Skepsis (yhdistys)

Skepsis ry on vuonna 1987 perustettu suomalainen tieteellinen yhdistys ja skeptikkojärjestö. Yhdistyksen tarkoitus on edistää kriittistä ajattelua sekä tieteeseen ja järkeen perustuvaa käsitystä maailmasta. Yhdistyksen mukaan kiisteltyjä tai erityisen poikkeuksellisia väitteitä tulisi tarkastella tieteen keinoin. Yhdistys myös ylläpitää tällaisesta toiminnasta kiinnostuneiden ihmisten verkostoa, järjestää kokouksia ja keskustelu- ja luentotilaisuuksia sekä harjoittaa tiedotus- ja valistustoimintaa. Yhdistys on poliittisesti, aatteellisesti sekä uskonnollisesti sitoutumaton.
Yhdistys julkaisee neljästi vuodessa ilmestyvää "Skeptikko"-lehteä, joka on saanut vuosittain opetus- ja kulttuuriministeriön jakamaa kulttuurilehtiavustusta, sekä myöntää vuosittaista Huuhaa-palkintoa ansioituneelle huuhaan edistäjätaholle. Skepsis on julkaissut myös paranormaaleja ilmiöitä ja näennäistieteellisiä väitteitä käsitteleviä kirjoja. Yhdistys järjestää kuukausittain yleisölle avoimia luentoja ja keskustelutilaisuuksia. Skepsis on omalla osastollaan useana vuotena osallistunut jokasyksyisiin rajatietoon keskittyviin Hengen ja Tiedon messuihin.
Alusta alkaen yhdistyksen toiminta on painottunut käytännön tutkimuksen sijaan näennäistieteiden haastamiseen. Skepsis on luvannut 20 000 euron palkinnon sille, joka tuottaa paranormaalin ilmiön Skepsiksen järjestämissä testioloissa. Toistaiseksi kukaan ei ole onnistunut saamaan palkintoa, vaikka useita yrityksiä on ollut aina kaivonkatsonnasta kahvinpurujen liikutteluun ajatuksen voimalla. Vuodesta 1996 tarjolla on ollut samansuuruinen humanoidistipendi, jonka saa humanoidi, joka noutaa sen itse ja suostuu samalla antamaan DNA-näytteen tai vastaavan todisteen siitä, että on avaruusolento.
Seuran jäsenmäärä oli yli 1 900 jäsentä vuonna 2017. Yhdistyksen puheenjohtajana toimii Ville Aarnikko.
Julkaisut.
"Skeptikko"-lehden lisäksi yhdistys on julkaissut yhdessä Tähtitieteellinen yhdistys Ursan kanssa neljä kirjaa: "" (1989), "Paholaisen asianajajan paluu (1997), "Ihmeellinen maailma" (2001) ja "Voiko se olla totta?" (2017). 
"Paholaisen asianajaja" -kirja sisältää kymmenen artikkelia, joista seitsemän perustuu yhdistyksen talvella 1987–1988 järjestämiin asiantuntijaesitelmiin (muun muassa Matti Häyry, S. Albert Kivinen ja Raimo Tuomela). Niitä täydentävät Carl Saganin käännösartikkeli sekä Ilkka Tuomen ja Matti Virtasen käännösartikkelit. Kirjan artikkelit ovat nykyään saatavilla Skepsiksen verkkosivuilla.
"Paholaisen asianajajan paluu" sisältää 17 artikkelia, ja sen kirjoittajia ovat muun muassa Nils Mustelin, Kari Enqvist, Timo Kaitaro, Veijo Saano ja Hannu Karttunen.
"Ihmeellinen maailma" on artikkelisanakirja skeptismin piiriä sivuavista hakusanoista. Teos on julkaistu myös Skepsiksen verkkosivuilla.
"Voiko se olla totta?" sisältää 12 artikkelia ja sen kirjoittajia ovat muun muassa Tiina Raevaara, Kari Enqvist, Arno Kotro ja Hannu Lauerma.
Huuhaa-palkinto.
Huuhaa-palkinto on Skepsis ry:n Suomessa vuosittain myöntämä palkinto. Palkinto myönnetään taholle, jonka Skepsis katsoo kunnostautuneen näennäistieteen aseman vakiinnuttamisessa.
Sokrates-palkinto.
Vastapainoksi Huuhaa-palkinnolle perustettiin vuonna 1995 Sokrates-palkinto, joka voidaan antaa tunnustuksena Skepsiksen toimenkuvaan kuuluvien asioiden ja sokraattisen järkiperäisen ajattelun edistämisestä.
Nils Mustelinin Rahasto.
7. huhtikuuta 2004 perustetun Nils Mustelinin Rahaston tarkoituksena on antaa taloudellista tukea Skepsiksen toimialaan liittyvään tieteelliseen työhön ja julkaisutoimintaan. Rahasto on perustettu kenties tunnetuimman suomalaisen skeptikon Nils Mustelinin muistoa kunnioittamaan.
Skepsis ja uskonto.
Kun Skepsis perustamisensa jälkeen pyrki Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäseneksi, pääsy evättiin, koska yhdistyksellä ei ollut tieteellistä neuvottelukuntaa. Tämän vuoksi seuraavaan hakemukseen nimettiin neuvottelukunta, jossa oli mukana muun muassa yliopistojen rehtoreita. Neuvottelukunnassa oli alun perin mukana myös kaksi teologia. Yhdistyksen kunniapuheenjohtaja Ilpo V. Salmi on todennut, että nykyisin tätä ”ongelmaa” ei enää ole.
Uskonto on ollut Skepsikselle vaikea kysymys. ”Koska joudumme jatkuvasti ottamaan kantaa erilaisiin uskomuksiin, niin miksi emme ottaisi kantaa kaikkein suurimpaan uskomukseen – uskontoon?” Jussi K. Niemelä on sanonut: ”Skepsiksen pitäisi edelleen tarkastella kriittisesti paitsi paranormaaleja ilmiöitä, uskomushoitoja ja akateemista huuhaata niin myös uskontoja, sikäli kun niiden väittämät tulevat tieteen alueelle tai ovat ristiriidassa parhaan saatavilla olevan luonnontieteellisen tiedon kanssa.”