tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Discophon

Discophon on suomalainen levymerkki ja vuonna 1956 perustettu levy-yhtiö Ab Discophon Oy, jonka katalogiin kuuluu laajalti tunnettuja suomalaisia artisteja ja yhtyeitä.
RCA:n aikakausi.
Ab Discophon Oy perustettiin Suomeen vuonna 1956 edustamaan amerikkalaista RCA -levymerkkiä. Toiminta sai vauhtia, kun vuonna 1958 Mosse Vikstedt tuli Musiikki-Fazerilta hoitamaan yhtiötä. Hän tuli toimitusjohtajaksi vuonna 1969 ja jäi eläkkeelle vuonna 1984. Vikstedtin uraan mahtui monia tunnettuja kiinnityksiä kuten Lasse Mårtenson, Carola, Eero ja Jussi, Konsta Jylhä sekä Hullujussi.
Vikstedt otti Rauno Lehtisen yhtiön tuotantopäälliköksi vuonna 1961. "Letkis" menestyi eri puolilla Eurooppaa ja Latinalaisessa Amerikassa. Vuonna 1967 tuotantopäälliköksi vaihtui Aarno Raninen. Suuri myyntimenestys 
oli Eero Raittisen vuonna 1968 laulama "Vanha holvikirkko". Listamenestystä RCA-merkille toivat Seija Simola, Tauno Palo ja Kristian.
Ulkomaiset edustukset olivat Discophonille keskeisiä. 1960-luvulla Elvis Presley, Perry Como, Paul Anka ja The Monkees sekä 1970-luvulla The Sweet, David Bowie ja Baccara takasivat myynnin. 1970-luvulla kotimaisia menestyksiä olivat Erkki Liikanen ja Hullujussi-yhtye. Hullujussin levytyksiä myytiin lähes 150000 kappaletta. Kari Tapio aloitti levytysuransa Discophonilla vuonna 1972. Erkki Liikanen hallitsi singlelistaa muun muassa Syksyn sävelillään kuten "Evakkoreki", "Jokkantii" ja "Kolmen konstin timpermanni". Kaksi ensimmäistä takasivat voiton kilpailussakin ja muut neljä päätyivät kakkossijalle kansan mielestä.
Oma Kerberos.
Vuonna 1979 syntyi oma Kerberos-levymerkki. Sen lisäksi Discophon tuotti joitakin äänitteitä Musica, MCA ja Q -levymerkeillä.
Vuonna 1983 alkoi yhteisomistus ruotsalaisen Sonet levy-yhtiön kanssa ja omistus oli puoliksi kummastakin maasta. Toimitusjohtajaksi oli tullut Vasili Gugi Kokljuschkin, kun Mosse Vikstedt jäi eläkkeelle.
1980-luvulla RCA-levymerkki siirtyi BMG-yhtiön omistukseen. Vuonna 1991 PolyGram osti Ruotsin Sonetin. Sittemmin Discophonin silloiset omistajat Marie-Louise Höeg, Gugi Kokljuschkin, Mosse Vikstedt, Maija Kuusi ja Hans-Ove 
Regen myivät yhtiön Musiikki-Fazerille keväällä 1992.
Kansainvälinen Warner Music Group osti pörssilistautuneen Fazer Musiikki -yhtiön ja se sulautui 30. marraskuuta 1994 uudelleen nimettyyn Warner Music Finlandiin.
Lähteet.
Suomalaisen musiikin historia
Enbuske, Veitola &amp; Salminen

Enbuske, Veitola &amp; Salminen on vuosina 2016–2018 esitetty Tuomas Enbusken, Maria Veitolan ja Roope Salmisen juontama suora keskusteluohjelma, jossa perehdyttiin ajainkohtaisiin aiheisiin vieraiden kanssa.
Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla helmi–huhtikuussa 2016. Sen jälkeen ohjelmaa on esitetty yhteensä kuusi tuotantokautta, joista viimeisin syksyllä 2018.
Kuusjoki (Ypäjä)

Kuusjoki (joskus myös Kuusjoenkulma) on kulmakunta ja entinen koulupiiri Ypäjällä Kanta-Hämeessä.
Sijainti.
Kuusjoki sijaitsee Ypäjän kunnan lounaisosassa. Ypäjän puolella sen naapurikyliä ovat pohjoisessa Manninen, koillisessa Levä ja kaakossa Ypäjän Palikkalan kylään kuuluva Hyrsynkulman kulmakunta. Lounaassa kulmakunta rajoittuu Someroon kuuluvaan Palojoen kulmakuntaan Someron Vilukselan kylässä. 
Luonto.
Kulmakunnan luonnonympäristöä hallitsevat savikerrostumat ja kalliosydämiset moreeniselänteet. Lounaassa Ypäjän ja Someron rajalla on Piilikankaan - Soukanseljän - Pirttiniemennokan harjumuodostuma. Idässä ja etelässä harjumuodostumaan rajautuvat Natura 2000 -suojelualueen muodostavat pääosin Loimaan puolella sijaitseva Eksyssuo Loimaan rajalla lännessä ja pääosin Someron puolella sijaitseva Huhmassuo Someron rajalla lounaassa.
Kulmakunnan halki kaakosta pohjoiseen virtaa sille nimensä antanut Loimijoen pienehkö sivujoki Kuusjoki, jonka valuma-alueen sisälle koko kulmakunta myös jää.
Historia.
Historiallisessa kyläjaossa Kuusjoen kulmakunta on muodostunut pääosin Loimijoen eteläpuolelle jäävästä Ypäjän Perttulan kylän erillisestä takamaapalstasta.
Kuusjoella toimi vuosina 1922–1967 Kuusjoen kansakoulu. Vielä vuonna 1963 Kuusjoella ja siihen kuuluvalla Ruokosuolla on kummassakin ollut kauppa. Koulu sijaitsi nykyisen Koskentien varressa Kuusjoen ylittävästä sillasta etelään ja kauppa siitä hiukan Kosken suuntaan. Toinen kauppa oli nykyisen Ruokosuontien varressa Kuusjoen ylittävästä sillasta hiukan Jyvämäkeen päin.
Liikenne.
Kulmakunnan halki kulkevat sen pohjoisosassa yhdystie 2805 (osoitenimenä Ypäjällä "Koskentie") Ypäjän kirkonkylästä Kosken Tl kirkonkylän suuntaan ja sen eteläosassa valtatie 10 (Osoitenimenä Ypäjällä "Turuntie") Turun ja Hämeenlinnan välillä. Paikallistietasoisia tieyhteyksiä kulmakunnalla ovat Koskentien ja Turuntien yhdistävät "Kuusjoentie" ja "Ruokosuontie" sekä pohjoiseen Ypäjän Mannisiin seututielle 213 johtava "Mannistentie" ja kaakkoon Someron Pitkäjärvelle johtava "Isoniituntie".
Yhteisöjä ja yrityksiä.
Alueella toimii Kuusjoenkulman kyläyhdistys Juhlapaikkana ja kokoustilana toimii MTK Lounais-Hämeen omistama, vuonna 1978 rakennettu, Piilikankaalla Koskentien varressa sijaitseva Tuottajain tupa, jonka yhteydessä on myös talviuintipaikkana toimiva Ypäjän kunnan Piilikankaan uimapaikka.
Kylällä toimii Kuusjoen Puu -niminen yritys. Muutoin kulmakunta on maa- ja metsätalousvaltainen.
Christian Barthel

Johan Gottfrid Christian Barthel (5. helmikuuta 1873 – 13. heinäkuuta 1954) oli ruotsalainen mikrobiologi ja bakteriologi. Hän opiskeli Ruotsin kuninkaallisessa teknilisessä korkeakoulussa ja Ranskan Pasteur-instituutissa. 
Barthel tutki maitotaloutta, etenkin juuston valmistusta. Hän oli bakteriologian professori Maatalouskorkeakoulussa 1932–1940. Hänet valittiin Ruotsin tiedeakatemiaan vuonna 1920.
Ypäjän kirkonkylä

Ypäjän kirkonkylä on Ypäjän kunnan ainoa taajama ja hallinnollinen keskus. Vuoden 2011 lopussa taajaman pinta-ala oli 3,80 neliökilometriä ja siellä oli 1 008 asukasta. Kyläjaossa taajaman länsiosa kuuluu Perttulan kylään, taajaman itäosa Kartanonkylään, kaakossa Kurjenmäen itäpuoli on Levän kylää ja lounaassa Kurjenmäen länsipuoli on Mannisten kylää.
Ypäjän kirkonkylä sijaitsee Loimijoen varrella. Pohjoisessa kylää rajaa metsäinen Tolmin alue ja etelässä Kurjenmäki. Loimijoen eteläpuolella kirkonkylän ohittaa valtatieltä 10 erkaantunut seututie 213, joka vie länteen Loimaalle Loimaan keskustaajamaa kohti. Etelästä Kosken Tl suunnasta kirkonkylään tulee yhdystie 2805. Loimijoen pohjoispuolella kirkonkylän halki kulkee yhdystie 2812 idästä Jokioisten Vaulammilta luoteeseen Ypäjänkylään, josta se jatkaa edelleen kohti valtatietä 9 ja Metsämaan kirkonkylää.
Kirkonkylässä Loimijoen ylittää vuonna 1999 valmistunut Kurjensilta. Sen vieressä on vanha silta, joka on jalankulun ja pyöräilyn käytössä. Kurjensillasta hiukan lännempänä on toinen jalankulun ja pyöräilyn silta, joka nimettiin joulukuussa 2016 Kurjenkaareksi. Kurjensillasta itään päin Loimijoen ylittää Poukkasilta, joka valmistui vuonna 2000. Poukkasilta on tarkoitettu hevosille sekä jalankululle ja pyöräilylle.
Seututien 213 varressa on teollisuusrakennuksia. Ypäjän kirkonkylässä sijaitsee Ypäjän kirkko. Siellä ovat myös kunnantalo, terveysasema, vanhainkoti, kirjasto, Perttulan koulu ja pääosa kunnan kaupallisista palveluista. Kirkonkylän itäpuolella on Ypäjän hevosopisto. 
Vuoden 2013 taajamarajauksessa kirkonkylän taajama ulottui itään Ypäjän hevosopiston alueelle, Kurjenmäestä kaakkoon Levälle ja jatkui myös länteen seututietä 213 pitkin.
Ahlström

Ahlström, Alström tai Ahlstrom voi viitata seuraaviin:
Juliana Söderborg

Juliana Söderborg (o.s. Malmberg, 24. maaliskuuta 1745 Pori – 16. kesäkuuta 1799 Pori) oli suomalainen unissasaarnaaja, joka loi yhdessä Anna Rogelin ja Anna Lagerbladin kanssa hengellisen pohjan Liisa Erkintyttären alullepanemalle rukoilevaisten liikkeelle.
Perhe.
Söderborg syntyi Porissa paikallisen kauppiaan Gustav Malmbergin ja Anna Matintyttären perheeseen. Hän avioitui vuonna 1778 ruotsalaissyntyisen aliupseerin Henrik Söderborgin kanssa ja myöhemmin pariskunnalle syntyi yksi poika.
Elämä.
Juliana Söderborg alkoi 25-vuotiaan pitää kotonaan päivittäisiä rukoushetkiä, jotka pian keräsivät runsaasti myös ulkopuolista yleisöä. Hänen uskonnollisia kokemuksiaan jakoi Siikaisista Malmbergin perheen luokse asumaan muuttanut Anna Lagerblad, jonka innostus oli vielä Söderborgiakin voimakkaampaa. Malmbergin taloon muodostui seuratoiminnan keskus, jossa pidetyt saarnat keräsivät yleisöä myös Porin ulkopuolelta aina Tyrväätä, Loimaata ja Uuttakaupunkia myöden. Kuulijoita oli niin paljon, etteivät he mahtuneet enää sisälle, vaan osa joutui seisomaan kadulla. Viranomaiset antoivat herätyskokousten aluksi jatkua, mutta Porin kirkkoherra Mikael Lebell ja pormestari Lars Sacklén puuttuivat lopulta niihin vuonna 1774, kun kokousten katsottiin toimivan papistoa vastaan ja loukkaavan yleistä järjestystä. Pormestaria häiritsi erityisesti, että Söderborgin yöllisten saarnojen jälkeen työväki laiminlöi seuraavan päivän töitään. Lebell ja Sacklén eivät myöskään pitäneet siitä, että kokouksissa saarnasivat naiset, joiden esiintyminen seurakunnissa oli kielletty.
Söderborgin ja Lagerbladin esimerkkiä seurasivat pian myös useat muut lounaissuomalaiset naiset, kuten Sofia Rosnell, Maria Neckström ja Anna Lönbergh. Miessaarnaajista tunnetuin oli räätäli Iisak Lemberg. Muihin unissasaarnaajiin verrattuna Juliana Söderborg tunnettiin kuitenkin hillittynä ja hän nauttikin rukoilevaisten keskuudessa suurinta arvostusta. Söderborgin kerrottiin jopa saaneen pitää saarnaa kuningas Kustaa III:n teltan ulkopuolella tämän Suomen vierailun aikana. Hän liikkui ahkerasti myös sairaiden ja köyhien luona eri puolilla Satakuntaa. Söderborgin kuoltua vuonna 1799, hänen hautajaisiinsa saapui sankka surijoiden joukko.
Mikael Lebell

Mikael Kasimirsson Lebell (29. syyskuuta 1714 Kristiinankaupunki – 15. heinäkuuta 1786 Pori) oli suomalainen pappi ja teologian tohtori, joka toimi muun muassa Turun ja Porin läänin lääninrovastina. Elämäntyönsä hän teki Porin kirkkoherrana vuodesta 1746 aina kuolemaansa 1786 saakka, ollen samalla myös yksi kaupungin merkittävimmistä vaikuttajista.
Elämä.
Mikael Lebellin isä oli Puolasta kotoisin ollut kristiinankaupunkilainen kauppias ja valtiopäivämies Casimir Lebell (synt. Subkowski). Hän opiskeli Porin triviaalikoulussa 1729–1733, Turun akatemiassa 1733–1738 ja vielä myöhemmin 1759–1764 Saksassa Greifswaldin yliopistossa, jossa Lebell väitteli tohtoriksi. Papiksi hänet vihittiin Turussa vuonna 1736, jonka jälkeen Lebell työskenteli aluksi kappalaisen apulaisena Närpiössä ja Turun tuomiorovastin apulaisena, kunnes hänet nimitettiin Turun ruotsalaisen seurakunnan kappalaiseksi 1741. Kaksi vuotta myöhemmin Lebell valittiin Jomalan virkaatekeväksi kirkkoherraksi ja 1746 Ulvilan ja Porin kirkkoherraksi. Turun ja Porin läänin lääninrovastina hän toimi vuodesta 1748 alkaen.
Poriin saapumisestaan lähtien Lebell oli pormestari Lars Sacklénin ja professori Johan Kraftmanin ohella paikkakunnan merkittävimpiä vaikuttajia, jotka toimivat ahkerasti kaupungin nostamiseksi isonvihan aiheuttamasta rappiotilasta. Lebellin panos näkyi erityisesti kansansivistystyössä, mutta hän muodosti Sacklénin ja Kraftmanin kanssa kolmikon, jonka johdolla raastuvankokouksissa ajettiin voimakkaasti erilaisia uudistuksia. Heidän ympärilleen ryhmittyi myös osa Porin varakkaista porvareista.
Lebell avioitui vuonna 1737 Maria Monseenin (k. 1747), 1747 Maria Elisabet Eneskjöldin (1724–1754), 1756 Elisabet Böckelmanin (k. 1778) ja 1789 Kristina Dahlmarkin (k. 1819) kanssa. Avioliitoissa syntyneistä lapsista tunnetuin on hovisaarnaajana toiminut teologian professori Fredrik Lebell (1752–1819). Naituaan Maria Elisabeth Eneskjöldin, sai Lebell vuonna 1758 haltuunsa tämän sisaren miehelle majuri Berndt Johan Eneskiöldille aikaisemmin kuuluneen Yyterin säteriratsutilan. Lisäksi Lebell omisti Kokemäensaaressa sijaitsevan Savon tilan. Hänen laajaa sukuaan on myöhemmin vaikuttanut eri puolilla Etelä-Suomea sekä myös Ruotsissa.
Isojoen Konehalli

IKH on Kauhajoella, Etelä-Pohjanmaalla sijaitseva maahantuonti- ja rautakauppayritys. Yritys tuo maahan yli 50 000 nimikkeen tuotevalikoimaa noin 30 maasta. Toimisto ja logistiikkakeskus sijaitsevat Kauhajoella.
Myynti Suomen markkinoille tapahtuu pääosin IKH-jälleenmyyjäverkoston kautta, joka kattaa koko Suomen lähes 120 yrittäjävetoisen myymälän vahvuudella, sekä 13 oman IKH suurmyymälän kautta. Myymälät palvelevat laajaa asiakaskuntaa harrastajista ammattilaisiin. Kasvussa olevaa vientikauppaa tehdään pääosin Baltiaan ja Pohjoismaihin.
Yrityksen tuotevalikoimaan kuuluu yli 50 000 tuotetta käsittäen muun muassa työkaluja, tarvikkeita, työvaatteita, työkenkiä, työkäsineitä, henkilösuojaimia, traktorin lisälaitteita, traktorien ja työkoneiden varaosia, kemikaaleja, akkuja ja peräkärryjen ja perävaunujen tarvikkeita.
IKH on perustettu vuonna 1968 nimellä Isojoen Konehalli Oy. Alkujaan yritystoiminta on kuitenkin alkanut jo vuonna 1956 nimellä Alakortteen Huoltokorjaamo Isojoella, jolloin toiminta keskittyi traktoreiden huolto-, purku- ja myyntitoimintaan. Vuonna 1962 toimintaa laajennettiin huoltoasematoimintaan. Heinäkuussa 2023 yritys vaihtoi virallisesti toiminimensä Isojoen Konehalli Oy nimestä IKH Oy:ksi.
Tilkaudella 2019–2020 Isojoen Konehallin liikevaihto oli 128 miljoonaa euroa. Yrityksen palveluksessa on vuonna 2020 noin 400 työntekijää, joista 150 työskentelee yhdeksässä omassa myyntipisteessä eri puolilla Suomea.
Kesäkuussa 2021 irlantilainen, Lontoon pörssissä noteerattu Grafton Group ilmoitti ostavansa Isojoen Konehallin noin 200 miljoonalla eurolla.
Warspite (1596)

Warspite oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1596 vesillelaskettu 32-tykkinen kaljuuna.
Valmistus.
Alus valmistettiin Deptfordin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Edward Stevens. Köli laskettiin vuonna 1595. Alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1596. Aluksella oli 300 hengen miehistö, joista 190 oli luokiteltu meriväkeen eli hoitamaan tykkejä ja taistelemaan. Miehistöstä 80 oli varsinaisia merimiehiä, jotka huolehtivat purjeista. Lisäksi aluksella oli 30 varsinaista tykkimiestä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1596 Sir Walter Raleighin lippulaivana päällikkönään Sir Arthur Gorges. Alus oli 21. kesäkuuta Cadiziin tehdyssä hyökkäyksessä ja sekä seuraavana vuonna Azoreille tehdyllä tutkimusmatkalla.
Alus todettiin 4. toukokuuta 1633 palvelukseen kelpaamattomaksi ja annettiin määräys 7. tammikuuta 1635 joko myydä tai romuttaa se, mutta 11. elokuuta alus määrättiin uudelleen rakennettavaksi purreksi satamapalvelukseen. Alus myytiin 1. kesäkuuta 1649.
Vanguard (1586)

Vanguard oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1586 vesillelaskettu 38-tykkinen kaljuuna.
Valmistus.
Alus valmistettiin Woolwichin telakalla, jossa rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Se laskettiin vesille 1586.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1588 päällikkönään Sir William Wynter, jonka alaisuudessa se osallistui elokuussa taisteluun Espanjan voittamatonta Armadaa vastaan. Elokuussa aluksen päälliköksi tuli Sir Henry Palmer, lokakuussa Sir Martin Frobisher, huhtikuussa 1589 Sir George Breeston ja elokuussa 1589 Sir Henry Palmer, joka haavoittui 17. marraskuuta hyökkäyksessä Crozoniin ja kuoli vammoihinsa 22. marraskuuta. Vuonna 1594 aluksen päällikkönä oli Sir Robert Mansell, jonka alaisuudessa se hyökkäsi Cadiziin. Sen päällikkönä oli vuosina 1594–1595 uudelleen Sir Martin Frobisher.
Alus purettiin 1599 ja rakennettiin uudelleen. Toisen kerran alus rakennettiin uudelleen 1615 Chathamissa Great Shipinä.
Algerian merirosvoja vastaan taisteltaessa 1620 alus oli Sir Richard Hawkinsin lippulaivana. Alus romutettiin 1630, jolloin osa puutavarasta käytettiin uuden 1631 vesillelasketun "Vanguardin" rakentamiseen. Siten se luokiteltiin uudelleen rakentamiseksi.
Consti

Consti Oyj on suomalainen rakennusalan yritys, joka tarjoaa kattavasti korjausrakentamisen ja talotekniikan sekä valikoidusti uudisrakentamisen palveluita. Consti on perustettu vuonna 2008. Se listautui Helsingin pörssiin joulukuussa 2015. Constin pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Yrityksen toimitusjohtajana toimii Esa Korkeela. Constilla on noin 1000 työntekijää. Vuonna 2023 sen liikevaihto oli 320,6 miljoonaa euroa. Vuonna 2015 Constille myönnettiin Avainlippu-tunnus. 
Consti-konsernin emoyhtiö on Consti Oyj. Konserniin kuuluvat emoyhtiön kokonaan omistamina tytäryhtiöinä Consti Korjausrakentaminen Oy, Consti Talotekniikka Oy ja Sähkö-Huhta Oy. Constilla on neljä asiakasperusteisesti jaoteltua toimialaa: Consti Julkiset, Consti Taloyhtiöt, Consti Talotekniikka ja Consti Yritykset. Kaikkiin näihin sisältyy myös palveluliiketoimintaa, joka sisältää palvelu-urakointia sekä sopimusasiakkaille toteutettavat huolto- ja ylläpitopalvelut. 
Constin asiakaskunta koostuu asunto-osakeyhtiöistä ja näiden isännöitsijöistä, julkisista tilaajista, kiinteistösijoitusyhtiöistä, yrityksistä ja teollisuuden toimijoista. Maantieteellisesti Constin toiminta on keskittynyt Suomen kasvukeskuksiin. Yhtiöllä on toimipisteet Helsingissä, Tampereella, Turussa, Lahdessa, Hämeenlinnassa, Jyväskylässä ja Oulussa. 
Constin tavoitteena on olla alan edelläkävijä tarjoten kattavasti asiakkaiden tarpeiden mukaisia rakentamisen ja talotekniikan ratkaisuja. Kestävä kehitys ja ilmastonmuutoksen hillintä ovat vahvasti mukana yrityksen strategiassa. 
Constin visio on olla asiakkaan ykköskumppani ja rakentamisen moniosaaja. 
Constin missio on parantaa erinomaisella rakentamisen ja talotekniikan osaamisella suomalaisten rakennusten arvoa ja edistää ilmastonmuutoksen hillintää.
Uutechnic Group

Uutechnic Group on suomalainen sekoitustekniikan yrityskonserni, jonka on vuoden 2021 alusta omistanut yhdysvaltalainen SPX Flow, Inc. Se noteerattiin Helsingin pörssissä ja se tunnettiin lähes koko pörssihistoriansa ajan, ennen marraskuun 2015 nimenvaihdosta, nimellä Vaahto Group. Sen kotipaikka on Uudessakaupungissa. Vuonna 2014 yhtiöllä oli keskimäärin 216 työntekijää. Samana vuonna yrityksen liikevaihto oli hieman yli 20 miljoonaa euroa ja tilikauden tappio 3,31 miljoonaa euroa.
Uutechnic-konsernin emoyhtiö on Plc Uutechnic Group Oyj. Yrityksellä on neljä tytäryhtiötä. Uutechnic Oy keskittyy sekoitustekniikkaan ja toimii Uudessakaupungissa. Japrotek Oy Ab toimii Pietarsaaressa suunnittelee ja valmistaa sekoittimia, paineastioita ja säiliöitä teollisuuden tarpeisiin. AP-Tela Oy toimii Kokkolassa. AP-Tela oy valmistaa hitsattuja levyputkia muun muassa puunjalostusteollisuudelle. Stelzer Rührtechnik International GmbH valmistaa ja suunnittelee sekoittimia.
Historia.
Konserni sai nykymuotonsa vuonna 1983, jolloin perustettiin Watostek Oy, joka vastaa nykyistä konsenrnin emoyhtiötä Plc Uutechnic Group Oyj:tä. Vuonna 1988 konserniin ostettiin Japrotek Oy Ab, ja seuraavana vuonna yrityksen osakkeet listattiin Helsingin pörssiin. Vuonna 1993 perustettiin Uutechnic Oy. Vuonna 1994 perustettiin AP-Tela Oy, joka oli tuolloin yrityksen osakkuusyhtiö. Vuonna 1998 konserni osti saksalaisen Stelzer Rührtechnik International GmbH:n. AP-Telasta konsernin tytäryhtiö vuonna 2001.
Emoyhtiö palkittiin vuonna 1997 valtakunnallisella yrityspalkinnolla. Tytäryhtiö Uutechnic Oy sai valtakunnallisen yrityspalkinnon 2008.
Rattikelkkailu nuorten talviolympialaisissa 2016

Rattikelkkailu nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä kaksi kilpailutapahtumaa, poikien ja tyttöjen kilpailut. Rattikelkkailuun osallistuu yhteensä 30 urheilijaa 16:sta maasta.
Osallistujat.
Jokainen maa sai lähettää maksimissaan kuusi urheilijaa (kolme tyttöä, kolme poikaa). Paikkat jaettiin kansainvälisen lajiliiton IBSF:n maailmanrankingin mukaan. Molempiin kilpailutapahtumiin sai osallistua isäntämaa mukaan lukien 15 urheilijaa. Kanada, Saksa, Iso-Britannia ja Venäjä lähettivät kisoihin kolme urheilijaa (yksi poika, kaksi tyttöä).
Skeleton nuorten talviolympialaisissa 2016

Skeleton nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä kaksi kilpailutapahtumaa, poikien ja tyttöjen kilpailut. Skeletoniin osallistuu yhteensä 40 urheilijaa 18:sta maasta.
Osallistujat.
Jokainen maa sai lähettää maksimissaan kahdeksan urheilijaa (neljä tyttöä, neljä poikaa). Paikkat jaettiin kansainvälisen lajiliiton IBSF:n maailmanrankingin mukaan. Molempiin kilpailutapahtumiin sai osallistua isäntämaa mukaan lukien 20 urheilijaa. Romania ja Yhdysvallat lähettivät kisoihin neljä urheilijaa (kaksi poikaa, kaksi tyttöä).
Swiftsure (1573)

Swiftsure oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1573 vesillelaskettu kaljuuna.
Valmistus.
Alus valmistettiin Deptfordin telakalla, missä rakennustöistä vastasi Peter Pett. Se laskettiin vesille 1573.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1588 päällikkönään Edward Fenner. Seuraavana vuonna aluksen päällikkönä oli Walter Gore. Vuonna 1590 aluksen päällikkönä oli Edward Wilkinson. Alus kuului Hawkinsin ja Frobisherin laivastoihin. Alus rakennettiin uudelleen 1592, minkä jälkeen se palasi palvelukseen 1596 päällikkönään Sir Robert Crosse. Alus osallistui Cadiziin tehtyyn hyökkäykseen. Vuonna 1597 aluksen päällikkönä oli Sir Gelly Meyrick, jonka alaisuudessa se osallistui Azoreille tehtyyn hyökkäykseen. Vuonna 1599 päällikkönä oli Matthew Bradgate ja alus kuului läntiseen laivueeseen.
George Somers oli 1601 aluksen päällikkönä, kun se oli sijoitettu Irlannin vesille. Seuraavana vuonna päällikkönä oli Sir Amyas Preston aluksen viipyessä Irlannin vesillä. Syyskuusta lokakuuhun aluksen päällikkönä oli Sir William Monson ja joulukuusta alkaen J. Marbury.
Alus rakennettiin toisen kerran uudelleen Deptfordissa, mistä se laskettiin vesille 1607 "Speedwelliksi" nimettynä. Samalla aluksen luokittelu muutettiin Middling Shipiksi. Alus otettiin palvelukseen elokuussa 1824 päällikkönään John Chudleigh. Se haaksirikkoutui lähellä Vlissingeniä 1. marraskuuta 1624.
Pangongjärvi

Pangongjärvi on murtovetinen järvi Intian ja Kiinan rajalla. Noin kolmasosa järvestä on Intian Ladakhissa ja kaksi kolmasosaa Tiibetin Ngarin prefektuurissa. Järvi on 4 241 metrin korkeudessa meren pinnasta. 
Maantiede.
Muodoltaan pitkä ja kapea järvi sijaitsee laaksossa Intian ja Kiinan rajalla Indusjoen yläosan valuma-alueella Karakorumin vuoriston itäosassa. Intia hallitsee noin kolmasosaa järvestä sen länsiosissa ja Kiina sen muuta osaa idässä. Aluehallinnollisesti Intian puoleinen osa on Lehin piirikuntaa Ladakhin territoriossa. Kiinan puoleinen osa on Tiibetin autonomisen alueen Rutongin piirikuntaa.
Järven länsiosassa Intian puolella siihen laskee lähteistä ja lumen sulamisesta alkunsa saavaa jokea. Järvestä sen länsiosassa vesi laskee Shyokjokeen, joka itsessään on Induksen sivujoki. Järvessä on murtovetisiä ja suolavetisiä alueita, sekä niiden viereisiä kosteikkoja. Järven muinaisista pohjakerrostumista löydettyjen limakotilojen jäänteiden perusteella järven vesi on ollut joskus makeavetistä. Järven vesi on suolaisuuden ohella myös hyvin emäksistä.
Luonto.
Järvi on tärkeä pesimäalue monille vesilinnuille, kuten ruostesorsille. Järvellä esiintyy runsaasti muuttavia tiibetinhanhia, jotka mahdollisesti myös lisääntyvät järvellä. Mustakaulakurki ei tiettävästi lisäänny järvellä, mutta joillakin sen lähialueilla. Pangongjärvellä saattaa olla merkitystä pysähdyspaikkana ja ravinnon etsinnän kannalta.
Järven ympäristössä on runsaasti laajemmallekkin alueelle tyypillistä eläimistöä. Paikalla esiintyy esimerkiksi kiangi, lumileopardi, argaali, baraali, tiibetingaselli, tiibetinsusi, kettu, himalajanpika ja himalajanmurmeli. 
Kaloja järvessä ei esiinny lainkaan. Eläinplanktonia edustavat vain "Diaptomus"-suvun hankajalkaiset.
Historia.
Järven lähiseudun asukkaat ovat tiibetiläisiä paimentolaisia, joita kutsutaan changpoiksi. Heidän perinteiseen elinkeinoonsa on kuulunut jakkien ja vuohien paimennus vuoriston laidunalueilla.
Kiina ja Intia ovat kiistelleet ja myös ottaneet suoraan yhteen järvellä liittyen maiden kiistaan rajojensa kulusta. Rajoja ei olla koskaan määritelty tarkasti. Maat kävivät suoran sodan vuonna 1962 ja vaikka sota päättyi, kiista rajoista ei ratkennut. Molemmat maat ovat keskittäneet joukkojaan järven etelä- ja pohjoispuolelle. Ajoittain ne ovat käyneet keskenään yhtenottoja, joissa on ollut myös kuollonuhreja.
Taitoluistelu nuorten talviolympialaisissa 2016

Taitoluistelu nuorten talviolympialaisissa 2016 sisältää yhteensä viisi kilpailutapahtumaa: poikien ja tyttöjen kilpailut, parikilpailun, jäätanssin ja sekajoukkuekilpailun. Taitoluisteluun osallistuu yhteensä 76 urheilijaa 24:sta maasta.
Osallistujat.
Kiintiöpaikat määräytyivät vuoden 2015 nuorten maailmanmestaruuskilpailuiden ja kauden 2015–2016 ISU Junior Grand Prix sarjan mukaan. Isäntämaana Norja olisi saanut lähettää jokaiseen lajiin yhden osallistujan, mutta lähetti ainoastaan yhden tytön. Kaikkia kiintöpaikkojaan eivät käyttäneet myöskään Kanada, Iso-Britannia, Yhdisvallat, Puola, Etelä-Korea eikä Tšekki. Ison-Britannian kiintiön paritanssissa täytti Italia, jäätanssissa Puolan, Etelä-Korean ja Tšekin paikat ottivat Liettua, Valko-Venäjä sekä Viro.
Société Neuchâteloise d’Automobiles

Société Neuchâteloise d’Automobiles oli sveitsiläinen, vuosina 1903–1913 toiminut ajoneuvovalmistaja.
Historia.
Aiemmin Henriod Frères -yritystä johtanut Fritz Henriod perusti vuonna 1903 Boudryn pikkukaupunkiin autoja valmistavan yrityksen. Autojen merkkinä käytettiin yrityksen nimestä muodostettua akronyymia "SNA". Yhtiön nimi taasen tulee Neuchâtel'n kantonista, jonka alueella Boudry sijaitsee. Vuonna 1906 SNA oli esillä Pariisin Mondial de l’Automobile -näyttelyssä useamman ajoneuvon voimin ja tuloksena oli lukuisia lisenssikyselyjä. Yrityksen toiminta lakkasi rahoitusvaikeuksiin vuonna 1913.
Ajoneuvot.
Ensimmäinen malli oli "flat twin" -moottorilla varustettu "6/8 HP". Moottori oli sijoitettu auton keulalle ja voiman siirto neliportaiselta vaihteistolta vetävälle taka-akselille tapahtui kardaaniakselin välityksellä. Tämä malli, samoin kuin kaikki seuraajansa, oli ilmajäähdytteinen. Vuonna 1905 tarjontaa kasvatettiin "10/12 HP-" ja "18/20 HP" -malleilla. Uusista malleista "10/12 HP" oli varustettu kaksi- ja "18/20 HP" nelisylinterisellä moottorilla. Pienimmän mallin hinta oli 6000 silloista Sveitsin frangia, keskimmäisen 8000 ja suurimman 12 500 frangia. Vuonna 1907 esiteltiin nelisylinterinen "25/30 HP". Mallin moottorin poraus oli 110 mm ja iskunpituus 130 mm, iskutilavuuden ollessa 4942 cm³. Moottorin hengityksessä imu oli sivuventtiili- ja pako kansiventtiili (OHV) -rakenteella toteutettu. ns. sekaventtiilimoottori. Mallipalettiin kuului myös ketjuvetoinen kuorma-auto.
Revenge (1577)

Revenge oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1577 vesillelaskettu 46-tykkinen kaljuuna.
Valmistus.
Alus valmistettiin Deptfordin telakalla, missä rakennustöistä vastasi Matthew Baker. Alus laskettiin vesille 1577.
Palvelus.
Alus osallistui 1587 Sir Francis Draken johtamaan Cádiziin tehtyyn hyökkäykseen, jossa tuhottiin runsasti Englannin maihinnousua varten kerättyä materiaalia. Drake siirsi alkuvuodesta 1588 lippunsa "Elizabeth Bonaventurelta" "Revengelle". Alus osallistui 29. heinäkuuta Espanjan voittamattoman armadan tuhoamiseen.
Vuonna 1589 alus oli edelleen Draken lippulaivana, kun hän yritti nousta maihin Portugalissa. Aluksen päällikkönä oli 1590 Sir Martin Frobisher operaatiossa, jossa etsittiin Espanjan rannikolta aarresaattueita.
Sir Richard Grenville oli päällikkönä 1591, kun aluksella etsittiin Espanjaan Etelä-Amerikasta tulevia saattueita. Se joutui elokuussa Azoreilla Alonzo de Bazánin komentaman Espanjan laivaston yllättämäksi. Grenvillen miehistöstä useat olivat sairaina maissa, joten hän päätti odottaa heidän palaamistaan alukselle. Taistelu alkoi 31. elokuuta, mutta viidentoista tunnin tykistötaistelun jälkeen espanjalaiset hyökkäsivät alukseen. Hyökkääjät kuitenkin lyötiin takaisin.
Aamulla 1. syyskuuta "Revenge" oli mastoton ja sen ruumassa oli etriä vettä. Aluksen 250 miehistöstä ainoastaan kuusi oli haavoittumatonta. "San Bernabén" miehistö lopulta valloitti "Revengen". Grenville kuoli saamiinsa vammoihin kaksi päivää myöhemmin. Espanjan laivasto joutui paluumatkalla myrskyyn, jolloin "Revenge" upposi.
Aegon

Aegon on alankomaalainen vakuutusalan yritys. Yhtiö on listautunut sekä Amsterdamin pörssiin että New Yorkin pörssiin. Aegon on myös osa Euronext 100 -indeksiä. Vuonna 2014 yritys työllisti noin 28 000 henkilöä. Yrityksen liikevoitto oli samana vuonna noin 1,2 miljardia euroa. Yrityksen toimitusjohtaja sekä hallituksen puheenjohtajana toimii alankomaalainen Alex Wynaendts.
Yrityksen historia ulottuu vuoteen 1844, mutta itse yritys on perustettu vuonna 1983, jolloin alankomaalaiset vakuutusyhtiöt AGO ja Ennia fuusioituivat.
Vuoden 2016 nuorten talviolympialaisten mitalitaulukko

Vuoden 2016 nuorten talviolympialaisten mitalitaulukko sisältää osan mitaleista ja mitalisteista vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista.
Mitalitaulukko.
Tilanne 42/70 kilpailun jälkeen. Päivitetty .
 Isäntämaa
Loudguns

Loudguns on suomalainen hard rock -yhtye, jonka kitaristi Sami Pilve perusti vuonna 2009. Yhtye on julkaissut uransa aikana kaksi albumia, "Broken Highway" (2011) ja "Sunset Runaway" (2014). Ensimmäisellä albumilla rumpuja soittaa Stratovariuksen rumpali sekä kitaristi Sami Pilven serkku Rolf Pilve. Yhtyeen levy-yhtiönä toimii saksalainen Rock It Up Records/City of Lights Records. 
Yhtyeen single ”Who Needs a Heaven” on julkaistu Rock It Up Recordsin "You Better Rock It Up Vol. 2" -kokoelmalevyllä. Kesällä 2015 yhtye esiintyi Tampereen South Park -festivaalilla, jossa esiintyi lisäksi muun muassa Helloween ja Def Leppard.
Historia.
Yhtyeen perusti kitaristi Sami Pilve vuonna 2009 keskeytettyään koulunkäynnin. Pilve pyysi yhtyeeseensä mukaan basisti Markus Sirénin. Yhdessä he alkoivat työstää materiaalia yhtyeen ensimmäiselle levylle. Lopulliseen kokoonpanoon liittyivät lisäksi Lassi Vääränen, Heikki Kokko, Akseli Kaasalainen ja Rolf Pilve, joka soitti rummut yhtyeen ensimmäiselle albumille, muttei jäänyt vakituiseksi jäseneksi. Hänen tilalleen tuli rumpali Jussi Kallava. Debyyttialbumi "Broken Highway" julkaistiin vuonna 2011.
Yhtye keikkaili ja julkaisi heinäkuussa 2014 toisen albuminsa "Sunset Runawayn". Tämän albumin avulla yhtye sai levytyssopimuksensa Rock It Up Records/City of Lights Recordsin kanssa. Samana vuonna yhtyeen jäsenet Heikki Kokko ja Jussi Kallava lähtivät yhtyeestä. Heidät korvasivat Henri Saarinen ja Toni Lehmusoksa.
Alkuvuodesta yhtye julkaisi netissä musiikkivideon toisen albuminsa kappaleelle "Loud 'n' Proud". Kyseisen vuoden lopussa yhtye ilmoitti kotisivuillaan laulaja Lassi Vääräsen jättävän yhtyeen. Bändi julkaisi uuden singlen "Who Needs a Heaven" digitaalisesti 23. lokakuuta 2015. Lassi Vääränen laulaa yhä lähtönsä jälkeen julkaistulla singlellä.
Vuoden 2016 huhtikuussa yhtyeen levymerkki City Of Lights Records ilmoitti uudelleenjulkaisevansa yhtyeen omakustanteisesti julkaistun debyyttilevyn "Broken Highway". Samoihin aikoihin basisti Markus Sirén jätti yhtyeen.
Syyskuussa 2016 yhtye julkaisi uuden laulajansa nimen. Vääräsen korvaisi Olli Kärki.
Single "Billie the Queen / These Dreams" julkaistiin 19. helmikuuta 2017.
Petri Juutinen

Petri Antero Juutinen on suomalainen matemaatikko ja professori. Hän on toiminut Jyväskylän yliopiston matematiikan professorina vuodesta 2015.
Akateeminen ura.
Petri Juutinen valmistui 1997 filosofian maisteriksi matematiikasta. Tohtoriksi hän väitteli Jyväskylän yliopistossa 1998. Hänen väitöskirjansa käsitteli ongelmien minimoimista Lipschitzin yhtälöissä niin kutsuttuun viskositeettiteoriaan perustuvien ratkaisujen kautta. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori Tero Kilpeläinen.
Valmistuttuaan Juutinen työskenteli eri tehtävissä Jyväskylän yliopistossa: tutkimusassistenttina, tutkijana, assistenttina ja yliassistenttina. Hän on uransa aikana tehnyt useita tutkimusvierailuja ulkomaisiin yliopistoihin. Hän on ollut vierailevana tutkijana mm. Universidad Autónoma de Madridissa, Northwestern-yliopistossa, Mittag-Leffler-instituutissa, Pittsburghin yliopistossa ja Kalifornian yliopistossa. Vuosina 2005–2010 Juutinen toimi akatemiatutkijana. Hän johti vuodesta 2011 Suomen Akatemian tutkimushanketta.
Juutinen osallistui vuosina 2009–2011 useiden suomalaisten professoreiden ja matemaatikoiden ohella pohjoismaisena yhteistyönä toteutettuun hankkeeseen "Matemaattinen analyysi ja sen sovellukset" (). Pohjoismaiden lisäksi siihen otti osaa yliopistoja Venäjältä, Italiasta ja Virosta.
Suomesta projektiin osallistuivat Jyväskylän yliopiston ohella Helsingin yliopisto, Turun yliopisto, Oulun yliopisto, Teknillinen korkeakoulu ja Joensuun yliopisto. Jyväskylästä siihen osallistuivat Juutisen lisäksi mm. professorit Xiao Zhong, Tero Kilpeläinen, Pekka Koskela ja Jani Onninen.
Professoriksi.
Vuonna 2010 Juutinen sai nimityksen määräaikaiseksi matematiikan professoriksi Jyväskylän yliopistoon. Vakinaisena matematiikan professorina hän aloitti vuoden 2015 alussa. Professuurin erityisala on matematiikanopettajien kouluttaminen. Virkaanastujaisluennossaan kesäkuussa 2015 Juutinen käsitteli, millaista matematiikkaa oppilaitoksissa pitäisi opettaa ja millä tavoin sitä pitäisi opettaa.
Tutkimusura.
Matemaatikkona Juutinen on tutkinut mm. kvasilineaareja differentiaaliyhtälöitä. Hänen erityisalaansa ovat epälineaariset differentiaaliyhtälöt ja variaatio-ongelmat, jotka ovat osa matemaattista analyysiä. Matemaattinen analyysi on eräs matematiikan ja tilastotieteen laitoksen painopistealue. Jyväskylän yliopistossa toimii yhteistyössä Helsingin yliopiston kanssa vuosina 2014-2019 Suomen Akatemian nimeämä Analyysin ja dynamiikan huippututkimusyksikkö, jonka keskeinen tutkimusalue matemaattinen analyysi on. 
Tullessaan professoriksi (2015) Juutinen oli julkaissut 27 vertaisarvioitua tieteellistä artikkelia, joista monet olivat ilmestyneet matematiikan arvostetuissa kansainvälisissä julkaisuissa.
Savosolar

Savosolar Oyj oli mikkeliläinen yritys, joka valmisti aurinkokeräimiä. Yritys perustettiin joulukuussa 2009. Sen liikevaihto vaihteli eri vuosina merkittävästi toimitusten mukaan ja oli vuonna 2021 yhteensä 2,5 miljoonaa euroa.
Savosolar listautui keväällä 2015 Tukholman pörssin First North -listalle. Pian tämän jälkeen yritys rinnakkaislistautui myös Helsingin pörssin vastaavalle First North -listalle.
Elokuussa 2022 Savosolar ilmoitti yhdistyvänsä Meriaura Oy:n kanssa. Fuusiosta syntyi Meriaura Group -konserni, jonka toimialueita ovat merilogistiikka ja aurinkolämpöratkaisut.
Vuoden 2021 lopussa Savosolarin suurimpia yksittäisiä omistajia olivat Formue Nord Markedsneutral A/S (4,82 % kaikista osakkeista), Mangold Fondkommission Ab (4,07 %) ja ruotsalainen eläkevakuutusyhtiö Avanza (2,64 %). 
Savosolarin toimitusjohtajana toimi vuodesta 2010 Jari Varjotie. Yhtiön hallitusta johti Eero Auranne.
Finnkino Strand

Finnkino Strand on Finnkino-ketjun elokuvateatteri Lappeenrannassa Peltolan kaupunginosassa kauppakeskus IsoKristiinan toisessa kerroksessa. Teatteri oli osa IsoKristiinan mittavaa laajennusta, ja se avattiin 30. syyskuuta 2015. 
Strandissa on neljä salia ja yhteensä 535 asiakaspaikkaa. Kaikissa saleissa on Barcon 4K-projektori, Dolbyn 7.1-äänentoisto ja high frame rate -tekniikka. Kaksi saleista on varustettu lisäksi Dolbyn 3D-tekniikalla. Suurimmassa, 241-paikkaisessa Strand 1 -salissa on 100 neliömetrin valkokangas. Salien lisäksi teatteriin kuuluu herkkumyymälä ja 300 neliömetrin aulatila. Teatterin nimi viittaa Lappeenrannan ruotsinkieliseen nimeen Villmanstrand, ja se valittiin yleisökilpailussa annettujen ehdotusten joukosta.
Finnkino mainosti Strandin avajaisia poikkeuksellisesti suurella mainoslakanalla Lappeenrannan vesitornin kyljessä. Avajaisviikon elokuvia olivat muun muassa "Napapiirin sankarit 2", "Marnie – tyttö ikkunassa", "Sicario" ja "Tale of Tales". Strand merkitsi Finnkinolle paluuta Lappeenrantaan, josta se oli lähtenyt vuonna 1988 myytyään Kauppakadulla VPK:n talon yläkerrassa toimineet Adams-teatterit paikalliselle Elokuva Luotolalle. Finnkino tavoitteli uudella teatterilla 100 000 vuosittaista katsojaa, mikä oli hieman enemmän kuin Luotolan teattereilla Kino-Aulalla ja Nuijamiehellä yhteensä.
Brendan Leipsic

Brendan Leipsic (s. 19. toukokuuta 1994 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan vasemmalta laukova 176 senttimetriä pitkä ja 79 kilogrammaa painava Leipsic on vasen laitahyökkääjä tai keskushyökkääjä.
Leipsic on Nashville Predatorsin kolmannen kierroksen 89. varaus . Hän debytoi seuran farmijoukkueen Milwaukee Admiralsin paidassa AHL:ssä kaudella 2014–2015. Helmikuussa 2015 Leipsic siirtyi Toronto Maple Leafsin organisaatioon. Hän debytoi NHL:ssä helmikuussa 2016 Vancouver Canucksia vastaan onnistuen heti maalinteossa.
Takashi Hirano

Takashi Hirano (; s. 15. heinäkuuta 1974 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Takashi Hirano on osallistunut mm. Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998.
Joel Mattsson

Joel Mattsson (s. 17. maaliskuuta 1999) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Pelipaikaltaan Mattsson on laitahyökkääjä.
Mattsson on IFK Mariehamnin kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa Veikkausliigassa lokakuussa 2015 Helsingin Jalkapalloklubia vastaan tullen viimeiseksi seitsemäksi minuutiksi kentälle. Mattsson pelasi kauden aikana kahdessa ottelussa. Helmikuussa 2016 Mattsson solmi kolmivuotisen sopimuksen IFK Mariehamnin kanssa. Sopimuksen päättyessä syksyllä 2018 Mattsson oli pelannut IFK Mariehamnin riveissä kaikkiaan 50 ottelua. Kausina 2019–2020 hän edusti Helsingin IFK:ta.
Masato Morishige

Masato Morishige (; s. 21. toukokuuta 1987 Hiroshima, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Masato Morishige on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 2008, Maailmanmestaruuskilpailuihin 2014 sekä Asian mestaruuskilpailuissa 2015.
Norio Omura

Norio Omura (; s. 6. syyskuuta 1969 Shimane, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Norio Omura on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 1996 sekä Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998.
Toshihide Saitō

Toshihide Saitō (; s. 20. huhtikuuta 1973 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue.
Toshihide Saitō on osallistunut mm. Asian mestaruuskilpailuissa 1996, Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998 sekä Copa América 1999.
Raúl Campos

Raúl Campos Paíno (s. 17. joulukuuta 1987 Madrid) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa Primera División de Futsalissa pelaavaa ElPozo Murciaa. Pelipaikaltaan Campos on kärkipelaaja eli "pivot" tai laitapelaaja eli "ala".
Campos saavutti Espanjan futsalmaajoukkueen kanssa kultaa vuoden 2016 EM-kilpailuista Serbiasta. Hänellä on myös EM-pronssia vuodelta 2014 Belgiasta.
Campos on edustanut ElPozo Murciaa vuodesta 2013 alkaen. Hän on voittanut seuran paidassa yhden Espanjan supercupin. Entisen seuransa Lobelle Santiagon kanssa Campos voitti niin ikään Espanjan supercupin.
Tapani Valkonen

Yrjö Tapani Valkonen (s. 26. joulukuuta 1941 Loimaa) on suomalainen sosiologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston sosiologian ja tarkemmin väestötieteen professori vuodesta 1977. Hän tutki kuolleisuutta ja muuttoliikettä. 
Valkonen työskenteli Helsingin yliopiston sosiologian assistenttina vuosina 1963–1970. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1970 ja toimi sosiologian, erityisesti väestötieteen, professorina vuosina 1977–2007. Valtiotieteellisen tiedekunnan dekaani hän oli vuosina 1987–1990. Hän työskenteli Suomen Akatemian akatemiaprofessorina vuosina 1991–1996. Hän on väestötieteen alan tienraivaaja.
Raúl Entrerríos

Raúl Entrerríos Rodríguez (s. 12. helmikuuta 1981 Gijón) on espanjalainen käsipalloilija, joka edustaa Liga ASOBAL:issa pelaavaa FC Barcelonaa ja Espanjan käsipallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 193 senttimetriä pitkä ja 92 kilogrammaa painava Entrerríos on puolustaja.
Entrerríos saavutti Espanjan maajoukkueen kanssa olympiapronssia vuoden 2008 kesäolympialaisista Pekingistä. Hän pelasi myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. MM-kilpailuista Entrerríos on saavuttanut kultaa vuodelta 2005 ja pronssia vuodelta 2011. EM-kilpailuista hänellä on kaksi hopeaa ja yksi pronssi. Vuoden 2016 EM-kilpailuissa hänet valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Entrerríos on edustanut Barcelonaa vuodesta 2010 alkaen. Tätä ennen hän edusti BM Valladolidia vuodet 2007–2010 ja CB Ademar Leónia vuodet 2001–2007. Barcelonan kanssa Entrerríos on voittanut muun muassa kahdesti Mestareiden liigan, kerran IHF Super Globen ja viidesti Liga ASOBAL:in mestaruuden.
Myös Entrerríosin isoveli Alberto Entrerríos on ammattilaiskäsipalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Henkilökohtainen
Simon de la Vallée

Simon de la Vallée (noin 1590 – 1642) oli ranskalais-ruotsalainen arkkitehti. Hän oli vuodesta 1639 Ruotsin hoviarkkitehti.
Ennen Ruotsiin siirtymistä de la Vallée osallistui muun muassa Luxembourgin palatsin suunnitteluun ja toimi Hollannissa 1633 Fredrik Henrik Oranialaisen rakennustöiden johtajana. Hän vaikutti siihen, että ranskalainen barokkiklassismi levisi muualle. Hän suunnitteli Ruotsissa lähinnä palatseja, joiden joukossa ovat esimerkiksi Ekolsundin ja Fiholmin linnan suunnitelmat, joita ei kuitenkaan täysin toteutettu. Hän teki vähän ennen kuolemaan suunnitelman Tukholman ritarihuoneeksi. Hänen asemansa Ruotsin suurvalta-ajan klassisen barokkiarkkitehtuurin kehittymisessä oli merkittävä.
De la Valléen poika oli arkkitehti Jean de la Vallée.
Ruslan Murašov

Ruslan Nikolajevitš Murašov (, s. 29. joulukuuta 1992 Voskresensk) on venäläinen pikaluistelija. Murašov on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 87 kilogrammaa.
Murašov saavutti hopeaa 500 metriltä maanmiehensä Pavel Kuližnikovin jälkeen vuoden 2016 matkakohtaisista MM-kilpailuista kotikaupungistaan Kolomnasta. Seuraavana vuonna hän sai samalla matkalla MM-pronssia Gangwonissa. Hän voitti joukkuesprintin Euroopan-mestaruuden Kolomnassa 2018. Hän voitti 500 metrin maailmanmestaruuden Inzellissa 2019 ajalla 34,22. Joukkuesprintissä hän sai pronssia. Hän saavutti Heerenveenin EM-kilpailuissa 2020 pronssia 500 metrillä ja kultaa joukkuesprintissä. Hän sai samana vuonna MM-hopeaa 500 metrillä Salt Lake Cityssä. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli 500 metrillä kymmenes.
Kaudella 2014–2015 Murašov sijoittui maailmancupin 500 metrin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Tuolla kaudella hän saavutti myös ensimmäisen osakilpailuvoittonsa Erfurtin 500 metrillä. Hän sijoittui 500 metrin maailmancupin pisteissä toiseksi kausilla 2015–2016 ja 2016–2017. Kaikkiaan hän on voittanut kahdeksan maailmancupin osakilpailua.
Vuonna 2008 pikaluistelun aloittaneen Murašovin valmentajana toimii Dmitri Dorofejev.
Anna Inginmaa

Anna Inginmaa (s. 21. helmikuuta 1986) on suomalainen laulaja ja musiikintekijä. Inginmaa julkaisi singlen ”Syysvalssi” vuonna 2011. Hän kilpaili The Voice of Finlandin ensimmäisellä tuotantokaudella ja Uuden Musiikin Kilpailussa vuonna 2012 kappaleella ”Meikin alta”. Inginmaa on mukana kokoonpanossa Röyhkä/Inginmaa/Hypnomen, jonka ensimmäinen albumi "Huominen on uni" ilmestyi vuonna 2016.
Henrik Wallgren

Lars Henrik Wallgren (25. kesäkuuta 1928 Helsinki – 14. elokuuta 2014) oli suomalainen biologi ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston eläintieteen professori vuodesta 1974. Hän tutki varsinkin lintujen ja pikkunisäkkäiden ekofysiologiaa, alkoholifysiologiaa ja neurobiologiaa.
Wallgren väitteli tohtoriksi 1954. Hän oli 1956–1969 fysiologina Oy Alkoholiliike Ab:n keskuslaboratoriossa, 1969–1974 vertailevan fysiologian apulaisprofessori ja 1974–1992 eläintieteen professori Helsingin yliopistossa. Hänen tieteellinen tuotantonsa ulottuu eläintieteestä fysiologiaan ja biokemiaan. Erityisesti mainittavia ovat hänen väitöskirjansa "Energy metabolism of two species of Emberiza correlated with distribution and migration" (1954) ja käsikirja "Actions of alcohol" (yhdessä H. Barryn kanssa, 1970). Wallgren toimi useiden tieteellisten seurojen ja säätiöiden johdossa.
Pola (futsalpelaaja)

Adrián Alonso Pereira (taiteilijanimeltään "Pola", s. 26. kesäkuuta 1988 Vigo) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa Primera División de Futsalissa pelaavaa Inter Movistaria ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Pola on laitapelaaja eli "ala".
Pola saavutti Espanjan maajoukkueen kanssa kultaa vuoden 2016 EM-kilpailuista Serbiasta. Hänellä on myös EM-pronssia vuodelta 2014 Belgiasta.
Pola on edustanut Inter Movistaria vuodesta 2011 alkaen. Hän on voittanut seuran paidassa kaksi Espanjan mestaruutta ja yhtä monta Espanjan cupia. Vanhan seuransa Lobelle Santiagon, jota Pola edusti vuodet 2005–2006 ja 2007–2011, paidassa hän voitti yhden Espanjan cupin.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Ylinenjärvi (Parkano)

Ylinenjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Vatajan kylällä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kuivasjärven valuma-alueeseen. Ylinenjärvi on osa Vatajanjoen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 1,6 kilometriä, leveys 600 metriä ja sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Se sijaitsee peltomaiden keskellä, mutta lounaiskulmassa sen rantaan viettää yli 30 metriä korkean Ruskeavuoren metsäinen rinne. Luoteisrantaan viettää Alkkianvuoren loiva ja metsäinen rinne. Lähes kaikki vesi, joka jatkaa alas Isonahonjokea myöten Vatajanjärveen, tulee yläjuoksulta Mustajokea myöten. Mustajokeen kerääntyvät Kärppäluoman ja Venesjoen valuma-alueen vedet. Suoraan järveen laskee lisäksi kuusi pienempää metsä- tai pelto-ojaa sekä yhden lähteen vedet. Rantaviivan pituus on 3,8 kilometriä. Järven lähipiirissä sijaitsee kymmenen maatilaa ja rantaan on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille pääsee valtatieltä 3 lähtevältä yhdystieltä 13311.
Johan Essbjörn

Johan Essbjörn (14. huhtikuuta 1778 Harju – 5. marraskuuta 1821 Tampere) oli suomalainen pappi, joka julkaisi ensimmäisen suomenkielisen lähetystyötä käsitelleen kirjan.
Essbjörnin vanhemmat olivat Harjun Niemen rusthollari Johan Claesson Essbjörn (k. 1803) ja Kristina Montin. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1797. Essbjörn vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1803.
Essbjörn toimi Kangasalan kirkkoherran apulaisena 1803–1812 ja Tampereen kaupungin saarnaajana vuodesta 1812. Hänet valittiin vuonna 1820 Vampulan kappalaiseksi, mutta hän kuoli ennen virkaan astumista. Essbjörn oli naimisissa vuodesta 1814 Johanna Karolina Hypénin (k. 1824) kanssa tämän toisessa avioliitossa.
Essbjörn julkaisi vuonna 1813 ensimmäisen suomenkielisen lähetystyötä käsitelleen kirjan "Orja mustasta kansasta : totinen puhe yhdeldä Englandin papilda".
Sherin Khankan

Sherin Khankan, alkujaan "Ann Christine Khankan" (s. 13. lokakuuta 1974) on tanskalainen kirjailija ja Pohjoismaiden ensimmäinen naisimaami. Khankan taistelee toiminnallaan islamofobiaa vastaan ja puolustaa naisten oikeuksia. 
Khankan on taustaltaan syyrialais-suomalainen, Khankanin isä on syyrialainen muslimi ja äiti suomalainen kristitty. Hän on valmistunut maisteriksi opiskeltuaan uskontososiologiaa ja filosofiaa Kööpenhaminan yliopistossa. Hän on opiskellut myös psykoterapeutiksi. Hän on työskennellyt toimittajana muun muassa "Dagbladet Information-" ja "Jyllands-Posten"-sanomalehdissä. Hän on toiminut aktiivisesti "Forum for kritiske muslimer" -keskustelufoorumissa sekä ollut vasemmistopuolue Radikale Venstren kansanedustajaehdokkaana. Hän on ollut perustamassa henkisen väkivallan uhreiksi joutuneita naisia auttavaa "Exitcirklen – Nej til psykisk vold" -järjestöä (2014) ja johtaa sen toimintaa. 
Sherin Khankan on käynnistänyt naisille tarkoitettuja rukoushetkiä kööpenhaminalaisessa moskeijassa ja on toiminut imaamina. Vuonna 2016 hän perusti naisten johtaman Mariam-moskeijan Kööpenhaminaan. Tämä on Khankanin mukaan paluuta islamin juurille, sillä suullista perimätietoa välittävien hadith-tekstien mukaan jo islamin profeetta Muhammed avasi omaan kotiinsa moskeijan, jossa rukouksia johti kaksi naista.
Brittiläinen yleisradioyhtiö BBC nimesi Khankanin vuoden 2016 sadan innostavan ja vaikutusvaltaiseen naisen "BBC 100 Women 2016" -listalleen. Eräänä tunnustuksena työstään Khankanille myönnettiin Unescon Global Hope -palkinto vuonna 2018.
Amylosiini

Amylosiini on toksiini, joka on mitokondrio-myrkky. 
2016 julkaistussa tutkimuksessa sisäilmasta ja elintarvikkeista eristettyjen Bacillus-lajien tuottaman amylosiinin todettiin vaikuttavan haitallisesti ihmisen immuunijärjestelmän soluihin. Altistus aiheuttaa kroonista tulehdusta ja sen arvellaan olevan joidenkin epämääräisten hometalo-oireiden syynä.