tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Freestyle (musiikki)

Freestyle (englantia; ’vapaa tyyli’) on Yhdysvalloissa 1980-luvulla syntynyt elektronisen tanssimusiikin alagenre, joka sai alkunsa erityisesti Yhdysvaltain latinalaisamerikkalaisesta yhteisöstä. Musiikkityyli yhdistää elementtejä syntetisaattoreista, rumpukoneista ja tarttuvista melodioista, ja se on saanut nimensä siitä, että artistit usein esittivät kappaleitaan improvisoiden ja vapaasti, ilman tarkempaa käsikirjoitusta.
Synty ja taustat.
Freestyle syntyi 1980-luvun alkupuolella New Yorkissa, erityisesti Bronxissa ja Brooklynissä, missä latinalaisamerikkalaiset nuoret artistit vaikuttivat vahvasti kaupungin musiikkikulttuuriin. Tämä musiikillinen liike sai vaikutteita hip hopista, elektronisesta tanssimusiikista ja diskosta, ja siinä yhdistyivät perinteiset latinalaisamerikkalaiset rytmit moderniin tuotantotekniikkaan.
Musiikilliset elementit.
Freestyle-musiikille on tyypillistä synteettisten instrumenttien, kuten syntetisaattoreiden ja rumpukoneiden käyttö. Kappaleissa korostuvat nopeat tempot, tarttuvat bassolinjat ja kekseliäät sovitukset. Lauluissa käytetään usein vahvaa lauluääntä, ja sanoitukset käsittelevät usein rakkauden teemoja, nuoruutta ja kaupunkielämän kuvauksia.
Tanssittavuus on keskeinen osa freestyle-musiikkia, ja monet sen kappaleista ovatkin tarkoitettu yökerhoympäristöihin, missä ne saavuttivat suurimman suosionsa. Freestyle-musiikki vaikutti myös voimakkaasti 1980-luvun tanssikulttuuriin ja elektronisen tanssimusiikin kehitykseen.
Tunnetuimpia artisteja.
Tunnetuimpia freestyle-artiseja ja -yhtyeitä olivat muun muassa Exposé, Lisa Lisa and Cult Jam, Stevie B, TKA ja George Lamond. Nämä artistit loivat hittikappaleita, jotka nousivat musiikkilistoille ja saavuttivat laajaa suosiota yökerhojen tanssilattioilla.
Vaikutus ja perintö.
Freestyle-musiikki jätti jälkensä Yhdysvaltain musiikkikulttuuriin, ja sen vaikutus on nähtävissä myös myöhemmissä elektronisen tanssimusiikin tyylisuunnissa. Vaikka 1980-luvun freestyle-huuma väheni 1990-luvun alussa, genre on säilyttänyt elinvoimansa ja saanut uutta suosiota uusien sukupolvien keskuudessa, jotka ovat löytäneet sen uudelleen.
Freestyle-musiikki jatkaa elämistään nostalgisena ja tanssittavana genreä, ja sen vaikutus kuuluu edelleen monissa nykypäivän musiikin ilmiöissä. Se muistuttaa aikakaudesta, jolloin musiikki oli värikästä, energistä ja monipuolista.
Toiminnan käsikirjoitus

Toiminnan käsikirjoitus eli skripti tarkoittaa kognitiivisessa psykologiassa oppimisen kautta luomaamme sisäistä mallia eli skeemaa siitä, miten jossakin tilanteessa toimitaan ja missä järjestyksessä asiat tehdään. Skripti on tallentunut syvämuistiimme ja me tavallisesti odotamme, että asiat tapahtuvat sen mukaisesti. Tavallisia toiminnan käsikirjoituksia ovat esimerkiksi aamupalan tekeminen, pyörällä ajo, kaupassa käynti tai käsityksemme miten juhlassa käyttäydytään.
Skriptit ovat kiteytyneitä muistirakenteita, jotka nopeuttavat toimintaamme, meidän ei tarvitse juurikaan ajatella esimerkiksi pyörällä ajoa, kun olemme sen kerran oppinneet. Skriptit myös tavallisesti säilyvät läpi elämän. Jos joutuu uuteen tilanteeseen, jossa asetelmat ja toimintatavat ovat totutusta poikkeavia, joudumme helposti hämillemme ja toimintamme hidastuu, kun vanha skripti ei pääse aktivoitumaan tai sitten toimimme totutun skriptin mukaisesti, mikä ei aina ole paras mahdollinen toimintamalli. Näin voi käydä esimerkiksi joutuessamme uuteen kulttuuriin, jossa käytöstavat ovat täysin erilaiset tai esimerkiksi uudessa ympäristössä, kuten uudenaikaisella lentokentällä vieraillessamme, jossa kaikki poikkeaakin totutusta. 
Tuomas Kyrön kirja Mielensäpahoittaja kuvaa humoristisesti sitä, miten tottunut ihminen voi olla vanhoihin toimintatapoihin. Kirjan päähenkilö on esimerkiksi aina tottunut keittämään pannukahvia ja uuden Moccamaster -keittimen käyttö on ylitsepääsemättömän vaikeaa.
Normek

Normek Oy oli teräsrakenteita sekä lasi-, alumiini- ja kevytelementtijulkisivuja valmistava ja asentava konserni. Se sulautui vuonna 2020 Ruukki Building Systems Oy:n kanssa Nordec Oy -nimiseksi yritykseksi.
Yhtiö toimi Suomessa nimellä Normek Oy ja Ruotsissa Normek Sverige AB. Normekin omisti saksalainen Donges Group.
Normek Oy:n tuotanto- ja myyntitoiminnot sijaitsivat Suomessa Helsingissä, Korialla, Oulussa, Naarajärvellä, Alavudella ja Vaasassa. Ruotsissa yrityksen toimipisteet sijaitsivat Tukholmassa ja Piitimessä. Normek Oy:n pääkonttori oli Helsingin Kaartinkaupungissa.
Konsernin koko henkilöstömäärä oli noin 200 ja liikevaihto noin 80 miljoonaa euroa.
Tuotteet.
Normek Oy:n tuotteita olivat rakennusten teräsrunkoratkaisut, terässillat sekä julkisivujen lasi- ja kevytelementtiratkaisut asennuksineen.
Tuotantolaitokset.
Normek Oy:n tuotantolaitokset olivat erikoistuneet kukin omalle tuotesektorilleen:
Viikunanlehtiä ja lakkoilua

Viikunanlehtiä ja lakkoilua tai Herrasmies hakee paikkaa ("I’m All Right, Jack") on Roy Boultingin tuottama ja John Boultingin ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1959. Se perustuu Alan Hackneyn romaaniin "Private Life", jonka pohjalta käsikirjoituksen on laatinut kirjailijan ja ohjaajan kanssa Frank Harvey. Pääosissa näyttelevät Ian Carmichael ja Peter Sellers, ja elokuvassa nähdään monia muitakin tuon ajan brittiläisiä komedianäyttelijöitä.
Tarinassa varakkaan perheen rehti nuori mies saa työpaikan setänsä asetehtaassa, mutta joutuukin tietämättään työmarkkinaosapuolten juonittelujen viattomaksi välikappaleeksi. Elokuva satirisoi Britannian tuolloista yrityselämää ja näyttää sekä ammattiliitot että yritysten edustajat enemmän tai vähemmän epäpätevinä ja korruptoituneina. 
Vastaanotto.
Elokuva sai Suomessa teatteriensi-iltansa keväällä 1960, ja se on esitetty Suomen televisiokanavilla 1988
(TV3), 1994 (MTV3), 2004 (Yle TV2) ja 2022 ("Yle Teema ja Yle Areena).
"Helsingin Sanomissa" Paula Talaskivi kuvasi elokuvaa tuoreeltaan ”ihanan terveen ja kehittyneen mielenlaadun, rohkeuden ja oikean huumorintajun” osoitukseksi ja melkein täydelliseksi täysosumaksi. Hän arvosti myös sitä, että elokuva näkee humoristisia puolia sekä työnantaja- että työntekijäpuolessa asettumatta kumpaakaan vastaan. 62 vuotta myöhemmin "Helsingin Sanomien" televisioarvostelija Harri Römpötti kirjoitti elokuvan aluksi vaikuttavan osoittelevalta ja yksinkertaiselta, mutta vähitellen nopeutuvan ja saavan lisää vivahteita: ”Lopulta mutkikasta vyyhtiä ei saada purettua ilman farssia, mutta siinä välissä on paljon terävää ja hauskaa.”
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Viikunanlehtiä ja lakkoilua" äänestettiin kaikkien aikojen 47. parhaaksi brittielokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisioammattilaista."The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
ʻOumuamua

ʻOumuamua, viralliselta nimeltään 1 I/2017 U1, on Aurinkokunnan läpi liikkuva tähtienvälinen kappale. Se havaittiin ensimmäisen kerran 19. lokakuuta 2017, kun se oli noin 30 000 000 kilometrin päässä Maasta. ʻOumuamua on ensimmäinen Aurinkokunnasta löydetty tähtienvälisestä avaruudesta peräisin oleva kappale. Sen arvioidaan kulkeneen Linnunradan poikki jo satojen miljoonien vuosien ajan. Se poistuu Aurinkokunnasta kohti Pegasuksen tähdistöä.
ʻOumuamuan arveltiin olevan asteroidi, komeetta, komeetan osa, hajonneen komeetan tai planeetan osa. Maaliskuussa 2021 julkaistun selityksen mukaan kyseessä on vieraasta aurinkokunnasta peräisin oleva planeetan osa, mutta siitä ei ole tietoa, mistä se on tullut.
Ominaisuudet.
ʻOumuamua on noin 400 metriä pitkä. Se on muodoltaan pitkänomainen, sillä sen leveys on vain noin kymmenesosa pituudesta. Se on punertava. Sen arvioidaan koostuvan kivestä ja mahdollisesti myös metallista.
Löytyminen.
Havaijin yliopiston tutkija Robert Weryk havaitsi ʻOumuamuan Pan-STARRSin kaukoputkella 19. lokakuuta 2017. Kappaletta luultiin aluksi komeetaksi ja myöhemmin asteroidiksi. Kun kappaleen kiertorataa tutkittiin tarkemmin, huomattiin, ettei painovoima ollut koskaan sitonut kappaletta Aurinkokuntaan. Kappaleen nimeksi annettiin tällöin ʻOumuamua, joka tarkoittaa havaijiksi ”kaukaa ensimmäisenä saapuvaa sanansaattajaa” tai ”viestintuojaa, joka saapuu kaukaisesta menneisyydestä”.
Alkuperä.
Eräät Harvardin yliopiston tutkijat esittivät, että ʻOumuamua saattaa olla luotain, jonka maan ulkopuolinen sivilisaatio on lähettänyt Maan lähialueille. Teoriaa tuki havainto, että kappale kiihdytti vauhtiaan odottamattomasti ja poistui aurinkokunnastamme. Kappaletta arveltiin myös teknologiajätteeksi, eikä se siten olisi toimintakykyinen. Poikkeava kiihtyvyys ja sen aiheuttama muutos laskettuun rataan olivat hyvin pieniä, mutta kiihtyvyyden täytyi johtua jostain muusta syystä kuin painovoimasta. Oletus, että ʻOumuamua olisi peräisin vieraasta sivilisaatiosta, ei ole saanut tukea muilta tutkijoilta. Oletuksen esittäneet tutkijat eivät itsekään väitä löytäneensä todisteita asiasta. Jos ʻOumuamua olisi aurinkopurje, kuten tutkijat spekuloivat, sen lähtöpaikka voitaisiin päätellä liikeradan perusteella. Sille ei kuitenkaan ole pystytty määrittämään selkeää lähtöpaikkaa.
Luonnollisemmaksi selitykseksi kappaleen äkilliselle nopeuden kasvulle esitettiin, että sen sisällä olisi jäätynyttä kaasua, joka kuumeni Auringon läheisyydessä ja vauhditti purkautuessaan kappaleen liikettä. Spitzer-teleskooppi ei havainnut ʻOumuamuaa, joten kyseessä on melko pieni kappale. Se ei välttämättä ole sikarin muotoinen, vaan se voi olla ennemminkin pyöreä.
Tutkijat julkistivat vuonna 2019 näkemyksen, että kyseessä on luonnollinen kappale, ei vieraan älyn aurinkokuntaan lähettämä tiedustelualus.
Maaliskuussa 2021 Arizonan osavaltionyliopiston tutkijat julkistivat oman näkemyksensä, jonka mukaan 'Oumuamua olisi enimmäkseen jäätynyttä typpeä ja irronnut Pluton kaltaisesta kääpiöplaneetasta. Tämä teoria selittäisi 'Oumuamuan poikkeuksellisen liikkeen ja heijastavuuden.
Abai (Fokis)

Abai (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Lokroín kunnan alueella lähellä Éxarchoksen kylää. 
Maantiede.
Abai sijaitsi Fokiin alueella lähellä Opuntian Lokriin rajaa. Sen lähellä alle kaksi kilometriä luoteeseen sijaitsi Hyampoliin kaupunki. Niiden kautta kulki tie Orkhomenoksesta Opukseen. Ympärillä oli tasankoa, joka oli hyvää viljelymaata. Kaupungin läheltä virtasi Kefisos-joen sivuhaara.
Historia.
Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustaja oli Argoksesta tullut Abas, joka oli Lynkeuksen ja Hypermnestran poika ja Danaoksen pojanpoika. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Abaios" () ja "Abantes" (). Abaista tulleiden sanottiin asuttaneen osan Euboiasta, minkä johdosta kyseisiä saaren asukkaita kutsuttiin myös abanteiksi. 
Abai tunnettiin muun muassa Apollonin oraakkelinpaikastaan. Muun muassa Kroisoksen ja Mardonioksen tiedetään kysyneen neuvoa oraakkelilta. Kserkseen armeija tuhosi kaupungin persialaissodissa vuonna 480 eaa. muiden fokislaisten kaupunkien tavoin.
Rakennukset ja löydökset.
Abain akropolis eli linnavuori ja yläkaupunki sijaitsi kukkulalla noin 2,5 kilometriä länteen nykyisestä Éxarchoksen kylästä. Sen rinteessä on muurien ja porttien raunioita. Muurit ovat mahdollisesti osaksi peräisin arkaaiselta kaudelta ja muutoin noin 300-luvulta eaa.
Abain alakaupunki sijaitsi kukkulan juurella, erityisesti sen pohjoispuolella. Pausaniaan kuvauksen perusteella kaupungissa oli ainakin agora ja teatteri.
Apollon Abaioksen temppeli, jossa Abain oraakkeli toimi, sijaitsi kaupungin lähellä Hyampoliin johtaneen tien varrella. Se on paikannettu noin 600 metriä akropoliilta luoteeseen. Pyhäkköalueella oli ollut kaksi temppeliä. Vanhempi, arkaaisen kauden temppeli tuhoutui persialaissodissa vuonna 480 eaa. ja toisen kerran kolmannen pyhän sodan aikana vuonna 346 eaa. Toinen, pienempi temppeli oli keisari Hadrianuksen 100-luvulla jaa. rakennuttama. Siinä oli Apollonia, Letoa ja Artemista esittäneet pronssipatsaat. Pyhäkköalueella oli myös klassisella kaudella rakennettu stoa eli pylväshalli sekä lukuisia votiivilahjoja ja aarrekammioita.
Kaupungin hautausmaita on löydetty pyhäkön länsipuolelta sekä Éxarchoksen kylän läheltä.
Tuulikki Suonivaara-Löyskä

Aune Tuulikki Löyskä (o.s. Suonivaara; 5. kesäkuuta 1903 Tampere – 4. elokuuta 1979) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Suonivaara-Löyskän vanhemmat olivat diplomi-insinööri Kaarlo Wilhelm Suonivaara ja Hanna Johansson ja puoliso vuodesta 1930 arkkitehti Väinö Löyskä. Suonivaara-Löyskä pääsi ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta yhteiskoulusta 1921 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1927. Valmistuttuaan hän työskenteli piirtäjänä Toivo Paatelan toimistossa Helsingissä ja sitten Jalmari Lankisen toimistossa Viipurissa. Omaa toimistoa puolisonsa kanssa hän piti vuodesta 1930 vuoteen 1968. Suonivaara-Löyskä toimi myös opettajana Viipurin teollisuukoulussa 1920-luvun lopulta 1930-luvun loppuun ja sota-aikana Viipurin kaupungin palveluksessa toimistoarkkitehtina. Sotien jälkeen hän toimi Lappeenrannan teknillisen koulun opettajana aina eläköitymiseensä vuonna 1970, joskin hän oli välillä Kymen läänin maaseudun rakennustarkastaja 1949–1954. Suonivaara-Löyskä ja hänen puolisonsa suunnittelivat yhdessä rakennuksia sekä Viipuriin että muualle Suomeen.
Aige

Aige (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi Pallenen niemen kärjen pohjoisrannikolla nykyisen Kassándran kunnan alueella lähellä nykyistä Pefkochórin kylää. 
Aigen historiasta tiedetään vain vähän. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. se kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Aigantios" ().
Amfikaia

Amfikaia () eli Amfikleia () () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Amfíkleia-Eláteia kunnan alueella nykyisen Amfíkleian kylän (aiemmin Dadí) paikalla.
Amfikaia sijaitsi noin 60 stadioninmittaa eli 10,5 kilometriä Lilaiasta ja noin 15 stadioninmittaa eli 2,6 kilometriä Tithronionista. Persialaiset tuhosivat kaupungin persialaissotien aikaan 480–479 eaa. Amfikaia saattoi olla kaupungin vanhempi nimi, ja vielä Herodotos viittaa kaupunkiin tällä nimellä, mutta paikka tunnettiin nimellä Amfikleia viimeistään sen jälkeen, kun kaupunki rakennettiin sodan jälkeen uudelleen. Jossain välissä kaupunkia kutsuttiin myös nimellä "Ofiteia" ().
Pausaniaan mukaan Amfikaiassa oli Dionysokselle omistettu pyhäkkö. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Amfikaieus" () ja "Amfikleieus" ().
Daulis

Daulis (, myös "Daulia", ja "Daulion", ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Livadeián kunnan alueella nykyisen Dávleian kylän paikalla.
Maantiede.
Daulis sijaitsi Fokiissa Parnassos-vuoren itärinteellä lähellä Boiotian rajaa. Sen kautta kulki Khaironeiasta ja Orkhomenoksesta Delfoihin johtanut tie. Dauliin lähellä virtasi Boiotian Kefissos-joki. Lähellä sijaitsivat myös muun muassa Lilaian ja Panopeuksen kaupungit.
Fokiin Daulista ei tule sekoittaa Dauliiseen Epeiroksessa.
Historia.
Daulis oli olemassa jo mykeneläisellä kaudella. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä fokislaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Kaupungin nimen selitettiin tulevan joko puista ("daulos", "dalos") tai Daulis-nimisestä nymfistä, joka oli Kefissoksen tytär. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Daulios" () ja "Daulieus" ().
Kreikkalaisessa mytologiassa kaupunki oli myös traakialaisen kuningas Tereuksen asuinpaikka. Tämä nai Proknen, joka oli Ateenan kuninkaan Pandionin tytär. Prokne muuttui pääskyseksi ja tämän sisar Filomele satakieleksi, minkä seurauksena viimeksi mainittua lintua kutsuttiin myös daulislaiseksi linnuksi.
Persialaiset polttivat Dauliin persialaissotien aikaan 480–479 eaa. Lilaian ja Panopeuksen tavoin. Thebalaiset yrittivät vallata Dauliin vuonna 395 eaa., mutta epäonnistuivat, vaikkakin tuhosivat lähialueen. Kolmannen pyhän sodan lopussa vuonna 346 eaa. kaupungin tuhosivat Filippos II:n makedonialaiset joukot. Tämän jälkeen kaupunki rakennettiin uudelleen. Myöhemmin Daulis oli Aitolian liiton vallan alla, mutta aitolialaiset menettivät sen. Vuonna 220 eaa. aitolialaiset yrittivät vallata sen sekä Ambryssoksen takaisin, mutta epäonnistuivat. Roomalaiset saivat kaupungin Filippos V:ltä vuonna 198 eaa. Flamininuksen johdolla.
Daulis säilyi olemassa vielä seuranneella roomalaisella kaudella. Pausanias sanoo kaupungin kuitenkin olleen hänen aikanaan vain pieni.
Rakennukset ja löydökset.
Dauliin akropolis eli linnavuori ja yläkaupunki sijaitsi jyrkällä kukkulalla, joka sijaitsee nykyisen kylän eteläpuolella. Se tunnettiin antiikin aikana vaikeana valloittaa. Kukkulan korkeus on 468 metriä merenpinnasta laskettuna, ja se yhdistyy Parnassos-vuoreen harjanteen välityksellä. Akropolis oli linnoitettu muureilla, jotka ovat säilyneet suhteellisen hyvin. Nykyisin kukkulalla on Pyhille Theodoroksille ("Ágioi Theódoroi") omistettu kirkko, jonka rakentamisessa on käytetty antiikin aikaisten rakennusten kiviä.
Pausaniaan mukaan kaupungissa oli Athenelle omistettu temppeli. Lisäksi kaupungissa tiedetään olleen ainakin Serapiksen ja Isiksen pyhäkkö. Kaupungin lähellä Troniissa oli Arkhegeteen heroon.
Elateia (Fokis)

Elateia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Amfíkleia-Eláteian kunnan alueella noin 2,5 kilometriä pohjoiskoilliseen nykyisestä Eláteian kaupungista.
Maantiede.
Elateia oli antiikin Fokiin merkittävimpiä kaupunkeja Delfoin jälkeen. Se sijaitsi lähes keskellä laajaa ja hedelmällistä tasankoa, joka ulottui Amfikaiasta eli Amfikleiasta Boiotian rajalle saakka. Elateian etäisyys Amfikaiasta oli noin 180 stadioninmittaa eli noin 32 kilometriä. Kaupungin sijainti oli strateginen, sillä se hallitsi luonnollista reittiä pohjoisesta Kefissos-joen laaksoon, ja sitä pidettiin eteläisen Manner-Kreikan hallinnan avaimena.
Historia.
Elateian seutu on ollut asuttua viimeistään neoliittisella kaudella 6000 eaa. Hautalöytöjen perusteella paikalla on ollut asutusta myös mykeneläisellä kaudella. Kaupunki ei kuitenkaan esiinny Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa. Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin nimi oli peräisin Elatoksesta, Areaan pojasta. Antiikin aikana Elateian asukkaat katsoivat olevansa alkuperältään arkadialaisia. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Elateus" ().
Persialaiset tuhosivat Elateian persialaissodissa 480–479 eaa. muiden Fokiin kaupunkien tavoin. Makedonian Filippos II valtasi Elateian vuonna 338 eaa. ollessaan hyökkäämässä Amfissaan, ja kunnosti kaupungin linnoitteet. Myöhemmin kaupunki torjui Kassandroksen hyökkäyksen, kun taas Filippos V onnistui valtaamaan sen. Elateia pysyi uskollisena Makedonialle roomalaisten vallatessa Kreikkaa. Roomalaiset valtasivat sen vuonna 198 eaa. Seuranneella roomalaisella kaudella roomalaiset antoivat Elateialle vapaakaupungin oikeudet, koska kaupunkilaiset olivat vastustaneet Mithridatesta.
Elateian alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia 1900-luvun alkupuolella ja vuonna 1959 sekä jälleen vuodesta 1985 lähtien.
Rakennukset ja löydökset.
Elateian akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi kukkula nykyisen Eláteian kylän pohjoispuolella. Kukkulan eteläpuolelta on löydetty hautausmaa (), joka on ollut käytössä mykeneläiseltä kaudelta 1300-luvulta eaa. protogeometriselle kaudelle 900-luvulle eaa. saakka, ja erityisesti 1200-luvulla eaa. Löytöihin kuuluu muun muassa tholos-hautoja.
Pausaniaan mukaan kaupungissa oli agora, teatteri, Athenen kuvapatsas sekä Asklepiokselle omistettu temppeli, jossa oli jumalaa esittänyt parraton kulttikuva. Noin kolme kilometriä kaupungin paikasta kaakkoon on löydetty Athene Kranaialle omistetun temppelin rauniot. Pausanias mainitsee myös tämän temppelin, ja sen sijainti vastaa hänen antamaansa kuvausta.
Feneos

Feneos ( tai , ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Arkadiassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Sikyónan kunnan alueella lähellä nykyistä Archaía Feneóksen (”Antiikin Feneos”) kylää.
Maantiede.
Feneoksen kaupunki sijaitsi Arkadian koillisosassa samannimisen, nykyisin kuivan järven pohjoisrannalla. Kaupungin akropoliina eli linnavuorena toimi kukkula noin kilometrin nykyisestä Archaía Feneóksen kylästä kaakkoon. Kaupunkivaltion alue tunnettiin nimillä "Feneatike" (Φενεατική), "Feneatis" (Φενεᾶτις) ja "Fenike" (Φενική). Alue on Kyllene- ja Aroania-vuorten ympäröimää tasankoa, jolla virtasivat joet Olbois ja Aroanios. Joet oli antiikin aikana kanavoitu 50 stadioninmittaa eli noin 8,8 kilometriä pitkään kanavaan. Niiden ainoa ulosvirtaus oli maanalainen, ja ne johtivat tätä kautta Ladon-jokeen.
Feneatiken pohjoispuolella sijaitsivat Aigeiran ja Pellenen kaupunkivaltiot, itäpuolella Stymfaloksen alue (Stymfalia), länsipuolella Kleitorin alue (Kleitoria) ja eteläpuolella Kafyain (Kafyatis) ja Orkhomenoksen (Orkhomenia) kaupunkien alueet.
Historia.
Varhaisin maininta Feneoksesta on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä arkadialaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan. Kreikkalaisessa mytologiassa Feneoksen jokien kanavoinnin rakentaminen laitettiin Herakleen nimiin. Vergiliuksen mukaan kaupunki oli Euandroksen kotipaikka.
Historiallisella ajalla Feneos mainitaan suhteellisen harvoin. Sen tiedetään kuuluneen Akhaian liittoon. Kleomenes III valtasi kaupungin vuonna 225 eaa. Kaupunki löi omaa rahaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Feneatēs" ().
Pausaniaan mukaan Feneoksen asukkaat kertoivat kaupunkinsa jossain vaiheessa tuhoutuneen jokien tulvittua, kun niiden maanalainen ulosvirtausaukko tukkeutui. Pliniuksen mukaan tämä tapahtui viidesti. Eratosthenes puolestaan kertoo, että kerran aukon äkillinen avautuminen aiheutti puolestaan tulvan alajuoksulla Ladon- ja Alfeios-joilla Olympiassa. Ilmiö on toistunut myös nykyaikana, mikä vahvistaa kertomukset.
Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. kaupunki oli pääosin raunioina.
Rakennukset ja löydökset.
Feneoksen akropoliilla on joitakin muurien jäänteitä. Pausaniaan mukaan kukkulalla oli Athene Tritonialle omistettu temppeli, jossa oli pronssinen Poseidon Hippioksen patsas. Hän mainitsee, että kaupungissa oli myös Hermeelle omistettu temppeli, stadion sekä Herakleen veljen Ifikleen hauta.
Akropoliin kaakkoisrinteestä on löydetty Asklepiokselle omistetun pyhäkön rauniot. Pyhäkköön kuului kaksi rakennusta, joista toisessa oli Attalos Ateenalaisen 100-luvulla eaa. veistämä Asklepioksen kulttikuva. Raunioista on löydetty suurikokoinen Hygieian patsaan pää.
15 stadioninmittaa eli noin 2,6 kilometriä kaupungista pohjoiseen sijaitsi Apollon Pythiokselle omistettu temppeli. Feneoksen ja Aigeiran rajalla sijaitsi Artemis Pyronian temppeli.
Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Archaía Feneóksen kylässä toimivassa Antiikin Feneoksen arkeologisessa museossa.
Hyampolis

Hyampolis () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Fokiin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Lokroín kunnan alueella lähellä Éxarchoksen kylää. 
Maantiede.
Hyampolis sijaitsi Fokiin alueella lähellä Opuntian Lokriin rajaa. Sen lähellä alle kaksi kilometriä kaakkoon sijaitsi Abain kaupunki. Niiden kautta kulki tie Orkhomenoksesta Opukseen. Hyampoliin sijainti oli strateginen, sillä se hallitsi solaa, joka johti Lokriista Fokiin ja Boiotian alueille. Ympärillä oli tasankoa, joka oli hyvää viljelymaata. Hyampoliin alueella sijaitsi Kleonai-niminen kylä. Kaupungin läheltä virtasi Kefisos-joen sivuhaara.
Plinius ja Ptolemaios kuvasivat Hyampoliin virheellisesti boiotialaiseksi kaupungiksi. Strabonin mukaan Fokiissa oli myös toinen Hyampolis-niminen kaupunki, joka sijaitsi Parnassos-vuoren rinteellä. 
Historia.
Kreikkalaisessa mytologiassa Hyampoliin perustivat Boiotiasta tulleet hyantit sen jälkeen, kun kadmeialaiset eli thebalaiset olivat ajaneet nämä pois. Varhaisin maininta kaupungista on Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa, jossa se esiintyy yhtenä fokislaisista kaupungeista, jotka lähettivät laivoja Troijan sotaan. Tämä kertoo siitä, että kaupunki on todennäköisesti ollut asuttu mykeneläisellä kaudella.
Herodotoksen mukaan fokislaiset voittivat thessalialaiset Hyampoliissa arkaaisella kaudella. Myöhemmin Kserkseen armeija tuhosi kaupungin persialaissodissa vuonna 480 eaa. muiden fokislaisten kaupunkien tavoin. Vuonna 347 eaa. kaupungin luona käytiin taistelu boiotialaisten ja fokislaisten välillä. 
Makedonian Filippos II:n sanotaan tuhonneen Hyampoliin, mutta tämä koski mahdollisesti vain sen linnoitteita. Kaupunki oli olemassa vielä roomalaisella kaudella ja Pausaniaan aikana 100-luvulla jaa. 
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Hyampolitēs" (). 
Rakennukset ja löydökset.
Hyampoliin akropolis eli linnoituskukkula oli ympäröity muureilla, joiden reitti voidaan jäljittää kauttaaltaan. Parhaiten ne ovat säilyneet kukkulan länsiosassa. Muurien kokonaispituus on ollut noin 1,2 kilometriä.
Pausaniaan mukaan Hyampoliissa oli agora, buleuterion ja teatteri sekä Artemiille omistettu temppeli. Keisari Hadrianus rakennutti kaupunkiin stoan eli pylväshallin.
Opus (Elis)

Opus ( tai "Opous") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Eliin maakunnassa Kreikassa. 
Opus sijaitsi Eliin vuoristosalueella eli Akroreiassa. Alueella oli myös Opus-niminen joki, joka oli mahdollisesti Peneioksen sivujoki. Kaupungin sijaintia ei kuitenkaan tunneta tarkasti.
Spartalaisten tiedetään vallanneen Opuksen peloponnesolaissodan lopulla 400-luvun eaa. loppupuolella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Opūntios" ().
Opus (Lokris)

Opus ( tai "Opous") oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Opuntian Lokriin alueella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Atalántin kaupungin lähelle sen ja Tragánan kylän puoleen väliin Lokroín kunnassa.
Maantiede.
Opus oli Opuntian Lokriin ja koko itäisen Lokriin merkittävin kaupunki, sillä antiikin aikana ei aina tehty eroa itäisen Lokriin osien Opuntian ja Epiknemidian Lokriin välillä. Kaupunki sijaitsi Pohjoiseen Euboianlahteen kuuluneen pienemmän Opuntianlahden lähellä, Strabonin mukaan noin 15 stadioninmitan eli noin 2,6 kilometrin ja Liviuksen mukaan noin yhden roomalaisen mailin eli noin 1,5 kilometrin päässä rannikosta sisämaahan päin. Lahdessa kaupungin edustalla sijaitsi saari nimeltä Atalante (myös Atalanta, nyk. Atalantonísi).
Historia.
Antiikin aikana Opusta pidettiin yhtenä koko Kreikan vanhimmista kaupungeista. Kreikkalaisessa mytologiassa sen perustajana pidettiin Opusta, joka oli Lokroksen ja Protogeneian poika. Deukalion ja Pyrrha asuivat Opuksessa, ja Patroklos oli kotoisin sieltä. Homeroksen "Iliaan" laivaluettelossa kaupunki esiintyy nimellä "Opoeis" () yhtenä Aiaan, Oileuksen pojan alaisuudessa olleista lokrislaisista kaupungeista, joka lähetti laivoja Troijan sotaan.
Persialaissodissa Opus liittyi Leonidaan johtamiin spartalaisiin Thermopylain taistelussa persialaisia vastaan vuonna 480 eaa. Se osallistui myös samaan aikaan käytyyn Artemisionin taisteluun seitsemällä laivalla. Myöhemmin kaupunki oli Spartan puolella Ateenaa vastaan. Ateenalaisten vallattua Boiotian vuoden 456 eaa. Oinofytan taistelun jälkeen nämä veivät sata rikkainta opuslaista panttivangeiksi.
400-luvun eaa. loppupuolen peloponnesolaissodassa opuslaiset häiritsivät Ateenan merikauppaa, ja ateenalaiset linnoittivat tämän vuoksi kaupungin edustalla sijainneen Atalanten saaren. Antigonos I:n sodassa Kassandrosta vastaan Opus oli jälkimmäisen puolella, ja siksi Antigonoksen kenraali Ptolemaios piiritti kaupunkia.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Opūntios" ().
SU-122

SU-122 on neuvostoliittolainen toisen maailmansodan aikainen rynnäkkötykki. Vaunu perustuu T-34:n runkoon, johon on asennettu 122 millimetrin M-30S-haupitsi. Sitä käytettiin rynnäkkötykkinä tukemaan jalkaväkeä, erityisesti bunkkereiden ja linnoitusten tuhoamiseen ja tykistön epäsuoraan tuleen. Vaunua käytettiin myös tarpeen mukaan panssarintorjuntaan, mihin se ei ollut soveltuva tulinopeuden ja tykin heikon tarkkuuden vuoksi. Moniin muihin neuvostoliittolaisiin vaunuihin verrattuna valmistusmäärä jäi suhteellisen alhaiseksi, 1 150 vaunuun.
Kehitys.
Vaunun kehitys alkoi keväällä 1942, kun suunnittelutoimistoja käskettiin tutkimaan 76 millimetrin, 122 millimetrin ja 152 millimetrin tykkien sijoitusta liikkuvalle alustalle Saksan rynnäkkötykkien innoittamana. Fjodor Petrovin kehittämä 122 millimetrin, vuosimallin 1938 M-30 katsottiin suurimmaksi sopivaksi keskiraskaan vaunun alustalle.
Tykki asennettiin aluksi sotasaaliksi saatujen saksalaisten Sturmgeschütz III -rynnäkkötykkien runkoihin. Syntynyt vaunu tunnettiin nimellä SG-122. Näitä valmistui 10 kappaletta. Vaunujen huolto oli mahdotonta puuttuvien varaosien vuoksi. Uralmašin pääinsinöörit N. Kurin ja G. Ksjunin olivat kehittäneet 76 millimetrin tykillä varustetun tornittoman version T-34-vaunusta, johon 122 millimetrin tykki sovitettiin. Prototyyppi U-35 valmistui kesällä 1942. Testien ja korjausten jälkeen se hyväksyttiin käyttöön.
Tykin koro oli korkeintaan 26 astetta tilan puutteen vuoksi ja miehistötila oli heikosti tuuletettu ruutikaasujen poistoa ajatellen. 122 millimetrin M-30S-haupitsi oli kömpelö, ja sen käsittely vaati kolme miehistönjäsentä, mukaan lukien komentajan panoksen.
SU-122:n pohjalta kehitettiin SU-85- ja SU-100-vaunut panssarintorjuntaan.
Oleg Šilin

Oleg Šilin (s. 4. toukokuuta 1991 Omsk, Venäjä) on venäläinen jääkiekkomaalivahti.
Metsä sadeilmalla

Metsä sadeilmalla () on Werner Holmbergin maisemamaalaus vuodelta 1859. Teos varmisti Holmbergin lopullisen kansainvälisen läpimurron ja sitä on sanottu yhdeksi taiteilijan hienoimmista.
Maalauksen innoittajana oli näky sumuisesta metsästä Norjan Ringerikessä, jossa Holmberg oleskeli kesällä 1858, mutta maisema on kuvitteellinen yhdistelmä useasta eri paikasta. Metsä perustuu Holmbergin Ikaalisissa Suomessa tekemiin luonnoksiin, mutta suuri monihaarainen koivu löytyi läheltä Kristianiaa (nyk. Oslo) Norjasta, ja härkävankkurit on luonnosteltu Saksassa. Holmberg maalasi teoksen opiskelukaupungissaan Saksan Düsseldorfissa. Saksalaiset kriitikot ylistivät "Metsää sadeilmalla", jonka oletettiin kuvaavaan saksalaista maisemaa. Maalauksessa romantiikkaa henkivä salaperäinen tunnelma ja suljetun tilan tuntu yhtyvät realistiseen kostean ilman ja sumun kuvaukseen.
"Metsä sadeilmalla" oli talvella 1859–1860 näytteillä Pietarissa, missä se sai myös runsaasti huomiota. Pietarin taideakatemia myönsi siitä vakuuttuneena Holmbergille taiteilijan arvon. Keväällä 1861 maalaus ostettiin Waseniuksen kirjakaupasta Helsingin keisarilliseen palatsiin (nyk. Presidentinlinna). Maalaus on nykyään tasavallan presidentin työhuoneen seinällä.
Roy Boulting

Alfred Fitzroy Clarence ”Roy” Boulting (21. joulukuuta 1913 Bray, Berkshire – 5. marraskuuta 2001 Eynsham, Oxfordshire) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -tuottaja, samoin kuin hänen identtinen kaksosveljensä John Boulting. Heillä oli vuodesta 1937 alkaen yhteinen tuotantoyhtiö Charter Films, jonka puitteissa he tekivät 1950-luvun loppupuolella useita satiirisia komediaelokuvia, kuten "Viikunanlehtiä ja lakkoilua" (1959). Toinen Boultingin veljesten tunnetuimpiin kuuluva tuotanto on film noir "Kiveä kovempi" (1947). Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä nämä elokuvat äänestettiin kaikkien aikojen 47. ja 15. parhaiksi brittielokuviksi. Roy Boultingin myöhempiä menestyksiä ohjaajaa oli Goldie Hawnin tähdittämä "Tyttö sopassa" (1970).
Roy Boulting oli 1970-luvun alkupuolen naimisissa näyttelijä Hayley Millsin kanssa.
Uralmaš

Uralmaš (, УЗТМ, UZTM, «Уралмаш», "Uralin raskas koneenrakennustehdas", ПАО «Уралмашзавод») on konetehdas Jekaterinburgissa Sverlovin alueella Uralilla. Neuvostoaikoina tehdas oli nimetty G. Ordžonikidzen mukaan
Tehdas aloitti toimintansa heinäkuussa 1933.
Suuren isänmaallisen sodan aikana se tuotti 19 000 panssariajoneuvon runkoa, 30 000 tykkiä ja 5 500 panssarivaunua tai telatykkiä.
Tehdas tuottaa porausvälineistöä ja kaivinkoneita kaivostoimintaan, valssaus- ja valukoneita, kaasu- ja höyryturbiineja.
Vuonna 1996 tehdas liitettiin osaksi Yhdistyneet konetehtaat -yhtiötä (OMZ). Uralmaš irrotettiin tästä yhtiöstä elokuussa 2015 omaksi Uralmash-Izhora Group -yhtiökseen, jonka omistaa Gazprombank-koneenrakennus.
Příkazy

Příkazy () on kunta ("obec") Tšekissä Olomoucin läänissä. Se noin 15 kilometrin päässä Olomoucin kaupungista luoteeseen.
Kunnan nähtävyyksiä on ulkoilmamuseo ("Hanácké skanzen"), jonka rakennuksissa on näytteillä vanhoja paikallisena käsityönä tehtyjä huonekaluja ja leluja. Museoalueella olevassa ladossa on näytteillä sata vuotta sitten käytettyjä koneita. Paikallinen pubi on kalustettu 200 vuotta vanhoilla esineillä.
Dirty Story

Dirty Story (televisioesityksessä Likainen tarina) on Jörn Donnerin käsikirjoittama ja ohjaama ruotsalais-suomalais-saksalainen draamaelokuva vuodelta 1984. Se perustuu Donnerin romaaniin, Andersin suvun saagan viidenteen osaan "Gabriels dag" (1982, suom. "Itsenäisyyspäivä" 1983), ja sen pääosia esittävät Erland Josephson, Charlotta Larsson, Nils Brandt, Agneta Ekmanner, Lilga Kovanko ja Åke Lindman.
Elokuva kertoo suuren suomalaisen teollisuusyhtiön hallituksen puheenjohtajan yllättävän kuoleman aiheuttamista selvittelyistä. Päähenkilönä on ikääntynyt toimitusjohtaja Gabriel Berggren (Josephson), joka aloittaa vaikeuksiensa keskellä romanssin yhtiön pääkonttorin nuoren kesätyöntekijän (Josephsonin oma tytär Charlotta Larsson) kanssa.
"Dirty Story" oli Donnerin ensimmäinen fiktio-ohjaus ohjaustyö kuutta vuotta aiemman elokuvan "Miestä ei voi raiskata" jälkeen. Seuraavan näytelmäelokuvansa "Kuulustelu" Donner toi ensi-iltaan vasta 25 vuotta myöhemmin vuonna 2009. Samaan aikaan "Dirty Storyn" tuotannon kanssa Eija-Elina Bergholm ohjasi elokuvaksi toista Andersin sukutarinan osaa, "Angelan sotaa" (1983).
Rooleissa.
Kreditoimattomia sivuosia elokuvassa näyttelevät lisäksi muiden muassa Paavo Piskonen, Fred Negendanck, Ylva Ekblad, Tom Pöysti, Seppo Kolehmainen, Raiku Kemppi ja Göran Schauman.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Helena Ylänen piti "Dirty Storya" vuoden parhaana kotimaisena elokuvana, kun taas monet muut suomalaiskriitikot luonnehtivat sitä muun muassa latteaksi, itsestään selväksi, kalseaksi ja replikoinniltaan kirjalliseksi. Charmikkaan ruotsalaistähden Erland Josephsonin roolityötä kiitettiin.
Taosi

Taosi oli muinainen kaupunki n. 2300-1900 eaa. nykyisessä Shanxissa, Kiinassa. Paikka on Xianfengin piirikunnassa Keltaisen joen sivuhaaran Fen-joen varrella. Taosi edelsi varhaisen kiinan valtion syntyä. Väkiluku oli kasvanut suureksi, yhteiskunnassa oli valtaportaikkoja.
Se oli suuri asutuskeksus, jossa palatsialueen ympärillä tavallisempien ihmisten asunnot. Paikalta on löydetty hautausmaa, observatorio ja gnomon, aurinkokeppi. Taosi ajoittui aikaan 2300-1900 eaa. hieman ennen Erlitoun kulttuuria.
Historia, asutuskuvio.
Taosin raunioiden ala on noin 280 ha. Taosissa asui ehkä 10000-13200 asukasta, ja se valvoi 3300 km2 aluetta. Tutkimalal ympäristöä on koetettu päätellä Taosin ympäristön asutuskuvio. 
Taosi ei luultavasti ollut valtio, vaan suuri päällikkökunta, hyvin lähellä valtiota oleva esiaste.
Luultavasti yhdellä päällikölläoli alipäälliköitä. Näin Taosin hallintojärjestelmä oli 2-portainen.
Taosi hallitsi lisäksi ympäristössään olevia keskisuuria ja pieniä asutuskeskuksia. Niinpä asutuskuvio oli 3-kerroksinen.
2 km säteellä Taosista ei ollut asutuskeskuksia. Suuria lähialueen keskuksia olivat luultavasti Taosin valvomat 90 ha kokoinen Gushu 16,1 km päässä Taosista, 40 ha kokoinen Dongdeng 13 km päässä.
Taosi oli mahtavimmillaan Longshan-kauden viimeisessä ns. Taosi-vaiheessa 2300-1900 eaa. Taosin keksivaiheessa noin 2100-2000 eaa. neliömäinen puristetusta maasta tehty valli sulki sisäänsä 230 ha alueen. Sisäinen muuri erotti eliitin ja tavallisen kansan asuinalueet.
Luultavasti Erlitou kukisti Taosin.
Catarratto

Catarratto on viinin valmistukseen käytettävä viinirypäle. Siitä on olemassa useita lajikkeita, useimmat vaaleita. Catarratto-rypäleitä viljellään Välimeren maissa, erityisesti Italiassa, sekä Etelä-Afrikassa ja Etelä-Amerikassa.
Catarratto Italiassa.
Vaaleat Catarratto-rypäleet (Catarratto Bianco, Catarratto Bianco Comune, Catarratto Bianco Lucido) ovat sisilialaisia alkuperäislajikkeita. Niitä viljellään noin 350 neliökilometrin alueella (vuonna 2014) ja käytetään useiden sisililaisten laatuviinien raaka-aineena..
A. A. Sundblad

Alfons Aleksander Sundblad (17. kesäkuuta 1903 Lohja – 9. marraskuuta 1981 Espoo) oli suomalainen everstiluutnantti, joka toimi Uudenmaan Rakuunarykmentin komentajana 1948–1955. A. A. Sundblad syntyi Lohjalla ja hänen vanhempansa olivat liikemies Ilmari Sundblad ja Johanna Naumburg. A. A. Sundbladin puoliso oli Laina Sundblad o.s. Lahti. Hän oli ratsastusseura Hubertusseuran puheenjohtaja 1947–1955.
Sotilasarvot ja ylentämisvuodet.
Vänrikki -1927, kornetti -1928, luutnantti -1929, ratsumestari -1933, majuri -1940, everstiluutnantti -1944.
Bandundun lento-onnettomuus 2010

Bandundun lento-onnettomuus 2010 tapahtui 25. elokuuta 2010, kun Filairin Let L-410UVP-E20C Turbolet syöksyi maahan lähestyessään Bandundun lentoasemaa Kongon demokraattisessa tasavallassa. Lennolla oli 18 matkustajaa ja kolme miehistön jäsentä. Maahansyöksystä selvisi vain yksi matkustaja, muut 20 koneessa ollutta kuolivat.
Lento oli matkalla Kinshasasta Kirin, Bokoron, Semenduan ja Bandundun kautta takaisin Kinshasaan. Sitä lensi Filairin belgialainen omistaja Danny Philemotte. Kone syöksyi maahan lähestyessään Bandundua. Tulipaloa ei syttynyt, minkä vuoksi onnettomuuden syyksi epäiltiin aluksi polttoaineen loppumista. Hylystä kuitenkin löytyi 150 litraa polttoainetta.
Onnettomuudesta selvisi aluksi kaksi matkustajaa, mutta toinen heistä kuoli sairaalassa. Jäljelle jääneen matkustajan kertoman perusteella onnettomuuden syyksi todettiin epätasapainon aiheuttama hallinnan menetys. Epätasapainon syy jäi kuitenkin epäselväksi. Aluksi hän kertoi, että miehistön käskettiin laskeutua ”varakiitotielle” varsinaisen kiitotien viereen, ja kun matkustajat huomasivat, ettei kone kone suunnannut kohti oikeaa kiitotietä, he ryntäsivät kohti ohjaamoa varoittaakseen lentäjiä. Tämä johti painopisteen siirtymiseen liian eteen ja hallinnan menettämiseen. Myöhemmin hän kuitenkin muutti tarinaansa ja kertoi, että lennolla olleen matkustajan laukusta oli päässyt vapaaksi salakuljetettu krokotiili, jota koneessa olleet olivat paenneet kohti ohjaamoa.
Vaasa Festival

Vaasa Festival (Vaasa Festival - Music, Food and Wine) on Vaasassa kesäisin järjestettävä musiikkifestivaali. Tapahtumaan kuuluu musiikkiesityksiä Suomesta ja ulkomailta sekä ruoka- ja viinijuhla. 
Vaasa Fest järjestettiin Vaasan sisäsatamassa 1.-3.8.2024. Festivaali on täysi-ikäisille suunnattu ja sen järjesti Nordic Live Productions Oy, joka tunnetaan myös Seinäjoen Solar Sound Festivalin ja Turun Aura Festin tapahtumista. 
Festivaali ennen ja nyt.
Vaasa Festival järjestettiin ensimmäisen kerran 23. heinäkuuta 2016 Elisa Stadionilla. Tapahtuma oli yksipäiväinen ja keräsi yhteensä 6 800 kävijää. Vuonna 2017 tapahtuma järjestettiin uudelleen Elisa Stadionilla, mutta se muutettiin ainostaan täysi-ikäisille suunnatuksi. Vuonna 2017 kävijämäärä oli 5 000. 
Vuonna 2018 tapahtuma laajeni kaksipäiväiseksi ja keräsi kahden päivän aikana yhteensä 12 800 kävijää. Tapahtuma siirtyi Vaasan Sisäsatamaan, ravintola Strampenin ja Hovioikeudenpuiston alueelle - lähes Vaasan ydinkeskustaan. Tapahtuma järjestettiin samassa paikassa myös vuonna 2019, jolloin festivaali oheistapahtumineen keräsi 17 000 kävijää. 
Vuonna 2020 Vaasa Festival järjestettiin jo viidennen kerran. Tapahtuma järjestettiin elokuussa 6.8-8.8.2020, jolloin ensimmäisenä päivänä oli ilmaispäivä, joka oli osa Vaasassa järjestettävää kulttuuritapahtumaa Taiteiden yötä. Festivaalin juonsivat Janne Grönroos (Yle X3M), Hovimuusikko Ilkka (Radio Suomipop) ja Sari Somppi (vaasalainen mediapersoona).
Vuonna 2021 Vaasa Festival järjestettiin elokuussa 5.-7.8.2021 Vaasan sisäsatamassa. Tapahtuma oli ensimmäistä kertaa kolmipäiväinen. Kävijöitä oli kolmen päivän aikana 15 000.
Vuonna 2022 Vaasa Festival järjestettiin elokuussa 4.-6.8.2022 Vaasan sisäsatamassa meren äärellä. Tapahtuma oli jälleen kolmepäiväinen ja järjestettiin jo seitsemättä kertaa. 
Vuonna 2023 Vaasa Festival järjestttiin 3.-5.8.2023 Vaasan sisäsatamassa. Tapahtuma oli jälleen kolmepäiväinen ja järjestettiin jo kahdeksannen kerran. 
Vuonna 2024 Vaasa Festival järjestettiin 1.-3.8.2024 Vaasan sisäsatamassa. Tapahtuma oli kolmepäiväinen ja järjestettiin jo yhdeksännen kerran.
Tiga

Tiga (oikealta nimeltään Tiga James Sontag, s. 7. heinäkuuta 1974 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen muusikko, DJ sekä elektronisen tanssimusiikin tuottaja. Hän on julkaissut kolme albumia, "Sexor" vuonna 2006, "Ciao!" vuonna 2009 sekä "No Fantasy Required" vuonna 2016. "Sexor" voitti vuoden 2007 Juno Awardin kategoriassa "Dance Recording of the Year". Tiga julkaisi liudan kokoelmia 2000-luvun alussa, muun muassa kokoelma-albumit "American Gigolo", "DJ-Kicks: Tiga" sekä "Mixed Emotions", jotka asettivat hänet yhdeksi ”maailman parhaimmista remixaajista”. 
Tiga on remixannut kappaleita muun muassa artisteilta ja yhtyeiltä kuten The xx, LCD Soundsystem, The Kills, Cabaret Voltaire, Scissor Sisters, Peaches, Moby, Depeche Mode, Justice, Friendly Fires ja Mylo. 
Sooloartistina Tiga julkaisi kappaleen ”Sunglasses at Night” suomalaisen tuottajan Jori Hulkkosen kanssa. Single sijoittui Britannian dance-albumilistan sijalle 25.
Tiga on BBC Radio 6 Music -ohjelman ”My Name Is Tiga” juontaja ja teki näyttelydebyyttinsä vuoden 2010 elokuvassa "Ivory Tower", jossa mukana näyttelivät Chilly Gonzales, Feist sekä Peaches. Elokuva voitti erityismaininnan Locarnon elokuvajuhlissa.
Malmön Itäisen sairaalan murhat

Malmön Itäisen sairaalan murhat on ruotsalainen sarjamurhatapaus vuosilta 1978–1979. Malmön murhat on ensimmäinen tunnettu ”myrkkyhoitajan” eli terveydenalan hoitajan myrkyttämällä tekemien potilassurmien sarja Pohjoismaissa. Murhat tapahtuivat Malmön Itäisessä sairaalassa ("Malmö Östra Sjukhus" tai "Östra Sjukhuset"), jossa hoidettiin vuosina 1935–1995 psykiatrisia potilaita. 
Sairaalan osasto 26 oli pitkäaikaispotilaiden osasto, jolla hoidettiin mm. dementikkoja. Lokakuusta 1978 tammikuuhun 1979 osastolla tapahtui joukoittain outoja kuolemantapauksia. Niiden aiheuttajaksi paljastui vasta 18-vuotias sairaala-apulainen Anders Hansson. Hän oli myrkyttänyt useita potilaita mehuun sekoittamallaan vahvasti emäksisellä (ph-luku 12–13) sisäelimiä vahingoittavalla puhdistusaineella, jonka myyntinimet ovat "Gevisol" ja "Ivisol". 
Kaikkiaan 24–27 potilasta myrkytettiin kuoliaiksi. Näistä kuolemista 15 pystyttiin varmentamaan murhiksi. Lisäksi toiset 15 potilasta osoitettiin murhayritysten uhreiksi.
Surmatöiden sarja paljastui, kun Hanssonin kollega Gun-Britt Nilsson tuli epäluuloiseksi, ja kokeili itse omaan ihoonsa vanhuksien juoma-astioiden sisältöä. Hän sai tästä leukaansa palovamma-tyyppisen vaurion tai ihottuman, ja tapahtumasarja paljastui.
Hansson vetosi tuomioistuimessa siihen, ettei hän kestänyt katsella työssään vanhusten kärsimyksiä. Hänet määrättiin määrittämättömän kestoiseen tahdosta riippumattomaan hoitoon eli psykiatriseen pakkohoitoon.
Eräänlaisena sivujuonteenaan tapahtumasarja aloitti laajan eutanasiaan liittyneen keskustelun Ruotsissa.
Wax Trax! Records

Wax Trax! Records on yhdysvaltalainen levy-yhtiö. Se aloitti levykauppana Denverissä, Coloradossa, jonka perustivat Jim Nash ja Dannie Flesher. He myivät levykaupan vuonna 1978 ja avasivat uuden liikkeen Chicagoon saman vuoden marraskuussa. Levykaupasta tuli Chicagon uuden aallon, punk rockin sekä industrialin skenejen keskus. 
TVT Records osti alkuperäisen levy-yhtiön vuonna 1992, joka lopetti vuonna 2001. Vuonna 2014 Jim Nashin tytär Julia Nash perusti levy-yhtiön uudelleen.
Allyylijodidi

Allyylijodidi eli 3-jodipropeeni (C3H5I) on halogenoituihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lähtöaineena orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa allyylijodidi on kellertävää nestettä. Valon vaikutuksesta yhdiste hajoaa muodostaen jodia, minkä vuoksi väri muuttuu tummemman ruskeaksi. Allyylijodidi on veteen liukenematonta, mutta liukenee hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin.
Allyylijodidia valmistetaan allyylialkoholin, jodimetaanin ja trifenyylifosfiitin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään muiden yhdisteiden esimerkiksi polymeerien valmistukseen.
Soteriologia

Soteriologia eli pelastusoppi tarkoittaa uskonnoissa esiintyvää oppia pelastuksesta. Sana soteriologia tulee kreikan kielen sanasta “sótéria“ (pelastuminen) ja kreikan sanasta “σωτήρ” "sōtēr" (pelastaja). 
Kristinusko.
Perinteisen kristillisen teologian mukaan, jokainen ihminen tarvitsee pelastusta synnistä ja synnin tuomiosta. Raamatun opettamasta pelastuksesta on keskusteltu kristinuskon historiassa intensiivisesti, ja luonnollisesti siitä on syntynyt erilaisia näkemyksiä. Soteriologiassa pyritään vastaamaan kahteen laajaan kysymykseen:
Kristillisessä soteriologiassa on syntynyt monta eri oppia ihmisen pelastumisesta, joita ovat muun muassa katolinen pelastusoppi, kalvinismi, arminiolaisuus, universalismi, ja pluralismi. Kristinuskossa pelastus mahdollistuu Jeesuksen Kristuksen elämän ja varsinkin kuoleman sekä ylösnousemuksen myötä, johon viitataan soteriologiassa sanalla "sovitus" Erimielisyyksiä soteriologiassa syntyy useimmiten tulkintaeroissa käsityksistä kuten ihmisen turmelus, predestinaatio, sovitus, ja vanhurskautus.
Soteriologia liittyy myös olennaisesti kristologiaan ja käsitykseen siitä, kuka Jeesus oli.
Muut pelastususkonnot.
Muita pelastususkontoja ovat zarathustralaisuus, juutalaisuus, islam, buddhalaisuus, hindulaisuus ja monet muut. Niiden opit pelastuksesta ovat vaihtelevia.
Francis Picabia

Francis-Marie Martinez de Picabia (22. tammikuuta 1879 Pariisi, Ranska – 30. marraskuuta 1953 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen avantgardetaidemaalari. Hänet tunnetaan erityisesti yhtenä dadan keskeisenä taiteilijana. 
Ura.
Uransa alkuaikoina hän maalasi sekä impressionismia että pointillismia. Tämän jälkeen hänen taidesuuntansa oli kubismi. 1920-luvulla hänestä tuli yksi dadan keskeisistä taiteilijoista, minkä jälkeen hän kokeili jonkin aikaa surrealismia.
Mies Mallorcalta

Mies Mallorcalta ("Mannen från Mallorca") on Bo Widerbergin käsikirjoittajama ja ohjaama ruotsalais-tanskalainen rikoselokuva vuodelta 1984. Sen pääosia näyttelevät Sven Wollter, Tomas von Brömssen ja Håkan Serner.
Elokuva perustuu Leif G. W. Perssonin romaaniin "Possujuhla" (1978, suom. 2010), joka puolestaan käsittelee Perssonin selville saamia oikeusministeri Lennart Geijerin yhteyksiä tukholmalaiseen prostituutiorinkiin.
Juoni.
Tukholman postikonttori numero kuuteen tehdään Lucianpäivänä aseellinen ryöstö, jossa naamioitunut rosvo vie 400 000 kruunua. Ilotyttöjä jahtaamassa oleva poliisipari ehtii paikalle, mutta takaa-ajossa rosvo katoaa. Vähitellen tutkinnassa alkaa paljastua yhä korkeammille yhteiskunnan tasoille ulottuvia asianhaaroja.
Vastaanotto.
"Mies Mallorcalta" oli Bo Widerbergin ensimmäinen ohjaustyö kahdeksaan vuoteen ja otettiin ensi-iltakriitikoiden parissa hyvin vastaan. Sven Wollter sai pääroolistaan Guldbagge-palkinnon.
"Helsingin Sanomissa" Mikael Fränti sanoi elokuvan alussa hieman kaivanneensa Widerbergin vakionäyttelijä Thommy Berggreniä, mutta totesi Sven Wollterin ja Tomas von Brömssenin saavan kyllä pian katsojan otteeseensa. Fränti piti "Miestä Mallorcalta" parempana kuin Widerbergin edellistä rikoselokuvaa "Komisario Beck tähtäimessä".
Anatude

Anatude on Antti Tuiskun yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2017. Albumin tuottajana toimi Jurek. 
Arvostelut.
Helsingin Sanomien Oskari Onnisen mukaan albumilla on hittejä ja osumia, mutta se ”voi tuntua turhan helpolta ja varmistelevalta”. Etelä-Suomen Sanomien Arttu Seppäsen mielestä levyllä on valitettavan paljon toisintoa En kommentoi -levyn kanssa. Radio Novan Iiro Myllymäki kritisoi albumin lyhyttä kestoa, mutta kehui tuotantoa raikkaaksi.