tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Taloussanomat

Taloussanomat on "Ilta-Sanomien" internetversion taloussivujen nimi ja Suomen suurin talousverkkomedia eri kävijöiden määrällä mitattuna: viikoittain noin 700 000 eri kävijää vuonna 2012. 
Historiaa.
Sanoma Osakeyhtiö alkoi pohtia 1990-luvulla kilpailijan perustamista "Kauppalehdelle", joka tuolloin hallitsi kokonaan talouslehtien markkinaa. "Taloussanomien" ensimmäinen numero julkaistiin lopulta 18. marraskuuta 1997. Paperiversio lehdestä ilmestyi tiistaista lauantaihin. Ensimmäinen "It-viikon" numero ilmestyi 18. marraskuuta 1999. Vuosina 2002–2005 "Taloussanomat" hoiti myös tv-kanava Nelosen talousuutisia. Myös Nelonen kuuluu Sanoma-konserniin.
"Taloussanomien" levikki vuonna 2006 oli arkisin 34 002 ja lauantaisin 42 933. Viimeinen, järjestyksessään 2 537. paperilehti ilmestyi 28. joulukuuta 2007. Painettu lehti muuttui vuoden 2008 alusta vain internetissä ilmestyväksi. Painettuna "Taloussanomat" oli tehnyt tappiota koko historiansa ajan.
Keväällä 2009 Sanoma-konserni kertoi siirtävänsä "Taloussanomat" osaksi "Ilta-Sanomia", jonka jälkeen "Taloussanomista" on vastannut "Ilta-Sanomien" vastaava päätoimittaja.
It-viikon lopetus.
Vuoden 2015 lopussa "Taloussanomat" ilmoitti "Digitodayn" ja "It-viikon" toimitusten yhdistyvän, minkä johdosta "It-viikko" lopetettiin ja sen toimitus siirtyi "Digitodayn" toimitukseen. "Taloussanomien" mukaan "Digitoday" on jo nyt Suomen tieto- ja viestintäteknologian alan suurin verkkomedia.
Saxell

Saxell on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
CCD-kenno

CCD-kenno (, varauskytketty piiri) on valoherkkä kenno, joita käytetään muiden muassa video- ja digitaalikameroissa, kuvanlukijoissa ja kaukoputkissa valon tai infrapunasäteilyn muuntamiseksi digitaaliseksi signaaliksi. Kennon valoherkät fotodiodit eivät näe värejä, vaan ne muodostavat kohteesta säteilyn voimakkuuden pohjalta harmaasävykuvan. Värit syntyvät valoherkkien diodien päällä olevista värisuotimista. Värisuotimet ovat yleensä punainen, vihreä ja sininen. Digitaalikameran CCD-kennossa voi olla myös smaragdin värinen suodin jo mainittujen lisäksi.
CCD-kennon yksi pikseli on hyvin pieni: nykyaikaisessa kuuden megapikselin (2 816 × 2 112) CCD-kennossa pikseli on tyypillisesti 2 µm leveä ja korkea. 
CCD:n keksivät Willard S. Boyle ja George E. Smith AT&amp;T Bell Labsissä vuonna 1969. Keksinnön johdosta heille myönnettiin Charles Stark Draper -palkinto vuonna 2006 ja Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2009.
CCD- ja CMOS-kennojen toimintaa verrataan usein verkkokalvon toimintaan. Vastaavasti verkkokalvoa koskevia tutkimustuloksia on hyödynnetty digitaalisten valoanturien kehityksessä (biomimetiikka).
1862 Apollo

1862 Apollo on Maan lähelle tuleva asteroidi, jonka Karl Wilhelm Reinmuth löysi vuonna 1932. Pikkuplaneetta kuitenkin katosi, ja se löydettiin uudelleen vasta vuonna 1973. Nimensä asteroidi sai kreikkalaisten ja roomalaisten Apollon-jumalan mukaan. Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1932 HA.
Apollo antoi nimensä Apollo-asteroideille, sillä se on ryhmän ensimmäinen nimetty pikkuplaneetta. Tosin sen tunnusnumero on suurempi kuin eräillä muilla ryhmän asteroideilla (esim. 1566 Icarus), koska se kadotettiin 41 vuodeksi. Apollon kiertorata risteää Marsin ja Venuksen ratojen kanssa. Apollo oli ensimmäinen asteroidi, jonka radan havaittiin risteävän Maan kiertoradan kanssa (tosin aiemmin löydetyn 887 Alindan havaittiin myöhemmin tekevän samoin).
Ominaisuudet.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja sen pyörähdysaika akselin ympäri on . Asteroidin spektrityyppi on Q-tyyppiä Tholenin luokituksessa. 
Apollolla on vuonna 2005 löydetty kuu, jonka läpimitta on . Kuu kiertää noin päässä Apollosta.
Apollon on havaittu olevan alttiina YORP-vaikutukselle, joka muokkaa asteroidien pyörimistä. Myös 25143 Itokawan oli ajateltu altistuneen vaiukutukselle, mutta myöhempien tietojen valossa todisteita YORP:ista ei löytynyt.
Hu Jintao

Hu Jintao (, s. 21. joulukuuta 1942 Jiangyan, Jiangsu, Kiina) on Kiinan entinen presidentti, kommunistisen puolueen pääsihteeri ja keskussotilaskomission puheenjohtaja.
Varhainen elämä.
Hu on ammatiltaan hydrauliikkainsinööri. Hän on valmistunut Kiinan maineikkaasta Tsinghuan yliopistosta. Hun virallisen elämäkerran mukaan hänellä on valokuvamuisti. Merkittävää Hun urassa on hänen nopea nousunsa valtaan. Hänen tunnusmerkkejään ovat maltilliset mielipiteet, varovainen asenne sekä pyrkimys pidättäytyä loukkaamasta tai vieraannuttamasta vanhempia tukijoitaan. Vastoin kuin "Shanghain nurkkakunnan" jäsenet, Hu on toiminut suuremman osan urastaan Kiinan köyhemmillä läntisillä alueilla kuin taloudellisesti nopeammin kehittyneillä rannikkoseuduilla. Osin tämän vuoksi länsimaiset analyytikot eivät tienneet hänestä juuri mitään ennen hänen valtaannousuaan.
Poliittinen ura.
Hän on ensimmäinen vallankumouksen jälkeen kommunistiseen puolueeseen liittynyt puoluejohtaja. Tiibetin autonomisen alueen puoluesihteerinä hän oli vastuussa vuoden 1989 alun poliittisessa iskussa, joka johti muutamien tiibetiläisten aktivistien kuolemaan. Hän toimi myös kulttuuritoiminnan liberalisoinnin edistämisen puolesta. Virkaan astuessaan Hu oli kommunistipuolueen seitsemänhenkisen politbyroovaliokunnan nuorin jäsen.
16. Kommunistisen puolueen keskuskomitean neljännessä täysistunnossa Jiang Zemin erosi Keskussotilaskomission puheenjohtajan paikaltaan, samalla vieden loppuun vallan siirtämisen nuoremmalle sukupolvelle.
Keväällä 2003 puhjennut Sars-epidemia levisi eri puolille maailmaa, ja Kiina paljastui tartuntojen lähteeksi. Hu Jintao tunnusti ongelman olemassaolon ja tuomitsi Kiinan viranomaisten harjoittaman salailun. Terveysministeri ja Pekingin pormestari erotettiin viroistaan.
Vierailullaan tammikuussa 2011 Yhdysvalloissa presidentti Obaman kutsusta Hu on Ylen uutisten mukaan sanonut, että Kiinalla on tekemistä ihmisoikeuksien suhteen, mutta kansalliset erovaisuudet on otettava huomioon ihmisoikeuskysymyksissä.
Yksityiselämä.
Hun puoliso on Liu Yongqing, jonka hän tapasi Tsinghuan yliopistossa. Heillä on poika, Hu Haifeng sekä tytär, Hu Haiqing. Hu on myös ensimmäinen Kiinan kansantasavallan presidentti, joka ei käytä huomattavaa aksenttia mandariinikiinan kielessään.
Nicolas de Condorcet

Marie Jean Antoine Nicolas de Caritat, Condorcet'n markiisi (17. syyskuuta 1743 Ribemont – 28. maaliskuuta 1794 Bourg-la-Reine) oli ranskalainen filosofi ja matemaatikko sekä valtio-opillinen tieteilijä, joka muun muassa kehitti Condorcet’n vaalitavan. Hän oli vuodesta 1769 Ranskan tiedeakatemian jäsen.
Ranskan suuren vallankumouksen aikana Condorcet oli lakiasäätävän kansalliskokouksen ja kansalliskonventin jäsen. Hän kannatti vallankumousta, ja hänen näkemyksensä olivat usein yhteneviä girondistien kanssa. Condorcet vangittiin terrorin aikana ja hänet löydettiin kuolleena vankisellistään. Kyseessä lienee ollut itsemurha.
Condorcet oli monin tavoin aikaansa edellä 1700-luvulla. Hän kannatti vapaata taloutta, maksutonta ja tasa-arvoista julkista koulutusta, perustuslaillista oikeutta sekä yhtäläisiä oikeuksia naisille ja kaikille etnisille ryhmille. Hänen filosofinen pääteoksensa oli "Esquisse d’un tableau historique des progrès de l’espirit humain", jonka hän viimeisteli vankilassa hieman ennen kuolemaansa.
Vuonna 1785 Condorcet kirjoitti teoksen "Essee analyysin soveltamisesta enemmistöpäätösten todennäköisyyksiin", jossa hän kuvaili Condorcet’n paradoksin. Sen mukaan on mahdollista, että enemmistö pitää vaihtoehtoa A parempana kuin B:tä, B:tä parempana kuin C:tä ja C:tä parempana kuin A:ta, samoilla äänestyslipuilla. Samassa paperissa hän kuvaa yksinkertaisen Condorcet’n menetelmän äänestystulosten selvittämiseen. Hän kävi myöhemmin useita väittelyjä Jean-Charles de Bordan kanssa Condorcet’n menetelmän paremmuudesta Borda-laskentaan nähden.
Condorcet saattoi olla ensimmäinen henkilö, joka sovelsi järjestelmällisesti matematiikkaa yhteiskuntatieteisiin.
Condorcet’n menetelmä

Condorcet’n menetelmä eli Condorcet’n vaalitapa on vaalitapa, joka on nimetty 1700-luvulla eläneen ranskalaisen markiisi Nicolas de Condorcet’n mukaan. Condorcet-voittaja on jonkin äänestyksen ehdokas, joka on jokaista muuta ehdokasta suositumpi, jos ehdokkaita verrataan kaksittain. Condorcet-kriteerin täyttäviä vaalitapoja on useita, ei ainoastaan yksi. Joskus nimeä käytetäänkin koko tällaisten vaalitapojen ryhmästä.
Condorcet’n paradoksista johtuen yksiselitteistä voittajaa ei ole kaikissa Condorcet-vaalitavalla toteutetuissa äänestyksissä.
Menetelmä.
Jokainen äänestäjä lajittelee ehdokkaat haluamaansa suosituimmuusjärjestykseen omalle äänestyslipulleen. Jokaisella ehdokasparilla vertaillaan, kumpaa ehdokkaista useampi äänestäjä on äänestänyt toisen edelle (ehdokkaat, joiden kohdalle äänestäjä ei ole merkinnyt sijalukua, tulkitaan yleensä äänestettyjä ehdokkaita epäsuositummiksi ja keskenään yhtä suosituiksi). Jos yksi ehdokkaista voittaa pareittain kaikki muut ehdokkaat, hänet valitaan.
Schulzen vaalitapa

Schulzen vaalitapa on Markus Schulzen kehittämä Condorcet'n vaalitapa. Se tuottaa yhden voittajan äänestyslipuista, joihin äänestäjät ovat listanneet ehdokkaat mieluisuusjärjestykseen. Sitä voidaan käyttää myös kaikkien ehdokkaiden listaamiseen paremmuusjärjestyksessä. Vaalitapa tunnetaan myös nimellä beatpath-menetelmä tai polkuäänestys.
Schulzen menetelmä on käytetyin Condorcet-vaalitavoista. Sitä käyttävät mm.
Stadion (täsmennyssivu)

Stadion (, ) voi tarkoittaa seuraavia:
Adobe

Adobe Inc. on yhdysvaltalainen, digitaalisen sisällön luomiseen, hallitsemiseen ja jakamiseen tarkoitettujen ohjelmistojen tuottaja. Adoben tunnetuimpia tuotteita ovat esimerkiksi PDF:n käsittelyohjelma Adobe Acrobat, kuvankäsittelyohjelma Photoshop, vektorigrafiikkaohjelma Illustrator sekä lukemattomat kirjasintyypit (fontit). Adobe on yksi maailman suurimmista ohjelmisto-yrityksistä.
Historia.
Adoben perustivat John Warnock ja Charles Geschke joulukuussa 1982. Heidän tavoitteenaan oli kehittää PostScript-sivunkuvauskieltä. Miehet tapasivat 1970-luvun loppupuolella työskennellessään Xeroxin PARC-tutkimuskeskuksessa, jossa he tutkivat laiteriippumattomia grafiikkajärjestelmiä ja tulostamista.
Vuonna 1983 Geschke ja Warnock julkaisivat Adobe PostScript -teknologian tekstin ja kuvan tulostamiseen paperille. PostScript lisensoitiin tulostinvalmistajille kaikkialla maailmassa, ja se on nykyisinkin yksi tulostimien ydintekniikoista. Adobe hyödynsi menestystään PostScript-teknologian suhteen ja laajentui työpöytäsovelluksiin Adobe Illustrator- ja Adobe Photoshop -ohjelmistoillaan. Näitä seurasi Adobe InDesign -taitto-ohjelmisto.
Adobe julkaisi Adobe Acrobat -ohjelmiston ja Adobe PDF -muodon (Portable Document Format). Siten yhtiö yhdisti työpöytäohjelmistokokemuksensa PostScript-tulostukseen. Acrobatin ja PDF:n avulla pystyttiin toimittamaan digitaalisia dokumentteja juuri halutun näköisinä eri tietokoneympäristöihin ja sovelluksiin.
Adobe osti 3. joulukuuta 2005 suurimman kilpailijansa Macromedian. Kaupan myötä muun muassa tuotemerkit ColdFusion, Director, Dreamweaver, Flash, FreeHand ja Fireworks siirtyivät osaksi Adoben tuotevalikoimaa.
Shantanu Narayen on toiminut Adoben toimitusjohtajana vuodesta 2007. Intiassa syntynyt Narayen oli ollut yhtiön palveluksessa vuodesta 1998 ja työskennellyt ennen tätä muun muassa Applella.
Vuonna 2024 Yhdysvaltain kauppakomissio (FTC) haastoi Adoben oikeuteen syyttäen kahta yhtiön johtajaa petollisuudesta ja tilausten keskeytysmaksujen piilottelusta. Kauppakomission mukaan asiakkaat ovat kyllästyneitä esteisiin tilausten katkaisuissa.
Adobe Premiere Pro

Adobe Premiere Pro on Adoben epälineaarinen videoeditointiohjelma. Premiere Pro on tarkoitettu ammattimaiseen käyttöön ja se tukee muun muassa uusimpia teräväpiirtoformaatteja. Ohjelma on osa Adoben Adobe Creative Cloud -ohjelmistopakettia.
Premiere Pro korvasi vuonna 2003 version 1.0 myötä aiemman vastaavan tuotteen Adobe Premieren. 2004 Adobe julkaisi Adobe Premiere Elementsin, joka on kuluttajille tarkoitettu kevyempi versio Prosta.
Avira Antivirus

Avira Antivirus (aiemmin Avira AntiVir) on saksalaisen Aviran kehittämä virustorjuntaohjelmisto. Yksityiskäyttäjille on tarjolla ilmainen "Avira Free Antivirus" ja "Avira Free Security Suite" sekä laajemmat maksulliset versiot. Yrityskäyttöön on myös tarjolla maksulliset tuotepaketit.
Avira on saatavana Windows- ja macOS-käyttöjärjestelmille sekä Android- ja iOS-mobiililaitteille.
Menestyminen.
AV-Comparatives palkitsi Aviran vuoden 2008 virustorjuntaohjelmapalkinnolla heidän "Summary Report 2008" -testissä.
Vuonna 2012 PCworld sijoitti ilmaisen Avira AntiVir 2012 -ohjelmiston neljänneksi parhaaksi virustorjuntaohjelmistoksi. Vuonna 2014 TomsGuide valitsi Avira Free Antiviruksen vuoden parhaaksi virustorjuntaohjelmistoksi. Samana vuonna Gizmo's freewaren testissä Avira sai huomiota toimivuudestaan haittaohjelmia vastaan. Avira on myös menestynyt Virus Bulletin 100 -listoilla.
Microsoft Excel

Microsoft Excel on taulukkolaskentaohjelma, joka on osa Microsoft Officea. Ohjelmistosta on saatavilla Windows- ja Mac OS X -versiot.
Excelin toiminta perustuu soluihin.
Historia.
Excel kehitettiin alun perin Macintosh-tietokoneisiin vuonna 1985. Vasta marraskuussa 1987 ohjelmasta julkaistiin ensimmäinen Windows-versio.
Vaikutus.
Excelin taipumus tulkita soluihin syötettyjä arvoja uudelleen tuottaa vaikeuksia mm. genetiikan tutkimuksessa. Esimerkiksi Septin 2 -geenin merkintä SEPT2 muuntuu ohjelmassa oletusarvoisesti päivämääräksi 2-Sep eli 2. syyskuuta. Tätä toimintoa ei saa pois päältä. Kerran muutettua tietoa ei saa muutettua takaisin alkuperäiseen muotoon. Keskimäärin 19,6 % tiedelehdissä julkaistuista artikkeleista sisältää tällaisia virheitä, mutta pahimmillaan luku nousee kolmeenkymmeneen prosenttiin, kuten Nature-lehdessä. Osittain tämän Excelin taipumuksen vuoksi geenien nimistä vastaava toimikunta muutti käytäntöjään niin, että geenit nimetään vastedes sellaiseen muotoon, jota Excel ei automaattisesti muuta toiseksi. Esimerkiksi SEPT1 on vastedes SEPTIN1 . 
Makrot ja VBA.
Vuodesta 1993 lähtien Excelissä on voinut käyttää Visual Basic -ohjelmia vakiokomentojen lisäksi. Visual Basic for Applications (VBA) mahdollistaa uusien funktioiden luomisen taulukon soluihin, erillisten ikkunoiden teon tietojen syöttöä varten ja liittymien teon ulkoisiin ohjelmiin ilman erillistä kehityspakettia tai maksullista lisäosaa. Myös DLL-ohjelmia voidaan kutsua, mutta niitä ei voi luoda VBA:lla. Aiemmissa versioissa oli käytettävissä erillinen makro-kieli, jolla voitiin viitata vain valikosta löytyviin peruskäskyihin ja laittaa niitä peräkkäin, ohjelmaksi.
Versiohistoria.
Microsoft Windowsille tehdyt versiot:
Macintosh-versiot:
OS/2-versiot
Windows Movie Maker

Windowsin elokuvatyökalu eli Windows Movie Maker (tunnetaan nimellä Windows Live Movie Maker vuosien 2009 ja 2011 julkaisuissa) on videonmuokkausohjelma, joka tuli Windows Me:n, XP:n, Vistan, Windows 8:n ja Windows 8.1:n -käyttöjärjestelmien mukana. Sen 1.0-versio oli erittäin kevyt, äärimmilleen yksinkertaistettu muokkausohjelma. 2.0-versio oli huomattavasti monipuolisempi. Movie Maker suunniteltiin alun perin Windows Me:lle ja eteni versioon 6.0. Windows Movie Makerilla voi esimerkiksi lisätä videopätkään puhetta sen nauhoituksen jälkeen. Ohjelmaa ei ole tarkoitettu ammattilaiskäyttöön.
Ohjelma ei tullut Windows 7 -käyttöjärjestelmän mukana, mutta sen pystyi halutessaan lataamaan Windows Download Centerin kautta.
Muokkausohjelma oli ladattavissa myös muille käyttöjärjestelmille Microsoftin omilta sivuilta aina 10. tammikuuta 2017 asti, jonka jälkeen Microsoft ei ole enää tukenut Windows Live Essentialsia ja tämän myötä myös Windows Movie Makeriä. Sovelluksen korvasi täysin uusi "Windows Story Remix" -videonmuokkausohjelma, joka julkaistiin syksyllä 2017.
Windows 10 Fall Creators Update -päivityksen jälkeen Story Remix -ominaisuus on siirretty Photos-ohjelmaan (suomenkielisessä Windowsissa Valokuvat).
Aldebaran

Aldebaran (α Tauri, α Tau) on Härän tähdistön kirkkain tähti. Yötaivaan tähdistä se on 14. kirkkain. Aldebaranin nimi on peräisin arabiankielisestä nimityksestä "Al Dabaran" ’seuraaja’, joka viittaa sen sijaintiin Plejadien avoimen tähtijoukon jäljessä. Aldebaran ei ole näennäisesti tähden ympärille levinneen, meitä lähinnä sijaitsevan Hyadien tähtijoukon jäsen, vaikka niin helposti erehtyisikin kuvittelemaan. Itse asiassa Aldebaran sijaitsee Maan ja Hyadien välissä.
Spektriluokaltaan Aldebaran kuuluu luokkaan K5, joka näkyy meille tähden oranssina värinä. Lähempi tarkastelu osoittaa, että se on jo alkanut laajeta, koska sen ytimen vetyvarat on jo käytetty loppuun ja ydinfuusiossa on siirrytty polttamaan heliumia. Sillä on myös pienempi seuralaistähti, himmeä M2-spektriluokan kääpiötähti, joka kiertää päätähteään monen sadan astronomisen yksikön etäisyydellä. Aldebaran on laajentunut noin 5,3 × 107 kilometrin kokoiseksi eli 38 kertaa omaa Aurinkoamme suuremmaksi. Hipparcos-satelliitti on mitannut sen etäisyydeksi 65,1 valovuotta, jolloin sen absoluuttisen kirkkauden on oltava 150 kertaa Auringon vastaavaa kirkkautta suurempi. Tähden kirkkaus myös muuttuu hiukan: noin 0,2 magnitudin verran.
Aldebaranin toinen seuralainen.
Vuonna 1997 havaittiin Aldebaranin mahdollinen toinen seuralainen, jonka massaksi määritettiin 11 kertaa Jupiterin massa ja kiertoetäisyydeksi tähden ympäri noin 1,35 AU.
Digital Video

Digital Video (DV) on vuonna 1996 markkinoille tullut digitaalisen videon formaatti. DV on sekä koodekki että fyysinen magneettinauhaa käyttävä kasettiformaatti. Kasetteja on kolmea kokoa, joista pienintä ja yleisintä kutsutaan nimellä MiniDV.
"Tavallinen" DV on etupäässä kuluttajille suunnattu formaatti, mutta sen pohjalta on kehitetty ammattimaisempaan käyttöön suunnatut muunnelmat DVCAM ja DVCPRO.
Vuonna 2003 julkaistiin DV:n korvaajaksi tehty HDV, joka käytti eri koodekkia ja se oli yhteensopiva DV-kameroiden kanssa.
Muistikorttien ja SSD-levyjen kehittyminen on johtanut kasettimuodon korvaamiseen.
DV-nauha.
DV määritellään IEC 61834 standardissa. DV-nauhalla videon tallennusnopeus on 35,5 Mbit/s. Varsinaisen videokuvan osuus datasta on 25 Mbit/s. Loput on varattu äänelle, aikakoodeille, virheenkorjaukselle ja kameran asetustiedoille. DV-kasetti voi sisältää myös muistia, johon jotkut kamerat osaavat tallentaa esimerkiksi otsikoita tai tekstejä.
Kuten useimmista muistakin SDTV-tarkkuuden videoformaateista, myös DV:stä on olemassa PAL-versio (resoluutio 720×576 pikseliä, 50 kuvaa sekunnissa) ja NTSC-versio (resoluutio 720×480 pikseliä, 59,94 kuvaa sekunnissa).
DV-koodekki.
DV-koodekki on teknisesti lähellä DVD-videolevyissä käytettävää MPEG-2-pakkausmuotoa. Sen tavoitteena on kuitenkin toimia mahdollisimman laadukkaana ja editointikelpoisena raakataltiona, ja siksi jokainen kuva pakataan erikseen. Haittapuolena ratkaisussa on suuri tilantarve esimerkiksi DVD-videoon verrattuna. DV-koodekki käyttää pakkaukseen kahta menetelmää: väri-informaatio pakataan ensin ns. "chroma subsampling" -menetelmällä (4:2:0 tai 4:1:1), minkä jälkeen data pakataan esimerkiksi DCT-algoritmilla pakkaussuhteessa 5:1.
DV-koodekilla pakattua videota voidaan tallentaa DV-kasetin sijaan myös suoraan kameran tai tietokoneen muistiin, erilliselle muistikortille tai kirjoitettavalle CD-, DVD- tai MiniDVD-levylle.
Arcturus

Arcturus (α Boötis) on Karhunvartijan tähdistön päätähti, jonka näennäinen suuruusluokka on –0,0 ja absoluuttinen suuruusluokka –0,2. Se on tähtitaivaan neljänneksi kirkkain tähti ja Siriuksen jälkeen toiseksi kirkkain Suomessa näkyvä tähti.
Havaitseminen Suomessa.
Helpoin tapa löytää Arcturus yötaivaalta on seurata Otavan kauhan ”vartta” alaspäin. Arcturuksesta samaa linjaa eteenpäin jatkettaessa tulee vastaan myös Spica, Neitsyen päätähti.
Arcturuksen nimi.
Arcturus tulee antiikin kreikankielisestä sanasta "Ἀρκτοῦρος" ("Arkturos"), joka tarkoittaa ”Karhunvartijaa”, ja josta tulee myös Karhunvartijan tähdistön suomenkielinen nimi. Arabian kielessä tähdestä käytetään nimeä Haris-el-sema, ”taivaan pitäjä.” Tätä nimeä on joskus on roomalaistettu muotoihin Aramec ja Azimech, mutta nykyisin niitä ei enää käytetä.
Kiinassa Arcturusta kutsutaan nimellä "Dah Jyaoo" (大角, "Suuri sarvi"; Pinyin: Dajiao), koska tähti on Sarvi-nimisen kiinalaisen tähtikuvion (; Pinyin: Jiaosu) osa. Myöhemmin Arcturuksesta tuli "Kangh Shiuh" (亢宿, Pinyin: Kangsu) -nimisen kiinalaisen tähtikuvion osa.
Muinaisjapanilaiset omaksuivat kiinalaisen nimen "大角", mutta tähden läntinen nimi (アルクトゥルス) on tavallisempi nykyään.
Fysikaalisia tietoja Arcturuksesta.
Arcturuksen magnitudi on −0,05. Se on 115 kertaa Aurinkoa kirkkaampi, mutta suurin osa tähden säteilystä tulee infrapunasäteilynä, jolla se loistaa 180 kertaa päivätähteämme kirkkaammin.
Arcturus luokitellaan K1,5 IIIpe -luokan punaiseksi jättiläistähdeksi. Kirjaimet "p" ja "e" kuvaavat tähden sähkömagneettista spektriä: "p" tulee englannin sanasta ”peculiar”, epätavallinen, ja "e" sanasta ”emission”, joka viittaa emissioviivoihin. Tämä on melko tavallista punaisille jättiläisille, mutta Arcturus on ilmiöstä oppikirjamainen esimerkki.
Hipparcos-satelliitin mukaan Arcturus on meistä 36,7 valovuoden (11,3 parsekin) päässä eli kosmologisessa mittakaavassa melkein naapurissamme. Satelliitin havainnoista selvisi myös, että Arcturus on muuttuva tähti. Kirkkauden muutoksen suuruus on 0,04 magnitudia noin 8,3 vuorokauden ajanjaksolla. Uskotaan, että tähden pinta sykkii, mikä on tavallista jättiläistähdillä. Sykkimisen nopeus on 150 m/s ja taajuus yksi sykähdys 1,842 päivässä.
Arcturuksen näennäinen läpimitta on 0,019–0,027 kaarisekuntia ja todellinen 24,5 Auringon sädettä. Arcturus on vanha Linnunradan paksun kiekon populaation tähti ja kuuluu samaan ryhmään 52 muun tähden kanssa. Tähti polttaa heliumia ytimessään ja vetyä kuoressa sen ympärillä.
Hipparcos-satelliitin havaintojen mukaan Arcturus on kaksoistähti, jonka kumppani on noin 20 kertaa päätähteä himmeämpi. Tähdet kiertävät toisiaan niin lähellä, että nykyisillä havaintomenetelmillä niiden erottaminen visuaalisesti on erittäin vaikeaa. Toiset tutkimukset ovat kuitenkin tulleet siihen tulokseen, ettei Arcturus sittenkään olisi kaksoistähti.
Messier 2

 
Messier 2 (tai M2 tai NGC 7089) on Vesimiehen tähdistössä sijaitseva pallomainen tähtijoukko. Sen löysi Jean-Dominique Maraldi vuonna 1746 ja Charles Messier – tietämättä Maraldista – löysi kohteen tasan 14 vuotta myöhemmin. William Herschel oli ensimmäinen, joka havaitsi kohteen muodostuvan yksittäisistä tähdistä.
M2 on halkaisijaltaan noin 175 valovuotta, siinä on noin 150 000 tähteä ja se on yksi runsastähtisimmistä ja tiiveimmistä pallomaisista tähtijoukoista. Kohteen kirkkaimmat tähdet ovat punaisia ja keltaisia jättiläisiä, kirkkaudeltaan eli magnitudiltaan +13,1. Joukosta on löydetty vuoteen 2012 mennessä 42 muuttuvaa tähteä.
M2 on vaikea löytää paljain silmin keskiverto-olosuhteissa, mutta kiikarilla tai pienellä kaukoputkella se on jo mahdollista nähdä.
Messier 3

Messier 3 eli NGC 5272 on pallomainen tähtijoukko Ajokoirien tähdistössä. Sen löysi Charles Messier vuonna 1764. William Herschel oli ensimmäinen, joka havaitsi kohteen koostuvan yksittäisistä tähdistä, noin vuonna 1784.
Tämä joukko on yksi suurimmista ja kirkkaimmista, ja se sisältää jopa puoli miljoonaa tähteä. Kohteen etäisyys Aurinkokunnastamme on noin 33 900 valovuotta. Kohteen halkaisijaksi on mitattu valokuvista jopa yli 20 kaariminuuttia, mutta kaukoputkella sen kooksi voi havaita noin 10 kaariminuuttia. Kohteen painovoima jaksaa pitää jopa 38 kaariminuutin päässä olevat tähdet joukossa mukana.
Kohteen kirkkaimmat tähdet ovat magnitudiltaan noin 12,7, ja koko kohteen näennäinen kirkkaus on 6,2, joten se on hyvissä olosuhteissa näkyvissä jopa paljain silmin. M3:sta on löydetty 212 muuttuvaa tähteä, enemmän kuin yhdestäkään muusta pallomaisesta tähtijoukosta. 
Ilmeisesti tämän kohteen löytymisen jälkeen Charles Messier alkoi systemaattisesti etsiä tällaisia komeettaa muistuttavia kohteita sen sijaan, että luetteloi vain vahingossa löytyneet, kuten M1 ja M2.
Messier 4

Messier 4 on pallomainen tähtijoukko Skorpionin tähdistössä, Antareksen lähellä. "Messier 4" sijaitsee aivan Antares-tähden vieressä, ja se on mahdollista nähdä paljain silmin.
Kohteen löysi Philippe Loys de Chéseaux, ja Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 8. toukokuuta 1764. Messier oli myös ensimmäinen, joka havaitsi kohteen koostuvan yksittäisistä tähdistä — kohde oli näin ainoa pallomainen joukko, josta hän havaitsi yksittäisiä tähtiä.
Kohde saattaa hyvinkin olla kaikkein pienin tunnettu pallomainen tähtijoukko, ja ilmeisesti se on myös kaikkein lähimpänä aurinkokuntaamme. Seuraavaksi lähin on ilmeisesti NGC 6397. "M4" on myös yksi kaikkein harvimmista tai hajanaisimmista joukoista, ja se kulkee meistä poispäin noin 70,4 km/s. Kohteesta on löydetty 43 muuttuvaa tähteä.
Vuonna 1987 kohteesta löydettiin kaikkien aikojen ensimmäinen millisekuntiluokan pulsari. Pulsari pyörii kerran kolmessa millisekunnissa eli 300 kertaa sekunnissa. Tämä on 10 kertaa nopeammin kuin Rapusumun keskustassa oleva pulsari.
Elokuussa 1995 Hubble-avaruusteleskooppi valokuvasi kohteessa olevia valkoisia kääpiöitä, jotka ovat Linnunratamme vanhimpia tähtiä. Heinäkuussa 2003 Hubble havaitsi kohteesta planeetan, joka kiertää yhtä näistä valkoisista kääpiöistä. 
Tähtienvälinen pöly himmentää tätä kohdetta paljon: ilman pölyä se olisi yksi komeimmista joukoista taivaalla. Valokuvista on voitu mitata sen halkaisija, joka vastaa suunnilleen täysikuun kokoa. Kaukoputkella kohde vaikuttaa pienemmältä, noin 14 kaariminuutin kokoiselta.
Messier 5

Messier 5 on pallomainen tähtijoukko Käärmeen tähdistössä. Sen löysi Gottfried Kirch yhdessä vaimonsa Maria Margarethen kanssa vuonna 1702. Charles Messier löysi kohteen itsenäisesti 23. toukokuuta 1764. William Herschel oli ensimmäinen, joka havaitsi kohteen muodostuvan yksittäisistä tähdistä.
M5:n etäisyys Aurinkokunnastamme on noin 24 500 valovuotta. Siinä on yli 100 000 tähteä, joista yli sadan tiedetään olevan muuttuvia tähtiä. Kohteen arvioidaan olevan yksi vanhimmista ja suurimmista pallomaisista tähtijoukoista. M5 kulkee aurinkokunnastamme poispäin n. 52 km/s nopeudella. 
M5:stä on toistaiseksi löydetty 105 muuttuvaa tähteä, joista ensimmäiset löydettiin jo 1890. Kohteen kirkkaimpien tähtien suhteellinen kirkkaus on 12,2.
190-luku

Tapahtui vuosikymmenen aikana.
Vuosi 190
Vuosi 191
Vuosi 192
Vuosi 193
Vuosi 194
Vuosi 195
Vuosi 196
Vuosi 197
Vuosi 198
Vuosi 199
180-luku

Tapahtui vuosikymmenen aikana.
Vuosi 180
Vuosi 181
Vuosi 182
Vuosi 183
Vuosi 184
Vuosi 185
Vuosi 186
Vuosi 187
Vuosi 188
Vuosi 189
170-luku

Tapahtui vuosikymmenen aikana.
Vuosi 170
Vuosi 171
Vuosi 172
Vuosi 173
Vuosi 174
Vuosi 175
Vuosi 176
Vuosi 177
Vuosi 178
Vuosi 179
160-luku

Tapahtui vuosikymmenen aikana.
Vuosi 160
Vuosi 161
Vuosi 162
Vuosi 163
Vuosi 164
Vuosi 165
Vuosi 166
Vuosi 167
Vuosi 168
Vuosi 169
150-luku

Tapahtui vuosikymmenen aikana.
Vuosi 150
Vuosi 151
Vuosi 152
Vuosi 153
Vuosi 154
Vuosi 155
Vuosi 156
Vuosi 157
Vuosi 158
Vuosi 159
Messier 7

Messier 7 on avoin tähtijoukko Skorpionin tähdistössä. Ptolemaios tunsi sen jo vuonna 130. Charles Messier lisäsi sen luetteloonsa 23. toukokuuta 1764.
M7 on suuri ja kirkas joukko, joka on helppo havaita paljainkin silmin. M7 on Messierin luettelon eteläisin kohde, eikä näy Suomessa.
RGB-värimalli

RGB-värimalli on väritila, jossa eri värejä muodostetaan sekoittamalla keskenään punaisen, vihreän ja sinisen väristä valoa. Värimallin nimi juontuu näiden päävärien englanninkielisistä nimistä: "red", "green", ja "blue". Tällaista värillisiä valoja yhdistelevää värimallia kutsutaan "additiiviseksi", mikä on vastakohta esimerkiksi painotekniikassa käytetylle "subtraktiiviselle", värejä valosta vähentävälle, värimallille. RGB-värimallia käytetään värien esittämiseen muun muassa tietokoneessa ja televisiovastaanottimessa, joiden näyttölaitteiden pikselit muodostuvat punaisen, vihreän ja sinisen värisistä valonlähteistä.
RGB-värimalli digitaalisessa kuvankäsittelyssä.
Kuvatiedostoja käsitellään yleensä RGB-väritilassa. RGB-värikuvatiedosto muodostuu kolmesta värikanavasta. Näytöllä kanavat näkyvät punaisina, vihreinä ja sinisinä pisteinä, havaittava väri syntyy näiden pisteiden yhteisvaikutuksesta. Käytettäessä 24 bitin bittisyvyyttä, eli 8 bittiä osaväriä kohden, joka on digitaalisissa kuvissa eniten käytetty bittisyvyys, jokainen kuvapiste voi esittää 256 erilaista kirkkaustasoa kutakin kolmea osaväriä kohti. Kaikki väriyhdistelmät (256 × 256 × 256) voivat tällöin muodostaa 16 777 216 erilaista väri-kirkkausyhdistelmää.
Digitaalikamerat tallentavat kuvatiedostot yleensä sRGB-väriavaruudessa. Ammattilaiskameroissa väriavaruudeksi voidaan valita muukin väriavaruus. sRGB-väriavaruus vastaa näytön asetuksista löytyvää sRGB-väriavaruutta. sRGB on määritelty vuoden 1996 monitorien väritoistolle, mutta myös nykyiset CRT- ja nestekidenäytöt sekä digitaalikamerat ja tulostimet noudattavat sRGB-standardia. Ammattikäytössä sRGB-väriavaruutta pyritään yleensä välttämään, koska se ei kata kaikkia värejä (etenkään sinivihreitä), jotka voidaan esittää CMYK-mallilla.
Skanneri saattaa tehdä kuvatiedostoon värihunnun, jolloin jotkut RGB-väreistä korostuvat kuvassa. Värihuntu poistetaan kuvaan jätetyn harmaakortin ja kuvankäsittelyohjelman harmaan pipetin avulla. Myös digitaalikamerat tallentavat kuvan RGB-muodossa. Kameran ottama kuva on kennolla yleensä ns. Bayer-RGB-muodossa, josta luodaan normaali RGB-kuva erilaisten algoritmien avulla.
RGBA.
Tietotekniikassa käytetty 32-bittinen RGBA-kuva käyttää RGB-kuvaan verrattuna lisäksi alfakanavaa, jota käytetään läpinäkyvyystietoon renderöinnissä.
Seti II

Seti II oli Egyptiä 19. dynastian aikaan vuosina 1200–1194 eaa. hallinnut faarao.
Seti oli faarao Merenptahin ja kuningatar Takhatin poika. Vaikkakin hän oli Egyptin kruunun laillinen perijä, ehti Amenmesse nousta valtaistuimelle noin kolmeksi vuodeksi ennen häntä. Syytä tähän ei tiedetä, mutta todennäköisesti Seti oli poistunut pääkaupungista kun Amenmesse kaappasi vallan. Seti todennäköisesti yritti saada valtaistuinta itselleen palattuaan, mutta ei siinä heti onnistunut. Setillä oli lisäksi ainakin kolme päävaimoa, Takhat, Tiaa ja Tausret. Setillä ja Tausretilla oli ainakin yksi poika, myös nimeltään Seti-merenptah, joka kuitenkin kuoli jo nuorena. Setin seuraajaksi nousi hänen ja oletettavasti Tiaan poika Siptah. Kuningatar Tausretin oletetaan kuitenkin pitäneen todellista valtaa aina 19. dynastian loppuun saakka.
Seti II:n hallitusaika oli ilmeisesti varsin rauhallinen, sillä Siinain kaivoksilla tapahtuneen pienen selkkauksen lisäksi ei muita merkintöjä sotilaallisesta toiminnasta löydy. Hänen tiedetään ottaneen Amenmessen aloittamia rakennuksia omin nimiinsä ja korvanneen Amenmessen nimen omallaan. Lisäksi hän viimeisteli muutamia Ramses II:n aikana keskeytyneitä rakennusprojekteja. Setin rakentamista temppeleistä ei voida olla täysin varmoja, sillä hän väittää rakentaneensa useita, joista ei ole löydetty mitään todisteita.
Seti on haudattu muiden Uuden valtakunnan kuninkaiden tapaan Kuninkaiden laaksoon (hauta KV15). Haudan alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Oletettavasti Seti haudattiin vaimonsa Tausretin hautaan, josta hänet on myöhemmin siirretty tähän hautaan, jonka viimeistely on selvästi keskeneräinen. Haudan rakennuttajana oletetaan olleen Setnakht. Haudan rakennus on ilmeisesti keskeytetty jossain vaiheessa, mahdollisesti Amenmessen hallitusaikana, jolloin Setin nimi pyyhittiin seiniltä. Setin vaimo kuningatar Tausret palautti Setin nimen haudan seinille hallitusaikanaan.
Puoliryhmä

Puoliryhmä on algebrallinen rakenne, joka koostuu liitännäisen (assosiatiivisen) operaation * suhteen suljetusta joukosta G. Toisin sanoen, puoliryhmä on assosiatiivinen magma. Puoliryhmä eroaa ryhmästä siinä, että puoliryhmässä ei tarvitse olla käänteisalkiota eikä neutraalialkiota. Jos neutraalialkio on, puoliryhmää kutsutaan monoidiksi. 
Puoliryhmät toteuttavat seuraavat ehdot:
Siptah

Siptah oli Egyptiä 19. dynastian aikaan vuosina 1194–1188 eaa. hallinnut faarao.
Siptahin isä oli hänen edeltäjänsä faarao Seti II ja kuningatar Tiaa oli hänen äitinsä. Siptah nousi lailliseksi kruununperijäksi Seti II:n ja Takhatin pojan Seti-merenptahin kuoltua. Seti II:n kuoleman jälkeen hän nousi valtaan. Tällöin hän oli vielä hyvin nuori ja mahdollisesti jollain tavoin kehitys- tai liikuntavammainen, sillä hänen haudasta löydetty jalkansa oli epämuodostunut (mm. CP-vammaa on esitetty syyksi). On epäselvää hallitsiko Siptah koskaan täydellisesti, sillä kuningatar Tausret sekä kansleri Bay vaikuttivat suuresti hänen hallitusaikanaan, ehkä jopa toimivat kanssahallitsijoina. Siptah kuoli kuudentena hallitusvuonnaan, jolloin kuningatar Tausret otti täyden vallan.
Siptah on haudattu Kuninkaiden laaksoon (hauta KV47). Hautaan on haudattu kaksi henkilöä, joista toisen oletetaan olevan itse Siptah ja toisen hänen äitinsä kuningatar Tiaa. Haudasta löytyi myös Siptahin epämuodostunut jalka. Jonkin aikaa hautauksen jälkeen, hautaan murtauduttiin ja kaikki Siptahin nimet pyyhittiin pois, mutta mahdollisesti kansleri Bay palautti ne myöhemmin.
Akateeminen vapaus

Akateeminen vapaus tarkoittaa yliopistojen opettajien ja opiskelijoiden vapautta opettaa, opiskella, hankkia tietoa ja tehdä tutkimusta ilman lain, institutionaalisten säännösten tai julkisen paineen aiheuttamaa kohtuutonta väliintuloa tai rajoituksia.
Akateemisen vapauden muotoja ovat esimerkiksi:
Akateemisen vapauden puolestapuhujien mukaan akateemisen vapauden tarkoitus ei ole opettajien ja opiskelijoiden mukavuus, vaan sen tuomat hyödyt yhteiskunnalle. Opetuksen katsotaan hyödyttävän yhteiskuntaa synnyttämällä lisää tietoa parhaiten silloin, kun valtio, kirkko ja erilaiset eturyhmät eivät rajoita tutkimusta.
Akateeminen vapaus alkoi muodostua keskiajan eurooppalaisissa yliopistoissa, vaikka opettajien puheita yhä tuomittiinkin uskonnollisin perustein. Yliopistoista tuli suojeltuja itsehallinnollisia yhteisöjä, ja ne saivat vapauden päättää itse opetushenkilökunnastaan, opiskelijavalinnastaan ja valmistumiskriteereistään. Kirkko ja valtio ovat tosin myöhemminkin pyrkineet rajoittamaan yliopistojen autonomiaa. Saksalaisesta Göttingenin yliopistosta tuli 1700-luvulla ja Berliinin yliopistosta 1800-luvulla suunnannäyttäjiä akateemisen vapauden toteutumisessa.
Akateeminen vapaus ei ole rajatonta, vaan sitä rajoittavat koko yhteiskunnalle yhteiset lait. Akateeminen vapaus supistuu myös usein sodan, laman ja poliittisen epävakauden aikoina. Akateemista vapautta esiintyy enemmän demokraattisissa maissa kuin epädemokraattisissa maissa. Saksassa akateeminen vapaus lakkautettiin natsivallan ajaksi, ja kommunistimaissa akateemista vapautta oli lähinnä luonnontieteissä ja kielitieteissä mutta ei yhteiskuntatieteissä tai humanistisissa tieteissä. Nykyaikana akateeminen vapaus on toteutunut parhaiten Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa, ja heikoimmin Afrikassa, Aasiassa ja Lähi-idässä. Akateemisen vapauden linnakkeena tunnetuissa Yhdysvalloissakin on 1980-luvulta alkaen alettu rajoittaa akateemista vapautta ottamalla käyttöön syrjivää ja loukkaavaa puhetta rajoittavia säännöksiä.
Akateemisen vapauden indeksin mukaan tieteen vapaus lisääntyi maailmassa 1970-luvulta vuoteen 2010 asti, mutta kääntyi sen jälkeen laskuun. Taustalla on autoritaarisen oikeistopopulismin nousu, jonka myötä monet tutkijat ovat joutuneet painostuksen kohteeksi.
Keskustelua.
Professori Olli Silvénin mukaan melkein kaikki korkeakoulujen rahoitus tulee veronmaksajilta, joten on luonnollista, että maksajat haluavat ottaa kantaa siihen, mihin heidän rahansa käytetään. Samasta muistutti professori Trond Trosterud: yhteiskunnalla on oikeus esittää tutkimuskysymyksiä, kunhan se ei esitä vastauksia.
Donald Trump on painostanut yliopistoja omaan ideologiseen suuntaansa, Suomessa taas rahoituksen saamiseksi pitää edistää "kestävää kehitystä" ja "resilienssiä". Tosin professori Laura Kolben mukaan niiden edistämistä voi "leikkiä", vaikka oikeasti tekisi ihan järkevää tutkimusta. Janne Saarikiven mukaan tutkijat palavat loppuun, kun heidän pitää valehdella edistävänsä tuollaisia, "globaaleja ratkaisuja", "vihreää siirtymää" ja "kokonaisturvallisuutta", vaikka he haluaisivat vain tuottaa tietoa.
Akateemisen vapauden mittarilla Suomen asema on 2020-luvulla pudonnut tuntuvasti.
Tausret

Tausret oli Egyptiä 19. dynastian aikaan vuosina 1188–1186 eaa. hallinnut faarao-kuningatar. Hän oli 19. dynastian viimeinen faarao.
Tausret oli alun perin faarao Seti II:n toinen vaimo ja kuningatar. Jo Setin hallitusaikana Tausret nousi varsin merkittävään asemaan. Seti mm. määräsi hänelle valmistettavaksi haudan Kuninkaiden laaksoon. Setin kuoltua ja hänen poikansa Siptahin noustua valtaan Tausret otti todellisen vallan kansleri Bayn kanssa ryhtymällä mahdollisesti sijaishallitsijaksi. Siptahin nuoren iän ja sairauden takia Tausret hoiti todennäköisesti valtion johdon koko Siptahin hallituskauden ajan. Siptahin kuoltua Tausret kruunautti itsensä faaraoksi kuningatar Hatsepsutin tapaan.
Tausret haudattiin todennäköisesti hautaansa Kuninkaiden laaksossa (hauta KV14), mutta Ramses III otti haudan myöhemmin käyttöönsä isäänsä Setnakhtia varten. Tausretin muumiota ei ole tunnistettu, mutta haudasta KV35 (Amenhotep II) löytynyt naisen muumio on mahdollisesti hänen.
Sarkofagi

Sarkofagi on egyptologiassa kivestä tehty uloin säiliö muumiolle. Sana juontaa juurensa kreikan kielen sanasta "sarkofagos", joka tarkoittaa lihansyöjää. Vainajan muumio laitettiin sarkofagin sisään puisessa tai harvemmin jalometallisessa arkussa. Sarkofageja käytettiin pääasiassa Egyptissä aina Vanhan valtakunnan ajoilta koptilaiseen kauteen asti.
Synty ja historia.
Egyptiläisen uskonnon mukaan kuollut henkilö siirtyy tuonpuoleiseen, jossa hän jatkaa elämäänsä. Tämän elämän varmistamiseksi maanpäällisen ruumiin oli kuitenkin säilyttävä ainakin osittain. Sarkofagi oli yhdessä sisältämiensä hauta-arkkujen kanssa yksi keino suojella vainajan ruumista ja mahdollistaa hänen ikuinen elämänsä.
Varhaisdynastisen kauden aikana, jolloin kaikki egyptiläiset haudattiin hiekkaan, ei ollut vielä tarvetta sarkofageille. Hautauskulttuurin muututtua Vanhan valtakunnan aikana syntyi kuitenkin tarve valmistaa muumioidulle ruumiille eräänlainen säiliö, jonka tarkoitus oli pääasiassa suojella muumiota hajoamiselta ja muilta luonnon voimilta, mutta sillä oli myös vahva uskonnollinen merkitys.
Vanhan valtakunnan neljännestä dynastiasta lähtien arkkuihin alettiin kirjoittaa arkkutekstejä, jotka varmistivat vainajan perustarpeiden täyttymisen tuonpuoleisessa.
Keskivaltakunnan alkuaikoina hautaus suoritettiin yleensä vain puiseen arkkuun, mutta koska puu lahoaa kohtalaisen nopeasti, tarvittiin pysyvämpi ratkaisu. Niinpä muumioille ryhdyttiin valmistamaan kivisiä säiliöitä, joiden sisään ne sijoitettiin puisissa arkuissa. Uuden valtakunnan 18. ja 19. dynastioiden aikana sarkofageista ryhdyttiin luomaan ihmisen kaltaisia. Tavoitteena oli mahdollisesti tehdä vainajasta entistä pitkäikäisempi luomalla hänestä kuva, joka kestäisi vuosituhansia.
Kreikkalais-roomalaisella kaudella sarkofageihin maalattiin usein jonkun roomalaisen keisarin kasvot. Sarkofagien käyttö loppui koptilaiskauden alkaessa.
Valmistus ja koristelu.
Sarkofagit valmistettiin yleensä graniitista, basaltista, hiekkakivestä tai kalkkikivestä. Ne olivat lähes yksinomaan kuninkaallisten ja heidän perheidensä käytössä. Sarkofagit olivat usein hyvin massiivisia ja niitä saattoi olla jopa useita sisäkkäin.
Alkujaan sarkofagit olivat useimmiten neliskulmaisia tai kartussin muotoon veistettyjä. Ne oli koristeltu erilaisin hautatekstein, joihin kuului Uuden valtakunnan aikana oleellisesti otteita Kuolleiden kirjasta. Usein sarkofagin kylkeen kuvattiin kaksi silmää (Horuksen silmä) sille puolelle, joka osoitti itään päin. Näiden silmien kautta vainajan uskottiin pystyvän tarkkailemaan ulkopuolista maailmaa ja poistumaan arkustaan.
Uuden valtakunnan aikaan sarkofagit muuttuivat kuvaamaan niissä olevaa ihmistä. Tällöinkin sarkofagien pintaan kaiverrettiin erinäisiä uskonnollisia tekstejä. Jumalatar Nut liitettiin usein myös sarkofageihin maalaamalla hänen ruumiinsa sarkofagin kannen sisäpuolelle.
Abu Ghraibin vankilan kidutusskandaali

Abu Ghraibin vankilan kidutusskandaali paljastui huhtikuussa 2004 CBS:n "60 Minutes II" -ohjelman julkaistua yhdysvaltalaisten sotilasvanginvartijoiden ottamia valokuvia vankien pahoinpitelyistä ja kidutuksista irakilaisessa, nykyään Bagdadin maakuntaan kuuluvan Abu Ghraibin piirikunnan vankilassa. Vankilaan teljettyjä vankeja oli kidutettu esimiesten määräyksestä tai oma-aloitteisesti. Tapahtumista levisi myös internetissä valokuvia, ja se aiheutti maailmanlaajuisen kohun.
Abu Ghraibin vankila.
Abu Ghraibin vankila sijaitsee Irakissa 32 kilometriä länteen Bagdadista. Vankilakompleksin rakensi brittiläinen urakoitsija 1960-luvulla, se on pinta-alaltaan 1,15 neliökilometriä. Vankilassa säilytettiin Saddam Husseinin valtakautena tuhansia poliittisia vankeja, ja siellä on teloitettu jopa 4 000 vankia pelkästään vuonna 1984. Saddamin kaudella vankilassa oli 40 000–60 000 vankia.
Liittouman joukkojen otettua Irakin haltuunsa vankilan nimi muutettiin "Baghdad Central Confinement Facility"ksi (BCCF). Liittouman johdolla vankilassa pidettiin 7 000 vankia, osa vastarintataistelijoita, osa rikollisia ja osa ilman syytteitä. Vankilaa valvoi yksi sotilaspoliisipataljoona.
Vankila suljettiin elokuussa 2006 ja tyhjä vankilarakennus luovutettiin irakilaisille. Se nimettiin uudelleen Bagdadin keskusvankilaksi ja otettiin käyttöön vuonna 2009. Uusittuun vankilaan mahtuu 13 000–14 000 vankia.
Vankien kohtelu.
Tammikuussa 2004 Yhdysvaltain asevoimien sotilaspoliisi kersantti Joseph Darby sai haltuunsa CD-ROM:in jolle oli tallennettu valokuvia vankien kidutuksista. Hän ilmoitti kuvista esimiehilleen, jolloin liittouman komentaja kenraaliluutnantti Ricardo Sanchez määräsi asiasta tutkinnan. Kenraalimajuri Antonio Taguba luovutti 4. huhtikuuta 53-sivuisen raportin, joka määrättiin salaiseksi.
Taguban raportin valmistuessa 17 sotilasta, mukaan lukien laitoksen aiempi johtaja, prikaatikenraali Janis Karpinski vapautettiin palveluksesta. Taguba nimesi myös muita, mutta skandaalin tultua julki osa nimetyistä oli edelleen töissä vankilassa.
Tapaus sai kansainvälistä huomiota "60 Minutes II" -ajankohtaisohjelman julkaistua vankilasta otettuja valokuvia. Valokuvista tunnistettiin ainakin korpraali Lynndie England ja spesialisti Charles Graner. Valokuvia julkaistiin tiedotusvälineissä ympäri maailman. Vankilan vankeja oli kuvattu häpeällisissä tilanteissa, ja toisinaan kuvissa esiintyi hymyileviä sotilaita.
Yhdysvaltalainen kirjailija Susan Sontag on analysoinut näiden kuvien voimaa esseessä "Muiden kidutusta katsellen" (Kulttuurivihkot 4-5/2004 s. 33-39).
Kuvat.
Keskeinen osa väärinkäytöksiä oli nöyryyttävien kuvien ottaminen kidutuksen uhreista. Kidutusskandaalin aiheuttaneet kuvat ovat levinneet laajalle niin perinteisessä mediassa kuin Internetissäkin. Alla eräitä kuvia tapahtumista.
Tuomiot ja korvaukset.
Yhdysvaltojen sotaoikeus on tuominnut 11 sotilasta vankeuteen väärinkäytöksistä. Pisimmät tuomiot ovat olleet kymmenen vuotta. Vankilan komentaja Janis Karpinski menetti kenraalin asemansa.
Vuonna 2013 vankilassa toiminut turvayritys maksoi korvauksia vangeille. Oikeudenkäynti toista turvayritystä vastaan jatkuu.
Armeijakunta

Armeijakunta on itsenäisiin sotatoimiin pystyvä sotatoimiyhtymä, johon kuuluu kaikkia sen tehtävään tarvitsemia maavoimien aselajeja. Armeijakunta ei ole määrävahvuinen, eikä sen osia ole määritelty tarkkaan, vaan se muodostetaan tehtävän ja vastuualueen mukaan. Toisen maailmansodan aikainen armeijakunta käsitti 2–5 divisioonaa tai prikaatia ja esimerkiksi armeijakunnalle kuuluvaa raskasta tykistöä. Armeijakunnan yläpuolella on armeijan esikunta.
Armeijakunta sisältää alayksikköinä Suomessa nykyisin prikaateja ja sitä suurempi on ollut esimerkiksi maanpuolustusalue.
Esimerkki armeijakunnan kokoonpanosta.
Puolustustehtävässä olevaan armeijakuntaan voisi kuulua tyypillisesti esimerkiksi:
Välimerkki

Välimerkkejä käytetään kirjoitetussa kielessä varsinaisten kirjoitusmerkkien – kuten kirjainten – lisäksi erottamaan ja yhdistämään merkkejä tai ilmauksia. Varsinkin kirjakielessä välimerkkien käyttö noudattaa sääntöjä, jotka kuuluvat kielioppiin. Ne auttavat tekstin hahmottamisessa.
Välimerkkisääntöjen hallintaa pidetään tärkeänä osana kielitaitoa erityisesti kirjoitetun kielen käyttöön perustuvissa yhteiskunnissa.
Välimerkkejä käytetään eri kielissä hyvinkin eri tavoin.
Työpöytäjulkaiseminen

Työpöytäjulkaiseminen (, DTP) on erilaisien yleensä paperille painettavien kirjojen, lehtien, mainoksien ja muiden julkaisujen taittoa tietokoneohjelmalla. 
Taittoa tehdään julkaisuohjelmalla tai taitto-ohjelmalla, ja ne voidaan nykyisin lukea osaksi kirjapainotaitoa.
Ohjelmia käyttää yleensä taittaja, joka asettelee sivun elementit tavoittelemansa sivuasemoinnin ("layout") mukaiseksi hiirtä ja näppäimistöä käyttäen. Elementit ovat tekstiä ja erilaisia kuvia. Tekstit tuodaan taittoon tekstinkäsittelytiedostoina ja kuvat kuvankäsittelyohjelmalla painettavaksi käsiteltyinä tiedostoina. Tyypillisiä tiedostomuotoja ovat TIFF, EPS ja 1990-luvulta alkaen varsinkin sanomalehtipainoa käytettäessä yleistynyt JPEG.
Julkaisut tallennetaan työtä tehtäessä yleensä ohjelman omaan tiedostomuotoon, jossa se monesti voidaan lähettää painettavaksikin. Yleisesti käytetään myös PDF- ja PostScript-tiedostoja julkaisujen välittämiseen niin kirjapainoon kuin yleisön käyttöön.
Julkaisuohjelmien tulo markkinoille ravisteli rajusti kirjapainoalaa, jolta katosi kokonaisia ammatteja. Aiemmin julkaisut taitettiin ns. saksitaittona leikkaamalla ja liimaamalla kirjapainosta saatuja ladelmia sivuiksi, ja kirjapaino valmisteli julkaisun painokuntoon. Nykyään kirjapainon tehtäväksi jää usein vain painolevyjen tulostaminen ja julkaisun painaminen sekä jälkikäsittely.
Historia.
Apple Macintoshille heinäkuussa 1985 julkaistu PageMaker oli alustan läpimurtosovellus ja sanotaan aloittaneen työpöytäjulkaisemisen alan.
Ohjelmatyypit.
WYSIWYG-tyyppisten ohjelmien lisäksi julkaisuun käytetään tekniseen ja matemaattiseen tarkoitukseen soveltuvia ohjelmia kuten LaTeX.
TeX-muotoa käytetään sähköisissä tieteellisissä julkaisuissa kuten arXiv-palvelussa.
Kuvatiedostomuodot

Kuvatiedostomuodot eli -formaatit ovat tiedostomuotoja, joilla tallennetaan digitaalisia kuvia.
Kuvatiedostot ovat joko bittikartta- tai vektorigrafiikkaa. Bittikarttagrafiikassa kuvat esitetään pikseleiden eli neliömäisten alkioiden taulukkona. Vektorigrafiikassa kuvan elementit ovat koordinaatein ja matemaattisin funktioin esitettäviä peruselementtejä, joita yhdistelemällä muodostetaan monimutkaisempia kuvia. Bittikarttakuvaa suurennettaessa neliöt tulevat näkyviin ja reunaviivan sahalaitaisuus ilmaantuu näkyviin. Vektorikuvassa reunaviiva säilyy aina viivamaisena ja terävänä.
Ohjelmia.
Kuvia käsitellään ja tehdään piirto-ohjelmilla ja kuvankäsittelyohjelmilla. Kuvat voidaan tuoda digitaalisesta lähteestä kuten digitaalisesta kamerasta tietokoneelle käsittelyä varten.
Kuvatiedostojen tiedostomuotoa voidaan vaihtaa kuvankäsittelyohjelmalla tai tarkoitukseen tehdyillä apuohjelmilla. Tiedostomuodon vaihtaminen voi vaikuttaa kuvan laatuun.
Pakkaus.
Jotkut pikselikuvat käyttävät kuvanpakkausmenetelmiä. Tällöin kuvatiedoston tarvitsema bittimäärä pienenee, jolloin käsittely tarvitsee vähemmän muistia ja tiedosto on nopeammin siirrettävissä tietoverkossa. Kuvan pakkaaminen voi kuitenkin tasapäistää kuvassa olevien pikselien väritarkkuutta. Häviöllistä pakkausta (esimerkiksi JPEG) käytettäessä kuvatiedostosta tuhoutuu lopullisesti osa pikselien väri-informaatiosta. Muutosta ei välttämättä näe silmin. Pakkaus jättää kuitenkin jälkensä kuvatiedostoon. Kuvatiedostoa suurentamalla näkyviin saadaan 8 x 8 pikselin alueita, jotka vaikeuttavat kuvankäsittelyä. Joissakin kuvankäsittelyohjelmissa on mahdollista vähentää pakkauksen kuvatiedostoon aiheuttamia vaikutuksia.
Metatiedot.
Kuvatiedostoon liittyy varsinaisen kuvadatan lisäksi metatietoa, kuten milloin kuva on luotu. Exchangeable image file format on yleisesti käytetty muoto metatiedolle.