tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Henrik Willehard Åkerman

Henrik Willehard Åkerman (7. marraskuuta 1841 Bomarsund, Ahvenanmaa – 21. huhtikuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri ja senaattori.
Åkermanin vanhemmat olivat sotilasapteekkari, kollegiasessori, kartanonomistaja Henrik Gustaf Åkerman (1801–1865) ja Marie Louise Björkman (1810–1857). Hän oli naimisissa vuodesta 1865 Olga Nikolajevna Golovatševan (1845–1922) kanssa.
Åkerman kävi Helsingin jalkaväen junkkarikoulun valmistuen sieltä 1862. Hän palveli 1862–1866 88. Pietarin jalkaväkirykmentissä hänet ylennettiin aliluutnantiksi 1863 ja luutnantiksi 1864. Tämän jälkeen Åkerman palveli 7. Porin ruotujakoisessa tarkk’ampujapataljoonassa 1866–1868 ja sen jälkeen päivystävänä upseerina Helsingin jalkaväen junkkarikoulussa. Hänestä tuli alikapteeni 1867, kapteeni 1870 ja majuri 1873. Åkerman toimi 148. Kaspian jalkaväkirykmentin 1. pataljoonan komentajana vuodesta 1874 ja everstiluutnantiksi ylentämisen jälkeen 1878 hän oli 122. reservipataljoonan, Pietarin paikallispataljoonan ja 7. reservipataljoonan komentajana. 
Sen jälkeen, kun Åkerman ylennettiin everstiksi 1881, hän toimi Helsingin kaupungin poliisimestarina vuodesta 1882 ja oli 1888 lyhyen ajan Viipurin läänin vt. kuvernöörinä. Hän oli Suomen sotakomissariaatin yli-intendenttinä vuodesta 1891 ja Kuopion läänin kuvernöörinä 1899–1901. Åkerman oli senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1900–1901 ja toimi päällikkönä senaatin finanssitoimituskunnassa 1900 ja kauppa- ja teollisuustoimituskunnassa 1900–1901. Hänestä tuli kenraalimajuri 1896 ja sotapalveluksesta hän erosi 1901.
Antony Parviainen

Toni ”Antony” Parviainen (s. 9. marraskuuta 1981 Suolahti) on suomalainen laulaja, joka tunnetaan Machine Men -yhtyeestä ja Raskasta joulua -projektista.
Parviainen levytti kolme albumia vuosina 1998–2011 toimineen suolahtelaisen Machine Menin kanssa. Hän oli yhtyeen sanoittaja ja yksi säveltäjistä. Machine Menin jälkeen Parviainen teki kappaleita entisen yhtyetoverinsa J-V Hintikan Dead Cult Diaries -yhtyeen esikoisalbumille "The World Is Too Small" (2013).
Parviainen on laulanut Raskasta joulua -projektin albumeilla ja kiertueilla vuoden 2004 esikoisalbumista alkaen. Parviaisen uusin yhtye on marraskuussa 2015 julkistettu Psychework. Hän esiintyy myös rock-klassikoita coveroivan Antony Parviainen Trion kanssa.
Miina Lönnrot

Serafia Wilhelmiina (Miina) Lönnrot (5. heinäkuuta 1827 – 7. syyskuuta 1915) oli Elias Lönnrotin vanhimman veljen räätäli Henrik Johan Lönnrotin (1793–1838) tytär. Hän toimi vuodesta 1854 alkaen Elias Lönnrotin perheen taloudenhoitajana ensin Helsingissä ja sitten Sammatissa Lönnrotin omistamissa Nikun ja Lammin taloissa. Elias Lönnrotin kuoltua vuonna 1884 Miina Lönnrot keräsi Lönnrotin syntymäkotiin Paikkarin torppaan perustettua museota varten torppaan kuulunutta esineistöä. Kadonneiden huonekalujen tilalle hän hankki vastaavia muualta ja tarvittaessa valmistettiin uudet huonekalut Miinan muistitietojen perusteella. Paikkarin torpan ensimmäinen opaskirjanen laadittiin myös Miinan tietojen pohjalta vuonna 1898. 
Miina Lönnrot asui vuodesta 1885 alkaen Paikkarin torpan vieressä sijaitsevassa, vuonna 1863 rakennetussa Miinan mökissä. Miinan mökki on ollut vuodesta 1972 Sammattiseuran omistuksessa ja siellä on järjestetty vuodesta 1985 alkaen vuosittain käsitöiden myyntinäyttelyitä sekä taidenäyttelyitä.
Kauhukeittiö (kausi 5)

Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 5 ohjelman voittaja pääsi johtamaan atlanticcityläistä miljardin dollarin Fornelletto-ravintolaa Borgata-hotellissa. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 29. tammikuuta – 14. toukokuuta 2009.
Kilpailijat.
Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
Finaalin joukkueet.
Danny Veltrin joukkue
Paula da Silvan joukkue
Muuta.
Kilpailun voittanut Danny Veltri sai palkinnoksi 250 000 dollaria, mutta hän sai vaikuttaa vähemmän ravintolan toimintaan, koska hänet nimitettiin mestarikokki Stephen Kaltin apulaiskeittiöpäälliköksi Borgataan. Veltri työskenteli ravintolassa hetken aikaa, kunnes palasi Floridaan, jossa hän kärsi ylityöllistettynä väsymyksestä ja tuli, mm. pidätetyksi alkoholin alaisena ajamisesta (vapautui 500 $ takuita vastaan).
Hervantajärvi (kaupunginosa)

Hervantajärvi on Tampereen eteläisin kaupunginosa, joka sijaitsee noin kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon. Se rajoittuu lännessä Vuorekseen ja pohjoisessa Ruskonkehään, jonka pohjoispuolella sijaitsevat Hervanta ja Rusko. Idässä rajana on Kangasalan ja etelässä Lempäälän vastainen kuntaraja. Hervantajärven kaupunginosaan kuuluu varsinaisen Hervantajärven asuinalueen lisäksi Lintuhytin alue kaupunginosan itäosassa.
Hervantajärven alueella sijaitsi 2010-luvulle saakka lähinnä loma-asutusta sekä uimaranta, mutta alueelle kaavoitettiin kerros- ja pientaloja noin 3 000 asukkaalle. Väkiluku vuonna 2024 oli 3151. Hervantajärvellä sijaitsee Tampereen raitiotien linjan 3 päätepysäkki.
Hervantajärvi on saanut nimensä alueella ja osittain Lempäälän puolella sijaitsevan Hervantajärven mukaan.
Finland (elokuva)

Finland (tai Finnland) on vuonna 1911 valmistunut suomalainen lyhyt dokumenttielokuva. Se on ensimmäinen matkailuelokuva Suomesta. Suomen Matkailuyhdistys tilasi elokuvan Karl Emil Ståhlbergin valo- ja elokuvayhtiö Atelier Apollolta Berliinissä vuonna 1911 järjestettyä matkailunäyttelyä varten. "Finland" on mykkäelokuva ja käsittää sarjan Suomessa kuvattuja otoksia, jotka alkavat Turun linnasta. Nykyisessä muodossaan elokuva päättyy Tornionjoella kuvattuun maisemakuvaan keskiyön auringosta.
Elokuvassa esitellään kulttuurikohteita, kuten kartanoita ja linnoja, sekä suomalaista luontoa, muun muassa Saimaata, Punkaharjua, Imatrankoskea sekä Oulujokea koskineen. Toisaalta kaupungit jäävät vähemmälle huomiolle, vaikka elokuvassa nähdäänkin kuvia Helsingistä ja Turun satamasta sekä lyhyt katkelma Tampereelta, jota välitekstissä kutsutaan teollisuuskaupungiksi. Lisäksi elokuvassa ovat esillä autot ja höyrylaivat.
"Finland" valmistettiin vuosina 1909–1911. Koska kyseessä oli Berliinin matkailunäyttelyä varten tehty tilaustyö, elokuvassa on saksankieliset välitekstit. Myös nimenä oli alun perin tarkoitus käyttää saksankielistä muotoa ”Finnland”. Asiassa tapahtui kuitenkin sekaannus, koska teksteihin liittyvä kirjeenvaihto käytiin ruotsiksi. Niinpä nimeksi päätyi lopulta ruotsinkielinen muoto ”Finland”. Alkuperäisellä kuvataajuudella (16 kuvaa sekunnissa) elokuvan pituus oli noin 25 minuuttia, kun taas videonopeudella (25 kuvaa sekunnissa) nykyversion kesto on 18 minuuttia ja 47 sekuntia.
"Elokuva"-lehdessä vuonna 1931 ilmestyneessä artikkelissa arveltiin, että "Finlandin" maisemakuvat olivat hävinneet kokonaan. "Finland" kuitenkin löytyi puolustusvoimien elokuva-arkistosta 2000-luvun alussa. Suomen elokuva-arkiston tutkijat Ilkka Kippola ja Jari Sedergren vertasivat vuonna 2003 kirjoittamassaan artikkelissa "Finlandin" varhaista saksankielisten välitekstien luetteloa löydettyyn elokuvaan ja totesivat ”elokuvan säilyneen lähes kokonaisena”. Alkuperäisellä välitekstilistalla mainitusta 30 kohteesta kuvista puuttui vain kaksi. Ne olivat kolmanneksi viimeinen ja kaikkein viimeinen kohde, joihin liittyivät tekstit ”Stadt Torneå” ja ”Berg Ounasvaara bei Rovaniemi. Endpunkt der Eisenbahn am Polarkreis”. Uudelleen löydetystä elokuvasta puuttuu myös ensimmäinen teksti, jossa nimetään Turun linna. Näin ollen "Finland" käsittää nykyisessä muodossaan 27 väliteksteissä nimettyä kohdetta sekä alkukuvan Turun linnasta ilman siihen liittyvää tekstiä.
Lucien Mettomo

Lucien Mettomo (s. 19. huhtikuuta 1977 Douala, Kamerun) on kamerunilainen uransa lopettanut jalkapalloilija, joka voitti Afrikan-mestaruuden kahdesti.
Mettomo siirtyi kamerunilaisesta Tonnerre Yaoundésta juniori-ikäisenä ranskalaiseen Saint-Étienneen. Hän pelasi ensimmäiset sarjaottelunsa seuran edustusjoukkueessa kaudella 1998–1999, kun se voitti Ligue 2:n. Ligue 1:ssä Mettomo pelasi seuraavien kahden kauden aikana 43 ottelua. Pääsarjaotteluita hän pelasi myös Englannin Valioliigassa Manchester Cityssä (neljä ottelua), Bundesliigassa 1. FC Kaiserslauternissa (41 ottelua), Turkin Superliigassa Kayseri Erciyessporissa (11 ottelua), Sveitsin Superliigassa FC Luzernissa (25 ottelua) ja Kreikan Superliigassa Veriassa (kuusi ottelua). Mettomo saavutti sarjanousun Saint-Étiennen lisäksi Manchester Cityssä, jossa hän oli voittamassa Englannin 1. divisioonaa kaudella 2001–2002.
Kamerunin maajoukkueessa Mettomo pelasi 39 ottelua ja teki yhden maalin vuosina 1997–2005. Hän oli mukana viidessä arvoturnauksessa: MM-kilpailuissa 2002, jossa hän ei saanut lainkaan peliaikaa, Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1998, 2000 ja 2002 sekä Maanosaliittojen cupissa 2003. Näissä Mettomo saavutti Afrikan-mestaruuden 2000 ja 2002 sekä Maanosaliittojen cupin hopeaa 2003.
Saavutukset.
Kamerunin maajoukkue
Matti J. Korhonen

Matti J. Korhonen ("Mattijii") (23. heinäkuuta 1934 Lohja – 26. elokuuta 2018 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsinsuomalainen opettaja ja poliitikko (sosiaalidemokraatti).
Korhonen opiskeli opettajaksi Helsingin opettajakorkeakoulussa ja Oulun yliopistossa. Sitten hän oli opettaja Pohjois-Suomessa ennen kuin hän vuonna 1971 muutti Ruotsiin, missä työskenteli aluksi Bulten-nimisessä yrityksessä Hallstahammarissa ja myöhemmin kotikielenopettajana Gustavsbergissa. Hän liittyi siellä suomalaisyhdistykseen. Vuonna 1971 hänet valittiin Ruotsinsuomalaisten Keskusliiton hallitukseen, missä työskenteli koulu- ja kulttuurikysymysten parissa. Välillä hän oli yhdistyksen varapuheenjohtaja. Hän korosti toiminnassaan kaksikielisyyttä ja äidinkielen asemaa lapsen kehittymisessä. Hän oli sihteeri komiteassa, joka sai aikaan Tukholman ensimmäisen suomenkielisen koulun. Korhonen toimi myös Ruotsinsuomalaisten kirjoittajien yhdistyksen puheenjohtajana. Ruotsinsuomalaisten kulttuuriautonomia oli hänelle tärkeä ajatus.
Korhonen työskenteli Gustafsbergin suomalaisessa kerhossa, Ruotsinsuomalaisten Keskusliiton Tukholman-osastossa, Tukholman suomalaisen seurakunnan kirkkoneuvostossa, Värmdön kunnan kulttuurihallinnon puheenjohtajana ja Suomen Tukholman-instituutin hallituksessa.
Momi näkee unta sodasta

Momi näkee unta sodasta () on vuonna 1917 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Näytelmäelokuvaa ja nukkeanimaatiota yhdistelevän filmin on ohjannut erikoistehostemestari Segundo de Chomón. Ensimmäistä maailmansotaa moniselitteisesti kuvaava elokuva oli yksi italian ensimmäisistä nukkeanimaatioista.
Juoni.
Pikku Momi, äiti ja isoisä saavat kirjeen ensimmäisen maailmansodan rintamalla olevalta isältä. Isän kertomus sodasta jää painamaan lapsen mieltä, ja unessa Momin puiset lelusotilaat ryhtyvät taistelemaan keskenään.
Tuotanto, teemat ja vastaanotto.
Itala Filmin tuottama "Momi näkee unta sodasta" yhdistää näyteltyjä jaksoja erikoistehostemestari Segundo de Chomónin nukkeanimaatioon. Se esittää lapsen näkemyksen sodan kauhuista joukkotuhoaseineen, taistelukaasuineen ja ilmataisteluineen. Propagandistisiin aikalaisfilmeihin verrattuna elokuvan suhde sotaan on ambivalentti. Sensuuri vaati sen viimeisen välitekstin ”Rauha” korvattavaksi sanoilla ”Voittoisa rauha”.
De Chomónin teos on yksi Italian ensimmäisistä taidokkaista nukkeanimaatioista. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, ja moniselitteisyytensä ansiosta sitä esitettiin myös Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Restaurointi ja julkaisut.
Elokuva on restauroitu Torinon kansallisessa elokuvamuseossa vuonna 1991. Restaurointi perustuu Milanon elokuva-arkistossa säilyneeseen puutteelliseen nitraattifilmiin ja myöhemmin tehtyihin kopioihin. Alkuperäisestä 833 metrin pituudesta on säilynyt 762 metriä. Elokuva on sävytetty ja väritetty.
"Momi näkee unta sodasta" sisältyy "Omaggio in musica a Segundo De Chomón" -kirjan mukana julkaistuun DVD:hen, jolla on myös de Chomónin filmit "Le Spectre rouge" (1907) ja "Lulù" (1923). Stéphan Olivan, Jean-Marc Foltzin sekä I. Calvinon orkesterin ja kuoron musiikilla varustetuissa elokuvissa on englanninkielinen tekstitys. Äänetön versio on nähtävissä myös Torinon elokuvamuseon Vimeo-sivustolla.
Someron Joulu

Someron Joulu on Somero-Seuran ja Somerniemi-seuran julkaisema, Somerolla kerran vuodessa ilmestyvä, Somerolle ja Somerniemelle leviävä kotiseutuaiheinen joululehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1964, minkä jälkeen lehti on vuoteen 2015 mennessä ilmestynyt joka vuosi lukuun ottamatta vuosia 1964, 1966 ja 1968. Vuonna 2015 ilmestyi lehden viideskymmenes numero.
Avustajia.
Lehden toimituskuntaan ja avustajiin eri aikoina kuuluneita henkilöitä ovat olleet muiden muassa opettaja ja somerolaisen kotiseututyön vaikuttaja, filosofian tohtori Tapio Horila, graafikko Heikki Paakkanen, opettaja ja tietokirjailija, filosofian tohtori Leeni Tiirakari, kotiseuduntutkija ja valokuvaaja Manu Kärki, toimittaja ja pakinoitsija Urpo Ahola, opettaja ja lasten- ja nuortenkirjailija Ester Ahokainen, historiantutkija, filosofian tohtori Timo Alanen sekä kirjailijat Kaari Utrio ja Kai Linnilä. Kaikkiaan kirjoittajia nimellä tai nimimerkillä on ollut yhteensä 550.
Ahkerimmat kirjoittajat ja toimittajat.
Kymmenen tuotteliainta kirjoittajaa lehdessä vuoteen 2015 mennessä olivat: Tapio Horila (55 artikkelia), Kaarina Pollari (38 artikkelia), Ester Ahokainen (40 artikkelia), Liisa de Gorog (29 artikkelia), Tuula Kämi (26 artikkelia), Pekka Salminen (22 artikkelia), Timo Alanen (18 artikkelia), Kaari Utrio (18 artikkelia), Kyllikki Kujanpää (17 artikkelia) ja Manu Kärki (17 artikkelia). Lehden toimikunnassa ovat pisimpään olleet mukana Pekka Salminen (27 vuotena), Kyllikki Kujanpää (24 vuotena), Aila Talonen (20 vuotena) ja Tapio Horila (18 vuotena).
Lounais-Hämeen Joulu

Lounais-Hämeen Joulu on Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen julkaisema, Forssassa ilmestyvä ja Lounais-Hämeen alueelle leviävä, vuodesta 1945 ilmestynyt kotiseutuaiheinen joululehti. Se kuuluu vanhimpiin yhtäjaksoisesti ilmestyneisiin joululehtiin Suomessa. 
Vuonna 2013 lehden päätoimittajana oli Ilppo Aaltonen ja lehden levikki Lounais-Hämeen kunnissa oli 1306 kappaletta. Lehden kirjoittajiin vuonna 2013 kuuluivat muiden muassa Ilppo Aaltonen, Risto Ahti, Timo Alanen, Ilkka Joenpalo, Kai Linnilä, Turkka Mali ja Lauri Pohjakallio. Kuvituksesta vastasi taiteilija Yrjö Hannula.
Rusko (Tampere)

Rusko on Tampereen kaupunginosa noin kahdeksan kilometriä kaakkoon kaupungin keskustasta. Alue on enimmäkseen teollisuusaluetta. Ruskossa sijaitsee vuonna 1971 perustettu Tampereen Veden vedenpuhdistuslaitos.
Rusko sijaitsee Kangasalan rajalla. Pohjoisessa se rajautuu Kaukajärveen, lännessä Hervantaan ja etelässä Hervantajärven kaupunginosaan. Ruskon halki virtaa Houkanjärvestä Kangasalan puolelta alkunsa saava Houkanoja, jonka nimi muuttuu alajuoksulla Vihiojaksi. Oja laskee Pyhäjärven Vihilahteen.
Vuoteen 1947 saakka Messukylän kuntaan kuulunut Kaukajärven eteläpuolinen alue tunnettiin aikoinaan Ruskonmaana, josta nykyinen kaupunginosan nimi on lyhennetty. Siellä sijaitsi Hatanpään kartanoon kuulunut Etu-Ruskon torppa ja sen kautta kulki kylätie Kaukajärveltä Kangasalan puolelle Luukkaalan kylään (nykyisin Saarenmaantie). Toisen maailmansodan jälkeen alueelle muodostettiin muutamia tiloja paikkakunnalle asutetulle siirtoväelle. Ruskon ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1977, ja alue varattiin pääasiassa pienteollisuudelle. Katujen nimet viittaavat suurelta osin alueella olleiden peltojen ja niittyjen nimiin.
Ruskossa oli vuoden 2021 lopussa melkein 1 800 työpaikkaa. Niistä 1 100 oli teollisuudessa. Rusko onkin pääosin teollisuusaluetta, mutta kaupunginosassa on myös asutusta. Ruskon läpi kulkevalta Kauhakorvenkadulta erkanee sorapintainen Solkimäenkatu, jonka varrella asuu suurin osa alueen asukkaista. Yhteensä Ruskossa asui vuoden 2023 tietojen mukaan 65 ihmistä.
Fastjet Tanzania

fastjet Tanzania oli fastjet-yhtiön omistama tansanialainen halpalentoyhtiö. Se syntyi, kun fastjet osti Itä-Afrikassa toimineen Fly540-lentoyhtiön. Lennot fastjet Tanzanian nimellä aloitettiin 29. marraskuuta 2012. Yhtiön kotikenttä oli Julius Nyereren kansainvälinen lentoasema Dar es Salaamissa.
fastjet omisti lentoyhtiöstä 49 prosenttia, kunnes se myi osuutensa yhtiön entiselle johtajalle Lawrence Mashalle vuoden 2018 lopulla. Masha pyrki jatkamaan yhtiön toimintaa, mutta yhtiö joutui lopettamaan lentotoimintansa vuoden 2018 joulukuussa ja ajautui konkurssiin vuonna 2019.
Kohteet.
Joulukuussa 2015:
Laivasto.
Joulukuussa 2015:
Fastjet Zimbabwe

fastjet Zimbabwe on fastjet-yhtiön omistama zimbabwelainen halpalentoyhtiö. Se on toinen fastjet-nimellä toimiva lentoyhtiö fastjet Tanzanian jälkeen. Sen kotikenttä on Hararen kansainvälinen lentoasema Hararessa.
fastjet Zimbabwen ensimmäinen lento lennettiin lokakuun 2015 lopussa Hararesta Victoria Fallsiin.
Kohteet.
Joulukuussa 2015:
Laivasto.
Joulukuussa 2015:
Fastjet

fastjet plc on brittiläinen holdingyhtiö. Se omistaa afrikkalaisia halpalentoyhtiöitä, jotka operoivat Zimbabwessa, Sambiassa ja Etelä-Afrikassa (vuonna 2025). Sen osake oli aiemmin listattuna Lontoon pörssin AIM-listalle.
Yhtiön hallinnassa olevia tytäryhtiöitä ovat lokakuussa 2015 toiminnan aloittanut fastjet Zimbabwe sekä eteläafrikkalainen Federal Air. Yhtiön aikaisemmista tytäryhtiöistä fastjet Tanzania ja fastjet Mozambique ovat lopettaneet toimintansa.
fastjet-lentoyhtiöt lensivät joulukuussa 2015 kymmeneen kohteeseen kuudessa maassa, ja niiden laivastoihin kuului yhteensä kuusi Airbus A319-100 -lentokonetta.
Rengasjännitys

Rengasjännitys on rengasrakenteisissa molekyyleissä, erityisesti syklisissä hiilivedyissä, esiintyvä rakennetta destabiloiva efekti, joka johtuu tavanomaisista poikkeavista sidoskulmista. Tyydyttyneillä sp3-hydridisoituneilla hiiliatomeilla vähiten jännittynyt sidoskulma on 109,5°. Mikäli sidoskulma poikkeaa tästä, molekyyliorbitaalien väliset vuorovaikutukset aiheuttavat sidoksiin jännitystä, mikä tekee molekyyleistä epästabiilimpia. Rengasjännitykseen liittyvän energian arvo voidaan selvittää joko kokeellisesti tai laskennallisesti.
Rengasjännitys sykloalkaaneissa.
Sykloalkaaneissa rengasjännitys voidaan jakaa kolmeen luokkaan, jotka ovat sidoskulmista aiheutuva jännitys eli Baeyer-jännitys, konformationaalinen jännitys eli Pitzer-jännitys ja transannulaarinen jännitys eli Dunitz–Schomaker-jännitys. Pienillä sykloalkaaneilla eli syklopropaanilla, syklobutaanilla ja niiden homo- ja heterosyklisillä johdannaisilla on hyvin suuri jännitysenergia. Näiden rengasrakenteiden jännityneisyys johtuu niiden voimakkaasti optimaalisista poikkeavista sidoskulmista, jotka syklopropaanilla ovat 60° ja syklobutaanilla 90°. Koska näissä renkasirakenteissa rengasjännitys on hyvin suuri, tapahtuu syklopropaaneille ja syklobutaaneille usein rankaanavautumisreaktioita, joiden avajana voimana on jännityksen purkautumisessa vapautuva energia.
Syklopentaanilla, sykloheksaanilla ja sykloheptaanilla on hyvin pieni rengasjännitys, koska niiden sidoskulmat ovat lähinnä optimaalisinta. Niillä ja niitä suuremmilla renkailla esiintyy eri konformaatioiden välisiä jännityksiä ja eri konformaatiot ovat stabiilimpia kuin toiset. Sykloheksaanin jälkeen rengasjännityksen arvon nouseminen aina syklododekaaniin asti johtuu konformationaalisesta jännityksestä ja transannulaarisesta jännityksestä eli jännityksestä joka johtuu eli puolilla renkasta olevista protoneista tai muista substituenteista, jotka eivät ole sitoutuneet vierekkäisiin rengasrakenteen hiiliatomeihin. Renkaan kasvaessa yli 12-atomiseksi rengasjännitys on hyvin pieni.
Laskennallisesti rengasjännitys sykloalkaaneille voidaan määrittää kaavalla:
formula_1), missä Hf on yhtä monta hiiliatomia sisältävän asyklisen alkaanin muodostumisentalpia ja n on renkaan hiiliatomien lukumäärä.
Allaolevassa kuvassa on esitetty eräiden sykloalkaanien rengasjännityksen arvoja
Timo Alanen (historiantutkija)

Timo Alanen (26. maaliskuuta 1952 Somero – 13. marraskuuta 2014 Salo) oli suomalainen nimistöntutkimukseen erikoistunut historiantutkija. 
Ura.
Alanen työskenteli tutkijana Kotimaisten kielten keskuksessa vuodesta 1981 ja oli perehtynyt erityisesti vanhaan asiakirjanimistöön, josta tuotti useita lähdejulkaisuja, ja osallistui myös paikannimien keruun kenttätyöhön erityisesti Lounais-Hämeessä. Toisena työnään Alanen toimi maanviljelijänä Someron Lahden kylässä.
Tuotanto.
Alasen vuonna 2004 julkaistu väitöskirja käsitteli Someron ja Tammelan vanhaa asutusnimistöä. Väitöskirjatutkimuksensa kohdealueena olleen Lounais-Hämeen ohella hän julkaisi tutkimuksia myös muun muassa Lapin Tl ja Sääksmäen paikannimistöstä, toimitti lähdejulkaisuiksi Pien-Savon, Säämingin ja Rantasalmen maantarkastusluetteloita Savosta ja julkaisi useita tutkimuksia paikallishistorian alalta etenkin Lounais-Hämeestä. Kaikkiaan Alanen kirjoitti yli 100 artikkelia eri julkaisuihin ja kuului muun muassa Lounais-Hämeen Kotiseutu- ja Museoyhdistyksen vuosikirjan pitkäaikaisiin kirjoittajiin. Yhdessä Saulo Kepsun kanssa hän oli toisena toimittajana Suomalaisen kirjallisuuden seuran kustantamana ensimmäistä kertaa vuonna 1989 ilmestyneessä "Kuninkaan kartastossa".
Etelä-Afrikan ilmavoimat

Etelä-Afrikan ilmavoimat (, SAAF) on Etelä-Afrikan kansallisten puolustusvoimien asehaara. Sen käytössä oli 208 lentokonetta ja helikopteria vuodenvaihteessa 2015–2016.
Ilmavoimat perustettiin 1. helmikuuta 1920. Se osallistui ensimmäisen kerran taisteluihin vuonna 1922, kun sitä tarvittiin kahden aseellisen kapinan pysäyttämisessä. Se osallistui toisen maailmansodan ilmataisteluihin Afrikassa ja Euroopassa, sekä Berliinin ilmasiltaan. Toisen maailmansodan jälkeen se on osallistunut Korean sotaan, Rhodesian pensassotaan ja Etelä-Afrikan rajasotaan. Vuodesta 1990 lähtien ilmavoimat on pienentänyt kokoaan Etelä-Afrikkaan kohdistuneen uhan pienentyessä, ja se keskittyy enemmän puolustus- ja valvontakyvyn kuin hyökkäysvoiman ylläpitoon.
Aikaisempaa kalustoa ovat olleet Mirage III, Mirage F1, sekä Mirage-koneista edelleen kehitelty Denel/Atlas Cheetah.
Lentokalusto.
Vuodenvaihteessa 2015–2016:
Allan Saint-Maximin

Allan Irénée Saint-Maximin (s. 12. maaliskuuta 1997 Châtenay-Malabry) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Meksikon Primera Divisiónissa pelaavaa Club Américaa.
Seurajoukkueura.
Saint-Maximin aloitti uransa vuonna 2003 Verrières-le-Buissonissa. Vuonna 2004 hän siirtyi US Ris-Orangisiin ja vuosina 2007–2011 hän pelasi AC Boulogne-Billancourtissa.
Heinäkuussa 2011 Saint-Maximin siirtyi AS Saint-Étienneen. Kesäkuussa 2013 hän siirtyi ykkösjoukkueeseen. Hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa 1. syyskuuta 2013 Bordeaux'ta vastaan. Helmikuussa 2015 hän teki jatkosopimuksen vuoteen 2019 saakka. 
Heinäkuussa 2015 Saint-Maximin teki viiden vuoden sopimuksen AS Monacon kanssa, ja sieltä hänet laitettiin välittömästi lainalle Hannover 96:een. Lainakaudellaan Hannoverissa hän pelasi 16 Bundesliigan ottelua ja teki kauden ainoan maalinsa 4. joulukuuta 2015 ottelussa Schalkea vastaan. Hän pelasi myös kaksi Saksan cupin ottelua.
Heinäkuussa 2016 Saint-Maximin siirtyi lainalle SC Bastiaan. Kaudella 2016–2017 hän pelasi Bastiassa 34 Ligue 1:n ottelua, joissa hän teki kolme ja syötti kaksi maalia.
Elokuussa 2017 Saint-Maximin siirtyi OGC Niceen. Hän pelasi Nicessä kahden kauden aikana yhteensä 64 Ligue 1:n ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia ja antoi 12 maalisyöttöä. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Eurooppa-liigassa neljä ottelua, joissa hän teki kaksi maalia ja syötti yhden.
Elokuussa 2019 Saint-Maximin siirtyi englantilaisseura Newcastle Unitediin 18 miljoonan euron siirtosummalla. Ensimmäisellä valioliigakaudellaan Newcastle Unitedissa hän pelasi 26 liigaottelua ja teki niissä kolme maalia. Kaudella 2020–2021 hän teki kolme maalia 25 liigaottelussa, kaudella 2021–2022 viisi maalia 35 ottelussa ja kaudella 2022–2023 yhden maalin 25 liigaottelussa.
Kesällä 2023 Saint-Maximin siirtyi Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaan Al-Ahliin kolmivuotisella sopimuksella. Kaudella 2023–2024 hän pelasi Al-Ahlissa 30 sarjaottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi 10 maalisyöttöä.
Heinäkuussa 2024 Saint-Maximin siirtyi Turkin Superliigassa pelaavaan Fenerbahçeen yksivuotisella lainasopimuksella. Lainakaudellaan Fenerbahçessa hän pelasi 20 Turkin Superliigan ottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Elokuussa 2025 Saint-Maximin siirtyi meksikolaisseura Club Américaan noin 10 miljoonan dollarin siirtosummalla. Hän allekirjoitti Américan kanssa kaksivuotisen sopimuksen.
Maajoukkueura.
Saint-Maximin pelasi Ranskan alle 16-, alle 17-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Yksityiselämä.
Saint-Maximinin isä on kotoisin Guadeloupelta ja äiti Ranskan Guayanasta.
Knut Robert Karl Walfrid Spåre

Knut Robert Karl Walfrid Spåre (4. maaliskuuta 1831 Helsinki – 4. heinäkuuta 1903 Helsinki) oli suomalainen eversti, salaneuvos, kuvernööri, valtiopäivämies ja senaattori.
Spåren vanhemmat olivat Raaseporin läntisen kihlakunnan kruununvouti Knut Otto Spåre (1802–1857) ja Maria Catharina Lagermarck (1806–1866). 
Spåre kävi 1844–1849 Haminan kadettikoulun. Hän palveli kornettina siperialaisessa ulaanirykmentissä 1849–1852 ja luutnanttina Tshugurevskin ulaanirykmentissä 1852–1858. Spåre osallistui Krimin sotaan 1854–1856 ja oli muun muassa Odessassa silloin kun kaupunkia pommitettiin. Hänet siirrettiin vuonna 1858 Henkivartioväen suomalaiseen tarkk'ampujapataljoonaan ja hän oli vuodesta 1862 esikuntakapteenina 8. suomalaisessa linjapataljoonassa sekä vanhempana adjutanttina Suomeen sijoitettujen joukkojen esikunnassa. Hänet ylennettiin kapteeniksi 1862 ja majuriksi 1863. Viimeksi Spåre oli Suomen sotilasalueen esikunnassa vanhempana adjutanttina ja hän erosi sotapalveluksesta everstiluutnanttina vuonna 1867.
Spåre toimi Helsingin poliisimestarina 1867–1869 ja hänet ylennettiin everstiksi 1869. Hän oli Suomen komissaarina Pietarissa 1870 järjestetyssä näyttelyssä sekä Wienin maailmannäyttelyssä 1873. Spåre toimi vuosina 1874–1891 Suomen lennätinlaitoksen päällikkönä. Hänestä tuli kollegineuvos 1876, valtioneuvos 1878 ja todellinen valtioneuvos 1888. Spåre oli sitten Mikkelin läänin kuvernöörinä 1891–1899 ja hän sai salaneuvoksen arvon 1896. Spåre oli viimeksi senaatin talousosaston jäsenenä eli senaattorina 1899–1903 ja hän toimi senaatin maanviljelystoimituskunnan päällikkönä 1900–1903.
Spåre oli naimisissa 1858–1868 Beata Fredrika Matilda Cronholmin (1835–1868) kanssa, 1870–1894 Emilia Adelaide af Brunérin (1841–1894) kanssa ja vuodesta 1895 ruhtinatar Natalia Eristoffin (s. 1865) kanssa. Hänen poikiaan ensimmäisestä avioliitosta olivat kenraalimajuri, Kuopion läänin kuvernööri Arthur Robert Gustaf Spåre (1862–1937) ja kenraalimajuri, Hämeen läänin kuvernööri Rafael Knut Harald Spåre (1864–1943).
Spåre oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897 ja 1899.
Gemma di Sant’Eremo

Gemma di Sant’Eremo on vuonna 1918 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Alfredo Robertin ohjaaman intohimodraaman pääosaa esittää elokuvadiiva Pina Menichelli. Sensuurin runtelemasta elokuvasta on säilynyt vain lyhyt katkelma.
Juoni.
Kreivitär Gemma di Sant’Eremon avioliitto särkyy hänen miehensä uskottomuuden takia. Sattuma johdattaa Gemman markiisi De Renzisin luo, mikä vaarantaa hänen maineensa. Välttääkseen skandaalin markiisi ottaa niskoilleen syytteen varkaudesta. Aviomies vangitsee Gemman linnaan, mutta tämä onnistuu pakenemaan. Miehen kuoltua Gemma vapautuu kahleistaan ja kohtaa rakastettunsa.
Tuotanto, teemat ja vastaanotto.
Elokuvan tuotanto alkoi vuonna 1915 nimellä "La colpa" (”Syyllisyys”). Se toimitettiin Italian elokuvasensuurin tarkastettavaksi elokuussa 1916, mutta sensuuri ei myöntänyt elokuvalle julkaisulupaa. Lehtitietojen mukaan "La colpa" esitettiin julkisesti keväällä 1917. Uusi hakemus toimitettiin sensuurille saman vuoden marraskuussa. Vuoden 1918 ensimmäisenä päivänä myönnetty julkaisulupa vaati osia elokuvasta poistettavaksi ja sen nimen muuttamista muotoon "Gemma di Sant’Eremo". Alkuperäisessä versiossa aviomies tappaa Gemman ja sen jälkeen itsensä. Sensuurin liian väkivaltaisena pitämä loppu poistettiin ja sen tilalle tehtiin uusi, jossa vain aviomies saa surmansa.
Alkuperäisestä 1 500 metrin pituudesta yli 300 metrillä lyhennetty "Gemma di Sant’Eremo" oli Italiassa täydellinen floppi, ja Itala Film veti sen pian pois levityksestä. Espanjassa, Ranskassa ja Latinalaisessa Amerikassa elokuvaa esitettiin menestyksekkäästi alkuperäisellä nimellä ja leikkaamattomana versiona.
Elokuvasta on säilynyt vain pahasti vaurioitunut 35 metrin pituinen katkelma. Stillkuvien ja lehtikirjoitusten perusteella kyseessä oli yläluokkainen intohimodraama, jossa Menichelli esittää samankaltaista kohtalokasta vamppia kuin aikaisemmin valmistuneissa "Il fuocossa" (1915) ja "Tigre realessa" (1916).
Lyons-la-Forêt

Lyons-la-Forêt [ljɔ̃s.la.fɔʁɛ] on Ranskan kunta Normandian alueella Euren departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 744. Noin 30 kilometriä Rouenista itään sijaitseva kunta kuuluu departementissaan Romilly-sur-Andellen kantoniin Les Andelysin arrondissementissa.
Monilta osiltaan 1600-luvun asussa säilytetty Lyons-la-Forêt kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France".
Intohimon oikeudet

Intohimon oikeudet ("The Rights of Desire") on eteläafrikkalaisen kirjailijan André Brinkin romaani vuodelta 2001. Teoksen on suomentanut Seppo Loponen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 2001 WSOY.
Kirjan päähenkilö Ruben Olivier ottaa taloonsa turvakseen vuokralaisia. Tarjokkaaksi ilmestyy hänen toivomansa pariskunnan sijasta nuori Tessa-niminen nainen, ja heidän välilleen syntyy romanssi. Teoksessa Brink käsittelee romanssiin lomittuneena apartheidin ongelmia.
Suomennoksen ilmestyttyä teos sai kriitikko Vilho Hietalan epäilemään, että "vanhan tasa-arvotaistelijan usko on hiipumassa", sillä teos keskittyy hänen mukaansa enemmänkin rakkauskuvioihin ja katkeran oloinen teos kuvastaa pettymystä Etelä-Afrikan apartheidin jälkeiseen tilanteeseen.
Beuvron-en-Auge

Beuvron-en-Auge [bœv.ʁɔn.ɑ̃.oʒ] on Ranskan kunta Normandian alueella Calvadosin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 210. Kunta kuuluu departementissaan Mézidon-Canonin kantoniin Lisieux’n arrondissementissa.
Beuvron-en-Auge kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France".
005

005 on Segan kehittämä ja julkaisema kolikkopeli, jota pidetään yhtenä ensimmäisistä hiiviskelypeleistä. Peli on julkaistu vuonna 
Pelaaminen.
Pelin tavoitteena on kuljettaa salkku helikopteriin välttäen tai tainnuttaen vastustajia.
Vastustajia ei ole tarkkaan määritelty "hyviksi" tai "pahoiksi" joten peli voi olla myös yksi ensimmäisistä antisankaripeleistä.
Taalas

Taalas on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Mâlain

Mâlain on kunta itäisessä Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella.
Nähtävyyksiä.
Kylän näkymää hallitsee korkealla mäellä oleva linna "Château de Mâlain". Linnaa on entisöity vuodesta 1984 lähtien.
Barfleur

Barfleur [baʁflœʁ] on Ranskan kunta Normandian alueella Manchen departementissa. Englannin kanaalin rannalla, Cotentinin niemimaan koilliskulmassa sijaitsevan kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 600. Sen pinta-ala on vain 60 hehtaaria, mikä tekee siitä Manchen departementin pienimmän kunnan. 
Kunta kuuluu departementissaan Val-de-Sairen kantoniin Cherbourg-Octevillen arrondissementissa.
Barfleur kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France".
Formula 2 Britannian Grand Prix 2017

Formula 2 Britannian Grand Prix 2017 oli Formula 2 -kauden 2017 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 15.–16. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa.
Callum Ilott teki debyytin Trident -tallissa.
Aika-ajo.
Paalupaikalle ajoi kuudennen kerran peräkkäin Charles Leclerc. Alexander Albon sai kolmen lähtöruudun rangaistuksen esteltyään Nabil Jeffriä.
1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 28 kierrosta).
Nyck de Vriesin sammutettua auto lähtöruudukkoon, jouduttiin ajamaan yksi ylimääräinen lämmittelykierros. De Vriesin lisäksi ruutuun jäivät Alexander Albon, sekä debyyttikilpailunsa tekevä Callum Ilott. De Vries joutui keskeyttämään kilpailun varikkosuoralle.
Leclerc piti pintansa startissa. Toisesta ruudusta lähtenyt Oliver Rowland joutui antautumaan Norman Natolle. Nobuharu Matsushita sai loistavan lähdön ja nousi ruudusta 8, viidenneksi. Kierroksella 7 Leclercin auto savutti, mutta hänen vauhtinsa ei hidastunut ja monacolainen jatkoi matkaansa normaaliin tapaan ja ajoi voittoon. Nato oli toinen ja Rowland kolmas.
2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 21 kierrosta).
Paalulta lähtenyt Nicholas Latifi piti kärkipaikkansa. Kolmannesta ruudusta lähtenyt Luca Ghiotto ohitti startissa Jordan Kingin. Kuudennesta ruudusta lähtenyt Rowland nousi neljänneksi ja haastoi Kingiä kolmannesta sijasta, jolloin autot osuivat yhteen ja King ajautui leveäksi. Hänen autonsa kärsi vaurion ja King joutui keskeyttämään. Ensimmäisellä kierroksella Artjom Markelov yritti ohittaa Rowlandia, jolloin Rowland peitti ajolinjaansa, ja Markelov ajautui puoliksi radalta pois. Rowland sai 5 sekunnin aikarangaistuksen.
Kierroksella 12 Charles Leclerc ohitti Sergio Canamasasin ja nousi sijalle viisi. Kierroksella 18 Ralph Boschung ajoi seinään yrittäessään ohitusta Alexander Albonista henkarisuoran päässä, mutta ajoi nurmelle ja pyörähti seinään. Turva-auto tuli radalle. Turva-auto poistui kierrosta ennen ruutulippua radalta. Oliver Rowland ajoi kolmantena, ja jätti uusintalähdössä liian suuren välin edessä oleviin Latifiin ja Ghiottoon ja sai kilpailun jälkeen 20 sekunnin aikarangaistuksen pudoten pisteiltä. Canamasas onnistui ohittamaan Leclercin viimeisellä kierroksella.
Nicholas Latifi ajoi ensimmäiseen F2-kilpailun voittoonsa. Ghiotto oli toinen ja Markelov kolmas. Hän ohitti viimeisellä kierroksella Rowlandin, mutta olisi joka tapauksessa noussut palkintopallille.
Warhead (Tarot)

Warhead on heavy metal -yhtye Tarotin kuudes single. Se julkaistiin vuonna 1997 levymerkillä Blastic Heaven Records.
Kappale nousi Suomen Virallisen Listan sijalle 9.
GP3 Britannian Grand Prix 2017

GP3 Britannian Grand Prix 2017 oli GP3-kauden 2017 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 15.–16. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa.
1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 20 kierrosta).
Anthoine Hubert ampaisi kakkospaikalta kärkeen ohi George Russellin. Niko Kari ohitti Alessio Lorandin ja nousi viidenneksi. Radan kuudennessa mutkassa Kari ohitti ulkokautta edellä ajaneet Nirei Fukuzumin ja Jack Aitkenin nousten kolmanneksi. Fukuzumi joutui keskeyttämään jo ensimmäisellä kierroksella teknisiin ongelmiin.
Kierroksella 4 Russell ohitti Hubertin ja nousi takaisin kärkipaikalle. Kierroksella 7 Lorandi ohitti Aitkenin ja nousi neljänneksi. Seuraavalla kierroksella Santino Ferrucci pyörähti radan toisessa mutkassa pystyen jatkamaan, mutta keskeytti hetkeä myöhemmin. Kierroksella 14 Ryan Tveter pysähtyi radan varteen ja virtuaalinen turva-auto tuli radalle. Uusintalähdössä Lorandi ohitti Karin ja nousi kolmanneksi. Raoul Hyman kärsi myös ongelmista kilpailun aikana ja jäi viimeiseksi. Kierroksella 19 Dorian Boccolacci ohitti Niko Karin, mutta ajoi mutkan pitkäksi, jolloin Kari yritti ohittaa hänet, mutta autot osuivat toisiinsa. Tämän myötä Kari tippui myös Aitkenin taakse, joka ohitti viimeisellä kierroksella myös Boccolaccin.
George Russell voitti kilpailun, toiseksi ajoi Anthoine Hubert, kolmanneksi Alessio Lorandi, neljänneksi Jack Aitken, viidenneksi Dorian Boccolacci ja kuudenneksi Niko Kari, joka otti ensimmäiset pisteensä GP3-sarjassa. Kilpailun jälkeen Boccolacci sai 5 sekunnin aikarangaistuksen kolaristaan Karin kanssa, ja tippui kahdeksanneksi.
2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 15 kierrosta).
Dorian Boccolacci ei päässyt starttaamaan kilpailuun lainkaan. Näin ollen ensimmäisestä ruudusta starttasi Giuliano Alesi, joka piti kärkipaikan startissa. Neljännestä ruudusta lähtenyt Jack Aitken ohitti Niko Karin lähtösuoralla ja Arjun Mainin mutkassa 3, nousten kilpailussa toiseksi. 
Kari ohitti Mainin kierroksella kolme. Kierroksella 4 Julien Falchero ja Steijn Schothorst osuivat toisiinsa radan ensimmäisessä mutkassa. Molemmat joutuivat keskeyttämään ja turva-auto tuli radalle. Turva-auto poistui kierroksen 6 päätteeksi. Geroge Russell ohitti Arjun Mainin ja nousi neljänneksi. Nirei Fukuzumi sai 10 sekunnin aikarangaistuksen turva-auton takana ohittamisesta. Alessio Lorandi ja Anthoine Hubert ottivat osumaa radan neljännessä mutkassa, jonka seurauksena Hubert menetti asemiaan. Kolarista ei jaettu rangaistuksia.
Giuliano Alesi ajoi uransa ensimmäiseen GP3-kilpailun voittoon. Jack Aitken oli toinen ja Niko Kari oli kolmas ottaen ensimmäisen palkintosijansa GP3:ssa. George Russell oli maalissa neljäs ja vankisti pistejohtoaan mestaruustaistelussa.
Undead Son, Mama

Undead Son, Mama on heavy metal -yhtye Tarotin kahdeksas single. Se julkaistiin vuonna 2003 levymerkillä Spinefarm Records.
Kappale nousi Suomen Virallisen Listan sijalle 3.
Uppotukki (elokuva)

Uppotukki on Yleisradion TV2:n teatteritoimituksen tuottama, vuonna 1984 ensiesitetty kaksiosainen television draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut Pirkko Kurikka. Kurikan käsikirjoituksen ohjasi ja sovitti Kalle Pursiainen. Kurikka sai käsikirjoituksestaan elokuvataiteen valtionpalkinnon 1984.
Elokuvassa ankara miesopettaja (Hannu Lauri) järjestää yhdessä lapsuudenystäviensä kanssa lapsille leikkisodan, joka muuttuu todelliseksi lasten ja aikuisten väliseksi taisteluksi. Osien nimet ovat ”Puupyssyjen sota” (70 min) ja ”Intiaanileikki” (78 min).
"Uppotukki" oli teini-ikäisten Samuli Edelmannin ja Santeri Kinnusen ensimmäisiä merkittäviä roolitöitä.
Näyttelijät.
Lähde:
Tuotanto.
"Uppotukkia" kuvattiin kahtena kesänä Sulkavan Linnavuoren maisemissa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Jukka Kajava sanoi vuonna 1984 ensiesitetystä "Uppotukista" välillä pilkistävän esiin ”se, mitä haluttiinkin: aikuisten maailman julmuus, julmuuden siirtäminen seuraavaankin sukupolveen”. Perhe-elokuvan vaatimukset ovat kuitenkin hänestä tuoneet elokuvaan ”pitkitystä, toiminnan epäloogisuutta, tilanteita joissa ihminen ei todellisuudessa toimisi niin kuin käsikirjoitus käskee”. Uusintaesityksen 1986 alla saman lehden Kai Ovaskainen sanoi "Uppotukin" antavan ajattelemisen aihetta, mutta hieman alleviivaavalla ja ahdistavallakin tavalla. Hän sanoo tv-elokuvan jännitteiden rakentuvan paljolti Ippe Kätkän musiikin ja videokuvauksen mahdollistamien yllättävien kuvallisten keinojen varaan.
You (Tarotin kappale)

You on heavy metal -yhtye Tarotin yhdeksäs single. Se julkaistiin vuonna 2006 levymerkillä King Foo Records.
Kappale nousi Suomen Virallisen Listan sijalle 1.
Furmins

Furmins on Housemarquen kehittämä pulmapeli, joka on julkaistu iOS:lle ja PlayStation Vitalle.
Kehittäjäksi tai julkaisijaksi on joissakin lähteissä merkitty "Beatshapers".
Peli käyttää samaa pelimoottoria kuin edeltävät Housemarquen pelit kuten "Outland".
Vastaanotto.
Pelin PlayStation Vita -versiolla on Metacritic-kerääjäsivustolla 69/100 pistettä.
PocketGamer-sivustolla iOS-versio on saanut arvosanaksi 8/10.
Aasian GP2 Bahrainin Grand Prix 2008

Aasian GP2 Bahrainin Grand Prix 2008 oli Aasian GP2 -kauden 2008 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 5.–6. huhtikuuta Bahrain International Circuitin moottoriradalla Bahrainissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Bahrainin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi paalupaikalta startannut ART Grand Prix -tallin kuljettaja Romain Grosjean. Sunnuntain kilpailun voitti DAMS -tallin Kamui Kobayashi.
Aasian GP2 Malesian Grand Prix 2008

Aasian GP2 Malesian Grand Prix 2008 oli Aasian GP2 -kauden 2008 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 22.–23. maaliskuuta Sepang International Circuitin moottoriradalla Malesiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Malesian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Barwa International Campos Team -tallin Vitali Petrov. Sunnuntain kilpailun voitti DAMS -tallin Kamui Kobayashi.
On the Top of the World (kappale)

On the Top of the World on Ari Koivusen ensimmäinen single. Se julkaistiin 6. huhtikuuta 2007 levymerkillä Sony BMG.
Kappale ylsi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.
Hear My Call

Hear My Call on Ari Koivusen toinen single. Se julkaistiin 11. toukokuuta 2007 levymerkillä Sony BMG.
Kappale ylsi Suomen virallisen listan toiselle sijalle.
Aasian GP2 Dubain Grand Prix 2008

Aasian GP2 Dubain Grand Prix 2008 oli Aasian GP2 -kauden 2008 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. tammikuuta Dubai Autodromen moottoriradalla Dubaissa.
Perjantain kilpailun voittoon ajoi paalupaikalta startannut ART Grand Prix -tallin kuljettaja Romain Grosjean. Lauantain kilpailun voitti myös Grosjean.
Fuel for the Fire (kappale)

Fuel for the Fire on Ari Koivusen kolmas single. Se julkaistiin 27. elokuuta 2007 levymerkillä Sony BMG.
Kappale ylsi Suomen virallisen listan sijalle 26.
Aasian GP2 Indonesian Grand Prix 2008

Aasian GP2 Indonesian Grand Prix 2008 oli Aasian GP2 -kauden 2008 toinen osakilpailu, joka ajettiin 16.–17. helmikuuta Sentul International Circuitin moottoriradalla Indonesiassa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Trust Team Arden -tallin kuljettaja Sébastien Buemi. Sunnuntain kilpailun voitti Super Nova Racing -tallin Fairuz Fauzy.
Aasian GP2 Abu Dhabin Grand Prix 2011

Aasian GP2 Abu Dhabin Grand Prix 2011 oli Aasian GP2 -kauden 2011 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 11.–12. helmikuuta Yas Marinan moottoriradalla Abu Dhabissa.
Rahalla saa 2

Rahalla saa 2 (2012) on elokuvasarjan ”"Easy Money"” toinen osa. Elokuvasarjasta on myös ilmestynyt kolmas (2013) ja viimeinen tähän asti ilmestynyt elokuva. Elokuva kertoo Tukholman katujen elämästä.
Kuljunojan luhtaorvokki

Kuljunojan luhtaorvokki oli Mäntsälän Nummisissa sijainnut erityisesti suojeltavan lajin, luhtaorvokin kasvupaikka. Kasvupaikka on ollut rauhoitettu vuodesta 2004 lähtien. Rauhoitusalue on laajuudeltaan 0,76 hehtaaria. Luhtaorvokki on erittäin uhanalainen. Sen tiedetään (2011) esiintyvän Suomessa vain Hangon Santalankorvessa, Jomalassa, Karkussa, Kökarin Österbyggessä, Tohmajärven Onkamossa ja Vihdin Kourlassa.
Kuljunojan luhtaorvokkiesiintymän löysivät Lalli Laine, Yrjö Vasari ja Matti Kaasinen vuonna 1946. Esiintymän kehitystä seurattiin säännöllisesti 1946–1951, 1982–1984 ja 1987–1990. 1980-luvun alussa Kuljunojan puro ruopattiin ja maata siirrettiin niin, että vanha uoma katosi. Tämä hävitti luhtaorvokin pääesiintymän. Puron ympärillä olleet tulvaniityt olivat kadonneet jo aiemmin. Metsässä olleissa erillisissä luhtaorvokkiesiintymissä kasvoi vuonna 1983 yhteensä 20 luhtaorvokkiyksilöä. Vuoden 1987 kartoituksessa Kuljunojan penkereestä ja sen välittömästä läheisyydestä, noin 10 metrin matkalta, löytyi viisi pientä kasvustoa, joissa kasvoi yhteensä 370 yksilöä. Vuosina 1991–2004 esiintymää seurattiin satunnaisesti. Vuonna 2003 Uudenmaan ympäristökeskus kartoitti alueen suojelualuerajausta varten. Rajauspäätös tehtiin 2004 ja alue rauhoitettiin erityisesti suojeltavan lajin kasvupaikkana.
Metsänhoito uhkasi esiintymää jatkuvasti. Kasvupaikan suojelun jälkeen paikkaa hoidettiin poistamalla muutamia varjostavia kuusia. Vähän sen jälkeen koko kasvupaikan ympäristö hakattiin avoimeksi, jonka vuoksi kasvupaikka muuttui liian valoisaksi. Muu kasvillisuus tihentyi ja vuonna 2008 luhtaorvokin havaittiin hävinneen Kuljunojalta.
Suikoden

Suikoden () on Konamin julkaisema roolipelisarja, joka perustuu löyhästi kiinalaiseen Shui hu zhuan -teokseen.
Sarjan tarinat keskittyvät sodan tragedioihin kuten eräissä taktisissa roolipeleissä. Pelit sijoittuvat eri aikakausille ja eri päähenkilöillä, mutta sisältävät veden äärellä sijaitsevan linnoituksen täyttämisen jopa 108:lla henkilöllä, jotka pelaaja rekrytoi.
Sarjan pelejä on julkaistu uudelleen osana "PSone classics" -kokoelmaa. Syyskuussa 2022 Konami ilmoitti kahden ensimmäisen pelin remasteroitujen versioiden julkaisun tapahtuvan vuonna 2023.
Lewis Hine

Lewis Hine (26. syyskuuta 1874 Oshkosh, Wisconsin, Yhdysvallat – 3. marraskuuta 1940 Hastings-on-Hudson, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sosiologi ja valokuvaaja. Hän oli yksi 1900-luvun alun merkittävimmistä lapsityövoiman käytön vastustajista Yhdysvalloissa.
Lewis Hine oli itse kasvanut köyhyydessä, ja hän vastusti lapsityön käyttöä. Hän kiersi 1900-luvun alussa Yhdysvaltoja laatikkokameransa kanssa valokuvaamassa työhön pakotettuja lapsia, Amerikkaan tulleita siirtolaisia ja työläisiä koneiden äärellä. Lisäksi hän kuvasi Empire State Buildingin rakentamista, jonka Men at Work -sarjan kuvat ovat levinneet ympäri maailmaa julisteina ja postikortteina.
Hinen ottamilla valokuvilla oli keskeinen merkitys yleisen mielipiteen kääntämisessä lapsityötä vastaan. Lopulta vuonna 1938 Yhdysvaltoihin saatiin lapsityövoiman käyttöä rajoittava laki. Hine ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, mutta hän ei myynyt tekijänoikeuksia ottamiinsa kuviin töitä tekevistä lapsista. Hinen kuoltua hänen poikansa lahjoitti kuvat museoon. Kuvat ovat nykyään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa kaikkien ladattavissa ilmaiseksi 5 500 valokuvan National Child Labor Committee -kokoelmassa.
Birger Johansson

Max Birger Johansson (20. syyskuuta 1910 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 4. tammikuuta 1940 Marjapellonmäki, Johannes) oli suomalainen ratameloja.
Johansson kilpaili Berliinin kesäolympialaisissa 1936 miesten 1 000 metrin kajakkiyksiköissä. Hän eteni alkueränsä neljäntenä loppukilpailuun missä sijoittui seitsemänneksi.
Johansson taisteli talvisodassa JR 10:ssä. Hän kaatui 29-vuotiaana Johanneksen Marjapellonmäellä 4. tammikuuta 1940.
Australian parlamenttivaalit 2013

Australian parlamenttivaalit 2013 järjestettiin 7. syyskuuta 2013. Vaaleissa valittiin Australian edustajainhuoneen kaikki 150 jäsentä ja 40 senaatin 76 jäsenestä. Ääniä annettiin 13 726 070 kappaletta.
Tausta.
Edelliset parlamenttivaalit olivat johtaneet Työväenpuolueen vähemmistöhallitukseen. Kesäkuussa 2013 Kevin Rudd syrjäytti Julia Gillardin Työväenpuolueen johdosta ja pääministerin virasta ja julisti vaalipäiväksi 7. syyskuuta.
Seuraukset.
Koalition vaalivoiton seurauksena Australian pääministeriksi nimitettiin Tony Abbott.
Lehman on niin kaunis

Lehman on niin kaunis (myös "Kaunis Lehman", , "Cretinetti troppo bello", "Cretinetti e le donne" ja muita nimityksiä) on vuonna 1909 valmistunut italialainen komediaelokuva. Lyhyen farssin päähenkilöä Cretinettiä (Suomessa Lehman) esittää ranskalainen André Deed. 
Juoni.
Lehman saa kutsun ystävänsä häihin ja pukeutuu parhaimpiinsa. Ulkona kaikki naiset ihastuvat Lehmaniin ja lähtevät jahtaamaan häntä. Hääjuhlassa Lehman hurmaa morsiamen ja joutuu pakenemaan paikalta. Lopulta naiset saavat Lehmanin kiinni ja repivät hänet palasiksi. Naisten lähdettyä pois Lehmanin ruuminosat kiinnittyvät jälleen paikoilleen.
Tuotanto ja teemat.
Torinolaisen Itala Filmin tuottama "Lehman on niin kaunis" on hyvä esimerkki André Deedin Cretinetti-hahmon toiminnallisista farsseista. Sen komiikka perustuu porvarillisen yhteiskunnan sääntöjen, tapojen ja rituaalien järkkymiseen. Perinteiset sukupuoliroolit käännetään nurinniskoin, ja naisista tulee miesten pelkäämiä saalistajia. Ranskalaisista esikuvista lainattu törmäilevä ja koko ajan kiihtyvä takaa-ajo on tyypillinen piirre varhaisissa italialaisissa komedioissa. Päähenkilön narsismi johtaa täystuhoon, mutta lopussa kaikki palautuu entiselleen.
Elokuvaa on pidetty esimerkkinä varhaisen mykkäelokuvan porvarillisen sovinnaisuuden vastaisesta avantgardismista. Trikkikuvaukseen perustuva jäsenten irtoaminen ja uudelleen kiinnittyminen oli nähty jo aiemmin Georges Mélièsin elokuvissa, joissa myös Deed esiintyi (esim. "Dislocation mystérieuse", 1901). Takaa-ajokohtauksen on arveltu vaikuttaneen Buster Keatonin "Seitsemän mahdollisuutta" ("Seven Chances", 1925) -elokuvaan.
"Lehman on niin kaunis" oli yksi Deedin suosituimmista italialaiskomedioista. Sitä esitettiin Suomessa loppuvuodesta 1909.
Restaurointi.
Elokuva on säilynyt Torinon Kansallisen elokuvamuseon kokoelmissa. Alkuperäisestä 190 (tai 97) metrin pituudesta on jäljellä 84 (tai 115) metriä. Restaurointi on nähtävissä museon Vimeo-sivustolla.
Aasian GP2 Kiinan Grand Prix 2008

Aasian GP2 Kiinan Grand Prix 2008 oli Aasian GP2 -kauden 2008–2009 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 18.–19. lokakuuta Shanghai International Circuitin moottoriradalla Kiinassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Kiinan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi paalupaikalta startannut Piquet GP -tallin kuljettaja Roldán Rodríguez. Sunnuntain kilpailun voitti Durango -tallin Davide Valsecchi.