tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Jessica Aguilera

Jessica Carolina Aguilera Aguilera (s. 26. kesäkuuta 1985 Somoto) on nicaragualainen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa ja 400 metrin aitajuoksussa.
Aguilera osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa Helsingissä 2005, jossa hän putosi 400 metrin aitajuoksussa alkuerissä juostuaan ajan 1.04,43. Hän kilpaili Pekingin olympialaisissa 2008 100 metrillä, mutta putosi jälleen ensimmäisellä kierroksella. Daegun MM-kisoissa 2011 hän karsiutui 400 metrin aitojen alkuerissä juostuaan ajan 1.02,78.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF" 
Lähteet.
Juho Astala

Juho Kustaa Astala (17. syyskuuta 1860 Urjala – 25. joulukuuta 1936 Urjala) oli suomalainen valtiopäivämies, kansanedustaja ja maanviljelijä. 
Astala toimi ensimmäisen kerran kansanedustajana vuosina 1910–1914, toimittuaan sitä ennen säätyvaltiopäivillä talonpoikaissäädyssä Tammelan tuomiokunnan edustajana 1904–1905 ja 1905–1906. Astala toimi kansanedustajana myös vuosina 1918–1919, jolloin hän seurasi Suomen Lontoon lähettilääksi nimettyä Rudolf Holstia. Hän edusti nuorsuomalaista puoluetta ja sen seuraajaa Kansallista edistyspuoluetta. Myös Urjalan kunnallispolitiikassa toimineelle Astalalle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi 1924.
Mohamed Al-Malky

Mohamed Amer Al-Rashed Al-Malky (s. 1. joulukuuta 1962) on omanilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa.
Al-Malky osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Los Angelesissa 1984, mutta putosi alkuerissä 400 metrillä eikä myöskään Omanin pitkän viestin joukkue, jossa hän juoksi ankkuriosuuden, päässyt jatkoon. Al-Malky voitti vuonna 1985 samalla matkalla hopeaa Jakartassa järjestetyissä Aasian-mestaruuskilpailuissa ajallaan 46,45 sekuntia ja vei maanosan mestaruuden Singaporessa 1987. Hän pääsi puolivälieriin asti Rooman MM-kisoissa 1987.
Al-Malky osallistui Soulin olympialaisissa 1988 jälleen 400 metrin henkilökohtaiselle matkalle, jonka lisäksi hän juoksi maansa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Omanin joukkue putosi viestissä ensimmäisellä kierroksella, mutta Al-Malky pääsi henkilökohtaisella matkalla aina finaaliin saakka ja sijoittui lopulta kahdeksanneksi. Hän juoksi samana vuonna ajan 44,56 sekuntia, joka on edelleen Aasian ennätys. Al-Malky voitti vuonna 1989 Aasian-mestaruuskilpailuista hopeaa hävittyään vain kahdella sadasosalla Qatarin Ibrahim Ismailille, joka voitti urallaan matkan Aasian-mestaruuden viisi kertaa. Hän kilpaili olympialaisissa viimeisen kerran Barcelonassa 1992, jossa hän jäi alkueriin, mutta oli Sydneyn kisoissa 2000 maansa lipunkantaja avajaisissa.
Lähteet.
Billboard Music Awards

Billboard Music Award on yhdysvaltalaisen Billboard-lehden jakama palkinto. Se on yksi suurimmista yhdysvaltalaisista musiikkipalkinnoista yhdessä Grammy-palkintojen, American Music Awardsien ja Rock and Roll Hall of Fame Induction Ceremony -palkintojen kanssa.
Billboard Music Award -palkinnot jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1990. Palkintoja ei jaettu vuosina 2007–2010, mutta vuonna 2011 palkinnot jaettiin toukokuussa.
Billboard Music Awards on hyvin samankaltainen kuin American Music Award, sillä sekin jaetaan suosion perusteella.
Raffii Suomi-flättii

Raffii Suomi-flättii on suomalaisen rap-yhtye SMC Lähiörottien ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 15. kesäkuuta 2011 Full House Recordsin kautta CD+DVD-, LP- ja kasetti-formaatissa. Levyllä kuullaan lukuisia vierailijoita, kuten Asa, Jodarok, Notkea Rotta ja Raimo. Albumi sijoittui Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle viikolla 25/2011.
Taustaa.
Albumin avausraita "Northside nagetti" julkaistiin musiikkivideon kera YouTubessa joulukuussa 2009 nimellä "SMC Hoodrats". Albumiversiolla kappale sai uuden nimen lisäksi uuden biitin, joka mukailee musiikkivideoversion eli Mobb Deepin "Shook Ones Pt. II" -kappaleen biittiä. Kappaleella "Yks risti kaks" vierailee rap-artisti Raimo, joka ei ollut mukana kappaleen musiikkivideoversiolla. Albumin vinyyliversiolla on mukana "Totuus löytyy paskasta" -niminen bonusraita, jolla vierailevat hardcore-yhtye Ratface, hardcore-yhtye Boltin laulaja Tane sekä rap-artisti Notkea Rotta.
Formaatit.
Albumi julkaistiin kolmessa eri formaatissa: CD+DVD, LP ja kasetti. Albumin CD-versiolla mukana olevalla DVD:llä on mukana SMC Lähiörottien kolme musiikkivideota "SMC HOODRATS/Northside nagetti", "Lähiörotat skujaa" ja "Yks risti kaks" sekä "Yks risti kaks" -kappaleen Oikeussali extra. DVD:llä on myös Lähiörottien live-esiintyminen Virgin Oilissa vappuna 2010, rullalautailuvideoita sekä graffitin maalausta. CD-versio sisältää myös rap-artisti Jani Ryin tekemän sarjakuvan ja toiselta puolelta löytyy juliste. Albumin LP versiota painettiin yhteensä 500 kappaletta, joista 200 on väriltään oransseja, 150 sinisiä ja 150 valkoisia. Jokaisella vinyylivärillä on lisäksi erilaiset kannet. Albumi julkaistiin myös c-kasettina, jota painettiin yhteensä 100 kappaletta. LP- ja kasettiformaatit sisältävät lisäksi "Totuus löytyy paskasta" -nimisen bonuskappaleen, jota ei CD-versiolla ole.
Aasianrunkojäärä

Aasianrunkojäärä ("Anoplophora glabripennis") on Kiinasta kotoisin oleva kovakuoriaislaji, joka on puisen pakkausmateriaalin mukana levinnyt vieraslajina Eurooppaan ja Pohjois-Amerikkaan. Se käyttää ravinnokseen monia puu- ja pensaslajeja, ja toukkien puulle aiheuttamat vauriot johtavat usein puun kuolemaan.
Euroopan komissio on vuonna 2015 antanut säädöksen, jonka tavoitteena on aasianrunkojäärän leviämisen estäminen.
Suomessa kaikista aasianrunkojäärähavainnoista on lain mukaan ilmoitettava Ruokavirastoon. Lokakuussa 2015 aasianrunkojäärää tavattiin Suomessa ensimmäisen kerran luonnossa Vantaalla. Esiintymäalueen metsä kaadettiin ja puusto haketettiin jäärän leviämisen estämiseksi.
Koko ja ulkonäkö.
Aikuinen aasianrunkojäärä on huomiota herättävän suurikokoinen hyönteinen. Sen ruumis on 25–35 mm pitkä ja väritykseltään musta. Mustalla pohjalla on valkoisia pilkkuja. Tuntosarvet ovat ruumista pidemmät, väriltään musta-valko-raidalliset. Aasianrunkojäärä on hyvin samannäköinen kuin lähisukulaisensa kiinanrunkojäärä ("Anoplophora chinensis"), jota ei toistaiseksi ole kuitenkaan havaittu Suomessa.
Puun kuoren alle munitut munat ovat 5–7 mm:n pituisia, vaaleita ja pitkulaisia. Toukat ovat väriltään vaaleita ja kasvavat 5 cm:n pituisiksi. Toukat koteloituvat puun sisälle.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Aasianrunkojäärän luontainen levinneisyysalue on Kiinassa.
Se on levinnyt kansainvälisessä kaupassa puisen pakkausmateriaalin mukana Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan. Sitä on löydetty myös Suomesta Aasianrunkojäärä on luokiteltu yhdeksi sadasta vahingollisimmasta vieraslajista.
Lisääntyminen.
Naaras munii munat puun kuoren alle. Munat kuoriutuvat noin kahden viikon kuluttua muninnasta. Toukat elävät rungon sisällä ja syövät puuta. Toukka koteloituu puun rungon sisälle. Kotelosta kuoriutuva aikuinen hyönteinen tekee puun kuoreen halkaisijaltaan 1 cm:n kokoisen, pyöreän reiän, jonka kautta se kaivautuu ulos puusta. Aasianrunkojäärä elää aikuisena noin kuukauden.
Aasianrunkojäärän elinkierron pituus riippuu ilmasto-olosuhteista. Lämpimissä olosuhteissa sukupolven väli on yksi vuosi, mutta viileämmässä ainakin kaksi vuotta.
Ravinto.
Rungon sisällä elävät toukat syövät jälsi- ja puuosia., kun taas aikuiset hyönteiset syövät lehtipuiden lehtiä ja kaarnaa. Runkohaapsasen ("Saperda carcharias") vioitus on hyvin samannäköistä kuin aasianrunkojäärällä.
Aasianrunkojäärä käyttää ravinnokseen monia lehtipuu- ja pensaslajeja kuten esimerkiksi haavat ja poppelit ("Populus" spp.), pajut ("Salix" spp.), vaahterat ("Acer" spp.), hevoskastanja ("Aesculus hippocastanum"), koivut ("Betula" spp.), lepät ("Alnus" spp.), omenapuut ("Malus" spp.), päärynäpuut ("Pyrus" spp.), jalavat ("Ulmus" spp.) ja saarnet ("Fraxinus" spp.).
Rinne (mangasarja)

Rinne (Kyoukai no Rinne) on Rumiko Takahashin luoma mangasarja. Sarja alkoi ilmestyä Suomessa 2010. 
Sarja edustaa shōnen tyyliä. Suomessa ikärajaksi on asetettu 13 vuotta. Sarjan on suomentanut Antti Kokkonen. Japanissa sarja alkoi ilmestyä "Weekly Shonen Sunday" - lehdessä 2009. Sarjan julkaisu Suomessa päättyi loppuvuodesta 2013 numeroon 14 kustantajan lopetettua manga- pokkareiden julkaisemisen.
Juoni.
Sarjan päähenkilö on Rinne Rokudõ -niminen 16-vuotias lukiota käyvä köyhä opiskelija. Hän on puoliksi henkien maailmaan kuuluva shinigami ja puoliksi ihminen ja hänen työnään on opastaa kuolleiden sieluja. Rinnen päätehtävä on auttaa erityisesti niitä, jotka ovat jostakin syystä jääneet kiinni maalliseen elämään aiheuttaen kummittelua ja muita pelottavia ilmiöitä. Rinne kykenee liikkumaan henkimaailman ja tavallisen maailman välillä käyttämällä erityistä takkia, joka muuttaa hänet hengeksi ja samalla näkymättömäksi tavallisessa maailmassa. Rinne kykenee näkemään henget ollessaan ihminen. Rinne ansaitsee osan elannostaan uhrilahjoina tarjoamalla henkenä apua oppilaille joilla on ongelmia jostakin merkillisestä tapauksesta, johon voi liittyä tuonpuoleisen olentoja tai sieluja.
Osin vastoin tahtoaan hän saa avukseen Sakura Mamiyan joka on samaa luokkaa käyvä tyttö, joka kykenee näkemään henkiä. Lisäksi hänen avukseen tulee Rõkumon joka on musta sopimuskissa ja voi näyttäytyä tavallisena kissana tai hiukan demonimaisena olentona. Rõkumon voi niin ikään kulkea tavallisen maailman ja henkimaailman välillä ja kuljettaa usein Rinneä ja Sakuraa. Rinne on velkaa, jonka hänelle jätti isoäiti. Hän rakastui kuolevaan mieheen, ja sai 50 vuotta aikaa ihmisten maailmassa tämän kanssa vastineeksi moninkertaisesta työmäärästä, jota hän ei saanut tehdyksi annetuna aikana. Rinne ei ole tästä katkera.
Lara Cox

Lara Jane Cox (s. 6. maaliskuuta 1978 Canberra) on australialainen näyttelijä. Televisiosarjassa "H2O" hän näyttelee meribiologi Dr. Linda Denmania.
Kaliumpersulfaatti

Kaliumpersulfaatti eli kaliumperoksidisulfaatti tai kaliumperoksodisulfaatti (K2S2O8) on kalium- ja peroksodisulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään hapettimena.
Ominaisuudet.
Kaliumpersulfaatti on kiinteää kiteistä ainetta. Se liukenee hieman veteen, mutta ei orgaanisiin liuottimiin. Vesiliuokset ovat stabiileja noin 100 °C lämpötilaan saakka, jolloin ne hajoavat muodostaen happikaasua ja kaliumsulfaattia. Kaliumpersulfaatti on erittäin vahva hapetin ja kykenee hapettamaan esimerkiksi mangaanin permanganaatti-ioniksi.
Valmistus.
Kaliumpersulfaattia valmistetaan hapettamalla elektrolyyttisesti kaliumvetysulfaatin vesiliuosta. Sitä voidaan tuottaa myös saostamalla lisäämällä kaliumsulfaattia tai kaliumkloridia ammoniumpersulfaattiliuokseen.
Käyttö.
Kaliumpersulfaatti on erittäin vahvasti hapettava aine, joten sitä voidaan käyttää muun muassa sellun valkaisuun ja hapettimena teollisissa prosesseissa ja erityisesti polymeeriteollisuudessa radikaali-initiaattorina. Sitä käytetään myös analyyttisenä reagenssina, valmistettaessa vetyperoksidia sekä desinfioivana yhdisteenä.
Burgess Abernethy

Burgess Abernethy (s. 21. helmikuuta 1987 Gold Coast, Queensland, Australia) on australialainen näyttelijä. Televisiosarjassa "H2O" hän näyttelee Rikkin poikaystävää ja Rikki's-kahvilan toista perustajaa.
Ex tuarum

Ex tuarum -nimellä tunnetaan 30. lokakuuta 1209 päivätty, paavi Innocentius III:n Lundin arkkipiispa Anders Sunesenille lähettämä Suomea koskeva bulla. Latinankielinen paavin kirje on vanhimpia säilyneitä asiakirjoja, joissa kerrotaan kirkon asemasta Suomessa. 
Ex tuarumissa puhutaan kahdesta nimettömäksi jäävästä Suomen piispasta, joista ensimmäisen mainitaan kuolleen lähetystyössä ja toisen nimittämiseen paavi myönsi luvan tämän aviottomasta syntyperästä huolimatta. On esitetty erilaisia tulkintoja siitä, olisivatko nämä piispat saattaneet olla 1500-luvulla laaditussa "Suomen piispainkronikassa" mainitut Rodolphus ja Folkvinus.
Kirjeen sisältö.
30.10.1209 Lateraani"Paavi Innocentius III Lundin arkkipiispalle."Lundin arkkipiispalle.Sinun kirjeesi sisällöstä saimme tietää, että muuan maa, jonka nimi on Suomi, on äskettäin muutamien ylhäisten huolenpidon avulla valkeuden Isän toimesta, jolta kaikkinainen hyvä anti ja täydellinen lahja tulee, kääntynyt kristinuskoon, jossa se kuten Jeesus-poikanen varttuu viisaudessaan ja iässä, mutta että sen maan piispalle, sen jälkeen kun hän levitettyään katolista uskoa oli siellä laillisesti päättänyt juoksunsa ja hänet oli kutsuttu vastaanottamaan taivaallista voittopalkintoa, ei tähän mennessä ole asetettu seuraajaa. Sillä kun uuden istutuksen ja sen seudun ihmisten uppiniskaisuuden ja myös epäsuotuisan ilmaston takia sinne valitun ei katsota olevan kunniapaikalla vaan marttyyriudelle alttiina, tuskin kukaan haluaa sen istuimen haltijaksi, paitsi sellainen, joka jumalansanan sytyttämänä tahtoo Kristuksen nimen tähden kestää kidutuksia. Mutta kun muuan mies, tavoiltaan hyvä, niin kuin vakuutat, ja iältään kypsä sekä tiedon ja hyveiden seppelöimä, on jumalansanan tähden, jota hän on tuolle kansalle jonkin aikaa saarnannut ja kestänyt heidän taholtaan kärsimystä ja kurituksia, kutsuttu tuon kirkon paimeneksi, jotta sitä siten johtaisi mies, joka haluaa virkaan, mikä tuottaa enemmän marttyyriutta kuin kunniaa, sinä et ole tahtonut antaa hänelle vihkimuksen lahjaa ilman meidän lupaamme, koska hän ei ole syntynyt laillisesti avioliitosta. Kun siis ankara pakko käskee ja ilmeinen hyöty sitä vaatii, olet nöyrästi anonut meiltä, että suvaitsisimme myöntää hänelle armahtavaisesti erivapauden. Me siis määräämme sinun pyyntöjesi taivuttamina apostolisella kirjeellä, että jos näin on, sinä meidän nimissämme myönnät hänelle erivapauden, teroittaen hänelle, että hänen tulee, niin kuin hän on alkanutkin, opettaa tätä uutta istutusta niin sanalla kuin esimerkillä ja ahkerasti pyrkiä edelleen juurimaan pakanuuden erheytystä ja laajentamaan kristillisen uskonnon rajoja. Sillä vaikka kaikki hyveet vievät voittopalkintoon, vain kestävyys kruunataan.Annettu Lateraanissa 30. lokakuuta paaviutemme kahdentenatoista vuonna.
Lassi Etelätalo

Lassi Etelätalo (s. 30. huhtikuuta 1988) on suomalainen keihäänheittäjä ja EM-mitalisti. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja häntä valmentaa Leo Pusa. Syksyyn 2013 saakka häntä valmensi Olavi Parjanen. 
Vuonna 2007 Etelätalo karsiutui loppukilpailusta Hengelon alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Vuonna 2009 hän sijoittui yhdeksänneksi Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa. Hän tuli neljänneksi Zürichin EM-kilpailuissa 2014 tuloksella 83,16. Kaudella 2015 hän kärsi loukkaantumisista ja palasi kilpakentille vasta vuoden 2016 syyskuussa.
Vuoden 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa Dohassa Etelätalo pääsi ainoana suomalaisena jatkoon keihään karsinnasta. Etelätalon tulos 82,26 riitti tuomaan viimeisen finaalipaikan 18 sentin marginaalilla. Loppukilpailussa hän heitti neljänneksi tuloksella 82,49 ja oli ainoa pisteille sijoittunut suomalaisurheilija kisoissa. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 83,28. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli kuudes tuloksella 82,70. 
Ensimmäisen arvokilpailumitalinsa Etelätalo saavutti 34-vuotiaana Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän voitti EM-pronssia uudella ennätystuloksellaan 86,44. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Etelätalo jäi ensimmäistä kertaa urallaan arvokisojen karsintaan tuloksella 78,19. Seuraavana vuonna hän sijoittui Rooman EM-kilpailuissa kuudenneksi tuloksella 82,80 ja Pariisin olympialaisissa kahdeksanneksi tuloksella 84,58.
Etelätalo on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa vuonna 2019 tuloksella 84,11, vuonna 2020 tuloksella 82,20, 2022 tuloksella 84,62 ja 2024 tuloksella 84,67, hopeaa vuosina 2014 ja 2021 sekä pronssia vuonna 2017. Vuonna 2018 hän jäi neljänneksi tuloksella 75,77.
Etelätalo sijoittui hopealle alle 23-vuotiaiden SM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2010 sekä pronssille vuonna 2009. Alle 20-vuotiaiden SM-kilpailuissa hän oli kolmas vuosina 2006 ja 2007.
Etelätalo lopettaa uransa Tokion MM-kilpailuiden jälkeen syksyllä 2025.
"10 parhaan tuloksen keskiarvo 84,58". Päivitetty 26.8.2024.
Liezl Carstens

Liezl Carstens (s. Pretoria, Gauteng, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen näyttelijä.
Ura.
Carstens syntyi ja kasvoi Etelä-Afrikassa, josta hän muutti äitinsä kanssa Yhdysvaltoihin joulukuussa 2001. Hän asui aluksi pääosin eteläisissä osavaltioissa, kunnes muutti vuonna 2005 New Mexicoon. Siellä Carstens opiskeli näyttelemistä Michael Lloydin opissa, kunnes vuonna 2006 sai solmittua Eaton-agentuurin kanssa sopimuksen päästäkseen koe-esiintymään elokuviin. Hänen ensimmäinen roolinsa oli komediaelokuvassa "The Donor Conspiracy" (2007). Sittemmin Carstens sai pienen roolin muun muassa elokuvasta "Wild Hogs – villit karjut" ja esiintyi isommissa rooleissa Steven Seagalin elokuvissa "Urban Justice" ja "The Keeper".
Sarveiskalvorenkaat

Sarveiskalvokudoksen (strooman) sisäinen rengas eli "Intrastromal Corneal Rings" ("ICR", "ICRS" tai "Intacs") on implantti, jonka avulla parannetaan silmän optiikkaa. Renkaiden idea on 1950-luvulta, ja niitä on käytetty silmäkirurgiassa vuodesta 1996 saakka. Implantti koostuu kahdesta lähes puolikaaren muotoisesta renkaasta. Renkaat koostuvat PMMA:sta, jota on käytetty jo yli 60 vuoden ajan silmänsisäisissä tekomykiöissä kaihileikkauksien yhteydessä.
Toimenpiteen yhteydessä sarveiskalvon sisäisten kerrosten väliin tehdään tunneli, johon renkaat asennetaan. Tämän lähestymistavan ansiosta renkaat voidaan tarvittaessa myös poistaa.
Alun perin renkaat kehitettiin likinäköisyyden hoitamiseen, mutta viimeisen kymmenen vuoden aikana pääasiallinen käyttökohde on ollut sarveiskalvon kartiopullistuman eli keratoconuksen hoito.
"Intacs"-renkaiden ansiosta voidaan välttyä täysin raskaalta sarveiskalvosiirtokirurgialta, joten se on tietyissä tapauksissa nopeampi, turvallisempi ja kustannustehokkaampi hoitomuoto.
Suomessa "Intacs"-renkaita asetetaan sekä julkisissa sairaaloissa että yksityisillä klinikoilla, ja se on jo vakiintunut osa hoitovalikoimaa.
Suomalaisia tieteellisiä artikkeleita.
Treating keratoconus with intacs corneal ring segments. Hellstedt, Timo et al.
Jo Swerling

Joseph Swerling (18. huhtikuuta 1893 Venäjä – 23. lokakuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän kirjoitti 1920-luvun alkupuoliskolla sanoma- ja aikakauslehtiin ja vuonna 1929 hän yhdessä Edward G. Robinsonin kanssa kirjoitti menestysnäytelmän "The Kibitzer". Samana vuonna Swerling aloitti Hollywoodissa Columbia Picturesin palveluksessa. Columbialla ollessaan alkoi Swerlingin yhteistyö elokuvaohjaaja Frank Capran kanssa, jonka tuloksena syntyi muun muassa klassikkoelokuva "Ihmeellinen on elämä" (1946). Yhteistyö päättyi myöhemmin Swerlingin kyllästyttyä Capran tapaan kaapata kaikki kunnia elokuvistaan itselleen. Swerling oli ehdokkaana parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta "Sankaritekojen mies" (1942).
Swerlingin yhdessä Abe Burrowsin kanssa kirjoittamaa ja Frank Loesserin säveltämää musikaalia "Enkeleitä Broadwaylla" ("Guys and Dolls", 1950) on elokuvaversion ohella esitetty myös suomenkielisenä Suomen teattereissa.
Österbottens Folkblad

Österbottens Folkblad (vuosina 1918–1923 Folkbladet) oli Vaasassa vuosina 1908–1923 ilmestynyt ruotsinkielinen työväenlehti.
Sosiaalidemokraattinen Österbottens Folkblad perustettiin Vaasan ruotsinkielisen työväenyhdistyksen piirissä. Vuoteen 1910 saakka se oli myös Finlands Svenska Arbetarförbundetin äänenkannattaja. Viranomaiset lakkauttivat poliittisesti radikaalin lehden syksyllä 1914. Helmikuun vallankumouksen jälkeen se ilmestyi uudelleen sisällissodan alkuun saakka.
Sisällissodan jälkeen lehden julkaisuyhtiö herätti sen henkiin "Folkbladet"-nimisenä. Työväenliikkeen jakaantuessa se siirtyi Suomen Sosialistisen Työväenpuolueen äänenkannattajaksi. Vuosina 1921–1922 lehteä julkaisi Oy Työ Helsingissä. Viranomaiset lakkauttivat Folkbladetin elokuussa 1923 yhdessä koko SSTP:n lehtiryhmän kanssa.
Yhdestä kolmeen kertaan viikossa ilmestyneen lehden levikki oli keskimäärin runsaat tuhat kappaletta. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät August Isaksson 1908 ja 1920–1923, August Forsman 1908 ja 1921–1922, Emil Ström 1908, Karl Arvid Kuusi 1909–1914 ja 1917–1918, Arvid Svedberg 1918–1919, Osvald Fager 1922, Oskar Göransson 1922, John Lundberg 1922 ja I. J. Lundberg 1923.
Vuosina 1926–1930 lehden toimintaa jatkoi Vaasassa ilmestynyt kommunistinen "Nya Folkbladet".
Vladimir Plavunov

Vladimir Plavunov (s. 15. elokuuta 1949) on Neuvostoliittoa edustanut jääpalloilija. Hän oli Moskovan Dynamon ja Neuvostoliiton maajoukkueen pelinrakentaja, joka pelasi 160 maaottelua ja valittiin useita kertoja maailmanmestaruuskilpailujen tähdistöjoukkueeseen. Pelaajauransa jälkeen hän on valmentanut Moskovan Dynamoa sekä Venäjän maajoukkuetta.
Plavunov voitti Neuvostoliiton mestaruuden seitsemän kertaa ja maailmanmestaruuden seitsemästi. Vuonna 1992 hän voitti Norjan jääpallomestaruuden Sarpsborg BK:n pelaajavalmentajana. 
Kaudella 1989–1990 Plavunov pelasi Narukerän riveissä kaksi ottelua jääpallon SM-sarjassa. Hän oli ensimmäinen venäläispelaaja nykyaikana Suomen jääpallosarjoissa. 
Saavutukset.
Seurajoukkueissa 
Maajoukkueessa
Gunnar Galin

Gunnar Galin (1902 – 1997) oli ruotsalainen jääpalloilija ja jääkiekkoilija, joka oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä. 
Hän pelasi jääpallossa Ruotsin maajoukkueessa yhdeksän kertaa Suomea vastaan. Jääkiekossa hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1921 sekä saavutti EM-hopeaa vuosina 1922 ja 1924. Vuosina 1955–1963 Galin toimi Kansainvälisen jääpalloliiton puheenjohtajana.
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2011

Vuoden 2011 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin 21.–24. heinäkuuta Kadrioru staadionilla Tallinnassa Virossa.
Mitalistit.
Käytetyt lyhenteet:
20 Greatest Hits (The Platters)

20 Greatest Hits on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen The Platters -lauluyhtyeen tuotannosta. Kappaleet ovat vuosilta 1955–1964. Levy-yhtiö on Philips. LP-levyn luettelotunnus on 6878 029 ja C-kasetin 7413 029. LP-levyjä on valmistettu Suomessa. Kannen on tällöin valmistanut Kirjapaino E. Kuronen.
Kappaleet.
Kappaleiden yhteydessä on levyetiketin mukainen julkaisuvuosi sekä 1950-luvun osalta listasijoitus Yhdysvalloissa sekä kuukausi ja vuosi, jolloin kappale on noussut Top 10 -listalle.
01. Only You – 2:35 (1960) #5 10/1955
 (B. Ram / A. Rand) Wildwood Music Inc.
02. The Great Pretender – 2:37 (1960) #2 1/1956
 (B. Ram) Panther Music Corp.
03. My Prayer – 2:44 (1960) #1 7/1956
 (J. Kennedy / G. Boulanger) Bote + Bock
04. It's Magic – 2:30 (1961)
 (J. Styne / S. Cahn) M. Wildmark &amp; Sons
05. Red Sails in the Sunset – 2:20 (1959)
 (H. Williams / J. Kennedy) P. Maurice Music Ltd.
06. Harbour Lights – 3:09 (1960)
 (J. Kennedy / H. Williams) P. Maurice Music Ltd.
07. My Blue Heaven – 2:55 (1959)
 (W. Donaldson / G. Whiting) Leo Feist Inc.
08. Love Me Tender – 2:49 (1964)
 (E. Presley / V. Matson) Elvis Presley Music Inc.
09. Stormy Weather – 2:32 (1962)
 (H. Arlen / T. Koehler) Mills Music Inc.
10. She's Mine – 2:21 (1957)
 (Taylor / Robi / Miles) Argo Music
01. Smoke Gets in Your Eyes – 2:37 (1959) #1 12/1958
 (Harbach / J. Kern) T.B. Harms Co.
02. Twilight Time – 2:45 (1960) #1 4/1958
 (B. Ram / M. Nevins / A. Nevins / A. Dunn) Campbell Porgie
03. I'm Sorry – 2:53 (1959)
 (B. Ram / P. Tinturin / B. White) Wildwood Mus. Inc.
04. Remember When – 2:50 (1959)
 (M. Addy / B. Ram) Porgie Mus. Inc.
05. Mack the Knife (Mackie Messer) – 2:45 (1964)
 (K. Weill / B. Brecht / Blitzstein) Universal Ed.
06. Ebb Tide – 2:26 (1959)
 (R. Maxwell / C. Sigman) Robbins Music Corp.
07. You’ll Never Know – 1:55 (1961)
 (Warren / Gordon) Bregman, Vocco + Conn, Inc.
08. Sentimental Journey – 2:52 (1963)
 (B. Green / L. Brown / B. Homer) E.H. Morris &amp; Co. Inc.
09. (You've Got) The Magic Touch – 2:27 (1960) #5 4/1956
 (B. Ram) Panther Music Corp.
10. Heaven on Earth – 2:33 (1960)
 (B. Ram) Southern Music Publ.
Saksan Grand Prix 2011

Saksan Grand Prix 2011 (virallisesti Formula 1 Grosser Preis Santander von Deutschland 2011) oli Formula 1 -kauden 2011 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 24. heinäkuuta Nürburgringin moottoriradalla, Saksassa.
Paalupaikalta kilpailuun lähti Red Bull -tallin Mark Webber. Kilpailun voittoon ajoi Lewis Hamilton.
Sturm, Ruger

Sturm, Ruger &amp; Company, Inc. on yhdysvaltalainen asevalmistaja. Se on 2010-luvulla ollut Yhdysvaltojen suurin tuliasevalmistaja.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1998

21. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Burkina Fasossa 7.–28. helmikuuta 1998. Turnaukseen osallistui 16 maata, jotka pelasivat neljässä lohkossa. Mestaruuden voitti kolmatta kertaa Egypti, joka kukisti loppuottelussa Etelä-Afrikan 2–0.
Turnauksen ulkopuolelle jääneitä.
Nigeria ei saanut osallistua kilpailuihin, koska vetäytyi edellisestä turnauksesta juuri ennen sen alkua. Muut joukkueet eivät selviytyneet karsinnoista kisoihin.
Ottelut.
Alkulohkot.
Vihreällä pohjalla olevat joukkueet etenevät pudotuspeleihin.
Maalintekijät.
7 maalia (2 pelaajaa):
4 maalia (2 pelaajaa):
3 maalia (2 pelaajaa):
2 maalia (11 pelaajaa):
Tähdistöjoukkue.
Maalivahti
Puolustajat
Keskikenttäpelaajat
Hyökkääjät
Dina (televisiokanava)

Dina oli vuosina 2006–2015 toiminut yhteisöllinen televisiokanava Helsingissä kaupunkilaisilta kaupunkilaisille. Kanavalla näytettiin kaupunkilaisten kuvaamien videoiden lisäksi oman toimituksen ja yhteistyökumppaneiden tekemiä ohjelmia.
Dina oli monikanavainen media ja sitä pystyi verkon ja mobiililaitteiden lisäksi seuraamaan omalla ohjelmapaikallaan pääkaupunkiseudulla televisiosta DNA Welhon kaapeliverkossa kanavapaikalla 71.
Verkkopalveluun pystyi kuka tahansa lataamaan oman ohjelmansa muiden katsottavaksi. Dina oli voittoa tavoittelematon toimija ja kaiken materiaalin julkaiseminen oli täysin ilmaista. Dina oli monivuotinen projekti, joka eli ja kehittyi jatkuvasti.
Dinan oma toimitus teki juttuja paikallisesti kiinnostavista aiheista. Toimitus teki kanavalle useita sarjoja ja ajankohtaisohjelmia, joiden aihepiirit koskettivat kaupunkilaisia laidasta laitaan.
Dina edisti audio-visuaalisen alan ruohonjuuritason kulttuuria aktiiviseen ja yhteisölliseen toimintaan. Tavoitteena oli auttaa, rohkaista ja opettaa kaupunkireporttereja, tarinan kertojia ja videokuvaajia kehittämään itse omaa toimintaansa ja jakamaan osaamistaan eteenpäin.
Kanavan ohjelmistoon kuuluivat muun muassa ohjelmat "Stadi.ON", "Päätöksen äärellä" ja "Panorama".
Dinan taustalla olivat mediakulttuuriyhdistys m-cult, Forum Virium Helsinki ja Helsingin kaupunki. Forum Virium Helsinki toimi palvelun vastaavana tuottajana.
Orvar Bergmark

Ernst Orvar Bergmark (16. marraskuuta 1930 – 10. toukokuuta 2004) oli ruotsalainen jalkapalloilija ja jääpalloilija. Hän saavutti jalkapallossa MM-hopeaa vuonna 1958, ja tuona vuonna hänet valittiin maailman parhaaksi puolustajaksi ja hänelle myönnettiin Guldbollen-palkinto. Hän pelasi jalkapallossa 94 maaottelua ja jääpallossa 20 maaottelua. 
Bergmark edusti molemmissa lajeissaan Örebro SK:ta ja AIK:ta sekä jalkapallossa lisäksi italialaista AS Romaa.
Walking in Rhythm

Walking in Rhythm on yhdysvaltalaisen The Blackbyrds -soul-yhtyeen singlejulkaisu vuodelta 1974. Levy-yhtiö on Fantasy Records, joka on toiminut Kalifornian Berkeleyssä. Singlen on tuottanut Donald Byrd Blackbyrd Productions -yhtiöstä. Kappaleiden julkaisija on Blackbyrd Music – BMI.
Arvioita.
Single on esitelty Soundin numerossa 5/1975. Sen mukaan The Blackbyrds tunnetaan hyvän musiikin tekijänä. Kääntöpuolen soitinkappale on arvioijan mielestä kiinnostavampi vaikka se voisi olla amerikkalaisen televisiosarjan tunnussävel. Kappaleella kuultava jazzkitara tuo arvioijan mieleen Wes Montgomeryn tyylin ja toisaalta John Mayallin "Jazz Blues Fusion" -albumin vuodelta 1972.
Yrjö Kivivirta

Yrjö Eugen Kivivirta (2. elokuuta 1906 Fiskars – 21. lokakuuta 1994 Pohja) oli suomalainen mäkihyppääjä.
Kivivirta sijoittui Lahden MM-kisoissa 1926 mäkihypyssä parhaana suomalaishyppääjänä viidenneksi. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 1931 ja saavutti SM-hopeaa vuonna 1926. Puijon kilpailun hän voitti vuosina 1929 ja 1933. Salpausselän Kisoissa hän sijoittui toiseksi vuonna 1923 ja kolmanneksi vuonna 1927. 
Yhdistetyssä hän saavutti SM-hopeaa vuonna 1926 ja SM-pronssia vuonna 1927. Hänen poikansa Claus Yrjö Kivivirta (1931–2019) kilpaili mäkihyppääjänä 1950-luvulla.
Seuransa Fiskars IF:n hiihto- ja mäkivalmentajana Kivivirta toimi vuodesta 1933 ja hoiti 15 vuotta mäkimestarin tehtäviä. Ensimmäisen luokan mäkituomari hän oli vuodesta 1938. Seuran johtokuntaan hän kuului vuosina 1946–1953. Kivivirta harrasti lenkkeilyä. Hän oli ammatiltaan maalari ja hänen kotikuntansa oli Pohja.
Turan Dursun

Turan Dursun (1934 – 4. syyskuuta 1990) oli turkkilainen ateistinen ajattelija, kirjailija, kolumnisti ja uskostaan luopunut mufti. Hän kirjoitti useita teoksia, joissa muun muassa esitetään ankaraa arvostelua islamia kohtaan. Hän kärsi jatkuvasta uhkailusta ja kuoli lopulta henkirikoksen uhrina Istanbulissa. 
Elämä.
Dursunin isä oli harras muslimi, joka motivoi poikaansa uskonnollisen uran luomiseen. Dursunista tuli mufti vuonna 1958. Työskennellessään Sivasissa hän muun muassa radikaalisti salli imaamien osoittavan kunnioitusta Mustafa Kemal Atatürkille kiitokseksi armeijan imaamien konferenssimatkoille tuomista ruokapaketeista. Hän piti tärkeänä imaamien muutakin kuin uskonnollista kouluttamista. Dursun sai jo muftina toimiessaan paitsi paljon seuraajia, myös paljon vihollisia ja uhkauksia; hän joutuikin lähtemään Sinopin kaupunkiin. Muftina toimimisen hän lopetti vuonna 1966.
Dursun kertoi Şule Perinçekin haastattelussa eräästä varhaisimmista hetkistään, jolloin oli epäillyt Jumalan olemassaoloa. Dursun oli 11-vuotiaana ollut ihastunut Safi-nimiseen tyttöön, jonka isosisko Sabo oli vammainen. Unessaan hän näki Jumalan ja tiedusteli tältä, miksi tämä oli luonut Maan eikä pelkkää taivasta ja että miksi Sabo oli "vammainen" ja Safi "kaunis". Samassa haastattelussa Dursun mainitsi suhtautuneensa Jumalan käsitteeseen aina kyseenalaistaen. Siirtyminen ateismiin tapahtui kuitenkin hiljalleen.
Dursunin toimiessa muftina suunniteltiin hänen esittelemistään paaville. Hänestä haluttiin antaa älyllinen vaikutelma, joten hän alkoi perehtyä kristinuskoon. Verratessaan laajaa islamtietoisuuttaan kristilliseen informaatioon hän alkoi suhtautua uskontoonsa epäluuloisesti. Hän päätteli, että jos Jumala on olemassa, hän ei ole sellainen, joksi islam hänet kuvailee. Dursun tutki myös antropologiaa ja alkoi uskoa ihmisen kehittymiseen miljoonien vuosien evolutiivisen prosessin tuloksena. Hän oli jonkin aikaa sitoutumaton teisti, mutta hylkäsi sitten jumaluskon täysin.
Luovuttuaan muftin asemasta Dursun asui Istanbulissa. Hän toimi Turkin radio- ja televisioyhtiön (TRT) palveluksessa vuoteen 1982. Vuonna 1987 hän tutustui kansallismieliseen ja sosialistiseen poliitikko Doğu Perinçekiin, joka toimitti "2000'e Doğru" -lehteä. Dursunista tuli sen kolumnisti. Hän kirjoitti myös muihin julkaisuihin. Hän julkaisi suuren määrän kirjoja, joihin lukeutuu "Muqaddimahin" turkinkielinen käännös. Dursunin merkittävä saavutus oli islamin avaaminen sisäiselle kritiikille joukkoviestimien avulla.
Kaksi miestä ampui Dursunin tämän lähdettyä ulos kotoaan Aasian puoleisessa Istanbulissa. Surma on yhä epäselvä.
Nikolai Zujev

Nikolai Vladimirovitš Zujev (; s. 7. toukokuuta 1967 Dnepropetrovsk, Ukrainan SNT) on venäläinen entinen sulkapalloilija.
Zujev voitti vuoden 1994 EM-kilpailuissa nelinpelistä hopeaa Andrei Antropovin kanssa. Hän osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Atlantassa 1996, jolloin hän putosi sekanelinpelissä Marina Jakuševan kanssa ensimmäisellä kierroksella, mutta pääsi Antropovin kanssa nelinpelissä puolivälieriin saakka. Zujev eteni nelinpelissä Stanislav Puhovin kanssa kolmannelle kierrokselle MM-kisoissa 2003, mutta putosi Jakuševan kanssa sekanelinpelissä heti ensimmäisellä kierroksella Ateenan olympialaisissa 2004. Zujev ja Jakuševa hävisivät ensimmäisen ottelunsa myös Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2004, joissa Zujev osallistui myös nelinpeliin, jossa hän pääsi toiselle kierrokselle Puhovin parina.
Aleksandr Kokorinov

Aleksandr Filippovitš Kokorinov (, 10. heinäkuuta 1726 Tobolsk – 21. maaliskuuta 1772 Pietari) oli venäläinen arkkitehti.
Aleksandr Kokorinov opiskeli Tobolskissa ja Dmitri Uhtomskin arkkitehtikoulussa Moskovassa. Hänen varhaiset työnsä edustavat barokkia. Niistä merkittävin on Kirill Razumovskin palatsi Moskovan Petrovsko-Razumovskojessa.
Vuonna 1754 Kokorinov muutti Pietariin. Vuonna 1761 hänestä tuli Pietarin taideakatemian johtaja, vuonna 1765 professori ja vuonna 1769 rehtori. Arkkitehdin varhaista klassismia edustavia töitä ovat Razumovskin palatsi Pietarissa ja taideakatemian rakennus, jotka hän suunnitteli yhdessä Jean-Baptiste Vallin de la Mothen kanssa. Niille on ominaista rationaalisuus ja geometrisyys, julkisivun maltillinen koristelu sekä antiikin mallien mukaiset pylväiköt. Kokorinovin kuolemaa vuonna 1772 on epäilty itsemurhaksi, sillä häntä vastaan oli esitetty perättömiä syytöksiä taideakatemian varojen väärinkäytöstä.
Razumovskin palatsi

Razumovskin palatsi () on vuosina 1762–1766 rakennettu palatsi Pietarin keskustassa Venäjällä. Barokin ja uusklassismin siirtymävaihetta edustavan rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Aleksandr Kokorinov ja Jean-Baptiste Vallin de la Mothe.
Moikajoen rannalla sijaitseva palatsi rakennettiin Ukrainan viimeistä hetmania ja Venäjän tiedeakatemian presidenttiä Kirill Razumovskia varten. Palatsin osoite on Moikan rantakatu 48 Nevan valtakadun vieressä. Lähin metroasema on Nevski prospekt.
Tontin perällä sijaitsevaa päärakennusta reunustavat myöhemmin uudelleen rakennetut siipirakennukset, jotka yhdessä kiviaidan ja joonialaisten pylväiden koristaman pääportin kanssa muodostavat suljetun etupihan. Barokin vaikutus näkyy pyöreissä ikkunoissa, runsaassa veistoskoristelussa, pehmeissä muodoissa ja keskiportiikin yläpuolella kohoavassa korkeassa attikassa. Klassismia edustaa ulospäin vedetty korinttilainen pylväikkö. Samankaltainen pylväikkö koristaa myös rakennuksen takajulkisivua. 
Sisätilojen alkuperäistä barokkikoristelua on säilynyt vain pääsisäänkäynnin porraskäytävässä. Palatsin yhteyteen kuulunutta muotopuutarhaa on jäljellä sen itäpuolella, jossa Andrei Voronihinin suunnittelema valurauta-aita erottaa sen Kazaninkadusta.
1700-luvun lopussa valtio osti palatsin ja luovutti sen Pietarin löytölastenhuoneelle. 1800-luvulla siinä toimi Nikolain orpolasten instituutti. 
Vallankumouksen jälkeen.
Nykyään Razumovskin palatsi on vuonna 1918 perustetun Hertzenin pedagogisen yliopiston päärakennus. Rakennuksen edessä on vuonna 1961 pystytetty pedagogi Konstantin Ušinskin muistomerkki.
Georgie Cupidon

Georgie Winsley Cupidon (s. 10. marraskuuta 1981) on seychelliläinen sulkapalloilija.
Cupidon voitti vuonna 2007 Afrikan kisoissa kultaa sekanelinpelistä Juliette Ah-Wanin kanssa. He kuitenkin hävisivät saman vuoden MM-kilpailuissa heti ensimmäisellä kierroksella Filippiinien Kennevic ja Kennie Asuncionille. Cupidon ja Ah-Wan pelasivat myös Pekingin olympialaisissa 2008, mutta hävisivät jälleen ensimmäisen ottelunsa.
Cupidonin paras sijoitus BWF:n ranking-listalla on sekanelinpelin 131. tila vuodelta 2009.
Lähteet.
Pietarin löytölastenhuone

Pietarin löytölastenhuone () oli keisarillisella Venäjällä toiminut aviottomina syntyneiden, orpojen ja köyhälistön lasten kasvatuslaitos.
Ivan Betskoin aloitteesta vuonna 1770 perustettu kasvatuslaitos rahoitettiin pelikorttimonopolin, yksityishenkilöiden avustusten ja erilaisten veroluonteisten maksujen avulla. Synnytyksen ja mahdollisen imetysvaiheen jälkeen suurin osa lapsista lähetettiin Pietarin, Pihkovan ja Novgorodin läänien talonpoikaisperheisiin, joille maksettiin heidän ylläpidostaan viidenteentoista ikävuoteen saakka. Suomen suuriruhtinaskunnassa pietarilaisten kasvattilasten hoidosta luovuttiin vuonna 1859.
1700-luvulla 80–90 % lapsista kuoli ensimmäisen elinvuotensa aikana. 1800-luvun loppuun mennessä luku laski 10–20 prosenttiin. 1880-luvun aikana Pietarin löytölastenhuoneelle tuotiin yhteensä 95 000 lasta, joista valtaosa oli aviottomina syntyneitä. Kaksikymmenvuotiaiksi saakka Pietarin ja Moskovan kasvattilapsista eli 10–13 %. Hoidokkien suuren kuolleisuuden lisäksi järjestelmä aiheutti ongelmia maaseutuväestön keskuudessa. Suomessa ja Inkerinmaalla todettiin, että kasvattilasten pitäminen levittää syfilistä, lisää perheen omien lasten kuolleisuutta ja aiheuttaa ”sopimatonta käytöstä imettäjiksi aikovien naimattomien naisten keskuudessa”.
Eloon jääneet lapset saivat alkeis- tai harvemmin keskikoulutuksen. Löytölastenhuoneen yhteydessä toimi vuonna 1811 perustettu kätilöopisto, lastenhoitajakoulu (1851), välskäriopisto (1854), opettajankoulutuslaitos (1864, vuodesta 1867 opettajaseminaari) ja naisten opisto (1867). Laitos lakkautettiin lokakuun vallankumouksen jälkeen ja sen tehtävät siirrettiin valistusasiain ja terveydenhuollon kansankomissariaateille.
Jonas Gahr Støre

Jonas Gahr Støre (s. 25. elokuuta 1960 Oslo, Norja) on norjalainen poliitikko, Norjan työväenpuolueen johtaja ja Norjan nykyinen pääministeri lokakuusta 2021 lähtien. Aiemmin hän oli Jens Stoltenbergin toisen hallituksen ulkoministeri vuosina 2005–2012. Norjan sosiaali- ja terveysministerinä Støre toimi vuosina 2012–2013.
Politiikka.
Støren poliittinen ura alkoi, kun hänet tuotiin jo vuonna 1989 pääministerin kansliaan erityisneuvonantajaksi työväenpuolueen pääministeri Gro Harlem Brundtlandille. Erityisneuvonantajana hän vastasi Eurooppa-asioista ja oli mukana valtuuskunnissa sekä Norjan ETA- että EU-jäsenyysneuvotteluissa.
Støre toimi Norjan ulkoministerinä vuosina 2005-2012 ja sosiaali- ja terveysministerinä 2012-2013.
Kun Jens Stoltenberg valittiin Naton pääsihteeriksi ja erosi puolueen puheenjohtajuudesta, Jonas Gahr Støre valittiin uudeksi Norjan työväenpuoleen puheenjohtajaksi vuonna 2014. Työväenpuolueessa oli suuret odotukset, että hän johtaisi puolueen takaisin hallitukseen vuoden 2017 vaaleissa ja ottaisi pääministerin paikan. Hän ei kuitenkaan onnistunut.
Støre palasi vuoden 2021 vaaleissa, mutta vaikka hallituksenmuutokselle oli enemmistö, hän ei onnistunut muodostamaan toivomaansa enemmistöhallitusta Keskustan ja Sosialistisen puolueen kanssa. Työväenpuolue ja Keskusta muodostivat vähemmistöhallituksen 14. lokakuuta 2021, ja Støre aloitti uutena pääministerinä. Helmikuusta 2025 alkaen työväenpuolue on hallinnut yksin, kun Keskusta vetäytyi hallituksesta.
Koulutus.
Støre valmistui Bergenissä sijaitsevasta Norjan merisotakoulusta vuonna 1981 ja sai aliluutnantin arvon. Tämän jälkeen Støre opiskeli valtiotieteitä arvostetussa Institut d’études politiques de Paris -yliopistossa, minkä jälkeen hän toimi vuoden tutkijana Harvardin yliopistossa. 
Muuta.
Vuonna 2008 itsemurhapommittaja iski Serena-hotelliin Kabulissa, Afganistanissa, samalla kun Støre oli siellä vierailulla. Iskussa kuoli norjalainen toimittaja. Støre oli yksi Anders Behring Breivikin hyökkäysten pääkohteista vuonna 2011.
Støre on aiemmin työskennellyt Norjan Punaisen Ristin johdossa. Hänelle on myönnetty Hyvän johtajuuden palkinto vuonna 2008 ja Willy Brandt -palkinto vuonna 2013.
Yksityiselämä.
Jonas Gahr Støre kasvoi Oslon länsipuolella. Hänen isänsä oli laivameklari. Støre on multimiljonääri. Hänen huomattava varallisuutensa on peräisin hänen isovanhempiensa perustaman yrityksen myynnistä 1970-luvulla.
Arekoliini

Arekoliini on betelpalmusta eli pähkinäbetelpalmusta ("Areca catechu") löytyvä kolinerginen alkaloidi. Arekoliini stimuloi molempia asetyylikoliinireseptorin alatyyppejä, nikotiini- ja muskariinireseptoreita, ja sillä on lievästi euforisoivia vaikutuksia.
Li Li (sulkapalloilija)

Li Li (; s. 7. heinäkuuta 1983 Kiina) on singaporelainen sulkapalloilija.
Li syntyi Kiinassa vuonna 1983, mutta muutti vuonna 1997 Singaporeen. Hän voitti Kansainyhteisön kisoissa 2002 kaksinpelissä kultaa nujerrettuaan finaalissa Englannin Tracey Hallamin. Li kuitenkin hävisi Ateenan olympialaisissa 2004 jo ensimmäisellä kierroksella kiinalaiselle Gong Ruinalle. Li pääsi MM-kisoissa kolmannelle kierrokselle vuonna 2005 ja toiselle kierrokselle vuosina 2006 ja 2007.
Lähteet.
RN Euridice (1828)

RN Euridice () oli alun perin Sardinian laivaston fregatti, joka osallistui Tunisian sotatoimiin 1832, Triesten sulkuun 1848 ja Krimin sotaan 1855. Se liitettiin 1861 Regia Marinaan eli Italian kuningaskunnan laivastoon. Alus poistettiin palveluksesta 1869.
Valmistus.
Alus tilattiin Foce di Genovalta, missä köli laskettiin 1827. Alus laskettiin vesille 1828.
Palvelus.
Alus osallistui Tunisian sotatoimiin 1832, Triesten sulkuun 1848 ja Krimin sotaan 1855. Se liitettiin 1861 Regia Marinaan eli Italian kuningaskunnan laivastoon ja poistettiin palveluksesta 1869.
Georgi Koval

Georgi Abramovitš Koval (, 25. joulukuuta 1913 – 31. tammikuuta 2006), syntyjään Žorž Abramovitš Koval, oli neuvostoliittolainen tiedustelu-upseeri. Venäläisten lähteiden mukaan Kovalin soluttautuminen Manhattan-projektiin GRU-agenttina vähensi radikaalisti kehitysaikaa, jonka Venäjä tarvitsi ydinaseiden valmistamiseen.
Koval syntyi juutalaiseen maahanmuuttajaperheeseen Sioux Cityssä, Iowassa, Yhdysvalloissa. Kasvettuaan täysi-ikäiseksi hän matkusti pian Neuvostoliittoon Juutalaisten autonomiselle alueelle lähelle Kiinan rajaa. Siellä Koval värvättiin paikalliseen tiedusteluorganisaatioon, GRU:hun, jossa hänet koulutettiin ja nimettiin koodinimellä Delmar. Hän palasi Yhdysvaltoihin vuonna 1940 ja siirtyi siellä armeijaan kolme vuotta myöhemmin. Koval työskenteli ydinvoimaan erikoistuneissa tukimuslaboratorioissa, joista hän luovutti Venäjän hallinnon mukaan informaatiota Neuvostoliitolle. Tiedot käsittelivät valmistusmenetelmiä, Yhdysvaltojen ydinaseiden tuotantopisteiden sijainteja sekä poloniumin, plutoniumin ja uraanin osuuksia yhdysvaltalaisissa ydinaseissa. Sodan jälkeen Koval lähti lomailemaan Eurooppaan, mutta ei koskaan palannut takaisin Yhdysvaltoihin. Vuonna 2007 Venäjän presidentti Vladimir Putin palkitsi Kovalin postuumisti Venäjän federaation sankari -arvonimellä hänen "rohkeudestaan ja sankarillisuudestaan suorittaessaan erityistä tehtävää."
Tiiskeri (laiva)

Tiiskeri on ensimmäinen suomalainen ”supertankkeri” eli hyvin suurikokoinen öljysäiliöalus. Se on rakennettu vuonna 1969. Sisaralus "Enskeri" valmistui vuotta myöhemmin.
"Tiiskeri" rakennettiin vuonna 1969 Rheinstahl Nordseewerkessa. Se sai uudeksi nimekseen "Bonito" vuonna 1986 ja "Mandalay" vuonna 1989. Alus romutettiin vuonna 1992.
Marble

Marble on KDE-yhteisön kehittämä karttasovellus. Se toimii virtuaalisena karttapallona, mutta karttoja voi myös tarkastella litteinä tai Mercatorin projektiona.
Marbleen voi tuoda kartta-aineistoa muun muassa OpenStreetMapistä, Wikipediasta tai KML-tiedostoina. Oletusarvoisesti asennuksessa tulee mukana kartta-aineistoa noin 10 megatavua, ja ohjelma lataa sitä verkosta lisää karttaa selatessa. Verkosta voi kuitenkin myös hakea kartat etukäteen omalle koneelle valmiiksi, mikä on järkevintä jos verkkoyhteys on hidas ja toisaalta levytila riittää.
Marble ei vaadi 3D-kiihdytystä näyttökortilta.
Marble on kirjoitettu C++-kielellä käyttäen Qt-ohjelmistokehystä.
Kekkolanlampi

Kekkolanlampi on Oulujoen vesistöön kuuluva järvi Otermanjärven eteläpuolella Vaalassa Pohjois-Pohjanmaalla. Järvi sijaitsee noin 26 kilometriä kuntakeskuksesta koilliseen.
Järvi on 1,6 kilometriä pitkä ja enimillään 600 metriä leveä. Sen pinta-ala on 71,2 hehtaaria ja rantaviivan pituus 3,96 kilometriä. Järvellä ei ole saaria tai asutusta. Rannat ovat pääosin soistunutta metsämaata. Muutaman sadan metrin päähän järvestä tulee metsäautotie, joka erkanee yhdystieltä 19021, jolle on puolestaan yhteys valtatieltä 22 ja yhdystieltä 8832.
Kekkolanlampi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Oulujärven alueen (59.3) Aittojoen valuma-alueella (59.34), jonka Kaihlasen-Vanhajoen alueeseen (59.342) se kuuluu. Vedenpinnan korkeus on 138,6 mpy. Järveen laskee lukuisia suo-ojia. Kekkolanlampi laskee sen kaakkoispäästä lähtevää Lahnaspuroa pitkin, joka yhtyy Vanhajokeen kahden kilometrin päässä.
Kangasalan Urheilijat -68

KU-68 (Kangasalan Urheilijat -68) on urheiluseura, jossa harrastetaan monia lajeja kuten koripalloa, salibandya sekä yleisurheilua. Suoraman Ponnistus ja Vatialan Vauhti yhdistettiin vuonna 1968 ja perustettiin KU-68, joka alkoi toimia koko Kangasalan kunnan alueella TUL:n yleisseurana. 
Seura on saanut toiminnastaan Wihuri-palkinnon vuonna 2006. Seuran jäsenmäärä on noin 700 (2006).
Miro Marttila

Miro Marttila (s. 22. heinäkuuta 1987 Mynämäki) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Manse PP:tä. Hänet valittiin vuonna 2011 Superpesiksen vuoden tulokkaaksi.
Ura.
Marttila siirtyi Hyvinkään Tahkon joukkueeseen pelaamaan Superpesistä kaudeksi 2011. Hän solmi seuran kanssa try-out-sopimuksen talvella 2010-2011. Keväällä Tahko ja Marttila pääsivät sopimukseen kaudesta 2011. Sopimukseen sisältyi optio seuraavasta vuodesta Ennen kautta 2011 Marttila pelasi Jokioisten Koetuksessa Ykköspesistä. Marttila on Mynämäen Vesan kasvatti. Mynämäen ja Jokioisten lisäksi hän pelasi Ulvilan Pesä-Veikoissa, Pöytyän Urheilijoissa sekä Laitilan Jyskeessä ennen Tahkoon siirtymistään.
Debyyttinsä Superpesiksessä Marttila teki kauden 2011 avausottelussa. Samassa ottelussa hän löi uran ensimmäisen juoksunsa. Hän sijoittui debyyttikaudellaan Superpesiksen runkosarjan lyöjätilaston sijalle 24 lyöden neljä kunnaria sekä 24 tavallista juoksua. Kauden päätteeksi hänet palkittiin vuoden tulokkaana. Marttila teki kauden aikana kahden vuoden jatkosopimuksen Tahkon kanssa. Marttilan ja Tahkon sopimus laitettiin kuitenkin tauolle, sillä hänen työnsä ei antanut periksi Superpesiksessä pelaamiselle. Sen sijaan Marttila pelasi kauden 2012 Puna-Mustissa Ykköspesistä. Marttila löi Ykköspesiksessä 21 ottelussaan yhteensä 26 juoksua. PuMu palkitsi Marttilan kauden päätteeksi Heikki Kujala -palkinnolla. Kauden 2013 Marttila pelasi Manse PP:ssä Suomensarjaa. Vaikka hän pelasi vain kahdeksassa ottelussa 16:sta, Marttila sijoittui lohkonsa lyöjäpörssin sijalle 7. Pudotuspelien lyöjätilaston Marttila voitti lyömällä kuudessa ottelussa 27 juoksua (kolme kunnaria, 24 tavallista) voittaen toiseksi taulukossa sijoittuneen Janne Lähteen kahdeksan juoksun erolla.
Marttilan rooliin sisällä kuuluu kotiuttaminena ja vaihtaminen. Hän pelaa lähinnä jokerina, mutta on pelannut myös ulkokentällä. Mieluisimmaksi ulkopelipaikakseen Marttila on maininnut polttolinjan. Marttila lyö vasemmalta oikealle.
Jesse Jokela

Jesse Jokela (s. 7. huhtikuuta 1987 Ulvila) on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka edusti kaudella 2013 Kankaanpään Mailaa Superpesiksessä ja sen jälkeen Ulvilan Pesä-Veikkoja ykköspesiksessä ja Eurajoen Vetoa Suomisarjassa. 
Ura.
Ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä Jokela pelasi kaudella 2010 kasvattajaseurassaan Ulvilan Pesä-Veikoissa. Sitä ennen hän oli edustanut Ulvilaa poikien Superpesiksessä, Ykköspesiksessä sekä Superpesiksen karsintasarjassa. Lisäksi hän pelasi kaudella 2007 poikien Superpesiksessä Kankaanpään Mailan joukkueessa. Jokela pelasi myös Suomensarjassa yhden ottelun vuonna 2005 Laitilan Jyskeen joukkueessa. Hän löi kyseisessä ottelussa kuusi juoksua.
Ulvila oli pelannut Superpesiksen karsintasarjassa jo vuosina 2006, 2007 ja 2008, mutta vuodeksi 2010 seura pääsi vihdoin Superpesikseen. Jokela pelasi vuonna 2010 Ulvilan joukkueessa 32 ottelua Superpesistä. Hänet palkittiin kauden tulokkaana. Ulvilan tiputtua sarjasta Jokela siirtyi kaudeksi 2011 Hyvinkään Tahkoon. Tahkossa hän pelasi kaksi kautta, joiden aikana hän pelasi 56 ottelua Superpesiksessä, toi niissä yhteensä 36 juoksua ja löi 189 kärkilyöntiä. Jälkimmäisellä kaudella Jokelan rooli vakiintui ykköskärjen vaihtajaksi. Jokela kärsi kauden 2012 pudotuspeleissä nivusvammoista.
Kaudeksi 2013 Jokela vaihtoi Kankaanpään Mailaan. Hän pelasi runkosarjassa 21 ottelua, joissa hän löi yhdeksän ja toi kuusi juoksua sekä saavutti 63 kärkilyöntiä. Jokela pelasi kauden aikana sekä vaihtajana, kotiuttajana että jokerina. Jokela loukkaantui ottelussa Koskenkorvan Urheilijoita vastaan. Hänen poissaolonsa kesti noin kolme viikkoa.
Jokela pelaa kolmosvahtina sekä vaihtajana. Hänet valittiin Satakunnan vuoden miespesäpalloilijaksi 2010. Jokela on avoliitossa ja asuu Porissa.