tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fiat 12 HP

Fiat 12 HP on italialaisen ajoneuvovalmistaja F.I.A.T. SpA:n vuosina 1901–1902 valmistama automalli.
Auton suunnittelija oli insinööri Giovanni Enrico, Fiatin kolmen ensimmäisen auton suunnittelijan, Aristide Facciolin seuraaja. Kyseinen malli oli ensimmäinen Fiat, ja yksi ensimmäisistä aikakauden autoista, joka oli varustettu nelisylinterisellä rivimoottorilla. Rakenne oli vielä kaksilohkoinen, eli moottorissa oli kaksi kaksisylinteristä moottoria peräkkäin. Mallia valmistettiin 106 kappaletta Fiatin "Corso Dante" -tehtaalla Torinossa. Perusmallin lisäksi valmistettiin kilpaversiota "12 HP Corsa", jossa käytettiin perusmallin moottoria. Kevyt kilpaversio otti huippunopeutta jopa 78 km/h, tällä laitettiin piste Euroopan autokilpailuja siihen asti dominoineen Panhardin menestykselle.
Vuoden 1901 lopulla suunnitteilla oli uudella, 7 475 kuutiosenttimetrin nelisylinterisellä rivimoottorilla varustettu malli, joka olisi 280-hevosvoimaisen moottorinsa turvin kyennyt 90 km/h:n huippunopeuteen.
Rui Bragança

Rui Pedro Rebelo Bragança (s. 26. joulukuuta 1991 Guimarães) on portugalilainen taekwondon MM-mitalisti ja Euroopan-mestari. 180 senttimetriä pitkä Bragança kilpailee 58-kiloisten sarjassa. Hänen valmentajanaan toimii Hugo Serrão.
Bragança saavutti hopeaa vuoden 2011 MM-kilpailuista Gyeongjusta 58-kiloisten sarjasta. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Bakussa Bragança voitti kultaa samassa sarjassa. Niin ikään Bakussa käydyissä vuoden 2015 Euroopan kisoissa hän saavutti jälleen kultaa. Saman vuoden kesäuniversiadeista Gwangjusta Bragança saavutti hopeaa. Hän voitti 58 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden jälleen Montreux'ssä 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 58-kiloisissa jaetulle yhdeksännelle sijalle. Taipein universiadeissa 2017 hän sai samassa sarjassa hopeaa. Hän saavutti 58 kg:n painoluokassa MM-pronssia Manchesterissa 2019 ja EM-pronssia Sofiassa 2021.
Bragançalla on yksi poikien EM-pronssi vuodelta 2007.
Copa América Centenario

Copa América Centenario oli 3.–26. kesäkuuta 2016 Yhdysvalloissa järjestetty maajoukkuejalkapalloturnaus. Turnaus järjestettiin Etelä-Amerikan lajiliiton CONMEBOLin ja Etelä-Amerikan mestaruusturnauksen Copa Américan 100-vuotisjuhlaksi. Lisäksi turnaus oli historian ensimmäinen Copa América, joka järjestettiin Etelä-Amerikan ulkopuolella. Siihen osallistui kymmenen CONMEBOLin joukkuetta ja kuusi Pohjois-Amerikan lajiliiton CONCACAFin maajoukkuetta. Yhdysvallat valittiin isännäksi toukokuussa 2014. 
Pitkään oli epävarmaa, saataisiinko turnausta edes järjestettyä CONCACAFin ja CONMEBOLin lahjussyytteiden vuoksi.
Turnauksen loppuottelussa kohtasivat Copa América 2015:n tapaan Argentiina ja Chile. Kuten vuotta aiemmin, Chile voitti maalittomana päättyneen loppuottelun rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Pronssia turnauksessa saavutti Kolumbia. Edellisenä vuonna jaetun maalikuninkuuden voittanut Chilen Eduardo Vargas oli jälleen turnauksen paras maalintekijä tehtyään kuusi maalia.
Osallistujamaat.
Turnaukseen osallistui 16 maata. Etelä-Amerikan maanosaliiton CONMEBOL:n jäsenmaat pääsivät turnaukseen automaattisesti. Lisäksi turnauksessa oli kuusi Pohjois- ja Keski-Amerikan maanosaliiton CONCACAF:n jäsenmaata. CONCACAF:n jäsenmaista Yhdysvallat ja Meksiko hyväksyttiin automaattisesti mukaan turnaukseen. Keski-Amerikan jalkapalloliitton mestaruusturnauksen vuoden 2014 Copa Centroamericanan voittaja Costa Rica, Karibian jalkapalloliiton mestaruusturnauksen 2014 Caribbean Cupin voittaja Jamaika, sekä Haiti ja Panama, jotka selviytyivät turnaukseen karsintojen kautta, joihin selviytyi vuoden 2015 CONCACAF Gold Cupin neljä parasta maata, jotka eivät jo olleet selviytyneet turnaukseen.
CONMEBOL:
CONCACAF:
Stadionit.
Turnauksen otteluita pelattiin kymmenellä eri pelipaikkakunnalla. Loppuottelun peliareenana oli MetLife Stadium East Rutherfordissa.
Maalintekijät.
Turnauksen paras maalintekijä oli Chilen Eduardo Vargas.
6 maalia:
5 maalia:
4 maalia:
3 maalia:
2 maalia:
1 maali:
Oma maali:
Sivatherium

Sivatherium (nimen merkitys: ”Shivan peto”) on sukupuuttoon kuollut kirahvieläinsuku, jonka levinneisyysalue ulottui läpi Afrikan aina Intian niemimaalle. Laji "Sivatherium giganteum" on suurin tunnettu kirahvieläin, ja mahdollisesti kaikkien aikojen suurin märehtijä. Afroaasialainen laji "S. maurusium" luokiteltiin aiemmin omaan sukuunsa "Libytherium". "S. giganteumin" jäänteitä on löydetty Himalajan aluskukkuloilta, plioseenilta pleistoseenille. Esihistorialliset ihmisten tekemät kalliomaalaukset Saharan autiomaalta ja Intian keski- ja länsiosista viittavat siihen, että "S. maurusium" hävisi vasta 8 000 vuotta sitten.
Kuvaus.
"Sivatherium" muistutti nykyistä okapia, mutta oli paljon suurempi ja raskasrakenteisempi. Sen korkeus hartian kohdalta oli 2,2 metriä, ja kokonaiskorkeus kolme metriä. Painoa sillä saattoi olla jopa 400–500 kiloa. Uudet tutkimukset viittaavat jopa 1246 kilogramman painoon. Tämä tekisi "Sivatheriumista" suurimman koskaan eläneen märehtijän. Tutkimuksen on ajateltu olevan aliarvio, sillä se ei ota huomioon koiraiden suuria sarvia. Tämä pari haarakkaita ”sarvia” sijaitsivat kallon päällä, jonka lisäksi sillä oli kaksi pienempää kolmiomaista sarvea silmien lähellä. Ruumis oli varsin tanakka, ja varsinkin olkapäät olivat lihaksikkaat kannattelemaan eläimen suurta ja painavaa päätä.
Snowden (elokuva)

Snowden on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkerrallinen poliittinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Oliver Stone. Elokuvan pääosia esittävät muun muassa Joseph Gordon-Levitt ja Shailene Woodley. Tositarina seuraa Edward Snowdenia, yhdysvaltalaista tietotekniikka-ammattilaista, joka vuoti NSA:n salaisia asiakirjoja "The Guardian" -sanomalehdelle kesäkuussa 2013.
"Snowden" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 16. syyskuuta 2016 ja Suomessa 23. syyskuuta 2016.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Henri Waltter Rehnströmin mielestä Oliver Stone ei ole entisensä, ja elokuva on kaukana ohjaajan aiemmista pätevistä poliittisista draamoista. ”Snowden on toteutukseltaan tasapaksu, aihettaan alituisesti alleviivaava ja sanomaltaan alusta lähtien itsestään selvä.”
Aiheesta muualla.
Fredrik Stjernvall (kuvernööri)

Gustaf Fredrik Stjernvall (27. kesäkuuta 1767 Padasjoki – 30. tammikuuta 1815 Hämeenlinna) oli suomalainen sotilas ja Uudenmaan ja Hämeen läänin kuvernööri. Hän oli vuonna 1808 Kustaanmiekan komentaja Viaporissa. Maaherran nimityksen hän sai vuonna 1810. 
Stjernvall toimi vuosina 1811–1812 Helsingin jälleenrakennuskomitean puheenjohtajana. Hänen aloitteestaan, jota Gustaf Mauritz Armfelt asettui kannattamaan, keisari Aleksanteri I määräsi vuonna 1812 Suomen uudeksi pääkaupungiksi Helsingin.
Stjernvallin mukaan on nimetty Helsingin Merisatamassa sijaitseva Fredrik Stjernvallin puisto. Myös Fredrikinkatu on todennäköisesti saanut nimensä hänen mukaansa.
Fredrik Stjernvallin veli oli Carl Johan Stjernvall. Hänen puolisonsa oli Fredrika Charlotta von Yhlen. Valtioneuvos Carl Edvard Stjernvall (1797–1873) oli heidän poikansa.
P-Aminobentsotrifluoridi

p-Aminobentsotrifluoridi eli 4-aminobentsotrifluoridi (C7H6NF3) on orgaaninen yhdiste ja aniliinin johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muun muassa hyönteismyrkkyjä ja lääkeaineita. p-Aminobentsotrifluoridi on m- ja o-aminobentsotrifluoridien isomeeri.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa p-aminobentsotrifluoridi on väritöntä nestettä. Yhdiste on veteen liukenematonta, mutta liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin.
p-Aminobentsotrifluoridia voidana valmistaa pelkistämällä p-nitrobentsotrifluoridia, p-aminobentsoehapon fluorauksella rikkitetrafluoridin avulla tai aminoimalla p-klooribentsotrifluoridia. p-Aminobentsotrifluoridista voidaan valmistaa hyönteismyrkkyjä kuten fiproniilia.
Stockmann (sukunimi)

Stockmann on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Tor Stolpe

Tor Björn Stolpe (25. huhtikuuta 1927 Hämeenlinna – 10. joulukuuta 2011) oli suomalainen yritysjohtaja. 
Stolpe valmistui filosofian maisteriksi 1954. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1981. Hän oli Oy Wärtsilä Ab:n toimitusjohtaja 1978–1989.
Stolpe työskenteli 1954–1957 geologina Oy Vuoksenniska Ab:ssa ja 1959–1965 johtajana Jussarön kaivoksessa. Vuodesta 1968 hän työskenteli Oy Kymmene Ab:ssa ja toimi 1970–1976 yrityksen metalliteollisuuden johtajana. Hän siirtyi 1976 Wärtsilään teollisuusryhmä 1:n johtajaksi.
Stolpen vanhemmat olivat metsäneuvos, upseeri Nils Stolpe ja Greta Lisa Mether-Borgström.
Fiat Brevetti

Fiat Brevetti oli italialainen, Torinossa sijainnut ajoneuvovalmistaja. Se muodostettiin 26. huhtikuuta vuonna 1906, vuotta aiemmin perustetun Fiat-Ansaldin tilalle ja yhdistettiin myöhemmin osaksi Fiat SpA:ta.
Historia.
Myytyään aiemman aseita valmistaneen "Società Officine Meccaniche e Fonderie Michele Ansaldi &amp; C." -yhtiönsä, torinolainen teollisuusmies Michele Ansaldi perusti vuonna 1905 sen jäljelle jääneistä osista ajoneuvovalmistaja Fiat SpA:n kanssa yhteisyrityksen nimeltä "Michele Ansaldi &amp; C.". Ansaldi omisti yhtiöstä 55 % ja Fiat 45 %. Yhtiö valmisti alkuun autoja nimellä "Fiat-Ansaldi 10-12 HP", mutta Fiatin ostettua Ansaldin osuuden vuonna 1906, autojen nimeksi tuli "Fiat Brevetti" (suom. Patentit). Fiat-Ansaldeja valmistui 203 kappaletta. Yhtiö fuusioitiin Fiatiin vuonna 1925. 
Michele Ansaldi perusti vuonna 1906 torinolaisen autoteollisuusmies Matteo Ceiranon kanssa "Società Piemontese Automobili Ansaldi-Ceirano" -nimisen yhtiön, joka valmisti autoja tuotemerkillä SPA. 
Brevetti oli edistyksellinen malli, joka toi ajoneuvojen valmistukseen monia teknisiä innovaatioita. Näitä olivat mm. suoran tikapuurungon käyttö, joka antoi korivalmistajille mahdollisuuden päällirakenteiden mittojen vakiinnuttamiseen ja sen myötä nopeampaan ja edullisempaan tuotantoon. Toinen merkittävä uudistus oli kardaaniakselin käyttöönotto voimansiirrossa, ketjuvedon sijaan.
Fiat Brevetin nelisylinterinen, 3052 cm3:n rivimoottori tuotti tehoa 20 hevosvoimaa, mikä siirrettiin takapyörille neliportaisen vaihteiston kautta. Mallin huippunopeus oli 65 km/h. Valaistus oli järjestetty matalajännitemagneeton avulla.
Tipo 2.
Vuonna 1908 "10-12 HP" korvattiin päivitetyllä versiolla, Fiat Brevetti Tipo 2:lla (15-20 HP), joka perustuu edellisen mallin tekniikkaan. Moottorin teho oli kuitenkin noussut 22 hevosvoimaan ja raideleveys sekä akseliväli olivat kasvaneet. Tipo 2 oli ensimmäinen malli, jonka jäähdyttäjän kehyksessä on valmistajan nimi lyhennetty muotoon "FIAT". Vuonna 1910 mallin teho nostettiin 25 hevosvoimaan ja tyyppimerkinnäksi tuli 15-25. Vuoteen 1912 mennessä mallia oli valmistettu 681 kappaletta, joista 408 oli 22 hevosvoimaisia versioita. Tikapuurunko mahdollisti monipuolisten päällirakenteiden valmistamisen ja Italian vanhin säilynyt paloauto on Fiat Brevetti vuodelta 1908.
Samaan aikaan Brevetti Tipo 2:n kanssa Fiat valmisti "Fiat 12-15 HP" eli Fiat Tipo 1 -mallia, jolla ei ollut enää "Brevetti"-lisänimeä, ei myöskään sitä seuranneilla malleilla.
Fiat Brevettien valmistus tapahtui Fiat-Ansaldin Torinon Via Cuneolla sijainneessa tehtaassa, josta myöhemmin tuli Fiatin meridieseleitä valmistanut tehdas "Fiat Grandi Motori".
Samuli Valkama

Samuli Valkama (s. 1974) on suomalainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän on kirjoittanut myös lastenkirjoja.
Valkama opiskeli Turun taideakatemian animaatiolinjalla. Hän on ohjannut kolme pitkää elokuvaa. Vuonna 2012 sai ensi-iltansa "Hulluna Saraan" ja vuonna 2014 Anna-Leena Härkösen romaaniin pohjautuva "Ei kiitos". Valkaman kolmas pitkä ohjaustyö oli vuonna 2017 ensi-iltansa saanut "Saattokeikka".
Veronica Stolte-Heiskanen

Veronica Stolte-Heiskanen (11. tammikuuta 1934 Budapest, Unkari – 20. heinäkuuta 1994 Helsinki, Suomi) oli unkarilaissyntyinen suomalainen sosiologi ja Tampereen yliopiston sosiologian professori. Hän tarkasteli muun muassa tutkimuspolitiikan ja tiedeyhteisöjen toiminnan ongelmia.
Stolte syntyi Budapestissä ja pakeni perheensä kanssa toisen maailmansodan jälkeen Saksaan ja sitten Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli Columbian ja Chicagon yliopistossa. Valmistuttuaan vuonna 1962 hän muutti Suomeen ja avioitui suomalaisen tutkijan Ilkka Heiskasen kanssa. Hän väitteli vuonna 1967 toisena naissosiologina Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa ja hoiti sosiologian apulaisprofessuuria viransijaisena 1972–1974 ja 1978–1981. Hän siirtyi Tampereen yliopistoon ja hoiti sosiologian professuuria 1982–1994; hän oli myös yliopiston ensimmäinen naispuolinen vararehtori 1990–1993.
Luottamustoimissa Stolte-Heiskanen oli 1974–1977 Westermarck-seuran ensimmäinen naispuheenjohtaja ja kansainvälisen sosiologiliiton ISA:n johtokunnan jäsen. Perhesosiologian sijasta hän keskittyi myöhemmin urallaan tieteentutkimukseen. Stolte-Heiskanen toimi myös "Sosiologia"-lehden päätoimittajana.
Lähteet.
Joseph Loschmidt

Joseph Loschmidt (15. maaliskuuta 1821 Počerny – 8. heinäkuuta 1895 Wien) oli muun muassa kineettistä kaasuteoriaa tutkinut itävaltalainen fyysikko. Hän sai ensimmäisenä laskettua jota kuinkin luotettavan arvon kaasun molekyylien läpimitalle. Hänen mukaansa on nimetty Loschmidtin vakio tai Loschmidtin luku, joka kertoo kaasussa olevien molekyylien lukumäärän tilavuusyksikköä kohti normaaliolosuhteissa. Hän laski vakion arvon vuonna 1865.
Loschmidt opiskeli kaksi vuotta Prahan yliopistossa, jossa tapasi mentorinsa ja myöhemmän tukijansa filosofi Franz Exnerin. Hän muutti Wieniin 20-vuotiaana ja valmistui Wienin teknillisestä yliopistosta vuonna 1846. Loschmidtilla oli vaikeuksia saada akateemista virkaa ja hän työskenteli pitkään lukion opettajana. 
Saksankielisissä maissa nykyistä Avogadron vakioa kutsutaan toisinaan myös Loschmidtin luvuksi.
Mackenzie Skapski

Mackenzie Skapski (s. 15. kesäkuuta 1994 Abbotsford, British Columbia, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Skapski pelasi urallaan lähinnä Pohjois-Amerikan alasarjoissa sekä yhden kauden Slovakiassa. Jääkiekkouransa jälkeen Skapski on toiminut valmentajana. Kaudella 2023–2024 Skapski toimi valmentajana AHL-liigan Calgary Wranglers -joukkueessa.
Ura.
Skapskin pelaajaura oli lähellä päättyä jo 15-vuotiaana, kun hänen juniorijoukkueensa bussi kolaroi 11. joulukuuta 2009. Tämän seurauksena Skapski kärsi murtuneesta nenästä sekä silmäkuopan vauriosta ja veritulpasta lähellä aivojaan.
 Hän pääsi kuitenkin pelaamaan alle vuotta myöhemmin, mutta vammat hidastivat hänen urakehitystään.
Skapski siirtyi kaudeksi 2010–2011 pelaamaan Pohjois-Amerikan korkeimmalle junioritasolle WHL-joukkue Kootenay Iceen. Hänet varattiin Icesta New York Rangersiin kuudennella kierroksella . NHL Central Scouting arvioi hänet ennen varaustilaisuutta Pohjois-Amerikassa pelaavien maalivahtien 17. parhaaksi.
Skapski aloitti kauden 2014–2015 ECHL:ssä Greenville Road Warriorsin joukkueessa, mutta hänet kutsuttiin vain yhden pelatun ottelun jälkeen AHL:n puolelle Hartford Wolf Packiin korvaamaan Greenvilleen tiputettua Jason Missiaenia. Hän debytoi AHL:ssä 24. lokakuuta 2014 ja pelasi ensimmäisen nollapelinsä vain kaksi päivää myöhemmin 26. lokakuuta. Hän pelasi Hartfordissa 2.38 päästettyjen maalien keskiarvolla ja 91,4 torjuntaprosentilla 24 ottelussa, jonka jälkeen hänet nostettiin New York Rangersin NHL-kokoonpanoon.
NHL:ään Skapski kutsuttiin 4. helmikuuta 2015, kun Rangersin aloittava maalivahti Henrik Lundqvist kärsi revenneestä verisuonesta niskassaan. Skapski oli ensimmäisessä ottelussaan varamaalivahtina Cam Talbotin pelatessa Boston Bruinsia vastaan. Skapski debytoi 20. helmikuuta 2015 ottelussa Buffalo Sabresia vastaan. Hän torjui debyytissään 24 laukausta Rangersin voittaessa ottelun lukemin 3–1. Skapski pelasi myös ensimmäisen nollapelinsä Sabresia vastaan 14. maaliskuuta 2015 pelatussa ottelussa. Lundqvistin palattua loukkaantumisen jälkeen Rangersin kokoonpanoon, Skapski lähetettiin takaisin Wolf Packiin 25. maaliskuuta 2015. Tämän myötä Skapskista tuli NHL:n historian ainoa enemmän kuin yhden ottelun pelannut maalivahti joka on voittanut kaikki ottelunsa. Myös Skapskin torjuntaprosentti 97,8 on vähintään kaksi kokonaista ottelua pelanneista maalivahdeista liigan tilastohistorian paras.
Jäätyään Pohjois-Amerikassa kiertämään ainoastaan farmisarjoja Skapski siirtyi kaudeksi 2018–2019 vielä Slovakian liigaan HKm Zvolenin joukkueeseen, jossa päätti pelaajauransa ja siirtyi maalivahtivalmentajaksi.
Maajoukkueura.
Skapski edusti Kanadan maajoukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011. Kanada sijoittui turnauksessa kolmanneksi.
Nils Storå

Nils Eugen Storå (29. toukokuuta 1933 Pietarsaari – 23. maaliskuuta 2023 Turku) oli suomalainen kansatieteilijä ja professori. Hän oli Åbo Akademin Pohjoismaiden etnologian ja folkloristiikan professori 1972–1997. Hän tutki kolttien hautaustapoja ja Ahvenanmaan kansankulttuuria. Hän julkaisi erityisesti saaristolaisten tapoihin painottuvia teoksia. Aihetta käsitteleviä kirjoituksia on koottu teokseen "Resurser, strategier, miljöer" (1993). Teoksessa "Fiskets Åland och fiskarkulturen" (2003) hän tiivisti Ahvenanmaan saaristoelämää käsittelevät tutkimuksensa. Hän oli "Budkavlen"-lehden toimittaja 1971–1997.
Nadine Visser

Nadine Visser (s. 9. helmikuuta 1995) on alankomaalainen yleisurheilija. 
Visser saavutti vuonna 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa pronssia sekä seitsenottelussa että pika-aidoissa. Hän sai pronssia 100 metrin aitajuoksussa alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2015. Hän sijoittui Pekingin MM-kilpailuissa 2015 seitsenottelussa kahdeksanneksi.
Visser voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 100 metrin aitajuoksussa 2017. Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui seitsemänneksi sekä 100 metrin aitajuoksussa että seitsenottelussa. Hän voitti samana vuonna universiadikultaa 100 metrin aidoissa.
Visser saavutti Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 pronssia 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,84. Välierissä hän juoksi Alankomaiden ennätyksen 7,83. Hän juoksi 100 metrin aitajuoksussa maansa ennätyksen 12,71 Tukholmassa 10. kesäkuuta 2018. Berliinin EM-kilpailuissa hän sijoittui samassa lajissa neljänneksi.
Visser voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 ajalla 7,87. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa kuudenneksi ajalla 12,66. Välierissä hän juoksi Alankomaiden ennätyksen 12,62. Toruńin sisäratojen EM-kilpailuissa 2021 hän voitti 60 metrin aitajuoksussa kultaa Alankomaiden ennätysajalla 7,77.
Visser saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2021. Samana vuonna järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui 100 metrin aitajuoksussa viidenneksi ajalla 12,73. Hän paransi maansa ennätyksen elokuun lopulla Pariisissa aikaan 12,58 ja 9. syyskuuta Zürichissa lukemiin 12,51.
Visser karsiutui 100 metrin aitajuoksun välierissä Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Saman vuoden Münchenin EM-kilpailuissa hän juoksi neljänneksi. Hän saavutti Istanbulin sisäratojen EM-kilpailuissa 2023 hopeaa 60 metrin aitajuoksussa ajalla 7,84. Hän karsiutui pika-aitojen välierissä Budapestin MM-kilpailuissa 2023 ja Glasgow'n MM-hallikilpailuissa 2024. Hän saavutti Rooman EM-kilpailuissa 2024 pronssia 4 × 100 metrin viestissä ja sijoittui viidenneksi 100 metrin aitajuoksussa. 
Heinäkuussa 2024 Visser paransi kolmesti maansa ennätystä. Ensin 7. heinäkuuta Hengelossa hän juoksi ajan 12,46 ja viikkoa myöhemmin La Chaux-de-Fondsissa 12,42 ja myöhemmin samana päivänä toisessa juoksussa 12,36. Pariisin olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi ajalla 12,43. Hän saavutti Apeldoornin sisäratojen EM-kilpailuissa 2025 hopeaa Alankomaiden ennätysajalla 7,72. Nanjingin sisäratojen MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 7,76. Syyskuussa 2025 hän sijoittui Tokion MM-kilpailuissa kahdeksanneksi ajalla 12,56; välierissä hänen aikansa oli 12,45.
Lapinpolthajat (EP)

Lapinpolthajat on saman nimisen yhtyeen EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2008. Se julkaistiin 7" vinyylillä rajoitettuna 500:n kappaleen painoksena.
EP äänitettiin "pussikaljat studioon ja katsotaan mitä tulee" -kaavalla, ja osa kappaleista onkin tehty lennosta.
Ester Dean

Ester Dean on yhdysvaltalainen lauluntekijä ja näyttelijä. Hänet tunnetaan mm. roolistaan Cynthia-Rose Adamsina elokuvassa "Pitch Perfect".
Yksityiselämä.
Dean syntyi Muskogeessä, Oklahoman osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Hän kasvoi Tulsassa, Oklahomassa. Dean on viisilapsisen yksinhuoltajaperheen nuorin. Deanin ollessa 15-vuotias, hän joutui muuttamaan Omahaan, Nebraskaan joutuen jättämään sisaruksensa.
Ura lauluntekijänä.
Deanin asuessa Omahassa, hän kirjoitti sanoituksia paikallisille rap-artisteille ja tuottajille. Kun Omahassa ei ura auennut, Dean muutti vain 20-vuotiaana Atlantaan, josta tuottaja Tricky Stewart löysi hänet. Deanin läpimurtona pidetään "Rude Boy" - kappaleen sanoittamista Rihannalle. Dean on sanoittanut muitakin Rihannan kappaleita, mutta myös mm. Katy Perryn "Firework"-kappaleen ja Nicki Minajin "Super Bass" -kappaleen.
Edmond Locard

Edmond Locard (1877 – 1966) oli ranskalainen kriminologi ja lääkäri. Vuodesta 1910 hän toimi Lyonin poliisilaboratorion johtajana. Hän selvitti käsialaa ja kirjoituksen alkuperää koskevia kysymyksiä. Hän tuli tunnetuksi muuallakin kuin Ranskassa erityisesti salakirjoitusten selvittäjänä ja tieteellisenä kirjailijana. Locard julkaisi mm. poliisiasioihin liittyviä käsikirjoja ja vuodesta 1930 teosta "Traité de eriminalistique".
Rikostutkinnassa on ns. Locardin periaate eli "Jokaisesta kontaktista jää jälki".
Liam McIntyre

Liam James McIntyre (s. 8. helmikuuta 1982 Adelaide, Australia) on australialainen näyttelijä. Hän on näytellyt televisiosarjassa Spartacus päähenkilö Spartacusta kaksi tuotantokautta.
Mahmud Nedim pašša

Mahmud Nedim pašša (n. 1818 – 14. toukokuuta 1883) oli georgialaissyntyinen valtiomies ja Osmanien valtakunnan suurvisiiri. 
Mahmud oli Bagdadin kenraalikuvernööri Mehmed Necib paššan poika. Hän toimi aluksi alemmissa viroissa osmanihallinnossa, kunnes hän yleni sellaisiin tehtäviin kuin apulaisulkoministeri, Damaskoksen ja Izmirin kenraalikuvernööri, kauppaministeri ja Tripolin kenraalikuvernööri. Hän toimi menestyksekkäästi myös oikeusministerinä ja laivastoministerinä 1869, ja lopulta hän toimi suurvisiirinä kahdesti, 1871-1872 ja 1875-1876.
Hän oli yksi sulttaani Abd-ul-Azizin suosikeista. Venäjän voimakastahtoisella suurlähettiläällä Nikolai Pavlovitš Ignatjevilla nähtiin olevan suuri vaikutusvalta Mahmudiin, jonka vuoksi hänelle annettiin lisänimi ”Nedimov”. Hänen ei katsota onnistuneen suurvisiirinä, ja hänen asetuksillaan oli jopa kielteisiä vaikutuksia talouteen. Toisen kautensa jälkeen hän toimi vielä sisäministerinä 1879-1882.
Toni Garrn

Antonia ”Toni” Garrn (s. 7. heinäkuuta 1992 Hampuri, Saksa) on saksalainen malli.
Garrnin ollessa 13-vuotias saksalaisen mallitoimiston Model Factoryn omistaja Claudia Midolo huomasi hänet jalkapallo-ottelun katsomossa. Garrnin ensimmäinen työ oli Closed-farkkumallina. 15-vuotiaana hän avasi Calvin Kleinin muotinäytöksen New Yorkissa syyskuussa 2007.
Garrn on kävellyt lukuisten muotisuunnittelijoiden, kuten Dolce &amp; Gabbanan, Louis Vuittonin, Guccin ja Chanelin muotinäytöksissä. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Hugo Bossin, Tommy Hilfigerin ja Pradan mainoksissa ja useiden Vogue-lehtien kansissa.
Pierre-Hugues Herbert

Pierre-Hugues Herbert (s. 18. maaliskuuta 1991 Schiltigheim) on ranskalainen tennispelaaja. Herbert on sijoittunut kaksinpelissä parhaimmillaan ATP-listan sijalle 44 tammikuussa 2019 ja nelinpelissä toiseksi heinäkuussa 2016. Nelinpelissä hän on saavuttanut 15 ATP-turnausvoittoa, muun muassa neljä Grand Slam -turnausvoittoa.
Herbert teki Grand Slam -debyyttinsä Ranskan avoimissa 2014, jossa hävisi ensimmäisellä kierroksella John Isnerille. Wimbledonissa hän hävisi avauskierroksella Jack Sockille. Nelinpelissä hän saavutti ensimmäisen turnausvoittonsa samana vuonna Michał Przysiężnyn parina Tokion turnauksessa.
Vuonna 2015 Herbert voitti Nicolas Mahut'n kanssa Yhdysvaltain avointen nelinpelin, ensimmäisenä kokonaan ranskalaisena parina. He olivat myös tammikuussa Australian avointen loppuottelussa, mutta hävisivät sen Simone Bolellille ja Fabio Fogninille. Kaksinpelissä hän saavutti ensimmäisen finaalipaikkansa Winston-Salemissa, jossa hävisi Kevin Andersonille.
Vuonna 2016 Herbert ja Mahut voittivat nelinpelin Wimbledonissa, vuonna 2018 Ranskan avoimissa ja vuonna 2019 Australian avoimissa.
Saara Röyhy

Sara (Saara) Röyhy (13. kesäkuuta 1852 Jaala – 21. syyskuuta 1934 Jaala) oli amerikansuomalainen kirjailija ja "New Yorkin Uutisten" toimittaja.
Elämäkerta.
Röyhy kävi Joroisten Järvikylän meijerikoulun ja työskenteli sitten Otavan maanviljelyskoulun ja Järvikylän meijerikoulun opettajana. Vuodesta 1876 lähtien hän työskenteli karjanhoitajana ja vuodesta 1889 kauppiaana, kunnes siirtyi talonomistajaksi Antreaan. Röyhy muutti poliittisista syistä Yhdysvaltoihin vuonna 1900.
Röyhy työskenteli Yhdysvalloissa keittäjänä ja kierteli maan suomalaisasutuksissa Kalevan naisjärjestön puhujana ajaen naisasiaa ja raittiutta. Hän asui Brooklynissä New Yorkissa. Röyhy julkaisi omalla kustannuksellaan joukon romanttisia ajanvieteromaaneja, jotka saivat amerikansuomalaisten keskuudessa suuren suosion. Hän palasi Suomeen vuonna 1920.
Anna Ewers

Anna Luisa Ewers (s. 14. maaliskuuta 1993 Freiburg, Saksa) on saksalainen malli.
Ewersin huippumallin ura alkoi, kun muotisuunnittelija Alexander Wang näki hänen kuvansa blogissa ja otti yhteyttä Ewersin malliagenttiin. Pian sen jälkeen Ewers käveli Balenciagan muotinäytöksessä syksyllä 2013. Hänet valittiin myös B. Balenciagan hajuvesimainoksiin.
Ewers on kävellyt lukuisten muotisuunnittelijoiden muotinäytöksissä. Yksistään syksyn 2014 Milanon muotiviikoilla hän esiintyi 18 näytöksessä, joita olivat muun muassa Fendi, Dolce &amp; Gabbana ja Emilio Pucci.
Zimányin mitali

Zimányin mitali on teoreettisen raskasionifysiikan alalla jaettava mitali. Mitalin ohella palkittaville myönnetään 2000 Yhdysvaltain dollarin rahapalkinto. Zimányin mitali on arvostetuin ydinfysiikan alalla nuorelle tutkijalle myönnettävä palkinto.
Historia.
Zimányin mitali perustettiin unkarilaisen professori Jozsef Zimányin (1931–2006) muistoksi. Se perustettiin Zimányin perheen, Unkarin tiedeakatemian hiukkas- ja ydinfysiikan tutkimusinstituutin ("KFKI Research Institute of Particle and Nuclear Physics"; nyk. nimellä "Wigner Research Center for Physics") ja Unkarin ydinfysiikan yhteisön tuella. Mitalin on suunnitellut unkarilainen kuvanveistäjä Imre Varga.
Palkinnon myöntäminen.
Zimányin mitali myönnetään alle 40–vuotiaalle teoreettisen fysiikan tutkijalle, jolla on poikkeukselliset ansiot ja lupaava tulevaisuus suurienergiaisia raskasionitörmäyksiä koskevan fysiikan teorian kehittämisessä. Palkinnon saajan valitsee 16-jäseninen kansainvälinen valintakomitea.
Palkinnon saajat.
Zimanyin mitalin ovat saaneet seuraavat tutkijat:
Palkinnon 2014 saanut suomalainen fyysikko Tuomas Lappi on tehnyt teoreettiseen fysiikkaan luettavaa ultrarelativististen raskasionitörmäysten teoreettista tutkimusta Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksella vuodesta 2013 lähtien. Vuonna 2015 palkittu Chihiro Sasaki puolestaan on tehnyt merkittävää tutkimustyötä auttamalla ymmärtämään kiraalien molekyylien dynamiikkaa sekä tekemällä vahvaan vuorovaikutukseen perustuvan yhdisteiden tutkimusta suurenergiaisten ionitörmäyskokeiden avulla.
Duramold

Duramold on puupohjainen komposiittimateriaali, jossa sidosaineena käytetään fenolihartsia ja tarvittava kuitu saadaan koivusta. Duramoldin valmistamisessa on käytetty koivuviiluja, jotka on kyllästetty fenolihartsilla ja yhdistetty muotissa paineen alaisena ja 138 °C:n lämpötilassa hartsin kovettamiseksi.
Historia.
Vuonna 1917 Henry L. Haskell patentoi menetelmän, jolla puun ja vedenkestävän liiman seoksesta saattoi tehdä muottiin lähes mielivaltaisen muotoisia esineitä. Tätä keksintöä hyödyntäviä tuotteita markkinoitiin nimillä Duromold, Plymetl ja Phemaloid. Virginius E. Clark tutki puukomposiittien sopivuutta lentokoneiden rakenteisiin ja patentoi vuonna 1922 puukomposiittiin perustuvan lentokoneen siipirakenteen. Fairchildille työskennellessään Clark sai valtuudet kehittää puukomposiitin käyttöä vaihtoehdoksi lentokoneiden kalliille alumiinirakenteille. Yhteistyössä Haskeliten kanssa Fairchild kehitti fenolihartsin ja koivuviilujen yhdistelmästä komposiittimateriaalin, jolle Clark antoi nimen Duramold. Ensimmäinen pääosin duramoldista rakennettu lentokone on Fairchild F-46, jota rakennettiin vain yksi kappale. Suurin koskaan enimmäkseen duramoldista rakennettu lentokone on Hughes H-4 Hercules.
Keisarin hullu

Keisarin hullu () on virolaisen kirjailijan Jaan Krossin vuonna 1978 ilmestynyt historiallinen romaani. Kirja kertoo liiviläisestä aatelisesta Timotheus von Bockista (1787-1836). Päiväkirjamaiseen tyyliin kirjoitetun kirjan kertojana on von Bockin vaimon veli Jakob, joka oli maaorja ennen siskonsa Eevan säätyjärjestyksestä poikkeavaa avioliittoa aatelisen kanssa. Kirjan tarina on sekoitus fiktiota ja todellisia historiallisia tapahtumia. Keisarin hullu oli Krossin kansainvälinen läpimurtoteos, jota on usein pidetty tekijänsä parhaana romaanina.
Timotheus von Bock oli todellinen historiallinen henkilö, joka baltiansaksalaisen aatelin edustajana toimi keisarillisen Venäjän armeijan upseerina ja Põltsamaalla sijaitsevan Võisikun kartanon herrana. Romaanissa kuvaillaan käänteitä, jotka johtivat von Bockin päätymiseen vuosikausien ajaksi vankilaan. Hän esitti radikaaleja ajatuksia keisarillisen järjestyksen väistymisestä perustuslaillisen valtiomuodon tieltä. Mielipiteidensä vuoksi von Bock leimattiin hulluksi ja hänet tuomittiin lähes kymmeneksi vuodeksi Pähkinäsaaren linnan vankilaan vehkeilystä keisari Aleksanteri I:n hallintoa vastaan.
Keisarin hullu ilmestyi vuonna 1982 WSOY:n kustantamana Juhani Salokanteleen suomennoksena. Se oli ensimmäinen Jaan Krossilta suomennettu romaani.
Guðmundur Kamban

Guðmundur Kamban (1888 Álftanes, Islanti – 1945 Kööpenhamina, Tanska) oli islantilainen, Islannin vanhaan perinteeseen liittynyt kirjailija ja Yhdysvalloissa ja Tanskassa toiminut journalisti. Hänen tuotantonsa käsittää satiirisia näytelmiä, joiden aiheet liittyvät usein avioliittoon ja yhteiskuntaan sekä historiallisia romaaneita, joista ainakin osa on laajoja pitkittäis- ja poikittaisleikkauksia Islannin historiasta. Välillä teoksissa on terävääkin yhteiskuntakritiikkiä. Hänen proosansa on asiallista, niukkaa ja rytmistä. Guðmundur kirjoitti sekä islanniksi että tanskaksi. Hän asui pääosan elämästään Tanskassa.
Guðmundurin tuotannosta merkittävimiä ovat historialliset romaanit, joista varsinkin "Skalholtin neitsyt" osoittaa eläytymiskykyä. Kamban oli myös lavastaja ja elokuva- ja teatteriohjaaja.
Tanskan vastarintaliike surmasi Guðmundur Kambanin 1945. Hän kannatti natseja, ja häntä pidettiin kollaboraattorina. Hän oli miehityksen aikana jonkin aikaa Saksan nimittämänä Tanskan radion johtaja.
Bayannur

Bayannur (, ) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Sisä-Mongolian autonomisen alueen länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 340 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Hohhotista länteen. Kaupungin pinta-ala on 65 755 neliökilometriä ja väkiluku 1,67 miljoonaa (2010).
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Mongoliaan, idässä Baotoun ja etelässä Ordosin prefektuuritason kaupunkeihin, ja lännessä Alxan liittoon.
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan seitsemään osaan seuraavasti (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
August Ames

August Ames (oik. Mercedes Grabowski; 23. elokuuta 1994 Antigonish, Nova Scotia, Kanada – 5. joulukuuta 2017 Kalifornia, Yhdysvallat) oli kanadalainen pornonäyttelijä. Hän työskenteli nuorena lapsenvahtina, aputyttönä hevostilalla sekä zumba- ja joogaohjaajaana. Ennen aikuisviihdeuraa Ames toimi baarimikkona ja solariumiyrittäjänä. Hän toimi myös Penthousen mallina.
Amesin aikuisviihdeura alkoi marraskuussa 2013. Hän esiintyi liki 300 pornoelokuvassa neljän vuoden aikana. 
Ames löydettiin kuolleena Kaliforniasta 5. joulukuuta 2017. Kuolinsyyksi todettiin hirttäytyminen. Amesin läheisten mukaan hän kärsi masennuksesta. Ames oli vain pari päivää ennen kuolemaansa aiheuttanut kohun, kun hän oli Twitterissä kertonut hylänneensä työtarjouksen, koska hänen vastanäyttelijänsä oli tehnyt aiemmin miesten välisiä elokuvia. Lausuntoa pidettiin homofobisena, mutta Amesin mukaan kyseessä oli huoli mahdollisista seksitaudeista.
Diego Laxalt

Diego Sebastián Laxalt Suárez (s. 7. helmikuuta 1993 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Laxalt edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Moskovan Dynamoa. Pelipaikaltaan Laxalt on vasen keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Uruguaylainen Defensor Sporting nosti Laxaltin junioreistaan edustusjoukkueeseen kesällä 2012. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 1. syyskuuta 2012, kun Defensor Sporting voitti Montevideo Wanderersin vierasottelussa 4–0. Yhteensä Laxalt pelasi 15 pääsarjaottelua kaudella 2012–2013. Ensimmäisen ja kauden ainoan maalinsa hän teki 24. helmikuuta 2013 Nacionalia vastaan 1–0-vierasvoitossa. Elokuussa 2013 Italian Serie A:ssa pelaava Internazionale hankki Laxaltin 2,8 miljoonalla eurolla.
 Laxalt pelasi lainalla Bolognassa. Hän pelasi ensimmäisen Serie A -ottelunsa 25. syyskuuta 2013 joukkueen pelatessa kotonaan 3–3-tasapelin Milanin kanssa ja onnistui heti maalinteossa kahdesti. Yhteensä Laxalt pelasi kauden aikana 15 sarjaottelua, joissa hän teki nuo kaksi maalia. Syyskaudeksi 2014 Laxalt lainattiin toiseen Serie A -seuraan, Empoliin, jossa hän pelasi neljä sarjaottelua. Tammikuussa 2015 Laxalt siirtyi kolmanteen lainaseuraansa samassa sarjassa, Genoaan. Kevätkauden aikana hän pelasi seurassa kahdeksan pääsarjaottelua. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Genoassa lainalla 35 liigaottelua, joissa teki kolme maalia.
Laxalt siirtyi puolentoista vuoden lainapestin jälkeen Genoaan pysyvästi 5,8 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2016. Hän pelasi seuraavalla kaudella 36 Serie A -ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän viimeisteli kolme maalia 32 pelaamassaan liigaottelussa. 
Maajoukkueura.
Laxalt on edustanut Uruguayta alle 20-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän oli mukana alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Argentiinassa 2013 ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa Turkissa samana vuonna. MM-turnauksessa Uruguay saavutti hopeaa. Laxalt pelasi Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa yhdeksän ja MM-kilpailuissa seitsemän ottelua. Etelä-Amerikan-mestaruusturnauksessa hän onnistui myös maalinteossa Brasiliaa vastaan.
Laxalt valittiin Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran MM-karsintaotteluun Brasiliaa vastaan maaliskuussa 2016. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa, kuten ei saman vuoden Copa América Centenariossakaan, vaikka kuuluikin joukkueeseen. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan saman vuoden lokakuussa. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan.
Aleksandr Karpinski

Aleksandr Petrovitš Karpinski (1847–1936) oli venäläinen geologi, joka tutki Uralin geologiaa, maansa vuorisuola- ja rautamalmiesiintymiä ja kivihiilikauden muinaisjäännöksiä. Vuosina 1877–1896 hän oli Pietarin vuoriopiston professori. Vuosina 1885–1903 hän johti maansa geologista tutkimusta, ja vuosina 1917–1936 hän toimi tiedeakatemian esimiehenä.
August Karolus

August Karolus (16. maaliskuuta 1893 – 1972) oli saksalainen fyysikko, joka teki merkittäviä keksintöjä, jotka liittyvät kuvasähkötykseen ja äänifilmiin. Hän keksi mm. sittemmin mukaansa nimetyn valoreleen karoluskennon. Vuonna 1925 Karolus, brittiläinen John Logie Baird ja yhdysvaltalainen C. F. Jenkins toisistaan riippumatta kokeilivat televisiolähetyksiä. Vuosina 1926–1945 hän oli professori Leipzigissa.
HMS Culloden (1776)

HMS Culloden oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1776 vesillelaskettu Culloden-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. marraskuuta 1769 Deptfordin telakalta, missä köli laskettiin heinäkuussa 1770. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1776 ja valmistui vartiolaivana 16. elokuuta. Aluksen valmistuskustannukset olivat 37 843 puntaa 10 shillinkiä ja 8 dimeä, mikä sisälsi varustamisen.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen Kanaalin laivastossa heinäkuussa 1776 päällikkönään George Balfour. Alus kuului marraskuussa 1777 Digbyn johtamaan laivasto-osastoon ja lähti seuraavana vuonna 9. kesäkuuta Byronin laivasto-osaston mukana Pohjois-Amerikkaan. Alus oli Sandy Hookissa 29. syyskuuta. Alus valtasi 16. lokakuuta kaappari "General Washingtonin" ennen kuin palasi Britteinsaarille marraskuussa.
Vuonna 1779 alus kuului läntiseen laivueeseen. Se osallistui 8. tammikuuta 1980 hyökkäykseen Caracasiin, 16.-17. tammikuuta taisteluun Langaran johtamaa laivasto-osastoa vastaan ja Gibraltarin piirityksen murtamiseen 19. tammikuuta.
Alus oli huollettavana ja kuparoitavana Portsmouthissa huhti-toukokuun, mistä vapauduttuaan lähti Tuulensuunnansaaristoon 3. kesäkuuta. Alus purjehti syyskuussa Rodneyn laivasto-osaston mukana New Yorkiin ja valtasi 12. syyskuuta kaappari "Hettyn" (ex- "HMS Haerlem"). Alus ajoi karille 23. tammikuuta 1781 Culloden Pointissa Montaukissa New Yorkissa. Seuraavana päivänä se tuhottiin, ettei alus joutuisi vihollisen haltuun.
Herman Onkimaa

Herman Onkimaa (myös Hermanonkimaa) on kylä Mäntsälässä. Kylässä on noin 140 asukasta (2009). Herman Onkimaa sijaitsee Isojärven rannalla noin kymmenen kilometriä Mäntsälän kirkonkylästä etelään. Kylällä on myös toinen järvi, Pivajärvi.
Historia.
Tarinan mukaan kylän nimi tulisi kahdesta Isojärvelle tulleesta veljeksestä, joista Hermanni-niminen meni onkimaan Mäntsälän puolelle ja toinen Askolan puolelle, jossa hän onki puunhaarasta. Askolassa on Puhar-Onkimaa. Kylällä oli koulu vuosina 1957–1966. Rakennus on nykyään kurssikeskuksena. Lapset käyvät nykyisin koulua pääsääntöisesti Sääksjärvellä. 
Väestö.
Hermanonkimaan väestöstä (n. 140 asukasta) vuonna 2009 oli 0–19 vuotiaita 32 %, 20–44 vuotiaita 26 %, 45–64 vuotiaita 33 % ja yli 65–vuotiaita 9 %.
Politiikka.
Vaaleissa Hermanonkimaa kuuluu Nummisten äänestysalueeseen, jolla suurimmat kannatetut puolueet kunnallisvaaleissa 2021 olivat keskusta (27,1 %) ja perussuomalaiset (22,5 %) sekä eduskuntavaaleissa 2019 perussuomalaiset (28,1 %) ja keskusta (19,5 %).
Etäisyyksiä.
Pornaisiin on kymmenen kilometriä, Porvooseen 35 ja Helsinkiin 50 kilometriä.
Andreas Almgren

Andreas Almgren (s. 12. kesäkuuta 1995) on ruotsalainen keskimatkojen ja kestävyysmatkojen juoksija. Hän voitti pronssia 800 metrillä alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2014 ja 10 000 metrillä Tokion MM-kilpailuissa 2025. 
Saavutukset.
Almgrenin ensimmäinen Ruotsin mestaruus tuli 4 × 800 metrin viestistä vuonna 2012. Henkilökohtaisilla matkoilla Almgren on 800 metrillä voittanut Ruotsin mestaruuden vuosina 2014 ja 2015 ja hopeaa vuonna 2017. 1 500 metrin Ruotsin mestari hän on vuosilta 2017 ja 2023 sekä matkan hopeamitalisti vuodelta 2020. 5 000 metrillä Almgren voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 2021, 2022 ja 2023 ja 10 000 metrillä vuonna 2025. Hallista hän on Ruotsin mestari 3 000 metrin matkalta vuosina 2020, 2022 ja 2025. 800 metriltä hän on saavuttanut hallista hopeaa 2018 ja pronssia 2013. Hän on menestynyt myös maastojuoksussa ja on moninkertainen Ruotsin mestari.
Almgren sijoittui neljänneksi 800 metrillä Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 ja 5 000 metrillä Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Hän on kilpaillut aikuisten sarjoissa 800 metrin juoksussa EM-kisoissa (10. 2014) ja MM-kisoissa (28. 2015). Vuosien 2023 ja 2025 MM-kilpailuissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. 10 000 metrillä hän sijoittui neljänneksi 2024 EM-kilpailuissa ja pronssille vuoden 2025 MM-kilpailuissa. Vuoden 2014 nuorten alle 20-vuotiaiden 800 metrin MM-pronssin Almgren juoksi Ruotsin alle 20-vuotiaiden ennätysajalla 1.45,65.
Vuonna 2024 Almgren juoksi tammikuussa 10 kilometrin tiejuoksussa Ruotsin ennätyksen 27.20, helmikuussa puolimaratonin Ruotsin ennätyksen 59.23, maaliskuussa 10 000 metrin Ruotsin ennätyksen 26.52,87, joka paransi Jonny Danielsonin lähes 35 vuotta vanhaa Ruotsin ennätystä yli minuutilla, toukokuussa 5 000 metrin Ruotsin ennätyksen 12.59,82 ja pari viikkoa myöhemmin 12.50,94 sekä kesäkuussa 3 000 metrin Ruotsin ennätyksen 7.34,28. Tammikuussa 2025 hän juoksi Valenciassa 10 kilometrin tiejuoksun Euroopan ennätyksen 26.53, kesäkuussa 2025 hän juoksi Tukholmassa 5 000 metrin Euroopan ennätyksen 12.44,27, elokuussa 2025 Sollentunassa 3 000 metrin Ruotsin ennätyksen 7.31,42 ja lokakuussa 2025 Valenciassa puolimaratonin Euroopan ennätyksen 58.41.
Jacob Cederholm

Jacob Cederholm (s. 30. tammikuuta 1998 Helsingborg, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue HV71:ssä. Eliteprospects.com -sivuston mukaan isokokoinen Cederholm on aggressiivinen oman pään puolustaja, joka luistelee kokoisekseen suhteellisen hyvin, on vahva 1 vs 1 -tilanteissa ja omaa johtajuutta. Hänen hyökkäyspään taitonsa ovat kuitenkin rajalliset, mutta Cederholm ei kuitenkaan tee usein kovin rohkeita kiekollisia ratkaisuja. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Cederholm on Jonstorps IF:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2013–2014 seuran J18-junioreiden varakapteenina. Seuraavaksi kaudeksi 2014–2015 Cederholm siirtyi HV71:n J18-junioreihin pelaamaan ikäluokan pääsarjaa J18 Elitiä. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi. Cederholm pelasi ison osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa. Hän debytoi kauden aikana myös HV71:n SHL-joukkueessa, jossa Cederholm pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä. Vain 16-vuotias Cederholm teki SHL-debyyttinsä 23. lokakuuta 2014 vieraissa Skellefteå AIK:ta vastaan.
Kaudella 2015–2016 Cederholm nousi jo 17-vuotiaana HV71:n J20-junioreiden kapteeniksi. Hän pelasi kauden aikana seuran SHL-joukkueessa yhdeksän runkosarja- ja viisi Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Huhtikuussa 2016 Cederholm teki HV71:n kanssa kaksivuotisen SHL-sopimuksen.
Winnipeg Jets varasi Cederholmin neljännellä kierroksella 97. pelaajana . Samana kesänä hänet varasi myös Sibir Novosibirsk 142. pelaajana .
Maajoukkueura.
Cederholm pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016, jolloin hän voitti hopeaa. Cederholm toimi turnauksessa Ruotsin kapteenina. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2015, jolloin Cederholm voitti hopeaa.
Cederholm pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa marraskuussa 2014, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä hän on pelannut 38 poikien maaottelua. Cederholm on toiminut myös Ruotsin alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Muuta.
Cederholmin isoveli Anton on Vancouver Canucksin viidennen kierroksen varaus vuodelta . Hän pelaa myös puolustajana.
Adam Tilander

Adam Tilander (s. 18. syyskuuta 1998 Skövde) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SHL-liigassa pelaavaa Skellefteå AIK:ta. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Oikealta laukova Tilander teki pääsarjadebyyttinsä vasta 16-vuotiaana kaudella 2014–2015.
Tilanderia on pidetty pitkään huippulupauksena, ja hän pelasi jo 13-vuotiaana alle 18-vuotiaiden sarjassa. SKA Pietari varasi hänet viidennellä kierroksella vuoden .
Michal Ivan

Michal Ivan (s. 18. marraskuuta 1999 Žiar nad Hronom) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC Pardubicessa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Ivan teki pääsarjadebyyttinsä Zvolenin riveissä vasta 15-vuotiaana kaudella 2015–2016.
Furkan Korkmaz

Furkan Korkmaz (s. 24. heinäkuuta 1997 Istanbul) on turkkilainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies.
Korkmaz siirtyi Anadolu Efesin junioreihin 15-vuotiaana vuonna 2012. Seuran edustusjoukkueeseen hän siirtyi kesällä 2014 ja teki debyyttinsä sekä Turkin liigassa että Euroliigassa kaudella 2014–2015.
Korkmaz edusti Turkkia vuoden 2015 Euroopan-mestaruuskilpailuissa.
Philadelphia 76ers varasi Korkmazin NBA:han 26. vuorolla . Kaudella 2016–2017 hän pelasi NBA:ssa 14 ottelua ja kaudella 2017–2018 kahdeksan ottelua.
Alfredo Morelos

Alfredo José Morelos Aviléz (s. 21. kesäkuuta 1996 Cereté) on kolumbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Brasilian Série A:ssa pelaavaa Santosia. Vasenjalkainen Morelos on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Morelos on Independiente Medellínin kasvatti. Hän debytoi seuran paidassa kaudella 2014, jolloin hän pelasi Categoría Primera A -sarjassa yhden ottelun. Tammikuussa 2016 kolumbialainen jalkapallosivusto uutisoi Morelosin olevan hyvin lähellä lainasopimusta Veikkausliigan Helsingin Jalkapalloklubin kanssa. Helmikuussa Morelos siirtyikin lainasopimuksella HJK:hon. Hän teki debyyttinsä Veikkausliigassa huhtikuussa 2016 IFK Mariehamnia vastaan.
Morelos oli Veikkausliigan kaudella 2016 HJK:n paras maalintekijä ja hänet valittiin sarjan parhaaksi hyökkääjäksi. 7. joulukuuta 2016 HJK käytti Morelosin lainasopimuksen osto-option ja teki hänen kanssaan kolmen vuoden sopimuksen.
Mores siirtyi Skotlannin Valioliigassa pelaavaan Rangersiin kesäkuussa 2017. Skotlannissa Morelos iski huikeat 78 maalia, mutta sai myös 6 punaista korttia. Kuuden vuoden jälkeen Morelos siirtyi legendaariseen Santokseen Brasiliassa, missä mm. Neymar on pelannut. Morelos teki neljä maalia kaudella keväällä 2024. Heinäkuussa 2024 Santos lähetti Moreloksen lainalle kolumbialaisseura Atletico Nationaliin.
Maajoukkueura.
Morelos on edustanut Kolumbiaa alle 20-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän oli mukana vuoden 2015 ikäluokan Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa, joissa Kolumbia saavutti hopeaa. Kolumbian maajoukkueessa Morales on tehnyt yhden maalin 11 peliin.
Saavutukset.
Maajoukkuetasolla
Haapala (Jaaman piiri)

Haapala () on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Kattilan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Haapalanjärven rannalla 18 kilometriä Kattilan taajamasta länteen. Kylässä on 53 asukasta (vuonna 2010).
Kylä mainitaan autiona ruotsalaisten vuosina 1618–1623 laatimassa maakirjassa. Myöhemmin sen asukkaat olivat venäläisiä, jotka kuuluivat aluksi Soikkolan ja vuodesta 1878 lähtien Valkovitsan ortodoksiseen seurakuntaan. Haapalan talonpojat olivat 1860-luvulle saakka tilanomistajan maaorjia. Sen jälkeen he kuuluivat kyläkuntana Kattilan volostiin, joka oli osa Pietarin kuvernementin Jaaman kihlakuntaa. Vuonna 1899 Haapalassa oli 22 taloutta ja 125 asukasta. Neuvostoaikana se kuului Valkovitsan ja Villikaisin kyläneuvostoihin.
Haapalanjärven rannalla on kreivitär Zavodovskajan miehensä muistoksi vuonna 1861 rakennuttama kivinen tsasouna. Kylässä toimii kalastus- ja metsästysmaja.
Soikkolan inkerikot ovat nimittäneet Haapalan kylää "Sairaksi" ja Haapalanjärveä "Sairan järveksi".
Planeetta Yhdeksän

Planeetta Yhdeksän on hypoteettinen aurinkokunnan kaukaisissa ulko-osissa sijaitseva planeetta. Sen olemassaoloa ehdotettiin alun perin vuonna 2014 selittämään joidenkin Kuiperin vyöhykkeen kaukaisten osien kohteiden kiertoratoja Auringon ympäri. Joidenkin kappaleiden kiertoradat eivät vaikuta sattumanvaraisilta, vaan siltä kuin niihin vaikuttaisi ennestään tuntematon aurinkokunnan planeetta.
Tammikuussa 2016 Konstantin Batygin ja Michael E. Brown julkaisivat tietokonemallinnuksiin perustuvan tutkimuksen, joka vaikutti vahvistavan planeetan olemassaolon mahdollisuutta. He käyttivät planeetasta nimeä ”Planeetta Yhdeksän”.
Planeetan radan isoakselin puolikkaan arvioidaan olevan noin 600 AU (600 x Maan keskietäisyys auringosta (AU)). Se siis kiertäisi Aurinkoa keskimäärin 20 kertaa kauempana kuin Neptunus ja noin 15 kertaa kauempana kuin Pluto. Sen kiertoaika Auringon ympäri olisi noin 10 000–20 000 vuotta. Planeetan massan on arvioitu olevan 10 Maan massaa (tai 5 000 kertaa Pluton massaa) suurempi.
Subaru-avaruusteleskooppia käytetään sen etsimiseen. On arvioitu, että kestää viisi vuotta tutkia koko alue, jolla tämä oletettu planeetta saattaa sijaita.
Terry Long Phanin ryhmä on kertonut löytäneensä kohteen, joka voisi olla Planeetta Yhdeksän. Ryhmä hyödynsi lähes-infrapuna -alueella otettuja tietoja pidemmällä jaksolla ja löytäneet kappaleen, jonka liike vastaisi oletetun planeetan liikettä. Planeetalla olisi suurempi massa kuin Neptunuksella ja se olisi 700 kertaa kauempana Auringosta kuin Maa. Phanin ryhmä käytti vuoden 1983 IRAS (Infrared Astronomy Satellite) ja vuosien 2006–2011 AKARI-projektin tietoja.
Japanilainen ryhmä on löytänyt transneptunisen kohteen (lempinimeltään "Ammonite"), joka voisi selittää 90377 Sednan kaltaisten kohteiden kiertoradat. Löydetyn kohteen periheli on vastakkaisessa suunnassa kuin muiden Sednan kaltaisten kohteiden ja voisi täyttää "q"-aukon transneptunisten kohteiden löydöksissä. Löytöön käytettiin Subaru-teleskoopin keräämiä tietoja.