tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Wilhelm Sucksdorff

Wilhelm Joachim Sucksdorff (24. joulukuuta 1851 Loviisa – 20. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Sucksdorffin puoliso oli Julia Olga Maria Nikkanen. Heidän tyttärestään Monica Saxénista (s. 1903) tuli keuhkosairauksiin erikoistunut lääkäri. Sucksdorff oli Helsingin yliopiston terveysopin ylimääräinen professori vuosina 1894–1895 ja Helsingin kaupungin I kaupunginlääkäri 1895–1917. Hän julkaisi tieteellisiä tutkimuksia ja yleistajuisia kirjoituksia terveydenhoitoon liittyvistä aiheista Tidskrift för hälsovård -lehdessä, jonka päätoimittaja hän oli 1891–1917.
Matija Nastasić

Matija Nastasić (s. 28. maaliskuuta 1993 Valjevo, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija. Hän on edustanut serbialaisia FK Partizania ja lainasopimuksella FK Teleoptik Zemunia, italialaista Fiorentinaa, englantilaista Manchester Cityä, tammikuusta 2015 kesään 2021 saksalaista Schalke 04:ää (ensimmäiset puoli vuotta lainalla Manchester Citystä) ja kaudella 2021–2022 jälleen Fiorentinaa. Hän siirtyi syyskuussa 2022 Espanjan La Ligassa pelaavaan Mallorcaan. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Nastasić on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä Espanjan La Ligassa viisi ottelua. Italian Serie A:ssa hän on pelannut 31 ottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia. Englannin Valioliigassa hän on pelannut 34 ottelua ilman tehtyjä maaleja. Saksan Bundesliigassa hän on pelannut 122 ottelua ja tehnyt yhden maalin. Hän voitti Englannin-mestaruuden ja liigacupin 2014. Mestarien liigassa hän on pelannut Manchester Cityssä yhdeksän ja Schalkessa kahdeksan ottelua, Eurooppa-liigassa Schalkessa kymmenen peliä.
Nastasić pelasi Serbian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2012 Kyprosta vastaan. Vuoden 2022 loppuun mennessä hän on pelannut 34 maaottelua eikä ole tehnyt niissä yhtään maalia. MM-karsintaotteluja hän on pelannut 19 ja EM-karsintaotteluja viisi.
Jääpallon SM-kilpailu 1917

Vuonna 1917 Suomen jääpallomestaruuskilpailuihin osallistui kahdeksan joukkuetta, kolme Helsingistä, kolme Viipurista ja kaksi Turusta. Uutena joukkueena mukana oli Turun IFK.
Loppuottelussa pelasivat VBJS, jota kansan suussa kutsuttiin jo vakiintuneesti Viipurin Susiksi, sekä Kronohagens IF. VBJS voitti Viipurissa pelatun loppuottelun ylivoimaisesti maalein 11-2.
Mestarijoukkue.
Susien mestarijoukkue: Viljo Karvinen, Aarne Mytty, Jussi Pelli, Aarne Nissinen, Edvard Kostamo, Mikko Mäkinen, Toivo Pirhonen, Armas Ahnger, Toivo Pirhonen, Lauri Mäkinen, Aarne Lavonen, Kristian Poutiainen.
Joonas Kylmäkorpi

Joonas Kylmäkorpi (s. 14. helmikuuta 1980 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen speedway- ja maaratakuljettaja. Hän on voittanut maaradan henkilökohtaisen maailmanmestaruuden neljästi peräkkäin, vuosina 2010, 2011, 2012 ja 2013. 
Kylmäkorpi edustaa MM-tasolla Suomea. Suomessa hän kilpailee Forssan moottoriseuran lisenssillä.
Jan-Gregor Kremp

Jan-Gregor Kremp (s. 30. syyskuuta 1962 Monheim, Länsi-Saksa) on saksalainen televisionäyttelijä.
Kremp opiskeli näyttelemistä Mozarteumissa Salzburgissa vuosina 1985–1989. Kremp näytteli pääosaa televisiosarjassa "Kettu", jossa hänen roolihenkilönsä on rikosylikomisario Richard Voss. Hänen tunnetuimmat roolinsa ovat elokuvissa "Halt mich fest!" (2000), "ABC des Lebens" (2003), "Die Konferenz" (2004) ja "Allein gegen die Angst" (2006). Hän on esiintynyt myös monissa tv-sarjoissa sivuosissa kuten "Kahden keikka", "Kriminalisti", "Tatort", "Siska" ja "Syyttäjä".
Yksityiselämä.
Jan-Gregor Kremp on naimisissa näyttelijä Johanna Gastdorfin kanssa. Parilla on yksi lapsi, he asuvat Leverkusenissa. Krempin suosikkielokuva on "Huuliharppukostaja" (1968).
Chip ’n Dale Rescue Rangers 2

Chip ’n Dale Rescue Rangers 2 () on Nintendo Entertainment Systemille vuonna julkaistu tasohyppelyvideopeli. Se perustuu Disneyn samannimiseen animaatiosarjaan ja on jatkoa pelille "".
Huhtikuussa 2017 peli julkaistiin Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle osana "The Disney Afternoon Collection" -kokoelmaa.
Shin Dong-hyuk

Shin Dong-hyuk (; s. 1982) on pohjoiskorealaissyntyinen ihmisoikeusaktivisti. Hän on ainoa tunnettu maan vankileirillä syntynyt henkilö, joka on onnistunut pakenemaan sieltä. 13-vuotiaana hän kuuli perheenjäsentensä suunnittelevan pakenemista leiriltä. Hän ilmiantoi nämä sillä seurauksella, että nämä teloitettiin. Kymmenen vuotta myöhemmin Shin kuuli uudelta vangilta kertomuksia elämästä vankileirin ulkopuolella. Hän alkoi suunnitella omaa pakoaan ja pääsikin Kiinan kautta Etelä-Koreaan. Hän asui myös Yhdysvalloissa, mutta palasi Etelä-Koreaan, jossa hän perusti Inside NK -ihmisoikeusjärjestön. Vankileiri 14, jolta hän pakeni, oli täydellisen valvonnan alue.
Shinin vaiheista kertova Blaine Hardenin kirja "Lei­ri 14 – Pa­ko Poh­jois-Ko­reas­ta", joka kertoo Shinin elämästä vankileirillä, on julkaistu myös suomeksi. Hän on sittemmin tunnustanut, että kirja on osin sepitettä, mutta ei ole kertonut miltä osin.
Mark Wiese on tehnyt aiheesta elokuvan Camp 14: Total Control Zone, jossa Shin kertoo tarinansa.
Netšajev

Netšajev, naisilla Netšajeva, on venäläinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Sunndalsøra

Sunndalsøra on kylä ja Sunndalin kunnan hallinnollinen keskus Møren ja Romsdalin läänissä, Norjassa.
Tammikuussa 2012 kylässä oli asukkaita 4 138.
Media.
Paikallislehti "Driva" ilmestyy kolmesti viikossa.
USS Bataan (LHD-5)

USS Bataan (runkonumero LHD-5) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus. Alus on ensimmäinen Yhdysvaltain laivaston alus, jossa on otettu huomioon naissotilaiden mukana olo.
Valmistus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta 1994. Se laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1996 ja otettiin palvelukseen 20. syyskuuta 1997.
Palvelus.
Alus oli 2012 palveluksessa Norfolkin laivastotukikohdassa Virginiassa.
Esko Suhonen

Esko Sakari Suhonen (29. helmikuuta 1908 Nilsiä – 7. toukokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
Suhonen valmistui arkkitehdiksi 1935 ja työskenteli jo opiskeluaikana puolustusministeriön rakennusosastolla. Maatalousseurojen keskusliiton rakennuskonsulttina hän toimi vuosina 1936–1941. Hän oli Aravan teknisen osaston johtaja 1949–1953. 1965–1968 hän toimi Teknillisen korkeakoulun arkkitehtiosaston johtajana. Hän työskenteli myös rakennusalan standardoinnin parissa ja selvitti asuntojen käyttöön vaikuttavia ominaisuuksia teoksessaan "Kerrostalon asuttavuus" (1963). 
Virkatyön ohella Suhonen suunnitteli Järvenpäähän Invalidiliiton omistaman Invan asuntoalueen (1950–1952) ja yksityisiä hankkeita.
Vuonna 1960 Suhonen nimitettiin nykyaikaisen rakennustaiteen professoriksi erikoisalanaan asuntoarkkitehtuuri. Hänen piirustuskokoelmansa siirtyi vuonna 1995 lahjoituksena Arkkitehtuurimuseon haltuun.
USS Iwo Jima (LHD-7)

USS Iwo Jima (runkonumero LHD-7) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Valmistus.
Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1997. Se laskettiin vesille 25. maaliskuuta 2000 ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 2001.
Palvelus.
Alus oli 2012 Norfolkin laivastotukikohdassa Virginiassa.
USS Makin Island (LHD-8)

USS Makin Island (runkonumero LHD-8) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Valmistus.
Alus tilattiin Northrop Grumman Ship Systemsin Ingalls Operationilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 14. helmikuuta 2004. Se kastettiin 19. elokuuta 2006 ja laskettiin vesille 22. syyskuuta. Alus otettiin palvelukseen 24. lokakuuta 2009 ensimmäisenä päällikkönään Robert G. Kopas.
Palvelus.
Alus oli 2012 San Diegon laivastotukikohdassa Kaliforniassa.
Euroopan yhtenäisasiakirja

Euroopan yhtenäisasiakirja (, SEA) on Euroopan yhteisön vuoden 1986 perussopimus, jolla luotiin yhteiset sisämarkkinat. Asiakirja oli ensimmäinen merkittävä sopimusuudistus Euroopan yhteisön perustamissopimukseen eli Rooman sopimukseen. Sopimuksessa asetettiin tavoitteeksi sisämarkkinoiden toteuttaminen vuoden 1992 loppuun mennessä. Yhtenäisasiakirjassa myös institutionalisoitiin Euroopan poliittinen yhteistyö (engl. "European Political Cooperation", EPC), jonka puitteissa jäsenvaltiot olivat koordinoineet yhteistä ulkopolitiikkaa. Euroopan poliittinen yhteistyö muuttui myöhemmin yhteiseksi ulko- ja turvallisuuspolitiikaksi (YUTP).
Euroopan yhtenäisasiakirja allekirjoitettiin 28. helmikuuta 1986 ja se astui voimaan 1. heinäkuuta 1987.
Ummenajokas

Ummenajokas oli Ranualta kotoisin olleen keksijä Matti Lohen vuonna 1926 rakentama moottorikelkan tapainen kulkuneuvo. Ummenajokkaan voimanlähteenä oli noin 1 hevosvoiman tehoinen DKW-merkkinen polkupyörän apumoottori, joka hihnan välityksellä pyöritti kelkan aisojen väliin kiinnitettyä puutynnyriä. Tynnyri oli pidon parantamiseksi nastoitettu hevosenkengännauloilla. Suksilla liikkuva kuljettaja ohjasi häntä vetävää laitetta aisoista.
Ummenajokas painoi noin 50 kiloa ja sillä saavutettiin jopa 30 kilometrin tuntinopeus. Matti Lohi käytti Ummenajokasta liikkumiseen ja tavaroiden kuljetukseen sekä myös ahmojen karkotukseen. Vuonna 1927 hän rakensi Ummenajokkaasta uuden version, jossa ajaja istui reen päällä.
Kemijärven Moottorikelkkamuseossa on Esa Kuhan vuonna 1998 valokuvan perusteella rakentama kopio Ummenajokkaasta.
Veikko Huovisen vuonna 1971 ilmestyneessä kirjassa "" Adolf Hitler suunnittelee Ummenajokkaasta saksalaisten uutta salaista asetta itärintamalla käytävään sotaan.
Hahto

Hahto on suomalainen sukunimi. Hahto-nimisiä henkilöitä ovat muun muassa:
Euroopan poliittinen yhteistyö

Euroopan poliittinen yhteistyö (European Political Cooperation, EPC) luotiin 1970-luvun alussa. Sen puitteissa EY:n jäsenmaat koordinoivat ulkopolitiikkaansa. Se korvautui yhteisellä ulko- ja turvallisuuspolitiikalla (YUTP) 1993, kun Maastrichtin sopimus astui voimaan. 
EY:n yhteisen ulkoisen talouspolitiikan harjoittaminen oli osoittautunut haasteelliseksi ilman yhteistä ulkopoliittista linjaa. Euroopan poliittisen yhteistyön myötä EY-maat ryhtyivät informoimaan ja konsultoimaan toisiaan sekä tavoittelemaan yhtenäistä toimintaa ulkopolitiikan alalla. Menettely institutionalisoitiin Euroopan yhtenäisasiakirjassa 1987.
Itä–Länsi-ottelu 1936

Vuoden 1936 Pesäpallon Itä-Länsi -ottelu pelattiin Helsingissä Hesperian kentällä 4. lokakuuta. Katsojia oli paikalla noin 500 koleassa syysmyrskyssä. Ottelussa pelattiin kaikkiaan 12 vuoroparia.
Osallistujat.
Joukkueenjohtajina toimivat Idän joukkueella Osmo Kupiainen Viipurista ja Lännen joukkueella Kullervo Pellinen Riihimäeltä.
Avausheiton suoritti Lauri Pihkala. 
Juoksulista.
Itä aloitti sisällä.
LeadDesk

LeadDesk Oyj on Suomessa perustettu ohjelmistoyhtiö, joka toimii pilvipohjaisten ohjelmistojen markkinoilla Euroopassa. Konserni tarjoaa LeadDesk -CCaaS-pilvipalvelua suurivolyymisen myynnin ja asiakaspalvelun tarpeisiin, esimerkiksi contact centereille. Muita merkittäviä asiakastoimialoja ovat muun muassa media, turvallisuuspalvelut, energia-ala, tietoliikenne, talouspalvelut ja markkinatutkimus. Ohjelmaa tarjotaan niin sanottuna SaaS (Software-as-a-Service) -palveluna. LeadDesk-ohjelmaa käyttää yli 1 900 organisaatiota yli 34 maassa, ja sen avulla käsitellään yli 500 miljoonaa henkilökohtaista asiakaskontaktia vuodessa. 
Taustaa.
LeadDesk-ohjelman on kehittänyt helsinkiläinen vuonna 2009 perustettu ohjelmistoyritys nimeltä ComDashboard Oy, joka vuonna 2013 muutti nimekseen LeadDesk Oy. Vuonna 2022 konsernin liikevaihto oli 28,1 miljoonaa euroa, josta ulkomaisen liikevaihdon osuus oli 58 %. Konsernilla on toimistot kahdeksassa maassa Euroopassa ja LeadDesk-pilvipalvelua käyttää noin 1 900 asiakasta ympäri maailmaa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Suomessa Helsingissä ja tuotekehitysyksikkö Lappeenrannassa, Oulussa, Ruotsin Östersundissa ja Norjassa Oslossa. Yrityksellä on lisäksi myyntiyksiköitä Ruotsissa, Norjassa, Tanskassa, Saksassa, Espanjassa, Alankomaissa ja Ranskassa. Alkuvuodesta 2019 LeadDesk tiedotti listautumisaikeistaan ja listautui onnistuneesti Nasdaq First North -listalle helmikuussa 2019.
Muuta.
Helmikuussa 2019 tietosuojavaltuutettu alkoi tutkimaan LeadDeskin lainmukaisuutta. LeadDeskin vielä silloin omistama Leadventure Oy oli myynyt painostavista myyntitavoistaan tunnetulle putki- ja lämmitysremonttiyritykselle kohderyhmätietoja, jossa on yhdistetty eri julkisista lähteistä olevaa dataa mm. ihmisistä sekä heidän taloistaan. Myöhemmin vuonna 2019 LeadDesk myi enemmistöosuutensa Leadventuresta osana suurempaa yritysjärjestelyä yhdessä Fonecta Oy:n kanssa ja vuonna 2024 LeadDesk myi jäljelle jääneen vähemmistöomistuksensa Leadventuresta (uudelta nimeltään ProFinder) Ilkka Oyj:lle. LeadDeskin mukaan tietosuojavaltuutetun vuonna 2019 aloittama tutkimus raukesi myöhemmin (silleensä jätetty asia) eikä asiaan liity enää avointa tutkimusta.
Edit Björkholm

Edit Matilda Björkholm (14. maaliskuuta 1899 Pietarsaaren maalaiskunta – 5. huhtikuuta 1987 Pietarsaari) oli suomalainen opettaja, pienviljelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Björkholm opiskeli kansakoulunopettajaksi mutta hän päätyi sittemmin viljelemään omaa pientilaansa. Esikoisteoksensa romaanin "Vårströmmar" hän julkaisi 61-vuotiaana. Björkholm kuvasi teoksissaan realistisesti maaseudun kansanelämää.
Björkholmille myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuodesta 1985 alkaen.
Margit Åström

Margit Åström (s. 4. kesäkuuta 1899 Viipuri — 18. kesäkuuta 1980 Loviisa) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Åström valmistui filosofian maisteriksi 1932. Hän toimi opettajana eri kouluissa Loviisassa 1929—1971.
Åström julkaisi novellikokoelmia nimimerkillä "Christina Lööf". Omalla nimellään hän julkaisi muutamia elämäkertateoksia.
Teoksia.
Nimimerkillä "Christina Lööf":
Hydroline

Hydroline Oy on suureen rasitukseen tarkoitettujen hydraulisylintereiden suunnitteluun ja valmistukseen erikoistunut perheyritys. Yhtiö oli oman ilmoituksensa mukaan vuonna 2008 Suomen suurin hydraulisylintereitä valmistava yritys ja yksi nykyaikaisimmista hydraulisylintereitä valmistavista yrityksistä maailmassa. Hydroline jatkoi kasvuaan ja oli 2022 yksi Euroopan suurimmista hydraulisylintereiden valmistajista sekä yksi Pohjois-Savon suurimmista työllistäjistä. Hydroline valmistaa hydraulisylintereitä suurille kone- ja laite- valmistajille, kuten Sandvik, Rocla, John Deere, Cargotec, Bronto Skylift ja Ponsse.
Kolmannessa sukupolvessa toimiva yritys työllistää Puolassa ja Suomessa yhteensä yli 300 työntekijää . Tuotannossa valmistetaan yli 1 500 erilaista sylinterimallia muun muassa kaivosteollisuuden, metsäkone- ja traktoriteollisuuden, nosto- ja siirtolaiteteollisuuden sekä maanrakennusteollisuuden tarpeisiin. Yrityksen tuotantotilat sijaitsevat Kuopion lähellä Siilinjärven Vuorelassa sekä Puolan Stargardissa.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2021 oli 60,3 miljoonaa euroa. Liikevaihdosta noin 95 prosenttia kertyi välillisestä ja suorasta viennistä.
Historia.
Helge Laakkonen perusti yhden miehen yrityksen Metallisorvaamo H. Laakkosen vuonna 1962 omakotitalon kellariin. Vuonna 1970 Helgen poika, Pekka Laakkonen, aloitti yrityksessä kokoaikaisena työntekijänä. Samana vuonna yritys muutti suurempiin tiloihin ja valmisti ensimmäiset hydraulisylinterit.
Kasvun myötä yritys muutti isompiin tiloihin Siilinjärvelle Vuorelaan vuonna 1984, mutta jo vuonna 1990 yrityksen tuotantotilat tuplaantuivat Vuorelan toimipisteen laajennuksen myötä. Laajennuksen jälkeen yrityksen nimi ja rakenne muuttui Hydroline Oy:ksi. 2000-luvun alussa yritys kasvoi nopeasti ja henkilökunnan määrä kasvoi 60 henkilöstä 200 henkilöön.
Huhtikuussa 2012 Hydroline aukaisi myyntikonttorin Shanghaihin, Kiinaan. Heinäkuussa 2012 Puolaan perustettiin yhtiö Hydroline Poland sp. z o.o.. Puolan Stargard Szczecińskiin rakennettiin tuotantolaitos, jonka toiminta alkoi vuonna 2014. 
Vuosina 2013 ja 2014 työvoimapulasta kärsivä Hydroline panosti vahvasti alan koulutuksen kehittämiseen ja opiskelijarekrytointiin. Syksyllä 2014 yritys hankki 1,5 miljoonaa euroa maksavan kitkahitsauskoneen, jonka arveltiin nopeuttavan tuotantoa. Tällä pyrittiin vastaamaan paremmin tilauskannan positiiviseen kehitykseen.
LEO.
Hydroline LEO eli "Life Cycle Efficiency Online" on yrityksen mukaan maailman ensimmäinen ja ainoa älytyökalu lineaarisen toimilaitteen valvontaan. LEO:n keräämä data kertoo käyttäjälleen kaiken tarpeellisen tiedon laitteen sylintereiden toiminnasta, kuten kammion paineen, sylinterin asennon, operointilämpötilan, öljyn puhtauden ja laitteen GPS-sijainnin.
Albin Järvinen

Albinus (Albin) Järvinen (1. maaliskuuta 1867 Helsinki – 11. kesäkuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, kansakoulutarkastaja ja kirjailija.
Albin Järvisen vanhemmat olivat muurari David Nestor Järvinen ja Eva Sofia Rainio. Hän pääsi ylioppilaaksi 1887 Helsingin alkeisopistosta ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1893 ja maisteriksi 1894. Järvinen teki vuosina 1900, 1904 ja 1910 opintomatkoja Norjaan, Tanskaan, Ruotsiin, Sveitsiin ja joihinkin Keski-Euroopan maihin.
Järvinen toimi kansakoulunopettajana Helsingissä 1888–1892 ja kouluylihallituksen notaarina 1891–1898. Hän oli kansakouluntarkastana Käkisalmen piirissä 1898–1901, Turun piirissä 1901–1919, Lohjan piirissä 1919–1925 ja Uudenmaan piirissä 1925–1934. Järvinen jäi eläkkeelle 1934. Järvinen oli myös kouluhallituksessa apujäsenenä ja vt. kouluneuvoksena useaan otteeseen. 
Järvinen oli Helsingin työväenyhdistyksen toimihenkilönä 1889–1892 ja Jaakkiman kuntakokouksen puheenjohtajana 1901. Hän kuului Kansakoulun Lehden toimituskuntaan 1902–1905, Opettajain Lehden toimitusneuvostoon ja oli Uusi Aura-lehden aputoimittajana. Järvinen kirjoitti opetusasioista eri kansakoulualan lehtiin ja päivälehtiin. Opiskeluaikanaan Järvinen oli Uusmaalaisen ylioppilasyhdistyksen puheenjohtaja 1892–1895 ja Ylioppilasvoimistelijain varajohtaja 1889–1895 sekä johtaja 1895–1896. Hän oli Suomen opettajayhdistyksen kunniajäsen.
Järvinen julkaisi Villiin Länteen sijoittuvan kertomuskokoelman salanimellä "Ernesti Turvamäki".
Albin Järvinen oli naimisissa kaksi kertaa:
Teoksia.
Nimimerkillä "Ernesti Turvamäki":
Samuli Virkkunen

Samuli Virkkunen (s. 24. marraskuuta 1990 Pori) on suomalainen jääkiekkoilija. Hänen vahvuuksiinsa kuuluvat monipuolisuus, asenne, liike ja laukaus. Virkkusen heikkouksiin kuuluvat ajoittaiset turhat jäähyt hänen kovan kaksinkamppailuhalunsa vuoksi. Virkkunen laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Virkkunen on Porin Ässien kasvatti. Hän oli kaudella 2007–2008 21 osumallaan joukkueen B-nuorten paras maalintekijä runkosarjassa. Kaudella 2009–2010 Virkkunen jakoi 27 osumallaan koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin voiton Kärppien Julius Junttilan kanssa ja 49 tehopisteellään pistepörssin viidennen sijan KalPan Jaakko Rissasen kanssa. Hän oli Ässien paras maalintekijä myös kevään 2010 pudotuspeleissä neljällä osumallaan. Virkkunen debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan neljä Mestis-ottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa tehden niissä yhden syöttöpisteen.
Kesäkuussa 2010 Virkkunen teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Ässien kanssa. Hän ei tehnyt liigadebyyttiään vielä kaudella 2010–2011, jolloin Virkkunen toimi Ässien A-nuorten varakapteenina. Hän oli tehoilla 23+24=47 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Virkkunen sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä neljänneksi ja jakoi pistepörssin seitsemännen sijan Ilveksen Roope Nikkilän ja HPK:n Otto Paajasen kanssa. Hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton myös kevään 2011 pudotuspeleissä Kristian Ruisman kanssa tehoilla 1+3=4. Huhtikuussa 2011 Virkkunen teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Elokuun 2011 lopulla Ässät lainasi Virkkusen koko kauden 2011–2012 kattavalla sopimuksella Mestis-joukkue Vaasan Sportiin. Hänen tulokaskautensa Mestiksessä toi 41 runkosarjaottelussa tehot 10+21=31, joilla Virkkunen oli Sportin neljänneksi paras pistemies sekä 11 playoff-ottelussa tehot 4+5=9. Hän voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden ja palkittiin sarjan parhaana tulokkaana Petri Varis -palkinnolla.
Virkkunen teki SM-liigadebyyttinsä kauden 2012–2013 kolmannessa ottelussa 19. syyskuuta 2012 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 8 minuuttia ja 22 sekuntia. Ottelu jäi Virkkuselle kuitenkin toistaiseksi kauden ainoaksi SM-liigassa, sillä Virkkunen ja Ässät irtisanoivat sopimuksensa lokakuussa 2012. Hän teki jo samana päivänä loppukauden kattavan sopimuksen Sportin kanssa.
Maajoukkueura.
Virkkunen on pelannut kuusi nuorten ja kolme poikien maaottelua.
Euronics

Euronics International Ltd. on alankomaalaislähtöinen vuonna 1990 perustettu kodintekniikkakauppojen ostoryhmittymä. Ensimmäiset jäsenet olivat Alankomaista, Saksasta, Espanjasta, Italiasta sekä Belgiasta.
Euronics on Euroopan suurin kodintekniikka-alan toimija. Yhteensä sillä on 35 maassa on yli 8 500 myymälää. Vuoden 2020 liikevaihto oli 21.5 miljardia euroa. Suomessa Euronics-tavaramerkin omistaa Kauppiasosuuskunta Tekniset. 
Euronics Suomi.
Euronics kauppoja on Suomessa viitisenkymmentä. Asioida voi sekä paikallisessa myymälässä että Euronics.fi-verkkokaupassa.
Jarno Pavén

Jarno Mikael Kunto Pavén (s. 20. toukokuuta 1993 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Pavén laukoo oikealta.
Ura.
Pavén on Turun Palloseuran kasvatti. Hän toimi joukkueen C-nuorten kapteenina kaudella 2008–2009, joka päättyi SM-hopeaan. Paven on sittemmin voittanut myös B2-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2010 ja B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2011.
Kaudeksi 2012–2013 Paven teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen TPS:n kanssa. Hän pelasi harjoituskaudella 2012 TPS:n liigajoukkueessa seitsemän European Trophy -ottelua, mutta Pavén teki liigadebyyttinsä kauden kolmannessa ottelussa 19. syyskuuta 2012 JYPiä vastaan. Hän pelasi kauden aikana kaikkiaan kolme SM-liigaottelua. Kaudella 2013–2014 Pavén nousi TPS:n A-nuorten kapteeniksi ja oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja 11 osumallaan. Hän pelasi kauden aikana kaksi SM-liigaottelua.
Kesäkuussa 2014 Pavén teki vuoden mittaisen ja try-outin sisältäneen sopimuksen Mikkelin Jukureiden kanssa. Lokakuun lopulla hän sai joukkueeseen loppukauden 2014–2015 kattavan sopimuksen. Pavén voitti kauden päätteeksi Mestiksen-mestaruuden, kuten myös seuraavan kauden 2015–2016 päätteeksi.
Pavén siirtyi kaudeksi 2016–2017 jatkamaan Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhon riveihin. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Pavénin kausi päättyi kuitenkin vain seitsemän ottelun jälkeen leikkaushoitoa vaatineeseen alaraajavammaan lokakuussa 2016. Joulukuussa hän teki SaPKon kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kauden 2017–2018 päätteeksi Pavén voitti Mestis-pronssia.
Rituksimabi

Rituximab (MabThera ja Rituxan) on kimeerinen monoklonaalinen vasta-aine lääke potilaille, jotka ovat CD20-positiivisia. Rituximab tuhoaa B-soluja ja siksi käytetään hoidettaessa sairauksia joissa esiintyy poikkeavan runsaasti B-soluja, yliaktiivisia B-soluja tai toimintahäiriöisiä B-soluja. Näitä ovat monet lymfoomat, leukemia, elinsiirtojen hylkimisreaktiot ja muutamat autoimmuunisairaudet. 
Yksittäistapausten ja alustavien tutkimusten perusteella rituksimabi saattaa lievittää psykiatrisia oireita autoimmuunitaustaisissa tiloissa, jotka voivat muistuttaa skitsofreniaa.
Rituksimabin kemiallinen kaava on C6416H9874N1688O1987S44, moolimassa 143859,70 g/mol ja CAS-numero 174722-31-7.
Historiaa.
Rituksimabin kehitti IDEC Pharmaceuticals tuotenimellä IDEC-C2B8. 
Perustuen kliinisiin tutkimuksiin, rituksimabi sai hyväksynnän USA:n FDA:lta vuonna 1997. Rituksimabia pidetään hyvänä lääkkeenä muiden lääkkeiden kanssa (yhdistelmähoito) hoidettaessa mm. monia B-solu lymfoomia. Vuonna 2010 rituksimabi sai hyväksynnän Euroopan komissio:lta, mutta Euroopassa käyttölupa on hieman suppeampi kuin USA:ssa autoimmuuni sairauksien hoidossa.
Rituksimabia markkinoi Hoffmann–La Roche.
Kirous (romaani)

Kirous () on Stephen Kingin kirjoittama kauhuromaani, joka julkaistiin alkukielellään englanniksi vuonna 1984. King kirjoitti tämän romaaninsa, kuten muutamat muutkin, salanimellä Richard Bachman.
"Kirous" on saanut inspiraationsa osittain Kingin omasta elämänvaiheesta, jolloin hän painoi 107 kg ja lääkäri oli kehottanut häntä laihduttamaan ja lopettamaan tupakoinnin. Vaikka King lopulta laihtui, häntä harmitti, kun päätös laihduttamisesta ei ollut hänen omansa vaan tapahtunut lääkärin painostuksesta. Niinpä "Kirouksen" keskeinen idea syntyi Kingin mielikuvasta, jossa henkilö alkaa laihtua, mutta ei pystykään lopettamaan.
"Kiroukseen" perustuva elokuva "Vainottu" sai 1996 ensi-iltansa. Sen on ohjannut Tom Holland. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Robert John Burke, Michael Constantine ja Joe Mantegna.
Ari Rasilainen

Ari Petteri Rasilainen (s. 18. helmikuuta 1959 Helsinki) on suomalainen kapellimestari. Hän on toiminut vuodesta 2011 lähtien Saksassa Würzburgin musiikkikorkeakoulun professorina.
Ura.
Rasilainen opiskeli orkesterinjohtoa Sibelius-akatemiassa Jorma Panulan johdolla, sekä Berliinissä Arvid Jansonsin oppilaana. Ennen kapellimestariuransa alkua Rasilainen toimi Radion sinfoniaorkesterin äänenjohtajana. Lisäksi hän on esiintynyt kamarimuusikkona.
Rasilainen toimi Lappeenrannan kaupunginorkesterin johtajana vuosina 1985–1989. Vuodet 1989–1994 hän oli Tampereen kaupunginorkesterin taiteellisena johtajana sekä vierailevana kapellimestarina. Tampereelta Rasilainen siirtyi Norjaan, jossa hän työskenteli Norjan radion orkesterin johtajana vuodet 1994–2002. Vuosina 1993–1997 hän toimi myös Jyväskylä Sinfonian ylikapellimestarina.
Vuodet 2002–2011 Rasilainen oli Ludwigshafenissa Rheinland-Pfalzin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina. Toukokuussa 2011 hänet nimitettiin Würzburgin musiikkikorkeakoulun orkesterin- ja kuoronjohtamisen professoriksi.
Vierailevana kapellimestarina Rasilainen on toiminut muun muassa Aalborgin sinfoniaorkesterissa vuodesta 2002 lähtien sekä Pori Sinfoniettassa vuosina 1999–2005. Lisäksi hän on vierailijana johtanut useita radio-orkestereita Saksassa, muun muassa Berliinin, Stuttgartin, Leipzigin, Kölnin ja Hannoverin orkestereita. Rasilainen on johtanut myös Jyväskylän kamariorkesteria. 
1980-luvulla Rasilainen vietti useita kesiä Sysmässä, jonne hän perusti vuonna 1986 Sysmän Suvisoitto -festivaalin. Hän toimi tapahtuman taiteellisena johtajana vuoteen 1994 saakka.
Ari Rasilainen on johtanut eri orkestereita yli 50:llä levytyksellä.
Jean-Philippe Gatien

Jean-Philippe Gatien (s. 16. lokakuuta 1968 Alès) on ranskalainen pöytätenniksen pelaaja. 
Gatienin ensimmäiset olympialaiset olivat Soulin 1988 kesäkisat, mutta ensimmäisen olympiamitalinsa hän saavutti Barcelonasta 1992.
Schwenninger Wild Wings

Schwenninger Wild Wings on saksalainen jääkiekkojoukkue Villingen-Schwenningenin kaupungista. Joukkue on perustettu vuonna 1994. Perustamisen jälkeen joukkue pääsi suoraan pelaamaan DEL-liigaan. Kaudet eivät kuitenkaan tuoneet kuin yhden välieräpaikan ja joukkue joutui kauden 2002–2003 päätteeksi luopumaan sarjapaikastaan. Vuodet 2003-13 joukkue pelasi 2. Bundesligassa, kohtalaisella menestyksellä, sijoittuen kolme kertaa toiseksi. Seura palasi DEL:iin kaudelle 2013-14, ostettuaan talousvaikeuksiin ajautuneen Hannover Scorpions:in lisenssin. 
Nykyinen joukkue.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Grand Stade Lille Métropole

Grand Stade Lille Métropole on ranskalainen jalkapallostadion, joka sijaitsee Villeneuve-d’Ascqissa Lillen suurkaupunkialueella. Stadion toimii jalkapalloseura Lille OSC:n kotikenttänä ja sen yleisökapasiteetti on 50 186. 
Stadion otettiin käyttöön 17. elokuuta 2012.
Platonin apteekki ja muita kirjoituksia

Platonin apteekki ja muita kirjoituksia on suomennettu kokoelma Jacques Derridan kirjoituksia. Sen ovat toimittaneet Teemu Ikonen ja Janne Porttikivi.
Teos sisältää Derridan artikkeleita vuosilta 1967–1972, hänen tuotantonsa alkupuolelta. Kokoelman artikkeleissa Derrida pohtii kieltä ja kirjoittamista ja harjoittaa dekonstruktiivista lukutapaa tulkitessaan muun muassa Platonin, Jean-Jacques Rousseaun, Sigmund Freudin sekä Martin Heideggerin tekstejä. Kirjassa on toimittajien kirjoittama johdanto, jossa he korostavat Derridan pyrkimystä pohtia länsimaisen ajattelun rajoja. 
"Agricola"-sivuston arvostelussa Maria Sell piti suomennosta yleisesti hyvänä mutta olisi toivonut pitkien lauseiden pilkkomista ja irtautumista ranskan kielestä, mikä olisi selkeyttänyt tekstiä suomenkieliselle lukijalle.
Helavalmuska

Helavalmuska ("Tricholoma batschii") on syötäväksi kelpaamaton valmuskalaji.
Koko ja ulkonäkö.
Lakki 5-12(-15)cm leveä ja roteva. Ensin kupera, sitten laakeneva ja vaalean- tai punaruskea sileä tai säteittäissäikeinen sekä tahmea ja sisäänkiertynyt. Heltat ovat valkoiset, tiheässä ja kolotyviset. Väriltään ne ovat ensin valkoiset ja myöhemmin punaruskeatäpläiset. Jalka on suhteellisen pitkä eli 6-12 cm. Siinä on rengas tai rengasmainen vyöhyke. Malto on valkoista. Vanhemmiten siihen tulee punaruskeita laikkuja. Haju on jauhomainen ja maku hyvin karvas.
Esiintyminen.
Helavalmuska kasvaa kalkkipitoisissa männiköissä. Lajia on tavattu Suomessa vain Paraisilta.
Käyttökelpoisuus.
Laji on käyttökelvoton pahan makunsa takia ja voi olla lievästi myrkyllinen.
Merianturat

Merianturat (Soleidae) on piikkimakrillikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Atlantista ja indopasifiselta merialueelta lauhkeista ja trooppisista vesistä.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat merianturoiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu eoseenikaudelle. Heimoon kuuluu 35 sukua ja noin 130 lajia. Merianturat ovat ruumiinmuodoltaan soikeita ja litteitä kaloja, kooltaan ne ovat noin 10–32 cm:n mittaisia. Silmät sijaitsevat ruumiin oikealla kyljellä ja suu on pieni ja epäsymmetrinen. Merianturoiden pyrstöevä voi olla yhtynyt pitkien selkä- ja peräevien kanssa, mutta voi olla myös niistä erillinen. Rintaevät voivat puuttua ja vatsaevät ovat erilliset peräevästä. Väriltään merianturat ovat vaihtelevia ja voivat myös vaihtaa väriään pohjan mukaiseksi. Suurin osa lajeista on pohjaväriltään ruskehtavia ja ruumiissa voi olla laikkuja, täpliä, renkaita tai juovia. 
Levinneisyys ja elintavat.
Merianturalajeja tavataan Atlantista Euroopan läheisyydestä ja Indopasifisella merialueella Australiasta Japaniin.Heimoon kuuluu sekä mereisiä että murto- ja sisävesien lajeja. Merianturat elävät kaloja ja muita pohjan läheisyydessä eläviä eläimiä. Monet heimon lajeista ovat taloudellisesti merkittäviä ruokakaloja.
Laanilan koulu

Laanilan koulu on Oulussa, Hintan kaupunginosassa sijaitseva yläkoulu. Koulussa opiskelee noin 400 oppilasta, ja sen rehtorina toimii Mikko Säntti.Koulun lisäksi samassa rakennuksessa sijaitsee Laanilan lukio, jonka rehtorina toimii Timo Kärkkäinen.
Steven Defour

Steven Arnold Defour (s. 15. huhtikuuta 1988 Mechelen, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija. Hän on kotimaansa seurojen lisäksi edustanut portugalilaista Portoa ja englantilaista Burnleyä. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Defour pelasi kotimaansa pääsarjassa KRC Genkissä kausilla 2004–2006 yhteensä 30 ottelua, joissa teki yhden maalin. Seuraavien kuuden kauden aikana hän edusti Standard Liègeä pelaten 125 Jupiler Pro Leaguen ottelua, joissa teki 13 maalia. Hän voitti Belgian-mestaruuden 2008 ja 2009 sekä Belgian Cupin 2011. Hän pelasi seurassa neljä Mestarien liigan karsintaottelua, 13 UEFA Cupin ja kolme Eurooppa-liigan ottelua.
15. elokuuta 2011 Defour teki viisivuotisen sopimuksen Porton kanssa. Hänestä maksettiin Standard Liègelle 6 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän voitti Portugalin-mestaruuden 2012 ja 2013. Hän pelasi Primeira Ligassa kaikkiaan 65 ottelua, joissa teki kolme maalia. Mestarien liigassa hän teki yhden maalin pelaamissaan 18 ottelussa. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän siirtyi Anderlechtiin kesällä 2014. Seuraavien kahden kauden aikana hän pelasi 61 Jupiler-liigan, neljä Mestarien liigan ja yksitoista Eurooppa-liigan ottelua. Vuonna 2016 Defour siirtyi englantilaisseura Burnleyyn. Tammikuusta 2018 lähtien hän on kärsinyt loukkaantumisista ja pelasi sen jälkeen Burnleyssä vain kuusi valioliigaottelua loka-joulukuussa 2018. Elokuun 2019 lopussa Burnley purki Defourin sopimuksen.
Maajoukkueura.
Defour pelasi Belgian 15-, 16-, 17- ja 18-vuotiaiden maajoukkueissa. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Saudi-Arabiaa vastaan toukokuussa 2006. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Viroa vastaan syyskuussa 2008. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2014 kaikkiaan 45 minuuttia ottelussa Etelä-Koreaa vastaan.
Defour on vuoden 2017 loppuun mennessä pelannut 52 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Víctor Cabedo

Victor Cabedo Carda (15. kesäkuuta 1989 Onda, Espanja – 19. syyskuuta 2012 Almedijar, Espanja) oli espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä vuonna 2011 espanjalaisessa Orbea Continental -tallissa. Samana vuonna hän voitti yhden etapin Vuelta a Asturias -kilpailussa. Vuonna 2012 hän polki Euskaltel-Euskadi-tallissa. Vuoden 2012 Italian ympäriajossa Cabedo sijoittui 129:nneksi.
Cabedo kuoli 19. syyskuuta 2012 jäätyään pyöräilylenkillä auton alle.
Hans-Gunnar Liljenwall

Hans-Gunnar Liljenwall (9. heinäkuuta 1941) on ruotsalainen nykyaikainen viisiottelija, joka voitti kertaalleen maailmanmestaruushopeaa. Hän oli myös ensimmäinen olympialaisissa dopingista kärähtänyt urheilija.
Liljenwall osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Tokiossa 1964. Hän sijoittui tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa 11:nneksi ja oli mukana Ruotsin neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa. Jönköpingissä pidetyissä MM-kilpailuissa 1967 Liljenwall oli osa Ruotsin hopealle sijoittunutta joukkuetta.
Méxicossa 1968 Liljenwall osallistui toisiin olympialaisiinsa. Ruotsi sijoittui joukkuekilpailussa pronssille, mutta se joutui myöhemmin luovuttamaan mitalinsa Liljenwallin jäätyä kiinni dopingista. Méxicon kisat olivat ensimmäiset kisat, joissa tehtiin dopingtestejä, ja Liljenwall oli ensimmäinen dopingista kärynnyt urheilija. Tuohon aikaan viisiottelijoilla oli tapana ennen ammuntaa nauttia hieman alkoholia hermojen rauhoittamiseksi. Liljenwall veressä oli alkoholia 0,81 promillea, ja hän myönsi ottaneensa ”kaksi olutta”. Liljenwall jatkoi tapauksen jälkeen uraansa ja Münchenissä 1972 osallistui kolmansiin olympialaisiinsa. Tällä kertaa hän oli henkilökohtaisen kilpailun 25. ja joukkuekilpailun 5:s.
Kavango–Zambezi Transfrontier Conservation Area

Kavango–Zambezi Transfrontier Conservation Area (lyh. KAZA) on eteläisessä Afrikassa sijaitseva luonnonsuojelualue. Se sijaitsee Angolan, Botswanan, Namibian, Sambian ja Zimbabwen alueilla, ja sen pinta-ala on noin 520 000 neliökilometriä. KAZA on maailman toiseksi suurin kuivan maan luonnonsuojelualue Koillis-Grönlannin kansallispuiston jälkeen. Nimensä se on saanut Kavango- ja Sambesi-jokien mukaan.
Joulukuussa 2006 allekirjoitettiin muistio suojelualueen perustamisesta. 18. elokuuta 2011 Angolan, Botswanan, Namibian, Sambian ja Zimbabwen presidentit allekirjoittivat sopimuksen suojelualueen perustamisesta. Virallisesti alue avattiin 15. maaliskuuta 2012.
KAZA:n pinta-ala on 519 912 neliökilometriä, ja se koostuu 36 kansallispuistosta tai muusta suojelualueesta.
Alueella on tavattu yli 3 000 kasvilajia, noin 200 nisäkäslajia, noin 600 lintulajia, noin 130 matelijalajia, noin 50 sammakkoeläinlajia ja lähes 300 perhoslajia.
August Sundell

August Fredrik Sundell (11. syyskuuta 1843 Helsinki – 26. syyskuuta 1924 Helsinki) oli suomalainen fyysikko. Hän oli vuosina 1878–1904 Helsingin yliopiston ylimääräinen professori. Hän toimi vakauskomission johtajana 1888–1916 ja vaikutti metrijärjestelmän käyttöönottoon ja myös mittojen ja painojen valvonnan parantamiseen. Hän laati uusia mittausvälineitä. Tieteellisissä julkaisuissaan hän käsitteli mekaniikkaa, valo-oppia, sähköoppia, tähtitiedettä ja ilmatiedettä. Hän toimi pitkään (1876–1921) Vakuutusyhtiö Kalevan johtokunnassa.
Sundellin vanhemmat olivat varusmestari Gustaf Fredrik Sundell ja Agata Åkerblom. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1862 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1866, opettajakandidaatiksi 1867, filosofian maisteriksi 1869, filosofian lisensiaatiksi 1874 ja filosofian tohtoriksi 1877. Sundell oli naimisissa vuodesta 1876 Aina Vilhelmina Aleniuksen kanssa. August Sundellin poika Isak Gustaf Sundell toimi Rahapajan johtajana.
Kyösti Lampinen

Kyösti Lampinen (s. 28. kesäkuuta 1956 Rovaniemi) on suomalainen urheiluvalmentaja. Hän on vuodesta 2011 lähtien työskennellyt Eerikkilän urheiluopistossa toimivan Sami Hyypiä Akatemian johtajana, jonne hän siirtyi Suomen Urheiluopiston apulaisrehtorin tehtävästä. 
Lampinen on aikaisemmin työskennellyt usean eri lajin parissa. 1980-luvulla hän toimi valmennusjohtajana Suomen Squashliitossa. Lampisen aikana muun muassa Sami Elopuro nousi squashin maailmanlistalla kuudenneksi, joka on kaikkien aikojen korkein suomalaispelaajan saavuttama sijoitus. Squashliitosta hän siirtyi Suomen Hiihtoliiton palvelukseen alppilajien valmennusjohtajaksi ja oli mukana nostamassa Kalle Palanderia ja Tanja Poutiaista maailman huipulle. Vuonna 1999 hän julkaisi Kalle Palanderin urasta kertovan kirjan "Tie voittajaksi".
Lampinen on myös pitkään toiminut Saku ja Mikko Koivun henkilökohtaisena valmentajana.
Oi, aika vanha, kultainen...!

Oi, aika vanha, kultainen...! on Orvo Saarikiven ohjaama elokuva vuodelta 1942. Elokuva pohjautuu Matti Hällin romaaniin "Oi aika sä entinen", joka ilmestyi kuitenkin vasta 1942. 
Sotien välillä kuvattu elokuva pääsi ensi-iltaan vasta jatkosodan ollessa meneillään. Mukana on dokumenttikuvaa vuoden 1941 vapunvietosta. Saarikivi piti sitä parhaana elokuvanaan, mutta yleisömenestys jäi heikohkoksi.
Juoni.
Elokuva kertoo koulukavereiden tapaamisesta 30 vuotta ylioppilaaksi pääsyn jälkeen. Sekatyöläinen, ikuinen ylioppilas Joonas Karhu (Urho Somersalmi) saapuu tapaamaan akateemista uraa luoneita luokkatovereita. Tarinoiden välissä selvitellään niin yksityisiä kuin keskinäisiäkin ongelmia.
Arviot.
Aikalaiskritiikeissä elokuvaa kiitettiin lähes kautta linjan: ”Elokuvaa katseli sangen mielellään, samoin Urho Somersalmen roolisuoritus ylioppilaana hänen luodessaan ”todella miehekkään karun, suorasukaisen ja peräti suomalaisen tyypin” nähtiin ansiokkaana. 
Eräässä myöhemmässä televisioesityksen aikaisessa kritiikissä katsotaan, että se on ansiokkaampi ajankuvana kuin elokuvallisesti.
HMS Argonaut (1898)

HMS Argonaut oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä). 
Valmistus.
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 23. marraskuuta 1896. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1898 ja valmistui 19. huhtikuuta 1900.
Palvelus.
Alus siirrettiin sairaalalaivaksi Portsmouthiin 1915 ja siitä tehtiin majoitusalus 1918. Alus myytiin romutettavaksi 18. toukokuuta 1920.
Morena

Morena on Anssi Mänttärin ohjaama elokuva vuodelta 1986. 
Elokuva kertoo Berliinissä itseään etsivästä suomalaismiehestä, joka kiertelee ravintoloita ja ihastuu tarjoilija Morenaan.
Aikalaiskritiikki oli varovaisen kiittävää. Toisaalta elokuvaa pidetään Mänttärin tärkeänä työnä, joka on sympaattinen, persoonallinen, sopivasti sekopäinen, ja sen vihjaileva kuvakieli on Mänttärin siihenastisesta parasta. Toisaalta kuitenkin todetaan, että se on auttamattoman kotikutoinen, harrastelijamainen elokuva tyylikkäässä paketissa. Myöhempi kriitikko vertaa elokuvaa omakustaneena julkaistavaan kepeään mietekokoelmaan, jonka julkaisuperustana on suuri sanomisen tarve.
HMS Diadem (1896)

HMS Diadem oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä). 
Valmistus.
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 23. tammikuuta 1896. Alus laskettiin vesille 21. lokakuuta 1896 ja valmistui 19. heinäkuuta 1898.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 1921.
HMS Amphitrite (1898)

HMS Amphitrite oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers, Sons and Maximin omistamalta Naval Construction Yardilta Barrow-in-Furness'sta, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1896. Alus laskettiin vesille 5. tammikuuta 1898 ja valmistui 17. syyskuuta 1901.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1920.
HMS Niobe (1897)

HMS Niobe oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1898 palvelukseen otettu Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä). 
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers, Sons and Maximin omistamalta Naval Construction Yardilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 16. joulukuuta 1895. Alus laskettiin vesille 20. helmikuuta 1897 ja valmistui 6. joulukuuta 1898.
Palvelus.
Buurisodan alkaessa alus oli 1899 Kanaalin laivueessa, mistä se siirrettiin Gibraltarille suojaamaan joukkojenkuljetuksia Etelä-Afrikkaan. "Niobe" ja "HMS Doris" pelastivat 4. joulukuuta karille ajaneen SS "Ismoren" eloonjääneitä. Alus palasi Kanaalin alueelle, mutta myöhemmin se suojasi saattueita aina Colomboon saakka.
Maaliskuussa 1901 alus oli suojaamassa kuninkaalliseksi jahdiksi valmistunutta "HMS Ophiria" Spitheadistä Gibraltarille, kun Cornwallin ja Yorkin herttua puolisoineen aloitti maailmanympäripurjehduksen jahdilla. Saman vuoden lopulla alus suojasi jahtia St. Vincentistä Halifaxiin. Alus osallistui Edward VII:n kruunajaisissa järjestettyyn laivastokatselmukseen Spitheadissä 16. elokuuta 1902.
Alus oli 1905–1909 reservilaivueen kontra-amiraalin lippulaivana ja vuonna 1908 modernisoitavana. Huhtikuussa 1909 alus palautettiin palvelukseen Devonportiin sijoitettuun Kotilaivaston 4. divisioonaan. Alus poistettiin palveluksesta syyskuussa 1910.
HMCS Niobe.
Alus liitettiin Kanadan kuninkaalliseen laivastoon 6. syyskuuta 1910 Devonportissa ja se saapui Halifaxiin 21. lokakuuta. Alus lähes upposi 30.–31. heinäkuuta 1911 välisenä yönä, kun se ajoi karille Cape Sablen edustalla. Aluksen saamien vaurioiden korjaaminen telakalla kesti aina vuoden 1912 loppuun. Syksyllä 1914 kahden vuoden satamassa olon jälkeen alus liittyi Britannian kuninkaallisen laivaston 4. risteilijälaivueeseen valvomaan New Yorkiin johtavaa merireittiä.
Loppuun kuluneena alus palasi 17. heinäkuuta 1915 Halifaxiin eikä koskaan palannut merelle. Alus poistettiin palveluksesta 6. syyskuuta ja muutettiin varastolaivaksi. Aluksen ylemmät kansirakenteet tuhoutuivat Halifaxissa 6. joulukuuta 1917 tapahtuneessa räjähdyksessä, mutta se jatkoi tehtävässään. Alus myytiin vuonna 1920 romutettavaksi ja romutettiin kaksi vuotta myöhemmin Philadelphiassa.
Päälliköt.
Aluksen päällikköinä olivat:
Operaatio Mannerheim

Operaatio Mannerheim on Yleisradion tuottama kuusiosainen tositelevisiosarja. Sarja kertoo Suomen marsalkka -elokuvan tekemisestä, työryhmän kohtaamista vaikeuksista ja vaaratilanteista, sekä siitä, miksi elokuva on ylipäänsä tehty.
Sarja kuvattiin Keniassa ja Suomessa tammi–syyskuussa 2012. Sarja esitettiin kokonaisuudessaan Yle Teemalla joka päivä 30.9.–6.10.2012. Esitykset huipentuivat Suomen marsalkan tv-ensi-iltaan 6.10.2012. Sarja on julkaistu pysyvästi Yle Areenaan. 
Jaksojen kuvaukset.
"Operaatio Mannerheim: World is strange". 1/6. Suomen Marsalkka-elokuvan syntyä seuraava sarja alkaa. Miksi Erkko Lyytinen tuottaa Mannerheim-elokuvan Keniassa? Miksi Mannerheimia esittää Telley Savalas? Miksi casting-tilaisuus Nairobissa päättyy kaaokseen?
"Operaatio Mannerheim: Lost in Africa". 2/6. Suomen Marsalkka-elokuvan kuvaukset pääsevät vihdoin käyntiin, mutta alkuinnostus muuttuu pian epäilykseksi: mitä tästä oikein tulee? Elokuvasta puuttuu mm. ääni, ja käsikirjoituksessakin on vakavia puutteita. 
"Operaatio Mannerheim: How does it sounds?" 3/6. Elokuvatuotanto on ajautunut kriisiin. Tuottaja Lyytinen hakee voimaa Finlandia-hymnistä. Elokuvan onnistuminen riippuu nyt päätähti Telleystä, jonka elämästä paljastuu suuri tragedia. 
"Operaatio Mannerheim: Muddy hell." 4/6. Kuvausryhmä kohtaa sekä väkivaltaa että Kenian sääolosuhteet Rift Valleyn laaksossa: rankkasateet ovat huuhtoneet tiet mennessään. Koko kansainvälinen yhteistyöprojekti alkaa näyttää suurelta huijaukselta. 
"Operaatio Mannerheim: This is insane!" 5/6. Mannerheimin kirous iskee: budjetti on nelinkertaistunut, ja puolet kohtauksista uhkaa jäädä kuvaamatta. Työryhmän suomalaiset ja kenialaiset osapuolet ajautuvat välirikkoon. Valuuko uhkarohkea yritys hukkaan? 
"Operaatio Mannerheim: Final last words." 6/6. Elokuvan leikkausvaiheessa paljastuu vielä yllättävä ongelma. Kuvausryhmä palaa Suomeen sekavissa tunnelmissa. Miten suomalaisyleisö ja media reagoivat elokuvaan? Hyväksyvätkö he uuden tulkinnan Mannerheimista?
Traileri.
Operaatio Mannerheimin ensimmäiset viisi minuuttia julkaistiin Youtubessa. Myös elokuvan traileri löytyy netistä..
Shinichi Mochizuki

Shinichi Mochizuki (; s. 29. maaliskuuta 1969 Tokio, Japani) on japanilainen matemaatikko. Hän työskentelee Kioton yliopistossa. 
Mochizuki suoritti tohtorin tutkinnon Princetonin yliopistossa kesäkuussa 1992. Hän on työskennellyt Kioton yliopiston RIMS-tutkimuslaitoksen professorina helmikuusta 2002 lähtien. Sitä ennen hän toimi laitoksen apulaisprofessorina, johon virkaan hänet nimitettiin elokuussa 1996. Uransa aikana Mochizuki on selvittänyt erittäin vaikeita matemaattisia ongelmia. Omilla kotisivuillaan hän käyttää itsestään nimitystä ”inter-universaali geometrikko”.
Elokuussa 2012 Mochizuki julkaisi abc-konjektuuria käsittelevän 500-sivuisen työn, joka hänen mukaansa todistaa konjektuurin. Todistuksen hyväksymisen tai hylkäämisen arvioidaan kuitenkin olevan hyvin pitkäkestoinen prosessi, sillä Mochizuki käytti työssään kokonaan uusia matemaattisia käsitteitä ja menetelmiä. Hän lähestyi ongelmaa elliptisiä käyriä koskevan teorian kautta.
HMS Andromeda (1897)

HMS Andromeda oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 2. joulukuuta 1895. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1897 ja valmistui 5. syyskuuta 1899.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 1956.
HMS Spartiate (1898)

HMS Spartiate oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä). 
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 10. toukokuuta 1897. Alus laskettiin vesille 27. lokakuuta 1898 ja valmistui 17. maaliskuuta 1903.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 1932.
HMS Ariadne (1898)

HMS Ariadne oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä).
Valmistus.
Alus tilattiin J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankistä, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1896. Alus laskettiin vesille 22. huhtikuuta 1898 ja valmistui 5. kesäkuuta 1902.
Palvelus.
Alus upposi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM UC-65" torpedoimana 26. heinäkuuta 1917.
HMS Europa (1897)

HMS Europa oli Britannian kuninkaallisen laivaston Diadem-luokan ensimmäisen luokan risteilijä (panssarikansiristeilijä). 
Valmistus.
Alus tilattiin J. &amp; G. Thomsonilta Clydebankistä, missä köli laskettiin 10. tammikuuta 1896. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1897 ja valmistui 23. marraskuuta 1899.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi 1920.
Päivinen

Päivinen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Hatakka

Hatakka on suomalainen sukunimi. Nimi on pääasiassa lähtöisin Karjalankannakselta, jossa ensimmäiset maininnat nimestä on dokumentoitu 1600-luvulta alkaen Sakkolan seudulta alkujaan muodoissa "Hatacka", "Hadakain" ja "Hadakainen". Mainitussa pitäjässä, kuin myös siitä vuonna 1894 eronneessa Metsäpirtissä, sijaitsi aikoinaan Hatakkalana tunnettu kylä.
Hatakka on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Bertta Haverinen

Bertta Haverinen, o.s. "Komulainen" (28. elokuuta 1914 Iisalmi – 12. tammikuuta 2001 Kuhmo) oli suomalainen karjakko, pakinoitsija ja kirjailija.
Haverisen vanhemmat olivat Olli Komulainen ja Anna Eelin Makkonen. Hän kävi 1942–1943 Aitolahden karjanhoitokoulun. Bertta Haverinen oli naimisissa vuodesta 1943 Toivo Haverisen kanssa.