tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kroatian Banovina

Kroatian Banovina (), oli Jugoslavian kuningaskunnan autonominen alue vuosina 1939–1941. Alue syntyi 26. elokuuta 1939 tehdyllä Cvetković–Maček-sopimuksella. Tavoitteena oli vähentää Jugoslavian kuningaskunnassa sen syntymisestä 1918 lähtien vallinnutta jännitettä pääkansallisuuksien eli valtaapitävien serbien ja itsensä syrjityksi tunteneiden kroaattien välillä., , 
Kroatian väestön oma itsellinen hallinnollinen yksikkö oli syntynyt ensimmäisen kerran sitten keskiaikaisen Kroatian valtakunnan. Autonomisen Kroatian Banovinan toimivallan ulkopuolelle, Jugoslavian keskushallinnon hoidettavaksi, jäivät ulkopolitiikka, armeija, poliisi ja ulkomaankauppa. Alueen johtajaksi eli baaniksi nimitettiin Ivan Šubašić.
Kroaattijohtaja Vladko Maček ja useat muut kroaatit näkivät autonomian ensimmäisenä askeleena kohti täydellistä itsenäisyyttä. Maček oli jo aiemmin käynyt salaisia keskusteluja italialaisten kanssa, mutta lopettanut ne ja siirtynyt yhteistyökeskusteluihin Jugoslavian johdon eli prinssihallitsija Paulin ja pääministeri Dragiša Cvetkovićin kanssa. Sopimuksen synnyttyä Mačekista tuli uudistetun Cvetkovićin hallituksen varapääministeri.
Autonomisen Kroatian Banovinan syntyvaiheessa elokuussa 1939 uskonnoltaan n. 75% oli roomalaiskatolisia, 20% ortodokseja ja 5% muslimeja. Uskonnolliset luvut ovat suuntaa antavia, kuinka paljon siis oli kroaatteja, serbejä ja bosnialaisia. 
Autonomisen alueen historia jäi lyhyeksi, sillä osana Toista maailmansotaa Saksa liittolaisineen hyökkäsi huhtikuussa 1941 Jugoslaviaan valloittaen maan. Kroatia irrottautui tässä yhteydessä Jugoslaviasta ja perusti oman valtionsa 10. huhtikuuta 1941 akselivaltojen Saksan ja Italian tuella johtajanaan Ustaša-liikkeen johtaja Ante Pavelic. Kroatian Banovina oli keskeinen osa uutta Kroatian kuningaskuntaa valtion alueen laajentuessa Bosnia-Herzegovinan alueelle. Toisaalta Italia sai tässä yhteydessä merkittäviä alueita Dalmatian rannikolla muodostaen italialaisen Dalmatian kuvernoraatin.
Juhana II (Liechtenstein)

Juhana II (koko nimi "Johann Maria Franz Placidus", 5. lokakuuta 1840 – 11. helmikuuta 1929) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1858 kuolemaansa asti 1929 eli yli seitsemänkymmenen vuoden ajan.
Juhana II uudisti Liechtensteinin perustuslain vuonna 1921, jolloin ruhtinaskunnasta tuli demokraattinen ja parlamentaarinen. Hän edisti tieteitä ja panosti sosiaaliseen ja humanitaariseen työhän. Hän lahjoitti myös varoja hyväntekeväisyyteen, ja sai lisänimen "Juhana Hyvä".
Juhana II kuoli naimattomana ja lapsettomana. Hänen seuraajakseen nousi hänen veljensä Frans I.
Eurovision Aasian-laulukilpailu 2019

Eurovision Aasian-laulukilpailu 2019 oli suunniteltu ensimmäinen Eurovision Aasian-laulukilpailu. Se oli tarkoitus järjestetää Gold Coastissa, Australiassa 7. joulukuuta 2019. Sen oli tarkoitus olla Aasian ja Tyynenmeren alueen vastine Eurovision laulukilpailulle. mennessä 17 maata oli ilmoittanut halustaan osallistua kilpailuun. Vuonna 2021 SBS kuitenkin vahvisti, ettei kilpailua järjestetä aikaisemmista suunnitelmista huolimatta.
Tausta.
Maaliskuussa 2016 Eurovision laulukilpailun oikeuksia hallinnoiva Euroopan yleisradiounioni (EBU) ilmoitti tehneensä australialaisen Special Broadcasting Servicesin kanssa sopimuksen, joka antoi SBS:lle oikeuden järjestää Eurovision-formaattiin pohjautuvan kilpailun Aasian maille. SBS alkoi suunnitella yhteistyökumppaninsa Blink TV:n kanssa kilpailun tarkempaa formaattia ja sääntöjä. Ensimmäinen kilpailu oli tarkoitus järjestää Australiassa vuonna 2017.
Kilpailusta julkistettiin lisätietoja toukokuussa 2016. Silloin kerrottiin, että ensimmäiseen kilpailuun odotettiin 12 osallistujamaata, ja lopulta kilpailuun osallistuvien maiden määrä voisi kasvaa jopa 68:aan. Heinäkuussa kerrottiin, että neljä maata oli ilmoittanut kiinnostuksestaan osallistua Eurovision Aasian-laulukilpailuksi ("Eurovision Asia Song Contest") nimettyyn kilpailuun: isäntämaaksi aiottu Australia, Kiina, Japani ja Etelä-Korea. Vuoden 2017 alkupuolelle aiottua kilpailua jouduttiin lopulta siirtämään vuodelle 2018. Australian lisäksi Hongkong ja Singapore ovat ilmoittivat haluavansa järjestää ensimmäisen kilpailun. EBU vahvisti elokuussa 2017, että kilpailun olisi tarkoitus tapahtua .
Osallistujat.
Seuraavat maat ovat ilmoittivat kiinnostuksestaan osallistua kilpailuun:
Muut maat.
Toisin kuin alun perin oletettiin, Eurovision laulukilpailuun osallistuminen ei vaadi Aasian ja Tyynenmeren yleisradiounioni ABU:n täysjäsenyyttä. Kilpailun järjestävä televisioyhtiö Blink TV ilmoitti elokuussa 2017, että kilpailuun ovat tervetulleita kaikki Aasian ja Tyynenmeren alueen maat riippumatta siitä, onko niillä yleisradioyhtiötä, joka kuuluu ABU:un.
Tappakaa Charley Varrick!

Tappakaa Charley Varrick! ("Charley Varrick") on Don Siegelin ohjaama yhdysvaltalainen rikoselokuva vuodelta 1973. John H. Reesen romaaniin "The Looters" perustuvan elokuvan ovat käsikirjoittaneet Dean Riesner ja Howard Rodman. Nimiosaa, pankkiryöstökoplan johtajaa Charley Varrickia näyttelee Walter Matthau ja muita pääosia Joe Don Baker, Felicia Farr, Sheree North ja John Vernon.
Juoni.
Pankkiryöstäjät saavat tappajat kintereilleen ryöstettyään pikkupankin tietämättä, että se on mafian omistama.
Tuotanto.
Elokuvan alkuosan uneliaan ja rauhallisen kaupungin kuvaus syntyi puolivahingossa, kun kuvaaja Michael C. Butler harjoitteli kamerakaluston käyttöä ennen varsinaisten kuvausten käynnistymistä ja ehdotti ohjaajalle, että materiaalia voisi ehkä hyödyntääkin. Butler kuvasi ilman suunnitelmaa ja materiaali nimettiin yksinkertaisesti "testiksi". Myöhemmin leikkausvaiheessa elokuvan leikkaaja Frank Morriss löysi materiaalin ja rakensi testiotoksista elokuvan idyllisen alkuosan. Butler kuvasi Walter Matthaun poikaa Charles Matthauta ja Don Siegelin lapsia Jack Siegeliä, Kit Siegeliä, Anne Siegeliä ja Nowell Siegeliä touhuamassa kuvauspaikan lavasteissa. 
Ohjaaja Don Siegel halusi aluksi elokuvan nimeksi "Last of the Independents", joka näkyy joissakin varhaisissa elokuvajulisteissa ja elokuvan esittelyfilmissä.
Charley Varrickin roolia tarjottiin ensin muun muassa Clint Eastwoodille, mutta Eastwood kieltäytyi roolista, koska ei löytänyt roolihahmosta yhtään hyvää luonteenpiirrettä.
Tuotanto kohtasi teknisiä ongelmia jo kuvausten ensimmäisinä päivinä, kun suunnitellut erikoisefektit eivät toimineet ollenkaan odotetusti ja tekijät joutuivat miettimään kohtausten rakenteita uudelleen. Ongelmat efektien toteuttamisen kanssa jatkuivat ja Don Siegel hankitutti avuksi paikalle vanhan ystävänsä ja kuvaaja Michael Butlerin isän Lawrence Butlerin, joka oli erittäin kokenut erikoistehosteiden kanssa, kehittänyt elokuvissa käytetyn sinisen taustakankaan tekniikan ja saanut Oscar-palkinnon erikoistehosteillaan. Lawrencen avulla saatiin elokuvan loput kohtaukset ja sen vaikuttava loppukohtaus kuvatuksi. Jopa erityisen vaikeasti innostuvana tunnettu Walter Matthau oli Don Siegelin mukaan hyvin vaikuttunut elokuvan loppukohtauksesta.
Vastaanotto ja myöhempi arvostus.
Matthau sai roolistaan brittiläisen Bafta-palkinnon. Elokuva toi Bafta-ehdokkuuden leikkaajalleen Frank Morrissille.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Charley Varrickin" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Baltasar Kormákurin ohjaama elokuva "2 Guns" (2013) muistuttaa hyvin paljon "Tappakaa Charley Varrickia":, vaikka ei ole suoranainen uusintafilmatisointi. Molemmissa ryöstetään pankki uneliaassa Tres Crucesin kaupungissa Uudessa Meksikossa, ja molemmissa rahasaalis on huimasti odotettua suurempi.
Markus Gier

Markus Gier (s. 1. tammikuuta 1970 Sankt Gallen) on sveitsiläinen kilpauransa päättänyt soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Gier kilpaili kevyissä pariairokaksikoissa veljensä Michael Gierin kanssa voittaen olympiakultaa Atlantassa 1996, maailmanmestaruuden Tampereella 1995 ja neljä muuta MM-mitalia. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 he sijoittuivat viidensiksi. Bledissä 1989 hän saavutti MM-hopeaa kevyissä pariaironelikoissa.
Michael Gier

Michael Gier (s. 19. heinäkuuta 1967 Goldach) on sveitsiläinen kilpauransa päättänyt soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Gier kilpaili kevyissä pariairokaksikoissa veljensä Markus Gierin kanssa voittaen olympiakultaa Atlantassa 1996, maailmanmestaruuden Tampereella 1995 ja neljä muuta MM-mitalia. Sydneyn kesäolympialaisissa 2000 he sijoittuivat viidensiksi.
Clint Capela

Clint N’Dumba-Capela (s. 18. toukokuuta 1994 Geneve) on sveitsiläinen koripalloilija.
Sentterinä pelaava Capela aloitti miesten pääsarjauransa Ranskan Élan Chalonissa. Houston Rockets varasi hänet NBA:han 25. vuorolla , ja hän edusti Rocketsia syksystä 2014 helmikuuhun 2020 pelaten välillä myös D-liigassa. Helmikuussa 2020 hän siirtyi Atlanta Hawksiin osana neljän seuran kesken käytyjä pelaajakauppoja. Capela on edustanut myös Sveitsin miesten maajoukkuetta.
Adolf Müller

Adolf Müller (11. huhtikuuta 1914 – 7. heinäkuuta 2005) oli sveitsiläinen vapaapainija ja olympiamitalisti.
62 kilogramman painoluokassa kilpaillut Müller voitti olympiapronssia Lontoossa 1948. Hän kilpaili samoissa kisoissa myös kreikkalais-roomalaisessa painissa.
Hermann Baumann (painija)

Hermann Baumann (23. tammikuuta 1921 – 19. helmikuuta 1999) oli sveitsiläinen vapaapainija ja olympiamitalisti.
67 kilogramman painoluokassa kilpaillut Baumann voitti olympiapronssia Lontoossa 1948.
Kenji Yanagiya

Kenji Yanagiya (jap. 柳谷 謙治, marraskuussa 1919 Hokkaido – 29. helmikuuta, 2008 Tokio) oli japanilainen toisen maailmansodan taistelulentäjä ja hävittäjä-ässä. Yanagiya valmistui pilotiksi keväällä 1942 Ōita:n tukikohdasta. Hänen toimintansa sotahistoriaan nähden, korostuu siinä että tämä oli yksi kuudesta Zero-saattopilotista, sota-amiraali Isoroku Yamamoton lennolla Rabaulista Buiniin. Tuo ilmataistelu käytiin Kahilin lähellä Bougainvillessä. Yanagiya selvisi myös Tyynenmeren sodasta hengissä, näistä kaikista saattolentäjistä ainoana. Shoichi Sugita kaatui sodassa myöhemmin. Kenji Yanagiyan mainitaan pudottaneen yhden hyökänneen Lockheed P-38 Lightning-koneen Sugitan kanssa yhdessä, jota ohjasi Raymond K. Hine. Luutnantti Hinen kone jäi lennolta palaamatta.
Kenji Yanagiya oli tehnyt yhden pudotusilmoituksen vuonna 1943, joka oli ollut käytännössä mahdoton: Grumman-lentokonetehtaan Experimental-tyyppisen koekone F5F-1 Skyrocketin pudotuksesta (XF5F-1). 
Yanagiya haavoittui vakavasti Guadalcanalin taistelussa 8. kesäkuuta 1943 ilmataistelua käydessään, jonka jälkeen hänen oikea kätensä amputoitiin. Hän ehti ennen haavoittumistaan saada 8 ilmavoittoa. Kenji Yanagiya otti häntä hoitaneen sairaanhoitajan aviopuolisokseen. Vuonna 1988 Yanagiya tapasi Operaatio Kostoon osallistuneita amerikkalais-pilotteja, kuten Rex T. Barberin - sekä paiskasi sovinnon kättä yhdessä heidän kanssaan. Barberia on ehkä yleisimmin pidetty Yamamoton pudottajana. Yanagiyan lopullinen sotilasarvo oli sotilasmestari eli Suomen vastaava sotilasilmailun arvo olisi ollut lentomestari.
Magna Carta Cartel

Magna Carta Cartel tai lyhyemmin MCC on ruotsalainen, Linköpingistä kotoisin oleva, alternative rockia ja poppia soittava yhtye. MCC on perustettu vuonna 2006. Perustajajäseniin kuuluva Martin Persner paljasti maaliskuussa 2017, että hän oli ollut seitsemän vuotta Ghostin jäsen eli "Nameless Ghoul"; kitaristi, joka tunnetaan nimellä Omega (tai Ether).
Historia.
Viisi kaverusta pani pystyyn Magna Carta Cartelin vuonna 2006. MCC:n perustajiin kuuluvat Martin Persner ja Simon Söderberg soittivat yhtyeessä kitaraa ja lauloivat. He molemmat soittivat kitaraa myöhemmin myös Ghostissa. Yhtyeessä jäsenenä on esiintynyt myös Tobias Forge, joka on tunnettu Ghostin laulajana nimellä Papa Emeritus. MCC:n jäseniä ovat myös Arvid Persner ja Pär Glendor. Ensimmäinen levytys, EP "Valiant Visions Dawn", ilmestyi 2008 ja sisälsi kolme kappaletta. EP:n julkaisi Sounds Of Zilence digitaalisena, ja sen saattoi ladata ilmaiseksi. Ensimmäinen LP "Goodmorning Restrained" julkaistiin 2009, jälleen Sounds Of Zilencen toimesta. Levyllä on yksitoista kappaletta, ja esimerkiksi Discogsen arvoisteluissa levy saa pistemäärän 4,78/5.
Yhtye pistettiin kuitenkin tauolle ensimmäisen levyn ilmestymisen jälkeen. MCC:lle ei jäänyt aikaa eikä energiaa, sillä Persnerin, Söderbergin ja Forgen toinen bändi Ghost vaati heiltä täyden huomion. Tilanne muuttui vuonna 2016. Ghostin jäsenet olivat pysyneet nimettöminä. Mutta maaliskuussa 2017 Martin Persner julkaisi YouTubessa tiedotteen, jossa hän kertoi olleensa seitsemän vuotta, aina heinäkuuhun 2016 asti Ghostin rytmikitaristi Omega (tai Quintessence). Persner ei tarkemmin selittänyt mikä oli johtanut siihen, että hän ei enää ollut Ghostin jäsen. Tiedotteessaan hän kiitti tuesta, jota faneilta oli tullut yhtyeelle ja hänelle itselleen, sekä kertoi, että MCC eli Magna Carta Cartel on pystyssä jälleen.
Uutta materiaalia MCC:ltä ilmestyi 2017, levy-yhtiönä nyt Lövely Records. Päivänvalon näkivät single "Sway" sekä EP "The Demon King". EP:llä on "Swayn" lisäksi neljä muuta, ennen julkaisematonta laulua. Lövely julkaisi samalla myös MCC:n aiemmin ilmestyneen EP:n sekä LP:n "Goodmorning Restrained".
Musiikkityyli.
Osa MCC:n kappaleista on rauhallisia ja tunnelmallisia instrumentaaleja, osa tarttuvia popmelodioita, joko instrumentaaleina tai sisältäen lyriikkaa. Jälkimmäisistä käy esimerkiksi vaikkapa "The Demon King" -EP:n kappale "Turn" tai "Goodmorning Restrained" -levyn instrumentaali "So long". Bändin Facebook-sivuilla heidän tyylilajeikseen mainitaan "rock, pop, dream ja nightmare". Yhtye kuvailee myös soittavansa radio-editoitua elokuvamusiikkia tai taianomaista rockia, "magical rock music". Bändi maalaa musiikistaan kuvan, jossa esiintyvät nimet Vangelis, Tom Petty, U2, Joy Division, ABBA, Brian Eno, Jean Michel Jarre, Metallica, Mike Oldfield, Koto, The Beatles, Morricone ja Moroder (jne.).
Velitško Tšolakov

Velitško Tšolakov (, 12. tammikuuta 1982 Smoljan – 20. elokuuta 2017 Smoljan) oli bulgarialainen painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Tšolakov voitti yli 105-kiloisten painoluokassa muun muassa olympiapronssia Ateenassa 2004, MM-hopeaa Vancouverissa 2003 ja Euroopan mestaruuden vuonna 2004. Hän ja kymmenen muuta bulgarialaista painonnostajaa eivät läpäisseet dopingvalvontaa vuonna 2008, mikä johti maan koko painonnostojoukkueen vetäytymiseen Pekingin kesäolympialaisista. Tšolakov kuoli vain 35-vuotiaana 20. elokuuta 2017.
Akiyoshi Matsui

Akiyoshi Matsui (, s. 15. tammikuuta 1963 Bunkyō) on japanilainen karateka, joka on International Karate Organizationin johtaja. Hänestä tuli järjestön perustajan Masutatsu Ōyaman seuraaja 1995. Matsui tunnetaan virkansa myötä paremmin nimellä Shokei Matsui. Hän voitti aktiiviurallaan Kyokushinin maailmanmestaruuden 1987. Matsui tunnetaan myös korealaisesta nimestään Moon Jang Gyu.
Kilpaura.
Matsui syntyi Bunkyōssa japanin korealaiseen sukuun. Hän aloitti Kyokushin karaten harjoittelun 13-vuotiaana. Matsui liittyi tuolloin Chiban prefektuurissa Kita Nagare-Yama dojolle, jossa hän saavutti 1. danin mustan vyön hieman yli vuoden sisällä.
Matsui osallistui 1980 Japanin mestaruuskilpailuihin ollessaan 17-vuotias. Hän sijoittui turnauksessa neljänneksi. Pian hänet nimitettiin pääohjaajaksi Kyokushinin päädojolle Tokioon. Matsui sijoittui kolmanneksi seuraavissa kahdessa Japanin mestaruuskilpailuissa vuosina 1981 ja 1982. Matsui kuitenkin menestyi heikommin vuoden 1983 kilpailuissa sijoituttuaan kahdeksanneksi. Matsui otteli seuraavana vuonna Kyokushinin historian kolmansissa maailmanmestaruuskisoissa. Hän sijoittui 192 ottelijan turnauksessa kolmanneksi voittaen pronssiottelussa Ademir Da Costan. Matsui jatkoi menestystään 1985 Japanin mestaruuskilpailuissa voitettuaan loppuottelussa hallitsevan Japanin mestarin Hiroki Kurosawan. Matsui onnistui puolustamaan mestaruuttaan seuraavissa Japanin mestaruuskilpailuissa. Tällä kertaa hän voitti loppuottelussa edellisen vuoden pronssimitalistin Akira Masudan. Matsui suoritti turnauksen jälkeen Kyokushinin sadan miehen kumiten onnistuneesti.
Matsui otteli 1987 toisen kerran maailmanmestaruuskisoissa, jossa oli tällä kertaa 207 ottelijaa. Matsui eteni aina turnauksen kolmanteen ja viimeiseen päivään, jossa oli jäljellä 32 parasta ottelijaa. Matsui voitti ensimmäisellä kierroksella Peter Goodluckin ja toisella kierroksella maanmiehensä Shinichi Sotodaten. Puolivälierissä hän voitti brittiläisen Nick da Costan ja välierissä toisen brittiläisen Michael Thompsonin. Loppuottelussa Matsui kohtasi Andy Hugin, jonka hän voitti jatkoerän jälkeen tuomariäänin. Voiton myötä Matsuista tuli historian nuorin Kyokushin maailmanmestari.
Kilpauran jälkeen.
Toukokuussa 1992 Matsui perusti oman dojonsa Asakusaan, Tokioon ja Kyokushinin perustaja Oyama nimitti hänet alueen johtajaksi. 26. huhtikuuta 1994 Oyama menehtyi ja jätti tehtävänsä Matsuille IKO järjestön johtajana. Nimitys aiheutti erimielisyyksiä ja pikku hiljaa muut oman alueensa johtajat päättivät perustaa oman Kyokushin järjestön. Matsui alkoi laajentamaan IKO:n toimintaa ja järjesti muun muassa ensimmäiset painoluokalliset maailmanmestaruuskilpailut 1997 ja naisten MM-kilpailut 2011. Lisäksi Matsui järjesti MM-kilpailut myös ikämiehille ja nuorille.
Jari Haapamäki

Jari Haapamäki (s. 22. helmikuuta 1968 Hämeenlinna) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi suurimman osan urastaan SM-liigaa Hämeenlinnan Pallokerhossa, jossa Haapamäki pelasi yhteensä 222 runkosarjaottelua tehopistein 14+38=52 ja keräten 379 jäähyminuuttia sekä 20 playoff-ottelua tehden kolme syöttöpistettä ja keräten 20 jäähyminuuttia. Hän voitti siellä SM-hopeaa vuonna 1993 ja SM-pronssia vuonna 1991. Haapamäki pelasi urallaan myös Itävallassa, Sveitsissä ja Ranskassa. Hänet tunnettiin melko kovaotteisena puolustajana, mistä kertoo mm. Ranskan pääsarjatason kaikkien aikojen yhden kauden jäähyennätys (231) kaudella 1998–1999.
Ura.
Haapamäki on HPK:n kasvatti, jonka miesten I-divisioonajoukkueessa Haapamäki debytoi kaudella 1986–1987. Hänen tulokaskautensa toi 30 runkosarjaottelussa tehot 2+1=3. Seuraavan kauden 1987–1988 päätteeksi Haapamäki oli nostamassa HPK:ta SM-liigaan. Kaudeksi 1988–1989 hän siirtyi kuitenkin jatkamaan I-divisioonauraansa Joensuun Kiekko-Poikiin, joissa kausi päättyi myös sarjanousuun SM-liigaan.
Kaudeksi 1989–1990 Haapamäki palasi HPK:hon pelaamaan SM-liigaa, jossa hänen tulokaskautensa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 5+3=8. Kaudella 1990–1991 Haapamäki teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 1+10=11. Hän oli kauden päätteeksi voittamassa HPK:n historian ensimmäistä SM-mitalia, pronssia. Kaudella 1992–1993 Haapamäki sivusi SM-liigan yhden kauden piste-ennätystään tehoilla 2+9=11. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 1994–1995 Haapamäki toimi HPK:n varakapteenina.
Haapamäki siirtyi kaudeksi 1996–1997 Itävallan pääsarjajoukkue Wiener EV:hen. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+14=19. 
Haapamäki edusti Wieneriä kauden aikana myös EHL:ssä. Joukkueen kauden päätyttyä hän siirtyi vahvistamaan Sveitsin Nationalliga A:n Zürcher SC:tä, jossa Haapamäki pelasi yhden playoff-ottelun. Kaudeksi 1997–1998 hän palasi Itävaltaan ja siirtyi EC Grazin riveihin. Kaudeksi 1998–1999 Haapamäki siirtyi Ranskan Élite Liguessa pelanneen Reims Champagne Hockeyn riveihin. Hän oli tehoilla 6+13=19 joukkueen tehokkain puolustaja maanmiehensä Jari Grönstrandin kanssa. Haapamäki voitti koko liigan jäähypörssin ja teki Ranskan pääsarjatason kaikkien aikojen yhden kauden jäähyennätyksen 231 minuutillaan.
Kaudeksi 1999–2000 Haapamäki palasi Suomeen ja siirtyi Hyvinkään Ahmojen I-divisioonajoukkueeseen. Hän pelasi siellä vain kahdeksan ottelua, kunnes Haapamäen sopimus purettiin joukkueen seurajohdon oltua tyytymättömiä hänen otteisiinsa. Haapamäki pohti vielä pelaajauransa jatkamista, mutta hän päätti kuitenkin keskittyä valmentamiseen. Haapamäki toimi kaudella 2000–2001 Mestis-joukkue Forssan Palloseuran apuvalmentajana Pasi Arvosen johtamassa valmennustiimissä.
Demetrio Ribes

Demetrio Ribes Marco (1875–1921) oli espanjalainen arkkitehti. Ribes oli kotoisin Valenciasta. Hänestä tuli sukupolvensa huomattavimpia arkkitehteja Francisco Moran ja Sancho Fusterin ohessa. Ribesin työt edustavat jugendia, mutta myöhemmin hän toi töihinsä rationalismin.
Demetrio Ribesin tärkeimpinä töinä pidetään Valencian päärautatieasemaa ("Estación del Norte de Valencia") ja Kolumbuksen kauppahallia ("Mercado de Colón"). Muita tunnettuja töitä ovat muun muassa Barcelonan pohjoinen rautatieasema ("Estació del Nord"), Xátivan härkätaisteluareena, Castellón de la Planan postitoimisto ("Edificio de Correos de Castellón"), "Asilo de la Marquesa de San Joaquín" sekä "Casa Ribes" Valenciassa ja "Casa Lázaro" Biarissa.
Marko Allen

Marko Allen (s. 5. huhtikuuta 1967 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan Tampereen Ilveksen ja Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueessa yhteensä 382 runkosarjaottelua tehopistein 28+63=91 ja keräten 160 jäähyminuuttia sekä 23 playoff-ottelua tehden yhden maalin ja keräten kuusi jäähyminuuttia. Allen oli myös voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 1987. Hänet tunnettiin pelityyliltään peruspuolustajana. 
Ura.
Seuraura.
Allen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-pronssia vuonna 1983 ja A-nuorten SM-hopeaa vuonna 1986. Kaudella 1985–1986 Allen debytoi Ilveksen SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1986–1987 Allen teki 25 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä. Ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 1986–1987 hän teki 42 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 6+6=12.
Kaudeksi 1988–1989 Allen siirtyi SM-liigan nousijajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+9=16. Kauden 1990–1991 päätteeksi Allen oli voittamassa HPK:n kaikkien aikojen ensimmäistä SM-mitalia, pronssia. Kauden 1992–1993 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa. Allen lopetti pelaajauransa kevääseen 1995.
Kaudella 2008–2009 Allen toimi HPK:n C-nuorten kakkosjoukkueen päävalmentajana C-nuorten II-divisioonassa. Kaudella 2011–2012 hän toimi Italian Serie A:n HC Pustertal-Val Pusterian apuvalmentajana maanmiehensä Teppo Kivelän johtamassa valmennustiimissä. Allen eteni joukkueen kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin HC Bolzano otteluvoitoin 4–0.
Maajoukkueura.
Allen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1987, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Allen valittiin ikäluokastaan Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi vuonna 1982.
Muuta.
Allenin poika Henri pelaa puolustajana Jääkiekon II-divisioonassa. Hän edustaa Valkeakosken Kiekko-Ahmaa.
CU Amiga

CU Amiga oli brittiläinen tietokonelehti 1980- ja 1990-luvuilla, joka keskittyi Amiga-tietokoneisiin ja sen peleihin sekä ohjelmistoihin. Lehteä julkaisi EMAP.
Lehti oli aiemmin nimellä "Commodore User", sitten "CU Amiga-64" ja lopulta "CU Amiga" jättäen Commodore 64:n taakseen.
Lehden viimeinen numero julkaistiin lokakuussa 1998.
Saman julkaisijan toinen lehti The One yhdistettiin lehteen.
Larvik Turn &amp; IF

Larvik Turn &amp; Idrettsforening on urheiluseura Larvikin kaupungista. Seuralla on toimintaa muun muassa jalkapallossa, käsipallossa ja yleisurheilussa. Seuran jalkapallojaosto pelaa Norjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla 3. Divisjonissa. Seura on voittanut kertaalleen Norjan mestaruuden jalkapallossa. Tämä tapahtui vuonna 1956.
Talvivaara

Talvivaara tarkoittaa seuraavia asioita:
Näihin liittyy myös:
Vaimonsa mies

Vaimonsa mies on suomalainen 16-osainen draama-komediasarja, joka esitettiin Yle TV2 -kanavalla syksyllä 2001. Sarjan pääosissa näyttelivät Pertti Roisko, Eila Roine, Miia Nuutila sekä Jarkko Pajunen.
Asunnottomiksi tahoillaan joutuneet Tuuli (Miia Nuutila) ja Juho (Jarkko Pajunen) löytävät kaupan ilmoitustaululta ilmoituksen vapaasta asunnosta vanhan pariskunnan (Pertti Roisko &amp; Eila Roine) omakotitalon yläkerrassa. Tosin vuokrasopimuksen ehtona on avioliitto, jonka myötä Tuuli ja Juho päätyvät esittämään avioparia.
Hiroyuki Sanada

Hiroyuki Sanada (s. 12. lokakuuta 1960 Tokio, Japani) on japanilainen näyttelijä.
Ura.
Hiroyuki Sanada esiintyi ensimmäisessä elokuvaroolissaan jo viisivuotiaana yhdessä Sonny Chiban kanssa elokuvassa "Rokyoku komori-uta" vuonna 1965. Hän aloitti taistelulajien harrastamisen 11-vuotiaana, jolloin hän haaveili urasta toimintaelokuvissa. Sanadasta tuli Chiban suojatti, kun hän liittyi tämän johtamaan taistelulajikouluun. He näyttelivät yhdessä useasti, esimerkiksi vuonna 1978 avaruusoopperaelokuvassa "Uchū kara no Messēji" (tunnettu myös nimellä "Message from Space") ja taisteluelokuvassa "Yagyū Ichizoku no Inbō" (tunnettu myös nimellä "Shogun's Samurai") .
Sanada esiintyi vuosina 1999-2000 Royal Shakespeare Companyn "Kuningas Lear"-tuotannossa, ja hän sai sen johdosta vuonna 2002 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniapalkinnon työstään brittiläisen kulttuurin edistämisessä Japanissa.
Sanada näytteli japanilaista astronauttia Kanedaa Danny Boylen tieteiselokuvassa "Sunshine" vuonna 2007. Samana vuonna hän näytteli yhdessä ystävänsä Jackie Chanin kanssa elokuvassa "Rush Hour 3".
Vuonna 2010 Sanada esitti Dogenia televisiosarjan "Lost" viimeisellä eli kuudennella tuotantokaudella. Seuraavana vuonna hän näytteli televisiosarjassa "Kosto". Vuonna 2013 Sanada esiintyi Keanu Reevesin rinnalla elokuvassa "47 Ronin", joka on ensimmäinen englanninkielinen sovitus japanilaisesta 47 rōninin legendasta.
Viime vuosina hän on esiintynyt sarjoissa "Extant", "Helix", "The Last Ship" ja "Shōgun".
Pascual Duarten perhe

Pascual Duarten perhe ("La familia de Pascual Duarte") on Camilo José Celan romaani. Kirjan on julkaissut Otava vuonna 1973 Pirkko-Merja Lounavaaran suomentamana ja vuonna 1990 Erkki Kirjalaisen suomentamana.
Teos on Celan esikoisteos. Ristiriitaisen sisällön vuoksi kirja kiellettiin Espanjassa, ja se ilmestyi Argentiinassa. Se sai vuonna 1946 vihdoin julkaisuluvan Espanjassa, kustantajana Zodíaco.
Celan kaikenlaista kauhua ja hirveyksiä sisältävät teksti edustaa "tremendismoksi" nimitettyä tyyliä, jonka se aloitti. Inhorealistinen teos pyrki sokeeraamaan. Se on käännetyin espanjalainen teos "Don Quijoten" jälkeen. Lukijoiden kiinnostusta lisäsi, että teos joutui sensuurin kynsiin.
Päähenkilö Pascual on paitsi rikollinen, samalla myös ympäristönsä uhri. Perhetausta on sekava, vanhemmat alkoholisteja. Teoksella on ollut suuri vaikutus espanjalaiseen kirjallisuuteen. Kirja herättää avoimeksi jäävän kysymyksen Pascualista: "Kenen syy? Pascualin? Yhteiskunnan?"
Tarinan kuvitteellinen "puhtaaksikirjoittaja" kertoo alkusanoissaan löytäneensä käsikirjoituksen vuonna 1939 eräästä apteekista. Koska alkuperäisteksti oli ollut lukukelvotonta, arkit numeroimattomia ja sekaisin, hän oli muokannut tekstiä kunnes päätti ojentaa sen lukijalle. Hän huomauttaa, että teksti ei ole hänen laatimaansa, mutta "[j]oissakin liian karkeissa kohdissa olen katsonut parhaaksi käyttää saksia ja ilmaista asiat lyhyemmin".
Kirjassa on myös Celan alkusanat, joissa hän kuvaa kirjan monivaiheista syntyprosessia tekstin poistoineen ja palauttamisineen. Teoksensa kääntäjille hän antaa vapaat kädet: "Käännökset täytynee hyväksyä sellaisinaan, paitsi jos kääntäjät tästedes noudattavat nyt julkaistavaa tekstiä, mistä heitä sopii pelkästään kiittää."
Ricardo Franco on ohjannut kirjan pohjalta elokuvan "Pascual Duarte" (1975), joka ei kuitenkaan kulje minä-muodossa, kuten kirja.
Sykloheptaani

Sykloheptaani (C7H14) on sykloalkaaneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet ja valmistus.
Huoneenlämpötilassa sykloheptaani on väritöntä nestettä. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Sykloheptaanin rengasrakenne on suhteellisen taipuisa ja sillä on useita konformaatioita, jotka ovat tasapainossa keskenään. Niistä stabiileimmat ovat niin kutsutut vääntynyt tuoli- ja tuolikonformaatiot, jotka muistuttavat sykloheksaanin vastaavia konformaatioita, joskin niiden energiat ovat hieman sykloheksaanin konformaatioita korkeammat ja siten epästabiilimmat. Näiden lisäksi tunnetaan myös muun muassa vääntynyt vene- ja venekonformaatiot, jotka myös muistuttavat sykloheksaanin vastaavia konformaatioita.
Sykloheptaania esiintyy pieniä määriä maaöljystä, mistä se voidaan erottaa. Toinen tapa yhdisteen pelkistykseen on sykloheptanonin reaktio sinkkiamalgaamin kanssa eli niin sanottu Clemmensen-pelkistys.
Axel Werner

Axel Werner (s. 28. helmikuuta 1996 Rafaela, Argentina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti.
Seurajoukkueura.
Werner aloitti uransa synnyinkaupunkinsa pääsarjajoukkueesta Atlético de Rafaelasta, josta Atlético Madrid hankki hänet vuonna 2016. Kauden 2016–17 hän vietti kuitenkin lainalla buenosairesilaisessa Boca Juniorsissa. Elokuussa 2017 hän liittyi Atléticon edustusjoukkueeseen kolmosmaalivahdiksi. 
Maajoukkueura.
Werner on pelannut yhden ottelun Argentiinan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Hänet valittiin myös edustamaan maataan vuoden 2016 kesäolympialaisissa.
Ensimmäinen foliopainos

Ensimmäinen foliopainos (, alkuperäiseltä nimeltään "Mr. William Shakespeare's Comedies, Histories, &amp; Tragedies") on vuonna 1623 julkaistu kokoelma William Shakespearen näytelmiä. Siihen kuuluu 36 Shakespearen näytelmää, joista noin puolet julkaistiin foliossa ensimmäistä kertaa painetussa muodossa. Kokoelma on yksi merkittävimmistä Shakespearen tuotantoa käsittelevistä lähdeaineistoista.
Nimityksestään huolimatta Shakespearen näytelmiä oli julkaistu painettuina versioina jo ennen ensimmäistä foliopainosta. 17 tai 18 Shakespearen näytelmää oli julkaistu painettuina versioina jo aiemmin, mutta osa niistä oli laadultaan hyvin heikkotasoisia: esimerkiksi "Romeosta ja Juliasta" julkaistiin vuonna 1597 versio, jonka käsikirjoitus perustui näytöstä katsomassa olleen henkilön muistiinpanoihin.
Ensimmäisestä foliosta otettiin noin 750–1 000 kappaleen painos, joista tiettävästi noin 230 on säilynyt nykyaikaan asti. Folion alkuperäiset painokset ovat nykyään hyvin arvokkaita: esimerkiksi vuonna 2003 Oxfordin yliopiston myymästä kirjasta maksettiin 3,5 miljoonaa puntaa.
Liisa Sulkakoski

Liisa Sulkakoski (13. marraskuuta 1945 – 21. huhtikuuta 2016) oli suomalainen lääkäri ja homeopaatti. Sulkakoski oli jäsenenä ministeri Paula Risikon nimeämässä vaihtoehtohoitoja koskevan lainsäädännön tarpeita selvittäneessä työryhmässä 1. kesäkuuta 2008 – 31. maaliskuuta 2009, jonka raporttiin hän jätti eriävän mielipiteen. Hän suhtautui kielteisesti muun muassa lasten rokotuksiin. Vuonna 2009 Sulkakosken blogissaan julkaisemat kuvaukset herättivät huolta potilaiden turvallisuudesta. Sulkakoski ilmoitti, että potilaat ovat pääosin fiktiivisiä, oireita on muunneltu tai pedagogisesti lisäilty eikä hän kerro vastaanoton kulkua eikä sitä, onko potilaat lähetetty esimerkiksi erikoislääkärille.
Sulkakoski oli valitsijayhdistyksen ehdokkaana europarlamenttivaaleissa 2009 ja sai 8 463 ääntä, eikä tullut valituksi. 
Sulkakoski sairastui haimasyöpään, johon hän kuoli huhtikuussa 2016 Sveitsissä homeopaattisella klinikalla.
Côte-Nord

Côte-Nord (ranskaa, 'Pohjoisrannikko') on hallinnollinen alue Kanadassa Quebecin provinssissa. Hallintoalueen pinta-ala on 247 655 neliökilometriä ja väkiluku 92 518 (2016). Côte-Nordin hallintokeskus on Baie-Comeaun kaupunki (21 536 as., 2016), joka sijaitsee 422 kilometriä Québecin kaupungista koilliseen. Toinen merkittävä kaupunki hallintoalueella on Sept-Îles (24 400 as., 2016).
Cymru Alliance

Cymru Alliance (tai Huws Gray Alliance) oli Walesin jalkapallojärjestelmän toiseksi korkein sarjataso. Se muodosti toiseksi korkeimman sarjatason Welsh Football League Division Onen kanssa. Cymru Alliance vastaa Pohjois- ja Keski-Walesin alueesta. Jos sarjan kauden voittajalla on sopiva lisenssi, voi se korvata toisen pääsarjan Walesin Valioliigan edellisen kauden kahdesta huonoiten sijoittuneesta joukkueesta. Sarja lakkautettiin kauden 2018-2019 jälkeen. Nykyään toiseksi korkein sarjataso on jaettu pohjois- ja etelälohkoon.
Mercedes-Benz SLK-sarja (R172)

Mercedes-Benz R172 on Mercedes-Benz SLK-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2011–2020. Se korvasi markkinoille tullessaan edeltäneen R171-mallin. Vuonna 2016 auton nimi muutettiin kasvojenkohotuksen yhteydessä SLK-sarjasta SLC-sarjaksi.
Mercedes-Benz R172 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2011.
Mercedes-Benz Vaneo

Mercedes-Benz Vaneo (W414) on Mercedes-Benzin vuosina 2002–2005 valmistama tila-automalli, joka perustuu tekniikaltaan Mercedes-Benz A-sarjaan (W168). Vaneon korvaajaksi tuli vuonna 2012 Mercedes-Benz Citan.
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Vaneo sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
PeukaLoiset (performanssiryhmä)

PeukaLoiset on valokuvataiteilija Juha Metson ja näytelmäkirjailija Miko Kivisen perustama performanssiryhmä.
Vuonna 2014 aloittanut ryhmä on koostuu eri taiteentekijöistä. Taiteellisen johtaja Metson ja laulaja-kitaristi Kivisen lisäksi yhtyeessä vaikuttavat näyttelijä Jarmo Tulonen, rumpali Harri ”Hate” Heininen, basistit Kari-Jukka ”Kärsä” Koivistoinen ja Janne Ruuska sekä maskeeraaja Maiju Kivikoski.
Ryhmä on esiintynyt taidemuseoissa, sekä Provinssissa 2016. PeukaLoiset julkaisee ensimmäisen täysipitkän albuminsa LintuKoto vuoden 2017 lopussa. PeukaLoiset on tehnyt myös taidevideoita, joita on nähty useissa gallerioissa ympäri Suomea. 
Ryhmän sanoitukset ovat Miko Kivisen ja Juha Metson, sävellykset Miko Kivisen, Juha Metson ja PeukaLoisten.
Tyylilaji.
PeukaLoiset soittaa VoodooPunkia. VoodooPunk on PeukaLoisten kehittämä metodi, joka heidän omien sanojensa mukaan "parantaa nykyihmisen rahan- ja vallanhimosta, sekä näiden kääntöpuolena olevasta ahdistuksesta ja yksinäisyydestä. VoodoPunk on vapautumista rakenteellisesta väkivallasta, talouden kahleista ja yksisilmäisestä ihmiskuvasta."
Hornhattula

Hornhattula on Porvoon kaupunginosa, joka sijaitsee lähellä keskustaa. Alueella toimii asukasyhdistys, joka on perustettu vuonna 2006. Hornhattulassa on myös frisbeegolfrata ja päiväkoti. Asuinaluetta alettiin rakentaa 2000-luvulla vanhan kartanon alueelle.
Historia.
Aiemmin Hornhattula oli Porvoon pitäjään kuulunut yksinäistila. Tilasta puhutaan eräässä vuodelta 1414 peräisin olevassa kirjeessä, ja otsikko, johon sisältyy nimi Hoornhatt, on ilmeisesti peräisin myöhemmältä 1400-luvulta. Myöhempiä kirjoitusasuja ovat mm. Hornehattela, Horn Hattula ja Hornhaett. Nimi on tulkittu maastonimeksi – hatt esiintyy monissa paikannimissä merkityksessä ’vuorenhuippu’ – mutta sillä saattaa olla yhteyttä myös Peder Hornhusiin, joka vaikutti Porvoon pitäjässä 1400-luvun alussa. Hän oli Hornhattulan naapurikartanoiden Näsin ja Skinnarbackan (Johannisberg) omistajan vävy.
Alun perin Hornhattula koostui kahdesta tilasta, jotka kuuluivat 1400-luvulla Turun tuomiokirkon alaiselle Pyhän Sigfridin kappelille. 1540-luvulla Porvoon koulumestarin Bertil Christopherin tiedetään saaneen tilan tuotot palkakseen. Todennäköisesti Hornhattulan tuotot olivat jo keskiajalla menneet Porvoon koulun ylläpitoon. Hornhattula peruutettiin kruunulle vuonna 1556, kunnes se muutama vuosi myöhemmin tuli Ruuth-suvun omistukseen. Hornhattula kulki Ruuthin suvussa perintönä. 1700-luvun-luvun lopulla Hornhattula siirtyi Holmin suvun haltuun, minkä jälkeen Hornhattula sulautettiin Johannisbergin kartanoon, joka puolestaan liitettiin yhteisviljelykseen Näsin kartanon kanssa.
Holmin perilliset tarjosivat Näsiä, Johannisbergiä ja Hornhattulaa Porvoon kaupungille 1882 ja 1883 Porvoon kaupunki sai ostettua maat omakseen ja mahdollisuuden laajentua joen länsipuolelle. 1.1.1927 alueet erotettiin Porvoon maalaiskunnasta ja liitettiin Porvoon kaupunkiin.
Luettelo Attikan demoksista

Tämä on luettelo antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demoksista.
Katso myös: Luettelo Attikan demoksista fyleittäin ja luettelo Attikan demoksista trittyksittäin.
Fratria

Fratria (, , ”veljeys”, ”veljeskunta” &lt; , "fratēr", ”veli”) oli antiikin Kreikassa fylen eli heimon osa. Fratriat koostuivat useista suvuista ja vastasivat eräänlaista klaania. Fratriat tunnetaan suhteellisen huonosti, parhaiten Attikasta eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneelta alueelta.
Attika.
Fratriat perustuivat ilmeisesti ennen kaikkea yhteisen kultin ylläpitoon paikallisessa pyhäkössä. Pyhäkössä palvottiin usein Zeus Fratriosta tai Athene Fratriaa, tai jotain paikallista heerosta.
Ennen Kleistheneen uudistusta vuonna 508 eaa. jokainen Attikan neljästä vanhasta fylestä oli jaettu kolmeen fratriaan, mikä teki fratrioiden kokonaismääräksi kaksitoista. Jokainen fratria puolestaan koostui 30 suvusta. Jokainen Ateenan kansalainen kuului johonkin fratriaan, ja tämä toimi kansalaiskirjanpidon perustana. Uudet syntyneet poikalapset esiteltiin näiden isän fratrialle aina vuosittain Apaturia-juhlan yhteydessä, ja kirjattiin kansalaisiksi, mikäli lapsen syntyperä todettiin lailliseksi. 18 vuotta täyttäneet efebit tarkastettiin uudelleen, ja heille myönnettiin täydet kansalaisoikeudet. Fratriat tunnustivat myös avioliitot ja ratkoivat perintöoikeuteen liittyvät kysymykset.
Kleistheneen uudistuksessa fratrioiden määrään ja niiden sosiaaliseen ja uskonnolliseen rooliin ei tehty muutoksia; Kleisthenes pyrki ainoastaan poistamaan niiden poliittisen merkityksen. Uudistuksen jälkeen kansalaiskirjanpito perustui jäsenyyteen jossakin demoksessa fratrian sijasta, mutta fratriat jatkoivat silti omien luetteloiden ylläpitoa. Arkaaisen kauden lopulta klassiselle kaudelle tultaessa fratrioiden merkitys kuitenkin väheni vähitellen.
Muu Kreikka.
Fratrioita tiedetään olleen myös muun muassa Aiginalla, Delfoissa, Korintissa ja Thebassa. Esimerkiksi Delfoissa käytettiin nimimuotoa "patria" (). Doorilaisilla alueilla fratriat tunnettiin yleensä nimellä "patra" (), Kreetalla kuitenkin nimellä "hetaireia" ().
Eponyymi heeros

Eponyymi heeros (, mon. , "hērōes epōnymoi") tarkoittaa jollekin asialle nimensä antanutta heerosta. Eponyymit heerokset olivat yleisiä selityksiä esimerkiksi paikannimille ja heimojen nimille antiikin Kreikassa.
Paikkakunnille nimensä antaneita heeroksia.
Esimerkkejä:
Attikan eponyymit heerokset.
Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneella alueella eponyymeillä heeroksilla viitattiin fyleille eli ”heimoille" nimensä antaneisiin heeroksiin. Nämä nimettiin Kleistheneen uudistuksen yhteydessä vuonna 508 eaa. Kleistheneen kerrotaan esittäneen Delfoin oraakkelille sadan nimen luettelon, josta oraakkeli valitsi kymmenen nimeä Kleistheneen perustamien uusien fylejen heeroksiksi.
Eponyymit heerokset olivat klassisella kaudella:
Hellenistisellä ja roomalaisella kaudella eponyymeiksi heeroksiksi hyväksyttiin myös seuraavat:
Eponyymeille heeroksille oli Agoralla oma Eponyymien heerosten muistomerkki. Jokaisella fylellä oli myös oma heroon eponyymille heerokselleen, sekä tämän kultista vastaava nimetty pappi.
Naukraria

Naukraria () oli antiikin ajan Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneella alueella arkaaisella kaudella käytössä ollut hallinnollinen yksikkö, joka liittyi ennen kaikkea kaupunkivaltion sotavoimien toiminnan järjestämiseen.
Jokainen Attikan neljästä vanhasta fylestä eli heimosta oli jaettu kolmeen trittykseen ja nämä puolestaan kukin neljään naukrariaan. Näin vanhoissa fyleissä oli kaksitoista naukrariaa kussakin, ja yhteensä naukrarioita oli 48. Jokaisen naukrarian tuli varustaa Ateenan laivastolle yksi sotalaiva ja Ateenan ratsuväkeen kaksi hevosmiestä. Naukrioilla oli ilmeisesti jonkinlainen yhteys maantieteeseen, koska joidenkin tunnettujen naukrarioiden nimet vastaavat paikkakuntien nimiä. Naukrarian johtajana toimi "naukraros".
Naukrariat säilytettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa., ja niiden määräksi tuli viisi jokaista uutta kymmentä fyleä kohti, yhteensä siis 50. Tämä sopii yhteen sen kanssa, että Herodotoksen mukaan Ateenan laivastolla oli ennen persialaissotia 50 sotalaivaa. Uudistuksessa demokset korvasivat neukrarioiden poliittisen roolin, ja "naukrarosten" tehtävät siirtyivät "dēmarkhoksille".
Bosnia ja Hertsegovina Turkvision laulukilpailussa

Bosnia ja Hertsegovina on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kolme kertaa, vuonna 2013, 2014 ja 2015.
Historia.
2013.
Bosnia ja Hertsegovina osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin rockbändi Emir &amp; Frozen Camels yhdessä Mirza Šoljanin kanssa kappaleella "Ters Bosanka". Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Emir &amp; Frozen Camels pääsi jatkoon ja sijoittui finaalissa kuudenneksi 187 pisteellä.
2014.
10. syyskuuta 2014 ilmoitettiin että Bosnia ja Hertsegovina osallistuisi myös vuoden 2014 kilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin laulaja Mensur Salkić kappaleella "Šutim". Kilpailun semifinaalissa Salkić sai 168 pistettä, sijoittui kolmanneksitoista ja pääsi finaaliin. Finaalissa hän sijoittui kymmenenneksi 176 pisteellä.
2015.
Bosnia ja Hertsegovina osallistui myös vuoden 2015 kilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin Adis Škaljo kappaleella "Pa šta". Finaalissa Škaljo sai 153 pistettä ja sijoittui kahdenneksitoista.
Aiantis

Aiantis (, ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Aias, salamislainen Telamonin poika, ja sen alkuperäinen numero oli IX.
Fyleen kuului alun perin kuusi demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään loppuvaiheessa fyleen kuului kolme demosta. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demosten määrä oli muihin fyleihin nähden pieni, koska Afidna ja Faleron olivat väkiluvultaan suuria; samasta syystä ne olivat trittystensä ainoita demoksia. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä "Aiantidēs" (), monikossa "Aiantidai" ().
Aigeis

Aigeis (, ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Ateenan varhainen kuningas Aigeus ja sen alkuperäinen numero oli II.
Fyleen kuului alun perin 21 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului 16 demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Aigeis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksillä (mon.) "Aigeis" (), "Aigēeis" () ja "Aigeides" ().
Akamantis

Akamantis (, ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Akamas, Theseuksen poika, ja sen alkuperäinen numero oli V.
Fyleen kuului alun perin 13 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului yhdeksän demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Akamantis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä "Akamantidēs" (), monikossa "Akamantidai" ().
Antiokhis

Antiokhis (, ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Antiokhos, Herakleen ja Medan poika, ja sen alkuperäinen numero oli I.
Fyleen kuului alun perin 13 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului yhdeksän demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Antiokhis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä "Antiokhidēs" (), monikossa "Antiokhidai" ().
Erekhtheis

Erekhtheis (, ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Ateenan varhainen kuningas Erekhtheus ja sen alkuperäinen numero oli I.
Fyleen kuului alun perin 14 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului kymmenen demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Erekhtheis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä "Erekhtheus" (), monikossa "Erekhtheidai" ().
Hippothontis

Hippothontis (, myös "Hippothōntis", tai "Hippothoōntis", ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Hippothoon, Poseidonin ja Alopen poika, ja sen alkuperäinen numero oli VIII.
Fyleen kuului alun perin 17 demosta, muun muassa Ateenan satamakaupunki Pireus sekä heeros Hippothoonin kotipaikkana pidetty ja Eleusiin mysteereistä tunnettu Eleusis. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului 13 demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Hippothontis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä "Hippothoōntidēs" (), monikossa "Hippothoōntidai" ().
Kekropis

Kekropis (, ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Ateenan varhainen kuningas Kekrops ja sen alkuperäinen numero oli VII.
Fyleen kuului alun perin 11 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului seitsemän demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Kekropis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä "Kekropidēs" (), monikossa "Kekropidai" ().
Leontis

Leontis (, myös "Leōntis", ) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Fylen eponyymi heeros oli Leos, Orfeuksen poika, ja sen alkuperäinen numero oli IV.
Fyleen kuului alun perin 20 demosta. Myöhemmin osa demoksista siirrettiin perustettuihin uusiin fyleihin, ja pienimmillään fyleen kuului 14 demosta. Niin kutsuttujen makedonialaisten fylejen (Antigonis, Demetrias) lakkauttamisen jälkeen osa demoksista palautettiin Leontis-fyleen. Kuten kaikilla fyleillä, fylen demokset oli jaetty kolmeen trittykseen ja sillä oli yhteensä 50 edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Fyle säilyi käytössä antiikin ajan lopulle saakka.
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä "Leōntidēs" (), monikossa "Leōntidai" ().