tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ivana Španović

Ivana Španović (ent. Vuleta, s. 10. toukokuuta 1990 Zrenjanin) on serbialainen yleisurheilija. Hän on pituushypyn olympiamitalisti, maailmanmestari sekä kaksinkertainen Euroopan-mestari. Hän kilpailee myös kolmiloikassa ja aiemmin pikajuoksussa. Hän edustaa seuratasolla AK Vojvodinaa. 
Španović oli Pekingin olympialaisissa 2008 pituushypyssä 30:s tuloksellaan 630. Hän voitti kultaa pituushypystä vuoden 2009 universiadeista tuloksellaan 664 senttimetriä. Hän sai hopeaa alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista 2007, kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoista 2008 ja hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoista 2009. Alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa hän voitti hopeaa vuonna 2011.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Španović oli kahdeksas tuloksella 660, Lontoon olympialaisissa 2012 11:s tuloksella 635 ja Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 viides tuloksella 668. Hän sai pronssia Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Serbian ennätystuloksella 682. Hän oli kolmas myös Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 tuloksella 677. Zürichin EM-kisoissa 2014 hän oli toinen 681 kantaneella avaushypyllään. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa Serbian ennätystuloksella 698. 
Španović saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 pronssia Serbian ennätystuloksella 701. Portlandin MM-hallikilpailuissa 2016 hän sai hopeaa hypättyään kotimaansa ennätyksen 707. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 tuloksella 694. Hän saavutti olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016 Serbian ennätystuloksella 708. Hän voitti sisaratojen Euroopan-mestaruuden kotikisoissaan Belgradissa 2017. Hän paransi kilpailussa Serbian ennätyksen toisella hyppykierroksella lukemiin 716 cm ja kolmannella kierroksella tulokseen 724. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli neljäs tuloksella 696. 
Španović voitti sisäratojen maailmanmestaruuden Birminghamissa 2018 tuloksella 696. Hän voitti kultaa Välimeren kilpailuissa 2019 tuloksella 704. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän selvitti karsinnan, muttei osallistunut loppukilpailuun akillesjännevamman vuoksi. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 tuloksella 699. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi tuloksella 691. Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 hän voitti kultaa tuloksella 706. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 684. Samana vuonna hän saavutti Euroopan-mestaruuden Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 706 voittaen aikaisemmin samana vuonna maailmanmestaruuden saavuttaneen Malaika Mihambon kolmella senttimetrillä. Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 Španović sai pronssia tuloksella 691. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän voitti maailmanmestaruuden ulkoratojen ennätyksellään 714. Pariisin olympialaisissa 2024 hän karsiutui loppukilpailusta. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui kolmiloikan loppukilpailusta.
Španović pitää hallussaan maansa pituushyppyennätystä sisä- ja ulkoradoilla sekä sisäratojen viisiotteluennätystä.
Ivana Španović meni vuonna 2021 naimisiin ja otti puolisonsa sukunimen Vuleta käyttöönsä. He erosivat myöhemmin ja vuodeksi 2024 Španović otti taas tyttönimensä käyttöön.
Henkilökohtaiset ennätykset.
"Lähde: IAAF, Tilastopaja"
Norketiapiini

Norketiapiini (Norquetiapine) on ketiapiinin tärkeä aineenvaihdunnan tuote eli metaboliitti ihmisissä.
Norketiapiini on farmakologisesti aktiivinen ja sitoutuu pääasiassa seuraaviin reseptoreihin:
Norketiapiinin vaikutukset alkavat olla merkittäviä vasta melko suurilla ketiapiini annoksilla. Olennaisena erona ketiapiinin nähden on muskariini-reseptorien sitominen, adrenergisen takaisinoton estäminen sekä beta-reseptorien sitominen.
Svetlana Lapina

Svetlana Lapina (; s. 12. huhtikuuta 1978 Mahatškala) on venäläinen entinen yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän edusti seuratasolla Mahatškala VS:ää. Lapina voitti hopeaa universiadeista 1999 ja pronssia saman vuoden MM-kisoista. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 2000. Tuolloin Lapina sijoittui viidenneksitoista tuloksellaan 192 senttimetriä.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"
Jensen

Jensen tai Jenssen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Sahahauru

Sahahauru eli sahalevä eli sahalaitalevä ("Fucus serratus") on tuuhea ruskolevä, jota tavataan Pohjois-Atlantissa ja Itämeressä.
Lajikuvaus.
Sahahauru on oliivinruskea makrolevä, joka muodostaa tuuheita, pensasmaisia kasvustoja. Sillä on sahalaitaiset sekovarret, jotka haarautuvat kahteen osaan tasaisin välein. Sekovarret ovat noin 2 senttimetrin levyiset ja niistä puuttuvat kaasurakkulat. Koko ruskolevä voi kasvaa noin 60 senttimetrin mittaiseksi.
Levinneisyys.
Sahahauru elää laajalla alueella Itämeressä ja Pohjois-Atlantissa. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Huippuvuorille ja etelässä Kanariansaarille.
Elinympäristö.
Sahahauru kasvaa suojaisilla rannoilla kiinnittyneenä koville pinnoille lähelle vesirajaa.
Käyttö.
Sahahaurua on käytetty jonkin verran eläinten ravitsemuksessa sekä lannoituksessa.
Ndamukong Suh

Ndamukong Suh (s. 6. tammikuuta 1987 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan sisempi linjamies. Hän pelaa nykyisin NFL-joukkue Tampa Bay Buccaneersin riveissä.
Pelaajaura.
Detroit Lions.
Suhin varasi NFL:ään Detroit Lions vuonna 2010 varausnumerolla 2. Tätä ennen hän pelasi University of Nebraska–Lincolnin collegejoukkueessa.
Hän allekirjoitti elokuussa 2010 viiden vuoden sopimuksen, jonka arvo oli 68 miljoonaa dollaria. Suh pelasi tulokaskaudellaan kaikki 16 ottelua avauskokoonpanossa ja keräsi kauden aikana yhteensä 66 taklausta ja kymmenen säkitystä, joka oli myös eniten tulokkaista. Sporting News valitsi hänet kauden tulokkaaksi.
Kaudella 2011 Suh pelasi 14 ottelua, joissa keräsi 36 taklausta ja neljä säkitystä. Hän aiheutti ongelmia ottelussa Green Bay Packersia vastaan työnnettyään Evan Smithin maahan kolmesti ja astuttuaan vihellyksen jälkeen hänen käden päälle. Suh ajettiin ulos kesken ottelun tarpeettomasta kovuudesta. Myöhemmin Suh sai kahden ottelun pelikiellon jääden kyseisistä otteluista ilman palkkaa.
Kolmannella kaudellaan 2012 Suh pelasi 16 ottelua ja oli avauksessa jokaisessa ottelussa. Hän keräsi yhteensä 35 taklausta, joka oli hänen uransa vähin määrä yhdellä kaudella. Suh onnistui saamaan kuitenkin kahdeksan säkitystä, joka oli enemmän, kuin edellisellä kaudella.
Miami Dolphins.
Suhista tuli NFL historian parhaiten palkatuin puolustuksen linjamies allekirjoitettuaan kuuden vuoden sopimuksen Miami Dolphinsin kanssa, jonka arvo on 114 miljoonaa dollaria.
Avauskaudellaan Dolphinsissa Suh pelasi kauden aikana kaikki 16 ottelua avauksessa. Hän keräsi yhteensä 61 taklausta ja kuusi säkitystä. Edellisen kerran hän keräsi yli 60 taklausta kauden aikana tulokaskaudellaan, jolloin hän saavutti 66 taklausta.
Kolmen kauden jälkeen, 14. maaliskuuta 2018 Miami Dolphins vapautti Suhin.
Los Angeles Rams.
Suh solmi vuoden mittaisen 14 miljoonan dollarin sopimuksen Los Angeles Ramsin kanssa 14. maaliskuuta 2018.
Kauppakeskus Veturi

Kauppakeskus Veturi on Kouvolan Kuusankoskella, Valtatie 6:n varrella Tervaskankaalla sijaitseva kauppakeskus. Sen pinta-ala on 48 000 m². Kauppakeskus valmistui vuonna 2012. Veturi on Suomen 13. suurin ja Kaakkois-Suomen sekä Kymenlaakson suurin kauppakeskus ja sen vaikutusalueella, pääosin Kymenlaaksossa asuu noin 100 000 ihmistä.
Historia.
Kesko ilmoitti lokakuussa 2007 suunnittelevansa uuden kauppakeskuksen rakentamista silloisen Kuusankosken kaupungin eteläosaan Tervaskankaalle. Keskon mukaan alue on sijainnollisesti erinomainen Kouvolan ja Kuusankosken muodostaman kaupunkialueen keskipisteessä, Valtatie 6:n varrella. Marraskuussa 2008 Kesko ja Kuusankosken kaupunki solmivat maakaupan 13,6 hehtaarin kokoisesta alueesta, joka sijaitsee Kuutostien ja Kuusaantien risteysalueella, aivan entisen Kuusankosken ja Kouvolan rajan vieressä. Kauppakeskuksen oli alun perin määrä valmistua vuonna 2011, mutta taloudellinen lama hidasti hieman suunnittelutöitä. Kauppakeskuksen rakennustyöt alkoivat lopulta elokuussa 2010. Helmikuussa 2011 kauppakeskuksen nimeksi valittiin "Veturi". Silloin keskuksen tiedettiin valmistuvan vuoden 2012 syyskuun tienoilla. 
Kauppakeskus Veturi avattiin lopulta torstaina 13. syyskuuta 2012. Avajaisnauhan leikkasivat silloiset Kouvolan kaupunginjohtaja Lauri Lamminmäki ja Keskon pääjohtaja Matti Halmesmäki. Avajaisviikonloppuna Veturissa kävi noin 85 000 asiakasta. Kauppakeskus Veturiin siirtyi huomattava määrä Kouvolan liikkeitä, pääosin Keskon liikkeitä. Muun muassa kaksi isoa liikerakennusta Tommolankadulla tyhjeni lähes kokonaan, kun Kouvolan entiset K-Citymarket (Tommolankatu 5) ja K-Rauta siirtyivät uuteen kauppakeskus Veturiin. Myös Kouvolan keskustasta lähti huomattava määrä liikkeitä Veturiin. Kouvolan keskustan on sanottu autioituneen johtuen siitä, että suurin osa keskustan liikkeistä on siirtynyt Veturiin. Vuonna 2018 Veturin K-Citymarketin katolle asennettiin aurinkopaneelit.
Liikkeet ja palvelut.
Veturissa on 80 liikettä. Veturin ankkuriliikkeinä toimivat K-Citymarket, K-Rauta, Clas Ohlson, ravintola Burger King ja elokuvateatteri Kino 123. 
Kauppakeskuksen omistaa Mercada Oy. Veturi työllistää noin 650 henkilöä. Kauppakeskus on Suomen Kauppakeskusyhdistyksen jäsen.
Belfastin kaupungintalo

Belfastin kaupungintalo Pohjois-Irlannin pääkaupungissa Belfastissa valmistui vuonna 1906. Kaupungintalo rakennettiin teollisen vallankumouksen jälkeisen nousun aikaan. Uusbarokkia edustava rakennus on mahtipontinen valtavine kupoleineen, ja erottuu tyylillisesti ja kooltaan ympäristön rakennuksista. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Alfred Brumwell Thomas. Kaupungintalon edustalla oleva puisto on suosittu kokoontumispaikka.
Näin käy haaveiden

Näin käy haaveiden on Mika ja Turkka Malin albumi vuodelta 1992. Se perustuu Harry Chapinin lauluihin, jotka Turkka Mali kääntänyt suomeksi. Kappaleen "Six String Orchestra" on aiemmin kääntänyt suomeksi Hector nimellä "Monofilharmoonikko".
Sami Sänpäkkilä

Sami Sänpäkkilä (s. 1975) on Ulvilasta kotoisin oleva ja nykyään Tampereella vaikuttava muusikko, elokuvaohjaaja ja levy-yhtiö Fonal Recordsin perustaja. Hän on julkaissut viisi kokopitkää albumia nimellä Es ja on mukana monissa muissa yhtyeissä, kuten Hektixissä, Tuusanuuskissa, Kiilassa ja Kemiallisissa ystävissä. 
Sänpäkkilä kuvasi ja leikkasi kaksi Jussi-ehdokkuutta saaneen indie-elokuvan Samurai Rauni Reposaarelainen. Hän ohjasi "The Goodiepal Equation" dokumenttielokuvan tanskalaisesta eksentrisestä taiteilijasta.
Sänpäkkilä on tehnyt kymmeniä lyhytelokuvia ja musiikkivideoita, joita on näytetty museoissa, taidegallerioissa ja elokuvafestivaaleilla ympäri maailmaa. Teokset käsittelevät erilaisia mielenmaisemia, kuten melankoliaa, paatosta ja toivoa. Vuonna 2014 hän sai Pirkanmaan taidepalkinnon.
Feodor Rojankovsky

Feodor Rojankovsky (, lempinimi "Rojan"; 24. joulukuuta 1891 Mitava, Venäjän keisarikunta − 12. lokakuuta 1970 Bronxville, New York, Yhdysvallat) oli Ranskassa ja Yhdysvalloissa työskennellyt venäläissyntyinen kirjankuvittaja, joka on tunnettu erityisesti lastenkirjojen kuvittajana.
Rojankovsky syntyi Mitavassa nykyisen Latvian alueella viisilapsiseen perheeseen. Hänen vanhempi veljensä oli taidemaalari Pavel Rožankovski (Paul Roschankowsky). Feodor ihaili kahden vanhemman veljensä maalaustaitoja ja lähtikin opiskelemaan aluksi Venäjän taideakatemiaan, mutta jätti sittemmin opiskelut kesken liittyäkseen ensimmäiseen maailmansotaan. Hän lähti Venäjältä 1920, siirtyi Puolaan ja toimi Poznańissa suuren kirjankustantamon taiteellisena johtajana. Puolasta Rojankovsky siirtyi 1925 Pariisiin, missä hän teki 14 vuotta kuvitustyötä mainostoimistoille, elokuviin sekä kirjoihin ja lastenkirjoihin. Ranskassa hän sai mainetta erityisesti "Père Castor" -sarjan kuvitustyöstä. Hän sai Pariisissa kutsumanimen "Rojan". 
Toisen maailmansodan aikana Rojankovskyn asuntoon osui pommi, joka tuhosi lähes kaiken irtaimen. Hän pakeni vuoden 1941 aikana Pariisista Yhdysvaltoihin. Yhdysvalloissa asuessaan Rojankovsky kuvitti yli sata kirjaa. Hänet palkittiin 1956 arvostetulla Caldecott Medal -palkinnolla kuvituksestaan "The Frog Went A’Courtin" -teokseen. Parhaiten hänet tunnetaan satukokoelmien "Hanhiemon satuaarre" ja "Hanhiemon iloinen lipas" kuvituksista.
Tito Ortiz

Jacob Christopher "Tito" Ortiz (s. 23. tammikuuta 1975 Santa Ana, Kalifornia) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Ortiz on UFC:n alemman raskaansarjan (84–93 kg) entinen mestari, jolla oli mestaruus hallussaan 14. huhtikuuta 2000 ja 26. syyskuuta 2003 välisen ajan.. Ortiz on voittanut urallaan muun muassa Wanderlei Silvan ja Forrest Griffinin.
Ortiz on toiminut valmentajana Ultimate Fighting Championshipin tuottamassa Ultimate Fighter-ohjelmassa kahdella eri tuotantokaudella. Kolmannella tuotantokaudella vuonna 2006 häntä vastassa oli Ken Shamrock: valmentajat kohtasivat ensimmäisen kerran UFC 40:ssa vuonna 2002 ja TUF:n perinteen mukaisesti ottelijat kohtasivat toisen kerran sarjan kuvausten jälkeen 8.7. 2006 UFC 61-tapahtumassa ja Ortiz voitti tämän uusintaottelun. Vuonna 2010 Ultimate Fighterin yhdennellätoista kaudella toisena valmentajana toimi Chuck Liddell. Sarjan valmentajille oli suunniteltu ottelu sarjan jälkeen, mutta Ortiz joutui perumaan ottelun, ja hänet korvasi Rich Franklin.
Ortizin ensimmäinen esiintyminen vapaaottelijana tapahtui UFC 13-tapahtumassa, jossa hän voitti ensin ottelunsa Wes Albrittonia vastaan teknisellä tyrmäyksellä ja hävisi toisen ottelunsa Guy Mezgeriä vastaan. Vuonna 1999 Ortiz otteli UFC 22-tapahtumassa Frank Shamrockia vastaan keskisarjan mestaruudesta häviten ottelun. UFC 44-tapahtumassa Ortiz hävisi mestaruutensa Randy Couturelle, mikä päätti hänen ennätyspitkän lähes kolme ja puoli vuotta kestäneen mestaruuskautensa. Vuonna 2010 Ortiz otteli entistä oppilastaan Matt Hamillia vastaan UFC 121-tapahtumassa. Hamill oli Ortizin ensimmäinen valinta Ultimate Fighterin kolmannella kaudella.
Perhe.
Ortiz oli naimisissa ensimmäisen vaimonsa Kristin Ortizin kanssa kymmenen vuotta ja heillä on poika nimeltä Jacob. Vuonna 2006 Ortiz alkoi tapailla entistä pornotähteä Jenna Jamesonia ja pari sai kaksospojat 16. maaliskuuta 2009.
Uusi Fantasia

Uusi Fantasia on helsinkiläinen elektronista musiikkia soittava yhtye, jonka muodostavat Street Kobra (Perttu Mäkelä, DJPP), Kroko-Roc (Mikko Viljakainen, Vilunki 3000) ja Ercola (Veikka Erkola, Vakiosäätäjä). Yhtyeen nimi tulee 1970-luvulla rockin SM-kultaa voittaneelta Fantasialta.
Uusi Fantasian debyyttialbumi "Top Ten" julkaistiin norjalaisella Telle-levymerkillä vuonna 2004 ja seuraava, "Heimo" (Celebrities Records) julkaistiin marraskuussa 2010. Uusi Fantasia sai syksyllä 2010 runsaasti radiosoittoaikaa kappaleellaan "Liian myöhään", jossa solistina esiintyi Freeman. Uudella albumilla on kaiken kaikkiaan yli 20 vierailijaa, Freemanin lisäksi muun muassa Asa, PMMP:n Paula Vesala, Kings of Convenience -yhtyeen Eirik Glambek Bøe, Olli Ahvenlahti, Jimi Tenor, Zarkus Poussa, Teppo Mäkynen ja Raoul Björkenheim. 
Uusi Fantasia on julkaissut uusia singlejä vuosina 2021, 2024 ja 2025.
Utva 60

Utva 60 oli jugoslavialainen koulukone, jonka ensilento tehtiin 22. huhtikuuta 1959.
Vuonna 1959 UTVA-tehdas suunnitteli ja rakensi Utva 56-lentokoneen. Kone sai tunnuksen Utva 60, kun siihen oli asennettu suurempi moottori.
Utva 60 oli kokometallinen lentokone. Sitä käytettiin sotilas- ja siviilikoulukoneena ja lannoituslentokoneena, jonka tunnus oli Utva 65. Utva 66 korvasi Utva 60:n. Jugoslavian ilmavoimilla oli 35 konetta vuoteen 1982 asti. Kambodžaan toimitettiin neljä konetta.
Ylpeys ja ennakkoluulo (vuoden 1940 elokuva)

Ylpeys ja ennakkoluulo on vuonna 1940 valmistunut Robert Z. Leonardin ohjaama, Jane Austenin samannimiseen romaaniin perustuva elokuva, jonka pääosissa nähdään Laurence Olivier ja Greer Garson.
Vuoden 1940 elokuvan aikakausi on myöhempi kuin se, missä Jane Austenin romaanin elivät. Elokuvan naiset on puettu 1820–1830 -luvun tyyliin, joten elokuva näyttää kovin erilaiselta kuin miltä Jane Austenin romaanin kuvaama maailma näytti. Elokuva on myös selkeästi Hollywoodissa tehty. Kun elokuva julkaistiin, se ei kuitenkaan kohdannut kovaa kritiikkiä, vaan se vastaanotettiin hyvin. Elokuva on varsin uskollinen romaanin juonelle, paitsi että Lady Catherine DeBourghin kohtaaminen ja elokuvan loppu on kovin erilainen kuin romaanissa.
Alppihiihto talviolympialaisissa 2010 – miesten syöksylasku

Miesten syöksylasku talviolympialaisissa 2010 kilpailtiin Whistlerissä, Kanadassa. Alun perin kilpailu oli tarkoitus järjestää lauantaina 13. helmikuuta, mutta lumisateen ja lämpimien säiden takia se siirrettiin maanantaille 15. helmikuuta.
Radan korkeusero oli 853 metriä, ja lähtöpaikka oli 1 678 metrin korkeudessa merenpinnan yläpuolella. Maaliviiva taas oli 825 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella. Radan pituus oli 3 105 metriä.
Kolmen parhaan laskijan aikaero oli pienin syöksylaskun olympiahistoriassa.
Viisasteleva sydän (vuoden 2007 elokuva)

Viisasteleva sydän ("Persuasion") on brittiläinen televisioelokuva vuodelta 2007. Se kuvattiin Bathissa, Englannissa syyskuussa 2006 ITV1:lle. Kyseessä on uusi filmatisointi Jane Austenin samannimisestä romaanista. Pääosia elokuvassa esittävät Sally Hawkins Annena, Rupert Penry-Jones kapteeni Wentworthina ja Anthony Head Sir Walter Elliotina.
Juoni.
Nuori aatelistyttö Anne Elliot rakastuu komeaan mutta köyhään meriupseeriin Frederick Wentworthiin. Annen perhe kuitenkin vastustaa avioliittoa ja vaatii Annea purkamaan kihlauksen. Kahdeksan vuotta myöhemmin Frederick palaa meriltä varakkaana ja maineikkaana, mutta päätöstään katuva Anne huomaa Frederickin olevan hänelle yhä vihainen. Juonenkäänteet saavat Annen muuttamaan perheensä perässä Bathiin, jossa hän tapaa Frederickin uudelleen.
Rooleissa.
Lähde:
Tosin Oke

Tosin Oke (s. 1. lokakuuta 1980) on brittiläis-nigerialainen kolmiloikkaaja. Hän edusti Britanniaa vuoden 2008 loppuun ja sittemmin Nigeriaa. 
Oke voitti 1999 alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden tuloksella 16,57. Vuonna 2002 hän sijoittui viidenneksi Manchesterin Kansainyhteisön kisoissa, mutta jäi ilman tulosta Münchenin EM-kilpailujen loppukilpailussa. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui loppukilpailusta.
Oke voitti Afrikan-mestaruuden Nairobissa 2010 silloisella ennätyksellään 17,22. Hän voitti kultaa myös saman vuoden Delhin Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 17,16. Vuonna 2011 hän voitti kultaa Afrikan kisoissa tuloksella 16,65. Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Vuonna 2012 Oke voitti Afrikan-mestaruuden Porto-Novossa tuloksella 16,98. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi.
Oke saavutti 2014 hopeaa Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa tuloksella 16,84 ja Marrakechin Afrikan-mestaruuskilpailuissa hypättyään 16,97. Hän sijoittui 2015 kahdeksanneksi Pekingin MM-kilpailuissa ja voitti kultaa Afrikan kisoissa tuloksella 17,00. Hän sijoittui vuonna 2016 kuudenneksi Portlandin MM-hallikilpailuissa ja voitti Afrikan-mestaruuden Durbanissa tuloksella 17,13. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta.
Lapuan Virkiä (jääkiekko)

Lapuan Virkiä on lapualainen jääkiekkojoukkue, joka tällä hetkellä pelaa Suomi-sarjassa. Kaudella 2024–2025 Virkiä voitti hopeaa.
Uuden-Englannin dominio

Uuden-Englannin dominio () oli viiden englantilaisen siirtomaan lyhytikäinen hallintounioni Uudessa-Englannissa Pohjois-Amerikassa. Se oli koossa vuosina 1686–1689.
Mainion vallankumouksen jälkeen vuonna 1689 bostonilaiset vangitsivat kuninkaallisen kuvernöörin ja lopettivat näin Uuden-Englannin dominion "de facto".
Jarmo Nikku

Jarmo Kalevi Nikku (s. 11. lokakuuta 1958 Lappeenranta) on suomalainen kitaristi, säveltäjä ja sovittaja. Hän on vaikuttanut Faroutin, Broadcastin, Kirkan, Hectorin, Mikko Kuustosen, Heikki Silvennoisen, Heikki Helan, Kummelin, Hoedownin ja H.A.R.P.:n levyillä. Hän on soittanut 2 600 levytetyllä kappaleella ja esiintynyt useiden tv-ohjelmien taustayhtyeissä.
Ura.
Nikku kiinnostui kitaransoitosta 1970-luvun alkupuolella, kun hän kuuli koulun piirustustunnin aikana ystävänsä kelanauhalta Santanan kappaleen Black Magic Woman ja hollantilaisen Focus-yhtyeen kappaleen "Sylvia". Hän alkoi seurata amerikkalaisten tähtikitaristien tekemisiä, ja nähtyään televisiossa suomalaisia kitaristeja kuten Juha Björninen ja Heikki Laurila, hän ymmärsi, että Suomessakin on mahdollista elää kitaristina, ja alkoi harjoitella ahkerasti.
Vuonna 1982 Esa Kaartamo houkutteli Nikun Broadcast-yhtyeen jäseneksi. “Esa sanoi, että olet bändissä, sunnuntaina on treenit ja tiistaina on keikka. […] Ei meidän tarvinnut sopia mitään. Kun rupesimme soittamaan, se napsahti automaattisesti. Minun oli maailman helpointa soittaa Esan kanssa, ja luulen, että se oli molemminpuolista.” Tässä tehtävässä Nikku sai osakseen julkisuutta, joka johti studiomuusikon uralle. Monista studiomuusikoista poiketen hän kävi myös soittamassa keikoilla. “En voinut kuvitella mitään parempaa kuin tallentaa päivällä levyjä mahtavien jätkien kanssa ja soittaa illalla mahtavia keikkoja. Onneksi rouva piti samaan aikaan perheeni läjässä.”
Nikku on säveltänyt kappaleen ”Peggy”, jolla Samuli Edelmann osallistui Eurovision laulukilpailuun Suomen karsintaan vuonna 1991. Kappale tuli toiseksi, pian se nousi listaykköseksi. Tuloksena singlestä oli platinalevy. Kappale löytyy Edelmanin toiselta levyltä Peggy – Pienestä kii.
Kun levymyynti alkoi yleisesti laskea, ei studiossakaan enää ollut kovin kiirettä. Samaan suuntaan vaikutti se, että artistit ja biisintekijät alkoivat äänittää kappaleitaan kotona ja myös käyttivät koneita musiikin tekemiseen. Nikku siirtyi yhä enemmän teatterin puolelle, esiintyen esim. Tampereen Teatterin "Cats"-musikaalissa, Helsingin kaupunginteatterin "Kinky Bootsissa" ja Turussa Stingin musikaalissa "The Last Ship"..
Nikun ensimmäinen sooloalbumi "Line by Line" julkaistiin vuonna 2019. Toinen albumi "Landmarks" julkaistiin vuonna 2022.
Nikku on esiintynyt myös oman yhtyeensä kanssa. Vuonna 2018 yhtyeen nimi oli Jarmo Nikku Quartet ja sen muut jäsenet olivat rumpali Topi Kurki, basisti Jari Heino ja kitaristi Jari Nieminen. Tyyliin ovat vaikuttaneet Steve Gadd Bandin ja Mike Landaun musiikki.
Nikku on toiminut myös kitaransoiton opettajana. Hänen soitinvalikoimaansa kuuluu myös mandoliini sekä useita muita kielisoittimia. Nikulle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2021.
Nainen ja ääni

Nainen ja ääni on suomalaislaulaja Kiti Neuvosen neljäs, vuonna 1991 julkaistu studioalbumi vuodelta 1991. Albumin tunnetuimpia kappaleita on Heimo Suntion tekemä ”Kaupungin valot”, joka julkaistiin singlenä jo vuonna 1985. Polarvox julkaisi albumin CD- ja vinyylilevyinä sekä C-kasettina.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset Jyrki Niemi.
Andrei Nelidov

Andrei Nelidov (Андре́й Вита́льевич Нели́дов) (s. 12. kesäkuuta 1957 Leningrad) on Karjalan tasavallan entinen päämies. Hän aloitti virassaan kesäkuussa 2010 Sergei Katanandovin seuraajana, mutta erosi toukokuussa 2012. 
Hän on Yhtenäinen Venäjä -puolueen jäsen. Hän on ollut Karjalan nimitettynä edustajana Venäjän parlamentin ylähuoneessa 2006-2010. Aikaisemmin hän toimi Petroskoissa laivanvarustamon johtajana 2000-2002. Hän on toiminut Pietarissa liike-elämässä ja Leningradin alueen hallinnossa.
Loona (laulaja)

Marie-Jose van der Kolk, tunnetaan myös nimillä Loona ja Carisma (s. 16. syyskuuta 1974 IJmuiden) on hollantilainen pop-laulaja.
Marie aloitti uransa DJ Sammyn kanssa duona. He esiintyivät yhdessä nimellä DJ Sammy featuring Carisma. Ensimmäisen hittinsä "Life is Just a Game", he julkaisivat vuonna 1996. Kappaletta seurasivat singlet "You Are My Angel", "Prince of Love" ja "Golden Child". Kaikki nämä kappaleet julkaistiin heidän debyyttialbumillaan "Life Is Just A Game".
Kesällä 1998 Marie aloitti uuden projektin nimeltä Loona, jonka tuottajana toimi DJ Sammy. Ensimmäinen single oli cover Paradision kappaleesta "Bailando", ja siitä tuli kesähitti Saksassa, saavuttaen singlelistan ykkössijan. Syksyllä kappaletta seurasi single "Hijo de la Luna" (Mecano-cover), joka oli myös singlelistan ykkösenä Saksassa. Vuonna 1999 hän julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa, nimeltään "Lunita", joka oli kokonaan espanjankielinen.
Edgar Bernhardt

Edgar Bernhardt (s. 30. maaliskuuta 1986 Novopavlovka, Kirgiisien SNT, Neuvostoliitto) on saksalais-kirgisialainen jalkapalloilija, joka edustaa Puolan toisella sarjatasolla pelaavaa GKS Tychyä. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Pääosan urastaan Bernhardt on pelannut Saksan kolmannella sarjatasolla VfL Osnabrückisa, Eintracht Braunschweigissä ja viimeksi Wuppertaler SV Borussiassa. Kaudella 2007-2008 hän pelasi Alankomaissa toiseksi korkeimmalla sarjatasolla FC Emmenissä. Nykyiseen seuraansa VPS:aan Bernhardt siirtyi elokuussa 2010. Kauden päätteeksi hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Bernhardt on pelannut myös Omanissa ja Thaimaassa ennen siirtoaan Tychyn joukkueeseen.
Bernhardt on edustanut synnyinmaataan Kirgisiaa kahdesti epävirallisissa maaotteluissa Kiinaa vastaan 2014.
Jansen

Jansen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Musta laatikko (systeemiteoria)

Musta laatikko () on luonnontieteessä ja tekniikassa laite, järjestelmä tai olio, jota voidaan tarkastella ainoastaan sen syöttö- (input), tuloste- (output) tai siirto-ominaisuuksien (transfer) perusteella. Mitään tietoa ”mustan laatikon” sisällöstä ei ole, mikä tarkoittaa, että sen toiminta on läpinäkymätöntä (mustaa). Musta laatikko voi olla tapauskohtaisesti esimerkiksi transistori, algoritmi tai jopa ihmismieli.
Mustan laatikon käsitettä on käytetty systeemikuvauksissa 1940-luvulta lähtien. Kybernetiikassa sen tekivät tunnetuksi Ross Ashby ja Norbert Wiener. Musta laatikko oli heille väline kuvata itseorganisoituvia järjestelmiä. Käsite on lainattu tähän yhteyteen fyysikko James Clerk Maxwellilta.
Esimerkiksi ohjelmistotuotannossa mustalaatikkotestauksella kokeillaan, ovatko annetuilla syötteillä saatavat tulokset odotetun kaltaisia. Testaus perustuu ohjelmiston ulkoisesti havaittavan toiminnan tarkasteluun. Itse mustaa laatikkoa eli ohjelmistoa ei tarkastella.
Historia.
"Musta laatikko" -termi katsotaan tulleen englannin kieleen noin vuonna 1945. Sähköpiiriteoriassa verkkojen synteesiprosessi siirtofunktioista johti sähköpiirien pitämiseen "mustina laatikoina". Nämä teoriat voidaan jäljittää , joka julkaisi ideansa kehittyneimmässä muodossaan vuonna 1941. Vaikka Cauer ei itse käyttänyt tätä termiä, hänen jälkeensä muut kuitenkin kuvailivat menetelmää mustan laatikon analyysinä.
 sijoittaa mustan laatikon käsitteen vielä varhaisemmaksi, liittäen eksplisiittisen kahden portin verkkojen käytön mustina laatikoina vuonna 1921 ja väittää, että kahden liitintermin komponentteja käsiteltiin implisiittisesti mustina laatikoina jo ennen sitä.
Kybernetiikassa täydellisen käsittelyn antoi vuonna 1956. Norbert Wiener kuvaili vuonna 1961 mustaa laatikkoa tuntemattomana järjestelmänä, joka tuli tunnistaa järjestelmän tunnistamisen tekniikoiden avulla. Hän näki itseorganisaation ensimmäisenä askeleena kyvyn kopioida mustan laatikon ulostulokäyttäytymistä. Monet muut insinöörit, tiedemiehet ja tietoteoreetikot, kuten , käyttivät ja täydensivät mustan laatikon teoriaa 1960-luvulla.
Lego Universe

Lego Universe (LU) oli Lego Groupin tuottama, vuonna 2010 julkaistu MMOG-peli, joka perustuu yhtiön Lego-tuotteisiin. Pelin on kehittänyt yhdysvaltalainen NetDevil-yritys. "Lego Universe" julkaistiin 26. lokakuuta 2010, joskin ennakkotilaajat pääsivät kokeilemaan peliä jo 12. lokakuuta alkaen. Marraskuussa 2011 ilmoitettiin, että peli suljetaan kannattamattomana tammikuun lopussa 2012.
"Lego Universen" maailma on tehty osittain Lego-palikoista. Se koostuu räjähtäneen neliöplaneetan palasista, jotka ovat isoja pääplaneettoja ja päävastusplaneettoja. Lego Universe eroaa muista MMORPG-peleistä siten, että sen päätavoitteena on rakentaa eikä tapella. Universessä on neljä voimaa (sentinel, paradox, assembly ja venture). Pelissä voi rakentaa oman linnan tai kodin tai ansaita lemmikin. Vuonna 2011 sai ladata pienemmän version. Lego universumin valuuttana on raha ja se mahdollistaa kaupat, joita pelissä on. Pelin alussa pelaaja saa luoda itselleen Lego-hahmon. Pelissä voi myös tehdä useamman hahmon, kerätä uusia asuja ja vetää suoraan hahmoon. Pelissä saa rakentaa lego-palikoista omia luomuksia, mutta palikoita ei ole loputtomiin. Niitä ansaitsee voittamalla vihollisia, löytämällä, ostamalla ja keräämällä. Peli sisältää myös Ninjago-hahmoja.
Juho Meriläinen

Juho Meriläinen (s. 26. helmikuuta 1988 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Meriläinen pelasi Veikkausliigassa AC Oulun riveissä 15 ottelua ja Ykkösessä yhteensä 107 ottelua. Meriläinen päätti uransa kauden 2013 jälkeen. Hän toimii Ykkösessä pelaavan AC Oulun toimitusjohtajana.
Seurajoukkueet.
Meriläinen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi, kun hän nousi OLS:in junioreista AC Oulun joukkueeseen kaudeksi 2005. Hän debytoi AC Oulun paidassa 17-vuotiaana 15. toukokuuta 2005 Ykkösen ottelussa P-Iiroja vastaan. Varsinainen läpimurtokausi oli kausi 2009, kun Meriläinen pelasi 24 Ykkösen ottelua. Meriläinen debytoi Veikkausliigassa 18. huhtikuuta 2010 ottelussa AC Oulu–Tampere United ja pelasi kauden aikana 15 liigaottelua. Meriläinen jatkoi AC Oulun topparina Ykkösessä kaudet 2011–2013. Pelaajaura korkeimmilla sarjatasoilla päättyi kuitenkin jo 25-vuotiaana, kun Meriläinen siirtyi kauden 2013 jälkeen AC Oulun seurajohtajaksi. Meriläinen pelasi AC Oulun paidassa yhteensä 122 sarjaottelua ja teki niissä yhden maalin.
Setting Sons

Setting Sons on The Jamin neljäs studioalbumi vuodelta 1979. Sen on tuottanut Vic Coppersmith-Haven ja äänittänyt hänen kanssaan Alan Douglas. Tämän kaksikon lisäksi remiksaukseen on osallistunut Hugh Fagen. Äänitys on tehty Lontoon Shepherd's Bushissa sijaitsevassa Townhouse-studiossa. Äänittäjien apulaisina ovat olleet George Chambers ja Pete Shymer.
Levykannen on suunnitellut Bill Smith ja etukannen valokuvan on ottanut Andrew Douglas. Takakannen ja levypussin kuvituksesta on vastannut Robin P. Richard.
The Jamin lauluntekijä Paul Weller oli ensin suunnitellut teema-albumia, joka kertoisi syttyneestä sisällissodasta. Tarinan keskiössä oli kolme ystävystä, jotka edustivat eri yhteiskuntaluokkia vasemmistosta oikeistoon. Tähän teemaan liittyviä kappaleita albumilla ovat ainakin "Thick As Thieves", "Little Boy Soldiers" ja "Burning Sky".
Vuonna 1992 ilmestyneellä "Extras"-kokoelmalla on demoversiot neljästä Setting Sons &lt;br&gt;-albumille päätyneestä kappaleesta. Levyllä on myös Setting Sonsilta pois jätetty kappale "Hey Mister".
Kappaleet.
Sivu 1
Sivu 2
Kappaleiden tekijä on Paul Weller ellei suluissa ole toisin mainittu. Sovitukset ovat Vic Coppersmith-Havenin ja The Jamin. Julkaisuyhtiö on And Son Music paitsi kappaleen "Heatwave" osalta Jobete Music Ltd. Tämä lainakappale on peräisin Martha &amp; the Vandellasin tuotannosta. Sen mukaanottoa Weller oli perustellut keventämään albumin muuten synkähköä yleisilmettä.
Kappaleiden sanat on painettu levypussiin paitsi viimeksi mainitun osalta.
Muusikot.
The Jamin lisäksi mukana on pianisti Mick Talbot Merton Parkas –yhtyeestä sekä saksofonisti Rudi.
Singlet.
Single ilmestyi 17. elokuuta 1979 ennen "Setting Sons" -LP:tä. Singleltä pitkäsoitolle päätyi kääntöpuolen kappale ”Smithers-Jones”, jonka on poikkeuksellisesti tehnyt yhtyeen basisti Bruce Foxton. Kappale kertoo säntillisestä virkamiehestä, joka kutsutaan työviikon alussa maanantaiaamuna johtajan puheille. Odottamansa ylennyksen asemesta mies saakin kuulla tulleensa tarpeettomaksi. Kappaleen albumiversio on olennaisesti erilainen, sillä siinä on mukana jousisovitus. Single nousi brittilistan 17. sijalle.
Single ilmestyi 26. lokakuuta 1979 ennen "Setting Sons" -LP:tä. Se oli samalla viimeinen The Jamin single 1970-luvulla. Single oli äänitetty Townhouse Studiolla elokuussa. Nimikappaleen on tehnyt Paul Weller ja siinä hän kritisoi englantilaista luokkayhteiskuntaa. Sanoitusidean kappaleeseen Weller oli saanut television uutisfilmistä, jossa ”Right to work” -julistetta kantaneet mielenosoittajat olivat marssineet Etonin eliittikoulun porttien ohitse. Sanoituksen vuoksi Polydor oli aluksi epäröinyt kappaleen julkaisua, mutta lopulta myös BBC oli lupautunut soittamaan kappaletta ohjelmissaan. Single nousi nopeasti brittilistan kolmoseksi.
Shorin algoritmi

Shorin algoritmi on matemaatikko Peter Shorin mukaan nimetty kvanttialgoritmi (algoritmi jota ajetaan kvanttitietokoneella) kokonaislukujen tekijöihin jakoa varten. Se keksittiin vuonna 1994 AT&amp;T-yhtiön Bell Labsissa New Jerseyssä. Shor osoitti, miten kvanttitietokone laskee erittäin suurten lukujen tekijät äärimmäisen nopeasti.
Milleretta

Milleretta rubidgei oli sukupuuttoon kuollut parareptiilien Millerettidae-heimon laji, joka eli myöhäispermikauden Changxing-vaiheella Etelä-Afrikassa. "Millerettaa" pidettiin ennen kaikkien liskojen kantamuotona, mutta tämä teoria on myöhemmin osoittautunut vääräksi. 
Koko ja ulkonäkö.
"Milleretta" oli pieni, liskoa muistuttanut eläin, joka oli noin 60 senttiä pitkä. Se oli todennäköisesti hyönteissyöjä. "Millerettan" silmien takana oli ohimoaukot, vaikka sitä on perinteisesti pidetty anapsidina.
Kemppien tupa

Kemppien tupa on Lemussa, Lemun kirkon vieressä sijaitseva kotiseutumuseo Se toimii vuonna 1858 rakennetussa entisessä pitäjänmakasiinissa, jonne alun perin talletettiin hyvinä satovuosina viljaa käytettäväksi myöhemmin katovuosien sattuessa syönti- ja siemenviljana. Hirsistä kiviperustukselle tehty rakennus on kaksikerroksinen ja vuorattu punamullatulla pystylaudoituksella. Rakennukseen johtavat massiiviset, vuonna 1873 valmistuneet kiviraput. Alun perin rakennuksessa oli myös kaksinkertaiset hirsiseinät ja niiden välillä tyhjä tila viljavarkauksien estämiseksi. 
Makasiinista lainattiin viljaa vielä 1930-luvulla, mutta lainajyvästöjen merkityksen vähetessä hiljalleen maatalouden kehittyessä myös Lemun makasiinin käyttö hiipui. Viimeiset varastossa olleet viljat huutokaupattiin 40- ja 50-lukujen vaihteessa. Lemun manttaalikunta antoi tyhjilleen jääneen makasiinin kotiseutuyhdistys Lemun Kempit ry:n käyttöön yhdistyksen perustamisvuonna 1951. Makasiinia muokattiin lahjoitusvarojen turvin museokäyttöä varten vuonna 1952 tehdyssä remontissa, joka toteutettiin taiteilija Ilmari Wirkkalan suunnitelmien perusteella. Remontin yhteydessä seinien sisempi hirsikerta ja viljasalvot purettiin. Vuonna 1976 makasiini lahjoitettiin yhdistyksen omaisuudeksi. Museon kokoelmia uudistettiin perustamisen jälkeen laajemmin vuonna 1981, kun esineistön järjestystä museossa parannettiin ja kokoelmia luetteloitiin museoviraston avustuksella. Sähköt museoon saatiin kuitenkin vasta vuonna 1983.
Kova kuin kivi (vuoden 2010 elokuva)

Kova kuin kivi ("True Grit") on lännenelokuva, jonka käsikirjoittivat ja ohjasivat Coenin veljekset. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jeff Bridges, Hailee Steinfeld, Matt Damon ja Josh Brolin. "Kova kuin kivi" pohjautuu Charles Portisin samannimiseen romaaniin vuodelta 1968. Elokuvan Yhdysvaltain ensi-ilta oli 25. joulukuuta 2010.
Romaani filmatisoitiin ensimmäistä kertaa nimellä "Kova kuin kivi" vuonna 1969, jolloin pääosassa oli John Wayne. 
Tuotanto.
Elokuvaa kuvattiin Santa Fen alueella New Mexicon osavaltiossa maalis- ja huhtikuussa 2010. Kuvauksia tehtiin myös Grangerin ja Austinin alueella Texasissa.
Vastaanotto.
Ilta-Sanomien Tarmo Poussu totesi ensi-ilta-arviossaan Coenien työstä, että ”"Kova kuin kivi" on itsetietoisista ja älykkään ironisista elokuvistaan tunnetun parivaljakon perinteisin, ajattomin ja kerronnaltaan klassisin työ.” Hänen mukaansa elokuvan kymmenessä Oscar-ehdokkuudessa ei ole yhtään liikaa. Bridgesin roolityö on Poussusta hänen uransa parhaita ja 14-vuotias Steinfeld on vaativassa osassaan häkellyttävän hyvä. ”Elokuvan vanhakantainen dialogi on kuin musiikkia korville, ja Roger Deakinsin silmiähivelevä kuvaus loihtii jylhistä luonnonmaisemista puhdasta runoutta.” Poussu arvioi.
Episodin Anton Vanha-Majamaa arvioi päähenkilöiden välisen sananvaihdon olevan olennainen elementti elokuvassa. Hahmot on hänestä kirjoitettu sopivan viistoiksi, mutta ylilyönneiltä vältytään. Bridges on Cogburnin rooliin ilmeinen valinta. Elokuvan todellinen tähti on hänestä kuitenkin kuvausten aikaan vasta 13-vuotias Steinfeld. Coenien vakikuvaaja, lännenelokuvaa ennenkin työstänyt Roger Deakins taltioi Anton Vanha-Majamaan mukaan karun miljöön sitä liialti korostamatta, keskiössä kun ovat kuitenkin henkilöhahmot.
Going Underground

Going Underground on brittiläisen The Jam -yhtyeen single vuodelta 1980. Singlen on tuottanut Vic Coppersmith-Heaven ja kustantanut Polydor Ltd. (U.K.) sarjatunnuksella POSP 113. Julkaisijayhtiö on And Son Music Ltd. Singlen kääntöpuolella on kappale "The Dreams of Children". Molemmat kappaleet ovat Paul Wellerin tekemiä.
Single on äänitetty Lontoon Shepherd's Bushissa sijaitsevassa Townhouse-studiossa ja sitä on valmistettu Ranskassa. Tämä painos oli pakattu valkoiseen kuvattomaan suojapaperiin.
Nimikappaleen minä-muotoon kirjoitetussa tekstissä Weller asettuu hänen kohdistettujen odotusten ja sellaisen vihamielisen yhteiskunnan ulkopuolelle, joka varustaa poikaprikaateja, valmistautuu atomirikokseen ja näkee aseistautumisen esim. munuaiskoneita tärkeämmäksi. Tekstiin on vaikuttanut silloinen maailmanpoliittinen tilanne ja kasvanut ydinsodan uhka, kun Neuvostoliitto tunkeutui Afganistaniin.
B-puolen kappaleella "The Dreams of Children" kuuluu Wellerin kasvanut mielenkiinto 1960-luvun lopun brittiläiseen psykedeeliseen popmusiikkiin ja tämä linja jatkui vuoden 1980 The Jam –albumilla "Sound Affects". Kappaleen takaperin kuultava intro on edellisen Setting Sons &lt;br&gt;-albumin kappaleesta "Thick As Thieves". Kappaleen minä-muotoisessa sanoituksessa kertoja herää nykyhetken harmaaseen ja yksinäiseen painajaiseen nähtyään sitä ennen optimistista unta lasten unelmista ja onnen päivistä.
Singleä oli tilattu ennakkoon 200 000 kappaletta, joten se nousi suoraan listaykköseksi ja viipyi siellä kolme viikkoa. Vastaavaan oli aikaisemmin yltänyt Slade vuoden 1973 singlellään Merry Xmas Everybody.
Singlen saaman suosion myötä siitä julkaistiin tuplaversio, joista ylimääräinen sisälsi kappaleet "The Modern World" ja "Down in the Tube Station at Midnight". Nämä olivat peräisin The Jamin Lontoon Rainbow Theatren konsertista 3. joulukuuta 1979. Lisäksi 18. huhtikuuta julkaistiin uudelleen kaikki yhdeksän aikaisempaa Jam-singleä.
Viiruhippiäisnappari

Viiruhippiäisnappari ("Myiophobus fasciatus") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan viiruhippiäisnappari on 12–13 cm. Laji on päästään ja selästään väriltään punaisen ruskea ja päälaella on ruskehtavan oranssi laikku, joka näkyy lähinnä linnun ollessa varuillaan tai koiraiden esiintyessä naaraille. Tummanruskeissa siivissä on kaksi leveää vaaleampaa juovaa. Rinta ja vatsa ovat väriltään valkeahkot ja niissä on harmaita vaakaviiruja. Raitojen selkeys vaihtelee alalajeittain ja joillain alalajeilla vatsa on vaalean keltainen. Ulkonäöltään viiruhippiäisnappari muistuttaa tummahippiäisnapparia ("Myiophobus cryptoxanthus").
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keski-Amerikassa viiruhippiäisnapparia tavataan Costa Ricasta ja Panamasta. Etelä-Amerikassa lajin levinneisyysalue ulottuu Andeja pitkin Kolumbiasta ja Venezuelasta etelään päin Chilen pohjoiskärkeen ja Keski-Argentiinaan. Argentiinasta pohjoiseen lajia tavataan Paraguaysta, Brasiliasta, Ranskan Guyanasta, Surinamesta ja Guyanasta. Lintua ei tavata Amazonian alueen pohjois- ja keskiosista. Viiruhippiäisnappari elää myös Trinidad ja Tobagossa. Linnun elinympäristöä ovat metsien pensaikkoiset reunamaat, avoimet ja valoisat metsät sekä laidun- ja muut maatalousmaat. Viiruhippiäisnapparin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta. Andien laaksoissa lajia tavataan korkeammaltakin.
Elintavat.
Viiruhippiäisnapparit liikkuvat yleensä pareittain. Lajin pääasiallista ravintoa ovat lentävät hyönteiset, kuten kovakuoriaiset, ampiaiset ja kärpäset, joita se pyydystää ilmasta. Lintu voi syödä myös marjoja.
Ecuadorissa viiruhippiäisnapparien rakentavat pesänsä maaliskuussa. Pesä on kuppimainen ja rakennetaan sammalesta ja hämähäkinseitistä. Pesä sijaitsee oksankärjessä tai kookkaammassa puussa oksanhaarukassa. Viiruhippiäisnapparin munat ovat kermanvalkoisia ja munien alapäässä on tiheästi ruskeita pisteitä
Ketunleipää

Ketunleipää on suomalainen ruoka-aiheinen televisio-ohjelma. Ohjelmaa on esitetty Yle TV2:n "Pikku Kakkosen" yhteydessä. Ohjelmassa esiintyy Kari ”Kaapo” Manninen ja kettu-nukke Late (äänenä Olli Mononen).
Charles de Foucauld

Charles Eugène de Foucauld (15. syyskuuta 1858 Strasbourg, Ranskan keisarikunta – 1. joulukuuta 1916 Tamanrasset, Ranskan Algeria) oli katolinen uskonnollinen hahmo ja pappi, joka eli tuaregien parissa Algeriassa. Hänet murhattiin vuonna 1916 tuaregien suojaamiseksi rakennuttamansa linnakkeen portilla. Katolinen kirkko pitää häntä marttyyrinä, ja hänet julistettiin autuaaksi vuonna 2005.
Elämä.
Charles de Foucauld jäi orvoksi kuusivuotiaana. Isoisä kasvatti sekä hänet että hänen siskonsa Marien. Foucauld oli aatelissuku, jonka miehet olivat sotineet useissa Ranskan sodissa. Charles de Foucauldkin hyväksyttiin Saint-Cyrin sotilaskouluun. Opiskeluaikanaan hänet tunnettiin elostelijana. Valmistumisensa jälkeen Foucauld aikoi keskittyä sotilasuraansa ja jätti rakastajattarensa Mimin.
Foucauld komennettiin Marokkoon, missä vietti vuodet 1883–1884. Hän näki muslimien uskon ja alkoi itsekin etsiä Jumalaa. Ranskassa hän sai lämpimän vastaanoton kristityltä suvultaan, mikä lisäsi hänen kiinnostustaan Jumalan löytämiseen. Foucauld tuli uskoon lokakuussa 1886. Seuraavaksi hän lähti Pyhälle maalle tutustumaan pyhiin kohteisiin. Hän liittyi trappistiluostariin, jossa vietti lähes seitsemän vuotta elämästään. Foucauld kiinnoistui entistä enemmän ”Jeesuksen salatusta elämästä”, elämästä köyhien keskuudessa. Luostariajan jälkeen hän asui yksin lähellä nasaretilaista klarissalaisluostaria.
Foucauld sai pappisvihkimyksensä vuonna 1901. Hän palasi Pohjois-Afrikkaan ja asui ensin Béni Abbèsissa ja myöhemmin Tamanrassetissa. Hän rakensi Tamanrassetiin erakkoluolan ja asui askeettisesti paikallisten joukossa. Foucauld ei pyrkinyt käännyttämään paikallisia vaan elämään heidän keskuudessaan kristillistä elämää. Hän tutustui lisäksi tuaregikieleen ja kirjoitti kielen sanakirjaa. Paikalliset kutsuivat Foucauldia nimellä "marabout", ”pyhä mies”.
Foucauld säilytti elämänsä aikana läheisen suhteen Ranskan armeijaan, ja hänen erakkorakennuksessa säilytettiin aseita. Arabiankieliset pitivät häntä ranskalaisena vakoojana. Foucauld murhattiin 1. joulukuuta 1916. Senusit käyttivät ensimmäistä maailmansotaa hyväkseen taistellakseen vieraita valloittajia vastaan. Kapinalliset hyökkäsivät lahjotun paikallisen avulla Foucauldin taloon ja ampuivat häntä päähän.
Muun muassa neokatekumenaalisen tien perustajat, Kiko Argüello ja Carmen Hernandez, ovat saaneet vaikutteita Charles de Foucauld'lta.
Churchin–Turingin teesi

Church–Turingin konjektuuri (myös Church-Turingin teesi, Churchin väite ja Turingin väite) on yhdistetty hypoteesi niiden funktioiden luonteesta, joiden arvot ovat tehokkaasti laskettavissa. Yksinkertaisimmin ilmaistuna se sanoo, että "kaikki laskettavissa oleva on laskettavissa Turingin koneella."
1900-luvun alkupuolella tehtiin useita yrityksiä formalisoida laskettavuuden käsitettä:
Kolme matemaatikkoa, Emil Post, Alonzo Church ja Alan Turing, kehittivät 1936 toisistaan riippumatta ensimmäiset universaalien tietokoneiden abstraktit mallit. Matemaatikko Roger Penrose esitti, että sitä sanottaisiin Turingin periaatteeksi.
Turingin periaate Turingin ilmaisemassa muodossa.
Jokainen funktio, jota pidetään laskettavana luonnollisella tavalla, voidaan laskea universaalilla Turingin koneella.
THEMIS

THEMIS (akronyymi: Time History of Events and Macroscale Interactions during Substorms) on 17. helmikuuta 2007 Delta II -raketilla laukaistu NASAn viiden tiedesatelliitin parvi. Niiden päätehtävä, Maan magnetosfäärin mittaaminen, päättyi syksyllä 2010 ja kaksi satelliittia parvesta sai uuden tehtävän, joka on nimetty ARTEMISiksi. 
Satelliitit lentävät elliptisellä radalla: apogeum 87 300 km, periapsis 470 km, inklinaatio 16 astetta. Satelliitit ovat mikrosatelliitteja - tyhjämassa 77 kg, ajoaineen massa 50 kg ja sähköteho 37 W.
Tiedelaitteet
THEMIS-ohjelman päätehtävän jälkeen kaksi satelliittia suunnattiin uuteen tehtävään: Acceleration, Reconnection, Turbulence and Electrodynamics of the Moon’s Interaction with the Sun (ARTEMIS). Tämä on eri kuin myöhempi Artemis-ohjelma.
Uppo-Nalle ja joulun odotus

Uppo-Nalle ja joulun odotus on suomalainen Kroma Productions Oy:n tuottama vuonna 1995 valmistunut joulukalenteriohjelma. Sarja ensiesitettiin MTV3-kanavalla 1.–24. joulukuuta 1995 välisenä aikana. Sarja toteutettiin yhteistyössä Suomen UNICEF:in ja Mainostelevision kanssa. 
Sarjan toteutus.
Sarjan toteutumisvuonna 1995 vietettiin YK:n "suvaitsevaisuuden vuotta". 16. marraskuuta 1995 Unescon jäsenvaltiot hyväksyivät YK:n suvaitsevaisuuden periaatteiden julistuksen. Julistuksen jälkeen vuodesta 1996 lähtien on vietetty kansainvälistä suvaitsevaisuuden päivää. 
Tästä aiheesta syntyi televisiosarja kirjailija Elina Karjalaisen luomasta Uppo-Nalle -hahmosta. Sarjassa Uppo-Nalle odottaa joulua, ja tutustuu paremmin ulkomailta ja eri kulttuureista tuleviin lapsiin muun muassa leikkien kautta. Sarjassa esitellään myös UNICEF:in humanitaarisia tavoitteita. Sarjassa käsitellään myös suomalaisia joulun ajan perinteitä. 
Uppo-Nalle.
Uppo-Nallea näytteli sarjassa kuopiolaissyntyinen nukkenäyttelijä Juha Laukkanen. Kohtauksissa Laukkanen esittää monologeja ja Elina Karjalaisen uusia loruja sekä tapaa taikakirjan kautta kansainvälisiä lapsiystäviä. Laukkasen esittämä Uppo-Nalle -asuun pukeutunut hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1994 Kallavesi 94-näyttelyssä.
VHS-julkaisu.
Joulukalenteriohjelman jaksoista on tehty 40-minuuttinen kooste, jonka Suomen Kunnallispalvelu Oy julkaisi kotitalouksiin myytävänä VHS-kasettina vuonna 1996.
Forsvarets forskningsinstitutt

Forsvarets forskningsinstitutt (FFI) on Norjan puolustusvoimien tutkimuslaitos, joka perustettiin vuonna 1946 pohjautuen norjalaisten tutkijoiden toimintaan toisen maailmansodan aikana Englannissa. FFI:n tutkimusaloja ovat matematiikka, fysiikka, tietotekniikka, kemia, biologia, lääketiede, psykologia, valtiotiede, historia ja taloustiede. Se toimii Norjan puolustusministeriön alaisuudessa.
FFI sijaitsee Kjellerissä 25 kilometriä Oslosta itään. Laitokseen kuuluu meriteknologian tutkimusyksikkö, joka sijaitsee Hortenissa Oslon lounaispuolella. Horten on Norjan mikroteknologian keskus.
FFI:ssa henkilöstöä on 716, joista 515 on tutkijoita. Tutkimuslaitoksen ympärille on kehittynyt Kjellerin tiedekeskus, jossa työskentelee kaikkiaan 2 400 tutkijaa.
Uppo-Nalle (elokuva)

Uppo-Nalle on suomalainen vuonna 1991 valmistunut lastenelokuva. Se perustuu Elina Karjalaisen samannimiseen kirjasarjaan. Elokuvan ohjasi Raili Rusto. 
Elokuvassa Reeta löytää rannalta meressä ajelehtineen lelukarhu Uppo-Nallen ja he ystävystyvät. Elokuvaa on kuvattu useissa paikoissa Helsingissä, Espoossa ja Lohjalla.
Elokuvassa on runsaasti sitä varten tehtyä lauluja. Suurin osa lauluista on Esa Helasvuon säveltämiä ja Elina Karjalaisen sanoittamia.
Face in the Crowd (albumi)

Face in the Crowd on lontoolaisen toisen aallon mod-yhtye The Merton Parkasin studioalbumi vuodelta 1979. Sen on tuottanut yhtye itse levy-yhtiönsä Beggars Banquetin avustuksella. Levyn on äänittänyt ja miksannut Rob Arenstein apunaan Alan Jakoby. Äänitys on tehty Regents Park –studioilla. Remiksaaja on Steve Brown.
Levykannen valokuvat on ottanut Andrew Douglas ja kannen on valmistanut Englannissa Garrod and Lofthouse Ltd.
Jakelusta on huolehtinut WEA Records Ltd., joka kuuluu Warner Communicationsiin.
Kiitoksissa on mainittu Stuart Downing kappaleen "Hard Times" inspiroijana ja Alan Anger kättentaputuksista ja oluesta.
Kappaleet.
Sivu 1
Kappaleet on julkaissut Beggars Banquet / Andrew Heath Music Ltd. paitsi kappaleen "Tears of a Clown" Jobete Music (UK) Ltd. Se on vanha Smokey Robinson &amp; the Miracles –hitti.
&lt;hr&gt;
Sivu 2
Kappaleet on julkaissut Beggars Banquet / Heath Levy Music Ltd. paitsi kappaleen "Steppin' Stone" Screen Gems-EMI Music. Se on vanha The Monkees –hitti.
Muusikot.
Yhtyeen kosketinsoittaja Mick Talbot oli vierailijana The Jamin vuoden 1979 albumilla Setting Sons. Hän oli myös usein soittamassa The Jamin keikoilla keväällä 1980. Niinpä The Jamin hajottua sen johtaja Paul Weller ja Talbot perustivat yhteisen yhtyeen nimeltä The Style Council vuonna 1983.