tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pinaattielämänlanka

Pinaattielämänlanka ("Ipomoea aquatica") on elämänlankojen sukuun kuuluva kosteikkokasvilaji. Se kasvaa luontaisena Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Sitä viljellään lähinnä kaakkoisessa Aasiassa ravintokasvina. Se on levinnyt luontoon myös alkuperäisen levinneisyysalueensa ulkopuolelle, ja varsinkin Pohjois-Amerikassa sitä pidetään pahanlaatuisena rikkakasvina.
Kuvaus.
Pinaattielämänlanka on yksivuotinen, yleensä maanmyötäisesti suikertava tai osittain veden pinnalla kelluva ruohovartinen kosteikkokasvi. Kasvin varret ovat onttoja, poikkileikkaukseltaan pyöreitä ja nivelkohdistaan juurehtivia. Onttous auttaa varsia kellumaan veden pinnalla. Lehdet ovat yleensä 3,5–17 senttimetriä pitkiä ja muodoltaan teräväkärkisen suikeita. Lehden laidat ovat ehyet tai aaltoilevat. Lehtiruoti on 3–14 senttimetriä pitkä.
Kukat kasvavat pienissä 1–3 kukan kukinnoissa. Kukintovarsi on 1,5–9 senttimetriä pitkä. Kukan kukkaperä on 1,5–5 cm pitkä, verholehdet noin 7–8 mm. Teriö on suppilomainen, 3,5–5 senttimetriä leveä, karvaton ja väriltään lähes valkoinen tai violetin vaaleanpunainen, keskeltä tummempi kuin reunoilta. Heteet ja emiö ovat teriötä lyhyempiä eivätkä työnny sen ulkopuolelle. Emin luotti on kaksihaarainen. Hedelmä on tyypiltään kota.
Käyttö.
Pinaattielämänlankaa on viljelty Aasiassa ravintokasvina yli 2 000 vuotta. Kasvin lehtiä ja varsia käytetään vihanneksena lähinnä Kiinassa, Indonesiassa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Pinaattielämänlanka valmistetaan yleensä joko höyryttämällä tai paistamalla.
Lisäksi kasvia on käytetty jonkin verran koristekasvina. Sitä kuitenkin pidetään nykyään monilla alueilla pahanlaatuisena rikkakasvina, ja sen kasvatus on kokonaan kielletty osissa Pohjois-Amerikkaa.
Vesiurut (suihkulähde)

Vesiurut (musikaalinen suihkulähde, tanssiva suihkulähde) on soiva suihkulähde, joka muodostaa vesisuihkuja, jotka voivat elää musiikin tahdissa. Eriväriset valot usein tehostavat taiteellista vaikutelmaa.
Lahden vesiurut, Lahden Kariniemessä, Pikku-Vesijärven puistossa sijaitseva soiva suihkulähde, on lajissaan Pohjoismaiden suurin. Suihkulähteessä on yhteensä 600 suutinta ja enimmillään vesisuihku voi nousta 30 metrin korkeuteen. Valoja laitteistossa on yhteensä 250.
HMS Inflexible (1876)

HMS Inflexible oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1876 vesillelaskettu viktoriaanisen ajan 2. luokan pre-dreadnought-taistelulaiva, joka oli suunniteltu kahta aluksen keskiakselille sijoitettua tykkitornia varten. Se oli valmistettu torjumaan Välimerellä Italian kuninkaallisen laivaston alusten aiheuttamaa uhkaa, kun Italia aloitti kahden taistelulaivan "RN Duilion" ja "RN Dandolon" valmistamisen. Suunniteltujen alusten aseistuksena oli neljä Armstrongin toimittamaa 15 tuuman tykkiä, mikä teki niistä ylivoimaisia brittiläiseen Välimeren laivastoon sijoitetuille aluksille.
"Inflexiblen" tykit olivat aikansa suurimmat kuninkaallisen laivaston alukselle sijoitetut ja sen panssarointi oli paksumpi kuin laivaston aiemmilla aluksilla. Lisäksi se oli rakennettu siten, että mikäli panssaroimattomat keula ja perä vaurioituisivat niin keskiosan panssaroitu osa pitäisi aluksen pinnalla.
Valmistus.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 24. helmikuuta 1874. Alus laskettiin vesille 27. huhtikuuta 1876 ja se valmistui 18. lokakuuta 1881.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1903.
Esivahvistin

Esivahvistin on vahvistin, joka vahvistaa esimerkiksi mikrofonin heikon signaalin linjatasoiseksi päätevahvistimelle. 
Käytännössä vahvistetaan yleensä jännitettä, eivätkä esivahvistimet yleensä voi syöttää suurta sähkötehoa. Päätevahvistimien otoissa on yleensä suhteellisen suuri-impedanssiset ottoliitännät, joille riittää esivahvistimen tuottama signaali.
Rakenteeltaan esivahvistimet voivat olla pienehköjä, koska ne eivät kuluta pajon tehoa, jolloin myös muuntaja, varsinkin hakkurivirtalähde voi olla pienikokoinen. Raskaita, yleensä alumiinisia jäähdytysrakenteita ei välttämättä tarvita, koska hukkalämpöä ei muodostu niin paljon kuin päätevahvistimissa. 
On olemassa erillisiä, pelkästään esivahvistukseen tarkoitettuja esivahvistimia mutta sellaisia voi myös olla sisäänrakennettuina esim. miksereissä ja instrumenttivahvistimissa.
Elektronisesti esivahvistimen voi toteuttaa vaikka muutamalla transistorilla tai operaatiovahvistimella. Syynä erillisen esivahvistimen käyttöön voi olla se, että halutaan kokeilla erilaisia päätevahvistimia. Käytettäessä impedanssiltaan matalia kaiuttimia ei tarvitse kokeiluvaiheessa aina ostaa uutta esivahvistinta koska voi hankkia päätevahvistimen joka voi syöttää enemmän sähkövirtaa. Lisäseikka voi olla se että hifiä arvostavalla alan harrastajalla on tietyt vaatimukset esivahvistimen ominaisuuksien suhteen joita tyypilliset ratkaisut eivät välttämättä toteuta.
Äänitysstudioissa käytetään usein erillisiä esivahvistimia. Esivahvistimien tärkeitä ominaisuuksia on alhainen särö.
Toivo Kuula -laulukilpailu

Toivo Kuula -laulukilpailu on nimetty säveltäjä Toivo Kuulan mukaan. Laulukilpailun tarkoituksena on nostaa esiin Toivo Kuulan musiikkia ja löytää uusia tulkitsijoita säveltäjän tuotannolle.
Toivo Kuula -laulukilpailu on järjestetty säveltäjän synnyinseudulla Alavudella kolme kertaa, vuosina 2012, 2016 ja 2021. Kilpailun on järjestänyt Alavudella Alavuden kaupunki yhteistyössä Alavuden seurakunnan ja muiden yhteistyökumppanien kanssa. Kilpailu on järjestetty aiemmin vuonna 1987 Vantaalla. Järjestävä organisaatio oli tuolloin Kuula-Kamari Säätiö yhteistyössä Vantaan kaupungin kanssa. Vantaalla kilpailun voitti basso Kalevi Olli.
2012.
Vuonna 2012 voittajaksi valittiin baritoni Juhani Alakärppä, toisen palkinnon sai sopraano Leena Liimatainen ja kolmannen sopraano Ilona Jokinen. Parhaan uuden musiikin tulkinnan palkinnon sai baritoni Petteri Lehikoinen. Laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2012 basso Jaakko Ryhänen (puheenjohtaja), sopraano Ritva Auvinen, mezzosopraano Monica Groop, sopraano Camilla Nylund ja tenori Seppo Ruohonen. Sihteerinä toimi kilpailun taiteellinen johtaja, sopraano Sirkka Lampimäki (nykyisin Lamminen).
2016.
Vuonna 2016 Alavudella Toivo Kuula -laulukilpailun voitti sopraano Silja Aalto, toisen palkinnon sai tenori Mika Nisula ja kolmannen palkinnon sopraano Annami Hylkilä. Silja Aalto sai myös Ilmajoen musiikkijuhlien erikoispalkinnon ja palkinnon parhaasta uuden musiikin tulkinnasta. Toivo Kuula -laulukilpailun tuomaristossa toimivat vuonna 2016 tenori Seppo Ruohonen (puheenjohtaja), sopraano Sirkka Lamminen, sopraano Johanna Rusanen-Kartano ja basso, kamarilaulaja Matti Salminen.
2021.
Vuodeksi 2020 suunniteltu Toivo Kuula -laulukilpailu Alavudella siirrettiin seuraavaan vuoteen.
Vuonna 2021 järjestetyn laulukilpailun voitti kokkolalainen sopraano Minna-Leena Lahti. Toiseksi tuli baritoni Samuli Takkula (Helsinki/ Kaarina) ja kolmanneksi mezzosopraano Ida Wallén (Helsinki). Seppo Ruohonen -erityispalkinnon parhaasta uuden musiikin tulkinnasta voitti mezzosopraano Seeli Toivio. Tuomariston jäsenet olivat Karita Mattila, Juha Uusitalo, Kirsi Tiihonen ja Sirkka Lamminen. Finaali käytiin Alavuden kirkossa.
HMS Christopher (1912)

HMS Christopher oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 16. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 28. elokuuta 1912 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla marraskuussa.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921.
HMS Cockatrice (1912)

HMS Cockatrice oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 23. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 8. marraskuuta 1912 ja valmistui maaliskuussa 1913.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 9. toukokuuta 1921.
OGK-2

OGK-2 () on venäläinen energiayhtiö, joka tuottaa voimaloissaan sähköä ja lämpöenergiaa. Yhtiön osake-enemmistö on Venäjän suurimmaksi sähköntuotantoyhtiöksi kasvaneen Gazprom-konsernin hallinnassa Gazprom Energyholding -yhtiön kautta. Aiempi OGK-6 energiantuotantoyhtiö on sulautettu saman yhtiön osaksi. Gazprom Energoholdingin pääomistus OGK-2:ssa on hoidettu Tsentrenergoholding-tytäryhtiön välityksellä. OGK-2:n osake noteerataan Moskovan pörssissä (), vaikka kaupankäynnin kohteena onkin vähemmistö osakkeista.
Voimalat.
Yhtiön voimaloihin kuuluvat:
HMS Contest (1913)

HMS Contest oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastle-upon-Tynestä, missä köli laskettiin 26. joulukuuta 1911. Alus laskettiin vesille 7. tammikuuta 1913 ja valmistui samana vuonna kesäkuussa.
Palvelus.
Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen torpedoimana 18. syyskuuta 1917.
HMS Lynx (1913)

HMS Lynx oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 18. tammikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1913 ja valmistui tammikuussa 1914.
Palvelus.
Alus upposi 9. elokuuta 1915 osuttuaan miinaan.
HMS Midge (1913)

HMS Midge oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1913 ja valmistui maaliskuussa 1914.
Palvelus.
Alus myytiin 15. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
HMS Owl (1913)

HMS Owl oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Harland and Wolffilta Govanista, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1913 ja valmistui huhtikuussa 1914.
Palvelus.
Alus myytiin 15. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
HMS Shark (1912)

HMS Shark oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 27. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1912 ja valmistui huhtikuussa 1914.
Palvelus.
Alus upposi 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taistelussa.
HMS Sparrowhawk (1912)

HMS Sparrowhawk oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911-1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 17. lokakuuta 1911. Alus laskettiin vesille 12. lokakuuta 1912 ja valmistui toukokuussa 1913.
Palvelus.
Alus upposi 31. toukokuuta 1916 Skagerrakin taistelussa.
HMS Spitfire (1912)

HMS Spitfire oli Britannian kuninkaallisen laivaston Acasta-luokan hävittäjä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuosien 1911–1912 laivasto-ohjelmassa Swan Hunter and Wigham Richardsonilta Wallsendistä, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1911. Alus laskettiin vesille 23. joulukuuta 1912 ja valmistui kesäkuussa 1913.
Palvelus.
Alus myytiin 9. toukokuuta 1921 romutettavaksi.
Anderlecht

Anderlecht on yksi Brysselin alueen yhdeksästätoista kunnasta. Vuonna 2013 siellä oli noin 113 000 asukasta.
Anderlecht sijaitsee pääkaupunkiseudun lounaisosassa. Se oli alkujaan maatalousyhteisö, joka on kaupungistunut Brysselin kasvamisen myötä. Kaupungin keskustassa on säilynyt keskiaikainen sävy. 
Siellä pelaa jalkapallojoukkue RSC Anderlecht.
Ryan Tannehill

Ryan Timothy Tannehill (s. 27. heinäkuuta 1988 Lubbock, Texas) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Tennessee Titansia.
Ura.
Tannehill pelasi yliopistossa Texas A&amp;M Aggies -joukkueessa. Hän oli avauskaudellaan 2008 joukkueen kolmas pelinrakentaja Stephen McGeen ja Jerrod Johnsonin jälkeen. Tannehill pelasi kauden aikana yhden ottelun ja antoi yhden ainoan syötön. Mike Sherman peluutti häntä enimmäkseen laitahyökkääjänä ja Tannehill kirjautti kauden aikana 55 syötön vastaanottoa.
Miami Dolphins.
Tannehill on Miami Dolphinsin ensimmäisen kierroksen varaus vuoden 2012 NFL:n varaustilaisuudesta. Hän nousi heti tulokaskaudellaan joukkueen aloittavaksi pelinrakentajaksi. Hän oli aloittava pelinrakentaja Dolphinsin kaikissa 16:ssa ottelussa ja rikkoi useita seuran tulokasennätyksiä. Hän keräsi kauden aikana 282 onnistunutta syöttöä, joista 12 johti maaliin.
Kaudella 2013 Tannehill pelasi tulokaskauden tapaan kauden kaikki ottelut avauksessa. Hän antoi 355 onnistunutta syöttöä, joista 24 johti maaliin. Yhteensä Tannehill syötti 3 913 jaardia.
Kaudella 2014, kolmannellaan NFL:ssä, Tannehill antoi 392 onnistunutta syöttöä, mikä on Dolphinsin seuraennätys, ja syötti yhteensä yli 4 000 jaardia. Hän antoi myös 27 maaliin johtanutta syöttöä.
Toukokuussa 2015 hän teki Dolphinsin kanssa jatkosopimuksen vuoteen 2020. Hän pelasi kaudella 2015 tuttuun tapaan kaikki kauden ottelut avauksessa. Tannehill ei onnistunut saamaan edellisen kauteen nähden samoja tuloksia. Hän antoi 363 onnistunutta syöttöä ja syötti yhteensä 4 208 jaardia. Näistä 24 johti maaliin.
Kauden 2018 jälkeen Dolphins myi Tannehillin Tennessee Titansiin vaihdossa kahteen varaustilaisuuden varausvuoroon.
Sylviornis neocaledoniae

Sylviornis neocaledoniae on sukupuuttoon kuollut kanalintu, jonka jäännöksiä on löydetty Uudesta-Kaledoniasta. Laji jätti jälkeensä luulöydösten lisäksi suurikokoisia pesärakennelmia, jotka ovat säilyneet näihin päiviin saakka. "S. neocaledoniae" hävisi arviolta 1 500 vuotta sitten, mutta se on saattanut selviytyä pitempäänkin.
Jäännökset.
Uudesta-Kaledoniasta on löydetty suuria määriä lajin luita ja lähes kaikki sen luuston osat. Pindain luolasta on löydetty yli 4000 ja Kanumerasta yli 600 luuta tai luun kappaletta. Laji määriteltiin vuonna 1980 alun perin Kanumerasta löydettyjen vain muutaman luun avulla. Sittemmin samasta paikasta on tehty lisää löytöjä ja tutkijat löysivät myös Pindain luolan jäännökset, joihin kuuluu lähes kokonaisia luurankoja useista eri yksilöistä. Pindain luolan jäännökset ovat myös paremmin säilyneitä. Lajin jäännöksiä on löytynyt myös alueen arkeologisilta paikoilta.
Kuvaus.
"Sylviornis neocaledoniae" oli suurin koskaan elänyt kanalintu. Se painoi 30–35 kiloa ja oli 1,3 metriä korkea ja 1,7 metriä pitkä. Laji oli lentokyvytön, ja sen siivet ja rintalasta olivat surkastuneet. Linnun nokan päällä oli suuri luinen lisäke. 
Elintavat.
"S. neocaledoniaen" jäännökset ovat hyvin yleisiä, mistä sen on päätelty olleen kasvinsyöjä, vaikkakin sen nokka muistutti ennemminkin petolintujen nokkaa. Se käytti ehkä voimakkaita jalkojaan maan kaivamiseen ja esimerkiksi juurien syömiseen, mutta lajin ravinnosta voidaan tehdä vain arvailuja. Île des Pinsiltä on löydetty lajin jälkeensä jättämiä suurikokoisia maassa sijaitsevia pesäkumpuja. Jotkut niistä ovat jopa 5 metriä korkeita ja 50 metriä leveitä. Ne ovat lisäksi todennäköisesti pienentyneet ajan kuluessa. Tiedossa ei ole, ovatkö pesät yhden linnun aikaansaannosta. On myös mahdollista, että useammat lajin yksilöt rakensivat pesät, tai että niitä käytti useampi sukupolvi. Laji oli menettänyt lentokykynsä, joten sille ei todennäköisesti ollut uhkanaan maapetoja ennen ihmisen saapumista saarille.
Häviäminen.
Lajin häviäminen on ajoitettu noin 1 500 vuoden päähän ja sen häviämisen syynä on pidetty ihmisen toimintaa. Lapitakulttuurin edustajat saapuivat saarille kiistellyn teorian mukaan 1 500 vuotta eaa. Ihmiset metsästivät lajia, mikä tiedetään sen luista, joita on löydetty ihmiseen liitettyjen löydösten läheltä. Ihmiset toivat saarille myös mukanaan koiria, rottia ja sikoja, jotka saattoivat saalistaa aikuisia lintuja tai näiden munia. Häviäminen on saattanut tapahtua myöhemminkin, sillä paikallinen suullinen perinne tuntee yhä tarinat suurikokoisista linnuista.
Bathurst-luokka

Bathurst-luokka oli Australian laivaston korvettiluokka, jonka alukset valmistettiin toisen maailmansodan lopulla. Luokka oli alun perin luokiteltu miinanraivaajiksi, mutta niitä kutsuttiin yleisesti korveteiksi. Ne olivat sukellusveneentorjunta-, miinantorjunta- ja saattuetehtävissä.
Aluksia valmistettiin yhteensä kuusikymmentä kahdeksalla telakalla Australiassa. Niistä 36 liitettiin Australian laivastoon, kaksikymmentä australialaismiehistöillä Britannian amiraliteetin tilaamina ja neljä Intian laivastoon. Lisäksi Intia tilasi kolme alusta, joiden tilaus peruutettiin sodan loppuessa. Aluksista kolme tuhoutui sodan aikana ja neljäs tuhoutui osuttuaan 1947 miinaan.
Sodan loputtua Britannian amiraliteetin tilaamat alukset myytiin Turkille, Alankomaille ja siviilikäyttöön sekä muutama Australian laivaston aluksista siirrettiin Uudelle-Seelannille. Alankomaat myi neljä ostamistaan aluksista Indonesialle, joista yksi tuhoutui 1956 maan sisäisissä levottomuuksissa. Loput aluksista myytiin romutettaviksi rahoitettaessa laivastojen uusimista. Aluksista kaksi on museoitu.
Alukset.
Britannian amiraliteetin tilaamat.
Sodan päätyttyä kaksikymmentä Britannian amiraliteetin tilaamaa alusta poistettiin palveluksesta. Niistä viisi myytiin Turkin laivastolle, kahdeksan Alankomaiden laivastolle ja yksi Kiinalle. Loput muutettiin ja myytiin siviilikäyttöön tai romutettiin. Neljä Alankomaiden aluksista myytiin myöhemmin Indonesian laivastolle. "KRI Hang Tuah" (ex- "HMAS Ipswich") tuhoutui 28. huhtikuuta 1958 CIA:n Douglas B-26 Invaderin pommittamana.
Alissa Johnson

Alissa Johnson (s. 28. toukokuuta 1987 Platsburg) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut mäkihyppääjä. Hän aloitti kilpailemisen FIS-kilpailuissa vuonna 2003. Continental Cupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2004, ja saavutti ensimmäisen voittonsa syyskuussa 2008 Lillehammerissa. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 sekä Oslon MM-kilpailuissa 2011 Johnson sijoittui 20:nneksi. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Lillehammerissa joulukuussa 2011 sijoittuen 19:nneksi. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 15:nneksi Val di Fiemmessä tammikuussa 2012. 
Johnson lopetti uransa mäkihyppääjänä vuonna 2014.
Erika Manninen

Erika Manninen (s. 24. maaliskuuta 1991 Pietarsaari) on suomalainen salibandymaalivahti. Hän edustaa naisten salibandyliigassa pelaavaa Seinäjoen Peliveljiä. 
Manninen aloitti uransa pietarsaarelaisessa Jeppis FBC:ssä, jossa hän pelasi vuosina 2003–2007. Sieltä hän siirtyi Turun Palloseuraan, jossa hän pelasi vuoteen 2011 saakka. Turussa hän pelasi ensimmäisen liigapelinsä kaudella 2008–2009. Kauden 2011–2012 hän edusti nurmijärveläistä SB-Pro:ta mutta joutui loukkaantumisen vuoksi olemaan sivussa lähes koko kauden.
Manninen on saavuttanut TPS:n väreissä nuorten SM-pronssia kaudella 2008–2009 sekä nuorten Suomen-mestaruuden kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 hän saavutti SB-Pro:ssa Suomen cupin voiton sekä SM-hopeaa.
Manninen on pelannut alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa 12 ottelua ja saavuttanut MM-hopeaa vuonna 2010 Tšekin Olomoucissa pelatuissa MM-kisoissa.
Perttilän riippusilta

Perttilän riippusilta on Suomen vanhin liikenteelle avoin teräksinen riippusilta. Vuosina 1909–1910 norjalaisen mallin mukaan rakennettu silta ylittää Kyrönjoen Isossakyrössä. Sillan ylittää Perttilän siltatie. Sillan kokonaispituus on 108,5 metriä ja jänneväli 81,5 metriä, vapaaksi aukoksi jää 80,5 metriä. Sillan hyötyleveys on neljä metriä. Perttilän riippusillan suunnitteli ja rakensi tunnettu sillanrakentaja Valle Antila.
Puukantinen Perttilän riippusilta otettiin museosillaksi vuonna 1982. Silta kuuluu Perttilänmäen ja Napuen taistelutantereen muodostamaan alueeseen, joka sisältyy Museoviraston inventoimiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Sillan korjaukset.
Perttilän sillan puinen kansi uusittiin 1980-luvulla, samoin sillan kaiteet. Silta suljettiin liikenteeltä vuoden 2010 alkukesällä, kun yhden säienipun havaittiin olevan poikki yhdessä sen neljästä kannatinvaijerista. Kannatinvaijerit olivat alkuperäiset. Sillan korjaussuunnitelman laatimisessa ja rahoituksen hankkimisessa kului aikaa niin, että silta pysyi suljettuna koko seuraavan vuoden. Korjaustöihin päästiin vasta vuonna 2012, jolloin kaikki vaijerit vaihdettiin uusiin. Silta avattiin liikenteelle lokakuussa 2012. Sillan painorajoitus on 4 tonnia, ja sillalle pääsevät vain alle 2,5 metriä korkeat ajoneuvot.
Kalkkisiemenkotilo

Kalkkisiemenkotilo ("Vertigo genesii‭"‬) on pienikokoinen eurooppalainen maakotilolaji‬.‭ ‬Suomessa se on hyvin harvinainen, luokiteltu‭ erittäin uhanalaiseksi‭ ‬ja rauhoitettu ‬luonnonsuojeluasetuksessa. 
Koko ja ulkonäkö.
Kalkkisiemenkotilo on varsin pienikokoinen kotilolaji. Sen hieman tynnyrimäisesti pullistuneen kuoren pituus on 1,7‭–2,1‭ ‬mm ja leveys‭ ‬1,2‭ ‬mm.‭ ‬Kuori on vaalean punertavanruskea tai tummanruskea, ja siinä on noin viisi oikealle kiertyvää kierrosta, joiden väliset saunat ovat syvät. Kuoren väri usein vaalenee vanhetessaan. Suuaukko on pyöreä eikä siinä yleensä ole hammasmaisia ulokkeita, joskus harvoin surkastunut hammas suuaukon yläosassa.‭ Suuaukkoa ympäröivä huuli on hieman paksuuntunut ja väriltään vaalea. ‬Kuoren pinta on kiiltävä ja siinä on hyvin himmeästi erottuvia uurteita.‭
Levinneisyys‎.
Kalkkisiemenkotiloa tavataan Keski-‭ ‬ja Pohjois-Euroopassa lähinnä Alpeilla ja Skandinavian keskiosien vuoristossa. Taannoin laji löytyi myös Altaivuoristosta. Esiintymät ovat hajanaisia ja laji on kaikkialla harvinainen.‭ ‬Suomessa esiintymispaikkoja tunnetaan vain kaikkiaan kymmenkunta, joista osa on vanhoja. Esiintymiä on esimerkiksi‭ ‬Kuusamo‭ssa,‭ ‬Urjala‭ssa ja ‬Kiikala‭ssa, kaikki ‬Natura‭‬-verkostoon kuuluvilla suojelualueilla. Kuusamossa Oulangan kansallispuiston alueelta tunnetaan useita esiintymiä. Vuoteen 2006 mennessä kotiloyksilöitä oli löydetty kaikkiaan vain kymmenkunta.‭ 
Elinympäristö ja elintavat‎.
Laji elää kosteissa lehdoissa ja lettomaisilla soilla. Suomessa havainnot ovat lähes pelkästään rehevimmiltä letoilta tai lähteiköistä, joiden vesi on kalkkipitoista. Esiintymispaikkojen maaperä on kalkkipitoista ja sen‭ ‬pH‭ ‬on yli‭ ‬6,5.‭ ‬Kotilon elintavoista ei tiedetä juuri mitään,‭ ‬mutta sen arvellaan nauttivan ravinnokseen mikroskooppisia‭ leviä‭ ‬ja muuta orgaanista ainesta. Havaintojen mukaan kotilo oleskelee kosteana pysyvän saraikon alaosissa tai sammaleen joukossa.
Suojelustatus.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) ‏piti lajia aikaisemmin kokonaisuudessa vaarantuneena,‭ ‬mutta nykyisin sen ei katsota olevan maailmanlaajuisesti uhanalainen. Se kuuluu kuitenkin Euroopan unionin luontodirektiivin liitteessä II mainittuihin erityisesti suojeltaviin lajeihin, joiden suojelemiseksi on perustettava Natura 2000 -alueita. Suomessa laji on luokiteltu vuoden 2010 uhanalaisarvioinnissa erittäin uhanalaiseksi (EN) ja se rauhoitettiin luonnonsuojeluasetuksen muutoksessa vuonna 2009. Uhanalaisuusluokituksen perusteena on kotilon elinpaikakseen edellyttämien luontotyyppien harvinaisuus etenkin lettosoiden kuivatuksen johdosta.
Porin VPK

Porin vapaaehtoinen palokunta ry on Porissa toimiva vapaaehtoinen palokunta. Se on perustettu 4. kesäkuuta 1863 ja on Turun VPK:n jälkeen maan toiseksi vanhin vapaaehtoinen palokunta. Porin VPK:n soittokunta perustettiin vuonna 1884 ja nuoriso-osasto vuonna 1926. Naisosasto aloitti toimintansa vuonna 1951.
Ennen VPK:n perustamista kaupungissa oli toiminut lakisääteinen yleinen palokunta, johon kuuluminen oli pakollista kaikille 21-40-vuotiaille miehille. VPK:n jäsenet olivat liberaalin arvomaailman omaavia henkilöitä, jotka pyrkivät saavuttamaan vapaaehtoiselle palokunnalle täysin itsenäisen aseman suhteessa yleiseen palokuntaan. Porin VPK:n toimintaan kuului alkuvuosina varsinaisen palontorjunnan ja paloharjoitusten lisäksi myös erilaista sivistystoimintaa. VPK järjesti muun muassa laulu- ja näytelmätilaisuuksia ja sillä oli oma kirjasto. 
Porin VPK:n pitkäaikainen perinne on vuodesta 1883 järjestetty "laskiasmarssi", jossa paikalliset palokunnat marssivat VPK:n soittokunnan johdolla kauppatorilta Itäpuiston paloasemalle. 
Porin VPK:n 150-vuotisjuhlavuoden kunniaksi Itäpuistossa paljastettiin kesäkuussa 2013 kuvanveistäjä Sofia Saaren suunnittelema muistomerkki, joka kuvaa Porin historian kaupunkipaloja.
Itäpuiston paloasema.
Porin VPK:n palokuntatalo valmistui Itä- ja Pohjoispuiston kulmaukseen vuonna 1894. Rakennuksessa toimii nykyään yökerho. Viisi vuotta myöhemmin rakennettiin samalle tontille arkkitehti August Krookin suunnittelema kalustohalli. 
Vuonna 1926 perustettiin Porin kunnallinen palolaitos, joka toimi vuoteen 1961 saakka Itäpuistossa Porin VPK:n tiloissa. Muiden rakennusten yhteyteen valmistui vuonna 1937 VPK:n rakennuttama paloasema, joka vuokrattiin kunnalliselle palolaitokselle. 1956 rakennettiin uusi kalustohalli sekä kerhohuone. Kunnallinen palolaitos muutti nykyisiin toimitiloihinsa vuonna 1961, jonka jälkeen Itäpuiston paloasema on ollut pelkästään VPK:n käytössä. Porin VPK:n rakennukset ovat nykyään suojeltuja. Paloaseman tiloissa on näytteillä vuonna 1921 käyttöön otettu entisöity Benz Gaggenau-museopaloauto. 
Nykyään Porin VPK:ssa on kuusi eri osastoa. Kalustona VPK:lla on sammutusauto, raivausauto, säiliöauto sekä kaksi miehistöautoa ja kalustoperäkärry.
Näkymättömät lapset

Näkymättömät lapset () on vuonna 2005 valmistunut episodielokuva, jonka teemana on lapsuus ja hyväksikäyttö. Se on seitsemän lyhytelokuvan kokoelma, jonka osista kukin keskittyy eri lapsiin. Elokuvan kokonaispituus on 123 minuuttia.
Elokuva sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 1. syyskuuta 2005.
Tuotannon taustaa.
"Näkymättömät lapset" on tuottaja Chiara Tilesin luomus. Hän työskenteli yhdessä Stefano Veneruson, MK Film Productionsin tuottajakumppaninsa kanssa toteuttaakseen tämän elokuvan, joka koostuu seitsemästä arvovaltaisten ohjaajien ohjaamasta osiosta. Kukin ohjaajista kertoo omasta näkökulmastaan ainutkertaisia tarinoita lasten olosuhteista omissa maailmankolkissaan.
Projektin monimutkaisuus ja varsinainen päämäärä mielessään tuottajat tunsivat tarvetta ottaa mukaan erilaisia persoonallisuuksia ja yhteisöjä. "Näkymättömien lasten" tuottajia olivat Maria Grazia Cucinotta, Chiara Tilesi ja Stefano Veneruso MK Film Productionsista apulaistuottajinaan Gaetano Daniele, Anna Rita Dell’Atte, Cesare Falletti di Villafalletto ja Andrea Piedimonte. Elokuvan rinnakkaistuottajana oli Rai Cinema ja levittäjänä Italiassa 01 Distribution.
Videopelivuosi 2008

Videopelivuosi 2008 käsittelee vuoden 2008 aikana julkaistuja videopelejä ja videopelimaailman merkittäviä tapahtumia.
15.–17. heinäkuuta – E3 2008 järjestettiin Los Angelesissa.
14. joulukuuta - Spike Video Game Awards
13. tammikuuta – "" 
22. tammikuuta – "Burnout Paradise" 
22. helmikuuta – " 
26. helmikuuta – " 
4. maaliskuuta – "Army of Two" 
14. maaliskuuta – "No More Heroes" 
10. huhtikuuta – "Mario Kart Wii" 
24. huhtikuuta – "Valkyria Chronicles" 
29. huhtikuuta – "Grand Theft Auto IV" 
28. toukokuuta – "Mass Effect" 
3. kesäkuuta – "The Bourne Conspiracy" 
3. kesäkuuta – " 
12. kesäkuuta- " 
23. kesäkuuta – "" 
27. kesäkuuta – "Super Smash Bros. Brawl" 
11. heinäkuuta – "Secret Agent Clank" 
21. elokuuta – "" 
8. syyskuuta – "Spore" 
9. syyskuuta – "NHL 09" 
14. syyskuuta – "Rock Band 2" 
23. syyskuuta – " 
30. syyskuuta – " 
7. lokakuuta – "" 
14. lokakuuta - "Dead Space" 
14. lokakuuta – "Littlest Pet Shop" 
16. lokakuuta – "Wii Music" 
19. lokakuuta – "Rock Band 2" 
20. lokakuuta – "NHL 09" 
21. lokakuuta - "Fable II"
21. lokakuuta – "" 
28. lokakuuta – "LittleBigPlanet" 
31. lokakuuta – "Quantum of Solace" 
11. marraskuuta – " 
11. marraskuuta – " 
11. marraskuuta – "Mirror's Edge" 
11. marraskuuta – "SmackDown vs. RAW 2009" 
18. marraskuuta – "Sonic Unleashed" 
18. marraskuuta – "" 
21. marraskuuta – "Lips" 
2. joulukuuta – "Grand Theft Auto IV" 
7. joulukuuta – "Prey"
Saku Hakkarainen

Saku Jalmari Hakkarainen (s. 20. heinäkuuta 1994) on suomalainen pelaajauransa lopettanut pesäpalloilija, joka edusti Superpesiksessä Oulun Lippoa ja Sotkamon Jymyä. 
Hakkarainen voitti kaudella 2013 Suomen mestaruuden. Lisäksi hän on voittanut juniorimestaruuksia C-pojissa 2010, B-pojissa 2010, 2011 ja 2012 sekä A-pojissa 2013. Kaudella 2015 Hakkarainen toi Oulun Lipolle miesten Ykköspesiksessä 60 juoksua, mikä on kautta aikain toiseksi eniten Ykköspesiksessä.
Hänen isänsä on pesäpalloilija Kari Hakkarainen.
Yamadonga

Yamadonga (, suomeksi ”Mestarivaras”) on vuonna 2007 ilmestynyt intialainen, telugunkielinen elokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut S. S. Rajamouli. Sankarin roolia elokuvassa esittää Jr. NTR ja sankaritarta Priyamani. Kuoleman jumala Yaman roolissa nähdään Mohan Babu.
Juoni.
Ovela jumalia pilkkaava rosvo nimeltä Raja (Jr. NTR) pitää panttivankinaan rikasta tyttöä Maheshwaria (Priyamani), joka sattuu olemaan hänen lapsuudenihastuksensa. Kuoleman jumala Yama (Mohan Babu) saa Rajan pilkasta tarpeekseen, ja lunnaita maksamaan tulleet miehet tappavat tämän. Yaman palvelijat hakevat Rajan Helvettiin, mutta nokkeluutensa ansiosta Raja saa varastettua Yaman taikaruoskan, jonka avulla hän rupeaakin itse kuoleman jumalaksi ja ryhtyy kamppailemaan Yaman kanssa Helvetin herruudesta. Lopulta Raja kuitenkin päättää lähteä takaisin maan päälle, jossa Maheshwari odottaa häntä. Ennen poistumistaan Raja on ehtinyt pyyhkiä syntinsä pois Chitraguptan (Brahmanandam) kirjasta, joten Yama ei pysty tappamaan häntä uudelleen. Katkeroitunut Yama ottaa valeasun ja tulee Rajan perässä maahan selvittämään kumpi heistä on ovelampi.
Vastaanotto.
Pääosanäyttelijä Jr. NTR voitti roolisuorituksellaan vuoden 2007 Filmfare Awards South -palkinnon parhaan telugumiesnäyttelijän kategoriassa.
Andhra Pradeshin osavaltion hallituksen myöntämiä Nandi Awards -palkintoja elokuvalle kertyi neljä kappaletta: leikkaus, puvustus, maskeeraus ja erikoistehtosteet.
Musiikki.
Elokuvan soundtrack julkaistiin 14. heinäkuuta 2007. Elokuvan musiikin on säveltänyt M. M. Keeravani. Anant Sriram ja Jonnavithula ovat sanoittaneet laulut.
Kölipallokala

Kölipallokala eli vanhemmalta nimeltään kolmihammaskala ("Triodon macropterus") on jäykkäleukakaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan indopasifiselta merialueelta. Se on ainoa elävä laji kölipallokalojen (Triodontidae) heimossa.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan kölipallokala kasvaa suurimmillaan 48–54 senttimetriä pitkäksi. Sen tunnusomaisin piirre on vatsan suurikokoinen läppä. Selkäeviä lajilla on yksi ja se sijaitsee ruumiin takaosassa. Pyrstöevä muistuttaa muodoltaan kuunsirppiä. Kummassakin kölipallokalan leaussa kolme hammasta ovat sulautuneet yhteen levymäisesti. Väriltään laji on kellanruskea. Vatsaläppä on vaaleampi ja kalan vatsassa on keltareunainen tumma täplä.
Levinneisyys.
Kölipallokalaa tavataan alueelta, joka ulottuu Itä-Afrikan rannikolta Filippiineille, Japaniin ja Australiaan. Ne elävät syvissä vesissä tyypillisesti 50–300 metrin syvyydessä riuttojen läheisyydessä.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2012

Vuoden 2012 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus pelattiin 27. elokuuta – 10. syyskuuta 2012 Queensissä, New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 132. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus ja vuoden neljäs Grand Slam -turnaus. Alun perin turnauksen piti päättyä sunnuntaina 9. syyskuuta, mutta miesten kaksinpeli jouduttiin jälleen siirtämään maanantaille.
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Serbian Novak Đoković ja naisissa Australian Samantha Stosur. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Itävallan Jürgen Melzer ja Saksan Philipp Petzschner sekä naisissa Yhdysvaltain Liezel Huber ja Lisa Raymond. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Yhdysvaltain Melanie Oudin ja Jack Sock.
Naisten kaksinpelin mestaruuden voitti Yhdysvaltain Serena Williams. Miesten kaksinpelin voitti Britannian Andy Murray, joka saavutti ensimmäisen Grand Slam -turnausvoittonsa voitettuaan lähes viisi tuntia kestäneessä loppuottelussa Novak Đokovićin. Ottelu päättyi Murrayn voittolukemiin 7–6(10), 7–5, 2–6, 3–6, 6–2.
Poisjäännit.
Naisten puolella turnauksesta jäivät loukkaantumisten takia pois Svetlana Kuznetsova, Kaia Kanepi ja Flavia Pennetta. Myös virustaudista kärsivä Vera Zvonarjova joutui jäämään pois turnauksesta. Miehissä nimekkäin poisjäänti oli maailmanlistan kolmosen, Rafael Nadalin poisjäänti. Polvivammoista kärsivä Nadal pelasi viimeksi Wimbledonissa.
Tapahtumia.
Belgialaisen Kim Clijstersin ura päättyi tähän turnaukseen. Kaksinpelissä hän putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään Laura Robsonille. Yhdysvaltalainen Andy Roddick ilmoitti 30-vuotissyntymäpäivänään 30. elokuuta 2012 lopettavansa uransa turnauksen jälkeen. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi neljännen kierroksen tappio Juan Martín del Potroa vastaan. Sveitsiläinen Roger Federer hävisi yllättäen puolivälierissä Tomáš Berdychille neljässä erässä. Tämä oli ensimmäinen kerta vuoden 2003 jälkeen, kun Federer ei päässyt Yhdysvaltain avoimissa välieriin. Super Saturday -päivä oli sateinen, ja naisten kaksinpeli jouduttiin siirtämään sunnuntaille. Välieränsä voittanut britti Andy Murray totesi olosuhteiden olleen vaikeimmat missä hän on koskaan pelannut. Miesten toinen välierä, serbialaisen Novak Đokovićin ja espanjalaisen David Ferrerin välillä jouduttiin keskeyttämään ensimmäisessä erässä Ferrerin johtaessa 5–2, kun alueelle annettiin tornadovaroitus. Turnauksen johto kertoi että pelaajat ja katsojat täytyy evakuoida. Ottelu pelattiin loppuun seuraavana päivänä, ja loppuottelu siirtyi jo viidentenä vuonna peräkkäin maanantaille.
Nüshu

Nüshu (perint.: 女書; yksink.: 女书; pinyin: nǚshū; sananmukaisesti ”naisten kirjoitus”), on kiinan kielen kirjoittamiseen käytetty tavukirjoitusjärjestelmä. Sitä käyttivät Hunanin maakunnan Jianyongin alueen yao- ja miao-kansan naiset luultavasti 1000-luvun alusta 2000-luvulle asti. Koulutuksesta ulos rajatut ja kotipiiriin sidotut naiset kehittivät kiinan kielen kirjoitusmerkeistä salakielen, jolla he saattoivat viestiä toisilleen vapaasti. Naiset kirjoittivat nüshua erityisesti kankaalle, viuhkoihin, nenäliinoihin ja vöihin. 
Nüshua kirjoitetaan oikealta vasemmalle. Kirjoitusmerkkejä oli käytössä yli 600, joista 400–500 käyttäjää kohti. Merkit ovat kursiivilla kirjoitettuja kapeita variantteja kaishu-kirjoitusmerkeistä, ja ne ovat syntyneet kolmella eri tavalla: suoraan lainaamalla, muokkaamalla, ja vanhoja osia yhdistelemällä. Merkeistä kukin edustaa aina yhtä tietyllä tavalla lausuttua tavua, vaikka tavu edustaisikin eri sanoja eri asiayhteyksissä.
Viimeinen nüshun käyttäjä kuoli vuonna 2004. Vaikka kirjoitus onkin menettänyt käytännön merkityksensä, Kiinan hallitus pyrkii pitämään sitä hengissä järjestämällä sen opetusta ja näyttelyitä. Elvytykseen pelätään kuitenkin liittyvän kirjoituksen alkuperäisten piirteiden vääristymistä. Kiinnostus nüshuta kohtaan on kuitenkin kasvanut Kiinan Z-sukupolven keskuudessa.
Stjernen Hockey

Stjernen Hockey on norjalainen jääkiekkojoukkue Norjan Fredrikstadista. Joukkue pelaa Norjan korkeimmalla sarjatasolla EliteHockey Ligaenissa, jonka mestaruuden se kertalleen on onnistunut voittamaan vuonna 1986. Kotiottelunsa joukkue pelaa Stjernehallenissa.
Joukkue.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Privateering

Privateering on Mark Knopflerin seitsemäs sooloalbumi, ja ensimmäinen tupla-albumi. Se julkaistiin 3. syyskuuta 2012.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 7.
Rosie Perez

Rosa María ”Rosie” Perez (s. 6. syyskuuta 1964 Brooklyn New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, tanssija, koreografi, ohjaaja sekä puertoricolaisten oikeuksia puolustava aktivisti. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Do the Right Thing – kuuma päivä" (1989), "Mustat donkkaa tykimmin" (1992), "Kesytön sydän" (1993), "Peloton" (1993), "Rakkauden arpa" (1994), "Toiminnan nainen" (1997), "The 24 Hour Woman" (1999), "Näkymättömät lapset" (2005), "The Take" (2007), "The Counselor" (2013) ja "Birds of Prey" (2020).
Risto Veste

Risto Eino Alfred Westerlund (käytti taiteilijanimeä Risto Veste; 17. marraskuuta 1919 Helsinki – 6. elokuuta 1987 Rovaniemi) oli suomalainen ohjaaja, näyttelijä ja teatterinjohtaja. 
Risto Veste kävi Suomen teatterikoulun vuosina 1944–1945 ja teki jatko-opintoja muun muassa Elli Tompurin, Bertha Lindgrenin ja pantomiimikko Marcel Marceaun johdolla. Vuonna 1961 hän perehtyi Moskovassa Tšehoviin ja muuhun venäläiseen teatteritaiteeseen.
Ensimmäisen kiinnityksensä Risto Veste sai jo ennen teatterikoulua vuonna 1940 Helsingin Kansanteatteri–Työväenteatteriin, joka toimi silloin kahdessa osoitteessa, Koiton talossa ja Vanhalla ylioppilastalolla. Veste muisteli juosseensa tuolloin 40 iltana "Mustalaisruhtinattaresta" välillä pieneen rooliin Koiton "Kamelianaiseen" ja taas takaisin Vanhalle. 1940-luvulta alkaen hän esiintyi myös elokuvissa, joihin lukeutuvat "Synnin jäljet" (1946), "Suopursu kukkii" (1947) ja "Soita minulle, Helena!" (1948). Kaikkiaan hän näytteli noin 15 elokuvassa. Vuonna 1948 Veste siirtyi ohjaaja-näyttelijäksi Kuopion Yhteisteatteriin.
Teatterinjohtajana Veste toimi Rovaniemen teatterissa 1953–1954, Kemin kaupunginteatterissa 1954–1960, Oulun Teatterissa 1961–1965, Oulun kaupunginteatterissa 1965–1970 ja sitten Vaasan kaupunginteatterissa 1970–1972. Vaasasta hän palasi vielä ensin johtajaksi ja sitten ohjaajaksi Rovaniemelle, jossa hän vietti 40-vuotistaiteilijajuhlaansa vuonna 1980.
Erityisesti Vesten johtajavuosia Oulussa arvostettiin ja sanottiin hänen tuoneen kaupunkiin aivan uudenlaista teatteria. Ohjelmisto ulottui klassikoista yhdysvaltalaisiin uutuusnäytelmiin.
Massachusettsin yliopisto

Massachusettsin yliopisto () on Yhdysvaltojen Massachusettsin osavaltiossa viidellä kampuksella toimiva yliopisto. Sen vanhin ja suurin kampus Amherstissa tunnetaan myös nimellä UMass Amherst. Muut kampukset sijaitsevat Bostonissa, Dartmouthissa, Lowellissa ja Worcesterissa.
Yliopiston edeltäjä oli Massachusettsin maatalousoppilaitos, joka perustettiin vuonna 1863. Siitä tuli yliopisto 1947. Bostonin ja Worcesterin kampukset perustettiin 1962 ja 1964. Lowellin ja Dartmouthin kampukset olivat itsenäisiä korkeakouluja vuoteen 1991 asti, jolloin ne yhdistettiin Massachusettsin yliopistoon.
Syksyllä 2011 Amherstissä oli yli 28 000 opiskelijaa, joista noin 6 300 jatko-opiskelijoita. Bostonissa ja Lowellissa opiskelijoita oli yli 15 000 kummassakin, Dartmouthissa noin 9 200 ja Worcesterissa 1 200.
Brian Tyler

Brian Tyler (s. 8. toukokuuta 1972) on yhdysvaltalainen elokuva-, televisio- ja videopelisäveltäjä sekä musiikki- ja elokuvatuottaja. Hänen musiikkiaan on muun muassa elokuvissa "The Expendables", ', "Rambo" ja "Fast &amp; Furious" sekä videopeleissä ' ja "".
George Whipple

George Hoyt Whipple (28. elokuuta 1878 – 1. helmikuuta 1976) oli yhdysvaltalainen professori, joka sai vuonna 1934 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä George Minotin ja William Murphyn kanssa tutkimuksestaan maksan käytöstä anemian hoidossa.
Whipple osoitti, että maksan lisääminen anemiapotilaiden ruokavalioon paransi punasolujen määrää heidän veressään.
The Psychedelic Furs

The Psychedelic Furs on englantilainen post-punk/new wave-yhtye, joka perustettiin vuonna 1977. Yhtyeen johtohahmot ovat laulaja Richard Butler ja hänen veljensä Tim Butler. Muita jäseniä ovat Richard Good, Mars Williams, Amanda Kramer ja Paul Garisto.
Yhtyeen musiikki on käynyt läpi useita vaiheita. Aluksi se oli karua art rockia ja myöhemmin new wavea ja hard rockia.
Säätökondensaattori

Säätökondensaattori, aiemmin säätökapasitori on elektroniikan komponentti jota käytetään oskillaattoreiden ja resonanssipiirien värähtelytaajuuden säätämiseen. Säädettävät kondensaattorit jaetaan kahteen ryhmään: jatkuvasäätöisiin säätökondensaattoreihin ja työkalusäätöisiin trimmerikondensaattoreihin. Rakenteeltaan kaikki säädettävät kondensaattorit ovat lähes samanlaisia, eli koostuvat kahdesta levypakasta, joista kiinteä on nimeltään staattori ja liikkuva on roottori. Kapasitanssi määräytyy sen mukaan, kuinka paljon levyt ovat toistensa kanssa limittäin. Eristeenä säädettävissä kondensaattoreissa käytetään ilmaa, kiillettä tai muovia. Niitä käytetään yleensä suurtaajuuspiireissä. Säädettävät kapasitanssiarvot ovat yleensä kovin pieniä mutta siitä ei välttämättä ole haittaa sovelluksesta riippuen.
Tønsberg Vikings

Tønsberg Vikings on norjalainen jääkiekkoseura Tønsbergistä Norjasta. Sen edustusjoukkue pelaa maan toiseksi korkeimalla sarjatasolla. Kotiottelunsa joukkue pelaa Tønsberg Ishallissa, jonka kapasiteetti on 500 katsojaa.
Sudarskyn eksoplaneettojen luokitus

Sudarskyn eksoplaneettojen luokitus on teoreettinen suurten kaasuplaneettojen ulkonäön ennustamiseen suunniteltu luokitusjärjestelmä. Se perustuu siihen, että eri lämpötiloissa eri aineet tiivistyvät pilviksi ja antavat planeetalle erilaisen ulkonäön. Se kuvattiin ensimmäisen kerran David Sudarskyn johtaman ryhmän vuonna 2000 julkaisemassa paperissa "Albedo and Reflection Spectra of Extrasolar Giant Planets". Luokitusta laajennettiin vuonna 2003 julkaisussa "Theoretical Spectra and Atmospheres of Extrasolar Giant Planets".
Järjestelmässä kaasuplaneetat luokitellaan niiden kaasukehän mallinnettujen fyysisten piirteiden perusteella viiteen ryhmään. Aurinkokunnassa vain Saturnus ja Jupiter kuuluvat Sudarskyn luokituksen piiriin ja molemmat niistä kuuluvat luokkaan I. Planeettojen ulkonäkö vaihtelee huomattavasti saman luokan sisällä, Jupiter ja Saturnus jotka kuuluvat samaan luokkaan, ovat melko erilaisia, Saturnuksessa näkyy vähemmän piirteitä.
Tour EP

Tour EP on kanadalaisen metalliyhtyeen Strapping Young Ladin EP, joka on julkaistu vuonna 2003.
Levyä myytiin yhtyeen keikoilla promona yhtyeen tulevalle albumille Strapping Young Lad rajoitettuna 2500 kopion painoksena.
William Murphy

William Parry Murphy (6. helmikuuta 1892 Stoughton, Wisconsin – 9. lokakuuta 1987 Brookline, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen professori, joka sai vuonna 1934 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä George Minotin ja George Whipplen kanssa tutkimuksestaan maksan käytöstä anemian hoidossa.
Murphy väitteli lääketieteen tohtoriksi Harvardin yliopistossa vuonna 1920. Hän työskenteli Peter Bent Brighamin sairaalassa Bostonissa yhdessä George Minotin kanssa. Whipple oli osoittanut 1920-luvun alussa että maksan lisääminen ruokavalioon paransi anemiapotilaiden punasolujen määrää. Murphy ja Minot alkoivat syöttää maksaa kaikille pernisiöösin anemian vaivaamille potilailleen. Uusi hoitotapa muutti pernisiöösin anemian parantumattomasta, usein tappavasta taudista helposti hoidettavaksi, ja oli pohjana 1940-luvulla kehitetylle B12-vitamiinihoidolle.
Murphy saapui 18. joulukuuta 1934 Suomeen Tukholmasta, jossa hän on ollut noutamassa Nobel-palkintoaan. Hän esitelmöi saman päivän iltana Sisätautien Lääkärien Yhdistyksen kokouksessa Helsingissä.
HMS Grasshopper (1909)

HMS Grasshopper oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta pian sodan päätyttyä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 17. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 22. lokakuuta 1909 ja valmistui heinäkuussa 1910.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 1. marraskuuta 1921.
HMS Mosquito (1910)

HMS Mosquito oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Alus poistettiin palveluksesta pian sodan päätyttyä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 22. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1910 ja valmistui vielä samana vuonna elokuussa.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueen mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin romutettavaksi 31. elokuuta 1920.
Dilin alue

Dilin alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Dili, joka on myös Itä-Timorin pääkaupunki. Alueen pinta-ala on 367 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 252 884. Dili on väkiluvultaan Itä-Timorin suurin alue ja siellä asuu yli 20 prosenttia maan väestöstä.
Andrej Glavan

Andrej Glavan (s. 14. lokakuuta 1943 Soteska) on slovenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ljubljanan arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1972 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Musti in Numidian titulaaripiispaksi 13. toukokuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franc Rodé, jota avustivat Metod Pirih ja Franc Kramberger. 
7. huhtikuuta 2006 Glavan sai nimityksen Novo Meston piispaksi.
Sari Raumala

 
Sari Anneli Kinnunen (o.s. Raumala, s. 12. helmikuuta 1968) on suomalainen pikajuoksija, joka on naimisissa keihäänheittäjä Kimmo Kinnusen kanssa. Hänellä on yksi hopea ja kolme pronssia Kalevan kisoista 200 metrin matkalta. Hän edusti Mikkelin Kisa-Veikkoja. Häntä valmensivat uransa aikana Kari Kuusela, Risto Häyrynen ja Markku Perttunen. 
Raumalan ennätys 100 metrillä on 11,88 ja 200 metrillä 23,46. Hän osallistui 4 × 100 metrin viestissä Splitin EM-kilpailuihin 1990 ja hänellä on runsaasti maaotteluedustuksia.
HMS Renard (1909)

HMS Renard oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Cammell Laird and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 13. marraskuuta ja valmistui syyskuussa 1910.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin 31. elokuuta 1920 romutettavaksi.
HMS Racoon (1910)

HMS Racoon oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa Cammell Laird and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 1. toukokuuta 1909. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1910 ja valmistui lokakuussa.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus haaksirikkoutui 9. tammikuuta 1918 Irlannin rannikolla.
HMS Beagle (1909)

HMS Beagle oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin 17. maaliskuuta 1909. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 16. lokakuuta ja se valmistui kesäkuussa 1910.
Palvelus.
Alus liitettiin valmistuttuaan 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin 1. marraskuuta 1921 romutettavaksi.
HMS Bulldog (1909)

HMS Bulldog oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 30. maaliskuuta 1909. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 13. marraskuuta ja valmistui 7. heinäkuuta 1910.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueensa mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin 21. syyskuuta 1920 romutettavaksi.
HMS Foxhound (1909)

HMS Foxhound oli Britannian kuninkaallisen laivaston Beagle-luokan hävittäjä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1908-1909 laivasto-ohjelmaa John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1909. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 11. joulukuuta ja valmistui syyskuussa 1910.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin 1. hävittäjälaivueeseen, josta se siirrettiin 5. hävittäjälaivueeseen vuonna 1911. Laivueen mukana alus siirtyi Välimerelle, jossa se oli edelleen ensimmäisen maailmansodan puhjetessa. Alus myytiin 1. marraskuuta 1921 romutettavaksi.