tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Palotorninvuorenpuisto

Palotorninvuorenpuisto on puisto Kotkan keskustassa Kotkansaarella. Puiston näköalatasanteelta avautuu näkymä Kotkan Kantasatamaan.
Historia.
Palotorninvuorenpuisto on saanut nimensä sinne vuonna 1895 rakennetusta palotornista, joka paloi vuonna 1911. Paikalle ei enää rakennettu uutta tornia. Palotorninvuoren kalliosta on myöhemmin louhittu osa sataman tarpeisiin. Puistoa alettiin kunnostaa vuonna 1958, jolloin rakennettiin muun muassa nykyinen näköalatasanne. Puisto on saanut nykyisen muotonsa vuosina 2005–2006 tehdyssä kunnostus- ja uudistustyössä.
Patsaita ja muistomerkkejä.
Palotorninvuorenpuistossa sijaitsee Oskari Jauhiaisen "Ahtaajat" (1966), "Ilmapuolustuksen muistomerkki" (1982), Oddvar I. N. Darenin "O-HOY" (1995), Tapio Sinisalon "Tuliportaat" (1999), Keisarikunta-elokuvan muistomerkki (2019) ja Kim Simonssonin "Idoli" (siirretty puistoon 2019).
Serpentiinimittari

Serpentiinimittari ("Idaea serpentata") on pienikokoinen, lehtimittareihin kuuluva perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Serpentiinimittari on Helposti tunnistettava pieni, lennossa voimakkaan oranssinsävyiseltä vaikuttava perhonen. Siipien pohjaväri on lämpimän kellanruskea, ja niissä on kolmesta neljään tummemman ruskeaa poikkiviirua. Naaraalla siipien pohjaväri on hieman vaaleampi, jolloin viirut erottuvat yleensä paremmin. Siipien ulkoreunan ripset ovat tummat. Takasiivissä on pieni, musta keskipilkku. Siipiväli on 18–20 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Serpentiinimittaria tavataan Portugalista Euroopan poikki Altaivuoristoon ulottuvalta alueelta. Suomessa serpentiinimittaria tavataan paikoittaisena aina Etelä-Lappiin saakka. Perhoset lentävät kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle huipun sijoittuessa heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Monista sukulaisistaan poiketen serpentiinimittari lentää ainoastaan päivällä ja jonkin aikaa illalla. Laji viihtyy kuivilla ja avoimilla paikoilla kuten niityillä ja joutomailla. Mittari esiintyy paikoittaisesti, mutta se saattaa olla tietyllä paikalla hyvinkin runsaslukuinen. Pieni toukka talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka syö monien matalien kasvien kuihtuneita lehtiä.
Vaaleakulmumittari

Vaaleakulmumittari ("Idaea pallidata") on yleinen mittariperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Vaaleakulmumittari on vaalea perhonen, jolla ei ole selviä tuntomerkkejä. Siivissä on harvakseltaan pieniä, tummanharmaita pisteitä, mutta keskipilkut puuttuvat kokonaan. Etusiivet ovat suipon kolmiomaiset, ja niiden poikki kulkee muutamia, hieman mutkittelevia ja reunoiltaan epäselvää vaaleanruskeaa viirua. Takasiivissä viiruja on neljä. Koiraat ovat sävyltään naaraita harmaampia, ja poikkiviirut ovat selvästi leveämpiä. Siipiväli on 16–20 mm.
Samannäköisiä, varsin vaaleita mittariperhoslajeja ovat luhtalehtimittari ("Scopula immutata") sekä pajuvalkomittari ("Cabera exanthemata").
Levinneisyys ja lentoaika.
Euroopassa vaaleakulmumittari on levinnyt laajalle alueella, mutta se ei elä Pyreneiden niemimaalla, Britteinsaarilla eikä pohjoisessa Länsi-Euroopassa. Idässä levinneisyysalue ulottuu Siperian poikki Venäjän kaukoitään. Suomessa lajia tavataan etelärannikolta Rovaniemen korkeudelle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta heinäkuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Vaaleakulmumittari viihtyy lämpimillä ja avoimilla paikoilla, kuten niityillä ja kedoilla. Naaras lentää luultavasti ainoastaan päivällä, mutta koiraita saattaa tulla illan pimennyttyä myös valolle. Keskenkasvuinen toukka talvehtii ja koteloituu keväällä maahan.
Ravintokasvi.
Toukka on polyfagi ja syö monien matalien kasvilajien kuivuneita lehtiä.
Kokkola Futis 10

Kokkola Futis 10 on kokkolalainen jalkapalloseura, joka on keskittynyt naisten jalkapallotoimintaan. 
Seura perustettiin marraskuussa 2010 Kokkolan Pallo-Veikkojen naisjaoston tilalle. Kokkola F10 sai KPV:n paikan Naisten Liigassa ja sijoittui ensimmäisellä kaudellaan seitsemänneksi. Joukkueen valmentajana toimii Suomen naisten maajoukkueen entinen päävalmentaja Mikael Käld.
Gardno-luokka

Gardno-luokka eli projekti 207P on Puolan merivoimien vuosina 1983-1991 valmistettujen 12 miinanraivaajan alusluokka. Luokan edeltäjänä on projekti 207D:n "ORP Goplo"
Mamry-luokka

Mamry-luokka eli projekti 207M on Puolan merivoimien vuodesta 1991 valmistettujen miinanraivaajien muodostama alusluokka, johon piti kuulua kahdeksan alusta.
The Great Escape Artist

The Great Escape Artist on Jane’s Addictionin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2011. Albumi on yhtyeen ensimmäinen kahdeksaan vuoteen.
Yhtye julkaisi edellisen albumin nimeltä Strays vuonna 2003. Seuraavana vuonna yhtye hajosi toisen kerran ja jäsenet keskittyivät omiin musiikki-projekteihinsa. Yhtyeen kitaristi Dave Navarro, rumpali Stephen Perkins ja Basisti Chris Chaney perustivat yhdessä laulaja Steve Isaacsin kanssa yhtyeen nimeltä The Panic Channel. Yhtyeen laulaja Perry Farrell taas perusti yhdessä vaimonsa Etty Lau Farrelin ja Nuno Bettencourtin kanssa yhtyeen nimeltä Satellite Party. Molemmat yhtyeet julkaisivat albumit ja lähtivät kiertueelle.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 48.
Rakkaat siskot

Rakkaat siskot ("Sisters") on vuosina 1991–1996 esitetty yhdysvaltalainen draamasarja, joka kertoo neljästä sisaruksesta ja heidän elämästään. Sarjaa esitettiin kuuden tuotantokauden ja kaikkiaan 127 jakson verran NBC-kanavalla. Sarjan päähenkilöitä esittävät Swoosie Kurtz, Sela Ward, Patricia Kalember, Julianne Phillips, Sheila Kelley ja Elizabeth Hoffman. George Clooney esittää etsivä Falconeria neljännellä ja viidennellä tuotantokaudella. Sarjan loivat Ron Cowen ja Daniel Lipman.
Sela Ward voitti osastaan Emmy-palkinnon vuonna 1994. Swoosie Kurtz oli ehdolla samassa kategoriassa. Kurtz oli ehdolla myös edellisvuonna 1993.
Tampa Bay Rays

Tampa Bay Rays on yhdysvaltalainen vuonna 1998 perustettu baseballseura St. Petersburgin kaupungista Floridan osavaltiosta. Joukkue pelaa Major League Baseballissa eli Yhdysvaltojen merkittävimmässä baseballsarjassa.
Historia.
Seura perustettiin alun perin nimellä Tampa Bay Devil Rays. MLB:n omistajat päättivät sarjan laajenemisesta maaliskuussa vuonna 1995 ja Tampa Bay Devil Rays ja Arizona Diamondbacks valittiin sarjan uusiksi laajennusjoukkueiksi äänin 28–0. Huhtikuussa Devil Rays teki St. Petersburg kaupungin kanssa 30-vuotisen vuokrasopimuksen joukkueen kotistadionista Thunderdomesta. Syyskuussa Devil Rays allekirjoitti ensimmäisen pelaajasopimuksensa ja Adam Sisk sai kunnian olla seuran ensimmäinen pelaaja. Kauden 1998 viralliset peliasut julkistettiin vielä vuonna 1995.
Lublin-luokka

Lublin-luokka eli projekti 767 on Puolan merivoimien viiden maihinnousualuksen muodostama alusluokka, jonka alukset otettiin palvelukseen vuosina 1989–1991. Luokkaan piti alun perin valmistua 12 alusta, mutta kommunismin hallinnon romahtaminen keskeytti toimitukset.
Luokan alukset kykenevät kuljettamaan yhdeksän T-72-panssarivaunua tai 17 kuorma-autoa, kuten Star 266, sekä 135 sotilasta varusteineen. Alukset on lisäksi suunniteltu kuljettamaan 134 miinaa.
Alukset.
Lisäksi seitsemän aluksen tilaus peruutettiin vuonna 1989.
German Football League

German Football League eli GFL on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Saksassa. Sarjaa hallinnoi Saksan amerikkalaisen jalkapallon liitto, ja sitä on pelattu vuodesta 1979 lähtien. 1979–1999 sarja tunnettiin nimellä "American Football Bundesliga". Nykyisin sarjaan osallistuu 15 joukkuetta, jotka on jaettu pohjoiseen ja eteläiseen divisioonaan. Sarjan mestaruusottelua kutsutaan nimellä German Bowl.
Pillikemittari

Pillikemittari ("Perizoma alchemillatum") on keskikesän erittäin yleinen yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Pillikemittari on pienikokoinen, melko tumma mittariperhoslaji. Etusiivet ovat pohjaväriltään lähes tasaisen tummanruskeat. Etusiiven poikki mutkittelevana kulkeva ulompi poikkiviiru erottuu selvästi valkoisena, ja sen keskellä kulkeva ohut tumma juova jakaa poikkiviirun kahteen, lähes yhtä leveään osaan. Myös sisempi poikkiviiru on kaksinkertainen ja pohjaväriä vaaleampi. Aivan etusiiven kärkiosassa aaltoviirun etureuna muodostaa valkoisen, voimakkaasti mutkittelevan laikun. Siiven ulkoreunassa on lyhyitä, mustia pitkittäisiä juovia. Takasiivet ovat tasaisen harmaanruskeat ja poikkiviiru erottuu niissä heikosti. Siipiväli on 14–21 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Varsin laajalti levinnyt laji, jota tavataan koko Euroopassa ja levinneisyysalue jatkuu Siperian poikki Pohjois-Amerikkaan. Laji on tavattu jopa Islannista. Perhonen lentää kesäkuun loppupuolelta elokuun alkuun, mutta varhain alkaneina kesinä elokuussa voi lentää harvinaisen toisen sukupolven yksilöitä.
Elinympäristö ja elintavat.
Erittäin yleinen kulttuuriympäristöjen yöperhonen, joka viihtyy niityillä, puistoissa ja pihapiireissä, mutta myös vähemmän kulttuurivaikutteilla paikoilla kuten rannoilla ja metsissä. Aikuiset perhoset lentävät erityisesti iltahämärän aikaan, käyvät ahkerasti kukilla ja tulevat kirkkaiden valojen luokse. Pohjoisessa laji lentänee myös päivällä. Kotelo on talvehtiva vaihe.
Ravintokasvi.
Toukka syö monien huulikukkaisten, etenkin pillikkeiden ("Galeopsis") kukintoja ja hedelmystöjä.
Bogumił Nowotny

Bogumił Franciszek Nowotny (3. helmikuuta 1872 Wieliczka – 17. marraskuuta 1960) oli puolalainen upseeri, joka palveli Itävalta-Unkarin merivoimissa ja sen jälkeen hänestä tuli perustetun Puolan laivaston ensimmäinen päällikkö. Jo 1919 hänen seuraajakseen tuli kontra-amiraali Kaziemierz Porebski.
Puolan ensimmäinen valtionpäämies Józef Piłsudski nimitti Nowotnyn laivaston päälliköksi seuraavin sanoin:
Nowotny oli vuosina 1903–1905 komentajana Pekingissä.
Stirling (hallintoalue)

Stirling (, ) on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta ("council area"). Siellä on arviolta 92 830 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 2 187 neliökilometriä.
Stirlingin alue muodostettiin vuoden 1996 hallintouudistuksen myötä. Se käsittää aiemman Stirlingin piirikunnan (lukuun ottamatta Falkirkin kaupunkia) ja osia Perthin piirikunnasta.
Harmolehtimittari

Harmolehtimittari ("Scopula incanata") on vaalea yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Harmolehtimittari on keskikokoinen, vaaleanharmaa mittariperhonen, jonka kaikissa siivissä on selkeä, musta keskitäplä. Siipien pohjaväri on vaaleanharmaa, ja ne ovat kauttaaltaan pienten tummien pisteiden kirjomat. Siipien poikki kulkee ruskeansävyisiä poikkiviiruja, jotka ovat tummempia ja terävärajaisempia kohti siiven ulkoreunaa. Lähellä siiven ulko-osassa on melko leveä, vaalea aaltoviiru. Aivan siiven ulkoreunaa kiertävien ripsien tyvessä on rivi pitkänomaisia mustia pilkkuja.
Levinneisyys ja lentoaika.
Harmolehtimittaria tavataan Portugalista Mongoliaan, mutta se puuttuu Britteinsaarilta ja osasta läntistä Manner-Eurooppaa. Suomessa harmolehtimittari on melko eteläinen ja sitä tavataan vain Keski-Pohjanmaan korkeudelle saakka, ja eteläisessä Suomessa se on selvästi keskiosia yleisempi. Lentoaika alkaa kesäkuun puolivälistä ja jatkuu heinä-elokuun vaihteeseen.
Elinympäristö ja elintavat.
Harmolehtimittari viihtyy erityisesti hiekkapohjaisilla ja lämpimillä paikoilla, mutta myös puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät pimeän laskeudutta ja tulevat helposti valolle. Laji lähtee kuitenkin häirittynä lentoon myös päivällä. Perhosia tavataan tavallisesti yksittäin, harvoin runsaammin. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka syö monia ruohovartisia kasveja, erityisesti pihatatarta ("Polygonum aviculare") ja voikukkia ("Taraxacum"), sekä mustikkaa ("Vaccinium myrtillus").
Dumfries ja Galloway

Dumfries ja Galloway () on yksi Skotlannin 32:sta paikallishallintoalueesta. Pohjoisessa se rajoittuu Etelä-Ayrshireen, Itä-Ayrshireen ja Etelä-Lanarkshireen, idässä Scottish Bordersiin ja etelässä Cumbrian kreivikuntaan Englannissa. Se sijaitsee Solway Firthin pohjois- ja Irlanninmeren itäpuolella. Hallintoalueella on arviolta 149 670 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 6 426 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Dumfries.
Alue muodostettiin vuonna 1975 yhdistämällä Wigtownshiren, Kirkcudbrightshiren ja Dumfriesshiren kreivikunnat. Nimeä ”Dumfries and Galloway” oli kuitenkin käytetty jo paljon aiemmin, sillä kolme kreivikuntaa muodostivat sen nimisen "sheriffdom"-hallintoalueen.
Radviliškisin rautatieasema

Radviliškisin rautatieasema () on Liettuan pohjoisosissa sijaitseva, Liettuan rautateiden (Lietuvos Geležinkeliai) rautatieasema Radviliškisin kaupungissa Vilna-Klaipėda-radalla. Ratayhteys ja rautatieasema kaupunkiin saatiin Venäjän keisarikunnan Liepāja-Romny-ratayhteyden rakentamisen osana jo 1868-1877. Tämä päärata haarautuu Radviliškisin kaakkoispuolella: Panevėžysin ja Latvian Daugavpilsiin suuntaan johtaa vuonna 1873 valmistunut poikittaisrata. 
Tärkeimmät junareitit.
Radviliškisin asema sijaitsee Liettuan rautateiden Vilna–Jonava–Kėdainiai–Radviliškis–Šiauliai–Telšiai–Kretinga–Klaipėda-radalla, joten asemalta pääsee ennen kaikkea kaakkoon kohti pääkaupunki Vilnaa tai länteen kohti Itämerta. Radviliškisista pääsee Liettuan rautateiden junilla:
Binger

Binger on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Tappajatomaattien paluu

Tappajatomaattien paluu ("Return of the Killer Tomatoes!") on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut kauhukomedia, joka on jatko osa kymmenen vuotta aiemmin valmistuneelle elokuvalle "Tappajatomaattien hyökkäys". Elokuvan pääosia näyttelevät Michael Villani, John Astin, Karen Mistal, Anthony Starke ja George Clooney. Elokuvan on ohjannut John De Bello.
Elokuva sai kaksi jatko-osaa "Tappajatomaattien kosto" ja "Tappajatomaatit ja Ranskan vallankumous".
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuva saa yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
ORP Poznań

ORP Poznań (runkonumero 824) on Puolan merivoimien Lublin-luokan maihinnousualus. 
Valmistus.
Alus tilattiin Gdanskin pohjoiselta telakalta, missä köli laskettiin 22. toukokuuta 1989 telakkanumerolla 767/4. Se laskettiin vesille 5. tammikuuta 1990 ja otettiin palvelukseen 8. maaliskuuta 1991. Se on nimetty Poznańin kaupungin mukaan.
Palvelus.
Alus on 8. rannikkopuolustuslaivueen 2. miina- ja kuljetusviirikössä kotisatamanaan Świnoujście. Se on osallistunut lukuisiin kansainvälisiin sotaharjoituksiin kuten Strong Resolve 2002, Blue Game 2003, BALTOPS 2004 ja 2005. Anakonda 2006 harjoituksessa alus oli 8. laivueen lippulaivana.
ORP Kontradmirał Xawery Czernicki

ORP Kontradmirał Xawery Czernicki on Puolan merivoimien monikäyttöinen huolto- ja tukilaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Gdánskista, missä köli laskettiin 16. elokuuta 2000. Alus laskettiin vesille 16. marraskuuta ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 2001. Se on nimetty Katynin joukkomurhassa surmatun kontra-amiraali Xawery Czernickin mukaan.
Aluksen runko perustuu Gdańskin korjaustelakan suunnittelutoimiston projekti 130:n runkoratkaisuihin. Neuvostoliiton laivasto tilasi projektin, mutta sopimuksen toteuttaminen keskeytettiin. Puolan merivoimat päätti kuitenkin valmistaa aluksen Gdańskin pohjoisella telakalla.
Vuoteen 2000 mennessä "Kontradmirał Xawery Czernicki" on suurin puolalaisella telakalla valmistettu laivaston alus. Se toteutettiin huolto- ja tukilaivaksi, joka kykenisi kuljettamaan jopa 140 sotilasta varusteineen ja ajoneuvoineen, mihin tahansa Nato sitä tarvitsisi. Alus kykenee myös yhteistoimintaan ilma-alusten ja laivaston alusten kanssa esimerkiksi maihinnousu- ja evakuointioperaatioissa.
Palvelus.
Operaatio Enduring Freedomissa alus liitettiin Yhdysvaltain 5. laivastoon. Miehistön vaihdon jälkeen alus osallistui Irakin miehitykseen, jonka jälkeen se partioi Eufratjoen suulla kelluvana erikoisjoukkojen tukikohtana.
Datariina

Datariina on Kotkan keskustassa Kotkansaarella sijaitseva kokous- ja toimitiloja tarjoava yritystalo. Datariina tarjoaa toimivat ja modernit toimitilat erikokoisille yrityksille, yhden hengen yrityksistä kymmeniä työpisteitä tarvitseville. Datariinassa yrityksiä ja vierailijoita palvelevat aulapalvelu, lounasravintola Data ja erinomaiset mahdollisuudet neuvottelujen ja tilaisuuksien järjestämiseen miellyttävässä ympäristössä.
Kokoustilat voi varata suoraan verkosta. Kokoustiloihin mahtuu tilasta riippuen 8–100 henkilöä. Tilat mahdollistavat myös rinnakkaisten tapahtumien järjestämiseen yhtä aikaa. Myös Datariinan modernia sisääntuloaulaa voi erikseen sovittaessa hyödyntää tapahtumiin mahdollisuuksien mukaan. Ravintola Datan kokoustarjoilut on mahdollista tilata Datariinan kokoustiloihin ja saunatiloihin tai nautittavaksi ravintolan omissa tiloissa. 
Keskus toimii entisessä koulurakennuksessa, jota on laajennettu moderneilla lisäosilla.
Historia.
Datariinan vanhin, Kymenlaaksonkadun suuntainen osa, on rakennettu alun perin Kotkan tyttölyseoksi. Sen suunnitteli Georg Wikström vuosina 1931–1932 ja rakennus valmistui vuonna 1937. Heikinkadun suuntaisen laajennusosan suunnitteli V. J. Myyrinmaa ja se valmistui 1956. Tyttölyseo toimi rakennuksessa vuosina 1937–1975, jonka jälkeen koulu muuttui Katariinan yläasteeksi ja lukioksi. 1990-luvun puolenvälin jälkeen rakennus toimi muun muassa väliaikaisina koulutiloina muita kouluja remontoitaessa.
Cursor Oy (silloinen Kotkan–Haminan seudun Portti Oy) osti rakennuksen Kotkan kaupungilta vuonna 2003, jonka jälkeen sitä alettiin remontoida nykyiseen käyttötarkoitukseensa. Mirja Tommilan suunnittelemat laajennusosat valmistuivat vuosina 2004 ja 2008.
Riian rauha

Riian rauhansopimus () solmittiin Riiassa 18. maaliskuuta 1921 Puolan, Neuvosto-Venäjän ja neuvosto-Ukrainan välillä. Rauhansopimukseen päättyi Puolan–Neuvosto-Venäjän sota. Lopullista rauhansopimusta edelsi 12. lokakuuta 1920 Riiassa solmittu alustava sopimus. 
Neuvosto-Venäjä ei sallinut Ukrainan kansantasavallan tai sen johtajan Symon Petljuran läsnäoloa neuvotteluissa, joten ukrainalaisia edusti vain Venäjälle kuuliainen Neuvosto-Ukraina, eikä valkovenäläisiä kuultu lainkaan.
Riian rauhansopimuksessa määritelty rajalinja vedettiin selvästi Puolan armeijan saavuttaman aselepolinjan taakse, koska Jan Dąbskin johtama Puolan valtuuskunta ei halunnut sellaisia alueita, joilla puolalaiset olivat vähemmistönä. Sen seurauksena Minskin kaupunki jäi Neuvosto-Venäjälle. Sopimuksella Puola ja Neuvosto-Venäjä jakoivat Ukrainan siten, että Puola sai Galitsian ja Volynian ja Neuvosto-Venäjä muut Ukrainan osat. Puolan alue laajeni erityisesti Valko-Venäjällä. Puolan saamalla alueella asui runsaasti valkovenäläistä, ukrainalaista ja liettualaista väestöä. Lisäksi Puolaan liitettiin myös Vilna, jota Liettua oli vaatinut pääkaupungikseen. Sen omistus muodostui pitkäaikaiseksi Puolan ja Liettuan väliseksi kiistakysymykseksi, jota myös Kansainliitto sovitteli.
Sopimuksella määritellyt Venäjän ja Puolan rajat pysyivät voimassa toiseen maailmansotaan asti.
Piast-luokka

Piast-luokka on Puolan merivoimien 1974 palvelukseen otettu kahden pelastusaluksen muodostama alusluokka. 
Suunnittelu.
Luokan alukset on modernisoitu 1999-2000 vastaamaan Naton standardeja. Niiden päätehtävänä on avustaa ja pelastaa uponneiden sukellusveneiden miehistöt. Ne kykenevät pitkäjänteiseen etsintään, syvänmeren pelastustoimiin, merenpohjankartoitukseen sekä partiotehtäviin. Ne kykenevät myös avustamaan muita aluksia esimerkiksi tulipalojen sammuttamisessa, korjauksissa ja hinauksissa. Aluksilla on myös kaikki välineet sukellustoiminnan emälaivana toimimiseen.
Zbyszko-luokka

Zbyszko-luokka on Puolan merivoimien kahden 1990-luvun alussa valmistetun pelastusaluksen muodostama alusluokka.
ORP Generał Tadeusz Kościuszko

ORP Generał Tadeusz Kościuszko (runkonumero 273) on Puolan merivoimien Oliver Hazard Perry -luokan fregatti. Alus on alun perin Yhdysvaltain laivaston USS Wadsworth.
Valmistus.
Yhdysvaltain laivasto tilasi 27. helmikuuta 1976 vuoden 1975 hankinnoissa "USS Wadworthin" Todd Pacific Shipyardsilta San Pedrosta, missä köli laskettiin 13. heinäkuuta 1977. Se laskettiin vesille 29. heinäkuuta 1978 kumminaan Patricia P. Roberts, joka oli alukselle nimensä antaneen kommodori Alexander S. Wadsworthin (1790–1851) jälkeläinen viidennessä polvessa. Alus otettiin palvelukseen 2. huhtikuuta 1980.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Yhdysvaltain Atlantin laivastoon ensimmäisenä päällikkönään John C. Ruff.
Alus siirrettiin 30. kesäkuuta 1985 Tyynenmeren laivaston reserviin. Se poistettiin palveluksesta 28. kesäkuuta 2002 San Diegossa ja Yhdysvaltain alusluettelosta 23. heinäkuuta 2002. Se siirrettiin palveluksestapoistopäivänä Puolalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "ORP Generał Tadeusz Kościuszkoksi". Aluksen nimi on kunnianosoitus Yhdysvaltain vapaussotaan ja Puolan itsenäisyystaisteluihin osallistuneelle Tadeusz Kościuszkolle. Alus poistettiin
Puolassa aluksen kotisatamana on Oksywie. Se on osallistunut lukuisiin Naton sotaharjoituksiin Itämerellä.
Muuta.
Alus esitti 1990 elokuvassa "Punaisen lokakuun metsästys" Yhdysvaltain laivaston "USS Reuben Jamesia".
Xing yi quan

Xing yi quan (形意拳) on yksi suurimpia kiinalaisia "sisäisiä" taistelulajeja. Laji tunnetaan "muotonyrkkeilynä" tai "aienyrkkeilynä" Lajin tunnusomaisia piirteitä ovat aggressiiviset ja suoraviivaiset liikkeet sekä räjähtävät tekniikat. Vastustaja on tarkoitus kohdata ja voittaa mahdollisimman nopeasti.
Lajin historia.
Tarun mukaan kenraali Yue Fei kehitti lajin Song-dynastian aikana (920-1127) perustaen sen käsitekniikat keihäällä pistämiseen. Kehittämänsä lajin hän opetti upseereilleen.
Lajia opetettiin salassa kunnes 1600-luvun alussa vaeltava taolainen opetti sen kenraali Ji Ji Kelle. Tämän jälkeen se siirtyi Cao Jiwulle, Shaanxin armeijan komentajalle, joka liitti sen osaksi upseereidensa koulutusta. Lajin tämä tyyli eli Shaanxi xing yi quan tuli laajasti tunnetuksi.
Lajin pääperiaatteet.
Lajin aseharjoitteluun kuuluvat yleensä seiväs, keihäs, lyömämiekka ja suora miekka. Laji pyrkii kehittämään kolmea pääosa-aluetta: vastustajan tasapainon horjuttaminen säilyttämällä oma; toimimisen, iskemisen ja ajatuksen yhtenäisyys; äänen käyttö vastustajan häiritsemiseen ja pelottamiseen.
Nykyinen tyyli.
Lajin yksinkertaistettua muotoa opetettiin kiinalaisille jalkaväensotilaille toisen Kiinan-Japanin sodan aikana (1937-1945). Kenichi Sawai esitteli lajin Japanissa nimellä "taiki ken" ja perinteiset xing yi-tekniikat muunnettiin pistimelle ja sapelille sopiviksi.
596 Scheila

596 Scheila on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi August Kopff vuonna 1906. Pikkuplaneetta sai nimensä löytäjänsä tuttavan mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi Scheila tunnettiin tunnuksella 1906 UA. Scheilan läpimitta on noin 113 kilometriä, joten se on melko suuri päävyöhykkeen kohde. Scheila kuuluu spektriluokkaan T ja sen pyörähdysaika eli vuorokauden pituus sen pinnalla on noin 15,85 tuntia.
Scheilalla havaittiin komeettamainen pyrstö 11. joulukuuta 2010, joten sen epäiltiin olevan päävyöhykkeen komeetta, eli komeettamaista aktiivisuutta osoittava kappale asteroidivyöhykkeellä. Tuolloin ennestään tunnettuja päävyöhykkeen komeettoja olivat esim. 7968 Elst-Pizarro ja 118401 LINEAR. Myöhemmin kuitenkin selvisi, että Scheilan "komeettamaisuus" olikin todennäköisesti vain törmäyksen tuotetta. Pikkuplaneetan pinnasta irtosi ainetta pienen alle 100-metrisen kappaleen törmättyä siihen. Päävyöhykkeellä on havaittu myös toinen aluksi komeettana pidetty kappale, P/2010 A2 (LINEAR), joka osoittautui myöhemmin törmäyksen kokeneeksi kappaleeksi.
Austrian Football League

Austrian Football League eli AFL on amerikkalaisen jalkapallon korkein sarjataso Itävallassa. Sarjaa on pelattu vuodesta 1984 lähtien ja nykyisin sitä pelaa kahdeksan joukkuetta, joista yksi on Tšekistä. Sarjan mestaruusottelu on nimeltään Austrian Bowl.
Kiinihappo

Kiinihappo (C7H12O6) on syklinen tetrahydroksikarboksyylihappo. 
Esiintyminen luonnossa.
Luonnossa kiinihappoa ja sen johdannaisia esiintyy muun muassa kahvipavuissa, ja sitä vapautuu papujen paahtamisen yhteydessä klorogeenihapon hajotessa, samalla muodostuu myös kahvihappoa. Lisäksi kiinihappoa on muun muassa porkkanan lehdissä, tupakan lehdissä, omenoissa, päärynöissä ja luumuissa.
Synteettinen käyttö.
Kiinihappoa voidaan käyttää monien eri yhdisteiden syntetisoinnissa. Hydrokinonia voidaan valmistaa fermentoimalla glukoosista kiinihappoa, joka hapetetaan mangaanidioksidin avulla hydrokinoniksi. Influenssalääke oseltamiviirin alkuperäinen synteesi käytti lähtöaineena sikimihappoa. Kiinihappoon verrattuna sikimihappo on kuitenkin kalliimpaa ja kiinihappo on helpommin kaupallisesti saatavilla, joten tutkijat ovat kehittäneet oseltamiviirin synteesiin vaihtoehtoisen reitin, jossa käytetään lähtöaineena kiinihappoa sikimihapon sijasta.
Chiranjeevi

Konidela Chiranjeevi (; alun perin Konidala Siva Sankara Vara Prasad, mediassa usein ”Mega Star”; s. 22. elokuuta 1955 Mogalthur, Länsi-Godavari, Andhra Pradesh, Intia) on intialainen, telugunkielinen näyttelijä ja poliitikko. Hän on esiintynyt enimmäkseen telugunkielisissä elokuvissa, mutta myös joissakin tamilin-, kannadan- ja hindinkielisissä. Yli sadan menestyselokuvansa vuoksi Chiranjeevia pidetään aikansa johtavana telugunäyttelijänä.
Chiranjeevin poika Ram Charan (mediassa joskus myös ”Mega Power Star”) on myös tunnettu näyttelijä telugunkielisessä elokuvateollisuudessa. Elokuva-alalla työskentelevät myös kaksi Chiranjeevin veljeä: elokuvatuottaja Nagendra Babu sekä suosittu näyttelijä Pawan Kalyan (”Power Star”).
Palkintoja.
Vuonna 2006 Intian hallitus myönsi Chiranjeeville korkea-arvoisen Padma Bhushan -palkinnon. Samana vuonna hänelle myönnettiin myös kunniatohtorin virka Andhran yliopistosta.
Näyttelijänuransa aikana Chiranjeevi on voittanut yhdeksän eteläintialaista Filmfare Awards South -palkintoa. Niihin sisältyy myös legendapalkinto vuodelta 2006 ja elämäntyöpalkinto vuodelta 2010.
Poliittinen ura.
Vuonna 2008 Chiranjeevi ilmoitti lopettavansa näyttelemisen ja siirtyvänsä politiikkaan. 26. elokuuta 2008 hän perusti puolueen nimeltä Praja Rajyam (, ).
Vuosina 2009–2012 Chiranjeevi toimi Andhra Pradeshin osavaltion lainsäätöelimen jäsenenä.
Vuonna 2011 Praja Rajyam liitettiin Intian kongressipuolueeseen.
28. lokakuuta 2012 Chiranjeevista tuli Intian turismiministeri. Chiranjeevi vastusti kiihkeästi Telanganan alueen irtautumista Andhra Pradeshin osavaltiosta ja lokakuussa 2013 hän ilmoitti eroavansa ministerinvirasta protestina osavaltion halkaisupäätökselle. Chiranjeevin virka turismiministerinä päättyi 26. toukokuuta 2014.
Poliittisten näkemystensä vuoksi Chiranjeevi ei ole puheväleissä Jana Sena -nimisen puolueen vuonna 2014 perustaneen veljensä Pawan Kalyanin kanssa.
Mil Mi-14

Mil Mi-14 (, ) on neuvostoliitossa suunniteltu ja valmistettu sukellusveneentorjuntahelikopteri, joka pohjautuu saman tehtaan Mil Mi-8 -kuljetushelikopteriin.
Suunnittelu ja valmistus.
Helikopterista on valmistettu sekä sukellusveneiden- ja miinantorjunta että pelastus- ja etsintäversiot. Sen voimanlähteenä on kaksi turboahdettua Klimov TV3-117MT -moottoria, ja siinä on veneenkaltainen runkorakenne, kuten SH-3 Sea King -helikopterissa. 
Rungon etuosassa on kellukkeet, ja lisäksi kopterissa on nostettavat laskutelineet. Mallia voi käyttää horisontin takaiseen maalin tunnistukseen, ohjusten maaliinohjaukseen sekä etsintä- ja pelastuspalveluun. Koneessa on pommikuilu sukellusveneidentorjuntaan tarkoitetuille torpedoille ja syvyyspommeille sekä muille merimaaleja vastaan tarkoitetuille asejärjestelmille.
Miehistöön kuuluu lentäjä, perämies, teknikko ja asemies.
Tuotantoa hidastivat helikopterin ilmailutekniikkaan liittyvät ongelmat ja moottoreiden luotettavuusongelmat, ja tuotanto Kazanissa alkoi vasta vuonna 1973, ja helikopteri otettiin käyttöön 11. toukokuuta 1976.
Tammikuussa 2016 vahvistettiin, että lopullista päätöstä tuotannon uudelleen käynnistämisestä ei oltu tehty, mutta markkinakysyntää ja rahoituslähteitä selvitettiin parhaillaan. Vuosina 1969-1986 valmistetuista 230:sta Mi-14:stä on arviolta vain 44 kappaletta edelleen aktiivikäytössä.
Mallin prototyyppi.
Sukellusveneentorjuntahelikopteri varustuksenaan hinattava APM-60 MAD, OKA-2 poijut ja laskettava tyypin 12-M etsintätutka, aseistuksena yksi AT-1 tai APR-2 torpedo, yksi "Skat" ydinkärjellä varustettu syvyyspommi, kahdeksan perinteistä syvyyspommia.
Mi-14PL:n aseistettu versio, varustettu AS-7 Kerry merimaaliohjuksin.
paranneltu sukellusveneentorjuntaversio.
Puolalainen versio nimi Mi-14PL kopterille. Tunnetaan myös nimellä Mi-14PW.
Miinanraivaushelikopteri.
Etsintä- ja pelastuspalveluhelikopteri varusteinaan etsintävalo ja liukuovi vinsseineen. 
Puolan merivoimien koulutuskäyttöön suunniteltu etsintä- ja pelastuspalveluhelikopteri. Yksi Mi-17PL helikopteri muutettu tällaiseksi poistamalla ASW varustus.
Palontorjuntaversio Mi-14BT helikopterista.
Palontorjuntaversio Mi-14BT helikopterista.
Siviilimarkkinoille tarkoitettu versio.
24-paikkainen kuljetushelikopteri.
Käyttöhistoria.
Syyrian sisällisodassa Syyrian laivaston Mi-14-helikoptereita käytettiin improvisoituina pommikoneina tiputtamaan merimiinoja ja tynnyripommeja suuriin kohteisiin. Maaliskuun 22. päivänä 2015 yksi niistä syöksyi maahan, ja sen lentäjä kuoli kiinnioton yhteydessä, ja loput miehistöstä joutuivat vangiksi.
Ukraina vahvisti 7. toukokuuta 2022, että Ukrainan laivaston apulaispäällikkö, eversti Ihor Bedzay kuoli, kun venäläinen Su-35 ampui hänen Mi-14PS-koneensa alas.
Käyttäjämaat.
Vuoteen 1991 mennessä noin 230 konetta luovutettu asiakkaille. Neuvostoliiton ohella toimitettu muun muassa Bulgariaan, Kuubaan, Itä-Saksaan, Pohjois-Koreaan, Libyaan, Puolaan, Syyriaan ja Jugoslaviaan.
Kaišiadorysin rautatieasema

Kaišiadorysin rautatieasema () on Liettuan rautateiden risteysasema Vilnan ja Kaunasin välisellä radalla Kaišiadorysin pikkukaupungissa Liettuan eteläosissa. 
Kaišiadorys on merkittävä rautateiden risteyspaikkakunta. Se sijaitsee yhtäältä pääkaupunki Vilnasta luoteeseen satamakaupunki Klaipėdaan vievällä radalla ja toisaalta Kaišiadorysissä radasta haarautuu tärkeä Kaunasin kautta Kaliningradiin vievä reitti. Sijainti Liettuan kahden suurimman kaupungin välillä takaa melko tiheän taajamajunaliikenteen. Kansainvälistä henkilö- ja rahtiliikennettä Kaišiadorysin ratapihan kautta syntyy erityisesti Venäjän rautateiden liikenteestä Kaliningradin alueen ja Baltian itäpuolisen Venäjän välillä. 
Historiaa.
Rautatien paikkakunta sai 1861-1862 osana Venäjän keisarikunnan radanrakennushanketta Vilnan länsipuolelta Lentvarisista Kaunasin kautta Kybartaihin, nykyisen Kaliningradin alueen itärajalle. Vuosina 1868–1871 rakennettiin Kaišiadorysista rata satamakaupunki Liepājaan (Latvia), mitä linjaa jatkettiin pian Romnyyn (Ukraina) saakka.
Minerva Osakeyhtiö

Minerva Osakeyhtiö toimi Helsingissä kirjakauppana ja antikvariaattina vuosina 1896–1912. Minervan kirjavarastossa oli yli 300 000 kirjaa. Minerva oli keskittynyt kokoelmassaan tieteelliseen kirjallisuuteen ja se olikin omana aikanaan merkittävä tieteellisen kirjallisuuden myyjä ja antikvaaristen kirjaluetteloiden julkaisija. Se julkaisi tosin muunkinlaista kirjallisuutta. Minervan konkurssin jälkeen liikkeen uusien kirjojen varastoa myi Suomalainen Kirjakauppa (alkuperäiseltä nimeltään Helsingin Suomalainen Kirjakauppa Oy). Antikvaariset kirjat myytiin Jyväskylään ja siitä tuli vuonna 1914 perustetun tieteellisen kirjaston kokoelman runko. Kyseisestä kirjastosta kehittyi vuosien saatossa Jyväskylän yliopiston kirjasto. 
Minervan johtaja vuosina 1901–1911 oli Yrjö Weilin.
Gangut-luokka

Gangut-luokka oli Venäjän keisarikunnan laivaston neljän dreadnought-taistelulaivan muodostama alusluokka. Luokan alukset tilattiin 1909, mutta niiden aloittaminen viivästyi duuman vahvistaessa tilauksen vasta 1911. Alukset valmistuivat joulukuusta 1914 tammikuuhun 1915, vaikka niiden aseistuksen asentaminen vei vielä reilut puoli vuotta.
Tilaus.
Vuoden 1908 alussa julistettiin avoin tarjouskilpailu, johon vastasi kuusi venäläistä ja 21 ulkomaista telakkaa. Kaikkiaan vastaanotettiin 51 erilaista suunnitelmaa. Laivaston tekninen komitea totesi saksalaisen Blohm &amp; Vossin esityksen olevan paras ja yleisesikunta piti parhaana Cunibertin esitystä. Jälkimmäinen kuitenkin oli pyynnön vastainen, koska sen 120 millimetrin apuaseet oli sijoitettu torneihin eikä kasematteihin.
Esitys tilauksen tekemisestä Saksasta herätti vastustusta niin Venäjällä kuin Ranskassa. Venäjän pääministeri esitti ainoastaan piirustusten lunastamista ja varsinaisen tilauksen tekemistä venäläisiltä telakoilta. Suunnitelmat piti piirtää uudelleen, missä työssä saatiin apua John Brown and Companyltä. Aluksen neljä kolmiputkista 12 tuuman Obuhov -tykeillä varustettua tornia takasivat kolmanneksen raskaamman täyslaidallisen kuin vastaavilla saksalaisilla tai brittiläisillä taistelulaivoilla. 120 millimetrin apuaseiden sijoittelu ei ollut onnistunut, koska ne olivat välittömästi raskaampien tykkien alapuolella ja siten painevaikutuksen alla.
Alusten voimanlähteenä oli B-tornin jakamat kaksi kattilahuoneryhmää ja Y-tornin tasalla oleva varsinainen konehuone. Kattiloina oli Yarrowin -kattilat eikä Belleville-kattilat kuten aiemmissa venäläisissä aluksissa. Tämä lisäsi nopeutta noin 1,5 solmua, mikä tarjosi pienen nopeus edun muihin Itämeren alueen taistelulaivoihin.
Jättini

Jättini on Michael Lehmannin ohjaama komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa 10. huhtikuuta 1998. Elokuvan pääosissa esiintyvät Billy Crystal ja koripalloilija Gheorghe Mureșan.
Juoni.
Manageri Sammy matkustaa Romaniaan edustamansa näyttelijän kanssa. Saatuaan potkut Sammy joutuu auto-onnettomuuteen, ja pelastuu suurikokoisen romanialaisen miehen, Maxin, avulla.
Sammy uskoo Maxissa olevan potentiaalia näyttelijäksi, ja esittelee tälle elokuvateollisuutta. Samalla hän saa tietää Maxin halusta tavata nuoruuden rakkautensa Lilliana, joka oli muuttanut Gallupiin, Yhdysvaltoihin. Sammy lupaa viedä Maxin Lillianan luokse, mikäli tämä suostuu elokuvarooleihin. Näin Max päätyy ensimmäiseen rooliinsa Romaniassa kuvattavaan elokuvaan, josta kaksikko saa palkkioksi lentoliput Yhdysvaltoihin.
Saatuaan tietää uudesta Steven Seagalin elokuvasta, Sammy matkustaa Maxin kanssa kuvauspaikalle. Seagal ei ensin hyväksy Maxia elokuvaan, koska päävihollisen rooli on jo täytetty, mutta muuttaa mieltään kuultuaan Maxin toistavan lainauksia William Shakespearen näytelmästä.
Yhtäkkiä Maxin kunto huononee ja hänelle diagnosoidaan sydänsairaus, jota ei voida hoitaa sydämen siirrolla Maxin sydämen suuren koon takia. Sammy päättää etsiä käsiinsä Lillianan, mutta tämä ei suostu tapaamaan Maxia. Sammy joutuu turvautumaan vaimoonsa, joka esiintyy Maxin edessä Lillianan ja tapaa tämän.
Sammy lopulta päättää palauttaa Maxin Romaniaan, ja vie tämän tapaamaan vanhempiaan, jota Max ei ole tavannut vuosiin. Max kohtaa ilahtuneet vanhempansa, ja jää asumaan heidän kanssaan Sammyn palatessa Yhdysvaltoihin.
Artur Hammarström

Herman Artur Hammarström (29. marraskuuta 1863 Vaasa – 9. toukokuuta 1931 Pori) oli suomalainen pankinjohtaja, valtiopäivämies ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria.
Artur Hammarströmin vanhemmat olivat lääninkamreeri Herman Napoleon Hammarström ja Maria Emilia Sabelli. Artur Hammarström oli naimisissa kaksi kertaa, 1900–1906 Sofia Gertrud Heikelin (k. 1906) kanssa ja vuodesta 1908 Ines Emilia Sofia Nordmanin kanssa. Lastenkirjailija Nanny Hammarström oli Artur Hammarströmin sisar. Artur Hammarström pääsi ylioppilaaksi Vaasan lyseosta 1881 ja opiskeli Helsingin yliopistossa. Hän suoritti voimistelunopettajatutkinnon 1884 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1885 ja maisteriksi 1886. Hammarström suoritti myös yleisen hallintotutkinnon 1896. Hammarström toimi Yhdyspankin konttorinjohtajana Porissa 1901–1931 ja avusti myös Satakunnan Sanomia.
Hän oli Porin edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä 1904–1905.
Edith Sohlström

Edith Sohlström, kirjailijanimi "Vivan Holme", (23. heinäkuuta 1870 Pori – 24. elokuuta 1934 Pori) oli suomalainen kirjailija ja säveltäjä, varsinaiselta ammatiltaan voimistelunopettaja.
Edith Sohlströmin lapsuudenkodissa suosittiin taiteita, ja hän oppi soittamaan pianoa ja kitaraa. Hän toimi voimistelunopettajana Porin tyttölyseossa ja sitten Privata svenska flickskolanissa. Sohlström kirjoitti ruotsin kielellä lasten- ja nuortenkirjoja ja käytti nimimerkkiä "Vivan Holme". Hän kirjoitti lisäksi monia liikunta-aiheisia opas- ja oppikirjoja. Hänen sävellyksiään on useina sovituksina elämään jäänyt melodinen "Elegia".
Edith Sohlströmin veli oli kuoronjohtaja, lakitieteen kandidaatti Gösta Sohlström (1849–1925). Hänet on haudattu Poriin Käppärän hautausmaalle. 
Teoksia.
Nimimerkillä "Vivan Holme":
Rikoslaki (yhtye)

Rikoslaki on vuoden 2010 alusta asti toiminut suomalainen yhtye. Yhtye käyttää tyylilajistaan nimitystä "räck'n'raw". Yhtye on perustettu Hämeenlinnan Sairiossa. 
Yhtyeen jäseniä ovat Aake (kitara), Harri (kitara), Mikko (laulu), Rambo (basso) ja Juuso (rummut).
Rikoslain debyyttilevy julkaistiin helmikuussa 2011. Ep-levy sisältää neljä kappaletta. Levyn julkaisi Suomessa 7-tuumaisena vinyylinä ja Cd-EP:nä levy-yhtiö Woimasointu.
Yhtyeen 12 kappaletta sisältävä debyyttialbumi, Rikoslaki julkaistiin heinäkuussa 2012.
Rikoslaki esiintyi vuonna 2010 ja 2015 Ämyrockissa ja vuonna 2011 Puntala-rockissa.
Selma Kajanus

Selma Maria Kajanus (8. helmikuuta 1860 Helsinki – 19. heinäkuuta 1935 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Selma Kajanus opiskeli pianonsoittoa vuosina 1883–1885 Wienissä Theodor Leschetizkyn johdolla ja vuonna 1891 Pietarissa, jossa hänen opettajinaan olivat professori Karl van Ark ja säveltäjä Anton Rubinstein. Vuosina 1880–1888 hän teki konserttimatkoja kotimaassa esiintyen miltei jokaisessa Suomen kaupungissa. Hän konsertoi myös Pietarissa, Tartossa ja Ruotsissa. Pianonsoittoa hän opetti Helsingissä vuodesta 1877 alkaen ja kuului Suomen ensimmäisiin musiikkipedagogeihin. Kajanus julkaisi myös runokokoelman, harrasti mineralogiaa ja astronomiaa sekä toimi psyykillisen tutkimuksen edistämiseksi.
Säveltäjä Robert Kajanus oli Selma Kajanuksen veli.
Pierre Henry

Pierre Henry (9. joulukuuta 1927 Pariisi – 5. heinäkuuta 2017 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä. Hän vaikutti huomattavasti konkreettisen musiikin kehitykseen. Hän aloitti opintonsa Pariisin konservatoriossa kymmenvuotiaana. Hänelle opetti pianonsoittoa Nadia Boulanger ja lyömäsoitinten soittoa Felix Passerone; lisäksi hän opiskeli Olivier Messiaenin johdolla. Tästä huolimatta Henry suosi ei-musiikillisten äänilähteiden hyödyntämistä musiikissa perinteisten soitinten kustannuksella.
Vuonna 1949 Henry liittyi Pierre Schaefferin viisi vuotta aikaisemmin perustaman elektronisen studion henkilökuntaan RTF:llä. Hän toimi suurimman osan 1950-luvusta Groupe de Recherche de Musique Concrèten johtohahmona. Hän laati luetteloa mistä tahansa äänistä, joita musiikissa potentiaalisesti voitaisiin hyödyntää, ja tästä hän sai inspiraatiota Schaefferin kanssa säveltämäänsä teokseen "Symphonie Pour un Homme Seul" (1950). Siinä käytetään ihmiskehon ääniä. Vuoden 1951 teos "Le Microphone Bien Tempere" oli ensimmäinen yritys nuotintaa konkreettista musiikkia.
Vuonna 1952 Henry sävelsi Jean Grémillonin "Astrologien" elokuvamusiikin. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun konkreettista musiikkia oli tilattu kaupalliseen elokuvaan. Vuotta myöhemmin kantaesitettiin Henryn teos "Orpheé 53", joka oli ensimmäinen konkreettista musiikkia edustanut näyttämöteos. Henry teki lukuisissa teoksissa yhteistyötä koreografi Maurice Béjart’n kanssa. Kaikkiaan hän on säveltänyt musiikit yli kolmeenkymmeneen elokuvaan ja näyttämöteokseen. Vuonna 1958 hän jätti Schaefferin studion, ja vuonna 1960 hän perusti Jean Baronnet’n kanssa Apsone-Cabasse Studion. Hän alkoi yhdistellä konkreettista musiikkia puhtaasti elektronisen musiikin kanssa. Henryn 1960-luvun tuotanto on kasvavasti hengellistä ja pohdiskelevaa. "La Messe de Liverpool" (1968) tilattiin Liverpoolin Cathedral of Christ the Kingin konsekraatiotilaisuuteen. Vuonna 1968 kantaesitettiin myös "L’Apocalypse de Jean", jossa puhutulla raamatuntekstillä on merkittävä osuus. Vuodelta 1969 on "Ceremony", johon sisältyy Henryn ja Spooky Tooth -popyhtyeen musiikkia.
1970-luvulla Henry alkoi keskittyä ensisijaisesti suurimuotoisiin musiikkiteoksiin, joiden yhteydessä valaistusefekteillä oli merkittävä osuus. Vuosikymmenen puolivälistä eteenpäin hän kunnioitti teoksillaan monesti omia innoituksen lähteitään; "Futuriste" (1975) oli kunnianosoitus Luigi Russololle, ja "La Dixieme Symphonie" (1979) oli ”jatkoa” Beethovenin yhdeksälle sinfonialle.
Myöhemmin Henry jatkoi monipuolista työskentelyä. Hän teki yhteistyötä muun muassa vaihtoehtorocktrio Violent Femmesin kanssa. Hän julisti Radio Francen tilaaman "Interieur/Exterieur"-teoksensa (1997) elämäntyönsä kulminaatioksi. Samaan aikaan julkaistiin "Metamorphosé"-LP, joka sisältää muun muassa Coldcutin, DJ Vadimin, William Orbitin, Fatboy Slimin ja Funki Porcinin remixejä Henryn teoksista.
Liminganlahden yhtenäiskoulu

Liminganlahden yhtenäiskoulu on Limingan keskustaajamassa sijaitseva peruskoulu. Koulu syntyi, kun Linnukan koulu ja Hannu Krankan koulu yhdistettiin 1. elokuuta 2011. Koulussa annetaan opetusta luokka-asteille 1–9. Keskustaajamassa sijaitsevan koulun lisäksi yhtenäiskouluun kuuluivat 2.6.2018 asti Ala-Temmeksellä, Ketunmaassa ja Rantakylässä sijaitsevat sivukoulut. Sivukoulut lopetettiin 2.6.2018 ja kyseiset sivukoulut korvasivat kesällä 2018 valmistunut Ojanperänkankaan koulu. 
Rehtorina toimii Antti Junttola.
Koulussa tapahtui puukotusyritys tammikuussa 2024.
Linnukan koulun historiaa.
Vuonna 1864 pitäjäkokouksessa tehtiin päätös koulun perustamisesta Kirkonkylälle. Kokouksen kutsui koolle Oulun läänin kuvernööri Georg von Alfthan. Koulun toiminta alkoi 1871. Vanha koulurakennus toimii nykyään Vilho Lampi -taidemuseona. Nykyinen, Linnukkatien varressa sijaitseva päärakennus valmistui 1959, ja siihen on tehty täydellinen saneeraus ja laajennusosa vuosina 1995-1996.
Koulu nimettiin sijaintinsa (Linnukanmäki) mukaan; nimi Linnukka esiintyy jo 1500-luvun lähteissä.
S/S Uleåborg

S/S Uleåborg on Ruotsissa rakennettu höyrylaiva joka tilattiin Ouluun. Se oli Oulun ensimmäinen höyryalus. Myöhemmin alus myytiin Turkuun.
Historia.
"Uleåborg" rakennettiin tilaustyönä 1838. Aluksen runko tehtiin Oulussa ja kone asennettiin Nyköpings Bruk och Mekaniska Verkstadilla Ruotsissa. Tilaaja oli oululainen laivanvarustaja ja raatimies Andreas Nylander, joka oli saanut jo vuonna 1836 yksinoikeuden Oulun kauppaseuralta harjoittaa höyrylaivaliikennettä Pohjanlahdella. Aluksen ensimmäinen kapteeni oli Carl Ramberg 1838–41, jonka jälkeen kapteenina toimi Johan Junnelius 1842. Uleåborg aloitti liikenteen 16. kesäkuuta 1839 linjalla Tornio–Oulu–Turku.
Alus oli ensimmäinen suomalainen laiva joka aloitti liikenteen Turusta Pohjanlahden satamiin. Alus kulki myös lokakuussa 1839 Turku–Tukholma-reitin. Kesän 1840 alus ajoi karille Helsinki–Turku–Tukholma-reitillä "S/S Storfurstenin" ollessa poissa liikenteestä korjausten vuoksi. Alus kävi korjausten jälkeen syksyllä pohjoisessa. Alus oli kesän 1841 Turku–Tukholma-linjalla kattilaremontissa olleen "S/S Solidenin" tuuraajana ja kävi seuraavan kerran samanvuoden syksyllä pohjoisessa.
1842 toukokuussa tappiollinen laiva myytiin huutokaupassa Turkuun Åbo Ångfartygs Ab:lle ja laitettiin Turku–välisatamat–Tornio linjalle, jossa toiminnasta ei saatu kannattavaa.
Parin tappiollisten vuoden jälkeen alus myytiin kesäkuussa 1844 huutokaupassa Helsinkiin G. W. J. Sundmanille, nimeksi tuli tuolloin S/S Unionen. Alus alkoi liikennöidä Turku–Helsinki–Tallinna–Pietari-reittiä. Syksyllä reitiltä jätettiin Turku pois ja sen tilalle tuli Viipuri. 1851 syyskuussa alus kolaroi kuunari "Spioninin" kanssa ja vaurioitui niin pahasti, ettei sitä kannattanut korjauttaa matkustajalaivaksi vaan se muutettiin hinaajaksi.
Alus myytiin 1854 Taalinhtaalle Kemiön saarelle hinaustehtäviin. Omistaja tehtaanpatruuna Wolter Ramsay, antoi nimeksi S/S Dahlsbruk. 1858 perusteelliset muutostyöt Taalintehtaalla kokkolalaisen työnjohtaja A. Söderholmin johdolla. Valmistumisen yhteydessä marraskuussa oli suuri juhla ilotulituksineen. 1874 myytiin Paraisille Atun sahalle hinaajakäyttöön.
Buzludža

Buzludža () on Balkanvuoriin (Stara Planina) kuuluva 1441 metriä korkea huippu Stara Zagoran alueella Bulgariassa.
Vuonna 1868 vuorella käytiin Hadži Dimitărin ja Stefan Karadžan johtama taistelu turkkilaisia vastaan. Vuori nimettiin 1942 virallisesti Hadži Dimităriksi (). Vuonna 1891 vuorella pidettiin vapaamielisten ajattelijoiden salainen kokous, joka johti maan vasemmistolaisen liikkeen perustamiseen.
Vuonna 1981 vuoren huipulla paljastettiin monumentti Bulgarian valtion perustamisen 1300-vuotispäivänä. Samalla tuli kuluneeksi 90 vuotta maan sosialistisen liikkeen edeltäjän perustamisesta. Monumentin vierellä on 70-metrinen betoninen pylväs ja sisällä mosaiikki, joka kuvaa Bulgarian ja Neuvostoliiton kommunistijohtajia, kuten Dimităr Blagoev, Georgi Dimitrov, Todor Živkov, Vladimir Lenin, Josef Stalin ja Leonid Brežnev.
Ratsastus kesäolympialaisissa 2012

Ratsastuksessa kilpailtiin Lontoon 2012 kesäolympialaisissa 28. heinäkuuta – 9. elokuuta Greenwich Parkissa. Tapahtumia oli kuusi. Kilpailijoita oli yhteensä 200.
Tapahtumia oli yhteensä kuusi, jotka ovat este-, kenttä- ja kouluratsastuksen yksilö- ja joukkuekilpailut. Miehet ja naiset kilpailivat jokaisessa tapahtumassa yhdessä. Kouluratsastuksiin tuli 50 kilpailijaa ja este- ja kenttäratsastuksiin 75.
Aikataulut.
Ajat ovat paikallista aikaa.
Tedat

Tedat ovat dazojen ohella toinen tubujen pääryhmistä. He asuvat Tibestivuoristossa ja sen lähialueilla Tšadissa, Libyassa ja Nigerissä. Tedoja arvioidaan olevan 25 000 henkeä, joista noin 3 000 asuu Libyan eteläosassa.
Tedat puhuvat saharalaisiin kieliin kuuluvaa tedaa eli tedagaa. He ovat etupäässä vuohia ja kameleita paimentavia nomadeja. Keitailla kasvatetaan vihanneksia, viljaa, taatelipalmuja, hedelmäpuita ja viinirypäleitä. Aikaisemmin tedat ryöstelivät Saharan kauppakaravaaneja. Nykyään miehet käyvät usein ansiotöissa muilla alueilla.
Ryhmä jakautuu neljäänkymmeneen patrilineaariseen klaaniin, joiden välittäjänä toimii päällikkö eli "derdai". Entisten orjien jälkeläiset muodostavat omat alaryhmänsä. Tedat ovat vanhastaan muslimeja. Senusien veljeskunta toi alueelle oikeaoppisen islamin 1850–1930-luvuilla.
Jane’s Addictionin diskografia

Jane’s Addiction on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1985. Yhtye julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa "Nothing’s Shocking" vuonna 1988. Yhtyeen toinen studioalbumi "Ritual de lo Habitual" julkaistiin vuonna 1990. Seuraavana vuonna yhtye hajosi, mutta liittyi yhteen vuonna 2002 ja seuraavana vuonna julkaistiin yhtyeen kolmas studioalbumi "Strays". Yhtye kuitenkin hajosi uudestaan, mutta liittyi yhteen taas vuonna 2008. Vuonna 2010 se alkoi tehdä uutta albumia, joka myöhemmin nimettiin "The Great Escape Artistiksi". Albumi julkaistiin 18. lokakuuta 2011.
Yhtyeen ensimmäinen julkaisu oli vuonna 1987 live-albumi Jane’s Addiction. Kymmenen vuotta myöhemmin yhtye julkaisi toisen kokoelma-albuminsa, nimeltä Kettle Whistle, josta yhdeksän vuotta, niin yhtye julkaisi kolmannen kokoelma-albuminsa Up From the Catacombs - The Best of Jane’s Addiction.