tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lentokieltoalue

Lentokieltoalue on alue, jonka ilmatilassa lentokoneet eivät saa lentää. Lentokieltoalue määritellään usein sotilaallisen selkkauksen yhteydessä. Kyseessä on tällöin eräänlainen ilmatilaa koskeva demilitarisoitu vyöhyke, joka voi koskea vain konfliktin toista osapuolta.
Geneven sopimuksen siviilien suojelemista koskevan lisäpöytäkirjan mukaan on sotatoimialueelle mahdollista perustaa tilapäisiä demilitarisoituja alueita, vaikka taistelut ovat vielä käynnissä. YK:n rauhanturvaoperaatioiden yhteydessä tällaisia alueita on perustettu mm. Kroatiaan vuonna 1992, Bosniaan vuonna 1994 ja Kosovoon vuonna 1999. Kun Persianlahden sota päättyi vuonna 1991, perustivat voittajavaltiot Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska kaksi lentokieltoaluetta Irakiin: Kurdistaniin pohjoiseen ja šiiamuslimialueelle etelään. Kuwaitin rajalle perustettiin täysin demilitarisoitu vyöhyke.
Libyan konfliktin yhteydessä vuonna 2011 perustettiin Pohjois-Libyaan lentokieltoalue suojelemaan siviilejä.
Säynätsalon kunnantalo

Säynätsalon kunnantalo on Jyväskylässä entisessä Säynätsalon kunnassa sijaitseva Alvar Aallon suunnittelema rakennus. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1949 ja käyttöönsä kunnantalona se vihittiin vuonna 1952. Säynätsalon kunnantalo on Aallon arvostetuimpia töitä, ja se nostetaan usein esille puhuttaessa rakennusaikakauden arkkitehtuurista. Rakennuksessa toimii myös Säynätsalon kirjasto. 
Kunnantalokäytöstä rakennus poistui vuoden 1993 alussa, kun Säynätsalo liittyi Jyväskylän kaupunkiin. Nykyisin entisen kunnantalon tiloja on mahdollista vuokrata esimerkiksi kokouskäyttöön ja rakennuksesta löytyy myös joitain varattavia vierashuoneita majoituskäyttöön.
Christopher Toohey

Christopher Henry Toohey (s. 19. huhtikuuta 1952) on australialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Sydneyn arkkihiippakuntaan James Darcy Freeman 21. elokuuta 1982. Hänet nimitettiin Wilcannia-Forbesin hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 2001, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 30. elokuuta George Pell, jota avustivat Edward Bede Clancy ja Douglas Joseph Warren.
Toohey erosi tehtävistään hiippakunnan johdossa 9. kesäkuuta 2009.
Toohey nimesi eronsa syiksi "henkilökohtaiset syyt ja huonon terveydentilan". Hän esitti vuonna 2011 pahoittelun käytöksestään, joka oli ilmennyt suhteissa nuoriin aikuisiin hänen toimiessaan pappina uransa alkutaipaleella. "The Australianin" saaman tiedon mukaan asia liittyi suhteisiin useiden nuorten naisten kanssa, ja sille kerrottiin kirkon sisältä myös, että sopimukseen julkisesta anteeksipyynnöstä olivat johtaneet äskettäiset keskustelut naisten kanssa.
Toohey tuli piispana tunnetuksi työstään ympäristöasioiden puolesta.
Celebrity Big Brother 2001

Celebrity Big Brother 2001 oli Ison-Britannian Big Brotherin ensimmäinen julkkiskausi. Kausi kesti kahdeksan päivää ja kaikki kauden tuotot lahjoitettiin Comic Reliefille. Kauden voitti Koomikko Jack Dee.
Celebrity Big Brother 2002

Celebrity Big Brother 2002 oli Ison-Britannian Big Brotherin toinen kausi, jolla kilpaili vain julkisuuden henkilöitä. Talossa asui kauden aikana kuusi henkilöä. Kaikki puhelinäänestyksen tuotot lahjoitettiin hyväntekeväisyyteen. Kauden voitti muusikko Mark Owen.
Kineettisiä kuvia

Kineettisiä kuvia, englanniksi Kinetic pictures, on taiteilija Eino Ruutsalon (1921-2001) viisiminuuttinen lyhytelokuva vuodelta 1962. Se yhdistää abstraktin maalauksen liikkuvaan kuvaan. Elokuva on Ateneumin taidemuseon kokoelmissa, jonne se ostettiin vuonna 2001.
Elokuva on yksi taiteilija Ruutsalon tällä tekniikalla toteuttamista elokuvista. Menetelmää kokeilivat futuristit jo 1910-luvulla. "Kineettisiä kuvia" -elokuvaa tehdessään Ruutsalo käytti negatiivi- ja positiivimateriaalia sekä maalasi, raaputti ja syövytti filmin pintaa animaatiopioneeri Norman McLarenin tapaan. Hän täydensi rytmikkäästi etenevää kuvaryöpytystä vielä improvisoidulla jazz-musiikilla.
"Kineettisiä kuvia" liittyi Ruutsalon kokeluihin "puhtaan" elokuvan kanssa 1960-luvun alussa. Etusijalla oli dynaaminen valon, liikkeen ja kuvarytmin käyttö, sen sijaan juonesta ja kertovasta aineksesta tuli päästä eroon. Draama-aineksen sijaan elokuvaa loivat välähtävät assosiaatiot, tunnelmat, allegoriat ja kineettinen musiikki. "Kineettisiä kuvia" avasi tämän kauden ja toimi ohjelmanjulistuksena. "Filmiä on käytettävä impulsiivisesti, hetkellisesti ja enemmän oivalluksenomaisesti", oli Ruutsalo kuvaillut periaatteitaan 1961.
Ruutsalon kokeelliset elokuvat eivät saaneet juuri julkisuutta. Tunnetuin hänen kineettisten kokeilujen teoksistaan on Helsingin kaupungin "Valoseinä" vuodelta 1971. Ruutsalo teki 1960-luvulla myös neljä pitkää draamaelokuvaa: Hetkiä yössä, Laituri, Viheltäjät ja Tuulinen päivä.
Kuuma kuoppa

Kuuma kuoppa on taiteilija Laila Pullisen vuonna 1966 räjäyttämällä valmistama kupari- ja akryylityö. Ateneumin taidemuseo osti työn kokoelmiinsa samana vuonna. Teoksen alaosa on 113 cm ja yläosa 48 cm korkea.
"Kuuma kuoppa" syntyi kokeiluna, kun Pullinen kehitteli teosta Montrealin maailmannäyttelyyn. Hän oli saanut mahdollisuuden osallistua näyttelyyn suurella metalliteoksella. Pullisen ajatuksena oli räjäyttää kuparilevylle jälkiä, jotka oli jo ennalta puserrettu muottiin. "Kuuma kuoppa" on näiden kokeilujen tulos. Maailmannäyttelyyn Pullinen osallistui "Aurinko tunturissa" -reliefillä, joka syntyi räjäyttämällä hiekkakuopassa kymmenen eri lohkoa. Tuon veistoksen tavoitteena oli ilmaista luonnonvoimien sisäistä liikettä.
Statoil (huoltoasema)

Statoil oli norjalaisen Statoil ASA:n omistama huoltoasemaketju, jota oli yhteensä kahdeksassa Pohjois-Euroopan maassa. Ketjulla oli yhteensä 2 300 huoltoasemaa. Statoil huoltoasemaketju yhdistettiin 18. toukokuuta 2010 osaksi Statoil Fuel &amp; Retail yhtiötä.
Statoil Fuel &amp; Retail listattiin erilliseksi yhtiöksi Oslon pörssissä 22. lokakuuta 2010 ja 29. kesäkuuta 2012 tiedotettiin, että Alimentation Couche-Tard osti Statoil Fuel &amp; Retailin noin 2,6 miljardilla yhdysvaltain dollarilla. 
Lokakuusta 2014 lähtien Jet-asemat muutettiin Ingo-asemiksi, ja toukokuussa 2016 Statoil-asemat muutettiin Circle K -asemiksi. 
Huoltoasemat.
Statoil-huoltoasemien määrät maittain vuonna 2012.
Sileä kuminen torni

Sileä kuminen torni on Kimmo Kaivannon (1932-2012) yhteiskunnallisesti kantaa ottava 52 cm korkea puuveistos vuodelta 1968. Ateneumin taidemuseo osti sen kokoelmiinsa vuonna 1996.
Kimmo Kaivanto oli Venetsian biennaalissa 1968 nähnyt, että taide voi olla yhteiskunnallisesti kantaa ottavaa. Hänen seuraavien vuosiensa töitä leimasikin totalitarismin vastaisuus ja huoli luonnon tulevaisuudesta.
"Sileä kuminen torni" syntyi Prahan kevään ja kansainvälisen opiskelijaradikalismin vuosina. Se kuvaa kylmän sodan kahtiajakautunutta maailmaa. Kaivanto kuvasi sen fallosentrisen miehisen ylivallan aiheuttamaksi. Teoksessa punavalkoinen osin karttaviivoin päällystetty maapallo kannattelee mustaa fallosta, jonka taiteilija näkee yksisilmäiseksi miesten maailman esimerkiksi.
Iisalmen Pallo-Veikot

Iisalmen Pallo-Veikot (lyhenne PaVe) on iisalmelainen jalkapalloseura. Se on perustettu vuonna 1948, kun paikalliset jalkapalloaktiivit halusivat irrottautua Iisalmen Työväenurheilijoista omaksi itsenäiseksi seuraksi. Vaikka jalkapallo onkin ollut seuran päälajina koko sen historian ajan, on myös jääpallo ollut lajivalikoimassa mukana talvisena harjoittelumuotona. Jääpallo kuitenkin jäi kokonaan pois vuonna 1956, kun seuralla ei ollut enää riittävästi pelaajia. Vuonna 1956 PaVe myös liittyi Suomen Palloliiton jäsenseuraksi (ennen tätä PaVe oli TUL:n jäsenseura). Parhaimmillaan PaVe on pelannut Kakkosessa kaudella 1997. Vierailu Kakkosessa jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi johtuen pelaajapulasta. Noustessaan Kakkoseen kaudella 1996 pelasi seura yhden kaikkien aikojen kovimmista kausista koko Suomea ajatellen. Saldona tuolloin 110 tehtyä maalia 26 ottelussa ja yhteensä 74 kerättyä pistettä pelatuissa sarjaotteluissa. Tällä hetkellä vuonna 2019, Pallo-Veikkojen edustusjoukkue pelaa Itä- ja Keski-Suomen Kolmosessa.
Aiheesta muualla.
Seuran kotisivut
Luettelo entisen Karjalan radan rautatieliikennepaikoista Suomessa

Luettelo entisen Karjalan radan rautatieliikennepaikoista Suomessa käsittää 1940 solmitun Moskovan rauhan jälkeen Suomessa pysyneen, Valtionrautateiden/VR:n liikennöimän vanhan Karjalan radan (Viipuri-Joensuu -rata) osuuden rautatieliikennepaikat. "Kursivoidut" nimet ovat rautatieasemia, muut seisakkeita ilman henkilökuntaa ja lipunmyyntiä.
Henkilöliikenne välillä Lapinaho–Niirala lakkautettiin 1986, jonka jälkeen yksi päivittäinen Helsinki–Joensuu -pikajunapari pysähtyi Hammaslahdessa vuoteen 2005 saakka. Nykyään liikennepaikoille ei ole henkilöliikennettä Joensuuta lukuun ottamatta.
Nykyinen Karjalan rata kulkee vuodesta 1966 alkaen Kouvolasta Parikkalan kautta Joensuuhun.
Tom Shakespeare

Thomas William Shakespeare (s. 11. toukokuuta 1966) on brittiläinen sosiologi. Hänellä on akondroplasia.
Shakespeare on opiskellut Radley Collegessa ja Cambridgen yliopiston Pembroke Collegessa ja suorittanut Master of Philosophy -tutkinnon Cambridgen King’s Collegessa vuonna 1991. Opiskeluaikana hän oli televisiodokumentissa, jossa käsiteltiin hänen lyhytkasvuisuuttaan. Ohjelmassa oli myös hänen isänsä William Geoffrey Shakespeare (k. 1996), joka on maineikas lääkäri ja myös lyhytkasvuinen. Shakespeare on opettanut sosiologiaa Sunderlandin yliopistossa vuodesta 1993, ja hän palasi King's Collegeen vuonna 1995 tekemään väitöskirjaa. Hän työskentelee myös vammaisten oikeuksien hyväksi, kirjoittaa vammaisuudesta, perinnöllisyydestä bioetiikasta ja on ollut mukana kirjoittamassa teosta "The Sexual Politics of Disability" (1996). Hän on toiminut tutkijana Newcastlen yliopistossa. 
Shakespeare opiskeli yhteiskuntatieteitä Cambridgen yliopistossa. Radikaalina opiskelijana hän kannatti erilaisia vapautusliikkeitä, kuten feminismiä, rasisminvastaisuutta ja lesbojen ja homojen oikeuksia. Opiskeluaikana hän kirjoitti myös kirjan vammaispolitiikasta.
Vuodesta 2008 Shakespeare on ollut Maailman terveysjärjestön (WHO) palveluksessa Genevessä. Hän on ollut mukana suunnittelemassa ja kokoamassa WHO:n raporttia vammaisuudesta "World Report on Disability".
Shakespeare kuuluu kveekareihin. Hän on kirjoittanut näytelmiä ja toiminut teatterissa näyttelijänä ja teatterinjohtajana. Sukututkimusten perusteella hän saattaa olla sukua näytelmäkirjailija William Shakespearelle.
Kiuruveden Palloilijat

Kiuruveden Palloilijat on kiuruvetinen jalkapalloseura. Paikkakuntalainen jalkapallotoiminta alkoi Kiuruveden Jänteen alaisuudessa, kunnes vuonna 1964 paikalliset aktiivit halusivat perustaa lajille oman erikoisseuran. Virallisissa kilpasarjoissa seuran taival alkoi vuonna 1965. Parhaimmillaan seura on pelannut Kakkosessa ja nykyisin seuran edustusjoukkue pelaa Vitosessa.
Aiheesta muualla.
Seuran kotisivut
Franck Lestage

Franck Lestage (s. 20. huhtikuuta 1968 Saint-Germain-en-Laye) on ranskalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä. Hän edusti seuratasolla bordeaux’laista Stade Bordelais’ta.
Lestage voitti vuonna 1991 maansa mestaruuden tuloksellaan 795. Hän osallistui seuraavana vuonna Barcelonan olympialaisiin, joissa hän putosi karsinnassa sijoituttuaan 21:nneksi. Lestage oli samana vuonna sisäratojen EM-kisoissa seitsemäs ja hyppäsi ennätystuloksensa 812.
Michael Masser

Michael William Masser (24. maaliskuuta 1941 Chicago, Illinois – 9. heinäkuuta 2015 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä ja tuottaja. Hän toimi aiemmin pörssivälittäjänä.
Masser nousi kuuluisuuteen hitillään ”Touch Me in the Morning”, jonka hän kirjoitti ja tuotti Diana Rossille vuonna 1973. Sitten hän sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta laulusta sanoittaja Gerry Goffinin kanssa tekemällään hitillä ”Theme from "Mahogany" (Do You Know Where You’re Going To?)”. Suomeksi laulu tunnetaan Irina Milanin sanoittamana ja Paula Koivuniemen levyttämänä nimellä ”Miten voi”.
Masser löysi Whitney Houstonin, ja heidän yhteistyöstään syntyivät muiden muassa hitit ”Saving All My Love For You”, ”Didn’t We Almost Have It All” ja vuonna 1986 listoille noussut ”Greatest Love of All”, jonka Masser ja Linda Creed olivat kirjoittaneet jo kymmenen vuotta aiemmin Muhammad Alista kertovaan elämäkertaelokuvaan "Suurin" (1977). Masser otettiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 2007.
Manuel García Valinas

Manuel García Valinas (s. 20. huhtikuuta 1955 La Gudiña) on espanjalainen entinen ampumahiihtäjä.
García kilpaili MM-kisoissa 1978 normaalimatkalla, jolla hän oli 76:s, sprintissä, jossa hän sijoittui 80:nneksi ja viestissä, jossa Espanja oli 21:s. Vuoden 1981 kisoissa hän hiihti jälleen maansa viestijoukkueessa, joka oli 17. nopein ja oli mukana myös pikamatkalla, jolla hän oli 69:s. García oli Sarajevon olympialaisissa 1984 56:s sekä sprintissä että normaalimatkalla.
Nakajima Ki-44

Nakajima Ki-44 Shōki (liittoutuneiden raportointinimi "Tojo") oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien torjuntahävittäjä toisessa maailmansodassa. Nimi "Shōki" viittaa Zhong Kuihin (鍾馗), kiinalaiseen taolaisen mytologian demonin- ja aaveenkukistajajumalaan.
Ensimmäisen tuotantoversion moottorina oli 1 250 hevosvoiman Nakajiman Ha-41-tähtimoottori ja aseistuksena neljä 12, 7 millimetrin konekivääriä, joista kaksi olivat koneen tasoissa ja kaksi rungossa. Toisessa oli 14-sylinterinen kaksirivinen 1 520 hevosvoiman Nakajima Ha-109 ja kolmannessa 2 000 hevosvoiman Nakajima Ha-145. Toisen ja kolmannen tuotanimallin tykkiaseistuksena oli joko neljä 20 mm:n tykkiä ja kaksi 20 mm:n sekä kaksi 37 mm:n lentokonetykkiä. Kone pystyi myös kantamaan 200 kilon pommin.
Kooltaan sekä siipien pinta-alaltaan (15 m²) Ki-44 oli jonkin verran muita vastaavia japanilaiskoneita pienempi, mikä ilmeisesti rajoitti koneen liikehtimiskykyä ja ohjattavuutta. Palveluskäyttöön tyyppi otettiin joulukuussa 1941. Sen etuina aikalaisiinsa nähden olivat sekä lakikorkeus, 11 200 m että huippunopeus, 605 km/h (tiedot malli II:sta).
Manuel García (pyöräilijä)

Manuel Alfonso García (s. 20. maaliskuuta 1964) on guamilainen entinen pyöräilijä, joka kilpaili sekä maantie- että ratapyöräilyssä. 
García osallistui olympialaisiin kerran, Barcelonassa 1992. Hän joutui keskeyttämään maantieajossa, mutta oli radan puolella 4 000 metrin takaa-ajossa 24:s. García ajoi myös 100 kilometrin joukkueaika-ajossa, jossa Guam oli 25. ja 4 000 metrin joukkuetakaa-ajossa, jossa maa oli kilpailun viimeinen eli 20.
Chaniá (alueyksikkö)

Chanián alueyksikkö () on yksi Kreikan alueyksiköistä. Se sijaitsee Kreetan alueella ja sen hallinnollinen keskus on Chaniá. Alueyksikön pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksikkö sijaitsee Kreetan saaren länsiosassa. Se perustettiin vuoden 2011 alusta Kallikrates-suunnitelman myötä ja se korvasi tuolloin lakkautetun Chanián prefektuurin (Νομός Χανίων, "Nomós Chaníon").
Maantiede.
Chanián alueyksikkö kattaa koko Kreetan saaren länsiosan. Alueyksikkö rajautuu etelässä Välimereen kuuluvaan Libyanmereen ja pohjoisessa vastaavasti Egeanmereen, joka myös on osa Välimerta. Idässä alueyksikkö rajautuu Réthymnon alueyksikköön.
Alueen pääkaupunki Chaniá on Kreetan toiseksi suurin kaupunki. Chanián alueyksikköön kuuluu Gávdoksen saari, jolla sijaitsee Euroopan eteläisin kohta. Alueen eteläosassa puolestaan sijaitsee Lefká Óri -vuoristo, jossa sijaitsee Kreetan toiseksi korkein huippu, 2 456 metriä korkea Páchnes. Vuoristo on vaikeakulkuista ja siellä sijaitsee Euroopan pisimpiin ja syvimpiin kuuluva rotko, Samarián rotko. 
Alueen muita nähtävyyksiä tai käyntikohteita ovat Chanián vanhakaupunki ja satama, Chanián arkeologinen museo, lukuisat Akrotírin niemellä sijaitsevat luostarit, kuten Gouvernéton luostari ja Pyhän Kolminaisuuden luostari, sekä Elafonísin ja Falásarnan uimarannat.
Kunnat.
Alueyksikkö jakaantuu seitsemään kuntaan seuraavasti:
Entisen prefektuurin kunnat.
Ennen vuoden 2011 aluehallintouudistusta alue jakaantui 23 kuntaan ja kahteen itsenäiseen kyläkuntaan seuraavasti:
Hentosuolake

Hentosuolake ("Triglochin palustris") on monivuotinen suolakekasvien (Juncaginaceae) heimoon kuuluva ruoho. Se kasvaa 5–50 cm korkeaksi, ja sen varsi on ohut ja haaraton. Lehdet kasvavat tyviruusukkeina, ja kukat ovat vaatimattomat. Hentosuolaketta kasvaa laajalla alueella pohjoisella pallonpuoliskolla, ja sen elinympäristönä on erityisesti erilaiset kosteikot.
Ulkonäkö ja koko.
Monivuotinen hentosuolake kasvaa 5–50 cm korkeaksi. Varsi on tyvestä alkaen ohut, haaraton, pysty ja lehtiä pitempi. Tyviruusukkeena olevat lehdet ovat 0,5–2 mm leveitä, tupellisia, korvakkeellisia sekä tasasoukkia ja puoliliereitä. Lehden kieleke on lyhyt ja tylppä. Kukinto on pitkä ja harsu terttu. Vaatimattomien kukkien kukkaperät ovat pieniä, lähes pystyjä ja kukintorangan myötäisiä. Kukat ovat kaksineuvoisia, kukan kehä on verhiömäinen ja kuusilehtinen. Sekä heteitä että emejä on kuusi kappaletta. Suomessa hentosuolake kukkii kesä-heinäkuussa. Kuusilukuisesta kukasta kehittyy kolmilohkoinen, kapean nuijamainen lohkohedelmä, joka on kooltaan 6–9 × 1–1,5 mm. Hentosuolakeen juurakko on lyhyt. Se kasvattaa rönsyjä, joiden päähän muodostuu syksyllä talvehtimissilmu, jonka varassa kasvi säilyy seuraavaan kevääseen.
Hentosuolake muistuttaa lähinnä merenrannoilla tavattavaa merisuolaketta ("Triglochin maritima"), mutta on tätä pienempi ja hennompi.
Levinneisyys.
Hentosuolake on levinnyt varsin laajalle alueelle pohjoisella pallonpuoliskolla. Euroopassa lajia tavataan kaikkialta lukuun ottamatta suurintaa osaa Pyreneiden niemimaata, Etelä-Ranskaa, Italiaa, Kreikkaa sekä Etelä-Ukrainaa ja -Venäjää. Levinneisyysalue jatkuu Aasian puolelle, jossa lajia kasvaa Kaukasuksen alueella ja paikoin Turkissa, laajalla alueella Siperian eteläosissa ja Keski-, Etelä- ja Itä-Aasissa. Pohjois-Amerikassa hentosuolaketta tavataan arktisia alueita lukuun ottamatta suurimassa osassa Alaskaa ja Kanadaa sekä Yhdysvaltain pohjoisosissa. Lajia kasvaa myös Grönlannin rannikolla ja Marokossa Pohjois-Afrikassa. Lajia on tavattu myös Etelä-Amerikassa ja Uudessa-Seelannissa.
Suomessa hentosuolaketta tavataan koko maassa. Runsaimmillaan laji on maan eteläosissa ja pohjoisimmassa Lapissa.
Elinympäristö.
Hentosuolake on kosteikkokasvi, jota kasvaa lampien, järvien ja meren rannoilla, lähdepaikoilla, lettomaisilla soilla, kosteilla niityillä, suopelloilla ja ojissa.
Mikko Sipola

Mikko Sipola (s. 19. toukokuuta 1978) on suomalainen laulaja ja muusikko, joka nousi julkisuuteen voitettuaan "The Voice of Finlandin" ensimmäisen tuotantokauden vuonna 2012. Voiton myötä Sipola sai levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa. Sipola julkaisi ensimmäisen albuminsa "Making a Sound" heinäkuussa 2012.
Taustaa.
Mikko Sipola vietti lapsuutensa Lappohjassa. 13-vuotiaana ensimmäisen kitaransa saatuaan Sipola muodosti ensimmäisen bändinsä yläasteen musiikinopettajan avustuksella. Lomalla Ranskassa vuonna 2002 Sipolalla oli mukanaan vain hänen ystävänsä sekä kitara ja ystävykset esiintyivät duona kiertäen alppikyliä. Loman jälkeen hän oli Suomessa vain viikon, kun hän jo palasi takaisin Ranskaan.
Suomeen palattuaan Sipola työskenteli täyspäiväisesti trubaduurina Viking Line -risteilyillä sekä kiertäen Suomen keikkapaikkoja lähes viidesti viikossa. Esikoispoikansa syntymän jälkeen hän siirtyi vähitellen normaaliin päivätyöhönsä metsäkoneenkuljettajaksi.
Sipolan perheeseen kuuluu Alice-vaimon lisäksi kaksi poikaa. Perhe asuu Tammisaaressa.
Ura.
"The Voice of Finland" -televisiolaulukilpailun voiton jälkeen huhtikuussa 2012 alkoi Mikko Sipola työstämään ensimmäistä albumiaan yhdessä Universal Music -levy-yhtiön kanssa. Esikoisalbumi "Making a Sound" julkaistiin heinäkuussa 2012 ja se nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan viidenneksi. Albumi tippui seuraavalla viikollaan sijalle 19, minkä jälkeen se jälleen nousi hieman, mutta putosi listalta jo kuudennen listaviikkonsa jälkeen. Albumin ensisingle ”Stuck Inside My Head” oli yksi "The Voice Of Finland" -kilpailun finalisteille sävelletyistä kappaleista, jonka Sipola esitti ohjelman finaalissa. Albumilta julkaistiin singleinä vielä kappaleet ”Put Out the Fire” ja ”Superman”, mutta yksikään albumin singleistä ei noussut single- tai latauslistalle.
Vuonna 2013 Sipola solmi uuden levytyssopimuksen 57Recordsin kanssa, jonka oli tarkoitus julkaista Sipolan toinen studioalbumi syksyllä 2013., mutta toistaiseksi sitä ei ole julkaistu. 
Sittemmin Sipola on tehnyt keikkoja sekä trubaduurina että RockCircus Sipola -kokoonpanon kanssa.
Bhoja Airin lento 213

Bhoja Airin lento 213 oli pakistanilaisen Bhoja Airin kotimaan reittilento. Boeing 737-200 syöksyi maahan lähellä Islamabadia Pakistanissa 20. huhtikuuta 2012. Viranomaisten mukaan koneessa oli 127 ihmistä. Kenenkään ei uskota selviytyneen onnettomuudesta. Kone oli matkalla Karachin Jinnahin kansainväliseltä lentoasemalta Islamabadiin. Viranomaisten mukaan kone syöksyi maahan 10 kilometriä ennen Islamabadin Benazir Bhutton kansainvälistä lentoasemaa.
Onnettomuus on Pakistanin toiseksi pahin lento-onnettomuus.
Juha-Pekka Tikka

Juha-Pekka Tikka on Verkkouutisten ja Nykypäivä-lehden politiikan toimittaja ja vastaava tuottaja. Hän on toiminut aikaisemmin 1991–2009 Ilta-Sanomien toimittajana. Hän oli 2009 Stanfordin yliopistossa innovaatiojournalismin ohjelman fellow’na, ja osana ohjelmaa hän työskenteli Xconomy-julkaisussa.
Tikka on kirjoittanut Suomen vuoden 2012 presidentinvaaleja käsittelevän kirjan "130 päivää". Simon Elon kanssa hän on kirjoittanut 2021 teoksen "Simon Elo - Poliittiset mustelmani" (Minerva). 
Tikka julkaisi syyskuussa 2014 ja myöhemmin syksyllä Verkkouutisissa niin sanotun Mitrohinin listan, jonka oli koonnut Cambridgessa KGB-loikkari Vasili Mitrohinin arkistosta löytämistään suomalaisista KGB-kontakteista 1972–1984.
Jarmo Korhonen kirjoittaa Maan tapa -kirjassaan (Tammi, 2015) Suomen vaalirahakohusta, että Tikka kertoi Ilta-Sanomien artikkelissa jo 3.12.2007 Kehittyvien maakuntien Suomen perusasiat sekä vaalirahoituksen pimennossa olevat asiat, mutta muu media keksi asian uudelleen vasta toukokuussa 2008. Korhonen toteaa Tikan nostaneen myös ensimmäisenä esiin presidentinvaalien 2006 vaalirahoitusta Ilta-Sanomissa 20.5.2008 aukeaman jutussa "Lahjoittajia jäi ilmoittamatta".
The Wonder Begins

The Wonder Begins on Park Jin-youngin tuottama Wonder Girls -yhtyeen debyyttisingle. JYP Entertainment julkaisi singlen 13. helmikuuta 2007. Se tunnetaan myös nimellä Irony, joka on toinen nimi tälle singlelle. Singlen B-puoleen kuuluu kolme kappaletta, "Bad Boy", "It's Not Love" ja remix-versio "Irony"sta.
Kappaleelle "Irony" tehtiin musiikkivideo singlen promootioihin. Wonder Girls esiintyi ensimmäisen kerran yleisölle kappaleella "Irony" MBC:n Music Core-ohjelmassa 10. helmikuuta 2007.
130 päivää

130 päivää: Sauli Niinistön presidentinvaalikampanjan tarina on Juha-Pekka Tikan kirjoittama kirja. Se kertoo Suomen presidentinvaaleista 2011–2012 ja Sauli Niinistön kampanjasta. Teos ilmestyi 2012, ja sen kustantaja on Kansalliskustannus.
Teos sisältää Niinistön presidentinvaalikampanjaa varten laatiman muistion hänen näkemyksistään presidenttiydestä.
Nurmipiippo

Nurmipiippo ("Luzula multiflora") on vaatimaton, monivuotinen vihviläkasvi. Sillä on kaksi alalajia, etelännurmipiippo ("Luzula multiflora" subsp. "multiflora") ja pohjannurmipiippo eli pohjanpiippo ("Luzula multiflora" subsp. "frigida").
Ulkonäkö.
Nurmipiippo kasvaa löyhinä mättäinä. Sen lehtitupet ovat umpinaisia. Kukat sijaitsevat sykeröissä siirottavien haarojen päissä. Kasvi on tuulipölytteinen. Nurmipiipon hedelmä on kolmesiemeninen, kartiomainen kota. Siemenet ovat munanmuotoisia ja pari millimetriä pitkiä. Siemenissä on valkoinen ja öljypitoinen rasvalisäke.
Levinneisyys.
Nurmipiippo kasvaa yleisenä koko Suomessa.
Elinympäristö.
Nurmipiippo viihtyy monenlaisissa ympäristöissä, esimerkiksi niityillä, heinänurmissa, letoilla ja teiden varsilla.
Bhoja Air

Bhoja Air on pakistanilainen lentoyhtiö, joka on perustettu vuonna 1993. Yhtiö operoi pienikokoista kotimaanverkostoa Boeing 737 -koneilla. Bhoja Air lopetti toimintansa vuonna 2000 taloudellisten ongelmien vuoksi. 2011 yhtiö aloitti toimintansa uudelleen ja ensimmäinen lento lennettiin 6. maaliskuuta 2012. Vain reilua kuukautta myöhemmin yhtiön koneelle sattui vakava onnettomuus, joka vaati 127 ihmisen hengen.
Historia.
Bhoja Air aloitti lennot 7. marraskuuta 1993 vuokratulla Boeing 737-200 -koneella Karachiista kahteen kotimaan kohteeseen, Lahoreen ja Quettaan. Bhoja Airista tuli Pakistanin ensimmäinen yksityinen lentoyhtiö, joka operoi länsimaalaista konetta. Tammikuussa 1998 yhtiö avasi ensimmäisen kansainvälisen reitin Karachista Dubaihin. Myöhemmin yhtiö avasi reitit Yhdistyneisiin arabiemiirikuntiin kaikista Pakistanin tärkeimmistä kaupungeista.
Taloudelliset vaikeudet pakottivat yhtiön lopettamaan toimintansa vuonna 2001. Yhtiön päämaja, toimilupa ja toimipiste Karachin lentoasemalla kuitenkin pidettiin toiminnassa. Keväällä 2012 yhtiö aloitti toimintansa uudelleen lanseeraamalla useita kotimaanreittejä, joihin yhtiö lentää Karachista neljällä Boeing 737 -koneella. Samana vuonna huhtikuussa yhtiön kone joutui lento-onnettomuuteen, jossa menehtyi 127 ihmistä.
Kohteet.
Bhoja Air operoi neljään kotimaan kohteeseen Karachista.
Madagascar 3

Madagascar 3 on "Madagascar"-elokuvasarjan kolmas tietokoneanimaatioelokuva, ja ensimmäinen 3D:nä valmistettu. Elokuvan maailmanensi-ilta oli Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2012 ja Yhdysvaltain ensi-ilta oli 8. kesäkuuta 2012. Suomen ensi-ilta oli 3. elokuuta 2012. 
Juoni.
Alex, Marty, Melman ja Gloria haluavat palata Afrikasta kotieläintarhaansa New Yorkiin. Matkan suunnitteluun tarvitaan simpanssien ja pingviinien apua, jotka ovat lähteneet Monte Carloon. Kaikki saavat niskaansa eläinpoliisikapteeni Chantel DuBois’n, joka on vannonut saavansa leijonan pään yksityiseen kokoelmaansa. Ystävykset pakenevat sirkusjunaan ja liittyvät sirkusseurueeseen, jota johtaa siperiantiikeri Vitali. Kierreltyään Euroopan suurissa kaupungeissa he saapuvat Lontooseen, missä he auttavat Vitalia, Gia-Leopardia ja Stefan-merileijonaa löytämään uudelleen intohimonsa show-bisnestä kohtaan. Lontoon esityksen jälkeen sirkus kiinnitetään Yhdysvaltoihin, jossa ystävykset huomaavatkin, että heidän kaipaamansa ruusuinen eläintarhaelämä ei sittenkään ollut niin ruusuista ja pian se muuttuu painajaiseksi. Kapteeni DuBois tekee viimeisen yrityksen leijonan vangitsemiseksi; hän ampuu myrkkynuolen Alexia kohti, mutta epäonnistuu. Sitten alkaa taistelu, kun Kippari pingviineineen ja muut sirkuksen eläimet tulevat peliin. Ystävykset ovat löytäneet uuden kodin sirkuksesta ja DuBois apureineen lähetään rahtilaatikoissa Madagaskarille rangaistuksena.
20th Century Man

20th Century Man on brittiläisen The Kinks -yhtyeen kappale vuonna 1971 julkaistulta albumilta "Muswell Hillbillies". Se on levyn ensimmäinen raita. Kappale julkaistiin lisäksi singlenä muun muassa Yhdysvalloissa, missä se nousi Billboard -listan sijalle 106. Ray Daviesin kirjoittama ”20th Century Man” käsittelee samoja vaikeita aiheita, jotka ovat yleisesti pääosassa "Muswell Hillbillies" -albumilla. Teemoina ovat muun muassa vihaisuus ja eskapismi. 
Julkaisu ja vastaanotto.
”20th Century Man” julkaistiin alun perin "Muswell Hillbillies" -albumilla, joka ilmestyi Yhdysvalloissa 24. marraskuuta 1971 ja Britanniassa kaksi päivää myöhemmin. Se oli albumin avausraita. "Muswell Hillbillies" oli yhtyeen ensimmäinen albumi, jonka julkaisi RCA Records. 
Toisin kuin Britanniassa, Yhdysvalloissa ”20th Century Man” julkaistiin singlenä joulukuussa 1971. Kyseinen singleversio oli leikattu lähes kaksi minuuttia albumiversiota lyhyemmäksi. Se oli samalla ainoa "Muswell Hillbillies" -albumilta julkaistu single. B-puolella oli niin ikään "Muswell Hillbilliesille" kuuluva ”Skin and Bone”. Singlen tuotti Ray Davies itse. Yhdysvaltojen lisäksi ”20th Century Man” -single ilmestyi ainakin Australiassa, Alankomaissa, Kreikassa, Japanissa ja Portugalissa, missä B-puoli oli muista painoksista poiketen ”Alcohol”. Portugalin-, Japanin- ja Alankomaiden-painokset ilmestyivät lisäksi vasta vuoden 1972 puolella.
”20th Century Man” nousi Billboardin listalla sijalle 106, minkä lisäksi se saavutti sijoitukset myös Cashboxin (113.) ja Record Worldin (114.) listoilla. Australiassa single oli korkeimmillaan sijalla 89 maaliskuussa 1972.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Kauppakeskus Karisma

Kauppakeskus Karisma on Lahden Järvenpäässä sijaitseva kauppakeskus, joka avattiin marraskuussa 2011. Kauppakeskuksessa on yhteensä 60 erilaista liikettä, ravintoloita ja asiointitiloja. Pysäköintipaikkoja on yhteensä 1 600. Kaksikerroksisen kauppakeskuksen kerrospinta-ala on 44 000 neliömetriä. 
Keskuksen omistaa Mercada Oy, mikä kehittää Keskon kauppapaikkoja, mitä on kolme. Se omistaa Kouvolassa Kauppakeskus Veturin sekä Merituulen Espoossa. Lisäksi Mercadalla on 32 muuta kohdetta. 
Liikkeet.
Kauppakeskuksessa toimivia liikkeitä on yhteensä 60. 
Ensimmäinen kerros.
Alko, apteekki Karisma, automaattinen 24 Pesula, Bagcent, Carlings, Clas Ohlson, Click Shoes, Clitter, DNA, Dressman, Elonen Oy, Espresso House, Hesburger, Hiustalo, Intersport, Instrumentarium, Jesper Junior, Jungle Juice Bar, kampaamo-myymälä Clips, K-citymarket Karisma, Kicks, KukkaKaristo, Limette, Malacca Karisma, Marimekko, Musti ja Mirri, Name it, Normal, optikko Nissen, Pentik, Rax Pizzapuffet, Santa Fe Express, Subway, Synsam, Telia, Timanttiset Karisma, Tokmanni, Tunnin Kuva ja Yrttisoppi 
Toinen kerros.
Budbee, Carlings, Cubus, Halonen, Hennes &amp; Mauritz, Jack &amp; Jones, Kappahl, Liikku Kuntokeskus, Lindex, Luckiefun's Karisma, Mattosi Oy, Pakettipiste, Postin pakettiautomaatti, Ristoranto Momento, Seoul Good, Stadium, Trenday, Vero Moda, Vila 
Kulkuyhteydet.
Kauppakeskus Karismaan on erilaisia kulkuyhteyksiä, sillä sen vierestä menee eurooppatien 75 ja valtatien 4 moottoritie ja kauppakeskuksen lähistöllä sijaitsee myös valtatien 24 liittymä. Kauppakeskukseen on linja-autoyhteys Lahden torilta.
Aukioloajat.
Kauppakeskus Karisma on avoinna joka päivä kello 7–22 lukuun ottamatta jouluaattoa ja joulupäivää jolloin aukiolojat vaihtelee vuosittain. Jotkut liikkeistä ovat auki tätä lyhyemmän aikaa.
Palvelut.
Karisman 2. kerroksessa on kaikille avoin ja maksuton kolmen pöydän työtila, Paja. Siellä niin kuin monessa paikassa muuallakin on avoin langaton lähiverkko, minkä SSID on karisma. 
Eri kokoisilla pöytäryhmillä ja yksilötyöpistellä varustettu etätyötila on avoinna aina Karisman aukiollessa eli joka päivä kello 7-22. Karismassa on panostettu lapsiperheiden palveluihin, viihtyvyyteen ja helppoon liikkumiseen, ja ravintolamaailmasta löytyy runsas kattaus vaihtoehtoja kaiken ikäisten lasten kanssa ruokailuun.
Leikki-ikäisille on tarjolla maksuton sisäleikkipuisto Papu Park sekä muita puuhakkaita leikkipaikkoja molemmissa kerroksissa.
Clos Lucé

Clos Lucé () on ranskalainen linna, joka sijaitsee Loirejoen laaksossa, Amboisen keskustassa, noin 500 metriä Amboisen linnasta. Vuoteen 1660 asti linna tunnettiin kartanona ja sen nimi kirjoitettiin muodossa le Manoir du Cloux tai le Clos (viinitarha).
Alkuperä ja kuninkaallisia asukkaita.
Clos Lucé sijaitsee 7 hehtaarin kokoisessa puistossa, joka levittäytyy Loiren sivujoen Amassen molemmille puolille. Tila on ollut asuttu gallialais-roomalaiselta ajalta ja sen on aikanaan linnoitettu. Alkuperäinen rakennuttaja oli Ludvig XI:n suosikki, entinen palvelija Etienne-le-Loup. Vaaleasta punatiilestä ja Loiren laakson vaaleasta sedimenttikivestä tuffasta tehty julkisivu on pysynyt lähes muuttumattomana renessanssiajalta asti.
Clos Lucén tultua hovin omaisuudeksi se toimi Amboisen linnassa asuvien kuninkaiden ja hovin jäsenten kesäasuntona. Kaarle VIII teetti muutostyöt, joilla keskiaikaisesta linnoituksesta tehtiin kuninkaallinen linna. Ne valmistuivat vuonna 1490. Hän rakennutti myös kappelin, jossa hänen nuori vaimonsa Anna Bretagnelainen (1477-1514) suri lasten kuolemaa. Angoulêmen herttua, tuleva kuningas Frans I järjesti puutarhassa turnajaisia ja hänen sisarensa Margareetta Navarralainen (1492-1549) kirjoitti 72 novellin kokoelmansa nimeltään Heptaméron.
Leonardo da Vinci.
Vuonna 1516 Clos Lucéstä tuli Leonardo da Vincin ensimmäinen oma koti. Tuolloin jo yli kuusikymmenvuotias taiteilija oli tullut samana vuonna maahan Frans I:n kutsusta asettuakseen pysyvästi asumaan Ranskaan. Hän toi mukanaan ainakin kolme maalausta, joista yksi oli Mona Lisa del Giocondo, jota hän ei jostain syystä ollut luovuttanut tilaajalle, sekä mittava kokoelma piirroksia ja muistiinpanoja. Taiteilija asui ja työskenteli Clos Lucéssä kuninkaan maksaman eläkkeen turvin elämänsä kolme viimeistä vuotta 1516 - 1519. Tämän jälkeen linnasta tuli d'Amboisen perheen omaisuutta ja sellaisena se säästyi suuren vallankumouksen tuhoilta. Kuitenkin juuri da Vincin asuntona linna luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1862.
Clos Lucén linna nykyisin.
Clos Lucé on ollut vuodesta 1854 nykyisen omistajasuvun hallussa. Linna toimii yleisölle avoimena museona, joka pyrkii edistämään da Vincin maailman tulkintaa, tuntemusta ja ymmärtämistä erilaisten sisä- ja ulkotiloihin järjestettyjen näyttelyiden avulla.
Vuonna 1960 aloitettiin sisä- ja ulkopuolen restaurointi renessanssityylin palauttamisella. Rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa sijaitsevat Leonardo da Vincin huone, keittiö, neuvotteluhuone, Anna Bretagnelaisen rukoushuone ja Margareetta Navarralaisen huone.
Kellarikerroksessa on 40 pienoismallia, jotka on valmistettu 1500-luvun tekniikoilla da Vincin piirrosten mukaan; esimerkiksi hyökkäysvaunu, siirrettävä silta, kaivinkone, purjelentokone ja helikopterin esimuoto. Kellarikerroksessa on myös sisäänkäynti maanalaiseen käytävään, jota Frans I:n kerrotaan käyttäneen käydessään da Vincin luona.
Puistoon on rakennettu kulttuuripolku, jossa esitellään da Vincin töiden viisi teemaa: kasvojen valo, vartalon kauneus, elämän mekaniikka, tekniset oivallukset ja Frans I:n tilauksesta suunniteltu ihannekaupunki Romorantin.
Vilnan gaon

Elia Ben Salomon Zalman, tunnetaan myös arvonimellä Vilnan gaon, (23. huhtikuuta 1720 Sielec – 9. lokakuuta 1797 Vilna) oli rabbi ja arvostettu uskonoppinut. Kunnianimi "gaon" tarkoittaa "ylhäisyyttä" tai "neroa", ja sitä käytetään kaikkein kuuluisimmista rabbeista. Vilnan gaon oli Itä-Euroopan juutalaisten merkittävin johtaja 1700-luvulla, kaikkien juutalaisten tekstien ylin auktoriteetti ja vanhoilla vuosillaan myös herätysliike hasidismin nousun näkyvin vastustaja. Hän ei kuitenkaan koskaan ottanut vastaan virallista asemaa juutalaisessa yhteisössä vaan työskenteli yksin kirjoitusten kommentoijana ja pienten ryhmien opettajana.
Fosforitrijodidi

Fosforitrijodidi (PI3) on epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä alkyylijodidien valmistuksessa.
Ominaisuudet valmistus ja käyttö.
Fosforitrijodidi on huoneenlämpötilassa punaisia kiteitä. Se liukenee hiilidisulfidiin, mutta hajoaa vedessä fosforihapoksi ja vetyjodidiksi. 
Tyypillisesti fosforitrijodidia valmistetaan valkoisesta fosforista ja jodista kuumentamalla niitä hiilidisulfidin toimiessa liuottimena. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kaliumjodidin ja fosforitrikloridin välinen reaktio.
P4 + 6 I2 → 4 PI3
Fosforitrijodidi reagoi alkoholien kanssa, jolloin muodostuu alkyylijodideja.
Vinmonopolet

Vinmonopolet (, norjan puhekielessä "Polet") on Norjan valtion omistama alkoholijuomien jälleenmyyjä. Vinmonopoletilla on yksinoikeus alkoholijuomien myymiseen, joiden alkoholipitoisuus ylittää 4,75 tilavuusprosenttia.
Vuonna 2007 yritys myi 71,1 miljoonaa litraa alkoholia.
Hiirimakit

Hiirimakit ("Microcebus") ovat pieniä kädellisiä, jotka kuuluvat makimaisten puoliapinoiden osalahkoon. Ne muistuttavat ulkonäöltään hieman hiiriä, mutta niillä on eteen eikä sivulle osoittavat silmät, pienet sormet ja varpaat ja pitkä tupsupäinen häntä.
Hiirimakit painavat noin 50 grammaa eli 1/6000 gorillan painosta. Ravintonaan useimmat hiirimakit käyttävät esimerkiksi lehtiä, kukkia ja hyönteisiä. Poikueissa on kerrallaan yleensä 2–3 poikasta.
Sukuun kuuluvista lajeista 19 on määritetty vasta 2000-luvulla. Monet niistä ovat uhanalaisia.
Purokinnassammal

Purokinnassammal ("Scapania undulata") on elinvoimainen maksasammallaji.
Ulkonäkö.
Purokinnassammal on isohko (2 - 8 cm), alustanmyötäinen tai koheneva. Sen lehdet ovat tiheässä ja ne ovat kuivina aaltopoimuiset. Vatsaliuska on johteinen ja selkäliuska on selvästi vatsaliuskaa pienempi. Sillä ei ole vatsalehtiä ja kylkilehtien liuskat ovat ehytlaitaiset. Itujyväset ovat vaaleanvihreät.
Levinneisyys.
Purokinnassammalta tavataan pohjoisella pallonpuoliskolla lauhkealla ja viileällä vyöhykkeellä. Se on yleinen koko Suomessa.
Elinympäristö.
Purokinnassammal viihtyy virtaavien vesien kivillä upoksissa ja ajoittain kuivuvilla paikoilla. Sitä tavataan myös rannoilla.
Renault S -moottori

Renault S-moottorit ovat italialaisen Sofimin valmistamia auton moottoreita. Niitä on käytetty eri versioina ja niiden variantteina vuosina 1980–2001 seuraavissa ajoneuvoissa:
Blancpain

Blancpain on sveitsiläinen mekaanisten luksus- ja arvokellojen valmistaja, jonka perusti kelloseppä Jehan-Jaques Blancpain vuonna 1735 Villeretissä, Sveitsissä. Nykyisin Blancpain kuuluu Swatch Groupiin.
Yritys ei kertomansa mukaan ole koskaan valmistanut kvartsikoneistoisia saati digitaalinäyttöisiä kelloja, eikä myöskään tule valmistamaan tulevaisuudessa. Nykyisin Blancpain valmistaa noin 10 000 kelloa vuodessa. Jokainen Blancpainin kello on yksittäisen kellosepän valmistama. 
Blancpain on tunnettu Blancpain 1735 -kellostaan, joka on yksi monimutkaisimmista koskaan valmistetuista mekaanisista kelloista. Kellossa on erilaisia ominaisuuksia, kuten muun muassa tourbillon, repeater-toiminto, kalenteri ja kronografi. Mallia on valmistettu rajoitettu 30 kappaleen erä, yksi kello vuodessa. 
Blancpain on myös tunnettu Fifty-Fathoms-kellostaan, joka on Yhdysvaltain laivaston valitsema ja myös Jacques-Yves Cousteaun käyttämä palkintoja voittaneessa elokuvassaan. Vuonna 1984 Blancpain aloitti "maailman pienimmän" mekaanisen koneiston valmistamisen. Tätä seurasi "maailman ohuin" mekaaninen kello vuonna 1989.
Haskala

Haskala (, "valistus") eli juutalainen valistusaika oli 1700–1800-lukujen juutalainen rationalistinen liike, joka pyrki yhdistämään juutalaisen perinteen eurooppalaiseen valistukseen ja edistämään juutalaisten integroitumista länsimaiseen yhteiskuntaan. Liiike syntyi Saksassa 1770-luvulla ja levisi Itä-Eurooppaan seuraavan vuosisadan aikana. Liikkeen kannattajat pyrkivät juutalaisten tasavertaisuuteen integraation kautta. Liike korosti myös juutalaisen historian opiskelun ja heprean kielen käytön tärkeyttä. Haskala johti juutalaisen porvariston ja älymystön syntyyn, juutalaisten lehtien perustamiseen, juutalaisen muuttoliikkeen voimistumiseen ja juutalaisten poliittisten liikkeiden kuten sionismin syntymiseen.
Historia.
Keski-Euroopassa.
Haskalan keskeinen hahmo oli filosofi Moses Mendelssohn (1729–1786), joka kannatti juutalaista uskoa mutta omaksui eurooppalaisen valistuksen ihanteet. Hänen teoksensa "Jerusalem" (1783) puolusti juutalaisuutta jumalallisena lainsäädäntönä, joka oli sopusoinnussa universaalin järjen kanssa. Mendelssohn käänsi Tooran saksaksi yhdessä Naphtali Herz Wesselyn (1725–1805) kanssa, korvaten jiddishiä ja edistäen länsimaista kulttuuria juutalaisyhteisöissä. Hänen työnsä vaikutti siihen, että juutalaiset omaksuivat maallisen koulutuksen ja saksalaisen kulttuurin säilyttäen uskontonsa.
Berliinin Haskala, Mendelssohnin ympärille muodostunut intellektuelliryhmä, julkaisi hepreankielistä "Ha-Meʾassef"-lehteä ja perusti moderneja juutalaisia kouluja, joissa painotettiin maallisia aineita, kuten matematiikkaa ja saksaa, perinteisen Talmudin opiskelun sijaan. Liike kuitenkin hiipui, kun monet sen kannattajat, mukaan lukien Mendelssohnin lapset, omaksuivat eurooppalaisen identiteetin juutalaisuuden kustannuksella. Jotkut, kuten David Friedlaender, ehdottivat uskonnon seremoniallisten lakien hylkäämistä, mutta eivät saaneet laajaa hyväksyntää.
Itä-Euroopassa.
Itä-Euroopassa, erityisesti Venäjän keisarikunnassa, Haskala kukoisti 1800-luvun puolivälissä. Liike pyrki modernisoimaan juutalaisyhteisöjä maallisella koulutuksella ja tuottavilla ammateilla, jotta juutalaiset voisivat saavuttaa emansipaation. Isaac Baer Levinsohn (1788–1860) ylisti maallista koulutusta teoksessaan "Teʿuda be-Yisrael", kun taas kirjailijat kuten Joseph Perl ja Isaac Erter kritisoivat satiirilla perinteisiä taikauskoja. 
1840–1850-luvuilla Haskala keskittyi hepreankieliseen kirjallisuuteen, ja esimerkiksi Abraham Mapu edisti modernia heprealaista kirjallisuutta. 1860-luvulla liike siirtyi kohti yhteiskunnallisia uudistuksia, ja Judah Leib Gordon sekä Moses Leib Lilienblum vaativat uskonnollisia ja kulttuurisia muutoksia. Venäläistyminen johti venäjänkielisten juutalaisten lehtien perustamiseen, ja Pietarissa ja Odessassa toimi Venäjän juutalaisten kulttuuriyhdistys, joka tavoitteli juutalaisten koulutusta kansalaisuuteen. Vuoden 1881 pogromit ja tsaari Aleksanteri II:n murha romuttivat kuitenkin Haskalan toiveet juutalaisten hyväksynnästä Venäjällä, ja liike menetti optimisminsa juutalaisten taloudellisten ja koulutuksellisten rajoitusten myötä.
Tesker

Tesker (myös "Tasker") on departementti, maalaiskunta ja sen keskuskylä Nigerin Zinderin alueella. Se sijaitsee Saharan ja Sahelin reuna-alueella noin 160 kilometriä Zinderistä pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 77 000 neliökilometriä. Asukkaita on 37 132 henkeä (vuonna 2012, väestönlaskenta).
Teskerin kuntaan kuuluu 36 hallintokylää, yksi perinteinen kylä, kolme pikkukylää, 29 leiriä ja 144 juomapaikkaa. Asukkaat ovat paimentolaisuutta harjoittavia tubuja, arabeja, tuaregeja ja fulbeja. Seudun koillisosassa sijaitsee Termitvuoristo. Keskuskylässä on Nigerin armeijan vartioasema. Siellä pidetään myös tärkeät karjamarkkinat.
Kunta kuului aikaisemmin Gourén departementtiin. Nykyään se muodostaa oman departementtinsa.
Estimaattori

Estimaattori on tilastotieteessä ja ekonometriassa sääntö, jolla tilastollisesta aineistosta muodostetaan "estimaatti" eli arvio jollekin populaatioparametrille, eli luvulle, joka jollain tavalla kuvaa tutkittua populaatiota. Esimerkiksi populaatioparametri voi olla koululaisten keskipituus, jota arvioidaan koululaisia mittaamalla kerätyllä aineistolla. Tällöin "estimaatti" on jollain säännöllä eli "estimaattorilla" tehty arvio kaikkien koululaisten keskipituudesta käytössä olevan aineiston perusteella.
Estimaattoria kutsutaan "tarkentuvaksi", jos estimaatti lähestyy populaatioparametrin todellista arvoa (esim. arvio keskipituudesta todellista keskipituutta), kun otoksen kokoa kasvatetaan.
Riippumaton ja identtisesti jakautunut

Riippumaton ja identtisesti jakautunut (lyhennetään joskus iid., ) tarkoittaa todennäköisyysteoriassa ja tilastotieteessä sarjaa tai muuta joukkoa satunnaismuuttujia, joilla kullakin on sama todennäköisyysjakauma kuin toisilla ja jotka ovat toisistaan riippumattomia. Havaintoaineistossa tämä merkitsee, että yhden havainnon saama numeerinen arvo ei riipu toisesta (riippumattomuus), ja että otoksessa saatujen arvojen todennäköisyysjakauma vastaa populaation jakaumaa (identtisesti jakautunut). Iid-oletus on yksi regressioanalyysin käyttöedellytyksistä.
Harold Franks

Harold ”Harry” Franks (2. lokakuuta 1891 Hackney – 1973 Kent) oli brittiläinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla lontoolaista St. Pancras Amateur Boxing Clubia. Franks osallistui Antwerpenin olympialaisiin 1920, joissa hän sai pronssia alle 79,4-kiloisten sarjasta.
Luolahyeena

Luolahyeena ("Crocuta crocuta spelaea") on sukupuuttoon kuollut täplähyeenan alalaji, joka eli vielä viime jääkaudella. Luolahyeena söi lihaa. Enimmäkseen se käytti ehkä raatoja ravintonaan. Luolahyeenasta otettujen DNA-näytteiden perusteella se olisi sama laji kuin täplähyeena, mutta isompi.
The Wonder Years (Wonder Girlsin albumi)

The Wonder Years on Wonder Girls -yhtyeen debyyttialbumi, jonka on tuottanut Park Jin-young.
Tietoja albumista.
"The Wonder Years" julkaistiin 13. syyskuuta 2007. Vaikka albumilla on uutta musiikkia yhtyeeltä, albumi sisältää myös kappaleita yhtyeen ensimmäiseltä singleltä, "The Wonder Begins". Kappaleet ovat "Irony", "Bad Boy" ja "미안한 마음" (It's Not Love). Koska ensimmäisellä singlealbumilla oli mukana Hyuna, joka oli lähtenyt yhtyeestä singlejulkaisun jälkeen, kappaleiden rap-osuudet piti räpätä uudelleen, jonka teki yhtyeen nykyinen räppäri, Yubin.
Singlet.
"Tell Me" oli ensimmäinen single, joka julkaistiin albumilta. Kappaleen debyyttiesiintyminen oli MBC:n "Music Core" -ohjelmassa 7. syyskuuta 2007. "Tell Me"-kappaleesta tuli Wonder Girls:n No. 1 hitti, joka teki yhtyeestä idoliyhtyeen. Mutta koska Yubin liittyi niin myöhään yhtyeeseen, hänen räppäämistään ei ollut "Tell Me"n albumiversiossa.
Toinen single albumilta oli 이 바보 ("This Fool"), jolla oli debyyttiesiintyminen MBC:n "Music Core" -ohjelmassa 10. joulukuuta 2007. Kappaletta oli käytetty elokuvan "I Like It Hot" promootioihin tammikuussa 2008. Elokuvassa oli Wonder Girlsin jäsen Ahn Sohee.
Albert Zürner

Albert Zürner (30. tammikuuta 1890 Hampuri – 13. heinäkuuta 1920 Hampuri) oli saksalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Schwimmverein Stern Hamburg.
Zürner sijoittui Ateenan välikisoissa 1906 kerroshypyissä neljänneksi. Hän voitti maassaan yhden Keisarin Cupin ja yhteensä neljä Hampurin Cupia ennen kuin osallistui Lontoon olympialaisiin 1908, joissa hän sai kultaa kolmen metrin ponnahduslautakilpailusta. Zürner oli vuoden 1912 olympiakisoissa korkeushypyssä alkulohkonsa kuudes eikä päässyt jatkoon. Samoissa kisoissa hän sijoittui ponnahduslaudalla neljänneksi ja voitti hopeaa kymmenen metrin kerroshypyistä. Zürner voitti maansa mestaruuden kolmen metrin ponnahduslaudalta vuosina 1916 ja 1919.
Zürner kuoli 30-vuotiaana sukellusonnettomuudessa Hampurissa. Hänet kelpuutettiin uinnin kansainväliseen kunniagalleriaan vuonna 1988.
Eterna (kellovalmistaja)

Eterna on sveitsiläinen luksuskelloja valmistava yritys, jonka perustivat Dr Josef Girard ja Urs Schild vuonna 1856 Solothurnissa. Aluksi yritys erikoistui valmistamaan taskukelloja herätystoiminnolla. Vuonna 1906 yrityksen nimi vaihdettiin U. Schildistä Eternaksi. Vuonna 1908 yritys alkoi ensimmäisenä maailmassa valmistaa herätystoiminnolla varustettuja rannekelloja. 
Eternan koneistoja valmistava osa irtautui omaksi yrityksekseen, ETA SA:ksi. Vuonna 1995 Eternan osti saksalainen Porsche Design, joka myi Eternan vuonna 2011 China Haidian Groupille.
Pääkone

Pääkone tarkoittaa laivassa käytettävää moottoria, joka työntää sitä eteenpäin. Nykyään pääkone on melkein poikkeuksetta dieselmoottori, mutta myös turbiinit mm. kaasuturbiini ja höyryturbiini saattavat olla pääkoneina. Mäntähöyrykonetta ei enää nykyään pääkoneenä käytetä. Laivoissa on myös toinen koneryhmä pääkoneen lisäksi; apukoneet. Ne pitävät laivan sähköverkkoa yllä ja hoitavat myös laivan lämmityksen. Apukoneiden ansiosta laivan pääkonetta ei tarvitse käyttää satamassa.
Laivoissa, joissa on dieselsähköinen voimansiirto, ei ole varsinaista pääkonetta, vaan useita dieselmoottoreita tuottamassa sähköä generattoreiden avulla ja sähkömoottorit pyörittämässä potkureita tai ruoripotkureita. 
Myös joissakin dieselvetureissa on erillinen pääkone ja apukone, esim. Dv12. Pääkone tekee voiman liikkumiseen, kun taas apukone pyörittää generaattoria ja kompressoria.
Orient Watch Company

Orient Watch Company, Limited ("オリエント時計株式会社 Oriento Tokei Kabushikigaisha?") ("puhekielessä Orient") on japanilainen kellovalmistaja ja Japanin suurin mekaanisia kelloja valmistava yritys, joka perustettiin vuonna 1950 Tokiossa. Vuonna 2001 siitä tuli Seikon tytäryhtiö ja vuonna 2009 täysin Seiko Epsonin omistama. Yritys valmistaa mekaanisia-, että kvartsikelloja, mutta keskittyy enemmän mekaanisiin kelloihin, erottautuen näin muista japanilaisista valmistajista. 
Orientin mallistot vaihtelevat halvoista 50$ (USD) -kelloista, aina 7 000$ kelloihin. "Orient Star" ja "Orient Star Royal" ovat Orientin keski- ja korkeanluokan mallistoja, kun taas "Royal Orient" on lippulaivamallisto.
Viisi päivää vuorilla

Viisi päivää vuorilla ("Five Days One Summer") on Fred Zinnemannin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1982. Se oli Zinnemannin viimeinen ohjaustyö. Elokuvan pääosissa olivat Sean Connery, Betsy Brantley ja Lambert Wilson.
Kay Boylen tarinaan perustuvassa, 1930-luvulle sijoittuvassa draamassa skottitohtori (Connery) on nuoren naisystävänsä kanssa lomalla Sveitsin Alpeilla, jossa viimemainittua alkaa liehitellä komea kiipeilyopas.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa 1930-luvulle sijoittuvaksi vaatimattomaksi saippuadraamaksi ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. "VideoHound’s Golden Movie Retriever" antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.