Luettelo kalifeista

Tämä on luettelo kalifeista. 
Kalifin arvonimi.
Kaikkia varhaisia muslimihallitsijoita kutsutaan tavallisesti kalifeiksi, vaikka arabivaltakunnan hallitsijoista ensimmäinen, jonka tiedetään ottaneen käyttöön kalifin arvonimen, oli Abd al-Malik ibn Marwan (685–705). Nimitys "Khalifat Allah" tarkoitti "Jumalan puolestapuhujaa". Kunnianimi oli al-Malikin luoma vastine Bysantin keisarin Justinianus II:n (685-695) tittelille "Jumalan palvelija" (lat. "servus Christi"). Kunnianimellä al-Malik halusi osoittaa, että hänen valtansa tuli yksin Jumalalta. Kunnianimi ei kuitenkaan vakiintunut, ja uudelleen sen otti käyttöön vasta sata vuotta myöhemmin al-Mamun (813–833), joka siten oli vasta toinen kalifi. 
Tässä vaiheessa islamissa vakiintui oppi kalifaatista. Sen mukaan kalifi oli profeetta Muhammedin seuraaja ja uskovaisten komentaja, joita oli vain yksi kerrallaan. Jos islamilaisessa maailmassa oli kaksi kalifia, kummankaan kalifaatti ei ollut pätevä. Jo 900-luvulla yhtenäisyys kuitenkin murtui, kun sekä fatimidit Egyptissä että umaijadit Cordobassa ottivat nimen käyttöönsä, vaikka abbasidien kalifaatti edelleen jatkui Bagdadissa.
Islamilainen perimätieto alkoi kertoa, että 600-luvulla Muhammedin seuraajina olisivat vaikuttaneet neljä "oikeaan johdettua kalifia". Tällöin olisi vallinnut eräänlainen islamilainen kulta-aika ennen umaijadidynastian tuomaa rappiota. Muhammedista tai oikeaan johdetuista kalifeista ei kuitenkaan ole säilynyt aikalaistietoja, kuten kolikkolöytöjä. Lähdekriittinen historiantutkimus on varmistanut ensimmäiseksi arabihallitsijaksi Syyriasta käsin toimineen Muawijan (661–680), joka käytti kunnianimenään "emiiriä", mikä tarkoitti "suojelijaa". Nimitys liittyi arabiheimojen tapaan, jossa johtaja saattoi ottaa suojelukseensa oman klaanin ulkopuolisia vieraita. Tätä perinnettä alettiin soveltaa toisuskoisiin "dhimmeihin", jotka olivat islamilaisen käsityksen mukaan "suojeltuja". 
Rashidun-kalifit (632–661).
Sunna- ja ahmadimuslimit tunnustavat hurskaiksi ja oikein johdetuiksi hallitsijoiksi neljä "oikeaan johdettua" kalifia"." Heistä ei ole kuitenkaan historiallista aikalaistietoa, joten heidän historiallisuutensa on jäänyt avoimeksi.
Umaijadikalifit (660–750/1031).
Umaijadit hallitsivat arabien valtakuntaa kalifeina. Damaskuksesta käsin vuosina 661–750. Sen jälkeen kun abbasidien hallitsijasuku oli heidät syrjäyttänyt, suku hallitsi edelleen Cordóban emiirikuntaa Espanjassa ja julistautuivat myöhemmin jälleen kalifeiksi. Sitä ennen oli jo syntynyt fatimidien shiialainen kalifaatti Pohjois-Afrikkaan. 
Córdoban kalifit (929–1031).
"(Córdoban kalifaatti käsitti Espanjan ja osan Marokkoa. Samaan aikaan Abbasidit hallitisivat suurinta osaa islamilaisista maista. Useimmat muslimit eivät pitäneet Córdoban hallitsijoita laillisina kalifina.")
Abbasidikalifit (750–1258/1517).
Bagdadin abbasidikalifit (750–1258).
"(Abbasidien valtakauden loppupuolella muslimihallitsijat alkoivat käyttää muitakin arvonimiä kuten sulttaani.) "
Kairon kalifit (1261–1517).
"(Sen jälkeen kun mongolit vuonna 1258 valloittivat Bagdadin, osa abbasideista pakeni Kairoon Siellä heidän jälkeläisensä toimivat pääasiassa seremoniallisina kalifeina Egyptiä hallinneiden mamelukkien alaisuudessa.)"
Osmanikalifit (1517–1924).
Kalifit Osmanien valtakunnan aikana (1517–1922).
"Osmanien (nimestä Uthman) hallitsijasuku oli alkujaan maallinen valloittajasuku, joka käytti sulttaanin arvonimeä mutta omaksui pian myös joukon alistamiensa kansojen hallitsijoiden arvonimiä".
Šarifi-kalifaatti.
Viimeinen yritys palauttaa kalifaalinen virka oli Hussein bin Ali, Hejazin kuningas ja Mekan šarif, joka otti arvommen itselleen 11. maaliskuuta 1924 ja piti sitä hallussaan 3. lokakuuta 1924 saakka. Fatimid-kalifien tavoin Hussein bin Ali oli profeetta Muhammedin jälkeläinen, Hasan ibn Alin pojanpojan kautta. Wahhabi- ja Salafi-liikkeet eivät hyväksyneet Husseinin kalifaatti vaatimusta, ja vuonna 1925 Ibn Saudin joukot ajoivat Husseinin Hejazista toisen saudi-hašemiittisodan seurauksena. Hussein bin Ali jatkoi kalifin tittelin käyttöä maanpaossa jäljellä olevan elämänsä aikana kuolemaansa asti vuonna 1931.