tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Khorāsān-e Razavi

Razavi Khorasan tai Khorāsān-e Razavi () on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan koillisnurkassa. Provinssin pääkaupunki on Mašhad (2,75 milj. as., VL2011).
Seutu on keskeinen osa historiallista Khorasanin (myös muodossa "Khurasan") seutua. Se oli hyvin laaja, nykyisen Intian koillisosaan, eteläiseen Turkmenistaniin, ja Pohjois-Afganistaniin ulottuva alue.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan provinssissa eli 5 994 402 miljoonaa asukasta (1 717 362 ruokakuntaa). Tämä oli 7,98 prosenttia koko Iranin väestöstä. Asukkaista kaupunkilaisia oli 4 311 210, maaseutuväestöä 1 682 405 ja vailla pysyvää oleskelupaikkaa 787 henkeä. Etnisesti melko äskettäin kolmeen maakuntaan (Pohjois-Khorasan, Razavi Khorasan ja Etelä-Khorasan) jaettu Iranin Khorasanin alue on erittäin kirjavaa: persialaisia, arabeja, turkkilaisia, kurdeja, mongoleita, belutšeja sekä pieniä juutalaisten, romanien ja lurien ryhmittymiä. 
Razavi Khorasanin provinssi on merkittävä osatekijä Iranin talouselämässä. Alueella muodostui vuonna 2011–2012 (persialainen vuosi 1390) noin 331 292 miljardin Iranin rialin osuus maan bruttokansantuotteesta, joka vastasi 5,32 prosentin osuutta koko Iranin BKT:stä. Euroiksi muutettuna tämä oli noin 20,21 miljardia EUR. Asukasta kohti tämä oli kuitenkin vain noin 3 372 euroa vuodessa, mikä oli selvästi Iranin keskiarvoa (5 054 EUR/vuosi) vähemmän.
Provinssissa oli alkuvuonna 2013 yhteensä 28 aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 70 piirikuntaan (bakhsh). Näissä oli 72 kaupunkia ja 164 alimman aluehallintotason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Khorāsān-e Shomali

Khorāsān-e Shomali eli Pohjois-Khorasan on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan koillisosassa. Provinssin pääkaupunki on Bojnūrd. Vuonna 2011 provinssissa eli 867 727 asukasta.
Se on yksi kolmesta provinssista, jotka muodostettiin vuonna 2004 kun Khorasanin provinssi jaettiin osiin. Sen nimi tarkoittaa paikkaa, josta aurinko on kotoisin, ja viittaa Khorasanin sijaintiin maan koillisosassa.
Provinssin pinta-ala on 28 434 neliökilometriä. Paikallishallintoa varten provinssi jakautuu kahdeksaan aliprovinssitason kuntaan (šahrestan, tilanne alkuvuonna 2013):
Lorestān

Lorestān (; lurin kielellä: لورسو, Lurisô; myös muodossa "Luristan") on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan länsiosassa. Provinssin pääkaupunki on Khorramābād. 
Merkkejä lampaiden ja vuohien paimentamisesta Lorestanissa on löydetty jo ajanjaksolta 9000–7000 eaa. Seudun vuosistolaaksoista ja Zagrosvuoren juurelta tunnetaan monia varhaisen kivikauden kyläasutuksia 7. vuosituhannelta eaa. Kylät tulivat toimeen metsästyksellä, kalastuksella, keräilytaloudella, laiduntamisella ja maanviljelyllä. 
Nimi ’Lorestan’ on merkitykseltään lurien maa. Lurit ovat seudun alkuperäiskansaa, johon on sekoittunut aineksia iranilaisesta ja arabiväestöstä. He puhuvat puhua omaa persian murrettaan, ja ovat šiiamuslimeja. Osalle perinteisestä nomadiväestöstä usko ja rukosten harjoitus oli paljolti ritualistista, koska suuri osa paimentolaisista ei puhunut tai ymmärtänyt arabiaa eikä ollut edes lukutaitoista. Heidät asutettiin Pahlavien kaudella, ja vain harvat elävät enää nykyään paimentolaisuudesta. 
Laajasti ymmärrettynä Lorestan alkaa lännessä Irak rajalta ja Kermānshāhista, ja erottaa Khūzestānin alankoalueen sisämaan ylängöstä. Lorestanissa on laaja luoteesta kaakkoon suuntautuva vuoristo, jonka huippujen välissä on kosteita maakaistaleita rehevine laidunmaineen. Ulompia rinteitä peittävät tammimetsät, joukossa on jalavaa, vaahteraa, pähkinä- ja mantelipuita. 
Nykyisen Lorestanin provinssin pinta-ala on 28 294 neliökilometriä. Väestö (2011) koostui 462 528 ruokakunnasta, joihin kuului yhteensä 1 754 243 asukasta. Heistä kaupunkilaisiksi kirjattiin 1 075 951 ja maaseutuväestöksi 677 416 henkeä. Vailla pysyvää asuinpaikkaa oli 876 asukasta.
Provinssissa oli vuonna 2011–2012 yhteensä kymmenestä (10) aliprovinssitason hallintoaluetta (šahrestan), jotka jakautuivat 27 piirikuntaan (bakhsh). Näihin sijoittui 25 kaupunkia ja 84 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Māzandarān

Māzandarān on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Kaspianmeren rannalla. Provinssin pääkaupunki on Sārī. Vuonna 2010 provinssissa eli noin kolme miljoonaa asukasta. Aikaisemmin sassanidien valtakaudella ja abbasidien valtakunnassa provinssi tunnettiin nimellä "Tabaristan". Sieltä oli kotoisin kuuluisa islamin oppinut al-Tabari (838–923).
Ryhmän 8 alkuaine

Ryhmän 8 alkuaineella tarkoitetaan alkuainetta, joka kuuluu jaksollisen järjestelmän kahdeksanteen ryhmään. Ryhmän 8 alkuaineita ovat rauta, rutenium, osmium ja hassium. Kaikki ryhmän 8 jäsenet ovat siirtymämetalleja. 
Ryhmän 8 alkuaineet ovat kaikki metalleja. Rauta on hyvin yleisesti ja monipuolisesti käytetty metalli, joka on myös eliöille tärkeä kivennäisaine. Rutenium ja osmium ovat jalometalleja ja ne luetaan myös platinametallien ryhmään. Hassium on ensimmäisen kerran 1980-luvulla laboratoriossa valmistettu radioaktiivinen alkuaine, jota ei esiinny luonnossa.
Teheran (provinssi)

Teheran () on yksi Iranin 31 provinssista. Se sijaitsee maan pohjoisosassa. Provinssin pääkaupunki on Iranin pääkaupunki Teheran.
Vuonna 2010 silloisen Teheranin provinssin luoteisosasta perustettiin uusi Ālborzin provinssi hallintokaupunkinaan Karaj. Jäljelle jääneen Teheranin provinssin pinta-ala on 13 690 neliökilometriä. Väestö (2011) koostui 3 732 190 taloudesta, ja yhteensä 12 183 391 asukkaasta. Heistä kaupunkilaisiksi kirjattiin 11 305 832 ja maaseutuväestöksi 877 437 henkeä. Vaille pysyvää asuinpaikkaa kirjattiin 122 asukasta.
Teheranin provinssin pinta-ala oli persialaisen kalenterin 1391 lopussa (alkuvuonna 2013) 13 689 neliökilometriä. Provinssissa oli 16 aliprovinssia (šahrestan≈ kunta), jotka jakautuivat yhteensä 33 piirikuntaan (bakhsh). Näihin sijoittui 43 kaupunkia ja 71 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Laurisilva

Laurisilva on subtrooppista metsää, jota tavataan nykyisin pirstaleina Madeiralla, Azoreilla ja paikoin Kanariansaarilla, etenkin La Gomeralla. Tertiäärikaudella laurisilva peitti liki koko Välimeren seudun. Metsän puusto on ikivihreää. Kanariansaarten nykyisten laurisilva-metsien tärkeimmät puulajit ovat laakerikasvien heimoon kuuluvat kanarianlaakeri ("Laurus azorica"), "Laurus novocanariensis", makaronesianavokado ("Persea indica"), apollonlaakeri ("Apollonias barbujana") ja kanarianviherlaakeri ("Ocotea foetens").
Platinaryhmä

Platinaryhmä (tunnetaan myös nimellä platinoidit tai platinametallit) on jaksollisen järjestelmän joukko, joka käsittää kuusi alkuainetta, ruteniumin, rodiumin, palladiumin, osmiumin, iridiumin ja platinan. Alkuaineet ovat ryhmissä 8, 9 ja 10 sekä jaksoissa 5 ja 6. Niillä on samoja fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia. Ne ovat kaikki metalleja, niiden kaikkien sulamispisteet ovat korkeita ja ne ovat huomattavan tiheitä. Osmium ja iridium ovat kaikista alkuaineista tiheimpiä. Platinametallien yhtäläisyydet samoihin ryhmiin 8, 9 ja 10 kuuluvien 4. jakson alkuaineiden raudan, koboltin ja nikkelin kanssa ovat vähäisiä.
Platinaryhmän metallit esiintyvät luonnossa vapaina metalleina, lejeerinkeinä sekä sulfidimalmien yhteydessä. Ne ovat harvinaisia alkuaineita ja esiintyvät lähes aina yhdessä. Ne voivat esiintyä myös yhdisteinä rikin, antimonin, arseenin, vismutin ja telluurin kanssa. Ne kuuluvat jalometalleihin ja ovat hyvin kestäviä korroosiota vastaan. Kuuma kuningasvesi ei pysty liuottamaan rutetiumia, rodiumia eikä iridiumia. Platinaryhmän metalleja käytetään usein katalyytteinä kemiallisissa prosesseissa esimerkiksi katalysaattoreissa.
Platinametalleista ensimmäisenä löydettiin platina, jonka Antonio de Ulloa kuvasi vuonna 1748. Tosin Etelä-Amerikan intiaanit tunsivat metallin jo sitä ennen. William Hyde Wollaston löysi palladiumin ja rodiumin 1800-vuosikymmenen alkuvuosina ja samoihin aikoihin Smithson Tennant eristi osmiumin ja iridiumin. Viimeisen platinaryhmän alkuaineen ruteniumin eristi Kazanin ja Tarton yliopistojen professori Karl Klaus 1844.
Maailman suurimmat platinametallien mineraalivarat ovat Bushveldin esiintymässä Etelä-Afrikassa. Muita varantoja ovat Sudburyn esiintymä Ontariossa, Kanadassa ja Norilsk-Talnakh Siperiassa Venäjällä. Yhdysvaltojen laajimmat mineraalivarat ovat Stillwaterin esiintymässä Montanassa. Eniten tuotettu joukon metalleista on platina, jonka suurimmat tuottajat ovat Etelä-Afrikka, Venäjä, Zimbabwe ja Kanada. Suomessa Outokumpu on erottanut kupari- ja nikkelimalmeista platinaryhmän metalleja 10–20 kg vuodessa (ennen 1980-lukua), mikä on vähän suhteessa niiden esiintyvyyteen malmivaroissa.
Ganslern

Ganslern, tai pidemmin Ganslernhang, on laskettelurinne Kitzbühelissä Itävallassa, jossa lasketaan Hahnenkammin alppihiihtokilpailujen pujottelu.
Ganslern-rinteessä on paljon jyrkkyysvaihteluita, kumpuja ja se on kalteva, minkä vuoksi se kuuluu maailmancupin haastavimpiin pujottelurinteisiin. Se sijaitsee syöksylaskurinne Streifin vieressä, mutta sillä on oma maalialue. Nimi Ganslern tulee vieressä virtaavasta Gänsbach-joesta. Kilpailujen ulkopuolella Ganslern on kaikkien laskettelijoiden vapaasti käytettävissä.
Historia.
Hahnenkammin pujottelu laskettiin ensimmäisen kerran vuonna 1937 Ganslern-rinteessä. Jo ennen maailmancupin perustamista vuonna 1967, se kuului kiinteästi FIS:n kilpailukalenteriin. Vuosina 1938, 1964, 1988, 1993 ja 2021 pujottelu on täytynyt perua.
Hahnenkammin pujottelu on laskettu vuosina 1954 ja 1998 lumenpuutteen takia ja vuosina 2007 ja 2008 suuremman yleisökapasiteetin vuoksi Vorderganslern-rinteellä: normaalin lähtöpaikan jälkeen rinne menee niinkutsutun "Vorderganslern"in (Ganslernin editse) kautta syöksylaskun maalisuoralle ja päättyy syöksylaskun maalialueelle.
Eniten voittoja Ganslern-rinteessä on ruotsalaisella Ingemar Stenmarkilla, viisi kappaletta.
Reitti.
Ganslernin yläasema sijaitsee 1 004 metriä merenpinnan yläpuolella Ganslern-tuolihissin yläaseman vieressä.
Gansler alkaa "Goasweg / Hinterganslern" -jyrkänteellä, jonka lopussa on haastava oikealle kääntyvä mutka. Sen jälkeen tulee rinteen jyrkin kohta "Steilhang" 70 % jyrkkyydellä. Steilhangin jälkeen tulee "Höhenweg", joka on voimakkaasti kumpuileva osuus, suurimmasta kummusta laskija lentää jopa ilmaan. Sitten tulee "Doppelwelle", jossa rinteen jyrkkyysvaihtelut ovat suuria.
Doppelwellen jälkeen tulee voimakkaasti vasemmlle kalteva "Querfahrt Hohenegg" -osuus. Sen jälkeen on vasemmalle kääntyvä "Stadl‐Kurve", jossa laskijoiden täytyy säilyttää nopeutensa rinteen viimeisimmälle "Talei"-osuudelle, jonka alussa on pieni jyrkänne ja sen jälkeen rinne loivenee huomattavasti.
Hahnenkammin pujottelu päättyy 811 metriä merenpinnan yläpuolella Rasmusleiten-alueelle lähelle Kitzbühelin keskustaa.
Brisbanejoki

Brisbanejoki sijaitsee Australiassa Queenslandin osavaltiossa. Joki virtaa Brisbanen kaupungin läpi ennen kuin se laskee mereen.
Tulvat.
Joki tulvii ajoittain paljon. Vuonna 1974 oli tuhoisa tulva, jolloin veden pinta nousi 5,5 metriä. Tämän jälkeen Brisbanen yläpuolelle rakennettiin iso pato suojelemaan kaupunkia tulvilta. Tästä huolimatta myös vuonna 2010 oli suuri tulva.
Stephen R. Lawhead

Stephen R. Lawhead (s. 2. heinäkuuta 1950 Kearney, Nebraska) on yhdysvaltalainen kirjailija. Hänet tunnetaan historiallisen fantasian kirjoittajana.
Chuenisbärgli

Chuenisbärgli (myös Kuonisbergli) on laskettelurinne Adelbodenin kunnassa Bernin kantonissa Sveitsissä.
Chuenisbärgli tunnetaan alppihiihdon maailmancupin miesten tekniikkalajikilpailujen isäntäpaikkana.
Reitti.
Chuenisbärglin yläasema sijaitsee 1 730 metriä merenpinnan yläpuolella, jossa on myös suurpujottelun lähtöpaikka. Se on yksi miesten maailmancupin vaikeimpia suurpujottelurinteitä.
Chuenisbärgli alkaa "Kanonenrohr" (Tykinputki) jyrkänteellä, jonka jälkeen on kaltevat ja kumpuilevat "Schnittenmedli" ja "Wintertal" (Talvilaakso) osuudet. Tämän jälkeen tulee radan loivin osuus, "Chäla", ennen "Zielhang" loppujyrkännettä, jossa sijaitsee rinteen jyrkin kohta. Chuenisbärglin suurpujottelu päättyy 1 310 metriä merenpinnan yläpuolelle ja se on 1 290 metriä pitkä.
Rinteessä kilpaillaan myös pujottelussa, ja sen lähtö sijaitsee 1 513 metriä merenpinnan yläpuolella. Pujottelun pituus on 622 metriä ja sen maali sijaitsee 1 302 metriä merenpinnan yläpuolella.
Kansainväliset Adelbodenin alppihiihtopäivät.
Vuonna 1955 järjestettiin ensimmäiset Kansainväliset Adelbodenin alppihiihtopäivät (). Vuodesta 1967 alkaen kilpailut ovat kuuluneet maailmancupiin. Vuosina 1988, 1990, 1993 ja 1994 kilpailut täytyi siirtää muihin paikkoihin lumenpuutteen vuoksi. Kansainvälisen hiihtoliiton vaatimusten vuoksi Chuenisbärglille rakennettiin vuonna 2005 uusi neljän hengen tuolihissi. Samalla paikalla oli edellisten 40 vuoden ajan käytössä ankkurihissi.
Adelboden kuuluu eniten katsojia kerääviin kilpailuihin 35 000 katsojalla rinteen varrella sekä maalialueen tilapäisissä katsomoissa. Vuodesta 1994 alkaen entinen maailmancuplaskija Hans Pieren on toiminut kilpailunjohtajana.
Voittajat.
Itävalta on menestynein maa 24 voitolla (13 suurpujottelussa ja 11 pujottelussa). Toiseksi menestynein maa on Sveitsi 20 voitolla (14 suurpujottelussa ja 6 pujottelussa). Kolmanneksi menestynein maa on Ranska 13 voitolla (10 suurpujottelussa ja 3 pujottelussa).
Seuraavat alppihiihtäjät ovat voittaneet Adelbodenin alppihiihtopäivillä useammin kuin kerran:
Vuoriniitty.
Kesäisin Chuenisbärgliä käytetään vuoriniittynä, laidunmaata on alueella 24 hehtaaria. Se on yksityisomistuksessa. Niityllä on nautakarjaa, vasikoita ja vuohia. Niittymökki vuodelta 1946 toimii talvisin rinneravintolana.
Leyton Orient FC

Leyton Orient Football Club on jalkapalloseura Lontoon Waltham Forestin kaupunkipiiristä. Seura pelaa kaudella 2025–2026 Englannin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Ykkösliigassa, jonne se nousi takaisin Kakkosliigasta keväällä 2023.
Historia.
Vuonna 1881 Glyn Cricket Club perusti jalkapallojaoston, mitä pidetään Leyton Orientin syntynä. Vuonna 1888 seura otti käyttöön Orient-nimen, ja vuonna 1898 nimi vaihdettiin Clapton Orientiksi, sillä seuraan tuli paljon vaikutteita Claptonista. Vuonna 1938 seura siirtyi nykyiseen kotipaikkaansa Leytoniin. Toisen maailmansodan jälkeen seuralla oli talousongelmia ja samoihin aikoihin seuran nimi vaihdettiin Leyton Orientiksi. Vuonna 1962 Leyton Orient nousi 1. divisioonaan. FA Cupissa Leyton Orient saavutti parhaan tuloksensa vuonna 1978, kun se eteni välieriin, joissa se hävisi Arsenalille. Seuralla oli jälleen 1990-luvulla talousongelmia. Vuonna 2001 seura nousi 11 vuoden jälkeen ykkösliigaan.
Joukkueen pitkäaikaisimpia managereja ovat olleet Billy Holmes vuosina 1907–1922 ja Alec Stock 1949–1959. Johnny Carey toimi managerina vuosina 1961–1963, jolloin joukkue nousi 1. divisioonaan ja pelasi siellä ainoan kautensa.
Upwords

Upwords on kolmiulotteinen sanaristikkolautapeli 2–4 pelaajalle. Se muistuttaa kaksiulotteista Scrabble-peliä, mutta kirjaimia voi latoa myös päällekkäin. Peliä suositellaan yli 10-vuotiaille. 
Pelin on keksinyt Elliot Rudell ja se on julkaistu 20 kielellä. Alkuperäinen julkaisija oli Milton Bradley -yhtiö, joka yhdistyi pelin nykyiseen oikeudenhaltijan Hasbron kanssa. Hasbro antoi pelille uuden nimen 'Scrabble Upwords'. Suomessa pelin on julkaissut Parker Brothers sovitettuna suomen kieleen. Pelin tuotenimi oli 'UPWORDS'. 
Pelin alussa kaikki pelaajat saavat seitsemän satunnaista kirjainlaattaa, joista pelaaja pyrkii muodostamaan sanoja pelilaudalle, joka on 10x10-ruudukko. Sanoja muodostetaan joko lisäämällä kirjaimia suoraan pelilaudalle pysty- tai vaakasuoraan tai toisten kirjainten päälle. Jokaisesta sanasta, johon lisätään vähintään yksi kirjain, saa pisteitä sanassa olevien kirjainten verran mukaan luettuina päällimmäisen kirjaimen alla olevat kirjaimet. Kahden sanan risteyksessä olevat kirjaimet lasketaan kahteen kertaan. Yksikerroksisen sanan kirjaimista saa kaksinkertaiset pisteet. Suomenkielisessä pelissä vierasperäisistä kirjaimista 'B', 'C', 'D', 'F', 'G' saa kaksi lisäpistettä, kun ne laitetaan ensimmäistä kertaa sanaan. Jos pelaaja käyttää kaikki seitsemän kirjainta yhdellä pelivuorolla, hän saa kymmenen ylimääräistä pistettä. Yhden pelivuoron aikana laudalle sijoitettujen kirjainten pitää olla samalla suoralla.
Peli päättyy, kun kaikki kirjainlaatat on nostettu pussista ja yhden pelaajan laatat loppuvat, tai kun kukaan pelaajista ei pysty muodostamaan uusia sanoja, tai kun kaikki pelaajat ovat peräjälkeen luopuneet pelivuorostaan. Pelin lopussa käyttämättä jääneistä laatoista vähennetään kustakin 5 pistettä. Pelin voittaa se, jolla on pelin päättyessä eniten pisteitä.
Indian (lentoyhtiö)

Indian (), aiemmin Indian Airlines () oli intialainen lentoyhtiö, jonka kotipaikka oli Mumbai. Yhtiö oli toinen kahdesta valtio-omisteisesta intialaisesta lentoyhtiöstä, toinen on Air India.
Lentoyhtiö sai nykyisen nimensä joulukuussa 2005. Intian hallitus ilmoitti vuonna 2007 että lentoyhtiöt Indian ja Air India yhdistetään. Osana yhdistymistä perustettiin National Aviation Company of India Limited (NACIL) -yhtiö, johon Air India (ja sen tytäryhtiö Air India Express) ja Indian (ja sen tytäryhtiö Alliance Air) yhdistetään. Yhdistymisen jälkeen lentoyhtiö sai nimen Air India.
Hopea-akaasia

Hopea-akaasia eli mimosa ("Acacia dealbata") on akaasioiden sukuun kuuluva pensas tai pieni puu, joka esiintyy luonnonvaraisena Australian kuivassa sisämaassa. Sitä kasvatetaan koristekasvina, ja sen kukkia myydään leikkokukkina.
Kasvilla on pariliuskaiset hopeanhohtoiset lehdet. Sen kukkatertut ovat pitkät ja kullankeltaiset, ja koostuvat pallomaisista, pörröisistä kukista.
Hopea-akaasia on aggressiivinen tulokaslaji, joka on muodostunut ympäristöongelmaksi joillakin alueilla.
Lidové noviny

Lidové noviny on Tšekissä ilmestyvä maan vanhin sanomalehti. Päivittäin ilmestyvä lehti on perustettu 1893. Kommunistit lakkauttivat sen 1952, mutta kommunisminajan toisinajattelija Jiří Dienstbier perusti sen ystävineen uudelleen 1987, ja vuodesta 1989 se on jälleen ilmestynyt virallisesti.
Lehteä julkaisevan yhtiön Mafra a.s. omistaa nykyisin saksalainen yritys Rheinisch-Bergische Druckerei- und Verlagsgesellschaft.
Sarkosiini

Sarkosiini eli N-metyyliglysiini (C3H7NO2) on aminohappo. Yhdiste on osa glysiinin ja koliinin aineenvaihduntaa. Aineesta käytetään myös nimiä "N-metyyliaminoetaanihappo", "N-metyyliaminoetikkahappo" ja "metyyliglykokolli".
Aineenvaihdunta.
Maksan entsyymit muuttavat koliinin betaiiniksi ja edelleen dimetyyliglysiiniksi. Dimetyyliglysiinistä muodostuu sarkosiinia dimetyyliglysiinidehydrogenaasientsyymin katalysoimana. Sarkosiinidehydrogenaasi muuttaa sarkosiinin glysiiniksi. Sarkosiinia muodostuu elimistössä myös glysiinistä glysiini-N-metyylitransferaasin katalysoimana.
Synteesi.
Synteettisesti sarkosiinia voidaan valmistaa joko Mannich-reaktion kaltaisella menetelmällä tai kloorietikkahapon ja metyyliamiinin välisellä reaktiolla.
Käyttö.
Kemianteollisuudessa sarkosiinista valmistetaan rasvahappojen kanssa kondensaatioreaktiolla yhdisteitä, joita käytetään kosteutusaineina. Sarkosiinista valmistetaan myös hammastahnoissa käytettäviä antientsyymejä. Yhdistettä voidaan käyttää myös stabiloimaan diatsoniumsuoloja ja atsoväriaineita.
Käyttö lääketieteessä.
Sarkosiinia voidaan käyttää merkkiaineena sairauksien tutkimisessa. Kohonnut virtsan sarkosiinikonsentraatio voi olla merkki alkavasta nopeasti leviävästä eturauhassyövästä. Parkinsonin tautia sairastavilla ihmisillä veren seerumin sarkosiinipitoisuus on usein tavallista korkeampi. Sarkosiinipitoisuus on korkea myös harvinaisessa perinnöllisessä sairaudessa sarkosinemiassa, joka johtuu sarkosiinidehydrogenaasientsyymin puutteesta.
Sarkosiini muuntuu muun muassa aivoissa glysiiniksi, joka aktivoi NMDA-reseptoria. Tämän vuoksi sitä voidaan käyttää skitsofrenian hoitoon. Sarkosiinilääkityksen on todettu auttavan sekä psykoottisiin oireisiin ja masennukseen.
Riitta Keiski

Riitta Liisa Keiski (s. Kalliokoski, s. 21. maaliskuuta 1956 Halsua) on suomalainen professori. Hän on Oulun yliopiston aineen- ja lämmönsiirtotekniikan professori sekä toiminut teknillisen tiedekunnan dekaanina vuodesta 2015 lähtien
Keiski valmistui Oulun yliopistosta diplomi-insinööriksi vuonna 1981, tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1984 ja tekniikan tohtoriksi vuonna 1991, tutkimusaiheenaan heterogeeninen katalyysi ja reaktorisuunnittelu. Sittemmin Keiskin keskeisiä tutkimusaiheita ovat olleet kestävään kehitykseen sekä vihreään kemiaan ja tekniikkaan liittyvät teemat. Hän on toiminut myös Oulun yliopiston vararehtorina vuosina 2006–2009.
Professoriliitto valitsi vuoden 2011 alussa Keiskin Vuoden professoriksi 2010. Professoriliiton hallitus perusteli valintaa professori Keiskin ansioilla tutkijana, tutkijakoulutuksen kehittäjänä sekä tutkimusetiikkaan ja tasa-arvoon liittyvien kysymysten korostajana. Tutkimuskohteinaan Keiskillä on kestävään kehitykseen sekä vihreään kemiaan ja tekniikkaan liittyviä globaalisti tärkeitä tutkimusaiheita. Vuonna 2013 hänelle myönnettiin Tapani Järvisen ympäristöteknologiarahaston apuraha. 
Keiski promovoitiin kunniatohtoriksi Åbo Akademissa (2018). Hän on saanut Doctor Honoris Causa -huomionosoitukset myös seuraavista yliopistoista National Engineering University in Lima Peru 2015 ja Corvinus University of Budapest, Unkari 2014
Riitta Keiski on toiminut NORDTEK:n presidenttinä vuosina 2017-2019 ja hallituksen jäsenenä vuosina 2016-2020. Suoman Akatetemian hallituksen jäsenenä hän on ollut vuosina 2001-2006 sekä 2014-2018. Lisäksi hän on toiminut Suomen Akatemian Luonnontieteiden ja Tekniikan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä 1998-2000 sekä puheenjohtajana 2001-2006. Tutkimuseettisen neuvottelukunnan (TENK) varapuheenjohtaja 2007-2010, jäsen 2010-2013 ja puheenjohtaja 02.2019-01.2022.
Ilpo Salo

Ilpo Juhani Salo (s. 1959) on suomalainen laulaja-lauluntekijä Helsingistä. Salo on työstänyt noin 1200 laulua elämänsä aikana, joista levyille on päätynyt satakunta. Salo on uudestisyntynyt kristitty ja se ilmenee vahvasti hänen lauluistaan. Salo tekee lastenmusiikkia ja ns. aikuistenmusiikkia.
Ilpo &amp; kumppanit.
Ilpo &amp; Kumppanit on lastenmusiikkia esittävä vuonna 1997 perustettu yhtye, jonka kokoonpano on vaihdellut vuosien varrella. Yhtyeen perustaja Ilpo Salo on kuitenkin ollut mukana alusta saakka. Salo myös säveltää ja sanoittaa yhtyeen laulut.
Kuningaskalastaja.
Kuningaskalastaja on iloista ja lämminhenkistä gospel-musiikkia soittava yhtye. Pääkaupunkiseudulta kotoisin oleva yhtye on soittanut yhdessä vaihtelevasti vuodesta 2004. 
Kokoonpano:
Ellie Goulding

Elena Jane ”Ellie” Goulding (s. 30. joulukuuta 1986 Hereford, Englanti) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Vuoden 2010 Brit Awardsissa hän voitti kriitikoiden valinta -palkinnon.
Goulding valittiin vuoden lupaavimmaksi artistiksi BBC:n järjestämässä äänestyksessä tammikuussa 2010. Goulding julkaisi "Lights"-debyyttialbuminsa maaliskuussa 2010. Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan ykkössijalle Britannian albumilistalla. Goulding julkaisi toisen albuminsa "Halcyonin" lokakuussa 2012.
Vuoden 2011 Brit Awardsissa Goulding oli ehdolla Britannian parhaaksi naisartistiksi.
Goulding on esiintynyt Suomessa kuudesti: radiokanava YleX:n järjestämällä keikalla Tavastialla 2013, kesäkuussa 2014 Ilosaarirockissa, Ruisrockissa vuonna 2015, Provinssissa vuonna 2017, Ruisrockissa vuonna 2019 sekä Espoon viinijuhlissa 2022..
Nuoruus.
Goulding syntyi ja varttui Lyonshallissa, pienessä englantilaiskylässä. Hänellä on kaksi siskoa sekä veli ja hän on perheen toinen lapsi. Hänen äitinsä Tracey o. s. Clark työskenteli supermarketissa ja isä Arthur Goulding hautausurakoitsijana. Vanhemmat erosivat Gouldingin ollessa viisivuotias. Vanhempien eron jälkeen Gouldingin äiti meni uudelleen naimisiin lossinkuljettajan kanssa. Ellie opetteli soittamaan klarinettia yhdeksänvuotiaana, ja 14-vuotiaana hän oppi soittamaan kitaraa. Hän alkoi kirjoittaa lauluja ahkerasti ollessaan 15-vuotias, ja samalla hän opiskeli teatteria ja draamaa. 19-vuotiaana Goulding voitti oppilaiden laulukilpailun, josta manageri johdatti hänet Lontooseen ja lopulta levytyssopimukseen.
Goulding tutustui elektroniseen musiikkiin, ja oltuaan kaksi vuotta yliopistossa häntä neuvottiin pitämään taukoa musiikkiurasta. Hän piti tauon ja muutti Lontoon länsiosiin. Siellä hän kehitti uraansa ja tutustui tuottajiin Starsmith ja Frankmusik. He antoivat hänen lauluilleen elektro-pop-sävyjä, ja Goulding esitti heille kappaleen ”Wish I Stayed”.
Frigyes Turán

Frigyes Turán (s. 10. tammikuuta 1974 Budapest) on unkarilainen ralliautoilija. Kilpailtuaan pitkään kotimaansa ralleissa, hän osallistui neljään rallin MM-sarjan kilpailuun kaudella 2010. Hän ajoi kahdeksanneksi Bulgarian rallissa saavuttaen neljä pistettä. Espanjan rallissa hän oli seitsemäntenä, mutta joutui keskeyttämään 13. erikoiskokeella kolarin seurauksena.
Ca-luokka

Ca-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuoden 1942 hätäohjelman () kahdeksan hävittäjän muodostama alusluokka, jonka alukset muodostivat aluksi saattuepalveluksessa niin kutsutun 11. hätälaivueen (). Luokka on myös ensimmäinen viidestä niin kutsutun C-luokan alaluokasta.
Alukset.
Alukset olivat toisinto U-luokasta, mutta niissä oli uudistettu tulenjohtojärjestelmä.
Jan Długosz

Jan Długosz (1415 Brzeźnica – 19. toukokuuta 1480 Krakova) oli puolalainen 1400-luvulla elänyt oman aikansa merkittävimpiin kuulunut historioitsija. Długoszin tärkeimpiä töitä oli 12-osainen "Historia Polonica" eli Puolan historia.
Elämäkerta.
Długosz opiskeli nuorena liberaaleja taiteita Krakovan akatemiassa, mutta ei koskaan valmistunut opinnoistaan. Sittemmin hänestä tuli Krakovan arkkipiispan Zbigniew Oleśnickin oikea käsi. Arkkipiispa oli tuohon aikaan Puolan sijaishallitsija Jogailan poikien ollessa vielä alaikäisiä. Arkkipiispan kuoltua hänestä tuli kuningas Kasimir IV:n luottamusmies. Kuninkaan alaisuudessa hän toimi muun muassa eri kirkon ja valtakunnan luottamustoimissa. Niiden töiden lisäksi hän toimi Kasimirin poikien opettajana. Długosz tuotti myös historiallista kirjallisuutta pääteoksenaan 12-osainen Puolan historia. Hän valmisteli myös käsikirjoitusta "Banderia Prutenorum", joka käsitteli Tannenbergin taistelussa Saksalaiselta ritarikunnalta saatuja sotalippuja. Käsikirjoituksesta on saatu tietoja taistelun kulusta.
Vladimir Eštrekov

Vladimir Eštrekov (, s. 16. toukokuuta 1947) on venäläinen jalkapallovalmentaja ja entinen hyökkääjä. Tammikuusta kesäkuuhun 2011 hän toimi venäläisseura PFK Spartak Naltšikin päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Eštrekov aloitti pelaajauransa PFK Spartak Naltšikin juniorijoukkueessa, mutta teki aikuisuransa debyytin FK Spartak Moskovassa kaudella 1965. Peliaika Moskovassa jäi kuitenkin niukaksi ja hän palasi jo seuraavana vuonna Naltšikiin, joka pelasi tuolloin Neuvostoliiton aluesarjan A-tasolla. Ura vei Eštrekovin takaisin Moskovaan jo 1968, tällä Dynamoon. Eštrekov edusti Neuvostoliiton sisäministeriön suojeluksessa ollutta seuraa kuusi kautta voittaen 1970 Neuvostoliiton cup-mestaruuden. 
Kaudeksi 1974 Eštrekov siirtyi FK Dynamo Minskiin, josta palasi Moskovaan jo 1975. Tällä kertaa hän edusti FK Lokomotiv Moskovaa, jossa pelasi kolmen kauden ajan. Eštrekov lopetti uransa kauteen 1978 FK Dynamo Vologdassa. 
Neuvostoliiton maajoukkueessa Eštrekov pelasi kaksi maaottelua vuonna 1971. 
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Eštrekov aloitti FK Družba Maikopissa 1981. Kasvattajaseuransa Spartak Naltšikin peräsimeen Eštrekov siirtyi kaudeksi 1983. Hänen alaisuudessaan seura pelasi Neuvostoliiton toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Vuonna 1989 Eštrekov jätti seuran ja valmensi kahden vuoden ajan Algeriassa CS Constantinen joukkuetta. 
Vuonna 1992 Eštrekov palasi Venäjälle ja aloitti FK Lokomotiv Moskovan apuvalmentajana. Hän toimi Juri Sjominin aisaparina aina huhtikuuhun 2005 saakka, jolloin Sjomin sai potkut tehtävistään. Eštrekov nousi päävalmentajaksi ja luotsasi seuran kauden päätteeksi liigassa kolmanneksi. Kaikkiaan Eštrekovin ja Sjomin aika oli Lokomotiville menestyksestä. Seura voitti liigamestaruuden kahdesti ja cupin neljästi. Kolmen parhaan ulkopuolelle Lokomotiv jäi vain kolme kertaa. Eurokentillä kaksikko luotsasi Lokomotivin kahdesti Cup-voittajien cupin välieriin. 
Kauden 2005 jälkeen Eštrekov teki tilaa Slavoljub Muslinille ja siirtyi Lokomotivin urheilutoimenjohtajaksi toimien kaudella 2006 myös apulaisvalmentajana. Eštrekov jätti Lokomotivin kauden 2006 päätteeksi.
Kaudella 2009 Eštrekov teki paluun valmennustehtäviin FK MVD Rossii Moskovan peräsimessä, mutta seuran ajauduttua talousvaikeuksiin Eštrekov lähti seurasta. 
Joulukuussa 2010 Eštrekov teki valmennussopimuksen Spartak Naltšikin kanssa. Kesäkuussa hän sai potkut.
Lezgi gazet

Lezgi gazet (Лезги газет) on Venäjällä Dagestanin pääkaupungissa Mahatškalassa ilmestyvä lezginkielinen sanomalehti.
Ennen lezgin kirjakielen luomista lezgit lukivat Dagestanin azerinkielisiä lehtiä. Ensimmäinen lezginkielinen lehti "Tsiji dunja" (”Uusi maailma”) perustettiin NKP(b):n aluekomitean ja Dagestanin uuden kirjaimiston keskuskomitean toimesta Mahatškalassa vuonna 1928. Sen ensimmäinen numero painettiin Buinakskissa 1 500 kappaleen painoksena. Vuonna 1930 painosmäärä oli kohonnut 4 000 kappaleeseen, ja vuonna 1931 lehti muuttui viikkolehdestä kolmipäiväiseksi. Samana vuonna se siirrettiin Ahtyyn piirilehdeksi, jossa se ilmestyy vielä nykyäänkin.
Kysymys lezginkielisen tasavallanlehden perustamisesta nostettiin tuloksetta esille vuosina 1934–1935. Se perustettiin vihdoin vuonna 1943 nimellä "Sotsializmdin paidah" (”Sosialismin lippu”). Lehti ilmestyi kahdesti viikossa kaksisivuisena ja A3-kokoisena 5 000 kappaleen painoksena.
Vuodesta 1951 lähtien lehteä julkaistiin tasavallan muiden kansalliskielisten lehtien tavoin "Dagestanskaja pravdan" käännösversiona nimellä "Dagustandin pravda". Lezgin kielen kehitystä haitannut ratkaisu kumottiin vuonna 1957, jolloin perustettiin itsenäinen "Kommunist"-niminen lehti.
"Kommunist" oli NKP:n Dagestanin aluekomitean sekä tasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Kolmesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 1970-luvun puolivälissä 20 000 kappaletta.
Lehti sai nimen "Lezgi gazet" vuonna 1991. Se ilmestyy nykyään kerran viikossa Dagestanin kansalliskielisen lehtiöyhtiön kustantamana. Sen painosmäärä oli 6 200 kappaletta vuonna 2024.
Pyöräily kesäolympialaisissa 1952 – miesten tandem

Helsingin olympiakisojen miesten kahden kilometrin tandemajoon osallistui 14 paria eli 28 pyöräilijää. Kilpailu käytiin 28.–31. heinäkuuta 1952 Helsingin Velodromilla. Kilpailu oli pudotuskilpailu, jossa voittajat jatkoivat suoraan ja lisäksi ensimmäisen kierroksen hävinneet saivat keräilyerien kautta mahdollisuuden päästä kahdeksan parhaan joukkoon.
Pudotuskilpailu.
Ranska joutui luovuttamaan välieräajon Etelä-Afrikkaa ja pronssiajon Italiaa vastaan Le Normandin loukkaannuttua ja jouduttua sairaalaan aiemmin samana päivänä eräajossa sattuneen onnettomuuden vuoksi.
Keräilyerien tulokset
Leonid Krasin

Leonid Borisovitš Krasin (, 15. heinäkuuta 1870 Kurgan – 24. marraskuuta 1926 Lontoo) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen poliitikko ja valtiomies.
Elämäkerta.
Leonid Krasin syntyi virkamiesperheeseen. Vuodesta 1887 lähtien hän opiskeli Pietarin teknologisessa instituutissa. Vuonna 1891 hänet erotettiin instituutista ja karkotettiin, minkä jälkeen hän työskenteli teknikkona ja insinöörinä Siperian radan rakennustyömaalla. Vuonna 1900 Krasin valmistui Harkovan teknologisesta instituutista ja työskenteli sen jälkeen Bakussa, Orehovo-Zujevossa ja Pietarissa.
Krasin osallistui poliittiseen toimintaan vuodesta 1890 lähtien. Vuonna 1903 hänestä tuli Venäjän sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen keskuskomitean jäsen. Vuonna 1908 hän matkusti ulkomaille ja luopui politiikasta. Vuosina 1912–1918 hän työskenteli Siemensin johtajana Moskovassa ja Pietarissa.
Krasin palasi politiikkaan joulukuussa 1917. Hän osallistui Brest-Litovskin rauhanneuvotteluihin ja johti Berliiniin matkustanutta neuvostovenäläistä valtuuskuntaa. Vuonna 1918 hän toimi Venäjän kansantalousneuvoston jäsenenä sekä kaupan ja teollisuuden kansankomissaarina. Vuonna 1919 hän oli liikenneasiain kansankomissaari.
Joulukuussa 1919 Krasin johti Neuvosto-Venäjän valtuuskuntaa Viron kanssa käydyissä Tarton rauhansopimusneuvotteluissa. Vuosina 1920–1923 hän työskenteli ulkomaankaupan kansankomissaarina ja Neuvosto-Venäjän Britannian-lähettiläänä osallistuen Genovan ja Haagin konferensseihin. Vuonna 1924 hän toimi Neuvostoliiton lähettiläänä Ranskassa ja vuodesta 1925 Britanniassa. Vuosina 1924–1926 hän oli NKP(b):n keskuskomitean jäsen.
Krasin on haudattu Punaiselle torille Kremlin muurin viereen.
Vuoden nuori muotoilija

Vuoden nuori muotoilija on Design Forum Finlandin vuosittain myöntämä palkinto nuorelle suunnittelijalle. Se voidaan myöntää yhdelle tai useammalle henkilöille tai ryhmälle, joka on osoittanut uutta luovaa näkemystä ja osaamista muotoilun alalla. Palkinnon tarkoituksena on kannustaa nuoria muotoilijoita tinkimättömään ja omaleimaiseen työskentelyyn. 
Palkinnon suuruus on 5 000 euroa ja siihen liittyy myös palkintonäyttely. Vuonna 2018 palkintoon kuului lisäksi ensimmäistä kertaa residenssijakso Suomen Ranskan instituutin IF Studios -residenssiohjelmassa. Palkintoa on jaettu vuodesta 2000 lähtien.
Palkitut.
Lähde
Hjalliksen kanssa

Hjalliksen kanssa (vuodesta 2013 syksyllä Hjallis) oli Hjallis Harkimon isännöimä keskusteluohjelma MTV3-kanavalla. Ohjelmassa Harkimo haastattelee talouden ja politiikan vaikuttajia sekä muita julkisuuden henkilöitä.
Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi esitettiin 27. tammikuuta – 31. maaliskuuta 2011, toinen 8. maaliskuuta – 10. toukokuuta 2012 ja kolmas 7. maaliskuuta – 9. toukokuuta 2013. Syksyllä alkoi neljäs kausi, joka esitettiin 2. marraskuuta – 21. joulukuuta 2013 ja ohjelman nimeksi vaihdettiin "Hjallis". Neljännellä kaudella poiketen vieraita on yhden sijasta kolme. Sarjan viides kausi esitettiin 26. syyskuuta – 19. joulukuuta 2014. Kuudes tuotantokausi alkoi 11. maaliskuuta 2016. Kuudennella kaudella joka jaksossa on kaksi vierasta.
Vieraat.
Toinen tuotantokausi.
Toisen tuotantokauden keskikatsojamäärä oli 400 000. Tuotantokauden ensimmäistä, katsotuinta jaksoa seurasi 700 000 katsojaa.
Adolf Joffe

Adolf Abramovitš Joffe (, 22. lokakuuta 1883 Simferopol – 17. marraskuuta 1927 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko ja valtiomies.
Elämä.
Adolf Joffe syntyi karaiimitaustaiseen kauppiasperheeseen. Hän opiskeli Berliinin yliopiston lääketieteellisessä ja Zürichin yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa. Joffe liittyi Venäjän sosiaalidemokraattiseen työväenpuolueeseen 1890-luvun lopussa, kuului menševikkeihin, työskenteli ulkomailla Lev Trotskin kanssa ja oli karkotettuna Siperiassa.
Vuonna 1917 Joffe liittyi bolševikkipuolueeseen ja toimi Pietarin neuvoston, Venäjän toimeenpanevan keskuskomitean ja Pietarin sotilaallisen vallankumouskomitean jäsenenä. Hänet valittiin myös Perustuslakia säätävän kokouksen edustajaksi.
Vuonna 1918 Joffe osallistui Brest-Litovskin rauhanneuvotteluihin ja toimi Neuvosto-Venäjän suurlähettiläänä Berliinissä. Vuonna 1919 hän oli Ukrainan sosialistisen neuvostotasavallan maanpuolustusneuvoston jäsen ja valtionkontrollin kansankomissaari. Vuonna 1920 hän osallistui Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan kanssa käytyihin rauhanneuvotteluihin. Vuonna 1921 Joffe työskenteli Keski-Aasiassa ja myöhemmin suurlähettiläänä Kiinassa ja Itävallassa. Vuosina 1925–1927 hän toimi yhtenä trotskilaisen puolueopposition johtajista. Vakavasti sairaana hän teki itsemurhan.
CAB Madeira

CAB Madeira on madeiralainen koripalloseura Funchalista.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 1979, jolloin kaveripiiri päätti aloittaa harjoitteluseuran. Pian toiminta kuitenkin laajeni valtakunnalliseksi ja vuonna 1986 seuran naisten joukkue nousi valtakunnalliseen sarjaan. Vuonna 1989 CAB aloitti miesjoukkueen toiminnan ja vuonna 1997 se nousi pääsarjaan. Ensimmäistä kertaa joukkue osallistui miehissä eurosarjoihin kaudella 1999–2000, jolloin CAB pelasi Korać Cupissa. Vuonna 2003 joukkue pelasi maansa cup-finaalissa. Vuosina 2002–2006 seura osallistui EuroCup Challengeen. Kaudella 2008–2009 CAB selviytyi maassaan välieriin asti, mikä on seuran miesjoukkueen historian paras saavutus kotimaan sarjassa.
Seuran naisten joukkue voitti maan mestaruuden vuonna 2006, jonka lisäksi se on osallistunut naisten EuroCupiin.
Tuottojohtaminen

Tuottojohtaminen (eng. revenue management) on tapa ohjata palvelun (tai tuotteen) kysyntää säätämällä sen hinnoittelua tai tarjolla olevaa kapasitettia (tai määrä tuotteen kohdalla) tavoitellen mahdollisimman suurta liikevaihtoa tai tulosta. Ohjaus tapahtuu IT-järjestelmien tukemana ja hinnoittelua ja kapasiteettia säädetään kysyntämallien perusteella.
Historia.
Tuottojohtamisen juuret ovat pitkällä palveluelinkeinon historiassa, mutta vasta 1970-luvulla USA:n lentoliikenteen kovan sisäisen kilpailun tuloksena se on saanut nykyiset muotonsa. Tuottojohtamisen ensimmäisinä ilmentyminä pidetään BOAC-lentoyhtiön (nyk. British Airways) "Earlybird" kampanjaa, jonka tarkoituksena oli kiihdyttää kysyntää (demand). American Airlines, Robert Crandalin johdolla kehitti fyysiseen inventaarioon perustuvan hinnoittelu- ja jakelujärjestelmän, Yield Management. Tuottojohtaminen levisi lentoyhtiöiden ulkopuolelle ja maailmanlaajuiseen liiketalouskirjallisuuteen Marriott International hotelliyrityksen johtajan, Bill Marriottin välityksellä. 
Tuottojohtaminen.
Tuottojohtamisen pääelementit ovat kiinteän kapasiteetin oikeanlainen ja oikea-aikainen hallinnointi, varauskanavien (on-line ja off-line) oikea ohjaus sekä markkinalähtöisen hinnoittelun hyödyntäminen yrityksen tarpeita vastaavasti. 
Arvoperusteinen hinnoittelu.
Muiden muassa Cornellin yliopiston tutkijat (Kimes, Carrol) ovat esittäneet, että tulevaisuudessa siirrytään entistä enemmän asiakkaan arvoperusteiseen hinnoitteluun (engl. Value Based Pricing, lyhennettynä VBP). Tästä esimerkkeinä Dell, Ikea ja Apple.
Kapasiteetin optimointi.
Joistain tuotteista on enemmän tarjontaa kuin kysyntää. Sellaisia tuotteita ovat esimerkiksi hotellihuoneet, risteilyhytit ja lentokoneen istumapaikat. Näiden tuotteiden kohdalla kiinteän omaisuuden tuottavuuden optimoinnin merkitys korostuu kalliiden investointien tulouttamiseksi ajallaan omistajilleen.
Jakelukanavien hallinta.
Eri jakelukanavien hyödyntäminen optimaalisesti ja niihin olennaisesti liittyvän sähköisen kaupankäynnin ennakoiva ohjaus ovat tuottojohtamisen kantavia voimia. 
Tuottojohtamisen ammattilaisten osaaminen.
1970-1990-luvuilla numerokeskeisyys ja analyyttisyys olivat eniten tavoitellut kompetenssit tuottojohtamisen parissa toimiville asiantuntijoille ja johdolle. Vuonna 2010 tehdyn tutkimuksen (The Future of Hotel Revenue Management, Kimes, Cornell Hospitality Report vol. 10, 11/2010) mukaan tuottojohtamisen ammattilaisten keskuudessa korostuivat ja tulisi jatkossakin yhä enemmän korostumaan vuorovaikutustaitojen, strategisen kyvykkyyden ja kustannusosaamisen tiedot ja taidot. 
Tuottojohtamisen mallit.
Yhdysvalloissa on todettu, että jatkossa tuottojohtamisessa olennaisempia tulevat olemaan entistä läheisemmät asiakassuhteet. Palveluntarjoajien avuksi onkin ollut tarpeen kehittää uusia asiakkaan lähestymistapoja, joiden tavoitteina ovat asiakasdialogien parantaminen ja asiakastiedon parempi, tuloksellinen hyödyntäminen. Eräs tällainen todennettu menetelmä on Olaf Hermans/NHTV Bredan Yliopistossa kehittämä CRM 7-18-malli, jossa tuottavuuden kasvu perustuu lokaaleihin kanta-asiakassuhteisiin ja asiakassuhteiden systemaattiseen hoitoon.
Henri (albumi)

Henri on rap-artisti Julma-Henrin ja rap-tuottaja RPK:n 16. helmikuuta 2011 julkaistu studioalbumi. Sen julkaisi Mörssi -levy-yhtiö. "Henri" nousi ilmestyttyään Suomen viralliselle listalle sijalle 23 ja pysyi listalla yhteensä kaksi viikkoa.
Taustaa.
Albumi sisältää yhteensä 17 kappaletta, joista kuusi on myös Julma-Henrin ja RPK:n edellisellä julkaisulla "Kutsu EP:llä" (2010). Albumin ensimmäinen näytekappale ”Ongelma ristii kädet” julkaistiin heinäkuussa 2010 ja toinen ”Jumala on kuollu” marraskuussa 2010. Kappaleesta ”Kutsu” on myös kuvattu Otto Byströmin ja Ristomatti Myllylahden ohjaama musiikkivideo. Kappaleesta ”Pala” julkaistiin musiikkivideo helmikuussa 2011.
Stala &amp; SO.

 
Stala &amp; SO. on Stalan (Sampsa Astala) ja Nick Goren vuonna 1997 perustama suomalainen glam rock -yhtye. Yhtye osallistui Suomen euroviisukarsintaan 2011 kappaleella "Pamela" päästen finaaliin. Finaalissa yhtyettä vahvisti vieraileva kosketinsoittaja Jani Wilund, joka myös soittaa useassa kappaleessa Stala &amp; SO:n levyillä.
Yhtyeen debyyttialbumilla "It Is So." (2011) vierailevat muun muassa Lacu Lahtinen (Popeda) ja Twist Twist Erkinharju (Los Bastardos Finlandeses).
Tällä hetkellä yhtye on tauolla Astalan keskittyessä suomenkieliseen soolotuotantoonsa. Lisäksi yhtyeellä on ollut vaikeuksia myydä itseään keikoille.
Biografia.
It Is So. (2011).
Japanilainen levy-yhtiö King Records julkaisi "It Is So." -albumin Japanissa ja Kaukoidässä 24. elokuuta 2011 ja 16. syyskuuta se julkaistiin laajemmin myös Euroopan mantereella. Euroopan ja Etelä-Amerikan jakelun ja promotoimisen yhteistyökumppaniksi tuli saksalainen Music Buy Mail.
"Gimme Five" -EP julkaistiin 14. syyskuuta 2011. EP julkaistiin muualla Euroopassa maaliskuun 2011 aikana. Euroopan versiossa on neljä akustista coverkappaletta sekä yhtyeen yhden uuden oman kappaleen. Samaan aikaan levyn julkaisun kanssa yhtye lähti ensimmäiselle Euroopan kiertueelleen. 
Play Another Round (2013).
Uusi albumi, "Play Another Round" julkaistiin 22. helmikuuta 2013. Levyn ensimmäinen single "Rock Until I'm Done" julkaistiin 7. marraskuuta 2012. Singlen on miksannut yhdysvaltalainen Beau Hill. Yhtye on jatkanut yhteistyötä Beau Hillin kanssa myös tällä albumilla. 
Helmikuun alussa julkaistiin toinen single, "The Boys Are Having Fun" sekä musiikkivideo samasta kappaleesta.
Uuden levyn julkaisukeikka oli 22. helmikuuta, jolloin myös yhtyeen Play Another Round Finland -kiertue alkoi.
Jeff Palmer

Jeff Palmer (oikealta nimeltään David Zuloaga) (s. 27. maaliskuuta 1975) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka on esiintynyt sekä pornografisissa elokuvissa että pornolehdissä. 
David Zuloaga syntyi Los Angelesissa, mutta varttui Mendozassa, Argentiinassa evankelis-luterilaisten vanhempien kasvattamana. 14-vuotiaana Palmer näki ensimmäistä kertaa pornografista materiaalia, mikä lisäsi hänen kiinnostustaan pornonäyttelijän ammattia kohtaan.
Zuloaga lähti kotoaan 16-vuotiaana ja muutti Brasiliaan. Siellä vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi Eurooppaan, missä hän koki ensimmäisen homoseksuaalisen kokemuksensa ystävänsä kanssa. Hän työskenteli jonkin aikaa Amsterdamissa prostituoituna. 19-vuotiaana Palmer muutti Miamiin ja esiintyi debyyttielokuvassaan Falcon Studiosilta. 
Vuonna 1997 Palmer diagnosoitiin HIV-positiiviseksi.
Palmer on myös tunnettu popmusiikin saralla. Ensimmäinen singlekappale "Conectando" julkaistiin vuonna 1999.
Adolf Hamilton

Adolf Ludvig Knut Hamilton (30. lokakuuta 1882 – 22. helmikuuta 1919) oli ruotsalainen kreivi ja upseeri. Suomen sisällissodan aikana hän toimi Pietarsaaren tykistökoulun johtajana. Yhdessä V. P. Nenosen kanssa hänellä oli keskeinen rooli Suomen tykistön luomisessa.
Ura.
Hamiltonin isä oli kreivi ja poliitikko Hugo Hamilton. Hänen puolisonsa oli Ebba Maria Augusta Mörner af Morland. Ruotsissa Adolf Hamilton oli kapteeni Svean tykistörykmentin ("Svea artilleriregemente") reservissä. Helmikuussa 1918 hän matkusti Suomeen ottamaan osaa Suomen sisällissotaan. Hamilton toimi Pietarsaaressa toimineen valkoisten tykistökoulun päällikkönä. Hän osallistui myös Tampereen taisteluun.
Hamilton kuoli keuhkotulehdukseen 36-vuotiaana helmikuussa 1919.
Osallisuus Pietarsaaren tapahtumiin.
Adolf Hamiltonin toimiessa Pietarsaaren tykistökoulun päällikkönä paikallinen suojeluskunta järjesti Pietarsaaren kaupunginhotellissa 28. helmikuuta ja 1. maaliskuuta 1918 juhlat kaupunkiin saapuneiden 97 tykistöjääkärin kunniaksi. Ennen juhlien alkua jääkärien edustajat olivat sopineet Adolf Hamiltonin kanssa tykistön tulevasta organisoimisesta. 
Juhlien toisena päivänä niiden jatkuessa iltamyöhään humaltuneet osanottajat päättivät aloittaa oikeudenkäynnin kaupungin raatihuoneen putkassa sisällissodan alusta saakka vangittuina olleita kuutta suomenkielisen työväenyhdistyksen johtohenkilöä vastaan. Kun vangit oli haettu hotelliin ja "oikeudenkäyntiä" oltiin aloittamassa, paikalla ollut insinööri, varatuomari ja Vaasan läänin lääninsihteeri Johannes Jääskeläinen esitti vastalauseensa toteamalla, että oikeudenkäynti on vastoin Suomen lakia ja että seurue ei ole sopivassa kunnossa jakamaan oikeutta. Tämän seurauksena Jääskeläinen joutui itse syytettyjen joukkoon. Jääskeläistä ja työväenyhdistyksen johtohenkilöitä syytettiin siitä, että he olivat suunnitelleet tykistökoulun räjäyttämistä. 
Yhteensä seitsemän henkilön kuolemantuomion allekirjoitti kreivi Adolf Hamilton, ja se pantiin täytäntöön heti samana yönä. Tuomitut, joita epäiltiin ammuttiin Strengbergin tupakkatehtaan seinää vasten, minkä jälkeen ruumiit vietiin kasaan työväentalon portaiden eteen. 
Adolf Hamilton kirjoitti kirjeessä isälleen: ...kauan pelätty tihutyö ammusvarastoani vastaan oli kaikesta päättäen tulossa. Klo 1 kokoontui kenttäoikeus ja klo 3 oli kaikki ohi. En olisi koskaan uskonut, että pystyisin niin kepeällä kädellä allekirjoittamaan ja toteuttamaan elämäni ensimmäiset kuolemantuomiot.
Reimar Lüst

Reimar Lüst (25. maaliskuuta 1923 Barmen, Saksa – 31. maaliskuuta 2020) oli saksalainen tähtitieteilijä ja Euroopan avaruusjärjestön entinen pääjohtaja.
Lüst syntyi papin pojaksi. Hän kävi keskikoulua ja lukiota vuodet 1933–1941 Wilhelmsgymnasium Kasselissa ja Humanistische Gymnasiumissa Kasselissa. Toisen maailmansodan aikana hän oli Saksan laivastoon kuuluneen sukellusveneen luutnantin arvoinen konepäällikkö. Vuodet 1943–1946 hän oli sotavankina Yhdysvalloissa Texasissa ja Englannissa. 
Lüst opiskeli vuodet 1946–1949 fysiikkaa Johann Wolfgang Goethe-Universität -yliopistossa Frankfurt am Mainissa. Hän väitteli vuonna 1951 teoreettisesta fysiikasta. Hän toimi Göttingenissä sijaitsevassa Max Planck -instituutissa. Vuodet 1955–1956 hän oli Fulbright-stipendiaattina Enrico Fermi Institutessa Chicagossa ja Princetonin yliopistossa. Vuonna 1959 hän alkoi opettaa Ludwig-Maximilians-Universität-yliopistossa Münchenissä.
Hän toimi vierailevana professorina New Yorkin yliopistossa (1959) ja Massachusetts Institute of Technologyssa (1961) sekä California Institute of Technologyssä (1962).
Lüst toimi teknisenä johtajana Euroopan avaruusjärjestön edeltäjäorganisaatiossa ESRO:ssa vuodet 1962–1964 ja ESRO:n johtokunnan varapuheenjohtajana vuodet 1968–1970. Vuodet 1963–1972 Lüst oli Max-Planck-Institut für extraterrestrische Physik -yksikön johtaja.
Lüst toimi eräiden saksalaisten yliopistojen johtokunnissa 1960-luvun puolivälistä alkaen. Hän oli vastaavassa tehtävässä 1970-luvulta 1990-luvun loppuun saksalaisessa avaruusteollisuudessa.
Hän toimi Euroopan avaruusjärjestön pääjohtajana vuodet 1984–1990.
Hän oli Academia Europæan jäsen vuodesta 1989.
Tarja Tornaeus

Tarja Tornaeus (o.s. Kilpeläinen, ent. Raninen, s. 1958) on suomalainen tietokirjailija. Hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1982 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1996. Tornaeus on työskennellyt järjestöissä tiedottajana ja mainostoimistoissa copywriterina. Vuonna 1995 hän perusti oman viestintätoimistonsa Texthousen, jonka toimialoina ovat yritysviestintä, tekstisuunnittelu ja käännöstyöt. 2000-luvulla Tornaeus on erikoistunut oppi- ja tietokirjojen käsikirjoittamiseen ja toimittamiseen. 
Vuonna 2010 ilmestyi Tornaeuksen (nimellä Tarja Raninen) kirjoittama ja toimittama tietoteos "Paperitehtaan kasvattama kylä", joka kertoo lasten ja nuorten elämästä Myllykosken paperitehdaspaikkakunnalla 1960- ja 1970-luvuilla.
Vuonna 2013 Tornaeus perusti Reuna-kustantamon.