tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Imperatiivinen mandaatti

Imperatiivinen mandaatti on periaate, jonka mukaan kansanedustaja on velvollinen vastaamaan poliittisista päätöksistään äänestäjilleen omia vaalilupauksiaan vastaavalla tavalla. Imperatiivisin mandaatin suomalainen puhekielinen vastine voisi olla vaalilupauksen pitopakko.
Imperatiivisen mandaatin puuttuminen on yleinen länsimainen oikeusperiaate. Imperatiivisen mandaatin rikkominen, eli esimerkiksi kansanedustajan vaalilupauksen vastaisella tavalla toimiminen johtaisi jonkinasteiseen ennaltamääriteltyyn seuraamukseen kuten esimerkiksi varoitukseen, viranmenetykseen ja/tai rangaistustoimenpiteisiin.
Imperatiivisen mandaatin puuttuminen (ns. vapaa mandaatti; katso myös Imperatiivisen mandaatin kielto) tarkoittaa, että kansanedustajalla ei ole velvollisuutta pitää vaalilupauksiaan eli hän voi toimia oman harkintansa mukaisesti – jopa vastakkaisesti vaalilupauksiinsa nähden – ja voi muuttaa vapaasti poliittisen näkökantansa vaalikauden aikana ilman seuraamuksia. Jos imperatiivinen mandaatti olisi käytössä, pitäisi kansanedustajan kysyä äänestäjiensä mielipidettä vaalikauden aikana esille tulevista uusista asioista. Tämä taas olisi vaikea toteuttaa, koska äänestys on salainen, eikä kansanedustajalla siis ole nimiluetteloa äänestäjistään.
Suomen perustuslaki.
Suomessa kansanedustajilla ei ole imperatiivista mandaattia.
Suomen nykyisessä perustuslaissa imperatiivisen mandaatin puute määritellään seuraavasti:
Perustuslain säädös kansanedustajan riippumattomuudesta pyrkii suojaamaan kansanedustajaa asiattomalta painostukselta ja toisaalta vähentää kansanedustajan vastuuta äänestäjille ja omien vaalilupausten pitämisestä. Kansanedustaja ei siis ole velvollinen noudattamaan äänestäjilleen antamiaan vaalilupauksiaan, mutta toisaalta häntä voivat sitoa henkilökohtaiset poliittiset näkemykset, lobbausryhmien painostus tai suosio, puoluekuri ja/tai henkilökohtaisen hyödyn saavuttaminen eli korruptio.
Historia.
Imperatiivisen mandaatin periaate ulottuu keskiajalle. Sen otti käyttöön vallankumoukselliset järjestöt Pariisissa vuonna 1793 mutta sen kumosi Ranskan kansalliskokouksen royalistit vuonna 1789 estääkseen kansalaisten vaikutuksen edustajiin. Imperatiivinen mandaatti hylättiin myös Amerikan vallankumouksessa.
Imperatiivinen mandaatti oli käytössä Pariisin kommuunissa ja Neuvostojen kommunistisessa liikkeessä.
Nykyisissä poliittisissa liikkeissä.
Imperatiivista mandaattia on käyttetty United Democratic Frontissa joka toimii Etelä-Afrikassa sekä EZLN:issä joka toimii Meksikossa.
Myeloperoksidaasi

Myeloperoksidaasi on entsyymi, joka hapettaa vetyperoksidin avulla kloridi-ionit hypokloorihapokkeeksi. Hypokloorihapokkeella on antibakteerisia ominaisuuksia, joten myeloperoksidaasi on osa ihmisen immuunijärjestelmää. Myeloperoksidaasin EC-numero on EC 1.11.2.2.
Esiintyminen ja ominaisuudet.
Ihmisellä ja muilla eläimillä myeloperoksidaasia esiintyy erityisesti neutrofiileissä, joka on yksi valkosolutyyppi. Sitä esiintyy pienemmissä määrin myös monosyyteissä ja maksan Kupfferin soluissa. Rakenteeltaan ihmisen myeloperoksidaasientsyymi on kahdesta samanlaisesta alayksiköstä muodostunut homodimeeri. Sen molekyylimassa on noin 150 kDa. Myeloperoksidaasi vaatii toimikseen prosteettiseksi ryhmäkseen hemiryhmän. Entsyymin poikkeuksellinen vihreä väri johtuu siihen sitoutuneesta hemiryhmästä. Entsyymi katalysoi kloridi-ionin hapettamista hypokloorihapokkeeksi vetyperoksidin avulla. Muita yhdisteen katalysoimia reaktioita ovat bromidi-ionien hapettaminen hypobromihapokkeeksi, jodidi-ionin hapettaminen hypojodihapokkeeksi, tiosyanaatti-ionin hapettaminen hypotiosyaniitti-ioniksi. Myös näillä yhdisteillä on antibakteerisia ominaisuuksia. Myeloperoksidaasi kykenee hapettamaan myös eräitä orgaanisia yhdisteitä. Myeloperoksidaasin inhibiittoreita ovat muun muassa syanidi-, nitriitti- ja atsidi-ionit sekä eräät orgaaniset yhdisteet, kuten 4-aminobentsoehappohydratsiini. 
Perinnöllinen myeloperoksidaasin puutos heikentää immuunipuolustusta ja bakteerien tappaminen voi kestää jopa kaksi kertaa pidempään kuin normaalista. Puutoksen aiheuttama haitta ei kuitenkaan ole useinkaan erityisen vakava, sillä myös myeloperoksidaasista riippumattomat bakteereja tappavat puolustusmekanismit ovat tehokkaita. Kohonnut myeloperoksidaasipitoisuus voi kertoa kohonneesta sydänkohtausriskistä.
Breathless (The Corrsin kappale)

Breathless on irlantilaisyhtye The Corrsin kappale. Kappale julkaistiin 18. heinäkuuta 2000 heidän kolmannen, In Blue -studioalbumin ensimmäisenä singlenä. ”Breathlessin” sanoitti ja tuotti Robert John ”Mutt” Lange, joka on tuottanut myös esimerkiksi Shania Twainin, Bryan Adamsin ja Def Leppardin kappaleita.
Kappale sai kriitikoilta yleisesti ristiriitaisen vastaanoton; Jotkut kutsuivat sitä seksikkääksi ja hitiksi, mutta toiset taas tunsivat sen heikoksi. Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Mojaven aavikolla ja sen ohjasi Nigel Dick.
Urtasvaara

Urtasvaara () on Enontekiön käsivarressa 14 kilometrin päässä Haltista lounaaseen oleva tunturi. Sen korkeus on 1 060 metriä.
Miroslav Dvořák (yhdistetyn hiihtäjä)

Miroslav Dvořák (s. 3. maaliskuuta 1987 Liberec) on tšekkiläinen yhdistetyn hiihtäjä.
Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Dvořák sijoittui yhteislähtökilpailussa 16:nneksi. Vancouverin talviolympialaisissa 2010 Dvořák oli 28:s suurmäen kilpailussa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui normaalimäen Gundersen-kilpailussa 11:nneksi. Yhdistetyn maailmancupissa Dvořák on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi Almatyn suurmäen Gundersen-kilpailussa helmikuussa 2013, Tšaikovskin normaalimäen ja suurmäen Gundersen-kilpailuissa tammikuussa 2014 sekä Kuusamon suurmäen Gundersen-kilpailussa marraskuussa 2014.
Usipetit

Usipetit oli muinaisgermaaninen kansa nykyisen Luoteis-Saksan alueella. Heidän latinankielinen nimensä "usipetes" oli ilmeisesti kelttiläisperäinen ja merkitsi "hyvät ratsastajat". Usipetit ylittivät yhdessä tenkterien kanssa Reinin vuonna 59 tai 58 eaa. ja joutuivat taisteluihin Caesarin johtamien roomalaisjoukkojen kanssa. Myöhemmin he asettuivat Lahnin rannoille ja sulautuivat lopulta frankkeihin.
Englannin 1. divisioonan kausi 1896–1897

Englannin 1. divisioonan kausi 1896-1897 oli yhdeksäs kausi, kun ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1. divisioonassa oli kuusitoista joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kaksi viimeistä joutuivat testiotteluihin 2. divisioonan parhaita vastaan.
Uutena joukkueena 1. divisioonassa pelasi 2. divisioonasta noussut Liverpool FC, joka nousi yhden välivuoden jälkeen takaisin korkeimmalle sarjatasolle.
Liigan mestaruuden voitti toista kertaa perättäin Aston Villa.
Sarjataulukko.
Kaksi viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kahta parasta vastaan.
Ottelut.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Testiottelut.
Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kaksi viimeistä ja 2.divisioonan kaksi parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
Testiotteluiden jälkeen Notts County nousi 1.divisioonaan ja Burnley putosi 2.divisioonaan.
Järvialue

Järvialue on monien seutujen nimissä esiintyvä sana:
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2005

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2005 pelattiin Tšekissä huhtikuussa 2005. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat näissä historian seitsemänsissä alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Rosvokotinga

Rosvokotinga ("Ampelion rufaxilla") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rosvokotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Boliviassa ja Perussa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kastanjakotinga

Kastanjakotinga ("Doliornis remseni") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kastanjakotingaa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Sen kannaksi arvioidaan 5 400 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen kanta on pieni ja vähenemässä, ja koska sen elinympäristöt ovat tuhoutumassa.
Punaperäkotinga

Punaperäkotinga ("Doliornis sclateri") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punaperäkotingaa tavataan kotoperäisenä Perun itäosissa. Sen kannaksi arvioidaan noin 3 600 yksilöä. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi, koska sen populaatio on pieni, ja vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Perunsilpoja

Perunsilpoja ("Phytotoma raimondii") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Perunsilpojaa tavataan Perun pohjoisosien rannikolla. Sen kannaksi arvioitiin vuonna 2018 vähintään 3 300 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue on pieni ja sirpaloitunut, ja koska sen populaatio on pienenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Silpoja

Silpoja ("Phytotoma rutila") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Silpojaa tavataan Etelä-Amerikassa Boliviasta Argentiinanan keskiosiin. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jessie Ware

Jessica Lois ”Jessie” Ware (s. 15. lokakuuta 1984 Lontoo, Englanti) on brittiläinen laulaja-lauluntekijä.
Waren kansainvälisesti tunnetuin kappale on vuonna 2012 julkaistun Devotion-esikoisalbumin kolmas single ”Wildest Moments”.
Hänen isosiskonsa on näyttelijä ja malli Hannah Ware. Heidän isänsä on muun muassa ajankohtaisohjelmassa "Panorama" työskennellyt toimittaja John Ware.
Aili Jokelainen

Iida (Ida) Aili Jokelainen (17. marraskuuta 1924 Sotkamo – 29. marraskuuta 2019) oli suomalainen kodin teknologian tutkija.
Sotkamolaissyntyinen maanviljelijän tytär Aili Jokelainen valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi vuonna 1956, lisensiaatiksi 1959 ja väitteli siellä tohtoriksi 1965. Hän oli Helsingin yliopiston kodinhoito-opin opettaja 1966–1973 ja kodin teknologian vt. professori 1970–1973. Vakituinen professori hän oli vuosina 1973–1991, josta vuoteen 1977 ylimääräisenä professorina. Hänen väitöskirjansa käsitteli saamelaisten ruokavaliota.
Jokelainen aloitti kodin teknologian opetuksen ilman aiempaa esimerkkiä. Tämä oli suuri haaste, johon liittyi myös uuden laitoksen tilojen, toimintojen ja käytäntöjen hahmottaminen sekä opetus- ja tutkimuslaitteiden ja -välineiden hankinta. Hän joutui tällöin myös tuottamaan oppimateriaalin ja oppikirjojen alan peruskursseja varten.
Jokelaisen oma tutkimustyö painottui puhtausteknologiaan. Väitöskirjatyössään hän perehtyi radioaktiivisten menetelmien käyttöön, ja tätä kokemusta hän sovelsi luodessaan puhdistumisen mittaamiseen käytettäviä menetelmiä. Hän tutki radioaktiivisin menetelmin sekä kovien pintojen että tekstiililattioiden puhdistumista. Suurinta mielenkiintoa hän tunsi laboratorio-oloissa tehtyihin tutkimuksiin. Aiheen käytännönläheisyys vaati kuitenkin häntä laajentamaan tutkimusta myös työelämään ja arjen kotitaloustyöhön.
Nicole Gontier

Nicole Gontier (s. 17. marraskuuta 1991 Aosta) on italialainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän edustaa Italian armeijan seuraa Centro Sportivo Esercitoa. Hän on pituudeltaan 165 cm. ja painoltaan 59 kg.
Gontier hiihti toisen osuuden Italian viestijoukkueessa, joka sai pronssia Nové Měston MM-kilpailuissa 2013. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän oli kolmannella osuudella Italian saadessa niin ikään pronssia. Nuorten MM-kilpailuissa hän sai viestissä hopeaa Nové Městossa 2011 ja Kontiolahdella 2012 sekä pronssia Canmoressa 2009. EM-kilpailujen nuorten sarjassa hän saavutti normaalimatkalla pronssia Brezno-Osrbliessa 2012. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailussa hän sai sekaviestissä hopeaa Forni Avoltrissa 2013. Maailmancupin osakilpailussa hän on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi Oberhofn pikakilpailussa tammikuussa 2015.
Mark Arcobello

Mark Robert Arcobello (s. 12. elokuuta 1988 Milford, Connecticut) on yhdysvaltalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.Pelaajauransa päätettyään Arcobello sai paikan sveitsiläisjoukkue HC Luganon U18-joukkueen apuvalmentajana.
Varaamaton Arcobello pelasi ennen ammattilaisuraansa yliopistokiekkoa Yalen yliopiston joukkueessa. Hän pelasi kaudella 2010–2011 AHL-seura Oklahoma City Baronsissa ja ECHL-seura Stockton Thunderissa. Seuraavien kolmen kauden aikana hän pelasi Oklahoma City Baronsissa sekä lisäksi NHL:ää Edmonton Oilersisa yhden ottelun kaudella 2012–2013 ja 41 ottelua kaudella 2013–2014. Seuraavalla kaudella hän edusti peräti neljää NHL-seuraa. Hän pelasi Edmontonissa 36 ottelua, Nashville Predatorsissa neljä, Pittsburgh Penguinsissa kymmenen ja Arizona Coyotesissa 27 ottelua.
Arcobello kuului MM-pronssia saaneeseen Yhdysvaltain joukkueeseen Tšekissä 2015.
Michael Sloan

Michael Fred Sloan (14. lokakuuta 1946 New York – 13. elokuuta 2025 New York) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän oli naimisissa näyttelijä Melissa Sue Andersonin kanssa.
Kolmikolkkahattu (baletti)

Kolmikolkkahattu (, ransk. "Le Tricorne)" on Manuel de Fallan balettiteos, jonka ensiesitys oli vuonna 1919. Sen tilasi säveltäjältä Ballets russes'n johtaja Sergei Djagilev.
De Falla sävelsi ensimmäisen maailmansodan aikana kaksinäytöksisen pantomiimibaletin "El corregidor y la molinera". Pienelle kamariorkesterille sovitettu teos ensiesitettiin vuonna 1917. Sergei Djagilev istui ensi-iltayleisön joukossa ja pyysi näytöksen jälkeen de Fallaa kirjoittamaan baletin uudelleen isolle orkesterille, minkä tuloksena syntyi "Kolmikolkkahattu". 
Baletin tarina perustuu Granadassa syntyneen Pedro Antonio de Alarcón pienoisromaaniin, jonka pohjalta Martinez Sierra kirjoitti libreton. Se kertoo kaupungin pormestarista, joka ihastuu naimisissa olevaan myllärin vaimoon. Vaimoa ahdistellessaan hän putoaa virtaan ja joutuu riisumaan märät vaatteensa. Mylläri löytää pormestarin viitan ja kolmikolkkahatun ja jättää viestin että hän menee tapaamaan pormestarin vaimoa. 
Ballets russes ensiesitti "Kolmikolkkahatun" 22. heinäkuuta 1919 Lontoossa Alhambra Theatressa. Menestyksekäs esitys teki de Fallasta maailmankuulun. Lavastuksen ja puvustuksen suunnitteli Pablo Picasso ja koreografian laati Léonide Massine. Djagilev olisi halunnut de Fallan johtavan ensi-illan orkesteria, mutta tämä ei katsonut taitojensa riittävän niin ison orkesterin kapellimestariksi. Niinpä yhden harjoituksen jälkeen de Falla siirsi tehtävän Ernest Ansermet’lle.
Pääosissa tanssivat Tamara Karsavina, Léonide Massine ja Leon Woizikovsky.
Teoksen osat.
Teoksesta on tehty orkesterisarja, jonka osat ovat:
Patrick Favre

Patrick Favre (s. 30. heinäkuuta 1972 Aosta) on italialainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän on ammatiltaan sotilas, ja edusti aktiiviurallaan Italian armeijan seuraa Centro Sportivo Esercitoa. Hän on pituudeltaan 180 cm.
Favre sijoittui Lillehammerin olympialaisissa 1994 viestissä kuudenneksi. Antholzin MM-kilpailuissa 1995 hän oli viestissä neljäs ja pikakilpailussa viides. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 1996 hän sai joukkuekilpailussa pronssia. 
Favre hiihti Brezno-Osbrlien MM-kilpailuissa 1997 kolmannen osuuden pronssia saaneessa Italian viestijoukkueessa. Pikakilpailussa hän oli neljäs, takaa-ajossa viides ja normaalimatkalla viidestoista. Kontiolahden MM-kilpailuissa 1999 hän sai pikakilpailussa nolla-ammunnalla hopeaa 22 sekuntia Frank Luckille hävinneenä. Takaa-ajokilpailussa hän oli kahdeksas. Pokljukan MM-kilpailuissa 2001 hän sijoittui yhteislähtökilpailussa kuudenneksi ja normaalimatkalla 13:nneksi.
Favre sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi kaudella 1994–1995. Hän voitti maailmancupissa pikakilpailun Ruhpoldingissa kaudella 1993–1994 ja normaalimatkan Bad Gasteinissa kaudella 1994–1995. Toiseksi hän sijoittui Antholzin normaalimatkalla kaudella 1993–1994 ja Kontiolahden MM-hopeasprintissä 1999. Kolmas hän oli Ruhpoldingin pikakilpailussa kaudella 1994–1995.
If You Have Ghost

If You Have Ghost on ruotsalaisen metalliyhtyeen Ghostin EP-levy. Se julkaistiin 19. marraskuuta 2013 levymerkillä Loma Vista Recordings. EP nauhoitettiin loppukesällä 2012, aikaisemmin kuin huhtikuussa 2013 ilmestynyt "Infestissumam".
EP koostuu neljästä cover-kappaleesta sekä yhtyeen oman kappaleen "Secular Haze" konserttitallenteesta yhtyeen esiintymisestä Williamsburgissa, Brooklynissä. Roky Ericksonin kappale "If You Have Ghosts" julkaistiin ennakkoon internetissä.
Taustaa.
Yhtye oli tutustunut Foo Fightersin Dave Grohliin juuri ennen toisen studioalbumin, "Infestissumamin" nauhoituksia loppukesällä 2012. Ennen EP:n nauhoituksia yhtye vietti viikon Grohlin kanssa, ja kappaleita kaavailtiin ensin tulevan studioalbumin B-puoliksi. Lopulta yhtye päätti nauhoittaa kappaleista oman äänitteensä julkaistavaksi "Infestissumamin" jälkeen. Kappaleet nauhoitettiin Grohlin kotistudiossa, joka toimi myös EP:n tuottajana sekä soitti "If You Have Ghosts" kappaleen rumpuosuuden.
Grohl on esiintynyt anonyymin Nameless Ghoulin asussa, mutta on epäselvää onko hän soittanut Ghostin konsertissa. Albumia myytiin julkaisuviikollaan Yhdysvalloissa n. 5000 kappaletta, ja se sijoittui The Billboard 200 -listan sijalle 87.
Orgy

Orgy on yhdysvaltalainen industrial metal -yhtye Kalifornian Los Angelesista. Yhtye kuvailee musiikkiaan "Death Popiksi". Orgyn uudelleenperustuksen myötä laulaja Jay Gordon oli alkanut tehdä yhteistyötä Skrillexin kanssa, mikä johti bändin soundin Dubstep-henkisempään suuntaan.
Historia.
Orgyn perustivat vuonna 1994 Jay Gordon ja kitaristit Ryan Schuck ja Amir Derakh. Basisti Paige Haley ja rumpali Bobby Hewitt liittyivät yhtyeeseen pian perustuksen jälkeen. Derakh oli niittänyt mainetta jo 80-luvulta asti Rough Cutt -yhtyeessä ja Hewitt oli soittanut Electric Love Hogsin riveissä. Gordon ja Derakh olivat myös kokeneita tuottajia, jotka olivat keskenään tuottaneet muun muassa Coal Chamberin self titled -julkaisun.
Puoli vuotta yhtyeen perustamisesta Kornin Jonathan Davis allekirjoitti Orgyn Elementreelle.
Candyass ja Vapor Transmission.
Vuonna 1998 Orgy julkaisi debyyttialbuminsa Candyassin. Levyn jonka nimi sai inspiraationsa yhtyeen tapaamasta Drag queenista. Levy menestyi erinomaisesti ja myi lähes kaksi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, New Order -laina Blue Monday ja Stitches. Jonathan Davis esiintyi Revival-kappaleella.
Vuonna 2000 yhtye julkaisi Sci-fin inspiroiman Vapor Transmissionin, joka ei menestynyt aivan yhtä hyvin kuin edeltäjänsä mutta ylitti yhdysvaltain kultalevyrajan, eli 500 000 myytyä kappaletta.
Punk Statik Paranoia.
Hylättyään Reprisen oletettavasti huonomman menestyksen johdosta, Orgy siirtyi itsenäiselle D1-levymerkille ja julkaisi Punk Statik Paranoian. Levy oli floppi, eikä yltänyt lähellekään edeltäjiensä myyntilukuja
Vuonna 2003 Ryan Shuck ja Amir Derakh siirtyivät Orgysta myös Julien-K:n riveihin.
Hajoaminen.
Vuonna 2008 Ryan Shuck kertoi Orgyn paluun olevan suunnitteilla, mutta Julien-K:n aiheuttamat kiireet hidastivat suunnitelmia. Vuonna 2010 Derakh myös mainitsi Orgyn paluun.
Paluu.
Lokakuun 25. 2010 Derakh ja Shuck ilmoittivat jättävänsä Orgyn. Jay Gordon ilmoitti omistavansa Orgy-nimen ja jatkavan musiikin tekoa uudella kokoonpanolla. Gordon ilmoitti muiden jäsenten olevan liian kiireisiä. Vuonna 2011 Blabbermouth-sivuston haastattelussa Shuck ja Derakh kertoivat heidän välejensä tulehtuneen Gordoniin kokoonpanosotkujen aikana.
Vuonna 2012 Orgy palasi lavoille muun muassa Deadsyn, THESTARTin, Snotin ja Run, Run, Runin jäsenten kanssa. Gordon oli ainoa alkuperäisjäsen yhtyeessä. Saman vuoden lopussa yhtye julkaisu myös uuden "Grime of the Century" -singlen, joka on saanut pääosin positiivisen vastaanoton.
Saaga (nimi)

Saaga tai Saga on pohjois­maissa esiintyvä naisen etunimi. Nimi johtuu sanasta "saga", joka merkitsee varsinaisesti Norjan ja Islannin viikinki­ajan ja varhaisen keski­ajan historiaan liittyviä kauno­kirjallisia kertomuksia, saagoja, mutta joka ruotsin kielessä tarkoittaa myös satua. Alun perin sana on merkinnyt näkijää, ja Saga oli skandi­naavisessa myto­logiassa myös runouden ja historian jumalattaren nimi, joka toisinaan on samastettu myös Frigg:n kanssa. Saaga on nimen suomen­kielinen muoto, muissa kielissä nimi esiintyy muodossa Saga.
Suomessa nimi Saaga on 1900-luvun alusta lokakuuhun 2025 mennessä annettu noin 1 840 1 393 ja Saga 5 332 henkilölle.
Vuodesta 2015 lähtien Saagan nimipäivä on suomen­kielisen kalenterin mukaan 17. lokakuuta, joka jo ennestään on ollut suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Sagan nimi­päivä.
Ivan Tšernjahovski

Ivan Tšernjahovski (, Ivan Danilovitš Tšernjahovski) (1906–1945) oli toisessa maailmansodassa puna-armeijan nuorin kenraali ja nuorin rintamakomentaja. Hän oli yksi harvoista juutalaisista, joiden annettiin toimia sen ylimmässä upseeristossa. Tšernjahovski johti itärintamalla Neuvostoliiton Valko-Venäjän rintamaa vuoden 1944 alusta alkaen.
Tšernjahovski komensi Kurskin taistelussa 60. Armeijaa heinäkuussa 1943. Sen jälkeen hänet nimitettiin 3. Valko-Venäjän rintaman komentajaksi, kun se oli aloittamassa operaatio Bagrationia. Suurhyökkäyksessä hän johti Minskiä kohti tehdyn pihtiliikkeen oikeaa kärkeä ja hyökkäsi Saksan 3. panssariarmeijan kimppuun Vitebskin lähellä. Myöhemmin hänen armeijansa vyöryivät Liettuaan, valtasivat Vilnan 13. heinäkuuta 1944 ja jatkoivat etenemistä kohti Itä-Preussia. Königsberg vallattiin tammikuussa 1945 ankarien taistelujen jälkeen. Helmikuussa 1945 Tšernjahovski kaatui saatuaan osuman kranaatinsirpaleesta lähellä Mehlsackia. Tšernjahovski haudattiin Vilnaan, hänen nimeään kantaneeseen puistoon, josta se siirrettiin vuonna 1992 Moskovaan. Tšernjahovskin kunniaksi entinen saksalainen "Insterburgin" kaupunki Kaliningradin alueella nimettiin Tšernjahovskiksi.
Suomesta Mustalle merelle

Suomesta Mustalle merelle, Von Finnland bis zum Schwarzen Meer tai Vorwärts nach Osten, on saksalainen marssilaulu, joka tilattiin säveltäjä Norbert Schultzelta motivoimaan Saksan hyökkäystä itään toisessa maailmansodassa. Laulussa sanotaan muun muassa "Führer befiehl, wir folgen dir!" (). Vaikka marssi on ehkä kansainvälisesti parhaiten tunnettu saksalainen propagandateos, joka symbolisoi Saksan hyökkäystä itään, jostain syystä Suomessa se on vähemmän tunnettu.
Gary Lauck

Gerhard "Gary" Rex Lauck (s. 1953) on yhdysvaltalainen uusnatsiaktivisti ja kustantaja. Hän johtaa NSDAP/AO-nimistä uusnatsijärjestöä. Koska Lauck asui pitkään Lincolnissa Nebraskassa, hänestä on käytetty pilkkanimeä "Farm Belt Führer".
Elämä.
Gary Lauck syntyi vuonna 1953 Milwaukeessa Wisconsinissa amerikansaksalaiseen perheeseen. Perhe muutti vuonna 1965 Lincolniin Nebraskaan, missä Lauckin isä toimi Nebraskan yliopiston insinööritieteen professorina. Lauck tutustui Adolf Hitlerin "Mein Kampfiin" filosofian opintojensa yhteydessä. Omien sanojensa mukaan hän ymmärsi heti kirjan luettuaan olevansa kansallissosialisti.
1970-luvulla Lauck tutustui sekä Amerikassa että Saksassa useisiin entisiin natseihin ja sai heiltä vaikutteita. Vuonna 1974 hän rekisteröi NSDAP/AO:n Lincolnissa "yleishyödylliseksi yhdistykseksi". Järjestö aloitti propaganda-aineiston tuottamisen ja levittämisen, ja vuonna 1976 Mainzin poliisi pidätti Lauckin tämän aineiston hallussapidosta. Hän sai samana vuonna toiminnastaan neljän kuukauden vankeustuomion. Lauck karkotettiin eliniäkseen Saksan liittotasavallasta, mutta hän jatkoi propagandan tuottamista Yhdysvalloissa ja julkaisi "The New Order" -lehteä. Hän myös solmi läheiset suhteet moniin amerikkalaisiin rasistisiin ryhmiin.
Koska Lauck ei voinut itse mennä Saksaan, hän palkkasi Michael Kühnenin ja muutaman muun uusnatsin levittämään propaganda-aineistoa maassa. Berliinin muurin murruttua he päättivät perustaa NSDAP/AO-soluja entisen Itä-Saksan kaupunkeihin. Lokakuussa 1990 Kühnen tovereineen johti ensimmäistä uusnatsien mielenosoitusta Dresdenissä. Kühnen kuoli vuonna 1991 aidsiin, mutta Lauck sai entistä enemmän kannattajia ja taloudellista tukea, joiden avulla hän salakuljetutti Saksaan lisää laitonta natsistista ja rasistista propagandamateriaalia, kuten kirjoja, julisteita ja äänitettyjä puheita ja lauluja. Vuonna 1995 "Valitut palat" arvioi Lauckin kuuluvan maailman vaarallisimpiin uusnatsismin levittäjiin. Vuonna 1995 Lauck pidätettiin Tanskassa ja luovutettiin Saksaan, jossa hänet tuomittiin neljäksi vuodeksi vankeuteen.
Saksan VIII armeijakunta

Saksan VIII armeijakunta () oli Saksan maavoimien yhtymä toisessa maailmansodassa. Se tuhoutui Stalingradin taistelussa, mutta armeijakunta perustettiin uudelleen kesällä 1943.
Perustaminen.
Wehrkreis III perusti 1. lokakuuta 1934 Breslaussa maavoimien alue-esikunta Breslaun (), joka nimettiin 1935 VIII armeijakunnan esikunnaksi (). Aluejärjestön uudelleen organisoinnin vuoksi nimeäjänä oli Wehrkreis VIII, jonka operatiivisena esikuntana armeijakunnan esikunta oli.
Osallistuminen sotatoimiin.
Armeijakunta asetettiin liikekannalle kesällä 1939 ja se liitettiin Etelän armeijaryhmän 14. armeijaan, jonka mukana se hyökkäsi 1. syyskuuta Puolaan. Puolan operaation päätyttyä armeijakunta siirrettiin lokakuussa Eifelin alueelle Ranskan vastaiselle rajalle armeijaryhmä B:n 4. armeijaan.
Armeijaryhmä B:n mukana se osallistui Ranskan valtaukseen. Taisteluiden päätyttyä armeijakunta oli Kanaalin rannikolla ensin osana 7. armeijaa ja myöhemmin osana 9. armeijaa, jonka mukana se siirrettiin kesällä 1941
Bialystokiin. Armeijakunta liitettiin armeijan mukana Keskustan armeijaryhmään, jonka mukana se aloitti 22. kesäkuuta 1941 hyökkäyksen Neuvostoliittoon operaatio Barbarossassa. Armeijakunta oli armeijaryhmä D:n reservinä marraskuussa 1941 sijoituspaikkana Ranska, kunnes se liitettiin armeijaryhmän 1. armeijaan joulukuussa.
Armeijakunta määrättiin maaliskuussa 1942 itärintamalle Keskustan armeijaryhmään, jonka 6. armeijaan se liitettiin huhtikuussa Harkovassa. Armeijan mukana se hyökkäsi Stalingradiin, jossa se joutui saarroksiin. Armeijakunta antautui muun armeijan mukana tammikuussa 1943.
Armeijakunta muodostettiin uudelleen ja se liitettiin Pohjoisen armeijaryhmän 16. armeijaan Staraja Russassa. Armeijakunta vetäytyi armeijan mukana aina Sleesiaan, jossa se antautui.
Komentajat.
Armeijakunnankomentajina olivat:
Lukas Runggaldier

Lukas Runggaldier s. 31. heinäkuuta 1987 Bolzano, Italia) on italialainen yhdistetyn hiihtäjä. Runggaldier aloitti uransa yhdistetyssä vuonna 2002. Ennen tätä hän kilpaili maastohiihdossa.
Ensimmäiseen yhdistetyn maailmancupin osakilpailuunsa Runggaldier osallistui joulukuussa 2008 Trondheimissa. Runggaldier on parhaimmillaan sijoittunut yhdistetyn maailmancupin osakilpailussa kahdesti neljänneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 Runggaldier sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa yhdenneksitoista. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli normaalimäen kilpailussa seitsemäs.
Parhaan sijoituksensa maailmanmestaruuskilpailuissa Runggaldier on saavuttanut Oslon MM-kilpailuissa 2011, jossa hän sijoittui suurmäen Gundersen-kilpailussa kahdeksanneksi. Lisäksi Runggaldier on osallistunut MM-kilpailuihin Liberecissä 2009, Val di Fiemmessä 2013 ja Falunissa 2015.
Sophie Caldwell Hamilton

 
Sophie Caldwell Hamilton (o.s. Caldwell, s. 22. maaliskuuta 1990 Rutland, Vermont) on yhdysvaltalainen maastohiihtäjä.
Caldwell kilpaili maastohiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2012 Quebecin sprinteissä, sijoittuen vapaalla hiihtotavalla käydyssä henkilökohtaisessa kilpailussa 14:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan yhdeksäs Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2013. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Lahden vapaan hiihtotavan sprintissä maaliskuussa 2014. Tour de Skillä 2016 hän voitti Oberstdorfin perinteisen hiihtotavan sprinttikilpailun. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Dresdenin vapaan hiihtotavan sprintissä. Seefeldissä hän jakoi vapaan hiihtotavan sprintin voiton Laurien van der Graaffin kanssa Sprintticupissa hän oli kolmas. Kaudella 2018–2019 hän sijoittui toiseksi Davosin, Val Müstairin ja Lahden vapaan hiihtotavan sprinteissä. Sprintticupissa hän sijoittui neljänneksi. Kaudella 2019–2020 hän oli kolmas Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä. Kaudella 2020–2021 hän sijoittui Dresdenin sprintissä toiseksi.
Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Caldwell sijoittui perinteisen hiihtotavan sprintissä 20:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä kuudes. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä kymmenes ja Lahden MM-kilpailuissa 2017 vapaan hiihtotavan sprintissä kuudes. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä kahdeksanneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän oli vapaan hiihtotavan sprintissä 14:s.
Giuseppe Michielli

Giuseppe Michielli (s. 23. toukokuuta 1985 Gemona, Italia) on italialainen yhdistetyn hiihtäjä.
Michielli aloitti uransa vuonna 1993. Ensimmäiseen yhdistetyn maailmancupin osakilpailuunsa hän osallistui joulukuussa 2003 Val di Fiemmessä. Hänen paras saavutuksensa maailmancupissa on yhdestoista sija tammikuussa 2010 Seefeldistä normaalimäen yhteislähtökilpailussa. Michielli on osallistunut Torinon olympialaisiin 2006 ja Vancouverin olympialaisiin 2010. Hänen paras saavutuksensa olympialaisissa on normaalimäen Gundersen-kilpailun neljästoista sija. Michielli on osallistunut maailmanmestaruuskilpailuihin neljästi: Oberstdorfissa 2005, Liberecissä 2009, Oslossa 2011 ja Val di Fiemmessä 2013. Hänen paras saavutuksensa maailmanmestaruuskilpailuissa on sijoittuminen kahdesti sijalle 28 Liberecin MM-kilpailuissa. Michielli käyttää Atomicin suksia.
Love Is Here to Stay

”Love Is Here to Stay” (vap. suom. "Rakkaus on tullut jäädäkseen") on George Gershwinin säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama musiikkikappale vuoden 1938 elokuvasta "Goldwyn Follies". Kappaleen esitti elokuvassa Kenny Baker ja sen on nauhoittanut suuri määrä artisteja sekä lauluna että instrumentaalina. Kappale saavutti suuren suosion varsinkin sen jälkeen, kun Gene Kelly lauloi sen vuoden 1952 elokuvassa "Pariisin lumoissa". Olavi Virta on levyttänyt kappaleen vuonna 1954 Sauvo Puhtilan sanoituksena nimellä ”Taa vuosien”.
Ira Gershwin antoi kappaleen nimeksi aluksi ”It’s Here to Stay” ("Se on tullut jäädäkseen") ja muuttaneensa sen sitten muotoon ”Our Love Is Here to Stay” ("Rakkautemme on tullut jäädäkseen"). Our-sana jätettiin kuitenkin pois lopullisesta versiosta. Gershwin kertoi elämäkerrassaan halunneensa vuosikausia muuttaa laulun nimen takaisin muotoon ”Our Love Is Here to Stay”, mutta kappaleen noustua suosioon nimen muuttaminen ei enää tuntunut hänestä sopivalta.
”Love Is Here to Stay” jäi George Gershwinin viimeiseksi sävellykseksi. Hän kuoli heinäkuussa 1937 pian kappaleen säveltämisen jälkeen.
Gramota-arkisto

Gramota-arkisto eli ns. Kolttakylän arkisto on kokoelma 1600–1700-luvuilta peräisin olevia Venäjän tsaarien allekirjoittamia asiakirjoja. Kolttasaamelaisten keräämä kokoelma oli kääritty rullalle, joka oli sijoitettu ontoksi koverrettuun mäntypuiseen pölkkyyn. Arkistoa säilytettiin Petsamon Suonikylässä, josta se talvisodan aikana joutui suomalaisten haltuun. Nykyään alkuperäiset asiakirjat ovat Inarin Saamelaisarkiston kokoelmissa, niiden kopiot sekä puinen säilytyskotelo ovat nähtävillä Inarissa sijaitsevassa saamelaismuseo Siidassa.
Yleistä.
Gramota-arkiston asiakirjoista vanhin on vuodelta 1601 ja nuorin vuodelta 1775. Ne käsittelevät muun muassa Suonikylän kolttien asemaa ja oikeuksia sekä heidän taloudellisia suhteitaan Petsamon luostariin.
Noin 28 cm pitkään ja 12 cm halkaisijaltaan olevaan pölkkyyn on kaiverrettu vuosiluku 1865, jota pidetään sen valmistamisen ajankohtana. Pölkky oli Suonikylässä kätketty juurakon alle ja sen sijainti oli alun perin vain kolmen miehen tiedossa. Mikäli joku kätköpaikan tietävistä kuoli, nimesivät kaksi muuta hänen tilalleen uuden henkilön. Myöhemmin arkisto oli tiettävästi yhden henkilön hallussa.
Arkiston vaiheet.
Vuonna 1931 apulaissisäministeri Niilo Solja vieraili Petsamossa ja toi arkiston mukanaan Helsinkiin, jossa sen sisältämät asiakirjat valokuvattiin ja tutkittiin. Arkisto palautettiin Suonikylään vuonna 1933. Talvisodan sytyttyä koltat evakuoitiin Tervolaan. Joulukuussa 1939 majuri Matti Tiitola lähetti arkiston kuriirin mukana Rovaniemelle, jossa sitä säilytettiin Lapin rajavartioston kassaholvissa aina Lapin sodan päättymiseen saakka. Koska koltat eivät sodan jälkeen päässeet palaamaan kotiseudulleen, luovutti majuri Tiitola asiakirjat silloiselle Valtionarkistolle (nykyinen Kansallisarkisto).
Gramota-arkisto joutui unohduksiin aina vuoteen 1996 asti, jolloin se löydettiin saamelaismuseo Siidassa järjestetyn kolttasaamelaisia esittelevän näyttelyn valmistelun yhteydessä. Vuonna 1998 Kansallisarkisto lainasi säilytyskotelon sekä asiakirjojen kopiot sijoitettavaksi saamelaismuseon perusnäyttelyyn. Gramota-arkiston alkuperäiset asiakirjat olivat Kansallisarkiston kokoelmissa aina huhtikuuhun 2012 saakka, jolloin ne luovutettiin Inarin Saamelaisarkistolle.
Maailman muisti -rekisteriin.
Saamelaisarkisto ja Kansallisarkisto esittivät vuonna 2014 Gramota-arkistoa lisättäväksi Unescon Maailman muisti -rekisteriin, jonka tavoitteena on säilyttää ihmiskunnan merkittävät arkistot ja kirjastokokoelmat. Suomesta Unescon luetteloon kuului tuolloin vain A. E. Nordenskiöldin karttakokoelma. Arkisto valittiin rekisteriin 9. lokakuuta 2015.
Allen Kearns

Allen Kearns (14. elokuuta 1894 Brockville – 20. huhtikuuta 1956 Albany) oli kanadalainen laulaja ja näyttelijä. Hän näytteli romanttista pääroolia Broadway-musikaaleissa ja hänet muistetaan erityisesti kahden George ja Ira Gershwinin hittikappaleen ensiesittäjänä: ”’S Wonderful” (näytelmästä "Funny Face", 1927) ja ”Embraceable You” (näytelmästä "Girl Crazy", 1930).
’S Wonderful!

’S Wonderful! (vap. suom. "Se on ihanaa!") on George Gershwinin säveltämä ja Ira Gershwinin sanoittama musiikkikappale vuoden 1927 Broadway-musikaalista "Funny Face". Kappaleen esittivät näytelmässä Adele Astaire ja Allen Kearns ja siitä tuli hitti heti ilmestyttyään. Vuonna 1928 sekä The Ipana Troubadors -yhtye että laulaja Frank Crumit nostivat kappaleen listoille Yhdysvalloissa. Myös "Funny Facen" miespääosan esittäjä Fred Astaire nauhoitti laulusta oman versionsa.
Kappaleesta on useiden Gershwinin sävellysten tavoin tullut jazzstandardi. Sen ovat nauhoittaneet muun muassa Benny Goodman, Stan Getz, Coleman Hawkins, Art Tatum, Red Garland, Sonny Stitt ja Eddie Harris.
Annaminfasaani

Annaminfasaani ("Lophura edwardsi") on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Se elää äärimmäisen uhanalaisena Vietnamissa.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan annaminfasaani voi kasvaa 59–65 cm pitkäksi. Koiraat ja naaraat eroavat toisistaan ulkonäöltään. Koiras on lähes kauttaaltaan kiiltävän sinertävän musta ja siivissä on vihertävä kiilto. Koiraan päässä on valkoinen töyhtö ja naama on höyhenistä paljas ja iho on punainen. Nokka on valkoinen ja jalat punaiset. Annaminfasaaninaaras on väritykseltään harmahtavan ruskea ja siivistään punertavampi. Nuoret linnut muistuttavat väritykseltään naarasta. Vietnaminfasaani ("L. hatinhensis") muistuttaa ulkonäöltään annaminfasaania, mutta pyrstössä on valkoista. DNA-analyysien perusteella on todennäköistä, että annaminfasaani ja vietnaminfasaani kuuluvat samaan lajiin.
Levinneisyys ja elintavat.
Annaminfasaania tavataan Vietnamin keskiosista. Sen elinympäristöä ovat ainavihannat metsät tyypillisesti 300–600 metrin korkeudessa. Laji viihtyy tiheän aluskasvillisuuden joukossa. Annaminfasaaninaaras munii maaliskuun loppupuolella ja munia on tyypillisesti 4–6 ja ne ovat väriltään punertavia. Annaminfasaanikannan kooksi arvioidaan 50–250 yksilöä. Lajista ei ole vahvistettuja havaintoja vuoden 2000 jälkeen ja laji on mahdollisesti hävinnyt luonnosta. Mahdollisesti jäljellä olevaa kantaa uhkaavat elinympäristön hakkaaminen ja pirstaloituminen ja metsästys.
Tea for Two

”Tea for Two” (suom. ”Teetä kahdelle”) on Vincent Youmansin säveltämä ja Irving Caesarin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1924. Sen esittivät Louise Groody ja John Barker Broadway-musikaalissa "No, No, Nanette". Kappaleesta tuli hitti musikaalin Chicagossa pidettyjen koe-esitysten aikana jo ennen varsinaista Broadwayn ensi-iltaa. Vuonna 1925 kappale nousi listoille kahdesti instrumentaalina (The Benson Orchestra of Chicagon ja Ben Bernien orkesterin esittäminä) ja kerran laulettuna, esittäjänään Marion Harris. Harrisin versio nousi listan kärkeen. 1930-luvulla kappaleen nostivat Yhdysvalloissa listoille vielä The Ipana Troubadors (1930), Teddy Wilsonin orkesteri (1937) ja Art Tatum (1939).
Kappale on käännetty suomeksi kahdesti. Olavi Virta nauhoitti Hannes Konnon sanoittaman version vuonna 1939. Taustayhtyeenä oli Bruno Laakko ja Lepakot (eli Dallapé salanimellä). M. A. Numminen sanoitti kappaleesta oman versionsa vuonna 1970. Molempien suomenkielisten versioiden nimi on ”Teetä kahdelle”. 1930-luvun ilmapiiriä Suomessa kuvasi, että Virran levytys joutui Yleisradiossa soittokieltoon liian uskallettuina pidettyjen sanojensa vuoksi.
”Tea for Two” on saavuttanut jazzmusiikissa suuren suosion ja sitä pidetään yhtenä genren standardeista. Kappaleen ovat äänittäneet muun muassa Ella Fitzgerald ja Count Basie, Thelonious Monk, Bud Powell, Erroll Garner, Anita O’Day ja Gerry Mulligan.
Säveltäjä Dmitri Šostakovitš teki kappaleesta kapellimestari Nikolai Malkon pyynnöstä lokakuussa 1928 orkesterisovituksen, joka tunnetaan nimellä ”Tahiti-trot”.
Elokuva.
Kappaletta on käytetty useiden elokuvien musiikkiraidalla.
Siukonen

Siukonen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Saksan 14. armeija

Saksan 14. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa. 
Historia.
Wehrkreis XVII perusti 26. elokuuta 1939 Wienissä maavoimien armeijaryhmä 5:stä () 14. armeijan, jonka komentajana oli kenraalieversti Wilhelm List. Armeija osallistui Puolan sotatoimiin Etelän armeijaryhmän mukana ja se nimettiin 13. lokakuuta 12. armeijaksi.
Armeija perustettiin uudelleen 18. marraskuuta 1943 ja se liitettiin armeijaryhmä C:hen, jonka mukana osallistui Italian taisteluihin. Se antautui Italiassa olevien joukkojen mukana 2. toukokuuta 1945.
Komentajat.
Armeijankomentajina olivat toisen olemassaolon aikana
Huppukotinga

Huppukotinga ("Pipreola riefferii") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Huppukotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Juovapyrstökotinga

Juovapyrstökotinga ("Pipreola intermedia") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Juovapyrstökotingaa tavataan Boliviassa ja Perussa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kultarintakotinga

Kultarintakotinga ("Pipreola aureopectus") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kultarintakotingaa tavataan Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pohjanmeren tulva 1953

Pohjanmeren tulva oli voimakkaan myrskyn aiheuttama tulva 31. tammikuuta – 1. helmikuuta 1953, jolloin kuoli . Alanko­maissa kuoli , Englannissa 307, Belgiassa 28, Skotlannissa 19 ja loput 224 merellä. Varsin äkillisessä sään muutoksessa tehtiin virhe­arvioita varautumisessa. Voimakas sykloni yllätti, jolloin useat Pohjan­meren valtiot kärsivät mittavista vahingoista.
Alankomaat.
Yöllä meri mursi vallit ja aiheutti laajaa tuhoa etenkin Alanko­maiden etelä­osissa, jossa se tuhosi monia kyliä. Tulva tuhosi myös Alanko­maiden rauta­tie­yhteydet Belgiaan ja Ranskaan. Kaikkiaan 89 tulva­vallia murtui.
Yhdysvaltain maavoimat lähetti heli­koptereita Länsi-Saksasta pelastamaan tulvan uhreja.
Useimmat Euroopan maat, kuten Ranska, Länsi-Saksa ja Italia, tukivat Hollantia ja lähettivät pikaisesti apua. Myös Suomesta lähetettiin apua lento­teitse, ja Suomen hallitus lahjoitti 50 miljoonaa markkaa käytettäväksi valmiiden puu­talojen rakentamiseksi tulvan uhreille. Suomessa tavalliset kansalaiset lahjoittivat rahaa ja vaatteita. Myös yli­oppilaat järjestivät keräyksen Hollannin onnettomuuden uhreille. Suomen Punainen Risti lähetti Hollantiin.
Auttajien joukossa eivät kuitenkaan olleet Neuvostoliitto tai sen alus­maat Itä-Euroopassa. Tapahtumaa kutsuttiin nimellä "Water­snood 1953".
Englanti ja Skotlanti.
Pohja­nmeren tulva 1953 oli Englannin tuhoisimpia luonnon­onnettomuuksia koskaan. Yli ranta­viivaa kärsi tuhoja ja ranta­valleja rikkoutui. evakuoitiin kodeistaan ja vaurioitui pahoin.
Skotlannissa myrsky aiheutti pahimmat tuhot yli 500 vuoteen. Esimerkiksi Crovien kalastaja­kylä jouduttiin hylkäämään, kun monet asukkaat ja rakenteet pyyhkiytyivät mereen.
Itä­rannikon matalissa vesissä tulva tunkeutui paikoin pitkälle sisä­maahan. Lincolnshiressä tulva eteni jopa kolme kilometriä sisä­maahan. Eräin paikoin kymmeniä ihmisiä kuoli ja loukkaantui. Tulva tunkeutui Itä-Lontoossa viemäreihin.
Merellä upposi useita laivoja ja kuoli arviolta 224 ihmistä.
Englannin 1. divisioonan kausi 1897–1898

Englannin 1. divisioonan kausi 1897-1898 oli kymmenes kausi, kun ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1.divisioonassa oli kuusitoista joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kaksi viimeistä joutuivat testiotteluihin 2. divisioonan parhaita vastaan.
Uutena joukkueena 1. divisioonassa pelasi 2. divisioonasta noussut Notts County, joka korvasi edellisellä kaudella sarjasta pudonneen Burnleyn.
Liigan mestaruuden voitti Sheffield United. Mestaruus oli seuran toinen.
Sarjataulukko.
Kaksi viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kahta parasta vastaan.
Ottelut.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Testiottelut.
Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kaksi viimeistä ja 2.divisioonan kaksi parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
Ennen viimeistä testiottelua Burnleyn ja Stoken välillä tilanne sarjassa oli se, että mikäli joukkueet päätyisivät tasapeliin, Burnley nousisi ja Stoke säilyisi 1. divisioonassa. Ottelu päättyi 0-0 tasapeliin. Seuraavaksi kaudeksi The Football League luopui testiottelujärjestelmästä ja 1. divisioonan kaksi viimeistä putosi suoraan 2. divisioonaan. Seuraavaksi kaudeksi sarjaa laajennettiin 18 joukkueen sarjaksi, jolloin myös Newcastle ja Blackburn pääsivät mukaan ylimmälle sarjatasolle.
Oranssirintakotinga

Oranssirintakotinga ("Pipreola jucunda") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Oranssirintakotingaa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustarintakotinga

Mustarintakotinga ("Pipreola lubomirskii") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustarintakotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Oskari Auvinen

Oskari Auvinen (s. 13. lokakuuta 1972 Lappeenranta) on Kangasalan kaupunginjohtaja. Hänet valittiin kunnanjohtajaksi 14. lokakuuta 2013.
Auvinen valmistui ylioppilaaksi Parikkalan lukiosta vuonna 1991. Hän kävi armeijan vuosina 1992–1993 Imatralla sissikomppaniassa. Hän on suorittanut Tampereen yliopistossa nuorisotyön tutkinnon ja valmistunut yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 2000. Lisäksi hän on suorittanut muun muassa useita sosiaali- ja terveysjohtamisen tutkintoja. 
Vuosina 2004–2007 Auvinen toimi Kangasalan vanhus- ja vammaispalvelujen johtajana. Vuosina 2007–2010 hän toimi Pirkkalan perusturvajohtajana ja 2010–2013 kansliapäällikkönä. Kansliapäällikkö on kunnan ylin johtava virkamies, jonka tehtävänä on johtaa kunnan operatiivista toimintaa. Vuonna 2014 hän siirtyi Kangasalan kaupungin kaupunginjohtajaksi .
Oskari Auvinen on toiminut lukuisissa alueellisissa ja valtakunnallisissa työryhmissä Pirkkalan kunnan, Kangasalan kaupungin, Tampereen kaupunkiseudun ja eri kuntaryhmien edustajana. Auvinen toimi Pirkanmaan maakunnanlaajuisen soteselvityksen vastuuhenkilönä tehtävänään selvittää Pirkanmaan kuntien edellytykset ja halu kehittää Pirkanmaan sosiaali- ja terveyspalveluja. Hän on Kehyskuntaverkoston perustajajäsen ja toimi kuusi vuotta kehyskuntaverkoston toimintaa valmistelevan työvaliokunnan puheenjohtajana. Auvinen on pyöräilykuntien verkoston puheenjohtaja.
Oskari Auvisen merkittäviä alueellisia luottamustehtäviä: Kuntien Hankintapalvelu KuHa Oy:n hallituksen puheenjohtaja 2019–2023, Pirkanmaan Jätehuolto Oy:n hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja 2014–, Tammervoima Oy:n hallituksen jäsen ja varapuheenjohtaja vuodesta 2014 alkaen.
Auvisella on vaimo ja kaksi lasta.
Juovarintakotinga

Juovarintakotinga ("Pipreola pulchra") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Juovarintakotingaa tavataan Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustanokkakotinga

Mustanokkakotinga ("Pipreola frontalis") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustanokkakotingaa tavataan Boliviassa, Ecuadorissa ja Perussa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tulikurkkukotinga

Tulikurkkukotinga ("Pipreola chlorolepidota") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tulikurkkukotingaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta kanta on vähenemässä nopeasti elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Kaunokotinga

Kaunokotinga ("Pipreola formosa") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kaunokotingaa tavataan Venezuelassa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punakupukotinga

Punakupukotinga ("Pipreola whitelyi") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punakupukotingaa tavataan Guyanassa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Shokkiaalto (kirja)

Shokkiaalto on Ilkka Remeksen kirjoittama jännitysromaani, jonka julkaisi WSOY vuonna 2010.
Juoni.
Venäjän hallintoa arvostellut toimittaja murhataan Helsingissä. Samaan aikaa keskusrikospoliisi kuulustelee hämäristä itäyhteyksistä epäiltyä kansanedustajaa. Mukana kuulusteluissa on myös Riku Tanner. Paljastuu, että joku vuotaa keskusrikospoliisiin tietoja sen ulkopuolelle. Rikua epäillään ja hänet halutaan ulos keskusrikospoliisista.
Questlove

Questlove (oikealta nimeltään Ahmir Khalid Thompson, taiteilijanimi joskus myös muodossa ?uestlove; s. 20. tammikuuta 1971 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen rumpali, DJ, musiikkitoimittaja, tuottaja, kirjailija ja elokuvaohjaaja.
Questlove tunnetaan parhaiten The Roots -yhtyeen rumpalina ja toisena keulahahmona. Maaliskuusta 2009 alkaen yhtye on toiminut "Late Night with Jimmy Fallon" -televisio-ohjelman house bandinä.
Hänen dokumenttielokuvansa "Summer of Soul" (2021) voitti parhaan dokumenttielokuvan Oscar-palkinnon.