tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lorenzo Insigne

Lorenzo Insigne (s. 4. kesäkuuta 1991 Frattamaggiore, Napoli, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Pohjois-Amerikan MLS-sarjassa pelaavaa Torontoa ja on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Insigne voitti Italian maajoukkueen pelaajana Euroopan-mestaruuden vuonna 2021.
Seurajoukkueura.
Insigne on kotikaupunkinsa jalkapalloseura Società Sportiva Calcio Napolin kasvatti. Hän pelasi vuodet 2009–2012 lainasopimuksilla alemmissa sarjoissa Cavesessa, Foggiassa ja Pescarassa. Ensimmäisen kerran hän pääsi Serie A:n ottelussa kentälle tammikuussa 2010. Kaudella 2012–2013 hän nousi Napolin vakiokokoonpanoon ja pelasi 37 liigaottelua, joista 16 ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki kauden aikana viisi maalia, joista ensimmäisen 16. syyskuuta 2012 kotiottelussa Parmaa vastaan. Kunakin kausista 2015–2018 hän pelasi 37 ottelua Napolin 38 liigaottelusta ja oli noina kausina avauskokoonpanossa 34, 35 ja 36 kertaa. Kaudella 2016–2017 hän teki yhden kauden Serie A -maaliennätyksekseen 18 maalia ja oli koko liigan maalintekijätilaston seitsemäs. Kaudella 2015–2016 hän teki Serie A:ssa 12 maalia ja kaudella 2018–2019 kymmenen maalia pelattuaan loukkaantumisten ja pelikieltojen vuoksi vain 28 ottelua. Kaudella 2019–2020 hän oli Napolin joukkueen kapteeni ja jatkoi tehtävässä seuraavalla kaudella, jolloin hän teki kahdeksan maalin kauden perään 19 maalia ja oli koko liigan seitsemänneksi paras maalintekijä (italialaisista toiseksi paras). Kaudella 2021–2022 hän teki 32 liigaottelussa 11 maalia.
Insigne teki Italian cupin loppuottelussa kaksi maalia vuonna 2014 Napolin voittaessa Fiorentinan 3–1. Hän voitti toisen kerran Italian cupin vuonna 2020 ja teki maalin loppuottelun ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa. Hän on pelannut Mestarien liigassa 30 ottelua, joissa hän on tehnyt 11 maalia, ja Eurooppa-liigassa 39 ottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia.
Insigne siirtyi Major League Soccerin Torontoon ilmaissiirrolla kesällä 2022. Ensimmäisen kauden 11 ottelussa hän teki kuusi maalia ja kaudella 2023 pelaamissaan 20 ottelussa neljä maalia.
Maajoukkueura.
Insigne teki ensiesiintymisensä Italian maajoukkueessa 11. syyskuuta 2012 MM-karsintaottelussa Maltaa vastaan. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi alkulohko-ottelussa Costa Ricaa vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pääsi vaihtopelaajana kentälle kolmessa ottelussa. Italian ja Saksan välisen puolivälieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa hän oli ensimmäinen laukoja ja teki maalin, mutta Saksa voitti lopulta tuon ottelun. Italian mestaruuteen päättyneissä kesän 2021 EM-kilpailuissa hän teki maalin alkulohko-ottelussa Turkkia ja puolivälieräottelussa Belgiaa vastaan. Hän pelasi avauskokoonpanossa lukuun ottamatta jatkopaikan kannalta merkityksetöntä viimeistä alkulohko-ottelua. Insigne on pelannut 54 maaottelua ja tehnyt niissä kymmenen maalia. Hän on pelannut maajoukkueessa viimeksi maaliskuussa 2022.
"Italian maalit mainittu ensin."
Deivos

Deivos on puolalainen brutaalin death metalin yhtye, joka perustettiin vuonna 1997 Lublinissa.
Vuonna 2003 yhtye julkaisi EP:n "Hostile Blood", mikä johti levytyssopimukseen Empire Recordsin kanssa. Esikoisalbumi "Emanation from Below" julkaistiin marraskuussa 2006. Syksyllä 2008 yhtye aloitti toisen studioalbuminsa nauhoitukset. Seuraavana vuonna Deivos kiinnitettiin Unique Leader Recordsille, ja albumi "Gospel of Maggots" julkaistiin helmikuussa 2010. Samalla levymerkillä julkaistiin vielä vuoden 2011 albumi "Demiurge of the Void", minkä jälkeen sopimus päättyi. Lokakuussa 2013 yhtye solmi levytyssopimuksen Selfmadegod Recordsin kanssa, ja tuorein albumi "Theodicy" julkaistiin helmikuussa 2015.
Dubuquen sinfoniaorkesteri

Dubuquen sinfoniaorkesteri () on Dubuquessa, Iowassa toimiva yhdysvaltalainen orkesteri. Sen edeltäjät juontavat juurensa vuoteen 1903, mutta nykymuotoisena orkesteri perustettiin vuonna 1957 Dubuquen yliopiston suojelemana hankkeena. Ensimmäisenä kapellimestarina toimi Parvis Mahmoud, ja ensimmäinen konsertti pidettiin 11. joulukuuta 1957. Orkesterin alkuperäinen nimi oli University of Dubuque Symphony Orchestra, josta se muutettiin muotoon University Civic Orchestra. Nykyinen nimi päätettiin ottaa käyttöön vuonna 1963; nimenmuutos heijasti sitä, että orkesteri erotettiin kokonaan yliopiston hallinnosta.
Mahmoudia seurasi sinfoniaorkesterin musiikillisena johtajana ja kapellimestarina Nicholas Palmer vuonna 1986. Kaudella 1999–2000 Palmerille haettiin seuraajaa, jonka virkaan nimitettiin William Intriligator.
Vahjärvi

Vahjärvi (myös "Vahojärvi", ) on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Kotkatjärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 14 kilometriä Kotkatjärveltä luoteeseen. Kylässä on kuusi asukasta (vuonna 2012).
1900-luvun alussa Vahjärvi lähikylineen muodosti Kotkatjärven volostiin kuuluneen kyläkunnan. 1930-luvulla perustettiin Aunuksen piiriin kuulunut Vahjärven kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli yli 1 300 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin Vahjärvi liitettiin Kotkatjärven kyläneuvostoon.
Kylästä on maantie Kotkatjärvelle. Vahjärven rannalla sijaitsee lomakylä Lesnoje ozero.
Tuulos (Aunuksen piiri)

Tuulos () on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Alavoisen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Laatokkaan laskevan Tuuloksenjoen alajuoksulla 13 kilometriä Alavoisesta pohjoiseen. Joen suussa sijaitseva kylä on nimeltään Uusi-Tuulos ("Ustje Tuloksy"). Tuuloksessa on 32 ja Uudessa-Tuuloksessa 301 asukasta (vuonna 2012).
1900-luvun alussa seudun kylät muodostivat Vitelen volostiin kuuluneen Tuuloksen kyläkunnan. Teppolan kylässä oli tulliasema. 1920-luvulla perustettiin ensin Vitelen ja myöhemmin Aunuksen piiriin kuulunut Tuuloksen kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli yli 800 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Mörgöi ("Mergoila"), Rabala ("Rabola"), Timokki ("Takkula"), Tuuloksen kirkonkylä ("Pogost"), Uusi-Tuulos ("Novaja") ja Ylägjä ("Verhni Konets") yhdistettiin virallisesti Tuuloksen kyläksi vuonna 1957.
Kylän ohi kulkee Aunuksen ja Sortavalan välinen maantie A130 sekä Lotinapellon ja Jänisjärven välinen rautatie, jolla on Uuden-Tuuloksen rautatieasema. Uudessa-Tuuloksessa on kauppa.
Trifluorietikkahappoanhydridi

Trifluorietikkahappoanhydridi (C4F6O3) on trifluorietikkahapon anhydridi. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa trifluorietikkahappoanhydridi on väritön neste. Se liukenee dietyylieetteriin, mutta reagoi veden kanssa trifluorietikkahapoksi ja alkoholien kanssa estereiksi.
Trifluorietikkahappoanhydridiä käytetään hiilihydraatti-, aminohappo- ja peptidikemiassa tuomaan molekyyleihin suojaryhmäksi trifluoriasetyyliryhmä, joka voidaan poistaa suhteellisen helposti. Lisäksi sitä voidaan käyttää valmistettaessa erittäin voimakasta hapetinta trifluoriperetikkahappoa ja katalyyttinä esteröintireaktioissa ja aromaattisten yhdisteiden asyloinnissa. Trifluorietikkahappoanhydridi on myös suositeltu kuivausaine trifluorietikkahapolle.
Frank Watson Dyson

Frank Watson Dyson (8. tammikuuta 1868 – 25. toukokuuta 1939) oli englantilainen tähtitieteilijä ja Astronomer Royal. Hänet muistetaan nykyisin parhaiten toisaalta siitä, että hänen aloitteestaan Greenwichistä alettiin lähettää tunneittain aikamerkki,
toisaalta osuudestaan Einsteinin yleisen suhteellisuus­teorian todentamisessa.
Elämäkerta.
Dyson oli pastori Watson Dysonin poika. Hän syntyi Meashamissa lähellä Ashby-de-la-Zouchia, Leicestershireä, mutta muutti pian Yorkshireen. Siellä hän hävi Heath Grammar Schoolia Halifaxissa ja pääsi myöhemmin stipendillä Bradford Grammar Schooliin ja lopulta Cambridgen yliopiston Trinity Collegeen, jossa hän opiskeli matematiikkaa ja tähtitiedettä ja sai Second Wranglerin arvon vuonna 1889.
Vuonna 1894 hän sai vanhemman assistentin toimen Greenwichin observa­toriossa ja hän oli mukana laatimassa tähtiluetteloa "Carte du Ciel", joka julkaistiin vuonna 1905.
Dyson oli Skotlannin Astronomer Royal vuosina 1905–1910 sekä Astronomer Royal ja samalla Greenwichin observatorion johtaja vuosina 1910–1933. Vuonna 1928 hän hankki observatorioon Shorttin synkronomikellon, tarkimman tuolloin saatavissa olevan heilurikellon. Jo sitä ennen, vuonna 1924 BBC alkoi hänen aloitteestaan lähettää kuudesta piip-merkistä muodostuvia aikamerkkejä. Hän toimi useita vuosia British Horological Instituten puheen­johtajana ja sai järjestön kultamitalin vuonna 1928.
Dyson tuli tunnetuksi auringonpimennysten tutkijana. Hän tutki myös auringon kromosfäärin ja koronan spektrien tutkijana. Hän oli mukana järjestämässä vuoden 1919 auringon­pimennyksen yhteydessä tutkimus­retki­kuntia Brasiliaan ja Principeen, ja näiden retki­kuntien tekemät havainnot vahvistivat, että gravitaatio vaikuttaa valoon Einsteinin teorian mukaisella tavalla.
Dyson kuoli vuonna 1939 ollessaan matkalla Australiasta Englantiin, ja hänet haudattiin mereen. Hän oli naimisissa Caroline Bisset Bestin, Palemon Bestin tyttären kanssa, ja heillä oli kaksi poikaa ja kuusi tytärtä.
Formula Renault 3.5 -kausi 2014

Formula Renault 3.5 -kausi 2014 oli Formula Renault 3.5 -sarjan kymmenes kausi. Kausi alkoi 12. huhtikuuta Italiasta ja päättyi 19. lokakuuta Espanjaan.
Sarjan mestaruuden voitti espanjalainen Carlos Sainz Jr.. Toiseksi sijoittui ranskalainen Pierre Gasly ja kolmanneksi espanjalainen Roberto Merhi.
Tallit ja kuljettajat.
R = Sarjan tulokas kaudella 2014
Kuljettajamuutokset.
Uudet kuljettajat
Paluun tehneet kuljettajat
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Poistuneet kuljettajat
Jyrgilä

Jyrgilä (myös "Jyrkilä", ; ) on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Mäkriän kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Mäkriänjoen varrella viisi kilometriä Mäkriästä luoteeseen. Kylässä on 293 asukasta (vuonna 2012).
Seudun kylät muodostivat 1900-luvun alussa Nekkulan volostin Jyrgilän kyläkunnan. Myöhemmin ne kuuluivat Aunuksen kyläneuvostoon. Vuonna 1933 Jyrgilässä oli 113 asukasta, joista valtaosa oli karjalaisia. Kažoiniemi (ven. "Kažnavolok"), Maanoila ("Manelitsa"), Roikkoila ("Roikoila"), Ruhoila ("Rugoila"), Teppana ("Teppanitsa"), Zubakova ("Zubakovo") ja kaksi Törhilää ("Tergelitsa" 1 ja 2) yhdistettiin Jyrgilään vuonna 1957.
Kylän kautta kulkee Aunuksen ja Mäkriän välinen maantie. Palveluihin kuuluu kauppa.
Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu

Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu (lyh. ESLU) on Uudenmaan ja Kanta-Hämeen alueella toimiva liikunnan aluejärjestö. Järjestön perustehtävä on edistää hyvinvointia Uudenmaan ja Kanta-Hämeen alueella liikunnan ja urheilun avulla. Lisäksi järjestö tukee liikuntakulttuurin elinvoimaisuutta ja monipuolisuutta paikallisella tasolla. Järjestö edistää Uudenmaan ja Kanta-Hämeen liikunta- ja urheilutoimijoiden yleistä arvostusta ja toimintaedellytyksiä. Järjestö vaikuttaa myös liikunta- ja urheilukulttuurin kehitykseen Uudellamaalla ja Kanta-Hämeessä.
Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu on perustettu vuonna 1993. Järjestön toimisto sijaitsee Helsingissä. ESLUn toiminta-alueella on 29 eteläsuomalaista kuntaa. Alueella on noin 3 500 urheiluseuraa ja 150 000 vapaaehtoistoimijaa.
Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu on liikunnan asiantuntija- ja kehittäjäjärjestö. Järjestö kouluttaa lasten kanssa työskenteliviä, seuratoimijoita ja työyhteisöjen ihmisiä. Lisäksi järjestö puhuu liikunnasta päättäjille ja medialle. Järjestö tekee yhteistyötä paikallisesti, maakunnallisesti ja valtakunnallisesti. Aluejärjestö on yksi viidestätoista aluejärjestöstä.
Toiminnan alueet.
Kaikissa toiminnoissa on mukana yhteisesti sovitut arvot, joiden mukaan ESLU on helposti lähestyttävä, ajassa mukana oleva, laadukas asiantuntija ja yhteistyökumppani, joka toteuttaa urheiluyhteisön eettisiä periaatteita. Yhteistyötä tehdään ESLUn jäsenjärjestöjen sekä muiden kansalaisjärjestöjen ja yhteistyökumppaneiden kanssa, joilla on samansuuntaiset tavoitteet. Vuonna 2013 ESLUn jäsenenä oli 313 järjestöä. 
Etelätuuli-verkkolehti.
Etelätuuli on ESLUn julkaisema verkkolehti. Etelätuuli julkaistaan 11 kertaa vuodessa.
Talous.
Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu on saanut vuosina 2018–2022 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta liikuntaa edistävien järjestöjen toimintaan yhteensä noin 1 033 000 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2022 lähtien 173 000 euroa.
Jiří Malec

Jiří Malec (s. 24. marraskuuta 1962 Vlastibor, Liberecin lääni, Tšekkoslovakia) on Tšekkoslovakiaa urallaan edustanut tšekkiläinen mäkihyppääjä.
Malec sai Calgaryn olympialaisissa 1988 pronssia normaalimäen kilpailussa ollen ensimmäinen V-tyyliä käyttänyt mäkihypyn arvokisamitalisti. Suurmäessä hän oli 24:s ja joukkuekilpailussa neljäs. Lahden MM-kilpailuissa 1989 hän sijoittui normaalimäessä 19:nneksi. Universiadeissa hän saavutti joukkuekilpailun kultaa ja normaalimäen hopeaa 1987 sekä suurmäen kultaa 1989.
Malec kilpaili maailmancupissa vuosina 1985–1990. Ainoan palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Meldalin suurmäen kilpailussa maaliskuussa 1988. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui kaikkiaan viisi kertaa.
Sammatus

Sammatus (myös "Piippilä", ) on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Mäkriän kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Mäkriänjokeen laskevan Sammatusjoen varrella 12 kilometriä Mäkriästä maanteitse itään. Kylässä on 27 asukasta (vuonna 2012).
Seudun kylät muodostivat 1900-luvun alussa Nekkulan volostin Sammatuksen kyläkunnan. Myöhemmin ne kuuluivat Aunuksen piirin Kuittisen kyläneuvostoon. Vuonna 1933 Piippilässä oli 257 asukasta, jotka kaikki olivat karjalaisia. Randuhieru (ven. "Berežnaja"), Piippilä ("Pipilitsa") ja Puustanhieru ("Pustoši") yhdistettiin virallisesti Sammatuksen kyläksi vuonna 1957.
Sammatuksen palveluihin kuuluu kauppa-auto. Kylässä on kesän 1944 taistelujen muistomerkki ja neuvostosotilaiden hautapaikka. Muistomerkki sijaitsee puna-armeijan sotilaiden joukkohaudalla, jotka kaatuivat hyökätessään suomalaisten linnoitusalueelle kesäkuussa 1944. Muistomerkin yhteydessä on taistelussa tuhottu T-34/76 -panssarivaunu vuosimallia 1943. Suomalaisten linnoitusten jäännökset ovat yhä olemassa.
Söldenin suurpujottelu

Söldenin suurpujottelu on alppihiihtokilpailu Söldenin Rettenbach-rinteellä. Miehet ja naiset avaavat maailmancupin tällä suurpujottelukilpailulla. Kilpailut lasketaan lokakuun viimeisenä viikonloppuna.
Kärkikolmikot.
Itävalta on menestynein maa 10 voitolla (9 toista sijaa ja 12 kolmatta sijaa). Toiseksi menestynein maa on Yhdysvallat 9 voitolla (7 toista sijaa ja 2 kolmatta sijaa). Kolmanneksi menestynein maa on Sveitsi 8 voitolla (5 toista sijaa ja 3 kolmatta sijaa).
Voittajat.
Seuraavat alppihiihtäjät ovat voittaneet Söldenin suurpujottelun:
4 voittoa
3 voittoa
2 voittoa
1 voitto
&lt;br&gt;
Suurimäki

Suurimäki (; ) on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Vitelen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vitelenjoen varrella 14 kilometriä Vitelestä pohjoiseen. Kylässä on 81 asukasta (vuonna 2012).
Seudun kylät muodostivat 1900-luvun alussa Vitelen volostiin kuuluneet Ylä- ja Ala-Mäen kyläkunnat. 1920-luvulla muodostettiin aluksi Vitelen ja myöhemmin Aunuksen piiriin kuulunut Suurimäen kyläneuvosto, jonka keskuspaikkana toimi Alanko. Vuonna 1933 siinä oli 1 200 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Alagja eli Alanko (Nižni Konets), Annula (ven. "Annjula"), Hynny ("Hjunnju"), Kyylistö ("Kirillovo"), Rauhumäki ("Železnaja Gora"), Sirdilä ("Sirtila"), Tšoppila ja Ylägjä eli Ylänkö ("Verhni Konets") yhdistettiin virallisesti Suurimäen kyläksi vuonna 1957.
Suurimäen kautta kulkee Vitelen ja Vieljärven välinen päällystämätön tie. Kylässä toimii karjatila. Siellä on toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden muistomerkki ja hautapaikka. Lähistöllä sijaitsee keskiaikainen asuinpaikka.
Otto Ahlfors

Otto Anssi Anttoni Ahlfors (s. 29. tammikuuta 1994 Hämeenkyrö) on uransa kauden 2019 jälkeen lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Ikaalisten Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2014 alkaen Petteri Jouste. Aiemmin häntä valmensi Olga Hämäläinen.
Kalevan kisoista Ahlfors saavutti hopeaa 100 metrin juoksusta vuonna 2017 ja pronssia vuosina 2013, 2016 ja 2018. Sisäratojen SM-kilpailuista hän saavutti 60 metrin juoksussa kultaa vuonna 2017 sekä hopeaa vuosina 2015, 2016, 2018 ja 2019. Viestijuoksun SM-kilpailuissa Ahlfors saavutti hopeaa 4 × 100 metrin viestijuoksusta vuonna 2013.
Syyskuussa 2016 Ahlfors juoksi Tampereella Ratinan stadionilla Suomi–Ruotsi-maaottelussa sekä oman ennätyksensä 100 metrillä 10,44, että Suomen pikaviestijoukkueessa Suomen ennätyksen 39,25. Hän sivusi sadan metrin ennätystään vuonna 2017 kahdesti. Hän kuului alkuerässä karsiutuneeseen Suomen pikaviestijoukkueeseen Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän juoksi pikaviestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi SE-ajalla 38,92. Joukkue paransi tuolloin Suomen ennätystä jo alkuerässä ajalla 39,11.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde
Ada (albumi)

Ada on yhdysvaltalaisen funeral doom -yhtyeen Wraith of the Ropesin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Totalrust Music.
Kappaleet.
Kappale 7 on nimetön piilokappale, jota ei mainita takakannessa.
Saksan 4. armeija

Saksan 4. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa. 
Perustaminen.
Armeija perustettiin 1. elokuuta 1939 Hannoverissa armeijaryhmä 6:n esikunnasta ().
Palvelus.
Armeija osallistui Puolan ja Ranskan valtaukseen ennen siirtoaan itärintamalle, jossa se liitettiin Keskustan armeijaryhmään. Armeija lakkautettiin 7. huhtikuuta 1945 ja sen henkilöstöä käytettiin muodostettaessa 21. armeijaa.
Komentajat.
Armeijankomentajina olivat:
Makedonianvuoristokoira

Makedonianvuoristokoira () eli karaman () on makedonialainen koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta sillä on Makedonian Kennelliiton virallinen hyväksyntä.
Ulkonäkö.
Makedonianvuoristokoira on kookas, tiivisrakenteinen ja tasapainoinen vuoristokoira. Sillä on tarkat aistit ja se on erittäin liikkuvainen. Sukupuolileiman tulee olla selvä: uros on rotevampi, kookkaampi ja leveäpäisempi, kun taas narttu on rakenteeltaan pienempi, pitkärunkoisempi ja sulavalinjaisempi. Uroksilla rungon pituus on 9–11 prosenttia säkäkorkeutta suurempi ja nartuilla 11–13 prosenttia säkäkorkeutta suurempi. Uroksen säkäkorkeus on noin 70 cm (alaraja 65 cm) ja nartun 64 cm (alaraja 60 cm), mutta yläkorkeutta ei ole määritetty lainkaan vaan toivotuinta on mahdollisimman kookas koira. Uros painaa noin 50 kg ja narttu noin 45 kg. 
Luonne ja käyttäytyminen.
Rotu on äärimmäisen uskollinen, rohkea ja vieraita kohtaan varautunut tyypillinen yhden ihmisen koira. Sillä on syvä, voimakas ja terävä haukku. Se on jopa valmis uhraamaan henkensä isäntänsä tai karjan puolesta, mutta se ei kuitenkaan käyttäydy aggressiivisesti ennen kuin on tarpeen.
Alkuperä.
Makedonianvuoristokoiran historia juontaa juurensa paimentolaisheimojen vaelluksiin ja neoliittisen kauden karjankasvatukseen: sen tehtävä on ollut toimia laumanvartijana. Se on levinnyt eri puolille maata Šar- ja Pirin-vuorilta aina Kreikan Makedonian puolelle Epeirokseen ja Thessalonikiin asti. Se on esiintynyt niin antiikin runoilijoiden ja historioitsijoiden teksteissä kuin muinaisissa makedonialaisissa vaaseissa, veistoksissa, mosaiikissa, kolikoissa ja 1800-luvun kansanrunoudessakin. Sen kantarotu lienee sama kuin kreikkalaisella epeiroksenmolossilla: muinaisen molossi-heimon kookkaat, mastiffityyppiset koirat, joiden sanotaan olleen nykyisten eurooppalaisten molossikoirien kaukaisia esi-isiä. Makedonianvuoristokoira on kuitenkin niiden lähes suora jälkeläinen, ja sitä arvostettiin antiikin aikaan suuresti. Valakit ja miakit toivat sen Kreikasta nykyiselle elinseudulleen paimentamiensa lampaiden mukana. Nykyisin sen tehtävä on ollut lauman vartioinnin lisäksi suojella isäntäänsä ja tämän omaisuutta.
Amaran

Amaran oli ruotsalainen power metal -yhtye. Se perustettiin Tukholmassa vuonna 2000.
Yhtyeen perustivat kitaristit Kari Kainulainen ja Ronnie Backlund. Yhtyeeseen liittyivät basisti Mikael Andersson, laulaja Johanna DePierre sekä rumpali Robin Bergh. Ensimmäinen demo julkaistiin vuonna 2001, minkä jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen Listenable Recordsin kanssa. Esikoisalbumi, "A World Depraved", julkaistiin toukokuussa 2002.
Esa Orjatsalo soitti Amaranin livekokoonpanossa vuonna 2004 tuuraten Ronnie Backlundia, joka toipua käden murtumasta.
Yhtye hajosi joulukuussa 2005 koska Johanna DePierrelle ei löydetty korvaajaa.
Viimeinen tunnettu kokoonpano.
Ronnie Backlund – kitara (2000–2005)
Robin Bergh – rummut (2001–2003, 2004–2005)
Niklas "Nille" Sandin – bassokitara (2005)
Gunnar Hammar – kitara (2005)
Risto Hiltunen

Risto Hiltunen (22. huhtikuuta 1945 Tampere − 17. lokakuuta 2021 Tampere) oli suomalainen pianisti, urkuri, kapellimestari ja säveltäjä. Hänet tunnettiin parhaiten Yle TV2:n musiikkiohjelmien kapellimestarina ja pianistina. Hiltunen tuli Yleisradion palvelukseen vakituisena työntekijänä vuonna 1975.
Risto Hiltunen aloitti uransa ravintolamuusikkona jo 14-vuotiaana ja valmistui Sibelius-Akatemian kirkkomusiikkilinjalta 1970-luvun alussa. 
Hän työskenteli Viinikan seurakunnan kanttorina. Hiltusen yhtyeistä tunnetuin oli hänen johtamansa lauluyhtye Hiltuset, joka esiintyi lukuisissa television musiikkiohjelmissa 1970-luvun puolivälistä lähtien. Hiltunen sävelsi musiikkia lukuisiin elokuviin ja televisiosarjoihin kuten "Sisko ja sen veli", "Reinikainen" ja "Akaton mies". Myös lukuisat TV2:n televisio-ohjelmien tunnusmusiikit ovat hänen säveltämiään. Hän oli urkurina Tampereen Popteatterin 6. elokuuta 1969 ensi-illan saaneen "Hair"-musikaalin säestyskokoonpanossa. Hän soitti myös musikaalin levytyksessä.
Hiltunen seurusteli vuosina 1994–2003 iskelmälaulaja Jaana Pölläsen kanssa. Hänellä oli kaksi tytärtä. Hän kuoli 76-vuotiaana sairaskohtaukseen kotonaan kärsittyään aiemmin sydänvaivoista.
Vanhat rehelliset suomalaiset

”Vanhat rehelliset suomalaiset” oli 1800-luvun puolivälissä nimitys fennomaanien maltilliselle siivelle, joka oli ryhmittynyt vuonna 1847 perustamansa "Suometar"-lehden ympärille. Ryhmän johtohahmo oli August Ahlqvist ja siihen kuuluivat Paavo Tikkanen, D. E. D. Europaeus, Rietrikki Polén sekä jonkin aikaa myös August Schauman. He olivat eri linjoilla J. V. Snellmanin ja myöhemmin varsinkin Georg Zacharias Forsmanin (Yrjö Sakari Yrjö-Koskisen) johtamien niin sanottujen jungfennomaanien kanssa.
”Vanhojen rehellisten suomalaisten” mielestä suomalaisuuden olisi noustava ”luonnollista tietä” eli vähittäisen kulttuurisen ja sivistyksellisen kehityksen kautta eikä poliittisen taistelun tuloksena. He eivät myöskään hyväksyneet Snellmanin ajamaa lojaaliutta Venäjää kohtaan eivätkä Yrjö-Koskisen näkemystä, jonka mukaan Suomi voisi katkaista henkiset siteet Ruotsiin kiitollisuudenvelkaa tuntematta. Varsinkin Ahlqvist halusi päinvastoin korostaa ruotsalaisen kulttuuriperinnön merkitystä Suomelle ja pitää yllä suhteita Ruotsiin. Helsingin yliopistolla ”vanhat rehelliset” hallitsivat savo-karjalaista osakuntaa, Yrjö-Koskisen kannattajat puolestaan pohjalaista osakuntaa. Jungfennomaanit syrjäyttivät ”vanhojen rehellisten” ryhmän suomalaisuusliikkeen johdosta 1860-luvun alussa, mutta nämä tekivät vielä saman vuosikymmenen lopulla epäonnistuneen yrityksen saada liikkeen uudelleen haltuunsa.
Vuonna 1863 jungfennomaanit tekivät väliaikaisesti sovinnon ”vanhojen rehellisten” kanssa ja nousivat mukaan määräämään "Suomettaren" linjasta. Sopu ei kuitenkaan kestänyt pitkään ja katkesi Yrjö-Koskisen ja Ahlqvistin katkeraan keskinäiseen linjaerimielisyyteen. Lehden julkaiseminen jouduttiin lopettamaan vuonna 1866 tilaajien vähäisyyden ja sitä seuranneen vararikon vuoksi. Yrjö-Koskinen tukijoineen perusti vuonna 1869 sen seuraajaksi "Uuden Suomettaren".
Nimitykset ovat siinä suhteessa harhaanjohtavia, että ikäero ”vanhojen” ja ”nuorten” fennomaanien johtajien välillä oli itse asiassa vähäinen.
Gorod

Gorod on teknisen death metalin yhtye Bordeaux'sta, Ranskasta. Se perustettiin vuonna 1997 nimellä Gorgasm, minkä alla yhtye julkaisi esikoisalbuminsa, "Neurotripsicksin" vuonna 2004. Yhtye vaihtoi nimensä Gorodiksi vuonna 2005 välttääkseen sekaannusta yhdysvaltalaiseen Gorgasm-nimiseen yhtyeeseen. Gorod julkaisi esikoisalbuminsa uudelleen uudella nimellä vuonna 2005.
Onset of Putrefaction

Onset of Putrefaction on saksalaisen teknisen death metalin yhtyeen Necrophagistin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Noise Solution Records. Albumin äänitti lähes yksinomaan yhtyeen perustaja, kitaristi-laulaja Muhammed Suiçmez.
Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Willowtip Records.
Ulvana

Ulvana () on entinen kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Kuittisen kunnassa. Se sijaitsi samannimisen joen varrella kymmenen kilometriä Kuittisesta luoteeseen.
1900-luvun alussa Ulvana lähikylineen muodosti Riipuskalan volostiin kuuluneen kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin Aunuksen piirin Ulvanan kyläneuvosto, jonka keskus siirrettiin myöhemmin Suureenselkään. Vuonna 1933 kyläneuvostossa oli yli tuhat asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Ulvanan kylä on hävinnyt 1950-luvun jälkeen.
Lorient

Lorient (bretoniksi An Oriant) on Ranskassa Morbihanin departementissa Bretagnen alueella sijaitseva kunta. Se sijaitsee Atlantin valtameren rannikolla. Sillä on pinta-alaa noin 17,48 neliökilometriä.
Lorientin metropolialueella asui vuonna 2008 noin 212 000 ihmistä.
Lorientissa on useita urheiluseuroja, joista tunnetuin on Ranskan korkeimmalla sarjatasolla jalkapalloa pelaava FC Lorient-Bretagne Sud.
Porin Matti

Porin Matti on puulla lämpiävä sarjavalmisteinen metallinen lämmitysuuni, joita Rosenlew valmisti vuosikymmenten ajan Porin Konepajalla. Se oli yksi tehtaan tunnetuimmista tuotteista. Nimestä Porin Matti tuli aikanaan kansan suussa yleisnimitys kaikille pienille tehdasvalmisteisille liesille.
Porin Matin alkuperäisen mallin suunnitteli Porin Konepajan teknikkona 1930-luvulla toiminut Svante Palkola. Valmistus aloitettiin vuonna 1939. Nimen alkuperää ei tiedetä. Uuni oli aikanaan edistyksellinen ja suunniteltu lämpötaloudellisesti hyvin, sillä se kulutti vain vähän puuta ja pysyi lämpimänä pitkään. Porin Mattia valmistettiin alun perin neljässä eri koossa. Se oli erityisen suosittu sotien jälkeisenä jälleenrakennuskautena, koska se mahtui pieneen tilaan ja säästi polttopuita. Niitä hankittiin varsinkin pieniin rintamamiestaloihin, kaupunkien laidoille ja maaseudulle. Eniten uunia myytiin vuonna 1951, lähes 13 000 kappaletta. Muotoilija Timo Sarpaneva suunnitteli 1960-luvun alussa Porin Matille uuden virtaviivaisemman ulkomuodon ja niitä alettiin myydä uusissa muodikkaissa väreissä. Porin Mattien ja muiden vanhojen lämmitysuunien suosio laski öljy- ja sähkölämmityksen sekä kaukolämmön yleistyessä 1960-luvulta alkaen. 
Rosenlew lopetti Porin Matin valmistuksen vuonna 1974, mutta Luvialla toiminut Polartherm jatkoi niiden tekemistä vuoteen 2002. Nurmeksessa toimiva PK-levy aloitti niiden valmistuksen uudelleen vuonna 2010. Uudet Porin Matit eroavat hieman alkuperäisistä ja niihin on lisätty lasiset luukut, mutta nimi on säilynyt samana. Uusiin Porin Matteihin on lisätty toisioilma-aukot ja -ritilät, minkä vuoksi uunin kyljet eivät enää kuumene yli 60-asteisiksi.
Porin Mattia valmistettiin neljää eri korkeutta. Matalin oli vain 80-senttinen, ja se oli tarkoitettu 30–45-kuutioiseen huoneeseen. Korkein, 168-senttinen malli painoi 355 kiloa. Värivalikoimana oli aluksi siniharmaa, ruskea ja vihreä. 1960-luvulla värit vaihtuivat punaiseen, oliivinvihreään ja harmaaseen. Nykyisin myytävien Porin Mattien leveys on noin puoli metriä, korkeus metrin ja paino 180 kiloa. Valmistajan tietojen mukaan uuni lämmittää parilla pesällisellä noin kymmenen tuntia.
Optogenetiikka

Optogenetiikka on fysiologisen ja geneettisen tutkimuksen ala, jossa yleensä sähköisesti ärtyvää solua tai solujoukkoa, kuten hermo- tai lihassolua, hallitaan ja tutkitaan laservalon ja herkkien valokuitujen avulla. Tätä varten soluun on ensin kuljetettava valolle herkkiä proteiineja virusten avulla. Optogeneettisiä kokeita on tehty muun muassa muuntogeenisillä hiirillä ja apinoilla; ihmiskokeisiin päästäneen 2020-luvulla. Koe-eläinten käytöstä on kyetty muuttamaan suuntaamalla laservaloa määrättyihin aivosoluihin.
Laura Nordström

Laura Helena Nordström (s. 28. tammikuuta 1981) on suomalainen tutkijatohtori.
Ura.
Nordström on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori pääaineenaan yleinen valtio-oppi. Hän toimii tutkijana Helsingin yliopistossa tutkimusaiheenaan EU:n poliittinen talous, EU-lobbaus ja asiantuntijoiden valta. Hän siirtyi yliopistolle vihreiden kansainvälisten asioiden päällikön tehtävästä sekä europarlamentaarikko Heidi Hautalan kotimaan ja kehityspolitiikan avustajan tehtävästä. Nordström toimi Poliitttinen talous -lehden päätoimittajana vuosina 2023-2024.
Nordström on toiminut Heidi Hautalan avustajana useassa erässä. Hän aloitti avustajana eduskunnassa 2008–2009. Hautalan tultua valituksi Euroopan parlamenttiin, Nordström siirtyi Hautalan kansainvälisen politiikan avustajaksi Euroopan parlamenttiin 2009–2011. Hautalan noustessa kehitysministeriksi Kataisen II hallitukseen, palasi Nordström erityisavustajaksi ulkoasiainministeriöön. Hän toimi myös kehitysministeri Pekka Haaviston erityisavustajana 2013–2014.
Politiikka.
Laura Nordström aloitti poliittisen toiminnan ylioppilasliikkeessä vuonna 2003. Hänet valittiin Helsingin yliopiston ylioppilaiden edustajistoon kaudelle 2003-2009 Vihreiden listoilta. Ylioppilaspolitiikassa hän on pitänyt esillä erityisesti opiskelijoiden toimeentuloa ja asumista ja saanut aikaan opintorahan korotuksen vuonna 2007.
Helsingin seudun opiskelija-asuntosäätiön valtuuskunnan jäsen hän oli 2005–2006.
Nordström on ollut myös Reilun kaupan edistämisyhdistyksen hallituksessa 2008. Suomen Nuorisoyhteistyö – Allianssin hallituksen varajäsen 2009. Hän toimii myös Puolueiden kansainvälinen demokratiayhteistyö Demo ry:n hallituksessa vuodesta 2016 alkaen.
Vihreissä Nordström on toiminut puoluevaltuuskunnan varajäsenenä kauden 2007–2009 ja varsinaisena jäsenenä 2009–2013. Hän on ollut myös vihreiden koulutuspoliittisen työryhmän jäsen 2007–2008, tasa-arvotyöryhmän sihteeri 2009 ja Eurooppa-työryhmän jäsen 2012–2013.
Nordström oli Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtaja vuonna 2008 yhdessä Heikki Korpelan kanssa. Hän on ollut myös Suomen ylioppilaskuntien liiton hallituksen jäsen 2007 vastuualueenaan sosiaalipolitiikka ja kehitysyhteistyö ja Helsingin yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen jäsen 2006 vastuualueenaan sosiaalipolitiikka ja sukukansa-asiat.
Kunnallisvaaleissa 2008 Nordström oli ehdokkaana Helsingissä, mutta jäi varasijalle 440 äänellä. Vuonna 2009 hän oli yleisten töiden lautakunnan varajäsen ja kaupunginmuseon johtokunnan jäsen. Kunnallisvaaleissa 2012 hän jäi niin ikään varasijalle 480 äänellä. Kaudella 2013–2016 hän toimi sosiaali- ja terveyslautakunnan jäsenenä. Tällä kaudella Nordström sai muun muassa läpi paperittomien terveydenhuollon ja lisärahoituksen neuvoloille. 
Kuntavaaleissa 2017 Nordström sai 610 ääntä ja jäi edelleen varasijalle. Hän piti esillä sosiaali- ja terveysteemoja sekä pyrki palauttamaan ns. yömetro -hankkeen takaisin käyttöön.
Yksityiselämä.
Nordström on naimisissa, ja perheessä on kaksi lasta. Nordström ylläpitää “kasvissyöjänä maailmalla” -verkkosivustoa.
Walter Afanasieff

Walter Afanasieff (alkuaan Vladimir Nikititš Afanasieff, s. 10. helmikuuta 1958 São Paulo) on yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hänet tunnetaan muun muassa yhteistyöstään pop-laulaja Mariah Careyn kanssa. Useiden menestyselokuvien johtoteemat ovat Afanasieffin tuotantoa.
Perhetausta.
Walter Afanasieffin isä on kotoisin Leningradista ja äiti Kiinan Harbinista. Nämä tapasivat toisensa Brasiliassa 1950-luvun alussa.
Ura.
Afanasieff aloitti uransa jazz-muusikkona vuonna 1980. Hän työskenteli alkuun viulisti Jean-Luc Pontyn kanssa. Myöhemmin hän perusti The Warriors -yhtyeen kitaristi Joaquin Lievanon ja musiikkituottaja/lauluntekijä Narada Michael Waldenin kanssa. Ajan mittaan kertynyt kokemus rohkaisi Afanasieffia ryhtymään tuottajaksi. Walden palkkasi Afanasieffin tuotantotehtäviin ja soittajaksi lukuisiin levytysprojekteihin, kuten Whitney Houstonin suurmenestykseksi nousseelle esikoisalbumille "Whitney Houston" 1985. Samoihin aikoihin Afanasieff ja Walden alkoivat kirjoittaa pop-sävellyksiä yhdessä. Afanasieffin ensimmäinen merkittävä tuotanto oli James Bond -elokuvan "007 ja lupa tappaa" johtoteema. Kappaleen esitti Gladys Knight. Eräs Afanasieffin menestyksekkäimmistä tuotannoista on superhitti "My Heart Will Go On", "Titanic"-elokuvan johtoteema tulkitsijanaan Celine Dion. Kappaleesta tuli vuoden 1998 myydyin single maailmanlaajuisesti. Afanasieffin tuotantoihin kuuluvat myös muun muassa elokuvien "Kaunotar ja hirviö" ja "Aladdin" soundtrackit. Afanasieff tuotti niin ikään kappaleen "Go the Distance", jonka esitti Michael Bolton animaatioelokuvassa "Herkules" vuonna 1997.
Afanasieffin keskeinen yhteistyökumppani on ollut Mariah Carey, jonka kanssa hän työskenteli 1988–1998. Hän oli tuottajana ja muusikkona muun muassa kappaleessa "Hero", joka oli Careyn albumin "Music Box" toinen singlejulkaisu. Kappale nousi Billboard Hot 100 -listan ykköseksi 25. joulukuuta 1993 ja pysyi siellä neljä viikkoa. Carey ja Afanasieff kirjoittivat myös kappaleen "One Sweet Day", jonka Carey duetoi Boyz II Menin kanssa. "One Sweet Day" on ollut pisimpään Billboard Hot 100 -listan ykkösenä: 16 viikkoa. Sävellys oli ehdolla vuoden 1996 Grammy Awards -kilpailussa vuoden levyksi (Record of the Year) ja parhaaksi pop-sävellykseksi. Se sai myös ASCAPin Vuoden laulu -palkinnon (Song of the Year Award) 1996. Afanasieff esiintyy soittajana useimmissa tuottamissaan sävellyksissä.
Yhteistyökumppaneita.
Afanasieffin yhteistyökumppaneita ovat olleet niin ikään Christina Aguilera, Tina Arena, Babyface, Andrea Bocelli, Toni Braxton, Destiny's Child, Lara Fabian, Josh Groban, Darren Hayes (Savage Garden), Michael Jackson, Kenny G, Leona Lewis, Kenny Loggins, Marc Anthony, Ricky Martin, Johnny Mathis, Mika, Lionel Richie, Jordin Sparks, Barbra Streisand ja Luther Vandross.
Daniele Orsato

Daniele Orsato (s. 24. marraskuuta 1975 Montecchio, Italia) on italialainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisensä erotuomarina vuodesta 2010 lähtien.
Hän on tuominnut uransa aikana seurajoukkuetasolla Mestarien liigan otteluita sekä maajoukkuetasolla muun muassa vuoden 2012 EM-kilpailujen ja karsintaotteluita.
Miksi aina sinä?

Miksi aina sinä? Narsismin seitsemän syntiä on narsistista persoonallisuushäiriötä käsittelevä kirja, jonka on kirjoittanut yhdysvaltalainen kliininen sosiaalityöntekijä Sandy Hotchkiss. Kirjan on suomentanut Raija Viitanen, ja sen on vuonna 2005 julkaissut Basam Books.
Kirjan kirjoittaja Sandy Hotchkiss on paitsi antanut vastaanotollaan terapiaa, myös opettanut Etelä-Kalifornian yliopistossa sosiaalityön koulutusohjelmassa. Teokseen on kirjoittanut esipuheen lääketieteen tohtori James F. Masterson, professori ja merkittävä yhdysvaltalainen psykiatri, jonka nimeä kantaa yhdysvaltalainen International Masterson Institute For Psychoanalytic Psychotherapy.
Teos jakautuu viiteen osaan.
1. Häpeämättömyys
2. Maaginen ajattelu
3. Ylimielisyys
4. Kateus
5. Vaativuus
6. Hyväksikäyttö
7. Rajattomuus
8. Lapsuuden narsismi ja "minän" synty
9. Narsistinen vanhempi
10. Strategia 1: Tunne itsesi
11. Strategia 2: Tunnusta realiteetit
12. Strategia 3: Aseta rajoja
13. Strategia 4: Vaali vastavuoroisia ihmissuhteita
14. Nuoruusiän narsismi: mikä on normaalia, mikä ei
15. Narsismi ja riippuvuus: linkkinä häpeä
16. Rakastunut narsisti: yhteensulautumisen harha
17. Narsistit työelämässä: vallan väärinkäyttö
18. Narsismi ja ikääntyminen: peili alkaa säröillä
19. Narsistinen yhteiskunta
20. Miten tulla paremmaksi vanhemmaksi
Seppäkotinga

Seppäkotinga ("Procnias tricarunculatus") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Seppäkotingaa tavataan Costa Ricassa, Hondurasissa, Nicaraguassa ja Panamassa. Lajin kannaksi on arvioitu 10 000–19 999 yksilöä. Sen kanta on pienenemässä nopeasti, ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Elinympäristö.
Seppäkotinga pesii kosteissa metsissä 1 200–2 100 metrin korkeudella merenpinnasta. Satunnaisesti sitä tavataan 750 metrin korkeudellakin.
Valkoseppäkotinga

Valkoseppäkotinga ("Procnias albus") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkoseppäkotingaa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Partaseppäkotinga

Partaseppäkotinga ("Procnias averano") on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Partaseppäkotingaa tavataan Brasiliassa, Kolumbiassa, Guyanassa, Trinidad ja Tobagossa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Marco Beasley

Marco Beasley (s. 1957) on italialainen tenori, joka syntyi englantilaiselle isälle ja italialaiselle äidille, varttui Napolissa ja opiskeli Bolognassa. Hän perusti Guido Morinin kanssa Accordone-kokoonpanon vuonna 1984 ja on tehnyt sen jäsenenä levytyksiä Alpha- ja Cypres-levy-yhtiöille. Lisäksi Beasleyta kuullaan muun muassa Luca Francesconin "Ballata"-oopperan levytyksellä.
Beasleylle urakehityksen kannalta merkittävä opettaja oli Cathy Berberian. Beasley perehtyi opinnoissaan varsinkin 1400–1500-lukujen musiikkiin ja barokkiin.
Heikki Sairanen

Heikki Sairanen on suomalainen poliitikko. Hän toimi Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajana vuonna 2010 yhdessä Paloma Hannosen kanssa.
Sairanen on vihreiden puoluehallituksen jäsen (2013–) ja on ollut puoluevaltuuskunnan jäsen 2009–2013. Hän on ollut myös tietoyhteiskunta-, tekijänoikeus-, talous- ja periaateohjelmatyöryhmien jäsen.
Ennen valintaansa Vihreiden nuorten ja opiskelijoiden liiton puheenjohtajaksi hän toimi järjestön hallituksen jäsenenä (2009), opiskelijavaltuuskunnan jäsenenä (2007) ja joukkoliikenne- (2008), talouspoliittisen ja tietoyhteiskuntatyöryhmien (2009) puheenjohtajana.
Sairanen on opiskellut Tampereen teknillisessä yliopistossa matematiikkaa. Hän työskenteli projektitutkijana Tampereen yliopistossa. 
Marraskuussa 2020 hän aloitti sisäministeri Maria Ohisalon erityisavustajana. Sitä ennen hän oli toiminut Helsingin apulaispormestari Sanna Vesikansan erityisavustajana.
Saint-Germain-des-Prés

Saint-Germain-des-Prés on Pariisin 24. kaupunginosa 6. arrondissementtissa. Se on samalla osa Seinen vasemmalla rannalla olevaa Latinalaiskorttelia.
Historia.
Saint-Germain-des-Prés on rakentunut samannimisen keskiaikaisen kirkon ympärille. Se tuli tunnetuksi jo 1600-luvulla kahviloistaan, joissa intellektuellit kävivät juomassa uutta nautintoainetta – kahvia. Alueella on yhä olemassa kahvila Café Procope, jonka asiakkaita ovat olleet Voltaire ja Rousseau.
1800-luvun puoliväliin saakka alueella oli arveluttava maine, jossa boheemielämää viettäneet taiteilijat ja opiskelijat nauttivat ruokaa ja juomaa vieri vieressä olevissa kapakoissa. Taidemaalari Eugène Delacroix'n asunto ja ateljee ovat nykyään museona Saint-Germain-des-Prés'llä.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saint-Germain-des-Prés muodostui kirjailijoiden suosimaksi alueeksi. Tuolta ajalta on vielä jäljellä kirjailijoiden suosimat kahvilat Café de Flore ja Les Deux Magots. Alueella on vielä nykyään noin 15 kustantamoa sekä kirjakauppoja.
Toisen maailmansodan jälkeen alueelle tuli paljon jazz-klubeja ja yökerhoja.
1960-luvulla Saint-Germain-des-Prés'n valloittivat taidegalleriat, joita on vieläkin alueella kymmeniä.
Saksan 5. armeija

Saksan 5. armeija () oli Saksan maavoimien armeijatason yhtymä toisessa maailmansodassa. 
Perustaminen.
Wehrkreis V perusti 25. elokuuta 1939 5. armeijan, joka liitettiin länsirajalle Eifeliin armeijaryhmä C:hen tehtävänään miehittää Siegfried-linjan asemia. Armeijaan kuuluivat VI, V armeijakunta ja 227. jalkaväkidivisioona sekä armeijajoukkoja.
Palvelus.
Armeija muodosti 13. lokakuuta alkaen keskisen Idän ylijohdon () alaisen rajavartiointiosaston () Puolassa ja siitä muodostettiin 15. toukokuuta 1940 18. armeija.
Komentajat.
Armeijankomentajana oli sen olemassaolon aikana ainoastaan jalkaväenkenraali Curt Liebmann ja sen esikuntapäällikköinä olivat:
I2P

I2P (alun perin lyhenne nyt käytöstä poistuneesta nimestä Invisible Internet Project, lyhyesti I2P) on vapaan ja avoimen lähdekoodin projekti, jonka tavoitteena on luoda anonyymi verkko. Se oli tammi-maaliskuussa 2015 tehdyssä kartoituksessa Tor-verkon jälkeen toiseksi yleisin ohjelmistoalusta tavanomaisten hakukoneiden kattaman internetin ulkopuolelle jäävällä syvän webin alueella toimiville darkneteille. 
I2P on internetin päällä toimiva verkkokerros, jota käyttämällä ohjelmat voivat lähettää viestejä toisilleen anonyymisti ja turvallisesti. Mahdollisia käyttötapoja ovat muun muassa anonyymi verkossa surffailu, chatti, blogaaminen ja tiedostonsiirto. Suosittuja ovat myös IP2-pohjaiset kauppapaikat.
Itse ohjelmaa kutsutaan nimellä "I2P router" (I2P-reititin) ja tietokonetta, jossa ohjelma on käynnissä nimellä "I2P node" (I2P-solmu).
I2P-ohjelmistot ja työkalut.
I2PTunnel.
I2PTunnel on I2P:n sisäinen ohjelma, jonka avulla TCP/IP-ohjelmat voivat kommunikoida I2P-verkon kautta luomalla "tunneleita" joita käytetään yhdistämällä ennalta määriteltyihin localhost-portteihin.
SAM.
SAM on protokolla, jonka avulla millä tahansa ohjelmointikielellä kirjoitettu ohjelma voi kommunikoida I2P:n avulla.
BitTorrent.
Useat ohjelmat mahdollistavat BitTorrentin käytön I2P-verkon sisällä. Kaikki .torrent-tiedostot tulee kuitenkin ladata verkkoselaimen avulla I2P:n sisältä. Käyttäjät eivät voi ladata I2P:n ulkopuolisia torrentteja I2P:n sisältä, eivätkä I2P:n sisäisiä torrentteja I2P:n ulkopuolelta.
Jorge Liderman

Jorge Liderman (1957 Buenos Aires – 3. helmikuuta 2008 El Cerrito, Kalifornia) oli argentiinalainen säveltäjä. Hän oli eurooppalaisten maahanmuuttajien lastenlapsi. Hän opiskeli Jerusalemissa ja lähti sitten Yhdysvaltoihin, jossa hän sai tohtorin arvon Chicagon yliopistossa. Hän työskenteli Kalifornian yliopistossa, Berkeleyssä vuodesta 1989. Lidermanin teosten joukossa ovat "Barcelonazo" orkesterille, kamariooppera "Antigona Furiosa" (1991) ja "Song of Songs" (2002). Hänen tuotannossaan oli argentiinalaisten vaikutteiden lisäksi kuultavissa juutalaisten juurien vaikutus. Hän sai vaikutteita myös Igor Stravinskilta, Béla Bartókilta, György Ligetiltä ja Steve Reichiltä. Liderman teki 50-vuotiaana itsemurhan heittäytymällä junan eteen.
Lidermanin teoksia tilasivat ja esittivät muiden muassa London Sinfonietta, American Composers Orchestra, Los Angelesin filharmonikot, Nieuw Ensemble, Arditti-kvartetti, Cuarteto Latinoamericano, Oliver Knussen, Esa-Pekka Salonen, David Tanenbaum ja Gloria Cheng.
Lastu-kirjastot

Lastu-kirjastot on Päijät-Hämeen kuntien kirjastojen muodostama seudullinen verkosto eli kirjastokimppa. Yhteiset verkkosivut ja verkkokirjasto ovat palvelleet maakunnan asukkaita joulukuusta 2013 alkaen. Lastu-kirjaston sivut uusittiin toukokuussa 2018. Muutoksen yhteydessä kirjastojen aineistotietokannaksi tuli Lastu-Finna.
Toimipisteet.
Helmikuussa 2021 Lastu-kirjastoilla oli yli 20 kiinteää tai liikkuvaa toimipistettä. Joukkoon kuuluvat:
Havator

Havator Group -konserni myy nostopalveluita, erikoiskuljetuksia, elementtiasennuksia ja satamanosturipalveluita. Se toimii Suomessa, Ruotsissa, Norjassa, Venäjällä ja Baltian maissa. Konsernissa on noin 600 työntekijää ja sen liikevaihto on yli 110 miljoonaa euroa.​​​ 
Havator Oy on yksi Yrittäjien Voima Oy:n kolmasta osakkaasta. Kaksi muuta ovat TEK Kiinteistöt Oy ja Enersense International Oy. Yrittäjien Voima Oy omistaa Fennovoimaa suomalaisittain omistavan Voimaosakeyhtiö SF:n, joka on Fennovoiman suomalainen omistaja.
Yllönen

Yllönen (; ) on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Aunuksen kaupunkikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Alavoisenjoen (Yllösen) varrella Aunuksen koillispuolella. Kylässä on 710 asukasta (vuonna 2011).
1900-luvun alussa seudun kylät muodostivat Riipuskalan volostiin kuuluneen Yllösen kyläkunnan. 1920-luvulta lähtien ne kuuluivat Aunuksen kyläneuvostoon. Sen asukkaista valtaosa oli karjalaisia. Hamoila ("Gamoila"), Heittoila ("Geitoila"), Herkkilä ("Gerkelitsa"), Hukkala eli Rytsöilä ("Ryttšeila"), Kaanoila ("Kaneila"), Keljula ("Kelljuilja"), Kerkkoila ("Kerkoila"), Keroila, Kertšula, Kožala, Oinahala ("Oinosovo"), Paavoila ("Pavoila"), Timoila, Tšimilä ("Tšimilitsa") ja Vanhimala ("Vangimala") yhdistettiin virallisesti Yllösen kyläksi vuonna 1957.
Kylässä toimii peruskoulu. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu vuonna 1850 rakennettu kirkko ja kaksi vanhaa asuintaloa. Majoituspalveluja tarjoaa kesäaikaan Aunuscampingin leirintäalue.
Saarimäki (Kotkatjärvi)

Saarimäki () on entinen kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Kotkatjärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsi pienen lammen rannalla kymmenen kilometriä Kotkatjärveltä lounaaseen.
1900-luvun alussa Saarimäki lähikylineen muodosti Kotkatjärven volostiin kuuluneen kyläkunnan. 1920-luvulla perustettiin Aunuksen piirin Saarimäen kyläneuvosto. Vuonna 1933 siinä oli noin 850 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin Saarimäki liitettiin Kotkatjärven kyläneuvostoon. Kylä on hävinnyt 1950-luvun jälkeen.
Aunuksen piirin Mäkriän kunnassa on toinen Saarimäen kylä (ven. "Sarmjagi").
Dawn of Demise

Dawn of Demise on tanskalainen death metal -yhtye-. Se perustettiin Silkeborgissa vuonna 2003.
Maaliskuussa 2012 yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa. Dawn of Demisen kolmas studioalbumi, "Rejoice in Vengeance", julkaistiin saman vuoden kesäkuussa.
Hate Takes Its Form

Hate Takes Its Form on tanskalaisen death metal -yhtyeen Dawn of Demisen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Deepsend Records.
Albumin nimikkokappaleesta kuvattiin musiikkivideo.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Dawn of Demise sekä sanoittanut Bjørn Jensen.
Sodan arvet

Sodan arvet on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut Brian De Palman ohjaama elokuva. Elokuva perustuu Daniel Langin vuonna 1969 "The New Yorkerille" kirjoittamaan artikkeliin ja sen jälkeen ilmestyneeseen kirjaan.
Juoni.
Vietnamin sodan aikana viisi amerikkalaissotilasta vie kersanttinsa käskystä vietnamilaisen tytön kotikylästään aikomuksena raiskata hänet. Neljä miehistä raiskaa tytön, mutta viides, Max Eriksson, kieltäytyy. Myöhemmin ollessaan kahdestaan tytön kanssa Eriksson yrittää auttaa häntä karkaamaan, mutta yksi raiskaajista, korpraali Clark, saa heidät kiinni juuri kun he ovat karkaamaisillaan. Tämän jälkeen korpraali pakottaa Erikssonin ja tytön edemmäs metsään, jossa muut kolme sotilasta ovat. Kaikki ovat piilossa tarkkailemassa Vietkongin sissejä, kun yhtäkkiä raiskattu tyttö alkaa sairaana yskiä. Kersantti antaa Erikssonille käskyn tappaa tytön, etteivät he paljastuisi, mutta Eriksson kieltäytyy. Lopulta hän siirtää käskyn korpraali Clarkille, joka sanoo tappavansa tytön mielellään. Kun Clark on aikeissa tappaa tytön, Eriksson ampuu ilmaan saadakseen Vietkongin sissit taistelemaan sotilaiden kanssa, jotteivät nämä ehtisi tappaa tyttöä. Lopulta kuitenkin korpraali Clark ottaa veitsen esiin ja haavoittaa tyttöä pahasti. Tyttö yrittää vakavasti haavoittuneena vielä karata, mutta kersantti antaa sotilaillensa käskyn teloittaa hänet. Sotilaat noudattavat kersantin käskyä, mikä järkyttää Erikssonia. Väsyneenä ja kokemuksesta traumatisoituneena Eriksson menettää tajunsa ja herää myöhemmin kenttäsairaalassa. Hän haluaa raiskaajien joutuvan vastuuseen teostaan.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kati Sinisalo sanoo lopun särähtävän muuten tyylikkäässä elokuvassa. Hän antaa "Sodan arville" neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Levi Black

Levi Black eli G.2 on vaikeusasteeltaan musta laskettelurinne Levi Ski Resortissa Kittilässä Suomessa.
Levi Blackissä järjestetään vuosittain Levin pujottelu, joka on alppihiihdon maailmancupin osakilpailu.