tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kameruninruostegueretsa

Kameruninruostegueretsa ("Piliocolobus preussi") on "Piliocolobus"-sukuun kuuluva laji. Sitä tavataan Länsi-Kamerunissa ja pienessä osassa Kaakkois-Nigeriaa. Lajin kanta on vähentynyt viime aikoina pääasiassa laittoman metsästyksen vuoksi sekä elinympäristöjen häviämisen takia. Laji on äärimmäisen uhanalainen. Se on uhanalaisin afrikkalainen apina, ja niiden määrä on vähentynyt 80 prosenttia viimeisen 30 vuoden aikana.
Koko ja väritys.
Kameruninruostegueretsa painaa noin 5–11 kilogrammaa, ja keskipituus on noin 56–63 senttimetriä, ja niiden häntä lisää pituutta noin 75 senttimetriä. Niiden turkin värityksessä vaihtelevat punaruskeat sävyt, joita on niiden vartalossa ja hännässä, rinta, vatsa ja raajat sisäpuolelta ovat vaaleita, selkä on punertavanruskea tai harmaanmusta. Naama on tummasävyinen, ja poskissa on punertavaa karvaa. Poikasten väritys on tumma, mutta vatsan puolelta ne ovat harmaita.
Ravinto.
Kameruninruostegueretsat viettävät suurimman osan ajasta sademetsän puiden latvoissa, ja ne käyvät maan pinnalla harvoin. Ne saavat pääasiallisen ravintonsa myös puista, ja se koostuu puiden lehdistä, joiden lisäksi ne syövät jonkin verran kukkia ja silmuja. Koska puiden lehdissä ei ole paljon ravinteita, niiden on syötävä paljon, jotta ne saisivat niistä riittävästi energiaa.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen.
Kameruninruostegueretsat elävät 20–60 yksilön laumoissa, joskus lauman koko saattaa olla suurempi, noin 100 yksilöä. Laumoissa on tavallisesti useita uroksia, naaraita ja niiden poikasia. Naaraat synnyttävät yhden poikasen joka toinen vuosi, 5–6 kuukautta kestäneen tiineysajan jälkeen. Parittelua tapahtuu ympäri vuoden, mutta sadekautena eniten. Ennen parittelua niiden sukupuolielimiin ilmaantuu turvotusta ja punotusta ja ne yrittävät myös herättää urosten huomion.
Meohang

Meohang eli mewahang on tiibetiläis-burmalainen kieli, jota puhuu 4 650 ihmistä Kosin vyöhykkeellä Nepalin itäosassa. Se kuuluu kirantikielten itäiseen haaraan yhdessä muun muassa limbun ja bantawan kanssa. Meohangia kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla.
ISO 639 -standardissa meohang jaetaan kahdeksi kieleksi, itämeohangiksi (kielikoodi "emg") ja länsimeohangiksi ("raf"), joista molemmilla on lisäksi omia murteita.
Jäppilän kirkko

Jäppilän kirkko on Pieksämäen Jäppilässä sijaitseva puinen pitkäkirkko. Se on arkkitehti Ferdinand Öhmanin suunnittelema ja valmistui vuonna 1872. Kirkko on tornillinen pitkäkirkko, jonka pitkillä sivuilla on leveät poikkivarret. Kirkkosalissa on puinen taitekatto. Yksityiskohdat ja yleinen muotokieli muistuttaa varhaisen uusgoottilaisen kauden muita puukirkkoja.
Kirkon pinta-ala on 425 m2 ja siellä on istumapaikkoja 550 hengelle.
Kirkon alttaritaulu on vuodelta 1878 ja Fridolf Weurlanderin maalaama "Kristus ristillä". Kirkon 22+4-äänikertaiset pneumaattiset urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat vuodelta 1948.
Kirkkoa on remontoitu vuosina 1917, 1927−1928, 1971 ja viimeksi 2013.
Ljalovon keramiikka

Ljalovon keramiikka (, , ) on Keski-Venäjällä Volgan ja Okan jokien välisellä alueella ollut kivikautisen keramiikan traditio. Sen käyttäjiä olivat subneoliittisia metsästäjä-keräilijöitä, jotka jatkoivat seudulla keraamisten astioiden valmistuksen aloittaneen Ylä-Volgan kulttuurin perinnettä. Nämä ryhmät muodostivat Ljalovon kulttuurin. Myös Ljalovon keramiikka kuuluu kampakeramiikan keskiseen ryhmään ja alkoi noin 5000−4700 eaa., kun Ylä-Volgan keramiikkaa valmistaneet ryhmät muuttivat tyylinsä niin sanotuksi arkaaiseksi Ljalovon keramiikaksi. Ljanovon keramiikkaa pidetään Ylä-Volgan keramiikan seuraajana, sillä se levisi nopeasti samalle ydinalueelle. Kun Ljalovon keramiikan valmistus loppui noin 3600 eaa. mennessä, alkoi Volosovon keraaminen perinne.
Keramiikka.
Valmistus.
Savimassa oli paikallista savea, johon oli sekoitettu joukkoon hiekkaa ja soraa. Astian muoto muistutti katkaistua kananmunaa, jossa suippo pää muodosti astian pohjan. Pohja saattoi joskus olla myös pyöreä tai tasainen. Pienet astiat muistuttivat kuppeja ja olivat muodoltaan maljamaisia. Pitkät astiat olivat myös suurimpia, korkeudeltaan 50 cm ja halkaisijaltaan 40 cm. Pitkän astian seinämä nousi pohjan jälkeen suoraan ylöspäin tai se taipui suustaan hieman sisäänpäin. Astialla ei kuitenkaan ollut profiilia eli seinämän reuna ei tehnyt varsinaisesti mutkia.
Koristelu.
Astiat koristeltiin kauttaaltaan. Koristelu aloitettiin ilmeisesti pohjasta ja siirtyi valmistuksen edetessä koristeleminen astiaa ylöspäin. Viimeiseksi koristeltiin astian suuaukon reuna.
Koristelun pääelementti oli kulttuurin varhaisvaiheessa pitkä kampaleima, mutta myöhemmin yleistyivät kuoppaleimat, jotka painettiin tuoreeseen saveen tikulla tai muulla esineellä. Myöhemmin astiat oli koristeltu lähes yksinomaan suurilla kuopilla, joita painettiin astian pintaan tiheästi. Koristelu ei silloin muodostanut mitään astiaa kiertäviä vyöhykkeitä lukuun ottamatta kuopattomia vyöhykkeitä, joita jätettiin kuoppaisten alueiden väliin.
Sahtyšan asuinpaikalta löytyi Ljalovon keramiikkaa, johon oli painettu kampaleimoilla linnun kuvia. Linnut muodostivat oman vyöhykkeen, joka kiertää astian yläreunaa. Samankaltaisia lintuaiheita tunnetaan myös tyypillisen kampakeramiikan astioista Suomessa ja Karjalassa.
Elinkaari.
Keramiikka on kehittyneen Ljalovon kulttuurin selkein tunnusmerkki, koska millään muulla traditiolla ei ollut näin voimakasta kuoppakoristelua. Kulttuurin ydinalueen muodosti Volgan ja Okan välinen valuma-alue, mutta sen vaikutukset levisivät myös pohjoiseen ja luoteeseen Karjalaan. Jos tulkitaan, että Karjalan kuoppakeramiikka olisi itse asiassa Ljalovon keramiikkaa, voidaan ajatella se levinneen Itä-Suomeen saakka.
Volosovon keramiikka korvasi sen ensin Volgan ja Okan alueilla noin 3600 eaa., ja muualla se muuntui muiksi keraamisiksi traditioiksi.
Weidendammer Brücke

Weidendammer Brücke on Spreejoen ylittävä silta Berliinin keskustassa. Friedrichstraße kulkee siltaa pitkin. Silta tunnetaan sen kaiteita koristavista valurautaisista Preussin vaakunakotkista.
Paikalla oli alkujaan nostosilta, joka tunnettiin ensin nimellä Dorotheenstädtische Brücke ja sen jälkeen Spandauische Brücke, sillä Berliinistä Spandauhun johtava tie kulki sen yli. Vuonna 1824 paikalle rakennettiin Manner-Euroopan ensimmäinen valuraudasta tehty silta, joka valmistettiin Englannissa ja kuljetettiin Berliiniin. Nykyinen silta valmistui vuosina 1895–1896. Se oli yksi harvoja Berliinin siltoja, jotka säilyivät ehjinä toisen maailmansodan läpi. Berliinin taistelun loppuvaiheessa monet saksalaiset yrittivät paeta puna-armeijan piirittämästä kaupungin keskustasta tämän sillan yli. Eräiden tietojen mukaan natsijohtaja Martin Bormann sai surmansa sillalla tällaisen yrityksen yhteydessä.
Itä-Saksasta vuonna 1976 karkotettu lauluntekijä Wolf Biermann sepitti sillasta ja sen rautakotkista kertovan kuuluisan laulun "Preußischer Ikarus".
Magnolia (täsmennyssivu)

Magnolia voi tarkoittaa:
Paikkoja:
Invalidenstrasse

Invalidenstrasse ("Invalidenstraße") on noin kolme kilometriä pitkä katu Berliinin keskustassa Mitten ja Moabitin kaupunginosien alueella, Spreejoen pohjoispuolella. Se sai nimensä Fredrik Suuren vuonna 1748 perustaman Invalidenhaus-nimisen sotainvalidisairaalan mukaan. Katu yhdisti aikoinaan Berliinin kolme tärkeää rautatieasemaa: pohjoisen aseman, Hampurin aseman ja nykyisen Berliinin päärautatieaseman.
Kadun varrella sijaitsevat muun muassa luonnontieteellinen museo Museum für Naturkunde, nykyisin taidemuseona toimiva entinen rautatieasema Hamburger Bahnhof sekä Charitén sairaala. Kylmän sodan aikana Berliinin muuri katkaisi kadun Berliini–Spandau-kanavan ylittävän sillan kohdalla ja kadun läntisin pää jäi Länsi-Berliinin puolelle. Sillalla ollut raja-asema oli yksi ensimmäisistä, jolle ihmisjoukot vyöryivät, kun raja avattiin 9. marraskuuta 1989. Viereisessä Invalidenpark-puistossa on nykyisin tapahtumasta muistuttava suuri suihkukaivomuistomerkki.
Calum Chambers

Calum Chambers (s. 20. tammikuuta 1995 Petersfield, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigan Aston Villaa. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja.
Chambers siirtyi Arsenaliin heinäkuussa 2014 Southamptonista, jossa pelasi edellisellä kaudella 22 valioliigattelua. Hän oli heti elokuussa 2014 voittamassa FA Community Shieldiä. Hän pelasi neljä ensimmäistä ottelua Arsenalin voittaessa FA Cupin 2015. Kauden 2016–2017 hän pelasi lainasopimuksella Middlesbrough'ssa tehden 24 valioliigaottelussa yhden maalin ja kauden 2018–2019 hän oli lainalla Fulhamissa, jossa viimeisteli 31 Valioliigan ottelussa kaksi maalia. Arsenalissa hän pelasi kaikkiaan 74 valioliigaottelua, joissa teki kolme ja syötti neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kahdeksan ja Eurooppa-liigassa 17 ottelua. Tammikuussa 2022 hän siirtyi Aston Villaan, jossa hän on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut Valioliigassa 30 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Konferenssiliigassa hän on pelannut kaksi ottelua.
Chambers on pelannut Englannin jalkapallomaajoukkueessa kolme ottelua, kaikki vuonna 2014.
Guineanruostegueretsa

Guineanruostegueretsa eli guineangueretsa eli ruostegueretsa ("Piliocolobus badius") on "Piliocolobus"-sukuun kuuluva apinalaji. Yksilön pituus ilman häntää on 45–67 cm ja hännän pituus on 52–80 cm. Naaras painaa 6,8–9,1 kg ja uros 9,1–12,2 kg. Lajia tavataan läntisessä Afrikassa vanhoissa sademetsissä. Naaras synnyttää yhden poikasen kerrallaan joka toinen vuosi. Naaraan tiineys kestää noin puoli vuotta. Guineanruostegueretsa oleskelee enimmäkseen korkealla puustossa ja laskeutuu harvoin maahan. Se käyttää häntäänsä apuna tasapainoiluun puissa. Laji muodostaa noin 20 yksilön laumoja. Guineanruostegueretsa syö enimmäkseen lehtiä ja jonkin verran myös kasvien versoja, hedelmien raakileita ja siemeniä. Laji on erittäin uhanalainen.
Hamburger Bahnhof

Hamburger Bahnhof on Berliinissä sijaitseva entinen rautatieasema, joka toimii nykyisin Nationalgalerien kokoelmien nykytaidetta esittelevänä museona. Museon virallinen nimi on Hamburger Bahnhof – Museum für Gegenwart eli ”nykyhetken museo”. Se sijaitsee Moabitin kaupunginosassa Invalidenstrassen varrella, aivan Berliini–Spandau-kanavan vierellä.
Arkkitehti Friedrich Neuhausin suunnittelema asemarakennus rakennettiin vuosina 1845–1847, ja se toimi Hampuriin johtavan radan pääteasemana. Se on ainoa nykypäiviin säilynyt Berliinin vanhoista pääteasemista. Junaliikenteen kasvun seurauksena asema kävi pian liian ahtaaksi, ja rakennuksen käyttö rautatieasemana lopetettiin jo vuonna 1884. Rakennus oli sen jälkeen 20 vuoden ajan asuin- ja toimistokäytössä, kunnes se muutettiin vuonna 1904 liikenne- ja rakennusmuseoksi. Uudet siipirakennukset valmistuivat vuosina 1909 ja 1916. 
Rakennus vaurioitui toisen maailmansodan pommituksissa vuonna 1943. Se jäi sodan jälkeen täpärästi Länsi-Berliinin puolelle aivan Berliinin muurin tuntumaan ja oli siksi 1980-luvulle saakka käyttämättömänä. Rakennus kunnostettiin vuosina 1984–1987 Berliinin kaupungin 750-vuotisjuhlia varten, ja seuraavana vuonna kaupunki luovutti sen Preussin kulttuuriperinnön säätiön haltuun. Kaupungin yhdistymisen jälkeen rakennus muutettiin taidemuseoksi arkkitehti Josef Paul Kleihuesin suunnitelmien mukaan, ja se avattiin marraskuussa 1996.
Museon kokoelmien pääosan muodostaa taiteenkeräilijä Erich Marxin yksityiskokoelma, johon kuuluu paljon tunnettujen nykytaiteilijoiden teoksia. Edustettuina ovat muun muassa Joseph Beuys, Robert Rauschenberg, Anselm Kiefer, Thomas Struth, Rachel Whiteread ja Andreas Gursky. Kokoelmia on 2000-luvulla laajennettu ostojen avulla. Maailman suurin yksityinen nykytaiteen kokoelma Friedrich Christian Flick Collection on ollut vuodesta 2004 lähtien museolla pitkäaikaisessa lainassa.
Märkisches Museum

Märkisches Museum on Berliinissä toimiva museo. Se on Berliinin kaupungin ja sitä ympäröivän Brandenburgin alueen historiaa esittelevä museo, jota ylläpitää Berliinin kaupunginmuseon säätiö ("Stiftung Stadtmuseum Berlin"). Museon nimi tarkoittaa ”Markin museota”, mikä viittaa historialliseen "Mark Brandenburgiin" eli Brandenburgin rajakreivikuntaan. Museorakennus sijaitsee Mitten kaupunginosassa Spreejoen etelärannalla.
Museo perustettiin vuonna 1874 ja se toimi alkuun Berliinin historiallisessa luostarikorttelissa sijaitsevassa Podewilsin palatsissa. Sen nykyinen rakennus valmistui vuosina 1901–1907 Berliinin kaupunginarkkitehti Ludwig Hoffmannin suunnittelemana. Punatiilinen rakennus yhdistelee uusgotiikkaa ja uusrenessanssia, ja sen eri osissa voi nähdä arkkitehtonisia vaikutteita Brandenburgin alueen keskiaikaisista linnoista ja kirkoista. Esimerkiksi aumakattoinen torni muistuttaa Wittstockin piispanlinnan tornia, julkisivun goottilaiset ornamentit ja pääoven vierellä seisova Roland-patsas puolestaan Brandenburg an der Havelin Katariinankirkkoa. Rakennus vaurioitui toisessa maailmansodassa, mutta vauriot korjattiin vuosina 1953–1958. Rakennusta restauroitiin uudelleen 1996–2001.
Museossa on esillä muun muassa keskiaikaista kirkkotaidetta ja aseita. Yksi esineistä on Brandenburgin portin päällä seisoneen alkuperäisen nelivaljakkopatsaan yhden hevosen pää, joka on ainoa alkuperäisestä veistoksesta säilynyt osa. Museossa on myös Anton von Wernerin ja Edvard Munchin maalauksia. Museorakennus on samalla vuonna 1995 perustetun kaupunginmuseon säätiön päätoimipiste. Säätiön alaisuuteen kuuluu useita museoina toimivia historiallisia rakennuksia Berliinissä.
Museon takana olevassa Köllnischer Park -puistossa pidetään kaupungin symboleina kahta elävää karhua. Karhulinna rakennettiin 1930-luvulla.
Eclipse (huvijahti)

M/Y Eclipse on Blohm + Vossin rakentama suuri huvijahti, jonka omistaa venäläinen miljardööri Roman Abramovitš. Laivan ulko- ja sisätilat on suunnitellut Terence Disdale Design. Alus luovutettiin Abramovitšille 9. joulukuuta 2010. Eclipse on maailman toiseksi suurin huvijahti Azzamin ollessa sitä 17,3 metriä pidempi. Laivan hinnaksi on arvioitu 340 miljoonaa euroa. Arviot kuitenkin vaihtelevat, ja joissakin lähteissä hinnaksi mainitaan suurempia summia, jopa 780 miljoonaa euroa.
Ominaisuudet.
"Eclipse"ssä on kaksi helikopterikenttää, 24 vierashyttiä, kaksi uima-allasta, useita poreammeita ja disco. Laiva on varustettu myös kolmella veneellä ja pienellä sukellusveneellä, joka kykenee sukeltamaan 50 metriin. Laivalla on 70-henkinen miehistö vastaamassa laivan ohjauksesta ja vieraiden palvelusta.
Turvallisuussyistä laivassa on myös hälytinjärjestelmä. Lehdistön mukaan laivasta löytyy armeijatason ohjussuojaus sekä paparazzeilta suojaava, kameroita häiritsevä laserjärjestelmä, mutta sen toiminta on kyseenalaistettu.
Laiva on vuokrattavana 1,24 miljoonan euron viikkohintaan SuperYachtsMonaco-yrityksen kautta, mutta "Motor Boat &amp; Yacht Magazine" uskoo, että aluksen listaaminen vuokrattavaksi olisi vain keino välttää verotusta Euroopassa (vuokrattavana olevasta huvijahdista ei tarvitse maksaa kiinteistöveroa).
Deutsches Technikmuseum

Deutsches Technikmuseum Berlin (DTMB) on Berliinissä toimiva suuri tekniikan museo. Se sijaitsee Kreuzbergin kaupunginosassa Landwehrkanalin eteläpuolella. Museon nimi oli vuoteen 1996 Museum für Verkehr und Technik.
Museo perustettiin vuonna 1982. Se toimii pääosin vuonna 1908 rakennetussa rakennusryhmässä, joka liittyi aikoinaan Anhalter Bahnhof -rautatieasemaa ympäröineeseen teollisuusalueeseen. Rakennuskokonaisuus käsittää entisiä veturitalleja, kauppahalleja, kylmävarastoja, myllyjä, työpajoja ja panimon. Museon yhteydessä on puisto, jossa on kaksi tuulimyllyä, vesimylly, panimo ja sepänpaja. Berliinissä oli toiminut 1800-luvun lopulta alkaen useitakin tekniikkaa esitelleitä museoita, mutta pääosa niistä tuhoutui toisessa maailmansodassa, joten Deutsches Technikmuseum perustettiin jatkamaan niiden perintöä.
Museossa on näytteillä paljon erilaisia laitteita, kulkuneuvoja ja tehdaskoneita, joista monet ovat edelleen toiminnassa. Museo esittelee havainnollisesti myös monenlaisia tieteellisiä kokeita. Näyttelyesineisiin kuuluvat saksalaisen tietokonesuunnittelun pioneerin Konrad Zusen tietokonemallit ensimmäisestä eli Z1:stä aina Z31:een kaikkine lisälaitteineen. Osa on Zusen myöhemmin museota varten rakentamia kopioita, sillä alkuperäiset tuhoutuivat sodassa. Museon kokoelmissa on myös monia hyvin suuria näyttelyesineitä, kuten yli 40 lentokonetta. Vuonna 2003 valmistui museon uusi päärakennus, jonka sisäänkäynnin katolla on Berliinin ilmasillan ajoilta tuttu Douglas C-47 -kone. Museon yhteydessä toimiva suuri kirjasto avattiin yleisölle vuonna 2002.
Soul food

Soul food () on afroamerikkalaisesta ruokakulttuurista käytetty nimitys. Yleisimpiä soul-ruokia ovat hominy, lehmänpapu, uppopaistettu kana, maissintähkät, siansorkat, voimakkaasti maustettu grillattu liha tai kala sekä juustokakku. Yleisimpiä soul-ruoka-aineita ovat maissileipä, kana, sianliha ja laardi, monni, riisi, siirappi, okra, bataatti, vesimeloni ja pavut. Grillaus on suosittu tapa valmistaa ruoka.
Soul food sai nimensä vuonna 1964 mustan kulttuurin esiintulon aikaan suositusta soulmusiikista. Ruokaperinne oli syntynyt jo kauan tätä aiemmin Etelävaltioiden maaseudulla, jonka mustan väestön yksinkertainen ruokakulttuuri perustui mustien orjien vaatimattomaan ruokavalioon 1800-luvun alkupuoliskolla. Ruokakulttuuri levisi etelästä pohjoisiin osavaltioihin mustan väestön muuttoliikkeen myötä.
Cinnamon Hearts (kappale)

Cinnamon Hearts on ranskalais-suomalaisen Eva &amp; Manu -popduon kappale, joka julkaistiin duon saman nimisen studioalbumin ensimmäisenä singlenä 13. kesäkuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Eva Louhivuori sekä Emmanuel Laudic ja sen on tuottanut Tuomo Prättälä. Kappale on oodi ystävyydelle ja sen kauneudelle sekä hyväntuulisudelle.
Kappaleen virallinen musiikkivideo julkaistiin duon virallisella YouTube-kanavalla 27. kesäkuuta 2014. Julkaisunsa jälkeen ”Cinnamon Hearts” on noussut parhaimmillaan 47:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Funkturm

Funkturm on Berliinissä sijaitseva radiomastoksi rakennettu torni ja yksi kaupungin maamerkeistä. Teräsristikkotorni on antenneineen 150 metriä korkea ja muistuttaa ulkonäöltään etäisesti Pariisin Eiffel-tornia. Tornissa on näköalatasanne 126 metrin ja näköalaravintola 55 metrin korkeudella. Ilman antennia tornin korkeus on 147 metriä. Teräsrakennelma painaa 400 tonnia ja perustukset 220 tonnia. Funkturm sijaitsee Westendin kaupunginosassa keskustan länsipuolella, lähellä Theodor-Heuss-Platzia.
Funkturm rakennettiin vuoden 1926 Saksan kolmansien kansainvälisten radiomessujen yhteydessä. Sen suunnitteli Heinrich Straumer. Rakentaminen alkoi marraskuussa 1924 ja torni avattiin 3. syyskuuta 1926. Tornissa on ainutlaatuiset posliiniset perustukset, jotka toimivat eristeinä. Kranaatit tuhosivat yhden tornin päätuista vuoden 1945 Berliinin taistelun yhteydessä, mutta torni pysyi pystyssä. Tornin ympärille rakennettiin 1920-luvulta alkaen Berliinin messualue ja kaupungin radiotalo. Tornin huipulla oli alun perin 3000 watin lampulla varustettu majakka, joka ohjasi Berliiniin saapuvia lentokoneita, mutta se on sittemmin poistettu. Funkturmista lähetettiin vuonna 1929 Saksan ensimmäiset televisiokuvat ja vuonna 1935 maailman ensimmäinen säännöllinen televisiolähetys. Tornista ei enää lähetetä tavallisia televisio- tai radiolähetyksiä, mutta se toimii edelleen muun muassa poliisiradion paikallisena lähettimenä ja matkapuhelinverkon tukiasemana.
Tornissa on vuodesta 1926 alkaen käynyt noin 17 miljoonaa vierailijaa. Näköalatasanteelle mahtuu kerrallaan enintään 45 ihmistä ja sinne vie vain yksi hissi. Rakennus suojeltiin vuonna 1966.
Berliiniläiset tuntevat tornin lempinimellä "Langer Lulatsch".
Liuskeorneero

Liuskeorneero ("Synallaxis brachyura") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Liuskeorneeroa tavataan Perun luoteiskolkasta Ecuadorin, Kolumbian, Panaman, Costa Rican ja Nicaraguan kautta Hondurasiin ulottuvalla alueella. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on runsastumassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustanaamaorneero

Mustanaamaorneero, aikaisemmalta nimeltään mustaokapyrstö ("Synallaxis tithys") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustanaamaorneeroa tavataan pienellä alueella Ecuadorissa ja Perussa. Lajin populaatioksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji luokiteltiin vuonna 2017 vaarantuneeksi. Aiemmin sitä oli pidetty erittäin uhanalaisena, mutta mahdollinen elinympäristö arvioitiin vuonna 2016 aiempaa laajemmaksi.
Pitkänokkaorneero

Pitkänokkaorneero ("Synallaxis propinqua") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pitkänokkaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Ranskan Guayanassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, mutta laikuttaisesti esiintyväksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Roraimanorneero

Roraimanorneero ("Synallaxis macconnelli") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Roraimanorneeroa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Nokipöyhijäorneero

Nokipöyhijäorneero ("Synallaxis moesta") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Nokipöyhijäorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia uhkaa metsien häviäminen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ephraim-palatsi

Ephraim-palatsi () on Berliinin Nikolaiviertelin alueella sijaitseva historiallinen rokokootyylinen kaupunkitalo.
Paikalla sijaitsi alkujaan pieni apteekkirakennus, jonka arkkitehti Friedrich Wilhelm Diterichs muutti vuosina 1762–1766 edustavaksi taloksi Preussin hovin jalokivikauppiaana toimineelle juutalaiselle pankkiirille Veitel Heine Ephraimille. Tyylikästä nelikerroksista rakennusta ylistettiin Berliinin kauneimmaksi kadunkulmaukseksi. Julkisivussa on monia koristeellisia yksityiskohtia, kuten filigraanitekniikalla tehdyt kullatut parvekkeenkaiteet, toscanalaistyylisillä kaksoispylväillä tuettu portiikki, suurilla pilastereilla koristeltu pohjakerros sekä hiekkakivestä veistetyillä maljakoilla koristeltu kattobalustradi. Myös sisätilojen salit olivat vastaavasti koristellut. Yhdessä toisen kerroksen huoneessa katto on kopio Andreas Schlüterin Wartenbergin palatsiin tekemästä barokkityylisestä katosta. Talo oli vuoteen 1823 Ephraimin suvun omistuksessa.
Alkuperäinen Ephraim-palatsi purettiin vuonna 1936 uuden Mühlendammin sillan laajennustöiden tieltä, mutta julkisivu säilöttiin Weddingissä sijainneeseen varastoon 3000 palaseen purettuna. Länsi-Berliinin viranomaiset suunnittelivat vuonna 1982 talon uudelleenrakentamista Kreuzbergiin, mutta idea ei toteutunut. Kun koko sodassa tuhoutunutta Nikolaiviertelin aluetta rakennettiin 1980-luvulla kopioksi alkuperäisestä, Länsi-Berliini päätti lähestyvien Berliinin 750-vuotisjuhlien kunniaksi lahjoittaa edelleen varastossa olleet julkisivun palaset Itä-Berliinin kaupungille osana Itä- ja Länsi-Saksan välistä kulttuurivaihtoa, jotta talo voitaisiin pystyttää uudelleen alkuperäiselle paikalleen. Uudelleenrakentaminen tapahtui 1985–1987. Kaikki alkuperäiset osat eivät olleet selvinneet pitkästä varastoinnista, ja osa jouduttiin korvaamaan uusilla. Myös sisäosat rakennettiin kopioksi alkuperäisistä. Rakennus tehtiin muutaman metrin päähän alkuperäisestä sijainnistaan. Ephraim-palatsi on nykyään Berliinin kaupunginmuseon käytössä.
Pennantinruostegueretsa

Pennantinruostegueretsa ("Piliocolobus pennantii") on "Piliocolobus"-sukuun kuuluva laji. Sillä on muiden suvun lajien tapaan pieni pää, pyöreä vatsa ja pitkä selkä. Sen raajat ovat pitkät. Laji muodostaa 12–82 yksilön laumoja. Se hyppää taitavasti suurtenkin puustossa olevien aukkojen yli. Pennantinruostegueretsaa esiintyy joillakin alueilla Keski-Afrikan läntisessä osassa. Naaraan tiineys kestää noin 4–5 kuukautta ja poikasia syntyy yksi kerrallaan. Pennantinruostegueretsa syö lehtiä, kukkia, siemeniä ja hedelmiä. Laji on äärimmäisen uhanalainen.
Storm Warren

Storm Warren (s. 4. marraskuuta 1988 Monroe, Louisiana) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Hän edusti kaudella 2013–2014 Suomen Korisliigassa pelannutta Namika Lahtea.
Warren pelasi yliopistokoripalloa Louisianan osavaltionyliopistossa ennen siirtymistään ammattilaiseksi Eurooppaan. Hän pelasi kauden Alankomaissa ja saapui tämän jälkeen Suomeen, Namika Lahden Korisliigajoukkueeseen. Warren sijoittui Korisliigan runkosarjassa levypallotilaston viidenneksi 8,91 levypallolla ottelua kohden, samoin tehoindeksissä. Torjuntatilastossa Warren sijoittui runkosarjassa toiseksi Mike Morrisonin jälkeen 1,41 torjunnalla ottelua kohden. Namika selviytyi pudotuspeleihin, joiden puolivälierissä se kohtasi lopulta mestaruuden voittaneen Tampereen Pyrinnön. Namika hävisi ottelusarjan voitoin 3–1, ja joukkueen ainoassa voitossa Warren pelasi hyvän ottelun 26 pisteellä ja 15 levypallolla. Seuraavaksi kaudeksi Warren siirtyi Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen Nantesiin.
Mikkelin Pitäjänkirkko

Mikkelin Pitäjänkirkko (vuoteen 2013 Mikkelin maaseurakunnan kirkko) on Mikkelissä sijaitseva puukirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Charles Bassi ja se valmistui 1817. Kirkko on Suomen suurimpia puukirkkoja ja malliltaan kaksoisristikirkko, jonka pohjapiirroksessa on kaksi ristiä päällekkäin. Alttaritaulu on Amélie Lundahlin tekemä jäljennös Pierre-Paul Prud’honin maalaamasta taulusta, joka kuvaa Kristusta ristillä.
Kirkko tunnettiin vuoteen 2013 asti Mikkelin maaseurakunnan kirkkona. Maaseurakunnan yhdistyttyä uuteen Mikkelin tuomiokirkkoseurakuntaan kirkko nimettiin Mikkelin Pitäjänkirkoksi.
Hautausmaa ja läheiset rakennukset.
Kirkon pohjoispuolella on kahdeksankulmainen kellotapuli, joka edustaa itäsuomalaista tapulityyppiä. Tapuli on rakennettu Matti Salosen johdolla vuonna 1815.
Kirkkotarhassa kirkon kaakkoispuolella sijaitsee sankarihauta-alue, jonka pronssinen sankaripatsas "Velvollisuus" on Kalervo Kallion suunnittelema vuodelta 1959.
Kirkon luoteispuolella sijaitsee edelleen käytössä oleva hautausmaa. Lounaispuolella sijaitseva kivinen pitäjänmakasiini vuodelta 1848 on muutettu Suur-Savon museoksi vuosina 1959-1960. Kirkonmäellä oleva entinen pitäjäntupa toimi maalaiskunnan kunnantalona vuoteen 1912 asti. Kirkon itäpuolella on kiviaidan ympäröimä vanha hautausmaa, joka on perustettu vuonna 1817.
Jaraun Burrows

Jaraun Burrows (s. 4. syyskuuta 1985 Nassau) on bahamalainen koripalloilija, pelipaikaltaan iso laitahyökkääjä tai sentteri. Hän edusti kaudella 2013–2014 Suomen Korisliigassa pelannutta Tapiolan Honkaa. Burrows on pelannut myös Bahaman maajoukkueessa.
Burrows pelasi yliopistokoripalloa Indiana-Purduessa. Hän on pelannut urallaan Yhdysvalloissa, Slovakiassa, Ruotsissa ja kaksi kautta Sveitsissä. Suomessa hän pelasi kauden 2013–2014 Tapiolan Hongassa. Korisliiga-kaudellaan Burrows oli runkosarjan tarkin kahden pisteen heittojen heittäjä onnistumisprosentin oltua 64,39. Runkosarjan levypallotilastossa hän sijoittui neljänneksi ottelukohtaisella keskiarvollaan 9,6. Lisäksi Burrows voitti runkosarjan tehoindeksitilaston. Honka selviytyi pudotuspeleihin, joissa putosi puolivälierissä.
Kesällä 2014 Burrows siirtyi ruotsalaiseen LF Basket Norrbotteniin.
Ollaanko tämä kesä näin?

”Ollaanko tämä kesä näin?” on Olavi Uusivirran kappale hänen kuudennelta studioalbumilta, "Ikuiset lapset". Kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä 27. kesäkuuta 2014. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Uusivirta itse.
Single julkaistiin 300 kappaleen rajoitettuna 7"-vinyylisinglepainoksena, joista jokainen oli artistin itse numeroima. Singlen B-puolena on Uusivirran maaliskuussa 2012 julkaistulle "Elvis istuu oikealla" -albumille äänitetty, mutta vasta helmikuussa 2013 julkaistulle "27 suosikkia" -kokoelmalle sisältynyt ”Minä tahdon ponin” -kappale, joka on myös Uusivirran tekemä.
18. kesäkuuta 2014 Uusivirran Vevo-kanavalla YouTubessa julkaistiin kappaleen musiikkivideo, jonka on ohjannut Mirkka Kallio. ”Ollaanko tämä kesä näin?” on julkaisunsa jälkeen noussut parhaimmillaan 59:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Kesäkuussa 2025 kappale nousi sijalle 11. Suomen virallisella singlelistalla.
Zhou Yongkang

Zhou Yongkang on kiinalainen poliitikko, sekä entinen kommunistisen puolueen politbyroon pysyväiskomitean jäsen ja maan ylin turvallisuusjohtaja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2012. Viranomaiset kertoivat heinäkuussa 2014 aloittaneensa tutkimaan syytöksiä Zhoun epäillystä vakavasta puoluekurin rikkomisesta, jolla viitataan yleensä korruptioon.
Elämäkerta.
Yongkang syntyi Wuxin kaupungissa Jiangsun maakunnassa Itä-Kiinassa vuonna 1942. Hän liittyi kommunistipuolueeseen vuonna 1962 ja valmistui Pekingin petrooli-instituutista vuonna 1966 erikoistuen maaöljyn geofysiseen kartoitukseen ja etsintään. Seuraavien 32 vuoden ajan Yongkang työskenteli Kiinan öljyteollisuudessa nousten lopulta China National Petroleum Corporationin johtoon vuonna 1998. Vuosina 1999-2002 hän toimi puoluesihteerinä Sichuanin maakunnassa. Sichuanissa hänet on liitetty paikalliseen liikemies Liu Haniin, joka teloitettiin helmikuussa 2015 "mafiatyylisten" rikosten ja murhien järjestämisestä.
Vuonna 2002 Yongkang nimitettiin politbyroohon ja myöhemmin samana vuonna hänestä tuli julkisen turvallisuuden ministeri. Vuonna 2007 hänet ylennettiin keskuskomitean politbyroon pysyvän komitean jäseneksi. Pysyvä komitea on Kiinan ylin päätöksiä tekevä elin. Virkakaudellaan hän toimi muun muassa Tiibetin ja Xinjiangin levottomuuksien hallinnassa. Yongkangilla oli läheiset yhteydet Bo Xilain kanssa, joka sittemmin pidätettiin. Xilai joutui oikeuteen ja oikeudenkäynnin aikana elokuussa 2013 hän kertoi menettelystään tapauksessa, jossa poliisijohtaja Wang Lijun loikkasi Yhdysvaltojen konsulaattiin. Xilai kertoi saaneensa ohjeistuksen poliittisten ja lakiasioiden komissiolta, jonka johdossa Yongkang tuolloin toimi.
Yongkang pidätettiin ja erotettiin puolueesta joulukuussa 2014 kommunistisen puolueen suorittamien tutkimusten jälkeen puoluekurin rikkomisen takia. Termiä on yleensä käytetty korruptioepäilyistä. Sittemmin syytteet tarkentuivat koskemaan epäilyjä lahjuksista, vallan väärinkäytöstä ja valtionsalaisuuksien vuotamisesta.
Yksityiselämä.
Zhou Yongkang on ollut naimisissa kaksi kertaa. Zhou Bin, Yongkangin poika hänen ensimmäisen vaimonsa kautta, on tunnettu öljy- ja kaasuteollisuuden saralla. Zhou Bin pidätettiin vuonna 2013 korruptioepäilyjen takia.
Alex Wesby

Alex Wesby (s. 7. toukokuuta 1980 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan laituri. Hän on pelannut urallaan yhteensä kolme kautta Suomen pääsarjassa.
Templen yliopiston joukkueessa vuosina 1999–2003 pelannutta Wesbyä ei varattu . Hän siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan ja pelasi Ranskassa, Ruotsissa, Kyproksella, Alankomaissa ja Suomessa, jossa hän saavutti kahdesti SM-hopeaa ja yhden cup-hopean. Kesällä 2014 Wesby siirtyi jälleen Ruotsin pääsarjaan. Heinäkuussa 2016 hän palasi kaksivuotisella sopimuksella Itävaltaan.
Saavutukset.
Lähde:
Loirinuotiolla

Loirinuotiolla on syksyllä 2014 Inarijärvellä erähotelli Lapinleu’ussa kuvattu 10-osainen keskusteluohjelma, jossa Vesa-Matti Loiri kutsuu henkilökohtaisesti ystäviään ja työtovereitaan luokseen vieraiksi. Ohjelman esittäminen alkoi Nelosella 4. tammikuuta 2015. Ohjelmaa esitettiin Nelosella sunnuntai-iltaisin kello 20.00.
Jokaisessa jaksossa nähdään kaksi–kolme vierasta. Ohjelmassa vieraina olivat muun muassa Sauli Niinistö, Teemu Selänne, Jari Litmanen, Ville Haapasalo, Robin, Lenita Airisto sekä Aku Hirviniemi.
Riko minut

"Riko minut" on ensimmäinen single Anna Puun toiselta, "Sahara"-nimiseltä studioalbumilta. Kappale sai ensisoittonsa radiossa YleX-kanavalla 16. huhtikuuta 2010, ja se julkaistiin myyntiin seuraavana päivänä. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 28. syyskuuta 2010 Puun Vevo-kanavalla YouTubessa.
Kappaleen ovat säveltäneet Knipi ja Lasse Kurki, ja sen on sanoittanut Mariska. Puu on osallistunut myös itse kappaleen tekemiseen. Puun mukaan kappale kertoo parisuhteen päättymisestä "valoisassa mielessä".
"Riko minut" sijoittui korkeimmillaan latauslistan 27:nneksi ja oli parhaimmillaan radioiden kuudenneksi soitetuin kappale.
Kriitikoilta kappale sai vaihtelevan vastaanoton. Staran kriikko sanoi kappaleen oleva "tyylikäs radioraita", mutta odotti levyn esikoissingleltä jotain suurempaa. Rumban kriitikko sanoi kappaleen olevan albumin huonoimpia kappaleita. Soundin arvostelussa kappaletta kuvailtiin viiltävän haikeaksi.
Moottorilaiva

Moottorilaiva tai moottorialus tarkoittaa laivaa, jossa on polttomoottori. Yleisin laivoissa käytetty polttomoottori on dieselmoottori, mutta myös muita polttoaineita, kuten dieselöljyä, polttoöljyä tai maakaasua käytetään.
Moottorilaivojen nimien edessä käytetään yleensä lyhenteitä MS, M/S, jotka tulee englannin sanoista "motor ship", tai MV, M/V, jotka tulevat englannin sanoista "motor vessel".
Moottorilaivojen kehityksen alkuvaiheina polttomoottorilaivoja käytettiin ensin sisävesiliikenteessä. Ensimmäisen avomerellä kulkevan moottorilaivan "M/S Selandian"' rakennutti Tanskan "Det Østasiatiske Kompagni" Kööpenhaminan "Burmeister &amp; Wain" telakalla vuonna 1912. Laivassa oli kaksi nelitahtista dieselmoottoria, joissa kummassakin oli 920kW. Näillä alus pystyi saavuttamaan 12 solmun (22,2km/h) nopeuden.
Höyrylaivat olivat yleisimpiä laivatyyppejä toisen maailmansodan loppuun asti, mutta moottorilavoista tuli yleisimpiä 1950-luvusta lähtien, sillä ne ovat hyötysuhteeltaan parempia, polttomoottori vaati pienemmän tilan ja materiaalit olivat halvempia.
2000-luvulta lähtien 97% laivoista on moottorilavoja, ja suurimmat laivojen polttomoottorit tuottavat jopa 81MW tehoa 14 sylinterillä. Suurimmat laivojen polttomoottorit ovat MAN 14 K 98 MC-C ja Wärtsilä 14 RTflex 96C-B.
Ympäristölliset näkökulmat.
Moottorilaivojen katsotaan olevan suhteellisen ympäristöystävällisiä, sillä kulutetun polttoaineen suhde kuljetetun tavaran määrään on parempi kuin muissa kulkuneuvoissa, etenkin lentokoneissa.
Päästöjä kuitenkin kertyy laivojen suuren koon takia, ja laivoissa usein käytetään maaliikennettä heikkolaatuisempaa polttoainetta, jolloin myös päästöt ovat korkeammat. Päästöihin vaikuttavat myös savukaasujen puhdistustekniikoiden heikkous tai olemattomuus. Tämän takia esimerkiksi nestekaasutoimisia polttomoottoreita kehitetään laivoihin, sillä kansainväliset säädökset asettavat yhä tiukempia päästövaatimuksia laivoille.
Suru on kunniavieras

”Suru on kunniavieras” on kappale Jenni Vartiaisen kolmannelta, "Terra"-nimiseltä studioalbumilta. Se julkaistiin albumin kolmantena singlenä tammikuussa 2014. Kappaleen ovat säveltäneet Vartiainen ja Jukka Immonen, ja se on sanoittanut Mariska.
”Suru on kunniavieras” oli albumin edellisten singlejen tavoin menestyksekäs. Se nousi heti albumin ilmestyttyä latauslistan 30:nneksi, ja parhaimmillaan kappale oli listan kolmantena. Kappale nousi myös radioiden soitetuimmaksi kappaleeksi (11/2014).
Kriitikoiden vastaanotto kappaleelle oli pääosin myönteinen; kappaletta pidettiin yhtenä albumin parhaimmista. Soundin kriitikko sanoi Mariskan tehneen kenties uransa parhaan sanoituksen.
Julkaisu.
”Suru on kunniavieras” sisältyy 4. lokakuuta 2013 julkaistulle "Terra"-albumille. Kappale lähetettiin radiokanaville albumin kolmantena singlenä tammikuussa 2014; erillistä kaupallista singlejulkaistua kappaleesta ei tehty.
Kappaletta käytettiin maaliskuussa 2014 alkaneen "Mustat lesket" -draamasarjan ennakkomainoksissa ja trailereissa. Nelosen internetsivuilla julkaistiin 16. tammikuuta 2014 musiikkivideo, jossa kappaleen varsinaiseen musiikkivideoon on yhdistetty otteita televisiosarjasta. Lauri Laukkasen ohjaama musiikkivideo kuvattiin joulukuussa 2013, ja sillä esiintyy Vartiaisen lisäksi tanssiryhmä Fe'Fellas. Virallinen musiikkivideo julkaistiin Warner Music Finlandin ylläpitämällä YouTube-kanavalla 6. helmikuuta 2014.
Isku rajalle (2011)

Isku rajalle () on vuonna 2011 ensi-iltansa saanut Richard Holmin ohjaama ruotsalainen sotaelokuva.
Juoni.
Vuonna 1942 Ruotsin Värländissa, joka sijaitsee Saksan miehittämän Norjan rajalla, sijaitsevalta vartioasemalta lähtee kaksi sotilasta tarkkailemaan natsien toimintaa. Natsit kuitenkin huomaavat ruotsalaiset, ja tappavat toisen heistä ja ottavat toisen vangiksi kuulusteluja varten. Vangiksi jäänyt sotilas paljastuu luutnantti Aron Stenströmin (André Sjöberg) veljeksi Sveniksi (Martin Wallström). Aron Stenström kokoaa pienen iskujoukon, jossa mukana on mm. suomalainen talvisodan veteraani, korpisoturi Wille Järvinen (Antti Reini), ja he lähtevät pelastamaan Sveniä. Ruotsalainen eversti kuulee operaatiosta, ja lähettää sotilaita tappamaan kadonneet ruotsalaiset ja heitä pelastamaan lähteneet miehet peitelläkseen tapahtunutta virhettä. Ruotsalaisilla sotilailla on nyt vastassaan natsien lisäksi myös maanmiehensä.
Käyrä korkealla

Käyrä korkealla oli Yleisradion 1970-luvun puolivälissä lähetetty radio-ohjelmasarja, "talouselämän sävelradio", jota toimittivat Esko Seppänen ja Max Rand toimittaja Reijo Rajamäen idean pohjalta. Seppänen ja Rand olivat molemmat Suomen Kommunistisen Puolueen jäseniä, ja keskiviikkoisin lähetetty ohjelma tulikin kuuluisaksi kritisoimalla päivän hittikappaleiden lomassa voimakkaasti Suomen talouselämää, erityisesti suuryritysten rikkaita omistajasukuja, ja toisaalta esittämällä kritiikittömiä kuvauksia Neuvostoliitosta, jonka talousoloihin Seppänen ja Rand kävivät tutustumassa haastattelumatkoillaan.
Myöhempien vuosikymmenien sijoitusguru Kim Lindström sanoo kirjassaan "Puoli vuosisataa pörssin sisäpiirissä" (Talentum 2013) arvostavansa Seppäsen silloista työtä suomalaisten pankkien ja pörssiyritysten johtajien keskinäisten suhteiden ja yritysten monimutkaisten omistajuuskuvioiden paljastamiseksi.
Pyhän Pietarin kirkko (Laitila)

Pyhän Pietarin kirkko (ruots. "S:t Petri kyrka") on Laitilan Untamalan kylässä sijaitseva puukirkko, joka on rakennettu 1785. Paikalla ollut edellinen kirkko oli palanut vuonna 1782. Pyhän Pietarin kirkkoa on korjattu vuosina 1870 ja 1912, vuonna 1924 rakennettiin nykyiset sakaristo ja torni. Se on osa Untamalan raittikylää, joka kuuluu Museoviraston määrittelemiin valtakunnallisesti merkittäviin rakennetuihin kulttuuriympäristöihin.
Pyhän Pietarin kirkon paikalla oli kirkko ilmeisesti jo viimeistään 1200-luvulla, jolta ajalta on peräisin kirkkomaalla sijaitseva Kalevanpojan viikatteentikku. Sitä pidetään Suomen vanhimpana kristillisenä hautamuistomerkkinä.
Ersämordvankielinen Wikipedia

Ersämordvankielinen Wikipedia () on Wikipedian ersämordvankielinen versio. Se aloitettiin 26. toukokuuta 2008 samaan aikaan mokšamordvankielisen Wikipedian kanssa. Tällä hetkellä artikkelimäärä on 7 868 (1.1.2025).
International Ice Patrol

International Ice Patrol () on organisaatio, jonka tarkoitus on turvallisuussyistä tarkkailla jäävuoria ja ilmoittaa niistä. Sitä operoi Yhdysvaltain rannikkovartiosto, mutta sen toiminnan kustantaa 13 valtiota, joilla on kiinnostusta transatlanttiseen merenkäyttöön. Vuodesta 2011 näihin valtioihin kuuluvat Belgia, Kanada, Tanska, Suomi, Ranska, Saksa, Kreikka, Italia, Japani, Alankomaat, Norja, Panama, Puola, Espanja, Ruotsi, Iso-Britannia ja Yhdysvallat.
Organisaatio perustettiin vuonna 1914 osana RMS Titanicin uppoamisen jälkiseurauksia. Sen päätarkoitus on varoittaa kaikkia Euroopan sekä Yhdysvaltain ja Kanadan suurimpien satamien välisillä isoympyräreiteillä kulkevia aluksia reitillä olevista jäävuorista.
Masters of Sex

Masters of Sex on yhdysvaltalainen draamasarja, jonka on luonut Michelle Ashford. "Masters of Sex" alkoi Showtime-kanavalla 29. syyskuuta 2013. Suomessa sarjaa esittää HBO Nordic. Sarja kertoo tunnetusta Masters ja Johnson -seksitutkijatyöparista.
SOLAS-sopimus

Kansainvälinen yleissopimus ihmishengen turvallisuudesta merellä () on kansainvälinen meriturvallisuutta käsittelevä sopimus. Se takaa, että kaikki sopimuksen allekirjoittajamaissa rekisteröidyt laivat läpäisevät tietyt minimiturvallisuusmääräykset, jotka koskevat niin rakennetta, välineistöä kuin laivan toimintaa. Sopimusta kaikkine siihen tehtyine muutoksineen pidetään kaikkein tärkeimpänä kauppa-alusten turvallisuutta koskevana sopimuksena.
Sopimusta ja siihen tehtyjä muutoksia hallinnoi IMO. Huhtikuussa 2013 tarkastellessa kaikkein uusin muutos on toukokuulta 2011.
Sopimuksen on allekirjoittanut 159 valtiota, joiden lipun alla matkustaa noin 99 prosenttia maailman kauppa-aluksista bruttovetoisuudella laskettuna.
Ensimmäinen SOLAS-sopimus solmittiin RMS "Titanicin" haaksirikon jälkeen.
Holubivka

Holubivka (, ), aiemmin Kirovsk (), on kaupunki Luhanskin alueella Itä-Ukrainassa, linnuntietä noin 50 kilometriä Luhanskista länteen ja runsas 7 kilometriä Kadijivkan kaupungin keskustasta pohjoiseen. 
Vuonna 2013 Kirovskin kaupunkipiirissä asui Ukrainan tilastokeskuksen arvion mukaan 36 280 asukasta. Asukkaista 28 529 oli Kirovin kaupungista, jonka lisäksi kaupunkipiiriin kuului kolme kaupunkimaista taajamaa ja noin 300 maaseutuasukasta.
Ainakin toukokuun 2014 lopulla seudulla oli Ukrainan hallitusvaltaa vastustavia separatisteja.
Conway Twitty

Conway Twitty (alkujaan Harold Lloyd Jenkins, 1. syyskuuta 1933 – 5. kesäkuuta 1993) oli yhdysvaltalainen country-muusikko. Hän saavutti menestystä myös varhaisen rock and rollin, rhythm and bluesin ja popin saralla.
Twittyn kappaleista peräti 40 nousi listaykkösiksi 1970- ja 1980-luvuilla. Hänellä oli eniten listaykkösiä Billboardin country-listalla aina vuoteen 2009 asti, jolloin George Strait rikkoi kyseisen ennätyksen.
Twitty levytti monia menestyneitä duettoja Loretta Lynnin kanssa.
William Alden Smith

William Alden Smith () oli Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen (1895–1907) ja senaattori (1907–1919) Michiganin osavaltiosta.
RMS "Titanicin" turmatutkinta.
RMS "Titanicin" upottua Pohjois-Atlantilla 15. huhtikuuta 1912 vieden mukanaan 1500 ihmishenkeä Smith toimi puheenjohtajana senaatin kuulemisissa, jotka alkoivat Waldorf Astoria -hotellissa New York Cityssä päivä turmasta pelastuneiden saapumisen jälkeen. Paikalle tulleet senaattorit ja muut kuulijat kuulivat turmasta pelastuneiden matkustajien ja henkilökunnan todistuksia. Smithin alakomitea julkaisi raporttinsa 28. toukokuuta 1912. Se johti osaltaan merkittäviin uudistuksiin meriturvallisuudessa. Smith sai kyseenalaista mainetta enemmän värikkäänä kuin tietävänä tutkintalautakunnan puheenjohtajana, saaden Ison-Britannian lehdistössä jopa lempinimen "Watertight Smith" () kysyessään olivatko vesitiiviit laipiot, joiden tarkoitus oli pitää laiva pinnalla, tarkoitettu suojaamaan matkustajia. Tutkinnasta kertovassa kirjassaan "The Other Side of the Night" Daniel Allen Butler huomauttaa, että Smith oli käynyt tutustumassa "Titanicin" sisaralukseen, RMS "Olympiciin", ja näin ollen tiesi, mikä laipioiden tehtävä oli, mutta että suurempi yleisö ei välttämättä tiennyt. Muiden kysymysten tarkoitus oli pakottaa miehistö ja henkilökunta vastaamaan kansantajuisesti ja välttämään teknistä kieltä.
Birhor

Birhor on mundakieli, jota puhuu äidinkielenään noin 2 000 ihmistä Intiassa Jharkhandin, Chhattisgarhin, Odishan, Länsi-Bengalin ja Maharashtran osavaltioissa. Kieltä puhuvat birhorit ovat perinteisesti olleet nomadeita, joten tarkan puhujamäärän arviointi on vaikeaa.
Birhoria kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla. Äidinkielenään birhoria puhuvista alle 1 % on lukutaisoisia.
Kagate

Kagate on tiibetiläis-burmalainen kieli, jota puhutaan Ramechhapin piirikunnassa Janakpurin vyöhykkeellä Nepalin itäosassa. Sitä puhuu vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan äidinkielenään noin 100 ihmistä, minkä lisäksi monet helambunšerpan puhujat osaavat sitä toisena kielenä.
Kagate ja helambunšerpa ovat läheisiä sukukieliä, ja kagate voidaan luokitella myös helambunšerpan murteeksi. Helambunšerpassa käytetään runsaasti perinteisiä kohteliaisuusmuotoja verbien taivutuksessa, mikä tekee helambunšerpan ymmärtämisen vaikeammaksi kagaten puhujille kuin päinvastoin.
Ugly Heart

Ugly Heart on yhdysvaltalaisen tyttöbändi G.R.L.:n kappale heidän tulevalta EP:ltä. Kappaleen ovat sanoittaneet Ryan Baharloo, Ester Dean, Lukasz Gottwald, John Charles Monds ja Henry Walter, samalla kun tuotannosta vastasivat Gottwald ja Walter heidän tuotantomonikerien, Dr. Luken ja Cirkutin alaisena. Kappale julkaistiin heidän tulevan EP:n johdantosinglenä 3. kesäkuuta 2014. "Ugly Heart" on kitarapainotteinen popkappale, jossa käytetään myös ukuleleä antamaan vivahdetta countrymusiikista.
Kappale kertoo miehestä joka on kaunis ulkoisasti mutta ruma sisäisesti. "Ugly Heart" sai yleistä suosiota kriitikoilta. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Chris Marrs Piliero. Videolla tytöt joutuvat pidätetyiksi tatuoituaan sanan "ugly" ("ruma") miehen naamaan. Videota katsottiin alle viikossa 2.5 miljoonaa kertaa.
TUL Cup 2014

TUL Umbro-cup 2014 oli 74. järjestetty Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Cup-muotoisena pelattuun turnaukseen osallistui seitsemän joukkuetta, joista Äänekosken Huima pääsi suoraan välieriin. Puolivälierät ja välierät pelattiin huhti–toukokuussa ja loppuottelu heinäkuussa Seinäjoella. 
Finaalissa Sisu-Pallo voitti FC Kiiston reservijoukkueen maalein 3–1. Loppuottelu oli alun perin tarkoitus järjestää kesäkuun alussa Seinäjoella pidetyn TUL:n yhteydessä, mutta myöhemmin sen ajankohtaa siirrettiin.
Electronic Entertainment Expo 2014

Electronic Entertainment Expo 2014, paremmin tunnettuna E3 2014, oli kahdeskymmenes Electronic Entertainment Expo-tapahtuma. E3 on jokavuotinen videopeliteollisuuden messutapahtuma, jonka järjestää Entertainment Software Association (ESA). Tapahtuma järjestettiin Los Angeles Convention Centerissä Los Angelesissä, Kaliforniassa 10.-12. kesäkuuta 2014.
Yleisiin näytteilleasettajiin kuului Microsoft Corporation, Nintendo ja Sony Computer Entertainment. Näytteilleasettajat isännöivät omia lehdistötilaisuuksia yleisesti päivää ennen E3-tapahtumaa, mutta jotkut yritykset ovat antaneet lisätietoja ylimääräisestä päivästä tällä kertaa.
Lista peleistä.
2K
505
Activision Blizzard
Aksys Games
Atlus
Bandai Namco
Bethesda
Capcom
Crytek
Deep Silver
Devolver Digital
Disney
Electronic Arts
Focus Home Interactive
Konami
Microsoft
Natsume
Nintendo
NIS
Rockstar Games
Sega
Sony
Square Enix
Telltale
Ubisoft
Warner Bros.
XSEED Games
Parlamentaarinen tasavalta

Parlamentaarinen tasavalta on tasavalta, jossa hallituksen on nautittava parlamentin luottamusta. Hallituksen johtaja on useimmiten pääministeri, mutta yleensä on olemassa myös presidentin virka. 
Eri parlamentaarisissa tasavalloissa pääministerin ja presidentin valtaoikeudet ovat eritasoiset. Suuressa osassa parlamentaarisista tasavalloista (esim. Saksassa, Italiassa ja nykyään myös Suomessa) presidentti on lähinnä seremoniallinen ja edustuksellinen henkilö samaan tapaan kuin monarkki (yleensä kuningas tai kuningatar) nykyaikaisissa parlamentaarisissa monarkioissa, ja kuten näissä monarkioissa, ylin valta on pääministerillä. 
Toisissa parlamentaarisissa tasavalloissa (esim. Ranskassa, Venäjällä ja aikaisemmin Suomessa) presidentti on todellinen valtionpäämies, jolla on laajempi valta kuin pääministerillä ja koska presidentin, toisin kuin pääministerin johtaman hallituksen, ei tarvitse nauttia parlamentin luottamusta, parlamentarismi ei ole kovin vahvaa ja järjestelmässä on myös presidentillisen järjestelmän piirteitä. Tällaista järjestelmää on kuvailtu myös parlamentarismin ja presidentillisen järjestelmän välimuodoksi ja kutsuttu nimellä semipresidentialismi tai puolipresidentialismi. 
Myös Suomen järjestelmän katsotaan olleen semipresidentiaalinen vuosina 1919–2000. Suomessa semipresidentialismiin johti se, että itsenäisyyden alun kiista valtiomuodosta päättyi kompromissiin: Suomesta tuli tasavalta, mutta myönnytyksenä monarkisteille taattiin presidentin laajat valtaoikeudet. Monarkistit olivat tosin kaavailleet kuninkaalle vieläkin laajempaa valtaa kuin minkä presidentti lopulta sai. 
On myös parlamentaarisia tasavaltoja (kuten Etelä-Afrikka), joilla samoin kuin useimmilla presidentiaalisilla mailla ei ole pääministeriä, vaan hallitusta johtaa presidentti. Presidentillä on tällöin suuri valta, mutta toisin kuin presidentiaalisissa maissa, hallituksen, myös presidentin, on nautittava parlamentin luottamusta ja hallituksen jäsenet ovat useimmiten kansanedustajia.