tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pahan maailman oireyhtymä

Pahan maailman oireyhtymä on George Gerbnerin käsite kuvaamaan ilmiötä, jossa massamedian väkivaltaan liittyvä sisältö saa katsojat uskomaan maailman olevan vaarallisempi kuin se todellisuudessa onkaan. Julma maailma -syndrooma on yksi tärkeimmistä kultivaatiomallin johtopäätöksistä. Gerbner edelläkävijänä tutki television kielteisiä vaikutuksia yhteiskuntaan ja väitti, että ihmiset jotka katselevat televisiota ovat taipuvaisia ajattelemaan, että maailma on pelottava ja tyly paikka. On osoitettu suora yhteys television katselumäärän ja maailmaan kohdistuvan pelon määrän välillä, vaikkakin saattaa toisaalta olla, että maailmaa pelkäävät ihmiset saattavat todennäköisemmin vetäytyä maailmasta ja puolestaan viettää enemmän aikaa sisätiloissa, harrastaen yksinäistä toimintaa, kuten television katselua.
Mielipiteillä, käsityksillä ja asenteilla, joita katsojat muodostavat television ääressä on suora vaikutus siihen, kuinka he kokevat todellisen maailman. He heijastelevat ja viittaavat yleisimpiin käsityksiin sekä toistuviin viesteihin, joiden ajattelevat vaikuttavan todelliseen elämäänsä. Gerbner on sanonut: ”Se, joka kertoo tarinat kulttuurista, todella hallitsee ihmisen käyttäytymistä. Aiemmin tämä taho oli vanhemmat, koulu, kirkko ja yhteisö. Nyt taho on kourallinen monikansallisia finanssiryhmittymiä, joilla ei ole mitään sanottavaa, mutta sen sijaan heillä on paljon mitä myydä.”
Gerbner väittää, että oireyhtymän leviäminen on voimistunut ajan kuluessa. Hän kuvailee, miten uudet teknologiat, kuten videot, DVD, ja kaapelitelevisio eivät ole ristiriidassa kultivaatioteorian kanssa, vaan todellisuudessa mahdollistavat täydellisemmän pääsyn viesteihin ja toistuvien viestien leviämisen, vaikkakin laajempi pääsy Internetiin saattaa toimia vastavaikuttimena. 1930-luvulla behavioristiset mallit nimeltään Payne Fund -tutkimukset () osoittivat, että massamedian vaikutus ihmisten käyttäytymiseen on huomattava. Mallia kutsutaan myös taikaluoti- eli lääkeruiskuteoriaksi: ihmisiin ruiskutetaan massamedian luomia sopivia viestejä ja ideoita.
Loistokaveri

Loistokaveri... ("Say Anything...") on Cameron Crowen käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamakomedia vuodelta 1989. Crowen esikoisohjauksen pääosia, erilaisista taustoista tulevia teinirakastavaisia esittävät John Cusack ja Ione Skye. Elokuvasta muodostui Cusackin läpimurtorooli, jonka ansiosta hänestä tuli Yhdysvalloissa yksi aikansa teini-idoleista.
Juoni.
High schoolista juuri valmistunut, yksinhuoltajasiskonsa kanssa asuva Lloyd Dobler (Cusack) harrastaa potkunyrkkeilyä ja on rakastunut koulunsa priimukseen Dianeen (Skye), joka on lähdössä stipendiaatiksi Englantiin. Lloyd yrittää voittaa tytön sydämen huolimatta tämän suojelevasta yksinhuoltajaisästä (Mahoney), eronneesta vanhainkodin johtajasta. Asiat mutkistuvat, kun Dianen isä joutuu vankilaan talousrikoksista ja tytär menettää luottamuksensa isäänsä. Lopulta Lloyd ja lentopelkoinen Diane lähtevät yhdessä Englantiin.
Rooleja.
Lähde: 
Myöhempi arvostus.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Loistokaverin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Gaspard-Gustave Coriolis

Gaspard-Gustave Coriolis (21. toukokuuta 1792 – 19. syyskuuta 1843) oli ranskalainen matemaatikko, insinööri ja fyysikko. Coriolis-ilmiö on saanut nimensä Corioliksen mukaan.
Coriolis oli professori École Polytechniquessa 1816–1838. Hän otti käyttöön sanat "työ" ja "kineettinen energia" niiden nykyisessä luonnontieteellisessä merkityksessä kirjassaan "Du calcul de l’effet des machines" (1829).
Coriolis-ilmiö on esitelty Corioliksen artikkelissa "Sur les équations du mouvement relatif des systèmes de corps" (1835).
Oberaarsee

Oberaarsee on tekojärvi Keski-Sveitsissä, Guttannenin kunnassa, Bernin Alpeilla. Järven pinnankorkeus on korkeimmillaan 2 303 metriä mpy. Järvi on Aarejoen lähtöjärviä.
Tekojärvellä on kaksi tarkoitusta. Siihen kerätään yläpuolisen Oberaargletscherin lähivuorten sulamisvedet kesän ja syksyn aikana. Toisaalta sitä käytetään ylimpänä patoaltaana Kraftwerke Oberhasli AG:n (KWO) voimalaitosten sähköntuotannossa ja vedenvarastoinnissa Oberaarseen ja Grimselseen välillä.
Le Havren raitiotieliikenne

Le Havren raitiotieliikenne on raitiotiejärjestelmä, jota käytetään Le Havren alueella.
Historia.
Kaupungin raitiotieliikenne alkoi vuonna 1874 hevosraitiotiellä ja 1900-luvulla rataverkko sähköistettiin. Toinen maailmansota vaurioitti raitiotielinjoja merkittävästi, minkä myötä toiminta lopetettiin vuonna 1951 ja raitiotie korvattiin johdinautoilla.
2000-luvun alussa raitiotie nousi jälleen ajankohtaiseksi ja kaupunki käynnisti kyselyn uuden liikennöintimuodon rakentamisesta kaupunkiin. Kaupungissa päädyttiinkin rakentamaan raitiotie ja rakennustyöt aloittiin vuonna 2010. Y-kirjaimen muotoisella raitiotielinjastolla yhdistettiin kaupungin suurimmat asukaskeskittymät sekä liikennöintipaikat.
Raitiotie valmistui loppuvuodesta 2012 ja sen kustannukset olivat 395 miljoonaa euroa. Raitiotien laajennusta Le Havren päärautatieasemalta Stade Océanelle on suunniteltu.
Gelmersee

Gelmersee on tekojärvi Keski-Sveitsissä, Guttannenin kunnassa, Bernin Alpeilla. Järven pinnankorkeus on korkeimmillaan 1 849 metriä mpy. 
Tekojärvellä on kaksi tarkoitusta. Siihen kerätään lähivuorten sulamisvedet kesän ja syksyn aikana. Toisaalta sitä käytetään välialtaana Kraftwerke Oberhasli AG:n (KWO) voimalaitosten sähköntuotannossa ja vedenvarastoinnissa Gelmerseen ja Grimselseen välillä.
Gelmerseen padolle kulkee Gelmerbahn-funikulaarirata Aarejoen laakson pohjalta Handeggista.
Jamie Lloyd

Jamie Loyd on "Halloween"-elokuvasarjan henkilöhahmo, Michael Myersin sisarentytär. Hän esiintyi ensimmäisen kerran elokuvassa ". Jamieta näyttelevät Danielle Harris ja J.C. Brandy.
Elämä.
Jamie Loyd on Michael Myersin siskon Laurie Stroden tytär. Jamie adoptoitiin Carrutherin perheeseen, jossa hänen hyvä ystävänsä on hänen siskopuolensa Rachel. Kun Michael Myers pakeni vankilasta, hän otti kohteekseen Jamien. Samaan aikaan Jamie näki painajaisia Michaelista. Kun Michael saatin pitkän kamppailun päätteeksi tapettua, Jamie laittoi maskin päähänsä ja tappoi äitipuolensa. Jamie ei puhunut seuraavaan vuoteen mitään ja oli traumojensa takia hoidossa. Jamielle jäi telepaattinen yhteys enoonsa, ja tiesi sen takia, että Michael ei ollut kuollut. Michael alkoi taas jahdata Jamieta ja onnistui tappamaan tämän sisarpuolen Rachelin. Kun Michael saatiin jälleen napattua, käveli salaperäinen mies mielisairaalaan ja alkoi ampua poliiseja. Jamielle seuraa pitänyt poliisi kielsi Jamieta menemästä sinne, mutta hän ei kuunnellut. Kun Jamie löysi enonsa sellin, sen kalterit oli tuhottu ja Michael oli poissa. Kuusi vuotta sen jälkeen kaikki luulivat, että Michael ja Jamie olivat kuolleet. Todellisuudessa molemmat olivat kadonneet. Jamie synnyttää pojan, joka uhataan tappaa. Jamie pakenee Haddonfieldiin etsimään Tri. Loomisia. Loppujen lopuksi Jamie piilottaa pojan, Michael löytää hänet ja tappaa tämän.
Hey, Mamma!

Hey, Mamma! (myös Hey Mamma) on moldovalaisen SunStroke Project -yhtyeen esittämä kappale, jolla se edusti Moldovaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa 9. toukokuuta, jossa se sijoittui toiseksi 291 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 374 pistettä ja saavutti sijan 3.
O.Torvald

O.Torvald () on ukrainalainen rockyhtye, joka on perustettu vuonna 2005. Se valittiin edustamaan maataan Kiovassa järjestettevässä Eurovision laulukilpailussa 2017 voitettuaan Ukrainan Euroviisukarsinnat 2017 kappaleella ”Time” .
Vuonna 2018 ryhmä muutti Puolaan, heidän aktiivisuus kulttuurielämässä väheni jonkin verran. Vaikka tänä aikana julkaistiin useita kappaleita ja leikkeitä.
Time (O.Torvaldin kappale)

Time on ukrainalaisen O.Torvald -yhtyeen esittämä kappale, jolla se edusti Ukrainaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa 13. toukokuuta, jossa se sai 36 pistettä ja jäi sijalle 24.
Johannes Holmsen

Johannes Holmsen (; 10. lokakuuta 1865 Rygge, Norja – 15. maaliskuuta 1941 Oslo, Norja) oli norjalaissyntyinen suomalainen sotilas, joka kohosi Venäjän keisarikunnan armeijassa kenraaliluutnantiksi. Hän oli Suomen kenraalikuvernöörinä toimineen kenraali Nikolai Bobrikovin vävy.
Elämä.
Johannes Holmsenin vanhemmat olivat norjalainen liikemies ja Evjen kartanon omistaja Aslak Holmsen sekä Hanna Fritzo-Berg, jotka muuttivat 1860-luvun lopulla perheineen Suomen suuriruhtinaskuntaan ja saivat muutamaa vuotta myöhemmin Suomen kansalaisuuden. Helsingissä varttunut Johannes Holmsen kävi vuosina 1879–1886 Haminan kadettikoulun ja aloitti sotilasuransa aliluutnanttina Henkikaartin Semjonovin rykmentissä. Saatuaan ylennyksen luutnantiksi hän oli 1890–1893 komppaniaupseerina Haminan kadettikoulussa. Käytään vuosina 1893–1896 Nikolain yleisesikunta-akatemian Pietarissa Holmsen yleni kapteeniksi ja työskenteli vuoden ajan Odessan sotilaspiirin esikunnassa. Vuosina 1897–1900 hän oli Suomen asevelvollisen sotaväen päällikköhallituksen adjutanttina ja 1898–1899 samanaikaisesti Suomen kaartin komppanianpäällikkönä. Helmikuussa 1900 hän sai siirron kuljetuspäälliköksi Irkutskiin Siperiaan ja vielä samana vuonna Venäjän sotilasasiamieheksi Ateenaan Kreikkaan. Holmsen meni syyskuussa 1900 naimisiin Suomen kenraalikuvernööri Bobrikovin tyttären, keisarillisen hovineiti Ljubov Bobrikovan (1880–1939) kanssa ja heidän poikansa syntyi seuraavana vuonna Ateenassa.
Osallistuttuaan 1900–1901 boksarikapinan kukistamiseen Kiinassa Holmsen ylennettiin everstiluutnantiksi. Hän palasi Ateenaan, jossa sai 1904 ylennyksen everstiksi. Vuonna 1906 hän siirtyi sotilasasiamieheksi Konstantinopoliin, jossa hänet ylennettiin 1910 kenraalimajuriksi. Hän oli Venäjän yhteysupseerina Turkin päämajassa ensimmäisen Balkanin sodan aikana 1912–1913. Vuonna 1913 Holmsen palasi Venäjälle prikaatinkomentajaksi ja ensimmäisen maailmansodan puhjettua hän osallistui Itä-Preussin alueella syksyllä 1914 käytyihin taisteluihin. Holmsen ylennettiin keväällä 1915 jalkaväkidivisioonan komentajaksi ja kenraaliluutnantiksi. Hän jäi toukokuussa 1915 itärintamalla saksalaisten vangiksi. Holmsen oli kaksi vuotta sotavankina Dalholmin saarella Stralsundin lähellä. Huhtikuussa 1917 hänet siirrettiin vankienvaihdon yhteydessä Norjaan.
Holmsen ei osallistunut sotilaana Venäjän sisällissotaan, mutta toimi vuodesta 1918 valkoisen armeijan edustajana Länsi-Euroopassa. Hän oli aluksi valkoiselle armeijalle varoja keränneen kenraali Boris Geruan apulaisena Lontoossa ja vuodesta 1919 Venäjän valkoisten Berliinin-sotilasvaltuuskunnan johdossa sekä Etelä-Venäjän armeijan ja viimeksi kenraali Pjotr Wrangelin virallisena edustajana Saksassa. Wrangel kutsui Holmsenin vuonna 1922 Pariisiin. Holmsen oli vuosina 1924–1930 Venäjän yleissotilaallisen liiton (ROVS) 1. osaston johtajana Pariisissa ja 1930–1937 ROVS:n johtajan kenraali Jevgeni Millerin neuvonantajana. Vaimonsa kuoltua tammikuussa 1939 Holmsen muutti viimeisiksi vuosikseen takaisin synnyinmaahansa ja kuoli oslolaisessa vanhainkodissa saksalaismiehityksen aikana 1941.
Where I Am

Where I Am on tanskalaislaulaja Anja Nissenin esittämä kappale, jolla hän edusti Tanskaa vuoden 2017 Euroviisuissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 11. toukokuuta, jossa se sijoittui kymmenenneksi 101 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 77 pistettä ja jäi sijalle 20.
Melodifestivalen 2017

Melodifestivalen 2017 oli Ruotsissa 4. helmikuuta – 11. maaliskuuta 2017 järjestetty laulukilpailu, jossa valittiin Ruotsin edustaja Eurovision laulukilpailuun 2017. Kilpailun voitti Robin Bengtsson kappaleellaan "I Can’t Go On".
Kilpailun kulku.
1. semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali kilpailtiin 4. helmikuuta Scandinaviumissa, Göteborgissa.
2. semifinaali.
Toinen semifinaali kilpailtiin 11. helmikuuta Malmö Arenalla, Malmössä.
3. semifinaali.
Kolmas semifinaali kilpailtiin 18. helmikuuta Vida Arenalla, Växjössä.
4. semifinaali.
Neljäs semifinaali kilpailtiin 25. helmikuuta Skellefteå Kraft Arenalla, Skellefteåssa.
Toinen mahdollisuus.
"Toinen mahdollisuus" -karsinta kilpailtiin 4. maaliskuuta Saab Arenalla, Linköpingissä.
Finaali.
Finaali kilpailtiin 11. maaliskuuta Friends Arenalla, Tukholmassa.
Anja Nissen

Anja Nissen (s. 6. marraskuuta 1995) on tanskalais-australialainen laulaja, lauluntekijä, tanssija ja näyttelijä. Hän voitti Australian The Voice -kilpailun 3. tuotantokauden. Nissen allekirjoitti sopimuksen Universal Music Groupin kanssa ja kertoo saaneensa vaikutteita Patti LaBellesta, Aretha Franklinista, Celine Dionista, Mariah Careysta, Whitney Houstonista, Toni Braxtonista ja Stevie Wonderista. Vuonna 2015 hän toimi tukiesiintyjänä Olly Mursin Australian "Never Been Better" -kiertueen aikana. 
Vuonna 2016 Nissen kilpaili "Dansk Melodi Grand Prix 2016" -kilpailussa (Kilpailu, jossa valittiin Tanskan vuoden 2016 euroviisuedustaja ja -kappale) kappaleella "Never Alone". Hän tuli toiseksi 36% äänistä. Vuonna 2017 Nissen kilpaili "Dansk Melodi Grand Prix 2017" -kilpailussa (Kilpailu, jossa valittiin Tanskan vuoden 2017 euroviisuedustaja ja -kappale) jonka hän voitti kappaleella "Where I Am" ja edusti näin Tanskaa vuoden 2017 Euroviisuissa Kiovassa.
Tunnelivisio

Tunnelivisio on Mira Luodin ensimmäinen albumi sooloartistina. Se julkaistiin 16. syyskuuta 2016. Albumin kaikki kappaleet on säveltänyt, sanoittanut ja tuottanut Arto Tuunela. Albumi oli Suomen virallisella albumilistalla kaksi viikkoa, sijoittuen parhaimmillaan kuudenneksi.
Albumilta on julkaistu neljä singleä (”Pinnan alla”, ”Puhu mulle hulluudesta”, ”Lähiölaulu”, ”Sitä tipahtaa pimeyteen), jotka kaikki julkaistiin ennen albumin julkaisua. Ennen albumijulkaisua julkaistiin myös kappaleet ”Musta laatikko” ja ”Tunnelivisio”.
Kappaleet.
Kaikki albumin kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Arto Tuunela.
Sudan Airwaysin lento 109

Sudan Airwaysin lento 109 oli Sudan Airwaysin kansainvälinen reittilento Jordanian Ammanista Sudanin Khartumiin Syyrian Damaskoksen kautta. Lentoa operoinut Airbus A310-300 -matkustajakone laskeutui 10. kesäkuuta 2008 Khartumin kansainväliselle lentoasemalle, mutta ei onnistunut pysähtymään kiitotien päällystetyllä osalla. Koneessa syttyi pian laskeutumisen jälkeen tulipalo, jossa kuoli 30 henkilöä.
Lento ja tulipalo.
Sudan Airwaysin lentoa 109 operoinut Airbus A310 -matkustajalentokone oli lähtenyt jatkamaan lentoaan Khartumin kansainväliselle lentoasemalle Sudanissa, tehtyään suunnitellun välilaskun Syyrian Damaskoksen kansainväliselle lentoasemalle. Kone oli lähestymässä Khartumia, kun kapteeni päätti huonojen sääolosuhteiden takia lentää alkuperäisen määränpään sijasta Port Sudanin kansainväliselle lentoasemalle, missä kone tankattiin laskeutumisen jälkeen 20 tonnilla Jet A1 -lentokerosiinia.
Noin tunnin ja vartin odottelun jälkeen kapteeni päätti jatkaa matkaa varsinaiseen määränpäähän, kun Khartumista oli tullut tieto sään parantumisesta. Kone lensi Khartumiin, ja kapteeni aloitti koneen ohjaajana lähestymisen lentoaseman kiitotielle 36. Kone laskeutui pehmeästi, mutta oli jo noin 900 metriä kiitotien kynnyksen etupuolella pyörien osuessa maahan. Märkä kiitotie ja epäkunnossa ollut vasemman moottorin suihkujarru vaikeuttivat koneen pitämistä kiitotien keskilinjalla, minkä lisäksi se ei pysähtynyt ajoissa. Laskukiito meni pitäksi 215 metrillä. Pysähdyttyään kone syttyi palamaan oikealta puoleltaan.
Oikeanpuoleisia hätäliukumäkiä ei voitu avata, ja koneessa olleet henkilöt poistuivat vasemmanpuoleisen etuliukumäen kautta. Koneen 203 matkustajasta 29 ja 11 miehistön jäsenestä yksi menehtyivät onnettomuudessa.
Lentokentän paloasema ei kyennyt välittämään käytössä olleille paloautoille tietoa onnettomuudesta, sillä aseman ja ajoneuvojen välillä ei ollut minkäänlaista viestiyhteyttä. Asema kärsi myös onnettomuuden sattuessa henkilöstövajauksesta, mikä hidasti tapahtumaan vastaamista entisestään.
Antonia Terzi

Antonia Terzi (29. huhtikuuta 1971 Mirandola – 26. lokakuuta 2021 Englanti) oli italialainen Ferrarin ja Williamsin Formula 1 -tallien insinööri. Terzi aloitti uransa Ferrarilla 1990-luvun lopulla aerodynamiikkapuolen johtajana. Vuonna 2002 hän siirtyi puolestaan Williamsille aerodynamiikkapuolen johtajaksi. Hän suunnitteli muun muassa Williams FW26 -auton keularatkaisun. Terzi jätti Williamsin marraskuussa 2004. Terzi työskenteli myös alankomaalaisessa Delftin teknillisessä yliopistossa, missä hän toimi apulaisprofessorina ilmailun ja avaruustutkimuksen laitoksella ja osallistui sähköllä toimivan Superbus-limusiinibussin suunnittelutyöhön. 
Terzi kuoli 50-vuotiaana, 26. lokakuuta 2021, auto-onnettomuudessa Englannissa.
Gavin Fisher

Gavin Fisher (s. 30. elokuuta 1964) on brittiläinen entinen Williamsin Formula 1 -tallin pääsuunnittelija. Fisher aloitti uransa Williamsilla vuonna 1988. Vuonna 1997 hänestä tuli tiimin pääsuunnittelija, Adrian Neweyn siirryttyä McLarenille. Fisher jätti tallin elokuussa 2005.
Syyskuussa 2004 Fisher loukkaantui moottoripyöräonnettomuudessa Kaliforniassa. Hän palasi takaisin töihin jo samana vuonna joulukuussa.
Vaaleanokkatoko

Vaaleanokkatoko ("Lophoceros pallidirostris"), aiemmalta nimeltään valkonokkatoko, on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Angola, Kongon demokraattinen tasavalta, Malawi, Mosambik, Tansania ja Sambia sekä vaeltavana Keniassa.
Kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta lajin on ilmoitettu olevan laajalle levinnyt ja paikallisesti yleinen sopivissa olosuhteissa. Kanta on kuitenkin pienenemässä elinalueiden tuhoutumisen vuoksi ja siksi että sen kanssa kilpailee harmaatoko ("Lophoceros nasutus")
Rovaniemen Reipas

Rovaniemen Reipas (lyh. RoRe) on vuonna 1907 perustettu rovaniemeläinen urheiluseura, jonka lajeja nykyään ovat nyrkkeily ja painonnosto. 
Historia.
Vuonna 1907 perustetun Rovaniemen Reippaan perustajajäseniin kuului muun muassa vuoden 1918 sisällissodan aikana teloitettu Leo Pekkala. Lokakuussa 1931 Rovaniemen kihlakunnanoikeus lakkautti seuran kommunistilakien nojalla. Sen toimintaa perustettiin jatkamaan Rovaniemen
Myrsky -niminen seura, joka kuitenkin lakkautettiin 1932. Poliittisen tilanteen hieman rauhoituttua, perustettiin vielä samana vuonna uudeksi Reippaan seuraajaksi Rovaniemen Lappi. Sotavuosien jälkeen Reipas aloitti toimintansa uudelleen vuonna 1947. Seura jatkoi ainoastaan vuoteen 1962 saakka, mutta sen toimintaa piti yllä vuotta aikaisemmin perustettu palloiluun keskittynyt sisarseura Rovaniemen Työväen Palloilijat. Viiden vuoden tauon jälkeen Rovaniemen Reippaan toiminta käynnistyi jälleen vuonna 1967. Tällöin seura liittyi Työväen Urheiluliitton sijasta sosialidemokraattien johtamaan Työväen Urheiluseurojen Keskusliiton jäseneksi.
Jalkapallo.
Aikaisemmin Rovaniemen Reippaan lajeihin on kuulunut muun muassa jalkapallo, jossa seuran edustusjoukkue pelasi parhaimmillaan Suomen kolmannella sarjatasolla II divisioonassa 1970–1990-luvuilla. Vuonna 1992 Rovaniemen Reippaan jalkapallojaosto yhdistyi Rovaniemen Lapin kanssa fuusioseuraksi FC Santa Claus. Jalkapallon naisten SM-sarjan alkulohkovaiheessa Reipas oli mukana vuosina 1972–1973.
Tunnetuin Reippaan kasvatti on 34 A-maaottelua pelannut Pasi Tauriainen. Myös kansanedustaja Esko-Juhani Tennilä pelasi jalkapalloa Reippaan joukkueessa 1960–1970-luvuilla.
Ekstraliga-kausi 2015–2016

Ekstraliga-kausi 2015–2016 oli Valko-Venäjän jääkiekon pääsarjan Ekstraligan 24. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti H’K Šah’tsjor Salihorsk.
Joukkueet pelasivat runkosarjan aikana 22 ottelua. Runkosarjan kuusi parasta eteni voittajien vaiheeseen ja kuusi heikointa häviäjien vaiheeseen. Molemmissa vaiheissa joukkueet pelasivat vielä 20 ottelua. Voittajien vaiheesta kaikki etenivät pudotuspeleihin, häviäjien vaiheista kaksi parasta. Runkosarjan voitti Junost Minsk ja sen paras pistemies oli valkovenäläinen Andrei Orljuk, joka edusti HK Lidaa.
Välieristä loppuotteluun etenivät runkosarjan voittanut Minsk ja runkosarjan toinen, Salihorsk. Mestaruuden voitti lopulta Minsk voitoin 4–1. Mestaruus oli vuonna 2003 perustetulle seuralle sarjan historian seitsemäs ja ensimmäinen sitten kauden 2010–2011.
When in Rome

When in Rome on brittiläinen synthpopia ja uuden aallon musiikkia tuottava yhtye, joka koostui alun perin laulajista Clive Farringtonista ja Andrew Mannista sekä kosketinsoittajasta Michael Florealesta. Yhtyeen suurin kaupallinen menesty oli vuoden 1988 single ”The Promise”.
Barry Jenkins

Barry Jenkins (s. 19. marraskuuta 1979 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan elokuvistaan "Medicine for Melancholy" (2008), "Moonlight" (2016) ja "If Beale Street Could Talk" (2018).
Jenkins sai "Moonlightista" parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon sekä parhaan ohjauksen Oscar-ehdokkuuden. Elokuva palkittiin myös parhaan elokuvan ja miessivuosan Oscareilla.
Acrophoca

Acrophoca on sukupuuttoon kuollut hylkeiden suku johon kuului vain yksi laji, "A. longirostris". Se oli 1,5 metriä pitkä ja eli Perussa varhaisella plioseenilla.
"Acrophoca" saattoi olla nykyisen merileopardin ("Hydrurga leptonyx") esi-isä. Se oli sen tavoin kalansyöjä, mutta se näyttää olleen vähemmän sopeutunut vesielämään, ja vietti suuren osan ajastaan rannikolla tai lähellä sitä. Sen räpylät eivät myöskään olleet niin kehittyneet, sen niska oli pidempi ja vähemmän virtaviivainen kuin nykyisten hylkeiden ja sen kuono oli paljon suipompi. Sillä oli kaikki samat piirteet kuin nykyisilläkin hylkeillä, mutta vähemmän korostuneena. "Acrophocan" pitkä niska ja kuono antoivat sille käärmemäisemmän ulkomuodon.
Alex Newell

Alex Newell on yhdysvaltalainen laulaja. Newell esitti "Glee"-sarjassa mustaa transsukupuolista hahmoa. Newellin lauluääni ja ääniala muistuttavat naisen vastaavia. Newell esiintyy transsukupuolisten yhdistysten tilaisuuksissa.
Sumenep

Sumenep on kunta Itä-Jaavan provinssissa Indonesiassa. Siihen kuuluu Maduran saaren itäkärki ja lukuisia pienempiä saaria Maduran pohjois-, itä- ja eteläpuolella.
Vuonna 2010 Sumenepin kunnassa oli 1,042 miljoonaa asukasta. Kunnan keskeisimmässä osassa, Kota Sumenep, heistä asui 70 000.
Maduralla oleva osa on jaettu 17 kunnanosaan, saaristo, joka koostuu 76 saaresta, on jaettu kahdeksaan alueeseen.
Sumenepin kuninkaallinen palatsi on muutettu museoksi. Asta Tinggin hautausmaa on pyhä paikka, johon tehdään pyhiinvaelluksia.
Räterichsbodensee

Räterichsbodensee on tekojärvi Keski-Sveitsissä, Guttannenin kunnassa, Bernin Alpeilla. Järven pinnankorkeus on korkeimmillaan 1 767 metriä mpy. Järvi on rakennettu Haslitalin laakson yläosaan, Aarejoen latvoille.
Järvi on väliallas Kraftwerke Oberhasli AG:n (KWO) voimalaitosten sähköntuotannossa ja vedenvarastoinnissa KWO:n Handeckin ja Grimselin voimalaitosten sekä yläpuolisten Oberaarseen ja Grimselseen tekojärvien välillä.
SKY Perfect JSAT

SKY Perfect JSAT on japanilainen televisio- ja satelliittikonserni. Se muodostui vuonna 2008, kun satelliitteja hallinnoinut JSAT Corporation ja television maksukanavia omistanut Sky PerfecTV yhdistyivät.
SKY Perfect JSAT on Aasian suurin satelliittioperaattori. Se omistaa 17 satelliittia; JCSAT-17 laukaisu on sovittu vuodelle 2019. Se on ainoa japanilainen yhtiö, joka tarjoaa sekä monen kanavan maksutelevisiopaketteja että tietoliikennepalveluita. Sen televisiopalveluilla on 3,4 miljoonaa käyttäjää.
Maciste kauhujen maassa

Maciste kauhujen maassa (, ”Maciste kyklooppien maassa”) on vuonna 1961 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuva on ohjannut Antonio Leonviola. Sen sankaria Macistea esittää yhdysvaltalainen Gordon Mitchell.
Juoni.
Vapautuakseen Kirken kirouksesta kuningatar Capysin on murhattava Odysseuksen viimeinen perillinen ja uhrattava tämän poika kykloopille. Lapsi pelastuu verilöylystä ja Maciste jättää hänet lammaspaimenen hoiviin. Matkalla vapauttamaan pojan äitiä Maciste pelastaa Capysin sibyllan temppelissä. Kapysiin rakastuneen Iphitosin sotilaat ottavat Macisten vangiksi, mutta kuningatar vapauttaa hänet ja osoittaa vieraanvaraisuuttaan. Iphitosin mustaihoinen apuri Mumba huumaa Macisten, joka paljastaa lapsen olinpaikan. Iphitos kaappaa lapsen ja tämän äidin ja lähtee viemään heitä kyklooppisaarelle. Julmuuksiin kyllästynyt Capys päättää todistaa Macistelle rakkautensa ja pelastaa pojan. Saarella Iphitos surmaa vahingossa Capysin, ja Maciste heittää hänet kykloopin raadeltavaksi. Maciste tappaa kykloopin ja pelastaa pojan, joka kruunataan kuninkaaksi. Lopuksi sankari lähtee kohti uusia seikkailuja.
Tuotanto.
"Maciste kauhujen maassa" on kuvattu Dyaliscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Luce-instituutin studiossa. Se on ohjaaja Antonio Leonviolan ja pääosaa esittävän Gordon Mitchellin ensimmäinen peplum-elokuva. Näyttelijän taiteilijanimi kirjoitettiin tuolloin vielä Mitchell Gordon. Leonviola oli haluton ohjaamaan elokuvaa, mutta tarvitsi rahaa, eikä välittänyt juonen epäjohdonmukaisuuksista tai muista turhista pikkuseikoista.
Elokuva on yksi peplumin merkkiteoksista, joka heijastaa tyylilajin siirtymistä valtavirrasta b-elokuvan piiriin. Sen sarjakuvamaisessa rakenteessa ja estetiikassa tiivistyvät genren erityispiirteet. Lihaksikas sankari käy läpi toinen toistaan hämmästyttävämpiä voimainkoetuksia, mutta ainoan kunnon vastuksen hänelle antaa seksikäs paha kuningatar, joka samalla on elokuvan ainoa psykologisesti motivoitu ja sisäisesti ristiriitainen henkilöhahmo. Molempien rintavarustukset näyttelevät pääosia. Leonviolalle tyypillisesti elokuvassa on myös tummaihoisia näyttelijöitä kuten kehonrakentaja Paul Wynter, jonka tehtävä on roiston tahdottomana apurina korostaa valkoisen rodun ylivaltaa.
Vastaanotto.
"Maciste kauhujen maassa" tuotti Italiassa huomattavat 655 miljoonan liiran pääsylipputulot. Se julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä "Atlas in the Land of the Cyclops", vaikka Atlasta ei mainita edes englanninkielisessä jälkiäänityksessä. Elokuva on saanut eräänlaista kulttimainetta tyylilajin harrastajien keskuudessa, joskin eräät arvostelijat ovat kiinnittäneet huomiota sen huolimattomasti ohjattuihin toimintakohtauksiin. Leonviola teki samana vuonna myös toisen Maciste-elokuvan "Maciste ja manalan valtiatar".
Asumisvelvollisuus

 
Asumisvelvollisuus on ulkomaalaislakiin määritelty turvaamistoimi. Sen mukaan kansainvälistä suojelua hakenut turvapaikanhakija voidaan määrätä asumaan ja ilmoittautumaan nimetyssä vastaanottokeskuksessa.
Asumisvelvollisuuden voi määrätä poliisi, Maahanmuuttovirasto tai Rajavartiolaitos aina tapauskohtaisen harkinnan perusteella turvapaikan hakijalle. Asumisvelvollisuuden määräyksellä pyritään vähentämään säilöön ottamista ja toisaalta turvapaikkamenettelyn sujuvuuden ja kielteisen päätöksen saaneiden maasta poistamisen varmistamiseksi.
Vastaavanlainen asumisvelvollisuus on käytössä useassa EU-maassa.
Eino Tirronen

Eino Osvald Tirronen (21. toukokuuta 1921 Pielisjärvi – 10. helmikuuta 2017 Turku) oli suomalainen upseeri, joka toimi huolto- ja sotataloustehtävissä sekä laati ja toimitti useita alansa julkaisuja.
Tirrosen vanhemmat olivat puuseppä Antti Tirronen ja Katri Saarelainen. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1946 oli Veera Tolonen (k. 1988) ja toinen vuodesta 1991 Marja Auramaa. Myös Tirrosen poika kapteeniluutnantti Matti Tirronen (s. 1946) toimi puolustusvoimien palveluksessa, vuoteen 1977 saakka.
Tirronen tuli ylioppilaaksi Helsingin V yhteiskoulusta 1945, Kadettikoulusta hän valmistui samana vuonna ja suoritti Sotakorkeakoulun 1958. Talvisodassa Tirronen toimi väestönsuojelutehtävissä Lieksassa ja Helsingissä, jatkosodassa hän oli konekivääriryhmän ja joukkueenjohtaja Jalkaväkirykmentti 44:ssä ja Itä-Suomen rannikkoprikaatissa. Hän haavoittui 1944 Suursaaressa ja oli 30% sotainvalidi.
Toimittuaan sotien jälkeen ensin adjutantin ja patteriupseerin ja -päällikön tehtävissä Tirronen työskenteli 1940-luvun lopulta lähtien asiantuntija-, päällikkö- ja koulutustehtävissä muun muassa Merivoimien esikunnassa, Pääesikunnassa, Merisotakoulussa, Huoltokoulussa, Länsi-Suomen sotilasläänin esikunnassa ja Sotakorkeakoulun sotahistorian laitoksella. Hän erosi vakinaisesta palveluksesta 1975.
Tirronen ylennettiin vänrikiksi 1942, luutnantiksi 1944, kapteeniksi 1951, majuriksi 1961, everstiluutnantiksi 1966 ja everstiksi 1972.
Tirronen toimitti ja kirjoitti tekstejä ja teoksia sekä esitelmöi ahkerasti alaltaan. Hän laati ja toimitti "Suomen sota 1941–1945" -teossarjan XI osan, samoin kuin talvi- ja jatkosodan historiateosten sotatalous- ja huoltolukuja, julkaisi Valtion viljavaraston historiikin 1928–1978 ja oli "Naantali eilen tänään" -kirjan (1983) päätoimittaja. Tirronen oli myös 1986 ilmestyneen 1000-sivuisen huollon historian päätoimittaja ja "Huoltoupseeri" -lehden toimituskunnan jäsen.
Tom Perez

Thomas Edward ”Tom” Perez (s. 7. lokakuuta 1961 Buffalo, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko ja juristi. Hän oli helmikuusta 2017 tammikuuhun 2021 asti Yhdysvaltojen demokraattisen puolueen virallisen hallintoelimen Demokraattien kansallisen komitean puheenjohtaja.
Oikea Media

Oikea Media on tammikuussa 2017 perustettu suomalainen konservatiiviseksi itseään luonnehtiva verkossa toimiva vastamedia. Sen silloisen päätoimittajan Marko Hamilon mukaan ”"Oikea Media" on vaihtoehto valtamedialle”.
Kuvaus.
"Oikean Median" toinen perustaja Marko Hamilo kuvaa lehden blogissaan vuonna 2019 sen linjaa oikeistolaista talouspolitiikkaa ajavaksi, maahanmuuttokriittiseksi ja yksilönvapauksia puolustavaksi. Lehden tarkoituksena on hänen mukaansa nostaa oikeistokonservatiivisia poliitikkoja esille eri puolueista, joskin hän löysi niitä lähinnä perussuomalaisista.
"Oikea Media" ei ole Julkisen sanan neuvoston jäsen mutta päätoimittajan mukaan noudattaa "perinteisiä journalistisia arvoja". Lehti ilmoitti vuonna 2017 viikoittaiseksi lukijamääräkseen noin 45 000 lukijaa. Huhtikuussa 2019 Alexa-rankingin mukaan "Oikea Media" oli Suomen suosituimpien sivustojen listalla sijalla 886. Oikeaa Mediaa julkaisevan Journalismin korjausliike Oy:n vuoden 2022 liikevaihto oli 10 000 euroa ja liiketulos 5 000 euroa tappiollinen.
Uusoikeiston ja uskonnon suhdetta tutkineen professori Risto Saarisen mukaan julkaisu pyrkii esiintymään uusoikeistolaisena aatteellisena ajatushautomona.
Taivas TV7:n uutiskatsaukset syntyvät yhdessä Oikea Median kanssa.
"Kirkko ja kaupunki" -lehden Petri Jääskeläisen mukaan "Oikea Media" edustaa amerikkalaisperäistä evankelikaalista oikeistokonservatiivista liikettä, johon kuuluvia viestimiä ovat myös ainakin Patmos Lähetyssäätiön blogi, TV7 ja AlfaTV. Niillä on yhteinen arvomaailma.
Toimitus.
"Oikea Media" -verkkolehden päätoimittaja on huhtikuusta 2017 alkaen ollut Jukka-Pekka Rahkonen. Marko Hamilo toimi vastaavana päätoimittajana huhtikuuhun 2017 saakka. Molemmat ovat lehden kustantajia. Kustantajana toimi aluksi myös Joonas Konstig, mutta sisältöön liittyvien näkemyserojen vuoksi hän jätti lehden pian.
Kritiikki.
Verkkolehden aloitettua "Markkinointi &amp; Mainonta" -lehden toimittaja Maija Tamminen kirjoitti: ”Oikea Media on konseptina vaarallinen ja ovela: Julkaisu haluaa tehdä pesäeron "MV-lehden" kaltaisiin valemedioihin vaikka vaihtoehtomediaksi itseään nimittääkin. Se horjuttaa luottamusta mediaan uskottavalla ulkoasullaan ja vihjauksillaan perinteisiin journalistisiin arvoihin sitoutumisesta.” "Ylioppilaslehti" arvosteli helmikuussa 2017 "Oikean Median" valitsemaa linjaa olla sitoutumatta journalistin ohjeisiin.
Keski-Suomen käräjäoikeus on tuominnut marraskuussa 2023 sivuston päätoimittajan ja kirjoittajan sekä kirjoittajan sukulaisen sakkoihin kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Vuonna 2019 julkaistussa kirjoituksessa käytetyt ilmaisut homoseksuaaleista ja homoseksuaalisuudesta olivat oikeuden mukaan solvaavia ja omiaan herättämään suvaitsemattomuutta ja halveksuntaa homoseksuaaleja vastaan.
Karl Mannelin

Karl Petrus Mannelin (sukunimi myöh. "Ainamo", 29. marraskuuta 1883 Huittinen – 20. maaliskuuta 1927 Loviisa) oli suomalainen päätoimittaja ja 1900-luvun alun sortovuosien aktivisti.
Mannelinin vanhemmat olivat Huittisten pitäjänapulainen, varapastori Fredrik Werner Mannelin (1854–1930) ja Anna Ingelius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1902 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1907.
Mannelin osallistui 1900-luvun alussa aktivistien toimintaan ja oli mukana Voimaliitossa salanimellä "Eero Kalske". Hän toimitti vuosina 1906–1907 Suomen aktiivisen vastustuspuolueen suomenkielistä "Vastaisuus"-viikkolehteä ja vuosina 1909–1910 puolueen ruotsinkielistä Framtid-viikkolehteä yhdessä aktivistipuolueen puheenjohtajan Johannes Gummeruksen kanssa. Viimeksi Mannelin oli Loviisan Sanomien päätoimittajana.
Karl Mannelin oli naimisissa 1906–1913 Signe Hanna Lovisa Cronan kanssa ja 1914–1917 Elvi Maria Wilhelmina Nylundin kanssa, molemmat liitot päättyivät avioeroon. Elämänsä loppuun saakka hän oli naimisissa vuodesta 1921 alkaen Lena Maria Gerlanderin kanssa.
Pikonlinna

Pikonlinna (Keski-Hämeen parantola, Pikonlinnan parantola, myöhemmin Pikonlinnan sairaala) on Kangasalle vuonna 1931 perustettu sairaala, joka toimi aluksi tuberkuloosiparantolana. Sairaala toimi talvi- ja jatkosodan aikana 10. sotasairaalana ja 55. sotasairaalana. Vuonna 1968 se liitettiin osaksi Tampereen keskussairaalaa, jolloin sinne muodostettiin keuhkotauti- ja reumaosastot sekä syöpätautien osasto. Pikonlinnan sairaalan toiminta tässä muodossa päättyi vuonna 2007, kun Tampereelle valmistuivat uudet tilat. Tämän jälkeen rakennukseen on tullut monia palveluyrityksiä, joissa oli vuonna 2017 noin 250 työpaikkaa.
Warrior Queen

Warrior Queen on vuonna 1987 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva, joka tyylilajiltaan edustaa softcore-pornon ja peplum-genren sekoitusta. Harry Alan Towersin tuottaman ja Chuck Vincentin ohjaaman elokuvan pääosaa esittää Sybil Danning.
Juoni.
Kuninkaallinen lähettiläs Berenice saapuu vuonna 79 Pompejiin, jossa orjakauppa ja prostituutio kukoistavat. Loputtomilta tuntuvien seksiorgioiden ja gladiaattoritaistelujen jälkeen Vesivius purkautuu ja tuhoaa kaupungin. 
Tuotanto.
Italiassa kuvattu "Warrior Queen" edustaa 1970- ja 1980-luvuilla uudelleen lämmitettyä peplumia, johon on lisätty seksiä ja väkivaltaa. Tyylilajia on kutsuttu englanninkielisellä nimellä "sex and sandals". Elokuvan välitön esikuva on Tinto Brassin "Caligula" vuodelta 1979. Rinnakkaisnimellään "Pompeii" se yritti rahastaa myös vuoden 1984 televisiosarjan "The Last Days of Pompeii" menestystä. Näyttelijäkunta koostuu vähäpukeisista keskiaukeamatytöistä ja öljytyistä miesmalleista. Sybil Danning on naisista ainoa, joka saa pitää vaatteensa yllään koko elokuvan ajan.
Dialogiltaan vähäinen, mutta silti surkeasti näytelty "Warrior Queen" on huonoudessaan paikoin huvittava, mutta enimmäkseen vain tavattoman tylsä elokuva. 69-minuuttista elokuvaversiota kymmenen minuuttia pitempi leikkaamaton videoversio on vieläkin unettavampi. Lopun tulivuorenpurkaus on lainattu kokonaan vuoden 1959 "Pompeijin viimeisistä päivistä". Samalla nähdään myös vilaus sen sankarista Steve Reevesistä.
Vesisuihkutervehdys

Vesisuihkutervehdys on ilmailussa ja merenkulussa perinteisesti käytetty tervehdys, jolla kunnioitetaan esimerkiksi eläkkeelle jäävää kapteenia, uuden konetyypin tai lentoyhtiön ensimmäistä vierailua lentoasemalle tai käytöstä poistuvan konetyypin viimeistä lentoa. Tervehdyksessä lentokone kulkee lentokenttäpaloautojen tai laiva paloveneiden suihkuttamien vesikaarien alta.
Tervehdys on peräisin ensimmäisten valtameriristeilijöiden ajalta, jolloin paloveneet tai hinaajat suihkuttivat usein vettä laivojen tullessa satamaan tai lähtiessä sieltä. Sitä, milloin tapa siirtyi myös ilmailuun, ei tiedetä. Ilmailussa se alkoi kuitenkin yleistyä vasta 1990-luvulla, jolloin Salt Lake Cityn kansainvälisellä lentoasemalla alettiin tehdä vesisuihkutervehdys eläkkeelle jääville Delta Air Linesin lentäjille näiden viimeisellä lennolla.
Vuoden 1910 suuri palo

Vuoden 1910 suuri palo oli Washingtonin, Idahon ja Montanan osavaltioissa elokuussa 1910 roihunnut metsäpalo, joka tuhosi noin 1,2 miljoonaa hehtaaria metsää, mikä vastaa Connecticutin osavaltion kokoista aluetta. Sitä pidetään suurimpana metsäpalona Yhdysvaltain historiassa.
Palon katsotaan nostaneen metsiensuojelun yleisön tietoisuuteen. Vain kymmenen kuukautta onnettomuuden jälkeen kongressi tuplasi Yhdysvaltain metsähallituksen budjetin.
Alfa Romeo Alfasud

Alfa Romeo Alfasud on Alfa Romeon vuosina 1971–1983 valmistama alemman keskiluokan henkilöautomalli. Sen tekniikkaan perustuu myös coupé-korinen Alfa Romeo Sprint (alun perin Alfasud Sprint). Alfasudin korvaajiksi tulivat Alfa Romeo 33 ja Arna.
Alfa Romeo Aldasud (1971–1983).
Giorgetto Giugiaron muotoilema Alfa Romeo Alfasud esiteltiin Torinon autonäyttelyssä 1971 ensimmäisenä etuvetoisena Alfa Romeo -mallina. Alkuperäinen korimalli oli neliovinen. Edessä oli MacPherson-pyöräntuenta ja takana jäykkä akseli. Kaikissa pyörissä oli levyjarrut. Auton voimanlähteenä oli 1,2-litrainen nelisylinterinen bokserimoottori.
Vuonna 1973 esiteltiin kaksiovinen Alfasud ti -malli, jossa moottorin teho oli nostettu 68 hevosvoimaan ja vaihteisto oli viisivaihteinen. Perusmallin kulmikkaista valoista poiketen ti:ssä oli neljä pyöreää ajovaloa.
Seuraava korimalli oli vuonna 1975 esitelty kolmiovinen farmarimalli Giardinetta, jossa oli käytännöllinen ja kookas tavaratila. Vuonna 1976 kaksioviseen malliin tuli saataville 1,3-litrainen (75 hv) moottori, ja viisivaihteisen vaihteiston sai nyt myös neliovisen 1,2-litraisen yhteyteen.
Loppuvuoden 1977 uutuus oli Super-malli, jonka sai sekä 1,2- että 1,3-litraisena. Mallissa oli muun muassa erilaiset puskurit (osittain kumia) ja muita ulkonäöllisiä eroavaisuuksia.
Vuonna 1978 moottorivalikoimaa uudistettiin. 1,3-litraisen iskutilavuus kasvoi hieman ja teho nousi 79 hevosvoimaan. Täysin uutena moottorina oli 1,5-litrainen (85 hv). Näitä kahta moottoria käytettiin malleissa 1.3 ti ja 1.5 ti, ja lisäksi neliovinen 1,5-litrainen Super lisättiin valikoimaan. Vuotta myöhemmin nämä moottorit saivat kaksoiskaasuttimet, ja tehot nousivat 86 ja 95 hevosvoimaan.
Koko mallistoa uudistettiin vuonna 1980. Etusäleikkö, puskurit ja sisällä kojelauta olivat uudet. Merkittävämpää oli kuitenkin seuraavana vuonna esitellyt monikäyttöiset kolmi- ja viisioviset hatchback-korimallit, jotka vähitellen korvasivat kaksi- ja nelioviset mallit. 1,2-litrainen oli saatavana neli- tai viisiovisena, 1,3-litrainen kolmi- tai viisiovisena ja 1,5-litrainen ainoastaan viisiovisena. ti-mallit olivat aina kolmiovisia.
Vuonna 1982 neliovinen poistui valikoimasta, ja malliston huipulle esiteltiin Quadrifoglio Oro, joka oli aina 1,5-litrainen. 1,5-litrainen ti sai 10 hevosvoimaa lisää tehoa, ja mallin nimeksi tuli ti 1.5 Quadrifoglio Verde.
Crash Bandicoot N. Sane Trilogy

Crash Bandicoot N. Sane Trilogy on Vicarious Visionsin kehittämä ja Activisionin julkaisema pelikokoelma. Se sisältää uudistetut versiot "Crash Bandicoot" -videopelisarjan kolmesta ensimmäisestä pelistä: "Crash Bandicoot", ' ja ', jotka Naughty Dog kehitti alun perin PlayStationille. Peli julkaistiin maailmanlaajuisesti PlayStation 4:lle 30. kesäkuuta 2017. Se julkaistiin 29. kesäkuuta 2018 myös Nintendo Switchille, Xbox Onelle ja Windowsille.
Yleiskatsaus.
"N. Sane Trilogy" on kokoelma, johon sisältyvät uudistetut versiot kolmesta "Crash Bandicoot" -pelistä: "Crash Bandicoot", ' ja '. Niissä kaikissa mutanttipussimäyrä Crash Bandicoot liikkuu useiden tasojen läpi pysäyttääkseen ilkeän tohtori Neo Cortexin. Alkuperäisten pelien tavoin, Crash käyttää erilaisia pyörimis- ja hyppimistekniikoita vihollisten voittamiseksi, laatikoiden rikkomiseksi ja kerätäkseen wumpa-hedelmiä, lisäelämiä ja suojaavia Aku Aku -naamioita. Trilogiassa esiintyy myös uusia ominaisuuksia, kuten yhtenäiset tarkastuspisteet (), taukovalikot ja tallennusjärjestelmät, sekä manuaalisena että automaattisena, aikahaasteet (), jotka esiintyivät ensimmäisen kerran "Warpedin" alkuperäisversiossa, sekä kyky pelata halutessaan Crashin siskolla, Coco Bandicootilla, pomovastuksia ja Crashille suunnattuja kulkuneuvo- ja ratsastustasoja lukuun ottamatta. Pelissä on 4K-resoluutio sekä remasteroitu ääni.
20. heinäkuuta 2017 "N. Sane Trilogyyn" tuli saataville ladattavaksi lisäsisällöksi ”Stormy Ascent”, alkuperäisestä "Crash Bandicootista" pois jätetty taso. 29. kesäkuuta 2018, pelin Nintendo Switch-, Xbox One- ja Windows-versioiden julkaisu yhteydessä, julkaistiin toinen uusi taso, "Warpedin" kolmas tulevaisuusteemainen taso ”Future Tense”.
Carl Gaden

Carl Gaden (s. 12. huhtikuuta 1964) on brittiläinen Williamsin Formula 1 -tallin insinööri. Gaden aloitti uransa Williamsilla vuonna 1988. Vuodesta 1992 lähtien hän toimi tallin päämekaanikkona, vuoteen 2014 saakka. Tammikuussa 2015 hänet ylennettiin tallin auton eri systeemeistä vastaavaksi insinööriksi. 
Gaden selvisi ilman vakavia vammoja vuoden 2002 Espanjan GP:ssä, kun varikkokäynnillä Juan Pablo Montoya ajoi hänen jalan päältään.
Treynorin luku

Treynorin luku tai Treynorin mittari on rahoituksessa käytettävä riskin suhdeluku, jolla mitataan portfolion eli sijoitussalkun suorituskykyä. Sharpen luvun tavoin Treynorin mittari ottaa huomioon sijoituksen tuoton suhteessa sen sisältämään riskitasoon, mutta Sharpen luvusta poiketen tuotto suhteutetaan portfolion beta-kertoimella mitattavaan riskiin. Treynorin mittari soveltuu erityisen hyvin yksittäisten sijoitussalkkujen tuottojen mittaamiseen, kun sitä tarkastellaan hyvin hajautetun sijoitusportfolion osana. Käytännössä Treynorin luku mittaa siis sen ylituoton määrää, mikä voidaan saavuttaa sijoitukselle, johon ei sisälly hajautettavaa riskiä (esimerkiksi valtion takaama obligaatio tai täysin hajautettu portfolio) jokaista markkinariskin lisäyksikköä kohden.
Tutkija Jack L. Treynor (1965) määrittelee mittarinsa matemaattisen kaavan seuraavasti:
formula_1
missä formula_2 kuvaa portfolion formula_3 keskimääräistä tuottoa, formula_4on riskitön korkokanta ja formula_5on portfolion beta-kerroin. Treynorin mittarin riskimuuttujana käytetään salkun systemaattista riskiä kuvaava beta-kerrointa.
Leukoväri

Leukoväri (kreik. "leukos": valkoinen) on väriaine, joka kykenee muuttumaan kahden kemiallisen muodon välillä, joista toinen on väritön. Toistettava värinmuutos voidaan aikaansaada lämmöllä, valolla tai happamuuden muutoksella. Pysyvä muutos liittyy tyypillisesti pelkistymiseen tai hapettumiseen.
Värittömästä muodosta käytetään joskus nimitystä leukomuoto. Lämpötulostimen paperi ja jotkin pH-indikaattorit perustuvat leukoväreihin.
Esimerkkejä.
Yleisin esimerkki on indigoa sisältävillä rikkiväreillä ja kyyppiväreillä värjääminen. Väri on luontaisesti violetti, mutta myös täysin veteen liukenematon, mikä tarkoittaa, että sitä ei voi siirtää kankaalle suoraan. Pelkistetty indigovalkoinen (joskus leukoindigo) on vesiliukoinen mutta väritön. Kun indigovalkoiseen värikylpyyn upotettu kangas nostetaan pois värikylvystä, indigoväriaine yhdistyy ilman hapen kanssa ja palautuu veteen liukenemattomaan muotoonsa, voimakkaasti värilliseksi indigoksi. Pelkistysvaihe saadaan yleensä aikaan natriumditioniitilla, hydroksiasetonilla ja vedyllä tai sähkökemiallisilla menetelmillä.
Oksatsiinin spiromuoto on väritön leukoväri; oksatsiinin ja molekyylin toisen akromaattisen osan konjugaatio erotetaan sp3-hybridisoidulla spirohiilellä. Kun osa molekyylistä on protonoitu, säteilyttäminen UV-valolla purkaa spirohiilen ja oksatsiinin välisen sidoksen, rengas aukeaa, spirohiili saavuttaa sp2 hybridisaation ja muuttuu tasomaiseksi, aromaattinen ryhmä kiertyy, suuntaa piisidoksen muun molekyylin suuntaiseksi, ja muodostaa konjugaation, jolla on kyky absorboida näkyvän valon fotoneita, mikä aikaansaa sen näkymisen värillisenä.
Toinen esimerkki leukoväristä on kidevioletti laktoni, joka laktonimuodossaan on väritön tai hieman kellertävä, mutta pH:n alentuessa, protonoituessaan se muuttuu voimakkaan violetiksi. Muita esimerkkejä ovat fenoliftaleiini ja tymoliftaleiini, värittömiä happamissa ja neutraaleissa pH-olosuhteissa, mutta muuttuvat vaaleanpunaiseksi ja siniseksi emäksisessä ympäristössä.
Monet redox-indikaattorit käyvät läpi palautuvan värimuutoksen värillisen ja värittömän muodon välillä tietyn elektrodipotentiaalin vallitessa.
Rey Vargas

Rey Vargas (s. 25. marraskuuta 1990) on meksikolainen nyrkkeilijä ja hallitseva ylemmän kääpiösarjan WBC-liiton maailmanmestari.
Amatööriura.
Amatöörinä Vargas otteli 134 ottelua joista voitti 128.
Ammattiura.
Vargas siirtyi ammattinyrkkeilijäksi vuonna 2010. Ensi vuodet Vargas kohtasi lähinnä tuntemattomampia iskijöitä vastustajien tason noustessa hiljalleen. Vuonna 2016 Vargas kohtasi Alexis Kaboren jonka voitti kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun jälkeen. Tämän jälkeen Vargas raivasi tieltään Alexander Mundozin tyrmäämällä tämän viidennessä erässä. Vuonna 2017 Vargas kohosi WBC-liiton mestariksi voittamalla haastaja Gavin McDonnellin edellisen mestari Hozumi Hasegawan lopetettua uransa.
Homositruunahappo

 
Homositruunahappo (C7H10O7) on trikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy eräissä entsyymeissä koentsyyminä. Homositruunahappo on kiraalinen yhdiste ja biologisesti tärkeä on erityisesti R-enantiomeeri.
Homositruunahappoa esiintyy erityisesti nitrogenaasientsyymeissä koentsyyminä. Se sitoutuu niin kutsuttuun nitrogenaasialayksikköön tässä entsyymikompleksissa ja koordinoituu molybdeeni- tai vanadiini-ioneihin, jotka ovat yhteydessä entsyymin rauta- ja sulfidi-ionien muodostamaan klusteriin. Koordinoituminen molybdeeniin tai vanadiiniin tapahtuu karbonyyli- ja hydroksyyliryhmien välityksellä. Homositruunahappo on välttämätön entsyymin toiminnalle, mutta tarkkaa syytä tähän ei vielä tunneta. Eliöt tuottavat homositruunahappoa asetyylikoentsyymi-A:sta ja α-ketoglutaarihaposta homositraattisyntaasientsyymin katalysoimana. 
Paitsi nitrogenaaseissa homositruunahappoa esiintyy myös eräiden bakteerien tuottamissa polysakkarideissa. Esimerkiksi "Streptomyces neyagawaensis"-bakteeri tuottaa homositruunahaposta ja kolmesta riboosiyksiköstä koostuvaa ribositriiniä, joka on dekstraanisukraasientsyymin inhibiittori. Sitä on tutkittu käytettäväksi vaikuttavana lisäaineena hammastahnoissa.
Karl Biström

Karl Valdemar Biström (25. maaliskuuta 1881 Helsinki – 1. lokakuuta 1954 Loviisa) oli suomalainen asianajaja ja Loviisan kaupunginjohtaja. 
Biströmin äiti oli ruokatavarakauppias Amalia Maria Biström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1900 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon 1910. Biström sai varatuomarin arvon 1924. Biström toimi asianajajana ja kunnallismiehenä Loviisassa vuodesta 1912 lähtien. Hän oli Loviisan kaupunginjohtaja 1935–1951. 
Biström oli naimisissa 1912–1925 Malin Elisabet Trobergin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän oli sitten naimisissa 1927–1929 Kaino Blomqvistin (k. 1929) kanssa ja vuodesta 1931 Göta Margaretha Forsellin kanssa. Lääketieteen tohtori, kirurgi Carl Olof Gabriel Biström (s. 1913) oli Biströmin poika ensimmäisestä avioliitosta.
Jensenin alfa

Jensenin alfa, Jensenin luku tai -mittari on rahoituksessa käytettävä riskin suhdeluku, jolla mitataan portfolion suorituskykyä. Sharpen ja Treynorin mittareista poiketen Jensenin alfalla pyritään mallintamaan sitä ylittääkö sijoitussalkun keskimääräinen tuotto CAP-mallin beta-kertoimella mitatun tuottotason. Kun salkun toteutunut tuotto vastaa siihen sisältyvää riskitasoa (eli toisin sanoen silloin kun tuotto sijoittuu CAP-mallin arvopaperimarkkinasuoran tangentille), niin Jensenin alfa saa arvon nolla. Vastaavasti mittari on suurempi kuin nolla silloin kun salkun tuotto ylittää riskikorjatun tuoton ("positiivinen alfa"), ja pienempi kuin nolla silloin kun salkku on tuottanut vähemmän riskitasoonsa nähden ("negatiivinen alfa"). Monet ammattimaiset sijoittajat pyrkivätkin jahtaamaan "positiivista alfaa" tuottojen metsästyksessä, ja usein riskikorjauksen ylittävästä tuotosta puhutaan sijoittajien keskuudessa "epänormaalina" tai "ylituottona". Positiivisen alfan osakkeita pidetään "alihinnoiteltuina" markkinoilla riskitasoonsa nähden, kun taas negatiivisen alfan osakkeet nähdään "ylihinnoiteltuina". 
Tutkija Michael C. Jensen (1967) määrittelee mittarinsa matemaattisen kaavan seuraavasti:
formula_1
missä formula_2 kuvaa portfolion keskimääräistä tuottoa, formula_3 edustaa riskitöntä korkokantaa, formula_4 on portfolion formula_5 beta-kerroin ja formula_6 puolestaan kuvaa markkinaportfolion keskimääräistä tuottoa.
Toisin sanoen, Jensenin alfa vähentää CAP-mallin matemaattisella kaavalla mitatusta tuottotasosta portfolion keskimääräisen tuoton. Jos luku on positiivinen, niin salkunhoitaja on onnistunut ylittämään beta-kertoimella mitatun tuotto-riski profiilin ansaitsemalla "ylituottoa" eli positiivista alfaa.