tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Still in Love with You

Still in Love with You on popduo Electro Velvetin kappale, joka edusti Isoa-Britanniaa vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Wienissä, Itävallassa. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet David Mindel ja Adrian Bax White. Kappaleen kesto on kaksi minuuttia ja 53 sekuntia.
"Still in Love with You" selviytyi automaattisesti finaaliin, sillä Iso-Britannia on yksi suurimmista rahoittajamaista. Monet pitävät kappaletta, jossa on vaikutteita vanhoista musikaaleista, yhtenä Ison-Britannian historian huonoimmista euroviisukappaleista. Kappale sai finaalissa viisi pistettä ja sijoittui sijalle 24.
Paskolammi (Tammelan Hykkilä)

Paskolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen.
Maantiede.
Lammen pituus on 100 metriä ja leveys 60 metriä. Sillä ei ole tulo- eikä laskuojia. Lampea ympäröi Kiimasuosuo, jonka vedet johtuvat länsipäässä suo-ojiin, jotka virtaavat Kuivajärveen. Lähin loma-asunto sijaitsee itäpuolella olevalla moreenikummulla. Sinne johtaa metsäautotie valtatieltä 10. Lähellä sijaitseva Liukonlammi jää harjun toiselle puolelle ja se kuuluu Myllyjoen valuma-alueeseen.
Lähteet.
Paskolammi (Tammelan Hirsijärvenkulma)

Paskolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Vanajaveden reitillä olevaan Tarpianjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Lampi on lähes umpeenkasvanut ja sijaitsee ojitetun Luutinsuon ainoassa avusuossa. Se on kuun kaaren muotoinen ja vain 50 metriä pitkä. Lampeen ei ole kaivettu ojaa, joten sillä ei ole laskuojaa, mutta sen vedet suotuvat ja virtaavat pois suo-ojia myöten lopulta Tarpianjoelle. Järven rantaviiva on 640 metriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lammen lähellä sijaitsee Kalliomäen tila.
Paskolammi (Tammelan Pikonkorpi)

Paskolammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Pikonkorvella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järveen on yhteydessä 5 suo-ojaa. Neljä näistä on yhteydessä 200 metrin päässä sijaitsevaan Okslammiin, joka on sitä puoli metriä alempana.
Järven rantaviiva on 640 metriä pitkä ja se on harjun reunustamaa suota. Rannoille on rakennettu neljä loma-asuntoa, joille pääsee esimerkiksi valtatieltä 2. Kunnan raja kulkee puolen kilometrin päässä.
Keskivalvontatutka

Keskivalvontatutka on Suomessa käytetty määritelmä noin 300 km:n valvontaetäisyyksillä toimivalle ilmavalvontatutkalle. Sen ominaisuuksiin kuuluu yleensä korkea keilan ulottuvuus, ei niinkään suuri kantama. Usein tutka rakennetaan 3D-tutkaksi, jolloin se mittaa suunnan ja etäisyyden lisäksi myös lentävän maalin korkeuden. Tutkan käyttämä toimintataajuus on yleensä 3 GHz (aallonpituus 10 cm). Tutka yleensä toimii osana tiheää tutkaverkostoa, joka muodostaa lennonvarmistuksen tai ilmapuolustuksen ilmatilannekuvan perustan.
Suomen ilmapuolustuksessa keskivalvontatutka on ollut käytössä jo 1960-luvulta asti. Se oli rakennettava kotimaassa kylmän sodan ajan ulkomaisten laitteiden saatavuusvaikeuksien vuoksi. VRRVI ja VRRVY olivat ensimmäiset keskivalvontatutkat. VRRVY:n erikoisuutena on 3D-tutkan vaatima korkeudenmittausantenni, joka on samassa kompleksissa valvonta-antennin kanssa ristikkäin. Ne ovat jo siirtyneet museoon. Seuraava sukupolvi, myös kotimaassa valmistettu KEVA, oli palveluksessa 1970-luvun lopulta alkaen aina 2000-luvun alkuun asti. Se koostui kahdesta tutkasta, joista toinen oli valvontatutka ja toinen korkeudenmittaustutka. 
Uusin keskivalvontakalusto on ranskalaisen Thales Raytheon Systemsin valmistama GM 403 -tutka eli KEVA 2010. Se on liikkuva 3D-tutka ja sisältää myös toisiotutkan.
Ekerön kirkko

Ekerön kirkko on Ruotsissa Ekerön kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Se on rakennettu 1100-luvun jälkipuoliskolla.
Alun perin kirkko rakennettiin tyypilliseen romaaniseen tyyliin: siinä oli runkohuone ja kapeampi kuori. Kirkkoa laajennettiin vuoden 1300 tienoilla goottilaisen tyylin mukaiseksi, jolloin kuori purettiin ja sakaristo rakennettiin. Torni ja runkohuoneen päällä olevat tiiliholvit rakennettiin 1400-luvulla. 1480 tienoilla holveja ja seiniä koristeltiin kalkkimaalauksilla, jotka kalkittiin piiloon 200 vuotta myöhemmin ja palautettiin osia niistä näkyville vuonna 1933.
Kirkko paloi vuonna 1647, mutta vasta 1680-luvulla sille tehtiin kunnollinen remontti kreivi Erik Lindschöldin ehdotuksesta ja osittain myös hänen rahoillaan. Tornia varten suunnitelmat teki Nicodemus Tessin nuorempi ja runkohuoneeseen lisättiin ristisakarat. Torni sai nykyisen ulkonäkönsä vuonna 1792 Thure Wennbergin piirustusten mukaisesti.
Suurin osa kirkon vanhemmista esineistä myytiin 1883 ja osan niistä omistaa nykyään valtion historiallinen museo. Alttarilla on öljymaalaus, joka kuvaa Jeesusta Getsemanessa.
Pankkituki

Pankkituki tarkoittaa talousvaikeuksiin joutuneen pankin pelastamista. Valtio tai keskuspankki voi esimerkiksi pääomittaa pankkia tai keventää sen lainoja siirtämällä niitä roskapankkiin. 
Pankkitukea annetaan, jotta pankin konkurssi ei aiheuttaisi vahinkoa sen asiakkaille tai jotta vaikeudet eivät leviäisi laajemmalle. “Liian suu­ri kaa­tu­maan” -il­miö tarkoittaa, että jos pankki on tarpeeksi suuri, se joudutaan pelastamaan. Suurpan­kin kaa­tu­mi­sen pelätään hor­jut­ta­van ko­ko ra­hoi­tus­jär­jes­tel­män va­kaut­ta. Tuki voi olla pitkäkestoistakin. Laajan pankkikriisin kustannukset ovat yleensä mittavia, keskimäärin 13,3 prosenttia maan bruttokansantuotteesta. Myös vuonna 2009 alkaneen EU:n finanssikriisin hoito vaati 13 prosenttia BKT:stä. 
Pank­kien jul­ki­ses­ta tu­ke­mi­ses­ta pyritään eroon, sillä jos ne aina pelastetaan pankkituella, ne ottavat kohtuuttoman suuria riskejä. Pank­ki­krii­sien to­den­nä­köi­syyt­tä voidaan pienentää esimerkiksi erottamalla toisistaan talletuspankkitoiminta ja investointipankkitoiminta. Pankeilta vaaditaan myös entistä suurempaa vakavaraisuutta. Pankkien stressitestien avulla pyritään ajoissa huomaamaan, onko joihinkin pankkeihin kasautunut riskejä.
Suomen pankkituki 1992.
Vuosina 1991–1992 jouduttiin suomalaisten pankkien pelastamiseen käyttämään 30–40 miljardia markkaa. Laskelmasta on vähennetty varat, jotka myöhemmin saatiin takaisin. Tämä pankkikriisi selvitettiin maaliskuussa 1992 hyväksytyllä tukipaketilla ja roskapankkien perustamisella.
Euroopan velkakriisi ja EKP:n osto-ohjelma.
Euromaiden vuonna 2010 aloittama Kreikan talouden tukeminen sadoilla miljardeilla euroilla on auttanut myös niitä pankkeja, jotka ovat rahoittaneet Kreikan taloutta.
Euroopan keskuspankki aloitti maaliskuussa 2015 laajennetun velkakirjojen osto-ohjelman. Laajennetun ohjelman ostot tulevat olemaan yhteensä 60 miljardia euroa kuukaudessa, esimerkiksi joukkolainoja ja omaisuusvakuudellisia arvopapereita. Ohjelmaa jatketaan ainakin vuoden 2016 syyskuun loppuun saakka. Osto-ohjelman toivotaan muuttavan rahoitusmarkkoinoiden tarjontaa ja korkoriskiä. Ohjelma alentaa valtion velkakirjojen korkoja ja nostaa niiden hintoja, jolloin sijoittajat siirtyvät korkeampiriskisiin sijoituksiin. Keskuspankin osto-ohjelma lisää markkinoiden likviditeettiä, mikä helpottaa rahoitusmarkkinoiden stressitilaa.
Lähivalvontatutka

Lähivalvontatutka on lennonvarmennuksen lähestymisalueen tutka (Terminal Area Radar, TAR), ja ilmapuolustuksen muiden järjestelmien tutkakatvealueiden täyttämiseen tarkoitettu tutka. Se on tarkoitettu suhteellisen lyhyille eli noin 100 km mittausetäisyyksille saakka. Lähivalvontatutkissa käytettyjä taajuusalueita ovat X-alue (8-12  GHz, eli aallonpituus noin 3 cm), C-alue (4-8 GHz, aallonpituus noin 5 cm) ja S-alue (2-4  GHz, aallonpituus noin 10 cm). Se on yleensä 2D-tutka ja mittaa siis maalin suunnan ja etäisyyden. Siinä on usein samassa kompleksissa myös toisiotutka.
Suomen ilmapuolustuksessa on lähivalvontatutkia muiden ilmavalvontajärjestelmien täydentämiseksi. 1990-luvulla hankittu lähivalvontatutkakalusto, LÄVA, koostuu ruotsalaisvalmisteisesta Saabin (aiemmin Ericssonin) Giraffe 100 AAA -tutkasta ja kotimaisesta Sisu-maastokuorma-autosta. Myös antennin pyörityskoneisto ja masto ovat kotimaista valmistetta. Se on liikkuva ja kestää hyvin taisteluolosuhteita. Siinä on myös toisiotutka siviili-ilmailun valvomiseksi.
Jarrutussäteily

Jarrutussäteily (bremsstrahlung) on sähkömagneettista säteilyä, joka syntyy varautuneiden hiukkasten, erityisesti elektronien, hidastuessa eli jarruuntuessa atomiydinten sähkökenttien vaikutuksesta. Jarrutussäteilyä syntyy mm. röntgenputkissa elektronien osuessa putken anodiin. Röntgenputken hehkulangasta irtoaa elektroneja, joita kiihdytetään sähkökentässä. Suurinopeuksiset elektronit iskeytyvät putken keskellä olevaan anodiin ja jarruuntuvat voimakkaasti, jolloin emittoituu sähkömagneettista jarrutussäteilyä.Törmäyksessä elektronien liike-energia voi muuttua kokonaan tai osittain säteilyksi. Tämän vuoksi säteilyssä voi esiintyä kaikkia aallonpituuksia ts. jarrutussäteilyn spektri on jatkuva.
Pankakosken kirkko

Pankakosken kirkko oli Lieksan Pankakoskella sijaitseva arkkitehti Veijo Martikaisen suunnittelema tiilinen, tasakattoinen ja torniton pitkäkirkko. 
Historia ja arkkitehtuuri.
Kirkko oli osa Pankakosken työkeskusta, jonka vihki Kuopion hiippakunnan piispa Olavi Kares 28. lokakuuta 1962. Kirkkosalin lisäksi tiloihin kuuluivat sakasti, keittiö, seurakuntasali, kerhotila ja asuinrakennus. Vajaan hehtaarin suuruisen tontin rakennuksille lahjoitti Enso-Gutzeit Oy.
Kirkkosalissa oli 118, seurakuntasalissa 90 ja kerhohuoneessa 25 paikkaa. Urkuparvi mukaan lukien tiloihin mahtui yhteensä noin 300 henkeä. Kirkkosalin penkit oli valmistanut Ovila Oy, saarnatuolin ja alttarin Pankakosken tehdas. Kirkon urut olivat 12-äänikertaiset ja ne oli valmistanut Kangasalan urkutehdas. Kirkon pinta-ala oli 210 neliötä, alttaritaulua ei ollut, kellot olivat vuodelta 1965. 
Purkaminen.
Lieksan seurakunta päätti purkaa seurakunnan työkeskuksen eli Pankakosken kirkon. Päätös varmistui kirkkovaltuuston hyväksyessä vuosien 2021–2022 toiminta- ja taloussuunnitelman. Kirkko purettiin vuoden 2021 lopulla.
Purkamisen jälkeen työkeskuksen paikalle pystytettiin Kutsukellot-muistomerkki, johon on sijoitettu aiemmin kellotornissa olleet kutsukellot.
Asklepieion (Ateena)

Asklepieion () oli Asklepiokselle omistettu pyhäkköalue Ateenassa Kreikassa. Se sijaitsi Akropoliin eteläpuolella Dionysoksen teatterin vieressä.
Parantajajumala Asklepioksen kultti tuotiin Ateenaan Epidauroksesta 420-luvulla eaa. paljolti Sofokleen aloitteesta. Asklepieion rakennettiin kahden pyhän lähteen paikalle. Alueen vanhimmat rakennukset rakennettiin sen länsipäähän ja nuoremmat itäpäähän noin 350 eaa. Paikalla on ollut muun muassa pieni temppeli, jossa oli neljä pylvästä sen etupuolella ("prostylos tetrastylos" -temppeli) sekä kaksikerroksinen stoa sairaita varten.
Roomalaisella ajalla alueelle rakennettiin toinen stoa. Varhaiskristillisellä ajalla temppelin paikalle rakennettiin basilikakirkko.
Athene Niken temppeli

Athene Niken temppeli on pieni antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsee Ateenan Akropoliin länsilaidalla Propylaian eteläpuolella. Se on omistettu Athene Nikelle eli voitonjumalatar Niken hahmon omaksuneelle Athenelle.
Historia.
Temppelin rakentaminen alkoi vuonna 435 eaa., ja se valmistui vuonna 420 eaa. Temppelin suunnitteli Kallikrates. Samalla paikalla on ollut sodanjumalille osoitettuja pyhäkköjä jo mykeneläisellä ajalla ja muun muassa varhaisempi temppeli, jonka persialaiset tuhosivat vuonna 480 eaa.
Vuonna 1687 osmanit purkivat temppelin ja käyttivät sen kiviä Akropoliin linnoittamiseen venetsialaisten piirittäessä linnavuorta. Vuonna 1834 Kreikan itsenäistymisen jälkeen paikalla aloitettiin tutkimukset, ja temppeli rakennettiin uudelleen vuoteen 1838 mennessä. Tämän jälkeen temppeli on koottu uudestaan kahdesti vuosina 1940 ja 1998, koska muun muassa sen perustukset on pitänyt tehdä uudestaan.
Rakennus.
Temppeli edustaa joonialaista tyyliä, ja se on Akropoliin ensimmäinen puhtaasti joonialainen rakennus. Temppeli on amfiprostyylitemppeli, ja sen kummassakin päädyssä on neljä pylvästä ("tetrastyyli amfiprostyyli"). Keskellä on cella. Pausaniaan kuvauksen perusteella temppelissä oli puinen Athene Niken patsas, jonka toisessa kädessä oli granaattiomena ja toisessa kypärä. Patsaalla ei ollut siipiä, mikä olisi ollut Niken patsaalle tyypillistä. Siksi sitä kutsuttiin nimellä "Apteros Nike" (”Siivetön Voitto”). Kerrotaan, että siivettömyyden tarkoituksena olisi ollut se, ettei jumalatar voisi koskaan jättää Ateenaa.
Temppelin ympäri kulki friisi kaikilla sen neljällä sivulla. Itäsivun friisi esitti olympolaisia jumalia ja muiden sivujen friisit historiallisia taisteluja, kuten vuoden 490 eaa. Marathonin taistelua. Temppelin friisit ovat Akropolis-museossa lukuun ottamatta joitakin osia, jotka ovat British Museumissa.
Hekatompedon (Ateena)

Hekatompedon ( tai , ”Sata jalkaa (pitkä)”) oli arkaainen Athene-jumalattarelle omistettu kreikkalainen temppeli Ateenan Akropolis-kukkulalla. Se on varhaisin tunnettu temppeli nykyisen Parthenonin temppelin paikalla.
Temppeli rakennettiin Peisistratoksen suvun tyrannian aikana. Sen rakentaminen alkoi noin vuonna 570 eaa., ja se valmistui noin vuonna 550 eaa. Temppeli purettiin ateenalaisten voitettua persialaiset Marathonin taistelussa vuonna 490 eaa., jolloin samalle paikalle alettiin rakentaa niin kutsuttua Vanhaa Parthenonia. Vanha Parthenon tuhoutui persialaissodissa vuonna 480 eaa., minkä jälkeen paikalle rakennettiin siinä edelleen oleva Parthenonin temppeli.
Temppelin olemassaolo tunnetaan historiallisista dokumenteista. Sen perustukset ovat hävinneet, mutta arkeologit ovat tunnistaneet kukkulan kaivauksissa osan kivistä sen rakenteellisiksi osiksi ja koristeluiksi. Temppelin nimi viittasi sen pituuteen, joka oli sata jalkaa eli 32,8 metriä (hekatompedon-temppeli). Temppeli edusti doorilaista tyyliä. Se oli rakennettu kalkkikivestä, ja sen koristelussa oli käytetty Hymettos-vuoren kiveä sekä Pentelikon-vuoren ja Paroksen marmoria. Itäpään koristelun aiheena oli gigantomakhia ja länsipään aiheena theriomakhia eli taistelu erilaisia hirviöitä vastaan. Säilyneet osat ovat nykyisin Akropolis-museossa.
Teun Mulder

Teunis "Teun" Mulder (s. 18. kesäkuuta 1981 Zuuk) on alankomaalainen ratapyöräilijä ja olympiamitalisti. 182 senttimetriä pitkä ja 87 kilogrammaa painava Mulder edustaa ranskalaista Cofidis-seuraa.
Ura.
Mulder voitti olympiapronssia keirinistä vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän jakoi pronssimitalin Uuden-Seelannin Simon van Velthoovenin kanssa. Mulder on osallistunut kolmiin kesäolympialaisiin, vuosina 2004, 2008 ja 2012.
MM-kilpailuista Mulderilla on kolme maailmanmestaruutta, keirinistä vuodelta 2005 Los Angelesista, yhden kilometrin takaa-ajosta Manchesterista 2008 ja samalta matkalta Ballerupista 2010. Hänellä on niin ikään kolme MM-hopeaa ja myös saman verran MM-pronsseja.
Attaloksen stoa

Attaloksen stoa () on stoa eli pylväshalli, joka sijaitsee Ateenan antiikin aikaisen Agoran itälaidalla. Se rakennettiin alun perin noin vuosina 159–138 eaa. Nykyisin paikalla on alkuperäistä jäljittelevä uudisrakennus.
Historia.
Stoan rakennutti alun perin kuningas Attalos II, josta rakennus sai nimensä. Attalos oli opiskellut Ateenassa Karneadeen oppilaana ja halusi antaa rakennuksen kaupunkilaisille lahjaksi. Stoa rakennettiin noin vuosina 159–138 eaa. ja se edusti tyypillistä hellenistisen ajan rakentamista. Antiikin aikana rakennus toimi liiketilana, jossa oli Ateenan kaupungin vuokraamia myymälätiloja, sekä julkisena kokoontumispaikkana, joka tarjosi suojaa sekä kesän kuumuutta että talven kylmyyttä vastaan.
Rakennus tuhoutui herulien hyökkäyksessä vuonna 267. Tämän jälkeen siitä tuli osa hyökkäyksen jälkeen rakennettua uutta kaupunginmuuria. Näin osa rakennuksesta varsinkin sen pohjoispäässä säilyi. Pylväshalli rakennettiin uudelleen vuosina 1953–1956 Agoran arkeologisten kaivausten työtiloiksi ja museoksi. Kaivauksista ja rakennustyöstä vastasi American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu Ateenassa. Rakennuksessa toimii Antiikin Agoran museo.
Rakennus.
Pylväshallin pituus on 115 metriä ja leveys 20 metriä. Rakennus on kaksikerroksinen ja sen alakerros edustaa doorilaista tyyliä ja yläkerros joonialaista tyyliä. Yläkerroksen sisäosan pylväissä on käytetty myös harvinaisempaa pergamonlaista tyyliä. Kerroksia yhdistävät rakennuksen kummassakin päässä olevat portaat. Rakennuksen julkisivu on Pentelikon-vuoren marmoria, seinät kalkkikiveä ja katto punatiiliä. Rakennuksessa oli tilaa 42 myymälälle.
Nykyisin uudisrakennuksen kellaritila on arkeologisten löydösten säilytyspaikkana, alakerros museotilana ja yläkerros Yhdysvaltain arkeologisen koulun toimisto- ja työpajatilana.
Kalidou Koulibaly

Kalidou Koulibaly (s. 20. kesäkuuta 1991 Saint-Dié-des-Vosges, Ranska) on Ranskassa syntynyt senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Hilalia. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
FC Metz.
Koulibalyn ammattilaisuran ensimmäinen seura oli FC Metz, jonka ykkösjoukkueessa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa hän pelasi vuodet 2010–2012. Otteluita kertyi 41 ja maaleja yksi.
KRC Genk.
Heinäkuussa 2012 Koulibaly siirtyi Belgian Jupiler Pro Leaguen KRC Genkiin. Hän voitti ensimmäisellä kaudellaan seurassa Belgian cupin. Koulibaly edusti Genkiä kaksi kautta tehden 64 pelaamassaan liigaottelussa kolme maalia ja pelasi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014 yhteensä 18 ottelua Eurooppa-liigassa.
SSC Napoli.
Heinäkuussa 2014 Koulibaly siirtyi Italian Serie A:n SSC Napoliin. Sarjadebyytti seuran paidassa tapahtui elokuussa 2014 Genoa CFC:tä vastaan ja avausmaali syntyi seuraavassa kuussa US Palermon verkkoon. Joulukuussa 2014 Koulibaly oli mukana voittamassa Italian supercupia. Kaudella 2014–2015 Koulibaly pelasi 27 ottelua tehden yhden maalin. Kaudella 2015–2016 hän pelasi 33 ottelua Serie A:ssa.
Seuraavina kausina Koulibaly pelasi 28, 35 ja 35 liigaottelua sekä teki niissä vastaavasti kaksi, viisi ja kaksi maalia. Kausina 2019–2020 ja 2020–2021 hän pelasi 25 ja 26 liigaottelua tekemättä maaleja. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Serie A:ssa 27 ottelua ja teki niissä kolme maalia. Hän voitti Italian cupin vuonna 2020 ja pelasi tuolloin täydet minuutit toisessa välieräottelussa ja loppuottelussa. Mestarien liigassa Koulibaly pelasi Napolin edustajana 26 ottelua. Eurooppa-liigassa hän pelasi 34 ottelua.
Chelsea.
Koulibaly siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 38 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2022. Hän pelasi Chelseassa 23 valioliigaottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua.
Al-Hilal.
25. kesäkuuta 2023 ilmoitettiin, että Koulibaly teki sopimuksen Saudi-Arabian Valioliigan Al-Hilal-seuraan noin 20 miljoonan punnan palkkiolla.
Maajoukkueura.
Koulibaly pelasi vuosina 2011–2012 Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua onnistumatta maalinteossa. Hän osallistui vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuihin pelaten siellä kuusi ottelua, kun Ranska sijoittui neljänneksi. 
Koulibaly valitsi aikuisten maajoukkueekseen vanhempiensa kotimaan Senegalin. Hän debytoi Senegalin maajoukkueessa syyskuussa 2015 Afrikan-mestaruuskarsintaottelussa Namibiaa vastaan. Hän pelasi kolme ottelua MM-kilpailuissa 2018 ja neljä ottelua MM-kilpailuissa 2022. Jälkimmäisessä turnauksessa hän teki maajoukkueuransa ensimmäisen maalin Senegalin viimeisessä alkulohko-ottelussa Ecuadoria vastaan. Hän on pelannut Afrikan-mestaruuskilpailuissa kolme ottelua vuonna 2017, kuusi ottelua Senegalin saavuttaessa hopeaa vuonna 2019 ja viisi ottelua Senegalin voittaessa mestaruuden tammi-helmikuussa 2022. Finaalin rangaistuspotkukilpailussa hän onnistui maalin teossa ensimmäisenä laukojana. Koulibaly on pelannut toukokuun 2025 loppuun mennessä 90 maaottelua. Hän on marraskuusta 2019 lähtien toiminut maajoukkueen kapteenina.
Hefaistoksen temppeli

Hefaistoksen temppeli eli Hefaisteion () on antiikin aikainen kreikkalainen temppeli, joka sijaitsee Ateenassa antiikin aikaisen Agoran luoteislaidalla. Se on omistettu Hefaistokselle ja Athenelle. Aiemmin temppelin luultiin olleen Theseukselle omistettu Theseuksen temppeli, ja siksi se tunnettiin nimellä Theseuksen temppeli eli Theseion (, ). Hefaistoksen temppeli on Ateenan ja koko Kreikan parhaiten säilynyt antiikin aikainen temppeli.
Historia.
Temppelin rakentaminen on alkanut noin vuonna 460 eaa. ja se on valmistunut noin vuonna 420 eaa. Arkeologinen tutkimus on osoittanut, ettei paikalla ollut aiempaa temppeliä lukuun ottamatta pientä pyhäkköä, jonka persialaiset tuhosivat vallattuaan Ateenan vuonna 480 eaa. 1800-luvulla tutkijat olettivat temppelin Theseuksen temppeliksi eli Ateenan myyttisen kuninkaan Theseuksen viimeiseksi lepopaikaksi sen jälkeen, kun Kimon toi tämän ruumiin takaisin Skýrokselta vuonna 475 eaa. Oletus kumoutui, kun temppelistä ja sen lähialueelta tehdyt arkeologiset löydökset kytkivät sen selkeästi tulen- ja sepäntaitojen jumalaan Hefaistokseen.
Hefaistoksen ohella temppeli oli omistettu Athenelle, joka oli käsityötaitojen jumalatar. Sepäntaidot ja käsityötaidot liittyivät Agoralla harjoitettuun toimintaan. Aiemmin rakennusta ehdotettiin myös Eukleian eli Artemiin temppeliksi.
Nykyisin temppeli on Kreikan parhaiten säilynyt antiikin aikainen temppeli ja seisoo paikallaan lähes sellaisena kuin se alun perin rakennettiin. Syynä säilymiseen on se, että temppeli toimi ortodoksisena kirkkona ("Ágios Geórgios Akámas") 600-luvulta aina vuoteen 1834 saakka. 1800-luvun alussa kirkko toimi ei-ortodoksisten protestanttien ja filhelleenien hautapaikkana. Vuonna 1833 Kreikan kuningas Otto I otettiin vastaan temppelillä. Vuonna 1834 Otto määräsi rakennuksen muutettavaksi museoksi. Temppeli toimi museona vuoteen 1934, jolloin se muutettiin arkeologiseksi kohteeksi ja palautettiin antiikin aikaiseen asuunsa.
Temppeli on antanut nimen ympäröivälle Thiseíon kaupunginosalle.
Rakennus.
Temppeli edustaa doorilaista tyyliä. Se on rakennettu Pentelikon-vuoren valkoisesta marmorista ja se oli Ateenan ensimmäinen marmoritemppeli. Temppeli on rakennettu itä-länsisuunnassa ja sen kummassakin päädyssä on 6 pylvästä ja pidemmällä sivulla 13 pylvästä. Temppelin pituus on noin 38,2 metriä ja leveys noin 13,7 metriä. Sen pylväiden korkeus on noin 5,7 metriä ja pylväiden välinen etäisyys noin 2,4–2,6 metriä. Pylväiden halkaisija niiden alaosassa on noin yksi metri.
Temppelin koristelu esittää lukuisia kreikkalaisen mytologian aiheita, kuten Herakleen urotöitä, kentaurien taistelua, Theseuksen taistelua pallantideja eli Pallaksen viittäkymmentä lasta vastaan sekä Troijan tuhoa. Koristeluja on tarkoituksellisesti rikottu sinä aikana, kun temppeli toimi kirkkona.
Luigi de Anna

Luigi Giuliano de Anna (s. 3. elokuuta 1946 Giovinazzo, Italia) on italialainen kulttuurihistorioitsija, joka toimii Turun yliopistossa italian kielen ja kulttuurin professorina. Hänen erityisalojaan ovat italianismit suomen kielessä ja fennismit italian kielessä, ritarikuntien historia sekä Italian ja Suomen suhteet.
De Anna on valmistunut filosofian maisteriksi Firenzen yliopistosta. Vuonna 1988 hän väitteli filosofian tohtoriksi kulttuurihistorian alalta Turun yliopistossa. De Annan väitöskirja oli alan ensimmäinen Suomessa. Hän on työskennellyt Turun yliopistossa Italian ulkoministeriön nimittämänä lehtorina 1973–1992, Italian kulttuurihistorian dosenttina 1990–1997, kulttuurihistorian yliassistenttina 1990–1995, apulaisprofessorina 1992–1997 ja italian kielen ja kulttuurin professorina vuodesta 1998 alkaen.
Theseion

Theseion eli Theseuksen pyhäkkö () oli antiikin aikainen Theseukselle omistettu kreikkalainen temppeli tai heroon-pyhäkkö Ateenassa Kreikassa. Sen sijaintia ei tunneta. 1800-luvulla Ateenan Agoralla sijaitsevaa Hefaistoksen temppeliä luultiin Theseioniksi, joten sitä kutsutaan edelleen usein samalla nimellä.
Historia.
Theseion oli Ateenan merkittävin Theseukselle omistettu heroon. Plutarkhoksen mukaan pyhäkkö rakennettiin jo myyttisellä ajalla Theseuksen vielä eläessä. Aristoteleen mukaan Theseion oli olemassa viimeistään 500-luvun eaa. puolessa välissä, jolloin Peisistratos riisui kansan aseista kutsuttuaan sen kokoontumaan Theseionin luona. Pausaniaan mukaan pyhäkkö rakennettiin kuitenkin vasta 476/475 eaa., kun Kimon tuotti Theseuksen ruumiin Ateenaan Skyrokselta. On mahdollista, että Kimon kunnosti tai laajensi tuolloin jo olemassa ollutta pyhäkköä.
Theseionissa vietettiin Theseia-juhlaa. Pyhäkköä käytettiin joskus oikeuteen vedottaessa. Myös turvananojat käyttivät usein pyhäkköä. Erään teorian mukaan Kimon saattoi rakennuttaa pyhäkön sen paikalle siksi, että paikka oli pyhitetty jo ennestään. On ehdotettu, että paikalla olisivat alun perin olleet Semnai theai -jumalattarien alttarit, joita käytettiin myös turvananomiseen. Alttarit siirrettiin Areiopagille vuoden 594 eaa. jälkeen.
Myöhemmin Ateenassa oli ainakin neljä Theseukselle omistettua heroonia.
Rakennus.
Theseion sijaitsi todennäköisesti Ateenan niin kutsutulla Arkaaisella agoralla tai sen läheisyydessä Akropoliin pohjois- tai koillispuolella. Tämä käy ilmi muun muassa Pausaniaan kuvauksesta, jossa se vaikuttaisi sijoitettavan suhteellisen lähelle Prytaneionia ja Anakeionia. Alueelta on löydetty myös Theseioniin viittaavia veistosten jäänteitä ja piirtokirjoituksia. Erään teorian mukaan Theseion olisi sijainnut nykyisen Lysíou-kadun alueella lähellä Pyhän Spyridonin ("Ágios Spyrídon") kirkon paikkaa.
Theseion saattoi koostua alun perin pelkästä temenos-alueesta ja ulkoilmapyhäköstä. Myöhemmin paikalla saattoi olla temppeli. Temenos-alue oli mahdollisesti erotettu pyhäksi paikaksi jo varhain, kun taas temppeli rakennettiin ehkä siinä vaiheessa, kun Theseuksen luut siirrettiin paikalle. Luut oli mahdollisesti sijoitettu naiskokseen eli pieneen temppelin kaltaiseen rakennukseen. Pyhäkössä oli useita alttareita. Antiikin aikaisten kuvausten perusteella ulkoilmapyhäkkö oli tarpeeksi suuri, jotta siellä voitiin järjestää kansankokouksia.
Theseion oli koristeltu maalauksin, jotka kuvasivat Theseuksen myyttisiä seikkailuita, kuten osallistumista amatsonomakhiaan ja kentauromakhiaan. Pyhäkössä oli myös Theseusta ja Minotaurosta esittänyt veistos.
Theseionin lähellä sijaitsi Horkomosion, jossa virkamiehet vannoivat valansa ja airuet ilmoittivat viestinsä.
White Sister

White Sister on yhdysvaltalainen hard rock -yhtye.
Historia.
White Sisterin muodostivat laulaja-basisti Dennis Churchill-Dries, laulaja-kosketinsoittaja Gary Brandon, kitaristi Rick Chadock ja rumpali Gus Moratinos. Yhtye teki alkuaikoinaan paljon live-esiintymisiä kotiosavaltiossaan, Kaliforniassa. Vuonna 1981 Moratinos jätti yhtyeen ja hänet korvasi Richard Wright. Giuffria -yhtyeen kosketinsoittaja Gregg Giuffria auttoi White Sisteria kirjoittamaan ja tuottamaan debyyttialbumin "White Sister", joka julkaistiin vuonna 1984 EMIn kautta.
Albumin julkaisun jälkeen White Sister lähestyi levytysyhtiötä rahoittamaan tulevaa kiertuetta. Yhtye uskoi, että heidän voimakas soitto ja läsnäolo lavalla auttaisi myyntilukuja, mutta EMI ei ollut halukas rahoittamaan kiertuetta. EMI katsoi myös, että White Sisterin pitäisi muuttaa nimensä, koska toinen yhdysvaltalainen yhtye käytti sanaa "White" nimessään, nimittäin Twisted Sister. White Sister päätti, ettei se muuta nimeään.
Yhtyeen toinen studioalbumi "Fashion by Passion" julkaistiin vuonna 1986 eri levy-yhtiön kautta ja White Sister hajosi pian tuon jälkeen. Rumpali Richard Wright menehtyi vuonna 2006 terveyskomplikaatioiden takia. Kolme alkuperäistä jäsentä, Churchill-Dries, Brandon ja Chadock tekivät keikan Firefestissa, Nottinghamissa syksyllä 2008. Vuonna 2012 kitaristi Rick Chadock menehtyi syöpään.
Kruuna / Klaava

Kruuna / Klaava on suomalaisen rockyhtye Kotiteollisuuden 14. studioalbumi. Se julkaistiin 10. huhtikuuta 2015 levymerkillä Johanna Kustannus.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Shadowmaker

Shadowmaker on suomalaisen heavy metal -yhtye Apocalyptican kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 17. huhtikuuta 2015 levymerkillä Epic Records. Albumi on ensimmäinen, jolla laulaa vain yksi solisti: Franky Perez. Standard painoksen lisäksi albumista on olemassa Double vinyl LP ja Mediabook deluxe CD painokset, joissa on lisänä kappaleet "Reign of Fear" ja "Come Back Down".
Reijo Ahtokari

Reijo Aulis Artturi Ahtokari (26. elokuuta 1930 Lohja – 17. heinäkuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja historiantutkija.
Ahtokari valmistui filosofian maisteriksi 1972 Tampereen yliopistosta. Hän väitteli siellä tohtoriksi vuonna 2000, väitöskirjan nimenä oli "Salat ja valat. Vapaamuurarit suomalaisessa yhteiskunnassa ja julkisuudessa 1756-1996".
SpaceX CRS-1

SpaceX CRS-1 oli SpaceX Dragonin kolmas ja Falcon 9:n neljäs lento. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. Lento oli ohjelman ensimmäinen varsinainen rahtilento kahden onnistuneen Commercial Orbital Transportation Services -ohjelman testilennon jälkeen ja toinen kerta kun Dragon telakoitui ISS:ään. Dragon-kapseli laukaistiin Falcon 9 v1.0 -raketilla 7. lokakuuta 2012.
Ensimmäisen vaiheen moottorivian seurauksena sekundaarinen hyötykuorma Orbcomm-OG2 joutui liian matalalle radalle ja toimi vain lyhyen aikaan ennen tuhoutumista ilmakehässä. ISS:n turvallisuussäännöt estivät tilanteen paikkaamisyrityksen toisen vaiheen toisella poltolla.
Richard Bong

Richard Ira ”Dick” Bong (24. syyskuuta 1920 – 6. elokuuta 1945) oli yhdysvaltalainen hävittäjälentäjä, sekä Yhdysvaltain johtava hävittäjä-ässä. Hän saavutti 40 viholliskoneen pudotusta. Majuri Richard I. Bong lensi Lockheed P-38 Lightning -konetyypillä, joka on kaksimoottorinen. Majuri Bong taisteli japanilaisia vastaan Tyynenmeren rintamalla toisessa maailmansodassa.
Richard Bong oli ruotsalaista syntyperää etnisesti, vaikka syntyikin Wisconsinissa.
Hän kuoli koelennolla sattuneessa turmassa, jossa testasi uutta yhdysvaltalaista suihkuhävittäjää, Lockheed P-80:a.
Markku Halme

Markku ”Matkis” Halme (12. toukokuuta 1962 Helsinki – 6. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen musiikki- ja elokuvatoimittaja ja näyttelijä. Hän työskenteli rocklehti "Rumbassa" lehden perustamisesta lähtien lähes 20 vuoden ajan ja kirjoitti myöhemmin muun muassa "Rytmi"- ja "Sue"-lehtiin. Ylioppilasteatterissa näytellyt Halme teki 1980-luvun alussa myös muutamia elokuvarooleja, joista tunnetuin on pääosa Mika Kaurismäen elokuvassa "Klaani – tarina Sammakoitten suvusta" (1984).
Halme kirjoitti kaksi "Rumba"-aiheista kirjaa. Vuonna 2003 julkaistussa kirjassa "Rumba – 20 vuotta rockin takahuoneessa" käsitellään "Rumba"-lehden historiaa sen perustamisesta vuodesta 1983 lähtien. Halme toimi ennen kirjan kirjoittamista lehden uutistoimittajana, mutta erosi tehtävästä vuonna 2001. Toinen kirja, vuonna 2008 ilmestynyt "Nisse M" oli kokoelma "Rumban" juorutoimittajan valittuja tekstejä vuosien varrelta. Halme kuoli 53-vuotiaana Helsingin Laajasalossa pitkään sairastetun diabeteksen aiheuttamiin komplikaatioihin.
SpaceX CRS-2

SpaceX CRS-2 oli SpaceX Dragonin neljäs ja Falcon 9:n viides lento. Lento oli samalla Falcon 9:n v1.0-mallin viimeinen lento. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. 
Lento.
Ongelma Dragonin propulsiojärjestelmässä.
Lennon alussa noin kaksi minuuttia raketista irtaantumisen jälkeen Dragonin oli tarkoitus aloittaa aurinkopaneelien aukaisuvaihe. Tämä kuitenkin keskeyi alkuunsa. Syynä oli ilmeisesti ongelma propulsiojärjestelmän venttiilissä, minkä johdosta alus meni passiiviseen keskeytystilaan. Lennon alussa tehtävässä neljästä Draco Thruster Pod:ista koostuvan propulsiojärjestelmän alustusvaiheessa järjestelmä havaitsi, että kolmessa näistä hapettimen paineistus ei ollut riittävä. Keskeytystila sitten esti aurinkopaneelien aukaisemisen. Vain yksi aluksen neljästä Draco Thruster podista toimi, koska aluksen ohjausjärjestelmä esti niiden toiminnan nimellisarvojen ulkopuolella olevien painelukemien vuoksi. Aluksen aktuaattoroiden alettua jäähtyä liikaa aurinkopaneelit piti saada auki, ja kello 16.50 UTC ne saatiinkin avatuksi manuaalisesti. ISS:n kanssa lähestyminen lykkääntyi aiotusta, koska aluksen propulsiojärjestelmä toimi edelleen puutteellisesti. Ajamalla paineistusjärjestelmää saatiin toinen Draco Thruster Pod toimintaan, jolloin aluksen asennonsäätöjärjestelmä saatiin toimintaan. Lopulta kello 21.10 UTC propulsionjärjestelmän kaikki neljä Draco Thruster Podia saatiin toimintakuntoon, ja lento pääsi jatkumaan. Aluksen kohtaaminen ISS:n kanssa siirtyi 3. maaliskuuta, jolloin alus telakoitiin onnistuneesti asemaan.
SpaceX CRS-3

SpaceX CRS-3 oli SpaceX Dragonin viides ja Falcon 9:n yhdeksäs lento. Lento oli ensimmäinen Dragon-lento päivitetyllä Falcon 9 v1.1 -raketilla. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan.
Uudelleenkäytettävän raketin kehitysohjelma.
Lennolla yritettiin toisen kerran saada ensimmäinen vaihe laskeutumaan meren pintaa. Telemetriadatan mukaan laskeutuminen onnistuikin, mikä on ensimmäinen kerta historiassa, kun nesteraketin ensimmäinen vaihe on onnistunut tekemään pehmeän laskeutumisen. Kova merenkäynti kuitenkin hajotti vaiheen ennen kuin laskeutumisalueelle päästiin veneillä.
Thomas McGuire

Thomas Buchanan McGuire Jr. (1. elokuuta 1920 – 7. tammikuuta 1945) oli yhdysvaltalainen hävittäjälentäjä, josta tuli hävittäjä-ässä. McGuire ehti saavuttaa 38 ilmavoittoa. Hänen mukaansa on nimetty McGuiren lentotukikohta (McGuire AFB). Sotilasarvoltaan Thomas McGuire oli majuri. Hän oli yksi kaikkein palkituimmista yhdysvaltalaisista sotilaslentäjistä; palkintoihin kuului esimerkiksi Congressional Medal of Honor. McGuire taisteli Lockheed P-38 Lightning -hävittäjäkoneellaan muun muassa japanilaisia Mitsubishi A6M Reisen -tyypin eli "Zero"-hävittäjiä vastaan. Hänen yksikkönsä oli 5th Air Forcen 475th Fighter Group.
McGuire sai surmansa ilmataistelun aikana, kun hän yritti lyödä Richard I. Bongin saavuttaman pudotusten ennätyksen. Niitä oli 40, ja Richard Bong siirtyi Lockheedille koelentäjäksi. Tämä ennätysyritys lopulta tuli maksamaan hengen Thomas McGuirelle. Hän kaatui ilmataistelussa vääpeli Akira Sugimoton ohjaamaa Nakajima Ki-43 Hayabusaa vastaan Filippiineillä. Samassa ilmataistelussa kaatui myös majuri Jack Rittmayer (4½ ilmavoittoa) ja luutnantti Douglas Throppin P-38 tuhoutui korjauskelvottomaksi sotilasmestari Mizunori Fukudan ohjaaman Nakajima Ki-84 Hayaten alasampumana.
Risto A. Ahonen

Risto Arimo Ahonen (s. 16. marraskuuta 1943 Kuopio) on suomalainen pappi, teologian tohtori ja tutkija. Hän on tutkimustyössään keskittynyt lähetysteologiaan, ekumeeniseen keskusteluun ja amerikkalaiseen uskonnollisuuteen.
Koulutus ja työura.
Risto Ahonen valmistui ylioppilaaksi Korpilahden yhteiskoulusta 1964, minkä jälkeen hän opiskeli ja valmistui Helsingin yliopistossa teologian kandidaatiksi 1969, lisensiaatiksi 1978 ja väitteli tohtoriksi 1983. Ahonen oli Luterilaisen Maailmanliiton stipendiaattina Sveitsissä ja Ranskassa 1979. Hänet nimitettiin Helsingin yliopiston missiologian dosentiksi 1986.
Risto Ahonen vihittiin papiksi 1970 ja suoritti ylemmän pastoraalitutkinnon, laudatur, 1978. Hän on toiminut Kajaanin tyttölyseon uskonnon opettajana 1968–1969, Jyväskylän Ylioppilaslähetyksen opiskelijapastorina 1969–1975, Jyväskylän kaupunkiseurakunnan virallisena apulaisena 1975–1976, suunnittelusihteerinä 1976–1979, Lapuan hiippakunnan pääsihteerinä 1979–1988, Kirkon tutkimuskeskuksen tutkijana 1988–1996 sekä Suomen Lähetysseuran teologisten asioiden sihteerinä 1996–2010. Ahonen jäi eläkkeelle vuonna 2010.
Kotimaiset ja ulkomaiset luottamustehtävät.
Risto Ahonen on ollut Suomen evankelisluterilaisen kirkon, Suomen Vapaakirkon ja Helluntaiherätyksen neuvottelujen sihteerinä 1982–1984, 1986–1989, Luterilaisen maailmanliiton Commitee in Mission and Evangelism -työryhmän jäsenenä 1986, diakonaattityöryhmän jäsenenä 1992, Kirkolliskokouksen jäsenenä 1992–2009, Kirkon lähetystoimikunnan keskuksen jäsenenä ja puheenjohtajana 1994–2009, Lähetys- ja uskontoteologian työryhmässä 2000–2009, Kirkkohallituksen evankelioimistoimikunnan puheenjohtajana 1996–2007, Luterilaisen maailmanliiton missiologista asiakirjaa Mission in Context valmistelleen työryhmän teologisena sihteerinä 1999–2003, Leuenbergin kirkkoyhteisön evankelioimiskomitean jäsenenä 2003–2006 sekä Andrep - anglikaanis-luterilaisen diakonaatin tutkimustyöryhmän jäsenenä 1997–2011. Ahonen on osallistunut lisäksi kirkon edustajana lukuisiin kansainvälisiin konferensseihin.
Ahonen on tutkimustyössään osallistunut laajaan kansainväliseen yhteistyöhön monien amerikkalaisten - Yale, Chicago, Columbus (Trinity Lutheran Seminary) - ja saksalaisten - Heidelberg, Göttingen - yliopistojen kanssa, pitänyt vierailijaluentoja sekä toiminut monissa asiantuntijatehtävissä erityisesti Luterilaisen maailmanliiton (LML) ja Kirkkojen maailmanneuvoston (KMN) piirissä. LML:n tehtävistä voi mainita missiologisen asiakirjan Mission in Context -työryhmän teologinen sihteeri, LML:n valtuuskunnan jäsen neuvottelussa anglikaanikirkon kanssa diakonaatin uudistuksesta Lontoossa, Anglo-Nordic Diaconal Research Project:in jäsen. 
Yksityiselämä.
Risto Ahonen syntyi Kuopiossa liikuntaneuvos Pentti ja Lahja Ahosen, s. Pöntysen perheeseen.
Ahosen puoliso on kasvatustieteiden maisteri Riikka-Maija Kaarina Ahonen, s. Virkkunen. Avioliitto solmittiin vuonna 1968. Perheeseen syntyivät lapset Minnamari, Tommi ja Miikka.
Hermoprässi

Hermoprässi on valistuksellinen dokumenttielokuva koululaisten kokemasta liikarasituksesta. Sen on käsikirjoittanut ja ohjannut Kaarlo Nuorvala, animaatiot on tehty Sauli Rantamäen johdolla ja musiikin on säveltänyt Erkki Ertama. Elokuva voitti Cannesin televisioelokuvafestivaaleilla dokumenttielokuvien pääpalkinnon vuonna 1963.
Tori (lyhytelokuva)

Tori on vuonna 1962 valmistunut kotiseutudokumentti, jonka ohjasi Erkko Kivikoski. Elokuvassa kuvataan elämää Helsingin kauppatorilla.
Guanidiinikarbonaatti

Guanidiinikarbonaatti ((CH6N3)2CO3) on guanidiinin karbonaattisuola. Yhdistettä käytetään kosmetiikassa ja orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet.
Guanidiinikarbonaatti on huoneenlämpötilassa valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja hyvin niukasti orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin tai asetoniin. Sen liuokset ovat emäksisiä.
Valmistus ja käyttö.
Guanidiinikarbonaattia muodostuu urean ja ammoniakin reagoidessa ja se on melamiinin valmistuksen sivutuote. Melamiiniliuoksesta se voidaan eristää konsentroinnin jälkeen liuoksesta jäähdyttämällä, jolloin se kiteytyy. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on kuumentaa ammoniakin tai ammoniumsuolojen vesiliuosta 120–140 °C:n lämpötilaan ja lisätä tämän jälkeen reaktoriin syanamidia tai disyandiamidia.
Guanidiinikarbonaattia käytetään hiustuotteissa antistaattisuutta ja pehmeyttä antavana reagenssina. Guanidiinikarbonaatista muodostuu guanidiinihydroksidia, joka on varsinainen vaikuttava ainesosa. Yhdistettä käytetään myös lähtöaineena valmistettaessa melamiini-formaldehydihartseja, orgaanisissa synteeseissä guanidiinin sijasta ja valmistettaessa muita guanidiinisuoloja kuten guanidiinihydroksidia, guanidiinifosfaattia, guanidiinisilikaattia ja guanidiinin rasvahapposuoloja.
Eerolan hyppyrimäet

Eerolan hyppyrimäet on kolmen hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Valkeakoskella.
Historia.
Valkeakoskelle (silloiseen Sääksmäkeen) rakennettiin ensimmäinen hyppyrimäki Roukon kylän Lotilan kartanon lähistölle, mäen nimi oli Lotilan hyppyrimäki. Nykyiset Eerolan hyppyrimäet sijaitsevat myös Roukon kylässä mutta eri paikassa.
Mäet on rakennettu talkootyönä 1990-luvun alussa ja niiden toiminnasta vastaa Valkeakosken Haka. K6-mäen K-piste on sijainnut 9- ja 8 metrissä, kunnes vuonna 2014 mäki uusittiin kokonaan ja K-piste asetettiin 6 metriin.
Syksyllä 2020 K24-mäki remontoitiin, remontissa mäen profiilia muutettiin ja sen vuoksi mäen lentorata muuttui paljon ja K-piste siirrettiin 25 metriin. Vanha mäkiennätys ennen remonttia oli 24,5 metriä.
Joroisten hyppyrimäet

Joroisten hyppyrimäet on neljän muovitetun hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Joroisissa.
Historia.
Joroisten hyppyrimäet valmistuivat vuonna 1988, silloin suurimman mäen K-piste sijaitsi 42 metrissä. Vuoden 1995 remontissa Joroisten hyppyrimäen K-pistettä siirrettiin 42 metristä 50 metriin.
Joroisten hyppyrimäki asetettiin käyttökieltoon syksyllä 2014 puurakenteiden lahovaurioiden takia. Tammikuussa 2015 Joroisten kunta päätti purattaa suurimman hyppyrimäen kesällä 2015 ja remontoida K25-mäen. Maaliskuussa 2015 paikalliset mäkiaktiivit päättivät perustaa Joroisten mäkimiehet -yhdistyksen, jonka omistukseen Joroisten hyppyrimäki siirtyi. Mäen remontoinnin kustannusarvio oli noin 7 000 euroa, jos remontointi tehdään talkoilla. K50-mäen remontti tehtiin vuosina 2017–2020. Samassa yhteydessä purettiin K25- ja K12-mäet ja tilalle rakennettiin uudet muovitetut K35-, K16- ja K5-mäet.
Joroisten hyppyrimäki.
Vuoden 1995 remontissa mäen K-pistettä siirrettiin 42 metristä 50 metriin. Mäki asetettiin käyttökieltoon syksyllä 2014 puurakenteiden lahovaurioiden takia. Se remontoitiin vuosina 2017–2020 ja alastulorinteeseen asennettiin muovitus.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 53,0 metriä on hypännyt Antti Tuomainen.
Asteroid Redirect Mission

Asteroid Redirect Mission (ARM), myös Asteroid Retrieval and Utilization (ARU) -projekti tai Asteroid Initiative on NASA:n peruutettu avaruushanke, jossa oli tarkoitus hakea pala asteroidia Kuuta kiertävälle radalle. Useita vuosia kestävän tehtävän oli tarkoitus alkaa vuonna 2020. Tätä lohkaretta olisi käyty sitten miehitetyllä lennolla tutkimassa. Hankkeessa oli tarkoitus myös kehittää Mars-lennolle tarvittavaa tekniikkaa. Kohde­asteroidi oli tarkoitus valita 2019.
Hanke peruttiin, koska presidentti Trumpin budjettileikkaukset vuonna 2017 veivät siltä rahoituksen ja Nasa joutui lopettamaan joitakin aiemmin suunniteltuja projekteja.
Kyle Lafferty

Kyle Lafferty (s. 16. syyskuuta 1987 Enniskillen) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa kaudella 2018–2019 skotlantilaisseura Rangersia, jossa hän pelasi myös vuosina 2008–2011. Brittiseurojen lisäksi hän on edustanut sveitsiläistä Sionia, italialaista Palermoa sekä lainasopimuksella turkkilaista Çaykur Rizesporia.
Debyyttinsä Pohjois-Irlannin A-maajoukkueessa Lafferty teki vuonna 2006, ja on siitä lähtien kuulunut jokseenkin joukkueen vakiokalustoon. Hän on pelannut 67 maaottelua ja tehnyt niissä 20 maalia.
Saavutukset.
 Rangers
 Palermo
Sasky-koulutuskuntayhtymän aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto

Sasky-koulutuskuntayhtymän aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto on vuonna 1990 Vammalan aikuiskoulutusosaston nimellä aloittanut
aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto joka on osa Sasky-koulutuskuntayhtymää. 
Aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimisto on vuodesta 2009 toiminut Voimarinteellä entisen Hoikan opiston tiloissa Sastamalan Karkussa. Aikuiskoulusosasto kehittää ja toteuttaa ammattillista koulutusta ja siihen liittyviä työnantajapalveluita pääasiassa elinkeino- ja yritystoiminnan tarpeisiin. 
Aikuiskoulusosasto järjestää tutkintotavoitteista koulutusta yli kolmellakymmenellä alalla. 
Toimipisteet.
Aikuiskoulutusosasto ja oppisopimustoimistolla on toimipisteitä myös seuraavilla paikkakunnilla:
Aiko Academy Oy.
Yhtiön toimialana on tarjota ja järjestää työvoima-, aikuis-, lyhytkurssi-, kansainvälistä sekä muuta maksullista koulutusta. Yhtiö voi myös tarjota muuta edellä mainittuja tukevaa koulutusta, valmennusta ja konsultointia. Lisäksi yhtiö voi harjoittaa aikuiskoulutus-, oppisopimus-, ja työelämäpalveluiden kehittämistoimintaa.
Yhtiö voi toimintaansa varten omistaa ja hallita osakkeita, osuuksia ja kiinteistöjä sekä käydä niillä kauppaa ja vuokrata niitä.
Sasky-koulutuskuntayhtymä omistaa yhtiön koko osakekannan.
Träskö (Kemiö)

Träskö on 138 hehtaarin kokoinen saari Kemiönsaaren kunnassa. Se sijaitsee Kemiön ja Särkisalon välissä ja muodostaa lähisaarien kanssa Träskön maarekisterikylän. Nykyisin saarella asuu yksi kalastajaperhe ja muutoin saari on kesäasutuskäytössä.
Träskö oli Kemiön kunnan ainoa pääsaaren lisäksi ympärivuotisesti asuttu saari. Saaren keskellä on nyttemmin kosteikoksi kuivunut entinen lampi Träsket eli Träskökärret. Kosteikon pohjoispuolella sijaitsee kylän kantatila. Sähkö- ja puhelinkaapelit on vedetty saarelle Västanfjärdistä.
Erik Säfström

Erik Säfström (s. 8. toukokuuta 1988 Örebro) on ruotsalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Sandvikens AIK:ta. Kaikkiaan Säfström on pelannut 79 maaottelua.
Säfström on pelannut ennen vuoden 2015 MM-kisoja kaikkiaan 34 maaottelua ja kolmet MM-kisat ja saavuttanut niissä yhden maailmanmestaruuden vuonna 2012. MM-otteluita hän on pelannut kaikkiaan 20 ja tehnyt niissä 6 maalia. 
Säfström aloitti uransa Örebrossa. Kaudeksi 2010–2011 hän siirtyi Örebrosta Sandviken AIK:hon, jossa hän voitti Ruotsin jääpallomestaruuden heti ensimmäisellä Sandviken-kaudellaan 2010–2011. Mestaruuksia ensimmäisinä Sandviken-vuosina tuli kaikkiaan kolme.
Syksyllä 2015 Säfström siirtyi toisen ruotsalaisen Joel Othénin kanssa habarovskilaisseura SKA-Neftjanikin riveihin. Vahvistuksia saanut Neftjanik saavutti jaetun pronssin Venähjänä pääsarjassa keväällä 2016.
Säfström palasi yhden kauden jälkeen entiseen ruotsalaisseuraansa eli Sandvikenin riveihin. 
Erik Säfström valittiin ensimmäisen Sandviken-kauden 2010-2011 jälkeen vuoden tulokkaaksi jääpallossa.
Erik Säfström on ollut Ruotsin jääpallojoukkueen kokoonpanossa syksystä 2011 ja osallistunut MM-kisoihin keväästä 2012 alkaen eli osallistunut tähän mennessä seitsemän kertaa MM-kisoihin. Hän on ollut voittamassa kaksi maailmanmestaruutta Ruotsin joukkueessa.
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Seurajoukkueissa
Djupön-Träskön

Djupön-Träskön on 285 hehtaarin kokoinen saari Kemiönsaaren kunnan Dragsfjärdissä. Se sijaitsee Biskopsön eteläpuolella ja kuuluu sen maarekisterikylään. Saarella asuu vakituisesti yksi pariskunta joka viljelee puutarhakasveja.
Djupön-Träskön on kaksoissaari. Långpäran-niminen lahti miltei jakaa saaren kahtia, ja sen osat ovat kiinni toisissaan kapealla kannaksella. Saari on lähinnä metsää ja sen sisäosissa on useita laajoja kosteikkoja. Saaren rakennuskanta, joka on lähinnä kesäastusta, sijoittuu hajanaisesti saaren rannoille. Djupön-Träskön on miltei kasvanut kiinni naapurisaareen Träskholmeniin.
Hans Luther (kasvitieteilijä)

Hans Edmund Luther (2. heinäkuuta 1915 Helsinki – 9. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston kasvitieteen professori 1961–1978. Hänen tutkimusalaansa oli Suomen murtovesirannikoiden kasvien ekologia.
Lutherin isä oli eläintieteilijä Alexander Luther.