tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Raúl Castro

Raúl Modesto Castro Ruz (s. 3. kesäkuuta 1931 Birán, Kuuba) on kuubalainen poliitikko, joka toimi muun muassa Kuuban kommunistisen puolueen pääsihteerinä vuosina 2011–2021, Kuuban kommunistisen puolueen keskuskomitean toisena sihteerinä vuosina 1965–2011, Kuuban puolustusministerinä vuosina 1959–2008 sekä Kuuban presidenttinä vuosina 2008–2018. Castro on Kuuban entisen presidentin Fidel Castron veli.
Raúl Castro osallistui Fulgencio Batistan vastaisiin opiskelija-aktiviteetteihin tämän valtakauden alusta. Hän oli ryhmässä, joka hyökkäsi Moncadan kasarmille 26. heinäkuuta 1953 ja vietti sen jälkeen 22 kuukautta vankilassa. Raúl Castro kuului Granma-laivan retkikuntaan, joka matkasi Meksikosta Kuubaan 1956.
Raúl Castro hoiti maan presidentinvirkaa 31. heinäkuuta 2006 lähtien Fidel Castron luovutettua suolistoleikkaukseen joutuessaan tilapäisesti veljelleen presidentin, ylipäällikön sekä pääsihteerin tehtävät. Kuuban kansalliskokous valitsi Raúl Castron presidentiksi 24. helmikuuta 2008.
Raúl Castrolla on Vilma Espínin kanssa neljä lasta, joihin kuuluu Mariela Castro.
Raúl Castro jätti tehtävänsä Kuuban kommunistisen puolueen pääsihteerinä 19. huhtikuuta 2021.
Kuuban presidenttinä.
Otettuaan veljensä paikan Kuuban presidenttinä helmikuussa 2008 Raúl Castron hallinto alkoi vapauttaa maan taloutta. Castron hallinto on esimerkiksi sallinut tavallisten kansalaisten ostaa DVD-soittimia, matkapuhelimia, tietokoneita, skoottereita ja muita tuotteita ilman rajoituksia. Hän on myös allekirjoittanut YK:n ihmisoikeussopimuksen, antanut käytössä olematonta valtion omistamaa maata viljelykäyttöön, vapauttanut useita vankeja ja höllentänyt kuubalaisten matkailurajoituksia.
Joulukuussa 2008 Castro puhui maan palkkajärjestelmän vääristymistä. Niistä keskeisin on se, että pelkällä valtion palkalla ei käytännössä ole mahdollista elää, mikä on luonut laiskottelun ja varastelun kulttuurin. Castro kehotti poistamaan aiheettomat edut ja liiat tuet, joihin eivät kuitenkaan lukeudu perustuslailliset oikeudet: terveydenhuolto, koulutus, sosiaaliturva sekä mahdollisuus harrastaa kulttuuria ja urheilua. Näihin "aiheettomiin etuihin" laskettiin kuluneen vuonna 2008 44 miljoonaa euroa.
Bitpop

Bitpop on elektronisen musiikin laji, jossa ainakin osa musiikista on tehty 8-bittisillä tietokoneilla tai pelikonsoleilla. Suosittuja koneita tähän tarkoitukseen ovat olleet Commodore 64 ja Nintendo Game Boy.
Bitpoppia tekeviä yhtyeitä:
Turun Kaupunkiliikenne

Turun Kaupunkiliikenne Oy on Turun kaupungin kokonaan omistama yhtiö, joka vastaa Turun sisäisestä joukkoliikenteestä kilpailuttamattomilla linjoilla. Yhtiö aloitti toimintansa 1. tammikuuta 2009, jolloin sille siirtyi kokonaisuudessaan Turun kaupungin liikennelaitoksen (TuKL) liiketoiminta. Toimitusjohtajana toimii Juha Parkkonen.
Turun Kaupunkiliikenteen historia ulottuu vuoteen 1908, jolloin AEG:n ruotsalainen tytäryhtiö aloitti Turussa raitiovaunuliikenteen ja perusti samalla sähkölaitoksen. Kaupunki osti toiminnan vuonna 1919 ja erotti sähkölaitoksen ja raitiotien toisistaan vuonna 1928. TuKL aloitti bussiliikenteen 1. tammikuuta 1950. Turun raitiovaunuliikenne lakkautettiin vuonna 1972. Kun TuKL:n toiminta oli laajimmillaan vuonna 1979, sillä oli 105 autoa ja se vastasi noin puolesta kaupungin linja-autoliikenteestä. 
1990-luvulle asti TuKL ja Turun Linja-autoilijain Osakeyhtiö (TLO) hoitivat yhdessä kaupungin liikennettä. Kilpailuttamisen myötä TuKL on hävinnyt linjoja, eikä se ole kilpailulainsäädännön mukaan voinut tehdä tarjouksia kilpailutettujen linjojen hoitamisesta, koska se saa epäsuoraa tukea Turun kaupungilta. Nykyään yhtiön osuus kaupungin joukkoliikenteestä on 15 %.
Kaupunkiliikenteen linjoja ovat 1, 1A, 4, 20, 22, 41, 42, 42A, 46, 73, 74, 79 ja 79A.
Soisalo

Soisalo on Kallaveden ja Haukiveden sekä Leppävirran ja Heinäveden reittien välinen alue Pohjois-Savon ja Pohjois-Karjalan rajamailla. Se on Suomen suurin saari ja samalla koko Euroopan sisävesien suurin saari. Sen pinta-ala on 1 638 neliökilometriä. 
Pohjois-Savon suurimmalla järvellä, Kallavedellä on kaksi laskureittiä. Näistä itäisempi on Heinäveden reitti, johon kuuluvat Suvasvesi, Kermajärvi ja Ruokovesi. Läntisempi laskureitti on Leppävirran reitti, jonka suurin järvi on Unnukka. Molemmat vesireitit laskevat Haukiveteen, joka on yksi Saimaan selistä. Soisalo on näiden reittien välinen alue. 
Toisen määrittelyn mukaan Soisalo ei ole maantieteellisesti saari, koska sitä ympäröivä vedenpinta ei ole kauttaaltaan samassa tasossa. Vedenpinnan korkeusero etelän Haukiveden ja pohjoisen Kallaveden välillä on noin kuusi metriä ja ympäröiviä järviä erottavat toisistaan myös selvät virrat ja kosket, kuten Varkaudenkoski ja Kermankoski.
Merialueilla Suomen suurin saari on Ahvenanmaan pääsaari Manner-Ahvenanmaa (685 km²).
Kuntia, jotka osittain sijaitsevat Soisalon alueella, ovat Heinävesi, Leppävirta, Varkaus ja Kuopio.
Leija

Leija on ilmaa raskaampi esine, joka pysyy ilmassa kytkettynä narun avulla lähellä maanpintaa. Leijan ilmassa pysymisessä on kyse samoista voimista kuin lentokoneidenkin kohdalla: ilmanvastuksesta ja nostovoimista. Lentokone liikkuu ilman halki, leija taas saattaa pysyä paikallaan niin että ilma virtaa sen ohi, joten lentokoneen moottorien työntövoimaa vastaa leijassa narun tukivoima. 
Tavallisesti leija koostuu kankaasta ja tukirakenteesta. Tyypillisessä leijassa on kaksi ristikkäistä vartta, joiden päälle on pingotettu nelikulmion muotoon kangas. Englannin kielessä kyseistä muotoakin saatetaan kutsua nimellä 'kite' eli leija. Eri leijatyyppejä on lukuisia ja osassa ei käytetä ollenkaan erillistä tukirakennetta. Leijoja voidaan usein ohjata jolloin puhutaan taitoleijoista. Itä-Aasiassa suosittua ajanvietettä ovat myös leijataistelut, joissa pyritään katkaisemaan vastustajan leijan naru.
Leijaa voi käyttää useiden kilometrien korkeuksissa jos narut ovat riittävän pitkät.
Historia.
Leijoja on käytetty Kiinassa ainakin 500-luvulta alkaen. Jotkut tutkijat ovat tulkinneet vielä vanhempien indonesialaisten maalausten kuvat leijoiksi, ja päätelleet ensimmäisten leijojen iäksi 3000–4000 vuotta. Aasiassa oli käytettävissä jo varhain bambua, silkkiä ja paperia, jotka sopivat leijojen raaka-aineiksi. Leijoissa oli usein erilaisia mytologisia aiheita ja hahmoja. Jossain leijoissa oli jousia ja pillejä, jotta niistä tuli lennätettässä ääntä.
Kiinasta leija levisi muualle Aasiaan sekä Tyynenmeren alueelle. Lehdistä tehdyt malesialaiset ja indonesialaiset leijat tosin saattavat olla niin vanhoja, että leija on keskitty siellä itsenäisesti. Koko Aasiassa tunnettu leijatyyppi oli taisteluleija, jotka ovat timantinmuotoisia ja tehty paperista. Niillä ei ole lentoa hidastavaa häntää, ja perustaistelussa leijalla pyritään leikkaamaan vastustajan lentoreitti.
Euroopassa leija kehittyi paljon myöhemmin kuin Aasiassa. Ensimmäiset varmat todisteet leijoista on 1600-luvulta peräisin olevista piirroksista. Vielä 1700-luvulla Euroopassa ei tunnettu kaarevia leijoja tai sellaisia leijoja, joilla on häntä. Leijoja alettiin kuitenkin käyttämään toisaalta vapaa-aikana, mutta toisaalta myös tieteellisten kokeiden tekemiseen. Ensimmäiset lämpötilahavainnot ylempää ilmakehästä tehtiin vuonna 1759 leijojen avulla, kun skotlantilainen Alexander Wilson käytti usempaa leijaa, kun hän mittasi lämpötilan eri korkeuksista. Benjamin Franklin pyrki puolestaan 1760-luvulla kuuluisalla kokeellaan osoittamaan ukkosen sähköisen luonteen leijan avulla. Toisen maailmansodan jälkeen sääpallot korvasivat leijat.
Leijojen luokittelu.
Käyttötarkoitus.
Leijat voidaan luokitella kahteen luokkaan käyttötarkoituksen mukaan:
Ohjausnarujen lukumäärä.
Leijat voidaan myös luokitella ohjausnarujen lukumäärän perusteella:
Rakenne.
Luokittelu voidaan tehdä myös ulkoisen olemuksen perusteella:
Lautanen (soitin)

 
Lautanen eli symbaali on idiofoneihin kuuluva lyömäsoitin, joka valmistetaan miltei poikkeuksetta metalliseoksista, usein kuparista tai pronssista. Kalleimmissa symbaaleissa on kuitenkin pieniä määriä hopeaa. Pronssiseokseen voidaan lisätä myös muita metalleja, kuten alumiinia. Halvat aloittelijatason symbaalit valmistetaan usein messingistä. Lautaset joko prässätään tai vasaroidaan käsin tai koneellisesti sekä sorvataan muotoonsa ja lopuksi viimeistellään. 
Soitin voi koostua yhdestä lautasesta, jota lyödään esimerkiksi kapulalla, tai kahdesta lautasesta, joita lyödään toisiinsa. Perinteisessä turkkilaisessa symbaalissa on reuna, vartalo, ja kello ("edge", "body" ja "bell"). Perinteisessä symbaalissa reunat kaartuvat vain alaspäin. Kiinalaisessa, eli china-symbaalissa, reuna kaartuu ensin alas ja sitten ylös. China-symbaalissa on kellon tilalla kartionmuotoinen kuppi. Swish-symbaali on china, jossa on kello.
Kiinalaisen soittimia käsittelevän teoksen "Yo Shu" (vuodelta 1101) mukaan symbaalien käyttö tuli Kiinaan Tiibetistä. Kahden muun lähteen perusteella symbaali saapui Kiinaan kuitenkin joko Intiasta tai Turkista. Kiinan keisarilliseen palatsiin perustettiin turkkilainen orkesteri jo 384 jaa. ja symbaalien katsotaan kuuluneen tämän orkesterin soittimistoon jo varhaisessa vaiheessa. Yleisesti on arvioitu, että Kiinan varhaisissa pyhänä pidetyissä lautasissa oli 81 prosenttia kuparia ja 19 prosenttia tinaa. Tämä vastaa perinteisten turkkilaisten symbaalien metalliseosta. Nykyiset lautasmallit eroavat kuitenkin turkkilaisista sekä rakenteeltaan että sointiääneltään.
Symbaalin sointiin vaikuttaa moni tekijä, ja soinnin kuvaamiseen on monia englanninkielisiä termejä. "Sustain" tarkoittaa sitä, kuinka kauan symbaali soi. Tähän vaikuttaa merkittävästi vasarointi ja sorvaus tai sorvaamattomuus. "Attack" eli äänen syttyminen tarkoittaa sitä, kuinka nopeasti tai hitaasti ääni syttyy. Tähän vaikuttaa merkittävästi symbaalin koko ja muoto. Keskipaksu symbaali voi silti syttyä suunnilleen yhtä nopeasti kuin ohut, jos se on sorvattu reunoilta ohueksi. Kaarevuus vaikuttaa huomattavasti syttymiseen. Litteät syttyvät nopeammin kuin kaarevat, sillä värähtelyt etenevät litteässä pinnassa nopeammin kuin kaarevassa. Iskuäänen artikulaatio ("stick definition") tarkoittaa ääntä, joka syntyy kapulan kärjen osuessa symbaalin pintaan. Tämä ääni voi olla symbaalin äänen muihin elementteihin nähden joko selkeä tai hyvinkin epäselvä. Tähän vaikuttaa lähinnä symbaalin paksuus. Äänen lämpö ja kylmyys tarkoittavat sitä, miten taajuusala painottuu. Lämpimässä symbaalissa ääripäät, eli ylä- ja alaäänet painottuvat, jolloin sointi on lämmin, pehmeä ja täyteläinen. Kylmässä puolestaan keskitaajuudet ovat painottuneet, jolloin olemus on kylmä, kuiva ja kolkko. Koon myötä taajuusalakin suurenee. Tummuus ja kirkkaus tarkoittavat sitä, kuinka nopeasti ylä-äänet hukkuvat attackin myötä. Mitä nopeammin ne häviävät sitä tummempi symbaali on. 
Lautasiin kuuluvat
Tasajakauma

 |char = formula_1
Tasajakauma eli tasainen jakauma on todennäköisyyslaskennassa ja tilastotieteessä jatkuvan satunnaismuuttujan todennäköisyysjakauma, jossa jokainen perusjoukon eli määrittelyjoukon arvo esiintyy yhtä todennäköisesti. Tasajakaumaa merkitään usein 
formula_2 formula_3 formula_4 
missä ensimmäistä näistä käytetään vain suomenkielisessä tekstissä. Parametrit formula_5 ja formula_6 rajaavat perusjoukon suljetun välin eli rajaavat ne luvut, joita satunnaismuuttuja satunnaisesti antaa. Tasajakaumalla on sellainen ainutlaatuinen ominaisuus, että tapahtuman formula_7 (missä on a &lt; c &lt; d &lt; b) todennäköisyys riippuu vain välien [a,b] ja [c,d] pituuksien suhteista. Usein sanotaan myös, että satunnaismuuttuja saa arvoja "satunnaisesti" väliltä [a,b].
Tasajakaumaa käytetään useimmiten sellaisten tapahtumien mallintamiseen, jossa yksidimensioisen muuttujan (aika, paikka, väli ja niin edelleen) arvot voidaan ajatella esiintyvän yhtä yleisesti. Suomalaisessa lukio-opetuksessa geometristä todennäköisyyttä hyödyntävät tehtävät ovat tasan jakaantuneita. Tietokoneen satunnaislukugeneraattoria (proceduurin nimi formula_8) simuloidaan formula_9jakautuneen satunnaismuuttujan arvoja. Satunnaislukugeneraattorin luvuilla simuloidaan sitten muitakin tasajakaumia, kun lausekkeeksi kirjoitetaan formula_10.
Todennäköisyysjakauma.
Jakauman parametrit formula_11 toteuttavat ehdon formula_12.
Tiheysfunktio saa perusjoukossa vakioarvot 
formula_13 
ja muualla arvon nolla.
Kertymäfunktio on
formula_14 
Tunnusluvut ja momentit.
Momenttifunktio.
Momenttifunktio eli momentit generoiva funktio saadaan määritelmästä
formula_15
formula_16
Sen avulla voidaan määritellä origomomentit ja keskusmomentit. Momenttifunktio ei ole määritelty origossa, mutta sen määrittelyalue laajennetaan sinnekin asettamalla formula_17 Momentit joudutaan määrittämään raja-arvoina.
Ensimmäiset origomomentit ovat
formula_18
formula_19
formula_20
formula_21
ja niiden yleinen termi on
formula_22 
Keskusmomenttien yleinen muoto on
formula_23 
Tunnuslukuja.
Jakauman odotusarvo saadaan "ensimmäisestä origomomentista"
formula_24 
Sen varianssi on taas suoraan "toinen keskusmomentti"
formula_25 
Jakauman tiheysfunktion vinous määritetään kahden keskumomentin avulla
formula_26 
Vinous on nolla, mikä näkyy tasajakauman tiheysfunktion kuvaajasta, joka on täysin symmetrinen.
Jakauman huipukkuus määritetään kahden keskusmomentin avulla
formula_27 
Negativinen huipukkuus näkyy tiheysfunktion kuvaajassa siten, että kuvaaja on "tasa- ja litteäpäinen" eikä terävää kärkeä esiinny ollenkaan.
Muut jakaumat.
Beta-jakauma formula_28 vastaa tasaista jakaumaa.
Tasajakauman universaalisuuslauseen mukaan jokainen jatkuva todennäköisyysjakauma voidaan muuttujan vaihdolla muuntaa noudattamaan yksikkötasajakaumaa.
Telia Sverige

Telia Sverige AB (vuoteen 2017 TeliaSonera Sverige AB) on monikansallisen Telia Companyn Ruotsissa toimiva tytäryhtiö, joka jatkaa aiemman ruotsalaisen Telia-yhtiön toimintaa. Se on Ruotsin suurin teleoperaattori liikevaihdon sekä asiakkaiden määrän kannalta.
Ennen fuusioitumistaan TeliaSoneraan (nyk. Telia Company) Telia toimi Ruotsissa paikallisia puhelinverkkoja hallinnoivana yhtiönä. "Kungliga Telegrafverket" ("Kuninkaallinen lennätinlaitos") sai alkunsa vuonna 1853, kun Tukholman ja Uppsalan välille vedettiin ensimmäinen lennätinlinja. Jo 1920-luvulla valtion laitos hallinnoi monopoliasemassa Ruotsin puhelinverkkoa, toisin kuin Suomessa, jossa Posti- ja lennätinlaitos hallinnoi lähinnä kauko- ja ulkopuheluverkkoa ja maaseudun puhelinverkkoa; useiden paikallisten puhelinyhtiöiden vuoksi markkinat olivat pirstaleiset. Vuonna 1953 laitoksen nimi muutettiin muotoon "Televerket" ("Telelaitos").
Vuonna 1993 Ruotsin valtio yksityisti Televerketin, uusi yhtiö sai nimekseen Telia AB. Kesällä 2000 Telia vietiin Tukholman pörssiin, kun Ruotsin valtio päätti myydä omistuksistaan 30 prosenttia.
Yrityksellä oli toimintaa myös Suomessa matkapuhelinliittymien tarjoajana. Telian ja Soneran fuusioituessa TeliaSoneraksi Telia joutui regulaattorin vaatimuksesta myymään Suomen toimintonsa. Toiminnot osti lopulta DNA.
Periyar Ramasami

Erode Venkatappa Ramasami (; 17. syyskuuta 1879 – 24. joulukuuta 1973) oli liikemies, poliitikko, dravidakansan johtaja sekä itsenäisyysaktivisti, joka perusti Itsekunnioitusliikkeen ja kannatti itsenäisen valtion, Dravidistanin, perustamista Etelä-Intiaan.
Ramasami tunnetaan Intiassa tamilinkielisellä nimellä Periyar (, ’suuri’). Hänestä käytetään myös nimiä E.V. Ramaswami Naicker, EVR, Thanthai Periyar ja Periyar Ramasami.
Ramasamin vanhemmat olivat alhaista syntyperää, mutta he rikastuivat kovalla työllä. Kymmenen vuoden iässä Ramasami lopetti koulunkäynnin ja perehtyi isänsä ammattiin kaupankäyntiin. Yhdeksäntoistavuotiaana hän meni naimisiin serkkunsa kanssa, ja kaksikymmentäviisivuotiaana hän teki pyhiinvaellusretken Benaresiin (nykyinen Varanasi). Kokemukset hindulaisuudesta Benaresissa tekivät Ramasamista ateistin.
Ramasami liittyi kongressiliikkeeseen, joka taisteli Intian vapauttamiseksi brittiläisistä siirtomaaherroista. Hän oli Tamil Nadun osavaltion kongressiliikkeen sihteeri ja puheenjohtaja. 
Koska kongressiliikettä johtivat usein bramiinit ja varakkaat maanomistajat, Ramasami jätti kongressiliikkeen ja perusti "itsekunnioituksen liikkeen" vuonna 1925. 
Itsekunnioitusliikkeen päämäärä oli ihmisten tasa-arvo, mutta Ramasamin mukaan tasa-arvo voi toteutua vain, jos sorretut dravidakansat, mustat, kastittomat tai alimman kastin ihmiset, oppivat itse ymmärtämään oman ihmisarvonsa. Monet uudistuksiin pyrkivät intialaiset olivat sanoneet, että kastilaitos on hävitettävä. Ramasami kysyi, kuinka kastilaitos, joka perustuu uskontoon, voidaan hävittää ilman, että hävitetään uskonto. Ramasami hyökkäsi voimakkaasti uskonnollisia laitoksia, uskonnollista avioliittoa ja kastilaitosta tukevia kirjoja, erityisesti Manun lakeja, vastaan.
Vuonna 1934 Oikeuspuolue hyväksyi Ramasamin sosialistisen ohjelman, ja vuonna 1944 tästä puolueesta tuli Dravida Kazhagam. Ramasami oli rikas mies, ja siksi hän saattoi toimia toimeentulohuolista vapaana. Hän oli useita kertoja vankilassa, ja hänen sisarensa ja vaimonsa olivat ensimmäiset naiset vankilassa. 
Ramasami ei pitänyt hindin kielen aseman parantamisesta eikä liittovaltiosta yleensäkään. Hän poltti Intian perustuslain, koska se oli hänen mielestään epäoikeudenmukainen dravidakansoille, hän poltti myös Intian lipun, pyhiä kirjoja ja jumalankuvia. Ramasamin liikkeestä tuli suuri poliittinen voima Tamil Nadussa. Ramasamin perustama itsekunnioitusliike taisteli myös miesten ja naisten tasa-arvon puolesta. Erityisesti kiellettyjä kastien välisiä avioliittoja pyrittiin propagoimaan. Itsekunnioitusliike pyrki edistämään myös perhesuunnittelua.
Monet muut Intian ateistit saivat vaikutteita Ramasamin toiminnasta. Ateismin keskuksia muodostui erityisesti dravidakielten alueilla kuten Keralaan ja Andhra Pradeshiin. Vielä 94-vuotiaana Ramasami matkusti 177 päivää ja piti 229 puhetta. Hänen kootut teoksensa käsittävät 20 osaa. Vuonna 1970 Unesco kunnioitti Ramasamia nimellä "Kaakkois-Aasian Sokrates".
Lukuisissa Ramasamin patsaissa on sanat "No God", "Jumalaa ei ole olemassa". Intian korkeimman oikeuden päätöksellä tämä teksti on sallittu, koska Ramasami aina käytti näitä sanoja.
Päivi Lipponen

Päivi Pauliina Lipponen (ent. "Hertzberg", o.s. "Hiltunen", s. 25. kesäkuuta 1967 Kuopio) on suomalainen SDP:n poliitikko ja historianopettaja. Hän toimi kansanedustajana vuosina 2007–2015. Lipponen oli jäsenenä Helsingin kaupunginvaltuustossa vuodesta 1997 vuoteen 2015, jolloin hän erosi valtuustosta.
Lipponen on koulutukseltaan filosofian tohtori. Hänen puolisonsa vuodesta 1998 on ollut Lipposta yli 25 vuotta vanhempi Paavo Lipponen.
Ura.
Lipponen on koulutukseltaan filosofian tohtori (2006). Lisäksi hän on suorittanut kurssin Hanken MBA (2010). Ennen valintaansa eduskuntaan hän työskenteli Eiran aikuislukiossa historianopettajana vuosina 1994–2007. Hän palasi opettajanvirkaansa politiikan jälkeen oltuaan koko sen ajan virkavapaalla.
Vuonna 1997 Lipponen valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon. Hän toimi valtuustossa syyskuuhun 2015, jolloin hän erosi työtehtäviin vedoten. Hän on toiminut muun muassa kulttuuri- ja kirjastolautakunnassa, ympäristölautakunnassa, kaupungin tasa-arvotoimikunnassa (pj) ja Klubitalot ry:ssä (pj).
Lipponen on julkaissut useita kirjoja sekä kirjoittaa säännöllisesti artikkeleita ja kolumneja eri lehtiin. 
Kansanedustajana Lipponen toimi eduskunnan tulevaisuusvaliokunnan "Sopimusten Venäjä 2030" -ohjausryhmän puheenjohtajana. Hän tiivisti kirjoittamassaan esipuheessa viestinsä: "Euroopan pitää hakea Venäjän kanssa kumppanuutta". 
Eduskunnasta pudottuaan 2015 Päivi Lipponen toimi vuoden 2017 lokakuuhun saakka miehensä Paavo Lipposen perustamassa Cosmopolis Oy -nimisessä konsulttiyrityksessä toimitusjohtajana. Hän toimii myös yhteiskuntaopin opettajana Eiran aikuislukiossa. Edellä mainittujen lisäksi hän nostanut koko ajan sopeutumiseläkettä, joka on tarkoitettu kansanedustajien eräänlaiseksi työttömyysturvaksi. Lipponen erosi toimitusjohtajan tehtävästä, kun tiedotusvälineet alkoivat kysellä Cosmopoliksen osakasluetteloa. Lipposten Cosmopolis toimi Venäjän valtionyhtiö Gazpromin tytäryhtiö Nord Streamin lobbarina. Vuosina 2007–2021 Cosmopolis laskutti asiakkailtaan 3,4 miljoonaa euroa.
Yksityiselämä.
Päivi Hertzberg avioitui Paavo Lipposen kanssa vuonna 1998 Lipposen toimiessa Suomen pääministerinä. Heillä on Emilia (s. 1998) ja Sofia (s. 2000) -nimiset tyttäret ja lisäksi Päivi Lipposella on tytär Cecilia (s. 1993) edellisestä avioliitosta.
Viivi Avellán

Viivi Elina Avellán (s. 3. kesäkuuta 1977) on suomalainen toimittaja ja juontaja. Vuodesta 2013 lähtien Avellán on ollut "Fore"-golflehden päätoimittaja ja Nelosen urheilumakasiiniohjelman Elixirin tuottaja. Avellán on muun muassa kirjoittanut Tammen vuonna 2006 julkaiseman "Sinkkunaisen käsikirjan".
Elämä ja ura.
Koulutukseltaan Avellán on yo-merkonomi ja hän on käynyt Sanoma Magazinesin toimittajakoulun. Avellán työskenteli vuosina 1999–2004 Nelosen urheilu-uutisten toimittajana ja ankkurina. Televisiossa Avellán on myös toiminut golfohjelma "Draivin" toimittajana sekä "All Stars" -visailun ja MTV3:n "Viihdeuutisten" ja "Huvipuiston" juontajana. Avellán on työskennellyt myös vapaana toimittajana muun muassa "Ilta-Sanomissa", "Golf Digestissa" ja muissa eri aikakauslehdissä. 
Avellán omistaa juonto- ja toimitusalan yrityksen Awell Entertainment Oy. Vuonna 2012 Avellánin yritys julkaisi jääkiekkoaiheisen "Leijona on kuningas" -kirjan yhteistyössä Suomen jääkiekkoliiton kanssa. Avellán oli ehdolla europarlamenttivaaleissa 2004 Kokoomuksen ehdokkaana. Avellán asui Sveitsissä 2009-2012. Avellán avioitui kesäkuussa 2013 ja muutti 2016 Singaporeen, jossa hän toimi maajohtajana Innovation Home Singaporen toimistolle.
Kleopatra (täsmennyssivu)

Kleopatra (kr. Κλεοπάτρα) on alun alkaen kreikkalainen naisen nimi. Se tarkoittaa ’isän kunniaa’.
Henkilöitä.
Kleopatra oli monen Egyptiä hallinneen Ptolemaioksen hallitsijasuvun kuningattaren nimi. Heistä kuuluisin on Kleopatra VII, faaraoiden Egyptin viimeinen hallitsija Julius Caesarin ja Marcus Antoniuksen aikana.
Muita Kleopatroja:
Gamma-jakauma

Gamma-jakauma on Poisson-prosessin insidenssien odotusaikojen jakauma.
Gamma-jakauma on jatkuva, ja sen arvojoukko on positiivisten reaalilukujen joukko. Jos satunnaismuuttuja formula_1 on "gamma-jakautunut", merkitään
formula_2
Jakauman parametrit toteuttavat ehdon formula_3. Jos formula_4, niin formula_5 on formula_6:nnen insidenssin odotusajan jakauma Poisson-prosessissa, jonka intensiteetti on formula_7. Tiheysfunktio on arvojoukossa
formula_8
missä formula_9 on gammafunktio. Kertymäfunktiota ei voi yleisessä tapauksessa esittää suljetussa muodossa. Odotusarvo ja varianssi ovat formula_10 ja formula_11
Yhteydet eksponenttijakaumaan ja χ2-jakaumaan: 
formula_12
ja jos formula_13, niin
formula_14
Gammafunktio

Gammafunktio on funktio, jolle käytetään symbolia formula_1 (iso gamma), ja joka voidaan tulkita kertoman yleistyksenä reaali- ja kompleksiluvuille. Sen arvo on Riemannin integraalilla merkittynä
formula_2. 
Gammafunktio on määritelty kaikilla arvoilla paitsi ei-positiivisilla kokonaisluvuilla. Näissä pisteissä integraalin raja-arvo on ääretön. Kaikista kertomafunktion yleistyksistä gammafunktio on erityinen, sillä Bohrin-Mollerupin lauseen mukaan se on ainoa, joka on logaritmisesti konveksi ts. sen luonnollinen logaritmi on konveksi.
Gammafunktion arvoa ei pysty antamaan suljetussa muodossa mielivaltaisessa pisteessä.
Gammafunktion johtaminen.
Gammafunktioon saavutaan, kun toistuvasti derivoidaan integraaliyhtälöä formula_3. formula_4 on vain parametrin "a" funktio, kuten voimme odottaa. Siispä:
formula_5
josta
formula_6
Toistetaan:
formula_7
Toistetaan:
formula_8
formula_9
formula_10
Sijoitetaan formula_11 ja saamme
formula_12
josta määrittelemme gammafunktion
formula_13
n!:n yleistykseksi kompleksiluvuille. Luonnollisille luvuille:
formula_14
Gammafunktion ominaisuuksia.
Jos formula_15 on luonnollinen luku, niin formula_16
Jos formula_15 on luonnollinen luku, niin saadaan:
formula_18
ja
formula_19
Tästä tulee arvot:
formula_20
formula_21
formula_22
Gammafunktio voidaan määritellä myös raja-arvona:
formula_23
Gammafunktiolle pätee lisäksi:
formula_24
formula_25
Negatiivinen binomijakauma

&lt;/math&gt;
 | kurtosis = formula_1
 | entropy = 
 | mgf = formula_2
 | char = formula_3
 | pgf = formula_4
Negatiivinen binomijakauma on dikotomisen toistokokeen mielivaltaisen monennetta onnistumista edeltävien yritysten jakauma.
Negatiivinen binomijakauma on diskreetti ja sen arvojoukko on luonnollisten lukujen joukko. Jos satunnaismuuttuja formula_5 on "negatiivisbinomijakautunut", merkitään
formula_6
Jakauman parametri formula_7 on onnistumisen todennäköisyys, ja parametri formula_8 on odotettu onnistumiskerta. Pistetodennäköisyysfunktio on
formula_9
Odotusarvo ja varianssi ovat
formula_10 ja formula_11
Jos formula_12 ja formula_13 sekä formula_14 ja formula_15 ovat riippumattomia, niin formula_16.
Negatiivisen binomijakauman yhteys geometriseen jakaumaan on 
formula_17
Jakauman nimi tulee pistetodennäköisyysfunktion samankaltaisuudesta binomijakaumaan, ja siitä että pistetodennäköisyysfunktion voi ilmaista negatiivisen binomikertoimen avulla
formula_18
HSC SuperSeaCat Three

HSC SuperSeaCat Three on SuperSeaCatin operoima laiva. Alus on rakennettu vuonna 1999 Italiassa Fincantierin telakalla Riva Trigosossa. Ennen Sea Containersia alusta on operoinut Silja Line vuosina 2003–2006, Sea Containers Scotland 1999–2000, Hoverspeed vuonna 2001 ja Sea Containers Scotland jälleen vuosina 2001–2003. Vuodesta 2003 eteenpäin alus oli Helsinki–Tallinna-reitillä pika-aluksena. Tallinkin ostettua Silja Linen heinäkuussa 2006 "SuperSeaCat Threestä" poistettiin Silja Linen logot. Alus ei kuulunut kauppaan, joten se ei ollut enää osa Silja Linen laivastoa. Aluksen kotisatama on La Speziassa Italiassa. Laivan sisaralukset ovat "HSC SuperSeaCat One" ja "HSC" "SuperSeaCat Four".
Laivan pituus on 100 metriä ja leveys 17,1 metriä. Syväys on 2,75 metriä ja aluksen bruttovetoisuus (GT) on 4 500. Autoja se pystyy kuljettamaan noin 150 kappaletta ja matkustajia noin 800. Aluksen koneiston muodostaa neljä Ruston 20RK270 -dieseliä, joiden teho siirretään vesisuihkupropulsioon. Koneiden yhteisteho on 27 500 kilowattia. Alus pystyy saavuttamaan 38 solmun (70 km/h) matkanopeuden, joka on huomattavasti enemmän kuin tavallisten matkustajalauttojen matkanopeus.
Laiva törmäsi Helsingistä tullessaan Tallinnan satamassa 12. lokakuuta 2007 laiturissa olleeseen "Auto Express 2" -alukseen. Törmäyksessä ei loukkaantunut ihmisiä, mutta "Auto Express 2:n" kylkeen tuli miehen kokoinen aukko. Törmäys sattui "SuperSeaCatin" ollessa kääntymässä, kun kova tuuli painoi sen päin toista laivaa. Tallinkin "Auto Express 2:ssa" ei ollut matkustajia, ja törmäyksen jälkeen "SuperSeaCatin" matkustajat pääsivät normaalisti maihin.
Pyromania

Pyromania tarkoittaa erityistä himoa tulipaloihin ja niiden sytyttelyyn. Pyromaani saa toiminnastaan jonkinlaista psyykkistä mielihyvää, "pyrofiili" taas nimenomaan seksuaalista mielihyvää. Nämä kaksi termiä on syytä erottaa toisistaan. Pyromaniaan liittyy joissain tapauksissa pyrofiliaa.
Pyromania tulee erottaa tuho- ja murhapoltoista, joissa taas ensisijaisena tarkoituksena on rikollisesti tuhota jonkin omaisuutta tai jopa yrittää tappaa tai vahingoittaa ihmisiä. Suomen rikoslain määritelmä tuhopoltolle on teko, jossa tulipalo on sytytetty tai yritetty sytyttää tahallisesti. Vastaava rikosnimike on tuhotyö tai vahingonteko. Tuhopoltosta tulee murha, tappo, kuolemantuottamus, pahoinpitely, vakuutuspetos tai petos, mikäli jokin näistä on tulipalon sytyttämisen motiivi tai seuraus.
Pyromania on sairaus. Pyromaanilta puuttuu rikollinen motiivi tulipalojen sytyttämiseen. Sen sijaan sytyttäminen tapahtuu pakonomaisesti ja kaavamaisesti tavalla, jota pyromaani ei itsekään ymmärrä. Tulipalojen sytyttäminen on pyromaanin tapa ilmaista tunteitaan, kuten esimerkiksi vihaa. Sytyttäminen herättää pyromaanissa suuruuden ja voimakkuuden tunnetta.
Pyromaniaa voidaan verrata pelihimon ja kleptomanian kaltaisiin impulssihäiriöihin, joilla tarkoitetaan kyvyttömyyttä vastustaa mieleen putkahtavia ideoita ja hetkessä syntyvien tarpeitten tyydyttämistä. Tästä syystä pyromaani ei kohdista tuli-iskujaan erityisesti kehenkään tai mihinkään vaan sytyttelee usein autioita rakennuksia, lautapinoja, roskakasoja ja muita kohteita, jotka sijaitsevat syrjäisellä paikalla.
Pyromania on miehillä naisia tavallisempaa.
5 (luku)

5 (viisi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku neljä ja seuraa luku kuusi. Esseetyylisessä tekstissä viisi kirjoitetaan yleensä kirjaimin.
Beslan

Beslan (, ) on Pravoberežjen piirin keskuskaupunki Pohjois-Ossetia-Alaniassa Venäjän federaatiossa. Kaupunki sijaitsee Terekjoen pohjoispuolella noin 22 kilometriä tasavallan pääkaupungista Vladikavkazista luoteeseen. Venäjän Pohjois-Kaukasian halki kulkeva valtatie M29 ja samansuuntainen Venäjän rautateiden ratayhteys kulkee kaupungin kautta.
Beslan on tullut tunnetuksi vuonna 2004 tapahtuneesta, satoja kuolonuhreja vaatineesta koulukaappauksesta.
Vuonna 2010 Beslanin asukasluku oli 36 728. Vuonna 2002 kaupungin asukkaista 81,8 % oli osseetteja ja 13,5 % venäläisiä. 
Muualta Ossetiasta tulleet asukkaat perustivat Beslanin vuonna 1847 paikallishallinnolliseksi kyläksi nimellä "Beslankau", Beslanin kylä. Virallisesti kylän nimeksi tuli kuitenkin "Tulatovo" tai "Tulatovskoje", paikallisen aatelisen Beslan Tulatovin mukaan. Vuonna 1941 kylän nimi muutettiin "Iristoniksi" eli "Ossetilaiseksi (kyläksi)". Iristonista tuli kaupunki 1950 ja se nimettiin "Beslaniksi".
Kaupungissa on elintarviketeollisuutta, muun muassa "AO "Beslan-kombinat"", joka jalostaa maissitärkkelystä, maissiöljyä, melassia, glukoosia ja dekstriiniä sekä konepajateollisuutta, jonka suurin yritys on "Avtospetsoborudovanija", sähköteknistä teollisuutta, tekstiiliteollisuutta sekä rakennustarviketuotantoa. Pravoberežjen piirissä kasvatetaan vehnää, maissia, ohraa, perunoita ja vihanneksia.
China Northwest Airlines

China Northwest Airlines oli yksi Kiinan kansantasavallan ulkomaanlentoyhtiöistä. Sillä oli toimistoja Venäjällä Habarovskissa ja Irkutskissa, Pohjois-Koreassa Pjongjangissa, Etelä-Koreassa Soulissa ja Japanissa Nagoyassa. Nimensä mukaisesti ("Kiinan luoteiset lentolinjat") se vastasi Kiinan ulkomaanlennoista luoteeseen. Vuonna 2002 yhtiö liitettiin China Eastern Airlinesiin.
Laivasto.
Toimintansa aikana China Northwest Airlines käytti seuraavia konetyyppejä:
Flyygelitorvi

Flyygelitorvi on vaskipuhaltimiin kuuluva soitin. Se koostuu samoista osista kuin trumpetti; suukappaleesta, kartiomaisesta putkesta, venttiilikoneistosta, "triggereistä" ja kellosta. Ääni on trumpettiin verrattuna pehmeämpi.
Flyygelitorvella on sama ääniala kuin trumpetilla, mutta ylärekisteriä on vaikeampi hallita. Flyygelitorvella voi myös soittaa suuresta Bb:stä suureen Gb:n asti vaikka trumpetilla nämä äänet eivät soi (suuresta B:stä pieneen Eb:n äänet eivät soi flyygelitorvella). Neliventtiilisellä flyygelitorvella voi soittaa kromaattisesti suuresta Gb:stä ylöspäin, neljäs venttiili madaltaa ääntä kvartilla. Äänialan yläraja on eri jokaiselle soittajalle, kuten muissakin vaskipuhaltimissa, mutta flyygelitorvelle kirjoitetaan harvoin viivaston päälle, jossa sen ääni muuttuu kireäksi.
Flyygelitorvea käytetään nykyään eniten jazzissa, vaskiyhtyeissä ja viihde/popmusiikissa, jossa se on yleinen trumpetistin sivusoitin, mutta sille on sävelletty myös klassista materiaalia. Parhaiten flyygelitorvi toimii soolosoittimena tai vaikka pasuunoiden kanssa sektion ylimpänä äänenä.
Jännitys

Jännitys (tunnus "s" tai "σ") ilmaisee pinta-alayksikköön kohdistuvaa voimaa. Jännityksen yksikkö SI-järjestelmässä on Pascal (Pa = N / m²), joka on myös paineen yksikkö.
Jännityksestä puhutaan esimerkiksi kun voima kohdistuu jotakin rakennetta kannattavaan pulttiin. Nesteen tai kaasun painaessa seinämää puhutaan taas paineesta, vaikka molemmissa tilanteissa voima kohdistuu tiettyyn pinta-alaan. Kappaleen venymä voidaan laskea kimmokertoimen avulla, kun siihen kohdistuva jännitys tunnetaan.
Jännitys voi olla "vetojännitystä", "puristusjännitystä", "taivutusjännitystä" tai "leikkausjännitystä". Vaihtuva jännitys voi aiheuttaa materiaalin väsymistä.
Virtapiiri

Teoreettisessa sähkötekniikassa virtapiiri koostuu piirialkioista ja niitä yhdistävistä johtimista. Käytännön sähkötekniikassa piirialkioita vastaavat erilaiset sähköiset komponentit.
Suljettu virtapiiri on virtalähteiden, johtimien ja sähkölaitteiden muodostama sähkövirran kulkureitti. Avoimesta virtapiiristä ei virta kulje lävitse; virtapiiri voidaan katkaista tarkoituksellisesti esimerkiksi katkaisijalla.
Kirchhoffin säännöt.
Suljetussa virtapiirissä pätevät Kirchhoffin säännöt, joista ensimmäinen on se, että virtapiirin haarautumispisteeseen tulevien sähkövirtojen summa on yhtä suuri kuin siitä lähtevien virtojen summa. Toinen näistä säännöistä on se, että suljetussa silmukassa potentiaalien muutosten summa on nolla, kun potentiaalimuutosten suunnat otetaan huomioon etumerkeillä. Kun virtapiirissä olevien vastusten resistanssit lasketaan yhteen, tämän perusteella voidaan laskea virtapiirin sähkövirran voimakkuus. 
Piirimuunnokset.
Virtapiirien analysointia voi helpottaa piirimuunnoksilla:
RAID (tietotekniikka)

Redundant Array of Independent Disks (RAID) on tekniikka, jolla tietokoneiden vikasietoisuutta ja/tai nopeutta kasvatetaan käyttämällä useita erillisiä kiintolevyjä, jotka yhdistetään yhdeksi loogiseksi levyksi. RAID-tekniikkaa käytetään etenkin siellä, missä levyjen vasteajat tai virheettömyys ovat tärkeitä, kuten tiedosto- ja tietokantapalvelimissa.
Historia.
Nykyisen RAID5:n kaltaisen tekniikan patentoi IBM:n Norman Ken Ouchi vuonna 1977 (U.S. patent 4,092,732) ja Brian Clark (1988, US4761785). Termin RAID esittivät Berkeleyn yliopiston David A. Patterson, Garth A. Gibson ja Randy Katz julkaisussaan ”A Case for Redundant Arrays of Inexpensive Disks (RAID)”. Julkaisu esitettiin kesäkuussa 1988 SIGMOD:issa, jossa he esittelivät RAID1–5-tekniikat. Tekniikan idea on tuoda halvoilla (inexpensive) levyillä kalliita kaupallisia levyjärjestelmiä vastaava vikasietoisuus ja nopeus.
Sovellukset.
Tekniikkaa voidaan soveltaa useilla eri tavoilla, joista seuraavat ovat tavallisimmat. Käytössä on N kappaletta C-kokoisia levyjä.
Toteutus.
RAID-tekniikan vaatiman suoritintehon vuoksi se tehdään yleensä tarkoitukseen varatulla ohjainkortilla, jolloin kyseessä on laitetasolla tehty RAID. Toisaalta minkä tahansa RAID-tekniikan voi tehdä myös ohjelmistolla käyttöjärjestelmän ominaisuuksilla. Halvemmat RAID-ratkaisut käyttävät laskentaan tietokoneen omaa suoritinta, jolloin kyseessä on ohjelmistopohjainen ratkaisu.
RAID-tekniikoita on näiden lisäksi muitakin, ja olemassa olevia voidaan yhdistellä. Kehittyneemmissä palvelimissa rikkoutuneen levyn voi vaihtaa konetta sammuttamatta (hot swap) ja rekonstruktoida RAID-järjestelmän. Yleensä osa levyistä voidaan varata lennossa käyttöön otettavaksi (hot-spare) jolloin levyn rikkoontuessa varalevy aktivoituu automaattisesti.
Luotettavuus ja heikkoudet.
Kiintolevyt vikaantuvat tyypillisesti joko hyvin varhain tai hyvin myöhään käyttöiän mukaan. Lisäksi vikaantumiseen vaikuttavat järjestelmälliset valmistusvirheet (valmistuserät) tai käyttöympäristön riskit (maanjäristykset, virtapiikit, virtakatkot). Näiden seurauksena vikaantumisriski samanlaisille levyille samassa levyjärjestelmässä voi olla samanlainen, ja toinen levy voi vikaantua ennen kuin ensimmäinen vikaantunut levy ehditään vaihtamaan.
Tyhjä joukko

 
Tyhjä joukko on joukko-opillinen kokonaisuus, joka ei sisällä yhtään alkiota. Tyhjän joukon merkki on isohko poikkiviivallinen ympyrä ∅, mutta vaihtoehtoisesti tyhjää joukkoa voidaan merkitä myös tyhjillä aaltosulkeilla {}. Epätyhjä joukko A puolestaan on joukko, joka ei ole tyhjä joukko. Tällöin merkitään A ≠ ∅.
Koska tyhjässä joukossa ei ole yhtään alkiota, on tyhjän joukon jokaiselle alkiolle jokainen väite tosi. Tämä helpottaa monesti tyhjää joukkoa koskevien lauseiden formalisointia. Sen sijaan tyhjälle joukolle kaikki väitteet eivät ole tosia. Epätosi on esimerkiksi väite ”tyhjässä joukossa on alkio”.
Metrisissä avaruuksissa tyhjä joukko on määritelty sekä avoimeksi että suljetuksi.
Tyhjä joukko osajoukkona.
Tyhjä joukko on minkä tahansa joukon osajoukko. Tämä voidaan todistaa seuraavasti:
Tehdään vastaväite: on olemassa joukko A, jonka osajoukko ∅ ei ole. Tällöin joukossa ∅ on oltava alkio, joka ei ole joukon A alkio. Mutta tyhjässä joukossa ei määritelmän mukaan ole alkioita. Siispä vastaväite on johtanut ristiriitaan, joten se ei voi pitää paikkaansa.
Tyhjän joukon merkit tietokonejärjestelmissä.
Tyhjän joukon merkin otti käyttöön ranskalainen matemaatikko André Weil vuonna 1939. Alun perin kyseessä oli norjalainen Ø-kirjain, jolle Weil täten antoi uuden matemaattisen merkityksen. Nykyisin se käsitetään kuitenkin muun muassa Unicodessa eri merkiksi, joka on saanut koodiarvon U+2205.
Koska tyhjän joukon merkkiä on kuitenkin hankala tuottaa tavanomaisella näppäimistöllä eikä se edes sisälly kaikkiin merkistöihin tai fontteihin, korvikkeena voidaan käyttää Latin 1 -merkistöönkin sisältyvää suuraakkosta Ø (U+00D8), joka tosin ei yleensä ole muodoltaan täydellinen ympyrä. Melkein samannäköinen kuin tyhjän joukon merkki mutta pienempi on halkaisijan merkki ⌀ (U+2300).
Teknisesti turvallisin tyhjän joukon merkintätapa ovat aaltosulkeet, sillä ne sisältyvät jo ASCII-merkistöön ja toimivat siis käytännöllisesti katsoen tilanteessa kuin tilanteessa.
Heksadesimaalijärjestelmä

Heksadesimaalijärjestelmä on kantalukujärjestelmä, jonka kantaluku on 16. Heksadesimaalijärjestelmä käyttää tavallisten numeroiden 0–9 lisäksi kirjainmerkkejä A–F merkitsemään lukuja 1010–1510. (Lukujen alaindeksissä oleva luku ilmoittaa lukujärjestelmän kantaluvun.)
"Hexadecimal"-sana otti ensimmäisenä englannissa käyttöön IBM, joka halusi korvata aiemman "sexidecimal"-sanan. Sanan ensiesiintymät ovat 1950-luvulta.
Lukujen muuntaminen.
Heksadesimaalisesta desimaaliseksi.
Laskenta tapahtuu samalla tavoin kuin muissa kantalukujärjestelmissä. Muunnos heksadesimaalijärjestelmästä kymmenkantaiseen tapahtuu kertomalla luvun paikkaa vastaava numero vastaavalla 16:n potenssilla, niin että oikeanpuoleisimman paikka on nolla. Esimerkiksi luku ”FE16” on desimaalisena
 formula_1.
Pidempi luku ”ABCD16” on desimaalisena
 formula_2.
Binääri- ja heksadesimaalijärjestelmän välillä.
Jokainen neljän binäärinumeron (bitin) ryhmä vastaa yhtä heksadesimaalinumeroa. Muuntamisessa voidaan käyttää yllä oikealla olevaa taulukkoa. On huomattava, että bittien ryhmittely tehdään lopusta alkaen. Esimerkiksi
 1001111002 = 1 0011 11002 = 13C16 (ei 9E016!)
ja toisin päin
 13C16 = 1 0011 11002 = 1001111002.
Samankaltaista muunnosmenetelmää voi soveltaa muihinkin lukujärjestelmiin, joissa toisen kantaluku on toisen kantaluvun kerrannainen.
Tietotekniikassa.
Heksadesimaalijärjestelmää käytetään yleisesti tietotekniikassa, koska yksi 16-kantaisen järjestelmän merkki vastaa suoraan puolitavua () eli binäärijärjestelmän neljää peräkkäistä bittiä. Näin esimerkiksi 8-bittisen tavun arvo voidaan ilmaista kahden merkin pituisella heksadesimaaliluvulla.
Ohjelmoinnissa heksadesimaaliluvut erotetaan desimaaliluvuista muun muassa seuraavin tavoin:
Väriarvot HTML:ssä ja CSS:ssä.
Heksadesimaalijärjestelmää käytetään mm. HTML- ja CSS-kielissä väriarvojen merkitsemiseen siten, että kuusinumeroisesta heksadesimaaliluvusta kaksi ensimmäistä numeroa ilmoittavat punaisen (R) määrän, kaksi seuraavaa vihreän (G) määrän ja kaksi viimeista sinisen (B) määrän. Tässä tapauksessa luku erotetaan yleensä laittamalla risuaitamerkki (#) luvun eteen. Esimerkkejä:
Vaihtoehdot heksadesimaalijärjestelmälle.
Toinen ohjelmointiin sopiva kantalukujärjestelmä, jonka kantaluku on kahden potenssi, on oktaalijärjestelmä eli kahdeksanjärjestelmä.
Byterapers

Byterapers () on vuonna 1986 perustettu demoskene-ryhmä. Yli kolmenkymmenen vuoden iällään se on yksi vanhimmista toimivista demoryhmistä. 
Ryhmän synty.
Byterapersin perusti neljä tietokoneharrastajaa Iisalmessa vuonna 1986 ja se tunnetaan parhaiten Commodore 64:lle suunnatuista tuotoksistaan. Alussa ryhmä toimi ajan mukaisesti sekä laillisien että laittomien julkaisujen parissa, kun selvää rajaa crack- ja demoskenen välillä ei ollut vielä olemassa, mistä kielivät ryhmän lukemattomat julkaisut (yli 1 000 kpl).&lt;ref name="byterapers.scene.org/15.3.2007"&gt;&lt;/ref&gt;
Byterapers järjesti monen vuoden ajan aktiivisesti demopartyjä, jotka muodostuivat aikansa tärkeimmiksi vakituisiksi, vuosittaisiksi tapahtumiksi. Vuonna 1988 järjestyillä ensimmäisillä Byterapers-partyillä pidettiin myös Suomen ensimmäinen demokilpailu, jossa Byterapers tuli neljänneksi. Vaikka järjestäjien mukaan demokilpailun malli haettiin ulkomailta, niin yhdestäkään aikaisemmasta ulkomaisesta demokilpailusta ei ole jäljellä todisteita. Niinpä Byterapers järjesti myös maailman vanhimman todistetusti pidetyn demokilpailun Byterapers Party -tapahtumassa Iisalmessa elokuussa 1988. Myöhemmin Byterapersien järjestämiä partyjä olivat myös muun muassa Byterapers Party II vuonna 1990 sekä Gathering '91. Tämän lisäksi ryhmä oli yksi ensimmäisen Assemblyn (1992) järjestäjätahoista.
Amiga- ja PC-ajat.
1990-luvun taittuessa Byterapers rajasi toimintansa yksinomaan lailliselle puolelle, toimi joitakin vuosia erittäin aktiivisesti Amiga-skenessä, palasi sitten yllättäen vahvasti C64-skenen kärkeen ja aktivoitui myöhemmin PC:llä. Ryhmä on myös julkaissut lukuisia mobiilidemoja eri alustoille.
Vuosituhannen vaihteessa ryhmän toiminta on vähentynyt, joskin uusia demoja on julkaisu muun muassa Assembly-tapahtumassa. Syynä toiminnan hiipumiseen ovat jo yli 30-vuotiaiden entisten aktiivijäsenten perhe- ja työkiireet. Toiminnan painopiste on siirtynyt suomalaisen demoskenehistorian säilömiseen ja keräämiseen.
Vuonna 2016 julkistetussa Iisalmen Eteläisen Pohjolankadun junasiltaan valmistetussa graffitissa Byterapers esitetään yhtenä suurimmista Iisalmelaisista ylpeyden aiheista mm. Kekkosen ja Olvin ohella. 
Tunnetuimpia tuotoksia.
Byterapers on menestynyt demo- ja muissa kilpailuissa lukuisilla demopartyilla Suomessa ja ulkomailla. Ryhmän demoista "Extremes" voitti Assembly '95:n C64-demokilpailun ja "Limbo" Assembly '02:n mobiilidemokilpailun.
Advance Australia Fair

Advance Australia Fair on Australian kansallislaulu, joka esitettiin ensimmäisen kerran Sydneyssä vuonna 1878. Kansallishymni siitä tuli 1984, jolloin sanoitusta muutettiin vähemmän brittivaltaa korostavaksi. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut skotlantilaissyntyinen Peter Dodds McCormick.
Sanoitukset.
Nykyiset sanat.
&lt;poem&gt;Australians all let us rejoice,
For we are one and free;
We've golden soil and wealth for toil,
Our home is girt by sea;
Our land abounds in nature's gifts
Of beauty rich and rare;
In history's page, let every stage
Advance Australia fair!
In joyful strains then let us sing,
"Advance Australia fair!"
Beneath our radiant Southern Cross,
We'll toil with hearts and hands;
To make this Commonwealth of ours
Renowned of all the lands;
For those who've come across the seas
We've boundless plains to share;
With courage let us all combine
To advance Australia fair.
In joyful strains then let us sing
"Advance Australia fair!"&lt;/poem&gt;
Muutokset.
Alkuperäisessä laulussa oli neljä säkeistöä, joista kolmas ja neljäs säkeistö jätettiin pois omaksuttaessa ja joitain sanoja ensimmäisessä ja toisessa säkeistössä muutettiin. Vuonna 2021 rivistä "For we are young and free" tulee "For we are one and free". Muutoksen tarkoituksena oli tunnustaa alkuperäiskansojen australialaiset, jotka ovat asuneet Australiassa yli 60 000 vuotta.
Alkuperäiskansojen kielillä.
Australian kansallislaulu on myös laulettu monilla aboriginaalien kielillä, mukaan lukien dharawal (kahdesti), noongar, warlpiri, yugambeh-bundaljung, yolngu pitjantjatjara. ja ngunawal. Ehkä tunnetuin näistä on Dharawal-versio, joka näkyy alla.
Australian ja Argentiinan välisessä rugby-ottelussa laulettiin erilaisia ​​Dharawal-lyriikoita kuin edellä.
Australian dollari

Australian dollari (merkki: $; tunnus: AUD) on Australiassa käytettävä rahayksikkö. Myös lyhenteitä A$ ja AU$ käytetään maailmalla toisinaan erottamaan se muista dollariarvoisista valuutoista. Se on myös Kiribatin, Naurun ja Tuvalun virallinen rahayksikkö. Vuonna 1996 siitä tuli maailman ensimmäinen rahayksikkö, jonka kaikki setelit on tehty polymeerimuovista paperin sijaan. Yksi dollari jakautuu 100 senttiin ("cent").
Australian dollari oli vuonna 2019 maailman 5. vaihdetuin valuutta (1. Yhdysvaltain dollari, 2. euro, 3. jeni, 4. Englannin punta).
Historia.
Australian dollari on ollut Australian rahayksikkönä vuodesta 1966, jolloin se korvasi aiemman rahayksikön, Australian punnan. Australian silloisen pääministerin Robert Menziesin tahdosta uuden rahayksikön nimeksi oli tulla "Royal". Joitakin koevedoksia "royaleista" ehdittiin painattaa, mutta erikoinen nimi osoittautui epäsuosituksi ja nimi vaihdettiin "dollariksi".
CVS

CVS () on versionhallintajärjestelmä lähdekoodien hallintaan. CVS on niin sanottu toisen sukupolven versionhallintajärjestelmä, joka seuraa useampia tiedostoja, mutta riippuu keskitetystä palvelimesta.
CVS:n kehityksen aloitti Dick Grune skripteillä, jotka hän julkaisi codice_1 uutisryhmässä heinäkuussa 1986. CVS oli aluksi käyttöliittymä () RCS:lle.
Vaikka ohjelmakoodia näistä skripteistä ei myöhemmin enää käytetty niiden algoritmit säilyivät myöhemmissä versioissa. CVS sallii useamman käyttäjän työskennellä saman tiedoston parissa, jolloin muutokset on yhdistettävä () ennen tallennusta ().
Subversion kehitettiin korjaamaan CVS:n ongelmakohtia.
Versio vs. revisio.
CVS:n yhteydessä käytetään "versiota" tarkoittamaan "julkaisunumeroa" (markkinointiterminä tuotteen versiolle) ja "revisiota" CVS:n sisäisen versioinnin numerolle.
Metodinäytteleminen

Metodinäytteleminen tarkoittaa näyttelemisen menetelmiä, joilla pyritään vahvaan roolihenkilöön eläytymiseen ja maneerien karsimiseen. Näyttelijät pyrkivät näillä menetelmillä kehittämään itsessään roolihenkilön ajatuksia ja tuntemuksia, jotta esitys olisi todenmukaisempi. Metodinäyttelemistä voi verrata klassisempiin näyttelemisen muotoihin, joissa näyttelijät simuloivat ajatuksia ja tunteita ulkonaisempien keinojen, kuten äänenkäytön ja ilmeiden avulla. Kaikessa metodinäyttelemisessä ei sovelleta samaa lähestymistapaa, mutta metodinäyttelemisellä viitataan usein Lee Strasbergin luomiin käytäntöihin, joiden avulla näyttelijät hyödyntävät omia tunteitaan ja muistojaan rooleissa. He käyttävät apunaan harjoituksia, jotka liittyvät tunne- ja liikemuistiin. Suuntauksen kehittäjä, amerikkalainen teatterinjohtaja Lee Strasberg opetti ryhmäänsä keskittymään luonnollisuuteen ja eläytymään rooliin omien tunteiden kautta. Venäläisen teatteriteoreetikon Konstantin Stanislavskin mukaan roolihahmon tunnetiloja tuli johtaa näyttelijän omista kokemuksista. 
Alun perin teatterimaailman ilmiönä syntynyt metodinäytteleminen tuli suuren yleisön tietoisuuteen teatteriohjaajana toimineen Elia Kazanin siirryttyä elokuvaohjaajaksi. Metodinäyttelemistä teki tutuksi hänen Actors Studio -oppilaistaan etenkin Marlon Brando.
Jack Nicholson on tunnettu neuroottisista roolihahmoistaan, ja hän onkin opettanut metodinäyttelemistä. 
Lee Strasbergin oppilas, näyttelijä ja näyttelyn opettaja Stella Adler kehitti oman menetelmän, jossa näyttelijän ei tarvitse hyödyntää omia kokemuksiaan, vaan mielikuvituksen avulla kuvitella hahmon olosuhteet ja tunteet kohtauksen aikana. Adlerin oppilaita olivat muun muassa Marlon Brando ja Robert De Niro.
Tunnettuja metodinäyttelijöitä ovat esimerkiksi Al Pacino, Dustin Hoffman ja Daniel Day-Lewis.
Jouko Turkan soveltamana metodi perustui emotionaalisesti ja fyysisesti raskaisiin harjoituksiin, joilla näyttelijä pyrki yhdentymään roolihahmonsa kanssa tuottaakseen mahdollisimman luonnollisen tulkinnan, jossa roolihahmon eleet ja puhetapa tulevat hänestä esiin.
James Dean käytti metodinäyttelemisen tekniikoita kaikissa tärkeimmissä elokuvissaan eli Eedenistä itään, Nuori kapinallinen ja Jättiläinen. Tähän hän sai oppia mm. ihailemaltaan Marlon Brandolta. Metodinäyttelemisessään James Dean yhdisti omat varhaiset kokemuksensa kuhunkin roolihahmoonsa.