tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
HMS Talent (S92)

HMS Talent (viirinumero S92) on Britannian kuninkaallisen laivaston Trafalgar-luokan ydinsukellusvene. 
Valmistus.
Alus tilattiin 10. syyskuuta 1984 Vickers Shipbuilding and Engineeringiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 13. toukokuuta 1986. Se laskettiin vesille 15. toukokuuta 1988 kumminaan prinsessa Anne ja otettiin palvelukseen 12. toukokuuta 1990.
Palvelus.
Alus oli 2013 palveluksessa.
National Academy of Engineering

National Academy of Engineering (NAE), "Yhdysvaltain kansallinen tekniikka-akatemia", on valtiollinen voittoa tavoittelematon yhdysvaltalainen organisaatio, joka on perustettu vuonna 1964. NAE toimii saman lain alaisuudessa kuin vuonna 1863 perustettu Yhdysvaltain kansallinen tiedeakatemia. NAE kuuluu Yhdysvaltain kansallisten akatemioiden joukkoon, johon kuuluvat edellä mainitun tiedeakatemian lisäksi National Academy of Medicine (NAM, vuoteen 2015 saakka IoM). Kuten muissakin akatemioissa NAE:n vanhat jäsenet valitsevat uudet jäsenet tekniikan alalla ansioituneiden joukosta. Myös muita kuin Yhdysvaltain kansalaisia tai järjestöjä voidaan valita akatemiaan.
Palkinnot.
NAE jakaa vuosittain kolme suuruudeltaan $500 000 palkintoa:
Ohjelmat.
Listan tärkeimmiksi asioiksi nousivat seuraavat:
Yleisön tavoittaminen.
Julkistaakseen niin insinöörien kuin omaa työtään, järjestöllä on oma viikoittainen radio-ohjelma. NAE julkistaa joka toinen viikko uutislehteä teknisistä aiheista ja edistyksestä. NAE pyrkii palvelemaan viestimiä tekniikkaan liittyvissä kysymyksissä ja on nykyään myös mukana sosiaalisessa mediassa tavoittaakseen nuorison.
Rusopöllönen

Rusopöllönen ("Otus vermiculatus" aiemmin "Megascops vermiculatus") on pöllöihin kuuluva lintu. Sen taksonomia vaatii vielä tutkimista. On esitetty että se muodostaisi superlajin lajien "O. guatemalae", "O. hoyi", "O. atricapillus" ja "O. sanctaecatarinae" kanssa. Sitä on pidetty myös samana lajina kuin "O. guatemalae", mutta ääni erottaa ne toisistaan. Sen kaksi rotua roraimae ja napensis saattavat muodostaa oman lajinsa, mutta Perusta (helleri) ja Boliviasta (bolivianus) tavatut rodut ovat sulautuneet lajiin "napensis", vaikka voivat tosin muodostaa myös alalajit.
Alalajit.
ITIS luettelee kolme alalajia:
HMS Churchill (S46)

HMS Churchill (viirinumero S46) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Churchill-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin Vickers Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 30. kesäkuuta 1967. Se laskettiin vesille 20. joulukuuta 1969 ja valmistui 15. heinäkuuta 1971.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 28. helmikuuta 1991.
Farshad Bashir

Farshad Bashir (s. 14. tammikuuta 1988 Kabul) on alankomaalainen poliitikko. Hän on sosialistisen puolueen jäsen, ja hän seurasi Rosita van Gijlswijkiä edustajainhuoneen jäsenenä 15. tammikuuta 2008.
Bashir on afganistanilaissyntyinen. Hänen isänsä oli kommunistihallinnon aikana journalistina "Anis"-lehdessä. Talibanin otettua valtaansa suuren osan maata vuonna 1996 Bashir pakeni perheineen Tadžikistaniin ja sitten vuonna 1997 Alankomaihin, josta perhe sai turvapaikan. Bashir asettui Mantgumiin. Hän liittyi 2002 sosialistipuolueeseen ja sen nuorisojärjestöön ROOD:iin. 2006 hänet valittiin Leeuwardenin kunnanvaltuustoon, jossa hän istui tammikuuhun 2008.
Bashir on opiskellut matematiikkaa ja fysiikkaa Groningenin yliopistossa sekä vero-oikeutta Leidenin yliopistossa. Hänestä tuli vuonna 2008 Alankomaiden historian nuorin kansanedustaja.
Niittyvihersiipi

Niittyvihersiipi ("Adscita statices") on yleinen, metallinhohtoinen perhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Niittyvihersiipi on melko pieni, metallinkiiltoisena säihkyvä perhonen. Etusiivet ovat pitkänomaiset ja suipot, eikä niissä ole havaittavaa kuviointia. Sekä etusiipien pinta että perhosen ruumis ovat kokonaan vihreän metallinkiiltoiset sävyn vaihdellessa kellertävän vihreästä turkoosiin. Takasiivet ovat tasaisen harmaanruskeat ja läpikuultavat. Tuntosarvet ovat naaraalla hieman kärkeä kohti paksuuntuvat, koiraalla selvästi kampamaiset. Imukärsä on pitkä. Siipiväli on 24–32 mm.
Suomessa ainoa samannäköinen laji on selvästi tummempi ja väriltään sinertävä rämevihersiipi ("Rhagades pruni"). Sen sijaan etelämpänä Euroopassa on useita hyvin samannäköisiä sukulaislajeja.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajin levinneisyys ulottuu Etelä-Euroopasta Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Suomessa niittyvihersiipeä tavataan etelärannikolta ainakin Etelä-Lappiin saakka, mutta laji on yleisempi etelässä. Perhosia on lennossa kesäkuun loppupuolelta elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Nimensä mukaisesti niittyvihersiipi viihtyy kuivilla niityillä, kedoilla, tienpientareilla ja pellonreunuksilla. Lajilla ei ole vaellustaipumusta, ja sitä tavataan vain harvoin elinympäristönsä ulkopuolella. Sopivalla paikalla laji on kuitenkin yleensä runsaslukuinen. Perhoset lentävät päivällä aurinkoisella säällä ja lepäilevät pilvisinä päivinä kasveilla. Lentotapa on koko heimolle ominainen: nopeasta siipien räpyttelystä huolimatta perhonen etenee ilmassa rauhallisesti. Perhoset viihtyvät kukilla nauttimassa mettä eivätkä piilottele näkymistään. Ne reagoivat laiskasti häiriöihin ja lennähtävät korkeintaan pienen matkan päähän. Naaras laskee munat kasveille 20–40 munan ryhminä. Toukka on aluksi lehtimiinaaja, mutta siirtyy myöhemmin elämään vapaana ravintokasvin alalehdillä. Täysikasvuinen toukka rakentaa toukokuussa maahan löyhän, vaaleanruskean kotelokopan ja koteloituu sen sisään. Keskenkasvuinen toukka talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka syö suolaheiniä ("Rumex").
Helmina von Chézy

Helmina von Chézy (alk. Wilhelmine Christiane von Klencke; 26. tammikuuta 1783 Berliini — 28. tammikuuta 1856 Genève) oli saksalainen runoilija, toimittaja ja libretisti.
Wilhelmine von Klencke syntyi kirjalliseen sukuun. Hän oli kirjailija Caroline Louise von Klencken (1754–1802) tytär ja runoilija Anna Louisa Karschin (1722–1791) tyttärentytär; hänen isänsä oli Preussin armeijan upseeri Karl Friedrich von Klencke (1760–1826). Wilhelminen syntyessä vanhemmat olivat jo eronneet, ja hän asui ajoittain isoäitinsä hoivissa.
Wilhelmine von Klencke aloitti kirjailijanuransa jo vuonna 1797. Uransa ajan hän edusti romanttista koulukuntaa. Hän avioitui vuonna 1799 vapaaherra Gustav von Hastferin kanssa, mutta liitto päättyi eroon jo seuraavana vuonna. Vuonna 1801 hän muutti Félicité de Genlis'n kutsusta Pariisiin ja työskenteli saksalaisten lehtien kirjeenvaihtajana nimellä Helmina von Hastfer. Koska hän kirjoitti kriittisesti poliittisista tapahtumista, hän joutui toistuvasti kahnauksiin sensuurin kanssa. Hänellä oli lyhyt suhde Adelbert von Chamissoon, ja tämä antoi romaaninsa "Peter Schlemihl" ("Varjoa vailla") sankarittarelle nimen Mina Helminan mukaan. Pariisissa Helmina von Hastfer seurusteli kuuluisuuksien kanssa ja kuvasi kulttuuripiirien elämää kaksiosaisessa teoksessaan "Leben und Kunst in Paris seit Napoléon I." (1805 ja 1807).
Friedrich Schlegelin kautta von Klencke tutustui orientalisti Antoine-Léonard de Chézyhin (1773–1832) ja avioitui tämän kanssa 1805. Heille syntyi kaksi poikaa, mutta avioliitto oli onneton ja von Chézy palasi Saksaan vuonna 1810. Vapaussotien aikana ja niiden jälkeen hän työskenteli sairaaloissa ja keräsi veteraaneille rahaa kirjallaan "Neue auserlesene Schriften". Kun hän arvosteli sotilassairaaloiden oloja vuonna 1816, häntä syytettiin herjauksesta, mutta E. T. A. Hoffmannin johtama tuomioistuin vapautti hänet syytteestä.
Vuodesta 1817 alkaen von Chézy asui Dresdenissä ja kirjoitti muun muassa libreton Carl Maria von Weberin oopperaan "Euryanthe", ja Franz Schubert sävelsi musiikkia hänen näytelmäänsä "Rosamunde, Kyproksen ruhtinatar".
Koko elämänsä ajan von Chézy muutti kaupungista toiseen. Pariisin jälkeen hän ehti asua Heidelbergissa, Frankfurt am Mainissa, Kölnissä, Münchenissä, Wienissä ja useissa muissa kaupungeissa, ennen kuin asettui Genèveen vuonna 1852.
Aviomiehen A.-L. de Chézyn kuoltua Helmine von Chézyn taloudellinen tilanne heikkeni. Pojan Max von Chézyn kuolema vuonna 1846 järkytti häntä niin, ettei hän enää julkaissut paljonkaan. Viimeisinä elinvuosinaan von Chézy kärsi sokeudesta. Vuosina 1853–1855 hän saneli muistelmansa Bertha Christiane Borngräberille, ja ne julkaistiin postuumisti.
Ritariperhoset (alaheimo)

Ritariperhoset (Papilioninae) on toinen ritariperhosten heimon kahdesta lajirikkaasta alaheimosta. Siihen kuuluvia perhosia tavataan kaikilla mantereilla Etelämannerta lukuun ottamatta.
Ritariperhoset ovat varsin värikkäitä päiväperhosia, joiden koko vaihtelee keskikokoisesta erittäin suuriin. Monet lajit ovat perusilmeeltään keltaisen tai valkoisen ja mustan kirjavia, mutta etenkin aasialaisissa lajeissa musta on usein hallitseva väri ja sitä täydentävät jopa metallinhohtoiset sävyt. Takasiivissä on usein pitkiä taaksepäin kurkottavia kannuksia. Monilla lajeilla esiintyy huomattavaa ulkonäöllistä muuntelua elinpaikasta riippuen.
Ritariperhosten alaheimoon kuuluu ympäri maailmaa miltei 500 perhoslajia, joiden koko vaihtelee keskikokoisista erittäin suuriin. Suurin suku on ritarit ("Papilio"), johoon kuuluu lähes 200 lajia. Ritariperhosten alaheimo on levinneisyydeltään vahvasti maapallon trooppisille alueille painottunut ja Euroopassa lajeja elää vain puolenkymmentä. Alaheimolla on suurin lajirunsaus Aasiassa sekä indoaustralialaisella alueella, mutta myös Saharan eteläpuolisessa Afrikassa lajeja on runsaasti. Sen sijaan Amerikoissa esiintyy vain hieman toistasataa alaheimon lajia, joista merkittävin ryhmä lienevät monien muiden sikäläisten perhosten jäljittelemät airutperhoset ("Parides").
Varsinaisten ritariperhosten alaheimoon kuuluvat maailman kookkaimmat päiväperhoset, erityisesti indoaustralialaisella alueella elävät velhosiivet ("Troides") ja lintusiivet ("Ornithoptera"). Jättiritari ("Papilio antimachus") on puolestaan Afrikan alueen suurin päiväperhonen.
Korean kansantasavalta

Korean kansantasavalta (lyh. "PRK" eli "Peoples Republic of Korea") oli Korean niemimaata hallinnut valtio, joka oli olemassa 1945–1946.
Sen seuraajavaltioita olivat Korean tasavalta ja Korean demokraattinen kansantasavalta. Edeltäviä olivat Choseon ja muut Korean dynastiat.
Aitotäpläperhoset

Aitotäpläperhoset (Nymphalinae) on täpläperhosiin kuuluva, levinneisyydeltään kosmopoliittinen, vajaa 500 perhoslajia kattava päiväperhosten alaheimo.
Piirteitä.
Aitotäpläperhoset ovat tavallisesti värikkäitä ja voimakaskontrastisia, pieniä tai keskikokoisia päiväperhosia. Aikuisia perhosia käy usein kukilla imemässä mettä, mutta niille maistuvat myös käyneet hedelmät ja jopa raatojen nesteet. Taksonomisesti ne ovat hieman hajanainen ryhmä, joiden selkeimmät yhdistävät tuntomerkit ovat toukissa, mutta yhteys erityisesti häiveperhosiin sekä haapa- ja luotsiperhosiin on ollut jossain määrin epäselvä. Nykyään molekyylibiologinen tutkimus on selventänyt alaheimon osien keskinäisiä suhteita, mutta etenkin pienten sukujen "Kallimoides", "Vanessula", "Rhinopalpa" ja "Pycina" yhteys muihin aitotäpläperhossukuihin on edelleen tuntematon.
Maapallon syrjäisillä alueilla tavataan endeemisiä lajeja. Aitotäpläperhosiin kuuluu runsaasti lajeja maapallon lauhkeilla vyöhykkeillä ja monet niillä elävät lajit ovat aikuistalvehtijoita.
Toukkien iholla on runsaasti sukasia, jotka tekevät niistä saalistajille epämiellyttäviä. Väritykseltään ne ovat yleensä tummia. Ruokailu tapahtuu ravintokasvilla useimmiten ryhmissä, joskus yhteisen seitin suojissa. Ravintokasveja löytyy monista eri kasviheimoista, kuten asterikasveista ja nokkosista.
Tribukset ja suvut.
Alaheimoon kuuluu kuudessa tribuksessa yhteensä noin 500 perhoslajia. Lajimäärältään suurin suku on verkkoperhoset ("Melitaea").
Ruusukekalkkikämmekkä

Ruusukekalkkikämmekkä ("Anacamptis morio", syn. "Orchis morio") on Euroopassa kasvava kalkkikämmeköiden sukuun luettava kämmekkäkasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Ruusukekalkkikämmekkä kasvaa 8–30 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on särmikäs ja ylhäältä violetinsävyinen. Sillä on 5–6 vihreää, täplätöntä varsilehteä. Ne ovat 3–6 cm pitkiä, ylimmät varsilehdet ovat lähes tuppimaisia. Ruusukekalkkikämmekän kukintona on lyhyt ja harsu tähkä, jossa on 4–14 kukkaa. Kukkien väri vaihtelee tummanpunaisesta vaalean purppuraan, harvoin valkoiseen. Kukan huuli on syvästi kolmiliuskainen.
Levinneisyys.
Ruusukekalkkikämmekkää esiintyy suuressa osassa Eurooppaa sekä maanosan lähialueella Turkissa ja Marokossa. Sen pohjoisimmat kasvupaikat ovat Ruotsissa, Norjassa ja Virossa. Pohjoismaissa ruusukekalkkikämmekkä on harvinainen kuivilla niityillä kasvava kalkinsuosijakasvi.
Mezeninhevonen

Mezeninhevonen (Mezenskaja) on pienikokoinen venäläinen hevosrotu, jota kasvatetaan Arkangelin ja Komin alueilla, Mezen- ja Pinega-jokien rantojen tasamailla.
Ominaisuudet.
Mezeninhevonen on melko matala: aikuisen oriin säkäkorkeus on keskimäärin 138 cm. Hevonen on myös vahvatekoinen: oriit painavat keskimäärin 375 kg, tammat 360 kg. Sen väritys on vaihteleva: rautias, kimo, ruunikko tai musta. Runko on pitkä, rinta laaja ja kaviot kovat.
Mezeninhevonen on sopeutunut hyvin koviin pohjoiseen luontoon ja sen ilmastoon, se on helppohoitoinen ja pitkäkarvaisena sietää hyönteistenpistoja.. Myös ruokailun suhteen mezeninhevonen joustaa: sitä tiedetään ruokitun pakastetulla kalalla etenkin rannikolla ja samaa ruokaa käytetään edelleen, mikäli heinää ei ole saatavissa.
Käyttö.
Mezen on ennen kaikkea vetohevonen; se periytyy pohjoisesta metsähevosesta ja samaa sukua kuin esimerkiksi eestinhevonen ja žemaitukas. Sitä on pidetty yli 200 vuoden ajan parhaiten oloihin sopivana rotuna Venäjän pohjoisissa osissa, jossa on yhä paikoin paras ja ainoa keino päästä paikasta toiseen. Maataloustyön lisäksi mezeninhevoset ovat vetäneet erityisesti kalakuormia Akangelista Moskovan ja Pietarin seuduille. 
Mezeninhevosta käytetään maatöihin ja syksyn loskassa ja vetohevosena se on erityisen arvokas syvässä lumessa hyvän etenemiskykynsä ansioista. Viime aikoina rotua on käytetty myös urheilutarkoituksiin sekä luontomatkailuun. Myös mezeninhevosen omistajuus on muuttunut: kun hevosia oli neuvostoaikoina vain kolhooseilla, vuonna 2003 62 prosenttia Mezenin piirin hevosista kuului yksityishenkilöille.
Esiintyminen.
Mezeninhevonen on rotuna harvinainen, eikä sitä tavata nimikkoalueensa ulkopuolella. Tästä huolimatta se ei kuulu pohjoisten kotieläinten geenipankin (Nordisk Genbank Husdyr, NGH) luetteloon. Vuonna 2003 FAO:n kotieläinten monimuotoisuuden seurantaluettelo määritteli mezeninhevosen rotuna vaarantuneeksi ja sen kannan vahvuudeltaan alenevaksi. Vuonna 2005 mezeninhevosten määräksi ilmoitettiin 1 000 yksilöä, mutta näistä vain 64 oli lisääntymisikäisiä tammoja. Arkangelin tiede- ja tutkimuslaitos onkin ryhtynyt toimiin rodun suojelemiseksi vuonna 1993 ja se on perustanut tarkoitusta varten siittolan. Laitos järjestää nykyisin vuosittain kilpailuja sekä erityisesti pohjolan oloja koskevan jalostusseminaarin.
Valiant-luokka (sukellusvene)

Valiant-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden ydinsukellusveneen muodostama alusluokka.
Suunnittelu.
Alusten aseistuksena oli kuusi keulaan asennettua 21 tuuman torpedoputkea, joilla voitiin laukaista Mk8- ja Tigerfish -torpedoita.
Alusten päävoimanlähteenä oli painevesireaktori PWR1.
Palokilinkämmekkä

Palokilinkämmekkä eli palokämmekkä ("Neotinea ustulata", syn. "Orchis ustulata") on Euroopassa kasvava kilinkämmeköiden "Neotinea" sukuun luettava kämmekkäkasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Palokilinkämmekkä kasvaa 10–20 senttimetriä korkeaksi, sen varsi on paksuhko ja ei-ontto. Lehdet kasvavat tyviruusukkeena. Ne ovat 3–7 cm pitkiä ja väriltään harmaanvihreitä. Palokilinkämmekän kukintona on lyhyt ja tiheä tähkä. Kukat ovat avautumattomina mustanpunaiset ja muuttuvat auenneina vaaleanpunaisen valkoisiksi. Kukan huuli on punapilkullisen valkoinen. Huuli on kolmiliuskainen ja sen keskiliuska kaksiosainen.
Levinneisyys.
Palokilinkämmekkää esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopassa paitsi aivan läntisessä Euroopassa ja edelleen itäisen Keski-Euroopan kautta Venäjälle ulottuvalla alueella. Sen pohjoisimmat kasvupaikat ovat Ruotsissa ja Virossa.
Juan Torres Ruiz

Juan Torres Ruiz eli Cala (s. 26. marraskuuta 1989 Lebrija, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa espanjalaista Getafea ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Cala siirtyi Sevillaan organisaatioon vuonna 2000 ja pelasi seuran juniorijoukkueissa vuoteen 2008 asti, kunnes hänet nostettiin reservijoukkueeseen.
Ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa Cala teki 9. joulukuuta 2009 Mestarien liigan ottelussa skotlantilaista Rangersia vastaan. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 7. helmikuuta 2010 Real Zaragozaa vastaan. Hieman tämän jälkeen Cala teki kolmessa perättäisessä ottelussa maalin, alkaen 10. huhtikuuta 2010 Málagaa vastaan. Kyseinen maaliputki oli Sevillan seurahistorian puolustajien ennätys.
Kaudeksi 2010–2011 hänet lainattiin Segunda Divisiónissa pelanneeseen Cartagenaan. 5. heinäkuuta 2011 Cala siirtyi jälleen lainalle, tällä kertaa kreikkalaiseen AEK Ateenaan. Tammikuussa 2012 hän palasi kuitenkin takaisin kasvattajaseuraansa.
Yōko Tanabe

Yōko Tanabe (; s. 28. tammikuuta 1966 Tokio) on japanilainen judoka ja olympiamitalisti.
Tanabe voitti ensimmäisen arvokisamitalinsa vuonna 1987, kun hän sai MM-kilpailuista alle 72-kiloisten sarjasta pronssia. Hän osallistui Soulin olympialaisiin 1988, joissa judo oli näytöslajina ja oli alle 72-kiloisten sarjassa kolmas. Hän sai samasta sarjasta hopeaa Belgradin MM-kisoissa 1989 ja oli kyseisissä kisoissa myös avoimen sarjan pronssimitalisti. Aasian kisoissa 1990 Tanabe voitti alle 72-kiloisten sarjan ja sijoittui avoimessa sarjassa kolmanneksi.
Tanabe voitti vuonna 1991 alle 72-kiloisten Aasian-mestaruuden ja MM-hopeaa. Hän sai hopeaa myös Barcelonan olympialaisista 1992 ja pronssia vuoden 1995 MM-kilpailuista. Tanabe voitti vielä Atlantan olympialaisissa 1996 hopeaa ennen kuin lopetti aktiiviuransa.
Ricardo Rimini

Ricardo Rimini di Cave (28. tammikuuta 1908 Rooma – 1972) oli uruguaylainen miekkailija.
Rimini osallistui olympialaisiin kerran, Helsingissä 1952. Hän oli tuolloin mukana floretin henkilökohtaisessa kilpailussa, jossa hän hävisi kaikki alkulohkon ottelunsa eikä päässyt jatkoon. Rimini voitti vuonna 1955 Pan-Amerikan kisoissa hopeaa säilän joukkuekilpailusta.
MasterChef Suomi

MasterChef Suomi on ruokarealityohjelma, jossa amatöörikokit kisaavat "MasterChef Suomi" -kisan voitosta. Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Nelonen-kanavalla 18. tammikuuta 2011, toinen tuotantokausi 7. helmikuuta 2012, kolmas tuotantokausi 22. tammikuuta 2013 ja neljäs tuotantokausi 21. tammikuuta 2014. Kuudes tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 1. syyskuuta 2020 ja seitsemäs tuotantokausi alkoi 15. helmikuuta 2022. Kahdeksas tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 7. helmikuuta 2023. Yhdeksäs tuotantokausi alkoi MTV3-kanavalla 15. helmikuuta 2024. Ensimmäistä kertaa kauden avausjaksossa 40 kotikokkia tuli ottamaan toisistaan mittaa kaksipäiväisellä MasterChef-bootcampilla. Jatkoon pääsi 10 amatöörikokkia.
Kilpailun voittaja saa palkinnoksi 10 000 euroa ja MasterChef Suomi -arvonimen.
Ensimmäinen tuotantokausi.
Kilpailijat
Toinen tuotantokausi.
Kilpailijat
Kolmas tuotantokausi.
Kilpailijat
Neljäs tuotantokausi.
Kilpailijat
Kuudes tuotantokausi.
Kilpailijat
Seitsemäs tuotantokausi.
Kilpailijat
Kahdeksas tuotantokausi.
Kilpailijat
Lähteet.
4. https://www.mtvuutiset.fi/artikkeli/taistelu-himoitusta-tittelista-alkaa-kuka-naista-12-kilpailijasta-on-suomen-seuraava-masterchef/7889582#gs.c8yrpy
Ruggero Raimondi

Ruggero Raimondi (3. lokakuuta 1941 Bologna, Italia) on italialainen oopperalaulaja ja bassobaritoni. Hän on esiintynyt huippuoopperoissa, kuten New Yorkin Metropolitanissa sekä oopperaelokuvissa kuten Don Giovanni (1979), Carmen (1984) ja Tosca (2011).
Osmo Forssell

Osmo Gustav Forssell (26. joulukuuta 1933 Oulu) on Oulun yliopiston kansantaloustieteen professori (emeritus). 
Henkilötietoja.
Forssell syntyi proviisori Hans Gustav Forssellin ja verotussihteeri Hilja Helvi Lassilan perheeseen. Ylioppilaaksi hän valmistui Oulun lyseosta vuonna 1954, valtiotieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1958, lisensiaatiksi 1962 ja tohtoriksi 1970. Hänen väitöskirjansa käsitteli panoskertoimien muutoksia Suomessa. Forssell opiskeli myös Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa 1963-1964.
Forssell toimi Tilastollisen päätoimiston, josta 1971 tuli Tilastokeskus, apulaisaktuaarina ja tutkijana 1958-1968, osastonjohtajana ja apulaisosastopäällikkönä 1969-1973. Oulun yliopiston kansantaloustieteen professori hän oli 1973-1997 ja hän toimi taloustieteen laitoksen johtajana 1985-1993 ja humanististen tieteiden tiedekunnan dekaanina 1981-1984. Forssell oli vieraileva tutkijana Elinkeinoelämän Tutkimuslaitoksessa (ETLA) 1984–1985 ja Cambridgen yliopistossa 1986-1987, samoin kuin Itävallassa 1993-1994. 
Vuoden 1994 Eino H. Laurila -kansantulomitali myönnettiin Forssellille, jonka todettiin mitalin myöntöperusteissa olevan on panos-tuotosanalyysin näkyvin kehittäjä Suomessa, samoin kuin toimineen "Kansantaloudellinen aikakauskirja" -julkaisun päätoimittajana. Ensimmäisen mitalin sai sen nimen haltija, professori Eino H. Laurila. Järjestyksessä toinen mitali luovutettiin Mauno Koivistolle.
Sotilasarvoltaan Forssell on vänrikki (1955). Hänen puolisonsa vuodesta 1956 on Irja Annikki Väänänen.
Grigori Ugrjumov

Grigori Ivanovitš Ugrjumov (; 11. toukokuuta 1764 Moskova – 28. maaliskuuta 1823 Pietari) oli venäläinen klassismin aikakauden taidemaalari.
Grigori Ugrjumov opiskeli Pietarin taideakatemiassa vuosina 1770–1785 ja Roomassa vuosina 1785–1790. Hän maalasi etupäässä historiallisia sankariaiheita (muun muassa "Aleksanteri Nevskin juhlallinen saapuminen Pihkovaan", "Iivana Julman Kazanin valloitus" ja "Jan Usmarin voimainkoetus" Venäläisen taiteen museossa). Ugrjumov tunnetaan myös muotokuvamaalarina. Hän toimi taideakatemian opettajana vuodesta 1791. Vuonna 1797 hänet valittiin taideakatemian akateemikoksi, vuonna 1800 professoriksi ja vuonna 1820 rehtoriksi.
Storch

Storch voi viitata muun muassa seuraaviin asioihin:
Lentokone:
Ihmiset:
Hatunnosto (kirja)

Hatunnosto on Pekka Haaviston vuonna 2010 julkaisema omaelämäkerrallinen kirja. Teoksen julkaisi kristillinen kustantamo Kirjapaja.
Michael Karst

Michael Karst (s. 28. tammikuuta 1952 Mannheim) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili estejuoksussa. Hän edusti seuratasolla SV Saar 05 Saarbrückeniä ja Universitätssportclub Mainzia.
Karst voitti 3 000 metrin esteissä hopeaa universiadeissa 1973. Hän sivusi seuraavana vuonna matkan Euroopan ennätystä 8.18,4, joka tosin rikottiin jo muutamia päiviä myöhemmin, ja juoksi vielä paremman ajan 8.18,0, jolla heltisi vain pronssia Rooman EM-kisoista.
Karst voitti universiadeja vastaavista opiskelijoiden MM-kisoista hopeaa vuonna 1975 ja sijoittui matkallaan viidenneksi Montréalin olympialaisissa 1976 ajallaan 8.20,14. Hän voitti kultaa universiadeista vuonna 1977 sijoituttuaan saman vuoden sisäratojen EM-kisoissa 3 000 metrin tasaisella matkalla viidenneksi.
Karst voitti 3 000 metrin esteissä Länsi-Saksan mestaruuden viidesti vuosina 1974–1979. Karstin ennätys matkalla on 8.14,05 vuodelta 1977, ja hän on sen turvin edelleen Saksan kaikkien aikojen tilaston kuudenneksi paras juoksija.
HMS Sovereign (S108)

HMS Sovereign (viirinumero S108) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan ydinsukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 16. maaliskuuta 1969 Vickers Shipbuilding and Engineering Limitediltä (VSEL) Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 18. syyskuuta 1970. Se laskettiin vesille 17. helmikuuta 1973 ja valmistui 11. heinäkuuta 1974.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 12. syyskuuta 2006.
HMS Superb (S109)

HMS Superb (viirinumero S109) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 20. toukokuuta 1970 Vickers Shipbuilding Groupsilta (nykyisin osa BAE Systems Submarine Solutionsia), missä köli laskettiin 16. maaliskuuta 1972. Se laskettiin vesille 30. marraskuuta 1974 ja valmistui 13. marraskuuta 1976.
Palvelus.
Alus oli 1982 Falklandin sodan aikana huhujen mukaan Etelä-Atlantilla, mutta alus ei osallistunut sotatoimiin. Alus operoi 2001 Intian valtamerellä tukien Afganistanin miehitystä. Alus vaurioitui toukokuussa 2008 Punaisella merellä osuttuaan vedenalaiseen esteeseen. Alus ei saanut vuotoa, mutta se ei kyennyt sukeltamaan kaikuluotaimen vaurioiduttua. Aluksen palattua kotitukikohtaansa Devonportiin se poistettiin palveluksesta 26. syyskuuta 2008.
Rosebudin taistelu

Rosebudin taistelu käytiin 17. kesäkuuta 1876 Rosebud-joen ylävirralla. Taistelussa Hullun Hevosen johtamat sioux- ja cheyenne-intiaanit löivät George Crookin johtamat Yhdysvaltain armeijan joukot. Tappiot olivat molemilla puolilla kevyitä, mutta yhdysvaltalaiset menettivät lähes kaikki ammuksensa ja joutuivat perääntymään samaa reittiä kuin olivat tulleet, eikä Crook koskaan ehtinyt everstiluutnantti Custerin joukkojen avuksi.
Taustaa.
Sota lakota- cheyenne- ja arapaho-intiaaneja vastaan oli käynnissä jo vuoden 1876 helmikuussa. Tuolloin prikaatinkenraali Crook johti kymmentä komppaniaa ratsuväkeä ja kaksi jälkaväkeä sotaretkelle Istuvaa Härkää ja tämän cheyenneliittolaisia, jotka kieltäytyivät lähtemästä Powder Riverin mailta, vaikka kaikki intiaanit olivat saaneet käskyn ilmoittautua intiaaniasiamiehille. Sotaretki loppui kuitenkin jo saman vuoden maaliskuussa ankaran ilmaston vuoksi. Suuremman kevätoperaation johdossa oli prikaatinkenraali Alfred H. Terry. Suunnitelmiin kuului, että Terryn joukot lähtisivät Fort Abraham Lincolnista Powder Riverin suuta kohti noin 900 miehen kanssa, ja Crook taas Fort Fettermanista yhtä suuren joukon kanssa. Crookin ja Terryn oli tarkoitus ajaa intiaanit kohti Big Hornin laaksoja, kun eversti Gibbon 400 miehen kanssa menisi Yellowstonen pohjoispuolelle. Suunnitelman tarkoituksena oli, että näiden kolmen kolonnan liikkeet saisivat suuren osan vihamielisistä intiaaneista palaamaan intiaaniasiamiesten luokse. Koska kenraali Terry oli kokematon intiaanisodissa, mukaan lähti myös everstiluutnantti George Armstrong Custer. Yhdysvaltalaisilla oli käytössään myös suuret määrät 
crow- ja arikara-tiedustelijoita.
Taistelu.
Crook, mukanaan noin tuhat sotilasta sekä kuusikymmentä intiaanitiedustelijaa, oli leiriytynyt Rosebud-joen ylävirralle. Myös Hullun Hevosen joukot olivat leiriytyneet noin seitsemäntoista mailin päähän pohjoiseen. 17. kesäkuuta 1876 Hullun Hevosen johtamat joukot hyökkäsivät varoituksetta Crookin joukkojen kimppuun. Yhdysvaltalaiset joutuivat pahasti hyökkäyksen yllättämiksi (Crook oli pelaamassa korttia ja sotilaat söivät aamiaista kun intiaanit hyökkäsivät) ja menettivät taistelussa lähes kaikki ammuksensa. Kuusi tuntia kestäneen taistelun jälkeen Crookin joukkojen oli vetäydyttävä samaa reittiä kuin olivat tulleet, ja he palasivat leiriinsä Goose Creekin, missä Crook joutui pysymään vielä seitsemän viikkoa odottaen täydennyksiä.
Osapuolten tappioissa on eroja eri lähteiden välillä, mutta ne olivat molemmin puolin kevyitä. Crook itse raportoi menettäneensä 32 miestä kuolleina ja 21 haavoittuneina, mutta joissain lähteissä on puhuttu myös 57 tai jopa sadasta kaatuneesta. Kaatuneiden intiaanien määräksi Crook ilmoitti 13.
HMS Sceptre (S104)

HMS Sceptre (viirinumero S104) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 1. marraskuuta 1971 Vickers Shipbuilding Groupsilta (nykyisin osa BAE Systems Submarine Solutionsia), missä köli laskettiin 19. helmikuuta 1974. Se laskettiin vesille 20. marraskuuta 1976 kumminaan Lady Audrey White ja valmistui 14. helmikuuta 1978.
Palvelus.
Alus kolaroi 1980-luvun alussa Neuvostoliiton laivaston sukellusveneen kanssa, jolloin aluksen reaktori sammui turvajärjestelmän käynnistyttyä. Aluksen päällikön määräyksestä reaktorin turvajärjestelmät ohitettiin, minkä jälkeen se palasi kotisatamaan. Alus oli 1987 huollettavana, jolloin reaktoriin asennettiin uusi ydin. Maaliskuussa 1990 aluksen tapahtui jäähdytysaineen vuoto satamassa ja 20. lokakuuta 1991 syttyi tulipalo Faslanessa.
Alus lähetettiin maaliskuussa 2010 Falklandin saarille vahvistamaan alueella olevaa varuskuntaa alueella tehtyjen öljylöytöjen aiheutettua kiistaa alueen omistuksesta. Alus palasi toukokuussa Devonportiin, jossa se poistettiin palveluksesta 10. joulukuuta 2010.
Neidonvaipat

Neidonvaipat ("Epipactis") on kasvisuku kämmekkäkasvien heimossa. Siihen kuuluu 22 lajia, joista Pohjoismaissa kasvaa kuusi ja Suomessa kolme.
Tuntomerkkejä.
Pohjoismaiden neidonvaippalajit ovat moniin pohjoisiin kämmeköihin verrattuna melko korkeaksi kasvavia, kooltaan 15–80 senttimetriä. Niillä on suipot tai soikeat varsilehdet, jotka ovat kierteisessä lehtiasennossa. Neidonvaippojen kukintona toispuoleinen terttu. Kukissa on lyhyt kierteinen perä, suora sikiäin ja kaksiosainen huuli.
Kryptodepressio

Kryptodepressio on järvialtaan osa, joka sijaitsee merenpinnan tason alapuolella. Jos järven pinta on merenpintaa alempana (kuten Kaspianmeressä ja Kuolleessameressä), järvi on kokonaan kryptodepressiota. Merenpinnan tason alapuolella sijaitsevaa maa-aluetta kutsutaan puolestaan syvängöksi eli depressioksi.
Yli kilometrin kryptodepressioita on Baikaljärvessä (pinnankorkeus 455,5 m, syvyys 1 642 m, kryptodepressio 1 186,5 m) ja Kaspianmeressä (pinnankorkeus −28 m, syvyys 1 029 m, kryptodepressio 1 057 m).
Suomessa kryptodepressioita on muun muassa Artjärven Pyhäjärvessä (syvin kohta 28 metriä merenpintaa alempana), Lohjanjärvessä (23 m), Päijänteessä (17 m) ja Saimaassa (10 m). Lohjanjärven kryptodepressio on tilavuudeltaan Suomen suurin (85 miljoonaa kuutiometriä).
Kirkiruohot

Kirkiruohot ("Gymnadenia") on suku kämmekkäkasvien heimossa. Suvussa on noin kymmenen lajia, joista Pohjoismaissa tavataan neljä.
Kirkiruohot Suomessa.
Suomessa kasvaa vain yksi laji, punakirkiruoho, josta voidaan erottaa kaksi levinneisyydeltään poikkeavaa alalajia. Punakirkiruoho on harvinaistunut huomattavasti erityisesti Etelä-Suomessa ja se on myös rauhoitettu entisen Oulun läänin eteläpuolella.
Magyar Gárda

Magyar Gárda () oli nationalistinen poliittinen järjestö, joka oli kytkeytynyt äärioikeistolaiseen Jobbik-puolueeseen. Se perustettiin 2007 ja kiellettiin 2009.
Magyar Gárdan perustamisseremonia pidettiin Budan linnan edustalla 2007, jolloin järjestön valan vannoi 56 jäsentä. Jobbik-puolueen johtaja ja järjestön perustajiin kuulunut Gábor Vona puhui tilaisuudessa. Järjestön jäsenet pukeutuvat tummiin housuihin ja liiviin sekä valkoiseen paitaan. Lisäksi heillä on lippalakki, jossa on Unkarin keskiaikainen symboli, Árpádin raidat. Unkarin pääministeri Ferenc Gyurcsány tuomitsi järjestön ja kutsui sitä ”Unkarin häpeäksi”.
Magyar Gárda toimi erityisesti Unkarin romanivähemmistöjä vastaan. Marraskuussa 2007 järjestö ilmoitti suojelevansa mitä tahansa kylää romanien tekemiltä rikoksilta. Esimerkiksi Kiskunlacházassa kaduilla noin 80 kaartilaista partioi syyskuussa 2009, kun romani oli hyökännyt 14-vuotiaan tytön kimppuun. Kaartilaiset tekivät myös maaseutukylissä hyökkäyksiä romanien kimppuun, ja vuosina 2008 ja 2009 niissä kuoli kuusi romania. Magyar Gárdasta tuli pian merkittävä poliittinen voima, ja sen toimia kannatti ajoittain yhdeksän prosenttia unkarilaisista. Vaikka se kiellettiin 2009, sen toiminta on jatkunut yhä. Etnisten mielipiteiden lisäksi Magyar Gárda on tuonut esille Suur-Unkarin aatetta. Maassa haaveillaan edelleen Trianonin rauhansopimukseen päättyneen suurvalta-aseman palauttamisesta. Magyar Gárdan toiminta herätti siksi huolta myös naapurimaissa, kuten Slovakiassa ja Romaniassa.
Unkarin vetoomustuomioistuin määräsi heinäkuussa 2009 järjestön hajotettavaksi, koska sen marssit aiheuttivat etnistä väkivaltaa ja häiritsivät julkista rauhaa. Budapestilainen tuomioistuin kielsi järjestön seuraavassa kuussa. Järjestö oli suunnitellut pitävänsä syyskuussa uusien jäsenten valatilaisuuden Sankarien aukiolla mutta kiellettynä järjestönä ei saanut siihen lupaa. Magyar Gárda siirsi tilaisuuden yksityisessä omistuksessa olevalle alueelle Szentendreen, mutta poliisi hajotti tilaisuuden, jossa oli satoja järjestön kannattajia.
Kari Rauhanen

Kari Rauhanen (s. 19. helmikuuta 1962 Tampere) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on valmentanut myös Ruotsissa, Sveitsissä, Itävallassa, Romaniassa, Italiassa, Saksassa, Puolassa ja Tanskassa. Rauhanen on suorittanut Suomen urheiluopistossa Ammattivalmentajatutkinnon.
Valmennusura.
Rauhanen aloitti valmennusuransa Tampereen Tapparan junioreissa 1990-luvulla. Sen jälkeen hän on toiminut Ikurin Vireen valmentajana sekä valmennuspäällikkönä. Vuonna 2002 hän muutti Turkuun ja toimi TuTo Hockeyn A-nuorten päävalmentajana sekä sen Mestis-joukkueen apuvalmentajana kaksi kautta. Mestiksessä pelaavan Joensuun Jokipoikien päävalmentaja hän oli kahden kauden ajan, minkä jälkeen hän siirtyi Ruotsiin Allsvenskaniin IFK Arbogan päävalmentajaksi kaudelle 2006–2007.
Kaudella 2007–2008 Rauhanen korvasi Jari Helteen Mestiksen Titaanien päävalmentajana. Seuraavat kaksi kautta hän toimi Sveitsin liigan EHC Baselin päävalmentajana. Allsvenskanin Tingsryds AIF:n päävalmentajaksi 2010–2011 hän siirtyi kesken kauden. Kaudelle 2011–2012 päävalmentajuus/valmennuspäällikkyys italialaisen SV Kalternin junioriorganisaatiossa, jossa hän jatkoi joulutauolle ja siirtyi tammikuussa 2013 Itävallan liigan EHC Lustenaun päävalmentajaksi Gary Priorin tilalle. Kaudelle 2013–2014 Rauhanen sai kutsun MOL-liigan ASC Corona Brașovin päävalmentajaksi. Rauhanen valittiin kaudella 2013–2014 MOL-liigan vuoden valmentajaksi sekä voitti myös maan mestaruuden Brasoville.
Marraskuussa 2014 Rauhanen otti vastaan päävalmentajan tehtävän Saksan DEL 2 -sarjassa pelaavan ESV Kaufbeurenin peräsimessä.
Kaudelle 2015–2016 Rauhanen siirtyi Puolan pääsarjassa pelaavan STS Sanokin päävalmentajaksi.
Kaudelle 2017–2018 Rauhanen on solminut sopimuksen tanskalaisen pääsarjajoukkue IK Odensen kanssa.
Korvake

Korvakkeet ovat kasvin lehden kannan litteitä, yleensä lehtimäisiä laajentumia. Ne ovat joko parillisia tai yhteenkasvaneita. Korvakkeiden muoto vaihtelee kasvisukujen ja -lajien mukaan; esimerkiksi kosteikkotattarilla ("Persicaria") on kalvomainen, tupeksi muodostunut korvake ja korvakenätkelmällä ("Lathyrus aphaca") korvakkeet ovat oikeiden lehtien sijasta kuin lehdet.
David Strassman

David Strassman (s. 6. syyskuuta 1957) on yhdysvaltalainen vatsastapuhuja ja stand up -koomikko.
Elene Gedevanišvili

Elene Gedevanišvili (, s. 7. tammikuuta 1990 Tbilisi, Georgian SNT, Neuvostoliitto) on georgialainen taitoluistelija. Naisten yksinluistelussa kilpaileva Gedevanišvili voitti EM-pronssia Tallinnassa 2010 ja Sheffieldissä 2012. Hän on ensimmäinen georgialainen ISU:n arvokilpailuissa mitaleille yltänyt taitoluistelija.
Torinon talviolympialaisissa 2006 Gedevanišvili sijoittui kymmenenneksi ja Vancouverissa 2010 14:nneksi.
Johann Elias Ridinger

Johann Elias Ridinger (16. helmikuuta 1698 Ulm – 10. huhtikuuta 1767 Augsburg) oli saksalainen maalari, kuparipiirtäjä, etsaaja, kuvittaja ja kustantaja. Häntä pidetään yhtenä Saksan kuuluisimmista eläinaiheiden kaivertajista. Erityisesti korostuvat hevos-, koira - ja metsästyskohtaukset.
Hän aloitti opintonsa Ulmissa taidemaalari Christoph Reschin (1701–16) alaisuudessa, ja opiskeli myöhemmin Johann Falkin johdolla (1687–1727) Augsburgissa. Kaiverrustaitonsa hän oppi Georg Philipp Rugendasilta. Vapaaherra Wolf von Metternichin (1706–31) kutsusta hän vietti kolme vuotta Regensburgissa: Metsästys ajokoirien avulla ja vierailut ratsastuskoulussa osoittautuivat ratkaiseviksi hänen taitojensa kehitykselle. Hänen kaiverus- ja etsauslehtensä osoittavat eläimille ominaisia liikkeeitä ja asentoja nähtynä erilaisissa maisemissa. Hänen tyylissään oli rokokoomaisia piirteitä. Myöhemmin hän perusti oman taidekustantamon Augsburgissa, jossa suurin osa hänen teoksistaan julkaistiin. Vuonna 1759 hänestä tuli Augsburgin Stadtakademien johtaja. Hänen piirustuksensa on usein toteutettu tarkkuudella ja hyvällä maulla ja siksi hänen töitään on nykypäivään saakka pidetty suuressa arvossa. Sittemmin hänen piirustustensa aiheita on käytetty koristeina muun muassa posliinissa ja keramiikassa.
Ryan Sampson

Ryan Oliver Sampson (s. 28. marraskuuta 1985) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Alex Venablesin roolista tilannekomediassa "After You’ve Gone", jossa hän esiintyi vuosina 2007–2008. Hän on syntyjään rotherhamilainen ja kävi Wales High Schoolia Kiveton Parkissa. Hän aloitti uransa Crucible Theatressa. Ennen "After You’ve Gonea" hän esiintyi yksittäisissä jaksoissa sarjoissa "Murha mielessä", "Sydämen asialla" ja "Holby Cityn sairaala".
Vuonna 2008 Sampson nähtiin kahdessa "Doctor Who" -jaksossa, ja vuonna 2011 hän teki pienen esiintymisen "Fresh Meat" -sarjassa. Hänen teatteriuransa on vienyt hänet muun muassa Royal National Theatreen.
Pete T. Cenarrusa

Pete T. Cenarrusa (16. joulukuuta 1917 Carey, Idaho – 29. syyskuuta 2013 Boise, Idaho) oli yhdysvaltalainen republikaanipuolueen poliitikko. Hänet valittiin Idahon edustajainhuoneeseen vuonna 1950, ja hän istui siellä 16 vuotta, joista kuusi sen puhemiehenä. Toukokuussa 1967 kuvernööri Don Samuelson nimitti Cenarrusan Idahon osavaltion valtiosihteeriksi, joksi hänet sitten valittiin kokonaiselle kaudelle vuonna 1970. Hänet valittiin uusille kausille seitsemään otteeseen: vuosina 1974, 1978, 1982, 1986, 1990, 1994 ja 1998. Vuonna 2002 hän ei enää ollut ehdolla, vaan asettui tukemaan Ben Ysursaa.
Cenarrusa syntyi baskimaahanmuuttajien pojaksi, ja hän oli baskin äidinkielinen puhuja. Hän ajoi pitkään Baskimaan autonomian lisäämistä. Hän työskenteli aikoinaan senaattori Frank Churchin kanssa ulkomaisen avun vähentämiseksi Francon hallinnolle; lisäksi hän vetosi poliittisten baskivankien armahtamisen puolesta Espanjassa. Vuonna 2003 hän perusti puolisonsa Fredan kanssa "Cenarrusa Foundation for Basque Culturen" (alun perin "Cenarrusa Center for Basque Studies"). 
Cenarrusalla oli tärkeä rooli baskitutkimuksen ohjelman perustamisessa Boisen osavaltionyliopistolla vuonna 2006.
Vihreä puolue (Irlanti)

Vihreä puolue (, ) on irlantilainen ympäristöpuolue. Vihreä puolue perustettiin 1981 ja puolue sai ensimmäisen kunnallisvaltuutettunsa 1985 ja parlamenttiedustajan 1989. Vuosina 2007–2011 Vihreä puolue oli Irlannin hallituksessa.
Vihreät kuului vuodesta 2007 Fianna Fáilin johtamaan hallituskoalitioon. Se oli tyytymätön talouskriisin hoitamiseen, ja tammikuussa 2011 puolue ilmoitti lähtevänsä hallituksesta ja vaati uusia vaaleja. Uudet vaalit järjestettiin helmikuussa 2011, ja vihreät menettivät kaikki kuusi alahuoneen (Dáil Éireann) paikkaansa. Huhtikuussa 2011 pidettyjen ylähuoneen (Seanad Éireann) vaalien jälkeen sillä ei ollut yhtään edustajaa Irlannin parlamentissa. Jo vuoden 2009 paikallisvaaleissa puolue oli menettänyt aluevaltuustoissa 15 paikkaa 18:sta.
Helmikuussa 2016 järjestetyissä parlamenttivaaleissa vihreät tekivät paluun Dáiliin puolueen saadessa noin kolmen prosentin ääniosuudella kaksi edustajanpaikkaa. Dáiliin nousivat puoluejohtaja Eamon Ryanin lisäksi puolueen varajohtaja Catherine Martin.
Northern Rock

Northern Rock oli brittiläinen pankki. Se muodostettiin vuonna 1965 kahden hypoteekkiyhdistyksen, Northern Counties Permanent Building Societyn (perustettu 1850) ja Rock Building Societyn (1865) yhteenliittymänä. Vuonna 1997 se muutti yhtiömuotoa ja hypoteekkiyhdistyksestä tuli liikepankki. Yhtiön keskuspaikkana on ollut Koillis-Englannin Newcastle upon Tyne, ja se sponsoroi Newcastle United -jalkapallojoukkuetta vuoteen 2011 asti.
Vuonna 2007 Northern Rock koki talletuspaon ensimmäisenä brittiläisenä pankkina. Asiakkaat nostivat yli kaksi miljardia puntaa, osakkeen arvo tippui 40 prosenttia ja pankki joutui turvautumaan Englannin keskuspankin takuisiin.
Pankki otettiin valtion haltuun 2008 ja veronmaksajat tukivat sitä 1,4 miljardilla punnalla. Kansallistamisen jälkeen pankki jaettiin kahteen yhtiöön: Northern Rock plc ja Northern Rock (Asset Management) -roskapankiksi.
Vuonna 2011 keskuspankki myi Northern Rockin Virgin Groupiin kuuluvalle Virgin Money UK:lle, joka lupasi pitää toiminnan ja konttoriverkon pääpiirteissään ennallaan. Yhtiö ei enää käytä Northern Rock -nimeä tai brändiä.
Pankilla oli vuodesta 1999 alkaen haaraosasto Irlannissa, mutta se myytiin loppuvuoden 2011 aikana.
Mount Brandon

Mount Brandon () on yksi Irlannin korkeimmista vuorista, sen korkeus on 951 metriä. Sitä korkeampia ovat vain kolme Macgillycuddy’s Reeks -vuoriketjun huippua. Mount Brandon sijaitsee Kerryn kreivikunnassa saaren lounaisosassa. Vuori on saanut nimensä Pyhän Brendanin mukaan, joka legendan mukaan kiipesi vuorelle vuoden 530 paikkeilla nähdäkseen Amerikkaan, ennen kuin purjehti sinne.
Lugnaquilla

Lugnaquilla () on yksi Irlannin korkeimmista vuorista, sen korkeus on 925 metriä. Sitä korkeampia ovat vain kolme Macgillycuddy’s Reeks -vuoriketjun huippua ja Mount Brandon. Lugnaquilla on osa Wicklowvuoria ja sijaitsee Wicklow’n kreivikunnassa maan itäosassa. Hyvällä säällä sieltä näkee Walesin Snowdoniaan asti.
Inchon!

Inchon! on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut sotaelokuva, joka kertoo vuonna 1950 tapahtuneesta Inchonin maihinnoususta Korean sodassa. Elokuvan pääosia esittävät Laurence Olivier, Jacqueline Bisset, Ben Gazzara, Toshirō Mifune ja Richard Roundtree. Elokuvan on ohjannut Terence Young.
Elokuvan teon rahoitti Sun Myung Moonin johtama ”moonilainen” yhdistymiskirkko. "Inchon" oli "U.S. News &amp; World Report" -lehden arvion mukaan koko 1980-luvun suurimmat tappiot tuottanut Hollywood-elokuva. Se sai neljä Razzie-palkintoa: huonoimmasta elokuvasta, huonoimmasta ohjauksesta, huonoimmasta miespääosasta ja huonoimmasta käsikirjoituksesta. Sitä on pidetty yhtenä maailman huonoimmista elokuvista.
Kultanainen

Kultanainen (tai Tie huipulle, "The Lonely Lady") on vuonna 1983 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Harold Robbinsin samannimiseen romaaniin. Elokuvan pääosia esittävät Pia Zadora, Lloyd Bochner, Bibi Besch, Joseph Cali, Anthony Holland, Jared Martin, Ray Liotta, Kerry Shale, Sandra Dickinson ja Glory Annen Clibbery. Elokuvan on ohjannut Peter Sasdy. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti kuusi Razzie-palkintoa: huonoimmasta elokuvasta, huonoimmasta naispääosasta, huonoimmasta ohjauksesta, huonoimmasta käsikirjoituksesta, huonoimmasta laulusta ja huonoimmasta musiikista.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Sam Inkinen sanoo "Kultanaista" kamalaksi töherrykseksi ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Raahen Vesi

Raahen Vesi Oy on Raahen kaupungin omistama vesilaitos. Raahen Vesi syntyi vuoden 2006 alussa, kun Raahen kaupungin vesilaitos ja Raaheen 2003 yhdistyneen Pattijoen omistama Pattijoen Vesi Oy yhdistyivät. Yrityksen liikevaihto oli vuonna 2018 3,9 miljoonaa euroa.
HMS Spartan (S105)

HMS Spartan (viirinumero S105) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Swiftsure-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin 7. helmikuuta 1976 Vickers Shipbuilding Groupsilta (nykyisin osa BAE Systems Submarine Solutionsia), missä köli laskettiin 26. huhtikuuta 1976. Se laskettiin vesille 7. toukokuuta 1978 kumminaan amiraali Raymond Lygon puoliso ja valmistui 22. syyskuuta 1979.
Palvelus.
Alus sai 30. maaliskuuta 1982 määräyksen lähteä Etelä-Atlantille kaksi päivää ennen Argentiinan maihinnousua Falklandinsaarille. Alus oli siten ensimmäinen alueelle saapunut Britannian kuninkaallisen laivaston alus. Se aloitti välittömästi alueelle saavuttuaan Britannian julistaman sotatoimialueen valvonnan. Alus havaitsi Argentiinan laivaston miinoittavan Port Stanleyn sataman, mutta ei saanut hyökkäyslupaa. Lupa evättiin osittain neuvottelujen jatkamisen vuoksi ja osittain siksi, ettei karkotettaisi suurempia maaleja (Argentiinan laivaston lentotukialus ja kevyt risteilijä) alueelta. Alus ei sotatoimien aikana laukaissut torpedoitaan, mutta sen toimittamat tiedustelutiedot olivat merkittäviä. Lisäksi aluksen läsnäolo vaikutti Argentiinan laivaston toimintaan.
"Spartan" varustettiin 1999 Tomahawk-risteilyohjuksin. Alus poistettiin palveluksesta tammikuussa 2006.
Ulla Vuorela

Ulla Vuorela (30. elokuuta 1945 Helsinki – 17. joulukuuta 2011 Helsinki) oli Tampereen yliopiston sosiaaliantropologian professori.
Vuorela valmistui Helsingin yliopistosta pääaineenaan suomalais-ugrilainen kansatiede. Samanaikaisesti kansatieteen opintojen kanssa Vuorela opiskeli Sibelius Akatemiassa soitonopettajaksi. Opiskeluaikana hän toimi pianonsoiton tuntiopettajana Helsingin konservatoriossa vuosina 1973–1976. 
Tutkijanuransa Vuorela aloitti Helsingin yliopiston kansatieteen laitoksen tutkimusavustajana ja toimi sen jälkeen Suomen Akatemian tutkimusassistenttina. Vuonna 1989 hänet nimitettiin Tampereen yliopiston sosiaaliantropologian apulaisprofessoriksi. Opetus- ja tutkimustyössään hän yhdisti kehitysmaatutkimuksen, naistutkimuksen (nykyään sukupuolentutkimus) ja kulttuurintutkimuksen teemoja, teorioita ja tutkimusmenetelmiä. Vuorela työskenteli paljon erityisesti tansanialaisten kumppaneiden kanssa. 
Vuonna 1999 Vuorela nimitettiin Suomen Akatemian ensimmäiseksi Minna Canth -akatemiaprofessoriksi. Professuuri oli omistettu erityisesti naistutkimukselle. Nykyään professuuri keskittyy tasa-arvon ja sukupuolentutkimukseen.
Joensuun tyttölyseo

Joensuun tyttölyseo oli Joensuussa vuosina 1865–1974 toiminut oppikoulu. 
Koulu on toiminut monella nimellä. Vuonna 1865 perustettiin Privata fruntimmersskolan, jonka opetuskieli oli ruotsi. Vuonna 1881 aloitti Joensuun yksityinen suomenkielinen koulu, ja opetuskieli vaihtui suomeksi. Vuonna 1899 koulu muuttui viisiluokkaiseksi valtion kouluksi nimellä Joensuun suomalainen tyttökoulu.
Vuonna 1911 valmistui uusi koulurakennus (myöhemmin Joensuun pääkirjasto ja konservatorio). Vuonna 1920 koulusta tuli kuusiluokkainen. 
Jatkosodan aikana tyttökoulun tiloissa toimi 22. sotasairaala 5. heinäkuuta 1941 alkaen. Koulun tiloissa oli tuolloin 200 sairaansijaa sisätautipotilaille. 
Vuonna 1947 koulu otti nimen Joensuun tyttölyseo. Vuonna 1956 valmistui koulurakennus Koulukadulle (myöhemmin Joensuun lyseon lukio). 
Oppilasmäärä oli korkeimmillaan lukuvuonna 1960–61, jolloin oppilaita oli 1 042 ja luokkia 30. Koulu oli yhdeksänluokkainen: keskikoulua käytiin kuusi luokkaa.
Vuonna 1974 toteutuneen peruskoulu-uudistuksen myötä koulu lakkautettiin. Tyttölyseon ja poikalyseon keskikoulusta tuli Joensuun keskustan yläaste ja lukiosta Joensuun keskustan lukio. Lukio jatkoi tyttölyseon, yläaste lyseon rakennuksessa.
Udraw

uDraw GameTablet on yhdysvaltalaisen peliyhtiön THQ:n kehittämä pelaamiseen tarkoitettu piirustuslauta Wiille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Se julkaistiin Wiille vuonna 2010 ja PlayStation 3:lle sekä Xbox 360:lle vuonna 2011. Laite käyttää paineen tunnistavaa kynää. Udraw tunnistaa liikkeen joko Wii Remotella tai sisäisellä kiihtyvyysmittarilla. Udraw-pelilauta tulee Wii-konsolille Udraw Studio -pelin kanssa ja Xbox 360- sekä PlayStation 3 -konsoleille Udraw Instant Artist -pelin kanssa.
Suosittuja pelejä uDraw GameTabletille ovat muun muassa
Margarita Lozano

Margarita Lozano (14. helmikuuta 1931 Tétouan – 7. helmikuuta 2022) oli espanjalainen näyttelijä, joka näytteli etenkin monissa italialaisissa elokuvissa. Hänen filmografiaansa lukeutuvat "Viridiana" (Buñuel, 1961), "Kourallinen dollareita" (Leone, 1964), "Sikolätti" (Pasolini, 1969), "Tähtikirkas yö" (Paolo ja Vittorio Taviani, 1982), "Kaos – Sisilialainen kronikka" (Paolo ja Vittorio Taviani, 1982), "Good Morning Babilonia" (Paolo ja Vittorio Taviani, 1984) ja "Messu on päättynyt" (Moretti, 1985). Hän esiintyi myös Claude Berrin diptyykissä "Jean de Florette" ja "Rakkauden lähde" vuonna 1986.
Andrée Lachapelle

Andrée Lachapelle OC, CQ (13. marraskuuta 1931 – 21. marraskuuta 2019) oli kanadalainen ranskankielinen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa elokuvissa "Don't Let the Angels Fall" (1969) ja "Léolo" (1992). Hänestä tehtiin vuonna 1985 Kanadan ritarikunnan upseeri ja vuonna 1997 Québecin kansallisen ritarikunnan ritari.