tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lauri Lamminmäki

Lauri Ilmari Lamminmäki (27. lokakuuta 1917 Kuusamo – 6. marraskuuta 1987 Espoo) oli suomalainen ekonomi, mainostoimittaja ja runoilija.
Lamminmäen isä oli taivalkoskelainen metsäteknikko ja kunnallismies Severus Lamminmäki. Hän kävi Oulun lyseota 1927–1933 ja pääsi ylioppilaaksi Haapaveden yhteiskoulusta 1938. Lamminmäki valmistui ekonomiksi Kauppakorkeakoulusta 1943.
Lamminmäki oli mainostoimittajana Suomen ilmoituskeskuksessa ja SEKissä sekä filmikäsikirjoittajana Suomi-Filmin palveluksessa 1940–1942.
Sotavuosina tk-miehenä toimineen Lauri Lamminmäen runoja julkaistiin ensimmäisenä "Nuoret runoilijat"-antologiassa 1943 sekä Olavi Paavolaisen toimittamassa runoantologiassa "Täältä jostakin : Suomen kenttäarmeijan runoja" (WSOY 1943). Oman runokokoelmansa "Rauhan vaunut" Lamminmäki julkaisi 1945. Lamminmäki laati myös käsikirjoituksen Ilmari Unhon 1948 ohjaamaan elokuvaan "Ruusu ja kulkuri", joka kertoo Limingasta kotoisin olleen oopperalaulaja Abraham Ojanperän elämästä.
Love or Nothing

Love or Nothing on Uriah Heepin kappale vuodelta 1978, joka julkaistiin "Fallen Angel" -albumilla, vaikka singlen kansikuvassa näkyykin "Innocent Victim" -albumin kannen käärme. Kappaletta ei julkaistu singlenä yhtyeen kotimaassa Britanniassa – sen sijaan se ilmestyi ainakin Länsi-Saksassa, Itävallassa, Etelä-Afrikassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Länsi-Saksassa kappale ylsi sijalle 36.
”Love or Nothing” on yhtyeen kitaristi-kosketinsoittaja Ken Hensleyn kirjoittama, ja edustaa tyyliltään yhtyeen 1970-luvun loppupuolen materiaalille tyypillistä kaupallisempaa, AOR-vaikutteista tuotantoa.
Singlen b-puolella oli "Fallen Angelille" kuulumaton kappale ”Gimme Love (Struttin')”, jonka työstöön on osallistunut koko yhtye Ken Hensleytä lukuun ottamatta.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Endgegner

 
Endgegner on Bushidon viides single ja ensimmäinen single Staatsfeind Nr. 1 albumilta ja se julkaistiin vuonna 2005. Kappaleen sanoittivat Bushido ja Rizbo.
Jorma Pohjanpalo

Jorma Pohjanpalo (vuoteen 1906 Friis; 12. joulukuuta 1905 Ylivieska – 19. kesäkuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen kauppatieteen tohtori, professori ja tietokirjailija. Hän toimi pitkään ulkomaankaupan eri tehtävissä muun muassa Australiassa, ja hän osallistui merkittävällä tavalla suomalaisen muoviteollisuuden järjestötoimintaan. Pohjanpalo sai professorin arvon 1972.
Jorma Pohjanpalon vanhemmat olivat diplomi-insinööri Santeri Pohjanpalo ja Irene Sofia Montin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1925 ja valmistui ekonomiksi 1927, kauppatieteen kandidaatiksi 1934 sekä kauppatieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1949. Hänen väitöskirjansa aiheena oli Suomen kauppamerenkulku ja linjaliikenteen osuus siinä.
Pohjanpalo oli Australiassa Suomen Sydneyn konsulaatin sihteerinä 1927–1931, Suomen Ulkomaankaupan toimitusihteerinä 1931–1933, Oy Neoviuksen mainospäällikkönä 1935–1936 ja Turun Sanomien Helsingin toimiston hoitajana 1936–1939. Hän oli teknokemiallisen teollisuuden luottamusneuvoston asiamiehenä 1940–1947, rohdosten ja kemikaalien tuojien luottamusneuvoston asiamiehenä 1940–1948, Nauhateollisuuden liiton asiamiehenä 1941–1946, Apteekkitavarain tuojien yhdistyksen asiamiehenä 1942–1952 sekä Muoviyhdistyksessä asiamiehenä vuodesta 1942 ja toimitusjohtajana 1967–1973. Pohjanpalo oli myös Kaukokauppa Oy:n toimitusjohtajana 1943–1954 ja Suomen laivastoliiton toiminnanjohtajana ja Suomen Laivasto-lehden päätoimittajana 1950–1955. Pohjanpalo oli vielä merenkulkuhallituksessa tutkimustyössä 1974–1978.
Pohjanpalo oli Suomi-seuran johtokunnan jäsenenä vuodesta 1937 ja seuran varapuheenjohtajana vuodesta 1970. Hän oli myös Nuoren Voiman liiton sihteerinä 1941–1944, Tietokirjailijain liiton johtokunnan jäsenenä vuodesta 1968 ja liiton varapuheenjohtajana 1971–1973. Siirtolaisuusinstituutin valtuuskunnan puheenjohtajana hän oli vuodesta 1974 alkaen.
Pohjanpalo julkaisi erityisesti merenkulkuun ja muovialaan liittyvää tietokirjallisuutta. Tietokirjallisuutta hän edisti myös alan yhdistyksissä. Hän sai 1969 valtion tiedonjulkistamispalkinnon.
Aiheesta muualla.
 Luettelo Jorma Pohjanpalon kirjoittamista lehtiartikkeleista
Augenblick

 
Augenblick on Bushidon kuudes single ja toinen single Staatsfeind Nr. 1 albumilta ja se julkaistiin vuonna 2006. Kappaleen sanoittivat Bushido ja TSI.
Von der Skyline zum Bordstein zurück (kappale)

 
Von der Skyline zum Bordstein zurück on Bushidon seitsemäs single ja ensimmäinen single samannimiseltä albumilta ja se julkaistiin vuonna 2006. Kappaleen sanoitti ja tuotti Bushido.
Martti Ahti

Martti Johannes Ahti (2. toukokuuta 1948 Helsinki – 28. heinäkuuta 2025 Inkoo) oli suomalainen valtiotieteen tohtori ja historiantutkija.
Ahti toimi Helsingin yliopiston poliittisen historian dosenttina vuodesta 1994 alkaen. Hän tutki erityisesti maailmansotien välisen ajan suomalaista oikeistoradikalismia ja aktivistisukupolvea.
Ura.
Ahti kirjoitti ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1967, valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteiden kandidaatiksi 1977, valtiotieteiden lisensiaatiksi 1985 ja väitteli valtiotieteiden tohtoriksi 1988. Työuransa hän aloitti freelance-toimittajana Yleisradion ruotsinkielisessä kulttuuritoimituksessa tehden historia-aiheisia ohjelmia 1974–1978. Suomen Akatemian tutkimusassistenttina hän työskenteli 1979–1985, Helsingin yliopiston tutkimusassistenttina ja viransijaisena assistenttina 1986–1988, Hallintohistoriakomitean tutkijana 1989–1992, Helsingin yliopiston yliassistenttina 2000–2001, viransijaisena professorina vuosina 1992, 1996 ja 2000–2001. Vuodesta 2002 lähtien Ahti on työskennellyt vapaana tutkijana ja kääntäjänä.
Ahti pyysi marraskuussa 1978 pääsyä suojelupoliisin arkistossa säilytettyihin vuosilta 1918–1920 peräisin oleviin asiakirjoihin. Suojelupoliisi epäsi pyynnön. Perusteluna oli se, että nämä asiakirjat olivat pakattuna siirtoa odottamassa eikä asiakirjojen etsiminen ollut mahdollista ilman huomattavia ylitöitä. Lisäksi väitettiin, että suojelupoliisin arkistot eivät ole julkisia. Ahti valitti päätöksestä helmikuussa 1979 Korkeimpaan hallinto-oikeuteen, joka ilmoitti omassa päätöksessään huhtikuussa 1980, ettei Ahdin pyyntöön ollut mahdollista suostua suojelupoliisin virkatoimintaa haittaamatta. Kesäkuussa 1981 Mauno Koiviston II hallitus päätti pidentää etsivän keskuspoliisin, valtiollisen poliisin ja suojelupoliisin arkistoihin kuuluvien asiakirjojen salassapitoaikaa 35 vuodella valtion turvallisuuteen ja yksilön oikeusturvaan liittyvien syiden vuoksi. Aiemmin asiakirjat olivat tulleet julkisiksi pääsääntöisesti 25 vuoden kuluttua asiakirjan päiväyksestä, ja päätöksen johdossa julkisina jo olleet asiakirjat muuttuivat salaisiksi. Etsivän keskuspoliisin ja Valpon arkistot avautuivat tutkijoille vasta toukokuussa 1992.
Vuonna 1987 Ahdin väitöskirjasta "Salaliiton ääriviivat. Oikeistoradikalismi ja hyökkäävä idänpolitiikka" nousi kohu liittyen Mannerheimin osuuteen vuoden 1919 kaappaushankkeisiin. Mannerheimin elämäkerran kirjoittaja Stig Jägerskiöld epäili tutkimuksen pätevyyttä ja vuorineuvos Johan Nykopp arvosteli sitä Mannerheimista epäedullisten tietojen levittämisestä Suomen itsenäisyyden 70-vuotispäivän yhteydessä.
Ahdille myönnettiin tiedonjulkistamisen valtionpalkinto 1975 yhdessä Carita Backströmin kanssa sarjasta "Blad ur arbetets historia I–IV." Presidentti Urho Kekkosen juhlasäätiön palkinnon hän sai 1991 ja hän pääsi Suomen historiallisen seuran tutkijajäseneksi 1991.
Dumfriesshirenkettukoira

Dumfriesshirenkettukoira ("Dumfriesshire Black and Tan Foxhound") on sukupuuttoon kuollut skotlantilainen koirarotu. Sitä käytettiin saukkokoiran jalostuksessa, mikä kuitenkin lopetettiin vuonna 1978 saukon metsästyksen kieltämisen jälkeen.
Ulkonäkö.
Dumfriesshirenkettukoira oli kookas. Se oli aina väriltään musta ruosteenruskein merkein (black-and-tan).
Alkuperä.
Sir John Buchanan Jardine, vuonna 1937 ilmestyneen "Hounds of the World" -teoksen kirjoittaja aloitti rodun jalostamisen vuonna 1921 käyttämällä walesinkettukoira-taustaista englanninkettukoiraa nimeltä "Whipcord", vihikoiraa nimeltä "Ledburn Boswell" ja gascogne-saintongenajokoiraa nimeltä "Triomphe". Jalostuksen alussa syntyi mm. yksilö "Harlequin", joka oli taustaltaan 3/4 kettukoira ja 1/4 vihikoira. Myöhemmin Buchanan käytti jalostukseen myös black-and-tan-värisiä englanninkettukoiria, mm. "Silverton Woodman"- ja "Croome Clansman" -sukuisia. Lisäksi hän käytti Tynedale'sta ja College Valley'stä peräisin olleita kettukoiria. Jalostus vaikeutui jo toisen maailmansodan myötä, minkä lisäksi 2000-luvun alussa voimaan tullut metsästyslaki kielsi ketun metsästyksen koirien avulla. Tämän seurauksena tuolloin vielä olemassa olleen ajueen yksilöt erotettiin toisistaan ja myytiin ranskalaisille ja amerikkalaisille metsästäjille. 
Dumfriesshirenkettukoirat esittivät vihikoiria vuoden 1978 elokuvassa "The Thirty Nine Steps", joka kuvattiin osittain Kettleholmissa.
Sonnenbank Flavour

 
Sonnenbank Flavour on Bushidon kahdeksas single ja toinen single Von der Skyline zum Bordstein zurück albumilta ja se julkaistiin vuonna 2006. Kappaleen sanoitti ja tuotti Bushido.
Chiribayanpaimenkoira

Chiribayanpaimenkoira on sukupuuttoon kuollut perulainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Chiribayanpaimenkoira oli keskikokoinen ja sillä oli pitkä, kellertävän harmaa (beige) karvapeite ja lyhyt kuono.
Alkuperä.
Rotu oli saanut nimensä Etelä-Perussa vuosina 900–1350 vaikuttaneesta "chiribaya"-kulttuurista. Asiantuntijat uskovat sitä arvostetun sen laaman paimennuskyvyistään. Perulainen antropologi Sonia Guillen löysi sen muumioituneita jäännöksiä tutkiessaan hautakammioita Osmoren jokilaaksossa. Ne löydettiin maahan haudattuna läheltä omistajien hautoja, minkä Guillen uskoo viittaavan siihen että kulttuurissa kunnioitettiin syvästi tätä perheen seuralaista.
Joustava Moraali

Joustava Moraali on tamperelainen rap-yhtye, jonka muodostavat Konala Cartellissa Tunkiona tunnettu Tuukka Heinonen sekä mm. DJ Otto Stadista ja Otto Martikainen -nimillä tunnettu Otto Kallioinen.
Joustavan Moraalin ensimmäinen albumi "P*skaa jatsia" julkaistiin 2. kesäkuuta 2010.
Makrobioottinen ruokavalio

Makrobioottinen ruokavalio tarkoittaa perinteiseen itämaiseen ravitsemusoppiin perustuvaa ruokavaliota. Ruokavalion kannattajat uskovat sen vaikuttavan fyysiseen ja henkiseen hyvinvointiin. Dieetissä syödään tyypillisesti ruokaa, johon kuuluu paljon kuituja, kasviksia jyviä ja kasvisproteiinia, vain vähän rasvaa, sekä rajoitetusti lihaa. Ruokavaliossa painotetaan myös luomuruokia. 
Historia.
Makrobioottinen ruokavalio perustuu japanilaisen armeijalääkäri Sagen Ishizukan 1800-luvun lopulla kehittämään ravinto-opilliseen teoriaan, jonka pohjana hän käytti perinteistä itämaista ruokavaliota. Lisäksi hän sovelsi teoriaan länsimaiden kemian, biologian, biokemian ja fysiologian piirteitä. 
Ishizuka itse oli syntynyt heikkona, ja hän kärsi munuais- ja ihosairaudesta. Saadakseen terveytensä takaisin Ishizuka opiskeli laajasti sekä länsimaista että itämaista lääketiedettä. Tietonsa ja päätelmänsä tutkimuksistaan Ishizuka kokosi kahteen kirjaan, vuonna 1896 julkaistuun ""Pitkän iän kemialliseen teoriaan" ja vuonna 1898 julkaistuun "Terveelliseen dieettiin"".
Ishizuka vastusti aikansa eurooppalaisia vaikutteita, jotka olivat vaikutusvaltaisia Japanissa esimerkiksi tieteen ja kulttuurin saralla. Hän päätyi suosittelemaan perinteistä japanilaista ruokavaliota, johon kuului täysiä, puhdistamattomia ruokia, sekä hyvin vähän tai ei lainkaan maitoa ja eläinperäisiä raaka-aineita.
Vuonna 1907 Ishizukan seuraajat perustivat "Shoku-Yo-Kail"-nimisen yhdistyksen. Yhdistyksen jäsenkunta koostui muiden muassa aatelisista, kongressiedustajista, poliitikoista ja liikemiehistä.
Ishizuka väitti parantaneensa luonnonriisistä ja meri- ja maakasviksista koostuneella ruokavaliolla monia potilaita. Ishizukan parannustekniikka perustui neljään periaatteeseen:
Japanin ulkopuolelle ruokavalion toi 1960-luvulla George Ohsawa, joka oli Ranskassa asuessaan tuottelias kirjoittaja.
HD 143436

HD 143436 on Aurinkoa muistuttava tähti, jota pidetään Auringon kaksosena.
Tähden spektrityyppi on G0, ja se on prosentin verran Aurinkoa painavampi, tosin 2 % mittaustarkkuuden rajoissa. Tämä paljain silmin näkymätön, 8. suuruusluokan tähti sijaitsee 142 valovuoden päässä Käärmeenkantajan tähtikuviossa. Vuonna 2005 ilmestyneen Jeremy Kingin ja työryhmän artikkelin mukaan tähden absoluuttinen kirkkaus, väri, lämpötila ja pyörimisnopeus ovat lähellä Auringon vastaavia. Tähden metallipitoisuus on sama kuin Auringon, ja ikäkin on samaa luokkaa, tosin hyvin epätarkasti määritellen. Tähdessä on kuitenkin kuusi kertaa niin paljon litiumia kuin Auringossa. Vuonna 2006 ilmestyi australialaisen Jorge Melendezin ja työryhmän artikkeli, jonka mukaan tähden lämpötilan määrittely voi olla virheellinen eikä tähti välttämättä ole niin aurinkomainen kuin King et al alkujaan väittivät. Melendezin mukaan tähti HD 98618 muistuttaa Aurinkoa enemmän.
Pampabulldoggi

Pampabulldoggi () eli "Bordoga" on brasilialainen koirarotu. FCI on tunnustanut sen viralliseksi roduksi vuonna 2025.
Ulkonäkö.
Pampabulldoggi on vahva ja voimakas, ja sillä on leveä pää, leveä ja vahva kuono-osa ja vahvat leuat. Karvapeite on lyhyt ja sileä. Kaikki värit merleä lukuun ottamatta ovat sallittuja. Uroksen säkäkorkeus vaihtelee 51-58 cm ja nartun 49-56 cm välillä. Ihannepaino on 35–45 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on tyyni, valpas, seurallinen ja taistelutahtoinen. Se on omistajaansa kohtaan tottelevainen.
Alkuperä.
Pampabulldoggi on äärimmäisen vanha työkoira, joka on kotoisin Etelä-Brasiliasta Rio Grande do Sulin ja Santa Catarinan osavaltioista. Se polveutuu muinaisesta, vanhantyyppisestä englanninbulldoggista, jonka eurooppalaiset maahanmuuttajat toivat Brasiliaan 1500-luvulla. Rotua käytettiin karjan paikallistamiseen, kiinniottoon ja ajamiseen maaseudun ja paikallisten metsien ankarassa ympäristössä sekä teuraseläinten kontrollointiin teurastamoissa. Lisäksi se toimitti maaseudun vahti- ja seurakoiran virkaa. Rodulle kehittyi yläleukaa pidempi alaleuka sekä kuono joka ei ollut liian lyhyt eikä liian pitkä, jotta se kykenisi tarttumaan ja pitelemään paikoillaan täysikasvuista härkää.
Etymologia.
Termi "campeiro" viittaa maaseutuun.
ORP Grom (1957)

 
ORP Grom (runkonumerot 53 ja vuodesta 1960 alkaen 273) oli Puolan laivaston Neuvostoliitosta 1957 ostama -luokan hävittäjä "Smietlivyj" (projekti 30bis ). Alus poistettiin palveluksesta 1972.
Valmistus.
Neuvostoliiton laivasto tilasi aluksen A. A. Ždanovin telakalta Pietarista, missä köli laskettiin 24. toukokuuta 1951. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 17. marraskuuta nimellä "Smietlivyj" ja valmistui 5. elokuuta 1952.
Palvelus.
Se siirrettiin 15. joulukuuta 1957 Puolan merivoimille aluksi lainattuna ja vuodesta 1965 hankittuna aluksena.
"ORP Grom" liitettiin Oksywieen 7. hävittäjäviirikköön, jonka mukana se teki laivastovierailuja muun muassa 1965 Narvikiin. Alus siirrettiin 1972 reserviin Świnoujścieen, kunnes se poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1973. Alus upposi romutettaessa 1977 lähelle Helin satamaa.
Lauritz Weibull

Lauritz Ulrik Absalon Weibull (2. huhtikuuta 1873 Lund − 2. joulukuuta 1960) oli ruotsalainen historioitsija ja arkistonhoitaja. 
Hän oli Martin Weibullin ja Sophie Winbergin poika, ja Curt Weibullin veli. Hän aloitti opiskelunsa Lundin yliopistossa 1892, ja hänestä tuli filosofian kandidaatti 1894 ja filosofian tohtori 1900. Tästä alkoi hänen uransa historioitsijana, ja hän päättyi professoriksi Lundiin 1919–1938. Ennen tätä hän myös oli arkistonhoitaja maakunta-arkistossa Lundissa.
Weibull esiintyi radikaalina lähdekriitikkona. Hän oli kiinnostunut varsinkin Skånesta ja muista vanhoista tanskalaisista maakunnista Ruotsin mantereella. Näitä alueita hän nimitti Skånelandiksi. Weibullista tuli Ruotsin historiantieteen tärkein tutkijoiden kouluttaja. Isänsä kanssa hän perusti "Historisk Tidskrift för Skånelandin" vuonna 1901. Myöhemmin hänen aloitteesta perustettiin historiallinen aikakauslehti "Scandia" vuonna 1928. Weibull murensi aikaisemman tutkimuksen ihannekuvan viikinkiajasta. Tilalle hän asetti käsityksen, joka pohjautui lähteiden analyysiin.
Vendetta (kappale)

 
Vendetta on Bushidon yhdeksäs single ja ainoa single Ersguterjunge Sampler Vol. 2 – Vendetta kokoelmalevyltä ja se julkaistiin vuonna 2006. Kappaleessa olivat mukana myös Chakuza ja Eko Fresh.
Curt Weibull

Curt Hugo Johannes Weibull (19. elokuuta 1886 Lund – 10. marraskuuta 1991) oli ruotsalainen historioitsija.
Hän oli Martin Weibullin ja Sophie Winbergin poika, ja Lauritz Weibullin veli. Hän opiskeli Lundissa, tuli filosofian tohtoriksi ja dosentiksi esittämällä siellä vuonna 1915 teoksensa "Saxo: kritiska undersökningar i Danmarks historia från Sven Estridsens död till Knut VI". Hän oli veljeänsä Lauritzia synteetikkona rohkeampi myöhemmin urassaan, mutta aluksi hän oli radikaali lähdekriitikko. Hän on käsitellyt Ruotsin ja Tanskan valtakuntien muodostumista sekä 1600-lukua. Varsinkin aikaisempi Saxo Grammaticus -tutkinto sai maistaa hänen jyrkkää metodiaan. Häntä pidetään konservatiivisesta historiankirjoituksesta poikkeavaa historioitsijana. 
Vuosina 1927–1953 Curt Weibull oli historian professorina Göteborgin korkeakoulussa.
Amerikanhirvikoira

Amerikanhirvikoira ("American Staghound") on yhdysvaltalainen koirarotu. Vaikka sitä on jalostettu useiden vuosien ajan, sitä ei ole hyväksytty virallisesti missään suuressa tai merkittävässä kennelliitossa. Sitä kutsutaan toisinaan "kylmäveriseksi" vinttikoiraksi. Sitä ei tule sekoittaa englanninhirvikoiraan.
Ulkonäkö.
Amerikanhirvikoira on selkeästi longdogin (pienikokoinen lurcher) ja tyypillisen vinttikoiran näköinen, joskin huomattavasti vankkaraajaisempi ja runsaskarvaisempi. Vaikka se muistuttaa lurcheria, on se kuitenkin tätä kookkaampi ja vahvarakenteisempi. Se on yleisolemukseltaan kookas, karkeakarvainen vinttikoira, jolla on tiivis rakenne ja tiheä nahka. Karvapeite on karkea ja kova, erityisesti "parran" alta. Väritys on joko valkoinen, keltainen, punainen, soopeli, sininen, musta tai valkokirjava. Säkäkorkeus vaihtelee uroksilla 71-83 cm ja paino 36-45 kg välillä; nartuilla vastaavat mitat ovat 66-76 cm ja 29-43 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on hyväluonteinen ja miellyttävä, omistajaansa kohtaan rakastava ja helppo kouluttaa. Työskennellessään sen rohkeus, sinnikkyys ja päättäväisyys tulevat hyvin esiin. Sen metsästämä riista vaihtelee kaniinista peuraan, minkä lisäksi tyypillisen vinttikoiran tapaan se voi mieltää minkä tahansa pakenevan eläimen saalikseen.
Alkuperä.
Amerikanhirvikoira kehitettiin skotlanninhirvikoiran, irlanninsusikoiran, venäjänvinttikoiran ja englanninvinttikoiran välisestä risteytyksestä - kaikki edellä mainitut rodut saapuivat Pohjois-Amerikkaan 1800-luvulla. Rotua käytettiin aluksi Yhdysvaltojen länsiosissa suden ja kojootin kaltaisten petojen metsästykseen, mutta nykyisin se jäljestää kaurista. Se oli suureksi avuksi varhaisille uudisasukkaille, jotka asettuivat alueelle pitämään maatilaa: petoeläimet uhkasivat jatkuvasti heidän karjaansa, joten tämäntyyppinen suojelija oli heille korvaamaton - se kykeni vastustamaan jopa kookkaimpia susia. Kun länsi oli kokonaan kolonisoitu, ei susikoiraa enää tarvittu, minkä vuoksi amerikanhirvikoiraa alettiin käyttää sen sijaan kauriin metsästykseen.
Kenraali George Custerilla oli vuonna 1846 ajueessaan yksi rodun edustaja. Myös Theodore Roosevelt ja Ernest Thompson Seton käyttivät sitä metsästykseen.
Terveys.
Vinttikoirataustasta johtuen vatsalaukun kiertymän riski on olemassa, jos rotua ulkoiluttaa pian syömisen jälkeen. Muita perinnöllisiä terveysongelmia ei ole todettu. Tyypillinen elinikä on 12–14 vuotta.
Janine

 
Janine on rap-artisti Bushidon kymmenes single ja kolmas single Von der Skyline zum Bordstein zurück albumilta. Se julkaistiin vuonna 2006.
Australianhirvikoira

Australianhirvikoira ("Australian Staghound") on australialainen koirarotu. Mikään kenneljärjestö ei ole tunnustanut sitä virallisesti.
Ulkonäkö.
Australianhirvikoira vastaa Ison-Britannian lurcheria. Se on karkeakarvainen.
Alkuperä.
Rotu polveutuu englanninvinttikoirasta ja skotlanninhirvikoirasta jotka eurooppalaiset uudisasukkaat toivat Australiaan. Se on amerikanhirvikoiran kaukainen sukulainen, mutta sillä on erillinen australialainen sukulinja. Sitä on käytetty metsästykseen 1700-luvun lopusta lähtien, erityisesti jäljestykseen ja näön avulla metsästämiseen.
T. E. Kivipelto

Toivo Edvard Kari, kirjailijanimi T. E. Kivipelto, (6. elokuuta 1886 Ikaalinen – 14. syyskuuta 1943 Tampere) oli suomalainen kirjastonhoitaja ja näytelmäkirjailija, joka varsinaiselta ammatiltaan oli sorvari.
Pirkkalan pitäjän Tahmelassa asunut Kari toimi aktiivisesti Pispalan työväenyhdistyksessä. Sisällissodan aikana hän oli Pispalan punakaartin esikunnan rahastonhoitaja, eikä osallistunut taisteluihin. Hän joutui kuitenkin pois työväenyhdistyksen hallituksesta menetettyään kansalaisluottamuksen.
Vuonna 1921 Kari perusti Pispalan ensimmäisen kansankirjaston ja toimi myös sen hoitajana. Karin näytelmän "Aarne Kalske" tapahtumat sijoittuivat sisällissotaan. Näytelmää esitettiin ainakin vuonna 1922 Pispalan Työväen Näyttämöllä ja Siurossa sekä myös amerikansuomalaisilla työväennäyttämöillä. Sisäministeriö kielsi näytelmän esittämisen Suomessa, koska siinä arvosteltiin suojeluskuntien toimintaa. Vuonna 1929 sai Pispalan Työväen Näyttämöllä ensi-iltansa hänen kirjoittamansa näytelmä "Tehdas".
Näytelmien ohella Toivo Kari kirjoitti myös runoja.
Verneri Jokiruoho

Karl Werner (Kalle Verneri) Jokiruoho (synt. Jakobsson, 1. maaliskuuta 1897 Nurmijärvi – 15. helmikuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja teatteriohjaaja, joka oli varsinaiselta ammatiltaan maalari.
Hyvinkäällä kirjoilla ollut Jokiruoho sai joulukuussa 1917 Oulun raastuvanoikeudessa vuoden pituisen kuritushuonerangaistuksen törkeästä varkaudesta. Hän kärsi rangaistustaan Sörnäisten vankilassa, josta punaiset vapauttivat Jokiruohon sisällissodan aikana 21. maaliskuuta 1918. Vapauttamisensa jälkeen hän liittyi Hyvinkään punakaartiin ja osallistui Lempäälän taisteluihin Vesilahden rintamalla. Haavoituttuaan huhtikuun alussa Jokiruoho siirrettiin sairaalaan Riihimäelle, josta hänet evakuoitiin kuun lopussa Viipuriin. Jokiruoho antautui valkoisille Viipurin taistelun jälkeen 4. toukokuuta, jolloin hänet sijoitettiin Viipurin vankileirille.
1930-luvulla Jokiruoho toimi ohjaajana Tikkurilan työväenyhdistyksen näyttämöllä. Hänen kirjoittamiaan näytelmiä esitettiin työväenyhdistysten näyttämöillä eri puolilla Suomea, ja ainakin "Atomipommia" myös amerikansuomalaisten keskuudessa. Jokiruohon näytelmän "Voitetut sankarit" esittäminen kiellettiin vuonna 1923 oikeusministeriön päätöksellä.
Reinhold Pehkonen

Lauri Reinhold (Reynold) Pehkonen (8. tammikuuta 1896 Iisalmi – 19. tammikuuta 1988 Toronto) oli suomalainen näytelmäkirjailija ja kanadansuomalainen toimittaja.
Reinhold Pehkonen syntyi torpparin perheeseen ja työskenteli tukinuitossa, metsurina ja sahatyöläisenä. Hän osallistui Suomen sisällissotaan, toimi kommunistisen "Savon Kansan" vastaavana toimittajana vuonna 1921 ja siirtyi samana vuonna Petroskoihin. Palattuaan Suomeen vuonna 1924 hän joutui pidätetyksi, mutta säästyi vankeustuomiolta.
Pehkonen kirjoitti 1920-luvulla useita näytelmiä nimimerkeillä "Hellä Kotijärvi" ja "Luppovaaran Isko". Niitä esitettiin työväennäyttämöillä 1950-luvulle saakka. "Liekki"-lehdessä julkaistiin Hellä Kotijärven jatkokertomukset "Elämän ulapalla" ja "Läpi kuohujen" sekä eräitä lyhyempiä kertomuksia. Pehkonen sai vuonna 1929 vankeustuomion Pohjanmaalla esitetyn näytelmänsä vuoksi. Näytelmän katsottiin pilkanneen lestadiolaista herätysliikettä.
Pehkonen siirtyi Kanadaan vuonna 1927, palasi parin vuoden kuluttua takaisin vuodeksi muutti sitten lopullisesti Kanadaan. Hän työskenteli ensin kommunistien "Vapaus"-lehdessä ja sitten Bruno Tenhusen kanssa "Vapaassa Sanassa". Pehkonen toimi "Vapaan Sanan" päätoimittajana aina vuoteen 1966 saakka pakinoiden nimimerkeillä "Mäntylahden Matti" ja "Kiviperän Pekka".
Pehkonen käytti Kanadassa etunimeä Reynold. Hänelle myönnettiin vuonna 1973 Order of Canada -kunniamerkki.
Näytelmiä.
Nimimerkillä "Hellä Kotijärvi":
Nimimerkillä "Luppovaaran Isko":
Farm collie

Farm collie eli "maalaiscollie" on skotlantilainen maatiainen lammaspaimenkoira, josta muut collie-rodut polveutuvat. Sitä kasvatetaan edelleen paimentyön ehtojen mukaan, eikä sillä ole rotujärjestöä joka valvoisi koirien polveutumista tai ominaisuuksia.
Ero rotucollieista.
1800-luvun loppupuolella alkanut koiranäyttelytoiminta johti pian siihen, että harrastelijoiden lemmikit alkoivat erota merkittävästi kantamuodostaan. Näyttelykoirilta ei edellytetty tunnettua sukua ja epäilläänkin, että kasvattajat olisivat voitokkaampia koiria saadakseen sekoittaneet linjoihinsa setteriä ja venäjänvinttikoiraa. Kantakirjojen perustamisen myötä pitkäkarvainen skotlanninpaimenkoira ja sileäkarvainen skotlanninpaimenkoira erosivat jalostuslinjoina lopullisesti maatiaiscolliesta.
Farm collieta kasvatetaan lähinnä USA:ssa ja Isossa-Britanniassa työskentelevänä maatiaiskoirana. Se muistuttaa ulkonäöltään enemmän englanninpaimenkoiraa, australianpaimenkoiraa ja bordercollieta kuin pitkäkarvaista collieta. Ei ole olemassa rekisteriä, joka edistäisi rodun näyttelykäyttöä, vaan se on aito työkoira.
Ganaraskankoira

Ganaraskankoira ("Ganaraskan") on kanadalainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Rotu on keskikokoinen. Karvapeite on pehmeä, runsas ja aaltoileva. Villakoiran ja bichon frisén tapaan ei esiinny lainkaan karvanlähtöä. Väritys vaihtelee: se voi olla kultainen, punainen, musta ruosteenruskein merkein, musta hopeisin merkein, soopeli, musta tai monivärinen (valkoinen pohjaväri muunvärisillä merkeillä). Säkäkorkeus vaihtelee 35,5–40,5 cm ja paino 7–8 kg välillä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Ganaraskankoira on keskimääräistä älykkäämpi, tasapainoinen, rakastava, miellyttämishaluinen, uskollinen ja nopea oppimaan. Se muodostaa perheeseensä vahvan siteen. Se on herkkä ja tyyni, mutta kuitenkin valpas ja halukas työskentelemään. 
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Port Hopesta Ontariosta, ja on saanut nimensä siellä sijaitsevasta Ganaraska-joesta. Se jalostettiin cockerspanielista, villakoirasta, bichon friséstä ja kääpiösnautserista terapiakoiraksi 1970-1980-luvuilla. Jalostukseen huolittiin vain yksilöitä, joiden oppimiskyky oli poikkeuksellisen hyvä. Nykyisin on toiminnassa rotujärjestö nimeltä "The Canadian Ganaraskan Breeders Association".
Gaétan Duchesne

Gaétan Duchesne (11. heinäkuuta 1962 Québec City, Québec, Kanada – 16. huhtikuuta 2007) oli kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi 1028 NHL-ottelua tehoin 179+254=433. Hän keräsi 617 jäähyminuuttia.
Ura.
Duchesne pelasi Québecin paikallista juniorisarjaa Ste-Foy Gouverneursin joukkueessa kaudella 1978–1979. Hän siirtyi sieltä seuraavaksi kaudeksi QMJHL-joukkue Québec Rempartsiin. Kahden Rempartsissa vietetyn kauden jälkeen Washington Capitals varasi Duchesnen kahdeksannella kierroksella numerolla 152 kesällä . Hän siirtyi Capitalsin organisaatioon heti seuraavaksi kaudeksi 1981–1982 varauksensa jälkeen. Duchesne teki tulokaskaudellaan 74 ottelussa tehot 9+14=23. Hän pelasi Capitalsissa vielä seuraavat viisi kautta, joista viimeinen kausi 1986–1987 toi Duchesnelle hänen yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 17+35=52. Kesäkuussa 1987 hänet kaupattiin Alan Haworthin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron kanssa kotikaupunkiinsa Québec Nordiquesin riveihin. Vaihdossa Capitals sai Clint Malarchukin ja Dale Hunterin.
Siirryttyään Nordiquesiin Duchesne teki siellä ensimmäisellä kaudellaan 1987–1988 yhden kauden maaliennätyksensä 24 osumallaan. Kahden Nordiquesissa vietetyn kauden jälkeen hänet kaupattiin Minnesota North Starsiin heinäkuussa 1989 vaihdossa Kevin Kaminskiin. Duchesne pelasi siellä neljä kautta. Kesällä 1993 North Stars muutti Dallasiin ja vaihtoi nimensä Dallas Starsiksi. Duchesne ei kuitenkaan siirtynyt pelaamaan Dallasiin, kun hänet kaupattiin heinäkuussa 1993 San Jose Sharksiin vaihdossa kuudennen kierroksen varausvuoroon. Duchesne kaupattiin toisella Sharks-kaudellaan 1994–1995 huhtikuussa 1995 Florida Panthersiin, jossa hän lopetti kauden päätteeksi NHL-uransa.
Duchesne piti kauden 1995–1996 välivuotta, mutta pelasi sen jälkeen kotikaupungissaan pelaajauransa viimeiset vuodet 1996–1998 IHL-joukkue Québec Rafalesissa toimien samalla joukkueen pelaaja-apuvalmentajana. Sen jälkeen hän toimi myös QMJHL:n Québec Rempartsin apuvalmentajana.
Kuolema.
Duchesne kuoli 16. huhtikuuta 2007 sydänkohtaukseen vain 44-vuotiaana. Hän menetti tajuntansa kotikaupungissaan treenatessaan kuntosalin kuntopyörällä.
Muuta.
Duchesnen poika Jeremy pelasi kaudella 2009–2010 maalivahtina Philadelphia Flyersin organisaatiossa ja pääsi torjumaan yhden NHL-ottelunkin. Yli 1000 NHL-ottelua pelannut puolustaja Steve Duchesne ei ole sukua heille.
Jumalien keskusteluja

Jumalien keskusteluja (; ) on joukko Lukianoksen kirjoittamia dialogeja kreikkalaisen mytologian jumalten välillä.
Lukianoksen jumalien keskusteluja kuvaavat dialogit, joihin kuuluvat myös "Merenjumalien keskusteluja", ovat hänen varhaisimpia teoksiaan. Ne on kirjoitettu noin vuonna 158.
Sisältö.
Jumalien keskusteluja on 26. Niistä neljä on suomennettu Ernst Lampénin teokseen "Terve, Lukianos!" (Otava 1924; merkitty tähdellä) ja yksi nimellä "Jumalatarten kauneuskilpa" (Littera 1983; merkitty kahdella tähdellä). Keskusteluihin kuuluvat dialogit seuraavien tahojen välillä:
"Jumalatarten kauneuskilpa".
"Jumalatarten kauneuskilpa" (kreik. , "Theōn krisis"; lat. "Dearum Iudicium") käsittelee niin kutsuttua Pariksen tuomiota. Siinä Zeus valitsee Pariksen tuomariksi Afroditen, Heran ja Athenen kiistassa siitä, kuka heistä on kaunein. Hermes ja jumalattaret lähtevät Fryygian Ida-vuorelle, missä Paris on paimenena.
Paris arvioi jumalattaret ensin yhtä kauniiksi. Hän pyytää heitä myös riisuutumaan, mutta sekään ei auta ratkaisun tekemisessä. Lopuksi hän arvioi jumalattaria vielä yksi kerrallaan. Tällöin kaikki yrittävät lahjoa Pariksen. Hera lupaa tälle koko Aasian, ja Athene puolestaan sen, ettei tämä koskaan häviäisi taistelussa. Paris ei anna näiden vaikuttaa tuomioonsa. Afrodite sen sijaan lupaa järjestää kauniin Helenan Pariksen puolisoksi, vaikka tämä onkin jo naimisissa Menelaoksen kanssa. Paris sanoo rakastuneensa Helenaan pelkästään Afroditeen tästä antaman kuvauksen perusteella. Hän suostuu tarjoukseen, ja julistaa Afroditeen voittajaksi.
Merenjumalien keskusteluja

Merenjumalien keskusteluja (; ) on joukko Lukianoksen kirjoittamia dialogeja kreikkalaisen mytologian merenjumalien välillä.
Lukianoksen jumalien keskusteluja kuvaavat dialogit, toisin sanoen "Merenjumalien keskusteluja" ja "Jumalien keskusteluja", ovat hänen varhaisimpia teoksiaan. Ne on kirjoitettu noin vuonna 158.
Keskusteluja on yhteensä viisitoista. Niihin kuuluvat dialogit seuraavien tahojen välillä:
Ilotyttöjen rupatteluja

Ilotyttöjen rupatteluja (; ) on Lukianoksen kirjoittama satiiri, joka koostuu hetairoiden keskusteluista.
Keskusteluja on viisitoista. Ne kuvaavat hetairoiden elämää, ammattia ja urakehitystä realistisesti. Suurimmassa osassa hetairat keskustelevat keskenään tai äitinsä kanssa. Keskusteluista on suomennettu neljä teoksessa "Terve, Lukianos!" (Otava 1924; merkitty tähdellä) ja viisi teoksessa "Jumalatarten kauneuskilpa ja muita satiireja" (Littera 1983; merkitty kahdella tähdellä).
Keskusteluihin kuuluvat seuraavat:
Tukholman ohjelma

Tukholman ohjelma määrittelee suunnan Euroopan unionin toiminnalle poliisi-, raja- ja tulliyhteistyössä, oikeusasioissa sekä turvapaikka-, maahanmuutto- ja viisumipolitiikassa. Se on määräaikainen ja kestää viisi vuotta.
Synty.
Euroopan unionin komissio, jolla unionissa on esitysoikeus, esitti Tukholmassa 16.–17. heinäkuuta 2009 kokoontuneelle EU-maiden oikeus- ja sisäministereille ehdotuksen, josta ministerit keskustelivat, tosin vielä epävirallisesti.
Ohjelma on jatkoa kahdella Suomessa ja Alankomaissa neuvotelluille ohjelmilla eli Tampereen ohjelmalle vuosina 1999–2004 ja Haagin ohjelmalle vuosina 2004–2009.
Perustana tälle ohjelmalla on ns. Maastrichtin sopimus, jossa oikeus- ja sisäasioista tuli Euroopan unionin rakenteen kolmas pilari. Tämä sopimus tuli voimaan vuonna 1993, eli ennen Suomen liittymistä Unionin jäsenyyteen.
Sisältö.
Tukholman ohjelma koostuu seitsemästä luvusta: johdanto, kansalaisen oikeudet, oikeusasiat, kansalaisten suojelu, raja-asiat, maahanmuutto- ja turvapaikka-asiat sekä oikeus- ja sisäasioiden ulkosuhteet.
Poliisitoiminnan osalta ohjelmassa korostetaan entistä tehokkaamman tietojenvaihdon merkitystä ja operatiivisen yhteistyön merkitystä.
Yhdeksi Tukholman ohjelman ydintavoitteista on mainittu solidaarisen ”kansalaisten Euroopan” rakentaminen. Sopimuksen sanotaan tarjoavan eurooppalaisille lisäarvoa erityisesti torjumalla tehokkaammin rajatylittävää rikollisuutta ja punnitsemalla turvallisuutta perusoikeuksien suojaa vasten. 
Tavoitteena on ollut myös aikaansaada toimiva maahanmuuton hallinta niin vastaanottaja- ja lähtömaiden, kuin yksittäisten maahanmuuttajien näkökulmasta. Lisäksi yhteiseurooppalainen, solidaarisuudelle perustuva turvapaikkajärjestelmä pysyy EU:n tähtäimessä.
Tomi Leivo

Tomi Leivo (s. 24. syyskuuta 1989 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Puolan Polska Hokej Ligan Cracovia Krakówissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Leivo on Saimaan Pallon kasvatti. Hän debytoi SM-liigassa kaudella 2008–2009, jolloin Leivo pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Hän oli samalla kaudella SaiPan A-nuorten toiseksi paras pistemies Jesse Ryhäsen jälkeen tehoilla 14+20=34. Huhtikuussa 2009 Leivo teki kaksivuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudella 2009–2010 Leivo ei pelannut yhtään ottelua SM-liigassa, vaan hänen kautensa kului lähes kokonaan A-nuorissa. Leivo teki siellä tehot 19+22=41, joilla hän oli SaiPan paras pistemies sekä A-nuorten SM-liigan maalipörssin kahdeksas KalPan Mikko Nuutisen ja Lukon Aki Kangasmäen kanssa. Leivo vahvisti kauden aikana myös kolmen ottelun ajan Mestis-joukkue Mikkelin Jukureita tehden niissä yhden maalin. Elokuussa 2010 Leivo palasi lainalle Jukureihin, jossa hän pelasi koko kauden 2010–2011 ajan. Hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 42 runkosarjaottelussa tehot 13+16=29 ja yhdeksässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Leivo voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Helmikuussa 2011 Leivo teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kausi 2011–2012 oli hänelle tulokaskausi SM-liigassa ja se toi Leivolle 48 runkosarjaottelussa tehot 8+7=15, joilla hän sijoittui tulokkaiden pistepörssissä viidenneksi Ässien Tommi Taimen kanssa. Leivon liigauran avausmaali syntyi 6. lokakuuta 2011 Rauman Lukkoa vastaan. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalle Jukureissa. Tammikuussa 2012 Leivo teki 2+1-vuotisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa.
Kaudesta 2012–2013 Leivo pelasi ison osan myös lainalla Jukureissa, joissa hän sai tililleen 14 runkosarjaottelua. Kauden 2013–2014 Leivo pelasi taas kokonaan SaiPassa tehden SM-liigan yhden kauden maaliennätyksensä yhdeksällä osumallaan. Huhtikuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Huhtikuussa 2015 sitä jatkettiin taas vuodella, kuten myös saman vuoden joulukuussa taas kevääseen 2017 asti. Leivo teki kaudella 2015–2016 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+17=25. Kausi 2016–2017 hänellä päättyi loukkaantumiseen helmikuussa 2017.
Leivo siirtyi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella KooKoohon. Syyskuussa 2019 hän palasi kuukauden mittaisella sopimuksella kasvattajaseuraansa SaiPaan paikkaamaan loukkaantumisia oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2019–2020. Leivo pelasi siellä neljä ottelua. Marraskuussa hän siirtyi loppukauden kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan Cracovia Krakówiin. Leivo jakoi pudotuspeleissä tehoilla 3+3=6 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Michal Vachovecin ja Marek Tvrdoňin kanssa.
As I Am

As I Am on laulaja-pianisti Alicia Keysin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2007. Se debytoi Billboard 200 -listan ykkösenä myyden 742 000 kappaletta. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti yli viisi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin singlet "No One", "Like You'll Never See Me Again", "Teenage Love Affair" ja "Superwoman".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 24.
Kappaleet.
Bonuskappaleet
As I Am: The Super Edition.
Albumista julkaistiin erityispainos 11. marraskuussa 2008 kolmella lisäkappaleella ja live-DVD:llä. DVD sisältää viisi live-esiintymistä, jotka nauhoitettiin Lontoon "Coronet Theatre"ssa 11. heinäkuuta 2008.
Lisäkappaleet
DVD - Live from The Coronet Theatre (Lontoo)
Raidantuoksukääpä

Raidantuoksukääpä ("Haploporus odorus") on harvinainen monivuotinen kääpä. Se kasvaa vain vanhoissa raidoissa.
Raidantuoksukäävän itiöemä on kiilamainen ja kova. Yläpinnan kermanvalkoinen väri muuttuu ruskeahkoksi ajan myötä. Alapuolen pillistö on valkoinen, ja pillejä on noin neljä millimetrillä. Korkinomainen malto on niin ikään valkeaa. Haju on luonteenomainen ja voimakas niin tuoreena kuin kuivanakin. Tuoksun aiheuttaa anisaldehydi, joka tuo mieleen aniksen tuoksun. Myös raidantuoksukäävän aiheuttama valkolaho tuoksuu anikselle.
Raidantuoksukääpä on Suomessa harvinainen, ja se puuttuu eteläisimmästä Suomesta ja pohjoisimmasta Lapista. Laji on luokiteltu Suomessa vaarantuneeksi. Raidantuoksukääpä on harvinaistunut vanhojen metsien vähenemisen ja hakkuiden takia.
Carl von Linné kuvaili raidantuoksukäävän ensimmäisenä kirjassaan "Lapinmatka". Kääpä oli tuolloin suosittu lahjaesine. Linné kertoi kuinka nuoret miehet ennen lähtöään kosiomatkalle ripustivat käävän vyölleen. Sitä on myös käytetty antamaan hyvää tuoksua ja karkottamaan koiperhosia liinavaatekaapeista.
Alles verloren

 
Alles verloren on Bushidon yhdestoista single ja ensimmäinen single 7 albumilta ja se julkaistiin vuonna 2007. Kappaleen sanoittivat Bushido, Chakuza ja DJ Stickle.
.gov

.gov on yksi alkuperäisistä ylätason verkkotunnuksista (.com, .edu, .gov, .mil, ja .org). ".gov" on otettu englannin kielen sanasta "government". Se on tarkoitettu Yhdysvaltojen hallinnon ja viranomaisten käyttöön. Tunnusta hallinnoi General Services Administration (GSA).
Kiril Văžarov

Kiril Văžarov (, 18. helmikuuta 1988 Sofia, Bulgaria – 18. huhtikuuta 2009) oli bulgarialainen jääkiekkomaalivahti. Hän oli Bulgarian maalivahti II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009.
Văžarov edusti koko uransa ajan Bulgarian liigassa pelaavaa HK Slavija Sofiaa. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 2004–2005. Văžarov voitti Slavija Sofiassa kolme Bulgarian-mestaruutta.
Văžarov edusti Bulgariaa myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen III-divisioonassa vuosina 2005, 2006 ja 2007 18-vuotiaiden MM-kilpailujen III-divisioonassa vuosina 2004, 2005 ja 2006.
Kuolema.
Văžarov oli juhlimassa ystävänsä syntymäpäivää 18. huhtikuuta 2009 Sofiassa sijaitsevassa yökerhossa. Sen ulkopuolella syntyi joukkotappelu, jossa Văžarov puukotettiin ja syntymäpäiväsankarikin menehtyi. Lisäksi yksi henkilö loukkaantui vakavasti. Văžarov oli kuollessaan vain 21-vuotias.
Takamaa

Takamaa voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimenä.
Takamaa on myös yleinen suomenkielinen paikannimi. Takamaa-nimisiä paikkoja ovat:
Ratas Music Group

Ratas Music Group on Sony Music Entertainment Finlandin omistama suomalainen levy-yhtiö. Artisteihin kuuluvat Pate Mustajärvi, Sir Elwoodin hiljaiset värit, Tuomari Nurmio, Irina, Agents &amp; Vesa Haaja, Neljä Ruusua, Ilkka Alanko, The Blanko, Piru Kange, CMX ja Haloo Helsinki!. Toimitusjohtajana on Epe Helenius. 
Ratas Music Groupin perustivat vuonna 2009 Epe Helenius ja Gabi Hakanen. Ennen yhtiön myyntiä Sony Music Entertainmentille sen omistuksesta 40 prosenttia oli artisteilla. Yhtiö ja artisti jakoivat levyn kustannukset ja voitot tasan. Rataksella ei ole ollut kiinteitä kuluja, ja yhtiön toiminta on ollut hankepohjaista. Yhtiö on julkaissut pääasiassa asemansa jo vakiinnuttaneiden artistien levyjä. Rataksen ensimmäinen julkaisu oli Olli Lindholmin levy "Maailma on kaunis", joka julkaistiin syksyllä 2010. Keväällä 2012 yhtiön toimitusjohtajana toiminut Wemppa Koivumäki siirtyi Sony Music Entertainment Finlandin toimitusjohtajaksi ja Gabi Hakanen saman yhtiön A&amp;R-johtajaksi. Syyskuussa 2012 Sony Music Entertainment Finland osti Ratas Music Groupin koko osakekannan, mutta yhtiö jatkaa toimintaansa itsenäisenä.
Kupulimaska

Kupulimaska ("Lemna gibba") on veden pinnalla kelluva, suuria kasvustoja muodostava pieni kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Kupulimaska kasvattaa 1,5–5 mm pituisia yksijuurisia versoja, jotka kelluvat tavallisesti 1–4 verson ryhminä. Valkoisen juuren pituus on tavallisesti alle 5 cm. Lehtiä muistuttavat versot ovat pyöreähköjä, ehytlaitaisia, 4–5-suonisia ja alapuolelta pulleita. Vihreät versot ovat yläpinnalta tai molemmin puolin puna- tai violetinsävyisiä. Verson tyvi on lyhyt ja kalvomainen. Alapinnan ilmaontelot ovat selvästi näkyvissä ja tavallisesti yli 0,3 mm levyisiä. Kukinto on vaatimaton ja siinä on kaksi hedekukkaa ja yksi emikukka. Kukinto sijaitsee verson laidan taskussa kalvon suojaamana. Kupulimaska kukkii Suomessa elokuussa, mutta kukkivia ja siemenellisiä yksilöitä on tavattu erittäin harvoin. Kupulimaskan hedelmä siipipalteinen ja 1–3-siemeninen.
Laji muistuttaa suuresti lähisukulaistaan pikkulimaskaa ("L. minor").
Levinneisyys.
Kupulimaskan päälevinneisyysalue ulottuu Portugalista Balkanin niemimaalle ja sieltä pohjoiseen eteläiseen Skandinaviaan. Satunnaisemmin lajia tavataan suurimmassa osassa muuta Eurooppaa pohjoisimpia ja itäisimpiä osia lukuun ottamatta. Lajia tavataan myös Lähi-idässä, monin paikoin Afrikassa ja satunnaisesti Aasiassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Kupulimaska on Suomessa varsin harvinainen. Sitä on tavattu paikoin Ahvenanmaalta, Saaristomereltä, Varsinais-Suomesta, Uudeltamaalta ja Kymenlaaksosta. Saaristossa laji on harvinaistunut. Voimakkain kanta lienee Uudellamaalla.
Elinympäristö.
Kupulimaska kasvaa rehevöityneissä vesissä, kuten lammikoissa, joissa, saariston kalliolammikoissa ja joskus myös ajelehtivana murtovedessä. Laji kasvaa usein yhdessä pikkulimaskan ja isolimaskan ("Spirodela polyrhiza") kanssa.
Etelä-Kuopion Ilves

Etelä-Kuopion Ilves (lyh. E-KI) on vuonna 1966 rekisteröity urheilun yleisseura. Seuralla on toimintaa salibandyssa sekä lentopallossa. 
Salibandy.
Salibandyjaos perustettiin seuran alaisuuteen vuonna 2001. Useiden alasarjoissa pelattujen vuosien jälkeen E-KI selvitti kahdessa vuodessa kaksi sarjatasoa ja nousi II-divisioonaan kaudeksi 2008-2009. Salibandyjaokseen kuului myös naisten joukkue, Miesten 2-joukkue sekä B-tyttöjen joukkue. Salibandytoiminnassa on kaudella 2016-2017 kaksi joukkuetta. Miesten joukkue pelaa V-divisioonaa Savo-Karjalan lohkossa. Lisäksi vuonna 2015 perustettu M35-joukkue pelaa SM-sarjaa.
Jalkapallo.
Vuonna 1994 alas ajettu jalkapallojaos heräteltiin henkiin kaudelle 2010, kun miesten joukkue osallistui Itä-Suomen piirin V-divisioonaan. Jalkapallojoukkueen toiminta-ajatuksena on muutamalle tulevalle vuodelle toimia salibandypelaajien kesäharjoittelumuotona. Jalkapallotoiminta laajeni kesäksi 2011, kun E-KI:n naiset lähtevät mukaan piirin järjestämään pienkenttäsarjaan. Jalkapallojoukkueen toiminta loppui vuonna 2012.
Lentopallo.
Lentopallo oli pitkään laji, josta E-KI Savon seudulla ja valtakunnallisestikin tunnettiin. Parhaimpina saavutuksina oli lentopallon SM-sarjan pronssi kaudella 1990. Etelä-Kuopion Ilves on Kuopion vanhin toiminnassa oleva lentopalloseura.
Kaudella 2016-2017 E-KI pelaa miesten maakuntasarjassa.
Koatse

Koatse on joki Cuyuni-Mazarunin alueella Guyanassa Etelä-Amerikassa.
Siniristiloppumme

”Siniristiloppumme” on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale vuodelta 1991. Se sisältyi Juice Leskinen Grand Slamin albumiin "Taivaan kappaleita", ja se ilmestyi myös singlenä (B-puolella ”Action!!!”). Kyseessä oli tuplasingle, jonka toisella levyllä olivat ”Pienestä pitäen” ja ”Daisarit”.
Kappaleen esittävät Juice Leskinen (laulu), Anssi Tikanmäki (syntetisaattoriefektit, syntetisaattoriperkussiot ja taustalaulu), Ila Loueranta (taustalaulu), Jari Yliaho (sähkökitara ja taustalaulu), Antti Tammilehto (basso ja taustalaulu), Vesa Sytelä (rummut, scratching ja taustalaulu), Toni Lähteenmäki (taustalaulu), Puntti Valtonen (taustalaulu) ja Henrik Perelló (viulu). Sovituksen on tehnyt Anssi Tikanmäki. 
”Siniristiloppumme” on Juice Leskisen kannanotto 1990-luvun alun ajankohtaisiin poliittisiin asioihin ja Suomen ensimmäiseen rap-aaltoon. Siinä lainataan sekä Yrjö Kilpisen ”Lippulaulua” (joka alkaa sanalla "Siniristilippumme") että Pääkkösten ”Eläinrääkkäystä”-kappaletta.
Luettelo Alaskan kuvernööreistä

Tämä on luettelo Alaskan kuvernööreistä.
Alaskan kuvernööri on Alaskan hallinnon päämies ja Alaskan asevoimien ylipäällikkö. Kuvernöörillä on velvollisuus valvoa osavaltion lakeja ja valta vahvistaa uudet lait. Lisäksi kuvernöörillä on veto-oikeus Alaskan uusiin lakiesityksiin. Alaskassa kuvernöörin virkakausi kestää neljä vuotta.
Nykyisenä kuvernöörinä toimii Mike Dunleavy, joka aloitti virassaan 3. joulukuuta 2018.
Luettelo.
Alaskan piirin kuvernöörit.
Alaska toimi vuodesta 1884 vuoteen 1912 Alaskan piirinä Yhdysvaltojen alaisuudessa. Tuolloin Alaskan kuvernöörin valitsi Yhdysvaltain silloinen presidentti.&lt;br&gt;
Alaskan territorion kuvernöörit.
Vuonna 1912 Alaskan piiri organisoitiin ja se muutettiin Alaskan territorioksi. Yhdysvaltain istuva presidentti valitsi Alaskan kuvernöörin aina vuoteen 1959 asti, jolloin Alaskasta tuli Yhdysvaltojen 49. osavaltio.&lt;br&gt;
Alaskan osavaltion kuvernöörit.
Kun Alaska liittyi Yhdysvaltoihin 3. tammikuuta 1959, alettiin uuden osavaltion kuvernööri valita kansanäänestyksellä. Kuvernööreistä viisi on ollut demokraattisen, kuusi republikaanisen sekä yksi Alaskan Independence -puolueen edustajia.
&lt;br&gt;
Kootut levyt osa 8 (Olavi Virta)

Kootut levyt osa 8 on vuonna 1994 julkaistu Olavi Virran kokoelmalevy, johon on koottu hänen levytyksiään vuodelta 1952.
Kappaleen ”Punatukkaiselle tytölleni” Virta levytti uudelleen vuonna 1963. ”Nukkumatti” on eri kappale kuin Virran myöhemmin vuonna 1955 levyttämä samanniminen sävelmä.
Tommi Sova

Tommi Sova (s. 8. huhtikuuta 1975) on suomalainen yritysjohtaja ja entinen jääkiekkoilija.
Jääkiekkoilijana Sova oli Kärppien junioripelaaja. Hän edusti Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1993 ja nuorten MM-kilpailuissa 1995. Sova pelasi I-divisioonaa Kärpissä vuosina 1993–1994, SM-liigaa Jokereissa 1994–1996 ja SaiPassa 1996–2000 ja 2001–2002. Jokereissa hän oli voittamassa SM-kultaa kaudella 1995–1996. Kauden 2000–2001 hän pelasi englantilaisessa Newcastle Jestersissä. Hyökkääjänä pelanneen Sovan ura päättyi polvivamman seurauksena.
Vuodesta 2010 alkaen Sova oli Intrumin Suomen toimitusjohtaja. Vuoden 2024 alussa hänet nimitettiin Intrumin Pohjois-Euroopan alueen toimitusjohtajaksi ja Intrum-konsernin johtoryhmään.
Karl Konrad Meinander

Karl Konrad "Konni" Meinander (9. huhtikuuta 1872 Helsinki – 27. maaliskuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija ja museomies. Hän tutki Suomen taidetta ja taideteollisuutta keskiajalla sekä muotokuvataidetta.
Meinanderin vanhemmat olivat varatuomari, kunnallisneuvosmies Konrad Meinander (1842–1884) ja Sally Maria o.s. Meinander. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Helsingin ruotsalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1894, filosofian maisteriksi 1897, filosofian lisensiaatiksi 1909 ja filosofian tohtoriksi 1914.
Meinander oli 1912 mukana perustamassa Helsingin kaupunginmuseota, jonka intendenttinä toimi. Hän oli myös Kansallismuseon historiallisen osaston intendentti vuosina 1912-1933. Hän tuli Kansallismuseon palvelukseen vuonna 1900. Meinander toimitti Suomen Museo - Finskt Museum-julkaisua ja hän julkaisi muun muassa teoksen Suomen keskiajan puuveistoksista ja Suomen muotokuvaston vanhimmista ajoista vuoteen 1840 saakka. Meinander oli historiallisten sotalippujen, aseitten ja varustusten asiantuntija.
Meinander oli naimisissa vuodesta 1914 Martha Hedvig Beata Schaumanin kanssa.