenlammissa sijaitsee järven laskuojan luusua. Sieltä laskee 200 metrinen meanderoiva suo-oja, joka laskee Pahalammiin ja jatkaa siitä eteenpäin Pitkäjärveen. Järvi on luodattu ja syvyyskarttojen mukaan järven syvin, yli 13 metrinen, kohta sijaitsee Isosaaren länsipuolella. Myös saaren itäpuolella on yli 12 metrinen syvänne. Pohjoisosassa on yleisesti noin 5 metriä syvää ja Makkaralahden pohjukassa on noin 4 metriä syvää. Muualla on selvästi matalampaa. Rantaviivan pituus on 5,3 kilometriä. Se on pääasiassa moreenirantaa, jossa on muutamia kalliopaljastumia. Pohjoisrantoja reunustaa maatilan peltot ja muilla rannoilla sijaitsee neljätoista vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet seututieltä 332 lähteviltä yhdystieltä 14272 ja niitä yhdistävältä kylätieltä.
Vedenlaatu.
Valkeajärven vedenlaatua on tutkittu vuosina 1978, 1979, 1981, 1989, 1993, 2000 ja 2013. Vesi on ollut kirkasta, tumman ruskean väristä, voimakkaasti humuspitoinen ja hyvin hapanta. Happamuusaste laskee niin alas, että se vaikuttaa rapujen ja eräiden kalalajien elinkykyyn. Happamuuden kasvu katsotaan johtuvat valuma-alueen metsien ja soiden runsaasta ojittamisesta, jota voimistaa järven heikko puskurikyky happamoitumista vastaan. Järven rehevyystaso on säilynyt vuosien ajan samantasoisena. Typpipitoisuudet ovat luontaisella tasolla, mutta fosforipitoisuudet ovat olleet lievästi luonnontasoa suuremmat. Kun vesi lämpötilakerrostuu, uhkaa alusvesien happitilanne heikentyä. Tämä johtuu osittain pohjan sedimenttien ravinnepitoisuudesta, joka alkaa kuluttamaan veteen liuennutta happea. Talvella 1993 havaittiin hapen voimakasta kulumista, mikä aiheutti happikadon. Vähähappisuus alkaa liuottaa ravinteita takaisin vedeen, jolloin alusvedessä saattaa olla nelinkertaisia fosforipitoisuuksia ja kaksinkertaisia typpipitoisuuksia. Kesäkausilta ei ole käytettävissä tutkimustuloksia, mutta silloin on päällysvesissä hyvä tai tyydyttävä happitilanne. Valkeajärvi soveltuu virkistyskäyttöön tyydyttävästi.
Penguin Books

Penguin Books on brittiläinen kirjankustantamo, jonka perusti Sir Allen Lane vuonna 1935. Penguin mullisti kirjamarkkinat 1930-luvulla korkeatasoisilla mutta edullisilla pehmeäkantisilla taskukirjoillaan, joita myytiin kuuden pennyn kappalehintaan. Penguinin politiikkaa, taidetta ja tiedettä käsittelevät kirjat vaikuttivat julkiseen keskusteluun Isossa-Britanniassa, ja niillä oli ainakin brittikonservatiivien mukaan vaikutusta Työväenpuolueen vaalivoittoon vuoden 1945 parlamenttivaaleissa.
Nykyään Penguin Books on Penguin Random Housen tavaramerkki ja Penguin Groupin brittiläinen osa.
EgyptAirin lento 804

EgyptAirin lento 804 oli EgyptAirin reittilento Pariisin Charles de Gaullen kansainväliseltä lentoasemalta Kairon kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla käytetty Airbus A320-232 -kone katosi tutkasta 19. toukokuuta 2016 Egyptin ilmatilassa, noin 15 minuuttia ennen aikataulun mukaista laskeutumisaikaa. Kreikan julkaisemien tutkatietojen mukaan kone teki jyrkkiä ja äkillisiä käännöksiä ennen kuin lähti syöksyyn ja katosi tutkasta. Koneen osia on löydetty mereltä noin 290 kilometrin päästä Aleksandriasta.
Mereensyöksyn syytä ei heti onnettomuuden tapahduttua tiedetty eikä viranomaisten mukaan pois voitu sulkea teknistä vikaa eikä terrorismia. Egyptin ilmailuministerin mukaan terrorismi oli kuitenkin teknistä vikaa todennäköisempi syy.
Kesäkuussa 2016 varmistui koneen mustien laatikoiden tutkimuksissa, että koneen savuhälyttimet olivat aktivoituneet lennon aikana. Koneen hylystä on myös löytynyt jälkiä noesta sekä korkean lämpötilan aiheuttamista vaurioista.
iPhone 6s -puhelimen epäillään aiheuttaneen tulipalon.
Joulukuussa 2016 uutisoitiin, että turmakoneen uhreista oli löytynyt räjähdejäämiä ja tapauksesta aloitettiin rikostutkinta. Ranskalaistutkijat päätyivät kuitenkin vastoin egyptiläisteorioita heinäkuussa 2018 lopputulokseen, jonka mukaan onnettomuuden aiheutti koneen ohjaamossa syttynyt tulipalo.
Lentokone.
Onnettomuuskone oli Airbus A320-232, rekisteritunnukseltaan SU-GCC. Se lensi ensilentonsa heinäkuussa 2003, ja se toimitettiin EgyptAirille uutena marraskuussa 2003.
Matkustajat ja miehistö.
Lennolla oli 56 matkustajaa 12 eri maasta. Koneen kymmenhenkiseen miehistöön kuului kolme turvamiestä, viisi matkustamohenkilökunnan jäsentä ja kaksi lentäjää. EgyptAirin mukaan kapteenilla oli 6 275 lentotunnin kokemus, josta 2 101 tuntia A320-koneella. Perämiehellä lentotunteja oli 2 766.
Vähä Valkeajärvi (Ylöjärvi)

Vähä Valkeajärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Länsi-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Vähä Valkeajärvi on osa Pitkäjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 400 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 4,6 hehtaaria. Se sijaitsee Aurejärven kakkoispuolella Ainesjärven ja Valkeajärven pohjoispuolella pieneten mäkien välissä. Pohjoispuolella kohoaa Viitamäki kuitenkin yli 20 metriä järven yläpuolelle. Järven pohjoispäähän laskee kaksi lyhyttä pelto-ojaa. Järven laskuoja lähtee järven kaakkoispäästä ja se putoaa 200 metrin matkallaan yli neljä metriä ennen laskemistaan Valkeajärven luoteisrantaan. Rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä. Rannat ovat monin paikoin soistuneita ja järven kakkoisranta on avosuota. Sen pohjois- ja itäpuolella sijaitsee kaksi maatilaa ja rantaan on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto. Niille johtaa tiet seututien 332 ja yhdystien 14272 yhdistävältä kylätieltä.
Petr Klíma

Petr Klíma (23. joulukuuta 1964 Chomutov, Tšekkoslovakia – 4. toukokuuta 2023) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea laitahyökkääjä.
Klíma pelasi NHL:ssä vuosina 1985–1999 yhteensä 786 runkosarjaottelua viidessä eri joukkueessa. Hän lopetti uransa ensin keväällä 1999, mutta palasi kahden vuoden tauon jälkeen kasvattajaseuraansa HC Litvinoviin kahden kauden ajaksi.
Klíma voitti Stanley Cupin Edmonton Oilersissa kaudella 1989–1990. Tuolta pudotuspelikeväältä Klíma muistetaan erityisesti kolmanteen jatkoerään venyneestä ensimmäisestä loppuottelusta Boston Bruinsia vastaan, jossa varsinaisella peliajalla pääasiassa penkillä istunut Klíma ratkaisi lopulta ottelun ajassa 115:13.
Brandon Bochenski

Brandon Louis Bochenski (s. 4. huhtikuuta 1982 Blaine, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko ja entinen jääkiekkoilija. Hänellä on myös Kazakstanin kansallisuus. Bochenski pelasi jääkiekkourallaan 156 NHL-ottelua ja 412 KHL-ottelua. Hänet muistetaan etenkin ajastaan kazakstanilaisessa Barys Astanassa, jonka kapteenina hän myös toimi.
Jääkiekkouransa jälkeen Bochenski on työskennellyt kiinteistövälittäjänä. Hänet valittiin kesäkuussa 2020 Pohjois-Dakotassa sijaitsevan Grand Forksin kaupunginjohtajaksi itsenäisenä republikaanisen puolueen tukemana ehdokkaana.
Pelaajaura.
Ennen ammattilaisuraansa Bochenski pelasi yliopistokiekkoa Pohjois-Dakotan yliopiston joukkueessa, ja oli 2004 ehdolla parhaan yliopistopelaajan Hobey Baker Awardin saajaksi. Hän oli Ottawa Senatorsin seitsemännen kierroksen varaus vuoden .
Bochenski pelasi vuosina 2005–2010 yhteensä 156 NHL-runkosarjaottelua sekä kolme pudotuspeliottelua. Hän siirtyi kaudelle 2010–2011 KHL:n Barys Astanaan, jossa pelasi seitsemän kautta.
Maajoukkueura.
Bochenski edusti synnyinmaataan Yhdysvaltoja vuoden 2007 MM-kilpailuissa. Vuonna 2016 hän sai oikeuden edustaa Kazakstania, ja pelasi maajoukkueessa saman vuoden MM-kilpailuissa. Bochenski pelasi Kazakstanin paidassa myös seuraavan vuoden olympiakarsintaturnauksessa sekä 1. divisioonan MM-kisoissa.
Kiuas Kustannus

Kiuas Kustannus Oy on vuonna 2016 perustettu yhteiskunnalliseen ja filosofiseen kirjallisuuteen erikoistunut kirjakustantamo. 
Helsingin kirjamessut 2018.
Kiuas Kustannus oli osallistumassa Helsingin kirjamessuille, mutta tapahtuman järjestäjät peruivat kustantamon osallistumisen. Kirjamessut ilmoittivat, että Kiuas Kustannuksen toiminta ei vastaa messujen arvoja, koska yhtiön kustannustoimittajana toimii Timo Hännikäinen, joka myös päätoimittaa verkkolehti "Sarastusta", joka messujen järjestäjien mukaan julkaisee rasistista sisältöä. Hännikäinen ilmoitti, että kustantamo ei tyydy messujärjestäjien tekemään päätökseen, vaan pitää sitä sääntöjen vastaisena ja vaatii sopimusrikkomuksesta Suomen Messut Osuuskunnalta vahingonkorvausta. Neuvotteluiden jälkeen osuuskunta maksoi kertakaikkisena vahingonkorvauksena kustannusyhtiölle 2000 euroa.
Lorvista loordiksi

Lorvista loordiksi ("A Chump at Oxford") on Alfred J. Gouldingin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1940. Pääosissa näyttelevät Stan Laurel ja Oliver Hardy eli Ohukainen ja Paksukainen. Elokuva oli alun perin vain 42 minuutin mittainen, kunnes siihen lisättiin Vandeverien päivälliskohtaus kansainvälisiä markkinoita varten, jolloin lopullisen elokuvan kestoksi tuli 63 minuuttia.
Juoni.
Stan ja Ollie ovat jääneet työttömiksi ja he sattuvat kuulemaan työnvälitystoimistossa, että herrasväki Vandevere (Jimmy Finlayson ja Anita Garvin) tarvitsevat nopeasti palvelustyttöä ja hovimestaria. Ollie saa hienon idean, ja Stan esiintyy naispalvelijana ja Ollie hovimestarina. Kaverukset onnistuvat kuitenkin toheloimaan tehtävissään urakalla, ja heidät ajetaan ulos kiväärin kera.
Stan ja Ollie päätyvät tämän jälkeen kadunlakaisijoiksi. Ruokatunnilla he vangitsevat vahingossa pankkiryöstäjän ja palkkioksi heidät lähetetään Oxfordin yliopistoon hankkimaan sivistystä. He joutuvat heti muiden opiskelijoiden pilojen kohteiksi mutta pian paljastuu, että Stan onkin todellisuudessa muistinsa menettänyt lordi Paddington.
Propyylibentseeni

Propyylibentseeni (C9H12) on alkyylibentseeneihin kuuluva aromaattinen hiilivety. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muiden orgaanisten yhdisteiden valmistukseen. Yhdisteestä käytetään myös nimiä "n-propyylibentseeni", "1-propyylibentseeni" ja "fenyylipropaani". Propyylibentseeniä esiintyy myös semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa propyylibentseeni on väritöntä nestettä. Se liukenee vain erittäin niukasti veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. Yhdistettä esiintyy maaöljyssä ja se on komponentti asfalteissa ja naftassa. Propyylibentseeni syövyttää kumia.
Valmistus ja käyttö.
Yhdistettä voidaan valmistaa tekemällä bentsyylikloridista bentsyylimagnesiumkloridia, joka reagoi dietyylisulfaatin kanssa propyylibentseeniksi. Toinen tapa on bentseenin ja klooripropaanin välinen Friedel–Crafts-alkylointi huoneenlämpötilassa. Korkeammassa lämpötilassa välivaiheena muodostuva karbokationi toisiintuu ja tuotteeksi muodostuu kumeenia. Muita tapoja ovat bentseenin ja propionyylikloridin välinen Friedel–Crafts-asylointireaktio ja muodostuvan tuotteen pelkistäminen, tolueenin alkylointi eteenillä, kumeenin isomerointi ja bentseenin alkylointi syklopropaanilla.
Propyylibentseeniä käytetään liuottamaan selluloosa-asetaattia, liuottimena maaleissa ja lakoissa sekä tekstiilien värjäyksen ja painatuksen yhteydessä. Siitä voidaan valmistaa muun muassa 1-fenyylipropeenia.
Ljubav je

Ljubav je () on Dalalin ja Deenin kappale, jolla vierailevat sellisti Ana Rucner ja räppäri Jala. He edustivat sillä Bosnia ja Hertsegovinaa . Se julkaistiin 19. helmikuuta 2016. Kappaleen on säveltänyt Almir Ajanović ja sanoittaneet Ajanović sekä Jasmin Fazlić.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sai 104 pistettä, jäi sijalle 11 eikä päässyt finaaliin.
Lähteet.
Abonima Izuegbu

Abonima Boniface Izuegbu (s. 27. marraskuuta 1994) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Seinäjoen Jalkapallokerhoa. Pelipaikaltaan Izuegbu on keskuspuolustaja.
Izuegbu on 36 Lions FC:n kasvatti. Kotimaassaan hän on edustanut myös Sharks FC:tä ja Gombe Unitedia. Helmikuussa 2015 Izuegbu siirtyi Israelin Ligat ha'Alin Hapoel Tel Aviviin, jossa hän sai hyvän alun, mutta valmentajanvaihdoksen jälkeen Izuegbun sopimus purettiin. Hän pelasi seuran paidassa kuusi ottelua tehden yhden maalin. Toukokuussa 2016 Izuegbu siirtyi Suomen Veikkausliigan hallitsevaan mestarijoukkueeseen Seinäjoen Jalkapallokerhoon vuoden mittaisella pelaajasopimuksella. 
Izuegbu on pelannut Nigerian alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa.
Jussi Ahola

Jussi Tapio Ahola (25. kesäkuuta 1940 Haapavesi – 20. heinäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen teollinen muotoilija. Hän työskenteli muun muassa Taideteollisen korkeakoulun teollisen muotoilun professorina vuosina 1987–1993 ja kirjoitti Suomen ensimmäisen teollisen muotoilun oppikirjan vuonna 1980. Aholalla oli oma muotoilutoimisto Ahola Design Oy vuosina 1988–2017.
Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu myönsi Aholalle kunniajäsenyyden vuonna 2012.
Hänelle myönnettiin vuonna 2020 Pro Finlandia -mitali. Ahola kuoli vuonna 2022 ja hänet on haudattu Helsingissä Hietaniemen hautausmaalle.
André Veilleux

André Veilleux on uransa päättänyt kanadalainen jääkiekkoilija. Veilleux oli pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Veilleux oli historian kolmannen ensimmäinen varaus vuonna 1965. Hänet varasi New York Rangers. Veilleux ei pelannut kuitenkaan yhtään ottelua NHL:ssä. Varauksen aikaan hän pelasi QJAHL-liigan Trois Rivieres Redsissä tehden kaudella 1965–1966 tehot 3+10.
Katri Rauanjoki

Katri Rauanjoki (s. 30. tammikuuta 1973, Oulu) on suomalainen kirjailija ja opettaja. Hänen esikoisromaaninsa on "Muuri" (2012) ja toinen teos "Jonain keväänä herään" (2016). Rauanjoki työskentelee äidinkielen ja kirjallisuuden opettajana Oulussa Pateniemen lukiossa sekä luovan kirjoittamisen ohjaajana Oriveden opistossa. Hän kirjoittaa myös esseitä sanomalehti Kalevaan.
Kari Sallamaa

Kari Sallamaa (s. 19. maaliskuuta 1942 Helsinki) on suomalainen professori ja runoilija. 
Sallamaa opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineena kotimainen kirjallisuus. Jatko-opinnot hän suoritti Oulussa. Filosofian tohtoriksi Sallamaa väitteli 1994.
Toimittajana Sallamaa on toiminut Oulussa ja Helsingissä vuosina 1968–1979. Kirjailija- ja taiteilijaryhmä Kiilan puheenjohtajana hän oli 1975–1977 ja sanomalehti Kalevan kirjallisuusarvostelijana vuodesta 1980. Vuodesta 1980 Sallamaa on toiminut eri tehtävissä Oulun yliopistossa, sittemmin kirjallisuuden professorina. Nykyään kirjallisuuden dosentti. 
Sallamaa on kirjoittanut useita kirjallisuudentutkimuksen ala julkaisuja ja kymmeniä artikkeleita sekä yleistajuisissa että tieteellisissä lehdissä. Sallamaa on myös suomentanut virolaista lyriikkaa ja julkaissut runoja kotimaisissa ja ulkomaisissa lehdissä.
Ben Smith (jääkiekkovalmentaja)

Benjamin Atwood ”Ben” Smith III (21. tammikuuta 1946 Gloucester, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkovalmentaja, joka on valmentanut yliopistojoukkueita Yhdysvalloissa ja Yhdysvaltain naisten maajoukkuetta. Hänen valmennuksessaan Yhdysvallat voitti kertaalleen maailmanmestaruuden ja olympiakultaa.
Nuoruus ja pelaajaura.
Smith syntyi Gloucesterissa 1946. Hänen isänsä oli senaattori Benjamin Smith II.
Smith aloitti jääkiekkouransa nuorena. Hän teki Gloucester High Schoolin joukkueessa koulun uuden piste-ennätyksen. Hän ylitti ensimmäisenä sadan pisteen rajan, ja hänen piste-ennätyksensä säilyi kymmenen vuoden ajan. High schoolista Smith jatkoi Harvardin yliopistoon. Hän opiskeli siellä neljän vuoden ajan ja pelasi kolmen kauden ajan myös jääkiekkioa.
Valmennusura.
Yliopistovalmentaja.
Valmistuttuaan Harvardista 1968 Smith lopettu pelaajauransa ja siirtyi valmentajaksi. Hän toimi ensin Massachusetts Amherstin yliopistossa apulaisvalmentajana ja Gloucesterin high schoolissa päävalmentajana.
Smith sai ensimmäisen kokoaikaisen päävalmentajan paikan Yalen yliopistosta. Yale oli yliopistosarjan heikoimpia joukkueita Smithin aloittaessa urakkansa, mutta joukkue onnistui viiden vuoden aikana voittamaan Ivy Leaguen mestaruuden. Yalesta Smith siirtyi Bostonin yliopistoon Jack Parkerin apulaisvalmentajaksi. Smith valmensi Bostonissa yhdeksän vuoden ajan. Sapattivuoden hän piti 1988, jolloin hän toimi Yhdysvaltain apulaisvalmentajana Calgaryn olympialaisissa.
Smithin valmennuksessa Boston ylsi vuonna 1990 NCAA:n lopputurnaukseen. Tämän jälkeen hän siirtyi valmentamaan Dartmouth Collegeen, josta hän palasi vuoden jälkeen takaisin Bostonin alueelle perhesyiden takia. Darthmouth voitti tuon kauden aikana vain yhden ottelun. Kaudet 1991–1996 Smith valmensi Northeastern Universityä. Vuonna 1994 Northeastern pääsi pudotuspeleihin.
Naisten maajoukkue.
Smithistä tuli 1996 ensimmäinen USA Hockeyn palkkaama täysiaikainen valmentaja, kun hänet valittiin naisten maajoukkueen päävalmentajaksi.
Vuoden 1997 MM-kisoissa Yhdysvallat hävisi finaalissa Kanadalle, joka voitti neljännen perättäisen kultamitalinsa. Naiset pelasivat jääkiekkoa ensimmäisen kerran olympiatasolla Naganossa 1998, jolloin Yhdysvallat kaatoi Kanadan kahdesti kolmen päivän sisällä, ensin alkusarjassa 7–4 ja sitten loppuottelussa 3–1, ja voitti olympiakultaa.
Olympiakullasta huolimatta Kanada hallitsi maailmanmestaruuskilpailuja ja voitti Yhdysvaltain loppuottelussa vuosina 1999, 2000, 2001 ja 2004. Yhdysvallat sijoittui hopealle myös Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002.
Yhdysvallat voitti Smithin valmennuksessa ensimmäisen maailmanmestaruutensa 2005. Smith jätti maajoukkueen vuoden 2006 Torinon olympialaisten jälkeen. Yhdysvallat sijoittui turnauksessa pronssille.
Muisteja (elokuva)

Muisteja – pieni elokuva 1950-luvun Oulusta on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut suomalainen dokumentti, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Peter von Bagh.
Dokumentissa von Bagh palaa lapsuutensa Ouluun ja luo vanhoihin filmeihin ja valokuviin perustuen näkymän kaupungissa vuosina 1948–1961 viettämäänsä aikaan.
Peter von Baghin vuonna 2014 postuumisti julkaistut muistelmat ovat myös nimeltään "Muisteja".
Vastaanotto.
"Muisteja" sai pääosin myönteisen vastaanoton. "Ilta-Sanomien" Tarmo Poussu antoi dokumentille neljä tähteä ja arvio sen olevan "sekä kaunis että monella tapaa oivaltava muotokuva erään kaupungin lähihistoriasta. Henkilökohtainen ja yleinen lomittuvat sen kuvissa koskettavaksi kollaasiksi kadonneesta ajasta." 
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola kirjoitti elokuvan olevan "ehkä muodoltaan pieni, mutta sisällöltään suuri elokuva."
William Dennisuk

William Dennisuk (s. 3. heinäkuuta 1954) on yhdysvaltalaissyntyinen, Imatralla asuva kuvataiteilija, kuvanveistäjä ja kuvataiteen opettaja. 
Dennisuk valmistui Detroitin Center of Creative Studiesista taiteen kandidaatiksi (Bachelor of Fine Arts) vuonna 1978 ja taiteen maisteriksi (Master of Fine Arts) Chicagon taideinstituutin koulusta vuonna 1980. Hän suoritti myös kuvanveiston jatkotutkinnon Kuvataideakatemiassa vuonna 1990. 
William Dennisuk aloitti kuvataiteen opetustyön Chicagon taideinsitutuutin koulussa vuonna 1980. Vuosina 1982-1988 hän opetti Limingan taidekoulussa, vuosina 1988-1991 Taidekoulu Maassa Helsingissä. Vuosina 1991-1992 ja 1994-1995 hän opetti Kansallisessa taideakatemiassa Bratislavassa, Slovakiassa ja 1992-1993 Lapin yliopistossa Rovaniemellä. Vuosina 2005-2006 hän opetti University of West Georgiassa Yhdysvaltojen Carrolltonissa. Vuodesta 2007 alkaen hän on opettanut Taideteollisessa korkeakoulussa Helsingissä ja vuodesta 1996 alkaen ympäristötaidetta Saimaan ammattikorkeakoulussa Imatralla.
Dennisuk voitti syksyllä 2013 taidekilpailun Walesissa, ja toteutettu ehdotus valmistui syksyllä 2014. Kilpailu oli osa Swansean kaupungin ranta-alueen kehittämistä.
Dennisukille myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2022 alusta.
Jordan Lukaku

Jordan Zacharie Lukaku Menama Mokelenge (s. 25. heinäkuuta 1994 Antwerpen) on belgialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Laziota. Vasenjalkainen Lukaku on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän kuuluu myös Belgian jalkapallomaajoukkueeseen.
Lukaku aloitti ammattilaisuransa Anderlechtin paidassa kaudella 2011–2012, jolloin hän pelasi kuudessa ottelussa juhlien kauden päätteeksi Jupiler Pro Leaguen mestaruutta. Vuonna 2013 hän voitti seuran kanssa Belgian supercupin. Elokuussa 2013 hän siirtyi lainalle saman sarjan KV Oostendeen, jossa hän pelasi 16 ottelua. Heinäkuussa 2014 Lukaku siirtyi pysyvällä siirrolla Oostendeen, jossa hän pelasi kaudella 2014–2015 29 ottelua ja kaudella 2015–2016 34 ottelua tehden kolme maalia.
Heinäkuussa 2016 Lukaku siirtyi italialaisseura Lazioon viiden miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi ensimmäisen Serie A -ottelunsa 21. elokuuta 2016, jolloin Lazio kohtasi vieraissa Atalantan. Lukaku pelasi ottelussa täydet minuutit. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi Serie A:ssa 16 ottelua. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Serie A:ssa 30 ottelua ja teki joulukuussa maalin Crotonea vastaan. Saman kauden Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua. Kaudella 2018–2019 Lukakua vaivasivat pahat loukkaantumiset ja hän pelasi Serie A:ssa vain seitsemän ottelua. Lazio voitti Italian cupin mutta Lukaku pelasi vain neljännesvälierän Novaraa vastaan. Kaudella 2019–2020 hän on pelannut kaksi Serie A -ottelua.
Lukaku on pelannut Belgian nuorten maajoukkueissa. Lokakuussa 2015 hän debytoi Belgian jalkapallomaajoukkueessa EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan. Hänet valittiin Belgian joukkueeseen kesän 2016 EM-kilpailuihin, joissa hän pelasi avauskokoonpanossa tappiollisessa puolivälieräottelussa Walesia vastaan.
Muuta.
Lukakun isoveli Romelu Lukaku pelaa Italian Serie A:n Internazionalessa ja Belgian maajoukkueessa. Heidän isänsä Roger Lukaku pelasi urallaan Zairen jalkapallomaajoukkueessa. Myös Lukakun serkku Boli Bolingoli-Mbombo on ammattilaisjalkapalloilija.
Pohjois-Pohjanmaan kirjoittajat

Pohjois-Pohjanmaan kirjoittajat ry on vuonna 1990 perustettu kirjoittajayhdistys. Yhdistyksen tarkoitus on toimia Pohjois-Pohjanmaan kirjoittajien yhdyssiteenä ja edistää kirjoittamisen harrastusta maakunnassa. Jäsen voi olla jokainen kirjoittamista harrastava henkilö, jonka yhdistyksen johtokunta hyväksyy jäseneksi. Yhdistys järjestää kirjaesittelyitä, kirjoituskilpailuja ja koulutuksia sekä tiedottaa paikallisista ja valtakunnallisista kirjoitustapahtumista.
Arkkienkeli Oulussa 1808–1809

Arkkienkeli Oulussa 1808 1809 on Anu Kaipaisen vuonna 1967 ilmestynyt romaani. Se oli Kaipaisen läpimurtoromaani ja teoksen ilmestymisvuonna Kaipainen ryhtyi päätoimiseksi kirjailijaksi. Romaanin aihe pohjautuu oululaisen Sara Wacklinin Sata muistelmaa Pohjanmaalta -aikalaiskuvaukseen. Romaanin päähenkilö on Wacklinin Vapaa valinta -tarinasta tuttu Schaggin Huppa-Leena.
Suomen sodan vuosiin sijoittuvassa tarinassa Huppa-Leena pelastaa sotilassairaalan pihalta kuolleeksi luullun miehen sulhaseksi itselleen. Hän luulee Miikkael-nimistä nuorukaista arkkienkeliksi, joka on saapunut pelastamaan Ruotsia. Kuumehoureinen Miikkael puolestaan kuvittelee päässeensä tuonpuoleiseen. Arkkienkeli Oulussa kuvaa 1800-luvun Oulua, jossa tiukat sosiaaliset normit pitävät yllä säätyläisyhteiskunnan todellisuutta. Kirkossa rikkaat ja köyhät istuvat erillään, ja taloudellinen valta on keskittynyt muutamalle patriisisuvulle. Kaipaisen romaani käsittelee myös oman aikansa yhteiskunnallisia kysymyksiä, kuten mielenterveysongelmia. Romaanissa Huppa-Leenan hulluus haastaa olemassa olevan todellisuuden.
Ilmestymisvuotta seuraavana vuonna Kaipainen sai teoksesta Kiitos kirjasta -mitalin, jonka jakavat Kirjakauppaliitto ry, Libro ry ja Suomen Kirjastoseura ry.
Tapio Markkanen

Kauko Tapio Juhani Markkanen (28. tammikuuta 1942 Oulu – 28. elokuuta 2017 Espoo) oli suomalainen tähtitieteilijä, tieteenhistorioitsija ja tieteen yleistajuistaja.
Tutkimus ja opetustyö.
Markkanen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin normaalilyseosta 1961, valmistui filosofian kandidaatiksi (maisteri) pääaine tähtitiede 1968, filosofian tohtoriksi 1977 Helsingin yliopistosta. Tähtitieteen dosentiksi hän tuli 1977. Markkanen on julkaissut tutkimuksia muun muassa Linnunradan magneettikentistä, tähtien synnystä ja tähtienvälisen kaasun ja pölyn pilvistä. Hän suunnitteli 1970-luvun alussa Helsingin yliopiston Metsähovin observatorion. Markkanen on opettanut tähtitiedettä useimmissa Suomen yliopistoissa ja ohjannut opinnäytetöitä monissa niistä. Hän on myös luennoinut tieteellisestä tutkimuksesta ja korkeimmasta opetuksesta Suomessa ulkomaisille opiskelijoille. Hän on esiintynyt monilla tieteen päivillä ja yliopistojen studia generalia -sarjoissa.
Markkanen on myös tutkinut ja opettanut tähtitieteen historiaa sekä luonnontutkimuksen ja taiteiden kulttuurihistoriallista vuorovaikutusta. Hän on julkaissut tutkimuksia tähtitieteen historiasta ja kirjoittanut aiheesta myös yleistajuisesti. Hän on pitänyt luentoja yleisölle, järjestänyt näyttelyitä sekä tehnyt radio- ja televisio-ohjelmia. Yhdessä Hannu I. Miettisen ja Tytti Sutelan (nyk. Varmavuo-Häikiö) kanssa Markkanen käynnisti 1982 tiedekeskushankkeen, jonka tuloksena tiedekeskus Heureka avattiin Vantaan Tikkurilassa 1989. Markkanen toimi 1988–1989 matemaattis-luonnontieteellisen perussivistyksen komitean pääsihteerinä.
Markkanen työskenteli 1992–2006 Suomen yliopistojen rehtorien neuvoston (nyk. Unifi) pääsihteerinä. Hänen kaudellaan yliopistojen autonomia ja itsenäinen strateginen päätöksenteko vahvistuivat, ja opetus ja tutkimus kansainvälistyivät erityisesti EU:n piirissä. Markkanen osallistui monien yhteistyötä ja liikkuvuutta rakentaneiden elinten toimintaan.
Kansainvälistymistä Markkanen edisti myös Suomen Unesco-toimikunnassa vuodesta 1987, puheenjohtajana 2007–2014. Hän osallistui kymmeneen Unescon yleiskokoukseen 1993–2013 ja johti 2003 puhetta 23. yleiskokouksen tieteiden komissiossa. Markkanen on ollut Kansainvälisen liikkuvuuden ja yhteistyön keskuksen Cimon johtokunnan jäsen 1998–2006 ja Cimon neuvottelukunnan jäsen 2010-2014. Hän on toiminut Suomen Lontoon instituutin säätiön puheenjohtajana 2004–2014 ja Kesälukioseuran puheenjohtajana 1990–1997.
Markkanen on ollut muun muassa Tähtitieteellisen yhdistyksen Ursan puheenjohtajana neljästi vuosina 1970–2011 sekä Tieteellisten seurain valtuuskunnan hallituksen jäsen 2012–2014. Lukio- ja opiskeluaikana hän osallistui Tapiolan nuorisoteatterin toimintaan ja kirjoitti näytelmiä.
Tapio Markkanen on julkaissut tutkimusartikkeleita tähtitieteestä ja tieteenhistoriasta ja osallistunut oppikirjoihin. Hän on kirjoittanut myös suurelle yleisölle, valmistanut televisio- ja monimediaohjelmia ja tehnyt näyttelysuunnitelmia. Hän on osallistunut 15 kirjan toimittamiseen.
Markkanen kuoli 28. elokuuta 2017 sairauden uuvuttamana.
Salmijärvi (Ylöjärvi, Länsi-Aure)

Salmijärvi on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Länsi-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Salmijärvi on osa Pitkäjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 350 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kansallispuistossa Mullikummunmaan ja Konikulon välissä suolla. Järvi muodostuu kolmesta pienestä järvialtaasta, joita voidaan pitää mieluumin lampina. Eteläisiä altaita yhdistää oja ja pohjoisia altaita kapea salmi. Keskimmäiseen altaaseen laskee lyhyt metsäoja. Salmijärven laskuoja lähtee pohjoisen altaan pohjoispäästä ja se juoksee osittain kaivettuna ojana 2,5 kilometriä Valkeajärven Makkaralahteen. Rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä. Autio ranta on suota, jonne johtaa viereiseltä harjulla kulkevalta metsätieltä erkaneva kävelypolku. Metsätie lähtee pohjoisessa ohittavalta seututieltä 332.
Arber Istrefi

Arber Istrefi (s. 29. syyskuuta 1989 Mitrovica, Kosovo) on kosovolaissyntyinen suomalainen futsalpelaaja, joka on edustanut Futsal-liigassa pelaavaa Someron Voimaa. Istrefi kuului myös Suomen futsal-maajoukkueeseen.
Kosovosta kaksivuotiaana Suomeen muuttanut Istrefi siirtyi vuonna 2014 Someron Voiman riveihin. Aiemmin hän oli edustanut Futsal-Kakkosen AC Stoppia. Avauskaudellaan hän sijoittui Futsal-liigan pistepörssin viidenneksi tehoin 29+16. Kaudella 2015–2016 hän voitti pistepörssin ylivoimaisesti tehden tehot 36+24. Suomen futsal-maajoukkueessa Istrefi debytoi vuonna 2015. 
Jalkapallossa Istrefi on pelannut parhaimmillaan Ykköstä FC Hämeenlinnan ja FC Espoon paidassa. Viimeisimpänä Istrefi on edustanut Kakkosen Ekenäs SC:tä kaudella 2015. Jalkapallossa Istrefi on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Tammikuussa 2016 Istrefi valittiin Varsinais-Suomen vuoden futsalpelaajaksi.
Luxemburg (kantoni)

Luxemburg (; ; ) on yksi Luxemburgin kantoneista. Kantoni jakautuu 11 kuntaan, ja sen alueella asuu 177 969 asukasta. Maan pääkaupunki Luxemburg sijaitsee Luxemburgin kantonissa.
Walk on Water

Walk on Water () on maltalaislaulaja Ira Loscon kappale, jolla hän edusti Maltaa . Se julkaistiin 17. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Lisa Desmond, Tim Larsson, Tobias Lundgren, Molly Pettersson-Hammar ja Losco itse.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kolmanneksi 209 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 153 pistettä ja saavutti sijan 12.
Grevenmacher (kantoni)

Grevenmacher () on yksi Luxemburgin kantoneista. Se sijaitsee Saksan vastaisella rajalla. Grevenmacher jakautuu kahdeksaan kuntaan, ja sen alueella asuu 28 492 asukasta.
Diekirch (kantoni)

Diekirch () on yksi Luxemburgin kantoneista. Se jakautuu kymmeneen kuntaan, ja sen alueella asuu 31 819 asukasta.