tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kosta Manev

Kosta Manev (s. 7. huhtikuuta 1993 Radoviš, Pohjois-Makedonia) on suomalais-pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, joka edustaa Pohjois-Makedoniassa pelaavaa FK Vardaria. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja, mutta pystyy myös pelaamaan keskuspuolustajana sekä puolustavana keskikenttäpelaajana.
Manev muutti Suomeen vuonna 2009 Pohjois-Makedoniasta eli tuolloisesta Makedonian tasavallasta. Hän oli pelannut synnyinmaassaan enimmäkseen katujalkapalloa, mutta ehti edustaa vuoden verran paikallista jalkapalloseuraa FK Sertaa. Suomessa Manevin ensimmäinen seura oli FC Viikingit. Vuoden 2010 alussa hän siirtyi Viikinkien junioreista Helsingin Jalkapalloklubin organisaatioon. Manev nousi kauden 2011 aikana HJK:n reservijoukkue Klubi 04:n riveihin, tehden debyyttinsä miesten tasolla Kakkosessa. Seuraavana vuonna hän nousi vakiokokoonpanoon ja oli aloituksessa jokaisessa pelaamassaan 24 ottelussa.
Kaudeksi 2013 Manev siirtyi yksivuotisella sopimuksella Ykkösessä pelanneeseen PK-35 Vantaaseen. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 20 ottelussa, mutta seuraavalla kaudella kilpailu pelipaikoista puolustuksessa oli kovempaa PK-35:n hankittua Veikkausliigasta Niko Kukan sekä Patrick O'Shaughnessyn ja tämän seurauksena Manev siirtyi kesken kauden putoamiskamppailussa olleeseen Viikinkeihin. Hän ehti pelata uudessa seurassaan vain kolmen ottelun verran ennen siirtymistään Veikkausliigan FC Honkaan. Pääsarjadebyyttinsä Manev teki 10. elokuuta pelatussa vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Manev siirtyi kaudeksi 2015 Ykkösessä pelanneeseen PK-35 Vantaaseen, jossa oli nostamassa seuraa Veikkausliigaan. Hän pelasi PK-35 Vantaa Veikkausliigaseurassa kaudella 2016, mutta siirtyi syyskaudella FC Interiin, jossa hän oli pelastamasa Interin sarjapaikkaa veikkausliigaan. Inter-uraa jatkui vielä kauden 2017, jonka jälkeen Veikkausliigaseura kaudella 2018 oli PS Kemi. PS Kemistä Manev siirtyi loppukaudesta 2018 edelleen toisen kotimaansa Pohjois-Makedonian pääsarjaseuraan FK Vardar. 
Kauden 2018 loppuun mennessä Manev on pelannut Veikkausliigassa FC Hongan, PK-35 Vantaan, FC Interin ja PS Kemin riveissä kaikkiaan 65 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Sven-Olof Walldoff

Sven-Olof Walldoff (2. toukokuuta 1929 – 7. kesäkuuta 2011) oli ruotsalainen tuottaja, säveltäjä ja kapellimestari. Hän toimi vuoden 1974 Eurovision laulukilpailun voittokappaleen "Waterloo" kapellimestarina Napoleoniksi pukeutuneena.
Steal the Light

Steal the Light on suomalaisen melodisen death metalin yhtye Omnium Gatherumin EP-levy. Se julkaistiin lokakuussa 2002 levymerkillä Rage of Achilles.
EP sisältää uudelleen nauhoitettuja kappaleita yhtyeen vuoden 2001 demoäänitteeltä "Wastrel". Nuclear Blast julkaisi albumista uusintapainoksen vuonna 2004.
Juan Iturbe

Juan Manuel Iturbe Arévalos (s. 4. kesäkuuta 1993 Buenos Aires, Argentiina) on paraguaylainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Italian Serie A:n AS Romaa.
Iturbe on edustanut aikuistasolla paraguaylaista Cerro Porteñoa (2008–2010), portugalilaista FC Portoa (2010–2013), argentiinalaista River Platea (lainalla 2013) ja italialaista Hellas Veronaa (2013–2014). 
Heinäkuussa 2014 hän siirtyi Romaan viisivuotisella sopimuksella ja 22 miljoonan euron siirtosummalla, joka saattaa hänen suorituksistaan riippuen kasvaa vielä 2,5 miljoonalla eurolla. Tammikuussa 2016 hän siirtyi lainalle AFC Bournemouthiin.
Iturbe on asunut suurimman osan elämästään Paraguayssa ja aloitti maajoukkuepelit Paraguayn juniorimaajoukkueissa. Vuonna 2009 hän teki ensiesiintymisensä maan A-maajoukkueessa vain 16-vuotiaana Chileä vastaan pelatussa ystävyysottelussa. Iturbe ajautui kuitenkin riitoihin maajoukkuejohdon kanssa ja siirtyi edustamaan Argentiinaa, jonka alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta hän edusti vuosina 2010–2013.
Filmfare Awards East 2013

Filmfare Awards East 2013 oli 29. maaliskuuta 2014 Kalkutassa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2013 parhaat itä-intialaiset elokuvat. Se oli ensimmäinen Filmfare Awards East -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen bengalin-, assamin- ja orijankielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Lääketukku

Lääketukku Oy – Medicinparti Ab oli suomalainen lääkkeiden ja muiden apteekkitavaroiden tukkukauppa, joka toimi vuosina 1949–1989 ja kuului vuoteen 1988 asti Huhtamäki-yhtymään. Nykyisin Lääketukku on Tamro Oyj:n aputoiminimi.
Historiaa.
Tammikuussa 1949 Huhtamäki-yhtymän johto teki päätöksen apteekkialan tukkukaupan perustamisesta Helsinkiin. Lääketukun tarkoituksena oli yhtiöjärjestyksen mukaan valmistaa ja tuoda maahan, myydä ja välittää lääkeaineita, apteekkitavaroita, kemikalioita sekä muita näihin läheisesti liittyviä tavaroita. Sen kilpailijoita olivat tuolloin Tampereen Rohdos Oy sekä keskenään yhteistyössä toimivat Aurum Oy ja Pharmakon Oy. Eräät isot lääkevalmistajat myivät tuotteitaan myös suoraan apteekeille huomattavin määräalennuksin. Huhtamäki näki tilaisuutensa ennen kaikkea siinä, että sairaalat saivat vuoden 1949 lakimuutoksessa oikeuden ostaa tarvikkeensa suoraan tukkukaupasta ohi apteekkien.
Lääketukku pääsikin nopeasti tärkeään asemaan sairaalamyynnissä. 
Vuonna 1953 otettiin ohjelmaan myös kemikaalien myynti ja omien kosmetiikkatuotteiden valmistus nimellä Fincos, josta tuli pian itsenäinen yhtiönsä Huhtamäki-yhtymän sisällä.
Helsingin ohella Lääketukku perusti sivuliikkeen Turkuun 1960 ja Tampereelle 1961. 1970-luvulle tultaessa lääketehtaat alkoivat yhä enemmän myydä tuotteitaan suoraan sairaaloille ja laitoksille, ja Lääketukun kasvu alkoi hiipua. Se perusti kuitenkin 1970-luvun alkupuolella uusia sivuliikkeitä Ouluun, Kuopioon, Vaasaan ja Jyväskylään ja oli vuoteen 1979 mennessä noussut Suomen johtavaksi lääkkeiden tukkukaupaksi. Lääkkeiden ja lääkevalmisteiden lisäksi valmikoimaan kuului röntgenfilmejä, sairaalatarvikkeita, tutkimuskemikaaleja, laboratoriotarvikkeita ja kosmetiikkaa.
Kilpaillakseen tehokkaammin Lääketukkua vastaan Tampereen Rohdos Oy, Aurum Oy ja Pharmakon Oy yhdistyivät Tamroksi vuonna 1970. Vuonna 1988 Lääketukku Oy myytiin Tamrolle osana Huhtamäki-yhtymän toimialarationalisointia.
Aiheesta muualla.
Kalle Renfors

Kaarle ”Kalle” Edvard Renfors (2. helmikuuta 1901 Tampere – 26. elokuuta 1968 Tampere) oli suomalainen kansanedustaja. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli tehdastyöläinen ja puuseppä. Renfors oli huutolainen, joka myöhemmin työskenteli muun muassa Tampellan pellavatehtaalla. Kansakoulun lisäksi hän opiskeli sotavuosien jälkeen Sirola-opistossa.
Renfors oli mukana maanalaisessa SKP:ssa 1920-luvulta lähtien ja joutui toimintansa vuoksi myös vankilaan 1930-luvulla. Kansanedustajaksi hänet valittiin SKDL:n edustajana Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä vuoden 1948 eduskuntavaaleissa ja uudelleen vuoden 1951 vaaleissa. Vuoden 1950 presidentinvaalissa Renfors oli Mauno Pekkalan valitsijamiehenä. Kansanedustajakautensa jälkeen Renfors työskenteli Tampereella Osuusliike Voiman vahtimestarina aina kuolemaansa saakka. 
Renfors kuului 1920-luvulla Tampereen kaupunginvaltuustoon sekä Messukylän kunnanvaltuustoon, jonka puheenjohtajana hän toimi. Renfors tunnettiin erityisesti hyvänä puhujana, jonka vuoksi hän usein puhui koko vasemmistoryhmänsä puolesta. Maaliskuussa 1930 Renfors valittiin Suomen Kehruu- ja Kutomatyöntekijäin Liiton palkalliseksi luottamusmieheksi liiton perustavassa kokouksessa. Vuonna 1930 Renforsin toimiessa Tampereen kaupunginvaltuutettuna, äärioikeistolainen Lapuan liike yritti muiluttaa hänet, mutta yritys epäonnistui.
Borja Vivas

Borja Vivas Jiménez (s. 26. toukokuuta 1984 Malaga) on espanjalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa seuratasolla Atlético Malagaa.
Vivas voitti hopeaa Zürichin EM-kisoissa 2014 tuloksella 20,86. Hän oli EM-kilpailuissa seitsemäs Helsingissä 2012, yhdestoista Barcelonassa 2010 ja neljäs sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa 2015. Vuonna 2013 hän voitti kultaa Välimeren kisoissa. Vivasin ennätys on Alcobendasissa vuonna 2014 työnnetty 21,07.
Vivas on 204 senttimetriä pitkä ja painaa 140 kiloa.
Puruvesi Pop

 
Puruvesi Pop -festivaali on vuodesta 2007 järjestetty kevyen musiikin tapahtuma Kerimäellä. Festivaalin järjestää Kerimäen iloinen kulttuuri ry (Keiku ry). Puruvesi-Pop on musiikkipainotteinen tapahtuma, joka on suunnattu kaiken ikäisille henkilöille. Puruvesi Pop -festivaalin kävijämäärä on kasvanut vuosittain, vuonna 2013 kävijämäärä oli 3 500 ja vuonna 2014 se oli 5 000 henkeä. 
Järjestäminen lopetetaan.
Kesien 2016 ja 2018 sääriskien toteutumisen johdosta tapahtuman toteuttamisen taloudelliset edellytykset murenivat ja tapahtuman järjestäminen keskeytettiin.
Aleksandr Litovtšenko

Aleksandr Dmitrijevitš Litovtšenko (; 26. maaliskuuta 1835 Krementšuk, Pultavan kuvernementti – 28. kesäkuuta 1890 Pietari) oli ukrainalaissyntyinen venäläinen taidemaalari, joka erikoistui kuvaamaan 1500- ja 1600-luvun Moskovan ruhtinaskuntaa.
Litovtšenko opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa. Hän sai pienemmän kultamitalin teoksestaan "Kharon kuljettaa kuolleiden sielut Styks-virran yli", vaikka joutuikin kurssitovereidensa kritisoimaksi melko jäykistä asetelmistaan. Yhdessä monien muiden kurssitovereidensa kanssa hän haastoi Akatemiassa vallinneen akatemismin hengen. Hän keskeytti opintonsa vuonna 1863, ryhtyi riippumattomaksi taiteilijaksi ja liittyi Vaeltajiin vuonna 1876.
Vuonna 1868 Litovtšenko tunnustettiin akateemikoksi kuvastaan tsaari Aleksein hovissa palvelevasta haukkametsästäjästä (yksi versio samasta aiheesta). Hänen suurimmista maalauksistaan "Iivana Julma esittelee aarteitaan Englannin suurlähettiläälle Jerome Horseylle" (1875) hankittiin tsaarin aloitteesta Venäläiseen museoon, ja teos "Tsaari Aleksei ja patriarkka Nikon kunnioittavat patriarkka Filippin jäänteitä" (1886) hankittiin Pavel Tretjakovin aloitteesta nimeään kantavaan taidekokoelmaan Moskovaan (kuten myös useat muotokuvat).
Litovtšenko muistetaan myös useiden Moskovan Kristus Vapahtajan katedraalin seinämaalausten sekä Sevastopolin Krimin sodan muistomerkin ikonien tekijänä.
Kreikan provinssit

Kreikan provinssit (; yksikössä επαρχία, "eparchía") olivat hallinnollisia alueita, jotka jakoivat jotkut Kreikan prefektuureista pienempiin hallinnollisiin osiin. Hallinnollisten alueiden hierarkiassa provinssit sijoittuivat näin prefektuurien ja kuntien väliin. Kaikissa prefektuureissa ei ollut provinsseja.
Provinssit lakkasivat toimimasta varsinaisina hallinnollisina alueina vuonna 1887, mutta eräät valtion tehtävät säilyivät edelleen niiden vastuulla. Provinssit lakkautettiin kokonaan vuonna 2006 osana Kapodistrias-suunnitelmana tunnettua aluehallintouudistusta ja korvattiin laajennetuilla kunnilla.
Osa vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelman myötä luoduista alueyksiköistä varsinkin saaristossa vastaa alueeltaan ja nimeltään jotakin aiempaa provinssia; näin erityisesti tapauksissa, joissa lakkautettu prefektuuri pilkottiin useammaksi alueyksiköksi.
Luettelo provinsseista.
Seuraavassa esitetään Kreikan provinssit sellaisina kuin ne olivat vuonna 1991:
Attikan prefektuuri

Attikan prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Ateena. Prefektuuri kattoi koko Attikan alueen. Sen pinta-ala oli 3 808 neliökilometriä ja asukasluku 3 761 810 (vuonna 2001).
Prefektuuri perustettiin vuonna 1899 jakamalla aiempi Attikan ja Boiotian prefektuuri osiin. Prefektuuri koostui neljästä aliprefektuurista (νομαρχία, "nomarchía"), Ateenan, Itä-Attikan, Länsi-Attikan ja Pireuksen prefektuureista. Prefektuuri oli ainoa Kreikan prefektuuri, joka oli jaettu kyseisellä tavalla aliprefektuureihin ja monessa yhteydessä aliprefektuureja käsiteltiin kuin ne olisivat olleet itsenäisiä prefektuureja. Aliprefektuureista Ateenan ja Pireuksen prefektuurit muodostivat yhdessä Ateenan-Pireuksen yliprefektuurin (υπερνομαρχία, "ypernomarchía"). 
Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin kahdeksaksi alueyksiköksi, Keski-Ateenan, Länsi-Ateenan, Pohjois-Ateenan, Etelä-Ateenan, Itä-Attikan, Länsi-Attikan, Pireuksen sekä Saarten alueyksiköiksi.
Ateenan prefektuuri

Ateenan prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Attikan alueella ja sen pääkaupunki oli Ateena. Prefektuuriin kuului koko Ateenan metropolialue. Prefektuurin pinta-ala oli 361 neliökilometriä ja asukasluku 2 664 776 (vuonna 2001).
Ateenan prefektuuri oli osa laajempaa Attikan prefektuuria. Attikan prefektuurin neljästä aliprefektuurista Ateenan ja Pireuksen prefektuurit muodostivat yhdessä Ateenan-Pireuksen yliprefektuurin (υπερνομαρχία, "ipernomarhía"). Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, Keski-Ateenan, Länsi-Ateenan, Pohjois-Ateenan ja Etelä-Ateenan alueyksiköiksi.
Dodekanesian prefektuuri

Dodekanesian prefektuuri () oli yksi Kreikan prefektuureista. Se sijaitsi Etelä-Egean saarten alueella ja sen pääkaupunki oli Ródos. Prefektuurin alue käsitti Dodekanesian saariryhmän. Sen pinta-ala oli 2 714 neliökilometriä ja asukasluku 190 071 (vuonna 2001).
Prefektuuri jakautui neljään provinssiin, jotka olivat Kálymnoksen, Kárpathoksen, Kosin ja Ródoksen provinssit. Prefektuuri lakkautettiin vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman myötä ja jaettiin neljäksi alueyksiköksi, Kálymnoksen, Kárpathoksen (nykyisin Kárpathos-Kásos), Kosin ja Ródoksen alueyksiköiksi.
Sirokeijukorento

Sirokeijukorento ("Lestes sponsa") on keijukorentoihin kuuluva kirkasvärinen sudenkorento, joka on hyvin yleinen varsinkin loppukesästä. Lajin lentoaika on kesä-heinäkuun vaihteesta syyskuun loppupuolelle päälentoajan ajoittuessa heinäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin.
Ulkonäkö ja koko.
Takaruumiin yläpinta on enimmäkseen tummanvihreä. Koiraan keskiruumiin sivut ja takaruumiin kärki ovat paljolti sinihärmäiset, naaraan ruskeankeltaiset.
Sirokeijukorento näyttää hyvin paljon isokeijukorennolta. Se muistuttaa myös isotytönkorentoa ja kääpiötytönkorentoa. Sirokeijukorentokoiras eroaa isokeijukorentokoiraasta alempien perälisäkkeiden ja takaruumiin toisen jaokkeen selkäpuolen sinihärmäisyyden perusteella. Sirokeijukorennolla on suorat alemmat perälisäkkeet, eikä toisiaan kohti kärjestä kaartuvat, kuten isokeijukorennolla. Sirokeijukorentokoiraan 2. jaokkeen selkäpuoli on kokonaan sinihärmäinen. Nuorilta yksilöiltä sininen väri tosin puuttuu, ja kehittyvillä yksilöillä sitä on vain osassa jaoketta.
Naaraalla on keskiruumiin sivulla vaalea hartiasaumajuova ja yksittäinen vihreä piste. Munanasetin on lyhyempi kuin isokeijukorennolla eikä jatku takaruumiin kärjen ohi. Naaraat voivat olla satunnaisesti väritykseltään koiraan kaltaisia.
Sirokeijukorennolla on muiden keijukorentojen lailla tapana pitää paikoillaan ollessaan siipiä auki levitettyinä, eikä hentosudenkorennoille tyypillisesti yhteen taitettuina.
Sirokeijukorennon takaruumiin pituus on 25–32 mm ja takasiiven pituus 19–24 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Lajia esiintyy enimmäkseen yleisenä Länsi-Euroopasta Japaniin ulottuvalla alueella, jolla se kuuluu monin paikoin yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Suomessa se on yleisimpiä loppukesällä tavattavia korentolajeja.
Sirokeijukorento elää erittäin monenlaisten vesialueiden äärellä. Yksilömäärä on suurin pienillä lammilla ja järvenlahdilla.
Englantilainen rantakatu

Englantilainen rantakatu () on katu Pietarissa. Sen varrella on keisarin ajan palatseja. Katu on Keski-Pietarissa, ja se kulkee pitkin Suuren Nevan rantaa. Se on ollut aikojen kuluessa hyvin muodikas katu. Pietarin senaatinaukiolta se jatkuu nimellä Amiraliteetin rantakatu.
Katu on saanut nimensä siitä, että sen varrella on sijainnut Britannian suurlähetystö ja Englantilainen kirkko, jonka on suunnitellut Giacomo Quarenghi. Kirkon rakennuksessa on nykyisin matkailutoimisto.
Atarin videopelihautajaiset

 
Atarin videopelihautajaiset oli videopeliyhtiö Atarin 26. syyskuuta 1983 toteuttama massiivinen myymättömien pelimoduulien ja -konsoleiden hautaaminen kaatopaikalle New Mexicossa. Yhtiö kuljetti kaatopaikalle 14 rekkakuormaa, yli 700 000 kappaletta Atari 2600 -konsolin pelimoduuleita ja useita konsoleita. Pelivälineet haudattiin yöllä ja niiden päälle valettiin betonia, jotta sivulliset eivät pääsisi niihin käsiksi. Tapahtuma johtui tarpeesta päästä eroon tuhansista myymättömistä peleistä ja konsoleista, jotka olivat kasaantuneet varastoihin videopelibisnekseen iskeneen laman myötä. Hautauman uskottiin sisältävän lähinnä kaupallisesti epäonnistuneen "E.T. the Extra-Terrestrial" -videopelin ja "Pacmanin" Atari 2600 -version moduuleita, mutta todellisuudessa kaatopaikalle haudattiin useita erilaisia pelejä kuten miljoonia myyneitä "Yars’ Revenge" ja "Raiders of the Lost Ark".
Fuel Industries ja Microsoft aloittivat New Mexicon hallituksen kanssa kaivaukset hautauman löytämiseksi osana aiheesta tehtävää dokumenttia ja 26. huhtikuuta 2014 hautauma löydettiin Alamogordosta. Hautaumasta paljastui tuhansia pelimoduuleita ja murskaantunutta tietokonelaitteistoa. Zak Penn ohjasi aiheesta "" -nimisen dokumenttielokuvan vuonna 2014 ja sen tuotti Xbox Entertainment Studios.
Kaivauksen tehneiden mukaan he kiinnittivät huomion tavallisiin ja halvalla saataviin asioihin yksilöllisten tai harvinaisten asioiden sijaan. Kaivaus oli menetelmä osoittaa, että videopelit saavat erilaisia kulttuurillisia merkityksiä erilaisissa konteksteissa.
Kreikan NUTS-aluejako

 
Kreikan NUTS-aluejako (NUTS:EL) jakaa Kreikan aluehallinnon yksiköt kolmeen tasoon Euroopan unionin yhteisen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön (NUTS) käytäntöjen mukaisesti.
Aluejakoa on muutettu viime vuosina usein. Aiemmin Kreikan NUTS-koodi oli NUTS:GR ja ylimmän tason eli NUTS 1 -alueet 
koodeiltaan GR1–GR4. Vuodesta 2011 Kreikan NUTS-koodi on ollut NUTS:EL. Tämän jälkeen NUTS 1 -alueet olivat vuoteen 2013 saakka koodeiltaan EL1–EL4, vuodesta 2013 lähtien EL3–EL6.
Tasot.
NUTS-aluejaon kolme tasoa ovat Kreikassa:
Luettelo NUTS-alueista.
Vuodesta 2013 lähtien NUTS-alueet ovat:
Dimitri Vegas &amp; Like Mike

Dimitri Vegas &amp; Like Mike on kreikkalais-belgialainen DJ-duo, jonka muodostavat veljekset Dimitri Thivaios ja Michael Thivaios. Duo oli vuonna 2017 sijalla 2 "DJ Magazine"n Top 100 DJ:tä listalla. Duo on tehnyt Tomorrowland -festivaalin tunnusbiisin vuosina 2010-2014. Vuonna 2011 he tekivät sen yhteistyössä Afrojackin ja Nervon kanssa
That’s That

That's That on Snoop Doggin toinen single hänen Tha Blue Carpet Treatment -albumiltaan. Britanniassa kappale oli kuitenkin vasta albumin ensimmäinen single. Kappale sai huomattavaa menestystä vain Yhdysvalloissa, jossa se saavutti Billboard Hot 100 -listan 20. sijan. Kappale sisältää samanlaisuuksia melodiasta, joka soi vuonna 1988 julkaistussa elokuvassa "Coming to America" kylpyhuonekohtauksessa, kun Eddie Murphy joutuu pestyksi naispalvelijoiden ansiosta.
Egean saaret, Kreeta

Egean saaret, Kreeta () on Kreikan NUTS 1 -alue (EL4), joka on määritelty Euroopan unionin tilastollisia tarpeita varten. Alue ei vastaa suoraan mitään Kreikan hallinnollista aluetta eikä sitä käytetä hallinnollisiin tarkoituksiin.
NUTS-alue koostuu kolmesta hallinnollisesta alueesta, jotka vastaavat samalla NUTS 2 -alueita: Pohjois-Egean saaret, Etelä-Egean saaret ja Kreeta. Alueen väkiluku on (2021).
Pohjois-Kreikka

Pohjois-Kreikka () on Kreikan NUTS 1 -alue (EL5), joka on määritelty Euroopan unionin tilastollisia tarpeita varten. Alue ei vastaa suoraan mitään Kreikan hallinnollista aluetta eikä sitä käytetä hallinnollisiin tarkoituksiin.
NUTS-alue koostuu neljästä hallinnollisesta alueesta, jotka vastaavat samalla NUTS 2 -alueita: Epeiros, Itä-Makedonia ja Traakia, Keski-Makedonia sekä Länsi-Makedonia. Alueen väkiluku on (2021).
Keski-Kreikka (NUTS-alue)

Keski-Kreikka () on Kreikan NUTS 1 -alue (EL6), joka on määritelty Euroopan unionin tilastollisia tarpeita varten. Alue ei vastaa suoraan mitään Kreikan hallinnollista aluetta eikä sitä käytetä hallinnollisiin tarkoituksiin.
NUTS-alue koostuu viidestä hallinnollisesta alueesta, jotka vastaavat samalla NUTS 2 -alueita: Jooniansaaret, Keski-Kreikka, Länsi-Kreikka, Peloponnesos ja Thessalia. Alueen väkiluku on (2021).
Meillä on aikaa

Meillä on aikaa on suomalaisartisti Juha Tapion kappale hänen yhdeksänneltä, Lapislatsulia-studioalbumilta. Sen julkaisi Kaiku Recordings albumin neljäntenä singlenä 20. kesäkuuta 2014. Sanoiltaan kappale kertoo elämään pelotta tarttumisesta ja uuden alun mahdollisuudesta. Artisti itse on pitänyt kappaletta kaikista parhaimpana Lapislatsulia-albumin kappaleista. Kappaleen toistaiseksi ainoa listasaavutus on radiolistan 4. sija.
Kappaleet.
Digitaalinen lataus
Martin Hairer

Martin Hairer on itävaltalainen matemaatikko. Hairer työskentelee professorina Imperial College London -yliopistossa, jota ennen hän opetti Warwickin yliopistossa Englannissa. Hän on yksi neljästä tutkijasta, jotka palkittiin Fieldsin mitalilla vuonna 2014.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2015.
Sikojuuret

Sikojuuret ("Scorzonera") on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu maailmanlaajuisesti 180–200 lajia. Suvun lajimäärä vaihtelee eri lähteissä.
Suomessa tavataan luonnonvaraisena vain harjusikojuurta ("Scorzonera humilis") Etelä-Suomessa harjukasvina sekä viljeltynä ja harvoin luonnossa satunnaiskasvina esiintyvää mustajuurta ("Scorzonera hispanica").
De Havilland D.H.88 Comet

de Havilland D.H. 88 Comet oli brittiläinen MacRobertson Air Racea varten suunniteltu kaksimoottorinen lentokone. Koneita rakennettiin kilpailua varten kolme kappaletta, ja yksi niistä myös voitti sen. Comet rikkoi lentokilpailun aikana ja sen jälkeen useita ennätyksiä.
Konetyypin kehittäminen.
MacRobertson International Air Race, lentokilpailu Lontoosta Melbourneen esiteltiin 1933 vuotta aikaisemmin itse kilpailun alkamista. Siitä huolimatta, että britit olivat menestyneet edellisissä kilpailuissa (kuten Schneider Trophy 1931), heillä ei ollut MacRobertson-kilpailun laajoja maa-alueita ylittävälle reitille sopivaa konetta. Tammikuussa 1934 de Havilland ehdotti suunnittelevansa koneen kilpailua varten, joka pystyisi lentämään 320 kilometrin tuntivahdilla. Yhtiö lupasi kehittää ja valmistaa kolmeen koneeseen rajatun sarjan yhden koneen hinnaksi tullessa 5 000 puntaa. Hinnalla ei pystytty tosin millään tavoin kattamaan koneen kehittämiskuluja.
Saatuaan kolme tilausta konetyypistä, de Havilland aloitti Cometin suunnitelemisen. Koneen runko oli puurakenteinen ja vanerilla pinnoitettu siipien ollessa puurakenteiset ja kangaspinnoitteiset. Pitkään virtaviivaiseen nokkaan sijoitettiin polttoainesäiliöt, joiden takana oli tilat miehistölle. Vaikka muut kilpailuun osallistuvat yritykset valmistivat koneensa metallista, de Havilland teki erikoisen valinnan käyttää kokopuurakennetta kilpakoneessaan. Koneen onnistuminen yllätti monet lentokoneteollisuudessa palvelleet.
Cometin moottorit olivat yleisen Gipsy Sixin parannellut versiot, joiden suorituskyky oli hienosäädetty nostamalla puristussuhdetta. D.H. 88 pystyi pitämään 1 200 metrin lentokorkeutta yhdelläkin moottorilla. Koneen päälaskutelineet vetäytyivät siipiin.
de Havilland onnistui koneiden valmiiksi saamisessa ajoissa, jolloin niiden koekäyttämiseen ja -lentämiseen jäi vielä kuusi viikkoa ennen kilpailun alkua.
Käyttö.
MacRobertson-kilpailu.
"Grosvenor House".
Tulipunaiseksi maalatun G-ACSS omisti Mr A.O.Edwards, joka nimesi koneen "Grosvenor House":ksi hänen ylläpitämänsä hotellin mukaan. Miehistöksi valittiin C. W. A. Scott ja Tom Campbell Black. Kun heidän kilpailijansa Mollisonit ajautuivat ongelmiin Karachissa, Scott ja Campbell Black ottivat kilpailun johdon ja saapuivat ensimmäisinä Allahabadiin. Voimakkaata myrskystä Bengalinlahdella huolimatta he saapuivat Singaporeen kahdeksan tuntia DC-2:ta edellä.
Kone nousi jälleen Darwinissa, mutta sen moottori sammui Timorinmeren yllä, kun öljynpaine putosi nollaan. Darwinissa tehdyt korjaukset saivat koneen jälleen ilmaan, mutta pilotit päättivät lentää viimeiset osuudet toinen moottori pienemmällä teholla. Koneen johto oli tällöin tosin jo kiistaton, ja viimeisen pysähdyksen ja Charlevillessä tehdyn moottorihuollon jälkeen he ohittivat maalilinjan 15.33 paikallista aikaa Melbournessa. Lopullinen lentoaika oli 71 tuntia ja 18 sekuntia. 
 G-ACSS 'Grosvenor House':n ennätyksiä
Andrius Gudžius

Andrius Gudžius (s. 14. helmikuuta 1991 Kaunas) on liettualainen kiekonheiton maailmanmestari.
Gudžius on menestynyt hyvin eri ikäluokkien arvokisoissa. Vuoden 2010 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa hän voitti kultaa. Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden hän voitti vuoden 2013 kisoissa Tampereella. Alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa 2007 hän oli pronssilla.
Gudžius voitti maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ennätyksellään 69,21, jonka hän heitti toisella kierroksella. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai kultaa tuloksella 68,46. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Gudžius saavutti pronssia tuloksella 67,55. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa, Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui kuudenneksi, Zürichin EM-kilpailuissa 2014 kymmenenneksi sekä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 12:nneksi. Hän sai universiadipronssia Gwangjussa 2015.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde: IAAF
La première fois

La première fois on saksalaisartisti Lolita Jolien kappale. Sen julkaisi Planet Punk Music artistin uran toisena singlenä 27. tammikuuta 2012. Kappaleeseen liittyvä virallinen musiikkivideo julkaistiin 9. maaliskuuta 2012. Se on kaikkien aikojen ensimmäinen saksalaisen artistin musiikkivideo, mikä on kuvattu kokonaan 3D:nä. Toisin kuin artistin ensimmäinen single, "La première fois" ei onnistunut pääsemään listoille.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1981

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1981 15. kertaa. Kilpailut pidettiin Splitissä, Jugoslaviassa (nykyisessä Kroatiassa) 5.–12. syyskuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt, taitouinti ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Red Bull Stratos

Red Bull Stratos oli laskuvarjohyppyprojekti, jossa itävaltalainen Felix Baumgartner hyppäsi heliumpallosta stratosfääristä rikkoen useita ennätyksiä. Baumgartner nousi 14. lokakuuta 2012 heliumpallon kyydissä noin 39 kilometrin korkeuteen stratosfääriin New Mexicossa Yhdysvalloissa ennen vapaapudotuksen alkua. Koko hyppy kapselista maanpinnalle kesti noin kymmenen minuuttia. Vapaapudotuksen arvioitiin aluksi kestävän viidestä kuuteen minuuttia, mutta Baumgartner avasi laskuvarjonsa jo 4 minuutin ja 19 sekunnin pudotuksen jälkeen.
Baumgartner rikkoi äänivallin saavuttamallaan 1357,64 km/h (Mach 1.25) nopeudella, ja hänestä tuli näin ensimmäinen ihminen, joka oli liikkunut yliääninopeudella ilman moottorivoimaa. Alustavien mittauksien perusteella Baumgartner rikkoi myös kaksi muuta ennätystä. Baumgartnerin saavuttama 38 969 metrin lentokorkeus rikkoi edellisen, mutta epävirallisen Nicholas Piantanidan tekemän ilmapallon korkeusennätyksen (37640 m). Baumgartner rikkoi myös korkeimmalta tehdyn laskuvarjohypyn ennätyksen, jonka oli tehnyt eläkkeelle jäänyt USAFin eversti Joseph Kittinger, joka toimi myöhemmin myös Baumgartnerin avustajana ja kapselikommunikaattorina itse ennätyshypyn aikana. Fédération Aéronautique Internationale (FAI) virallisti Baumgarnerin ennätykset jonkin aikaa hypyn jälkeen.
Baumgartnerin hyppy tapahtui samana päivänä, jona Chuck Yeager aikanaan rikkoi äänivallin ensimmäistä kertaa miehitetyllä ilma-aluksella.
Herkuleen–Pohjan kruunun galaksimuuri

Herkuleen–Pohjan kruunun galaksimuuri (Her-CrB GW) on marraskuussa 2013 löydetty galaksimuuri, joka on löytöhetkellään suurin tunnettu maailmankaikkeuden rakenne. Rakenne on pituudeltaan 10 miljardia valovuotta tai kolme gigaparsekia, mikä on noin yhdeksäsosa näkyvän maailmankaikkeuden halkaisijasta, ja leveydeltään 900 miljoonaa valovuotta (300 Mpc). Sen punasiirtymä on 1,6–2,1, mikä vastaa 9,6–10,5 miljardin valovuoden etäisyyttä.
Galaksimuurin löysivät István Horváth, Jon Hakkila ja Zsolt Bagoly SWIFT- ja GLAST-teleskooppien avulla kartoittamalla gammapurkauksia.
Kosmologisen periaatteen mukaisesti maailmankaikkeuden pitäisi olla suhteellisen homogeeninen. Her–CrB GW on yli kahdeksan kertaa suurempi kuin ovat laskeneet suurimmaksi maailmankaikkeuden rakenteen kooksi, ja siten sen kaltaiset massiiviset rakenteet kyseenalaistavat nykyisen kosmologisen mallin.
Huge-LQG

Huge-LQG (Huge Large Quasar Group) eli U1.27 on marraskuussa 2012 löydetty 73 kvasaarin ryhmä tai näennäinen ryhmä, joka oli löytöhetkellään suurin tunnettu maailmankaikkeuden rakenne. Rakenteen suurin dimensio on neljä miljardia valovuotta tai 1 200 megaparsekia ja leveys 500 megaparsekia. Kohteen punasiirtymä on 1,27.
Rakenteen löysi Roger G. Clowesin johtama ryhmä University of Central Lancashiresta. Löytö julkaistiin tammikuussa 2013 "Monthly Notices of the Royal Astronomical Society" -lehdessä. 
Löytö aiheutti ongelmia, koska kosmologisen periaatteen mukaisesti maailmankaikkeuden pitäisi olla suhteellisen homogeeninen. Huge-LQG:n kaltaiset massiiviset rakenteet kyseenalaistaisivat nykyisen kosmologisen mallin.
Seshadri Nadathur Helsingin yliopistosta on osoittanut että algoritmit, jolla Huge-LQG löydettiin, löytävät vielä suurempia ”rakenteita” simulaatiossa, jossa kvasaarit asetetaan tunnetun esiintymistiheytensä mukaisesti satunnaiseen järjestykseen, eivätkä LQG:t siten ole todellisia rakenteita.
Iwo Jiman lipunnosto

Iwo Jiman lipunnosto () on amerikkalaisen sotakuvaajan Joe Rosenthalin vuonna 1945 ottama kuuluisa valokuva. Se esittää viittä Yhdysvaltain merijalkaväen ja yhtä laivaston sotilasta pystyttämässä Yhdysvaltain lippua Suribachi-vuoren huipulle Iwo Jiman taistelun aikana. Kuva on kenties tunnetuin toisen maailmansodan aikainen valokuva ja sitä on pidetty myös historian kaikkien aikojen levitetyimpänä valokuvana, josta on lisäksi tehty lukematon määrä erilaisia parodioita. "Iwo Jiman lipunnosto" voitti uutisvalokuvauksen Pulitzer-palkinnon heti julkaisuvuotenaan.
Valokuva.
Amerikkalaiset saivat vuoren haltuunsa aamupäivällä 23. helmikuuta 1945, neljä päivää Iwo Jiman saarelle tehdyn maihinnousun jälkeen. Associated Pressin valokuvaajana toimineen Rosenthalin kuva esittää todellisuudessa toista Suribachin huipulle pystytettyä lippua. Ensimmäinen lippu osoittautui liian pieneksi, eikä se näkynyt 169 metriä korkean vuoren huipulta alas meren rannalle. Niinpä paria tuntia myöhemmin lavastettiin uusi lipunnosto, jonka Rosenthal tallensi Graflex-merkkisellä laatikkokamerallaan. Hän saapui vuoren huipulle kahden merijalkaväen valokuvaajan kanssa juuri kun lippua oltiin pystyttämässä ja joutui sen vuoksi ottamaan kuvansa hätäisesti kameraa kohdistamatta. Rosenthal lähetti filminsä kehitettäväksi Yhdysvaltain tukikohtaan Guamin saarelle ja Associated Press laittoi kuvan jakoon sadoille sanomalehdille vajaan vuorokauden kuluttua sen ottamisesta.
Valokuvassa esiintyy kuusi sotilasta, joista Harlon Block (s. 1924), Franklin Sousley (s. 1925) ja Michael Strank (s. 1919) kaatuivat myöhemmin Iwo Jimalla. Muut sotilaat olivat John Bradley (1923–1994), Rene Gagnon (1925–1979) sekä Ira Hayes (1923–1955).
Kuva muissa yhteyksissä.
Rosenthalin ottamaa valokuvaa on vuosikymmenten kuluessa käytetty lukuisissa eri tarkoituksissa. Vuonna 1954 valmistui Virginian Arlingtoniin Merijalkaväen muistomerkki, joka kuvaa lipun pystytystä. Yhdysvaltain postilaitos julkaisi ensimmäisen kuvasta tehdyn postimerkin jo saman vuoden heinäkuussa. Kolikkoon aihe pääsi vuonna 2005. Kuvasta muokattuja versioita on myös tehty vuosien kuluessa lukemattomia määriä. Niitä on esiintynyt populaarikulttuurissa, taiteessa, erilaisissa yhteiskunnallisissa yhteyksissä sekä mainoksissa. Valokuvan alkuperäinen vedos on vuodesta 1961 lähtien ollut Yhdysvaltain kongressin kirjaston kokoelmissa.
Almaz-Antei

Almaz-Antei () on vuonna 2002 perustettu, Moskovassa kotipaikkaansa pitävä venäläinen, erityisesti ohjuksia ja tutkia valmistava teollisuuskonserni. Konsernia perustettaessa siihen liitettiin kaikkiaan 46 erillistä tutkimus-, suunnittelu- tai tuotantolaitosta.
Tunnuslukuja.
Vuonna 2012 yrityksen liikevaihdosta 94 prosenttia muodostui aseteollisuuden tuotteista. Yhtiö oli tuolloin liikevaihdoltaan maailman 14. suurin ja Venäjän suurin tämän teollisuussektorin yritys. Tukholman kansainvälisen rauhantutkimusinstituutti SIPRI:n vuoden 2012 listalla Almaz-Antein aseteollisuustuotannon osuus arvioitiin 89 prosentiksi. Henkilökuntaa konsernissa oli liki 96 000. Almaz-Antein vuoden 2012 liikevaihto oli 6,124 miljardia USD. Sotilassektorin osuus tuotannosta oli 5,754 mrd USD.
Yhdysvaltalaisen arvion mukaan yhtiön liikevaihto kasvoi vuonna 2013 asesektorilla jopa 44,7 % yhteensä 8,3263 miljardiin dollariin. Näin Almaz-Antei olisi noussut maailman 12. suurimmaksi aseteollisuusyritykseksi vuoden 2013 liikevaihdolla mitattuna.
Päätuotteet.
Almaz-Antein tärkeimmät puolustusteollisuuden tuotteet ovat:
Keskeisimpiin siviilipuolen tuotteisiin kuuluvat lennonjohtojärjestelmät, lennonjohto-, ilmavalvonta- ja säätutkat, maakaasun tankkausasemat, kelluvan ydinvoimalan reaktorit, dieseljunien ohjauspöydät, metrojunien automaattiset ohjausjärjestelmät, lentäjän ja lentoinsinöörin istuimet, diesel- ja sähkötrukit, vesi-, kaasu- ja lämmitysmittarit.
Condylarthra

Condylarthra on epävirallinen ryhmä primitiivisiä nisäkkäitä, joka ennen luokiteltiin lahkoksi. Lajit elivät myöhäisliitukaudelta oligoseenikaudelle, 66–23 miljoonaa vuotta sitten.
Koska dinosaurusten sukupuuton jälkeen maalla ei ollut suuria kasvinsyöjiä, condylarthrit läpikävivät epätavallisen sopeutumisen Palaeoseenikaudella.
Ne täyttivät monta ekologista lokeroa. 
Kaikki kavioeläimet polveutuivat "Condylarthrasta". Joidenkin tietojen mukaan niistä ehkä polveutuivat myös valaat, norsut, merilehmät ja tamaanit. 
Joistakin kehittyi hirveitä petoja jotka olivat suurempia kuin karhut. Esimerkiksi "Andrewsarchus" saattoi olla suurin petonisäkäs, jota on koskaan ollut. 
Suurin osa lahkon lajeista oli silti kasvissyöjiä. Kaikilla lajeilla oli viisi varvasta joka jalassa ja vahvat kynnet.
Condylarthra on parafyleettinen, eikä sitä siis enää pidetä taksonina.
Luokitus.
Heimo Didolodontidae
Heimo Arctocyonidae
Heimo Hypsodontidae
Heimo Periptychidae
Heimo Phenacodontidae
Heiko Gerber

Heiko Gerber (s. 11. heinäkuuta 1972 Stollberg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitapuolustaja.
Gerber pelasi Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa yhteensä 199 ottelua, joissa hän teki 11 maalia. Hänen seurojaan pääsarjatasolla olivat Arminia Bielefeld, 1. FC Nürnberg ja VfB Stuttgart. Stuttgartissa pelatessaan Gerber voitti Saksan-mestaruuden kaudella 2006–2007 ja saavutti toisen sijan Saksan cupissa kaudella 2006–2007 sekä Saksan liigacupissa kaudella 2004–2005.
Saksan maajoukkueessa Gerber pelasi kaksi A-maaottelua, molemmat Maanosaliittojen cupissa 1999.
Horst Heldt

Horst Heldt (s. 9. joulukuuta 1969 Königswinter, Länsi-Saksa) on saksalainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Heldt pelasi Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa yhteensä 359 ottelua, joissa hän teki 36 maalia. Hänen seurojaan Saksan pääsarjassa olivat 1. FC Köln, TSV 1860 München, Eintracht Frankfurt ja VfB Stuttgart. Heldt saavutti Kölnissä toisen sijan Saksan cupissa kaudella 1990–1991 ja Stuttgartissa toisen sijan Saksan liigacupissa kaudella 2004–2005. Hän pelasi myös Itävallan Bundesliigassa puolentoista kauden ajan edustaen SK Sturm Grazia.
Saksan maajoukkueessa Gerber pelasi kaksi A-maaottelua, joista toisen Maanosaliittojen cupissa 1999.
Rafael Sóbis

Rafael Augusto Sóbis do Nascimento (s. 17. kesäkuuta 1985 Erechim, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Fluminensea.
Sóbis on edustanut aikuistasolla myös brasilialaista Internacionalia (2004–2006, lainalla 2010–2011), espanjalaista Real Betisiä (2006–2008) ja arabiemiirikuntalaista Al Jaziraa (2008–2012). Fluminensessa hän pelasi ensin lainalla kauden 2011–2012, kunnes siirtyi seuraan pysyvästi.
Sóbis on pelannut Brasilian maajoukkueessa seitsemän A-maaottelua vuosina 2006–2008. Hän on olympiapronssimitalisti Pekingistä 2008.
Marschan

Oy A. Marschan Ab oli böömiläisen makkarantekijä Anton Marschanin vuonna 1844 Pietariin perustama makkaratehdas. Se siirtyi vuonna 1917 Suomen puolelle Viipuriin. Toisen maailmansodan lopulla yritys muutti Helsinkiin ja laajensi toimintaansa ostamalla helsinkiläisen Ab A. O. Seeck Oy:n (per. 1862). Uusi lihavalmistetehdas valmistui Sörnäisiin 1959.
Vuonna 1969 Marschan osti toimintansa lopettaneen Riihimäen Makkaratehdas Oy:n (per. 1918) tilat ja vuonna 1972 turkulaisen makkara- ja leikkeletehdas Oy Fischer &amp; Berger Ab:n (per. 1925).
Marschanin suvun omistuksessa ollut Oy A. Marschan Ab myytiin Tuottajain Lihakeskuskunnalle (TLK) kahdessa osassa 1974 ja 1975. Jälkimmäisenä vuonna TLK yhdisti sen vastikään ostamaansa Helsingin Kauppiaat Oy:hyn, jolloin Marschanin toiminta itsenäisenä yrityksenä päättyi.
Oy A. Marschan Ab työllisti loppuaikoina noin 250 henkeä.
Total Recall (vuoden 2012 elokuva)

Total Recall on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut Len Wisemanin ohjaama yhdysvaltalainen tieteiselokuva. Se on uudelleenfilmatisointi vuoden 1990 elokuvasta "Total Recall – Unohda tai kuole".
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat tulevaisuuteen, jossa ihmiskunta on supistunut radikaalisti ja suuri osa maapalloa on saastunut. Maapallolla on vain kaksi elinkelpoista aluetta, rikas Britannian Yhdysvallat sekä työläisten kansoittamaan köyhä Australian siirtokunta, joiden väliä kuljetaan Maan sisään rakennetun tunnelin läpi. Yhtiö nimeltä Rekall kykenee tekemään unelmista todentuntuisia muistoja. Siirtokunnassa asuva tehdastyöntekijä Doug Quaid (Colin Farrell) haluaa vaihtelua arkeensa ja hakeutuu yhtiön asiakkaaksi saadakseen muistot agentin elämästä. Toimenpide kuitenkin epäonnistuu ja Quaidista tulee takaa-ajettu. Hän pakenee poliisia, jota komentaa vapaan maailman johtaja Cohaagen (Bryan Cranston). Quaid liittoutuu kapinallisen taistelijan Melinan (Jessica Biel) kanssa ja yhdessä he päättävät etsiä vastarintaliikkeen johtajan Matthias Lairin (Bill Nighy) lopettaakseen Cohaagenin valtakauden. Totuuden paljastuessa Quaidin ja koko ihmiskunnan kohtalo on vaakalaudalla.
Vastaanotto.
Elokuva on saanut pääosin negatiivisia arvosteluja, esimerkiksi Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut arvosanan 30 %, joka perustuu 217 arvioon.
Attockin piirikunta

Attockin piirikunta (pandžabiksi ja , ) on yksi Pakistanin Punjabin provinssin 36 piirikunnasta. Se perustettiin vuonna 1904 Rawalpindin piirikunnasta ja oli alkuperäiseltä nimeltään Campbellpurin piirikunta. Nimi vaihdettiin Attockiksi vuonna 1978.
Attockin piirikunta rajautuu pohjoisesta Khyber Pakhtunkhwan Swabin, Haripurin ja Nowsheran piirikuntiin, idästä Rawalpidin piirikuntaan, etelästä Chakwalin piirikuntaan, lounaasta Mianwalin piirikuntaan ja lännestä Kohatin piirikuntaan.
Piirikunta jakautuu kuuteen tehsiliin: Attock, Fateh Jang, Hassanabdal, Hazro, Jand ja Pindi Gheb.
Babylon A.D.

Babylon A.D. on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut Mathieu Kassovitzin ohjaama tieteiselokuva. Maurice Georges Dantecin teokseen "Babylon Babies"
perustuvan elokuvan ovat käsikirjoittaneet Kassovitz ja Éric Besnard. 20th Century Fox julkaisi elokuvan Pohjois-Amerikassa ja Canal Plus Euroopassa.
Juoni.
Elokuva sijoittuu lähitulevaisuuteen, jossa maailma on totaalisessa kaaoksessa. Palkkasoturi ja salakuljettaja Toorop (Diesel) saa vanhalta ystävältään Gorskyltä (Depardieu) tehtävän viedä nuori nainen Aurora (Thierry) ja hänen kasvatti-äitinsä Rebeka (Yeoh) Amerikan mantereelle.
Tuotanto.
Ohjaaja Mathieu Kassovitz on kutsunut elokuvaansa yhdistelmäksi typeryyttä ja väkivaltaa. Kassovitzin mukaan elokuvastudio 20th Century Fox tuhosi elokuvan jo sen kuvausvaiheessa niin ettei yksikään kohtaus ole käsikirjoituksen mukainen.
Vastaanotto.
Elokuva on saanut pääosin kielteisiä arvosteluja, esimerkiksi Rotten Tomatoes -verkkosivustolla elokuva on saanut arvosanan 6%, joka perustuu sataan arvioon.
Gogounou

Gogounou on piirikunta ja kaupunki Aliborin departementissa Beninissä. Se sijaitsee maan pohjoisosassa 35 kilometriä departementin pääkaupungista Kandista etelään. Kunnassa oli 80 000 asukasta (vuonna 2002).
Gogounoun piirikunnan pinta-ala on 4 910 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Aliborin departementin Banikoaran ja Kandin sekä idässä Ségbanan piirikuntiin, etelässä Borgoun departementin Bembèrèkèn ja Sinendén piirikuntiin sekä lännessä Atakoran departementin Kéroun piirikuntaan.
Seudulla virtaavat Nigerin sivujoet Alibori ja Sota. Pinnanmuodostukseltaan se on kumpuilevaa tasankoa. Ilmasto on sudanilais-guinealainen. Vuotuinen sademäärä on 1 100 millimetriä. Jokien varsilla on galleriametsiä.
Kuntaan kuuluu kuusi arrondissementtia: Gogounou, Bagou, Gounarou, Sori, Wara ja Zougou-Pantrossi. Asukkaista 53,8 % on barboja ja 41,6 % fulbeja. Uskonnoltaan 67,1 % muslimeja, 11,1 % harjoittaa perinteisiä uskontoja, 7,8 % on katolisia ja 0,9 % protestantteja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät tuotantokasvit ovat puuvilla, riisi ja maapähkinä. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, siat ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja kaupankäyntiä. Teollisuutta ei ole.
Gogounoun kautta kulkee etelästä Nigerin rajalle johtava päällystetty maantie. Palveluihin kuuluu nelisenkymmentä alakoulua, kaksi yläkoulua ja kuusi terveyskeskusta.
Matkailupalveluja ei juuri ole.
Ewokin kieli

Ewok () on Tähtien sota -elokuvasarjassa esiintyvä keinotekoinen kieli. Ewokin kieli on ewokien äidinkieli ja sitä kuullaan elokuvassa Jedin paluu.
Kielen on kehittänyt Jedin paluu -elokuvan äänisuunnittelija Ben Burtt. Elokuvan DVD-version kommenttiraidalla Burtt kertoo kielen perustuvan kalmukiin, joka on etupäässä Venäjällä asuvien kalmukkien puhuma mongolikieli. Burtt kuuli kieltä dokumentissa ja piti siitä, miltä kieli kuulosti. Burtt äänitti kalmukin kielen puhujaa ja äänityksen perusteella ääninäyttelijät muodostivat ewokin kielen imitoimalla puhujaa eri tyylilajeissa. Elokuvan kohtauksessa jossa C-3PO-robotin tuli puhua ewokin kieltä, näyttelijä Anthony Daniels loi Burttin kanssa sanoja perustuen kalmukin kielen nauhoituksiin.
Malaika Mihambo

Malaika Mihambo (s. 3. helmikuuta 1994 Heidelberg) on saksalainen pituushyppääjä. Hän on voittanut olympiakultaa, maailmanmestaruuden ja Euroopan-mestaruuden.
Mihambo voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Rietissä vuonna 2013 tuloksella 670. Vuoden 2014 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Mihambo sijoittui neljänneksi hypäten saman tuloksen 665 pronssimitalistin kanssa. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Tallinnassa 2015 tuloksella 673. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi hypättyään 679. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän sai pronssia tuloksella 665.
Mihambo sijoittui Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 neljänneksi ennätyksellään 695. Hän oli viides Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Berliinissä 2018 tuloksella 675. Hän sijoittui neljänneksi Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019. Dohan MM-kisoissa 2019 Mihambo voitti maailmanmestaruuden tuloksella 730. Hän voitti toiseksi sijoittuneen 38 senttimetrin erolla. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän saavutti hopeaa tuloksella 688. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän voitti kultaa tuloksella 700. Eugenen MM-kisoissa 2022 hän voitti toisen maailmanmestaruutensa tuloksella 712. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti hopeaa tuloksella 703. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2024 hän oli neljäs tuloksella 683. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 tuloksella 722. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 698. Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hän sai pronssia tuloksella 688. Saman vuoden Tokion MM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa tuloksella 699.
Mihambon isä on kotoisin Sansibarilta.
Henkilökohtaiset ennätykset.
Lähde:
Robert Urbanek

Robert Urbanek (s. 29. huhtikuuta 1987 Łęczyca) on puolalainen kiekonheittäjä. Hän edustaa MKLA Łęczyca-seuraa ja on pituudeltaan 196 cm.
Urbanek sijoittui 2012 kuudenneksi Helsingin EM-kilpailuissa ja karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa. Moskovan MM-kisoissa 2013 hän oli kuudes tuloksella 64,32. Vuonna 2014 hän voitti EM-pronssia Zürichin EM-kisoissa tuloksella 63,81. Hän sai pronssia myös Pekingin MM-kilpailuissa 2015 heitettyään 65,18. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 hän oli yhdeksäs. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli seitsemäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018, Dohan MM-kilpailuissa 2019, Münchenin EM-kilpailuissa 2022 ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023.
Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on vuonna 2012 Hallessa heitetty 66,93.
Thank You Scientist

Thank You Scientist on yhdysvaltalainen New Jerseyssä perustettu progressiivinen rock-yhtye. Yhtye on julkaissut studioalbumit "Maps of Non-Existent Places" (2012), "Stranger Heads Prevail" (2016) sekä "Terraformer" (2019) ja EP:n "The Perils of Time Travel" (2011). Yhtye teki sopimuksen levy-yhtiö Evil Ink Recordsin kanssa vuonna 2014.
Richard Oesterreicher

Richard Oesterreicher (10. marraskuuta 1932 Wien, Itävalta – 17. tammikuuta 2023 Wien) oli itävaltalainen kapellimestari ja jazzmuusikko. Hän opiskeli pianon ja kitaran soittoa Wienin konservatoriossa. Österreicher liittyi ORF:n big bandiin vuonna 1972, ja hänet nimettiin orkesterin musiikilliseksi johtajaksi vuonna 1976. Tuona aikana hän sävelsi tunnusmusiikit ORF:n ohjelmille "Wer A sagt", "Champion", "O du mein Österreich" ja "Countdown". Vuonna 1981 hän perusti "Richard Oesterreicher-Big-Bandin", joka on toiminut yhteistyössä monien TV-ohjelmien ja viihdetaiteilijoiden, kuten Udo Jürgensin, Peter Alexanderin, Bill Ramseyn, Caterina Valenten, Kurt Sowinetzin, José Carrerasin, Edita Gruberován ja Marianne Mendtin kanssa.
Oesterreicher toimi myös 12 kertaa Itävallan kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa, vuosina 1978–1987, 1990 ja 1991.
In Hollywood with Potash and Perlmutter

In Hollywood with Potash and Perlmutter (Isossa-Britanniassa nimellä "So This Is Hollywood") on Alfred E. Greenin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä komediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1924. Elokuvan pääosissa ovat 
Alexander Carr, George Sidney, Vera Gordon ja Betty Blythe.
"In Hollywood with Potash and Perlmutter" perustuu Montague Glassin ja Jules Eckert Goodmanin Broadway-näytelmään "Business Before Pleasure", jonka pohjalta Montague Glass ja Frances Marion laativat elokuvan käsikirjoituksen. Alkuperäinen Broadway-näytelmä sai ensi-iltansa 15. elokuuta 1917, ja sitä esitettiin 357:n esityksen verran kesäkuuhun 1918 asti. Glass myös laati elokuvaan välitekstit. Elokuvan tuotantoyhtiönä oli Samuel Goldwyn Productions, ja sen työnimenä oli "Potash and Perlmutter at Hollywood". "In Hollywood with Potash and Perlmutter" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa New Yorkissa 29. syyskuuta vuonna 1924. First National Pictures toimi elokuvan levittäjänä. Elokuva on jatko-osa vuonna 1923 ilmestyneelle "Yhtiön rakkausseikkailu eli Potash &amp; Perlmutter", ja kolmas osa "Lentävä juutalainen" sai ensi-iltansa vuonna 1926.
Francis Bay

Francis Bay, oik. "Frans Bayetz", (24. joulukuuta 1914, Rijkevorsel - 24. huhtikuuta 2005, Bonheiden) oli belgialainen kapellimestari. Hän johti omaa big bandia "Francis Bay and His Big Band" ja toimi Belgian kapellimestarina Eurovision laulukilpailussa vuosina 1959, 1961, 1963, 1967, 1969, 1971, 1973, 1975 ja 1979 eli jokaisena parittomana vuonna, kun Belgian hollanninkielinen yleisradioyhtiö BRT (nyk. VRT) on ollut vastuussa maan euroviisuosallistumisesta, lukuun ottamatta vuosia 1965 ja 1977.