tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jaakko Linjama

Jaakko Armas Linjama (vuoteen 1935 Lindeman; 16. toukokuuta 1909 Äänekoski – 2. toukokuuta 1983 Jyväskylä) oli suomalainen säveltäjä. Hänen tunnetuin teoksensa lienee Olympiahymni, jonka hän sävelsi Helsingin olympialaisten hymnikilpailuun 1952. Jaakko Linjama teki myös merkittävän työn vanhoillislestadiolaisen herätysliikkeen käytössä olevan "Siionin laulut" -kokoelman laulujen sovittajana.
Perhe.
Linjama avioitui 23. heinäkuuta 1933 Toini Esteri Linjaman (o.s. Kuisma) kanssa. He saivat 12 lasta, kahdeksan poikaa ja neljä tytärtä. Linjamasta on ilmestynyt kaksi elämäkertaa. Ensimmäisen kirjoitti hänen vanhin poikansa, itsekin säveltäjä Jouko Linjama (1934-2022) ja toisen hänen vanhin tyttärensä Pirkko Randell (s. 1935). Myös pojanpoika Jyrki Linjama (s. 1962) on säveltäjä.
Musiikkiura.
Urkurina.
Linjama valmistui kansakoulunopettajaksi vuonna 1933 ja toimi tehtävässä Muuramessa vuosina 1934–1953 ja Jyväskylässä 1953–1969. Sivutoimisesti hän oli Muuramen seurakunnan kanttorina vuosina 1954–1970 ja Jämsän Kristillisen kansanopiston musiikinopettajana 1963–1966.
Säveltäjänä.
Sävellystä Jaakko Linjama opiskeli yksityisesti Aarre Merikannon ja soitinnusta Leo Funtekin johdolla vuosien 1946–1951 välisenä aikana. Linjama sävelsi runsaat 120 teosta ja oli mukana toimittamassa "Siionin laulut" -kokoelmaa 1970-luvulla.
Hymnikilpailu.
Linjama osallistui hymnikilpailuun nimimerkillä ”Es-F-G”. Jouko Tolosen johtama palkintolautakunta arvioi sitä sanoilla: ”Aika jalopiirteinen.” Kun lautakunta avasi oikean nimen sisältävän nimimerkkikuoren, he luulivat, että tämä musiikkipiireissä melko tuntematon muuramelainen kansakoulunopettaja Jaakko Linjama olisikin ollut iskelmiä tehnyt Jaakko Pulli. Kilpailussa hävinneiden nimimerkkikuoria ei avattu eikä nimiä julkistettu, mikä aiheutti pienen skandaalin myöhemmin. Lautakunta tunnisti eräitä tunnettuja säveltäjiä heidän tyylistään, muun muassa Uuno Klamin ja Aarre Merikannon, joka voitti olympiafanfaarikilpailun. Suomalaisista säveltäjistä vain Jean Sibelius onnitteli Linjamaa.
Sitkeästi elävistä huhuista poiketen muuramelaiset eivät lahjoittaneet säveltäjälle tonttia Muuramen Nuottiniemestä, vaan Jaakko Linjama maksoi tontista ”voikilon hinnan” neliöltä. Muuramelaiset eivät myöskään rakentaneet mökkiä – olivat kylläkin muutamana päivänä talkoissa.
Olympiahymni

Olympiahymni on nykyaikaisten olympialaisten tunnussävel. Nykyisin käytössä oleva alkuperäinen Ateenan olympialaisiin 1896 tehty hymni on kreikkalaisten Spyrídon Samáraksen säveltämä ja Kostís Palamáksen sanoittama. Vuonna 1958 Samáraksen hymni valittiin olympialaisten viralliseksi sävelmäksi.
Pariisista 1900 Melbourneen 1956 kisajärjestäjät käyttivät omia hymnejään, mm. Berliinissä 1936 oli Richard Straussin säveltämä hymni "Olympia", Lontoossa 1948 hymninä oli Rudyard Kiplingin runoon tehty sävellys "Non Nobis, Domine" ja Helsingin 1952 kisoihin hymniksi valittiin Jaakko Linjaman säveltämä ja Toivo Lyyn sanoittama "Olympiahymni" ("Soihtua monta on syttynyt ihmisten teillä").
Kansainvälinen olympiakomitea suosittelee, että hymni esitetään englanniksi tai kreikaksi. Jos se esitetään jollain paikallisella kielellä, sanat tulisi kääntää kreikankielisestä versiosta.
Robert Jordan

Robert Jordan (oikealta nimeltään James Oliver Rigney, Jr., 17. lokakuuta 1948 Charleston, Etelä-Carolina – 16. syyskuuta 2007) oli yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Muita hänen käyttämiään salanimiä olivat "Reagan O’Neal" ("Fallon"-sarja, historiallisia romaaneja) "Jackson O’Reilly" ("Cheyenne Raiders", western) ja "Chang Lung".
Fantasiakirjallisuuden lisäksi Jordan kirjoitti tanssi- ja teatteriarvioita.
Elämäkerta.
Jordan palveli Yhdysvaltain armeijassa Vietnamin sodassa vuosina 1968–1970, ja hänet palkittiin kahdesti urhoollisuusristillä. Palvelusaikansa jälkeen Jordan luki collegessa fysiikkaa ja valmistuttuaan värväytyi Yhdysvaltain laivastoon ydinteknikoksi.
Loukkaannuttuaan palveluksessa Jordanilla oli aikaa lukea runsaasti, mikä oli alkusysäyksenä hänen kirjailijan uralleen. Jordan alkoi kirjoittaa vuonna 1977.
Jordan sairastui vuonna 2006 harvinaiseen amyloidoosisairauteen ja kuoli syyskuussa 2007.
Tuotanto.
Robert Jordanin tunnetuimpia teoksia ovat "Ajan pyörä" -sarjan ("Wheel of Time") kirjat, joita on toistaiseksi julkaistu suomeksi kaksikymmentäviisi kappaletta, sekä yksi kirja ajalta ennen varsinaisia "Ajan pyörän" tapahtumia. Suomennokset on tehty siten, että yksi englanninkielinen kirja on jaettu kahdeksi tai kolmeksi suomenkieliseksi kirjaksi, joten suomenkielisiä on enemmän.
Yhdessä Teresa Pattersonin kanssa Jordan on kirjoittanut "Ajan pyörä" -sarjaa käsittelevän hakuteoksen "The World of Robert Jordan's The Wheel of Time" (1997). Kirjassa esitellään Ajan pyörän keskeisimmät paikat, henkilöt, rodut ja tapahtumat sekä jonkin verran kirjasarjassa sivuosaan jääviä asioita. Kirjan kuvitus sisältää karttoja, henkilö- ja esinekuvia sekä kohtauksia sarjan tapahtumista.
Jordan suunnitteli kirjoittavansa "Ajan Pyörän" maailmasta myös kaksi esijaksoa lisää, tietosanakirjan sekä mahdollisesti kaksi tai kolme sarjan sivujuonia valottavaa romaania.
Jordanin kuoltua vuonna 2007 julkaisija Tor and Forge books ilmoitti, että "Ajan pyörä" -sarjan kirjoittaa loppuun "Usvasyntyinen"-sarjan kirjoittanut Brandon Sanderson Jordanin muistiinpanojen pohjalta. Kirjailijan valitsi Jordanin leski. Karisto päätti lopettaa "Ajan pyörän" suomentamisen Jordanin itsensä kirjoittamiin teoksiin, joten kolmea viimeistä osaa ei suomenneta.
Jordan kirjoitti lisäksi muun muassa seitsemän kirjaa Conan-sarjaan.
Teokset.
Suomennetut teokset.
Ajan Pyörä -sarja:
Conan:
Louis-Auguste Blanqui

August tai Louis-Auguste Blanqui (8. helmikuuta 1805 Puget-Théniers, Alpes-Maritimes – 1. tammikuuta 1881 Pariisi) oli ranskalainen poliittinen aktivisti ja kommunisti, joka tuomittiin vankeusrangaistuksiin lukuisia kertoja, yhteensä yli 30 vuodeksi.
Blanqui oli vankkumaton väkivaltaisen vallankumouksen kannattaja ja osallistui aktiivisesti Ranskan vuoden 1830 heinäkuun vallankumoukseen sekä vuoden 1848 helmikuun vallankumoukseen. Hänen mukaansa on nimetty blanquismi, oppi jonka mukaan vallankumous on toteutettava väkivaltaisella kaappauksella. Siten Blanqui kehitti opin proletariaatin diktatuurista, jota Karl Marx käytti marxilaisuuden opin osana. Hänen kannattajiaan sanottiin blanquisteiksi, ja heistä tuli vuonna 1901 Ranskan sosialistipuolueen kannattajia.
Pariisin kommuunissa Blanqui ei kyennyt toimimaan aktiivisesti, koska oli vankilassa. Silti hänet valittiin kommuunin presidentiksi. Myöhemmin hänet kuitenkin tuomittiin kapinaan osallistumisesta karkotukseen, joka muutettiin vankeusrangaistukseksi hänen heikon terveydentilansa takia. Hän vapautui vankeudesta vasta 1879, jolloin hän jatkoi edelleen agitaatiotyötään.
Blanqui sai kohtauksen puhujalavalla ja kuoli 1. tammikuuta 1881. Hänet on haudattu Père-Lachaisen hautausmaalle.
Blanquin kirjoituksia julkaistiin 1885 nimellä "Critique sociale".
Yksityiselämä.
Louis-Auguste Blanquin veli oli kansantaloustieteilijä Adolphe Blanqui.
Blanquismi

Blanquismi oli ranskalaisen sosialistin Louis-Auguste Blanquin vallankumouksellinen oppi. Se tähtäsi taantumuksellisten ja porvarillisten hallintojen kumoamiseen vallankumouksellisen, aatteelle omistautuneen eliitin suorittaman vallankaappauksen kautta, joka sitten valtiovaltaa käyttämällä muuttaisi yhteiskunnan tasa-arvoiseksi. Tämän opin katsotaan siirtyneen Karl Marxin oppirakennelmaan nimellä proletariaatin diktatuuri.
Blanquin kannattajia sanottiin blanquisteiksi. He siirtyivät 1901 kannattamaan Ranskan sosialistipuoluetta.
Voshod 1

Voshod 1 () oli ensimmäinen avaruuslento, joka vei avaruuteen useamman kuin yhden henkilön ja ensimmäinen ilman avaruuspukuja tehty lento (12. lokakuuta 1964). Lennolla mukana olleet kosmonautit olivat Boris Jegorov, Vladimir Komarov ja Konstantin Feoktistov. 
Yhdysvaltojen NASAn Gemini-ohjelma pyrki samaan tavoitteeseen kuin tämä Neuvostoliiton tekemä lento, mutta toteutui vasta maaliskuussa 1965. Molempien maiden alusten miehittämättömiä koelentoja oli tehty vuoden 1964 alussa. Usean hengen miehistön avulla pystyttiin toteuttamaan vaativampia kokeita kuten kahden aluksen muodostelmalento, telakointikokeita, avaruuskävelyitä, joita myöhemmillä Voshod- ja Gemini-aluksilla tehtiin. 
Neuvostoliiton avaruusohjelman pääsuunnittelija Sergei Koroljov pystyi toteuttamaan nopeasti useamman kosmonautin avaruuslentoja yksinkertaisesti lisäämällä istuimia alukseen. Kolme kosmonauttia sopi alukseen vain ilman painepukuja, joka lisäsi kuoleman riskiä, jos alukseen tulee vuoto. 
Lennolla oli mukana pala kommunardilippua Pariisin kommuunin ajoilta 1871.
Kommunardi

Kommunardi () tarkoittaa Ranskassa vuonna 1871 toimineen lyhytikäisen Pariisin kommuunin kannattajaa.
The Communards on 1980-luvulla vaikuttanut brittipop-yhtye.
Terry Goodkind

Terry Goodkind (1948 Omaha, Nebraska – 17. syyskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen fantasiakirjailija. Goodkindin ensimmäinen kirja "Wizard’s First Rule" ilmestyi 1994 ja aloitti 21-osaisen "The Sword of Truth" -sarjan. Kirjasarjasta on tehty myös "Totuuden miekka" -niminen televisiosarja. Samaan maailmaan liittynyttä "The Children of D’Hara" -sarjaa julkaistiin viisi osaa vuosina 2019–2020.
Teoksia.
The Sword of Truth -sarja.
Kronologisessa järjestyksessä "The First Confessor" sijoittuu ensimmäiseksi ja "Debt of Bones" toiseksi ennen "Wizard's First Rule"-kirjasta alkanutta sarjaa.
Versailles

Versailles (ääntämys: /vɛʁ.ˈsaj/) on kaupunki Pariisin metropolialueella noin 19 kilometriä pääkaupungista lounaaseen. Versailles kuuluu Île-de-Francen alueeseen, ja se on Yvelinesin departementin osa ja kuuluu samannimiseen arrondissementtiin. 
Maantiede.
Kaupungin vanhimmassa kaupunginosassa Satoryssä sijaitsee Saint-Louisin katedraali, kun taas pohjoisessa sijaitsevan uuden kaupunginosan Le Chesnayn keskus on Notre-Damen kirkko.
Versailles on yksi Pariisin seudun rikkaimmista asuinalueista.
Historia.
Versailles oli suhteellisen syrjäinen kylä, kunnes 6. toukokuuta 1682 kuningas Ludvig XIV siirsi hovinsa Versailles'n linnaan. Hän raivasi vanhan kylän puistojen ja puistoteeiden tieltä, ja perusti kaupungin uuteen paikkaan. Kuningas määräsi jopa talojen julkisivumateriaalit ja värityksen mahdollisimman edustavan lopputuloksen saamiseksi.
Kun hovi oli pysyvästi kaupungissa, sen väkiluku kasvoi ja oli 1600-luvun lopulla 30 000. Ludvig XIV:n kuoltua hovi siirtyi Pariisiin ja Versailles kuihtui, mutta Ludvig XV toi hovin uudelleen iso-isoisänsä linnaan. Ludvig XVI lähti Pariisiin vuonna 1789, ja Versaillesin pääkaupunkiasema oli lopullisesti ohi.
Kun Saksa miehitti Pariisin Saksan–Ranskan sodassa vuonna 1870, sen armeija piti Versaillesia päämajanaan. Preussin kuningas Vilhelm I julistettiin Saksan keisariksi Versaillesin palatsin peilisalissa 18. tammikuuta 1871. Rauhan tultua Ranskan parlamentti kokoontui Versaillesissa. Kolmannen ja neljännen valtakunnan aikana presidentin valitsijamiehet kokoontuivat siellä. Palatsissa solmittiin 1919 myös Versailles’n rauha, joka päätti ensimmäisen maailmansodan ja jossa solmittiin Kansainliiton perustamissopimus.
Elinkeinoelämä ja liikenne.
Versailles on tärkeä varuskuntakaupunki, jossa on sotasairaala sekä pioneeri- ja tykistökoulu. Kaupungissa itsessään on vähän teollisuutta, palvelu- ja hallintosektori hallitsevat taloutta. Kaupungin ympäristössä on ase- ja elektroniikkateollisuutta.
Pariisin esikaupunkialuetta palveleva kaupunkiraideyhteys RER kulkee Versaillesiin Pariisin keskustasta 20–30 minuutissa.
We Are the World

We Are the World on single, joka nauhoitettiin ja julkaistiin Yhdysvalloissa vuonna 1985 Etiopian auttamiseksi nälänhädässä. Kappaleen ovat kirjoittaneet Michael Jackson ja Lionel Richie ja sen on tuottanut Quincy Jones. Single on myynyt tähän mennessä yli 20 miljoonaa kappaletta. Kappaleen nauhoituksista julkaistiin dokumentti Netflixissä vuonna 2024.
Esiintyjät.
Seuraavilla artisteilla oli soolo-osuus singlellä (laulujärjestyksessä):
Singlellä esiintyvät myös seuraavat laulajat
We Are the World: 25 for Haiti.
Vuonna 2010 kappale levytettiin uudelleen ja sen tuotto lahjoitettiin Haitin maanjäristyksen uhreille.
Myös Michael Jackson esiintyy uuden version musiikkivideolla, vaikkakin oli kuollut jo vuosi sitten ennen uutta versiota. Hänen siskonsa Janet Jackson laulaa Michaelin osuudet uudella versiolla. .
NRJ

NRJ (lausutaan , niin kuin ranskan sana "énergie" ’energia’, , ) on Ranskassa vuonna 1981 toimintansa aloittanut maailmanlaajuinen radiokanava.
Ranskan lisäksi NRJ kuuluu 21 eri maassa, kuten Ruotsissa, Saksassa, Suomessa ja Venäjällä. Heinäkuussa 2009 NRJ ilmoitti laajentavansa toimintojaan ensimmäistä kertaa toiselle mantereelle, Kanadan Québeciin.
NRJ:n tunnuslause on englanninkielinen ”Hit Music Only!” ().
Myös Suomessa toimii oma NRJ-radiokanava.
Neuvostotasavalta

Neuvostotasavalta, pidemmin sosialistinen neuvostotasavalta (lyh. SNT) oli muodollisesti suvereeni osa laajempaa kokonaisuutta "Sosialististen neuvostotasavaltojen liittoa", lyhennettynä Neuvostoliittoa. Liittovaltion hajotessa 1991 neuvostotasavaltoja oli käytännössä 15, joista jokaisessa oli oma kommunistinen puolueensa lukuun ottamatta Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa (SFNT) aina vuoteen 1990.
Neuvostoliiton perustuslain mukaan neuvostotasavalloilla oli oikeus erota Neuvostoliitosta. Käytännössä tämä oli mahdotonta, mutta neuvostovallan heikennyttyä ja ennen kaikkea konservatiivisten kommunistien vallankaappauksen epäonnistuttua 1991 SNT:t pääsivät itsenäistymään Neuvostoliitosta, jonka purkanut sopimus 11 SNT:n välillä synnytti alueellisen järjestön, Itsenäisten valtioiden yhteisön.
Nimi.
Monissa kielissä koko nimen sanajärjestys on toisin kuin suomessa, kuten englannissa "Soviet socialist republic" ("SSR"), venäjässä советская социалистическая республика (ССР), "sovetskaja sotsialistitšeskaja respublika" ("SSR") ja virossa "nõukogude sotsialistlik vabariik" ("NSV") eli ”neuvostojen sosialistinen tasavalta”.
Nylon Beat

Nylon Beat oli itähelsinkiläinen pop-yhtye, jonka laulajat olivat Jonna Kosonen (nyk. Geagea) ja Erin Koivisto (nyk. Anttila).
Duo oli tunnettu nasaalisesta lauluäänestä sekä hiteistään, jotka olivat aluksi teini-ikäisten suosiossa. Ajan kuluessa Nylon Beat raivasi tiensä myös aikuisten suosioon. 
Yhtyeen menestyskappaleita ovat muun muassa ”Teflon love”, ”Rakastuin mä looseriin”, ”Viimeinen”, ”Seksi vie ja taksi tuo”, ”Syytön”, ”Sanoja”, ”12 apinaa”, ”Satasen laina”, ”Nukutaan” ja ”Psykedeliaa”.
Historia.
Nylon Beatin ura lähti merkittävään nousuun, kun he osallistuivat MTV3:n vuoden 1995 "Kiitorata"-kykyjenetsintäohjelmaan kappaleilla ”Oot kuin karkkia mulle” ja ”Kreisi oon”. Yhtyeen nimi oli aluksi Vicious Circle. Levy-yhtiö ehdotti duolle monia nimiä, kuten Hot Kiss, mutta laulajat eivät lämmenneet ajatukselle. Sitten joku keksi ehdottaa Nylon Beatia, jonka Jonna ja Erin hyväksyivät. Vuonna 1996 ilmestyi Nylon Beatin samanniminen esikoisalbumi.
Nylon Beatin alkuvaiheen viimeinen konsertti oli Helsingissä Showravintola Maestrossa 31. joulukuuta 2003, mutta kesällä 2007 duo teki kolme paluukeikkaa: Oulussa 17. elokuuta sekä Tampereella 15. ja 18. elokuuta. Duo esiintyi pitkän tauon jälkeen yksityistilaisuudessa 14. tammikuuta 2017. 
Kesä–heinäkuussa 2018 yhtye teki festivaalikiertueen esiintyen kymmenellä festivaalilla ympäri Suomen. Kiertueen viimeinen esiintyminen ja samalla Nylon Beatin viimeinen keikka ennen pitkää taukoa oli Helsingissä We Love Festival -tapahtumassa 28. heinäkuuta 2018. 
Nylon Beat teki yhden keikan vuonna 2024 Helsinki City Festivaalilla.
Yhtye ilmoitti loppuvuodesta 2025 tekevänsä neljä jäähallikeikkaa vuonna 2026.
Saavutuksia.
Nylon Beatin levyjä on myyty yli 400 000. Se sai urallaan kahdeksan kultalevyä ja seitsemän platinalevyä ja vuonna 1999 sille myönnettiin vuoden yhtyeen Emma-palkinto. Yhtye voitti Jyrki Hit Challenge -musiikkikilpailun vuonna 1998 ja pääsi Euroviisujen Suomen finaaliin kahdesti, sijoittuen vuonna 1998 kolmanneksi ja vuonna 2000 viidenneksi.
Kosonen ja Koivisto kutsuttiin tasavallan presidentin Itsenäisyyspäivän vastaanotolle vuonna 2001. Kosonen osallistui vuoden 2004 Euroviisu-karsintoihin, mutta ei päässyt edustamaan Suomea kappaleellaan ”Like Believers Do”.
Kokoonpano.
Nylon Beatin takana olivat tuottajat Risto Asikainen ja Ilkka Vainio (”Sipi Castrén”). Kappaleiden sävellys ja sovitus olivat pääasiassa Asikaisen tuotoksia ja sanoittajina Ilkka Vainio, Aappo I. Piippo (”Kristiina Sydänmaa”), Risto Asikainen sekä Jonna Kosonen ja Erin Koivisto itse. Nylon Beatin taustayhtyeessä rumpuja soitti Anssi Nykänen, kitaroita Vesa Anttila, Varre Vartiainen, Marzi Nyman, Tuomas "Töyhtö" Wäinölä, koskettimia Okke Komulainen ja bassoa Harri Rantanen. Taustalaulajana oli Stiina Jean. Nylon Beat esiintyi myös YUP:n ja Seremoniamestarin kanssa.
Näöntarkastus

Näöntarkastus on tutkimus, jossa mitataan tutkittavan näkökykyä ja arvioidaan silmäterveyden tilannetta mahdollisinen näköongelmineen. Tarkastuksen tekee lääkäri tai optometristi (laillistettu optikko). Usein tavoitteena on selvittää tarvittavat optiset korjaukset, joilla tutkittavan näkökykyä voitaisiin parantaa tehokkaasti. Vauvojen ja pikkulasten näöntutkimukselle on omat menettelynsä; alle 8-vuotiaan silmäterveyden tutkimukset tekee lääkäri.
Mikäli näöntarkastuksessa paljastuu mahdollisia silmäsairauksia, yleis- tai työterveyslääkäri tai optikko voi kirjoittaa lähetteen silmälääkärille täydellisempään silmätutkimukseen. Jos näöntarkastuksessa todetaan, että henkilö tarvitsee silmälasit nähdäkseen kunnolla, voidaan kirjoittaa silmälasiresepti. Optometristit voivat määrätä silmälasit myös itsenäisesti.
Suomessa silmälaseja käyttää yli 3,5 miljoonaa ihmistä. Esimerkiksi diabetes, kohonnut verenpaine ja periytyvä alttius muun muassa glaukoomaan lisäävät todennäköisyyttä saada silmäsairaus. Tällöin näöntarkistus tai perusteellisempi, silmälääkärin tekemä silmien terveystarkastus on syytä tehdä tavallista useammin. 2020-luvulle tultaessa on havaittu, että tekoälyn yhdistäminen näöntarkastukseen on hyödyllistä. Tekoälyllä voidaan ratkaisevasti parantaa näöntutkimuksessa tehtäviä löydöksiä silmäsairauksista kuten diabetekseen liittyvästä diabeettisesta retinopatiasta.
Kaikissa maailman maissa ja syrjäseuduilla pääsy silmänterveyden asiantuntijoiden luo ei ole itsestään selvää. Koulutetuista terveydenhoidon ammattilaisista voi olla pulaa, tai pääsy asiantuntijapalveluun voi olla hankalan matkan päässä. Siksi on selvitetty, voitaisiinko etäyhteydellä tehdä näöntarkastuksia ja tutkia silmän terveydellistä tilaa. Esimerkiksi Kanadassa on verrattu paikan päällä ja etäyhteydellä toteutetettuja näöntutkimuksia.
Ohjelmointikielen tulkki

Ohjelmointikielen tulkki on tietokoneohjelma, joka käsittelee ohjelmointikielisiä lauseita ja suorittaa ne. Tämä poikkeaa ohjelmointikielen kääntäjästä, joka kääntää koko lähdekoodin konekieliseksi ohjelmaksi sen myöhempää suorittamista varten.
Periaatteessa sama lähdekoodi on mahdollista joko tulkata tai kääntää. Lähdekoodin tulkkaaminen on hitaampaa kuin samasta koodista käännetyn konekielisen ohjelman ajaminen. Ero johtuu siitä, että tulkin on ensin analysoitava lähdekoodi ja sitten vielä suoritettava se, kun jo käännetyssä konekielisessä ohjelmassa riittää pelkkä suorittaminen. Toisaalta kääntäminen ja ohjelman suorittaminen yhteensä on hitaampaa kuin ohjelmakoodin tulkkaaminen kerran.
Eräät ohjelmointikielet, kuten Java ja Emacs Lisp, käännetään tyypillisesti tavukoodiksi, joka suoritetaan virtuaalikoneella. Tämä tavukoodi on alustariippumatonta ja kompaktia, joskin hieman hitaampaa kuin konekielinen ohjelma. Myös monet komentosarjakielet, mukaan lukien Perl, PHP ja Python käännetään aluksi alustariippumattomaksi tavukoodiksi, jota tavukooditulkki ajaa. Käännös suoritetaan kun ohjelma käynnistetään. Käännetty tavukoodi voidaan myös tallentaa kiintolevylle uutta käynnistyskertaa varten.
Tulkattavat ohjelmointikielet.
Eräitä tulkattavia ohjelmointikieliä ovat:
Oheislaiteliitännät

Oheislaiteliitännöillä liitetään lisälaitteita tietokonelaitteistoon. Lisälaitteita voivat olla esimerkiksi toiset tietokoneet, kirjoittimet, näytöt, kamerat ja hiiret tai ulkoiset kovalevyt. 
Nykyään useat liitäntätyypit voidaan korvata USB-liittimeen hankittavalla sovittimella, joka muuntaa signaalin ja pistokkeen liitäntään sopivaksi. Kannettavien tietokoneiden "telakat" ovat lisälaitteita jotka mahdollistavat monien erilaisten liitäntäjohtojen helpon käytön, pöytäkoneesta kannettavaksi muuttaminen tapahtuu irrottamalla ainoastaan tietokone telakasta, kaikkien lisälaitteiden johdot ovat kiinni telakassa.
Näyttölaiteliitännät.
Näyttöliitännän avulla tietokonenäyttö, videoprojektori tai televisio voidaan liittää tietokoneeseen. Näyttöliittimen ulkonäkö ja nastamäärä riippuu siitä, minkä standardin mukainen näytönohjain tietokoneessa on. Ulkoinen näyttö on aktivoitava (laitettava päälle) näppäimistön tai asetusten kautta. Erilaisia näyttöliittimiä ovat:
Langattomat yhteydet.
Tietotekniset laitteet (tietokoneet, matkapuhelimet ja niin edelleen) voivat siirtää tietoa langattomilla yhteyksillä, jotka eivät tarvitse fyysisiä liittimiä.
Ontologinen todistus

Ontologinen todistus on todistus Jumalan olemassaolosta, jonka kehitti ensimmäisenä Anselm Canterburylainen 1070-luvulla kirjassa "Proslogion".
Todistus.
Anselm esitti käsityksen Jumalasta täydellisenä olentona, jota täydellisempää ei voi ajatella: ”olento, jota suurempaa ei voida kuvitella”. Anselm erotti kaksi asiaa: että olio on olemassa vain mielessä, ja että olio on olemassa myös todellisuudessa. Jos täydellisin kuviteltavissa oleva olio olisi ainoastaan kuvittelijan mielessä, syntyisi Anselmin mukaan ristiriita: on kuviteltavissa vielä täydellisempi olio, joka on olemassa myös kuvittelijasta riippumattomassa todellisuudessa. Tämän vuoksi täydellisimmän kuviteltavissa olevan olion täytyy olla todellisuudessa olemassa.
Todistuksen ensimmäisen muodon lisäksi Anselm esitti sen myös toisessa muodossa. Hän esitti, että on olemassa olio, jota on mahdoton kuvitella olemattomaksi. Koska Jumala on olio, joka on täydellinen, Jumala ei Anselmin mukaan ole ajan rajoittama. Jumala ei ole koskaan alkanut olla olemassa eikä koskaan lakkaa olemasta olemassa. Täten on mahdotonta, että Jumalaa ei olisi olemassa. Anselm väitti, että hänen todistuksensa koskee ainoastaan ajatusta Jumalasta eikä mistään muusta oliosta. Hän tarkoittaa täydellisintä kuviteltavissa olevaa oliota, joka on niin täydellinen, että sitä ei edes voi kuvitella olemattomaksi.
Todistus rajoittuu pelkästään väittämään, että jonkinlainen Jumala on olemassa ja näin ollen ateismi on väärässä. Tästä ei voi vielä ratkaista, minkä uskonnon, esimerkiksi kristinuskon, islamin tai jonkin muun teistisen maailmankuvan käsitys Jumalasta on lähempänä oikeaa kuin toisen.
Ontologisella todistuksella tai sen eri muunnelmilla on ollut huomattava merkitys useiden myöhempienkin filosofien kuten René Descartesin ja Gottfried Leibnizin ajatusrakennelmissa.
Vastaväitteitä.
Jo aikalaiset kritisoivat todistusta osoittamalla, että millainen tahansa täydellisyys voidaan "todistaa" samalla tavalla. Esimerkiksi kaikkipahan olennon olemassaololle voidaan luoda vastaava todistus. 
Jo 1200-luvulla Tuomas Akvinolainen hylkäsi ontologisen todistuksen, mutta esitti muita jumalatodistuksia.
Muodollisesti virheelliseksi todistuksen pyrki osoittamaan esimerkiksi Immanuel Kant väittäessään, että olemassaolo ei ole predikaatti samassa mielessä kuin esimerkiksi voimakkuus. Oliolla, jonka joku vain kuvittelee, voi olla kaikki samat predikaatit kuin todellisella oliolla. Toisenlaisen loogisen virheen on todistuksesta pyrkinyt osoittamaan myös Bertrand Russell. Hänen esittämänsä "määrättyjen kuvausten teorian" mukaan olemassaolo on mielekkäästi väitettävissä vain tietyllä tavalla kuvaillusta, ei nimellä mainitusta oliosta, mikä hänen mukaansa osoittaa myös ontologisen todistuksen virheelliseksi.
Ostoliikenne

Ostoliikenne on lääninhallituksen tai kunnan ostamaa kannattamatonta joukkoliikennettä, jolla pyritään kattamaan minimiliikennepalvelut. 
Joukkoliikenteen kustannukset katetaan Suomessa pääosin (noin 80 %) lipputuloilla. Jos esimerkiksi harvaanasutulla seudulla liikenne on kannattamatonta eli tulot eivät kata menoja, mutta liikenne katsotaan yhteiskunnan kannalta tärkeäksi, lääninhallitus tai kunta voivat ostaa liikennöintiä.
Yleensä ostoliikenne tarjouskilpailutetaan ja halvimman tarjouksen tehnyt ja ehdot täyttävä liikennöitsijä pääsee hoitamaan liikennöintiä. Tavoitteena on, että suurimman osan joukkoliikenteestä liikenneyhtiöt hoitavat lipputuloilla ajettavana linjaliikenteenä.
Kilpailutus ei kuitenkaan koske VR:ää, joka voi vaatia haluamansa summan liikenteen ajamisesta koska sillä on toistaiseksi monopoli raideliikenteessä. Useat VR:n vuorot ovatkin valtion (ts. liikenne- ja viestintäministeriön) maksamaa ostoliikennettä. Täysin tai melkein itsensä kannattavia reittejä ovat Helsinki–Turku ja Helsinki–Tampere–Seinäjoki. Suurimmaksi osaksi itsensä kannattava on myös Pohjanmaan rata Seinäjoelta Ouluun. Toisesta ääripäästä ovat taas vuorot Turusta Tampereelle, Lappeenrannasta Joensuuhun, Savon junat ja suuri osa paikallisjunista.
Ruotsissa ostetun lentoliikenteen kustannusten keskiarvo on 10 reitillä noin 45 euroa matkustajaa kohden. 
Suomessa liikenne- ja viestintäministeriö osti vuonna 2002 peruspalveluluonteista junaliikennettä 38,6 miljoonalla eurolla, josta kaukoliikennettä ostettiin 29,8 miljoonalla eurolla. Ostetussa kaukoliikenteessä tehtiin noin 4,4 miljoonaa matkaa, eli matkaa kohti ministeriön rahoitus oli alle 7 euroa.
Vuonna 2002 lääninhallitukset ostivat maaseudun peruspalvelutasoista runkoliikennettä noin 21,3 miljoonalla eurolla. Matkustajamäärä oli noin 8,5 miljoonaa, rahoitus matkustajaa kohti oli noin 2,5 euroa. Läänin rajat ylittävää busseilla ajettua pikavuoroliikennettä ei ole tarvinnut ostaa vuoden 1999 jälkeen.
Interlingue

Interlingue (alkujaan occidental) on keinotekoinen kieli, jonka loi baltiansaksalainen entinen esperantisti Edgar von Wahl (1867–1948) päämääränään luonnollisen kielen kaltainen kieli. Interlingue oli ensimmäinen naturalistinen keinotekoinen kieli. Luonnollisia piirteitä interlinguessa ovat muun muassa moniarvoiset kirjaimet, synonyymit, homonyymit ja erinäiset muut epäsäännöllisyydet.
Interlingue perustuu länsimaisiin (erityisesti romaanisiin) kieliin, mihin sen alkuperäinen nimi occidental viittaa (latinan sanasta "occidens", ’länsi’). Interlingueta itseään on luonnehdittu melkein aidoksi romaaniseksi kieleksi. Silti keinotekoiset elementit ovat siinä selvästi läsnä.
Optinen asema

Optinen asema tarkoittaa tietokoneeseen kytkettävää lukulaitetta, joka kykenee lukemaan optiseen mediaan tallennettua tietoa. Toiset optiset asemat kykenevät myös tallentamaan ja pyyhkimään tietoa. Optisen aseman toiminta perustuu tiedonlukuun valon avulla. Valona käytetään laservaloa joka voidaan kohdistaa riittävän tarkasti ja riittävän kapealle alueelle. 
Magneettisoptinen asema pystyy lukemaan magneettiselle medialle tallennettua tietoa. Tästä on hyötyä, sillä magneettisen aineen valoa polarisoivaa tilaa voidaan muuttaa lukemattomia kertoja, optisen lukumenetelmän antaessa korkean tarkkuuden.
Optiset asematyypit.
CD-ROM-asema kykenee ainoastaan lukemaan levyllä olevaa dataa. Yleisimmin tällaisilla asemilla luetaan CD-ROM levyjä, jotka valmistetaan puristamalla. Esimerkiksi kaupasta ostettavat tietokoneohjelmat ja musiikkilevyt ovat tällaisia levyjä. "Multiread" merkinnällä varustetut CD-ROM-asemat kykenevät lukemaan myös CD-R ja CD-RW-levyjä.
Asema toimii samalla tavalla kuin CD-ROM-asema, ja lukee CD-R, sekä CD-RW-levyjä, mutta kykenee myös kirjoittamaan tietoa CD-R levylle.
CD-RW-asema kykenee lukemaan kaikkia aiemmin mainittuja levytyyppejä, sekä pyyhkimään ja uudelleen kirjoittamaan tähän soveltuvaa CD-RW-levyä.
CD-RW/DVD-, eli Combo-asema kykenee CD-RW-aseman ominaisuuksien lisäksi lukemaan myös DVD-levyjä.
Muita optisia asemia ovat DVD-asemat:
CD-asemien nopeudet.
CD-asemia on useita eri nopeuksisia. Asemien nopeutta on jatkuvasti kasvatettu tekniikan kehittyessä. Ensimmäisen CD-ROM-aseman tiedonsiirtonopeus oli 150 kilotavua sekunnissa. Kun tästä kehitettiin nopeampi malli, joka siirsi 300 kB/s, alettiin kutsua näitä tuplanopeusasemiksi (2x150 kB/s). Eri nopeuksille käytettiin numeroa, kuvaamaan monikokertainen nopeusero asemalla on alkuperäiseen 150 kB/s siirtävään asemaan. 
CD-RW-asemien nopeus ilmoitetaan yleensä muodossa 48X-16X-48X. Ensimmäinen numero tarkoittaa CD-R-kirjoitusnopeutta, toinen CD-RW-kirjoitusnopeutta ja kolmas lukunopeutta. Nopeudet suhteutetaan alkuperäiseen 150 kB/s nopeuteen.
CD-asemien todelliseen nopeuteen vaikuttavat myös CD-aseman liitäntätyyppi ja CD-aseman välimuistin koko. Liitäntätyyppejä ovat rinnakkaisportti, IDE, SATA ja ulkoisien asemien myötä yleistymässä olevat USB ja FireWire, sekä SCSI.
Oppimispäiväkirja

Oppimispäiväkirja on pedagoginen menetelmä, oman oppimisen arvioinnin ja kehittämisen väline. Oppimispäiväkirjan avulla voi kuvata kokemusmaailmaa, tukea persoonallista kasvua sekä tunnistaa oppimisen heikkouksia ja vahvuuksia. Se toimii jatkuvan arvioinnin tukena ja ideoiden tallentajana.
Oppimispäiväkirjalla on useita myönteisiä puolia, erityisesti sen avulla on onnistuttu tukemaan opiskelijan itseohjautuvuutta ja itsearviointia. Oppimispäiväkirja edistää opiskelijan reflektointia siitä, mitä ja miten hän on oppinut. Päiväkirja antaa myös tietoja opintojen edistymisestä ja sitä kautta rohkaisee ja motivoi opiskelijaa. Se toimii myös käsitteiden, asioiden ja teorioiden selkiyttäjänä.
Oheislaite

Oheislaite eli lisälaite () on tietokoneen yksikkö, joka erään määritelmän mukaan on "apulaite tiedon syöttämiseen ja saamiseen tietokoneelta". Oheislaitteita ovat esimerkiksi syöttö-, tulostus- ja tallennusvälineet. Ne mahdollistavat ihmisen ja tietokoneen välisen kommunikoinnin ja tietojen varastoinnin. 
Oheislaite on tyypillisesti ulkoinen laite eikä tietokonelaitteiston komponentti, joka ei suoraan kuulu keskusyksikköön. Oheislaitteet ovat myös valinnaisia, esimerkiksi palvelintietokone voi olla ilman näyttöä ja näppäimistöä.
Osajoukko

Joukko "B" on joukon "A" osajoukko, jos jokainen joukon "B" alkio kuuluu joukkoon "A", merkitään formula_1. Tällöin sanotaan myös, että "B" sisältyy joukkoon "A". Kaikkien osajoukkojen muodostamaa joukkoa kutsutaan potenssijoukoksi ja merkitään formula_2. 
Formaalisti määritellään, että
formula_1, kun formula_4.
Joukko "B" on joukon "A" aito osajoukko, jos se on joukon "A" osajoukko, mutta "B" ei ole sama kuin "A", "B" ≠"A". Aitoa osajoukkoa merkitään formula_5 (joskus taas edellä esitetystä poiketen formula_1, jolloin osajoukkoa merkitäänkin formula_7).
Jokainen joukko "C" on itsensä osajoukko, formula_8. Tyhjä joukko ∅ on jokaisen joukon osajoukko ja aito osajoukko jokaiselle joukolle paitsi itselleen.
Kun joukossa on n alkiota, siitä voidaan muodostaa formula_9 osajoukkoa.
Erityisesti: formula_10 tarkoittaa aina osajoukkoa, formula_11 aina aitoa osajoukkoa ja formula_12 yleensä osajoukkoa (myös tällä sivulla muttei kaikkialla Wikipediassa) mutta joissain teoksissa aitoa osajoukkoa.
Esimerkkejä:
 1. Joukko {1, 2} on joukon {1, 2, 3} aito osajoukko.
Sen kaikki osajoukot ovat ∅, {1}, {2}, {3}, {1, 2}, {1, 3}, {2, 3}, {1, 2, 3}.
 2. formula_13
 3. Joukko "A"0 = {b ∈ R : b ≤ 0} on joukon "A"1 = {b ∈ R : b ≤ 1} osajoukko.
 4. Joukko "S" = {Merkurius, Venus, Maa} on joukon "P" = {Aurinkokuntamme planeetat} osajoukko.
Pääkaupunki

Pääkaupunki on itsenäisen valtion tai muun hallinnollisen alueen, kuten osavaltion tai maakunnan keskus, jossa yleensä sijaitsevat valtionhallinnon päätoiminnot, kuten hallitus ja kansanedustuslaitos.
Useimmilla poliittisilla yksiköillä on vain yksi pääkaupunki, mutta joillakin on useampia. Bolivian oikeudellinen pääkaupunki on Sucre ja hallinnollinen pääkaupunki La Paz. Alankomaiden oikeudellinen pääkaupunki on Amsterdam ja hallinnon keskus Haag. Etelä-Afrikan hallinnollinen pääkaupunki on Pretoria, oikeudellinen pääkaupunki Bloemfontein ja lainsäädännöllinen pääkaupunki Kapkaupunki. Yhdysvaltain osavaltioista Connecticutilla ja Rhode Islandilla oli vielä 1800-luvulla kaksi pääkaupunkia. Toisaalta Naurun tasavallalla ei ole virallisesti pääkaupunkia lainkaan, vaikka sen hallinnollinen keskus onkin Yarenissa.
Pääkaupungit jaetaan joskus ”luonnollisiin” ja ”keinotekoisiin” pääkaupunkeihin. Luonnollinen pääkaupunki on hallitseva kaupunki, kuten Lontoo tai Pariisi, jonka ympärille usein koko maa on kasvanut. Keinotekoinen pääkaupunki on perustettu suoraan pääkaupungiksi, kuten Canberra Australiassa, Brasília Brasiliassa ja Abuja Nigeriassa.
Pääkaupungin valinta on usein tehty alueen maantieteellisen tai väestöllisen painopisteen sijainnin perusteella. Tästä esimerkkejä ovat Indianapolis Indianassa ja Springfield Illinoisissa. Washington valittiin Yhdysvaltain pääkaupungiksi, koska se ei ollut liian etelässä, eikä liian pohjoisessa. Myös Sacramento valittiin Kalifornian pääkaupungiksi ja Tallahassee Floridan pääkaupungiksi aikana, jolloin ne olivat vielä lähellä osavaltioidensa väestön keskipistettä, joskin tilanne on sittemmin muuttunut. Canberra perustettiin Australian pääkaupungiksi, koska suurkaupungit Melbourne ja Sydney eivät hyväksyneet toisiaan valtion pääkaupungiksi. Ottawa valittiin Kanadan pääkaupungiksi, koska se sijaitsee ranskan- ja englanninkielisen Kanadan rajalla. Japani siirsi pääkaupunkinsa Kiotosta pohjoisemmaksi Tokioon vuonna 1868 samaan aikaan, kun maa pyrki laajentamaan hallintaansa Japaninsaarten pohjoisosassa. Amerikan vallankumouksen jälkeen seitsemän Yhdysvaltain 13 osavaltiosta siirsi pääkaupunkinsa rannikolta sisämaahan.
Eteläiset ja pohjoiset dynastiat

Eteläiset ja pohjoiset dynastiat (南北朝 [nán běi cháo]) on yhteisnimitys Kiinan eri osia välillä 386–589 hallinneille dynastioille. 
Oikeastaan jo Han-dynastian päättymisestä alkanut hajanaisuus Kiinassa jatkui Jin-dynastian luoman hetkellisen yhtenäisyyden jälkeen. Pohjoisten ja eteläisten alueiden ei-kiinalaisen väestön kiinalaistuminen kiihtyi. Myös buddhalaisuus levisi ympäri maata. 
Poliittisesta hajanaisuudesta huolimatta teknologista kehitystä tapahtui. Ruuti (jota käytettiin ilotulitteissa) ja kottikärryt ovat ilmeisesti peräisin 500-luvulta tai 600-luvulta. Lisäksi aikakaudella tapahtui merkittävää kehitystä lääketieteessä, astronomiassa ja karttojen tekemisessä.
Pohjoiset dynastiat

Pohjoiset dynastiat (北朝 [běi cháo]) hallitsivat osia Kiinasta 386–581. Ajanjaksoa kutsutaan Pohjoisten ja eteläisten dynastioiden kaudeksi, sillä samaan aikaan Kiinan eteläosia hallitsivat Eteläiset dynastiat. 
Jin-dynastian etelään paon jälkeen vuonna 316 mutta ennen Pohjoisia dynastioita pohjois-Kiinaa hallitsivat 16 kuningaskuntaa.
Pohjoiset dynastiat olivat:
Pohjoinen Wei-dynastia

Pohjoinen Wei-dynastia (北魏 [běi wèi]) hallitsi Pohjois-Kiinaa 386–534. Pohjoinen Wei oli yksi Pohjoisista dynastioista.
Muut Pohjoiset dynastiat olivat:
Historia ja politiikka.
Pohjoisen Wei-dynastian merkittävin teko oli Pohjois-Kiinan yhdistäminen vuonna 440. Pohjoisa Wei-dynastiaa hallitsi Tabgacv-klaani (kiinaksi Tuoba 拓跋) Xianbei-paimentolaiskansasta (鮮卑). Kuten monet muut paimentolaiset, mongolit mukaan lukien, xianbei kohtelivat paikalleen asettanutta väestöä, eli kiinalaisia ja ei-kiinalaisia maanviljelijöitä kuin karjaa. Heidät jaettiin työryhmiin, joissa heitä oli helpompi kontrolloida. Kymmeniätuhansia maanviljelijöitä myös karkotettiin joutomaita kyntämään. Kiinan muuria korjattiin.
Vähitellen kuitenkin kiinalainen kulttuuri pehmensi hallitsijoiden sotilaallista mentaliteettia. Keisari Taiwudin alaisuudessa toiminut neuvonantaja Cui Hao (崔浩) toi valtioon kiinalaisen hallinto- ja lakiperustan. Pääkaupungiksi otettiin Datongin sijaan Luoyang vuonna 494 ja silloinen keisari Xiaowendi omaksui kiinalaisen sukunimen Yuan 元. Hän alkoi kiinalaistaa väestöä. Perinteisten xianbei-vaatteiden käyttö kiellettiin, samoin kuin xianbei-kielen puhuminen. Hän käynnisti maanjaon (juntian 均田), jossa kullekin maanviljelijäperheelle annettiin maata viljeltäväksi. 
Kiinalaistuminen koski kuitenkin pääasiassa vain hovia, armeijassa sitä ei näkynyt. 520-luvulla maa ajautui sisällissotaan eri kenraalien välillä, heistä osa perusti omia lyhytaikaisia dynastioitaankin. Lopulta Yang Jian 楊堅, erään Wei-keisarinnan kaukainen sukulainen, onnistui yhdistämään Kiinan, mukaan lukien etelän, ja perusti Sui-dynastian.
Pohjoisen Wei-dynastian virallinen historiankirja on Weishu 魏書, jonka kirjoitti Pohjoisen Qi-dynastian oppinut nimeltä Wei Shou 魏收.
Kulttuuri ja talous.
Valtionuskontona Pohjois-Kiinassa näihin aikoihin oli buddhalaisuus. Buddhalainen taide kukoisti Pohjoisen Wei-dynastian aikana ja siitä esimerkkeinä on säilynyt useita seinämaalauksia ja veistoksia. Myös buddhalaista kirjallisuutta käännettiin entistä enemmän.
Pohjois-Kiinan yhdistyminen vilkastutti keski-aasialaisten kanssa käytävää kauppaa, joka oli saanut alkunsa Läntisen Han-dynastian kukistettua Xiongnu-heimot. Luoyangiin syntyi jopa erillinen ulkomaalaisten kauppiaiden kaupunginosa. Tiukan kurin loppuminen maataloudessa lisäsi tuotantoa, päätuotteina olivat viljat, liha ja silkki. Maataloudesta kirjoitettiin myös kirjoja, esimerkiksi Jia Sixien (賈思勰) Qimin yaoshu (齊民要術) eli "Kansan ravitsemisen taito".
Pohjoinen Qi-dynastia

Pohjoinen Qi-dynastia hallitsi osaa Pohjois-Kiinasta 550–577. Pohjoinen Qi oli yksi Pohjoisista dynastioista. Sitä edelsi Itäinen Wei-dynastia, pääkaupunkina toimi Ye.
Muut Pohjoiset dynastiat olivat:
Pohjoinen Zhou-dynastia

Pohjoinen Zhou-dynastia hallitsi osaa Pohjois-Kiinasta vuosina 557–581. Pohjoinen Zhou oli yksi Pohjoisista dynastioista. Sen pääkaupunki oli Chang'an.
Muut Pohjoiset dynastiat olivat:
Vuonna 581 Yang Jian hankkiutui eroon lapsikeisari Jing Distä ja tappoi 59 Zhou-hovin prinssiä vahvistaakseen asemaansa aloittamansa Sui-dynastian keisarina.
Pohjoinen Song-dynastia

Pohjoinen Song-dynastia (北宋朝 [běi sòng cháo]) hallitsi Kiinaa 960–1127. Se menetti Pohjois-Kiinan Liao- ja Jin-valtioille, mistä alkoi Eteläinen Song-dynastia. Koko dynastia oli yksinkertaisesti Song-dynastia.
Kiinassa oli 900-luvulla lukuisia vallankaappauksia, kenraalit perustivat dynastioita yksi toisensa perään. Mutta vuonna 960 yksi kenraaleista oli riittävän viisas osatakseen välttää toisia nappaamasta hänen saavuttamaansa valtaa: Zhao Kuangyin (趙匡胤) valitsi Song-dynastiansa pääkaupungiksi at Bianin (汴) (nykyisin Kaifeng), joka toimi ainoastaan Viiden dynastian ja Pohjoisen Song-dynastian pääkaupunkina. Hän tiesi, että pääkaupungin lähelle on sijoitettava voimakas armeija ja että tämän armeijan johtajat eivät saa olla pettureita. Niinpä upseereita kierrätettiin ja korkeimmat armeijan virat oli jaettu useille henkilöille.
Pieni karhu

Pieni karhu (latinaksi "Ursa Minor" (UMi), genetiivi "Ursae Minoris") on yksi 88:sta nykyisin määritellystä tähdistöstä. Se sijaitsee taivaan pohjoisnavan ympäristössä. Tähdistössä olevaa pienehköä seitsemän tähden muodostamaa tähtikuviota kutsutaan Pieneksi Otavaksi tai Pikku-Otavaksi, koska se muistuttaa Ison karhun tähdistössä olevaa Otavaa.
Pienen Karhun kirkkain tähti on pohjoinen napatähti Pohjantähti (Polaris, α Ursae minoris). Tähdistön naapureita ovat Lohikäärme, Kefeus sekä Kirahvi.
Pohjantähti (α UMi, kirkkaus +2,02m), on keltainen superjättiläinen ja kefeidityyppinen muuttuva tähti, jonka värähtely on lähes päättymässä. Se on myös sekä spektroskooppinen että optinen kaksoistähti, jonka seuralainen – 8,8 magnitudin kääpiötähti – on 18 kaarisekunnin päässä. Pohjantähti on vajaan asteen päässä taivaannavasta, mutta sitä voidaan usein käyttää taivaannapana riittävällä tarkkuudella.
Kochab (beta (β) UMi) on punertava jättiläistähti, jonka kirkkaus on +2,2 magnitudia. Se oli pohjoisena napatähtenä 1100-luvulla eaa. Maan prekession takia taivaannapa ei pysy paikallaan tähtiin nähden, vaan se liikkuu hyvin hitaasti ympyrärataa. 
Lambda (λ) UMi on yksi peruspisteistä tähtien suuruusluokkien määräämisessä. Sen kirkkaudeksi on sovittu +6,55m.
Pi (π) UMi on kaksoistähti, jonka komponenttien kirkkaudet ovat +6,1m ja +7,0m. V UMi on puolisäännöllinen muuttuja, jonka kirkkaus vaihtelee 7,4m–8,8m noin 72 vuorokauden jaksolla. W UMi on Algol-tyypin pimennysmuuttuja, joka himmenee kirkkaudesta +8.5m arvoon +9,6m aina 1,7 vuorokauden välein, kun toinen kiertävä tähti pimentää päätähden.
Perinteiset merkit

Perinteisillä merkeillä eli monimutkaisilla merkeillä eli klassisilla merkeillä tarkoitetaan kiinan merkkejä, jotka ovat olleet käytössä Han-dynastiasta lähtien, ja joita edelleen käytetään Taiwanissa, Hongkongissa, tavallisesti ulkokiinalaisten keskuudessa, sekä (osin hieman muutettuina) Japanissa ja Etelä-Koreassa. Näiden vaihtoehto ovat yksinkertaistetut merkit, joita käytetään manner-Kiinassa ja Singaporessa. 
Kiinaksi "monimutkaiset merkit" kirjoitetaan perinteisillä merkeillä ja yksinkertaistetuilla merkeillä , ja lausutaan mandariinikiinaksi "fántǐzì". Kiinan tasavallan hallitus käyttää perinteisistä merkeistä virallisesti nimitystä ("zhèngtǐzì"), ’oikeamuotoiset merkit’.
Merkkejä voidaan kirjoittaa sekä pysty- että vaakasuoraan. Pystysuoria rivejä luetaan oikealta vasemmalle, ja vaakasuoria rivejä vasemmalta oikealle.
Taiwanissa perinteisten merkkien käyttö on paljastanut Manner-Kiinasta lähtöisin olevat disinformaatiokanavat ja sosiaalisen median trollitilit, koska nämä käyttävät yksinkertaistettuja merkkejä. Huhtikuussa 2020 ilmestyneen raportin mukaan trollit ovat alkaneet kääntää kiinankielisiä tekstejä perinteisille merkeille, jotta ne sulautuisivat paremmin taiwanilaisten sosiaalisen median käyttäjien joukkoon.
Prosentti

Prosentti (merkki %) on mitta, jota käytetään ilmaisemaan suhteellista osuutta tai määrällistä suhdetta. Se ilmaisee, kuinka monta sadasosaa jokin on jostakin. Yksi prosentti on siis yhtä suuri kuin 1/100 tai 0,01 jostakin. Prosentin nimitys tulee , "sataa kohden" tai "pro centum", joka tarkoittaa "sadasta" tai "sadan puolesta".
Esimerkkejä:
Kirjoitus.
Numeroin ilmaistujen lukujen yhteydessä voidaan käyttää prosenttimerkkiä %. Jos lauseyhteys edellyttää taivutuspäätettä, se liitetään prosenttimerkkiin kaksoispisteellä.
 "Ensi vuonna on odotettavissa 11 %:n kasvu" ~ "11 prosentin kasvu".
Suomen kielessä luku ja sitä seuraava prosenttimerkki erotetaan välillä (25 %), kun taas englannissa ne kirjoitetaan yhteen (25%).
Prosenttiyksikkö.
Prosenttiyksikkö on mitta, joka ilmaisee prosenttiosuuksien välisiä absoluuttisia eroja.
Pohjoinen

Pohjoinen on yksi neljästä pääilmansuunnasta, suunta meridiaania pitkin kohti maapallon pohjoisnapaa.
Nykyisissä kartoissa pohjoinen merkitään tyypillisesti yläreunaan. Kartan koordinaattijärjestelmä ei kuitenkaan ole välttämättä täsmälleen todellisen pohjoissuunnan mukainen, jolloin todellista pohjoissuuntaa kutsutaan napapohjoiseksi ja kartan koordinaatiston ”pohjoissuuntaa” karttapohjoiseksi. Näistä vielä poikkeaa Maan magneettikentän paikallisen suunnan mukainen magneettinen pohjoinen eli neulapohjoinen.
Sanan alkuperä.
Sana pohjoinen on sukua sanalle pohja. Uskottiin mahdollisesti, että Manalaan, eli ikään kuin maailman pohjalle pääsi pohjoisen kautta. Eteläisempien suomalaisten näkökulmasta jotakuinkin Pohjoisessa olivat myös Pohjanlahti ja Pohjanmaa, kuten myös myyttinen Pohjola.
Pohjoisella voi sanana olla yhteys myös pohjaan, talon pohjaan, jonne ei tehty ikkunoita. Vrt. etelä.
"Pääartikkeli: Muinaissuomalaisten kaikkeuskäsitykset
Pohjoisen mytologinen merkitys muinaissuomalaisille.
Pohjoinen on nähty pahaksi ilmansuunnaksi. Äärimmäisessä pohjoisessa uskottiin sijaitsevan Pohjolan maan, josta olivat peräisin kylmyys ja monet taudit ja ongelmat. Usein ajateltiin myös reitin Tuonelaan, maanalaiseen kuolleiden valtakuntaan, kulkevan Pohjoisen kautta. Pohjoisessa seisoi maailmanpylväs, joka kannatti taivaankantta. Maailmanpylväs oli naulattu taivaankanteen Pohjannaulalla, Pohjantähdellä. Pohjantähti oli tärkeä suunnistuksessa.
Pohjoisessa oli myös Lappi, joskin usein Pohjolaa lähempänä ja konkreettisempana. Aivan lähistölläkin omista asuinalueista pohjoiseen päin sijaitsevia vähemmän viljeltyjä alueita voitiin kutsua Lapiksi, ja niiden asukkaita voitiin nimittää "lappalaisiksi". Lappalaiset ja Pohjolan väki nähtiin usein vihamielisinä noitina, jotka ampuivat noidannuolia ja aiheuttivat muuta pahaa (ks. esim. Lapinnoita, Lappalaiset suomalaisessa kansanperinteessä). Pohjoistuulen mukana tuli Lapista tai Pohjolasta tauteja, noidannuolia ja ilkeitä yliluonnollisia olentoja.
Proseduraalinen ohjelmointi

Proseduraalinen ohjelmointi on imperatiivinen ohjelmointiparadigma, jossa ohjelman suoritusta jäsennetään jakamalla aliohjelmiin, "proseduureihin". Aliohjelma on itsenäinen ohjelman osa, jota voidaan kutsua mistä tahansa pääohjelmasta tai muista aliohjelmista. Kutsuttaessa aliohjelmaa ohjelman suoritus siirtyy aliohjelman alkuun ja aliohjelman suorituksen päätyttyä suoritus jatkuu aliohjelmakutsua seuraavasta komennosta pääohjelmassa. Aliohjelmat mahdollistavat toiminnallisuuden uudelleenkäytön useissa eri kohdassa ohjelmaa. Aliohjelmille voidaan antaa parametreja, jolloin jonkin ongelman ratkaisu voidaan kuvata yleisesti kaikille mahdollisille lähtöarvoille. 
Proseduraaliseen ohjelmointiin liittyy olennaisesti hajota ja hallitse -suunnittelumenetelmä. Menetelmässä ongelma ratkaistaan jakamalla se osatehtäviin yhä uudestaan, kunnes tuloksena on niin yksinkertaisia tehtäviä, että niiden ratkaisut voidaan ilmaista ohjelmointikielen lauseilla. Tätä kutsutaan "funktionaaliseksi dekompositioksi". 
Tyypillisiä proseduraalisia ohjelmointikieliä ovat C, Ada ja Pascal.
Palosaari (Vaasa)

Palosaari () on vanha työläiskaupunginosa Vaasan keskustan pohjoispuolella. Palosaari on entinen saari, joka maankohoamisen takia on nykyisin yhdistynyt mantereeseen. Vaasan kaupunginhallinnon tilastoalueista Palosaari muodostaa oman suuralueensa. Vuonna 2017 suuralueella oli 5 758 asukasta.
Palosaarella sijaitsevat korkeakouluista Vaasan yliopisto, Yrkeshögskolan Novia ja Vaasan ammattikorkeakoulu. Palosaarella sijaitsee myös Vaasan yrityskeskus, valtion virastotalo, jossa on muun muassa Länsi- ja Sisä-Suomen aluehallintovirasto, sekä Yleisradion Vaasan toimipiste. Kivinen jugend-tyylin Palosaaren kirkko rakennettiin vuonna 1910 Alfred Wilhelm Stenforsin suunnitelman mukaan.
Palosaarella toimi aikoinaan merkittävä tervasatama, joka on antanut nimensä Vaasan yliopiston päärakennukselle Tervahoville. Palosaaren asuintalot muodostuvat osaksi vanhoista, mutta suurimmaksi osaksi kunnostetuista, puutaloista. Lähellä Onkilahtea sijaitsee opiskelija-asuntoloista muodostuva alue, joka on Vaasan opiskelija-asuntosäätiön omistuksissa.
Palosaaren koulu lakkautettiin keväällä 2016.
Kaupunginosat.
Palosaaren suuralue jakautuu viiteen pienalueeseen. Näiden alueiden rajat täsmäävät asemakaavassa määriteltyjen numeroitujen kaupunginosien 15–19 kanssa. Arkikielessä Palosaari mielletään kokonaisuudessaan yhdeksi kaupunginosaksi.
Poikatyttö

Poikatyttö on tyttö, joka käyttäytyy poikamaisena pidetyllä tavalla. Hän on erityisen aktiivinen, vilkas, suorapuheinen ja kovapintainen. Hän käyttää usein poikien vaatteita, eikä välitä nukkeleikeistä, vaan leikkii poikien kanssa poikien leikkejä, pitää urheilusta ja seikkailee ulkona. Hän solmii usein läheisemmän suhteen isäänsä kuin äitiinsä.
Kehitysvaiheena.
Poikatyttömäinen käytös esiintyy sukupuolisen ja psykologisen kehityksen vaiheena lapsuuden ja murrosiän välillä, jolloin tytön on melko hyväksyttävää käyttäytyä stereotyyppisen epänaisellisesti. Monissa sosiologisissa tutkimuksissa ja fiktiivisissä kuvauksissa poikatyttövaihe on nähty väliaikaisena sukupuolisen identifioimattomuuden aikana, kunnes murrosikä tuo tytölle tietoisuuden aikuisen vastuista ja hän mukautuu tyypillisen feminiinisiin piirteisiin ja asenteisiin.
Myöhempi seksuaalisuus ja sukupuoli-identiteetti.
Useimmista poikatytöistä tulee aikuisina heteroseksuaalisia naisia. Joistain poikatytöistä tulee lesboja, etenkin "butch"-tyyppisiä. Amerikkalaisissa kyselytutkimuksissa aikuisista heteroseksuaalisista naisista 20–33 prosenttia ja lesboista 66–75 prosenttia on kertonut olleensa kouluikäisenä poikatyttöjä. Jotkut harvat poikatytöt identifioituvat transmiehiksi.
Pukeutuminen.
Erään 2000-luvulla suoritetun aikuisten amerikkalaisten naisten kyselytutkimuksen mukaan poikien päällysvaatteita käytti aina 15 prosenttia poikatytöistä, useimmiten 50 prosenttia, joskus 25 prosenttia ja ei koskaan 10 prosenttia. Tärkeimmäksi syyksi he kertoivat useimmiten sen, että poikien vaatteet ovat käytännöllisempiä ja mukavampia kuin tyttöjen vaatteet. Heteronaiset eivät poikatyttöinä halunneet koskaan käyttää poikien alusvaatteita, mutta lesboista noin 10 prosenttia ja transmiehistä 80 prosenttia halusi. Lesboista puolet ja transmiehistä 90 prosenttia halusi käyttää poikien kenkiä. Molemmista ryhmistä vain noin 30 prosenttia halusi pitää pitkää tukkaa.