tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Intian koripallomaajoukkue

Intian koripallomaajoukkue edustaa Intiaa koripallon arvokisoissa. Sitä kontrolloi Intian koripalloliitto. 
Se liittyi FIBAan vuonna 1936. Intian joukkueella on yhdet Aasian pisimmistä perinteistä. Se on osallistunut Aasian-mestaruuskisoihin 22 kertaa. Lisäksi joukkue on voittanut kolme kultamitalia ja yhden hopeamitalin Etelä-Aasian kisoissa. 
Historia.
1965–1975.
Intia esiintyi kansainvälisellä tasolla ensimmäisen kerran vuonna 1965, jolloin se aloitti kohtalaisen kilpailukykyisesti. Joukkueen kapteenina toiminut Khushi Ram oli Aasian-mestaruuskilpailujen pistepörssin toinen 1965 ja voitti sen 1967 sekä 1969. Seuraavina vuosina Intiasta tuli vakituinen osallistuja tapahtumassa. Parhaiten Intian joukkue pärjäsi vuonna 1975, kun se sijoittui neljän parhaan joukkoon.
1980–2010.
Neuvostoliiton kesäolympialaiset 1980.
Huonon kannatuksen ja tuen takia Intian joukkue oli jo melkein unohtunut ja sillä oli enää vain kourallinen hyviä näyttöjä ja onnistuneita otteluita. Sen merkittävin turnaus oli vuoden 1980 kesäolympialaiset, kun joukkue sai mahdollisuuden edustaa Aasiaa muutamien muiden joukkueiden kieltäydyttyä osallistuttuaan Yhdysvaltojen johtamaan boikottiin. Jotkut maailman johtavista koripallomaistakin vetäytyivät kisoista (Kanada ja Yhdysvallat). Intia sijoittui 12 joukkueen olympialaisissa viimeiseksi. Vaikka tulokset eivät olleet hyviä, useat koripallofanit ympäri maailmaa kiinnittivät huomiota Intian pelityyliin.
Monet intialaiset pääsivät Neuvostoliitossa otsikoihin turnauksen yhteydessä. Ajmer Singh sai maailmanlaajuista huomiota ollessaan yksi turnauksen kymmenestä parhaasta pelaajasta.
1990–2010.
1990-luvun lopulla Sozhasingarayer Robinsonista tuli ensimmäinen kansainvälisesti tunnettu intialainen koripalloilija. Robinson johdatti Intian yllättävään voittoon Etelä-Koreasta, joka oli yksi Aasian parhaista joukkueista. Myöhemmin hänestä tuli ensimmäinen aasialainen koripalloilija, joka sai tarjouksen pelaajasopimuksesta toiselta mantereelta, kun hän allekirjoitti sopimuksen iranilaisen Negar sang Sharekordin kanssa.
Vuonna 2005 Robinson valitti, että koripallon taso Intiassa on edelleen keskinkertainen, eikä se saa tarpeeksi paljoa tukea. Protestina hän vetäytyi maajoukkueesta.
2010–.
Vuonna 2011 Sacramento Kingsin entinen päävalmentaja Kenny Natt valmensi Intian jälleen Aasian-mestaruuskisoihin. Vaikka Intia hävisi suurimman osan peleistään, sen esitykset edellisten neljän vuoden aikana joka kerta finaaliin päässyttä Libanonia vastaan olivat odotuksia herättäviä. Intian joukkueen tavoitteena on edelleen, että Intiasta tulee kansainvälisellä tasolla kilpailukykyinen joukkue.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Aasian-mestaruuskilpailut
Koripallo Aasian kisoissa
Mäntyturilas

Mäntyturilas ("Polyphylla fullo") on lehtisarvisiin (Scarabaeidae) kuuluva kovakuoriaislaji.
Tuntomerkit.
Lajin naarailla tuntosarvien nuija on lyhytliuskainen.
Levinneisyys.
Lajia ei tavata Suomessa. Muutamia yksilöitä on tavattu Etelä-Ruotsista, josta lähimmät havainnot Suomeen nähden on tehty.
Elintavat.
Aikuisilla kovakuoriaisilla on tapana nakerrella männynneulasia. Turilaan toukat elävät hietamaassa kasvien juurilla.
Rakesh Roshan

Rakesh Roshan (, oik. Rakesh Roshan Lal Nagrath, ; s. 6. syyskuuta 1949 Bombay, Maharashtra, Intia) on intialainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja entinen näyttelijä. Hänet tunnetaan siitä, että kaikki hänen ohjaamansa elokuvat alkavat K-kirjaimella.
Yksityiselämä.
Rakesh Roshanin isä oli säveltäjä Roshan ja hänen veljensä on säveltäjä Rajesh Roshan. Hänellä on Pinky-vaimonsa kanssa kaksi lasta, näyttelijä Hrithik Roshan ja Sunaina Roshan.
Työkirja

Työkirja oli Suomessa 1900-luvun alussa käytössä ollut virallinen todistus, eräänlainen passi. Sen oli oikeutettu saamaan jokainen, joka lähti kotipaikkakuntansa ulkopuolelle. Työkirjaan merkittiin matkallelähtijän nimi ja kotipaikka sekä onko tämä esteetön työnhakuun. Työkirjan antoi matkallelähtijälle kaupungeissa poliisikamari, maistraatti tai järjestysoikeus ja maalla kruununnimismies. Se voitiin asettaa korkeintaan vuoden ajaksi.
Ehdot työkirjan saamiseen olivat seuraavat:
Kun työkirja voitiin siinä mainitun määräajan kuluttua uudistaa, kykeni kuntalainen sen nojalla vuosikausia olemaan poissa kotikunnastaan, henkikirjoituspaikan silti muuttumatta, kunnes hän oli vakinaisesti asettunut toiseen kuntaan ja sen vuoksi sinne kirkonkirjoihin ja henkikirjoihin otettu.
Lähteet.
Onni Karhunen: Kirjoissa oleminen. Teoksessa "Yhteiskunnallinen käsikirja". Helsinki: Kansanvalistusseura, 1910.
Patricia Breslin

Patricia Breslin (17. maaliskuuta 1931 – 12. lokakuuta 2011) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka vieraili 1950- ja 1960-luvulla useissa televisiosarjoissa.
Ura.
Breslin näytteli 1953 pääosassa Jackie Cooperin vastanäyttelijänä tämän vaimoa komediasarjassa "The People's Choice". Vuonna 1954 hän vieraili Peter Mark Richmanin kanssa lakisarjassa "Justice", jossa hän esitti roistojen uhkaamaa naista.
Breslin vieraili 1955 sarjassa "Appointment with Adventure". Hän näytteli kahdessa jaksossa sarjassa "Hämärän rajamailla". Anne Mitchellin roolia Breslin näytteli sarjassa "The DuPont Show with June Allyson".
Vuonna 1964 hän aloitti Laura Brooksin roolissa saippuaoopperassa "Peyton Place", ja vuosina 1966–1969 hänellä oli Meg Baldwinin rooli sarjassa "General Hospital".
Yksityiselämä.
Breslin avioitui 1969 urheilun piirissä toimineen Art Modellin kanssa. Kyseessä oli hänen toinen avioliittonsa. Ensimmäisestä avioliitosta David Orrick McDearmonin (1914–1979) kanssa hänellä oli kaksi lasta. Heidän solmittuaan avioliiton Modell adoptoi Breslinin pojat, jotka saivat Modellin sukunimen. Perhe asui Owings Millsissä Marylandissa.
Breslinin kuoli 12. lokakuuta 2011, mutta kuolinsyytä ei ole kerrottu. Hän oli kuitenkin ollut pitkään sairaalahoidossa.
Andrew Laszlo

Andrew Laszlo ( (12. tammikuuta 1926 Pápa, Unkari – 7. lokakuuta 2011 Montana, Yhdysvallat) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen elokuvaaja. Laszlo oli ehdokkaana Emmy-palkinnon saajaksi kahdesti, televisioelokuvasta "The Man Without a Country" vuonna 1973 ja televisiosarjasta "Shogun – voittamaton" vuonna 1980.
Elämäkerta.
Laszlo oli syntyisin Unkarista. Hän aloitti uransa harjoittelijana elokuvastudiossa Budapestissa, josta hän muutti 1947 Yhdysvaltoihin.
Laszlo opiskeli elokuvausta Unkarissa, mutta ala oli sodan jälkeen lamaannuksissa, joten hän muutti Yhdysvaltoihin töihin. Hänet kutsuttiin Korean sodan vuoksi 1950 asepalvelukseen. 1950-luvulla hän palasi elokuvan pariin.
Skorpioniahven

Skorpioniahven ("Centrogenys vaigiensis") on Tyynessämeressä elävä huulikaloihin kuuluva kalalaji. Se on skorpioniahventen heimon (Centrogenyidae) ainoa laji.
Taksonomia.
Alun perin vuonna 1824 Quoy ja Gaimard luokittelivat skorpioniahvenen kuuluvaksi skorpionisimppujen heimoon (Scorpaenidae) nimellä "Scorpaena vaigiensis". Vuonna 1829 Georges Cuvier siirsi sen meriahventen heimoon (Serranidae) lajina "Centropristis scorpaenoides", koska havaitsi sen muistuttavan useita meriahvenlajeja. Vuonna 1842 Richardson sijoitti sen omaan sukuunsa nimellä "Centrogenys vaigiensis". Skorpioniahven on luokiteltu kuuluvaksi useisiin eri heimoihin, meriahventen lisäksi muun muassa etelänbasseihin ("Percichthyidae"). Myöhemmin luokitteluissa heimoksi on vakiintunut "Centrogenyidae", jonka ainoa laji se on. Tämä skorpioniahventen heimo on kuitenkin siirretty alalahkosta Percoidei alalahkoon Labroidei (huulikalat).
Anatomia.
Skorpioniahven voi kasvaa 25 cm:n pituiseksi, mutta yleisemmin kalat ovat alle kymmensenttisiä. Ruumiinmuodoltaan skorpioniahven muistuttaa ahventa. Selkäevä on pitkä ja piikikäs, ja myös rinta- ja peräevissä on piikkejä. Pää ja silmät ovat melko kookkaat ja sieraimissa on rusettimainen läppä. Skorpioniahvenen pohjaväritys on vaalean harmaa tai ruskea. Ruumiissa on tummemmanruskeita ja harmaita laikkuja, joita on myös evissä, joissa ne voivat olla yhteyneitä epämääräisiksi viiruiksi.
Levinneisyys ja elintavat.
Skorpioniahventa tavataan trooppisista vesistä indopasifiselta merialueelta. Sen levinneisyysalue ulottuu Nikobaareilta Uuteen-Guineaan, Australian pohjoisrannikolle ja Ryūkyūsaarille. Lajin ravintoa ovat pienet kalat ja äyriäiset, kuten katkaravut ja ravut. Se elää kivikkoisilla alueilla ja koralliriuttojen läheisyydessä. Toisinaan lajia pidetään myös akvaariokalana.
Kim Brown

Kim Brown (2. kesäkuuta 1945 Birmingham, Englanti – 11. lokakuuta 2011 Helsinki) oli brittiläissyntyinen muusikko, The Renegadesin perustaja.
Brown perusti Renegadesin Birminghamissa 1960. Yhtye päätyi vuonna 1964 keikalle Suomeen Leo Heinosen kutsusta samaan aikaan, kun useimmat brittiyhtyeet menivät Saksaan, ja jäi Suomeen kahdeksi kuukaudeksi. Yhtyeen jäsenet pukeutuivat Yhdysvaltain sisällissodan aikaisiin ratsuväen univormuihin ja soittivat rajua rockia, mikä nosti yhtyeen Suomessa valtavaan suosioon. Osa soittajista jäi Suomeen pysyvästi, ja myös Brown asettui sinne myöhemmin. 
Yhtye levytti Suomessa singlen "Cadillac", josta tuli menestys. Varhaisista singleistä "Matelot" soi Aki Kaurismäen elokuvassa "Le Havre". Yhtyeen musiikillista kypsymistä ilmentää "My Heart Must Do the Crying". Vuonna 1966 yhtye levytti Suomeksi Dannyn taustalla kappaleen "Salattu suru", jonka on myöhemmin levyttänyt Topi Sorsakoski ja joka on tanssiorkestereiden vakio-ohjelmistoa.
Kolmessa vuodessa yhtye levytti Suomessa neljä albumia. Se oli mukana myös elokuvassa "Topralli" ja esiintyi usein televisiossa. Yhtyeellä on ollut suomalaiseen kevyeen musiikkiin merkittävä vaikutus. Myöhemmin yhtye teki joitakin nostalgiavierailuja. Merkittäviä yhtyeitä joissa Brown viimeksi soitti, olivat trio Hasse Walli ja Markus Raivion kokoonpano. Italiassa hänellä oli suosittu yhtye Kim &amp; the Cadillacs.
Kurkkusyöpä esti Brownin laulun ja keskeytti uran.
Suomalaiset artistit esittävät hänen musiikkiaan tribuuttialbumilla "Moments with Kim Brown" 2005. Muistojamit pidettiin 1. marraskuuta 2011 Helsingissä ravintola Storyvillessa. Tilaisuudessa esiintyvät The Nameless, The First, Agents ja Hasse Walli.
Ella &amp; Aleksi – Yllätyssynttärit

Ella &amp; Aleksi – Yllätyssynttärit on vuonna 2011 valmistunut, Juuso Syrjän ohjaama animaatioelokuva Ellasta ja Aleksista.
Juoni.
Varoitus:  Seuraava kirjoitus paljastaa yksityiskohtia .
Ella ja Aleksi haluavat järjestää Tarkastaja Lerppu Koiraselle yllätyssynttärit, mutta miten he saavat kutsun kaikille? Hely Huuhkaja joutuu muuttamaan kaupunkiin, koska hänen kotipuunsa oli kaadettu. Samalla Ella ja Aleksi etsivät Hely Huuhkajalle uuden kodin. Ella ja Aleksi ovat kasvimaalla ja haluavat Professori Myyräseltä taikamultaa, ja he saivat erikoismultaa. Ella ja Aleksi tapaavat erilaisen Rapun, jonka nimi on Ripu-Rapu. He auttavat Ripu-Rapua löytämään inspiraation. Sitten Ella tapaa Lennin, pienen lokinpoikasen, joka ei osaa lentää. Ella ja Lenni syövät jäätelöä ja silakkaa, sitten Ella ajaa polkupyörällä vaarallista mäkeä alas Lennin kanssa, ja sitten he kaatuvat ja sanovat uudestaan! Ellan ja Aleksin kotipihalle saapuu koppakuoriainen, jonka nimi on MC Koppakuoriainen. Sitten he menevät vanhan kengän sisälle joka on musavehje, Sitten he putoavat maahan ja huomaavat että puistossa on paljon roskia. Ellan ja Aleksin pihalle putoaa tähti, jonka nimi on Pohjantähti. Sitten he menevät yöjunalla lappiin, ja auttavat tähteä saamaan takaisin taivaalle. Lopuksi kaikki järjestävät Tarkastaja Lerppu Koiraselle yllätyssynttärit ja kaikki on kutsuttu.
Juonipaljastukset päättyvät tähän.
Gilberto Pereira Lopes

Gilberto Pereira Lopes (14. helmikuuta 1927 – 22. syyskuuta 2025) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 14. joulukuuta 1949 ja nimitettiin Ipamerin hiippakunnan piispaksi 3. marraskuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Sebastiano Baggio, jota avustivat Fernando Gomes dos Santos ja David Picão.
Pereira Lopes sai 19. joulukuuta 1975 nimityksen Campinasin arkkihiippakunnan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Aurusulianan titulaariarkkipiispaksi. Hänestä tuli 10. helmikuuta 1982 Campinasin arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 2. kesäkuuta 2004.
Vaahteraliigan kausi 1980

Vaahteraliigan kausi 1980 oli Vaahteraliigan ensimmäinen kausi. Sarjaan osallistui seitsemän joukkuetta pääkaupunkiseudulta, joista lajin ensimmäisen Suomen mestaruuden voitti Poli.
Kolme joukkuetta jätti runkosarjan kesken ja neljästä joukkueesta parhaimmaksi sijoittui Munkka. Loppuottelu pelattiin Helsingin Velodromilla, jossa Munkka hävisi Polille 0–12.
Sarjaan osallistuneet joukkueet:
Zaporižžja I

Zaporižžja I eli Zaporižžja-1:n rautatieasema (, ) on Ukrainan eteläosissa Dneprin alajuoksulla sijaitsevan Zaporižžjan teollisuuskaupungin tärkein rautatieasema. Asema sijaitsee sekä Moskovasta Harkovan kautta etelään Krimille Simferopoliin ja Sevastopoliin vievän tärkeän rautatien että miljoonakaupunki Donetskista länsi-lounaaseen kohti Kryvyi Rihia vievän radan varrella. Asema kuuluu Ukrainan rautateiden asemaverkostoon.
Zaporižžjan teollisuuskaupungissa on useita muitakin rautatieasemia ja seisakkeita, joista tunnetuin lienee Zaporižžja II noin kolme kilometriä pohjoiseen Zaporižžja I:ltä. Useat pienistä asemista palvelevat lähijunaliikennettä.
Nicolas Bacri

Nicolas Bacri (s. 23. marraskuuta 1961 Pariisi) on ranskalainen säveltäjä. Hän aloitti pianotunnit 7-vuotiaana ja valmistui vuonna 1983 Pariisin konservatoriosta, jossa sai ensimmäisen palkinnon sävellyksessä. Hänen opettajiinsa olivat konservatoriossa lukeutuneet Claude Ballif, Marius Constant, Serge Nigg ja Michel Philippot. Bacri oli sitten vuoteen 1985 saakka Prix de Romen turvin Roomassa, jossa hän tutustui Giacinto Scelsiin. Palattuaan Pariisiin hän työskenteli vuosina 1987–1991 Radio Francen kamarimusiikkijohtajana. Sittemmin hän on omistautunut sävellystyölleen.
Bacrin tuotantoon kuuluu muun muassa seitsemän sinfoniaa, kaksi oopperaa, yhdeksän jousikvartettoa ja lukuisia konserttoa.
José Melhado Campos

José Melhado Campos (29. marraskuuta 1909 – 21. syyskuuta 1996) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Botucatun hiippakuntaan 15. elokuuta 1934 ja nimitettiin Lorenan hiippakunnan piispaksi 29. toukokuuta 1960. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Henrique Hector Golland Trindade, jota avustivat Ruy Serra ja Manoel Pedro da Cunha Cintra.
22. helmikuuta 1965 Melhado Campos sai nimitykset Sorocaban hiippakunnan vihkipiispaksi ja Hospitan titulaaripiispaksi. 8. tammikuuta 1973 hänestä tuli Sorocaban piispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 71-vuotiaana 20. maaliskuuta 1981. Hän eli 86-vuotiaaksi.
Melhado Campos osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Faniska

Faniska on Luigi Cherubinin säveltämä kolminäytöksinen koominen ooppera. Sen saksankielinen libretto on Joseph Sonnleithnerin kirjoittama. Teos perustuu René Charles Guilbert de Pixérécourtin "Les mines de Pologneen". 
"Faniska" syntyi tilaustyönä wieniläiselle näyttämölle. Teoksessa on paljon samankaltaisuutta Cherubinin aiemman pelastusooppera "Lodoïskan" (1791) kanssa, esimerkiksi tapahtumien sijoittuminen puolalaiseen ympäristöön. Kantaesitys järjestettiin Theater am Kärntnertorissa 25. helmikuuta 1806. Beethoven ja Haydn suhtautuivat teokseen myönteisesti, mutta se ei saavuttanut paikkaa vakiohjelmistossa.
Fernando Legal

Fernando Legal (17. joulukuuta 1931 São Paulo – 22. elokuuta 2023) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 8. joulukuuta 1959 ja nimitettiin Itapevan hiippakunnan piispaksi 28. maaliskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat Luciano Pedro Mendes de Almeida ja Ladislau Paz.
Legal sai 25. huhtikuuta 1985 nimityksen Limeiran ja 15. maaliskuuta 1989 São Miguel Paulistan hiippakunnan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 9. tammikuuta 2008.
José Delicado Baeza

José Delicado Baeza (18. tammikuuta 1927 Almansa – 17. maaliskuuta 2014) oli espanjalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Tui-Vigon hiippakunnan piispaksi 4. elokuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Arturo Tabera Araoz, jota avustivat José López Ortiz ja José María García Lahiguera.
Delicado Baeza sai 18. huhtikuuta 1975 nimityksen Valladolidin arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 7. kesäkuuta 1975. Hän jäi eläkkeelle 28. elokuuta 2002.
Karlsruhe (1927)

Karlsruhe oli Saksan laivaston Königsberg-luokan risteilijä toisessa maailmansodassa. Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusvene "HMS Truant" torpedoi aluksen 9. huhtikuuta 1940, jolloin alus menetti liikuntakykynsä. Miehistö jätti aluksensa ja siirtyi torpedovene "Greifiin", joka sen jälkeen upotti hylyn.
Valmistus.
Alus tilattiin 1925 nimellä risteilijä C ("Medusan" korvaaja) Deutsche Werkeltä, missä köli laskettiin 27. heinäkuuta 1926 telakkanumerolla 207. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1927 nimellä "Karlsruhe". Kastetilaisuudessa puheen piti Karlsruhen pormestari ja aluksen kummina oli vuonna 1914 upotetun ensimmäisen risteilijä "SMS Karlsruhen" päällikön Köhlerin leski. Alus lähti propulsiojärjestelmän testeihin 15. lokakuuta 1929, joiden päätyttyä alus siirrettiin Wilhelmshaveniin viimeisteltäväksi. Alus otettiin palvelukseen 6. marraskuuta ensimmäisenä päällikkönään Eugen Lindau. Alukselle siirrettiin miehistöksi palveluksesta poistetun risteilijän "Berlinin" miehistö.
Palvelus.
Alus vietti ensimmäiset palveluskuukautensa Itämerellä koulutuksessa, jonka aikana alus saavutti 15. tammikuuta 1930 kolmen tunnin ajossa 29 solmun keskinopeuden.
Gasellit

Gasellit (Antilopinae) on sorkkaeläimiin kuuluvan nautaeläinten heimon (Bovidae) alaheimo, johon kuuluu useita Aasiassa ja Afrikassa eläviä sukuja. Useimmilla gasellilajeilla on kevyt ruumiinrakenne ja erityisen sirot jalat.
Guanlong

Guanlong on myöhäisjurakaudella 160 miljoonaa vuotta sitten Aasiassa elänyt dinosaurus, joka kuului teropodeihin.
"Guanlong" löydettiin Kiinasta vuonna 1996. Sen nimi on kiinaa ja tarkoittaa "kruunupäistä lohikäärmettä". Se on saanut nimensä sen kallossa sijaitsevasta ontosta heltasta. Heltta kulki kuonosta pään takaosaan, ja oli luultavasti koriste kumppanin houkutteluun.
"Guanlong" oli tyrannosauri, mutta toisin kuin myöhemmillä sukulaisillaan, "Guanlongilla" oli kolme sormea molemmissa käsissä. Sen sukulaisilla on havaittu höyheniä, ja silläkin oli luultavasti höyhenpeite. 
"Guanlong" oli pieni lihansyöjä, se kasvoi 2,5–metriseksi.
Dragostea din tei

Dragostea din tei (ääntäminen romaniaksi: ) on moldovalaisen O-Zone-yhtyeen menestynein single. Romanian kielellä laulettu kappale nousi singlelistojen kärkeen monissa Euroopan maissa, ja siitä tuli vuoden 2004 kesähitti.
Ranskassa single oli listakärjessä 15 viikkoa ja Saksassa 14. Lisäksi kappale sijoittui ykköseksi muun muassa Itävallassa, Tanskassa, Alankomaissa, Irlannissa, Norjassa ja Sveitsissä. Suomessa single sijoittui parhaimmillaan toiselle sijalle, ja Britanniassa se oli sijalla kolme.
19-vuotias yhdysvaltalainen Gary Brolsma julkaisi vuonna 2004 Newgrounds-sivustolla videon nimeltä Numa Numa, jossa hän tanssii tuolissaan musiikin tahdissa ja on laulavinaan kappaletta. Brolsma sai videon takia lisänimen Numa Numa Guy. Hänet kutsuttiin "Good Morning America" -ohjelmaan, ja "The New York Times" kirjoitti hänestä.
Romanialainen laulaja Haiducii on tehnyt kappaleesta oman versionsa. Suomalainen laulaja Frederik on tehnyt ”Dragostea din tei” -kappaleesta suomalaisen version nimellä ”Kumimies”. Rap-artisti T.I.:n single ”Live Your Life” (feat. Rihanna) on samplattu ”Dragostea din tei” -kappaleesta.
Jukka Laaksonen (fyysikko)

Jukka Tapani Laaksonen (s. 1. helmikuuta 1948 Tampere) on suomalainen fyysikko, tekniikan lisensiaatti (Teknillinen korkeakoulu 1973) ja ydinenergia-alan ja säteilyturvallisuuden asiantuntija.
Laaksonen toimi Säteilyturvakeskuksen pääjohtajana vuosina 1997–2012. Hän on toiminut myös Kansainvälisen atomienergiajärjestön ja US Nuclear Regulatory Commissionin tehtävissä.
Laaksosen vanhemmat ovat insinööri Aarne Laaksonen ja Urpu Meriläinen. Hän tuli ylioppilaaksi Sammon yhteislyseosta 1966 ja valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi 1972. Laaksonen toimi 1972–1974 Teknillisen korkeakoulun sivutoimisena plasmafysiikan erikoisopettajana ja Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkijana. Säteilyturvakeskuksen tarkastaja hän oli 1974–1975, ylitarkastaja 1975–1981 ja 1982–1984, toimistopäällikkö 1984–1987, ydinturvallisuusjohtaja 1989–1997 ja pääjohtaja ja professori 1997–2012. 
Jäätyään Säteilyturvakeskuksesta eläkkeelle 1.2.2012 Laaksonen siirtyi Rosatom Overseasin varajohtajaksi. Laaksonen mukaan hän on saanut Rosatomilta noin 400 000 euron vuosipalkkaa ja tärkeänä tehtävänä on ollut Hanhikiven ydinvoimalahankkeen edistäminen ja Rosatomin puhemiehenä toimiminen.
Laaksosen sotilasarvo on reservin luutnantti (1997). Hänen puolisonsa vuodesta 1969 on Vappu Viertola (s. 1947). Heidän tyttärensä on jääkiekon olympiamitalisti Emma Terho (os. Laaksonen).
Jukka Laaksonen

Jukka Laaksonen voi olla:
Vinzenz Guggenberger

Vinzenz Guggenberger (21. maaliskuuta 1929 – 4. heinäkuuta 2012) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Regensburgin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Regensburgin vihkipiispaksi sekä Abzirin titulaaripiispaksi 17. toukokuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rudolf Graber, jota avustivat Josef Hiltl ja Karl Borromäus Flügel.
Guggenberger jäi eläkkeelle 22. maaliskuuta 2004.
Dorfmann

Dorfmann tai Dorfman on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Life Is Killing Me

Life Is Killing Me on Type O Negativen kuudes albumi, joka ilmestyi vuonna 2003. Alun perin albumille suunniteltiin myös nimeä "The Dream Is Dead".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Katsaus.
"Life Is Killing Me" on ensimmäinen Type O Negative -albumi ilman soundscape-kappaleita, mutta se sisältää instrumentaalikappale ”Drunk in Parisin” ja erikoisversiolla löytyy bonusinstrumentaali "Out of the Fire", jota WWE-painija Kane käytti teemanaan. Kaksi kappaletta albumilla kertovat Peter Steelen vanhemmista. ”Todd’s Ship Gods (Above All Things)” kertoo hänen isästään ja ”Nettie” hänen äidistään. ”Angry Inch” -kappale on lainattu Broadway-musikaalista "Hedwig and the Angry Inch".
Tällä albumilla yhtye on hylännyt osan vanhoista goottijuuristaan, ja kappaleet ovat keskimäärin hardcore-henkisiä rymistelykappaleita. Tosin albumilla on vielä muutama goottihenkinen kappale, muun muassa ”Anesthesia”.
Albumin kansissa on piilotettuna viesti ”Type O Negative is a non-prophet organization”. ”I Don’t Wanna Be Me” -kappaleen alku kuullaan samplena "Grand Theft Auto IV" -pelin Liberty Rock Radio -radiokanavalla.
Kappaleet.
Sävellys ja sanoitus Peter Steele, paitsi jos toisin mainitaan.
Kymmenottelun Suomen-mestaruuskilpailut 1910

Suomen urheilukuninkuudesta kilpailtiin Helsingissä 27. - 28. elokuuta 1910. Kuninkaaksi kruunattiin tamperelainen Eino Pekkala, joka voitti mestaruudet myös juoksu- ja hyppysarjoissa. Paras heittäjä oli Helsingin Ponnistusta edustanut H. Oittinen.
Lopputulokset.
Lajit järjestyksessä: 100 metriä, kuula, pituus, kiekko, kolmiloikka, aidat, keihäs, korkeus, seiväs, 1 500 m.
Kataja kilpaili vain juoksusarjassa.
A Good Day to Die Hard

A Good Day to Die Hard on "Die Hard" -elokuvasarjan viides osa. Elokuvan kuvaukset alkoivat toukokuussa 2012. Ensi-ilta Yhdysvalloissa oli 14. helmikuuta 2013. Pääosassa John McClanea näyttelee edelleen Bruce Willis. Elokuvan ohjasi John Moore ja käsikirjoitti Skip Woods.
Juoni.
John McClane matkustaa Moskovaan, jossa hänen poikansa on joutunut vankilaan. Päästyään kaupunkiin McClane huomaa, että hänen poikansa pidätykseen liittyvät asiat ovatkin vain hämäystä ja kaiken takana on koko maailmaa uhkaava terrorismijuoni.
Agnes von Konow

Agnes Wivi Wiktoria von Konow (5. maaliskuuta 1868 Hollola – 15. toukokuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja eläinsuojeluaatteen edelläkävijä, Suomen Eläinsuojeluyhdistyksen perustajia.
Agnes von Konowin vanhemmat olivat kruununvouti Oskar Wilhelm von Konow ja Amalia Sofia Malmström. Perheeseen kuului Agnesin lisäksi yhdeksän tyttöä. He asuivat kruununvoudin vuokravirkatalossa Asikkalan Rauvolassa.
Von Konow kävi Helsingin ruotsalaisen jatko-opiston 1892 ja sai päästötodistuksen Jyväskylän seminaarista 1893. Hän toimi kansakoulunopettajana Tammisaaren maalaiskunnassa 1893–1894, Turussa 1894–1895 ja vuodesta 1895 Helsingissä, mistä hän myös myöhemmin jäi eläkkeelle.
Von Konow kuului eläinsuojelija Constance Ullnerin ympärille kokoontuneeseen piiriin, jonka aloitteesta perustettiin 1901 Uudenmaan eläinsuojeluyhteys, josta tuli vuonna 1908 Suomen eläinsuojeluyhdistys. Von Konow toimi järjestön sihteerinä 1901–1902 ja 1908–1911 sekä johtokunnan jäsenenä 1901–1911. Hän aloi yhdistyksen merkittävimpiä hahmoja 1920-luvun puoliväiin saakka Torsten Karl Forsténin ohella.
Von Konow loi laajan joukon kansainvälisiä suhteita eläinsuojelun piirissä toimiviin. Hän toimi 1918–1923 Suomen Punaisen tähden ja 1918–1924 Suomen Yhtyneiden eläinsuojeluyhdistysten johtokunnan jäsenenä, 1909–1911 Sylvia-yhdistyksen sihteerinä ja puheenjohtajana vuodesta 1912 sekä vuodesta 1928 Djurskyddssamfundet-järjestön puheenjohtajana. Hän oli myös muun muassa Tanskan ja Unkarin eläinsuojelujärjestöjen kunniajäsen.
Von Konow kuoli Helsingissä 1944. Hänet haudattiin Hietaniemen hautausmaalle, ja hänen hautakivessään lukee ”Eläinten ystävä”.
János Herskó

János Herskó (9. huhtikuuta 1926 – 12. lokakuuta 2011) oli unkarilainen elokuvaohjaaja ja näyttelijä. Hän näytteli 15 elokuvassa vuosina 1963–2006. Vuosina 1948–1990 hän ohjasi yhdeksän elokuvaa.
Herskó oli juutalaista syntyperää, ja hänen äitinsä kuoli holokaustissa. Herskó opiskeli yliopistossa filosofiaa, taidehistoriaa ja estetiikkaa. Vuodesta 1945 alkaen hän työskenteli elokuvan parissa. Hän opiskeli Viktor Gertlerin elokuvakoulussa ja teatteri- ja elokuva-akatemiassa ja valmistui 1949. Vuonna 1951 hän sai stipendin Moskovan elokuvakouluun, ja palattuaan 1952 sieltä hän opetti koulussa, jonka apulasjohtaja hänestä myös tuli. Hänestä tuli Studio Hunnian johtaja, kunnes hän siirtyi vuonna 1970 Ruotsiin, jossa hän opetti Tukholman yliopistossa.
Richard Lloyd

Richard Lloyd (s. 25. lokakuuta 1951 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä, joka tunnetaan parhaiten rockyhtye Televisionin perustajajäsenenä. Hän oli teini-iässä Jimi Hendrixin kitaraoppilas.
Ura.
Richard Lloyd tapasi teini-iässä Brooklynista kotoisin olevan kitaristin nimeltä Velvert Turner, joka tunsi Jimi Hendrixin. Velvert Turner esitteli Richard Lloydin ja Hendrixin toisilleen ja pian Richard sai ensimmäiset kitaransoiton oppitunnit Hendrixin asunnossa W 12th Streetillä New Yorkissa.
Kesällä 1973 Lloyd tapasi laulaja-kitaristi Tom Verlainen, joka soitti Richard Hellin kanssa Neon Boys -yhtyeessä. Lloyd liittyi yhtyeeseen, joka pian muutti nimensä. Tämä oli Television-yhtyeen perustamisen alku. Talvella 1973 yhtye soitti ensimmäiset keikkansa.
Television etsi klubia, jossa se voisi soittaa säännöllisesti talon bändinä, kun Verlaine ja Hell huomasivat CBGB-klubin. Television soitti ensimmäisen keikkansa CBGB-klubilla maaliskuun lopulla vuonna 1974. CBGB alkoi saada huomiota sen jälkeen, kun artistit kuten Ramones, Patti Smith ja Blondie alkoivat soittaa yhteiskeikkoja Televisionin kanssa. Richard Hell lähti yhtyeeestä, ja hänen tilalleen tuli tuolloin Blondien basisti Fred Smith. Television solmi levytyssopimuksen Elektra Recordsin kanssa vuonna 1977.
Television nauhoitti kaksi albumia Elektra Recordsille: "Marquee Moon" ja "Adventure". "Marquee Moon", joka julkaistiin vuonna 1977, on edelleen rock’n rollin historian parhaiden albumien listoilla. "Adventure" ilmestyi vuonna 1978. Pian sen jälkeen Television hajosi yhtyeen sisäisiin riitoihin. 1970-luvun lopulla Richard Lloyd seurusteli näyttelijä Anita Pallenbergin kanssa.
Myöhempi ura.
Lloyd on julkaissut useita sooloalbumeja, alkaen "Alchemysta" vuonna 1979. Hän toimii kitaristina, tuottajana ja äänittäjänä myös muille artisteille, mukaan lukien Matthew Sweet ja John Doe (X-yhtyeestä). 
Vuonna 1990 Lloyd nauhoitti version Roky Ericksonin johtaman The 13th Floor Elevatorsin kappaleesta ”Fire Engine”, joka julkaistiin Roky Erickson -tribuuttilevyllä "Where the Pyramid Meets the Eye".
Vuonna 1994 legendaarinen taiteilija Cynthia Plaster Caster valoi Richard Lloydista kipsiveistoksen.
Richard Lloyd julkaisi albumin "The Jamie Neverts Story" vuonna 2009. Se oli Lloydin kunnianosoitus sankarilleen Jimi Hendrixille ja omistettu hänen ystävänsä Velvert Turnerin muistolle; "Jamie Neverts" oli salanimi, jonka Velvert ja Lloyd keksivät estääkseen kaikkia naapuruston lapsia tulemasta heidän mukaan, kun he menivät katsomaan Hendrixiä.
Vuonna 2018 Lloyd julkaisi omaelämäkertakirjan "Everything Is Combustible: Television, CBGB's and Five Decades of Rock and Roll."
Bryan-Michael Cox

Bryan-Michael Cox (s. 1. joulukuuta 1977) on yhdysvaltalainen sanoittaja ja tuottaja.
Uran alku.
1997 hän muutti Atlantaan tarkoituksenaan pyrkiä Clark Atlanta Universityyn ja tapasi Jermaine Duprin. Tapaaminen johti yhteistyöhön muun muassa Usherin ja Mariah Careyn kanssa.
Humanistimanifesti II

Humanistimanifesti II () on vuonna 1973 julkaistu humanismin esittely, jonka kirjoitti Paul Kurtz ja julkaisi American Humanist Association. 
Allekirjoittajat.
Britannia:
Yhdysvallat:
Jugoslavia
Neuvostoliitto:
Ranska:
Sekulaarihumanistinen julistus

Sekulaarihumanistinen julistus () on vuonna 1980 julkaistu sekulaarin humanismin puolustus, jonka toimitti Paul Kurtz. 
Allekirjoittajat.
Yhdysvallat:
Kanada:
Ranska:
Britannia:
Intia:
Israel:
Norja:
Jugoslavia:
Hondurasin presidentti

Hondurasin presidentti on Hondurasin valtionpäämies.
Vuoden 1982 perustuslaki määrittelee vahvan presidentinvallan. Presidentti on sekä maan että hallituksen päämies. Presidentti valitaan nelivuotiskausille. Kansallispuolueen Porfirio Lobo Sosa vannoi virkavalansa 27. tammikuuta 2010, seuraavat vaalit olivat vuonna 2013, ja valituksi tuli saman puolueen Juan Orlando Hernández. 
Hernández valittiin uudelleen vuoden 2017 vaaleissa, jossa päävastustajavastustaja, korruptionvastaisen rintaman ehdokas Salvador Nasralla hävisi noin puolentoista prosenttiyksikön erolla. Amerikan valtioiden järjestö OAS:n pääsihteeri Luis Almagro epäilee vaalien rehellisyyttä. Vaaliprosessin aikana esiintyi väkivaltaisuutta.
Hondurasin historiassa presidentin virka on ollut vuoroin Liberaalipuolueen eli PLH:n, vuoroin Kansallispuolue PN:n käsissä. Maan historiassa on myös sotilasvallan kausia.
Arturo Vega

Arturo Vega (13. lokakuuta 1947 – 8. kesäkuuta 2013) oli taiteilija, graafinen suunnittelija ja t-paitayrittäjä. Hänet tunnettiin erityisesti punkyhtye Ramonesin pitkäaikaisena ystävänä ja työntekijänä. Hän aloitti bändin kanssa työskentelyn vuonna 1974.
Ramonesin mukana.
Vuosina 1975-1977 Vega asui New Yorkissa omistamassaan teollisuushalliateljeessa Joey Ramonen kanssa, ja myös Dee Dee Ramone majaili siellä muutaman kuukauden. Jälkimmäisen Vega kuitenkin joutui häätämään, sillä tämä tappeli jatkuvasti niin ikään ateljeessa asuvan tyttöystävänsä Connien kanssa. Vega toimi yhtyeen pääasiallisena valomiehenä, ja olikin kahta keikkaa lukuun ottamatta läsnä aina Ramonesin esiintyessä. Lisäksi hän suunnitteli bändin tunnetun kotkalogon ja valtaosan tämän t-paidoista. Myöhemmin Vega ylläpiti Ramonesin internetsivuja, vaikkei varsinaista yhtyettä enää ollutkaan.
Taide.
Taiteilijana Vega edusti pääasiassa abstraktia taidetta. Hänen töistään tunnetaan muun muassa pimeässä hohtavat hakaristimaalaukset, joita hän teki useita kappaleita. Hän on sanonut teoksistaan seuraavaa:
"Fosforimaalin valoa heijastavat värit eivät ehkä tunnu kovin luonnollisilta, mutta halusinkin kuvata niillä nimenomaan ihmisen luomaa hulluutta. Sokeaksihan sitä tulee, jos tuijottaa fosforivärejä liian kauan. Ne pilaavat näön. Maali on siis jo itsessään kannanotto. Ja kun sillä maalaa kansallissosialismin tunnuksekseen ottamia hakaristejä, tuo ihmisen luoma hulluus korostuu entisestään. Totta kai nautin myös tavasta, jolla ihmiset reagoivat hakaristimaalauksiin. Jengihän hyppi seinille. Hakaristini olivat periaatteessa täydellinen natsitutka: ne houkuttelivat piilonatsit kaapeistaan ulos, sillä tyypit, jotka eniten närkästyivät hakaristeistä, olivat juuri niitä, joilla itsellään oli eniten salattavaa. Poliittinen hyperkorrektius on kaappifasistin pistämätön tunnusmerkki. Senkin takia maalaukset olivat niin kauniita. Ne paljastivat ihmisten oikean karvan."
Muuta.
Arturo Vega oli näkyvä jäsen New Yorkin undergroundpiireissä 1960-luvulta alkaen, ja todisti monien kuuluisien henkilöiden ja yhtyeiden vaiheita ja menestystä. Hän asui kuollessaan edelleen New Yorkissa.
Viktor Gertler

Viktor Gertler (myös: "Viktor Gáth"; 24. elokuuta 1901 Budapest – 5. heinäkuuta 1969 Budapest) oli unkarilainen elokuvaleikkaaja, elokuvaohjaaja ja tietokirjailija.
Elämä.
Gertler aloitti uransa 1920-luvulla Berliinissä Ufassa. 1930-luvun alussa hän leikkasi kaksi tuon ajan menestyksellisintä elokuvaa, "Die Drei von der Tankstelle" ja "Tanssiva kongressi". Maaliskuussa 1933, pian kansallissosialistien valtaannousun jälkeen Ufa lopetti yhteistyön Gertlerin kanssa, joka oli juutalainen. Gertler palasi kotimaahan ja työskenteli siellä vuoteen 1938 ja jälleen vuodesta 1946 ohjaajana.
Little Willy

”Little Willy” on brittiläisen Sweet-yhtyeen esittämä kappale ja single vuodelta 1972. Kappaleen ovat kirjoittaneet Nicky Chinn ja Mike Chapman, jotka kirjoittivat Sweetin kaikki vuosien 1971–74 singlejen A-puolet. ”Little Willy” oli samalla viimeinen singlen A-puoli, jolla Sweet ei soittanut itse.
Brittiläiset kriitikot haukkuivat laulun kaksimielisiä sanoituksia ”päiväkotipornoksi”. Sanoitus ei myöskään kertonut minkäännäköistä tarinaa – ainoastaan sen, että päähahmo Little Willy ”ei aio mennä kotiin” (). Koukuksi kappaleeseen otettiin Slade-tyylinen ”jytisevä” rumpukomppi. Riffiin saatiin vaikutteita The Who -yhtyeen kappaleesta ”I Can’t Explain”.
Kappaleesta muodostui yhtyeen suurin hitti Yhdysvalloissa, missä se pääsi Billboard Hot 100 -listan sijalle 3 ja myi kultaa, kuten myös Britanniassa. Lisäksi Länsi-Saksassa se nousi listaykköseksi. 
”Little Willy” lienee ”Funny Funnyn” ohella Sweetin tunnetuin purukumipop-kappale. Singlen B-puolella oli vastapainoksi yhtyeen itse kirjoittama hyvin raskas kappale ”Man from Mecca”.
Suomessa Kirka teki kappaleesta suomenkielisen version ”Pikkuveli”.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1909

Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin Vaasassa 6.-7. maaliskuuta 1909. Vain miehet kilpailivat.
Ensimmäisen kerran vuodesta 1897 lähtien järjestettyjen Suomen luistelumestaruuskisojen historiassa mestaruus jäi ratkaisematta, koska kukaan kilpailijoista ei voittanut vaadittua kahta matkaa. Palkinnot jaettiin kolmelle parhaalle pisteiden perusteella, kuten myös kunkin matkan kolmelle parhaalle. 
Ensimmäisenä päivänä luisteltiin 5 000 metrin kilpailu, toisena päivänä ensiksi 500 metriä ja lopuksi 1 500 metriä.
Myrsky (albumi)

Myrsky on rap-artisti Olli-PA:n sooloalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2012. Sen julkaisi Joku Roti Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 33.
Proud to Be a Stöö

Proud to Be a Stöö (2006 World Tour Promo CD) on rap-artisti Eevil Stöön vuonna 2006 julkaistu omakustannealbumi. Albumin on tuottanut kokonaan Koksukoo. Albumi on käytännössä vuonna 2002 alun perin julkaistun "Pinkkibikinihinkkichiksi"-albumin uudelleenjulkaisu bonusraidoilla.
Kappaleet.
Kappale 14 ilmestyi aiemmin "Monsp Connection: Sparratut valiot" -kokoelmalla, kun taas kappaleet 15, 16 ja 17 olivat aiemmin julkaisemattomia. Albumin sisäkansi väittää levyn sisältävän "instrut" (instrumentaaliversiot) kappaleista 1-7, mutta "Pinkkibikinihinkkichiksin" tapaan "KCMD Ghetto Trackin" instrumentaali puuttuu tältäkin levyltä.
Kappaleet 14-15 on merkitty albumin sisäkannessa "Rip Off" -osioksi ja kappaleet 16-17 "Super Rip Off" -osioksi:
Aitolahden seurakunta

Aitolahden seurakunta oli Tampereella toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään.
Aitolahden seurakunnan alueeseen kuuluivat Aitolahden lisäksi Atalan, Tasanteen, Sorilan ja Olkahisten kaupunginosat. Aitolahden seurakuntaan kuului vuoden 2013 alussa 7 017 jäsentä.
Aitolahden seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Juha Vuorio, joka jatkaa 2014 alkaen Messukylän seurakunnan kirkkoherrana.
Historia.
Aitolahden seurakunta itsenäistyi Messukylän seurakunnasta 1924. Ensimmäinen kirkkoherra oli Lauri Sandelin. Jumalanpalvelukset pidettiin ennen oman kirkon valmistumista Sorilan koululla.
Aitolahti liitettiin Tampereeseen 1966 ja samalla seurakunnasta tuli osa Tampereen seurakuntayhtymää. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen Messukylän seurakunta, joka koostuu aiemmista Aitolahden, Messukylän ja Teiskon seurakunnista. 
Kirkot ja muut tilat.
Aitolahden kirkko.
Suojamuuri-nimellä kulkeva kirkko vihittiin käyttöön syyskuussa 2001. Kirkon osoite on Jenseninkatu 4, 33610 Tampere. Kirkkosalissa on istumapaikkoja alustavasti 200.
Kirkon on suunnitellut arkkitehtitoimisto KSOY – Erkki Karvala, Markku Koskinen ja Juha Röysä. Sisustussuunnittelu on Taina Väisäsen käsialaa. Kirkko on rakennettu arkkitehti Pentti Turusen vuonna 1980 suunnitteleman punatiilisen seurakuntatalon yhteyteen.
Aitolahden vanha kirkko.
Aitolahden vanha kirkko sijaitsee luonnonkauniilla paikalla ja on suosittu toimituskirkko. Kirkon osoite on Aitoniementie 268, 33680 Tampere. Kirkkoon mahtuu 250 henkeä. Arkkitehti Birger Federleyn suunnittelema keskiaikaista kirkkoa muistuttava kirkko on muurattu kivestä vuosina 1927–1928. Tyylillisesti kirkko edustaa 1910–1920-lukujen historismia.
Atalan seurakuntakoti.
Atalan seurakuntakodin osoite on Pulkkakatu 6, 33580 Tampere. Seurakuntakodin saliin mahtuu 70 henkeä. Arkkitehti Jouko Seppäsen suunnittelema seurakuntakoti vihittiin käyttöön syyskuussa 1989.
Krrish

Krrish on Rakesh Roshanin ohjaama ja tuottama intialainen hindinkielinen tieteiselokuva vuodelta 2006. Se on jatko-osa menestyselokuvalle "Koi… Mil Gaya", joka ilmestyi vuonna 2003. Elokuva sai enimmäkseen positiivisia arvosteluja ja oli vuoden toiseksi eniten tuottanut Bollywood-elokuva, "Dhoom 2":n jälkeen. 
Soundtrack.
Elokuvan soundtrackin musiikin sävelsi Rajesh Roshan ja taustamusiikista vastasi kaksikko Salim-Sulaiman.
Jatko-osa.
"Krrish 3" ilmestyi vuonna 2013. Krrishin roolissa jatkoi Hrithik Roshan ja elokuvan roistoa esitti Vivek Oberoi.
Hervannan seurakunta

Hervannan seurakunta oli Tampereella toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään. Hervannan seurakunnassa oli vuoden 2013 alussa 14 159 jäsentä.
Hervannan seurakunta toimi Hervannan kaupunginosassa. Myös Vuoreksen kaupunginosa oli Hervannan seurakunnan aluetta.
Hervannan seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Juhani Räsänen.
Historia.
Hervannan seurakunta perustettiin 1980, jolloin nopeasti kasvanut uusi lähiö erotettiin Messu­kylän seura­kunnasta. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen Eteläinen seurakunta, joka koostuu aiemmista Hervannan, Härmälän ja Viinikan seurakunnista. 
Kirkko ja muut tilat.
Hervannan kirkko on Reima ja Raili Pietilän suunnittelema, ja se valmistui jo syksyllä 1979, kun Tampereen kaupungin 200-vuotisjuhlissa otettiin käyttöön Hervannan seurakunta- ja vapaa-aikakeskus. Rakennus nousi kaupungin ja seurakunnan yhteistyönä, ja kirkkotilat ovat talon toisessa päässä. 
Kirkkosaliin mahtuu 280 henkeä. Kirkossa on myös toimituskappeli (30 henkeä) vihkimisiin ja kasteisiin sekä rippikoulusali (70 henkeä), jossa voi järjestää perhejuhlia ja muita tilaisuuksia. Kirkon osoite on Lindforsinkatu 7, 33720 Tampere.
Pelipuiston seurakuntakoti on Teekkarinkatu 17:ssä. Tiloihin mahtuu kaikkiaan 200 henkeä, seurakuntasaliin 150. Samassa osoitteessa on Yhdyskuntatyön monitoimitila.
Kerhohuone on Elementinpolku 13:ssa, ja tilassa toimii partiolippukunta.
"Café Olohuone" oli Hervannan seurakunnan ylläpitämä kahvila ja kokoontumispaikka Kauppakeskus Duossa.
Härmälän seurakunta

Härmälän seurakunta oli Tampereella vuosina 1953–2014 toiminut evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuului Tampereen seurakuntayhtymään. Härmälän seurakunnassa oli vuoden 2013 alussa 8 969 jäsentä.
Härmälän seurakunnan alueeseen kuuluivat Härmälän, Peltolammin, Multisillan, Rautaharkon, Sarankulman, Lakalaivan ja Lahdesjärven kaupunginosat.
Härmälän seurakunnan viimeisenä kirkkoherrana toimi Antero Eskolin.
Historia.
Härmälän seurakunta perustettiin vuoden 1953 seurakuntajaossa, jolloin Tuomiokirkkoseurakunnasta erotettiin Härmälän, Kalevan, Pyynikin ja Viinikan seurakunnat. Härmälän seurakunnassa oli tuolloin 5 417 jäsentä. Seurakunta lakkautettiin 7. tammikuuta 2014 ja samalla perustettiin uusi Tampereen Eteläinen seurakunta, joka koostuu aiemmista Hervannan, Härmälän ja Viinikan seurakunnista.
Malonidialdehydi

Malonidialdehydi eli malonialdehydi tai 1,3-propaanidialdehydi (C3H4O2) on aldehydi. Yhdistettä käytetään orgaanisessa synteesissä. Yhdistettä muodostuu eräiden tyydyttymättömien rasvahappojen hapettumisen seurauksena ja se on myrkyllinen yhdiste.
Malonidialdehydin kemiaa.
Malonidialdehydi esiintyy erityisesti kaasufaasissa enolimuodossa. Toinen karbonyyliryhmistä on enolisoitunut ja muodostaa vetysidoksen molekyylin aldehydiryhmän kanssa ja tämä stabiloi enolimuotoa. Malonidialdehydi on kemiallisesti reaktiivinen ja muodostaa helposti muun muassa polymeerejä.
Malonialdehydiä käytetään orgaanisessa kemiassa muun muassa metiiniväriaineiden synteesissä. Se reagoi monille aldehydeille tyypillisesti ja muodostaa helposti esimerkiksi asetaaleja. Malonidialdehydi muodostetaan reaktioissa usein "in situ" sen bisdimetyyliasetaalista 1,1,3,3-tetrametoksipropaanista happohydrolyysin avulla ja muodostunut tuote puhdistetaan uudelleenkiteyttämällä etanolin ja veden seoksesta. Tässä tavassa on ongelmana se, että usein muodostuu myös muita tuotteita ja malonidialdehydin polymeerejä. Tämän vuoksi voidaan käyttää myös malonidialdehydin natriumsuolaa, joka on stabiilimpi.
Biokemia.
Malonialdehydiä muodostuu eliöissä lipidien hapettumisen tuloksena erityisesti tyydyttymättömistä rasvahapoista. Sen muodostuminen on voimakasta erityisesti alkoholimetabolian aikana. Yhdiste muodostaa additiotuotteita proteiinien aminohappojen ja nukleiinihappojen kanssa, mikä voi johtaa toimimattomiin proteiineihin ja geenimutaatioihin. Se reagoi erityisesti lysiinin, arginiinin ja seriinin sivuketjuihin. Malonidialdehydi voi vaurioittaa myös solukalvoja ja olla karsinogeeninen.
Monet malonidialdehydin additiotuotteista ovat fluoresoivia. Malonidialdehydin ja tiobarbituurihapon muodostamaa fluoresoivaa yhdistettä käytetään merkkiaineena tutkittaessa solujen oksidatiivista stressiä.
Paschal Topno

Paschal Topno (15. kesäkuuta 1932 – 6. huhtikuuta 2025) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 31. heinäkuuta 1965 ja nimitettiin Ambikapurin hiippakunnan piispaksi 28. lokakuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. tammikuuta 1986. Pääkonsekraattorina toimi Eugene Louis D'Souza, jota avustivat Philip Ekka ja George Victor Saupin.
Topno sai 26. maaliskuuta 1994 nimityksen Bhopalin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 75-vuotispäivänään 15. kesäkuuta 2007.
Pohjolan prinsessa

Pohjolan prinsessa on Retropop-yhtyeen kappale ja toinen single albumilta "Tämän hetken tähden". Yhtyeen omien sanojensa mukaan kappale on tehty Super Mario Bros -pelin inspiroimana. Single julkaistiin lokakuussa 2011.
Musiikkivideo.
Yhtye suunnitteli kappaleeseen jouluhenkisen musiikkivideon. Videossa Rp-tontut (Retropop-tontut) kaappaavat kaupan kassalla työskentelevän Sailan ja kuljettavat hänet Rp-pukin luokse, joka järjestää tontuilleen bileet. Video on kuvattu marraskuussa 2011 Narvassa, Vesilahdessa ja Lempäälässä. Videon ohjasi Tommi Ojala.
Cristóbal de Olid

Cristóbal de Olid (1487 – 1524) oli espanjalainen seikkailija, konkistadori ja kapinallinen, joka oli mukana valloittamassa Meksikoa ja Hondurasia.
Olid syntyi Zaragozassa ja kasvoi Kuuban kuvernöörin Diego Velázquez de Cuéllarin taloudessa. Velázquez lähetti 1518 Olidin vapauttamaan Juan de Grijalvan, mutta hurrikaani tuhosi Olidin laivan ja hän joutui palaamaan Kuubaan. Olid lähti tammikuussa 1519 Hernán Cortésin laivueessa valtaamaan Meksikoa. Hän osallistui Otumban taisteluun ja taraskeja vastaan suunnattuun kampanjaan. Olid johti espanjalaisia ja joukkoa tlaxcalteekkiliittolaisia Jaliscon ja Coliman valtauksessa.
Cortés asetti 1523 Olidin Hondurasin valtauksen johtajaksi. Havannassa Olid julistautui itsenäiseksi Espanjasta ja lähti valloittamaan Hondurasia itsenäisesti. Hän perusti Hondurasiin Triunfo de la Cruzin siirtokunnan. Cortésin kuultua Olidin kapinasta hän lähetti Francisco de las Casasin hoitamaan tilanteen. Vaikka Las Casas menetti monia aluksia myrskyssä, hän onnistui kukistamaan Olidin, jonka kuolemasta on kuitenkin kaksi tarinaa. Bernal Díaz del Castillon mukaan Las Casas mestasi hänet, ja Antonio de Herrera y Tordesillas kirjoittaa Olidin omien sotilaiden kapinoineen ja lopulta tappaneen hänet.
Walking on a Rainbow

Walking on a Rainbow on Blue Systemin ensimmäinen albumi vuodelta 1987. Se sisältää Blue Systemin ensimmäisen singlen, "Sorry Little Sarah", joka ei noussut listaykköseksi, mutta kärkikymmenikköön kylläkin. Single oli Dieterin ensimmäinen samba-tyyppinen julkaisu, ja sen synnystä hän kertoi seuraavaa: "Modern Talkingin jälkeen mietin kauan mitä voisin tehdä seuraavaksi. Meillä ei koskaan ollut samba-hittiä Saksassa, joten samba-kappaleen tekeminen oli minulle iso haaste".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Dieter Bohlen.
Magnetoreologinen vaimennin

Magnetoreologinen vaimennin on värähtelyn- tai iskunvaimennin, jonka toiminta perustuu magnetoreologisen nesteen ominaisuuksien muuttamiseen. Vaimentimen sisältämän nesteen käyttäytymistä ohjataan magneettikentällä. Kyseinen magneettikenttä synnytetään yleensä sähkömagneetilla. Tällaisella vaimentimella on useita käyttötarkoituksia. Niistä tunnetuin on ajoneuvon iskunvaimennin, joka reagoi tien muotoihin. Muotoja havainnoivat anturit, jotka välittävät tiedon vaimenninta ohjaavalle digitaaliselle signaaliprosessorille.
Ajoneuvot.
Magnetoreologisia vaimenninjärjestelmiä on saatavilla OEM-valmistajilta useille ajoneuvoille, joita ovat muun muassa Audi TT ja R8, Cadillac DTS, XLR ja SRX, Chevrolet Corvette sekä Ferrari 599GTB. Nämä järjestelmät on tuottanut alun perin Delphi Automotive-yhtiö, mutta nykyään niitä valmistaa BeijingWest Industries Group tuotenimellä MagneRide. Vaimentimia on käytetty myös sotilasajoneuvoissa, kuten MillenWorks Light Utility Vehicle:ssa. MillenWorks on asentanut magnetoreologisen vaimentimen muun muassa Yhdysvaltain armeijan Humvee-ajoneuvoon testausmielessä.
Ohjaus.
Magnetoreologista vaimenninta ohjataan tarkoitukseen suunnitellulla algoritmilla. Vaihtoehtoja on useita, kuten skyhook-, ja groundhook-algoritmit. Niiden idea on säätää vaimentimen magnetoreologisen nesteen jäykkyyttä sähkövirran luomalla magneettikentällä. Magnetoreologinen neste on useimmiten öljyä, jossa on pieniä metallihiukkasia. Kun neste tuodaan magneettikenttään, hiukkaset järjestyvät kentän kenttäviivojen mukaisesti ja jäykistävät nesteen. Kun neste vaimentimen sisällä jäykistyy oikeaan aikaan, vaimentimen ominaisuudet muuttuvat, millä saavutetaan merkittävää hyötyä iskun tai värähtelyn vaimentamisessa.
Ari Piispa

Ari Tapio Piispa (s. 13. maaliskuuta 1951 Mikkeli) on suomalainen näyttelijä. Hän on ollut kiinnitettynä Turun kaupunginteatterissa vuodesta 2005. Erityisesti hänet tunnetaan lukuisista teatterirooleistaan.
Piispa opiskeli Suomen teatterikoulussa vuosina 1973–1977. Hän sai jo opiskeluaikanaan kiinnityksen Kajaanin kaupunginteatteriin (vuonna 1972), mutta työskenteli siellä vain vuoden. Valmistauduttuaan näyttelijäksi hän on ollut kiinnitettynä monissa teattereissa. Hän on myös näytellyt elokuvissa sekä televisiosarjoissa. Ensimmäisen kerran hänet nähtiin televisiossa vuonna 1969.