tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marco Scandella

Marco Scandella (s. 23. helmikuuta 1990 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue St. Louis Bluesissa. Minnesota Wild varasi hänet toisella kierroksella 55. pelaajana . Scandellan vahvuudet ovat aggressiivisuus, kahden suunnan pelaaminen ja kunto. Hänellä on italialaiset sukujuuret.
Ura.
Seuraura.
Scandella pelasi Québecin paikallisia juniorisarjoja mm. Ecole Ed.-Montpetit Predateur ja Montréal Predateursin joukkueissa, joiden jälkeen hän pelasi vuodet 2007–2010 QMJHL-joukkue Val-d'Or Foreursissa. Scandellan ensimmäinen kausi 2007–2008 toi siellä 65 runkosarjaottelussa tehot 4+10=14. NHL-joukkue Minnesota Wild varasi hänet toisella kierroksella 55. pelaajana kesällä 2008.
Varauksensa jälkeen Scandella pelasi vielä kaksi kautta Foreursissa toimien joukkueen kapteenina. Kaudella 2008–2009 hän oli tehoilla 10+27=37 joukkueen tehokkain puolustaja. Scandella teki huhtikuussa 2009 kolmivuotisen tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa ja pelasi loppukauden sen farmijoukkue Houston Aerosissa, AHL:ssä, jota hän edusti yhden runkosarja- ja kuuden playoff-ottelun verran. Scandella palasi taas kaudeksi 2009–2010 Foreursiin. Hänen runkosarjaansa lyhensi 15 ottelun verran pelikielto, jonka Scandella sai pian alle 20-vuotiaiden MM-kilpailujen jälkeen taklattuaan Rimouski Océanicin Alexandre Durettea kyynärpäällä päähän. Maaliskuussa 2010 hän siirtyi taas kevätsopimuksella Houston Aerosiin, jota Scandella edusti seitsemän runkosarjaottelun verran. Hän pelasi kuitenkin pudotuspelit Foreursissa.
Kaudeksi 2010–2011 Scandella siirtyi kokonaan Minnesota Wildin organisaatioon. Hän aloitti kautensa farmissa ja pääsi kauden aikana pelaamaan 20 NHL:n runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Scandella teki NHL-debyyttinsä 12. marraskuuta 2010 ottelussa Florida Panthersia vastaan. Kaudella 2011–2012 hän murtautui Wildin kokoonpanoon ja pelaa nyt varsinaista tulokaskauttaan NHL:ssä. Scandella teki NHL-uransa avausmaalinsa kauden avausottelussa 8. lokakuuta 2011 Columbus Blue Jacketsin Steve Masonin taakse.
Helmikuussa 2020 Montreal Canadiens kauppasi Scandellan St. Louis Bluesiin vaihdossa toisen kierroksen varausvuoroon ja ehdolliseen neljännen kierroksen varausvuoroon. Huhtikuussa 2020 Scandella teki neljän vuoden jatkosopimuksen Bluesin kanssa.
Maajoukkueura.
Scandella oli voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2010 ja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 2008.
Muuta.
Scandellan isoveli Giulio on myös jääkiekkoilija. Giulio on edustanut kansainvälisellä tasolla Italiaa. Heidän enonsa on pudotuspelit mukaan lukien yli 800 NHL-ottelua pelannut Sergio Momesso.
Ruusa

Ruusa on suomalainen naisen etunimi. Digi- ja väestötietoviraston tietojen nimi on annettu Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 864 henkilölle, joista 127 on vuosina 2010–2019 syntyneitä.
Ruusa-nimi tulee kasvisuvusta ruusut. Samaa alkuperää ovat monissa maissa esiintyvät nimet Rose ja Rosa. Suomessakin Rosa ja myös Roosa ovat niminä yleisempiä kuin Ruusa. Myös Rose-nimisiä on Suomessa noin 1170. Ruotsin kielessä on myös muunnos Rusa, joka tässä kielessä tarkoittaa vaaleanpunaista. Ruusa-nimi onkin alun perin tullut luultavasti ruotsin kielen "Rusa"-sanasta.
Valérie de Gasparin

Valérie de Gasparin (13. syyskuuta 1813 Geneve – 16. kesäkuuta 1894 Pregny-Chambésy, Geneven kantoni, Sveitsi) oli sveitsiläinen kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hän perusti ensimmäisen kirkkoon sitoutumattoman sairaanhoitajakoulun.
Valérie de Gasparin syntyi Genevessä vuonna 1813 varakkaaseen protestanttiseen perheeseen ja sai tiukan uskonnollisen kasvatuksen. Hän sai hyvän koulutuksen, joka huipentui Pariisin-aikaan, jolloin Franz Liszt antoi hänelle soittotunteja. Pariisista palattuaan Valerie alkoi julkaista kirjoituksiaan salanimellä. Hän meni naimisiin kreivi Gasparinin kanssa ja muutti Pariisiin 1837. Siellä hän julkaisi pamfletteja perheestä, avioliitosta, naisten asemasta ja köyhäin auttamisesta. Vuoden 1848 vallankumouksen jälkeen Gasparinit palasivat Sveitsiin ja Valérie de Gasparin alkoi perintönä saamansa omaisuuden turvin toteuttaa oppejaan käytännössä.
Vuonna 1859 Valérie de Gasparin perusti Lausanneen sairaanhoitajakoulun, joka oli avoin kaikille naisille. Ennen sitä hoitoalalla oli työskennellyt vain nunnia. Oli vallankumouksellista, että naisia koulutettiin palkkatyöhön.
Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista 1939–1945

Luettelo saksalaisista lentokoneprojekteista 1939-1945. Luetteloon kuuluvat toisen maailmansodan aikana Saksassa suunnitellut tai varhaiselle prototyyppiasteelle edenneet ilma-alukset, jotka eivät päässeet tai ehtineet massatuotantoon sodan loppuun mennessä. Luettelo on aakkosjärjestyksessä, ja numerot ovat ennen kirjaimia.
Nagler-Rolz.
Nagler-Rolz NR 55 - Yksipaikkainen pienhelikopteri
Nagler-Rolz NR 54 - Yksipaikkainen "reppuhelikopteri"
Nosebo

Nosebo (lat. "nocebo", ’aiheutan haittaa’) eli lumehaitta on vaikutus, jossa kielteiset ennakkokäsitykset ja odotukset lisäävät henkilön kokemien haittojen ja oireiden määrää. Nosebovaikutus voi ilmetä oireiden pahenemisena, uusina oireina tai hoidon tehon vähenemisenä.
Esiintymisyhteydet.
Nosebovaikutuksia havaitaan usein potilastyössä sekä lääketutkimusten plaseboryhmissä. Nosebovaikutuksia on havaittu myös muun muassa sähkömagneettisen säteilyn ja sähkölaitteiden aiheuttamien oireiden yhteydessä sekä sisäilman aiheuttamien oireiden yhteydessä. Tuuliturbiinien aiheuttamien fyysisten oireiden on arveltu johtuvan nosebovaikutuksesta.
Historiasta tunnetaan epidemioita, joita on arveltu nosebovaikutuksen aiheuttamiksi. Niistä tunnetuimpia oli vuoden 1518 Strasbourgin tanssimania.
Myös voodoon ja muun noitumisen aiheuttamat pahat vaikutukset voidaan lukea nosebovaikutuksiksi.
Juurisyyt ja aiheuttajat.
Nosebovaikutuksen taustalla on ihmisen lajityypillinen ja eloonjäämistä hyödyttävä taipumus havaita uhkia ja kielteisiä asioita ympäristöstä nopeammin ja helpommin kuin myönteisiä asioita. Nämä kielteiset ja uhkaavat kokemukset herättävät ihmisessä vahvoja tunnereaktiota ja jäävät paremmin muistiin kuin myönteiset ja neutraalit asiat. Ihminen on myös herkkä erilaisille sosiaalisille ärsykkeille ja ryhmän tarjoamille vihjeille ja tulkinnoille, etenkin monimerkityksisten ja epämääräisten havaintojen kohdalla.
Nykyajan nopea uutisointi ja sosiaalisen median kanavat saattavat luoda tai vahvistaa kielteisiä merkityksiä, jotka johtavat nosebovaikutuksiin.
Nosebovaikutuksille on monia mekanismeja. Nosebovaikutus on havaittu tiettyjen aivojen osien aktiivisuuden muuttumisena. Nosebovaikutukseen liittyvät kielteiset odotukset voivat olla osittain tiedostamattomia. Kielteisten odotusten lisäksi vaikutusta voi aiheuttaa ärsyke, kuten lääke tai ympäristötekijä. Muita mahdollisia tekijöitä ovat kokemus omien voimavarojen riittämättömyydestä sekä kokemus oireiden vähättelystä. Nämä keskeiset tekijät aiheuttavat stressiä, joka johtaa oireisiin.
Nosebon myönteinen kääntöpuoli on plasebovaikutus, jossa myönteiset odotukset toimivat parantavasti.
Yksilölliset erot.
Ihmisten välillä on eroja nosebovaikutusten suhteen. Joihinkin nosebovaikutusten mekanismeihin liittyy geneettisiä eroja. Kaikki ihmiset ovat kuitenkin niille alttiita, eikä niille herkkää ihmistyyppiä ole olemassa.
Tutkimus.
Nosebovaikutus on tunnettu lääketieteessä hyvin kauan. Ensimmäisen kerran lääketieteellisessä kirjallisuudessa sana esiintyi vuonna 1961 Walter Kennedyn artikkelissa "The Nocebo Reaction". Nosebovaikutusten tutkimus alkoi 1960-luvulla. Tutkimuksissa on havaittu, kuinka lumelääke aiheuttaa kielteisiä noseboreaktioita esimerkiksi allergikoissa ja astmaatikoissa. Kipu on koettu intensiivisemmäksi silloin, kun sen taustalla oleva syy on tulkittu vaaralliseksi.
Vah

Vah () on Obin keskijuoksun itäinen sivujoki Hanti-Mansian autonomisessa piirikunnassa Tjumenin alueella Venäjällä. Joki saa alkunsa Jenisein ja Tazin kanssa yhteiseltä vedenjakaja-alueelta Hanti-Mansian itärajan tuntumasta. Joen pääuoman pituus on 964 kilometriä, josta alin 453 kilometriä on navigoitavaa osuutta. Joen valuma-alue kattaa 76 700 neliökilometriä.
Joen usean vuoden keskivirtaama 536 m3/s mittauspisteessä 253 kilometriä laskukohdasta yläjuoksulle päin. Alimmillaan virtaus on kevättalvella helmi-huhtikuussa. Joki aukeaa huhtikuun lopussa tai toukokuussa. Kevättulvat seuraavat touko-heinäkuussa, jolloin keskimääräinen kuukausivirtaama saattaa kohota tasolle 1600–2500 m3/s. Joki jäätyy yleensä lokakuun lopulla tai marraskuussa.
Joen vesistöalueella sijaitsee öljyn tuotantoa; näistä tunnetuin on Nižnevartovskin pohjoispuolella sijaitseva suuri Samotlorin öljykenttä joen alajuoksulla. Joelta on raportoitu merkittäviä kalakuolemia talvisin. Petrokemian teollisuuteen liittyvillä tutkimuksilla, tuotannolla, siirtoputkistoilla, teillä ja sähkölinjoilla on ollut vakavia vaikutuksia alueen luonnonoloihin ja alkuperäiskansojen (hantit) metsästysmaihin, kalastukseen ja elämäntapaan.
Obin vesistön Vah-joelta on lyhyt matka Jenisein vesistön Sym-joelle; Vah on eräs venäläisten Siperian valloituksessa käytettyjä Siperian poikittaisista jokireitistöstä.
Michael Kidd-Gilchrist

Michael Anthony Edward Kidd-Gilchrist (s. 26. syyskuuta 1993 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä. Hän pelaa tällä hetkellä NBA-liigan Charlotte Hornetsissa, joka vuoteen 2014 oli nimeltään Charlotte Bobcats.
Kidd-Gilchrist oli vuoden toinen varaus.
NBA-ura.
Yliopistokoripalloa Kentuckyn yliopiston joukkueessa pelannut Kidd-Gilchrist oli yksi 14:stä vuoden 2012 varaustilaisuuteen NBA:n paikan päälle kutsumasta pelaajasta. Charlotte Bobcats varasi hänet ensimmäisellä kierroksella, koko tilaisuuden toisella varausvuorolla. Ensimmäistä kertaa NBA:n historiassa kaksi ensimmäistä varausta olivat samasta yliopistosta, sillä hänen joukkuekaverinsa Anthony Davis varattiin tilaisuuden ensimmäisenä pelaajana.
Kauden 2017–2018 loppuun mennessä Kidd-Gilchrist on pelannut NBA:ssa 357 runkosarjaottelua mutta vain neljä pudotuspeliä, sillä Hornets on hänen aikanaan selviytynyt vain kahtena vuonna pudotuspeleihin ja toisella kerralla, kaudella 2015–2016, hän kärsi kahdesta pahasta olkapäävammasta, joiden vuoksi hän pystyi pelaamaan vain seitsemän runkosarjaottelua. Kidd-Gilchrist on pelannut lähes kaikki ottelunsa aloituskokoonpanossa.
Muuta.
Kidd-Gilchrist tunnettiin syntyjään nimellä Michael Gilchrist, mutta hän lisäsi sukunimeensä edesmenneen setänsä ja isähahmon Darrin Kiddin nimen. Tämä menehtyi samana päivänä kun Gilchristin oli tarkoitus allekirjoittaa kirjallinen suostumus pelata Kentuckyn yliopiston joukkueessa.
He Was Her Man

He Was Her Man on vuonna 1934 ensi-iltansa saanut Lloyd Baconin ohjaama yhdysvaltalainen gangsteri-/ rikoselokuva, jonka pääosissa ovat James Cagney ja Joan Blondell. Sivuosissa on muun muassa Victor Jory ja Frank Craven.
"He Was Her Man" sai ensi-iltansa kotimaassaan 16. kesäkuuta vuonna 1934. Elokuvan on tuottanut Warner Bros. -yhtiö.
"He Was Her Man" on seitsemäs ja viimeinen Blondellin ja Cagneyn yhteistyöstä.
Kent Larson

Kent Larson (s. 18. maaliskuuta 1974 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen homopornonäyttelijä. Hän aloitti uransa vuonna 2003 muutettuaan San Diegoon, Kaliforniaan; hänen ensimmäinen elokuvansa, "Dear Dick", on kyseiseltä vuodelta. Hän ilmoitti toukokuussa 2006 jättäneensä pornoteollisuuden. Hänen pituutensa on 188 cm.
Larson voitti vuonna 2005 Grabby-palkinnon "parhaan tulokkaan" kategoriassa yhdessä Eddie Stonen kanssa. Hän sai lisäksi vuonna 2006 GayVN-palkinnon parhaasta sivuosasta ("Michael Lucas' Dangerous Liaisons").
Lukas Ridgeston

Lukas Ridgeston (s. 5. huhtikuuta 1974 Bratislava) on slovakialainen homopornonäyttelijä ja eroottinen malli. Hän esiintyi lähes pelkästään top-rooleissa, mutta teki bottomin ominaisuudessa elokuvat "Lukas' Story 2: When Boy Meets Boy" ja "Lucky Lukas". Hän on Grabby- ja GayVN-palkittu; hänet on otettu GayVN-palkintojen Hall of Fameen. 
Ridgeston lopetti elokuvissa esiintymisen vuonna 2005, mutta on jatkanut työtään Bel Amin palveluksessa muun muassa ohjaten. Hänen pituutensa on 175 cm.
Brandon Manilow

Brandon Manilow (s. 5. tammikuuta 1983) on tšekkiläinen homopornonäyttelijä. Hän on esiintynyt myös nimellä Ondrej. Hän on 183-senttinen. Manilow sai vuonna 2008 Golden Dickie -ehdokkuuden roolistaan Bel Amin elokuvassa "2 Too Many Boys". Ehdokkuus tuli kategoriassa "Paras suuren studion twink-esiintyjä - top". 
Vuonna 2009 Manilow oli ehdolla GayVN-palkinnon saajaksi Bel Amin elokuvasta "The Private Life of Brandon Manilow". Kategoria oli "Paras näyttelijä - ulkomaalainen julkaisu". Vuoden 2010 palkintojenjakotilaisuudessa hän oli ehdolla luokissa "Paras ryhmäseksikohtaus" ja "Paras kaksikon seksikohtaus".
Iijokisoutu

Iijokisoutu on jokavuotinen matkailu- ja luonnonsuojelutapahtuma, joka on järjestetty vuodesta 1983 lähtien. Vuonna 2020 tapahtuma peruutettiin maailmalla vallinneen koronavirusepidemian takia. 
Alun perin tapahtuman tarkoitus oli kiinnittää huomiota Iijoen vapaana virtaavan valtauoman luontoarvoihin ja kulttuuriin. Tarkoitus oli myös kiinnittää päättäjien huomio jokivarren ihmisten hätään asuinympäristönsä puolesta Pohjolan Voiman suunnittelemaa Kollajan tekoallashanketta vastaan. 
Myöhemmin, koskiensuojelulain astuttua voimaan 1986, tapahtuman painopiste on muuttunut matkailutapahtumaksi, jossa soudetaan perinteisillä puuveneillä tai kajakilla meloen Taivalkosken Jokijärveltä Iijoen vapaana virtaavaa uomaa myöten 160 kilometriä alas Pudasjärven Kipinänkoskelle. 
Tapahtuma kestää viisi päivää ja on muokkautunut sekä lapsi-, että vanhusystävälliseksi. Tapahtuma ei ole kilpailu. Soutuun voi osallistua koko matkalle tai päiväetappeihin. Tapahtuman järjestää Pudasjärven luonnonsuojeluyhdistys.
Vindesiini

 
Vindesiini on solunsalpaaja, vinka-alkaloideihin kuuluva mitoosi-inhibiittori. Sen kauppanimi on "Eldisine", ja sitä käytetään leukemian, lymfooman, melanooman, rintasyövän ja keuhkosyövän hoidossa. Nuorille ja aikuisille vindesiini annetaan noin 5–10 minuuttia kestävänä infuusiona eli tiputuksena, ja lapsipotilaat saavat sen hitaalla injektiolla. Lääkkeen tyypillisiä sivuvaikutuksia ovat infektioriski, mustelmat/verenvuoto, anemia, hiusten menetys, vatsakipu, ummetus, perifeerinen neuropatia ja väsymys.
Marc-André Hamelin

Marc-André Hamelin (s. 5. syyskuuta 1961 Montréal) on kanadalainen pianisti ja säveltäjä. Hän sai kandidaatin ja maisterin arvot Templen yliopistosta ja voitti vuonna 1985 "Carnegie Hall International American Music Competitionin" ensimmäisen palkinnon. Hän on levyttänyt muiden muassa Alkanin, Busonin, Medtnerin, Regerin, Rzewskin, Skrjabinin, Villa-Lobosin, Weissenbergin, Graingerin ja Haydnin teoksia. Hän sai yhdeksännen Grammy-ehdokkuutensa levystä "Études" (2010), jolla on hänen omia sävellyksiään.
Hamelin on Kanadan ritarikunnan upseeri, Ordre national du Québecin "Chevalier" ja Royal Society of Canadan jäsen.
Pelon kesä

Pelon kesä () on yhdysvaltalainen televisioelokuva vuodelta 1978, lajityypiltään kauhuelokuva. Elokuvan ohjaaja on Wes Craven. Pääosissa ovat muun muassa Linda Blair, Lee Purcell, Jeremy Slate ja Fran Drescher. Elokuvan aihepiiriä on noituus, suku ja nuoriso. Elokuva perustuu Lois Duncanin "Summer of Fear" romaaniin ja sen tuottajat ovat Bill Finnegan ja Patricia Finnegan.
Ma Baker

Ma Baker on saksalaisen Boney M. -yhtyeen esittämä hittikappale vuodelta 1977. Se julkaistiin yhtyeen toisella albumilla "Love for Sale" sekä erikseen singlenä, joka nousi listaykköseksi muun muassa Länsi-Saksassa kolmen viikon ajaksi sekä kakkoseksi Britanniassa. 
Musiikillisesti kappale on yhtyeelle tavanomainen. Sen tarina perustuu Arizona Donnie Barkerin (1873–1935) elämään. Hän oli neljän yhdysvaltalaisen rikollisen äiti. Laulussa Barker kuvataan kyseisen ”Barker-Karpis gangin” johtajana, vaikka todellisuudessa hän oli enemmänkin avunantaja poikiensa rikoksiin. FBI surmasi Barkerin ja tämän pojan Fredin tammikuussa 1935 Ocklawahan lähellä Floridassa.
Radiokuuluttajan äänestä kappaleessa vastasi tuottaja Frank Farianin yhdysvaltalainen ystävä Bill Swisher, joka oli tuolloin sotilaana Saksassa. Ma Bakerin äänestä vastasi puolestaan Swisherin vaimo, Linda Blake.
Joulukuussa 1998 kappaleesta julkaistiin , jossa esiintyy alkuperäisen esittäjän lisäksi saksalainen tuotantoryhmä Sash!.
Julkaisu ja vastaanotto.
Single ilmestyi 2. toukokuuta 1977. Suurimmassa osassa painoksista B-puolella oli The Yardbirds -yhtyeen tuotantoa oleva ”Still I’m Sad”. Kuitenkin muutamissa painoksissa kääntöpuolella oli ”A Woman Can Change a Man”. ”Ma Baker” nousi listaykköseksi yhtyeen kotimaassa Länsi-Saksassa kolmen viikon ajaksi. Se oli ykkönen myös Norjassa (9 viikkoa), Alankomaissa (6 viikkoa), Ruotsissa (3 viikkoa), Sveitsissä (3 viikkoa), Ranskassa (4 viikkoa), Belgiassa ja Itävallassa.
Kappaleesta on julkaistu myös suomennosversio nimellä ”Maan vaiva”. Suomennoksen on tekstittänyt Jukka Kuoppamäki ja levyttänyt Leni vuonna 1977. Kappale julkaistiin Kuoppamäen johtaman Satsanga Recordsin kokoelmalla "Mitä Suomi soittaa 12" sekä Lenin omalla kokoelmalla "Parhaat".
HMS Renown (1895)

HMS Renown oli Britannian kuninkaallisen laivaston 1890-luvun lopulla valmistettu toisen luokan predreadnought-taistelulaiva. Alus oli suunniteltu kaukomaiden laivastoasemille sijoitettujen risteilijälaivueiden johtoalukseksi, ja siten se palveli Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian laivastoaseman lippulaivana sekä uransa alussa Välimeren laivastossa. Risteilijöiden nopeuden kasvaessa alus muuttui sopimattomaksi suunniteltuun tehtäväänsä, jolloin siitä tehtiin kuninkaallinen jahti 1900-luvulla poistamalla sen apuaseet. Uransa lopulla vuodesta 1909 alkaen alus oli lämmittäjien koululaivana ennen sijoittamistaan poistolistalle vuonna 1913. Alus myytiin romutettavaksi alkuvuodesta 1914.
Valmistus.
Alus tilattiin Pembroken telakalta osana vuosien 1892–1893 laivasto-ohjelmaa ja sen köli laskettiin helmikuussa 1893. Alus laskettiin vesille 8. toukokuuta 1895 ja se valmistui tammikuussa 1897.
Palvelus.
Alus varustettiin vuonna 1896 valmistuttuaan Devonportin telakalla, ja palvelukseen otettaessa se sijoitettiin vuonna 1897 Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle vara-amiraali Sir John Fisherin lippulaivaksi. Alus siirrettiin vuonna 1899 Välimeren laivastoon, jossa se palveli aina vuoteen 1902 saakka.
Aluksen pääkannen kuuden tuuman tykit poistettiin vuonna 1902, kun se varustettiin kuljettamaan Connaughtin herttuapari Intiaan. Intiasta palattuaan alus oli reservissä. Loput kuuden tuuman tykit poistettiin modernisoinnin aikana vuosina 1904–1905, ja palvelukseen palattuaan alus kuljetti Walesin prinssin ja prinsessan Intiaan. Kuljetustehtävän päätyttyä alus palautettiin reserviin, ja se sijoitettiin lämmittäjien koululaivaksi Portmouthiin vuonna 1909.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1913, ja se myytiin romutettavaksi vuotta myöhemmin.
Centurion-luokka (taistelulaiva)

Centurion-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1890-1897 valmistettu kahden aluksen muodostama toisen luokan predreadnought-taistelulaivaluokka. Luokan alukset poistettiin vanhentuneina palveluksesta jo ennen ensimmäistä maailmansotaa.
Alukset suunnitteli laivaston pääsuunnittelijana ollut Sir William White ja niiden oli tarkoitus palvella Kiinan ja Tyynenmeren laivastoasemien lippulaivoina. Alusten aseistus oli aikansa muihin aluksiin nähden keveä samoin kuin panssarointi, mikä mahdollisti vapautuneen uppouman käyttämisen hiilivarastojen kasvattamiseen ja siten alusten toimintasäteen parantamiseen. Alusten toiminta-alueilla ei pidetty todennäköisenä raskaiden pinta-alusten kohtaamista.
Abdellah Taïa

Abdellah Taïa (عبد الله الطايع, s. 1973) on ranskankielinen marokkolainen kirjailija. Hän syntyi Marokossa ja vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Saléssa. Hän opiskeli Ranskan kirjallisuutta Mohamed V yliopistossa Rabatissa sekä Geneven ja Sorbonnen yliopistoissa. Abdellah Taïa asuu Pariisissa.
Taïa syntyi vaatimattomaan perheeseen. Hän on ensimmäinen marokkolainen kirjailija ja arabi, joka julkisesti kirjoissaan ja artikkeleissaan kertoo homoseksuaalisuudestaan. Hän on kirjoittanut useita romaaneja, kuten "Le Jour du Roi" (Seuil), joka voitti vuonna 2010 arvostetun Prix de Flore -kirjallisuuspalkinnon.
Julkaisuja.
Vuonna 1999 hän julkaisi ensimmäiset tekstinsä novellikokoelmassa, jonka toimitti Loic Barrière Paris-Méditerrannée -kustantamo. Muita kirjoittajia olivat Mohammed CHoukri, Salim Jay ja Rachid O.
Hänen ensimmäisen itsenäisen novellikokoelmansa "Mon Maroc" julkaisi seuraavana vuonna Seguier-kustantamo. Kirjaan esipuheen on kirjoittanut kirjailija René de Ceccatty, jota Taïa kiitti erittäin lämpimästi voitettuaan Femina-palkinnon.
Abdellah Taïa tuli ulos kaapista kesäkuussa 2007 marokkolaisen Telquel-lehden haastattelussa otsikolla ”Homosexuel, envers et contre tous” aiheuttaen skandaalin. Häntä vaadittiin jopa kivitettäväksi. Homoseksuaalisuus on Marokossa rikoslaissa kielletty.
Samaisessa marokkolaisessa aikakauslehdessä julkaistiin huhtikuussa 2009 Abdellah Taïan avoin kirje, jossa hän selittää oman seksuaalisuutensa ja siihen liittyvät valinnat omalle äidilleen ja muulle perheelle sekä koko lukijakunnalle nimellä ”Homosexualité expliquée à ma mère”. Hänen äitinsä kuoli seuraavana vuonna.
Vuonna 2009 hän toimitti yhteistyössä teoksen ”Kirjeitä nuorelle marokkolaiselle” (Seuil), joka oli kädenojennus täysin unohdetuille marokkolaisille nuorille homoseksuaaleille. Tätä kirjaa jaettiin 50 000 kappaleen verran Telquel-lehden elokuun numeron mukana ilmaiseksi. Saman vuoden joulukuussa 40 000 arabiankielistä teosta jaettiin ilmaiseksi viikoittain ilmestyvän Nichane-lehden mukana.
Joulukuussa 2013 Abdellah Taïa toi julki pettymystään arabikevään saavutuksiin ruotsalaisessa Svenska Dagbladet -lehdessä yksinoikeudella julkaistussa kirjoituksessa ”Revolutionen överlever en arabisk höst”.
L'Armée Du Salut.
Ranskassa sai 7. toukokuuta 2014 ensi-iltansa Abdellah Taïan esikoisohjaus, omaelämäkerrallinen "L'Armée Du Salut". Elokuva on esitetty ympäri maailman elokuvafestivaaleilla ja se on kerännyt useita palkintoja.
Kuuba 1959

Kuuba 1959 ("Cuba") on vuonna 1979 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka kertoo vuoden 1959 Kuuban vallankumouksesta ja jälleenrakentamisesta. Elokuvan pääosia esittävät Sean Connery, Brooke Adams ja Jack Weston. Elokuvan on ohjannut Richard Lester.
Vastaanotto.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi antoi elokuvalle kolme tähteä, neljä arvostelijaa kaksi tähteä ja kolme yhden tähden, keskiarvona 1,56 tähteä neljästä. "Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti elokuvan olevan monin tavoin mielenkiintoinen, mutta varauksin: ”Henkilöt ja tapahtumat jäävät kesken, sillä Lester ei kasvata niitä pintaa syvemmälle. – – Lester tarkastelee tapahtumia ja ihmisiä yläpuolelta, etäisyyden päästä. Onko valinta tietoinen vai hyvä tapa välttää kannanottoa? Ironinen Lesterin näkemys silti on, ja se pelastaa osan lopputuloksesta.” "Video-oppaassa" vuodelta 1994 Asko Alanen piti elokuvaa päämäärättömänä ja kipinättömänä toimintaromanssina ja antoi sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Näyttelijät.
Lähde:
Ässä Mix

Ässä Mix on alkujaan Chymoksen, myöhemmin Fazerin kehittämä makeiskokoelma, jonka tuotanto alkoi vuonna 1989. Siitä on tehty myös tikkukaramelleja, lakritseja, mehujää sekä limonadi. Ässä Mixistä on kehitetty myös purukumi. Ässä Mix -pussit sisältävät viisi erilaista väriä ja makua. Makeisten kuviot muistuttavat pelikorteista tuttuja neljää peruskuviota.
Ässä Mix -tuoteperhe.
Lähde
HMS Barfleur (1892)

HMS Barfleur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1894 palvelukseenotettu Centurion-luokan toisen luokan predreadnoughttaistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Chathamin telakalta ja sen köli laskettiin 12. lokakuuta 1890. Alus laskettiin vesille 10. elokuuta 1892 ja se otettiin palvelukseen 22. kesäkuuta 1894.
Palvelus.
Alus palveli Välimerellä vuosina 1895-1898 ja Kiinan asemalla vuosina 1898-1902. Aluksen 4,7 tuuman tykit korvattiin kuusi tuumaisilla vuosina 1902-1904. Samalla kaikki tykit suojattiin viisi tuumaa paksuilla kasemateilla. Kuusi tykkiä asetettiin pääkannelle ja neljä avoimelle yläkannelle. Aseistuksen siirroista johtunut painopisteen kohoaminen tasattiin keventämällä mastoa ja poistamalla taaempi silta, kannen torpedoputket sekä kaikki muu tarpeeton kansirakenne. Lopulta uppouma kasvoi vain 80 tonnia. Palvelukseen palattuaan alus palveli kotivesillä, kunnes se myytiin romutettavaksi vuonna 1910.
HMS Centurion (1892)

HMS Centurion oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1894 palvelukseenotettu Centurion-luokan toisen luokan predreadnoughttaistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 30. maaliskuuta 1890. Alus laskettiin vesille 3. elokuuta 1892 ja se valmistui helmikuussa 1894.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1910.
Tšetšulino

Tšetšulino () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Novgorodin ja Pietarin välisen maantien varrella 18 kilometriä Novgorodista pohjoiseen. Asukkaita on 2 200 henkeä (vuonna 2009).
Kunnan pinta-ala on 23,7 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin piirin Podberezjen ja idässä Savinon kuntiin, etelässä Novgorodin kaupunkipiirikuntaan sekä lännessä Trubitšinon kuntaan. Pinta-alasta 77,2 % on maatalousmaata. Seudun halki virtaa Olhavan sivujoki Pitba. Tšetšulinon lisäksi kuntaan kuuluu Olhavanjoen rannalla sijaitseva Kotovitsyn kylä.
Tšetšulinosta on linja-autoyhteys Novgorodiin. Pääelinkeinot ovat maa- ja metsätalous (69,5 %) sekä kunnallispalvelut (17,0 %). Kunnassa toimii maatalousyritys "Novgorodski bekon" ja tielaitos. Työvoimasta 24,3 % työskentelee kunnan ulkopuolella.
Tšetšulinon kylä koostuu mukavuuksilla varustetuista kerrostaloista sekä puisista omakotitaloista. Palveluihin kuuluu lastentarha, keskikoulu, lasten musiikkikoulu, kansanperinne- ja vapaa-ajankeskus, kirjasto, posti, yleinen sauna ja poliklinikka.
Federico Mompou

Federico Mompou (16. huhtikuuta 1893 Barcelona – 30. kesäkuuta 1987 Barcelona) oli espanjalainen säveltäjä. Hänet tunnetaan lauluistaan ja pianominiatyyreistään. Mompou opiskeli pianonsoittoa Barcelonassa ja piti ensikonserttinsa 15-vuotiaana. Kolme vuotta myöhemmin hän pääsi Enrique Granadosin suosituksella Pariisiin opiskelemaan pianonsoittoa ja harmoniaa. Siellä hän sävelsi ensimmäiset pianokappaleensa ("Impresiones intimas", 1911–1914).
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Mompou palasi Barcelonaan, josta hän muutti takaisin Pariisiin vuonna 1921. Hän pysyi siellä seuraavat 20 vuotta, kunnes palasi uudemman kerran pysyvästi Barcelonaan. Hänestä tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n "Chevalier". Hän sai säveltäjänä vaikutteita muun muassa Erik Satielta.
Monet Mompoun pianosarjoista sävellettiin pitkien ajanjaksojen kuluessa. Niihin kuuluvat "12 Cançons i dansas" (1921–1928, 1942–1962), kymmenen "Preludia" (1927–1930, 1943–1951), "Variaciones sobre un tema di Chopin" (1938–1957), "Paisajes" (1942–1960) ja "Música callada" (1959–1967). Lauluteoksiin lukeutuvat "Comptines I-VI" (1931, 1943), "Combat del somni" (1942–1948) ja "Llueve sobre el rio" (1945). Kuoroteoksia ovat "Cantar del alma" (1951) ja "Improperios" (1963).
HMS Revenge (1892)

HMS Revenge oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1892 vesillelaskettu Royal Sovereign -luokan toisen luokan predreadnought-taistelulaiva. Alus nimettiin elokuussa 1915 "HMS Redoubtableksi", jotta nimi vapautuisi uudelle alukselle.
Valmistus.
Alus tilattiin Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista ja sen köli laskettiin 12. helmikuuta 1891. Alus laskettiin vesille 3. marraskuuta 1892 ja se valmistui maaliskuussa 1894.
Palvelus.
Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1919.
Stanislaus Lokuang

Stanislaus Lokuang (1. tammikuuta 1911 – 28. helmikuuta 2004) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 9. helmikuuta 1936 ja nimitettiin Tainanin hiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes XXIII, jota avustivat Fulton John Sheen ja Edoardo Mason.
Lokuang sai 15. helmikuuta 1966 nimityksen Taipein arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 5. elokuuta 1978. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Jadowniki

Jadowniki on kylä Puolassa Vähä-Puolan voivodikunnassa Brzeskon kunnassa. Se sijaitsee noin 50 kilometriä Krakovasta itään. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kylässä asui 5 048 asukasta.
Joseph Ti-kang

Joseph Ti-kang (; 7. toukokuuta 1928 – 29. joulukuuta 2022) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Taipein arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1953 ja nimitettiin Kiayin hiippakunnan johtoon 21. kesäkuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. heinäkuuta 1975. Pääkonsekraattorina toimi Agnelo Rossi, jota avustivat Joseph Kuo Joshih ja Stanislaus Lokuang.
Ti-kang sai 3. toukokuuta 1985 nimityksen Taipein koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 11. helmikuuta 1989 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän jäi eläkkeelle 24. tammikuuta 2004.
Bosco Lin Chi-nan

Bosco Lin Chi-nan (s. 14. toukokuuta 1943) on taiwanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. tammikuuta 1973 ja nimitettiin Kaohsiungin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Alexanumin titulaaripiispaksi 28. syyskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. tammikuuta 1993. Pääkonsekraattorina toimi Paul Shan Kuo-hsi, jota avustivat Matthew Kia Yen-wen ja Joseph Lin Thien-chu. 
Lin Chi-nan sai 24. tammikuuta 2004 nimityksen Tainanin piispaksi.
Exit Speed

Exit Speed on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toiminnallinen jännityselokuva. Sen pääosissa esiintyvät Desmond Harrington, Lea Thompson, Alice Greczyn ja Fred Ward. Elokuvan on ohjannut Scott Ziehl. Suomessa elokuvan ikäraja on 18.
Juoni.
Linja-auto on matkalla kohti El Pasoa kyydissään matkustajia, jotka ovat lähdössä joulunviettoon ystäviensä ja perheidensä luokse. Maantiellä Nomad-moottoripyöräjengi alkaa piinata linja-autoa tekemällä erilaisia stuntteja sen ympärillä. Kun yksi motoristeista jää vahingossa linja-auton alle ja saa surmansa, muut jengin jäsenet vannovat kostoa. He lähtevät bussin perään ja surmaavat kuljettajan. Eräs jengiläisistä kätkee kuolleen motoristin ja kuljettajan heinikkoon. Samalla kersantti Archie sattuu paikalle ja yrittää selvittää, kuka jengiläinen oikein on, jolloin Cupidoksi kutsuttu mies ottaa stiletin taskustaan. Kersantti sanoo erehtyneensä henkilöstä ja jatkaa matkaansa. Cupido poistuu paikalta kohti nomadien piilopaikkaa, tietämättä Archien alkaneen varjostaa häntä.
Cupido saapuu jengin piilopaikkaan, hylättyyn teollisuushalliin, kertomaan siitä, mitä näki maantiellä. Archie tarkkailee tilannetta etäältä kiikareillaan. Yksi bussin matkustajista, Maudie-niminen nainen, lähtee etsimään apua juosten, mutta nomadit huomaavat hänen karkaavan ja estävät aikeet. Jengin johtaja ahdistelee Maudieta, mutta yksi matkustajista ampuu johtajan jousella. Pakeneva Maudie saapuu hallin luokse ja huomaa, että jengiläiset ovat päätyneet kersantti Archien kimppuun. He lyöttäytyvät yhteen ja pakenevat kahdestaan läheiseen kylään, josta he löytävät aseen ja aloittavat taistelun jengiläisiä vastaan. Archie ampuu jengiläisiä yksi kerrallaan ja saa avukseen kollegansa, alikersantti Merideth Colen. Haavoittunut Archie joutuu sairaalaan, mutta selviää elossa.
Kaiku Entertainment

Kaiku Entertainment Oy on 2007 perustettu musiikkiyhtiö. Kokonaisuuteen kuuluvat levymerkki ja musiikkikustantamo.
Samoissa tiloissa toimii myös äänitysstudio ja musiikkituotantoyhtiö Hip Music Productions Oy. Yhtiön toimitilat ovat Pohjoisrannassa Helsingin Kruununhaassa. Kaiku Entertainment Oy sai alkunsa kun Pekka Ruuska lopetti 13 vuoden uransa Warner Music Finlandin tuotantopäällikkönä perustaakseen oman yhtiönsä Kaiku Entertainmentin. Niin ikään Kaiussa 2012 aloittanut kustannusjohtaja Tom Frisk työskenteli aiemmin Warnerilla samoissa tehtävissä 16 vuoden ajan. 
Keväällä 2018 Rähinä Recordsin kaikki uusi julkaisutoiminta siirrettiin Kaiku Entertainmentille.
Marraskuussa 2018 Sanoma ilmoitti ostavansa osuuden Kaiku Entertainmentistä.
Kaiku Songs.
Kaiku Songs -kirjoittajat ovat:
Aiemmin Kaiku Songissa ovat vaikuttaneet Tommi Kalenius, Pauli Rantasalmi, Vilma Alina ja Ilkka Wirtanen.
Ensemble InterContemporain

Ensemble InterContemporain on Pierre Boulezin vuonna 1976 perustama kamariorkesteri. Sen musiikillinen johtaja on syksystä 2013 alkaen saksalainen kapellimestari, säveltäjä Matthias Pintscher. Hän seuraa Susanna Mälkkiä.
Ensemble on toiminut vuodesta 1995 lähtien Pariisissa Cité de la Musiquessa. Ryhmä työllistää 31 solistia kokopäiväisesti. Kokoonpanolla on yhteensä yli 60 konserttia joka kaudella Ranskassa ja ulkomailla. Ryhmän esityspaikkoja on ollut muun muassa Carnegie Hall New Yorkissa, Royal Festival Hall ja Albert Hall Lontoossa, Berliinin Filharmonia, Wienin Konzerthaus, Salle Pleyel, Opéra de Paris, Milanon Scala, Concertgebouw Amtersdamissa ja Liceu Barcelonassa. Lisäksi Ensemble InterContemporain on esiintynyt monilla kansainvälisillä festivaaleilla muun muassa Edinburghissa , Aix-en-Provencessa, Lucernessa, Wiener Festwochenssa, BBC Proms -festivaaleilla ja Festival Musicassa. Ensemble järjestää myös konsertteja lapsille, luovia työpajoja opiskelijoille ja esimerkiksi harjoitusohjelmia tuleville esiintyjille, orkesterinjohtajille ja säveltäjille.
Monenlaisia poikkitaiteellisia projekteja toteuttanut ryhmä on tehnyt yhteistyötä myös suomalaisen Tero Saarinen Companyn kanssa, koreografi-tanssija Tero Saarisen George Crumbin "Valaan ääniä" -sävellykseen perustuvassa teoksessa "Vox Balaenae" (2011).
HMS Cressy (1899)

HMS Cressy oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Fairfield Shipbuilding and Engineering Companyltä Govanista, missä köli laskettiin 12. lokakuuta 1898. Alus laskettiin vesille 4. joulukuuta 1899 ja valmistui 28. toukokuuta 1901.
Palvelus.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa "Cressy" oli sijoitettuna reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen miehitettynä reserviläisillä. Alus liitettiin Cressy-luokan aluksista muodostettuun kontra-amiraali Henry H. Campbellin johtamaan 7. risteilijälaivueeseen, joka liitettiin osaksi Harwichiin sijoitettuja laivastovoimia osaksi Pohjanmeren valvontajoukkojen risteilijäosasto C:tä valvomaan Pohjanmeren eteläosaa.
Alus oli kahden sisaraluksensa kanssa tulossa 22. syyskuuta satamaan tankatakseen. Osasto matkasi jonossa kymmenen solmun nopeudella, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM U-9":n päällikkö luutnantti Otto Weddigen havaitsi alukset. Sukellusveneestä laukaistiin torpedo "HMS Aboukiriin", jonka köli katkesi. Alus upposi 20 minuutissa, jolloin 527 miestä sai surmansa. "Cressy" ja "HMS Hogue" luulivat aluksi aluksen osuneen miinaan aloittaessaan pelastustyöt, jolloin sukellusvene laukaisi vielä kaksi torpedoa "Hogueen" ja kaksi "Cressyyn" upottaen kummatkin.
HMS Hogue (1900)

HMS Hogue oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 14. heinäkuuta 1898. Alus laskettiin vesille 13. elokuuta 1900 ja valmistui 19. marraskuuta 1902.
Palvelus.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa "Hogue" oli sijoitettuna reserviin, mistä se palautettiin palvelukseen miehitettynä reserviläisillä. Alus liitettiin Cressy-luokan aluksista muodostettuun kontra-amiraali Henry H. Campbellin 7. risteilijälaivueeseen, joka liitettiin osaksi Harwichiin sijoitettuja laivastovoimia osaksi Pohjanmeren valvontajoukkojen risteilijäosasto C:tä valvomaan Pohjanmeren eteläosaa.
Alus oli kahden sisaraluksensa kanssa tulossa 22. syyskuuta satamaan tankatakseen. Osasto matkasi jonossa kymmenen solmun nopeudella, kun Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen "SM U-9":n päällikkö luutnantti Otto Weddigen havaitsi alukset. Sukellusveneestä laukaistiin torpedo "HMS Aboukiriin", jonka köli katkesi. Alus upposi 20 minuutissa, jolloin 527 miestä sai surmansa. "HMS Cressy" ja "Hogue" luulivat aluksi aluksen osuneen miinaan aloittaessaan pelastustyöt, jolloin sukellusvene laukaisi vielä kaksi torpedoa "Hogueen" ja kaksi "Cressyyn" upottaen kummatkin.
TripAdvisor

Tripadvisor.com on kansainvälinen matkailusivusto, jonka kirjautuneet jäsenet voivat lähettää kuvia tai kirjoittaa matka-arvosteluja ja -arviointeja matkakohteista, hotelleista ja ravintoloista ympäri maailman. Kohteita ja arvosteluja voi ilman rekisteröitymistä tarkastella. 
Tripadvisor perustettiin vuonna 2000. Verkkosivuilla vuonna 2010 kävi noin 50 miljoonaa kävijää ja sivuille on kirjoitettu noin 35 miljoonaa arviointia. Sivusto sisältää yli 200 000 hotellia ja nähtävyyttä sekä yli 30 000 matkakohdetta ympäri maailmaa. Yhtiön päämaja sijaitsee Needhamissa Massachusettsissa Yhdysvalloissa.
Matkalla Alabamaan

”Matkalla Alabamaan” on suomirockyhtye Popedan kappale, joka julkaistiin singlenä vuoden 1984 studioalbumilta "Harasoo". Samalla singlellä julkaistiin myös kappale ”Nyrkki-Kyllikki”, joka julkaistiin myöhemmin "Peetlehemin pesäveikot (nopein saa)" -kokoelma-albumilla, jolle on koottu kaikki yhtyeen singlekappaleet, joita ei ole albumeilla.
”Matkalla Alabamaan” -kappaleesta tuli yksi yhtyeen tunnetuimmista hiteistä ja se onkin kuulunut jo monta vuotta yhtyeen vakiobiiseihin keikoilla. Kappaleesta on julkaistu samana vuonna myös remix-versio.
Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 3.
HMS Euryalus (1901)

HMS Euryalus oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 18. heinäkuuta 1899. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1901 ja valmistui 5. tammikuuta 1904.
Palvelus.
Vaikka alus oli vanhentunut jo ensimmäisen maailmansodan alkaessa, se liitettiin Pohjanmerellä partioiviin aluksiin sekä tukemaan Harwichiin sijoitettuja Kanaalin itäpäätä valvovia hävittäjiä ja sukellusveneitä.
HMS Sutlej (1899)

HMS Sutlej oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 18. elokuuta 1898. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1899 ja valmistui 6. toukokuuta 1902.
Palvelus.
Vaikka alus oli jo vanhentunut ensimmäisen maailmansodan alkaessa, se liitettiin Pohjanmerellä partioiviin aluksiin sekä tukemaan Harwichiin sijoitettuja Kanaalin itäpäätä valvovia hävittäjiä ja sukellusveneitä.
HMS Bacchante (1901)

HMS Bacchante oli Britannian kuninkaallisen laivaston Cressy-luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 15. helmikuuta 1899. Alus laskettiin vesille 21. helmikuuta 1900 ja valmistui 25. marraskuuta 1902.
Palvelus.
Vaikka alus oli vanhentunut jo ensimmäisen maailmansodan alkaessa, se liitettiin Pohjanmerellä partioiviin aluksiin sekä tukemaan Harwichiin sijoitettuja Kanaalin itäpäätä valvovia hävittäjiä ja sukellusveneitä.
Beautiful &amp; Monstrous

Beautiful &amp; Monstrous on saksalaisyhtye Subsignalin esikoisalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2009.
Mochitsura Hashimoto

 
Mochitsura Hashimoto (jap. 橋本以行 - Hashimoto Mochitsura, 14. lokakuuta, 1909 – 25. lokakuuta, 2000) oli Japanin Keisarillisen laivaston komentaja. Hän tuli lähinnä tunnetuksi "USS Indianapoliksen" upottamisesta, joka tapahtui 30. heinäkuuta 1945. Raskaan risteilijän upotus oli Yhdysvaltain laivaston suurin avomerellä kokema yksittäinen menetys.
"Indianapolis" oli palaamassa Guamilta kohti Yhdysvaltain länsirannikkoa. Sitä ennen se oli vienyt Tinianille atomipommin keskeisimmät osat. Hashimoton komentama sukellusvene "I-58" upotti "Indianapoliksen" kuudella torpedolla, joista kaksi osui. Alus oli tehnyt hyökkäyksen amerikkalaisten sotasatamaa vastaan Guamilla puolta vuotta aiempana ja käyttänyt siinä "kaiten"-itsemurhatorpedoja.
Hashimoton sotilasura kesti 14 vuotta. Hän oli kadettina vuosina 1927–1931 Etajiman laivastoakatemiassa lähellä Hiroshimaa. Sukellusveneviirikköön tuli nimitys vuonna 1934. Sodan jälkeen hän palveli japanilaisen kauppa-aluksen kapteenina. Hän jatkoi viime vuosinaan isänsä perinteitä shintolaisena pappina. Mochitsura Hashimoto oli syntynyt Kiotossa, missä myöskin kuoli vuonna 2000.
Jerónimo Tomás Abreu Herrera

Jerónimo Tomás Abreu Herrera (30. syyskuuta 1930 Jarabacoa – 27. kesäkuuta 2012) oli Dominikaanisesta tasavallasta kotoisin ollut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Mao-Monte Cristin hiippakunnan johtoon 16. tammikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Octavio Antonio Beras Rojas, jota avustivat Roque Antonio Adames Rodríguez ja Juan Antonio Flores Santana.
Abreu Herrera jäi eläkkeelle 24. toukokuuta 2006.
Aarrearkku

Aarrearkku on Fazerin valmistama ja sen brändeihin kuuluva makeiskokoelma. Aarrearkku-karkkien kokoelmaan kuuluu hedelmäjalokiviä, avaimia, kolikoita, oransseja kuorrutelakuja, hedelmäeläimiä ja salmiakkivinoneliöitä. Ennen jalokivet olivat ötököiden muotoisia, avaimet ja kolikot olivat autoja. Aarrearkku-pusseista on valmistettu muidenkin Fazer-makeispussien tavoin kahta pussikokoa, 180 gramman ja 400 gramman Jumbopussia.
Aarrearkku sisältää epäilyttäväksi lisäaineeksi luokiteltua indigokarmiinia, joka saattaa aiheuttaa osalle mm. hengitysoireita, ihottumaa, oksennusta tai pahanolontunnetta.
Vuonna 2025 julkaistiin Aarrearkun kirpeä versio Aarrearkku Kirpeä.
European Christian Political Youth Network

European Christian Political Youth Network (lyh. ECPYouth) on vuonna 2004 perustettu kristillisdemokraattisten puolueiden nuorisojärjestöjen yhteistyöjärjestö. Järjestö perustettiin Kortenbergissä, Belgiassa, jolloin nuorisojärjestöt kahdeksasta eri maasta allekirjoittivat nk. Lakitelekin julistuksen.
ECPYouthiin kuuluu vuonna 2021 kahdeksan jäsenjärjestöä kuudesta eri maasta. ECPYouth on Euroopan kristillisen poliittisen liikkeen itsenäinen nuorisojärjestö.
Aiheesta muualla.
Järjestön kotisivut
Harold L. Brode

Harold Leonard Brode oli yhdysvaltalainen ydinfyysikko. Hänen opinahjonsa oli Cornellin yliopisto.
Brode teki ydintutkimustyötä Los Alamosin kansallisessa laboratoriossa. Hänen oppi-isänsä oli Hans A. Bethe. Monen muun, kuten Robert Oppenheimerin, ohella Bethe ja Brode valmensivat eli jatkokouluttivat Enola Gayn tutkaupseeria, luutnantti Jacob Beseriä, tämän suhteellisen vaativien tehtävien suorittamiseen. Luutnantti Beser oli myös perehtynyt ydinfysiikkaan ja valmistunut Johns Hopkinsin yliopistosta.
Harold Broden erityisenä tutkimusalueena on ollut muiden muassa ydinräjäytysten aikaansaamien tuhovaikutusten tutkiminen. Hänestä tuli tietokonemallintamisen pioneeri työssään, joka alkoi Broden osalta 1950-luvun paikkeilla. Hän liittyi myös vuonna 1946 perustettuun niin kutsuttuun RAND-ohjelmaan.
Pekka Salo

Pekka Salo (s. 1945) on suomalainen Yle TV2:n toimittaja ja käsikirjoittaja. Pekka Salo muistetaan muun muassa Karvakuonojen Eno-Elmerinä. Lisäksi Salo on ohjannut ja kirjoittanut "Rölliä" sekä joulukalenteriohjelmaa "Korvatunturin tallin joulu" (1999).
Salo oli myös "Pikku Kakkosen" ensimmäinen juontaja. Hän juonsi "Pikku Kakkosen" ensimmäisen lähetyksen 11. tammikuuta 1977. Ransu Karvakuono tuli vuonna 1978 hänen kaverikseen juontamaan. Myös Salon puoliso Maija Salo on juontanut "Pikku Kakkosta".
Tonje Angelsen

 
Tonje Angelsen (s. 17. tammikuuta 1990 Trondheim) on norjalainen korkeushyppääjä.
Angelsen karsiutui loppukilpailusta alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 ja 2008, saman ikäluokan EM-kilpailuissa 2009 sekä aikuisten EM-kilpailuissa 2010, sisäratojen EM-kilpailuissa 2011, Daegun MM-kilpailuissa 2011 ja sisäratojen MM-kilpailuissa 2012. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui neljänneksi. Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2012 hän hyppäsi ennätyksensä 197 cm saavuttaen hopeaa. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Hän sijoittui yhdeksänneksi Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, Berliinin EM-kilpailuissa 2018 ja Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019.
Sisäradoilla Angelsenin ennätys on vuonna 2012 hypätty 193 cm.
Vjatka (Novgorodin alue)

Vjatka () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin eteläosassa 16 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on reilut 500 ja kunnassa 700 asukasta (vuonna 2009).
Vjatkan kunnan pinta-ala on 100,6 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Ohonaan ja idässä Pestovon maalaiskuntaan, etelässä Tverin alueeseen sekä lännessä Ustjutskojen kuntaan. Pinta-alasta 63,6 % on metsää ja 31,9 % maatalousmaata. Seudun jokia ovat Mologa, Voldomitsa ja Guska.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 11 kylää: Alekseiha, Avdejevo, Bykovo, Evanovo, Fedovo, Gorka, Guski, Karelskoje-Pestovo, Novinka, Sidorovo ja Trebesovo. Vjatkan jälkeen toinen suurempi kylä on vajaan sadan asukkaan Novinka. Kahdessa kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Vjatkan kylä mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Bežetskin viidenneksen verokirjassa vuosina 1550–1551. Vuosisadan lopun kulkutaudit ja 1600-luvun alun sekasorron aika autioittivat alueen lähes kokonaan. Sen jälkeen syntyneestä karjalaisasutuksesta muistuttaa kylännimi "Karelskoje" eli ”karjalainen” Pestovo erotuksena pohjoisempana sijaitsevasta ”venäläisestä” ("Russkoje Pestovo"). Myöhemmin seudulle alettiin perustaa aateliskartanoita. Vjatkan kartanon yhteydessä oli kaksi kirkkoa sekä pienet tiili- ja viinatehtaat.
Vjatkan kautta kulkee Pestovon ja Tverin alueen välinen paikallistie. Kylistä on linja-autoyhteys Pestovoon sekä Tverin alueen Lesnojeen. Työvoimasta 82 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (25,9 %), opetusala (25,9 %) ja kauppa (19,0 %). Vjatkassa toimii karjanhoitoon erikoistunut maatalousyritys.
Palveluihin kuuluu alakoulu lastentarhoineen, kulttuuritalo, kirjasto, posti, yleinen sauna ja lääkintäasema. Nähtävyyksiä ovat Novinkan pohjoispuolella sijaitsevat kumpuhaudat, 1800-luvulla rakennettu Vjatkan kirkko sekä entisen kartanon puistoalue.
Laptevo

Laptevo () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Pestovon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee piirin länsiosassa 35 kilometrin päässä Pestovosta. Kylässä on 240 ja kunnassa reilut 600 asukasta (vuonna 2009).
Laptevon kunnan pinta-ala on 251,64 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Pestovon piirin Bogoslovon, idässä Ohonan ja etelässä Ustjutskojen kuntiin sekä lännessä Mošenskojen piiriin. Pinta-alasta 72,8 % on metsää ja 25,4 % erityisaluetta. Seudulla on useita pieniä järviä. Kunnan lounaisosa kuuluu Redrovon rauhoitusalueeseen.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 18 kylää: Alehnovo, Anisimovo, Bezzubtsevo, Bolšaja Gorka, Bryzgovo, Fjodorovštšina, Gluhatši, Klešnevo, Korovino, Muravjovo, Myšenets, Nivy, Obornevo, Ohipovo, Sahino, Tšepurino, Tšornoje ja Žarki. Laptevon jälkeen toinen suurempi kylä on reilun sadan asukkaan Bezzubtsevo.
Kylistä on linja-autoyhteydet Pestovoon. Työvoimasta 63 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maa- ja metsätalous (41,1 %), opetusala (28,6 %) sekä kunnallis- ja sosiaalipalvelut (15,2 %). Kunnassa toimii kaksi maitotilaa, yksityinen maatila, korjausverstas, viljavarasto ja sahalaitos.
Palveluihin kuuluvat Laptevon keskikoulu ja Bezzubtsevon peruskoulu lastentarhoineen sekä molempien kylien kulttuuritalot, kirjastot, postit ja lääkintäasemat. Nähtävyyksiä ovat muinaiset hautapaikat, 1800-luvulla rakennettu Tšornojen kirkko sekä Vasiljevan talo Anisimovon kylässä.