tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Haldin (yritys)

Ab Haldin Oy oli vaasalainen vuodesta 1936 vuoteen 1978 toiminut yritys, joka rakensi linja-autojen koreja tuotenimellä Boxer. Nykyisin Oy Haldin Ab on pietarsaarelaisen bussiyhtiö Ab Haldin &amp; Rose Oy:n tilausajoja tekevä sisar- tai tytäryhtiö.
Vuonna 1936 perustettu Ab Haldin Oy toi 1940-luvun lopulla Suomeen uuden autokorivalmistusmenetelmän, jonka oli kehittänyt Svenska Karosseri Verkstäderna Ab Ruotsin Katrineholmissa. Boxer-koriksi nimitetty rakenne muodostui kantavasta vanerikuoresta ja liimaamalla tehdystä kehikosta. Haldin otti Boxer-sanan käyttöön myös tuotemerkkinään.
Vuonna 1956 Ab Haldin Oy oli viidenneksi suurin suomalainen autokorivalmistaja 51 uuden korin ja kahdeksan täyskorjauksen tuotantomäärällä. Kahta vuosikymmentä myöhemmin 1975 Haldin oli yhä yksi merkittävimmistä korirakentajista 79 kappaleella.
Haldinin Boxer-korien tilaajia olivat muiden muassa Eero Lumiahon Liikenne, Suomen Turistiauto ja Savonlinja.
Adderly Fong

Adderly Fong Chun-Yu (, s. 2. maaliskuuta 1990 Vancouver, Kanada) on kanadalaissyntyinen hongkongilainen moottoriurheilija.
Ura.
Fong aloitti kilpa-uransa vuonna 2006 Aasian Formula Renault Challenge -sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2007 Fong sijoittui Aasian Formula Renault V6 -sarjassa loppupisteissä kuudenneksi. Vuonna 2008 Fong kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2009 hän jatkoi sarjassa sijoittuen sarjan 16:nneksi. Vuonna 2010 Fong ajoi Britannian Formula 3 -sarjassa sijoittuen parhaimmillaan kilpailussa neljänneksi. Samana vuonna hän kilpaili Superleague Formula -sarjassa. Vuonna 2011 Fong jatkoi Britannian F3 -sarjassa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2012 Fong kilpaili yksittäisiä kilpailuja Auto GP World Series-, Indy Lights- ja Aasian Porsche Carrera Cup -sarjoissa. Vuonna 2013 Fong kilpaili GP3-sarjassa Status Grand Prix -tallissa. Hän saavutti kaksi pistettä. Samana vuonna hän ajoi Audi R8 LMS Cup -sarjassa voittaen sarjan mestaruuden. Vuonna 2014 Fong jatkoi GP3-sarjassa vaihtaen Jenzer Motorsport -talliin saavuttamatta pisteitä. Hän testasi myös Formula 1 -talli Sauberin autoa Abu Dhabin GP:ssä. Vuonna 2015 Fong jatkoi jälleen GP3:ssa siirtyen Koiranen GP -talliin, mutta vaihtoi kauden lopussa Carlinille eikä kerännyt kauden aikana yhtään MM-pistettä. Vuodesta 2015 lähtien Fong on ajanut satunnaisesti kestävyysajoja Asian LeMans Seriesissa ja GT-sarjoissa.
Heikki Wirtanen (toimittaja)

Heikki Kalle Kustaa Wirtanen (7. lokakuuta 1947 Vaasa – 13. helmikuuta 2002 Jyväskylä) oli suomalainen toimittaja.
Wirtanen kävi koulunsa Vaasassa. Valmistuttuaan Vaasan lyseosta ylioppilaaksi hän siirtyi opiskelemaan Tampereen yliopistoon. Hän toimi vuosina 1980–1985 "Hankasalmen Sanomien" päätoimittajana. Hän toimi myös sanomalehti "Keskisuomalaisen" pakinoitsijana ja käytti nimimerkkiä Tuplawee.
Wirtanen on haudattu vanhempiensa hautaan Vaasan Uudelle hautausmaalle.
Dustin Jeffrey

Dustin Jeffrey (s. 27. helmikuuta 1988 Sarnia, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä tai vasen laitahyökkääjä. Penguins varasi Jeffreyn 171. pelaajana .
Ura.
Jeffrey pelasi kauden 2004–2005 OHL:n Mississauga IceDogsissa ollen joukkueen sisäisen pistepörssin yhdeksäs 25 pisteellä. Seuraavan kauden hän aloitti samassa seurassa tehden 30 ottelussa 15 pistettä, mutta siirtyi kesken kauden saman sarjan Sault Ste. Marie Greyhoundsiin, jossa pelasi 39 ottelua ja teki 23 pistettä ollen joukkueen sisäisen pistepörssin kahdeksas. Jeffrey jatkoi seurassa myös kaudet 2006–2007 ja 2007–2008 voittaen joukkueen sisäisen pistepörssin kummallakin kaudella kerättyään 92 ja 97 pistettä. OHL:n pistepörssissä hän oli 15:s ja yhdeksäs.
Jeffrey pelasi kauden 2007–2008 aikana myös 15 pudotuspeliottelua hänet vuonna 2007 NHL:ään varanneen Pittsburgh Penguinsin farmijoukkueessa AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Kaudella 2008–2009 hän debytoi NHL:ssä 26. joulukuuta 2008 New Jersey Devilsiä vastaan. Ensimmäisen NHL-maalinsa Jeffrey teki 1. tammikuuta 2009 Boston Bruinsia vastaan. Suurimman osan kautta hän vietti kuitenkin Wilkes-Barre/Scrantonissa ollen joukkueen seitsemänneksi paras pistemies 37 pisteellä.
Kaudella 2009–2010 Jeffrey pelasi vain yhden NHL-ottelun, mutta voitti farmissa 71 pisteellä joukkueen sisäisen pistepörssin ja sijoittui AHL:n pistepörssissä 13:nneksi. Kaudella 2010–2011 hän pelasi NHL:ssä 25 ottelua tehden 12 pistettä ja farmissa 40 ottelua tehden 45 pistettä, joilla sijoittui joukkueen sisäisen pistepörssin kolmanneksi. Kaudella 2011–2012 Jeffrey pelasi NHL:ssä 26 ottelua ja farmissa kaksi ottelua.
Jeffrey pelasi NHL-kauden 2012–2013 alkua lykänneen työsulun aikana kroatialaisseura KHL Medveščak Zagrebissa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa. Marraskuussa 2013 Jeffrey siirtyi kesken kauden 2013–2014 Dallas Starsiin, joka hankki hänet Pittsburgh Penguinsin siirrettyä hänet waivers-listalle. Jeffrey siirtyi vuoden sopimuksella Vancouver Canuksiin heinäkuussa 2014.
Tuulivoiman historia

Tuulivoimaa on käytetty ensin vesikulkuneuvojen purjeissa, myöhemmin tuulimyllyissä ja pumpuissa. Ensimmäinen sähköä tuottava tuuliturbiini tuli 1888.
Tuulen hyödyntäminen rattaan pyörittämisessä vaatii huomattavasti monimutkaisempaa tekniikkaa, kuin esimerkiksi vesivoiman hyödyntäminen. Tuulen avulla on purjehdittu vuosituhansien ajan, mutta tuulimyllyjä ei arvelujen mukaan tunnettu antiikin Kreikassa tai roomalaisten tekniikassa. Ensimmäinen tunnettu kirjallinen viittaus tuulimyllyyn on vuodelta 644. 
Euroopassa tuulimyllyt yleistyivät 1100-luvulta lähtien. "Hollantilaiseksi" tuulimyllyksi kutsuttu tuulimylly kehitettiin 1500-luvulla. Aiemmissa tuulimyllyissä koko rakennusta käännettiin tuulen suuntaan, mutta uudessa versiossa vain myllyn yläosa seurasi tuulen suuntaan. 1800 -luvulla amerikassa kehitetty Halladay-pyörä oli pienisiipinen tuuliratas, joka toimi tehokkaammin pienillä tuulen nopeuksilla. Kevyessä tuulirattaassa oli myös tuuliviiri, joka ohjasi rattaan aina tuulen suuntaan. 
Tuulimyllyjä käytettiin viljan jauhatukseen, vedennostoon ja kasteluun ja pienteollisuuden voimanlähteenä ennen höyrykoneen yleistymistä. Ensimmäinen sähköä tuottavan tuulivoimalan rakensi Charles F. Brush Clevelandissa, Ohiossa vuonna 1888. Kyseessä oli myös ensimmäinen tuulivoimala, joka sisälsi vaihteiston (suhdeluku 50:1), jonka avulla generaattorin nopeus nostettiin 500 kierrokseen minuutissa. Voimalan teho oli 12 kW ja sähköä varastoitiin akkuihin .
Vuonna 1891 tanskalainen Poul La Cour aloitti tuulivoiman aerodynamiikan tutkimisen Tanskan valtionrahoituksen turvin. Vuonna 1897 valmistui Askovin voimalaitoksen tuulimylly. Tuulimyllyn energia käytettiin vedyn ja hapen tuottamiseen vedestä. Voimala tuotti parhaimmillaan 1000 litraa vetyä tunnissa. Tuulitunnelikokeiden perusteella la Cour päätyi suurella nopeudella pyörivään malliin, jossa on vähän lapoja. Tämä malli on ollut pohjana myös uusimpien tuulimyllyjen suunnittelussa 
Euroopassa tuulivoimaloiden kehittely jatkui toisen maailmansodan jälkeen, kun fossiilisten polttoaineiden hinnat nousivat. Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheessa 25 kW:sten tuulivoimaloiden käyttö oli levinnyt kaikkialle Tanskaan. Tanskassa toimi jo 1960-luvulla 200 kW:n tehoinen tuulivoimala. Suomen ensimmäinen sähköverkkoon kytketty tuulivoimala otettiin käyttöön 1986.
Haldin &amp; Rose

Ab Haldin &amp; Rose Oy on Karl Arvid Haldinin (1900–1989) Pietarsaareen vuonna 1924 perustama linja-autoliikenneyritys ja matkatoimisto. Avoin yhtiö muutettiin osakeyhtiöksi 1928, ja yritystä johtaa nykyisin kolmas sukupolvi. Se on maan vanhimpia yhä toimivia maantieliikenteen yrityksiä.
Haldin &amp; Rosen vuosiliikevaihto on nykyisin noin 3 miljoonaa euroa, ja yritys työllistää noin 35 henkilöä. Yritys kertoo kuljettavansa noin puoli miljoonaa matkustajaa ja ajavansa puolitoista miljoonaa kilometriä vuosittain 23 linja-autolla. Tilausajoliikenteen osuus liikevaihdosta on noin 20 prosenttia. Säännöllisiä linjoja Haldin &amp; Rosella on Pietarsaaresta Vaasaan, Vöyrille. Seinäjoelle, Oravaisiin, Munsalaan, Uuteenkaarlepyyhyn, Jepualle, Kruunupyyhyn, Luotoon, Kokkolaan, Ouluun ja Turkuun.
Historiaa.
Mustasaaressa syntynyt K. Arvid Haldin aloitti automiehen uransa taksiautoilijana Vaasassa. Vuonna 1923 hän hankki nuorempien veljiensä kanssa Chevrolet-kuorma-auton, josta rakennettiin linja-auto. Tällä autolla aloitettiin linja Vaasasta Mustasaaren Voitilaan. Kesäkuussa 1924 Haldin alkoi ajaa bussilinjaa Pietarsaaren ja Vaasan välillä kahdesti viikossa, tiistaisin ja lauantaisin. Vuonna 1925 Haldin muodosti August Rosen kanssa avoimen yhtiön, joka muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1928. Yhtiön nimenä on säilytetty Haldin &amp; Rose, vaikka August Rose jäi siitä pois jo vuonna 1929. Vuoteen 1939 mennessä Haldin &amp; Rose oli kasvanut Suomen 16:nneksi suurimmaksi Linja-autoliiton jäsenyritykseksi, jonka kaluston muodostivat 20 autoa. Kahta vuosikymmentä myöhemmin vuonna 1959 sijoitus oli 19. ja autoja 31, ja vuonna 1972 Haldin &amp; Rose oli sijalla 27 automäärällä 41. K. Arvid Haldin toimi yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1966 saakka, jolloin vetovastuun otti hänen poikansa, ekonomi Sigvard Haldin. Sigvard Haldinin jäätyä eläkkeelle vuonna 1990 uudeksi toimitusjohtajaksi tuli yhtiössä liikennepäällikkönä toiminut Göran Fagerholm. Vuodesta 1998 lähtien toimitusjohtajana on ollut Yvonne Haldin-Rikberg.
Vuonna 1936 K. Arvid Haldin perusti Vaasaan tytäryhtiöksi Oy Haldin Ab:n, joka rakensi Boxer-nimisiä puurunkoisia linja-auton koreja vuoteen 1978 saakka. Toiseksi tytäryhtiöksi muodostettiin Oy Auto-Haro Ab, joka toimi pitkäaikaisena Volvo-autojen piirimyyjänä Vaasassa, Pietarsaaressa ja Kokkolassa. 1930-luvulla Haldin &amp; Rose toi maahan autojen Svedlund-hiilikaasuttimia eli ”häkäpönttöjä” polttoainepulan voittamiseksi. Yritys on ollut mukana myös autokoulutoiminnassa ja autokaupassa.
Ingves &amp; Svanbäck osti yrityksen vuonna 2015.
Työnhaku

Työnhaku tarkoittaa työpaikkojen etsimistä. Työnhakuun kuuluu esimerkiksi avoimien työpaikkojen hakeminen, tiedonhaku työnantajista ja työtehtävistä, työhakemuksen ja ansioluettelon lähettäminen yritykselle ja työhaastatteluun osallistuminen. Työnhaku voi olla seurausta esimerkiksi työttömyydestä tai halusta vaihtaa työpaikkaa.
Työpaikkoja voi etsiä esimerkiksi Työmarkkinatorilta, sosiaalisesta mediasta, internetin työnhakuportaaleista sekä sanoma- ja aikakauslehdistä. Myös työttömyyskassoilla voi olla työnhakupalveluita, kuten YTK Työttömyyskassalla. Työpaikkailmoitukset eivät aina ole julkisia ja yritykset käyttävät joskus myös suorahakua uusien työntekijöiden etsimiseen. Onkin hyvin tavallista, että työnhakija löytää ns. piilotyöpaikan.
Aktiivinen ja passiivinen työnhaku.
Työnhaku voi olla ns. aktiivista, jolloin työnhakija etsii säännöllisesti ja aktiivisesti avoimia työpaikkoja eri lähteistä. Tämän vastakohtana on passiivinen työnhaku, jolloin henkilö ei etsi aktiivisesti uutta työpaikkaa, mutta on avoin vaihtamaan työpaikkaa, jos sopiva tilaisuus siihen aukeaa. Työssäolevista ammattilaisista passiivisten kandidaattien osuus on tutkimusten mukaan jopa lähes 60%, kun aktiivisia työnhakijoita on vain 21% työssäolevista.
Apua työnhakuun.
Työnhaun kanssa ei tarvitse jäädä yksin, vaan kannattaa hyödyntää kaikki tarjolla oleva tuki, kuten erilaiset työnhakuvalmennukset, työkalut ja verkostot. 2024 myös työttömyyskassat saivat mahdollisuuden auttaa jäseniään työnhaussa. Esimerkiksi YTK Työttömyyskassa on kehittänyt jäsenilleen YTK Sytyke -palvelun, josta jäsen saa käyttöönsä työnhaussa auttavia työkaluja sekä valmennusta.
Avoimet työpaikat.
Helmikuussa 2017 oli te-toimistoissa avoinna 109 900 työpaikkaa, joista 63 800 oli avoimena kuun lopussa. Työ- ja elinkeinoministeriön selvityksen mukaan vain 45 % avoimista työpaikoista näkyy te-toimistoissa, joten avoimia työpaikkoja olisi ollut helmikuun lopussa yli 130 000 (ja helmikuussa 244 000). Tilastokeskuksen luvut ovat pienempiä, koska ne saadaan kyselyllä, joka rajaa pois osan työpaikoista. Työpaikkailmoituksia te-toimistoissa oli vain 17 000, koska yhdessä ilmoituksessa voidaan hakea useaa työntekijää. Avoimia työpaikkoja voi alkuvuodesta olla kaksi kertaa niin paljon kuin muulloin.
Helmikuussa 2017 oli avoimena esimerkiksi 7 000 myyjän, 6 700 myyntiedustajan, 6 000 siivoojan ja 3 000 ravintolatyöntekijän työpaikkaa.
Joka vuosi pelkästään julkiseen työnvälitykseen tulee melkein 500 000 työpaikkaa. Silti vain 23 % suomalaisista on löytänyt työnsä avoimista työpaikoista. Muut ovat esimerkiksi ottaneet muuten yhteyttä työnantajaan tai saaneet työtarjouksen.
Datalämmitin

Datalämmitin () on tutkimusasteella oleva menetelmäehdotus rakennusten lämmittämiseksi niihin sijoitettujen palvelimien hukkalämmön avulla. Ajatuksena on hajauttaa palvelimet erillisiin rakennuksiin, esimerkiksi omakotitaloihin, suurten palvelinkeskusten sijasta. Hajautetut palvelimet voidaan yhdistää toisiinsa laajakaistayhteyksien avulla, jolloin ne voisivat tarjota yhdessä pilvipalveluita.
Perinteisiin palvelinkeskuksiin verrattuna hajautettujen datalämmitinratkaisujen potentiaalisina etuina nähdään pienempi hiilijalanjälki, pienemmät elinkaarikustannukset, sekä palvelujen sijainti lähempänä käyttäjiä. Palvelimien poistoilma on tyypillisesti 40–50 °C, mikä soveltuu hyvin lämmitystarkoituksiin.
Datalämmitinkonseptin haasteita ovat palvelimien eristyneisyys toisistaan, tietoturva, sekä toimintavarmuus ylläpidon sijaitessa etäällä itse palvelimista. Mikäli palvelimet sijaitsevat omakotitaloissa, niiden sähkönkäyttö ja tietoliikenne ei saa ylittää alueen infrastruktuurin kapasiteettia ja niiden tulee ottaa huomioon sijoitusrakennuksen oma sähkön ja tietoliikenteen kapasiteettitarve ja sen vaihtelu. Datalämmitinratkaisut sopisivatkin parhaiten käyttökohteisiin, joissa tiedon ja laskentakapasiteetin saatavuus ei ole aikakriittistä ja laskentatehtävät voidaan jakaa osiin tuhansille eri koneille. Esimerkkinä hyvin soveltuvasta käyttötarkoituksesta ovat tieteelliseen tutkimukseen tarvittavat sovellukset ja palvelinratkaisut. Palvelimien sijaitessa fyysisesti yksityisissä tiloissa, niiden fyysiseen turvaan on kiinnitettävä paljon huomiota. Samoin tietoturvallisuus tietoliikenteessä ja tiedon varastoinnissa vaatii luotettavia salausmekanismeja. Ongelmien ja ylläpitotilanteiden yhteydessä rakennusten lämmöntuotanto on turvattava, vaikka itse palvelin olisikin tilapäisesti pois käytöstä.
The Nexus (albumi)

The Nexus on tanskalais-ruotsalaisen Amaranthe-yhtyeen toinen albumi. Se julkaistiin Japanissa 13. maaliskuuta 2013. Suomessa albumi julkaistiin 22. maaliskuuta.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4.
Lundström

Lundström tai Lundstrøm on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Shinonome (1898)

Shinonome () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, joka haaksirikkoutui 23. heinäkuuta 1913.
Valmistus.
Alus tilattiin 15. tammikuuta 1897 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1897 telakkanumerolla 330. Alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1898 ja valmistui 1. helmikuuta 1899.
Palvelus.
Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
"Shinonome" upposi taifuunissa vuonna 1909, mutta hylky nostettiin ja palautettiin palvelukseen. Alus luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Alus haaksirikkoutui Taiwanin rannikolla taifuunissa 23. heinäkuuta 1913.
Bay Area Rapid Transit

Bay Area Rapid Transit eli BART on San Franciscon lahden alueella toimiva metrojärjestelmä. BART yhdistää San Franciscon kaupungin sekä Alamedan, Contra Costan Santa Claran ja San Mateon piirikunnat toisiinsa. Järjestelmään kuuluu tällä hetkellä noin 211 kilometriä metrolinjaa, jonka varrella on yhteensä 50 asemaa. Noin puolet verkostosta kulkee maan tasalla ja noin puolet joko tunnelissa tai silloilla. Metroa ollaan laajentamassa huomattavasti lähivuosien aikana, minkä seurauksena esimerkiksi asemien määrä nousee 14:llä. 
BART avattiin 11. syyskuuta 1972. Alkuperäisen metron rakentaminen maksoi yhteensä noin 1,619 miljardia dollaria. Nykyisin sitä käyttää joka arkipäivä noin 370 000 ihmistä.
Suurin osa järjestelmän raiteistosta on 1 676 mm leveäraiteista rataa, mutta "Pittsburgh/Bay Pointin" ja "Antiochin" välillä kulkee normaaliraiteinen 1 435 mm raideleveyttä käyttävä liikenne.
Carl Lundström

Carl Lundström -nimisiä henkilöitä ovat olleet:
Luokituslaitos

Luokituslaitos on merenkulun alalla toimiva yksityinen laitos, joka ryhmittelee alukset luokkiin ja antaa niille luokitustodistuksen. Luokitusten tarkoituksena on määrittää alusten turvallisuus ja merikelpoisuus niin vakuuttajia ja rahtaajia kuin viranomaisia ja matkustajia varten. Laivojen katsastukset perustuvat nykyään lakiin. Suomessa viranomainen on sopinut laivojen katsastuksista luokituslaitosten kanssa. Yhteistyö laivanrakentajien kanssa uudesta laivasta aloitetaan jo suunnitteluvaiheessa luokituslaitosten hyväksyessä suunnitelmat.
Luokituslaitoksia ovat muun muassa:
Prezi

Prezi on esitysgrafiikka- ja tarinankerrontatyökalu ideoiden esittelemiseen ja niiden virtuaalisella kankaalla jakamiseen. Ohjelma toimii pilvipalveluna (SaaS). Prezi erottuu muista vastaavista ohjelmistoista sen zoomauskäyttöliittymällä (ZUI), joka mahdollistaa käyttäjiä zoomaamaan sisään ja ulos niiden esittämisessä. Prezin avulla käyttäjät voivat näyttää ja selata tietoja määräajassa 2.5D:nä tai parallaksi 3D:nä koordinaatistossa. Prezi perustettiin virallisesti vuonna 2009 Adam Sonlai-Fischerin, Peter Halacsyn ja Peter Arvain ansiosta.
Prezi vs PowerPoint.
Tässä on luokiteltu lukuisia Prezin ja sen pahimman kilpailijan PowerPointin teknisiä eroavaisuuksia.
Nornat

Nornat ovat skandinaavisessa mytologiassa kohtalon jumalattaria. He muistuttavat antiikin taruston kohtalottaria.
Nornia on kolme: sisarukset "Urðr" ("kohtalo"), "Verðandi" ("kehittyminen") ja "Skuld" ("syyllisyys"). He säätävät niin jumalten kuin ihmisten kohtaloita ja maailman muuttumattomia lakeja. Nornat asuvat Asgårdissa, maailmanpuu Yggdrasilin juurella ja Urðrin kaivon äärellä, missä he kehräävät kunkin syntyneen ihmisen kohtalon langan. Erään tarun mukaan Urðr kehrää säikeet, Verðandi kiertää ne yhteen ja Skuld katkaisee langan. 
Mikään ei kuitenkaan ole ikuista, ja jopa Yggdrasilin on määrä kuihtua. Nornat yrittävät estää tämän, tai ainakin hidastaa prosessia kaatamalla kohtalon kaivosta mutaa ja vettä maailmanpuun juurille. Taianomainen neste pysäyttää mädäntymisen toistaiseksi.
Nornia koskevat myytit kuvastavat fatalistista suhtautumista elämään.
Metrorail (Miami)

Metrorail tai pelkkä Metro on Miamin alueella Floridassa toimiva metrojärjestelmä. Metrorailia liikennöi Miami-Dade Transit (MDT), joka on Miami-Daden piirikunnan alainen virasto. Sen kokonaispituus on nykyisin noin 39,3 kilometriä, jonka varrella on yhteensä 23 metroasemaa. Linjoja Metrorailissa on kaksi, Vihreä ja Punainen. Metroa käytti vuonna 2012 keskimäärin noin 71 800 matkustajaa päivässä. Se on yhä Floridan osavaltion ainoa metrojärjestelmä.
Metrorailin ensimmäinen osuus avattiin 20. toukokuuta 1984. Miami-Dade Transitin tavoitteena on uudistusten avulla tuplata metron kokonaispituus aiemmasta 36 kilometristä yli 60 kilometriin vuoteen 2016 mennessä.
Burning Hearts

Burning Hearts on vuonna 2006 perustettu Turusta kotoisin oleva indie pop -yhtye. Yhtye on julkaissut kaksi studioalbumia.
Yhtyeen perustivat Jessika Rapo ja Henry Ojala vuonna 2006. Se julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Aboa Sleeping vuonna 2009. Toinen albumi Extinctions julkaistiin vuonna 2012. Se oli ehdolla kahden Emma-palkinnon, kriitikoiden valinta ja albuminkansi, saajaksi.
Aiheesta muualla.
Yhtyeen kotisivu
Onni Vilkas

Onni Vilkas Oy oli Kotkassa vuonna 1940 perustettu linja-autoyhtiö, joka vuonna 1999 siirtyi Pohjolan Liikenteen omistukseen ja on nyt sen aputoiminimi.
Historiaa.
Myös kuorma-autotoimintaa harjoittanut nuori Onni Vilkas (1910–1999) sai ensimmäisen linja-autolupansa vuonna 1934 linjalle Kotka–Hallansaari. Kahden vuoden kuluttua Vilkas perusti kolmen muun yrittäjän kanssa Kotkan Linja-auto Oy:n hoitaakseen Kotkan ja Karhulan lähiliikennettä. Vuonna 1939 aloitettiin pikavuoroliikenne linjalla Karhula–Kotka–Helsinki kahdella yhdeksän hengen henkilöautolla. Välirauhan aikana Vilkas perusti Onni Vilkas Oy:n, johon Kotkan Linja-auto Oy sulautettiin 1950-luvulla.
Linjaliikenteen ohella Onni Vilkas Oy panosti turistimatkoihin ja muuhun tilausliikenteeseen eri puolille Suomea ja Eurooppaa ja oli ensimmäisten joukossa järjestämässä bussimatkoja Neuvostoliittoon rajan avautuessa suomalaisille turistiryhmille 1958. Vuonna 1952 useita Vilkkaan linja-autoja oli mukana Helsingin olympialaisten henkilökuljetuksissa.
Vuonna 1959 Onni Vilkas Oy oli Linja-autoliiton jäsenyrityksistä yhdeksänneksi suurin 50 autollaan. Vuonna 1971 sijoitus oli kahdeksas ja autoja sata. Pohjolan Liikenteen ostaessa yhtiön 1999 Vilkkaalla oli kaikkiaan 70 autoa, 120 työntekijää ja liikevaihtoa noin 37 miljoonaa markkaa.
Yli puolen vuosisadan mittaan Onni Vilkkaan vinttikoiratunnuksella varustetut bussit tulivat tutuiksi Kymenlaakson tienkäyttäjille ja tilausajoasiakkaille. Vilkkaan bussit huolehtivat pitkään muun muassa Reserviupseerikoulun oppilaiden lomakuljetuksista. Toistakymmentä bussia käsittäneen jonon sotilaallisen täsmällinen lähtö RUK:n portilta Haminasta oli vaikuttava näky, jota Onni Vilkas saapui usein itse seuraamaan. RUK:n lomakuljetuksia alettiin kilpailuttaa 1990-luvulla, ja tällöin vuosikymmenien ajan jatkunut perinne Vilkkaan "vinttikoirilla" tehdyissä lomamatkoissa katkesi.
Onni Vilkas sai liikenneneuvoksen arvon 1964 ja valtakunnallisen yrittäjäpalkinnon 1993. Hän kuoli 1999.
Onni Vilkas tunnettiin myös autourheiluharrastuksestaan. Hän osallistui muun muassa Jyväskylän Suurajoihin niiden perustamisesta, vuodesta 1951 lähtien aina vuoteen 1982 sekä Monte Carlo -ralliin kaikkiaan 18 kertaa vuosina 1952–1976. Vilkkaan parhaat saavutukset Monte Carlossa olivat yleiskilpailun 12. sija vuonna 1963 ja luokkavoitto vuonna 1965. Rata-ajoihin hän osallistui muun muassa Keimolan moottoriradalla. Uransa aikana hän ajoi Allardilla, Mercedes-Benzillä, BMW:llä ja Porschella. Vilkas harrasti myös kuntoliikuntaa ja teroitti hyvän fyysisen kunnon merkitystä myös yrityksensä henkilökunnalle. Hiihtäjä Marjatta Kajosmaa työskenteli aikoinaan autoemäntänä Vilkkaan yhtiössä.
Onni Vilkkaan poika on Jari Vilkas (s. 1946), joka jatkoi liikenneyhtiön toimitusjohtajana isänsä jälkeen ja harrasti itsekin autourheilua 1960- ja 1970-luvuilla.
Yūgiri (1899)

Yūgiri () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1922. 
Valmistus.
Alus tilattiin 15. tammikuuta 1897 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1897 telakkanumerolla 331. Alus laskettiin vesille 26. tammikuuta 1899 ja valmistui 10. maaliskuuta.
Palvelus.
Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
"Yūgiri" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Sodan päätyttyä alus riisuttiin aseista, ja se siirrettiin emälaivaksi 1. huhtikuuta 1919. Se muutettiin 1. heinäkuuta 1920 apumiinalaivaksi, kunnes alus myytiin romutettavaksi 1. huhtikuuta 1922.
Shiranui (1899)

Shiranui () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925. 
Valmistus.
Alus tilattiin 15. tammikuuta 1897 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1898 telakkanumerolla 332. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1899 ja valmistui 13. toukokuuta.
Palvelus.
Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
"Shiranui" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Alus muutettiin 1. huhtikuuta 1922 apumiinalaivaksi ja edelleen yhteysalukseksi 1. elokuuta 1923, kunnes alus myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925.
Kagerō (1899)

Kagerō () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, joka myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925.
Valmistus.
Alus tilattiin 6. toukokuuta 1898 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. elokuuta 1898 telakkanumerolla 337. Alus laskettiin vesille 23. lokakuuta 1899 ja valmistui 31. lokakuuta.
Palvelus.
Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
"Kagerō" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Alus muutettiin yhteysalukseksi 21. huhtikuuta 1922, kunnes alus myytiin romutettavaksi 25. helmikuuta 1925.
Usugumo (1900)

Usukumo () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1899 valmistunut Murakumo-luokan torpedovenehävittäjä, jonka miehistö upotti 29. huhtikuuta 1925. 
Valmistus.
Alus tilattiin 6. toukokuuta 1898 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1898 telakkanumerolla 338. Alus laskettiin vesille 16. tammikuuta 1900 ja valmistui 1. helmikuuta.
Palvelus.
Venäjän–Japanin sodassa alus osallistui Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
"Usugumo" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Alus muutettiin miinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922 ja edelleen yhteysalukseksi 1. elokuuta 1923, kunnes sen miehistö upotti aluksensa 29. huhtikuuta 1925.
Heinrich Schomburgk

Heinrich Georg Schomburgk (23. kesäkuuta 1885 Leipzig, Sachsen, Saksa – 29. maaliskuuta 1965 Königstein, Sachsen) oli saksalainen tennispelaaja ja jalkapalloilija. Tenniksessä hän saavutti olympiakultaa.
Schomburgk voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kultaa sekanelinpelissä Dora Köringin kanssa. He voittivat loppuottelussa Ruotsin Gunnar Setterwallin ja Sigrid Fickin erin 6–4, 6–0. Jalkapallossa hän voitti Saksan mestaruuden.
Shirakumo (1901)

Shirakumo () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1902 valmistunut Shirakumo-luokan torpedovenehävittäjä. Alus myytiin 21. heinäkuuta 1925. 
Valmistus.
Alus tilattiin 7. tai 16. marraskuuta 1901 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1901 telakkanumerolla 356. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 1. lokakuuta ja valmistui 13. helmikuuta 1902.
Palvelus.
Alus palveli Venäjän–Japanin sodassa osallistuen Keltaisenmeren ja Tsushiman meritaisteluihin.
"Shirakumo" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Qingdaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Alus muutettiin apumiinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922 ja edelleen yhteysalukseksi 1. huhtikuuta 1923, kunnes se myytiin 21. heinäkuuta 1925.
Asashio (1902)

Asashio () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1902 valmistunut Shirakumo-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. tai 16. marraskuuta 1901 John I. Thornycroft and Companyltä Chiswickistä Lontoosta, missä köli laskettiin 3. huhtikuuta 1901 telakkanumerolla 357. Se laskettiin vesille 10. tammikuuta 1902 ja valmistui 4. toukokuuta samana vuonna.
Palvelus.
"Asashio" luokiteltiin 28. elokuuta 1912 kolmannen luokan hävittäjäksi, jolloin se poistettiin ensilinjan tehtävistä. Ensimmäisessä maailmansodassa alus osallistui Tsingtaon taisteluun sekä Saksan keisarikunnan eteläisen Tyynenmeren siirtokuntien miehitykseen. Se muutettiin apumiinanraivaajaksi 1. huhtikuuta 1922 ja apualukseksi 1. huhtikuuta 1923. Alus myytiin 5. huhtikuuta 1926.
Metropolitan Atlanta Rapid Transit Authority

Metropolitan Atlanta Rapid Transit Authority eli MARTA on Atlantassa ja sen metropolialueilla Georgian osavaltiossa toimiva metro- ja bussijärjestelmä. Siihen kuuluu noin 77 kilometriä metrorataa, neljä metrolinjaa ja 38 metroasemaa, jotka muodostavat yhdessä 132 bussilinjan kanssa yhteisen verkoston. MARTAa käytti vuonna 2012 keskimäärin noin 422 400 matkustajaa joka arkipäivä, joista 227 300 käytti metroa ja 193 100 linja-autoja.
MARTAn ensimmäinen bussilinja avattiin 17. helmikuuta 1972 ja ensimmäinen metrolinja 30. kesäkuuta 1979.
Butrimonys

Butrimonys (jiddišiksi "Baltrimantz") on kauppala eteläisessä Liettuassa, Alytusin kunnallispiirissa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kauppalassa asui 1 126 asukasta. 
Butrimonysin verilöyly.
Toisen maailmansodan aikana 9. syyskuuta 1941 pian operaatio Barbarossan alkamisen jälkeen Butrimonysissa asuneet juutalaiset joutuivat Einsatzgruppenin ja liettualaisten vapaaehtoisten järjestämän verilöylyn uhreiksi. Asukkaat marssitettiin riviin, minkä jälkeen heidät ammuttiin konekivääreillä. Verilöylyssä sai surmansa 740 juutalaista, joista 67 oli miehiä, 370 naisia ja 303 lapsia.
Ryan FR-1 Fireball

Ryan FR-1 Fireball on Yhdysvaltain laivastolle vuosina 1944 – 1945 valmistettu lentotukialuksilta toiminut hävittäjälentokone. Sen voimanlähteinä olivat sekä Wright R-1820 72W -tähtimoottorilla toiminut potkuri, että General Electric J31-GE3 -suihkumoottori.
FR-1 Fireball ei ollut sanottavasti uusia tulevia suihkukonehävittäjiä (kuten P-59 Airacomet:ia) nopeampi ja kolmella eri lentotukialuksella palvelleet lentokoneet poistettiin palveluskäytöstä vuoteen 1947 mennessä.
Koneen toimintakorkeus oli 13 135 metriä. Molemmilla moottoreilla koneen huippunopeus oli 686 km/h, ja yksinomaan mäntämoottorilla 475 km/h.
Koneen aseistuksena oli neljä .50 BMG (12,7 mm) – kaliiperista konekivääriä. Siipien alla oli ripustuspisteet kahdeksalle 127 mm eli 5 tuuman kaliiperiselle raketille ja kahdelle enintään tuhat paunaa (454 kg) painavalle pommille.
Jangtsejoen suisto

Jangtsejoen suisto on noin 100 000 neliökilometrin laajuinen suistoalue Shanghain sekä Jiangsun ja Zhejiangin maakuntien alueella Kiinassa, jossa Jangtsejoki laskee Itä-Kiinan mereen. Alueella asuu yli 10 prosenttia maan väestöstä. Vuonna 2002 alue vastasi 22 prosentista maan bruttokansantuotteesta, neljäsosaa liikevaihdosta ja 29 prosenttia maan tuonnista ja viennistä.
Ennen Itä-Kiinan mereen laskemistaan Jangtse jakautuu kahteen jokihaaraan. Näiden välissä sijaitsee Chongmingin saari, joka on syntynyt lietteen kasautuessa vuosisatojen ajan suiston alueelle.
Red Beard

Red Beard ("OR 1127", suomeksi "Punaparta") oli brittiläinen taktinen ydinase. Se oli aluksi, vapaasti putoava lentopommi, myöhemmin viivästys-mekanismila toimiva (Laydown Delivery) sekä räjähdysvoimakkuudeltaan 14 - 25 kilotonnin (kT) vahvuinen. Yli 3,5 metrin pituinen pommi (3,66 m) oli 794 kg (1 750 lbs) painoinen omamassaltaan, ja halkaisija oli 71 cm. Pommityyppi otettiin palveluskäyttöön 1961 ja poistettiin käytöstä 1971. Arviolta 80 tämän tyypin yksilöä valmistettiin, näistä laivaston ilmavoimat ("Fleet Air Arm") saivat käyttöönsä 30 yksilöä.
Englantilaisten atomiaseen isä oli tohtori William Penney. "Red Beard" noudattaa Ison-Britannian laatimassa nimeämiskäytännössään, niin kutsuttua Sateenkaari-koodia ("Rainbow Code"). Erilaisia alatyyppejä kehitettiin 4 versiota, joista 2 eroteltiin nk. Mk.1 (15kT) ja Mk.2 (25kT) -tyypeiksi. Merkittävin ero lienee ns. "Lay Down Delivery" (suom. "matalapommituksen") -mekanismin kehittely. "Blue Danube" (Sininen Tonava) oli toinen vastaavantyyppinen ilmasta pudotettava atomipommi.
Pommin kuljettamiseen tarvittiin aluksi, niin kutsuttuja V-pommittajia. Nämä olivat: Vickers Valiant, Handley Page Victor, sekä Avro Vulcan. Myös keskiraskas suihkukone, English Electric Canberra soveltui näihin tehtäviin.
Myöhemmin rynnäkkökoneet, kuten Blackburn Buccaneer soveltuivat nekin tähän tehtävään. Osa tähän taktiseen pommitukseen suunnitelluista lentokoneista olivat osoittautuneet epäluotettaviksi aiemmin, eräs näistä oli Supermarine Scimitar.
Atacama Large Millimeter Array

Atacama Large Millimeter Array (ALMA) on maailman suurin maanpinnalla oleva radioteleskooppiryhmä, joka sijaitsee Llano de Chajnantorin observatorion alueella 5 000 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella Atacaman autiomaassa Pohjois-Chilessä. ALMA:an kuuluu 66 antennia, joiden halkaisija vaihtelee seitsemän ja 12 metrin välillä. ALMA on Pohjois-Amerikan, Euroopan ja Aasian avaruuskeskusten yhdessä toteuttama projekti. Observatorio on lähellä San Pedro de Atacaman aavikkokaupunkia.
ALMA:n 66 antennia levittäytyvät 16 km:n alueelle ja siten antennien välinen etäisyys toisistaan vaihtelee 150 metristä 16 kilometriin. ALMA havainnoi millimetri-/alimillimetrialueella eli infrapunavalon ja radioaallon välissä olevalla sähkömagneettisen säteilyn aallonpituusalueella. Tarkoitus on saada kuvia entistä kylmemmistä kohteista, kuten galaksien välisen avaruuden kylmistä molekyylipilvistä sekä eräistä kaukaisimmista ja vanhimmista galakseista universumissa. ALMA kykenee ottamaan kuvia, jotka ovat noin kymmenen kertaa terävämpiä kuin Hubble Space Telescopen ottamat kuvat. Teleskooppiryhmän rakentamisen kokonaiskustannukset olivat 1,4 mrd dollaria.
ALMA:n käyttöönotto ja avajaiset tapahtuivat 13. maaliskuuta 2013. Paikalla oli kunnianarvoisia vieraita, kuten ministereitä. Avajaisissa Chilen presidentti, Sebastián Piñera sanoi: "Yksi monista luonnonvaroistamme on Chilen vaikuttava yötaivas. Uskon, että tiede on ollut keskeinen myötävaikuttaja Chilen kehitykselle viime vuosina. Olen hyvin ylpeä kansainvälisestä yhteistyöstämme tähtitieteen saralla, mistä ALMA on viimeisin ja suurin tulos."
Nokia Lumia 510

Nokia Lumia 510 on matkapuhelinvalmistaja Nokian tuottaman Lumia-sarjan puhelin. Sen paino on 129 g ja mitat 120,7 mm, 64,9 mm ja 11,46 mm.
Puhelin on saanut kritiikkiä muun muassa microSD -korttipaikan puutteesta, pienestä 4 Gt tallennustilasta, salaman puutteesta sekä pienestä 256 Mt keskusmuistista, jonka takia se on hidas eikä kykene suorittamaan kaikkia Windows Phone -sovelluksia.
Italian taistelut

Italian taistelut toisessa maailmansodassa kuvaa liittoutuneiden sotatoimia Italiassa ja sen lähialueilla vuodesta 1943 alkaen aina Euroopan sotatoimien päättymiseen saakka. Liittoutuneiden yhteisesikunta () vastasi kaikkien liittoutuneiden maavoimien sotatoimien johtamisesta Välimeren alueella. Se suunnitteli ja toteutti Sisilian maihinnousun sekä Italian mantereelle tehdyt maihinnousut sekä siellä käydyt taistelut aina Saksan antautumiseen toukokuussa 1945 saakka.
On arvioitu, että Italiassa syyskuussa 1943 alkaneissa taisteluissa olisi saanut surmansa huhtikuuhun 1945 mennessä kaikkiaan 60 000 liittoutuneiden ja 50 000 saksalaista sotilasta. Kaikkiaan sotatoimissa kaatui, haavoittui, jäi sotavangiksi tai katosi noin 320 000 liittoutuneiden sotilasta ja vastaava akselivaltojen luku oli noin 336 500 miestä ottamatta huomioon sodan päättyessä antautuneita. Millään muulla läntisen Euroopan sotatoimialueella jalkaväkijoukot eivät kärsineet yhtä suuria tappioita.
Italian sisällä olevat San Marinon ja Vatikaanin valtiot kärsivät myös sotatoimista.
Taustaa.
Jo ennen Pohjois-Afrikassa saavutettua voittoa liittoutuneiden johtajilla oli erimielisyyksiä sotatoimien jatkamisesta Saksan lyömiseksi.
Sotatoimet.
Maihinnousu Sisiliaan.
Hyökkäys Sisiliaan aloitettiin 10. kesäkuuta 1943 maihinnousuilla ja maahanlaskuilla. Saksalaiset eivät kyenneet estämään saaren valtausta, mutta kykenivät evakuoimaan joukkonsa Messinansalmen ylitse Italiaan. Viimeiset akselivaltojen joukot poistuivat saarelta 17. elokuuta.
Hyökkäys Italian mantereelle.
Liittoutuneet jatkoivat hyökkäystään Italian mantereelle, kun brittijoukot iskivät operaatio Baytownissa Italian saappaan kärkeen 3. syyskuuta.
Italia antautui 8. syyskuuta, mutta saksalaisjoukot olivat valmistautuneet sotatoimiin ilman liittolaistaan. Yhdysvaltain johtama maihinnousu operaatio Avalanche tehtiin Salernoon 9. syyskuuta ja samanaikaisesti brittijoukot nousivat maihin Tarantossa operaatio Slapstickissä. Vaikea maasto oli suotuisa puolustajalle, mikä hidasti joukkojen etenemistä. Maihinnousseet joukot kuitenkin työnsivät saksalaisjoukkoja kohti pohjoista.
Eteneminen Roomaan.
Saksalaiset vetäytyivät niin kutsuttuun talviasemaan, jonka edustalle liittoutuneiden joukot pysäytettiin. Linjan taakse Anzioon tehtiin maihinnousu, jotta linja saataisiin murrettua. Maihinnousu ei kuitenkaan tuottanut haluttua tulosta, vaan linja murrettiin keväällä 1944 kovien taistelujen jälkeen Monte Cassinossa. Joukkojen jatkaessa etenemistä Rooma vallattiin kesäkuussa.
Eteneminen Pohjois-Italiaan.
Normandian maihinnousu ja puna-armeijan eteneminen itärintamalla teki Italian sotatoimista sivusuunnan kummallekin sotivalle osapuolelle. Rooman pohjoispuolen Gootti-linjaa ei saatu murrettua ennen kuin keväällä 1945. Kenraalit Karl Wolff ja Heinrich von Vietinghoff määräsivät liittoutuneiden kanssa käytyjen keskustelujen jälkeen saksalaiset laskemaan aseensa, jolloin sotatoimet alueella päättyivät 2. toukokuuta antautumiseen.
Sandy Pearlman

Sandy Pearlman (synt. Samuel C. Pearlman, 8. elokuuta 1943 Yhdysvallat – 26. heinäkuuta 2016) oli yhdysvaltalainen musiikkiteollisuuden vaikuttaja. Hän toimi mm. managerina, tuottajana, lauluntekijänä, toimittajana sekä levy-yhtiön johtajana. Hän toimi myös professorina ja pitää luentoja yliopistoissa. 
Parhaiten Pearlman muistetaan Blue Öyster Cult -yhtyeen pitkäaikaisena managerina, sanoittajana sekä tuottajana. Monet yhtyeen kappaleista pohjautuvat Pearlmanin 1960-luvulla kirjoittamaan sci-fi-henkiseen "Imaginos"-runoteokseen. Pearlman manageroi myös Black Sabbath -yhtyettä (1979-1982) ja myös tuotti monia artisteja (esim. The Clash). 
Pearlman oli myös pioneerina ns. stadion-luokan usean yhtyeen megakiertueiden kehittämisessä, kun hän yhdisti Black Sabbathin ja Blue Öyster Cultin samalle kiertueelle vuonna 1980. Myöhemmin mm. Lollapalooza- ja Ozzfest-kiertueet ovat toimineet samalla periaatteella.
Pearlmanin on myös väitetty 1960-luvulla lanseeranneen termin "heavy rock", kun hän työskenteli Crawdaddy!-lehden toimittajana.
1990-luvulla Pearlman toimi digitaalisen musiikin teollisuudessa ja 2000-luvulla hän toiminut luennoitsijana yliopistoissa.
Howard H. Aiken

Howard Hathaway Aiken (8. maaliskuuta 1900 Hoboken, New Jersey, Yhdysvallat – 14. maaliskuuta 1973 St. Louis, Missouri, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteen pioneeri ja IBM:n Harvard Mark I -tietokoneen alkuperäinen suunnittelija.
Aiken opiskeli Wisconsinin yliopistossa Madisonissa ja sai fysiikan tohtorin arvonimen Harvardin yliopistosta vuonna 1939. Tänä aikana hän törmäsi moniin differentiaaliyhtälöihin, jotka hän pystyi ratkaisemaan pelkästään numeerisesti. Hän kehitteli mielessään sähkömekaanista laskentalaitetta, joka pystyisi tekemään suurimman osan hitaastä työstä hänen puolestaan. Tätä tietokonetta kutsuttiin aluksi ASCC:ksi (Automatic Sequence Controlled Calculator, 'Automaattinen jono-ohjattu laskin') ja myöhemmin Harvard Mark I:ksi. IBM:n avustuksella laite saatiin valmiiksi ja se asennettiin Harvardiin helmikuussa 1944. Grace Hopper liittyi projektiin saman vuoden kesäkuussa. Vuonna 1947 Aiken sai oman osuutensa Harvard Mark II -tietokoneesta valmiiksi. Hän jatkoi työtään Mark III:n ja Harvard Mark IV:n kanssa. Mark III käytti joitakin elektronisia komponentteja ja Mark IV oli täysin elektroninen. Mark III ja Mark IV käyttivät rumpumuistia ja Mark IV:ssä oli myös ferriittirengasmuistia.
Charles Babbagen Differenssikone herätti Aikenin kiinnostuksen.
Aiken sai kunnia-arvosanoja Wisconsinin yliopistosta ja Technische Hochschulesta, joka sijaitsee Darmstadtissa. Hänet äänestettiin American Academy of Arts and Sciences -tiedejärjestön jäseneksi 1947. Hän sai Insinöörimitalin Wisconsinin yliopistosta vuonna 1958, Harry H. Goode Memorial Awardin vuonna 1964, John Price Wetherill -mitalin vuonna 1964 ja IEEEn Edison-mitalin ”Ansiokkaasta uranuurtajantyöstä laaja-alaisten digitaalisen tietokoneiden kehityksestä ja käytön suunnittelusta ja tärkeästä työstä alan kouluttamiseksi” vuonna 1970.
Mark-sarjan kehittämisen lisäksi Aiken sai maisterintutkinton Harvardin yliopistoon melkein kymmenen vuotta ennen muita yliopistoja. Tämä antoi perustan tuleville tietokonetieteilijöille, joista monet tekivät tohtorin väitöskirjansa Aikenin ohjauksessa.
Yksityiselämä.
Howard Aiken oli naimisissa kolme kertaa. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Lousie Mancill, toinen Agnes Montgomerya ja kolmas Mary McFarland. Hän sai kaksi lasta, Rachel Annin Lousien kanssa ja Elizabethin (Betsy) Agnesin kanssa.
Siirryttyään eläkkeelle 60-vuotiaana Fort Lauderdaleen Floridaan Aiken jatkoi teknologian tutkimuksen tukemista. Hän perusti konsulttiyrityksen Howard Aiken Industries Incorporatedin, joka auttaa konkurssin partaalla olevia yhtiöitä jaloilleen. Floridan-vuosiensa aikana hän sai Miamin yliopiston informaatioteknologian kunniaprofessoruurin. Lisäksi Aiken toimi konsulttina yrityksille. Aiken kuoli 14. maaliskuuta 1973 konsulttimatkalla Saint Louisissa.
Koiran laulu

Koiran laulu on Timo Rautiainen &amp; Neljäs Sektori -yhtyeen viisi kappaletta sisältävä EP-levy, joka ilmestyi 15. maaliskuuta 2013. Samannimisen nimikkokappaleen lisäksi EP sisältää kaksi Jyväskylän Tanssisali Lutakossa joulukuussa 2012 äänitettyä live-kappaletta sekä kaksi cover -kappaletta.
Jeton Kelmendi

Jeton Kelmendi (s. 27. marraskuuta 1978 Peja, Kosovo) on albaniaksi kirjoittava journalisti ja runoilija. Kelmendi on Kosovon vapaussodan veteraani. Hän palveli Kosovon vapautusarmeijan joukoissa vuosina 1998–1999. Nykyisin hän asuu ja työskentelee Brysselissä. 
Kelmendi kävi koulua synnyinkaupungissaan Pejassa. Hän opiskeli Pristinan yliopistossa ja suoritti maisterintutkinnon joukkoviestinnässä. Jatko-opiskelijana Brysselin vapaassa yliopistossa hän erikoistui kansainväliseen turvallisuuteen ja suoritti toisen maisterintutkinnon diplomatiassa. 
Jeton Kelmendi on jo vuosia kirjoittanut runoja, proosaa, esseitä ja novelleja. Hän avustaa säännöllisesti monia sanomalehtiä Albaniassa ja muissa maissa, artikkeleilla jotka käsittelevät kulttuuria ja poliittisia aiheita ja keskittyvät etenkin kansainvälisiin suhteisiin. Kelmendi tuli Kosovossa tunnetuksi jo ensimmäisestä kirjastaan Lupausten vuosisata, joka julkaistiin 1999. Sen jälkeen hän on kirjoittanut joukon muita kirjoja. Hänen runojaan on käännetty ainakin 22 kielelle ja julkaistu monissa kansainvälisissä kirjallisuusantologioissa.
Hän on monien kansainvälisten runoyhteisöjen jäsen ja kirjoittaa kulttuuri- ja kirjallisuuslehtiin etenkin englannin, ranskan ja romanian kielillä. Kirjallisissa töissään hänen huomionsa kohdistuu runolliseen ilmaisuun, moderniin tekstikritiikkiin ja sisällön syvyyteen. Hänen runoutensa painottuu rakkausrunoihin ja elliptisiin säkeisiin, jotka kietoutuvat yhteen metaforien ja symbolismin kanssa.
Baltimore Metro Subway

Baltimore Metro Subway, tai paikallisten kesken usein Metro Subway, The Subway tai Baltimore Metro, on Baltimoressa ja sen metropolialueella Marylandin osavaltiossa toimiva metrojärjestelmä. Vaikka Baltimore Metro Subway on metro, suurin osa sen linjoista sijaitsee maanpinnan yläpuolella. Nykyisin järjestelmään kuuluu noin 55 kilometriä metrolinjaa, jonka varrella on yhteensä 14 metroasemaa. Metroa käytti vuonna 2011 keskimäärin noin 48 500 ihmistä joka arkipäivä.
Baltimore Metro Subwayn ensimmäinen osuus avattiin 21. marraskuuta 1983. Kun metron viimeinen suuri laajennus saatiin päätökseen vuonna 1995, oli metrohankkeen kokonaishinnaksi tullut noin 1,392 miljaria dollaria (USD).
Curtiss C-46 Commando

Curtiss C-46 Commando on yhdysvaltalainen toisen maailmansodan aikaan käyttöön otettu kuljetuslentokone. Rahdin ja joukkojen kuljetuksiin käytetyn konetyypin tuotantomäärä oli lähes 3 200 koneyksilöä. 
Yhdysvaltojen lisäksi tyyppiä käytettiin monissa muissa maissa. Yhdysvaltain ilmavoimien palveluskäytöstä konetyyppi poistettiin vuonna 1968. C-46 Commando käytti voimanlähteenään kahta Pratt &amp; Whitney R-2800 -tähtimoottoria. Lakikorkeus on 8 412 m ja huippunopeus 424 km/h.
Konetta on käytetty myös siviili-ilmailussa, niin rahtikoneena kuin matkustajakuljetuksiinkin. C-46 Commandon etuihin kuuluu sen lyhyehkö kiitoratavaatimus, 1 050 metriä. Normaali matkalentonopeus oli 330–340 km/h. Pisin toimintamatka on 2 620 km. Kone kykenee ottamaan 36–40 matkustajaa tai enimmillään 2 990 kg rahtia.
Tears on Tape

Tears on Tape on HIM-yhtyeen kahdeksas albumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2013. Stefan Lindfors on ohjannut musiikkivideot kappaleisiin ”Tears on Tape” ja ”Into the Night”. Yhtye palasi "Tears on Tapella" musiikillisille juurilleen. Kappaleiden kitarat ovat raskaita ja bassot soivat matalista virityksistä, kuten ensimmäisellä albumilla.
Julkaisuviikollaan Tears on Tape debytoi suomessa 2. sijalla ja Yhdysvalloissa 15. sijalla ollen siellä yhtyeen toiseksi paras listasijoitus.
Kylmää terästä (televisiosarja)

Kylmää terästä on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka on luonut Anthony E. Zuiker (C.S.I.:n luoja). Sarja alkoi ABC-kanavalla 20. syyskuuta 1986 ja päättyi 2. heinäkuuta 1987. Suomessa MTV 2 esitti kaikki jaksot 23. heinäkuusta 1987 lokakuuhun 1987 (torstaisin klo 22.20-23.20).
Sarjassa Wes Kennedy on yövuoroja tekevä poliisi, yksinhuoltajaisä ja hänellä kaksi teini-ikäistä lasta Robin ja Kevin.
Touch! Generations

Touch! Generations (タッチジェネレーションズ) oli Nintendon tuotemerkki, jota käytettiin Nintendo DS- ja Wii-peleissä näyttämään niiden kuuluvuutta laajemmalle yleisölle kuin tavallisille pelaajille. Nintendo lakkasi käyttämästä tuotemerkkiä Nintendo 3DS:n julkaisun yhteydessä vuonna 2011, vain viisi vuotta sen esittelemisen jälkeen.
Pelit.
Big Brain Academy ja Magnetica tulivat ensimmäisiksi Yhdysvalloissa markkinoitaviksi peleiksi, jotka saivat Touch!-merkinnän, kun ne julkaistiin 5. kesäkuuta. Niitä puolestaan seurasi 26. kesäkuuta 2006 julkaistu Sudoku Gridmaster. Samassa yhteydessä useat aiemmin julkaistut pelit merkittiin Touch! Generations-tuotemerkin alaisiksi.
Japani
Japanissa alkuperäisellä Touch! Generations-kokoelman peleillä oli massiivinen menestys, varsinkin "Brain Training"-peleillä, jotka sijoittuivat korkealle myyntitilastoissa.
Pohjois-Amerikka
Pohjois-Amerikassa Brain Age julkaistiin 17. huhtikuuta 2006, mutta Touch! Generations-brändi julkaistiin vasta 5. kesäkuuta 2006.
Eurooppa ja Australia
Touch! Generations julkaistiin Euroopassa 9. kesäkuuta 2006 "Dr. Kawashima's Brain Training: How Old Is Your Brain?" pelin julkaisun yhteydessä.
Wii Play listattiin osaksi Touch! Generationsia Australiassa, mutta missään muualla sitä ei listattu lainkaan. Lisäksi näkyy Euroopan Touch! Generationsin nettisivuilla, mutta sitä ei ole listattu virallisten Wiille julkaistujen Touch! Generations-pelien joukkoon.
Vastaanotto.
Touch! Generations-pelit on vastaanotettu erittäin hyvin lähes joka alueella. Esimerkiksi "Brain Age: Train Your Brain In Minutes A Day"-peliä on myyty maailmanlaajuisesti yli 9 miljoonaa kappaletta. Nintendogs-sarja on yksi suosituimmista DS-nimikkeistä, myyden toukokuuhun 2009 mennessä yhteensä 22.2 miljoonaa kappaletta, jota seuraa Brain Training 17.4 miljoonan kappaleen myynnillä.
B-luokka (sukellusvene, USA)

B-luokka oli Yhdysvaltain laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka, jonka veneet rakensi Fore River Shipbuilding Company.
Curtiss SOC Seagull

Curtiss SOC Seagull (suom. Merilokki) on yhdysvaltalainen meripartiointi- ja tiedustelulentokone. Kone oli kaksitasoinen potkurikäyttöinen vesilentokone. Tyyppi oli käytössä toisessa maailmansodassa, vaikkakin se oli tyyppinä jo vanhentunut.
Tyypin ensilento oli vuonna 1934, ja se esiteltiin 1935. SOC Seagull vedettiin pois palveluskäytöstä vuonna 1945. Sen merkittävimmät variantit olivat SOC-1, SOC-2 sekä SOC-3. Muitakin alatyyppejä oli olemassa.
Curtiss SOC Seagull operoi ainakin lentotukialus "USS Long Islandilta". Kone oli aseistettu kahdella 7,62 mm konekiväärillä. Niistä toinen ampui eteenpäin ja toinen oli takatähystäjän käytössä liikuteltavana taakse ylös. Koneen maksimipommikuorma ripustimissa oli enintään 295 kg.