tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Psará (kunta)

Psará () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Ηρωικής Νήσου Ψαρών, "Dímos Iroikís Nísou Psarón"), joka sijaitsee Chíoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 44,511 neliökilometriä ja väkiluku 458. Psarán kylän väkiluku on 454 (vuonna 2011).
Kunta käsittää koko Psarán saaren. Sen lisäksi siihen kuuluvat seuraavat pienemmät saaret: Ágio Nikoláki, Antípsara, Daskaleió (Dakalió), Káto Nisí, Kokkinonísi, Mastrogiórgi, Mediakó ja Prasonísi.
Kunnan alkuperäinen nimi oli "Psarán kunta" (Δήμος Ψαρών, "Dímos Psarón"). Se sai viralliseksi nimekseen kunnianimen "Psarán sankarillisen saaren kunta" vuonna 2018. Kunnianimi perustuu siihen, että suurin osa Psarán asukkaista kuoli verilöylyssä Kreikan vapaussodassa vuonna 1824.
Kunnan osat.
Psarán sankarillisen saaren kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Timotei (tuotemerkki)

Timotei on Unileverin Suomessa kehittämä tuotemerkki, jolla lanseerattiin aluksi deodorantti ja sitten shampoo ja hiustenhoitoaine. Erityisesti Timotei-shampoosta tuli suuri menestys monissa maissa, ja Timoteita pidetäänkin ensimmäisenä Suomessa kehitettynä kansainvälisenä päivittäistavarabrändinä. 1990-luvun alussa Timotei oli Unileverin kansainvälisesti myydyin shampoomerkki.
Timotei-heinäkasvista otettu nimi ja sarjan eri tuotteiden mainoskonseptit kehitettiin alun perin Unileverin omistaman Lintas-mainostoimistoketjun Helsingin-toimistossa 1970-luvulla. Hiustenhoitotuotteiden alkuperäinen mainonnan linja, pohjoismaisen vaalea pitkähiuksinen nuori nainen kesäisellä niityllä, otettiin uudelleen käyttöön vielä vuonna 2010 Britanniassa.
Suomessa tehty Timotei-deodorantin mainosfilmi "Silta" palkittiin hopealla vuoden 1974 New Yorkin mainoselokuvafestivaaleilla.
Timotein oman verkkosivuston mukaan vuonna 2014 merkillä markkinoitiin shampoota ja hoitoainetta kahdeksassa Euroopan maassa: Espanjassa, Ranskassa, Kreikassa, Puolassa, Tšekissä, Slovakiassa, Venäjällä ja Britanniassa. Vuonna 2021 Unileverin verkkosivusto luettelee Timotein myyntimaiksi Japanin, Britannian, Irlannin, Tšekin, Puolan, Tanskan ja Ruotsin.
Foúrnoi Korseón (kunta)

Foúrnoi Korseón ( eli Δήμος Φούρνων Κορσεών, "Dímos Foúrnon Korseón") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Ikarían alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 45,247 neliökilometriä ja väkiluku 1 459 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Foúrnoi.
Foúrnoi Korseónin kunta käsittää koko Foúrnoin saariryhmän. Sen pääsaari on Foúrnoin saari, jolla kuntakeskus Foúrnoin kylä sijaitsee. Sen lisäksi kuntaan kuuluvat saariryhmän pienemmät saaret, mukaan lukien Ágios Minás, Alatonísi, Anthropofás, Kisiriá, Makronísi, Mikrós Ágios Minás eli Xéra Agíou Miná, Mikrós Anthropofás, Petrokáravo, Pláka, Plakáki, Prasonisáki, Strongyló, Thýmaina ja Thymaináki.
Kunnan osat.
Foúrnoi Korseónin kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Ikaría (kunta)

Ikaría (; ; eli Δήμος Ικαριάς, "Dímos Ikarías") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Ikarían alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 254,4 neliökilometriä ja väkiluku 8 423 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ágios Kírykos.
Ikarían kunta käsittää koko Ikarían saaren. Ikarían kunta syntyi, kun Ágios Kírykos, Évdilos ja Ráches yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ikarían kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Castaneda (kappale)

Castaneda on suomalaisen rockyhtye Jess and the Ancient Onesin single. Se julkaistiin 10. syyskuuta 2014 Soundcloudissa. Single julkaistaan 10" vinyylinä 14. marraskuuta 2014. Singlen nimi viittaa yhdysvaltalaiseen kirjailija-antropologi Carlos Castanedaan.
Single miksattiin ja masteroitiin Orgone Studiossa. Levyn kansikuvan on toteuttanut Markus Räisänen. Castaneda julkaistaan kolmena eri värisenä vinyylipainoksena, joka käsittää 1000 mustaa, 700 läpinäkyvän keltaista ja 300 häränveren väristä vinyyliä.
Death in June

Death in June on brittiläinen Douglas Pearcen johtama neofolk-yhtye. Yhtyeen natsi-Saksaan viittaava kuvasto on ajoittain herättänyt kiistoja.
Death in June Suomessa.
Death in Junen konsertit Suomessa:
Loutrópoli Thermís

Loutrópoli Thermís (; ) on Kreikan kylä sekä samanniminen Mytilínin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λουτροπόλεως Θερμής, "Dimotikí Enótita Loutropóleos Thermís") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 135 ja varsinaisen Loutrópoli Thermíin kylän väkiluku 900 (vuonna 2011).
Loutrópoli Thermís sijaitsee Lesboksen koillisosassa. Varsinainen kylä sijaitsee noin kilometrin sisämaassa ja sen ranta-asutus Paralía Thermís rannikolla. Loutrópoli Thermís oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Géran, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Kallonín, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Pétran, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Mytilínin kuntaa.
Kunnallisyksikön osat.
Loutrópoli Thermíin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Mantamádos

Mantamádos () on Kreikan kylä sekä samanniminen Länsi-Lesboksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μανταμάδου, "Dimotikí Enótita Mantamádou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 447 ja varsinaisen Mantamádoksen kylän väkiluku 941 (vuonna 2011).
Mantamádos sijaitsee Lesboksen pohjoisosassa. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Géran, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Míthymnan, Mytilínin, Pétran, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Länsi-Lesboksen kuntaa.
Kunnallisyksikön osat.
Mantamádoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Míthymna

Míthymna (), aiemmin Mólyvos (Μόλυβος, myös transl. "Mólivos"), on Kreikan kylä sekä samanniminen Länsi-Lesboksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μήθυμνας, "Dimotikí Enótita Mithymnas") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 255 ja varsinaisen Míthymnan kylän väkiluku 1 399 (vuonna 2011).
Míthymna sijaitsee niemellä Lesboksen pohjoispään luoteisrannikolla, noin 61 kilometriä luoteeseen saaren pääkaupungista Mytilínistä. Míthymnan kunnallisyksikkö käsittää kylää ympäröivän alueen saaren pohjoisosasta.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana kylän paikalla sijaitsi Methymnan kaupunki. Se oli saaren toiseksi merkittävin kaupunkivaltio ("polis") Mytilenen jälkeen ja yksi lesboslaisen pentapoliin (Mytilene, Methymna, Pyrrha, Antissa ja Eresos) kaupungeista. Kaupungista on säilynyt vain vähäisiä jäänteitä.
Nykyinen kylä.
Asutuksen nimi muuttui Mólyvokseksi bysanttilaisella kaudella. Vanha nimi otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1919 nykykreikkalaisessa muodossa Míthymna. Tästä huolimatta kylä tunnetaan usein edelleen myös Mólyvoksena.
Míthymnan seutu on yhdessä läheisen Pétran alueen kanssa Lesboksen suosituinta turistialuetta. Kylän tunnetuin nähtävyys on keskiaikainen Míthymnan linna, joka on rakennettu bysanttilaisella ajalla ja jota laajennettiin genovalaisvallan aikana. Kylä on rakennettu kukkulalle linnan ympärille. Kylän vanha rakennuskanta on turkkilaistyylisiä kartanoita 1700-luvulta.
Míthymna oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Géran, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Mytilínin, Pétran, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Länsi-Lesboksen kuntaa.
Kunnallisyksikön osat.
Míthymnan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Methymna

Methymna () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Míthymnan eli Mólyvoksen kylän paikalla.
Maantiede.
Antiikin Methymna sijaitsi (ja nykyinen Míthymna edelleen sijaitsee) niemellä Lesboksen pohjoisrannikolla noin 61 kilometriä luoteeseen Mytilenestä (nyk. Mytilíni), kohdassa, jossa Lesboksen erottaa Vähän-Aasian rannikosta ja Assoksesta noin 60 stadioninmitan eli 11 kilometrin levyinen salmi.
Historia.
Methymna oli lesboslaisen pentapoliin jäsen eli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupungista (muut olivat Mytilene, Antissa, Eresos ja Pyrrha). Kaupunki perustettiin todennäköisesti heti sen jälkeen, kun aiolialaiset kreikkalaiset asuttivat saaren. Arkaaisella ja klassisella kaudella Methymna oli Lesboksen toiseksi merkittävin kaupunkivaltio Mytilenen jälkeen. Viimeistään 400-luvulle eaa. tultaessa, mikä oli kaupungin suurinta kukoistuskautta, kaupunki oli liittänyt itseensä Arisban kaupungin ja orjuuttanut tämän väestön.
Methymna oli usein sodassa myös naapurinsa Mytilenen kanssa. Myös peloponnesolaissodassa se oli yleensä aina vastakkaisella puolella kuin Mytilene. Se ei liittynyt muiden lesboslaisten kaupunkien kapinaan Ateenaa vastaan sodan aikana vuonna 428 eaa., eikä kärsinyt Ateenan kostosta, joka kohtasi Mytileneä. Näin se sai pitää vanhan oikeutensa osallistua Deloksen meriliiton toimintaan sotalaivoilla rahan sijasta. Spartalaiset valtasivat kaupungin hieman ennen Arginusain taistelua.
Methymna oli runoilija ja muusikko Arionin sekä Lesboksen historiasta kirjoittaneen Myrsiloksen syntymäpaikka. Kaupunki tunnettiin viineistään.
Myöhemmän antiikin aikana kaupungin merkitys väheni. Roomalaisten tuhottua Antissan vuonna 167 eaa. sen alueet luovutettiin Methymnalle. Asutus kaupungin paikalla säilyi bysanttilaisella kaudella ja edelleen osmanivallan aikana. Nykyinen kylä tunnetaan paitsi keskiaikaisella nimellä Mólyvos myös antiikin aikaisen nimen nykykreikkalaisessa muodossa Míthymna.
Rakennukset ja löydökset.
Methymnan antiikin aikaisesta topografiasta tiedetään suhteellisen vähän. Kaupungin akropolis eli linnavuori sijaitsi samalla kukkulalla, missä nykyisin sijaitsee keskiaikainen Míthymnan linna. Kaupunki keskittyi alun perin akropoliin välittömään ympäristöön, mutta viimeistään 400-luvulla eaa. asutus levisi myös sen koillispuolelle. Hautausmaat puolestaan sijaitsivat akropoliin eteläpuolella Antissaan johtaneen tien varressa. Kaupungilla on ollut hyvä satama, joka sijaitsi nykyisen sataman paikalla.
Nykyisen Míthymnan kylän alueella on näkyvissä vain vähän antiikin aikaisia jäännöksiä. Linnan muurissa on jonkin verran hellenistisellä kaudella rakennettua linnoitetta. Eräs arkeologinen kaivauskohde kylässä on antiikin aikaisen hautausmaan alue kylän päätien varressa linnan eteläpuolella. Sataman itäpuolelta on löydetty hellenistisellä ja roomalaisella kaudella käytössä olleen kylpylän rauniot. Myös sataman rakenteista sekä kaupunkiin vettä Lepetymnos-vuorelta johtaneesta akveduktista on säilynyt joitakin jäänteitä.
Pétra (Lesbos)

Pétra () on Kreikan kylä sekä samanniminen Länsi-Lesboksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Πέτρας , "Dimotikí Enótita Pétras") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 358 ja varsinaisen Pétran kylän väkiluku 1 108 (vuonna 2011).
Pétran kylä sijaitsee Lesboksen pohjoisrannikolla noin neljä kilometriä Míthymnasta eli Mólyvoksesta etelään. Pétra oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Géran, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Länsi-Lesboksen kuntaa.
Pétra on Míthymnan ohella Lesboksen suosituinta turistialuetta. Kylän nimi, ”Kallio”, viittaa kylän keskellä kohoavaan noin 30 metriä korkeaan kalliomuodostelmaan, jonka huipulle on rakennettu Neitsyt Maria ("Panagía") Glykofiloúsan (”Suloisen suudelman Neitsyt Marian”) kirkko.
Kunnallisyksikön osat.
Pétran kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Plomári

Plomári (; ) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Mytilínin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Πλωμαρίου, "Dimotikí Enótita Plomaríou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 5 602 ja varsinaisen Plomárin kaupungin väkiluku 2 996 (vuonna 2011).
Maantiede.
Plomárin kaupunki sijaitsee Lesboksen etelärannikolla noin 42 kilometriä Mytilínistä. Se on saaren toiseksi suurin kaupunki ja merkittävä kauppa- ja teollisuuskaupunki. Kunnallisyksikkö käsittää alueen saaren eteläosassa.
Historia.
Plomári syntyi 1800-luvulla, kun suuri osa saaren sisäosissa sijaitsevan Megalochórin asukkaista hakeutui rannikolle. Megalochórin kylää kutsutaan joskus edelleen ”Vanhaksi Plomáriksi”. Plomárissa tuotetaan useita tunnettuja ouzomerkkejä, ja sitä kutsutaan Lesboksen tai koko Kreikan ”ouzopääkaupungiksi”. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Ouzomaailma -niminen museo.
Plomári oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Géran, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Pétran ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Mytilínin kuntaa.
Kunnallisyksikön osat.
Plomárin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Tosi tarttuva täytebiisi 16

Tosi tarttuva täytebiisi 16 on suomalaisyhtye Raptorin kappale heidän "Sekoelma!"-kokoelma-albumilta. Sen julkaisi Sony Music Entertainment albumin toisena singlenä 14. kesäkuuta 2010. Kappaleen ovat sanoittaneet ja säveltäneet Izmo, Jufo III ja Jaakko Salovaara, joista viimeisin vastasi myös sen tuotannosta. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 2. kesäkuuta 2010. The Voice listasi videon kopioivan yhteensä kahdeksaatoista eri musiikkivideota. "Tosi tarttuva täytebiisi 16" oli kaupallisesti kohtalainen menestys, sijoittuen singlelistalla 13. ja latauslistalla 12. sijalle.
Polichnítos

Polichnítos (; myös Πολίχνιτος, "Políchnitos") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Länsi-Lesboksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Πολιχνίτου, "Dimotikí Enótita Polichnítou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Lesboksen sarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 234 ja varsinaisen Polichnítoksen kaupungin väkiluku 2 102 (vuonna 2011).
Polichnítoksen kaupunki sijaitsee Lesboksen eteläosassa Kallonínlahden itäpuolella noin 45 kilometriä Mytilínistä länteen ja noin 2,5 kilometriä lahden rannasta. Sen ranta-asutus Skála Polichnítou sijaitsee lahden rannalla. Kunnallisyksikkö kattaa suurimman osan lahden itärannasta. Polichnítos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Eresós-Ántissan, Evergétoulaksen, Géran, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Pétran ja Plomárin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Länsi-Lesboksen kuntaa.
Polichnítos tunnetaan erityisesti kuumista lähteistään.
Kunnallisyksikön osat.
Polichnítoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Ántissa

Ántissa () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Eresós-Ántissan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 908 (vuonna 2011).
Ántissa sijaitsee Lesboksen läntisissä sisäosissa. Se on perinteinen vuoristokylä. Kylän keskustassa on suuri plataanien varjostama keskusaukio. Kylän alkuperäinen nimi oli "Telónia" (Τελώνια). Se nimettiin uudelleen vuonna 1928 lähellä sijainneen antiikin aikaisen Antissan kaupungin mukaan. Antiikin Antissa oli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupunkivaltiosta ja sijaitsi saaren pohjoisrannikolla nykyisen Archaía Ántissan kylän paikalla noin yhdeksän kilometriä nykyisestä kylästä pohjoiseen.
Ántissa muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αντίσσης, "Dimotikí Koinótita Antíssis"), johon kuuluvat varsinaisen Ántissan kylän lisäksi kylät Gavvathás, Kámpos, Lygerí, Pedinó ja Tzíthra sekä Póchiksen saari. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 205. Kylän lähialueen nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Ypsilóksen luostari ("Moní Agíou Ioánnou Theológou") ja Lesboksen kivettynyt metsä.
Antissa

Antissa () oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Lesboksen saarella Kreikassa. Se sijaitsi saaren pohjoisrannikolla noin yhdeksän kilometriä pohjoiskoilliseen nykyisestä Ántissan kylästä, lähellä Archaía Ántissan kylää.
Maantiede.
Antiikin Antissa sijaitsi niemellä, joka tunnetaan nykyisin nimillä Nisí, Ovriókastro ja Kástro (ton Genovézon). Hieman niemen länsipuolella mereen laskee Voúlgaris-nimellä nykyisin tunnettu joki. Lesboksen historiasta kirjoittaneen Myrsiloksen mukaan Antissan niemi oli alun perin saari, ja kehittyi niemeksi myöhemmin. Rantaviivan muutoksiin kaupungin alueella viittaavat esimerkkitapauksena myös muun muassa Strabon, Plinius vanhempi (II.89) ja Ovidius ("Muodonmuutoksia" XV.287). Kaupungista itään sijaitsi Methymna ja etelään Eresos.
Historia.
Antissa oli lesboslaisen pentapoliin jäsen eli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupungista (muut olivat Mytilene, Methymna, Eresos ja Pyrrha). Kaupungin alkuperäinen nimi saattoi olla Issa, tai sitten Issa oli alun perin erillinen paikka Lesboksen pääsaaren puolella Antissan paikan ollessa vielä saari. Nimi Antissa ("anti" + "Issa") on syntynyt samoin kuin esimerkiksi nimet Antíparos ja Antímilos ja viittaa paikkaan vastakkaisella puolella.
Antissasta oli kotoisin muun muassa Terpandros, jota pidettiin seitsenkielisen lyyran kehittäjänä. Kreikkalaisessa mytologiassa Terpandros antoi lyyran Orfeukselle. Kun mainadit repivät Orfeuksen kappaleiksi, he heittivät Orfeuksen pään ja lyyran mereen, jonka jälkeen ne ajelehtivat rantaan Antissassa. Terpandros hautasi pään paikalle, ja perusti näin Orfeuksen pyhäkön. Toisen version mukaan pää sijoitettiin luolaan, jossa se toimi oraakkelina. Muun muassa Apollonios Tyanalainen kävi paikalla. Oraakkelin kerrotaan tulleen niin suosituksi Delfoin oraakkelin kilpailijaksi, että Apollon itse pyysi sitä lopettamaan toimintansa.
Kaupunki oli usein sodassa Methymnan kanssa. Peloponnesolaissodan aikaan vuonna 428 eaa. Antissa liittyi Mytilenen kapinaan Ateenan valtaa vastaan, ja puolustautui menestyksekkäästi kaupunkiin hyökänneitä, Ateenan puolella olleita methymnalaisia vastaan. Ateenalaiset kuitenkin valtasivat kaupungin saatuaan Mytilenen.
Roomalaiset tuhosivat Antissan Perseuksen Makedonian valtakuntaa vastaan käymänsä sodan aikana vuonna 168 eaa., koska kaupunki oli tukenut Perseuksen laivaston komentajaa Antenoria. Tämän jälkeen roomalaiset luovuttivat kaupungin alueet Methymnalle, ja myös asukkaat siirrettiin sinne.
Bysanttilaisella kaudella Antissan paikalla saattoi olla Ágioi Theódoroi -niminen linnoitus, joka esiintyy vanhoissa kartoissa. Kaupungin alueella on suoritettu joitakin arkeologisia kaivauksia 1900-luvun alkupuolella.
Rakennukset ja löydökset.
Antissan paikalta on löydetty joitakin jäänteitä kaupungista, kuten rakennusten ja muurien raunioita. Löydöt ovat kuitenkin suhteellisen vähäisiä. Kaupungilla tiedetään olleen satama.
Eresós

Eresós (; myös "Eressós") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Eresós-Ántissan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 086 (vuonna 2011).
Eresós sijaitsee Lesboksen lounaisosassa sisämaassa noin neljä kilometriä merestä ja Eresóksen ranta-asutuksesta eli Skála Eresoústa. Kylä on perinyt nimensä antiikin ajan Eresoksen kaupungilta, joka sijaitsi Skála Eresoún paikalla. Antiikin Eresos oli yksi saaren viidestä merkittävimmästä kaupunkivaltiosta, ja sieltä olivat kotoisin muun muassa runoilijatar Sapfo ja filosofi Theofrastos. Antiikin ajan jäänteitä alueella on vain vähän. Kylässä toimii pieni arkeologinen museo nimellä Eresóksen arkeologinen kokoelma.
Eresós muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Ερεσού, "Dimotikí Koinótita Eresoú"), johon kuuluvat varsinaisen Eresóksen kylän ja Skála Eresoún lisäksi Chliará, Christós ja Psínia. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 611. Ranta-asutus Skála Eresoú on nykyisin erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosiossa oleva turistikohde.
Loutrá

Loutrá () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 085 (vuonna 2011).
Loutrá sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa Amalí-vuoren länsirinteellä noin kahdeksan kilometriä saaren pääkaupungista Mytilínistä etelään. Loutrá muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Λουτρών, "Dimotikí Koinótita Loutrón"), johon kuuluvat varsinaisen Loutrán kylän lisäksi kylät Áno Charamída, Charamída ja Skála Loutrón. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 420.
Kylän nimi, ”Kylvyt”, viittaa Géranlahden kuumiin lähteisiin alueella. Kylästä on matkaa lahdelle pari kilometriä. Kylän ranta-asutus Skála Loutrón sijaitsee lahden rannalla. Sieltä on yhteys veneellä lahden toiselle puolelle Péramaan.
Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Tacata’

Tacata’' (vaihtoehtoisina kirjoituksina Tacatà tai Tacatá) on italialaisyhtye Tacabron ja kuubalaisartisti Martínez Rodríguezin kansainväliseksi menestykseksi muodostunut kappale. Sen julkaisi 541/N.E.W.S. levy-yhtiöt Italiassa, Ranskassa ja Ruotsissa sekä Sony Music Tanskassa. Kappaleen on säveltänyt italialaisduo Mario Romano ja Salvatore Sapienza (tunnetaan nimellä Romano &amp; Sapienza) ja sanoittanut Rodriguez Martinez.
"Tacata'" oli alun perin hitti Italiassa tekstuurilla Romano &amp; Sapienza featuring Rodríguez julkaistuna, saavuttaen Italian singlelistan 4. sijan. Samaa nimeä käytettiin Sveitsissä julkaistussa versiossa. Muiden Euroopan maiden julkaisuissa esittäjän nimi ilmaistiin muodossa Tacabro ja se saavutti listamenestystä esimerkiksi Ranskassa, Tanskassa ja Ruotsissa. Kappale on saanut jonkinlaista suosiota myös Pohjois-Amerikassa, saavuttaen Kanadan singlelistan 83. sijan, joka oli paras Euroopan ulkopuolella saavutettu sijoitus.
Mésa (Lesbos)

Mésa (; myös "Méssa") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Agía Paraskevín kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Agía Paraskevín kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 20 (vuonna 2011).
Mésa sijaitsee nimensä mukaisesti Lesboksen keskiosissa lähellä Kallonínlahden koillisrantaa. Se tunnetaan erityisesti Mésan antiikin aikaisen temppelin arkeologisesta alueesta. Mésan joonialainen temppeli (joskus ”Méssan/Méssonin temppeli”) oli pyhitetty Zeukselle, Heralle ja Dionysokselle. Se oli antiikin Lesboksen keskeisin kulttipaikka ja sijaitsi lähellä Pyrrhan kaupunkia. Paikka toimi keskeisen sijaintinsa ansiosta myös lesboslaisen pentapoliin eli saaren viiden merkittävimmän kaupungin (Mytilene, Methymna, Antissa, Eresos ja Pyrrha) kokouspaikkana. Varhaiskristillisellä ajalla paikalle rakennettiin basilika ja sen paikalle myöhemmin pienempi kirkko. Alueella on pieni museotila, jossa on näytillä muun muassa rakennusten osia.
Mória

Mória () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 164 (vuonna 2011).
Mórian kylä sijaitsee Lesboksen itäosassa noin viisi kilometriä pääkaupunki Mytilínistä luoteeseen. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Μόριας, "Dimotikí Koinótita Mórias"), johon kuuluvat varsinaisen Mórian kylän lisäksi Achliá, Lárisos ja Mármaro. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 450.
Mória tunnetaan muun muassa sen lähellä olevista Mórian akveduktina tunnetun roomalaisaikaisen akveduktin jäännöksistä. Akvedukti toi antiikin aikana vettä Lesboksen Ólympos-vuorelta nykyisen Agiásoksen tienoilta Mytilenen eli nykyisen Mytilínin kaupunkiin. Sen pituus oli noin 26 kilometriä. Mórian länsipuolella akveduktista on jäljellä noin 170 metrin osuus ja 17 kaarta. Akvedukti on rakennettu 200- ja 300-lukujen taitteessa.
Mórian lähellä toimi vuodesta 2015 lähtien pakolaisleiri, joka oli Euroopan suurin. Leiri syntyi Euroopan pakolaiskriisin myötä ja oli suunniteltu noin hengelle, mutta siellä ja sen ympäristössä oli enimmillään majoittuneena noin pakolaista. Suurin osa leiristä tuhoutui tulipalossa 8. syyskuuta 2020.
Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Pámfila

Pámfila () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 413 (vuonna 2011).
Pámfila sijaitsee Lesboksen itäosassa noin seitsemän kilometriä Mytilínin kaupungista pohjoiseen ja vajaan kilometrin päässä meren rannasta. Sen ranta-asutus ja satama Paralía eli Paralía Pamfílon sijaitsee meren rannalla. Kylän huomattavin rakennus on sen keskellä sijaitseva Pyhän Barbaran (Agía Varvára) kirkko. Kylän lähellä sijaitsee Kalamiáriksen palmumetsä.
Pámfila muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Παμφίλων, "Dimotikí Koinótita Pamfílon"), johon kuuluu varsinaisen Pámfilan kylän sekä Paralía Pamfílonin lisäksi Nisélian kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 477. Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Pappádos

Pappádos (; myös Παπάδος, "Papádos") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 442 (vuonna 2011).
Pappádos sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa Géranlahden lounaispuolella noin 24 kilometriä Mytilínistä. Kylän nimi viittaa pappeihin, jotka olivat sen ensimmäisiä asukkaita. Pappádos muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Παππάδου, "Dimotikí Koinótita Pappádou"), johon kuuluvat varsinaisen Pappádoksen kylän lisäksi Chalatsés ja Mármaro. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 588.
Kylän nähtävyyksiin kuuluvat Arkkienkelien ("Taxiárches") kirkko sekä Kastrélin keskiaikainen linnoitus. Linnoituksen esitetään olleen yhteydessä läheisen Mesagróksen Paliókastroksi kutsuttuun linnoitukseen tunnelin välityksellä.
Aiemmin kylä kuului Géran kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Géran kunnallisyksikköön.
Sígri

Sígri (; ) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Eresós-Ántissan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 333 (vuonna 2011).
Sígri sijaitsee rannikolla Lesboksen saaren länsipäässä. Se on alun perin kalastajakylä. Sígrin tunnetuimmat nähtävyydet ovat turkkilainen linna vuodelta 1746 sekä Lesboksen kivettyneen metsän luonnonhistoriallinen museo, jonka alueella on jäänteitä muinoin kivettyneestä metsästä. Varsinainen Kivettyneen metsän luonnonpuisto sijaitsee sisämaassa Sígristä itään. Sígrin edustalla sijaitsee Megalonísin eli Nisiópin saari.
Skála Eresoú

Skála Eresoú () eli Gyalós/Gialós () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Länsi-Lesboksen kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Eresós-Ántissan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Lesboksen kunnan Eresós-Ántissan kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 349 (vuonna 2011).
Skála Eresoú on osa Eresóksen kyläyhdyskuntaa ja sijaitsee meren rannalla Lesboksen lounaisosassa noin neljä kilometriä sisämaassa sijaitsevasta Eresóksesta etelään. Skála Eresoú on nimensä mukaisesti Eresóksen ranta-asutus.
Antiikin ajan Eresoksen kaupunki, josta koko kyläyhdyskunta on perinyt nimensä, sijaitsi Skála Eresoún paikalla. Sen linnavuorena toimi nykyisin nimillä Vígla ja Kástro tunnettu kukkula heti nykyisen kylän itälaidalla. Kaupungista olivat kotoisin muun muassa runoilijatar Sapfo ja filosofi Theofrastos.
Nykyisin Skála Eresoú on turistikohde, joka on erityisesti seksuaalivähemmistöjen suosiossa. Pienestä väkimäärästä huolimatta kylässä toimii kolme homobaaria. Ne palvelevat –:a naisturistia, jotka vierailevat kylässä kesäaikaan Sapfon tarinan innoittamina. Kylässä järjestetään vuosittain Eresóksen kansainväliset naistenfestivaalit.
Skópelos (Lesbos)

Skópelos () on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 1 530 (vuonna 2011).
Skópelos sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa Géranlahden lounaispuolella noin 26 kilometriä Mytilínistä. Kylä, suomeksi nimeltään ”Kallio”, on rakennettu kallioiselle alueelle Kariónas-vuoren rinteelle noin 150 metrin korkeuteen. Skópelos muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σκοπέλου, "Dimotikí Koinótita Skopélou"), johon kuuluvat varsinaisen Skópeloksen kylän lisäksi Fará, Kariónas, Lagkáda, Ligonári, Tárti, Tsáfi ja Tsília. Koko yhdyskunnan väkiluku on 1 607.
Kylän nähtävyyksiin kuuluu Magdalinín (Magdalan Marian) kirkko, jonka alta on löydetty varhaiskristillinen katakombitunneli.
Aiemmin kylä kuului Géran kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Géran kunnallisyksikköön.
Taxiárches (Lesbos)

Taxiárches (; ; eli Ταξιάρχες Μυτιλήνης, "Taxiárches Mytilínis") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Kylä muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ταξιαρχών, "Topikí Koinótita Taxiarchón"). Kylän väkiluku on 1 107 (vuonna 2011).
Taxiárches sijaitsee Lesboksen kaakkoisosassa noin neljä kilometriä Mytilínin kaupungista etelään. Se on nimetty "taksiarkkien" (arkkienkelit Mikael ja Gabriel) mukaan. Kylää ei tule sekoittaa toiseen samannimiseen Lesboksen pohjoisosassa sijaitsevaan kylään (Ταξιάρχες Μανταμάδου, Taxiárches Mantamádou), joka tunnetaan Taxiárchesin luostarista.
Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Vareiá

Vareiá (; myös "Variá") on Kreikan kylä, joka sijaitsee Lesboksen saarella ja kuuluu Mytilínin kuntaan, Lesboksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Se on osa Mytilínin kaupungin kaupunkiyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 133 (vuonna 2011).
Vareiá sijaitsee Lesboksen kaakkoisrannikolla alavalla ranta-tasangolla noin neljä kilometriä Mytilínin kaupungista kaakkoon. Kylä on nykyään käytännössä Mytilínin esikaupunki.
Aiemmin kylä kuului vanhaan Mytilínin kuntaan ja vuosina 2011–2019 Lesboksen kuntaan ja sen Mytilínin kunnallisyksikköön.
Drasenhofen

Drasenhofen on kunta Itävallassa Ala-Itävallan osavaltiossa Tšekin rajalla. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 1 113 asukasta. Drasenhofenin rajanaapureita ovat Ottenthal, Falkenstein, Poysdorf ja Herrnbaumgarten, ja Mikulov Tšekin puolella.
Jouluni laulut

Jouluni laulut on lauluntekijä ja muusikko Lauri Tähkän ensimmäinen joulualbumi, joka ilmestyi 7. marraskuuta 2014. Ennakkojulkaisuna levy oli saatavilla Turussa 6. marraskuuta 2014. Levyn on tuottanut Milla Viljamaa. Albumi sisältää 12 joululaulua, joista kaksi on Tähkän itsensä säveltämiä ja sanoittamia. Keväällä 2014 sävelletystä ja sanoitetusta "Joulu tuo luoksein rakkaat- "laulusta on tehty musiikkivideo. Laulu oli myynnissä myös yksittäisenä singlenä. Jouluni laulut on yltänyt parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 10. Lokakuussa 2017 albumi myi kultaa.
Tähkä teki joulukuussa 2014 "Jouluni laulut"- kirkkokonserttikiertueen, joka toteutettiin yhteistyössä Kirkon Ulkomaanavun kanssa. Kiertue tuotti yli 20 000e Kirkon Ulkomaanavun työhön. Tähkä esiintyi kiertueellaan 13 kirkossa ympäri Suomea, Turun Tuomiokirkossa muun muassa Turun filharmonisen orkesterin kanssa. Vuoden 2015 joulukuussa Tähkä teki Jouluni laulut Orchestran kanssa kahdeksan kirkkoa kattavan kiertueen esiintyen mm. kotikirkossaan Teuvalla. 
Tähkä suunnitteli levyn valmistelun yhteydessä Vallilalle yhteistyössä Vallilan tekstiilisuunnittelijoiden kanssa kaksi jouluista kangaskuosia. Heartdesign-kuoseista "Sydäntalvi" ja "Joululaulu" on valmistettu muun muassa verhoja, tyynynpäällisiä sekä muita kodintekstiilejä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Milla Viljamaa, ellei toisin mainittu.
Se tuli televisiosta / Sushi driveby

Se tuli televisiosta / Sushi Drive-by on Aivovuodon ja Khidin 20. helmikuuta 2015 julkaistu split-albumi.
Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan kolmannelle sijalle.
Lokossa

Lokossa on kaupunki Beninissä. Se kuuluu Monon departementtiin, jonka pääkaupunki se on. Lokossa tarkoittaa ”irokon alla”. Iroko on keski-afrikkalainen puulaji. 
Lokossassa asui 104 428 asukasta vuonna 2013. Yhteensä pinta-alaa Lokossalla on noin 260 km². Väestöntiheys on 402 asukasta yhtä neliökilometriä kohden. Lokossassa puhutaan ranskan kieltä.
David Weller

David Weller (s. 11. helmikuuta 1957 Portmore) on jamaikalainen ratapyöräilyn olympiamitalisti. Hän on pituudeltaan 188 cm.
Weller saavutti Moskovan olympialaisissa 1980 pronssia kilometrin aika-ajossa ajalla 1.05,241. Se on edelleen Jamaikan ainoa olympiamitali muissa lajeissa kuin yleisurheilussa. Los Angelesin olympialaisissa 1984 hän sijoittui kilometrin aika-ajossa kuudenneksi ja Montrealissa 1976 11:nneksi.
Weller saavutti Pan-Amerikan kisoissa kilometrin aika-ajossa hopeaa 1975 ja 1979 sekä pronssia 1983. Kansainyhteisn kisoissa hän oli eräajossa kolmas 1978. Keski-Amerikan ja Karibian kisoissa hän voitti kultaa eräajossa ja kilometrin aika-ajossa 1978.
Degman

Degman, joissakin lähteissä tunnettu myös nimellä M-95, on kroatialainen taistelupanssarivaunu. Vaunu on jatkokehitelty jugoslavialaisesta M-84-taistelupanssarivaunusta. Vaunusta on kaavailtu M-84:n seuraajaa Kroatian asevoimissa, mutta sitä ei vielä vuonna 2013 ole otettu käyttöön. Ensimmäinen prototyyppi valmistui vuonna 2003. Vaunua valmistaa Đuro Đaković ja sitä markkinoi RH-ALAN.
Kehittely.
Degman julkistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Vaunu syntyi Kroatiassa valmistettavan M-84A-vaunun jatkokehittelynä. M-84A on paranneltu versio jugoslavialaisesta M-84-vaunusta, joka puolestaan perustuu venäläiseen T-72-vaunuun. Vaunua valmistaa Đuro Đaković, joka esitteli ensimmäisen kokonaan valmiin vaunun vuonna 2003. Tätä ennen Degmanin tulenhallintatietokonetta oli kokeiltu M-84A-vaunuissa. Suunnitelmien mukaan tulevaisuudessa Degman korvaa M-84A:n valmistuksessa viimeisten M-84A-vaunujen valmistuttua. Tulevaisuuden suunnitelmiin kuuluu myös Degmanin tulenhallintajärjestelmän käyttöönotto M-84A-vaunuissa.
Ominaisuudet.
Degman on perusrakenteeltaan samankaltainen kuin M-84-vaunu. Ajaja on vaunun etuosassa, kahden miehen miehittämä tykkitorni keskellä ja moottori takaosassa. M-84:stä poiketen Degmanissa on hitsattu tykkitorni, joka on M-84:n valettua tornia helpompi valmistaa. Tykkitornissa on myös israelilaisen RAFAELin kehittelemä reaktiivipanssarointi. Reaktiivipanssarointia on myös vaunun rungossa. Degmanin pääaseena toimi 125 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna automaattilataajalla. Vaunussa on OMEGA-D-tulenhallintatietokone. Vaunun komentajalla on Fotona COMTOS yö- ja päivätähtäin, ja ajajalla on käytössään Fotona CODRIS-E yö- ja päiväperiskooppi. Ampujalla on puolestaan SGS-D vakautettu tähtäin, johon kuuluu myös laseretäisyydenmittari. Degmanin prototyyppi käyttää voimanlähteenään V-12-dieselmoottoria, joka tuottaa 1 000 hevosvoimaa. Vaunuun saatetaan tulevaisuudessa asentaa myös saksalainen 1 200 hevosvoiman dieselmoottori.
Thoralf Gilbrant

Thoralf Gilbrant (23. toukokuuta 1919 – 11. helmikuuta 2006) oli norjalainen kristitty kirjailija ja päätoimittaja, joka oli tunnettu mm. 1994 julkaistusta Euroopan unionia arvostelevasta teoksestaan "EU – Peto vai pelastaja?". Hänen muiden teostensa aiheita ovat olleet esim. mormonit, jehovantodistajat, Israel, lopunaikojen tapahtumat ja Isaac Newtonin ennustukset.
Gilbrant myös julkaisi nykyaikaisia raamatunkäännöksiä.
Singaporen jääkiekkomaajoukkue

Singaporen jääkiekkomaajoukkue on ollut vuodesta 1996 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäsen. Maajoukkue edustaa Singaporea kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Maassa oli vuonna 2022 hieman yli 300 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja kaksi jäähallia. Singaporen maajoukkue nousi ensimmäistä kertaa IIHF maailmanrankingiin vuonna 2021.
Singapore on pelannut Challenge Cup of Asia -turnauksissa vuodesta 2008 lähtien. Vuonna 2022 se otti ensimmäistä kertaa osaa maailmanmestaruuskilpailuihin, 4. divisioonassa.
Gerhard Unterluggauer

Gerhard Unterluggauer (s. 15. elokuuta 1976) on itävaltalainen jääkiekkoilija, joka pelasi urallaan sekä Itävallan pääsarjassa että Saksan DEL-liigassa. Hän edusti Itävaltaa 14:ssä MM-kilpailuissa sekä muutamissa alemman tason MM-turnauksessa.
T-95

T-95 oli Venäjällä kehitelty taistelupanssarivaunu. Hanke julkaistiin vuonna 2000, mutta sittemmin Venäjän puolustusministeriö lakkautti sen kehittelyn. Lakkautetun T-95:n sijaan kehitteillä oli Armata-panssarivaunu, jonka oli suunniteltu olevan valmis valmistukseen vuoden 2015 jälkeen. Heinäkuussa 2018 Venäjä ilmoitti keskeyttävänsä myös Armata-hankkeen. 
Kehittely.
T-95-hankkeen toi julkisuuteen silloinen puolustusministeri Igor Sergejev vuoden 2000 alussa vierailtuaan asetehtailla Nižni Tagilissa ja Jekaterinburgissa Venäjän Uralin alueella. Tuolloin hänelle esiteltiin vaunun prototyyppi. Joidenkin lähteiden mukaan T-95 tunnettiin kehittelynimellä "Object 775" ja sen prototyypin testaus aloitettiin Kubinkan harjoitusalueella Moskovan ulkopuolella vuonna 1998. Venäjän puolustusministeriö perui sittemmin hankkeen ja T-95:n sijaan kehitteillä on Armata-panssarivaunu. 
Ominaisuudet.
T-95:n on väitetty painaneen 50 tonnia. Sen leveys oli todennäköisesti samankaltainen, kuin T-72-, T-80- ja T-90-vaunuilla. Vaunun pääaseistuksena uskotaan olleen 135 mm sileäputkinen panssarivaunukanuuna ja joissain lähteissä tykin on mainittu myös olleen mahdollisesti 152 mm. Olennaisimpiin uudistuksiin T-95-vaunussa kuului tykkitorni, joka oli kooltaan pieni ja miehittämätön. Tykkitornin rakenne paitsi pienensi vaunun siluettia, myös kohotti miehistön selviämismahdollisuuksia. Venäläisten vaunujen ongelmana on yleisesti ollut se, että jos vaunu läpäistään tykin automaattilataajan läheltä, vaunun ammusvarasto räjähtää tuhoten koko vaunun. T-95:ssä automaattilataaja sijaitsi tykkitornin alla kolmen hengen miehistön tilojen ollessa erotettuna siitä panssaroinnein. Kaiken kaikkiaan vaunun tarkkoja yksityiskohtia ei tunneta.
Siperiansuohaukka

Siperiansuohaukka ("Circus spilonotus") on haukkojen heimon suohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Bangladesh, Brunei, Kambodža, Kiina, Kookossaaret, Hongkong, Indonesia, Japani, Pohjois-Korea, Laos, Malesia, Mongolia, Myanmar, Filippiinit, Venäjä, Singapore, Taiwan, Thaimaa ja Vietnam.
Lajit Circus spilonotus ja C. spilothorax (del Hoyo ja Collar 2014) olivat aiemmin yhteisnimellä "C. spilonotus". Venäjällä lajin sanotaan olevan esiintymisalueellaan harvinainen, eikä se ole Japanissakaan yleinen. Sen asuinalueita ovat sisämaan järvet, joet ja deltat.
Luettelo vuosina 1965–1996 numeroiduista kolminumeroisista maanteistä

Luettelo vuosina 1965–1996 numeroiduista kolminumeroisista maanteistä.
Keski-Pohjanmaan tiepiiri.
7153 kilpi sijaitsee Runsorissa tien mutkassa jossa sijaitsee useita asuntoja ja suoraan 204 asuntojen päällä lentokentän ja teollisuusalueen välissä lähellä hyviä kulkuyhteyksiä
Pygmalion (näytelmä)

Pygmalion (suomeksi myös "Kukkaistyttö") on George Bernard Shaw’n näytelmä, joka esitettiin yleisölle ensimmäistä kertaa vuonna 1913. Näytelmä on saanut nimensä antiikin mytologiassa esiintyvän Pygmalionin mukaan.
Näytelmässä englantilainen fonetiikan professori Henry Higgins lyö vetoa, että pystyy kouluttamaan Eliza Doolittle -nimisen kukkien katukauppiaan esiintymään herttuattarena suurlähettilään puutarhajuhlissa.
"Pygmalionista" tuli Shaw’n suosituin näytelmä. Siitä tehty useita sovituksia, kuten musikaali "My Fair Lady" sekä brittiläinen vuoden 1938 elokuva "Pygmalion", joka toi Shaw’lle parhaan sovitetun käsikirjoituksen Oscar-palkinnon.
Näytelmän on suomentanut Kari Heiskanen nimellä "Kukkaistyttö".
Viipurin kauppa- ja merenkulkuoppilaitos

Viipurin kauppa- ja merenkulkuoppilaitoksen rakennus valmistui Viipuriin vuonna 1938. Arkkitehti Ragnar Ypyän suunnittelemassa koulurakennuksessa toimivat alun perin Viipurin kauppaoppilaitos ja Viipurin merenkulkuoppilaitos, mutta nykyään se on Venäjän federaation rajavartiolaitoksen virastotalona.
Rakennuksen historia.
Viipurin merikoulu perustettiin vuonna 1868 ja Viipurin kauppakoulu 1890. Vuonna 1936 niille päätettiin rakentaa yhteinen koulurakennus Linnoituksen kaupunginosaan Viipurin sataman ja Havin teollisuusalueen tuntumaan. Sen suunnittelijaksi tuli vastavalittu kaupunginarkkitehti Ragnar Ypyä, joka aikaisemmin oli työskennellyt muun muassa Alvar Aallon toimistossa. Työt Pontuksen- ja Vaasankatujen kulmassa aloitettiin huhtikuussa 1937 ja koulu valmistui seuraavan vuoden maaliskuussa. Rakennuksen pääsisäänkäynti tuli Pontuksenkadun puolelle. Sen vieressä olevaan seinään oli tiilistä muurattu roomalaisten kaupankäynnin jumalan Mercuriuksen päätä esittävä reliefi, jota ei kuitenkaan nykyään enää ole.
Koulurakennuksessa ehdittiin opiskelemaan vain vajaat puolitoista lukukautta, ennen talvisodan syttymistä marraskuussa 1939. Viipurin kaupungintalon vaurioiduttua pahoin talvisodan pommituksissa maaliskuussa 1940, toimi kauppa- ja merikoulu kaupungintalona jatkosodan loppuun vuoteen 1944 saakka. Koulun tiloissa piti majaansa myös jatkosodan alkaessa perustetun Viipurin sotilashallintopiirin esikunta. Viipurin siirryttyä Neuvostoliiton haltuun, muutti merikoulu Kotkaan, jossa se nykyään on osa Kymenlaakson ammattikorkeakoulua ja kauppakoulu puolestaan Tampereelle.
Kari Sajavaara

Kari Antero Sajavaara (18. tammikuuta 1938 Pieksämäki – 24. lokakuuta 2006 Jyväskylä) oli suomalainen englantilaisen filologian tohtori ja soveltavan kielentutkimuksen professori. Hän teki pitkän uran Jyväskylän yliopiston englannin kielen laitoksessa, kunnes siirtyi vuonna 1996 Soveltavan kielentutkimuksen keskuksen johtajaksi. Tästä tehtävästä hän jäi eläkkeelle 2003.
Sajavaara teki lisensiaatintutkintonsa 1965 ja väitteli tohtoriksi 1967 Helsingin yliopistossa. Hän toimi Suomen Akatemian tutkimusassistenttina vuoteen 1969, jolloin hänet nimitettiin apulaisprofessoriksi Jyväskylän yliopistoon, jossa hän teki 37 vuoden mittaisen uran, vuodesta 1979 alkaen professorina. Hän vieraili tutkijana Johns Hopkinsin yliopistossa Yhdysvalloissa 1992 ja Macquarie-yliopistossa Australian Sydneyssä 1994.
1970-luvulla Sajavaara oli mukana perustamassa valtakunnallista kielikeskusjärjestelmää, Korkeakoulujen kielikeskusta (nyk. Soveltavan kielentutkimuksen keskus) ja Soveltavan kielentutkimuksen kesäkoulua. 1990-luvulla hän vaikutti yleisten kielitutkintojen ja Dialang-itsearviointivälineen kehittämiseen.
Kari Sajavaara toimi Jyväskylän yliopiston vararehtorina 1982–1991 ja humanistisen tiedekunnan dekaanina 1996–2002. Hänet muistetaan arvokkaasta työstä alan tutkijakoulutuksen ja Langnetin hyväksi. Hän oli European Language Councilin perustajajäsen.
Sajavaara oli mukana suomalais-puolalaisissa yhteistyöjärjestöissä.
Kari Sajavaaran puoliso oli vuodesta 1962 kielitieteilijä, lehtori Paula Sajavaara (o.s. Ryynänen). Heillä on kaksi lasta, joista tytär Anu Sajavaara on toiminut valtakunnansovittelijana elokuusta 2022 lähtien ja poika Timo Sajavaara hoitaa fysiikan professuuria Jyväskylän yliopistossa.
Sajavaara asui viimeisinä vuosinaan Jyväskylän Kortemäessä. Hän kuoli yllättäen sairauskohtaukseen.
Kari Sajavaara -palkinto.
Soveltavan kielentutkimuksen keskus ja Kielikoulutuspolitiikan verkosto jakavat vuosittain Kari Sajavaara -rahaston palkintoa tunnustuksena ansiokkaasta tutkimuksesta ja yhteiskunnallisesti vaikuttavasta työstä soveltavan kielentutkimuksen alalla. Tunnustuspalkinto jaetaan vuosittain tammikuussa Kari Sajavaaran muistoluentotilaisuuden yhteydessä Jyväskylässä.
Enkelikello

Enkelikello on soiva joulukoriste. Kynttilöiden lämmittämä ilma kohoaa ja saa yksinkertaisen turbiinin pyörimään. Turbiiniin on kiinnitetty enkelin muotoisia hahmoja ja ripustettu pieniä metallitankoja, jotka turbiinin mukana pyöriessään lyövät laitteen runkoon kiinnitettyjä pieniä soittokelloja.
Aikaisin tunnettu patentti enkelikellolle kuului Walter Stockille, saksalaisessa leikkikaluyhtiössä nimeltä Adrian &amp; Stock. Saksalaiset enkelikellot valmistettiin ennen ensimmäistä maailmansotaa yleensä läkkipellistä. Sodan jälkeen ruotsalaisvalmisteiset enkelikellot yleistyivät niin Euroopassa kuin Pohjois-Amerikassakin. Ruotsalaisen enkelikellon muotoilu oli yksinkertaisempi ja valmistusaineena käytettiin messinkiä. Nykyiset enkelikellot on valmistettu pääosin Kiinassa.
Pohjolan Leijona

Pohjolan Leijona: Kustaa II Adolf ja Suomi 1611–1632 on historiateos, jonka on kirjoittanut historiantutkija Mirkka Lappalainen. Teos on ilmestynyt 2014, ja sen on kustantanut Siltala. Kuninkaan nimitys "Pohjolan Leijona" on peräisin Paracelsuksen ennustuksesta, jonka mukaan Pohjolan leijona "kukistaisi jumalattomat viholliset ja perustaisi uuden valtakunnan". 
Teos sai vuonna 2014 Tieto-Finlandia-palkinnon. Valinnan tehnyt dosentti Heikki Hellman sanoi palkinnon luovutuspuheessaan:
Eräässä haastattelussa Lappalainen kertoo, että aihepiiri oli hänelle tuttu jo gradusta lähtien. "Siksi kirja syntyi todella nopeasti. Halusin tehdä synteesin siitä ajasta, joka on tärkeä Suomen historian kannalta." Hän huomauttaa myös, että Kustaa II Aadolfia koskeva tutkimus väheni 1960-luvulla, kun valloitussodat eivät olleet korrekteja aiheita, vaan keskityttiin sosiaali- ja taloushistoriaan.
Teos kertoo Kustaa II Aadolfista ja Suomesta. Se kertoo, kuinka nuori kuningas otti valtakunnan itäisen osan, Suomen, hallintaansa. Tuolloin Suomi menetti paikallisen poliittisen identiteetin, ja Suomi liitettiin tiukemmin Ruotsiin. Teoksen keskiössä ovat sodat Venäjää ja Puolaa vastaan, ei 30-vuotinen sota, kuten yleensä Kustaa II Aadolfia käsiteltäessä.
Teos kertoo, kuinka osin keskiaikaisesta maasta rakentuu keskusjohtoinen ja pitkälti nykymuotoinen oikeusvaltio. Kuninkaan huomio kääntyy uuteen kohteeseen, eikä Suomi enää palaa Ruotsin valtakunnan keskiöön, vaan tehtäväksi jää suurvaltaa rakentavan armeijan rahoittaminen ja täydentäminen. Kritiikissään Kari Vainio (Turun Sanomat) toteaa itsekriittisesti, että "kirjoitusvirheeseen puuttumalla lukija osoittaa omaa pienuuttaan. En voi olla yhteen puuttumatta": Wallerstein, kun pitäisi olla Wallenstein.