tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dōjiman riisitori

Dōjiman riisitori (堂島米市場, Dōjima kome ichiba) on entinen riisin markkinapaikka Osakassa, Japanissa.
Edokaudella samurait keräsivät maanviljelijöitä riisiä eräänlaisena verona. Se, mitä jäi samurain oman perheen käytöstä yli, myytiin markkinoilla. Osakan riisimarkkinat olivat maan suurimmat, koko valtakunnan riisin hinta asettui niiden kysynnän ja tarjonnan mukaan. Näin riisi oli rahatalouden varhainen edeltäjä. 
Se oli entisaikoina Nakanoshiman saaren talouselämän vertauskuva.
Korogwe

Korogwe on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 siellä oli 68 308 asukasta. Korogwe kuuluu Tangan alueeseen ja on Korogwen piirikunnan hallinnollinen keskus.
Korogwe on sekä autoteiden että rautatien solmukohta, jossa kohtaavat Tangaan, Dar es Salaamiin ja pohjoisen kaupunkeihin, kuten Arushaan sekä Moshiin johtavat tiet.
Pesäpallon suomensarja 1993

Pesäpallon miesten suomensarja pelattiin 49. kerran kaudella 1993. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Ylivieskan Kuula, Maaningan Mahti ja Vihdin Pallo nousivat ykköspesikseen kaudeksi 1994. Lohkojen kolme heikointa putosi suoraan maakuntasarjaan. Kausi oli kolmastoista, jolloin suomensarja oli kolmanneksi korkein sarjataso miesten pesäpallossa.
Suomensarja.
Pohjoislohko.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat maakuntasarjasta nousseet Alajärven Ankkurit 2, Oulunsalon Vasama, Palokan Urheilijat ja Kannuksen Ura sekä länsilohkosta siirtynyt Kauhajoen Karhu. Lohkossa aiemmin pelannut Sotkamon Jymy siirtyi nyt itälohkoon.
Itälohko.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykköspesiksestä pudonnut Puurtilan Kisa-Pojat, maakuntasarjasta lohkovoittajina nousseet Tipasojan Isku ja Kulhon Kunto sekä lohkokakkosena Kesälahden Urheilijat, joka korvasi sarjasta pois jääneen Tohmajärven Pompun. Lisäksi pohjoislohkosta Sotkamon Jymy siirtyi itälohkoon.
Länsilohko.
Lohkossa uusina joukkueina pelasivat ykkössarjasta pudonneet Kuusankosken Puhti ja Kouvolan Pallonlyöjät sekä maakuntasarjasta nousseet Hyvinkään Tahko, Porin Pesäkarhut ja Livedhill's Baseball Club Elimäestä. Kauhajoen Karhu siirtyi länsilohkosta pohjoislohkoon.
Ifakara

Ifakara on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2002 siellä asui väestönlaskennan perusteella 41 606 ihmistä. Ifakara kuuluu Morogoron alueeseen ja on Kilomberon piirikunnan hallinnollinen keskus.
Kaupunki sijaitsee eteläisessä Keski-Tansaniassa, Kilomberon laakson reunamilla, lähellä Tansanian-Sambian junarataa. Alue on soista, tulvivan Kilomberojoen vuoksi.
Ifakarassa sijaitsee kolme valtakunnallisesti merkittävää terveydenhuollon keskusta: Ifakara Health Institute, joka on tunnettu kansainvälisesti muun muassa malariatutkimuksestaan, St. Francis Designated Referral Hospital sekä Tanzanian Training Center for International Health (TTCIH).
Einari Kilpelä

Olavi Einari Kilpelä (5. marraskuuta 1937 Tervola – 1. joulukuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tutkija. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi vuonna 1970 tutkimuksella "Theoretische Genauigkeitsuntersuchungen der in Finnland angewandten analytischen Bündausgleichungsmethode". Hän oli 1976–1993 Teknillisen korkeakoulun fotogrammetrian professori. Hän tutki ja kehitti ilma- ja satelliittikuvien tulkinnassa ja mittauksessa käytettäviä matemaattisia menetelmiä.
Kilpelä jäi 1994 eläkkeelle professorin työstä ja opiskeli sen jälkeen hopeasepäksi. Hän suunnitteli Helava-palkinnon mitalin ja Frederick J. Doyle -palkinnon mitalin.
Kilpelä nimettiin vuonna 2001 Fotogrammetrian ja kaukokartoituksen seuran kunniajäseneksi.
Cederroth

Cederroth on ruotsalainen kemianteollisuuden yritys, nykyisin norjalaisen Orklan omistuksessa. Ruotsissa Upplands Väsby on Cederrothin keskuspaikka. 
Vuonna 1895 perustetun Cederrothin osti 1990-luvun alussa yhdysvaltalainen teknokemiayritys Alberto-Culver. Vuonna 2008 omistus siirtyi suomalaiselle pääomasijoitusyhtiö Capmanille ja vuonna 2015 norjalaiselle Orklalle.
Cederroth Suomessa.
Cederrothin Suomen-yhtiön edeltäjä Oy Sanitol Ab perustettiin vuonna 1930 valmistamaan muun muassa Samarin-hedelmäsuolaa. Yhtiö alkoi kehittyä voimakkaammin vuonna 1938, kun toimitusjohtajaksi tuli Sven Waldemar Carlson. Hän rakennutti sotien aikana Herttoniemeen uuden isomman tehtaan ja perusti Sanitolille tytäryhtiöt Konerasva Oy ja Vesieriste Oy. Päätuotteina olivat 1950-luvun alussa kölninvedet, hiusvedet, ihovoiteet ja hedelmäsuolat, tytäryhtiöllä vaseliinit ja muut voiteluaineet.
Sanitol siirtyi vuonna 1955 ruotsalaisen Cederrothin omistukseen sen ensimmäiseksi ulkomaiseksi tytäryhtiöksi, ja vuonna 1979 yhtiön nimi vaihtui Sanitolista Cederroth Oy:ksi. Se markkinoi Suomessa muun muassa Salvekvick-laastareita, Topz-pumpulipuikkoja, Savett-kosteuspyyhkeitä ja Sajp-teippejä sekä Samarin-hedelmäsuolaa, suomalaiskeksintöä josta tuli Cederrothin kansainvälistymisen ensimmäinen menestystuote.
Suomessa yritys oli rekisteröity Espoossa hajuvesien ja kosmetiikan tukkukaupaksi, jonka liikevaihto vuonna 2014 oli 27 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 43. Nykyisin Cederroth on Orkla Care Oy:n aputoiminimi.
Talousneuvos Jouko Itälä oli pitkäaikainen Cederroth Oy:n ja sitä ennen Oy Sanitol Ab:n hallituksen jäsen.
Eamonn Walker

Eamonn Roderique Walker (s. 12. kesäkuuta 1962) on brittiläinen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kareem Saïdin roolissa HBO:n vankiladraamassa "Kylmä rinki" ("Oz"), josta hän sai vuonna 1997 CableACE-palkinnon parhaana draamasarjojen näyttelijänä.
Walker on naimisissa Sandra Walkerin kanssa, ja heillä on kolme lasta.
Kalle Kettula

Kalle Iivari Kettula (29. syyskuuta 1929 Viipuri – 8. marraskuuta 2014 Tampere) oli suomalainen koripalloilija ja pesäpalloilija voittaen kummassakin lajissa aikuisten SM-mitalin.
Urheilu-ura.
Koripalloa Tampereen Pyrinnön kasvatti Kettula pelasi Suomen pääsarjassa Pyrintöä edustaen vuosina 1952–1954 ja yhteensä kolmessa ottelussa vuosina 1957–1958. Hän saavutti SM-hopeaa kaudella 1958.
Suomen maajoukkueen kokoonpanoon Kettula kuului kahdessa vuonna 1953 pelatussa ottelussa Ruotsia ja Tanskaa vastaan. Hän teki kummassakin ottelussa kaksi pistettä.
Pesäpallossa Kettula voitti Pyrinnön joukkueessa SM-pronssia vuonna 1949, ja hän oli varamiehenä vuoden 1948 Itä–Länsi-ottelussa. Kori- ja pesäpallon lisäksi Kettula pelasi 1940–1950-luvuilla käsipalloa ja jääpalloa. Hän työskenteli varastonhoitajana.
Kettula kuoli Tampereella 8. marraskuuta 2014, 85-vuotiaana.
Eero Laitala

Eero Laitala on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Laitala pelasi Suomen pääsarjaa neljä kautta vuosina 1956–1959 Tampereen Pyrinnössä, jossa saavutti SM-hopeaa kaudella 1958.
Kauden 1962–1963 Laitala toimi Pyrinnön SM-sarjassa kuudenneksi sijoittuneen naisten edustusjoukkueen valmentajana.
Veikko Tarmio

Veikko Tarmio on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tarmio saavutti Tampereen Pyrinnössä SM-hopeaa kaudella 1958.
Suopayrtit

Suopayrtit ("Saponaria") on kohokkikasveihin kuuluva suku, jossa on noin 20 lajia yksi- ja monivuotisia kasveja. Niitä esiintyy Euroopassa ja Lounais-Aasiassa. Monet suopayrtit kasvavat vuoristojen niityillä ja kallioilla. Suvussa on pystykasvuisia ruohokasveja, kuten rohtosuopayrtti, ja monia matalan mattomaisesti kasvavia kivikkokasveja, kuten kivikkosuopayrtti. Suopayrtit ovat hyvin lähisukuisia käenkukille ja kohokeille. Merkittävä ero on se, että suopayrttien vaaleanpunaisissa tai valkoisissa kukissa on vain kaksi emin vartaloa. Muutamia suopayrttilajeja ja -risteymiä viljellään perennoina, italiansuopayrttiä yksivuotisena koristekasvina.
Lajeja ja risteymiä.
Lajeja:
Risteymiä:
Pesäpallon naisten Suomen Cup 1991

Pesäpallon Suomen Cup järjestettiin naisille 13.kerran kesällä 1991. Kilpailun voitti Viinijärven Urheilijain SM-sarjajoukkue.
Loppuottelu.
Cup-mestarit 1991: Erna Kentala, Armi Ahola, Ulla Räsänen, Anu Turpeinen, Virpi Lappalainen, Marjut Huhtakangas, Sirpa Tikka, Eeva Karttunen, Outi Peippo ja Jutta Reijonen.
BLT (voileipä)

BLT eli BLT-leipä on voileipälaji, jonka nimi tulee englannin kielen sanoista "bacon, lettuce" ja "tomato" eli pekoni, salaatti ja tomaatti. Tällainen alun perin pohjoisamerikkalainen kerrosvoileipä valmistetaan yleensä täytteenä olevista pekonista, salaatista, tomaatista ja majoneesista sekä leivästä.
Lumber Workers Industrial Union of Canada

Lumber Workers Industrial Union of Canada (LWIUC) oli vuosina 1924–1935 Kanadassa toiminut metsureiden ammattiliitto. 
LWIUC:n perustivat vuonna 1924 Sault Ste. Marien kaupungissa kanadansuomalaiset kommunistit, jotka olivat tyytymättömiä syndikalistisen Industrial Workers of the World (IWW) -liiton alaisuudessa toimineeseen vanhaan metsurien ammattiliittoon. Perustajajäseniä olivat muun muassa Alfred Hautamäki ja Kalle Salo. Tärkeässä roolissa oli myös A. T. Hill, joka toimi Kandan kommunistisen puolueen suomalaisen osaston johtajana ja oli aikaisemmin ollut näkyvä IWW:n jäsen. 
Liitto oli koko toimintansa ajan läheisissä kytköksissä kommunistiseen puolueeseen. Sen toimisto sijaitsi nykyään Thunder Bayhin kuuluvassa Port Arthurin kaupungissa, joissa molemmissa oli laaja suomalaisyhteisö. LWIUC julkaisi kuukausittain ilmestyvää "Metsätyöläinen"-lehteä, joka painettiin "Vapauden" kirjapainossa Sudburyssä.
1930-luvun alussa liito sai jalansijaa suomalaisten lisäksi myös ruotsalaisten ja eri Itä-Euroopan maista tulleiden siirtolaisten sekä kanadanranskalaisten työläisten keskuudessa. LWIUC lakkautettiin vuonna 1935, kun Komintern muutti linjaansa ja kommunistit alkoivat omien ammattiliitojensa sijaan toimimaan maltillisimpien liittojen sisällä.
Gilmore-palkinto

Gilmore-palkinto ("Gilmore Artist Award") on klassisen musiikin palkinto, joka jaetaan joka neljäs vuosi. Palkinto myönnetään pianistille, joka tuomariston mielestä ansaitsee laajempaa huomiota. Palkintosumma on 300 000 dollaria (noin 220 000 euroa).
Palkinnon on perustanut yhdysvaltalainen Irving S. Gilmore Foundation. Palkinnon saaja ei tiedä että hän on harkinnassa palkinnon saajaksi.
Niilo Mäkelä (kanadalainen sotilas)

 
Niilo Johannes Mäkelä (1908 Oulu, Suomen suuriruhtinaskunta – maaliskuu 1938 Caspe, Espanja) oli kanadansuomalainen kaivos- ja metsätyömies, joka osallistui Espanjan sisällissotaan vapaaehtoisena tasavaltalaisten puolella taistelleiden Kansainvälisten prikaatien joukoissa.
Oulussa syntynyt Mäkelä muutti vuonna 1924 Kanadaan, aluksi Ontarion Timminsiin. Hän työskenteli sen jälkeen eri puolilla Kanadaa metsä- ja kaivostyöläisenä. Hän ryhtyi 1930-luvun alussa "Vapaus"-lehden toimittajaksi ja liittyi 1932 Kanadan kommunistiseen puolueeseen. Vuodesta 1934 hän toimi kaivostyöläisten ammattiyhdistysorganisoijana ja kommunistien aluesihteerinä, kunnes lähti 1937 vapaaehtoisena Espanjaan.
Mäkelää kuvailtiin olemukseltaan isokokoiseksi ja hiljaiseksi mieheksi. Hän johti kapteenin arvoisena kanadalaisista vapaaehtoisista koottuun Mackenzie-Papineau-pataljoonaan kuulunutta konekiväärikomppaniaa, joka koostui lähinnä kanadansuomalaisista työläisistä. Myös Ilkka-Antikainen -komppaniaksi kutsutun yksikön varapäällikkönä toimi muun muassa Jules Päiviö. Mäkelä oli yksi Mackenzie-Papineau-pataljoonan pidetyimmistä johtajista, jota arvostettiin hänen rohkeutensa sekä miehiinsä pitämän läheisen suhteen vuoksi. Suurin osa komppanian miehistä oli Mäkelälle tuttuja jo ennen sotaa Ontarion työmailta.
Mäkelä kaatui 16.–17. maaliskuuta 1938 käydyn Caspen taistelun yhteydessä Zaragozan maakunnassa. Hän haavoittui vakavasti ja kuoli myöhemmin sairaalassa. Mäkelän kuoleman jälkeen hänen taistelutoverinsa nimesivät Capçanesin kylässä aukion Mäkelän mukaan ja pystyttivät paikalle muistomerkin. Kenraali Francon joukot kuitenkin tuhosivat sen vallattuaan kylän tammikuussa 1939. 2000-luvun alussa puolestaan brittiläinen kirjailija Angela Jackson löysi Tarragonan vuorilta Mäkelälle pystytetyn toisen muistokiven.
Hagsätran metroasema

Hagsätran metroasema on Tukholman metron asema Hagsätrassa. Metroasema avattiin 1. joulukuuta vuonna 1960. Se on osa T-bana 19 -linjaa ("vihreä linja"). Etäisyys Slussenin asemalle Hagsätran asemalta on noin kymmenen kilometriä.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 9 300 matkustajaa päivässä. 
Tulevaisuus.
Tukholman metron sinisen linjan eteläinen jatke on parhaillaan rakenteilla, ja sen odotetaan avautuvan matkustajille vuonna 2030. Osana laajennusta Hagsätran asema siirretään siniselle linjalle.
Kolmen kaupungin kasvot

Kolmen kaupungin kasvot on Matti Kassilan ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 1962. Elokuva on kolmen kaupungin, Helsinki, Turku, Tampere, esittelyelokuva.
Elokuvan ensi-ilta oli Helsingin Kaleva- ja Kino-Palatsi-teattereissa 7. joulukuuta 1962. Risto Orko sai työstään tuottaja-Jussi-palkinnon.
Tuotanto.
Kassila oli 1940-luvulla perehtynyt dokumenttielokuvan tekoon saattaessaan valmiiksi joukon Topo Leistelän vaihtaessa taloa kesken jääneitä lyhyitä dokumentteja. Ajatus dokumenttien teosta jäi pitkäksi aikaa itämään ja toteutui, kun Risto Orko kiinnostui ehdotuksesta. Kassila kertoo, että dokumentin käsikirjoitus oli lähinnä luettelo siitä, mitä on kuvattava, ja varsinaisesti elokuva syntyi leikkauspöydällä 20 000 metrin materiaalista.
Kassila väsyi dokumentin tekoon ja teki välillä yhden Palmu-elokuvan ennen kuin jatkoi taas työtä. Eräiden muutosten jälkeen dokumentti valmistui. Elokuvatarkastamo poisti siitä Helsinki-jakson striptease-kohtauksen.
Arviot.
Aikalaisarvioissa Paula Talaskivi (Helsingin Sanomat) ja Inkeri Lius (Suomen Sosialidemokraatti) suhtautuivat elokuvaan myönteisesti. Sen sijaan ruotsinkielisissä lehdissä nimimerkki Tittaren? (Folktidningen Ny Tid) ja Henry G. Gröndahl (Hufvudstadsbladet) tyrmäsivät elokuvan vahvoin ilmaisuin.
Tampere-osuutta pidettiin yleisesti parhaana. Jukka Martinkari kirjoittaa (Turun Sanomat): "Tampereen kohdalla tekijä on ollut herkimmillään, niinpä tulos onkin kolmesta onnistunein."
Myöhemmissä arvioissakin mielipiteet jakautuivat. Harri Moilanen (Kansan Uutiset) piti tulosta naiivina, Antti Lindqvist (Katso) puolestaan kirjoitti, että se on "sympaattisella, usein tahattoman koomisella tavalla lyyrinen ja kaunopuheinen kokonaisuus".
Högdalenin metroasema

Högdalenin metroasema on Tukholman metron asema Högdalenissa. Metroasema otettiin käyttöön 22. marraskuuta 1954. Tuolloinen asema oli väliaikainen: Nykyinen asemarakennus avattiin 3. marraskuuta 1957. Högdalenin metroasema on osa T-bana 1 -linjaa ("vihreä linja"). Etäisyys Slussenin metroasemalle Högdalenin asemalta on noin 7,3 kilometriä.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 16 700 matkustajaa päivässä. 
Tulevaisuus.
Tukholman metron sinisen linjan eteläinen jatke on parhaillaan rakenteilla, ja sen odotetaan avautuvan matkustajille vuonna 2030. Osana laajennusta Högdalenin asema siirretään siniselle linjalle.
Hökarängenin metroasema

Hökarängenin metroasema on Tukholman metron asema Hökarängenissä. Metroasema avattiin 1. lokakuuta vuonna 1950. Se on osa metron vihreätä linjaa ("Gröna linjen"). Etäisyys Slussenin asemalle Hökarängenin metroasemalta on noin 7,7 kilometriä, ja matka-aika T-Centraleniin on noin 18 minuuttia. Metroaseman on suunnitellut arkkitehti Peter Celsing. Asemalla on Hanns Karlewskin pronssitaidetta vuodelta 1995.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 12 600 matkustajaa päivässä.
Bror

Bror on ruotsalainen miehen etunimi, joka johtuu ruotsin kielen veljeä tarkoittavasta sanasta "bror". Muodossa "Broder" tai "Brodher" nimi on ollut käytössä jo keskiajalla, Suomessakin 1400-luvulta.
Suomessa nimi Bror on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan hieman yli 3340 henkilölle. Suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Brorin nimipäivä on 9. tammikuuta, samana päivänä, jolle suomen­kielisessä kalenterissa on sijoitettu nimen käännös­vastine Veli.
Indi Loveless

Indi Loveless on Suomessa asuva Korsikalla syntynyt muusikko. Indin ensisingle julkaistiin 3. huhtikuuta 2013. Singlellä oli kappaleet Bushes sekä Near. Molemmista kappaleista tehtiin myös video.
Historia.
Indin musiikkiharrastus alkoi viisivuotiaana ja johti konservatorion kautta musiikkiakatemian tutkintoon. Ensiesiintyminen ranskalaisessa radiossa tapahtui jo 11-vuotiaana, ja viisi vuotta myöhemmin Indi elättikin jo itsensä kiertuemuusikkona.
Oman studion Indi perusti vuonna 2006 Korsikaan, jossa hän ensitöikseen tuotti levytyssopimukseen ja Euroopan kiertueeseen johtaneen levynsä Seven Murmuring Chains (2007).
Vuonna 2008 Indi muutti Suomeen. Keskityttyään soolouraansa ja musiikin tuottamiseen hän on toiminut yhteistyössä mm. Johnny Lee Michaelsin kanssa.
Indi vaihtoi managerikseen Misty Fingezin. Vuonna 2012 uutta materiaalia valmistui kahden levyn edestä, Bushes-sinkkubiisistä julkaistiin video (ohjaus: Mara Jelinko: Raindance International Film Festival of London 2012 -voittaja) , lähes 80 keikkaa pääasiassa Etelä-Euroopassa, USA:laisen levy-yhtiön (Halcyon Records) pyynnöstä Rolling Stones cover-julkaisu, useiden elokuva-, dokumentti- ja mainossoundtrackien tekeminen sekä vierailu artistina levyllä, jonka tuotti mm. Olli Halonen (Disco) ja Sampsa Astala (Lordi) ja jonka muista muusikoista mainittakoon Juska Salminen (HIM, To/Die/For).
Uuden vuoden alla 2013 julkaistiin Indin toinen video kappaleelle Near. Videolla käsitellään Suomessakin useita kertoja sattuneita koulusurmia. Huumeriippuvuutta ja addiktioita käsittelevän toisen singlen video Charlie julkaistiin 16.1.2014.
Veikko Saari

Veikko Vihtori Saari (23. joulukuuta 1917 – 22. syyskuuta 1992) oli suomalainen liikenneneuvos. Hänet tunnettiin niin kotimaan kuin ulkomaan tavaraliikenteen uranuurtajana. 
Hän jatkoi isänsä Vihtori Saaren (7. maaliskuuta 1891 – 27. joulukuuta 1967) vuonna 1912 alullepaneman kuljetusliikkeen kehittämistä. Saari-yhtiöistä, johon kuuluivat Kuljetusliike Saari Oy, Trans-Saari ja Turku-Kiito, kasvoi tunnettu kuljetuskonserni. Veikko Saaren osuus koko tavaraliikenteen kehittäjänä on niin ikään erittäin merkittävä. Kuljetusyritysten johtamisen ohella hän on ollut luomassa Suomeen nykyisen kaltaista tavara-asemakulttuuria. Veikko Saarella oli enemmistöosakkuus myös Kiitolinja Oy:ssä ja Finnexpress Oy:ssä. Vuonna 1989 Veikko Saari myi yllättäen koko yrityskonserninsa Speditor Oy:lle. 
Veikko Saari omistautui täysin asioille, jotka olivat hänelle tärkeitä. Hänen aktiivinen osallistumisensa järjestötyöhön on vaikuttanut suurelta osin ammattimaisen tavaraliikenteen kasvuun ja kehittymiseen. Hänelle myönnettiin liikenneneuvoksen arvo vuonna 1969. Saari toimi mm. Tavaralinjat ry:n puheenjohtajana vuosina 1981–1985. 
Veikko Saari kuoli 22. syyskuuta 1992.
Liiketoimintamalli

Liiketoimintamalli on sellainen kuvaus materiaalisista ja kognitiivisista liiketoiminnan menestystekijöistä sekä niiden välisistä riippuvuussuhteista, joka on toimialan ja yrityksen kehitysvaiheen kannalta relevantti liiketoiminnan kehittämiseksi. 
Liiketoimintamalli ja strategia.
Liiketoimintamallilla on keskeinen rooli strategian toimeenpanon onnistumisessa. Useiden tutkimusten mukaan yritykset kokevat suurimmaksi haasteekseen juuri strategian käytäntöön viemisen. Liiketoimintamallilla voidaan hahmottaa ne keskeiset elementit, joiden avulla strategia voidaan toteuttaa käytännössä.
Liiketoimintamallin elementit.
Liiketoimintamallin ytimen muodostaa asiakaslupaus. Muita keskeisiä elementtejä ovat asiakkuusstrategian osatekijät: asiakaskohderyhmät, kohderyhmille suunnatut tuotteet ja palvelut sekä tapa toimia (jakelu- ja palvelumallit) eri asiakaskohderyhmien kanssa. Lisäksi liiketoimintamalliin olennaisina kuuluvat sisäiset voimavarat: henkiset ja fyysiset resurssit, organisaatiorakenne sekä johtamismalli. Asiakkuusstrategian ja voimavarojen keskinäisen tasapainon tarkastelu on erittäin tärkeää, jotta yritys pystyy lunastamaan antamansa lupaukset. Strategiset tavoitteet, ansaintamallit ja kustannusrakenne luovat raamit toiminnalle.
Liiketoimintamalli-käsitteen historia.
Liiketoimintamalli-käsite nousi voimakkaasti esille 1990-luvulla internet-huuman myötä. Liiketoimintamallin nähtiin olevan ratkaisun kaikkeen ja sen uskottiin tekevän strategian tarpeettomaksi. Tosiasiassa liiketoimintamalli-käsitettä on eri lähteissä käsitelty hyvin eri sisältöisenä. On tärkeää tarkistaa, mitä liiketoimintamallilla missäkin yhteyksissä tarkoitetaan. Usein liiketoimintamallista puhuttaessa tarkoitetaan sen yhtä osa-aluetta. Tyypillistä on esimerkiksi, että ansaintamallista, johtamismallista tai asiakaslupauksesta puhuttaessa käytetään termiä liiketoimintamalli, vaikka kyseessä on vain yksi osa-alue siitä.
Liiketoimintamalli ja liiketoimintasuunnitelma.
Liiketoimintamalli on tapa kuvata yrityksen liiketoiminnan keskeiset menestystekijät ja niiden väliset suhteet. Liiketoimintamallin pohjalta voidaan laatia tarkemmat yksityiskohtaiset suunnitelmat ja laskelmat liiketoimintasuunnitelman muotoon.
Ketoglutaraattidehydrogenaasikompleksi

Ketoglutaraattidehydrogenaasikompleksi on kolmen entsyymin ketoglutaraattidehydrogenaasin, dihydrolipoyylisukkinyylitransferaasin ja dihydrolipoyylidehydrogenaasin muodostama entsyymikompleksi. Ketoglutaraattidehydrogenaasikompleksi katalysoi sitruunahappokierrossa sukkinyylikoentsyymi-A:n muodostumista alfaketoglutaarihaposta.
Toiminta.
Ketoglutaraattidehydrogenaasikompleksi muistuttaa rakenteeltaan ja toiminnaltaan hyvin paljon pyruvaattidehydrogenaasikompleksia ja näiden entsyymikompleksien toimintamekanismit ovat hyvin samankaltaiset. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa ketoglutaraattidehydrogenaasi reagoi alfaketoglutariinihapon kanssa ja ketoglutariinihappo muodostaa ylidin entsyymin tarvitseman koentsyymin tiamiinipyrofosfaatin kanssa. Seuraavassa vaiheessa tästä välituotteesta eliminoituu hiilidioksidia ketoglutaraattidehydrogenaasin katalysoimana ja muodostuva välituote reagoi lipoamidin kanssa. Tämä lipoamidijohdannainen vaihtoesteröidään koentsyymi-A:n kanssa, jolloin muodostuu sukkinyylikoentsyymi A:ta. Tätä reaktiota katalysoi dihydrolipoyylisukkinyylitransferaasi, joka tarvitsee kofaktorikseen lipoiinihapon. Kolmas kompleksin entsyymi dihydrolipoyylidehydrogenaasi tarvitsee koentsyymikseen FAD- ja NAD+-molekyylin, joka pelkistyy reaktioissa NADH:ksi.
Ketoglutaraattidehydrogenaasiainhiboivat sen tuotteet sukkinyylikoentsyymi-A ja NADH. Sen inhibiittoreita on myös ATP eli solun energiavarastojen ollessa suuret ketoglutaraattidehydrogenaasin toiminta estyy. Arseenimyrkytys johtuu ketoglutaraattidehydrogenaasikompleksin inhiboitumisesta. Komenarvoinen arseeni esiintyy eliöissä arseniitti-ionina, joka muodostaa stabiilin kompleksin lipoiinihapon kanssa eikä dihydrolipoyylisukkinyylitransferaasi kykene toimimaan. eräät kahdenarvoiset metallikationit kuten kalsiumionit aktivoivat ketoglutaraattidehydrogenaasikompleksia.
Miltton

Miltton Group on vuonna 2001 perustettu viestintään, markkinointiin, johtamiseen ja vaikuttamiseen erikoistunut konsulttitalo. Vuonna 2021 Miltton oli Suomen suurin markkinointiviestintätoimisto.
Historia.
Helsingissä 2001 perustettu Miltton on työntekijäosakkaidensa omistama yhtiö, jonka perustaja on Milttonin toimitusjohtaja Mathias Järnström. Aiemmin Milttonin omisti sijoitusyhtiö Norvestia, mutta vuonna 2014 Milttonin työntekijöistä koostuva kymmenen avainhenkilön ryhmä osti sijoitusyhtiön osuuden pois.
Miltton on tehnyt yritys- ja markkinointiviestintää, nykyisin myös muuta konsultointia.
2010-luvulla yhtiö laajeni ja sen alle perustettiin tytäryhtiöitä. Vuonna 2021 Miltton Groupin liikevaihto oli 32,7 miljoonaa euroa ja liikevoitto 4,5 miljoonaa euroa. 
Miltton Groupin päätoimisto on Helsingin Sörnäisissä. The Miltton Houseksi nimetty talo on arkkitehtonisesti ja kaupunkikuvallisesti arvokas suojeltu rakennus. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Armas Lindgren ja Bertel Liljequist. Suuresta tehdaskorttelista ainoana säilytetyn entisen separaattoritehtaan tunnistettavin piirre on Sörnäisten rantatien päädyssä sijaitseva porttikongi, joka on mahdollistanut junanvaunujen ajamisen rakennuksen sisälle.
Tunnustukset ja palkinnot.
Puuilo – Morjensta Pörssiin 
Hive Helsinki – Koodikoulun lanseeraus 
Saaran kaksi elämää 
Vuonna 2017 Milttonin CMI:lle suunnittelema kampanja Älä kerro Martille ja kiertotalouskampanja Kinkkutemppu saivat Eurobestissä kummatkin pronssia. Viestintää ja PR:ää mittaavassa European Excellence Awardseissa Älä kerro Martille sai vuoden viraaliviestinnän tittelin sekä koko kilpailun Grand Prix -palkinnon. Kinkkutemppu palkittiin myös vuoden parhaana energia-alan työnä ja Sultan-kondomien F*ck like a Finn vuoden pohjoismaisena työnä.
Gold SABRE -palkinto Corporate Media Relations -kategoriass Kinkkutempulle.
Arlan Luonto+ -vihannesjogurttien lanseeraus palkittiin In2 SABRE -palkinnolla edistyksellisestä blogien hyödyntämisestä. 
Tahdon2013-kansanliike vuonna 2014 palkittiin Suomessa Grand One 2015 Grandprix-palkinnolla, Vuoden huiput 2014 Grandprix-palkinnolla ja Vuoden huiput -kilpailun palkinnolla parhaasta integroidun markkinointiviestinnän kampanjasta. Lisäksi kampanja sai kansainvälistä tunnustusta ja voitti Sabre Awardsien Multicultural Marketing -sarjan pääpalkinnon. 
Milttonin perustaja Mathias Järnström sai vuonna 2014 Mainonnan monitaho -palkinnon.
Suhde politiikkaan.
Tunnettuna esimerkkinä pyöröovi-ilmiöstä on pidetty vihreiden ministeriavustajana toimineen Elina Moision siirtymistä Miltton-konsernin vaikuttajaviestinnästä vastaavan Miltton Networksin toimitusjohtajaksi. Samassa yhtiössä on työskennellyt eri rooleissa myös RKP:n entinen kansanedustaja Stefan Wallin. Vastaava esimerkki on myös pitkän poliittisen uran kokoomuksessa tehneen Jan Vapaavuoren siirtyminen Milttonin hallituksen jäseneksi ja osa-aikaiseksi neuvonantajaksi.
Miltton on ollut mukana mukana näyttävästi lainsäädäntöä muuttaneessa Tahdon2013-kampanjassa. Alun perin kampanja käynnistyi kansalaisaloitteena, mutta se sai viestintätoimiston avustuksella runsaasti tarvitsemaansa näkyvyyttä.
Hermann von Eichhorn

Emil Gottfried Hermann von Eichhorn (13. helmikuuta 1848 Breslau – 30. heinäkuuta 1918 Kiova, Ukraina) oli saksalainen kenraalisotamarsalkka, joka palveli komentajana ensimmäisessä maailmansodassa ja toimi miehitetyn Ukrainan sotilaskuvernöörinä vuonna 1918. Hänet murhattiin.
Eichhorn liittyi vuonna 1866 Preussin toiseen kaartinrykmenttiin ja osallistui 1866 sotaan Itävaltaa vastaan sekä 1870–1871 Ranskan–Saksan sotaan. Vuonna 1901 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja nimitettiin yhdeksännen jalkaväkidivisioonan sekä 1904 Württembergiin sijoitetun 13:nnen armeijakunnan komentajaksi. Vuonna 1905 hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi ja 1913 kenraalieverstiksi sekä nimitettiin jälkimmäisessä yhteydessä seitsemännen sotilaspiirin tarkastajaksi. Maailmansodan puhjetessa Eichhorn oli sairaana, ja palasi palvelukseen vasta vuoden 1915 alussa tullessaan vastaperustetun 10:nnen armeijan komentajaksi itärintamalle. Hän komensi armeijaansa Masurian järvien toisessa taistelussa helmikuussa 1915 sekä Kaunasin valtauksessa saman vuoden elokuussa ja Vilnan valtauksessa syyskuussa. Myöhemmin hänen komentoonsa annettiin Puolan pohjoisosan rintamaosuudesta vastannut ”armeijaryhmä Eichhorn” ja hänet ylennettiin joulukuussa 1917 kenraalisotamarsalkaksi.
Brest-Litovskin rauhansopimuksen tultua voimaan Eichhornin komentajantehtävät itärintamalla päättyivät ja hänet nimitettiin huhtikuussa 1918 Ukrainaa miehittäneiden saksalaisten ja itävaltalaisten joukkojen komentajaksi sekä Ukrainan sotilaskuvernööriksi. Hänen vastuullaan oli Brest-Litovskin ankarien rauhanehtojen mukaisesti Ukrainan luonnonvarojen ja erityisesti viljantuotannon valjastaminen mahdollisimman tehokkaasti saksalaisten käyttöön, mikä teki hänen hallinnostaan hyvin epäsuositun Ukrainassa. Tämän seurauksena Eichhorn ja hänen adjutanttinsa joutuivat 30. heinäkuuta 1918 ukrainalaisen vasemmistososialistivallankumouksellisen Boris Mihailovitš Donskoin surmaamiksi keskellä Kiovan katua.
Marraskuusta 1941 lokakuuhun 1943 Kiovan pääkatu H’reštšatyk oli nimetty Eichornin mukaan.
Cygnus (avaruusalus)

Cygnus on Orbital Sciences Corporation -yhtiön valmistama avaruusalus, jolla lähetetään rahtia Kansainvälistä avaruusasemalle. Kapseli laukaistaan ensisijaisesti yhtiön omalla Antares-raketilla mutta myös Atlas V ja Falcon 9 raketteja on käytetty.
Aluksen ensimmäinen laukaisu ja samalla telakoituminen avaruusasemalle tapahtui syyskuussa 2013. Ensimmäinen varsinainen huoltolento tapahtui tammikuussa 2014.
Alus on nimetty Joutsenen tähtikuvion kreikankielisen nimen mukaan. Cygnus on osa NASAn Commercial Orbital Transportation Services (COTS) -ohjelmaa, jonka tarkoitus on kehittää kaupallista avaruutoimintaa. Cygnus on Dragon-kapselin jälkeen toinen kaupallinen avaruusaseman huoltoalus. Niiden lisäksi asemaa huolletaan avaruussukkulan käytöstä poiston jälkeen venäläisellä Progress-aluksella, ESA:n ATV-aluksella ja japanilaisella HTV-aluksella.
Cygnusia ei laukaista Floridan Cape Canaveralista vaan laukaisupaikkana toimii NASAn Virginiassa sijaitseva Wallops Flight Facility -tukikohta.
Alus ei telakoidu itsenäisesti, vaan avaruuaseman miehistö ohjaa kapselin telakointiporttiin aseman Canadarm2-robottikäsivarren avulla. Cygnus ei laskeudu Maahan, vaan tuhoutuu pudotessaan ilmakehään.
Laukaisut.
Vuoden 2023 loppuun mennessä alusta on laukaistu ensimmäisen koelennon jälkeen operatiivisesti 20 kertaa, joista yksi, CRS Orb-3, epäonnistui kantorakentin vian vuoksi.
Rudolf Stöger-Steiner von Steinstätten

Rudolf Stöger-Steiner von Steinstätten (26. huhtikuuta 1861 Pernegg an der Mur – 12. toukokuuta 1921 Graz) oli itävaltalainen kenraali, joka toimi Itävalta-Unkarin viimeisenä sotaministerinä vuosina 1917–1918.
Stöger-Steiner oli alkuperäiseltä nimeltään Rudolf Stöger. Kun hänen kasvatti-isänsä Joseph Steiner, joka oli aateloitu nimellä "von Steinstätten", adoptoi hänet vuonna 1891, hän sai nimen Stöger-Steiner von Steinstätten. Hän liittyi vapaaehtoisena armeijaan vuonna 1878 ja yleni vuoteen 1909 mennessä kenraalimajuriksi. Hän toimi taktiikan opettajana sotakoulussa ja myöhemmin armeijan tarkka-ampujakoulun johtajana. Vuonna 1912 hänet ylennettiin sotamarsalkkaluutnantiksi ja nimitettiin 4. jalkaväkidivisioonan komentajaksi.
Ensimmäisen maailmansodan alussa Stöger-Steiner komensi jalkaväkidivisioonaansa Galitsiassa, mistä hänet siirrettiin toukokuussa 1915 armeijakunnan komentajaksi Isonzon rintamalle. Komentajana hän ei ollut erityisen näkyvä, mutta huhtikuussa 1917 hänet nimitettiin yllättäen näkyvään asemaan valtakunnan sotaministeriksi eronneen Alexander von Krobatinin tilalle. Stöger-Steiner oli Itävallan ja Unkarin johtajien välinen kompromissivalinta. Tehtävässään hän osoittautui päteväksi, mutta sota oli jo ajanut valtakunnan sellaiseen tilaan, jossa tarvikehuollon varmistaminen ja siviiliväestön pitäminen rauhallisena olivat lähes mahdottomia tehtäviä. Stöger-Steiner vakuutti keisari Kaarle I:lle, että Itävalta-Unkari kestäisi vielä seuraavan sotatalven, mutta keväällä 1918 hän aavisti tappion olevan edessä. Sen jälkeen hän panosti sisäisen järjestyksen säilyttämiseen ja komensi siihen tarkoitukseen seitsemän divisioonaa rintamalta. Hän joutui lopulta eroamaan vallankumouksen seurauksena marraskuussa 1918. Viimeisen sotavuoden aikana Stöger-Steiner korotettiin vapaaherraksi ja ylennettiin kenraalieverstiksi.
Danyang–Kunshan-silta

Danyang–Kunshan-silta on Kiinassa sijaitseva maasilta. Se kulkee Shanghain ja Nanjingin välillä ja on osa Pekingin ja Shanghain välistä suurnopeusrautatietä. Silta on 164,8 kilometriä pitkä ja siten maailman pisin silta. Korkeudeltaan silta on keskimäärin 31 metriä maanpinnasta. Sillan läntinen pää on Danyangissa ja itäinen pää Kunshanissa lähellä Shanghaita. Sieltä rautatie jatkaa Shanghaihin maan tasolla.
Silta valmistui 2010 ja avattiin kesäkuussa 2011. Sen rakentaminen vei neljä vuotta ja maksoi lähes 8,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Velma

Velma on alun perin englantilainen naisen etunimi. Se on todennäköisesti Wilma-nimen muunnos, jossa "i" on korvattu "e":llä Selma-nimen vaikutuksesta. Nimi on ollut käytössä 1800-luvulta lähtien.
Suomessa nimi Velma on marraskuuhun 2024 mennessä annettu noin 70–90 henkilölle, joista suurin osa on syntynyt vuoden 1990 jälkeen. Epävirallinen Velman nimipäivä on 12. syyskuuta.
Franz Rohr von Denta

Franz Rohr von Denta (alk. Denta; 30. lokakuuta 1854 Arad, Unkari – 9. joulukuuta 1927 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen sotamarsalkka, joka palveli komentajana Itävalta-Unkarin armeijassa ensimmäisessä maailmansodassa.
Rohr von Denta kävi Teresian sotilasakatemian Wiener Neustadtissa ja valmistui ratsuväenupseeriksi aloittaen palveluksensa kolmannessa galitsialaisessa ulaanirykmentissä vuonna 1876. Myöhemmin hän palveli esikuntatehtävissä. Rohr von Denta yleni 1896 everstiksi, 1903 kenraalimajuriksi, 1907 sotamarsalkkaluutnantiksi (kenraalimajurin ylempi luokka) ja 1911 jalkaväenkenraaliksi. Hän toimi vuodesta 1909 kaikkien sotilasoppilaitosten ylitarkastajana ja vuodesta 1913 Unkarin armeijan eli Honvédin ylipäällikkönä. Maailmansodan puhjettua elokuussa 1914 Rohr von Denta sai vastuulleen Itävalta-Unkarin Italian-vastaisen rajan puolustuksen ja komentoonsa kaikki rajamaakuntiin sijoitetut joukot, vaikka Italia ei ollutkaan vielä mukana sodassa. Italian julistettua sodan toukokuussa 1915 hän sai komentoonsa ”armeijaryhmä Rohrin”, joka puolusti menestyksekkäästi Kärntenin aluetta helmikuuhun 1916 saakka. Oman armeijaryhmänsä hajottamisen jälkeen hänestä tuli 10:nnen ja kesäkuussa 1916 11:nnen armeijan komentaja Trentinon luona. Toukokuussa 1916 Rohr von Denta ylennettiin kenraalieverstiksi.
Helmikuussa 1917 Rohr von Denta siirrettiin Romanian-vastaiselle rintamalle ensimmäisen armeijan komentajaksi Arthur Arz von Straussenburgin tilalle, josta oli tehty pääesikunnan päällikkö. Rohr von Denta aateloitiin huhtikuussa 1917 ja Romanian kanssa tehdyn aselevon jälkeen hänet ylennettiin tammikuun 1918 lopussa sotamarsalkaksi. Kun Romanian kanssa oli solmittu Bukarestin rauha, ensimmäinen armeija hajotettiin 15. huhtikuuta 1918 ja Rohr von Denta vetäytyi palveluksesta.
Rohr von Dentan kirjoittama taktiikan käsikirja "Taktisches taschenbuch" ("taktiikan taskukirja") oli aikanaan laajalti käytetty.
Samlink

Oy Samlink Ab on suomalainen finanssialan it-ratkaisujen kehittäjä ja palveluntuottaja. Samlinkin asiakaskuntaan kuuluu pääasiassa finanssialan toimijoita, kuten pankkeja, luottolaitoksia ja sijoituspalveluyrityksiä.
Samlinkin toimipisteet sijaitsevat Espoossa ja Jyväskylässä, pääkonttori sijaitsee Espoon Leppävaarassa. 
Samlinkissa työskentelee noin 500 työntekijää, esimerkiksi mobiili- ja verkkopalvelujen suunnittelussa, keskuskoneympäristössä sekä erilaisissa projektinjohto- ja tuotekehitystehtävissä.
Samlink myi 30.8.2018 100-prosenttisesti omistamansa tytäryhtiön Paikallispankkien PP-Laskenta Oy:n (nykyisin Figure Taloushallinto Oy) osakkeet Aktia Pankki Oyj:lle, Oma Säästöpankki Oyj:lle, POP Pankkiliitto osk:lle ja Säästöpankkiliitto osk:lle. Project-IT Oy, jonka äänivallasta Samlink omisti 51,5 prosenttia, liittyi osaksi Fellowmind Groupin Suomessa toimivaa yhtiötä, eCraftia (nykyisin Fellowmind Finland), 4.6.2021.
Samlinkin omistajat ilmoittivat tammikuussa 2019 sopineensa Samlinkin myymisestä Cognizantille. Yritysjärjestely oli osa sopimusta, jonka perusteella Cognizant toteuttaa kolmelle rahalaitokselle peruspankkijärjestelmän, jota se jatkossa myös operoi. Sopimus sai vaadittavien sääntelyviranomaisten hyväksynnän, ja kauppa toteutettiin 1.4.2019.
Kyndrylin omistukseen Samlink siirtyi 1.2.2022. Yrityskauppa oli looginen jatkumo yhtiöiden pitkään kestäneelle yhteistyölle. Kyndryliä edeltävä IBM on kaupantekohetkellä ollut Samlinkin suurin ulkoinen toimittaja yli 13 vuoden ajan. Kyndryl irtautui IBM:stä omaksi yritykseksi 3.11.2021.
Heinrich Clam-Martinic

Heinrich Carolus Boromeus Maria Clam-Martinic (1. tammikuuta 1863 Wien – 7. maaliskuuta 1932 Klam) oli itävaltalainen sotilas, poliitikko ja kreivi, joka toimi Itävallan pääministerinä joulukuusta 1916 kesäkuuhun 1917.
Clam-Martinic kuului Böömin saksankieliseen ylhäisaateliin. Hänen setänsä oli huomattava böömiläinen poliittinen vaikuttaja Heinrich Jaroslav Clam-Martinic. Clam-Martinic suoritti lakimiehen tutkinnon Prahan yliopistossa ja palveli yhdeksän vuotta Itävallan armeijassa, jossa hän yleni yliluutnantiksi. Hänet valittiin 1894 edustajaksi Böömin maapäiville ja vuonna 1902 hänet nimitettiin elinikäiseksi jäseneksi valtakunnanneuvoston ylähuoneeseen "Herrenhausiin". Ensimmäistä maailmansotaa edeltäneinä vuosina Clam-Martinic oli lähellä arkkiherttua Frans Ferdinandia ja kuului tämän niin sanottuun ”varjohallitukseen” eli poliitikkojen piiriin, joka neuvoi maan varsinaisen hallituksen ministereitä. Hänellä tiedettiin olevan yhteyksiä myös poliittisesti vaikutusvaltaisiin tšekkinationalisteihin.
Kahden ensimmäisen sotavuoden aikana Clam-Martinic ehti palvella upseerina sekä itärintamalla, Balkanin rintamalla että Italian-vastaisella rintamalla, mutta joutui jättämään palveluksen terveyssyistä vuonna 1916. Lokakuussa 1916 hänet nimitettiin Itävallan maatalousministeriksi. Jo parin kuukauden kuluttua hän ponnahti pääministeriksi, kun keisariksi tullut Kaarle I pyysi häntä kokoaman valtakunnan eri kansallisuuksia edustavan hallituksen. Pääministeriksi 20. joulukuuta nimitetty Clam-Martinic päätti kutsua vuodesta 1914 hajotettuna olleen parlamentin uudelleen koolle. Hän halusi säilyttää monikansaisen keisarikunnan, mutta sekä tšekit, puolalaiset että valtakunnan saksankielinen väestö asettuivat vastustamaan hänen politiikkaansa, koska hän ei voinut samanaikaisesti tyydyttää näiden ryhmien vastakkaisia toiveita. Erityisen huonosti hän tuli toimeen Unkarin hallituksen kanssa. Clam-Martinic erosi 22. kesäkuuta 1917 ottaen samalla vastuun elintarvikepulaan liittyneestä kansallisesta kriisistä. Pian sen jälkeen hänet ylennettiin armeijan everstiksi ja nimitettiin heinäkuun alussa miehitetyn Montenegron sotilaskuvernööriksi, missä tehtävässä hän toimi sodan loppuun asti. Hänet ylennettiin keväällä 1918 kenraalimajuriksi.
Clam-Martinic menetti suuret perintömaansa Böömissä Tšekkoslovakian vuoden 1919 maalain seurauksena. Loppuelämänsä hän asusteli linnassaan Ylä-Itävallassa.
Alfredo Jaar

Alfredo Jaar (s. 5. helmikuuta 1956 Santiago, Chile) on chileläissyntyinen, nykyisin New Yorkissa asuva nykytaiteilija. Hänet tunnetaan poliittisista aihevalinnoistaan, joita edustavat muun muassa Ruandan kansanmurhaa käsitellyt kuusivuotinen projekti "The Rwanda Project" (1994–2000) sekä Ars 95 -näyttelyssä esillä ollut "Miljoona Suomen passia" (1995). Jaarin töitä on ollut näytillä mm. Venetsian biennaalissa sekä Kasselin Documentassa.
Elämä.
Chilessä Santiagossa syntynyt Alfredo Jaar asui 5–16-vuotiaana Karibianmerellä Martiniquessa. Palattuaan Chileen hän opiskeli elokuvaohjausta ja arkkitehtuuria. Valmistuttuaan jälkimmäisestä hän muutti vuonna 1982 diktaattori Pinochetin Chilestä New Yorkiin. Tätä ennen hän oli saattanut valmiiksi ensimmäisen merkittävän taideprojektinsa, Studies on Happinessin (1979–1981), joka julkisen tilan interventiona käsitteli Pinochetin Chileä ja sen rajoitettua sananvapautta. Kyselylomakkeista, videohaastatteluista, valokuvista ja julkiseen tilaan tuoduista kylteistä koostunut teos kysyi kadulla liikkuvilta ihmisiltä yksinkertaisesti "oletko onnellinen?" Teosta tehdessä Jaaria inspiroi saksalaissyntyisen Hans Haacken New Yorkissa toteuttama kyselyteos MoMA Poll (1970).
Jaarin teoksissa näkyy hänen taustansa arkkitehtuurissa. Jaar puhuu taiteen tekemisestä ongelmanratkaisuna: taiteilija asettaa itselleen tietyn probleemin, jonka hän pyrkii taiteen keinoin ratkaisemaan. Pääasiassa installaatioita tekevän taiteilijan tärkeimpiä teemoja ovat kansallisuus ja kansalaisuus, ihmisoikeudet ja media. Hän ottaa töissään voimakkaasti kantaa yhteiskunnallisiin epäkohtiin, joihin hänellä on usein henkilökohtainen side. Jaar sanoo, että todellisuuden ja sen mahdollisten representaatioiden välillä on huomattava kuilu. Taiteilijana hänen täytyy etsiä erilaisia represennoinnin (uudelleenesittämisen) strategioita. Päämääränä on kokijan samastuminen, joka synnyttää tässä "empatiaa, solidaarisuutta ja älyllistä osallistumista."
Kotimaassaan Chilessä Jaar ei pitkään aikaan saanut merkittävää huomiota. Adriana Valdésin vuonna 2006 kuratoima näyttely Fundación Telefónicassa oli Jaarin ensimmäinen oma näyttely Chilessä 25 vuoteen. Sen jälkeen hän on palannut kotimaahansa useammin julkistamaan varhaisia teoksiaan sekä tekemään uusia. Vuodeksi 2012 Santiagoon valmistuneen, Pinochet'n hallinnon aikaisista ihmisoikeusrikkomuksista kertovan museon eteen hän suunnitteli "The Geometry of Conscience" -nimisen muistomerkin.
Aikansa Jaar pyrkii jakamaan tasan kolmen alan kesken: julkisen tilan interventioiden, museoiden ja gallerioiden sekä opettamisen.
Näyttelyt.
Jaarin teoksia on esitelty useissa merkittävissä taidenäyttelyissä ja biennaaleissa ympäri maailman. Venetsian biennaalissa sekä Kasselin Documentassa hän oli ensimmäinen latinalaisamerikkalainen taiteilija. Vuoden 2013 Venetsian biennaalissa hän edusti Chileä. Sen lisäksi hänellä on ollut lukuisia omia näyttelyitä. Jaar on myös järjestänyt julkisen tilan interventioita monissa paikoissa.
Nykytaiteen museo Kiasma järjesti vuonna 2014 ensimmäisen suomalaisen Jaar-näyttelyn.
Bela Papp

Bela Papp (s. 9. maaliskuuta 1994 Kuopio) on suomalainen entinen taitoluistelija. Kilpaurallaan hän asui ja harjoitteli Kanadan Burnabyssa. Suomessa hän edusti Kuopion Taitoluistelijoita.
Papp voitti junioreiden suomenmestaruuden vuosina 2008 ja 2009 ja oli kolmas vuonna 2010. Vuonna 2011 hän voitti aikuisten SM-kultaa ja oli vuosina 2012 ja 2014 kolmas.
Papp kuului Suomen taitoluistelumaajoukkueeseen. Vuoden 2011 MM-kilpailujen karsinnassa Papp oli 20:s eikä edennyt varsinaiseen kilpailuun. Papp lopetti kilpauransa vuoden 2017 SM-kisoihin.
Pappin perhe muutti Vancouveriin kesällä 2007. Perheen äiti Ulla Papp on taitoluisteluvalmentaja ja Bela Pappin muut sisarukset olivat myös taitoluistelijoita. Heistä Beata Leppilampi kilpaili taitoluistelun kansainvälisellä tasolla. Papp opiskeltuaan kauppatieteitä, valmistui toukokuussa 2019 Capilano University -yliopistosta Kanadassa.
British Academy Film Awards 2014

British Academy Film Awards 2014&lt;br&gt;
16. helmikuuta 2014
Paras elokuva: &lt;br&gt;
12 Years a Slave
Paras brittielokuva: &lt;br&gt;
Gravity 
Paras ohjaus: &lt;br&gt;
Gravity
Eniten palkintoja: &lt;br&gt;
Gravity (6)
Eniten ehdokkuuksia: &lt;br&gt;
Gravity (11)
British Academy Film Awards 2014 oli 67:s BAFTA -palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2013 elokuville. Gaala järjestettiin Royal Opera House -oopperatalossa Lontoossa 16. helmikuuta 2014. Gaalan juonsi jälleen Stephen Fry.
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Saatana (albumi)

Saatana on suomalaisen black metal -yhtye Barathrumin viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumin vinyylipainos julkaistiin vuonna 2009 levymerkillä Kneel Before the Master's Throne.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Demonos Sova.
Matthias Versluis

Matthias Versluis (s. 18. heinäkuuta 1994 Genolier, Sveitsi) on suomalainen taitoluistelija. Hän kilpaili yksinluistelussa vuoteen 2016 asti ja sen jälkeen jäätanssissa Juulia Turkkilan kanssa.
Tausta.
Versluisin äiti on suomalainen ja isä hollantilainen. Hän muutti Suomeen ollessaan puolivuotias.
Versluis aloitti luistelun vuonna 2002 Myllypuron Taitoluisteluklubissa.
Versluis on opiskellut fysioterapiaa Arcada-ammattikorkeakoulussa Helsingissä.
Ura.
Junioreiden SM-kisoissa Versluis oli kolmas vuonna 2007, toinen vuonna 2009 ja ensimmäinen vuonna 2011.
Miesten tasolla hän saavutti SM-kisoissa hopeaa vuosina 2012 ja 2013 ja kultaa vuonna 2014. Vuoden 2016 SM-kisoissa hän oli kolmas.
Versluis kuuluu Suomen taitoluistelumaajoukkueeseen. Maaliskuussa 2015 hän teki suomalaista taitoluisteluhistoriaa tehtyään ensimmäisenä suomalaisena neloishypyn kilpailussa.
Jäätanssissa Versluis ja Juulia Turkkila ovat nousseet Suomen parhaaksi pariksi. Vuonna 2019 he sijoittuivat Euroopan-mestaruuskilpailuissa 11:nneksi ja maailmanmestaruuskilpailuissa 16:nneksi. Vuonna 2021 he sijoittuivat MM-kilpailuissa 21:nneksi. Vuonna 2022 he joutuivat jäämään EM-kilpailuista pois, kun Turkkila sairasti joulukuussa lieväoireisen koronavirustaudin ja antoi vielä tammikuussa positiivisen testituloksen. Pekingin olympialaisissa Turkkila ja Versluis sijoittuivat 15:nneksi ja MM-kilpailuissa 12:nneksi. Vuoden 2023 EM-kilpailuissa Espoossa he voittivat pronssia. Suomen edellinen arvokisamitali lajissa oli vuodelta 1995.
Valtter Virtanen

Valtter Virtanen (s. 4. kesäkuuta 1987 Kerava) on suomalainen taitoluistelija. Hän asuu Saksassa Oberstdorfissa.
Virtanen aloitti luistelun vuonna 1992 Keravan Luistinseurassa. Hän on vuosien 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2022, 2023 ja 2025 Suomen mestari. Vuosina 2006, 2007, 2009, 2011, 2014, 2019, 2020 ja 2024 hän saavutti hopeaa sekä vuosina 2008 ja 2010 pronssia. Hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden vuonna 2022.
EM-kilpailuissa Virtanen on ollut 18. (2015), 19. (2018 ja 2022), 23. (2017), 26. (2013 ja 2016) sekä 29. (2014). Maailmanmestaruuskilpailuissa hän on luistellut neljästi, parhaana sijoituksenaan 31. sija vuodelta 2021.
Virtanen päätti ryhtyä vuonna 2023 pariluistelijaksi ja alkoi harjoitella Tilda Alterydin parina, mutta yhteistyö päättyi muutaman kuukauden jälkeen ja Virtanen palasi yksinluistelijaksi.
Vuosina 2017–2018 Virtasta valmensi joulukuussa 2018 kuollut ranskalainen Jean-Francois Ballester.
Koulutukseltaan Virtanen on lääkäri. Hänen puolisonsa on saksalainen taitoluistelija ja taitoluisteluvalmentaja Alina Mayer-Virtanen.
Lamadaya

Lamadaya () on Cal Madowin vuoristossa Sanaagin alueella Somalian pohjoisosassa sijaitseva vesiputous. Vuoriston korkein kohta on 2 416 metriä korkea Shimbiris. Lähin kaupunki on Ulheed Punaisenmeren suunnalla. 
Putous ja vuoristo olivat 1980-luvulla ennen Somalian sisällissotaa suosittu yksi Somalian tärkeimpiä turistikohteita. Alueella kasvaa noin 1 000 kasvilajia joista noin 200 on kotoperäisiä eli niitä kasvaa vain tällä alueella.
Irish American Football League

Irish American Football League (lyh. IAFL) on Irlannin amerikkalaisen jalkapallon sarjajärjestelmä. Kaudella 2016 IAFL:ssä pelasi 23 joukkuetta kolmella eri sarjatasolla.
Shamrock Bowl Confrence (SBC).
Shamrock Bowl Confrence on Irlannin kansallinen pääsarja, jossa pelasi kaudella 2016 yhdeksän joukkuetta. Joukkueista kolme oli Pohjois-Irlannista ja kuusi Irlannista.
Sarjan mestaruusottelu on nimeltään Shamrock Bowl. Kaudella 2016 XXX Shamrock Bowlissa kohtasivat Belfast Trojans ja Dublin Rebels. Ottelun voitti Dublin Rebels lukemin 12-7. Sarjan mestaruus oli Rebelsille sen historian kahdeksas.
IAFL1.
Kaudella 2016 IAFL1:ssä pelasi yhdeksän joukkuetta kahdessa lohkossa.
IAFL1:n loppuottelussa kohtasivat Cork Admirals ja Belfast Trojansin kakkosjoukkue. Admirals voitti ottelun lukemin 38-7 ja nousee sarjan voittajana SBC:hen kaudeksi 2017.
IAFL2.
IAFL2 pelattiin kaudella 2016 viidellä joukkueella joista ensimmäistä kauttaan pelasivat North Dublin Pirates, PSNI Razorbacks sekä Wexford Eagles.
Sarjan loppuottelussa Donegal Derry Vipers voitti Wexford Eaglesin lukemin 33-29. Molemmat joukkueet tulevat pelaamaan kaudella 2017 IAFL1:ssä.
Vaahteraliigan kausi 1993

Vaahteraliigan kausi 1993 oli Vaahteraliigan 14. kausi. Liigan runkosarjassa pelattiin kymmenen ottelua, minkä jälkeen neljä parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin. Runkosarjan viimeinen putosi suoraan I-divisioonaan ja toiseksi viimeinen joutui karsintaotteluun.
Vaahteramalja XIV oli toisinto viimekautisesta kun East City Giants ja Turku Trojans kohtasivat jälleen. East City Giants oli taas parempi luvuin 23–20 ja seura voitti kolmannen peräkkäisen mestaruutensa. Helsinki Roosters uusi pronssimitalinsa.
Uutena joukkueensa sarjassa nähtiin Hämeenlinna Tigers, joka otti Oulu Northern Lightsin jättämän sarjapaikan.
Okkult

Okkult on suomalaisen black metal -yhtyeen Barathrumin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2000 levymerkillä Spinefarm Records.
Hongkonginvesilisko

Hongkonginvesilisko ("Paramesotriton hongkongensis") on vesiliskojen heimoon kuuluva laji. Se liikkuu öisin. Ollessaan uhattu se erittää myrkkyä pahkamaisilla rauhasilla.
Ulkonäkö ja koko.
Aikuisen yksilön pituus on 12–16 cm. Jalat ovat paksuhkot ja lyhyet. Sen vatsapuolen väritys toimii suojavärinä petoja vastaan eläimen kääntyessä selälleen. Pääväriltään eläin on ruskea tai harmaa. Häntä on pitkä ja muodoltaan litteä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Hongkonginvesiliskoa esiintyy luonnonvaraisena lähinnä vain Hongkongissa. Sitä tavataan virroissa ja se oleskelee suurimman osan ajastaan vedessä.
Lisääntyminen.
Koiraan siittiöt ovat siittiökotelossa, jonka avulla koiras siirtää siittiöt naaraaseen. Naaras munii veteen talvella.
Naamioseeprapeippo

Naamioseeprapeippo ("Poephila personata") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Naamioseeprapeippoa tavataan Australian pohjoisosissa. Sitä on kuvattu yleiseksi tai paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.