tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tromsøya

Tromsøya () on saari mantereen ja Kvaløyan välissä Tromssassa Tromssan läänissä. Tromssan keskusta sijaitsee saaren itäpuolella, mutta väestö asuu hajanaisesti ympäri saarta. Tromssan lentoasema sijaitsee saaren länsipuolella. Saari on yhdistetty mannermaahan Tromsøbrua-sillan ja Tromsøysundtunnelen-tunnelin avulla, ja Kvaløyan saarelle Kvaløyslettaan pääsee Sandnessundbrua-siltaa pitkin.
Tromsøya on noin 10 km:n pituinen pohjois–etelävälillä. Ylhäällä, keskellä saarta sijaitsee järvi, Prestvannet, joka padottiin vuonna 1867. Talot peittävät suuren osan saaresta, mutta myös metsäalueita on jonkun verran.
Saarella, sen itäpuolella, sijaitsevat mm. Tromssan yliopisto, Pohjois-Norjan yliopistollinen sairaala ja Tromsø Museum.
Väestö.
Tromsøya on Norjan väkirikkain saari ohitettuaan Hinnøyan. Saaren väkiluku on 36 088 (1. tammikuuta 2012, ja on jaettu viiteen osa-alueeseen:
Sentrumin alue koostuu nimensä mukaisesti keskustasta ja sen lähiympäristöstä, eli saaren itäisestä puolesta. Nordre Tromsøya on saaren pohjoisosa, ja Søndre Tromsøya sen sijaan eteläosa. Saaren läntisellä puolella sijaitsevat Sommerlyst ja Mortensnes.
Laki lainajyvästöistä ja siemenrahastoista

Laki lainajyvästöistä ja siemenrahastoista oli voimassa Suomessa vuosina 1934–2018. Lain tarkoitus oli säädellä Suomessa varalla säilytettävästä viljasta.
Lain taustaa.
Siemenviljan kokoamiseksi hyvinä vuosina huonojen vuosien varalle oli Suomessa perustettu pitäjäkohtaisia lainamakasiineja 1700-luvun puolivälistä alkaen. Vuonna 1810 annetussa julistuksessa lainamakasiineille myönnettiin muun muassa oikeus saada saatavansa suoritukseksi ulosmittaus ilman tuomiota, ja tämä oikeus säilytettiin vuoden 1857 julistuksessa ja ulosottolain voimaanpanoasetuksessa vuodelta 1895.
Ennen kunnallisen itsehallinnon järjestämistä lainamakasiinien osakkailta oli kielletty oikeus käyttää niiden varoja heidän yksityiseksi hyödykseen lakkauttamalla jyvästö, muulla ehdolla kuin sillä, että ainakin pääosa oli tuleva kunnan hyväksi.
Vuonna 1934 säädettiin lainajyvästöistä laki ja annettiin asetus lain toimeenpanosta.  
Määritelmät laissa.
Lainajyvästö.
Laissa kutsutttiin "lainajyvästöksi" sellaista aiemmin perustettua tai tulevaisuudessa perustettavaa laina- tai pitäjänmakasiinia taikka muuta niihin verrattavaa laitosta, joka toimi asianmukaisesti vahvistettujen sääntöjen nojalla ja jonka tarkoituksena oli – ilman että perustajat taikka heidän oikeudenomistajansa saavat itselleen voittoa liikkeestä – hankkia, säilyttää ja velaksi antaa siemen- tai syömäviljaa taikka molempia.
Siemenrahasto.
Kun laitoksen pääasiallisena tarkoituksena oli käyttää rahavarojaan siemenviljan hankinnan helpottamiseksi, laitos oli "siemenrahasto".
Sama laitos voi käsittää sekä lainajyvästön että siemenrahaston.
Perustaminen.
Lainajyvästö ja siemenrahasto voitiin perustaa maalaiskuntaan kunnanvaltuuston taikka manttaaliin pannun maan omistajien ja haltijoiden kuntakokouksen päätöksellä.
Säännöt.
Lainajyvästöillä ja siemenrahastoilla tuli olla säännöt, joille oli haettava maaherran vahvistus. Vahvistus oli myönnettävä, jos säännöt tai niihin tehdyt muutokset olivat lain ja sen nojalla annettujen säännösten mukaiset. Lainajyvästö ja siemenrahasto, joko erillisinä tai yhdistettyinä, muodostivat itsenäisen laitoksen, jonka varoja ei yleensä saanut käyttää muihin kuin sen omiin tarkoituksiin. Lainajyvästön ja siemenrahaston asioita hoiti hoitokunta.
Lain kumoaminen.
Laki kumottiin vuoden 2019 alusta. Hallituksen esityksen mukaan lainajyvästöt ja siemenrahastot olivat menettäneet laissa tarkoitetun merkityksensä. Vuosina 2016–2017 oli edelleen olemassa seitsemän lainajyvästöä tai siemenrahastoa.
Ruotsin Fed Cup -joukkue

Ruotsin Fed Cup -joukkue edustaa Ruotsia Fed Cupissa. Se toimii Ruotsin tennisliiton alaisuudessa. Ruotsi osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1964. Kaiken kaikkiaan Ruotsi on pelannut 150 maaottelua, joista voittanut 78 ja hävinnyt 72. Parhaimmillaan Ruotsi on selviytynyt puolivälieriin vuosina 1970, 1977, 1980 ja 1988.
Tjomkino

Tjomkino () on kylä ja pienen Tjomkinon piirin keskus Smolenskin alueen itäosissa Venäjällä. Se sijaitsee maanteitse 54 kilometriä Vjazmasta itään. Kylässä on Vjazmasta Kalugaan johtavan sivuradan rautatieasema. 
Vuonna 2010 Tjomkinon kylän maalaiskunnassa asui 1 301 ja koko piirissä 3 374 henkeä.
Liettuan Fed Cup -joukkue

Liettuan Fed Cup -joukkue edustaa Liettuaa Fed Cupissa. Se toimii Liettuan tennisliiton alaisuudessa. Liettua osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Siihen asti liettualaiset pelaajat olivat edustaneet Neuvostoliittoa. Kaiken kaikkiaan Liettua on pelannut 94 maaottelua, joista voittanut 43 ja hävinnyt 50. Parhaimmillaan Liettua on pelannut Fed Cupin Eurooppa-Afrikan I-ryhmässä vuosina 1992, 1993, 2004 ja 2007.
Ysaline Bonaventure

Ysaline Bonaventure (s. 29. elokuuta 1994 Rocourt) on belgialainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä WTA-listan sijalla 109 heinäkuussa 2019 ja nelinpelissä sijalla 57 helmikuussa 2016. Bonaventure on voittanut urallaan kaksi WTA-turnausta nelinpelissä sekä yhdeksän ITF-turnausta kaksinpelissä ja 13 ITF-turnausta nelinpelissä.
Bonaventure edusti Belgiaa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2012. Hän voitti nelinpelissä Rio de Janeiron ja Katowicen WTA-turnaukset vuonna 2015.
NGC 4889

NGC 4889 (tunnetaan myös nimellä NGC 4884) on erittäin suuri elliptinen galaksi Coman galaksijoukossa, Bereniken hiusten tähdistössä. Se on galaksijoukon kirkkain galaksi. NGC 4889:n näennäinen kirkkaus on 12,9. Galaksi sijaitsee noin 319 miljoonan valovuoden päässä Maasta ja etenee siitä poispäin 6 496 kilometrin sekuntinopeudella. Galaksin punasiirtymä on noin 0,0217.
NGC 4889:n keskustassa on yksi suurimmista tunnetuista mustista aukoista. Sen massaksi on arvioitu 21 miljardia (paras arvio; mahdollisesti 6−37 miljardia) Auringon massaa.
Brithopus

Brithopus (nimen merkitys: "”raskas jalka”") on sukupuuttoon kuollut Dinocephaliaan kuuluva permikautinen terapsidisuku. Siihen on nimetty useita lajeja, mutta koska niiden fossiilit ovat huonosti säilyneitä, suvun taksonomiasta ei voida sanoa paljoakaan. "Brithopus" onkin nykyisin nimikkeellä "nomen dubium", eli kyseenalainen taksoni. "Brithopus" oli kooltaan todennäköisesti melko suuri, noin 2,5–3 metriä pitkä. Lisäksi sen on arvioitu olleen lihansyöjä.&lt;ref name="Brithopodidae / Anteosauridae"&gt;Brithopodidae / Anteosauridae Kheper.net (viitattu 3.11.2013) &lt;/ref&gt; 
Luokittelu.
"Brithopus" on aikaisemmin tunnettu monilla eri suvun nimillä, sillä useita 1800-luvulla ja 1900-luvun alussa löydettyjä taksoneja oli nimetty omiin sukuihinsa, mutta myöhemmin ymmärretty kuuluvaksi "Brithopus"-sukuun. Näitä ovat muun muassa "Orthopus primaevus", "Rhopalodon wangenheimi", "Dinosaurus murchisoni" ( = "Rhopaladon murchisoni") ja "Eurosaurus verus". Yksikään näistä nimistä ei täten ole enää pätevä. Nimen ”Dinosaurus” pätemättömyys vähentää sekaannuksien mahdollisuuksia dinosaurusten kanssa, sillä "Brithopus" on paljon läheisempää sukua nisäkkäille kuin dinosauruksille. Kuvatessaan "Brithopusin" tieteelle vuonna 1838 Kutorga erehtyi alun perin luulemaan sitä sukupuuttoon kuolleeksi nykyisenlaiseksi nisäkkääksi, sillä hän oli ensimmäinen joka kuvasi tieteellisesti nisäkkäitä edeltäneen terapsidin.
Kiertävä kotiteollisuuskoulu

Kiertävä kotiteollisuuskoulu oli aiemmin Suomessa oppilaitos, jonka tarkoituksena oli edistää käsityötaitoa ja kotiteollisuustoimintaa. Nimensä mukaisesti koulu kiersi eri paikkakunnilla.
Toiminta.
Kiertävistä kotiteollisuuskouluista vuonna 1930 annetun asetuksen mukaan kiertävän kotiteollisuuskoulun tarkoituksena oli edistää käsityötaitoa ja kotiteollisuustoimintaa yleensä sekä herättää käsityöharrastusta.
Koulut.
Kiertävät kotiteollisuuskoulut olivat yksi- tai kaksiosastoisia, mies- tai naisoppilaita varten, ja ne olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia. Maataloushallitus määräsi tarkemmin kussakin koulussa opetettavat työlaadut ja osastot tarpeen mukaan.
Koulun voi omistaa kunta, kotiteollisuusyhdistys tai muu siihen verrattava yhteisö taikka maanviljelysseura tai talousseura.
Opetus.
Koulun työkausi kesti seitsemän kuukautta vuodessa kussakin koulupaikassa. Maataloushallitus määräsi koulun johtokunnan esityksestä työkauden alkamis- ja päättymisajan sekä salli eräissä tapauksissa poikkeuksia sen pituudesta.
Kiertävässä kotiteollisuuskoulussa opetettiin ammattitöitä, ammattitietoja ja ammattipiirustusta sekä tarpeen mukaan laskentoa ja kirjoitusta. Yksityiskohtaisen opetusohjelman koululle vahvisti maataloushallitus koulun omistavan järjestön johtokunnan ehdotuksesta.
Pääsyvaatimukset.
Päästäkseen vakinaiseksi oppilaaksi kiertävään kotiteollisuuskouluun tuli hakijan olla 16 vuotta täyttänyt sekä esittää todistukset siitä, että hän oli suorittanut ylemmän kansakoulun oppimäärän ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen. Poikkeustapauksissa voitiin koulun toimikunnan harkinnan mukaan ottaa oppilaiksi myös ikäänsä nähden kehittyneitä 14 vuotta täyttäneitä sekä sellaisia hakijoita, jotka eivät olleet käyneet kansakoulua, jos heidän katsottiin voivan seurata opetusta. Kouluun voitiin ottaa myös ylimääräisiksi oppilaiksi, mikäli tila salli, henkilöitä, jotka halusivat saada opetusta jossain erikoisessa työlajissa.
Koulumaksu.
Oppilaan oli kouluun tullessaan suoritettava oppilasmaksu, jonka suuruuden määräsi maataloushallitus koulun omistavan järjestön johtokunnan esityksen perusteella.
Ralph Gustafson

Ralph Gustafson (16. elokuuta 1909 Lime Ridge, Quebec – 29. toukokuuta 1995 North Hatley, Quebec) oli kanadalainen runoilija. Hän julkaisi yli 20 runoteosta ja toimitti useita merkittäviä kanadalaisia antologioita.
Gustafson varttui Sherbrookessa ja opiskeli Bishopin ja Oxfordin yliopistoissa. Hän opetti Bishopin yliopistossa vuodesta 1963, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1979. Hän toimi lisäksi vuosien ajan musiikkikriitikkona ja oli sotakirjeenvaihtajana toisen maailmansodan aikana. Hän matkusti laajalti, ja hänen runoissaan on usein Kanadan ulkopuolelle ulottuva poliittinen viesti. Gustafson sai monia palkintoja, kuten Governor General's Awardin runokirjastaan "Fire on Stone" (1974). Gustafson oli myös Kanadan ritarikunnan jäsen ja sai kunniatohtorin arvon Bishopin, Mount Allisonin ja Yorkin yliopistoista.
Ugra (Smolenskin alue)

Ugra () on kaupunkityyppinen taajama ja Ugran piirin keskus Venäjällä Smolenskin alueella. Se sijaitsee Volgan vesistöön kuuluvan Ugrajoen varrella, linnuntietä noin 148 kilometriä Smolenskista itään, maanteitse matkaa on alueen pääkaupunkiin noin 240 kilometriä. Taajamassa on Vjazmasta etelään kohti Brjanskia johtavan sivuradan rautatieasema. 
Vuonna 2010 Ugran kaupunkimaisessa taajamassa asui 2 377 ja koko piirissä 4 893 henkeä.
Kiinteä kotiteollisuuskoulu

Kiinteä kotiteollisuuskoulu oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka valmisti työntekijöitä tarpeellisille kotiteollisuuden työaloille.
Toiminta.
Kiinteistä kotiteollisuuskouluista vuonna 1930 annetun asetuksen mukaan kiinteän kotiteollisuuskoulun tarkoituksena oli kehittää työntekijöitä tarpeellisille kotiteollisuuden työnaloille, edistää naisten ja miesten käsityötaitoa yleensä sekä elvyttää kotiteollisuustoimintaa ja käsityöharrastusta.
Kiinteät kotiteollisuuskoulut, jotka olivat joko mies- tai naisoppilaita varten, olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia.
Koulut.
Kiinteässä miesten kotiteollisuuskoulussa oli puu- ja metallityöosasto tai jompikumpi niistä, ja naisten kotiteollisuuskoulussa oli kutoma- ja ompelutyöosasto tai jompikumpi niistä.
Kiinteän kotiteollisuuskoulun saattoi omistaa valtio, kunta, kotiteollisuusyhdistys tai muu tähän verrattava yhteisö taikka yksityinen henkilö. Valtioneuvosto päätti uusien koulujen perustamisesta.
Opetus.
Kiinteän kotiteollisuuskoulun oppijakso voi olla yksi- tai kaksivuotinen kullakin osastolla, ja oppivuosi kesti kullakin osastolla yhdeksän kuukautta. Maataloushallitus määräsi koulun johtokunnan ehdotuksesta koulun oppivuoden alkamis- ja päättymisajan sekä salli erityisissä tapauksissa poikkeuksia oppivuoden pituuteen.
Koulussa opetettiin kullakin osastolla erikseen ammattitöitä, ammattitietoja, ammattipiirustusta sekä yhteisesti ammatillista laskentoa, kirjanpitoa ja kotiteollisuusliikeoppia. Yksityiskohtaisen opetusohjelman vahvisti maataloushallitus koulun johtokunnan ehdotuksesta.
Pääsyvaatimukset.
Päästäkseen oppilaaksi kiinteään kotiteollisuuskouluun hakijan tuli olla vähintään 16 vuotta täyttänyt sekä esittää todistukset siitä, että hän oli hyvämaineinen, että hän oli terve ja vapaa tarttuvista taudeista, että hän oli suorittanut ylemmän kansakoulun oppimäärän ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen.
Koulujen sijainnit.
1950-luvun alussa kiinteitä miespuolisille oppilaille tarkoitettuja kotiteollisuuskouluja olivat:
Naispuolisille oppilaille tarkoitettuja kiinteitä kotiteollisuuskouluja oli 1950-luvun alussa näillä paikkakunnilla:
David Marrero

David Marrero (s. 8. huhtikuuta 1980 Las Palmas) on espanjalainen tennispelaaja. Hän on ollut parhaimmillaan kaksinpelissä ATP-listan sijalla 143 helmikuussa 2010 ja nelinpelissä sijalla 11 lokakuussa 2013. Hän on voittanut urallaan yhdeksän ATP-turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Marrero on päässyt kahdesti puolivälieriin. Yhdysvaltain avoimissa 2011 hän eteni puolivälieriin Andreas Seppin kanssa ja Australian avoimissa 2013 Fernando Verdascon kanssa. Marrero on voittanut urallaan yhdeksän ATP-turnausta nelinpelissä, joista kaksi vuonna 2010, neljä vuonna 2012 ja kolme vuonna 2013.
Kiertävä kotitalouskoulu

Kiertävä kotitalouskoulu oli aiemmin Suomessa oppilaitos naisille. Nimensä mukaisesti koulu kiersi eri paikkakunnilla.
Toiminta.
Koulun tarkoitus ja omistaminen.
Kiertävien kotitalouskoulujen tarkoituksena oli vuonna 1929 annetun asetuksen mukaan antaa naisille, vähävaraisilla ja harvaanasutuilla paikkakunnilla, järjestettyä opetusta erinäisissä maalaiskotien hoitajille kuuluvissa tehtävissä sekä muutenkin edistää kotitalouden kohottamista tarkoittavaa toimintaa.
Kiertävän kotitalouskoulun voi omistaa Martta-yhdistysten piiriliitto, maanviljelysseura tai talousseura tai muu samankaltainen yhteisö. Kiertävät kotitalouskoulut olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia. Koulun johtokuntana toimi ja koulun toimintaa valvoi koulun omistavan järjestön johtokunta. Koulun johtaja kuului toimikuntaan paikallisena.
Koulu oli toiminnassa vähintään yhdeksän kuukautta vuodessa. Jos tämä aika ei kulunut kokonaisuudessaan oppikurssitoimintaa, opettajien tuli käyttää jäljelle jäänyt aika neuvontaan. Koulun oppikurssit kestivät vähintään kolme kuukautta ja enintään yhden vuoden. Maataloushallituksen suostumuksella voitiin panna toimeen myös lyhyempiä kursseja. Koulu saattoi toimia samalla koulupaikalla enintään kaksi vuotta kerrallaan.
Opetus.
Kiertävässä kotitalouskoulussa voitiin antaa opetusta seuraavissa aineissa: kodinhoidossa, ruokataloudessa, puutarhanhoidossa, käsitöissä, karjan- ja pienkarjanhoidossa, maitotaloudessa, lastenhoidossa, terveys- ja sairashoidossa, yhteiskuntaopissa, kirjanpidossa ja asioimiskirjoituksessa.
Pääsyvaatimukset.
Päästäkseen oppilaaksi kiertävään kotitalouskouluun hakijan tuli olla täyttänyt 16 vuotta sekä esittää todistukset siitä, että hän oli suorittanut kansakoulun oppimäärän, että hän oli hyvämaineinen, ettei hän sairastanut tarttuvaa tautia ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli alaikäinen.
Holm-Žirkovski

Holm-Žirkovski () on kaupunkityyppinen taajama ja Holm-Žirkovskin piirin keskus Venäjällä Smolenskin alueen pohjoisosissa. Se sijaitsee linnuntietä 126 kilometriä Smolenskista koilliseen. 
Vuonna 2010 Holm-Žirkovskiin taajamassa asui 1 910 ja koko piirissä 5 825 henkeä.
Karjatalousopisto

Karjatalousopisto oli Kuopiossa vuosina 1920–1987 toiminut oppilaitos, joka antoi ainoana Suomessa opetusta karjatalouden ja karjanhoidon johtotehtäviin ja karjatalousteknikon tutkintoon. Se toimi vuodesta 1922 Kuopion Sepänkatu 9:ssä vuoden 1850 paikkeilla valmistuneessa ja opistoa varten laajennetussa kivitalossa, jossa on nyt Maanmittauslaitoksen toimitiloja.
Historiaa.
Valtioneuvosto päätti 1919 perustaa karjatalousopiston johonkin Suomen maaseutukaupungeista. Valinta osui Kuopioon, jossa karjatalousopiston avajaisia vietettiin marraskuussa 1920. Opisto toimi aluksi yksityisenä, kunnes vuonna 1929 valtio tuli sen ylläpitäjäksi. Kuopion kasarmialueella aloitettu toiminta siirrettiin vuoden 1922 alusta Sepänkatu 9:n kiinteistöön, jossa se toimi lakkauttamiseensa 1987 saakka. Opistorakennuksen yhteydessä toimi oppilasasuntola ja -ruokala.
Varsinaisten opistokurssien ohella karjatalousopisto tarjosi erilliskursseja sekä tarkastuskarjakkokursseja. Karjatalousopisto koulutti Suomen ainoana oppilaitoksena karjatalousteknikoita.
Karjatalousopiston pitkäaikaisena johtajana 1926–1956 toimi maanviljelysneuvos Niilo I. Jokinen.
Vuonna 1971 opiston opetussuunnitelma muuttui yksivuotisesta kaksivuotiseksi. 
Vuosina 1978-1987 rehtorina toimi Pentti Pöyhönen. Opisto lakkautettiin 1987.
Karjatalousopistoasetuksen säännökset.
Karjatalousopistosta vuonna 1927 annetun asetuksen mukaan karjatalousopiston tarkoituksena oli kehittää neuvojia karjatalouden alalle sekä käytännöllisesti ja tietopuolisesti valmistautuneita karjatalouden hoitajia.
Oppijaksot.
Karjatalousopiston oppijakso käsitti 1970-luvun alkuun saakka 12 kuukautta kestävän harjoittelun opettajakunnan hyväksymässä karjatalossa sekä 12–14 kuukautta kestävän tietopuolisen oppijakson, johon kuului kahden kuukauden harjoittelu tarkoitukseen hyväksytyssä meijerissä. Oppilas, joka oli aiemmin suorittanut valvonnanalaisen harjoittelun, voitiin vapauttaa tästä harjoittelusta.
Opetus.
Yksivuotisen karjatalousopiston tietopuolinen oppijakso alkoi marraskuussa, ja siinä annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kotieläinten jalostusopissa, karjan-, sian-, lampaan- ja siipikarjanhoito-opissa, ruokintaopissa, maitotalousopissa, karjatalousopissa ja lannan hoidossa sekä kotieläinten anatomiassa ja fysiologiassa, kotieläinten terveys- ja sairashoito-opissa, kemiassa, fysiikassa ja kasviopissa, kirjanpidossa sekä yhteiskunta- ja osuustoimintaopissa. Opetukseen voitiin myös sisällyttää yleistä kansalaissivistystä kohottavia aineita.
Pääsyvaatimukset.
Päästäkseen karjatalousopiston oppilaaksi hakijan tuli olla 18 vuotta täyttänyt ja esittää todistukset siitä, että hän on hyvämaineinen, ettei häntä vaivannut tarttuva tauti, että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen, ja että hän oli suorittanut joko keskikoulun oppimäärän tai tarkastuskarjakkokurssin ja lisäksi keskikoulun oppimäärän äidinkielessä, matematiikassa ja luonnontieteissä.
Kotiteollisuusopisto

Kotiteollisuusopisto oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka valmisti kotiteollisuusopettajia ja -neuvojia.
Toiminta.
Kotiteollisuusopistoista vuonna 1930 annetun asetuksen mukaan kotiteollisuusopiston tarkoituksena oli valmistaa kotiteollisuusopettajia ja kotiteollisuusneuvojia.
Kotiteollisuusopistot, joita oli erikseen mies- ja naisoppilaita varten, olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia.
Koulut.
Miesten kotiteollisuusopistossa oli puu- ja metallityöosasto ja naisten kotiteollisuusopistossa oli yhdistetty kutoma- ja ompeluosasto. Opetuksen tarve huomioon ottaen voitiin maataloushallituksen suostumuksella kotiteollisuusopistoon järjestää näiden osastojen lisäksi tai niiden sijaan kotiteollisuuden muitakin ammattialoja koskevia osastoja.
Kotiteollisuusopiston voi omistaa valtio, kannatusyhdistys tai muu yhteisö.
Opetus.
Kotiteollisuusopiston oppijakso kesti kolme vuotta kullakin osastolla, ja vuotuinen työaika oli vähintään yhdeksän kuukautta. Maataloushallitus määräsi opettajakunnan tekemästä ehdotuksesta opiston lukuvuoden alkamis- ja päättymisajan.
Kotiteollisuusopistossa annettiin opetusta ohjelman mukaan seuraavissa aineissa: ammattitöissä, ammattitiedoissa, ammatti- ja sommittelupiirustuksessa, tyyliopissa, laskennossa ja mittausopissa, liikeopissa ja kirjanpidossa, äidinkielessä, yhteiskunta-aineissa sekä kasvatus- ja opetusopissa. Varsinaisen opetuksen ohella oppilaille oli järjestettävä tilaisuuksia harjoitustuntien ja opetusnäytteiden antamiseen sekä yhteisiä keskustelukokouksia ja esitelmäharjoituksia. Opetusohjelmaan voitiin lisätä yleissivistäviä aineita.
Pääsyvaatimukset.
Päästäkseen oppilaaksi kotiteollisuusopistoon hakijan tuli olla vähintään 18 vuotta täyttänyt sekä esittää todistukset siitä, että hän oli hyvämaineinen, että hän oli terve ja vapaa tarttuvista taudeista, että hän oli suorittanut vähintään yksivuotisen kotiteollisuuskoulun oppimäärän sekä tämän lisäksi joko keskikoulun tai ylemmän kansakoulun oppikurssin ja sen lisäksi keskikoulun oppimäärän äidinkielessä, matematiikassa ja luonnontieteissä, ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen.
Maksu.
Oppilaan oli lukuvuoden alussa suoritettava oppilasmaksu, jonka suuruuden määräsi maataloushallitus valtion omistamassa opistossa opettajakunnan ja yksityisluontoisessa opistossa johtokunnan esityksestä. Oppilas oli opiston järjestyssääntöjen alainen.
Dorothy Livesay

Dorothy Livesay (12. lokakuuta 1909 Winnipeg, Manitoba – 29. joulukuuta 1996 Victoria, Brittiläinen Kolumbia) oli kanadalainen runoilija. Hän kirjoitti runoutensa lisäksi lyhyttä fiktiota, omaelämäkerran, kirjallisuuskritiikkiä ja journalismia. Hän tuli tunnetuksi kyvykkäänä kirjoittajana sekä julkisista ja poliittisista aiheista että henkilökohtaisista, intiimeistä tuntemuksista. Livesayn ensimmäinen julkaisu oli "Green Pitcher" (1928).
Livesay opiskeli Toronton yliopistossa ja Sorbonnessa. Hän vaikutti vasemmistolaisessa politiikassa 1930-luvulla. Hän voitti Governor General's Awardin teoksistaan "Day and Night" (1944) ja "Poems for People" (1947). Livesaylla oli opettajan koulutus ja hän työskenteli opetustehtävissä Pohjois-Rhodesiassa eli nykyisessä Sambiassa vuosina 1959–63. Hän toimi myös yliopiston nimikkokirjailijana. Hän oli tuottelias kirjoittaja, ja hän tunsi elinikäistä kiinnostusta naisten oikeuksia ja naistaiteilijan identiteettiä koskevia asioita kohtaan.
Livesayn runoista koostuva suuri kokoelma "Collected Poems: The Two Seasons" julkaistiin vuonna 1972. Myöhempään tuotantoon lukeutuu teos "A Public and Private Voice: Essays on the Life and Work of Dorothy Livesay" (1986). Livesaysta tehtiin Kanadan ritarikunnan upseeri vuonna 1987.
Sveitsin Fed Cup -joukkue

Sveitsin Fed Cup -joukkue edustaa Sveitsiä Fed Cupissa. Se toimii Sveitsin tennisliiton alaisuudessa. Sveitsi osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Sveitsi on pelannut 141 maaottelua, joista voittanut 78 ja hävinnyt 63. Sveitsi ylsi loppuotteluun vuonna 1998, jolloin Martina Hingis ja Patty Schnyder johtivat Espanjaa vastaan 2–1, mutta Espanja voitti lopulta 3–2 ratkaisevan nelinpelin jälkeen.
Udonis Haslem

Udonis Johneal Haslem (s. 9. kesäkuuta 1980 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Haslem on pelannut NBA:ssa vuodesta 2003 lähtien ja edustanut koko tämän ajan Miami Heatiä. Kauden 2018–2019 päättyessä hän on pelannut NBA:ssa 854 runkosarjaottelua ja 147 pudotuspeliä.
Haslemia ei varattu NBA:han . Hän pelasi yhden kauden Ranskassa ja siirtyi sen jälkeen Miami Heatiin, jossa on pelannut siitä lähtien. Hän on voittanut Heatissa kolme NBA-mestaruutta (2006, 2012 ja 2013). Haslem nimettiin eseen kaudella 2003–2004.
Meijerikoulu

Meijerikoulu oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka koulutti voinvalmistajia meijereihin. Vuonna 1898 Suomessa toimi 27 meijerikoulua, jotka olivat nykyisiin ammattioppilaitoksiin verrattuna hyvin pieniä. Opiskelijoita oli tyypillisesti kymmenkunta kerrallaan ja opettajia yksi tai kaksi. 1950-luvun lopulla meijerikouluja oli toiminnassa enää kolme: Kokemäen ja Kuopion tietopuoliset meijerikoulut sekä Vaasan ruotsinkielinen meijerikoulu. Lisäksi toimi Jokioisissa valtion maitotalousopisto.
Toiminta.
Tietopuolisista meijerikouluista vuonna 1927 annetun asetuksen mukaan tietopuolisen meijerikoulun tarkoituksena oli antaa voinvalmistajiksi aikoville henkilöille käytännöllistä harjaantumista ja tietopuolista opetusta maitotaloudessa. Tietopuoliset meijerikoulut olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia.
Opetus.
Tietopuolisen meijerikoulun oppijakso jakautui harjoittelujaksoon ja tietopuoliseen oppijaksoon. Sen lisäksi järjestettiin erikoiskursseja, joilla annettiin täydentävää tietopuolista ammattiopetusta.
Harjoittelujakso.
Harjoittelujaksolla opastettiin nais- ja miespuolisia henkilöitä meijeritalouteen kuuluviin töihin maataloushallituksen tarkoitukseen hyväksymissä meijereissä. Meijeriharjoittelu kesti vähintään kaksi vuotta, joista ensimmäinen vuosi oli koeaikaa.
Päästäkseen harjoittelijaksi hakijan tuli olla vähintään 18 vuotta täyttänyt ja esittää todistukset siitä, että hän on hyvämaineinen, että hänellä on terve ruumiinrakenne ja terveet aistimet, ettei häntä vaivannut tarttuva tauti, että hän oli suorittanut ylemmän kansakoulun oppikurssin tai että hänellä oli sitä vastaavat tiedot ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen.
Harjoittelija sai harjoittelumeijeriltä meijeriliiton johtokunnan määräämän palkkion ja tarkoituksenmukaisen vapaan asunnon lämpöineen ja valoineen sekä lyhyemmissä sairaustapauksissa lääkärinhoidon ja lääkkeet.
Tietopuolinen oppijakso.
Tietopuolisella oppijaksolla annettiin voinvalmistajiksi aikoville nais- ja miespuolisille henkilöille ohjausta ja tietopuolista opetusta maitotaloudessa niiden tietojen täydentämiseksi, joita harjoittelijat aikaisemman harjoittelun kautta olivat saavuttaneet. Tietopuolinen oppijakso alkoi syyskuun alussa ja kesti noin yhdeksän kuukautta.
Tietopuolisen oppijakson oppiaineina olivat: meijerioppi, maitotalousbakteriologia, yleinen koneoppi ja meijerikoneoppi, meijerikirjanpito, kotieläinhoito-oppi, yhteiskunta- ja osuustoimintaoppi ja kansantalous, kotieläinten terveys- ja sairashoito-oppi, yleinen terveysoppi, kemia ja fysiikka, laskento, piirustus sekä äidinkieli ja asioimiskirjoitus.
Päästäkseen tietopuoliselle oppijaksolle hakijan tuli näyttää harjoittelupaikasta saamallaan todistuksella suorittaneensa meijeriharjoittelun.
Erikoiskurssit.
Erikoiskurssien tarkoituksena oli antaa voinvalmistajille tilaisuus täydentää ammattitietojaan. Erikoiskurssien opetusohjelman vahvisti maataloushallitus koulun johtokunnan ehdotuksesta.
Emäntäkoulu

Emäntäkoulu oli aiemmin Suomessa oppilaitos, joka antoi naisille opetusta maalaiskotien hoidossa.
Toiminta.
Koulun tarkoitus ja omistaminen.
Emäntäkoulujen tarkoituksena oli vuonna 1929 annetun asetuksen mukaan antaa naisille opetusta maalaiskotien hoitajille kuuluvissa tehtävissä sekä muutenkin edistää kotitalouden kohottamista tarkoittavaa toimintaa.
Emäntäkoulut olivat maataloushallituksen valvonnan alaisia. Koulun toimintaa valvoi kolmihenkinen johtokunta.
Opetus.
Emäntäkoulukurssin lisäksi voitiin emäntäkouluun järjestää "kotitalouskoulukurssi" joko koulun vakinaisena jokavuotisena oppikurssina tai maataloushallituksen suostumuksella ajoittaisena kurssina. Muita erikoiskursseja voitiin järjestää maataloushallituksen suostumuksella. Erikoiskurssit kestivät vähintään kaksi ja enintään kahdeksan viikkoa. 1950-luvulla myös lastenhoito tuli emäntäkoulujen opetusohjelmaan, ja vuosikymmenen lopulla useimmissa Suomen 25 emäntäkoulusta toimi tarkoitusta varten lastentarha. Lastenhoidon opetuksesta vastasivat yleensä terveyssisar ja lastenhoitaja.
Emäntäkoulun muita opettajia olivat yleensä maatalous- ja kodinhoitoaineiden opettaja, talousopettaja, puutarhaopettaja ja käsityönopettaja.
Emäntäkoulukurssi.
Emäntäkoulukurssi kesti yhden vuoden, ja se alkoi vuodenvaihteesta ja päättyi jouluun. Emäntäkoulukurssilla annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kodinhoito, ruokatalous, puutarhanhoito, käsityöt, maatalousaineet, lastenhoito, terveys- ja sairashoito, yhteiskuntaoppi, kasvatusoppi, laskento, kirjanpito ja asioimiskirjoitus. Vuoden mittaan opetus noudatti maatalon vuodenkiertoa: keväällä opiskeltiin puutarhanhoitoa, syksyllä sadonkorjuuta, säilöntää ja teurastusta, talvella karjanhoitoa, kudontaa ja ompelua.
Kotitalouskoulukurssi.
Kotitalouskoulukurssi kesti joko viisi kuukautta, jolloin se alkoi toukokuun alussa ja päättyi lokakuun alkupuolella, tai seitsemän kuukautta, jolloin se alkoi huhtikuun alussa ja päättyi lokakuun lopussa. Kotitalouskoulukurssilla annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kodinhoito, ruokatalous, puutarhanhoito, käsityöt, pienkarjanhoito, lastenhoito, terveys- ja sairashoito, yhteiskuntaoppi, kirjanpito ja asioimiskirjoitus.
Pääsyvaatimukset.
Päästäkseen oppilaaksi emäntäkouluun hakijan tuli olla täyttänyt 17 vuotta sekä esittää todistukset siitä, että hän oli suorittanut ylemmän kansakoulun oppimäärän tai että hänellä oli vastaavat tiedot, että hän oli hyvämaineinen, että hänellä oli terve ruumiinrakenne, ettei hän sairastanut tarttuvaa tautia ja että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli alaikäinen.
Suomen emäntäkoulut.
1950-luvun lopulla Suomessa toimivat seuraavat emäntäkoulut:
Aiheesta muualla.
Eri emäntäkoulujen historiaa
Monastyrštšina

Monastyrštšina () on kaupunkityyppinen taajama ja Monastyrštšinan piirin keskus Venäjällä Smolenskin alueella. Se sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Vihrajoen (Вихра) varrella, Smolenskista 60 kilometriä länsilounaaseen. Valko-Venäjän rajalle on linnuntietä vajaa 30 kilometriä.
Vuonna 2010 taajamassa asui 2 293 ja koko piirissä 5 958 henkeä.
Asutus, tulliasema ja kauppahuone paikkakunnalle perustettiin 1300-luvulla. Uskomusten mukaan paikalla sijaitsi jo aiemmin luostarin skiitta eli munkkiyhteisö. Paikkakunta mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1784. Neuvostovuosina paikkakunnalla oli pellavantuotantoa, juustonvalmistusta, tiilituotantoa ja asfalttiasema.
Puolan Fed Cup -joukkue

Puolan Fed Cup -joukkue edustaa Puolaa Fed Cupissa. Se toimii Puolan Tennisliiton alaisuudessa. Puola osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1966. Kaiken kaikkiaan Puola on pelannut 123 maaottelua, joista voittanut 65 ja hävinnyt 58. Puola on päässyt parhaimmillaan puolivälieriin vuonna 1992.
Työaikalautakunta

Työaikalautakunta oli aiemmin Suomessa valtion lautakunta työaika-asioiden valmistelua varten.
Toiminta ja kokoonpano.
Työaikalautakunta asetettiin valtioneuvoston päätöksellä vuonna 1919. Lautakunnan tehtävänä oli valmistella asioita, jotka koskivat kahdeksan tunnin työajasta annetussa laissa mainittuja poikkeuksia työaikalain mukaisesta työn järjestelystä sekä vaadittaessa antaa lausuntoja muistakin lain soveltamisalaa koskevista kysymyksistä.
Lautakunnan asetti valtioneuvosto aina vuodeksi kerrallaan. Lautakunnassa oli kuusi jäsentä, joista puheenjohtajan ja varapuheenjohtaja tuli olla puolueettomia lakimiehiä sekä neljästä muusta jäsenestä kahden olla työnantajien ja kahden työntekijöiden edustajia.
Kardymovo

Kardymovo () on kaupunkityyppinen taajama ja Kardymovon piirin keskus Smolenskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Smolenskista 25 kilometriä itään. Taajama on myös Smolenskista itään johtavan Venäjän rautateiden päärataverkostoon kuuluvan radan varrella; taajamassa on rautatieasema (Kardymovo). 
Vuonna 2010 taajamassa asui 2 522 ja koko piirissä 6 319 henkeä.
Kanadan Fed Cup -joukkue

Kanadan Fed Cup -joukkue edustaa Kanadaa Fed Cupissa. Se toimii Kanadan tennisliiton alaisuudessa. Kanada osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Kanada on pelannut 171 maaottelua, joista voittanut 102 ja hävinnyt 69. Kanada on päässyt parhaimmillaan välieriin vuonna 1988 ja puolivälieriin vuosina 1964, 1967 ja 1987.
Ranskan Fed Cup -joukkue

Ranskan Fed Cup -joukkue edustaa Ranskaa Fed Cupissa. Se toimii Ranskan tennisliiton alaisuudessa. Ranska osallistui Fed Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 1963. Kaiken kaikkiaan Ranska on pelannut 151 maaottelua, joista voittanut 92 ja hävinnyt 59. Ranska on saavuttanut kaksi mestaruutta, vuosina 1997 ja 2003.
Alden Nowlan

Alden Nowlan (25. tammikuuta 1933 Windsor, Nova Scotia – 27. kesäkuuta 1983 Fredericton, New Brunswick) oli kanadalainen runoilija. Hän toimi myös lehtimiehenä ja oli pitkälti itseoppinut. Runokokoelma "Bread, Wine and Salt" (1967) palkittiin Governor General's Awardilla. Muita merkittäviä teoksia ovat "Playing the Jesus Game" (1970) ja "Between Tears and Laughter" (1971). Nowlanin tuotantoon kuuluu myös näytelmiä, tarinoita ja romaani ("Various Persons Named Kevin O'Brien", 1973). Useita hänen teoksiaan julkaistiin vielä postuumisti. 
Vuonna 1969 Nowlanista tuli New Brunswickin yliopiston nimikkokirjailija. Hän sai Guggenheim-stipendin vuonna 1967. Hänellä todettiin kurkkusyöpä 1966.
2 Chainz

2 Chainz (oikealta nimeltään Tauheed Epps, s. 12. syyskuuta 1977) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän muodostaa Dolla Boyn kanssa Playaz Circle -rap-duon. 2 Chainz räppäsi aiemmin nimellä Tity Boi.
Soolo-ura.
2 Chainz julkaisi ensimmäisen virallisen sooloalbuminsa "Based on a T.R.U. Story" 14. elokuuta 2012. Albumi nousi parhaimmillaan Yhdysvaltain Billboard 200 -listan kärkeen. Albumilta julkaistiin kolme singleä ”No Lie”, ”Birthday Song” ja ”I’m Different”. "Based on a T.R.U. Story" myi Yhdysvalloissa kultaa joulukuussa 2012, ja se oli ehdolla parhaana rap-albumina vuoden 2013 Grammy-gaalassa. Toinen sooloalbumi "" julkaistiin 9. syyskuuta 2013. Se sijoittui parhaimmillaan Billboard 200 -listan kolmannelle sijalle. Toiselta albumilta julkaistiin singleinä kappaleet ”Feds Watching” ja ”Used 2”.
Raimo Raimela

Raimo Olavi Raimela (25. helmikuuta 1916 Kristiinankaupunki – 24. huhtikuuta 2001 Helsinki) oli suomalainen graafinen suunnittelija, animaattori ja Mainosgraafikkojen koulun rehtori.
Raimela aloitti opinnot Taideteollisuuskeskuskoulussa 1936 ja sai ne päätökseen juuri talvisodan kynnyksellä 1939. Jatkosodassa Raimela haavoittui ja komennettiin toipilaana elokuvaajaksi puolustusvoimien valokuvaosastolle. Vuonna 1943 hänet lähetettiin Berliinin UFA-studiolle opiskelemaan animaatiofilmien tekoa. Sieltä hän toi Suomeen trikkikameran, jonka avulla alkoi tehdä opetuskäyttöön tarkoitettuja animaatioelokuvia sekä puolustusvoimille että lääketieteen ja terveysvalistuksen tarpeisiin. Eräs hänen kuvaajankykyjään tarvinnut oli hammaslääketieteellisiä röntgenkuvauslaitteita kehittänyt professori Yrjö Paatero.
Raimela teki animaatioita etenkin yhtiöille Fennada-Filmi ja Felix-Filmi. Animaatioelokuvien lisäksi Raimela suunnitteli valtavan määrän erilaisia painotuotteita, kuten yritysten liikemerkkejä, kirjelomakkeistoja, vuosikertomuksia ja historiikkeja sekä valomainoksia ja messuosastoja. Erityisen tunnetuksi Raimela tuli julisteistaan, joita hän teki muun muassa Suomen Filmiteollisuudelle, Punaiselle Ristille. Painettujen, ympäri Suomen elokuvateattereita levinneidien elokuvajulisteiden ohella Raimela maalasi säännöllisesti käsin helsinkiläisen elokuvateatteri Rexin katolle tarvittavia elokuvamainoksia. Raimela toimi yli 20 vuotta Postipankin konttoreiden julkisivugrafiikan ja mainosjulisteiden suunnittelijana.
Raimela oli yksi Mainosgraafikkojen koulun perustajajäsenistä ja opettajista. Hän toimi koulun rehtorina vuodesta 1963 aina 1980-luvun alkuun saakka, jolloin jäi eläkkeelle.
Palkintoja.
Raimelan verenluovutuksen edistämiseksi suunnittelema juliste "Taas tarvitaan verta" sai ensimmäisen palkinnon kansainvälisen Punaisen Ristin Monacossa pidetyssä julistekilpailussa 1959. Vuonna 1955 Raimela voitti sekä Vuoden juliste- että Vuoden elokuvajuliste -palkinnot. Elokuvajulisteistaan hänet palkittiin myös 1957 ja 1958.
Raimo Raimela sai taideteollisuuden valtionpalkinnon 1981.
Palloliiton Maakuntasarjan kausi 1951

Palloliiton Maakuntasarja 1951 oli Suomen kolmanneksi korkein sarjataso jalkapallossa kaudella 1951. Kaksi ylintä sarjatasoa oli yhdistetty Työväen Urheiluliiton kanssa, mutta Maakuntasarja pysyi edelleen Palloliiton sisäisenä sarjana. TUL:n puolella vastaava sarjataso oli Suursarja. Liitot järjestivät sarjojen parhaille joukkueille yhteiset karsinnat pääsystä Suomensarjaan kaudelle 1952.
Maakuntasarja.
"Koti- ja vierasjoukkue on valittu summamutikassa"
Pohjoislohko B.
1 Luovutusvoitto Pallakselle. 
Itälohko A.
1 Luovutusvoitto VaPa:lle. 
2 Luovutusvoitto WP-45:lle. 
3 Luovutusvoitto PK-37:lle. 
Itälohko B.
1Veiterä peri sarjapaikan Lappeenrannan Urheilu-Miehiltä, joka vetäytyi palloilutoiminnasta.
Länsilohko B.
1 Luovutusvoitto Iiroille. 
Suomensarjan karsinnat.
Suomensarjan karsinnoissa pelasivat maakuntasarjan ja TUL:n Suursarjan lohkovoittajat - yhteensä 16 joukkuetta - kahdessa kahdeksan joukkueen lohkossa.
Itälohko.
1 Luovutusvoitto KajPS:lle. 
Länsilohko.
1 Luovutusvoitto VaKP:lle. 
Maakuntasarjan karsinnat.
Maakuntasarjan karsinnoista 8 joukkuetta nousi Maakuntasarjaan 1952. Karsintaan osallistui 32 joukkuetta.
Loppukierros.
TUL:n maakuntasarjaa vastaavaan Suursarjaan nousivat Liittosarjan lohkovoittajat Hangon AIK, Oulunkylän Työväen Urheilijat, Taalintehtaan Jäntevä, Nokian Pyry, Kymin Palloilijat, Kaskisten Veto, Äänekosken Huima ja Joutsenon Kataja.
Andreas Brantelid

Andreas Brantelid (s. 1987) on ruotsalais-tanskalainen sellisti. Hän aloitti sellonsoiton pienenä lapsena isänsä Ingemarin opettamana. 14-vuotiaana hän esitti Tanskan kuninkaallisen orkesterin kanssa Kööpenhaminassa Edward Elgarin sellokonserton. Brantelid on sittemmin soittanut muiden muassa Zürichin Tonhalle-orkesterin, Wienin sinfoniaorkesterin, Hampurin sinfoniaorkesterin, Brysselin filharmonisen orkesterin, BBC:n sinfoniaorkesterin ja Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin kanssa. Brantelidin kanssa yhteistyötä tehneisiin kapellimestareihin ovat lukeutuneet Andris Nelsons, Jonathan Nott, Sakari Oramo, Jukka-Pekka Saraste ja Robin Ticciati. Brantelid on myös esiintynyt resitaaleissa ja kamarimuusikkona eri puolilla Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa.
Brantelidin ensimmäisenä konserttolevytyksenä julkaistiin vuonna 2008 EMI:llä Pjotr Tšaikovskin, Robert Schumannin ja Saint-Saënsin konserttojen levytys Tanskan kansallisen sinfoniaorkesterin kanssa. Brantelid voitti vuonna 2006 ensimmäisen palkinnon Kansainvälisessä Paulon sellokilpailussa. Lisäksi hän on voittanut Eurovision Young Musicians -kilpailun (2006). Hän soittaa Stradivariuksen "Boni-hegar"-sellolla (1707).
Priyamani

Priyamani (oik. Priya Vasudev Mani Iyer, s. 4. kesäkuuta 1984 Bangalore, Karnataka, Intia) on intialainen näyttelijä ja malli, joka työskentelee pääasiassa eteläintialaisessa elokuvateollisuudessa. Hän teki elokuvadebyyttinsä telugunkielisessä elokuvassa "Evare Atagaadu" vuonna 2003. Seuraavana vuonna hän siirtyi myös tamilin- ja malajalaminkielisiin elokuviin. Vuonna 2007 hän sai tunnustusta roolistaan tamilinkielisessä elokuvassa "Paruthi Veeran" ja voitti parhaan naispääosan National Film Awards -palkinnon ja parhaan tamilinkielisen naispääosan Filmfare Awards South -palkinnon. Samana vuonna hän saavutti kaupallista menestystä telugunkielisessä elokuvateollisuudessa elokuvalla "Yamadonga".
Vuonna 2008 Priyamani sai taas ylistystä kriitikoilta roolistaan malajalaminkielisessä elokuvassa "Thirakkatha", josta hän voitti toisen parhaan naispääosan Filmfare Awards South -palkintonsa. Seuraavana vuonna hän teki ensiesiintymisensä kannadankielisessä elokuvateollisuudessa elokuvassa "Raam", joka oli sekä yleisö- että arvostelumenestys. Hänen debyyttinsä hindinkielisessä elokuvateollisuudessa elokuvassa "Raavan" ei poikinut suurta uraa Mumbaissa, mutta hänen menestyksensä etelässä jatkui. Hän voitti kolmannen parhaan naispääosan Filmfare Awards South -palkintonsa roolillaan yhteenkasvaneina kaksosina vuoden 2012 kaksikielisessä elokuvassa "Chaarulatha".
Yksityiselämä.
Priyamani on näyttelijä Vidya Balanin serkku. Priyamani meni naimisiin liikemies Mustafa Rajin kanssa Bangaloressa 23. elokuuta 2017.
Martin Garrix

Martin Garrix (oikealta nimeltään Martijn Gerard Garritsen, s. 14. toukokuuta 1996 Amstelveen, Alankomaat) on hollantilainen house-tuottaja ja DJ.
Hän nousi suuren yleisön tietoisuuteen kesällä 2013 julkaistulla ”Animals”-kappaleellaan. Vuonna 2015 DJ Mag Top 100 DJs -listalla hänet äänestettiin kolmanneksi parhaaksi DJ:ksi, ja vuonna 2016 hän voitti äänestyksen.
Ura.
Martinin kiinnostus musiikkiin alkoi 4-vuotiaana, kun hän alkoi soittaa kitaraa. 8-vuotiaana hän näki Tiëston soittavan Ateenan olympialaisissa vuonna 2004 musiikkia ja päätti ryhtyä DJ:ksi. Hän piti erityisesti ”Traffic”-nimisestä kappaleesta. Myöhemmin hän latasi FL Studio -nimisen ohjelman ja alkoi tuottaa musiikkia itse. Hän on valmistunut musiikkituottajille tarkoitetusta The Herman Brood Academy -koulusta.
Ashtabula

Ashtabula on Yhdysvalloissa Ohion osavaltiossa sijaitseva kaupunki. Se on Ashtabulan piirikunnan suurin kaupunki. Vuonna 1801 perustetussa Ashtabulassa on 19 124 asukasta (2010). Kaupungin läpi virtaa Ashtabulajoki.
Ashtabula tunnetaan muun muassa vilkkaana rautatieristeyksenä sekä Eriejärven rannalla sijaitsevasta satamastaan, joka on Suurten järvien suurimpia hiilisatamia.
Kaupunki oli aikoinaan Ohion osavaltion merkittävin amerikansuomalaisten keskus. Tunnetuimpia kaupungissa vaikuttaneita amerikansuomalaisia ovat Ashtabulassa syntyneet Juha Mannerkorpi ja T-Bone Slim sekä kaupunkiin kaksivuotiaana muuttanut Maila Nurmi.
Rock and roll (täsmennyssivu)

Rock and roll on rockmusiikin vanhin alalaji, joka kehittyi 1940- ja 1950-luvuilla Yhdysvalloissa.
Rock and roll tai rock ’n’ roll voi myös tarkoittaa seuraavia asioita:
The Popular Wobbly

The Popular Wobbly on amerikansuomalaisen lauluntekijän, kolumnistin ja ammattiyhdistysaktiivin T-Bone Slimin eli Matti Huhdan tunnetuin kappale. Se julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1920 Industrial Workers of the World -ammattiliiton kustantamassa Little Red Songbook -laulukirjassa. "The Popular Wobbly" on parodia kolme vuotta aikaisemmin ilmestyneestä iskelmästä "They Go Wild Simply Wild Over Me", jonka tekivät Joseph McCarthy ja Fred Fisher.
Kappaleen nimessä esiintyvä "Wobbly" on IWW-ammattiliiton jäsenistä käytetty lempinimi. Sanoitus kertoo rauhanomaisesta ammattiyhdistysaktiivista, joka joutuu virkavallan ja oikeuslaitoksen ahdistelmaksi ja pääsee näin ollen kappaleen nimen mukaisesti heidän "suosioonsa".
Koska T-Bone Slim ei ollut varsinainen muusikko, vaan pelkästään sanoittaja, ei hän milloinkaan levyttänyt kappaletta. Ensimmäinen levytetty versio on tiettävästi legendaarisen amerikkalaisen folklaulajan Pete Seegerin 1950-luvun alussa tekemä. Sen jälkeen kappaleen ovat levyttäneet muun muassa Guy ja Candie Carawan 1960-luvun lopulla sekä Utah Phillips vuonna 1981. Laulu nousi suosioon 1960-luvun kansalaisoikeusliikkeen keskuudessa, jolloin se sanoitettiin uudelleen paremmin ajan henkeen sopivaksi. 1960-luvun versio tunnetaan nimellä "They Go Wild Over Me". Kappale on säilyttänyt suosionsa amerikkalaisen työväenliikkeen ja folkmusiikin harrastajien keskuudessa aina nykypäivään saakka.
Michaela Gerg-Leitner

Michaela Gerg-Leitner o.s. Gerg (s. 10. marraskuuta 1965 Bad Tölz, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1980–1996. Hän edusti SC Lenggries -seuraa.
Gerg-Leitner voitti suurpujottelun nuorten maailmanmestaruuden Auronissa 1982 ja Sestrieressä 1983. Hän sai Sestrieressä lisäksi hopeaa syöksylaskussa. Bormion MM-kilpailuissa 1985 hän sijoittui alppiyhdistetyssä 13:nneksi ja suurpujottelussa 14:nneksi. Crans-Montanan MM-kisoissa 1987 hän oli syöksylaskussa ja supersuurpujottelussa kahdeksas ja suurpujottelussa kymmenes. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän sijoittui supersuurpujottelussa kymmenenneksi ja syöksylaskussa 13:nneksi.
Gerg-Leitner saavutti Vailin MM-kilpailuissa 1989 pronssia supersuurpujottelussa. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Ulrike Maierille 0,04 ja hopeaa saaneelle Sigrid Wolfille 0,01 sekuntia. Syöksylaskussa hän sijoittui kuudenneksi. Saalbachin MM-rinteillä 1991 hän oli supersuurpujottelussa kahdeksas, syöksylaskussa 11:s ja suurpujottelussa 14:s. Albertvillen olympialaisissa 1992 hän sijoittui supersuurpujottelussa seitsemänneksi.
Gerg-Leitner sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kaudella 1989–1990, kahdeksanneksi 1988–1989 ja yhdeksänneksi 1990–1991. Syöksylaskun maailmancupissa hän oli kolmas kausilla 1988–1989 ja 1989–1990, supersuurpujottelun maailmancupssa toinen kaudella 1989–1990, kolmas 1990–1991 ja viides 1985–1986 sekä alppiyhdistetyn maailmancupissa toinen kaudella 1989–1990 ja viides 1990–1991. Hän voitti kaikkiaan neljä maailmancupin osakilpailua, oli seitsemän kertaa toinen ja kolmetoista kertaa kolmas.
Maailmancupin osakilpailuvoitot.
Lähde: FIS
Anteosaurinae

Anteosaurinae on sukupuuttoon kuollut permikautinen Dinocephaliaan kuuluva terapsidien alaheimo. Sen jäsenet olivat suuria lihansyöjiä, jotka todennäköisesti saalistivat muita suuria eläimiä ja saattoivat myös murskata luita.
Fylogenia.
Cisneros "et al.", (2012):
Karin Dedler

Karin Dedler-Feigele o.s. Dedler (s. 2. helmikuuta 1963 Dietmannsried, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen alppihiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 1984–1992.
Dedler sijoittui Crans-Montanan MM-kilpailuissa 1987 syöksylaskussa 12:nneksi ja alppiyhdistetyssä 13:nneksi. Calgaryn olympialaisissa 1988 hän oli yhdistetyssä neljästoista. Hän sai Vailin MM-kilpailuissa 1989 pronssia syöksylaskussa. Hän hävisi hopeamitalisti Karen Percylle 0,01 sekuntia ja kukisti neljänneksi sijoittuneen Heidi Zurbriggenin 0,04 sekunnilla. Hän oli samoissa kisoissa suurpujottelussa viides ja supersuurpujottelussa yhdestoista. Saalbachin MM-rinteillä 1991 hän sijoittui supersuurpujottelussa 13:nneksi.
Dedler sijoittui supersuurpujottelun maailmancupissa neljänneksi kaudella 1990–1991. Hän oli maailmancupin osakilpailuissa toinen supersuurpujottelussa Garmisch-Partenkirchenissä kaudella 1990–1991 sekä kolmas syöksylaskussa Haus im Ennstalissa ja Veysonnaz'ssa kaudella 1989–1990.
Carina (nimi)

Carina on naisen etunimi. Nimi on todennäköisesti Katariina-nimen mukaelma, samoin kuin suomalainen Kaarina-nimikin, mutta se on voinut syntyä myös johdannaisena latinan sanasta "cara", joka merkitsee rakasta, kallista tai arvossa pidettyä.
Suomessa nimi Carina on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 2600 henkilölle, joista yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Carinan nimipäivä on Katariinan päivänä 25. marraskuuta. Ennen vuotta 2015 nimipäivä oli kuitenkin 4. marraskuuta.
Mikko Fritze

Mikko Fritze (s. 27. marraskuuta 1963 Tampere) on Suomessa syntynyt saksalainen tulkki, kääntäjä ja opettaja. Hän on toiminut vuodesta 2021 alkaen Suomen Saksan-instituutin johtajana. Hän siirtyi tehtävään Alankomaiden Goethe-Institutin johtajan tehtävästä. Fritze toimi aiemmin myös Suomen Goethe-Institutin johdossa 2010–2017. Vuosina 2007–2010 Fritze johti säätiötä, joka vastasi Tallinnan Euroopan kulttuuripääkaupunkivuoden järjestelyistä.
Fritze syntyi Suomessa saksalaiseen perheeseen ja asui 10-vuotiaaksi saakka Tampereella ja Helsingissä. Hän kävi Helsingin saksalaista koulua. Hän kävi lukion Kölnissä ja opiskeli saksan kieltä, biologiaa ja kasvatustiedettä Hampurin yliopistossa 1984–1990. Vuonna 1987 hän oli stipendiaattina Montrealin yliopistossa Kanadassa ja 1988 assistenttina Helsingin yliopiston biologian laitoksella.
Fritze on työskennellyt 25 vuotta Goethe-instituutin tehtävissä eri puolilla maailmaa. Vuosina 1995–1998 Fritze toimi Goethe-instituutin opettajana Kroatian Zagrebissa, sitten instituutin johtajana Tallinnassa 1998–2004 ja Uruguayn Montevideossa 2004–2008. Hän muutti perheineen takaisin Eurooppaan vetämään Tallinnan kulttuuripääkaupunkihanketta, mutta siirtyi kesken toimikautensa Goethe-instituutin johtajaksi Helsinkiin. Myös Fritzen isä toimi aikoinaan Goethe-instituutin johtajana Suomessa, ensin Tampereella ja sitten Helsingissä.
Viron presidentti Arnold Rüütel myönsi Fritzelle 2004 Marianmaan ristin ritarikunnan 5. luokan ansiomerkin Viron ja Saksan kulttuurisuhteiden edistämisestä.
Tšaroiitti

Tšaroiitti on korukiviin ja muihin koriste-esineisiin käytetty mineraali. Sen nimi johtuu siitä, että se löydettiin Siperiasta Tšarajoelta. Sitä ei ole löydetty muualta kuin Siperiasta.
Ulkoasu.
Tšaroiitti on väriltään violetinsävyinen tai purppura. Siinä on lasin- tai silkinkiilto. Harvemmin siinä on helmiäismäinen kiilto.
Työstäminen.
Hiontaan käytettyjä tapoja ovat pyöröhionta tai hiominen gemmeiksi.