Sakariaan kiitosvirsi

Sakariaan kiitosvirsi, joka latinankielisen alkusanansa vuoksi tunnetaan myös nimellä "Benedictus" (”Siunattu”), on ylistyshymni, jonka Sakarias, Johannes Kastajan isä, Luukkaan evankeliumin mukaan lausui saatuaan poikansa syntymän jälkeen puhe­kykynsä takaisin. Se esiintyy Luukkaan evankeliumin ensimmäisen luvun jakeissa 67–79. Sakariaan kiitos­virsi on yksi kolmesta Luukkaan evankeliumin alkuluvuissa esiintyvissä, eri kirkkokunnissa laajalti myös liturgisessa käytössä olevasta hymnistä; muut kaksi ovat Marian kiitosvirsi ("Magnificat", ja Simeonin kiitosvirsi ("Nunc dimittis", .
Tausta.
Kiitosvirsi jakautuu selvästi kahteen osaan. Sen alkuosa (jakeet 68–75) on ylistyslaulu sen johdosta, että juutalaisten messiaaniset toiveet olivat toteutumassa, mutta tälle tällä toteutumisella on tyypillisesti kristillinen sävy. Daavidin suku oli vanhastaan puolustanut kansaa vihollisiaan vastaan, ja nyt suku oli jälleen nousemassa kukoistukseensa oltuaan vuosi­satoja syrjätytettynä, mutta korkeammassa ja hengellisemmässä mielessä. Virressä mainittu ”sarvi” on voiman vertauskuva, ja ”pelastuksen sarvi” tarkoitti ”voimallista pelastusta” (Vuoden 1938 raamatunkäännöksen mukaan). Kun juutalaiset olivat joutuneet roomalaisten alaisuuteen, he olivat jatkuvasti toivoneet Daavidin suvusta tulevaa vapauttajaa. Nyt vapautus oli käsillä, ja Sakarias korosti, että tämä merkitsi Jumalan Abrahamille tekemän valan täyttymistä, ei kuitenkaan sitä, että juutalaiset olisivat saamassa maallisen vallan käsiinsä vaan että he voisivat ”vapautettuina vihollistensa kädetä pelkäämättä palvella häntä pyhyydessä ja vanhurskaudessa.” 
Virren toisen osan Sakarias omisti pojalleen, jonka oli määrä saada tärkeä osansa Jumalan suunnitelmassa. Hänestä piti tulla profeetta, joka saarnaisi syntien anteeksi­antamusta ennen kuin ”aamun koittoa korkeudessa.” Että hän olisi ”käyvä Herran edellä valmistaakseen hänen teitään” (vuoden 1938 raamatunkäännöksen mukaan), kuten jakeessa 76 sanotaan, sisälsi viittauksen Jesajan kirjan tunnettuihin sanoihin, joita Johannes itse myöhemmin käytti kuvaamaan tehtäväänsä ja jotka esiintyvät myös kaikissa synoptisissa evankeliumeissa.
Liturginen käyttö.
Roomalais­katolisessa kirkossa "Benedictus" on osa aamurukousta ("Laudes"), todennäköisesti siksi, koska sen ensimmäisessä osassa kiitetään Vapahtajan tulosta. Tähän yhteyteen sen lienee ensimmäisenä ottanut käyttöön Benedictus Nursialainen Duranduksen mukaan asiaan on vaikuttanut se, että Kristuksen tuloa maailmaan voitiin verrata auringon nousuun. 
"Benedictus" esiintyy muissakin kirkollisissa toimituksissa, muun muassa hautauksen yhteydessä, jolloin lunastusta koskevien kiitossanojen katsotaan kuvaavan kristillistä toivoa.
Myös anglikaanisessa kirkossa "Benedictus" kuuluu yleisen rukouskirjan ("Book of Common Prayer") mukaisesti aamujumalan­palvelukseen toisen (Uuden testamentin) lukukappaleen jälkeen, mutta vaihto­ehtoisesti sen sijasta voidaan käyttää myös psalmia 100 ("Jubilate Deo").
Sakariaan kiitosvirttä käytetään myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Jumalanpalvelusten kirjan aamurukouksissa, laudeksessa. Se voidaan korvata virrellä 258 tai 259 tai juhla­päivinä myös "Te Deum" -hymnillä. Muulloin paitsi paastonajan lopulla (5. paaston­ajan sunnuntaista lähtien) sen loppuun lisätään "Pieni kunnia" ("Gloria Patri").
Sanat.
Sakariaan kiitosvirsi kreikaksi.
Sakariaan kiitosvirren alkuperäiset kreikankieliset sanat Luukkaan evankeliumissa kuuluvat seuraavasti:
Εὐλογητὸς κύριος ὁ θεὸς τοῦ Ἰσραήλ,
ὁτι ἐπεσκέψατο καὶ ἐποίησεν λύτρωσιν τῷ λαῷ αὐτοῦ,
καὶ ἠγειρεν κέρας σωτηρίας ἡμῖν
ἐν οἴκῳ Δαυὶδ παιδὸς αὐτοῦ,
καθὼς ἐλάλησεν διὰ στόματος τῶν ἀγίων ἀπ' αἰῶνος προφητῶν αὐτοῦ,
σωτηρίαν ἐξ ἐχθρῶν ἡμῶν καὶ ἐκ χειρὸς πάντων τῶν μισούντων ἡμᾶς·
ποιῆσαι ἔλεος μετὰ τῶν πατέρων ἡμῶν
καὶ μνησθῆναι διαθήκης ἀγίας αὐτοῦ,
ὅρκον ὃν ὤμοσεν πρὸς Ἀβραὰμ τὸν πατέρα ἡμῶν,
τοῦ δοῦναι ἡμῖν
ἀφόβως ἐκ χειρὸς ἐχθρῶν ῥυσθέντας
λατρεύειν αὐτῷ ἐν ὁσιότητι
καὶ δικαιοσύνῃ ἐνώπιον αὐτοῦ πάσαις ταῖς ἡμέραις ἡμῶν.
Καὶ σὺ δέ, παιδίον, προφήτης ὑψίστου κληθήσῃ,
προπορεύσῃ γὰρ ἐνώπιον κυρίου ἑτοιμάσαι ὁδοὺς αὐτοῦ,
τοῦ δοῦναι γνῶσιν σωτηρίας τῷ λαῷ αὐτοῦ
ἐν ἀφέσει ἀμαρτιῶν αὐτῶν,
διὰ σπλάγχνα ἐλέους θεοῦ ἡμῶν,
ἐν οἷς ἐπισκέψεται ἡμᾶς ἀνατολὴ ἐξ ὑψους,
ἐπιφᾶναι τοῖς ἐν σκότει καὶ σκιᾷ θανάτου καθημένοις,
τοῦ κατευθῦναι τοὺς πόδας ἡμῶν εἰς ὁδὸν εἰρήνης.
Skariaan kiitosvirsi latinaksi.
Latinaksi ne kuuluvat seuraavasti:
Benedictus Dominus Deus Israel; quia visitavit et fecit redemptionem plebi suae
et erexit cornu salutis nobis, in domo David pueri sui,
sicut locutus est per os sanctorum, qui a saeculo sunt, prophetarum eius,
salutem ex inimicis nostris, et de manu omnium, qui oderunt nos;
ad faciendam misericordiam cum patribus nostris, et memorari testamenti sui sancti,
iusiurandum, quod iuravit ad Abraham patrem nostrum, daturum se nobis,
ut sine timore, de manu inimicorum liberati, serviamus illi
in sanctitate et iustitia coram ipso omnibus diebus nostris.
Et tu, puer, propheta Altissimi vocaberis: praeibis enim ante faciem Domini parare vias eius,
ad dandam scientiam salutis plebi eius in remissionem peccatorum eorum,
per viscera misericordiae Dei nostri, in quibus visitabit nos oriens ex alto,
illuminare his, qui in tenebris et in umbra mortis sedent, ad dirigendos pedes nostros in viam pacis.
Sakariaan kiitosvirsi suomeksi.
Suomeksi Sakariaan virsi kuuluu vuoden 1938 raamatunsuomennoksessa seuraavasti:
Sakariaan kiitosvirsi virtenä.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 259 (”Kiitetty Herra, joka kansallensa”) on Lauri Stenbäckin laatima muunnelma Sakariaan kiitosvirrestä. Tämän alkujaan ruotsiksi kirjoitetun virren on suomentanut Elias Lönnrot ja säveltänyt Peter Sohr. Virsikirjaan se otettiin vuonna 1886. Virsi liittyy erityisesti juhannukseen, mutta muulloinkin sitä saatetaan laulaa aamu­rukouksissa alku­peräisen Sakariaan kiitos­virren sijasta. Virsikirjan Jumalanpalveluslaulujen osastossa se on perinteisellä psalmisävelmällä, etenkin rukoushetkiä varten vuorolauluksi jaoteltuna. Ruotsin kirkon virsikirjassa Sakariaan kiitosvirsi on virsi 676. Sen a-sävelmä on V psalmisävelmä ja b-sävelmä Harald Göransonin 1985 tekemä sävelmä.