tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tammer Tehtaat

Tammer Tehtaat Oy oli Tampereella 1916–1969 toiminut suomalainen kumiteollisuusalan yritys. Yrityksen nimenä oli vuoteen 1941 saakka "Suomen Hihnatehdas Oy". Yhtiön toimitusjohtajana oli 1938–1959 Eric Schauman.
Tammer Tehtaat valmisti voimansiirto- ja kuljetushihnoja sekä kumi- ja paloletkuja. Yritys valmisti myös 1950- ja 1960-luvulla täyskumisia "Tammer"-keilapalloja sekä vuoteen 1952 saakka "Regina"- ja "Aino"-merkkisiä kondomeja. Tehdas sijaitsi alun perin Näsilinnankadulla kunnes vuonna 1963 uusi hihnatehdas valmistui Tampereen Kalkun teollisuusalueelle.
Tammer Tehtaat Oy yhdistettiin 1969 Oy Nokia Ab:hen. Tämä jälkeen Kalkussa sijainnut tehdas keskittyi hihnojen ja telamattojen valmistukseen kun taas paloletkujen valmistus siirtyi Tampella Oy:lle. Tampereen hihnatehtaan omistajina olivat Nokian jälkeen Trelleborg Ab, Svedala Industri Ab ja vuodesta 2001 Metso Oyj. ContiTech Finland Oy osti vuonna 2013 Metso Minerals Finland Oy:n kuljetinhihnaliiketoiminnan ja kuljetinhihnoja valmistavan Tampereen hihnatehtaan.
Elis Bergh

Hagbart Elias ”Elis” Bergh (1881 Linköping – 1954) oli ruotsalainen arkkitehti ja teollinen suunnittelija. Hän toimi lasisuunnittelijana Kostan lasitehtaalla. 
Elämä ja työura.
Bergh opiskeli taideteollisessa korkeakoulussa (nykyinen Konstfack) Tukholmassa ja harjoitteli muun muassa arkkitehti Agi Lindegrenin alaisuudessa. Berghin arkkitehtoninen ura oli hyvin lyhyt. Yksi hänen arkkitehtoninen työnsä oli Villa Skoga. Bergh työskenteli Böhlmarks-lampputehtaalla vuosina 1906–1916. Tämän jälkeen hän siirtyi Pukebergsin lasitehtaalle. Vuosina 1928–1950 hän oli taiteellinen johtaja Kostan lasitehtaalla. Vuoden 1950 jälkeen hän toimi Kostan tehtaalla konsultoivana suunnittelijana. Taiteellisena johtajana hän edusti siroa mutta modernia taidesuuntausta, joka oli Kostan tuotanto sotien välisenä aikana. Bergh on suunnitellut monia lasiesineitä, kuten maljakoita ja muita koriste-esineitä.
Louder

Louder on yhdysvaltalaisen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä Lea Michelen esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2014. Albumi sisältää muun muassa Sia Furlerin ja Christina Perrin kirjoittamia kappaleita. 
Singlet.
Michele julkaisi albuminsa virallisen kappaleluettelon 8. joulukuuta 2013, jota seurasi albumin ensimmäisen singlen "Cannonball" julkaisu 10. päivä. Michele esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä Ellen DeGeneresin televisio-ohjelmassa 12. joulukuuta ja myöhemmin X Factorin kolmannen tuotantokauden finaalissa 19. joulukuuta. Seuraava albumin single "Battlefield" julkaistiin 27. joulukuuta 2013 JustJaredin nettisivuilla. Kappale oli saatavilla iTunesista heti seuraavana päivänä. Michelen albumin kolmas single "Louder" julkaistiin 13. tammikuuta 2014, ja sen perään kappale "What Is Love" 28. tammikuuta, joka on mukana albumin erikoisversiossa. Michele ehti julkaista vielä kaksi kappaletta, "You're Mine" ja "On My Way" ennen albumin julkaisupäivää 28. helmikuuta 2014.
Shoulder to Shoulder

Shoulder to Shoulder on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Rebecca Fergusonin kappale hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan "Heaven". Se julkaistiin albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä Isossa-Britanniassa 9. joulukuuta 2012. Saksassa viimeisenä singlenä julkaistiin "Teach Me How to Be Loved". "Shoulder to Shoulderia" ei koskaan julkaisti CD-singlenä tai digitaalisena latauksena. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa marraskuussa 2012. Videolla Ferguson laulaa kappaletta levytysstudiossa. 
Ferguson esitti singlensä televisiossa kaksi kertaa, This Morning- ja Alan Carr: Chatty Man-ohjelmissa. "Shoulder to Shoulder" on soul- ja jazz-elementtejä omaava popballadi. The Huffington Post kuvaili kappaletta upeaksi. Ferguson kertoi laulun merkityksestä lehdelle näin: "Halusin saada kuuntelijat ajattelemaan rakkautta ja ihmissuhteita. Usein unohdamme mikä rakkaudessa on tärkeää."
The Village Lanterne

The Village Lanterne on Blackmore’s Night -yhtyeen viides studioalbumi, joka ilmestyi 4. huhtikuuta 2006. Albumilta julkaistiin single "Just Call My Name (I'll Be There)". Kappale "Olde Mill Inn" on julkaistu myös elokuvan "Yes Man" (2008) soundtrackillä.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 33.
Scumbag Goes to Theatre

Scumbag Goes to Theatre on vuonna 2010 julkaistu Elonkorjuun livealbumi. Se äänitettiin joulukuussa 2009 Porin Teatterissa järjestetyssä yhtyeen 40-vuotisjuhlakonsertissa.
Elonkorjuun vakituisen kokoonpanon lisäksi konsertissa esiintyivät saksofonisti Jari Perkiömäki sekä laulajat Heikki Lajunen ja Kari Tamminen, jotka olivat mukana yhtyeessä jo 1970-luvulla. Kaikki levyn kappaleet ovat Elonkorjuun jäsenten omaa tuotantoa, lukuun ottamatta versiota blueslegenda T-Bone Walkerin laulusta "Stormy Monday". "Waiting" on ennenjulkaisematon ja Heikki Lajusen säveltämän kappaleen "Ihmislapsi" levytti Markku Hakala vuonna 1977..
Song Jiaoren

Song Jiaoren (, Sung Tšiao-jen; 5. huhtikuuta 1882 Taoyuan, Hunan – 22. maaliskuuta 1913 Shanghai) oli kiinalainen poliitikko, joka perusti Kuomintang-puolueen vuonna 1912. Puolueen voitettua Kiinan tasavallan ensimmäiset parlamenttivaalit Song salamurhattiin.
Song sekaantui jo opiskeluaikanaan vallankumoukselliseen toimintaan, ja hän joutui vuonna 1904 pakenemaan Kiinasta Japaniin, jossa jatkoi opintojaan. Hän oli yksi johtavia henkilöitä vallankumousjärjestö Tongmenghuissa, jonka Sun Yat-sen perusti vuonna 1905 Tokiossa. Vuoden 1911 vallankumouksen jälkeen tasavallaksi muuttuneen Kiinan presidentiksi tuli kenraali Yuan Shikai, joka kutsui neljä Tongmenghuin johtajaa hallitukseensa. Yksi heistä oli Song, joka kuitenkin pian erosi hallituksesta, koska hän ei hyväksynyt Yuanin itsevaltaisia pyrkimyksiä.
Song loi Kuomintang-puolueen Tongmenghuin pohjalta yhdistämällä sen useiden pienempien puolueiden kanssa. Hänen tavoitteenaan oli luoda sellainen voima, jonka avulla olisi mahdollista saavuttaa enemmistö uuden kansalliskokouksen vaaleissa. Helmikuussa 1913 pidetyissä vaaleissa Kuomintang voitti 269 paikkaa 596:sta ja kohosi suurimmaksi puolueeksi. Songin oletettiin kohoavan tämän jälkeen pääministeriksi ja mahdollisesti presidentti Yuan Shikain haastajaksi valtakamppailussa. Kansalliskokouksen odotettiin myös säätävän uuden perustuslain. Song kannatti parlamentaristista järjestelyä, jossa hallitus olisi vastuussa ensisijaisesti parlamentille eikä presidentille. Kun Song oli lähdössä Shanghaista Pekingiin, häntä ammuttiin 20. maaliskuuta 1913 hänen ollessaan nousemassa junaan. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin vain 30-vuotiaana. Aihetodisteiden ja ampujan tunnustuksen perusteella murhan järjestäjäksi epäiltiin pääministeriä tai jopa presidentti Yuan Shikaita itseään.
Songin salamurha sai Sun Yat-senin tukijoineen yrittämään niin sanottua Kiinan toista vallankumousta Yuan Shikain syrjäyttämiseksi. Yuan kuitenkin murskasi vastarinnan. Vuoden sisällä hän erotti kaikki Kuomintangin edustajat parlamentista, hajotti parlamentin ja hankki itselleen diktatorisen aseman. Sun Yat-sen kokosi Kuomintangin uudelleen vuosikymmentä myöhemmin.
Teach Me How to Be Loved

Teach Me How to Be Loved on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin kappale hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan "Heaven". Sen kirjoitti Ferguson itse yhdessä Jonny Lattimerin kanssa. Kappale julkaistiin Saksassa albumin viidentenä ja viimeisenä singlenä 7. joulukuuta 2012. Isossa-Britanniassa viimeinen single oli ”Shoulder to Shoulder”. Kappaleen musiikkivideolla Ferguson esittää laulua levytysstudiossa. 
”Teach Me How to Be Loved” on pianojohtoinen soul-pop-balladi, jonka tempo on 70 iskua minuutissa. The Telegraphin kriitikko Neil McCormick kuvaili kappaletta runolliseksi ja aidon tunteelliseksi. The Lava Lizard kirjoitti singlen olevan yksinkertainen mutta vaikuttava. Sivuston haastattelussa Ferguson paljasti kappaleen olevan yksi hänen suosikeistaan albumilla. Laulaja esitti singlen "Britain's Got Talent"-ohjelmassa yhdessä toisen kappaleen, Glitter &amp; Gold, kanssa.
Normaali laajennus

Abstraktissa algebrassa algebrallista kuntalaajennusta "L"/"K" sanotaan normaaliksi jos "L" on "K"["X"]:n polynomien juurikunta. Bourbaki ryhmä kutsuu tällaisia laajennuksia kvasi-Galois'n laajennukseksi.
Yhtäpitäviä ominaisuuksia.
Laajennuksen "L"/"K" normaalisuus on yhtäpitävää seuraavien ominaisuuksien kanssa. Olkoon "K""a" "K":n algebrallinen sulkeuma, joka sisältää "L":n.
Víctor Català

Víctor Català (oik. Caterina Albert i Paradís, 11. syyskuuta 1869 – 27. tammikuuta 1966) oli katalonialainen kirjailija. Hänen teoksensa "Solitude" vuodelta 1905 kuuluu modernismin tunnetuimpiin esimerkkeihin.
Caterina Albert julkaisi kokoelman ‘Jocs Florals’ vuonna 1898. Siihen kuulunut synkkä lapsenmurhaajasta kertova monologi herätti kauhistusta, varsinkin kun lukijoille selvisi, että kirjoittaja oli nainen. Niinpä seuraavasta teoksesta alkaen Albert käytti miehekästä kirjailijanimeään Víctor Català. Monet tuon aikakauden naiskirjailijat valitsivat miehen nimen kirjailijanimekseen, koska kokivat silloin voivansa kirjoittaa vapaammin.
Albert oli kotoisin L’Escala-nimisestä kylästä silloisesta Empordàn piirikunnasta Katalonian pohjoisosasta. Isänsä kuoltua hän alkoi toimia kotitilan tilanhoitajana. Hän korosti aina olevansa kirjoittajana amatööri. Hän aloitti kuvataiteen ja kirjoittamisen harrastamisen jo nuorella iällä ja oli aluksi kiinnostunut runoista ja teatterista.
Víctor Català oli kirjoittajana itseoppinut, mutta seurasi tarkkaan ajan kirjallisia trendejä. Katalonian kielen oikeinkirjoitusta muutettiin tuohon aikaan, mutta Catalàn kirjoitukset ilmestyivät vanhan kirjoitustavan mukaisina. Suurin osa hänen tuotannostaan on runoja ja näytelmiä, mutta tärkeimpinä teoksina pidetään proosatekstejä, etenkin romaania "Solitud". Monien tekstien aihepiiri liittyy rikoksiin, kostoon ja väkivaltaan. Myöhemmissä teoksissa teemaksi nousee myös naisen asema.
Catalàn kirjailijan uralla oli useita pitkiä taukoja, jopa yli kymmenen vuoden mittaisia, jolloin hän ei julkaissut mitään. Näihin ovat voineet vaikuttaa kiireet maatilan hoidossa, läheisen ystävän kuolema tai mahdollisesti myös nimellä noucentistes tunnetun kirjallisen liikkeen kehittyminen. Català oli tämän liikkeen teorioista eri mieltä.
Hatful of Hollow

Hatful of Hollow on brittiläisen The Smiths -yhtyeen kokoelma-albumi vuodelta 1984. Albumi sijoittui Britannian albumilistan sijalle 7.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat The Smiths -yhtyeen jäsenten Johnny Marrin säveltämiä ja Morrisseyn sanoittamia. Sanat on painettu LP-levyn suojakuoreen.
Musiikkikustantaja on Warner Brothers Music Ltd.
Osa kappaleista on peräisin BBC Radio 1:n John Peelin ja David Jensenin ohjelmista. Ne on julkaistu sopimuksella BBC Enterprises Ltd:n kanssa.
Muuta.
Levy-yhtiön osoite on ollut Rough Trade Records, 61–71 Collier Street, London N1 9BE.
LP-levyssä on avautuvat kannet ja sisäkannessa on kuva yhtyeestä. Valokuvaaja on Paul Slattery. Kannen on suunnitellut Morrissey ja layoutin Caryn Gough Ai:ssa.
LP-levyjä on tehty Britanniassa. Siellä jakelusta on huolehtinut The Cartel. LP-levyn kannen valmistaja on Garrod &amp; Lofthouse Ltd.
Seasons

Seasons on vuonna 2012 julkaistu Elonkorjuu-yhtyeen neljän CD:n boksi. Se sisältää lähes kaiken yhtyeen aikaisemmin levyillä julkaiseman materiaalin. 
Kokoelmalla on kaksi Elonkorjuun levyttämää studioalbumia vuosilta 1972 ja 1978 sekä suurin osan vuoden 2004 comeback-albumin ja 2010 ilmestyneen livealbumin kappaleista. Boksi sisältää myös ennenjulkaisemattomia konserttitaltiointeja vuosilta 1974, 1979 ja 2011. Muutaman "Scumbag" ja "Scumbag Goes to Theatre" -albumien kappaleen lisäksi kokoelmalta puuttuu vuonna 1971 ilmestyneeltä "Popmestarit" -levyltä löytyvä Elonkorjuun kappale "Where's The Rising Sun?".
Boksin mukana tulevan esittelylehtisen tekstin on kirjoittanut toimittaja Johnny-Kai Forssell, se sisältää myös Jukka Syreniuksen omin sanoin kertoman Elonkorjuun historiikin. Boksi oli alun perin tarkoitus julkaista nimellä "40 Years of Blood, Sweat and Bullshit", mutta nimeksi vaihdettiin lopulta "Seasons". 
Sisältö.
CD 1: "Spring".
Ensimmäinen levy sisältää vuonna 1972 julkaistun albumin "Harvest Time", kaksi 1974 Pori Jazz -festivaaleilla tehtyä livetallennetta, "Somebody Loan Me a Dime" ja "Snowstorm", sekä vuonna 1977 Helsingissä Yleisradion Liisankadun studiolla nauhoitetun kappaleen "Rollin' Down the Highway".
Kappaleet:
CD 2: "Summer".
Toinen levy sisältää yhtyeen vuonna 1978 Harvest-nimisenä julkaiseman albumin "Flying High, Running Fast" sekä kuusi vuonna 1979 Porissa Ruosniemen työväentalolla livenä nauhoitettua kappaletta. Niiden joukossa ovat yhtyeen omien sävellysten lisäksi Stevie Wonderin "Superstition", Chick Corean "Spain" ja Jeff Beckin "Freeway Jam". 
Kappaleet:
CD 3: "Autumn".
Kolmas levy sisältää viisi kappaletta Elonkorjuun vuonna 2004 julkaistulta comeback-albumilta "Scumbag" sekä toiset viisi kappaletta 2010 ilmestyneeltä live-albumilta "Scumbag Goes to Theatre", joka nauhoitettiin joulukuussa 2009 Porin Teatterissa järjestetyssä yhtyeen 40-vuotisjuhlakonsertissa.
Kappaleet:
CD 4: "Winter".
Neljäs levy sisältää viisi kappaletta "Scumbag Goes to Theatre" -albumilta, kaksi vuonna 2011 Hämeenlinnan Suisto-klubilla taltioitua kappaletta, ennenjulkaisematon "Let's Enjoy It" ja T-Bone Walkerin sävellys "Stormy Monday", sekä samana vuonna Porin Teatterissa nauhoitetun ennejulkaisemattoman kappaleen "Moving On".
Kappaleet:
Enric Prat de la Riba

Enric Prat de la Riba (1870–1917) oli katalonialainen poliitikko ja kirjailija.
Prat kuului vanhaan maanomistajasukuun. Hän opiskeli oikeustiedettä Barcelonassa ja jo opiskeluaikoinaan vaikutti itsenäisyysliikkeessä, toimimalla Centre Escolar Catalanistan puheenjohtajana ja kirjoittamalla esseen Katalonian kirjallisuudesta yhdessä Muntanyola Peren kanssa.
Pratin kirjoituksia julkaistiin ensin "Reinaxençassa". Vuonna 1899 hän lähti puolueesta ja perusti oman Le Veu -nimisen lehden, jonka takia hän joutui välillä vankilaankin. Hänen terveytensä horjui ja esti täysipainoisen politiikan tekemisen, mutta hän nousi silti Katalonian politiikan keskeiseksi vaikuttajaksi. Hän oli useiden itsehallintoelinten johdossa ja perustamassa kulttuurilaitoksia 1900-luvun alkuvuosina.
Virkanimike

Virkanimike eli virkanimi on tietyn viran nimi, joka yksilöi viran ja voi myös määrittää sen aseman ja arvon.
Suomessa.
Valtion virkanimet.
Virkojen nimet valtionhallinnossa.
Viran nimi kuvaa tietyn henkilön hoitamaa tehtäväkokonaisuutta. Nimellä voidaan antaa ulkopuolisille tietoa virkamiehen tehtävistä ja viran sijoittumisesta organisaatiossa.
Kunkin viran nimi oli aikaisemmin ilmoitettava ennen viran perustamista eduskunnalle, joka päätti perustamiseen myönnettävien määrärahojen myöntämisestä. Sittemmin toimivalta virkojen perustamiseen, lakkauttamiseen ja muuttamiseen on siirtynyt Suomen valtion virastoille. Tällöin viran nimellä on merkitystä etenkin virkamiehen ollessa yhteydessä asiakkaisiin ja muihin sidosryhmiin.
Virkanimikkeistä päättäminen.
Valtion virastot ja muut toimintayksiköt päättävät, erittelyvirkoja lukuun ottamatta, käyttämistään virkanimikkeistä. Valtiokonttori ylläpitää ja julkaisee nimikekoodistoa, jossa on rekisteröitynä kaikki valtion virka- ja ammattinimikkeet. Näitä on lähes 4000. Valtiovarainministeriö julkaisi erityisen virkaluettelon vuoteen 1993 saakka.
Ministeriöissä yleisimpiä nimikkeitä olivat vuoden 2004 palkkaluokituksessa muun muassa ylitarkastaja, osastosihteeri, neuvotteleva virkamies ja hallitusneuvos.
Kunnalliset virkanimikkeet.
Kunnan viranhaltijalle on annettava virkasuhteeseen ottamisesta kirjallinen viranhoitomääräys, josta ilmenee muiden tietojen ohella hänen virkanimikkeensä. Kuntalain mukaan kunnallisen viran perustamisesta ja lakkauttamisesta päättää valtuusto tai johtosäännössä määrätty kunnan muu toimielin. Kunnan virkanimikkeistä päätetään siis kunnan sisäisesti.
Forum (lehti)

Forum (tai Affärsmagasinet Forum) oli Suomessa ilmestyvä ruotsinkielinen talouslehti. Kerran kuukaudessa ilmestyvä aikakauslehti on liikkeenjohdon ja elinkeinoelämän ainoa ruotsinkielinen lehti Suomessa.
Forumin levikki oli noin 11 000 kappaletta ja lukijamäärä noin 27 000. Lukijoista 81 prosenttia oli miehiä ja lukijakunta koostuu pääosin ekonomeista ja insinööreistä. 
Lehteä kustansi Förlags Ab Forum för ekonomi och teknik, jonka omistajina oli TFiF (Tekniska Föreningen i Finland rf), DIFF (Driftingenjörsförbundet i Finland rf), Ekonomföreningen Merkur rf, Ekonomföreningen Niord rf, Ekonomiekandidatföreningen rf, Baraviföreningen rf sekä Konstsamfundet, ja lehti tuli jäsenetuna näihin järjestöihin kuuluville. Forumin päätoimittajana toimi Torsten Fagerholm.
Vuonna 2019 KSF Media osti itselleen enemmistön osakkeista ja Forumista tuli osa Hufvudstadsbladetin talousuutisosastoa, joskin lehti jatkaa kuitenkin itsenäisenä organisaationa. Lehti päätettiin lakkauttaa vuoden 2021 lopussa, numeron 10/2021 jääden viimeiseksi julkaisuksi.
Tianqi

Keisari Tianqi (, 23. joulukuuta 1605 – 30. syyskuuta 1627), alku­peräiseltä nimeltään Zhu Youxiao (, oli Kiinan Ming-dynastian viides­toista keisari, joka hallitsi vuosina 1620–1627. Hän oli keisari Taichangin poika. Hänen aika­kausi­nimensä "Tianqi" merkitsee "taivaallista avausta". 
Elämäkerta.
Zhu Youxiao tuli keisariksi 15-vuotiaana sen jälkeen, kun hänen isänsä, keisari Taichang oli kuollut hallittuaan vain vajaan kuukauden. Hän ei kiinnittänyt kovin suurta huomiota valtiollisiin asioihin, ja häntä syytettiin myös niiden velvollisuuksien laimin­lyönnistä, jotka pojalle kuuluivat hänen isäänsä kohtaan, sillä hän ei toiminut isänsä toivomalla tavalla. On mahdollista, että Zhu Youxiao kärsi oppimis­vaikeuksista tai muustakin. Hän oli luku­taidoton eikä osoittanut kiinnostusta opintoihinsa.
Koska hän ei kyennyt lukemaan muistioita eikä ollut kiinnostunut valtiollisista asioista, hovin pää­eunukki Wei Zhongxian piti tosiasiallista valtaa hallussaan yhdessä rouva Keshin, Zhu Youxiaon lasten­hoitajan kanssa. Zhu Youxiao ilmeisesti käytti suuren osan ajastaan puusepän töihin. Wei käytti tilaisuutta hyväkseen ja ryhtyi nimittämään palatsin tärkeisiin virkoihin henkilöitä, joihin hän luotti. Samaan aikaan rouva Keshi, nuoren keisarin lasten­hoitaja, yritti pitää vallan hallussaan poistamalla kaikki muut naiset keisarin haaremista lukitsemalla keisarin jalka­vaimot sisään ja jättämällä heidät kuolemaan nälkään.
Moralistinen kungfutselainen Donglin-liike katsoi keisari­kunnan olevan hätä­tilassa.
 Siihen hovi peitellysti vastasi teloittamalla useita virka­miehiä, joilla oli yhteyksiä Dongliniin. Tianqin aikana kansan elin­olot huononivat, ja häntä vastaan kohdistui useita kansan­nousuja.
Tianqi kuoli vuonna 1627. Koska hänen kaikki poikansa olivat kuolleet nuorina, häntä seurasi valta­istuimelle hänen nuorempi veljensä Zhu Youjian, josta tuli keisari Chongzhen. Koska myös Tianqin molemmat tyttäret olivat kuolleet, hänellä itsellään ei enää ollut jälkeläisiä.
Televisiosarja.
Elo-syyskuussa 2009 Kiinan televisiossa näytettiin kaikkiaan 42 tuntia kestänyt televisio­sarja, joka esitti näytel­mällisesti Wei Zhongxianin ja rouva Ken vallankäyttöä keisari Tianqin aikana. Sitä esitettiin 21 iltana, ja kukin jakso kesti kaksi tuntia. Se osoitti elävästi, kuinka perinnöllinen monarkia voi johtaa järkyttävään vallan väärin­käyttöön. Sarja päättyi torstaina 17. syyskuuta, tasan kaksi viikkoa ennen Kiinan kansan­tasa­vallan 60-vuotis­päivää.
Corin sykli

Corin sykli eli maitohappokierto eli glukoosi-laktaattikierto on aineenvaihdunnan kehämäisesti toistuva reaktiosarja, jossa vähän happea saavissa lihassoluissa verestä tullutta glukoosia (verensokeria) hajotetaan pyruvaatiksi. Pyruvaatti muunnetaan maitohappokäymisellä laktaatiksi. Laktaatti kulkee veressä maksaan muunnettavaksi taas glukoosiksi, joka kulkee verensokerina takaisin lihaksiin pilkottavaksi pyruvaatin kautta laktaatiksi. Kierto on nimetty löytäjiensä Carl Ferdinand Corin ja Gerty Corin mukaan.
Kun voimakkaasti työskentelevällä lihaksella ei ole käytössään riittävästi happea, tarvittavaa energiaa tuotetaan glykolyysissä glukoosista muodostuneista pyruvaateista anaerobisesti eli hapettomasti maitohappokäymisellä. Tässä laktaattidehydrogenaasi pelkistää syntyneen pyruvaatin laktaatiksi hapettaen samalla NADH:ta NAD+:ksi. Hapetus on välttämätöntä glykolyysissä muodostuneen NADH uudelleen muuntamiseksi NAD+:ksi, jota tarvitaan glykolyysin toimimiseen. Syntynyt laktaatti siirtyy verenkierron kautta maksaan glukoneogeneesiin.
Kierron glykolyysiosuus lihaksessa tuottaa 2 ATP:ta mutta kuluttaa maksan glukoneogeneesissä 6 ATP:ta, joten kierron kokonaiskulutus on yhteensä 4 ATP:ta. Siksi sykliä ei voida ylläpitää loputtomasti ilman sen ulkopuolelta tulevaa energiaa. Kierron merkitys onkin aineenvaihdunnan rasituksen jakaminen lihaksilta maksalle ja verta happamoittavan laktaatin poistaminen verestä maitohappoasidoosin riskin vähentämiseksi.
Francesc Xavier Bultó

Francesc Xavier Bultó (17. toukokuuta 1912 – 5. elokuuta 1998) oli katalonialainen liikemies, jonka perustamissa yrityksissä tehtiin Montesa- ja Bultaco-merkkisiä moottoripyöriä. Moottoripyöräilyn maailmassa hänet tunnetaan paremmin nimellä Paco Bultó.
Bultó syntyi Barcelonassa perheeseen, joka toimi tekstiilialalla. Hän perusti vuonna 1940 isänsä rahoituksen turvin ensimmäisen yrityksensä, jossa valmistettiin paitoja. Vuonna 1944 hän yhdisti voimansa Pere Permanyerin kanssa ja he alkoivat tuottaa Montesa-merkkisiä moottoripyöriä. Permanyer johti yritystä ja Bultólla oli 11% osakekannasta. Montesan pyörät olivat kevyitä kaksitahtimoottorilla toimivia pyöriä, jotka voittivat kilpailuissa raskaammat englantilaiset nelitahtipyörät.
Vuonna 1958 Espanjan hallitus kiristi yritysten asemaa, ja Permanayer halusi reagoida tähän lopettamalla kilpapyörien valmistamisen. Bultón mielestä kilpailumenestys oli ensiarvoisen tärkeää yrityksen maineelle, "markkinat seuraavat ruutulippua". Näkemyserot johtivat siihen, että Bultó perusti oman yrityksen, jonka ensimmäinen Bultaco-pyörä tuli myyntiin 1959. Tuotanto jatkui Bultón perheen kotitilalla, ja Paco Bultón lapset koeajoivat jokaisen prototyypin ennen kuin ne tuotiin markkinoille.
Vuonna 1987 perhe myi merkin Derbi-Piaggio -ryhmälle.
Rain Over Me

Rain Over Me on amerikkalaisräppäri Pitbullin kappale hänen kuudennelta, Planet Pit -studioalbumiltaan. Se sisältää myös puertoricolais-yhdysvaltalaislaulaja Marc Anthonyn esittämiä vokaaleja. Eurodance-kategorian kappaleen sanoittivat Pitbull, RedOne, Marc Anthony, Bilal "The Chef" Hajji, AJ Janussi sekä Rachid "Rush" Aziz ja sen tuottivat RedOne, David Rush sekä Jimmy Joker. Se julkaistiin albumin promosinglenä 10. kesäkuuta 2011 ja kokonainen julkaisu albumin kolmantena virallisena singlenä tapahtui 19. heinäkuuta 2011. Se pääsi 30. sijalle Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla. Kappaleesta tuli Pitbullin toinen kärkisijan saavuttanut single "Billboard" Hot Latin Songs -listalla sekä hänen ensimmäinen kärkisijan saavuttanut single Tropical Songs -listalla. Se on samalla Marc Anthonyn kuudes kärkisijan saavuttanut single Hot Latin Songs -listalla ja kahdeskymmenes kärkisijan saavuttanut single Tropical Songs -listalla, joka teki hänestä artistin, jolla on kaikista eniten ensimmäisen sijan saavuttaneita kappaleita Tropical Songs -listalla, päättäen kaksi vuotta jatkuneen tasatilanteen Victor Manuellen kanssa. Kappaleen musiikkivideon ohjasi David Rosseau, joka on ohjannut myös Pitbullin I Know You Want Me (Calle Ocho) -singlen vuonna 2009.
Tikkurila-festivaali

Tikkurila-festivaali (järjestäjän käyttämä kirjoitusasu Tikkurila Festivaali) on kotimaiseen musiikkiin keskittyvä musiikkifestivaali, joka järjestetään heinäkuussa Hiekkaharjun liikuntapuistossa Vantaan Jokiniemessä. Tapahtuman järjestää Nelonen Media Live.
Historia.
Ensi kertaa Tikkurila-festivaali järjestettiin elokuun ensimmäisenä viikonloppuna vuonna 2014, jolloin lavalla esiintyi yli 40 artistia.
Toisena vuonna tapahtuma siirtyi heinäkuulle ja supistui kolmipäiväisestä kaksipäiväiseksi, kunnes vuonna 2019 se laajeni jälleen kolmipäiväiseksi ja siirtyi alkamaan perjantain sijaan jo torstaina.
Vuonna 2018 Sanoma Media Finland osti Tikkurila-festivaalin ja liitti sen osaksi Nelonen Media Live -tuotantoyhtiötään.
Vuoden 2020 tapahtuma peruttiin koronaviruspandemian takia, mutta festivaali järjestettiin jälleen seuraavana vuonna.
Vuodesta 2023 alkaen Tikkurila-festivaalin alaikäraja on ollut 18 vuotta.
Bon, Bon

Bon, Bon on amerikkalaisräppäri Pitbullin kappale hänen viidenneltä, Armando-studioalbumilta. Se julkaistiin albumin kolmantena virallisena singlenä 25. lokakuuta 2010. Single pääsi 61. sijalle Billboard Hot 100 -listalla sekä "Billboard Top Latin Songs" -listan 3. sijalla. Se sisältää samanlaisuuksia Yolanda Be Coolin sekä DCUP:n kappaleesta "We No Speak Americano". Myöhemmin saatiin kuitenkin selville ,että tämä versio "We No Speak Americanosta" oli uudelleentehty versio, jonka teki Almeren "DJ Alvaro".
Kappaleet.
CD &amp; Digitaalinen lataus
Substraattikierto

Substraattikierto eli futiili sykli on aineenvaihdunnassa esiintyvä kahden vastakkaissuuntaisen ja yhtäaikaisen metaboliareitin muodostoma kierto, jonka ainoa kokonaisvaikutus on kierron energiankulutuksesta syntynyt lämpö. Tällaisessa aineenvaihduntareitissä systeemi oskilloi kahden tilan välissä ja on hyvin herkkä pienellekin säätelylle. Vaikka energiataloudellisesti substraattikierto on tehoton järjestely soluille, se mahdollistaa reitin tarkan hienosäädön ja nopeat muutokset reaktion tasapainotilaan. Joissakin tapauksissa kuten ruskeassa rasvakudoksessa syntyvää hukkalämpöä käytetään hyväksi homeostaasin ylläpitämiseen.
Esimerkki.
Oheisessa substraattikierron esimerkki glykolyysin ja glukoneogeneesin osareaktioiden välisestä syklistä:
 formula_1
 formula_2
Kokonaisreaktiossa ei synny uusia tuotteita, vaan ainoastaan ATP hydrolysoituu. Reaktiossa kuluu energiaa, joka vapautuu lämpönä.
 formula_3
I Hope

”I Hope” on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin kappale, joka julkaistiin 1. joulukuuta 2013 hänen toisen studioalbuminsa, "Freedomin", ensimmäisenä singlenä. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 21. lokakuuta 2013. Videolla Ferguson laulaa kappaletta huoneistossa katsoen ikkunasta ylös öistä maisemaa. Videolla näytetään myös kohtauksia erilaisista parisuhteista. Kappale kuultiin televisiossa ensimmäistä kertaa sen julkaisupäivänä "The X Factor" -ohjelmassa.
”I Hope” on keskitempoinen, pianojohtoinen soul-pop-balladi. Ferguson on kertonut kappaleen kertovan hänen omasta elämästään: ”Minulla oli rankkaa ja sain paljon vihoja niskaani. Se alkoi muuttaa minua ihmisenä, minusta alkoi tulla inhottava. --- Tajusin, että minun täytyy antaa anteeksi niille ihmisille ja antaa asian olla.”
Vastaanotto.
”I Hope” sai musiikkikriitikoilta myönteistä palautetta. Female First antoi singlelle neljä tähteä viidestä kuvaillen sitä iskeväksi kappaleeksi. Myös Digital Spy antoi sille neljä tähteä: ”Musikaalisesti Ferguson jatkaa pehmeää soul-linjaansa, mutta sanoista huomaa hänellä olevan enemmän tulta sielussaan.” The Telegraph kirjoitti singlen olevan loistava, kehuen Fergusonin laulusuoritusta. Musiikkisivusto Muumusekin kehui Fergusonin laulua, ja kirjoitti: ”Tämä laulu ansaitsee olla hitti. Tervetuloa takaisin, Rebecca.”
Humalniemen kalliomaalaus

 
Humalniemen kalliomaalaus sijaitsee Iso-Vihtarin Humalniemessä Heinävedellä Etelä-Savossa. Kyseessä on erikoinen kalliomaalaus, jonka ainoa tunnistettava kuvio esittää tasasivuista kolmiota. Kalliomaalauksen ilmoitti Sulo Strömberg vuonna 1998. Maalaukselle ei ole tehty ajoitusta.
Kallio ja sen sijainti.
Maalauskallio sijaitsee Iso-Vihtarin etelärannalla olevassa Humalniemessä, joka sijaitsee Luuvelahteen johtavan salmen eteläpuolella. Keskellä niemeä noin sadan metrin päässä rannasta sijaitsee pieni jääkaudella sileäksi hioutunut etelään aukeava kallioseinämä, jossa maalaus on. Sen vieritse kulkee metsäautotie.
Maalaus.
Noin metrin korkeudelle maanpinnasta on maalattu suuri kärjellään seisova tasasivuinen kolmio, jonka sivujen mitat ovat 70, 71 ja 74 senttimetriä. Kolmion ylänurkat on maalattu hieman pyöristyneinä ja alhaalla sivut leikkaavat toisensa ristiin aivan kalliohalkeaman yläpuolella. Punaväriä esiintyy myös kolmion ja halkeaman alapuolella.
On esitetty epäilys, onko kyseessä ollenkaan aito kalliomaalaus, sillä aihe on suomalaiseen kalliokuvastossa epätavallinen. Jäkäläkasvuston määrästä on päätelty, ettei kuvio ole kuitenkaan kovin nuori.
Sonic Boom (televisiosarja)

Sonic Boom, tunnetaan myös Japanissa nimellä , on vuoden 2014 lopulla alkanut amerikkalais-ranskalainen televisiosarja, joka perustuu Segan Sonic the Hedgehog -pelihahmoon. Sarja on Sonicin ensimmäinen tietokoneella luotu CGI-sarja ja myös ensimmäinen Sonic-televisiosarja sitten "Sonic X":n. Sarja on viides Sonic-televisiosarja ja toinen Ranskassa osittain tuotettu sarja (ensimmäinen oli Sonic Underground). Sonic Boom -sarjaa tullaan näkemään USA:ssa Cartoon Networkilla, kun taas Ranskassa sarjaa esitetään Canal J- ja Gulli-kanavilla, jonka jälkeen sarjan pitäisi myös näkyä kansainvälisissä televisioverkoissa. Sarjan rinnalle on myös tehty kaksi videopeliä, jotka toimivat esiosana koko sarjalle. Pelit ovat kolmannet ja viimeiset yksinoikeuspelit Nintendon laitteille Nintendon ja Segan tekemässä sopimuksessa.
Kostonjärvi

Kostonjärvi on keskikokoinen järvi Iijoen päävesistössä. Se sijaitsee Taivalkoskella Pohjois-Pohjanmaan maakunnassa, Taivalkosken–Kuusamon tien (valtatie 20) läheisyydessä. Se on päävesistön suurin järvi.
Säännöstely.
Järvi on säännöstelty yhdessä Kynsijärven, Kostonjärven, Tervajärven ja Unilammen kanssa, jotka kuuluvat yhdessä saman säännöstelyluvan alle. Alun perin säännöstelylupa oli myönnetty Suomen valtiolle, mutta vuonna 1995 maa- ja metsätalousministeriö siirsi säännöstelyluvan Iijoen Voima Oy:lle. Säännöstelyn on toteuttanut Pohjolan Voima Oy ja sillä tasataan osaltaan Iijoen virtaaman vuosivaihteluita joessa olevien viiden voimalaitoksen sähköntuotantoa ajatellen. Nämä voimalaitokset ovat yläjuoksulta alajuoksulle päin lueteltuina Haapakosken-, Pahkakosken-, Kierikin-, Maalismaan- ja Raasakan voimalaitos. Kostonjärvi on voimakkaasti säännöstelty, ja vedenkorkeuden sallittu vaihtelu on 5 metriä.
Ennen voimalaitossäännöstelyä vedenpintaa säädeltiin tukinuittoa silmällä pitäen padolla, joka oli rakennettu Kostonjärvelle 1940-luvulla. Kun uutta säännöstelypatoa alettiin rakentamaan heinäkuussa 1964, perattiin Kostonjoen niskaa, poistettiin uittopato ja laajennettiin padon perusteita. pato valmistui saman vuoden marraskuussa.
Kostonjärven säännöstelyväli on noin 5 metriä ja säännöstely on vaikuttanut Kostonjärven ylä- ja alivedenkorkeuksiin. Vedenpinnan laskiessa talvella keskivedenkorkeudestaan jää paljon ranta-alueita jää kuiville. Kuivuvan alueen pinta-ala on noin 800 hehtaaria.
Pikrotoksiini

Pikrotoksiini on itäaasialaisen intiankilpipuun eli intiananamirta ("Anamirta cocculus") -nimisen kasvin siemenissä esiintyvä myrkyllinen kahden seskviterpeenin seos. Pikrotoksiinia voidaan käyttää vastamyrkkynä barbituraattien yliannostuksen aiheuttaman myrkytyksen hoidossa. 
Ominaisuudet ja vaikutusmekasnimi.
Pikrotoksiini on kahden terpeenin, pikrotoksiniinin (C15H16O6) ja pikrotiinin (C15H18O7) seos. Molemmat näistä ovat optisesti aktiivisia yhdisteitä. Molemmille yhdisteille on kehitetty asymmetrinen synteesi lähtien karvonista. Pikrotoksiini on myrkyllistä ja pienetkin pitoisuudet voivat aiheuttaa epilepsian kaltaisia kohtauksia ja myoosia. Pikrotoksiini on gamma-aminovoihappo-reseptoreiden Cl--kanavien salpaaja ja ainoastaan pikrotoksiniinilla on tämä vaikutus. Tämän seurauksena reseptorin toiminta ja hyperpolarisaatio estyy. Pikrotoksiinilla on stimulanttivaikutus, minkä vuoksi sitä käytetään vastamyrkkynä barbituraattimyrkytyksissä.
Haminan Teinisirkus

Haminan teinisirkus on Haminassa toimiva Suomen ensimmäinen sirkuskoulu. Sirkuksen perusti 1973 Claes "Roitsi" Cedercreutz. Sirkus on toiminut koko toimintansa ajan tilapäistiloissa. Sen toimipaikka oli pitkään vaihteleva, koska Teinisirkukselle ei löytynyt sopivia tiloja. 
Vuonna 2021 sirkukselle löytyivät toistaiseksi tilat vuonna 2015 lakkautetulta Summan koululta.
Lauri Keränen

Lauri Aatto Keränen (5. elokuuta 1906 Tervola – 19. kesäkuuta 1977 Kemi) oli suomalainen runoilija ja toimittaja.
Keränen toimitti Kemin kotiseutu- ja museoyhdistyksen julkaisemaa "Jatuli"-nimistä julkaisua 1950- ja 1960-luvulla.
Voittamaton gladiaattori

Voittamaton gladiaattori (, ) on vuonna 1961 valmistunut italialais-espanjalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan ohjaajaksi on merkitty Antonio Momplet, mutta todellisuudessa sen on ohjannut Alberto De Martino. Pääosaa esittää yhdysvaltalainen Richard Harrison. Tyyliltään johdonmukaisen "Voittamattoman gladiaattorin" onnistuminen laitetaan tuottaja Italo Zingarellin ansioksi. Elokuva lisäksi menestyi huomattavan hyvin teattereissa.
Juoni.
Kaksitoistavuotiaan kuningas Dariuksen sijaishallitsija, tyrannimainen Rabirius johtaa Rooman valtakuntaan kuuluvaa Acastusta. Gladiaattori Rezius pelastaa Rabiriuksen hengen ja saa tehtäväkseen johtaa sotaretkeä, jonka tarkoituksena on hävittää vuoriston rosvojoukot. Tehtävää suorittaessaan Rezius havaitsee, että rosvot ovat todellisuudessa Dariuksen sisaren Siran johtamia kapinallisia. Reziuksen gladiaattoriystävät nostavat kansan kapinaan, Darius nousee valtaistuimelle ja Sira ja Rezius saavat toisensa.
Tuotanto ja vastaanotto.
"Voittamaton gladiaattori" on kuvattu Techniscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa ja Sevilla Filmin studiolla Madridissa. Ulkokuvissa näkyvät La Pedrizan ja Manzanares el Realin maisemat.
Elokuvan ohjaus on verotussyistä merkitty espanjalaisen Antonio Mompletin nimiin, mutta todellisuudessa se on Alberto De Martinon ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö. Se on myös pääosaa esittävän Richard Harrisonin ensimmäinen italialainen elokuva. Harrisonille oli alun perin tarjottu roolia American International Picturesin "Goliath and the Dragonissa", kun taas "Voittamattoman gladiaattorin" pääosaan oli ajateltu Mark Forestia.
Juoneltaan varsin tavanomaisen peplum-seikkailun ansioita ovat sen vahva tunnelataus, terävä dialogi ja hyvät näyttelijäsuoritukset. Richard Harrison on voimakkaan fyysisen, mutta samalla vilpittömän ja herkän sankarin arkkityyppi, ja "Voittamatonta gladiaattoria" on pidetty hänen parhaana peplum-elokuvanaan. Muista näyttelijöistä erottuu erityisesti tyylilajin vakiokasvo Livio Lorenzon. Leo Anchóriz on vakuuttava roisto ja Luisella Boni alias Brigitte Corey hohtaa eteerisen valkeana päivittyneiden miesten joukossa. Tyyliltään johdonmukaisen elokuvan onnistumisesta vastasi ensi sijassa tuottaja Italo Zingarelli, joka Harrisonin mukaan ”istui kuin kanaemo sen päällä”. Sen visuaalisia kohokohtia ovat hyvin toteutetut taistelukohtaukset sekä varsinkin aseistettujen kääpiöiden ahdistama gladiaattori, joka antaa havainnollisen kuvan muinaisen Rooman perverssistä viihteestä.
"Voittamaton gladiaattori" oli huomattava kaupallinen menestys ja tuotti Italiassa yhteensä 484 miljoonan liiran pääsylipputulot. Ranskassa sen näki lähes 900 000 katsojaa.
Julkaisut.
Elokuvasta ei ole saatavilla kunnollista DVD-julkaisua. Englanninkielinen tv-versio on Yhdysvalloissa osa public domainia.
Louisiadenpunamesikko

Louisiadenpunamesikko ("Myzomela albigula") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Louisiadenpunamesikkoa tavataan Louisiadesaarilla. Lajin asuttamilla saarilla ei ole käynyt ornitologeja viime aikoina, eikä lajin populaatiosta, elinympäristöstä ja uhista ole tietoja. Lintu on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi.
Eva &amp; Manu (albumi)

Eva &amp; Manu on samannimisen ranskalais-suomalaisen pop-folkduon esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. elokuuta 2012. Keväällä 2013 albumi julkaistiin myös muualla Euroopassa. Esikoisalbumi toi duolle "Vuoden tulokas" -ehdokkuuden alkuvuodesta 2013 järjestetyssä Emma-gaalassa. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksanneksi.
Vuonna 2010 duon jäsenet Eva Louhivuori ja Manu Leudic muuttivat Lontooseen, jossa he saivat idean lähteä kiertämään Eurooppaa ja tehdä matkan aikana kappaleita. Pari lähti liikkeelle Etelä-Ranskasta ja he kiersivät noin puolen vuoden ajan Ranskaa, Espanjaa ja Italiaa. He julkaisivat joka viikko yhden uuden kappaleen ja sen musiikkivideon blogissaan "Travel in Music". Matkan päätyttyä Eva ja Manu asettuivat Suomeen ja he alkoivat äänittää tekemiään kappaleita studiossa. 
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale "Feet In a Water". Albumilta julkaistiin singlenä myös kappale "All I Can See".
Ukonvuoren kalliomaalaus

Ukonvuoren kalliomaalaus sijaitsee Koloveden kansallispuistossa Enonkoskella Etelä-Savossa. Kalliomaalauksesta ilmoitti Matti Siivonen kahteen otteeseen ja viimeksi vuonna 1992.
Kallio ja sen sijainti.
Kalliomaalaus sijaitsee keskellä Koloveden kansallispuistoa noin 21 kilometriä Enonkoskelta luoteeseen, Vaajasalossa (saari) olevassa Ukonniemessä. Veteen päättyvän ja lounaaseen aukeavan kallioisen vuoren jyrkänne on lohjennut puoliluolaksi, jonka onkalossa maalaus sijaitsee. Hankalan louhikon yläosaan on rakennettu telineiden varaan laituri, jonne pääsee veneeltä portaita pitkin. Maalauksia voi tarkastella laiturilta.
Osa maalauksen kalliosta on lohjennut pois ja lisävaurioita on voinut aiheutua aiemmin paikalla harjoitetusta kvartsin louhinnasta. Vuoren nimessä oleva Ukko viittaa mahdollisesti suomalaiseen muinaisuskoon liittyvään ukonpalvontaan.
Maalaus.
Ainoa selvä kuvio esittää 50 senttimetriä korkeaa ihmishahmoa. Koukkupolvinen ja kätensä ylös kohottanut ihminen on maalattu luolan perällä olevaan ulokkeen kärkeen noin 1,3 metriä luolan maapohjasta. Pitkään vartaloon on maalattu pyöreä pää, lyhyet raajat ja oikea käsi on osittain koholla. Vasen käsi ei enää erotu, mutta sen yli pyyhkäiseen sadeveden valumajälki. Jalat on maalattu koukkupolvisesti. 
Maalauskentässä on punaväriläiskiä, joista ei erotu kuvioita. Yksi läiskistä voisi esittää 12 senttimetriä leveää rengasta.
Ajoitus.
Vertaamalla maalausta ja Heinävedellä olevaa Vierunvuoren kalliomaalausta, on ne todettu tyyliltään samanaikaisiksi. Vierunvuoren kuviot on ajoitettu kivikaudelle kampakeraamiseen aikaan. 
Maalauksen löytäjä Matti Siivonen kertoi arkeologeille löytäneensä saviastianpaloja läheisen Sihvonniemen rannalta 1960-luvulla. Saviastian palaset löytyivät vesijättömaalta ja ne olivat löytäjän mukaan kampakeramiikkaa. Palaset ovat sittemmin hävinneet.
Birgit Lunelund

Birgit Elisabeth Lunelund-Grönroos (27. marraskuuta 1906 Helsinki – 2. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija.
Birgit Lunelundin vanhemmat olivat professori Harald Vilhelm Lunelund ja Dagny Elisabeth Dorothea Berg. Hän pääsi ylioppilaaksi 1924 ja valmistui filosofian maisteriksi 1932. 
Teoksia.
Nimellä "Birgit Lunelund":
Nimellä "Birgit Lunelund-Grönroos":
Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1951

Moottoripyöräilyn Grand Prix -kausi 1951 oli historian kolmas ratamoottoripyöräilyn MM-kausi. Siihen sisältyi kahdeksan osakilpailua ja viisi eri luokkaa 500cc, 350cc, 250cc, 125cc ja Sivuvaunullisten 500cc.
Kilpailukalenteri.
† Kilpailussa oli vain neljä kilpailijaa eikä laskettu maailmanmestaruussarjan kilpailuksi.
Mäyrämäki (Jyväskylä)

Mäyrämäki on Jyväskylän Keltinmäen kaupunginosaan kuuluva asuinalue, tosin epävirallisesti Keltinmäellä usein tarkoitetaan pelkkää Keltinkeskuksen aluetta eikä Keltinmäen muita asuinalueita Mäyrämäkeä ja Mustalampea. Mäyrämäen päätie on Mäyrämäentie, josta haarautuvat lähes kaikki alueen pienemmät kadut. Mäyrämäentietä lukuun ottamatta kaikki Mäyrämäen kadut on nimetty sienten mukaan. 
Palveluja Mäyrämäessä ovat K-Market ja parturi-kampaamo. Alueelle kulkee Jyväskylän liikenteen bussi 27. Mäyrämäessä ja Mustalammella toimii Mäyrämäen ja Mustalammen asukasyhdistys, joka Myllyjärven ja Keltinmäen asukasyhdistysten kanssa julkaisee ilmaisjakelulehteä Kukkulan kaiku.
Historiaa.
1700- ja 1800-lukujen vaihteessa Jyväskylän kylän takamaille perustettiin useita uudistiloja. Hanhijoen uudistila perustettiin 1800-luvun alussa. Myöhemmin uudistila siirtyi Nisulan talon haltuun. Alueelle syntyi useita torppia, joista yksi oli Mäyrämäen torppa.
1900-luvun alussa Jyväskylän maalaiskunnan alueelle alkoi syntyä omakotiasutusta. 1950-luvulla Mäyrämäen talon lähelle syntyi Pirunkorven asutus, josta alettiin myöhemmin käyttää nimeä Mäyrämäki. Alue liitettiin kaupunkiin vuonna 1965. Vanhemmat talot sijaitsevat Mäyrämäentien varrella, uudempaa asutusta alueelle syntyi Keltinmäen asuinalueen rakentamisen yhteydessä 1970- ja 1980-luvuilla. 
Rakenteilla olevan Ylä-Mäyrämäen asuinalueen ensimmäisen osan asemakaava hyväksyttiin vuonna 2007, toisen osan vuonna 2022.
Light On

Light On on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Rebecca Ferguson kappale, joka julkaistiin singlenä Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä 28. joulukuuta 2013. Tyyliltään kappale on pianojohtoinen soul-pop-balladi. Sen sanoitti ja sävelsi Alexander Geringas ja Nikki Leonti, sekä tuotti Geringas. 
Single julkaistiin saksalaisen televisiokanavan RTL:n 30-vuotispäivän kunniaksi. Sen B-puolena on Freedomin deluxe-versiollakin esiintyvä ”Rollin’”. "Light On" menestyi parhaiten Saksan singlelistalla, missä se ylsi sijalle 40.
Zoran Lilić

Zoran Lilić ( s. 27. elokuuta 1953, Brza Palanka, Serbia, Jugoslavia) on serbialainen poliitikko. Hän toimi Serbian parlamentin puhemiehenä vuonna 1993 ja Jugoslavian liittotasavallan presidenttinä vuosina 1993-1997. Hän on äitinsä puolelta etninen romanialainen.
Elämäkerta.
Lilić kävi peruskoulunsa kotikylässään ja opiskeli sen jälkeen Belgradin yliopiston teknillisessä tiedekunnassa. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli Rakovican kumitehtaassa. 12 vuoden työskentelyn jälkeen hänet ylennettiin tehtaan pääjohtajaksi.
Serbian parlamentissa hän edusti Serbian Sosialistipuoluetta (SPS) ja toimi myös parlamentin puhemiehenä. Hänet nimitettiin myös Jugoslavian liittotasavallan presidentiksi kun viran edellinen haltija Dobrica Ćosić joutui eroamaan. Muodollisesta asemastaan huolimatta hänen katsottiin yleisesti olevan Serbian presidentti Slobodan Milosevicin marionetti.
1997 Slobodan Milosevicin tultua liittotasavallan presidentiksi, SPS asetti Lilićin ehdokkaakseen Serbian presidentin virkaan. Lilićin epäonnistuttua vaalien toisella kierroksella, hänestä tuli liittotasavallan varapääministeri Momir Bulatovićin hallituksessa. Tässä tehtävässä hän pysyi vuoden 1999 huhtikuuhun asti, jolloin Milosevic kutsui hänet talousasioiden neuvonantajakseen tehtäväalueena erityisesti taloussuhteet Kroatian kanssa. Samaan aikaan hän toimi Jugotransportin pääjohtajana sekä Jugoslavian shakkiyhdistyksen puheenjohtajana. Lilić jätti Sosialistipuolueen vuonna 2000 ja perusti uuden Serbian Sosialidemokraattisen Puolueen, jonka Lilić on sanonut seuraavan Svetozar Markovićin linjaa. Puolue ei kuitenkaan saavuttanut mainittavaa vaalimenestystä.
Lilić yritti myös selvitellä Libyan HIV-oikeudenkäyntiä, jossa neljä bulgarialaista sairaanhoitajaa ja palestiinalainen lääkäri tuomittiin kuolemaan näiden väitetysti tartutettua HIV viruksen libyalaisiin vauvoihin. Lilić esiintyi tässä yhteydessä omavaltaisesti Bulgarian presidentin, Georgi Părvanovin edustajana.
Baranavitšyn lentotukikohta

Baranavitšyn lentotukikohta on Baranavitšyn kaupungissa, 5 kilometriä ydinkeskustan eteläpuolella, Valko-Venäjän Brestin alueella sijaitseva valkovenäläinen lentotukikohta, jossa toimii ainakin Su-27 -hävittäjiä käytävä joukko-osasto.
Maaliskuussa 2014 uutisoitiin, että Venäjän ilmavoimat aikoi tuoda paikalle 24 omaa Suhoi Su-27 hävittäjäänsä vuoden 2014 aikana. Presidentti Lukašenka totesi aiheesta, "ettei asia ole kiireellinen, mutta jos venäläiset haluavat sijoittaa 24 konetta tänne (Valko-Venäjälle), hän olisi tyytyväinen".
Helmikuusta 2022 lähtien, osana Venäjän hyökkäystä Ukrainaan, lentotukikohdasta käsin on operoinut muun muassa kaksi tai kolme Venäjän ilmavoimien Berijev A-50 -tiedustelu- ja ilmavalvontakonetta sekä joukko raskaita Mil Mi-26 -kuljetushelikoptereita.
Sepoy

Sepoy oli nimitys, jota käytettiin yleensä intialaisesta sotilaasta erityisesti aikana, jolloin Intia oli Britannian siirtomaa. Nimitys on jäänyt osittaiseen käyttöön Intian, Nepalin, Pakistanin ja Bangladeshin armeijoihin, joissa sillä tarkoitetaan sotamiehen arvoa.
Sana "sepoy" juontuu persiankielisestä sanasta "sipāh", joka tarkoittaa jalkaväen sotilasta. Osmanien valtakunnassa sanaa sipahi käytettiin ratsuväen sotilaasta. ja aikaa myöten se tuli tarkoittamaan turkkilaisille suurin piirtein samaa kuin ritari eurooppalaisille. Brittien tavallisimmassa käytössä "sepoy" merkitsi jalkaväen sotilasta, kun ratsuväen sotilaasta käytettiin nimitystä "sowar".
Sanaa "sepoy" käytti ensiksi Englannin Itä-Intian kauppakomppania 1700-luvulla, jolloin se oli yksi useista nimitystä, joilla kuvattiin eri luokkiin kuuluvia Intian alkuperäiskansojen sotilaita. Muita samanlaisia olivat esimerkiksi "peon", "gentoo", "mestee" ja "topasse". Alun perin sepoylla tarkoitettiin univormutonta ja kouluttamatonta hindu- tai muslimisotilasta. Lähes 96 prosenttia brittiläisen Itä-Intian kauppakomppanian 300 000 miehen vahvuisen armeijan sotilaista kuului alkuperäiskansoihin. Myöhemmin "sepoysta" tuli yleisnimitys, jota siirtomaaisännät käyttivät kaikista alkuperäiskansoihin kuuluneista sotilaista, jotka palvelivat eurooppalaisten valtojen joukoissa Intiassa. 
Intialaiset sotilaat kapinoivat brittihallintoa vastaan 1857–1858. Tämä konflikti tunnetaan nimellä sepoykapina.
Tammin Sursok

Tammin Sursok (s. 19. elokuuta 1983 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on australialainen näyttelijä ja laulaja-lauluntekijä. Hän on tehnyt tunnetuimmat roolinsa televisiosarjoissa "Home and Away", "Tunteita ja tuoksuja" ja "Valehtelevat viettelijät". Sursok on tehnyt näyttelijänuraa paitsi Australiassa, myös Yhdysvalloissa.
Varhaiselämä.
Sursok syntyi Johannesburgissa, mutta hänen perheensä muutti Australian Sydneyyn kun hän oli kuusivuotias. Sursokin molemmat vanhemmat ovat muusikkoja. Nuorena hän harrasti näyttelemistä Sydneyn nuorisoteatterissa ja opiskeli draamaan ja puhetekniikkaan erikoistuneessa Trinity Collegessa. Sursok kävi Ravenswood-nimistä tyttökoulua Sydneyssä.
Ura.
Valmistuttuaan koulusta vuonna 1999 Sursok hankki itselleen agentin ja pääsi ensimmäiseen koe-esiintymiseensä saippuasarjaan "Home and Away". Hänet valittiin lopulta Dani Sutherlandin rooliin. Sursok voitti roolistaan Logie Awardin. Hän poistui sarjasta vuonna 2004, koska halusi kokeilla siipiään musiikin parissa ja sai levytyssopimuksen Sony BMG Music Entertainment -yhtiöstä. Sursokin poprock-albumi "Whatever Will Be" saavutti kohtalaista menestystä Australiassa ja sen singlet ”Pointless Relationship” ja ”Whatever Will Be” pääsivät Australian singlelistan sijoille 7 ja 13.
Sursokin oli tarkoitus jatkaa hyvin käynnistynyttä musiikkiuraansa ja Sony halusi brändätä hänet Isossa-Britanniassa, mutta yhtiön sisällä tapahtuneiden muutosten vuoksi suunnitelma kaatui. Sursok muutti Australiasta Los Angelesiin vuonna 2006 näyttelijäntöiden perässä. Hänen ensiesiintymisensä Yhdysvalloissa oli pikkurooli elokuvassa "Aquamarine". Tätä seurasi Colleen Carltonin rooli saippuasarjassa "Tunteita ja tuoksuja". Sursok oli kolmas Colleenia esittänyt näyttelijä ja sai roolistaan Daytime Emmy -palkinnon.
Sursok lähti "Tunteista ja tuoksuista" vuonna 2009, koska saippuasarjan kuvausaikataulut olivat niin sitovia, etteivät ne sallineet hänelle juuri lainkaan muita projekteja. Hänen pestinsä sarjassa päättyi hänen roolihenkilönsä kuolemaan. Sursok näytteli sen jälkeen pääroolia Nickelodeonin tv-musikaalissa "Spectacular!" ja lauloi myös elokuvan soundtrackin. Lisäksi Disney Channel palkkasi hänet tilannekomediaan "Hannah Montana", jossa hän esiintyi kahdeksassa jaksossa.
Vuonna 2010 Sursok sai roolin jännityssarjasta "Valehtelevat viettelijät". Hän esitti pieleen menneen jäynän seurauksena sokeutunutta Jenna Marshallia ja esiintyi sarjan kaikilla seitsemällä kaudella.
Sursok sai vuonna 2022 vierailijaroolin australialaisesta saippuasarjasta "Neighbours".
Yksityiselämä.
Sursok avioitui vuonna 2011 Italiassa näyttelijä-ohjaaja Sean McEwenin kanssa. Heillä on vuosina 2013 ja 2019 syntyneet tyttäret. Sursok asui Yhdysvalloissa 15 vuotta ja muutti perheineen takaisin Australiaan vuonna 2021.