tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Romualdo Matias Kujawski

Romualdo Matias Kujawski (s. 24. tammikuuta 1947 Poznań) on Brasiliassa toimiva puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Poznańin arkkihiippakuntaan Antoni Baraniak 24. toukokuuta 1973. Hänet nimitettiin Porto Nacionalin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 2. heinäkuuta 2008, ja piispaksi vihkiminen seurasi 15. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alberto Taveira Corrêa, jota avustivat Geraldo Vieira Gusmão, Patrick Hoogmartens ja Stanisław Gądecki.
Kujawskista tuli 4. marraskuuta 2009 Porto Nacionalin piispa.
Patrick Hoogmartens

Patrick Hoogmartens (s. 19. toukokuuta 1952 Tongeren) on belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Hasseltin hiippakuntaan 4. heinäkuuta 1982 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 8. heinäkuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paul Schruers, jota avustivat Godfried Danneels, Albert Jean Charles Ghislain Houssiau, Eugeen Laridon ja Alexis Habiyambere.
Hoogmartensista tuli 25. lokakuuta 2004 Hasseltin piispa.
Alessandro Carmelo Ruffinoni

Alessandro Carmelo Ruffinoni CS (s. 26. elokuuta 1943 Piazza Brembana) on Brasiliassa toimiva italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 8. maaliskuuta 1970 ja nimitettiin Porto Alegren arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Furnos Maiorin titulaaripiispaksi 18. tammikuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dadeus Grings, jota avustivat Aloísio Sinésio Bohn ja Redovino Rizzardo.
Ruffinoni sai 16. kesäkuuta 2010 nimityksen Caxias do Sulin koadjuuttoripiispaksi, ja 6. heinäkuuta 2011 hänestä tuli Caxias do Sulin piispa.
Jenna Coleman

Jenna-Louise Coleman (s. 27. huhtikuuta 1986 Blackpool, Lancashire, Englanti), joka käyttää työurallaan nimeä Jenna Coleman, on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan rooleistaan Jasmine Thomasina saippuasarjassa "Emmerdale" sekä Tohtorin matkakumppanina Clarana "Doctor Who" -televisiosarjassa. Videopelissä "Xenoblade Chronicles" hän esiintyi ääniroolissa Melia-nimisenä hahmona.
Colemanilla ei ole muodollista näyttelijän koulutusta, mutta hänellä on luontainen kyky jäljitellä erilaisia aksentteja. Hänen isoäitinsä on suuri "Doctor Who" -fani, mutta Coleman ei ollut itse koskaan katsonut sarjaa ennen kuin haki roolia Tohtorin uutena kumppanina.
"Doctor Whossa" Coleman nähtiin ensimmäisen kerran seitsemännen kauden ensimmäisessä jaksossa "Asylum of the Daleks", jossa hän esiintyi Oswin Oswaldin roolissa. Varsinaiseksi Tohtorin kumppaniksi ja Karen Gillanin korvaajaksi Coleman tuli vuoden 2012 jouluerikoisjaksossa "The Snowmen". Clara on Colemanin mukaan hänen esittämistään roolihahmoista todennäköisesti lähimpänä häntä itseään.
Colemanin innostus näyttelemiseen sai alkunsa kouluaikoina, jolloin hän perusti ystäviensä kanssa teatteriryhmän ja esiintyi muun muassa Edinburgh Festival Fringessä. Myöhemmin Coleman pyrki erilaisiin teatterikouluihin, mutta sai kesken hakuprosessin Jasmine Thomasin roolin "Emmerdalessa" vuonna 2005 ollessaan 19-vuotias. Hän lähti kyseisestä sarjasta neljän vuoden jälkeen ja näytteli Lindsay Jamesia "Waterloo Roadin koulussa". Noihin aikoihin Coleman pelkäsi joutuvansa tyyppiroolitetuksi. "Waterloo Roadissa" esiintymistä seurasi kausi, jonka aikana hänellä ei ollut lainkaan töitä. Niinpä Coleman päätti pyrkiä uudelleen draamakouluun. Hän kävi läpi kaikki Radan koe-esiintymisvaiheet, mutta epäonnistui täysin viimeisessä kokeessa, jossa ei muistanut lainkaan vuorosanojaan.
Rada-epäonnistumisen jälkeen Coleman muutti muutamaksi kuukaudeksi Los Angelesiin ja keräsi siellä kaipaamaansa kokemusta koe-esiintymisistä. Sitten hän palasi takaisin kotimaahansa näyttelemään Annie Desmondia ITV:n vuoden 2012 minisarjassa "Titanic". Ennen "Doctor Who" -roolin saamista Coleman oli jo aiemmin yrittänyt päästä esiintymään sarjaan Amy Pondin ystävän osassa. Kyseiseen rooliin häntä ei kuitenkaan ollut valittu.
Syyskuussa 2015 Coleman paljasti jättävänsä Claran roolin "Doctor Whossa" yhdeksännen kauden jälkeen. Samoihin aikoihin kerrottiin hänen valinnastaan nimirooliin kuningatar Viktoriana ITV:n historiallisessa draamasarjassa "Victoria".
Reyhanlın autopommi-isku

Kaksi autopommia räjähti Reyhanlıssa, Hatayn maakunnassa Turkissa 11. toukokuuta 2013. Turkin viranomaiset epäilevät iskun tekijöillä olleen yhteyksiä Syyrian tiedustelupalveluun. Syyria on kuitenkin kiistänyt osallisuutensa. Syyskuussa 2013 al-Qaidan Irakissa ja Syyriassa toimiva osa, Islamilainen valtio Irakissa ja Syyriassa (ISIL) otti vastuun iskusta.
Tausta.
Lokakuussa 2012 kranaatinheittimen ammus surmasi viisi henkeä lähellä rajaa sijaitsevassa Akçakalen kaupungissa. Helmikuussa 2013 lähellä Reyhanlıa sattuneessa räjähdyksessä kuoli 17 ja 30 loukkaantui.
Reaktiot.
Turkin ulkoministeri Ahmet Davutoğlu on sanonut Turkin käyttävän kaikenlaisia keinoja ja syytti Syyriaa. YK:n pääsihteeri Ban Ki-moon ja Yhdysvaltain ulkoministeri John Kerry ovat tuominneet iskun. Naton pääsihteeri Anders Fogh Rasmussen sanoi iskua "halveksittavaksi".
Syyrian tiedotusministeri kielsi maan osallisuuden terroritekoon ja totesi että "me olemme surullisia marttyyrien kuolemasta lauantaina Reyhanlın kaupungissa".
Turkin armeija lähetti rajalle vahvistusjoukkoja, koska sisällissodan väkivaltaisuuksien pelättiin leviävän rajan toiselle puolen.
Sean Monahan

Sean Monahan (s. 12. lokakuuta 1994 Brampton, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän edustaa tällä hetkellä NHL-liigassa pelaavaa Columbus Blue Jacketsia.
Calgary Flames varasi Monahanin vuoden ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden kuudentena pelaajana. Ennen ammattilaisuraansa hän pelasi juniorikiekkoa OHL-liigan Ottawa 67'sissä.
Elokuussa 2022 Flames kauppasi Monahanin yhdessä ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilausuuteen kanssa Montreal Canadiensiin.
Helmikuussa 2024 Canadiens kauppasi Monahanin Winnipeg Jetsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa ja ehdolliseen kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2027 varaustilaisuudessa. 
Heinäkuussa 2024 Monahan teki vapaana agenttina Columbus Blue Jacketsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 27,5 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Alice (laulaja)

Alice ([aˈliːtʃɛ]), aiemmalta taiteilijanimeltään Alice Visconti ja oikealta nimeltään Carla Bissi, (s. 26. syyskuuta 1954 Forlì) on italialainen laulaja-lauluntekijä ja pianisti, joka aloitti uransa vuonna 1971. Hän teki läpimurtonsa voittamalla San Remon musiikkifestivaalit vuonna 1981 laulullaan ”Per Elisa”. Tätä seurasivat hittisinglet ”Una notte speciale”, ”Messaggio”, ”Chan-son Egocentrique”, ”Prospettiva Nevski” ja ”Nomadi” sekä albumit kuten "Gioielli rubati", "Park Hotel", "Elisir" ja "Il sole nella pioggia", jotka saavuttivat Italian lisäksi menestystä Manner-Euroopassa, Skandinaviassa ja Japanissa. Vuonna 1984 Alice duetoi Eurovision laulukilpailussa yhdessä pitkäaikaisen yhteistyökumppaninsa Franco Battiaton kanssa kappaleella ”I treni di Tozeur”. Myöhempinä vuosina Alice on laajentanut musiikillista uraansa iskelmästä klassiseen, jatsiin, electronicaan ja ambientiin ja on tehnyt yhteistyötä useiden englantilaisten ja amerikkalaisten muusikoiden kanssa. Yhteistyökumppaneita ovat olleet muun muassa muusikot Trey Gunn, Peter Hammill, Gavin Harrison, Steve Jansen, Phil Manzanera ja Jerry Marotta. Alicen viimeisin albumi, "Eri con me", julkaistiin vuonna 2022.
Hunter Shinkaruk

Hunter Shinkaruk (s. 13. lokakuuta 1994 Calgary, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Vancouver Canucks varasi hyvästä laukauksestaan tunnetun Shinkarukin vuoden 24:ntenä pelaajana.
Johan Joseph Faict

Johan Joseph Faict (22. toukokuuta 1813 Leffinghe – 4. tammikuuta 1894) oli belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin diakoniksi 23. joulukuuta 1837 ja papiksi 9. kesäkuuta 1838. Hän sai nimityksen Bruggen hiippakunnan johtoon 22. syyskuuta 1864. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Engelbert Sterckx.
Faict osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 80-vuotiaana virassa.
Josef De Kesel

Josef De Kesel (s. 17. kesäkuuta 1947 Gent) on belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Gentin hiippakuntaan 26. elokuuta 1972 ja nimitettiin Mechelen-Brysselin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Bulnan titulaaripiispaksi 20. maaliskuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Godfried Danneels, jota avustivat Arthur Luysterman ja Rémy Victor Vancottem. 
De Kesel sai 25. kesäkuuta 2010 nimityksen Bruggen piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 10. heinäkuuta. Hänet ylennettiin kardinaaliksi vuonna 2016.
Rémy Victor Vancottem

Rémy Victor Vancottem (s. 25. heinäkuuta 1943 Tubize) on belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Mechelen-Brysselin arkkihiippakuntaan Leo Jozef Suenens 27. kesäkuuta 1969. Hänet nimitettiin Mechelen-Brysselin vihkipiispaksi sekä Unizibiran titulaaripiispaksi 15. helmikuuta 1982, ja piispaksi vihkiminen seuerasi 21. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Godfried Danneels, jota avustivat Emiel-Jozef De Smedt, Jean Huard, Paul Constant Schoenmaekers ja Jean-Baptiste Musty. 
Vancottem sai 31. toukokuuta 2010 nimityksen Namurin piispaksi.
Pihlajanmarjakoi

Pihlajanmarjakoi ("Argyresthia conjugella") on pieni, harmaankirjava perhoslaji, jonka toukat elävät pääasiassa pihlajanmarjoissa, mutta aiheuttavat ajoittain taloudellisesti merkittäviä tuhoja myös omenoille. Pihlajanmarjakoita tavataan laajalti Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa, ja laji elää erityisesti pihlajia tai omenapuita kasvavissa puutarhoissa ja lehtimetsissä.
Koko ja ulkonäkö.
Pihlajanmarjakoi on pieni, harmaankirjava perhonen, jonka siipiväli on vain 10–14 mm ja joka muistuttaa paljon eräitä muita "Argyresthia"-suvun lajeja. Lajilla esiintyy myös jonkin verran yksilöllisiä ulkonäköeroja. Etusiivet ovat kapeat ja yleisväriltään tavallisesti ruskehtavan harmaat. Siiven etureunassa on pieniä kermanvalkoisia täpliä, joiden väliset kohdat ovat muuta siipeä tummemman harmaita. Lisäksi siiven kärjessä on suurempi kermanvalkoinen laikku ja siiven takareuna on tyvestä lähtien noin kahden kolmasosan matkalta leveästi kermanvalkoinen. Siiven takareunan puolivälistä lähtee leveä mustanharmaa vyö, joka katkaisee kermanvalkoisen alueen ja suuntautuu vinosti siiven kärkeä kohti, muttei kuitenkaan ylety siiven etureunaan saakka. Takasiivet ovat yksivärisen vaaleanharmaat. Pään ja keskiruumiin yläpuolet ovat kermanvalkoiset, ja takaruumis on vaaleanharmaa.
Nuoret toukat ovat kellertävän valkoisia ja niillä on ruskea pää, niska sekä takaruumiin kärki. Täysikasvuinen toukka on noin 7 mm pitkä ja väriltään vaalean punertava.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan laajalti Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa. Suomessa lajia tavataan lähes koko maassa, mutta Lapista on vain hajanaisia havaintoja. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alusta elokuulle, ja lennon huippu sijoittuu kesäkuun loppupuoliskolle.
Elinympäristö ja elintavat.
Pihlajanmarjakoita tavataan pihlajia tai omenapuita kasvavissa puutarhoissa ja lehtimetsissä. Perhoset ovat aktiivisia ympäri vuorokauden, ja illan tullen niitä voi lentää kirkkaiden valojen luokse. Naaraat munivat hedelmäraakileiden pinnalle ja munat kuoriutuvat viikon-parin kuluttua. Kukin naaras tuottaa yleensä 35–45 munaa, mutta joskus enemmänkin. Toukkien pääasiallista ravintoa ovat pihlajanmarjat, joiden hedelmälihaan ne kaivertavat käytäviä. Kuitenkin, erityisesti vuosina, joina pihlajanmarjoja on vähän, perhoset munivat omenoille, jolloin toukat elävät omenoiden hedelmälihassa ja tekevät hedelmät käyttökelvottomiksi. Tarvittaessa toukka voi siirtyä hedelmästä toiseen. Vajaan kahden kuukauden kuluttua kuoriutumisestaan täysikasvuiset toukat laskeutuvat silkkirihman varassa maahan ja koteloituvat aivan maanpinnan alle toukan silkistä kehräämän kaksinkertaisen kotelokopan sisään. Kotelo talvehtii.
Lajin luontaisista vihollisista merkittävin on "Microgaster politus" -vainopistiäinen. Myös eräät petokovakuoriaiset, sienitaudit ja virukset rajoittavat kantaa. Lajille on saatavilla kaupallinen feromoni ja torjuntaa varten lajin esiintymistä ja runsautta voidaan kartoittaa feromonipyydyksillä. Torjunta tapahtuu myrkytyksin.
Ravintokasvi.
Toukkien ravintokasveja ovat kotipihlaja ("Sorbus aucuparia") sekä omenat ("Malus")
François-René Boussen

François-René Boussen (2. joulukuuta 1774 – 1. lokakuuta 1848) oli belgialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1805 ja nimitettiin 17. joulukuuta 1832 Gentin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi sekä Ptolemais in Thebaiden titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. tammikuuta 1833. Pääkonsekraattorina toimi Engelbert Sterckx.
Boussen sai 23. kesäkuuta 1834 nimityksen Bruggen piispaksi. Hän kuoli 73-vuotiaana virassa.
Otanlahden urheilukeskus

Otanlahden urheilukeskus sijaitsee Raumalla Otanlahden kaupunginosassa. 
Ensimmäinen urheilukenttä Otanlahden alueelle valmistui jo vuonna 1914. Nykyään urheilukeskukseen kuuluvat muun muassa yleisurheilu-/jalkapallokenttä, erillinen jalkapallonurmi, kaksi hiekkakenttää sekä kaksi beach volley -kenttää. Myös Otanlahden pesäpallostadion on osa urheilukeskusta.
Urheilukeskuksessa sijaitsee lisäksi vuonna 1915 valmistunut jugendvaikutteinen paviljonki. Puurakenteinen paviljonki on Rauman Urheilijoiden rakentama. Siihen käytetyn puutavaran seura sai lahjoituksena Vuojoki Gods Ab:n sahalta. Paviljonki on nykyäänkin alkuperäisessä käytössään valinevarastona sekä pukeutumistiloina. Siinä on myös aikoinaan toiminut kahvila.
Peter Pihlström

Peter Erik Pihlström (s. 16. joulukuuta 1972 Helsinki) on suomalainen koreografi, tanssija ja ääninäyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2000. Hän on toiminut koreografina ohjelmissa "Kuorosota", "Dance", "X Factor" ja "Idols". Hän on dubannut ääntään moniin sarjoihin.
Marco Bjurström julkisti toukokuussa 2016 yli 20 vuotta kestäneen suhteensa Pihlströmiin.
Pikkuhedelmäkääriäinen

Pikkuhedelmäkääriäinen, joissakin lähteissä punelatvakääriäinen, ("Pammene rhediella") on pieni, tummansävyinen perhonen. Toukkana sillä on jonkin verran merkitystä hedelmäpuiden tuholaisena.
Koko ja ulkonäkö.
Pikkuhedelmäkääriäisen etusiivet ovat tumman tuhkanharmaat, mutta siiven kärkiosa on ruskehtavan oranssi ja siinä saattaa erottua hopeankiiltoisia poikkijuovia. Siiven kärkiosan etureunassa on rivi valkeita kostaalitäpliä. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleamman harmaat. Siipiväli 9–12 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Pikkuhedelmäkääriäistä tavataan Euroopasta Lähi-idän kautta Keski-Aasiaan. Suomessa lajia on tavattu harvakseltaan suunnilleen Vaasa-Imatra-linjan eteläpuolella sekä Ahvenanmaalla. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun alkupuolella.
Elinympäristö ja elintavat.
Aikuisten perhosten lento keskittyy toukkien ravintokasviksi sopivien puiden kukinta-aikaan. Perhoset ovat aktiivisia päivällä ja lentävät etenkin kirkkaalla auringonpaisteella puiden latvustoissa. Satunnaisesti yksilöitä voi tulla hämärän aikaan valolle. Naaras munii yksittäisiä munia ravintokasvien lehtien alapinnoille, mistä kuoriutuneet toukat hakeutuvat hedelmien raakileisiin. Toukka kehrää suojakseen lujaa seittiä, johon tarttuu toukan ulosteita ja vahingoittaa raakiletta joko pinnallisesti, yleensä piilotellen raakileeseen kiinni kehrätyn lehden suojissa tai kaivertaa hedelmälihaan kapean käytävän raakileen kiinnityskohdasta alkaen. Tavallisesti käytävä ei ulotu siemenkotaan saakka. Toukka voi myös siirtyä kasvaessaan raakileesta toiseen. Pahoin vahingoittuneet raakileet putoavat maahan tai jäävät roikkumaan seitin varaan. Pinnallisesti vahingoittuneet voivat kypsyä normaalisti, mutta vahingoittunut kuoren kohta arpeutuu ja kypsä hedelmä on epämuodostunut. Täysikasvuinen toukka rakentaa kotelokopan maahan tai kaarnan rakoon ja talvehtii sen sisällä. Varsinainen koteloituminen tapahtuu keväällä.
Torjuntaa varten lajin esiintymistä voidaan kartoittaa feromonipyydyksillä. Lajille on olemassa kaupallinen feromoni, mutta yksilöitä tulee jonkin verran myös omenakääriäisen feromonille.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla ruusukasveihin kuuluvilla puulajeilla, etenkin orapihlajalla ("Crataegus") ja omenalla ("Malus"), mutta harvakseltaan myös luumulla ("Prunus domestica"), päärynällä ("Pyrus") sekä kirsikalla ("Prunus cerasus").
Mahendraparvata

Mahendraparvata ("Suuren Indran vuori") oli keskiaikaisen Khmerien valtakunnan aikainen kaupunki Kambodžassa.
Kaupunki sijaitsi nykyisessä Siĕm Réabin provinssissa Phnom Kulen-vuorten rinteillä noin 45 kilometriä pohjoiseen Siĕm Réabista. 
Siem Reapin jonka lähellä on Angkor Watin temppeli. Kaupunki rakennettiin 802 jaa., noin 350 vuotta ennen Angkor Watia. Se oli yksi kolmesta suuren soturikuninkaan Jayavarman II:n pääkaupungeista. Mahendraparvata oli khmerien imperiumin perustajakaupunki.
Löytäminen.
Kaupungin olemassaolosta oli kerrottu vanhoissa kirjoituksissa, mutta sen tarkkaa sijaintia ei tunnettu. Se löytyi vuonna 2013 helikopterista käsin laserilla toimivan Lidar-kaukokartoituslaitteen avulla. Paikan päälle oli vaikea kulkea muun muassa soiden ja maamiinojen takia. Tutkijat löysivät ensimmäisellä maaretkellä kuusi temppeliä. Kaupunki on säästynyt ryöstelyiltä. Ei ole vielä varmaa, onko löydetty kaupunki Mahendraparvata.
Celebesinharakkakottarainen

Celebesinharakkakottarainen ("Streptocitta albicollis") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinharakkakottaraista tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Himalajankottarainen

Himalajankottarainen ("Saroglossa spiloptera") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Himalajankottaraista tavataan Bangladeshissa, Bhutanissa, Intiassa, Myanmarissa, Nepalissa ja Thaimaassa. Lajin on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Madagaskarinkottarainen

Madagaskarinkottarainen ("Hartlaubius auratus") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Madagaskarinkottaraista tavataan kotoperäisenä Madagaskarissa. Lajia on kuvattu harvinaisesta yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Angolan junahyökkäys

Angolan junahyökkäys oli väkivaltainen isku 10. elokuuta 2001 Angolan sisällissodan aikana Zenzan ja Dondon välisellä rataosuudella noin 150 km maan pääkaupunki Luandasta kaakkoon. UNITA:n joukot suistivat junan raiteltaan miinan avulla, jonka kyydissä olleet polttoaineet räjähtivät.
Iskussa sai surmansa noin 150 henkeä, ja lisäksi noin 150 sai vammoja. Iskun tehnyt UNITA sanoi junan olleen sotilas- eikä siviilikohde, koska sitä saattoi hallituksen joukkojen pataljoona ja mukana oli ampumatarvikkeita. Hallitus sanoi, että matkustajina oli siviilejä, ja että junan osuttua miinaan sissit hyökkäsivät matkustajien kimppuun. YK:n turvallisuusneuvoston jäsenet tuomitsivat iskun lopulta terroritekona.
Juna kulki tätä reittiä kolme kertaa viikossa, ja hyökkäyksen sattuessa siinä oli noin 500 matkustajaa. Osa vaunuista oli umpinaisia matkustajavaunuja, osa oli avovaunuja joissa kuljetettiin sekä matkustajia että rahtia.
Hyökkäys tehtiin samaan aikaan kun yhdysvaltalainen delegaatio oli maassa tutustumassa oloihin ja arvioidakseen, voidaanko maassa järjestää vaalit seuraavana vuonna.
Chittisinghpuran joukkomurha

Chittisinghpuran joukkomurha oli väkivaltaisku, jossa ammuttiin 36 sikhiä 20. maaliskuuta 2000 Pohjois-Intiassa Jammu ja Kashmirin osavaltiossa. osallistui 40-50 miestä, jotka automaattiasein varustautuneina pakottivat asukkaita kodeistaan, erottivat miehet naisista ja ampuivat miehet. Intian viranomaisten mukaan ampujilla oli yhteyksiä Pakistaniin. Isku tehtiin samaan aikaan kun Yhdysvaltojen presidentti Bill Clinton oli valtiovierailulla Intiassa. 
Kaksi pakistanilaista miestä, Mohd Suhail ja Waseem Ahmed, oli syytettyinä osallisuudesta iskuihin. Heidän sanottiin olevan Lashkar-e-Taiban jäseniä. Oikeudessa kuullut todistajat kertoivat kylään tulleen 20–30 sotilaspukuista miestä, mutta eivät tunnistaneet oikeussaliin tuotuja syytettyjä. Lopulta miehet vapautettiin todisteiden puuttuessa.
EK Zell am See

EK Zell am See on vuonna 1928 perustettu itävaltalainen jääkiekkojoukkue Zell am Seen kaupungista. Joukkue pelaa monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa. 
Joukkue kaudella 2025–2026.
Valmennus &amp; Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Francisco da Costa Gomes

Francisco da Costa Gomes (lyhyesti "Costa Gomes") (30. kesäkuuta 1914 Chaves – 31. heinäkuuta 2001 Lissabon) oli Portugalin presidentti neilikkavallankumouksen vuosina 1974–1976. Costa Gomes oli ammattisotilas, joka otti osaa jo vuoden 1961 liikehdintään puolustusministeri Botelho Monizia vastaan. Hänet erotettiin sotilasvirasta huhtikuussa 1974, kun hän kieltäytyi vannomasta uskollisuutta Marcelo Caetanon hallitukselle. Samassa kuussa, 25. huhtikuuta 1974, puhkesi neilikkavallankumous, jota johti seitsenjäseninen Asevoimien liike. Costa Gomes oli liikkeen yhtenä jäsenenä ja hän toimi kumouksen jälkeen maan asevoimien ylipäällikkönä. Syksyllä Costa Gomes nousi maan presidentiksi sen jälkeen, kun presidentti António de Spínola riitautui Asevoimien liikkeen kanssa neilikkavallankumouksen suunnasta ja erosi. 
Costa Gomes toimi presidenttinä kahden vuoden ajan. Maan ensimmäisissä presidentinvaaleissa 1976 tehtävään valittiin kenraali António Ramalho Eanes.
NHL-kausi 1951–1952

NHL-kausi 1951–1952 oli National Hockey Leaguen historian 35. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings, joka kukisti finaalisarjassa Montreal Canadiensin otteluvoitoin 4–0. Kyseessä oli Red Wingsin seurahistorian viides Stanley Cup -mestaruus.
Runkosarjan piste- ja maalipörssin sekä Art Ross Trophyn ja Hart Trophyn voitti Gordie Howe. Howe keräsi 70 ottelussa yhteensä 86 tehopistettä, joista 47 oli maaleja ja 39 syöttöpisteitä. Pudotuspelien pistepörssin ykkönen oli Howen tavoin Detroit Red Wingsia edustanut Ted Lindsay. Hän teki 8 pudotuspeliottelussa 7 tehopistettä, joista 5 oli maaleja ja 2 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaalle tulokkaalle myönnettävän Calder Memorial Trophyn sai Montreal Canadiensien Bernie Geoffrion, joka teki runkosarjassa 30 maalia ja antoi 24 maaliin johtanutta syöttöä. Ainoastaan Howe ja Bill Mosienko tekivät kauden aikana enemmän maaleja kuin Geoffrion.
Runkosarja.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu." 
Runkosarjan pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Los Angeles Timesin pommi-isku

Los Angeles Timesin pommi-isku oli terroriteko yhdysvaltalaisen sanomalehden toimituksessa 1. lokakuuta 1910. Räjähdyksestä syttyi tulipalo, jossa ainakin 20 lehden työntekijää sai surmansa ja vähintään yhtä monta loukkaantui. Monet saivat pysyviä vammoja.
Tuohon aikaan "Los Angeles Timesin" omistaja ja kustantaja oli Harrison Gray Otis. Hänet tunnettiin ammattiliittojen vastaisista pääkirjoituksistaan ja konservatiivisistä mielipiteistään. Pommi-isku tehtiin samaan aikaan kun kaupungissa lakkoiltiin metallialan järjestäytymisen puolesta. Pormestari palkkasi yksityisetsivän etsimään syyllisiä. Ammattiliitot kokivat toimet niihin kohdistuvana vainona. Ne palkkasivat syytetyille puolustusasianajajan.
Iskusta syytettiin veljeksiä James B. ja John J. McNamara. Oikeudenkäynti oli värikäs, syyttäjän sanottiin uhkailleen todistajia ja puolustuksen yrittäneen lahjoa tuomaria. Puolustus keskittyi pelastamaan veljekset kuolemantuomiolta, ja heidät tuomittiin vankilaan, John J. McNamara 15 vuodeksi ja James B. McNamara elinkautiseen.
Lauri Cederberg

Lauri Antero Cederberg (20. huhtikuuta 1881 Hausjärvi – 15. marraskuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen juristi. Hän oli Helsingin yliopiston kauppaoikeuden professori 1924–1943. Hänen tutkimusalaansa oli kauppa- ja osakeyhtiöoikeus.. 
Cederbergin vanhemmat olivat teologian tohtori Johan Antero Cederberg ja Minna Elisabeth Hjelt. Hän pääsi ylioppilaaksi vuonna 1900 ja valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1908 ja lakitieteen tohtoriksi 1915. Cederberg sai varatuomarin arvon 1913. Hän opiskeli ulkomailla Bonnissa 1911, Berliinissä 1912 ja 1913, Kööpenhaminassa ja Tukholmassa 1913, Oslossa 1914, Lontoossa 1828 ja Kielissä 1931.
Cederberg oli Turun hovioikeudessa notaarina vuodesta 1917, viskaalina vuodesta 1918 ja asessorina vuodesta 1918. Hän oli lainvalrnistelukunnassa nuorempana jäsenenä vuodesta 1917 ja vanhempana jäsenenä vuodesta 1919. Kauppaoikeuden professoriksi Cederberg tuli 1924. 
Cederbergin veli oli Arno Rafael Cederberg.
Mauno Savolainen

Mauno “Manu” Savolainen (s. 22. syyskuuta 1948 Kymi) on suomalainen yrittäjä, VMP Groupin ja sen suurimman tytäryhtiön VMP Varamiespalvelun perustaja ja talousneuvos. VMP Groupin perustanutta ja perheyhtiön omistajiin edelleen kuuluvaa Savolaista pidetään yhtenä suomalaisen henkilöstöpalvelualan uranuurtajista.
Ura.
Savolaisella on takanaan pitkä ura yrittäjänä. Vuonna 1988 Savolainen perusti Varamiespalvelu-Yhtiöt toimittuaan tätä ennen kymmenen vuotta yrittäjänä muilla toimialoilla. Hän avasi yrityksen ensimmäisen toimipisteen Turkuun yhdessä vaimonsa Riitta Savolaisen kanssa Suomessa silloin vallinneen työvoimapulan aikana.
Vuonna 1989 Savolainen laajensi Varamiespalvelun toimintaa perustamalla palvelualueet Helsinkiin, Lahteen, Ouluun ja Tampereelle. Yhtiö nousi nopeaan kasvuun erityisesti franchisekonseptin käyttöönoton (1997) jälkeen.
Vuonna 2008 Savolainen siirsi oman 60-vuotissyntymäpäivänsä yhteydessä yhtiön hallituksen puheenjohtajuuden vaimolleen Riitta Savolaiselle.
Savolainen on sittemmin siirtynyt eläkkeelle yhtiön päivittäisestä toiminnasta, mutta vaikuttaa edelleen mm. kulttuuri- ja urheilupiireissä. Erityisesti nuorten työllistyminen on Savolaiselle tärkeä asia, mikä näkyy myös VMP Groupin nykyisessä toiminnassa.
MAVEN

MAVEN (lyhenne sanoista Mars Atmosphere and Volatile Evolution) on NASAn avaruusluotain, jonka tarkoituksena on tutkia Marsin kaasukehää ja ilmastohistoriaa. Luotain laukaistiin 18. marraskuuta 2013 Kennedy Space Centeristä Atlas V -raketilla. Saavuttuaan Marsiin syksyllä 2014 MAVENin asettui kiertämään Marsia voimakkaasti elliptiselle radalle ja kiertoradan käyden matalimmillaan 140 kilometrin korkeudessa. Luotain saapui kiertoradalle 21. syyskuuta 2014. Se lähetti ensimmäiset kuvat 8 tuntia saapumisestaan.
Luotaimen toivotaan tuovan uutta tietoa Marsin muinaisen, tiheän ja mahdollisesti elinkelpoisen kaasukehän muinaisesta katoamisesta tutkimalla Marsin kaasukehää ja sen vuorovaikutusta aurinkotuulen kanssa. 
MAVENissä on kolme havaintolaitekokonaisuutta. Particles and Fields Package sisältää 6 mittausinstrumenttia, joilla mitataan aurinkotuulta ja Marsin ionosfääriä. Remote Sensing Package sisältää mittausinstrumentteja yläilmakehän ja ionosfäärin ominaisuuksien tutkimiseen. Neutral Gas and Ion Mass -niminen spektrometri mittaa yläilmakehän koostumusta.
Tieteellinen tutkimus.
Alkuperäisen suunnitelman mukaan MAVENin tulee suorittaa mittauksia voimakkaasti elliptiseltä kiertoradaltaan yhden Maan vuoden aikana. Tänä aikana luotainta kiertoradallaan ohjataan myös 5 kertaa ja alimmillaan 150 kilometrin korkeuteen. 
Rakentaja: University of California, Berkeley Space Sciences Laboratory
Rakentaja: University of Colorado Laboratory for Atmospheric and Space Physics
Rakentaja: Goddard Space Flight Center
Goof Troop (videopeli)

Goof Troop on Capcomin vuonna 1993 kehittämä ja julkaisema toimintaseikkailupeli Super Nintendo Entertainment Systemille. Peli perustuu samannimiseen sarjaan. 
Kyseessä on Shinji Mikamin ensimmäinen peli, jonka suunnittelussa hän oli ensisijaisesti vastuussa. Myöhemmin Mikami tuli tunnetuksi Resident Evil -sarjastaan, jonka pelattavuudessa on samoja elementtejä kuin Goof Troopissa.
Nintendo Power oli ainoa, joka arvosteli pelin sen ilmestyttyä ja se saikin lähinnä positiivista palautetta. Peliä kritisoitiin liian helpoksi, mutta etenkin sen kaksinpelimahdollisuuden dynaamisuutta kehuttiin.
Pelaaminen.
Pelissä on mahdollisuus sekä yksin- että kaksinpeliin ja siinä ohjataan Hessua ja tämän poikaa, Maxia.
Peli rakentuu viiden kentän ympärille ja tasojen perspektiivi kuvataan yläviistosta. Kenttäsuunnitteluun kuuluu ongelmanratkontaa sekä toimintaa. Pelattavat hahmot ovat tasapainotettuja siten, että Hessu on vahvempi, kun taas Max kykenee juoksemaan kaksi kertaa Hessua nopeammin.
Luciano Pérez Platero

Luciano Pérez Platero (8. tammikuuta 1882 Arizaleta – 14. kesäkuuta 1963) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 22. joulukuuta 1907 ja nimitettiin Segovian hiippakunnan johtoon 5. helmikuuta 1929. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Federico Tedeschini, jota avustivat Narciso de Esténaga y Echevarría ja Fidel García Martínez. 
9. joulukuuta 1944 Pérez Platero sai nimityksen Burgosin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 81-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toisen kirkolliskokouksen ensimmäiseen istuntoon.
Omenankehrääjäkoi

Omenankehrääjäkoi ("Yponomeuta malinellus") on kehrääjäkoiden heimoon kuuluva pieni perhoslaji. Se on paikoin merkittävä omenatarhojen tuholainen.
Koko ja ulkonäkö.
Omenankehrääjäkoi muodostaa yhdessä tarhakehrääjäkoin ("Yponomeuta padellus") ja sorvarinpensaankehrääjäkoin ("Yponomeuta cagnagellus") kanssa lajiryhmän, jonka lajeja on tavattoman vaikeaa erottaa toisistaan ulkonäön tai edes genitaalipreparaatin avulla. Perhosen etusiivet ovat puhtaan valkoiset, ja niissä on 12–16 mustaa pistettä asettuneena kolmeen tai neljään siivensuuntaiseen riviin. Pisteiden määrä on selvästi pienempi kuin samaan sukuun kuuluvalla tuomenkehrääjäkoilla ("Yponomeuta evonymellus"). Siiven kärjen siipiripset ovat harmahtavia, kuten joskus myös etusiiven keskiosa. Takasiivet ovat tasaisen ruskeanharmaat. Tuntosarvet ovat lähes etusiipien pituiset, ja pää sekä huulirihmat ovat valkoiset. Siipiväli vaihtelee 18–24 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Omenankehrääjäkoin levinneisyys ulottuu Länsi- ja Keski-Euroopasta Itä-Aasiaan, mutta se on levinnyt vieraslajina myös Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan sekä osaan Pohjois-Amerikkaa. Suomessa sen levinneisyys rajoittuu Ahvenanmaalle sekä Etelä- ja Lounais-Suomeen. Pohjoisimmat yksittäishavainnot ovat Vaasa-Joensuu-linjalta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena heinä-elokuussa.
Elinympäristö ja elintavat.
Päivisin perhoset piilottelevat pääasiassa lehtien alapinnoilla ja aloittavat lennon illan hämärtyessä. Tällöin niitä myös lentää kirkkaiden valojen luokse. Naaras on valmis parittelemaan runsaan viikon kuluttua kuoriutumisestaan. Yksittäinen aikuinen perhonen elää 20–30 vuorokautta. Kukin naaras tuottaa noin 150 munaa, jotka se laskee ravintokasvin oksille pieninä ryhminä. Munaryhmää peittää naaraan tuottama, punertavanruskea erite, joka kovettuu kuoreksi ja suojaa syksyn aikana munista kuoriutuvaa toukkaryhmää talven yli. Toukat poistuvat suojasta vasta keväällä, jolloin ne aluksi tunkeutuvat aukeaviin silmuihin ja miinaavat omenapuiden nuoria lehtiä. Puiden kukinnan alkaessa toukat poistuvat miinoista ja siirtyvät syömään lehtiä ulkopuolelta. Tästä lähtien toukat elävät lähisukuisten lajien tapaan suurina ryhminä erittämästään silkistä muodostuvan tiiviin seitin suojissa ja syövät lehdet kokonaan suurimpia lehtisuonia lukuun ottamatta. Myös koteloituminen tapahtuu tiiviinä ryhminä seitin suojiin.
Omenankehrääjäkoi on joillakin alueilla merkittävä omenatarhojen tuholainen, sillä lehtensä menettäneet puut eivät tuota normaalin suuruista satoa yleensä vielä seuraavanakaan vuonna. Tuhoja torjutaan hävittämällä puista pudonneet lehdet sekä mahdolliset toukkaryhmät seitteineen. Biologisena torjuntana on käytetty "Ageniaspis fuscicollis"-kiilupistiäistä, joka munii oksille aseteltuihin munaryhmiin ja jonka toukat syövät kehrääjäkoin viimeisen toukkavaiheen toukat sisältäpäin.
Ravintokasvi.
Toukan ravintokasveja ovat omenapuut ("Malus").
Tomorrow (Kissin kappale)

Tomorrow on yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen singlenä julkaistu kappale vuonna 1980 ilmestyneeltä albumilta "Unmasked". Se ei saavuttanut listasijoitusta yhtyeen kotimaassa, mutta ylsi Länsi-Saksassa sijalle 70.
Kappaleen kirjoittivat yhteistyössä Kissin laulaja-kitaristi Paul Stanley sekä "Unmasked"-albumin tuottanut Vini Poncia. Alun perin ”Tomorrow” oli raskas ja kitaravoittoinen kappale, mutta studiossa siitä muotoutui kosketinsoittimien hallitsema popmainen raita.
Paul Stanley soittaa kappaleessa itse bassoa.
Francis Hong Yong-ho

Francis Hong Yong-ho (12. lokakuuta 1906 – julistettu kuolleeksi kesäkuussa 2013) oli pohjoiskorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 25. toukokuuta 1933 ja nimitettiin Pjongjangin apostoliseksi vikaariksi sekä Auzian titulaaripiispaksi 24. maaliskuuta 1944. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Boniface Sauer, jota avustivat Ireneus Hayasaka Kyubei ja Paul Marie Kinam Ro.
Korean sodan jälkeen pohjoisen puolelle jääneiden katolisten pappien tai munkkien ja nunnien kohtalo ei ole selvillä. Tästä huolimatta Pjongjang korotettiin 10. maaliskuuta 1962 hiippakunnaksi virallisena johtajanaan Hong Yong-ho. Hiippakunnan apostolinen hallinto on annettu eteläkorealaisille. Pohjois-Korean näkemyksen mukaan maassa on edelleen noin 4 000 katolilaista.
Vatikaanin kirkko julisti Yong-hon kuolleeksi kesäkuussa 2013.
Henry Theophilus Howaniec

Henry Theophilus Howaniec (14. helmikuuta 1931 Chicago, Illinois – 30. maaliskuuta 2018 Milwaukee, Wisconsin) oli Kazakstanissa toiminut yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 14. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Almatyn apostoliseksi hallitsijaksi 7. heinäkuuta 1999. Lisäksi hän sai 14. lokakuuta 2000 nimityksen Achollan titulaaripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Marian Oles, jota avustivat Alberto Tricarico ja Jan Paweł Lenga.
17. toukokuuta 2003 Almatysta tuli hiippakunta nimellä Santissima Trinità in Almaty, ja Howaniec jatkoi sen johtamista piispana, kunnes jäi eläkkeelle 5. maaliskuuta 2011.
Joseph Martin Sartoris

Joseph Martin Sartoris (1. heinäkuuta 1927 Los Angeles – 27. kesäkuuta 2025 Culver City) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan James Francis Aloysius McIntyre 30. toukokuuta 1953. Hänet nimitettiin Los Angelesin vihkipiispaksi sekä Olivan titulaaripiispaksi 8. helmikuuta 1994, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Roger Michael Mahony, jota avustivat John James Ward ja Armando Xavier Ochoa.
Sartoris jäi eläkkeelle 31. joulukuuta 2002.
Anthony Joseph Emery

Anthony Joseph Emery (17. toukokuuta 1918 Burton-on-Trent – 5. huhtikuuta 1988) oli brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Birminghamin arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tamallulan titulaaripiispaksi 4. joulukuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta 1968. Pääkonsekraattorina toimi George Patrick Dwyer, jota avustivat Joseph Edward Rudderham ja Joseph Francis Cleary. 
Emery sai 13. syyskuuta 1976 nimityksen Portsmouthin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 69-vuotiaana virassa.
George Patrick Dwyer

George Patrick Dwyer (25. syyskuuta 1908 Manchester – 17. syyskuuta 1987) oli brittiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 1. marraskuuta 1932 ja nimitettiin Leedsin hiippakunnan johtoon 3. elokuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Carmel Heenan, jota avustivat George Andrew Beck ja Cyril Edward Restieaux. 
Dwyer sai 5. lokakuuta 1965 nimityksen Birminghamin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. syyskuuta 1981. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
NHL-kausi 1950–1951

NHL-kausi 1950–1951 oli National Hockey Leaguen historian 34. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Toronto Maple Leafs, joka kukisti finaalisarjassa Montreal Canadiensin otteluvoitoin 4–1. Kyseessä oli Toronton viides Stanley Cup -mestaruus seitsemän vuoden sisällä.
Runkosarjan piste- ja maalipörssin sekä Art Ross Trophyn voitti Detroit Red Wingsia edustanut Gordie Howe. Howe keräsi 70 ottelussa yhteensä 86 tehopistettä, joista 43 oli maaleja ja 43 syöttöpisteitä. Lisäksi hän jakoi syöttöpörssin voiton Ted Kennedyn kanssa. Hart Trophy puolestaan myönnettiin Boston Bruinsissa keskushyökkääjänä pelanneelle Milt Schmidtille.
Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli Montreal Canadiensin Maurice Richard. Hän teki 11 pudotuspeliottelussa 13 tehopistettä, joista 9 oli maaleja ja 4 maaliin johtaneita syöttöjä. Parhaalle tulokkaalle annettavan Calder Memorial Trophyn sai Detroit Red Wings -maalivahti Terry Sawchuk.
Suomalainen Pentti Lund pelasi New York Rangersissa hyökkääjänä 59 ottelua ja teki niissä 20 pistettä.
Runkosarja.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu." 
Runkosarjan pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Rakkauden ja onnensatumaan täysivaltainen suurlähettiläs

Rakkauden ja onnensatumaan täysivaltainen suurlähettiläs on Martti ”Huuhaa” Innasen vuonna 1967 ilmestynyt debyyttialbumi. 
Vuonna 1967 Innanen julkaisi itse sanoittamansa ja Erik Lindströmin säveltämän ensisinglensä ”Elsa, kohtalon lapsi”. Tämä tangoparodia oli jättimenestys, joka oli Mitä Suomi soittaa -listan ykkösenä neljä kuukautta. Myös albumi "Rakkauden ja onnensatumaan täysivaltainen suurlähettiläs" oli myyntimenestys. Sen muita hittikappaleita olivat ”Esteri, tyttö sadepisarain” ja ”Urjalan taikayö”. 
Levyn kappaleet olivat parodiaa, joiden synnystä Innanen on sanonut: ”Kerran keikalta palatessani syttyi lamppu. Olisi kiva parodioida tangoa ja katsoa, ottavatko suomalaiset oikein banaalin tsoukin tosissaan”.
Albumi oli yhteenveto Innasen koko siihenastisesta tuotannosta, sillä se sisältää kaikki Innasen vuoden 1967 aikana julkaisemilla singlelevyillä olleet kappaleet sekä yhden aiemmin julkaisemattoman kappaleen ”Koiravaljakko”.
Vuonna 1971 Fazer Finnlevy julkaisi albumista kasettiversion.
HD 217107 b

HD 217107 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. marraskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,073 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 7 päivää. Planeetan massa vastaa noin 1,33 Jupiterin massaa. Se on siis emotähteään lähellä oleva kuuma jupiter.
HD 217107 c

HD 217107 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 24. kesäkuuta 2005. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 217107 noin 64 valovuoden päässä Maasta, Kalojen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 5,27 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 11,5 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,49 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
NHL-kausi 1949–1950

NHL-kausi 1949–1950 oli National Hockey Leaguen historian 33. kausi. Sen aikana kuusi NHL-joukkuetta pelasi kukin 70 runkosarjaottelua. Stanley Cupin voitti Detroit Red Wings, joka kukisti finaalisarjassa New York Rangersin otteluvoitoin 4–3, kun Stanley Cupin ratkaisevassa pelissä Pete Babando teki Stanley Cupin ratkaisevan jatkoaikamaalin. Kyseessä oli Red Wingsin seurahistorian neljäs Stanley Cup -mestaruus. New York Rangers sai viimeisen kerran jaetun O’Brien Trophyn, joka oli vuodesta 1939 lähtien ollut loppuottelusarjan hävinneelle joukkueelle kuuluva palkinto. Ensimmäisen kerran O’Brien Trophy oli jaettu vuonna 1910, jolloin se oli NHA-liigan mestaruuspokaali. 
Runkosarjan piste- ja syöttöpörssin sekä Art Ross Trophyn voitti Detroit Red Wingsia edustanut Ted Lindsay. Lindsay keräsi 69 ottelussa yhteensä 78 tehopistettä, joista 23 oli maaleja ja 55 syöttöpisteitä. Maalipörssin voitti Montreal Canadiensin Maurice Richard 43 osumallaan. 
Hart Trophy myönnettiin New York Rangersin maalivahtina toimineelle Chuck Raynerille. Sen sijaan Vezina Trophyn sai Canadiensin Bill Durnan, koska hänen joukkueensa oli päästänyt vähiten maaleja runkosarjassa, mikä oli tuolloin kyseisen palkinnon myöntämiskriteeri. Parhaalle tulokkaalle myönnettävän Calder Memorial Trophyn vei puolestaan Boston Bruins -maalivahti Jack Gelineau. Pudotuspelien pistepörssin voittaja oli New York Rangersin Pentti Lund. Hän teki 12 pudotuspeliottelussa 11 tehopistettä, joista 6 oli maaleja ja 5 maaliin johtaneita syöttöjä.
Runkosarja.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, V = voitot, H = häviöt, T = tasapelit, Pist. = pisteet, + = tehdyt maalit, − = päästetyt maalit. Pudotuspeleihin päässeet joukkueet on lihavoitu." 
Runkosarjan pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
Pudotuspelit.
Pudotuspelien pistepörssi.
"Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, Pist. = pisteet, RM = rangaistusminuutit"
HD 185269 b

HD 185269 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 18. elokuuta 2006. Se kiertää tähteä HD 185269 noin 153 valovuoden päässä Maasta, Joutsenen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,077 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 7 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,94 Jupiterin massaa. Se on siis emotähteään lähellä oleva kuuma jupiter.
HR 8799 b

HR 8799 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 68 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 450 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 2,49 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä neljäs planeetta tähdestä lukien.
HR 8799 c

HR 8799 c on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 42,9 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 225 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 10 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä kolmas planeetta tähdestä lukien.
HR 8799 d

HR 8799 d on eksoplaneetta, joka löydettiin 13. marraskuuta 2008. Planeetta löydettiin kuvaamalla se suoraan. Se kiertää hieman Aurinkoa suurempaa A-tyypin pääsarjan tähteä HR 8799 noin 129 valovuoden päässä Maasta, Pegasuksen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 27 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 112 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 10 Jupiterin massaa. Planeetta on kaasujättiläinen, ja järjestyksessä toinen planeetta tähdestä lukien.
Amerikanhaukitetrat

Amerikanhaukitetrat (Ctenoluciidae) on tetrakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan makeista vesistä Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Lajit ja anatomia.
Amerikanhaukitetrojen heimoon kuuluu 2 sukua ja 7 lajia. Kooltaan ne kasvavat tyypillisesti noin 20 cm:n mittaisiksi, mutta suurin laji "Boulengerella cuvieri" voi saavuttaa jopa 68 cm:n pituuden. Tyypillisiä piirteitä heimon lajeille ovat haukia muistuttava pitkänomainen ja virtaviivainen ruumis, pitkä kuono, jossa on useita pienehköjä kartiomaisia hampaita, ruumiin takaosassa sijaitsevat selkä- ja peräevät. Heimon kaloilla on rasvaevä. "Boulengerella"-suvun lajien suomut ovat sahalaitaiset.
Levinneisyys ja elintavat.
Amerikanhaukitetralajien levinneisyys ulottuu Panamasta Amazonian pohjoisosiin. Lajeja tavataan järvistä ja suurista joista. Nuorina kaloina ne elävät parvissa ja aikuisina yksittäin. Amerikanhaukitetrat ovat petokaloja, joiden ravinto koostuu muista kaloista, joita se saalistaa veden pintaosista. Ne vaanivat liikkumatta piiloutuen pintakasvien lomaan ja nappaavat saaliinsa nopealla syöksähdyksellä.. Varsinkin heimon suurimmat lajit ovat esiintymisalueellaan tärkeitä ruokakaloja, ja eräitä amerikanhaukitetralajeja pidetään myös yleisöakvaarioissa.
HD 210277 b

HD 210277 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 9. syyskuuta 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 210277 noin 69 valovuoden päässä Maasta, Vesimiehen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,1 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 442 päivää. Planeetan massa vastaa noin 1,23 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 102117 b

HD 102117 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 16. syyskuuta 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 102117 noin 137 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,1532 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 21 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,172 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 195019 b

HD 195019 b on eksoplaneetta, joka löydettiin vuonna 1998. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä ja kaksoistähteä HD 195019 noin 122 valovuoden päässä Maasta, Delfiinin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,1388 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 18 päivää. Planeetan massa vastaa noin 3,7 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
HD 83443 b

HD 83443 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 15. huhtikuuta 2000. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä HD 83443 noin 142 valovuoden päässä Maasta, Purjeen tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,0406 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 3 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,4 Jupiterin massaa. Se on siis emotähteään lähellä oleva kuuma jupiter.
Epsilon Tauri b

Epsilon Tauri b on eksoplaneetta, joka löydettiin 7. helmikuuta 2007. Se kiertää oranssia jättiläistähteä Epsilon Tauri noin 147 valovuoden päässä Maasta, Härän tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,93 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,63 päivää. Planeetan massa vastaa noin 7,6 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Juho Someri

Juho Alfred Someri (sukunimi vuoteen 1901 "Ärlund"; 8. huhtikuuta 1875 Rymättylä – 29. elokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen matematiikan opettaja ja tilintarkastaja.
Somerin vanhemmat olivat perämies Johan Adolf Ärlund ja Johanna Kristina Vigren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 Turun lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1901.
Someri toimi Haminan suomalaisen yhteiskoulun matemaattisten aineiden opettajana 1898–1908, Kuopion kauppakoulun sekä Kuopion liikeapulaiskoulun johtajana ja kirjanpidon ja kauppalaskennon opettajana 1908–1910 ja Helsingin kauppiaiden kauppakoulun kirjanpidon ja laskennon opettajana 1910–1921. Someri opetti kirjanpitoa ja laskentoa myös Suomen Liikemiesyhdistyksen iltakursseilla sekä Suomen Liikemiesten Kauppaopistossa kirjanpitoa 1910–1911. Hän oli senaatin elintarviketoimituskunnan, elintarvikeministeriön ja valtion viljakonttorin tiliosaston johtajana 1918–1925 ja toimi tilintarkastajana vuodesta 1913. Someri perusti vuonna 1926 yhdessä Edvin Sederholmin ja K. A. Wideniuksen kanssa nimellä "Widenius, Sederholm &amp; Someri" nykyisen KPMG -tilintarkastusyhtiön.
Haminassa asuessaan Someri oli Haminan seurakunnan kirkonisäntänä, rahatoimikamarin jäsenenä sekä kansakoulujen johtokunnan jäsenenä ja taloudenhoitajana. Hän toimi valantehneenä tilintarkastajana vuodesta 1913 ja Keskuskauppakamarin hyväksymänä tilintarkastajana vuodesta 1925. Someri oli KHT-yhdistyksen johtokunnan jäsen.
Someri kirjoitti yhdessä K. O. Winterin kanssa kauppalaskennon oppikirjan josta otettiin 11 painosta vuosien 1917–1952 välillä.
Juho Someri oli naimisissa 1901–1936 Aina Hanneliuksen, o.s. Hannikainen, (k. 1936) kanssa.