tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Iso Seitsemisjärvi

Iso Seitsemisjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven Länsi-Aureella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Iso Seitsemisjärvi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa.
Järven pituus on 1,0 kilometriä, leveys 800 metriä ja sen pinta-ala on 31 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisharjun itäpuolella olevassa mutkassa aivan Vähä Seitsemisjärven eteläpuolella. Järvellä on kaksi saarta, jotka ovat 90 ja 30 metriä pitkät, ja se on matala ja paikoin ruohottunut. Avovettä on loppukesällä noin puolet järven pinta-alasta. Vaikka järvi kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon, on siihen kaivettu neljä suo-ojaa. Järven koillisrannan keskimmäiseen lahteen laskee Vähä Seitsemisjärven laskuoja, johon yhtyy myös Iso Kivijärven laskuoja. Järven oma laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä Seitsemisjokena, joka yhtyy Liesijokeen lähes viiden kilometrin päässä. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 17 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 4,9 kilometriä. Itärannat ovat harjujakson rinteitä ja itärannat soistunutta metsää. Järvi on autio, mutta sen viereistä harjua seuraa Länsi-Aureelta alkana maantie. Tieltä laskeutuu lyhyt tie järven itärantaan.
Vedenlaatu.
Vedenlaatua on tutkittu kolmesti ja viimeksi vuonna 2002. Järven happipitoisuuden osalta tilanne on huono. Vesi on hyvin matala ja kasvillisuus näyttää loppukesällä varsin rehevältä. Vesi kuitenkin vaihtuu nopeasti, joten tilanne ei huonone kesällä. Sen sijaan jääpeitteen alla lopputalvesta järvessä esiintyy happikatoa. veden ravinnepitoisuudet voivat vaihdella suuresti eri vuodenaikoina ja varsinkin sateiden jälkeen. Lopputalvella ravinnepitoisuudet nousevat happikadosta johtuen. Järven virkistysarvot ovat huonot, mutta sen luontoarvot ovat hyvät. Erityisesti ruohottunut järvi elättää runsaan linnuston.
Seitsemisen kansallispuisto.
Järvi sijaitsee kansallispuistossa liikumisrajoitetulla alueella, missä on kielletty liikkumasta 1.4–15.7. Lähin pysähtymispaikka sijaitsee tiellä järven suoja-alueen eteläpuolella noin 150 metriä rannasta. Siellä Kirkkaanlamminkankaalla on retkeilijöitä varten pysäköintialue, opastaulu ja käymälä.
Nitrofeeni

Nitrofeeni (C12H7NCl2O3) on kloorattuihin ja nitrattuihin difenyylieettereihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty maataloudessa herbisidinä, mutta sen käyttö on kielletty muun muassa Yhdysvalloissa ja Euroopan unionin alueella vuonna 1997.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa nitrofeeni on valkoista kiteistä ainetta. Valon vaikutuksesta nitrofeenin väri muuttuu tumman ruskeaksi. Yhdiste on veteen liukenematonta ja liukenee hieman etanoliin. Hyvin nitrofeeni liukenee muun muassa asetoniin, heksaaniin sekä bentseeniin. Nitrofeeni ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä ja on mahdollisesti karsinogeeninen. Rottakokeissa nitrofeenialtistuksen on todettu aiheuttavan poikasille kongenitaalisen palleatyrän muodostumista. Nitrofeeni on selektiivinen herbisidi, jota on käytetty yksivuotisten rikkakasvien hävittämiseen. Herbisidinen vaikutus perustuu yhteyttämisen elektroninsiirtoketjun häiritsemiseen.
Valmistus ja käyttö.
Nitrofeenia valmistetaan p-kloorinitrobentseenin ja 2,4-dikloorifenolin välisellä emäksen katalysoimalla reaktiolla.
Nitrofeenia on käytetty rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, riisi-, sokerijuurikas-, vihannes- ja koristekasviviljelmillä. Yhdiste levitetään rakeina tai emulsiona.
Pikkulammi (Ylöjärvi, Länsi-Aure)

Pikkulammi on Pirkanmaalla Ylöjärven Länsi-Aureella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Pikkulammi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa.
Lammen pituus on 150 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Kivijärven eteläpuolella ja Pitkäjärven länsipuolella suolla. Rantaviivan pituus on 450 metriä ja lampi on autio. Lammelle ei myöskään johda polkuja tai teitä. Lähin tie kulkee Pitkäjärven entiseltä maatilata seututielle 332.
Pitkäjärvi (Ylöjärvi, Länsi-Aure)

Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Ylöjärven Länsi-Aureella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Pitkäjärvi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa.
Järven pituus on 900 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 8,7 hehtaaria. Se sijaitsee Iso Kivijärven ja Kärmeskukkulan välimaastossa suoalueella, joka oli aiemmin tiheästi ojitettu. Järvellä on jäljellä enää kolme lyhyttä suo-ojaa, jotka ainoastaa tuovat vettä järveen. Järven valuma-alueeseen kuuluvat muun muassa Onkilammi, Pikkulammi ja idässä sijaitsevaa Käsikivenlammia. Pitkäjärvellä ei ole laskuojaa, mutta vedet kulkeutuvat Seitsemisjoen suuntaan. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 106 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 2 kilometriä. Länsirannat ovat pääosin hiekkapohjaista kangasmaastoa ja itärannat suomaata. Järven pohjoispään länsirannalla sijaitsee Pitkäjärven kämppä ja eteläpäässä jokin pienempi rakennus. Niille johtaa polku seututieltä 332 tulevalta tieltä.
Vedenlaatu.
Pitkäjärvi on kuulunut soiiden ennallistamishankkeeseen (suo-ojien tukkiminen) ja sen vedenlaatua on seurattu sen vuoksi tiiviisti vuosina 1980–2008. Veden humuspitoisuus on korkea ja veden happamuudentaso (eli pH) on alhainen. Nämä suureet ovat tyypillisiä suomalaisille suojärville. Järven fosforipitoisuudet olivat alussa korkeita, mutta ne ovat laskeneet lievästi rehevien järvien tasolle. Levien määrä vedessä on kuitenkin vaihdellut. Välillä levämäärät ovat olleet karujen järvien tasolla, mutta toisinaan ne ovat kohonneet lievästi rehevien järvien tasoille. Korkeat levämäärät voivat olla sidoksissa korkeisiin typen ja ammoniumtypen silloisiin pirtoisuuksiin. Järven happitalous on tyydyttävä tai välttävä tasoltaan. Alusveden happikatoa esiintyy lopputalvella ja -kesällä. Järven virkistyskäytön arvosana on heikko.
Seitsemisen kansallispuisto.
Järven ympäristöä on ennallisettu luomalla umpeen ympäröivillä soilla olleita suo-ojia. Silloin tukittiin myös yhteys Onkilammiin ja oma laskuojayhteys Seitsemisjokeen. Nykyinen puomilla suljettu polkureitti on tarkoitettu kävelyyn, pyöräilyyn ja ratsastukseen. Puomin saa autoa varten auki, kun vuokraa Pitkäjärven autiotuvan. Autiotupaa kutsutaan myös Pitkäjärven metsätyökämpäksi, koska sitä käytettiin metsätyömiesten majoitukseen sotien jälkeisissä hakkuissa. Kohteessa on myös käymälä ja kaivo.
Onkilammi (Ylöjärvi)

Onkilammi on Pirkanmaalla Ylöjärven Länsi-Aureella sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Onkilammi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa.
Lammen pituus on 400 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 3,7 hehtaaria. Se sijaitsee keskellä kansallispuistoa Pitkäjärven koillispuolella. Siihen tulee vain kaksi suo-ojaa. Lammella ei ole laskuojaa. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 182 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 900 metriä. Kaikki rannat ovat suota. lampi on autio eikä sinne johda tietä. Lähin tie ohittaa lammen 200 metriä koillisesta. Tie tulee seututieltä 332.
Vedenlaatu.
Onkilammen sijainti kunnostetun suon keskellä on kiinnostanut tutkijoita. Sitä onkin tutkittu vuosina 1980, 1987 ja 2000. Vedessä on runsaasti humusta ja vesi on hapanta. Kesälläkin veden happamuudentaso eli sen pH-arvo voi olla 5,0, mutta talvella tätäkin tasoa alempi. Vuonna 2000 tehdyssä fosforin pitoisuuden mittauksessa saatiin pitoisuudeksi 75 µg/l (mikrogrammaa litrassa). Se on varsin korkea arvo, jolle ei ole löytynyt seiltystä. Koska lampi on noin yhdeksän metriä syvä ja sen pinta-ala on pieni, syntyy veteen kesällä ja talvella lämpötilakerrostumista. Silloin vesikerrosten välinen veden vaihtuvuus on olematonta ja veden happi kuluu etenkin järven pohjalla vähiin. Pohjalla on todettu happikatoa ja toisinaan täydellistä hapettomuutta. Hapettomassa tilassa pohjasedimenttien ravinteita alkaa liueta takaisin veteen ja järvi alkaa rehevöityä. Edellä kerrottujen ominaisuuksiensa vuoksi järven virkistyskäytölle on annettu arvosana huono. Järveä ei tosin kukaan käytäkään.
Seitsemisen kansallispuisto.
Kansallispuistosta ei ole lammelle polkuja, mutta puiston perustamisen jälkeen kaikki ympäröivän suon suo-ojat luotiin umpeen. Samalla lampi menetti laskuojansa, joka laski viereiseen Pitkäjärveen.
Haukilampi (Ikaalinen, Kovero)

Haukilampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Haukilampi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa.
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisen kansallispuiston eteläosassa ja Seitsemisjoen eteläpuolella olevalla suoalueella. Lammen länsipuolella sijaitsee pohjois-etelä-suuntainen Haukilamminharju, jonka korkein kohta sijaitsee lammen vieressä. Lampeen ei tule suo-ojia eikä sillä ole laskuojaa. Seitsemisjoki virtaa ohitse noin 350 metriä pohjoisessa. Rantaviivan pituus on 550 metriä ja rannat ovat suomaata ja lampi on autio. Harjulta poikkeaa itään kävelypolku, josta tulee lammelle lyhyt polku.
Seitsemisen kansallispuisto.
Lammen lähiympäristön suot ovat olleet ojitettuja, mutta kansallispuiston perustamisen jälkeen ne on kaikki luotu umeen. Silloin lammen laskuoja Seitsemisjokeen tukittiin.
Harjua myöten tulee polku, joka yhdistää Iso Seitsemisjärven ja Koveron maatilan. Haukilammen kohdalta siitä erkanee itään polku, joka on osa Torpparin taivalta. Lammen kohdalla on retkeilijöille osoitettu leiri- ja nuotiopaikka, jossa on lisäksi käymälä.
Kaija Härkin

Kaija Alli Inkeri Härkin (s. 12. kesäkuuta 1951 Valtimo) on suomalainen entinen maajoukkuetason kilpahiihtäjä. 
Härkin on kertonut vuonna 2012 Arto Halosen "Sinivalkoinen valhe" -dokumentissa, että Tapio Videman pyysi häntä uran aikana mukaan hormonitutkimukseen. Paljastusten jälkeen hänet eristettiin hiihtopiireistä ja hän oli lähellä itsemurhaa.
Härkinin seura oli Valtimon Vasama, ja hän voitti 1968 nuorten EM-kisoissa 5 km:n hiihdossa pronssia ja viestissä hopeaa. 1969 ja 1970 hän oli voittamassa nuorten EM-kisojen viestissä. Vuonna 1968 Ulla Suhonen, Kaija Härkin ja Maija Timonen voittivat A-tyttöjen joukkuemestaruuden maastojuoksussa, ja 1969 he voittivat SM-viestikultaa Ranualla hiihdossa. 1970 Härkin voitti nuorten Suomen-mestaruuden 5 km:n hiihdossa. Aikuisten sarjassa 1971–1973 hän voitti kolme peräkkäistä SM-kultaa 3 × 5 km viestissä joukkueessa, jossa hänen lisäkseen olivat Ulla Suhonen ja Marja Hakkarainen. 1974 he voittivat hopeaa. Maastojuoksussa he voittivat kaksi SM-kultaa joukkuekisasta 1972–1973.
Vehkalammen koulu

Vehkalammen koulu on Kuopion Riistavedellä toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua käy 65 oppilasta.
Vehkalammen koulu on osa noin 290 oppilaan ja 36 henkilökuntaan kuuluvan edustajan Riistaveden yhtenäiskoulua. Koululla on esimerkiksi yhteinen rehtori Riistaveden keskustassa, runsas 12 kilometrin itään sijaitsevan Riistaveden koulun (yläkoulu) kanssa. Koulussa on viisi luokkahuonetta.
Hyppy tuntemattomaan (vuoden 1982 elokuva)

Hyppy tuntemattomaan ("Jugando con la muerte") on José Antonio de la Loman ohjaama espanjalais-meksikolainen toimintaelokuva vuodelta 1982. Sen pääosissa näyttelevät Jorge Rivero, Maud Adams, Chuck Connors, George Peppard ja Max von Sydow. Elokuvassa Espanjan poliisia edustava palkkasoturi soluttautuu huumeliigaan.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä teoksen mukaan vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Melalahden koulu

Melalahden koulu oli Kuopion Riistavedellä toimiva suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Koulua kävi 120 oppilasta (2019–2020).
Melalahden koulu on osa noin 290 oppilaan ja 36 henkilökuntaan kuuluvan ihmisen Riistaveden yhtenäiskoulua. Koululla on esimerkiksi yhteinen rehtori samoin Riistaveden keskustaajamassa sijaitsevan Riistaveden koulun (yläkoulu) kanssa. Elokuussa 2023 yhtenäiskoulu muutti uusiin tiloihin Riistaveden monitoimijataloon.
Piotr Sawicki

 
Piotr Sawicki (s. 25. heinäkuuta 1974 Białystok) on puolalainen karateka. Hän on voittanut Kyokushinin kevytsarjan maailmanmestaruuden 1997 ja on nelinkertainen Euroopan-mestari.
Karate.
Sawicki saavutti kotimaassaan Puolassa aluksi pronssia vuoden 1993 Puolan mestaruuskilpailuissa ja vuotta myöhemmin hopeaa. Sawicki saavutti ensimmäisen mitalinsa Euroopan kisoissa Romaniassa 1995, jolloin hän hävisi loppuottelussa Antal Benczelle. Seuraavana vuonna Sawicki eteni toistamiseen loppuotteluun Kreikassa 1996, jolloin hän voitti maanmiehensä Leszek Zgrzebniakin. Mestaruus oli Sawickin ensimmäinen EM-kilpailuissa. Sawicki kohtasi Zgrzebniakin toistamiseen seuraavien EM-kilpailujen loppuottelussa Puolassa. Toistamiseen Sawicki oli parempi ja hän voitti uransa toisen Euroopan mestaruuden.
Ihantola

Ihantola on vuonna 1907 rakennettu jugend-tyylinen asuinkerrostalo Helsingin Kallion kaupunginosassa, Viidennen linjan päässä, Agricolankadun ja Itäisen Papinkadun kulmassa, osoitteessa Viides linja 18. Ihantolaa vastapäätä on Helsingin keskuspelastusasema ja Kallion kirkko. Rakennus valmistui vuonna 1907 työläisten omistaman asunto-osakeyhtiön toimesta, ja sen suunnitteli rakennusmestari O. E. Koskinen.
Historia ja arkkitehtuuri.
Ihantola rakennettiin osana Kallion nopeaa kehitystä työväenluokan asuinalueeksi 1900-luvun alussa. Se oli ensimmäinen korkea kivitalo Karhupuiston ympäristössä, jota tuolloin hallitsivat matalat puutalot. Rakennuksessa on paljon viittauksia jugendin suosimiin kasviaiheisiin ja kansallisromanttiseen kuvastoon. Julkisivussa on myös geometrisia kuvioita, jotka on tehty rappaukseen kiviupotuksin. Vaaleanpunaiseksi maalatun rappauspinnan linnamaisuutta pehmentävät monet luonnonkiviupotuksin tehdyt luonnolliset ja geometriset elementit. Yksi julkisivun yksityiskohdista on rakennusvuosi 1907.
Alun perin Ihantolan 85 asunnosta vain 48:ssa oli kylpyhuone, ja muut asukkaat käyttivät yhteisiä kylpyhuonetiloja porrashuoneissa. Vuonna 1981 valmistuneessa peruskorjauksessa kaikkiin asuntoihin rakennettiin omat saniteettitilat.
Ympäristö.
Ihantola sijaitsee merkittävässä jugend-rakennusten keskittymässä. Läheisiä saman aikakauden rakennuksia ovat "Ylänkö" Viides linja 12:ssa (W. G. Palmqvist ja Birger Brunila, 1908), Viides Linja 16 (J. W. Tikka ja W. G. Palmqvist, 1909), Agricolankatu 9 (O. E. Koskinen, 1910), Agricolankatu 11 (Heikki Kaartinen, 1910) ja Agricolankatu 13 (Palmqvist ja Sjöström, 1911). Näissä rakennuksissa romantisoituun menneisyyteen viittaava muotokieli on korvattu geometrisilla koristeilla, mikä luo alueelle yhtenäisen arkkitehtonisen ilmeen.
Kansainvälinen huomio.
Vuonna 2024 Ihantola sai kansainvälistä huomiota, kun valokuvaaja Oksana Smolianinovan marraskuussa 2018 ottama kuva rakennuksesta valittiin osaksi Lontoon South Kensingtonissa järjestettyä "Accidentally Wes Anderson" -näyttelyä. Näyttelyssä esiteltiin elokuvaohjaaja Wes Andersonin visuaalista tyyliä muistuttavia rakennuksia ympäri maailman. Kuva herätti huomiota symmetrisellä sommittelullaan ja satulinnamaisella tunnelmallaan, joka toi mieleen Andersonin elokuvan "The Grand Budapest Hotel". Korostuneen vaaleanpunainen, koristeellinen ja torneilla viimeistelty Ihantola rinnastettiin näyttelyssä muun muassa Los Angelesin Eastern Columbia Buildingiin ja Portugalin Palácio de Estoihin.
Nudistiranta

Nudistirannalla tarkoitetaan naturistirantaa, jonka tarkoituksena on mahdollistaa auringonotto ja uiminen ilman uima-asua. Nudismi-sana on alun perin käännetty latinasta, ja sillä tarkoitetaan alastomuuden harrastamista. 
Ensimmäinen eurooppalainen nudistiranta perustettiin vuonna 1920 Saksan Sylt-saarella. 
Nudistirantoja, joilla naturismia voi harjoittaa, on Suomessa ainakin Helsingissä Pihlajasaaressa ja Porin Yyterissä.
Joosua (nimi)

Joosua on heprealaisperäinen miehen etunimi. Nimen hepreankielinen alkumuoto on "Jehoshua" (יהושע) tai "Jeschua", ja se merkitsee "Jahve" pelastaa" tai "Jahve on suurpiirteinen". Nimen erikielisiä muotoja ovat "Josua" ja "Joshua". Nimi on tullut tunnetuksi Vanhasta testamentista, jossa Joosua oli muinaisten israelilaisten johtaja, Mooseksen seuraaja, jonka johdolla käydyistä taisteluista kerrotaan Joosuan kirjassa. Myös Jeesuksen alkuperäinen nimi on todennäköisesti ollut Jehoshua (Yehoshua), ja "Jesus" onkin saman nimen kreikankielinen muoto. 
Suomessa nimi Joosua on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 647 ja Josua 306 henkilölle. Suomalaisissa kalentereissa nimi Josua on ollut vain muutamana vuotena 1700-luvulla, ensin 22. joulukuuta ja myöhemmin 13. kesäkuuta tai 30. huhtikuuta. Ortodoksisessa kalenterissa nimi Joosua on nykyisinkin 1. syyskuuta.
Berliinin katurata

Berlin Street Circuit eli Berliinin katurata on katurata Berliinissä Saksassa.
Berlin Street Circuit on 2,030 kilometriä pitkä ja radalla ajettiin ensimmäinen Formula E -sarjan osakilpailu 21. toukokuuta 2016.
Pariisin katurata

Paris Street Circuit eli Pariisin katurata on 1,93 kilometriä pitkä katurata Pariisissa, Ranskassa. Rata kiertää kaupungin keskustaa useiden historiallisten muistomerkkien, kuten Les Invalidesin, sotahistoriamuseon ja keisari Napoleonin hautapaikan kautta. Radalla ajettiin ensimmäinen Formula E -sarjan osakilpailu 23. huhtikuuta 2016.
Techeetah

Techeetah on kiinalainen Formula E -talli, joka aloittI kilpailemisen Formula E -kaudella 2016–2017. Tallin kuljettajina toimivat ranskalainen Jean-Éric Vergne ja kiinalainen Qinghua Ma. Qinghua Ma kuitenkin alennettiin testikuljettajaksi ennen Meksikon ePrix'ä kun talli palkkasi Esteban Gutiérrezin.
Historia.
Talli osallistuu Formula E -sarjaan ensimmäistä kertaa kaudella 2016–2017. Tallin molemmat kuljettajat keskeyttivät kauden avauskilpailussa Hongkongin ePrix'ssä. Talli saavutti ensimmäiset pisteet kauden toisessa kilpailussa Jean-Éric Vergnen sijoituttua Marokon ePrix'in kahdeksannelle sijalle.
Kuuma kesä (televisiosarja)

Kuuma kesä ("The Long, Hot Summer") on yhdysvaltalainen television draamasarja, jota tuotettiin vuosina 1965–1966. Siinä nuori Ben Quick (Roy Thinnes) saapuu lapsuutensa kaupunkiin huolehtimaan perinnöstään. Hän joutuu kahnauksiin paikallisen mahtimiehen Boss Varnerin kanssa. Varneria esittää sarjan alussa Edmond O’Brien ja sitten Dan O’Herlihy. Muissa vakiorooleissa nähdään Nancy Malone, Paul Geary, Ruth Roman ja Lana Wood.
Dean Riesnerin luoma, yhden tuotantokauden (26 jaksoa) kestänyt sarja perustuu William Faulknerin romaaniin "Kylä" (The Hamlet, 1940) ja novelliin ”Barn Burning”, sekä Martin Rittin ohjaamaan elokuvaan "Hehkuva kesä" (The Long, Hot Summer, 1958).
Sarjan tunnusmusiikkina on Sammy Cahnin säveltämä ”The Long Hot Summer”, jonka laulaa Jimmie Rodgers.
Amalfin rannikko

Amalfin rannikko ("Costiera Amalfitana") on rannikkokaistale eteläisessä Italiassa Salernon maakunnassa Campanian alueella. Se sijaitsee Sorrenton niemimaalla Salernonlahden pohjoisrannalla. Amalfin rannikko on suosittu matkailukohde. Vuonna 1997 tämä lähes 50 kilometriä pitkä rannikko ja noin 112 neliökilometrin laajuinen alue liitettiin osaksi Unescon maailmanperintöluetteloa. 
Kulttuurimaisema.
Amalfin rannikko liitettiin maailmanperintöluetteloon kulttuurimaisemana. Se on esimerkki Välimeren maisemasta, joka ilmentää kulttuurin ja luonnon arvoja sekä historiallista kehitystä.
Amalfin rannikon vuorilla on runsaasti vaellusreittejä, muun muassa "Sentiero degli Dei" (), jotka kulkevät rannikkoa pitkin kylien ja muiden nähtävyyksien kautta.
Historia.
Antiikin roomalaiset rakennuttivat Amalfin rannikolle huviloitaan. Vuonna 839 alueesta tuli itsenäinen Amalfin herttuakunta ja aikansa suuri meritasavalta. Se oli todellinen kauppamahti, joka kävi kauppaa Bysantin satamakaupunkien kanssa itäisellä Välimerellä.
Kunnat.
Amalfin rannikko on 15 kunnan alueella. Kunnista 12 muodostavat rannikkokaistaleen: itäisin on Vietri sul Mare, joka sijaitsee aivan Salernon kaupungin länsipuolella Salernonlahden pohjukassa; läntisin on Positano, Sorrenton kaupungin itäpuolella. Kolme kunnista, Corbara, Sant'Egidio del Monte Albino ja Tramonti, sijaitsevat niemimaan keskiosassa, Lattarivuorten alueella. Alueen keskuspaikka on historiallinen noin 5 000 asukkaan Amalfin kaupunki. Rannikon paikkakunnat Amalfin ja Positanon välillä ovat Conca dei Marini, Furore ja Praiano. Amalfin ja Vietri sul Maren välillä sijaitsevat paikkakunnat ovat Atrani, Ravello, Scala, Minori, Maiori ja Cetara. Alueen suurimmat kunnat väestömäärältään ovat Sant'Egidio del Monte Albino (noin 9 000 asukasta), Vietri sul Mare (8 000 as.) ja Maiori (6 000 as.). Atrani on pinta-alaltaan vain 0,1 neliökilometriä.
Henrik Blomstedt

Henrik Lennart Blomstedt (26. kesäkuuta 1921 Helsinki – 23. heinäkuuta 2009 Espoo) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan lainopin kandidaatti. Hän oli suurlähettiläs Addis Abebassa, Dar es Salaamissa, Lusakassa ja Nairobissa vuosina 1965–1969 ja oli siellä samalla Suomen edustaja myös Afrikan yhtenäisyysjärjestössä , ulkoministeriön neuvotteleva virkamies 1969–1970, oikeudellisen osaston päällikkö 1970–1973, suurlähettiläs Haagissa 1973–1978, Tokiossa, Manilassa, ja Soulissa vuosina 1978–1984 ja Oslossa 1984–1988.
Likoeläimet

Likoeläimet ("Infusoria") on epämuodollinen eliöryhmä, joka sisältää hyvin pienikokoisia, makeissa pienvesistöissä eläviä vesieliöitä kuten piileviä, silmäleviä, alkueläimiä ("Protozoa"), yksisoluisia leviä ja pieniä selkärangattomia. Nimi "Infusoria" on ollut aiemmin joidenkin auktorien kuten Bütschlin käytössä ripsieläinten nimenä. Likoeläinten ryhmä on tieteellisenä luokituksena vanhentunut, ja siihen aiemmin luetellut eliöt luetaan nykyisin enimmäkseen fylogeneettisesti sekalaiseen alkueliöiden kuntaan ("Protista").
Käyttö.
Likoeläimiä käytetään akvaarioissa pienimpien kalanpoikasten ruokana, koska ne ovat ravinteikkaita ja sopivan pieniä. Tavanomaisissa harrasteakvaarioissa luontainen likoeläinkasvusto ei ole tarpeeksi runsas kalanpoikasten kasvattamiseen, joten harrastajat voivat ylläpitää erillisiä likoeläinviljelmiä tai hankkia kaupallisessa tuotannossa olevia annoksia. Likoeläimiä voi viljellä liottamalla mitä tahansa lahoavaa kasvimateriaalia akvaariossa olleessa vedessä. Lämpötilasta ja valon määrästä riippuen viljelmä valmistuu muutamassa päivässä: vesi sumenee ensin bakteereista, ja sitten kirkastuu likoeläinten niitä syödessä. Veden kirkastuttua likoeläimiä saattaa voida havaita paljaalla silmällä vedessä uiskentelevina hitusina.
Kaisa Broner-Bauer

Kaisa Kerttuli Broner-Bauer (Broner, o.s. "Haataja", s. 4. elokuuta 1942 Oulu) on suomalainen arkkitehti ja arkkitehtuurin professori emerita. Hän on toiminut Oulun yliopiston professorina vuosina 1986–2010 ja on työskennellyt myös Ranskassa, Yhdysvalloissa sekä Japanissa. Hän on valmistunut arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta (nykyisin Aalto-yliopisto) vuonna 1975 ja suorittanut Columbian yliopiston arkkitehtikoulussa (GSAPP) Master of Science -tutkinnon vuonna 1980 sekä ranskalaisen tohtoritutkinnon kaupunkitutkimuksen alalla Ecole des Hautes Etudes en Sciences Sociales'ssa (Pariisi) 1982. Hänen väitöskirjansa vuodelta 1986 Teknillisessä korkeakoulussa käsitteli New Yorkin kaupunkisuojelua. Kaisa Broner on perehtynyt arkkitehtuurin kulttuuri-identiteettiä ja rakennusperinnön kulttuuriarvoja koskeviin kysymyksiin kuten myös urbaaniin arkkitehtuuriin, kaupunkien muutosprosesseihin ja kaupunkisuojelumenetelmiin, joita kysymyksiä hän on käsitellyt monissa julkaisuissaan, muun muassa "New York face à son patrimoine". "Le secteur historique de SoHo" (Bruxelles, 1986). Broner on kirjoittanut lukuisia arkkitehtuuria ja arkkitehtuurin teoriaa sekä arkkitehtuurin historiaa käsitteleviä artikkeleita suomalaisiin ja kansainvälisiin julkaisuihin. Hänen viimeisin teoksensa "Visions of Architecture: Reima Pietilä and the Meanings of Form" "/ Arkkitehtuurin Visiot: Reima Pietilä ja Muodon Merkitykset" ilmestyi 2019 (Helsinki: Oku Publishing). Hän asuu ja toimii nykyisin Helsingissä.
François Fulgis Chevallier

François Fulgis Chevallier (1796 Pariisi – 1840) oli ranskalainen kasvitieteilijä, jonka kiinnostuksen kohteisiin kuuluivat sienet, saniaiset ja levät.
Vuonna 1821 Chevallier väitteli tohtoriksi aiheenaan myrkkykatkon käyttö myrkkynä ja lääkkeenä.
Huiskuananasten alasuku "Chevaliera" (alaheimossa Bromelioideae) on nimetty Chevallier'n kunniaksi.
Sienten tai kasvien tieteellisen nimen jälkeen käytettävä määrittäjän lyhenne Chevall. tarkoittaa Chevallieriä.
Bysantin kirjallisuus

Bysantin kirjallisuus on Bysantin eli Itä-Rooman keisarikunnan kreikankielistä kirjallisuutta, jossa antiikin helleeninen ja hellenistinen perinne säilyi uudessa, kristillisessä muodossa.
Uskonnollisen kirjallisuuden saralla kirjallisuuden huippusaavutuksia oli Uuden testamentin osuus Raamatusta. Tämä yhdistettynä suureen kunnioitukseen menneisyyden kirjallisuuden saavutuksiin teki Bysantin kirjallisuudesta erittäin konservatiivista. Kirjakielen piti myös säilyttää Uuden testamentin ja kirkkoisien puhetyylit. Ollen näin suuren kirjallisen tradition perillisenä se vähensi intoa ulkopuolisten ideoihin.
Tämä kohtuuton painotus vähensi omaperäisen ja kekseliäisyyden todennäköisyyttä. Ajan kirjallisuuden luomuksista on säilynyt vain vähän mieleenpainuvia teoksia nykyaikaan.
Bysanttilaisella kirjallisuudella oli kolme suurta kukoistuskautta. Ensimmäinen oli 300-luvulta 500-luvun loppuun, jolloin syntyi paljon uskonnollista ja historiallista kirjallisuutta. 800-luvulla alkoi toinen nousukausi ja 1100–1200-luvuilla.
Filosofian saralla merkittävä varhaisen bysanttilaisen ajan kirjailija on Proklos, joka oli merkittävä uusplatonismin ideoiden levittäjä Välimeren alueella. Runoudessa tunnetuin kirjailija oli Romanos Melodos, joka tunnettiin hymnografioistansa. Maallisessa runoudessa taas tunnetuin sankarirunoelma on "Digenes Akritas", joka lienee syntynyt 900-luvulla. Filologian, retoriikan, grammatiikan ja ensyklopedian alalla Bysantin oppineet loivat runsaasti merkittäviä teoksia. Tietosanakirjoista tunnetuimpiin kuuluu "Suda".
Manhunt (elokuva)

Manhunt ("Cane arrabbiato") on Fabrizio De Angelisin ohjaama italialainen lännenelokuva vuodelta 1984. Sen pääosissa näyttelevät Ethan Wayne, Henry Silva, Bo Svenson ja Ernest Borgnine.
Juoni.
Ethan Wayne esittää nimetöntä cowboyta nykypäivän Arizonassa. Hän ostaa kaksi hevosta markkinoilta, mutta hänet pidätetään varkaudesta, koska hänellä ei ole hevosista ostotodistusta. Hänet tuomitaan vankeuteen, josta hän pakenee ja alkaa epätoivoisesti etsiä miestä, joka myi hänelle hevoset.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano piti "Manhuntia" lähes katsomisen arvoisena muutaman veteraaninäyttelijän roolin takia. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Stars &amp; Bars

Stars &amp; Bars ("Stars and Bars", televisioesityksessä nimellä Taideaarteen jäljillä) on Pat O’Connorin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1988. Se perustuu William Boydin romaaniin "Tähtilipun alla" (suom. Kersti Juva, WSOY 1987). Elokuvan pääosaa näyttelee Daniel Day-Lewis.
Juoni.
Brittiläinen taideasiantuntija (Day-Lewis) matkustaa Amerikkaan ostaakseen etelävaltioissa asuvalta kartanonherralta (Stanton) harvinaisen Renoirin maalauksen. Matkallaan hän joutuu moniin kulttuurikonflikteihin ja amerikkalaisten outouksien hämmentämäksi.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvan kompastuskivenä epätasaista remukomiikkaa. Hän antoi elokuvalle kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Luettelo jääkiekon SM-liigan mestaruuden ratkaisseista pelaajista

Suomalainen pääsarjatason jääkiekko siirtyi kaudella 1975–1976 SM-sarjasta SM-liigaan, minkä seurauksena jääkiekon Suomenmestaruus on siitä lähtien ratkaistu runkosarjan jälkeen pelattavissa pudotuspeleissä. Tasapelit varsinaisella peliajalla on ratkaistu SM-liigan pudotuspelihistorian aikana aina jatkoajalla. Suomenmestaruus on ratkennut jatkoajalla kaikkiaan yhdeksän kertaa.
Useista finaaliotteluiden- ja sarjojen maaleista mestaruusmaaliksi jääneen voittomaalin ovat kahdesti onnistuneet tekemään Teppo Numminen, Jukka Vilander ja Juha Lind.
* = mestaruus ratkesi jatkoajalla
William Boyd

William Boyd CBE (s. 7. maaliskuuta 1952 Accra, Ghana) on skotlantilainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. 
Elämä ja ura.
Boyd syntyi ja vietti lapsuutensa Afrikassa, ensin Ghanassa ja sitten Nigeriassa. Hän opiskeli sitten Nizzan, Glasgow’n ja Oxfordin yliopistoissa. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Kelpo mies Afrikassa" ilmestyi 1981. Hän sai siitä Whitbread-esikoiskirjapalkinnon. Hän opetti englanninkielistä kirjallisuutta Oxfordissa St. Hilda’s Collegessa 1980–1983 ja toimi televisiokriitikkona 1981–1983.
Romaanien lisäksi Boyd on kirjoittanut elokuva- ja televisiokäsikirjoituksia sekä näytelmiä. Vuonna 1998 hän julkaisi pseudodokumentaarisen elämäkertateoksen itse keksimästään 1950-luvun amerikkalaistaiteilijasta "Nat Tate: An American Artist 1928–1960".
Boyd on tehnyt kirjojensa pohjalta käsikirjoitukset elokuviin "Stars &amp; Bars" (Pat O’Connor, 1988) ja "Kelpo mies Afrikassa" (Bruce Beresford, 1994). Hän kuului vuoden 1992 "Chaplin"-elokuvan käsikirjoittajaryhmään. Mario Vargas Llosan romaanin pohjalta hän käsikirjoitti Jon Amielin ohjaaman elokuvan "Julia ja käsikirjoittaja" (1990).
Boydin tuotantoa Ylen kanavilla.
Yle TV1:ssä esitettiin 2014 Boydin käsikirjoittama kaksiosainen minisarja "Äitini, vakooja" (Restless, 2012). Yle Teemalla esitettiin 2015 Boydin romaaniin pohjautuva kuusiosainen draamasarja "Pieni ihmissydän" miehestä, joka haaveilee läpi elämänsä kirjailijan urasta.
Apatoraptor

Apatoraptor oli dinosaurussuku, joka eli 84–71 miljoonaa vuotta sitten myöhäisliitukaudella. "Apatoraptorin" nimesivät Gregory Funston ja Philip Currie vuonna 2016. "Apatoraptorit" olivat lihansyöjiä.
Löytäminen.
"Apatoraptorin" jäänteet on löydetty Kanadan Albertassa sijaitsevasta Horse Shoe Canyonin muodostelmasta vuonna 1993. Näyte sisältää alaleuan, koko sarjan kaulasta ja selkärangasta, oikeanpuoleisen hartianseudun ja käsivarren, rintaluun, kylkiluita, osittaisen lonkkaluun ja osittaisen takaraajan.
"Apatoraptor" tarkoittaa ”petollista ryöstäjää”. Apato tulee kreikan kielen sanasta "apate", joka tarkoittaa petollista. Raptor tulee latinan kielestä ja tarkoittaa ryöstäjää, rosvoa tai varasta. Lajinimi "pennatus" tarkoittaa latinaksi höyhenpeitteistä, joka tulee sulannupeista sen yläraajassa, jossa on saattanut olla höyheniä.
"Apatoraptorin" pituus oli kaksi metriä, korkeus lonkan kohdalta 0,8 metriä ja paino 180 kilogrammaa.
Luokittelu.
"Apatoraptor" luokitellaan Oviraptorosauriassa heimoon Caenagnathidae, mahdollisesti "Elmisauruksen" sisarlajina.
CLM P1/01

CLM P1/01 on itävaltalais -romanialaisen ByKolles Racingin käyttämä LMP1-L luokituksen mukainen prototyyppiauto, jolla talli on kilpaillut vuodesta 2014 lähtien FIA World Endurance Championship -sarjassa.
Nissan GT-R LM Nismo

Nissan GT-R LM Nismo on japanilaisen Nissanin valmistama LMP1-luokituksen mukainen prototyyppiauto. Nissan osallistui vuonna 2015 FIA World Endurance Championship -sarjaan, kilpaillen vain Le Mansin 24 tunnin ajossa.
22. joulukuuta 2015 Nissan ilmoitti lopettavansa LMP1-projektinsa välittömästi.
Mihail Anikušin

Mihail Konstantinovitš Anikušin (, 2. lokakuuta 1917 Moskova – 18. toukokuuta 1997 Pietari) oli palkittu neuvostoliittolainen kuvanveistäjä ja akateemikko. Hän oli Neuvostoliiton Taideakatemian jäsen ja hänelle on myönnetty Sosialistisen työn sankarin arvonimi ja Leninin kunniamerkki.
Mihail Anikušinin mukaan on nimetty pikkuplaneetta 3358 Anikushin, jonka löysi neuvostoliittolainen tähtitieteilijä Nikolai Tšernyh vuonna 1978.
Töitä.
Anikušinin tunnetuimpien töitten joukkoon kuuluu kolme Pietarissa olevaa teosta: Aleksandr Puškinin patsaat Taiteiden aukiolla (1957) ja Puškinskajan metroasemalla (1954) ja Leninin patsas Moskovskajan aukiolla entisen Neuvostojen talon edessä.
Turussa Aurakadun yläpäässä on Anikušinin suunnittelema Leninin patsas, joka on paljastettu 13. marraskuuta 1977. Pronssinen rintakuva on Leningradin kaupungin lahja ystävyyskaupungilleen Turulle.. Kotkassa on Kuusisen saarella Anikušinin suunnittelema Ruotsinsalmen taisteluissa 1789–1790 kuolleiden merimiesten muistolle omistettu ja 25. heinäkuuta 1998 paljastettu muistomerkki.
Nodaalialue

Nodaalialueella tarkoitetaan maantieteen piirissä kehitetyssä keskuspaikkateoriassa keskusta, kuten kaupunkia, kylää tai taajamaa sekä sen vaikutusaluetta. Keskus ja vaikutusalue ovat vuorovaikutuksessa keskenään ja riippuvaisia toisistaan. Keskus, joka tarjoaa erilaisia palveluita ja toimintoja, saa puolestaan ympäröivältä alueelta esim. elintarvikkeita, raaka-aineita ja työvoimaa. Keskuksen rajat voidaan määrittää konkreettisesti esim. tarkastelemalla, mistä kaikkialta keskukseen tullaan töihin tai ostoksille. Suurilla keskuksilla on myös suuri vaikutusalue, esim. Helsingillä koko pääkaupunkiseutu ja kehyskunnat sekä monin tavoin koko Suomi.
Globaalilla tasolla keskukset ovat ydinalueita, joiden vaikutusalueena ovat hyvin laajat alueet tai koko maailma. Kyseessä voi olla suurkaupunki, kuten New York tai Lontoo tai laajempi kokonaisuus, kuten Länsi-Eurooppa.
Nodaalialueisiin perustuvaa keskuspaikkateoriaa kehitti 1930-luvulla saksalainen maantieteilijä Walter Christaller. Suomessa sitä sovellettiin valtakunnalliseen aluesuunnitteluun etenkin 1960-luvulta 1980-luvulle. Teorian tärkeisiin soveltajiin Suomessa kuului muiden muassa Vaasan yliopiston rehtorinakin toiminut talousmaantieteilijä Mauri Palomäki.
King of the Beach

King of the Beach on Chris Rean kuudestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2000.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Chris Rea.
Periferia

Periferia eli syrjäseutu tarkoittaa maantieteessä maailman alueita, jotka ovat syrjäisiä, vaikeasti tavoitettavia, köyhiä, ja kehittymättömiä. Niille on leimallista alhainen väentiheys, huono infrastruktuuri ja huono saavutettavuus joko sijaintinsa tai luonnonolojensa kannalta. Periferioiden talous ja teollisuus ovat heikosti kehittyneitä ja ne ovat riippuvaisia ydinalueista. Usein ne tuottavat ydinalueille raaka-aineita, kuten maataloustuotteita, puuta, mineraaleja tai öljyä.
Maailman periferia-alueita ovat esimerkiksi Saharan aavikko, Sahel, valtaosa muuta Afrikkaa, Australian aavikot, Amazonian sademetsäalue, Himalaja, Siperia ja Arktis.
Maantieteilijä Sami Moision mukaan Suomi oli vielä 1920–1930-luvuilla autonomian ajan peruina jakautunut selkeästi ydin- ja periferia-alueeseen. Norjalaisen yhteiskuntatieteilijä Stein Rokkanin mukaan juuri tällaisen keskus- ja periferiavastakkainasettelun ylittäminen oli tärkeää yhtenäisvaltioiden kehitykselle kansallisiksi kokonaisuuksiksi, joissa vallankäyttö oli tehokasta ja yhteiskunta vakaa. Suomessa tämän ydin–periferia-asetelman murtuminen käynnistyi Sami Moision mukaan vasta toisen maailmansodan jälkeen 1950-luvulla.
KC Motorgroup

KC Motorgroup (KCMG) on hongkongilainen autourheilutalli, jonka perusti entinen kilpa-ajaja Paul Ip vuonna 2007.
Talli kilpailee lähinnä Aasian sarjoissa ja Nürburgringin kestävyysajoissa. Vuodesta 2013 se on kilpaillut myös FIA World Endurance Championship -sarjassa, voittaen Le Mansin 24 tunnin ajon LMP2-luokassa vuonna 2015. Talli sijoittui lisäksi FIA WEC-sarjassa LMP2-luokassa kolmanneksi kaudella 2014 ja toiseksi kaudella 2015.
Allas Pool

Allas Pool (aik. "Allas Sea Pool") on merikylpylä Helsingin Katajanokalla. Se avattiin 1. syyskuuta 2016 entisen kanavaterminaalin alueelle. Merikylpylässä on kolme meren päälle rakennettua allasta: lastenallas, lämminvesiallas ja merivesiallas sekä sauna ja kahvila. Allas Sea Poolin päärakennus valmistui keväällä 2017. Rakennuksen katolla on koko katon kattava terassi. Allas Pool on 1 500 asiakaspaikallaan Helsingin suurin terassi.
Merikylpylä on auki ympäri vuoden. Vuokrasopimus Helsingin kaupungin kanssa kestää vuoden 2030 loppuun asti.
Historiaa.
Merikylpylää Katajanokalle ehdotettiin liikuntavirastolle jo vuonna 2006. Allas Sea Pool sai rakennusluvan elokuussa 2015. Kylpylähankkeen budjetti oli yhdeksän miljoonaa euroa. Työ- ja elinkeinoministeriö tuki hanketta 329 000 eurolla. Helsingin kaupunki, Finnvera ja Tekes rahoittivat hanketta yhteensä kolmen miljoonan euron lainalla. Tämän lisäksi hanketta rahoitettiin muun muassa joukkorahoituksella, jolla kerättiin yli 810 000 euroa. Joukkorahoitukseen osallistui yli 400 henkilöä. Yksi uima-altaista rakennettiin Western Shipyardin Teijon telakalla Salossa, josta se kuljetettiin meriteitse Katajanokalle vajaan vuorokauden ajan.
Allas Poolin kävijätavoite on 320 000 kävijää vuodessa. Vuonna 2017 Altaalla kävi 142 000 kylpyläasiakasta.
Vuoden 2022 onnettomuus.
Tammikuussa 2022 "M/S Gabriella"-alus törmäsi kylpylään. Saunarakennus halkesi keskeltä kahtia ja osa rakenteista siirtyi kymmeniä senttejä Kauppatorin suuntaan. Koronarajoitusten takia kylpylä oli onnettomuuden aikaan suljettu. Kesällä 2022 otettiin käyttöön väliaikaiset saunat, joiden kapasiteetti on noin kolmannes tuhoutuneiden saunojen kapasiteetista. Uudet saunatilat avattiin kesäkuussa 2023. Remontissa uudistettiin myös pukuhuoneita ja vilvoittelutiloja.
Tilaongelmat.
Loppuvuodesta 2023 alkaen kylpylä alkoi kärsiä saunojen tilaongelmista, kun HS:n mukaan kävijämäärät kasvoivat voimakkaasti ja osa turistikävijöistä viipyy saunassa löylyä heittämättä.
Wakame

Wakame ("Undaria pinnatifida") on ruskoleviin kuuluva levälaji, jota käytetään ruoanlaitossa varsinkin Japanissa. 
Wakame voi kasvaa kolme metriä pitkiksi kasvustoiksi, joiden lehdykät ovat väriltään ruskeanvihreät. Sitä tavataan 15 metrin syvyyteen asti. Se valtaa uusia kasvupaikkoja nopeasti. Australian lähivesillä se on haitallinen vieraslaji, joka valtaa alaa alkuperäiseltä kasvillisuudelta.
Kuismanen

Kuismanen on suomalainen sukunimi muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anttilan keramiikka

Anttilan keramiikka on Suomen varhaismetallikauteen ja rautakauteen liittyvä lähinnä keski- ja pohjoissuomalainen keramiikanvalmistuksen tyylisuunta, joka luetaan kuuluvaksi Säräisniemen keramiikkaan 2 (Sär-2). Sitä käytettiin ajanjaksolla 1100 eaa.–500 eaa., mikä jää ajallisesti itäisen ja vanhemman Lovozeron keramiikan ja pohjoisen ja nuoremman Kjelmøyn keramiikan väliin.
Piirteitä.
Anttilan keramiikka noudattaa muotoilussa samoja pääpiirteitä kuin muuttikin Sär-2 keramiikkaryhmän alaryhmät. Astiat olivat tasapohjaisia, astian kyljet olivat suorat lukuun ottamatta suuaukon reunoja, jotka taivutettiin ulospäin. Astiat koristeltiin säästeliäästi ja pelkistetysti. Anttilan keramiikassa vedettiin astian yläosaan uria tai muita vähäisiä friisejä. Astiat valmistettiin levittämällä tai painamalla savea teroitetun puumuotin ympärille. Kun astia poltettiin, paloi muotti samalla astian sisältä. Muihin ryhmiin verrattuna savimassan sekoitteesta puuttuvat asbestikuidut, joten Anttilan keramiikkaa ei lueta asbestikeramiikaksi. Sekoiteaineina olivat ainakin talkki-, vuolukivi- ja kiillemurske.
Levintä.
Anttilan keramiikka on Christian Carpelanin luokittelun (1965) mukaan Säräisniemen keramiikan 2 pohjoissuomalainen ryhmä, mutta sen löytöjen painopiste sijaitsee Kainuussa. Siellä erityisesti Vaalasta ja Suomussalmelta on saatu talteen suurin osa löydetystä keramiikasta.
Tutkimushistoriaa.
Anttilan keramiikkaa on löydetty vähän ja sitä on myös tutkittu vähän. Carpelanin lisäksi Anttilan keramiikkaa, tai yleisesti ottaen pohjoissuomalaista ryhmää, ovat käsitelleet muun muassa Matti Huurre vuonna 1983, Aimo Kehusmaa vuonna 1972 ja Mika Lavento vuonna 1992 ja 1996.
Brimonidiini

Brimonidiini (C11H10BrN5) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä glaukooman ja ruusufinnien hoitamiseen.
Ominaisuudet ja käyttö.
Brimonidiini on huoneenlämpötilassa keltaista kiteistä ainetta.
Brimonidiini vaikuttaa salpaamalla α-adrenergisiä reseptoreja. Tämän seurauksena silmänpaine laskee. Silmänpainetta laskee myös brimonidiinin silmän kammioveden synteesiä estävä vaikutus. Brimonidiinia käytetään erityisesti avokulmaglaukooman hoidossa. Lääkeaine on suhteellisen lyhytvaikutteinen (puoliintumisaika 2 h) ja lääkettä annostellaan silmätippoina tyypillisesti kolme kertaa päivässä. Brimonidiinin on myös havaittu iholle annosteltavana geelinä vähentävän ruusufinneihin liittyvää kasvojen punoitusta. Ainetta käytetään lääketieteessä yleisesti tartraattisuolana.
Haittavaikutukset.
Brimonidiinin haittavaikutuksia voivat olla silmien pinnan kuivuminen sekä allergiset oireet, jotka voivat ilmetä vasta kuukausien kuluttua hoidon aloittamisesta. Erityisesti iäkkäillä glaukoomapotilailla haittavaikutuksina voi ilmetä keskushermosto-oireita esimerkiksi huimausta, uneliaisuutta ja sekavuutta. Brimonidiinilla on yhteisvaikutuksia alkoholin ja muiden keskushermostoon vaikuttavien aineiden kanssa.
Synteesi.
Brimonidiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa 2,4-dinitroaniliini pelkistetään 1,2,4-triaminobentseeniksi, joka reagoi tämän jälkeen glyoksaalin kanssa muodostaen kinoksaliinirakenteen. Yhdiste bromataan ja reaktio ammoniumtiosyanaatin kanssa johtaa välituotteeseen. Tämä välituote reagoi etyleenidiamiinin kanssa muodostaen brimonidiinia.
Saga (1912)

Saga () oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1912 valmistunut tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1911 hankinnoissa Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 1912. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 8. marraskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se vaurioitui 22. tammikuuta 1945 Hongkongissa ilmahyökkäyksessä. Alus poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta.
Osuuskauppa KPO

Osuuskauppa KPO () on vuonna 1905 perustettu Suomen ensimmäinen alueosuuskauppa. Sen vuosimyynti oli 1 034,7 miljoonaa euroa vuonna 2022 , ja se on siten S-ryhmän suurimpia alueosuuskauppoja. KPO toimii Kokkolan, Vaasan, Pietarsaaren ja Ylivieskan talousalueilla ja harjoittaa marketkaupan lisäksi polttoneste-, matkailu- ja ravitsemis- sekä autokauppaa. KPO työllistää parhaimmillaan liki 3 000 henkilöä palvelualalla ja ostaa yli 2 400 pohjalaisen yrityksen tuotteita ja palveluita yhteensä yli 115 miljoonalla eurolla yhden vuoden aikana. 
Osuuskauppa KPO:n omistavat osuuskunnan jäsenet. Osuuskunnalla KPO:lla on yli 129 000 jäsentä, joille maksettiin yhteensä 34,3 milj. euroa Bonusta, maksutapaetua, ylijäämänpalautusta ja osuusmaksun korkoa vuonna 2022.
Vuoteen 1997 asti KPO oli nimeltään Keski-Pohjanmaan Osuuskauppa. Vuonna 1991 siihen oli liitetty vaasalainen Osuuskauppa Waasko Handelslag ja vuonna 1992 Osuuskauppa Lokki ja haapaveteläinen Osuuskauppa Jokiseutu. Osuuskauppa Lokki syntyi vuonna 1984 Kalajokilaakson alueosuuskaupaksi liittämällä yhteen Kalajoen, Oulaisten ja Ylivieskan osuuskaupat sekä haapajärveläinen Osuuskauppa Suomenselkä. Vuonna 1981 perustettuun Osuuskauppa Waasko Handelslagiin liitettiin vuosina 1984–1985 Maxmo Handelslag, Petalax Andelshandel ja Vörå Andelshandel sekä Isonkyrön, Laihian ja Vähänkyrön osuuskaupat. Pietarsaaren seudulla uusikaarlepyyläinen Andelsringen, Esse Handelslag, Pedersöre Handelslag ja Terjärv Handelslag yhdistettiin Handelslaget Botnicaksi vuonna 1985, se tosin yhdistettiin vain parin vuoden kuluttua Waaskoon ja vuonna 1989 Pietarsaaren seutu siirtyi KPO:lle (kuten myös Haapajärvi Osuuskauppa Lokilta). Suomenkieliseen Keski-Pohjanmaan Osuuskauppaan liitettiin vuonna 1983 ruotsinkielinen Karlebynejdens Handelslag ja vuonna 1985 Nivalan Osuuskauppa. Vuoden 2007 alussa KPO:hon yhdistettiin Malax Handelslag ja vuotta myöhemmin Kvevlax Andelshandel. Korsnäs Handelslag meni konkurssiin vuonna 1990 ja sen jälkeen Malax Handelslag aloitti toiminnan Korsnäsissä. Suomen viimeinen Bonusjärjestelmään kuulunut paikallisosuuskauppa, Lappajärven Osuuskauppa, liittyi osaksi KPO:ta vuoden 2018 alussa.
Vuonna 2020 Osuuskauppa KPO aloitti ruoan verkkokaupan kaikissa neljässä Prismassaan sekä osassa S-marketeissaan. KPO:n viides Prisma rakentui Vaasan Liisanlehtoon ja sen oli tarkoitus aueta vuoden 2022 aikana. 
Toimipaikkoja.
Prisma
ABC
S-market
Sale
Sokos Hotels
Autokaupat
Rautakaupat
Kosmetiikkaliikkeet
Dragon 32/64

Dragon 32 ja Dragon 64 ovat 1980-lukulaisia kotitietokoneita. Ne muistuttavat läheisesti TRS-80 Color Computer -tietokonetta. Dragoneja tuotti Euroopan markkinoille Dragon Data Port Talbotissa Walesissa ja Yhdysvaltojen markkinoille Tano New Orleansissa Louisianassa. Koneiden mallinumerot kuvaavat niiden tärkeintä eroavaisuutta eli keskusmuistin määrää (32 ja 64 kilotavua).
Historia.
1980-luvun alussa brittiläiset tietokonemarkkinat kasvoivat nopeasti, ja uusia konemalleja esiteltiin lähes kuukausittain. Elokuussa 1982 Dragon Data tuli mukaan Dragon 32:llaan. Dragon 64 seurasi vuotta myöhemmin. Koneet myivät aluksi hyvin ja herättivät kiinnostuksen monissa itsenäisissä ohjelmistokehittäjissä, merkittävimpinä Microdeal. Dragon-käyttäjille suunnattu lehti, Dragon User, aloitti myös pian koneen julkaisun jälkeen.
Dragonin menestystä kotitietokoneena haittasi, että sen pelit olivat graafisesti huomattavasti huonompilaatuisia kuin kilpailijoilla, kuten Sinclair ZX Spectrum- ja BBC Micro -tietokoneilla. Dragonin suosiota opetuskäytössä vähensi puolestaan se, ettei sitä saanut helposti näyttämään pienaakkosia. Rajoitustensa takia Dragon ei kaiken kaikkiaan ollut menestys, ja Dragon Data joutui lopettamaan kesäkuussa 1984.
Suomessa toimi tietokonekerho nimeltään DRUG – Dragon Users' Group, joka pyrki parantamaan koneen heikkoa ohjelmistotarjontaa Suomessa. Mikrobitti-lehti julkaisi koneelle muutaman ohjelmalistauksen vuosina 1985–1986.
Teknisiä tietoja.
Dragonissa on 0,89-megahertsinen Motorola MC6809E -suoritin. Se oli 8-bittiseksi varsin kehittynyt sisältäen mm. rajatut 16-bittiset ominaisuudet. Raa'assa laskentatehossa Dragon voitti useimmat MOS 6502 -suorittimella varustetut koneet, millä ei kuitenkaan ollut pelikäytössä suurta merkitystä ottaen huomioon koneen graafiset rajoitteet. Koneessa oli ROM-muistia 16 kilotavua, värejä oli kahdeksan ja resoluutio oli 256 × 192.
Muita Dragonissa käytettyjä mikropiirejä:
Basic.
Dragonin BASIC-tulkkia oli mahdollista nopeuttaa ohjelmallisesti, mutta silloin kasettiasema- ja tulostinportit lakkasivat tilapäisesti toimimasta ja kone saattoi muuttua epävakaaksi. Jos nopeutta lisättiin vielä enemmän, kone lakkasi myös tilapäisesti näyttämästä kuvaa. Koneen nopeuden pystyi myös palauttamaan ohjelmallisesti normaaliksi.
Sumida (1903)

Sumida () oli keisarillisen Japanin laivaston 1906 valmistunut tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuoden 1903 hankintoja John I. Thornycroft and Companyltä, missä köli laskettiin tammikuussa 1903. Alus laskettiin vesille 26. kesäkuuta ja valmistui 17. huhtikuuta 1906.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 30. toukokuuta 1931 toisen luokan tykkiveneestä tykkiveneeksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. maaliskuuta 1935.
Lustenau

Lustenau on kaupunki Itävallassa Vorarlbergin osavaltiossa, Reinin varrella Sveitsin vastaisella rajalla. Se on Vorarlbergin neljänneksi suurin kaupunki. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 22 918 ihmistä. Lustenausta tuli Itävallan osa vuonna 1830 oltuaan sitä ennen itsenäinen kreivikunta. Lustenau on ollut aikoinaan merkittävä kirjontatyön keskus; nykyään kaupungissa on teknologiateollisuutta. Lustenau tunnetaan myös urheilusta. Kaupungissa on kaksi jalkapallojoukkuetta, FC Lustenau 07 ja SC Austria Lustenau. Lustenaun jääkiekkojoukkue EHC Lustenau on pelannut Itävallan Nationalligassa ja sen seuraajassa Inter-National-Leaguessa.