Emanuel Ramstedt

Kustaa Adrian Emanuel (Manu) Ramstedt (17. marraskuuta 1881 Maaria – 28. syyskuuta 1960 Salem) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1924–1929. 
Elämä.
Nuoruus.
Maarian Raunistulassa syntyneen Emanuel Ramstedtin vanhemmat olivat Pohjasta kotoisin olleet konetyömies Gustaf Adolf Ramstedt (1846-1926) ja Edla Mathilda Holmberg (1850-1929). Käytyään lukuvuoden Turun ruotsalaista klassillista lyseota hän työskenteli kupariseppänä Mynämäen Mäenkylässä. Vuodesta 1913 lähtien Ramstedt oli vuokraviljelijänä ja myöhemmin tilallisena Paimiossa, Mynämäellä ja Mietoisissa. 
Työväenliikkeeseen.
Ramstedt liittyi Mynämäen työväenyhdistykseen vuonna 1906. Hän oli johtokunnan jäsen ja toimi yhdistyksen torvisoittokunnan johtajana. Ennen sisällissotaa Ramstedt viljeli Palokylän tilaa Mietoisissa. Sodan käynnistyttyä hän oli perustamasssa Mynämäen punakaartia ja toimi vallankumousoikeuden jäsenenä. Ramstedt vangittiin kotoaan huhtikuun lopussa ja toimitettiin Turun vankileirille. Myöhemmin Suomenlinnan vankileirillä ollessaan Ramstedt kirjoitti suojeluskuntaan kuuluneelle veljellee G. J. Ramstedtille ja pyysi tältä apua. Kulkutautien vaivaama ja nälkiintynyt Ramstedt uhkasi ottaa itseltään hengen, ellei pian pääse vapaaksi. Elokuussa hän sai valtiorikosoikeudelta kahden vuoden kuritushuonetuomion, joka armahduslakien mukaan muutettiin viiden vuoden ehdonalaiseksi. 
Kansanedustajaksi.
Vuonna 1920 Ramstedt valittiin Mynämäen kunnanvaltuustoon sosialidemokraattien listoilta. Siirryttyään kommunistisen STPV:n riveihin hänet valittiin eduskuntaan 1924. Vuonna 1926 Ramstedt muutti Vehmaalle ostettuaan Lempiön tilan Rautilan kylästä. Joulukuun 1928 vaaleissa hänet valittiin Vehmaan kunnanvaltuustoon. Elokuussa 1930 äärioikeistolaisen Lapuan liikkeen kannattajat esittivät 72 allekirjoittajan kirjelmän, jossa valtuuston kolmea kommunistia vaadittiin eroamaan ja jättämään myös kaikki kunnalliset luottamustehtävänsä. Ramstedt erotettiin kunnanvaltuustosta porvariedustajien äänin. Kesällä 1931 hänet pidätettiin epäiltynä kommunististen lentolehtisten levittämisestä. Ramstedt vapautettiin parin viikon kuluttua ja asia eteni syyteharkintaan, mutta ei jäänyt odottamaan oikeudenkäyntiä, vaan muutti perheineen Ruotsiin.
Ramstedt viljeli aluksi Hagassa sijainnutta vuokratilaa, kunnes osti vuonna 1937 Håtunassa sijaitsevan 1600-luvulla perustetun Markebyn maakirjatalon. Samana vuonna hän sai myös Ruotsin kansalaisuuden. Ramstedtin läheisiin ystäviin kuului Arvo ”Poika” Tuominen, joka majaili hänen luonaan talvisodan aikana käännyttyään Neuvostoliittoa vastaan. Tuominen laati Markebyssä muun muassa tunnetut suomalaisille kommunisteille ja Josef Stalinille suunnatut kirjeensä. Jatkosodan aikana Tuominien teki yhteistyötä Suomen hallituksen kanssa ja palasi sodan päätyttyä Ramstedtin luokse pakoon valvontakomissiota.
Muuta.
Käsityöläisenä RAmstedt tunnetaan kuparipannuistaan, joita on myös Kansallismuseon kokoelmissa.
Perhe.
Manu Ramstedtin ensimmäinen puoliso oli maarialainen Maria Serafia Lundén (1882-1907). Heillä oli kolme lasta. Ramstedin toinen puoliso oli Mynämäellä syntynyt Aleksandra Kyrölä (1887-1951), jonka kanssa hän sai 14 lasta. Ramstedtin kolmas puoliso oli Jenny Eugenia Kirkinen (1914-1999). Hänen veljiään olivat kielitieteilijä Gustaf Ramstedt ja kuplettimestari Rafael Ramstedt ja kirjailija Armas Ramstedt.