tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rontti (saari)

Rontti on saari Iijokisuistossa Perämerellä Iin kunnassa. Se sijaitsee Karhun saaren pohjoispuolella ja on jokisuiston uloimpia saaria.
Lehtimetsän peittämä saari on kapea ja pitkä, pisimmillään noin 850 metriä ja leveimmältä kohdaltaan noin 200 metriä. Sen korkein kohta nousee noin kolme metriä merenpinnan yläpuolelle. Saarella on kesäasuntoja.
Saarella sijaitsee Struven ketjun mittauspiste, "Rontti". Piste on merkitty maastoon hakkaamalla paikka kahteen kiveen. Piste ei kuulu Unescon maailmanperintökohteeseen.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1924 – miesten 3 000 metrin joukkuejuoksu

Miesten 3 000 metrin joukkuejuoksukilpailuun Pariisin olympiakisoissa 1924 osallistui yhdeksän joukkuetta ja kaikkiaan 44 juoksijaa. Joukkueeseen sai kuulua kuusi urheilijaa, mutta lopputuloksiin huomioitiin vain kolmen parhaan sijoitukset. Alkuerät käytiin 11. heinäkuuta ja loppukilpailu 13. heinäkuuta. 
Alkuerät.
1.erä
2.erä
Johann Nepomuk von Wolf

Johann Nepomuk von Wolf (29. maaliskuuta 1743 Oettingen – 23. elokuuta 1829) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Regensburgin hiippakuntaan 15. maaliskuuta 1766 ja nimitettiin Freisingin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Dorylaëumin titulaaripiispaksi 15. joulukuuta 1788. Piispaksi konsekroinnin suoritti 15. tammikuuta 1789 Giulio Cesare Zoglio.
30. joulukuuta 1802 von Wolf sai nimityksen Regensburgin vihkipiispaksi. 7. toukokuuta 1817 hänet nimitettiin Regensburgin apostoliseksi hallitsijaksi ja 13. syyskuuta 1821 sen piispaksi. Valinta piispaksi vahvistettiin 4. marraskuuta, ja von Wolf asetettiin virkaansa 1. tammikuuta 1822. Hän kuoli 86-vuotiaana virassa.
Kotiluoto

Kotiluoto () on Helsingissä Kallahdenselällä, Laajasalon itäpuolella sijaitseva Helsingin kaupungin omistama ulkoilusaari. Sen pinta-ala on noin 3,1 hehtaaria, pituus 290 metriä ja leveys 190 metriä. Saarella on vuonna 1920 valmistunut Toivo Robert Tikkasen suunnittelema kivirakenteinen huvila. Huvilan on aikanaan rakennuttanut insinööri Björn Runeberg. Päärakennus on nykyisin suojelukohde. Runebergin perilliset myivät saaren Helsingin kaupungille vuonna 1966.
Huvila rantoineen ja pihapiireineen on vuokrattu Helsingin navigaatioseuralle ja Itä-Helsingin Pursiseuralle. Rannassa on näiden seurojen jäsenille tarkoitettu laituri ja grillipaikka.
Saaren pohjoisella niemellä on kaikkien käyttöön veneiden kiinnittymisrenkaita.
Saarella on myös saunarakennus, jonka vuokraustoiminnasta vastaa Cardinal Marine -niminen yhtiö, joka huolehtii myös kuljetuksista saunalle.
Auguste Perret

Auguste Perret (12. helmikuuta 1874 – 25. helmikuuta 1954) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli syntynyt Belgiassa.
Perret oli maailman johtava asiantuntija betonirakentamisessa sekä funktionalismin edelläkävijöitä. Hänen suurimmaksi työkseen tuli Le Havren uudelleenrakennuttaminen toisen maailmansodan jälkeen.
Le Havre.
Sodan aikana Le Havre oli pommitettu melkein kokonaan raunioiksi ja noin 80 000 sen asukasta oli jäänyt kodittomaksi. Kaupungin rakentaminen entiselleen ei ollut mahdollista, joten Perretille annettiin tehtäväksi suunnitella kokonaan uusi kaupunki tuhoutuneen tilalle. Tästä tuli Ranskan sodanjälkeisen jälleenrakentamisen suurin hanke. Perret suunnitteli kaupungista ihanteidensa mukaisen, ilmavan ja avaran. Uusien talojen betoniin käytettiin kiviainesta, joka murskattiin tuhoutuneista taloista. Perret suunnitteli Le Havreen henkilökohtaisesti kaksi rakennusta, kaupungintalon sekä Pyhän Joosefin kirkon ("Église Saint-Joseph du Havre").
Pyhän Joosefin kirkko (Le Havre)

Pyhän Joosefin kirkko () on Le Havressa Ranskassa sijaitseva vuonna 1957 valmistunut kirkko.
Kirkon on suunnitellut Auguste Perret. Kirkon torni on 107 metriä korkea, ja se on muodoltaan kahdeksankulmainen. Tornin sivut on tehty värillisistä laseista, jotka heijastavat näyttävästi valoa korkean tornin sisään.
NHL-kausi 1969–1970

NHL-kausi 1969–1970 oli National Hockey Leaguen historian 53. kausi. Sen aikana 12 NHL-joukkuetta pelasi kukin 76 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Boston Bruins, joka kukisti finaalisarjassa St. Louis Bluesin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Bruinsin historian neljäs Stanley Cup -mestaruus. Finaalisarjan ratkaisu tapahtui 10. toukokuuta 1970 pelatussa neljännessä ottelussa jatkoajan 40. sekunnilla, kun Bruinsin puolustaja Bobby Orr ohjasi hänelle maalin takaa syötetyn kiekon maaliin. Tässä yhteydessä koukatuksi joutunut Orr lensi samalla ilmassa kädet levällään, ja jäälle laskeutumisen jälkeen hänen joukkueensa muut jäsenet kasaantuivat hänen päälleen. Valokuvasta, jonka "Boston Record Americanin" kuvaaja Ray Lussier otti Orrin ilmalennosta, tuli jääkiekkohistorian tunnetuimpia.
Samalla kaudella Bobby Orr voitti runkosarjan pistepörssin. Hän teki pelaamissaan 76 ottelussa 120 tehopistettä, joista 33 oli maaleja ja 87 syöttöpisteitä. Näin Orrista tuli ensimmäinen NHL:n pistepörssin voittanut puolustaja. Art Ross Trophyn ohella hänelle myönnettiin Hart Memorial Trophy, Norris-palkinto sekä pudotuspelien arvokkaimmalle pelaajalle annettava Conn Smythe Trophy. Orr on jääkiekkohistorian ainoa pelaaja, joka on pystynyt voittamaan kaikki neljä edellä mainittua palkintoa samalla kaudella. Lisäksi Orr oli plus/miinus-tilaston ykkönen. "Sports Illustrated" -lehti valitsi hänet saavutustensa perusteella vuoden 1970 urheilijaksi.
Kaudella 1969–1970 Vezina Trophyn sai Chicago Black Hawksin maalilla torjunut Tony Esposito, jolle myönnettiin myös Calder Memorial Trophy. Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Boston Bruinsin keskushyökkääjä Phil Esposito, joka teki 14 ottelussa kaikkiaan 27 tehopistettä, joista 13 oli maaleja ja 14 syöttöpisteitä. 
Runkosarja.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu." 
Runkosarjan pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Kahteen rakastunut (vuoden 1955 elokuva)

Kahteen rakastunut () on H. C. Potterin ohjaama yhdysvaltalainen musikaalikomediaelokuva vuodelta 1955. Sen pääosia näyttelevät Betty Grable, Jack Lemmon, Gower Champion ja Marge Champion. "Kahteen rakastunut" on kuvattu Technicolor- ja CinemaScope-menetelmillä.
"Kahteen rakastunut" perustuu W. Somerset Maughamin kirjoittamaan näytelmään "Too Many Husbands", josta Edward Hope ja Leonard Stern laativat käsikirjoituksen. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
"Kahteen rakastunut" sai kotimaan ensi-iltansa New Yorkissa 24. helmikuuta vuonna 1955. Suomen ensi-illan elokuva sai 15. heinäkuuta vuonna 1955.
"Kahteen rakastunut" on uudelleenfilmatisointi elokuvasta "Liian monta isäntää" ("Too Many Husbands", 1940), jonka pääosissa ovat Jean Arthur ja Fred MacMurray.
"Kahteen rakastunut" oli Betty Grablen viimeinen musikaalielokuva ja toiseksi viimeinen elokuva. Jack Lemmonille se oli ensimmäinen musikaalielokuva ja värielokuva. Elokuvan tanssinumeroiden koreografioina toimivat Betty Grable ja Jack Cole.
"Kahteen rakastunut" julkaistiin DVD:lle 1. helmikuuta vuonna 2011.
Jouni Törrönen

Jouni Törrönen (s. 4. tammikuuta 1963) on suomalainen pikajuoksija, joka sijoittui pronssille nuorten alle 20-vuotiaiden Euroopan mestaruuskilpailuissa 1981 4x100 metrin pikaviestissä. Hän edusti Joensuun Katajaa. Hänen ennätyksensä 100 metrillä on 10,8 käsiajanotolla ja 11,08 sähköisesti.
Mariano Ricciardi

Mariano Ricciardi (10. heinäkuuta 1814 Napoli – 23. elokuuta 1876 Sorrento) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 23. syyskuuta 1837 ja valittiin Reggio Calabrian arkkihiippakunnan johtoon 3. huhtikuuta 1855. Valinta vahvistettiin 28. syyskuuta, ja piispaksi vihkiminen seurasi 7. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Maria Cagiano de Azevedo.
24. marraskuuta 1871 Ricciardi sai nimityksen Sorrenton arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 62-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Maailman kauppajärjestön huippukokouksen vastaiset mielenosoitukset Seattlessa 1999

Maailman kauppajärjestön (WTO) vuoden 1999 huippukokous Seattlessa aiheutti laajoja, kymmeniä tuhansia ihmisiä käsittäneitä mielenosoituksia. Valtaosa mielenosoituksista keskittyi tiistaille 30. marraskuuta, josta aktivistit käyttivät nimitystä "N30" (November 30). Lisäksi media käytti mielenosoituksista nimiä Battle of Seattle ja Battle in Seattle.
Seattlen mielenilmaukset käsittivät useita pieniä mielenosoituksia, joilla ei ollut yhtenäistä vaatimusta: mielenilmauksia järjestivät niin ammattiliitot, erilaiset ympäristö- ja hikipaja-aktivistit, uskonnolliset ryhmät kuin anarkistitkin. Osa mielenosoituksista oli perinteisiä protestimarsseja, kun taas osa mielenosoittajista organisoitui suoraa toimintaa varten Direct Action Network (DAN) -nimisen löyhän yhteisön kautta.
DAN onnistui estämään useita huippukokouksen tapahtumia tukkimalla ajoteitä ja kokousrakennus Washington State Convention Centerin ulko-ovia. Samalla osa mielenosoittajista vahingoitti keskustassa sijanneiden yritysten omaisuutta. Huippukokouksen turvajärjestelyistä vastannut Seattlen poliisilaitos oli pahasti alakynnessä suurta ja aiempaa paremmin organisoitua aktivistijoukkoa vastaan, minkä takia ensin Seattleen ja myöhemmin koko osavaltioon julistettiin hätätila. Poliisi yritti poistaa mielenosoittajia huippukokousalueelta käyttämällä muun muassa pippurisumutteita, kyynelkaasua, tainnutuskranaatteja ja kumiluoteja. Noin 600 mielenosoittajaa pidätettiin, minkä lisäksi tuhansia mielenilmauksiin osallistuneita ihmisiä loukkaantui. Poliisin heikko valmistautuminen ja mielenosoittajien kohtelu saivat osakseen paljon kritiikkiä.
Seuraukset.
Valtaosa mielenosoittajien pidätyksistä oli summittaisia, minkä seurauksena liittovaltion tuomioistuin katsoi vuonna 2007 Seattlen kaupungin rikkoneen mielenosoittajien perustuslain neljännessä lisäyksessä taattuja oikeuksia. Seattle oli jo vuonna 2004 sopinut maksavansa 250 000 dollaria 157 henkilölle, jotka pidätettiin niin kutsutun ei protesteja -alueen ulkopuolella.
Seattlen mielenosoituksia pidetään yhtenä anti-globalisaatioliikkeen merkittävimmistä tapahtumista. Seattlen poliisilaitoksen johtaja Norm Stamper erosi mielenilmauksista nousseen kohun jälkeen.
Useat aktivistit syyttivät mediaa mielenosoitusten syiden peittelemisestä, minkä seurauksena aktivistit avasivat oman, yhä käytössä olevan Independent Media Center (Indymedia) -nimisen uutispalvelun. Nykyisin Indymedia tuottaa uutisia 15 eri kielellä.
Tatjana Arntgolts

Tatjana Arntgolts (, s. 18. maaliskuuta 1982, Kaliningrad) on venäläinen näyttelijä. 
Hän on esiintynyt kymmenissä eri venäläisissä tv-ohjelmissa ja elokuvissa, ja on täten yksi Venäjän tunnetuimpia naisnäyttelijöitä. 
Hänellä on Olga-kaksoissisko, joka on myös tunnettu näyttelijä Venäjällä. He yhdessä opiskelivat näyttelemistä Moskovassa teatterikorkeakoulussa. Siskokset muuttivat Moskovaan 14-vuotiaina.
Vuonna 1999 teki hän ensiesiintymisensä nuorisodraamasarjassa "Prostie isinty", jossa hän esitti Katja Trofimovaa.
Arntgolts on naimisissa näyttelijän Ivan Zhidkov kanssa. Hän sai tyttären vuonna 2009.
Tomb Raider Chronicles

Tomb Raider Chronicles on Core Designin kehittämä ja Eidos Interactiven julkaisema toimintaseikkailupeli. Peli julkaistiin vuonna PlayStationille, Microsoft Windowsille ja Sega Dreamcastille. Peli kuuluu "Tomb Raider" -pelisarjaan.
Juoni.
Horuksen temppeli on sortunut (pelissä "") ja Lara Croftin odotetaan kuolleen, mutta Werner von Croy on aloittanut kaivaukset raunioilla, toivoen Laran olevan elossa. Laran ystävät Winston Smith, Patrick Dunstan ja Charles Kane ovat kokoontuneet Croftin kartanolle muistelemaan Laran menneitä seikkailuja.
Ensimmäisessä kroniikassa Lara on Roomassa etsimässä tarunomaista Viisasten kiveä ja kohtaa Pierre DuPontin sekä Larson Conwayn.
Toisessa kroniikassa Lara etsii maineikasta Pyhän Longinuksen keihästä. Hän kohtaa mafiajohtaja Mikhailovin, joka etsii keihästä sukellusveneen avulla. Lara soluttautuu sukellusveneeseen ja löytää keihään merenpohjasta, mutta joutuu Mikhailovin miesten vangitsemaksi. Lara varoittaa keihään vaaroista, mutta Mikhailov ei piittaa ja tuhoaa vahingossa koko sukellusveneen. Lara pakenee ja jättää keihään merenpohjaan.
Kolmannessa kroniikassa teini-ikäinen Lara kuulee Winstonin ja Dunstanin keskustelun paranormaaleista ilmiöistä irlantilaisella Black Islen saarella. Hän salamatkustaa Dunstanin veneessä saarelle ja kohtaa outoja asioita, kuten hirtetyn miehen ja demoni Verdiletin.
Neljännessä kroniikassa Lara tunkeutuu Werner von Croyn huipputekniikkaiseen kompleksiin ja varastaa mystisen Iriksen.
Pelin lopussa Horuksen temppelin raunioiden kaivauksista löytyy Laran reppu. Von Croy toteaa, että ”"hän on löytynyt"”.
Srđan Mrvaljević

Srđan Mrvaljević (, s. 16. toukokuuta 1984 Belgrad, Serbia) on montenegrolainen judoka. Hän on pituudeltaan 186 cm.
Mrvaljević saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kilpailujen 73 kg:n painoluokassa pronssia Rotterdamissa 2002 ja kultaa Sarajevossa 2003. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän sai hopeaa 81 kg:n sarjassa Moskovassa 2006. Pekingin olympialaisissa 2008 hän sijoittui samassa painoluokassa yhdeksänneksi ja Rotterdamin MM-kilpailuissa 2009 viidenneksi. Pariisin MM-kilpailuissa 2011 hän sai 81 kg:n sarjassa hopeaa. Vuonna 2013 hän oli samassa painoluokassa seitsemäs Budapestin EM-kilpailuissa ja voitti kultaa Välimeren kisoissa.
Mrvaljević on saavuttanut maailmancup- ja Continental Open -kilpailuissa kolme turnausvoittoa ja kuusi kolmostilaa. Hän on voittanut Balkanin-mestaruuden 73 kg:n sarjassa 2003 ja 81-kiloisissa 2010.
Abdi

Abdi on muun muassa seuraavien henkilöiden nimi:
Abdi on ollut myös muun muassa seuraavien henkilöiden etunimi:
Taylorin raportti

Taylorin raportti, virallisesti "Hillsborough Stadium Disaster Inquiry report", on lordi Taylorin johtaman työryhmän tekemä selvitys vuonna 1989 tapahtuneen Hillsborough’n onnettomuuden syistä. Onnettomuudessa kuoli 96 Liverpoolin kannattajaa FA Cupin välieräottelussa Sheffieldissä. Raportin suositusten vuoksi kaikki Englannin ja Skotlannin kahden ylimmän sarjaportaan seurat joutuivat uusimaan stadioneitaan.
Alustava raportti julkaistiin elokuussa 1989. Sen mukaan pääsyyt onnettomuuteen olivat poliisin toiminta sekä kaupunginvaltuuston ja Sheffield Wednesdayn välinpitämättömyys. Raportti totesi Ison-Britannian stadionit erittäin vaarallisiksi ja suositteli 28 välitöntä toimenpidettä. Lopullinen raportti valmistui tammikuussa 1990 ja siinä Taylor suositteli muun muassa että stadionit muutetaan pelkästään istuimin varustetuiksi, stadioneille vaaditaan turvallisuussertifikaatti ja poliisien ja seurojen välistä kommunikaatiota parannetaan. Kaikkien kahden ylimmän sarjaportaan seurojen tuli noudattaa suosituksia elokuuhun 1994 mennessä.
Suositusten vuoksi valtaosa seuroista joutui remontoimaan tai rakentamaan uudestaan stadioninsa. Vuoteen 1999 mennessä seurojen arvioitiin käyttäneen noin 560 miljoonaa puntaa raporttiin liittyviin projekteihin.
Raportin perusteella syyttäjävirasto päätti vuonna 1991, ettei ketään tule asettaa syytteeseen tapahtuneesta. Hillsborough'n katastrofissa surmansa saaneiden omaiset ja kaaoksesta hengissä selvinneet eivät pitäneet tapahtunutta onnettomuutena, vaan rikoksena, joka heidän mielestään johtui nimenomaan viranomaisten toiminnasta. Heidän vaatimuksestaan ja pitkän oikeustaistelun jälkeen jalkapallokatastrofi otettiin uudelleen tutkittavaksi vuonna 2009. Taylorin raportin perusteella tehdyt oikeudelliset päätökset mitätöitiin vuonna 2012. Uusien tutkimusten tulosten nojalla nostettiin vuonna 2017 syytteet kuolemantuottamuksesta katastrofin aikana turvallisuudesta vastannutta Etelä-Yorkshiren poliisipäällikköä vastaan. Marraskuussa 2019 päättyneessä oikeudenkäynnissä hänet jätettiin kuitenkin tuomitsematta.
Dolly-sisarukset

Dolly-sisarukset () on Irving Cummingsin ohjaama yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva Dolly Sisters -kaksosista. Musikaalidraama sai ensi-iltansa vuonna 1945 ja sen pääosissa ovat Betty Grable ja June Haver. Elokuva kertoo identtisistä kaksosista Yansci ”Jenny” Dollysta (alk. Deutch, 1892–1941; Grable) ja Rozsika ”Rosie” Dollysta (alk. Deutch, 1892–1970; Haver), joista tulee kuuluisia vaudeville-esiintyjiä ja tanssijoita Broadwaylla ja Euroopassa 1900-luvun alkuvuosina. John Payne näyttelee Harry Foxia (1882–1959).
John Larkin ja Marian Spitzer ovat laatineet käsikirjoituksen. 20th Century Fox tuotti elokuvan. "Dolly-sisarukset" on kuvattu Technicolor-menetelmällä.
"Dolly-sisarukset" sai kotimaan ensi-iltansa Chicagossa, Illinoisissa 5. lokakuuta vuonna 1945 ja New Yorkissa 14. marraskuuta. Suomessa musikaalidraama sai ensi-illan 17. helmikuuta vuonna 1950.
"Dolly-sisarukset" oli vuoden 1945 kaupallisesti menestyneimpiä elokuvia ja 20th Century Foxin toiseksi menestynein; elokuva tuotti 4,5 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti, joista 3,9 miljoonaa Yhdysvalloissa. Grablen toinen vuoden 1945 elokuva, "Tanssiva Venus", oli myös vuoden 1945 yksi suurimmista kassamagneeteista.
"Dolly-sisarukset" sai vuonna 1946 Oscar-ehdokkuuden parhaasta laulusta (”I Can’t Begin to Tell You”; James V. Monaco (musiikki) ja Mack Gordon (sanat)).
"Dolly-sisarukset" on julkaistu DVD:lle 13. kesäkuuta vuonna 2006 ja 27. helmikuuta vuonna 2007.
Aaron Tenkanen

Aaron Justinus Tenkanen (13. huhtikuuta 1880 Pyhäjärvi Vpl – 26. tammikuuta 1963 Keuruu) oli suomalainen urkuri ja säveltäjä.
Tenkanen syntyi pappilan torpparin poikana ja opiskeli urkujen soittoa Helsingin lukkari-urkurikoulussa 1898–1901. Sen jälkeen hän suoritti vielä jatkotutkinnot Oskar Merikannolle (urut) ja Emmy Achténille (laulu). Abraham Ojanperältä hän sai vuonna 1906 todistuksen jatko-opinnoista soolo- ja kirkkolaulun alalla.
Vpl Pyhäjärven kanttori-urkurina Tenkanen toimi 1901–1906, Kotkan Työväenteatterin johtajana ja perustamansa orkesterin kapellimestarina 1906–1907. Muutettuaan sitten Helsinkiin hän toimi lomittavana urkurina pääasiassa Johanneksen kirkossa, Oskar Merikannon sijaisena. Hänen johdollaan Tenkanen suoritti vielä jatko-opintoja 1911–1912. 
Vuosina 1905–1906 Tenkanen oli julkaissut sotilaskapellimestari Alexei Apostolin kustantamana kaksi vihkoa sekakuorolauluja, sen jälkeen kuusi soololaulua pianon säestyksellä. Vuonna 1912 Tenkanen julkaisi lähinnä kanttorien jumalanpalveluskäyttöön teoksen ”50 koraalialkusoittoa” (virsikirjaan) jatkaen kokoelmalla kuorolauluja ja sarjalla ”Kuvitelmia pianolle”.
1930–1950-luvuilla Tenkanen sävelsi laulumusiikin ohella Aleksis Kiven näytelmiin perustuvat oopperat Lea (valmistui noin 1931), Karkurit (noin 1946, ei julkistettu) ja Laillinen kihlaus (1956, esitetty vain alkusoitto), joiden libretot hän myös laati Kiven tekstejä vain hienovaraisesti lyhentäen ja muokaten. Lean kantaesityksen järjesti Viipurin Musiikkiopisto muutamien viipurilaisten taiteilijoiden avustuksella Kaupunginteatterin näyttämöllä 16. huhtikuuta 1934. Pääosissa lauloivat Heikki Tuominen, baritoni ja Karin Englund, sopraano. Ooppera sai suopean vastaanoton erityisesti laulumusiikin ja libreton sanoituksen ansiosta. Sävellystyyli oli polyfoninen lukuun ottamatta myrskykohtausta, jonka partituurissa Tenkanen kokeili ns. varhaisaleatorista notaatiota. 
Suomalaisen oopperan kantaesitystä Viipurissa pidettiin merkittävänä kulttuuritapauksena – olihan edellisestä kantaesityksestä (Oskar Merikannon Pohjan neiti) kulunut jo 26 vuotta.
Vuosina 1939–1941 Tenkanen toimi v.a. kanttoriurkurina Multialla, Ähtärissä, Säynätsalossa ja Valkeakoskella. Hän antoi myös aikanaan yksityisopetusta ja lukuisia piano- ja urkukonsertteja sekä toimi pianistina muun muassa Aino Acktén, Hanna Granfeltin ja Eino Rautavaaran laulukonserteissa. 
Pyhäjärvelle jäi hänen lähinnä liiketoimillaan rahoittamansa kaksikerroksinen huvila, josta osa oli tarkoitettu hoitokodiksi.
Jaana Sieviläinen

 Jaana Susanna Sieviläinen (o.s. Kontturi, s. 18. elokuuta 1982 Rauma) on suomalainen pituushyppääjä, joka edustaa Joensuun Katajaa. Häntä valmentaa Jarkko Salminen.
Pituushypyssä Sieviläisen ennätys on 644 cm. Hän on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa 2012 sekä pronssia 2013 ja 2014. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saavuttanut kultaa 2006, hopeaa 2013 ja pronssia 2014.
Paul Van Halteren

Paul Van Halteren (23. heinäkuuta 1898 – 4. tammikuuta 1949) oli belgialainen kilpapurjehtija. Hän kilpaili Pariisin olympialaisissa 1924 maansa "Antwerpia V" -venekunnassa 8mR-luokassa, jossa joukkue sijoittui neljänneksi.
HMS Waveney (K248)

HMS Waveney (viirinumero K248) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1942 palvelukseenotettu River-luokan fregatti toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 15. maaliskuuta 1941 hätäohjelmassa Smiths Dock Companyltä Middlesboroughista, missä köli laskettiin 8. lokakuuta 1941. Se laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1942 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 16. syyskuuta.
Palvelus.
Japanin antauduttua alus viipyi muutaman viikon Saigonissa ennen paluutaan Singaporeen. Vapauduttuaan Itä-Intian asemalta se määrättiin reserviin. Saavuttuaan Britteinsaarille alus poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin 1957 BISCOlle. Romutus siirrettiin West of Scotland Shipbreaking Companylle. Alus saapui 9. marraskuuta 1957 hinattuna Trooniin romutettavaksi.
Epicloud

Epicloud on Devin Townsendin viidestoista ja viides The Devin Townsend Project -yhtyeen kanssa äänitetty albumi, joka julkaistiin 18. syyskuuta 2012.
Albumi julkaistiin Saksassa ja Norjassa 21. syyskuuta, sekä Suomessa ja Ruotsissa 26. syyskuuta 2012.
Kappaleet.
CD 2.
Levy sisältyy rajoitettuun painokseen.
Kokonaiskesto 47:44
Konginkangas (taajama)

Konginkangas (tunnetaan myös Konginkankaan kirkonkylänä) on Äänekosken kaupungissa sijaitseva taajama. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Äänekosken keskustaajamasta pohjoiseen, valtatien 4 varrella Keiteleen rannalla. Taajama oli aiemmin vuoden 1993 alussa lakkautetun Konginkankaan kunnan kuntakeskus. Vuoden 2022 lopussa taajaman alueella asukkaita oli 456 ja taajaman pinta-ala noin 1,37 neliökilometriä.
Taajamassa sijaitsee muun muassa vuosina 1864–1866 valmistunut Konginkankaan kirkko, joka on viimeisiä kansanrakentajien suunnittelemia kirkkoja Suomessa. Kirkon yhteydessä on vuonna 1956 avattu kotiseutumuseo. Taajaman palveluja ovat muun muassa vähittäistavarakauppa, ravintola Killinki, kirjasto, hautaustoimisto sekä Konginkankaan paloasema. 
Taajamassa sijaitsevan Kansakoulutien varressa on kolme kansakoulua eri aikakausilta. Konginkankaan kirkonkylän puukoulu eli ”uusi kansakoulu” valmistui 1936. Samalla tontilla sijaitsevat nuorisotalo Vaparina toimiva vanha puukoulu vuodelta 1890 sekä päiväkotina toimiva matala tiilinen koulurakennus 1970-luvun alkupuolelta ja 2007 valmistunut uusi ala-aste. Konginkankaan koululaitos on Keski-Suomen vanhin, sillä se on perustettu 1867.
Konginkankaalla toimii vuonna 2008 rekisteröity kyläyhdistys, joka toimii koko vanhan Konginkankaan alueen edustajana ja puolestapuhujana.
Kirkonkylän läpi kulkee tieyhteys seututie 637, joka kulkee Sumiaisten ja Laukaan kautta Jyväskylään. Tietä kutsutaan niin sanotusti "Vihreäksi väyläksi".
Konginkangas valittiin vuonna 2011 Keski-Suomen Vuoden kyläksi.
Vuonna 2004 taajaman kohdalla valtatiellä 4 tapahtui Suomen historian vakavin tieliikenneonnettomuus, jossa kuoli 23 ja loukkaantui 14 ihmistä.
Sigrid Niehaus

Sigrid Niehaus (s. 29. joulukuuta 1964) on costaricalainen entinen uimari. 
Niehaus osallistui Soulin olympialaisissa 1988 kolmelle matkalle. Hän oli 200 metrin rintauinnissa 38., sijoittui 100 metrin matkalla 35:nneksi samalla uintityylillä ja kuului myös maansa 4 × 100 metrin sekaviestijoukkueeseen, joka oli 15. nopein. Myös Sigridin veli Horst ui samoissa olympiakisoissa.
Jed Simon

Jed Simon (s. 27. helmikuuta 1964) on kanadalainen muusikko. Hän on soittanut lukuisissa metalliyhtyeissä, joihin lukeutuvat muun muassa Front Line Assembly, Strapping Young Lad, Zimmers Hole ja TENET.
Diskografia.
Strapping Young Lad
Devin Townsend
TENET
Zimmers Hole
Medusan perintö

Medusan perintö ("The Bourne Legacy") on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Se on neljäs Robert Ludlumin "Bourne"-kirjasarjaan perustuva elokuva, mutta aiemmista "Bourne"-elokuvista poiketen elokuvan päähahmona ei ole Matt Damonin esittämä Jason Bourne vaan CIA:n agentti Aaron Cross, jota näyttelee Jeremy Renner.
Juoni.
CIA:n agentti Aaron Cross (Jeremy Renner) ja muut hänen osastonsa jäsenet joutuvat kamppailemaan Jason Bournen "Medusan sinetti" -elokuvan tekojen seuraamusten kanssa.
Tuotanto.
George Nolfi, joka kirjoitti käsikirjoituksen "Medusan sinetti" -elokuvaan, oli tarkoitus käsikirjoittaa myös neljäs elokuva liittyen Robert Ludlumin romaaniin. Matt Damon liitettiin myös mukaan hankkeeseen alusta alkaen. Julia Stilesia samoin kuin Joan Allenia pyydettiin liittymään projektiin tässä vaiheessa. Sitten hanke yhtäkkiä peruttiin. Paul Greengrassia ehdotettiin palaamaan ohjaajaksi, mutta 30. marraskuuta 2009 hän sanoi, että hän ei ohjaa sitä. Matt Damon sanoi myöhemmin, että hän ei tekisi elokuvaa ilman Greengrassia.
9. kesäkuuta 2010 ilmoitettiin, että Tony Gilroy käsikirjoittaa "Bourne Legacyn" ja 11. lokakuuta 2010 Gilroy vahvistettiin elokuvan ohjaajaksi. Samalla ilmoitettiin, että Jason Bourne ei tule olemaan elokuvassa mukana kuin ainoastaan elokuvan nimessä.
Useita kohtauksia kuvattiin Manilassa sekä ympäri Filippiinejä. Kuvauspaikkoja olivat muun muassa Navotasin kalasatama, Marikinan tori, Jones bridge, Ramon Magsaysay Boulevard ja Ayala Avenue. Osa kohtauksista kuvattiin Puerto Princesan maanalaisella joella ja El Nidossa Palawanissa. Kohtauksissa käytettiin useita metroasemia ja niiden lähialueita Etelä-Korean pääkaupungissa Soulissa.
Markkinointi.
"Medusan perinnön" ensimmäinen teaser-trailer julkaistiin 9. helmikuuta 2012 ja toinen traileri julkaistiin 31. toukokuuta 2012. Elokuvan Aasian-ensi-ilta oli Manilassa Filippiineillä 5. elokuuta 2012, viisi päivää ennen Pohjois-Amerikan ensi-iltaa. Suomen ensi-ilta oli 21. syyskuuta 2012.
Soundtrack.
Soundtrack, jonka on säveltänyt James Newton Howard, julkaistiin 31. heinäkuuta 2012.
Eldorado (tavaramerkki)

Eldorado on Tuko Logisticsin kehittämä ja nykyisin Wihuri Oy:n Aarnio Metron ylläpitämä niin sanottu kaupan oma merkki. Eldorado-tuotteita myyvät muun muassa Tarmo ja M-ketju. Aiemmin Eldorado-tuotteita ovat myyneet myös Stockmann, Spar, T-kauppa, Wihurin Ruokavarasto, Sesto ja Etujätti sekä Suomen Lähikaupan Siwa, Valintatalo ja Euromarket. Eldorado on käytössä edullisena elintarvikemerkkinä myös Ruotsissa Axfoodin ja Norjassa NorgesGruppenin kauppaketjuissa.
Tuotteet.
Eldorado-päivittäistavarasarjaan kuuluu tuotteita miltei kaikista elintarvikeryhmistä, mukaan lukien tuoreet kasvikset, hedelmät, marjat ja leivontatuotteet, sekä kosmetiikkatuotteita, siivous- ja ruoanlaittovälineitä ja -tarvikkeita sekä kattaustarvikkeita.
Eldorado-tuotteet ovat niin kuluttajille kuin suurkeittiöihin suunnattu tuotesarja. Eldorado-valikoimassa oli vuoden 2012 puolivälissä noin 500 tuotetta. Tuko Logistics kertoo kaikkien tuotteiden käyvän läpi tarkat laatutarkastukset sekä valmistusmaassaan että Suomessa. Laaduntarkkailuun käytetään puolueettomia Euroopan unionissa hyväksyttyjä laboratorioita Suomessa, Pohjoismaissa ja muualla Euroopassa.
Kritiikkiä.
Finnwatch julkaisi tammikuussa 2013 kauppojen omien merkkien vastuullisuutta koskevan raportin, jonka osana selvisi Eldorado-ananasmehuun käytettyä ananasmehutiivistettä valmistaneen thaimaalaistehtaan syyllistyneen vakaviin ihmisoikeusloukkauksiin. Ongelmia löytyi myös Eldorado-tuotemerkillä myydyistä tonnikalatuotteista.
Vuonna 2009 Tuko Logistics joutui vetämään markkinoilta erän Eldorado vadelma- ja sekahilloa mahdollisten muovinpalojen takia sekä Eldorado-maapähkinänsydämiä liian hometoksiinipitoisuuden takia.
Arvioita.
Vuonna 2007 Eldorado-pizzapohja voitti Yle TV1:n Kuningaskuluttaja-ohjelman "kolmen kovan testin". Vuonna 2010 Eldorado-kalapuikot tulivat samassa testissä toiseksi.
Tyräruoho

Tyräruoho eli ketotyräruoho ("Herniaria glabra") on kohokkikasveihin kuuluva ruohovartinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko.
Ketotyräruoho on yksivuotinen tai lyhytikäinen monivuotinen kasvi. Sen 5–10 cm pitkät karvaiset varret kasvavat maanmyötäisesti. Lehdet ovat ruodittomia, pieniä ja muodoltaan soikeanpuikeita. Alemmat lehdet ovat vastakkain, ylempänä toinen lehdistä on surkastanut. Lehtien korvakkeet ovat kalvomaisia, pieniä, erikokoisia ja ripsilaitaisia. Kukinnot ovat palleromaisia ja sijaitsevat lyhyissä hankahaaroissa. Väriltään kellanvihreät kukat ovat pieniä ja ovat 4–15 kukan sykeröinä. Terälehdet ovat suomumaisia ja lyhyitä, verholehdet ovat 0,5–0,7 mm pitkiä. Tyräruoho kukkii Suomessa heinä-elokuussa. Hedelmä on munamainen, verhiönpituinen pähkylä. Hedelmät kehittyvät ilmeisesti itsepölytyksen seurauksena.
Levinneisyys.
Ketotyräruohoa tavataan Euroopassa mantereen etelä-, itä- ja keskiosissa. Levinneisyysalueen pohjoisraja kulkee Tanskassa, Etelä-Ruotsissa, Baltiassa ja Keski-Venäjällä. Satunnaisemmin lajia kasvaa myös Britteinsaarilla Skotlantia myöten, Etelä-Norjassa sekä Keski- ja Pohjois-Ruotsissa ja -Suomessa. Levinneisyysalue jatkuu Venäjän puolella Etelä-Siperiaan ja Keski-Aasiaan. Ketotyräruohoa kasvaa myös paikoin Kaukasuksen alueella, Iranissa, Lähi-idässä, Turkissa ja Pohjois-Afrikassa. Pohjois- ja Etelä-Amerikassa se on harvinainen tulokaslaji.
Suomessa ketotyräruoho on vakinaistunut uustulokas. Sitä tavataan paikoitellen Etelä-Suomessa sekä pohjoisempana Pohjanlahden satamakaupungeissa. Pohjoisimmat havainnot ovat Käsivarren Lapista.
Elinympäristö.
Ketotyräruoho kasvaa kuivilla hiekkakentillä, hiekkaisilla mäenrinteillä, nummilla, joutomailla, hiekkakuopissa ja tien- ja radanvarsilla. 
Käyttö.
Nimensä mukaisesti tyräruohoa on aikaisemmin käytetty lääkkeenä tyrää vastaan.
Orange (elokuva)

Orange () on vuonna 2010 ilmestynyt, Bhaskarin käsikirjoittama ja ohjaama telugunkielinen elokuva, jonka pääosia esittävät Ram Charan, Genelia D’Souza ja Shazahn Padamsee. Elokuvan on tuottanut Nagendra Babu.
Juoni.
Ram (Ram Charan) on nuori graffititaiteilija, joka ei usko ikuiseen rakkauteen. Eräänä päivänä Ram ja hänen koulukaverinsa Jaanu (Genelia D’Souza) rakastuvat toisiinsa ensisilmäyksellä, mutta Jaanu haluaa Ramin lupaavan rakastaa häntä ikuisesti. Tästä seuraa ideologioiden kamppailu, jota loput elokuvasta käsittelee.
Musiikki.
Elokuvan musiikin on säveltänyt Harris Jayaraj. Soundtrack julkaistiin 26. lokakuuta 2010.
Oulunkylän kirkko

Oulunkylän kirkko on Helsingin Oulunkylässä sijaitseva Oulunkylän seurakunnan pääkirkko. Arkkitehti Heikki Castrénin suunnittelema monitoimikirkko valmistui 1972. Kirkon julkisivut ovat ruskeaa tiiltä.
Vuodesta 1919 aina uuden kirkon valmistumiseen saakka oulunkyläläisiä palveli pieni, alun perin rukoushuoneeksi rakennettu Oulunkylän vanha kirkko. Uuden kirkon myötä seurakunnan toimitilat monipuolistuivat, kirkkosalin lisäksi on muun muassa seurakuntasali keittiötiloineen ja musiikkihuone. Kiinteistössä on myös kirkkoherranvirasto.
Kirkon alttariseinällä on Pro Finlandia -kunniamerkillä palkitun kuvanveistäjän Raimo Heinon puuveistos nimeltään "Minä se olen". Veistos kuvaa Jeesuksen vangitsemista Getsemanessa. Kirkossa on konserttiflyygelin ja cembalon lisäksi 32-äänikertaiset Kangasalan urkutehtaan valmistamat urut.
Purkusuunnitelma.
Vuonna 2022 kirkon täyttäessä 50 vuotta sen todettiin olevan elinkaarensa lopussa. Kuntokartoituksen mukaan kirkko vaatisi laajan peruskorjauksen tai se olisi korvattava uudisrakennuksella. Oulunkylän seurakuntaneuvosto päätti, että kirkosta luovutaan vuoden 2025 loppuun mennessä, jolloin Helsingin kaupungin kanssa tehty tontin vuokrasopimus päättyy. Sen jälkeen seudun jumalanpalvelukset pidetään Oulunkylän puukirkossa, vaikka sinne mahtuu vain satakunta ihmistä, eikä siellä voi järjestää suuria yhteislaulutilaisuuksia, isoja konsertteja eikä yhteisöruokailuja.
Purkaminen ainakin lykkääntyy, sillä Museovirasto on kielteisellä kannalla. Helsingin kaupunkiympäristön ympäristö- ja lupajaosto palautti purkuluvan uudelleen valmisteluun, ja korjaamisedellytyksiä pitää tutkia edelleen.
Kirkossa pidetään myös ulkopuolisten järjestämää toimintaa. Kirkkosalissa järjestään konsertteja, ja se on vieressä sijaitsevan koulun juhlapaikka ja tiloissa pidetään alakoululaisten iltapäiväkerhoa.
Summer Sound Festival

Summer Sound Festival on Helsingissä järjestettävä elektronisen musiikin tapahtuma. Tapahtuman järjestäjänä on kesäkuussa 2012 perustettu Summer Sound Festival Oy -yritys, jonka toimitusjohtajina ovat toimineet Heikki Liimatainen ja Alex Kunnari.
Ensimmäinen Summer Sound Festival järjestettiin Helsingin Suvilahdessa kesällä 2011 ja tapahtuma oli yksipäiväinen.
Esiintyjät.
Vuoden 2011 esiintyjinä olivat: Chicane, Above &amp; Beyond, Roger Sanchez, Robbie Rivera, Kaskade ja Judge Jules.
Vuonna 2012 Summer Sound Festival oli Pohjoisen Euroopan suurin elektronisen musiikin tapahtuma, joka pidettiin Helsingin messukeskuksessa kolmipäiväisenä. Tapahtuma oli loppuunmyyty jokaisena päivänä. Vuoden 2012 esiintyjiä olivat Armin van Buuren, Tiësto, Avicii, Hardwell, Alex Kunnari, Heikki L, Hed Kandi presents Ibiza 2012, Fedde le Grand, Dash Berlin, Markus Schulz, W&amp;W, MYNC, Maison &amp; Dragen, Dallas Superstars, Andy Moor, K-System, Richard Durand, DJ Orion, Something Good, Jay Mellin, DJ Dosse, Gareth Emery, Tom Fall, Axwell, Funkagenda, Chris Lake, Todd Terry, Mr A &amp; Orkidea, Lange, DJ Sampl ja Sergei Shkuroff. Huippuartisti ATB perui tulonsa vain viikkoja ennen konserttia. Juontajana toimi Axl Smith.
Summer Sound Festival 2013 pidettiin vuoden 2012 tavoin Helsingin messukeskuksessa. Tapahtuma on kolmipäiväinen. Esiintyjiä olivat Otto Knows, Tiësto, Hardwell, Basto, Knife Party, Nicky Romero, Gareth Emery, Axwell, Markus Schulz, W&amp;W, Above &amp; Beyond, Steve Angello, Sander van Doorn, Faithless, Bingo Players, Orkidea, K-System, DJ Orion, Dosse, Something Good , Heikki L, Heavyweight DJs, DJ Spinny, Alex Kunnari ja Tom Fall. Bingo Players perui esiintymisensä vain pari päivää ennen tapahtumaa sairastapauksen vuoksi.
Vuoden 2014 artisteja olivat muun muassa DVBBS, Laidback Luke, Blasterjaxx, Noisecontrollers, Wildstylez, Paul Van Dyk.
Vuonna 2015 esiintyjinä olivat muun muassa Alesso, Showtek, Oliver Heldens, Armand van Helden, Klingande, Kryder, BT, Mark Knight sekä Ummet Ozcan
Vuonna 2020 tapahtuma siirrettiin koronapandemian vuoksi syksylle Kaapelitehtaalle. Esiintyjinä olivat muuna muassa Ferry Forsten, Giuseppe Ottaviani, Craig Connelly, Ben Gold, Jordan Suckley ja Menno de Jong.
Convulse

Convulse on nokialainen death metal -yhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1990–1994. Maaliskuussa 2012 yhtye ilmoitti tekevänsä alustavasti kaksi keikkaa käsittävän comebackin. Paluun jälkeen Convulse on julkaissut yhden EP:n ja kaksi albumia kotimaisen Svart Recordsin kautta sekä yhden albumin amerikkalaisen Transcending Recordsin kautta. Lisäksi Convulse on tehnyt vuoden 2012 jälkeen kymmeniä keikkoja pääasiassa ulkomailla.
Bente Nordby

Bente Nordby (s. 23. heinäkuuta 1974 Gjøvik) on norjalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Ura.
Nordby pelasi ensimmäisen aikuisten maaottelunsa Yhdysvaltoja vastaan 17 vuoden iässä, jota ennen hän oli ollut alle 16-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän oli samana vuonna Norjan joukkueen mukana MM-kisoissa 1991, joissa maa voitti hopeaa. Kahta vuotta myöhemmin Nordby voitti EM-kisojen kultaa ja sai Norjan liigamestaruuden seurassaan FK Athene Mossissa. 
Nordby oli Norjan joukkueessa, joka voitti Algarve Cupin 1994. Seuraavana vuonna hän nousi maajoukkueen ykkösmaalivahdiksi ja pelasi joukkueen voittamissa MM-kisoissa. Nordby voitti pronssia olympialaisissa 1996 Atlantassa. 
Nordby edusti seuratasolla SK Sprint-Jeløyta vuoteen 1996 asti, kunnes siirtyi Athene Mossiin, jonka kanssa oli voittanut Norjan-mestaruuden. Hän voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa ja meni myöhemmin pelaamaan Yhdysvaltoihin. Nordby edusti maassa Carolina Couragea ja San Diego Spiritsiä ennen kuin palasi takaisin kotimaahansa. Vuonna 2002 hän voitti Norjan-mestaruuden Kolbotn IL:ssä ja 2005 Asker FK:n riveissä. 
Vuoden 2002 lopussa Nordby ehti jo lopettaa uransa maajoukkueessa, mutta pyörsi päätöksensä ja jatkoi seuraavalla kaudella. Hänen viimeinen arvokisamitalinsa joukkueessa oli EM-hopea 2005. Nordby siirtyi ruotsalaiseen Djurgården/Älvsjöön 2006, ja hänet palkittiin seurassa Ruotsin liigan parhaaksi maalivahdiksi seuraavalla kaudella. Hän kuitenkin meni kahden pelatun kauden jälkeen Ranskaan Olympique Lyonnaisiin puolentoista vuoden sopimuksella. Seurassa Nordby voitti Ranskan-mestaruuden 2008 ja 2009 sekä oli kyseisillä kausilla UEFA Cupissa välierissä saakka. 
Nordby pelasi viimeisen maaottelunsa 2007 ja lopetti seurajoukkueuransa 2009. Häntä pidetään yhtenä Norjan historian parhaista naismaalivahdeista ja hän sai uransa aikana useita eri ehdokkuuksia ja palkintoja. Nordby pelasi aikuisten maajoukkueessa yhteensä 172 ottelua. 
Yksityiselämä.
Nordby syntyi Gjøvikin kunnassa, mutta kasvoi pienemmässä Raufossissa etelämpänä, lähellä vanhempiaan, veljeään ja siskoaan. Hän innostui nuorella iällä urheilusta, eritoten jalkapallosta ja pelasi perheensä sekä kavereidensa kanssa. Paikallista joukkuetta ei kuitenkaan ollut. Nordby ilmoittautui Raufoss/Vindin joukkueeseen 1980 ja osoitti maalivahdin lahjoja. 
Nordby on lesbo ja asuu Lyonissa tanskalaisen jalkapalloilija Dorte Dalum Jensenin kanssa. Hän julkisti seksuaalisen suuntautumisensa 2005.
Indonesianmänty

Indonesianmänty ("Pinus merkusii") on mäntyjen ("Pinus") sukuun kuuluva ainavihanta havupuulaji. Se kasvaa luontaisena vuoristoisilla alueilla Kaakkois-Aasiassa. Sitä esiintyy kaikista männyistä eteläisimpänä päiväntasaajan eteläpuolella Indonesian Sumatralla, ainoana eteläisen pallonpuoliskon kotoperäisenä mäntykasvina.
Kuvaus.
Indonesianmänty on suurehko puu kasvaen yleensä 30–50 metriä korkeaksi, joissain tapauksissa jopa noin 70-metriseksi. Runko on yleensä suora, ja oksat ylöspäin kaartuvia. Latvuksen muoto on nuorena kartiomainen, vanhemmiten pyöreä. Kaarna on usein paksua ja syvän uurteista tai kilpimäistä puun alaosassa, ohuempaa ja hilseilevää yläosissa ja nuoremmissa oksissa. Lehdet ovat neulasmaisia ja kaksittain. Ne ovat 15–25 senttimetriä pitkiä. Kävyt ovat yleensä 4,5–9 senttimetriä pitkiä, ja yksittäin tai kaksittain oksissa. Kävyt kypsyvät seuraavan vuoden syksynä pölytyksestä. Siemenet ovat siivekkäitä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Indonesianmänty esiintyy luonnonvaraisena laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa Vietnamissa, Laosissa, Kambodžassa, Filippiineillä, Malesiassa ja Indonesiassa. Laji menestyy parhaiten valoisilla paikoilla ja hiekkaisilla maaperillä, se kestää hyvin kuivuutta ja kuumuutta.
Käyttö.
Puuainesta käytetään rakentamiseen, veneisiin, huonekaluihin, sähköpylväisiin, tulitikkuihin ja paperinvalmistukseen. Puun pihkaa käytetään maaleihin, hajusteisiin ja lääkeaineisiin.
Puuta on istutettu paitsi sahapuuksi, myös eroosion ehkäisyyn.
Jean Françaix

Jean René Désiré Françaix [frãse] (23. toukokuuta 1912 Le Mans — 25. syyskuuta 1997 Pariisi) oli ranskalainen taidemusiikin säveltäjä ja pianisti. Hänen sävellystyyliään voidaan luonnehtia uusklassiseksi; hän suosi selväpiirteisiä melodialinjoja ja hienostunutta harmoniikkaa, ja hänen esikuviaan olivat muiden muassa W. A. Mozart ja Maurice Ravel.
Jean Françaix syntyi muusikkoperheeseen: hänen isänsä oli musiikkitieteilijä ja säveltäjä ja äitinsä laulunopettaja. Françaix aloitti säveltämisen jo 6-vuotiaana ja opiskeli sävellystä yksityisesti Nadia Boulanger'n johdolla. Hän voitti 18-vuotiaana Pariisin konservatoriossa pianonsoiton ensimmäinen palkinnon. Françaix'n ensimmäinen menestysteos oli "Concertino" pianolle ja orkesterille, jonka hän sävelsi 20-vuotiaana ja jonka kantaesityksessä hän soitti piano-osuuden.
Françaix'n tuotanto on varsin laaja, yli 200 teosta. Hän sävelsi muun muassa 17 konserttoa, sinfonian ja lukuisia muita orkesteriteoksia, 5 oopperaa, 16 balettia, soolosoitin- ja kamarimusiikkiteoksia, lauluja sekä musiikkia kymmeneen Sacha Guitryn elokuvaan.
Françaix vieraili Jyväskylän Kesässä vuonna 1985.
Koskela (Tyrnävä)

Koskela eli Koskelankylä on Tyrnävän kunnassa entisen Temmeksen kunnan alueella, lähellä Limingan kunnanrajaa Temmesjoen varrella sijaitseva kylä. Kylä sijaitsee Kestilään johtavan seututien 822 varrella noin kuusi kilometriä Temmeksen taajamasta. Aikaisemmin osa kylän alueesta on kuulunut Limingan kuntaan.
Koskelankylällä toimii ympäri vuoden auki oleva Hällin kotieläinpiha.
Vuonna 1767 valmistuneen Temmeksen kirkon rakentaja Antti Kallenpoika Louet oli kotoisin Koskelankylältä.
Historiaa.
Kylässä on aikoinaan ollut ainoastaan kolme manttalitaloa: Eloniemi, Koskela ja Louet, jotka kaikki kuuluivat silloiseen Temmeksen kuntaan. 1950-luvulla asuntoja kylällä oli 35 kappaletta, joista 22 oli liminkalaisten. Liminkalaisten talojen maiden keskimääräinen suuruus oli 4,5 hehtaaria.
Kylällä on aikoinaan toiminut Limingan osuuskaupan myymälä, joka avattiin vuonna 1949. Myymälässä oli myös puhelin, joka oli kylän ainoa siihen aikaan. Sähkövalot kylään saatiin vuonna 1953, mutta kaikki kyläläiset eivät niitä heti huolineet, kalleuden vuoksi.
Kylällä on toiminut kansakoulu, joka toimi aluksi Pilton talossa. Vuodesta 1930 lähtien se toimi omassa koulurakennuksessa.
VRLeaks

VRLeaks oli suomalainen vuotosivusto, joka julkaisi Suomen valtion monopoliyhtiö VR-Yhtymä Oy:n sisältä vuodettujen dokumenttien lisäksi myös täysin julkisia asiakirjoja, joita VRLeaks sai haltuunsa esimerkiksi Valtioneuvoston kansliasta, liikenne- ja viestintäministeriöstä ja Liikenteen turvallisuusvirasto Trafista. VRLeaks ei myöskään julkaissut liikesalaisuuksia tai henkilökohtaisuuksia. VRLeaksin artikkeleiden kommentointi oli vapaata kelle tahansa lukijalle.
Sivuston oli perustanut suomalainen yksityishenkilö joulukuussa 2011. Sivusto sai suuren mediajulkisuuden Iltalehden julkaistessa 31.12.2011 paloja VRLeaksin alun perin julkistamasta VR:n toimivaa johtoa koskevasta kannustinjärjestelmäsopimuksesta.
VRLeaksin toiminta päättyi 3.2.2020.
The Renegades (1965 ensimmäinen albumi)

The Renegades, myös The Renegades 1 on brittiläisen The Renegades -yhtyeen toinen studioalbumi vuodelta 1965. Samana vuonna yhtyeeltä julkaistiin sen kolmas albumi edelleen pelkästään nimellä "The Renegades", joka tunnetaan myös nimellä "The Renegades 2".
Albumin materiaali on sekä omia sävellyksiä että cover-versioita. Tunnetuimmat omat kappaleet ovat ”My Heart Must Do The Crying” ja ”Matelot”.
Danny teki ”My Heart..” -kappaleen suomeksi nimellä ”Salattu suru” Renegadesin säestämänä. Agents käytti tätä sanoitusta versiollaan. Topi Sorsakoski teki ”Matelot”-kappaleen suomeksi nimellä ”Yksinäinen merimies”.
Fazer-Finnlevy julkaisi 1990 CD:n, jolla ovat yhtyeen albumit ”Cadillac” ja ensimmäinen ”The Renegades” -albumi.
"Casting My Spell" laulusta ovat versioita tehneet mm. Marci Lee &amp; Johnny Otis, Talismen jonka versiolla on Jimmy Pagen varhainen sessiotyö, sekä Roy Orbison. "Will You Love Me Tomorrow" on Shirellesin hittikappale. "Tallahassee Lassie" on alun perin Freddy Cannonin esittämä kappale. "Unchain My Heart" on Ray Charlesin ohjelmistosta.
Big Bill Broonzy levytti ensimmäisenä itse "White, Brown and Black"-kappaleen. "I am Hog for You" - kappaleesta ovat versioita tehneet mm. Kinks ja The Coasters.
Kappaleluettelo.
Sävellykset ja sanoitukset Kim Brown, Denys Gibson, Stuart Graham Johnson, Ian Mallet ellei mainittu
Huang Ruo

Huang Ruo (s. 1976 Hainan) on kiinalaissyntyinen yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän on opiskellut Oberlinin musiikkikonservatoriossa ja Juilliard-koulussa, ja hänen opettajiensa joukossa ovat olleet Samuel Adler ja Randolph Coleman. Huang on voittanut useita palkintoja eri maissa. Hänen teoksiaan on esitetty Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa; hänen musiikkinsa esittäjiin on lukeutunut esimerkiksi Philadelphian orkesteri.
Huang on sävellystyönsä ohella muun muassa toiminut International Contemporary Ensemblen taiteellisena johtajana sekä kapellimestarina ja toimittanut kirjan "Selection of Classic Chinese Folk Songs".
Mareografi

Mareografi on meriveden korkeuden mittausasema. Mareografissa on vaimennusputkella mereen yhdistetty mittauskaivo, jossa kelluke osoittaa meriveden korkeuden. Syvällä pinnan alla sijaitseva vaimennusputki poistaa aallokon vaikutuksen, mutta välittää meriveden pinnan vaihtelun mittauskaivoon.
Kellukkeen liike rekisteröidään automaattisella laitteistolla. Aiemmin mareografit olivat mekaanisia ja piirsivät korkeuskäyrän paperirullalle. Nykyään käytetään digitaalisia mittalaitteita, jotka voivat välittää korkeustiedon reaaliaikaisesti.
Suomen mareografit.
Suomen rannikolla toimii neljätoista mareografia eri paikkakunnilla Kemistä Haminaan. Ensimmäisenä toimintansa aloitti Hangon mareografi vuonna 1887. Toiseksi vanhin on Helsingin Kaivopuiston rannan mareografi, jossa mittaustoiminta alkoi vuonna 1904. Uusin mareografi Porvoossa aloitti toimintansa vuonna 2014.
Suomen mareografeja ylläpiti aluksi Suomen Tiedeseuran Meteorologinen Keskuslaitos, vuodesta 1918 alkaen Merentutkimuslaitos ja vuodesta 2009 alkaen Ilmatieteen laitos.
Jo ennen mareografilaitteita on merenpinnan korkeutta mitattu asteikkohavainnoin, Hangossa 1850-luvulta ja Helsingissä vuodesta 1841.
Frank Ocean

Frank Ocean (s. Christopher Edwin Breaux, 28. lokakuuta 1987 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja tuottaja. 
Ocean aloitti uransa haamukirjoittajana kirjoittaen materiaalia useille artisteille kuten Justin Bieber, Beyoncé, John Legend ja Brandy. Hän liittyi osaksi Los Angelesissa toiminutta Odd Future -kollektiivia vuonna 2010. Hän julkaisi tänä aikana itsenäisesti mixtapen "Nostalgia, Ultra". 
Oceanin ensimmäinen studioalbumi, "Channel Orange" (2012), julkaistiin Def Jam Recordingsin kautta. Albumi sai laajaa kiitosta kriitikoilta ja voitti muun muassa Grammy-palkinnon parhaasta urbaanin nykymusiikin albumista. Neljän vuoden tauon jälkeen Ocean julkaisi visuaalisen albumin "Endless" (2016) täyttääkseen levytyssopimuksensa Def Jamin kanssa. Hän julkasi itsenäisesti toisen studioalbuminsa "Blonde" (2016) seuraavana päivänä. Tämän jälkeen Ocean on julkaissut yksittäisiä singlejä, kuten "Chanel" (2017), "Dear April" ja "Cayendo" (2019). Hän on myös perustanut oman muotimerkkinsä, Homer sekä pyörittänyt Apple Music palvelun tuottamia "Blonded Radio" ja "Homer Radio" radio-ohjelmia.
Kummatkin hänen studioalbumistaan ​​on listattu "Rolling Stonen" päivitettyyn "500 Greatest Albums of All Times" -listalle ja Time-lehti nimesi Oceanin yhdeksi maailman vaikutusvaltaisimmista ihmisistä vuonna 2013.
Varhainen elämä.
Frank Ocean, syntymänimeltään Christopher Breaux, syntyi Long Beachissä, mutta muutti perheineen New Orleansiin, Louisianaan ollessaan noin viisivuotias. Teini-ikäisenä Ocean oli mukana naapuruston kuoroissa ja muun muassa pesi autoja, ajoi nurmikoita ja ulkoilutti koiria saadakseen rahaa studioaikaan. Vuonna 2005 Ocean pääsi opiskelemaan University of New Orleansiin.
Varhainen ura.
Vuonna 2005 Hurrikaani Katriina iski New Orleansiin, ja tulvavesi teki tuhojaan Oceanin nauhoitusstudiossa. Tämän seurauksena Ocean päätti muuttaa kuudeksi viikoksi Los Angelesiin pystyäkseen jatkamaan uraansa. Hän onnistui kuitenkin saamaan hyvin näkyvyyttä Los Angelesin musiikkikuvioissa, joten päätti jäädä Los Angelesiin. Ocean äänitti joitakin demoja ystävänsä studiossa Los Angelesissa ja myi niitä kaupungilla. Myöhemmin Ocean sai lauluntekosopimuksen ja pääsi tekemään kappaleita muun muassa Justin Bieberille, John Legendille ja Brandylle.
Vuonna 2009 Ocean liittyi losangelesiläiseen Odd Future -hip hop-kollektiiviin ja ystävystyi sen johtajan Tyler, the Creatorin kanssa. Saman vuoden loppupuolella Ocean tapasi tuottaja Tricky Stewartin, joka auttoi häntä saamaan sopimuksen Def Jam Recordingsin kanssa.
Yksityiselämä.
Heinäkuussa 2012 Ocean julkaisi Tumblr-blogissaan avoimen kirjeen jossa kertoi olevansa seksuaaliselta orientaatioltaan biseksuaali.