tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa

Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa ("How to Succeed in Business Without Really Trying") on David Swiftin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalielokuva vuodelta 1967. Se perustuu vuonna 1961 kantaesityksensä saaneeseen menestysmusikaaliin "Miten menestyä vaivatta liike-elämässä", jonka sävelsi Frank Loesser ja kirjoittivat Abe Burrows, Jack Weinstock ja Willie Gilbert.
Musikaalin pääosia, ikkunanpesijästä pääjohtajaksi ylenevää J. Pierrepont Finchiä ja yhtiön omistajaa herra Biggleyä, esittävät elokuvassa Robert Morse ja Rudy Vallee, jotka tekivät samat roolit myös musikaalin alkuperäistuotannossa Broadwayllä 1961.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1990 sen olevan selvästi oman aikansa tuote. Swift ohjasi myös Broadway-version, ja niinpä Fräntistä hänen ohjauksensa tahtoo olla filmattua teatteria ilman suurempia elokuvallisia vaihteluita tai kekseliäisyyttä.
Taiteilijoiden artteli

Taiteilijoiden artteli () oli venäläinen taiteilijayhteisö, jonka perusti joukko Pietarin taideakatemiasta erotettuja opiskelijoita vuonna 1864.
Arttelin perustaminen sai alkunsa Ivan Kramskoin johtaman neljäntoista opiskelijan ryhmän kiistasta taideakatemian johdon kanssa. Opiskelijat eivät hyväksyneet professori Fjodor Lvovin määräystä, jonka mukaan vuoden 1863 lopputyön aiheena olisi skandinaavisesta mytologiasta poimittu ”pidot Valhallassa”. He vaativat ensin aiheen vapaavalintaisuutta ja sitten mahdollisuutta valmistua ilman lopputyön suorittamista. Taideakatemian johto päätti evätä niskoittelevilta opiskelijoilta kokonaan mahdollisuuden valmistua akatemiasta. Neljäntoista ryhmään kuuluivat Kramskoin ohella muun muassa Bogdan Venig, Aleksandr Grigorjev, Nikolai Dmitrijev-Orenburgski, Firs Žuravlev, Aleksei Korzuhin, Kirill Lemoh, Konstantin Makovski, Mihail Peskov, Nikolai Šustov ja Vasili Kreitan, jotka olivat taideakatemian lahjakkaimpia opiskelijoita. He muodostivat tästä alkaen tiiviin ryhmän ja perustivat seuraavana vuonna taiteilijajärjestö Arttelin. Noihin aikoihin radikaalien kielenkäytössä yleistynyt sana "artel" tuli muinaisvenäjän kielen uskollisuudenvalaa merkitsevästä sanasta. Arttelin ainoaksi jäänyt yhteisnäyttely pidettiin Nižni Novgorodissa 1865. Artteli hajosi vuonna 1870 keskinäisiin ristiriitoihin, mutta osa sen jäsenistä osallistui samana vuonna vaeltajien taiteilijaryhmän perustamiseen Moskovassa.
Oceana

Oceana Mahlmann (s. 23. tammikuuta 1982 Hampuri) on saksalainen laulaja. Hänen genreihinsä kuuluvat soul, pop, R&amp;B, reggae ja dance-pop. Oceanan äiti on saksalainen suunnittelija ja isä martiniquelainen DJ.
Oceanan ensimmäinen albumi "Love Supply" julkaistiin vuonna 2009. Kappale sisälsi kolme singleä, joista ensimmäinen oli "Cry Cry". Kappale on menestys ja se oli tuon vuoden myydyin kappale Puolassa. Vuonna 2012 Oceana julkaisi Embassy Musicin kanssa toisen albuminsa, "My Housen". Tuo albumi sisälsi muun muassa vuoden 2012 jalkapallon EM-kisojen tunnuskappaleen "Endless Summerin" ja kaksi muuta singleä. Oceanan itse kirjoittamaa Endless Summeria katsottiin YouTubessa yli 60 miljoonaa kertaa ja laulu itse myi monta kertaa kultaa tai platinaa monessa Euroopan maassa.
Kike (futsalpelaaja)

Enrique Boned Guillot (taiteilijanimeltään Kike; s. 4. toukokuuta 1978 Valencia) on espanjalainen futsalpelaaja, joka edustaa ElPozo Murciaa ja Espanjan futsalmaajoukkuetta. Pelipaikaltaan Kike on puolustaja eli fixo. 
Hän on voittanut kahdesti MM-kilpailut, vuosina 2000 ja 2004, sekä saanut kahdesti MM-hopeaa, 2008 ja 2012. Vuoden 2012 MM-kisoissa Kike palkittiin Silver Ballilla eli kisojen toiseksi parhaan pelaajan palkinnolla. EM-kultaa Kike on voittanut viidesti, vuosina 2001, 2005, 2007, 2010 ja 2012. Vuoden 2012 EM-kisoissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Seuratasolla hän on voittanut neljä Espanjan mestaruutta. 
Vuodesta 2001 asti Kike on pelannut ElPozo Murciassa. Kike valittiin vuonna 2009 maailman parhaaksi futsalpelaajaksi. Hän on osallistunut neljiin MM-kilpailuihin.
Vahid Shamsaei

Vahid Shamsaei (; s. 21. syyskuuta 1975 Teheran) on uransa jo päättänyt iranilainen futsalpelaaja. Shamsaei oli pelipaikaltaan hyökkääjä eli pivot. Hän pitää nimissään futsalin ennätystä tehtyään 189 maaottelussaan Iranin futsalmaajoukkueen paidassa 392 maalia. Tuo maalimäärä on koko maailman suurin maajoukkueissa. Nykyisin Shamsaei toimii kotimaansa Tasisat Daryaein valmentajana. 
Shamsaei edusti vuodesta 1999 vuoteen 2014 kestäneellä urallaan kymmentä eri futsalseuraa, joista tunnetuin on italialainen SS Lazio. Iranin maajoukkuetta Shamsaei edusti vuodet 1999-2012. Hän voitti kahdeksasti futsalin Aasian-mestaruuden ja kerran Confederations Cupin. Shamsaei valittiin viidesti urallaan Aasian vuoden pelaajaksi. Vuonna 2013 alkaneella valmentajanurallaan Shamsaei on jo valittu Iranin liigan parhaaksi valmentajaksi kaudella 2013-2014. Hän osallistui pelaajaurallaan kolmiin MM-kilpailuihin.
Tero Määttälä

Tero Määttälä (s. 2. toukokuuta 1988) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa Botniaa.
Pelaajaura.
Tero Määttälä on helsinkiläispelaaja, joka aloitti Bandyliigauransa Botnia-69:n riveissä, jossa hän pelasi kuusi kautta kevääseen 2009 asti. Sen jälkeen hän pelasi kaksi kautta Porvoon Akilleksessa, kauden vielä Botnia-69:ssä ja kauden Veiterässä. Sen jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2013 Ruotsin Allsvenskanissa pelanneeseen haaparantalaiseen HT Bandyyn.
Määttälä on tehnyt ennen Haaparannan HT Bandyyn siirtymistään kahdeksalla Bandyliiga-kaudellaan 119 runkosarjamaalia. Veiterä-kautenaan 2012–2013 hän oli Bandyliigan maalikuningas 40 maalillaan., 
Yhden Allsvenskan-kauden jälkeen Määttälä palasi takaisin Lappeenrannan Veiterään. Allsvenskan-kaudella hän teki 22 ottelussa 31 maalia ja maalintekijätilaston kuudes Allsvenskanin Pohjoisessa lohkossa. Määttälän ura Veiterässä oli vain kauden mittainen. Hän oli voittamassa pronssia Veiterässä. Sen jälkeen hän palasi kahdeksi kaudeksi kasvattajaseuraansa Botnia-69:ään, jossa hän oli ensimmäisenä kautena voittamassa Suomen mestaruutta., 
Syksyllä 2017 Määttälän tie vei takaisin Ruotsiin. Tällä kertaa seura oli Allsvenskanin Örebro SK.
Maajoukkueura.
Tero Määttälä on pelannut vuosia eri juniorimaajoukkueasteissa ja pelasi ensimmäiset maaottelunsa lokakuussa 2013.
Inter FS

Inter Fútbol Sala (tunnetaan nimellä Inter Movistar Fútbol Sala tai Inter Movistar pääsponsori Movistarin mukaan) on vuonna 1977 perustettu futsalseura Alcalá de Henaresista, Espanjasta. Seuran kotikenttä on Pabellón Caja Madrid. Kaudella 2014-15 se pelaa Primera División de Futsalissa ja sen päävalmentaja on Jesús Velasco.
Historiaa.
Seura perustettiin vuonna 1977 nimellä Hora XXV, ja se pelasi silloin vain hyväntekeväisyysotteluita. Vuonna 1979 se pelasi ensimmäistä kertaa maan futsal-liigassa nimellä Interviú Hora XXV. Seura on historiansa aikana voittanut yhdeksän kertaa, viimeksi kaudella 2013-14 Primera Divisiónin sekä kolmesti UEFA Futsal Cupin. Viimeksi seuran nimi muuttui vuonna 2008 Interviú Fadesasta Inter Movistariksi Movistarin tultua seuran pääsponsoriksi.
Iivana Julma ja hänen poikansa Ivan 16. marraskuuta 1581

Iivana Julma ja hänen poikansa Ivan 16. marraskuuta 1581 () on Ilja Repinin vuonna 1885 maalaama historiamaalaus. Se esittää tilannetta, jossa Venäjän tsaari Iivana Julma on kiivaan riidan tuoksinnassa iskenyt poikansa, tsarevitš Ivan Ivanovitšin kuoliaaksi. Maalaus kuvaa omasta teostaan järkyttyneen isän tuskaa. Suuri psykologinen kontrasti kahden hahmon ilmeissä – pojan tyynen rauhalliset ja isän poikkeuksellisen ahdistuneet kasvot – luo työhön voimakkaan jännitteen. Maalausta hallitsee punainen väri.
Repin kertoi saaneensa innoituksen maalaukseen oltuaan seuraamassa tsaari Aleksanteri II:n murhasta tuomittujen vallankumouksellisten julkista teloitusta Pietarissa vuonna 1881. Teos kuuluu Moskovassa toimivan Tretjakovin gallerian kokoelmiin. Gallerian perustaja Pavel Tretjakov osti sen Repiniltä jo maalauksen valmistumisvuonna. Repin teki maalauksesta vuonna 1909 toisen version, joka tunnetaan nimellä "Pojanmurhaaja". Sen omistaa nykyään Voronežin taidemuseo.
Maalausta on vandalisoitu kahdesti. Ensin vuonna 1913 Abram Balašov -niminen mielisairas vanhauskoinen ikonimaalari hyökkäsi sen kimppuun veitsen kanssa ja teki siihen kolme viiltoa, jotka vaurioittivat kangasta hahmojen kasvojen kohdalta. Teos saatiin pian kunnostettua entisen näköiseksi. Repin osallistui itse korjaustyöhön ja yritti samalla muuttaa maalausta, mutta muut restauroijat palauttivat sen alkuperäiseen asuunsa. Toukokuussa 2018 juopunut venäläismies hyökkäsi galleriassa maalauksen kimppuun metallisen kaidetolpan kanssa ja onnistui vahingoittamaan sitä. Kangas repeytyi kolmeen osaan ja kehykset vaurioituivat. Mies ilmoitti teon syyksi maalauksen ”historiallisten faktojen epäuskottavuuden”. Hänet tuomittiin kahden ja puolen vuoden vankeuteen ”kulttuurillisesti arvokkaan teoksen vahingoittamisesta”. Maalaus palautettiin Tretjakovin galleriaan yleisön nähtäville joulukuussa 2024 yli kuusi vuotta kestäneen kunnostuksen jälkeen.
Öljymaalauksen korkeus on 199,5 ja leveys 254 senttimetriä.
Syvinkisalmen lossi

Syvinkisalmen lossi oli Ruoveden kunnassa Tarjanneveden ja Ruoveden välissä olevassa Syvinkisalmessa liikennöinyt lossi.
Historia.
Syvinkisalmen lossi oli toiminnassa vuodesta 1870 lähtien vuoteen 1995, jolloin paikalle rakennettiin lossin korvannut silta. Matka rannalta toiselle oli 80 metriä. Lossi rakennettiin helpottamaan Ruoveden kirkonkylän sekä Haapamäen ja Vilppulan rautatieaseman välistä liikennöintiä. 125 vuoden aikana losseja oli kaikkiaan yksitoista, joista puulosseja oli seitsemän ja metallilosseja neljä. Metallilosseista ensimmäinen oli käsikäyttöinen ja loput kolme moottorikäyttöisiä. Lossareita oli tuona aikana yhdeksän, joista kaksi naisia. Lossarit asuivat rannalla olevissa tuvissa.
Bataceae

Bataceae on yhden suvun ("Batis") käsittävä kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Brassicales-lahkoon.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat meheviä pikkupensaita, joilla on möyheät, pienet, ehyet ja vastakkaiset lehdet. Niissä on vähäpätöiset korvakkeet, jotka kiinnittyvät joko ruodin sisäpuolelle tai varteen. Kasvien yksineuvoiset kukat sijaitsevat joko samassa tai eri yksilöissä. Kukinto on tiheän tähkämäinen ja sijaitsee tavallisesti lehtihangassa. Siinä on pieniä kukkia, joissa ei ole mesiäisiä. Hedekukissa verhiö sulkee sisäänsä koko kukan tai se koostuu neljästä yhteen kasvaneesta verholehdestä. Terälehdet ovat kynnellisiä, ja heteet sijaitsevat niihin nähden vuorottaisesti. Hedekukassa ei ole emiön jäännettä (pistillodia). Emikukat ovat teriöttömiä ja joutoheteettömiä. Sikiäin on neljälokeroinen, ja luotit vaihtelevat pallomaisista pensselimäisiin. Hedelmä on joko useamman sikiäimen yhteenkasvusta muodostunut tai luumarja, jossa on neljä kiveä (pyreniota). Siemenen kuori on kalvomainen.
Levinneisyys.
Bataceae-heimon ainoan suvun ("Batis") kaksi lajia kasvavat Pohjois-Australiassa ja Uuden-Guinean eteläosissa, trooppisessa Amerikassa sekä Galápagossaarilla.
Elinympäristö.
Kasvit ovat halofyyttejä eli suosivat suolapitoisia kasvupaikkoja.
Luokittelu.
Heimo on Salvadoraceae-heimon rinnakkaishaara Brassicales-lahkon evoluutiopuussa. Niiden muodostamaa kladia luonnehtivat muun muassa vastakkainen lehtiasento, enemmän tai vähemmän kourasuoniset lehdet, kukinnon ylälehtien kärjissä olevat erityskarvat, kaksi siemenaihetta kussakin emilehdessä, pohjaistukka, siemenen ravintovaraston eli endospermin puuttuminen ja enemmän tai vähemmän suora alkio. Heimot ovat melko samanlaisia morfologialtaan ja anatomialtaan, vaikka ulkonäöltään poikkeavatkin toisistaan paljon. Kukkien rakenne on näissä heimoissa vaikeasti tulkittavissa, mutta yhteistä niille ovat ainakin lievä vastakohtaisuus (disymmetrisyys), asento kukintolapakkoon nähden ja verhiön putkimaisuus.
FS Bévéziers (S621)

Bévéziers (runkonumero S621) oli Ranskan laivaston Agosta-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 17. toukokuuta 1973. Se laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1975 ja valmistui 29. heinäkuuta 1977.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1998.
FS La Praya (S622)

La Praya (runkonumero S622) oli Ranskan laivaston Agosta-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1974. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1976 ja valmistui 9. maaliskuuta 1978.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta alkuvuodesta 2000.
Lönnrotin petäjä

Lönnrotin petäjä eli Kainulaisen suvun uhrimänty on Kesälahdella Hummovaaran kylässä sijaitseva mänty. Ensimmäisellä runonkeruumatkallaan ollut Elias Lönnrot taltioi puun juurella kesäkuussa 1823 Juhana Kainulaisen lausumia runoja, kansanuskomuksia ja loitsuja. Lönnrot merkitsi Kainulaiselta muistiin kahden päivän aikana yhteensä 2 551 säettä ja 59 erillistä runoa, joista suurin osa oli loitsuja. Nämä runot muodostivat merkittävän osan Lönnrotin vuonna 1833 julkaisemasta runoelmasta "Runokokous Väinämöisestä" eli niin sanotusta "Alku-Kalevalasta". Niihin kuului muun muassa Sampo-runoja ja Lemminkäisen virsi.
Petäjä sijaitsi Kainulaisen kotitalon Kainulan pihapiirissä, ja nykyään puu on nähtävyys. Paikalla on myös talonpohja ja kellarikuoppa. Petäjästä tuli Kainulaisen suvun uhripuu. Metsästäjänä tunnettu Juhana Kainulainen vei kaatamiensa karhujen pääluun mäntyyn loitsuja lukien.
Lönnrotin petäjästä puoli kilometriä itään sijaitsee Pirunpöytänä tunnettu kuppikivi, joka on aikoinaan toiminut Kainulaisen suvun uhrikivenä. Lönnrotin petäjän vieressä sijaitsee vuonna 1989 valmistunut karjalaistyylinen hirsirakennus Juhanantupa, jossa on esillä muun muassa puuveistoksia.
Salvadoraceae

Salvadoraceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Brassicales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Kasvit ovat melko rentokasvuisia, pienilehtisiä ja kaksikotisia, sekasopuisia (polygaamisia) tai kukiltaan kaksineuvoisia pensaita tai pieniä puita. Lehdet ovat vastakkaisesti ja melko nahkeita. Kukat ovat neljälukuisia, so. kukkalehtien perusluku on neljä. Niissä on silmuasennossaan kierteinen eli kontortti verhiö, joka koostuu tavallisesti kahdesta, kolmesta tai neljästä, harvoin viidestä verholehdestä ja on tyveltään kasvanut yhteen. Myös teriö voi olla kontortti, harvoin yhdislehtinen. Kukassa on toisinaan mesirauhasia. Heteet sijaitsevat kohdakkain verholehtien kanssa, ovat erillisiä paitsi tyveltään yhteen kasvaneita tai teriöön kiinnittyneitä. Sikiäin on joskus gynoforin päässä eli varrellinen ja yksi-, kaksi- tai nelilokeroinen, kahdesta emilehdestä muodostunut. Luotti on lyhyehkön vartalon päässä ja enintään hiukan liuskainen. Hedelmä on marja tai luumarja.
Salvadoraceae-kasvit ovat tanniinittomia, ja niiltä puuttuvat Brassicales-lahkolle ominaiset myrosiinisolut. Johtojänteissä on puusolukon ympäröimiä nilasaarekkeita. Kutikulan vaha on levymäisinä kiteinä. Siitepölyhiukkasessa on kolme pyöreää itureikää, ja sen pinta on verkkokuvioinen. Siemenaiheiden siitereikä eli mikropyle on joko ulomman, sisemmän tai molempien kalvojen muodostama. Ulkokalvo on 10–15 solukerroksen paksuinen, sisäkalvo kolmesta viiteen solukerrosta paksu. Siemenkuoren solukerroksista ulommaisin (eksotesta) on pylvästylppymäinen, ja sen soluseinät ovat hieman paksuuntuneet ja osittain limautuvia ja kiteitä sisältäviä; kuoren sisäosan eli tegmenin ulkokerroksen solut ovat syymäisiä mutteivät ligniinipitoisia. Alkion alkeislehdet ovat paksuja.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa Afrikassa, Madagaskarilla, Lähi-idässä ja Etelä-Aasiassa.
Elinympäristö.
Salvadoraceae-heimon lajit ovat enimmäkseen kuivien kasvupaikkojen kasveja.
Luokittelu.
Läheisin sukulaisheimo on Bataceae, jonka kanssa Salvadoraceae kuuluu yhteiseen kladiin Brassicales-lahkon evoluutiopuussa.
Salvadoraceae-heimossa on kolme sukua, joissa on yhteensä 11 lajia. Niistä viisi lajia on hammastikkupuita ("Salvadora"). Suvut ovat:
Pirunpöytä

Pirunpöytä on Kiteellä Kesälahden Hummovaaran kylässä sijaitseva uhrikivi eli kuppikivi. Kiven korkeus on noin 0,5 metriä, ja sen molempien sivujen pituudet ovat noin 2 metriä. Pöytämäisen kiven laakeassa yläpinnassa on 78 kuoppaa, joiden halkaisija vaihtelee kolmesta kahdeksaan senttimetriin.
Kansantarinoiden mukaan kivessä olleet kuopat olisivat syntyneet pirun tanssiessa kiven päällä keskiyöllä.
Lönnrotin petäjänä tunnettu suuri mänty sijaitsee noin puolen kilometrin päässä Pirunpöydästä länteen.
Martti Tuukka

Martti Vilhelm Tuukka (ent. Tuukkanen) (10. marraskuuta 1891 Tampere – 5. syyskuuta 1945 Helsinki) oli suomalainen lavastaja ja näyttelijä. 
Tuukan vanhemmat olivat seppä Mikael Tuukkanen ja Vilhelmina Simonsson. Hän aikoi ensin konepiirtäjäksi, mutta opiskeli isänsä kuoltua koristemaalariksi. Jo opiskeluaikanaan hän teki kulissimaalauksia Tampereen Työväen Teatterille, johon hänet palkattiin lavastajaksi. Vuonna 1913 Tuukka siirtyi lavastajaksi Tampereen Teatteriin, jossa häntä opasti näyttelijä-lavastaja Simo Kaario. 1926–1927 Tuukka perehtyi kulissimaalaukseen Tukholman kuninkaallisessa oopperassa kulissimaalari Thorolf Janssonin johdolla. Pääosin Tampereella Tuukka työskenteli vuoteen 1931 saakka, jolloin hän siirtyi Helsinkiin, Suomalaisen Oopperan lavastajaksi hänet oli siellä kiinnitetty jo 1928. Tunnetuimpia Tuukan lavastuksista lienevät Erkki Melartinin oopperan "Aino" (1935) ja Alexander Borodinin oopperan "Prinssi Igor" (1939) lavastukset. Lavastusnäyttelyihin hän osallistui heti ensimmäisestä vuonna 1924 järjestetystä näyttelystä alkaen. Tuukka oli mukana Suomen Lavastustaiteilijan Liiton toiminnasta alusta vuodesta 1928 asti, rekisteröidyn liiton ensimmäinen puheenjohtaja hän oli 1943–1945. Tuukka ryhtyi näyttelemään lavastustyönsä ohella jo 1914, vuodesta 1919 hän oli mukana useissa Erkki Karun Suomi-Filmi Oy:n elokuvissa sekä studiopäällikkönä, lavastusapulaisena että näyttelijänä. Tunnetuimpia näistä lienee lavastus ja kraatari Aapelin rooli Teuvo Puron ohjaamassa Aleksis Kiven teokseen "Kihlaus" perustuvassa elokuvassa 1922. 
Tuukan puoliso vuodesta 1915 oli Emmi Maria Eskola (k. 1952).
FS Ouessant (S623)

Ouessant (runkonumero S623) oli Ranskan laivaston Agosta-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1974. Se laskettiin vesille 23. lokakuuta 1976 ja valmistui 27. heinäkuuta 1978.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta alkuvuodesta 2001.
Alvar Typpö

Alvar Typpö (24. helmikuuta 1932 Rautio – 20. lokakuuta 1992 Helsinki) oli suomalainen aputyömies ja kuuluisa talkoolainen. 
Typön vanhemmat olivat maanviljelijä Einar Vihtori Typpö ja Hilda Maria Koivusipilä. Kuusilapsinen pienviljelijä- ja työläisperhe asui työväentalossa. Typön kolmesta veljestä tuli diplomi-insinööri, pappi ja lääketieteen ja kirurgian tohtori, mutta he pitivät Alvar Typpöä joukon lahjakkaimpana. Aputyöläiseksi itseään kutsunut Typpö työskenteli muun muassa uitto- ja metsätyömiehenä, taksin- ja linja-auton kuljettajana sekä kaupanhoitajana ja itsenäisenä kauppiaana, Ruotsissa hän oli vuoden verran töissä kaivosmiehenä. Suomeen palattuaan Typpö toimi Helsingissä viisi vuotta loka-auton kuljettajana ja viemäreiden puhdistajana, työmiehenä sementtirengastehtaalla ja kolme vuotta HKL:n linja-autonkuljettajana. Rakennustyöt hän joutui jättämään vaikean reuman takia. Talkooaktivistin maineensa Typpö loi ennen muuta Pasilan Rauhanaseman ja Tuusulan Kellokosken ruukin juhlatalon saneerausurakoissa. Kun viimeksi mainittu valmistui Itämerikeskukseksi, Typön oli tarkoitus jäädä sen talonmieheksi, mutta hän menehtyi ennen kuin ehti aloittaa toimessa. Itämerikeskuksen piha-alueella pystytettiin 1996 latvialaisen Vija Mikasen veistämä Alvar Typön patsas.
Sergio Marchionne

Sergio Marchionne (17. kesäkuuta 1952 Chieti, Italia – 25. heinäkuuta 2018 Zürich, Sveitsi) oli italialainen yritysjohtaja, joka toimi Fiat Chrysler Automobilesin, Fiatin ja Chryslerin toimitusjohtajana sekä Ferrarin pääjohtajana. Hän toimi Fiatilla vuodesta 2003 alkaen, ja hänet tunnetaankin kenties parhaiten siitä, että hän teki täyskäännöksen Fiatin strategiassa sen oltua talousvaikeuksissa. Vuonna 2009 Marchionnesta tuli Chryslerin toimitusjohtaja ja Fiat Chrysler Automobilesin toimitusjohtaja vuonna 2014. Nuorempana Marchionne asui perheensä kanssa Kanadan Torontossa.
Syyskuussa 2014 selvisi, että Ferrarin pääjohtaja Luca di Montezemolo jättää tehtävänsä, ja näin Marchionne siirtyi hänen tilalleen. Hän aloitti työnsä Ferrarin pääjohtajana lokakuussa 2014. Hän oli myös sveitsiläisen SGS-logistiikkayhtiön hallituksen puheenjohtaja sekä kuului myös tupakkayhtiö Philip Morrisin johtajiin. Marchionne työskenteli pitkään johtotehtävissä myös rahoitusyhtiö UBS:n palveluksessa.
Sergio Marchionne kuoli 25. heinäkuuta 2018 Zürichin yliopistollisessa sairaalassa, jossa hänen oikea olkapäänsä oli leikattu runsas kuukausi aikaisemmin. Hän palasi sairaalaan 15. heinäkuuta leikkauksen jälkeisten komplikaatioiden vuoksi. Eräs italialaislehti kuitenkin uutisoi Marchionnen sairastaneen ketjupolttonsa takia myös keuhkosyöpää.
Raphaël Guerreiro

Raphaël Adelino José Guerreiro (s. 22. joulukuuta 1993 Le Blanc-Mesnil, Ranska) on portugalilais-ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Vasenjalkainen Guerreiro on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän pelaa myös Portugalin jalkapallomaajoukkueessa. Hänen isänsä on portugalilainen ja äitinsä ranskalainen.
Seurajoukkueura.
Guerreiro aloitti uransa Ranskassa. Hänen ensimmäinen ammattilaisseuransa on Ligue 2:n SM Caen, jota hän edusti kauden 2012–2013. Kesällä 2013 Guerreiro siirtyi Ligue 1 -seura FC Lorientiin, jossa hän pelasi ensimmäisen kautensa aikana 34 ottelua. Avausmaali liigassa syntyi marraskuussa 2014 PSG:tä vastaan. Hän pelasi seurassa kolmen kauden aikana 102 Ranskan pääsarjaottelua, joissa teki kymmenen ja syötti kahdeksan maalia.
Guerreiro siirtyi Bundesliigan Borussia Dortmundiin 12 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2016. Hän pelasi seurassa seitsemän kauden aikana kaikkiaan 162 liigaottelua, joissa hän teki 30 ja syötti 41 maalia. Kaudella 2017–2018 hän pystyi loukkaantumisten vuoksi pelaamaan ainoastaan yhdeksän liigaottelua. Hän voitti Saksan cupin kausina 2016–2017 ja 2020–2021 sekä DFL-Supercupin 2019. Mestarien liigassa hän pelasi 40 ottelua, joissa hän teki yhdeksän maalia, niista neljä kaudella 2018–2019.
Guerreiro siirtyi Bundesliigan Bayern Müncheniin ilmaissiirrolla kesällä 2023. Hän voitti Bayernissa kaudella 2024–2025 Bundesliigan mestaruuden, joka on hänen ensimmäinen pääsarjamestaruutensa.
Maajoukkueura.
Guerreiro olisi saanut edustaa joko Portugalia tai Ranskaa. Hän pelasi 13 ottelua Portugalin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa, mukaan lukien viisi ottelua joukkueen saavuttaessa hopeaa ikäluokan EM-kilpailuissa 2015. Portugalin jalkapallomaajoukkueessa Guerreiron debyytti tapahtui EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan marraskuussa 2014 Farossa. Ensimmäinen maaottelumaali tuli Argentiinaa vastaan 1–0-voitossa neljä päivää myöhemmin Old Traffordilla Manchesterissa. Toisen maaottelumaalinsa hän teki toukokuussa 2016 Norjaa vastaan.
Guerreiro voitti EM-kultaa vuoden 2016 kilpailuista. Hän pelasi turnauksessa viisi ottelua, mukaan lukien loppuottelun kokonaisuudessaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Portugalin kaikki neljä ottelua. Hän oli voittamassa Kansojen liigaa 2018–2019. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi Portugalin kaikki neljä ottelua ja teki maalin alkulohko-ottelussa Unkaria vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi neljä ottelua ja teki maalin neljännesvälierässä Sveitsiä vastaan.
Palmuorneero

Palmuorneero, aikaisemmalta nimeltään palmukiipijä ("Berlepschia rikeri") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Palmuorneeroa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkotäpläorneero

Valkotäpläorneero ("Anabacerthia amaurotis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkotäpläorneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa ja Paraguayssa. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, mutta se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vuoriorneero

Vuoriorneero, aikaisemmalta nimeltään vuorilehvälintu ("Anabacerthia striaticollis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vuoriorneeroa tavataan Boliviassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Álvaro Medrán

Álvaro Medrán Just (s. 15. maaliskuuta 1994 Dos Torres, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saudi-Arabian Valioliigassa pelaavaa Al-Ettifaqia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Medrán on kotoisin Dos Torresista, joka sijaitsee Córdoban maakunnassa. Ennen siirtymistään vuonna 2011 Real Madridin nuorisoakatemiaan, hän pelasi paikallisseurojen akatemioissa.
Hän pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa 23. helmikuuta 2014 Real Zaragozaa vastaan. Ensimmäiset maalinsa Medrán teki 31. toukokuuta 2014 ottelussa CE Sabadellia vastaan, kun hän onnistui kaksi kertaa toimittamaan pallon maalipuiden sisään.
Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa Medrán teki 18. lokakuuta 2014 ottelussa Levantea vastaan, korvaten vaihtoon otetun Luka Modrićin 78. peliminuutilla. Ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa Medrán teki 9. joulukuuta 2014 ottelussa Ludogorets Razgradia vastaan, ottelu oli samalla myös Medránin ensimmäinen Mestarien liigassa.
Venezuelanorneero

Venezuelanorneero ("Syndactyla guttulata") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Venezuelanorneeroa tavataan vain Venezuelassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltakaulaorneero

Keltakaulaorneero ("Syndactyla ruficollis") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltakaulaorneeroa tavataan Ecuadorissa ja Perussa. Sen kannaksi arvioidaan 10 000–19 999 yksilöä. Lajia uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen.
Pensasorneero

Pensasorneero ("Syndactyla rufosuperciliata") on orneeroiden heimoon kuuluva eteläamerikkalainen varpuslintulaji.
Levinneisyys.
Pensasorneeroa tavataan Argentiinassa, Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Paraguayssa, Perussa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Boliviantiaisorneero

Boliviantiaisorneero ("Syndactyla striata") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Boliviantiaisorneeroa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajin kannaksi on arvioitu 50 000–99 999 yksilöä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Peruntiaisorneero

Peruntiaisorneero ("Syndactyla ucayalae") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Peruntiaisorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2013–2014

Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2013–2014 kahdessa kahdentoista joukkueen lohkossa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät Elitserienin karsintoihin, kaksi heikointa putosi 1. divisioonaan ja sijoille 9.–10. sijoittuneet joutuivat karsimaan Allsvenskanin sarjapaikastaan. Falunin tehtyä keväällä 2013 konkurssin sen sarjapaikka annettiin perinteikkäälle Länsi-Götanmaan seuralle Surte BK:lle, joka itsekin oli kaksi vuotta aiemmin Ale-Surte BK -nimisenä tehnyt konkurssin. Vastaavasti Finspångs AIK luopui sarjapaikastaan, joka tarjottiin Selånger SK:lle. 
Elitserien-karsinnat.
Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Lohko 2.
Elitserienin joukkueet säilyttivät sarjapaikkansa.
Allsvenskan-karsinnat.
IF Boltic, Otterbäckens BK ja Rättvik säilyivät Allsvenskanissa ja Skiro-Navelsjö Bandy nousi sinne. 1. Divisioonasta nousivat suoraan Allsvenskaniin Västanfors IF, Skutskärs IF, Falu BS ja Köping IS BK.
Gotthelf Borup

Gotthelf Borup (1804 Kööpenhamina – 1879 New Haven, Yhdysvallat) oli tanskalainen kuvanveistäjä.
Kööpenhaminan taideakatemiassa opiskellut Borup työskenteli kuvanveistäjä Bertel Thorvaldsenin ateljeessa ja oli muun muassa tekemässä friisejä Kööpenhaminan Vor Frue Kirkeen. Vuonna 1852 Borup lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin, jossa hän eli tiettävästi hyvin köyhissä oloissa.
Borup tunnetaan lähinnä kuninkaallisia ja aatelisia esittävistä veistoksistaan, joita hän valmisti 1820–1840-luvuilla. Suomessa Borup muistetaan vuonna 1831 Viipurin Monrepos’n puistoon tekemästään Väinämöisen patsaasta, jonka paikalle 1873 pystytettiin Johannes Takasen veistos "Väinämöisen laulu". Monrepos’n kartanon omistajan Paul Nicolayn tilaama patsas oli Erik Cainbergin vuonna 1814 Turun akatemian juhlasaliin tekemän reliefin jälkeen toinen suomalaisen kansanrunouden myyttistä tietäjähahmoa kuvaava teos.
Tillberga Bandy Västerås

Tillberga Bandy Västerås, entinen Tillberga IK Bandy, on ruotsalainen urheiluseura, joka on eriytynyt Tillberga IK:n jääpallojaostosta. Tällä hetkellä Tillberga Bandy Västerås pelaa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskaninissa.
Historia.
Vuosian 1930-1998 Tillberga IK toimi jaostopohjaisesti ja jääpallo toimi yhtenä urheilujaostona. Vuodesta 1998 alkaen Tillberga IK:n jaostot eriytyivät omiksi seuroikseen - jääpallo Tillberga IK Bandy:n nimellä. Seura vaihtoi 2006 nimensä Tillberga Bandy Västerås:iksi eli lyhemmin TB Västerås. Tillberga käytti alun perin vihertävän valkoista paitaa, mutta nykyään peliasu on musta-punainen. Seuran kotiottelut pelattiin aiemmin Rocklundan kentällä, mutta kaudesta 2007-2008 alkaen Västeråsin ABB Arenalla. 
Seura aloitti jääpallon peluun heti seuran syntyvaiheessa. Varsinainen jääpallon nousu alkoi 1950-luvun lopulla. Västeråsiin oli saatu vuonna 1956 Rocklundan areenalle tekojää, joka mahdollisti määrätietoisemman jääpallon peluun. Seura nousi ensimmäistä kertaa Divisioona 2:een vuonna 1962, johon se palasi vuonna 1969. Huolimatta 1970-luvun lopun hetkellisestä putoamisesta alempiin sarjoihin Tillberga IK jääpallotoiminta aloitti pian sen jälkeen nousun ylemmille sarjatasoille. TB Västerås saavutti korkeimman sarjatason ensimmäistä kertaa keväällä 2007, jolloin se karsintojen kautta nousi perustettuun jääpallon pääsarjaan, Elitserieniin. Seura putosi kuitenkin keväällä 2008 Elitserienistä palaten takaisin kaudelle 2010-11 ja säilyi sillä kertaa kaksi kautta ennen putoamistaan keväällä 2012. Kun Göteborgin GAIS Bandy päätti lupua sarjapaikastaan, Tillberga Bandy nostettiin sen tilalle Elitserieniin.
Miesten syrjintä

Miesten syrjintä eli miehiin kohdistuva sukupuolisyrjintä on syrjintää, joka kohdistuu miessukupuolen edustajiin. Miesten syrjintä tarkoittaa, että sukupuolten tasa-arvo ei toteudu. Hallintotieteiden lisensiaatti Pasi Malmin väitöskirjan mukaan miehiin kohdistuva syrjintä ohitetaan tasa-arvopolitiikassa lähes systemaattisesti.
Nuoria miehiä saatetaan pitää sopimattomina.
Asevelvollisuus.
Vain miehiä koskeva asevelvollisuus on yksi yhteiskunnan piirre, joka nostetaan miehiä syrjiväksi.
Vuokra-asuntomarkkinat.
Miehiä syrjitään vuokra-asuntomarkkinoilla, koska naisia pidetään siistimpinä ja tunnollisempina (vuokralaiseksi toivotaan naissukupuolen edustajaa). Perinteisesti asunnottomuus on yksinäisten aikuisten miesten ongelma.
Yksityisoikeus.
Avioeroissa, lasten huoltajuusasioissa ja lähestymiskieltoasioissa naisen sanotaan usein olevan paremmassa asemassa kuin mies. Tyypillisesti nainen hakee avioeroa tai lähestymiskieltoa. Avioeron kokevat miehet kertovat kokevansa yksinäisyyttä, syyllisyyttä ja huolta lapsista. Avioerohakemus voi tulla täytenä yllätyksenä miehelle. Suomessa on perustettu miesten eroryhmiä miehille, jotka ovat kokeneet naisen hakeman avioeron.
Koulutus.
Arvostelijoiden mukaan Suomen peruskoulu syrjii poikia ja suosii tyttöjen tapaa opiskella. Lukiossa tytöt saavat parempia arvosanoja kuin pojat. Jo vuonna 1992 naisten osuus ylioppilaista oli 60 prosenttia. Naisten koulutustaso paranee Suomessa selvästi enemmän kuin miesten. Vuoden 2011 syksyllä ammattikorkeakouluopinnot aloittaneista 54 % oli naisia. Vuonna 2010 yliopistossa opiskelevista 54 % oli naisia. Vuonna 2013 Tampereen yliopistoon valituista 61 % oli naisia. Vuonna 2014 uusista opiskelijoista Helsingin ja Turun oikeustieteellisissä on naisia peräti 70 prosenttia. Jo vuonna 1992 naisten osuus korkeakoulujen loppututkintojen suorittaneista oli 55 prosenttia.
Työllisyys.
15–24-vuotiaiden miesten työttömyys oli vuoden 2010 joulukuussa 22,9 prosenttia, kun samanikäisten naisten oli 15,3 prosenttia.
Tasa-arvovaltuutettu.
Miehen syrjinnästä voi tehdä ilmoituksen tasa-arvovaltuutetulle.
Itsensätyöllistäjä

Itsensätyöllistäjiksi lasketaan yksinyrittäjät, ilman toimipistettä toimivat ammatinharjoittajat, freelancerit ja apurahansaajat. Maatalousyrittäjiä ei pidetä itsensätyöllistäjinä.
Kolme tärkeintä itsensätyöllistäjien ammattiryhmää ovat Suomessa rakennustyöntekijät, palvelutyöntekijät (erityisesti parturit, kampaajat ja kosmetologit) ja lainopilliset sekä sosiaali- ja kulttuurialan erityisasiantuntijat.
Suomessa oli 157 000 itsensätyöllistäjää vuonna 2015. Lukumäärä vastasi seitsemää prosenttia kaikista Suomen työllisistä. Itsensä työllistäminen on yleistynyt. Tämä johtuu mm. työelämän muutoksista: kasvava osa ihmisistä tekee aiempaa palkkatyötään uudenlaisissa rooleissa sivu- tai päätoimisesti.
Suomessa Tilastokeskus ei laske itsensätyöllistäjiin mukaan maatalousyrittäjiä toisin kuin joissain ulkomaisissa tilastoissa tehdään. Tutkimustulosten perusteella yksinyrittäjät on jaettu kolmeen ryhmään sen perusteella, miten he ovat päätyneet yrittäjiksi. 40 prosenttia kuuluu ryhmään yrittäjähakuiset, jossa ihmiset ovat itse halunneet yrittäjiksi. 40 prosenttia kuuluu ryhmään ajautuneet ja tilanteeseen tarttuneet, jossa sattumalla on ollut suuri merkitys yrittäjäksi ryhtymiselle. 20 prosenttia kuuluu ryhmään olosuhteiden pakosta itsensätyöllistäjiksi ryhtyneet.
Yksinyrittäjien asema suomalaisessa yhteiskunnassa on erittäin ristiriitainen. Yksinyrittäjien asemaa tutkittiin Suomessa etenkin 1980-luvun alkupuolen Luokkaprojektissa.
Mauno Honkanen

Mauno Honkanen (s. 1931) on suomalainen hopeaseppä, taiteilija ja muotoilija.
Honkanen opiskeli ja valmistui Taideteollisuusopistosta. Hän työskenteli Koruteollisuus Tillanderilla taiteilijana ja taiteellisena johtajana vuosina 1959–1989. Honkanen on suunnitellut Tillanderille Tähkä-ruokailuvälinesarjan, joka sai alun hänen suunnittelemastaan joululusikasta. Honkanen tunnetaan pelkistetyn tyylin edustajana. Hän on myös suunnitellut käätyjä ja taidemitaleja.
Honkanen on suunnitellut Suomen Yrittäjäopistolle Kauhavalle vuonna 1989 paljastetun "Yrittäjäpatsaan" ja Seinäjoella Kapernaumin liikenneympyrässä olevan "Yrittäjyyden monumentti" -patsaan vuodelta 2005. Lisäksi hän on suunnitellut valtakunnallisen Yrittäjäpalkinnon palkintoreliefin.
Dracula (televisiosarja)

Dracula on brittiläis-amerikkalainen draamasarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin yhdysvaltalaisella NBC-kanavalla 25. lokakuuta 2013. Sarja perustuu Bram Stokerin klassiseen "Dracula"-romaaniin, vaikkakin romaanin tapahtumia seurataan vain viitteellisesti.
Sarjasta tilattiin suoraan 10-jaksoinen ensimmäinen tuotantokausi. Sarja jäikin lopulta 10 jakson mittaiseksi, sillä siitä ei tilattu toista tuotantokautta. Isossa-Britanniassa sarjan avausjakso esitettiin Sky Living -televisiokanavalla 31. lokakuuta 2013. Suomessa TV5 alkoi esittää sarjaa 1. marraskuuta 2014.
Juoni.
Sarjan tapahtumat sijoittuvat viktoriaaniseen Lontooseen eli 1800-luvun lopulle. Kreivi Dracula saapuu kaupunkiin tarkoituksenaan tehdä selvää Lohikäärmeen veljeskunnasta, joka on vuosia aiemmin surmannut hänen vaimonsa. Dracula on ottanut käyttöön salanimen Alexander Grayson ja tekeytynyt rikkaaksi amerikkalaiseksi, joka haluaa tuoda modernin tieteen viktoriaaniseen yhteiskuntaan. Suunnitelmia hankaloittaa kaunis Mina, joka muistuttaa erehdyttävän paljon hänen edesmennyttä vaimoaan.
Pako Egyptiin

Pako Egyptiin on Matteuksen evankeliumissa kuvattu tapahtuma, jossa Joosef lähtee enkeliltä saamansa ohjeen mukaisesti Marian ja Jeesuksen kanssa Egyptiin pakoon Herodeksen järjestämää Betlehemin lastenmurhaa. Aiheesta kerrotaan laajemmin myöhemmissä apokryfisissä kristillisissä kirjoituksissa kuten Arabialainen lapsuusevankeliumi ja Tuomaan lapsuusevankeliumi. Matteuksen kertomus on ollut suosittu aihe kristillisessä taiteessa ja se esiintyy mm. useissa Jeesuksen syntymää ja Neitsyt Marian elämänvaiheita käsittelevissä teossarjoissa.
Matteuksen kuvaus tapahtumasta.
Matteuksen evankeliumin toisen luvun alussa kerrotaan kuinka Itämaan tietäjät kertovat Herodekselle, että juutalaisten kuningas on syntynyt ja Herodes tästä pelästyneenä määrää kaikki Betlehemin alle kaksivuotiaat poikalapset surmattaviksi. 
Matteuksen kuvaus varsinaisesta pakomatkasta Egyptiin on lyhyt:
Herodeksen kuoltua enkeli ilmestyy jälleen Joosefille Egyptissä ja Joosef muuttaa perheineen Nasaretiin.
Kristillisiä tulkintoja.
Herodes oli tunnetusti julma hallitsija, eikä siis ollut yllättävää, että hän päätti surmata lapsen, josta tulisi kuningas. Betlehem oli pieni kylä ja siellä asuvien 20-30 lapsen surmaaminen oli vain pieni osa Herodeksen hallitsijakaudellaan järjestämistä surmista. Tästä Betlehemin lastenmurhaksi kutsutusta tapahtumasta ei kuitenkaan ole olemassa mitään historiallisesti luotettavaa mainintaa. 
Egypti oli luonnollinen pakopaikka, sillä useat juutalaiset olivat aiemminkin paenneet vaikeina aikoina Egyptiin ja tämän vuoksi jokaisessa Egyptin kaupungissa oli juutalainen siirtokunta. Herodeksen määräysvalta ei yltänyt Egyptin puolelle, ja Egyptin raja sijaitsi tuolloin n. 150 kilometrin päässä Betlehemstä.
Apokryfisen perinteen mukaan pako Egyptissä kesti vaihtelevasti vuodesta seitsemään vuoteen..
Hoosean kirjassa lause "Egyptistä minä kutsuin poikani" viitannee Israelin kansan historiaan eikä Jeesukseen, mutta Matteus omaan tyypilliseen tapaansa näkee pakomatkassa Hoosean profetian täyttymisen. Evankeliumissaan Matteus pyrkii kaikissa vähänkään mahdollisissa kohdissa viittaamaan Vanhaan Testamenttiin ja näin todistamaan juutalaisille, että Jeesus oli profetioissa luvattu messias.
Ritva Hanski-Pitkäkoski

Ritva Johanna Hanski-Pitkäkoski (s. 13. helmikuuta 1957 Helsinki) on suomalainen ekonomi ja juristi, joka on vuodesta 2001 toiminut Mainostajien liiton toimitusjohtajana.
Ritva Hanski-Pitkäkoski valmistui ekonomiksi Lundin yliopistosta Ruotsissa 1981 ja oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta 1985. Vuosina 1985–1991 Hanski-Pitkäkoski toimi Vähittäiskauppojen liiton lakiasiainpäällikkönä, 1991–1995 Eläkesäätiö Polariksen asiamiehenä ja sitten vuoteen 2001 saakka suurmainostaja Unileverin lakimiehenä.
Hanski-Pitkäkoski on ollut mukana muun muassa ICC:n markkinointivaliokunnassa, Markkinointijohdon ryhmässä (MJR), Levikintarkastuksen, Yhteiskuntaviestinnän yhdistyksen ja Markkinointi-instituutin kannatusyhdistyksen hallituksessa, mainonnan neuvottelukunnassa, tekijänoikeusneuvostossa, tekijänoikeuden käyttäjien neuvottelukunnassa, viestintäkasvatuksen neuvottelukunnassa ja Mainostajien maailmanliiton (WFA, World Federation of Advertisers) hallituksessa.
Vuonna 2014 Suomen Markkinatutkimusliitto myönsi Hanski-Pitkäkoskelle Vuoden Markkinatutkimusteko -palkinnon. Perusteina mainittiin hänen ansionsa markkinatutkimusalan itsesääntelyn edistämisessä, erityisesti tutkimusasiakkaiden näkökulman esillä pitämisestä itsesäätelyssä, sekä arvokkaasta panostuksesta Markkinatutkimuksen eettisen neuvoston käynnistämisessä.
Yksityiselämä.
Myös Hanski-Pitkäkosken isä Pentti Hanski toimi mainostajayritysten yhteistyöjärjestön vetäjänä pari vuotta 1950-luvulla. Mainostajien liittoa edeltävän järjestön nimi oli tuolloin Suomen Ilmoittajat ry.
Ritva Hanski-Pitkäkosken puoliso on Caverion Oyj:n entinen toimitusjohtaja Juhani Pitkäkoski.
Jääpallon Allsvenskan-kausi 2007–2008

Ruotsin jääpallon Allsvenskan pelattiin kaudella 2007–2008 kolmessa kymmenen joukkueen lohkossa, joissa pelattiin kaksinkertainen sarja. Lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät Elitserienin karsintoihin, kaksi heikointa putosi 1. divisioonaan ja sijoille 9.–10. sijoittuneet joutuivat karsimaan Allsvenskanin sarjapaikastaan.
Elitserien-karsinnat.
Karsinnat pelattiin kahdessa neljän joukkueen lohkossa. Karsinnoissa pelasivat Elitserienin neljä heikointa ja Allsvenskanin neljä parasta joukkuetta. Molempien lohkojen kaksi parasta joukkuetta selviytyivät seuraavaksi kaudeksi Elitserieniin.
Pohjoislohko.
Sirius säilyi ja Örebro SK nousi elitserieniin.
Etelälohko.
IFK Kungälv nousi ja Gripens BK Trollhättan säilyi elitserienissä.
Elitserienin joukkueet säilyttivät sarjapaikkansa.
Emblingiaceae

Emblingiaceae on yhden lajin "Emblingia calceoliflora" käsittävä monotyyppinen kasviheimo koppisiemenisten Brassicales-lahkossa.
Tuntomerkit.
Kasvi on pensasmainen ja karvapeitteinen, matalakasvuinen ruohovartiskasvi. Lehtiasento on sillä enemmän tai vähemmän vastakkainen, ja lehdet ovat enemmän tai vähemmän ehytlaitaisia. Kukat sijaitsevat lehtihangoissa ja ovat vastakohtaisia (monosymmetrisiä). Verhiö on yhdislehtinen, liuskainen ja varren puolelta halkinainen. Terälehtiä on vain kaksi ja ne ovat kasvaneet yhteen päällysketoltaan tohvelimaiseksi teriöksi (vrt. lajinimi "calceoliflora" 'tohvelikukka'). Pohjuksessa on mesiäinen heti teriön sisäpuolella. Hetiö ja emiö sijaitsevat ulospäin kaartuvan varren päässä (androgynofori). Hetiössä on neljän fertiilin eli siitepölyä tuottavan heteen lisäksi neljä joutohedettä. Yhdislehtinen sikiäin muodostuu kahdesta tai kolmesta emilehdestä, ja siinä on aksiletyyppinen istukka, johon siemenaiheet kiinnittyvät. Niitä on yhtä monta kuin emilehtiäkin. Luotti on lyhyelti liuskainen. Hedelmä on avautumaton ja ohutseinäinen; se sisältää vaipallisen ja paksukuorisen siemenen, jossa on niukka ravintovarasto eli endospermi. Alkion alkeisvarsi on lyhyt.
Levinneisyys.
"Emblingia calceoliflora" kasvaa Länsi-Australiassa.
Luokittelu.
Emblingiaceae sijoittuu Brassicales-lahkon evoluutiopuussa kladiin, jota voi nimittää lahkon ydinryhmäksi (engl. core Brassicales). Siihen kuuluvat myös Pentadiplandraceae, Gyrostemonaceae, Borthwickiaceae, Stixaceae, resedakasvit (Resedaceae), Tovariaceae, hämähäkkikukkakasvit (Cleomaceae), kapriskasvit (Capparaceae) ja ristikukkaiskasvit (Brassicaceae). Perinteinen kapriskasvien heimo on sukulaisuustutkimusten tuloksena hajonnut useaksi pikkuheimoksi. Tämä ryhmä on muun muassa mesiäisen rakenteeltaan hyvin yhtenäinen.
Aikaisemmin "Emblingia" on sisällytetty linnunruohokasveihin (Polygalaceae) tai niiden yhteyteen, sitten lahkoon Gentianales, kunnes se nyt on vakiinnuttanut paikkansa edellä kuvatussa yhteydessä.
Robert Baratheon

Robert I Baratheon on fantasiakirjailija George R. R. Martinin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy kirjasarjassa "Tulen ja jään laulu" ja siihen pohjautuvassa televisiosarjassa "Game of Thrones". 
Tausta.
Robert on yksi kirjasarjan ensimmäisen osan, "Valtaistuinpelin", päähenkilöistä. Hän on ollut Westerosin Seitsemän kuningaskunnan kuningas siitä saakka, kun hän anasti kruunun ”Hulluksi kuninkaaksi” kutsutulta Aerys II Targaryeniltä 15 vuotta ennen kirjasarjan tapahtumien alkua. Vallanvaihdos syntyi lähes vuoden kestäneessä sodassa, jota kutsutaan Robertin kapinaksi. Kapinan aikana saivat surmansa niin kuningas Aerys kuin tämän perijä Rhaegar Targaryen, jonka Robert surmasi sotavasarallaan, ja Aerysin lapset Viserys ja Daenerys Targaryen joutuivat maanpakoon. Robert antoi nuoremman veljensä Stannisin hallittavaksi Targaryenien suvun entisen kotipaikan Lohikäärmekiven ja perheen kuopukselle Renlylle heidän oman sukunsa kotipaikan Myrskynpään.
Robertia kuvaillaan hyväksi soturiksi mutta huonoksi kuninkaaksi, ja häntä sanotaan kiinnostavan hallitsemista enemmän esimerkiksi metsästysretket.
Rooli kirjasarjassa.
Robert Baratheon on keskiössä kirjasarjan ensimmäisessä pääjuonessa, jossa hän matkustaa Pohjoisen kuningaskunnassa sijaitsevaan Talvivaaran linnaan tapaamaan vanhaa ystäväänsä Eddard Starkia pyytääkseen tätä lähimmäksi neuvonantajakseen Kuninkaan Kouraksi sen jälkeen, kun edeltävä Koura Jon Arryn on salaperäisesti kuollut. Eddard suostuu ja muuttaa tyttäriensä kanssa Robertin hoviin pääkaupunki Kuninkaansatamaan. Pian Robert kuitenkin kuolee metsästysretkellä, ja perimyskiista käynnistää sarjalle tunnusomaisen ”valtaistuinpelin”. Valtataistelun keskiössä on viiden kuninkaan sota, jossa kuninkuudesta kamppailevat Robertin poika Joffrey sekä veljet Stannis ja Renly, samalla kun Pohjoisen ja Rautasaarten kuningaskunnat osoittavat irtautumishalunsa kruunun alaisuudesta.
Televisiosarjassa.
"Game of Thrones" -televisiosarjassa Robert Baratheonin rooliin valittiin brittiläinen Mark Addy, joka oli aiemmin tunnettu pääasiassa komediarooleista. Sarjassa toista hahmoa, lordi Varysta esittävä Conleth Hill on kertonut hakeneensa alun perin Robertin rooliin.
Estadio Municipal de Ipurua

Estadio Municipal de Ipurua on jalkapallostadion, joka sijaitsee Eibarin kaupungissa Espanjan Baskimaassa. Stadion otettiin käyttöön vuonna 1947 ja sen nykyinen yleisökapasiteetti on 6 000. Se toimii paikallisen jalkapalloseura SD Eibarin kotikenttänä.
Kaudeksi 2014–2015 edustusjoukkueen noustua pelaamaan ensimmäistä kertaa seuran historiassa maan korkeimmalle sarjastasolle Primera Divisióniin, stadionin kapasiteettia laajenettiin 6 000 pohjoispäätyyn rakennetuilla lisäkatsomonosilla.
Abitti

Abitti (vuoteen 2019 asti DigabiOS) on Suomessa sähköisissä ylioppilaskirjoituksissa käytettävä käyttöjärjestelmä. Sitä hoitaa ja päivittää YTL. Abitti pohjautuu Linux-käyttöjärjestelmän Debian GNU/Linux-jakelupakettiin. Abitin tarkoituksena on osaltaan taata kokelaiden tasavertaisuus ylioppilaskokeessa tarjoamalla kaikille kokelaille samanlainen tietotekninen ympäristö. Tietoturvan takaamiseksi Abitti ei salli ympäristöön sisältymättömien ohjelmien asentamista. Järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 2016, jolloin alkoi vaiheittainen siirtymä kohti digitaalista tutkintoa. Ennen vuotta 2019 Abitin nimi oli DigabiOS ja Abitti oli vain nimitys muiden kuin ylioppilaskokeiden suorittamiseen tarkoitetulle omalle järjestelmäversiolle.
Koetilanteessa osallistujien koneiden omat käyttöjärjestelmät ohitetaan käynnistämällä koneet Abittiin USB-muistilta. Abitti-järjestelmästä ei pääse käsiksi tietokoneella eikä USB-muistilla oleviin tietoihin, joten järjestelmä yrittää estää lunttaamisen kokeissa tällä tavalla.
Abitin kokeet laadittiin alun perin MEB ("Matriculation Examination Board") -tiedostomuodossa. Vuonna 2023 Abitti lopetti MEB-tiedostomuodon tukemisen ja vaihtoi sen MEX-muotoon, joka on helppokäyttöisempi. MEX-kokeet laaditaan Bertta-alustalla. 
Abitista on tulossa uusi versio, Abitti 2, joka tulee aluksi lukioiden omaan käyttöön vuonna 2025.
Kevään 2021 tietoturvahaavoittuvuus.
Toukokuussa 2021 julkaistiin tieto Abitissa olleista tietoturvahaavoittuvuuksista, jotka kolme lukioikäistä valkohattuhakkeria olivat löytäneet. Ilmoitus haavoittuvuudesta tehtiin Ylioppilaslautakunnalle kesken ylioppilaskirjoitusten, mutta haavoittuvuuksien korjaaminen aloitettiin välittömästi. Koepalvelinten päivittämistä hankaloitti se, etteivät ne olleet YTL:n hallussa vaan pääasiassa koulujen tai jopa yksittäisten opettajien omia tietokoneita.
Haavoittuvuuksien avulla olisi ollut mahdollista muun muassa:
Koska Abitti-kokeita voidaan järjestää myös langattomassa verkossa, hyökkääjän ei olisi tarvinnut olla itse koesalissa haavoittuvuutta hyödyntääkseen.
Hakanokkaorneero

Hakanokkaorneero, aikaisemmalta nimeltään viirunokka ("Ancistrops strigilatus") on orneeroiden heimoon kuuluva eteläamerikkalainen varpuslintulaji.
Levinneisyys.
Hakanokkaorneeroa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Perussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Räikkäorneero

Räikkäorneero ("Automolus subulatus") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintulaji.
Levinneisyys.
Räikkäorneeroa tavataan laajalla alueella Boliviassa, Brasiliassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Nicaraguassa, Panamassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Punapyrstöorneero

Punapyrstöorneero ("Anabacerthia ruficaudata") on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Punapyrstöorneeroa tavataan laajalla alueella Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ranskan Guayanassa, Guayanassa, Perussa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.