tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lucas Moura

Lucas Rodrigues Moura da Silva eli Lucas tai Lucas Moura (s. 13. elokuuta 1992 São Paulo, São Paulo, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Campeonato Brasileiro Série A:ssa pelaavaa São Pauloa.
Maajoukkueura.
Lucas pelasi yhdeksän ottelua Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän oli mukana, kun Brasilia voitti ikäluokan Etelä-Amerikan mestaruuden, ja teki finaalissa hattutempun Brasilian voittaessa Uruguayn 6-0. Hän pelasi neljä ottelua Brasilian saavuttaessa olympiahopeaa Lontoossa 2012. Loppuottelussa Meksikoa vastaan hän pelasi viisi minuuttia.
Lucas teki debyyttinsä Brasilian A-maajoukkueessa 27. maaliskuuta 2011 ystävyysottelussa Skotlantia vastaan. Saman vuoden Copa Américassa hän pelasi Brasilian kaikissa neljässä ottelussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Argentiinaa vastaan saman vuoden syyskuussa. Hän pelasi kahdessa ottelussa Brasilian voittaessa Maanosaliittojen cupin 2013, ja yhdessä ottelussa vuoden 2016 Copa América Centenariossa. Kaikkiaan hän on pelannut 37 A-maaottelussa, tosin vain kahdeksan kertaa avauskokoonpanossa. Viimeksi hän on pelannut maaottelun syyskuussa 2024.
Seurajoukkueura.
São Paulo FC.
Lucas liittyi São Paulo FC:hen vuonna 2005. Hän teki debyyttinsä seuran edustusjoukkueessa 2010. Hän pelasi kaikkiaan 74 Serie A:n ottelua, joissa teki 19 maalia. Copa Sudamericanassa hän teki 12 ottelussa kolme maalia, ja voitti mestaruuden 2012.
Paris Saint-Germain.
Kesällä 2012 sekä Manchester Unitedin että Internazionalen raportoitiin olevan kiinnostunut Lucasista. 8. elokuuta 2012 Paris Saint-Germain voitti taistelun ja ilmoitti että Lucas olisi siirtymässä joukkueeseen tammikuussa 2013. Hän pelasi Paris Saint-Germainissa numerolla 7.
Lucas voitti PSG:ssä Ranskan-mestaruuden 2013−2016 ja 2018, Ranskan cupin 2015−2017, liigacupin 2014−2018 ja supercupin 2013−2017. Pelaamissaan 153 Ligue 1:n ottelussa hän teki 34 maalia ja antoi 33 maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän teki 38 ottelussa kolme maalia.
Tottenham Hotspur.
Lucas siirtyi Englannin Valioliigan Tottenhamiin 28,4 miljoonalla punnalla tammikuussa 2018. Hän pelasi Mestarien liigassa kaudella 2018−2019 yhtä vaille kaikissa otteluissa ja teki viisi maalia. Tappiollisessa loppuottelussa Liverpoolia vastaan hän pelasi 24 minuuttia. Hän pelasi Tottenhamissa kaikkiaan 152 valioliigaottelua, joissa hän teki 20 maalia ja antoi 16 maalisyöttöä. Mestarien liigan 22 ottelussa hän viimeisteli kuusi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki neljä maalia. Konferenssiliigan neljässä ottelussa hän teki yhden maalin.
Paluu São Pauloon.
Elokuussa 2023 Lucas siirtyi takaisin São Pauloon loppukauden kattavalla sopimuksella. Kuukautta myöhemmin hän voitti seuran riveissä Brasilian cupin. 
Joulukuussa 2023 Lucas allekirjoitti São Paulon kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen.
USS Groton (SSN-694)

USS Groton (runkonumero SSN-694) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1973. Se laskettiin vesille 9. lokakuuta 1976 ja liitettiin laivastoon 8. heinäkuuta 1978.
Palvelus.
Alus poistettiin käytöstä 7. marraskuuta 1997.
USS Birmingham (SSN-695)

USS Birmingham (runkonumero SSN-695) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 26. huhtikuuta 1975. Se laskettiin vesille 29. lokakuuta 1977 ja otettiin palvelukseen 16. joulukuuta 1978.
Palvelus.
Alus poistettiin käytöstä 22. joulukuuta 1997 ja poistettiin laivaston alusluettelosta vielä samana päivänä.
Henri Tauzin

Henri Alexis Tauzin (17. huhtikuuta 1879 Pariisi – 11. lokakuuta 1918 Lyon) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili 400 ja 200 metrin aitajuoksuissa. Hän edusti seuratasolla pariisilaista Racing Club de Francea.
Tauzin osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1900, jolloin hän juoksi sekä 200 että 400 metrin aidat. Hän putosi 200 metrin aidoissa ensimmäisellä kierroksella oltuaan eränsä neljäs, mutta voitti 400 metrin aidoissa hopeaa hävittyään viidellä jaardilla kilpailun uudella olympiaennätyksellä 57,6 voittaneelle Yhdysvaltain Walter Tewksburylle. Tauzin juoksi 400 metrin aitojen alkuerissä ajan 1.00,2, joka oli olympiaennätys siihen saakka, kunnes Tewksbury voitti loppukilpailun ajalla 57,6.
Tauzinin ennätys 400 metrin aitajuoksussa oli 58,3 sekuntia, jonka hän juoksi vuonna 1900.
Lähteet.
Frans Hiivanainen

Frans Teofil Hiivanainen (15. elokuuta 1884 Vaasa – 10. helmikuuta 1944) oli suomalainen kuvataiteilija. Hiivanainen oli ensimmäisiä suomenkielisen Etelä-Pohjanmaan maalaustaiteen edustajia. Hän oli vaasalaisen työmiehen poika, jonka vanhemmat olivat lähtöisin Ilmajoelta ja Isostakyröstä. Ensimmäisen näyttelynsä hän järjesti Helsingissä, vaikka työskentelikin suurimman osan ajastaan Vaasassa. Hiivanaisen varhaistuotannon teokset ovat lämpimiä sävyltään mutta niissä on tumma väriasteikko. Piirustuksen ja sommittelun varmuus olivat hänen vahvoja puoliaan. Hiivanaisen varhaistuotanto onkin yhteydessä 1800-luvun naturalismiin.
Hiivanainen opiskeli 1900-luvun alkuvuosina Taideteollisuuskoulussa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Sen jälkeen hän kuvitti pilalehti Tuulispäätä ja toimitti myöhemmin vaasalaista pilalehti Kulkuria. Pariisin matkallaan 1912 hän sai vaikutteita impressionismista, jolloin hänen otteensa vapautui ja väriasteikko muuttui vaaleaksi ja jopa hehkuvaksi. 
Hiivanaisen merkittävimpiä töitä ovat muun muassa Vaasan tyttökoulun satuaiheiset kuvat sekä Nurmon kirkon raamatulliset maalaukset. Hän toimi väliaikaisena piirustuksen opettajana Vaasan lyseossa sekä sen lisäksi Vaasan Taideyhdistyksen opettajana.
EML Kalev

EML Kalev oli Viron laivaston Kalev-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1934 Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin toukokuussa 1935. Alus laskettiin vesille 7. heinäkuuta 1936 ja valmistui 12. maaliskuuta 1937.
Palvelus.
Neuvostoliitto valtasi 13. elokuuta 1940 sukellusveneen miehittäessään Viron. Alus liitettiin 18. syyskuuta Neuvostoliiton Itämeren laivastoon. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon kesäkuussa 1941 alus oli Liepājassa päällikkönään kapteeniluutnantti B. A. Nyrov. Alus lähti 22. kesäkuuta Liepājasta Ventspilsin, Ust-Dvinskin, Kuivastun, Paldiskin ja Tallinnan kautta Kronstadtiin, missä se siirrettiin 25. heinäkuuta huollettavaksi telakalle. Alus vapautui 31. heinäkuuta telakalta ja lähti 2. elokuuta Tallinnaan, jonne se saapui seuraavana päivänä.
Alus lähti 8. elokuuta Tallinnasta ensimmäiselle sotaretkelleen Ventspilsin koillispuolelle Ovisiniemen Uzavan majakan väliselle alueelle, jonne se saapui illalla 11. elokuuta. Seuraavana päivänä aluksen päällikkö päätti laskea miinoitteen Särnäten niemen edustalle, jonne laskettiin 10 miinaa. Alukselta seurattiin saksalaisten miinanraivausta Ventspilsin edustalla ennen kuin aloitettiin paluumatka Tallinnaan, jonne saavuttiin 21. elokuuta.
Alus osallistui 28.-29. elokuuta Tallinnan evakuointiin, jolloin sen miehistö pelasti merestä kahdeksan henkilöä. Alus saapui 30. elokuuta Kronstadtiin, mistä se lähti 27. lokakuuta toiselle sotaretkelleen. Ilmeisesti alus saapui seuraavana päivänä Suursaaren edustalle, mistä se jatkoi matkaansa 30. elokuuta. Aluksen tehtävänä oli miinoittaa Tallinnan edusta ja kuljettaa tiedusteluryhmä Tallinnan itäpuolelle Ihasalun niemeen. Alus kuitenkin katosi Suursaaresta lähdettyään ja edes hylyn sijainnista ei ole tietoa.
Li Meisu

Li Meisu (s. 17. huhtikuuta 1959) on kiinalainen entinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kuulantyönnössä.
Li voitti kultaa Aasian kisoista 1982 tuloksellaan 17,77 metriä. Hän karsiutui seuraavana Helsingin MM-kisoissa, mutta oli Los Angelesin olympialaisissa 1984 viides. Li sai Aasian-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 1985 ja sijoittui samana vuonna neljänneksi sisäratojen MM-kilpailuissa. Hän oli seitsemäs MM-kisoissa 1987 silloisella ennätystuloksellaan 20,43.
Li voitti Soulin olympialaisissa 1988 pronssimitalin tuloksellaan 21,06. Hän oli työntänyt aiemmin samana vuonna edelleen voimassa olevan Aasian ennätyksen 21,76 metriä. Li on kyseisellä tuloksellaan kaikkien aikojen listan seitsemännellä tilalla. Hän ei päässyt enää finaaliin asti Atlantan olympialaisissa 1996, joissa hän sijoittui karsinnan neljänneksitoista. Li kuitenkin oli kuudes MM-kisoissa 1997 ja voitti vuonna 1998 kultaa sekä Aasian kisoista että Aasian-mestaruuskilpailuista.
Lähteet.
Henri Deloge

Henri Deloge (21. marraskuuta 1874 – 27. joulukuuta 1961) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa ja kestävyysjuoksussa. Hän edusti seuratasolla pariisilaista Racing Club de Francea.
Deloge osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1900, jolloin hän osallistui 800 metrille, 1 500 metrille ja 5 000 metrin joukkuekilpailuun. Hän sijoittui 800 metrillä neljänneksi voitettuaan aiemmin alkueränsä finaalin voittoaikaa lähes sekunnin paremmalla ajalla. Deloge voitti hopeaa 1 500 metriltä ajalla 4.06,6 hävittyään vain maailmanennätyksen juosseelle brittiläiselle Charles Bennettille ja 5 000 metrin joukkuekilpailusta, jossa Ranskan ainoa vastustaja oli Yhdistyneen kuningaskunnan ja Australian sekajoukkue.
Delogen ennätys 800 metrillä oli 1.59,0 ja 1 500 metrillä 4.06,6.
Piikkiankeriaat

Piikkiankeriaat (Notacanthidae) on piikkiankeriaskaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajit ovat syvänveden kaloja, joita tavataan kaikista valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat piikkiankeriaisiin kuuluvat fossiilit on ajoitetu myöhäiselle liitukaudelle. Nykyään heimoon kuuluu noin 10 lajia. Lajeja ovat muun muassa piikkiankerias ("Notacanthus chemnitzii"), isopiikkiankerias ("Notacanthus sexspinis"), nuija-ankerias ("Lipogenys gillii") ja atlantinpiikkiankerias ("Polyacanthonotus africanus"). Piikkiankeriaat kasvavat korkeintaan 40–50 cm pitkiksi ja koiraat ovat usein naaraita pienempiä. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkiä ja pyrstö on pitkä ja päätä kohden kapeneva. Peräevä on pitkä ja selkäevä koostuu erillistä piikeistä kaikilla muilla paitsi nuija-ankeriaalla. Lajien suomut ovat melko pienet ja väriltään ruskeat tai harmaat. Suu on pienehkä ja hampaita ei ole tai ne ovat pieniä. Piikkiankeriailla on liskoankeriaiden, naiskalojen, ankeriaiden ja tarponikalojen kaltainen toukkavaihe.
Levinneisyys ja elintavat.
Piikkiakeriaslajeja tavataan Atlantin, Intian valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne elävät syvissä vesissä tyypillisesti 125–3 570 metrin syvyydellä merenpinnasta. Kalojen ravinto koostuu pohjaeläimistä kuten monisukamadoista, pienistä äyriäisistä ja sammaleläimiä. Pikkiankeriaislajien kannasta naaraita on huomattavasti enemmän kuin koiraita.
Jean Chastanié

Jean Chastanié (24. heinäkuuta 1875 Lorient – 14. huhtikuuta 1948 Pariisi) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili este- ja kestävyysjuoksussa. Hän edusti seuratasolla pariisilaista Racing Club de Francea.
Chastanié osallistui olympialaisiin kerran, Pariisissa 1900. Hän sijoittui tuolloin 4 000 metrin esteissä neljänneksi hävittyään kahdeksalla jaardilla kolmanneksi tulleelle Sidney Robinsonille, voitti pronssia 2 500 metrin esteissä ja oli mukana maansa joukkueessa 5 000 metrin joukkuekilpailussa, jossa Ranska hävisi Yhdistyneen kuningaskunnan ja Australian sekajoukkueelle Chastanién tultua maaliin joukon viidentenä.
2099 Öpik

 
2099 Öpik on pikkuplaneetta, joka kuuluu Marsin radan leikkaaja-asteroideihin. Sen löysivät E. F. Helin ja E. M. Shoemaker vuonna 1977. Pikkuplaneetta sai nimensä tähtitieteilijä Ernst J. Öpikin mukaan. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin tunnuksella 1977 VB.
Asteroidi kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on .
Kolmetoista siirtokuntaa

Kolmetoista siirtokuntaa () oli joukko Englannin kuningaskunnan ja Ison-Britannian kuningaskunnan Pohjois-Amerikkaan siirtokunta-ajalla vuodesta 1607 (Virginia) vuoteen 1732 (Georgia) perustamia siirtokuntia, jotka julistautuivat itsenäisiksi vuonna 1776. Näitä tapahtumia, joissa Yhdysvallat sai alkunsa, kutsutaan Amerikan vallankumoukseksi.
Luettelo kolmestatoista siirtokunnasta.
Siirtokunnat ryhmiteltiin kolmeen alueeseen: Uuden-Englannin siirtokuntiin ("New England Colonies"), keskisiin siirtokuntiin ("Middle Colonies") ja eteläisiin siirtokuntiin ("Southern Colonies").
Percy Oliver

Percival "Percy" Cole Oliver (1. huhtikuuta 1919 – 9. heinäkuuta 2011) oli australialainen uimari, joka kilpaili selkäuinnissa. Hän osallistui vuoden 1936 kesäolympialaisiin.
Seitsemäntoista vuoden iässä hän osallistui vuoden 1936 Berliinin kesäolympialaisiin, jossa sijoittui seitsemänneksi miesten 100 metrin selkäuinnissa. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti kultaa Brittiläisen imperiumin kisoissa Sydneyssä vuonna 1938. Hän voitti myös pronssia Australian uintijoukkueessa 3 x 110 jaardin sekauinnissa. Lisäksi hän kilpaili 110 jaardin vapaauinnissa.
Hän kuoli heinäkuussa 2011 92 vuoden iässä.
2096 Väinö

2096 Väinö on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Yrjö Väisälä vuonna 1939. Pikkuplaneetta sai nimensä suomalaisen mytologian Väinämöisen mukaan, mutta nimi viittaa myös löytäjän veljeen Väinö Väisälään. Ennen nimeämistään asteroidi tunnettiin väliaikaisella tunnuksella 1939 UC.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
The Blind Boys of Alabama

The Blind Boys of Alabama on yhdysvaltalainen gospel-yhtye. Se perustettiin vuonna 1939 "Alabama Institute for the Negro Blind" -koulussa, joka oli tarkoitettu sokeille mustaihoisille lapsille Alabaman Talladegassa. Yli 70-vuotisen uransa aikana yhtye on voittanut muun muassa viisi Grammy-palkintoa ja valittu "the Gospel Music Hall of Fame" -listalle. Yhtye on tehnyt yhteistyötä muun muassa Curtis Mayfieldin, Ben Harperin, Eric Claptonin, Princen ja Tom Waitsin kanssa sekä esiintynyt useissa yhdysvaltalaisissa televisio-ohjelmissa ja kansainvälisillä konserttikiertueilla. 
Historia.
The Blind Boys of Alabama perustettiin sokeille mustaihoisille lapsille tarkoitetussa "the Alabama Institute for the Negro Blind" -koulussa Alabaman Talladegassa vuonna 1939. Perustamisen jälkeen yhtye esiintyi 40 vuoden ajan lähes yksinomaan mustalle gospel-yleisölle soittaen kirkoissa, konserttisaleissa ja jopa joillakin stadioneilla Yhdysvalloissa. Yhtyeen ensilevytys, hitiksikin noussut "I Can See Everybody's Mother But Mine", levytettiin Veejay-levymerkille vuonna 1948.
1960-luvulla yhtye tuki Martin Luther Kingin kansalaisoikeusliikettä. Yhtye koki uuden nousun suosioon vuonna 1983 hitillään "The Gospel at Colonus", jolla se alkoi tavoittaa myös laajempaa yleisöä. 1990-luvulla yhtye oli kahdesti ehdolla Grammy-palkinnon saajiksi ja esiintyi myös Valkoisessa talossa. Sittemmin se on saavuttanut viisi Grammy-palkintoa ja omien levytystensä lisäksi tehnyt yhteistyötä lukuisten yhdysvaltalaisten tunnettujen artistien kanssa.
BK Donetsk

BK Donetsk () on ukrainalainen koripalloseura Donetskista.
Historia.
Seura perustettiin vuonna 2006, koska Donetskin kaupungista puuttui ammattilaismainen koripallojoukkue. Donetsk aloitti kolmannelta sarjaportaalta, josta se nousi kahden kauden aikana superliigaan. Kaudella 2008–2009 seura pääsi EuroChallengen karsintoihin, joista se kuitenkin putosi. Kotimaassa Donetsk selviytyi heti ensimmäisellä pääsarjakaudellaan loppuotteluihin, jotka se hävisi lopulta Azovmaš Mariupolille. Ensimmäisen kerran seura voitti superliigan runkosarjan kaudella 2010–2011, jolloin Donetskin lopullinen sijoitus oli pudotuspelien toinen.
Vuosina 2010–2012 joukkueen päävalmentajana toimi serbialainen Saša Obradović.
Vuonna 2014 joukkueen kotipaikkana toiminut Družba-urheilutalo paloi.
Šillukit

Šillukit ovat nilosaharalaista šillukin kieltä puhuva kansa Etelä-Sudanissa. He asuvat Valkoisen-Niilin länsirannalla Malakalin kaupungin lähistöllä. 1980-luvulla šillukeja arvioitiin olevan noin 370 000 henkeä.
Šillukit ovat Afrikan pohjoisin niloottikansa. Kielellisesti he kuuluvat pohjoiseen luo-ryhmään. Lähin sukukieli on anuak.
Kansan elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Viljelyskasveihin kuuluvat pavut, maissi, hirssi, seesami ja tupakka. Kotieläiminä pidetään nautoja, lampaita ja vuohia. Niilillä harjoitetaan verkko- ja keihäskalastusta. Lisäksi metsästetään antilooppeja ja gaselleja ja aikaisemmin myös virtahepoja. Metsästys, karjan paimentaminen ja kalastus kuuluvat miesten tehtäviin. Naiset tekevät käsitöitä, työskentelevät kasvimailla ja valmistavat ruokaa.
Šillukit jakautuvat noin sataan patrilineaaliseen ja eksogamiseen klaaniin, jotka asuvat hajallaan 320 kilometrin pituisella alueella. Saman klaaniyhteisön jäsenten muodostamassa kylässä voi asua muutama tai jopa sata perhettä. Kylät sijaitsevat lähellä toisiaan Valkoisen-Niilin rannalla. Asumukset on rakennettu savesta ja kaisloista. Avioliiton yhteydessä sulhasen suku maksaa morsiamen perheelle myötäjäiset karjana ja vaimo siirtyy miehen kylään. Miehet menevät naimisiin 25-vuotiaina ja naiset yleensä teini-ikäisinä.
Kansalla on yhteinen kuningas "reth", jonka merkitys on lähinnä symbolinen ja uskonnollinen. Häntä pidetään etelästä 1500-luvulla saapuneen šillukien kulttuurisankarin ja ensimmäisen kuninkaan Njikangin ruumiillistumana. Sudanin itsenäistymisen jälkeen rethillä on ollut korkean oikeusviranomaisen asema. Hänen asuinpaikkansa on Kodok (entinen Fashoda).
Vain pieni osa šillukeista on muslimeja. Perinteisen uskonnon keskushahmo on maailman luonut hedelmällisyyden jumala Džuok, jonka välittäjänä toimii Njikang ja häntä edustava kuningas. Tärkeimpiä juhlia ovat sateen tulo ja ensimmäinen sadonkorjuu, jonka yhteydessä uhrataan uutispuuroa. Jokaisella klaanilla on Njikangin hengen asuttama pyhäkkö.
Kokuškinin silta

Kokuškinin silta () on yksi Gribojedovin kanavan ylittävistä silloista Pietarissa Venäjällä. Silta on 18,92 metriä pitkä ja 13,10 metriä leveä. Sen nimi tulee Vasili Kokuškin -nimisestä kauppiaasta, jonka liike oli aikoinaan sillan vieressä.
Paikalle valmistui ensimmäinen puinen silta vuonna 1790. Vuonna 1872 puinen silta uusittiin. Sillan rapistuttua rakennettiin toisen maailmansodan jälkeen kokonaan maatukia myöten uusi eli nykyinen silta, joka valmistui 1946. Sillassa on puupaalutuksen varaan perustetut maatuet ja kahdeksan teräksistä hitsattua I-kannattajaa. Päällirakenteen muodostaa teräsbetoninen laatta, ajoradan pinnoitteena on diabaasikiveys. Maatuet on verhoiltu graniitilla.
Marius Broening

Marius Broening (s. 24. lokakuuta 1983 Herrenberg, Saksan liittotasavalta) on saksalainen pikajuoksija ja EM-mitalisti.
Broening kuului Saksan pikaviestijoukkueeseen sen sijoituttua Helsingin MM-kilpailuissa 2005 seitsemänneksi ja Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 viidenneksi. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Broening voitti Saksan pikaviestijoukkueessa pronssia Ranskan ja Italian jälkeen ajalla 38,44.
Broeningin henkilökohtainen ennätys 100 metrin juoksussa on 2,5 m/s vastatuuleen Ulmissa 4. heinäkuuta 2009 juostu 10,24 sekuntia ja sisäradoilla 60 metrin juoksussa Sindelfingenissä 23. helmikuuta 2008 juostu 6,60 sekuntia.
Malakal

Malakal on kaupunki Etelä-Sudanissa. Se sijaitsee Valkoisen-Niilin rannalla lähellä Sobatjoen suuta ja Sudanin rajaa. Matkaa Etelä-Sudanin pääkaupungista Jubasta on noin 650 kilometriä maanteitse suoraan pohjoiseen.
Vuoden 2008 laskennassa kaupungissa oli vajaat 115 000 asukasta,
Kaupunki on Ylä-Niilin osavaltion ja Malakalin piirikunnan keskus. Suurin osa asukkaista on dinkoja, nuereja ja šillukeja. Malakalissa on satama, lentokenttä ja yliopisto. Sudanin sisällissodan aikana siellä oli Sudanin armeijan varuskunta. Marraskuussa 2006 kaupungissa käytiin verinen yhteenotto Sudanin armeijan ja Sudanin kansan vapautusarmeijan välillä.
4015 Wilson-Harrington

4015 Wilson-Harrington on Maan lähelle tuleva pikkuplaneetta, joka kuuluu Apollo-asteroideihin. Se tunnetaan myös komeettana 107P/Wilson-Harrington. Wilson-Harrington onkin yksi niistä poikkeustapauksista, jotka luokitellaan sekä komeetoiksi että pikkuplaneetoiksi. Muita ovat 2060 Chiron (95P/Chiron), 7968 Elst-Pizarro (133P/Elst-Pizarro), 60558 Echeclus (174P/Echeclus) ja 118401 LINEAR (176P/LINEAR). 
Wilson-Harringtonin löysivät alun perin komeettana A. G. Wilson ja R. G. Harrington 19. marraskuuta vuonna 1949. E. F. Helin löysi sen uudestaan Apollo-asteroidiksi luokiteltuna pikkuplaneettana 15. marraskuuta vuonna 1979, ja se sai pikkuplaneettojen tapaan väliaikaisen tunnuksen, mikä tässä tapauksessa oli 1979 VA. Myöhemmin kuitenkin havaittiin, että komeetta Wilson-Harrington ja pikkuplaneetta 1979 VA olivat sama taivaankappale. Se luokiteltiin sekä komeetaksi että pikkuplaneetaksi ja tunnettiin tästedes komeettojen tapaan löytäjiensä mukaan nimellä Wilson-Harrington. Sen läpimitta on noin 4 kilometriä, ja se pyörähtää akselinsa ympäri 6,1 tunnissa.
Itämainen kylmä halli

Itämainen kylmä halli oli Tampereella Itäisenkadulla, nykyisen Aleksis Kiven katu 26:n kohdalla, sijainnut avoseinäinen basaarin kaltainen kauppapaikka. Rakennuksen suunnitteli vuonna 1902 arkkitehti Georg Schreck. 
Kylmähallissa oli erikokoisia vuokrattavia myymälätiloja, jotka olivat lämmittämättömiä ja auki ympäri vuoden. Avoin sisäpiha oli tavarankuljetuksia varten ja kylmähallin kellarissa sijaitsi Baltic Company-tukkuliikkeen banaaninkypsentämö. Kylmähallissa toimi vuonna 1931 seuraavia liikkeitä: Toivo A. Honkosen (1898–1956) vuonna 1922 perustama vaatetus- ja lyhyttavaraliike, myöhempi Honkonen Oy jolla oli kaksi myymälää hallissa, vaate-Koiso, Lasi-Koiso, Waldén, Kilkki, Vesterinen, Aino Salo, Lindqvist, Haapalinna, Mimmi Lammi ja Hellsten. Kylmähalli oli toiminnassa vuoteen 1964 saakka.
Nykyisin hallin paikalla sijaitsee vuonna 1965 valmistunut , jonka suunnittelivat arkkitehdit Kaija ja Heikki Siren.
Schreckin talo

Schreckin talo on Georg Schreckin vuonna 1902 veljelleen, Tampereen kunnallispormestarille Karl Hjalmar Schreckille suunnittelema talo Huhtimäenkatu 5:ssä Jussinkylässä. Talo on tyyliltään jugendia, mihin viittaavat pihalle vievän portaalin yläreunan kukka-aiheet. Rakennuksessa on myös klassistisia koristeaiheita, muun muassa kattovyöhykkeen päädyn palmetit. 
Talo on suojeltu rakennustaiteellisin ja maisemallisin perustein.
Theobald

Theobald (n. 1090–1161) oli Canterburyn arkkipiispa.
Tausta.
Theobaldin perhe oli Thiervillen alueelta Ranskasta. Historioitsija Frank Barlowin mukaan hän saattoi olla seuraajansa Thomas Becketin kaukainen sukulainen, koska hän oli kotoisin samalta seudulta Normandiasta. Hänen veljestään Walterista tuli myös piispa. 1100-luvun alussa hänestä tuli benediktiinimunkki normandialaisessa Becin luostarissa, jossa hänet ylennettiin prioriksi vuonna 1127.
Arkkipiispuus.
Kuningas Tapani valitsi hänet arkkipiispaksi vuonna 1138 sivuuttaen samalla oman veljensä Winchesterin piispan Henryn, joka oli auttanut häntä valtaannousussa. Walesin kirkon itsenäisyyttä koskeneen kiistan paavi Eugenius III ratkaisi vuonna 1147 Canterburyn hyväksi toteamalla, että St David'sin piispa Bernardin tulee olla "henkilökohtaisesti tottelevainen" Theobaldille, mutta Walesin kirkollinen status määriteltäisiin kuulemisessa seuraavana vuonna. Bernardin kuoleman vuoksi Theobaldin onnistui kuitenkin nimittää yhteistyöhaluisempi piispa.
Johannes Salisburylaisen mukaan Theobald halusi Thomas Becketin seuraajakseen, mikä lienee ollut syynä siihen, että hän halusi tavata Becketin ja kuninkaan ennen kuolemaansa. Ilmeisesti hän uskoi Becketin pystyvän hallitsemaan kuningasta kirkon eduksi. Hän kuoli 18. huhtikuuta 1161.
Umar Kemiläinen

Umar Kemiläinen (ent. Veli-Matti Kemiläinen, s. 3. maaliskuuta 1982 Vantaa) on suomalainen entinen amatööri- ja ammattilaistason nyrkkeilijä.
14-vuotiaana uransa aloittanut Kemiläinen voitti Pekka Mäen valmentamana SM-pronssia vuonna 2000, SM-hopeaa vuonna 2005 ja SM-kultaa vuonna 2006. Hän myös otteli kerran maailmanmestaruuskisoissa ja kuului kolmen vuoden ajan Suomen maajoukkueeseen.
Ammattilaiseksi Kemiläinen siirtyi vuonna 2006. Hän kävi vajaassa vuodessa viisi ottelua voittaen niistä jokaisen. Vuoden 2007 ramadanin aikana hän sai ruokamyrkytyksen, joka päätti hänen uransa. Hän kuitenkin toimi jonkin aikaa nyrkkeilyvalmentajana Turkissa. Kemiläinen ei silti ole poissulkenut mahdollisuutta jatkaa uraansa. 
Kemiläisestä on tehty lukuisia haastatteluja ja dokumentteja, joista tunnetuin lienee Mohamed El Abouidin ohjaama "Vasen vartaloon" vuodelta 2007.
Kemiläinen kiinnostui islamista jo 8-vuotiaana, mutta kääntyi muslimiksi virallisesti 20-vuotiaana. Vuonna 2006 hän vaihtoi Veli-Matti -etunimensä Umariksi.
Shinji Takahira

Shinji Takahira (, s. 18. heinäkuuta 1984 Asahikawa) on japanilainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Takahira kuului Japanin pikaviestijoukkueeseen Pekingin kesäolympialaisissa 2008. Joukkue sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta nousi jälkikäteen hopealle kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia. Pekingin olympialaisten 200 metrillä Takahira karsiutui puolivälierissä. Ateenassa 2004 Takahira oli Japanin pikaviestijoukkueen mukana neljäs, ja 200 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Lontoossa 2012 hän karsiutui 200 metrin välierissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Japanin pikaviestijoukkueeseen. Lontoossa joukkueen sijoitus oli alun perin viides, mutta sijoitus parani yhdellä Tyson Gayn dopingkärystä johtuneen Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen.
Takahira karsiutui MM-kisojen 200 metrillä alkuerissä Helsingissä 2005, puolivälierissä sekä Osakassa 2007 että Berliinissä 2009 ja välierissä Daegussa 2011.
Vuoden 2006 Aasian kisoista Takahira saavutti pikaviestissä hopeaa ja 200 metrillä pronssia. Aasian-mestaruuskilpailuista Takahira saavutti Guangzousta 2009 pikaviestin kultaa ja 200 metrillä hopeaa ja Kōbesta 2011 pikaviestin kultaa. 
Takahiran henkilökohtainen ennätys 100 metrin juoksussa on Hiroshimassa 29. huhtikuuta 2009 juostu 10,20 sekuntia ja 200 metrin juoksussa Hiroshimassa 26. kesäkuuta 2009 juostu 20,22 sekuntia.
Seppo Löytty

Seppo Kalervo Löytty, (18. toukokuuta 1929 Urjala – 22. maaliskuuta 2020 Tampere) oli suomalainen pappi, teologian tohtori ja kirjailija. Hän on kirjoittanut kirjoja, jotka käsittelevät lähetystyön, kirkon, elämänkatsomuksen, sukututkimuksen ja hengellisiä teemoja. 
Koulutus.
Seppo Löytty valmistui ylioppilaaksi Tampereen klassillisesta lyseosta vuonna 1949, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa teologian kandidaatiksi 1953, lisensiaatiksi 1969 ja teologian tohtoriksi 1971. Löytty vihittiin papiksi Tampereella vuonna 1954. Löytty suoritti alemman pastoraalitutkinnon 1962 ja ylemmän 1971 . Hän suoritti opintoja Stellenboschin yliopistossa Etelä-Afrikassa vuonna 1956.
Ura.
Vuosina 1957–1967 Seppo Löytty toimi Suomen Lähetysseuran palveluksessa Lounais-Afrikassa. Hän toimi Engelan poikakodin johtajana, Elimin pappisseminaarin lehtorina, United Lutheran Theologians –seminaarin opettajana ja rehtorina. Vuosina 1961–1962 sekä 1970 Löytty toimi Tampereen hiippakunnan lähetyssihteerinä. Vuosina 1967–1970 Löytty oli Tampereen seurakuntien diakoniapastorina, vuosina 1970–1973 Ylöjärven kirkkoherrana ja vuosina 1974–1982 Mikkelin tuomiorovastina. Kansan Raamattuseuran julistustyöntekijänä Löytty oli vuosina 1982–1984 ja 1987–1988. Hän oli Makumiran teologisessa korkeakoulussa Tansaniassa opettajana sekä Suomen Lähetysseuran lähetyskasvatussihteerinä vuosina 1988–1992, jolloin siirtyi eläkkeelle. Lisäksi Löytty on toiminut luottamustehtävissä mm. Suomen ja Ambo-Kavangon kirkkojen sekä Luterilaisen maailmanliiton piirissä . 
Yksityiselämä.
Seppo Löytty syntyi Urjalassa Toivo Löyttyn ja Fanny Löyttyn, s. Rintala, perheeseen. Toivo Löytty työskenteli rautateillä, lopulta ylikonduktöörinä. Seppo avioitui vuonna 1953 lehtori Kirsti Helena Saarimäen kanssa. Perheeseen syntyi viisi poikaa: Jaakko 1955, Heikki 1957, Sakari 1959 , Mikko 1961 ja Olli 1966.
Marsin ikävä ja muita kertomuksia

Marsin ikävä ja muita kertomuksia on M. G. Soikkelin vuonna 2007 ilmestynyt tieteisnovellikokoelma. Teoksen julkaisi Turbator. Niminovellia lukuun ottamatta kaikki novellit on julkaistu aiemmin kotimaisissa "FinnZine" ja "Spin"-scifi-lehdissä.
Toni Lehtinen arvioi kokoelman "Turun Sanomissa". Hän käy läpi kaikki novellit ja viimeiseksi ennen julkaisemattoman niminovellin, jossa hän havaitsee kaikuja "Capricorn yksi" -elokuvasta. Hän kiittää Soikkelia erinomaisesta, tosin paikoin kliinisestä, suomen kielestä, jollaista hän ei genren monilla kirjoittajilla tapaa.
STS-61-B

STS-61-C oli Nasan 23. avaruussukkulalento ja avaruussukkula "Atlantiksen" toinen lento. Atlantis laukaistiin Kennedyn avaruuskeskuksesta 27. marraskuuta 1985 seitsenpäiväiselle lennolle.
Lento kuljetti ja laukaisi onnistuneesti kolme tietoliikennesatelliittia (AUSSAT-2, Morelos-B ja SATCOM Ku-2) PAM-D boosterraketeilla kiertoradalle ja testasi erilaisia tapoja avaruuskävelijöiden (Ross ja Spring) koota suuria rakenteita kiertoradalla alumiiniosista (ns. EASE/ACCESS -koe eli "Experimental Assembly of Structures in EVA and the Assembly Concept for Construction of Erectable Space Structures"). Kokeesta saatiin tietoja siitä miten rakennetaan ja työskennellään avaruuskävelyllä. Ross ja Spring osallistuivat kokeessa kahdelle avaruuskävelylle (5 tuntia 32 minuuttia ja 6 tuntia 41 minuuttia). Sukkulan rahtiruumaan sijoitettu Imax-kamera kuvasi avaruuskävelyt.
Miehistö.
Neri Velaa ja Walkeria lukuun ottamatta kaikki olivat yhdysvaltalaisia Nasan astronautteja. Walker oli McDonnell Douglasin palkkaamana lennolla.
Unohdetut (vuoden 2006 elokuva)

Unohdetut ("Bordertown") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi ja käsikirjoitti Gregory Nava. Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Cannesin elokuvajuhlilla 18. toukokuuta 2006, mutta sitä alettiin esittää kansainvälisesti elokuvateattereissa vasta vuonna 2007.
Elokuva perustuu osittain tositarinaan satojen naisten murhista Ciudad Juárezissa, Meksikossa. Jennifer Lopez sai ”Artists for Amnesty” -palkinnon Amnesty Internationalilta työstään elokuvan tuottajana ja näyttelijänä.
Bismarckinpöllö

Bismarckinpöllö ("Ninox variegata") on pieni tai keskikokoinen pöllöihin kuuluva lintu. Sen pituus on 25–30 cm. Se on päältä tumman punaruskea, hartiahöyhenet ovat viirulliset, ja siivissä ja pyrstössä on vaihtelevassa määrin täpliä tai juovia. Alapuolelta se on valkeahko, ja kaula, jossa ei ole merkkejä, on vaalea, ylärinta on tumma juovikas, ja muussa alapuolessa on juovia. Naama on tummanruskea, silmät ruskea tai keltaiset. Nokka ja jalat ovat keltaiset. Se on lyhytpyrstöinen, ja sillä on tukevat nilkat.
Se on kotoperäinen Papua-Uuden-Guinean Bismarckinsaarilla, sitä esiintyy Uuden-Britannian, Uuden-Irlannin ja Lavongain saarilla, ja sen elinpiiriä ovat metsäiset alangot, mäet ja vuoret tuhannen metrin korkeuteen saakka.
Bismarckinpöllön kuvasivat 1830 nimellä "Noctua variegata" ranskalaiset luonnontieteilijät Jean René Constant Quoy ja Joseph Paul Gaimard.
Vaikka linnun populaatiota ei ole määritelty, se on levinnyt laajalle ja on melko yleinen elinalueellaan metsissä ja metsänreunoilla, ja sen määrää pidetään vakaana. Metsien hävittämistä pidetään lajille todennäköisenä uhkana.
Sillä on kaksi alalajia:
Celebesinhaukkapöllö

Celebesinhaukkapöllö ("Ninox punctulata") on pieni pöllöihin kuuluva lintu. Sen koko on 17–20 cm. Se on väriltään punaruskea, ja sen pää, selkä ja siivet ovat valkotäpläiset, kurkussa on valkea läiskä, naamakiehkura on musta ja kulmakarvat valkoiset.
Tätä pöllöä tavataan lähinnä Indonesiassa, ja sen elinpiiriä ovat pääasiassa joen lähellä oleva metsä, avoimet metsäalueet ja viljellyt alueet, joilla on siellä täällä puita. Sitä tavataan yleensä alle 1 100 metrin korkeudessa, mutta joskus sitä on nähty 2 300 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Se on kaikkialla elinalueellaan melko yleinen.
Kirsti Löytty

Kirsti Helena Löytty (o.s. "Saarimäki", 7. helmikuuta 1929 Pohjois-Pirkkala – 16. elokuuta 2021 Tampere) oli suomalainen julistustyöntekijä, kirjailija ja kuvataiteilija. Hän kirjoitti kirjoja, jotka käsittelevät lähetystyötä, sukututkimusta ja hengellisiä teemoja. Kirsti Saarimäki syntyi Tampereen Hyhkyssä rakennusmestari Väinö Saarimäen ja opettaja, talonomistaja Aliina Saarimäen, s. Poussa, perheeseen. Kirsti avioitui vuonna 1953 Seppo Löytyn kanssa. Perheeseen syntyi viisi poikaa: Jaakko 1955, Heikki 1957, Sakari 1959, Mikko 1961 ja Olli 1966.
Koulutus.
Kirsti Löytty valmistui ylioppilaaksi Tampereen tyttölyseosta vuonna 1949, minkä jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa teologian kandidaatiksi vuonna 1954. Löytty opiskeli pedagogiikkaa vuonna 1963 .
Ura.
Vuonna 1954 Kirsti Löytty toimi Vuoksenniskan yhteiskoulun, vuosina 1961–1962 Kalevan yhteiskoulun ja 1962–1963 Tampereen tyttölyseon uskonnon opettajana. Vuosina 1957–1967 hän toimi Suomen Lähetysseuran palveluksessa Lounais-Afrikassa. Hän toimi Engelan poikakodin opettajana, Elimin pappisseminaarin opettajana, United Lutheran Theologians -seminaarin opettajana. Vuosina 1968–1970 Löytty oli Tammerkosken tyttölyseon ja vuosina 1970–1973 Urheilupuiston lukion uskonnon opettajana. Vuosina 1973–1974 Löytty toimi Ylöjärven seurakunnan ylimääräisenä lehtorina. Kansan Raamattuseuran julistustyöntekijänä Löytty oli vuosina 1982–1984 ja 1987–1988. Makumiran teologisessa korkeakoulussa Tansaniassa hän toimi opettajana sekä Suomen Lähetysseuran julistustyöntekijänä vuosina 1988–1992, jolloin siirtyi eläkkeelle. .
Sivu- ja luottamustoimet.
Mikkelin tuomiokirkkoseurakunnan lähetyssihteerinä Löytty toimi 1975–1977, Suomen Lähetysseuran johtokunnan jäsenenä 1976–1985, Suomen Nuorten Naisten Kristillisten Yhdistysten Liiton hallituksen jäsenenä 1976–1983, Mikkelin tuomiorovastikunnan lähetyssihteerinä 1977–1982 sekä Tampereen Pyynikin seurakuntaneuvoston jäsenenä 1995–1999. Suomen Lähetysseuran Paulinumin pappisseminaarin opettajana Namibiassa hän oli 2002.
Ruostehaukkapöllö

Ruostehaukkapöllö ("Ninox ios") on haukkapöllöjen sukuun kuuluva lintulaji, joka on kotoperäinen Sulawesiin saarella Indonesiassa.
Ruostehaukkapöllön kuvasi vuonna 1999 uutena lajina yhdysvaltalainen ornitologi Pamela C. Rasmussen yhden näytteen perusteella, jonka tiedot Frank Rozendaal oli koonnut 1985 Bogani Nani Wartabonen kansallispuistosta Minahassan niemimaalta Pohjois-Sulawesilta. Sen jälkeen laji on havaittu myös Lore Lindun kansallispuistossa Keski-Sulawesilla, mikä laajentaa huomattavasti sen tunnettua esiintymisaluetta.
Ruostehaukkapöllö on pieni lintu; sen kokonaispituus on 22 cm, ja sillä on suhteellisen pitkä pyrstö ja kapeat terävät siivet. Se on yksivärisen punaruskea lukuun ottamatta valkoisia täpliä hartiahöyhenissä ja vatsapuolen valkoisia nuolimaisia höyheniä, alavatsan epäselviä tummempia pykiä ja kapeita tummempia juovia pyrstön lentosulissa. Naamassa ei ole kuviota.
Tunnetut neljä merkintää lajista osoittavat, että se on aktiivinen yöaikaan ja sen elinpiiriä ovat metsät keskimäärin 1 120–1 700 metrin korkeudella merenpinnasta. Muutoin sen elintavoista tiedetään hyvin vähän. Australiankehrääjiä muistuttavat morfologiset piirteet viittaavat Rasmussenin mukaan, että laji voi olla hyönteissyöjä ja saalistaa lentäviä hyönteisiä.
Bogusław Mamiński

Bogusław Mamiński (s. 18. joulukuuta 1955 Kamień Pomorski) on entinen puolalainen kestävyysjuoksija.
Mamiński voitti 3 000 metrin estejuoksussa hopeaa 1983 MM-kisoissa ja 1982 EM-kisoissa. Hän osallistui myös olympialaisiin 1980 ja 1988, joissa hänen paras sijoituksensa on seitsemäs. Vuoden 1984 olympialaiset jäivät Mamińskiltä väliin itäblokin maiden boikotin vuoksi, mutta hän voitti esteet Ystävyyden kisoissa.
Mamińskin ennätys 3 000 metrin esteissä on vuonna 1984 juostu 8.09,18.
USS New York City

USS New York City (runkonumero SSN-696) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1973. Se laskettiin vesille 18. kesäkuuta 1977 ja liitettiin laivastoon 3. maaliskuuta 1979.
Palvelus.
Alus poistettiin käytöstä 30. huhtikuuta 1997.
USS Indianapolis (SSN-697)

USS Indianapolis (runkonumero SSN-697) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 19. lokakuuta 1974. Se laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1977 ja liitettiin laivastoon 5. tammikuuta 1980.
Palvelus.
Alus poistettiin käytöstä 22. joulukuuta 1998.
USS Bremerton (SSN-698)

USS Bremerton (runkonumero SSN-698) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista, missä köli laskettiin 8. toukokuuta 1976. Se laskettiin vesille 22. heinäkuuta 1978 kumminaan Henry M. Jacksonin puoliso ja liitettiin laivastoon 28. maaliskuuta 1981 ensimmäisenä päällikkönään Thomas H. Andersson.
Palvelus.
Aluksesta tuli Yhdysvaltain laivaston vanhin palveluksessa oleva sukellusvene "USS Los Angelesin" poistuttua palveluksesta 23. tammikuuta 2010. Tällöin alukselle siirrettiin toisessa maailmansodassa aloitetun perinteen mukaisesti Richard O'Kanen kiertopalkinto.
Alus poistettiin palveluksesta 18. toukokuuta 2021.
USS Jacksonville

USS Jacksonville (runkonumero SSN-699) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene. Alus on ensimmäinen nimeä kantanut ja on nimetty Floridan pohjoisosassa sijaitsevan Jacksonvillen kaupungin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin 24. tammikuuta 1972 Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamic Electric Boat Division) Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1976. Se laskettiin vesille 18. marraskuuta 1978 kumminaan Charles E. Bennettin puoliso ja liitettiin laivastoon 16. toukokuuta 1981 ensimmäisenä päällikkönään Robert B. Wilkinson. 
Palvelus.
Alus on osallistunut erilaisiin laivastoharjoituksiin ja on tehnyt muun muassa kaksi maailmanympäripurjehdusta vuosina 1982 ja 1985. Alus on partioinut Länsi-Atlantilla 1983, 1986, 1993 ja 1994, Välimerellä 1987 ja 1993.
Alus oli mukana Los Angeles -luokan aluksilla toteutetuissa lujuustesteissä, joiden seurauksena sille tehtiin kolme vuotta kestänyt modernisointi Norfolkin laivastontelakalla.
Alus poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 2018.
USS Dallas (SSN-700)

USS Dallas (runkomumero SSN-700) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista Connecticutista, missä rakentaminen aloitettiin 9. lokakuuta 1976. Alus laskettiin vesille 28. huhtikuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 18. heinäkuuta 1981 ensimmäisenä päällikkönään Donald R. Ferrier. 
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 5. joulukuuta 2017 Kitsap-Bangorin laivastotukikohdassa.
Fiktiossa.
Kirjailija Tom Clancy käytti nimeä "USS Dallas" romaaneissaan "Punaisen lokakuun metsästys" ja "Kremlin kardinaali".
Rautatiehallitus

Rautatiehallitus oli Suomessa vuosina 1877–1990 toiminut keskusvirasto, joka johti Valtionrautateiden toimintaa. Se muutettiin valtion liikelaitokseksi vuonna 1990 ja yhtiöitettiin 1. heinäkuuta 1995, jolloin syntyi nykyinen VR-yhtymä. Osa rautatiehallituksen viranomaistehtävistä siirtyi samassa yhteydessä perustetulle ratahallintokeskukselle.
Rautatiehallitusta edelsi vuoteen 1863 rautatiejohtokunta, joka valvoi Suomen ensimmäisen rautatien, Helsinki–Hämeenlinna-radan, rakentamista ja liikennöintiä, sekä vuosina 1863–1877 Tie- ja vesikulkulaitosten ylihallituksen alainen rautatiepäällikön kanslia. Rautatiehallitus perustettiin 25. heinäkuuta 1877 ja se toimi aluksi senaatin maanviljelystoimituskunnan alaisena, kunnes kulkulaitostoimituskunta perustettiin vuonna 1892. Suomen itsenäisyyden aikana se toimi ensin kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriön ja vuodesta 1970 lähtien liikenneministeriön alaisuudessa.
Rautatiehallituksen tehtävänä oli hoitaa rautatieliikennettä, huolehtia rautateille tarpeellisen kaluston hankkimisesta ja rakennusten rakentamisesta sekä lipputulojen kannosta ja tilityksestä. Uusien ratayhteyksien rakentaminen lisättiin sen tehtäviin vuonna 1923. Rautatiehallituksen pääjohtaja oli samalla myös valtionrautateiden päällikkö.
Pääjohtajat.
Nimikkeenä oli vuoteen 1877 "rautatiepäällikkö" rautatiejohtokunnassa, sen jälkeen itsenäisessä virastossa" rautatiehallituksen ylitirehtööri".
Horace Brown

Horace Hallock "Hal" Brown (30. maaliskuuta 1898 Madison, New Jersey – 25. joulukuuta 1983 Houston, Texas) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili kestävyysjuoksussa.
Brown osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1920, jolloin hän osallistui 5 000 metrille ja 3 000 metrin joukkuejuoksuun. Hän selviytyi 5 000 metrillä finaaliin, mutta ei juossut siinä maaliin asti. 3 000 metrin joukkuekilpailussa hän juoksi kultaa voittaneessa Yhdysvaltain joukkueessa. Brown juoksi kilpailun finaalissa parhaimman henkilökohtaisen ajan 8.45,4. Hänen lisäkseen kultaa voittaneeseen joukkueeseen kuuluivat Ivan Dresser ja Arlie Schardt.
Hänen ennätyksensä 5 000 metrillä oli 15.15,2 vuodelta 1920. Ammatiltaan Brown oli seismologisti.
Jakson 2 alkuaine

Jakson 2 alkuaine on alkuaine, joka löytyy toiselta riviltä jaksollisesta järjestelmästä. 
Toinen rivi sisältää kahdeksan alkuainetta: litium, beryllium, boori, hiili, typpi, happi, fluori ja neon. 2. rivin alkuaineet toteuttavat oktettisäännön. Kvanttimekaanisen atomimallin mukaan orbitaalit täyttyvät järjestyksessä: 2S ja 2P. Jakson alkuaineista kaikki paitsi beryllium ja neon kykenevät muodostamaan kaksiatomisen molekyylin toisen samanlaisen atomin kanssa.
Alkuaineet.
2. rivin alkuaineet ja niiden elektronirakenteet Bohrin atomimallin mukaan.
Jalkapallon suomenmestaruuskilpailut 1908

Jalkapallon Suomen mestaruudesta pelattiin ensimmäistä kertaa vuonna 1908. Halu järjestää jalka- ja jääpallokilpailuja toimi alkusysäyksenä kisaorganisaation perustamiselle, niinpä perustettiin Suomen Palloliitto kesällä 1907 järjestämään kilpailuja. Vielä vuonna 1907 ei pelattu. Ensin järjestettiin Jääpallon SM-kilpailu talvella 1908, ja kesällä oli vuorossa ensimmäiset jalkapallon SM-kilpailut. Tavallista oli, että samat miehet pelasivat talvella jääpalloa ja kesällä jalkapalloa.
Perustamisvuoden 1907 lopussa Suomen Palloliittossa oli 12 jäsenseuraa: Helsingistä Akateeminen Jalkapalloklubi, Helsingin Jalkapalloklubi, Idrottsklubben Unitas, IF Stjärnan, ja Polyteknikkojen V.- ja U.- seura, Kokkolasta Gamlakarleby Idrottsvänner, Pietarsaaresta Jakobstads Idrottsförbund, Tammisaaresta Ekenäs Idrottsförbund, Tampereelta Pyrintö, Turusta Åbo Idrottsvänner ja Turun Jalkapalloseura ja Viipurista Viborgs Hockeyklubb. Lisäksi 4 muuta seuraa olivat jo ilmoittautuneet jäsenehdokkaiksi: Helsingfors Skridskoklubb, IF Kamraterna Helsingistä ja Viipurista sekä Viipurin Reipas. 
SM-kilpailuun osallistui viisi joukkuetta, neljä Helsingistä ja yksi Viipurista. Ensimmäisen jalkapallon Suomen mestaruuden voitti Sportklubben Unitas Helsingistä. Loppuottelussa kaatui Polyteknikkojen Urheiluseura, joka oli edellisenä vuonna voittanut Kalevan Kisojen yhteydessä käydyn turnauksen.
9. kesäkuuta 1908 Kansainvälinen Jalkapalloliitto yleisessä kokouksessaan Wienissä hyväksyi Suomen ja Norjan hakemuksen päästä liiton jäseniksi, sen sijaan Skotlanti ja Irlanti saivat kieltävän vastauksen.
Välierä.
Reippaan oli tarkoitus kohdata 27. syyskuuta Sportklubben Unitas Viipurissa, mutta Unitas kieltäytyi matkustamasta Viipuriin peläten Pietarissa riehunutta koleraepidemiaa. Reipas protestoi Unitasta vastaan vaatien sen sulkemista kilpailusta, mutta Palloliiton päätös oli toinen. Alustavan jatko-ohjelman mukaan piti helsinkiläisten ratkaista ensiksi toinen loppuottelija, joka kohtaisi Viipurin Reippaan loppuottelussa 5.10. Ohjelma ei kuitenkaan toteutunut suunnitellulla tavalla. Välieräottelu Unitaksen ja HJK:n välillä venyi "kaksipäiväiseksi", koska pimeys esti toisen jakson pelaamisen keskiviikkoiltana. HJK:n 2-0 -johtotilanteesta torstaina jatkettaessa onnistui Unitaksen tasoittaa peli, ja niin jouduttiin vielä lauantaina pelaamaan uusintaottelu. Viipurilaiset laitettiin pelaamaan lepovuoroon jääneitä polyteekkareita vastaan ja loppuottelu siirtyi lopulta 17.10. pelattavaksi.
Loppuottelu.
Joukkueiden kokoonpanot.
Unitaksen joukkueessa pelasivat lisäksi alkuotteluissa Olof Heinrichs ja Leopold Järnström.
Suomen mestarit.
Unitas: Oscar Jansson, George W. Easton, Algoth Niska, Karl F. Neovius, Gösta Saurén, Janne Mellin, Uno Löfgren, Ernst Schybergson, Ernst Blom, Aarne Abrahamsson, Gösta Löfgren. - Olof Heinrichs ja L. Järnström (kaksi viimeisintä pelasivat vain alkuotteluissa)
Euparen M

Euparen M on kasvitautien torjunta-aine, jonka vaikuttava aine on tolyylifluanidi .
Historia.
Euparen M -ainetta on käytetty Suomessa vuodesta 1993 lähtien monille hedelmä-, marja- ja koristekasveille.
Elintarviketurvallisuusvirasto Evira rajoitti Euparen M -aineen käyttöä huhtikuussa vuonna 2007 vesistöihin rajoittuvilta alueilta, joista otettavan juomaveden puhdistukseen käytetään otsonointia . Joulukuussa vuonna 2007 Euparen M -valmisteen tuottaja Bayer CropScience ilmoitti lopettavansa kyseisen valmisteen markkinoinnin maailmanlaajuisesti. Tämän vuoksi Evira päätti peruuttaa valmisteen hyväksymisen 1.10.2008 lukien, jonka jälkeen Euparenin käyttö kasvinsuojelutarkoituksiin ei ole enää Suomessa sallittua.
Mustjala

Mustjala on entinen kunta ja kylä Viron Saarenmaan maakunnassa Saarenmaalla. Mustjala liitettiin osaksi uutta Saarenmaan kuntaa vuoden 2017 lokakuussa. 
Vuoden 2009 alussa kunnassa asui 755 asukasta. Pinta-alaa kunnalla oli 235,97 km². Naapurikunnat olivat Kihelkonna, Leisi ja Lääne-Saare. Kunnan nimi juontui paikalle aikanaan tärkeästä tervateollisuudesta, jonka työntekijät tunnettiin tervan mustaamista jaloistaan.
Kylät.
Mustjalan kunnan alueella oli yhteensä 21 kylää. Kylät ovat Jauni, Järise, Kiruma, Kugalepa, Küdema, Liiküla, Liiva, Merise, Mustjala, Ninase, Ohtja, Paatsa, Pahapilli, Panga, Rahtla, Selgase, Silla, Tagaranna, Tuiu, Vanakubja ja Võhma.
Väestö.
Vuonna 2011 Mustjalan kunnassa oli 612 asukasta, joista 603 (98,5 %) oli virolaisia, 3 (0,5 %) venäläisiä ja 3 (0,5 %) muita kansallisuuksia.
Neulan huvipuisto

Neulan huvipuisto oli Tampereella sijainnut huvipuisto. Leo Lindblom ja Lauri Seiterä perustivat puiston vuonna 1973 yhden kesän mittaiseksi kokeiluksi, mutta suuren suosion vuoksi Tampereen kaupunki pyysi jatkamaan toimintaa myös kesällä 1974. Tämän jälkeen huvipuisto lopetti toimintansa ja vuonna 1975 samalle paikalle perustettiin Särkänniemen huvipuisto.
Chuck (1. tuotantokausi)

Televisiosarjan "Chuck" ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Yhdysvalloissa ensimmäisen kerran 24. syyskuuta 2007 - 24. tammikuuta 2008. Kausi sisältää 13 jaksoa, mikä on suunniteltua vähemmän käsikirjoittajien lakon vuoksi. 
Kausi esittelee sarjan tärkeimmät hahmot ja sen päähenkilön tarinan. Tapahtumat alkavat kun Chuck Bartowski saa viestin vanhalta yliopistokaveriltaan. Tämä viesti sisältää Yhdysvaltojen hallituksen tärkeitä tietoja, jotka latautuvat Chuckin aivoihin. Tämän seurauksena Chuck joutuu elämään kaksoiselämää teknisen tuen tiimin työnjohtajana Buy More -liikkeessä (joka on parodia tunnetusta Best Buy -ketjusta) ja toimimaan samanaikaisesti hallituksen työntekijänä. Chuckin elämä on koko ajan vaakalaudalla, ja siksi NSA:ssa työskentelevä John Casey ja CIA:ssa toimiva Sarah Walker määrätään suojelemaan häntä. Chuck joutuu salaamaan kaksoisroolinsa ja valehtelemaan toistuvasti parhaalle kaverilleen Morganille ja siskolleen Ellielle.
USS La Jolla

USS La Jolla (runkonumero SSN-701) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Electric Boat Companylta (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 16. lokakuuta 1976. Se laskettiin vesille 11. elokuuta 1979 ja liitettiin laivastoon 30. syyskuuta 1981.
Palvelus.
Vuoden 1982 lopulla noin 30 merimailia San Franciscosta "La Jolla" törmäsi periskooppisyvyydessä kulkiessaan pinnalla olleeseen "USS Permitiin". "La Jollan" peräsin vaurioitui lievästi ja "Permitin" köliin tuli kolme metriä pitkä ja metrin leveä naarmu.
Alus poistettiin palveluksesta 15. marraskuuta 2019.