tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kiinteistönvälitysalan Keskusliitto

Kiinteistönvälitysalan Keskusliitto ry on kiinteistönvälitysalan valtakunnallinen etu- ja kattojärjestö Suomessa. Yhdistys on rekisteröity vuonna 2008 ja sen nykyinen toimitusjohtaja on Tuomas Viljamaa. Liitto kehittää suomalaista kiinteistönvälitysalaa kehittämällä alan koulutusta, edistämällä alan eettistä ja juridista sääntelyä, tekemällä tehokasta edunvalvontaa ja vaikuttamisyhteistyötä niin kotimaassa kuin kansainvälisesti. 
Keskusliiton jäseniä ovat Aktia Kiinteistönvälitys Oy, Bo LKV, Huoneistokeskus, Kiinteistömaailma Oy, OP Koti, RE/MAX Suomi, Roof LKV, Sp-Koti ja Suomen Kiinteistönvälittäjät SKVL ry. Järjestö edustaa yli 80 prosenttia kiinteistönvälitysalan ammattilaisista Suomessa.
Toiminta.
Keskusliiton tavoitteina on pitää yllä alan toimintaedellytyksiä sääntelyn, teknologian ja toimintaympäristön muutoksissa. Käytännössä vaikuttaminen tapahtuu sääntelyä kehittämällä, osallistumalla yhteiskunnalliseen keskusteluun, alaa koskevien lausuntojen valmistelussa sekä riippumattoman markkinatiedon tuottamisella. Liitto haluaa myös vahvistaa alan sitoutumista "Hyvän välitystavan ohjeeseen" Liitto järjestää LKV-valmennuskursseja ja ajankohtaisia tietoiskuja, ja kehittää alan koulutusvaatimuksia. 
Hintaseurantapalvelu.
Kiinteistönvälitysalan Keskusliiton Hintaseurantapalvelu on kiinteistönvälitys- ja rakennusalalla toimivien yritysten työkalu markkinahinnan määrittämiseksi sekä arvioiden ja neuvotteluiden tueksi. Palvelu kattaa suomalaisten kiinteistönvälittäjien tekemät kaupat vuodesta 1999 lähtien, ja palvelussa on mukana myös merkittävä määrä rakennusliikkeitä. KVKL Hintaseurantapalvelun dataa hyödyntävät myös Tilastokeskus, Suomen Pankki ja monet viranomaiset. Liitto julkaisee kvartaaleittain markkinakatsauksia tehdyistä välittäjäkaupoista. 
Hyvän Välitystavan ohje.
Hyvän Välitystavan ohje edistää kiinteistönvälitysalan ammattimaisuutta. Se kiteyttää alan pelisäännöt ja suojaa sekä ostajaa että myyjää. Vastuuntuntoinen kiinteistönvälittäjä tuntee ohjeen ja on sitoutunut noudattamaan sitä. Hyvä välitystapa on joustava normi ja siihen vaikuttavat tuomioistuinten päätökset, kuluttajariitalautakunnan suositukset, viranomaisten ohjeet ja alan vakiintunut käytäntö.
Kansainvälinen toiminta.
Liiton päämäärä kansainvälisessä yhteistyössä on pyrkiä kehittämään ja tukemaan kiinteistönvälittäjäammattia. Kansainvälisen yhteistyön tarve lisääntyy silloin, kun kiinteistönvälittäjien ja heidän asiakkaidensa asuntokaupat tehdään yli maan rajojen. Pyrkimyksenä on vaihtaa muiden organisaatioiden kanssa kokemuksia ja tietämystä ja vahvistaa näin jäsenistön ammattitaitoa. 
Liitto tekee yhteistyötä monen kansainvälisen järjestön kanssa. Näistä merkittävimmät ovat NEU (Nordiska Egendomsmäklare Unionen) ja NAR (National Association of Realtors, USA).
Lähteet.
Kiinteistönvälitysalan keskusliitto ry - Meistä
Kiinteistönvälitysalan keskusliitto ry - Tavoitteet ja strategia 
Kiinteistönvälitysalan keskusliitto ry - Jäsenyys 
Asiakastieto - Kiinteistönvälitysalan keskusliitto ry
Pursiala

Pursiala on Mikkelin 15. kaupunginosa. 
Kaupunginosan itäraja kulkee Ukonveden Pappilanselällä, ja kaupunginosan luoteiskulman vesistöihin kuuluvat kapeaa Kaijanniemeä lännessä ja idässä rajaavat Kattilanlahti ja Pursialanlahti. Kaupunginosan eteläosassa sijaitsee pieni, 2,9 hehtaarin suuruinen Särkilampi.
Tusku

Tusku on Mikkelin 20. kaupunginosa, joka sijaitsee noin 3–5 kilometriä Mikkelin torilta länteen ja länsiluoteeseen. Kaupunginosan eteläosassa on toimitila- ja teollisuusalue. Siellä toimii muun muassa Mikkelin lentoasema. Vuolingonkadun pohjoispuolella sijaitsee pääosin omakoti-, paritalo- ja rivitalovaltainen asuinalue. Asuinrakennusten vanhempi rakennuskanta muodostuu rintamamiehille ja sotapakolaisille kaavoitetuista taloista. 1980-luvun uudelleenkaavoituksen seurauksena kaupunginosaan rakennettiin omakotitalojen ohella rivitaloja ja matalia kerrostaloja.
Karkialampi (kaupunginosa)

Karkialampi on Mikkelin 23. kaupunginosa. Se sijaitsee Jyväskyläntien itäpuolella, linnuntietä noin 3–5 kilometriä Mikkelin keskustasta luoteeseen. Karkialammen kaupunginosa on saanut nimensä alueella sijaitsevasta samannimisestä lammesta. 
Kaupunginosassa sijaitsevat muun muassa Karkialammen entinen varuskunta-alue ja Maavoimien esikunta.
Launiala

Launiala on Mikkelin 26. kaupunginosa. Mikkelin keskustaan on maanteitse runsas kolme kilometriä. Graanin kauppakeskukseen etäisyyttä on pari kilometriä. Alueella toimii muun muassa Launialan koulu (alakoulu) ja päiväkoti.&lt;mapframe latitude="61.69" longitude="27.30" zoom="12" width="250" height="250" align="right"&gt;
 "type": "FeatureCollection",
 "features": [
 "type": "Feature",
 "properties": {},
 "geometry": {
 "type": "Point",
 "coordinates": [
 27.3181,
 61.6946, 
 ]
&lt;/mapframe&gt;
Nikola Bibic

Nikola Bibic (s. 17. heinäkuuta 1984 Windsor, Ontario, Kanada) on kanadalaissyntyinen serbialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura.
Bibic pelasi juniorijääkiekkoa Kanadassa OPJHL:n Georgetown Ridersin ja Hamilton Red Wingsin joukkueissa vuosina 2001–2004 ennen siirtymistään Potsdamin yliopistoon Yhdysvaltain New Yorkiin. Potsdamin yliopiston joukkue pelasi yliopistoliiga NCAA:n III divisioonassa. Potsdamissa Bibic kiekkoili kolme kautta vaatimattomin tehoin ennen siirtyimistään Serbiaan Belgradissa pelaavaan Crvena Zvezda (eli Punaisen Tähden) joukkueeseen. Serbiassa Bibic pelaili satunnaisesti neljän kauden aikana ja sai tänä aikana Serbian kansalaisuuden ja valittiin myös pelaamaan Serbian jääkiekkomaajoukkueeseen I-divisioonan MM-turnaukseen 2010.
2011 Bibic palasi kiekkoilemaan Pohjois-Amerikkaan amatööriliiga ASHL:aan mutta jatkoi kuitenkin pelaamista myös Serbian maajoukkueessa IIHF:n II-divisioonassa.
Bibic on pelannut Serbian maajoukkueessa viimeksi kevään 2017 II-divisioonan lohko A:n MM-turnauksessa. Kaikkiaan hänellä on pelejä Serbian maajoukkueessa 29 kappaletta ja niissä hän on tehnyt yhden maalin ja antanut 16 maalisyöttöä ja istunut 74 jäähyminuuttia.
Yksikkötestaaminen

Yksikkötestaaminen () on tietokoneohjelman testaamisen ja laadunvarmistuksen menetelmä, jossa lähdekoodin osat testataan yhdessä tai erikseen. Tämä eroaa koko ohjelman testaamisesta yhtenä kokonaisuutena.
Yksikkötestaaminen tyypillisesti voidaan suorittaa automatisoidusti, mutta myös manuaalisesti suorittaminen on mahdollista.
Ohjelman eri osat voidaan testin ajaksi korvata yksinkertaistetuilla korvikkeilla. Korvattavat osat eivät kuulu varsinaiseen testattavaan yksikköön.
Yksikkötestaamisen lisäksi voidaan tehdä "integraatiotestaaminen", jossa eri yksiköt testataan yhtenäisenä kokonaisuutena.
Standardit, kuten IEC 61508, voivat vaatia ohjelman yksikkötestaamista.
Haittapuolet ja rajoitteet.
Testien kehittäminen voi vaatia paljon aikaa: jokaista Java-koodiriviä kohden tarvitaan keskimäärin 3–5 JUnit-koodiriviä riittävän kattavuuden saavuttamiseen.
Testaamisen työkalut.
Yksikkötestaamiseen on useita alustoja kuten:
Mike Liambas

Michael Liambas (s. 16. helmikuuta 1989 Woodbridge, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa Anaheim Ducksin organisaatiota. Häntä ei ole varattu NHL:ään.
Ura.
Liambas pelasi vuosina 2006–2010 OHL-joukkue Erie Ottersissa. Kahdella ensimmäisellä kaudella hän pelasi yhteensä 115 ottelua ja otti molemmilla kausilla 169 rangaistusminuuttia. Kolmannella kaudellaan Liambas pelasi viisi ottelua ennen loukkaantumistaan, jonka seurauksena hän oli lopun runkosarjan sivussa. Myös hänen viimeinen juniorikautensa jäi vajaaksi, kun hän sai marraskuun alussa 2009 loppukauden mittaisen pelikiellon taklattuaan Ben Fanellia.
Kaudella 2010–2011 Liambas debytoi aikuisten tasolla ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesissa, johon siirtyi kesken kauden Brittiläisen Kolumbian yliopistosta. Ensimmäisellä kokonaisella ECHL-kaudellaan, 2011–2012 Liambas pelasi 39 ottelua saaden tilastoihinsa yhdeksän syöttöpistettä. Kaudella 2012–2013 Liambas pelasi Cyclonesissa vain yhden ottelun, jonka jälkeen hänet kaupattiin Orlando Solar Bearsiin. 32 ottelussa hän teki tehot 2+7=9 ja keräsi 151 rangaistusminuuttia. Helmikuussa Liambas siirtyi koeaikasopimuksella AHL:ssä pelaavaan Milwaukee Admiralsiin. 27 runkosarjaottelussa hän teki yhden maalin.
Liambas ja Admirals solmivat yksivuotisen, kauden 2013–2014 kattavan sopimuksen. Liambas pelasi 60 ottelua tehoilla 3+5=8. Hänelle kertyi 267 rangaistusminuuttia, mikä oli toiseksi eniten liigassa. Liambas jatkoi Milwaukeessa vielä kauden 2014–2015, jonka jälkeen teki vuoden mittaisen sopimuksen NHL-seura Chicago Blackhawksin kanssa. Hän edusti kauden Blackhawksin AHL-farmiseura Rockford IceHogsia, jossa pelasi 44 runkosarja- ja kolme pudotuspeliottelua.
Kaudeksi 2016–2017 Liambas palasi Milwaukeeseen tehtyään sopimuksen Admiralsin yhteistyöseura Nashville Predatorsin kanssa. Liambas toimi Admiralsin varakapteenina pelaten 72 ottelua tehoin 3+8=11. Hän oli 149 jäähyminuutilla AHL:n eniten rangaistu pelaaja. Kauden aikana hän pääsi myös tekemään NHL-debyyttinsä Predatorsin paidassa ottelussa New Jersey Devilsiä vastaan. Liambas sai peliaikaa 4.42 minuuttia.
2. heinäkuuta 2017 Liambas teki Anaheim Ducksin kanssa yksivuotisen sopimuksen.
Mikitänjärvi

Mikitänjärvi on Kainuussa Hyrynsalmella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 920 hehtaaria eli 9,2 neliökilometriä. Se on 7,5 kilometriä pitkä ja 2,7 kilometriä leveä. Sillä on pitkä järvenselkä, joka tosin katkeaa keskellä muutamaan saareen. Pohjoispäässä Hämeenniemen vieressä sijaitsee Sopasennimi, joiden väliin jää Lauttaselkä niminen lahti. Itäpäässä on 1,2 kilometriä pitkä Sinteenlahti ja sen eteläpuolella 400 metriä pitkä ja kapea Pitkälahti. Pitkälahden eteläpuolella työntyvät järvenselälle Tervaniemen kaksi niemennokkaa.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 53 miljoonaa kuutiometriä eli 0,053 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,8 metriä ja suurin syvyys on 25 metriä. Syvin kohta sijaitsee pohjisrannan edustalla Harjunniemen kohdalla. Järven poikki Hämeenniemestä Sinteenlahteen ulottuu pitkä ja kapea kalliomurrokseen syntynyt syvänne, jossa syvin kohta sijaitsee. Murroksessa sijaitsee myös 24 metrin syvänne ja muita yli 20 metrin syvänteitä.
Järvessä on kartan mukaan 15 saarta, joista suurimmat ovat järven keskellä sijaitsevat Honkinen, Lehtonen, Jatanen ja Urtti. Muita nimettyjä saaria tai luotoja ovat nimettyjä ovat kaakkoispäässä oleva Talassaari ja Teerisaari, luoteispäässä sijaitseva Hamppusaari, ja keskellä järveä olevat Töllät. Honkinen on 520 metriä pitkä ja 850 metriä leveä. Lehtonen on yli 200 metriä pitkä. Sekä Lehtosessa että Honkisessa on vapaa-ajan asuntoja.
Järven rantaviivan pituus on 35 kilometriä. Sen rannat ovat pääasiassa metsämaata, joka on paikoitellen soistunutta. Muutaman maatilan peltoja tai niittyjä ulottuu rantaan saakka. Järven lähiympäristössä on yli 10 maatilaa ja rantaan on rakennettu noin 60 vapaa-ajan asuntoa.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Luvanjoen valuma-alueen (59.7) Mikitänjärven alueella (59.73), jonka Mikitänjärven lähialueeseen (59.732) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 182,0 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Siikajoen valuma-alueelta (59.74), jonka laskujoki Siikajoki laskee järven itäpäähän. Joki virtaa Siikajärvi (20 ha) läpi ennen joen viimeistä osuutta. Runsaasti vettä tulee myös Riihijoen valuma-alueelta (59.733), jonka laskujoki Riihijoki laskee järven keskivaiheilla pohjoisrantaan Hakalahdella, ja myös Pajujoen valuma-alueelta (59.734), jonka laskujoki Pajujoki laskee järven kaakkoispäähän Palujoensuun lahteen. Riihijoen valuma-alueella sijaitsee vain kolme pientä lampea ja Pajujoen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Pajujärvi (31 ha), Ruuhijärvi (16 ha) ja Iso Särkkäjärvi (17 ha). Mikitänjärven lähialueella on kaksi yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Ne ovat Mäntymäenlampi (eteläinen) (2 ha) ja Rasilampi (1 ha).
Järven laskujoki Mitikänjoki laskee ensin Ilvesjärveen (148 ha) ja sitten Jokilammen (11 ha) läpi ennen laskemistaan Luvanjärveen (841 ha). Vesistön laskureitti jatkaa Hyrynsalmen kirkonkylälle, jossa se yhtyy Hyrynjärvessä Emäjokeen, jonka nimi muuttuu Iijärven jälkeen Kiehimänjoeksi. Se laskee Oulujärveen Paltamossa.
August (Saksi)

August (31. heinäkuuta 1526 Freiberg – 12. helmikuuta 1586 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1553–1586. Augustin sovittelevalla politiikalla oli merkittävä vaikutus siihen, että sodat Saksan protestanttisten valtioiden ja Habsburg-sukuisten keisarien välillä päättyivät ja uskonpuhdistuksen alkuvuosien kuohunta rauhoittui.
August oli Saksin herttua Henrik Hurskaan nuorempi poika. Hän toimi yhtenä komentajana veljensä Moritsin vietyä herttuakunnan vuonna 1546 mukaan Schmalkaldenin sotaan. Morits onnistui hankkimaan itselleen Saksin vaaliruhtinaan arvon, jonka August peri Moritsin kuoltua lapsettomana vuonna 1553. August peri samalla myös aseman Saksan protestanttisten ruhtinaiden johtajana, mutta hän ei ollut kiinnostunut jatkamaan veljensä laajentumishakuisia sotia. Hän halusi keskittyä valtakuntansa rauhanomaiseen kehittämiseen ja painosti auktoriteetillaan muutkin ruhtinaat hyväksymään vuoden 1555 Augsburgin uskonrauhan, joka lopetti uskonsodat Saksassa pitemmäksi aikaa. August vastusti varsinkin Pfalzin vaaliruhtinas Fredrik III:een henkilöityneitä vaatimuksia vihamielisyyksien uudelleenaloittamisesta keisarin painostamiseksi protestanteille edullisempiin rauhanehtoihin, ja pyrki sitä vastoin ylläpitämään hyviä suhteita Habsburgeihin turvatakseen oman dynastiansa vallassapysymisen.
August pyrki kehittämään Saksista aikansa mallivaltion uudistamalla verotusta ja oikeuslaitosta. Hänen valtakautenaan kauppa Saksissa kukoisti, vaikka muu Saksa kärsi samaan aikaan köyhtymisestä. Merkittävässä roolissa talouden piristämisessä olivat Saksiin vastaanotetut, Hollannista sotaa paenneet protestantit, jotka kehittivät kaivos- ja manufaktuuritoimintaa. Augustin kirkkopolitiikka perustui alkujaan Philipp Melanchthonin filippististen oppien noudattamiseen ja hän vastusti Matthias Flaciuksen jyrkkää aitoluterilaisuutta. August alkoi kuitenkin vaatia itsekin yhä puhdasoppisempaa luterilaisuutta ja suhtautua erityisen vihamielisesti kalvinismiin, jota muun muassa Pfalzissa suosittiin. Alettuaan vuonna 1574 epäillä tärkeimmän neuvonantajansa Georg Cracowin edustavan ”kryptokalvinismia” hän määräsi Cracowin, Caspar Peucerin ja monia muita oppineita vangittaviksi. Tämän jälkeen Saksissa sallittiin vain puhdas luterilainen oppi. August tuki luterilaisten tunnustuskirjojen kokoamista, jotta oikea oppi saataisiin määriteltyä.
Augustin ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1548 Tanskan prinsessa Anna, kuningas Kristian III:n tytär, joka osallistui aktiivisesti myös hallintoon. Annan kuoltua vuonna 1585 August meni naimisiin Anhaltin ruhtinaan tytär Agneksen kanssa. Augustin seuraajaksi tuli hänen poikansa Kristian I.
Ei se ole koalan syy

Ei se ole koalan syy ("Don’t Blame Me", Yhdistyneessä kuningaskunnassa "Don’t Blame the Koalas") on australialainen televisiosarja, joka sijoittuu australialaiseen Waratah Parkin luonnonpuistoon. Sarjaa esitti Suomessa Yle TV2.
Sarjassa seurataan Kingin perhettä, joka muuttaa Englannista Australiaan perittyään konkurssiin menneen eläinpuiston. Huomatessaan, että eläinpuisto on vanha rempallaan oleva villieläinpuisto he pettyvät, koska luulivat perineensä suuren karjatilan. He joutuvat asumaan australialaisten sukulaistensa Kate, Mark, ja Chris Kingin kanssa tehden puistossa töitä, rähjäistä eläinpuiston aluetta kunnostaen.
Kristian I (Saksi)

Christian I (29. lokakuuta 1560 Dresden – 25. syyskuuta 1591 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1586–1591.
Hän oli Saksin vaaliruhtinas Augustin ja Tanskan prinsessa Annan (1532– 1585) kuudenneksi vanhin, mutta toinen elossa oleva poika. Hänen vanhemman veljensä Alexanderin kuolema 1565 teki hänestä Saksin vaaliruhtinaskunnan kruununperijän. Hänen äidinisänsä oli Tanskan ja Norjan kuningas Christian III ja äidinäitinsä herttuatar Dorothea von Saschsen-Lauenburg.
Hän oli isänsä vaaliruhtinas Augustin seuraaja. Christian I suhtautui melko välinpitämättömästi sekä hallinnollisiin asioihin että isäänsä huolettaneeseen kysymykseen uskonnollisesta puhdasoppisuudesta. Hän nojasi näkemyksissään tärkeimpään neuvonantajaansa Nikolaus Krelliin, joka sai kanslerina lähes rajattomat valtuudet. 
Avioliitto ja jälkeläiset.
Christian I avioitui Dresdenissä 25. huhtikuuta 1582 prinsessa Sofie von Brandenburgin kanssa, joka oli Brandenburgin vaaliruhtinas Johann Georgin ja tytär. 
Heille syntyi seitsemän lasta:
Perintö.
Christian I:n seuraajaksi tuli hänen poikansa Christian II.
Kristian II (Saksi)

Christian II (23. syyskuuta 1583 Dresden – 23. heinäkuuta 1611 Dresden) oli Saksin vaaliruhtinas vuosina 1591–1611. 
Hän tuli isänsä Christian I:n seuraajaksi vain 8-vuotiaana. Hänen alaikäisyytensä aikana holhoojahallitusta johti kaukainen sukulainen, Saksi-Weimarin herttua Friedrich Wilhelm, joka yhdessä kuningataräiti Sofia von Brandenburgin kanssa palautti vaaliruhtinas Augustin aikaisen puhdasoppisen luterilaisuuden ja syrjäytti liian vapaamielisenä pidetyn Christian I:n kanslerin Nikolaus Krellin. 
Christian II jatkoi täysi-ikäiseksi tultuaan samaa politiikkaa ja pyrki säilyttämään ystävälliset suhteet Habsburg-sukuisiin keisareihin. Vain 28-vuotiaana sydänkohtaukseen kuollutta Christiania on pidetty melko epäpätevänä hallitsijana. 
Avioliitto.
Hän avioitui vuonna 1602 prinsessa Hedvigin (1581–1641) kanssa, joka oli Tanskan kuningas Frederik II:n ja Sofia von Mecklenburg-Güstrowin nuorin tytär. Avioliitto oli lapseton. 
Perintö.
Christian II:n seuraajaksi tuli hänen nuorempi veljensä Johann Georg I. Hänen leskensä vaaliruhtinatar Hedvig oli vaikutusvaltainen Saksin hovissa.
Jani Halme

Jani Markus Halme (s. 12. maaliskuuta 1974 Parikkala) on suomalainen toimittaja ja luova johtaja. Hänet on palkittu muun muassa Suurella journalistipalkinnolla ja Suomen Kulttuurirahaston kulttuuripalkinnolla.
Halme on tullut tunnetuksi muun muassa "Tervo ja Halme tosisuomalaisuutta etsimässä" -ohjelmasta. Ohjelma oli vuosina 2021–2024 yksi Suomen katsotuimmista ohjelmista keräten keskimäärin yli 840 000 katsojaa. Halme oli ohjelmasta kahdesti ehdolla parhaana esiintyjänä Kultainen Venla -kilpailussa.
Hän on toiminut kahden kauden ajan myös "Uutisvuoto"-ohjelman kapteenina. Halmeen toimittamia radio-ohjelmia ja podcasteja ovat muun muassa Yle Areenan sekä Yle Puheen "Halme &amp; Saarinen – diginen iltapäivä", "Mailla ja Halmeilla" sekä "Kupla".
Hän on voittanut myös YleTV1:n "Hengaillaan"-tietovisailun ja toiminut ohjelmassa sen toisella sekä kolmannella kaudella Euroopan-kirjeenvaihtajana.
Halme voitti vuoden 2016 Suuren journalistipalkinnon vuoden parhaasta journalistisesta teosta. Palkinto tuli Halmeen tekemästä sosiaalisen median ohjelmasta nimeltään "Kotimaan katsaus", jossa luetaan ääneen suomalaisten paikallislehtien kaikkein pienimpiä uutisia. Halme on toiminut kolumnistina Yleisradiossa, "Kauppalehdessä", "Etelä-Saimaassa", "Kouvolan Sanomissa", "Länsi-Savossa", "Itä-Savossa" ja "Kymen Sanomissa".
Halme on tunnettu myös lukuisista nettitempauksistaan. Yksi suosituimmista oli 2000-luvun alussa perustettu Kyttääjät.net, joka kertoi kuvitteellisesta Etelä-Suomen kerrostalokyttääjät -järjestöstä. SubTV esitti Kyttääjien pohjalta tehdyn televisiosarjan, joka kilpaili Lucrenen Kultainen ruusu -kilpailussa parhaan draamasarjan palkinnosta. Halme jahtasi YouTubessa pyörävarkaita piilottamalla GPS-paikantimia polkupyöriin Helsingissä ja kun pyörä varastettiin, lähti kuvausryhmä perään haastattelemaan varasta. Halmeen organisoimassa Hyvänmielenosoitus-tempauksessa mielenosoittajat kiersivät yhden päivän aikana kaikkien Suomessa olevien eri maiden suurlähetystöjen edessä kiittämässä kyseisiä maita niissä tehdyistä hyvistä asioista. Tempausten johdosta Halme palkittiin "City"-lehden ”Kaupungin paras” -kilpailussa Kaupungin parhaana propellipäänä.
Halme oli perustamassa myös Riot-Entertainment -nimistä yritystä ja toimi sen luovana johtajana.
Halme työskentelee luovana johtajana ToinenPHD-mediatoimistossa. Hänet on palkittu elämäntyöpalkinnolla digitaalisen median kilpailu GrandOnessa vuonna 2016. Ennen ToinenPHD:tä hän on työskennellyt muun muassa MTV3:lla, elokuvayhtiö SF Filmissä ja digitoimisto Kuubissa.. Kotitietokonepiireissä hänet muistetaan myös mm. demoryhmä Byterapersin jäsenenä.
Bishop Aucklandin rautatieasema

Bishop Aucklandin rautatieasema on rautatieasema Bishop Aucklandin kylässä Durhamin kreivikunnassa. Se on Tees Valley Linen pääteasema.
Asema avattiin 8. marraskuuta 1843. Sitä käytti 123 144 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Gájanas

GÁJANAS (pohjoissaamea, suomeksi kaiku) on nelihenkinen vuoden 2016 alussa perustettu yhtye, jonka musiikissa on vaikutteita saamelaisesta perinnemusiikista. Musiikissa ja joiuissa korostuu alkuperäiskansan vahva yhteys luontoon.
Gájanas on monikulttuurinen yhtye. Joikaaja-laulaja Hildá Länsman on pohjoissaamelainen muusikko ja kotoisin Utsjoelta. Hänen äitinsä on Angelin tytöt -yhtyeestä soolouralle lähtenyt muusikko Ulla Pirttijärvi-Länsman. Basisti Erkki Feodoroff puolestaan on kolttasaamelainen, ja hän on kotoisin Inarista. Yhtyeen rumpali Kevin Francett ja kitaristi Nicholas Francett ovat veljekset, joiden sukujuuret ovat Ahvenanmaalla ja Pohjois-Amerikassa. Yhtyeen oman luonnehdinnan mukaan monikulttuurisuus kuuluukin musiikissa vahvasti.
Gájanasin kokoonpano on aikaisemmin esiintynyt yhtyeellä nimeltä "Out of the Woods." Gájanasin alkuaikoina yhtye osallistui "saamelaisten euroviisuiksi" kutsuttuun Sámi Grand Prix -laulukilpailuun ja sijoittui siinä toiseksi kappaleella ”Áiggiid čađa”. Gájanaksen debyyttialbumi "Čihkkojuvvon" julkaistiin saamelaisten kansallispäivänä 6. helmikuuta 2021. Gájanaksen kappale "Diamántadulvvit" nousi levyn julkaisun jälkeen Kanadan top 30 -maailmanmusiikkilistan ensimmäiseksi. Yhtye voitti kesäkuussa 2021 albumillaan kansainvälisen palkinnon The Summer Solstice Indigenous Music Awards 2021, Canada - The International Indigenous Artist-group Recording of the Year.
Kalynivka

Kalynivka (; ) on kaupunki ja piirikeskus Vinnytsjan alueella Ukrainassa. Kaupunki on rautateiden risteyspaikkakunta ja sijaitsee linnuntietä 180 kilometriä Kiovasta länsilounaaseen. Kaupungin pohjoispuolella on Kalinovkan lentokenttä, jota on 2010-luvulla käytetty ainakin autokilpailujen tapahtumapaikkana.
Kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 18 987 (1.1.2017); koko Kalynivkan piirissä asui 57 934 ihmistä.
Kalynivkan kaupungin lähellä sijaitsevassa ammusvarastossa tapahtui syyskuussa 2017 suuri räjähdys. Myös aiemmin vuonna 2017 oli Ukrainassa räjähtänyt ammusvarasto. Sabotaasia tutkittiin räjähdysten eräänä mahdollisena syynä.
Suolakkeet

Suolakkeet ("Triglochin") on kasvisuku suolakekasvien heimossa. Siihen kuuluu 26 lajia, joita kasvaa kaikissa maanosissa. Suolakekasvien nimisuku "Juncago" on nykyisin synonyymi "Triglochin"-suvulle. Euroopassa esiintyy viisi suolakelajia, joista Pohjoismaissa ja Suomessa kasvaa kaksi: merisuolake ("Triglochin maritima") ja hentosuolake ("Triglochin palustris"). Ne ovat monivuotisia ruohomaisia kasveja, joilla tuulipölytteisinä on aivan pienet vaatimattomat kukat pitkässä tertussa. Suolakkeet kasvavat Pohjoismaissa yleensä merenrannoilla ja soilla.
Soljot

Soljot ("Commelina") on kasvisuku soljokasvien heimossa ja soljokasvien tyyppisuku. Sen mukaan on edelleen nimetty heimoa ylemmät taksonit "Commelinales" ja Commelinids-ryhmä. Soljoihin kuuluu noin 200 lajia. Niistä rikkasoljoa on harvoin tavattu Suomessa uustulokkaana.
Image Space Incorporated

Image Space Incorporated (ISI) on yhdysvaltalainen videopelien ja ajosimulaattorien kehittäjä.
Yritys on tunnettu muun muassa ISImotor-pelimoottorista ja rFactor sekä rFactor 2 ajopeleistä.
Vilukot

Vilukot ("Parnassia") on kasvisuku kelasköynnöskasvien heimossa. Aiemmin se on luokiteltu vilukkokasveihin (Parnassiaceae). Vilukoihin kuuluu 56 lajia, joita esiintyy suuressa osassa Euraasiaa ja Pohjois-Amerikkaa. Runsaimmin vilukkoja esiintyy Kiinassa, yhteensä 63 lajia. Euroopassa kasvaa vain yksi laji: suovilukko ("Parnassia palustris").
Carl von Linnén antama nimi "Parnassia" periytyy antiikin Kreikasta ja viittaa Parnassós-vuorella kasvavaan kasviin.
Vesirikot

Vesirikot ("Elatine") on kasvisuku vesirikkokasvien heimossa ja vesirikkokasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 30 lajia.
Vesirikkolajeja.
Pohjoismaissa esiintyy viisi vesirikkolajia, joista neljä kasvaa myös Suomessa: iso-, katkera-, oiko- ja kolmihedevesirikko. Isovesirikko esiintyy kaikista Pohjoismaista vain Suomessa kaukaisena erillisesiintymänä päälevinneisyysalueestaan ja on uhanalainen. Aiemmin se kasvoi myös Tanskassa, mutta on hävinnyt sieltä. Vesirikot ovat pieniä tai hyvin pieniä yksivuotisia vesikasveja, joilla on aivan pienet ja vaatimattomat kukat lehtihangoissa. Isovesirikkoa lukuun ottamatta lajit ovat hankalasti määritettäviä.
Vinnytsjan piiri

Vinnytsjan piiri () on yksi Ukrainan Vinnytsjan alueen hallinnollisista piireistä. Se sijaitsee linnuntietä noin 190 Kiovasta lounaaseen. Vinnytsjan piiri rajautuu etelässä Haisynin, Tultšynin piireihin sekä lounaassa Žmerynkan piiriin. Lännessä naapurina on Hmelnytskyin alueen Hmelnytskyin piiri, pohjoisessa H’milnykin piiri ja Žytomyrin alueen Berdytšivin piiri. Idässä piirin rajanaapurina on Kiovan alueen Bila Tserkvan piiri. Vinnytsjan piirin hallintokeskus on aluekeskus Vinnytsja (370 601 as., 2021).
Vinnytsjan piiri kuuluu Ukrainan aluehallinnon toiseen tasoon. Heinäkuussa 2020 Ukraina supisti Vinnytsjan alueen piirien lukumäärän kuuteen. Vinnytsjan piiriä laajennettiin huomattavasti; useita muita piirejä lakkautettiin samalla; esimerkiksi kaikki laajemman piirin ulkorajojen sisään jäävät kaupungit liitettiin osaksi piiriä. Aluelaajennusten jälkeen Vinnytsjan piirin uudeksi pinta-alaksi tuli 6 909,5 neliökilometriä (aiempi pinta-ala: 910,36 km²).
Vinnytsjan piirin väkiluvuksi arvioitiin 652 126 (1.1.2021; vertailuksi aiempi piiri: 80 943 as., 1.1.2017). Heistä kaupunkilaisiksi katsottiin kuuden kaupungin (Vinnytsja 370 601 as., Hnivan 12 314 as., Illintsi 11 185 as., Lypovets 8 093 as., Nemyriv 11 563 as., Pohrebyštše 9 382 as.) ja kahdeksan kaupunkityyppisen taajaman väestö.
Li Qingzhao

Li Qingzhao (, pinyin Lǐ Qīngzhào, 1083 – vuoteen 1149 mennessä) oli pohjoisen Song-dynastian aikainen kiinalainen runoilija. Litä pidetään kiinan merkittävimpänä naisrunoilijana ja noin sataa hänen nykypäivään säilynyttä runoaan luetaan edelleen laajalti.
Elämäkerta.
Li Qingzhao syntyi Jinanin kaupungissa Shandongin maakunnassa vuonna 1083. Hänen perheensä kuului tuolloin hallinneen pohjoisen Song-dynastian yläluokkaan ja Li sai mainetta runoilijana ja kalligrafikkona todennäköisesti jo ennen mentyään naimisiin keisarillisen virkakoneiston ministerin poika Zhao Mingchengin kanssa 17-vuotiaana. Pari oli kiinnostunut samoista aiheista ja keräili esimerkiksi taidetta ja kirjoja. Pariskunnan kirjastoon kuului kattava kokoelma Song-dynastian aikaista kirjallisuutta ja pari kirjoitteli myös runoja toisilleen. Onnellinen elämä heijastui myös Lin runoihin, joita tältä ajalta on kuitenkin säilynyt nykypäivään vain muutama.
Lin elämä muuttui oleellisesti vuonna 1127, jolloin džurtšenit valtasivat Bianliangin eli nykyisen Kaifengin vangiten Song-dynastian hallitsija Qinzongin, joka karkotettiin Mantšurian pohjoisosiin. Lin ja hänen miehensä kotitalo poltettiin ja he menettivät muun muassa keräämänsä kirjallisuuden. Pari pakeni Nanjingiin ja Zhao Mingcheng kuoli vuonna 1129. Ankeus ja toivottomuus heijastuivat Lin tuona aikana kirjoittamiin runoihin. Džurtšenien perustama Jin-dynastia erotti tehtävistään kaikki edellisen dynastian virkamiehet ja osana vanhaa yläluokkaa Lin taloudellinen asema heikkeni. Vuoteen 1132 mennessä Li eli vuokralla siirtyen paikasta toiseen. Li oli onnistunut säilyttämään vain osan miehensä ja hänen itsensä kirjoittamista runoista valtaosan päätyessä muiden käsiin hänen matkustellessaan ympäriinsä. Vaikeuksista huolimatta Li julkaisi vielä omistamansa kirjoitukset useamman osan käsittäneenä teoksena "Jin shi lu", jonka viimeinen osa koostui Lin avioaikojensa muistelmista. Jotkin tiedot viittaavat siihen, että Li meni vielä viimeisinä vuosinaan uudelleen naimisiin, mutta johtopäätös tästä on kiistanalainen. Li katoaa lopulta historiankirjoista. Viimeiset maininnat hänestä ovat Zhejiangin maakunnasta ja hän kuoli todennäköisesti vuoteen 1149 mennessä.
Elämänsä aikana Li julkaisi yhteensä seitsemän perinteistä ("shi") ja noin kuusi lyyristä ("ci") runoteosta. Nykypäivään on kuitenkin säilynyt vain sata Lin runoa, joita luetaan edelleen laajalti. Häntä pidetään Kiinan merkittävimpänä naisrunoilijana.
Pensaskanervat

Pensaskanervat ("Myricaria") on kasvisuku, joka kuuluu tamariskikasvien heimoon. Siinä on 13 lajia.
Levinneisyys.
Suurin osa pensaskanervalajeista esiintyy Kiinassa ja muualla Keski-Aasiassa vuoristoissa. Euroopassa esiintyy kolme lajia, joista pensaskanerva ("Myricaria germanica") esiintyy laajasti mutta epäyhtenäisesti etelästä Välimeren rannikolta pohjoiseen Jäämeren rannikolle. Muut kaksi lajia, "Myricaria bracteata" ja "Myricaria squamosa", kasvavat Krimin niemimaalla. Pohjoismaissa pensaskanerva kasvaa harvinaisena Ruotsissa, Norjassa ja Suomessa. Suomessa se löytyy vain Utsjoelta Pulmankijärveltä.
Aavasaksan näkötorni

Aavasaksan näkötorni on Ylitorniolla Aavasaksan vaaran huipulla sijaitseva näkötorni. Vuonna 1969 valmistunut 13 metriä korkea betoni- ja tiilirakenteinen torni sijaitsee Aavasaksan korkeimmalla kohdalla, 242 metriä merenpinnan yläpuolella. Näkötornin huipulta avautuu maisema Tornion- ja Tengeliönjokien laaksoon. Se on 1870-luvulla perustetun Aavasaksan kruununpuiston matkailurakennuksia.
Historia.
Aavasaksa on tunnettu näköalapaikkana jo vuosisatojen ajan. Varsinainen turismi alkoi 1800-luvun puolivälin jälkeen, ja vuonna 1878 alueelle perustettiin Aavasaksan kruununpuisto. Aavasaksan laelle rakennettin 1900-luvun alkupuolella matala, puinen näköalatasanne. Tornionlaakson matkailuyhdistyksen rakennuttama punatiilipintainen näkötorni valmistui vuonna 1969. Pohjakaavaltaan vapaamuotoinen torni edustaa orgaanisen modernismin arkkitehtuurisuuntausta. Sen suunnittelivat arkkitehtiylioppilas Unto Siikanen ja arkkitehti Matti Lieto. Tornin huippu katettiin lasikatolla vuonna 2004. Näkötornin julkisivut on verhottu Ylitorniolla toimineen tiilitehtaan viimeisillä tiilillä.
Näkötornin seinässä on Struven ketjun muistolaatta. Yksi Struven kolmiomittausketjun piste oli Aavasaksan huipulla, mutta vuonna 1845 kallioon kaiverrettu merkki jäi näkötornin alle.
Kjartan Fløgstad

Kjartan Fløgstad (s. 7. kesäkuuta 1944 Sauda, Rogaland, Norja) on norjalainen kirjailija. Hän käyttää kirjoittaessaan uusnorjaa.
Fløgstadin poika on kirjailija Aslak Nore.
Elämäkerta.
Fløgstad opiskeli ensin arkkitehtuuria Trondheimissa Norges Tekniske Høgskulessa mutta siirtyi pian opiskelemaan kirjallisuus- ja kielitieteitä Bergenin yliopistossa. Sen jälkeen hän työskenteli teollisuudessa ja merimiehenä ennen kuin julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa "Valfart" 1968. 
Fløgstadin ensimmäinen proosateos oli vuonna 1970 ilmestynyt "Den hemmelege jubel". 1972 ilmestyi novellikokoelma "Fangliner", jossa hän antaa merenkävijöiden ja raskaan teollisuuden vuorotyöläisten puhua omaa kieltään, ja kirjailijan marxistinen perusnäkemys ilmenee. Esikoisromaani "Rasmus" ilmestyi 1974.
Fløgstadin läpimurto tuli 1977 romaanilla "Dalen Portland" (suom. "Portlandin laakso", 1980). Hän seuraa siinä norjalaisen teollisuusyhdyskunnan kehitystä fiktiivisellä teollisuuspaikkakunnalla Lovrassa kahdella sodanjälkeisen ajan vuosikymmenellä. "Fyr og flamme" on kuvaus siitä miten teollisuusyhdyskunnan viimeisin sukupolvi menettää yhteytensä työväenluokkaan ja ajautuu levottomuuteen ja sisäiseen tyhjyyteen.
Romaanissa "Kniven på strupen" vuodelta 1992 tapahtumat sijoittuvat nykyaikaan, ja teos on satiiri juppiajasta, urbanisoitumisesta ja postmodernismista. Monissa teoksissaan Fløgstad kuvaa hahmoja, jotka liikkuvat lain reunamilla tai lain väärällä puolella, kuten "terroristiromaanissa" "Fimbul". 
Lisäksi hän on kirjoittanut kaksi puhdaspiirteistä rikosromaania salanimellä K. Villun.
Fløgstad on ollut aktiivinen kulttuurikeskustelija ja esseisti. Romaanien tavoin hänen esseistiikkansa ilmentää kaksinaista suhtautumista toisaalta teollisuuskulttuuriin ja toisaalta kansainväliseen kulttuurialaan. Hän on kirjoittanut elämäkerran runoilija Claes Gillistä ja matkakirjanLatinalaisesta Amerikasta, norjalaisista siirtolaisista Etelä-Amerikassa ja lisäksi kääntänyt latinalaisamerikkalaisia runoilijoita. "Arbeidets lys" on analyysi raskaasta teollisuudesta Saudassa, ja "Osloprosessen" kuvaa sitä eroa mikä on pääkaupungin omakuvan ja sen merkityksen maan arvoille välillä. Teoksessa "Brennbart" hän heittäytyy keskusteluun jota käydään uusnorjaliikkeen (norjaksi "målrørsla") ja Nasjonal Samlingin (NS) suhteesta lähtökohtana se, että norjalaisuuliike sotien välisenä aikana pikemminkin suojeli NS:ää kuin ajautui kansallissosialismiin. Hän syyttää historioitsija Hans Fredrik Dahlia ja Riksmålsforbundetia siitä, että ne tietoisesti vääristävät historiaa. Fløgstadsin tulkintaa ovat monet arvostelleet, muun muassa professori Finn-Erik Vinje.
Fløgstad käyttää niin romaaneissaan kuin asiaproosassaan omintakeista tyyliä. Hän sekoittaa eri tyylitasojen kieltä, leikkii sanoilla ja esittää viittauksia muihin teksteihin ja elokuviin. Hän on norjalaisen maagisen realismin tärkeimpiä edustajia, ja realistinen tapahtumien kulku voi yllättäen muuttua fantasiaksi.
Fløgstad on saanut useita palkintoja, muun muassa Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon 1978 teoksesta "Portlandin laakso".
Lennu

Lennu (oik. Anjyr’s Boreas, 7. maaliskuuta 2011 – 21. toukokuuta 2021) oli Suomen tasavallan presidentin Sauli Niinistön ja hänen puolisonsa Jenni Haukion koira, rodultaan bostoninterrieri. Lennun isä on tullut Suomeen Saksasta ja emä Virosta.
Lennu-koira oli usein presidentti Niinistön mukana virallisissa tilaisuuksissa. Koira sai runsaasti kansainvälistä huomiota sosiaalisessa mediassa sen jälkeen, kun yhdysvaltalainen toimittaja Kelly Weil oli julkaissut Twitterissä kaksi Heikki Saukkomaan koirasta ottamaa kuvaa helmikuussa 2017. Yhdysvalloissa Lennu esiteltiin lyhyesti myös Jimmy Fallonin isännöimässä "The Tonight Show" -ohjelmassa, jossa näytettiin myös siitä tehtyjä meemikuvia. Toukokuussa 2017 kuva Lennusta Sauli Niinistön sylissä oli mukana Redditin osastolla, jonka puitteissa käyttäjät kilpailevat taidoillaan kuvanmuokkauksessa. Lennu-haaste kävi suosionsa seurauksena Redditin etusivulla saakka. Koira on saanut myös oman nimikkoleivoksensa. Lennu oli vastaanottamassa presidentille tuotuja joulutervehdyksiä ja se esiintyi Ylen uutislähetyksessä lähes pääosassa: se oli hyvin kiinnostunut joulukinkusta ja -hauesta.
Syyskuussa 2020 presidentti Niinistö kertoi, että Lennu on pidetty poissa julkisuudesta, koska tylppäkuonoisilla koirilla voi olla terveysongelmia, eikä presidenttipari siksi halua pitää omaa koiraansa esillä. He eivät olleet tienneet kyseisen rodun jalostamisesta johtuvista riskeistä hankkiessaan koiraa.
Lennu kuoli toukokuussa 2021 aivolisäkekasvaimeen.
Cyhra

Cyhra on ruotsalainen melodisen metalin superyhtye, joka perustettiin vuonna 2017. Yhtyeen laulaja Jake E vaikutti aiemmin Amaranthessa, basisti Peter Iwers In Flamesissa, kitaristi Jesper Strömblad samoin In Flamesissa ja muun muassa HammerFallissa, suomalainen kitaristi Euge Valovirta vaikutti aiemmin ruotsalaisessa Shining yhtyeessä ja CyHran saksalaisvahvistus rumpali Alex Landenburg on toiminut Annihilatorin ja Stratovariuksen kiertuerumpalina ja soittaa myös Axxis-yhtyeessä. Yhtye on kiinnitetty Spinefarm Recordsille.
Yhtyeen ensimmäinen single Karma julkaistiin 25. elokuuta 2017. Esikoisalbumi "Letters to Myself" julkaistiin 20. lokakuuta 2017. Levyn julkaisun myötä yhtye lähti maailmankiertueelle, joka alkoi 27. lokakuuta Helsingin Nosturista. Yhtye esiintyi myös Laukaassa vuoden 2018 John Smith Festivalilla.
Letters to Myself

Letters to Myself on ruotsalaisen metalliyhtye Cyhran esikoisalbumi, joka julkaistiin 20. lokakuuta 2017 levymerkillä Spinefarm Records.
Far Cry 5

Far Cry 5 on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu PlayStation 4:lle, Windowsille ja Xbox Onelle 27. maaliskuuta 2018. Peli kuuluu "Far Cry" -pelisarjaan.
Pelaaminen.
Pelaaminen tapahtuu hyvin samalla tavalla kuin edellisessä osassa, mutta pieniä muutoksia ilmenee. Peli sijoittuu ensimmäistä kertaa pelisarjan aikana Yhdysvaltoihin, Montanan osavaltion kuvitteellisen Hopen piirikuntaan ().
Pelaaja saa nyt tehtävien kautta mukaan liittolaisen, joita voi olla maksimissaan kaksi kerralla käytössä. Liittolaisilla on erilaisia kykyjä, ja heitä voi jalostaa avaamalla tiettyjä taitoja. Mikäli he haavoittuvat, pelaaja voi parantaa heidät tilanteen salliessa, ja kuollessaan liittolaisia ei voi käyttää tiettyyn aikaan. Pelaaja voi myös valita kolmesta eläinliittolaisesta. Lisäksi voi kerätä tavallisia kansalaisia, maksimissaan kolme, liittolaisikseen.
Pelaaja voi saada "BP"-pisteitä pienten tapahtumien kautta, kuten esimerkiksi pelastamalla kansalaisia kulttilaisten eli "peggieiden" kynsistä. Pistemittareiden täyttyessä tietyn maakunnan johtaja lähettää pelaajan perään etsintäpartion, ja pelaaja voidaan kaapata jopa kesken tehtävän vieden eteenpäin itse pelin päätarinaa.
Pelissä voi pelaaja valmistaa räjähteitä ja lääkeaineita kerätyistä materiaaleista. 
Vuorilla liikkumista helpottaa heittokoukku, jolla voi kiivetä vuoria pitkin ylös sekä heijata itsensä rotkojen ylitse. Pelistä on myös poistettu veitsi, joka on kuulunut kolmen aikaisemman pelin protagonistin kalustoon. Veitsellä suoritettiin erilaisia kaatoja sarjan edellisissä osissa, eli esimerkiksi peleissä "Far Cry 3" ja "Far Cry 4".
Tarina.
Juoni.
Nimetön apulaissheriffi matkaa poliisiryhmineen Hope Countyyn pidättämään Joseph Seedin, joka johtaa "Project at Eden's Gate"-kulttia. Tehtävä epäonnistuu, ja poliisit joutuvat toisistaan erilleen jääden kultistien kynsiin. Apulaissheriffi pääsee pakenemaan yhdessä marsalkka Cameron Burken autossa, kunnes he suistuvat tieltä jokeen, lentokoneen pudottaessa pommin sillalle. Burken vie lauma kultisteja, kun taas apulaissheriffin kaappaa mies nimeltä Dutch. Dutch kertoo apulaissheriffille, että heillä on mahdollisuus kukistaa Joseph ja tämän kultti. 
Pelaaja valitsee vapaavalintaisesti, mihin hän matkaa pelastamaan kollegojaan. "Holland Valley"-nimisessä maakunnassa John Seed vastaa uusien jäsenten pakkovärväämisestä, "Henbane River"-nimisessä maakunnassa Faith Seed pitää huolen kultistien huumaamisesta sekä "Whitetail Mountains"-nimisessä maakunnassa taas Jacob Seed vastaa jäsenten sotilaskoulutuksesta. Apulaissheriffi pelastaa jokaisesta maakunnasta yhden poliisitiimistään. Kaikki muut, pois lukien Burke, selviävät.
Tuhottuaan lähes koko kultin, ja pelastettuaan satoja kapinallisia apulaissheriffi kohtaa Josephin joka ajautuu hulluuden partaalle. Hän huumaa protagonistin ystävät toisiaan vastaan, jolloin pelaaja saa kaksi vaihtoehtoa; lähteä Hope Countystä tai jäädä taistelemaan.
Lisäosat.
Pelille on julkaistu kolme lisäosaa:
Vastaanotto.
Peli on saanut 4/5 tähteä Muropaketin arvostelussa.
Ciamician–Dennstedt-toisiintuminen

Ciamician–Dennstedt-toisiintuminen on kemiallinen reaktio, jossa pyrroli- tai indolijohdannainen reagoi emäksisissä olosuhteissa organohalogeeniyhdisteiden kanssa muodostaen pyridiini- tai kinoliinijohdannaisen. Reaktion raportoivat ensimmäisen kerran Giacomo Luigi Ciamician ja M. Dennstedt vuonna 1881 ja se on nimetty heidän mukaansa. 
Reagenssit ja mekanismi.
Ciamician–Dennstedt-toisiintumisella reagoivat pyridiini- ja indolijohdannaiset. Reaktio tapahtuu voimakkaasti emäksisissä olosuhteissa, ja emäksenä voidaan käyttää esimerkiksi alkoksideja. Reaktiossa dikloorimetaanista, dibromimetaanista tai dijodimetaanista muodostuu halogenoitu karbeeni. Karbeenin lähteenä voidaan käyttää myös natriumtriklooriasetaattia. Muodostuva dihalokarbeeni reagoi sykloadditiolla pyrrolin tai indolin hiili-hiili kaksoissidoksen kanssa. Näin muodostuu syklopropyylirakenne. Tämä rakenne ei kuitenkaan ole stabiili vaan toisiintuu halopyridiiniksi. Ciamician–Dennstedt-toisiintumista on käytetty erityisesti makrosyklisten yhdisteiden, esimerkiksi syklofaanien synteesiin.
Isänmaan puolesta (vuoden 1915 elokuva)

Isänmaan puolesta (myös "Synnyinmaan puolesta", ) on vuonna 1915 valmistunut tanskalainen mykkäelokuva. August Blomin ohjaaman sotaelokuvan pääosia esittävät Carl Lauritzen, Valdemar Psilander, Alma Hinding ja Gunnar Sommerfeldt.
Juoni.
Kenraali von Wimpfenin tytär Elsa on kihloissa naapurimaan sotilasattasean Alexis von Kirkhowenin kanssa. Kun maiden välille syttyy sota, kenraali kieltää tytärtään tapaamasta Alexisia, joka on nyt vihollinen. Naapurimaan armeijaan littynyt Alexis varoittaa Elsaa yllätyshyökkäyksestä, ja Elsan veli Erich ehtii pelastamaan isänsä. Elsa ja Erich löytävät haavoittuneen Alexisin taistelukentältä ja Erich räjäyttää vihollisen viimeisen linnoituksen. Sodan päätyttyä kenraali hyväksyy Alexisin vävykseen.
Tuotanto.
Nordisk Films Kompagnin tuottama "Isänmaan puolesta" on yksi Tanskassa ensimmäisen maailmansodan aikana tehdyistä sotakuvista. Juoneltaan melodramaattisen elokuvan suhtautuminen sotaan on naivin ihanteellinen. Kokonaan toisenlaista asennetta edustivat muun muassa Holger-Madsenin "Ned med Vaabnene!" (1914) ja "Pax æterna" (1917).
Loppuvuodesta 1914 kuvattu "Isänmaan puolesta" julkaistiin Tanskassa helmikuussa 1916, mutta jo edellisenä vuonna se oli viety Yhdysvaltoihin. Suomeen elokuva tuotiin pääosaa esittävän Valdemar Psilanderin kuoleman jälkeen keväällä 1917.
Elokuva on nähtävissä European Film Gateway -sivustolla.
Svjatohirsk

Svjatohirsk (, ; vuoteen 1938 saakka Banno-Tetjanivka, ; vuodesta 1938 Banne (Bannivske), ; vuodesta 1964 Slovjanohirsk (kaupunki; Слов'яногірськ); vuodesta 2003 nykynimellä) on pieni kaupunki Donetsjoen varrella Itä-Ukrainassa, Donetskin alueen pohjoisosan Kramatorskin piirissä. Svjatohirskin väkiluvuksi arvioitiin (4 309 as., 2021). Ennen heinäkuun 2020 aluehallinnollista uudistusta kaupunki kuului Slovjanskin kaupunkipiiriin.
Historiallinen Donetsjoen varren kaupunki on tunnettu erityisesti vuonna 1526 perustetusta ortodoksisen kirkon Svatohirskin lavrasta (Pyhän vuoren luostari, Sjatohirskin luolaluostari) ja laajoista puistoalueistaan. Luostarin lähistöllä on 22 metriä korkea neuvostosankari Artjomin patsas, joka kansallisena muistomerkkinä säästettiin, kun suuri osa muita kommunistisen ajan tunnusmerkkejä poistettiin Ukrainassa vuonna 2015 annettujen säädösten nojalla.
Guy Boothby

Guy Newell Boothby (13. lokakuuta 1867 Glen Osmond, Etelä-Australia, Australia – 26. helmikuuta 1905 Bournemouth, Dorset, Britannia) oli tuottelias australialaissyntyinen kirjailija, joka asui aikuisikänsä Englannissa ja kirjoitti siellä tuotantonsa.
Boothbyn isä oli karjatilallinen ja poliitikko Thomas Wilde Boothby ja isoisä siirtomaavallan aikainen virasta potkut saanut tuomari Benjamin Boothby. Boothby kävi koulua 16-vuotiaaksi asti Englannissa ja palasi sitten Australiaan ja työskenteli vuodesta 1890 Adelaiden pormestarin sihteerinä. Hän alkoi kaksikymppisenä julkaista kertomuksia lontoolaisissa lehdissä ja kirjoitti näytelmiä, joita esitettiin Adelaidessa. Hän matkusteli ystävänsä kanssa Kaakkois-Aasiassa ja Australiassa ja kirjoitti matkoista kirjan "On the Wallaby or Through the East and Across Australia".
Boothby palasi vuonna 1894 Englantiin, jossa hän julkaisi kriitikkojen arvostaman esikoisromaaninsa "In Strange Company", joka ei kuitenkaan saanut lukevan yleisön suosiota. Hän asui perheineen Bournemouthissa ja saneli kirjansa fonografille kauan ennen tekniikan hyödyntämisestä tunnettua Edgar Wallacea. Puhtaaksikirjoittaja kirjoitti sanelut paperille, jotka Boothby tarkisti. Työmenetelmän ansiosta hänellä jäi aikaa seuraelämälle ja hevosten- ja koirienkasvatukselle. Hän kirjoitti suosittuja jatkokertomuksia, jotka myöhemmin julkaistiin myös kirjoina. Tuotteliaisuus tuotti myös taloudellista menestystä.
Englannissa pääosan aikuisikäänsä asuneen Boothbyn romaanien tapahtumaympäristö ei useinkaan ollut Australia, mutta sen sijaan kertomuksien tapahtumat sijoittuvat usein eri puolille Australiaa. Häntä pidetään kuitenkin synnyinmaassaan australialaisena kirjailijana.
Boothbyn "Tohtori Nikola" -sarja oli menestyksekäs. Ensimmäinen osa ilmestyi jatkokertomuksena Windsor Magazinessa. "Doctor Nikola" oli alun perin näytelmä, mutta yritykset saada se näyttämölle epäonnistuivat.. Sarjasta on suomennettu kaksi osaa.
Boothby ehti kymmenessä vuodessa kirjoittaa lähes viisikymmentä romaania. Hän kuoli 37-vuotiaana.
Hic sunt dracones

Hic sunt dracones (latinaa, ’täällä on lohikäärmeitä’) tarkoittaa vaarallisia tai tuntemattomia alueita. Keskiaikaisiin karttoihin piirrettiin lohikäärmeitä, merihirviöitä tai muita mytologisia olioita karttojen kartoittamattomille alueille.
Monsin enkelit

Monsin enkelit ovat joukko enkeleitä, jotka laajalle levinneen legendan mukaan suojelivat brittiläisiä sotilaita Monsin taistelussa ensimmäisen maailmansodan alussa.
Taustaa.
Monsin taistelussa 22.–23. elokuuta 1914 Brittiläinen siirtoarmeija taisteli huomattavasti suurempaa saksalaisjoukkoa vastaan ja kärsi raskaita tappioita. Britit onnistuivat vetäytymään parempiin puolustusasemiin Marnejoelle ja estivät Ranskan 5. armeijan joutumisen saarrostuksiin. Taistelua on kuvailtu Britanniassa myyttisillä termeillä ja verrattu Agincourtin taisteluun satavuotisessa sodassa.
Legenda.
Pian taistelun jälkeen "The Evening News" -lehdessä julkaistiin kirjoitus ”The Bowmen”, jonka oli kirjoittanut walesilainen kirjailija Arthur Machen. Kirjoituksessa aavemaiset jousimiehet Agincourtin taistelusta saapuvat Monsiin sen jälkeen, kun eräs brittisotilas on huutanut Pyhän Yrjön nimeä. Jousimiehet tuhosivat saksalaisen sotajoukon. Monet lukijat uskoivat tarinan todeksi, vaikka Machen ei itse missään vaiheessa väittänyt sen olevan totta. Eräs pappi kertoi Machenille, että on erehdys luulla tarinaa fiktioksi. Seuraavaan kevääseen mennessä tarinasta liikkui jo useita versioita, joissa muun muassa kerrottiin kaatuneiden saksalaisten ruumiista löytyneen nuolenkärjistä syntyneitä haavoja. Saksalaisten julmuudet Belgiassa lisäsivät brittien uskoa, että Jumala on sodassa Britannian puolella.
Anttola (kaupunginosa)

Anttola on Mikkelin 40. kaupunginosa. Kaupunginosa on muodostettu entisestä Anttolan kunnasta. Anttolan pitäjän keskusta (Anttolan kirkko) sijaitsee maanteitse noin 25,6 kilometriä Mikkelin keskustasta itäkaakkoon.
Haukivuori (kaupunginosa)

Haukivuori on Mikkelin 50. kaupunginosa. Se on muodostettu entisestä Haukivuoren kunnasta. Haukivuoren pitäjän keskusta eli Asemankylä sijaitsee maanteitse (Pieksämäentietä) noin 42 kilometriä Mikkelin keskustasta pohjoiseen.
Ristiina (kaupunginosa)

Ristiina on Mikkelin 60. kaupunginosa. Se on muodostettu entisestä Ristiinan kunnasta. Ristiinan pitäjän kirkonkylä sijaitsee maanteitse runsas 21 kilometriä Mikkelin keskustasta etelään.
Suomenniemi (kaupunginosa)

Suomenniemi on Mikkelin 70. kaupunginosa. Se on muodostettu entisestä Suomenniemen kunnasta. Suomenniemen pitäjän kirkonkylä sijaitsee maanteitse noin 46 kilometriä Mikkelin keskustasta etelään.
Rakkauden sävel

Rakkauden Sävel on SIG:n seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Pyramid. Se on yhtyeen ensimmäinen studioalbumi sitten vuoden 1985 albumin "Purppura". 
Suosio.
Levyn nimikkokappale nousi radiosoitossa Ylellä ja sen Radiomafiassa TOP 10:een. Toisten lähteiden mukaan levyn sijoitus olisi ollut eri soittolistoilla 3 ja 10 .
Levyä myytiin alle 10000 kappaletta.