tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Darren Turcotte

Darren Turcotte (s. 2. maaliskuuta 1968 Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Pelaajaura.
Turcotte pelasi ennen ammattilaisuraansa neljä kautta juniorisarja OHL:n North Bay Centennialsissa. New York Rangers varasi hänet vuorolla 114 kuudennella kierroksella, ja hän aloitti ammattilaisuransa kaksi vuotta myöhemmin. Turcotte pelasi kaudella 1988–1989 20 ottelua NHL:n runkosarjassa sekä yhden pudotuspeleissä, mutta suurin osa kaudesta meni vielä farmijoukkue Denver Rangersissä IHL:ssä. Kaudesta 1989–1990 alkaen hän pelasi vakituisesti NHL:ssä. 
Turcotte teki New York Rangersiä edustaessaan ja koko NHL-urallaan parhaimmillaan 67 tehopistettä yhden runkosarjakauden aikana, 26 maalia ja 41 syöttöpistettä 74:ssä ottelussa kaudella 1990–1991. Hän oli tuolla kaudella joukkueensa neljänneksi paras pistemies Brian Leetchin, Bernie Nichollsin ja Mike Gartnerin jälkeen sekä kolmanneksi paras maalintekijä Gartnerin ja John Ogrodnickin jälkeen. Hänet myös valittiin tuon kauden aikana ainoan kerran urallaan un. Marraskuussa 1993 Turcotte siirtyi Rangersistä Hartford Whalersiin pelaajakaupassa, jossa Whalers sai hänen lisäkseen puolustaja James Patrickin, ja jossa Rangersiin siirtyivät hyökkääjät Nick Kypreos ja Steve Larmer, puolustaja Barry Richter sekä kuudennen kierroksen varausvuoro . 
Turcotte edusti Hartford Whalersiä lokakuuhun 1995 asti, jolloin siirtyi juuri ennen kauden 1995–1996 alkua Winnipeg Jetsiin vaihdossa Nelson Emersoniin. Maaliskuussa 1996, kesken saman kauden, hän siirtyi San Jose Sharksiin yhdessä toisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Craig Janneyyn. Turcotte pelasi uransa loppuvuosina myös St. Louis Bluesissa, jonne siirtyi ennen kauden 1997–1998 alkua vaihdossa Stéphane Matteauun, ja Nashville Predatorsissa, jonne siirtyi ennen kauden 1998–1999 alkua. Hän oli sivussa suurimman osan kaudesta 1999–2000 polvivamman vuoksi ja ilmoitti pelaajauransa päättymisestä vuonna 2000. 
Turcotte pelasi 12 kautta kestäneellä NHL-urallaan 635 runkosarja- ja 35 pudotuspeliottelua. Tehopisteitä hän teki runkosarjassa 411, 195 maalia ja 216 syöttöpistettä, ja pudotuspeleissä 14, kuusi maalia ja kahdeksan syöttöpistettä.
Turcotte edusti Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkuetta yksissä aikuisten arvokilpailuissa, maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1993. Hän pelasi myös vuosien 1987 ja 1988 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Pelaajauran jälkeen.
Pelaajauransa jälkeen Turcotte on toiminut muun muassa Abitibi Eskimosin ja North Bay Skyhawksin päävalmentajana juniorisarja NOJHL:ssä. Hän on valmentanut myös Yhdysvaltain rullakiekkomaajoukkuetta.
Douglas Booth

Douglas John Booth (s. 9. heinäkuuta 1992 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä. Hänen isänsä on englantilainen ja äitinsä puoliksi espanjalaista ja puoliksi hollantilaista syntyperää. 
Douglas aloitti näyttelemisen koulunäytelmissä sekä nuortenteattereissa National Youth Music Theatre ja National Youth Theatre.
Vogue-lehden haastattelussa Booth kertoi kamppailleensa nuorena lukihäiriön kanssa ja tienneensä, ettei päätyisi ainakaan akateemiselle uralle. Näyteltyään 12-vuotiaana "Agamemnonissa" hän huomasi pitävänsä huomion keskipisteenä olemisesta ja totesi haluavansa näyttelijäksi.
Booth on esiintynyt mallina useissa Burberryn kampanjoissa muun muassa Emma Watsonin ja Lily Donaldsonin rinnalla.
Bette Davisin filmografia ja esiintymiset

Bette Davis (1908–1989) näytteli yhteensä 60 vuotta kestäneen näyttelijän­uransa aikana yli 120 elo­kuva-, televisio- ja teatteri­tuotannossa. Davis aloitti elo­kuva­uransa 23-vuotiaana vuonna 1931, joka kesti aina hänen kuolemaansa 1989 asti. Davisista tuli Universal Studiosin sopimus­näyttelijä ja teki elo­kuva­debyyttinsä draama­elo­kuvassa "The Bad Sister" (1931). Vuonna 1932 Davis alle­kirjoitti sopimuksen Warner Brothersin kanssa, jonka kanssa hän teki yhteis­työtä aina vuoteen 1949 asti, jolloin Davis jatkoi freelancer-näyttelijänä. Davisin viimeinen elo­kuva­rooli oli elo­kuvassa "Noita muuttaa taloon" (1989), joka valmistui muutama kuukausi ennen Davisin kuolemaa. 1950-luvulta alkaen Davis alkoi näytellä televisiossa. Hän on myös esiintynyt radiossa.
58 vuotta kestäneen elo­kuva­uransa aikana Davisia ylistettiin monista hänen rooli­suorituksistaan. Hän sai ensimmäisen yhdestä­toista Oscar-ehdokkuutensa parhaasta nais­pää­osasta draama­elo­kuvasta "Naisen orja" (1934). Davis voitti kaksi Oscar-palkintoaan parhaasta nais­pää­osasta vuosina 1936 ja 1939 draama­elo­kuvista "Erotetut sydämet" (1935) ja "Jezebel" (1938). Näiden Oscareiden jälkeen hän oli ehdokkaana vielä kahdeksan kertaa, joista viimeinen tuli vuonna 1963 elo­kuvasta "Mitä tapahtuikaan Baby Janelle?" (1962).
Seuraavissa taulukoissa ovat kaikki Davisin elo­kuva-, televisio-, radio- ja teatteri­esiintymiset.
Alagillen oireyhtymä

Alagillen oireyhtymä on sairaus, johon liittyy muun muassa maksan ja sydämen häiriöitä sekä oireistolle tyypilliset kasvonpiirteet. Sapen kertyminen maksaan voi aiheuttaa potilaalla muun muassa keltaisuutta, kutinaa ja ksantoomia. Potilaalla saattaa olla Fallot'n tetralogia. Häiriöiden vakavuus on yksilöllistä; aina oireyhtymää ei edes havaita, mutta joskus vauriot ovat niin vakavia, että elinsiirto on tarpeen. On myös mahdollista, että potilaalla on vain yksittäinen oire, kuten sydänvika, mutta ei maksasairautta.
Alagillen oireyhtymän vallitsevuudeksi on arvioitu vastasyntyneillä 1/70 000. Luku kuitenkin perustuu vain lasten maksasairaustapauksiin. Oireyhtymä periytyy autosomissa vallitsevasti; kuitenkin enemmistö (60–70 %) tapauksista on sporadisia eli satunnaisia. Sen aiheuttavat yli 90 %:ssa tapauksista JAG1-geenin mutaatiot, mutta osalla potilaista mutatoitunut geeni on NOTCH2. Näissä harvemmissa tapauksissa sydämen ja munuaisten häiriöitä esiintyy vähemmän.
Alagillen oireyhtymän yhteydessä on kaikkiaan noin 40–50 %:lta lapsista todettu munuaissairauksia. Perhosnikamat ovat yksi tavallisimmista oireista. Silmien poikkeavuudet ovat tavallisia, samoin kasvuviive; myös älyllistä kehitysvammaisuutta on raportoitu oireyhtymän yhteydessä. Oireisto voi altistaa maksasolukarsinoomalle. Daniel Alagille kuvasi oireyhtymän vuonna 1969.
Docomomo

Docomomo (; esiintyy myös muodossa DoCoMoMo) on kansainvälinen modernin arkkitehtuurin tutkimus- ja suojelujärjestö. Se on perustettu vuonna 1988, ja vuonna 2012 siihen kuului jäseniä noin 50 eri maasta. Järjestön kotipaikka on Barcelona.
Kansainvälinen Docomomo-järjestö perustettiin erityisesti sen vuoksi, että monissa maissa oli havahduttu modernin arkkitehtuurin kohteiden joutumiseen uhanalaisiksi. Merkittäviäkin rakennuksia oli saatettu purkaa tai muuttaa jopa tunnistamattomiksi niiden alkuperäisestä suunnittelusta. Uhkien perussyinä ovat olleet toisaalta se, että modernismin kohteita ei ole vielä usein koettu riittävän vanhaksi ja arvokkaaksi arkkitehtuuriksi, ja toisaalta se, että kohteet ovat useimmiten kuitenkin jo niin vanhoja, että niihin on alkanut kohdistua voimakkaita uudistuspaineita.
Docomomo Suomessa.
Suomen Docomomo-työryhmä on rekisteröity yhdistys, jonka jäseninä on korkeakouluja, museoita, kuntia ja yksityisiä henkilöitä. Se toimii suomalaisen modernismin arkkitehtuurin asiantuntijaorganisaationa, jonka keskeisin tehtävä on ylläpitää merkittävimpien suomalaisten modernismiin liittyvien arkkitehtuuri- ja ympäristökohteiden rekisteriä. Valikoituja kohteita on 90 ja työryhmä pyrkii jatkuvasti tarkentamaan ja laajentamaan valikoimaa. Työryhmä järjestää myös modernin arkkitehtuurin teemakävelyjä ja tukee alan julkaisutoimintaa. Toiminta on avointa kaikille aiheesta kiinnostuneille, mutta työryhmän jäseneksi pääsy edellyttää, että yhdistyksen hallitus hyväksyy jäsenhakemuksen, sekä luonnollisesti yhdistyksen jäsenmaksun suoritusta.
Docomomo-järjestön kahdestoista kansainvälinen konferenssi järjestettiin 7.–10. elokuuta 2012 Suomessa, Espoon kulttuurikeskuksessa. Konferenssiohjelman suunnitteluun osallistuivat muun muassa Alvar Aalto -säätiö, Helsingin kaupunki, Aalto-yliopiston arkkitehtuurin laitos, Arkkitehtuurimuseo, Museovirasto, opetus- ja kulttuuriministeriö ja ympäristöministeriö. Konferenssi liittyi myös maailman muotoilupääkaupunki -vuoden tapahtumiin.
Merkkikohteita Suomessa.
Suomen Docomomo-työryhmä on valinnut maasta 90 merkittävää, modernismia edustavaa arkkitehtuuri- ja ympäristökohdetta, esimerkiksi:
Emätintulehdus

Emätintulehdus eli vaginiitti on emättimessä esiintyvä tulehdus. Siihen voi liittyä lisääntynyttä valkovuotoa, kutinaa ja kirvelyä. Emätintulehduksen aiheuttajana voi olla esimerkiksi hiivasieni, etenkin "Candida albicans". Yhtä yleinen sairauden muoto on bakteerivaginoosi. Muita emätintulehduksia ovat trikomoniaasi, deskvamoiva inflammatorinen vaginiitti, atrofinen vaginiitti ja "Actinomyces"-bakteerin aiheuttama tulehdus. Sairauden hoito määräytyy taustalla olevan syyn mukaan.
Hävyn ja emättimen tulehdus on vulvovaginiitti.
Mario Chalmers

Almario Vernard ”Mario” Chalmers (s. 19. toukokuuta 1986 Anchorage, Alaska) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän on pelannut ammattilaisurallaan NBA:ssa Miami Heatissä ja Memphis Grizzliesissä sekä Euroopassa.
Pelaajaura.
Minnesota Timberwolves varasi Kansasin yliopistossa pelanneen Chalmersin NBA:han toisella kierroksella. Hänet myytiin myöhemmin samana päivänä Miami Heatiin. Chalmers eteni Heatin kanssa NBA:n finaaleihin kaudella 2010–2011, joissa Dallas Mavericks kuitenkin osoittautui vahvemmaksi. Chalmers teki kauden jälkeen rajoitettuna vapaana agenttina kolmen vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 12 miljoonaa dollaria.
Seuraavalla kaudella Chalmers ja Miami raivasivat jälleen tiensä loppuotteluihin, joissa tällä kertaa vastaan asettui Oklahoma City Thunder. Tällä kertaa Heat voitti finaalit, ja Chalmersista tuli NBA:n mestari. Heat voitti mestaruuden myös seuraavalla kaudella.
Vuonna 2019 Chalmers voitti italialaisessa Virtus Bolognassa Mestarien liigan mestaruuden.
Delanie Walker

Delanie Walker (s. 12. elokuuta 1984, Pomona, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Tennessee Titansissa.
NFL-ura.
San Francisco 49ers varasi Keski-Missourin yliopistossa pelanneen Walkerin vuoden 2006 NFL:n varaustilaisuudessa kuudennella kierroksella, tilaisuuden 175. pelaajana. Kesällä 2008 Walker solmi 49ersin kanssa kolmen vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan kuusi miljoonaa dollaria. Walker eteni kaudella 2011 49ersin kanssa NFC-konferenssin loppuotteluun, jossa tuleva mestari New York Giants osoittautui kuitenkin paremmaksi. Vuonna 2013 Walker siirtyi Tennessee Titansiin 4 vuoden ja 17,5 miljoonan dollarin sopimuksella. Toukokuussa 2016 Walker solmi Titansin kanssa kahden vuoden jatkosopimuksen, arvoltaan 14,7 miljoonaa dollaria.
Kaleva (Michigan)

Kaleva on kylä Michiganissa, Yhdysvalloissa. Kylä sijaitsee Manisteen piirikunnassa, ja sen väkiluku oli 509 vuoden 2000 väestönlaskennassa.
Suomalaiset siirtolaiset perustivat Kalevan vuonna 1900. Kylässä sijaitsee kaksi Michiganin osavaltion historiallista kohdetta: Pullotalo John J. Makinen ja toinen historiallinen kohde on itse kylä.
Jean Siméon Chardin

Jean Siméon Chardin (2. marraskuuta 1699 Pariisi – 6. joulukuuta 1779 Pariisi) oli ranskalainen rokokooajan taidemaalari.
Chardin oli aikansa merkittävimpiä asetelma- ja laatukuvamaalareita. Hän maalasi intiimejä näkymiä porvariselämän arjesta käyttäen pehmeää valohämyä.
Sata suudelmaa

Sata suudelmaa on suomalaisen Eija Kantolan albumi vuodelta 1998. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 29.
Kiitos tästä vuodesta

Kiitos tästä vuodesta on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1992. Äänitteestä on julkaistu kaksi kansikuvaltaan toisistaan poikkeavaa versiota, ensin nimellä Eija Kantola ja sitten nimellä Eija-Riitta Kantola.
Levyllä on samat kappaleet samoina versioina kuin vuonna 1988 Chrisse Johanssonin levymerkillä CAJ julkaistulla LP:llä "Samppanjaruusu", jolla Kantola esiintyi nimellä Eijariitta. Kantola ei katsonut Eijariitan nimellä tekemänsä ”omakustannetasoisen” albumin uusintajulkaisua nykyisellä taiteilijanimellään asialliseksi, vaan vei tekijänoikeusasian oikeuteen. Hänen mukaansa halvalla ja huonosti tehty "Samppanjaruusu" oli ”omakustannetasoa”, ja artisti paheksui levyn markkinoimista uudella taiteilijanimellään. Lohjan käräjäoikeus kielsi syksyllä 2002 VL-Musiikkia julkaisemasta materiaalia ja tuomitsi CD-levyt tuhottaviksi. Helsingin hovioikeus oli kuitenkin päinvastaisella kannalla, mutta korkein oikeus palautti vuonna 2005 käräjäoikeuden tuomion. Se korosti, että taiteilijalla on oikeus esiintyä haluamallaan nimellä ja että tekijän nimi on ilmoitettava juuri sellaisessa muodossa kuin tekijä itse haluaa. Nimeä Eija Kantola ei ollut mainittu Kantolan ja CAJ:n alkuperäisessä levytyssopimuksessa, joten sitä ei ollut lupa käyttää. Tämä ennakkopäätös mahdollistaa sen, että artistit voivat ajan kuluessa uudistaa tuotantoaan ja imagoaan vapaasti, ja kukin äänite on julkaistava sillä taiteilijanimellä kun on alun perin sovittu.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset on tehnyt Mika Toivanen.
Hoijan kreivi Juhana

Juhana, Hoijan (Hoyan) ja Bruchhausenin kreivi (, ; k. 1535) oli saksalaissyntyinen, Suomessa vaikuttanut valtaneuvos ja linnanpäällikkö, Kustaa Vaasan sisaren Margaretan puoliso. Hän piti loistavaa hovia Viipurissa ja sai vuonna 1525 läänityksekseen Viipurin ja Savonlinnan läänin, vuonna 1529 lisäksi Kokemäenkartanon linnaläänin. Myöhemmin hän kuitenkin riitautui Kustaa Vaasan kanssa ja pakeni Saksaan vuonna 1534. Kreivisodassa hän asettui Lyypekin puolelle Kustaa Vaasaa vastaan, mutta kaatui jo sodan alkuvaiheessa.
Samppanjaruusu

Samppanjaruusu on Eijariitan eli Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1988. Albumin on tuottanut Chrisse Johansson, joka myös sanoitti valtaosan kappaleista ja teki myös levykannen valokuvineen. Albumin julkaisi Johanssonin oma yhtiö CAJ Music Oy.
Oikeusjuttu 2002–2005.
VL-Musiikki osti 1990-luvun taitteessa albumin masternauhat ja julkaisi materiaalin vuonna 1992 CD-levynä uudella nimellä "Kiitos tästä vuodesta" ja esittäjänimellä Eija Kantola, jolla nimellä artisti oli juuri voittanut tangokuningatartittelin. Myös kappaleiden järjestys oli erilainen. 
Eija Kantola vei tämän tekijänoikeusasian käräjäoikeuteen. Hänen mukaansa halvalla ja huonosti tehty "Samppanjaruusu" oli ”omakustannetasoa”, ja artisti paheksui levyn markkinoimista uudella taiteilijanimellään. Lohjan käräjäoikeus kielsi syksyllä 2002 VL-Musiikkia julkaisemasta materiaalia ja tuomitsi CD-levyt tuhottaviksi. Helsingin hovioikeus oli kuitenkin päinvastaisella kannalla, mutta korkein oikeus palautti vuonna 2005 käräjäoikeuden tuomion. Se korosti, että taiteilijalla on oikeus esiintyä haluamallaan nimellä ja että tekijän nimi on ilmoitettava juuri sellaisessa muodossa kuin tekijä itse haluaa. Nimeä Eija Kantola ei ollut mainittu Kantolan ja CAJ:n alkuperäisessä levytyssopimuksessa, joten sitä ei ollut lupa käyttää. Tämä ennakkopäätös mahdollistaa sen, että artistit voivat ajan kuluessa uudistaa tuotantoaan ja imagoaan vapaasti, ja kukin äänite on julkaistava sillä taiteilijanimellä kun on alun perin sovittu.
Bibiane Schoofs

Bibiane Schoofs (s. 13. toukokuuta 1988) on alankomaalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 142 kesäkuussa 2012. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä.
Schoofs pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen pääsarjassa lokakuussa 2011 voittaen Luxemburgin turnauksessa Angelique Kerberin ja Rebecca Marinon.
One Morning Left

One Morning Left oli laulaja Mika Lahden perustama suomalainen vuonna 2008 perustettu metalcore-yhtye. Yhtyeen musiikissa on sekoitettu screamoa ja dancea metalcoreen, ja yhtyeen kappaleiden nimet ovat yleensä hieman humoristisia. One Morning Left on esiintynyt muun muassa Amaranthen, Machinae Supremacyn, Turmion Kätilöiden sekä Adeptin lämmittelijänä, ja ollut kiertueella muun muassa Saksassa, Islannissa, Japanissa, Baltian maissa ja Venäjällä. 
Yhtyeen ensimmäinen albumi "The Bree-Teenz" julkaistiin elokuussa 2011 Spinefarm Recordsin kautta. Yhtyeen toinen albumi "Our Sceneration" äänitettiin kesän 2012 aikana ja se julkaistiin helmikuussa 2013.
Keväällä 2014 One Morning Leftin pitkäaikainen rumpali, ja puhtaista lauluista vastaava Tomi Takamaa jätti yhtyeen. Uudeksi rumpaliksi bändi kiinnitti Niko Hyttisen. Puhtaista lauluista ja toisesta kitarasta vastaa nykyisin ARF-yhtyeessäkin laulava Leevi Luoto.
One Morning Left julkaisi kolmannen albuminsa "Metalcore Superstars" vuonna 2016 ja teki useita keikkoja ja kiertueita sekä Suomessa että ulkomailla. Yhtye kiersi mm. Baltian maissa, Islannissa sekä Japanissa. "Metalcore Superstars" -albumilta julkaistua "You're Dead! Let's Disco!" -singleä on striimattu Spotify-palvelussa yli 3,3 miljoonaa kertaa.
Vuonna 2023 One Morning Left soitti 15-vuotisjuhlakiertueen, jonka kokoonpanossa oli mukana Tomi Takamaa laulamassa puhtaita vokaaleja.
Yhtyeen oli määrä osallistua vuoden 2025 Uuden Musiikin Kilpailuun kappaleellaan "Puppy". Tammikuun 2025 lopussa yhtye kuitenkin ilmoitti lopettavansa kaiken toiminnan kokonaan laulaja Mika Lahteen kohdistuvien syytöksien takia.
Juwan Howard

Juwan Antonio Howard (s. 7. helmikuuta 1973 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka on pelannut NBA:ssa vuodesta 1994 lähtien.
Howardin varasi NBA:han viidennellä vuorolla Washington Bullets, jota Howard edusti vuoteen 2001 saakka. Sen jälkeen hän on pelannut seitsemässä muussa NBA-joukkueessa. Yliopistotasolla hän pelasi vuosina 1991–1994 Michiganin yliopistossa.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Howard voitti Miami Heatissä NBA:n mestaruuden kaudella 2011–2012. Kaudella 1995–1996 hänet valittiin ja kauden tähdistöotteluun ja kaudella 1994–1995 .
Kun kesä kuolee

Kun kesä kuolee (tv-esityksessä Kun kesät kuolevat, "As Summers Die") on televisioelokuva vuodelta 1986, jonka ohjasi Jean-Claude Tramont. Draamaelokuvan pääosissa näyttelevät Scott Glenn, Jamie Lee Curtis, Bette Davis ja Beah Richards. "Kun kesä kuolee" perustuu Winston Groomin romaaniin ja sijoittuu 1950-luvun rotuerottelun aikaan eteläisessä Louisianassa.
"Kun kesä kuolee" kuvattiin Georgian osavaltiossa. Se tehtiin HBO-kanavalle ja se myöhemmin julkaistiin VHS-videona.
Elokuva oli ehdokkaana vuonna 1987 kolmeen CableACE-palkintoon: kahteen parhaan naispääosaan (Davis ja Richards) ja yhteen parhaan televisioelokuvan palkintoon (HBO). Richards voitti roolistaan parhaan naispääosan CableACE-palkinnon.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Ilkka Jauhiainen piti teosta hyvien näyttelijöiden ansiosta yllättävän laadukkaana tv-elokuvana ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Serge Ibaka

Serge Jonas Ibaka Ngobila (s. 18. syyskuuta 1989 Brazzaville, Kongon tasavalta) on kongolais-espanjalainen koripalloilija, olympiamitalisti, NBA-mestari ja Euroopan mestari, joka edustaa kansainvälisellä tasolla Espanjan maajoukkuetta ja on pelannut NBA:ssa vuodesta 2009 lähtien.
Ibakan varasi NBA:han 24. vuorolla Seattle SuperSonics, joka vaihtoi nimensä Oklahoma City Thunderiksi. Ibaka on pelannut NBA:n lisäksi espanjalaisissa seurajoukkueissa. Kongolaislähtöiselle Ibakalle myönnettiin vuonna 2011 Espanjan kansalaisuus, ja hän edusti Espanjaa vuoden 2011 EM-kilpailuissa, joissa joukkue voitti Euroopan mestaruuden sekä Lontoon kesäolympialaisissa 2012, missä Espanja saavutti Yhdysvaltain jälkeen hopeaa.
Isona laitahyökkääjänä pelaava Ibaka oli NBA-kausien 2011–2012 ja 2012–2013 paras heitontorjuja 3,7 ja 3,0 torjunnan ottelukohtaisella keskiarvolla. Hänet valittiin samoilla kausilla, kuten myös kaudella 2013–2014, . Vuonna 2011 hän osallistui un.
Elokuussa 2012 Ibaka teki Oklahoman kanssa neljän vuoden ja 48 miljoonan dollarin jatkosopimuksen.
Kesäkuussa 2016 Ibaka myytiin vaihtokaupassa Orlando Magiciin ja helmikuussa 2017 Toronto Raptorsiin. Vuonna 2019 Ibaka voitti Raptorsissa NBA:n mestaruuden.
Marraskuussa 2020 Ibaka teki kahden vuoden sopimuksen Los Angeles Clippersin kanssa
Norris Cole

Norris Gene Cole II (s. 13. lokakuuta 1988 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pelintekijä. Hän pelasi NBA:ssa kuusi kautta ja edusti Miami Heatiä kausina 2011–2025, New Orleans Pelicansia helmikuusta 2015 seuraavan kauden loppuun ja Oklahoma City Thunderia keväällä 2017.
Chicago Bulls varasi Clevelandin osavaltionyliopistossa pelanneen Colen ensimmäisellä kierroksella 28. varauksena . Hänet myytiin myöhemmin samana päivänä ensin Minnesota Timberwolvesiin ja sieltä Miami Heatiin.
Cole voitti NBA:n mestaruuden kahdella ensimmäisellä kaudellaan. Vuonna 2012 Miami Heat voitti loppuotteluissa Oklahoma City Thunderin otteluvoitoin 4-1 ja seuraavana vuonna San Antonio Spursin otteluvoitoin 4-3. Cole pelasi harvoin avauskentällisessä. Hän sai peliaikaa mestaruusvuosien runkosarjassa ja myös jälkimmäisen kauden pudotuspeleissä yli 19 minuuttia ottelua kohden.
Cole pelasi NBA:ssa 360 runkosarjaottelua, joissa hän keskimäärin ottelua kohden teki 7,0 pistettä, otti 2,0 levypalloa ja antoi 2,7 syöttöä.
Cole on NBA-uransa jälkeen pelannut muun muassa Israelissa, Italiassa, Montenegrossa, Espanjassa, Ranskassa ja Puerto Ricossa.
Colen serkku Trent Cole pelasi amerikkalaista jalkapalloa NFL-liigan Philadelphia Eaglesissä ja Indianapolis Coltsissa.
Suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä

Suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä on E. J. Ellilän kirjoittama tietokirja, joka ilmestyi vuonna 1938 Gummeruksen kustantamana. Merkittäväksi teoksen tekee se, että se oli ensimmäinen suomenkielinen teos suomalaisista kirjanomistajanmerkeistä eli exlibriksistä.
Ellilä keräsi teokseensa kattavasti sen ajan tunnetuimpien eri alojen vaikuttajien kirjanomistajamerkkejä. Tunnetuimpia henkilöitä tai instituutioita, joiden kirjanomistajanmerkki löytyy teoksesta, ovat marsalkka Mannerheim, Volter Kilpi ja tasavallan presidentti. Teoksesta löytyy 136 teokseen liimattua alkuperäistä exlibristä. Tunnetuimpia taiteilijoita, jotka ovat piirtäneet kirjassa olevia merkkejä, ovat Helene Schjerfbeck ja Erkki Tanttu. Kirjasta otettiin vain 150 kappaleen painos numeroituna ja kirjailijan nimikirjoituksella varustettuna. Painoksen kokonaismäärä on lähellä edellä mainittua 150 kappaletta, vaikka on tullut tietoon hieman yli 150 numeron numeroituja ja kannettomia koevedosyksilöitä. Pienen painosmäärän ja mielenkiintoisen sisällön ansiosta se on muodostunut halutuksi keräilykohteeksi alan harrastajien ja bibliofiilien keskuudessa. Kirja on sidottu puoliranskalaisesti nahkaselkämyksellä ja kulmilla. Teksti on painettu ja alkuperäiset kirjanomistajamerkit kiinnitetty vaaleanruskealle paksulle paperille. Teos kuului Ellilän toimittamaan ja kirjoittamaan sarjaan "Nuoren voiman liiton (NVL) kirjanystävien harrastuspiirin julkaisuja" numerolla 5. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1949 Ellilä kirjoitti teoksen "Tämä on minun exlibrikseni: uusia suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä", joka on jatko-osa "Suomalaisia kirjanomistajanmerkkejä" -teokselle.
Mike Singletary

Michael ”Mike” Singletary (s. 9. lokakuuta 1958 Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja, sekä entinen pelaaja. 
Pelaajaura.
Singletary pelasi koko 12-vuotisen pelaajauransa ajan Chicago Bearsin joukkueessa. Bearsin vuoden 1985 mestaruuden voittanutta joukkuetta pidetään yhtenä NFL:n kaikkien aikojen parhaista ryhmistä. Pelipaikaltaan Singletary oli puolustuksen tukimies, ja hänet tunnettiin äärimmäisen kovana taklaajana sekä pelotteena vastustajan hyökkääjille.
Singletary valittiin amerikkalaisen jalkapallon Hall of Fameen vuonna 1998.
Valmennusura.
Singletary aloitti valmennusuransa vuonna 2003 Baltimore Ravensin valmennusjohdossa. Vuotta myöhemmin hän siirtyi Ravensin puolustuksen koordinaattorin Mike Nolanin perässä San Francisco 49ersin riveihin, Nolanin saatua pestin 49ersin päävalmentajana.
Singletary nousi päävalmentajaksi kesken kauden 2008, Nolanin saatua potkut. Singletaryn aikana 49ers ei onnistunut saavuttamaan huomattavaa menestystä, ja Singletary erotettiin tehtävästään ennen kauden 2010 viimeistä ottelua, San Franciscon menetettyä mahdollisuutensa selviytyä pudotuspeleihin.
Kuukausi 49ersista eroamisensa jälkeen Singletary teki valmennussopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa.
Voi kuinka me sinua kaivataan

Voi kuinka me sinua kaivataan on suomirockyhtye Eppu Normaalin kappale yhtyeen vuonna 1985 julkaistulta "Kahdeksas ihme" -studioalbumilta. Kappaleen on säveltänyt yhtyeen kitaristi Mikko ”Pantse” Syrjä ja sanoittanut hänen veljensä, yhtyeen laulaja Martti Syrjä. B-puolen kappaleen ”Asustelaulu” on säveltänyt yhtyeen toinen kitaristi Juha Torvinen ja sanoittanut niin ikään Martti Syrjä. 
Single nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Paavo Sjöberg

Paavo Oskari Sjöberg (29. kesäkuuta 1930 Kiikala – 10. kesäkuuta 2012 Salo)
 oli suomalainen säveltäjä ja harmonikansoittaja, jonka kappaleita on osallistunut eri kilpailuihin. 
"Pidättekö tangosta" kappale sai voiton Sata-Häme Soi kilpailussa vuonna 1987 ja kappale 
"Salon seudun polkka" voitti Hyvinkään harmonikkaviikolla vuonna 1982.
Nuorena Sjöberg harjoitteli lasinpuhallusta ja siirtyi Horsman konepajalle vuonna 1947 jossa kehitteli lumilinkoja ja myllyjä. Sjöbergillä oli myös oma yritys Salon Myllyosat.
Vuonna 1979 Sjöberg perusti Salon Seudun Harmonikkakerhon ja johti SALONki-orkesteria vuoteen 2001 asti. Sjöbergille myönnettiin Salo-mitali vuonna 1989 ja Tasavallan presidentti myönsi hänelle director musices arvonimen ja Harmonikkaliitto myönsi hänelle kultaisen ansiomerkin.
Ilmaan noussut oon

Ilmaan noussut oon on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1993.
Yössä sielujen

Yössä sielujen on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1994.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Mika Toivanen, ellei toisin mainittu.
Tänään (albumi)

Tänään on iskelmälaulaja Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1995.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Mika Toivanen, ellei toisin mainittu.
Katseet

Katseet on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1997. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 33, ja pysyi listalla yhteensä kaksi viikkoa.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Mika Toivanen, ellei toisin mainittu.
Kylmä kuuma ja kaunis

Kylmä kuuma ja kaunis on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 2000. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 36.
Käärmetanssi

Käärmetanssi on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 2008.
Peili (Eija Kantolan albumi)

Peili on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 2012.
Legendaa

Legendaa on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 2005.
Amit Ivri

Amit Ivri (s. 1989) on israelilainen uimari.
Ivri sijoittui junioreiden EM-kilpailuissa 50 metrin perhosuinnissa viidenneksi Budapestissa 2005. Hän oli samassa lajissa aikuisten EM-kilpailuissa seitsemäs lyhyellä radalla Debrecenissä 2007 ja pitkällä radalla Eindhovenissa 2008 sekä kuudes lyhyellä radalla Rijekassa 2008. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 100 metrin perhosuinnissa viidenneksi ja 50 metrin perhosuinnissa kahdeksanneksi. 
Ivri sijoittui Eindhovenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2010 neljänneksi 50 metrin perhosuinnissa ja kuudenneksi 100 metrin sekauinnissa. Szczecinin lyhyen radan EM-kisoissa 2011 hän oli neljäs 50 metrin perhosuinnissa. Hän sai Debrecenin pitkän radan EM-kilpailuissa 2012 pronssia 100 metrin perhosuinnissa ajalla 58,78. Tällä saavutuksella hänestä tuli maansa ensimmäinen naismitalisti EM-uinnissa. 50 metrin perhosuinnissa hän sijoittui kahdeksanneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui 200 metrin sekauinnin välierissä. Myös pitkän radan MM-kilpailuissa hän on parhaimmillaan selviytynyt välieriin. Herningin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui 100 metrin sekauinnissa neljänneksi ja 200 metrin sekauinnissa kahdeksanneksi.
Ivri sijoittui Dohan lyhyen radan MM-kilpailuissa 2014 seitsemänneksi 100 metrin sekauinnissa. Hän oli Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2015 neljäs 100 metrin sekauinnissa ja kahdeksas 50 metrin rintauinnissa
Hypofosforihapoke

Hypofosforihapoke eli alifosforihapoke tai fosfiinihappo (H3PO2) on yksi fosforin happi­hapoista.
Ominaisuudet.
Hypofosforihapoke on keskivahva monoproottinen happo. Sen pKa-arvo on 2,1. Hypofosforihapokkeella on kaksi tautomerista muotoa. Toisessa molempiin happiatomeihin on liittyneenä vetyatomi ja lisäksi yksi vetyatomi on muodostanut sidoksen fosforin kanssa. Stabiilimmassa tautomerisessa muodossa vain toiseen happiatomeista on sitoutunut vetyatomi ja fosforiatomiin on sitoutunut kaksi vetyatomia.
Hypofosforihapoke ja sen suolat, hypofosfiitit, ovat erittäin vahvoja pelkistimiä. Ne kykenevät pelkistämään muun muassa Cu2+-ionit kuparihydridiksi ja ilman happi voi hapettaa sen fosforihapokkeeksi. Kuumennettaessa yli 133 °C:n lämpötilaan yhdiste hajoaa disproportioituen fosfiinikaasuksi ja fosforihapoksi. 
 2 H3PO2 → PH3 + H3PO4
Valmistus.
Hypofosforihapoketta valmistetaan pääasiassa kahdella tavalla. Valkoinen fosfori muodostaa emäksisessä kalsium- tai bariumhydroksidilietteessä keitettynä fosfiinia ja hypofosforihapokkeen suolaa. Tämän jälkeen muodostuva suola käsitellään vahvalla hapolla, kuten rikkihapolla, jolloin hypofosforihapoke vapautuu suoloistaan. Rikkihappoa käytettäessä epäpuhtautena muodostuu niukkaliukoisia kalsium- tai bariumsulfaatteja, jotka voidaan erottaa suodattamalla. Hypofosforihapokkeen vesiliuosta haihduttaessa happo kiteytyy ja voidaan erottaa. Happo voidaan myös uuttaa dietyylieetteriin.
2 P4 + 3 Ca(OH)2 + 6 H2O → 2 PH3 + 3 Ca(H2PO3)2
Ca(H2PO3)2 + H2SO4 → CaSO4 + 2 H3PO2
Toinen tapa valmistaa yhdistettä on fosfiinin hapetus jodin avulla. Sivutuotteena muodostuu vetyjodidia, joka voidaan poistaa tuotteesta tislaamalla.
PH3 + 2 I2 + 2 H2O → H3PO2 + 4 HI
Herttoniemen kirkko

Herttoniemen kirkko on Länsi-Herttoniemessä Helsingissä sijaitseva Herttoniemen seurakunnalle kuulunut kirkkorakennus. Punatiilellä verhoiltu kirkko on valmistunut vuonna 1958. Sen on suunnitellut vuonna 1957 oman toimiston perustanut arkkitehti Osmo Lappo, jonka päätyö on kymmenisen vuotta myöhemmin aloitettu Vekaranjärven kasarmialue.
Kirkkosalin lisäksi rakennuksessa on ollut muun muassa virasto- ja kerhotiloja, toimituskappeli, kaksi kirkkosaliin yhdistettävissä olevaa seurakuntasalia sekä monitoimisali, jota on voitu käyttää niin voimistelusalina kuin juhlasalinakin. Herttoniemen kirkossa on erillinen kellotorni, jossa on kolme itävaltalaista kelloa. Kelloista kaksi on saatu lahjoituksina.
Kirkkosalia hallitsee valkoinen, eläväpintainen alttarin taustaseinä, jolla on kuvanveistäjä Gunnar Uotilan veistämä puinen krusifiksi. Kirkkotekstiilit ovat Dora Jungin ja kirkkohopeat Bertel Gardbergin suunnittelemat. Kirkon urut ovat vuodelta 1962 ja niissä on 25 äänikertaa. Herttoniemen kirkko on peruskorjattu vuosina 2001–2002.
Käytön päättyminen.
Kirkko suljettiin toukokuun 2019 lopussa vakavien sisäilmaongelmien vuoksi. Herttoniemen seurakuntaneuvosto päätti 8.11.2022 pidetyssä kokouksessaan, että Herttoniemen käyttökelvottomassa kunnossa olevan kirkon vuokraamisesta luovutaan viimeistään 1.1.2024. Kirkosta aiheutuvat kulut rasittavat niin kauan Helsingin seurakuntayhtymää kunnes kirkon ja sen tontin tilanne saadaan ratkaistua. Kesäkuussa 2024 vietettiin kirkon jäähyväjäisjumalanpalvelus kirkon edessä, jota oli toimittamassa kirkon nykyisiä ja entisiä pappeja.
Kirkon omistavan seurakuntayhtymän tavoitteena on purkaa kirkko ja palauttaa vuokratontti Helsingin kaupungille, joka suunnittelee siihen päiväkotia.
Yön hiljaisuus

Yön hiljaisuus on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1994.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Mika Toivanen, ellei toisin mainittu.
George Kerr

George Ezekiel Kerr (16. lokakuuta 1937 Hanover, Jamaika, Brittiläinen imperiumi – 15. kesäkuuta 2012) oli jamaikalainen yleisurheilija, olympiamitalisti ja Pan-Amerikan kisojen voittaja, joka kilpaili pikajuoksussa.
Kerr kilpaili Länsi-Intian liittovaltion joukkueessa Rooman kesäolympialaisissa 1960, joissa hän voitti pronssia 400 metrillä ja 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Jamaikaa Kerr edusti Melbournen vuoden 1956 ja Tokion vuoden 1964 kesäolympialaisissa. Tokiossa hän oli 800 ja 4 × 400 metrillä neljäs. Pan-Amerikan kisoissa Kerr voitti Chicagossa 1959 kultaa 400 ja 4 × 400 metrillä ja hopeaa 800 metrillä.
Kerr kuoli 15. kesäkuuta 2012 sairaalassa, johon hän oli joutunut sydänkohtauksen vuoksi.
Pioneeripuu

Pioneeripuu on ensimmäinen puulaji, joka alkaa kasvaa metsänkierrossa, kun tulipalo on polttanut yleensä aarniometsän paloaukeaksi tai kun on tehty avohakkuu.
Pioneeripuiden jälkeen tulevat vallitseviksi mahdollisesti muiden puulajien puut, joille kasvualusta on yleensä metsätyyppinä suotuisampi.
Ekologisesti pioneeripuut ovat eräs erikoistapaus pioneerilajeista. Suomessa metsän kierrossa pioneerikasveja, jotka eivät ole puita, ovat esimerkiksi maitohorsma ja vadelma. Ekologisen sukkession edetessä myös ne lopulta väistyvät vähemmän valoa vaativien sulkeutuneen metsän lajien tieltä.
Rolly Tasker

Roland Leslie ”Rolly” Tasker (21. maaliskuuta 1926 Perth, Australia, Brittiläinen imperiumi – 22. kesäkuuta 2012) oli australialainen kilpapurjehtija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Tasker saavutti parinsa John Scottin kanssa 12 m² Sharpie -venetyypin olympiahopeaa Melbournessa 1956. Roomassa 1960 hän oli Flying Dutchman -venetyypillä 18:s. Taskerin ja Scottin saavuttama mitali oli Australian ensimmäinen purjehduksen olympiamitali. Tasker voitti myöhemmin maailmanmestaruuden Flying Dutchman -venetyypillä.
Tasker kuoli Australiassa 86-vuotiaana 22. kesäkuuta 2012.
John Scott (kilpapurjehtija)

John Malcolm Scott (29. syyskuuta 1934 Mosman Park – 25. toukokuuta 1993 Perth) oli australialainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Scott saavutti parinsa Rolly Taskerin kanssa 12 m2 Sharpie -venetyypin olympiahopeaa Melbournessa 1956. Taskerin ja Scottin saavuttama mitali oli Australian ensimmäinen purjehduksen olympiamitali.
Video-opas

Video-opas on Suomessa videokaseteilla julkaistujen elokuvien hakuteos, jonka ensimmäinen laitos ilmestyi vuonna 1992. Laajennettu toinen laitos "Video-opas 95" julkaistiin vuonna 1994. WSOY:n kustantamat teokset koosti päätoimittaja Bello Romanon johtama toimituskunta. Arvioijia olivat Romanon lisäksi Asko Alanen, Kari Hintikka, Sam Inkinen, Ilkka Jauhiainen, Roope Lehtinen, Harri Närhi, Esko Rautakorpi, Markku Salmi, Kari Salminen, Olavi Similä ja Kati Sinisalo. "Video-oppaat" olivat ilmestyessään laajimpia suomalaisia elokuvan hakuteoksia: toinen laitos sisälsi arvostelut 8 500 elokuvasta.
Rajaus.
"Video-oppaassa" arvostellaan kaikki Suomessa ilmestymiseen mennessä videolla julkaistut elokuvat. Pois on kuitenkin jätetty ainakin dokumenttielokuvat, Suomessa ilman teatterilevitystä jääneet konserttielokuvat ja hardcore-porno. Videolain kieltämät K18-ikärajan saaneet elokuvat sisältyivät hakuteokseen toimituskunnan kannanottona.
Arvostelut.
Elokuvista on kirjoitettu muutaman rivin yhdistetty arvostelu ja juonireferaatti, jossa annetaan myös mahdollisia lisätietoja. Elokuvat on pisteytetty tähdillä yhdestä viiteen; lisäksi on pommielokuva-luokitus, joka annettiin yhtä tähteä huonommille elokuville.
"Video-oppaan 95" alkusivulla XIV tähdityksille annetaan sanalliset selitykset:
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Petri Kemppinen piti "Video-opasta" tarpeellisena kirjauutuutena, mutta moitti sen kohtelevan kaltoin yhtä videoiden suosittua lajityyppiä, animaatioelokuvaa. Etenkin lyhyiden animaatioiden koostekasetit on hänestä kuitattu ylimalkaisesti. Omassa arviossaan Mikael Fränti piti kirjan esittelytekstejä kirjavina ja epätasaisina ja nimesi 13 jäsenen työryhmästä parhaiksi kirjoittajiksi Bello Romanon, Kari Salmisen, Kati Sinisalon ja Esko Rautakorven. Eurooppalaista elokuvaa hän totesi kirjoittajien hieman vieroksuvan. Kahta vuotta myöhemmin ilmestyneessä laajennetussa laitoksessa Fränti huomasi esittelytekstien tason parantuneen.
Morgan Rielly

Morgan Rielly (s. 9. maaliskuuta 1994 West Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-joukkue Toronto Maple Leafsia. "Elite Prospectsin" verkkosivuston mukaan hyökkäävän mutta samalla puolustusvelvoitteet hyvin hoitavan puolustajan vahvuudet ovat luistelussa, kiekonkäsittelytaidoissa ja laukauksessa. Riellyn heikkoudet löytyvät sivuston mukaan fyysisestä pelaamisesta. Lokakuussa 2021 Rielly teki Maple Leafsin kanssa kahdeksan vuoden mittaisen ja yhteensä 60 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Cody Ceci

Cody Ceci (s. 21. joulukuuta 1993 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-seura Los Angeles Kingsiä. Oikealta laukova Ceci on kahdensuunnan puolustaja, jonka vahvuudet ovat hyökkäyspelissä ja peliymmäryksessä. Hänen vahvuutensa ovat kiekonkäsittelyssä, luistelussa, syöttämisessä ja laukomisessa. Hänen heikkoutensa ovat fyysisessä pelissä.
Ura.
Ceci pelasi vuosina 2009–2013 OHL-junioriliigaa Ottawa 67's:ssa ja Owen Sound Attackissa. Kaudella 2012–2013 hän toimi Ottawa 67's:n kapteenina, kunnes siirtyi tammikuussa 2013 Owen Sound Attackiin. Saman vuoden huhtikuussa Ceci siirtyi NHL-seura Ottawa Senatorsin AHL-farmijoukkueeseen Binghamton Senatorsiin. Kaudella 2013–2014 Ceci pelasi sekä Binghamton Senatorsissa ja Ottawa Senatorsissa. Binghamtonissa hän teki runkosarjassa 27 ottelussa tehot 2+17 ja pudotuspeleissä 4 ottelussa tehot 1+1. Ottawassa hän teki 49 ottelussa tehot 3+6.
Kaudella 2014–2015 hän pelasi koko kauden Ottawa Senatorsissa tehden runkosarjassa 81 ottelussa 5 maalia ja antaen 16 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä hän teki kuudessa ottelussa kaksi syöttöpistettä.
Ceci siirtyi kesällä 2019 Toronto Maple Leafsiin isossa pelaajakaupassa, jossa Cecin lisäksi Torontoon matkasi Ben Harpur, Aaron Luchuk ja Ottawa sai Nikita Zaitsevin, Connor Brownin ja Michael Carconen.
Lokakuussa 2020 Ceci teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa yksivuotisen ja 1,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2021 Ceci teki vapaana agenttina Edmonton Oilersin kanssa neljän vuoden mittaisen ja yhteensä 13 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Elokuussa 2024 Oilers kauppasi Cecin ja kolmannen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa San Jose Sharksiin vaihdossa Ty Embersoniin.
Helmikuussa 2025 Sharks kauppasi Cecin ja Mikael Granlundin Dallas Starsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa, joka muuttuu kolmannen kierroksenvarausvuoroon, jos Dallas Stars etenee Stanley Cupin loppuotteluun.
Heinäkuussa 2025 Ceci teki vapaana pelaajana Los Angeles Kingsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 18 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Radek Faksa

Radek Faksa (s. 9. tammikuuta 1994 Opava, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-joukkue Dallas Starsia. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Faksa on HC Trinecin kasvatti. Hän siirtyi vuonna 2011 pelaamaan Kanadan juniorisarjaan.
Lokakuussa 2020 Faksa teki Starsin kanssa viisivuotisen jatkosopimuksen, jonka vuosittainen keskiansio oli 3,25 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2024 Stars kauppasi Faksan St. Louis Bluesiin. 
Heinäkuussa 2025 Faksa palasi vapaana pelaajana Starsiin kolmivuotisella ja yhteensä kuuden miljoonan dollarin arvoisella sopimuksella.
José Hugo Garaycoa Hawkins

José Hugo Garaycoa Hawkins (2. kesäkuuta 1930 Callao – 27. maaliskuuta 2018) oli perulainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Liman arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Horaean titulaaripiispaksi 16. joulukuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Juan Landázuri Ricketts, jota avustivat Eduardo Picher Peña ja Alberto Aurelio Brazzini Diaz-Ufano.
Garaycoa Hawkins sai 6. kesäkuuta 1991 nimityksen Tacnan piispaksi; hänen kaudellaan hiippakunnan nimeksi vaihdettiin Tacna y Moquegua. Hän jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 2006.
Angiosarkooma

Angiosarkooma on veri- tai imusuonten endoteelisoluista alkunsa saava syöpäsairaus. Se on harvinainen ja aggressiivinen kasvain, johon liittyy korkea kuolleisuus. Angiosarkooma voi esiintyä millä tahansa kehon alueella mutta tavallisimmin iholla tai pehmytkudoksessa. Muita kasvaimen lähtöpaikkoja ovat maksa, rinta, perna, luu ja sydän. Sen perusteella, kehittyykö syöpä veri- vai imusuonista, angiosarkoomiksi nimitettävät kasvaimet voidaan edelleen jaotella hemangio- ja lymfangiosarkoomiin.
Noin joka toinen angiosarkooma sijaitsee pään ja kaulan alueella, mutta pään ja kaulan alueen syövistä vain alle 0,1 % on angiosarkoomia. Ihon angiosarkooma on miehillä yleisempi kuin naisilla (2:1), ja myös luun ja pehmytkudoksen angiosarkooman riski on miehillä raportoitu korkeammaksi.
Joitain angiosarkoomalle altistavia riskitekijöitä tunnetaan. Suuremmassa sairastumisvaarassa saattavat olla esimerkiksi sädehoitoa saaneet (varsinkin thorotrastille (toriumdioksidi) altistuneet) ja arseenille tai vinyylikloridille altistuneet henkilöt. Kasvanut riski on yhdistetty myös krooniseen lymfedeemaan radikaalin mastektomian saaneilla rintasyöpäpotilailla sekä vierasesineisiin kehossa.
Hyppy tuntemattomaan (albumi)

Hyppy tuntemattomaan on Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 2002.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Risto Asikainen sekä sanoittaneet Asikainen ja Ilkka Vainio, ellei toisin mainittu.
Parhaat – 20 suosikkisävelmää (Eija Kantolan albumi)

Parhaat – 20 suosikkisävelmää on suomalaisen Eija Kantolan studioalbumi vuodelta 1997.
Parhaat 40 hittiä

Parhaat 40 hittiä on Eija Kantolan kokoelma-albumi vuodelta 2001.
Parhaat (Eija Kantola)

Parhaat on Eija Kantolan kokoelma-albumi vuodelta 1995.
Michael Shannon

Michael Corbett Shannon (s. 7. elokuuta 1974 Lexington, Kentucky) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyy teatterissa, elokuvissa ja televisiossa.
Shannon aloitti näyttelijänuransa teatterin lavalla Chicagossa ja Lontoossa. Hänen ensimmäinen elokuvaroolinsa oli vuoden 1993 elokuvassa "Päiväni murmelina". 2000-luvulla Shannon alkoi saada näkyvämpiä elokuvasivuosia, joista huomattavimpia ovat olleet muun muassa elokuvissa "8 Mile" (2003), "Bug" (2006), "Revolutionary Road" (2008), josta hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden, "The Runaways" (2010), "Yön eläimet" (2016), josta hän sai toisen Oscar-ehdokkuutensa, sekä vuoden 2017 parhaan elokuvan Oscar-palkinnon saanut "The Shape of Water" 
Vuodesta 2010 alkaen Shannon on esiintynyt Nelson Van Aldenin roolissa HBO:n "Boardwalk Empire" -televisiosarjassa. Hän näyttelee aktiivisesti myös Chicagon ja New Yorkin teatterilavoilla.
Shannonin roolihahmot ovat yleensä olleet karuja ja ahdistuneita lainrikkojia, mutta hän on esiintynyt myös joissakin sankarinrooleissa ja kevyemmissä komediallisissa rooleissa kuten elokuvissa "Cecil B. Demented" (2000) ja "Kangaroo Jack" (2003).
Shannonilla on suhteestaan näyttelijä Kate Arringtonin kanssa tytär, joka syntyi vuonna 2008.
Voi veljet, mikä päivä!

Voi veljet, mikä päivä! on Veikko Itkosen ja Sakari Jurkan ohjaama elokuvafarssi vuodelta 1961. Elokuva perustuu Tatu Pekkarisen romaaniin "Salainen kotiapulainen" (1944), jonka pohjana on hänen näytelmänsä "Vihtorin harha-askel", johon pohjautuu Eino Jurkan ohjaus "Herra johtajan ”harha-askel”".
Käsikirjoituksen tekijä on Itkonen salanimellä Aulikki Ura. Dialogin teossa auttoi runoilija Pentti Saarikoski. Antti Litja oli mukana toisessa elokuvaroolissaan. Elokuvan katsojamäärät jäivät Helsingissä varsin heikoiksi, ja muualla Suomessakin keskitason alapuolelle.
Arviot.
Juhani Lindström ("Helsingin Sanomat") murehti aikalaisarviossaan, että elokuvasta on vaikea löytää mitään positiivista. Tomira Savtschenkon ("Kansan Uutiset") mielestä elokuva oli "primitiivinen komedia". Samoilla linjoilla olivat melkein kaikki muutkin aikalaisarvioijat paitsi Valma Kivitie, jonka mukaan elokuva on "rento farssi, jossa on sekä tilannekomiikkaa että riuskaa repliikkiä", eikä se ole hänen mielestään Itkosen heikoimpia.
Eräs myöhempi kriitikko toteaa "Tv-maailmassa", että farssi on täynnä hosumista ja tekohauskoja tilanteita. Saman lehden erään toisen kriitikon näkemyksen mukaan elokuva oli jo valmistuessaan hiukan vanhanaikainen. Muuan muu kriitikko "Video-oppaassa" vuodelta 1994 antaa elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Griffin Reinhart

Griffin Reinhart (s. 24. tammikuuta 1994 West Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Melko isokokoisen ja vahvan kahden suunnan puolustajan vahvuudet ovat tasapainoisessa puolustuspelissä, fyysisyydessä, kovassa laukauksessa, luistelussa ja avaussyötössä. New York Islanders varasi hänet vuorolla neljä ensimmäisellä kierroksella. Islandersissa Reinhard pelasi kaudella 2014–2015 kahdeksan ottelua, joissa sai yhden syöttöpisteen. Kesällä 2015 hän siirtyi vaihtokaupassa Oilersiin.
Griffin Reinhartin isä on 11 kautta NHL:ssä pelannut puolustaja Paul Reinhart.
Hampus Lindholm

Hampus Lindholm (s. 20. tammikuuta 1994 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-joukkue Boston Bruinsia. Melko isokokoisen kahden suunnan puolustajan vahvuudet ovat liikkuvuudessa, ymmärryksessä ja kiekollisissa taidoissa. Lindholm varattiin NHL:ään vuonna 2012 kuudennella varausvuorolla. Hän pelasi ennen Pohjois-Amerikkaan siirtymistään Allsvenskan-joukkue Rögle BK:ssa.
Ura.
Kaudella 2009–2010 Lindholm pelasi Jonstorpsin U20 -joukkueessa, jossa teki kolmessa ottelussa yhden maalin ja kaksi syöttöä. Seuraavalla kaudella hän pelasi Rögle BK:n U20 -joukkueessa, jossa pelasi 39 ottelua syöttäen neljä maalia.
Kaudella 2011–2012 Lindholm aloitti ammattilaisuransa Röglessä. Hän pelasi 20 ottelussa ja teki niissä neljä tehopistettä. Hänet valittiin samalla kaudella J20 Superelitin parhaaksi puolustajaksi. NHL Central Scouting Bureau listasi Lindholmin Euroopan neljänneksi parhaaksi kenttäpelaajaksi ja hänet valittiin koko varaustilaisuuden kuudentena pelaajana Anaheim Ducksiin vuonna . Lindholmia sanottiin huonoksi varaukseksi, mutta Rob Brodie vertasi häntä kahteen muuhun ruotsalaiseen Erik Karlssoniin ja Mika Zibanejadiin, jotka kehittyivät huomattavasti varaustensa jälkeen.
Pohjois-Amerikassa Lindholm debytoi Anaheimin farmijoukkue Norfolk Admiralsissa kaudella 2012–2013. Hän pelasi kauden aikana 44 ottelua, joissa teki yhden maalin ja yhteensä 11 tehopistettä.
Ensimmäisen NHL-maalinsa Lindholm teki 6. marraskuuta 2013 ohitettuaan Phoenix Coyotesin maalivahti Mike Smithin.
Maaliskuussa 2022 Ducks kauppasi Lindholmin Boston Bruinsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa, toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa, toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa, Urho Vaakanaiseen ja John Mooreen.
Siirron jälkeen Lindholm teki Bruinsin kanssa kahdeksan vuoden mittaisen jatkosopimuksen jossa hänen vuosipalkkansa on 6,5 miljoonaa dollaria.
Maajoukkueura.
Lindholm edusti Ruotsin alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta vuoden 2012 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa joukkue voitti hopeaa. Lindholm valittiin Ruotsin joukkueen kolmen parhaan pelaajan joukkoon turnauksessa. Hänet valittiin parhaaksi pelaajaksi otteluissa Suomea ja Sveitsiä vastaan.
Vuoden 2013 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuista Lindholm joutui jäämään pois aivotärähdyksen vuoksi.
Aikuisten arvokisoissa Lindholm on saavuttanut maailmanmestaruuden 2018.
Pelityyli.
Lindholm on kahdensuunnan puolustaja, jonka syötöt ovat hyviä. Hänen luistelunsa ja kiekonkäsittelynsä ovat myös herättäneet ihailua. Entinen NHL-puolustaja Kenny Jonsson on kehunut Lindholmia. Lindholm on myös mainittu samassa yhteydessä roolimallinsa Nicklas Lidströmin kanssa.
Michael Pitt

Michael Carmen Pitt (s. 10. huhtikuuta 1981 West Orange, New Jersey) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Jimmy Darmodyn roolin HBO:n televisiosarjassa "Boardwalk Empire" (2010–) sekä pääosastaan Bernardo Bertoluccin elokuvassa "The Dreamers" (2003). Pitt myös soittaa kitaraa ja laulaa yhtyeessä Pagoda ja työskentelee lisäksi miestenvaatemallina.
Minun jouluni (Eino Grönin albumi)

Minun jouluni on suomalaisen Eino Grönin kokoelma-albumi vuodelta 2007.