tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
The Man with the Golden Gun (kappale)

The Man with the Golden Gun on James Bond -elokuva "007 ja kultainen aseen" tunnuskappale. Kappaleen esittää Lulu. Sen sävelsi John Barry ja sanoitti Don Black. Se julkaistiin singlenä vuonna 1974.
Kappale.
John Barry sävelsi kappaleen ”The Man with the Golden Gun” elokuvan "007 ja kultainen ase" tunnuskappaleeksi. Kappaleen esittää Lulu. Sen sanoitti Don Black.
Kappaleen sovitus yhdistää ensimmäisten Bond-elokuvien big band -tyyliä ”Live and Let Dien” rock-tyyliin. Lulu totesi myöhemmin, että hänen esittämänsä tunnuskappale oli huono yritys mukailla Shirley Basseytä. Sinclair McKay pitää kappaletta kitschinä. Sitä onkin nyttemmin soitettu yökerhoilla vitsimielessä.
Elokuvan musiikki perustuu vahvasti tunnuskappaleen melodiaan: Barry ei säveltänyt erillistä rakkaus- ja toimintamusiikkia, vaan käytti samaa säveltä kummassakin yhteydessä.
Levy.
Kappale julkaistiin vuonna 1974 Lulun singlenä. Single ei päässyt myydyimpien listoille. Sen levy-yhtiö oli Chelsea Records.
Singlellä on kappaleet:
Dezful

Dezful, (, myös muodossa "Dizfūl") on kaupunki ja aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān) Iranin Khuzestanin provinssin pohjoisosassa. Dezfulin šahrestan rajoittuu pohjoisessa Lorestanin ja lännessä Ilamin provinssiin, sekä etelässä ja idässä Īzan, Šūštarin ja Ahvāzin šahrestaniin.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 52 121 (1956), 84 499 (1966), 121 251 (1976), 151 420 (1986), 181 309 (1991), 202 639 (1996), 235 819 (2006) ja 248 380 (2011).
Seudulla on oma persian kielen Dezfūlīn murre.
Bandar-e Mahšahr

Bandar-e Mahšahr (; myös "Bandar-e Maʿšūr" tai "Mahšahr" tai "Mehrshahr") on kaupunki, aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān; myös nimellä Mahšahrin šahrestān) ja satama Iranin Khūzestānin provinssissa, Persianlahden luoteispäässä, Jar(r)āḥī-joen alajuoksulla.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 15 694 (1956), 16 594 (1966), 29 940 (1976), 71 808 (1986), 74 248 (1991), 88 394 (1996), 111 448 (2006) ja 153 778 (2011).
Noin 15 kilometriä kantakaupungin lounaispuolella sijaitsee suuri petrokemiaan keskittynyt teollisuusalue, kaupunki ja satama-alue ("Bandar Imam Khomeini" tai Bandar-e Emām Ḵomeynī; aiemmalta nimeltään "Bandar-e Šāhpūr").
Mercedes-Benz Vito (W638)

Mercedes-Benz W638 on Mercedes-Benz Viton ensimmäisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 1996–2003.
Mercedes-Benz W638 (1996–2003).
Ensimmäisen sukupolven Viton voimanlähteenä oli dieselmoottori. Vitoa myytiin myös ylellisempänä V-sarjana, josta myöhemmin kehittyi oma Viano-sarjansa.
Luettelo Ruotsin piireistä

Tämä artikkeli on luettelo Ruotsin piireistä. Vuoden 2016 alusta lähtien Ruotsi on jaettu 2 523 piiriin (). Piirit vastaavat suunnilleen vuoden 1999 lopussa käytössä ollutta Ruotsin kirkon seurakuntajakoa.
Piirit on esitetty luettelossa maakunnittain ja lääneittäin. Kussakin luettelossa on neljä saraketta: LLD-koodi, piirin nimi, LKF-koodi ja kunta. LLD-koodi on kuusinumeroinen koodi, jonka ensimmäinen numero kertoo historiallisen pääalueen, kaksi seuraavaa maakunnan ja kolme viimeistä ovat piirien juokseva numerointi maakunnan sisällä. Jos piirin nimeä on käännetty suomeksi enemmän kuin genetiivin päätteen verran, niin ruotsinkielinen nimi on merkitty sulkuihin. LKF-koodi vastaa vuoden 2000 tilannetta: ensimmäiset kaksi numeroa ovat läänikoodi, seuraavat kaksi kuntakoodi ja viimeiset kaksi seurakuntakoodi. Viimeisessä sarakkeessa on ilmoitettu kunta.
Lääni- ja kuntasarakkeiden tiedot eivät ole täysin tarkkoja, koska piirien rajat eivät noudata niiden rajoja täsmällisesti. Piirien rajat saattavat joskus ylittää myös maakuntarajat. Piirit on ryhmitelty sen perusteella, mihin maakuntaan piiri LLD-koodin puolesta kuuluu. LLD-koodissa numero 1 tarkoittaa Götanmaata, 2 Sveanmaata ja 3 Norlantia. Maakuntien koodit ovat:
Kuntajako on vuoden 1999 lopun jälkeen muuttunut ainakin niin, että Hebyn kunta on siirretty Västmanlandin läänistä Uppsalan lääniin, Uppsalan kunnasta on erotettu Knivstan kunta ja Malungin kunta on muuttanut nimensä Malung-Sälenin kunnaksi. Näitä muutoksia ei ole huomioitu LKF-koodeissa eikä kuntasarakkeessa. Hebyn osalta LKF-koodit ovat Västmanlandin läänin mukaiset, mutta kunta on Uppsalan läänin taulukossa.
Mercedes-Benz Vito (W639)

Mercedes-Benz W639 on Mercedes-Benz Viton toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2003–2014. Sen tila-autoversio on nimeltään Mercedes-Benz Viano. 
Mercedes-Benz W639 (2003–2014).
Vuoden 2008 Euro NCAP -kolaritestistä Viano sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Mercedes-Benz Vito (W447)

Mercedes-Benz W447 on Mercedes-Benz Viton kolmannen sukupolven malli, jota on valmistettu vuodesta 2014 lähtien. Yhdysvalloissa ja Kanadassa mallin nimenä on Mercedes-Benz Metris, Australiassa Mercedes-Benz Valente.
Mercedes-Benz W447 (2014–).
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä V-sarja sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Borujerd

Borujerd (; myös "Barūjerd") on kaupunki ja aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān) Iranin Lorestanin provinssissa.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 49 186 (1956), 71 486 (1966), 101 345 (1976), 183 879 (1986), 201 016 (1991), 217 804 (1996), 229 541 (2006) ja 240 654 (2011).
Ilam (Iran)

Ilam () on kaupunki, provinssin hallintokeskus ja aliprovinssitason aluehallinnollinen alue (šahrestān) Iranin Ilamin provinssissa.
Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti: 8 346 (1956), 15 493 (1966), 32 476 (1976), 89 035 (1986), 116 428 (1991), 126 346 (1996), 160 355 (2006) ja 172 213 (2011).
Ennen Ilamin provinssin perustamista seutu tunnettiin Lorestanin Poštkuhina.
BeNe League

BeNe League on vuonna 2015 perustettu monikansallinen jääkiekkosarja, joka toimii Alankomaiden ja Belgian yhteisenä pääsarjana. BeNe Leaguessa on yhdeksän joukkuetta, joista kolme tulee Alankomaista, neljä Belgiasta, sekä kaksi Saksasta. Sarjan ensimmäinen kausi oli 2015–2016.
Sarjaa hallinnoivat Alankomaiden ja Belgian jääkiekkoliitot.
HMS London (1766)

HMS London oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1766 vesillelaskettu parannellun London-luokan 90-tykkinen toisen luokan linjalaiva. Alus muutettiin myöhemmin 98-tykkiseksi lisäämällä puolikannelle kahdeksan 12 naulan tykkiä.
Valmistus.
Alus tilattiin 13. joulukuuta 1758 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi huhtikuuhun 1762 John Lock ja sen jälkeen Edward Allin. Köli laskettiin 4. marraskuuta 1759. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1766. Valmistuskustannukset olivat 53 036 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1778 kontra-amiraali Thomas Gravesin lippulaivana päällikkönään Samuel Cornish. Alus oli tammikuussa 1780 varustettavana ja kuparoitavana Portsmouthissa, mistä se lähti 17. toukokuuta Pohjois-Amerikkaan. Se osallistui 16. maaliskuuta 1781 Cape Henryn taisteluun ja 5. syyskuuta Chesapeaken taisteluun. Ranskan vallankumoussodissa alus osallistui 1795 Groix'n taisteluun.
Napoleonin sodissa alus valtasi 13. maaliskuuta 1806 Ranskan laivaston linjalaivan "Marengon" sekä fregatti "La Belle Poulen". Vuonna 1808 alus saattoi Portugalin kuningasperheen Brasiliaan.
Alus romutettiin Chathamissa huhtikuussa 1811.
HMS Impregnable (1786)

HMS Impregnable oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1786 vesillelaskettu parannellun London-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 13. syyskuuta 1780 Deptfordin telakalta, jossa sen valmistuksesta vastasi maaliskuuhun 1785 Adam Hayes ja sen jälkeen Henry Peake. Köli laskettiin lokakuussa 1781. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1786 ja valmistui 2. toukokuuta. Valmistuskustannukset olivat 54 531 puntaa 18 shillinkiä ja 4 pennyä sisältäen takiloinnin ja varustamisen.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen lokakuussa 1787 päällikkönään Thomas Pringle. Vuodesta 1788 alkaen alus oli Plymouthissa vartiolaivana vara-amiraali Thomas Gravesin lippulaivana päällikkönään Sir Thomas Byard. Se varustettiin toukokuussa 1790 Plymouthissa palvelukseen Kanaalin laivastossa.
Ranskan vallankumoussodissa alus oli 1794 kontra-amiraali Benjamin Caldwellin lippulaivana ensimmäisessä Ushantin taistelussa.
Alus tuhoutui Chishesterin edustalla 18. lokakuuta 1799. Alus suojasi 12 kauppalaivan saattueen Lissabonista Isle of Wightille. Sen päällikkö toivoi pääsevänsä Spitheadiin jo samana yönä. Alus joutui Chichesterin matalikolle. Aluksen päällikkö määräsi aluksensa kevennettäväksi katkaisemalla muun muassa mastot ja varppaamalla aluksen irti. Aamulla todettiin aaltojen vieneen aluksen yli matalikon ja aluksen olevan kiinni mudassa lähellä Langstonen sataman suuta.
Päällikkö totesi aluksen pelastamisen mahdottomaksi. Miehistö, tykit ja muut käyttökelpoinen kuljetettiin maihin Spitheadista ja Langstonesta saapuneiden veneiden avulla. Amiraliteetti myi hylyn kauppiaalle A. Lindenegrenille Portsmouthista.
HMS Windsor Castle (1790)

HMS Windsor Castle oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1790 vesillelaskettu parannellun London-luokan 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 19. elokuuta 1782 Deptfordin telakalta, jossa sen rakennustöistä vastasi maaliskuuhun 1785 Adam Hayes, maaliskuuhun 1787 Henry Peake ja loppuajan Martin Ware. Köli laskettiin 19. elokuuta 1784. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1790 ja valmistui 6. kesäkuuta 1790, jolloin valmistuskustannukset olivat 51 198 puntaa 8 shillinkiä ja 6 pennyä.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen heinäkuussa 1790 kontra-amiraali Herbert Sawyerin lippulaivana päällikkönään Sir James Barclay. Se osallistui 22. heinäkuuta 1805 vara-amiraali Robert Calderin osaston mukana Cape Finisterren taisteluun.
Alus muutettiin 1814 Plymouthissa 74-tykkiseksi kolmannen luokan linjalaivaksi ja romutettiin toukokuussa 1839 Pembroken telakalla.
Patrik Törnudd

Patrik Andreas Törnudd (1. syyskuuta 1935 Helsinki – 27. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen valtiotieteilijä ja Oikeuspoliittisen tutkimuslaitoksen pitkäaikainen johtaja.
Törnudd valmistui valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1960 ja lisensiaatiksi 1971. Hän työskenteli Alkoholipoliittisessa tutkimuslaitoksessa 1960–1963 ja siirtyi sieltä oikeusministeriön alaiseen Kriminologiseen tutkimuslaitokseen, josta tuli myöhemmin Oikeuspoliittinen tutkimuslaitos. Törnudd toimi tutkimuslaitoksen johtajana 1980–1996, eläkkeelle jäämiseen saakka. Hän teki vuosien ajan läheistä yhteistyötä professori Inkeri Anttilan kanssa. He julkaisivat yhdessä kriminologian oppikirjan vuonna 1970.
Törnuddilla oli suuri vaikutus kriminologian tutkimukseen ja alan päätöksentekoon. Hän osallistui rikosoikeudellisiin lainvalmistelutehtäviin ja oli muun muassa rikoslainsäädännön kokonaisuudistusta valmistelleen rikosoikeuskomitean jäsen 1972–1976 ja oikeusministeriön rikoslakiprojektin johtoryhmässä 1980–1999. Törnuddilla on ollut merkitystä alan kehitykseen myös Suomen ulkopuolella. Merkittävimmät artikkelit on julkaistu englanniksi kokoelmassa "Facts, Values and Visions" (1996). Hän oli mukana 1960-luvun pienryhmissä, jotka vaikuttivat lainsäädännön uudistumiseen.
Politiikan tutkija ja diplomaatti Klaus Törnudd on Patrik Törnuddin veli. Heidän vanhempansa olivat kirjastonjohtaja Allan Törnudd ja kirjailija Margit Niininen.
HMS Minotaur (1793)

HMS Minotaur oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1793 vesillelaskettu Carnatic-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 3. joulukuuta 1782 Woolwichin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi elokuuhun 1790 John Nelson ja sen jälkeen William Rule. Köli laskettiin tammikuussa 1788. Alus laskettiin vesille 6. marraskuuta 1793 ja valmistui 13. maaliskuuta 1794, jolloin valmistuskustannukset olivat 50 842 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen helmikuussa 1794 kontra-amiraali John Macbriden lippulaivana päällikkönään Thomas Louis. Alus kuului kesäkuussa Montagun laivasto-osastoon.
Alus lähti kesäkuussa 1797 Välimerelle ja osallistui 1. elokuuta 1798 Aboukirin taisteluun, jossa se tulitti "Aquilonia" pakottaen ranskalaisaluksen antautumaan. Taistelussa alus menetti 23 miestä kaatuneina ja 64 haavoittuneina.
Kesäkuussa 1800 alus oli vara-amiraali lordi George Keithin lippulaivana piiritettäessä Genovaa. Alus osallistui 21. lokakuuta 1805 Trafalgarin taisteluun päällikkönään John Moore Mansfield. Aluksella sai taistelussa surmansa kolme miestä ja 22 haavoittui.
Matkatessaan Göteborgista Britteinsaarille alus ajautui Alankomaiden rannikolla Haakin matalaan 22. joulukuuta 1810. Alus heilahti voimakkaasti, jolloin mastot katkesivat. Miehistöstä 110 pelastui veneissä maihin ilmoittaen haaksirikosta. Luotsivene pelasti vielä 20 miestä alukselta. Yön kuluessa alus tuhoutui kovassa aallokossa vieden mukanaan 370-570 miestä. Eloonjääneet joutuivat sotavankeina Ranskaan.
Soppikylä

Soppikylä oli Kivennavan pitäjän kylä Karjalankannaksella. Kylässä oli 18 taloa, joista talvisodan syttyessä oli 14 asuttuna. Soppikylä sijaitsi aivan rajan tuntumassa Vehmaisten ja Räikkylän välissä hieman syrjässä maantiestä.
Nykyisin kylän kohdalla ei ole asutusta.
Suurselkälä

Suurselkälän kylä sijaitsi Kivennavan kahden suurimman mäen Siiranmäen ja Tiemäen välisessä notkossa Karjalankannaksella. Suurselkälään kuului 24 taloa ennen talvisodan syttymistä.
Nykyisin kylän kohdalla ei ole asutusta.
Neiti Marple (vuoden 2004 televisiosarja)

Neiti Marple ("Agatha Christie’s Marple") on brittiläinen Agatha Christien neiti Marple -salapoliisiromaaneihin perustuva televisiosarja. "Neiti Marple" alkoi ITV-kanavalla vuonna 2004. BBC osti vuonna 2014 Christien teosten oikeudet, joten sarjaa ei luultavasti jatketa kuudennen kauden jälkeen. Suomessa Yle TV1, MTV3 ja AVA ovat esittäneet sarjaa.
Tuotanto.
Sarjan viisi ensimmäistä kautta sisältää jokainen neljä televisioelokuvaa. Kuudennella kaudella jaksoja on kolme. Sarjan jaksot sisältävät kaikki kaksitoista romaania, joissa Neiti Marple esiintyy.
Sarjassa Neiti Marplen nuoruudesta kerrotaan enemmän kuin kirjoissa. Lisäksi sarjassa on tehty useita muutoksia kirjojen tarinoihin, esimerkiksi murhaajaa on vaihdettu "Ruumis kirjastossa" -teokseen perustuvassa jaksossa.
Sarjaa on kuvattu muun muassa Dorchesterissa ja Fawley Courtin kartanossa Buckinghamshiressa.
Tuotantokaudet ja jaksot.
Kausi 1
Kausi 2
Kausi 3
Kausi 4
Kausi 5
Kausi 6
Miro Lehtinen

Miro Lehtinen (s. 22. tammikuuta 1990 Tampere) on suomalainen salibandyn pelaaja ja kaksinkertainen Suomen-mestari, joka edustaa Sveitsin Nationalliga A:ssa pelaavaa SV Wiler-Ersigeniä. 190 senttimetriä pitkä Lehtinen on vasemmanpuoleisella mailalla pelaava laitahyökkääjä. Lehtinen on pelannut SV Wiler-Ersigenin lisäksi myös Classicissa, Kooveessa, Nokian KrP:ssä sekä Tampereen Gunnersissa.
Saavutukset.
Salibandyliiga:
Moranbong

Moranbong () on pohjoiskorealainen tyttöbändi, johon kuuluu 17 jäsentä. Maan johtajan Kim Jong-unin perustama yhtye esiintyi ensimmäisen kerran heinäkuussa 2012. Se esittää länsimaisia klassikkokappaleita ja pohjoiskorealaisia propagandalauluja. Laulamisen lisäksi yhtyeen jäsenet soittavat instrumentteja, kuten viulua, selloa ja rumpuja. Yhtyeen johtohahmo on Hyon Song-wol, jonka vuonna 2013 esitettyjen väitteiden mukaan piti olla teloitettu.
Yhtyeen oli tarkoitus esiintyä Kiinassa ensimmäisessä ulkomaankonsertissaan joulukuussa 2015, mutta esiintyminen peruttiin yhtäkkiä, ja yhtye palasi kotimaahan. Konserttiin ei ollut myyty lippuja, vaan niitä oli jaettu ainoastaan Kiinan kommunistisen puolueen jäsenille.
Tumba (vuori)

Tumba (bulgariaksi ja , ) on vuori Belasitsa- eli Béllesvuorilla Balkanilla. Sillä kohtaavat Bulgarian, Kreikan ja Pohjois-Makedonian rajat. Vuoren korkeus on 1 881 metriä.
Tumbasta tuli Bulgarian, Jugoslavian ja Kreikan rajapiste Neuillyn rauhansopimuksessa (1919), jossa Bulgaria menetti alueita Jugoslavialle ja Kreikalle.
Johan Ludvig Runebergin bibliografia

Tämä on luettelo Johan Ludvig Runebergin teoksista:
Runebergin teokset Doria-tietokannassa.
SEAT Mii

SEAT Mii on SEATin vuosina 2011–2021 valmistama A-segmentin automalli. Sen lähes identtiset sisarmallit ovat Škoda Citigo ja Volkswagen Up. SEAT-mallistosta oli puuttunut A-segmentin malli vuoden 2004 jälkeen, kun SEAT Arosan valmistus oli päättynyt.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Mii sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Sisarmalliensa tavoin Miin voimanlähteenä on kolmesylinterinen 1,0-litrainen bensiinimoottori, joka oli saatavana 60 tai 75 hevosvoiman tehoisena. Geneven autonäyttelyssä keväällä 2013 esitelty Ecofuel-malli toimii myös maakaasulla. Voimansiirtona on viisivaihteinen manuaali- tai robottivaihteisto. 
Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2019 esiteltiin täyssähköinen Mii electric -malli.
Finlandia Group

Finlandia Group Oyj on henkilöstönsä ja asiakkaidensa kokonaan omistama suomalainen varainhoitoyhtiö. 
Finlandia Groupin historia.
Finlandia perustettiin vuonna 2000 Tampereelle nimellä Sijoitustalo Finlandia. Se toimi ensimmäiset kymmenen vuotta vakuutusmeklarina ja muun muassa Skandia Lifen asiamiehenä. Yrityksen johdossa oli useita entisiä jääkiekkomaalivahteja: toimitusjohtajana Mika Manninen, myyntijohtajana Hannu Kamppuri ja sijoitusasiantuntijana Kari Takko. Vuosina 2007–2008 Finlandia Group välitti muun muassa Lehman Brothersin indeksilainoja sanoen niitä riskittömiksi. Lehman Brothersin konkurssi muutti sijoitukset arvottomiksi.
Vuodesta 2010 Finlandia on ollut sijoituspalvelus sen jälkeen, kun Finanssivalvonta laajensi yhtiön toimilupaa omaisuudenhoitoon ja kaupankäyntiin omaan lukuun ja antoi sille rahastoyhtiötoimiluvan. Asiakkailla on käytössä Finlandian omien rahasto-, omaisuudenhoito- ja välitystuotteiden lisäksi kansainvälisen kumppaniverkoston sijoitusvaihtoehtoja.
Finlandia Group toimii nykyään 17 paikkakunnalla Suomessa: Helsingissä, Forssassa, Hämeenlinnassa, Joensuussa, Jyväskylässä, Kokkolassa, Kuopiossa, Lahdessa, Lappeenrannassa, Mikkelissä, Oulussa, Porissa, Rovaniemellä, Seinäjoella, Tampereella, Turussa ja Vaasassa.
Vuonna 2010 Finlandia Groupin pääkonttori siirrettiin Tampereelta Helsingin Aleksanterinkadulle. Vuonna 2012 Finlandia Group aloitti yhteistyön SEB Life International -vakuutusyhtiön kanssa. Vuonna 2014 Finlandia Group aloitti yhteistyön Generali Pan Europe -vakuutusyhtiön kanssa.
Finlandia Groupin pääkonttori muutettiin nykyiselle paikalleen Helsingin Etelärantaan vuonna 2015. Vuonna 2017 Finlandia Group laajensi liiketoimintaansa yritysrahoitukseen tarjoten suomalaisille yrityksille myyntisaatavien laskurahoitusta ja yritysluottoja.
Biureetti

Biureetti (C2H5N3O2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan lisätä eläinten rehuihin ja sitä käytetään myös polymeeriteollisuudessa.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa biureetti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja etanoliin, mutta huonommin muihin orgaanisiin liuottimiin. Voimakkaasti kuumennettaessa se hajoaa syanuurihapoksi ja ureaksi. Kuumennettaessa biureetin emäksistä vesiliuosta kuparisulfaatin kanssa muodostuu väriltään punavioletti kompleksi. Tämä on niin kutsuttu biureettireaktio tai biureettitesti.
Valmistus ja käyttö.
Biureettia voidaan valmistaa kuumentamalla ureaa, yli urean sulamispisteen, jolloin kaksi ureamolekyyliä kondensoituu biureetiksi. Muita tapoja ovat urean ja isosyaanihapon välinen reaktio ja allofanaattiestereiden reaktio ammoniakin kanssa.
Biureettia voidaan lisätä eläinten rehuun lisäämään rehun typpipitoisuutta. Sitä voidaan käyttää myös formaldehydi-biureettipolymeerien valmistamiseen.
Theodoros Gaza

Theodoros Gaza (, , n. 1398–1475) oli kreikkalainen humanisti, joka edisti huomattavasti kreikan kielen tuntemusta Länsi-Euroopassa. Thessalonikasta lähtöisin ollut Gaza eli Konstantinopolissa ja noin vuodesta 1430 Italiassa, missä toimi kreikan kielen ja filosofian opettajana. Vuonna 1447 hänet nimitettiin ensimmäiseksi kreikan kielen professoriksi Ferraraan ja kolme vuotta myöhemmin filosofian professoriksi Roomaan. Hän kirjoitti kreikan kieliopin ja käänsi mm. Aristoteleen, Dionysios Halikarnassoslaisen ja Johannes Khrysostomoksen teoksia latinaksi. Vuodesta 1483 alkaen Gaza julkaisi Aristoteleen eläintieteelliset teokset.
Juan Cámara

Juan del Carmen Cámara Mesa (s. 13. helmikuuta 1994 Jaén) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Segunda División B:ssä pelaavaa FC Barcelona B:tä. Vasenjalkainen Cámara on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Cámara on Villarreal CF:n kasvatti. Hän pelasi seuran reservijoukkueissa vuosina 2011–2014. Kaudella 2011–2012 Cámara pelasi yhden ottelun seuran kakkosjoukkueen paidassa Segunda Divisiónissa. Vuonna 2014 hän siirtyi FC Barcelonan joukkueeseen. Kaudella 2014–2015 Cámara pelasi seuran kakkosjoukkueessa Segunda Divisiónissa 30 ottelussa tehden kuusi maalia. Seuran edustusjoukkueen paidassa Cámara debytoi joulukuussa 2015 Mestareiden liigan ottelussa Bayer Leverkusenia vastaan.
Cámara pelasi vuonna 2010 Espanjan alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua.
Bruce Fraser

Bruce Austin Fraser (5. helmikuuta 1888 Acton – 12. helmikuuta 1981 Lontoo) oli brittiläinen amiraali toisen maailmansodan aikana.
Fraser liittyi Kuninkaalliseen laivastoon vuonna 1902 ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa laivaston tykistöupseerina. Toisessa maailmansodassa hän toimi Kotilaivaston komentajana ja huolehti Murmanskiin matkanneiden avustussaattueiden suojaamisesta. 26. joulukuuta 1943 Fraser johti Nordkapin taistelua, jossa saksalainen taisteluristeilijä Scharnhorst upotettiin ja sen lähes kaksi tuhatta merisotilasta hukkuivat.
Vuonna 1944 Fraser nimitettiin Brittiläisen Tyynenmeren laivaston komentajaksi, ja hän allekirjoitti Ison-Britannian edustajana Japanin antautumissopimuksen 2. syyskuuta 1945. Hänelle myönnettiin aatelisarvo vuonna 1946 ja hänet ylennettiin laivastoamiraaliksi vuonna 1948. Fraser toimi Kuninkaallisen laivaston komentajana ("First Sea Lord") vuosina 1948–1951.
SMP Formula 4 -kausi 2016

SMP Formula 4 -kausi 2016 oli SMP Formula 4 -sarjan toinen kausi. Kausi alkoi 30. huhtikuuta, Venäjän Sotšissa ja päättyi 11. syyskuuta, Suomessa Ahveniston moottoriralla.
Sarjan mestaruuden vei hollantilainen Richard Verschoor. Toiseksi tuli hollantilainen Jarno Opmeer ja kolmanneksi venäläinen Aleksandr Vartanjan.
Kuljettajat.
"Kursivointi", tarkoittaa kuljettajaa, joka ei ole oikeutettu keräämään pisteitä. Kerätäkseen pisteitä FIA:n Pohjois-Euroopan alueen (NEZ) mestaruussarjassa, tulee kuljettajalla olla NEZ-maassa myönnetty lisenssi.
Risto Saanila

Risto Armas Rolf Saanila (s. 13. heinäkuuta 1937 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Lahden kaupunginteatteriin 1958–1963 sekä edelleen vuodesta 1985 ja välillä Turun kaupunginteatteriin 1963–1985, josta ajasta hän oli johtajana 1978–1981. Hänen näyttelijätekniikkaansa pidetään hallittuna hänen esittäessään erityyppisiä luonnerooleja. Hänen roolejaan ovat olleet Jussi ("Täällä Pohjantähden alla"), Gauguin ("Van Gogh ja postinkantaja"), Robespierre ("Danton"), Lidman ("Gertrud") ja Trigorin ("Lokki"). Hän on näytellyt myös elokuvissa, kuten "Sotapojan heilat" (1958) ja "Jäähyväiset ilman kyyneleitä" (2000) sekä monissa televisioelokuvissa.
Jerry Mateparae

Jerry Mateparae (s. 14. marraskuuta 1954) on uusiseelantilainen upseeri ja virkamies, joka toimi maan kenraalikuvernöörinä 2011–2016. Hän syntyi Whanganuissa, Manawatu-Wanganuissa Pohjoissaarella. Hän meni armeijaan vuonna 1974. Australiassa kadettikoulussa hänestä tuli upseeri. Vuonna 2006 Mateparae ylennettiin kenraaliluutnantiksi.
Hän oli Uuden-Seelannin puolustusvoimien ylipäällikkö 2006–2011, ja vuonna 2011 hänestä tuli kenraalikuvernööri.
Vuonna 2024 Papua-Uusi Guinea ja Bougainville autonominen tasavalta pyysivät Mateparaeta sovittelijaksi Bougainvillen itsenäistymiseen liittyvissä kiistoissa.
Kekolajittelu

Kekolajittelu on J. W. J. Williamsin vuonna 1964 kehittelemä lajittelualgoritmi, joka perustuu kekorakenteeseen. Aluksi lajiteltavasta joukosta muodostetaan maksimikeko, jonka varmistetaan täyttävän kekoehdon. Kun keko on valmis, sen suurin alkio poistetaan, asetetaan valmiin listan alkuun ennen muita valmiita alkioita ja keko käsitellään uudestaan kekoehdon täyttymiseksi. Tätä jatketaan kunnes alkio on järjestyksessä.
Kekolajittelu on yleensä hivenen hitaampi kuin pikalajittelu, mutta sillä on kuitenkin tätä paljon suotavampi asymptoottinen suoritusaika huonoimmassa tapauksessa, O(n log n). Pikalajittelun tavoin kekolajittelu ei ole vakaa lajittelualgoritmi, eli samansuuruiseksi käsitettävien alkioiden keskinäinen järjestys voi vaihtua lajiteltaessa. 
Kekolajittelu toimii minimitilassa eikä siten vaadi joukon koosta riippuvaa lisämuistia.
Aerofreight Airlines

Aerofreight Airlines oli venäläinen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1998. Sen toimilupa peruttiin syyskuussa 2003, kun yhdessä sen koneista todettiin olleen 50 prosenttia ylikuormaa. Myöhemmin yhtiö kuitenkin jatkoi toimintaansa. Se likvidoitiin vuonna 2006.
Laivasto.
Aerofreight Airlinesin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
AJT Air International

AJT Air International oli venäläinen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1991, ja se aloitti toimintansa seuraavana vuonna. Venäjän sisäisten lentojen lisäksi se lensi tilauslentoja Eurooppaan, Lähi-itään, Pohjois-Afrikkaan ja Kaakkois-Aasiaan. Sen toimilupa peruttiin syyskuussa 2003.
Yhtiön nimessä ollut kirjainyhdistelmä AJT oli lyhenne sanoista "Asia Joint Transport".
Laivasto.
AJT Air Internationalin laivastoon kuuluivat seuraavat lentokoneet:
Väliaikamerkki

Väliaikamerkki on radioaseman tai -kanavan tunnussävel, joka soitetaan tavallisimmin lähetyksen alussa tai ohjelmien välissä. Niitä käytetään varsinkin ulkomaanlähetyksissä, mutta myös paikallisilla radiokanavilla. Väliaikamerkillä on useita tehtäviä:
Tapa, että jokaisella radioasemalla on oma väli­aika­merkkinsä, sai alkunsa Euroopassa 1920- ja 1930-luvuilla, ja sitä jatkettiin vielä sen jälkeenkin, kun oli siirrytty lyhyt­aalto­lähetyksiin. Digitaalisten viritys­järjestelmien tultua käyttöön väliaikamerkkien käyttö on vähentynyt, mutta ei täysin lakannut. Vastaavia asemantunnisteita käytetään yhä myös mm. ilmailussa ja merenkulussa radiosuunnistuslaitteiden (VOR, ILS, NDB, DME tms.) tunnistamiseen ja toimintakunnon varmistamiseen. Tällöin kullakin yksittäisellä suunnistuslaitteella on oma morseaakkostunnisteensa, jota se normaalisti toimiessaan jatkuvasti lähettää. 
Suomen Yleisradion väliaikamerkki.
"Pim-pam-pulla" eli Suomen Yleisradion väliaikamerkki alkoi soida Yleisradiossa vuonna 1930. Ensin sitä soitettiin kanteleella. Maisteri Eino Palola ehdotti Yleisradion johtokunnalle vuonna 1930, että Suomi hankkisi oman väliaikamerkin muiden radioyhtiöiden tapaan. Tästä järjestetyn kilpailun voitti A. O. Väisäsen ehdottama kantelesävelmä, joka on peräisin 1700-luvulta. Vuosina 1931–1978 Yleisradion väliaikamerkki soitettiin sähköllä toimivalla teräskampalaitteella. Kyseinen laite oli yleisön nähtävillä KAVIn radio- ja tv-arkiston ”Samalla taajuudella” -näyttelyssä talvella 2017. Teräskampalaitteen jälkeen väliaikamerkkiä on soitettu tietokoneella.
Eri radiokanavien väliaikamerkkejä.
Numeroasemien väliaikamerkit.
Numeroasemista käytetään usein niiden väliaikamerkkien mukaisia nimiä, Lincolnshire Poacher tai Magnetic Fields; jälkimmäinen on saanut ninensä Jean Michel Jarren samannimisen albumin mukaan.
Timati

Timur Ildarovitš Junusov (; s. 15. elokuuta 1983 Moskova), taiteilijanimeltään Timati () on venäläinen rap-muusikko, tuottaja, lauluntekijä, näyttelijä ja liikemies.
Hän osti Venäjältä poistuneen Starbucks-ketjun yhdessä ravintoloitsija Anton Pinskin kanssa ja avasi sen uudelleen nimellä "Stars Coffee". Hän ilmoitti myös pyrkivänsä ostamaan Venäjällä konkurssiin ajautuneen Domino’s Pizza -ketjun.
Department of Conservation

Department of Conservation (DOC), maoriksi "Te Papa Atawhai", on vuonna 1987 perustettu uusiseelantilainen julkinen laitos, joka vastaa Uuden-Seelannin ympäristön- ja luonnonsuojelusta sekä historiallisen perinnön vaalimisesta.
Laitoksen toimintakuva on lakien määrittämä ja lisäksi toimintaa ohjaa itsenäinen, ministerin nimittämä yksikkö (New Zealand Conservation Authority (NZCA)).
Luonnonsuojelu.
Department of Conservation vastaa Uuden-Seelannin 14 kansallispuiston sekä muiden suojelualueiden suojelutoimista ja logistiikasta, muun muassa vaellusreittien kunnossapidosta. Eriasteisia suojelualueita, historiallisista ja luontoarvoisista syistä, on Uuden-Seelannin pinta-alasta noin 30 prosenttia. Suojelutoimien osalta toimintoihin sisältyvät tärkeänä osana myös vieraslajien torjunta. Lisäksi laitos vastaa joidenkin erittäin uhanalaisten alkuperäislajien, kuten kakapon, kantojen elvytystoimista.
Luonnonsuojelualueista noin kolmannes on määritelty suuremman statuksen kohteiksi, ja alueilla on kielletty muun muassa kaivostoiminta.
Onnettomuudet.
Cave Creekin onnettomuus.
28. huhtikuuta 1995 DOCin huoltama näköalatasanne sortui, jonka seurauksena 14 henkilöä kuoli. Heti tapahtuman jälkeen kaikki laitoksen hallinnoimat 106 näköalatasannetta tarkastettiin, jonka seurauksena 15 suljettiin välittömästi korjauksien vuoksi. Onnettomuus johti lopulta silloisen ministerin, Denis Marshallin eroon vuonna 1996. Department of Conservation maksoi kompensaationa uhrien perheille yhteensä 2.6 milj. NZD.
Brooke Barbuto

Brooke Barbuto (s. 24. huhtikuuta 1987 Syracuse) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Naisten Liigassa pelaavaa porilaista NiceFutista, jonne Barbuto siirtyi GBK:sta keväällä 2014. Barbuto on aikaisemmin pelannut kotimaansa seurojen lisäksi myös islantilaisessa Haukarissa.
Ennen kauden 2016 alkua Barbuto on pelannut Naisten Liigassa 71 ottelua ja tehnyt niissä 29 maalia. Vuonna 2014 hän teki NiceFutikselle 17 maalia, ollen koko sarjan kolmanneksi paras maalintekijä. Samana vuonna hänet palkittiin Suomen Palloliiton Satakunnan piirin parhaana naispelaajana.
Uudet Mutantit

Uudet Mutantit () on ryhmä teini-ikäisiä koulutuksessa olevia mutanttisupersankareita, jotka esiintyvät Marvel Comicsin sarjakuvissa. He ovat olleet päähenkilöitä kolmessa Ryhmä-X:n spin-off -sarjakuvalehdessä.
Ensimmäisen Uusien Mutanttien joukkueen loivat Chris Claremont ja taiteilija Bob McLeod. He esiintyivät ensimmäisen kerran vuonna 1982 ilmestyneessä "Marvel Graphic Novel" #4:ssä ja saivat sen jälkeen oman lehtensä vuodesta 1983 vuoteen 1991. Kuten sen isäntälehdessäkin, "Uusissa Mutanteissa" korostetaan ihmissuhteita ja ryhmän sisäisiä konflikteja sekä toimintaa ja seikkailuja. Esillä on suuri joukko hahmoja, mukaan lukien kulttihahmo Deadpoolin ensiesiintyminen. Ensimmäisen lehden loppuessa lehti jatkui uudella nimellä: "X-Force".
Toinen "Uudet Mutantit" -sarja, jonka julkaisu aloitettiin vuonna 2003, esitteli uuden joukon teinimutantteja. Toisin kuin alkuperäiset Uudet Mutantit, he olivat osa valtavaa Xavier-instituutin Opiskelijaryhmää. Vuonna 2004 lehti aloitettiin uudelleen nimellä "New X-Men: Academy X" jonka jälkeen joukon päähahmoja virallisesti kutsuttiin "Uusiksi Mutanteiksi." "M-Päivä" -tapahtumajatkumon seurauksena vuoden 2005 lopulla loput opiskelijat yhdistettiin yhdeksi juniorijoukkueeksi, Uusiksi X-Miehiksi.
Kolmas "Uudet Mutantit" -sarja, joka kokosi useimmat alkuperäisen joukkueen jäsenet, alkoi ilmestymään toukokuussa 2009.
Uusista Mutanteista kertovan elokuvan tekemisestä tiedotettiin toukokuussa 2015. "The New Mutants" sai ensi-iltansa 28. elokuuta 2020.
Ryhmän jäsenet.
Uusien mutanttien jäseniä ovat olleet mm.
Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2013

Judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2013 olivat järjestyksessään 62. judon Euroopan-mestaruuskilpailut. Ne käytiin Budapestissa, Unkarissa 25.–28. huhtikuuta 2013. Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa ja joukkuekilpailu sekä miehille että naisille.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Vanilla (yhtye)

Vanilla on suomalainen popmusiikkia esittävä duo, jonka muodostavat pelkillä etunimillään yleensä julkisuudessa esiintyvät Kirsikka ja Miina. He tapasivat toisensa kummankin opiskellessa Helsingin yliopistossa luokanopettajiksi. 
Yhtye aloitti uransa julkaisemalla omakustannekappaleen ”Kallio” vuonna 2014. Singlen julkaisun jälkeen duo sai kiinnityksen Suomen Musiikki -levy-yhtiölle ja ensimmäinen albumi "Inkkarilapset" julkaistiin huhtikuussa 2016.
Hevoshaan koulu

Hevoshaan koulu oli vuosina 1986–2020 Vantaan Hakunilan kaupunginosassa sijainnut suomenkielinen alakoulu lähellä Sotungin lukiota ja Hakunilan urheilupuistoa. Vuonna 2014 koulua kävi 339 oppilasta. Koulun käyttö päättyi vuonna 2016. 
Vantaan opetuslautakunta päätti lakkauttaa sekä Hevoshaan että Tuomelan koulun säästösyistä vuonna 2013. Opetus päätettiin lopettaa vaiheittain syksyyn 2016 mennessä. Hevoshaan koulun tilalle suunniteltiin Kormuniityn asuinaluetta. Lakkautuspäätös herätti paljon vastustusta, ja sille esitettiin vaihtoehtoja: esimerkiksi keväällä 2015 tehdyn ehdotuksen mukaan Hevoshaan koulusta kehitettäisiin osa Hakunilan urheilupuiston urheilukoulutuskampusta. Vielä lokakuussa 2015 konsulttityönä teetetyt suunnitelmat koulun jatkokäytöstä olivat osin avoimena.
Vuoden 2016 jälkeen rakennusta käytettiin muutaman vuoden ajan väistötilana ja varastona. Alueen koululaisia sijoitettiin Hakunilanrinteen, Hakunilan, Itä-Hakkilan ja Sotungin kouluihin. Kormuniityn asuinaluesuunnitelmat kariutuivat syksyllä 2018, mutta koulurakennus sai silti purkuluvan syksyllä 2019. Purkutyöt alkoivat loppuvuodesta 2020. Koulurakennuksen viereen rakennettiin uusi päiväkoti.
Halofiili

Halofiilit ovat eliöitä, jotka viihtyvät korkeassa suolapitoisuudessa. Halofiili on eräs esimerkki ekstremofiilisestä organismista. Halofiilit voidaan jakaa lieviin, kohtalaisiin ja erittäin halofiilisiin organismeihin. Määritelmä riippuu natriumkloridin pitoisuudesta, jonka eliö vaatii. Useat merieliöt ovat lieviä halofiileja, mutta kohtalaiset ja erittäin halofiiliset organismit ovat yleensä erikoistuneita mikrobeja, jotka elävät suolaisemmissa ympäristöissä kuin merivesi. Hyvin suolaisia paikkoja on maapallolla paljon, esimerkiksi aavikolla, rannikoilla, syvän meren pohjukoissa ja maanalaisissa suolakaivoksissa. Halofiileissa on heterotrofisia, fototrofisia ja metanogeenisia arkkeja, fotosynteettisiä, litotrofisia ja heterotrofisia bakteereja sekä fotosynteettisia ja heterotrofisia eukaryootteja. Esimerkkejä hyvin sopeutuneista ja laajalle levinneistä erittäin halofiilisista organismeista on esimerkiksi "Halobacterium sp. NRC-1", syanobakteeri kuten "Aphanothece halopytica" ja viherlevä "Dunaliella salina". Monisoluisista halofiilisista eukaryooteista on esimerkiksi suolasimpukka. Halofiilit voivat esimerkiksi tuottaa happamia proteiineja lisätäkseen osmoottisen stressin sietokykyä.
Kuukkeli (taideteos)

Kuukkeli on Villu Jaanisoon tekemä taideteos, joka paljastettiin vuonna 2016 Helsingissä.
"Kuukkeli" on lähes kuusi metriä korkea veistos. Se koostuu värillisistä uusiomuovin palasista. Lähellä sijaitsevan Kalasataman koulurakennuksen pintapaneelit ovat samaa materiaalia. Teoksen runko on terästä, kuten myös nokka ja jalat. Linnun varpaat ovat palloventtiilejä. Veistos sijaitsee näkyvällä paikalla Helsingin Kalasatamassa, Junonkadun ja Leonkadun risteyksessä. 
Teoksen lähtökohtina ovat kuukkelille kansantaruissa annetut erityisominaisuudet. Kuukkelia pidettiin metsässä liikkuvien ystävänä ja suojelijana, jonka näkemiselle annettiin erilaisia merkityksiä. 
Helsingin kaupunginkanslian tilaama veistos on valmistumisjärjestyksessä toinen Kalasataman ympäristötaidehankkeen mukainen taidehankinta. Hankkeen tavoitteena on asukkaiden viihtyvyyden parantaminen sekä alueellisen identiteetin muodostuminen. Teos kuuluu Helsingin taidemuseon taidekokoelmaan.
Andreas Hartmann

Andreas "Andy" Hartmann (s. 29. tammikuuta 1980) on sveitsiläinen entinen yhdistetyn kilpailija.
Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui sprintissä kahdeksanneksi ja normaalikilpailussa yhdeksänneksi.
Ramsaun maailmanmestaruuskilpailuissa 1999 hän oli joukkuekilpailun yhdeksäs.
Vuonna 2001 Lahden MM-kilpailuissa hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 24. ja joukkuekilpailussa kymmenes.
Vuoden 2002 Salt Lake Cityn olympialaisissa hän sijoittui normaalimatkalla yhdeksänneksi ja sprintissä kahdeksanneksi.
Val di Fiemmen MM-kilpailussa 2003 hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa 30:nneksi ja joukkuekilpailussa kahdeksanneksi.
Maailmancupissa Hartmannin uran paras sijoitus on kolmas tila, jonka hän saavutti Oslossa vuonna 2007.
Adolf Usénius

Adolf Emil Usénius (1872 Hollola – 2. helmikuuta 1943 Fitchburg, Massachusetts) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktiivi.
Elämä.
Usenius syntyi senaattori Leo Mechelinin omistamassa Laitialan kartanossa, jossa hänen isänsä Adolf Fredrik Usenius oli tynnyrintekijänä. Kansakoulun jälkeen Usenius työskenteli myös itse tynnyrintekijänä ja puuseppänä Helsingissä. Hän oli jo 1890-luvun alusta lähtien mukana Helsingin työväenyhdistyksen ja myöhemmin Ruotsalainen Työväenliiton toiminnassa. 
Helmikuussa 1907 Usenius valittiin Anton Caseliuksen seuraajaksi Suomen ensimmäisen ruotsinkielisen työväenlehden "Arbetarenin" päätoimittajaksi, mutta hän joutui luopumaan tehtävästä jo elokuussa, saatuaan lehtijutun perusteella kolmen kuukauden vankeustuomion kahden kartanonherran kunnianloukkauksesta. Marraskuussa alussa Usenius sai toisen tuomion kunnianloukkauksesta ja hieman myöhemmin häntä vastaan nostettiin vielä kolmas oikeusjuttu, jonka jälkeen Usenius lähti siirtolaiseksi Pohjois-Amerikkaan. Hän saapui Massachusettsin Fitchburgiin vielä saman vuoden aikana ja aloitti heti suomenkielisen "Raivaajan" toimittajana. Usenius työskenteli lehdessä 34 vuoden ajan ja kuului lisäksi vuosina 1921–1937 ilmestyneen kulttuurilehti "Nykyajan" toimitukseen. Hän oli myös aktiivisesti mukana Fitchburgissa toimineessa Työväenyhdistys Saimassa.
Perhe.
Adolf Usenius avioitui Yhdysvalloissa Hilja Victoria Pasasen (k. 1965) kanssa vuonna 1915. Perheeseen syntyi myöhemmin yksi tytär. Hänen veljensä oli kansanedustaja Arthur Usenius, joka teloitettiin Stalinin vainojen aikana Neuvostoliitossa vuonna 1937.
Light of Dawn

Light of Dawn on hard rock- ja power metal -yhtye Unisonicin toinen albumi, joka julkaistiin 1. elokuuta 2014 Edelin EarMusic-levymerkillä.
Basisti Dennis Ward on todennut albumin nimestä ja kuvituksesta: ”Kappale ’Throne of the Dawn’ oli alun perin nimeltään ’Light of Dawn’, mutta sanoitukset muuttuivat laulunkirjoituksen aikana. Pidimme kuitenkin nimestä, ja se sopi hyvin yhteen kansikuvan kanssa. Jokaisella päivällä on auringonnousu, uusi alku." Albumin kansikuvan teki Martin Häusler.
Suurimman osan kappaleista kirjoitti Ward, mutta myös Michael Kiske ja Mandy Meyer osallistuivat. Musiikkivideo kuvattiin kappaleesta ”Exceptional”.
Albumi nousi muun muassa Suomen, Saksan, Sveitsin, Tšekin ja Japanin albumilistoille.
Piijoen ratasilta

Piijoen ratasilta (myös nimellä "Piijoen rautatiesilta") on Vantaankosken radan silta Helsingin Kannelmäessä. Sillan eteläpää on heti Kannelmäen rautatieaseman pohjoispuolella ja sillan pohjoispää ulottuu hiukan Malminkartanon puolelle. Silloiselle Martinlaakson kaupunkiradalle rakennettu silta valmistui vuonna 1974 ja se oli valmistuessaan Suomen kokonaispituudeltaan pisin rautatiesilta, sillan kokonaispituus on 552,8 metriä. Se on edelleen Suomen pisin kaksiraiteisen radan rautatiesilta ja pinta-alaltaan 6 026 m2 Suomen suurin.
Sillan paikka.
Silta ylittää Mätäjoen ja sen jokilaakson. Laakso olisi ollut mahdollista ylittää myös penkereellä, mutta se olisi estänyt liikennöintiä radan eri puolien välillä ja rajoittanut alueen maankäyttöä. Siltavaihtoehto ei osoittautunut kovinkaan paljoa kalliimmaksi johtuen rataprofiilista ja maaperän heikosta kantavuudesta.
Sillan nimi juontuu kaavailuista muuttaa Mätäjoen nimi Piijoeksi. Mätäjoki säilytti entisen nimensä, mutta silta nimettiin Piijoen ratasillaksi.
Sillan mitat ja rakenne.
Piijoen ratasillan kokonaispituus on 552,8 metriä. Teräsbetoninen silta on tyypiltään jatkuva laattasilta ja siinä on 31 jännettä, kukin pituudeltaan 17,5 metriä. Sen suunnittelivat Hannu Myllymäki ja Pertti Paavolainen Insinööritoimisto Pontek Ky:stä ja sillan urakoi Silta ja Satama Oy.
Sillan eteläpäässä maatuki ja neljä pilariparia on perustettu kallion varaan, loput 26 pilariparia ja pohjoispään maatuki on teräsbetonipaalujen varassa. Paaluja on laskettu olevan yhteensä 1 178 kappaletta ja niistä vajaa 40 prosenttia on jatkettuja. Silta koostuu kahdeksasta siltaosasta, joista yksi on kolmeaukkoinen ja loput neliaukkoisia. Kukin siltaosa toimii rakenteellisesti itsenäisenä ja ottaa vastaan jarruvoimia.
Piijoen ratasilta on Suomen toiseksi pisin rautatiesilta, vuonna 2005 valmistunut 557-metrinen Lahden oikoradan Kytömaan rautatieristeyssilta on pisin, mutta sillä kulkee vain yksi raide.
Vantaankosken rata otettiin käyttöön vuonna 1975. Rakenteilla olleen Kehäradan takia vanhempaa rataa korjattiin ja muun muassa Piijoen ratasillan vesieriste uusittiin vuonna 2013.
Camilla Kivilahti-Parland

Camilla Orvokki Kivilahti-Parland (27. heinäkuuta 1939 Viipuri – 15. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija. Hänelle myönnettiin vuonna 2004 valtion taiteilijaeläke.
Kivilahti-Parland opiskeli vuosina 1959–1963 Helsingin yliopiston piirustussalissa ja myös yksityisesti useiden taiteilijoiden johdolla. Hän maalasi erityisesti herkkiä akvarelleja, joiden aiheina olivat maisema, kukat, eläimet ja ihmishahmot. Hän teki myös muotokuvia. Kivilahti-Parland opetti vuonna 1979 Helsingin taiteilijaseurassa piirustusta. Hän osallistui myös luonnonsuojelutyöhön ja kirjoitti lehtiin taidearvosteluja.
Hän julkaisi omakustanteena kirjan "Da Capo" ja suunnitteli kirjankansia. 
Kivilahti-Parlandin puoliso oli dosentti Thomas Parland, ja Mark Parland on heidän poikansa.
H. V. Claudelin

Henrik Vilhelm (Wille) Claudelin (6. lokakuuta 1882 Oulu – 24. joulukuuta 1947) oli suomalainen nimismies ja kainuulaisen kansanperinteen kerääjä. Hän käytti nimimerkkiä H. W. C..
Claudelinin vanhemmat olivat lääninmaanmittari Carl Gustaf Vilhelm Claudelin (1834–1890) ja Amalia Lovisa Sarlin (1850–1911). Claudelinin äidin isä oli Viitasaaren lukkari ja kirjailija Konstantin Sarlin. Claudelin pääsi ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1904 ja opiskeli jonkin aikaa teologiaa Helsingin yliopistossa.
Claudelin oli vuodesta 1905 lääninhallinnon virkamiehenä Oulussa. Hän toimi Hyrynsalmen ja Ristijärven nimismiehenä 1914–1932, toisen lähteen mukaan Claudelin tuli Hyrynsalmen nimismieheksi vasta 1918.
Claudelin harrasti kotiseutu- ja museotyötä kirjoittaen näistä aiheista lukuisia artikkeleita lehtiin. Hän oli Kainuun Museoyhdistyksen perustajajäsen vuonna 1930 ja toimi Kainuun museon museonhoitajana. Claudelin keräsi myös laajan esine- ja asiakirjakokoelman. 
Claudelin oli naimisissa vuodesta 1912 oululaisen Anna Sofia Mustosen (1891–1972) kanssa. Claudelin on haudattu Intiön hautausmaalle Ouluun.
Aiheesta muualla.
 Luettelo H. V. Claudelinin kirjoittamista lehtiartikkeleista
Isäni, herrani

Isäni, herrani ("Padre padrone") on Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama italialainen, alun perin televisiolle tehty draamaelokuva. Tavianin veljekset laativat myös elokuvan käsikirjoituksen sardinialaisen paimenen Gavino Leddan omaelämäkerrallisen romaanin pohjalta. Ledda esiintyy itse elokuvassa kertojana.
Juoni.
"Isäni, herrani" kertoo Sardinian maaseudun elämästä nuoren paimenpojan näkökulmasta. Ankara isä ottaa seitsenvuotiaan pojan pois koulusta ja pakottaa paimeneksi syrjäisille vuorille, jossa poika viettää koko lapsuutensa ja nuoruutensa. Kiertäviltä musikanteilta hän ostaa hanurin ja soittaa sitä isältä salaa, käyttäen heiniä ääntä vaimentamassa. Isänsä tahdon vastaisesti lukutaidoton poika alkaa kiinnostua maailmasta laajemminkin, opettelee lukemaan, pääsee yliopistoon ja etenee kielitieteilijäksi. Yksilötarinan rinnalla elokuvan teemoja ovat katolisuus ja köyhyys sekä Sardinian luonto, jota kuvataan dokumentaariseen sävyyn.
Vastaanotto.
Cannesin elokuvajuhlilla 1977 Tavianit saivat elokuvasta Kultaisen palmun ja kriitikkojärjestö Fiprescin palkinnon.
"Helsingin Sanomien" Mikael Fränti kirjoitti Suomen teatteriensi-illan aikaan huhtikuussa 1980 elokuvan olevan ”suurenmoinen kuvaus alistamisen tuskasta, kahleiden murtamisesta, tiedon hankinnasta”. Hänestä "Isäni, herrani" valaa uskoa elokuvataiteen mahdollisuuksiin: ”Se on pakahduttava, ihmeellisen vapauttava elokuva. Sisällöllisesti se perustaa kriittiseen humanismiin. Kerronta kielii mahtavasta ideoiden rikkaudesta.”
Mauri Tommila

Mauri Eerik Tommila (s. 28. huhtikuuta 1951 Nakkila) on suomalainen arkkitehti.
Ura.
Tommila kirjoitti ylioppilaaksi 1970 ja valmistui arkkitehdiksi 1982 Oulun yliopistosta. Hän työskenteli Arkkitehtitoimisto Forsman–Tommilan yhtiömiehenä 1982–1984, Tapiolan Studio Arkkitehdit oy:n johtavana arkkitehtina 1984–1988 sekä yhtiön osakkaana ja toimitusjohtajana 1988–1993. Vuodesta 1993 lähtien Tommila on työskennellyt omistamassaan Arkkitehdit Tommila oy:ssä. Hän on ollut vuodesta 2000 lähtien Tukholmassa toimivan Tommila Herkommer Arkitekter ab:n osakas. Vuonna 2006 hänestä tuli DigiEcoCity oy:n osakas ja toimitusjohtaja ja hän oli tukholmalaisen Ecomarket EMT AB:n osakas 2002–2008. Päätyönsä ohessa Tommila on toiminut Oulun yliopiston tuntiopettajana 1977–1980 sekä Teknillisen korkeakoulun tuntiopettajana 1983–1984 ja assistenttina 1984–1987. Hän on ollut myös Suomen arkkitehtiliiton kilpailusihteerinä 1982–1985 . Muita luottamustehtäviä ovat olleet esimerkiksi Euroopan Suomi Finlandin hallituksen varapuheenjohtajan tehtävä 1996–1999 ja Elävä kaupunkikeskusta ry:n hallituksen jäsenyys vuodesta 2001 lähtien.
TsSKA Arena

TsSKA Arena (entinen VTB-jääpalatsi) () on monitoimiareena Moskovassa Venäjällä. Jääpalatsi on toinen vuoden 2016 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen tapahtumapaikoista Pietarin Jubileinyi-urheilukeskuksen ohella.
Kaudella 2016-17 hallin pääkäyttäjänä oli KHL-seura Dynamo Moskova.
Kaudeksi 2017-18 halliin siirtyi pelaamaa osan kotipeleistään toinen moskovalainen KHL-seura Spartak Moskova.
Kaudeksi 2018-19 Moskovan TsSKA siirtyi pelamaan halliin yhdessä Spartak Moskovan kanssa. Dynamo Moskovalle rakennettiin uusi halli, joka valmistui tammikuussa 2019.
Marjo-Riitta Ruuska

Marjo-Riitta Ruuska (o.s. "Paavonen", ent. "Antikainen", s. 11. kesäkuuta 1963 Saarijärvi) on suomalainen teologi ja historioitsija.
Ruuska kirjoitti ylioppilaaksi Saarijärven lukiosta 1982, valmistui teologian maisteriksi 1991, teologian lisensiaatiksi 2002 ja väitteli teologian tohtoriksi 2004 Helsingin yliopistossa. Hän työskenteli Helsingin yliopiston teologisen tiedekunnan viransijaisena opintosihteerinä 1991 ja Forssassa sijaitsevan Linikkalan lukion päätoimisena uskonnon ja historian tuntiopettajana 1993–1997. Vuosina 1997–1998 hän toimi Hämeenlinnan lyseon yläasteen päätoimisena uskonnon, historian ja elämänkatsomustiedon tuntiopettajana ja siirtyi sieltä Helsingin yliopiston yleisen kirkkohistorian assistentiksi vuosiksi 1998–2000. Yliopiston kirkkohistorian virkaa toimittavana yliopistonlehtorina hän työskenteli 2006 ja vuodesta 2006 hän on toiminut yliopiston Suomen ja Skandinavian kirkkohistorian dosenttina. Kuopion hiippakunnan virkaa toimittavaksi hiippakuntasihteeriksi hän siirtyi 2007. Hän on myös toiminut apuraha- ja projektitutkijana Helsingissä sekä opettanut Helsingin, Joensuun ja Tampereen yliopistoissa.
Päätoimensa ohessa Ruuska on toiminut Ylioppilastutkintolautakunnan apujäsenenä vuodesta 2000 lähtien. Hän on ollut Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran jäsen vuodesta 2003 ja Suomen Historiallisen Seuran tutkijajäsen vuodesta 2007.
Mitä saisi olla?

Mitä saisi olla? on punkyhtye Nyrkkitappelun kolmas studioalbumi. Se julkaistiin CD-formaatissa 29. huhtikuuta 2016 levymerkillä Stupido Records. Albumin vinyylipainos julkaistaan 13. toukokuuta 2016. Aiemmilla julkaisuilla tutut naisia käsittelevät ja provosoivat sanoitukset on jätetty kokonaan pois. Myös kappaleiden äänenlaatu on rosoisempi sekä tempo on verrattain edeltäjiänsä hitaampi. Albumin teemana toimii onnistuneet ja epäonnistuneet rockmuusikot.
Ensimmäinen single ”Haureus sekoittaa mun pään” julkaistiin 29. tammikuuta 2016, jolloin sen musiikkivideo oli ensinäytössä Radio Rockin verkkosivulla. Albumin kappale ”Sun lapset on mun lapsia nyt” julkaistiin singlenä musiikkivideon kera 15. huhtikuuta 2016. Albumin on äänittänyt ja tuottanut Lauri Eloranta.
Vastaanotto.
Kaaoszinen Ville Kangasniemi antoi albumille seitsemän pistettä kymmenestä. Hän kehui kappaleiden älykkäitä sanoituksia ja rytmikästä soitantaa, todeten albumin sisältävän kuitenkin ”muutaman veisun, jotka mielellään skippaisi”. Soundin Antti Luukkanen antoi albumille ristiriitaisen arvion. Hän piti joitakin kappaleita sisällöttöminä, mutta erityisesti albumin hitaammat kappaleet saivat kehuja.