Gueydon-luokka

Gueydon-luokka oli Ranskan laivaston kolmen ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistetun panssariristeilijän () muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Ulkoisesti luokka muistutti pienennettyä versiota edeltäneestä "Jeanne d'Arcista", mutta takakansirakenteet oli pidennetty ohi tykkitornin kuten Dupleix-luokassa. Alukset oli varustettu neljällä kattilahuoneella, joissa oli kussakin oma savuhormi. Savuhormit oli ryhmitelty pareittain kuten Dupleix-luokassa.
Alusten suoja oli samankaltainen kuin edeltäneen "Jeanne d'Arcin". Siinä oli yhtenäinen vesirajaan sijoitettu paksu nikkeliteräksinen panssarivyö (), jonka päällä oli ohuempi vyö () suojaamassa rungon yläosaa ja keulaa. Kumpikin panssarivöistä ulottui keulasta lähelle perää, missä ne oli kytketty erikoisteräksiseen laipioon. Laitoja kohti kaareutuva alempi panssarikansi oli kytketty panssarivöiden alalaitaan ja toinen suora panssarikansi oli kytketty vöiden ylälaitaan.
Alempi panssarivyö, jonka takana oli 70 millimetrin teakista tehty laita, koostui 26 panssarilevystä. Kukin levyistä oli 1,95 metriä korkea. Ne olivat keskellä alusta 6 metriä ja päissä 4,8 metriä leveitä. Levyjen maksimipaksuus oli vyön keskellä 150 millimetriä ja päissä 80-90 millimetriä. Levyt olivat paksumpia yläpäästään kuin alapäästään, missä ne oli 0,6 metriä vesirajan alapuolelta valssattu vain 50 millimetriin. Ylempi panssarivyö oli kiinnitetty suoraan runkolevyihin, jotka koostuivat kahdesta 10 millimetriä paksusta levystä. Runkolevyt ohenivat keulaan ja perään kahdeksaan millimetriin. Vyön paksuus oli aluksen keskellä 85 millimetriä oheten 75 millimetriin keulassa ja perässä. Keulassa ylempi vyö oli kahdessa kerroksessa. Perän laipio koostui kahdesta erillisestä panssarilevystä, joista alempaan 84 millimetriä paksuun osaan oli kiinnitetty alempi panssarivyö. Ylempään osaan, jonka alaosa oli 84 millimetriä oheten yläosan 40 millimetriin, oli kiinnitetty ylempi panssarivyö.
Alempi panssarikansi koostui kahdesta 10 millimetrin rakennusteräksisestä levystä, joiden päälle oli asennettu vielä 30 millimetriä pehmeämpää terästä. Näin kannen paksuudeksi tuli 50 millimetriä. Ylempi panssarikansi koostui yhdestä 10 millimetriä paksulla teräslevyllä päällystetystä kansilevystä, joka oli kuusi millimetriä paksu. Keskilaivassa kannessa oli kuitenkin toinen 10 millimetrin levy. Panssarikansien ja -vöiden muodostaman rakenteen sisällä oli kennorakenne, joka muodostui tyhjistä taskuista, hiilivarastoista, pituussuuntaisesta metrinlevyisestä vesitiivein ovin varustettujen laipioiden jakamasta kulkuväylästä.
Pääaseina olleet kaksi 194 mm/40 Mle 1893-1896 -tykkiä oli asennettu torneihin aluksen keulaan ja perään. Niiden tornien etu- ja sivuseinät olivat 161 millimetrin teräslevyä. Katon ollessa 20 millimetriä. Aluksen yläkannen tasalle kummallekin laidalle rakennettuihin kasematteihin sijoitettiin kahdeksan 164,7 mm/40 Mle 1893-1896 -tykkiä. Kasemattien etuseinät olivat 102 millimetriä. Aseistusta täydensivät neljä 100 mm/45 Mle 1893 -tykkiä, jotka oli sijoitettu takakannelle tykkikilpien taakse. Keveiden torpedoin varustettujen alusten torjuntaan aluksella oli vielä 18 kappaletta 47 mm/40 Mle 1885 -tykkejä ja neljä 37 millimetrin tykkiä. Tykkien lisäksi aluksilla oli kaksi vesirajan alapuolelle sijoitettua 450 millimetrin torpedoputkea, joihin oli kaikkiaan kuusi Mle 1892 torpedoa.