Edvin Wahlstén

Edvin Gregorius Wahlstén (2. maaliskuuta 1872 Turku – 15. joulukuuta 1945 Turku) oli suomalainen toimittaja, juristi ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1926–1927. Hän työskenteli muun muassa Turussa ilmestyneen "Sosialistin" päätoimittajana.
Elämä.
Virkamiehenä.
Edvin Wahlsténin vanhemmat olivat räätälimestari August Wahlstén (1840-1900) ja Eva Maria Henrikintytär (1833-1903). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta 1893 ja suoritti ylemmän hallintotutkinnon Helsingin yliopistossa 1899. Wahlstén oli "Ålandin" toimittajana Maarianhaminassa 1897–1898, jonka jälkeen hän siirtyi senaatin ylimääräiseksi kopistiksi Helsinkiin. Vuodesta 1901 lähtien Wahlstén työskenteli Turun ja Porin läänin lääninhallituksen arkistonhoitajana. Hän toimi myös lääninhallituksen vt. henkikirjoittajana, vt. kruununvoutina ja apukamreerina sekä "Åbo Underrättelserin" ja "Turun Lehden" avustajana. Ensimmäisen sortokauden aikana Wahlstén osallistui passiiviseen vastarintaan levittämällä kiellettyjä painotuotteita, minkä johdosta hän oli erotettuna virastaan 1903–1906.
Sisällissota.
Wahlstén omaksui sosialismin jo 1910-luvun vaihteessa, mutta liittyi Turun työväenyhdistyksen ja SDP:n jäseneksi vasta helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 hoitaessaan puolueen mandaatilla vt. lääninsihteerin virkaa. Wahlstén oli myös Turun poliisitoimesta vastanneen järjestystoimikunnan jäsen ja kesällä hänet nimitettiin poliisimestari Oskar Nikanderin apulaiseksi. Nikander pidätettiin marraskuun yleislakon aikana, mutta Wahlstén kiisti osallisuutensa tapahtumiin. Yleislakon jälkeen hänet valittiin kaupungin miliisilaitosta organisoineen komitean jäseneksi. Vuodenvaihteessa Walhstén kieltäytyi Turun ja Porin läänin kuvernöörin virasta. Sisällissodan sytyttyä hän jatkoi työssään arkistonhoitajana opastaen samalla punaisten valtaaman lääninhallituksen uusia virkailijoita. Wahlstén ryhtyi lopulta J. H. Saariston taivuttelemana lääninhallituksen tilalle perustetun lääninvaltuuskunnan kansliapäälliköksi. Sodan aikana Wahlstén yritti saada miliisipäällikkö William Lundbergia vapauttamaan punaisten vankina olleen parooni Åke Maximillian Carpelanin. Maaliskuun lopussa "Arbetet"-lehdessä julkaistiin Wahlsténin kirjoitus ”En fredsröst” (Rauhan ääni), joka oli tiettävästi ensimmäinen punaisten suunnalta esitetty ajatus rauhan solmimisesta. Rauhansopimuksen lähtökohdaksi hän tarjosi kansanvaltuuskunnan hallitusmuotoa. Wahlstén ei yksilöinyt sotaa kenenkään syyksi, vaan piti sitä "luonnonvälttämättömyytenä" ja "tapahtumien väistämättömänä seurauksena". Hän ennusti myös sodan aineellisten ja henkisten tuhojen korjaamisen vievän vuosikymmeniä. Wahlstén hoiti kansliapäällikön tehtäviä huhtikuun alkuun punaisten vetäytymiseen saakka. Kaupunkiin jäänyt Wahlstén pidätettiin toukokuussa ja toimitettiin Turun vankileirille. Hän sai viisi vuotta kuritushuonetta avunannosta valtiopetokseen, mutta armahdettiin vielä samana syksynä.
Sodan jälkeen.
Sisällissodan päätyttyä Wahlsténilla ei ollut paluuta virkamieheksi, joten hän ryhtyi jälleen toimittajaksi. Vuonna 1919 Wahlstén oli herättämässä henkiin sodan seurauksena lakkautettua "Sosialistia", joka ilmestyi aluksi nimellä "Demokraatti". Wahlsten työskenteli "Punanen Viesti" -kulttuurilehden päätoimittajana 1920 ja "Sosialistin" päätoimittajana 1924–1925, jonka jälkeen hän keskittyi perustamansa asianajotoimiston hoitamiseen. Wahlstén oli Turun kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1922 lähtien ja toimi myöhemmin sen varapuheenjohtajana. Hän kuului myös kaupunginhallitukseen. Syksyllä 1926 Wahlstén nousi varasijalta eduskuntaan Valentin Annalan kuoltua. Hän oli muun muassa Turun sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön puheenjohtaja, Varsinais-Suomen sosialidemokraattisen piiritoimikunnan ja SDP:n puolueneuvoston jäsen sekä Turun Työväen Säästöpankin hallituksen puheenjohtaja. Vuonna 1937 Wahlstén sai kunnallisneuvoksen arvonimen.
Wahlsténin harrastuksiin kuuluivat vapaapalokunta ja teatteri. Hän liittyi Turun VPK:n jäseneksi jo 1890 ja toimi myöhemmin muun muassa isännöitsijänä sekä kaupungin palolautakuntien jäsenenä. Sisällissodan seurauksena Wahlstén sai kenkää VPK:sta, mutta hänet kutsuttiin takaisin kunniajäseneksi 1942. Wahlsten oli pitkäaikainen Turun Työväen Teatterin johtokunnan jäsen ja puheenjohtaja. Lisäksi hän toimi Työväen Näyttämöiden Liiton julkaiseman "Työväen Näyttämötaide" -lehden avustajana sekä "Sosialistin" ja "Åbo Underrättelserin" teatterikriitikkona.
Edvin Wahlstén kuoli 73-vuotiaana joulukuussa 1945. Hänet on haudattu Turun hautausmaahan.
Perhe.
Edvin Wahlsténin puoliso oli Maarianhaminassa syntynyt Hilja Edit Rostén (1875-1950), jonka kanssa hän avioitui 1903. Pariskunta oli lapseton.