tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu

Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu on Mika Waltarin kirjoittama 61-sivuinen dialogipainotteinen elokuvakäsikirjoitus vuodelta 1963. Ohjaaja Matti Kassila laati kuvakäsikirjoituksen Eero Tuomikosken kanssa. Sen pohjalta oli tarkoitus tehdä neljäs komisario Palmu -elokuva, mutta hanke ei toteutunut.
Käsikirjoituksen tarinassa eläkkeelle jäänyt komisario Palmu tutkii upporikkaan häijyn patriarkan kuolemaa, joka tapahtui hänen kartanossaan. Palmu vaistoaa heti, että kyseessä on murha. Shakespearen "Macbethin" ensi-ilta on Vanhan ylioppilastalon näyttämöllä samaan aikaan, ja yksi epäillystä esiintyy näytelmässä. Hannu Salmi vertaa ideaa George Cukorin film noir -elokuvaan "Kaksoiselämää", jossa rikos tapahtuu kesken "Othellon". Tarinan aiheena on kiinteistökeinottelu.
Tausta.
Waltari laati ensin kymmensivuisen käsikirjoituksen, jota sitten myöhemmin laajensi niin paljon, että sitä olisi pitänyt jo vähän karsia. Kassila ja Waltari suunnittelivat elokuvan aihetta ja juonta yhdessä.
Vuoden 1963 alussa alkoi kuitenkin kaksi ja puoli vuotta kestänyt ammattinäyttelijöiden lakko, joka esti Joel Rinteen, Matti Raninin ja Leo Jokelan näyttelemisen elokuvassa. Palmu-sarjan jatkaminen romuttui siihen. Sen sijaan Kassila filmasi vielä 1960-luvun lopulla neljännen Palmu-elokuvan "Vodkaa, komisario Palmu". Waltari ei ollut mukana sen teossa, eikä elokuva liity mitenkään "Lepäisit jo rauhassa" -käsikirjoitukseen.
Vastaanotto.
Kassilan mielestä tarina oli hyvä, mutta hän piti käsikirjoitusta hankalana sovittaa elokuvaksi, koska se oli hänen mielestään liian puhepitoinen. 
"Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu" -käsikirjoituskopio on muun muassa Waltari-elämäkerran kirjoittajan Panu Rajalan hallussa, joka pitää sitä onnistuneena. 
Palmu-tutkimusta tehneen elokuvatoimittaja Jussi Karjalaisen mukaan monet elokuvantekijät ovat haaveilleet käsikirjoituksen toteuttamisesta. Samalla Karjalainen sanoo, että se on hänen mielestään jokseenkin mahdotonta sopivien näyttelijöiden löytämisen vaikeuden vuoksi, sillä, kuten Hannu Salmikin sanoi, ”Palmua ei olisi voinut tehdä ilman Joel Rinteen, Leo Jokelan ja Matti Raninin panosta”. 
Joel Elstelä on pitkään pitänyt filmin tekoa harkitsemisen arvoisena. Hänen mielestään tekstistä kuitenkin näkyy Waltaria vaivannut väsymys erityisesti loppuratkaisussa, joka on nopeasti kasaan hutaistu.
Elokuva ja näytelmä.
Käsikirjoituksesta on tehty näytelmä nimellä "Levätkää rauhassa, komisario Palmu". Ensi-ilta oli syyskuussa 2021 Tampereen komediateatterissa. Waltarin käsikirjoituksen on muokannut näytelmäksi Joel Elstelä, ohjauksen on tehnyt Panu Raipia ja Palmua näyttelee Aimo Räsänen.
Renny Harlin suunnittelee ohjaavansa "Lepäisit jo rauhassa, komisario Palmu" -käsikirjoitukseen perustuvan elokuvan, josta elokuvakäsikirjoituksen muokkaavat Elstelä ja Harlin. Elokuvan oli tarkoitus tulla ensi-iltaan vuonna 2023, mutta myöhemmin ajankohdaksi ilmoitettiin vuosi 2024 Sittemmin Renny Harlin kertoi, että elokuva on englanninkielinen ja pääosaan etsitään brittiläistä tai yhdysvaltalaista näyttelijää, "isoa tähteä". Elokuvan kuvausten oli tarkoitus alkaa vuoden 2024 loppupuolella.
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1962

Jalkapallon Suomensarjan kausi 1962 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat Mestaruussarjaan kaudeksi 1963. 
Itälohko.
 
 
 
 
 
 
Länsilohko.
 
 
 
 
 
 
Pohjoislohko.
Vintsent Dunin-Martsinkevitš

 
Vintsent Dunin-Martsinkevitš (, , 4. helmikuuta 1808 Babruiskin kihlakunta, Minskin kuvernementti–29. joulukuuta 1884) oli valkovenäläinen runoilija, näytelmäkirjailija, teatterintekijä ja kääntäjä.
Elämä.
Vintsent Dunin-Martsinkevitš syntyi vuonna 1808 Venäjän keisarikunnan Minskin kuvernementin Babruiskin kihlakunnassa puolalais-liettualaiseen aatelissukuun. Joidenkin Neuvostoliiton aikaisten tietosanakirjojen mukaan kirjailija syntyi kuitenkin jo vuonna 1807. Isänpuolen Łabędź-aatelissuvulla oli 1600-luvulla ollut maatila Smolenskin läänissä. Vintsentin vanhemmilla ei kuitenkaan ollut omaa maata, vaan he olivat vuokralla heidän lankonsa maalla; tämä oli katolisen Mogiljovin hiippakunnan arkkipiispa, myöhemmin Venäjän keisarikunnan roomalaiskatolinen metropoliitta. Vintsent kastettiin Babruiskin katolisen seurakunnan jäseneksi. Vuonna 1824 hän valmistui piirikoulusta Bobruiskissa. Hän opiskeli Pietarin yliopistossa, mutta tiedot opiskelujen loppuunsaattamisesta ovat epäselviä. Erään lähteen mukaan hän opiskeli lääketiedettä Vilnan yliopistossa.
Dunin-Martsinkevitš onnistui julkaisemaan joitain valkovenäjänkielisiä teoksia Venäjän keisarikunnassa, vaikka hän joutuikin tuotantonsa johdosta tutkinnan ja tsaarin sensuurin kohteeksi. Dunin-Martsinkevitšiä pidetään valkovenäjänkielisen kirjallisuuden 1800-luvun puolivälissä alkaneen uuden aallon käynnistäjänä.
Hän kirjoitti sekä valkovenäjän kielellä että puolaksi. Ensimmäiset julkaisut olivat vuonna 1841 esityksensä saaneet puolankieliset musiikkikomediat Minskin juutalaiselle amatööriteatterille. Kirjailijan ensiteos osin valkovenäjäksi (talonpoikien roolit) ja osin puolaksi (aateliston roolit) oli vuonna 1846 julkaistu oopperalibretto "Idylija" ().
Christian Sarron

Christian Sarron (s. 27. maaliskuuta 1955) on kilpauransa lopettanut ranskalainen ratamoottoripyöräilijä ja valmentaja. Hän voitti 250-kuutioisten sarjan maailmanmestaruuden vuonna 1984.
Christian Sarron varttui Clermont-Ferrandissa Ranskassa. Ratamoottoripyöräilyn MM-sarjaan Sarron osallistui ensimmäisen kerran vuonna 1976 350-kuutioisten Tšekkoslovakian ja Länsi-Saksan osakilpailuissa. Heti seuraavalla kaudella Sarron otti ensimmäisen MM-sarjan osakilpailuvoittonsa 250-kuutioisten Länsi-Saksan osakilpailussa ja oli kolme kertaa palkintopallilla 350-kuutioisten MM-sarjassa. Tämän jälkeen loukkaantumiset ja siirtyminen 500-kuutioisiin hidastivat Christian Sarronin kehittymistä. Hän ei ollut neljään seuraavaan kauteen kertaakaan MM-sarjassa palkintosijoilla ja kausi 1980 jäi häneltä jopa kokonaan MM-sarjan osalta väliin.
Christian Sarron palasi pienempiin luokkiin menestyksekkäästi kaudella 1982. Hän saavutti Suomen osakilpailussa voiton 250-kuutioisissa ja hopean 350-kuutioisissa. Hyvät esitykset toivat Sarronille tallipaikan Yamahalle 250-kuutioisiin täyden MM-sarjan kiertämiseen seuraavalla kaudella 1983. Sarron ajoi 11 osakilpailussa viisi kertaa palkintopallille ja oli kokonaissarjan toiseksi paras kuljettaja. Seuraava kausi 1984 oli Sarronin uran huippu. Hän ajoi kolmen osakilpailun voittoon ja oli kokonaispisteissä maailmanmestari.
250-kuutioisten maailmanmestaruuskauden jälkeen Christian Sarron siirtyi jälleen 500-kuutioisiin. Tällä kertaa paremmalla menestyksellä. Heti seuraavalla kaudella 1985 500-kuutioisissa Sarron voitti yhden MM-osakilpailun ja oli kokonaissarjan kolmas. Tämän jälkeen Sarron ei yltänyt enää urallaan osakilpailuvoittoihin, mutta oli vielä kaudella 1989 MM-sarjan kolmas kokonaispisteissä. Viimeisen MM-osakilpailunsa Sarron ajoi kaudella 1992.
Ratamoottoripyöräilyn MM-sarjan lisäksi Christian Sarron on kilpaillut menestyksekkäästi Bol d'orin 24 tunnin ajoissa. Vuonna 1976 hänen joukkueensa oli kilpailun toinen ja vuonna 1994 hän voitti kilpailun veljensä Dominique Sarronin ja Yasutomo Nagain kanssa. He tekivät silloin kilpailun uuden matkaennätyksen 667 kierrosta Paul Ricardin radalla.
Kilpauran jälkeen Christian Sarron on toiminut Eurosportin moottoripyöräkilpailujen asiantuntijakommentaattorina sekä moottoripyöräilyn valmennus- ja johtotehtävissä. Hän on ollut Yamahan Superbike -joukkueen tallipäällikkö ja toimii nykyisin Yamaha Viltaïs Expérience Superstock -joukkueen valmentajana ja teknisenä asiantuntijana.
Dostana (vuoden 2008 elokuva)

Dostana (suomeksi ”Ystävyys”) on Tarun Mansukhanin ohjaama intialainen romanttinen komedia vuodelta 2008. Päärooleja näyttelevät Abhishek Bachchan, John Abraham ja Priyanka Chopra. Elokuva kuvattiin kokonaan Miamissa. "Dostana" oli keskinkertainen menestys.
Juoni.
Kaksi heteromiestä esittää homoparia saadakseen vuokrattua asunnon Miamista. Molemmat ihastuvat kämppäkaveriinsa Nehaan ja yrittävät samaan aikaan vakuuttaa muut homoudestaan.
Jatko-osa.
"Dostana 2:n" tuotanto viivästyi muun muassa koronaviruspandemian vuoksi.
Olli Hiidensalo

Olli Abraham Hiidensalo (s. 2. helmikuuta 1991 Nummi-Pusula) on suomalainen ampuma- ja maastohiihtäjä. Hän edustaa ampumahiihdossa Lahden Hiihtoseuraa ja maastohiihdossa Taivalkosken Metsä-Veikkoja. Hän kilpailee myös suunnistuksessa seuranaan Delta.
Hiidensalo sijoittui 29:nneksi uransa ensimmäisessä ampumahiihdon maailmancup-kilpailussa, Östersundin normaalimatkalla marraskuussa 2013. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 11:nneksi Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2021−2022 ja Kontiolahden normaalimatkalla kaudella 2022–2023. Nuorten MM-kilpailuissa hän on ollut viestissä neljäs Torsbyssä 2010 ja normaalimatkalla 12:s Kontiolahdella 2012. 
Hiidensalo on osallistunut aikuisten arvokilpailuihin MM-kilpailuista 2015 lähtien. Hän sijoittui Pyeongchangin olympialaisissa 2018 pikakilpailussa 19:nneksi ja sekaviestissä kuudenneksi. Vuoden 2025 Lenzerheiden MM-kilpailuissa hän ylsi normaalimatkalla neljännelle sijalle. Tämä nelossija on poikkeuksellinen Hiidensalon uralla, sillä hän ei ole aiemmin päässyt arvokisoissa henkilökohtaisilla matkoilla kymmenen parhaan joukkoon.
Hiidensalo saavutti ensimmäiset ampumahiihdon aikuisten sarjan henkilökohtaiset SM-mitalinsa oltuaan toinen pikamatkalla ja takaa-ajossa 2013. Ampumahiihdossa Hiidensalo on voittanut viestin Suomen-mestaruuden Lahden Hiihtoseuran joukkueessa vuosina 2012, 2014, 2015, 2016 ja 2017. Hän on voittanut myös henkilökohtaisia Suomen-mestaruuksia. Maastohiihdon SM-viestikultaa hän on voittanut Vantaan Hiihtoseuran joukkueessa vuosina 2012 ja 2017.
Hiidensaloa valmentaa fysiikkapuolella Jarmo Punkkinen. 
Ampumahiihdossa Hiidensalo luottaa Fischerin suksiin, Swixin sauvoihin ja Anschutzin kivääriin.
Bocchus

Bocchus oli Mauretanian kuningas 100-luvulla eaa. Hänet tunnetaan lähinnä osallisuudestaan Jugurthan sotaan Numidian kuningas Jugurthan puolella.
Bocchus oli avioitunut Jugurthan tyttären kanssa, mutta sodan alkaessa hän lähetti kuitenkin lähettiläitä Roomaan tarjoten näille liittolaisuutta. Tähän ei kuitenkaan suostuttu ja Bocchus päätyi auttamaan Jugurthaa antaen tälle kahdesti joukkojaan vuosina 108 ja 106 eaa. Toisella kerralla hän otti maksuna avustaan haltuunsa Jugurthan hallitseman Numidian länsiosat. Bocchus päätyi kuitenkin pettämään Jugurthan vangiten tämän ja luovuttaen hänet roomalaisille. Tästä muodostui myös liittolaisuussuhde Rooman kanssa ja siitä lähtien Rooman armeijassa palveli numidialaisten ohella myös mauretanialaisia joukkoja palkkasotilaina. Bocchus eli vähintään vuoteen 91 eaa., mutta kuoli hieman myöhemmin. Hänen kuoltuaan kuningaskunta jakautui ilmeisesti kahteen osaan, vanhaan Mauretaniaan ja läntiseen Numidialta saatuun alueeseen. Itäistä osaa hallinnut Bogud mainitaan joissakin lähteissä Bocchuksen poikana.
Suomen arkkitehtuuripolitiikka

Suomen arkkitehtuuripolitiikka eli "Valtioneuvoston arkkitehtuuripoliittinen ohjelma" asettaa tavoitteet arkkitehtuuria edistäville julkisen vallan toimenpiteille. Ohjelma hyväksyttiin valtioneuvostossa 17.12.1998. Siinä linjataan esimerkiksi rakennusperinnön vaalimisesta ja sen arvon ylläpitämisestä ja lisäämisestä, arkkitehtonisesti kestävän uudisrakentamisen edistämisestä ja kansainvälisen kilpailukyvyn kehittämisestä.
Suomen arkkitehtuuripolitiikka tukee maankäyttö- ja rakennuslain määrittelemiä tavoitteita. 
Kansallisen tason ohjelman lisäksi on olemassa alueellisia arkkitehtuuripoliittisia ohjelmia, esimerkiksi Hämeen arkkitehtuuriohjelma "Harkiten hyvää tulee" (2007) ja Lahden arkkitehtuuripoliittinen ohjelma "Apoli" (2010).
Apoli2020.
Uuden arkkitehtuuripoliittisen ohjelman Apoli2010:n on määrä valmistua lokakuussa 2020. Työssä otetaan huomioon tulevaisuuteen vaikuttavat muutokset, niiden vaikutukset rakennettuun ympäristöön sekä mahdollisuudet parantaa elinympäristön laatua arkkitehtuurin avulla. 
Työryhmään on lutsuttu 21 jäsentä, jotka edustavat rakennetun ympäristön osaamista laaja-alaisesti. 
Työskentelyn näkökulmia ovat:
Kóstas Manolás

Konstantínos ”Kóstas” Manolás (, s. 14. kesäkuuta 1991 Náxos, Kreikka) on kreikkalainen jalkapalloilija. Hän edustaa UAE Pro Leaguessa pelaavaa Sharjah FC:ta. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Alkuvaiheet.
Náxoksella kasvanut Manolás aloitti uransa kotikaupunkinsa seuran Pannaxiakosin junioreissa. Hän siirtyi elokuussa 2007 Thrasivoulosiin, jonka edustusjoukkueessa hän debytoi 28. helmikuuta 2009 Kreikan Superliigan ottelussa Aris Thessalonikia vastaan. 
AEK Ateena.
Manolás siirtyi 16. kesäkuuta 2009 AEK Ateenaan. Hän teki ensimmäisen maalinsa seurassa 19. toukokuuta 2010 Olympiakosta vastaan. Keväällä 2011 hän voitti AEK:n riveissä Kreikan cupin. Hänet valittiin turnauksen loppuottelun parhaaksi pelaajaksi.
Olympiakos.
Manolás siirtyi 1. heinäkuuta 2012 ilmaisella siirrolla Olympiakosiin. Hän solmi seuran kanssa kesään 2016 asti ulottuvan sopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 15.9.2012 PAS Gianninaa vastaan. 
Manolás voitti kaudella 2012–2013 Olympiakosissa Kreikan mestaruuden ja Kreikan cupin ja kaudella 2013–2014 toisen Kreikan mestaruuden. Mestarien liigan kaudella 2013–2014 hän teki kaksi maalia Olympiakosin edetessä turnauksen neljännesvälieriin ensimmäistä kertaa kauden 2009–2010 jälkeen. 
Roma.
Manolás siirtyi 26. elokuuta 2014 Italian Serie A:ssa pelaavaan AS Romaan 13 miljoonan euron siirtosummalla. Hänen sopimuksensa oli vuoteen 2019 asti ulottuva. Sopimusta pidennettiin joulukuussa 2017 vuoteen 2022 ulottuvaksi. 
Manolás teki ratkaisevan kolmannen maalin Mestarien liigan kauden 2017–2018 puolivälierien toisessa osaottelussa FC Barcelonaa vastaan ottelun 82. minuutilla. Roma voitti ottelun 3–0 ja eteni vierasmaalisäännön turvin Mestarien liigan välieriin ensimmäistä kertaa kauden 1983–1984 jälkeen. 
Napoli.
Romasta Manolás siirtyi heinäkuussa 2019 Napoliin viisivuotisella sopimuksella. Napoli maksoi hänestä 36 miljoonan euron siirtokorvauksen, mikä on kaikkien aikojen suurin kreikkalaisesta pelaajasta maksettu summa.
Paluu Olympiakosiin.
Manolás siirtyi tammikuussa 2022 takaisin Olympiakosiin 2,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hän voitti keväällä 2022 Olympiakosin riveissä Kreikan mestaruuden.
Sharjah FC.
Syyskuussa 2022 Manolas siirtyi Olympiakosista arabiemiraattilaiseen Sharjah FC:seen kahden vuoden sopimuksella. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 18 ottelua, tullen kaudella seitsemänneksi. Hän voitti samalla kaudella myös UAE Supercupin. 
Maajoukkueura.
Manolás debytoi Kreikan A-maajoukkueessa 6. helmikuuta 2013 ystävyysottelussa Sveitsiä vastaan.
MM-kilpailuissa 2014 Manolás pelasi kaikki neljä ottelua Kreikan pudotessa turnauksen neljännesvälierissä Costa Ricalle rangaistuspotkukilpailussa.
Ensimmäisen maalinsa Kreikan maajoukkueessa Manolás teki 11. syyskuuta 2018 Kansojen liigan ottelussa Unkaria vastaan.
Muuta.
Manolásin setä Stélios Manolás on entinen ammattijalkapalloilija, joka pelasi AEK Ateenassa ja Kreikan maajoukkueessa. Hän on toiminut uransa jälkeen AEK Ateenan urheilujohtajana ja päävalmentajana.
Urpo Kangas

Urpo Pekka Antero Kangas (31. elokuuta 1951 Sammatti) on Helsingin yliopiston siviilioikeuden emeritusprofessori. 
Kankaan vanhemmat ovat rovasti Rainer Kangas ja terveydenhoitaja Eini Pohjolainen. Hän tuli ylioppilaaksi Orimattilan lukiosta 1971 ja valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1975, lisensiaatiksi 1978 ja tohtoriksi 1985, jolloin hän sai myös varatuomarin arvon. Kangas toimi Suomen Akatemian tutkimusapulaisena 1974–1975 ja vanhempana tutkijana 1989–1990. Helsingin yliopiston siviilioikeuden vt. assistenttina hän työskenteli 1976 ja 1977, yksityisoikeuden vt. amanuenssina 1976, yleisen oikeustieteen vt.assistenttina 1977–1978 ja Turun yliopiston yksityisoikeuden apulaisprofessorina 1983–1987. Helsingin yliopiston perhe- ja perintöoikeuden dosentti hän oli 1984–1987, siviilioikeuden apulaisprofessori 1987–1999 ja vt. professori 1988–1989 sekä vuodesta 1999 siviilioikeuden, erityisesti perhe- ja perintöoikeuden professori. Suomalaisen tiedeakatemian jäsen Kangas on ollut vuodesta 1994. Hänen erikoisalojaan ovat perintöoikeus, testamenttioikeus, avioliitto-oikeus, henkivakuutus, nimioikeus, lapsioikeus ja holhousoikeus.
Sotilasarvoltaan Kangas on reservin vänrikki (1979). Hänen puolisonsa vuodesta 1971 on Helena Pikkarainen.
Silo (yritys)

Kudos Oy Silo, 1960-luvun lopulta alkaen Silo Oy, oli Turussa vuodesta 1928 vuoteen 1986 toiminut naisten alusvaatteita ja muita trikoopohjaisia valmisvaatteita tuottanut yritys.
Silon perusti Kestilän Pukimon johtajana toiminut August Laurén aluksi Kestilän tehdastiloihin, joista yritys muutti jatkuvasti suurempiin tiloihin kunnes sai 1942 modernit tuotantotilat Kupittaalle. Kupittaan tehdas ja varasto tuhoutuivat tulipalossa maaliskuussa 1954, mutta jo seuraavana vuonna valmistui uusi tehdasrakennus. Silon kiinteistöjä on 1990-luvulla modernisoitu ja laajennettu Turku Science Parkiin kuuluvaksi "ElektroCityksi".
Silo siirtyi 1960-luvun alussa konsuli Valde Vainion omistukseen. Vuonna 1975 Antti ja Liisa Lindgrén ostivat taloudellisissa vaikeuksissa olleen Silon ja onnistuivatkin tervehdyttämään yritystä jossain määrin, mutta työntekijämäärä väheni kuudessa vuodessa noin puoleen.
Naisten alusvaatteet pysyivät yrityksen päätuotteina 1970-luvulle asti, mutta 1960-luvulla alettiin suunnitella ja valmistaa alusvaatteita myös miehille ja lapsille. Miesten paitoja Silo oli valmistanut jo 1930-luvulta lähtien. Silon käyttämiä vaatesuunnittelijoita olivat 1930–1940-luvuilla Hilkka Palojoki ja myöhemmin muiden muassa Elli Korppi, Paula Häiväoja, Irja Leimu, Sirkkaliisa Levo, Marja-Liisa Sulin, Soili Hannula ja Anneli Lehtonen sekä Ritva-Liisa Pohjalainen.
Silo oli suurimmillaan 1950-luvulla, jolloin se työllisti noin 800 henkeä ja oli Suomen Trikoon jälkeen Suomen toiseksi suurin trikoovalmistaja. 1970-luvulla Silon tehtaissa Turussa, Yläneellä ja Mynämäellä työskenteli noin 600 henkeä. Tuolloin yritys myi tuotteitaan Suomen lisäksi Ruotsiin ja Neuvostoliittoon, mutta 1980-luvulla idänkaupan osuus väheni ja teki tilaa viennille Keski-Eurooppaan. Tämä ei riittänyt pelastamaan yhtiötä, vaan se teki konkurssin keväällä 1986.
Yritys tunnettiin pitkäaikaisesta iskulauseestaan "Silo luo suloa", jonka keksi yritykseen vuonna 1935 mainospäälliköksi palkattu Olavi Paavolainen.
Jalkapallon Suomensarjan kausi 1963

Jalkapallon Suomensarjan kausi 1963 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin kolmena lohkona kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat Mestaruussarjaan kaudeksi 1964. 
Itälohko.
 
 
 
 
 
 
Länsilohko.
 
 
 
 
 
 
Pohjoislohko.
Aquiles Delle Vigne

Aquiles Delle Vigne on argentiinalainen pianisti. Hän piti ensimmäisen resitaalinsa 8-vuotiaana. 17-vuotiaana hän opiskeli Claudio Arraun johdolla ja voitti Grand Prix Albert Williamsin. Myöhemmin hän täydensi opintojaan Euroopassa Eduardo del Pueyon ja György Cziffran johdolla. Hän on kiertänyt muun muassa Japanissa, Australiassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Delle Vigne on aktiivinen konserttosolisti ja kysytty opettaja, joka on muun muassa opettanut Rotterdamin konservatoriossa. Hän on myös istunut eri kilpailujen tuomaristoissa.
Delle Vigne esitti Vatikaanissa Johannes Paavali II:lle Olivier Messiaenin preludeja ja sai tästä kiitosta säveltäjältä. Delle Vigne on levyttänyt muun muassa EMI:lle, Harmonia Mundille ja Naxokselle. Hän asuu nykyisin Brysselissä puolisonsa Chantal Remyn kanssa. Parilla on kolme lasta.
Howard McGhee

Howard McGhee (6. maaliskuuta 1918 Tulsa, Oklahoma – 17. heinäkuuta 1987 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazz-trumpetisti. Alun perin hän soitti klarinettia ja tenorisaksofonia, eikä hän aloittanut trumpetinsoittoa ennen kuin vasta 17-vuotiaana. Hän teki yhteistyötä Lionel Hamptonin (1941), Andy Kirkin (1941–1942), Charlie Barnetin (1942–1943) ja sitten taas Kirkin kanssa sekä lyhyesti Georgie Auldin ja Count Basien kanssa ennen matkustamista Kaliforniaan Coleman Hawkinsin kanssa vuonna 1945. McGhee levytti Hawkinsin kanssa musiikkia, joka edustaa siirtymävaihetta swingistä bopiin. Hän pysyi Kaliforniassa vuoteen 1947 saakka.
Päihteidenkäyttö vaikutti McGheen uraan, ja hän oli epäaktiivinen suuren osan 1950-luvusta. Hän kuitenkin levytti jälleen 1970-luvun lopussa, vaikkakin oli tällöin jo pitkälti unohdettu.
Andy Kirk (muusikko)

Andy Kirk (28. toukokuuta 1898 Newport, Kentucky – 11. joulukuuta 1992 New York, New York) oli yhdysvaltalainen jazz-tuubansoittaja ja -bassosaksofonisti.
Kirk oli menestyksekäs big band -johtaja 1930–1940-luvuilla. Hän aloitti soittamisen Denverissä George Morrisonin yhtyeessä vuonna 1918. Vuonna 1925 hän muutti Dallasiin, jossa hän soitti Terrence Holderin Dark Clouds of Joyn kanssa. Vuonna 1929 Kirk aloitti tämän yhtyeen johtamisen, ja yhtyeen uudeksi nimeksi tuli Andy Kirk's Twelve Clouds of Joy. Toiminta siirtyi Kansas Cityyn. Yhtye levytti vuosina 1929–1930 muiden muassa Mary Lou Williamsin, Claude Williamsin ja Edgar Battlen kanssa. Levytyksiä ei tämän jälkeen muutamaan vuoteen julkaistu, mutta vuonna 1936 yhtye siirtyi New Yorkiin ja julkaisi hitin "Until the Real Thing Comes Along", jolla laulaa Pha Terrell. Tulevina vuosina Kirk teki yhteistyötä Dick Wilsonin, Floyd Smithin, Don Byasin, Harold Bakerin, Howard McGheen, Jimmy Forrestin, Fats Navarron ja Charlie Parkerin kanssa. Mary Lou Williams kuitenkin oli sekä solistina että sovittajana merkittävin yhtyeen kanssa esiintynyt muusikko. 
Vuonna 1948 Kirk hajotti yhtyeensä. Yhteenpalaaminen tapahtui kuitenkin vielä vuonna 1956. Kirk toimi myöhempinä vuosinaan muun muassa hotellin johdossa.
Frances Lucey

Frances Lucey on irlantilainen sopraano. Hän opiskeli kotikaupungissaan Dublinissa. Hän sai ensin kiinnityksen Baijerin valtionoopperaan ja on sittemmin toiminut johtavana sopraanona Münchenin Staatstheater am Gärtnerplatzissa, jossa hän on esiintynyt Sandrinan roolissa "La finta giardinierassa" ja Marian roolissa "West Side Storyssa". Yhdysvalloissa Lucey on muun muassa pitänyt konsertteja Leon Botsteinin ja Amerikkalaisen sinfoniaorkesterin kanssa sekä laulanut Georg Friedrich Händelin "Messias-oratorion" esityksessä Philadelphian orkesterin kanssa. 
Irlannissa Lucey on saavuttanut kriitikkojen suosiota oopperaesiintymisillään Wexfordin festivaalilla. Dublinin kanssa Lucey on muun muassa levyttänyt Charles Villiers Stanfordin requiemin. Hänen ensimmäinen soolo-CD:nsä, "Off to Philadelphia", koostuu irlantilaisista kansanlauluista, George Gershwinin ja Cole Porterin lauluista sekä spirituaaleista.
FC Viikkarit

FC Viikingit/2 on jalkapallojoukkue Helsingin Vuosaaren kaupunginosasta. Se kuuluu FC Viikinkien organisaatioon ja toimii seuran reservijoukkueena. Joukkue on perustettu vuonna 2007, ja se pelaa kaudella 2018 Kolmosessa. FC Viikkarien päävalmentajana toimii Viikinkien edustusjoukkueessa pitkään pelaajana vaikuttanut Aleksei Zhukov.
Historia.
Joukkue perustettiin vuonna 2007 tuolloin Veikkausliigassa pelanneen FC Viikinkien reservijoukkueeksi. Joukkueen nimeksi tuli FC Viikingit/2, ja se pelasi ensimmäiset kautensa Helsingin ja Uudenmaan piirin Kolmosessa. Kausina 2007–2011 joukkue oli Kolmosen keskikastia ja sijoittui sarjassa sijoille 5–9. Kaudeksi 2012 seura ryhtyi panostamaan kakkosjoukkueeseen entistä enemmän. Yhteistyötä edustusjoukkueen, kakkosjoukkueen ja juniorijoukkueiden välillä lisättiin, ja kakkosjoukkueen valmentajiksi palkattiin entiset Viikinki-pelaajat Aleksei Zhukov ja Vitali Suetov. Joukkue menestyikin hyvin Kolmosessa kaudella 2012, mutta jäi kuitenkin tasaisessa lohkossa neljänneksi vain kahden pisteen erolla lohkovoittaja FC POHUun.
Kaudella 2013 Zhukovin johtama FC Viikingit/2 koostui pääosin Viikinkien A-junioreista ja muutamasta vanhemmasta pelaajasta. Joukkue menestyi hyvin sekä Kolmosessa että Suomen Cupissa. Cupissa se pudotti jatkosta mm. Kakkosessa pelaavat JäPS:n ja PKKU:n, mutta joutui viidennellä kierroksella lopulta taipumaan kauden päätteeksi Ykköseen nousseelle FC Jazzille. Joukkue johti Kolmosen lohkoaan suuren osan kautta, ja lohkovoitto sekä sen myötä nousu Kakkoseen varmistuivat sarjan viimeistä edellisellä kierroksella, kun joukkue voitti Itä-Helsingin paikalliskamppailussa Herttoniemen Toverit.
Joukkue pelaa kaudella 2014 Kakkosen itälohkossa nimellä FC Viikkarit. Sen tavoitteena on menestyä kilpailullisesti Kakkosessa ja tukea pelaajien kehitystä tekemällä yhteistyötä edustusjoukkueen ja juniorijoukkueiden kanssa. Päävalmentajana jatkaa Aleksei Zhukov, joka teki joulukuussa 2013 seuran kanssa kauden 2014 kattavan jatkosopimuksen. Joukkueen kotikenttää tulevalle kaudelle ei vielä ole julkaistu. Kaudella 2013 joukkue pelasi kotiottelunsa Kartanon kentällä Nordsjön kartanon alueella. Kartanon kenttä ei kuitenkaan nykyisellään täytä Kakkosessa noudatettavia kenttämääräyksiä mm. katsomotilojen osalta, joten siellä ei ainakaan ilman merkittäviä muutoksia voida pelata tulevalla kaudella.
Panosreaktori

Panosreaktori on yksi ideaalireaktorityypeistä. Reaktion lähtöaineet syötetään panosreaktoriin ennen reaktion käynnistämistä ja tyhjennetään reaktion loputtua. Panosreaktori vaatii hyvän sekoituksen, jotta reaktoriin ei muodostu lämpötila- tai konsentraatiogradientteja. Panosreaktori vaatii myös tyypillisesti lämmitys- tai viilennysvaipan.
Panosreaktorin mitoitus.
Panosreaktoreissa lähtöaineen konversion määrä tuotteeksi riippuu reaktioajan pituudesta. Mitä kauemmin reaktio on käynnissä sitä suurempi konversio saavutetaan. Konversio panosreaktorissa ajan t jälkeen on lähtöaineelle A
formula_1
missä nA(0) on lähtöaineen A ainemäärä alussa ja nA(t) lähtöaineen A ainemäärä hetkellä t reaktion käynnistämisestä.
Tällöin lähtöaineen A kulumisnopeus reaktiossa on
formula_2
missä rA on reaktion nopeusvakio ja V on panosreaktorin tilavuus.
Nyt saadaan panosreaktorin mitoitusyhtälö, joka on differentiaalimuodossa
formula_3
Kun panosreaktorin mitoitusyhtälön muuttujat erotetaan ja yhtälö integroidaan ajan suhteen saadaan laskettua viipymäaika, joka vaaditaan konversion X saavuttamiseksi reaktorissa, jonka tilavuus on V
formula_4
Nämä yhtälöt pätevät vain, jos reaktori on ideaalisesti sekoitettu. Ideaalinen sekoitus toteutuu laboratoriomittakaavassa ja pienessä mittakaavassa, mutta teollisuudessa sen saavuttaminen on vaikeampaa.
Panosreaktorien etuja ja huonoja puolia.
Panosreaktorit soveltuvat hyvin suhteellisen pieniä määriä tuotettavien arvokkaiden hienokemikaalien, kuten lääkeaineiden tuotantoon, tai jos prosessi on erittäin vaarallinen kuten räjähdysaineteollisuudessa, tai siihen liittyy korkeita lämpötiloja tai vaarallisia olosuhteita, kuten terästeollisuudessa. Sama reaktori soveltuu hyvin erilaisien tuotteiden valmistamiseen ja erilaisten tuotelaatujen valmistamiseen. Panosreaktorit ovat jatkuvatoimisiin reaktoreihin nähden helpompia puhdistaa ja steriloida ja ne soveltuvat myös hyvin viskooseille nesteille, minkä vuoksi ne soveltuvat hyvin bioteknisiin prosesseihin sekä maaliteollisuuteen. Panosreaktiot ovat hankintakustannuksiltaan suhteellisen alhaisia. Monet uunimaiset reaktorit, kuten LD-konvertteri tai Siemens-Martin -uuni, ovat panosreaktoreita.
Panosreaktorin huonoja puolia ovat, että siirryttäessä tuotteesta toiseen on valmistuksessa kuollutta aikaa, joka johtuu reaktorin tyhjentämisestä, puhdistamisesta ja uudelleentäytöstä. Tuotannon laatu saattaa myös vaihdella panoksittain. Panosreaktorit vaativat enemmän työvoimaa ja niiden käyttökustannukset ovat suuremmat kuin jatkuvatoimisilla putkivirtaus- tai sekoitussäiliöreaktoreilla.
Ykkösen kausi 2014

Ykkösen kausi 2014 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykkösen 42. kausi. Kausi pelattiin kymmenen joukkueen kolminkertaisena sarjana. Ykkösen voittaja nousi seuraavaksi kaudeksi Veikkausliigaan, ja kaksi huonoiten sijoittunutta joukkuetta putosivat Kakkoseen.
Joukkueet.
Yllä esitetyn taulukon tiedot ovat Ykkösen kotivuilta (SPL) . Viimekauden sijoitusten tiedot löytyvät Jalkapallokirjasta. KTP:n viime kauden sijoituksena on esitetty FC KooTeePee:n sijoitus.
Ottelut.
Ottelut 1–18.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Ottelut 19–27.
Nainen vailla varjoa

Nainen vailla varjoa () (Op.65 ; TrV 234 ) on Richard Straussin säveltämä kolminäytöksinen ooppera, joka sai ensi-iltansa 10. lokakuuta 1919 Wienin valtionoopperassa Straussin johtajakauden avajaisiksi.
Taustaa.
Oopperan syntyprosessi oli pidempi kuin minkään muun Straussin oopperan. Hugo von Hofmannsthal alkoi suunnitella librettoa jo vuonna 1911, mutta partituuri valmistui vasta vuonna 1917. Oopperan valmistumista viivästyttivät ensimmäinen maailmansota, oopperan musiikin haastavuus ja näyttämötekniikan vaatimukset.
Suomessa "Nainen vailla varjoa" kuultiin konserttiesityksenä vuonna 1992, ja Kansallisoopperassa se esitettiin ensi kerran vuonna 2006.
Tapahtumat.
Oopperan tapahtumapaikka on tarumaailma tarujen aikaan. Mysteerinäytelmässä esiintyy sekä ihmisiä että henkimaailman olentoja. Keisaripari ja värväripari joutuvat kokeeseen, jossa heidän pitää muuttua. Keisarinna oppii ymmärtämään ihmiskohtaloa, ei ota toisen varjoa ja luopuu tavoitteesta tulla ihmiseksi. Keisari luopuu omistavasta rakkaudesta. Molemmat oppivat tuntemaan sympatiaa muita ihmisiä kohtaan. Värväri taas kehittää sielullista herkkyyttä ja hänen vaimonsa oppii ymmärtämään omistautuvan rakkauden arvon. Ainoastaan keisarinnan imettäjä ei läpäise koetta vaan on yhä keisarinnaa kohtaan tuntemansa, kaiken muun pois sulkevan rakkauden vallassa.
Aiheesta muualla.
Hippokrates (täsmennyssivu)

Hippokrates (; ) voi viitata muun muassa seuraaviin henkilöihin:
Oboekonsertto (Mozart)

Wolfgang Amadeus Mozartin oboekonsertto C-duurissa (K. 314) on sävelletty huhti- ja syyskuun välisenä aikana vuonna 1777. Seuraavana talvena säveltäjä itse sovitti teoksensa huilulle ja orkesterille D-duurissa. Orkesteri koostuu kahdesta oboesta, kahdesta käyrätorvesta ja jousista. Teoksen esittäminen kestää noin 20 minuuttia. Helmikuussa 1778 Friedrich Ramm oli esittänyt konserton jo viiteen otteeseen.
Konsertto oli pitkään kateissa, mutta Bernhard Paumgartner löysi vuonna 1920 vanhoja orkesteriosuuksia, jotka paljastivat yhteyden D-duurihuilukonserttoon.
Osat.
Teoksen kolme osaa ovat:
I giganti di Roma

I giganti di Roma (, ”Rooman jättiläiset”) on vuonna 1964 valmistunut italialais-ranskalainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan historia-aiheista peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Antonio Margheriti. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen Richard Harrison.
Juoni.
Elokuvan taustana on Julius Caesarin sota Vercingetorixin johtamia gallialaisia vastaan. Caesar lähettää miesjoukon tuhoamaan Alesian vuorille piilotetun gallialaisten salaisen aseen. Tehtävää suorittaessaan he vapauttavat panttivangiksi otetun Livillan, joka rakastuu joukon päällikköön Claudius Marcellukseen.
Tuotanto ja vastaanotto.
"Seitsemää rohkeata miestä" ja "Navaronen tykkejä" jäljittelevä "I giganti di Roma" on yksinkertainen ja vaatimattomasti toteutettu, mutta samalla harmiton ja melko viihdyttäväkin peplum-seikkailu. Sen huolimaton käsikirjoitus ja ohjaus synnyttävät myös tahatonta komiikkaa. Elokuva on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Tor Caldaran luonnonsuojelualueella, Grotte Di Salonen luolissa sekä Olimpian ja NC:n studioilla Roomassa. Se tuotti Italiassa vaatimattomat 152 miljoonan liiran pääsylipputulot.
Gelon

Gelon (, k. 478 eaa.) oli kreikkalaisen Sisilian tyranni vuodesta 491 eaa. hänen edeltäjänsä Hippokrateen saatua surmansa Hyblan piirityksessä. Hän oli Deinomedeen sukua ja oli toiminut Hippokrateen adjutanttina. Hänen vaimonsa oli eteläsisilialaisen Akragaan hallitsijan Theronin tytär Damarete. Hän teki sisäisiin riitoihin ajautuneesta Syrakusasta valtionsa keskuksen ja siirrätti sinne väkeä muista itäisen Sisilian kaupungeista. Syrakusasta tuli hänen aikanaan kukoistava kauppapaikka.
Samaan aikaan kun Persian kuningas Kserkses I koki häviön Salamiin taistelussa 480 eaa., Karthagon sotajoukko Hamilkar I:n johdolla hyökkäsi Syrakusan kimppuun. Gelonin johtamat sisiliankreikkalaiset voittivat huomattavasti suuremman vastustajansa Himeran taistelussa. Gelonin kuoltua hänen paikalleen tuli hänen veljensä Hieron I.
Gelon voitti nelivaljakkoajot vuoden 488 eaa. Olympian kisoissa.
Reflections Within Dissonance

Reflections Within Dissonance on yhdysvaltalaisen teknisen death metal -yhtyeen Arkaikin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 26. tammikuuta 2010.
Metamorphignition

Metamorphignition on yhdysvaltalaisen teknisen death metalin yhtyeen Arkaikin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 9. lokakuuta 2012.
Albumi koostuu kolmesta luvusta: "Tapasiatic Exodus", "Sirens in Electric Veils" sekä "Paths of Recognition".
Aleksandr Tjukavin

Aleksandr Vasilevitš Tjukavin (, s. 25. maaliskuuta 1975, Kotlas Neuvostoliitto) on venäläinen tukimiehenä pelaava jääpalloilija, joka viimeksi edustanut Arkangelin Vodnikia. Hän on menestyksellisimpiä jääpalloilijoita maailmassa uran jatkuessa huipputasolla vielä lähes 20 vuoden jälkeen. Saavutuksena mm. kahdeksan maailmanmestaruutta ja 16 Venäjän mestaruutta.
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
Grand Cru

Grand Cru on vuonna 2011 perustettu suomalainen pelitalo, jonka kotipaikka on Helsingin Kallio.
Ennen ensimmäisen pelinsä julkaisemista Grand Cru sai kerättyä rahoitusta yhteensä yli 12 miljoonaa euroa, joista 8,3 miljoonaa euroa tuli vuoden 2013 rahoituskierroksella. Rahoituksen saamiseen vaikutti yrityksen kuuden perustajajäsenen kokemus: viisi jäsentä tuli lakkautetusta Mr. Goodlivingistä ja yksi Sulakkeesta.
Reaaliaikainen hiekkalaatikkopeli "Supernauts" julkaistiin Suomessa joulukuussa 2013, mutta se oli julkaistu jo aiemmin samana vuonna Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa. Pitkään kestäneen testimarkkinavaiheen jälkeen peli julkaistiin kansainvälisesti Applen laitteille kesäkuussa 2014. Peli saavutti alle viikossa miljoonan latauksen rajan. Julkaisuviikolla pelillä oli yli 250 000 aktiivista pelaajaa, mutta määrä väheni pian vain kymmeniin tuhansiin, jolloin pelin päivittäminen ei enää ollut kannattavaa. Kehityskuluja ei saatu katettua, joten työntekijöitä vähennettiin 36:sta 20:een. "Supernauts" lopetettiin liian korkeiden ylläpitokustannusten vuoksi vuoden 2015 lopussa.
Yhtiö julkaisi vuonna 2017 korttipeli "Battlejackin," mutta yhtiön blogia tai Twitter-tiliä ei ole päivitetty vuoden 2016 jälkeen.
Hieron I

Hieron I (, k. 467 eaa) oli kreikkalaista Deinomedeen sukujuurta oleva sisilialaisen Gelan tyranni vuodesta 485 eaa. sekä veljensä Gelonin kuoltua vuonna 478 Syrakusan tyranni. Valtaanpääsyssä hän käytti palkkasotilaiden apua. Hieron voitti etruskien armeijan merellä Kymen edustalla vuonna 474 eaa. Voittoon perustui hänen kansansuosionsa. Hieronia on pidetty julmana hallitsijana, mutta toisaalta runoilijoiden mesenaattina hovissaan. 
Hieron voitti laukkaratsastuksen vuosien 476 ja 472 eaa. ja nelivaljakkoajot vuoden 468 eaa. Olympian kisoissa.
Game of Thrones (4. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen televisiosarjan "Game of Thronesin" neljäs tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa HBO-kanavalla 6. huhtikuuta 2014 ja päättyi 15. kesäkuuta 2014. Kausi perustuu pääasiassa George R. R. Martinin "Tulen ja jään laulu" -fantasiakirjasarjan kolmannen kirjan ("Miekkamyrsky") toiseen puoliskoon. Kauden tuotanto alkoi heinäkuussa 2013 ja se koostuu edellisten kausien tavoin kymmenestä jaksosta. Suomessa kausi alkoi päivä Yhdysvaltojen esityspäivän jälkeen 7. huhtikuuta 2014 C More Series -kanavalla ja päättyi 16. kesäkuuta 2014.
Tuotanto.
2. huhtikuuta 2013 HBO ilmoitti sarjan saavan neljännen kauden, joka sisältää 10 jaksoa. Kauden kuvaukset alkoivat 6. heinäkuuta 2013 Pohjois-Irlannissa. Kaudella palataan kuvamaan myös Islantiin ja Dubrovnikiin. Uusia kuvauspaikkoja ovat muun muassa Diocletianuksen palatsi Splitissä, Kroatiassa ja Baška Vodan kunta Kroatiassa. Kauden kuvaukset kestivät 136 päivää ja loppuivat 21. marraskuuta 2013.
Aiemmin sivuosissa olleet Gwendoline Christie (Tarthin Brienne), Iwan Rheon (Ramsay Nietos), Kristofer Hivju (Tormund Jättiläisensurma) ja Hannah Murray (Neilikka) nostettiin neljännen kauden päähahmoiksi.
"Katso myös: Luettelo televisiosarjan Game of Thrones näyttelijöistä"
Näyttelijät.
Sivurooleissa.
Sivurooleissa on listattu näyttelijät neljänneltä kaudelta. Heidät on listattu sen alueen mukaan, jossa he ensimmäisenä esiintyivät.
"Katso myös: Luettelo televisiosarjan Game of Thrones jaksoista"
Vastaanotto.
Katsojaluvut.
Yhdysvalloissa kauden ensimmäisestä jaksosta ”Two Swords” tuli koko sarjan katsotuin 6,64 miljoonalla katsojalla. Siitä tuli myös HBO-kanavan katsotuin jakso sitten "Sopranosin" päätösjakson vuonna 2007. Katsojaennätyksen rikkoi kauden neljäs jakso ”Oathkeeper”, joka keräsi 6,90 miljoonaa katsojaa Yhdysvalloissa. Kauden viides jakso ”First of His Name” rikkoi katsojaennätyksen jälleen keräten 7,16 miljoonaa katsojaa Yhdysvalloissa.
Palkinnot ja ehdokkuudet.
Neljäs tuotantokausi sai 19 Emmy-ehdokkuutta 10. heinäkuuta 2014. Sarja on ehdolla muun muassa parhaan draamasarjan, miessivuosan (Peter Dinklage), naissivuosan (Lena Headey), ohjauksen, käsikirjoituksen, puvustuksen, maskeerauksen ja musiikin kategorioissa.
Gouverneur Morris

Gouverneur Morris (31. tammikuuta 1752 New York – 6. marraskuuta 1816 New York) oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Manhattanilla syntynyt Morris valmistui vuonna 1768 New Yorkin Kings Collegesta (nyk. Columbian yliopisto) ja valmistui lakimieheksi kolme vuotta myöhemmin. Poliittisilta mielipiteiltään hän oli hyvin konservatiivinen eikä kannattanut Amerikan vallankumouksen demokraattisia ihanteita, mutta tuki kuitenkin siirtokuntien itsenäisyystaistelua. Hän oli vuosina 1775–1777 jäsenenä New Yorkin provinssin edustajakokouksessa ja kamppaili sen puolesta, että siirtokunnan ensimmäiseen perustuslakiin lisättiin pykälä uskonnollisesta suvaitsevaisuudesta. Morris osallistui myös toiseen mannermaakongressiin 1778–1779 ja palveli New Yorkin miliisijoukoissa everstiluutnanttina. Kun häntä ei valittu enää kongressiin vuonna 1779, hän siirtyi Philadelphiaan asianajajaksi.
Morris julkaisi vuonna 1780 finanssiasioita käsitelleen artikkelisarjan, minkä seurauksena hänet nimitettiin Yhdysvaltain valtiovarainhoidon ylitarkastajana (valtiovarainministerinä) toimineen Robert Morrisin avustajaksi. He eivät olleet sukua. Morris toimi apulaisministerinä 1781–1785 ja hänen aloitteestaan Yhdysvalloissa siirryttiin 1782 kymmenkantaiseen kolikkojärjestelmään. Morris oli myös yksi vaikutusvaltaisimpia jäseniä vuoden 1787 perustuslaillisessa konventissa. Hän kannatti vahvaa keskushallintoa ja elinikäistä presidenttiä, joka voisi myös nimittää senaattorit. Jotkut hänen ehdotuksistaan presidentin valtaoikeuksien vahvistamiseksi toteutuivat. Morris kuului konventissa perustuslain lopullisesta asusta vastanneeseen komiteaan ("Committee of style") ja lakitekstin korkealentoinen muotoilu on pääosin hänen käsialaansa.
Vuosina 1789–1798 Morris asui Euroopassa ja toimi 1792–1794 Yhdysvaltain lähettiläänä Ranskassa. Hän vastusti Ranskan vallankumousta ja yritti auttaa kuningas Ludvig XVI:ta pakenemaan maasta, minkä seurauksena Ranskan vallankumoushallitus pyysi lopulta hänen kutsumistaan pois lähettilään paikalta. Vuosina 1800–1803 Morris oli senaattorina. Hän kuului vuoden 1812 sodan vastustajiin ja tuki eräiden jyrkkien federalistien suunnitelmaa erillisen pohjoisen konfederaation luomisesta. Hän myös johti 1810–1816 Erien kanavan rakentamisesta vastannutta toimikuntaa.
Elämäjärvi (järvi)

Elämäjärvi on Keski-Suomessa Pihtiputaalla Elämäjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Elämäjärvi on 4,8 kilometriä pitkä, 3,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 034 hehtaaria eli 10,3 neliökilometriä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuus on 20,53 miljoonaa kuutiometriä eli 0,02053 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 4,1 metriä. Järven rantaviivan pituus on 19,9 kilometriä.
Luontoarvoja.
Sen eliöstöön kuuluvat hauki, ahven ja jokirapu. Kalastusta hallinnoi Elämäjärven osakaskunta.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Saanijärven valuma-alueella (14.49), jonka Elämänjärven alueeseen (14.493) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 123,6 metriä mpy. Sen vesi laskee Kortteisen kanavaa myöten Saanijärveen.
Vuorileinikki

Vuorileinikki ("Ranunculus montanus") on leinikkien sukuun kuuluva laji. Se on monivuotinen. Varsi on harvakseltaan karvainen ja myös verholehdet ovat karvaisia. Aluslehdillä on 3–5-liuskainen lapa, jonka liuskat ovat muodoltaan puikeita. Aluslehtien reuna on hammasmaisesti sahalaitainen. Ylemmät lehdet ovat puolisepiviä. Kukkien väri on kullankeltainen. Kasvia esiintyy luonnonvaraisena soraisilla paikoilla, niityillä ja tuntureiden ja vuorten lumenviipymillä. Sitä tavataan enimmäkseen Ranskan itäosien ja Saksan eteläosien vuoristossa. Suomessa sitä on löydetty satunnaisesti. Kasvia käytetään myös perennana, jolloin se viihtyy aurinkoisella paikalla kosteahkolla tai kostealla kasvupaikalla.
Miks Lipsbergs

Miks Lipsbergs (s. 9. kesäkuuta 1991 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa try-outilla KHL-joukkue Dinamo Riiassa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Edmunda Vasileva Hokeja Skolan kasvattama Lipsbergs pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana Riiassa kaudella 2007–2008 Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2008–2009 hän pelasi Latvian pääsarjaa SK Riika/LSPA:n riveissä. Kauden 2009–2010 Lipsbergs edusti pääosin Valko-Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Vyšeišaja ligassa pelannutta Ozolniekia. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua Dinamo-Juniors Riiassa maan pääsarja Ekstraligassa.
Kaudeksi 2010–2011 Lipsbergs siirtyi HK Riian joukkueeseen, Venäjän nuorten sarjaan, MHL:ään. Kaudella 2012–2013 hän debytoi Dinamo Riian KHL-joukkueessa, jossa hän pelasi kauden aikana neljä runkosarjaottelua.
Elokuussa 2013 Lipsbergs lainattiin try-outin kautta koko kauden 2013–2014 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin seuran ja Dinamo Riian välisen yhteistyön myötä. Marraskuussa 2014 hän palasi kotimaahansa ja siirtyi HK MOGO:n riveihin oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2014–2015. Lipsbergs oli kevään 2015 pudotuspelien toiseksi paras maalintekijä HK Kurbadsin Jānis Straupen jälkeen ja MOGO:n paras pistemies tehoilla 8+6=14. Hän voitti kauden päätteeksi Latvian-mestaruuden ja valittiin koko liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Kaudella 2015–2016 Lipsbergs oli tehoilla 18+28=46 MOGO:n paras syöttäjä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton isoveljensä Edgarsin kanssa. He jakoivat koko Latvian pääsarjan pistepörssin neljännen sijan. Kevään 2016 pudotuspeleissä Miks Lipsbergs oli MOGO:n paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 8+4=12. Hän voitti kauden päätteeksi pronssia. Latvian cupissa Lipsbergs jakoi joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Rustams Begovsin ja Edgars Kurmisin kanssa tehoilla 3+5=8. MOGO voitti turnauksen ja Lipsbergs valittiin Latvian cupin arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Continental Cupissa, jossa Lipsbergs oli tehoilla 5+2=7 MOGO:n paras maalintekijä ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton isoveljensä Edgarsin kanssa.
Heinäkuussa 2016 Lipsbergs palasi try-outilla Dinamo Riian KHL-joukkueeseen.
Maajoukkueura.
Lipsbergs pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010. Latvian A-maajoukkueessa hän on pelannut kahdeksan ottelua. Lipsbergs teki A-maajoukkuedebyyttinsä 10. huhtikuuta 2014 Jyväskylässä Suomea vastaan.
Muuta.
Lipsbergsin veljet Edgars, Krišs ja Roberts pelaavat myös jääkiekkoa. Isoveli Edgars pelaa Latvian pääsarjaa HK Kurbadsissa. Pikkuveljistä Krišs pelaa myös Dinamo Riian KHL-joukkueessa ja Roberts ECHL-joukkue Tulsa Oilersissa.
Bellesbumprom

Bellesbumprom (; tai , Белорусский производственно-торговый концерн лесной, деревообрабатывающей и целлюлозно-бумажной промышленности) on Valko-Venäjän metsä-, puujalostus-, sellu- ja paperiteollisuuden valtionkonserni. Siihen kuuluu noin 60 Valko-Venäjällä toimivaa puutavara-, sahateollisuus-, puunjalostustuote-, talonrakennus-, kaluste-, komponentti-, sellu-, paperi- ja kartonkialan tuotannollista yritystä tai yhteisöä. Näiden kautta tällä "tuotannollis-kaupallisella" metsäteollisuuskonsernilla on noin 53 000 työntekijää. Bellesbumprom kertoo vastaavansa noin 70 prosentista Valko-Venäjän puujalostusteollisuudesta ja noin 50 prosentista maansa kalustetuotannosta. Konserniin kuuluvien yhtiöiden tuotteita viedään yli 50 maahan. Valtion enemmistöomisteisten yhtiöiden lisäksi metsäteollisuuskonserni edustaa myös joitain alansa yksityisomisteisiä yrityksiä.
Kuutiomääräisesti suurimpia puunkäyttäjiä konsernissa ovat olleet Pinskdrev (Pinsk), Svetlahorskin sellu- ja paperitehdas (Svetlahorsk), "Vitebskdrev" (Vitsebsk), "Mostovdrev" (Masty), "Borisov DOK" (Barysau), "FanDOK" (Babruisk) ja "Retšitsadrev" (Retšytsa).
Useita konserniin kuuluvia yrityksiä on pyritty 2000-luvulla uudistamaan, yksityistämään ja niille hankkimaan ulkopuolista rahoitusta valtiollisen lainarahoituksen ohella. Modernisointihankkeita on myös kritisoitu, sillä näiden varjolla matalaa palkkaa saavia työntekijöitä on esimerkiksi estetty vaihtamasta työpaikkaansa.
Valtionkonserni Bellesbumprom on muiden keskeisten valtionkonsernien ja valtiollisen rautatieyhtiön tavoin Valko-Venäjän ministerineuvoston eli maan hallituksen suorassa valvonnassa ja toimii esimerkiksi Valko-Venäjän presidentin hyväksymien lakien ja asetusten puitteissa. Konsernin johto toimii Minskistä käsin. Valtionhallinto listasi Bellesbumpromin vuonna 2013 niiden 80 valtiollisen yrityksen joukkoon, joiden tuli tulouttaa osa voitostaan suoraan valtiolliseen kehitysrahastoon.
William Paterson

William Paterson (24. joulukuuta 1745 Antrimin kreivikunta, Irlanti – 9. syyskuuta 1806 Albany, New York) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen poliitikko ja tuomari.
Patersonin perhe muutti Irlannista Pennsylvaniaan vuonna 1747 ja asettui myöhemmin New Jerseyhyn. Hän valmistui vuonna 1763 College of New Jerseystä (nyk. Princetonin yliopisto) ja valmistui lakimieheksi 1769. Paterson osallistui 1775–1776 siirtokunnan kongressiin ja 1776 sen perustuslakia säätäneeseen edustajakokoukseen. Vuosina 1776–1783 hän toimi New Jerseyn oikeusministerinä ("Attorney General"). Vuoden 1787 perustuslaillisessa konventissa Paterson johti New Jerseyn edustajaryhmää, ja hänestä tuli konventissa pienten osavaltioiden johtava puolestapuhuja. Vaihtoehdoksi niin sanotulle Virginian suunnitelmalle hän esitteli New Jerseyn suunnitelmana tai Patersonin suunnitelmana tunnetun ehdotuksen, jonka mukaan liittovaltion kongressissa jokaisella osavaltiolla olisi yksi ääni. Kiista ratkaistiin lopulta kompromissilla, joka yhdisteli molempia suunnitelmia. Patersonilla oli ratkaiseva rooli uuden perustuslain ratifioimisessa New Jerseyssä.
Paterson toimi 1789–1790 senaattorina, 1790–1793 New Jerseyn kuvernöörinä ja vuodesta 1793 Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina. Patersonin kaupunki New Jerseyssä on nimetty hänen mukaansa.
Olkikurkkumedestäjä

Olkikurkkumedestäjä ("Chalcomitra adelberti") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Olkikurkkumedestäjää tavataan Länsi-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.