tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Köln-luokka

Köln-luokka eli F120-luokka oli Saksan laivaston kuuden aluksen muodostama fregattiluokka. Ne olivat ensimmäiset Saksassa valmistetut suuremmat sotalaivat toisen maailmansodan päätyttyä. Alukset korvattiin 1980-luvulla tyypin 122 -fregateilla ja neljä käytöstä poistettua alusta myytiin Turkille.
Alukset.
Luokan alukset muodostivat Wilhelmshaveniin sijoitetun 2. fregattilaivueen.
H. C. Stülcken Sohn

H. C. Stülcken Sohn, joka tunnetaan myös nimellä Stülcken-Werft, oli saksalainen Heinrich Christoph Stülckenin vuonna 1846 Hampuriin perustama telakka.
Ensimmäisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti Saksan keisarikunnan laivastolle yhden pienen sukellusveneen "SM U-157", jonka päällikkönä oli Max Valentine. Alus teki sodan pisimmän partiomatkan 27. marraskuuta 1917 – 15. huhtikuuta 1918 eli 139 päivää. Toisen maailmansodan aikana yhtiö valmisti Kriegsmarinelle 24 kappaletta tyypin VIIC sukellusveneitä. Yhtiö käytti työvoimanaan Neuengammen keskitysleirin vankeja.
Sodan jälkeen yhtiö valmisti uudelleen perustetulle Saksan laivastolle erilaisia aluksia. Vuonna 1966 yhtiö liitettiin osaksi Blohm + Vossia.
Köln (F220)

Köln (runkonumero F220) oli Saksan liittotasavallan laivaston Köln-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin maaliskuussa 1957 Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 21. joulukuuta 1957. Alus laskettiin vesille 6. joulukuuta 1958 ja otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1961.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 17. joulukuuta 1982.
Ortoesterit

Ortoesterit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa hiiliatomiin on sitoutunut 3 alkoksiryhmää. Ortoestereiden rakennetta voidaan kuvata yleisellä kaavalla RC(OR’)3.
Valmistus ja reaktioita.
Ortoestereitä valmistetaan tyypillisemmin niin kutsutulla Pinner-reaktiolla. Tässä reaktiossa nitriilistä muodostetaan imidaatti, joka reagoi alkoholin kanssa muodostaen ortoesterin.
Ortoesterit hydrolysoituvat veden vaikutuksesta happamissa olosuhteissa muodostaen alkoholin ja esterin. Hydrolyysin ensimmäisessä vaiheessa ortoesteristä eliminoituu yksi alkoksiryhmistä ja muodostuu oksoniumkationi. Tässä oksoniumkationissa on elektrofiilinen hiiliatomi, jonka kanssa nukleofiilinen vesimolekyyli reagoi additioreaktiolla. Muodostuva hemiasetaalin kaltainen välituote hajoaa alkoholiksi ja esteriksi. Esimerkkinä trimetyyliortoformaatin hydrolyysi.
Mikäli näissä olosuhteissa on mukana karbonyyliyhdiste kuten aldehydi tai ketoni, reagoi ortoesterin hydrolyysissä muodostuva alkoholi karbonyyliyhdisteen kanssa muodostaen asetaalin. Tämä on yleisesti käytetty tapa erityisesti vaikeasti asetaalin muodostavien ketonien asetaalien valmistamiseen. Ortoesterit voivat reagoida hydrolyysin kaltaisesti myös muiden nukleofiilien kuin veden kanssa. Esimerkiksi ortoestereiden ja karboksyylihappojen anioneiden karboksylaattien välisessä reaktiossa muodostuu estereitä.
Ortoesterit reagoivat allyylisten alkoholien kanssa transeetteröitymisreaktiolla muodostaen uuden ortoesterijohdannaisen. Tästä välituotteesta eliminoituu α-asemassa olevasta hiiliatomista protoni ja muodostuva tyydyttymätön yhdiste reagoi Claisen-toisiintumisella muodostaen γ,δ-tyydyttymättömän esterin. Kiraalisista allyylisistä alkoholeista muodostuu kiraalisia estereitä hyvällä selektiivisyydellä.
Emden (F221)

Emden (runkonumero F221) oli Saksan liittotasavallan laivaston Köln-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1958. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1959 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta 1961.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 23. syyskuuta 1983 ja luovutettiin Turkille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "TCG Gemlik".
Augsburg (F222)

Augsburg (runkonumero F222) oli Saksan liittotasavallan laivaston Köln-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 29. lokakuuta 1958. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta 1959 ja otettiin palvelukseen 7. huhtikuuta 1962.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 30. maaliskuuta 1988. Se on romutettu 1989.
Karlsruhe (F223)

Karlsruhe (runkonumero F223) oli Saksan liittotasavallan laivaston Köln-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Kielistä Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1958. Alus laskettiin vesille 24. lokakuuta 1959 ja otettiin palvelukseen 15. joulukuuta 1962.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 28. maaliskuuta 1983. Se myytiin Turkille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Gelibolu".
Lübeck (F224)

Lübeck (runkonumero F224) oli Saksan liittotasavallan laivaston Köln-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 28. lokakuuta 1959. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1960 ja otettiin palvelukseen 6. heinäkuuta 1963.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1988. Se myytiin varaosina Turkille.
Braunschweig (F225)

Braunschweig (runkonumero F225) oli Saksan liittotasavallan laivaston Köln-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Hampurista Stülcken-Werftiltä, missä köli laskettiin 28. heinäkuuta 1960. Alus laskettiin vesille 3. helmikuuta 1962 ja otettiin palvelukseen 16. kesäkuuta 1964.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 4. heinäkuuta 1989. Se myytiin Turkille korvaamaan aiemmin myyty "Emden". Turkin laivasto nimesi aluksen "Gemlikiksi".
Kiimajärvi (Ekojärvi)

Kiimajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Ekojärvellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 14,5 hehtaaria ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 410 metriä. Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Itärannalla on muutama loma-asunto, jonne johtaa tiet Mattilanmaalta Stromin suunnalta. Järvessä on yksi pieni saari.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Järveen laskee useita tulo-ojia, jotka liittyvät Kiimajärvensuon ojitukseen tai peltojen ojituksiin. luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,1 kilometriä pitkä Kiimajärvenoja, joka laskee Pitkäjärveen. Eteläpuolen Kiimajärvenkallioiden takana olevan Pikku Kiimajärven vedet suotuvat ilman laskuojaa Kiimajärveen. Järven valuma-alueeseen kuuluu Pikku Kiimajärvi ja se itse laskee Kiimajärvenojaa myöten vastaavasti Pitkäjärveen.Järven vedenpinnan korkeus on 114,9 metriä ja Rautaveden 111,7 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle 3,2 metriä.
Korvalammi (Stormi)

Korvalammi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalan Stormissa sijaitseva lampi.
Maantiede.
Lammen pituus on 180 metriä ja leveys 150 metriä. Lammen rannan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Lämpi on rannoiltaan soistunut ja erittäin matala.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Sen luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 1,4 kilometriä pitkä Korvalamminoja, joka yhtyy Ekojokeen sen alajuoksulla. Järven vedenpinnan korkeus on 65,2 metriä ja Ekojoen alaosan on sama, kuin Rautavedellä, eli 57,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle 7,7 metriä.
La montagna di luce

La montagna di luce (”Valon vuori”) on vuonna 1965 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Emilio Salgarin romaaniin perustuvan elokuvan on ohjannut Umberto Lenzi. Sen pääosaa näyttelee yhdysvaltalainen Richard Harrison.
Juoni.
Punjabin radža lähettää seikkailija Allan Fosterin varastamaan temppelissä säilytettävän Kohinoor-timantin. Allan onnistuu saamaan timantin haltuunsa fakiiri Sitaman avulla. Hän yrittää paeta, mutta rajalla radža ja Sitama saavat hänet kiinni. Allan palauttaa timantin temppeliin, mutta todellisuudessa kyseessä on vain kopio. Oikea Kohinoor päätyy koristamaan kuningatar Viktorian kruunua.
Tuotanto.
"La montagna di luce" on kuvattu Techniscope-laajakangastekniikalla Technicolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa sekä Malesian maisemissa. Se on viihdyttävä eksoottinen toimintaseikkailu, mutta tarinan loppuosa vaikuttaa aivan liian kiirehdityltä. Lopussa on erikoinen kommentti brittiläisestä kolonialismista.
Elokuva on saatavilla Mya Communicationin hyvälaatuisena DVD-julkaisuna, joka sisältää italiankielisen ääniraidan ja englanninkielisen tekstityksen. DVD:n nimi "Sandok" viittaa Emilio Salgarin Sandokan-tarinoihin, vaikka elokuvalla ei ole niiden kanssa mitään tekemistä.
Kotojärvi (Sastamala)

Kotojärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Stormin Kaltsilassa sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 9,8 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 350 metriä. Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja puoliksi peltoa. Maatilat sijaitsevat peltojen takana, mutta loma-asuntoja ei järvellä ole.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Kotojärven laskuojan valuma-alue on 12,3 neliökilometriä . Järveen laskee vain yksi kaksi tulo-ojaa. Kotovuoren ja Myllyvuoren välistä laskee järven länsipäässä pienen lammen läpi Myllyoja. Sen kautta laskevat Pitkäjärven, Kiimajärven ja Pikku Kiimajärven vedet. Hanhijärven holvin kautta lasketun Hanhijärven vedet yhtyvät tähän samaan tulo-ojaan. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannalla, josta saa alkunsa 750 metriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Lamminojaan. Lamminojan nimi muuttuu alajuoksulla Ekojoeksi. Järven vedenpinnan korkeus on 91,6 metriä ja yhtymäkohdassa Ekojokeen alle 90 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle noin kaksi metriä.
Historia.
Tyrvääläisen rovastin Antero Vareliuksen vuoden 1853 pitäjänkertomuksessa Tyrväästä sisälsi kartan, jossa Kotojärven nimi oli kirjoitettu "Rutasjärvi". Kalmbergin kartastossa 1855–1856 on järven nimeksi kirjoitettu ”Rudusjärvi”. Vuonna 1815 jätettiin hakemus kolmen järven järvenlaskusta. Järvet olivat Kotojärvi, Tyvijärvi ja Ylinen Lahnajärvi. Työnjaosta ja osuuksien jakamisista tehtiin sopimus vuonna 1850, jolloin ainakin Ylinen Lahnajärvi oli jo kuivatettu.
Herajärvi (Sastamala)

Herajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Ekojärvellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,7 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järven rantaviiva on 0,87 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven itärannan loma-asunnoille kulkee tie 12987, joka johtaa Ekojärven kylästä Vammalaan.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Järven tulo-ojia on kaksi ja sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa kolme kilometriä pitkä laskuoja. Se yhtyy Ekojärvenkanavaan heti Ekojärven entisen luusuan alapuolella. Järven vedenpinnan korkeus on 126,3 metriä ja Ekojoenkanavan 109,2 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle 17,1 metriä.
Historiaa.
Kalmbergin kartastossa 1855–1856 on järven nimeksi kirjoitettu ”Haanajärvi”.
Ojajärvi (Sastamala)

Ojajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Ekojärvellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,8 hehtaaria, ja sen pituus on 530 metriä ja leveys 170 metriä. Ojajärvi on muodostunut Aarininvuoren, Vastavuoren ja muiden mäkien väliseen painaumaan. Järven lähirannat ovat soistuvaa metsämaata paitsi luoteispäässä, jossa on avosuotakin. Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä, ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven rannoilla ei ole kiinteää asutusta saatikka vapaa-ajan asuntoja. Ainoa tie on koillisrantoja seuraava kärrypolku, joka johtaa metsäautotieltä pellolle.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Järvellä on vain kaksi pientä tulo-ojaa, ja sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannassa, josta saa alkunsa viisi kilometriä pitkä Ojajärvenoja. Se kulkee osan matkastaan maan alla ja yhtyy lopulta Harjastenojaan, joka tunnetaan alajuoksulla Ekojokena. Järven vedenpinnan korkeus on 113,3 metriä ja Harjastenojalla noin 82,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle yli 30 metriä.
Historia.
Lukkari E. R. Lindstedt ja hänen kumppaninsa hakivat vuonna 1843 lupaa kuivattaa Ojajärvi, mutta ei tiedetä, vetivätkö he hakemuksensa takaisin. Vuonna 1848 Stormin kyläläiset hakivat lupaa kasketa Ojajärven rantoja ja saivat samana vuonna luvat kumpaankin hankkeeseen. Ojajärven vieressä olleen Paskolammen kuivattamisesta käytiin katselmus vuonna 1865, mutta asia vedettiin pois käsittelystä. Nykytiedon mukaan järven vedenpintaa on kuitenkin laskettu.
Järvi on kutistunut neljännekseen alkuperäisestä Vatajan Järviän kyläläisten toimenpiteiden johdosta. Veden laskua varten kyläläiset perustivat ojayhtiön, joka kuivasi myös läheisen Paskolammin. Järveä kuivattiin vesijättömaan aikaansaamiseksi. Jättömaalla kasvatettiin järviruokoa, jota myytiin karjan tarpeisiin.
MM-rallikausi 2015

MM-rallikausi 2015 on rallin maailmanmestaruussarjan 43. kausi. Kausi alkoi Monte Carlo -rallilla 25. tammikuuta, ja päättyi Walesin ralliin 15. marraskuuta 2015. Kauden aikana ajettiin yhteensä 13 rallia neljässä eri maanosassa.
Maailmanmestariksi ajoi kolmatta kertaa peräkkäin Sébastien Ogier.
Sääntömuutoksia.
Kaudelle 2015 sääntöihin tuli muutos, jonka myötä kilpailijoille ei enää kerrota väliaikoja erikoiskokeen aikana. Aiemmin tallit voivat kertoa kilpailijoille tekstiviesteillä väliaikoja, joilla nämä voivat arvioida etäisyyttä muihin kilpailijoihin. Muutoksen tavoitteena on vähentää ennakoitavuutta ja lisätä kilpailun kiinnostavuutta.
Pikku Kiimajärvi (Sastamala)

Pikku Kiimajärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Stormin Mattilanmaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 0,72 hehtaaria ja sen pituus on 140 metriä ja leveys 60 metriä. Järven rantaviiva on 0,35 kilometriä pitkä. Rannan ympäristö on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, mutta järven rannat ovat soistunutta metsämaastoa.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Järveen on johdettu ympäröivän suon ojia. Laskuojaa ei varsinaisesti ole, mutta maahan suotunut vesi valuu alempana olevaan Kiimajärveen. Järven vedenpinnan korkeus on 123,3 metriä.
Historiaa.
kalmbergin kartastossa 1855–1856 on järven nimeksi kirjoitettu ”Wähä Kiimajärvi”.
Lasse Norman Leth

Lasse Norman Leth (aiemmin Lasse Norman Hansen, s. 11. helmikuuta 1992 Faaborg) on tanskalainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän on ratapyöräilyn kaksinkertainen olympiavoittaja, viisinkertainen maailmanmestari ja kaksinkertainen Euroopan-mestari. Hän avioitui ratapyöräilyn olympiamitalisti Julie Lethin kanssa vuonna 2022 ja he ottivat käyttöön yhteisen sukunimen Norman Leth.
Ratapyöräily.
Norman Leth voitti Lontoon olympialaisissa 2012 kultaa omniumista, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pronssia joukkuetakaa-ajosta sekä omniumista ja Tokion olympialaisissa 2020 kultaa pariajosta sekä hopeaa joukkuetakaa-ajosta. Hän on myös saavuttanut neljätoista MM-mitalia, joista viisi on kultaista, kolme hopeista ja kuusi pronssista. Pariajosta hänellä on kaksi kultaa, yksi hopea ja yksi pronssi, joukkuetakaa-ajosta kolme kultaa, yksi hopea ja neljä pronssia sekä omniumista yksi MM-hopea ja yksi pronssi. EM-kilpailuista hänellä on kolme kultaa, kolme hopeaa ja yksi pronssi. Hän voitti junioreiden takaa-ajon maailmanmestaruuden 2010.
Maantiepyöräily.
Maantiepyöräilyssä Norman Leth kilpaili 2011 Team Concordia Forsinkring - Himmerland -joukkueessa. Vuosina 2012–2013 hän edusti Blue Water Cycling -tallia, 2014–2015 Garmin-Sharpia / Cannondale-Garminia, vuonna 2016 Stölting Service Groupia, vuosina 2017−2018 Aqua Blue Sportia, 2019–2020 Corendon-Circus / Alpecin–Fenix -joukkuetta, 2021 Team Qhubeka Assosia ja vuodesta 2022 Uno-X Pro Cycling Teamia. 
Norman Leth saavutti junioreiden aika-ajon MM-pronssia 2009. Hän voitti seitsemännen etapin Rás Tailteann -kilpailussa 2012. Seuraavana vuonna hän voitti GP Herning -ajon, alle 23-vuotiaiden Eschborn-Frankfurt City Loop -kilpailun sekä Tour de Berlinin toisena etappina käydyn aika-ajon. Hän saavutti lisäksi MM-pronssia alle 23-vuotiaiden aika-ajossa. Vuonna 2015 hän voitti viidennen etapin Tour of Albertassa. Hän voitti 2017 Sveitsin ympäriajon mäkikirikilpailun. Seuraavana vuonna hän voitti Herald Sun Tourin ensimmäisen etapin. Saman vuoden Tanskan ympäriajossa hän voitti avausetapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Vuoden 2019 Tanskan ympäriajossa hän voitti kolmannen etapin.
Pitkäjärvi (Sastamala)

Pitkäjärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vammalassa Stormin Mattilanmaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 25,3 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 480 metriä. Järven rantaviiva on 3,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven länsiosassa on rannalla suota ja vesiheinikkoa. Järvellä on yksi saari, jonne johtaa silta.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ekojoen valuma-alueeseen (35.137) se kuuluu. Järveen laskee vain pari tulo-ojaa, joista Kiimajärvenoja tuo Kiimajärven ja Pikku Kiimajärven vedet. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla Kauppilahdessa, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä Pitkäjärvenoja. Se laske Myllyojan nimellä Kotojärveen, joka yhtyy vuorostaa Lamminojan uomaan. Järven vedenpinnan korkeus on 111,7 metriä ja Kotojärvellä 91,6 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle 20,1 metriä.
Historia.
Talollinen Wille Sorva haki vuonna 1896 lupaa kuivattaa Pitkäjärvi ja lupa myönnettiin samana vuonna. Kuitenkin Sorva haki vielä uudelleen samaa lupaa vuonna 1898, joka myönnettiin taas samana vuonna.
Bremen-luokka (fregatti)

Bremen-luokka eli F122-luokka on Saksan laivaston kahdeksan 1982-1990 valmistuneen fregatin muodostama alusluokka, jonka alukset ovat 2010-luvulla poistumassa palveluksesta. Alukset muistuttavat Alankomaiden laivaston Kortenaer-luokan aluksia, mutta runko ja voimanlähde on erilaisia. Ne on optimoitu sukellusveneidentorjuntaan, vaikka niitä ei ole varustettu vedettävin kaikuluotaimin. Ne soveltuvat myös ilmatorjuntaan ja pinta-alusten torjuntaan.
Luokka oli viimeisiä Länsi-Euroopan unionin tonnistorajoitusten rajoittamia Länsi-Saksan laivastolle valmistettuja aluksia. Alukset tullaan korvaamaan F125-luokan aluksilla, joiden luovutus alkaa vuonna 2016.
Bibras Natkho

Bibras Natkho (, s. 18. helmikuuta 1988 Kfar Kama) on israelilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa TsSKA Moskovaa.
Maajoukkuetasolla Natkho edustaa kotimaansa Israelin maajoukkuetta.
Possum Bourne

Peter Raymond George "Possum" Bourne (13. huhtikuuta 1956 – 30. huhtikuuta 2003) oli uusiseelantilainen ralliautoilija ja maan historian menestynein lajissaan. Peter Bourne sai lempinimensä Possum kolaroituaan nuorena äitinsä Humber 80:n yrittäessään väistää opossumia ().
Ura.
Bourne voitti urallaan kolmesti muun muassa Aasian-Tyynenmeren rallisarjan vuosina 1993, 1994 ja 2000 sekä Australian rallimestaruuden peräti seitsemästi peräkkäin vuosina 1996-2002. Bourne ajoi rallin maailmanmestaruussarjassa uransa aikana 42 kilpailua ollen parhaimmillaan kolmas Uuden-Seelannin rallissa vuonna 1987. Ensimmäisen WRC-kilpailunsa Bourne ajoi vuonna 1983. Hänen kartanlukijansa Dr. Rodger "Roj" Freeth kuoli vakavassa onnettomuudessa Bournen kyydissä Australian rallissa 1993. Bourne itse kuoli auto-onnettomuudessa Race to the Sky -kilpailuun valmistautuessa vuonna 2003 kun toinen auto tuli väärällä puolella tietä vastaan. Bourne kuoli vain muutama päivä hänen omaelämäkertansa "Bourne to Rallyn" ilmestymisen jälkeen. Bournelle pystytettiin pronssinen patsas vuosi hänen kuolemansa jälkeen vuonna 2004.
Teemu Tamminen

Teemu Tamminen (s. 27. elokuuta 1987 Riihimäki) on suomalainen käsipalloilija, joka edustaa SM-liigassa pelaavaa Riihimäen Cocksia. Pelipaikaltaan Tamminen on vasen laitahyökkääjä. Tamminen on edustanut kotikaupunkinsa Riihimäen Cocksia vuodesta 2005 alkaen ja on saavuttanut seuran kanssa 13 Suomen mestaruutta (2007, 2008, 2009, 2010, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2021, 2025) ja kaikkiaan 20 peräkkäistä SM-mitalia, sekä 11 kertaa Suomen cupin (2007, 2008, 2010, 2011, 2013, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2023).
Tamminen on kuulunut myös Suomen käsipallomaajoukkueen tärkeimpiin pelaajiin. Hän pelasi ensimmäisen kerran maajoukkueessa vuonna 2007, ja hän on 4.11.2023 mennessä pelannut 94 maaottelua viimeistellen 433 maalia. SM-liigassa hän johtaa 1.8.2023 maalintekijätilastoa 3304 maalilla. Tamminen on 191 senttimetriä pitkä ja painaa 90 kilogrammaa.
Teemu Tamminen sai kutsun Tasavallan Presidentin Itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolle vuonna 2023.
Aleksandrs Cauņa

Aleksandrs Cauņa (s. 19. tammikuuta 1988 Daugavpils, Latvian SNT) on latvialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa TsSKA Moskovaa.
Maajoukkuetasolla Cauņa edustaa kotimaansa Latvian maajoukkuetta, jonka paidassa hän debytoi kesäkuussa 2007 EM-karsintaottelussa Espanjaa vastaan.
Ylistenjärvi

Ylistenjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan Ylistenjärvenmaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 447 hehtaaria ja sen pituus on 3,7 kilometriä ja leveys 2,6 kilometriä. Järven ympäristö on melko loivapiirteistä ja alavaa metsämaata, joka rikkoontuu paikoin pienten peltopalstojen takia. Pellot eivät ylety rantaan asti kuin parissa kohdassa. Korkeimmat mäet ovat kallioinen Taipaleenvuori koillisrannassa ja Tupakallio Äijälänperällä. Järven piirteisiin voidaan lukea 1,5 kilometriä pitkä Äijälänperän lahti, joka työntyy kaakkoon päin. Toinen on Tapiolanlahti koillisrannassa. Sen työntyy 900 metrin pituisena Pyhäniemen ja Taipaleenvuoren väliin.
Järvessä on 10 saarta, jotka ovat yleensä pieniä luotoja. Niiden joiden yhteispinta-ala on 3,1 hehtaaria. Kolme suurinta saarta ovat luoteisosassa sijaitseva Jaamalansaari (2 ha), Äijälänperällä sijaitseva Äijälänsaari (0,5 ha) ja itärannan tuntumassa sijaitseva Pujosaari (0,2 ha) . Näissä on myös mökkiasutusta. Järven pohja on lähes tasapohjainen, mutta rantojen kivikkoisuuden perusteella myös kivinen. Kartoissa kolmen metrin syvyyskäyrä kiertää lähes koko järven, mutta 6-metrinen syvyyskäyrää on vain keskiosissa. Siitä löytyy järven syvin kohta Rantalanlahden läheltä aivan rannan edustalta. Syvimmässä kohdassa on 10,8 metriä syvää. Järven tilavuudeksi on mitattu 17,74 miljoonaa kuutiometriä, jolloin järven keskisyvyydeksi tulee 4,0 metriä.
Järven rantaviiva on 18,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järveen rajautuu vain muutama pelto, joiden maatilat sijaitsevat lähettyvillä. Rannoilla on paljon loma-asutusta ja sinne johtaakin paljon tietä.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ylistenjärven valuma-alueeseen (35.138) se kuuluu. Järven oma valuma-alue, joka alkaa laskuojan luusuasta, on pinta-alaltaan 16,7 neliökilometriä 16,7 km² . Järveen laskee vähän tulo-ojia, mikä nostaa veden keskimääräistä viipymää suureksi. Suurin oja on Isonsuonoja, joka tuo tiheästi ojitetulta Laarinsuolta kuivatusvesiä järveen. Sen luusua sijaitsee järven itärannalla Kiviojankurkussa, josta saa alkunsa 400 metriä pitkä laskuoja Keskistenjärven kosteikkoalueelle. Vesireitti jatkuu kosteikon läpi kaivettuna Kravinojana, joka halkaisee 1,7 kilometrin pituisena Keskistenjärven. Kumpikin ojan osuus voidaan katsoa kuuluvan Pesurinojan pääuomaan. Järven vedenpinnan korkeus on 89,2 metriä ja Keskistenjärven 87,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 1,7 metriä.
Keskistenjärvi

Keskistenjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan Ylistenmaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven tai pikemminkin sen kosteikon pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja sen pituus on 1,67 kilometriä ja leveys 600 metriä. Järvi on matalarantainen järvenlaskussa omispiirteensä saanut järvi Ylistenjärven lähellä. Järven avoveden osuus on hyvin pieni, sillä järvessä kasvaa tiheä vesikasvillisuus. Avovettä on vain noin 200 metriä kertaa 100 metriä laaja alue. Järven erikoisuus on sen heinittyneen kosteikkoalueen läpi kulkeva ruoppauskaivanto, jota kutsutaan Kraviojaksi.
Järven rantaviiva on 0,67 kilometriä pitkä. Järven lähiympäristö on puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannat ovat järvenlaskun seurauksena avosuota ja sen takana soistuvaa metsämaata. Sen rannoilla ei ole asutusta eikä sinne johda tietä. Kosteikkoalueen itä- ja länsirantaan ulottuu pieniä peltopalstija. Seututie 252 kulkee itäpuolella järven ohi yli puolen kilometrin etäisyydellä.
Luontoarvoja.
Järven vesialue, kosteikko ja soistuneita rantoja on rauhoitettu luonnonsuojelulain perusteella. Järvenlaskuissa muodostuneet Keskistenjärvi, Tapiolanjärvi ja Hanhijärvi kuuluvat valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja Natura 2000 -suojelualueverkostoon (FI0350002, 151 hehtaaria). Järvikolmikko muodostaa myös kansallisesti arvokkaan lintualueen (FINIBA). Itärannalla sijaitsee Makkaravuoren juurella korkea lintutorni, jonne tulee Punkalaitumentieltä viitoitettu kilometrin pituinen tie ja polku. Autoille on pysäköintitilaa tien varressa sijaitevan kartinradan pysäköintialueella. Tornin alueella on myös nuotiopaikka. Täällä tapaa esimerkiksi pikkilokin, luhtahuitin ja luhtakanan.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ylistenjärven valuma-alueeseen (35.138) se kuuluu. Järveen laskee ympäristöstä muutamia tulo-ojia, joista yksi on Ylistenjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 450 metriä pitkä kanava, joka laskee Tapiolanjärven ja Pesurinojan kautta Liekoveteen. Järven vedenpinnan korkeus on 87,5 metriä ja Tapiolanjärven 87,1 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 0,4 metriä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven muoto on muuttunut suuresti, mikä tarkoittaa, että järven vedenpintaa on laskettu suuresti.
Tapiolanjärvi

Tapiolanjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan Tapiolassa sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 9,9 hehtaaria ja sen pituus on 630 metriä ja leveys 300 metriä. Järviallas sijaitsee pienialaisella savikolla, joka on kumpumoreenien eli moreenimäkien ympäröimä . Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin soistuvaa metsämaata. Järven lähellä ei ole kiinteää asutusta eikä sen rannoilla ole vapaa-ajan asutusta. Ainoa tie rantaan on yksityinen asuitlosta alvava kärrytie. Järvi on matalana rehevöitynyt ja ruohottunut. Tällaisena se on mainio lintujärvi, joka onkin suojeltu.
Luontoarvoja.
Järven vesialue, kosteikko ja soistuneita rantoja on rauhoitettu luonnonsuojelulain perusteella. Järvenlaskuissa muodostuneet Keskistenjärvi, Tapiolanjärvi ja Hanhijärvi kuuluvat valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja Natura 2000 -suojelualueverkostoon (FI0350002, 151 hehtaaria). Järvikolmikko muodostaa myös kansallisesti arvokkaan lintualueen (FINIBA). Tapiolanjärvessä on avoveden määrä suurin, joten siellä viihtyvät vesilinnut paremmin.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Ylistenjärven valuma-alueeseen (35.138) se kuuluu. Järveen laskee lyhyitä tulo-ojia ympäröiviltä pelloilta. Suurin tulo-oja on Kravinoja, joka on Keskistenjärven laskuoja. Kravinoja kuuluu valuma-alueen pääuomaan ja voidaan pitää yhtenä Pesurinojan osuutena. Voidaankin sanoa, että Tapiolanjärvi on Pesurinojan läpivirtausjärvi. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 8,0 kilometriä pitkä Pesurinoja, joka laskee Liekoveteen Roismalanlahdessa. Järven vedenpinnan korkeus on 87,1 metriä ja Liekoveden 57,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 29,6 metriä.
Historiaa.
Järven karttanimi on vaihdellut hieman. 1600-luvun maakirjassa oli järvi merkitty karttaan ”Tajpåila lacus. Vuosien 1776–1805 aikana laadituissa Kuninkaan kartastossa luki järven nimenä ”Tajpala sjö”, mutta vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Tapiojärvi”.
Bremen (F207)

Bremen (runkonumero F207) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1982 ja poistettiin palveluksesta 2014.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 Bremer Vulcanilta, missä köli laskettiin 9. heinäkuuta 1979. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 7. toukokuuta 1982.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 28. maaliskuuta 2014.
Niedersachsen (F208)

Niedersachsen (runkonumero F208) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1982 ja poistettiin 2015.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 AG Weseriltä, missä köli laskettiin 9. marraskuuta 1979. Alus laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 1982.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 2015.
Rheinland-Pfalz (F209)

Rheinland-Pfalz (runkonumero F209) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1983 ja poistettiin palveluksesta 2013.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 Blohm + Vossilta, missä köli laskettiin 25. syyskuuta 1979. Alus laskettiin vesille 3. syyskuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 9. toukokuuta 1983.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 22. maaliskuuta 2013.
Emden (F210)

Emden (runkonumero F210) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1983 ja poistettiin palveluksesta 2013.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 Nordseewerkeltä, missä köli laskettiin 23. kesäkuuta 1979. Alus laskettiin vesille 17. joulukuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 7. lokakuuta 1983.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 29. marraskuuta 2013.
Köln (F211)

Köln (runkonumero F211) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1984 ja poistettiin palveluksesta 2012.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 Blohm + Vossilta, missä köli laskettiin 16. kesäkuuta 1980. Alus laskettiin vesille 29. toukokuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 19. lokakuuta 1984.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta 2012.
Karlsruhe (F212)

Karlsruhe (runkonumero F212) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1984 ja poistettiin palveluksesta 2017.
Valmistus.
Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 Kielistä Howaldtswerke-Deutsche Werftiltä, missä köli laskettiin 10. maaliskuuta 1981. Alus laskettiin vesille 8. tammikuuta 1982 ja otettiin palvelukseen 19. huhtikuuta 1984.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 16. kesäkuuta 2017.
Augsburg (F213)

Augsburg (runkonumero F213) on Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1989.
Valmistus.
Alus tilattiin 6. joulukuuta 1985 Bremer Vulcanilta, missä köli laskettiin 4. huhtikuuta 1987. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 17. syyskuuta ja otettiin palvelukseen 13. lokakuuta 1989.
Palvelus.
Alus on palveluksessa, mutta sen suunniteltu palveluksesta poisto on vuonna 2019.
Lübeck (F214)

Lübeck (runkonumero F214) on Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1990.
Valmistus.
Alus tilattiin 6. joulukuuta 1985 Nordseewerkeltä, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1987. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 15. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 19. maaliskuuta 1990.
Palvelus.
Alus on palveluksessa ja palveluksesta poisto on suunniteltu vuodelle 2021.
Kimmo Blom

Kimmo Sakari Blom (31. tammikuuta 1970 Orimattila – 25. elokuuta 2022) oli suomalainen rock-laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hänet tunnettiin myös artistinimellä Angelo De Nile.
Blom lauloi muun muassa yhtyeissä Leverage, Nova Scotia, Mr C, Urban Tale, Heartplay, Dyecrest ja Boys of the Band sekä Raskasta joulua -projektin levyillä ja kiertueilla sekä taustalauluja muun muassa useilla Stratovariuksen ja Thunderstonen levyillä.
Vuodesta 2011 alkaen Blom esiintyi Freddie Mercuryn roolissa tamperelaisen Musiikkiteatteri Palatsin Queen-musikaaleissa "Show Must Go On" ja "Champions".
Vuonna 2015 Blom osallistui Nelosen "The Voice of Finland" -laulukilpailuun, jossa hän pääsi jatkoon kaksintaisteluvaiheesta.
Blom kilpaili Suomen euroviisukarsinnoissa vuonna 2010 Boys Of The Band -yhtyeen laulajana. Vuonna 2015 hän kilpaili taiteilijanimellä Angelo De Nile Ylen "Uuden Musiikin Kilpailussa", jonka kolmannesta semifinaalista hän pääsi edelleen kilpailun finaaliin. Blom osallistui vuoden 2016 "Uuden Musiikin Kilpailuun" yhdessä Annica Milánin kanssa kappaleella ”Good Enough”. He sijoittuivat kilpailun finaalissa viidenneksi.
Omien yhtyeidensä lisäksi Blom sävelsi ja sanoitti kappaleita Ari Koivuselle ja Agnes Pihlavalle.
Vuonna 2015 Blomilla diagnosoitiin silmäsyöpä, sidekalvomelanooma, johon hän myös kuoli elokuussa 2022. Blomin syöpä oli tätä ennen leikattu, ja hän oli saanut siihen myös sädehoitoa.
Brandenburg (F215)

Brandenburg (runkonumero F215) on Saksan laivaston Brandenburg-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1994.
Valmistus.
Alus tilattiin 28. kesäkuuta 1989 Blohm + Vossin, Thyssen Nordseewerken ja HDW:n yhteenliittymältä. Köli laskettiin 11. helmikuuta 1992 Hampurissa Blohm + Vossin telakalla. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 28. elokuuta ja otettiin palvelukseen 14. lokakuuta 1994.
Palvelus.
Alus on palveluksessa.
Sluuppi (sotalaiva)

Sluuppi () oli purjelaivakauden laivastotermi, jolla tarkoitettiin luokittelematonta alle 20-tykkistä sotalaivaa. Alukset saattoivat olla joko kolmemastoisia eli täystakiloituja tai kaksimastoisia.
Britannian kuninkaallisen laivaston otettua 1770-luvun lopulla uuden termin priki käyttöön osa sluupeista luokiteltiin uudelleen prikeiksi. Tilannetta muutti sekavammaksi se, että osa pienemmistä aluksista kuten yksimastoiset kutterit saatettiin luokitella sluupeiksi uudelleen aseistettaessa tai mahdollistettaessa päällikölle arvonimi "Master and Commander".
Viktoriaanisen ajan laivastossa alustyyppi tarkoitti pienehköä, suhteellisen pitkän toimintasäteen omaavaa höyryvoimalla toimivaa sotalaivaa, jossa aluksi oli apuvoimanlähteenä purjeet. Alustyyppiä käytettiin nimenomaan siirtomaissa tai kaukana kotimaasta olevilla laivastoasemilla. Alustyypin pienimpiä kutsuttiin toisinaan tykkiveneiksi. 1800-luvun loppupuoliskolla alustyyppi oli hyvin yleinen siirtomaavallan ollessa laajimmillaan. Tämän alustyypin valmistus lopetettiin Britannian laivastolle 1903, kun laivaston aluksia keskitettiin kotimaahan valmistauduttaessa Saksan keisarikunnan laivaston kanssa mahdollisesti käytävään taisteluun.
Sluuppi-nimitys otettiin uudelleen käyttöön 1916, kun se annettiin palvelukseen otetuille Flower-luokan aluksille. Alustyypiltä edellytettiin sopivuutta miinanraivaukseen, saattajaksi sekä kykyä kuljettaa 1 000 sotilasta. Vaatimusten seurauksena aluksista tuli laajarunkoisia merikelpoisia aluksia.
Anthony ja Joe Russo

Anthony Russo (s. 3. helmikuuta 1970) ja Joseph "Joe" Russo (s. 18. heinäkuuta 1971), tunnetaan myös nimellä Russon veljekset, ovat yhdysvaltalaisia televisio- ja elokuvaohjaajia. Veljekset ohjaavat usein yhdessä ja toimivat toisinaan käsikirjoittajina, tuottajina ja näyttelijöinä. He ovat saaneet Emmy-palkinnon työstään televisiosarjassa "Sukuvika".
Rémi Fraisse

Rémi Fraisse (31. elokuuta 1993 Toulouse – 26. lokakuuta 2014 Lisle-sur-Tarn) oli ranskalainen ympäristöaktivisti, joka työskenteli kasvitieteilijänä France Nature Environnement -järjestössä. Hän oli aikaisemmin opiskellut ympäristötieteitä. Fraisse sai surmansa lokakuussa 2014 Sivensin padon rakentamista vastustavien mielenosoitusten yhteydessä. Hän oli ensimmäinen Ranskassa surmansa saanut mielenosoittaja sitten vuoden 1986. Fraissen kuolema aiheutti lukuisia mellakoiksi kärjistyneitä protesteja eri puolilla Ranskaa.
Kuolema.
Rémi Fraisse saapui tyttöystävänsä kanssa padon rakennustyömaalle 25. lokakuuta ja sai surmansa seuraavana yönä mielenosoittajien ja santarmien välisessä yhteenotossa. Hän kuoli tainnutuskranaatista, jonka on tarkoitus räjähtää noin viiden metrin korkeudessa. Ylöspäin ammuttavaksi tarkoitettu kranaatti osui kuitenkin jostakin syystä Fraissea niskaan. Tapauksen jälkeen sisäministeri Bernard Cazeneuve määräsi kyseiset tainnutuskranaatit käyttökieltoon. Fraissen kuolema käynnisti protesteja eri puolilla Ranskaa, joista suurin osa muuttui poliisin ja mielenosoittajien välisiksi yhteenotoiksi.
Sivensin pato on maan eteläosassa Tarnin departementissa rakenteilla oleva pato, jonka tarkoituksena on kasteluveden varastointi lähistön suurtiloille. Sen vastustajiin kuuluu luonnonsuojelijoiden lisäksi paikallisia pienviljelijöitä. Heidän mukaansa patoallas tuhoaa ainutlaatuisen kosteikon, jolla elää yli 90 suojeltua eliölajia. Lisäksi padon arvellaan heikentävän Tarn-joen sivujokiin kuuluvan Tescoun vedenlaatua. Marraskuun lopulla Euroopan komissio ilmoitti vaativansa Ranskalta selvitystä rakennusprojektista, jonka se katsoo olevan ristiriidassa erinäisten vesistönsuojelusäännösten kanssa. Lisäksi kaikkia padon vaikutuksia ei ollut tutkittu ennen rakennusluvan myöntämistä.
Himmaa

Himmaa on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Vaunuperällä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Lammen pituus on 150 metriä ja leveys 80 metriä. Se on autio metsälampi, joka on muodostettu patoamalla Lattio-ojan uoma. Lammessa ei ole saaria. Lammen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, jonne johtaa metsätie.
Lampi on verrattain tuore, sillä vuoden 1961 peruskartassa lammen tilalla on saman kokoinen peltoalue.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Siihen laskee vain Pikku-Lattion ja Iso-Lattion yhteinen laskuoja Lattio-oja. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 3,5 kilometriä pitkä Lattio-oja, joka yhtyy Vaunujokeen Siikinpään alapuolella tulvavallien alkamiskohdalla. Järven vedenpinnan korkeus on yli 90 metriä ja Liekoveden 57,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle noin 33metriä.
Selvää suomea

Selvää suomea on Helsingin yliopiston suomen kielen professori Terho Itkosen kirjoittama tietokirja, jonka on julkaissut pehmeäkantisena Kirjayhtymä "Kätevät &amp; pätevät" -sarjassaan vuonna 1985.
Kirja sisältää 75 Itkosen kirjoittamaa yleistajuista pakinaa, jotka on alun perin julkaistu Helsingin Sanomien Kielikolkka-palstalla vuosina 1983 ja 1984. Pakinat käsittelevät suomen kielen sanoja ja rakenteita ja niiden käyttöön liittyviä heikkouksia.
Kirjan piirrokset (yksi artikkelia kohti) ja kansikuvan on tehnyt Markus Itkonen. Kannen suunnittelija on Juha S. Kalliolahti.
Ladonnan on tehnyt Tammer-Linkki Oy Tampereella. Painatuksesta on vastannut Oy Länsi-Suomi Raumalla.
Kirjan lopussa on hakemisto, jossa on lueteltu sekä käsitellyt sanat että esillä olleet asiat ja henkilöt.
M/S Sancak I

M/S Sancak I () oli Ruotsissa vuonna 1966 rakennettu autolautta. Se sai kasteessa nimen M/S Saga ja luovutettiin tilaajalleen Rederi Ab Svenska Lloyd'lle 2. toukokuuta 1966. Liikenne sillä aloitettiin Ruotsin Göteborgin ja Ison-Britannian Hullin välillä. Käyttöhistoriansa aikana se liikennöi usealla eri nimellä lähinnä Itämeren ja Välimeren alueella. Sen viimeiseksi nimeksi jäi M/S Sancak I, kun sillä sattui tulipalo vuonna 2003 ja alus päätyi romutettavaksi Turkissa samana vuonna.
Aluksen vaiheet.
M/S Saga 1966–1971.
Varustamo Rederi Ab Svenska Lloyd Göteborg liikennöi aluksella välillä Göteborg – Hull ja Göteborg – Tilbury
Stena Atlantica 1971–1973.
Alus myytiin Stena Linelle joka liikennöi sillä välillä Göteborg – Kiel, myöhemmin Göteborg – Kööpenhamina
M/S Folkliner 1982–1984.
Suomen Postipankki (PSP-Rahoitus Oy) hankki aluksen omistukseensa ja vuokrasi sen suomalaiselle Folklinelle, joka aloitti liikennöinnin välillä Kaskinen – Gävle. Liikennöinti ei ollut kannattavaa vaan Folkline ajautui konkurssiin 1984
M/S Festos 1984–1998.
Alus myytiin kreikkalaiselle Minoan Lines Shipping SA:lle. Se liikennöi pääasiassa mantereelta Kreetalle ja Korfulle.
M/S Captain Zaman I 1998–2001.
Alus myytiin Turkkiin Ferro Feribot ve Roro Tasimaciligi -varustamolle. Se vuokrasi sen General National Maritime Co:lle joka liikennöi kevään ajan välillä Benghazi – Valletta. Heinäkuusta lähtien liikennöi välillä Brindisi – Igoumenitsa. Vuonna 2000 alus oli vuokrattuna Compagnie Marocaine de Navigationille, joka liikennöi sillä välillä Nador – Sete.
M/S Sancak I 2001–2003.
Aluksen ostanut Sancak Line liikennöi sillä välillä Brindisi – Cesme. Sillä syntyi tulipalo ollessaan telakoituna vuonna 2003. Alus todettiin täysin vaurioituneeksi ja romutettiin samana vuonna.
Kuningatarliputtaja

Kuningatarliputtaja ("Parotia carolae") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kuningatarliputtajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Burmanniaceae

Burmanniaceae on lähes sata lajia käsittävä kasviheimo yksisirkkaisten Dioscoreales-lahkossa, johon muun muassa jamssikasvit (Dioscoreaceae) kuuluvat.
Tuntomerkit.
Heimoon kuuluu melko pieniä sekä lehtivihreättömiä sienijuuren varassa eläviä marraskasveja että yhteyttäviä lehtivihreällisiä ruohoja. Juuret ovat enemmän tai vähemmän meheviä tai niissä on mukuloita. Lehdet sijaitsevat kierteisesti, harvoin kahdessa rivissä ja ovat tavallisesti surkastuneet suomuiksi. Kukat ovat tavallisesti säteittäisiä, harvoin vastakohtaisia, ja väriltään usein sinertäviä. Ulommat kehälehdet ovat tavallisesti selvästi sisempiä kookkaampia, sisemmät voivat joskus puuttuakin. Kehätorvi on hyvin kehittynyt ja laajentunut heteiden kiinnittymiskohdan alapuolelta. Heteitä on kolme, ja niiden lokerositeet ovat leveitä ja ponnenpuoliskot etäällä toisistaan. Ponnet ovat enemmän tai vähemmän yhteydessä vartaloon. Sikiäin on kehänalainen ja usein siipipalteinen. Siemenaiheet sijaitsevat laita- tai harvoin aksiletyyppisissä istukoissa, ja niitä on paljon. Vartalo on pitkä ja luotit pallomaisia. Hedelmä on tavallisesti eri tavoin avautuva ja kehälehtien suojaama. Siemenet ovat vähäpätöisiä.
Levinneisyys.
Heimo kasvaa enimmäkseen tropiikissa ja erityisesti Amerikassa.
Luokittelu.
Burmanniaceae on jamssikasvien (Dioscoreaceae) sisaruspari Dioscoreales-lahkon evoluutiopuussa. Kladille on luonteenomaista siivellinen ja sivultaan avautuva hedelmä.
Suvut.
Heimon 95 lajia kuuluu yhdeksään sukuun, joista runsaslajisimmat ovat "Burmannia", jossa on 63 lajia, ja aavekukat ("Gymnosiphon"), jossa on 30 lajia.
Suvut:
Idäntöpöliputtaja

Idäntöpöliputtaja ("Parotia helenae") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Idäntöpöliputtajaa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saaren kaakkoisosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kuningasliputtaja

Kuningasliputtaja ("Parotia wahnesi") on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kuningasliputtajaa tavataan Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella Huonin niemimaalla ja Adelbertin vuoristossa. Lajin populaatio on pieni, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
Pikku-Lattio

Pikku-Lattio, joka voidaan kirjoittaa myös Vähä-Lattio, on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Lakkiniemellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Järven rantaviiva on 590 metriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa, jonka ranta on soistunutta. Rannan läheisyydessä on yksi loma-asunto, jonne johtaa tie Vammalasta.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Sen kolme tulo-ojaa laskevat läheisiltä soilta. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla. Se virtaa ensin 800 metriä Himmaaseen ja jatkaa seuraavaksi Lattio-ojana ja yhtyy sitten lopulta Vaunujokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 90,7 metriä ja Vaunujoella noin 60 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskuojalle yli 30 metriä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Laitiojärvi".
Iso-Lattio

Iso-Lattio on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Myllymaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Iso-Lattion pinta-ala on 4,6 hehtaaria, sen pituus on 500 metriä ja leveys 110 metriä. Se on muodostunut kahden kallioisen mäen väliseen painanteeseen. Metsäalueen painanteet ovat yleensä soistunutta metsämaata. Järvessä ei ole saaria. Iso-Lattion rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja sen rannat ovat pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven päädyt ovat soistuneita. Rantojen lähialueella on viisi vapaa-ajan asuntoa, joiden luo kulkee metsätiet Myllymaan suunnalta. Eteläpään mökiltä on rantaan merkitty pitkospuut.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Siihen laskee neljä tulo-ojaa ympäröiviltä soilta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannassa, josta saa alkunsa 1,4 kilometriä pitkä Lattio-oja, joka päättyy metsään padotulle Himmaan tekolampeen. Ennen sitä siihen yhtyy Pikku-Lattiosta tuleva oja. Järven vedenpinnan korkeus on 100,0 metriä ja Himmaalla yli 90 metriä mpy., joten pudotusta kertyy Lattio-ojalle noin 10 metriä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Iso Laitiojärvi". Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven nimenä Iso Laitio. Sen etelärantaan tulee etelästä polut, jotka jatkavat eteenpäin kohti luodetta. Polun vareessa sijaitsee kartassa ”kämpän” karttamerkki.
Humalisjärvi

Humalisjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Vammalan pohjoispuolella Myllymaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Humalisjärven pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja sen pituus on 320 metriä ja leveys 180 metriä. Järven ympäristö on alavaa metsämaata, vaikka sen eteläpuolella kohoavat Riihikalliot 112 metrin korkeuteen. Järvessä ei ole saaria. Sen rantaviiva on 0,78 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalla on neljä loma-asuntoa, joihin johtaa metsätiet Myllymaalta.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kuloveden alueella (35.13), jonka Vaunujoen valuma-alueeseen (35.133) se kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä laskuoja Vaunujokeen Myllymaalla. Järven vedenpinnan korkeus on 89,6 metriä ja Liekoveden 57,5 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 32,1 metriä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Humalijärvi". Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven rannoille merkitty suomaata ja lato. Se voisi tarkoittaa, että järven rannat olisivat olleet maatalon heinäniittyjä.