tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Orijalainen kirjaimisto

Orijalainen kirjaimisto (, ଉତ୍କଳ ଲିପି "utkaḷa lipi" tai ଉତ୍କଳାକ୍ଷର "utkaḷāṣara") on orijan kielen kirjoitusjärjestelmä.
Historia ja käyttö.
Varhaisin löydetty orijankielinen teksti on vuodelta 1051. Teksti on kirjoitettu kalinga-kirjaimistolla, joka kehittyi brahmista 500-luvulla. Nykyinen orijalainen kirjaimisto ei perustu suoraan kalinga-kirjoitukseen, vaan se luotiin 1100-luvulla bengalilaisen kirjaimiston varhaisen muodon pohjalta. Bengalilaiset kirjaimet periytyivät nagarista ja sitä kautta edelleen muinaisesta brahmi-kirjoituksesta.
Kirjaimet on kehitetty pyöreistä muodoista, koska kirjaimiston varhaisessa vaiheessa palmun lehdet olivat yleisesti käytetty kirjoitusalusta. Suorat viivat aiheuttivat helposti lehden halkeamisen, joten kirjainmerkit pyrittiin tekemään mahdollisimman kaareviksi.
Kirjaimistoa käytetään orijan lisäksi myös joidenkin Odishan vähemmistökielien kirjoittamiseen. Muun muassa santalia, mundaria, hota ja kuita kirjoitetaan Odishassa orijalaisilla kirjaimilla.
Konsonantit.
Orijalaiseen kirjaimistoon kuuluu 35 konsonanttia.
Peräkkäiset konsonantit.
Muiden abugida-aakkostojen tavoin orijalaisessa kirjaimistossa tarkkeetonta konsonanttia seuraa oletusarvoisesti aina vokaali "a". Vokaalin puuttuminen ilmaistaan lisäämällä konsonantin alapuolelle virama-tarke (orijaksi "haḷanta"). Esimerkiksi kirjaimesta କ "ka" saadaan କ୍ "k" .
Viramaa käytetään ennen kaikkea vierassanoissa. Kotoperäisissä sanoissa peräkkäisten konsonanttien yhdistelmät kirjoitetaan pääsääntöisesti yhdistelmäkirjaimina, jotka yksinkertaisimmassa tapauksessa muodostetaan kirjoittamalla jälkimmäinen konsonantti edeltävän alapuolelle. Jälkimmäisen konsonantin yläpuolinen kaariviiva jää näissä yhdistelmissä yleensä pois.
Joillakin konsonanteilla on omat poikkeussääntönsä yhdistelmien muodostamiseen, ja monilla konsonanttiyhdistelmillä on vielä erityinen kirjoitusasu, jota ei voi suoraan päätellä yhdistettävistä konsonanteista.
Vokaalit.
Orijalaisilla vokaaleilla on kaksi muotoa. Itsenäistä muotoa käytetään vokaalialkuisissa tavuissa, ja konsonantilla alkavat tavut kirjoitetaan lisäämällä vokaalia ilmaiseva tarkemerkki edeltävään konsonanttiin.
(15836) 1995 DA2

(15836) 1995 DA2 (kirjoitetaan myös: (15836) 1995 DA2) on Neptunuksen takana Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta, eli transneptuninen kohde. Se kuuluu Kuiperin vyöhykkeeseen ja on 3:4 rataresonanssissa Neptunuksen kanssa. 1995 DA2:n löysivät Jane Luu ja David Jewitt 24. helmikuuta vuonna 1995.
Kohde kiertää Aurigon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kirkkauden ja valon heijastumisen perusteella sen läpimitta on todennäköisesti – .
Vaaleavihermesikko

Vaaleavihermesikko ("Lichmera argentauris") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vaaleavihermesikkoa tavataan Indonesiassa Molukeilla. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Uudenkaledonianvihermesikko

Uudenkaledonianvihermesikko ("Lichmera incana") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Uudenkaledonianvihermesikkoa tavataan Uudessa-Kaledoniassa ja Vanuatussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirurintamesikko

Viirurintamesikko ("Lichmera alboauricularis") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viirurintamesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Bandanvihermesikko

Bandanvihermesikko ("Lichmera squamata") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Bandanvihermesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Burunvihermesikko

Burunvihermesikko ("Lichmera deningeri") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Burunvihermesikkoa tavataan Indonesiassa Burun saarella. Lajia on kuvattu pääasiassa harvinaiseksi, mutta yleiseksi ylemissä korkeuksissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Seraminvihermesikko

Seraminvihermesikko ("Lichmera monticola") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Seraminvihermesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Timorinvihermesikko

Timorinvihermesikko ("Lichmera flavicans") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Timorinvihermesikkoa tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Wetarinvihermesikko

Wetarinvihermesikko ("Lichmera notabilis") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Wetarinvihermesikkoa tavataan Indonesiassa Wetarin saarella. Lajin populaatiota on pidetty suhteellisen pienenä, mutta laji saattaa olla yleisempi kuin aiemmin on luultu. Wetarinvihermesikko on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rostovin ydinvoimalaitos

Rostovin ydinvoimalaitos (, toisinaan myös ) on Venäjän Rostovin alueella sijaitseva ydinvoimalaitos. Se on rakennettu 16 kilometriä Volgodonskin kaupungin koillispuolelle, Donin alajuoksulle padotun Tsimljanskin tekojärven etelärannalle. Aluekeskus, miljoonakaupunki Rostov-na-Donuun on noin 205 kilometrin matka. Voimalaitoksen omistaa ja sen toiminnasta vastaa Venäjän valtion Rosenergoatom-osakeyhtiö.
Kahdella VVER-1000 -ydinreaktoriyksiköllään voimala tuotti noin 40 prosenttia Rostovin alueen käyttämästä sähköenergiasta. Yksiköt on otettu tuotantokäyttöön vuosina 2001 ja 2010. Ensimmäisen voimalayksikön rakentamistyö tosin alkoi alun perin jo 1979, mutta keskeytettiin vuonna 1990, jolloin yksikkö oli 95-prosenttisesti valmis. Sittemmin rakennustöitä jatkettiin mukautetuin suunnitelmin.
Ydinvoimalan yksikkö 3 liitettiin sähköverkkoon 27.12.2014 ja tuotantokäyttöön 17.9.2015. Yksikkö 4 oli rakenteilla vielä helmikuussa 2016. Rakentajan tavoitteena oli saada tämäkin 1100 megawatin VVER V-320 -tyyppisellä ydinreaktorilla varustettu voimalayksikkö valmiiksi vuonna 2017.
Heaven (albumi)

Heaven on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin 5. joulukuuta 2011 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Albumi pääsi parhaimmillaan Britannian albumilistan sijalle kolme ja se sai kriitikoilta erittäin positiivisia arvioita. Kaksi viikkoa julkaisunsa jälkeen se palkittiin platinalevyllä. Elokuuhun 2012 mennessä "Heaven " oli myynyt 536,960 kappaletta Isossa-Britanniassa. 
Albumin deluxe-versio julkaistiin 15. lokakuuta 2012. Se sisältää kolme uutta kappaletta ja kaksi coveria. Albumilta julkaistiin yhteensä kuusi singleä, joista "Backtrack" on deluxe-versiolta. "Heavenin" pääsingle oli marraskuussa 2011 julkaistu "Nothing's Real but Love". 
Taustaa.
Albumin kappaleiden genret vaihtelevat popista, soulista, ja bluesista R&amp;B:hen. Syco Musicin omistaja Simon Cowell ja RCA Recordsin johto olivat jo löytäneet Fergusonille kappaleita äänitettäväksi, mutta artisti kieltäytyi niistä, koska halusi tehdä itse musiikkia. Artisti osallistui itse jokaisen kappaleen tekemiseen, jotta "voisi tuntea yhteyttä niihin". Nimi "Heaven" (taivas) tulee Fergusonin mukaan siitä, kun albumia äänittäessä hän oli "kuin taivaassa". Albumia äänitettiin 11 kuukautta. Ferguson sai inspiraatiota musiikilleen Aretha Franklinin tuotannosta. Hänen mukaansa Franklin on "soulin kuningatar". 
Vastaanotto.
"Heaven" sai musiikkikriitikoilta erittäin hyvää palautetta. The Daily Telegraph antoi albumille täydet viisi tähteä. "Albumilla ei ole mitään mistä en pitäisi", kriitikko kirjoitti. Myös Digital Spy antoi albumille viisi tähteä kirjoittaen: "Kaiken kaikkiaan, Heaven on upea debyytti, joka on kaukana mistään rajoja rikkovasta mutta pysyy alueella, jonka osaa parhaiten." The Independentin Andy Gill kirjoitti: "Todennäköisyyslakien mukaan kykyjenetsintäohjelman kuuluu tuottaa vähintään yksi aito lahjakkuus joka kymmenes vuosi, ja Rebecca Ferguson on epäilemättä se."
The Independent ja New York Daily News vertasivat Fergusonia Adeleen.
Guy (etunimi)

Guy on miehen etunimi. 
Guy on alkujaan ranskalainen muunnelma germaanisesta nimestä Wido, joka saattaa johtua joko metsää tai laajaa tarkoittavasta sanasta.
Vuodesta 1995 lähtien Guyn nimipäivä on ollut Suomen ruotsinkielisen kalenterin mukaan 30. maaliskuuta.
Suomessa nimi Guy on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 1900-luvun alusta maaliskuuhun 2025 mennessä noin 1180 henkilölle.
Screen Actors Guild Awards 2009

Screen Actors Guild Awards 2009&lt;br&gt;
23. tammikuuta 2009
Elokuva: 
Näyttelijäkokoonpano: Slummien miljonääri
Miespääosa: Sean Penn
Naispääosa: Meryl Streep
Draamasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Mad Men
Miespääosa: Hugh Laurie
Naispääosa: Sally Field
Komediasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: 30 Rock
Miespääosa: Alec Baldwin
Naispääosa: Tina Fey
Eniten ehdokkuuksia:
Elokuva: "Doubt – Epäilys" (5)
TV: "Boston Legal", "Ratkaisija", "John Adams", "Mad Men", "30 Rock" (3)
Eniten palkintoja:
Elokuva: "Yön ritari" (2)
TV: "30 Rock" (3)
Screen Actors Guild Awards 2009 oli järjestyksessään 15. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi palkinnot näyttelijöille roolisuorituksista vuoden 2008 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 25. tammikuuta 2009. 
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Musta Hevonen (olut)

Musta Hevonen on suomalaisen Sinebrychoffin panimoyhtiön olutmerkki, jota on ollut saatavana neljänä eri ajanjaksona, aina hieman erilaisena tuotekonseptina.
Alun perin Musta Hevonen oli vaalea lager, joka pysyi markkinoilla kymmenisen vuotta alkaen vuodesta 1972. Vuosina 1997–2000 se oli merkkinä tummalle hanaoluelle, joka löytyi parinsadan olutravintolan valikoimista. Olutasiantuntijoiden hyvistä arvioista huolimatta hanke jäi lyhytaikaiseksi. Vuonna 2003 Musta Hevonen oli jonkin aikaa niin sanottu halpaolutmerkki, joka oli saatavana vain K-kaupoista. Neljännen kerran Musta Hevonen tuotiin markkinoille vuoden 2012 tammikuussa, nyt muita suomalaisia keskioluita vähemmän alkoholia (4,0 %) sisältävänä, alumiinitölkkeihin pakattuna tummana ja vaaleana lagerina.
Historiaa.
Mustaa Hevosta alettiin panna Sinebrychoffin juuri itselleen ostamassa Porin oluttehtaassa 1972. Saman yrityksen Koff oli tuolloin keskioluiden markkinajohtaja, mutta oluiden menekki oli vuoden 1969 alusta voimaan tulleen keskiolutlain myötä voimakkaassa kasvussa, ja Sinebrychoff pyrki lisäämään markkinaosuuttaan tuomalla saataville uuden olutmerkin.
Muita lagereita vaaleamman Mustan Hevosen kehitti Porin Oluen panimomestari Georg Orlow. Sitä varten kehitettiin oma vaaleampi mallas, joka kuivattiin matalammassa lämpötilassa. 
Mustan Hevosen nimen ja alkuperäisen graafisen ilmeen suunnitteli mainosgraafikko Pekka Nissinen Turkama &amp; Kumppanit -mainostoimistossa. Uuden oluen nimi herätti aluksi kummastusta ja hilpeyttä, ja sen etiketin väritys oli täysin poikkeava olutpakkausten tiukasta perinteestä, jossa ainoat sallitut värit olivat kulta, punainen, vihreä ja sininen. Mustan Hevosen etiketti oli šakkimaisen mustavalkoinen, lisänä hieman kultaa.
Suosioon noussutta Mustaa Hevosta valmistettiin Porin panimon lisäksi myös Sinebrychoffin silloisella Hietalahden panimolla Helsingissä.
1970-luvun lopulla Mustaa Hevosta myytiin sini-oranssissa tölkissä, jonka kuvituksena käytettiin tv-sarjan "Mustaa oritta" muistuttavaa lämminverihevosta. Suosio kuitenkin hiipui, ja Musta Hevonen katosi ensimmäisen kerran markkinoilta 1970- ja 1980-lukujen vaihteen tienoilla.
A Definite Maybe

A Definite Maybe on suomalaisyhtye Indican kappale heidän järjestyksessään seitsemänneltä, "Shine" -nimiseltä studioalbumilta. Nuclear Blast julkaisi kappaleen albumin ensimmäisenä singlenä 6. joulukuuta 2013. 
Kappaleen lyriikkavideo julkaistiin yhtyeen kanavalla videopalvelu YouTubessa 20. tammikuuta 2014. Kuten edeltänyt single "Älä kanna pelkoa", tämä single ei myöskään noussut listoille.
What Is Life

What Is Life on saksalaisyhtye Sash!:n kappale heidän viidenneltä, Life Is A Beach-studioalbumilta. Sen julkaisi Tokapi Recordings albumin ensimmäisenä singlenä 2. marraskuuta 2012. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 27. syyskuuta 2012.
Kappaleet.
Digitaalinen lataus
Echo (Lylloon kappale)

Echo on ranskalaisartisti Lylloon kappale, joka sisältää myös Jessy Matadorin laulua. Sen julkaisi Lyprod Records digitaalisesti ladattavana singlenä 4. syyskuuta 2013. Kappaleelle on tehty musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 25. lokakuuta 2013. Kappale ei päässyt lainkaan listoille.
Kappaleet.
Digitaalinen single
Digitaaliset remixit
Walter Ahlö

Walter Johannes Ahlö, sukunimi vuoteen 1921 "Mattson" (15. huhtikuuta 1907 Pietarsaari – 19. joulukuuta 1984 Pietarsaari) oli suomenruotsalainen kirjailija.
Ahlön vanhemmat olivat Viktor Mattsson ja Maria Andersson. Hän kävi kansakoulun ja oli sitten merimiehenä 1925–1930. Ahlö toimi liikemiehenä Pietarsaaressa vuodesta 1932 lähtien. 
Ahlö julkaisi kuusi romaania, runokokoelman "Vandring genom livet" ja muistelmateoksen "Jordnära verklighet".
Defuse (albumi)

Defuse on suomalaisen samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 1. maaliskuuta 2006.
Mývatn

Mývatn on matala, mutta 37 neliökilometrin laajuinen järvi Islannin pohjoisosassa lähellä Krafla-tulivuorta. Järvellä ja sitä ympäröivällä kosteikkoalueella elää paljon vesilintuja, varsinkin sorsia.
Järven nimi tarkoittaa islanniksi ”sääskijärveä” ("mý" ja "vatn").
Bangkok Addiction

Bangkok Addiction on suomalaisen hard rock -yhtye Defusen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 4. maaliskuuta 2011.
Bomarsundin linnanseurakunta

Bomarsundin linnanseurakunta eli Skarpansin linnanseurakunta oli 1842–1854 Ahvenanmaan Skarpansissa toiminut seurakunta. Venäjä alkoi rakentaa Sundin seurakunnan alueelle 1832 linnoitettua sotilasleiriä. Bomarsundin linnoituksen evankelis-luterilaisia sotilaita ja heidän perheitään varten palkattiin oma saarnaaja 9. huhtikuuta 1842 annetulla keisarillisen majesteetin käskykirjeellä. Seurakunta sai oman väliaikaisen kirkon 1844, kun erääseen linnoituksen holvaukseen sisustettiin jumalanpalvelustila. Englantilaiset ja ranskalaiset sotalaivat tuhosivat linnoituksen Krimin sodassa 1854. Rauhanteossa Venäjä suostui luopumaan linnan korjaamisesta, minkä yhtenä seurauksena oli väliaikaisen seurakunnan lakkauttaminen.
Seurakunnan saarnaajana toimi 1842–1851 Henrik Johan Hjorth ja 1851–1854 Karl Gustaf Lindström. Lindström työskenteli aluksi virkaa toimittavana saarnaajana ja 1854 hänen virkansa lakkautettiin. Vuonna 1847 seurakunnassa oli virkaa toimittavana saarnaajana ylimääräinen pappi, jonka nimi oli Johan Josef Fogelberg.
Kuulantyöntö olympialaisissa

Kuulantyöntö on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien. Naisten kuulantyöntö tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1948.
Molempien käsien kuulantyöntö.
Vuoden 1912 olympialaisissa kuulantyönnössä oli kaksi kilpailutapahtumaa, kun olympiamitalit ratkaistiin myös molempien käsien kuulantyönnössä. Kilpailussa laskettiin yhteen vasemmalla ja oikealla kädellä työnnetyn kuulan parhaat tulokset. Kilpailumuoto oli olympiaohjelmassa vain kerran.
Casualties of Cool

Casualties of Cool on saman nimisen country rock -yhtyeen esikoisalbumi. Yhtye koostuu kanadalaisista muusikoista, Devin Townsendistä sekä Ché Aimee Dorvalista. Albumin tuotantokulut katettiin osittain joukkorahoituksena PledgeMusicin kautta, ja se julkaistiin 14. toukokuuta 2014. 
Tausta.
Henkilökohtaisessa blogissaan Townsend on kommentoinut albumia seuraavasti:
Albumin kappalelistaus julkistettiin 14. lokakuuta 2013.
Kappaleet.
Deluxe Edition CD 2
Frances (elokuva)

Frances on Graeme Cliffordin ohjaama yhdysvaltalainen elämäkerrallinen draamaelokuva vuodelta 1982. Näyttelijä Frances Farmerista kertovan elokuvan nimiroolissa on Jessica Lange ja muissa päärooleissa Kim Stanley ja Sam Shepard. "Frances" oli ohjaaja Cliffordin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaus. John Barry sävelsi elokuvaan musiikin.
"Francesin" käsikirjoituksen laativat Eric Bergren, Christopher De Vore ja Nicholas Kazan, jonka isä Elia Kazan työskenteli Frances Farmerin kanssa monissa näytelmissä. Käsikirjoitus pohjautuu William Arnoldin "Shadowlandiin" (1978), joka on puolifiktiivinen Farmerin elämäkerta.
Juoni.
Vaalea ja kaunis Frances Farmer nousee maineeseen älykkäänä nuorena naisena ja hänestä tuleekin yksi elokuvateollisuuden kirkkaimmista tähdistä 1930-luvun Hollywoodissa. Frances kuitenkin kieltäytyy ryhtymästä elokuvayhtiöiden sätkynukeksi pelkän ulkonäkönsä voimalla. Hollywood vastaa Farmerille alkamalla boikotoida häntä.
Frances vajoaa huume- ja alkoholikierteeseen, ja hänen herkkä mielensä murtuu. Hän joutuu dominoivan äitinsä huostaan ja nöyryytettäväksi myös psykiatrisessa sairaalassa muun muassa sähköshokkiterapialla ja lobotomialla.
Tuotanto.
Monet näyttelijät olivat ehdolla Frances Farmerin rooliin, kuten Anne Archer, Susan Blakely, Blythe Danner, Susan Dey, Patty Duke, Mia Farrow, Sally Field, Jane Fonda, Goldie Hawn, Diane Keaton, Liza Minnelli, Susan Sarandon, Cybill Shepherd, Sissy Spacek, Meryl Streep, Natalie Wood ja Tuesday Weld. Kim Hunter ja Celeste Holm olivat ehdolla Lillian Farmerin rooliin.
"Frances" kuvattiin syksyllä vuonna 1981. Elokuva kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä Kalifornian Los Angelesissa, Santa Claritassa ja Santa Anassa sekä Washingtonin Seattlessa noin 8 miljoonan dollarin budjetilla.
Jessica Lange ja Sam Shepard tapasivat elokuvan kuvauksien aikana. Lange ja Shepard olivat yhdessä melkein kolmekymmentä vuotta vuoteen 2010 asti, ja he saivat kaksi lasta.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Frances" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 3. joulukuuta vuonna 1982. Elokuvaa levitettiin Yhdysvalloissa vain rajoitetusti. Suomeen elokuva saapui elokuvateattereihin 29. heinäkuuta vuonna 1983. Universal Pictures toimi elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa vuonna 1982. "Frances" tuotti Yhdysvalloissa noin 5 miljoonaa dollaria.
Rotten Tomatoes -sivustolla elokuvalla on "tuore" 93 prosentin arvosana, joka perustuu viiteentoista arvosteluun. Ainoastaan yksi arvostelu on negatiivinen. Melkein 3 500 arvionsa tehdystä käyttäjästä 78 prosenttia piti elokuvasta. Etenkin Jessica Lange sai roolisuorituksestaan kriitikoilta ylistävät arvostelut. Vuonna 2006 Langen roolisuoritus Frances Farmerina sai sijoituksekseen 85. "Premiere"-aikakauslehden listalla "100 suurinta roolisuoritusta kautta aikojen".
Muut julkaisut.
"Frances" on julkaistu moneen otteeseen VHS:lle ja DVD:lle. Viimeisin DVD-julkaisu julkaistiin 2. maaliskuuta vuonna 2010, ja sitä ennen muun muassa vuosina 1999, 2002 ja 2004.
Screen Actors Guild Awards 2008

Screen Actors Guild Awards 2008&lt;br&gt;
27. tammikuuta 2008
Elokuva: 
Näyttelijäkokoonpano: Menetetty maa
Miespääosa: Daniel Day-Lewis
Naispääosa: Julie Christie
Draamasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Sopranos
Miespääosa: James Gandolfini
Naispääosa: Edie Falco
Komediasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Konttori
Miespääosa: Alec Baldwin
Naispääosa: Tina Fey
Eniten ehdokkuuksia:
Elokuva: "Erämaan armoille" (4)
TV: "Sopranos", "30 Rock" ja "Ruma Betty" (3)
Eniten palkintoja:
Elokuva: "Menetetty maa" (2)
TV: "Sopranos" (3)
Screen Actors Guild Awards 2008 oli järjestyksessään 14. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi näyttelijöille palkintoja roolisuorituksista vuoden 2007 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa 27. tammikuuta 2008. 
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Veikko Lapinleimu

Veikko Olavi Lapinleimu (20. lokakuuta 1907 Loppi – 7. heinäkuuta 1987 Toijala) oli suomalainen diplomi-insinööri, kirjailija ja ilmanvaihtolaitteita valmistaneen Lapinleimu Oy:n perustaja.
Lapinleimun isä Felix Hjalmar Lapinleimu (1882–1934) toimi nahkurina Lopella ja vuodesta 1919 hänellä oli nahka- ja jalkinekauppa Toijalassa. Veikko Lapinleimu valmistui 1932 diplomi-insinööriksi ja hän oli sitten viiden vuoden ajan puusepänteollisuuden palveluksessa ensin Höyrypuuseppä Oy:ssä Tampereella ja sitten Lahdessa Asko-Avonius Oy:llä. Vuonna 1937 Lapinleimu siirtyi Helsingin teknillisen oppilaitoksen lehtoriksi ja oli opettajana aina vuoteen 1946 saakka.
Lapinleimu tutustui työmatkalla ollessaan 1934 Leipzigissa sikäläiseen muoviteollisuuteen ja hän päätti aloittaa nuppien ja huonekaluvetimien valmistamisen bakeliitista. Tätä varten hän perusti 1935 yhdessä veljensä Lauri Lapinleimun kanssa "Taidehartsitehdas T:mi Lapinleimu" nimisen yrityksen jonka nimeksi vaihtui myöhemmin "Lapinleimu Oy". Toijalassa toimineen yrityksen johdossa oli ensimmäiset kymmenen vuotta Lauri Lapinleimu ja Veikko Lapinleimu oli mukana lähinnä tuotesuunnittelussa. Sotavuosina yritys valmisti armeijalle bakeliitista muun muassa kranaattien sytyttimiä ja ammusten suojatulppia.
Sodan jälkeen Lapinleimu Oy:n toiminta laajeni puusepänteollisuuteen ja Veikko Lapinleimu tuli 1947 kokopäivätoimisesti yrityksen palvelukseen. Vuonna 1952 Lapinleimun tehtaan yhteyteen valmistui valimo ja yritys alkoi valmistaa "Kilsa"-ilmanvaihtoventtiileitä joissa oli alumiinista valettu runko ja bakeliittikansi. vuonna 1956 perustettiin Toijalan lähelle Tarttilaan "Tarttila Ky" joka alkoi valmistaa lämpöpattereita, pyyhekuivaajia ym. metallialan tuotteita. 1960-luvulta alkaen Tarttila Ky valmisti myös sähkö- ja öljylämmitteisiä saunankiukaita aina 1970-luvulle saakka.
Lapinleimu Oy:n muovituotteiden valmistus jatkui aina vuoteen 1984 saakka jolloin yritys alkoi keskittyä ilmanvahtolaitteiden valmistukseen. Veikko Lapinleimu jäi samana vuonna eläkkeelle. Vuonna 1990 Lapinleimu Oy myytiin ruotsalaisen Fläktin omistamalle Suomen Puhallintehdas Oy:lle ja vuonna 1991 yrityksen nimeksi muuttui "ABB Fläkt".
Veikko Lapinleimu kirjoitti useita puusepänteollisuuden alan oppikirjoja sekä vuosina 1968–1976 neliosaisen johtamista käsitelleen teossarjan "Johtamistehtävä". Hän julkaisi myös kaksi romaania "Valta" ja "Loukatut" sekä "Maallikko lukee evankeliumia" nimisen kirjan.
Rebecca Fergusonin diskografia

Tämä on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin diskografia. Hän nousi kuuluisuuteen sijoituttuaan toiseksi brittiläisessä "The X Factor" -kykyjenetsintäohjelmassa vuonna 2010. Ohjelman jälkeen hän solmi levytyssopimuksen Syco Musicin ja Epic Recordsin kanssa Isossa-Britanniassa. 
Uransa aikana Ferguson on julkaissut muun muassa 2 studioalbumia, joista viimeisin on vuodelta 2013. Molemmat studioalbumit ovat saaneet musiikkikriitikoilta paljon myönteistä palautetta, ja niitä on myyty yhteensä maailmanlaajuisesti yli 1 000 000 kappaletta
Kaliningradin ydinvoimala

Kaliningradin ydinvoimalaitos (, viralliselta hankenimeltään ) on Venäjän Kaliningradin alueelle rakenteilla oleva ydinvoimalaitos. Voimalaitosta rakennuttaa Venäjän valtion Rosenergoatom-osakeyhtiö. 
Voimalaitokseen on suunniteltu kaksi reaktoriyksikköä. Rakentajan tavoitteena oli saada ensimmäinen, 1 200 megawatin VVER 1200 -tyyppistä reaktoria käyttävä voimalayksikkö valmiiksi vuonna 2018 ja toinen vuonna 2021.
Kesäkuussa 2013 rakennushanke pysäytettiin kuitenkin joksikin aikaa uudelleensuunnittelua varten.
Voimalaitosta rakennetaan linnuntietä noin 14 kilometriä Kaliningradin alueen Nemanin kaupungin kaakkoispuolelle ja noin 5,5 kilometriä Niemenjoen eteläisen sivuhaaran Šešupen () eteläpuolelle. Voimalasta on Liettuan rajalle (Niemenjoki) noin 10 kilometriä ja Puolan rajalle runsas 65 kilometriä. Aluekeskus Kaliningradiin on linnuntietä noin 110 kilometrin matka.
Vigorous and Liberating Death

Vigorous and Liberating Death on Impaled Nazarenen kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin 14. huhtikuuta 2014.
Albumi on edeltäjiään black metal -vaikutteisempi.
Kiekonheitto olympialaisissa

Kiekonheitto on kuulunut olympialaisten lajivalikoimaan ensimmäisistä nykyaikaisista olympialaisista lähtien. Naisten kiekonheitto tuli olympialaisten ohjelmaan vuonna 1928. Lajin menestynein olympiaurheilija on yhdysvaltalainen Al Oerter, hän voitti neljä perättäistä olympiakultaa vuosina 1956–1968.
Antiikin kiekonheitto.
Vuonna 1908 olympialaisissa ratkaistiin kiekonheiton olympiamitalit myös antiikin kiekonheitossa. Tapahtuma oli virallisissa olympialaisissa vain kerran. Lisäksi se oli kilpailutapahtumana 1906 väliolympialaisissa.
Molempien käsien kiekonheitto.
Vuoden 1912 olympialaisissa kiekonheitossa oli kaksi kilpailutapahtumaa, kun olympiamitalit ratkaistiin myös molempien käsien kiekonheitossa. Kilpailussa laskettiin yhteen vasemmalla ja oikealla kädellä heitetyn kiekon parhaat tulokset. Kilpailumuoto oli olympiaohjelmassa vain kerran.
Screen Actors Guild Awards 2007

Screen Actors Guild Awards 2007&lt;br&gt;
28. tammikuuta 2007
Elokuva: 
Näyttelijäkokoonpano: Little Miss Sunshine
Miespääosa: Forest Whitaker
Naispääosa: Helen Mirren
Draamasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Greyn anatomia
Miespääosa: Hugh Laurie
Naispääosa: Chandra Wilson
Komediasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Konttori
Miespääosa: Alec Baldwin
Naispääosa: America Ferrera
Eniten ehdokkuuksia:
Elokuva: "Babel", "Dreamgirls" ja "Little Miss Sunshine" (3)
TV: "Sopranos" ja "Broken Trail" (3)
Eniten palkintoja:
Elokuva: "Dreamgirls" (2)
TV: "Elizabeth I" ja "Greyn anatomia" (2)
Screen Actors Guild Awards 2007 oli järjestyksessään 13. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi palkinnot näyttelijöille roolisuorituksistaan vuoden 2006 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 28. tammikuuta 2007. 
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Kolme sydäntä

Kolme sydäntä () on Bruce Beresfordin ohjaama yhdysvaltalainen mustan komedian elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1986. Mustan komedian pääosissa ovat Diane Keaton, Jessica Lange ja Sissy Spacek.
"Kolme sydäntä" perustuu Beth Henleyn samannimiseen näytelmään "Crimes of the Heart" (1981), joka voitti draaman Pulitzer-palkinnon. Henley näytelmänsä pohjalta laati myös elokuvan käsikirjoituksen.
Juoni.
"Kolme sydäntä" kertoo Magrathin siskoksista – Lennystä (Diane Keaton), Megistä (Jessica Lange) ja Babesta (Sissy Spacek) – jotka kokoontuvat takaisin yhteen kotitaloonsa Mississippin Hazlehurstiin oltuaan kauan erossa toisistaan muistelemaan menneitä ja setvimään heidän yhteistä ongelmaansa – miessuhteitaan. Kolmekymppinen Lenny potee ikäkriisiä eikä hänellä ole koskaan ollut miestä ja onkin jäämässä vanhaksipiiaksi. Laulajana toimiva Meg palaa maitojunalla Hollywoodista jätettyään miehensä ja äkillisesti loppuneen uransa takia saatuaan hermoromahduksen. Kolmikon nuorimmainen, kuriton ja impulsiivinen Babe, on juuri ampunut petollisen aviomiehensä. Heidän jälleennäkemisensä saa aikaan paljon iloa, mutta myös paljon henkistä jännitettä.
Tuotanto.
Alkuperäinen Broadway-tuotanto "Crimes of the Heart" avattiin John Golden Theaterissa New Yorkissa 4. helmikuuta vuonna 1981, ja sitä esitettiin yhteensä 535 esitystä. Näytelmä oli ehdokkaana parhaan näytelmän Tony-palkintoon vuonna 1982.
"Kolme sydäntä" kuvattiin kevätkesän aikaan Technicolor-elokuvausmenetelmällä monissa Pohjois-Carolinan osissa, kuten Wilmingtonissa, Winnabow’ssa, Caswell Beachilla ja Southportissa noin 20 miljoonan dollarin budjetilla. De Laurentiis Entertainment Group toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja levittäjänä.
Jessica Lange oli raskaana kuvauksien aikaan.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Kolme sydäntä" sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 12. joulukuuta vuonna 1986 246:ssa elokuvateatterissa. Elokuva tuotti 1 402 921 dollaria avausviikonloppunaan. "Kolme sydäntä" oli kaupallinen menestys tuottaen ainoastaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa noin 23 miljoonaa dollaria. Suomessa elokuva sai ensi-illan 9. lokakuuta vuonna 1987.
"Kolme sydäntä" sai positiivisia arvosteluja kriitikoiden keskuudessa. Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla "tuore" 81 prosentin arvosana, joka perustuu kahteenkymmeneenyhteen arvosteluun, joista neljä ovat negatiivisia.
Muut julkaisut.
"Kolme sydäntä" on julkaistu VHS:lle että DVD:lle. DVD-julkaisuja on julkaistu kolme kappaletta: Momentum Picturesin julkaisu vuodelta 2003, 20th Century Foxin julkaisu vuodelta 2004 ja Trinityn julkaisu vuodelta 2006.
Screen Actors Guild Awards 2006

Screen Actors Guild Awards 2006&lt;br&gt;
29. tammikuuta 2006
Elokuva: 
Näyttelijäkokoonpano: Crash
Miespääosa: Philip Seymour Hoffman
Naispääosa: Reese Witherspoon
Draamasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Lost
Miespääosa: Kiefer Sutherland
Naispääosa: Sandra Oh
Komediasarja: 
Näyttelijäkokoonpano: Täydelliset naiset
Miespääosa: Sean Hayes
Naispääosa: Felicity Huffman
Eniten ehdokkuuksia:
Elokuva: "Brokeback Mountain" (4)
TV: "Empire Falls" ja "Boston Legal" (4)
Eniten palkintoja:
TV: "Täydelliset naiset" (2)
Screen Actors Guild Awards 2006 oli järjestyksessään 12. SAG-palkintogaala, jossa yhdysvaltalainen Screen Actors Guild -ammattilitto jakoi palkinnot näyttelijöille roolisuorituksista vuoden 2005 elokuvissa ja televisio-ohjelmissa. Gaala järjestettiin Shrine Auditoriumissa, Los Angelesissa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa 29. tammikuuta 2006. 
Voittajat ja ehdokkaat.
Voittajat on listattu ensimmäisenä ja lihavoitu.
Jouko Alhainen

Jouko Alhainen on humppilalainen luontoaktiivi, kurkien tutkija ja luontoyrittäjä, joka rakentaa lintutorneja. Suuri osa Suomen lintutorneista on Alhaisen rakentamia ja suunnittelemia.
Lintutorneja Alhainen rakentaa yrityksensä Taigabird Oy:n kautta, joka on ympäristö-, luonto- ja matkailupalveluihin erikoistunut yritys. Taigabird pyörittää myös Sääksisäätiön Kangasalan Pohtionlammella sijaitsevan Pohtiolammen sääksikeskuksen kahvila- ja luontomatkailutoimintaa. Hän pyöritti myös Humppilassa Taigabirdin Humppilan lohi ja Perhospuisto - kohdetta. 
Lintutornien rakentaja.
Alhainen on rakentanut Suomeen yli sata lintutornia ja suunnitellut kaksi sataa. Hän on rakentanut myös Suomen suurimman lintutornin, Kärjenkallion lintutornin, joka sijaitsee Puurijärven ja Isonsuon kansallispuistossa Kokemäellä. Tämän kahdeksankulmaisen tornin korkeus on 20 metriä ja sisähalkaisija 8,7 metriä.
Toiminta kurkien parissa.
Alhainen on hoitanut loukkaantuneita kurkia 1980-luvulta lähtien yhteensä noin 50 yksilöä. Alhainen hoitaa kurjet pihapiirissään kuntoon ja mahdollisuuksien mukaan palauttaa ne takaisin luontoon ja vapauteen. Pisimpään Alhaisella hoidossa ollut kurki on jo lähes 30-vuotias ”Kookka”, joka jäi orvoksi nuorena menetettyään lentokykynsä. Vuonna 2012 esitettiin Yle TV1:llä ensi kertaa 27-minuuttinen televisiodokumentti "Kurkikuiskaaja", jossa seurataan lähes vuoden ajan Alhaista ja hänen hoitamiaan kurkia.
Alhainen on myös rengastanut satoja kurkia. Hän on BirdLife Suomen kurkien suojelutoiminnasta vastaavan kurkityöryhmän jäsen. Alhainen on ollut mukana kurkien värirengastuksissa, satelliitti- ja radiolähetinseurannoissa, myös Unkarissa ja Tunisiassa. 1990-luvulla Alhainen oli mukana kansainvälisessä lumikurjen suojelussa Iranissa.
Luontoaktivisti.
Alhainen oli yksi harvoista paikallisista, joka osallistui vuonna 1979 Koijärvi-liikkeen toimintaan. Vuonna 2009 julkaistussa kirjassa "Kahleissa Koijärvellä", Alhaista haastatellaan tapahtumista. Sittemmin Alhainen on ollut vahvasti mukana muun muassa Forssan Konikallion liito-oravametsien suojelussa Lounaisen Sisä-Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtajana ja erilaisissa kosteikkosuojeluhankkeissa.
Astravetsin ydinvoimalaitos

Astravetsin ydinvoimalaitos tai viralliselta hankenimeltään Valko-Venäjän ydinvoimalaitos (, ) sijaitsee Valko-Venäjän Hrodnan alueen Astravetsin piirissä 18 km kaupungista sekä vain 50 km:n päässä Liettuan pääkaupungista Vilnasta.
Ydinvoimalan päätoimittaja on Venäjän Rosatom-valtionkonserniin kuuluva Atomstroieksport (ЗАО "Атомстройэкспорт) ja tilaajana Valko-Venäjän valtion unitaarinen yritys ydinvoimalan rakentamisen johtamiseksi (ГУ "Дирекция строительства атомной электростанции" (ГУ "ДСАЭ"), Direktsija stroitelstva atomnoi elektrostantsii, GU DSAE).
Astravets on Valko-Venäjän ensimmäinen ydinvoimala. Se liittyy maan energiastrategiaan, jolla tavoitellaan energiaomavaraisuuden kasvattamista sekä maakaasun ja energian tuonnin vähentämistä Venäjältä. Energiastrategiaansa liittyen maa pyrkii rakentamaan myös 1 000 MW:n tehoisen kivihiilivoimalan, noin 300 MW:n edestä tuulivoimaloita ja neljä vesivoimalaa yhteisteholtaan 120 MW.
Reaktorit.
Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit:
Rakentajan alkuperäisenä tavoitteena tavoitteena oli saada ensimmäinen, 1 194 megawatin VVER V-491 -tyyppistä reaktoria käyttävä voimalayksikkö käyttöön vuonna 2018 ja toinen vuonna 2021. Sittemmin aikataulu venyi, ja ensimmäinen yksikkö alkoi tuottaa sähköä marraskuussa 2020 ja toinen toukokuussa 2023.
Historia.
Valko-Venäjän presidentti hyväksyi virallisesti maaliskuussa 2011 uuden 2,4 GW:n ydinvoimalan rakentamisen Astravetsiin. Varsinainen rakentamissopimus allekirjoitettiin heinäkuussa 2012. Tavoitteena oli saada ensimmäinen 1 200 MW:n voimalayksikkö tuotantokäyttöön 2018 ja toinen yksikkö 2020. Voimalan sijoituspaikkakunta oli päätetty jo 2008 loppuun mennessä. Osa valmistelevista töistä, kuten tie- ja raideyhteyksien rakentaminen, aloitettiin jo 2010 puolella. Laitos rahoitettiin paljolti venäläisellä lainalla (noin 10 miljardia dollaria), ja toimituksesta vastasi venäläinen Atomstroieksport.
Kritiikki.
Liettua pitää voimalaa uhkana turvallisuudelleen, koska se sijaitsee vain 50 kilometrin päässä Liettuan pääkaupungista Vilnasta. Liettuan ulkoministeri Linas Linkevičius sanoi haastattelussa, että "emme voi luottaa siihen, kun rakentamisessa ei ole mukana riippumattomia valvojia ja instituutioita". Liettua on säätänyt lain, joka kieltää Astravetsissa tuotetun sähkön ostamisen.
Camillo Berneri

Camillo Berneri (myös Camillo da Lodi, 28. toukokuuta 1897 Lodi, Italia – 5. toukokuuta 1937 Barcelona, Espanja) oli italialainen anarkisti ja filosofi.
Elämäkerta.
Berneri oli ensimmäisen maailmansodan veteraani, joka toimi 1920-luvulla filosofian professorina Firenzen yliopistossa. Hän kuului myös italialaisten anarkistien Unione Anarchica Italiana -järjestöön. Mussolinin fasistien valtaannousun jälkeen Berneri joutui pakenemaan maasta vuonna 1926. Hän haki turvapaikkaa Ranskasta, Sveitsistä, Saksasta, Belgiasta ja Luxemburgista ennen kuin lopulta onnistui asettumaan Alankomaihin. Berneri oli useita kertoja pidätettynä ja lähes koko ajan poliisin tarkkailussa, mutta onnistui silti kirjoittamaan lukuisia poliittisia artikkeleita ja esseitä. Ne sisälsivät anarkistisen filosofian ohella myös kommunismin ja Neuvostoliiton kritiikkiä.
Espanjan sisällissodan sytyttyä heinäkuussa 1936 hän kokosi yhdessä italialaisen sosialistin Carlo Rossellin kanssa ensimmäisen italialaisista koostuneen vapaaehtoisjoukon, joka matkusti Espanjaan taistelemaan tasavaltalaisten rinnalla kenraali Francon fasisteja vastaan. Myöhemmin hän taisteli myös espanjalaisen anarkistin Francisco Ascason joukoissa. Berneri arvosteli kärkkäästi anarkosyndikalistisen CNT-ammattiliiton päätöstä lähteä marraskuussa 1936 mukaan pääministeri Francisco Largo Caballeron kokoamaan kansanrintamahallitukseen, koska anarkismin periaatteisiin ei kuulu toiminta puoluepolitiikassa.
Murha.
Camillo Berneri murhattiin vuonna 1937 niin sanotun Barcelonan toukokuun valtataistelun yhteydessä, jossa anarkisteja ja trotskilaista POUM-puoluetta vastassa oli Stalinin Neuvostoliiton tukema Espanjan kommunistinen puolue. Johtavia anarkisteja etsineet kommunistit tunkeutuivat keskellä yötä hänen asuinpaikkaansa, josta he veivät Bernerin mukanaan ja ampuivat hänet. Murha tapahtui todennäköisesti Moskovasta tulleen käskyn perusteella.
Osmo K. Oksanen

Osmo Kalervo Oksanen (3. joulukuuta 1916 – 12. joulukuuta 1978) oli suomalainen mainosgraafikko, joka tunnetaan erityisesti tuotteliaana elokuvajulisteiden suunnittelijana 1950-luvulta. Hän teki paljon julisteita ja muuta mainosgrafiikkaa myös Valtionrautateille.
Oksanen valmistui Taideteollisuuskeskuskoulusta 1945. Hän jakoi yhteisen työhuoneen Raimo Raimelan kanssa aina vuoteen 1964 asti, jolloin siirtyi työhön mainostoimistoon ja jäi eläkkeelle 1977. Oksanen ja Raimela suunnittelivat messuosastoja Suomen Messuille ja maalasivat 1940–1950-luvuilla lähes viikoittain uusia mainostauluja Lasipalatsin Bio Rexin katolle. Oksanen teki paljon myös painettuja julisteita muun muassa elokuviin "Tuntematon sotilas", "Sven Tuuva", "Syntipukki", "Evakko" ja "Punainen viiva". Oksanen sai Suomen Filmikamarin vuosittaisen elokuvajulistepalkinnon neljästi peräkkäin 1956–1959.
Lantmännen Agron koetila

Lantmännen Agron koetila Hauholla tutkii viljelykasvien lajikkeita, torjunta-aineita, lannoitteita sekä viljelytekniikkaa. Se perustettiin vuonna 1963. Tutkimustoiminta oli laajimmillaan 1970- ja 1980-luvuilla.
Koetilalle perustetaan vuosittain tuhansia eri lajien ja lajikkeiden koeruutuja. Niiden kasvua ja eri kasvinsuojelu- ja lannoitetoimenpiteiden toimivuutta havainnoidaan ja tuloksia raportoidaan K-maatalouden kotisivulla sekä Facebookissa ja Twitterissä.
Koetila testaa myös uusia lajikkeita. Esimerkiksi vuonna 2013 tutkittiin rehumaissin soveltuvuutta Suomen kasvuoloihin. Koetila on toiminut vuodesta 1963.
Sertifioitua tutkimustyötä.
Tukes myönsi GEP-sertifikaatin K-maatalouden koetilalle tammikuussa 2013. Tämän myötä Koetilan tekemät kasvinsuojeluainekokeet virallistettiin kasvinsuojeluaineiden rekisteröinneissä. Kasvinsuojeluainekokeissa vertaillaan tauti- ja rikka-aineiden tehoa. Kattava otos koetuloksista on luettavissa vuosittain julkaistussa Viljelyoppaassa.
Lajikekokeet.
Koetilalla tutkitaan uusia lajikkeita viljalajeista, rypsistä ja rapsista, herneestä ja nurmikasveista. Koetilan luoma Viljelyohjelma opastaa viljelijää valitsemaan parhaat lajike-, tuote- ja menetelmäkokonaisuudet. Viljelyohjelman suositukset perustuvat vuosien tutkimustyön tuloksiin.
Koeruuduilla kasvavat kasvit.
Koeruuduilla kasvaa muun muassa
Lajikekokeita tehdään kumppanitilojen yhteishankkeissa myös maan muissa osissa, Ruukissa, Ylistarossa, Maaningalla, Inkoossa ja Pernajassa. Koetila tekee tutkimuksia myös Hauhon ulkopuolella. Kesällä 2012 toteutettiin mansikan harmaahomeen torjuntakoe Lepaalla.
Tutkimus- ja koetoiminta lajeittain.
Nurmikasvien tutkimus.
Nurmikasvien tutkimuksessa tutkitaan kasvurytmiä, sadontuottoa, rehuarvoa ja talvehtimista.
Lajiketestauksessa vain lupaavimmat uudet lajikkeet otetaan Suomeen kokeisiin. Seoskokeissa tutkitaan mahdollisimman tuottoisaa seosta 3- niiton järjestelmään.
Koetilalla tehdään myös siemen­tuotanto­kokeita ja tutkitaan viljely­tekniikkaa, sillä nurmilajikkeen siementuotantokyvyllä on suuri merkitys lajikkeen elinkaarelle ja kaupalliselle hyödynnettävyydelle.
Viljelyohjelmapäivä.
Koetilalla järjestetään vuosittain viljelyohjelmapäivä, jossa koetilan tutkijat esittelevät kuluneen kauden tutkimustuloksia ja vieraat pääsevät itse tutustumaan koeruutuihin asiantuntijoiden opastuksella.
Kasvuasteseuranta.
Koetilalla toimii myös Lantmännen Agron siemenkeskus ja viljalaboratorio.
Joose

Joose on suomalainen miehen etunimi, raamatullisen Joosef-nimen lyhentymä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Joose-nimen on vuoden 2019 loppuun mennessä saanut 1 121 henkilöä. Joosen nimipäivä on vuodesta 2015 lähtien 19. maaliskuuta.
Turun Steiner-koulu

Turun Steiner-koulu on steinerkoulu, joka toimii Turussa osoitteessa Kaivokatu 12. Koulun rehtori on Marja Kaislavirta. Koulutuksen järjestäjänä toimii luokkien 0–9 osalta Turun seudun steinerkouluyhdistys ry ja luokkien 10–12 osalta Lahden Rudolf Steiner -koulun kannatusyhdistys ry.
Riuttavuoren kalliomaalaus

Riuttavuoren eli Nurmijärven kalliomaalaus sijaitsee Nurmijärven Suurisaaressa Rautjärvellä Etelä-Karjalassa. Kalliomaalauksen löysi Minna Kähtävä-Marttinen arkeologisen muinaisjäännösinventoinnin yhteydessä vuonna 1997. Maalaus on ajoitettu kivikauteen.
Kallio ja sen sijainti.
Maalauskallio sijaitsee Suurisaaren kaakkoiskulmassa aivan niemen kärjen tuntumassa. Kallio on pinnaltaan rapautunutta ja jäkälän peitossa. Maalausta pääsee tarkastelemaan vain veneestä tai jään päällä seisten.
Maalaus.
Maalausalue on kooltaan 2,2×1,3 metriä ja sisältää kolme punavärialuetta. Vasemmanpuoleinen alue on 45×85 senttimetriä ja sisältää yhden lähes pystysuuntaisen valumajäljen. Tästä oikealle löytyy kaksi ovaalinmuotoista valeaa punaväriläikkää 1,5×1,3 metrin alueella. Maalaus on ilmeisesti tuhoutunut sään ja rapautumisen vaikutuksesta. Kuvioita peittää myös jäkälä, jonka alta voisi löytyä lisää yksityiskohtia.
Riippuen tarkastelijasta, kuvakentässä esiintyy 1−5 ihmishahmoa. Selvimmin tunnistettava kuvio esittänee osittain säilynyttä ihmishahmoa, jolla polvet on maalattu koukkuasentoon ja vasen käsi puoliksi ylös kohotettuna. Oikeaa kättä ei enää erota.
Rock the Pole

Rock the Pole on Suomen ensimmäinen, vuonna 2007 perustettu tankotanssikoulu.
Koulu järjestää tankotekniikkatunteja, tanssillisia tunteja ja lihaskunto- ja kehonhuoltotunteja sekä yksityistunteja esimerkiksi polttariryhmille.
Rock the Pole järjesti vuonna 2010 ensimmäiset tankotanssin Suomen-mestaruuskilpailut. Koulun opettaja Annamari Mursu on voittanut tankotanssin Pohjois-Euroopan mestaruuden vuonna 2010 ja entinen opettaja Oona Kivelä on lajin maailmanmestari.
Kuorevaaran kalliomaalaus

Kuorevaaran kalliomaalaus sijaitsee Parikkalassa Etelä-Karjalassa Uukuniemen kirjolta noin 7,9 kilometriä lounaaseen ja noin 3 kilometriä Venäjän rajalta. Se on maalattu suureen siirtolohkareeseen läheisen Ylä-Kuorejärven suuntaan. Paksun maalikerroksen puuroutuneita kuvioita on vaikea hahmottaa. Maalauksen löysi Seppo Kinos vuonna 1993.
Siirtolohkare ja sen sijainti.
Siirtolohkareelta on matkaa 100 metriä länteen sijoittuvassa Ylä-Kuorejärvelle. Kiven ja maalauksen editse kulkee tie. Siirtolohkareen alaosa viettää kiven alle ja maalaukset ovat tällaisen lipan suojassa.
Maalaus.
Kuvakentän kuviot ovat puuroutuneita ja ehkä moneen kertaan päälle maalattuja. Vain yhdestä kohdasta on havaitti vinoja viivoja, joista voi syntyä kuvioita.
Dakota Johnson

Dakota Mayi Johnson (s. 4. lokakuuta 1989 Austin, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan televisiosarjassa "Ben ja Kate" sekä Anastasia Steelen roolista vuoden 2015 elokuvassa "Fifty Shades of Grey".
Yksityiselämä.
Johnsonin isä on muun muassa "Miami Vice" -sarjasta tuttu Don Johnson ja äiti näyttelijä Melanie Griffith. Näyttelijä Tippi Hedren on hänen isoäitinsä. 
Johnson on seurustellut Coldplay-yhtyeen laulajan Chris Martinin kanssa vuodesta 2017 lähtien.
Veneenniemen salpa-asema

Veneenniemen salpa-asema on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusrakennelmaa, joka sijaitsee Kerimäen kirkonkylän läheisyydessä. Veneenniemen asema on rakennettu vuosina 1940 - 1941. Veneennimeen on rakennettu taisteluhautoja, pesäkkeitä ja korsuja. Veneenniemi on linnoitettu kahdelta puolelta, jotta vihollinen olisi pystytty vastaanottamaan kahdesta suunnasta.
Viimeisellä linjalla näyttely.
Veneenliemessä sijaitseva Hotelli Herttuaan on koottu "Viimeisellä linjalla" näyttely. Näyttely esittelee sotahistoriaa ja nähtävänä on mm. raskasta linnoitus- ja tykistökalustoa. Sisätiloissa on näytteillä mm. kunniamerkkejä, käsiaseita, sotilaspukuja ja –varusteita sekä Salpalinjan historiaa koskevaa esineistöä. Hotelli Herttuan tekemä näyttely on samalla huomionosoitus Suomen sotien invalideille ja veteraaneille.
Raikuun salpa-asema

Raikuun salpa-asema on osa Salpalinjaan kuuluvaa puolustusrakennelmaa, joka sijaitsee Kerimäellä. Raikuun kanavalle rakennettiin Kustaa III:n varustuksia, ja venäläiset jatkoivat Raikuun linnoittamista I maailmansodan aikana, jolloin se oli osa Pietarin puolustuslinjaa. Kanava-alueen Salpalinja-linnoitteet rakennettiin talvi- ja jatkosodan välillä 1940–1941 Suomen itärajan turvaksi. Kanavan länsirannalle rakennettiin tuolloin Salpalinjan pääasema, jossa oli muun muassa yhdeksän teräsbetonikorsua ja yksi luola. Noin kilometri pääaseman eteen kenttälinnoitettiin vielä Tervolammen etuasemalla.
Raikuun (Pistalan) kanavan linnoitteisiin voi tutustua 1,5 kilometrin mittaisella luontopolulla. Luontopulla on mahdollista käydä kolmessa teräsbetonikorsussa ja nähdä kahdentyyppistä panssaritorjuntaan tarkoitettua kiviestettä.
Australianvihermesikko

Australianvihermesikko ("Trichodere cockerelli") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Australianvihermesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkosilmämesikko

Valkosilmämesikko ("Phylidonyris novaehollandiae") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkosilmämesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkokulmamesikko

Valkokulmamesikko ("Phylidonyris niger") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkokulmamesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kultasiipimesikko

Kultasiipimesikko ("Purnella albifrons") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Kultasiipimesikkoa tavataan Australiassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mistelisieppomesikko

Mistelisieppomesikko ("Grantiella picta") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mistelisieppomesikkoa tavataan Australiassa. Lajin populaatioksi arvioidaan 8 500–43 000 sukukypsää yksilöä. Laji on vähenemässä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Angry Birds Epic

Angry Birds Epic on vuoropohjainen taistelupeli. Sitä pelataan yhdellä tai useammalla henkilöllä Angry Birds -possuja vastaan. Tapahtumapaikkana on Angry Birds Go!n tavoin Possusaari. Linnuilla on erilaisia seikkailupeleistä tuttuja rooleja; punainen lintu on pelissä soturi ja keltainen lintu toimii velhona. Peli poikkeaa "Angry Birds Go!" -pelin tavoin suuresti aikaisemmista "Angry Birds"-peleistä. Pelissä ritsalla (joka on kaikissa muissa "Angry Birds" -peleissä olennainen asia) ei ole merkitystä.
Pelattavat hahmot.
Pelattavat linnut:
Possut.
Pelissä on paljon erilaisia possuja. Yleisimpiä possuja ovat esim. Pikkupossu (Stick pig), Tuhma possu (Rogue), Roguekapteeni (Rogue Leader) ja vaikka jättipossu (Brute).
Peliin ilmestyy myös välillä "spesiaalipossuja" joita ovat esim kultapossu (Golden Pig) ja rikas possu (Wealthy Rogue)
Pelin pääpahikset ovat Prinssipossu (Prince Porky), joka muuttuu hyväksi lopussa, Velhopossu (Wizpig) ja kunkkupossu (King Pig).
Ra.One

Ra.One on vuonna 2011 ilmestynyt intialainen hindinkielinen supersankarielokuva, jonka on ohjannut Anubhav Sinha. Pääosia näyttelevät Shah Rukh Khan, Kareena Kapoor ja Arjun Rampal. Viivästysten jälkeen elokuva sai maailmanlaajuisen ensi-iltansa 26. lokakuuta 2011.
"Ra.One" sai sekalaisia arvosteluja kriitikoilta, mutta oli kaupallinen menestys. Box Office India julisti sen ”hitiksi”. Se voitti monia palkintoja tekniikastaan, mukaan lukien National Film Awards- ja Filmfare Awards -palkinnot parhaista erikoistehosteista.