tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marika Hackman

Marika Louise Hackman (s. 17. helmikuuta 1992 Hampshire, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen laulaja, multi-instrumentalisti ja lauluntekijä. Hänen isänsä on suomalainen. Hackman syntyi Hampshiressä, Englannissa ja kasvoi Selbornessa ja Devonissa. Hänen vanhempansa tapasivat töissään animaattoreina. Hackman on itseoppinut kitaristi, joka aloitti kitaransoiton opettelun 12-vuotiaana. Perheessä on muitakin musikaalisia, sillä hänen veljensä tuottaa tanssimusiikkia ja julkaisee materiaalia nimellä ”Hackman”. Marika Hackman sai stipendin Bedales Schooliin ja oli siellä 11-vuotiaasta 17-vuotiaaseen asti. Koulussa hän ystävystyi malli Cara Delevingnen kanssa. Yhdessä he muodostivat coverkappaleita esittävän lyhytikäisen yhtyeen, jossa Hackman soitti rumpuja, Delevingnen soittaessa kitaraa ja laulaessa. Hackman esiintyi Delevingnen helmikuun 2014 vaatemalliston juhlissa Mulberry Park Lanessa.
18-vuotiaana Hackman muutti Brightoniin, jossa hän opiskeli taidetta ja suunnitteli tutkinnon suorittamista kuvataiteesta. Hän päätti kuitenkin jatkaa musiikintekoa täysipäiväisesti. Nykyään Hackman asuu Lontoon East Endissä.
Eurolines

Eurolines on pitkille matkoille keskittynyt linja-autoyritys. Se liikennöi kansainvälisesti yli 700 kohteeseen 32 eri maassa. Se perustettiin vuonna 1985. Eurolines-verkostoon kuuluu 29 kumppaniyritystä eri puolilta Eurooppaa. Esimerkiksi Isossa-Britanniassa Eurolines-palvelua liikennöi National Express, Pohjois-Irlannissa Ulsterbus, ja Pohjois-Irlannissa Bus Éireann. Eurolinesin pääkonttori sijaitsee Brysselissä, Belgiassa.
Urmas Klaas

Urmas Klaas (s. 17. maaliskuuta 1971 Räpina) on virolainen poliitikko, joka on ollut Tarton kaupunginjohtajana 9. huhtikuuta 2014 lähtien. Hän edustaa Reformipuoluetta.
Klaas on valmistunut Tarton yliopistosta vuonna 1998 pääaineenaan historia. Hän työskenteli yliopiston lehtorina 1994–2003 ja toimi samaan aikaan eri tehtävissä "Postimees"-sanomalehdessä muun muassa toimittajana ja päätoimittajana. Tämän jälkeen Klaas toimi Põlvan maakunnan maaherrana vuosina 2004–2007. Maaherran tehtävien jälkeen hän istui Riigikogussa Reformipuolueen edustajana vuosina 2007–2014. Hänen edeltäjänsä Tarton kaupunginjohtajana oli Urmas Kruuse, joka siirtyi Tarton kaupunginjohtajan tehtävistä terveys- ja työministeriksi Taavi Rõivasin hallitukseen.
Kauppalakunta

Kauppalakunta () oli Viron kuntiin liittyvä käsite. Sitä käytettiin niistä Viron kunnista ("vald"), joiden ainoa asuttu paikka oli tyypiltään kauppala ("alev"). 
Virossa oli vuoteen 2017 asti viisi kauppalakuntaa (Aegviidu, Järvakandi, Kohtla-Nõmme, Tootsi ja Vändra), jotka vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistettiin osaksi muuta kuntaa. Aiemmin myös Kohila, Lavassaare, Märjamaa, Pärnu-Jaagupi ja Võsu ovat olleet kauppalakuntia.
Epäitsenäinen kaupunki

Epäitsenäinen kaupunki (, "kaupunki asutusyksikkönä"; aiemmin "vallasisene linn", ”maalaiskunnan sisäinen kaupunki”) on Virossa kuntaan kuuluvana taajamana yksi alueellisessa hallintojakolaissa säädetyistä kunnallisista asutusyksiköistä (). Se ei ole lain määrittämä kunnallinen hallintoyksikkö (), joita ovat kaupunki- ja maalaiskunnat, mutta voi kuulua kumpaan tahansa asutusyksikkönä. Kaupungilla () on siten Viron lainsäädännössä kaksi merkitystä, joista vain hallintoyksikkö vastaa asemaltaan suomalaista kuntaa.
Kymmenen Viron kaupunkia, kuten Tallinna, Kohtla-Järve ja Narva, muodostaa yhtä aikaa alueellisen asutus- ja hallintoyksikön. Viisi kaupunkia, Haapsalu, Narva-Jõesuu, Paide, Pärnu ja Tartto ovat "sisäkkäisiä kaupunkeja", jotka ovat hallintoyksikköinä alueellisesti laajempia kuin asutusyksikköinä. Kaikki muut 32 kaupunkia kuuluvat hallinnollisesti maalaiskuntiin.
Maalaiskuntiin kuuluvat kaupungit. Sulkeissa on ilmoitettu kunta, johon kaupunki kuuluu.
PI-kaavio

PI-kaavio eli putkitus- ja instrumentointikaavio on prosessilaitteistojen kuvaamiseen käytettävä piirustustyyppi.
PI-kaavio antaa toiminnallisen kokonaiskuvan laitteistosta. Siinä esitetään putkien ja muiden kuljetusteiden liityntä kohteisiinsa. Se sisältää kaikki toiminnalliset laitteet. Näitä ovat putket ja muut kuljetustiet sekä kaikki laitteet kuten venttiilit, mittauspisteet ja säätöpiirit 
Kullekin laitteelle annetaan tunnus.
Yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2018

Vuoden 2018 yleisurheilun alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Tampereella, Suomessa 10.–15. heinäkuuta 2018. Kilpailupaikkana toimi Ratinan stadion.
Tampereen valinta kisaisännäksi päätettiin Kansainvälisen yleisurheiluliiton kokouksessa 10. maaliskuuta 2016. Kilpailut kestävät kuusi päivää, ja kilpailemassa on noin 1 700 urheilijaa 174 maasta. Avajaiset järjestettiin 9. heinäkuuta Ratinan stadionin edustalla sijaitsevalla Olympia-aukiolla.
Vuoden 2018 kisat olivat ensimmäiset Pohjoismaissa järjestetyt alle 20-vuotiaiden MM-kisat.
Mitalistit.
Käytetyt lyhenteet:
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Pikku Liekokankaan jätinkirkot

Pikku Liekokankaan jätinkirkot on Pohjois-Pohjanmaalla Raahen Pattijoella sijaitseva jätinkirkoksi tulkittava kohde. Varmasti tunnistetun jätinkirkon vieressä on toinen, mutta samalla epävarmempi, jätinkirkko. Alueen löydöt ja sijainti rannansiirtymän kronologiassa ajoittavat jätinkirkon 2200–2100 eaa. eli kivikauden loppupuolelle.
Sijainti.
Kohde sijaitsee Pattijoen kirkosta noin 10 kilometriä kaakkoon ja tunnetusta Kastellista noin 1,3 kilometriä koilliseen. Se sijaitsee Liekokankaan itäpuolella olevassa kangasmetsäisessä saarekkeessa mäen korkeimmalla kohdalla. Jätinkirkolle pääsee parhaiten Raahesta lähtevältä yhdystieltä 8121 kääntymällä Alajärven jälkeen oikealle etelään johtavalle metsäautotielle. Metsätietä ajetaan 2,5 kilometriä, kunnes siitä erkanee polku länteen jätinkirkon suuntaan.
Jätinkirkot.
Selvästi erottuva suorakulmion muotoinen jätinkirkko on 18 metriä pitkä ja 13 metriä leveä. Sen pituusakselin suuta on 83° pohjoisesta katsoen myötäpäivään eli lähes itään. Sillä on vallissa matalampi kohta, jossa kiviä on vähemmän, ja tällaista kohtaa kutsutaan portiksi. Se aukeaa jätinkirkon keskikohdasta katsoen itään. Sisäpihalle on jätetty suurikokoisia kiviä. Jätinkirkon vieressä on toinenkin kivivalli, joka ei erotu yhtä selkeänä rakennelmana. Myös sekin voi olla jätinkirkko. Sen mitat ovat 18×13 metriä ja sen pituusakselin suunta on lähes sama kuin ensimmäiselläkin jätinkirkolla. Tämän kivivallissa ei kuitenkaan ole porttia. Itse jätinkirkkojen sisäalueet ovat olleet tallattua kivikkoa. Siihen ei ole muodostunut paksua kulttuurikerrosta, jollaiset ovat olleet tyypillistä esimerkiksi hiekkapohjaisilla kivikauden asuinpaikoilla. Tästä huolimatta alueen kaivauksissa on tehty paljon löytöjä.
Ympäristö.
Alueella sijaitsee myös kiviröykkiöitä, joita tunnetaan kuusi. Röykkiöiden halkaisijat ovat 4–8 metriä ja korkeudet noin 0,5 metriä. Niistä tutkittiin vuosina 1979–1980 kaksi halkaisijaltaan nelimetristä kiviröykkiötä kokonaan ja halkaisijaltaan 10-metrisestä röykkiöstä vajaa puolet. Röykkiöissä ei löytynyt kivisiä rakenteita tai muuta hautaamiseen viittaavaa. Itse röykkiö oli lähes löydötön, mutta röykkiöiden alapuolisesta maakerroksista löydettiin esimerkiksi kvartsi-iskoksia, pii-iskoksia, kiviesineitä tai esineiden katkelmia. Maaperässä oli myös omana kerroksenaan nokea ja hiilenkappaleita. Toisessa pienessä röykkiössä oli röykkiön keskiosassa haurastuneita kiviä. Parhaiten ajoitettavissa olevat löydöt olivat keramiikan sirpaleet, joka olivat tyyliltään Pöljän keramiikkaa.
Tutkimuksia.
Jätinkirkko on tutkittu kahdesti Oulun yliopiston toimesta. Vuosina 1976 ja 1979 teki Paula Purhonen paikalla tarkastukset. Yliopiston rahoituksella siinä suoritettiin kaivaukset vuosina 1979 ja 1980 (Aulis Forss). Seuraavan kerran paikkaa tarkastettiin vuonna 1997 seudullisen inventoinnin yhteydessä (Mika Sarkkinen).
Katso myös.
Kastellin alueella on jätinkirkkojen keskittymä:
Kivikukko

Kivikukko on kivirakennelma, joita rakennettiin Suomessa toisen maailmansodan aikana keskeisten rautatieasemien yhteyteen. Ne rakennettiin vara-asemiksi ja kriisiajan junansuorituspaikoiksi ja niiden tehtävänä oli turvata junien kulku kaikissa olosuhteissa. Kivikukkoja pystytettiin muun muassa Huutokoskelle, Iisalmeen, Kajaaniin, Kokkolaan, Kontiomäelle, Mikkeliin, Ouluun, Pieksämäelle, Riihimäelle, Seinäjoelle, Viinijärvelle ja Ylivieskaan.
Valtionrautateiden vara-asemat rakennettiin kaikki samojen piirustusten mukaan 1940-luvun alussa. Kivikukot muodostuvat maanpäällisestä puolipallon muotoisesta osasta ja maanalaisesta lieriön muotoisesta sirpalesuojasta. Maanpäällinen osa on porakiveä ja sirpalesuoja teräsbetonia. Sirpalesuojat tehtiin täyttämään toisen luokan sirpalesuojan vaatimukset. Sirpalesuoja on halkaisijaltaan 7,5 metriä ja pinta-alaltaan noin 40 neliömetriä. Se sisältää pari pientä oleskelutilaa, ilmastointihuoneen ja käymälän.
Viron lastenkirjallisuuskeskus

Viron lastenkirjallisuuskeskus ("Eesti Lastekirjanduse Keskus") on Tallinnassa Pikk-kadulla sijaitseva lastenkulttuurin keskus. Sen kokoelmissa on kaikki Virossa julkaistut lastenkirjat, lisäksi sen perustehtäviin kuulu koota ja säilyttää virolaisten lastenkirjankuvittajien alkuperäisteoksia. Keskuksen johtaja on Triin Soone.
Talon ensimmäisessä kerroksessa on näyttely- ja lukusali, joka on nimetty virolaisen kuvittajan Edgar Valterin mukaan. Siellä on myös kirjasto. Toisessa kerroksessa on lastenkirjamuseo, jonka kokoelman vanhin lastenkirja on vuodelta 1820. Samassa kerroksessa on sali, jonka seinillä on vaihtuvia taidenäyttelyjä. Salin voi muuntaa kokous-, teatteri- ja konserttitilaksi. Kolmannessa kerroksessa on tiloja, joissa järjestetään erilaisia toimintoja ja vierailuja. Rakennuksen pihalla voi järjestää tapahtumia.
Keskus harjoittaa myös julkaisutoimintaa ja kokoaa ja säilyttää lastenkirjallisuuteen liittyvää aineistoa. Keskus esittää kustantajille suosituksia julkaistavista lastenkirjoista. Se järjestää kilpailuja, esimerkiksi joka toinen vuosi järjestettävän Nukitsa-kilpailun, jossa valitaan kahden edellisen vuoden aikana julkaistujen virolaisten kirjojen joukosta paras lasten- ja nuortenkirja sekä paras kuvitus.
Aiheesta muualla.
Kari Merikanto

Kari Merikanto on Tampereella syntynyt, Seinäjoella asuva taiteilija ja esiintyjä. Hän aloitti haitarin soiton kuusivuotiaana ja siirtyi kitaraan ja lauluun teini-ikäisenä. Lapsuudessaan hän oli ahkera piirtäjä, ja myöhemmin hän aloitti akvarellimaalauksen ja akryylimaalauksen. 2000-luvun alusta hän on toiminut taidemaalarina. Hän on työskennellyt myös metallien parissa ja tehnyt reliefejä ruostumattomasta teräksestä. 
Alkuaikojen realismityyppisistä taiteesta Merikanto on siirtynyt abstraktiin tulkintaan. Viime vuosien teokset edustavat abstraktia ekspressionismia. Taidemuseopiireissä Merikannon nykytyyliä on verrattu Jackson Pollockin roiskemaalauksiin.
Merikannon abstraktit teokset on tehty akryyliväreillä kankaalle. Niissä viivat muodostuvat värikierteistä, joiden maalaustekniikkaa hän ei ole paljastanut. Värikierteet luovat teoksiin kolmiulotteisen fraktaalinomaisen rakenteen, jolloin läheltä katsottaessa teoksissa näkyy uusi rakenne. 
Merikannon teos "Elämänvirta" on Suomen itsenäisyyden 100-vuotisjuhlan kuohuviinin etiketissä. Juhlavuodelle toteutetun taidevaappusarjan vaaput hän maalannut yksilöllisesti "Alkumeri elää" -teossarjansa mukaisesti.
Tyyli ja tuotanto.
Matkalla kosmoksessa
Merikannon viime vuosien tuotanto kuvastaa kosmosta ja elämän syntyä. Abstraktilla ekspressionismilla hän kuvaa matkaa kosmoksessa – ajasta ennen painovoiman ja elämän syntyä tähän päivään. Merikannon teosten muotokieltä on verrattu luonnonilmiöiden systemaattisen ja sattumanvaraisen vuoropuheluun.
Kasper Stadaas

Kasper Stadaas (s. 21. helmikuuta 1994) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa IL Hemingiä.
Maailmancupissa Stadaas hiihti ensimmäisen kerran 3. helmikuuta 2016 ollen 51:s perinteisen hiihtotavan sprintissä Drammenissa. Ensimmäisen pistesijansa hän saavutti oltuaan seitsemäs Lillehammerin perinteisen hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2017. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Drammenin perinteisen hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2018.
Stadaas kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2014. Parhaimmillaan hän on ollut kuudes Piteån perinteisen hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2018.
Tammikuussa 2013 Stadaas hiihti perinteisen hiihtotavan sprintin nuorten MM-kilpailuissa Liberecissä sijoittuen seitsemänneksi.
Norjan-mestaruuskilpailuissa Stadaas on ollut parhaimmillaan 13:s yhdistelmäkilpailussa Løtenissä 2013.
Summassaari

Summassaari on saari Saarijärven Summasella. 
Saarella sijaitsee vuonna 1968 rakennettu kylpylähotelli, joka aluksi toimi nimellä "Rantasipi Summassaari". Hotellirakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Erkki Kantonen ja Niilo Hartikainen, laajennuksen 1974 Arnold Lerber, ja hotellin alkuperäisen sisustuksen suunnitteli Pirkko Stenros.
Saarelta on tehty kivikautisia arkeologisia löytöjä. Niihin pohjautuu Summassaareen vuonna 1980 rakennettu Saarijärven museon ylläpitämä Kivikauden kylä. Vain kesäkaudella avoinna olevassa kylässä voi kulkea muinaispolun ja luontopolun opaste- ja tehtävätauluineen. Alueelle on rakennettu asuinpaikkoja ja rakennuksia kivikauden malliin, ja lisäksi kivikauden ihmisten arkea havainnollistetaan kalastus- ja pyyntitapojen avulla.
Summassaaressa sijaitsee myös yksityisesti rakennettu ja ylläpidetty Summassaaren tsasouna (2011).
Karianne Jevne

Karianne Jevne (s. 23. helmikuuta 1993) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa IL Hemingiä.
Maailmancupissa Jevne hiihti ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan kerran 9. maaliskuuta 2014 ollen 51:s 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa Oslossa.
Jevne kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran tammikuussa 2014. Parhaimmillaan hän on ollut 12:s Lillehammerissa 20 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 14. joulukuuta 2014.
Jevne oli mukana alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Val di Fiemmessä 2014 ja Râșnovissa 2016. Hän sijoittui vuoden 2016 kilpailuissa kymmenenneksi molemmilla matkoillaan, sekä kymmenen kilometrin perinteisen että vapaan hiihtotavan kilpailuissa.
Norjan-mestaruuskilpailuissa Jevne on ollut parhaimmillaan kymmenes yhdistelmäkilpailussa Løtenissä 2013. NM-kilpailuissa 2016 Jevne oli saavuttamassa IL Hemingille kultaa viestissä yhdessä Fanny Horn Birkelandin ja Astrid Uhrenholdt Jacobsenin kanssa.
Jääpallon maailmanmestaruuskilpailut 2017

Jääpallon vuoden 2017 MM-kilpailut pelattiin Ruotsissa 24. tammikuuta-5. helmikuuta. Turnauksen A-sarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta ja B-sarjaan kymmenen. A-sarja pelattiin Sandvikenin Göransson Arenalla ja B-sarja Trollhättanin Slättbergshallenissa.
Suomen joukkue.
Suomen joukkueen pelaajista suurin osa pelaa Ruotsin sarjoissa. Lisäksi neljä pelaajaa tuli kotoisesta bandyliigasta ja Ilari Moisala pelaa jääpalloa ammatikseen Venäjällä. Tommi Määttä, Tuomas Liukkonen ja Joonas Peuhkuri olivat joukkueen ensikertalaisia MM-kisoissa. Valinnan yhteydessä päävalmentaja Antti Parviainen oli todennut pelaajavalinnoistaan seuraavaa:
B-sarja.
B-sarjan turnaukseen osallistuu kymmenen joukkuetta. Edellisenä vuotena A-sarjasta B-sarjaan pudonnut Latvia vetäytyi turnauksesta. B-sarjan A-lohkoon sijoitettiin edellisen turnauksen sijoille 2.-5. sijoittuneet Unkari, Ukraina, Mongolia ja Japani. Välivuosien jälkeen turnaukseen palannut Kanada sijoitettiin B-lohkoon.
Michał Szpak

Michał Szpak (s. 26. marraskuuta 1990 Jasło) on puolalainen laulaja, joka edusti Puolaa Euroviisuissa 2016 Tukholmassa kappaleella "Color of Your Life" ja sijoittui kahdeksanneksi.
Hänellä on kaksi siskoa, Marlena ja Ewa, sekä veli Damian.
Vuonna 2011 Szpak sijoittui toiseksi Puolan X-Factorissa. 13. joulukuuta 2011 hän julkaisi ensimmäisen EP:nsä "XI".
Vuonna 2013 hän voitti venäläisen laulufestivaalin Zielona Górassa esitettyään kappaleen Mustat silmät.
Vuonna 2015 hän voitti kansallisen puolalaisen laulufestivaalin Opolessa ensiesitys-luokassa. 13. marraskuuta 2015 hän julkaisi albumin "Byle być sobą".
Vuonna 2016 hän osallistui Puolan Euroviisukarsintoihin ja esitti finaalissa kappaleen "Color of Your Life". 5. maaliskuuta hänet valittiin Puolan edustajaksi Euroviisuihin. Hän pääsi Euroviisuissa finaaliin ja sijoittui kahdeksanneksi 229 pisteellä (222 yleisöltä ja 7 tuomaristolta). Samana vuonna hän voitti puolalaisen kansallisen laulufestivaalin Opolessa "Yleisön Grand Prix" -luokassa.
Viitasen Piia

Viitasen Piia on suomalainen folkyhtye, jonka keulahahmona toimii laulaja-lauluntekijä Piia Viitanen. Kokoonpano on julkaissut neljä albumia, joista ensimmäinen, "Viitasen Piia", ilmestyi syksyllä 2012. Bändin musiikillista tyyliä on kuvailtu muun muassa luomufolkiksi, jossa suomenkieliset, vahvat lyriikat yhdistyvät americanan, kantrin ja folkin tyylilajeihin. Kappaleiden teemoissa toistuvat ihmisen suhde luontoon, toisiin ihmisiin ja itseensä sekä suomalainen runous. Piia Viitasen lisäksi yhtyeen jäseniä ovat Mikko Malmivaara (kitara), Matias Tyni (koskettimet), Juho Niemelä (basso), Miika Luoma (rummut) sekä Sarah Palu (harppu ja kantele).
Ura.
Viitasen Piian laulut ovat saaneet alkunsa, kun niiden säveltäjä ja sanoittaja Piia Viitanen suoritti syksyllä 2008 opiskeluihin kuuluvaa työharjoittelua Nepalissa. Pitkien iltojen viihdykkeeksi Piia osti itselleen kitaran, ja ensimmäiset kappaleet syntyivätkin jo Nepalissa olon aikana. Suomeen palattuaan Piia Viitanen esiintyi alkuun yksin ja duona. Varsinainen bändi on perustettu vuonna 2010. Viitasen Piian ensimmäinen pitkäsoitto, "Viitasen Piia", ilmestyi syksyllä 2012 omakustannejulkaisuna. Levyn tuotti Jonas Olsson. Elokuussa 2014 julkaistu toinen albumi, "Uni onnesta", oli laajasti kriitikoiden ylistämä. Sekä Helsingin Sanomat että Ilta-Sanomat valitsivat sen vuoden 2014 parhaiden levyjen joukkoon. Albumi oli ehdokkaana myösEmma-gaalassa "Kriitikoiden valinta" -kategoriassa. "Laulumaa" julkaistiin marraskuussa 2016, ja myös sitä kehuttiin. "Uni onnesta"- ja "Laulumaa"-levyt on julkaissut Texicalli Records. 
Syyskuussa 2019 yhtye julkaisi albumin "Meidän jälkeemme hiljaisuus", ja vuonna 2024 ilmestyi "Ihmisen aika" -albumi, joka voitti Kriitikoiden valinta -palkinnon vuoden 2025 Emma-gaalassa.
Palkinnot.
Vuoden 2025 Indie Awardsisissa Viitasen Piia voitti kolme palkintoa: vuoden artisti, vuoden albumi (Ihmisen aika) ja vuoden kappale (Outo tyttö). 
Vuoden 2025 Emma-gaalassa yhtye voitti Kriitikoiden valinta -palkinnon.
Lähteet.
Turkkilainen kahvi

Turkkilainen kahvi () on Turkissa ja lähialueilla valmistettu suodattamaton kahvijuoma. Kreikassa samanlainen kahvi tunnetaan kansallisista syistä nimellä kreikkalainen kahvi () ja Kyproksella nimellä kyproslainen kahvi (κυπριακό καφέ, "kypriakó kafé").
Turkkilaista kahvia valmistettaessa paahdetut ja hienoksi jauhetut kahvipavut haudutetaan (ei keitetä) pienessä kuparisessa tai sinkkisessä kannussa ("cezve", kreik. "bakirénio" tai "bríki"), valinnaisesti sokerin kanssa. Kahvi tarjoillaan pienessä kupissa, jossa purujen annetaan hautua, ja sen kanssa tarjoillaan usein vesilasillinen. Kreikkalaisittain kahvi voidaan tilata ilman sokeria ("skéto"), puolimakeana ("métrio") tai makeana ("glykó"). Turkkilaisesta kahvista jää kupin pohjalle paksu kerros kahvinporoja, joita käytetään joskus ennustamiseen.
Turkkilaistyyppisen kahvin perinteisiä alueita ovat entisen Osmanien valtakunnan alueet Vähässä-Aasiassa, Balkanilla ja Itä-Euroopassa, Lähi-idässä ja Pohjois-Afrikassa, mutta sitä nautitaan aina Indonesiassa saakka. Turkkilaisella kahvilla on Unescon myöntämä aineettoman kulttuuriperinnön asema.
Mustaniskauikku

Mustaniskauikku, aikaisemmalta nimeltään harmaapääuikku ("Poliocephalus poliocephalus") on uikkulintuihin kuuluva lintulaji. Sen levinneisyysaluetta ovat Australia ja Uusi-Seelanti. Sen populaation suuruus on vakaa.
Ulkonäkö ja koko.
Mustaniskauikku on pienehkö tummanharmaa-valkoinen uikku. Sen silmät ovat ruskeat, ja sillä on leuan alla musta läikkä ja niskassa musta juova. Pesimäaikaan aikuisen höyhenyksessä on koko päässä valkoisia juovia. Nuorilla linnuilla on valkoinen leuka ja kurkku ja raidallinen naama.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Mustaniskauikkua ei esiinny metsissä. Se on muuttolintu, ja se pesii Australian eteläosien järvissä.
This Is Us (The Searchersin albumi)

This Is Us on brittiläisen The Searchers -yhtyeen vuonna 1964 Yhdysvalloissa julkaistu albumi. Sen kappaleista valtaosa on samoja kuin Euroopassa aiemmin samana vuonna ilmestyneellä albumilla "It’s The Searchers". "This Is Us" ei saavuttanut Yhdysvalloissa listasijoitusta. Albumille kuulunut kappale ”Love Potion No. 9” nousi kuitenkin singlelistan kolmanneksi. Euroopassa se oli julkaistu jo yhtyeen esikoisalbumilla "Meet The Searchers".
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Paul Chelimo

Paul Kipkemoi Chelimo (s. 27. lokakuuta 1990) on Yhdysvaltoja edustava, Kenian Itenissä syntynyt, kestävyysjuoksija. Hän voitti hopeaa Rio de Janeiron kesäolympialaisissa vuonna 2016 5 000 metrin juoksussa ajalla 13.03,90. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sai samalla matkalla pronssia ajalla 13.33,30. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän oli 5 000 metrillä seitsemäs. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti 5 000 metrillä pronssia ajalla 12.59,05. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän oli 5 000 metrillä viidestoista. Hän edusti maataan myös sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 2016 Portlandissa 3 000 metrin juoksussa sijoittuen seitsemänneksi ajalla 8.00,76. Hän saavutti universiadihopeaa 5 000 metrillä 2013 ja voitti 3 000 metriä maanosien cupissa 2018.
Chelimo on voittanut yhden Timanttiliigan kilpailun: 5 000 metriä Lontoossa 2018. Yhdysvaltojen-mestaruuden hän on voittanut 5 000 metrillä 2017, 2018 ja 2021 sekä sisäradoilla 1 500 metrillä 2018, 3 000 metrillä 2018 ja 2020 sekä kahdella maililla 2017. Hän juoksi 3 000 metrin ennätyksensä 7.31,57 Dohassa toukokuussa 2017, 5 000 metrin ennätyksensä 12.57,55 Brysselissä elokuussa 2018 ja 10 000 metrin ennätyksensä 27,12,73 Lontoossa toukokuussa 2023.
Simo Weckstén

Simo Weckstén (s. 1954) on suomalainen palomies, joka teki 45 vuotta pitkän uran Helsingin pelastuslaitoksessa, ja toimi ennen eläkkeelle jäämistään Helsingin pelastuskomentajana 2012–2020. 
Simo Weckstén on toiminut monissa kansainvälisissä pelastus- ja kriisinhallintatehtävissä, kuten YK:n alaisen UNDAC:in (UN Disaster Assessment and Coordination, YK:n katastrofien arviointi- ja koordinaatiojärjestelmä) ja Finn Rescue Forcen operaatioissa. Hän osallistui vuonna 1999 Turkissa İzmitin maanjäristyksen, vuoden 2001 Intian maanjäristyksen sekä vuoden 2003 Iranin maanjäristyksen pelastusyöihin.
Teemu Tumelius on kirjoittanut Weckstenistä kirjan "Simo Wecksténin seikkailumatka poikapalokunnasta pelastuskomentajaksi".
Etyleenitiourea

Etyleenitiourea (C3H6SN2) on heterosyklisiin tioureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kumien vulkanoinninkiihdyttimenä sekä lähtöaineena valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa etyleenitiourea on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja alkoholeihin. Sen sijaan se on liukenematonta esimerkiksi dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Etyleenitiourea on myrkyllistä erityisesti kilpirauhaselle ja maksalle. Eläinkokeissa sen on todettu olevan karsinogeeninen yhdiste ja se on mahdollisesti karsinogeeninen ja mutageeninen myös ihmiselle. 
Valmistus ja käyttö.
Etyleenitioureaa valmistetaan etyleenidiamiinin ja hiilidisulfidin välisellä reaktiolla. Luonnossa sitä muodostuu etyleenibisditiokarbamaattien kuten manebin, mankotsebin ja tsinebin hajoamistuotteena.
Etyleenitioureaa käytetään kiihdyttimenä vulkanisoitaessa polykloropreeni- ja akryylikumeja. Yhdisteestä valmistetaan myös värejä, lääkeaineita, hapettumisenestoaineita, hyönteis- ja sienimyrkkyjä sekä hartseja.
Tähti (puoluelehti)

Tähti oli Turussa vuosina 1905–1913 ilmestynyt Suomen Kristillisen Työväen Liiton sanomalehti.
Turkulaisen pappisryhmän perustaman "Tähden" tavoitteena oli ohjata kristillistä työväenliikettä uskonnolliseen julistukseen keskittyvässä ”perustuslaillis-puolueettomassa" hengessä ja torjua kirkonvastaisten sosiaalidemokraattien eteneminen. Lehden piirissä vaikutti myös työläislinja, johon kuului muun muassa Antti Kaarne.
Vuodesta 1906 lähtien kerran viikossa ilmestynyt "Tähti" muuttui vuonna 1908 kolmipäiväiseksi, mutta joutui kesken vuoden palaamaan entiseen ilmestymistiheyteen. Sen levikki oli 10 000 kappaletta vuonna 1907. Taloudellisten vaikeuksien takia lakanneen lehden päätoimittajina työskentelivät Uno Renvall (1906), Frans Oskari Vihantola (1906–1908), Karl Viktor Lehtonen (1908–1909 ja 1912–1913), Eero Järvinen (1910) ja F. A. Karinen (1911).
Sea Life Helsinki

Sea Life Helsinki on osa Merlin Entertainment Groupin omistamaa Euroopan-laajuista Sea Life -yleisöakvaarioketjua.
Suomen Sea Life -akvaariokeskus on Helsingin Alppilassa Linnanmäen huvipuiston yhteydessä. Helsingin Sea Life aloitti toimintansa vuonna 2002. 
Helsingin Sea Life koostuu noin 50 akvaariosta, joiden koot vaihtelevat noin sadasta litrasta suuren valtamerialtaan 250 000 litraan. Keskuksen tarkoituksena on esitellä maailman merten merieläimiä, tarjota kävijöille elämyksiä sekä jakaa tietoa merten suojelusta.
Sea Lifessa on sekä pysyvä kokoelma että vaihtuvia näyttelyitä. Pysyvä kokoelma jakautuu maantieteellisesti jaettuihin osioihin, joita ovat igapó-sademetsä, tropiikki koralliriuttoineen ja meriruohoniittyineen, valtameriallas sekä Itämeri ja Pohjanmeri ja Suomen makeat vedet. Lisäksi muutamilla merieläimillä on oma osastonsa: näitä ovat muun muassa meduusat ja merihevoset. Suurimmat altaat ovat seeprahain kotina toimiva valtameriallas sekä rauskujen ja turskien asuttama kylmän veden allas. Valtamerialtaan alitse kulkee kymmenmetrinen tunneli. Yksi uutuuksista on Elämysallasalue, joka avautui tammikuussa 2017. 
Vuonna 2009 Sea Lifeen rakennettiin uusi osasto, joka esittelee muinaisia merieläimiä. 
Yhteensä Merimaailma Sea Lifessa on yli sata eläinlajia ja lähemmäs kolmetuhatta yksilöä. Kalojen lisäksi mukana on muun muassa reevesinsuokilpikonnia ja mustaevähai.
Heikki Helastinen

Heikki Helastinen (s. Jämsänkoski) on suomalainen muusikko ja taiteilija. Syksyllä 2016 Helastinen sijoittui yhdessä valmentajansa Musta-Pekkaruuskan (Pekka Ruuska) kanssa kolmanneksi Talent Suomi (5. tuotantokausi) -kykyjenetsintäkilpailussa. . Helastisen singleä "Rubikin Kuutio" oli toistettu Spotify -suoratoistopalvelussa vuoden 2019 alkuun mennessä noin 100000 kertaa. Performanssiesityksissään Helastinen yhdistää taikuutta ja musiikkia. Lisäksi esitysten aikana lavalla nähdään useita yllätysvieraita.
Kristillinen Työkansa

Kristillinen Työkansa, aluksi Työkansa, oli Suomen Kristillisen Työväen Liiton Tampereella vuonna 1906 perustettu äänenkannattaja. Vuoteen 1936 saakka se ilmestyi nimellä "Työkansa" ja vuosina 1967–1978 nimellä "Ristin Kansa". Lehden toimintaa jatkaa aikakauslehti "Sana ja Työ".
Kristillisen työväenliiton toimiessa poliittisena puolueena "Työkansa" pyrki vähäisten resurssiensa rajoissa palvelemaan lukijoitaan sanomalehtenä. Turkulaisen "Tähden" ja helsinkiläisen "Uurtajan" lakattua se jäi puolueen ainoaksi äänenkannattajaksi. Sisällissodan aikana "Työkansa" oli ainoa punaisessa Suomessa ilmestynyt ei-vallankumouksellinen sanomalehti. Myöhemmin siitä tuli kristillis-yhteiskunnallinen viikkolehti, joka sai ajan mittaan yhä enemmän hartauslehden piirteitä. Työväestöstä etääntyminen heijastui nimenmuutoksina, ja viimeistään 1970-luvulla julkaisua voitiin pitää kristillisenä aikakauslehtenä.
Lehti ilmestyi vuosina 1907–1922 vaihtelevasti kerran, kahdesti tai kolmesti viikossa, vuodesta 1923 lähtien viikkolehtenä ja vuodesta 1971 joka toinen viikko. Sen levikki oli 2 000 kappaletta vuonna 1916 ja vajaat 3 200 vuonna 1945.
Päätoimittajat.
Päätoimittajina työskentelivät:
Fasisti (elokuva)

Fasisti () on italialais-ranskalais-länsisaksalainen draamaelokuva vuodelta 1970. Elokuva perustuu Alberto Moravian "Il conformista" -romaaniin vuodelta 1954, ja sen on ohjannut ja käsikirjoittanut Bernardo Bertolucci.
Juoni.
Elokuvan päähenkilö on fasistisessa Italiassa elävä Marcello Clerici, joka pyrkii mukautumaan maan vallitsevaan fasistiseen ideologiaan. Italian salainen poliisi lähettää Marcellon Ranskaan salamurhaamaan entisen opettajansa, joka on fasismin vastustaja.
Rooleissa.
Lähde: 
Vastaanotto.
Bertolucci sai "Fasisti"-elokuvasta parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-ehdokkuuden. Lisäksi elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globe -palkinnon saajaksi.
"Helsingin Sanomien" Pertti Avola kutsui vuonna 2013 "Fasistia" yhdeksi elokuvahistorian parhaista kuvauksista totalitarismin houkutuksesta. Yhdysvaltalaisen Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kaikki elokuvan saamat arvostelut ovat olleet myönteisiä.
Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti "Fasistin" kaikkien aikojen sadan parhaan ei-englanninkielisen elokuvan joukkoon.
Lego Worlds

Lego Worlds on TT Gamesin kehittämä hiekkalaatikkopeli, joka on julkaistu vuonna 2017 PlayStation 4:lle, Xbox Onelle ja Windowsille. Peli on ollut saatavilla Steam-palvelun "Early Access"-versiona vuoden 2015 kesäkuusta alkaen.
Pelaaminen.
Pelin avoimissa, erilaisia ympäristöjä täynnä olevassa satunnaisgeneroituneissa Lego-palkoista kokonaan koostuvissa maailmoissa voi rakentaa oikeastaan mitä vain yksi palikka kerrallaan. Toinen tapa on myös asettaa maailmaan suurempia rakennelmia, esineitä tai muuta sellaista. Maailmassa liikkumiseen voi käyttää omien jalkojensa lisäksi esimerkiksi legoista koostuvia lohikäärmeitä, helikoptereita ja moottoripyöriä. Kuten "Minecraft"issä, eräässä tunnetussa hiekkalaatikkovideopelissä, myös "Lego Worldin" yksiä pelin olennaisimmista osista ovat maailman tutkiminen ja aarteiden löytäminen. Pelissä on tällä hetkellä vain yksinpeli, mutta moninpeli on tulossa viimeistään pelin virallisessa julkaisussa.
Eikä yksikään pelastunut (televisiosarja)

Eikä yksikään pelastunut (engl. "And Then There Were None") on vuonna 2015 julkaistu brittiläinen jännityssarja, joka perustuu Agatha Christien klassikkoromaaniin "Eikä yksikään pelastunut". Sarjan käsikirjoitti Sarah Phelps ja ohjasi Craig Viveiros.
"Eikä yksikään pelastunut" esitettiin Isossa-Britanniassa jouluna 2015 BBC One -kanavalla kolmessa 70 minuutin osassa. Suomessa MTV3 esitti sarjan neljässä 45 minuutin osassa 26. joulukuuta 2016 alkaen.
Juoni.
Kahdeksan henkilöä, tohtori Armstrong, rikosylikonstaapeli Blore, neiti Emily Brent, Vera Claythorne, kenraali Macarthur, Anthony Marston, Philip Lombard ja tuomari Wargrave, kutsutaan lomailemaan Sotilassaarelle. Saarella sijaitsevassa talossa ovat palvelusväkenä herra ja rouva Rogers. Paikalla eivät kuitenkaan ole herra ja rouva Owen, jotka ovat kutsuneet saarelle kaikki vieraat.
Jokaisen vieraan makuuhuoneen seinällä on vanha lastenloru, jossa kuvataan, kuinka kymmenestä sotilaasta ei jäänyt yhtään jäljelle. Ruokasalin pöydällä on kymmenen posliinista sotilasta.
Herra Owenin määräyksestä palvelijat laittavat illallisen jälkeen gramofoniin soimaan levyn, joka sisältää puheen, jossa jokaista paikalla ollutta syytetään murhasta.
Pian vieraita aletaan murhata lorun mukaan yksitellen.
Vastaanotto.
"Eikä yksikään pelastunut" sai Britanniassa hyvän vastaanoton kriitikoilta. Sarja oli Britannian TV:n toiseksi katsotuin ohjelma jouluna 2015.
Leijut

Leijut (Artamidae) on varpuslintujen heimo, jota tavataan vain Oseaniassa.
Heimo sisältää 23 lajia neljässä suvussa ja kahdessa alaheimossa: Artaminae (yksi suku) ja Cracticinae (huiluvarikset).
Aiemmin leijuihin luettiin vain suku "Artamus", mutta vuonna 1994 siihen alettiin laskea myös huiluvarikset. Joissakin lähteissä niitä käytetään vielä erillisinä heimoina.
Valkoinen terrori

Valkoinen terrori viittaa ainakin seuraaviin historiallisiin poliittisiin väkivaltaisuuksiin, jotka on tehty vastavallankumouksen nimissä:
Metelinkiukaat

Metelinkiukaat on Päijänteen saariryhmä Keski-Suomessa Jyväskylän Korpilahdella. Se sijaitsee Vanhanselän pohjoispuolella.
Maantietoa.
Saariryhmässä on neljä saarta, joista suurin saari on 260 metriä pitkä, 130 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,9 hehtaaria . Saaria suojaa pohjoisessa Oravisaari ja kaakossa Vehkasaari. Lännessä päin sijaitsee pieni Hiidenlahti, joka jää Vanhannenän ja Viitanenän niemien suojaan. Saaria erottaa mantereesta Oravisalmi, jonka nimi on Metelinkiukaiden kohdalla Omenalahti. Salmen takana mantereella kohoaa Oravivuori, jonka eteläosaa kutsutaan Kukkulankorveksi. Siellä kohoaa näkötorni paikalla, joka toimi yhtenä Struven ketjun kolmiomittauspaikkana. Saaret ovat matalia ja suurin saari on samalla myös korkein. Se yltää noin 90 metrin korkeuteen merenpinnasta (mpy.), jolloin se kohoaa 12 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta. Suurimmalla ja pienimmällä saarella on vapaa-ajan asunto. Muut saaret ovat autioita. Saaret ohittaa Oravisalmen kautta merkitty veneväylä.
Luontoarvoja.
Saaret ovat luonnonsuojelualueita, jotka on sisällytetty osaksi Natura 2000 -aluetta Vanhanselkä–Ruppavuori (FI0900079, yhteensä 306 ha). Eteläisintä saarta lukuun ottamatta saaret ovat suojeltuja ja suurin saari on mökkitonttia lukuun ottamatta suojeltu.
Etymologiaa.
Metelinkiukaat-nimi taas viittaa siihen, että paikka on mahdollisesti ollut muinaisuskon kannalta esimerkiksi palvontapaikka tai hautauspaikka, lapinraunio. Metelinkiuas, joka näyttää lähinnä kiviröykkiöltä eli lapinrauniolta, on eräs näiden kansanomainen nimitys.
Urmas Kruuse

Urmas Kruuse (s. 14. heinäkuuta 1965 Elva, Viro) on virolainen poliitikko. Hän oli Viron maaseutuministeri 2015–2016 ja 2021–2023. Vuosina 2014–2015 hän oli terveys- ja työministeri. Kruuse on Reformipuolueen jäsen.
Kesäkuusta heinäkuuhun 2022 Kruuse toimi myös Viron ympäristöministerinä, kun pääministeri Kaja Kallas erotti keskustapuolueen ministerit.
Nuoruus.
Kruuse kävi Elva keskikoulua ja suoritti liikkeenjohdon loppututkinnon International University Audentesissa. Vuosina 1997–1999 hän työskenteli myyntijohtajana Siberry Rebase Hulgiladussa ja 1999–2002 Kesko Food AS: myyntijohtajana. Kruuse on myös esiintynyt muusikkona.
Poliittinen ura.
Vuosina 2002–2007 Kruuse oli kotikaupunkinsa Elvan kaupunginjohtaja ja 2007–2014 Tarton kaupunginjohtaja.
Kruuse nimitettiin terveys- ja työministeriksi Taavi Rõivasin ensimmäiseen hallitukseen 26. maaliskuuta 2014 ja maaseutuministeriksi 9. huhtikuuta 2015 Rõivasin toiseen hallitukseen.
Deepika Kumari

Deepika Kumari (s. 13. kesäkuuta 1994) on intialainen jousiampuja. Hän voitti kultaa Kansainyhteisön kisoissa 2010 taljajousen henkilökohtaisessa kilpailussa ja joukkuekilpailussa yhdessä Dola Banerjeen ja Bombayla Devi Laishramin kanssa. 
Yksityiselämä.
Deepika Kumari syntyi Tuk-tuk kuskin ja sairaanhoitajan lapseksi. Nuoruudessaan Kumari paiskoi mangoja kivillä. Kumarin vanhemmilla oli vaikeuksia saada rahaa Deepikan unelmaan. Tämä johti kompromisseihin ja joskus Kumari harjoitteli kotitekoisilla bambujousilla ja nuolilla.
Grantchester

Grantchester on brittiläinen rikosdraamasarja, joka perustuu James Runcien "The Grantchester Mysteries" -rikosromaaneihin. Sarjan pääosaa, pastori Sidney Chambersia näyttelee James Norton. "Grantchester" sijoittuu 1950-luvulle.
"Grantchester" alkoi ITV-kanavalla Isossa-Britanniassa vuoden 2014 syksyllä. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV1.
Juoni.
Anglikaanisen kirkon pappi Sidney Chambers asuu 1950-luvun pienessä Grantchesterin kylässä Cambridgeshiren kreivikunnassa. Sidney on traumatisoitunut toisessa maailmansodassa ja kärsii alkoholiogelmasta. Ihmiset uskoutuvat nuorelle pastorille, ja tämän takia hän saa tietoonsa myös asioita, jotka eivät kestä päivänvaloa. Sidney ystävystyy paikallisen rikostutkijan, komisario Geordie Keatingin (Robson Green) kanssa ja auttaa häntä kylässä tapahtuneiden murhien ratkaisussa.
Näyttelijät.
Entiset.
Lähteet:
Robson Green

Robson Green (s. 18. joulukuuta 1964 Dudley, Northumberland, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen näyttelijä, laulaja, lauluntekijä ja juontaja. 
Greenon näytellyt muun muassa Dave Tuckerin roolissa sarjassa "Soldier Soldier" (1991–1995), tohtori Tony Hillin roolissa sarjassa "Murha mielessä" ("Wire in the Blood", 2002–2008), Jimmy Powellin roolissa sarjassa "Sairaalaelämää" ("Casualty", 1989–1992) ja komisario Geordie Keatingin roolissa sarjassa "Grantchester" (2014–). Vuosina 2013–2015 hän näytteli sotadraamassa "Strike Back".
Lisäksi hän on toiminut juontajana luonto-ohjelmissa "Extreme Fishing with Robson Green", "Robson's Extreme Fishing Challenge" ja "Tales from Northumberland with Robson Green".
Green lauloi 1990-luvulla yhtyeessä Robson &amp; Jerome.
Uskonto Virossa

Viro on yksi maailman vähiten uskonnollisista valtioista. Vain 14 % väestöstä pitää uskontoa merkittävänä osana päivittäistä elämäänsä. Suurin osa uskonnollisesta väestönosasta on kristittyjä, ja he jakautuvat vielä 90 eri liikkeeseen. Suurin osa Viron kristityistä on kuitenkin ortodoksikristittyjä tai luterilaisia. Ringo Ringveen mukaan uskonnolla ei koskaan ole ollut tärkeää roolia niin Viron "poliittisella kuin ideologisellakaan sotatantereella" ja että "1930-luvun lopulla vallinneet ajatukset valtion ja kirkon läheisemmistä suhteista päättyivät vuoden 1940 neuvostomiehitykseen". Sen lisäksi hän toteaa "uskonnollisten traditioiden kadonneen useimmista perheistä" Neuvostoliiton valtioateismin seurauksena. Ennen toista maailmansotaa virolaisista noin 80 % oli protestantteja ja suurin osa heistä luterilaisia. 
Vuosien 2001 ja 2011 väestönlaskentojen välillä Virossa elävien ortodoksikristittyjen määrä ylitti luterilaisten määrän ja ortodoksisesta kirkosta tuli maan suurin kristillinen kirkkokunta. Kantavirolaisten keskuudessa luterilaisella kirkkokunnalla on kuitenkin yhä eniten kannattajia ja ortodoksisuutta harjoittaa lähinnä vironvenäläinen vähemmistö.
Vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan Viron asukkaista 58,4 % ei koe yhteyttä mihinkään uskontoon, 16,3 % on ortodoksikristittyjä ja 7,7 % luterilaisia.
Kõpu

Kõpu on pienkauppala ja entinen kunta Virossa Viljandimaan maakunnassa. Pienkauppala sijaitsee Põhja-Sakalan kunnassa parikymmentä kilometriä Viljandista länteen.
Viron kuntauudistuksen osana 21. lokakuuta 2017 Kõon, Kõpun ja Suure-Jaanin kunnat sekä Võhman kaupunki yhdistyivät uudeksi Põhja-Sakalan kunnaksi.
Entinen kunta.
Kõpun kunta sijaitsi Viljandimaan länsiosassa Viljandin länsi- ja Pärnun itäpuolella. Kunnassa oli arviolta 633 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 258,95 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Kõpun pienkauppala ("alevik") ja yhdeksän kylää: Iia, Kuninga, Laane, Punaküla, Supsi, Seruküla, Tipu, Uia ja Vanaveski.
Väestö.
Vuonna 2011 Kõpun kunnassa oli 704 asukasta, joista 687 (97,6 %) oli virolaisia, 6 (0,9 %) venäläisiä ja 9 (1,3 %) muita kansallisuuksia.
Per Wallendorff

Per Wallendorff (22. joulukuuta 1916 – 13. marraskuuta 1995) oli suomalainen teologian tohtori, lähetysjohtaja ja kristillinen kirjailija.
Wallendorff vihittiin papiksi 1939, ja hän väitteli teologian tohtoriksi 1964. Väitöskirjan "Rättfärdinghetens Lärare" aiheena oli Qumranin kääröteksteissä esiintyvä vanhurskauden opettaja.
Per Wallendorff toimi seurakuntapappina Lapinjärvellä, Sipoossa ja Helsingin ruotsinkielisissä seurakunnissa. Hän oli Suomen Lähetysseuran palveluksessa 1939–1962 ja toimi muun muassa vuoden ajan lähetystyöntekijänä Jerusalemissa. Wallendorff oli sitten evankelisluterilaisen Lähetysyhdistys Kylväjä ry:n puheenjohtajana 1974–1985. Jäätyään seurakuntapapin virasta eläkkeelle hän hoiti myös yhdistyksen lähetysjohtajan tehtävää vuosina 1980–1985. Viimeksi vuosina 1985–1987 Wallendorff teki tieteellistä tutkimustyötä Jerusalemissa.
Suure-Jaani (kunta)

Suure-Jaanin kunta () on entinen kunta Virossa Viljandimaan maakunnassa. Se sijaitsi maakunnan pohjoisosassa Viljandin pohjoispuolella. Kunnassa oli arviolta 5 248 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 742,67 neliökilometriä.
Suure-Jaanin kunta muodostettiin 21. lokakuuta 2005, kun aiempi Suure-Jaanin kunta, Suure-Jaanin kaupunki, Olustveren kunta ja Vastemõisan kunta liittyivät yhteen. Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Võhman kaupunki sekä Kõon, Kõpun ja Suure-Jaanin kunnat yhdistettiin uudeksi Põhja-Sakalan kunnaksi.
Kuntaan kuuluivat Suure-Jaanin epäitsenäisen kaupungin ("vallasisene linn") lisäksi Olustveren pienkauppala ("alevik") ja 46 kylää: Aimla, Arjadi, Epra, Ilbaku, Ivaski, Jaska, Jälevere, Kabila, Karjasoo, Kerita, Kibaru, Kildu, Kobruvere, Kootsi, Kuhjavere, Kuiavere, Kurnuvere, Kõidama, Kärevere, Lahmuse, Lemmakõnnu, Lõhavere, Metsküla, Mudiste, Munsi, Mäeküla, Navesti, Nuutre, Paelama, Põhjaka, Päraküla, Reegoldi, Riiassaare, Rääka, Sandra, Sürgavere, Taevere, Tällevere, Tääksi, Vastemõisa, Vihi, Võhmassaare, Võivaku, Võlli, Ülde ja Ängi.
Väestö.
Vuonna 2011 Suure-Jaanin kunnassa (Suure-Jaanin epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 5 202 asukasta, joista 5 112 (98,3 %) oli virolaisia, 36 (0,7 %) venäläisiä ja 51 (1,0 %) muita kansallisuuksia.
Aleksander Tõnisson

Aleksander Tõnisson, VR I/1 (17. huhtikuuta 1875 Härjanurme – 30. kesäkuuta 1941 Tallinna, Viro) oli virolainen sotilaskomentaja (kenraalimajuri) Viron vapaussodan aikana. 
Tõnisson valmistui 1899 Vilnan sotilasakatemiasta. Hän osallistui vapaaehtoisena Venäjän-Japanin sotaan ja ensimmäiseen maailmansotaan. Vuonna 1917 hän oli mukana muodostamassa Viron kansallisia yksiköitä ja komentaja 1. Viron rykmentissä, joka osallistui Riian rintaman taisteluun. Hän pakeni 1918 Saksan miehitystä Suomeen, palasi syksyllä Viroon, ja hänestä tuli Viron 1. divisioonan komentaja. Viron vapaussodassa Tõnisson taisteli menestyksekkäästi Virun rintamalla. Sodan päätyttyä hän toimi kaksi kertaa puolustusministerinä, ensin Jaan Tõnissonin hallituksessa 1920, sitten Konstantin Pätsin hallituksessa 1933. Pätsin kaappauksen jälkeen 1934 hän joutui jäämään eläkkeelle armeijasta ja oli Tarton kaupunginjohtaja 1934–1939 ja Tallinnan ylipormestari 1939–1940. Neuvostoliittolaiset miehitysviranomaiset pidättivät 1940 Tõnissonin ja teloittivat hänet seuraavana vuonna.
Viljandi (kunta)

Viljandin kunta () on kunta Viron Viljandimaan maakunnassa. Kunnassa on noin 14 000 asukasta.
Sijainti.
Kunta rajoittuu lännessä Mulgiin ja Põhja-Sakalaan, pohjoisessa Põltsamaahan, idässä Tartuun, Elvaan ja Võrtsijärveen sekä etelässä Tõrvaan. Viljandin kaupunki sijaitsee Viljandin kunnan ympäröimänä alueen keskellä.
Historiaa.
Viljandin kunta perustettiin 5. marraskuuta 2013, kun Paistun, Pärstin, Saarepeedin ja Viiratsin kunnat liittyivät yhteen. 
Hallinto.
Vuoden 2017 kuntauudistuksessa Kolga-Jaanin ja Tarvastun kunnat liittyivät Viljandiin.
Kunta muodostuu Kolga-Jaanin, Mustlan, Ramsin ja Viiratsin pienkauppaloista (alevik) sekä 126 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Viljandin kaupunki.
Liikenne.
Rautatie Tallinnasta Viljandin kaupunkiin kulkee Viljandin kunnan poikki.
Willian José

Willian José da Silva, yleensä vain Willian José (s. 23. marraskuuta 1991 Porto Calvo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
30. heinäkuuta 2015 Willian José siirtyi yksivuotisella lainasopimuksella Las Palmasiin, joka oli noussut maan pääsarjaan Primera Divisióniin ensimmäistä kertaa 13 vuoteen. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki 12. joulukuuta 2015 kotiottelussa Real Betisia vastaan.
Useiden lainasopimuksien jälkeen, 31. heinäkuuta 2016 Willian José teki viisivuotisen sopimuksen baskiseura Real Sociedadin kanssa. 21. syyskuuta 2016 hän teki kaksi maalia ottelussa vanhaa seuraansa Las Palmasia vastaan.
Suzuki Celerio

Suzuki Celerio on Suzukin vuodesta 2014 lähtien valmistama A-segmentin henkilöautomalli, joka korvasi Euroopassa Suzuki Splashin ja Alton. Malli esiteltiin Geneven autonäyttelyssä maaliskuussa 2014.
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Celerio sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Euroopassa ainoa moottorivaihtoehto on kolmesylinterinen 1,0-litrainen (67 hv) bensiinimoottori. Ainoastaan Intiassa saatavana on myös kaksisylinterinen 0,8-litrainen (47 hv) dieselmoottori.
Piilomaan pikku aasi

Piilomaan pikku aasi on televisiosarja, joka perustuu Lea Pennasen kirjaan "Piilomaan Pikku Aasi". Se on klassinen satu hyvästä ja pahasta. "Piilomaa"-sarjan hahmoja ovat Pikku Aasi, Korppu-koira, Pikimusta kissa, Lasse Lämppä, Aasi Isaskar ja muut eläinsankarit. Se on pienen aasinpojan kasvutarina. Kuvat on piirtänyt sekä kirjaan että sarjaan Maija Karma ja musiikin säveltänyt Lucjan Czaplicki. Lukijana toimii Irma Tanskanen.
Ragnarok Juletide

Ragnarok Juletide on 7. marraskuuta 2014 Spinefarm Recordsin julkaisemana ilmestynyt Raskasta joulua -projektin albumi. Sillä suomalaiset rock- ja metallimuusikot esittävät uudelleensovitettuja versioita joululauluista. Se on neljäs projektin julkaisema levy.
Levy on projektin ensimmäinen englanninkielinen levy. Se sijoittui Suomen albumilistalla 43:nneksi.
Jalkapallon Suomen Cup 2017

Jalkapallon Suomen Cup 2017 on 63. kerran järjestettävä Suomen Cup. Cupiin saivat osallistua Palloliiton jäsenseurojen aikuisten joukkueet, jotka osallistuvat liiton tai piirien viralliseen kilpailutoimintaan, ei kuitenkaan JKKI-joukkueet.
Suomen Cup alkoi kauden 2016 aikana ja päättyy finaaliin syksyllä 2017. Ensimmäistä kertaa cupissa pelataan lohkovaihe, johon osallistuvat kahden korkeimman sarjatason joukkueet, kauden 2016 kakkosen nousukarsintaan osallistuneet joukkueet sekä alkukierroksilta jatkoon edenneet joukkueet siten, että lohkovaiheessa on mukana 30 joukkuetta. Lohkovaihe pelataan tammi-maaliskuussa 2017.
Lohkovaihe.
Lohkovoittajat etenevät suoraan puolivälieriin. Toiseksi sijoittuneet ja paras kolmanneksi sijoittunut karsivat puolivälieräpaikasta.
Parhaat maalintekijät.
Kahdeksan maalia
Seitsemän maalia
Kuusi maalia
Viisi maalia
Neljä maalia
Mevlüt Mert Altıntaş

Mevlüt Mert Altıntaş (24. kesäkuuta 1994 Söke, Turkki – 19. joulukuuta 2016 Ankara, Turkki) oli turkkilainen poliisi, joka surmasi Venäjän Turkin-suurlähettilään Andrei Karlovin valokuvanäyttelyn avajaisissa Ankarassa. 
Elämä.
Altıntaş syntyi keskituloiseen perheeseen Söken kaupungissa, Aydınin provinssissa vuonna 1994. Hänen vanhempansa Israfil ja Hamidiye Altıntaş työskentelivät kangastehtaassa ja naapurit kuvailivat perhettä ”aivan tavallisiksi ihmisiksi”. Yksi Altıntaşien naapureista kertoi, ettei heillä koskaan ollut mitään ongelmia keskenään. Kun Mevlüt Altıntaş muutti Ankaraan, hän liittyi paikallisiin poliisivoimiin. 
Andrei Karlovin murha.
19. joulukuuta 2016 Altıntaş käveli sisään Ankaran nykytaiteen keskukseen, jossa Venäjän Turkin-suurlähettiläs Andrei Karlov oli pitämässä puhetta näyttelyn avajaisten vuoksi. Mustaan pukuun pukeutunut Altıntaş vältti metallinpaljastimet näyttelyn sisäänkäynnillä näyttämällä poliisin virkamerkkinsä. Muutama minuutti myöhemmin Mevlüt Mert Altıntaş ampui Karlovia pistoolilla selkään yhdeksän kertaa. Ampuja huusi samalla: ”Allahu akbar”, ”Älkää unohtako Syyriaa, älkää unohtako Aleppoa!”, ”Kaikki, jotka osallistuvat tähän tyranniaan, pidetään vastuussa”. Altıntaş kuoli tulitaistelussa poliisin luotiin. Hänellä on kerrottu olleen yhteyksiä islamistiseen Al Nusra -järjestöön.
Sounds Like Searchers

Sounds Like Searchers on brittiläisen The Searchers -yhtyeen vuonna 1965 julkaistu neljäs albumi. Sen pop rock -voittoinen materiaali koostuu yhtyeelle tyypillisesti pääosin lainakappaleista. Cover-versio LaVern Bakerin levytyksestä ”Bumble Bee” oli Searchersin viimeinen top 40 -hitti Yhdysvalloissa. Albumi ylsi Britanniassa listan kahdeksanneksi ja on siten yhtyeen viimeinen Britanniassa listoille noussut studiolevy.
Yhdysvalloissa albumi julkaistiin nimellä "The New Searchers LP". Kappalelistassa on yhden kappaleen ero; ”Let the Good Times Roll” on korvattu laululla ”What Have They Done to the Rain”.
Kappaleet.
Britannian-versio.
A-puoli
B-puoli
Yhdysvaltain-versio.
A-puoli
B-puoli
Georg Hellat

Georg Hellat (4. maaliskuuta 1870 Puka, Liivinmaan kuvernementti – 21. elokuuta 1943 Tallinna, Viro) oli virolainen arkkitehti. Hänen merkkitöitään on virolaisten miesylioppilaiden seuran talo Tartossa.
Hellat opiskeli Pietarissa Nikolai I:n mukaan nimetyssä teknillisessä koulussa. Hän valmistui 1900 ja työskenteli pietarilaisessa Karl Schmidtin toimistossa. Vuodesta 1909 hän työskenteli omissa nimissään. Hän teki suunnittelutöitä lähinnä Tartossa, Pärnussa ja Valgassa.
Hellat oli ensimmäinen ammattimainen virolainen arkkitehti. Hän oli Tallinnan ensimmäinen kaupunginarkkitehti 1913–1915. 
Hellatin puoliso oli virolainen laulaja ja laulupedagogi Ludmilla Hellat-Lemba (1879–1945).