tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Amano Yasukage

Amano Yasukage (; 1537 – 14. huhtikuuta 1613) oli japanilainen daimio, joka palveli Tokugawa-klaania. Vuonna 1565 Mikawan provinssia hallinnut Tokugawa Ieyasu nimitti hänet Kōriki Kiyonagan ja Honda Shigetsugun ohella yhdeksi Mikawan kolmesta bugyōsta, joiden oli määrä hoitaa provinssin sisäisiä asioita. Yasukage hallitsi sittemmin Kōkokujin lääniä.
Sancho IV (Navarra)

Sancho Garcés IV (esp. ""el de Peñalén" tai "el Noble"") (n. 1039 - 4. kesäkuuta 1076), oli Navarran (eli Pamplonan) kuningas vuosina 1054–1076 isänsä Garcia III:n jälkeen tämän kuoltua taistelussa veljeään Ferdinand I:stä vastaan. Navarran joukot julistivat 14-vuotiaan Sanchon kuninkaaksi Atapuercan taistelukentällä hänen isänsä menehdyttyä. Periessään kruunun Sanchon oli luovutettava osa La Burebaa sedälleen Ferdinand I:lle.
Sanchon äiti oli oksitanialainen Stephanie de Foix (n. 1014-1058/1066), joka oli todennäköisesti Bigorren ja Couseransin kreivi Bernard-Rogerin ja Bigorren kreivitär Arsinden tytär. Kuningatar Estefania oli poikansa sijaishallitsija aina omaan kuolemaansa 25. toukokuuta 1058 asti. 
Sancho IV salamurhattiin kesäkuussa vuonna 1076 Peñalénissa, (lähellä Funesin kaupunkia Navarrassa), salaliitossa jota johtivat hänen veljensä Ramón Garcés ("el Fratricida", Veljenmurhaaja) ja hänen sisarensa Ermesinda. Metsästysretken aikana Sanchon sisarukset pakottivat hänet joentöyräältä alas. 
Aragonian Sancho I käytti tilannetta hyväkseen, valtasi maan ja yhdisti Navarran ja Aragonian yhdeksi valtioksi.
Suku ja perhe.
Sancho IV avioitui noin 1068​ ranskalaisen Normandiasta tulleen Placencia-nimisen aatelisnaisen kanssa (k. 4. huhtikuuta 1088 jälkeen).
Heillä oli kaksi lasta: 
Sancho IV:llä oli lisäksi useita aviottomia lapsia. 
Jimena-nimisen naisen kanssa:
Muita aviottomia lapsia, joitten äitien nimiä ei tiedetä:
C. A. J. Gadolin

Carl Axel Johan Gadolin (14. marraskuuta 1898 Espoo – 21. lokakuuta 1972) oli suomalainen flosofian tohtori ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä "Alexander Gaditz" ja "Kristian Ulfsby".
Gadolinin vanhemmat olivat professori Alexander Gadolin ja Signe Adéle von Alfthan. Hän pääsi ylioppilaaksi 1916 ja valmistui filosofian maisteriksi 1920 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1937. Hän meni naimisiin Ingrid Mary Anita Stackelbergin kanssa 30 heinäkuuta 1924, jonka kanssa hän sai kolme lasta: Bo Wolter Alexander, Ingegerd Rubia Anitra ja Innet Iza Helena.
Gadolin toimi Turun kauppakamarin sihteernä 1924–1940, Turun Pörssin johtajana 1924–1940, Åbo Akademin dosenttina vuodesta 1938 sekä keskuskauppakamarin yliasiamiehenä vuosina 1940 ja 1941. Hän hoiti Åbo Akademin kansantaloustieteen professorin virkaa 1947 ja 1949–1950. Gadolin oli kauppavaltuuskunnan jäsenenä Saksassa ja Englannissa 1929, Venäjällä 1934 ja Latviassa 1938. Hän oli keskuskauppakamarin Saksan valtuuskunnan johtajana 1940.
Gadolin kirjoitti lukuisia antisemitistisiä kirjoituksia ja kiisti kirjoituksissaan holokaustin.
Teoksia.
Nimimerkillä "Alexander Gaditz":
Nimimerkillä "Kristian Ulfsby" :
The Journal

The Journal on Newcastle upon Tynessä päivittäin ilmestyvä sanomalehti, jota julkaisee Trinity Mirroriin kuuluva ncjMedia.
The Journalilla on päivittäin noin 91 000 lukijaa. Viikoittain lehteä seuraa noin 191 000 lukijaa. Sen levikkialueeseen kuuluu käytännössä koko Pohjois-Englanti Northallertonista pohjoiseen. Alueeseen kuuluu myös Skotlannin eteläosa Eyemouthiin saakka. Lehti sponsoroi Newcastlessa teatteria, joka tunnetaankin nimellä The Journal Tyne Theatre.
Heikki Impiwaara

Heikki Impiwaara,vanhempi, sukunimi vuoteen 1906 "Imberg" (17. tammikuuta 1876 Pyhäjoki – 16. tammikuuta 1964 Turku) oli suomalainen lyseon lehtori, kirjailija ja suomentaja.
Heikki Impivaaran vanhemmat olivat muurari, työnjohtaja, torikauppias Matti Imberg ja Kaisa Liisa Peltomaa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1895 Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1905, filosofian maisteriksi 1914, filosofian lisensiaatiksi 1957 ja filosofian tohtoriksi 1963.
Impivaara oli Uuden Suomettaren toimittajana 1899–1909. Hän oli sen jälkeen kauppakoulun opettajana Raahessa, sittemmin Vaasassa 1909–1925. Impivaara oli Porin lyseossa vanhempana lehtorina 1925–1929 ja rehtorina 1927–1929. Viimeksi hän toimi Turun suomalaisen lyseon saksan ja ranskan kielen vanhempana lehtorina 1929–1945.
Impiwaara oli Suomen vanhimpana väitellyt tohtori. Hän puolusti väitöskirjaansa "Études sur Théophile de Viau, auteur dramatique et poète" 27. huhtikuuta 1963; opponenttina toimi Tauno Nurmela. 
Heikki Impivaara oli naimisissa 1898–1949 Maria (Maija) Aleksandra Nuimisin (k. 1949) kanssa ja vuodesta 1951 varanotaari Etel Johanna Ingeborg Kajanderin kanssa.
Etapit 12–21 Espanjan ympäriajossa 2011

Espanjan ympäriajon 2011 etappien 12–21 tulokset:
12. etappi.
1. syyskuuta 2011, Ponteareas–Pontevedra, 160 km.
Lähde: Cyclingnews
13. etappi.
2. syyskuuta 2011, Sarria–Ponferrada, 150 km.
Lähde: Cyclingnews
14. etappi.
3. syyskuuta 2011, Astorga – La Farrapona, Lagos de Somiedo, 173,2 km.
Lähde: Cyclingnews
15. etappi.
4. syyskuuta 2011, Avilés–Angliru, 144 km.
Lähde: Cyclingnews
16. etappi.
6. syyskuuta 2011, Villa Romana La Olmeda – Haro, 180 km.
Lähde: Cyclingnews
17. etappi.
7. syyskuuta 2011, Faustino V – Peña Cabarga, 212,5 km.
Lähde: Cyclingnews
18. etappi.
8. syyskuuta 2011, Solares–Noja, 169,7 km.
Lähde: Cyclingnews
19. etappi.
9. syyskuuta 2011, Noja–Bilbao, 157,9 km.
Lähde: Cyclingnews
20. etappi.
10. syyskuuta 2011, Bilbao–Vitoria-Gasteiz, 187 km.
Lähde: Cyclingnews
21. etappi.
11. syyskuuta 2011, Circuito del Jarama – Madrid, 84 km.
Lähde: Cyclingnews
Evening Chronicle

Evening Chronicle on Newcastle upon Tynessä ilmestyvä alueellinen sanomalehti, jonka alueeseen kuuluu Tyne and Wear, Northumberland ja County Durhamin pohjoisosa. Lehden päätoimittaja on Darren Thwaites.
Evening Chronicle on alueensa suosituin sanomalehti, ja sitä lukee päivittäin noin 213 000 aikuista. Viikoittain lehden lukijakunta on 352 000. Lehteä myydään päivittäin 54 874 kappaletta.
Fredrik Valros

Fredrik Alexander Valros (9. lokakuuta 1887 Hiittinen – 10. maaliskuuta 1956 Tukholma) oli suomalainen lehtimies, joka oli muun muassa Svenska Pressen -lehden päätoimittajana.
Valros pääsi ylioppilaaksi 1906 Turun ruotsalaisesta klassillisesta lyseosta. Hän aloitti lehtimiesuransa Hufvudstadsbladetin kauppaosaston toimittajana 1916–1917. Hän oli sitten 1917–1919 Keskusosuusliike Laborin palveluksessa toimien muun muassa aikakauslehti Laborin ensimmäisenä toimittajana. Valros oli Svenska Tidningenin päätoimittajana 1919–1921 sekä Svenska Pressenin toimituksen jäsenenä vuoden 1921 lopulla. Valros muutti 1922 Ruotsiin ja oli siellä työssä tukholmalaisen Nya Dagligt Allehandan toimituksessa vuoteen 1925 saakka, jolloin hän palasi takaisin Suomeen. Valros oli vuoden 1925 alusta lähtien Hufvudstadsbladetin artikkelitoimittajana ja hän toimitti samalla lehteen katsauksia sekä kirjoitti pakinoita käyttäen muun muassa nimimerkkejä "A:son med ögat", "Gong-gong" ja "Blick". Valros oli Hufvudstadsbladetin toimitussihteerinä vuodesta 1928 alkaen. Valros oli Svenska Pressenin päätoimittaja ja vastaava julkaisija 1930–1944 ja Hufvudstadsbladetin Tukholman-kirjeenvaihtaja 1944–1945. Hän oli sitten Suomen Yleisradion ruotsalaisen osaston ohjelmapäällikkönä 1945–1946 ja toimi viimeksi Finska Pressmeddelandenin toimittajana Tukholmassa vuodesta 1946 alkaen.
Valros oli Finlands Svenska Publicistförbundin puheenjohtaja 1933–1945, Yleisradion ohjelmaneuvoston jäsen 1935–1946 sekä ruotsalaisen kansanpuolueen keskushallituksen jäsen vuodesta 1943. Valros oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1919–1921 ja 1946.
Valros noudatti jatkosodan aikana saksalaisvastaista linjaa Svenska Pressenin päätoimittajana, ja hän kuului Kolmenkymmenenkolmen kirjelmän allekirjoittajiin. Alkuvuodesta 1944 Svenska Pressen julkaisi ennenaikaisesti tietoja Suomen erillisrauhahankkeista ja Leningradin piirityksen murtumisesta, minkä seurauksena lehden numeroita takavarikoitiin. Valtioneuvosto lakkautti Svenska Pressenin 7. kesäkuuta 1944, kun se oli julkaissut läntisistä lähteistä saamansa tiedon Normandian maihinnoususta. Kun lehti saman vuoden syksyllä sai taas ilmestymisluvan, Valros ei jatkanut enää sen päätoimittajana. Jatkosodan aikaisen sensuurielimen, Valtion tiedoituslaitoksen johtajana toiminut akateemikko Kustaa Vilkuna antoi myöhemmin Valrosille tunnustuksen tämän rohkeasta ja johdonmukaisesta toiminnasta pohjoismaisen demokratian puolustajana Natsi-Saksan painostusta vastaan. 
Fredrik Valros oli naimisissa 1912–1938 Olivia Söderströmin (k. 1938) kanssa ja vuodesta 1941 Maja Bruunin kanssa.
Lázaro Borges

Lázaro Borges (s. 19. kesäkuuta 1986) on kuubalainen seiväshyppääjä.
Borges jäi ilman tulosta Pan-Amerikan kisoissa 2007. Hän hyppäsi Kuuban ennätyksen 570 cm Havannassa 28. kesäkuuta 2008 ja voitti viikkoa myöhemmin Keski-Amerikan ja Karibian mestaruuden tuloksella 550. Hän jäi Pekingin olympialaisten karsinnassa ilman tulosta, mutta voitti Ibero-Amerikan mestaruuden 2010 tuloksella 560.
Borges hyppäsi Kuuban ennätyksen 570 Belémissä 15. toukokuuta 2011. Hän paransi ennätyksen tulokseen 572 Ávilassa 17. heinäkuuta 2011 ja sivusi tulosta Jockgrimissa kymmenen päivää myöhemmin. Daegun MM-kilpailuissa hän sai hopeaa Kuuban ennätyksellä 590. Pan-Amerikan kisoissa Guadalajarassa hän voitti kultaa tuloksella 580. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui viidenneksi tuloksella 570. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta. Pan-Amerikan kisoissa vuonna 2015 hän sijoittui viidenneksi ja vuonna 2019 kymmenenneksi. 
Borges on voittanut Kuuban mestaruuden vuosina 2005–2007, 2013, 2015 ja 2019.
Sirkka Saarnio

Sirkka Anneli Saarnio (26. kesäkuuta 1941 Pori – 27. lokakuuta 2002 Hyvinkää) oli suomalainen näyttelijä. 
Saarnio tunnettiin ensisijaisesti suomalaisten elokuvien lapsirooleista 1950-luvulla. Niistä merkittävimmät olivat Päivi Junkkerin rooli elokuvassa "...ja Helena soittaa" (1951) sekä Maijan rooli elokuvassa "Saariston tyttö" (1953). Lisäksi hän oli mukana muun muassa elokuvassa "Putkinotko" (1954). Sirkka Saarnion aikuisiän rooleista muistettavin on Elina Poudan rooli Rauni Mollbergin elokuvassa "Maa on syntinen laulu" (1973). 
Sirkka Saarnio oli näyttelijöiden Elvi ja Osmo Saarnion tytär. Elokuvissa hän esiintyi aina nimellä Sirkku Saarnio.
Tomáš Sladký

Tomáš Sladký (s. 9. elokuuta 1986) on tšekkiläinen salibandyn pelaaja. Nykyisin Sladký pelaa Ruotsissa samassa joukkueessa missä entinen Kooveen päävalmentaja Arto Riihimäki valmentaa. Sladký pelasi hyökkääjänä suomalaisessa KOO-VEEn joukkueessa. Hän oli mukana voittamassa kultaa tšekkiläisessä Woow Vitkovicessa vuonna 2007. Aikaisemmin hän on pelannut tšekkiläisessä Woow Vitkovicessa, UHC Waldkich-St. Gallenissa Sveitsissä sekä myös sveitsiläisessä SV Wiler-Ersigenissä.
Haggada

Haggada eli haggadah () on juutalaisen pääsiäisaterian eli seder-aterian yhteydessä luettava liturginen teksti. Perinteen mukaan se luetaan juutalaisen pääsiäisen kahtena ensimmäisenä iltana diasporassa, Israelissa vain ensimmäisenä iltana. Näin muistellaan Raamatun käskyn mukaisesti juutalaisten pääsyä vapaaksi Egyptin orjuudesta.
Haggada sai nykymuotonsa antiikin ajan Israelissa, todennäköisesti vuosien 180–280 tienoilla.
2004 FU162

 
2004 FU162 (kirjoitetaan myös 2004 FU162) on Aten-asteroideihin lukeutuva hyvin pieni kappale eli meteoroidi. Sen läpimitta on absoluuttisen magnitudin perusteella todennäköisesti vain välillä 5–12 metriä. Sen löydettiin 31. maaliskuuta vuonna 2004. Se ohitti Maan löytöhetkellään vain 0,000086 AU (= 13000 km) etäisyydellä planeetan keskipisteestä, eli vähän enemmän kuin yhden Maan säteen etäisyydeltä planeetan pinnasta. 2004 FU162:n kiertoaika Auringon ympäri on noin 275 päivää eli 0,75 vuotta.
Tyks Halikon sairaala

Tyks Halikon sairaala on psykiatrinen sairaala Halikon Märynummella Salossa. Sairaala sai alkunsa, kun Märynummen sotilaskasarmi muutettiin Halikon piirimielisairaalaksi 1926. Vuodesta 1949 sairaalan nimi oli Halikon piirisairaala ja vuodesta 1978 nimenä on ollut Halikon sairaala. Sairaalan päärakennuksen on suunnitellut arkkitehti Axel Mörne. 
Vuoden 2011 alussa sairaalassa oli hoidossa noin 60 psykiatrista potilasta. Sairaalan lakkauttamista ja sen rakennusten myyntiä on esitetty 2010-luvulla.
Sairaalan rakennuksissa on lokakuussa 2015 käynnistetty pakolaisten vastaanottokeskus. 
Sairaalan lähellä Vaskiontien varressa on vuonna 1932 perustettu Halikon sairaalan hautausmaa. Hautausmaalla on paikalla vuonna 1918 teloitettujen punakaartilaisten muistoksi vuonna 1940 pystytetty Punaisten muistomerkki.
Sairaalan toiminta päättyy vuoden 2024 lopussa. Sairaalakiinteistöjä alettiin myydä vuonna 2023 yhden euron hintaan yritys- tai asumiskäyttöön.
Marraskuussa 2024 sairaalan toiminta vähentyi ja osa siirtyi Turkuun, enää käytössä on Uutela-rakennus, jossa on lastenpsykiatrian toimintaa.
Suomen tieteellinen kirjastoseura

Suomen tieteellinen kirjastoseura (STKS, ) on kirjasto- ja tietopalvelun asiantuntijayhdistys. Sen jäseninä on ennen kaikkea korkeakoulu- ja tutkimuskirjastojen kirjastoammattilaisia. 
Seura on kirjasto- ja tietopalvelun ammattilaisten ja alasta kiinnostuneiden aatteellinen yhdistys.
STKS tekee tunnetuksi kirjastojen merkitystä luovuuden ja tuottavuuden perustana sekä välttämättömänä osana koulutusta ja tutkimusta.
Pääosa seuran toiminnasta tapahtuu työryhmissä, joita ovat esimerkiksi informaatiolukutaidon, kirjastojuridiikan, uuden teknologian, taidekirjastojen ja tietoaineistojen erityiskysymysten työryhmät. Seura osallistuu kirjastoalaa koskevaan keskusteluun muun muassa erilaisin lausunnoin ja kannanotoin.
Seura julkaisee Signum-lehteä. 
Seuralla on jäseniä noin 500. Seura on perustettu vuonna 1929, ja se on mm. IFLAn (International Federation of Library Associations and Institutions), LIBERin (Ligue des Bibliothèques Européennes de Recherche - Association of European Research Libraries) ja EBLIDAn (European Bureau of Library, Information and Documentation Associations) jäsenjärjestö.
Anguillan lippu

Anguillan lippu on Anguillan tunnus. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Lippu on otettu käyttöön 30. toukokuuta 1990. Lipussa on tummansinisellä pohjalla "Union Jack" sekä Anguillan vaakuna, jonka kolme oranssia delfiiniä kuvaavat kestävyyttä, voimaa ja yhtenäisyyttä. Niiden ympyränmuotoinen liikerata edustaa jatkuvuutta. Valkoinen tausta puolestaan edustaa rauhallisuutta vaakunan tyviön turkoosin värin symboloidessa Karibianmerta.
Aiemmat liput.
Anguillan lippuna käytettiin ennen vuotta 1967 Yhdistyneen kuningaskunnan lippua. Vuonna 1967, kun Anguillasta tuli osa Saint Christopher-Nevis-Anguillan siirtomaata, se otti käyttöön Saint Christopher-Nevis-Anguillan lipun. Anguilla antoi kuitenkin jo heinäkuussa 1967 yksipuolisen itsenäisyysjulistuksen ja otti käyttöön San Fransiscossa asuneen anguillalaisen suunnitteleman merenneitolipun. Siinä oli punaisella pohjalla sininen soikio, jossa oli kaksi merenneitoa ja simpukankuori. Lipun ylä- ja alareunassa oli keltaisella teksti ”Republic of Anguilla”.
Merenneitolippu ei kuitenkaan saavuttanut kovin suurta suosiota ja korvattiin syyskuussa 1967 delfiinilipulla. Siinä oli Anguillan vaakunasta yhä löytyvät kolme delfiiniä valkoisella pohjalla, ja turkoosi raita lipun alareunassa. Se poistui virallisesta käytöstä vuonna 1969, kun Anguilla liitettiin taas Britannian alaisuuteen. Anguillasta tuli oma merentakainen alueensa vuonna 1980, mutta oman lippunsa se sai vasta vuonna 1990.
Delfiinilippua käytetään edelleen epävirallisissa yhteyksissä, ja monet anguillalaiset pitävät sitä saaren ”oikeana” lippuna.
Kuvernöörin lippu.
Anguillan kuvernöörillä on oma lippunsa, Yhdistyneen kuningaskunnan lippu, jonka keskelle on sijoitettu seppeleen reunustamaan valkoiseen ympyrään Anguillan vaakuna.
Ruissalo (Hamina)

Ruissalo on Haminan kaupunginosa keskustan länsipuolella. 1800-luvulla Ruissalo oli Poitsilan kartanon osa, mutta siitä muodostui oma erillinen kartanonsa Bruunien suvun eräälle haaralle. Myöhemmin, vävyn kautta, Ruissalon kartano päätyi Meruksen suvulle. Meruksen kartano eli koko Ruissalo myytiin sittemmin Vehkalahden kunnan omistukseen. Ruissalo kuului Vehkalahden kuntaan vuoden 2003 Haminan ja Vehkalahden kuntaliitokseen saakka. Ruissaloa ei vuoden 2003 kuntaliitoksen yhteydessä enää yhdistetty muuhun Poitsilaan, vaan se on säilynyt omana erillisenä kyläyksikkönään, johon oli ennättänyt muodostua Ruissalon taajama, Vehkalahden kunnan kehitettyä sitä voimakkaalla kädellä 1970-luvulta lähtien. 
Ruissalossa sijaitsevassa Vehkalahtitalossa toimii erilaisia kokoontumistiloja sekä Ruissalon kirjasto, joka oli aiemmin Vehkalahden kunnan pääkirjasto. Vehkalahden koulu on yhtenäiskoulu, jossa toimivat luokat 1–9. Vanha yläkoulu purettiin kesällä 2009 homevaurioiden vuoksi, ja sen tilalle valmistui uusi koulurakennus vuonna 2011. Yläkoulun remonttiin kuului myös alakoulun peruskorjaaminen ja yhdistäminen yläkouluun, ja nykyään koulut ovat samaa rakennusta. Lisäksi kaupunginosassa on muun muassa vesitorni, päiväkoti, esikoulu, nurmi- ja hiekkakenttä, liikunta- ja jäähalli. Liikuntahallissa toiminut uimahalli suljettiin vuonna 2017 ja muutettiin kamppailukeskukseksi 2019.
Caymansaarten lippu

Caymansaarten lippu on Caymansaarten tunnus. Lipun mittasuhteet ovat 1:2. Lippu on otettu käyttöön 14. toukokuuta 1958. Lipussa on sinisellä pohjalla Britannian lippu ja saarten vaakuna. Vaakunassa on teksti ”He hath founded it upon seas” (Hän perusti sen merten päälle), mikä kunnioittaa saarten alkuperää. Vaakunassa on myös kolme tähteä, jotka kuvaavat Caymansaarten kolmea saarta. Vaakunassa on myös kilpikonna, ananas ja leijona.
Ennen vuotta 1999 vaakuna oli lipussa pienempänä ja sijoitettuna valkoiseen ympyrään. Vaikka lipun uusi versio on virallistettu vuonna 1999, Caymansaarten hallituksen verkkosivuilla virallisena lippuna esitellään vanha versio. Myös Caymansaarten olympiajoukkue käytti lipun vanhaa versiota muun muassa Lontoon olympialaisissa 2012.
Muut liput.
Caymansaarten kauppalipussa on samat tunnukset kuin kansallislipussa, mutta pohjan väri on punainen. Lisäksi Caymansaarten kuvernöörillä on oma lippunsa, Yhdistyneen kuningaskunnan lippu, jonka keskelle on sijoitettu seppeleen reunustamaan valkoiseen ympyrään Caymansaarten vaakuna.
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2014

Ampumahiihdossa kilpailtiin Sotšin 2014 talviolympialaisissa 9. – 22. helmikuuta Sotšin maasto- ja ampumahiihtokeskuksessa. Yleisöä mahtui 7 500 henkilöä.
Tapahtumia oli 11, joista viisi oli miehille ja viisi naisille. Näiden lisäksi käytiin olympialaisissa ensimmäistä kertaa sekaviestikilpailu, jossa jokaisessa joukkueessa kilpaili kaksi naista ja kaksi miestä.
Levähuulikot

Levähuulikot (Odacidae), myös huulikot tai paksuhuulikalat, on huulikaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan Tyynestä merestä Australian ja Uuden-Seelannin lähistöltä.
Lajit ja anatomia.
Levähuulikkojen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 8–12 laji neljässä suvussa. Kooltaan lajit ovat suurimmillaan noin 40–cm pitkiä. Huulikkolajien ruumiinrakenne vaihtelee, osa muistuttaa papukaijakaloja, kun taas esimerkiksi putkisuuhuulikko ("Siphonognathus argyrophanes") on pitkulainen ja suu on pitkä ja putkimainen. Lajeille tyypillistä on usein kirkasväriset pienet tai keskikokoiset suomut, pitkä selkäevä, suora pyrstöevä ja papukaijakalojen tavoin yhteenkasvaneet hampaat.
Levinneisyys.
Levähuulikkolajit elävät lauhkeissa vesissä Austarlian ja Uuden-Seelannin rannikon tuntumassa. Ne viihtyvät vesikasvillisuuden seassa matalahkoissa vesissä.
Wild Frontier

Wild Frontier on Gary Mooren vuonna 1987 julkaisema rock-albumi. 
Kappaleet.
Bonuskappaleet
Jorge Pulido

Jorge Pulido Mayoral (s. 8. huhtikuuta 1991) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hänellä on pituutta 186 senttimetriä. Hän on edustanut Espanjan pääsarjassa Atlético Madridia, Rayo Vallecanoa ja Huescaa sekä Belgian pääsarjassa Sint-Truidenia.
Pulido nousi Atlético Madridin junioreista ja reservijoukkueesta toukokuussa 2011 seuran edustusjoukkueeseen, jossa hän pelasi kaikkiaan kolme liigaottelua – viimeisen keväällä 2013 –, Espanjan cupin otteluita ja syksyllä 2012 viisi Eurooppa-liigan ottelua. Kaudella 2011–2012 hän pelasi lainalla Rayo Vallecanossa 14 liigaottelua. Kaudet 2013–2016 hän pelasi toisella sarjatasolla ensin Real Madrid Castillan ja sitten kaksi kautta Albaceten joukkueessa. Kaudella 2016–2017 hän edusti Belgiassa Sint-Truidenia, jossa hän pelasi 13 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Heinäkuusta 2017 alkaen Pulido on edustanut Espanjassa Huescaa. Hän pelasi kaudella 2018–2019 pääsarjassa 32 ottelua, joissa hän teki kolme maalia. Myös kaudella 2020–2021 joukkue pelasi pääsarjassa, ja silloin Pulido pelasi 33 liigaottelua, joissa hän teki yhden maalin. Muina kausina Huesca on pelannut toisella sarjatasolla. Pulido on ollut vuosien ajan Huescan joukkueen kapteeni.
Pulido edusti Espanjaa nuorisomaajoukkueissa. Alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2008 hän pelasi mestaruuden voittaneessa joukkueessa viisi ottelua ja teki kaksi maalia. Alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän pelasi vuosina 2009 ja 2010 yhteensä kahdeksan ottelua. Jälkimmäisellä kerralla Espanja saavutti hopeaa. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 Pulido pelasi kaksi alkulohko-ottelua.
Afrikka, sarvikuonojen maa

Afrikka, sarvikuonojen maa on suomirock-yhtye Eppu Normaalin toukokuussa 1988 julkaistu kappale ja single yhtyeen kymmenenneltä studioalbumilta "Imperiumin vastaisku". Kappaleen on säveltänyt ja sovittanut yhtyeen kitaristi Mikko "Pantse" Syrjä, joka on tehnyt kappaleen sanat yhdessä yhtyeen laulajan, Martti Syrjän kanssa. 
Singlen b-puolella on kappale ”Viinaa tsat tsat tsaa”, joka julkaistiin myöhemmin vuonna 1991 "Paskahatun paluu" -kokoelmalevyllä. 
Single nousi Suomen virallisen listan ensimmäiselle sijalle.
San Lorenzo in Panisperna

San Lorenzo in Panisperna on titulaarikirkko Viminalis-kukkulalla Roomassa. Perimätiedon mukaan arkkidiakoni Laurentius (italiaksi "San Lorenzo") kärsinyt tällä paikalla 10. elokuuta 258 marttyyrikuoleman.
Tässä kirkossa kerjäsi pyhä Birgitta almuja köyhille. Kun Birgitta kuoli 23. heinäkuuta 1373 hänen ruumiinsa jäi kirkkoon odottamaan kuljetusta Ruotsiin.
Kirkon vanhin historia on hämärän peitossa. Sitä korjattiin 700-luvulla, ja se sai nykyisen ulkomuotonsa korjauksessa 1575–1576, jonka teki Francesco da Volterra. Sisätilat ovat suurelta osin 1700-luvulta, mutta kuoriseinän peittää Pasquale Catin 1585–1589 maalaama monumentaalifresko, joka esittää pyhän Laurentiuksen marttyyrikuolemaa.
Pihalla kirkon edessä on Birgitalle omistettu muistomerkki, jonka on veistänyt 1964 Axel Wallenberg.
Harpa

Harpa (suom. "harppu") on vuonna 2011 valmistunut Islannin musiikkitalo, joka sijaitsee Reykjavikissa. Rakennuksen on suunnitellut tanskalainen Henning Larsenin toimisto. Julkisivun on suunnitellut tanskalais-islantilainen taiteilija Olafur Eliasson. Rakennus vihittiin käyttöön elokuussa 2011.
Rakennus.
Rakennushanke oli alkuun yksityinen. Sen takana olivat Landsbankinn-pankki ja sijoitusyhtiö Nýsir. Tarkoitus oli, että ne vuokraisivat rakennusta valtion ja kaupungin kautta eri toimijoille.
Islannin pankkiromahdus kuitenkin aiheutti sen, että hanke pysähtyi puoleksi vuodeksi, ennen kuin valtio ja kaupunki tarttuivat siihen ja jatkoivat hankkeen valmiiksi.
Rakennuksen ulkopuoli on tehty lasitiilistä, joista jokaisessa on ledlamppu, jonka väriä ja kirkkautta voi säätää. Rakennuksen väri vaihtelee valaistuksen mukaan.
Rakennus on ulkoisesti pienempi kuin Helsingin musiikkitalo, jossa tiloista vie osan Sibelius-akatemia. Saliin mahtuu kuitenkin 1 800 henkeä, sata enemmän kuin Helsingissä. Sali on väriltään syvänpunainen. Pääsalin lisäksi on muutama pienempi sali.
Talon kiitosta saaneen akustiikan on suunnitellut Artec-toimisto, joka on suunnitellut myös Lahden Sibeliustalon ja Birminghamin musiikkitalon salit.
Rakennus maksoi 150 miljoonaa euroa.
Toiminta.
Rakennuksen valmistuttua siihen tuli mukaan Islannin kansallisooppera, joka oli toiminut 500-paikkaisessa entisessä elokuvateatterissa. Ooppera tekee vuosittain kaksi produktiota, joita esitetään kuusi viikkoa kumpaakin. Muusikot vuokrataan jokaiseen produktioon erikseen.
Sinfoniaorkesteri käyttää rakennusta 90 iltaa vuodessa. Muina iltoina tiloja vuokrataan ulkopuolisille. Johtajalla on myös mahdollisuus suunnitella hankkeita omalla riskillä, kuten on jo ollut viulisti, kapellimestari Maksim Vengerov, joka on kehunut salia yhdeksi maailman parhaista.
Harpan musiikillinen johtaja on Steinum Birna Ragnarsdóttir.
Sateenkaaripeippo

Sateenkaaripeippo ("Erythrura prasina") on värikäs Kaakkois-Aasiassa esiintyvä paratiisipeippoihin kuuluva lintu.
Tuntomerkit.
Sateenkaaripeippo on 13–15 cm pitkä. Sen väritys vaihtelee jonkun verran. Naaraan värit eivät ole niin kirkkaita kuin koiraan, sekä naaraalla on lyhyempi pyrstö kuin koiraalla.
Esiintyminen.
Sateenkaaripeipon esiintymiskartta:
Toiset 48 tuntia

Toiset 48 tuntia on vuonna 1990 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva ja jatko-osa elokuvalle "48 tuntia". Elokuvan päätähtinä jatkavat Eddie Murphy ja Nick Nolte. Muita elokuvan tähtiä ovat Brion James, Kevin Tighe, Ed O'Ross ja Andrew Divoff. Elokuvan on ohjannut Walter Hill.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat vuosia ensimmäisen elokuvan jälkeen. Reggie Hammond (Eddie Murphy) on vapautumassa vankilasta. Poliisi Jack Cates (Nick Nolte) yrittää saada Hammondin avukseen selvittämään rikosta, mutta tämä ei suostu ellei Cates palauta hänelle rahoja joita Cates lupasi säilyttää ensimmäisen elokuvan lopussa. Heidän täytyy löytää huumelordi, joka kutsuu itseään nimellä ”Ice Man”. Heillä on jälleen vain 48 tuntia aikaa ratkaista rikos ja pysäyttää huumelordi. 
Hammond nousee vankilan edestä bussiin joka joutuu moottoripyöräjengiläisten hyökkäyksen kohteeksi. Yksi jengiläisistä on Richard "Cherry" Ganz jonka veljen Albert Ganzin Jack Cates ampui ensimmäisen elokuvan lopussa. 
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 "Toiset 48 tuntia" saa kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Ramzi Garmou

Ramzi Garmou (s. 5. helmikuuta 1945) on iranilainen kaldealaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 13. tammikuuta 1977 ja nimitettiin Teheranin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi 5. toukokuuta 1995. Garmoun konsekroi piispaksi Youhannan Semaan Issayin ja Thomas Meramin avustama Raphaël I Bidawid 25. helmikuuta 1996.
Garmousta tuli 7. helmikuuta 1999 Teheranin arkkipiispa. Paavi Franciscus nimitti Garmoun Euroopan kaldealaisesta yhteisöstä vastuulliseksi apostoliseksi visitaattoriksi vuonna 2013.
Thumma Bala

Thumma Bala (24. huhtikuuta 1944 – 30. toukokuuta 2024) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1970 ja nimitettiin Warangalin hiippakunnan piispaksi 17. marraskuuta 1986. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. maaliskuuta 1987. Pääkonsekraattorina toimi Saminini Arulappa, jota avustivat Alphonsus Beretta ja Joseph S. Thumma.
Bala sai 12. maaliskuuta 2011 nimityksen Hyderabadin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 5. toukokuuta. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2020.
Jan (kirjasarja)

Jan (kirjasarja) on tanskalaisten Carlo Andersenin ja Knud Meisterin lähinnä vähän isommille lapsille ja varhaisnuorille kirjoitettu poikien seikkailusarja. Tanskaksi "Salapoliisi Jan"-sarjan kirjoja ilmestyi 81 vuosina 1942–1964 , mutta vain 12 on suomennettu 1976 ja 1977.
Jan-kirjoissa joutuvat vaarallisiin seikkailuihin ystävykset "Jan helmer" ja "Erling Krag". Meister ja Andersen kirjoittivat ensimmäisen Jan-kirjan jo 1942, jolloin oli toinen maailmansota ja Tanska Saksan miehittämä. Meister kuoli jo 1970, ja Andersen kirjoitti vielä yksin kaksi Jan-kirjaa. Meister ja Andersen kirjoittivat myös 50-luvulla suomennetut poikien salapoliisiromaanit "Nelitoistavuotias salapoliisi", "Käykää päälle, pojat" ja "Nuoret salapoliisit: jännityromaani nuorille".
Joseph Kariyil

Joseph Kariyil (s. 11. tammikuuta 1949) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. joulukuuta 1973 ja nimitettiin Punalurin hiippakunnan piispaksi 12. maaliskuuta 2005. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mathias Kappil, jota avustivat Stanley Roman ja Vincent Samuel.
Kariyil sai 8. toukokuuta 2009 nimityksen Cochinin piispaksi. Hänet asetettiin virkaan 5. heinäkuuta.
Difenyylimetaani

Difenyylimetaani eli bentsyylibentseeni (C13H12) on orgaaninen yhdiste, jossa metaaniin on liittynyt kaksi fenyyliryhmää. Difenyylimetyyliryhmää nimitetään yleisemmin bentshydryyliksi.
Difenyylimetaania valmistettiin ensimmäisen kerran vuonna 1871 bentsyylikloridin ja bentseenin välisellä reaktiolla sinkin tai kupari(I)oksidin läsnä ollessa. Kyseisellä Friedel–Crafts-reaktiolla yhdistettä tuotetaan nykyäänkin teollisesti, joskin katalyyttinä käytetään tyypillisesti alumiinikloridia, joskus myös rikkihappoa tai polyfosforihappoja tai muita happokatalyyttejä. Difenyylimetaania voidaan tuottaa myös bentseenin ja bentsaldehydin välisellä reaktiolla.
Difenyylimetaani voi reagoida sekä alifaattisen että aromaattisen yhdisteen tavoin. Yhdistettä voidaan käyttää synteettisen kemian lähtöaineena esimerkiksi hapettamalla hapen ja kromi- tai typpihapon avulla saadaan bentsofenonia ja katalyyttisellä vetypelkistyksellä disykloheksyylimetaania. Difenyylimetaanilla on kurjenpolvien kaltainen tuoksu minkä vuoksi sitä käytetään hajusteena saippuoissa. Muita käyttökohteita yhdisteellä on muun muassa polymeeri- ja väriaineteollisuudessa.
Philip Dunne

Philip Dunne (11. helmikuuta 1908 New York, New York – 2. toukokuuta 1992 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja.
Dunne oli Oscar-ehdokkaana elokuvista "Vihreä oli laaksoni" ("How Green Was My Valley", 1941) ja "Daavid ja Batseba" ("David and Bathsheba", 1951). Hänen muihin elokuviinsa kuuluvat muun muassa "Näin hänen kuolevan" ("The Robe", 1953) ja "Sinuhe, egyptiläinen" ("The Egyptian", 1954). Dunne myös ohjasi elokuvia. Hänen ohjaustöihinsä kuuluu muun muassa vuonna 1965 valmistunut "Agenttien verkossa" ("Blindfold"), jonka hän myös käsikirjoitti.
Dunne on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
Sininaamapeippo

Sininaamapeippo ("Erythrura trichroa") on Kaakkois-Aasiassa ja osassa Australian pohjoisosia ja sen pohjoisella puolella olevilla saarilla esiintyvä paratiisipeippoihin kuuluva lintu.
Tuntomerkit.
Sininaamapeipolla on nimensä mukaisesti sininen naama sekä punainen pyrstö. Muuten lintu on pääosin vihreä. Sininaamapeippo on noin 12 cm pitkä.
Esiintyminen.
Sininaamapeipon esiintymiskartta:
Kassem G

Kassem Gharaibeh, tunnetaan paremmin nimellä Kassem G, on yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten internetsarjoistaan "California On" ja "Going Deep". Toukokuussa 2012 hänen YouTube-kanavallaan oli 2 miljoonaa seuraajaa, ja hänen profiilissaan oli vierailtu liki 304 miljoonaa kertaa.
Juuriltaan jordanialais-egyptiläinen Kassem muutti pikkulapsena Yhdysvaltoihin. Hän alkoi harjoittaa stand up -komiikkaa vuonna 2006 ja ryhtyi lataamaan esiintymisiään YouTube-kanavalleen vuonna 2008. Hän on kaikkien aikojen seuratuimpien YouTube-käyttäjien listalla sijalla 14. Lisäksi hän on palvelun kahdeksanneksi seuratuin koomikko. Nykyään hän on merkittävä kyky losangelesilaisessa yhtiössä Maker Studios, joka keskittyy enimmäkseen verkkomedian esiintyjiin.
Sarjassa "Going Deep" Kassem haastattelee apaattisena aikuisviihdenäyttelijöitä ja pilkkaa näitä sarkasmin avulla. Hänen haastateltavinaan ovat olleet muun muassa Lisa Ann, Ron Jeremy, Kimber James ja Asa Akira. Usein Kassemin kommentit ovat myös suoranaisen ilkeitä.
Sarjassa "California On" Kassem haastattelee kalifornialaisia mielestään tärkeistä ja ajankohtaisista asioista, kuten esimerkiksi Osama bin Ladenista ja Justin Bieberistä.
Kassemilla on myös neliosainen sarja nimeltä "Street Music", jossa hän ja koomikko Nice Peter tekevät improvisaatiomusiikkia kadulla näkemistään asioista.
Kimber James

Kimber James (s. 26. huhtikuuta 1988 Miami, Florida, Yhdysvallat) on transsukupuolinen aikuisviihdenäyttelijä. Hän on transnainen, joka on korjannut sukupuolensa. Vuonna 2010 hän voitti "AVN Awardin" tittelillä vuoden transsukupuolinen esiintyjä. Hän onkin tällä hetkellä yksi alansa tunnetuimmista transsukupuolisista näyttelijöistä.
James aloitti uransa pornoalalla peniksellisenä shemale-näyttelijänä tunnetun transesiintyjän Gia Darlingin assistenttina. Hänen debyyttielokuvansa oli "Transsexual Babysitters 4" ja vuonna 2008 Jamesista tuli yhtiön "LA Direct Models" ensimmäinen transsukupuolinen esiintyjä. LA Direct Models on pornoteollisuuden suurin kykyjenvälitystoimisto.
Toukokuussa 2010 James esiintyi "Maximissa" ja vieraili koomikko Kassem G:n haastateltavana. 
Vuonna 2012 Kimber Jamesille tehtiin sukuelinten korjausleikkaus eli vaginoplastia, ja hän jatkoi aikuisviihdeuraansa omassa studiossaan, Kimber James Productions:ssa.
Vuonna 2014 James osallistui E! Entertainment Televisionin plastiikkakirurgiaa ja korjausleikkauksia käsittelevään televisio-ohjelmaan "Botched". 
Jamesilla on italialaisia, turkkilaisia ja kuubalaisia juuria.
Crystal Cathedral

Crystal Cathedral () on kirkko Garden Groven kaupungissa Yhdysvalloissa. Alkuperäinen kirkko rakennettiin vuonna 1955. Uutta kirkkoa alettiin rakentaa vuonna 1977 ja se valmistui vuonna 1980. Sen arkkitehtina toimi Philip Johnson. Kirkko maksoi valmistuessaan 18 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kirkko edustaa modernia arkkitehtuuria.
Roomalaiskatolinen kirkko osti kirkkorakennuksen vuonna 2011 ottaakseen sen käyttöön katedraaliksi nimellä "Christ Cathedral". Viimeinen protestanttinen jumalanpalvelus pidettiin vuonna 2013.
Koulupuisto

Koulupuisto () on Pietarsaaressa sijaitseva noin 1,35 hehtaarin kokoinen puisto ja kasvitieteellinen puutarha Pietarsaaren kaupungin keskustassa.
1860-luvulla koulupuiston paikalla oli apteekkari Viktor Schaumanin puutarha ja kasvihuone. Schaumanin jälkeläiset lahjoittivat puutarhan Pietarsaaren kaupungille. Nykyisin lähes tuhat kasvilajia käsittävä puutarha on perustettu 1915–1932 Schaumanin suvun lahjoitusvaroin. 
Koulupuiston suunnitteli puutarha-arkkitehti Bengt Schalin. Se rakennettiin vuosina 1916-1932.
Puiston osat.
Englantilaistyyppiseen puiston alaosaan kuuluvat luontoa mukailevat muodot ja vesiaiheet. Barokkityylisessä puiston yläosaa hallitsee muotopuutarha, joka on jaettu eri osastoihin kasvien heimojen ja käyttötarkoituksien mukaan.
Alapuistolle ovat ominaista kaarevat kävelytiet ja istutusten reunustamat nurmikot. Alapuistosta löytyy vuoripuro, kalalammikko suihkulähteellä, mäenrinteeseen kätkeytyvä luola, sekä runsaasti puita ja pensaita. Alapuistossa on poppeli-, koivu- ja kuusilajeja.
Kuusien ympäröimä aukio on saanut vaikutteita Versailles’n palatsin puutarhasta. Bengt Schalin on suunnitellut aukiolle suihkulähteen, joka on jäänyt toteutettamatta.
Lähinnä opetuskäyttöön tarkoitettu, aloittelijan osasto on jäljennös Helsingin yliopistollisesta puutarhasta. Aloittelijan osastossa on kasvaa muun muassa erilaisia viljalajeja, rehukasveja, palkokasveja, sipulikasveja, kaalikasveja, maustekasveja, nautintoainekasveja, kuitukasveja, hunajakasveja, öljykasveja, vanhoja kulttuurikasveja ja tuoksuainekasveja. Lääkekasvien yhteydessä tiedotetaan niiden lääkinnällisistä ominaisuuksista.
Perinnöllisyysopin osastolla voi nähdä, miten risteytyksien seurauksena kasvien muoto ja värit muuttuvat. Osastolla on muun muassa Gregor Mendelin koekukka, mökinihmekukka.
Systemaattinen osasto on jaettu eri kasviheimojen lohkoihin. Alueen keskustassa on ollut aurinkokello vuodesta 1920 lähtien.
Kukkaisbiologian osastolla voi perehtyä kasvien erilaisiin leviämis- ja lisääntymistapoihin. Osastolla kasvaa laivojen ja junien mukana kulkeutuneita painolastikasveja. 
Luonnonvaraisten kasvien osastolle on sijoitettu suuri osa luonnossa kasvavista kasveistamme. Osastolla kasvavat mm. heinä-, niitty-, suo-, köynnös- ja varpukasvit.
Maantieteellisen osaston metsä vastaa pääsääntöisesti Suomen puustoa. Puiden keskelle on juurtunut monia luonnonvaraisia kasveja joka leikataan yleensä kerran kesässä, jotta ne saisivat kasvaa rauhassa.
Ruusualueella voi tutustua noin sataan eri lajikkeeseen. Alueella on muun muassa neidonruusuja, ranskanruusuja, neilikkaruusuja, puistoruusuja ja köynnösruusuja.
Vuonna 1992 koulupuistoon rakennettiin näyttämö erilaisia tapahtumia varten. Samaan aikaan rakennettiin puiston eri osien välille luiskat helpottamaan pyörätuolilla liikkumista puistossa.
Joseph Gabriel Fernandez

Joseph Gabriel Fernandez (16. syyskuuta 1925 Maruthurkulangara, Quilon – 4. maaliskuuta 2023 Kollam) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quilonin hiippakuntaan 19. maaliskuuta 1949 ja nimitettiin saman hiippakunnan piispaksi 30. tammikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jerome M. Fernandez, jota avustivat Joseph Kelanthara ja Antony Padiyara.
Fernandez jäi eläkkeelle 16. lokakuuta 2001.
Oslon oopperatalo

Oslon oopperatalo on vuonna 2008 valmistunut oopperatalo Oslossa, Norjassa. Rakennuksessa harjoittelee ja esiintyy Norjan kansallisooppera ja -baletti, Den Norske Opera &amp; Ballet. Oopperatalo sijaitsee veden äärellä vanhalla satama-alueella. Oopperatalon lasiseinät nousevat vedenrajasta, rakennus itse ulottuu merenpinnan alle. Oopperatalon viistolla katolla voi kävellä ja katsella maisemia.
Z – hän elää!

Z – hän elää! on ranskalainen poliittinen jännityselokuva vuodelta 1969. Se kertoo osin fiktion keinoin kreikkalaisen poliitikon murhasta. Elokuvan ohjasi Constantin Costa-Gavras, ja se kuvattiin Algeriassa. Elokuva sai parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin, ja se oli ehdokkaana myös parhaan elokuvan Oscariin. Elokuva sai myös Baftan jakaman "Anthony Asquith Award for Film Music" -palkinnon Míkis Theodorákisin musiikista, jota käytettiin elokuvassa.
Elokuva perustuu Vasílis Vasilikósin julkaisemaan samannimiseen kirjaan, joka käsittelee toukokuussa 1963 tapahtunutta vasemmistolaisen kansanedustajan Grigóris Lamprákisin murhaa. Jutussa toimi syyttäjänä myöhemmin Kreikan presidentiksi valittu Chrístos Sartzetákis, joka päättäväisesti ajoi poliittista murhasyytettä viranomaisten vastarinnasta huolimatta. Elokuvassa Jean-Louis Trintignant näyttelee kreikkalaista syyttäjää.
Elokuvan nimessä oleva Z selitetään lopputeksteissä: tämän kirjaimen käyttäminen oli osana absurdia luetteloa asioista, jotka Kreikan sotilasjuntta kielsi vuoden 1967 vallankaappauksen jälkeen, miesten pitkien hiusten ja Beatlesin ohella.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Z:n" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Yeelen

Yeelen on afrikkalainen elokuva vuodelta 1987. Se voitti Cannesissa tuomariston palkinnon.
Juoni.
Nuori mies Nianankoro ja hänen äitinsä ovat kymmenen vuotta paenneet pojan isän Soman vihaa. Isä on tietäjä, Komon korkeimman yhteisön jäsen, ja pelkää poikansa uhkaavan valta-asemaansa. Äiti on piilotellut poikaansa, mutta nyt pojan on astuttava esiin. Nianankoro ystävystyy kuninkaan kanssa. Käy ilmi, että Nianankoro on tahtomattaan pettänyt kuningasta tämän nuorimman vaimon Attoun kanssa.
Vastaanotto.
"Helsingin Sanomien" Leena Virtanen kirjoitti, että "Yeelenissä" on sekä outoa mystiikkaa että paljon tuttua, samoja kansantarinan elementtejä kuin vaikkapa "Kalevalassa". Hänestä se on universaali satu isän ja pojan välisestä vihasta, jossa perimmältään on kyse vallanhimosta ja hyvän ja pahan taistelusta. Virtanen kehuu veistoksellisen kaunista pääosan esittäjää ja Cissén etnografisesti tarkkaa kerrontaa, jossa tallennus tosin tahtoo joskus mennä sisällön edelle. Komeilla kuvilla tehty elokuva muistuttaa hänestä länsimaista taide-elokuvaa, mutta yllättää dramaturgiansa erilaisuudella.
Kamal Salibi

Kamal Suleiman Salibi () (2. toukokuuta 1929 Beirut, Suur-Libanon – 1. syyskuuta 2011 Beirut, Libanon) oli huomattava libanonilainen historioitsija, Beirutin amerikkalaisen yliopiston (AUB) professori Ammanissa Jordaniassa toimivan "Uskontojen välisen tutkimuksen kuninkaallisen tutkimuslaitoksen" johtaja sitä perustettaessa ja myöhemmin sen kunniapuheenjohtaja. Salibi oli itse uskonnoltaan protestanttinen kristitty.
Salibi esitti keskustelua herättäneitä näkemyksiä juutalaisten historiasta ensimmäisestä kirjastaan "Missä Raamattu syntyi" (, 1982) lähtien. Hänen mukaansa heprealaisen Raamatun paikannimet viittaavat siihen, että Babylonin pakkosiirtolaisuutta edeltäneen ajan Juuda ja Israel eivät vastoin yleistä käsitystä sijainneetkaan nykyisen Israelin ja Palestiinan alueella vaan paljon etelämpänä, Asirin alueella nykyisen Saudi-Arabian lounaisosassa. Arkeologisia näyttöjä Salibin teorian tueksi ei ole esitetty.
Talent Suomi (3. tuotantokausi)

Talent Suomen kolmas tuotantokausi alkoi Nelosella 10. syyskuuta 2011. Ohjelman koe-esiintymiset järjestettiin Helsingissä, Tampereella ja Kuopiossa elo-syyskuussa eikä ohjelmassa ollut ikärajaa. Tuomaroinnin hoitivat tänä vuonna Sami Saikkonen, Jaana Saarinen ja Katja Ståhl. Koe-esiintymisissä ei ollut vierailevia tuomareita. Kauden pääpalkinto oli 30 000 euroa. 
Alkukarsinnat.
Koe-esiintymiset näytettiin televisiossa syys-lokakuussa. Kauden ensimmäinen jakso oli pääasiassa edellisten vuosien kertausjakso. Varsinaiset koe-esiintymiset näytettiin televisiossa 17. syyskuuta alkaen. Toisessa jaksossa oltiin Tampereella, kolmannessa Kuopiossa ja viimeisissä jaksoissa Helsingissä.
Tuomareiden valinta.
Tuomareiden valinta -niminen jakso esitettiin tv:ssä 15. lokakuuta. Jaksossa paljastuivat myös semifinalistit, joita oli 40 kappaletta.
Alussa tuomarit jakoivat esiintyjät kahteen ryhmään: ryhmään A ja ryhmään B. 16 kykyä sai esiintyä tuomareille uudelleen, ja heistä yhdeksän pääsi semifinaaliin. 30 kykyä pääsi suoraan semifinaaleihin heti jakson alussa. Tuomarit valitsivat 39 semifinalistia ja katsojat saivat äänestää vielä yhden kyvyn mukaan.
Semifinaalit.
Semifinaaleja oli tänä vuonna viisi kappaletta, jotka lähetettiin suorana Barona-areenalta. Jokaisessa semifinaalissa oli kahdeksan esiintyjää, joista yhteensä kymmenen pääsi suureen finaaliin.
Ensimmäinen semifinaali.
Ensimmäinen semifinaali esitettiin suorana 22. lokakuuta.
Toinen semifinaali.
Toinen semifinaali esitettiin suorana 29. lokakuuta.
Kolmas semifinaali.
Kolmas semifinaali esitettiin suorana 5. marraskuuta.
Neljäs semifinaali.
Neljäs semifinaali esitettiin suorana 12. marraskuuta.
Viides semifinaali.
Viides semifinaali esitettiin suorana 19. marraskuuta.
Finaali.
Talent Suomi -finaali esitettiin suorana 26. marraskuuta.
Jaksot.
Karsintajaksot esitettiin lauantaisin klo 19.00–20.00, mutta semifinaalivaiheen alettua ohjelmaa esitettiin 19.00–20.30/21.00.
Katsojaluvut.
Sarjan ensimmäinen jakso keräsi vain 246 000 katsojaa. Ohjelman katsojaluvut ovat pysyneet tasaisesti 420 000 katsojan molemmin puolin.
Kynsikkäät (sienisuku)

Kynsikkäät ("Lyophyllum") on suhteellisen huonosti taksonomisesti määritelty helttasienisuku, joka toisinaan jaetaan vielä pienten lajien osalta omaan sukuunsa "Tephrocybe". Lajien suomenkielisten ja tieteellisten nimien yhdistäminen on jopa kirjallisuudessa aika kaoottista. Tupaskynsikkäät ovat suuria lajeja, jotka esiintyvät isoina, jopa kilojen painoisina tuppaina. Aiemmin suvun lajeja on pidetty esimerkiksi malikkoina tai valmuskoina.
Ihana toukokuu

 Ihana toukokuu on ranskalainen dokumenttielokuva vuodelta 1963. Se on poliittinen ja sosiaalinen dokumentti, jota varten haastateltiin tavallisia pariisilaisia toukokuussa 1962 Algerian sodan kynnyksellä. Ranskankielisen version kertojana toimi Yves Montand, englanninkielisen version kertoja oli Simone Signoret. Elokuva palkittiin Venetsian ja Cannesin elokuvajuhlilla.
Puumalansalmen silta

Puumalansalmen silta (alk. Saimaan silta) on Puumalassa sijaitseva liittopalkkisilta, joka ylittää Saimaan syväväylän Puumalansalmessa. Silta sijaitsee Puumalan kirkonkylän keskellä ja se korvasi valmistuessaan Suomen päätieverkoston viimeisen lossin. Siltaa pitkin kulkee kantatie 62.
Sillan erikoisuus on maisemahissi, jolla pääsee sillalle salmen rannalta. Hissitornin huipulla on kesäkahvila ja hississä voidaan kuljettaa myös polkupyöriä. Sillan nimi "Saimaan silta" valittiin yleisöäänestyksen avulla. Pääurakoitsijana toimi YIT. Sillan rakentaminen alkoi syyskuussa 1993 ja liikenne voitiin siirtää sillalle 6. lokakuuta 1995. Sillan vihkiäisjuhla oli 31. lokakuuta 1995.
Sillan kokonaispituus on 781 metriä ja se on 16-aukkoinen. Pisin jänne on 140 metriä ja sillan hyödyllinen leveys on 13 metriä.
Mystery

Mystery oli poptähti Michael Jacksonin virallinen energiajuoma, jota valmisti Saksalainen "Mystery Drinks GmbH" vuosien 1996 - 1999 välisenä aikana, suurelta osin mainostaakseen Jacksonin silloista HIStory World Tour -kiertuetta sekä ja -albumeita. Juomaa myytiin Aasiassa, Etelä-Afrikassa, Lähi-idässä ja Euroopassa, mukaan lukien myös Suomessa. HIStory -kiertueen sponsorin Udo Schaarin mukaan Jackson oli vaikuttamassa juoman reseptiin: "Michaelin pyynnöstä emme laittaneet siihen mitään keinotekoista." Väriltään juoma oli punertava ja maultaan persikanmakuinen. Jacksonin kuoleman jälkeen juomasta on tullut arvokasta ja parhaimmillaan siitä on pyydetty jopa 50 000 dollaria. Täten on arveltu, että juoma olisi kaikkien aikojen kallein energiajuoma.
Valmistusaineet.
Vesi, sokeri, happamuudensäätöaineet, sitruunahappo ja omenahappo, persikkamehutiiviste, kalsiumlaktaatti, hedelmäuute, magnesiumkarbonaatti, guaranauute, kofeiini ja luonnolliset aromit.
Rune Skarsfjord

Rune Skarsfjord (s. 23. toukokuuta 1970) on norjalainen jalkapallovalmentaja ja uransa lopettanut hyökkääjä. 
Ura.
Skarsfjord pelasi omalla urallaan hyökkääjänä useissa eri seuroissa Norjassa ilman suurempaa menestystä. Hän lopetti uransa vuonna 2000 Bærum SK:n joukkueessa. 
Valmennusuransa Skarsfjord aloitti Rosenborgin apulaisvalmentajana vuonna 2002. Hän työskenteli yhdessä Nils Arne Eggenin, Åge Hareiden, Ola By Risen ja Per Joar Hansenin kanssa voittaen kolme Norjan mestaruutta.
Päävalmentajadebyyttinsä Skarsfjord teki kaudella 2006 FK Haugesundissa. Skarsfjordin johdolla seura pelasi Adeccoligaenin keskikastissa. Kaudella 2007 hän luotsasi Haugesundin komeasti Norjan cupin loppuotteluun, jossa Lillestrøm SK oli kuitenkin vahvempi maalein 2–0. Kauden 2008 jälkeen Skarsfjord jätti Haugesundin ja siirtyi Steinar Nilsenin aisapariksi SK Branniin.
Toukokuussa 2010 Skarsfjord nousi Brannin päävalmentajaksi, kun Nilsen sai potkut seuran aloitettua kautensa erittäin surkeasti. Skarsfjord nosti Brannin putoamiskamppailusta sijalle 13 ja sai kauden jälkeen jatkaa tehtävässään. Ensimmäinen kokonainen kausi päävalmentajana sujui Skarsfjordilta hienosti. Hän johdatti Brannin Norjan cupin loppuotteluun seitsemän vuoden tauon jälkeen. Mestaruuspokaalia ei kuitenkaan tullut, sillä Aalesunds FK oli parempi maalein 2–1. Liigassa Brann oli kauden 2011 päätteeksi neljäs, mikä oli paras sijoitus mestaruuskauden 2007 jälkeen. Kaksi seuraavaa kautta sujuivat heikommin ja Skarsfjord jätti seuran kauden 2013 jälkeen. 
Kesäkuussa 2014 Skarsfjordista tuli Hønefossin päävalmentaja. Norjan 1. divisioonassa pelannut seura sijoittui Skarsfjordin johdolla sijalle 11 ja välttyi näin katastrofaaliselta putoamiselta. Kaudella 2015 joukkue joutui jälleen taistelemaan sarjapaikastaan ja tällä kertaa Skarsfjord ei onnistunut pelastamaan joukkuettaan, vaan Hønefoss putosi kolmannelle sarjatasolle. Kauden jälkeen Skarsfjord jätti seuran.
Tähtivieras Dave

Tähtivieras Dave (eng. "Meet Dave") on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen tieteiskomediaelokuva. Sen pääosissa ovat Eddie Murphy, Elizabeth Banks, Gabrielle Union, Ed Helms, Scott Caan ja Kevin Hart. Elokuvan on ohjannut Brian Robbins.
Juoni.
Maapallolle laskeutuu ihmisen kokoinen, Eddie Murphyn näköinen avaruusalus, jota ohjaa tunteeton miniatyyrimiehistö. Heidän tehtävänään on löytää kadonnut laite, jonka piti kerätä heille suolaa maapallon meristä. Laite on päätynyt newyorkilaisen pikkupojan leluksi, ja missio monimutkaistuu kun inhimillisin tuntein varustettu avaruusalus Dave ihastuu pojan äitiin.
Pearl Thuston Brown

Pearl Thuston Brown (n. 1927/1928 Kansas City, Yhdysvallat – 29. elokuuta 2011) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja pianisti. 
Brownia pidetään Kansas Cityn jazzin suurena nimenä. Hän oli ammattilaulaja 60 vuotta. Hän esiintyi muun muassa Lionel Hamptonin yhtyeessä.