tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Manuel Ruiz Zorrilla

Manuel Ruiz Zorrilla (22. maaliskuuta 1834 Burgo de Osma – 13. kesäkuuta 1895 Burgos) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan pääministerinä vuosina 1871 ja 1872–1873.
Zorrilla oli koulutukseltaan lakimies. Hänet valittiin vuonna 1856 ensi kerran cortesiin, jossa hän liittyi edistyksellisiin. Osallistuttuaan epäonnistuneeseen kansannousuun kesäkuussa 1866 hän joutui pakenemaan Ranskaan. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen hänestä tuli väliaikaisen hallituksen yleisten töiden ministeri ja kesäkuussa 1869 oikeusministeri. Tammikuussa 1870 hänet valittiin cortesin puhemieheksi. Zorrilla tuki Aostan herttua Amadeusta Espanjan uudeksi kuninkaaksi ja johti espanjalaista valtuuskuntaa, joka kävi Firenzessä tarjoamassa tälle Espanjan kruunua. Amadeuksen tultua kuninkaaksi vuoden 1871 alussa Zorrilla nimitettiin opetusministeriksi. Hän toimi myös pääministerinä heinäkuusta lokakuuhun 1871 ja uudelleen kesäkuusta 1872 helmikuuhun 1873. Kuningas Alfonso XII:n noustua valtaistuimelle vuonna 1875 Zorrilla joutui lähtemään maanpakoon tasavaltalaisten esiintymistensä vuoksi. Tämän jälkeen hän toimi vuosien ajan Espanjan tasavaltalaisten johtavana äänitorvena, pääasiassa Ranskasta käsin. Hänet tuomittiin poissaolevana kuolemaan osallisuudestaan vuonna 1884 puhjenneeseen sotilaskapinaan. Vuonna 1894 hänet armahdettiin ja hän palasi Espanjaan, jossa kuoli jo seuraavana vuonna.
Willys Go Devil -moottori

Willys L134, lempinimeltään Go Devil on Willys-Overland Motorsin vuosina 1937 – 1952 valmistama nestejäähdytteinen, nelisylinterinen rivimoottori. Moottorin kenties tunnetuin käyttösovellus oli II maailmansodan aikana liittoutuneiden joukkojen käyttöön toimitetun Willys MB -auton voimanlähteenä. Moottori oli käytössä Willysin valmistamissa ajoneuvoissa jo vuodesta 1937 lähtien ja yhtiö valmisti viimeiset tällä moottorilla varustetut autonsa vuonna 1952. Lisenssivalmisteena moottori oli käytössä vuoteen 1966 saakka.
Historia.
Vuonna 1940 Willys-Overland -yhtiö valmisti kaksi nelivetoista "Willys Quad" -nimistä, kevyen tiedustelu- ja komentoauton prototyyppiä, osallistuakseen niillä Yhdysvaltain armeijan järjestämään suunnittelukilpailuun. Prototyyppien voimanlähteenä toimi yhtiön melko tuore "L134"-sivuventtiilimoottori ja tämä osoittautui oivaksi ratkaisuksi. Vaikka Willysin tyhjäpaino ylitti asetetut rajat, sen moottorin suorituskyky peittosi muiden kilpailuun osallistuneiden valmistajien vastaavat, ja tämä käänsi tilanteen Willysin eduksi.
Moottorin suunnittelusta vastasi Willysin silloinen pääinsinööri Delmar "Barney" Roos. Hänen lähtökohtanaan oli Willysin 48-hevosvoimainen henkilöauton moottori, jota hän muokkasi sekä rakenteeltaan kestävämmäksi että tehokkaammaksi. Hänen suunnitelmillaan moottorin tehoksi nostettiin 60 SAE-hevosvoimaa @ 4000 rpm ja vääntömomentiksi 105 lb·ft (142 Nm) @ 2000 rpm. Nämä molemmat arvot ylittivät armeijan asettamat arvot reilusti. 
Vuodesta 1950 alkaen "L134"-moottoria alettiin korvata Willys Hurricane sekaventtiilimoottorilla.
Al-Qa’im

Qaim eli al-Qa’im (tai al-Qaim, al-Ka’im, al-Kaim; ) on rajakaupunki Länsi-Irakin Anbarin maakunnassa, Eufratjoen etelärannalla, Syyrian rajalla. Maakuntakeskus Ramadi sijaitsee kaupungista on linnuntietä 239 kilometriä ja pääkaupunki Bagdad 336 kilometriä itäkaakkoon.
Rajakaupunki on yksi kolmesta virallisesta Irakin ja Syyrian välisistä maanteiden rajanylityspisteistä ja on strategisesti tärkeä. Kaupungissa on sementtitehdas ja sinne johtaa myös rautatie. Kaupungin etelälaidalla on 317,9 metriä korkea Husaiban televisiolähetinmasto. Al-Qaimin piirikunnassa viljellään maata Eufratin varrella, ja seudun maaperää on kuvattu ravinteikkaaksi.
Qaimin kaupunki on Anbarin maakunnan Qaimin piirikunnan hallintokeskus. Vuoden 2014 tammikuussa Qaimin piirikunnassa arvioitiin asuvan 10 prosenttia koko maakunnan väestöstä (1,482 milj. as.) eli noin 150 000 ihmistä. Samaan piirikuntaan kuuluva Karabilan kaupunki on kasvanut kiinni al-Qaimin taajaman itäosaan.
Qaimin seudun fosfaattikaivoksen yhteyteen rakennettu, vuonna 1984 toimintansa aloittanut lannoitetehdas teki Irakin omavaraiseksi lannoitteiden osalta. Osa lannoitetehtaan tuotannosta vietiin ulkomaille. Yhdysvaltojen mukaan osa laitoksesta muutettiin sittemmin uraanin rikastuslaitokseksi ja laitoksen vuosina 1984–1990 rikastamaa uraania käytettiin Irakin ydinaseohjelmassa. Persianlahden sodan aikana vuonna 1991 uraanin rikastuslaitos tuhottiin. 
Irakin sodan aikana kaupunki oli raskaiden taistelujen kohteena keväällä 2005 sen jälkeen, kun joukko asemiehiä oli ensin pakottanut kaupungin poliisijoukot jättämään kaupungin.
Kesäkuussa 2014 ääri-islamistisen Isisin taistelijat ottivat kaupungin hallintaansa. Muutamaa päivää aiemmin Syyrian puolelta tulleet Vapaan Syyrian armeija ja al-Nusran rintama olivat vallanneet kaupungin Irakin hallinnolta. Väkivaltaisuuksien johdosta monet seudun asukkaista ovat paenneet kotiseudultaan. Isisiä vastaan taistellessaan Yhdysvaltain johtamien Nato-maiden liittouma on tehnyt monia ilmaiskuja Qaimin seudulle. Irakin armeija uutisoi vallanneensa al-Qaimin 3. marraskuuta 2017. Kaupunki oli viimeinen Isisin hallitsema Syyrian ja Irakin välinen rajanylityspaikka.
Juan Bautista Topete

Juan Bautista Topete y Carballo (24. toukokuuta 1821 Tlacotalpan, Meksiko – 31. lokakuuta 1885 Madrid) oli espanjalainen amiraali, joka osallistui vuoden 1868 vallankumoukseen.
Topete toimi laivaston komentajana Espanjan–Marokon sodassa vuonna 1860. Vuodesta 1867 hän palveli kontra-amiraalin arvoisena Cádiziin sijoitetun laivastoeskaaderin komentajana. Syyskuussa 1868 Topete ryhtyi yhdessä eräiden muiden kanssa johtamaan vallankumoukseksi paisunutta kapinaa, jolla kuningatar Isabella II syrjäytettiin. Lokakuussa 1868 perustetussa uudessa väliaikaisessa hallituksessa hän toimi meriministerinä vuoteen 1871 asti, ja oli uudelleen samassa tehtävässä lyhytaikaisesti vuosina 1872 ja 1874. Topete tuki ranskalaista Montpensierin herttuaa Antoine d’Orléansia Espanjan uudeksi kuninkaaksi. Topete vetäytyi politiikasta Alfonso XII:n noustua valtaistuimelle vuonna 1875.
Cha Cha Cha (elokuva)

Cha Cha Cha on Mika Kaurismäen ohjaama suomalainen elokuva vuodelta 1989. Se oli ensimmäinen Kaurismäen kolmesta vuonna 1989 ensiesityksensä saaneesta elokuvasta. "Cha Cha Chan" tarina kertoo klassisen roolinvaihdon, jossa alkoholistista tehdään liikemies ja liikemies puolestaan joutuu asumaan siltojen alle. Elokuvan tuottivat Villealfa Filmproductions sekä ruotsalainen Svensk Filmindustri.
Taustaa.
"Cha Cha Cha" kuvattiin noin kahdessa viikossa syksyllä 1988 ja yhdeksi sen tekemisen motiiviksi on kerrottu Matti Pellonpään hampaiden korjaus. Elokuva sisältääkin kohtauksen, jossa hänen hampaansa laitetaan kuntoon. Muissa pääosissa nähdään Kari Väänänen ja Sanna Fransman. Juonella on kytköksiä todellisuuteen, sillä elokuvan tavoin myös oikeassa elämässä Väänäsen ja Pellonpään ystävyys oli rikkoutua Sanna Fransmanin takia. Hän oli aikaisemmin Pellonpään seurustelukumppani, mutta myöhemmin Väänänen ja Fransman avioituivat. Muusikkona tunnetuksi tullut kahdeksanvuotias Siiri Nordin tekee elokuvassa lapsiroolin.
Juoni.
Siltojen alla asuva alkoholisti Matti (Matti Pellonpää) saa Amerikan tädiltään perinnön, mikäli osaa käyttäytyä ja olla juomatta, kun täti saapuu Suomeen. Matin paras ystävä autokauppias Kari (Kari Väänänen) tarjoaa hänelle apuaan, mikäli saa puolet perinnöstä ja näin miehet vaihtavat osiaan parin viikon ajaksi.
Mustamaalattu

Mustamaalattu () on norjalainen draamasarja, joka on saavuttanut kansainvälisen suosion. Sarja alkoi Norjassa TV 2 -kanavalla maaliskuussa 2015.
Suomessa sarjan esittäminen alkoi televisiossa 12. marraskuuta 2015 MTV3-kanavalla. Toinen kausi alkoi Suomessa 7. maaliskuuta 2017. Lisäksi "Mustamaalattu" on Suomessa katsottavissa HBO Nordic -suoratoistopalvelussa.
Juoni.
Sarja kertoo norjalaisesta liikemiehestä Aksel Borgenista (Nicolai Cleve Broch), joka asuu Aasiassa vaimonsa ja poikansa kanssa. Akselilla on kuitenkin synkkä menneisyys, josta hän ei ole kertonut läheisilleen. Norjassa, piskuisessa kotikylässään Lifjordissa Aksel oli sukunimeltään Nilsen ja hän oli 20 vuotta sitten syytettynä tyttöystävänsä Karinen murhasta. Istuttuaan vuoden vankilassa hänet kumminkin vapautettiin. Kyläläiset ja erityisesti uhrin äiti Eva Hansteen (Lena Endre) ovat sitä mieltä, että Aksel murhasi Karinen. Kun Aksel saa kuulla, että Lifjordin suurin työllistäjä, Eva Hansteenin luotsaama Solar Tech on konkurssin partaalla, matkaa hän Norjaan 20 vuoden tauon jälkeen yhtiötä pelastamaan. 
Katsojaluvut.
"Mustamaalattu" keräsi keskimäärin katsojia Norjassa 0,8 milj. per jakso ja Ruotsissa 1 milj. per jakso. 
Katsojamäärät Suomessa:
Bobur Shokirjonov

Bobur Shokirjonov (s. 5. joulukuuta 1990 Taškent) on uzbekistanilainen keihäänheittäjä. Shokirjonov on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 84 kilogrammaa.
Shokirjonov osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisiin jääden kuitenkin karsintaan. Lokakuussa 2015 hän heitti Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa uuden ennätyksensä 84,24. Saman vuoden Aasian-mestaruuskilpailuista Wuhanista Shokirjonov saavutti hopeaa tuloksella 79,09.
Aluerakentaminen

Aluerakentaminen tarkoittaa jonkin alueen rakentamista niin, että kokonaisuus on toteutettu suunnitelmallisesti. 
Aluerakentaminen Suomessa.
Ensimmäisiä aluerakentamiskohteita Suomessa olivat Helsingin Puu-Käpylä 1920-luvulla ja Olympiakylä 1930-luvulla sekä myöhemmin Espoon Tapiola 1950-luvulla. 1960- ja 1970-luvuilla aluerakentaminen perustui kuntien ja rakennusliikkeiden tekemiin aluerakentamissopimuksiin, joiden mukaan rakennusliike hankki ja kaavoitti maan sekä rakensi sille uudet asunnot huolehtien myös niiden markkinoinnista. Suomessa aluerakentaminen liitetäänkin lähiöiden syntyyn. Jo Heikki von Hertzen esitti pamfletissaan "Koti vaiko kasarmi lapsillemme" (1946) alueittain rakentaminen välttämättömänä edellytyksenä paremmalla asuinympäristölle, rationalisoinnin ja standardisoinnin ohella.
2000-luvulla aluerakentamissopimuksia muistuttava käytäntö on kumppanuussopimus, jossa kaupunki, maanomistaja ja urakoitsija kaavoittavat maan yhdessä. Kumppanuussopimuksilla ei anneta kaavoittajalle yhtä suuria vapauksia kuin 1960- ja 1970-luvuilla. Myös pientaloalueita on rakennettu kumppanuussopimuksilla, kuten Espoon Friisilän ja Vantaan Ylästön pientaloalueet.
Nicolas Le Goff

Nicolas Le Goff (s. 15. helmikuuta 1992 Pariisi) on ranskalainen lentopalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Berlin Recycling Volleysiä ja Ranskan lentopallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 206 senttimetriä pitkä ja 114 kilogrammaa painava Le Goff on keskitorjuja. Hänen iskulyöntinsä ylettyy 365 senttimetriin ja torjuntalyönti 328 senttimetriin.
Le Goffin kasvattajaseura on Montpellier UC. Hän debytoi seuran paidassa Ranskan Pro A-liigassa vuonna 2011. Hän edusti seuraa neljän vuoden ajan. Kesäkuussa 2015 Le Goff siirtyi Saksan Bundesliigan Berlin Recycling Volleyhyn.
Alle 19-vuotiaiden EM-kultaa vuonna 2009 voittanut Le Goff debytoi Ranskan lentopallomaajoukkueessa vuonna 2013. Vuonna 2015 hän oli mukana voittamassa sekä maailmanliigaa että EM-kultaa.
Saavutukset.
Maajoukkuetasolla
Edvard Granberg

Edvard Julius Granberg (31. heinäkuuta 1823 Vaasa – 2. helmikuuta 1884 Valkeakoski) oli suomalainen apteekkari, josta tuli yksi Walkiakoski -paperitehtaan perustajista ja johtajista.
Elämäkerta.
Granbergin isä oli kauppias ja äiti Anna Maria Lööf. Hänen puolisonsa vuodesta 1859 oli Gustava Paulina Sackalén (s. 1839). Lääkäri Peder Waldemar Granberg oli heidän poikansa. Granberg meni 1849 apteekkarioppilaaksi Vaasaan. Työskenneltyään siellä vielä toisessakin apteekissa hän suoritti farmaseutin tutkinnon 1843 ja proviisorin tutkinnon 1849. Hän työskenteli sitten apteekeissa sekä Kristiinankupungissa että Turussa, kunnes avasi oman apteekin Raumalle 1856 ja toisen Tampereelle 1858. Vuonna 1866 hän perusti Tampereelle myös väkiviinatehtaan ja vähän myöhemmin kaupungin ensimmäisen paloviinatehtaan, Tampereen Höyrypolttimon. Vuonna 1870 hän kuitenkin luopui apteekeistaan ja perusti kahden liikekumppanin kanssa yrityksen, joka ryhtyi 1871 rakentamaan paperitehdasta Sääksmäelle. Tehdas aloitti toimintansa helmikuussa 1873. Granberg muutti Tampereelta Sääksmäelle, osti sieltä Lotilan kartanon ja johti tehdasta liikekumppaninsa kanssa. Tämän kuoltua 1882 hän oli yksinään tehtaan johtaja viimeiset elinvuotensa.
Edvard Granberg oli naimisissa vuodesta 1859 Gustava Paulina Sacklenin kanssa, joka oli Tampereen pormestarin Fredrik Sacklénin tytär. Granberg on haudattu Valkeakoskelle, hänen kolme nuorena 1860-luvulla kuollutta poikaansa on haudattu Pyynikin kirkkopuistoon. 
Edvard Granbergin poikia olivat pankkimies ja filatelisti Richard Granberg ja Viipurin lääninsairaalan ylilääkäri, professori Peder Waldemar Granberg.
Joel Edmundson

Joel Edmundson (s. 28. kesäkuuta 1993 Brandon, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissä. St. Louis Blues varasi Edmundsonin toisella kierroksella 46. pelaajana. Edmundson voitti Stanley Cupin St. Louisin riveissä kaudella 2018–2019. Edmundson siirtyi St. Louisista Carolina Hurricanesiin syyskuussa 2019 vaihdossa Justin Faulkiin. Syyskuussa 2020 Montreal Canadiens hankki Edmundsonin pelaajaoikeudet vaihdossa viidennen kierroksen varausvuoroon. Tämän jälkeen Edmundson teki nelivuotisen jatkosopimuksen Canadiensin kanssa. 
Heinäkuussa 2023 Canadiens kauppasi Edmundsonin Washington Capitalsiin vaihdossa kolmannen kierroksen ja seitsemännen kierroksen varausvuoroihin vuoden 2024 varaustilaisuudessa.
Maaliskuussa 2024 Capitals kauppasi Edmundsonin Toronto Maple Leafsiin vaihdossa kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa ja viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2024 Edmundson teki vapaana agenttina Los Angeles Kingsin kanssa nelivuotisen ja yhteensä 15,2 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Colton Parayko

Colton Parayko (s. 12. toukokuuta 1993 St. Albert, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Pohjois-Amerikan NHL-liigassa pelaavaa St. Louis Bluesia.
Ura.
St. Louis Blues varasi Paraykon vuoden kolmannella kierroksella. Paraykoa pidettiinkin yleisesti yhtenä kauden 2015–2016 parhaista tulokaspelaajista.
2. maaliskuuta 2016, Stan Bowman ja Peter Chiarelli nimesivät Paraykon edustamaan Pohjois-Amerikan alle 23-vuotiaiden yhdistelmäjoukkuetta vuoden 2016 maailmancupiin.
Parayko oli voittamassa Bluesissa kaudella 2018–2019 Stanley Cupia. Syyskuussa 2021 Parayko teki Bluesin kanssa kahdeksan vuoden mittaisen ja yhteensä 52 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen, joka astuu voimaan kauden 2021-2022 jälkeen, kun Paraykon edellinen sopimus päättyy.
Dušan Sidor

Dušan Sidor (s. 23. maaliskuuta 1987 Poprad, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekossa.
Ura.
Sidor aloitti jääkiekkoilun kotimaassaan, mutta hän siirtyi jo nuorena Italiaan HC Bolzanon junioreihin. Hän debytoi miesten peleissä seuran kakkosjoukkueessa Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie A2:ssa kaudella 2006–2007, jolloin Sidor sai tililleen 22 runkosarjaottelua. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja NAHL-junioriliigan Alaska Avalancheen, jonka jälkeen Sidor kävi vuodet 2008–2012 Alaska-Anchoragen yliopistoa. Hän sai NCAA:ssa neljän kauden aikana tililleen kuitenkin vain yhteensä neljä ottelua. Tästä huolimatta Sidor valittiin kuitenkin kolmella jälkimmäisellä kaudellaan WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen.
Kaudeksi 2012–2013 Sidor palasi kotimaahansa ja siirtyi HK Popradin Extraliga-joukkueeseen. Hän kantoi joukkueen pääasiallisen torjuntavastuun ja pelasi 25 runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua torjuen molemmissa yhden nollapelin. Myös kaudella 2013–2014 Sidor toimi Popradin pääasiallisena ykkösmaalivahtina pelaten 47 runkosarjaottelua. Loppukaudesta seura kuitenkin hankki maalilleen Edgars Masaļskisin, eikä Sidor saanut peliaikaa enää pudotuspeleissä. Kaudeksi 2014–2015 hän palasi Italiaan ja siirtyi Serie A -joukkue HC Valpellicen maalinsuulle. Sidorilla oli Italiassa viettämiensä juniorivuosien ansiosta käytössään ns. Italian pelaajalisenssi, jonka ansiosta hän ei vienyt paikkaa joukkueen ulkomaalaiskiintiöstä.
Toukokuussa 2015 Sidor teki vuoden mittaisen ja elokuun loppuun asti kestäneen try-outin sisältäneen sopimuksen Mestis-joukkue Rovaniemen Kiekon kanssa. Hänen koejaksonsa tuotti jatkosopimuksen kaudeksi 2015–2016. Sidor ei kuitenkaan pelannut loukkaantumisen vuoksi koko kauden aikana.
Muuta.
Sidorin isä Dušan Sr. toimii maalivahtivalmentajana Sveitsin National League A:n SCL Tigersissa. Hänen äitinsä Dana pelasi jääkiekkoa maalivahtina mm. Italian naisten liigassa.
Luxemburgin edustajainhuone

Luxemburgin edustajainhuone (, , ) on Luxemburgin suurherttuakunnan yksikamarinen parlamentti. Edustajainhuone koostuu 60 jäsenestä, jotka valitaan viiden vuoden välein pidettävissä vaaleissa neljästä eri vaalipiiristä. Edustajainhuoneen päätehtävänä on äänestää hallituksen ja edustajainhuoneen esityksistä. Luxemburgin perustuslaki antaa edustajainhuoneelle tiettyjä oikeuksia talousasioissa ja oikeuden tutkia hallituksen toimintaa.
Estanislao Figueras

Estanislao Figueras y Moragas (13. marraskuuta 1819 Barcelona – 11. marraskuuta 1882 Madrid) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi vuonna 1873 neljän kuukauden ajan Espanjan ensimmäisen tasavallan ensimmäisenä valtionpäämiehenä ja samalla hallituksen johtajana.
Figueras liittyi vuonna 1840 Espanjan tasavaltalaisiin, jotka olivat jyrkässä oppositiossa maan tuolloista poliittista järjestelmää vastaan. Hän toimi asianajajana Tarragonassa ja tuli vuonna 1850 valituksi cortesiin, johon muodostui tasavaltalaisten ryhmä. Ramón María Narváezin hallitus vangitsi hänet toukokuussa 1867. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen Figueras kohosi yhdeksi cortesin tasavaltalaisen vähemmistön johtajista yhdessä Francisco Pi y Margallin ja Emilio Castelarin ohella. Hän vastusti vuoden 1869 monarkistista perustuslakia ja kaikkia kuningasehdokkaita. Kun kuningas Amadeus I luopui kruunusta ja Espanja muuttui tasavallaksi, Figueras nimettiin 12. helmikuuta 1873 ”toimeenpanovallan johtajaksi” ("Presidente del Poder Ejecutivo"). Hän kuitenkin luopui tehtävästä jo saman vuoden kesäkuussa. Hän kannatti federatiivisen tasavallan julistamista. Figueras luopui politiikasta Alfonso XII:n noustua kuninkaaksi.
Naisten Futsal-liigan kausi 2011–2012

Naisten Futsal-liigan kausi 2011–2012 oli ensimmäinen Naisten Futsal-liigan kausi. Mestaruuden voitti FTK, joka kukisti Espoossa pelatussa loppuottelussa GFT:n maalein 5–3.
Sarjajärjestelmä.
Sarjaan ilmoittautui 21 joukkuetta, jotka jaettiin maantieteellisesti neljään lohkoon, kuitenkin niin, että kahdeksan pirkanmaalaisseuraa sijoitettiin kolmeen eri lohkoon. D-lohko pelattiin yksittäisinä otteluina ja kolme muuta miniturnauksina. Kunkin lohkon kaksi parasta selvisivät 11.–12. helmikuuta 2012 Espoon Otahallissa pelattuun lopputurnaukseen. 
Lohko A.
Miniturnaukset pelattiin Espoossa Leppävaaran urheiluhallissa (12.11.2011 ja 21.1.2012), Tampereen Pirkkahallissa (10.12.2011) sekä Tampereen Tamppi Areenassa (18.12.2011).
Lohko B.
Miniturnaukset pelattiin Porin urheilutalossa (13.11.2011), Hämeenkyrössä Liikuntahalli Kosken Sykkeessä (26.11.2011), Tampereen Pirkkahallissa (17.12.2011 ja 7.1.2012), Ylöjärven urheilutalossa (14.1.2012) sekä Turussa Samppalinnan palloiluhallissa (29.1.2011).
Lohko C.
Miniturnaukset pelattiin Nokian palloiluhallissa (12.11.2011 ja 28.1.2012), Joensuu Areenassa (26.11.2011) sekä Kuopiossa Martti Ahtisaaren koululla (17.12.2011).
Lopputurnaus.
Lopputurnaus pelattiin Espoon Otahallissa 11.–12. helmikuuta 2012.
You Raise Me Up

You Raise Me Up () on irlantilais-norjalaisen duon Secret Gardenin vuonna 2002 alun perin julkaisema kappale, jonka on säveltänyt Rolf Løvland ja sanoittanut Brendan Graham. Kappale on Secret Gardenin neljänneltä albumilta "Once in a Red Moon". Kappaleen kesto on viisi minuuttia ja neljä sekuntia ja se on albumin toinen kappale.
You Raise Me Up on tullut hyvin tunnetuksi ja sen onkin nauhoittanut myöhemmin yli sata artistia, mukaan lukien Josh Groban (2003) ja Westlife (2005). Edellinen teki kappaleen tunnetuksi Yhdysvalloissa ja jälkimmäinen Isossa-Britanniassa ja Euroopassa. Kappale on tullut tunnetuksi myös kirkollisissa yhteyksissä ja sen genre onkin "Contemporary Christian Music". Suomeksi kappaleen ovat laulaneet muun muassa Kari Tapio nimellä "Kuin taivaisiin". Markku Laamanen esitti kappaleen englanniksi vuoden 2009 Talent Suomessa ja sai suurta suosiota.
Alkuperäisessä versiossa laulun esittää Brian Kennedy.
Francisco Pi y Margall

Francisco Pi y Margall (; 29. huhtikuuta 1824 Barcelona – 29. marraskuuta 1901 Madrid) oli katalaanitaustainen espanjalainen kirjailija, poliittinen ajattelija ja valtiomies. Hänen poliittinen vaikutusvaltansa oli suurimmillaan Espanjan ensimmäisen tasavallan aikana vuosina 1873–1874, ja hän toimi kesällä 1873 kuukauden ajan tasavallan järjestyksessä toisena valtionpäämiehenä. Pi y Margall kannatti Espanjan muuttamista liittovaltioon perustuvaksi tasavallaksi. Hänen ajattelussaan oli vaikutteita sosialismista ja anarkismista.
Elämänvaiheet.
Pi y Margall oli lähtöisin vaatimattomasta perheestä ja koulutukseltaan lakitieteen tohtori. Hänet tunnettiin alkuun liberaalina lehtimiehenä. Osallistuttuaan vuonna 1866 kenraali Leopoldo O’Donnellin hallintoa vastaan kohdistuneeseen kapinayritykseen hän joutui pakenemaan Ranskaan. Vuoden 1868 vallankumouksen jälkeen hän saattoi palata Espanjaan, jossa hänet valittiin 1869 edustajaksi parlamenttiin eli cortesiin. Hän kohosi pian yhdeksi tasavaltalaisen vähemmistön aatteellisista johtajista ja sai monet Espanjan radikaaleista demokraateista kääntymään tasavaltaisen federalismin kannattajiksi.
Kun Espanja julistettiin tasavallaksi kuningas Amadeus I:n kruunustaluopumisen jälkeen helmikuussa 1873, Pi y Margallista tuli uuden hallituksen sisäministeri. Ensimmäisen valtionpäämiehen Estanislao Figuerasin erottua jo saman vuoden kesäkuussa Pi y Margall tuli hänen seuraajakseen. Hän ei kuitenkaan onnistunut yhdistämään tasavaltaa tukeneita hajanaisia ryhmiä eikä saanut haluamaansa hallitusta koottua, joten hän luopui valtionpäämiehen tehtävistä jo 18. heinäkuuta Nicolás Salmerónin hyväksi. Alfonso XII:n noustua kuninkaaksi vuonna 1875 Pi y Margall vetäytyi politiikasta. Hän palasi myöhemmin yhdeksi tasavaltalaisten johtajista ja oli vuosina 1886–1896 uudelleen edustajana cortesissa.
Pi y Margall julkaisi ensimmäiset teoksensa jo 18-vuotiaana ja loi laajan kirjallisen tuotannon. Hän kirjoitti muun muassa useita teoksia Espanjan ja Amerikan historiasta sekä paljon poliittista kirjallisuutta.
Aatteet.
Pi y Margallilla oli merkittävä vaikutus anarkismin varhaiseen leviämiseen Espanjassa, sillä käänsi useita ranskalaisen Pierre-Joseph Proudhonin teoksia espanjaksi. Tämän ansiosta juuri proudhonilainen mutualismi sai alkuvaiheessa paljon kannatusta Espanjan anarkistien parissa. Myös Pi y Margallin kannattamassa federalismin muodossa eli niin sanotussa kantonalismissa on nähty yhtymäkohtia Proudhonin ajatteluun. Pi y Margallin federalistiset näkemykset tekivät hänestä erityisen suositun Kataloniassa sekä myöhemmin anarkistien parissa. Hän kannatti myös itsehallinnon myöntämistä tuolloin siirtomaan asemassa olleelle Kuuballe. Tämä vähensi hänen kannatustaan tasavaltalaisten keskuudessa 1890-luvulla.
Holtin linna

Holtin linna oli Holtissa, Walesissa sijainnut keskiaikainen linna. Linnan rakennustyöt alkoivat 1200-luvulla ja se sijaitsi Englannin ja Walesin välisellä rajalla Deejoen varrella.
Keskiajalla viisitorninen linna tunnettiin nimellä "Castrum Leonis" tai "Castle Lyons", koska sen pääportin yläpuolelle oli kaiverrettu leijonahahmo. 1600-luvulla lähes kaikki linnan rakenteet purettiin ja jäljelle jäi vain hiekkakivestä rakennettu perusta.
Rakenne.
Linna rakennettiin vuosina 1277–1311 hiekkakivestä 12 m korkean mäen päälle. Linna oli rakenteeltaan viisikulmainen ja sen kussakin kulmassa oli torni.
Linnan ympärillä oli vallihauta, johon johdettiin vesi läheisestä Deejoesta. Linnaan kuului sisäpiha, ulompi vartiotorni, takaovi ja kurtiini
Historia.
Edward I käynnisti linnan rakennustyöt pian pohjois-Walesin valloituksen jälkeen v. 1277. V. 1282 Edward I luovutti osan Walesista, mukaan lukien Hultin, John de Warrenelle, joka sai tehtäväkseen saattaa linnan rakennustyöt loppuun. Linna ja sen ympärille rakentunut kaupunki valmistuivat v. 1311.
V. 1400 walesiläiset joukot polttivat linnan Owain Glyndŵrin johtamassa kapinassa.
1500-luvulle tultaessa linna oli jäänyt käyttämättömäksi ja oli raunioina. Kartantekijä John Norden tutki linnan ja mainitsi sen olevan täysin raunioina.
Englannin sisällissodan aikana linnassa oli rojalismin kannattajien joukkoja. ParlamentaristitParlamentarismin kannattajat valtasivat linnan v. 1643, mutta rojalistit valtasivat sen takaisin keväällä 1644. Antautumisen jälkeen 13 parlamentaristia teloitettiin ja heidän ruumiinsa heitettiin vallihautaan. Tammikuussa 1647, kun linnan piiritys oli jatkunut 9 kuukautta, rojalistien kuvernööri, Richard Lloyd antautui Thomas Myttonille (linnaa piirittäneiden parlamentaristien komentajalle). Holtin antautumisen jälkeen, Harlech oli ainoa rojalistien hallussa ollut linnoitus Walesissä ja sekin antautui Myttonille v. 1647 maaliskuussa. Holtin antautumisen jälkeen eversti Roger Pope nimitettiin linnan kuvernööriksi. Parlamentin määräyksellä linnan tuhottiin myöhemmin samana vuonna.
Vuosin 1675 ja 1683 huomattava osa linnan rakenteista siirrettiin muualle Thomas Grosvenorin johdolla. Rakenteita käytettiin Eaton hallin jälleenrakentamiseen Englannin sisällissodan jälkeen.
1700-luvulla Holtin linnasta oli jäljellä ainoastaan osa yhdestä tornista ja suorakaiteen muotoinen rakennus. Tästä huolimatta Anne Pytts, joka oli aiemmin ollut Coventryn kreivitär, asui ja kuoli linnassa.
Nykytilanne.
Nykyään linnasta on jäljellä ainoastaan hiekkakivinen perusta ja muutamia yksittäisiä rakenteita, kuten sivuportti ja neliönmuotoisen tornin perustukset.
Nicolás Salmerón

Nicolás Salmerón y Alonso (10. huhtikuuta 1838 Alhama de Almería – 21. syyskuuta 1908 Pau, Ranska) oli espanjalainen poliitikko, joka toimi Espanjan ensimmäisen tasavallan kolmantena valtionpäämiehenä vajaan kahden kuukauden ajan vuonna 1873.
Salmerón oli alkujaan filosofian ja kirjallisuuden professori Madridin yliopistossa. Hän puolusti julkaisuissaan demokraattisia aatteita ja kuului vuodesta 1865 pienen tasavaltalaispuolueen johtoon. Poliittinen ura aukeni hänelle vuoden 1868 syyskuun vallankumouksen myötä. Vuonna 1871 hänet valittiin parlamenttiin eli cortesiin, jossa hän tuli tunnetuksi yhtenä tasavaltalaisten näkyvimmistä edustajista. Kun ensimmäisen tasavalta perustettiin helmikuussa 1873, Salmerónista tuli Estanislao Figuerasin hallituksen oikeusministeri. Hän tuli itse hallituksen johtoon ja valtionpäämieheksi Francisco Pi y Margallin erottua 18. heinäkuuta. Salmerón kuitenkin erosi protestiksi jo 8. syyskuuta, kun cortes oli hyväksynyt karlistien kapinan ja maakuntien separatismin tukahduttamiseen tarkoitetut sota-artiklat, joihin sisältyi muun muassa kuolemanrangaistuksen käyttöönotto. Hän toimi sen jälkeen cortesin puhemiehenä, mutta vetäytyi politiikasta tasavallan kukistuttua vuonna 1874.
Bourbonien palattua valtaan Espanjassa vuonna 1875 Salmerón joutui luopumaan myös professuuristaan ja pakenemaan maasta. Práxedes Mateo Sagastan hallitus armahti hänet vuonna 1881, ja hän palasi Espanjaan. Vuodesta 1886 Salmerón oli uudelleen edustajana cortesissa, jossa hän pyrki yhdistämään hajanaiset tasavaltalaisryhmät. Hänet tunnustettiin Espanjan tasavaltalaisten johtajaksi Manuel Ruiz Zorrillan kuoltua.
Lemströmin kanava

Lemströmin kanava on Ahvenanmaalla Jomalan ja Lemlandin rajalla sijaitseva avokanava, joka valmistui 1882. Maarianhaminan itäsataman ja Lumparnin yhdistävällä väylällä oleva kanava on pituudeltaan 350 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä, syvyys 3,5 metriä ja alikulkukorkeus 3,5 metriä silloin kun kanavan yli johtava kääntösilta ei ole avattuna. Kanavan yli johtava kääntösilta avataan normaalisti kerran tunnissa 10 minuutin ajaksi.
Keilankannan kanava

Keilankannan kanava on Kuopiossa sijaitseva avokanava, joka rakennettiin vuosina 2006-2007 Keilankannan kannaksen poikki lyhentämään matkaa Jynkän venesatamasta Kallavedelle. Lopullisesti kanava ja sen yli johtava silta valmistuivat kesällä 2008. Kanava on pituudeltaan 180 metriä. Kanavan leveys on 16 metriä ja sen alikulkukorkeus on 16 metriä.
Olli Aitola

Olli Aitola (s. 3. helmikuuta 1992 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa II-divisioonajoukkue Gladiators HT:ssä.
Ura.
Aitola aloitti jääkiekkoilun 4-vuotiaana. Hän on JYPin kasvatti. Aitola voitti seurassa B-nuorten I-divisioonan hopeaa vuonna 2010 ja kausi 2010–2011 päättyi A-nuorten Suomenmestaruuteen. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua Mestis-joukkue D Teamissa. Kaudella 2011–2012 Aitola pelasi JYP-Akatemiassa (ent. D Team) viisi ja kaudella 2012–2013 kolme Mestis-ottelua. Jälkimmäisellä kaudella hän oli JYPin A-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 2+14=16.
Kaudella 2013–2014 Aitola vakiinnutti paikkansa JYP-Akatemiassa tehden 26 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Hän pelasi kauden aikana myös kaksi ottelua lainalla II-divisioonajoukkue Diskoksessa. Toukokuussa 2014 Aitola solmi vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen JYP-Akatemian kanssa. Kausi 2014–2015 oli hänelle ensimmäinen kokonainen Mestiksessä ja Aitola teki 56 runkosarjaottelussa tehot 9+14=23. Hän oli Akatemian eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Aitola nimettiin kaudeksi 2015–2016 JYP-Akatemian varakapteeniksi. Lokakuussa 2015 hän teki 2+1-vuotisen sopimuksen JYPin SM-liigajoukkueen kanssa. Aitola teki jo samana päivänä 23. lokakuuta 2015 liigadebyyttinsä Helsingin IFK:ta vastaan. Hänet merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Aitola sai ottelussa jääaikaa 9.59 minuuttia. Marraskuussa 2015 hän joutui loukkaantumisen vuoksi lähes neljäksi kuukaudeksi sivuun. Aitola jatkoi kuntouduttuaan JYPin vahvuudessa runkosarjan viimeisellä kierroksella. Hän ei kuitenkaan mahtunut pudotuspeleissä kertaakaan joukkueen kokoonpanoon. Aitola pelasi JYPissä kauden aikana kuusi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä ja Akatemiassa 14 runkosarjaottelua tehopistein 1+3=4.
Kaudella 2016–2017 Aitola pelasi JYPissä seitsemän runkosarja- ja kaksi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin JYP-Akatemiassa, joka putosi kauden päätteeksi Mestiksestä Suomi-sarjaan. Sarjapudotuksen myötä Akatemia lopetti toimintansa. Elokuussa 2017 JYP lainasi Aitolan kaudeksi 2017–2018 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella seuran uuteen yhteistyöjoukkueeseen, KeuPa HT:hen. Hän pelasi JYPissä kauden aikana yhden runkosarja- ja CHL-ottelun. Aitola voitti CHL:n mestaruuden. Mestiksen siirtotakarajalla, helmikuussa 2018 hänen vahvistettiin pelaavan loppukauden KeuPan vahvuudessa. Aitola voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden.
Aitola teki kaudeksi 2018–2019 vuoden mittaisen sopimuksen KeuPa HT:n kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Aitola pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla JYPissä syyskuussa 2018. Lokakuussa 2019 hän palasi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella KeuPaan oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Kaudeksi 2020–2021 Aitola nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Hän voitti koko Mestiksen tehotilaston lukemalla +20. Aitola palkittiin kauden päätteeksi sarjan tehopelaajana Jari Hirsimäki -palkinnolla.
Kaudeksi 2022–2023 Aitola siirtyi II-divisioonajoukkue Gladiators HT:hen.
Arsenio Martínez Campos

Arsenio Martínez Campos y Anton (14. joulukuuta 1831 Segovia – 23. syyskuuta 1900 Zarauz) oli espanjalainen kenraali, joka palautti joulukuussa 1874 sotilasvallankaappauksellaan Bourbon-suvun takaisin valtaan Espanjassa kuuden vuoden jälkeen. Hän toimi myös lyhyesti Espanjan pääministerinä vuonna 1879.
Martínez Campos palveli vuodesta 1852 upseerina Espanjan pääesikunnassa. Hän osallistui 1859–1860 Espanjan–Marokon sotaan, 1861 Juan Primin komentamaan Meksikon-sotaretkeen ja 1869–1872 taisteluihin kapinallisia vastaan Kuubassa. Palattuaan vuonna 1872 Espanjaan hänet ylennettiin kenraaliksi ja hän toimi hetken sotilaskoulun opettajana, minkä jälkeen hän osallistui eteläisessä Espanjassa puhjenneiden separatistisen kapinaliikkeiden kukistamiseen ja sisällissotaan karlisteja vastaan. Ensimmäisen tasavallan aikana vuosina 1873–1874 Martínez Campos oli vangittuna, koska ei suostunut tunnustamaan tasavaltaista hallitusta. Francisco Serranon tultua valtaan Martínez Campos palasi sotimaan karlisteja vastaan divisioonankomentajana. Bourbon-suvun kruununperijä prinssi Alfonso oli marraskuun lopussa 1874 antanut julistuksen Espanjan muuttamisesta perustuslailliseksi monarkiaksi, jos hänet palautettaisiin valtaan, mikä sai monet tasavaltaa vastustaneet kenraalit panemaan toivonsa häneen. Martínez Campos ratkaisi tilanteen suorittamalla 29. joulukuuta 1874 Saguntossa vallankaappauksen ("pronunciamiento") ja julistamalla Alfonson kuninkaaksi nimellä Alfonso XII.
Monarkian palauttamisen jälkeen Martínez Campos ryhtyi johtamaan taisteluja karlisteja vastaan, nyt kuningas Alfonson nimissä. Sisällissota päättyi hallituksen joukkojen voittoon helmikuussa 1876. Tämän jälkeen Martínez Campos nimitettiin koko armeijan ylipäälliköksi ja hän sai tehtäväkseen kukistaa Kuubassa edelleen jatkuneen kapinan. Hän onnistui myös tässä, ja helmikuussa 1878 solmittu Zanjónin rauha päätti kymmenen vuotta jatkuneen sodan Kuubassa. Espanjaan palattuaan Martínez Campos toimi pääministerinä maaliskuusta joulukuuhun 1879 sekä vuosina 1881–1883 sotaministerinä Práxedes Mateo Sagastan hallituksessa. Martínez Campos oli myös useita kertoja senaatin puhemiehenä ja vuosina 1887–1888 Madridin kenraalikapteenina. Hän komensi vielä menestyksekkäästi espanjalaisia joukkoja Marokon sodassa 1893–1894 ja neuvotteli rauhan Marrakechissä tammikuussa 1894. Sen sijaan hänen yrityksensä tukahduttaa uusi kapina Kuubassa 1895–1896 epäonnistui ja hänet kutsuttiin tammikuussa 1896 takaisin kotimaahan.
Vuolteen kanava

Vuolteen kanava on Vuolteensalmessa Yöveden ja Louhiveden välisellä väylällä sijaitseva avokanava. Matala Vuolteensalmi perattiin vuonna 1836 kanavaksi mutta se kävi lopulta liian matalaksi kooltaan kasvaneille laivoille. Laivaliikenne siirtyi sitten vuosina 1874–1877 rakennetuille Varkaantaipaleen ja Kirkkotaipaleen kanaville ja Vuolteen kanava jäi vain paikalliseen käyttöön . Vuolteen kanava on pituudeltaan noin 200 metriä ja leveydeltään 6–7 metriä. Kanavan kautta kulkevien alusten syväys voi olla enintään 1,0 metriä ja mastonkorkeus 2,5 metriä. 
Mikkelin ja Puumalan välinen kunnanraja kulkee kanavaa pitkin.
Players Championship (snooker)

Players Championship on snookerin ammattilaisturnaus. Turnaus pelattiin ensimmäisen kerran kaudella 2010–2011 nimellä Players Tour Championship Grand Finals, vuodeksi 2014 nimi muutettiin Players Championship Grand Finaliksi ja nykyiseen muotoonsa vuodeksi 2017.
Karsintasysteemi.
Aluksi turnaus oli Players Tour Championship -kauden päättävä finaaliturnaus, johon pääsivät Players Tour Championship -turnausten 32 parasta pelaajaa. Vuodesta 2017 alkaen turnaukseen on saanut osallistumisoikeuden 16 maailman yksivuotisrankingin parasta pelaajaa.
Tomás de Zumalacárregui

Tomás de Zumalacárregui y de Imaz (; 29. joulukuuta 1788 Ormáiztegui – 24. kesäkuuta 1835 Cegama) oli baskilaissyntyinen espanjalainen kenraali, joka toimi karlistien armeijan johtavana komentajana ensimmäisen karlistisodan alkuvaiheessa 1833–1835.
Zumalacárregui oli sotinut jo nuorena Espanjan vapaussodassa, jonka aikana hän yleni kapteeniksi. Hän oli mielipiteiltään rojalisti ja syvästi uskonnollinen. Hänet ylennettiin vuonna 1823 everstiksi ja hän toimi sen jälkeen kymmenen vuotta El Ferrol del Caudillon kaupungin sotilaskuvernöörinä. Kuningas Ferdinand VII:n kuoltua joulukuussa 1833 Zumalacárregui jätti asemapaikkansa liittyäkseen kruununtavoittelija Don Carlosta tukeviin joukkoihin. Don Carlos nimitti hänet kenraaliksi ja Navarran alueen komentajaksi. Zumalacárregui järjesti karlistien sekalaiset joukot Navarrassa ja Baskimaalla yhtenäiseksi ja kurinalaiseksi armeijaksi. Sen jälkeen hän johti armeijansa useisiin voittoihin osoittautuen lahjakkaaksi sotilastaktikoksi. Saavutettuaan kesäkuussa 1835 voiton pohjoisessa Espanjassa hän olisi halunnut hyökätä kohti pääkaupunki Madridia, mutta Don Carlos määräsikin hänet piirittämään Bilbaon satamakaupunkia. Piirityksen aikana hän haavoittui lievästi ja kuoli haavoihinsa riittämättömän hoidon vuoksi.
Taifuuni (kustantamo)

Kustannus Oy Taifuuni oli Suomessa vuosina 1992–2004 toiminut välieurooppalaiseen kirjallisuuteen erikoistunut yleiskustantamo, jonka perusti Marjo Mäenpää (toimitusjohtaja, kustantaja). 
Kustannus Oy Taifuuni julkaisi sekä tieto- että kaunokirjallisuutta, matkaoppaita, keittokirjoja ja dekkareita Euroopasta: Baltian maista, Unkarista, Puolasta, Tšekistä, Ukrainasta, Venäjältä, Sveitsistä, Itävallasta ja Suomesta.
Historia.
Kustannus Oy Taifuunin juuret ja suuri osa taustalla vaikuttavista henkilöistä ovat olleet mukana neuvostokirjallisuuteen erikoistuneessa SN-Kirjat Oy/Orient Express –kustantamosta. SN-Kirjat Oy oli 1986 perustettu suomalais-neuvostoliittolainen yhteisyritys, Suomessa sen omistaja oli Suomi-Neuvostoliitto-Seura. Marjo Mäenpää toimi SN-Kirjojen kustannuspäällikkönä 1988-1992. SN-Kirjojen ohjelmistossa ilmestyi myös ns. dissidenttikirjallisuutta, mm. Jevgeni Popovin ja Vladimir Sorokinin, Svetlana Aleksijevitšin, Jelena Makarovan, Oleg Jermakovin Neuvostoliiton arkea, Afganistanin sotaa ja naisen asemaa arvostelevia teoksia. SN-kirjat julkaisi neuvostoliittolaista kirjallisuudentutkimusta mm. Juri Lotmanin ja Mihail Bahtinin teoksia. 1990 SN-Kirjat Oy siirtyi Tammen omistukseen ja kustantamo nimettiin Orient Express -pokkarisarjan nimen mukaan. Neuvostoliiton hajottua ja Tammen Kirjakanava-konsortion uudelleenjärjestelyjen yhteydessä Orient Express lakkautettiin keväällä 1992. 
Kustannus Oy Taifuuni perustettiin huhtikuussa 1992. Taifuuni työllisti Orient Express -kustantamon työssä vaikuttaneita kääntäjiä, tutkijoita, graafikoita sekä slaavilaisen ja itäeurooppalaisen kulttuurin tuntijoita.
Taifuunin kirjailijoita olivat muun muassa:
Sunnuntain kahvikonsertti

Sunnuntain kahvikonsertti oli Mainostelevion ohjelmistossa vuosina 1959–1969 esitetty ohjelmasarja, jossa esiintyivät kapellimestari Toivo Lehtelä sekä hänen kaksi tytärtään, viulisti Helena (myöh. Helena Lehtelä-Mennander) ja pianisti Ritva Lehtelä-Relander. Isä Lehtelä soitti selloa. Tämän Trio Lehteläksi kutsutun kokoonpanon lisäksi ohjelmassa esiintyi vierailevia laulajia ja instrumenttisolisteja.
15 minuutin mittaiset kahvikonsertit lähetettiin sunnuntai-iltaisin MTV:n ohjelmapaikalla Suomen Televisiossa. Ensimmäinen Sunnuntain kahvikonsertti lähetettiin 6. syyskuuta 1959, jolloin televisiovastaanottimia oli Suomessa vielä varsin vähän. Viimeinen Trio Lehtelän kahvikonsertti lähetettiin joulukuun 19. päivänä 1969.
Ohjelma oli sponsoroitu. Alkuvuosina sponsorina oli Fazer tunnuslauseella ”Viulut maksoi Fazer”. Viimeiset kuusi vuotta 1965–1969 Sunnuntain kahvikonserttia sponsoroi Meira ja sen Kulta Katriina -kahvimerkki.
Trio Lehtelä teki myös äänilevyjä muun muassa Mauno Kuusiston ja Tapio Rautavaaran kanssa.
Helena Lehtelä esitti Mauno Kuusiston ohella pääosaa vuoden 1961 elokuvassa "Kertokaa se hänelle...". Hän näytteli parissa muussakin musiikkiaiheisessa elokuvassa 1950- ja 1960-lukujen vaihteessa.
Antoine d’Orléans

Antoine Marie Philippe Louis d’Orléans, Montpensier’n herttua (; 31. heinäkuuta 1824 Neuilly-sur-Seine, Ranska – 4. helmikuuta 1890 Sanlúcar de Barrameda, Espanja) oli Ranskan prinssi, joka vaikutti pääasiassa Espanjan hovissa. Hän oli Espanjan kuningatar Isabella II:n lanko, kuningas Alfonso XII:n appi ja myös itse ehdolla Espanjan kuninkaaksi vuonna 1870.
Suku, sotilasura ja avioliitto.
Antoine oli Ranskan kuningas Ludvig Filipin ja kuningatar Maria Amalian kuudes ja nuorin poika. Hänen sisaruksiaan olivat muun muassa kruununprinssi Ferdinand Filip, Belgian kuningatar Louise, kuvanveistäjä Marie d’Orléans ja kenraali Henri d’Orléans. Antoine palveli isänsä hallitsijakaudella Ranskan armeijassa ja yleni Algeriassa käytyjen taistelujen aikana vuonna 1846 everstiluutnantiksi.
Antoine avioitui vuonna 1846 kuningatar Isabella II:n 14-vuotiaan nuoremman sisaren, prinsessa María Luisa Fernandan (1832–1897) kanssa. He asuivat Ranskassa, kunnes Orléansin suku menetti valtansa vuoden 1848 helmikuun vallankumouksessa. Vuodesta 1850 he asuivat Espanjan Sevillassa San Telmon palatsissa, joka hankittiin Maria Luisan isältään Ferdinand VII:ltä perimillä varoilla. Antoinelle annettiin vuonna 1859 Espanjan hallitsijasuvun "infanten" eli prinssin arvo. Hän juonitteli kälyään Isabella II:a vastaan, ja hänen on väitetty kohdelleen avioliittonsa alkuaikoina puolisoaan huonosti, koska tämä oli edelleen lojaali sisaralleen. 
Kuningasehdokkuus ja myöhemmät vaiheet.
Antoine karkotettiin Espanjasta vuonna 1868 hänen vastustettuaan kuningatar Isabellaa, mutta tämän tultua pian syrjäytetyksi vallankumouksella hän saattoi palata. Vuonna 1870 Antoine oli ehdolla Espanjan uudeksi kuninkaaksi. Hänen suosiotaan kuitenkin haittasi se, että hän tappoi samana vuonna vaimonsa María Luisan serkun Enrique de Borbónin kaksintaistelussa. Antoine sai lopulta parlamentin eli cortesin suorittamassa kuninkaanvaalissa 27 ääntä, mutta valituksi tuli Savoijin hallitsijasukuun kuulunut Aostan herttua Amadeus 191:llä äänellä.
Vuonna 1871 Antoine oli tilapäisesti karkotettuna Baleaareille, mutta sitten hänet valittiin edustajaksi cortesiin. Hän tuki Isabella II:n poikaa Alfonsoa, josta tuli vuonna vuonna 1873 kuningas. Alfonso XII nai vuonna 1878 Antoinen tyttären Mercedesin, joka kuitenkin kuoli jo samana vuonna ehtimättä saada lapsia. Antoine itse kuoli 65-vuotiaana helmikuussa 1890. Hänet on haudattu El Escorialiin.
Lapset.
Antoinelle ja María Luisalle syntyi kymmenen lasta, joista viisi eli aikuisiksi:
Antoinen lapsenlapsenlapsi María de las Mercedes oli Espanjan kuninkaaksi vuonna 1975 tulleen Juan Carlos I:n äiti.
Naisten Futsal-liigan kausi 2015–2016

Naisten Futsal-liigan kausi 2015–2016 oli järjestyksessään viides pelattu Naisten Futsal-liigan kausi. Mestaruuden voitti Ilves FS. Futsal-Ykköseen putosi Lauttakylän Luja ja liigaan nousi kaudeksi 2016–2017 Liikunnan Riemu.
Sarjajärjestelmä.
Naisten Futsal-liiga pelattiin kaudella 2015–2016 kymmenen joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka viimeiseksi jäänyt putosi Naisten Futsal-Ykköseen ja yhdeksänneksi sijoittunut karsi sarjapaikastaan Futsal-Ykkösen toiseksi sijoittuneen kanssa.
Liigakarsinta.
Naisten Futsal-Ykkösen toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet EPS ja Team Vanpa eivät halunneet lähteä liigakarsintaan, joten paikan otti lopulta neljänneksi sijoittunut FC YPA. SiPS Futsal säilytti liigapaikkansa otteluvoitoin 2−1.
Futsal-Liigan kausi 2015–2016

Futsal-Liigan kausi 2015–2016 oli järjestyksessään 18. Futsal-liigan kausi. Kausi alkoi 3. lokakuuta 2015 ja päättyi neljänteen finaaliin 1. toukokuuta 2016.
Futsal-liigan mestaruuden voitti hallitseva mestari Sievi FS kukistamalla Ilveksen finaaleissa otteluvoitoin 3–1. Kauden päätteeksi Mad Max karsiutui Futsal-Ykkösen. Cup -mestaruuden voitti GFT kukistamalla finaalissa Liikunnan Riemun 4–2.
Sarjajärjestelmä.
Kauden 2015–2016 Futsal-Liiga pelattiin kahdentoista joukkueen kaksinkertaisena sarjana, jonka kahdeksan parasta etenivät pudotuspeleihin. 
Runkosarja.
Sarjataulukko runkosarja päättyessä 
Pudotuspelit.
Pudotuspelien puolivärierien otteluparit muodostettiin valintatilaisuudessa 29.3.2018.Runkosarjan voittajana Sievi FS sai valita puolivärierä vastustajansa runkosarjan sijoille 5.-8. sijoittuneista joukkueista. Seuraavaksi runkosarjassa toiseksi sijoittunut Ilves FS sai valita jäljelle jääneistä 5.-8. sijoilla olevista joukkuesta ja niin edelleen. Puolivälierät pelattiin paras kolmesta -järjestelmällä eli kahdella voitolla joukkue etenee välieriin.
Välieriin selvinneistä joukkueista kohtasivat runkosarjan parhaiten ja huonoiten sijoittuneet sekä toiseksi paras ja toiseksi huonoin. Välierät ja finaalisarja pelattiin paras viidestä-järjestelmällä. Pronssimitali ratkaistiin yhdessä ottelussa runkosarjassa paremmin sijoittuneen kotikentällä.
Pronssiottelussa 24.4.2016 Somerolla SoVo kukisti GFT:n 5-4 (2-3).
Kauteen hallitsevana mestarina lähtenyt Sievi FS voitti historiansa toisen mestaruuden. Ilvekselle hopea oli historian neljäs ja Someron Voima saavutti historiansa ensimmäisen mitalisijan.
Liigakarsinta.
Futsal-Liigan viimeiseksi sijoittunut Mad Max putosi Futsal-Ykköseen kaudeksi 2016–2017. Tilalle sarjaan nousi Ykkösen mestaruuden voittanut PJK.
Sijalle yksitoista sijoittunut Riemu karsi liigapaikasta Futsal-Ykkösessä toiseksi sijoittuneen Ilves FS akatemian kanssa ja kymmenenneksi sijoittunut PP-70 kohtasi Ykkösen kolmanneksi sijoittuneen PS Villan. Ottelusarjan voittoon vaadittiin kaksi otteluvoittoa.
Futsal-gaala 2016.
Futsal-gaala 2016 järjestettiin 21.5.2016 Helsingissä ja gaalassa palkittiin kauden parhaita onnistujia. Miesten Futsal-Liigassa osalta jaettiin seuraavia palkintoja:
Kauden Futsalpelaaja 2015-2016: Joni Pakola, Sievi Futsal
Kauden Maalivahti: Tuomas Kallioinen, Ilves FS
Kauden Puolustuspelaaja: Jukka Kytölä, KaDy
Kauden Hyökkäyspelaaja: Arber Istrefi, SoVo
Kauden Nuori pelaaja: Jaakko Alasuutari, Sievi Futsal
Kauden Tulokas: Jovan Stankovic, Leijona Futsal
Mestarivalmentaja: Kimmo Mattila, Sievi Futsal
Kauden Erotuomari:Timo Onatsu
Kauden Lupaava Erotuomari: Sami Väntti
Kauden futsaltapahtuma 2015-2016: Sievi Futsalin finaaliottelut
Maali- ja pistepörssin voittaja: Arber Istrefi, SoVo
Futsal-Liiga, Pudotuspelien pistepörssin voittajat
Futsal-Liigan tähtikentällinen 2015–2016
Jussi Isokoski

Jussi Isokoski (s. marraskuu 1981) on Tuupa Records Oy:n toimitusjohtaja, mediapersoona, Áillohaš-palkittu musiikkituottaja, tv-juontaja, muusikko ja kunnallispoliitikko. Syntyperältään hän on isänsä puolelta inarinsaamelainen.
Isokoski asuu Raahessa ja on toiminut kunnanvaltuutettuna Keskustan listoilta. Hänet valittiin valtuustoon ensimmäisen kerran vuonna 2012, jolloin hän sai 101 ääntä. Elokuussa 2020 Isokoski ilmoitti, ettei aio asettua ehdolle seuraavan vuoden kuntavaaleissa.
Musiikki.
Isokoski on soittanut lukuisissa kokoonpanoissa. Tärkeimmäksi asiaksi Isokoski sanoo saamelaisen musiikin tuottamisen ja julkaisemisen. Se auttaa kieltä ja kulttuuria säilymään sekä kehittymään. 
Jussi Isokoski perusti vuonna 2004 Tuupa Records -nimien levy-yhtiön nimenomaan saamelaisen musiikin julkaisukanavaksi. Sittemmin siitä on tullut media-alan yritys, joka toteuttaa tapahtumiin äänentoistoa ja valaistusta. Vuonna 2018 Tuupa Records Oy ja kiertuetekniikkaan sekä äänentoistojärjestelmien suunnitteluun ja asennukseen erikoistunut Ylivieskan Äänentoistopalvelu sulautuivat. Yritys jatkoi toimintaa Tuupa Records Oy -nimen alla.
TLD Registry

TLD Registry on Jarno Marjamäen, Arto Isokosken ja Taneli Tikan vuonna 2009 Irlantiin perustama yritys. Yhtiö perustettiin Irlantiin, koska siellä on alan asiantuntemusta ja tärkeitä yhteistyökumppaneita ja sieltä käsin oli myös helpompi tavoitella brittien ja yhdysvaltalaisten sijoituksia. Yrityksen keskeinen rahoittaja Suomessa on Vision+. Vuonna 2013 TLD Registry sai Internetin tunnuksia jakavalta ICANNilta oikeuden jälleenmyydä kahta kiinankielistä domain-päättettä, ".online" ja ".kiinalainen verkkosivu" kirjoitettuna kiinaksi ja kiinalaisin merkein. TLD Registry tekee sopimuksia sekä Kiinassa että Kiinan ulkopuolella toimivien internet-nimien jälleenmyyjien kanssa, ja sen toimintaa voi verrata tukkukauppaan. Yhtiöllä on ikuinen monopolioikeus verkko-osoitepääteisiinsä.