tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dumb Ways to Die

Dumb Ways to Die on australialaisen Melbournen kaupungin metron Metro Trains Melbournen kehittämä mainoskampanja, jonka tehtävä on kertoa, että junia pitää varoa. Kampanjan videosta tuli suosittu video eli viraalivideo netissä marraskuussa 2012 kuva- ja videopalvelu YouTuben kautta.
Video.
Videon ovat tehneet Pat Baron, Julian Frost sekä tuottanut Cinnamon Darvall. Video ladattiin YouTubeen marraskuussa 2012 ja se sai kahdessa vuorokaudessa kaksi ja puoli miljoonaa näyttökertaa. Marraskuuhun 2014 mennessä videota on katsottu YouTubessa yli 92 miljoonaa kertaa. Videossa 21 erikoista värikästä oliota kuolevat kukin mielikuvituksellisella tavalla ja jokainen näistä olioista liittyy lopussa laulamaan kampanjan kappaletta "Dumb Ways to Die". Videon lopussa ääni varoittaa katsojia junista.
Kappale.
Kappaleen eli "Dumb Ways to Dien" ovat tehneet John Mescall ja Ollie McGill, joka myös tuotti sen. Kappaleen laulaa Tinpan Orange -yhtyeen solisti Emily Lubitz. Kappale kertoo englannin kielellä videon tapahtuman eli olioiden mielikuvitukselliset kuolemat. Kappale ja video on liitetty yhteen ja ne ovat saaneet suurta suosiota YouTubessa. 
Pelit.
Ensimmäinen Dumb Ways to Die -peli eli yksinkertaisesti vain "Dumb Ways to Die", julkaistiin toukokuussa 2013 ensin iOSille ja saman vuoden syyskuussa Androidille. Pelin tarkoituksena on estää videosta ja kappaleesta tuttuja olioita kuolemasta tekemällä erilaisia asioita. Marraskuussa 2014 julkaistiin pelin jatko-osa "Dumb Ways to Die 2", jossa on täysin sama periaate kuin edeltäjässään, mutta siinä on huomattavasti enemmän erilaisia tasoja kuin ykkösosassa.
Karan Arjun

Karan Arjun on intialainen hindinkielinen toimintaelokuva, joka sai ensi-iltansa 13. tammikuuta 1995. Elokuvan on ohjannut ja tuottanut Rakesh Roshan. Tärkeitä rooleja näyttelevät Salman Khan, Shah Rukh Khan, Raakhee, Amrish Puri, Kajol ja Mamta Kulkarni.
Juoni.
Karan ja Arjun syntyvät uudelleen eri puolilla maata. Heidän edellisen elämänsä äidin usko tuo veljekset taas yhteen kostamaan kuolemansa.
Vastaanotto.
"Karan Arjun" oli vuoden 1995 toiseksi menestynein hindinkielinen elokuva "Dilwale Dulhania Le Jayengen" jälkeen.
Kanellapuukasvit

Kanellapuukasvit (Canellaceae) on vain 13 lajia käsittävä pieni kasviheimo koppisiemenisten Canellales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Kanellapuukasvit ovat ainavihantia pensaita tai puita, joiden kaarna on usein melko vaalea. Lehdet sijaitsevat kierteisesti tai kahdessa rivissä ja ovat melko paksuja, aromaattisia, korvakkeettomia, ehytlaitaisia. Kukinto on vaihtelevanlainen. Kukissa on kolme verholehteä, 5–12, harvoin neljä punaista ja tavallisesti erillistä terälehteä, yhteenkasvaneet heteet, joita voi olla paljon ja joiden ponnet avautuvat kukasta ulospäin, sekä 2–6 yhteenkasvaneen emilehden muodostama sikiäin, jossa on laitaistukat; vartalo on lyhyt ja luotti liuskainen. Sikiäimessä on kaikkiaan vähintään neljä tai paljon luokkimaisesti taipuneita siemenaiheita. Hedelmä on verhiön suojaama marja. Siemenessä voi olla kirjava endospermi. Kromosomiston annosluku on n = 11, 13, 14.
Levinneisyys.
Kanellapuukasvien levinneisyyskuva on hajanainen trooppisessa Amerikassa, Itä-Afrikassa ja Madagaskarilla.
Luokittelu.
Kanellapuukasveihin kuuluu viiteen sukuun luettavat 13 lajia. Suvut ovat:
Käyttö.
Kanellapuun ("Canella winterana") aromaattisesta kuoresta saadaan niin sanottua valkokanelia, jota käytetään vahvistavana rohtona ja piristeenä tai mausteena, mutta myös kalamyrkkynä Puerto Ricossa. Länsi-intialaisen lajin "Cinnamodendron corticosum" kuorta käytetään myös vahvistavana rohtona. Madagaskarilaisen "Cinnamosma fragrans" -lajin aromaattista puuta käytetään itämailla uskonnollisiin rituaaleihin. Ugandalaisen lajin "Warburgia ugandensis" pihkaa käytetään liimana työkalujen varsien kiinnittämisessä, lehtiä ravinnoksi ja kuorta laksatiivina. "Warburgia stuhlmannii" -laji tuottaa puuta, josta Lähi-idässä tehdään pikkuesineitä ja josta uutetaan öljyä voimakkaisiin parfyymeihin. Tansaniassa käytetään "Warburgia elongata" -lajin hedelmiä ravinnoksi.
Matti Pajula

Matti Heikki Pajula (31. joulukuuta 1936 Kuopio – 30. lokakuuta 2021 Kuopio) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja ohjaaja.
Elämä ja ura.
Pajulan vanhemmat olivat rakennusmestari Esko Pajula ja Helmi Virsu. Hän pääsi ylioppilaaksi Haapaveden yhteiskoulusta ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1963 Helsingin yliopistosta. Pajula asui vuodesta 1979 Nilsiässä. Hän oli Kuopion läänin kirjallisuuden läänintaiteilijana 1983–1984.
Pajula kirjoitti näytelmiä ja radiokuunnelmia. Hän on tehnyt näytelmäsovituksia sekä toiminut ohjaajana ja elokuva- ja näytelmäkriitikkona. Hän teki myös elokuvakäsikirjoituksia yhdessä Mikko Niskasen ja Pekka Parikan kanssa.
Barbara von Schoultz

Barbara Johanna Angéle von Schoultz (16. joulukuuta 1936 Helsinki – 29. toukokuuta 2014) oli suomenruotsalainen filosofian kandidaatti ja runoilija.
Barbara von Schoultzin vanhemmat olivat toimistonjohtaja Sven von Schoultz ja kirjailija Solveig von Schoultz.
Barbara von Schoultz kuoli vuonna 2014 ja hänet on haudattu Helsingissä Hietaniemen hautausmaalle.
Globe (Arizona)

Globe on kaupunki Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on Gilan piirikunnan pääkaupunki. Vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 7 346 asukasta. Kaupungin pinta-ala on noin 47 neliökilometriä.
Globe (1876–1878 Globe City) on perustettu vuonna 1876. Alussa se oli kaivosleiri, joka rikkaiden hopea- ja kuparilöytöjen ansiosta kasvoi nopeasti. Kaupungin nimi juontaa maapallonmuotoisesta hopeaesiintymästä. 
Globe sijaitsee Cobre Valley -nimisessä laaksossa. Pinal Mountains -vuoristo sijaitsee lähistöllä. Phoenixiin on matkaa maanteitse 140 kilometriä.
Kaivosteollisuus ja karjanhoito ovat kaupungin tärkeimmät elinkeinot.
Talttumaton Tarzan

Talttumaton Tarzan () on seitsemäs Edgar Rice Burroughsin kirjoittamista Tarzan-kirjoista. Kirja koostuu kahdesta eri tarinasta, joista "Talttumaton Tarzan" julkaistiin englanniksi 1919 ja "Tarzan ja valkoinen nainen" 1920.
Suomeksi teoksen on julkaissut usea kustantaja. Karisto julkaisi Talttumattoman Tarzanin vuonna 1924, milloin alkuosan, Talttumaton Tarzan, oli suomentanut L. Karila ja Tarzan ja valkoinen nainen oli Alpo Kupiaisen suomentama. Toisen laitoksen kustansi Taikajousi vuonna 1968 ja suomensi Seppo Ilmari. Oman laitoksensa julkaisivat myös Kauppakirjapaino (1971), WSOY (1975) ja Kirjayhtymä (1991). Näistä kaikki muut paitsi WSOY:n laitos julkaistiin sidottuna.
Juoni.
Eletään ensimmäisen maailmansodan aikaa. Tarzanin ollessa poissa saksalaiset tuhoavat hänen Afrikan-kotinsa.
Vastaanotto.
Talttumaton Tarzan on sarjan kiistanalaisimpana pidetty osa. Kiistanalaisuuden syynä on kirjan kuvaus saksalaisista läpeensä pahoina ihmisinä.
Kultainen pääsylippu – P, NP ja mahdottoman tavoittelu

Kultainen pääsylippu – P, NP ja mahdottoman tavoittelu on Lance Fortnowin kirjoittama kirja, joka käsittelee P=NP-ongelmaa. Fortnow kirjoitti alun perin katsauksen kyseisestä ongelmasta tietokonelaskennan ammattilaisille. Tästä artikkelista tuli todella suosittu ja hän päätti laajentaa sen suurelle yleisölle tarkoitetuksi kirjaksi. Kirja alkaa kauppamatkustajan ongelman käsittelyllä ja tämän jälkeen Fortnow kuvaa sitä, millaista arkielämä olisi, jos tietokone voisi laskea kaiken. Kirjan nimi viittaa englantilaiseen sananlaskuun. Kirjan on suomentanut Kimmo Pietiläinen ja julkaissut suomeksi Terra Cognita. Siinä on 186 sivua.
Parione

Parione on Rooman kuudes rione, jota ympäröivät lännessä ja pohjoisessa Ponte, idässä Sant’Eustachio ja etelässä Regola. Sen koko on noin 19 hehtaaria, väkiluku 2 700 ja väestötiheys 14 100 asukasta neliökilometrillä (2013). Kaupunginosa tunnetaan Piazza Navonan ja Campo de’ Fiorin aukioista sekä Palazzo della Cancellerian renessanssipalatsista.
Rajat.
Parionen rajat suhteessa naapurikaupunginosiin ovat seuraavat:
Wendt

Wendt on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Von Wendt

Von Wendt on suomalainen aatelissuku.
Suvun varhaisin tunnettu esi-isä oli lyypekkiläinen parturi ja kirurgi Johann Friedrich Wendt (k. 1779). Hänen poikansa Johan Jakob Adolf Wendt (1758–1835) toimi sotilaslääkärinä Venäjän armeijassa, sai hovineuvoksen arvonimen ja asettui Vanhan Suomen alueelle Sortavalan piirilääkäriksi. Hänen poikansa, eversti (sittemmin kenraaliluutnantti) Alexander Jakob Wendt aateloitiin vuonna 1847 nimellä "von Wendt". Suku merkittiin Suomen ritarihuoneelle aatelisena sukuna nro 213.
Von Wendtit ovat omistaneet muun muassa Helsingin pitäjän Linnan (1843–1852) ja Linnaisten kartanot (1915–1926), Somerniemen Palikaisten kartanon (1852–1881) ja Paimion Viksbergin kartanon (1892–1905). Vuorineuvos Hjalmar von Wendt osti vuonna 1919 Kangasalla sijaitsevan Toosilan kartanon, joka on siitä lähtien ollut suvun omistuksessa.
Suvun hautakappeli vuodelta 1848 sijaitsee Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalla ja on edelleen käytössä. 
Tunnettuja jäseniä.
Äitinsä puolelta sukuun ovat kuuluneet muun muassa toimittaja-kirjailija Yrsa Stenius ja toimittaja-poliitikko Nils Torvalds.
Kapteeninpuukasvit

Kapteeninpuukasvit (Winteraceae) on alle sata lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Canellales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Kapteeninpuukasvit ovat usein melko pieniä ainavihantia puita tai pensaita, joiden anatomisesti merkittävä seikka on putkiloiden puuttuminen. Kasvit ovat aromaattisia ja/tai pippurin makuisia. Lehdet ovat kierteisasentoisia ja yksinkertaisia, alta usein harmahtavia. Kukinto on tavallisesti viuhkomainen. Verholehtiä on kaksi, ne ovat yhteenkasvaneita ja muodostavat ns. hunnun (kalyptra), joka irtautuu kukan auetessa. Heteet sijaitsevat kierteisesti ja niitä on vähintään kolme, yleensä paljon, ja niiden palhot ovat tukevia ja kasvavat vielä kukan auetessa. Luotti on kaksiliuskainen ja tavallisesti johteinen. Siemenaiheita on tavallisesti viisi tai paljon enemmän kussakin emilehdessä. Hedelmä on usein pieni marja, joka ei ole verhiön suojaama.
Joidenkin kapteeninpuukasvien kukissa ilmenee kemiallisen lämmön tuotantoa, termogeneesiä, millä houkutellaan pölyttäjiä, joita on koko joukko pieniä hyönteisiä, kuten ripsiäisiä. Uudessa-Kaledoniassa "Sabatinca"-leukaperhosaikuiset käyttävät ravintonaan "Zygogynum"-suvun siitepölyä; kasvin kukka toimii samalla leukaperhosten pariutumisareenana. "Tasmannia"-lajeilla kukat ovat tavallisesti yksineuvoisia ja kasvit kaksikotisia (erikseen hede- ja emikasvit).
Levinneisyys.
Kapteeninpuukasvit kasvavat tropiikin vuoristoissa Afrikan mannerta lukuun ottamatta.
Fossiililöytöjen perusteella heimon levinneisyys on ollut paljon laajempi kuin se on nykyään. Gabonista on löytynyt 122,5 miljoonaa vuotta vanhoja siitepölyfossiileja. Fossiloitunutta puuta tunnetaan Kalifornian myöhäisliitukaudelta.
Luokittelu.
Kapteeninpuukasveihin kuuluu viisi sukua ja lajimääräarviot vaihtelevat 60–90. Heimossa on kaksi alaheimoa.
Evolutiivisesti heimo on kovin vanha. "Takhtajania" lienee peräisin jo ajalta, jolloin Gondwana-manner hajosi, ja kasvi jäi Madagaskarin asukiksi. Näin varhainen alkuperä on nykyisten koppisiemenisten keskuudessa hyvin harvinaista. Toisen alaheimon sopeutumislevittäytyminen sen sijaan ajoittuu tertiäärikauden puolelle.
Alkeellisina pidettyjen ominaisuuksien esiintymisen vuoksi kapteeninpuukasveja on aiemmin pidetty niiden kasvien läheisimpinä sukulaisina, joista nykyiset koppisiemeniset ovat polveutuneet. Tällaisia ominaisuuksia ovat mm. em. putkiloiden puuttuminen, kaksineuvoiset kukat, verrattain erilaistumattomat heteet, siitepölyn yksi-itureikäisyys, emien erillisyys ja vartalottomuus, niiden avointen reunojen toimiminen luottipintoina, siemanaiheiden suoruus eli anatrooppisuus ja siementen alkeellisuus. Kladistiset ja molekyylitutkimuksen menetelmät ovat kuitenkin osoittaneet, että heimo sijoittuu varsin ylös ns. paleodikotyledonien evoluutiopuussa kanellapuukasvien (Canellaceae) sukulaiseksi.
Eräs näkemys kapteeninpuukasvisuvuista (synonyymit suluissa):
Käyttö.
Kapteeninpuukasvien mausteisia ja voimakkaasti tuoksuvia lehtiä ja kuorta on käytetty rohdoksina. Eteläamerikkalaisen canelon ("Drimys winteri") kuorta merenkulkijat käyttivät keripukin torjumiseen. Useita lajeja viljellään koristekasveina mm. puistoissa.
Fenasyylikloridi

Fenasyylikloridi eli α-klooriasetofenoni tai 2-klooriasetofenoni (C8H7ClO) on ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja asetofenonin kloorattu johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa lääkeaineita ja aikaisemmin sitä on käytetty myös kyynelkaasuna.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa fenasyylikloridi on värittömiä tai valkoisia kiteitä. Yhdiste liukenee vain hyvin vähän veteen, mutta paremmin etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, bentseeniin ja hiilidisulfidiin. 
Fenasyylikloridi ärsyttää hyvin voimakkaasti hengityselimiä, ihoa ja silmiä. Se on voimakas lakrymaattori eli kyynelvuotoa aiheuttava aine. Silmien kautta tapahtuva altistuminen fenasyylikloridille voi aiheuttaa pysyvän sokeutumisen.
Valmistus ja käyttö.
Fenasyylikloridia valmistetaan bentseenin ja klooriasetyylikloridin välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Katalyyttinä reaktiossa käytetään alumiinikloridia.
Fenasyylikloridia voidaan käyttää eräiden lääkeaineiden valmistamiseen. Sitä on käytetty myös kyynelkaasuna mellakoiden taltuttamiseen. Tähän tarkoitukseen fenasyylikloridia on käytetty sekä aerosolina että kranaateissa.
Dioncophyllaceae

Dioncophyllaceae on pieni kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Caryophyllales-lahkoon. 
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat kiipeileviä köynnöksiä tai harvemmin pensaita, joiden ensimmäiset lehdet sijaitsevat ruusukkeisesti ja ovat pitkiä. Kiipeilevään vaiheeseen kasvaneen kasvin lehtilavan kärjessä on parilliset tarttumakoukut. Kukissa on 10–30 hedettä ja kahden tai viiden yhteen kasvaneen emilehden muodostama kehänalainen sikiäin. Luotit ovat pistemäisiä tai pallomaisia, jopa höyhenmäisiä, kuten suvussa "Triphyophyllum". Sikiäimessä on paljon pitkävartisia siemenaiheita laitaistukoissa. Hedelmä on kota, joka avautuu ennen kuin siemenet ovat täysin kypsyneet. Siemenet ovat litteitä, nuorina vihreitä ja leveäsiipisiä.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa trooppisessa Länsi-Afrikassa.
Luokittelu.
Heimoon kuuluu kolme yksilajista sukua. Lajit ovat:
Lajilla "Triphyophyllum peltatum" on nuoruusvaiheessaan joitakin lehtiä, joissa on lyhyt lapa ja keskisuonen kohdalla lavan alapinnalla rauhaskarvoja. Lapa on nuorena kiertynyt alaspäin kuten "Drosophyllum"-suvussa. Tässä vaiheessa kasvi saattaa pyydystää hyönteisiä. Lajilla "Dioncophyllum thollonii" on hyvin vaihtelevanlainen hetiö. Heteitä voi olla viisi kohdakkain terälehtien kanssa, tai niitä voi olla kymmenen tai jopa noin 27.
Dioncophyllaceae-heimon systemaattinen asema on ollut vaihteleva eri luokitusjärjestelmissä. Cronquist (1981) vei sen Violales-lahkoon, Takhtajan (1997) taas omana lahkonaan Dioncophyllales ylälahkoon Theanae. Nykyään sen lähimpänä sukulaisena pidetään heimoa Ancistrocladaceae, jonka sisaruspari se on Caryophyllales-lahkon evoluutiopuussa. Näiden kahden heimon muodostaman kladin luonteenomaisia piirteitä ovat puuvartisuus, liaanimaisuus ja eräät anatomiset yksityiskohdat korkkijällessä, lehtiruodissa ja ilmarakotyypissä.
Lisää matematiikan iloja

Lisää matematiikan iloja on Theoni Pappasin kirjoittama kirja, joka on jatkoa kirjalle Matematiikan ilot. Kirja esittelee matematiikan kansanperinnettä ja historiaa. Suomeksi kirjan on kustantanut Terra Cognita ja suomentanut Juha Pietiläinen. Kirjassa on 319 sivua.
Kourijärvi (Ulvila)

Kourijärvi on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Tyvijärven valuma-alueeseen, vaikka järvi laskeekin Palusjärveen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 34,0 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 750 metriä. Järven muoto on kapea ja sillä vuorottelevat pitkät lahdet ja niemet toisiaan. Pisin näkymä järvellä on 750 metriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla sen eteläisessä osassa, josta saa alkunsa 5,3 kilometriä pitkä Palusjärveen laskeva Kourinoja.
Järven rantaviiva on 7,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Seutu on kovin kivikkoista ja sen vuoksi järvessäkin on runsaasti kiviä. Sen sijaan saarina on järvellä vain kaksi pientä luotoa. Rannoilla on muutamia loma-asuntoja ja niille pääsee metsäteitä pitkin kääntymällä itään Kullaalta tievalta tieltä Järventaustan kohdilla.
Kourijärven valuma-alueen kuvailu.
Kourinoja laskee Palusjärveen koillispäähän ja on Kourijärven laskuoja. Kouriojassa on pieni nimetön lampi. Kourijärveen laskee puoli kilometriä pitkä oja Veikkojärvestä. Samaan valuma-alueeseen kuuluu laskuojaton Pikkujärvi. Kourijärven itäosaan laskee Osalammin laskuoja. Myös Rottalammi kuuluu samaan valumaalueeseen.
Veikkojärvi

Veikkojärvi on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Tyvijärven valuma-alueeseen, vaikka järvi laskeekin Kourijärven kautta Palusjärveen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 20,8 hehtaaria ja sen pituus on 1,4 kilometriä ja leveys 200 metriä. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa puoli kilometriä pitkä laskuoja Kourijärveen.
Järven rantaviiva on 5,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Seudulle on ominaista kivikkoisuus ja osin soisetkin rannat ovat kivisiä. Järvellä on kolme pientä saarta ja sen rannoilla on muutamia loma-asuntoja, joille pääsee metsäteitä pitkin Kullaalta.
Kourijärven valuma-alueen kuvailu.
Kourinoja laskee Palusjärveen koillispäähän ja on Kourijärven laskuoja. Kouriojassa on pieni nimetön lampi. Kourijärveen laskee puoli kilometriä pitkä oja Veikkojärvestä. Samaan valuma-alueeseen kuuluu laskuojaton Pikkujärvi. Kourijärven itäosaan laskee Osalammin laskuoja. Myös Rottalammi kuuluu samaan valumaalueeseen.
Osalammi

Osalammi on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Tyvijärven valuma-alueeseen, vaikka järvi laskeekin Kourijärven kautta Palusjärveen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,1 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 200 etriä. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 2,0 kilometriä pitkä metsäoja Kourijärveen.
Järven rantaviiva on 0,98 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannilla on kolme loma-asuntoa ja järven länsireunaa kiertää paikallinen retkeilyreitti.
Kourijärven valuma-alueen kuvailu.
Kourinoja laskee Palusjärveen koillispäähän ja on Kourijärven laskuoja. Kouriojassa on pieni nimetön lampi. Kourijärveen laskee puoli kilometriä pitkä oja Veikkojärvestä. Samaan valuma-alueeseen kuuluu laskuojaton Pikkujärvi. Kourijärven itäosaan laskee Osalammin laskuoja. Myös Rottalammi kuuluu samaan valumaalueeseen.
Martin de Thurah

Martin de Thurah (s. 29. huhtikuuta 1974 Kööpenhamina) on tanskalainen elokuva- ja musiikkivideo-ohjaaja. Hän on valmistunut ohjaajaksi Den Danske Filmskolesta vuonna 2002.
De Thurah on ohjannut musiikkivideoita monille tunnetuille artisteille, joihin lukeutuvat esimerkiksi Röyksopp (2005, 2014), Mew (2005, 2010), The Futureheads (2006), Kanye West (2008), Will Young (2008), James Blake (2011) ja David Byrne (2012). De Thurah voitti DMA-palkinnon eli ”Tanskan Grammyn” vuonna 2006 Carpark Northille ohjaamallaan videolla "Human". Vuonna 2014 hän ohjasi Hennessy-konjakkimerkille mainosvideon "The Ride", jossa esiintyy merkin yhteistyökumppani Nas.
Suolakukkakasvit

Suolakukkakasvit (Frankeniaceae) on yhden suvun ja noin 90 lajia käsittävä kasviheimo koppisiemenisten Caryophyllales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Suolakukkakasvit ovat ruohoja tai pensaita. Lehdet ovat vastakkaisesti ja usein kanervamaisia, erikoideja, eli reunoiltaan alaspäin kääntyneitä, jotta lehden alapinta muodostuu kourumaiseksi, mikä vähentää veden haihtumista. Kukat ovat 4–7-lukuisia, ja niiden verhiö on kasvanut yhteen. Terälehdet ovat kynnellisiä. Heteiden määrä vaihtelee 3–24, tavallisimmin niitä on kuusi. Sisin hedekiehkura on joskus siitepölyä tuottamattomia joutoheteitä. Heteet voivat olla tyvestään hieman yhteenkasvaneita. Ponnet ovat liikkuvia. Sikiäin on yhdislehtinen ja kehänalainen, kolmen, harvemmin kahden tai neljän, emilehden muodostama. Pitkävartisia siemenaiheita on yhdessä emilehdessä tavallisesti kahdesta kuuteen, mutta niitä voi olla vain yksi tai paljon. Kromosomiluku n = 10, 15.
Levinneisyys.
Suolakukkakasveja kasvaa hajanaisesti kaikkialla maapallon lämpimillä ja kuivilla alueilla, Suomea lähinnä Länsi- ja Etelä-Euroopassa.
Luokittelu.
Suolakukkakasvien lähin sukulaisheimo on tamariskikasvit (Tamaricaceae). Yhdessä ne muodostavat kladin Caryophyllales-lahkon evoluutiopuussa. Kyseisen kladin tuntomerkkejä ovat muun muassa suolamaiden suosinta eli halofyyttisyys ja siihen liittyen suolarauhaset, pieni lehtikoko (lehdet alle senttimetrin mittaisia), pienet 4–6-lukuiset kukat, terälehtien yläpinnan lisäkkeet, sikiäimen laitaistukat, haarainen vartalo, pallomaiset tai nuijamaiset luotit, hedelmänä rakokota ja siemenen endospermi eli ravintovarasto. Heimojen yhteinen kantamuoto lienee elänyt 43–30 miljoonaa vuotta sitten. Aikaisemmin nämä heimot vietiin orvokkikasvien (Violaceae) yhteyteen laitaistukoittensa vuoksi.
Suolakukat ("Frankenia") on heimon ainoa suku, ja siinä on 90 lajia. Suvun lajeja:
Käyttö.
Suolakukilla on vain vähän taloudellista merkitystä. Joitakin lajeja käytetään koristekasveina, esimerkiksi "Frankenia portulacifolia" on 60 senttimetrin korkuiseksi kasvavana lajeista kookkain ja näyttävin. Se on kotoisin Saint Helenan saarelta, missä sen lehtiä käytetään yrttiteeksi. Lapa- eli kanariansuolakukkaa ("F. ericifolia") käytetään Kanarialla kalamyrkkynä. Lajia "F. salina" (syn. "F. berteroana") polttamalla saadaan suolan sijasta käytettävää tuhkaa Chilessä.
Kymiring

Kymiring on moottoriurheilu- ja koulutuskeskus Iitissä, aivan Kouvolan rajan tuntumassa. Se oli tarkoitus ottaa käyttöön kesällä 2020. Noin 180 hehtaarin suuruinen keskus sijaitsee Tillolankankaalla valtatien 12 varressa. Kymiring oli mukana valtion liikuntapaikkojen rahoitussuunnitelmassa vuosille 2015–2018.
Alueelle rakennetaan asfalttikilparata, jolla voidaan kilpailla kaikkia rataluokkia, kuten WTCC:tä, DTM:ää, MotoGP:tä tai Formula 1 -sarjaa. Ratoja on useita: noin 4,6 kilometrin mittainen päärata sekä kuljettajakoulutusradat, joilla on mahdollista kouluttaa liikenteen ammattikuljettajia.
Historia.
Kymiring Oy perustettiin helmikuussa 2013. 
Vuonna 2015 WSP Finland avusti Kymiring Oy:tä allianssikumppanuussopimuksen solmimisessa Destian kanssa KymiRing-moottoriurheilukeskuksen ensimmäisen kehitysvaiheen toteuttamisesta. WSP toimi pääkonsulttina ja asiantuntijana hankkeen toteutuksessa, Destia taas vastasi hankkeessa palveluntuottamisesta.
Alueen asemakaava tuli lainvoimaiseksi tammikuussa 2016, ja rakennuslupa myönnettiin maaliskuussa 2016.
Heinäkuussa 2016 Kymiring teki sopimuksen MotoGP-sarjan kaupallisia oikeuksia hallinnoivan Dornan kanssa. Elokuussa 2017 Dorna ilmoitti, että MotoGP:n Suomen osakilpailu voitaisiin järjestää Kymiringillä vuonna 2019. Suunnitelma ei kuitenkaan toteutunut, vaan vuonna 2019 radalla ajetaan vain MotoGP:n koeajoja, ensimmäinen elokuun 19. päivä. Ensimmäinen osakilpailu oli tarkoitus ajaa vuoden 2020 heinä- tai elokuussa. Kilpailu kuitenkin siirrettiin vuodella eteenpäin koronaviruspandemian vuoksi. Myös vuoden 2021 kilpailu siirrettiin vuodella eteenpäin ja vuonna 2022 kilpailu peruuntui taas, nyt Kansainvälisen moottoripyöräliiton FIM:n turvallisuustarkastuksessa havaitsemiin puutteisiin. Aiemmin helmikuussa 2020 FIM hyväksyi turvallisuusssuunnitelman.
Heinäkuussa 2022 ilmoitettiin, ettei Kymiringillä järjestetä Motocrossin MM-osakilpailua MXGP:tä elokuussa 2022 ja samalla KymiRing Oy hakeutui yrityssaneeraukseen välttääkseen yhtiötä uhkaavan konkurssin. Yhtiö jätti konkurssihakemuksen Päijät-Hämeen käräjäoikeuteen huhtikuussa 2023.
Lokakuussa 2023 kerrottiin, että radan on ostanut Finland Motorsport Circuit Holding oy. Kauppasummaa ei ole kerrottu julkisuuteen.
Turvallisuus.
Syy turvallisuusvaatimusten puutteisiin oli, että radalle tehdyt rengasvallit tehtiin FIA:n Formula 1 -sarjan vaatimuksien mukaan eikä FIM:n MotoGP-sarjan vaatimuksien mukaan. Väitteiden mukaan moottoripyöräilylle eivät käy samat esteet kuin autourheilussa sallitaan. Rengasvallit eivät ehtineet valmiiksi aikataulun mukaan.
Kilpailut.
Elokuussa 2024 radalla järjestettiin ratamoottoripyöräilyn SM-sarjan osakilpailu. Vuodesta 2025 alkaen radalla ajetaan rallicrossin MM-sarjan osakilpailu.
Lentopallon Mestaruusliigakausi 2014–2015

Lentopallon Mestaruusliigan kausi 2014–2015 käynnistyi 27. syyskuuta 2014 sekä miesten että naisten osalta.
Sarjajärjestelmäkuvaus.
Miesten Mestaruusliiga 2014-2015.
Liigassa pelattiin 12 joukkueen kolminkertainen runkosarja, yhteensä 33 ottelua joukkuetta kohden. Runkosarjan kolmannen kierroksen osalta siirryttiin tästä kaudesta alkaen järjestelmään, jossa joukkueet kohtaavat kunkin vastustajansa vuorovuosin kotona ja vieraissa.
Runkosarjan kahdeksan parasta selviytyivät pudotuspeleihin.
Runkosarjassa 11:nneksi ja 12:nneksi sijoittuneet joukkueet karsivat liigapaikastaan.
Naisten Mestaruusliiga 2014-2015.
Naisten Mestaruusliigassa pelattiin kaudella 2014-2015 yhdeksän joukkueen kaksinkertainen sarja (16 ottelua), paikalliskierros samaa vastustajaa vastaan kotona ja vieraissa sarjan avausviikonloppuna (2 ottelua) sekä tammikuun haastajakierrosottelut samaa vastustajaa vastaan kotona ja vieraissa (2 ottelua). Valintaoikeus alkoi sarjataulukon ensimmäisen kierroksen ja paikallisotteluiden jälkeisen tilanteen perusteella sarjataulukon viimeisestä joukkueesta. Lisäksi joukkueet kohtasivat Kuortaneen (2 tai 3 ottelua). Näin runkosarjassa pelattiin joukkuetta kohden yhteensä 22 ottelua.
Naisten pudotuspeleihin pääsi kahdeksan joukkuetta (myös Kuortane olisi päässyt, jos olisi selvinnyt kahdeksan parhaan joukkoon). Puolivälierät siirryttiin pelaamaan tästä kaudesta alkaen paras viidestä -systeemillä, välierät ja finaalit pelattiin edelleen paras seitsemästä.
Naisten sarjassa viimeiseksi jäänyt varsinainen liigajoukkue (ei Kuortane) pelasi karsinnan 1-sarjan loppuottelun hävinnyttä joukkuetta vastaan.
Televisiointi.
Lentopallon Mestaruusliigan otteluita televisiosta lähettivät MTV ja Yle.
Lipunmyynti.
Lentopallon Mestaruusliigalla on sopimus ennakkolippujen myynnistä kaikkiin otteluihinsa Ennakkolippu.com-palvelun kanssa.
Runkosarjan taulukot.
Naisten runkosarjan tilastot.
x 
Jatko-ottelut.
Miesten pudotuspelit.
Puolivälierät.
Puolivälierien parit valittiin keskiviikkona 11. maaliskuuta.
Naisten pudotuspelit.
Puolivälierät.
Puolivälierien parit valittiin maanantaina 23. helmikuuta.
Suomen Mestarit.
Miesten mestarit.
&lt;br&gt;
Kokkolan Tiikerit&lt;br&gt;
Päävalmentaja: Tommi Tiilikainen.
Naisten mestarit.
&lt;br&gt;
LP Viesti Salo&lt;br&gt;
Päävalmentaja: Kari Raatikainen.
Liigakarsinnat.
Naisten liigakarsinta.
Lisäksi Tamperelainen Mesto, joka voitti naisten lentopallon 1-sarjan mestaruuden, saa mahdollisuuden anoa paikkaa Mestaruusliigaan kaudelle 2015-2016.
Andrei Buhlitski

Andrei Nikolajevitš Buhlitski (; s. 7. helmikuuta 1982) on venäläinen beachfutismaalivahti. Hän edustaa Lokomotiv Moskovaa ja Venäjän beachfutismaajoukkuetta.
Maajoukkueen kanssa Buhlitski on voittanut kahdesti MM-kilpailut, vuosina 2011 ja 2013. Vuoden 2011 MM-kisoissa Buhlitski valittiin myös turnauksen parhaaksi maalivahdiksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Buhlitski saavutti pronssia.
Seuratasolla Buhlitski on pelannut koko uransa kotimaassaan lukuun ottamatta vuosia 2010-2012, jotka hän pelasi espanjalaisessa FC Barcelonassa. Nykyisen seuransa Lokomotiv Moskovan kanssa Buhlitski on voittanut kerran Venäjän mestaruuden. Buhlitskia pidetään yhtenä parhaimmista beachfutismaalivahdeista. Hän on pelannut kuusissa MM-kilpailuissa.
Vuonna 2015 Buhlitski voitti Venäjän kanssa kultaa Euroopan kisoista Bakusta.
Pikkujärvi (Ulvila)

Pikkujärvi on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Tyvijärven valuma-alueeseen, vaikka järvellä ei ole laskuojaa mihinkään vesistöön.
Maantiede.
Järvi on halkaisijaltaan 70 metrinen pien suolampi noin puoli kilometriä Veikkojärvestä. Koska Veikkojärvi on niin lähellä, kuuluu se lähinnä Kourijärven valuma-alueeseen. Järveä kiertää retkeilyreitti, jonka lähin pysähdys- ja nuotiopaikka on Kalajärvellä heti rajan takana.
Kourijärven valuma-alueen kuvailu.
Kourinoja laskee Palusjärveen koillispäähän ja on Kourijärven laskuoja. Kouriojassa on pieni nimetön lampi. Kourijärveen laskee puoli kilometriä pitkä oja Veikkojärvestä. Samaan valuma-alueeseen kuuluu laskuojaton Pikkujärvi. Kourijärven itäosaan laskee Osalammin laskuoja. Myös Rottalammi kuuluu samaan valumaalueeseen.
Rottalammi (Ulvila)

Rottalammi on Satakunnassa Ulvilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Harjunpäänjoen valuma-alueen Tyvijärven valuma-alueeseen, vaikka järvi laskeekin Osalammin kautta Palusjärveen.
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven suurin pituus on vain 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa suo-ojan ensimmäinen haara. Tulvavedet laskevat siitä ojiin ja valuvat edelleen Osalammiin, joka sijaitsee puolen kilometrin päässä.
Kourijärven valuma-alueen kuvailu.
Kourinoja laskee Palusjärveen koillispäähän ja on Kourijärven laskuoja. Kouriojassa on pieni nimetön lampi. Kourijärveen laskee puoli kilometriä pitkä oja Veikkojärvestä. Samaan valuma-alueeseen kuuluu laskuojaton Pikkujärvi. Kourijärven itäosaan laskee Osalammin laskuoja. Myös Rottalammi kuuluu samaan valumaalueeseen.
Agustín Ruiz

José Agustín González Ruiz (s. 1. joulukuuta 1987 Jucuarán) on elsalvadorilainen beachfutispelaaja, joka edustaa El Salvadorin beachfutismaajoukkuetta. 
Ruiz on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin, jossa hän on parhaimmillaan päässyt pronssiotteluun vuoden 2011 MM-kisoissa. Vuoden 2013 MM-kisoissa Ruiz teki seitsemän maalia, joilla hän saavutti turnauksen kolmanneksi parhaan maalintekijän palkinnon eli Bronze Shoen. Ruizin vapaapotkumaali valittiin myös kisojen hienoimmaksi maaliksi. Maajoukkuetasolla hän debytoi vuonna 2006. 
Seuratasolla Ruiz edustaa yhdysvaltalaista Seattle Soundersia. Hän on 171 senttimetriä pitkä. Maajoukkuetasolla Ruiz on voittanut myös CONCACAF:in mestaruuden vuonna 2008.
Tulolähde

Tulolähde on suomalaisessa verotuksessa esiintyvä käsite. Verotusta varten verovelvollisen tulot jaetaan tulolähteisiin, joista lasketaan kustakin verot erikseen. Tulolähteet ovat: elinkeinotoiminnan tulolähde (EVL-tulo), maatalouden tulolähde (MVL-tulo) ja henkilökohtainen tulolähde eli muun toiminnan tulolähde (ns. TVL-tulo). Kunkin tulolähteen tulos lasketaan erikseen oman verolakinsa mukaisesti. Henkilökohtaisen tulon verotusta säätelee Tuloverolaki, elinkeinotulon verotusta "Laki elinkeinotulon verottamisesta" ja maataloustulon verotusta "Maatilatalouden tuloverolaki".
Elinkeinotoiminnalla tarkoitetaan liike- ja ammattitoimintaa. Maataloutena pidetään maa- ja metsätalouteen liittyvää toimintaa kuten viljelyä ja tuotantoeläinten kasvatusta. Ne toiminnot, jotka eivät kuulu elinkeino- tai maataloustulolähteisiin, kuuluvat henkilökohtaiseen tulolähteeseen ja verotetaan tuloverolain mukaan. Kellä tahansa verovelvollisella voi olla kaikki kolme tulolähdettä, sillä lähdejako ei riipu yhtiömuodosta. Yksityishenkilöllä henkilökohtaiseen tulolähteeseen kuuluvat esimerkiksi eläke- ja palkkatulot.
Tulolähdejaon merkitys.
Kunkin tulolähteen tulos lasketaan erikseen ja myös ilmoitetaan omalla veroilmoituslomakkeellaan. Toisen tulolähteen tappiota ei saa vähentää toisen tulolähteen voitosta.
Tulolähdejaottelulla on merkitystä esimerkiksi arvopaperikaupassa ja luovutusvoiton verotuksessa. Osakeluovutusten yhteydessä tulolähteen määrittely voi olla ratkaisevaa tulon veronalaisuuden tai tappion vähennyskelpoisuuden kannalta. Elinkeinoverolain mukaan tietyt käyttöomaisuusosakkeiden luovutukset voivat olla täysin verovapaita. Toisaalta tuloverolain mukaan voidaan luovutusvoiton laskennassa käyttää ns. hankintameno-olettamaa, kun taas elinkeinoverolain mukaan ei voida. Tulolähteellä on merkitystä myös siinä, verotetaanko yksityishenkilön arvopaperikaupan tulot ansio- vai pääomatuloina. Myös kiinteistöjen ja huoneistojen vuokratulojen verotuksessa tulolähdejaottelulla on merkitystä.
Tulolähdejaon historia ja tulevaisuus.
Tulolähdejaon olemassaolo juontuu verotuksen historiasta. Sen merkitys pieneni vuoden 1993 verouudistuksessa. Nykyiseen verokertymään tulolähdejaon merkitys on suhteellisen vähäinen. Yritysverotuksessa tulo verotetaan usein samalla tai lähes samalla tavalla riippumatta siitä, kuuluuko tulo elinkeino- vai henkilökohtaiseen tulolähteeseen.
Erityisesti yritysverotuksessa tulolähdejakoa on kritisoitu. Vuonna 2007 tehdyn selvityksen mukaan 40 % tilitoimistoista piti tulolähdejakoa verotuksen merkittävimpänä lainsoveltamis- ja tulkitsemisongelmana. Jakoon liittyy tulkintavaikeuksia mm. siinä, mihin tulolähteeseen arvopapereista saadut luovutusvoitot missäkin tilanteessa kuuluvat. Verotusta uudistettaessa tulolähdejakoa on useaan otteeseen esitetty poistettavaksi.
Tulolähdejaosta luopuminen kuuluu Suomen Keskustan ohjelmaan vuonna 2015. Kansallinen Kokoomus kannattaa tulolähdejaosta luopumista ja Ruotsissa tulolähdejaosta on luovuttu.
Oi Polloi

Oi Polloi on skotlantilainen vuonna 1981 Edinburghissa perustettu punkyhtye. Oi Polloi aloitti Oi!-yhtyeenä, mutta tunnetaan nykyään anarkopunkyhtyeenä. Yhtyeessä on sen uran aikana ollut noin 50 jäsentä, joista vain laulaja Deek Allen on ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen. Yhtyeen jäsenistössä on ollut sekä punkkareita että skinheadeja. 
Yhtyeen jäsenet ovat olleet antifa-järjestöjen ja Earth First!-luonnonsuojelujärjestön jäseniä. Oi Polloi laulaa myös gaelin kielellä.
Oi Polloi on esiintynyt Suomessa muun muassa Helsingin Katu on Punk -kadunvaltaustapahtumassa elokuussa 2014 ja Kallion Lepakkomies-baarissa.
World Hockey Association 2

World Hockey Assocation 2 oli yhdysvaltalais-kanadalainen jääkiekkoliiga, joka luotiin tarkoituksena uudelleenrakentaa vuosina 1972–1979 toiminut World Hockey Association. WHA2-joukkueista osa oli pelannut aiemmin kaudella 2002–2003 Atlantic Coast Hockey Leaguessa. Kaikki liigassa pelanneet joukkueet olivat Yhdysvaltojen kaakkoisosasta. Liigan perustajana sekä komissaarina toimi David Waronker.
WHA 2 toimi lopulta vain yhden kauden 2003–2004 ajan, jonka jälkeen se lopetti toimintansa, koska joukkueita ei ollut riittävästi. Lopulta jäljelle jääneet joukkueet yhdistettiin South East Hockey Leaguen joukkueiden kanssa, jolloin muodostui uusi liiga Southern Professional Hockey League kaudeksi 2004–2005.
Jacksonville Barracudas voitti WHA 2:n ensimmäisen ja ainoan President's Trophyn. Jacksonville isännöi myös WHA 2:n ensimmäistä ja ainoaksi jäänyttä tähdistöottelua.
Kovanen Yhtiöt

Kovanen Yhtiöt Oy on Suomessa toimiva taksi- ja henkilökuljetusyritys. 
Kovanen perustettiin 1978, ja se toimi perheyrityksenä vuoteen 2017 asti. Yrityksen liiketoiminnat jakautuivat henkilökuljetukseen ja elintarvikelogistiikkaan erikoistuneeseen Kovanen Logistics Oy:n. LTP Cargo osti Kovanen Logistics Oy:n elintarviketoiminnot ja ruotsalainen Cabonline-konserni Kovasen henkilöliiketoiminnan 2017. Kovanen Yhtiöt harjoittaa pääkaupunkiseudulla, Turussa ja Oulussa taksiliikennettä ja tilausajoa nimellä Kovanen.
Per Eriksson

Per "Sodomizer" Eriksson (s. 2. huhtikuuta 1982) on ruotsalainen muusikko, joka on soittanut kitaraa mm. yhtyeessä Bloodbath, Katatonia ja Ghost . Alun perin Eriksson toimi kyseisten yhtyeiden kitarateknikkona.
Crass

Crass on englantilainen vuosina 1977–1984 toiminut anarkopunkyhtye, joka tulkitsi anarkian poliittisena ideologiana ja elämäntapana. Crass teki tunnetuksi anarkistiliikkeen punkalakulttuurissa ajaen sanaa eläinten oikeuksista, suorasta toiminnasta ja ympäristönsuojelusta. Yhtye omasi tee se itse -etiikan. Yhtyeen jäsenet maalasivat graffiteja Lontoon metroon ja valtasivat taloja. Yhtye esiintyi mustiin armeijan ylijäämävaatteisiin. Yhtyettä on sanottu taidepunkiksi, koska yhtye käyttää vapaata improvisaatiota ja runoutta.
Carlos Gruezo

Carlos Armando Gruezo Arboleda (s. 19. huhtikuuta 1995 Santo Domingo) on ecuadorilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kesästä 2019 lähtien Bundesliigassa pelaavaa FC Augsburgia. Aiemmin hän edusti Saksassa VfB Stuttgartia ja Yhdysvalloissa FC Dallasia.
Gruezo teki debyyttinsä Ecuadorin A-maajoukkueessa toukokuussa 2014. Hän pelasi vuoden 2014 maailmanmestaruuskilpailuissa kahdessa alkulohkon ottelussa.
Muuta.
Gruezon isä Carlos Armando Gruezo Quiñónez on entinen ammattilaisjalkapalloilija, joka pelasi urallaan yhden A-maaottelun Ecuadorin paidassa vuonna 1998. Ammattilaisuransa hän lopetti vuoden 2006 jälkeen.
Fun?

Fun? on helsinkiläisen punkyhtye Widowsin ensimmäinen ja ainoa studioalbumi, joka julkaistiin toukokuussa 1980. Yhtyeen laulaja Jacky Ix joutui vankilaan pian levyn julkaisun jälkeen ja yhtyeen ura päättyi kun uudeksi laulajaksi otettu Briardin laulaja Pete "Räkä" Malmi erosi yhtyeestä. Albumin A-puoli on studiossa äänitetty ja B-puoli Tavastian keikalla.
Vuonna 2013 Svart Records julkaisi albumista uusintapainoksen.
Radioakti -82

Radioakti -82 oli Lahden Radiomäellä 30. toukokuuta 1982 järjestetty rockfestivaali. Sen järjesti Suomen rauhanpuolustajien Lahden paikallisyhdistys. Festivaalin teemana oli Ydinaseeton Pohjola. Teema tosin ei näkynyt eikä kuulunut tapahtuman aikana juurikaan, lukuun ottamatta joitakin välispiikkejä, joissa vitsailtiin Ronald Reaganin kustannuksella. Festivaalialueen sanottiin olevan vanha sodanaikainen pommikuoppa.
Esiintyjinä nähtiin muun muassa Oz, Hasse Walli All Stars, Eppu Normaali, Catfish Blues Band, Pasi &amp; Mysiini, Melu-82 (Mikael Neiberg, Tero Sundell ym.), Nastola Blues Band (Albert Järvinen, Kari "Pitkä" Lehtinen, Hannu Lemola) ja Pelle Miljoona Oy.
Silloisten lehtitietojen mukaan Radiomäellä oli ollut peura, joka vauhkoontui kovaäänisestä musiikista, juoksi aitaa päin ja vammautui. Poliisi tavoitti peuran hotelli Lahden pihasta ja ampui sen. Festivaalilla oli myös teknisiä ongelmia virranlähteinä toimineiden generaattorien hajottua.
Becket eli Jumalan kunnia

Becket eli Jumalan kunnia ("Becket ou l’honneur de Dieu") on ranskalaisen näytelmäkirjailija Jean Anouilh’n kirjoittama draamanäytelmä vuodelta 1959. Sen on suomentanut muun muassa Leo Kontula vuonna 1994.
Draama sijoittuu 1100-luvun Englantiin ja käsittelee Thomas Becketin ja kuningas Henrik II:n välistä jännitettä. Henrik nimittää ryyppy- ja metsästystoverinsa Becketin Canterburyn arkkipiispaksi, mutta Becketistä tuleekin ankara kirkonmies, joka puolustaa kirkon valtaa ja vastustaa Henrikin säätämiä Clarendonin säädöksiä, joissa on kirjattu ylös kuninkaan erioikeudet kirkon suhteen. Sovittamaton ristiriita ratkaistaan lopulta murhalla. Anouilh’n näytelmässä Becket kuvataan jalona, uhrautuvana ja oikeamielisenä, kuningas Henrik II taas karkeana ja Becketin paremmuuden itseensä verrattuna tunnustavana.
Pariisin lokakuun 1959 kantaesityksen jälkeen näytelmä tuotettiin New Yorkin Broadwaylle St. James -teatteriin, jossa Becketiä esitti Laurence Olivier ja Henrik-kuningasta Anthony Quinn. Produktio sai viisi Tony-palkintoa. Heinäkuussa 1961 näytelmä sai ensi-iltansa Royal Shakespeare Companyssa Lontoossa, pääosissa Eric Porter ja Christopher Plummer.
Suomessa näytelmää on esitetty ainakin Turun kaupunginteatterissa 1963–1964 ja Suomen Kansallisteatterissa 1962 sekä 1993–1994.
Näytelmän pohjalta on tehty elokuvasovitus "Becket" (1964, ohj. Peter Glenville). Siinä Becketiä näyttelee Richard Burton ja kuningasta Peter O’Toole.
Émponas

Émponas (; myös "Émbonas") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Attávyroksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Attávyroksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 061 (vuonna 2011).
Émponas sijaitsee sisämaassa Ródoksen länsiosissa Attávyros-vuoren pohjoisrinteellä. Se on saaren korkeimmalla sijaitseva kylä ja rakennettu 850 metrin korkeuteen. Kylä on Ródoksen viininvalmistuksen keskuksia ja sinne tehdään paljon päiväretkiä. Alueen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa antiikin aikaisen Atabyrionin Zeuksen temppelin rauniot Attávyros-vuoren huipulla.
Émponas muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Έμπωνα, "Dimotikí Koinótita Émpona"), johon kuuluu varsinaisen Émponaksen kylän lisäksi Mandrikón kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 242.
Kalythiés

Kalythiés (; myös "Kalithiés"; ) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Kallithéan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kallithéan kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 2 836 (vuonna 2011).
Kalythiés sijaitsee Ródoksen koillisosassa vajaa kolme kilometriä saaren itärannikosta sisämaahan päin ja noin 19 kilometriä saaren pääkaupunki Ródoksesta etelään. Kalythiés muodosta laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Καλυθιών, "Dimotikí Koinótita Kalythión"), johon kuuluu varsinaisen Kalythiésin kaupungin lisäksi sen vieressä rannikolla sijaitseva Falirákin kylä. Koko kaupunkiyhdyskunnan väkiluku on 4 832. Kalythiés oli lakkautetun Kallithéan kunnan kuntakeskus.
Kalythiésin Ágios Geórgioksen (Pyhän Georgioksen) luolasta on löydetty merkkejä kivikautisesta asutuksesta ajalta 5000–3700 eaa.
Koskinoú

Koskinoú () on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Kallithéan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Kallithéan kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 3 175 (vuonna 2011).
Koskinoú sijaitsee Ródoksen koillisosassa sisämaassa noin kuusi kilometriä saaren pääkaupunki Ródoksesta etelään. Asutus on Ródoksen vanhimpia, ja kaupungin alueella on lukuisia jäänteitä antiikin ajalta ja bysanttilaiselta ajalta. Koskinoú muodostaa laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κοσκινού, "Dimotikí Koinótita Koskinoú"), johon kuuluvat varsinaisen Koskinoún kaupungin lisäksi kylät Ammoúdes, Tsaḯri ja Vrysiá. Koko yhdyskunnan väkiluku on 3 679. Pääkaupungin läheisyyden vuoksi Koskinoú on kasvanut viime vuosina voimakkaasti.
Koskinoú tunnetaan esimerkkinä perinteisestä ródoslaisesta rakennustyylistä. Sen nähtävyyksiin kuuluvat myös varhaiskristilliset kirkot sekä 1200-luvulta peräisin oleva linna.
Kremastí

Kremastí () on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Petaloúdeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdeen kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 5 363 (vuonna 2011).
Kremastí sijaitsee Ródoksen pohjoisrannikolla noin kolme kilometriä Ialysóksesta ja noin kymmenen kilometriä saaren pääkaupunki Ródoksesta länteen. Ródoksen kansainvälinen lentoasema sijaitsee heti kaupungin länsipuolella. Kremastí muodostaa laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Κρεμαστής, "Dimotikí Koinótita Kremastís"), johon kuuluu varsinaisen Kremastín kaupungin lisäksi Aeroliménas. Koko yhdyskunnan väkiluku on 5 396. Kremastí oli lakkautetun Petaloúdeen kuntaan kuntakeskus.
Kremastín asutus on syntynyt 1400-luvulla. Kaupunki tunnetaan pyhiinvaelluskohteena erityisesti Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen päivänä 15. elokuuta. Kukkulalla pienen matkan päässä kaupungista on keskiaikainen linnoitus.
Lárdos

Lárdos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Líndoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Líndoksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Λάρδου, "Dimotikí Koinótita Lárdou"). Kylän väkiluku on 1 380 (vuonna 2011).
Lárdos sijaitsee sisämaassa Ródoksen kaakkoisosassa 54 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta etelään ja noin kaksi kilometriä saaren itärannikosta. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa bysanttilaisaikainen linna sekä Neitsyt Marialle omistettu nunnaluostari.
Maritsá

Maritsá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Petaloúdeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdeen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Μαριτσών, "Dimotikí Koinótita Maritsón"). Kylän väkiluku on 1 808 (vuonna 2011).
Maritsá sijaitsee sisämaassa Ródoksen saaren pohjoisosissa noin 14 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta lounaaseen. Kylän lähellä sijaitsee Maritsán sotilaslentokenttä. Se toimi saaren päälentokenttänä vuoteen 1977, jolloin nykyinen lentokenttä valmistui.
Másari

Másari (; myös "Mássari") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Archángeloksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Archángeloksen kunnallisyksikköön. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Μασάρων, "Topikí Koinótita Masáron"). Kylän väkiluku on 1 004 (vuonna 2011).
Másari sijaitsee sisämaassa Ródoksen itäosassa noin 2,5 kilometriä saaren itärannikosta. Kylän nähtävyyksiä ovat muun muassa Pyhän Johanneksen kirkko sekä Taxiárchi Kameírin bysanttilaisaikainen luostari.
Paradeísi

Paradeísi (; myös "Paradísi"; ) on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Petaloúdeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdeen kunnallisyksikköön. Kaupungin väkiluku on 2 632 (vuonna 2011).
Paradeísi sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa aivan Ródoksen kansainvälisen lentoaseman vieressä noin 15 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta lounaaseen. Kaupunki muodostaa laajemman kaupunkiyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Παραδεισίου, "Dimotikí Koinótita Paradeisíou"), johon kuuluu varsinaisen Paradeísin kaupungin lisäksi Vagiésin kylä. Koko kaupunkiyhdyskunnan väkiluku on 2 667.
Kaupunki tunnetaan erityisesti Pyhän Margareetan (Agía Marína) juhlistaan 17. heinäkuuta.
Jussi Komi

Jussi Evert Komi (25. lokakuuta 1894 Jääski – 20. tammikuuta 1965) oli suomalainen teatterinjohtaja ja näyttelijä.
Elämä ja ura.
Jussi Komin vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Komi ja Maria Ikävalko. Viipurissa, Imatralla ja Porvoossa suorittamiensa opintojen jälkeen hän valmistui ylioppilaaksi Porvoon yhteiskoulusta vuonna 1915, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa lakitiedettä. Vuosina 1920–1922 Komi suoritti Suomen Näyttämöopiston kaksivuotisen kurssin.
Komi työskenteli näyttelijänä Viipurin Näyttämöllä vuosina 1922–1923 ja 1927–1928. Pääasiallisen uransa hän teki teatterinjohtajana: Joensuun Teatteri 1924–1926, Kajaanin Teatteri 1926–1927, Sammon Näyttämö 1928–1930, Sortavalan Teatteri 1932–1933, Kuopion Näyttämö 1933–1934, Ylä-Vuoksen Näyttämö 1935–1943, Savonlinnan Teatteri 1943–1944, Lohjan Työväen Näyttämö 1944–1945, Seinäjoen Teatteri 1945–1946, Riihimäen Teatteri 1946–1947 ja Loimaan Näyttämö 1947–1948.
Komin näyttämötehtäviä olivat muun muassa Jussilainen näytelmässä "Kuopion takana", Tuomas ja Argan näytelmässä "Luulosairas" sekä Topias Maria Jotunin näytelmässä "Miehen kylkiluu". Hän tulkitsi niin ikään "Nummisuutareiden" Eskon, "Syntipukin" Koikkalaisen ja nimiosan näytelmässä "Daniel Hjort".
Komi ohjasi muun muassa näytelmät "Naisopistossa", "Syntipukki", "Ruma Elsa" ja "Tapahtui kaukana".
Komi avioitui laulaja Aune Kyllikki Hakkaraisen kanssa 1943. Heidän tyttärensä oli näyttelijä Soila Komi (1943–2022).
Pastída

Pastída () on Kreikan kaupunki, joka sijaitsee Ródoksen saarella ja kuuluu Ródoksen kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Petaloúdeen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Ródoksen kunnan Petaloúdeen kunnallisyksikköön. Kaupunki muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Παστίδας, "Dimotikí Koinótita Pastídas"). Kaupungin väkiluku on 3 641 (vuonna 2011).
Pastída sijaitsee Ródoksen pohjoisosassa noin 12 kilometriä saaren pääkaupungista Ródoksesta lounaaseen ja noin 4,5 kilometriä saaren länsirannikosta sisämaahan. Alueen nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Pyhän Nikolaoksen ("Ágios Nikólaos") ja Pyhän Georgioksen ("Ágios Geórgios") luostarit.