Tuhopoltto

Tuhopoltto on tulipalo, joka on sytytetty tahallisesti. Se on rangaistava rikos. Esimerkiksi Suomen lainsäädännössä tuhopoltto lasketaan muiden vastaavien tekojen kanssa rikosnimikkeeksi tuhotyö. 
Yleisyys.
2010-luvulla tehtyjen tilastojen perusteella Suomessa tehdään vuosittain noin 2 000 tuhopolttoa.
Tuhopolttajat.
Suomessa tuhopolttaja on useimmiten kolmikymppinen mies. Tuhopolttajien keski-ikä on 27 vuotta.
Psykiatrisen vankisairaalan ylilääkäri Hannu Lauerman mukaan tuhopolttajat ovat usein moniongelmaisia ja heillä on hyvin usein päihdeongelmia. Osa on myös syrjäytyneitä ja köyhiä. Hänen mukaansa osa tuhopolttajista on arkoja ihmisiä, jotka rohkaistuvat alkoholin avulla.
Tekijöiden luokittelu.
Hannu Lauerman mukaan tuhopolttajat voidaan jakaa kahteen pääryhmään:
Rikosseuraamusviraston Helsingin yliopistolta tilaama tutkimus jakoi suomalaiset tuhopolttajat neljään ryhmään MDS-analyysillä:
Rikoksen uusiminen.
Tuhopolttajat usein jatkavat rikosten tekemistä rangaistuksen jälkeen. Tutkimuksen mukaan 76% tuhopolttoon syyllistyneistä syyllistyi uudelleen rikokseen 3-11 vuoden seuranta-ajan aikana. Rangaistuksen suorittamisen jälkeen tuhopolttajat tekivät keskimäärin 19 uutta rikosta. 11% tuhopolttajista teki uuden tuhopolton rangaistuksen jälkeen. Lisäksi tuhopolttajat syyllistyvät omaisuusrikoksiin.
Tuhopolttajan rikoksen uusimiseen vaikuttaa erityisesti päihteiden väärinkäyttö, itsetuhoisuus ja aikaisempi rikollinen toiminta.
Tuhopolttamisen syyt.
Kriminaalipsykologi Taija Stoatin mukaan tuhopolttojen syynä on osassa tapauksia taloudellisen hyödyn tavoittelu. Osassa tapauksia syy on enemmän tunnepohjainen, kuten voimakas viha, kosto tai katkeruuden tunne.
Rikosseuraamusviraston Helsingin yliopistolta tilaama tutkimus jakoi suomalaisten tuhopolttajien motiivit neljään pääluokkaan MDS-analyysillä:
Suomen pelastusalan keskusjärjestön tutkija Tuula Kekkin mukaan moni tuhopolttaja kokee, ettei heitä ole otettu tosissaan. Tuhopoltolla he pääsevät kokemaan ylemmyydentuntoa, että jotain on saatu aikaiseksi.
Hannu Lauerman mukaan tuhopoltto on mahdollisuus saada helpolla paljon vahinkoa aikaan. Myös Stoat arvelee tuhopolttoa käytettävän sen tehokkuuden vuoksi, koska sillä voi saada aikaan täydellisen tuhon. Lauerman mukaan tulipaloihin liittyy myös näyttävyyttä ja puhdistavaa symboliikkaa. Myös Taija Stoatin mukaan kirkkoihin kohdistuvien tuhopolttojen syy voi liittyä niiden näyttävyyteen tai toimintaan kokoontumispaikkana.
Lainsäädäntö Suomessa.
Rikoslain 21. huhtikuuta 1995 voimaan tulleella muutoksella yhdistettiin vaarallisen tilanteen aiheuttavat teot yhdeksi rikosnimikkeeksi tuhotyö (RIL 34 luvun 1 §).
Teon tunnusmerkkinä on
siten, että teko on omiaan aiheuttamaan yleistä hengen tai terveyden vaaraa taikka että siitä on yleistä erittäin huomattavan taloudellisen vahingon vaaraa.
Tuomiona tuhotyöstä langetetaan vähintään neljä kuukautta ja enintään neljä vuotta vankeutta. Mikäli tuhotyö on törkeä, teosta langetetaan 2–10 vuotta vankeutta. Yritys rangaistaan kuten teko.
Syyte tuhotyöstä on nostettava viiden vuoden kuluessa teosta.
Aiemmalla nimikkeellä "murhapoltto" tarkoitettiin sellaisen rakennuksen "tuhopolttoa", jossa saattoi olla ihmisiä. Tyypillisimmin se on ollut asuinrakennuksen tai vastaavan tuhopoltto, mutta myös varastorakennuksen ja jopa heinäladonkin sytyttäminen on oikeudessa tuomittu murhapolttona.
Rikostutkinnassa pyritään selvittämään palon alkamiskohta. Palojäämien laboratoriotutkinnassa on mahdollista todeta esimerkiksi palavien nesteiden käyttö tai mahdollinen pitempiaikainen kyteminen ennen lopullista syttymistä.