tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pitopuheita

Pitopuheita (; ) on Plutarkhoksen "Moralia"-kokoelmaan (kirja VIII, 49) kuuluva teos, joka pitää nimensä mukaisesti sisällään erilaisia pidoissa käytyjä keskusteluja.
Sisältö.
Plutarkoksen teos on kokoelma sekalaisia pidoissa käytyjä filosofisia keskusteluja tieteellisistä, kirjallisista ja pitoja itseään koskevista aiheista. Plutarkhoksen itsensä mukaan se on koottu todellisista keskusteluista useamman vuosikymmenen varrelta. Keskustelut kuvataan kysymy–vastaus-muodossa, toisin sanoen Plutarkhos esittää ensin jonkun kysymyksen, jota keskustelu koski, ja kuvaa sen jälkeen aiheesta käydyn keskustelun vastauksineen. Tällaisena teos edustaa yhtä aikaa kolmea aikansa kirjallisuudenlajia: pidot-lajityypin kirjallisuutta, ongelmia ja vastauksia kokoavaa kirjallisuutta ("problēmata") sekä muistikirjamaisia ("hypomnēmata") sekalaisten asioiden kokoelmia. "Pitopuheissa" kuvattujen todellisten keskustelujen lisäksi "Moraliaan" kuuluu myös Plutarkhoksen kirjoittama kuvitteellinen pitokeskustelu "Seitsemän viisaan pidot".
Teos koostuu yhdeksästä kirjasta. Alussa Plutarkhos osoittaa teoksensa Sosius Seneciolle, ja asemoi sen kuuluvaksi Platonin, Ksenofonin, Aristoteleen, Epikuroksen ja monien muiden filosofien kirjoittamien pitokeskusteluja sisältävien teosten joukkoon. Teoksen ensimmäinen kysymys koskee sitä, onko pidoissa sopivaa keskustella oppineesti ja filosofoida, ja jos on, niin missä rajoissa (I.1.). Tämän jälkeen kysymyksiä on monenlaisia sekalaisista aiheista. Filosofialtaan teos voidaan nähdä platonilaisena aristoteelisilla vaikutteilla, kun taas sen tietoteoriassa on skeptisiä vivahteita.
Eräitä teoksessa esitettyjä kysymyksiä ovat:
Teoksesta on suomennettu muutama eläimiä käsittelevä osa kokoelmassa "Eläinten älykkyydestä ja muita kirjoituksia". Suomennetut osat ovat IV kirjan puheenaiheet 4–5 (Tarjoaako meri maata herkullisemmat lisukkeet? Pidättäytyvätkö juutalaiset sianlihasta kunnioituksen vai inhon takia?) sekä VIII kirjan puheenaiheet 7–8 (Pythagoralaisista tunnussäännöistä, jotka kehottavat torjumaan pääskyset talosta ja pöyhimään vuodevaatteet heti nousemisen jälkeen. Miksi pythagoralaiset välttävät sielullisista olennoista etenkin kalan syömistä?). Samaan kokoelmaan sisältyvät myös Plutarkhoksen teokset "Eläinten älykkyydestä" ja "Gryllos".
Samsung Galaxy Core Plus

Samsung Galaxy Core Plus on korealaisen Samsung Electronicsin lokakuussa 2013 julkaisema älypuhelin. Siinä on viiden megapikselin kamera ja VGA-etukamera. Puhelimessa on 4,3 tuuman näyttö ja microSD-korttipaikka, joka tukee enintään 64 gigatavun microSD-kortteja.
Främling (albumi)

Främling on ruotsalaisen poplaulaja Carola Häggkvistin esikoisalbumi vuodelta 1983. Sen tuotti Lasse Holm. Albumia myytiin yli miljoona kappaletta ja se on Ruotsin kautta aikain myydyin musiikkialbumi. "Främling" sisältää Lasse Holmin sävellysten ohella ruotsinkielisiä versioita maailmanlaajuisesti menestyneistä musiikkikappaleista kuten "Gloria" ja "Mickey".
Muuta.
"Främling" julkaistiin alun perin vinyylinä ja C-kasettina, kuten useimmat pop-albumit 1980-luvun alkupuoliskolla. Digitaalinen CD-levy ilmestyi 1992 ja kokoelma-albumi "Främling 25 år" vuonna 2008. Kokoelmalla on mukana myös Carolan 1985 julkaistu studioalbumi "Happy Days" sekä useita bonusraitoja kuten "Främling" useana eri kieliversiona ja muita medley-raitoja. Kokoelmalle on sisällytetty myös "Fångad av en stormvind", jolla Ruotsin yleisradioyhtiö voitti Eurovision laulukilpailun 1991. Niin ikään juhlakokoelmalla on Dan Hillin menestyssävellys "Sometimes When We Touch", jonka Carola esitti ensimmäisen kerran jo neljätoistavuotiaana vuonna 1981.
Climbing Up on the Way Down

Climbing Up on the Way Down on hardcore punk -yhtye Hero Dishonestin EP-levy, joka julkaistiin kesäkuussa 2003. Albumi julkaistiin usean eri levy-yhtiön toimesta Suomen lisäksi myös Tšekissä ja Britanniassa.
Lammaszinen Sauli Hirvonen piti EP:tä kokonaisuudessaan ”hyvänä äkäilynä”, vaikkei pitänyt sitä muuten mitenkään mullistavana tuotoksena.
Kirkkovuoren näkötorni

Kirkkovuoren näkötorni on näkötorni Karstulassa Keski-Suomessa. Kirkkovuoren huippu on 211 mpy. Se on hirsirakenteinen, yli 20 metriä korkea rakennelma, josta avautuvat näkymät Pääjärven yli Karstulan keskustaan ja laajemminkin ympäristökuntiin.
Lillgårdin rautatietunneli

Lillgårdin rautatietunneli on Rantaradalla Siuntion kunnassa sijaitseva rautatietunneli. Tunnelin pituus on 187 metriä ja se on valmistunut vuonna 1985 Kelan ja Viiman välisen rataoikaisun yhteydessä. Tunnelin aukon poikkipinta-ala on 38,6 m². Tunnelissa junien suurin sallittu nopeus kallistuvakorisella kalustolla on 180 km/h, kaksikerrosvaunuista koostuvilla junilla 120 km/h ja muilla junilla 160 km/h.
Noin 800 metriä Lillgårdin tunnelista Karjaan suuntaan sijaitsee Riddarbackenin rautatietunneli.
Lee Malia

Lee Malia (s. 4. kesäkuuta 1984, Englanti) on englantilaisen rock-yhtyeen Bring Me the Horizonin kitaristi ja yksi perustajajäsen. Hän perusti yhtyeen laulaja Oliver Sykesin, basisti Matt Keanin ja rumpali Matt Nichollsin kanssa. 
Lee Malian esikuvia ovat mm. Metallican James Hetfield ja Gary Moore. Malia mainitsi post-rockin ja ennen kaikkea Explosions in the Sky -yhtyeen inspiroineen häntä säveltäessään yhtyeen neljättä studioalbumia Sempiternalia. 
Yksityiselämä.
Malia on ollut vaimonsa Deni McGoniglen kanssa naimisissa vuodesta 2017 lähtien.
Soittimet ja välineet.
Malia käyttää kitaroinaan pääasiassa hänen omaa nimeä kantavaa Epiphonen lanseeraamaa signature-sarjaa.
Virvatuli – Eino Leinon elämä

Virvatuli – Eino Leinon elämä on Panu Rajalan kirjoittama Eino Leinon elämäkerta. Teos ilmestyi 2017, ja sen on kustantanut WSOY.
Useita kirjailijaelämäkertoja kirjoittanut Rajala käy teoksessa läpi Leinon elämän ohella tämän teoksia. Lopussa on kussakin luvussa käytetyt lähteet sekä luettelo Leinon tuotannosta, Leinoa käsittelevä kirjallisuusluettelo ja henkilöhakemisto. Teoksessa on runsas kuvitus.
Arviot.
Pekka Jäntti kiittää arviossaan (Keskisuomalainen) unohdettujen teosten käsittelyä, mutta samalla huomauttaa, että "puolivillaisuuksien parissa pääasia – vallaton ihminen – 'verhouu'". Leinon epäonnisten rakkaussuhteiden kuvauksessa teos on hänen mukaansa kiehtovimmillaan.
Harri Hautala (Aamulehti) pitää Rajalan kirjassa tärkeänä tietoa Leinon kuolinsyyn, syfiliksen, paljastamista, sillä sairaus saattoi vaikuttaa Leinoon monelta kannalta: niin tuotantoon, työntekoon kuin elämäänkin. Hän kehuu myös Leinon tuotannon laajaa käsittelyä, muutenkin kuin runoilijana, sillä runoilija-Leinosta on vuosien mittaan kirjoitettu jo paljon. Boheemiuden käsittelyä hän pitää turhan perusteellisena. Hän kysyy, mikä on loppujen lopuksi Leinon tuotannossa kestävintä, runous vai se kaikki muu. Hautala tiivistää näkemyksensä kirjasta: "Hyvä elämäkerta houkuttelee aina kohteensa taiteen äärelle. Rajalan kirja tekee ilman muuta sen."
Matti Mäkelän mukaan (Helsingin Sanomat) tärkeää kirjassa on Leinon elämän käsittely uusin painotuksin, esimerkiksi poliittisin analyysein. Nuorsuomalainen Leino asettui sisällissodan puhjettua valkoisten puolelle, mutta aatteissaan hän oli romantikko. Mäkelä toteaa, että kirjan nimi "Virvatuli" viittaa Leinon häilyviin näkemyksiin, joissa innostus ja kyllästyminen vaihtuivat nopeasti.
Outi Hytönen toteaa arviossaan (Kanava), että teos on ensisijaisesti elämäkerrallinen, teokset ovat sivuosassa. Hän huomauttaa Rajalan kömmähdyksestä: Leinosta Rajala käyttää johdonmukaisesti sukunimeä, naisista varsin yleisesti pelkkää etunimeä. jopa samoissa virkkeissä. Toinen kriittinen kommentti Hytöseltä tulee kirjan näkökulmasta: Leinoa katsotaan monissa luvuissa ulkopuolelta, eikä Leinon oma näkemys pääse esiin, joten kuvaus on etäinen ja ulkokohtainen. Hytönen nostaa esimerkiksi Aino Kallas -suhteen ja kysyy: "Mitä se merkitsi Leinolle?" Hän kuitenkin kiittää tekstiä monipuoliseksi ja rikkaaksi, viihdyttävästi ja sujuvasti kirjoitetuksi. Kokonaiskuva Leinosta jää avoimeksi, mutta Hytönen sanoo että näin on hyvä, sillä kuten Rajala toteaa: "Kuilua repaleisen yksityiselämän ja loistavan hengenelämän välillä Leino ei koskaan saanut eikä yrittänytkään kuroa kiinni."
HMS H6 (1915)

HMS H6 oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1915 vesillelaskettu H-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Canadian Vickersiltä Montrealista, missä köli laskettiin 14. tammikuuta 1915. Se laskettiin vesille vielä samana vuonna ja otettiin palvelukseen 9. kesäkuuta 1915.
Palvelus.
Alus ylitti Atlantin Kanadasta Britteinsaarille omin konein. Se liitettiin Harwichin sukellusveneosaston 8. laivueeseen.
Alus ajoi karille 19. tammikuuta 1916 Alankomaiden rannikolla Schiemonnikoogin lahistöllä. Miehistö siirtyi brittiläiseen höyrylaivaan kahden Noord Brabant -luokan sluupin valvonnassa. Alankomaiden laivasto internoi aluksen. Britannian ja Alankomaiden hallitukset sopivat 4. toukokuuta 1917 sen lunastamisesta Alankomaiden laivastolle, joka nimesi aluksen "Hr. Ms. O 8":ksi. Alus kunnostettiin käyttäen aiemmin internoidusta Saksan keisarikunnan laivaston "SM UC-8:sta" saatuja tietoja. Saksalaisaluksen oston jälkeen siitä siirrettiin "Hr. Ms. O 8":aan Zeissin periskooppi.
Huollossa Den Helderissä alus upposi 1921 satama-altaaseen. Se kärsi vain pieniä vaurioita ja kunnostettiin. Kesällä 1925 alus osallistui laivastoharjoitukseen Itämerellä.
Saksan hyökättyä Alankomaihin 1940 aluksen miehistö upotti aluksensa. Saksalaiset nostivat hylyn, joka todettiin tutkimuksissa lähes vahingoittumattomaksi. Se liitettiin Saksan laivastoon nimellä "U-D1" ja siirrettiin Kieliin, missä alus oli koululaivana koulutettaessa Saksan laivaston tulevia sukellusvenemiehistöjä. Alus poistettiin palveluksesta 23. marraskuuta 1943. Miehistö upotti sen Kielin satamaan 3. toukokuuta 1945.
Luzzaran taistelu

Luzzaran taistelu käytiin 15. elokuuta 1702 Luzzarassa nykyisen pohjois-Italian alueella Ranskan kuninkaallisten ja Habsburgien Itävallan keisarillisten joukkojen välillä. Taistelu oli osapuolille suhteellisen raskas, mutta jäi tulokseltaan ratkaisemattomaksi.
Taustaa.
Eugen Savoijilaisen itävaltalaisarmeija oli pitänyt miesmäärältään ylivoimaista Ranskaa uhattuna jo pitkään. Helmikuussa 1702 itävaltalaiset tekivät öisen yllätyshyökkäyksen lähinnä nukkuvia ranskalaisia vastaan Cremonassa. Vaikka taistelu jäi lopulta ratkaisemattomaksi irlantilaisen prikaatin sinnikkään vastarinnan ansioista, puolustajien komentaja François de Neufville joutui vangiksi. Vastatakseen prinssi Eugenin armeijan muodostamaan uhkaan kuningas Ludvig XIV lähetti Italiaan täydennyksiä ja yhden pätevimmistä komentajistaan, Eugenin serkun Louis Joseph Vendômen.
Kesällä ranskalaiset valtasivat Guastallan, josta he marssivat eteenpäin pyrkimyksenään piirittää Borgofortea. Ennen Borgofortea Vendôme leiriytyi Pojoen varteen lähelle Luzzaran kylää. Kuullessaan tästä Eugen Savoijilainen oli itse johtamassa Mantovan piirittämistä. Hän päätti hylätä piirityksen ja kerätä koko armeijansa keskeyttämään ranskalaisten operaation. Eugen marssitti joukkonsa lähelle Luzzaraa ja perusti päämajansa Rivan kylään.
Taistelu.
Pojoki varmisti ranskalaisten vasemman sivustan. Lisäksi Vendôme rakennutti puolustusasemia ja vallituksia asemiensa ympärille. Muu maasto oli avointa, mutta suhteellisen vaikeakulkuista kenttää ojineen, kanavineen, aitoineen ja pensaikkoineen. Itävaltalaisten etuna oli kokeneempi armeija, sekä joukko taitavia komentajia. 
Aamun koittaessa Eugenin joukot eivät olleet vielä linjassa, joten hän joutui viivyttämään hyökkäystään. Hän oli jakanut armeijansa kolmeen osaan, joissa kussakin oli kaksi linjaa. Viimein kello viiden aikaan iltapäivällä joukot olivat järjestyneet taistelulinjaan ja Eugen antoi etenemiskäskyn. Hänen joukkonsa hyökkäsivät useita kertoja pyrkien ajamaan ranskalaiset etäämmälle joesta, jonka jälkeen hän voisi saartaa vastustajan. Ranskalaisten puolustus ei kuitenkaan antanut periksi ja taistelu jatkui pimeän tuloon saakka.
Lopulta Eugenin armeija sai ajettua ranskalaiset asemistaan, mutta ei onnistunut saartamaan heitä. Ranskalaiset kärsivät jonkin verran enemmän tappioina, mutta koska heillä oli joka tapauksessa ylivoima, Eugen Savoijilainen ei saavuttanut hyökkäyksellä mitään. Sen sijaan hänen armeijansa menetti noin 10 prosenttia vahvuudestaan, mikä haittasi itävaltalaisten aloitekykyä jatkossa.
Taistelun jälkeen.
Loppuvuoden ajan armeijat pysyttelivät vastakkaisissa rintamissa aina 4. marraskuuta asti, jolloin ranskalaiset purkivat leirinsä ensimmäisenä päättäen samalla vuoden 1702 sotaretkensä. Seuraavan kerran Eugen Savoijilainen ja Louis Joseph Vendôme ottivat yhteen Italiassa Cassanon taistelussa elokuussa 1705.
O 9 -luokka

O 9 -luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kolmen sukellusveneen muodostama alusluokka.
Luokka oli pienempi versio siirtomaapalvelukseen valmistetuista K XI -luokan aluksista ja sen suunniteltu toiminta-alue oli Pohjanmeri. Alusten maksimi suunniteltu sukellussyvyys oli 60 metriä. Niiden propulsiojärjestelmä oli tehottomampi ja siten maksiminopeus pienempi kuin edeltäjillään. Alusten aseistuksesta oli vähennetty yksi perän torpedoputkista.
Ylöjärven Ryhti

Ylöjärven Ryhti on vuonna 1931 perustettu ylöjärveläinen urheilun yleisseura. Seuran toiminta jakaantuu lajijaostoihin, joita ovat lentopallo-, jalkapallo-, hiihto-, yleisurheilu-, voimanosto-, frisbeegolf- ja kunto- ja veteraanijaosto. Jaostot ovat hyvin itsenäisiä.
Pääseura vastaa seuratoiminnan yhdistyslain mukaisista vastuista. Pääseuran johtokunta valitaan sääntöjen mukaan seuran syyskokouksessa. Pääseuran johtokunta vahvistaa vuosikokouksessaan jaostojen kokoonpanon.
Rautavaaran auto-onnettomuus

Rautavaaran auto-onnettomuus tai Rautavaaran perhesurma tapahtui sunnuntai-iltana 26. lokakuuta 2014 kantatiellä 75 Rautavaaran kunnassa lähellä Hankamäen kylää, kun vuonna 1981 syntynyt nurmeslainen perheenäiti ajoi henkilöautolla tahallaan vastaantulevaa linja-autoa päin surmaten itsensä ja kolme lastaan. Lapset olivat iältään 1-, 2- ja 6-vuotiaita. Onnettomuudessa mukana ollut linja-auto oli matkalla Nurmeksesta Kuopioon, ja siinä matkusti kahden nuorimman lapsen isä. Linja-auton kuljettaja ja neljä matkustajaa loukkaantuivat lievästi.
Tapahtumien kulku.
Tapahtumaa edelsi perheenäidin ja hänen avomiehensä välinen riita perheen asioista. Nainen seurasi linja-autoa lapset kyydissään ja pysäytti sen bussipysäkille. Riitely jatkui hetken bussissa, minkä jälkeen bussinkuljettaja pyysi naisen poistumaan, jotta bussi pääsisi jatkamaan matkaa. Nainen poistui linja-autosta ja lähti seuraamaan autollaan bussia. Nainen ohitti linja-auton, teki U-käännöksen ja törmäsi tahallaan vastaantulevaan bussiin. Onnettomuustutkintalautakunta selvitti, että naisen kuljettaman henkilöauton nopeus oli 92–123 km/h, mutta törmäysjälkien ja henkilöauton keskinopeuden perusteella on aihetta olettaa, että henkilöauton nopeus törmäyshetkellä oli ollut lähempänä 123 km/h. Keskusrikospoliisin laboratorion tutkimuksen mukaan linja-auton nopeus törmäyshetkellä oli 47 km/h. Tutkimuksissa kävi ilmi, että linja-auto oli ehtinyt jarruttaa. Henkilöauto oli osittain painautunut linja-auton alle.
Kolaria edeltävä riita oli taltioitu kännykällä. Tallenteessa oli sisällöltään kaikki, mitä lähellä istuneet muut matkustajat olivat kertoneet keskustelusta.
Poliisin mukaan äiti ei ollut suunnitellut tekoaan entuudestaan, vaan teko oli tehty äkkipikaistuksissa ja kiihtyneessä mielentilassa.
Jälkipuinti.
Kolarin jälkeen alettiin suunnitella jopa 14 muutosta lakiin perhesurmien estämiseksi. Muutosten myötä esimerkiksi viranomaiset, koulut, neuvolat ja sosiaalitoimi saavat jatkossa oma-aloitteisesti ilmoittaa poliisille, jos on aihetta epäillä, että perhe voisi olla tehostetun avun tarpeessa. Poliisi voi muutosten myötä myös kutsua kokoon useita toimijoita räätälöimään apua perheelle.
Kystationiini

Kystationiini (C7H14SN2O4) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste esiintyy tärkeänä välivaiheena rikkiä sisältävien aminohappojen kysteiinin ja metioniinin biosynteesissä ja aineenvaihdunnassa.
Ominaisuudet ja biosynteesi.
Huoneenlämpötilassa kystationiini on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivista ja sen ominaiskiertokyky 1M suolahappoliuoksessa on +23,7.
Kystationiinin biosynteesi ja metabolia poikkeaa toisistaan aitotumaisten eliöiden ja esitumaisten eliöiden välillä ja toisaalta myös eläinten ja kasvien välillä. Eläimet tuottavat kystationiinia homokysteiinistä ja seriinistä kondensaatioreaktiolla, jota katalysoiva entsyymi on kystationiini-β-syntaasi. Kystationiinista muodostuu edelleen kysteiiniä ja α-ketovoihappoa kystationiini-γ-lyaasin eli γ-kystationaasin kanssa. Kasvit sen sijaan muodostavat kystationiinia fosfohomoseriinistä ja kysteiinistä kystationiini-γ-syntaasientsyymin katalysoimana. Myös bakteereilla on tämä sama entsyymi, mutta se hyödyntää fosfohomoseriinin sijaan joko asetyylihomoseriiniä tai sukkinyylihomoseriiniä. Kasveilla ja bakteereilla esiintyy entsyymiä nimeltä kystationiini-β-lyaasi eli β-kystationaasi, joka hajottaa kystationiinin homokysteiiniksi ja palorypälehapoksi.
Captive (vuoden 2012 elokuva)

Captive on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Brillante Mendozan ohjaama ranskalais-filippiiniläis-saksalais-brittiläinen psykologinen jännitysdraamaelokuva, jonka keskeistä pääosaa näyttelee Isabelle Huppert. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Brillante Mendoza, Patrick Bancarel, Boots Agbayani Pastor ja Arlyn dela Cruz. Didier Costet, Brillante Mendoza, Antonio Exacoustos, Jamie Brown ja Alex Brown olivat elokuvan tuottajina. Tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo Dos Palmas -kidnappauksista, jotka tapahtuivat Filippiineillä vuosina 2001–2002. Islamistinen separatistiryhmä Abu Sayyaf sieppasi noin 20 ihmistä korkealuokkaisesta Dos Palmasin lomakohteesta Palawanin saarelta ja vei heidät Basilanin saarelle. Elossa selviytyneet panttivangit pääsivät vapaaksi yli vuoden vankeuden jälkeen.
"Captive" sai ensi-iltansa vuoden 2012 Berliinin elokuvajuhlilla, missä Brillante Mendoza oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen karhun saajaksi.
Juoni.
Ranskalainen Thérèse Bourgoine (Isabelle Huppert) on vapaaehtoisena sosiaalityöntekijänä Palawanin saarella Filippiineillä. Kun hän on toimittamassa tarvikkeita kansalaisjärjestölle, islamistinen separatistiryhmä Abu Sayyaf sieppaa hänet, toisen vapaaehtoistyöntekijän ja ryhmän turisteja ja vie heidät pienillä moottoriveneillä Aby Sayyafin tukialukseen. Tästä seuraa kuukausia kestävä karmiva tapahtumaketju, jonka aikana panttivankeja kuljetetaan nälkäisinä pitkin käärmeitä ja skorpioneja vilisevää viidakkoa.
Tuotanto.
Brillante Mendoza ja Isabelle Huppert tapasivat ensimmäisen kerran vuoden 2009 Cannesin elokuvajuhlilla. He tapasivat toisensa uudelleen sattumalta myöhemmin São Paulossa, jolloin Mendoza tarjosi Huppertille roolia uudesta "Captive"-elokuvastaan, jota hän oli tuolloin kehittämässä.
"Captiven" kohtaukset kuvattiin kronologisessa järjestyksessä Filippiinien Luzonin saarella 1,56 miljoonan euron budjetilla. Elokuvassa käytettiin avustajina oikeita sotilaita. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalaiset Swift Productions ja Arte France Cinéma, filippiiniläinen Centerstage Productions, saksalainen B. A. Produktion ja brittiläinen Studio Eight Productions. Elokuvan virallinen ranskalainen traileri julkaistiin 25. heinäkuuta 2012.
Julkaisu.
"Captive" sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla Saksassa 12. helmikuuta 2012. Elokuvan Filippiinien ensi-ilta oli Mandaluyongissa ranskalaiselokuvien elokuvajuhlilla 9. kesäkuuta 2012. Elokuvan Filippiinien teatteriensi-ilta oli 5. syyskuuta 2012 ja Ranskan 19. syyskuuta 2012. Elokuvan teatterilevittäjinä olivat Filippiineillä Star Cinema Productions ja Ranskassa Équation Distribution. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 16 019 katsojaa. Elokuvan Britannian ensi-ilta oli Lontoon elokuvajuhlilla 12. lokakuuta 2012. "Captive" ei saanut Suomessa teatteriensi-iltaa, mutta se esitettiin Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhlilla Helsingissä 20. syyskuuta 2012.
"Captive" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 6. maaliskuuta 2013.
Daybreak Game Company

Daybreak Game Company on yhdysvaltalainen videopelien kehittäjä. 
Yhtiö oli aiemmin MMO-pelejä kehittävä Sony Online Entertainment, jonka Sony myi vuonna 2015.
Pelit.
Yhtiön pelejä ovat:
Ski-cross slope

Ski-cross slope (virallisesti ) on laskettelupuisto Sunny Valley Ski resortissa Miassissa Tšeljabinskin alueella Venäjällä.
Ski-cross slopessa on järjestetty freestylehiihdon ja lumilautailun maailmancupin crosskilpailuja.
Braintreen ohje

Braintreen ohje () on nimitys John Adamsin vuonna 1765 kirjoittamalle tekstille. Tekstissä Adams kritisoi Britannian leimaverolakia, joka hänen mielestään sorti Amerikan siirtomaissa asuneita ihmisiä. Braintreen ohje oli Adamsin ensimmäinen julkinen kirjoitus, jossa hän asettui puolustamaan Britannian siirtomaiden asukkaiden oikeuksia suhteessa emämaa Britanniaan.
Braintreen ohjeen tarkoituksena oli ohjeistaa Braintreen edustajaa Massachusettsin lainsäädäntöelimessä, jotta tämä ryhtyisi toimiin leimaverolakia vastaan. Lisäksi Braintreen ohje julkaistiin useissa sanomalehdissä, minkä seurauksena myös kymmenissä muissa kaupungeissa julkaistiin samankaltaisia leimaverolain vastaisia julkilausumia.
Gloucesterin taistelu

Gloucesterin taistelu () oli pieni Yhdysvaltain vapaussodan taistelu, joka käytiin 25.-26. marraskuuta 1777 New Jerseyssä lähellä National Parkia. Taistelun komentajina toimivat Yhdysvaltain puolella Gilbert du Motier de Lafayette ja Armand Tuffin de La Rouërie, Britannian puolella taas Charles Cornwallis.
Taistelu päättyi yhdysvaltalaisten voittoon.
Mitsubishi Eclipse Cross

Mitsubishi Eclipse Cross on Mitsubishi Motorsin vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Se sijoittuu mallistossa pienemmän ASX:n ja suuremman Outlanderin väliin.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Eclipse Cross sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottoriksi on valittavissa 1,5-litrainen turboahdettu bensiinimoottori tai 2,2-litrainen diesel. Bensiinimoottori on varustettu kuusivaihteisella manuaalivaihteistolla tai portaattomalla CVT-automaatilla, diesel kahdeksanportaisella automaattivaihteistolla. Vetotapana on aina neliveto.
Googly eyes

Googly eyes tarkoittaa askartelutarvikeliikkeissä myytäviä irtosilmiä, joita voi kiinnittää erilaisille pinnoille. Nämä mulkosilmät ovat pyöreitä kirkkaita muovikuplia, joiden sisällä on vapaasti liikkuva "pupilli". Irtosilmiä käytetään erilaisissa askartelutöissä ihmisiä tai muita olentoja esittävien hahmojen silminä. Silmät voi kiinnittää myös johonkin esineeseen, jolloin tämä esine ikään kuin personoituu eläväksi ollennoksi.
Ominaisuudet.
Irtosilmät ovat pyöreitä läpinäkyviä muovikuplia, joiden tasainen tausta on joko muovia tai pahvia. Kuplan sisällä on vapaasti liikkuva musta pyöreä levy. Näin "silmät" näyttävät liikkuvan, kun niitä käännetään tai ravistellaan. Mulkosilmiä on eri kokoisina. Kuplan koko vaihtelee noin 4,8 mm:stä jopa 61 cm:iin. Tausta on yleensä valkoinen ja "pupilli" musta kuten ihmisen silmässä, mutta silmistä on myös useita värillisiä versioita. Homestar Runner internet-animaatiosarjan HR-wikissä on sarjan googly eyesille omistettu sivu.
Muut sovellukset.
Samanlaisia pyöreitä mulkosilmiä esiintyy myös piirros- ja animaatiohahmoilla sekä kolmeulotteisilla hahmoilla, kuten pehmolelut.
John F. Kelly

John Francis Kelly (s. 11. toukokuuta 1950) on yhdysvaltalainen kenraali, joka toimi maan kotimaan turvallisuuden ministerinä alkuvuoden 2017 kunnes hänet 31. heinäkuuta 2017 alkaen nimitettiin Valkoisen talon kansliapäälliköksi Reince Priebusin tultua erotetuksi tehtävästä. Kelly lopetti tehtävässä 2. tammikuuta 2019, jonka jälkeen virkaatekeväksi kansliapäälliköksi tuli Mick Mulvaney.
Presidentiksi valittu Donald Trump nimesi Kellyn ehdokkaakseen kotimaan turvallisuuden ministeriksi joulukuussa 2016. Senaatti vahvisti nimityksen heti Trumpin virkaanastujaisten jälkeen 20. tammikuuta 2017 ja Kelly astui virkaansa samana päivänä. Kelly on eläkkeellä oleva merijalkaväen kenraali, jolla ei ole aikaisempaa kokemusta politiikasta. Häntä on kuvattu suorapuheiseksi ja sotilaidensa arvostamaksi mieheksi. Kelly on puolustanut voimakkaasti Yhdysvaltain toimintaa terrorisminvastaisessa sodassa ja korostanut rajaturvallisuuden tärkeyttä. Hänen poikansa, luutnantti Robert Kelly, kuoli taistelussa Afganistanissa vuonna 2010.
Total (albumi)

Total on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin SebastiAnin esikoisstudioalbumi. Se julkaistiin Euroopassa 30. toukokuuta 2011 ja Pohjois-Amerikassa 7. kesäkuuta 2011 levy-yhtiöllä Ed Banger Records. Albumin ensimmäisen singlen ”Embody” musiikkivideon ohjasi toinen ranskalainen elektronisen musiikin artisti So-Me. Musiikkivideo kappaleelle julkaistiin 4. huhtikuuta 2011 ja siinä nähdään tanssija Shamari Maurice tanssimassa. Kappaleen remixasivat DJ Premier sekä Kavinsky. "Total"-albumilla esiintyy M.I.A., Mayer Hawthorne ja Justice-duon Gaspard Augé. Albumi sijoittui "Billboardin" Top Dance/Electronic Albums -listan sijalle 17. 
Kansikuva.
Kansikuvassa esiintyvän valokuvan otti kuvaaja Jean-Baptiste Mondino. Kuva, jossa SebastiAn suutelee itseään niitti hänen faniensa keskuudessa kiistaa, väärinymmärrystä sekä hämmennystä. SebastiAn selventää kansikuvan takana piilevää ideaa englanninkielisessä haastattelussa seuraavasti:
"I rarely do things for a specific reason: for a start, the idea of a double kissing itself represents my vision of the artistic posture; it’s a type of serious joke on the relationship that an artist has with his ego. Also, my first covers were a tracing of my face, so I wanted to follow that idea with a photograph while adding something new. When you play a game, you should play it all the way or not at all. So, for instance, even if you don’t like your face you should embrace it, emphasise it, even! The choice of black and white is to break with the often very colourful graphics of techno. The cover signed by Mondino symbolises the total desire of the creator, the absolute ego of the artist who kisses and devours himself."
Hr. Ms. O 16

Hr. Ms. O 16 oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1936 palvelukseenotettu sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 28. joulukuuta 1933. Alus laskettiin vesille 27. tammikuuta 1936 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 26. lokakuuta.
Palvelus.
Alus lähti 11. tammikuuta 1937 Hortan, Bermudan, Norfolkin kautta Washingtoniin, jonne se saapui helmikuussa. Matkalla professori F. A. Vening Meinesz teki gravitaatiomittauksia. Alus palasi Azorien ja Lissabonin kautta Eurooppaan. Lissabonissa alus sai 6. huhtikuuta määräyksen siirtyä Espanjan aluevesille tukikohtanaan Gibraltar. Professorin gravitaatiomittaukset keskeytyivät ja hänet siirrettiin maihin Lissabonissa. Alankomaiden prinssi Bernhard tutustui alukseen 9. heinäkuuta.
Alus liitettiin 1939 sukellusveneviirikköön Hollannin Itä-Intiaan. Alus lähti 24. huhtikuuta Den Helderistä Suezin kanavan kautta Hollannin Itä-Intiaan, jonne se saapui 5. kesäkuuta. Alus kolaroi 4. tammikuuta 1940 hävittäjä "Hr. Ms. Witte de Within" kanssa. Sukellusvene ei kärsinyt vaurioita, mutta hävittäjän potkuri vaurioitui.
Saksa hyökkäsi 10. toukokuuta 1940 Alankomaihin. Alus lähti 15. syyskuuta "Hr. Ms. K XVII:n" kanssa Tandjong Priokista. Ne saattoivat SS "Lematangia" Durbaniin Etelä-Afrikkaan ja MV "Olivian" Lourenço Marquesiin Mozambikiin. Veneet olivat Surabajan edustalla, kunnes ne määrättiin 28. marraskuuta 1941 Sambasiin Luoteis-Borneoon, jonne niiden piti käskyn mukaan saapua 6. joulukuuta. Seuraavana päivänä ne määrättiin varautumaan taisteluun ja 1. joulukuuta alukset siirrettiin Britannian kuninkaallisen laivaston Kiinan aseman alaisuuteen. Veneet saivat uuden käskyn siirtyä Singaporeen, jonne ne saapuivat joulukuun alussa. Alukset saivat 6. joulukuuta käskyn partioida Etelä-Kiinan merellä ja lähtivät vielä samana päivänä kello 14.30 merelle.
Yhdysvallat julisti 7. joulukuuta sodan Japanille ja seitsemän tuntia myöhemmin sodan Japanille julisti Alankomaat. Seuraavana päivänä saatiin tieto keisarillisen Japanin laivaston osastosta, joka oli Siaminlahdella ja Kota Bharun edustalla.. "O 16" hyökkäsi 8. joulukuuta keisarillisen Japanin maihinnousulaivastoa vastaan Malakan niemimaan koillisrannikolla. Seuraavana päivänä alus määrättiin sukellusvenelinjaan Poeloe Obin majakasta 40 merimailia etelään. Se vaurioitti 10. joulukuuta torpedoimalla joukkojenkuljetusalus "Ayatosanmarua" tai "Sakuramarua".
Alus upotti 12. joulukuuta "Tosanmarun", "Asosanmarun" ja "Kinkamarun", joiden lisäksi se vaurioitti "Ayatanmarua". Koska aluksella oli ainoastaan yksi torpedo jäljellä se lähti 13. joulukuuta Singaporeen. Alus osui 15. joulukuuta miinaan Siaminlahdella. Räjähdyksessä aluksen runko lähes katkesi ja 41 miestä sai surmansa. Ainoastaan Cornelis de Wolf selvisi hengissä. Hylky löytyi löytyi lokakuussa 1995.
Amebelodontidae

Amebelodontidae on sukupuuttoon kuollut suurten norsueläinten heimo. Ne sijoitettiin aiemmin heimoon Gomphotheriidae, mutta nykyaikaiset auktorit pitävät niitä omana heimonaan.
Ruokailutavat.
Amebelodonttien ruokailutavat on tavallisesti esitetty vesikasvien kauhomisena lapiomaisilla alasyöksyhampaillaan. Tämä on kuitenkin väärinkäsitys, sillä ylempiä syöksuhampaita ei ole otettu huomioon. "Platybelodon grangerin" and "P. barnumbrownin" alaleuan hampaiden kulumiskuviot osoittavat että nämä lajit käyttivät syöksyhampaita kasvillisuuden leikkaamiseen erikoistuneella tavalla.
Ross Ross Ross

Ross Ross Ross on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin SebastiAnin EP-levy, joka julkaistiin 28. elokuuta 2008 levy-yhtiöllä Ed Banger Records. CD:llä julkaistu kokoelma-albumi "Ross Ross Ross / Productions &amp; Remixes", joka julkaistiin promotoimaan EP-levyä julkaistiin myös vuonna 2006 ja sisältää kappaleita SebastiAnin EP-levyiltä "Ross Ross Ross", "H.A.L." ja "Smoking Kills", sekä yhdeksän hänen tuottamaansa remixiään.
Mystagogiset opetuspuheet

Mystagogiset opetuspuheet eli "Mystagogiset katekeesit" () on Kyrillos Jerusalemilaisen katekeesien eli opetuspuheiden kokoelma. Ne käsittelevät kirkon mysteereitä eli sakramentteja.
Historia.
Kyrillos Jerusalemilaisen puheiden joukkoon kuuluu joukko opetuspuheita, joista merkittävimmät ovat "Katekeesit" eli katekeettiset opetuspuheet, jotka pidettiin katekumeeneille eli kasteoppilaille pääsiäisen alla ennen kastamista, sekä viisi mystagogista katekeesia eli mystagogista opetuspuhetta, jotka pidettiin kastetuille pääsiäisviikolla kasteen jälkeen.
Mystagogisten opetuspuheiden suhteen tutkijat ovat olleet erimielisiä siitä, ovatko ne todella peräisin Kyrillokselta ja jos, niin missä määrin niitä on muokattu myöhemmin. Yleisimmän nykytulkinnan mukaan ne ovat Kyrilloksen tuotantoa, ja joko peräisin Kyrilloksen viimeisiltä vuosilta, tai sitten ne ovat hänen varhaistuotantoaan, joka on vasta hänen kuolemansa jälkeen päivitetty vastaamaan tuon ajan liturgisia käytäntöjä. Tuolloin puheiden lopullinen muoto saattaa olla peräisin Kyrillosta piispana seuranneelta Johannes II:lta.
Mystagogiset katekeesit luetaan joskus osaksi varsinaisten katekeesien kokonaisuutta ja myös julkaistaan usein yhdessä niiden kanssa. Ne ovat kuitenkin alun perin olleet erillinen kokoelma, ja myös niiden loppuun saattaminen on tapahtunut varsinaisia katekeeseja myöhemmin. Myös suomennettuna ne on julkaistu erikseen (1999) katekeeseista, jotka on suomennettu nimellä "Jerusalemin uskontunnustus" (2013).
Sisältö.
Mystagogisten opetuspuheiden nimi viittaa kirkon mysteereihin eli sakramentteihin, joita ne käsittelevät. Nimi on peräisin siitä, että sakramentit pyrittiin alkukirkon aikana pitämään salattuna kirkon ulkopuolisilta, jotta nämä eivät pääsisi väärentämään ja halventamaan niitä.
Teos koostuu viidestä opetuspuheesta:
Wikipedia Zero

Wikipedia Zero oli Wikimedia Foundationin organisoima hanke, jonka tarkoituksena oli tarjota mobiililaitteilla vapaa pääsy Wikipedian artikkeleihin ilman datankäyttömaksuja. Vuonna 2012 aloitettu Wikipedia Zero toimi pääosin Afrikan, Aasian ja Väli-Amerikan kehittyvissä maissa. Wikipedia Zero toimi käytännössä siten, että Wikimedian kanssa yhteistyössä toimivat operaattorit tarjoavat vapaan pääsyn Wikipedian mobiiliversioon.
Wikipedia Zero sai innoituksensa Facebook Zerosta.
Lopettaminen.
Helmikuussa 2018 Wikimedia Foundation ilmoitti, että Wikipedia Zero -ohjelma loppuu vuonna 2018 ja uudentyyppiset kumppanuusohjelmat jatkuvat eri puolilla maailmaa.
Moderointi

Moderointi on internetin yhteisöllisessä sisällön tuotannossa julkaisualustan ylläpitäjän suorittama sisällön (teksti, kuva, ääni) valvontaa. Sen perusteella ylläpitäjä päättää, salliiko hän sisällön julkaiseminen internetpalvelussaan. Sisällön asiallisuus varmistetaan viestejä poistamalla tai niiden sisältöä muokkaamalla, kokonaisten viestiketjujen poistamisella tai käyttäjiä estämällä.
Moderointi ei ole sensuuria, sillä huomio ei kiinnity keskustelun aiheisiin, vaan sisällön esitystapaan. Suomessa jokaisella medialla on oikeus päättää sivustonsa sisällöstä. Moderointi pohjautuu esimerkiksi sivuston erillisiin ohjeisiin, jotka koostuvat sivuston menettelyistä ja poikkeuksista.
Moderointi tapahtuu esimerkiksi verkkosivujen ylläpitävän tahon, kuten toimituksen, tai erillisen moderaattorin tai moderaattoritiimin toimesta.
Moderoinnin tyylit.
Esimoderointi eli ennakkomoderointi (pre-moderation) tarkoittaa julkaisupalveluun lähetetyn sisällön tarkastamista ja julkaisijan ohjeiden vastaisen sisällön poistamista ennen julkaisemista.
Jälkimoderointi (post-moderation) taas viittaa samanlaiseen toimintaan sisällön julkaisun jälkeen. Tämä mahdollistaa reaaliaikaisen keskustelun ja välittömän julkaisun. Jälkimoderointi toimii parhaiten sosiaalisen median, foorumin sekä muiden aktiivisten internetyhteisöjen sivustoilla.
Jaetussa moderoinnissa (distributed moderation) yhteisön jäsenet äänestävät moderoitavaksi päätyvän sisällön. Äänestysmäärä määrittää, onko julkaistu sisältö yhteisön sääntöjen mukaista vai ei. Lopullinen valinta jää moderaattorille.
Reaktiivisessa moderoinnissa (reactive moderation) käyttäjät aktiivisesti poistavat ja merkitsevät sivuston kaikenlaisen sopimattoman sisällön. Lopullinen valinta jää moderaattorille.
Automatisoidun moderoinnin (automated moderation) sisällönvalvontasovellukset suodattavat määritellyt loukkaavat sanat ja multimediasisällöt. Sopimattomien julkaisujen havaitseminen toimii automatisoituneesti. Tämä mahdollistaa vääräkäytöksisen käyttäjän IP-osoitteen estämisen.
Maailmanlopun blues

Maailmanlopun blues on hardcore punk -yhtye Kohu-63:n EP-levy, joka julkaistiin 7. helmikuuta 2011 levymerkillä Stay Free Underground Records. Siitä julkaistiin rajoitettu 500:n kappaleen painos.
Lammaszinen Jouni Parkku totesi ”nuorten, vihaisten räkänokkien olevan tätä nykyä vanhoja ja entistä vihaisempia räkänokkia”. Hän uskoi julkaisun miellyttävän yhtyeen vannoutuneita faneja, vaikkei pitänyt albumia erityisen hyvänä.
Vasuheinät

Vasuheinät ("Muhlenbergia") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 162 lajia.
Useat vasuheinälajit ovat ulkonäöltään koristeellisia ja monia lajeja sekä niistä jalostettuja lajikkeita kasvatetaankin koristekasveiksi. Vasuheinien kukinnot voivat olla esimerkiksi valkoisia tai vaaleanpunaisia. Aikoinaan vasuheiniä on myös käytetty Etelä-Carolinan seudulla korien punontaan.
Vasuheinien ("Muhlenbergia") suku on nimetty amerikkalaisen Henry Muhlenbergin mukaan.
Retki-Roope

Retki-Roope () on Nelvana-tuotantoyhtion kanadalais-brittiläinen lasten animaatiosarja. Sarja alkoi syyskuussa 2016, alun perin Treehouse TV -kanavalla Pohjois-Amerikassa. Suomessa sarjaa on esittänyt keväällä 2017 alkaen torstaisin Yleisradion Pikku Kakkonen, jaksot julkaistaan myös Yle Areenassa.
Animoinnin on toteuttanut englantilainen animointistudio Studio Liddell.
Retki-Roope asuu isänsä ja äitinsä kanssa Päivänpaisteen puistossa, jossa Roopen isä ja äiti työskentelevät puistonvartijoina.
Roopella on erikoisvarusteet, joiden avulla hän tutkii eräpuistoa. Kun Roope nappaa matkaansa kiikarit, retkihatun ja –pakin ja virittää kellokameran ja pomppukengät valmiuteen, voi Retki-Roopen vauhdikkaat seikkailut alkaa. Vinha-autolla voi niin lentää ilmassa kuin kiitää pitkin puiston teitä. Vaijeriradan ja liaanien avulla Roope ystävineen pääsee nopeasti paikasta toiseen.
Roopen parhaat ystävät ovat Teresa-tyttö ja karvainen lumimies, Tamppa.
Hahmot.
Suomenkielisten hahmojen ääninäyttelijöinä toimivat:
Jaksot.
Ensimmäinen tuotantokausi (2016-2017).
Pohjois-Amerikassa sarjan uudetkin, vuonna 2017 julkaistut jaksot ovat jaksokuvauksiltaan ensimmäistä tuotantokautta..
Teddy Boy

Teddy Boy on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Kavinskyn debyyttialbumi, joka julkaistiin 16. tammikuuta 2006 levy-yhtiöllä Record Makers. "Teddy Boy" on myös Kavinskyn ensimmäinen albumi, jolla julkaistiin yksi hänen tunnetuimmista kappaleistaan, ”Testarossa Autodrive”. Muut albumit, joilla kyseinen kappale myös esiintyy, ovat "Blazer" ja "OutRun". SebastiAnin remix kappaleesta julkaistiin Kavinskyn toisella albumilla "1986".
Koiranheinät

Koiranheinät ("Dactylis") on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuulunee vain pari lajia, joista tunnetuin lienee koiranheinä ("Dactylis glomerata"). Koiranheinä on hyvin muunteleva ja se jaetaan useisiin eri alalajeihin, joita on toisinaan myös pidetty omina lajeinaan. Koiranheinien sukuun on aikojen kuluessa kuvattu useita eri lajeja, alalajeja ja muunnoksia, jotka on myöhemmin katsottu samaksi kuin koiranheinä ("Dactylis glomerata") ja täten niiden tieteelliset nimet ovat nykyisin koiranheinän tieteellisen nimen synonyymejä.
Koiranheinät ovat monivuotisia ja kasvutavaltaan pystyjä heiniä. Niiden lehdet ovat tasaisia ja kieleke on kalvomainen sekä hyvin kehittynyt. Koiranheinien kukinto on tiivis röyhy, jonka kussakin tähkylässä on kahdesta viiteen kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat suunnilleen yhtä pitkät sekä hieman kaarevat. Ulkohelpeet ovat viisisuonisia ja niissä on lyhyt, piikkimäinen vihne.
Suomessa koiranheinää kasvaa etelärannikolta aina Oulun korkeudelle asti ja eteläisessä Suomessa koiranheinä on hyvinkin yleinen.
Nightcall

Nightcall on ranskalaisen elektronisen musiikin artistin Kavinskyn EP-levy, joka julkaistiin 10. syyskuuta 2010. Albumin single ”Nightcall” esiintyi Nicolas Winding Refnin ohjaamassa vuoden 2011 elokuvassa "Drive", joka sai suosionsa johdosta myös enemmän kuuluisuutta Kavinskylle. Kyseinen kappale sijoittui Ranskan SNEP-musiikkilistan sijalle 10.
Kokoonpano.
Lähde:
Making Contact

Making Contact on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983. Se on yhtyeen ensimmäinen ilman perustajajäsen, basisti Pete Wayta. Albumia seuranneen kiertueen jälkeen UFO hajosi vähäksi aikaa, kunnes teki paluun vuonna 1984.
Albumista julkaistiin vuonna 2009 uusintapainos, joka sisälsi kolme lisäkappaletta.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Lähteet.
Hug You Hardcore

Hug You Hardcore on Lordin ensimmäinen single yhtyeen kahdeksannelta studioalbumilta "Monstereophonic – Theaterror vs. Demonarchy".
Kappaleen musiikkivideota ei nähdä Suomessa yhtyeen virallisissa kanavissa, koska video on levy-yhtiö Sony musicin mukaan liian raju. Sony music päätti jättää videon levittämisen yhtyeen vastuulle. Sensuroimattoman version on julkaissut levy-yhtiö AFM, joka on Lordin levy-yhtiö ulkomailla.
Hug You Hardcore-musiikkivideolla paloitellaan ihmisruumista ja esitetään ihmissyöntiä. Toisessa kohtauksessa nainen tekee miehelle seksuaalista väkivaltaa ja pahoinpitelee tätä.
Misdemeanor

Misdemeanor on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn kahdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1985. Se oli yhtyeen ensimmäinen albumi ilman perustajajäsentä, rumpali Andy Parkeria, joka jätti yhtyeen vuonna 1983.
UFO oli hajonnut vuonna 1983, mutta solisti Phil Mogg kokosi yhtyeen uudelleen vuonna 1984. Yhtyeen kitaristi, basisti ja rumpali olivat uusia nimiä yhtyeessä, ainoastaan kosketinsoittaja-kitaristi Paul Raymond oli ollut yhtyeessä aiemmin. Albumilla yhtyeen musiikki oli aiempaa selvästi kosketinsoitinpainotteisempaa ja kaupallisempaa. Tämä johti kosketinsoittaja-kitaristi Paul Raymondin lähtöön yhtyeestä keväällä 1986.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Lähteet.
Nukkahirssit

Kyynelhirssit eli nukkahirssit ("Dichanthelium") on heinäkasvien heimoon kuuluva kasvisuku. Nykyisin sukuun katsotaan kuuluvaksi yhteensä 66 lajia. Kyynelhirssien sukuun kuuluviksi on kuitenkin aikojen kuluessa sijoitettu paljon eri lajeja, jotka nykyisin luokitellaan kuuluviksi röyhyhirssien ("Panicum") sukuun. Nukkahirssi ("Panicum acuminatum", syn. "Dichanthelium acuminatum") on yksi näistä monista nukkahirssien suvusta hirssien sukuun siirretyistä lajeista.
Neil Carter

Neil Andrew Carter (s. 11. toukokuuta 1958 Lontoo) on brittiläinen muusikko. Hän on muun moassa soittanut kosketinsoittimia sekä kitaraa brittiläisessä hard rock -yhtye UFOssa sekä kosketinsoittimia Gary Mooren sooloalbumeilla.
Carter on soittanut myös brittiläisessä hard rock -yhtye Wild Horsesissa.
Carter korvasi UFOn äkillisesti menehtyneen kosketinsoittaja-kitaristin Paul Raymondin UFOn viimeisellä kiertueella kesäkuusta 2019 alkaen.
Trypanotionireduktaasi

Trypanotionireduktaasi eli trypanotioni-disulfidireduktaasi on oksidoreduktaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymiä esiintyy Trypanosomatida-lahkoon kuuluvissa alkueläimissä ja se katalysoi näille eliöille tärkeän peptidin trypanotionin pelkistämistä aktiiviseen muotoon. Trypanosomatida-lahkoon kuuluu sairauksia aiheuttavia alkueläimiä kuten "Crithidia"-, "Leishmania"- ja "Trypanosoma"-sukujen lajit, ja tämän vuoksi entsyymin inhibiittoreita käytetään lääkkeinä. Trypanotionireduktaasin EC-numero on EC 1.8.1.12.
Rakenne ja toiminta.
Rakenteeltaan trypanotionireduktaasi on kahdesta samanlaisesta alayksiköstä koostuva dimeeri. Entsyymin molekyylimassa on noin 100 kDa. Rakenteeltansa ja toiminnaltaan entsyymi muistuttaa huomattavasti monissa muissa eliöissä esiintyvää glutationireduktaasia. Trypanotionireduktaasin tehtävä on samankaltainen glutationin kanssa eli se ylläpitää monissa hapetus- ja pelkistysreaktioissa tarvittavaa trypanotionia pelkistyneessä muodossaan. Trypanotionireduktaasi käyttää pelkistimenä NADH-molekyyliä ja vaatii myös koentsyymikseen FAD-molekyylin.
Koska trypanotionireduktaasi on erittäin tärkeä elinkykyisille alkueläimille, useita sen inhibiittoreita käytetään loistautien kuten unitaudin ja Chagasin taudin hoidossa. Tällaisia lääkeaineita ovat muun muassa arseeniyhdisteisiin kuuluva melarsoproli, aminoakridiinijohdannaisiin kuuluvat kinakriini ja mepakriini, nifurtimoksi, bentsnidatsoli ja eräät trisykliset masennuslääkkeet.
Essexin kuningaskunta

Essexin kuningaskunta oli varhaiskeskiaikainen anglosaksien kuningaskunta Englannin itärannikolla. Sen nimi viittaa itäisiin sakseihin. Essexin tärkein kaupunki oli Lontoo. Vallassa oli joskus useampi kuin yksi kuningas kerrallaan. Vuodesta 664 kuningaskuntaa hallitsivat Mercian kuninkaat. Vuonna 825 Wessexin kuningaskunta otti sen alakuningaskunnakseen, jota Wessexin prinssit hallitsivat, ja vuonna 860 Wessex liitti sen itseensä.
Essexin ensimmäisenä hallitsijana pidetään noin vuonna 527 valtaistuimelle noussutta Erchenwinea. Hänen jälkeensä kuninkaaksi tuli Sledda. Sleddan poika Saberht nousi valtaan vuonna 604. Hän oli Essexin ensimmäinen kristitty kuningas, sillä hän antoi Lontoon piispan Mellituksen kastaa itsensä kristinuskoon. Saberhtia seurasivat valtaistuimella hänen kolme poikaansa, jotka hylkäsivät kristinuskon. He ehtivät kuitenkin hallita vain lyhyen ajan, sillä kaikki kolme kuolivat taistelussa Wessexin armeijaa vastaan. 
Vasta vuonna 653 kuninkaaksi tullut Sigebert II Hyvä vakiinnutti kristinuskon aseman. Sigebertin jälkeen kuninkaaksi nousi Swithelm, jonka aikana Essex joutui useiden muiden anglosaksien kuningaskuntien tavoin alistumaan Mercian kuninkaan Wulfheren alaiseksi. Runsaan sadan seuraavan vuoden ajan Essexin hallitsijat säilyttivät Mercian alla osittaisen itsenäisyyden. Kuningaskunnan pääkaupunki siirrettiin 700-luvun puolivälissä Colchesteriin.
Tällä välin Wessexin kuningaskunta oli vahvistunut, ja vuonna 823 Essexin kuningas Sigered tunnusti Wessexin kuninkaan Egbertin ylivallan. Tämän jälkeen Essex oli wessexiläisten prinssien hallitsema erillinen alue vuoteen 860 saakka, jonka jälkeen se liitettiin osaksi Wessexiä. Vuonna 878 Itä-Anglian tanskalainen kuningas Guthrum valloitti Essexin, mutta Essex palautui pian takaisin Wessexille.
Sussexin kuningaskunta

Sussexin kuningaskunta oli varhaiskeskiaikainen anglosaksien kuningaskunta Englannin kaakkoisrannikolla. Sen nimi viittaa eteläisiin sakseihin.
Anglosaksien kronikan mukaan kuningaskunnan perusti sen ensimmäinen kuningas Ælle, joka purjehti paikalle vuonna 477 ja löi britit. Hän valtasi tukikohdakseen Pevenseyn vuoden 490 tienoilla. Hänen jälkeensä kuninkaaksi noin vuonna 514 tuli hänen poikansa Cissa, joka perusti pääkaupunkinsa itsensä mukaan nimettyyn Chichesteriin. Cissan kuoleman jälkeen Sussexin merkitys väheni, ja se siirtyi vuonna 585 Wessexin alaisuuteen.
Sussexista tuli jälleen itsenäinen vuonna 648, jolloin kuningas Ediwald vapautti sen Wessexin ylivallasta. Kuningaskunta joutui kuitenkin alistumaan Mercian ylivaltaan vuonna 661.
Vuonna 681 Sussex nousi jälleen, kun sen kuninkaaksi nousi Æthelwalh. Hänen kaaduttuaan vuonna 686 kuninkaaksi nousi Wessexin prinssi Cædwalla. Heidän jälkeensä Sussex jaettiin usean kuninkaan kesken. Sussexilla oli kuninkaita vielä 700-luvun loppupuolella. Mercia liitti Sussexin suoraan omiin alueisiinsa vuoden 772 tienoilla, ja Wessex alisti Sussexin vuonna 825, minkä jälkeen siitä tuli osa Englannin kuningaskuntaa.
Pohjankurun rautatietunnelit

Pohjankurun rautatietunnelit ovat Raaseporin Pohjankurussa entisen Pohjan kunnan alueella rataosuudella Karjaa–Turku sijaisevat kolme rautatietunnelia, jotka kaikki läpäisevät saman Pohjanpitäjänlahden Högbacka-nimisen rantakallion. Heti tunneleiden länsipuolella sijaitsevat Pohjankurun rautatieasema ja Pohjankurun satama. Tunnelit kuuluvat osana valtakunnallisesti merkittävään Pohjankurun aseman ja sataman kulttuuriympäristöön.
Ensimmäinen tunneli.
Pohjankurun vanhin rautatietunneli rakennettiin Turku–Karjaa-radan yhteydessä vuosina 1896–1898. Se kulkee kolmesta tunnelista lähimpänä rantaa ja on mitaltaan lyhyin, 156 metriä. Tunnelin molempiin päihin tehtiin rakennustöiden yhteydessä harmaakiviset holvit vesivuotojen takia.
Tunneli sijaitsee siten, että rata teki voimakkaan kaarteen Pohjankurun ja Åminneforsin välillä. Tällä ei ollut suurta merkitystä alun perin, sillä Helsingin–Turun rautatie rakennettiin edullisilla kustannuksilla tiukoille kaarresäteille ja matalille nopeuksille paikallisia liikennetarpeita palvelemaan.
Museovirasto on luonnehtinut Pohjankurun ensimmäistä tunnelia koko Suomen ensimmäiseksi rautatietunneliksi, tosin Helsinkiin oli jo vuonna 1893 valmistunut Kaivopuiston katettu kallioleikkaus, johon on myös viitattu Suomen ensimmäisenä rautatietunnelina. Pohjankurun tunnelista tuli joka tapauksessa ensimmäinen kallion läpi louhittu rautatietunneli Suomessa.
Toinen tunneli.
Haitat rantaradan tiukoista kaarresäteistä pahenivat liikenteen painottuessa vuosikymmenten saatossa yhä enemmän Helsinki—Turku-kaukoliikenteeseen ja nopeuksien kasvaessa. Pohjankurun ensimmäinen tunneli korvattiin ratalinjan suhteen suoremmalla, 345 metriä pitkällä tunnelilla vuonna 1964. Uuden tunnelin valmistuttua vanha jäi rautatiekäyttöön palvelemaan alueen teollisuutta ja satamaa.
Toinen tunneli on Pohjankurun tunneleista pisin ja kulkee kauimpana rannasta. Tunnelin sijainnista aseman välittömässä läheisyydessä johtuen Pohjankurun ratapihan itäisimmät vaihteet sijaitsivat tunnelissa, mikä oli Suomen oloissa harvinainen järjestely.
Kolmas (Högbackan) tunneli.
Helsingin ja Turun välinen rataosuus päätettiin sähköistää 1980-luvun lopussa. Sähköistystä ennakoidessa ja rataosan liikenteen muuntuessa täysin Helsinki—Turku-kaukoliikenteeksi, tehtiin rataosalla lukuisia oikaisuja. Koko rataosuus Karjaa—Pohjankuru rakennettiin uudelleen ja täten ratalinja tuli Pohjankurun kalliolle eri suunnasta kuin aiemmin. I ja II tunnelin väliin rakennettiin uusin 200 metriä pitkä Högbackan tunneli, joka valmistui vuonna 1990. Tämän tunnelin valmistuttua kakkostunneli jäi käyttämättömäksi. 
Rata tulee idästä tunnelille siltaa pitkin, jonka alittaa I tunnelista tuleva teollisuusraide. Tunnelissa on voimassa nopeusrajoitus 200 km/h kallistuvakoriselle kalustolle, 140 km/h kaksikerrosvaunuille ja 160 km/h muulle kalustolle.