tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Valiant (S102)

HMS Valiant (viirinumero S102) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Valiant-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 31. elokuuta 1960 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 22. tammikuuta 1962. Se laskettiin vesille 3. joulukuuta 1963 kumminaan Lady Thorneycroft ja valmistui 18. heinäkuuta 1966.
Palvelus.
Alus oli modernisoitavana 1970, 1977 ja 1989 ja osallistui 1982 Falklandin sotaan. Aluksella havaittiin konevika kesäkuussa 1994 ja poistettiin palveluksesta 12. elokuuta.
Pasi Salmela

Pasi Salmela (s. 25. kesäkuuta 1972 Kokkola) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli oikea keskikenttä tai laitapuolustaja. Salmelan vahvuuksiin kuuluivat taisteleva luonne ja kovat potkut.
Salmela edusti juniorina raumalaisia Paroalhon Voimaa ja Pallo-Iiroja. Hän pelasi Veikkausliigassa 166 ottelua FC Oulussa, Rovaniemen Palloseurassa, Tampereen Ilveksessä ja Tampere Unitedissa. Maaleja hän teki näissä otteluissa yhdeksän. Ensiesiintymisensä Veikkausliigassa Salmela teki 24. huhtikuuta 1994 FC Oulun kohdatessa vierasottelussa FC Kuusysin. Hän teki samassa ottelussa myös ensimmäisen liigamaalinsa. Salmela voitti Tampere Unitedissa Suomen-mestaruuden ja Suomen Cup -hopeaa 2001 ja SM-pronssia 2003 sekä 2004.
Salmela oli mukana alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kokoonpanossa ottelussa Tanskaa vastaan vuonna 1990, mutta ei päässyt kentälle.
Rudolf Charousek

Rudolf Reszo Charousek (19. syyskuuta 1873 – 18. huhtikuuta 1900) oli unkarilainen shakkimestari.
Elämä.
Charousek syntyi Prahassa. Pian perhe muutti Unkariin. Siellä Charousek oppi shakin siirrot teini-iässä. Nuoruudessaan hän opiskeli lakitiedettä.
Charousekin kansainvälinen läpimurto šakissa tapahtui Nürnbergin turnauksessa 1896. Hän pääsi mukaan kisaan varapelaajana, kun englantilainen mestari Amos Burn joutui peruuttamaan osallistumisensa. Charousek sijoittui 12. sijalle, mutta kukisti keskinäisessä pelissä maailmanmestari Emanuel Laskerin. Myöhemmin samana vuonna hän jakoi voiton Budapestissä Mihail Tšigorinin kanssa. Vuonna 1897 Charousek voitti syys- ja lokakuun vaihteessa pelatun turnauksen Berliinissä. Hänen taakseen jäivät mm. David Janowski, Carl Schlechter ja Tšigorin. Jo näinä vuosina Charousekin pelaamista haittasi tuberkuloosi, joka aikanaan päätti hänen elämänsä.
Charousekin merkittävin kilpailusaavutus oli Kölnissä 1898, kun hän jakoi Amos Burnin takana toisen sijan Tšigorinin ja Wilhelm Cohnin kanssa ja hänen taakseen jäivät muun muassa entinen maailmanmestari Wilhelm Steinitz, Schlechter ja Janowski. 
Charousekin pelitaito herätti huomiota. Lasker totesikin, että joutuu jonakin päivänä pelaamaan maailmanmestaruusottelun häntä vastaan. Lupaava ura kuitenkin sai ennenaikaisen lopun, kun Charousek kuoli Budapestissä huhtikuussa 1900 tuberkuloosiin vain 26-vuotiaana.
Charousek voitti 1890-luvulla monia mestareita. Osa näistä oli aikansa huippuja (kuten Pillsbury ja Lasker) Tosin eräät 1900-luvulla suurmestareiksi kohoavat pelaajat (esimerkiksi Geza Maroczy) olivat vasta uransa alussa. Useat Charousekin huippupelit alkavat erilaisilla gambiiteilla. Charousek olikin tunnettu hyökkäävästä pelityylistään. Toisaalta hän oli herkkähermoinen pelaaja, mikä ei ole eduksi kärsivällisyyttä vaativissa otteluissa. Charousek hävisikin Budapestissä pelatuissa otteluissa 1896 Tšigorinille ja Maroczylle.
Missä on mun Strömsö?

Missä on mun Strömsö? on 23. tammikuuta 2012 singlenä julkaistu Annika Eklundin kappale.
Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Heidi Maria Paalanen ja Kari Haapala. Kappale osallistui vuonna 2011 Elvis ry:n Vuoden merilaulu -kilpailuun, jossa se sijoittui toiseksi.
Samba Diakité

Samba Diakité (s. 24. tammikuuta 1989 Montfermeil, Ranska) on malilainen jalkapalloilija, joka pelaa Englannin Valioliigassa. Hänen seuransa on Queens Park Rangers. Hän pelasi kauden 2011-2012 loppuun asti ulottuvalla lainasopimuksella ranskalaisesta Nancy'stä ja teki QPR:n kanssa neljän vuoden sopimuksen kesällä 2012.
Diakité on puolustava keskikenttäpelaaja ja solmi lainasopimuksen nykyisen seuransa kanssa 30. tammikuuta 2012. Hän pelaa myös Malin jalkapallomaajoukkueessa.
Diakité teki avausmaalinsa Valioliigassa 31. maaliskuuta 2012 ottelussa QPR - Arsenal 2-1. Diakitén maali oli ottelun voittomaali ja syntyi 66. peliminuutilla.
Pietari Koskinen

Pietari Koskinen (s. 6. heinäkuuta 1965 Espoo) on suomalainen äänisuunnittelija ja ohjaaja. Hän on elokuvaäänityksen ja -äänisuunnittelun professori Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulussa. Hän on voittanut parhaan äänisuunnittelun Jussi-palkinnon vuonna 1996 elokuvasta "Suolaista ja makeaa", vuonna 2007 elokuvasta "Unna ja Nuuk" sekä vuonna 2012 yhdessä Olli Huhtasen kanssa elokuvasta "Hiljaisuus". Vuonna 1995 hänelle myönnettiin Suomi-palkinto.
Amerikansarvipöllö

Amerikansarvipöllö ("Asio clamator") on pöllöjen heimoon kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Etelä-Amerikassa ja osissa Keski-Amerikkaa seuraavissa maissa: Argentiina, Belize, Bolivia, Brasilia, Costa Rica, Ecuador, El Salvador, Guatemala, Guyana, Honduras, Kolumbia, Meksiko, Nicaragua, Panama, Paraguay, Peru, Ranskan Guayana, Suriname, Trinidad ja Tobago, Uruguay ja Venezuela.
Se on keskikokoinen pöllö, jolla on suuret korvatupsut ja ruskeavalkoinen naamakiehkura, jossa on musta reunus. Sen nokka on musta, ja sen silmät ovat kanelinruskeat. Sillä on lyhyemmät ja pyöreämmät siivet kuin useimmilla lähisukuisilla lajeilla. Yläpuolelta amerikansarvipöllö on kanelinruskea mustin kiemurakuvioin ja levein juovin. Alapuoli on vaaleanruskea tummin juovin. Se on 30–38 senttimetriä pitkä ja painaa 320–546 grammaa.
Amerikansarvipöllöä esiintyy hyvin monenlaisilla alueilla merenpinnan tasosta aina 1 600 metrin korkeuteen.
Lajin sijaintia systematiikassa ei ole vielä ratkaistu. Eri auktorit sijoittavat sen joko sukuun "Asio" tai sukuun "Pseudoscops" jamaikanpöllön kanssa. Joskus se jopa sijoitetaan ainoaksi lajiksi sukuun "Rhinoptynx". 2000-luvulla tehtyjen DNA-tutkimusten perusteella laji on läheistä sukua muiden sarvipöllöjen kanssa ja jopa sarvipöllön sisarlaji.
Sillä on seuraavat alalajit:
HMS Trafalgar (S107)

HMS Trafalgar (viirinumero S107) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin 7. huhtikuuta 1977 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1979. Se laskettiin vesille 1. heinäkuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 27. toukokuuta 1983.
Palvelus.
Operaatio Veritaksen päätyttyä "Trafalgar" palasi 1. maaliskuuta 2002 Devonportiin. Marraskuussa alus ajoi karille lähellä Isle of Skyetä, jolloin alukseen aiheutui 5 miljoonan punnan vauriot ja kolme merimiestä loukkaantui.
Alus poistettiin palveluksesta 4. joulukuuta 2009 Devonportissa.
Oulun Aikuiskoulutuskeskus

Oulun Aikuiskoulutuskeskus Oy (OAKK) oli Oulussa toiminut ammatillisen osaamisen ja ammatillisen hyvinvoinnin asiantuntijaorganisaatio. Vuosittain OAKK:ssa opiskeli noin 5 000–7 000 aikuista, ja henkilökuntaa oli viimeisenä toimintavuotena noin 130. OAKK:n koulutuspalveluja olivat aikuisten näyttötutkinnot, ammatillinen täydennyskoulutus, uraohjauspalvelut sekä maahanmuuttajien kotoutumiskoulutus. Koulutustoimintaa OAKK:ssa tukivat ravintola Killinki, Hierojaklinikka, Virpiniemen liikuntaopiston virkistys- ja vapaa-ajan toiminta, eri koulutusalojen asiakastyöt ja osakkuus tarkkuusmekaniikan opetus- ja valmistuskeskus Oulu PMC -osuuskunnassa. OAKK:n omisti Oulun kaupunki. 
OAKK järjesti koulutusta seuraavilla koulutusaloilla:
Vuosittain suoritettiin noin 700 kokonaista aikuisten näyttötutkintoa ja runsaat 200 tutkinnon osaa. OAKK:ssa voi opiskella sekä työtön että työssä oleva. OAKK järjesti työvoimakoulutusta, oppisopimuskoulutusta, yhteishankintakoulutusta, omaehtoista koulutusta sekä henkilöstökoulutusta. OAKK järjesti myös nuorten aikuisten koulutusohjelmaan (nuorisotakuu) kuuluvaa koulutusta.
Historia.
Suomeen perustettiin 1970–luvulla useita kymmeniä ammatillisia kurssikeskuksia eri puolille maata tarjoamaan työttömille täydennys– ja jatkokoulutusta. Oulun kurssikeskuksen ensimmäiset kurssit alkoivat toukokuussa 1971. Kurssikeskus toimi muun muassa Åströmin entisissä tehdasrakennuksissa. Kurssikeskuksen koulurakennus Kaukovainiolla valmistui 1981. Kurssikeskuksen nimi muutettiin ammatilliseksi aikuiskoulutuskeskukseksi 1991.
Oulun Aikuiskoulutuskeskuksen toiminta omalla nimellään päättyi 31.12.2017. OAKK:n koulutustoiminta siirtyi OSAO:lle 1.1.2018.
HMS Turbulent (S87)

HMS Turbulent (viirinumero S87) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan sukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin 28. heinäkuuta 1978 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1980. Alus laskettiin vesille 1. joulukuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 28. huhtikuuta 1984.
Palvelus.
Alus oli ensimmäisen kerran modernisoitavana ja polttoaineen vaihdossa 1997. Alus oli 16. huhtikuuta 2003 ensimmäinen Irakin sodasta palannut sotalaiva, minkä aikana se oli laukaissut kaikkiaan 30 Tomahawk-ohjusta.
Alus lähti helmikuussa 2011 kymmenen kuukauden purjehdukselle, joka oli sen viimeinen ennen suunniteltua palveluksesta poistamista. Se vapautti "HMS Triumphin" Syrtinlahdelta, missä alus oli ollut osa Libyan vastaista liittoumaa. Myöhemmin "Triumph" vapautti "Turbulentin" jatkamaan purjehdustaan Suezinkanavalle, jonka se läpäisi kesäkuussa aloittaen partioinnin Intian valtamerellä. Alus vieraili Fujairahissa, missä se kohtasi tukilaiva "RFA Diligencen". Aluksen päällikkyyden vastaanotti joulukuussa 2011 Nick Wheeler.
Alus poistettiin palveluksesta 14. heinäkuuta 2012.
Artina 33

Artina 33 on Suomessa 1980-luvulla valmistettu purjevenemalli. Sen on suunnitellut Hans Groop ja sitä valmisti kangasalalainen Artekno Oy. 
Veistämön tilatessa veneen piirustukset Groopilta, oli tavoitteena korvata Arteknolla tuotannossa ollut venetyyppi Ohlson 29 paremmin nykyisiin vaatimuksiin vastaavalla veneellä.
Trimetyyliamiini-N-oksidi

Trimetyyliamiini-N-oksidi, lyh.TMAO (C3H9NO) on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu amiinioksideihin. Eliöissä yhdiste osallistuu osmoottisen paineen säätelyyn ja stabiloi proteiineja. Trimetyyliamiini-N-oksidia voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä heikkona hapettimena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Trimetyyliamiini-N-oksidi on valkoista kiinteää ainetta, joka on usein dihydraattina. Se liukenee hyvin veteen, koska sen dipolimomentti on suuri. Vesiliuoksissa yhdisteen happiatomi muodostaa vetysidoksia kolmen vesimolekyylin kanssa.Liukenee myös etanoliin 
Trimetyyliamiini-N-oksidia voidaan valmistaa hapettamalla trimetyyliamiinia vetyperoksidin tai perhapon kanssa. Vesiliuoksissa suoritettuna näin muodostuu sen dihydraatti. Dihydraatista saadaan vedetöntä trimetyyliamiini-N-oksidia sublimoimalla tai tislaamalla alennetussa paineessa veden ja bentseenin tai tolueenin muodostamasta atseotrooppisesta seoksesta.
Trimetyyliamiini-N-oksidi reagoi alkyloivien yhdisteiden kanssa muodostaen trimetyylialkoksiammoniumyhdisteitä. Se on hyödyllinen ketonien ja aldehydien syntetisoimisessa alkyylihalideista ja sulfonaateista, N-metyylipyrrolidiinien synteeseissä, atsometiiniylidien valmistuksessa ja karbonyyliryhmien poistamisessa trikarbonyylirautakomplekseista. Erityisesti yhdistettä käytetään mietona ja selektiivisenä hapettimena organoboraanien hapettamiseen borinaatti- tai boraattiestereiksi.
Biokemia.
Trimetyyliamiini-N-oksidia muodostuu eliöissä trimetyyliamiinista erään mono-oksidaasientsyymin, FMO-3:n, katalysoimana. Trimetyyliamiinia muodostuu esimerkiksi ihmiskehossa koliinia sisältävistä ruoka-aineista. Normaalisti maksassa sijaitseva FMO-3-entsyymi hapettaa sen trimetyyliamiini-N-oksidiksi, mutta harvinaisessa perinnöllisessä sairaudessa trimetyyliaminuriassa entsyymin pitoisuus on vähäinen. Tämä ilmenee trimetyyliamiinin erittymisenä hien ja virtsan mukana ja yhdiste antaa heille tyypillisen kalamaisen hajun.
Trimetyyliamiini-N-oksidiä on erityisesti merikaloissa. Erityisesti haiden ja rauskujen veressä on paljon ureaa osmoottisen paineen säätelyyn. Urean pitoisuus on niin suuri, että se denaturoisi proteiineja, mutta veressä oleva trimetyyliamiini-N-oksidi kumoaa urean vaikutuksen. Trimetyyliamiini-N-oksidi stabiloi proteiineja tukemalla niiden oikeaa laskostumista. Sen on havaittu myös stabiloivan oikealla tavalla laskostuneita proteiineja prioneita vastaan. Yhdiste stabiloi myös nukleiinihappoja.
Trimetyyliamiinin muodostuminen hajuttomasta trimetyyliamiini-N-oksidista on yksi merkki kalan pilaantumisesta. Bakteerit pelkistävät yhdisteen trimetyyliamiini-N-oksidireduktaasientsyymin avulla. Eräät bakteerit voivat muodostaa yhdisteestä myös dimetyyliamiinia ja formaldehydiä.
HMS Tireless (S88)

HMS Tireless (viirinumero S88) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin 5. heinäkuuta 1979 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 6. kesäkuuta 1981. Se laskettiin vesille 17. maaliskuuta 1984 kumminaan rouva Sue Squires ja otettiin palvelukseen 5. lokakuuta 1985.
Palvelus.
Palvelukseen otosta alkaen alus teki ensimmäisten kuuden vuoden aikana lukuisia purjehduksia maailman merillä. Alus oli ensimmäisen kerran modernisoitavana ja polttoaineen vaihdossa 1996, mistä se palautettiin palvelukseen 1999. Aluksen ydinreaktorin jäähdytysjärjestelmässä oli vuoto toukokuussa 2000, mutta radioaktiivista materiaali ei päässyt ympäristöön. Alus pääsi apukoneella Gibraltarille, jossa vika todettiin luultua suuremmaksi. Se joutui viipymään 7. toukokuuta 2001 asti korjattavana Gibraltarin telakalla. Aluksen olo Gibraltarilla aiheutti poliittisen kriisin Espanjan kanssa.
Alus kohtasi 19. huhtikuuta 2004 "USS Hamptonin" napajään alla, jonka jälkeen alukset nousivat jään läpi pohjoisnavalle. Alus suututti uudelleen espanjalaiset 2004, kun se vieraili Gibraltarilla 9.-15. heinäkuuta.
HMS Torbay (S90)

HMS Torbay (viirinumero S90) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista VSEL:ltä, missä köli laskettiin 3. joulukuuta 1982. Se laskettiin vesille 8. maaliskuuta 1985 kumminaan Lady Ann Herbert ja otettiin palvelukseen 7. helmikuuta 1987.
Palvelus.
Aluksen suunniteltu palveluksesta poisto oli 2015.
Seitsemäs valamies

Seitsemäs valamies ("Le septième juré") on Edouard Niermansin ohjaama televisioelokuva vuodelta 2008. Elokuvan pääosaa näyttelee Aki Kaurismäen elokuvassa "Le Havre" poliisipäällikköä näytellyt ajattoman kolhoryhtinen Jean-Pierre Darroussin. Rikostarina kertoo nuoren naisen murhan selvitystyöstä, jossa syyllinen, apteekkari Duval (Darroussin), joutuu valamieheksi juttua käsittelevään istuntoon. Syylliseksi on leimattu uhrin algerialaissyntyinen poikaystävä. Tapahtuma-aika on 1962, jolloin Algerian sota on juuri ohi mutta vaikuttaa yhä asenteisiin. Hienoa näyttelijätyötä tekee myös rouva Duvalia esittävä Isabelle Habiague. Kriitikko arvioi, että elokuvaan on tietoisesti otettu vaikutteita Albert Camus’n "Sivullisesta".
Elokuva on palkittu useilla televisiopalkinnoilla.
HMS Trenchant (S91)

HMS Trenchant (viirinumero S91) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin 22. maaliskuuta 1983 Vickers Shipbuilding and Engineeringin telakalta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1985. Se laskettiin vesille 3. marraskuuta 1986 ja otettiin palvelukseen 14. tammikuuta 1989.
Palvelus.
Kalastusalus "Antaresin" verkko jäi 22. marraskuuta 1990 kiinni "Trenchantiin", joka veti kalastusaluksen pinnan alle hukuttaen nelihenkisen miehistön. Alus ajoi heinäkuussa 1997 Australian länsirannikolla karille, jolloin se ei kuitenkaan kärsinyt merkittäviä vaurioita.
Aluksen laukaisi 21. kesäkuuta 2007 Meksikonlahdella Tomahawk Block IV -ohjuksen ensimmäisenä kuninkaallisen laivaston aluksena. Se siirrettiin 2009 lopulla kahdeksi vuodeksi huoltoon Devonportiin, mistä alus palautettin palvelukseen 6. kesäkuuta 2011.
HMS Dreadnought (S101)

HMS Dreadnought (viirinumero S101) oli Britannian kuninkaallisen laivaston ensimmäinen ydinsukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin Barrow-in-Furnessista Vickers Armstrongilta, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1959. Se laskettiin vesille 21. lokakuuta 1960 kumminaan kuningatar Elisabet II ja otettiin palvelukseen 17. huhtikuuta 1963.
Palvelus.
"Dreadnought" vieraili 1960-luvun puolivälissä Norfolkissa Yhdysvalloissa, Bermudalla, Rotterdamissa ja Kielissä. Alus oli Gibraltarilla 1965, 1966 sekä 1967 ja lähti 19. syyskuuta 1967 Rosythistä Singaporeen.
Alus palautettiin 10. syyskuuta 1970 palvelukseen Rosythin telakalta, jossa se oli ollut modernisoitavana ja polttoaineen vaihdossa. Aluksesta tuli 3. maaliskuuta 1971 ensimmäinen pohjoisnavalla pintaan noussut brittiläinen sukellusvene.
Alus poistettiin palveluksesta 1980 Chathamissa, josta se hinattiin 1983 Rosythiin odottamaan kohtaloaan.
Good Times Killin’ Me

Good Times Killin' Me on cajun-muusikko Nathan Abshiren studioalbumi vuodelta 1978. Sen on tuottanut Sam Charters. Äänittäjä on Keith Cravey.
Charters on myös ottanut levykansion valokuvat ja laatinut esittelytekstin. Hän kiittää taustatiedoista Barry Anceletia. Levykannen on suunnitellut Wagner Design Unit.
Englannissa LP-levyjä on valmistanut levy-yhtiö Sonet Records Ltd., joka on toiminut osoitteessa 121 Ledbury Road, London W11 2RP. Yhdistyneessä kuningaskunnassa jakelijana on toiminut Pye Record (Sales) Ltd.
Albumi on saanut nimensä Abshiren tavasta huudahdella tanssimuusikkona esiintyessään ”Good times is killin’ me”. Lause oli kirjoitettu myös hänen hanurikoteloonsa. Tämän albumin äänityksen aikoihin Abshire asui Louisianassa Basile-nimisen kaupungin laitamilla ja oli eläköitynyt siviiliammatistaan kaatopaikan hoitajana.
Erään arvion mukaan Abshire oli fyysisesti niin vanhentunut, että tätä levyä ei olisi kannattanut enää tehdä, ellei sitten kunnianosoituksena. Kirjoittajan mukaan Abshire teki parhaat levytyksensä 1960-luvulla Chris Strachwitzin Arhoolie-levymerkille.
Kappaleet.
Sovitukset ovat Nathan Abshiren ja Sady Courvillen tekemiä. Laulujen julkaisija on Sonet Publishing paitsi 1.2, 2.2 ja 2.3 osalta Copyright Control.
Kappaleet ovat perinteisiä ja tansseissa suosittuja cajun-melodioita: sekoitus valsseja, two-stepejä ja blueseja.
"La Queue de Tortue" eli suomennettuna “Kilpikonnan häntä” on saanut nimensä Kaplanin ja Crowleyn välillä virtaavasta bayousta.
"La Valse à Belisaire” on Abshiren versio Roy Acuffin kappaleesta ”A Precious Jewel”.
"Les Filles du Canada” eli “Kanadan tytöt” kuulostaa kappaleen “Little Brown Jug” varhaiselta versiolta.
Muusikot.
Levyllä soittavat muusikot ovat Abshiren vanhoja ystäviä ja soittokavereita. Sady Courville levytti viuluduoettoja Denis McGheen kanssa jo 1920-luvulla. Hänellä oli tämän levytyksen aikaan vielä huonekaluliike Eunicessa. Preston ”Pres” Manuel teki ensimmäiset levytyksensä 1930-luvulla ja oli tässä vaiheessa eläkkeellä. Eddie Richard on Sadyn setä. Sady ja Pres esiintyivät vielä Cajun Hour -nimisessä radio-ohjelmassa, joka lähetettiin lauantaiaamuisin Fred's Lounge -nimisestä paikasta Mamoussa. Ohjelma oli saanut vakiintuneen aseman ja sen oli aloittanut Revon Reed yli 15 vuotta aikaisemmin.
All About Steve

All About Steve on vuonna 2009 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Phil Traillin ohjaamassa elokuvassa näyttelivät Sandra Bullock, Bradley Cooper, Thomas Haden Church, Ken Jeong, DJ Qualls, Katy Mixon, Beth Grant, Howard Hesseman, Luenell, Jordan Morris, Keith David, Noah Munck ja Patrick Brown.
"All About Steve" tuotti taloudellisesti voittoa, mutta kriitikoilta se sai nuivan vastaanoton ja sille annettiin kaksi Razzie-palkintoa, huonoimmasta naispääosasta ja huonoimmasta parista. Sandra Bullock tuli Razzie-gaalaan vastaanottamaan palkintonsa. Pitämässään puheessa hän esitti epäilyksen, etteivät kaikki palkitsemisesta päättäneet olleet todella katsoneet elokuvaa tai ymmärtäneet sen välittämää sanomaa.
IAI Nesher

IAI Nesher (Israel Aircraft Industries Nesher, , 
) on Israelissa valmistettu versio Dassault Mirage 5:stä. Osa koneista myytiin Argentiinan ilmavoimille Dagger-mallinimellä. Koneet päivitettiin myöhemmin, jolloin ne saivat mallinimen Finger.
Koverokoit

Koverokoit (Schreckensteiniidae) on pieni perhosheimo ja koverokoimaisten yläheimon (Schreckensteinioidea) ainoa heimo. Sen kahteen sukuun kuuluu yhteensä kahdeksan pientä perhoslajia. Aikaisemmin heimo on ollut yhdistettynä kehrääjäkoimaisiin sekä yläheimoon Copromorphoidea, mutta toukkien ja koteloiden anatomiset piirteet viittaavat sen olevan pikemminkin lähellä outokoimaisia.
Koverokoilajien takimmaisen jalkaparin säärissä on tunnusomaisesti pitkiä ja jäykkiä sukasia. Kaikki lajit ovat pieniä perhosia, joiden siivet ovat kapeat, suipot ja siipiväli vaihtelee 10–12 mm. Siivet ovat yksiväriset tai niissä on pitkittäisjuovia. Naaraan etu- ja takasiipeä yhdistävässä frenulumissa on ainoastaan yksi oka. Pistesilmät ja chaetosemat puuttuvat. Lepäävä perhonen pitää takaraajojaan sivuille levitettynä, jolloin säärten sukaset näkyvät hyvin.
Toukat elävät ravintokasvilla vapaina ja syövät lehdet jokseenkin kokonaan lehtisuonia lukuun ottamatta. Niillä on hyvin ohuet vatsajalat. Kotelo sijaitsee kupolimaisen, kanaverkkoa muistuttavan kotelokopan sisällä ja ryömii ulos sitä ympäröivästä kotelokopasta ennen aikuisen perhosen kuoriutumista käyttäen apunaan takaruumiin jaokkeiden pitkiä sukasia.
Heimon lajeista koverokoi ("Schreckensteinia festaliella") on vieraslajina levinnyt lähes kaikkialle ja sitä tavataan Suomessakin. Muut "Schreckensteinia"-suvun viisi lajia esiintyvät holarktisella tai neotrooppisella alueella. Suvun "Corsocasis" kolme lajia elävät Aasiassa.
HMS Plymouth (F126)

HMS Plymouth (viirinumero F126) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Rothesay-luokan fregatti Falklandin sodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 1. heinäkuuta 1958. Se laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1959 ja valmistui 11. toukokuuta 1961.
Palvelus.
Alus siirrettiin museoitavaksi 1989.
Miinaajakoimaiset

Miinaajakoimaiset (Gracillarioidea) on perhosten yläheimo. Sen kolmeen heimoon kuuluu maailmanlaajuisesti yli 2000 perhoslajia. Suomesta lajeja tunnetaan noin sata.
Miinaajakoimaiset ovat pieniä tai erittäin pieniä perhosia, joiden siipiväli vaihtelee 5–15 mm. Siivet ovat kapeat, pitkien ripsien reunustamat ja joillakin lajeilla metallinhohtoiset. Ne muistuttavat suuresti sekä kehrääjäkoimaisia että koimaisia perhosia. Ensmmäisestä ne kuitenkin erottuvat siinä että ennen aikuisen perhosen kuoriutumista kotelo työntyy osittain ulos kotelokopastaan selkäpuolen piikkien avulla eikä aikuisen koiraan takaruumiin kahdeksannessa jaokkeessa ole kehrääjäkoimaisille ominaisia pleuraaliliuskoja. Koimaisista ne eroavat pään rakenteiden ja siipisuoniston perusteella. Lisäksi toukat elävät nuoruusvaiheensa kasvin lehtien sisällä tai kovertajina, eivät vapaina kuten koimaisten perhosten toukat. Aikuisten perhosten tuntosarvet ovat tavallisesti vähintään etusiiven pituiset ja yleensä päälaen pistesilmät puuttuvat. Chaetosemat puuttuvat aina. Suurella osalla lajeista on tunnusomainen lepoasento, jossa perhonen nostaa ruumiinsa irti alustasta pää ylöspäin.
Naaraat munivat munat yksitellen ravintokasville, johon ne kiinnittyvät liimamaisella aineella. Kuoriutuva toukka on kokonaan raajaton tai sen raajat ovat surkastuneet ja kaivautuu heti kasvin sisään.
Mia Halme

Mia Halme (s. 9. joulukuuta 1968) on suomalainen käsikirjoittaja, dokumenttiohjaaja ja tuottaja . Hänet tunnetaan mm. elokuvista Iso poika, "Ikuisesti sinun ("2011")" ja "Joka toinen pari" (2016) sekä dokumenttisarjasta "Viisi valittua (2023)". 
Hän on valmistunut elokuvaohjaajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitokselta vuonna 2003 ja opiskellut Tiedotusoppia Tampereen yliopistossa vuosina 1989-1996.
Halmeen ohjaama dokumenttielokuva huostaanotetuista lapsista, "Ikuisesti sinun", sai Parhaan dokumentin Jussin vuoden 2012 Jussi-gaalassa. Vuonna 2009 Halme perusti yhdessä ohjaaja Aleksi Salmenperän kanssa tuotantoyhtiö Sahadok Oy:n (entinen Intergalactik). 
Huhtikuussa 2023 uutisoitiin, että Mia Halme ohjaa ensimmäisen suomalaisen dokumenttisarjan HBO Max -palveluun. Kolmiosainen dokumenttisarja kertoo pääministeri Sanna Marinin johtamasta hallitusviisikosta.
Halmeen aviomies on elokuvaohjaaja Aleksi Salmenperä.
Twelve Dreams of Dr. Sardonicus

Twelve Dreams of Dr. Sardonicus on Yhdysvaltain Los Angelesissa perustetun Spirit-yhtyeen neljäs, vuonna 1970 julkaistu studioalbumi.
Levy-yhtiöksi on vaihtunut Epic Records ja alkuperäinen luettelotunnus on KE 30267. Epic on ollut osa yhtiötä CBS, Inc., 51 W. 52 Street, New York, N.Y.
Albumi on yksi West Coast -rockin hienoimmista saavutuksista ja klassikoksi luokiteltava. Se sai myönteiset arvostelut, mutta albumin tasoon nähden myyntimenestys ei ollut kehuttava. Jay Ferguson ja Mark Andes jättivätkin Spiritin tämän jälkeen.
Kappaleet.
”Space Child” on soitinkappale.
Uudelleenjulkaisut.
Albumi on julkaistu vuonna 2010 Sony Music Entertainmentin sarjassa "Original Album Classics" 5xCD (Epic 88697646982 CD4). Paketissa on viisi Spiritin ensimmäistä albumia. Tälle albumille on lisätty ylimääräiset kappaleet:
Kappaleella ”Red Light Roll on” kuullaan studioäänitystä edeltävää keskustelua.
Fender Lead Series

Fender Lead Series oli vuosina 1979–1982 valmistettu sarja sähkökitaroita. Niitä valmisti Fender Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Mallit olivat Lead I–III. Viimeisintä mallia valmistettiin vain vuonna 1982.
Kitaramalliston tavoite oli alittaa kuuluisan Stratocasterin hinta äänenlaadun tästä suuremmin kärsimättä. Mallistolle tyypillistä oli sekoittaa muotoiluja sekä Stratocasterista että Telecasterista. Kitaroiden runko (body) oli kevyempi ja säätimet hieman yksinkertaisemmat. Ainakin jotkin mallit (ilmeisesti kuitenkin kaikki) oli varustettu kiinteällä kitaratallalla vibraatiokammella varustetun niin sanotun jousitallan sijasta.
Vuodesta 1982 lähtien sarjan korvasi uusi, niin kutsuttu halpamerkki Squier. Squier-kitarat valmistetaan Yhdysvaltojen sijaan Aasiassa, pääasiassa Indonesiassa ja Kiinassa.
Punaluppio

Punaluppio ("Sanguisorba officinalis") on Euroopassa luonnonvaraisena kasvava, mutta myös koristekasvina viljelty ruusukasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Punaluppio kasvaa 30–90 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat parilehdykkäiset. Niissä on kolmesta kuuteen paria 2–4 cm pitkiä lehdyköitä, jotka ovat sahalaitaisia ja herttatyvisiä. Punaluppion kukinto on 1–3 cm pitkä, tiheän palleromainen ja pitkulainen. Kukat ovat teriöttömät ja kaksineuvoiset, väriltään tummanpunaruskeat. Punaluppion hedelmä on pähkylä.
Ambrus Balogh

Ambrus Balogh (12. elokuuta 1915 Csengerújfalu - 6. heinäkuuta 1978 Budapest) oli unkarilainen ampuja ja olympiamitalisti. 
Balogh osallistui olympiakisoihin 1948, 1952 ja 1960. Helsingin olympiakisoissa Balogh saavutti pronssimitalin 50 metrin vapaapistooliammunnassa. Samassa lajissa hän saavutti maailmanmestaruuskisojen pronssimitalin Luzernissa 1939.
Pistoolin lisäksi Balogh ampui olympiakisoissa myös kiväärillä ja sijoittui Helsingin olympiakisojen täysottelussa kymmenenneksi.
Ester Härtull

Ester Elisabet Härtull (1. joulukuuta 1905 Vöyri – 16. huhtikuuta 1974 Vöyri) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Härtull valmistui opettajaksi mutta hän ei onnistunut saamaan vakinaista virkaa vaan joutui tyytymään tilapäisiin sijaisuuksiin ja työskentelemään kotitilallaan. Tätä hän kuvasi romaanissaan "Birgitta". Härtullin esikoisromaani "Guds kvarnar mala" perustui taas paikalliseen 1700-luvulta periytyvään kansanperinteeseen ja kansanlauluihin.
Sibeliuspuisto (Pori)

Sibeliuspuisto on Porin "Itätullissa" (viidennessä kaupunginosassa) sijaitseva puisto.
Sibeliuspuisto on entinen tori, joka oli alun perin nimeltään "Aleksanterintori". Sellaisena se esiintyy ensimmäisen kerran vuoden 1840 kartassa. Myöhemmin 1800-luvulla tori toimi hevosten markkinapaikkana, jolloin sen nimi muuttui "Hevostoriksi". 
Tori tunnettiin "Tähtipuistona" ennen kuin se sai nykyisen nimensä vuonna 1955. Tuolloin kaikkia Suomen kaupunkeja kehotettiin nimeämään jokin puisto, katu tai tie säveltäjä Jean Sibeliuksen mukaan hänen 90-vuotispäivänsä kunniaksi. Sibeliuspuistoja on Porin lisäksi ainakin Helsingissä, Salossa ja Kotkassa. 
Sibeliuspuisto on historiansa aikana toiminut muun muassa kiertävien tivolien esiintymispaikkana ja vuodesta 1938 lähtien siellä on ollut lasten leikkipaikka. Puistossa järjestetään vuosittain toukokuussa kaupunginosan asukkaille tarkoitettu ulkoilmajuhla, jossa ovat mukana myös viereiset Otsolan kansalaisopisto ja Rakennuskulttuuritalo Toivo. 
Sibeliuspuistossa sijaitsee vuonna 1941 rakennettu suojeltu funkistyylinen lippakioski. Arkkitehti Gunnar Taucherin suunnitelman mukaan rakennettuja kioskeja on myös Helsingissä. 
Sibeliuspuistossa järjestetään myös Viikkarin kyläjuhlatapahtuma
HMS Herald

HMS Herald (viirinumero H138 ja A138) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hecla-luokan tutkimusalus, joka valmistui vuonna 1974.
Palvelus.
Alus lähti 13. elokuuta 1990 Persianlahdelle miinantorjunta-alusten "HMS Cattistockin", "HMS Atherstonen" ja "HMS Hurworthin" emäaluksena. Osaston alukset vapautettiin tehtävästä huhtikuussa 1991, kun korvaavat alukset saapuivat Britanniasta.
Joulukuussa 2000 aluksen miehistö vastaanotti hätäkutsun kyproslaiselta rahtialus MV "Royal Princeltä", jonka miehistö pelastettiin.
Aluksen palvelus päättyi 12. huhtikuuta 2001, minkä jälkeen se poistettiin palveluksesta 31. toukokuuta, jolloin sen korvasivat Echo-luokan tutkimusalukset "HMS Echo" ja "HMS Enterprise". Alus huollettiin Corkin telakalla, minkä jälkeen se lähti sisaraluksensa "HMS Heclan" luo Waterfordiin. Alus nimettiin "Somervilleksi" ja tekee vesistötutkimuksia Irlannin rannikolla.
Katri Koskela

Katri Koskela (s. 1983) on suomalainen käsipalloilija. Hän pelasi aktiiviurallaan Sparta IF:n naisjoukkueessa ja oli sen kapteeni. Pelipaikaltaan Koskela oli viivapelaaja. Hän päätti peliuransa vuonna 2013.
Koskela aloitti käsipallon Spartan joukkueessa 10-vuotiaana. Hän voitti Spartassa neljä suomenmestaruutta ja toimi maajoukkueen kapteenina. Koskela pelasi kaksi kautta Ruotsissa Elitserienissä Stockholmspolisenissa.
Koskela on valmentanut Sparta IF:n A-junioreja. Vuonna 2015 hänestä tuli Suomen naisten käsipallomaajoukkueen joukkuueenjohtaja.
Sydney International

Sydney International ("Sydneyn kansainvälinen tennisturnaus") on tenniksen ammattilaisturnaus Sydneyssä, Australiassa, joka kuuluu miesten ATP World Tour 250 -turnauksiin ja naisten WTA-kiertueen Premier-turnauksiin. Turnaus tunnettiin pitkään nimellä New South Wales Open ("Uuden Etelä-Walesin avoimet"), ja vuodesta 2012 alkaen se on tunnettu sponsorin mukaan nimellä Apia International Sydney. Turnaus pelataan vuosittain NSW Tennis Centressä, Sydneyn olympiapuistossa, Homebushissa. Sydney International on yksi maailman vanhimmista tennisturnauksia, juontaen juurensa vuoteen 1885.
Historia.
NSW Openin malli muotoutui vuonna 1985, kun siirtokuntien viranomaiset päättivät, että oli tarve löytää jokaisen siirtokunnan parhaat tenniksenpelaajat ja käyttää turnausta auttamaan Australaasian Davis Cup -joukkueen valinnassa, mutta ensimmäinen kerta kun turnaus pelattiin pysyvänä vuotuisena tapahtumana oli vuonna 1935. Vuosina 1970-1989 se oli osa Grand Prix -kiertuetta, ja vuosina 1970-1971 se oli Grand Prix Championship Series -turnaus.
Kilpailupaikan vaihto.
NSW Open pelattiin aiemmin White City -kompleksissa lähellä Sydneyn liikekeskustaa, mutta vuodesta 2000 lähtien se on pelattu Länsi-Sydneyssä Homebushin lähiössä sijaitsevassa Sydney International Tennis Centressä, joka rakennettiin vuoden 2000 kesäolympialaisten tennisturnausta varten. Tenniskeskus koostuu 15 ulkokentästä ja keskuskentästä sekä Tennis NSW:n hallintorakennuksesta
Holly Bradshaw

Holly Bradshaw (o.s. Bleasdale, s. 2. marraskuuta 1991) on brittiläinen uransa päättänyt seiväshyppääjä.
Vuonna 2010 Bleasdale sijoittui kolmanneksi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa tuloksella 415 cm. Vuonna 2011 hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden tuloksella 455 cm. Pariisin sisäratojen EM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta tuloksella 445 cm ja Daegun MM-kilpailuissa hän jäi karsinnassa ilman tulosta.
20. tammikuuta 2012 Bleasdale paransi omissa nimissään ollutta Britannian ennätystä (471 cm) kolmesti. Hän ylitti 472 cm ja 480 cm ensimmäisellä yrityksellään ja 487 cm kolmannellaan. Hän yritti kolmesti myös uudesta sisäratojen maailmanennätyskorkeudesta 501 cm. Bleasdalen tulos oli tuolloin kautta aikain toiseksi paras hallitulos Jelena Isinbajevan maailmanennätyksen 500 cm jälkeen.
Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Bleasdale sijoittui kolmanneksi tuloksella 470 cm. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 445 cm. Sisäratojen EM-kilpailuissa Göteborgissa 2013 Bleasdale voitti kultaa tuloksella 467. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 455 ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 seitsemänneksi hypättyään 470. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän oli viides tuloksella 470 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kuudes tuloksella 465.
Bradshaw sijoittui neljänneksi Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018. Hän sai samana vuonna pronssia Berliinin EM-kilpailuissa tuloksella 475. Hän sai sisäratojen EM-kilpailuissa Glasgow'ssa 2019 hopeaa tuloksella 475 ja Toruńissa 2021 pronssia tuloksella 465.
Dohan MM-kilpailuissa 2019 Bradshaw neljänneksi tuloksella 4,80 m. Hän saavutti pronssia vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa tuloksella 485.
Lähde: IAAF
George Genereux

George Patrick Genereux (1. maaliskuuta 1935 Saskatoon – 10. huhtikuuta 1989 Saskatoon) oli Kanadaa edustanut kilpa-ampuja ja olympiavoittaja.
Helsingin 1952 olympialaisissa Genereux voitti kultaa trapissa. Hänen yhteistuloksensa oli 192, joka koostui ensimmäisen päivän 95 ja toisen päivän 97 osumasta. Hopealle sijoittunut Ruotsin Knut Holmqvist hävisi hänelle yhdellä osumalla.
Maailmanmestaruuskisoissa samana vuonna Generaux voitti hopeaa.
Vuonna 1952 Generaux palkittiin Lou Marsh Trophylla ja hänet otettiin jäseneksi Kanadan Sports Hall of Fameen, Saskatchewanin Sports Hall of Fameen, Saskatoonin Sports Hall of Fameen ja Trapammunnan Hall of Fameen.
Genereux sai kandidaatin tutkinnon Saskatchewanin yliopistosta ja opiskeli lääketiedettä McGill'in yliopistossa. Genereux on kanadalais-yhdysvaltalaisen näyttelijän Brendan Fraserin eno.
Dunfermlinen palatsi

Dunfermlinen palatsi () on raunioitunut skotlantilainen kuninkaallinen palatsi, joka sijaitsee Dunfermlinessa, Fifessä. Vaikka rakennuksista ovat säilyneet ehjinä vain keittiö, kellari ja etelämuuri, rauniot ovat tärkeä matkailunähtävyys.
Dunfermlinen palatsin historia on osa Dunfermlinen luostarin ja luostarikirkon (engl. "Dunfermline Abbey") historiaa. Luostarin tiloissa on todennäköisesti alusta alkaen ollut asunto kuninkaallisia varten. Se on ollut monien skotlantilaisten kuninkaallisten suosikkipaikka sekä monen kuninkaan syntymäpaikka. Ensimmäiset asiakirjalähteet ovat peräisin Skotlannin itä- ja eteläosia hallinneen Malcolm III:n ajalta, 1000-luvulta.
Historia.
Vuonna 1303 Edvard I:n englantilaiset sotajoukot tuhosivat luostarin asuinrakennukset, mutta säästivät sen kirkon. Vuosia vaatineet uudelleenrakennustyöt aloitettiin pian. Niitä avusti kuningas Robert I, joka tuli myös haudatuksi Dunfermlineen vuonna 1329.
Kun vuodesta 1488 alkaen hallinnut kuningas Jaakko VI rakennutti palatsin uudelleen vuonna 1500, se sijoitettiin luostarikirkon yhteyteen. Palatsi yhdistettiin kiinteästi luostarin rakennuksiin holvatun porttikaaren yläpuolelle rakennetulla porttirakennuksella, joka on edelleen jäljellä. Sotaisten vuosien jälkeen luostarin kehitys jatkui rauhassa, kunnes reformaatio alkoi vaikuttaa Skotlannissa vuodesta 1560 lähtien. Silloin lähes 500 vuotta toiminut uskonnollinen yhteisö loppui munkkien jättäessä luostarin.
Dunfermlinen palatsi palveli kuninkaallisena asuntona koko 1500-luvun: Jaakko IV, Jaakko V, kuningatar Maria Stuart ja Jaakko VI viettivät kaikki siellä pitkiä aikoja.
Vuonna 1603 itsenäinen Skotlannin kuningaskunta muodosti personaaliunionin Englannin kuningaskunnan kanssa ja Skotlannin kuningas Jaakko VI nousi myös Englannin kuninkaaksi nimellä Jaakko I. Kuninkaan ja hänen perheensä muutettua Dunfermlinestä Lontooseen palatsi menetti suosionsa ja siinä asuttiin vain ajoittain. Palatsia korjattiin vuonna 1633 Kaarle I:n kruunajaisia varten, mutta hänen vierailunsa synnyinlinnaan jäi lyhyeksi.
Viimeinen linnaa asuttanut kuningas oli Kaarle II, joka viipyi Dunfermlinessa vuonna 1650 juuri ennen Inverkeithingin eli Pitreavien taistelua. Palatsin viimeiseksi kuninkaalliseksi vieraaksi jäi Kaarle II vuonna 1651. Pian sen jälkeen palatsi hylättiin Skotlannin jouduttua Oliver Cromwellin puritaanisen hallinnon alle. Palatsi rappeutui ja viimeistään vuonna 1708 se oli ilman kattoa.
Luostarikirkko toimii edelleen kirkkona, vaikkakin alkuperäisen kirkon raunioituneen itäpään paikalle vuonna 1821 rakennetuissa tiloissa.
Jean Seignalet

Jean Seignalet (9. lokakuuta 1936 – 13. heinäkuuta 2003) oli ranskalainen kirurgi. Hän sai immunologian tutkimuksen alalla merkittäviä tutkimustuloksia, joilla on merkitystä ravitsemuksen kannalta. Ne johtivat hänet – tieteellisestä näkökulmasta kiistanalaisiin – päätelmiin ruokavalion merkityksestä eräissä taudeissa. Hän teki potilaillaan kokeita tarjoamalla heille ravintomallin, jota hän nimitti ”hypotoksiseksi”.
Seignalet on kirjoittanut 230 englanniksi ja ranskaksi julkaistua julkaisua, muun muassa kudossopeutuvuudesta.
Neo (kieli)

Neo eli neu on kansainvälinen apukieli, jonka kehitti italialaissyntyinen belgialainen diplomaatti Arturo Alfandari (1888–1969).
Arturo Alfandari esitteli neon kielen ideansa ensi kerran vuonna 1937, mutta kieli sai laajempaa huomiota osakseen vasta vuonna 1961, kun Alfandari julkaisi oppikirjan "Cours Practique de Neo" ja viisi vuotta myöhemmin englanninkielisen version "The Rapid Method of Neo". Julkaisuihin sisältyi kaksikieliset sanastot, joiden laajuus on noin 75 000 sanaa.
Jonkin aikaa 1960-luvulla vaikutti siltä, että neo voisi kilpailla sellaisten keinotekoisten kielten kuin esperanton ja idon kanssa, mutta Adalfarin kuoleman jälkeen neo pitkälti unohdettiin.
Neon kieliopin rakenteessa näkyy esperanton ja idon vaikutusta, ja lyhyet yksitavuiset sanat noudattelevat volapükin esikuvaa. Sanavartalot ovat usein peräisin romaanisista kielistä. Oikeinkirjoitus noudattaa espanjan mallia, ja sanat lausutaan siten kuin ne kirjoitetaan. Neon kielioppi on varsin yksinkertainen, ja sen yleiskatsaus mahtuu kahdelle sivulle.
Na Patro ki sar in cel,
siu ta nom santat.
Venu ta regno.
Siu fat ta vol,
asben in cel, as on ter.
Na shakida pan ne diu oje.
E ne pardonu na debos,
as nos pardonar na deberos.
E no ne induku in tentado,
mo ne fridu da mal.
1 un, 2 du, 3 tre, 4 qar, 5 qin, 6 sit, 7 sep, 8 ot, 9 non, 10 is
11 isun, 12 isdu
20 duis, 21 duisun, ... 30 treis, 40 qaris
100 ek, 1000 mil
5184 qinmil ek otisqar
3522 tremil qinek duis du
Saksankurjenmiekka

Saksankurjenmiekka ("Iris germanica") on koristekasvina viljelty kurjenmiekkalaji. Se on monilajikkeinen ja ehkä risteymäsyntyinen kasvi, joka on alkuperältään euraasialainen, mahdollisesti kaakkoiseurooppalainen.
Ulkonäkö ja koko.
Saksankurjenmiekka kasvaa 30–90 senttimetriä korkeaksi. Sen maavarsi on paksu ja suikertava. Miekkamaiset lehdet ovat väriltään sinivihreät, 2–4 cm leveät. Saksankurjenmiekalla on 2–4 kukkaa, jotka ovat lähes 10 cm leveät. Kukan ulkokehälehdet ovat pyöreäkärkiset ja väriltään yleensä punavioletit. Sisäkehälehdet ovat pystyt, vastapuikeat ja poimureunaiset. Kukan väri vaihtelee lajikkeen mukaan. Sen eri värejä voivat olla tummanvioletti, vaaleansininen, punainen, keltainen ja valkoinen. Saksankurjenmiekan kota on kolmisärmäinen ja 4–5 cm pitkä.
Siperiankurjenmiekka

Siperiankurjenmiekka ("Iris sibirica") on Keski- ja Itä-Euroopassa alkuperäisenä kasvava koristekasvina viljelty kurjenmiekkalaji.
Ulkonäkö ja koko.
Siperiankurjenmiekka kasvaa 40–120 senttimetriä korkeaksi. Sen maavarsi on lyhyt ja suikertava. Lehdet ovat väriltään vihreän sinivihreät, 2–10 millimetriä leveät. Siperiankurjenmiekalla on 1–3 pitkäperäistä kukkaa. Ne ovat 6–7 cm leveät ja väriltään sinivioletit. Kukan ulkokehälehdet ovat kärjestään pyöreät. Sisäkehälehdet ovat pystyt ja leveän suikeat. Siperiankurjenmiekan kotahedelmä on kolmisärmäinen ja 3–4 cm pitkä.
Mons Lactariuksen taistelu

Mons Lactariuksen taistelu käytiin lokakuussa 552 Campaniassa, Italiassa. Taistelussa itäroomalainen sotapäällikkö Narses kukisti ostrogoottien kuningas Tejan johtaman armeijan. 
Itä-Rooman valtakunta oli vuodesta 535 lähtien käynyt sotaa Italian ostrogootteja vastaan. Roomalaiset olivat sotapäällikkö Belisariuksen johdolla vallanneet suuren osan Italiasta vuoteen 540 mennessä, mutta vuonna 541 goottien kuninkaaksi valittu Totila onnistui valtaamaan melkein kaikki menetetyt alueet takaisin. Kesällä 552 itäroomalainen sotapäällikkö Narses kukisti Totilan Taginaen taistelussa, jossa tämä haavoittui kuolettavasti. Henkiinjääneet gootit valitsivat uudeksi kuninkaakseen Totilan lähimmän miehen Tejan, joka kohtasi Narseksen armeijan uudelleen saman vuoden lokakuussa Mons Lactarius -vuorella (nykyinen Monti Lattari, lähellä Vesuviusta) Campaniassa, Etelä-Italiassa. Taistelu kesti kaksi päivää ja sen aikana Teja sai surmansa. Lopulta gootit antautuivat ja Narses antoi heidän lähteä Italiasta.
Knut Holmqvist

Knut Anders Holmqvist (15. heinäkuuta 1918 Trollenäs – 28. elokuuta 2000 Rydsgård) oli ruotsalainen kilpa-ampuja ja olympiamitalisti.
Helsingin 1952 olympialaisissa Holmqvist voitti hopeaa trapissa. Hänen yhteistuloksensa oli 191, joka koostui ensimmäisen päivän 95 ja toisen päivän 96 osumasta. Hän hävisi kullan Kanadan George Genereuxille yhdellä osumalla.
Maailmanmestaruuskisoissa samana vuonna Holmqvist voitti pronssia ja saavutti maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa. 1954 joukkue voitti hopeaa.
Vuoden 1956 olympiakisoissa Holmqvist oli edelleen mukana ja sijoittui seitsemänneksi.
Kevätsahrami

Kevätsahrami ("Crocus vernus") on varhain keväällä kukkiva koristekasvina viljelty sahrami- eli krookuslaji. Sitä tavataan luonnonvaraisena Keski- ja Etelä-Euroopassa.
Ulkonäkö ja koko.
Kevätsahrami kasvaa 5–15 senttimetriä korkeaksi. Sen mukulamainen maavarsi on 0,8–2 cm leveä. Kevätsahramin tyvilehdet ovat tuppimaiset ja kasvulehdet kirkkaanvihreät. Vihreät lehdet ovat 2–6 millimetriä leveät, kukkia lyhyemmät. Kukka on 4–8,5 cm leveä. Sen kehälehdet ovat väriltään tummansiniset-laventelinsiniset, raidalliset tai valkoiset. Kotahedelmä on soikea ja 1,5–2 cm pitkä.
Kaupunginpuisto (Budapest)

Kaupunginpuisto () on suuri julkinen puisto ja suosittu vapaa-ajanviettopaikka Budapestissa. Puiston laidalla on Sankarien aukio, mistä Andrássy út -katu kulkee suoraan Pestin keskustaan. Kaupunginpuiston pinta-ala on 100 hehtaaria ja se on Budapestin suurimpia puistoja.
Budapestin Kaupunginpuisto on maailman vanhimpia julkisia puistoja. Sen paikalla ollut suo kuivattiin 1700–1800-luvuilla ja muutettiin englantilaistyyliseksi puistoksi. Puistossa ja sen ympäristössä tehtiin suuria muutostöitä vuoden 1896 unkarilaisten maahantulon tuhatvuotisjuhlia ja maailmannäyttelyä varten, jolloin Sankarien aukio ja Andrássy út rakennettiin. Puistoon pystytettiin näyttelytilaksi Vajdahunyadin linna, jossa toimii nykyään Unkarin maatalousmuseo.
Kaupunginpuistossa on muun muassa tekojärvi, joka toimii talvisin luistinratana, kylpylä, huvipuisto, sirkus, eläintarha ja liikennemuseo. Puistossa on myös pieni kasvitieteellinen puutarha. Siellä kasvavista puista voidaan mainita libanoninsetri, harmaapihta, neidonhiuspuu, espanjanpihta, kreikanpihta, ambrapuu ja punavaahtera.
HMS Leeds Castle (P258)

HMS Leeds Castle (viirinumero P258) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Castle-luokan ulkovartiolaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 8. elokuuta 1979 Hall, Russell and Companyltä Aberdeenistä, missä köli laskettiin 18. lokakuuta. Se laskettiin vesille 29. lokakuuta 1980 kumminaan laivastoministeri Keith Speedin puoliso Lady Speed ja valmistui 29. lokakuuta 1981.
Palvelus.
Alus lähti 29. huhtikuuta 1982 Portsmouthista Falklandin sotaan päällikkönään komentajakapteeni Colin Hamilton ja saapui viikkoa myöhemmin Ascensionille, mistä se jatkoi etelään. Alus oli yhteysaluksena South Georgialla, mistä se lähti 22. toukokuuta "Queen Elizabeth II:n" saattajana Ascensionille vartiolaivaksi.. Alus lähti paluumatkalle heinäkuussa 1982.
Alus oli tämän jälkeen Britteinsaarten kalastusvesien valvonnassa sekä vartiolaivana Falklandeilla. Vuonna 2000 alus oli kahdeksan kuukautta modernisoitavana, mistä se palasi palvelukseen alkuvuodesta 2001. Alus saapui 8. elokuuta 2005 viimeisen kerran Portsmouthiin Falklandinsaarilta, josta sisaralus "HMS Dumbarton Castle" oli sen vapauttanut. "Leeds Castle" myytiin huhtikuussa 2010 sisaraluksensa kanssa Bangladeshille. Alus lähti 14. toukokuuta hinauksessa A&amp;P Groupille Newcastle-upon-Tyneen modernisoitavaksi, mikä valmistui joulukuussa 2010.
Alaskan hallinnollinen jako

Alaska on jaettu borougheihin, eli piirikuntiin. Poikkeuksellisesti piirikunnat eivät kata koko osavaltion aluetta, vaan niiden ulkopuolelle jää hallintoalueeton alue, joka on jaettu väestönlaskenta-alueisiin. Piirikuntia on 19 ja väestönlaskenta-alueita 11.
Kuntia Alaskassa on 149.
Hallinto ja tehtävät.
Alaskassa piirikunnat voivat halutessaan ottaa käyttöön paikalliseen autonomiaan oikeuttavan perustamiskirjan, joka paikallisten äänestäjien täytyy sitten hyväksyä. Piirikunnan perustamiskirjasta on käytävä ilmi, kuinka suuri sen vaaleilla valittu valtuusto on. Piirikuntien lakisääteinen tehtävä on julkisten koulujen ylläpitäminen ja kaavoituksesta vastaaminen. Päivähoidon järjestäminen ja sairaaloiden rakentaminen ovat vapaaehtoisia tehtäviä, joita piirikunnat voivat ottaa hoitaakseen. Kirjastotoimesta vastaa sen sijaan osavaltio.
Rohtokuirimo

Rohtokuirimo eli ruijankuirimo ("Cochlearia officinalis") on matalakasvuinen yksi-, kaksi- tai monivuotinen ristikukkaisiin kuuluva ruohokasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Rohtokuirimo kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi. Sen aluslehdet ovat pitkäruotiset, muodoltaan soikeat–munuaismaiset. Varsilehdet ovat sepiviä ja tylpänpuikeita. Rohtokuirimon kukat ovat pieniä ja valkoisia. Lidut ovat soikeita, 4–6 millimetriä pitkiä. 
Rohtokuirimo Suomessa.
Suomessa rohtokuirimo kasvaa merenrannoilla ja kylissä talojen vieressä. Se esiintyy ainoastaan Utsjoella Tenojoen varrella, missä kasvi on vakiintunut tulokas. Siitä ei ole lainkaan havaintoja 1950-luvun jälkeen.
Paini kesäolympialaisissa 1976 – kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg

Kreikkalais-roomalaisen painin sarjaan 57 kg Montrealin olympiakisoissa 1976 osallistui 17 painijaa, jokaisen edustaessa eri maata. Kilpailusta putosi kun kilpailija sai 6 miinuspistettä täyteen tappioon päättyneessä ottelussa. Miinuksia tuli tappiosta 3–4. Voitosta seurasi 0–1. Kolmen parhaan keskinäiset ottelut ratkaisivat lopulliset sijoitukset. Kilpailut käytiin Maurice Richard Arenassa 20.–24. heinäkuuta.
Mitaliottelut.
Ukkolan ja Mustafinin välinen ottelu kilpailun 2.kierrokselta laskettiin mukaan mitaliottelujen pisteisiin.
Sibeliuspuiston minigolf

Sibeliuspuiston minigolf sijaitsi Helsingissä Sibeliuksenpuistossa. Rata lopetti toimintansa toukokuussa 2018 ja ennen lopettamistaan se oli Suomen vanhin toiminnassa ollut minigolfrata. Sen rakensi 1952 kristillinen teekkarijärjestö Ristin Kilta.
Historia.
Alun perin Ristin killan minigolfradat rakennettiin varainkeruuta varten. Kiltalaiset halusivat Otaniemeen avattuun teekkarikylään oman kappelin ja eräs kiltalainen, Eric Schalin, tuli ehdottaneeksi minigolfradan perustamista varainhankinnan avuksi. Hän oli tutustunut peliin Englannissa ja huomannut niiden olleen suosittuja ulkomailla.
Ristin kilta rakennutti XV Olympia 1952 -toimikunnan tukemana kaksi rataa: ensimmäisen Eläintarhantien varteen ja toisen Sibeliuksenpuistoon. Radat saavuttivat nopeasti suosiota, mutta Eläintarhantien rata purettiin jo samana vuonna.
Radat.
Sibeliuspuiston minigolfissa oli 18 rataa. Minigolfin radat eivät olleet kilparatoja, vaan teekkareiden itse suunnittelemia ja siten kilparatoja monipuolisempia.
Minigolfin toiminta nykyään.
Ristin kilta ylläpitää Sibeliuspuiston minigolfrataa yhä pääosin talkoovoimin. Radan tuotto ohjataan nykyisin hyväntekeväisyyteen.
Stubai

Stubai on jäätikkö Itävallan Tirolissa.
Talviurheilukeskus.
Stubain jäätiköllä pääsee laskettelemaan ympäri vuoden. Hissillä pääsee 3 212 metrin korkeuteen. Alimmat hissiasemat ovat 1 750 metrin korkeudella. Koko Stubaitalin laakson alueella on hoidettuja rinteitä 147 kilometriä.