tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rose Bertin

Marie-Jeanne Rose Bertin () oli ranskalainen pukusuunnittelija ja kuningatar Marie Antoinetten hovihankkija. Ennen Ranskan suurta vallankumousta hänen salonkinsa "Au Grand Mogol" oli Pariisin johtava muotitalo.
Menestyvä liikenainen.
Bertin nousi Pohjois-Ranskan köyhistä oloista menestykseen. Hän kykeni luomaan pääkaupungissa liikenaisen uran, vaikka aikakauden naisten yleensä odotettiin pysyvän kotipiirissä miehisen määräysvallan alaisena. Bertin oli naimaton ja lapseton. Tultuaan 16-vuotiaana Pariisiin hän pääsi neiti Pagellen "Trait galant" -muotiliikkeen juoksutytöksi perusti lokakuussa 1773 oman muotiliikkeen "Au Grand Mogol" ja kohosi lopulta koko toimialan johtavaksi nimeksi. Valtansa huipulla hän määräsi ylhäisönaisten pukeutumistyylin, ja häntä nimitettiin "muodin ministeriksi". Esimerkiksi vuonna 1774 hän loi kuningattaren hovikampaaja Léonard Autién kanssa "pouf"-nimisen hiustyylin, jossa tukkalaite rakennettiin korkeaksi ja siihen kiinnitettiin pieniä esineitä.
Kuningattaren suosikki.
Ratkaiseva käänne Bertinin uralle oli pääsy kuningatar Marie Antoinetten suosioon. Hänet esiteltiin kuningattarelle vuonna 1772. Kuningatar luotti ehdottomasti Bertiniin ja hänen muotiluomuksiinsa, vaikka Bertin ei ollut ylhäisön jäsen. Myös suosion lasku kulki samaa rataa, sillä kuningatar leimautui 1780-luvulla köyhän kansan silmissä tuhlariksi, koko ylhäisöluokka joutui vaikeuksiin ja Bertinin rahatilanne heikkeni. Ranskan suuri vallankumous 1789 vei pohjan koko muotialalta, koska ranskalaisten pukeutuminen muuttui arkiseksi. Bertin siirsi liikkeensä Lontooseen, josta käsin hän tuotti entiseen tapaan muotinukkeja, joita laivattiin Euroopan hoveihin edistämään pukujen myyntiä. Nuket olivat luonnollisen kokoisia, jotta naiset saattoivat itsekin kokeilla niiden vaatteita. Bertin palasi Pariisiin 1795 ja avasi siellä uudelleen muotitalonsa, mutta se ei enää kohonnut entiseen loistoonsa.
Bernd Jäger

Bernd Jäger (s. 18. marraskuuta 1951 Kahla) on entinen Itä-Saksaa edustanut voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili Montrealin vuoden 1976 kesäolympialaisissa ja oli siellä mukana saamassa pronssia joukkuevoimistelussa. Lisäksi hän sijoittui yksilönä muun muassa nojapuissa neljänneksi ja moniottelussa kymmenenneksi.
Jäger osallistui telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuihin vuonna 1974 ja kuului pronssia saaneeseen Itä-Saksan joukkueeseen.
Bernd Jäger sai kutsun Suomen miesvoimistelijoiden valmentajaksi kesällä 1997. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 2000.
Hermann Hänggi

Hermann Hänggi (15. lokakuuta 1894 Mümliswil-Ramiswil – 21. marraskuuta 1978 Burgdorf) oli sveitsiläinen voimistelija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa ja voitti siellä kultaa joukkuevoimistelussa ja hevosessa. Lisäksi hän sai samoissa kisoissa hopeaa moniottelun yksilökilpailussa ja pronssia nojapuissa.
Telinevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa Hänggi kuului vuonna 1934 kultaa voittaneeseen Sveitsin joukkueeseen.
Henrique Gelain

Henrique Gelain (12. kesäkuuta 1910 – 31. joulukuuta 1993) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 28. lokakuuta 1935 ja nimitettiin Cajazeirasin hiippakunnan johtoon 29. heinäkuuta 1944. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Baréa, jota avustivat Antônio Zattera ja Cândido Julio Bampi. 
22. toukokuuta 1948 Gelain sai nimityksen Cafelândian hiippakunnan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 22. elokuuta. Cafelândian uudeksi nimeksi otettiin vuonna 1950 Lins.
Gelain nimitettiin 28. maaliskuuta 1964 Vacarian piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 1986. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Tero Huttunen

Tero Huttunen (s. 13. heinäkuuta 1973 Turku) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut vammaisluokissa kilpaillut uimari. Hän edusti Turun Uintiklubi ÅSK:ta vuosina 1994–1997 ja Raision Urheilijat (RaisU) -seuraa vuosina 1998–2009. Hänen valmentajanaan toimi Janne Mäki-Imppula. Vuoden 2006 MM-kilpailuihin häntä valmensi Janne Sinn.
Sekauinnissa Huttunen kilpaili luokissa SM7–SM8 ja rintauinnissa luokissa SB6–SB7. Hänen vapaa-, selkä- ja perhosuintiluokkansa oli läpi uran S8. Hän on luokkiensa menestynein suomalaisuimari. Hän on lajin moninkertainen Suomen mestari ja hänellä on hallussaan lukuisia Suomen ennätyksiä eri matkoilta. Viimeisin Suomen-mestaruus on vuodelta 2009 Espoonlahden SM-kilpailuista.
Huttusen kansainvälinen ura alkoi vuonna 1994 Maltan MM-kilpailuista. Viimeiset arvokilpailut, joihin hän osallistui olivat vuoden 2006 MM-kilpailut, jotka järjestettiin Etelä-Afrikassa, Durbanissa. Hän on osallistunut myös EM-kilpailuihin ja paralympialaisiin. Hän on lisäksi saavuttanut viisi Pohjoismaiden mestaruutta vuonna 1997. Hän on voittanut myös kahdeksan Ruotsin mestaruutta: yhden vuonna 1995, viisi vuonna 1997 ja kaksi vuonna 1998. 
Maltan MM-kilpailuissa vuonna 1994 Huttusen paras sijoitus oli kuudes 100 metrin selkäuinnissa. Hän sijoittui vuoden 1995 EM-kilpailuissa Ranskassa 200 metrin sekauinnissa neljänneksi. 100 metrin selkäuinnissa sijoitus oli niin ikään neljäs. Vuonna 1997 hän sai EM-hopeaa sekä 200 metrin sekauinnista että 100 metrin selkäuinnista. 100 metrin rintauinnissa hän päätyi tuolloin nelossijalle. Vuoden 1999 EM-kilpailuissa 100 metrin rintauinti tuotti sijan viisi. MM-tasolla Huttunen on sijoittunut 100 metrin rintauinnissa sijalle kuusi vuonna 1998. Vuoden 2006 MM-kilpailuissa hän jäi 400 metrin vapaauinnissa 11:nneksi.
Huttunen on osallistunut Atlantan ja Sydneyn paralympialaisiin. Atlantassa vuonna 1996 hän sijoittui 200 metrin sekauinnissa viidenneksi ja 100 metrin selkäuinnissa kuudenneksi. Sydneyssä vuonna 2000 hän sijoittui 100 metrin rintauinnissa kahdeksanneksi luokassa SB7.
Huttunen on koulutukseltaan yo-merkonomi ja työskentelee kirjanpitäjänä. Hän on naimisissa ja hänellä on yksi poika (s. 2013). Nykyisin Huttunen asuu perheineen Helsingissä.
Electronic Entertainment Expo 2013

Electronic Entertainment Expo 2013 (lyhyesti E3 2013) oli yhdeksästoista Electronic Entertainment Expo-tapahtuma. Se pidettiin 11.–13. kesäkuuta välisenä aikana Los Angeles Convention Centerissä.
Tiedotustilaisuudet.
Konami, Microsoft, Electronic Arts, Ubisoft ja Sony, kaikkien mahdollisuus olla mukana tämän vuoden E3-messujen lehdistötilaisuuksissa teilattiin. Nintendo puolestaan päätti olla järjestämättä lehdistötilaisuutta ja esitteli sen sijaan muutamia pienempiä tapahtumia keskittyäkseen Yhdysvaltain markkinoille suuntaavien ohjelmistojen kokoonpanoihin.
Lista peleistä.
Activision Blizzard
Bethesda
Bioware
Deep Silver
Disney
Electronic Arts
Konami
Microsoft
Namco Bandai
Natsume
Nintendo
Sega
Sony
Square Enix
Tecmo Koei
Ubisoft
Warner Brothers
Robert Louis Hodapp

Robert Louis Hodapp (1. lokakuuta 1910 Mankato, Minnesota, Yhdysvallat – 26. lokakuuta 1989) oli Belizessä toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hän kuului jesuiittoihin. Hänet vihittiin papiksi 18. kesäkuuta 1941 ja nimitettiin Belizen hiippakunnan johtoon 2. maaliskuuta 1958. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Patrick Finbar Ryan, jota avustivat Edward Aloysius Fitzgerald ja John Joseph McEleney. 
Hodapp osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään Belizen piispana 11. marraskuuta 1983.
Alenka Bratušek

Alenka Bratušek (s. 31. maaliskuuta 1970 Celje, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on slovenialainen poliitikko ja valtion pääministeri maaliskuusta 2013 syyskuuhun 2014 asti.
Bratušek toimi väliaikaisesti Pozitivna Slovenija -puolueen johtajana. Huhtikuussa puolue valitsi johtajakseen jälleen Zoran Jankovićin ja toukokuussa Bratušek ilmoitti jättävänsä pääministerin tehtävät puolueensa tuen puutteen vuoksi.
Englannin Valioliigan kausi 1992–1993

Englannin Valioliigan kausi 1992–1993 oli Valioliigan ensimmäinen kausi. Edellisen kauden jälkeen 22 Valioliigaseuraa erosivat The Football Leaguesta, jolloin Valioliigasta tuli Englannin korkein sarjataso ja 1.divisioonasta toiseksi korkein sarjataso. Sarjajärjestelmään ei tullut muutoksia, ja Valioliigan perustaminen tehtiin puhtaasti kaupallisista syistä.
Ensimmäisen Valioliigakauden mestaruuden voitti Manchester United 10 pisteen erolla Aston Villaan. Edellisen mestaruutensa ManU oli voittanut kaudella 1966–1967.
Sarjataulukko.
 
Parhaat maalintekijät.
Lähde: Transfermarkt
Popeda (kappale)

”Popeda” on Erinin "Hunningolla" -esikoisalbumin toinen single, joka julkaistiin 23. toukokuuta 2011. Kappaleen on sanoittanut ja säveltänyt Erin itse.
Kappaleen sanat kertovat nykyajan parisuhteen pohtimisesta.
Fornjot (kuu)

Fornjot eli Saturnus XLII (väliaikainen nimitys S/2004 S 8) on Saturnuksen uloin kuu. Kuu on nimetty skandinaavisen mytologian Fornjótr-jättiläisen mukaan. 
Kuu kiertää Saturnusta taannehtivasti eli planeetan pyörimissuunnan vastaisesti
Tadeusz Mazowiecki

Tadeusz Mazowiecki (18. huhtikuuta 1927 Płock – 28. lokakuuta 2013 Varsova) oli Puolan ja samalla koko Itäblokin ensimmäinen ei-kommunistinen pääministeri toisen maailmansodan jälkeen sekä yksi puolalaisen Solidaarisuus-liikkeen johtajista. Hänet tunnettiin poliittisen uransa ohella kirjailijana ja toimittajana.
Elämä.
Mazowiecki oli lähtöisin puolalaisesta aatelisperheestä. Vuosina 1945–1955 hän oli katolis-kommunistisen PAX-liikkeen jäsen, mistä hänet kuitenkin erotettiin sisäisten ristiriitojen vuoksi. Samaan aikaan 1953–1955 hän oli myös katolisen "Wrocławski Tygodnik Katolicki" -lehden päätoimittaja. Tämän jälkeen vuonna 1957 hän oli yksi Puolan katolisen intelligentsiaklubin perustajista, ja vuonna 1958 Mazowiecki perusti kuukausittaisen "Wiez"-lehden, jonka päätoimittajana hän myös toimi. Vuosina 1961–1972 hän oli Puolan parlamentissa ("Sejm") Katolisen puolueen kansanedustajana.
Puolan vuoden 1970 protestien jälkeen Mazowiecki perusti komitean selvittämään verilöylyn syylliset, ja kun häntä vuonna 1976 kiellettiin osallistumasta parlamenttivaaleihin, hän liittyi oppositioon. Vuodesta 1981 Mazowiecki oli Solidaarisuus-liikkeen viikoittaisen aikakauslehden ("Tygodnik Solidarność") päätoimittaja ja saman vuoden joulukuussa hänet pidätettiin ja vangittiin. Mazowiecki vapautettiin 23. joulukuuta 1982. 
Vuonna 1987 Mazowiecki vietti vuoden ulkomailla, minä aikana hän oli yhteydessä poliitikkojen ja ammattiyhdistysten edustajien kanssa. Puolaan palattuaan hän oli aktiivinen kommunistisen Puolan hallituksen ja Solidaarisuus-liikkeen välillä sovitun ns. Puolan pyöreän pöydän sopimuksen järjestelyissä. Tämän sopimuksen myötä suurimmalta osin vapaat vaalit pystyttiin järjestämään 4. kesäkuuta 1989, joissa Solidaarisuus-liike nousi historialliseen voittoon. 17. elokuuta 1989 Puolan valtionpäämies Wojciech Jaruzelski suostui Lech Wałęsan pyyntöön nimittää Puolan seuraava pääministeri Solidaarisuus-liikkeen piiristä. Wałęsa valitsi kandidaatiksi Mazowieckin ja 21. elokuuta 1989 Jaruzelski nimitti hänet pääministerikandidaatiksi. Kolme päivää myöhemmin Sejmin äänestettyä Mazowieckistä tuli Puolan ensimmäinen ei-kommunistinen pääministeri moniin vuosikymmeniin.
Farmstandart

Farmstandart () tai Pharmstandard on venäläinen lääkkeiden valmistukseen ja tukkukauppaan erikoistunut osakeyhtiömuotoinen pörssiyhtiö. Se muodostettiin aiemman Biovit OOO yhtiön pohjalta ja uusi nimi Farmstandart otettiin käyttöön vuonna 2004. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Dolgoprudnyin kaupungissa Moskovan alueella, aivan Moskovan pohjoispuolella. Yhtiön osake noteerataan Lontoon (LSE) ja Moskovan pörsseissä (MICEX-RTS).
Yhtiön tuotevalikoima sisältää yli 250 lääkevalmistetta, kuten tuotenimet Arbidol, Pentalgin, Fosfogliv, Amiksin ja Biosulin. Farmstandart tekee runsaasti yhteistyötä Venäjän keskeisten farmasian alan tutkimuskeskusten kanssa. Farmstandart osallistuu myös bioteknologiseen tutkimukseen ja valmistaa lääketieteellisiä laitteita ja apuvälineitä.
Tuotantolaitokset.
Yrityksen päätoimipiste on Kurskissa ja sillä on useita tytäryrityksiä Venäjällä, Ukrainassa ja Kyproksella. Yhtiö on kasvanut osaksi yritysostojen kautta, kuten ostamalla enemmistöosuuden ukrainalaisesta lääketehtaasta. Yhtiön kahdeksan keskeisimmän lääketehtaan tai muun tuotantolaitoksen sijainti on seuraava (kevät 2013): 
Farmstandartin oman ilmoituksen mukaan Kurskin lääketehtaan kuusi valmistuslinjaa on saanut Euroopan yhteisön lääkestandardien mukaisen hyväksynnän. Muut lääketehtaat pyrkivät saamaan tämän arvostetun, ja vientimahdollisuuksia lisäävän eurooppalaisen hyväksynnän vuoden 2014 loppuun mennessä.
Alferd Packer

Alfred Griner "Alferd" Packer (21. tammikuuta 1842 – 23. huhtikuuta 1907) oli yhdysvaltalainen kullankaivaja, joka oli syytettynä kannibalismista talvella 1873-1874. Ensimmäisenä syytettynä murhasta, Packer lopulta tuomittiin 40 vuodeksi vankilaan syytettynä taposta.
Elämä.
Packer syntyi kolmen lapsen perheeseen. Hän palveli Yhdysvaltain sisällissodassa pohjoisvaltioiden puolella. Marraskuussa 1873 hän lähti 21 miehen joukossa Provosta Utahista kohti Coloradon Breckenridgessä sijaitsevia kultakaivoksia. 21.tammikuuta 1874 joukko tapasi intiaanipäällikkö Ourayn, joka kehotti heitä siirtämään retkeään kevääksi. Torjuen Ourayn kehotuksen Packer lähti 9. helmikuuta Gunnisonista Coloradosta Shannon Wilson Bellin, James Humphreyn, Frank Millerin, George Noonin ja Israel Swanin kanssa.
He eksyivät ja ruoka loppui. He olivat lumen saartamina Rocky Mountainsilla. Packer teki myöhemmin kolme tunnustusta, jotka poikkesivat toisistaan huomattavasti. Viimeisessä, hän väitti menneensä tiedustelemaan ja palatessaan löytänyt Bellin paistamassa ihmislihaa. Kun Bell oli tullut kohti kirveellä, Packer oli ampunut hänet. Packer väitti Bellin tulleen hulluksi ja tappaneen kaikki.
Packer saapui 16. huhtikuuta Los Pinos Indian Agencyyn Gunnisoniin. Hän vietti aikaa saluunassa Saguachessa, jossa hän tapasi joitakin alkuperäisiä joukkiolaisia. Packer väitti toimineensa itsepuolustuksena, mutta häntä ei uskottu. Hänet pidätettiin, ja tarinan mukaan hänet tuominnut tuomari M. B Gerry sanoi näin:
Suomeksi:
Todellisuudessa tuomari Gerry sanoi hiemän sivistyneemmin:
Suomeksi:
Packer kirjoitti tunnustuksen. Hän oli Saguachen vankilassa, mutta pakeni sieltä. Maaliskuussa 1883 Packer löydettiin Cheyennestä Wyomingista väärällä nimellä "John Schwartze". Hän kirjoitti toisen tunnustuksen. Oikeudenkäynti alkoi huhtikuussa Lake Cityssä, Coloradossa, ja hänet todettiin syylliseksi tappoon ja tuomittiin kuolemaan. Lokakuussa 1885 Coloradon korkein oikeus muutti tuomion vedoten ex post facto -lakiin. Kesäkuussa 1886 Packer tuomittiin toisessa oikeudenkäynnissä Gunnisonissa 40 vuodeksi vankeuteen, mikä oli siihen aikaan pisin vapausrangaistus Yhdysvaltojen historiassa.
Coloradon korkein oikeus pani Packerin tuomion toimeen 19. kesäkuuta. Helmikuussa 1901 hän kuitenkin pääsi ehdonalaiseen ja meni töihin vartijaksi Denver Postiin. Hän kuoli Deer Creekissä Jeffersonin piirikunnassa Coloradossa 65-vuotiaana.
Englannin Valioliigan kausi 1993–1994

Englannin Valioliigan kausi 1993–1994 oli Valioliigan toinen kausi. Mestaruuden voitti toisen kerran perättäin Manchester United.
Sarjataulukko.
Admiral Vladivostok

Admiral Vladivostok on venäläinen jääkiekkoseura, joka liittyi KHL-liigaan kaudeksi 2013–2014. Seura kuuluu KHL:ssä Itäisen konferenssin Tšernišov-divisioonaan. Seura on perustettu vuonna 2013. Seuran ensimmäisenä presidenttinä toimi venäläinen entinen NHL-tähtipelaaja Aleksandr Mogilnyi. Joukkueen ensimmäinen päävalmentaja oli suomalainen Hannu Jortikka, jonka sopimus purettiin joulukuussa 2013 ja valmennusvastuussa jatkoi Aleksandr Selivanov. Joukkueen kotiareena on vuonna 2013 avattu 5 915 paikkainen Fetisov Arena.
Kaudella 2020–2021 Admiral ei pelannut KHL:ssä koronaviruspandemian johdosta.
Historia.
KHL ilmoitti, että sarjaan tulee joukkue Vladivostokista kaudeksi 2013–2014. Joukkueen nimeksi valittiin kansanäänestyksellä Admiral, joka sai 72,2 prosenttia äänistä.
Joukkueen avausottelu KHL:ssä pelattiin 6. syyskuuta 2013 Amur Habarovskia vastaan.
Joukkue kaudella 2025–2026.
Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Claire Williams

Claire Williams (s. 21. heinäkuuta 1976 Windsor, Englanti) on Williams F1 -tallin entinen apulaistallipäällikkö. 
Williamsin isä on Frank Williams. Williams valmistui Newcastlen yliopistosta vuonna 1999 pääaineenaan politiikka. Hän toimi Silverstonen radan lehdistötiedottajana vuodesta 2000. Vuonna 2002 hänestä tuli Williamsin F1-tallin tiedottaja ja vuonna 2010 tallin viestintäpäällikkö. Vuonna 2011 hän sai hoitoonsa myös tallin sijoittajasuhteet ja seuraavana vuonna markkinoinnin. Tallin apulaispäälliköksi hänet nimettiin vuonna 2013. Syyskuussa 2020 Williams erosi tehtävästään Williamsin tallipäällikkönä ja Simon Roberts tuli hänen tilalleen.
Tammikuussa 2018 Claire Williams avioitui pitkäaikaisen seurustelukumppaninsa Marc Harrisin kanssa.
Vuonna 2016 Williamsille myönnettiin arvonimi Officer of the Order of the British Empire (OBE) kiitokseksi hänen työstään Formula 1:ssa.
Mesoridatsiini

Mesoridatsiini (lääkemarkkinoiden kauppanimi: "Lidanor") on ensimmäisen sukupolven tyypillinen antipsykoottinen lääke. Tuota lääkeryhmää kutsutaan myös neurolepteina. Kemialliselta koostumukseltaan mesoridatsiini kuuluu piperidiinifentiatsiineihin. 
Mesoridatsiinin käyttöaiheena ovat olleet neurooseihin liittyvät levottomuus ja ahdistuneisuus eli tuskaisuus (angstit) pienehköllä annostuksella. Suuremmilla annostuksilla lääkettä on käytetty psykoosien hoidossa.
Haittavaikutukset ovat suunnilleen samat, kuin muilla vastaavilla tämän ryhmän lääkevalmisteilla.
Mitja Fomin

Dmitri ”Mitja” Anatoljevitš Fomin (ven. Дмитрий ”Митя” Анатольевич Фомин; s. 1974, Novosibirsk, Neuvostoliitto) on venäläinen poplaulaja, joka lauloi vuosina 1998–2009 yhtyeessä Hi-Fi. Nykyään Fomin on soolouralla ja hänen esikoisalbuminsa sooloartistina "Так будет" julkaistiin vuonna 2010. Tunnetuin hitti on "Всё будет хорошо".
Fominin kappaleissa on aina ollut naistaustalaulaja.
Pekingin ympäriajo

Pekingin ympäriajo oli Pekingissä vuosina 2011-2014 järjestetty ammattilaispyöräilyn UCI World Tour -sarjaan kuulunut etappikilpailu. Pekingin ympäriajo järjestettiin ensimmäisen kerran lokakuussa 2011. Kilpailu järjestetään kansainvälisen pyöräilyliiton ja Pekingin kaupungin yhteistyönä. Pekingissä vuonna 2008 järjestettyjen kesäolympialaisten perintönä päätettiin järjestää vuosittainen tapahtuma, joka tuo esiin Pekingiä kansainvälisenä tapahtumakaupunkina pyöräilyn kautta. Syyskuussa 2014 UCI ilmoitti, että vuoden 2014 kilpailu tulisi olemaan viimeinen järjestämiskerta. 
Voittajat.
Lähde: Cycling Archives
Englannin Valioliigan kausi 1994–1995

Englannin Valioliigan kausi 1994–1995 oli Valioliigan kolmas kausi. Mestaruuden voitti Blackburn Rovers. Edellisen mestaruutensa Blackburn oli voittanut vuonna 1914. Seuraavaksi kaudeksi Valioliigan joukkuemäärää supistettiin kahteenkymmeneen, jolloin sarjasta putosi neljä joukkuetta.
Sarjataulukko.
Lempeä ja miljonäärejä

Lempeä ja miljonäärejä () on vuonna 1930 ensi-iltaan tullut Frank Tuttlen ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Clara Bow ja Stanley Smith. "Lempeä ja miljonäärejä" kertoo nuoresta tarjoilijattaresta, joka ihastuu rautatiepohatan poikaan. Pohatan poika kutsuu hänet viettämään aikaa hänen ja perheensä kanssa Palm Springsiin, missä tyttö huomaa olevansa rikkaiden ihmisten keskellä. Paramount Pictures toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana.
"Lempeä ja miljonäärejä" perustuu Keene Thompsonin tarinaan, jonka pohjalta William M. Conselman, Grover Jones ja Herman J. Mankiewicz laativat käsikirjoituksen. "Lempeä ja miljonäärejä" -elokuvan kuvaukset alkoivat 9. toukokuuta 1930 ja päättyivät 29. toukokuuta. "Lempeä ja miljonäärejä" sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 5. heinäkuuta vuonna 1930. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 23. helmikuuta vuonna 1931. "Lempeä ja miljonäärejä" on julkaistu DVD:lle.
Eleven Madison Park

Eleven Madison Park on Danny Meyerin omistama ranskalainen ravintola New Yorkin Manhattanilla. Se avattiin vuonna 1998. Ravintolan pääkokkina on toiminut vuodesta 2006 lähtien Daniel Humm, jota muun muassa "The New York Times" on pitänyt ravintolan menestyksen tärkeimpänä tekijänä yhdessä ravintolan toimitusjohtaja Will Guidaran ja viinivastaava John Raganin kanssa.
Eleven Madison Parkilla on täydet kolme Michelin-tähteä.
Moskovan pörssi

Moskovan pörssi (, ) on Moskovassa sijaitseva Venäjän arvopaperikaupan keskus. Yritysmuodoltaan Moskovan pörssi on osakeyhtiö (OAO). Käytännössä se on konserniyhtiö, joka toimii monen muun yhtiön emoyhtiönä tai vähemmistöomistajana.
Moskovan pörssi, Moskovskaja Birža perustettiin liittämällä Venäjän kaksi aiempaa arvopaperipörssiä (MICEX eli Moscow Interbank Currency Exchange ja RTS eli Russian Trading System) yhteen ensin juridisesti vuonna 2011. 
Tämän jälkeen kahden aiemman moskovalaispörssin toimintoja on yhtenäistetty. Esimerkiksi kahden pörssin aiemmat yleisindeksit, ruplina määritelty MICEX Index ja dollareina määritelty RTS Index on yhdistetty yhtenäiseksi 50 osakkeen yleisindeksiksi (MICEX-RTS Index). Kevättalvella 2013 Moskovan pörssi listautui itse pörssiyhtiöksi Moskovan pörssiin ja keräsi tällä 500 miljoonan dollarin rahoituksen osakkeenomistajilleen ja toimintansa kehittämiseen. Sittemmin Moskovan pörssin omat osakkeet on liitetty mukaan Moskovan pörssin pääindeksiin (MICEX-RTS).
Moskovan pörssi tähtää vuoteen 2015 mennessä Venäjän ja IVY-alueen johtavaksi finanssikaupan keskukseksi niin arvopapereiden liikkeellelaskussa kuin kaupankäynnissäkin. Vuosina 2010–2012 vain 20 prosenttia venäläisyritysten listautumisista tapahtui Venäjällä.
Alkuvuonna 2014 Moskovan pörssi oli sinne listattujen yritysten osakkeiden markkina-arvoltaan noin maailman 20. suurin arvopaperipörssi.
Kun Venäjä hyökkäsi Ukrainaan helmikuussa 2022, Moskovan pörssi oli auki seuraavana päivänä 25. helmikuuta, mutta suljettiin sen jälkeen ja avattiin vasta kuukautta myöhemmin 24. maaliskuuta 2022. Tällöin pörssissä käytiin kauppaa vain neljän tunnin ajan ja vain 33 yhtiön osakkeilla. Ulkomaisille osakkeenomistajille on määrätty myyntikielto ja valtio tekee osakkeiden tukiostoja. Rajoituksilla ja tukiostoilla on tarkoitus pehmentää osakemarkkinoiden pudotusta, jota odotetaan, kun ulkomaiset sijoittajat saavat jälleen myydä osakkeita.
Markkinapaikat.
Moskovan pörssiin kuuluvat seuraavat markkinapaikat: 
Yleisindeksi MICEX-RTS Index.
MICEX-RTS indeksi on Moskovan pörssin vaihtoa kuvaava yleisindeksi, johon kuuluu Venäjän arvopaperipörssin 50 keskeisintä yritystä. Oheisessa listassa on lueteltu indeksiin kuuluneet suuryritykset kesä-syyskuun 2014 painoineen.
Mikael Balt

Mikael Balt, myös Michel Sigfredsson Balt (k. 1676 Oulu) oli mahdollisesti ranskalainen sisutus- ja koristetaiteilija, joka toimi myöhemmin Suomessa. Hän suunnitteli kirkkojen sisustuksia, ja oletettavasti hänen töitään ovat sittemmin palanut Turun tuomiokirkon saarnastuoli sekä Oulun ja Raahen kirkkojen saarnastuolit.
Baltin syntyperä on kuitenkin epävarma, vaikka perimätiedon mukaan hän olisi ollut ranskalainen. Hän tuli Ruotsista Suomeen noin vuonna 1650 ja avioitui Catharina Casparintytär Forbuksen (1640–1691) kanssa vuonna 1658. Hänen tuotannostaan on säilynyt vain Raahen kirkon sisustus, joka on Raahen museossa. Turun tuomiokirkkoon tehdyn saarnastuolin mallin mukaan valmistettiin saarnastuoleja useisiin Etelä-Suomen kirkkoihin.
Antonio Candreva

Antonio Candreva (s. 28. helmikuuta 1987 Rooma, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Salernitanaa. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Candreva on Ternana Calcion kasvatti, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi vuonna 2004. Kesäkuussa 2007 hän siirtyi Udinese Calcioon, jossa hän pääsi pelaamaan 27. tammikuuta 2008 ensimmäistä kertaa maan pääsarjassa.
Vuodet 2008–2011 hän vietti pääosin lainalla eri joukkueissa, muun muassa Livornossa, Juventuksessa, Parmassa ja Cesenassa.
Tammikuussa 2012 Candreva siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa Lazioon. Hän pelasi kevätkauden aikana yhteensä 15 sarjaottelua ja teki niissä kolme maalia.
18. heinäkuuta 2012 Candrevan lainasopimus Lazioon uusittiin vuodeksi eteenpäin kaudelle 2012–2013, sisältäen ostopykälän.
Kesäkuussa 2013 Lazio käytti osto-optionsa tehden Candrevalle neljän vuoden sopimuksen.
Elokuussa 2016 Candreva siirtyi Interiin, jossa hän pelasi neljä kautta. Kaudella 2020–2021 hän pelasi lainasopimuksella Sampdoriassa, jonka omistukseen hän siirtyi kesällä 2021.
Maajoukkueura.
Candreva teki ensiesiintymisensä Italian maajoukkueessa 14. marraskuuta 2009 ystävyysottelussa Alankomaita vastaan. Vuoden 2019 loppuun mennessä hän on pelannut 54 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia.
Raija Bartens

Raija Raakel Bartens (o.s. Jokinen, 25. lokakuuta 1933 Vaasa – 5. maaliskuuta 2025 Göttingen, Saksa) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston suomalais-ugrilaisen kielentutkimuksen professori vuosina 1980–1997. Hän tutki saamen kielen sijaoppia ja etäsukukielten verbioppia. Hänestä tuli myöhemmin pikemminkin folkloristi, ja hän tutki kansanrunojen kieltä ja maailmankuvaa. Hän myös suomensi etäsukukielistä kansan- ja taiderunoutta. Hän julkaisi jo eläkkeelle jäätyään käsikirjat mordvalaiskielten ja permiläisten kielten rakenteesta ja kielihistoriasta, jotka ovat alansa perusteoksia.
Bartens valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1958, ja ensimmäisen tieteellisen artikkelinsa hän julkaisi "Virittäjä"-lehdessä vuonna 1959. Lisensiaatintyö saamelaiskielten postpositioista valmistui vuonna 1965, ja sijamuotoja käsittelevä väitöskirja julkaistiin vuonna 1972. 1960-luvulta alkaen Bartens toimitti yhdessä Erkki Itkosen ja Lea Laitisen kanssa laajaa inarinsaamen sanakirjaa, joka valmistui 1990-luvun alussa. Bartens valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1982.
Bartens korjasi määrätietoisesti aukkoa suomen kielisukulaisten kansanrunouden saatavuudessa julkaisemalla useiden sukukielten kansanrunoutta suomeksi. Ne on suomennettu suoraan alkukielestä, ja kaikkiin niihin liittyy taustoittava esipuhe tai jälkisana sekä kirjallisuusluettelo. Teosten sisältö ulottuu pienimuotoisesta lyriikasta laveaan eepiikkaan: marien nelirivisistä runoista obinugrilaisten kansojen monikymmensivuisiin karhu- ja sankarilauluihin.
Juha-Pekka Väisänen

Juha-Pekka Väisänen (s. 16. syyskuuta 1966 Pieksämäki) on suomalainen käsitetaiteilija ja toimittaja sekä entinen poliitikko. Hän oli Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) puheenjohtaja vuosina 2013–2022.
Ura.
Väisänen valmistui Kuvataideakatemiasta kuvataiteen maisteriksi vuonna 1989. Hän käyttää itsestään ammattinimikettä käsitetaiteilija tai käsite- ja performanssitaiteilija. Väisänen oli PAND – Taiteilijat rauhan puolesta -järjestön puheenjohtaja (?–2013). Väisänen on työskennellyt myös muun muassa kuvataideopettajana, postinlajittelijana, puhelinmyyjänä, siivoojana, talonmiehenä, tarjoilijana, tehdastyöläisenä ja toimittajana.
Väisänen valittiin SKP:n johtoon kesäkuussa 2013, kun puoluetta vuodesta 1990 johtanut Yrjö Hakanen jäi pois tehtävästä. Aiemmin Väisänen työskenteli SKP:n pääsihteerinä vuosina 2010–2013. Väisänen on Helsingin kulttuuri- ja kirjastolautakunnan jäsen (2013–). Puolueen uudeksi johtajaksi tuli kesäkuussa 2022 Liisa Taskinen.
Väisänen on ollut SKP:n ehdokkaana Helsingissä eduskuntavaaleissa 2007 (61 ääntä) ja 2011 (42) sekä kunnallisvaaleissa 2008 (36) ja 2012 (45). Hän oli ehdokkaana myös europarlamenttivaaleissa 2009 (217) ja 2014 (503). Eduskuntavaaleissa 1999 Väisänen oli Vasemmistoliiton ehdokas (135). Hän oli Vasemmistoliiton jäsen ennen SKP:hen liittymistään.
Bautakivi

Bautakivi () on muinaisten Pohjolan asukkaiden hautakivi. Kivi on veistetty karkeasti, eikä siinä ole kirjoitusta. Niitä pystytettiin myöhäiseltä pronssikaudelta myöhäiselle rautakaudelle. Tanskalle kuuluvassa Bornholmin saaressa on luetteloitu yli 1 000 bautakiveä.
Sanaa on käytetty myös kuvaannollisesti merkityksessä muistokivi.
Vnešekonombank

Vnešekonombank (VEB) ( tai kirjaimellisesti ) on Venäjän valtion omistama rahoituslaitos. Sitä kutsutaan joskus nimellä Venäjän kehityspankki, vaikka kehityspankkiroolin on vain yksi Venäjän valtion sille antamista tehtävistä rahoituslaitoksena. Tämän ohella pankki toimii esimerkiksi valtion eläkerahastona.
Pankki on perustettu 1922, kun Olof Aschberg perusti Roskombankin, josta 1924 tuli Vneshtorgbank.
Pankin roolia muutettiin 2007, kun siitä tehtiin kehityspankki.
Sen virallinen nimi on vuodesta 2018 VEB.RF (ВЭБ.РФ).
Vnešekonombankin pääoma on suoraan peräisin Venäjän valtion budjetista.
Igor Šuvalov nimitettiin toukokuussa 2018 pääjohtajaksi.
Li Yanfeng

Li Yanfeng (s. 15. toukokuuta 1979) on kiinalainen kiekonheittäjä. Hän oli ensimmäinen kiinalainen, joka voitti kiekonheiton maailmanmestaruuden.
Yanfengin henkilökohtainen paras heitto on 67,98 metriä, jonka hän heitti kesäkuussa 2011 Schönebeckissä. 
Yanfeng saavutti olympiahopeaa vuoden 2012 kesäolympialaisissa. Hän oli kilpailussa alun perin kolmas, mutta hänen edellään ollut Darja Pištšalnikova hylättiin.
Venäjän keskuspankki

Venäjän keskuspankki ( (’Venäjän federaation keskuspankki’) tai ) on Venäjän federaation rahapolitiikasta eli esimerkiksi Venäjän ruplan arvon vakaudesta vastaava valtion laitos. 
Historia.
Pankki perustettiin 13. heinäkuuta 1990 Neuvostoliiton valtionpankin Venäjän tasavallan pankki pohjalta. Pankin nimi oli aluksi "Venäjän sosialistisen federatiivisen neuvostotasavallan keskuspankki" ("Venäjän SFNT:n keskuspankki"). Neuvostoliiton hajottua ja Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) perustamisen jälkeen marraskuussa 1991, Venäjän SFNT:n korkein neuvosto julisti, että Venäjän SFNT:n keskuspankki on ainoa pankki, joka vastaa maan valuutan eli ruplan vaihtokurssista, liikkeellelaskusta ja vakaudesta. 20. joulukuuta 1991 Neuvostoliiton valtionpankki lakkautettiin ja sen varannot, vastuut sekä omaisuus siirrettiin Venäjän SFNT:n keskuspankille. Tämä nimettiin "Venäjän federaation keskuspankiksi" muutamia kuukausia myöhemmin.
Pankin toimintaa ohjaa osaltaan Kansallinen pankkineuvosto, jossa ovat edustettuina valtioneuvosto, keskuspankin pääjohtaja, duuma, presidentinhallinto sekä muutama muu Venäjän valtion keskeisintä talouteen liittyvää tahoa.
Venäjän keskuspankin pääjohtajaksi tuli Elvira Nabiullina kesäkuussa 2013. Presidentti Vladimir Putin nimitti hänet tehtävään maaliskuussa 2013.
Vuonna 2022 Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 ja päätettyjen talouspakotteiden yhteydessä Venäjän keskuspankin valuuttavarannot arvioitiin noin 640 miljardiksi dollariksi. G7-maat, Australia ja Euroopan unioni päättivät jäädyttää kaikki niille talletetut ulkomaan valuutoissa olevat varat. Helmikuussa 2024 ne edustivat 260 miljardia dollaria, josta 210 miljardia dollaria oli EU:ssa. EU päätti samana päivänä jäädyttää myös näihin talletuksiin liittyvät voitot.
Opabinia

Opabinia regalis oli esihistoriallinen selkärangaton eläin, joka tunnetaan Burgess Shalen keskikambrikautisista fossiilikerrostumista. Se on kuollut sukupuuttoon noin 500 miljoonaa vuotta sitten. 
Ulkonäöltään Opabinia muistutti jonkin verran äyriäisiä, mutta sen sukulaisuutta mihinkään tunnettuun eliöryhmään ei ole varmistettu. "Opabinialla" oli taipuisa pitkä kärsä jonka päässä oli piikkimäiset lisäkkeet. Se eli lähellä merenpohjaa ja ehkä käytti kärsäänsä saalistaakseen pehmeässä pohjassa eläviä eläimiä. Sen ruumis koostui viidestätoista jaokkeesta, joiden sivuilla oli alaviistoon osoittavat lamellimaiset lisäkkeet, joita eläin lienee käyttänyt uimiseen ja hengittämiseen. Opabinialla oli viisi silmää, ja se kasvoi hiiren kokoiseksi.
Los Angeles Convention Center

 
Los Angeles Convention Center (LACC) on Los Angelesin keskustan lounaisosassa sijaitseva kongressikeskus. LACC:ssä järjestetään vuosittaisia tapahtumia, joihin kuuluu esimerkiksi Greater Los Angeles Auto Show ja Anime Expo. Rakennus on tunnettu kaikista parhaiten videopelifanien keskuudessa Electronic Entertainment Expo ("E3")-messuista. LACC:n uusimpia tapahtumia ovat Primetime Emmy-gaala, Governor's Ball, Microsoft WPC ja Abilities Expo.
Historia.
Arkkitehti Charles Luckmanin suunnittelema kongressikeskus avattiin vuonna 1971 ja sitä on laajennettu vuosina 1993 ja 1997. Se rakennettiin alun perin suorakulmaiseksi rakennukseksi Pico Boulevardin ja 11th Streetin (nykyään Chick Hearn Ct.) väliin Figueroa Streetille. Keskuksen koillisosa purettiin vuonna 1997, jotta saatiin tilaa Staples Centerille. Kongressikeskuksen vihreästä lasista sekä valkoisia teräsrakenteista koostuvat teräsrakenteet suunnitteli arkkitehti James Ingo Freed.
Kongressikeskuksen edessä sijaitseva alue tunnetaan Gilbert Lindsay Plazana, joka nimettiin viimeisimmän kunnanvaltuuston mukaan, joka edusti Los Angelesin keskustan aluetta monia vuosia. 10 jalkaa (3 metriä) korkea, "The Emperor of the Great 9th Districtiä" kunnioittava monumentti paljastettiin vuonna 1995. Samoin Figueroa Streetin ja kongressikesuksen välinen asema on nimetty kunnanvaltuusto Lindsayn mukaan.
1. maaliskuuta 1983 tornado aiheutti vahinkoja katolle sekä ylemmän tason paneeleille. Rakennus korjattiin ja kongressikeskuksen uudet tekstausmerkit asennettiin 3 miljoonan dollarin kokonaiskustannuksilla.
Vuodesta 2005 lähtien kongressikeskus on järjestänyt MusiCares Person of the Year-kunnianosoituksen kaksi yötä ennen Grammy-palkintogaalaa. Se isännöi myös Grammy palkintogaalan pre-televisiointia (ennen Staples Centerin tärkeintä televisiointia) aina vuoteen 2013 asti, jolloin pre-televisiointi siirtyi Nokia Theatreen.
Lahden Seudun Kuntatekniikka

Lahden Seudun Kuntatekniikka Oy (LSKT) on kuntaomisteinen osakeyhtiö. Omistajia ovat Lahden ja Orimattilan kaupunki sekä Asikkalan, Hollolan ja Nastolan kunnat. Osakeyhtiön toiminta alkoi 1. tammikuuta 2009, aiemmin yritys toimi samojen kuntien omistamana liikelaitoksena. Kyseinen toimintamalli oli tällöin kuntatekniikan alalla täysin uusi. 
LSKT tuottaa asiakkailleen kuntateknisiä palveluita, kuten viher- kadunhoito ja maanrakennuspalveluja sekä niihin liittyviä suunnittelu- ja rakennuttamispalveluita. Yritys osallistuu kehityshankkeisiin yhdessä yhteistyökumppaneiden kanssa. 
LSKT huolehti myös Lahden kaupungin vastuulla olevista maanvastaanottopaikoista sekä hoitaa ajoneuvojen siirtämisestä ja romuajoneuvojen hävittämisestä annetun lain mukaiset kunnille kuuluvat tehtävät.
Heidi Lindén

Heidi Lindén (s. 1984) on suomalainen tuottaja, kehitys- ja rahoitusstrategi sekä kirjailija. Hän on kansainvälisesti toimivan ACM Partners -yrityksen perustaja.
Ura.
Lindén aloitti uransa talenttien hallinnassa ja mainonnassa, ja perusti ensimmäisen yrityksensä 25-vuotiaana. Hän on ollut perustajana ja osakkaana toimistoissa kuten Avenue A Agency ja työskennellyt mainos- ja viestintätoimistoissa, kuten Miltton, Hasan &amp; Partners, Also Starring ja Lucy Loves Stories. Hän on toiminut myös strategisena konsulttina kaupallisille kanaville, kuten MTV3.
Lindén on esiintynyt näyttelijänä useissa suomalaisissa tuotannoissa ja saanut kansainvälistä huomiota tuottajana. Hän on asunut ja työskennellyt Los Angelesissa, New Yorkissa ja Helsingissä.
ACM Partners.
Vuonna 2011 Lindén perusti ACM Partnersin, kansainvälisen kehitys- ja strategia-alan yrityksen, jolla on toimistot Helsingissä, Tukholmassa ja New Yorkissa. Yritys on toteuttanut projekteja yli 40 maassa, tuottanut televisiosarjoja, elokuvia ja mainoskampanjoita. Keskimääräinen budjetti tuotannoilla on noin 6 miljoonaa euroa per elokuva ja 1 miljoona euroa per televisiojakso.
Lindén on ollut mukana yli 250 myydyssä konseptissa, konsultoinut yli 500 luovan alan ammattilaista ja johtajaa sekä pitänyt yli 150 masterclassia Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Koulutus.
Lindénillä on taiteen maisterin tutkinto Tampereen yliopistosta ja toinen maisterin tutkinto Aalto-yliopistosta elokuva- ja televisiotuotannosta. Hänen kandidaatintyönsä "Pelkoa ja inhoa naisena Suomen elokuva-alalla" käsitteli salassapitosopimuksia ja epäasiallista kohtelua suomalaisella elokuva-alalla. Työ pidettiin aluksi julkaisemattomana, mutta se julkaistiin myöhemmin Otavan kustantamana #MeToo-liikkeen vaikutuksesta Suomessa. Aalto-yliopisto pyysi julkisesti anteeksi työn alkuperäistä sensurointia.
Lindén opiskeli myös sketsikomiikkaa Groundlings-teatterissa Los Angelesissa.
Julkaisut ja yhteiskunnallinen vaikuttaminen.
Lindén sai laajaa julkisuutta Suomessa #MeToo-liikkeen aikana, kun hänen opinnäytetyönsä toi esiin seksuaalista häirintää elokuva- ja luovilla aloilla. Hänen kirjansa "#Metoo-vallankumous – miten hiljaisuus rikottiin" (2018) kokosi yli 1 500 ammattilaisen todistukset ja sai mediassa lempinimen ”Lindénin lista”.
Palkinnot.
Vuonna 2018 Lindén sai Naisasialiitto Unionin tasa-arvopalkinnon "Vuoden Lyyti" tunnustuksena työstään tasa-arvon ja avoimuuden edistämiseksi elokuva- ja luovilla aloilla.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1929

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1929 Jyväskylässä.
Tulokset.
Miehet, 10 kilometriä.
Kilpailut käytiin Jyväskylässä 9.2.1929. Kisaan lähti 42 hiihtäjää, joista 4 keskeytti. Kilpailulatu todettiin yli kilometrin liian pitkäksi. Kilpailussa Martti Lappalainen oli selvä ykkönen voitettuaan seuraavaksi tulleen lähes kahdella minuutilla. Viipurin Urheilijoiden Sutisen toista sijaa pidettiin yllätyksenä kisassa. 
Miehet, 50 kilometriä.
Kilpailut käytiin Jyväskylässä 10.2.1929. Kisaan lähti 28 asteen pakkassäässä 19 hiihtäjää, joista 9 keskeytti. Kilpailussa Adiel Paananen ja Martti Lappalainen kävivät kovinta kisaa kilpailun johtopaikasta. Paananen johti kisaa 40 kilometrin kohdalla reilulla minuutilla Lappalaista, jolla pian sen jälkeen tuli suksirikko. Lappalaisen loppusijoitus oli 8. yli 20 minuuttia Paanaselle hävinneenä.
Miehet, joukkue.
Kilpailu perustui Jyväskylässä 9.2. hiihdetyn 10 kilometrin kisan yhteistuloksiin - kolmen hiihtäjän yhteisaika. Kisassa mukana näin 5 seuraa. Mestaruuden voittaneessa Iisalmen Visan joukkueessa oli mukana nouseva mestarihiihtäjä 19-vuotias Olli Remes, jonka sijoitus 10 kilometrin kisassa oli 9.
Mäkihyppy.
Kilpailu käytiin Kouvolassa 3.2.1929. Osanottajia oli kaikkiaan 27, joista 15 kykeni pysymään molemmat hypyt pystyssä. Erkki Järvinen hyppäsi ensimmäisellä kierroksella pisimmälle 29,5 metriin, mutta kaatui toisen hyppynsä. Yrjö Kivivirta hyppäsi ensimmäisellä 28,5 metriä, mutta kaatui myös toisen.
Yhdistetty.
Kilpailu käytiin Kouvolassa 2. - 3.2. Osallistujia oli kaikkiaan 10, joista kaksi keskeytti hiihto-osuudella. Hiihto-osuudella Toivo Nykänen oli kaksi minuuttia nopeampi eli lähti mäkiosuudelle selvässä johdossa pahimpiin kilpailijoihin nähden. Samaan aikaan oli Puolan Zakopanessa alkamassa suuret kansainväliset kisat, joihin suomalaisista yhdistetyn miehistä osallistuivat Esko Järvinen ja Paavo Nuotio. Tulosluettelossa nähtiin nouseva tähti eli 5. sijoittunut 19-vuotias lahtelainen Lauri Valonen, jonka parhaat vuodet oli 1930-luvulla.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1930

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1930 8.–9. helmikuuta Kuopiossa.
Tulokset.
Miehet, joukkue.
Kilpailu perustui Kuopiossa 8.2. hiihdetyn 10 kilometrin kisan yhteistuloksiin – kolmen hiihtäjän yhteisaika. Kisassa mukana näin 5 seuraa. Neljänneksi sijoittui Saarijärven Pullistus ja viidenneksi Vieremän Koitto.
Mäkihyppy.
Kilpailu käytiin Kuopion Puijolla 9. helmikuuta 1930. Katselijoita oli yli 2 000. Voiton vei pisimmillä hypyillään kotimäessään kuopiolainen Eelis Uosikkinen. Lahden Hiihtoseuran Paavo Nuotio teki ensimmäisellä hypyllään mäkiennätyksen 43,5 metriä, mutta hän kaatui toisen hyppynsä sijoittuen lopulta kahdeksanneksi. Toinen lahtelainen Lauri Valonen teki kauniin 39 metrin hypyn ensimmäisellä kierroksella, mutta myös hän kaatui sijoittuen 11:nneksi. Edellisen vuoden mestari viipurilainen Karjalan Urheilijoiden Sulo Usa hyppäsi 41,5 metriä, mutta kaatui toisen hyppynsä sijoittuen yhdeksänneksi. 
Yhdistetty.
Yhdistetyn SM-kisat pidettiin Kuopion Puijolla 8.–9. helmikuuta 1930. Osanottajia oli 14 miestä. 17 km:n hiihto-osuuden ykkönen oli Lahden Toivo Nykänen, joka voitti Kuopion Eelis Uosikkisen 11 sekunnilla. Uosikkisesta jäi Kuopion E.Kuvaja vain kuusi sekuntia ja Lahden Hugo Ilvonen 21 sekuntia. Seuraavat jäivätkin näistä yli kaksi minuuttia. Mäessä Uosikkinen hyppäsi varmat 38,5 metrin hypyt ottaen Suomen mestaruuden näin myös yhdistetyssä mäenlaskun lisäksi. Lahden Esko Järvinen hyppäsi tasaisesti 36 metrin hypyt nousten SM-hopealle. Toinen lahtelainen Lauri Valonen hyppäsi mäessä 33,5 ja 34 metriä nousten SM-pronssille. Hiihdon ykkönen Toivo Nykänen kaatui toisen hyppynsä, mikä pudotti hänet neljänneksi. Samoin kävi myös Hugo Ilvoselle eli kaatuminen toisessa hypyssä ja loppusijoitus viides.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1931

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1931 Jyväskylässä.
Tulokset.
Miehet, 10 kilometriä.
Kilpailu hiihdettiin Jyväskylässä 14.2. Kisan voitti kolmannen kerran peräkkäin Martti Lappalainen. Yllätysnimenä pidettiin kisassa Vehkalahden Valmari Toikkaa. 
Miehet, 50 kilometriä.
Matkaan lähti kaikkiaan 26 miestä. Puolimatkassa kisaa johti Veli Saarinen ajalla 1.38,51. Martti Lappalainen oli toisena ajalla 1.40,20. Seuraavina Liikkanen 1.41,24, Paananen 1.42,25, Kontula 1.44,30, Tauno Lappalainen 1.45,25, Väänänen 1.45,27 ja Autio 1.46,22. 
Miehet, joukkue.
Kilpailu perustui Jyväskylässä 14.2. hiihdetyn 10 kilometrin kisan yhteistuloksiin - kolmen hiihtäjän yhteisaika. 
Mäkihyppy.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä 15.2.
Yhdistetty.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä 14.-15.2.
Menneisyyden varjo

Menneisyyden varjo on Ville Salmisen ohjaama elokuva vuodelta 1946. Salminen laati käsikirjoituksen toimittaja Esko Miettisen alkuperäisaiheesta.
Elokuva on jännitystarina, jossa vuorineuvos Bergrothin tyttäret Lena ja Sirkka tutustuvat tehtaalla työskentelevään insinööriin ja naistenmieheen Rainer Leimuun. Lena tuntee vetoa mieheen, mutta tämän entiset naisystävät ja mustasukkaisuus tulevat heidän onnensa tielle kohtalokkain seurauksin. Menneisyys vainoaa Leimua.
Tuotanto ja esitykset.
Esko Miettinen oli vapaa toimittaja, joka muutti vuonna 1947 Hollywoodiin ja kirjoitti sieltä käsin juttuja "Kinolehteen". 
"Menneisyyden varjo" jäi Valio-Filmin ainoaksi pitkäksi näytelmäelokuvaksi. Elokuva on esitetty televisiossa vain kerran aiemmin, syksyllä 1961. Yle TV1 esitti sen perjantaina 14. kesäkuuta 2013.
Vastaanotto.
Uutena yrittäjänä tuotantoyhtiöiden joukossa Valio-Filmi saa kritiikeissä kannustusta – vaikka Raoul af Hällströmin sanoin oli opittu "suhtautumaan hieman epäluuloisesti yritteliäisiin vasta-alkajiin kotimaisen filmi-tuotannon alalla" – sillä Salmisen "elokuva on teknillisesti parhainta nykyaikaista meikäläistä tasoa". Käsikirjoituksen heikkouden vastapainona kiitosta saavat ohjauksen ansiot ja kaikinpuolinen huolellisuus. Painokasta kiitosta saa Harry Bergströmin musiikki, josta esimerkiksi Sulho Ranta toteaa, että "musiikki täytti hyvin tehtävänsä". Myös Tauno Palon ja Ritva Arvelon roolisuorituksia kiiteltiin lehdistössä.
Tauno Palo palkittiin roolisuorituksestaan vuonna 1946 parhaan miespääosan Jussi-palkinnolla.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1925

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1925 Jyväskylässä ja Kuopiossa. Huonon lumitilanteen vuoksi Jyväskylän kilpailut järjestettiin alkuperäistä suunnitelmaa myöhemmin. Lahden Salpausselän kisojen yhdistetyn kisa ja mäenlaskukisa olivat samalla vuoden 1925 SM-kisoja.
Tulokset.
Miehet, 10 kilometriä.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä 28. helmikuuta. Haapaveden Hiihtäjät voitti joukkuekilpailun, johon laskettiin viiden hiihtäjän yhteistulos.
Miehet, 30 kilometriä.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä 1. maaliskuuta.
Miehet, 60 kilometriä.
Kilpailu käytiin Kuopiossa 8. maaliskuuta.
Miehet, 5 x 2 kilometrin viesti.
Kilpailu käytiin Kuopiosa 8.3. Maaliin pääsi kaksi joukkuetta. Iisalmen Visan joukkue keskeytti.
Naiset, 5 kilometriä.
Kilpailu käytiin Jyväskylässä.
Mäkihyppy.
Kilpailu käytiin Lahdessa Salpausselän kisojen yhteydessä 22.3.
Yhdistetty.
Kilpailu käytiin Lahdessa Salpausselän kisojen yhteydessä 21.3. Osanottajia oli kaikkiaan 13.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1926

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1926 pidettiin Haapavedellä 15.–16. tammikuuta ja Kajaanissa 13.–14. maaliskuuta 1926. Mäkikisa käytiin Hämeenlinnassa 28. helmikuuta 1926.
Tulokset.
Miehet, 10 kilometriä.
Kilpailu käytiin Haapavedellä 16. tammikuuta. Haapaveden Hiihtäjät voitti joukkuekilpailun, johon laskettiin viiden hiihtäjän yhteistulos.
Miehet, 30 kilometriä.
Kilpailu käytiin Haapavedellä 17. tammikuuta.
Miehet, 60 kilometriä.
Kilpailu käytiin Kajaanissa 15.3. osana 5. Kainuun Talvipäiviä. Matka hiihdettiin kolmena 20 kilometrin lenkkinä.
5 x 2 kilometriä, viesti.
Kilpailu käytiin Kajaanissa 13.3. Kainuun 5. Talvikisojen yhteydessä.
Naiset, 5 kilometriä.
Kilpailu käytiin Haapavedellä.
Mäkihyppy.
Kilpailu käytiin Hämeenlinnassa 28.2. Kilpailijoita oli kaikkiaan 22.
Yhdistetty.
Kilpailu käytiin Helsingissä 30.-31.1. Mäkikilpailu suoritettiin Alppilassa. Kilpailut olivat samalla valintakisat Lahdessa pidettäviin MM-kisoihin.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1932

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1932 Virolahdella. Lake Placidin olympiakisoissa kilpailleet viisi suomalaishiihtäjää eivät olleet mukana SM-hiihdoissa.
Tulokset.
Miehet, 10 kilometriä.
Joukkuekilpailun voitti Kainuun Hiihtoseura.
Miehet, 50 kilometriä.
Miesten 50 km hiihdettiin Virolahden Virojoella 14. helmikuuta 1932. Aamulla pakkasta oli kisapaikalla noin 10 astetta. Katselijoita oli lähes 3 000. Matkalle lähti 42 hiihtäjää, ja maaliin hiihti kaikkiaan 31 miestä. Kisa hiihdettiin kahtena 25 km:n lenkkinä. Puolivälissä kisaa johti Mäntän Heikki Norojärvi puolella minuutilla ennen Lahden Lanua ja Lanusta puoli minuuttia Joensuun Partanen. Riivari ja Autio olivat Partasesta jäljessä kaksi minuuttia. Matkan toisella puoliskolla Norojärvi väsyi; oli pysähtynyt matkalla jopa pari kertaa juomaan jostain kaivosta vettä. Enson Toivo Kontula melkein tavoitti Norojärven heidän eronsa ollessa maalissa 37 sekuntia.
Miehet, joukkue.
Kilpailu perustui Virolahdella 13.2. hiihdetyn 10 kilometrin kisan yhteistuloksiin - kolmen hiihtäjän yhteisaika. 
Naiset, 5 kilometriä.
Naisten 5 km hiihdettiin Virolahdella 13. helmikuuta 1932. Osanotajia kisassa oli kahdeksan. Järjestäbän seuran Virolahden Sampon Impi Tasa ja Vilma Harju ottivat kaksoisvoiton.
Mäkihyppy.
Kilpailu käytiin Virolahdella 14. helmikuuta 1932. Kilkpailuun osallistui 31 miestä. Mestaruuden tavottelijoista Kuopion Väinö Tiihonen kosketti kädellään rinnettä, joten menetti näin mahdollisuutensa. Lahden Lauri Valonen istui ensimmäisen hyppynsä menettäen myös mahdollisuudet mestaruuskisassa. Lahden Paavo Nuotio hyppäsi tasaisen hyvin molemmat hyppynsä voittaen Suomen mestaruuden ja seurakaverinsa Erkki Järvisen ja Toivo Nykäsen. 
Yhdistetty.
Yhdistetyn SM-kisat pidettiin Virolahdella 13.-14. helmikuuta 1933. Hiihto-osuudella erottui neljä yhdistetyn hiihtäjää eli Ounasvaaran Aarne Valkama, Lahden Nykänen ja Valonen sekä Puijon Uosikkinen. Mäkeen tultaessa suosikkina yhdistetyn voittajaksi oli Nykänen, mutta hän kaatui toisen hyppynsä. Näin hänen loppusijoituksensa oli viides. Kisaa hiihto-osuuden jälkeen johtanut Valkama kaatui molemmat hyppynsä, joten hän putosi kärkisijoilta. Valonen onnistui mäessä voittaen varovasti hypännyttä Uosikkista riittävästi ottaakseen Suomen mestaruuden. Kuopion Tiihonen nousi hyppyjensä ansiosta lopputuloksissa kuudenneksi.
Satchel Paige

Leroy Robert "Satchel" Paige (7. heinäkuuta 1906 – 8. kesäkuuta 1982) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Ammattilaisuransa hän aloitti 1926. Hänet valittiin vuonna 1971 Baseball Hall of Fameen. Hän pelasi St. Louis Brownsissa 47-vuotiaaksi. 
Nuoruuden näpistelyjen vuoksi Paige joutui moneksi vuodeksi koulukotiin, jossa hän sai oppia pelitaidoissa. Päästyään vapauteen hän aloitti saman tien peliuransa puoliammattilaisjoukkueessa Mobile Tigersissa, jossa hänen veljensä jo pelasi.
Baseball Hall of Fame

National Baseball Hall of Fame and Museum on yhdysvaltalainen baseballin museo ja kunniagalleria, joka sijaitsee New Yorkin osavaltiossa Cooperstownissa.
Baseball Hall of Fame on yksityisesti ylläpidetty museo. Se on Yhdysvaltojen baseballhistorian tutkimuksen keskus, ja siellä on runsaasti aiheeseen liittyvää näyttelyesineistöä. Pelin parissa toimineita henkilöitä muistetaan siellä. Sen tunnuslause on: "Preserving History, Honoring Excellence, Connecting Generations."
Paikannimellä "Cooperstown" viitataan usein juuri tähän museoon ja kunniagalleriaan.