tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kim Won-jun (jääkiekkoilija)

Kim Won-jun (s. 4. toukokuuta 1991 Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan eteläkorealaisjoukkue Anyang Hallassa. Hän laukoo oikealta. 
Ura.
Seuraura.
Won-jun aloitti jääkiekkoilun 13-vuotiaana. Hän suoritti yläkoulun Kwangwoon Junior High Schoolissa, jonka jälkeen nykyinen Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan toimitusjohtaja Kai Sointu houkutteli Won-junin Suomeen. Hän siirtyi aluksi Tampereen Ilveksen C-nuoriin vain 15-vuotiaana kaudeksi 2006–2007. Won-jun opiskeli Tampereella myös Sammon lukiossa.
Kaudella 2008–2009 Won-junilla oli Toni Rajalan jälkeen seuran A-nuorten toiseksi paras teholukema (+13). Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia. Kaudeksi 2009–2010 Won-jun siirtyi Jokereiden A-nuoriin. Hän teki siellä heti ensimmäisessä ottelussaan 6. marraskuuta 2010 Helsingin IFK:ta vastaan puolustajan tontilta peräti neljä maalia, mutta lopulta Won-jun teki kauden aikana 19 ottelussa tehot 5+2=7. Hänelle tarjottiin kauden päätteeksi juniorisopimusta Jokereiden SM-liigajoukkueesta, mutta Woo-jun päätti kuitenkin palata kotimaahansa suorittamaan Yonsei Universityn yliopiston.
Kaudeksi 2013–2014 Won-jun palasi Suomeen ja siirtyi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jota valmensi hänelle Ilveksen junioreista tuttu Pekka Kangasalusta. Hän teki kauden aikana 30 runkosarja- ja kahdessa playoff-ottelussa tehot 2+4=6. Won-jun pelasi myös kolme ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue Bewe TuusKissa.
Won-jun palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa pelaamaan Aasian liigan Anyang Hallaan, jossa tulokaskausi toi 48 runkosarjaottelussa tehot 2+15=17 ja kuudessa playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Kesällä 2015 Won-jun osallistui Dallas Starsin kehitysleirille. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti ALIH:n mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Won-jun teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+20=21. Kauden 2017–2018 päätteeksi hän voitti taas ALIH:n mestaruuden.
Maajoukkueura.
Won-jun edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat joukkueen kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Etelä-Korean turnaus päättyi lopulta kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan. Won-jun pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Hän pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin Won-jun voitti kultaa. Hän jakoi tehoilla 2+3=5 turnauksen puolustajien pistepörssin voiton kolmen muun pelaajan kanssa. Won-jun pelasi myös Aasian talvikisoissa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. 
Won-jun pelasi myös alle 20-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän voitti B-lohkon pronssia.
Audi A4 (B6)

Audi A4 B6 (Typ 8E) on Audi A4:n toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2000–2004, cabrioletia vuoteen 2006 saakka. Se korvasi edeltäneen B5-mallin, ja sedan- ja farmarimallien seuraajaksi tuli vuonna 2004 Audi A4 B7, joka ei ollut kokonaan uusi malli, vaan perusteellisen kasvojenkohotuksen läpikäynyt versio B6:sta.
Audi A4 B6 (2000–2006).
Toisen sukupolven Audi A4 esiteltiin syksyllä 2000. Sen ulkonäössä oli paljon samankaltaisia piirteitä kuin muutamaa vuotta aikaisemmin esitellyssä suuremmassa Audi A6 (C5) -mallissa.
Vuoden 2001 Euro NCAP -kolaritestistä A4 sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Bensiinimoottorivalikoimassa olivat aluksi 1,6- (102 hv), 1,8- (150 hv) ja 2,0-litraiset (130 hv) nelisylinteriset sekä 3,0-litrainen V6 (220 hv). Nelivetoisina quattro-malleina oli valittavissa kaikki bensiinimoottorit 1,6-litraista lukuun ottamatta. Dieselvaihtoehdot olivat nelisylinterinen 1,9-litrainen (130 hv) ja 2,5-litrainen V6 (180 hv). 2,5-litraisen yhteydessä oli aina neliveto, ja se oli valittavissa myös 1,9-litraiseen. Joidenkin etuvetoisten yhteyteen oli valittavissa portaaton "Multitronic"-automaattivaihteisto perinteisen viisivaihteisen automaatin sijaan.
Keväällä 2001 1,9-litraisesta dieselistä tuli tarjolle 100-hevosvoimainen versio, 2,5-litraisesta puolestaan 155-hevosvoimainen. Molempien moottorien yhteydessä oli aina etuveto.
Farmarimalli Avant tuli markkinoille syksyllä 2001 ja kangaskattoinen cabriolet keväällä 2002. A4 Cabriolet korvasi vanhaan Audi 80 -malliin pohjautuneen Audi Cabrioletin, jonka valmistus oli päättynyt vuonna 2000.
Kesällä 2002 155-hevosvoimaisen 2,5 TDI:n teho nousi 163 hevosvoimaan ja 1,8-litraisen bensiinimoottorin 150:stä 163 hevosvoimaan. Uutena moottorina oli suorasuihkutteinen 2,0 FSI, joka oli 150-hevosvoimainen. Saman vuoden lopulla 1,8-litraisesta tuli saataville 190-hevosvoimainen versio.
Kesällä 2004 1,9 TDI:stä tuli tarjolle 115-hevosvoimainen tehoversio 100- ja 130-hevosvoimaisten rinnalle.
Ahn Jin-hui

Ahn Jin-hui (s. 3. kesäkuuta 1991 Soul, Korean tasavalta) on eteläkorealainen jääkiekkoilija, joka pelaa kotimaassaan Daemyung Sangmun joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta. 
Ura.
Seuraura.
Jin-hui pelasi kotimaassaan ensin Kyung Bock High'n joukkueessa ja sittemmin hän kävi Korean yliopistoa, jonka joukkueen kapteenina Jin-hui toimi kaudella 2012–2013. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi Suomeen ja siirtyi Mestis-joukkue Kiekko-Vantaan riveihin. Jin-hui pelasi kautensa pääasillisesti melko puolustavassa roolissa ja teki 46 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 3+5=8.
Jin-hui palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa pelaamaan Aasian liigan Anyang Hallaan, jossa tulokaskausi toi 39 runkosarjaottelussa tehot 12+18=30 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kesällä 2015 Jin-hui osallistui Dallas Starsin kehitysleirille. Kauden 2015–2016 päätteeksi hän voitti ALIH:n mestaruuden. Kaudella 2016–2017 Jin-hui oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+30=49.
Maajoukkueura.
Jin-hui edusti Etelä-Koreaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuonna 2018, jotka olivat Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiset pääsarjatasolla. Jin-hui jakoi tehoilla 1+1=2 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Brock Radunsken ja Kim Sang-wookin kanssa. Hänet valittiin Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Etelä-Korean ottelun parhaaksi pelaajaksi. Etelä-Korean turnaus päättyi kuitenkin putoamiseen IA-divisioonaan.
Jin-hui pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2016 ja 2017, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja Etelä-Korean kaikkien aikojen ensimmäiseen sarjanousuun MM-kilpailujen pääsarjatasolle. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 2+3=5 ja sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Jin-hui pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän voitti kultaa. 
Jin-hui pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäinen turnaus päättyi A-lohkon kultaan.
Erwin Blask

Erwin Blask (s. 20. maaliskuuta 1910 Gajrowskie Puola – 6. helmikuuta 1999 Frankfurt am Main Saksa) oli saksalainen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Blask edusti Saksaa kerran, vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä. Kisoista hän saavutti moukarinheiton hopeaa tuloksella 55,04 metriä. Ennätyksekseen Blask heitti tuloksen 59,00 metriä vuonna 1938.
Erasmus Reinhold

Erasmus Reinhold (1511–1553) oli saksalainen tähtitieteilijä. Hän opiskeli Wittenbergissä. Hänet nimitettiin sinne tähtitieteen professoriksi vuonna 1536 ja yliopiston rehtoriksi 1549. Hän laati ensimmäiset aurinkokeskiseen malliin perustuvat planeettataulukot Tabulae Prutenicae (Preussilaiset taulukot), jotka painettiin 1551. 
Reinholdin virka perustettiin 1536, kun Philipp Melanchthon jakoi matematiikan professorin viran kahtia, ja Reinholdille tuli tähtitiede eli "mathematicum superiorum". Reinhold oli kiinnostunut Kopernikuksen ajatuksista, mutta ei myöntänyt kiinnostustaan julkisesti.
Reinhold sovelsi taulukoissaan Kopernikuksen planeettaliikkeen matemaattista mallia, mutta käänsi systeemin maakeskiseksi. Taulukkoja käytettiin myös gregoriaanisen kalenteriuudistuksen pohjana 1582.
Anni Steuer

Anni Steuer-Ludewig (12. helmikuuta 1913 Metz Ranska – 1990-luku) oli saksalainen pikajuoksija, jonka päämatkana olivat pika-aidat.
Steuer edusti Saksaa olympialaisissa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Hän saavutti kisoista hopeaa 80 metrin aitajuoksussa, minkä lisäksi hän juoksi kisoissa ennätyksekseen ajan 11,81.
Taidetutkimukset

Taidetutkimukset () on BBC:n tuottama brittiläinen dokumenttisarja. Sarjassa taideasiantuntija Philip Mould ja toimittaja Fiona Bruce yrittävät selvittää kuuluisten taiteilijoiden tekemäksi väitettyjen taideteosten todellista alkuperää.
Suomessa sarjaa on esitetty Yle Teemalla.
Ren Zhengfei

Ren Zhengfei (yksink.:任正非, pinyin: Rén Zhèngfēi, synt. 25. lokakuuta 1944) on kiinalainen yrittäjä. Hän on Huawein perustaja ja toimitusjohtaja. Forbesin mukaan hän on Kiinan 106:nneksi rikkain henkilö. 
Ennen uraansa liikemiehenä Ren toimi Kiinan armeijassa PLA:ssa insinöörinä. Hän oli kehittämässä armeijan omaa viestintäverkostoa. 
Hänen tyttärensä, Huawein talousjohtaja Meng Wanzhou pidätettiin joulukuussa 2018 Kanadassa Yhdysvaltojen pyynnöstä. Taustalla on väite, että Huawein laitteet ovat turvallisuusuhka Yhdysvalloille.
GP2 Belgian Grand Prix 2011

GP2 Belgian Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 kahdeksas osakilpailu, joka ajettiin 27.–28. elokuuta Circuit de Spa-Francorchampsn moottoriradalla Belgiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Belgian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Racing Engineering -tallin kuljettaja Christian Vietoris. Kolmanneksi sijoittunut Romain Grosjean varmisti sarjan mestaruuden. Sunnuntain kilpailun voitti Scuderia Coloni -tallin Luca Filippi.
Volkswagen Polo VI

Volkswagen Polo VI on Volkswagenin Polo-mallin kuudes sukupolvi, jota on valmistettu vuodesta 2017 lähtien. Sen neliovinen sedan-versio on nimeltään Volkswagen Virtus. Venäjällä myydään myös Polo Sedan -nimistä mallia, joka on kuitenkin todellisuudessa Škoda Rapidin uudelleennimetty versio.
Volkswagen Polo (2017–).
Kuudennen sukupolven Polo on edeltäjäänsä 81 millimetriä pidempi kokonaispituudeltaan ja 94 millimetriä akseliväliltään. Tavaratilan koko on kasvanut 71 litralla. Malli perustuu samalle modulaariselle MQB A0 -pohjalevylle kuin uusi SEAT Ibiza.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Polo sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottorivalikoimassa ovat 1,0 MPI (75 hv), 1,0 TSI (95 hv), 1,5 TSI (150 hv) sekä GTI-mallin 2,0 TSI (200 hv). Dieselmoottori on 1,6-litrainen (80/95 hv) TDI. Lisäksi tarjolla on maakaasua polttoaineenaan käyttävä 1,0 TGI (90 hv). Kaikkien yli 90-hevosvoimaisten moottorien yhteyteen on valittavissa seitsemänportainen DSG-kaksoiskytkinvaihteisto. 
Keväällä 2021 Poloon tehtiin uudistuksia muun muassa puskureihin ja etusäleikköön, jonka halki ajovalosta toiseen kulki nyt vaakasuuntainen LED-valonauha. Lisäksi takavaloista tuli aiempaa leveämmät. Digitaalimittaristosta tuli vakiovaruste ja kojelaudan fyysisten painikkeiden määrää vähennettiin. Uutena lisävarusteena saataville tuli LED-matriisivalot.
GP2 Unkarin Grand Prix 2011

GP2 Unkarin Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 seitsemäs osakilpailu, joka ajettiin 30.–31. heinäkuuta Hungaroringin moottoriradalla Unkarissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Unkarin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi DAMS -tallin kuljettaja Romain Grosjean. Sunnuntain kilpailun voitti Trident -tallin Stefano Coletti.
GP2 Saksan Grand Prix 2011

GP2 Saksan Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 23.–24. heinäkuuta Nürburgringin moottoriradalla Saksassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Saksan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Scuderia Coloni -tallin kuljettaja Luca Filippi. Sunnuntain kilpailun voitti DAMS -tallin Romain Grosjean.
Pirkanmaan Osuuskauppa

Pirkanmaan Osuuskauppa on Pirkanmaan alueella toimiva S-ryhmään kuuluva osuuskauppa. Sen valikoimassa on Prismoja, S-marketteja, Saleja, Sokos-tavaratalo, ravintoloita ja autokauppa. Osuuskauppa perustettiin yhdistämällä yhdeksän SOK:laista osuuskauppaa (tamperelainen Osuuskauppa Tuotanto, Ikaalisten Osuuskauppa, oriveteläinen Osuuskauppa Kotipohja, Ruoveden Osuuskauppa, Kurun Osuuskauppa, parkanolainen Osuuskauppa Satapirkka, valkeakoskelainen Keski-Hämeen Osuuskauppa, vammalalainen Osuuskauppa Sastamala ja Virtain Kauppakunta), ja sen liiketoiminta alkoi 1. heinäkuuta 1984. Vuonna 2023 Pirkanmaan Osuuskaupan liikevaihto oli 1 162 miljoonaa euroa, ja sen palveluksessa oli 2202 henkilöä.
GP2 Britannian Grand Prix 2011

GP2 Britannian Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 viides osakilpailu, joka ajettiin 9.–10. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Britannian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Lotus ART -tallin kuljettaja Jules Bianchi. Sunnuntain kilpailun voitti DAMS -tallin Romain Grosjean.
Harry Voigt

Harry-Carl Voigt (15. kesäkuuta 1913 Berliini, Saksa – 29. lokakuuta 1986 Barrer, Saksa) oli saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Voigt edusti Saksaa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Tuolloin hän oli mukana pronssia saavuttaneessa 4 x 400 metrin viestijuoksun joukkueessa. 400 metrin ennätyksensä 48,0 Voigt juoksi vuonna 1933. Hän oli mukana myös vuoden 1934 EM-kilpailuissa, joissa oli voittamassa kultaa pitkästä viestistä.
Helmut Hamann

Helmut Hamann (31. elokuuta 1912 Berliini Saksa – 22. kesäkuuta 1941 Siedliszcze Puola) oli saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Hamann edusti Saksaa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Tuolloin hän oli mukana pronssia saavuttaneessa 4 x 400 metrin viestijuoksun joukkueessa. 400 metrin ennätyksensä 47,8 Hamann juoksi vuonna 1939. Hän oli mukana myös vuoden 1934 EM-kilpailuissa, joissa oli voittamassa kultaa pitkästä viestistä.
Friedrich von Stülpnagel

Friedrich Gottlob Paul Ferdinand von Stülpnagel (s. 16. heinäkuuta 1913 Lichterfelde Saksa – 7. heinäkuuta 1996 München Saksa) oli saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa von Stülpnagel edusti Saksaa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Tuolloin hän oli mukana pronssia saavuttaneessa 4 x 400 metrin viestijuoksun joukkueessa. 400 metrin ennätyksensä 48,9 von Stülpnagel juoksi vuonna 1936.
Arvi Kivikari

Arvi Aukusti Kivikari, sukunimi vuoteen 1904 "Boman" (16. maaliskuuta 1893 Hämeenlinna – 5. huhtikuuta 1972) oli suomalainen varatuomari, asianajaja ja Hämeenlinnan pormestari.
Kivikarin vanhemmat olivat kirjapainon johtaja Aukusti Aleksanteri Boman (1872–1913) ja Sofia Ulrika Björklund. Kivikarin isä perusti vuonna 1900 kustannusliike Kariston yhdessä Arvi A. Karlssonin (myöhemmin "Karisto") kanssa. Arvi Kivikari pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseosta 1912, suoritti oikeustutkinnon 1917 ja sai varatuomarin arvon 1920.
Kivikari toimi asianajajana Hämeenlinnassa 1917–1935. Hän oli Hämeenlinnan pormestarina 1935–1963. Kivikari oli kaupunginvaltuutettuna 1946–1953 ja valtuuston puheenjohtajana 1946–1950 sekä kuului kaupunginhallitukseen 1951–1954.
Kivikari oli perustamassa Hämeenlinna-Seuraa ja hän oli muun muassa Hämeenlinnan Suomalaisen säästöpankin isännistön puheenjohtaja, Hämeenlinnan Musiikinystävien puheenjohtaja ja Hämeenlinnan kaupunginorkesterin kunniapuheenjohtaja.
Kivikari oli naimisissa vuodesta 1919 Karin Aleksandra Rehellin kanssa.
Bargème

Bargème on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Varin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 185. Bargème kuuluu departementissaan Flayoscin kantoniin Draguignanin arrondissementissa. Draguignan sijaitsee noin 40 kilometriä Bargèmesta lounaaseen, Välimeren rantakaupungit Fréjus ja Saint-Raphaël noin 60 kilometriä kaakkoon.
Vanhan linnan ympärille muodostunut Bargème kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France". Siihen kuuluu kolme muutakin Varin departementin kylää.
Seillans

Seillans [sɛjɑ̃] on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Varin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 2 540. Seillans kuuluu departementissaan Roquebrune-sur-Argensin kantoniin Draguignanin arrondissementissa. Fayence sijaitsee seitsemän kilometriä Seillansissta kaakkoon.
Noin puolet Seillansin kunnan 89 neliökilometrin alueesta on vuodesta 1970 ollut Ranskan maavoimien suuren sotilasalueen Canjuersin käytössä, mutta Seillansin keskuskylä kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France". Siihen kuuluu kolme muutakin Varin departementin kylää.
Taidemaalari Max Ernst vietti viimeiset vuotensa Seilansissa, ja hänen töidensä ohella kylässä on ympäri vuoden esillä hänen puolisonsa Dorothea Tanningin sekä Stan Appenzellerin taidetta.
Tourtour

Tourtour on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Varin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 589. Tourtour kuuluu departementissaan Flayoscin kantoniin Brignolesin arrondissementissa.
635 metrin korkeudella sijaitsevaa Tourtouria kutsutaan nimellä "le village dans le ciel de Provence", ”kylä Provencen taivaalla”. Kahden linnan, keskiaikaisen ja 1700-luvulta peräisin olevan, ympärille kasvanut Tourtour kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France". Siihen kuuluu kolme muutakin Varin departementin kylää.
Pajala (Järvenpää)

Pajala on Järvenpään 7. kaupunginosa ja yksi Järvenpään keskeisistä (ydinkeskustan) kaupunginosista. Rakennuskanta on kerrostalovaltaista. Pajala sijaitsee noin kilometri Järvenpään rautatieasemalta pohjoiseen. Pajalan asukasluku oli vuoden 2014 lopussa 2 488. Väkiluku on ollut viime vuosina kasvussa ja se on nykyisin noin 3 000.
Kaupunginosassa toimivat esimerkiksi Kartanon koulu, Järvenpään lukio, ammattioppilaitos Keuda, musiikkiopisto, K-supermarket Pajala, Lidl Pajala, Emalitehtaan nuorisotila, lukuisia kirpputoreja ja autokouluja, sekä Järvenpään jäähalli ja Järvenpään uimahalli.
Vuonna 2021 uimahallin viereen avattiin Hi5 Areena-niminen liikuntakeskus, jossa voi pelata esim. padelia ja salibandya ja jossa toimii esimerkiksi sisäliikuntapuisto Volttitehdas ja The Art of Pizza- pizzeria.
Coaraze

Coaraze [kɔaʁaz] on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Alpes-Maritimesin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 811. Coaraze kuuluu departementissaan Contesin kantoniin Nizzan arrondissementissa. Kunta sijaitsee Nizzasta noin 25 kilometriä pohjoiseen.
Coarazessa on erityisen paljon aurinkoisia päiviä, ja sen kunniaksi kylän nähtävyyksiksi on tilattu toistakymmentä aurinkokelloa nimekkäiltä taiteilijoilta kuten Jean Cocteau ja Henri Goetz. Coaraze kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France". Siihen kuuluu kaksi muutakin Alpes-Maritimes-departementin kylää. 
Coaraze kuuluu kuudentoista Nizzan lähellä sijaitsevan vuoristokylän matkailureittiin "Route des Villages Perchés". Reitin muut kylät ovat Aspremont, Carros, Castagniers, Colomars, Duranus, Èze, Falicon, La Gaude, Lantosque, Levens, La Roquette-sur-Var, Saint-Blaise, Saint-Jeannet, Tourrette-Levens ja Utelle.
Erwin Gillmeister

Erwin Gillmeister (s. 11. heinäkuuta 1907 Toruń, Puola – 26. marraskuuta 1993 München, Saksa) oli saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Gillmeister edusti Saksaa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Tuolloin hän oli mukana pronssia saavuttaneessa 4 x 400 metrin viestijuoksun joukkueessa. Hän oli mukana myös vuoden 1934 EM-kilpailuissa, joissa oli voittamassa kultaa pikaviestistä. 100 metrin ennätyksensä 10,5 Gillmeister juoksi vuonna 1934.
Sainte-Agnès (Alpes-Maritimes)

Sainte-Agnès [sɛ̃taɲɛ] on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Alpes-Maritimesin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 1 157. 
Sainte-Agnès sijaitsee lähellä Italian rajaa Mentonin kaupungin luoteispuolella. Se kuuluu departementissaan Contesin kantoniin Nizzan arrondissementissa. 
800 metrin korkeudessa merenpinnasta sijaitseva Sainte-Agnès tarjoaa hyvät näköalat Välimerelle. Kunta kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France". Siihen kuuluu kaksi muutakin Alpes-Maritimes-departementin kylää.
Gerd Hornberger

Gerhard "Gerd" Hornberger (17. helmikuuta 1910 Waldfischbach, Saksa – 13. syyskuuta 1988 Waldfischbach-Burgalben, Saksa) oli saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Hornberger edusti Saksaa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Tuolloin hän oli mukana pronssia saavuttaneessa 4 x 400 metrin viestijuoksun joukkueessa. Hän oli mukana myös vuoden 1934 ja vuoden 1938 EM-kilpailuista, joissa molemmissa oli voittamassa kultaa pikaviestistä. 100 metrin ennätyksensä 10,4 Hornberger juoksi vuonna 1934.
Saint-Véran

Saint-Véran [sɛ̃.ve.ʁɑ̃] on Ranskan kunta Provence-Alpit-Riviera‎n alueella Hautes-Alpesin departementissa. Kunnan asukasluku vuonna 2014 oli 249. Saint-Véran kuuluu departementissaan Guillestren kantoniin Briançonin arrondissementissa. 
Saint-Véranin alppikylä kuuluu kauneimpien ranskalaiskylien järjestöön "Les Plus Beaux Villages de France".
Vuonna 1974 Pariisin observatorio rakennutti Saint-Vérainiin observatorion 2900 metrin korkeuteen Pic de Château Renard -vuoren huipulle. Nykyisin laitos on AstroQueyras-nimisen harrastajatähtitieteilijöiden seuran käytössä.
Lode Runner

Lode Runner on Brøderbundin vuonna julkaisema tasohyppely- ja pulmapeli.
Peli on yksi ensimmäisiä, joissa on mukana sisäänrakennettu tasoeditori.
Pelin on kehittänyt Douglas E. Smith. 
Pelille on julkaistu useita seuraajia kuten "Championship Lode Runner" ja "Lode Runner II".
Peli on mukana muun muassa GameSpotin kaikkien aikojen parhaimpien pelien listalla.
Historia.
Kesällä 1982 Douglas E. Smith oli palkattu tekniseksi tueksi yliopiston tietokonekeskukseen, jossa kesällä jäi paljon vapaata aikaa. Smith kirjoitti pelin apuna olleen henkilön kanssa, joka kahden viikon kuluttua lähti. Ihmiset pitivät pelistä ja siinä mukana olleesta tasoeditorista. Smith muokkasi peliä VAX-11/780:lle, jolle se oli kirjoitettu Pascalin, Fortranin ja assemblyn yhdistelmällä.
Smithin pikkuveli ehdotti pelin kopioimista levykkeelle jotta tätä voisi pelata kotona Apple II:lla. Smith kirjoitti karkean version pelistä uudestaan ja lähetti sen Broderbundille lokakuussa, joka hylkäsi sen. Smith jatkoi työskentelyä pelin parissa ja lähetti sen neljälle yhtiölle. Jouluun mennessä hän sai tarjouksen kaikilta neljältä yhtiöltä. Smith teki sopimuksen Broderbundin kanssa. Smith jatkoi pelin parantamista kuten valikkonäytön, animaatioiden ja tasoeditorin kanssa ja peli julkaistiin kesäkuussa 1983 Apple II:lle.
Smith teki version Atari 800:lle ja muita käännöksiä eri alustoille tehtiin. Hudson Softin julkaisema versio oli yksi kymmenestä ensimmäisestä pelistä Famicomille ja peli myi noin 1,5 miljoonaa kappaletta pelkästään Japanissa. Kaikilla alustoilla yhteensä peliä myytiin yli 3 miljoonaa kappaletta.
August Boman (kustantaja)

August Aleksander Boman (1872 Hämeenlinna – 15. helmikuuta 1913 Hämeenlinna) oli suomalainen Hämeenlinnassa asunut kirjapainonjohtaja ja kirjankustantaja.
August Boman toimi latojana eri puolilla Suomea kunnes hän palasi kotikaupunkiinsa ja perusti vuonna 1900 kustannusliike Kariston yhdessä Arvi A. Karlssonin (myöhemmin Karisto) kanssa. Kustannusliike toimi aluksi nimellä "Boman &amp; Karlsson" kunnes Boman myi osuutensa liikkestä vuonna 1906 ja yhtiö sai nimen "Arvi A. Kariston kustannusliike". Boman perusti ja julkaisi myös Kanerva-nimistä kansanlehteä. Boman oli välillä kirjanpainajana Yhdysvalloissa 1907–1908 kunnes palasi Suomeen. Hän toimi Hämeenlinnan Uuden kirjapainon johtajana ja vuonna 1912 hän perusti Kivikarin kirjapainon Hämeenlinnaan. Boman oli urheiluseura Hämeenlinnan Tarmon perustajajäseniä ja hän toimi myös Hämeenlinnan Työväenyhdistyksen puheenjohtajana. Alkoholiongelmasta kärsinyt Boman surmasi itsensä ampumalla helmikuussa 1913.
Boman oli nainisissa Sofia Ulrika Björklundin kanssa. Heidän poikansa oli varatuomari, asianajaja ja Hämeenlinnan pormestari Arvi Kivikari.
Pitfall!

Pitfall! on Activisionin vuonna julkaisema tasohyppelypeli.
Peli on yksi parhaiten myyneistä peleistä Atari 2600:lle ja se myi yli neljä miljoonaa kappaletta.
Pelaaminen.
Pelissä väistetään vieriviä tukkeja, käärmeitä ja skorpioneja sekä heilutaan liaaneissa.
Loikosara

Loikosara ("Carex bicolor") on sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on matalakasvuinen ja kasvaa löyhinä mättäinä. Sen varret ovat noin 20 cm pitkiä sekä aluksi pystyjä, mutta ajan myötä maanmyötäisemmiksi painuvia. Loikosaran lehdet ovat vaaleanvihreitä, kapeita, sileitä ja hentoja sekä myös vartta lyhyempiä. Loikosaralla on suikertava juurakko.
Loikosara on yhtäläistähkäinen saralaji, ja sen kukinnossa on kahdesta neljään pientä ja pyöreähköä tähkää. Yleisesti ottaen tähkät ovat puhtaasti emikukallisia, mutta ylimmässä tähkässä on tähkän tyvellä hedekukkia ja yläosassa emikukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat munanmuotoisia sekä yleisväritykseltään mustia ja niissä on vaaleanvihreä keskisuoni. Pullakot ovat pyöreitä ja vaaleita sekä suuodattomia. Tähkien tukilehdistä ylimmät ovat yleensä huomaamattoman kokoisia, mutta alimman tähkän tukilehti on tavallisesti koko tähkistön pituinen.
Loikosaraa tavataan harvinaisena Pohjoismaissa lähinnä Skandien vuoriston alueella ja sitä ei toistaiseksi ole tavattu Suomessa. Loikosara kasvaa kosteilla ja kalkkipitoisilla paikoilla hiekka- tai sorapohjaisessa maassa tunturiseuduilla, kuten puronvarsilla, sorapohjaisissa luhdissa sekä vuotomailla. Alavemmilla alueilla loikosara saattaa kasvaa myös ajoittain tulvivilla jokien rannoilla.
Lars Levi Laestadius keräsi lajin ensimmäistä kertaa vuonna 1821, ja lajin löytö julkaistiin seuraavana vuonna 1822. Muutamia Laestadiuksen 1821 keräämiä näytteitä on talletettuna Ruotsin luonnontieteellisen museon, Naturhistoriska riksmuseetin kokoelmiin.
Joaquín Sorolla

Joaquín Sorolla y Bastida [xoaˈkin soˈɾoʎa] (27. helmikuuta 1863 Valencia – 10. elokuuta 1923) oli espanjalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan auringossa ja veden äärellä oleskelevien ihmisten taitavana kuvaajana, mutta hän teki paljon myös muotokuvia, maisemamaalauksia ja historiallisia aiheita. Sorollan talo Madridissa toimii kotimuseona nimeltä "Museo Sorolla", jossa on esillä paljon hänen töitään.
Elämä ja ura.
Kauppiasperheeseen syntynyt Joaquín Sorolla jäi parin vuoden ikäisenä orvoksi yhdessä vuotta nuoremman pikkusisarensa Conchan kanssa heidän vanhempiensa kuoltua ilmeisesti koleraan. Sisarukset varttuivat äidinpuoleisen tätinsä ja tämän seppänä toimineen aviomiehen perheessä. Ottoisänsä kannustamana Sorolla sai taideopetusta jo teinivuosinaan Valenciassa ja matkusti 18-vuotiaana Madridin Prado-museoon tutkimaan mestarien töitä. Varusmiespalveluksen jälkeen 22-vuotiaana Sorolla sai nelivuotisen stipendin Roomaan, josta hän palasi Pariisin kautta takaisin Valenciaan 1888. Hän meni naimisiin Clotilde García del Castillon kanssa, ja he saivat kolme lasta.
Kolmenkymmenen vuoden ikään mennessä Sorolla oli jo ehtinyt saada töitään näytteille Madridissa, Pariisissa, Venetsiassa, Münchenissä, Berliinissä ja Yhdysvaltojen Chicagossa. Hän sai monia kultamitaleja ja nousi tärkeimpien länsimaisten elossa olevien maalarien jokkoon. 1900-luvun ensi vuosikymmenellä Sorolla oli tuotteliaimmillaan ja saattoi muotokuvista saamiensa ansioiden turvin harjoittaa taiteilijan ammattiaan hyvin vapaasti ja omaehtoisesti. Hän saattoi tehdä satoja maalauksia vuodessa, usein valtavaan kokoon rantojen auringonpaisteessa työskennellen.
Vuonna 1909 Hispanic Society of America järjesti Sorollan 356 maalauksesta näyttelyn New Yorkiin. Sitä varten Sorolla maalasi yhden kesän aikana 80 rantanäkymää. Näyttelyn maalauksista 195 myytiin Yhdysvaltoihin. Sorolla oleskeli puolisen vuotta New Yorkissa ja maalasi muun muassa kymmeniä muotokuvia amerikkalaissuuruuksista, kuten presidentti William Taftista. Vuonna 1911 Sorolla aloitti kahdeksan vuotta kestäneen, voimia vieneen tilaustyön 14:stä seinämaalauksesta Hispanic Societylle New Yorkiin, aiheena Espanjan eri maakunnissa asuvien ihmisten elämä ja tavat.
Vuonna 1920 Sorolla halvaantui täysin ja kuoli pari vuotta myöhemmin 60 vuoden iässä.
Sorollan mukaan nimettyjä paikkoja.
AVE-suurnopeusjunien käyttämä Valencian rautatieasema on nimeltään "Estación Valencia Joaquín Sorolla". Myös Valencian metron asema "Estación de Jesús" oli aiemmin nimetty Sorollan mukaan. Málagassa on puolentoista kilometrin mittainen rannan suuntainen katu "Avenida Pintor Joaquín Sorolla". Madridissa on aukio nimeltä "Glorieta del Pintor Sorolla".
Valenciassa on Ayoran kaupunginosassa Sorollan mukaan nimetty yläkoulu IES Sorolla.
Vanair

Vanair oli vanuatulainen lentoyhtiö. Se perustettiin 1965 ja sulautettiin vuonna 2004 Air Vanuatuun. Se lensi 29 kohteeseen Vanuatun 18 saarella.
Onnettomuudet.
Yhtiölle tapahtui neljä onnettomuutta sen olemassaolon aikana.
SEAT Fura

SEAT Fura on SEATin vuosina 1981–1986 valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi SEAT 127:n. Kun SEATin lisenssi valmistaa omalla merkillään Fiatin 127-mallia umpeutui, sen oli tehtävä autoon muutoksia ja annettava sille uusi nimi pystyäkseen jatkamaan sen valmistusta. Näin syntyi SEAT Fura.
Autosta tuli markkinoille myös urheilullinen Fura Crono -malli, jossa oli 1,4-litrainen 75 hevosvoimaa kehittävä moottori. Renkaat olivat perusmalleja leveämmät ja jousitusta oli jäykistetty. Fura Cronolle kehitettiin myös oma kilpailusarjansa, Copa Fura.
Vuonna 1983 Fura sai muun muassa uudenmalliset ajovalot. Uudistetut mallit tunnetaan Fura Dos -nimellä. SEAT Ibizan tultua markkinoille Furan suosio alkoi laskea. Malleja myytiin yli vuoden ajan toistensa rinnalla, kunnes Furan valmistus lopetettiin vuonna 1986.
Cessna Model A

Cessna Model A oli yhdysvaltalainen Cessnan rakentama korkeasiipinen nelipaikkainen matkakone. Se lensi ensimmäisen kerran 1927. Kone oli ensimmäinen Cessnan merkittävästi valmistama kone.
Saatana (vuoden 1912 elokuva)

Saatana (, alaotsikoltaan "Il dramma dell'umanità", ”Ihmiskunnan draama”) on vuonna 1912 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Luigi Maggin ohjaaman elokuvan päähenkilöä Saatanaa esittää Mario Bonnard.
Juoni.
Elokuva sisältää neljä kertomusta. Niistä ensimmäinen perustuu John Miltonin runoelmaan "Kadotettu paratiisi" ja toinen Friedrich Gottlieb Klopstockin runoelmaan "Messias".
Ensimmäisessä tarinassa Saatana kapinoi Jumalaa vastaan, viettelee käärmeenä ensimmäiset ihmiset ja kylvää heidän joukkoonsa väkivallan ja vallanhimon siemenet. Toisessa kertomuksessa Saatana koettelee Jeesusta ja yrittää estää hänen ylösnousemuksensa.
Elokuvan toisen osan ensimmäisessä kertomuksessa keskiaikaisen luostarin alkemisti keksii Saatanan avulla absintiksi kutsutun juoman, joka koituu munkkiveljien ja koko ihmiskunnan tuhoksi. Viimeisessä ja kestoltaan pisimmässä tarinassa Saatana auttaa terästehtaan omistajaa viettelemään tehtaan työläisen Furion rakastetun Marian. Saatanan yllyttämät työläiset nousevat kapinaan, Furio murhaa teollisuusmiehen ja räjäyttää lopuksi itsensä, Marian ja häntä pidättämään tulleet poliisit. Savuavilla raunioilla seisova Saatana sytyttää savukkeen ja pui irvistäen nyrkkiään kohti taivasta.
Tuotanto, vastaanotto ja merkitys.
"Saatana" oli yksi torinolaisen Ambrosio Filmin suurtuotannoista. Sen käsikirjoituksen on laatinut runoilija Guido Volante. Ohjaajaksi mainitaan eräissä lähteissä Luigi Maggin ohella myös Arturo Ambrosio.
Elokuvaa levitettiin aluksi kahdessa osassa, joista toinen sai ensi-iltansa tammikuussa 1913. Mahdollisia sensuuriongelmia peläten yhtiö pyrki esittämään sen yhteiskunnallisena moraalitarinana, jonka tarkoituksena on vedota katsojien omaantuntoon. Yhdysvalloissa elokuvaa näytettiin ilman toista kertomusta.
"Saatana" oli suuri menestys sekä Italiassa että ulkomailla. Kriitikot ylistivät sen vaikuttavaa teemaa, Mario Bonnardin vahvaa näyttelijänsuoritusta sekä taidokasta lavastusta ja kuvausta. Ranskalaisen elokuvahistorioitsijan Georges Sadoulin mukaan elokuvan käsikirjoitus kärsii naivista kirkonvastaisuudesta ja demagogisesta politikoinnista, mutta sen ansiona on kokonaan uudenlaisen kerrontatavan luominen. "Saatanan" on nähty vaikuttaneen D. W. Griffithin "Suvaitsemattomuuteen" (1916) sekä eräisiin Thomas H. Incen, Maurice Tourneurin ja Carl Theodor Dreyerin elokuviin. Sitä voidaan pitää myös myöhemmän episodielokuvan edeltäjänä. Elokuvasta on säilynyt vain kahdeksan minuutin katkelma.
"Saatanaa" esitettiin Suomessa keväällä 1914. Lehtimainosten mukaan kyseessä oli ”kinematografin suurin ihmetyö”, ”kallein filmi joka tähän saakka on ilmestynyt”. Elokuva sai kiittäviä arvosteluja lehdistössä ja se oli "Hufvudstadsbladetin" mukaan myös suuri yleisömenestys.
Meri Rantanen

Meri Maaria Rantanen (s. 19. lokakuuta 1993 Nummi-Pusula) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja häntä valmentaa Rami Virlander.
Rantanen voitti Kalevan kisoissa pronssia vuonna 2017 Seinäjoella 10 000 metrillä ajalla 35.23,35. Vuoden 2017 SM-maastoissa hän sijoittui kahdeksanneksi ja voitti joukkuekilpailussa hopeaa.
Alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 Tallinnassa Rantanen sijoittui 3 000 metrillä neljänneksi ja 5 000 metrillä viidenneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015 Tallinnassa hän sijoittui 10 000 metrillä 14:nneksi.
Suomi–Ruotsi-maaottelussa Rantanen on edustanut Suomea vuonna 2011 Helsingissä 5 000 metrillä juosten neljänneksi ja vuonna 2015 Tukholmassa 10 000 metrillä, jossa hän oli viides.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde
GP2 Euroopan Grand Prix 2011

GP2 Euroopan Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. kesäkuuta Valencian katuradalla Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Euroopan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi DAMS -tallin kuljettaja Romain Grosjean. Sunnuntain kilpailun voitti Lotus ART -tallin Esteban Gutiérrez.
GP2 Italian Grand Prix 2011

GP2 Italian Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 yhdeksäs osakilpailu, joka ajettiin 10.–11. syyskuuta Monzan moottoriradalla Italiassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Italian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Scuderia Coloni -tallin kuljettaja Luca Filippi. Sunnuntain kilpailun voitti Racing Engineering -tallin Christian Vietoris.
GP2 Turkin Grand Prix 2011

GP2 Turkin Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 ensimmäinen osakilpailu, joka ajettiin 7.–8. toukokuuta İstanbul Parkin moottoriradalla Turkissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Turkin GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi DAMS -tallin kuljettaja Romain Grosjean. Sunnuntain kilpailun voitti Trident -tallin Stefano Coletti.
Gaku Shibasaki

Gaku Shibasaki (; s. 28. toukokuuta 1992 Noheji, Aomori) on japanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Leganésia mutta on aiemmin pelannut Espanjassa pääsarja Primera Divisiónissa Getafen joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Shibasaki nosti asemaansa ja tunnettuuttaan jalkapallomaailmassa tekemällä kaksi maalia espanjalaisseura Real Madridia vastaan vuoden 2016 seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuiden loppuottelussa. Real Madrid voitti loppuottelun jatkoajan jälkeen numeroin 4–2.
Tammikuussa 2017 Shibasaki teki kuuden kuukauden sopimuksen Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelaavan Tenerifen kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 19. maaliskuuta 2017 ottelussa Reus Deportiua vastaan. Ensimmäisen maalinsa Shibasaki teki joukkueessa 28. toukokuuta 2017 ottelussa AD Alcorcónia vastaan. Hän nousi joukkueen avauskokoonpanoon kauden loppuvaiheessa ja jatkoi hyviä esityksiään myös nousukarsinnoissa maan pääsarjaan, muun muassa tekemällä maalin kotiosaottelussa Cádizia vastaan.
Shibasaki solmi heinäkuussa 2017 nelivuotisen sopimuksen Primera Divisióniin vuoden tauon jälkeen takaisin nousseen Getafen kanssa. Kesällä 2019 hän siirtyi kuitenkin toisen sarjatason Deportivo La Coruñaan, josta hän jatkoi syyskuussa 2020 Leganésiin.
Maajoukkueura.
Shibasaki pelasi Japanin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa ikäluokan MM-kilpailuissa 2009. Hän pelasi Japanin A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2014. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi avauskokoonpanossa Japanin kaikki neljä ottelua ja syötti joukkueensa 1–0-johtomaalin lopulta 2–3-tappioon päättyneessä neljännesvälieräottelussa Belgiaa vastaan. Shibasaki pelasi Aasian-mestaruuskilpailuissa vuosina 2015 ja 2019, joista jälkimmäisellä kerralla Japani saavutti hopeaa. Vuoden 2019 Copa Américassa hän pelasi täydet minuutit Japanin kaikissa kolmessa ottelussa.
Shibasaki on pelannut lokakuun 2022 loppuun mennessä 59 A-maaottelua, joissa hän on ollut 44 kertaa avauskokoonpanossa, ja tehnyt niissä kolme maalia: syyskuussa 2014 ensimmäisessä maaottelussaan Venezuelaa, tammikuussa 2015 Aasian-mestaruuskilpailujen puolivälierissä Arabiemiirikuntia ja maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Uzbekistania vastaan.
Splatoon 2

Splatoon 2 on Nintendon kehittämä ja julkaisema kolmannen persoonan ammuntapeli, joka on julkaistu vuonna Nintendo Switchille. Peli on seuraaja vuoden 2015 "Splatoon" -pelille.
Pelaaminen.
Peli on ryhmäpohjainen väkivallaton ammuntapeli, jossa aseet käyttävät mustetta. Pelaajat maalaavat pelialuetta ja vastustajia omalla värillään kontrolloidakseen sitä aluetta. Lisäksi oma väri tarjoaa kulkuväyliä, siinä on nopeampi liikkua ja se palauttaa ammuksia.
Pelissä on tutun "Turf War" -moninpelitilan lisäksi uutena yhteistyömoodi "Salmon Run".
Kehitys.
Tōru Minegishi on toiminut pelin ääniraidan pääsäveltäjänä ja ääniohjaajana.
Laajennukset.
Pelille on julkaistu laajennusosa "Splatoon 2: Octo Expansion", jossa on yksinpeliin 80 tehtävää.
Vastaanotto.
GameSpot antoi pelille arvosanan 8/10 arvostelussaan.
V2.fi antoi pelille 4/5 tähteä arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanaksi 8.3/10 arvostelussaan.
Myynti.
Peli on yksi parhaiten myyneistä peleistä Nintendo Switchille myyden 11,90 miljoonaa kappaletta ennen helmikuuta 2021.
Herola

Herola on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Savièse

Savièse on kunta Sveitsissä Valais'n kantonissa Sionin kaupungin pohjoispuolella. Vuoden 2015 lopussa kunnassa oli 7 381 vakinaista asukasta.
Maantiede.
Savièsen kunta sijaitsee Rhônen laakson pohjoisrinteellä, Bernin Alppien etelärinteellä. Kunnan pohjoisosa on vuoristoa, joka rajoittuu pohjoisessa Vaud’n kantonin Ormont-Dessusiin ja Bernin kantonin Gsteigiin ja Laueneniin. Kunnan korkein vuori on Wildhorn (3 248 m mpy.) Luoteisin osa kunnasta on Les Diablerets -vuoristoa ja -matkailualuetta. Tsanfleuronin jäätikkö on alueen suurin jäätikkö. Col du Sanetschin sola on historiallinen kulkureitti Rhônen laaksosta Bernin kantoniin.
Demon Attack

Demon Attack on Imagicin kehittämä ammuntapeli, joka on julkaistu vuonna .
Peli on yksi Atari 2600:n parhaiten myyneistä peleistä myyden yli kaksi miljoonaa kappaletta.
Riekonsara

Riekonsara ("Carex lachenalii") on sarojen ("Carex") sukuun kuuluva kasvilaji. Se on matalakasvuinen ja sen varret ovat selvästi pystyjä. Riekonsaran lehdet ovat tasaisia sekä vihreitä ja lehtien tyvitupet ovat ruskeita. Riekonsara on yhtäläistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu kolmesta tai neljästä pyöreähköstä tähkästä. Tähkät ovat tiiviisti lähellä toisiaan ja niissä on tyvellä hedekukkia. Emikukat ovat kaksiluottisia. Tähkäsuomut ovat yleisväritykseltään tummanruskeita, mutta keskisuonen kohdalta vaaleampia. Pullakot ovat ruskeita ja niissä on lyhyt nokkamainen suuota.
Riekonsara muistuttaa muun muassa polkusaraa ("Carex brunnescens") sekä harmaasaraa ("Carex canescens"), mutta niiden tähkistö ei ole niin tiivis ja varsi niin tanakasti pystyssä oleva kuin riekonsaralla. Muuten riekonsara muistuttaa myös lettosaraa ("Carex heleonastes") sekä kirjosaraa ("Carex norvegica").
Riekonsara kasvaa monenlaisilla kosteilla paikoilla ja on yleinen tunturiseudulla. Suomessa riekonsaraa tavataan yleisimmin Kilpisjärven ympäristössä sekä sen lisäksi muualla käsivarren Lapissa, Utsjoella ja joiltakin paikoilta hieman etelämpää. Eteläisin esiintymä on itärajan läheltä, Sallan ja Savukosken kuntien rajamailta.
Riekonsaran tieteellisen nimen lajinimi ("lachenalii") viittaa 1700-luvulla eläneeseen sveitsiläiseen professoriin Werner de la Chenaliin.
Streets of Rage (pelisarja)

Streets of Rage on Segan julkaisema beat 'em up -pelien sarja.
Muu media.
Pelisarjasta on julkaistu sarjakuvia sekä sen musiikit on julkaistu ääniraitalevyinä.
Rahvas (aikakauslehti)

Rahvas oli Perussuomalaiset Nuoret ry:n julkaisema kansallismielinen aikakauslehti. Lehteä ilmestyi 4–5 numeroa vuodessa vuosina 2013–2019.
"Rahvaassa" käsiteltiin yhteiskunnallisia aiheita kansallismielisestä näkökulmasta. Lehti postitettiin maksutta jokaiselle Perussuomalaisten Nuorten jäsenelle. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 2013.
"Rahvaan" päätoimittajina ovat toimineet Simon Elo (2013−2014), Sebastian Tynkkynen (2015−2016), Toni Ahva (2017) ja Liina Isto (2017–2019).
Vuonna 2015, Charlie Hebdon iskun jälkeen, "Rahvas" järjesti pilapiirroskilpailun, jonka aiheena oli islam. Kilpailu oli avoin kaikille. Voittajalle luvattiin 200 euron palkkio ja voittoisan piirroksen kerrottiin pääsevän "Rahvaan" kanteen. Turvallisuussyistä kilpailu kuitenkin keskeytettiin eikä lehden seuraavan numeron kannessa julkaistu pilakuvaa.
Maaliskuussa 2020 Perussuomalaiset rp lopetti yhteistoiminnan Perussuomalaiset Nuoret ry:n kanssa. Sen jälkeen "Rahvasta" ei ole painettu yhtäkään numeroa.
Suzhousaurus

Suzhousaurus on varhaisella liitukaudella elänyt teropodeihin kuuluva dinosaurussuku. Se oli arviolta 6 metriä pitkä ja painoi 1,3 tonnia.
Tyyppilaji, "Suzhousaurus megatherioides", kuvattiin vuonna 2007 Kiinasta, Gansun maakunnasta. Suvun nimi on peräisin Jiuquanin prefektuurin, josta jäännökset löydettiin, muinaisesta nimestä ”Suzhou”. Lajiepiteetti puolestaan viittaa samankaltaisuuksiin "Megatheriumin" kanssa.
Holotyyppi on löytynyt kerrostumista, jotka ovat peräisin Apt- ja Alba-vaiheiden väliseltä ajalta, noin 115-110 miljoonaa vuotta sitten. Vuonna 2008 löydettiin toinen samalle suvulle kuuluva luuranko samasta paikasta.
"Suzhousauruksen" mahdollinen synonyymi on ”Nanshiungosaurus” "bohlini". "Suzhousaurus" oli yksi varhaisliitukauden suurimmista tunnetuista terizinosaureista.
Lindsay Zanno (2010) luokittelee suvun Therizinosauridaen sisartaksonina:
Fernanda Negri-Pouget

Fernanda Negri-Pouget (28. maaliskuuta 1889 Rooma – 17. helmikuuta 1955 Rooma) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Fernanda Negri opiskeli Accademia Nazionale di Santa Cecilian konservatoriossa ja aloitti elokuvauransa vuonna 1906. Hän esitti sivurooleja Cinesillä, mutta alkoi vuonna 1909 saada myös pääosia. Pian hänestä tuli yksi italialaisen mykkäelokuvan tähdistä.
Vuonna 1912 Negri siirtyi Ambrosio Filmille Torinoon. Samoihin aikoihin hän meni naimisiin ranskalaisen näyttelijän Armand Pougetin kanssa. Negri-Pouget esiintyi lukuisissa elokuvissa, joita ohjasivat muun muassa Mario Caserini, Luigi Maggi, Febo Mari ja Eleuterio Rodolfi. Hänen tunnetuimpia roolejaan on sokea Nydia vuoden 1913 "Pompeijin viimeisissä päivissä".
Negri-Pougetin parhaimpina elokuvina on mainittu Augusto Geninan vuonna 1917 ohjaamat "Lucciola" ja "Maschiaccio". Hänen viimeiseksi työkseen jäi Torello Rollin "La gola del lupo" vuonna 1923. Lucio D’Ambran mukaan Negri-Pouget oli näyttelijänä eloisa ja vältti tyypillisia diivan eleitä.
Mary Cléo Tarlarini

Mary Cléo Tarlarini ("Maria Cleope Terlani", 22. huhtikuuta 1878 Milano – 22. lokakuuta 1954 Tivoli) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Tarlarinin elokuvaura alkoi torinolaisella Ambrosio Filmillä vuonna 1909. Hän oli italialaisen mykkäelokuvan ensimmäinen diiva, joka vuoden 1913 loppuun mennessä oli esiintynyt jo yli 60 elokuvassa. 
Myöhemmin Tarlarini työskenteli myös Italalle, Pasqualille ja muille yhtiöille. Vuonna 1918 hän perusti Eugenio Vecchionin kanssa oman tuotantoyhtiön Cléo Filmin. Tarlarinin näyttelijänura jatkui 1930-luvun alkuun saakka.
Japanin parlamenttivaalit 2014

Japanin parlamenttivaalit 2014 järjestettiin 14. joulukuuta 2014. Vaaleissa valittiin Japanin edustajainhuoneen kaikki 475 jäsentä. Pääministeri Shinzo Abe oli päättänyt järjestää vaalit ennenaikaisesti vain kaksi vuotta edellisten vaalien jälkeen.
Tulokset.
Liberaalidemokraattien ja Komeiton koalitio säilytti edustajainhuoneessa yli kahden kolmanneksen enemmistön, ja Liberaalidemokraattien johtaja Abe jatkoi pääministerinä.
Pukinvehnät

Pukinvehnät ("Aegilops") on heinäkasvien (Poaeae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun luetaan nykyisin kuuluvaksi noin 20 lajia. Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu useita muitakin lajeja, mutta niiden on sittemmin todettu olevan samaa lajia jonkin jo aiemmin kuvatun lajin kanssa ja nimiltään täten synonyymejä. Esimerkiksi kruunupukinvehnän ("Aegilops biuncialis") on todettu olevan sama laji kuin "Aegilops lorentii" ja tupsupukinvehnän ("Aegilops ovata") samaa lajia kuin haropukinvehnä ("Aegilops neglecta").
Suvun lajeista Suomessa on havaittu myllypukinvehnää ("Aegilops cylindrica") muutamilta paikoilta lähinnä isojen kaupunkien tuntumasta. Tuoreimmat havainnot ovat Turun seudulta.
Panamanpalisanteri

Panamanpalisanteri eli cocobolo ("Dalbergia retusa") on trooppinen keskiamerikkalainen lehtipuu, joka kuuluu palisanterien ("Dalbergia") sukuun.
Käyttöominaisuudet.
Puusta käytetään vain sydänpuuta, joka on tyypillisesti väriltään oranssin tai punertavan juovikasta. Arvoton pintapuu on keltaista. Ydinpuu on tiheäsyistä ja raskasta. Sen ominaispaino on yli 1,0 ja se uppoaa veteen.
Panamanpalisanteri on kosteuden kestävää ja sitä on öljyisyydensä vuoksi suhteellisen helppo työstää, mutta vaikea liimata. Siitä valmistetaan muun muassa veitsien ja aseiden kahvoja. Sitä käytetään myös soittimien, kuten oboen valmistukseen. Uuttamalla puusta saadaan myös punertavaa väriainetta. Kiillotettaessa puun pinta saa hienon lasimaisen kiillon. Panamanpalisanteria työstettäessä sen kukalle tuoksuva pöly voi aiheuttaa allergisia reaktioita hengitettynä tai ärsyttää suojaamatonta ihoa ja silmiä, joten suojavarusteiden käyttö suositeltavaa.
GP2 Espanjan Grand Prix 2011

GP2 Espanjan Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 toinen osakilpailu, joka ajettiin 21.–22. toukokuuta Circuit de Catalunyan moottoriradalla Espanjassa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Espanjan GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Barwa Addax Team -tallin kuljettaja Charles Pic. Sunnuntain kilpailun voitti Rapax -tallin Fabio Leimer.
Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1997

Yleisurheilun alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 1997 olivat ensimmäiset alle 23-vuotiaiden EM-kilpailut. Ne järjestettiin Paavo Nurmen stadionilla Turussa, Suomessa 10.–13. heinäkuuta 1997.
Kilpailuihin osallistui 652 urheilijaa 37 eri maasta.
GP2 Monacon Grand Prix 2011

GP2 Monacon Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 27.–28. toukokuuta Monacon katuradalla Monacossa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Monacon GP:n ohessa.
Perjantain kilpailun voittoon ajoi Team Air Asia -tallin kuljettaja Davide Valsecchi. Lauantain kilpailun voitti Barwa Addax Team -tallin Charles Pic.
Mauro Paglioni

Mauro Paglioni on uruguaylainen jalkapalloilija.
Paglioni edusti Porin Pallo-Tovereita kahdeksassa ottelussa Mestaruussarjan kaudella 1987. Hän saapui seuraan Juha Tammisen kontaktien kautta yhdessä argentiinalaisen Nestor Alfonson kanssa. Paglioni ja Alfonso olivat ensimmäiset eteläamerikkalaiset jalkapalloilijat Porissa. Paglioni siirtyi kesken kauden italialaiseen Mantovaan. Vielä tämän jälkeen hänet tuomittiin Suomessa rattijuopumuksesta.
Tom Wu

Tom Wu (s. 15. toukokuuta 1972) on brittiläinen näyttelijä. Hän syntyi Hongkongissa ja vietti lapsuutensa Lontoon Chinatownissa. Hän on itämaisten taistelulajien taitaja ja esiintynyt muun muassa elokuvissa "Revolver", "Shanghai Knights", "Batman Begins" sekä Bollywood-elokuvassa "Ra.One".
Wun opiskelemia taistelulajeja ovat esimerkiksi Hung Ga ja Wing Tsung. Vuonna 1988 hän voitti kultamitalin ja kaksi pronssia kansainvälisessä Whu Shu -turnauksessa Kiinassa. Hän on brittiläisen vuonna 1995 perustetun Yellow Earth Theatren perustajajäsen.
Wu esitti Hundred Eyes -nimistä hahmoa "Marco Polo" -televisiosarjassa vuosina 2014–2016.
Pesäpallon maailmancup 2017

Yhdeksäs Pesäpallon maailmancup järjestettiin Suomessa Turussa, Mynämäellä ja Naantalissa 20.7.–23.7.2017. Mukana oli kahdeksan miesten joukkuetta seitsemästä maasta. Sekasarjassa oli viisi ja naisten sarjassa kolme joukkuetta.
Miehet.
Pudotuspelit.
Turnauksen sääntöjen mukaan välierissä voi pelata vain yksi joukkue kustakin maasta. Näin ollen suomalaisjoukkueet joutuivat vastakkain puolivälierässä.