Klaus Mahlamäki

Klaus Mahlamäki (s. 23. elokuuta 1949) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Ura.
Seurajoukkueet.
Mahlamäki on Karkkilan Urheilijoiden kasvatti ja voitti seurassa A-poikien Suomen mestaruuden vuonna 1968. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa kaudella 1968–1969, jolloin hän teki 18-vuotiaana keskimäärin 15,8 pistettä ottelua kohden Karkkilan sijoittuessa historiansa ensimmäisellä SM-sarjakaudella neljänneksi. Seuraavaksi kaudeksi Mahlamäki aloitti varusmiespalveluksensa Santahaminan urheilukomppaniassa, mistä hänet houkuteltiin Tapion Honkaan, jossa hän ensimmäisellä kaudellaan voitti Suomen mestaruuden ja pelasi EuroCupia Italiassa. Mahlamäki vietti myös Hongassa vain yhden kauden ja palasi kaudeksi 1970–1971 Karkkilan Urheilijoihin, jossa hän teki edelliskauden tapaan keskimäärin 19,3 pistettä ottelua kohden. Tämä oli myös hänen uransa korkein ottelukohtainen pistekeskiarvo.
Kauden 1971–1972 päätyttyä Mahlamäki jatkoi uraansa Playhongassa, jossa hän voitti sekä cup-mestaruuden että Suomen-mestaruuden kaudella 1973–1974. Lisäksi hän voitti cup-mestaruuden kahdesti vuosina 1974–1975 sekä kolmannen Suomen-mestaruutensa kaudella 1974–1975. Mahlamäki lopetti pääsarjauransa kauden 1976–1977 päätteeksi.
Maajoukkue.
Vuonna 1968 Kalevi Tuominen nosti tuntemattomiksi jäänein perustein 18-vuotiaan, vain yhden kauden miesten SM-sarjassa pelanneen, Mahlamäen miesten maajoukkueeseen olympiakarsintoihin. Miesten maaotteludebyyttinsä Mahlamäki teki toukokuussa Georgiaa vastaan. Tšekkoslovakiassa karsintoihin valmistautunut Suomi jäi Sofiassa pelatuissa karsinnoissa ilman olympiapaikkaa, minkä jälkeen Mahlamäki liittyi Suomen U18-maajoukkueen mukaan Viron- ja Neuvostoliiton-harjoitusmatkoille. Hän kuului Suomen U18-maajoukkueen kokoonpanoon ikäluokan saman vuoden EM-kilpailuissa Espanjan Vigossa, missä Suomi sijoittui kahdeksanneksi. 
Méxicon 1968 olympiakarsintojen jälkeen maajoukkueen päävalmentajaksi tuli Robert Petersen. Pääasiassa hänen alaisuudessaan Mahlamäki toimi maajoukkueen kapteenina vuodet 1972–1977. Mahlamäki edusti Suomea vuoden 1977 EM-kilpailuissa, joissa hän teki keskimäärin 6,6 pistettä ottelua kohden. Pisteiden valossa turnauksen parhaassa ottelussaan hän teki 18 pistettä Tšekkoslovakiaa vastaan. Mahlamäki päätti maajoukkueuransa EM-kilpailuihin tehtyään lopettamispäätösensä jo ennen lopputurnausta perhe- ja toimeentulosyistä.. Kaiken kaikkiaan Mahlamäki pelasi miesten maajoukkueessa 134 ottelua.
Pelityyli ja ominaisuudet.
Mahlamäki pelasi maajoukkueessa pelintekijänä, mutta seuratasolla Karkkilassa hän pelasi lähempänä koria: 187-senttisenä eli tuona aikanakin verrattain lyhyenä hän täydensi korinaluspelaamistaan "taistelutahdolla".
Yksityiselämä.
Mahlamäki siirtyi työelämään kansakoulun käytyään ja työskenteli Eirikuvalla ja Luhdalla. Valmentaja-Petersen houkutteli aikanaan Mahlamäkeä hakemaan suomalaispelaajille tuttuun yhdysvaltalaiseen Brigham Youngin yliopistoon, mitä Mahlamäki ei omien sanojensa mukaan uskaltanut tehdä: myöhemmin hänen Anu-tyttärestään tuli Yhdysvalloissa opiskellut ammattilaiskoripalloilija ja naisten maajoukkueen kapteeni. Espoossa asunut Mahlamäki jatkoi eläköidyttyään työntekoa omistamassaan paikallisessa kahvilakioskissa.