Maltan ritarikunta

Maltan ritarikunta, virallisesti Jerusalemin Pyhän Johanneksen suvereeni sotilaallinen ja hospitaliittaritarikunta, Rodoksen ja Maltan ritarikunnaksi sanottu (, lyh. SMOM), on maailmanlaajuisesti toimiva katolilainen maallikkosääntökunta. Vaikka ritarikunnalla ei ole omaa valtiollista aluetta, se on suvereeni, valtion kaltainen kansainvälisen oikeuden toimija, jolla on diplomaattisuhteet 114 valtion ja Euroopan unionin kanssa sekä tarkkailijajäsenen asema Yhdistyneissä kansakunnissa. Maltan ritarikunnan hallussa on ekstraterritoriaalialueet Roomassa sekä Maltalla. 
Maltan ritarikuntaa johtaa vaalilla valittu suurmestari. Ritarikunnan päämaja, jossa myös suurmestari asuu, on sijainnut Roomassa vuodesta 1834 asti. Ritarikunnalla on omat autojen rekisterikilvet, postimerkit sekä oma valuutta ja armeija, joka toimii Italian asevoimien alaisuudessa. Ritarikunnalla on myös oma perustuslakinsa, jonka mukaan ritarikunnan virallinen kieli on italia. Sääntökunta myöntää hallituksensa jäsenille sekä diplomaateilleen ja näiden perheille oman passin. Roomassa sijaitsee ritarikunnan omistuksessa oleva kirkko, palatsi ja huvila. 
Maltan ritarikunta katsoo olevansa Jerusalemissa 1000-luvulla perustetun johanniittain ritarikunnan laillinen jatkaja. Järjestö toimi vuosina 1530–1798 Maltan saarelta, mistä nykyisin yleisin käytetty nimi juontuu. Nykyaikana järjestö harjoittaa humanitaarista työtä ja on yksi maailman suurimmista hyväntekeväisyysjärjestöistä. 
Ritarikunnan latinankielinen motto on "Tuitio Fidei et Obsequium Pauperum" (). Ritarikunnan kansallislaulu on "Ave Crux Alba".
Historia.
Jerusalemin johanniittain ritarikunta.
Alkuperäisen johanniittain ritarikunnan juuret ovat Pyhällä maalla ristiretkiä edeltäneessä katolilaisessa hyväntekeväisyystoiminnassa. Amalfilaiset kauppiaat saivat 1000-luvulla fatimidien kalifaatilta luvan rakennuttaa Jerusalemiin kirkko, konventti ja hospitaali, joiden toiminnasta sääntökunta myöhemmin kehittyi. Kirkko pyhitettiin Johannes Kastajalle, ja sen tarkoitus oli auttaa kristittyjä pyhiinvaeltajia.
Johanniittain ritarikunta perustettiin noin vuonna 1099. Paavi Paschalis II:n bulla 15. helmikuuta 1113 vahvisti johanniittain sääntökunnan ja asetti sen katolisen kirkon suojelukseen. Tämä antoi ritarikunnalle oikeuden valita itse omat johtajansa ilman kirkollisten tai maallisten viranomaisten puuttumista asiaan. Järjestön ensimmäinen sääntö kirjoitettiin vuosien 1145 ja 1153 välisenä aikana, ja se velvoitti kaikkia ritariveljiä sitoutumaan köyhyyteen, naimattomuuteen, tottelevaisuuteen ja vähäosaisten palvelemiseen.
Ritarit Kyproksella (1291–1310).
Johanniitat toimivat Jerusalemin kuningaskunnassa aina vuoteen 1291 saakka, kunnes kristityt menettivät Pyhältä maalta viimeisen merkittävän linnakkeensa, Akkon. Akkon päädyttyä islaminuskoisten mamelukkien haltuun johanniittain ritarikunta siirsi hallintonsa Kyproksen Limassoliin, jossa ritarikunta oli toiminut jo vuodesta 1210. Alueen levoton ympäristö ja pelko muslimien hyökkäyksestä kuitenkin sai ritarit siirtymään länteen, Ródoksen saarelle.
Ritarit Ródoksella (1310–1522).
Ródokselle johanniitat tulivat vuonna 1307, ja kolme vuotta myöhemmin he siirsivät hallintonsa sinne saatuaan saaren hallinnan itselleen. 
Maltan ritarit (1530–1798).
Espanjan ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija Kaarle V lahjoitti ritarikunnan uudeksi keskuspaikaksi Maltan saaret ja Tripolin linnoituksen Manner-Afrikasta, mutta kaukana sijainnut Tripoli menetettiin ottomaaneille jo vuonna 1551. Johanniitat saapuivat Maltan saarelle vuonna 1530. Siirtä lähtien Malta oli ritarikunnan hallitsema itsenäinen valtio vuoteen 1798 saakka, jolloin Napoleon valloitti saaren. Malta sijaitsee Välimeren keskellä strategisesti tärkeällä paikalla, itäisten ja läntisten merialueiden solmukohdassa.
Nykyaikana.
Vuodesta 1834 lähtien ritarikunnan päämaja on ollut Roomassa.
Ritarikunnan suurmestari Matthew Festing erotti suurkansleri Albrecht von Boeselagerin 8. joulukuuta 2016. Von Boeselagerin katsotaan myöntyneen humanitaarisen avun nimissä kondomien jakoon Afrikassa AIDS:n vastaisena toimena. Paavi Franciscus määräsi erottamisesta sisäisen tutkinnan. Suurmestari Festings ei suostunut yhteistyöhön paavin selvitysryhmän kanssa, ja tämä johti myöhemmin 24. tammikuuta 2017 paavin pyyntöön Festingsin eroamisesta. Paavi hyväksyi Festingsin eropyynnön 25. tammikuuta ja asetti oman edustajansa ritarikunnan johtoon.
Jäsenyys ja hierarkia.
Ritarikunnan jäsenyys edellyttää vankkumatonta uskonnollista vakaumusta ja toimintaa, joka tapahtuu joko ritarikunnan instituutioissa tai on muuten sen tavoitteiden mukaista. Edellytykset täyttävä henkilö voi tämän jälkeen saada kutsun jo jäsenyyden omaavalta ritarilta. Jäseniä on noin 13 500, vapaaehtoisia noin 80 000 ja työntekijöitä noin 22 000. Työntekijöistä suurin osa työskentelee terveydenhuollossa.
Jäsenet jakautuvat kolmeen luokkaan sen mukaan, vannovatko jäsenet uskollisuudenvalan vai eivät. Oikeusritarit antavat köyhyys-, kuuliaisuus- ja selibaattilupauksen. Kanonisen oikeuden näkökulmasta he ovat munkkeja, mutta heidän ei ole pakko elää luostarissa. Kuuliaisuusritarit antavat ainoastaan kuuliaisuuslupauksen, eli sitoutuvat elämään kirkon sekä ritarikunnan arvojen mukaisesti. Kunnian ja omistautumisen ritarit, jotka ovat lähtökohtaisesti maallikoita, eivät anna virallisesti mitään lupausta, mutta elävät silti kirkon ja ritarikunnan arvojen mukaisesti. Edellä mainitut kolme luokkaa puolestaan jakautuvat alaluokkiin seuraavasti:
Hallinto.
Maltan ritarikunnan hallinnosta määrätään järjestön omassa perustuslaissa, ja se noudattaa löyhästi vallan kolmijako-oppia. Perustuslain viimeisin versio astui voimaan vuonna 2022 paavi Franciscuksen määräyksellä. 
Maltan ritarikunnan päämies on eliniäksi valittava suurmestari, joka toimii sekä hallitsijana että sääntökunnan uskonnollisena johtajana. Aikana, jolloin järjestöllä ei ole valittua suurmestaria, tämän tehtäviä toimittaa vuodeksi kerrallaan valittava varasuurmestari (). Suurmestari käyttää ritarikunnan lainsäädäntö- ja toimeenpanovaltaa yhdessä 10-jäseninen hallitusneuvoston () kanssa. Hallitusneuvoston kutsuu koolle suurmestari, ja sen tulee kokoontua vähintään kuusi kertaa vuodessa. Hallitusneuvoston jäsenet valitaan tehtäviinsä viiden vuoden toimikaudeksi. Neuvoston jäsenten valinnan toimittaa pääkapituli (), joka on ritarikunnan jäsenistön oma edustuselin. Perustuslaillisissa asioissa lainsäädäntövalta on yksin pääkapitulilla. Ritarikunnan nykyinen suurmestari on kanadalainen John Dunlap, joka aloitti virassa toukokuussa 2023.
Tuomiovalta järjestön sisällä kuuluu erityisille sääntökuntaoikeuksille ().
Ritarikunnan diplomaattisten toimien tarkoituksena on pääasiassa luoda uusi yhteistyösopimuksia eri valtioiden kanssa terveydenhuollon ja humanitaarisen avustustoiminnan edistämiseksi.
Muut johanniittain ritarikunnat.
Napoleonin vallattua Maltan vuonna 1798 vanhat johanniitat joutuivat hajaannukseen. Itsensä lisäksi Maltan ritarikunta tunnustaa neljä muuta, protestanttista johanniittain ritarikunnan seuraajiksi. Nämä ovat saksalainen Brandenburgin ritarikunta (), Brandenburgin ritareista eronnut Alankomaiden johanniittain ritarikunta (), Ruotsin johanniittain ritarikunta () ja brittiläinen Johanneksen ritarikunta ().