tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Philippe Lakos

Philippe Lakos (s. 19. elokuuta 1980 Wien, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut jääkiekkopuolustaja. Isokokoinen Lakos on varsin fyysinen pelaaja, sillä hän johtaa EBEL:n kaikkien aikojen runkosarjan jäähypörssiä kerättyään 808 ottelussa 1679 jäähyminuuttia. Lakos johtaa myös Vienna Capitalsin seurakohtaista kaikkien aikojen runkosarjan ottelu- (539) ja jäähypörssiä (1358). Lakos laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Lakosin kasvattajaseura on WAT Stadlau. Hänen vanhempansa erosivat, kun hän oli 12-vuotias, ja hän muutti äitinsä kanssa Montréaliin. Lakos pelasi Kanadassa viimeisinä juniorivuosinaan 1998–2001 OHL-joukkue Toronto St. Michael's Majorsissa ja sittemmin miesten pelejä ECHL:ssä vuosina 1999–2003. Hän edusti siellä neljän kauden aikana peräti kuutta eri seuraa; Jacksonville Lizard Kingsiä, Toledo Stormia, Florida Everbladesia, Reading Royalsia, Augusta Lynxiä sekä Arkansas RiverBladesia.
Viimeisen ECHL-kautensa 2002–2003 lopulla Lakos palasi kotimaahansa ja siirtyi Vienna Capitalsin riveihin. Seuraava kausi 2003–2004 oli hänelle ensimmäinen kokonainen miesten pääsarjoissa. Lakosin tulokaskausi Erste Bank Eishockey Ligassa toi 45 runkosarjaottelussa tehot 2+2=4 sekä 161 jäähyminuuttia, joilla hän voitti koko liigan jäähypörssin. Kausi 2004–2005 Lakosilla päättyi Itävallan-mestaruuteen.
Kaudella 2005–2006 Lakos teki Erste Bank Eishockey Ligan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 2+11=13 ja saavutti sittemmin saman tehopistemäärän myös kaudella 2009–2010. Kaudella 2006–2007 hän teki liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 206 minuutillaan, joilla hän sijoittui jäähypörssissä toiseksi. Lakos on edustanut koko tähänastisen EBEL-uransa ajan Vienna Capitalsia, lukuun ottamatta kautta 2008–2009 HC TWK Innsbruckissa, josta hän palasi taas seuraavaksi kaudeksi kotikaupunkiinsa Wieniin.
Lakos voitti kaudella 2012–2013 pudotuspeleissä Capitalsin sisäisen tehotilaston lukemalla +8.
Maajoukkueura.
Lakos edusti Itävaltaa MM-kilpailuissa vuosina 2003, 2004, 2005, 2007, 2009 ja 2011. Vuoden 2007 turnauksessa hän voitti joukkueensa sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Lakos jakoi vuoden 2011 turnauksen jäähypörssin voiton Latvian Georgijs Pujacsin kanssa 33 minuutillaan ja hänet valittiin Itävallan top-3-pelaajaksi. Lakos pelasi myös I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2008, joista kumpikin turnaus päättyi lohkokultaan ja sarjanousuun A-sarjaan. Hän pelasi myös Torinon olympiakisojen 2006 ja Vancouverin olympiakisojen 2010 karsinnoissa. Lakos voitti jälkimmäisessä turnauksessa Itävallan sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä 13. huhtikuuta 2002 Rosenheimissa Saksaa vastaan.
Lakos pelasi myös alle 20-vuotiaiden C-sarjan MM-kilpailuissa vuosina 1999 ja 2000 sekä alle 18-vuotiaiden C-sarjan EM-kilpailuissa vuosina 1997 ja 1998.
Muuta.
Lakosin isoveli André on myös Itävallan maajoukkuepuolustaja. Hän pelaa EBEL:ää Orli Znojmossa.
Bloomington (Indiana)

Bloomington on kaupunki Yhdysvaltojen Indianan osavaltion eteläosassa. Kaupungissa asuu vuonna 2010 tehdyn väestönlaskennan mukaan 80 405 ihmistä.
Kaupungissa on Indianan yliopiston pääkampus, jossa on yli 40 000 opiskelijaa. Yliopiston opiskelijoiden elämään pohjautuvat Bloomingtonissa opiskelleen Steve Tesichin käsikirjoittamat elokuvat "Fillarijengi" (1979, ohj. Peter Yates) ja "Neljä ystävää" (1981, ohj. Arthur Penn).
Yngve Holmberg

Yngve Holmberg (21. maaliskuuta 1925 Bromma, Ruotsi – 29. lokakuuta 2011 Gräddö, Norrtälje, Ruotsi) oli ruotsalainen poliitikko, joka oli Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja 1965–1970.
Holmberg valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Tukholman yliopistosta 1951, oli sen jälkeen käräjäoikeudessa 1952–1954, oikeiston kanslian sihteeri 1954–1955, Tukholman kaupungin palveluksessa 1955–1959, Ruotsin elinkeinoelämän keskusliiton palveluksessa 1959–1961 ja vuodesta 1961 oikeistopuolueen puoluesihteeri.
Holmberg oli valtiopäiväedustaja 1962–1972 ja oli myös sekä ensimmäisen kamarin että toisen kamarin jäsen. Ensimmäisen kamarin jäsenenä ollessaan hän oli oikeiston ryhmäpuheenjohtaja 1965–1968. Oikeiston puoluesihteeri hän oli 1961–1965 ja puoluejohtaja 1965–1970 (Holmbergin puoluejohtajuuden aikana puolue muutti nimensä 1969 Maltilliseksi kokoomukseksi). Hän oli Hallandin läänin maaherra 1972–1977 ja sen jälkeen muun muassa pääkonsuli Houstonissa Yhdysvalloissa 1978–1982.
Holmbergin puheenjohtajuuden aikana oikeistopuolue/maltilliset jatkoi jo 1960-luvun alussa alkanutta takapakkia. Vaaleissa 1968 puolue sai äänistä 13,8 prosenttia. Vuoden 1970 vaaleissa ääniosuus oli 11,5 prosenttia, mikä oli puolueen kaikkien aikojen huonoin tulos.
Yngve Holmbergin isä oli toimittaja Nils Holmberg ja äiti Ingeborg Holmberg, o.s. Johansson. Hän oli vuosina 1952–1972 naimisissa kirjastonhoitaja Inga Henrikssonin kanssa.
Helsingin sopimus (1974)

Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelua koskeva yleissopimus eli Helsingin sopimus on Itämerta ympäröivien valtioiden välinen sopimus, joka velvoittaa vähentämään kuormitusta kaikista päästölähteistä, suojelemaan meriluontoa ja säilyttämään lajien monimuotoisuutta. Sopimus allekirjoitettiin Helsingissä 22. maaliskuuta 1974, ja allekirjoittajina olivat kaikki silloiset seitsemän Itämeren rantavaltiota Suomi, Ruotsi, Tanska, Saksan liittotasavalta, Saksan demokraattinen tasavalta, Puola ja Neuvostoliitto. Sopimus oli ensimmäinen laatuaan maailmassa.
Sveitsiläinen syvänmerentutkija Jacques Piccard oli 1970-luvun alkupuolella arvioinut Itämeren maailman saastuneimmaksi mereksi. Helsingin sopimus syntyi lyhyessä ajassa. Suomen hallitus oli lokakuussa 1972 esittänyt Itämeren rantavaltioille tiedustelun, olisivatko nämä halukkaita ryhtymään valmistelemaan Itämeren suojelua koskevaa sopimusta. Vastaukset olivat siinä määrin myönteisiä, että Suomen hallitus lähetti rantavaltioille helmikuussa 1973 muistion, jossa perusteltiin Itämeren suojelun tarvetta, esitettiin näkökohtia tavoitteena olevaan sopimukseen sisällytettävistä pääkohdista ja ehdotettiin erityisen Itämeren suojelukonferenssin valmisteluihin ryhtymistä. Konferenssi, jonka päätteeksi sopimus allekirjoitettiin, järjestettiin Helsingin Finlandia-talossa 18.–22. maaliskuuta 1974.
Tämän sopimuksen toteuttamiseksi allekirjoittajavaltiot perustivat HELCOMin. Vuoden 1974 sopimus tuli voimaan 3. maaliskuuta 1980 ja uudistettiin vuoden 1992 sopimuksella, joka tuli voimaan 17. tammikuuta 2000.
Red Nichols

Ernest Loring ”Red” Nichols (1905–1965) oli yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja orkesterinjohtaja.
Nichols syntyi vuonna 1905 Ogdenin kaupungissa Utahissa. Hänen isänsä oli musiikinopettaja ja opetti pojalleen kornetin soittoa. Nichols soitti nuorena isänsä puhallinorkesterissa, mutta kiinnostui sittemmin enemmän jazzmusiikista. Vuonna 1923 hän muutti New Yorkiin. Hän soitti ensin kornettia Johnny Johnsonin yhtyeessä ja myöhemmin perusti oman jazzkokoonpanonsa. Lisäksi hän soitti Sam Laninin ja Paul Whitemanin yhtyeissä ja johti orkesteria George Gershwinin Broadway-teatteriesityksissä "Girl Crazy" ja "Strike Up the Band". Yhteensä Nichols esiintyi 1920-luvulla yli 4000 julkaistulla äänitteellä.
Nicholsin yhtyeissä esiintyi monia nimekkäitä muusikoita kuten Benny Goodman, Gene Krupa, Jack Teagarden, Jimmy Dorsey, Glenn Miller, Eddie Lang, Miff Mole, Adrian Rollini ja Joe Venuti. Erityisen suosituksi osoittautui Five Pennies -yhtye, jonka Nichols perusti vuonna 1926.
1930-luvun lama sai Nicholsin lopettamaan nauhoittamisen vuonna 1932. Hän perusti swing-yhtyeen ja jatkoi esiintymistä vuoteen 1942 asti, jolloin päätti vetäytyä musiikista. Hän kuitenkin palasi kaksi vuotta myöhemmin liittyen ensin Glen Greyn Casa Loma Orchestraan ja perustaen myöhemmin Five Pennies -yhtyeen uudelleen. Vuonna 1945 hän muutti Los Angelesiin ja teki levytyssopimuksen Capitol Recordsin kanssa.
Vuonna 1959 ilmestyi Nicholsin elämästä värikkäästi kertova elokuva "The Five Pennies" (suom. "Laulu viidestä pennistä"), jonka pääosaa esitti Danny Kaye. Elokuva nosti Nicholsin musiikin uudelleen suosioon. 1960-luvulla hän konsertoi Yhdysvalloissa ja Euroopassa yhtyeensä kanssa. Nichols kuoli sydänkohtaukseen 28. kesäkuuta 1965 ollessaan kiertueella Las Vegasissa.
Inez Bjørg David

Inez Bjørg David (s. 6. helmikuuta 1982 Aarhus) on tanskalainen näyttelijä.
Elämä.
Inez kävi teatterikoulua Kööpenhaminassa ja otti yksityistunteja näyttelemisessä. Saksaakin puhuva Inez näytteli muun muassa lyhytelokuvissa "The Date" ja "Dasein", elokuvassa "Wilde Jungs" sekä Xavier Naidoon, DJ Daven ja muiden taiteilijoiden musiikkivideoissa.
Inez näytteli saippuaoopperassa "Verbotene Liebe" vuosina 2003–2006 roolinaan "Vanessa von Beyenbach". Kesäkuussa 2006 hän jätti saippuaoopperan ja ryhtyi näyttelemään pääosaroolia "Miriam Saalfeld" telenovelassa "Lemmen viemää", jossa hän pysyi joulukuuhun 2007 asti. Vuotta myöhemmin hän palasi vierailemaan sarjassa. Vuonna 2008 Inez oli viidennellä sijalla miestenlehti "FHM":n listalla "Maailman 100 seksikkäintä naista".
Vuodesta 2004 vuoteen 2008 Inez seurusteli näyttelijän Dominic Saleh-Zaki kanssa, jonka hän oli tavannut "Verbotene Liebe" -sarjan kuvauksissa. Inezillä on kaksi siskoa, joista toinen on laulaja Anna David, sekä yksi veli. Inez asuu Berliinissä.
Vuonna 2010 David oli vakuutusyhtiö "ERGO"n mainoskampanjan kasvona yhdessä Sebastian Ströbelin ja Samuel Finzin kanssa.
Inez oli vuoteen 2016 yhdessä näyttelijä Mirko Langin kanssa. Heillä on kaksi tytärtä.
Wenzhou

Wenzhou () on prefektuuritason kaupunki Zhejiangin maakunnan eteläosassa Kiinassa. 
Wenzhou Longwanin kansainvälinen lentoasema palvelee kaupunkia ja sen lähialueita.
Kaupunki on toinen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-rautatien pääteasemista. Kaksi kyseisellä rautatiellä kulkenutta suurnopeusjunaa törmäsivät lähellä Wenzhoun kaupunkia 23. heinäkuuta 2011. Onnettomuudessa kuoli 39 ihmistä ja noin 200 ihmistä loukkaantui.
Ilmasto.
Wenzhoussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesät ovat kuumia ja sateisia, talvella on kuivempaa ja leutoa. Vuoden keskilämpötila on noin 19 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 720 millimetriä. Elokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 8 °C. Sateisin kuukausi on elokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 250 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 43 millimetriä.
Robert Schörgenhofer

Robert Schörgenhofer (s. 21. helmikuuta 1973 Dornbirn, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2007.
Schörgenhofer tuomitsi ensimmäisen ottelunsa Itävallan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa syyskuussa 2004. Vajaa kolme vuotta myöhemmin tammikuussa 2007 hän sai myös lisenssin tuomita kansainvälisiä otteluita. Ensimmäisen aikuisten maaottelun hän tuomitsi 10. syyskuuta 2008 Albanian ja Maltan välillä.
Ğabdelxəy Әxətov

Ğabdelxəy Xuram ulı Әxətov (, : "Gabdulhai Huramovitš Ahatov;" 8. syyskuuta 1927 Tataarien ASNT − 25. marraskuuta 1986 Tataarien ASNT) oli tataaritaustainen neuvostoliittolainen kielitieteilijä, filologi ja professori (1970).
Ahatov kirjoitti noin 200 tieteellistä teosta, sanakirjoja, oppikirjoja ja ohjelmien käsikirjoituksia sekä tieteellisiä julkaisuja yleisen filologian ja tataarien filologian alalta. Tieteellisen perustutkimuksen työtä hän kirjoitti ja julkaisi useita suomalais-ugrilaisia ​​tutkimuksia etenkin suomen kieltä koskien.
Useita Ahatovin tieteellisiä teoksia kiiteltiin XIII kansainvälisessä lingvistien kongressissa (Tokio, 1982), ja niitä säilytetään maailman suurimmissa kirjastoissa, kuten Yhdysvaltain kongressin kirjastossa.
Perhe.
Ahatovin poika Aidar Ahatov oli julkisuuden henkilö, tiedemies, ekologi, taloustieteilijä, lakimies ja taiteilija.
Ashford &amp; Simpson

Ashford &amp; Simpson oli yhdysvaltalainen lauluntekijä- ja muusikkoduo, joka koostui avioparista Nickolas Ashford ja Valerie Simpson. He kirjoittivat 1960-luvulla useita menestyskappaleita muille artisteille ja aloittivat 1970-luvun alussa menestyksekkään muusikkouran. Heidän kappaleensa ovat ansainneet 22 kulta- ja platinalevyä.
Fairfieldistä Etelä-Carolinasta kotoisin oleva jazztanssija Nickolas Ashford (s. 1942) ja newyorkilainen gospel-laulaja Valerie Simpson (s. 1946) tapasivat 1960-luvun alkupuolella New Yorkin Harlemissa sijaitsevassa baptistikirkossa. Pian tämän jälkeen Ashford liittyi kirkon kuoroon, jossa Simpson soitti pianoa, ja he alkoivat kirjoittaa musiikkia yhdessä. Vuonna 1965 heidät palkattiin lauluntekijöiksi Scepter Recordsille. Heidän ensimmäinen hittinsä oli Ray Charlesin vuonna 1966 levyttämä ”Let’s Go Get Stoned”, jonka menestys sai Motownin perustaja Berry Gordyn palkkaamaan heidät omaan julkaisuyhtiöönsä Detroitiin.
Ashford ja Simpson kirjoittivat Marvin Gayelle ja Tammi Terrellille kappaleet ”Your Precious Love”, ”Ain’t Nothing Like the Real Thing” ja ”You’re All I Need to Get By” sekä Diana Rossille kappaleet ”Reach Out and Touch (Somebody’s Hand)”, ”Ain’t No Mountain High Enough” ja ”Surrender”. He tekivät kappaleita myös Gladys Knightille ja työskentelivät tuottajina.
Vuonna 1971 Simpson julkaisi ensimmäisen oman albuminsa "Exposed!", ja kaksi vuotta myöhemmin ilmestyi heidän ensimmäinen duojulkaisunsa "Keep It Comin’". He siirtyivät vuonna 1973 Warner Brothers Recordsille. Vuoden 1977 albumi "Send It" myi kultaa ja sisälsi listoilla top 10:een nousseen kappaleen ”Don’t Cost You Nothing”. Heidän ensimmäinen pophittinsä oli ”I Found a Cure” vuoden 1979 albumilta "Stay Free".
Vuoden 1980 "A Musical Affair" ei menestynyt yhtä hyvin kuin duon edeltävät albumit, mutta vuonna 1984 julkaistu "Solid" sai hyvän vastaanoton. Albumi myi kultaa ja sen nimikappale nousi listoilla top 20:een Yhdysvalloissa ja Britanniassa nousten Yhdysvalloissa R&amp;B-listan kärkeen.
1980-luvun loppupuolelta eteenpäin Ashford ja Simpson levyttivät harvakseltaan ja tekivät toisinaan kiertueita. Heidän kappaleestaan ”I’m Every Woman” tuli vuonna 1993 hitti, kun Whitney Houston nauhoitti sen "Bodyguard"-elokuvan musiikkiraidalle. Nickolas Ashford kuoli 22. elokuuta 2011 kurkkusyöpään.
Svenolof Karlsson

Svenolof Karlsson (s. 28. joulukuuta 1953 Luoto) on kirjailija ja viestintäkonsultti. Hän toimii pääosin Suomessa ja Ruotsissa. Seitsemäntoista hänen kirjoistaan on ilmestynyt myös suomeksi.
Karlsson on kirjoittanut tai toimittanut viitisenkymmentä kirjaa, jotka ensi sijassa käsittelevät elinkeinoelämää, johtajuutta, teknologiakehitystä sekä seikkailuja vuorilla ja merillä. Karlssonin suku on keskiajalta lähtien viljellyt maata Purmossa, ja hän on useissa kirjoissa kuvannut maatalouden historiaa Pohjanmaalla. Toisena teemana Karlssonin kirjoissa kulkevat Suomen ja Ruotsin väliset kulttuurierot ja niiden rakentava tai ei-rakentava käyttö kulttuurien kohtaamisessa.
Karlsson on taustaltaan journalisti. Vuosina 1990–1996 hän työskenteli julkaisupäällikkönä ja toimittajana Pohjoismaiden neuvoston sihteeristöön kuuluvassa julkaisuyksikössä.
Svenolof Karlsson toimi Ruotsin kirjailijaliiton (Sveriges Författarförbundin) hallituksessa vuosina 2002–2009. Hän oli Finska Akademienin puheenjohtaja v. 2002–2010. Finska Akademien on Ruotsissa toimivien suomalaistaustaisten henkilöiden aatteellinen yhdistys. Hän istui Samfundet Sverige–Finlandin hallituksessa v. 2013–2019.
Karlsson julkaisi yhdessä Anders Lugnin kanssa v. 2009 kirjan "Att förändra världen (Changing the world)", joka kuvaa tieto- ja teleliikenteen pohjoismaisia menestystekijöitä. Keväällä 2011 Karlsson julkaisi teoksen "The Pioneers" Telian ja Soneran uraauurtavasta työstä. Vuonna 2013 ilmestyi hänen kirjansa "Nörtit. Pohjalainen erikoisuus", jossa pohditaan, miksi niin monilla IT-uranuurtajilla on kytköksiä Pohjanmaalle.
Vuosina 2016 ja 2017 ilmestyi kaksiosainen Rani Plastista kertova teos, "Kotiseuturakas maailmanmatkaaja 1-2," joka kuvaa laajasti muoviteollisuuden kasvua ja kehittymistä Pohjanmaalla.
Kaksi Svenolof Karlssonin kirjoista kuvailee poliitikkoa ja talouselämän toimijaa Christoffer Taxellia.
Hän työskenteli Dagens Industri-lehden energiatoimittajana vuosina 2013–2015.
Svenolof Karlssonille myönnettiin Suomen Leijonan ritarikunnan ritarimerkki v. 2017 ”Suomen ja Ruotsin välisen kulttuuriyhteistyön edistämiseksi tehdystä työstä”.
Svenolof Karlsson sai Suomen tietokirjailijoiden Tietokirjailijapalkinnon v. 2019.
And the Hits Just Keep on Comin’

And the Hits Just Keep on Comin' on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Michael Nesmithin vuonna 1972 julkaistu studioalbumi. Nesmith tuli tunnetuksi vuonna 1966 The Monkees -televisiosarjan myötä.
Nesmith on itse tuottanut tämän albuminsa omalle yhtiölleen The Pacific Arts Corporation Inc. Äänityksestä ja miksauksesta on vastannut Lehan Kent Tunks.
Euroopassa LP-levyjä on valmistanut ja jaellut vuonna 1977 Island Records Ltd., jonka osoite on ollut 22 St. Peter's Square, Lontoo. Julkaisuluvan on myöntänyt neworkilainen RCA Records, jonka luettelossa albumi oli alun perin tunnuksella RCA LSP-4695. Suomeen levyjä on tuonut Scandia.
LP-levyssä on avautuvat kannet. Sisäpuolella on kuva nojatuolissa istuvasta Nesmithistä neljän naisen seurassa. Nesmithillä on lukemisinaan Dee Brownin kirja "Bury My Heart at Wounded Knee". Huoneentaulussa on sama teksti kuin tämän albumin nimessä. Kyseessä on vitsi, sillä tähän mennessä Nesmithillä oli ollut vain kaksi listoille päässyttä (mutta sitäkin tasokkaampaa) singleä: "Joanne" ja "Silver Moon".
Albumi on omistettu Annalee Huffakerille.
Albuminsa saatetekstissä 'Papa Nes' kertoo, että artistina olemisen etuja on se, että hän voi aina silloin tällöin käyttää ammattitaitoaan hyväkseen kirjoittamalla itselleen tämän albumin kaltaisia viestejä. Nesmith kertoo yrittäneensä käyttää taitojaan niin, että kuulija ei tuntisi itseään ulkopuoliseksi, vaan että musiikki vaikuttaisi kuulijan tietoisuuteen. Nesmith on tehnyt musiikkiaan rehellisesti ja niin kauniiksi ja harmoniseksi kuin mahdollista.
Arvioita.
Soundi-lehden Mikko Montonen piti albumia yhtenä kauneimmista, mitä hän on kuullut. Samalla hän hämmästeli sitä, että tätä mestariteosta myytiin alun perin vain 400 kappaletta.
Zig Zag -lehden Nesmith-asiantuntija John Tobler piti albumia miehen siihen mennessä (1975) parhaana.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Michael Nesmithin tekemiä ja sovittamia. Julkaisija on Screen Gems-Columbia. Kappaleiden sanat on painettu LP-levyn takakanteen.
Albumin tunnetuimpia kappaleita on "Different Drum", jonka on levyttänyt myös Linda Ronstadt The Stone Poneys -yhtyeen riveissä jo vuonna 1967.
Christiane Legrand

Christiane Legrand (21. elokuuta 1930 Aix-les-Bains, Rhône-Alpes, Ranska – 1. marraskuuta 2011) oli ranskalainen jazzlaulaja, Swingle Singersin solisti.
Legrandin isä oli orkesterinjohtaja, elokuvasäveltäjä Raymond Legrand ja veli elokuvasäveltäjä Michel Legrand.
Legrand lauloi 1950-luvulla yhtyeissä Les Blue Stars ja Double Six of Paris. Hän oli Swingle Singersin alkuperäinen soolosopraano, ja hän lauloi Madame Emeryn laulut elokuvassa "Cherbourgin sateenvarjot", jonka musiikin on säveltänyt hänen veljensä Michel Legrand. Elokuvassa "Rochefortin tytöt" hän lauloi Judithin laulajamat laulut. Hän on tehnyt ranskankielisen dubbauksen nimiroolille elokuvassa film "Maija Poppanen" (1964).
Legrand lauloi sopraanoa kappaleessa "Fires (Which Burn Brightly)" Procol Harumin vuonna 1973 ilmestyneellä albumilla "Grand Hotel".
Von Albedyl

Von Albedyl on Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu vapaaherrallinen aatelissuku numero 182. Nimellä d'Albedyhll tunnettu suku oli alun perin Italiasta kotoisin, mistä se muutti 1300-luvulla Liivinmaalle. Sukuun kuuluivat:
Myös von Adbedyl-suvun muut jäsenet jatkoivat kiertelevää kansainvälistä uraansa eri maiden armeijoissa. Otto von Albedyl liittyi Saksin joukkoihin ja Otto Fritz von Albedyl siirtyi Englantiin, missä hänestä tuli kuninkaan kamariherra.
Another Night

Another Night on brittiläisen Camel-yhtyeen kappale vuonna 1976 julkaistulta albumilta "Moonmadness". Myös singlenä julkaistun kappaleen kirjoittivat kitaristi Andrew Latimer, kosketinsoittaja Peter Bardens ja rumpali Andy Ward. Kappaleen kitarariffissä on mukana pieniä hard rock -vaikutteita.
Kappaleen singleversio on huomattavasti albumiversiota lyhyempi; albumiversio kestää lähes seitsemän minuuttia, singleversion ollessa editoitu vajaaseen kolmeen ja puoleen minuuttiin. Singlen B-puolella on liveversio "Moonmadness"-albumin päätösraidasta ”Lunar Sea”. Singlen julkaisi Britanniassa Decca Records ja Yhdysvalloissa Janus Records.
"Moonmadness"-albumilla on yhtyeen jokaisen jäsenen persoonaa kuvaava kappale. ”Another Night” kuvaa basisti Doug Fergusonia.
Nankai

Nankai on yli miljoonan asukkaan kaupunkipiiri Tianjinin kaupungissa Kiinassa. Nankain kaupunkipiirissä on Tianjinin museo, Tianjinin radio- ja televisiotorni. Nankaissa on kaksi yliopistoa: Tianjinin yliopisto ja Nankain yliopisto.
Nankai sijaitsee Tianjinin lounaisosassa. Se on alavaa aluetta, pohjoisosat jonkun verran korkeammalla kuin eteläosat. Idässä ja pohjoisessa sitä rajaavat Haihe- ja Weijin -joet ja niitä yhdistävä kanava, Qiangzi ja Hongqi virtaavat alueen poikki pohjoisesta etelään.
Vuoden 2010 laskennassa Nankain väkiluku oli 1,018 miljoonaa, arvio vuodelle 2016 oli 1,145 miljoonaa.
Saarenojan muinainen asuinpaikka

Saarenoja 2 on Lappeenrannan (entinen Joutseno) Kuurmanpohjassa sijaitseva vuodesta 2000 saakka kaivettu kivikautinen (varhaismesoliittinen) asuinpaikka., josta on löytynyt kivityökalujen valmistamisesta syntyneitä kvartsi-iskoksia, pieniä esineitä ja palanutta luuta.
Vuoteen 2010 mennessä on löydetty kaksi palanutta hirvenluun palaa, joille on tehty radiohiiliajoitukset. Toinen luu ajoitettiin 8800–8350 eaa. (Hela-758) eli noin 8600 eaa. ja toinen 8750–8330 eaa. (Hela-728) eli noin 8500 eaa.. Asuinpaikka kuuluu tämän perusteella varhaiseen mesoliittiseen kauteen.
Kaivauksien löytöjä.
Kaivauksissa tavattiin pii- ja kvartsi-iskoksia yhtä paljon sekä erilaisia piistä ja kvartsista valmistettuja esineitä. Kaapimia ja uurtimia oli valmistettu kummastakin materiaalista, mutta nuolenkärjet ja yksi taltta vain piistä. Vuonna 2000 löydettiin myös luuesine, mikä on Suomen happamissa oloissa harvinaista. Luukärki on muodoltaan pyöreä ja saattaa olla peräisin Sigir-tyyppisestä luisesta nuolenkärjestä. Kiviesineiden muotoilu muistuttaa Kundan kulttuurin esineistöä esimerkiksi Pullin asuinpaikalla Virossa. Asuinpaikkaa voidaankin pitää Kundan kulttuurin varhaisvaiheeseen kuluvana.
Kaivauksissa 2008 ja 2009 ei vielä paljastunut nuotiopaikkoja, punamultahautoja tai asumuksien pohjia. Myöskään pihapiirin reunoja tai rannan paikkaa ei tuolloin tavattu. Saarenoja 2:n paikalla on joskus historiallisella ajalla viljelty maata, vaikka alue on nykyään ollut tiheää metsää. Myöhemmin, 2010-luvulla, merkkejä pysyvästä asutuksesta on löytynyt. Kaivauksissa on löydetty puolen metrin syvyyteen kaivettuja seitsemän metriä pitkiä ja kolme metriä leveitä soikioita. Kaivaminen maahan viittaa pysyvään asutukseen. Kaivauspaikoista vanhemman, Saarenoja 2:n, asukkaat ovat todennäköisesti tulleet idästä.
Asuinpaikan muinainen ympäristö.
Luonto oli kyseisellä aikakaudella lämmennyt nopeasti jääkauden aikaisesta arktisesta ilmastosta, mutta se oli vielä kylmempi kuin se nykyään on. Sekä kesällä että talvella oli nykyistä kuivempaa, joten talvet olivat vähälumisia. Avonaisissa ja valoisissa metsissä kasvoivat valtapuina koivu ja mänty. Siitepölytutkimukset osoittavat, että mastossa viihtyivät kanervat ja heinät, katajat ja pihlajat.
Salpausselän eteläpuolen maasto oli mäkistä ja seudulla oli useita Ancylusjärven lahtia. Seudun pohjoispuolella aukeaa nykyään Saimaa, joka kuului siihen aikaan Ancylusjärveen. Asuinpaikka sijaitsi pitkän ja noin 200–300 metriä leveän lahden hiekkaisella pohjoisrannalla. Lahden suu aukesi Laatokkaan päin, joka myös oli osa Ancylusjärveä. Koilliseen aukesi estettä laaja Euraasia, jonka biodiversiteetti oli mannermainen ja runsas. Useimmat nykyiset nisäkkäät vaelsivat metsissä ja makeanveden kalat ja norppa Ancylusjärvessä.
Hyria koulutus

Hyria koulutus on yhtiö, joka järjestää ammatillista koulutusta pääasiassa Hyvinkäällä ja Riihimäellä. Hyrian omistavat Hyvinkään kaupunki, Riihimäen kaupunki, Hausjärven kunta, Lopen kunta ja Hyvinkään–Riihimäen Seudun Ammattikoulutussäätiö.
Toimipisteitä Hyria koulutuksella on seitsemällä eri paikkakunnalla. Toimipisteet sijaitsevat pääsääntöisesti Hyvinkäällä ja Riihimäellä, koulutuksia järjestetään myös valtakunnallisesti. Opiskelijoita on vuosittain lähes 11 000, joista nuoriso-opiskelijoita noin 2 700 (Hyria ammattiopisto). Suurin osa nuoriso-opiskelijoista suorittaa ammatillista perustutkintoa. Aikuisopiskelijoina Hyriassa opiskelee vuosittain noin 3 700 tutkintoon tähtäävässä koulutuksessa. Lyhytkoulutuksissa käy vuosittain lähes 4 000 aikuisopiskelijaa.
Vuonna 2009 Hyrialla oli 17 toimipistettä kymmenellä paikkakunnalla. Henkilökuntaa Hyrian palveluksessa on 515, joista 474 kokoaikaisia ja 378 vakituisia (31.12.2010).
Hyrian vuoden 2010 liikevoitto oli 891 395,36 euroa.
Historia.
Hyria koulutus aloitti toimintansa elokuussa 2009. Kolmen koulutuksenjärjestäjän toiminnot yhdistettiin ja Hyvinkään-Riihimäen alueen ammatillinen koulutus liitettiin yhden toimijan alle. Hyria koulutukseen yhdistyivät Hyvinkään kaupungin, Riihimäen ammattioppilaitoksen kuntayhtymän ja Hyvinkään-Riihimäen Ammattikoulutussäätiön oppilaitokset, jotka muodostavat yhden hallinnollisen kokonaisuuden.
Hyriaan liitetyt oppilaitokset olivat Hyvinkään ammattioppilaitos, Hyvinkään kauppaoppilaitos, Hyvinkään taidekoulu, Hyvinkään terveydenhuolto-oppilaitos, Uudenmaan maaseutuopisto, Hyvinkään-Riihimäen aikuiskoulutuskeskus, Riihimäen ammattioppilaitos ja alueen Oppisopimuskeskus.
Santa (elokuva)

Santa on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut suomalais-liettualainen jouluaiheinen elokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Marius Ivaskevieius. Elokuvan pääosassa esiintyy Tommi Korpela.
Santaa kuvattiin Rovaniemellä kesällä 2012.
Elokuva sai ensi-iltansa Liettuassa 31. joulukuuta 2014.
Alströmer

Alströmer oli Ruotsin ritarihuoneeseen kirjoitettu aatelissuku numero 1938 ja vapaaherrallinen suku numero 302. Suku on kotoisin Alignäsistä, jossa Thore Carlsson (1652–1702) oli köyhä porvari.
Suvun tunnettuja jäseniä olivat:
Linnavuori (Nokia)

Linnavuori on Nokian 13. kaupunginosa. Linnavuoren asuinalue on syntynyt jatkosodan aikana Linnavuorelle rakennetun lentokoneteollisuuden käyttämän työväen asuinalueeksi. Linnavuoren asukasluku vuonna 1990 oli 878 henkeä ja vuonna 2015 se oli 793.
Alueella sijaitsee muinaisjäännös nimeltä Siuron muinaislinna.
Yrityksiä Linnavuoressa.
Valtion Lentokonetehtaan Linnavuoren moottoritehdas on toiminut siellä vuodesta 1943 lähtien. Tehdas toimi alkuvaiheissaan VL Myrsky -hävittäjän kokoonpanotehtaana ja valmisti myöhemmin lentokoneiden valmistukseen tarvittuja osia, kuten moottoreita. Sotien jälkeen Linnavuoren tehdas oli mukana sotakorvauksissa toimittaen vuosina 1944-1952 kuunarilaivoihin tarkoitettuja raskaita raakaöljymootoreita yhteensä 60 kpl, veturidieselmoottoreita 100 kpl ja 450 kpl ilmakompressoreita. Nykyään dieselmoottorien valmistus on amerikkalaisomistuksessa ja nimeltään Agco Power. Kaasuturbiinien ja dieselmoottorien huoltotoiminnot ovat osa Patria-konsernia.
Simo Routarinne

Simo Routarinne (s. 31. maaliskuuta 1962) on suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja käsikirjoittaja sekä luova johtaja ja vuorovaikutusmuotoilija yrityksessä Proimpro Oy, joka tarjoaa vuorovaikutusvalmennusta ja fasilitointipalveluita yrityksille ja yhteisöille. Hän on perustajajäsen Stella Polaris -improvisaatioteatteriryhmässä. Simo Routarinne on kirjoittanut kaksi tietokirjaa: "Improvisoi!" (Tammi 2004) ja "Valta ja vuorovaikutus" (Tammi 2007) . Routarinteen merkittävin tähänastinen rooli valkokankaalla on Jyrki Koski elokuvassa "Kukkia ja sidontaa". Routarinne on myös näytellyt "Sydänjää"-televisiosarjassa Petriä. Hän on myös ääninäytellyt Poopchevin roolin animaatioelokuvassa "Kärpäsenä kuuhun". Routarinne on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri.
Yksityiselämä.
Routarinteen vaimo on Sara Routarinne, ja he asuvat Vantaan Hiekkaharjussa.
Eino Kellberg

Eino Antero Kellberg (12. elokuuta 1908 Iisalmen maalaiskunta – 31. heinäkuuta 1978 Iisalmi) oli suomalainen kauppias ja kirjailija.
Kellbergin isä oli mäkitupalainen Paavo Kellberg joka oli työmiehenä Iisalmen pappilassa ja tunsi kirjailija Juhani Ahon. Eino Kellberg työskenteli suutarina ja rautateillä kunnes hän sai kerättyä varoja oman kauppaliikkeen perustamiseen. Vaikka kaupan hoito veikin aikaa Kellberg ehti lukea myös kirjallisuutta ja hänen suosikkikirjailijoihinsa kuuluivat Aleksis Kivi, Juhani Aho, Jack London ja Pentti Haanpää.
Kellberg voitti Gummeruksen järjestämän historiallisten romaanien kirjoituskilpailun teoksellaan "Kylä kapinan rajalla" joka kertoi omakohtaisiin kokemuksiin perustuen vuosien 1917–1918 tapahtumista Iisalmen seudulla.
Kirjailija Aarno Kellberg on Eino Kellbergin poika.
Reuhurinteen ala-aste

Reuhurinne on Tuula Kallioniemen kirjoittama kirjasarja. 
Reuhurinteen ala-asteella kaikki oppilaat, ekaluokkalaisista kuutosin, mahtuvat samaan luokkaan. Opettaja on nimeltään Aapeli Käki. Oppilaita ovat muun muassa Ryyni, Ötö, Vatanen ja Rosita. Reuhurinteen koulussa arkisimmistakin pikku asioista saattaa paisua uskomaton soppa. Eikä ihme, sillä samaan luokkaan mahtuvat kaikki koulun oppilaat ekaluokkalaisista kuudesluokkalaisiin. Jokainen päivä on seikkailu myös opettaja Aapeli Käelle, joka yrittää parhaansa mukaan paimentaa katrastaan opintiellä. 
Tuula Kallioniemen sarja ilmestyi alun perin vuosina 1997-2001. Reuhurinne 1 sisältää teokset "Reuhurinteen ala-aste" ja "Pusuja ja pulmia". Reuhurinne 2 sisältää teokset "Mörköjä ja sankareita", "Tähtiä ja tumpeloita" ja "Velmuja ja vintiöitä". Nämä teokset kuvittivat Aino Havukainen ja Sami Toivonen. 
Kirjasarja jäi kirjan "Velmuja ja vintiöitä" jälkeen pitkäksi aikaa tauolle, kunnes se sai vuonna 2011 jatkoa. Tämä uudempi sarja esittelee uudet oppilaat, sillä vuosia on kulunut edellisestä osasta. Koulun opettajana on edelleen Aapeli Käki ja Soppa-Nestori esiintyy myös, tosin tällä kertaa koulunkäyntiavustajana. Kirjoja on ilmestynyt toistaiseksi seitsemän: "Kaahailua ja kepposia", "Aaveita ja avaruusolentoja", "Faneja ja fossiileja", "Hässäkkää ja hätähousuja", Eläköön reuhurinne, Räppiä ja rettelöitä ja Kirjoja ja kummituksia. Nämä teokset on kuvittanut Jii Roikonen.
Matti Karjalainen (suomentaja)

Matti Juhani Virokannas Karjalainen, kirjailijanimi Juho Virokannas (30. joulukuuta 1907 Riihimäki – 15. marraskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, nuortenkirjailija ja suomentaja.
Karjalaisen vanhemmat olivat Eero Karjalainen ja Anni Kritz. Hän sai Nuorten kirjallisuuden Valistuksen palkinnon 1952.
Teoksia.
Nimimerkillä "Juho Virokannas":
Nimellä "Matti Karjalainen":
Ruslania

Ruslania Books Oy on venäläisten kirjojen ja lehtien maahantuoja, nettikauppa ja jälleenmyyjä. Agopovien perheen vuonna 1986 perustama Ruslania tuo maahan venäläisiä kirjoja, nuotteja, lehtiä, lautapelejä, kalentereita ja julisteita. Yrityksen toimitilat ovat Helsingissä. Ruslania on kustantanut maataloussanaston, "Sinuhe egyptiläisen" venäjäksi, tekniikan sanakirjan, kaksi talouden ja kaupan sanakirjaa sekä Osmo Jussilan "Suomen suuriruhtinaskunta" -kirjan venäjännöksen. Ruslania on vientiyhtiö, joka palvelee verkkokauppansa avulla asiakkaita kaikissa maanosissa. Suurimmat asiakasryhmät ovat yksityisasiakkaat, koulut, soitonopettajat ja -oppilaat, kirjastot, valtionhallinto. Ruslania on myös tukkuri, jolla on maailmanlaajuinen jälleenmyyjien kirjakauppaverkosto. Ruslanian toimitusjohtajana toimii Andreas Agopov, eMBA (synt. 1979).
Ruslania toimii huhtikuusta 2020 alkaen nettikauppana ilman kivijalkamyymälää. Yrityksen pääkonttori sijaitsee osoitteessa Kuortaneenkatu 3, 00520 Helsinki.
Dagmar Ruin

Dagmar Nathaniel Ruin-Ramsay (11. helmikuuta 1894 Saransk, Venäjä – 20. helmikuuta 1977 Ruotsi) oli suomalainen sairaanhoitaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Syster" ja "Syster Dagmar".
Ura sairaanhoitajana kotimaassa ja ulkomailla.
Dagmar Ruin osallistui sairaanhoitajana ensimmäiseen maailmansotaan, Suomen sisällissotaan ja Viron vapaussotaan. Heti Suomen sisällissodan jälkeen Dagmar Ruin alkoi järjestää virkistystoimintaa valkoisen puolen invalideille. Hän ohjasi myös lääkintäkoulutusta ja varustustusta yhteistyössä suojeluskuntien ylilääkärin kanssa. Ruinin johdolla valmistettiin erilaisia tarvikkeita ja instrumentteja. Ruin siirtyi vuosiksi 1922-1924 suojeluskuntien yliesikunnan palkkalistoille. Ruin asui myöhemmin 1920-luvulla jonkin aikaa Yhdysvalloissa jääkärien sairaanhoitajana toimineen Saara Rampasen luona. Dagmar Ruin työskenteli newyorkilaisessa sairaalassa ja tutustui muun muassa Jane Addamsiin ja Henry Fordiin.
Dagmar Ruin meni naimisiin 1928 Johan Ronald Ramsayn kanssa. Hän kirjoitti 1960-luvun alussa kolme muistelmateosta.
Teoksia.
Nimellä "Dagmar Ruin":
Nimellä "Dagmar Ruin-Ramsay":
Nimimerkillä "Syster Dagmar":
Nimimerkillä "Syster":
Garantia

Vakuutusosakeyhtiö Garantia (, ) on takauspalveluihin erikoistunut suomalainen finanssialan yhtiö ja osa suomalaista Taaleri-konsernia. Garantia tarjoaa useita vaihtoehtoisia rahoituskanavia takaamalla eläkelainoja, pankkilainoja ja pääomamarkkinoilta haettua rahoitusta. Garantian palveluihin kuuluvat myös muun muassa jäännösarvotakaukset, sijoitus- ja rahastotakaukset, portfoliotakaukset ja asuntolainatakaukset.
Garantia on perustettu vuonna 1993 ja sen omistaa Taaleri Oyj, jonka osake on listattu Helsingin pörssiin.
Nokia Asha 300

Nokia Asha 300 on Nokian valmistama kosketusnäytöllä ja numeronäppäimistöllä varustettu matkapuhelin, joka julkistettiin Nokia World 2011-tapahtumassa lokakuussa 2011. Sen hintaluokka on 80–90 euroa alueesta riippuen.
Kukin tyylillään

Kukin tyylillään on Lassi Valtosen ensimmäinen studioalbumi. Albumin on tuottanut Matti Mikkola ja se julkaistiin CD:nä ja LP:nä 26. lokakuuta 2011. Kappalemateriaalia albumille ovat tehneet Matti Johannes Koivu, Marko Haavisto, Topi Saha sekä tuottaja Matti Mikkola ja Asa. Lisäksi albumi sisältää Valtosen version Pelle Miljoonan kappaleesta "Nuoriso sairastaa syöpää". Julkaisuviikollaan albumi nousi iTunes-musiikkipalvelun kymmenen eniten ladatun albumin joukkoon, ja sai myös positiivista palautetta kriitikoilta. Esimerkiksi musiikkilehti "Soundin" toimittaja Pekka Laine antoi albumille neljä tähteä viidestä. Vuoden 2012 Emma-gaalassa albumi oli myös ehdolla vuoden 2011 parhaaksi popalbumiksi.
Albumilta on julkaistu kolme singleä. Ensimmäinen single "Vanhanaikainen" jaettiin radioasemien soittoon syyskuun alussa, ja toinen single "Tuhkaa ja hiekkaa" nostettiin muun muassa YleX:n soittolistalle, ja kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo. Kolmas single "Pispala" jaettiin radioille marraskuun 2011 aikana, ja myös tästä kappaleesta tehtiin musiikkivideo.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 10., ja se ylitti kultalevyyn oikeuttavan, 10 000 myydyn äänitteen rajan 1. joulukuuta 2011.
Palatsirantakatu

Palatsirantakatu () on Nevajoen etelärantaa kulkeva rantakatu Pietarissa. Se ulottuu Kutuzovin rantakadulta Amiraliteetin rantakadulle. Siltä pääsee joen poikki Vasilinsaarelle Palatsisiltaa pitkin, ja Petrogradin puolelle Kolminaisuuden siltaa pitkin. 
Kadun varrella ovat Eremitaašin rakennukset, Talvipalatsi ja useita muita palatseja. Näihin kuuluvat Saltykovin palatsi, Suuriruhtinas Vladimirin palatsi ja Novo-Mihailovski Dvorets.
Uimahypyt kesäolympialaisissa 1924

Vuoden 1924 kesäolympialaisten uimahypyt järjestettiin 14. – 20. elokuuta 1924. Tämä oli viides kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 71 osanottajaa 14 eri maasta.
Adolfas Šleževičius

Adolfas Šleževičius (2. helmikuuta 1948 Mirčiškės, Šiauliain lääni, Liettuan SNT – 6. joulukuuta 2022) oli liettualainen liikemies ja poliitikko, joka oli vuosina 1993–1996 Liettuan pääministeri. Hän oli myös Liettuan demokraattisen työväenpuolueen puheenjohtaja.
Ennen poliittista uraansa Šleževičius toimi johtajana meijerialan yrityksessä. Helmikuussa 1993 hänet nimitettiin pääministeriksi Algirdas Brazauskasin presidentiksi valinnan jälkeen. Tuolloin Liettua kärsi 10–30 % kuukausi-inflaatiosta huolimatta ruplasta luopumisesta ja kuponkiraha talonasin käyttöönotosta.
Luvattuaan palkankorotuksia valtiontyöntekijöille Šleževičius otti käyttöön pienemmän nosuun ja tuki Liettuan keskuspankin rahapolitiikan tiukentamista. Tämä laski toukokuussa 1993 kuukausi-inflaatiota 25 prosentista 13 prosenttiin, kesäkuussa kuudesta prosentista heinäkuun kolmeen prosenttiin. Positiivisen kehityksen vakauttamiseksi otettiin Liettuan liti käyttöön 25. kesäkuuta 1993. Lokakuussa Šleževičius ilmoitti, että litin arvoa olisi vahvistettava Viron kruunun tavoin kiinteällä vaihtokurssilla. 
Šleževičius joutui eroamaan 8. helmikuuta 1996 korruptiosyytteistä johtuneen epäluottamuslauseen jälkeen. Hän oli vetänyt syrjään omat varansa kahdesta pankista juuri ennen kuin ne tekivät konkurssin. Šleževičius sai syytteet korruptiosta ja väärentämisestä, mutta neljän vuoden tutkinnan jälkeen syytteet hylättiin ennen oikeudenkäyntiä. Poliittisen uran jälkeen Šleževičius ryhtyi yrittäjäksi.
Šleževičius kuoli joulukuussa 2022 pitkälliseen sairauteen.
Equal justice under law

Equal justice under law () on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden rakennuksen julkisivuun kirjoitettu englanninkielinen lause. Lause ilmeisesti keksittiin rakennuksen suunnitelleessa arkkitehtitoimistossa vuonna 1915. Sanat löytyvät myös Waterburyn kaupungintalosta, jonka suunnitteli sama arkkitehti, Cass Gilbert. Lauseen käytön korkeimman oikeuden talossa hyväksyi tuolloinen korkeimman oikeuden puheenjohtaja Charles Evans Hughes. Rakennus valmistui vuonna 1935.
Ilmaisu "yhtäläinen oikeus" löytyy ensimmäisen kerran ateenalaisen poliitikon Perikleen hautajaispuheesta vuonna 430 eaa.
Josef Koudelka

Josef Koudelka (s. 10. tammikuuta 1938 Boskovice, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen valokuvaaja. Hän on kuvannut muun muassa Neuvostoliiton hyökkäyksen Prahaan. Koudelka palkittiin kuvista seuraavana vuotena Robert Capa Gold Medal -palkinnolla. Koudelka on julkaissut kuviaan lukuisissa kirjoissaan.
Vuonna 1992 Koudelkalle myönnettiin kansainvälinen Hasselblad-palkinto.
Irena Degutienė

Irena Degutienė (s. 1. kesäkuuta 1949, Šiauliai, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen Kotimaan liittoa edustava poliitikko ja Seimasin entinen puhemies. Hän on toiminut kaksi kertaa väliakaisena Liettuan pääministerinä, ensimmäisen kerran 4. toukokuuta - 18. toukokuuta 1999 ja toisen kerran 27. lokakuuta - 3. marraskuuta 1999. Degutienė on myös toiminut sosiaali- ja työministerinä vuosina 1996-2000. 
Degutienė valmistui vuonna 1978 Vilnan yliopiston lääketieteellisesltä linjalta. Noin kahdenkymmenen vuoden ajan hän työskenteli Vilnan Punaisen Ristin sairaalassa. Degutienėn ministeriura alkoi vuonna 1994, jolloin hänet valittiin terveysministeriksi. Vuonna 1996 ja toisen kerran vuonna 2000 hänet valittiin kansanedustajaksi Seimasiin. 17. syyskuuta 2009 Degutienėsta tuli ensimmäisenä naisena Liettuan historiassa Seimasin puhemies.
Gorilla Monsoon

Robert James Marella (4. kesäkuuta 1937 – 6. lokakuuta 1999) oli yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan parhaiten kehänimellä Gorilla Monsoon. Hänen pituutensa oli 198 cm ja painonsa 200 kg.
Monsoon kävi Bruno Sammartinon kanssa 70-minuuttisen ottelun maailmanmestaruudesta, joka päättyi tasapeliin. Hänet muistetaan eritoten selostajana yhdessä Jesse Venturan kanssa WWE:n kulta-aikana 1980-luvulla. Hän toimi myös WWE:n hallituksessa erilaisissa luottamustehtävissä, kuten managerina ja kykyjenetsijänä.
Eugenijus Gentvilas

Eugenijus Gentvilas (s. 14. maaliskuuta 1960 Telšiai) on liettualainen Liberaalia ja keskustalaista liittoa (aikaisemmin Liberaalinen liitto) edustava poliitikko, yksi Liettuan valtion palauttamislain allekirjoittaneista, Euroopan parlamentin jäsen ja Klaipėdan pormestari 1997-2001. Gentvilas toimi muutaman päivän Liettuan pääministerinä vuonna 2001.
Gentvilas kuului Euroopan parlamentissä vuosina 2004-2009 Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmään.
Umma (kaupunki)

Umma oli muinainen kaupunki Mesopotamiassa, nykyisessä Irakissa. Dhi Qarin maakunnassa sijainneen nyt jo raunioituneen kaupungin rauniokummun nimi on "Tell Jokha". Tutkijat eivät ole varmoja kaupungin muinaisnimestä. Umma kukoisti Sumerin aikoihin eli 2000-luvulla eaa. Se tunnetaan rajariidasta Lagašin kaupunkivaltion kanssa ja koko Sumeria vallinneesta suurkuningas Lugalzaggesista. Ummasta on myös säilynyt vanhin tunnettu kalenteri.
Historia.
Umma taisteli pitkään naapurikaupunki Lagašin kanssa maiden rajalla sijaitsevasta viljavasta maa-alueesta Gu-Edinasta. Sumerilaisissa teksteissä mainitaan, että Sumeria silloin hallinnut Kišin mahtava kuningas Mesilim veti rajan Umman ja Lagašin välille noin 2550 eaa. Mesilimin rajanveto suosi Umman vihollista Lagašia.
2494–2465 eaa. vallinneen Lagašin kuninkaan Ur-Nanshen aikaan Umma ja Lagaš kävivät rajasotaa.. Umman pappiskuningas Ush valtasi noin 2455 eaa. Lagašilta alueita ja luultavasti tappoi Lagašia hallinneen Akurgalin.
Umman Enakalle kiskoi rajakiven paikaltaan 2455 eaa. Lagašin kuningas Eannatum valloitti käytännössä koko Sumerin. Ummasta tuli nyt Lagašin vasalli. Ummalaiset saivat viljellä Lagašin alueella, mutta heidän piti maksaa osa tuotosta viljaverona. Umma itsenäistyi pian Eannatumin heikomman seuraajan Enannatumin aikana. Ur-Lumma (Urlumma) yritti vallata Lagašin. Hän lopetti veronmaksun, ylitti ”Ingirsun rajalinjan” ja kuivatti rajakanavan. Ur-Lumma tuhosi myös lähistöllä sijainneen uskonnollisen alttarin. Ur-Lumman armeija eteni kohti Lagašia ja saapui sen lähelle Ugiggaan.
Lagašin armeija voitti taistelun ja surmasi Ummaan paenneen Ur-Lumman. Lagaš merkitsi voiton muistiin ”korppikotkien steelaan”, ja Enannatum nosti Ummaan vasallikuninkaan. Seuraava noin vuonna 2420 eaa. valtaan noussut Umman kuningas oli Lagašista kotoisin oleva Ili (Illi). Enannatumin Umman johtoon nimittämä hallitsija oli alkujaan Ininnin Eshin pappi. Ili petti Lagašin ja toimi Lagašia vastaan samaan tapaan kuin Ur-Lumman. Ili kuivatti rajakanavan ja varasti Lagašin viljaa. Lagašissa nousi valtaan taas voimakas hallitsija, Entemena, joka kukisti Umman Illin.
Umman kuningas Lugalzaggesi ("Lugal-Zage-Si"), joka hallitsi noin 2355–2330 eaa., valtasi koko Sumerin noin 2340 eaa. kukistaen vihollisensa Lagašin. Silloin Lagašia vallitsi kansan asettamaksi väitetty uudistajana pidetty Urukagina. Nyt Umman vallan alla oli Ur, Uruk ja monia muita Sumerin kaupunkeja. Uusi mahti, seemiläinen Akkadin Sargon kukisti Umman noin 2330 eaa. Urin kolmannen dynastian aikana Umma oli merkittävä provinssin pääkaupunki. Umman kalenteri, joka laadittiin Urin kolmannen dynastian kuninkaan Šulgin aikana, oli myöhempien Babylonian ja epäsuorasti myös heprealaisen kalenterin edeltäjä.
Umman kuninkaat.
Seuraavien Umman kuninkaiden nimet ovat säilyneet savitauluissa:
Zigmantas Balčytis

Zigmantas Balčytis (s. 16. marraskuuta 1953 Šilutėn kunnallispiiri) on liettualainen poliitikko ja entinen talousministeri. Hän toimi väliaikaisena Liettuan pääministerinä kuukauden ajan vuonna 2006. Balčytis on Liettuan sosiaalidemokraattisen puolueen jäsen.
Hän oli Euroopan parlamentin jäsen sosialistien ja demokraattien ryhmässä vaalikausilla 2009–2014 ja 2014–2019.
Rin Tin Tin (kappale)

Rin Tin Tin on Leevi and the Leavingsin vuonna 1988 julkaistu single, jonka b-puolella on "Mäyrä".
Kappale on samana vuonna julkaistulta "Häntä koipien välissä" -albumilta, ja sen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist.
Tammikuussa 2022 "Helsingin Sanomat" pyysi yli 70:ää suomalaista musiikkialan vaikuttajaa nimeämään korkeintaan 20 itselleen juuri sillä hetkellä tärkeintä laulua paremmuusjärjestyksessä, minkä perusteella lehti laati sadan parhaan laulun listan. ”Rin Tin Tin” ylsi sijalle 31.
Tuotanto.
Gösta Sundqvist piti omaa lauluaan kappaleessa epäonnistuneena ja kappaleen singlejulkaisua ”järjettömänä”. Hän sanoi "Soundin" haastattelussa 1988, että kappaleen tekemisellä oli kova kiire, koska se piti saada kokoelmalevylle. Sundqvistin mukaan hänellä oli myös flunssa kappaletta äänitettäessä.
Yhtyeen kitaristi Risto Paananen on kertonut, että Sundqvist halusi ″jossain vaiheessa” laulaa kappaleen uudestaan. Paanasen mukaan myös hänen oma äänensä on kertosäkeessä epävireessä.
Versioinnit.
Egotrippi esitti kappaleesta cover-version vuonna 2007 julkaistulla tribuutti-albumilla "Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille". Vasas flora och fauna julkaisi kappaleesta ruotsinkielisen sovituksen marraskuussa 2018.
Lähteet.
Viitteet.
&lt;br&gt;
Quickie Aircraft Corporation

Quickie Aircraft Corporation oli Mojavessa toiminut yhdysvaltalainen lentokonetehdas. Se aloitti toimintansa vuonna 1978 ja alkoi myydä Burt Rutanin suunnittelemaa Quickie-lentokoneen rakennussarjaa. 
Yhtiön perustajat Gene Sheehan ja Tom Jewett olivat osallistuneet Quickien suunnitteluun. Kaksipaikkaiset Q2- ja Q200-koneet olivat kanadalaisten Garry LeGaren, Jewettn ja Sheehanin sunnittelemia. Yhtiö myi yli 2000 rakennussarjaa toimintansa aikana.
Quickie Suomessa.
Suomen ilmailumuseon näyttelyssä on yksi Quickie.
Elizabeth Bennet

Elizabeth Bennet (joskus myös Eliza tai Lizzy) on kuvitteellinen henkilö ja tärkein päähenkilö Jane Austenin romaanissa "Ylpeys ja ennakkoluulo". Romaani keskittyy hänen toimiinsa rakkauden ja onnen löytämiseksi yhteiskunnan ja seurapiirin asettamissa soveliaisuuden rajoissa, erityisesti koskien hänen kehittyvää suhdettaan näennäisesti ylpeään ja etäiseen herra Darcyyn. Häntä pidetään yhtenä Austenin suosituimmista ja hellyttävimmistä sankarittarista ja yhtenä suosituimmista naishenkilöistä englantilaisessa kirjallisuudessa.
Euroopan unionin ympäristöpolitiikka

Euroopan unionin ympäristöpolitiikka on Euroopan unionin (EU) jäsenmaiden yhteisesti sopimaa ympäristöpolitiikkaa. EU voi säätää direktiivejä, jotka sitovat kaikkia jäsenvaltioita ylitse kansallisen lainsäädännön. Euroopan unioni toimii myös yhtenäisenä neuvottelukumppanina kansainvälisissä energianeuvotteluissa.
EU:n ympäristöpolitiikan keskeisimmät tavoitteet ovat ilmastonmuutoksen torjuminen, luonnonvaraisten lajien ja luontotyyppien suojeleminen, luonnonvarojen vastuullinen käyttö sekä terveyden ja ympäristön välisen suhteen hallitseminen.
Yksi EU:n ympäristöpolitiikan perusajatuksista on aiheuttamisperiaate, jonka mukaan saastuttaja vastaa aiheuttamastaan vahingosta esimerkiksi investoimalla puhtaampaan teknologiaan tai järjestämällä kierrätyksen.
Euroopan unionin hankkeisiin kuuluu muun muassa Natura 2000 -verkosto, jonka avulla suojellaan luonnon monimuotoisuutta. EU myös valvoo ja asettaa ympäristövaatimuksia kemikaaleille, tästä esimerkkinä. EU:n REACH-asetus.
Ilmastonmuutos.
EU pitää ilmastonmuutosta yhtenä suurimmista haasteistaan. EU otti ensimmäisenä käyttöön päästökauppajärjestelmän ilmastonmuutoksen torjumiseksi. Vuonna 2008 Euroopan komissio esitti energia- ja ilmastonmuutospaketin, jossa luonnosteltiin päästökaupan kehittämistä ja kullekin jäsenmaalle asetettiin uusiutuvien energialähteiden käyttöä koskevat tavoitteet. Suunnitelmassa asetettiin tavoitteiksi 20 % parannus energiatehokkuuteen, 20 % osuus uusiutuville energialähteille EU:n energiankulutuksesta ja 20 % vähennys kasvihuonekaasujen päästöihin.
Metsät.
Noin 20 % EU:n tuontipuusta oli laittomista hakkuista vuonna 2009. Laittomat hakkuut ovat merkittävä syy metsäkatoon. Laittomasti hakatun puun myyntikielto tulee voimaan EU:ssa vuoden 2012 lopulla. Suomessa Metsäteollisuus ry vastusti myyntikieltoa vuonna 2010.