tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Johan Falkberget

Johan Falkberget (30. syyskuuta 1879 Røros, Sør-Trøndelag, Norja – 5. huhtikuuta 1967 Røros, Norja) oli norjalainen kirjailija.
Falkberget oli useita kertoja Nobelin kirjallisuuspalkinnon ehdokkaana.
Elämä ja ura.
Falkberget syntyi Falkbergetin tilalla Rugldalin laaksossa norjalaisessa Rørosin kuparikaivoskylässä. Hänen sukunimensä oli alun perin ollut Lillebakken, mutta kirjailijan työnsä vuoksi hän muutti nimensä muotoon Falkberget virallisesti vuonna 1893. Falkberget on hänen kotitilansa nimi. 
Hän aloitti 1891 "Taistelu vuoresta" -trilogian ("Christianus Sextus"), joka kuitenkin ilmestyi vasta myöhemmin, 1927–1935. Hänen esikoisteoksensa, uusnorjaksi kirjoitettu "Naar livskvelden kjem", ilmestyi 1902. Hän lopetti kaivostyöläisenä 1906 ja sai työn Ålesundissa ilmestyvässä "Nybrott"-sanomalehdessä. Kun lehti lakkautettiin vuonna 1907, hän muutti Kristianiaan (Oslo), jossa hän oli yhteyksissä lehtiin, kustantajiin ja kirjailijoihin. Vuonna 1908 hän siirtyi toimittajaksi Fredrikstadiin "Smaalenenes Socialdemokrat" -sanomalehteen. Hän sai valtion kirjailija-apurahan vuonna 1911 ja matkusti Roomaan. Kööpenhaminassa ollessaan hän sai kristianialaiselta "Social-Demokratenilta" pyynnön kirjoittaa matkakirjeitä ja palattuaan Norjaan hän meni lehden palveluksen. Kööpenhaminassa hän solmi yhteyden Georg Brandesiin ja Johannes V. Jenseniin; viimeksi mainitun kanssa hän kävi kirjeenvaihtoa useita vuosia.
Vuosina 1910–1920 Falkberget kirjoitti Kristianiassa kahteen lehteen, jotka olivat lähellä työväenpuoluetta. Samaan aikaan ja lähes koko 1920-luvun hän kirjoitti myös "Social-Demokrateniin" (vuodesta 1923 "Arbeiderbladet"). Vuosina 1914–1915 hän kirjoitti lisäksi Ellisif Wesselin toimittamaan radikaaliin "Klasse mot klasse" -lehteen 
Falkberget palasi Rørosiin 1922, kun hänen äitinsä kuoli ja asui Ratvoldenin tilalla, joka oli vajaan kilometrin päässä Falkbergetistä. Siellä asuessaan hän oli 1931–1933 Norjan työväenpuolueesta valittuna Sør-Trøndelagin edustajana suurkäräjillä. Hänen Ratvoldenin talonsa on nykyisin museona.
Falkberget vietti lapsuutensa kaivosseudulla ja oli nuorena töissä kaivoksessa, siksi hänen teoksensa perustuvat paljolti kaivosväen kokemuksiin, maaseudun kulttuuriin ja kaivokseen. 
Falkbergetin pääteos on 1923 ilmestynyt historiallinen romaani "Den fjerde nattevakt", jonka tapahtumaympäristöä ovat 1800-luvun kaivokset. Sen jälkeen ilmestyi 1720-luvulle sijoittuva "Taistelu vuoresta" ("Christianus Sextus") -trilogia, jossa kaivos on myös keskeinen teema. Vuoden 1940 romaanin "Nattens brød" pohjalta tehtiin elokuva "An-Magritt".
Falkberget kirjoitti uransa alussa kymmenkunta vuotta sanomalehti "Fjell-Ljomiin". Työ oli hänen oppiaikaansa journalismiin.
Elämäkerran kirjoittaja Sturle Kojenin mukaan "Falkbergetin kirjailijantyön keskeinen osa oli kaivostyöläisen työ ja elämänrytmi.
Falkberget on haudattu sukuhautaan Rørosin ylemmälle hautausmaalle.
Forrea

Forrea on historiallinen alue nykyisen Guinea-Bissaun lounaisosassa. Se rajoittuu pohjoisessa Corubaljokeen ja lännessä Rio Granden sivujokeen Saholiin. Etelässä alue käsittää pienen osan nykyistä Guineaa.
Forrean kanta-asukkaita olivat biafadat ja nalut. Biafadat hallitsivat yhtätoista ja nalut neljää päällikkökuntaa. Mandinkojen "forreaksi" eli ’vapaaksi maaksi’ kutsumien alueiden päälliköt maksoivat veroa Kaabun hallitsijalle, joka ei kuitenkaan suoraan puuttunut heidän toimintaansa.
1800-luvulla Forreaan siirtyi Kaabusta paenneita fulbeja, jotka pian ottivat Futa Djallonin avulla alueen hallintaansa. Vuonna 1868 perustettiin Forrean fulbevaltio, jonka hallitsija oli Futa Djallonin vasalli. Vuosina 1878–1890 fulbet kävivät alueella veristä sisällissotaa, johon biafadat ja mandinkat yhtyivät.
Portugali käytti sisällissotaa hyväkseen asemansa lujittamiseksi. He tarjosivat Forrean kapinallisille ja pakolaisille turvapaikan Bubassa, minkä johdosta fulbet alkoivat hävittää portugalilaisten linnoituksia ja plantaaseja Rio Grandella. Portugali vastasi lähettämällä afrikkalaisista liittolaisistaan koostuvia rangaistusretkikuntia, jotka päättyivät fulbepäällikköjen kanssa solmittuihin liittosopimuksiin. Sotien seurauksena Forrea menetti suuren osan väestöstään ja sen talous romahti pitkäksi aikaa.
Propenyyliguaetoli

Propenyyliguaetoli (C11H14O2) on aromaattinen fenolijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa ja elintarvikkeissa aromiaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa propenyyliguaetoli on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste ei käytännöllisesti katsoen liukene veteen, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi alkoholeihin. Propenyyliguaetolilla on voimakas vaniljankaltainen tuoksu ja maku. Propenyyliguaetolia valmistetaan etyloimalla isoeugenolia dietyylisulfaatilla, jolloin muodostuu 1-etoksi-2-metoksi-4-propenyylibentseeniä. Tämä välituote hydrolysoidaan etanoli- tai glykoliliuoksessa, jolloin muodostuu propenyyliguaetolia. Yhdistettä käytetään aromiaineena muun maussa makeisissa, leivonnaisissa ja juomissa. Lisäksi sitä voidaan lisätä hajusteeksi muun muassa saippuoihin ja pesuaineisiin.
Maglebrænden seurakunta

Maglebrænden seurakunta () on Lolland-Falsterin hiippakuntaan ja Falsterin rovastikuntaan kuuluva Tanskan kansankirkon seurakunta, joka toimii Guldborgsundin kunnan alueella. Seurakunta kuuluu Stubbekøbing-Maglebrænden pastoraattiin.
Ryyni

Ryyni () eli suurimo on kokonainen tai rikottu viljakasvin jyvä, joka on kuorittu kokonaan tai osittain. Arkikielessä ryyni-sanalla tarkoitetaan myös höyryttämällä esikypsennettyjä ja litistettyjä hiutaleita kuten esimerkiksi kauraryynejä. Elintarviketeollisuudessa ja kaupan alalla ryynistä käytetään yleisesti suurimo-sanaa.
Suurimoita käytetään muun muassa laatikkoruoissa, pataruoissa, piirakoiden täytteissä ja risotossa. Käytetyn raaka-aineen mukaan suurimot on nimetty seuraavasti:
Tärnanpoimulehti

Tärnanpoimulehti ("Alchemilla taernaënsis") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, poimulehtien ("Alchemilla") sukuun kuuluva kasvilaji. Sen tunnusomaisia piirteitä ovat varren karvoitus, joka ei jatku ylös kukintoihin asti, sekä lehtien lähes pyöreä muoto, voimakkaasti aaltoileva pinta, vähäinen karvoitus ja liuskojen ulkonäkö. Muista pohjoismaisista poimulehtilajeista se muistuttaa eniten keräpääpoimulehteä ("Alchemilla glomerulans"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan lehtien ulkonäön sekä karvoituksen perusteella.
Tärnanpoimulehti on monivuotinen sekä keskikokoinen ruohovartinen kasvi, jolla on vankka juurakko. Tärnanpoimulehden kasvutapa vaihtelee pystystä kohenevaan ja varret voivat kasvaa reilut 30 cm pitkiksi. Varret ovat alaosistaan karvaiset ja yläosistaan kaljut, mutta lehtiruodit ovat karvaiset. Lehdet ovat puhtaanvihreitä, hieman kiiltäviä ja vahvasti aaltoilevia. Lehtien reunoilla on yhdeksän liuskaa, jotka ovat paljolti yhteen kasvaneita, minkä seurauksena lehdet ovat muodoltaan lähes ympyrämäisen pyöreitä. Lehtiliuskoissa on 16–19 leveää ja lyhytkärkistä hammasta. Lehden alapinta on lähes täysin kalju, ja karvoja on vain lehtisuonien kohdilla. Tärnanpoimulehden kukat ovat pieniä sekä kellanvihreitä, ja ne sijaitsevat melko tiiviinä rykelminä. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Tärnanpoimulehti kukkii heinäkuussa.
Tärnanpoimulehti kasvaa kosteilla ihmisvaikutteisilla kasvupaikoilla, kuten niityillä, tienpientareilla ja ojissa. Tärnanpoimulehteä ei ole tavattu Suomessa ja Pohjois-Ruotsissa sitä tavataan harvinaisena.
Tärnanpoimulehden tieteellisen nimen lajinimi ("taernaënsis") viittaa Tärnabyn kylään, josta laji on kuvattu.
Takadji

Takadji (myös "Tagadji") on Nigerjoen tulvajärvi Timbuktun alueen Niafunkén piirin Soboundoun kunnassa Malissa. Sen enimmäispinta-ala on 90 neliökilometriä.
Takadjin yhdistää Nigerjokeen Dabin kylän luota lähtevä kanava, jonka kautta joen tulvavedet virtaavat järveen. Hiekan täytettyä kanavan se oli 1980-luvulla täysin kuiva. Kanavan syventäminen ja vuonna 1991 rakennettu pato ovat mahdollistaneet järven pinta-alan palauttamisen maatalouskäyttöön. Uusi Nounoun ja Diengon kylien välille rakennettu pato on antanut 1 200 lisähehtaaria. Takadjilla ja Soboundoun kunnan muilla järvillä viljellään riisiä, hirssiä ja durraa sekä myytäväksi menevää tupakkaa, sipulia, perunaa ja maniokkia.
Järven itärannalla sijaitsee Tondidaroun megaliittialue.
Vastakarvapoimulehti

Vastakarvapoimulehti ("Alchemilla sarmatica") on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon ja poimulehtien ("Alchemilla") sukuun kuuluva kasvilaji. Vastakarvapoimulehti on monivuotinen sekä keskikokoinen ruohovartinen kasvi, joka on kotoisin Itä-Euroopasta. Sen tunnusomaisia piirteitä ovat varsien ja lehtiruotien alaspäin suuntautunut karvoitus sekä kaljut kukkapohjukset. Muista pohjoismaisista poimulehtilajeista vastakarvapoimulehti muistuttaa eniten ruotsinpoimulehteä ("Alchemilla subglobosa"), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan karvojen sekä kukkapohjusten ulkonäön perusteella.
Vastakarvapoimulehdellä on vankka juurakko. Varret voivat kasvaa reilut 30 cm korkeiksi ja ne ovat lähes kukintoihin asti alaspäin suuntautuneiden karvojen peittämät. Varsien tavoin lehtiruodit ovat samaan tapaan alaspäin suuntautuneiden karvojen peittämät. Lehtilavat ovat vaaleanvihreitä, muodoltaan pyöreitä sekä heikosti aaltoilevapintaisia. Lehtilavan reunoilla on yhdeksästä yhteentoista lähes yhteen kasvanutta liuskaa ja jokaisen liuskan reunoilla on 15–19 hammasta. Vastakarvapoimulehden kukat sijaitsevat harsuna kukintona varren haarojen kärjissä olevina väljinä rykelminä. Kukat ovat pieniä ja kellanvihreitä. Kukkaperät ja kukkapohjukset ovat kaljuja. Vastakarvapoimulehti kukkii touko–kesäkuussa.
Vastakarvapoimulehti kasvaa tienpientareilla, nurmikoilla sekä muilla ihmisvaikutteisilla kasvupaikoilla. Suomessa vastakarvapoimulehteä tavataan lähinnä Kainuussa, mutta havaintoja on myös muualta maasta.
Fati

Fati on Nigerjoen tulvajärvi Timbuktun alueen Goundamin piirin Tonkan kunnassa Malissa. Sen enimmäispinta-ala on 140 neliökilometriä.
Fatin yhdistää Nigerjokeen Tindirman kylän luota lähtevä kanava. Se on Horon ohella ainoa Nigerin pohjoisista tulvajärvistä, jossa on lähes aina ollut vettä. Järveä säännöstellään vuonna 1991 rakennetulla padolla. 1900-luvun alussa Fati yritettiin yhdistää Goundamin suvantoon kanavalla, jonka jäljet ovat yhä näkyvissä.
Järvellä harjoitetaan maanviljelyä, karjanhoitoa ja kalastusta. Se on myös tärkeä lintujen pysähdyspaikka.
Jukka Peltoniemi

Jukka Peltoniemi (s. 6. kesäkuuta 1956) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija ja pelinjohtaja. Vuosina 1978–1989 Peltoniemi pelasi SM-sarjassa 246 runkosarjaottelua Seinäjoen Maila-Jussien ja Ilmajoen Kisailijoiden joukkueissa. Peltoniemi valittiin kahdeksan kertaa Itä–Länsi- ja viisi kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Pelaajauransa jälkeen Peltoniemi toimi miesten Superpesiksessä SMJ:n pelinjohtajana kausina 1999–2000 ja 2002 sekä Kankaanpään Mailan pelinjohtajana kaudella 2001. Naisten Superpesiksessä Peltoniemi toimi SMJ:n pelinjohtajana kausina 1994–1995 ja 2015. Vuosina 1999 ja 2002 Peltoniemi valittiin miesten Itä–Länteen Lännen joukkueen pelinjohtajaksi.
América (1736)

América (Nuestra Señora de Belen) oli Espanjan laivaston vuonna 1736 vesille laskettu Constante-luokan kaksikantinen 64-tykkinen linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Havannasta Kuubasta, missä köli laskettiin vuonna 1735. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1736 ja otettiin palvelukseen 1. marraskuuta.
Palvelus.
Alus lähti 2. heinäkuuta 1737 Havannasta 60-tykkisten linjalaivojen "San Antonion" ja "San Fernandon" sekä fregattien "Incendion" ja "Esperanzan" kanssa päällikkönään Manuel López Pintado. Sotalaivat suojasivat kolmea rahtialusta. Saattue saapui 28. elokuuta Cádiziin, mistä alus lähti 14. kesäkuuta 1738 Cartagenaan linjalaivojen "Constanten" ja "Herculésin" sekä fregatti "Áquilan" kanssa päällikkönään Jacinto Ferrero, Conde de Bena-Masserano. Osasto saapui 24. helmikuuta 1739 Cartagenaan, mistä alus lähti vielä helmikuussa fregattien "Auroran" ja "Áquilan" kanssa miehistöjen koulutukseen.
Alus lähti 21. huhtikuuta 1740 Cartagenasta "Constanten" kanssa, mutta myrsky pakotti alukset palaamaan Cartagenaan. Kesäkuussa 1741 alus lähti "Herculésin" ja "Constanten" kanssa ajamaan takaa Britannian kuninkaallisen laivaston fregatteja. Alus lähti 22. syyskuuta Cartagenasta samojen alusten kanssa ajaakseen takaa brittiläisiä aluksia. Tammikuussa 1742 ne saapuivat Barcelonaan liittyäkseen Navarron laivastoon ja jatkoivat Barcelonasta Orbiteloon saattaen kuuden galeonin kanssa 143 rahtialusta, jotka kuljettivat joukkoja tarvikkeineen. Alus osallistui 22. helmikuuta 1744 Cape Sicién taisteluun. Helmikuussa 1748 alus siirrettiin reserviin Cartagenassa.
Alus lähti 9. joulukuuta 1748 Cartagenasta "Constanten" ja neljän šebekin kanssa partiomatkalle etsimään algerialaisia merirosvoja. Se oli 31. joulukuuta Alicantentessa samoin kuin "Constante" menetettyään myrskyssä mastonsa. Alus saapui 11. maaliskuuta 1749 Cartagenaan merirosvojen torjuntaosaston kanssa täydentämään varastojaan. Se palasi 24. maaliskuuta osaston kanssa etsimään merirosvoja. Osaston alukset olivat 26. huhtikuuta Cartagenassa korjattavina ja palasivat vielä samana päivänä Málagan rannikolle etsimäään merirosvoja. Ne lähtivät 2. toukokuuta Alicantesta Málagaan.
Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi aluksen 13. elokuuta 1762 vallatessaan Havannan. Alus liitettiin 74-tykkisenä kolmannen luokan linjalaivana kuninkaalliseen laivastoon nimellä "HMS Moro" ja romutettiin 1770.
Luettelo Heikki Kuulan kappaleista

Tämä on luettelo rap-artisti Heikki Kuulan levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Luettelo sisältää vain Kuulan omalla nimellä julkaistut soolokappaleet. Luettelo ei sisällä remixejä.
Y.
&lt;br&gt;
Yamé

Yamé on Nigerin oikeanpuoleinen sivujoki Moptin alueella Malissa. Sen pituus on 137 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 4 400 tai 4 670 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Bandiagaran ylängöltä. Sen valuma-alue käsittää koko ylängön sen luoteisosassa virtaavaa pientä Banajokea lukuun ottamatta. Yamé laskee Nigeriin Moptin ja Konnan välillä. Sen tärkein sivujoki on Douro.
Yamé on Nigerin ainoa merkittävä sivujoki Moptin ja Niameyn välisellä alueella. Se tuo Nigeriin vuosittain 250–500 miljoonaa kuutiometriä vettä. Kuivina vuosina Yamén virtaus lakkaa kokonaan. Seudulla on myös useita muita samannimisiä väliaikaisia jokia.
Jokilaaksossa viljellään hirssiä, riisiä ja vihanneksia. Se on myös tärkeä karjanhoidon vesilähde. Yläjuoksulla sijaitsee Ounjougoun arkeologinen löytöalue.
John Danyel

John Danyel tai John Daniel (s. 6. marraskuuta 1564 – k. 1626) oli englantilainen luutunsoittaja ja lauluntekijä. Hän syntyi Wellow`ssa, Somersetissä, ja hän oli runoilija Samuel Danielin nuorempi veli. Hänen säilyneitä teoksiaan ovat mm. Daphne-nymfistä kertova ""Coy Daphne Fles" ja "Like as the lute delights"", josta ote seuraavassa:
Ranskan avoin tennisturnaus 1998

Ranskan avoin tennisturnaus 1998 järjestettiin 25. toukokuuta – 7. kesäkuuta 1998.
Loppuottelut.
Miesten kaksinpeli.
 Carlos Moyà – Àlex Corretja 6–3, 7–5, 6–3
Naisten kaksinpeli.
 Arantxa Sánchez Vicario – Monica Seles 7–6, 0–6, 6–2
Miesten nelinpeli.
 Jacco Eltingh / Paul Haarhuis – Mark Knowles / Daniel Nestor 6–3, 3–6, 6–3
Naisten nelinpeli.
 Martina Hingis / Jana Novotná – Lindsay Davenport / Nataša Zvereva 6–1, 7–6
Sekanelinpeli.
 Venus Williams / Justin Gimelstob – Serena Williams / Luis Lobo 6–4, 6–4
Žiga Jelar

Žiga Jelar (s. 22. lokakuuta 1997) on slovenialainen mäkihyppääjä.
Nuorten MM-kilpailuissa 2017 Jelar kuului Slovenian maailmanmestaruusjoukkueeseen sekä miesjunioreiden että sekajoukkueiden joukkuekilpailussa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli kuudes. Ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan, Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli suurmäessä 23:s ja sekajoukkuemäessä neljäs. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän saavutti joukkuemäen kultaa ja sijoittui suurmäessä 16:nneksi ja normaalimäessä 26:nneksi.
Jelar kilpaili mäkihypyn maailmancupissa ensimmäisen kerran Kuopiossa helmikuussa 2016. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan 19. Oberstdorfin kilpailussa 30. joulukuuta 2017. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Lillehammerissa 10. maaliskuuta 2020 oltuaan toinen. Lisäksi hän sijoittui toiseksi Oberstdorfin lentomäessä maaliskuussa 2022. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Planicassa 25. maaliskuuta 2022. Hän voitti lentomäkicupin kaudella 2021–2022. Hän sijoittui seuraavalla kaudella toiseksi Râșnovissa.
Jelar on voittanut yhden kilpailun Continental Cupissa.
Tuire ja Sateenkaarimaa

Tuire ja Sateenkaarimaa () on yhdysvaltalainen animaatiosarja.
Kuneluteet

Kuneluteet (Miridae) on suurin luteiden heimo.
Ulkonäkö.
Kuneluteiden ulkonäkö vaihtelee suuresti. Heimolle tyypillinen piirre on peitinsiiven erillinen kärkiosa, kuneus. 
Elinympäristö.
Kuneluteet elävät hyvin monenlaisissa ympäristöissä. Useat lajit elävät vain yhdellä kasvilajilla ja toiset ovat polyfageja, eli voivat käyttää hyväkseen useita kasvilajeja.
Elintavat.
Suurin osa kuneluteista talvehtii munana ja niiden aikuisjakso ajoittuu kesä-syyskuulle. Vaihtelu aikuisten lentoajan ajoittumisessa on hyvin suurta. Osa lajeista talvehtii aikuisina.
Step Sisters

Step Sisters on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut tanssia sisältävä yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Charles Stone III. Elokuvaa tähdittää Megalyn Echikunwoke, opiskelijatyttö, joka suostuu opettamaan SBB-sisaryhteisölle steppiä.
Juoni.
Jamilah on kunnianhimoinen opiskelija. Hän on presidenttinä mustassa sisarkunnassa, kapteeni arvostetussa step-tanssi joukkueessa ja tavoitteena hänellä on mennä opiskelemaan Harvardin yliopistoon. Hän tekee sopimuksen, jonka mukaan hän saa Harvardin alumnin suosituskirjeen, jos palauttaa SBB:n maineen. Tytöiltä puuttuu yhteishenki ja rakkaus toisiaan kohtaan, ja vasta vastoinkäymisten kautta heidän ryhmähenkensä kasvaa.
CXOU J164710.2-455216

CXOU J164710.2-455216 on röntgenpulsari, joka sijaitsee avoimessa tähtijoukossa Westerlund 1 Linnunradalla. Se sijaitsee Maasta noin 16 000 valovuoden päässä Alttarin tähtikuvion suunnassa. Pulsaria edeltäneen tähden massan laskettiin olleen vähintään 40 Auringon massaa.
Swift-teleskooppi mittasi pulsarista 20 millisekunnin purkauksen. Havaintojen perusteella pääteltiin, että muodonmuutokset neutronitähden kuoressa aiheuttivat pieniä muutoksia magneettikentässä, jotka olivat röntgenpurkauksen suora syy.
Oiva Lundén

Oiva Lundén (3. helmikuuta 1895 Helsinki – 22. toukokuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen entinen punakaartilainen, ammatiltaan räätäli. Hän oli aktiivisesti mukana toisen maailmansodan jälkeen perustettujen sisällissodan punaisten veteraanijärjestöjen toiminnassa. Hän toimi Vuoden 1918 Punainvaliidit -veteraanijärjestön puheenjohtajana koko sen toiminnan ajan vuosina 1948–1986 sekä Entisten Punakaartilaisten Keskusjärjestöstä eronneen kommunistisen Entiset Punakaartilaiset ry:n puheenjohtajana 1946–1969. Lisäksi Lundén oli jäsenenä valtioneuvoston vuonna 1945 perustamassa sotaeläkekomiteassa yhdessä muun muassa kansanedustaja Elli Nurmisen kanssa. Lundén kertoi sotakokemuksistaan myös Yleisradion tuottamissa televisiodokumenteissa "Käy eespäin" (1967) ja "Tammisaaren vankileiri 1918" (1988).
Sisällissodan aika.
Lundén syntyi Helsingissä, mutta asui pienestä asti isovanhempiensa luona Asikkalan Kurhilan kylässä. Hän liittyi naapurikylässä Iso-Äiniössä toimineeseen työväenyhdistykseen ja työskenteli myöhemmin Helsingissä räätälinä. Lundén palasi Kurhilaan joulukuussa 1916 ja lähti helmikuun lopussa 1917 kahdeksi viikoksi venäläisten linnoitustöihin Espooseen, jossa hän pyynnöstä suoritti kurhilalaisen isäntämiehen työvelvollisuuden. Linnoitustyöt kuitenkin keskeytyivät nopeasti Venäjän helmikuun vallankumouksen vuoksi ja Lundén palasi Kurhilaan, jossa hän vuoden mittaan seurasi paikallisen suojeluskuntalaisten aktivoitumista. Tammikuussa 1918 Lundén oli mukana neljän työläisnuoren ryhmässä, joka katkaisi Asikkalan suojeluskunnan puhelinlinjat, ja sisällissodan sytyttyä hän liittyi helmikuun puolivälissä perustettuun Lahden punakaartin alaisuudessa toimineeseen Kurhilan punakaartiin.
Lundén kuului Kurhilan punakaartin esikuntaan ja toimi sen takavarikointipäällikkönä. Sodan jälkeen hänen väitettiin ryöstäneen koko pitäjän porvareiden talot, mutta syytöksissä ei ollut perää. Maaliskuun alussa Lundén taisteli Hämeen rintamalla Padasjoella ja haavoittui hieman myöhemmin Kuhmoisten taistelussa 10. maaliskuuta. Sodan loppuvaiheessa hänet evakuoitiin Kurhilassa toimineesta sotasairaalasta Viipuriin, jossa Lundén Viipurin taistelun jälkeen jäi valkoisten vangiksi. Hänelle langetettiin kuolemantuomio, jota ei kuitenkaan ehditty panna täytäntöön, ennen kuin kaikki kuolemantuomiot 20. toukokuuta siirrettiin valtiorikosoikeuden käsiteltäviksi. Kesäkuussa Lundén siirrettiin Viipurin vankileiriltä Tammisaaren vankileirille, jossa hän sai valtiorikosoikeudelta uuden kuolemantuomion 17. syyskuuta, ja siirrettiin sen jälkeenLahteen Hennalan vankileirille odottamaan teloitustaan. Lundén kuitenkin vältti jälleen teloituksen, kun kuolemantuomiot ehdittiin muuttamaan elinkautiseksi ennen sen täytäntöönpanoa. Hänet vapautettiin lopulta vuonna 1921 yleisen armahduksen myötä.
Lundén

Lundén tai Lunden on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Myös seuraavien henkilöiden sukunimi oli alun perin Lundén:
Ilta (laulaja)

Ilta Elina Silva (o.s. Fuchs, s. 30. joulukuuta 1996 Jyväskylä) on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka tuli alun perin tunnetuksi oltuaan vierailevana solistina Cheekin ”Sillat”-kappaleella vuonna 2015.
Ilta päätyi laulamaan ”Sillat”-kappaleelle tutustuttuaan lauluopettajansa kautta toiseen oppilaaseen, joka myöhemmin päätyi työskentelemään Fullsteam-managerointiyhtiöön ja ehdotti Iltalle ryhtyvänsä hänen managerikseen. Ilta teki Fullsteamille demoja, jotka päätyivät myös saman yrityksen manageroitavana olleen Cheekin kuultaviksi.
Alkuvuodesta 2016 hän solmi levytyssopimuksen Warner Music Finlandin kanssa ja julkaisi coverit Adelen kappaleista ”All I Ask” ja ”River Lea”. Hänen ensimmäinen oma singlensä ”Koukkuun” julkaistiin heinäkuussa 2017. ”Koukkuun” on ylittänyt kultalevyrajan.
Ilta kilpaili keväällä 2019 MTV3-kanavan "Tähdet, tähdet" -ohjelman viidennellä kaudella. Hän sijoittui kilpailun kolmanneksi.
Iltan esikoisalbumi "Näitä hetkiä varten" julkaistiin syyskuussa 2020. Tammikuussa 2021 hänen tiedotettiin olevan yksi Uuden Musiikin Kilpailu 2021:n seitsemästä finalistista kappaleella ”Kelle mä soitan”.
Ilta osallistui "Vain elämää" -tv-ohjelman 15. tuotantokaudelle.
Koulutus ja yksityiselämä.
Ilta on valmistunut ylioppilaaksi Schildtin lukiosta Jyväskylästä keväällä 2015. Muusikoksi hän valmistui Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriolta joulukuussa 2018.
Iltan isä on saksalainen. Ilta kihlautui vuoden 2020 viimeisenä päivänä Troy Silva -nimisen, Costa Ricasta kotoisin olevan poikaystävänsä kanssa. Pari avioitui heinäkuussa 2021. Vuonna 2024 he kertoivat odottavansa esikoistaan, joka syntyi keväällä 2025 ja on poika.
Salvator Mundi (Leonardo)

Salvator Mundi on Leonardo da Vincin tai hänen työpajansa puulle 1500-luvulla maalaama öljyvärimaalaus Jeesuksesta. 
Vuonna 2017 maalaus huutokaupattiin New Yorkissa 380 miljoonalla eurolla, mikä on kaikkien aikojen ennätys. Teoksen osti Arabiemiraattien kruununprinssin välikätenä toiminut Badr bin Abdullah bin Mohammed Al Farhan, ja se oli määrä tulla osaksi Louvre Abu Dhabin kokoelmaa.
Maalauksen tekijästä on esitetty uusia epäilyjä. Monet asiantuntijat pitävät sitä Leonardon työpajan tekemänä, kuten aiemmin on pidetty. Maalaus on sijoitettuna Saudi-Arabian kruununprinssi Muhammad bin Salmanin huvialukselle. Maalauksen sijoituspaikka ei ollut tiedossa syksyn 2018 jälkeen, jolloin sen ensin ilmoitettiin tulevan Abu Dhabin Louvre-taidemuseon avajaisnäyttelyn vetonaulaksi, mutta ennen avajaisia ilmoitettiin, että näyttelyä lykätään, ja maalauksen sijainti tuli tietoon vasta kesäkuussa 2018.
Foliinihappo

Foliinihappo eli leukovoriini on eräs lääkeaine joka kuuluu happojen ryhmään. Foliinihappo kehiteltiin vuonna 1945. Sitä voidaan käyttää metotreksaatin ja pyrimetamiinin vastavaikuttajana eli antagonistina. "Leucovorin amp." -nimistä lääkeainetta on voitu annostella parenteraalisti, eli sitä ei anneta suun kautta. Lääkeampulli sisältää 3mg vaikuttavaa ainetta. Foliinihappo toimii vastamyrkkynä, antidoottina. Siten se kumoaa esimerkiksi liikaa saadun tai annostellun metotreksaatin vaikutuksia. Metotreksaattia käytetään sytostaattina syöpä- ja reumahoidoissa.
Foliinihapolla on voitu hoitaa lisäksi aneemisia sairauksia. Foliinihapolla voidaan hoitaa metanoli-myrkytyksiä osana muita hoitoja. Sitä voidaan myös käyttää eräänlaisena apuaineena eli tukihoitona fluorourasiililla tehdyissä syöpähoidoissa.
Foliinihappo on kiteistä kiinteää ainetta, joka liukenee niukasti veteen. Sen sulamispiste on 245 °C ja moolimassa 473,446 g/mol. Foliinihapon kemiallinen kaava on C20H23N7O7 ja CAS-numero 58-05-9. Foliinihappo on foolihapon metaboli, jota syntyy elimistössä C-vitamiinin eli L-askorbiinihapon ja B12-vitamiinin (syanokobalamiini) myötävaikutuksella. Foliinihapolla on optisesti aktiiviset d- ja l-enantiomeerit sekä optisesti tehoton raseeminen dl-muoto.
Baoulé (Bakoyen sivujoki)

Baoulé on Senegalin alkujoen Bakoyen sivujoki Malissa. Sen pituus on 632 kilometriä. ja valuma-alueen laajuus 59 000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Bamakon lounaispuolelta, virtaa Mandinguen ylängöllä kohti pohjoista, tekee kaksi suurta mutkaa ja kääntyy sitten lounaaseen. Se laskee Bakoyeen Toukoton kylän luona. Baouléjoen mutkassa sijaitsee Boucle du Baoulén kansallispuisto.
Baoulé tarkoittaa mandingon kielellä ’punaista jokea’. Samanniminen alkujoki on myös Nigerin sivujoella Banilla.
Roopelude

Roopelude ("Dicyphus errans") on uudehko laji Suomen ludefaunassa. Se löytyi ensimmäisen kerran vuonna 2009 Ahvenanmaalta. Se on edelleen melko harvinainen ja harvalukuinen.
Ulkonäkö.
Roopeluteen pituus on 4,5–5,2 mm. Se muistuttaa muita "Dicyphus"-suvun luteita ja on hyvin hoikka ja pitkäraajainen. Peitinsiivet ovat läpikuultavat, cuneuksen ja coriumin kärjissä on selvät tummat täplät ja etuselän poikkiuurre etuselän puolivälissä kuten karvahorsmaluteellakin ("D. epilobii"). Takaruumis ja keskiruumiin sivut ovat mustat. Etuselän väritys vaihtelee mustasta ruskeaan, peitinsiipien kuviointi vaihtelee mustasta punaruskeaan.
Levinneisyys.
Roopelude esiintyy lähes koko Euroopassa. Suomesta se on löydetty Ahvenanmaalta ja muutamalta paikalta Uudeltamaalta.
Elinympäristö.
Roopelude elää muutamalla kasvilajilla, etenkin haisukurjenpolvella. Sitä on löydetty lisäksi tarhakurjenpolvelta, tarha-alpilta ja kurkkuyrtiltä.
Elintavat.
Naaraat talvehtivat aikuisena ja munivat keväällä. Nymfit kehittyvät aikuisiksi loppukesällä. Havaintoja Suomesta on toistaiseksi niukasti.
Wilco Kelderman

Wilco Kelderman (s. 25. maaliskuuta 1991 Amersfoort, Utrecht, Alankomaat) on alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän ajoi Rabobankin Continental-tason kehitysryhmässä kausilla 2010–2011 ja jatkoi saman tallin ykkösjoukkueessa UCI World Tour -tasolla 2012–2016. Tallin nimi vaihtui tuona aikana Belkinin kautta Team LottoNL-Jumboksi. Kausilla 2017–2020 hän edusti Team Sunwebia ja vuosina 2021–2022 Bora-Hansgrohea. Hän palasi Team Jumbo-Visma / Team Visma–Lease a Bike -talliin 2023.
Kelderman sijoittui kolmanneksi Italian ympäriajossa 2020. Hän johti kokonaiskilpailua 18. ja 19. etapin jälkeen. 
Saavutuksia.
Lähteet:Cycling Archives, Pro Cycling stats
Tour de la région de Łódź, juniorit, 1. etapin ja 4. etapin (aika-ajo) voitto
Liège – La Gleize, juniorit, kokonaiskilpailun voitto
Drei Etappen Rundfahrt Frankfurt, juniorit, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Tre Giorni Orobica, juniorit, 3. etapin voitto
Tour Alsace, kokonaiskilpailun ja 5. etapin voitto
Norjan ympäriajo, kokonaiskilpailun voitto
Aika-ajon alle 23-v. Alankomaiden-mestaruus
Thüringen-Rundfahrt, alle 23-v. kilpailu, kokonaiskilpailun sekä 5. etapin (mäkiaika-ajo) ja 6. etapin voitto
Tour de L'Ain, prologin voitto
Kalifornian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Critérium du Dauphiné, nuorten kilpailun voitto
Tanskan ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Tour Down Under, kokonaiskilpailussa kuudes
Tour de Romandie, kokonaiskilpailussa viides, nuorten kilpailun voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 16:s, nuorten kilpailussa kolmas
Tanskan ympäriajo, kokonais- ja pistekilpailun, nuorten kilpailun sekä 5. etapin (aika-ajo) voitto
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs, 8. etapilla kolmas
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs, nuorten kilpailun voitto
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 14:s, 13. etapilla kolmas
Katalonian ympäriajo, nuorten kilpailun voitto
Aika-ajon Alankomaiden-mestaruus
Eneco Tour, kokonaiskilpailussa kolmas
Grand Prix Cycliste de Montréal, kuudes
Tour du Poitou-Charentes, kokonaiskilpailussa toinen, nuorten kilpailun voitto
Eneco Tour, kokonaiskilpailussa kuudes
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs, 16. etapilla (aika-ajo) toinen, 15. etapilla kolmas
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa kultaa, henkilökohtaisessa aika-ajossa seitsemäs
Abu Dhabi Tour, kokonaiskilpailussa toinen
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kymmenes
MM-kilpailut, joukkueaika-ajossa hopeaa
UAE Tour, kokonaiskilpailussa viides
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa seitsemäs
UAE Tour, kokonaiskilpailussa kuudes
Tirreno–Adriatico, kokonaiskilpailussa neljäs
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, 15. etapilla toinen
Katalonian ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Critérium du Dauphiné, kokonaiskilpailussa neljäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa viides
Italian ympäriajo, kokonaiskilpailussa 17:s
Espanjan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s, 12. etapilla toinen
Sveitsin ympäriajo, kokonaiskilpailussa neljäs
Ranskan ympäriajo, kokonaiskilpailussa 18:s
Puolan ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas
Italian ympäriajo, 8. etapilla toinen
Hellen Willberg

Hellen Willberg (s. 31. toukokuuta 1967 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän on Svenska Teaternin näyttelijä ja tehnyt siellä useita eri rooleja, muun muassa Tove Janssonin äitiä "Tove"-näytelmässä. Hän ääninäytteli "Muumilaakson tarinoiden" ruotsinkielisessä versiossa Mörköä.
Matej Paulovič

Matej Paulovič (s. 13. tammikuuta 1995 Topoľčany, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Paulovič laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Paulovič on HC Topoľčanyn kasvatti. Hän voitti kaudella 2010–2011 seuran B-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 33+29=62, joilla Paulovič jakoi koko Slovakian B-nuorten sarjan pistepörssin neljännen sijan HC Košicen Denis Markusin ja HK Popradin Andreas Strauchin kanssa. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden HK Nitran A-nuoriin. Kesällä 2011 Paulovičin varasi sekä Muskegon Lumberjacks 76. pelaajana USHL:n varaustilaisuudessa että Vaughan Stars 28. pelaajana GMHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 kuitenkin Ruotsiin ja Färjestad BK:n junioreihin. Paulovič voitti J18 Allsvenskanissa joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +8.
KHL:n slovakialainen laajennusjoukkue HC Slovan Bratislava varasi Paulovičin 133. pelaajana kesällä . Kauden 2012–2013 päätteeksi hän voitti Färjestadissa J20 SuperElitin pronssia. Dallas Stars varasi Paulovičin viidennellä kierroksella 149. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös OHL-joukkue Peterborough Petes koko CHL:n varaustilaisuuden kahdeksantena pelaajana. Paulovič siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2013–2014, mutta joulukuussa 2013 hän vaihtoi kuitenkin Paulovičin kaksi vuotta aiemmin varanneen Muskegon Lumberjacksin USHL-joukkueeseen.
Kaudella 2014–2015 Paulovič oli tehoilla 17+33=50 Lumberjacksin toiseksi paras pistemies Griffen Molinon jälkeen. Hän eteni joukkueen kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin Sioux Falls Stampede otteluvoitoin 3–0. Kaudella 2015–2016 Paulovič oli Lumberjacksin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 20+33=53 ja hän voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +10.
Paulovič palasi kaudeksi 2016–2017 kotimaahansa ja siirtyi Extraligan nousijajoukkue HC Nové Zámkyyn. Hänen tulokaskautensa toi 56 runkosarjaottelussa tehot 12+12=24 ja viidessä playoff-ottelussa kolme maalia. Paulovič oli runkosarjassa joukkueen toiseksi paras maalintekijä Ossi Saarisen jälkeen sekä jakoi sisäisen tehotilaston voiton Saarisen ja Marek Drtinan kanssa lukemalla +12. Pudotuspeleissä hän oli Nové Zámkyn paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Michal Hudecin ja Štěpán Novotnýn kanssa. Kaudeksi 2017–2018 Paulovič siirtyi jatkamaan Extraliga-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella HK Nitraan.
Maajoukkueura.
Paulovič edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Yhteensä hän on pelannut 13 A-maaottelua tehopistein 1+1=2. Paulovič pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti pronssia. Paulovič pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti kultaa ja oli nostamassa Slovakiaa seuraavaksi vuodeksi pääsarjatasolle.
Paulovič pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2011 ja 2012. Hän edusti myös Slovakian alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa ja Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011.
Urho Kujanpää

Urho Väinö Johannes Kujanpää (s. 18. toukokuuta 1997 Ylöjärvi) on suomalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa Tampereen Pyrintöä ja häntä valmentaa Rauli Pudas. Ennen Pudasta häntä valmensivat Raimo Eskola ja Hannu Kujanpää.
Kujanpää sijoittui 14:nneksi Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta samassa kaupungissa järjestetyissä alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Hän karsiutui loppukilpailusta myös Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 hän oli yhdeksäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021. Hän sijoittui Münchenin EM-kilpailuissa 2022 yhdeksänneksi tuloksella 550. Karsinnassa hän sivusi ennätystään 565. Hän karsiutui loppukilpailusta Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023. Kiinan Universiadeissa 2023 Kujanpää voitti kultaa tuloksella 555. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän jäi karsinnassa ilman tulosta. Hän karsiutui vuonna 2024 loppukilpailusta sekä Rooman EM-kilpailuissa että Pariisin olympialaisissa. Hän karsiutui myös Apeldoornin EM-hallikilpailuissa 2025.
Kujanpää on voittanut Kalevan kisoista seiväshypyn kultaa vuosina 2018 ja 2022, hopeaa vuonna 2023 sekä saanut pronssia 2021 ja 2024. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on voittanut kultaa vuosina 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022 ja 2024 sekä saanut pronssia 2025. Aikuisten maaotteluihin hän on osallistunut vuodesta 2017, ja sijoittunut parhaimmillaan toiseksi. Hänen ennätyksiään ovat ulkoa 570 cm (2025) ja hallista 570 cm (2024).
Kira Kytölä

Kira Janita Kytölä (s. 25. kesäkuuta 1993 Espoo) on suomalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Hän edustaa Esbo Idrottsföreningiä ja hänen valmentajanaan toimii hänen äitinsä Ragne Kytölä.
Kytölä voitti pituushypyn Suomen-mestaruuden Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 ennätyksellään 642 cm ja oli samoissa kisoissa kolmiloikassa hopealla. Turun Kalevan kisoissa 2020 hän oli pituudessa hopealla tuloksella 618 cm. Tampereen Kalevan kisoissa 2021 hän oli sekä pituushypyssä että kolmiloikassa toinen. Joensuun Kalevan kisoissa 2022 hän oli kolmiloikassa kolmas, samoin Vaasassa 2024. Kytölä on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista kolmiloikan hopeaa vuonna 2019 ja pronssia vuonna 2017. Lisäksi hän on ollut mukana viestijuoksun SM-kilpailuissa voittamassa pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksusta vuonna 2017 ja 4 × 400 metrin viestissä pronssia 2021. Kytölän ennätyksiä ovat pituushypyssä ulkoa 642 cm (2018) ja hallista 610 cm (2019) ja kolmiloikassa ulkoa 13,61 metriä (2018) ja hallista 13,05 metriä (2019).
Molemmat Kytölän vanhemmat ovat kilpailleet yleisurheilussa. Äiti Ragne on ollut moniottelija ja isä Eero keskimatkojen juoksija.
Veikko Nugraha

Veikko Samudra Nugraha (s. 3. kesäkuuta 1997 Bandung, Indonesia) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Espoon Tapioita ja hänen valmentajanaan toimii Diari Sharifi.
Nugraha on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista kolmiloikan pronssia vuonna 2017. Kalevan kisoista hän on saavuttanut kolmiloikan pronssia vuosina 2018 ja 2022.
Nugraha on kilpaillut aikuisten maaotteluissa vuodesta 2020 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kolmanneksi Suomi−Ruotsi-maaottelussa 2022. 
Hänen ennätyksiään ovat ulkoa 15,86 metriä (2020) ja hallista 15,62 metriä (2020).
Saara Hakanen

Saara Sofia Johanna Hakanen (s. 14. heinäkuuta 1999 Helsinki) on suomalainen kolmiloikkaaja ja pituushyppääjä. Hän edustaa Helsingin Kisa-Veikkoja ja hänen valmentajanaan on vuodesta 2017 lähtien toiminut Reijo Siitonen. Vuoteen 2018 asti hän edusti Keski-Uudenmaan Yleisurheilua.
Hakanen on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista vuonna 2016 hopeaa pituushypystä sekä pronssia kolmiloikasta ja 4 × 300 metrin viestijuoksusta. Hänen ennätyksiään ovat pituushypyssä ulkoa 609 senttimetriä (2016) ja hallista 606 cm (2017) sekä kolmiloikasta ulkoa 13,17 metriä (2021) ja hallista 13,18 metriä (2021).
Hakanen sijoittui alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2016 pituushypyssä kuudenneksi ja kolmiloikassa seitsemänneksi.
Outi Hassi

Outi Maria Hassi (s. 26. elokuuta 1964 Kalajoki) on palkittu suomentaja, joka on kääntänyt etenkin unkarilaista kirjallisuutta. 
Outi Hassi syntyi Arvo Hassin ja Eeva Kolkan perheeseen. Hänen puolisonsa on György Szabó. Hassi valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1990. Hän työskenteli Suomen Matkatoimiston oppaana 1990–1993 ja Suomen suurlähetystön kulttuurisihteerinä Budapestissa 1994–1998. Freelance-kääntäjä ja -matkaopas hän on ollut vuodesta 1999. Hassi on suomentanut muun muassa useita Nobel-kirjailija Imre Kertészin teoksia. György Dragománin teoksen "Valkoinen kuningas" suomennoksesta Hassi sai Mikael Agricola -palkinnon vuonna 2009.
Bagoé

Bagoé on Nigerin sivujoen Banin alkujoki Norsunluurannikolla ja Malissa. Sen pituus on 700 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 43 500 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Boundialin eteläpuolelta 600 metrin korkeudesta. Se laskeutuu vuolaana tasangolle, jossa se virtaa hitaasti kohti pohjoista. Bagoé yhtyy Baouléen Dioïlan lähellä muodostaen Banijoen. Sen sivujokia ovat Bafini, Kankelaba ja Banifing.
Bagoén keskimääräinen virtaus Pankouroun mittausasemalla on 170 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus on suurimmillaan elokuusta lokakuuhun. Helmikuusta toukokuuhun joki on eräinä vuosina kokonaan kuiva.
Dorothea Grünzweig

Dorothea Grünzweig (s. 25. joulukuuta 1952 Korntal, Länsi-Saksa) on saksalainen runoilija, esseisti ja kääntäjä.
Grünzweig on asunut vuodesta 1989 Suomessa ja työskennellyt yhdeksän vuotta opettajana Helsingin Saksalaisessa koulussa. Hänen esikoiskokoelmansa "Mittsommerschnitt" ilmestyi 1997. Teoksesta "Glasstimmen lasinäänet" (2004) hän on saanut Christian Wagner -palkinnon.
Grünzweig on kääntänyt saksaksi suomalaista runoutta muun muassa julkaisuihin "Gedichte aus Finnland" (Zwischen den Zeilen, U. Engeler, 2001) ja "Sonderheft Finnland: Auswahl und Nachdichtung: Dorothea Grünzweig" (Märkischer Verlag, 2014).
Lotta Kemppinen

Lotta Kaarina Kemppinen (s. 1. huhtikuuta 1998 Helsinki) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa HIFK-Friidrottia ja hänen valmentajanaan toimii Mervi Brandenburg.
Kemppisen laji yleisurheilussa oli aluksi seitsenottelu ja hän ryhtyi pikajuoksijaksi vasta vuonna 2018. Hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä Eskilstunan alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän sijoittui samalla matkalla kuudenneksi Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Sisäratojen EM-kilpailussa Toruńissa 2021 Kemppinen saavutti 60 metrillä hopeaa ajalla 7,22. Hän ei osallistunut vuonna 2021 järjestettyihin Tokion olympialaisiin jalkavamman vuoksi. Hän karsiutui 60 metrin välierissä Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 ja saman matkan alkuerissä Glasgow'n sisäratojen MM-kilpailuissa 2024.
Kemppinen juoksi 2024 Rooman EM-kilpailujen 100 metrin alkuerissä silloisen ennätyksensä 11,32. Välierässään hän jäi kahdeksanneksi ajalla 11,44. 4 × 100 metrin viestissä Suomi karsiutui alkuerissä. Pariisin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ajalla 11,56. 
Aikuisten Suomi−Ruotsi-maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2019. Hän on voittanut maaottelussa 100 ja 200 metriä Tampereella 2020 ja 100 metriä Tukholmassa 2021.
Kemppinen on saavuttanut Kalevan kisoissa 100 metrillä kultaa vuosina 2019, 2020, 2021, 2023 ja 2024 sekä 200 metrillä hopeaa vuonna 2020 ja pronssia vuosina 2019 ja 2023. Sisäratojen SM-kilpailuista hän on saavuttanut 60 metrin juoksusta kultaa vuosina 2020, 2021, 2022 ja 2023, hopeaa 2017, kultaa 4 × 200 metrin viestistä SE-ajalla vuonna 2017 ja hopeaa 4 × 300 metrin viestistä vuonna 2015. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän on saanut 4 × 100 metrin viestissä kultaa vuosina 2023 ja 2024 , hopeaa vuosina 2019 ja 2020 ja pronssia 2018 sekä 4 × 400 metrin viestissä hopeaa vuosina 2019 ja 2020. 
Kemppinen juoksi helmikuussa 2021 60 metrin sisäratojen Suomen ennätyksen 7,19. Edellinen Sisko Hanhijoen ennätys parani sadasosalla. Hän paransi Suomen ennätystä uudelleen helmikuussa 2021 aikaan 7,16.
100 metrillä Kemppinen on juossut ajan 11,19 (2025) ja 200 metrillä ulkona 23,56 (2020) ja hallissa 24,02 (2020).
Yksityiselämä.
Kemppinen opiskelee Helsingin yliopiston elintarviketieteiden laitoksella ja asuu Helsingin Mellunmäessä.
Nea Mattila

Nea Maria Mattila (s. 24. marraskuuta 1999) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa HIFK-Friidrottia ja hänen valmentajanaan toimii Mervi Brandenburg.
Mattila karsiutui 2017 Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 400 metrin välierissä ja kuului seitsemänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen 4  × 400 metrin viestissä. Tampereen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä ja pitkän viestin alkuerissä. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2021 hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. 
Mattila saavutti Kalevan kisoissa 400 metrin aitajuoksussa kultaa 2021 sekä pronssia 2018 ja 2019. Hän on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista hopeaa 200 metrin juoksusta vuonna 2017 sekä kultaa 4 x 200 metrin viestistä SE-ajalla vuonna 2017 ja pronssia 4 x 300 metrin viestistä 2024. Lisäksi hän on ollut mukana viestijuoksun SM-kisoissa voittamassa 4 × 400 metrin viestijuoksusta kultaa vuosina 2017, 2021 ja 2022, hopeaa vuosina 2014, 2019 ja 2023 ja pronssia 2024 sekä 4 ×100 metrin viestijuoksusta kultaa 2023 ja 2024 sekä hopeaa 2019, 2021 ja 2022.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde: Tilastopaja
Baoulé (Banin alkujoki)

Baoulé on Banin alkujoki Norsunluurannikolla ja Malissa. Sen pituus on 650 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 32 700 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Nigerin ja Atlantin vedenjakajalta 450 metrin korkeudesta. Se laskeutuu nopeasti tasangolle, jossa se virtaa hitaasti Bougounin ohi pohjoiseen ja kääntyy sitten itään. Baoulé yhtyy Dioïlan luona Bagoéen muodostaen Banijoen. Sen sivujokia ovat kaksi Banifingia ja Degou.
Baoulén keskimääräinen virtaus Dioïlan mittausasemalla on 143 kuutiometriä sekunnissa. Virtaus on suurimmillaan elokuusta marraskuuhun. Tammikuusta kesäkuuhun joki on eräinä vuosina kokonaan kuiva.
Toinen samanniminen joki kuuluu Senegalin vesistöön.
Pilvi Kettunen

Pilvi Kettunen (s. 21. helmikuuta 1996) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa pihtiputaalaista LiigaPlokia. Someron Pallo on hänen kasvattajaseuransa, Kettunen on pelipaikaltaan keskitorjuja ja hänen pituutensa on 185 senttiä. Kettunen on saavuttannut LP Viestin kanssa SM-kultaa 2017, 2019, SM-hopeaa 2018 ja Suomen Cupin voiton 2016.
Karvahorsmalude

Karvahorsmalude ("Dicyphus epilobii")on uudehko laji Suomen ludefaunassa. Se löytyi ensimmäisen kerran vuonna 2010. Se on edelleen melko harvinainen, mutta esiintymispaikoillaan runsaslukuinen.
Ulkonäkö.
Pituus 4,5–5,4 mm. Muistuttaa muita "Dicyphus"-suvun luteita. Hyvin hoikka ja pitkäraajainen. Peitinsiivet läpikuultavat, cuneuksen ja coriumin kärjissä selvät tummat täplät ja etuselän poikkiuurre etuselän puolivälissä kuten roopelude Dicyphus errans|roopeluteellakin. Etuselän väritys vaihtelee vihreästä ruskeaan - harmaaseen, peitinsiipien kuviointi mustaa - punaruskeaa.
Levinneisyys.
Karvahorsmalude esiintyy lähes koko Euroopassa. Suomesta se on löydetty Uudeltamaalta ja Kymenlaaksosta.
Elinympäristö.
Karvahorsmalude elää nimensä mukaisesti yksinomaan karvahorsmalla.
Elintavat.
Talvehtii munana. Nymfit kuoriutuvat loppukeväällä ja ne elävät tiiviisti karvahorsmakasvustossa. Ne kehittyvät aikuisiksi heinäkuun alusta alkae ja aikuisia voi tavata marraskuun alkuun saakka. Havaintoja Suomesta on toistaiseksi niukasti.
HC Berg

HC Berg tai Hans-Christian Alarik Berg (s. 26. lokakuuta 1971 Espoo) on suomalainen kuvanveistäjä ja kuvataiteilija.
Berg valmistui taiteiden maisteriksi sekä Kuvataideakatemiasta että Taideteollisesta korkeakoulusta 2002. Yksityisnäyttelyitä hän on pitänyt vuodesta 2004 ja osallistunut näyttelyihin Suomessa ja ulkomailla. Hänen teoksiaan on muun muassa Salon lukiossa, Turun kaupunginkirjaston pääkirjastossa, Tampereen Tampellassa ("Valon kehrä") sekä Fennian talossa Helsingissä. Julkinen teos "Nereidi" paljastettiin Helsingissä vuonna 2021 ja Järvenpäässä "Järvenhaltija" vuonna 2024. 
Bergille myönnettiin Raimo Utriaisen taidesäätiön palkinto vuonna 2000, hänet valittiin vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 2007 ja William Thuringin palkinto myönnettiin hänelle vuonna 2009.
Joonas Jokivartio

Joonas Kimmo Jokivartio (s. 2. helmikuuta 1991 Vihanti) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Kimmo Jokivartio.
Jokivartio on voittanut sisäratojen SM-kilpailuista jaettua hopeaa korkeushypystä vuonna 2012. Ennätyksikseen hän on hypännyt hallissa tuloksen 2,06 metriä (2013) ja ulkona 2,04 (2012).
Arno Solin

Arnold (Arno) Henrik Solin (4. tammikuuta 1889 Tampere – 19. marraskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen vuorineuvos ja Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n (Tampellan) toimitusjohtaja.
Solinin vanhemmat olivat isännöitsijä Henrik Solin ja Gabriella (Ella) Amalia Heimbürger. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1912. 
Solin työskenteli ulkomailla eri tehtävissä 1914–1918. Hän oli Tampereen Puuvillateollisuus oy:n (Lapinniemen tehdas) teknillisenä johtajana 1919–1921 ja John Barker oy:n johtajana 1921–1925. Solin oli sitten Tampereen Pellava- ja Rauta-teollisuus Oy:n teknillisenä johtajana 1925–1928, apulaisjohtajana 1926–1928 sekä toimitusjohtajana vuodesta 1929 alkaen. Hän sai vuorineuvoksen arvon 1939 ja hänestä tuli tekniikan kunniatohtori 1949. 
Solin oli Suomen työnantajain keskusliiton puheenjohtajana vuodesta 1948 ja Suomen kutomateollisuuden työnantajaliiton puheenjohtajana vuodesta 1953. Hän oli muun muassa Oy Strömberg ab:n, Vaasan Puuvilla oy:n, Etelä-Suomen Voima Oy:n ja Oy Rouhiala Ab:n johtokunnan puheenjohtajana ja useiden yhtiöiden johtokuntien jäsenenä. 
Arno Solin oli naimisissa 1919–1934 Greta Österholmin (k. 1934) kanssa ja vuodesta 1941 Clary Tornbergin kanssa. Arno Solinin veli oli pankinjohtaja Edvard Solin.
Patrick Cutrone

Patrick Cutrone (s. 3. tammikuuta 1998 Como) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Serie B:ssä pelaavaa kotikaupunkinsa seuraa Como 1907:ää. Vuoteen 2019 saakka hän edusti kotimaassaan Milania ja siirtyi sitten Englannin Valioliigan Wolverhampton Wanderersiin. Wolverhamptonin omistuksessa ollessaan hän pelasi myös lainalla italialaisessa Fiorentinassa ja espanjalaisessa Valenciassa sekä kaudella 2021–2022 italialaisessa Empolissa.
Cutrone edusti nuorten maajoukkueissa Italiaa alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015, alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2016 sekä alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 ja 2021. Hän pelasi Italian maajoukkueessa toistaiseksi ainoan A-maaottelunsa maaliskuussa 2018 ystävyysottelussa Argentiinaa vastaan.