tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valmet 555

Valmet 555 on Valmetin eli Valtion metallitehtaiden valmistama traktori. Sen moottori on kolmisylinterinen nelitahtidieselmoottori. Tehoa vakiona Valmetissa on 72 hevosvoimaa. Valmet 555:tä valmistettiin vuosina 1990–1992. Lyhyen nokkansa ansiosta se on erinomainen etukuormaintraktori, tosin pienehkö hydraulipumppu asettaa omat rajoitteensa.
Historia.
Valmet 555 sai alkunsa vuoden 1989 lopulla, kun esiteltiin uusi Power Plus -sarja, ja Valmet 455, joka oli Valmet 555 esikuvana. Moottorit olivat alle 100-hevosvoimaisia ja kolmisylinterisiä. Valmet 555 on 205-555 malliston suurin traktori. Valmet 555 ilmestyi kesällä 1990 malliston ”lippulaivaksi” keraamisellakin kytkimellä höystettynä.
Gustav Wilhelm af Tibell

Gustav Wilhelm af Tibell (1772–1832) oli ruotsalainen sotilas, joka ylennettiin kenraaliluutnantiksi 1824. Hän osallistui , oli insinööriupseeri ranskalaisten joukoissa Italiassa 1798–1803 ja palasi Ruotsiin 1808 armeijan ja laivaston vt. yliajutantiksi. Kustaa IV Aadolf hylkäsi hänen sodankäyntiehdotuksensa, jolloin hän erosi 1809. Vuonna 1811 hänestä tuli insinöörikunnan päällikkö, mutta hänet erotettiin 1812, kun häntä epäiltiin ranskalaismieliseksi. Hän sai kuitenkin hyvityksen 1814 ja liittyi jälleen armeijaan. Vuonna 1824 hänestä tuli sotakollegion presidentti.
New York, New York (kappale)

New York, New York on John Kanderin säveltämä ja Fred Ebbin sanoittama musiikkikappale vuoden 1977 elokuvasta "New York, New York". Kappaleen lauloi elokuvassa Liza Minnelli ja suursuosioon sen nosti Frank Sinatra vuoden 1980 levytyksellään.
Kappale syntyi muiden "New York, New York" -elokuvaan tehtyjen laulujen jälkeen. Kander ja Ebb esittivät säveltämänsä kappaleet ohjaaja Martin Scorseselle ja elokuvan näyttelijöille, Liza Minnellille ja Robert De Nirolle. De Niron mielestä elokuva tarvitsi vahvemman nimikappaleen ja hän pyysi Kanderia ja Ebbiä yrittämään uudelleen, mikä suututti ja loukkasi kokenutta lauluntekijäkaksikkoa. He kuitenkin suostuivat tekemään uuden ehdotuksen nimikappaleeksi. Lopullisesta ”New York, New York” -kappaleesta tuli elokuvan menestynein laulu.
Pormestari Edward I. Koch nimesi kappaleen New Yorkin viralliseksi tunnuslauluksi vuonna 1985.
Monacon Grand Prix 2013

Monacon Grand Prix 2013 (virallisesti Formula 1 Grand Prix de Monaco 2013) oli Formula 1 -kauden 2013 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 26. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa.
Kilpailun voitti Nico Rosberg, jonka isä Keke Rosberg voitti kilpailun myös vuonna 1983. Kilpailu keskeytettiin hetkellisesti kierroksella 44 Pastor Maldonadon, Max Chiltonin ja Jules Bianchin rajun kolarin vuoksi. Nico Rosbergin voitto oli hänen uransa toinen.
Kilpailu.
Kilpailun lähdössä Mercedeksen Nico Rosberg ja Lewis Hamilton pystyivät pitämään kärkisijoituksensa ja heidän ensisijaisena tavoitteenaan oli säästää renkaitaan kilpailun aikana. Kilpailun ajettujen kierrosten määrän lähestyessä kolmeakymmentä radalle otettiin turva-auto, koska Ferrarin Felipe Massa keskeytti ulosajon seurauksena. Tämän seurauksena Mercedes joutui muuttamaan kilpailutaktiikkaansa ottamalla molemmat kuljettajansa renkaanvaihtoon, jolloin Hamilton menetti aikaa odottaessaan omaa vuoroansa. Hamilton joutui renkaanvaihtonsa jälkeen taistelemaan sijoituksista Red Bullin Mark Webberiä vastaan. 
Kierroksella 45 Williamsin Pastor Maldonado ja Marussian Max Chilton kolaroivat keskenään, joista Maldonado joutui keskeyttämään kilpailunsa, ja kolarivaurioiden vuoksi kilpailu keskeytettiin punaisilla lipuilla. Uusintalähdössä Force Indian Adrian Sutil ohitti Fernando Alonson ja Jenson Buttonin Loews-mutkassa ja hän sijoittui viidenneksi.
Kymmenen kierrosta ennen maaliin ajamistaan Lotuksen Kimi Räikkönen kolaroi McLarenin Sergio Pérezin kanssa, minkä vuoksi hän joutui tekemään ylimääräisen varikkopysähdyksen, mutta hän onnistui vielä nousemaan viimeiselle pistesijoitukselle. Rosberg voitti kilpailun, Red Bullin Sebastian Vettel oli toinen ja Red Bullin Webber kolmas.
Napoleonin pisteet

Napoleonin pisteet liittyvät geometriassa kolmioihin ja siellä erityisesti Napoleonin lauseena tunnettuun konstruktioon. Siinä kolmion sivuille piirretään tasasivuiset kolmiot siten, että niiden sivut yhtyvät alkuperäisen kolmion kanssa ja kolmioiden vapaat kärjet osoittavat ulospäin kolmiosta. Kun kolmion kärjet yhdistetään janoilla vastaisen sivun tasasivuisen kolmion keskipisteeseen eli painopisteeseen, leikkaavat janat ensimmäisessä Napoleonin pisteessä . Piirroksissa tätä merkillistä pistettä merkitään usein kirjaimella N, ja se on luetteloitu "Kimberlingin merkillisten pisteiden luettelossa" tunnuksella formula_1.
Ensimmäinen Napoleonin piste.
Ensimmäisen Napoleonin pisteen trilineaariset koordinaatit ovat
formula_2 
ja barysentriset koordinaatit ovat
formula_3 
Toinen Napoleonin piste.
Toinen Napoleonin piste liittyy "Napoleonin lauseen" konstruktion muunnelmaan, jossa tasasivuisten kolmioiden vapaat kärjet on käännetty kolmiossa sisällepäin. Kun kolmion kärjet yhdistetään vastaisten sivujen tasasivuisten kolmioiden keskipisteisiin janalla, leikkaavat ne "toisessa Napoleonin pisteessä". "Kimberlingin merkillisten pisteiden luettelossa" sitä merkitään tunnuksella formula_4.
Toisen Napoleonin pisteen trilineaariset koordinaatit ovat 
formula_5 
ja barysentriset koordinaatit ovat
formula_6 
Historia.
Kuten myös epäillään Napoleonin lauseen kohdalla, on esitetty lukuisia väitteitä, ettei Napoleon Bonaparte olisi keksinyt "Napoleonin pisteitä". Silti on jäänyt hämärän peittoon, kuka sen todellisuudessa olisi keksinyt.
Martti Tolpo

Martti Tolpo (1749–1806) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hän suunnitteli muun muassa Lopen kirkon, joka paloi 1856, Hausjärven kirkon (1789) ja Janakkalan ja Pyhäjärven (Ul., nyk. Karkkila) tapulit. Lisäksi hän uudisti ja laajensi Rengon keskiaikaista kivikirkkoa 1783 ja Kirkkonummen keskiaikaista kivikirkkoa 1797–1798. 
Merkittäviä kirkonrakentajia olivat myös hänen poikansa Axel Magnus Tolpo ja tämän poika Theodor Johannes Tolpo.
Martti Tolpon suunnittelu- ja rakennustöitä:
Liuskekaasu

Liuskekaasu on kalkki- ja liuskekiven huokosista porattavaa tavallista maakaasua. Liuskekaasua porataan vesisärötystekniikalla. Liuskekaasun hyödyntäminen on vasta aluillaan. Yhdysvalloista alkaneen liuskekaasubuumin uskotaan mullistavan koko maailman energiamarkkinat.
Liuskekaasuvarat.
Liuskekaasuvarojen määrä maailmassa on vielä osittain tuntematon, mutta tunnetut varat ovat yhteensä noin 325 biljoonaa kuutiometriä . Maailman suurimmat liuskekaasuvarannot on löydetty Kiinasta. Niiden hyödyntämisen aloittamisen uskotaan lisäävän Kiinan kansainvälistä kilpailukykyä tulevaisuudessa. Euroopan liuskekaasuvarantojen (etenkin Puolassa, Ranskassa ja Norjassa) ei katsota olevan hyödynnettävissä lähitulevaisuudessa.
Hinta.
Liuskekaasun hinta Yhdysvalloissa on noin neljännes maakaasun hinnasta Euroopassa. Tämä parantaa Yhdysvaltain kilpailukykyä energiaintensiivisillä tuotannonaloilla, kuten kemian-, metsä- ja metalliteollisuudessa. 
Ympäristö.
Liuskekaasu on fossiilinen polttoaine, siinä missä normaali maakaasukin. Kuitenkin esimerkiksi Yhdysvallat on pystynyt vähentämään ensi kertaa ilmastopäästöjä siirtymällä kivihiilestä liuskekaasuun.. Liuskekaasun louhinnassa käytettävät kemikaalit saattavat kuitenkin saastuttaa pohjavesiä ja kaasukaivoista syntyy myös metaanipäästöjä . Luonnonsuojelujärjestö WWF kehottaa jättämään liuskekaasuvarannot käyttämättä EU:ssa, niiden kielteisten ympäristövaikutusten takia.
Theodor Johannes Tolpo

Theodor Johannes Tolpo ( 15. syyskuuta 1822 Nummi – 25. maaliskuuta 1868 Liperi) oli suomalainen kirkonrakentaja. Hänen isänsä oli kirkonrakentaja Axel Magnus Tolpo, ja tämän isä Martti Tolpo oli myös kirkonrakentaja.
Theodor Tolpo avioitui rääkkyläläisen Maria Hirvosen kanssa vuonna 1851. Pariskunta muutti asumaan Joensuuhun ja sieltä 1854 Liperiin, jonne he perustivat maatilan. He saivat kahdeksan tytärtä. 
Ura.
Ernst Lohrmannin suunnitteleman Rääkkylän kirkon rakentamista Tolpo johti 1849–1851. Uukuniemen kirkon hän uusi ja rakensi kirkon tapulin 1853. Seuraavana vuonna valmistui hänen johdollaan rakennettu ja Lohrmannin suunnittelema Ruokolahden kirkko.
Axel Magnus Tolpo aloitti Kerimäen kirkon rakennustyöt vuonna 1844. Hän kuoli äkillisesti 1845 ja Theodor Tolpo saattoi kirkon rakennustyöt loppuun. Kirkko valmistui syksyllä 1847.
Kirkot.
Theodor Tolpo toimi useiden kirkkojen rakennustyön johtajana ja johti myös muutaman kirkon korjaustöitä: 
Tolpo teki suunnitelmat Nurmeksen ja Savonrannan kirkkoihin, mutta näitä suunnitelmia ei toteutettu. Uukuniemen vuonna 1797 rakennettu kirkko korjattiin vuonna 1853 Tolpon tekemien suunnitelmien mukaan. Samana vuonna valmistui myös Uukuniemen kellotapuli, jonka Tolpo myös suunnitteli. Tolpo suunnitteli muitakin kellotapuleita, mutta niitä suunnitelmia ei toteutettu.
Onni Tolvanen

Onni Edvard (Eetu) Tolvanen (28. maaliskuuta 1881 Oulu – 25. elokuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen kansansivistyksen edistäjä. 
Tolvasen vanhemmat olivat kansakoulunopettaja, kasvatuslaitoksen johtaja Erik Edvard Tolvanen ja Elisabet Laitinen. Hän pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta vuonna 1900 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1906 sekä filosofian maisteriksi 1937.
Tolvanen toimi Limingan kansanopiston johtajana 1907–1919 ja Kansanvalistusseuran sihteerinä 1921–1943 ja sen kirjeopiston KVSK-Opiston johtajana 1920–1943.
Tolvanen oli naimisissa vuodesta 1907 pankkivirkailija Tyyra Emilia Nyqvistin kanssa.
Venesjärvi

Venesjärvi on noin 450 asukkaan maalaiskylä Kankaanpään alueella. Matkaa Kankaanpään kaupunkiin on 12 kilometriä ja Poriin 45 kilometriä. Kylä tunnetaan aktiivisesta kyläyhdistystoiminnasta, ja kylä on voittanut Satakylät ry:n jakaman vuoden 2008 maakuntakylä -palkinnon. Kylän järven, Venesjärven ympäristöstä löytyy lukuisia kesäasuntoja.
Kylällä toimii alakoulu, päiväkoti, esikoulu ja iltapäiväkerho. Järven rannassa on kaupungin uimaranta ja venelaituri. Kylän keskustan alue on osayleiskaavassa, johon on kaavoitettu uusiakin tonttialueita. Kylässä on jätevedenpuhdistamo sekä kaupungin vesiverkosto.
Venesjärven koulu.
Venesjärvelle perustettiin kansakoulu jo vuonna 1898. Koulurakennuksia on ollut monia, mutta nykyinen kyläkoulu on rakennettu vuonna 1955. Koulun lopettamisesta on keskusteltu monesti, mutta se on saanut jatkaa. Uuden koulun rakentamista on myös mietitty, mutta todennäköisesti se korjataan. Koululla on kolme varsinaista opettajaa. 
Yritykset ja palvelut.
Venesjärvellä on erilaisia yrityksiä:
sekä monia muita yrityksiä.
Lähde:
Abessiniankirjorastas

Abessiniankirjorastas ("Geokichla piaggiae") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Abessiniankirjorastasta tavataan Afrikan itäosissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Afrikankirjorastas

Afrikankirjorastas ("Geokichla gurneyi") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Afrikankirjorastasta tavataan eteläisessä Afrikassa ja Itä-Afrikan eteläosissa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi tai paikallisesti yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Eila Minkkinen

Eila Sisko Minkkinen (s. 12. tammikuuta 1945 Konginkangas) on suomalainen kuvanveistäjä ja hopeaseppä.
Henkilöhistoria ja ura.
Eila Minkkinen syntyi maanviljelijä Alle Minkkisen ja Helmi Sällisen perheeseen Konginkankaan Soskonniemessä. Hänen puolisonsa vuodesta 1978 on rakennusinsinööri Veikko Niinimäki. Minkkinen aloitti opintonsa Taide­teollisen oppilaitoksen ammattikoulun iltakoulussa metallitaiteen osastolla 1961. Samaan aikaan hän oli oppilaana kultasepänverstaassa kolme vuotta. Vuosina 1965–1969 hän opiskeli Taideteollisuusopiston nyk. Aalto Yliopiston Teollisen muotoilun osastolla. Minkkisellä on ollut oma työhuone vuodesta 1969, ensin Helsingissä kolmessa eri osoitteessa ja vuodesta 1980 Vanhassa Raumassa. Aluksi hän valmisti ikivanhalla suuritöisellä repoussé käsityötavalla kookkaita hopeakoruja, joissa oli pakotettuna jokin luotoaihe, kasvoja jne. Seuraavaksi häntä kiinnosti metallien valutekniikka. Ensimmäiset vahasta muovaillut, suomalaisia metsäeläimiä kuvaavat korut on valettu hopeasta, myöhemmin myös pronssista. 1971 hänen ensimmäinen yksityisnäyttelynsä oli HelsingissäTaidesalongin Kellarigalleriassa, jossa esillä oli eläinaiheiset hopeakorut. Niistä tuli yleisön suosikkeja ja ne ovat edelleen pienimuotoisessa tuotannossa. Plastinen sommittelu oli oppiaineena Taideteollisuusopistossa. Savesta tai vahasta muovaillut veistokset ja reliefit valettiin Ateneumin 'kipsikellarissa'. Ensimmäinen omassa ateljeessa tehty veistos oli esillä Nuorten näyttelyssä Helsingin Taidehallissa v.1972. Finnish Desing Centerissä Helsingissä v.1967 Uudet korut näyttelyssä hänen käsin tehdyt hopeakorut herättivät huomiota. Vilkas näyttelytoiminta innosti uusiutumaan aina näyttelyn teeman tai -paikan mukaan. Eri materiaalikokeilujen tuloksena syntyi uusia teoksia ja esim.1986 Helsingissä Galleria 25.ssä Paperikorut -näyttely sai paljon julkisuutta. Repoussé työtavalla tehtyjen isokokoisten (100x200cm) reliefien ja eri pakotus- ja juotostekniikoilla tehtyjen veistosten materiaali on ollut kupari. Ikivanhan repoussé työtavan elvyttämisestä ja uudistamisesta hän sai Valtionpalkinnon 1992.Taide­teollisessa Korkea­koulussa hän toimi tuntiopettajana 1972–1979.
Minkkisen koruja oli esillä Desing Centerin Uudet korut -näyttelyssä Helsingissä1967. Sen jälkeen hänen teoksiaan on ollut esillä noin sadassa yhteisnäyttelyissä Suomessa ja ulkomailla ryhmänäyttelyissä yli kolmessakymmenessä maassa. Yksityisnäyttelyitä on ollut Suomessa 38.
Minkkisellä on useita julkisia teoksia ja hänen teoksiaan on useissa kokoelmissa; Musée des Arts décoratifs Pariisi, Eu.n kokoelma Bryssel (kaksi kuparireliefiä Kesä ja Talvi), Kaup. kokoelma Liége Belgia, Unkarin Taideteollisuumuseo, Budapest. Designmuseo Helsinki,Turun-, Porin-, Rauman-, Lahden-, Kotkan-, Kokkolan-, Rovaniemen-, Äänekosken-, Emil Cedercreutzin-, ja Jyväskylän taidemuseot, sekä Lönnströmin taidemuseo Rauma, Alavuden kaupunki, Lars ja Helena Pahlman nykykorukokoelma, Espoo, Solange Thierry-de St Rapt -nykykorukokoelma Pariisi, Korutaideyhdistyksen kokoelma Lappeenranta, Suomen Lasimuseo Riihimäki.
Palkintoja
Nokia Lumia 925

Nokia Lumia 925 on Nokian valmistama älypuhelin. Sen julkisti Nokia 14. toukokuuta 2013. Puhelimessa on alumiinirunko, joka tekee siitä erityisen kestävän. Euroopassa myynti alkoi ensin Britanniassa, Saksassa ja Italiassa. Suomessa myynti alkoi 15. elokuuta 2013 Nokian omassa myymälässä.
Kesäkuussa 2014 tuli päivitys Windows Phone 8.1
Australiankirjorastas

Australiankirjorastas ("Zoothera lunulata") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Australiankirjorastas tavataan Australiassa. Lajin kannaksi arvioidaan 12 000 pesivää yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lisääntyminen.
Australiankirjorastas rakentaa kupinmuotoisen pesänsä puun oksalle. Pesä voi sijaita melko lähellä maata tai 15 metrin korkeudessakin. Molemmat emot osallistuvat poikasten hoitamiseen.
Ravinto.
Australiankirjorastas käyttää ravinnokseen pieniä selkärangattomia, joita se etsii maasta.
Gunārs Skvorcovs

Gunārs Skvorcovs (s. 13. tammikuuta 1990 Saldus, Latvia) on latvialainen jääkiekkohyökkääjä, joka pelaa KHL-seura Dinamo Riiassa.
Skvorcovs aloitti uransa Liepājas Metalurgsin joukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Latvian pääsarjassa jo 14-vuotiaana. Skvorcovs edusti Liepājas Metalurgsia aina kauteen 2012–2013 saakka, jolloin hän siirtyi KHL-liigan Dinamo Riian riveihin.
Skvorcovs on edustustanut Latvian maajoukkuetta alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2008, nuorten MM-kisoissa 2008, 2009 ja 2010 sekä aikuisten MM-kisoissa 2012 ja 2013.
CLP-asetuksen mukaiset varoitusmerkinnät

Sellaisten kemikaalien, jotka on luokiteltu vaarallisiksi ja jotka kuuluvat REACH-asetuksen piiriin, toimittajan tulee tiedottaa kyseisen kemikaalin vaaroista CLP-asetuksen mukaisilla varoitusmerkinnöillä. Asetus vaatii, että aineiden tai niitä sisältävien seosten merkinnöistä on käytävä ilmi CLP-asetuksen mukaiset tiedot.
Aineet on täytynyt luokitella, merkitä ja pakata CLP-asetuksen mukaisesti 1.12.2010 alkaen. Seosten osalta CLP-asetuksen mukaiselle luokitukselle, merkinnöille ja pakkaamiselle on siirtymäaikaa 1.6.2015 asti.
CLP-asetuksella pannaan EU:ssa täytäntöön maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu kemikaalien luokitus- ja merkintäjärjestelmä GHS. Järjestelmän tavoitteena on, että kemikaalien luokituksessa ja merkinnöissä käytettäisiin samoja periaatteita koko maailmassa, jolloin kemikaaliturvallisuus paranee ja kemikaalikauppa yli rajojen helpottuu.
Vakioidut varoitusmerkit.
CLP-asetus määrää käytettäväksi vakioituja varoitusmerkkejä. Varoitusmerkin on oltava kärjellään oleva neliö, jossa on musta symboli valkoisella taustalla sekä punainen kehys. Merkin on oltava riittävän leveä näkyäkseen selvästi. Asetuksessa on myös säädetty vaatimuksia varoitusetikettien ja varoitusmerkkien vähimmäismitoille sekä varoitusmerkkien muodolle ja värille pakkauksissa.
Varoitusmerkit luokitellaan vaaran mukaan fysikaalisiin vaaroihin, terveydelle aiheutuviin vaaroihin, ympäristölle aiheutuviin vaaroihin sekä muihin vaaroihin. Aineita ja seoksia, joiden ominaisuudet täyttävät tietyt vaaroihin liittyvät kriteerit, pidetään vaarallisina ja ne on luokiteltava ja merkittävä luokitusta vastaavalla varoitusmerkillä. Kutakin vaaraluokkaa, vaaraluokan jaottelua ja vaarakategoriaa vastaa tietty varoitusmerkki.
Varoitusetiketit.
Varoitusetiketeille on asetettu muun muassa seuraavia vaatimuksia :
Muutokset vanhaan järjestelmään.
Suurimmat muutokset vanhaan tapaan verrattuna ovat muutokset merkeissä, R- ja S-lauseiden korvaaminen uusilla ja huomiosanat. Lisäksi uusi tapa tuo käyttöön lisää luokkia ja kategorioita, sekä tämän vuoksi enemmän raja-arvoja ja erilaisia luokituskriteerejä.
Uudet varoitusmerkit ovat hajoava ihminen, jolla osoitetaan vakava terveysvaikutus, huutomerkki joka vastaa osittain ennenkin käytössä ollutta Andreaan ristiä sekä varoitusmerkki paineen alaisista kaasuista.
Edellisessä tavassa käytössä olleet R- ja S-lauseet korvataan H- ja P-lausekkeilla. Lausekkeiden tarkoituksena on antaa lisätietoa varoitusmerkin lisäksi varoitusetiketeissä. H- eli vaaralauseke antaa lisätietoja aineen vaarallisuudesta. Sillä voidaan täydentää merkin tietoa, esimerkiksi: H202 Räjähde; Vakava sirpalevaara. P- eli turvalauseke lisää puolestaan käyttöturvallisuuteen liittyviä huomioita pakkaukseen, kuten esimerkiksi: P273; Vältettävä päästämistä ympäristöön.
Uutena asetuksessa on huomiosanojen käyttäminen. Käytettävät huomiosanat ovat "Vaara" ja "Varoitus". Kun aineen luokitus tiedetään tarvittava huomiosana saadaan selville CLP-asetuksen mukaisesta taulukosta. Samasta taulukosta saadaan aineelle myös varoitusmerkit, kaikki H-lauseet ja tarvittavat P-lausekkeet.
Simon Tolpo

Simon Tolpo (Tålpo) eli "Simon Johannis, Aboensis" (9. lokakuuta 1652 Turku – 5. heinäkuuta 1711 Naantali) oli suomalainen kirkkoherra ja Turun akatemian teologian, logiikan ja metafysiikan professori.
Tålpon vanhemmat olivat porvari Johan Eriksson Tolpo (k. 1681) ja tämän ensimmäinen puoliso Katarina Eskilsdotter Miltopaeus. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1666. Tålpo valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteriksi 1677, ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1690.
Tålpo oli Turun akatemian toisena filosofian apulaisena vuodesta 1675, logiikan ja metafysiikan professorina vuodesta 1679, kolmantena teologian professorina vuodesta 1700 ja toisena teologian professorina vuodesta 1706. Hän oli samalla palkkapitäjänsä Piikkiön kirkkoherrana vuodesta 1690, Naantalin ja Raision kirkkoherrana vuodesta 1700 sekä Turun tuomiokapitulin jäsenenä vuodesta 1695. Tålpo toimi Turun akatemian rehtorina kahteen otteeseen 1688–1689 ja 1706–1707.
Tålpo oli naimisissa 1679–1697 Katarina Eriksdotter Helsingin (k. 1697) ja vuodesta 1698 Sara Lietzenin kanssa.
Nils Magnus Tolpo

Nils Magnus Tolpo (2. joulukuuta 1770 Köyliö – 17. kesäkuuta 1853 Tammela) oli suomalainen kirkkoherra ja teologian tohtori.
Henkilöhistoria.
Tolpon vanhemmat olivat Pirkkalan kirkkoherra Mårten Tolpo (1726–1805) ja Eva Katarina Belin. Hän kävi Porin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1787. Tolpo valmistui Turun akatemiasta filosofian maisteirksi 1792 ja hänet vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1801. Hänestä tuli teologian tohtori 1831 ja riemumaisteri 1844.
Tolposta tuli Turun akatemian psykologian dosentti vuonna 1795 ja metafysiikan dosentti vuonna 1799. Hän toimi logiikan ja metafysiikan vt. professorina 1804 ja 1805 sekä oli samalla Turun tuomiokapitulin amanuenssina vuodesta 1795, varanotaarina vuodesta 1802 ja notaarina vuodesta 1804. Vuonna 1809 Tolposta tuli Tammelan kirkkoherra ja vuonna 1811 lääninrovasti ja Hämeenlinnan koulujen tarkastaja. Hän laati vuonna 1807 Turun hiippakunnan ensimmäisen matrikkelin ja julkaisi muutamia suomenkielisiä kirjoja. Hän vastusti kirjoituksellaan Åbo Tidningar lehdessä J. V. Snellmanin kansallisuusohjelmaa ja sai sen ansiosta osakseen pilkkanimen.
Musoma

Musoma on kaupunki Tansaniassa. Vuonna 2012 kaupungissa oli 134 327 asukasta. Musoma on Maran alueen hallinnollinen pääkaupunki.
Kaupunki sijaitsee Pohjois-Tansaniassa Victoriajärven itärannalla, lähellä Kenian ja Ugandan rajaa.
Lumia

Lumia on Suomessa käytetty naisen etunimi. Sen voidaan katsoa pohjautuvan nimeen Lumi. 
Digi- ja väestötietoviraston etunimitilaston mukaan Lumia-nimeä on annettu Suomessa lapsille jo 1900-luvun alkupuoliskolla. Laajaan suosioon se on kuitenkin noussut vasta uudella vuosituhannella. Lumia on vuoteen 2020 mennessä ollut virallisena etunimenä yli 1 300 naisella tai tytöllä, joista suurin osa (yli 1 200) on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla. Pelkästään vuonna 2010 Lumian sai ensimmäiseksi etunimekseen 70 tyttöä.
Lumialla ei ole nimipäivää almanakassa.
Juha Granath

Juha Granath (s. 6. helmikuuta 1953) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt muun muassa Yleisradion ajankohtaistoimituksessa.
Granath teki Yleisradion "Silminnäkijä"-ohjelmaa vuodesta 1998 lähtien. Lisäksi hän oli toimittajana "Ajankohtaisessa kakkosessa". Granath on tullut tunnetuksi muun muassa Olkiluoto 3 -ydinvoimalan rakennushankkeeseen liittyvistä epäselvyyksistä kertovista raporteistaan.
Porista kotoisin oleva Granath on pelannut myös jalkapalloa. Vuonna 1970 hän voitti A-nuorten Suomen mestaruuden Porin Ässien joukkueessa. Hän pelasi myös yhden SM-sarjaottelun Ässissä kaudella 1969 ja edusti myöhemmin I ja II divisioonissa Ässien lisäksi Porin Palloseura ja Musan Salamaa 1970-1974.
Félix Ramananarivo

Félix Ramananarivo MS (19. toukokuuta 1934 Belanitra – 12. toukokuuta 2013) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. elokuuta 1965 ja nimitettiin Antsirabén hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. kesäkuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Jean-Guy Rakodondravahatra, jota avustivat Philibert Randriambololona ja Alwin Albert Hafner.
Ramananarivo jäi eläkkeelle 13. marraskuuta 2009, jolloin hänen seuraajakseen Antsirabén piispana nimitettiin Philippe Ranaivomanana.
George Bryant

George Philip ("Phil") Bryant (22. helmikuuta 1878 Melrose, Massachusetts – 18. huhtikuuta 1938 Marshfield, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen jousiampuja. Vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa hän voitti kaksi kultamitalia ja sai lisäksi pronssimitalin. Hän voitti kansallisen mestaruuden vuosina 1905, 1909, 1911 ja 1912.
Bryant valmistui Harvard Law Schoolista, työskenteli lakimiehenä Bostonissa ja toimi Brant Rock Water Companyn johtotehtävissä. Myös hänen veljensä Wallace Bryant oli jousiampuja.
Imatran raja-asema

Imatran raja-asema eli Imatra–Svetogorsk on Imatralla, Suomen kaakkoisrajalla sijaitseva vilkas kansainvälinen rajanylityspaikka. Asema on avoinna vuorokauden ympäri. Matkustajamääriltään Imatran raja-asema oli vuonna 2012 Suomen itärajan 3. vilkkain ylityspaikka Vaalimaan ja Nuijamaan raja-asemien jälkeen. 
Liikenne Imatran rajanylityspaikalla käynnistyi Enson (ven. Светогорск, "Svetogorsk") sellu- ja paperikombinaatin rakennustöiden liikennetarpeen johdosta 17. maaliskuuta 1972. Raja-asemaa on uudistettu vaiheittain liikennemäärien kasvamisen mukaan. Vuoteen 1990 saakka rajaliikenne oli käytännössä erityiskulkulupien nojalla tehtävää työmaaliikennettä. Vuodesta 2007 lähtien Imatran rajanylityspaikka on ollut avoinna ympäri vuorokauden. Raja-asemalla tehtiin vuonna 2012 yhteensä 2 225 563 matkustajien rajatarkistusta. Määrä on yli kaksinkertaistunut vuodesta 2009.
Rajanylityspaikan vastapuoli Venäjällä sijaitsee Ensossa (Svetogorsk), joka on kaupunki Leningradin alueen Viipurin piirin pohjoisosissa. Maantieliikennettä palveleva rajanylityspaikka kulkee nimellä MAPP Svetogorsk. Lyhenne MAPP tulee venäjän kielen kansainvälistä ajoneuvojen tarkastuspistettä tarkoittavista sanoista (). Rautatien tavaraliikennettä palvelee Enson toinen toimipiste.
Imatran kautta saapuu henkilö- ja tavaraliikennettä Itä- ja Etelä-Suomeen esimerkiksi Leningradin alueelta, Karjalan tasavallasta ja kauempaakin Venäjältä.
Imatran rajanylityspaikka suljettiin 24.11.2023 klo 00.00 alkaen valtioneuvoston päätöksellä. Kansainvälisen suojelun hakeminen keskitettiin Raja-Joosepin rajanylityspaikalle. Päätös on voimassa 23.12.2023 asti. Rajanylityspaikkojen alueille ja niiden sivustoille oli rakennettu esteaitaa. Rajojen valvontaa tehostettiin Kaakkois-Suomen rajavartioston valvomalla rajaosuudella jalka- ja ajoneuvopartioinnilla, teknisellä valvonnalla, sekä miehitetyllä ja miehittämättömällä lentotoiminnalla.
Jules Clévenot

Jules Clévenot (7. kesäkuuta 1875 Schirmeck – 11. syyskuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen vesipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kuului lajissa pronssia saaneeseen miesten joukkueeseen vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa. Hän osallistui samoissa kisoissa myös uintilajeihin.
Pekka Mandart

Pekka Mandart (1. helmikuuta 1949 Kotka – 25. helmikuuta 2018 Kotka) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän ohjasi kolme kokoillan elokuvaa sekä teki lukuisia lyhyitä dokumentteja ja luontoelokuvia.
Pekka Mandartin yhdessä vaimonsa Pamela Mandartin kanssa omistama Mandart Entertainment tuotti muun muassa Saara Cantellin ohjaaman "Unna ja Nuukin" sekä Mandartin "Keisarikunnan".
Mandartien molemmat elokuvatuotantoyhtiöt menivät konkurssiin vuonna 2007. Yritysten taloussotkut johtivat myöhemmin oikeuteen, jossa Pekka Mandart tuomittiin ehdolliseen vankeuteen kahdesta törkeästä velallisen epärehellisyydestä.
Mandartin ohjaamia ovat muun muassa Göran Schildtistä, Pirjo ja Matti Bergströmistä, Per Olov Janssonista sekä Juha Vainiosta kertovat henkilödokumentit.
Venäjän Aika

Venäjän Aika on Oy Novomedia Ltd:n julkaisema, neljä kertaa vuodessa ilmestyvä, Venäjän asioihin erikoistunut aikakauslehti. "Venäjän Aika" tekee yhteistyötä Suomen Pankin Bofit-tutkimuslaitoksen ja Pietarissa toimivan Suomen pääkonsulaatin kanssa. Lehteä kustantaa Omnipress Oy, joka kuuluu Keskisuomalainen-konserniin. 
"Venäjän Aika" on ilmestynyt vuodesta 1997 lähtien neljästi vuodessa. Lehti tavoittaa myös Suomi–Venäjä-Seuran jäsenet ja lehden liitteenä ilmestyi säännöllisesti seuran 16-sivuinen tiedotuslehti "Kontakt". Vuoteen 2021 "Kontakt" ilmestyi neljä kertaa vuodessa. Lehti kertoi seuran ajankohtaisista kuulumisista, toiminnasta, matkoista ja yhteistyöstä venäläisten kanssa. "Kontakt" lähetettiin kaikille seuran jäsenille joko erillisenä tai "Venäjän Aika" -lehden liitteenä niille, jotka olivat lisämaksusta tilanneet "Venäjän Ajan". Nykyään "Venäjän Ajan" lopussa on oma osio Suomi–Venäjä-seuran järjestötoiminnan uutisille ja osastojen kuulumisille. 
Lehden päätoimittajana on ollut Aleksander Borodavkin. Hänen jälkeensä päätoimittajana on toiminut Martti Kiuru. Nykyinen päätoimittaja on Kari Martiala.
Patrick Lefoulon

Patrick Lefoulon (s. 6. toukokuuta 1958 Mantes-la-Jolie) on ranskalainen entinen meloja, maailmanmestari ja olympiamitalisti. Hän sai vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hopeaa miesten 1 000 metrin kajakkikaksikossa. Hän kilpaili myös vuoden 1980 kesäolympialaisissa Moskovassa, jossa hän eteni 500 metrin kajakkiyksikössä semifinaaliin ja sijoittui 1 000 metrin kajakkinelikossa kuudenneksi.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Lefoulon saavutti kultamitalin vuonna 1982. Välimeren kilpailuissa hän voitti kaksi pronssimitalia Splitissä 1979.
Herman Dahlbäck

Nils Herman Dahlbäck (7. maaliskuuta 1891 Malmö – 16. heinäkuuta 1968 Malmö) oli ruotsalainen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa ja sai siellä hopeaa perämiehellisessä nelikossa amatööriluokassa. Lisäksi hän osallistui siellä kahdeksikkokilpailuun.
Dahlbäck voitti vuonna 1916 yksikössä Pohjoismaiden-mestaruuden.
Victor Larchandet

Marie Victor Xavier Larchandet tai Lardanchet (29. joulukuuta 1863 Desnes – 8. marraskuuta 1936 Nizza) oli ranskalainen rugbynpelaaja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä lajissa kultaa voittaneeseen joukkueeseen.
Prince Mumba

Prince Moses Mumba (s. 28. syyskuuta 1984 Kitwe) on sambialainen keskipitkän matkan juoksija. Hän putosi miesten 800 metrin juoksussa ensimmäisellä kierroksella sekä vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa että vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. MM-kilpailuissa hän on edennyt parhaimmillaan välieriin Daegussa 2011. Saman vuoden Afrikan kisoissa hän sijoittui neljänneksi.
Lontoon olympialaisissa Mumba toimi maansa lipunkantajana. Hänen nimissään on 800 metrin Sambian ennätys sekä ulkoradoilla 1.46,14 (2011) että sisäradoilla 1.47,19 (2006).
Arnold Landvoigt

William Arnold Landvoigt (6. helmikuuta 1879 Washington – 15. joulukuuta 1970 Washington) oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Hugo Betting

Hugo Adolf Betting (25. tammikuuta 1880 Stuttgart – maaliskuu 1930) oli saksalainen rugbynpelaaja ja olympiamitalisti. Hän kuului vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa lajissa hopeaa saaneeseen SC 1880 Frankfurt -joukkueeseen.
Carl Hugo Johansson

Carl Hugo Johansson (16. kesäkuuta 1887 Tukholma – 23. helmikuuta 1977 Tukholma) oli ruotsalainen ampuja.
Vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa Johansson voitti joukkueen kanssa kultaa 300 metrin vapaakiväärin asentokilpailussa ja sai lisäksi pronssia 200–600 metrin sotilaskiväärin joukkuekilpailussa.
Vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä Johansson voitti yksilönä kultaa 600 metrin sotilaskiväärin makuukilpailussa. Lisäksi hän sai joukkueen kanssa pronssia 600 metrin sotilaskiväärin makuukilpailussa. Hän sai joukkueen kanssa pronssia myös 300 metrin sotilaskiväärin pystykilpailussa. Johansson kilpaili vielä vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Hans Rudolf Spillmann

Hans Rudolf ”Hansrüdi” Spillmann (7. tammikuuta 1932 Zollikon – 11. kesäkuuta 2024 Witikon) oli sveitsiläinen ampuja ja olympiamitalisti. Hän saavutti Rooman kesäolympialaisissa 1960 hopeamitalin miesten 300 metrin vapaakiväärin asentokilpailussa. Hän kilpaili samoissa olympialaisissa myös 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa, mutta jäi siinä 32. sijalle.
Philipp Krementz

Philipp Krementz (1. joulukuuta 1819 Koblenz – 6. toukokuuta 1899 Köln) oli saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän opiskeli Bonnin ja Münchenin yliopistoissa.
Krementz vihittiin papiksi Trierin hiippakuntaan 27. elokuuta 1842 ja valittiin Warmian (Ermlandin) piispaksi 22. lokakuuta 1867. Krementzin konsekroi 3. toukokuuta 1868 Paul Ludolf Melchers. Krementz sai 30. heinäkuuta 1885 nimityksen Kölnin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 15. joulukuuta. Kardinaali hänestä tehtiin 16. tammikuuta 1893, ja hänet nimitettiin 19. tammikuuta San Crisogonon kardinaalipapiksi.
Krementz toimi Fuldan piispainkokouksen puheenjohtajana 1884–1896.
Krementz osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän toimi Kölnin arkkipiispana kuolemaansa saakka, ja myöhemmin hänen kuolinvuonnaan hänen seuraajakseen valittiin Hubert Theophil Simar.
Venäjän rajavartiolaitos

Venäjän rajavartiolaitos eli koko nimeltään Venäjän federaation turvallisuuspalvelun rajapalvelu () on Venäjän federaation turvallisuuspalvelu FSB:n alaisuudessa toimiva, Venäjän rajavalvonnasta vastaava viranomainen.
Venäjän rajavartiolaitoksen keskushallinto on Moskovassa. Sillä on 39 alueorganisaatiota, joiden kautta se valvoo Venäjän federaation ulkorajoja. Tyypillisesti kunkin alueorganisaation vastuulla on rajavalvonta yhden federaatiosubjektin alueella: esimerkiksi Leningradin alueen tai Karjalan tasavallan rajojen osalta.
Historia.
Neuvostoliiton aika.
Neuvostoliiton rajajoukot () olivat Neuvostoliiton sotilaallinen rajavartiosto, joka kuului valtion turvallisuusviraston alaisuuteen: ensin Tšekalle, sitten NKVD:lle ja lopulta KGB:lle. Vastaavasti ne tunnettiin nimillä NKVD:n rajajoukot ja KGB:n rajajoukot.
Moderni aika.
Venäjän rajavartiolaitos perustettiin Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen vuonna 1992. Organisaation nimenä oli vuosina 1993–2003 Venäjän federatiivinen rajavartiolaitos () tai joku tämän nimen muunnos. Venäjän presidentti Vladimir Putin muutti 11. maaliskuuta 2003 rajavartiolaitoksen aseman erillisestä virastosta osaksi Venäjän federaation turvallisuuspalvelua. 
Elokuussa 2024 ukrainalaiset joukot ylittivät rajan Kurskin alueelle Venäjän hyökkäyksen aikana, minkä seurauksena osa alueesta joutui Ukrainan miehitykseen. Rajavartioston varusmiehet puolustivat heikosti Venäjän ja Ukrainan rajaa Kurskin alueella. 
Ulkomainen toiminta.
Armenia.
Venäjän rajavartijoiden sijoittaminen Armeniaan perustuu 30. syyskuuta 1992 tehtyyn valtioiden väliseen sopimukseen. Venäjän rajavartiolaitokseen alaisuuteen Armeniassa kuuluu neljä rajavartioasemaa: yksi Gjumrissa, Armavirissa, Artašatissa ja Meghrissä sekä erillinen tarkastuspiste Zvartnotsin kansainvälisellä lentokentällä. Noin 4,5 tuhannen venäläisen rajavartijan toiminta Armeniassa rahoitetaan molempien valtioiden budjeteista. Venäläiset rajavartijat vartioivat myös Armenian Turkin ja Iranin vastaisia rajoja.
Tadžikistan.
Vuosina 1992-2005 Tadžikistanin tasavallassa toimi Venäjän rajajoukkojen ryhmä. Rajavartijoita epäiltiin toistuvasti ja uskottavasti sekaantumisesta Tadžikistanin ja Afganistanin rajan ylittävään huumekauppaan.
Carlton Bost

Carlton Bost (s. 8. huhtikuuta 1975) on yhdysvaltalainen muusikko ja levytuottaja Los Angelesista, Kaliforniasta. Parhaiten Carlton tunnetaan työstään Deadsyn leivissä, hän on myös The Dreamingin, Berlinin ja Orgyn kitaristi.
Musiikkiura.
Bost liittyi Deadsy-yhtyeeseen vuonna 2002. Bost oli Deadsyn pitkäaikaisjäsenistöä aina vuoden 2007 oletettuun hajoamiseen asti. Suoraan Deadsyn kaatumisen jälkeen hän liittyi The Dreamingiin, jonka kanssa työsti kaksi studioalbumia vuosina 2008-2011 aina lähtöönsä asti. Bost myös liittyi Berliniin vuonna 2005 ja on soittanut yhtyeen kahdella studioalbumilla. Berlinin lisäksi Bost on kiertänyt ja äänittänyt uudelleenkasatun Orgyn kanssa, tuottanut Lunarclickin musiikkia ja tehnyt soololevyn. Vuonna 2013 Bost palasi The Dreamingiin.
Finn Express 64

Finn Express 64, FE64 on 6,40 metriä pitkä, pienen luokan purjevene. Mallia suositellaan usein ensimmäiseksi veneeksi, mutta sen urheilulliset ominaisuudet viihdyttävät kokeneempiakin purjehtijoita.
Suunnittelu ja valmistus.
Finn Express 64:n on suunnitellut Ron Holland, ja veneet on valmistettu Fibå-Vene tehtaalla Lohjalla.
Takila.
Finn Express 64:ssä on Seldénin osatakila. Kajuutan katon takareunalla on kaksi vinssiä keulapurjetta varten. Vinssejä voi myös käyttää purjeiden nostamiseen.
Purjeet.
Alkuperäisiin vakiovarusteisiin kuului isopurje ja fokka, eli keulapurje. Vakiomallissa isopurjeen jaluspiste on kiinteästi keskellä istuinkaukalon lattiaa. Lisävarusteena oli tarjolla levanki eli kisko jota pitkin jaluspistettä voi siirtää.
Isopurjeessa on reivimahdollisuus, jota yleensä kannattaa käyttää kovalla tuulella. Tällöin purjehdusominaisuudet pysyvät hyvinä ilman huomattavaa vauhdin menetystä.
Mastossa on vakiona valmius spinaakkerille, mutta "spinnuvarustus" (30 m2 spinaakkeri, puomi, nostimet, skuutit) kuuluvat lisävarusteisiin. Vaihtoehtoisesti veneestä saattaa löytyä genaakkeri.
Käytettävyys.
Finn Express on toimiva retkivene, jossa on makuupaikat neljälle. Maston alla olevassa alumiinitolpassa on kiinni pöytälevy, jonka saa laskettua osaksi keulan nukkumatilaa. Joissain veneissä varustukseen voi kuulua keitin, sisäilmalämmitin ja kemiallinen WC. 
Vaijerikaiteen ja varvaslistan ansiosta leveällä kannella on helppoa ja turvallista liikkua.
Säilytystilat.
Veneen keulassa on tilava keulaluukku, johon mahtuu ankkuri köysineen, keulaköydet sekä keulatikkaat. Istuinkaukalon ja perälaudan välissä on toinen tilava ja lukittava säilytystila, jossa on tilaa polttoainesäiliölle ja muille varusteille. Veneen sisätilassa seinää kiertää hyllykkö, johon mahtuu reilusti pientä tavaraa. Lisäksi istuinkaukalon alla, pistopunkkien välissä, on reilun kokoinen tyhjä tila, jonne mahtuu purjeita tai matkatavaraa. Kaikkien patjojen alta löytyy myös säilytystilaa.
Finn Express yhdistys.
Finn Express-perheeseen kuuluu neljä venemallia; FE64, FE74 / FE741, FE83 sekä FE94. Kaikkien veneiden runkopituus selviää mallinimestä.
Vuonna 1982 perustettu FE-Purjehtijat ry järjesti alkuvuosina luokkakilpailuja kaikille FE-malleille. Lisäksi yhdistys järjesti muun muassa tapaamisia eri satamissa. Yhdistys on myös julkaissut jäsenlehteä, jonka numerossa 1/1983 kerrotaan uudesta FE64-mallista sekä Ron Hollandin kommenteista ensimmäisen koepurjehduksen jälkeen. Lehti on luettavissa ilmaiseksi yhdistyksen sivuilla.
Nykyään yhdistys keskittyy enimmäkseen FE83-malliin. Heidän sivuillaan on kuitenkin edelleen maininta FE64-mallista kuten myös muista FE-malleista.
Lehtijutut.
FE-Purjehtijat ry:n jäsenlehden lisäksi FE64:stä tehtiin artikkeli Vene-lehden numerossa 04/1983. Tämä artikkeli on edelleen tilattavissa Vene-lehden nettisivuilta.
Anna-Liisa Bergström

Anna-Liisa ”Ansku” Bergström (s. 10. syyskuuta 1985 Raahe) on suomalainen tanssija. Julkisuuteen Bergström on noussut toimittuaan tanssijana, tanssinopettajana ja koreografina Tanssii tähtien kanssa -ohjelmassa televisiossa useana vuonna. Vuonna 2010 Antti Tuisku ja Bergström voittivat kisan. Vuonna 2011 Bergströmin parina oli Duudsoneista tuttu Jarno Leppälä, vuonna 2013 Mert Otsamo, vuonna 2017 laulaja Kasmir ja vuonna 2018 Tuure Boelius, jolloin pari ylsi kolmannelle sijalle. Bergström tanssi vuonna 2019 entisen pikaluistelijan Mika Poutalan ja vuonna 2020 toimittaja Sami Sykön kanssa. Syksyllä 2021 Bergström teki ohjelmassa historiaa olemalla yhdessä entisen nyrkkeilijän Elina Gustafssonin kanssa kilpailun ensimmäinen samaa sukupuolta oleva tanssipari.
Bergström oli naimisissa miehen kanssa 2018–2019. Vuosina 2021–2025 hänen kumppaninsa oli Elina Gustafsson.
Kyhmynarsku

Kyhmynarsku ("Netta peposaca") on eteläamerikkalainen sorsalintu.
Levinneisyys.
Kyhmynarskua tavataan Etelä-Amerikassa Paraguaysta mantereen eteläosiin asti. Sen populaatioksi arvioidaan noin 1 000 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Auli Leskinen

Auli Leskinen (s. 1960 Joensuu) on Suomen Madridin-instituutin johtaja. Hän aloitti tehtävässä 1. elokuuta 2012.
Aiemmin Leskinen työskenteli Kirkon ulkomaanavun kansainvälisenä tiedottajana ja kouluttajana sekä Helsingin yliopiston ja Texasin Austinin yliopiston tutkijana. Hän on toiminut myös Yleisradion Latinalaisen Amerikan sopimuskirjeenvaihtajana ja tv-uutisten ulkomaantoimittajana sekä kääntäjänä ja tulkkina.
Leskinen on perehtynyt Latinalaisen Amerikan ja Karibian kirjallisuuteen ja väitellyt Chilen sotilasdiktatuurin ajan kirjallisuudesta. Hän on koulutukseltaan espanjan kielen filologi ja Latinalaisen Amerikan tutkimuksen tohtori. Väitöskirjaa hän lähti tekemään Chileen, kun Suomessa ei vastaavaa koulutusta ollut. Chilen sotilasdiktatuurin ajan proosaa käsitellyt väitöskirja tarkastettiin Helsingin yliopistossa 2008.
Leskisen kaunokirjallinen esikoisteos "Petojen aika" julkaistiin vuonna 2013. Se kuvaa Chilen sotilasdiktatuurin ajan tapahtumia, joiden keskiössä on kokemuksiaan purkava Cristina ja hänen perheensä. Teos oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuoden parhaasta esikoiskirjasta.
Isopunasotka

Isopunasotka ("Aythya valisineria") on sorsalintu.
Levinneisyys.
Isopunasotkaa tavataan pesivänä Pohjois-Amerikan pohjoisosissa ja talvehtivana etelämpänä Yhdysvalloissa ja Meksikossa. Lajin populaatio on suuri, mutta sen kannankehitys on laskeva. Isopunasotkan ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elintavat.
Isopunasotka esiintyy järvillä, lahdilla, estuaareilla sekä kesäisin marskimailla ja talvisin järvillä ja lähellä rantoja. Se rakentaa kelluvan pesänsä veteen, ja munii 5–11 munaa. Muutaman tunnin jälkeen kuoriuduttuaan emo johdattaa poikaset veteen ja poikaset ruokkivat itsensä. Ravinnokseen se käyttää siemeniä, kasvinosia, etanoita ja hyönteisten toukkia. Se etsii ravintonsa sukeltamalla.
Australiansotka

Australiansotka ("Aythya australis") on sorsalintu.
Levinneisyys.
Australiansotkaa tavataan suuressa osassa Australiaa. Sen populaatio on suuri, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kiinansotka

Kiinansotka ("Aythya baeri") on uhanalainen sorsalintu.
Levinneisyys.
Kiinansotkaa tavataan pesivänä Venäjän kaakkoisosissa, Koillis-Kiinassa ja Itä-Mongoliassa sekä talvehtivana Kiinan eteläosissa, Kaakkois-Aasian pohjoisosissa ja Intiassa. Sen kannaksi arvioidaan alle 1 000 yksilöä. Laji on vähentynyt nopeasti kosteikkojen tuhoutumisen ja metsästyksen takia, ja se on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi.
Uudenseelanninsotka

Uudenseelanninsotka ("Aythya novaeseelandiae") on sorsalintu.
Levinneisyys.
Uudenseelanninsotkaa tavataan kotoperäisenä Uudessa-Seelannissa. Sen kannaksi arvioidaan 5 000–10 000 yksilöä, ja sen kannankehitys on kasvava. Uudenseelanninsotka on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Guaporé

Guaporé (, ) on 1 750 km pitkä Mamoréjoen sivujoki Etelä-Amerikassa. Se halkoo trooppista sademetsää ja on purjehduskelpoinen koko pituudeltaan.
Guaporé laskee Mamoréen lähellä Guajará-Mirimin kaupunkia. Alempana Mamoré laskee Madeiraan ja se edelleen Amazoniin.
Kongsøya

Kongsøya eli Kuningas Kaarlen saari on saari Huippuvuorilla. Se on Kuningas Kaarlen maan () suurin saari. Sen pinta-ala on noin 191 neliökilometriä.
Maantiede.
Kongsøya on Kuningas Kaarlen maan suurin saari ja sen pituus on 40 kilometriä.
Kongsøya on pitkä ja kapea. Lisäksi siinä on lahtia. Sen eteläpuolella on useita luotoja. Saaren eteläosan koillispuolella sijaitsee Kapp Altmann.
Saaren länsi- ja itäosat ovat ylänköä. Sen korkein vuori on Retziusfjellet, joka on 320 metriä korkea. Suurin järvi on Rundisdammen.
Käldamäki

Käldamäki on muinaisjäännöskohde ja arkeologinen löytöpaikka Vöyrin Mäkipään kylässä noin neljä kilometriä Vöyrin kirkosta länteen. 1930-luvulla paikalla olevalta lähteikköiseltä pellolta löytyi ihmisen luita. Paikan on päätelty olleen rautakautinen uhrilähde tai suokalmisto ja vainajien on päätelty tulleen haudatuiksi aikanaan matalaan veteen. Löydöt on geologisesti ajoitettu 600-luvulle jaa. Samanlainen löytöpaikka on naapurikunnassa Isossakyrössä, sijaitseva Levänluhta, josta myös on löydetty aikanaan veteen haudattujen ihmisten luita.
AngularJS

AngularJS on Googlen ylläpitämä avoimen lähdekoodin JavaScript-ohjelmistokehys ("framework"), joka avustaa yksisivuisten sovellusten kehittämisessä ja käytössä. AngularJS:n tavoite on lisätä selainpohjaisiin sovelluksiin tuki MVC-arkkitehtuurille, jonka avulla sivustojen kehitys ja testaus helpottuu. Ensimmäinen versio, versio 0.9.0 julkaistiin 11. lokakuuta 2010.
Kirjasto toimii siten, että se lukee HTML-elementteihin upotettujen ylimääräisten attribuuttien kautta mitä toiminnallisuutta kyseiseen kohtaan toivotaan, ja yhdistää elementtiin toiminnallisuuden mukaisen syötteen luku- tai kirjoitusoperaation mallipohjan mukaisesti muuttujiin liitettynä. Muuttujia voidaan kontrolloida joko staattisesti, asettamalla arvo muuttujaan JavaScriptillä, tai dynaamisesti, esimerkiksi lukemalla arvot tietovarastosta JSONin avulla.
Palodex

Palodex Group Oy, joka nykyään käyttää myös aputoiminimeään KaVo Kerr Group Finland, on Suomessa toimiva, yhdysvaltalaisen Danaher Corporationin omistama yritys, joka kehittää ja valmistaa hampaiston ja kasvojen alueen kuvantamisessa käytettäviä laitteita. 
Yritys sai alkunsa vuonna 1964 nimellä Palomex Oy valmistaakseen ja kaupallistaakseen professori Yrjö Paateron ja diplomi-insinööri Timo Niemisen kehittämää Orthopantomograph-laitetta, jolla kyettiin röntgenkuvaamaan koko hampaisto yhdellä valotuksella.
Palomex Oy:n osti suomalainen Instrumentarium vuonna 1977 ja yritys sai nimen Instrumentarium Imaging vuonna 1988. Amerikkalaisen General Electricin omistama GE Healthcare osti Instrumentariumin vuonna 2003. Hammasröntgenkuvausta enemmän GE:tä kiinnostivat Instrumentariumin Datex-Ohmeda-anestesialaitteet ja jo Palomexin aikana aloitettu magneettikuvauslaitteiden kehittely, joten kaksi vuotta myöhemmin GE Healthcare myi hammaskuvantamisliiketoimintansa pääomasijoitusyhtiö Altor Equity Partnersille, joka muodosti siitä Palodex Group Oy:n. Vuonna 2009 yhtiön osti yhdysvaltalainen Danaher Corporation osaksi hammashoidon liiketoiminta-aluettaan, jossa KaVo Kerr kattaa laitteet ja välineet sekä kulutustuotteet. Suomen yhtiö on nykyisin KaVo Kerrin hammaskuvantamisen tuotekehityksen ja tuotannon huippuosaamiskeskus, minkä lisäksi Suomeen on keskitetty EMEA-alueen kuvantamisen teknisen tuen asiakaspalvelu. Yrityksen tuotevalikoima kattaa sekä extraoraalilaitteet (panoraama-, kefalometria- ja kartiokeilatietokonetomografia (KKTT) -ratkaisut) että intraoraalituotteet (röntgenlaitteet, sensorit ja digitaaliset kuvalevynlukijat).
Alejandro Solalinde

Alejandro Solalinde Guerra (s. 19. maaliskuuta 1945 Texcoco, Meksiko) on meksikolainen katolilaispappi. Hän on tullut tunnetuksi siirtolaisten auttamistyöstään Meksikossa.
Alejandro Solalinde on perustanut vuonna 2007 Hermanos en el Camino -turvakodin ja toimii sen johtajana. Turvakodissa käy vuosittain noin 50 000 siirtolaista, joille tarjotaan ruokaa, suojaa, terveydenhoitoa ja keskusteluseuraa. Hän on saanut palkintoja maahanmuuttajien hyväksi tekemästään työstä ja ihmisoikeusjärjestö Desarrollo Social Sin Fronteras on esittänyt hänelle Nobelin rauhanpalkintoa.
Dokumentaristi Alejandra Islas on tehnyt Solalinden toiminnasta vuonna 2012 valmistuneen dokumenttielokuvan El Albergue.
Tämä on totta

Tämä on totta on Laura Närhen kappale hänen ensimmäiseltä, Suuri sydän-studioalbumilta. Sen julkaisi Warner Music Finland albumin toisena singlenä 19. heinäkuuta 2010. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin YouTuben videopalvelussa 20. elokuuta 2010. "Tämä on totta" oli kaupallinen menestys yli 6400 kappaleen myynnillään, jonka ansiosta se saavutti kultalevyrajan vuonna 2011. Kappale sijoittui sekä single että latauslistalla korkeimmillaan 2. sijalle. Radiolistalla kappale pääsi listan 1. sijalle ja oli vuonna 2010 radioiden seitsemänneksi soitetuin kappale.
Kappaleet.
Digitaalinen lataus
Mercy Cherono

Mercy Cherono (s. 7. toukokuuta 1991) on kenialainen kestävyysjuoksija. Cherono saavutti 5 000 metrillä hopeaa Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Lisäksi Cherono on sijoittunut 5 000 metrillä viidenneksi sekä Daegun MM-kilpailuissa 2011 että Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän voitti kultaa ajalla 15.07,21. Hän sijoittui 5 000 metrillä toiseksi alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2009 ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2010.
Cherono voitti 3 000 metrin juoksussa alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2007, alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2008 ja 2010 sekä saman ikäluokan Afrikan-mestaruuden 2009. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän saavutti alle 20-vuotiaiden sarjassa hopeaa sekä henkilökohtaisessa että joukkuekilpailussa 2009 ja kultaa molemmissa sarjoissa 2010. Maastojuoksun Afrikan-mestaruuden hän voitti 2011.
Langeleik

Langeleik on norjalainen kansanmusiikkisoitin. Sitran tyyppisellä näppäilyoittimella on pitkä, ohut kaikupohja ja vaihteleva määrä kieliä. Soittimesta esiintyy myös versio, jossa ei ole pohjaa. Alkuperäiseltä nimeltään langeleik oli "langspell".
Soittimen uudemmissa versioissa on tavallisesti yksi melodiakieli ja 7-8 säestyskieltä. Aiemmin säestyskieliä oli vähemmän, yleensä neljä kappaletta.
Vanhin tunnettu langeleik tulee Gjøvikin Vardalsåsenista. Soittimeen on kaiverrettu vuosiluku 1524. Langeleikia soitetaan koko Norjan alueella aina pohjoisen Finnmarkiin asti.
Langeleik on sukua kanteleentyyppisille sitra-soittimille, joita esiintyy lähes kaikkialla maailmassa.