tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Timo Saloviita

Timo Saloviita (s. 1951) on Jyväskylän yliopiston erityispedagogiikan emeritusprofessori. Hän valmistui ylioppilaaksi Puolalan yhteislyseosta vuonna 1971 ja psykologian tohtoriksi vuonna 1990 Jyväskylän yliopistosta väitöskirjalla "Adaptive Behaviour of Institutionalized Mentally Retarded Persons." Saloviita toimi psykologina Kymen erityishuoltopiirissä 1981–1987, tutkijana Kehitysvammaliitossa 1987–1989 ja yliassistenttina Jyväskylän yliopiston erityispedagogiikan laitoksella 1989–2002. 
Saloviidan tutkimustyö on keskittynyt lievää vaikeamman kehitysvammaisuuden kasvatuksellisiin, psykologisiin ja sosiaalisiin ulottuvuuksiin. Hän on perehtynyt myös autismiin. Hän väitteli psykologian tohtoriksi vuonna 1990. Vuodesta 1995 lähtien hän on ollut erityispedagogiikan dosentti Jyväskylän yliopistossa ja vuodesta 2004 soveltavan psykologian dosentti Helsingin yliopistossa.
Troy Grosenick

Troy Grosenick on (s. 27. elokuuta 1989 Brookfield, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. 16. marraskuuta 2014 Grosenick nostettiin AHL:stä tekemään NHL-debyyttinsä ottelussa Carolina Hurricanesia vastaan. Grosenick piti nollapelin ja hänelle kirjattiin 45 torjuntaa.
Matti Estola

Matti Estola on entinen Itä-Suomen yliopiston kansantaloustieteen lehtori. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2021.
Hän on julkaissut "Kansantaloustieteen perusteet" -nimisen oppikirjan vuonna 1996 Jyväskylän yliopistossa. Lisäksi hän on kirjoittanut vuonna 2017 ilmestyneen kirjan . Estola on myös julkaissut 65 muuta tieteellistä julkaisua. Hän toimii arvioijana "Journal of European Economics" -nimisessä tiedejulkaisussa.
Estola on edustanut Suomea talviuniversiaadeissa jääkiekossa.
Hänen aviopuolisonsa (2020–) on Mari Hämäläinen.
Artjoms Rudņevs

Artjoms Rudņevs (s. 13. tammikuuta 1988 Daugavpils, Latvian SNT) on latvialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on vuodesta 2012 lähtien edustanut Bundesliigassa pelaavaa Hamburger SV:tä.
Debyyttinsä Latvian maajoukkueessa Rudņevs teki marraskuussa 2008. Venäjänkielinen Rudņevs aiheutti vuonna 2012 ennen maaottelua Liechtensteinia vastaan pienen kohun Latviassa sanomalla, ettei hänen tarvitse osata latviaa voidakseen pelata maajoukkueessa.
The Voice Kids

The Voice Kids on alun perin hollantilaiseen formaattiin perustuva ohjelma, jonka suomalaista versiota on esitetty Nelosella. Ohjelmassa kilpailevat 8–14-vuotiaat lapset. Ohjelma on lapsille kehitetty versio The Voice of Finland -formaatista.
Kilpailu etenee samoin kuin The Voice of Finland -ohjelmassakin. Ensin kilpailijan tulee selviytyä Ääni ratkaisee -osiosta, jossa selviää kenen joukkueessa kilpailija kilpailee. Seuraavaksi kilpailijoita karsitaan kehäkamppailuissa, joiden jälkeen siirrytään semifinaaleihin sekä lopulta finaaliin.
Ohjelmaa on juontanut sen molemmilla kausilla Axl Smith. Ensimmäisellä kaudella tähtivalmentajina toimivat Elastinen, Mira Luoti sekä Krista Siegfrids. Toisella kaudella Siegfridsin kanssa tähtivalmentajina toimivat Diandra ja Arttu Wiskari.
Ensimmäisen kauden voitti voittohetkellään 14-vuotias Molly Rosenström. Toisen kauden voitti 13-vuotias Aino Morko.
Toiselle tuotantokaudelle haki yli 2000 lasta, jotka olivat syntyneet vuosina 2000–2005. Näistä lapsista koelauluihin pääsi 250 lasta. Näistä edelleen ääni ratkaisee-vaiheeseen pääsi 70.
Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeri

Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeri (virallisesti valtiovarainkansleri) () on Yhdistyneen kuningaskunnan valtiovarainministeriön () johtaja, vastuullaan talouspolitiikka. Valtiovarainministerin virkaa usein sanotaan Britannian toiseksi vaikutusvaltaisimmaksi viraksi, heti pääministerin jälkeen. 
Valtiovarainministerin toinen titteli on "Second Lord of the Treasury". Virallisesti pääministeri eli "First Lord of the Treasury" on valtiovarainministeriön pää, mutta käytännössä valtiovarainministeri johtaa ministeriötä. Valtiovarainministerin virka on kolmanneksi vanhin Englannin ja Britannian historiassa ja se on vanhempi kuin esimerkiksi pääministerin virka.
Nykyinen valtiovarainministeri on työväenpuolueen edustaja Rachel Reeves.
Tremplin aux Bossons

Tremplin aux Bossons on hyppyrimäki Chamonix’ssa Ranskassa.
Mäessä järjestettiin kautta aikain ensimmäisten talviolympialaisten mäkihyppy kilpailu ja yhdistetyn mäkiosuus. Olympiakultaa mäkihypyssä voitti norjalainen Jacob Tullin Thams ja yhdistetyssä norjalainen Thorleif Haug.
Historia.
Tremplin aux Bossons rakennettiin vuonna 1905. Hyppyrimäestä käytetään myös nimiä Le Tremplin Olympique du Mont ja Le Mont. Tremplin aux Bossons sijaitsee Mont Blancin massiivin juurella lähellä Glacier des Bossons-jäätikköä. Mäkeä remontoitiin vuonna 1923 vuoden 1924 talviolympialaisia varten. Mäki oli yksi vuoden 1924 talviolympialaisten suorituspaikoista. Vuonna 1936 mäki remontoitiin vuoden 1937 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuja varten. Mäkihypyn maailmanmestaruuden vuonna 1936 voitti norjalainen Birger Ruud. 
Maailmancup kilpailuja mäessä on järjestetty vuosina 1981–1998 ja vuonna 2001 hypättiin ainoan kerran Continental Cupin kilpailut. Sen jälkeen mäessä ei ole järjestetty kansainvälisiä kilpailuja. Nykyisin mäessä on järjestetty kansallisia kilpailuja.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 110,0 metriä ovat hypänneet Jason Lamy Chappuis ja Emmanuel Chedal.
Olen itä olen länsi (veistos)

Olen itä olen länsi on Pekka Jylhän veistos Helsingin Talinrannan Kielosaarenpuistossa. Se paljastettiin 27.5.1999. 
Teos ja ympäristö.
Teoksessa on suuri, lehtikullattu pronssilintu, joka kiinnittyy siivestään punaiseksi maalattuun, pylväsmäiseen teräsputkeen. Veistoksen korkeus on noin 5,5 metriä ja linnun siipien väli noin 2 metriä.
Ympäristöteokseen liittyy sen edessä oleva kanaali, joka laskee Itämereen ja jonka äärelle lintu on laskeutumassa.
Itä ja länsi.
Pekka Jylhä kuvailee teoksensa syntyä ja kehitystä tilanteessa, jossa hän vietti lapsuutensa kahden kulttuurin rajalla. ”Lapsuuteni Pohjanmaalla elin itse kahden voimakkaan uskonlahkon välissä jolloin Lestijoki muodosti luonnollisen rajan. Välillä elämä tuntui kuin olisi joutunut elämään kahden erilaisen mielen kanssa. Rajavyöhyke oli toisaalta nollapiste jossa molemmat uskonnot neutralisoituvat ja elämä oli siellä vapaampaa ja iloisempaa.”
Jylhän aikaisempi versio teoksesta on veistos nimeltä "Hyökkäys" (1992). Se lähtökohtana on Eetu Iston maalaus "Hyökkäys" (1899). 
Taiteilijan tulkinnan mukaan ”Siinä musta, kaksipäinen lintuaihe lähinnä käsittelee uhkaa ja pelkoa. Olen länsi olen itä, korkealla taivaalla lentävä kultainen lintu ilmentää uutta mahdollisuutta luoda omaa itsenäistä kulttuuria niin kuin linnun lento, joka piirtää persoonallista viivaa kahden voimakkaan kulttuurin välissä.”
Mika Waltarin "Johannes Angelos" -romaanin päähenkilö toteaa: ”Kukako olen. Olen länsi ja itä. Olen palaamaton menneisyys. Olen usko vailla toivoa. Olen Kreikan veri lännen ruumiissa.”
Kaksoiskotka.
Kaksoiskotka tai kaksipäinen kotka on muun muassa vaakunakuvioissa, embleemeissä ja veistoksissa esiintyvä kaksipäinen lintu. Kaksipäinen kotka tai kaksoiskotka on erityisesti valtiollisena vertauskuvana käytetty vallan ja sotilaallisen mahdin symboli. Sitä on käytetty useissa eri kulttuureissa ja useina eri aikakausina.
Suomessa "Keisarinnankiven" (1835) huipussa on kullattu maapallo, jonka päällä on kaksoiskotka.
José Antonio Suárez

José Antonio ”Cohete” Suárez Miranda (s. 22. lokakuuta 1990 Pravia, Asturia) on espanjalainen ralliautoilija. Hän on osallistunut 22 MM-ralliin, joissa hänen paras sijoituksensa on vuoden 2014 Portugalin rallin 43. sija. Suárezin kartanlukijana toimii hänen maanmiehensä Cándido Carrera. 
Suárez ajoi JWRC:ssä kaudet 2011–2013, joissa hänen paras sijoituksensa MM-sarjassa oli kauden 2013 kolmas sija. Tuolla kaudella Suárez voitti myös Kreikan rallin JWRC-luokan. Marraskuussa 2014 uutisoitiin, että Formula 1 -sarjan kaksinkertainen maailmanmestari Fernando Alonso on ryhtymässä Suárezin sponsoriksi tämän tavoitellessa paikkaa WRC2-sarjaan kaudeksi 2015. 
Suárez kilpailee Fordilla. Hänen lempinimensä on "Cohete", joka tarkoittaa suomeksi rakettia.
Luettelo Suomen romaneja käsittelevästä kirjallisuudesta

Tämä on luettelo Suomen romaneja käsittelevästä kirjallisuudesta. Valikoiman teossa on hyödynnetty kirjallisuusluetteloa teoksessa "Suomen romanien historia", toim. Panu Pulma. SKS 2013 , jossa on runsaasti myös yliopistojen julkaisemaa aineistoa ja artikkeleita erilaisissa julkaisuissa.
Teaonui Tehau

Teaonui Tehau (s. 1. syyskuuta 1992 Tahiti) on tahitilainen jalkapalloilija, joka edustaa maansa pääsarjassa pelaavaa AS Vénusta. Pelipaikaltaan Tehau on hyökkääjä. Hän pelaa myös Tahitin jalkapallomaajoukkueessa, jossa pelaavat myös Tehaun serkut, veljekset Alvin, Jonathan ja Lorenzo Tehau.
Ura.
Tehau edusti AS Vénusta vuodet 2009-2013. Vuonna 2013 hän siirtyi AS Dragoniin, jossa tilille tuli kahdeksan OFC Champions Leaguen ottelua. Kuitenkin samana vuonna Tehau palasi takaisin AS Vénukseen.
Tahitin jalkapallomaajoukkueessa Tehau debytoi vuonna 2011. Samana vuonna hän teki kuusi maalia Kiribatia vastaan Tyynenmeren kisoissa, kun Tahiti voitti 17-1. Vuonna 2012 Tehau oli voittamassa muun muassa serkkujensa kanssa Oseanian mestaruutta, joka toi maalle paikan seuraavan vuoden Maanosaliittojen cupiin. Cupissa Tehau pelasi yhdessä ottelussa, päästyään vaihdosta kentälle Espanjaa vastaan. Tahiti hävisi kaikki ottelunsa murskalukemin.
Tehau on pelannut myös Tahitin futsalmaajoukkueessa. Hän debytoi siinä vuonna 2014.
Dmitri Šišin

Dmitri Šišin (s. 14. maaliskuuta 1986) on venäläinen beachfutispelaaja. Hän edustaa Rotor Volgogradia ja Venäjän beachfutismaajoukkuetta. Šišin on kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2011 ja 2013. Vuoden 2013 MM-kisoissa hän voitti parhaan maalintekijän palkinnon 11 osumallaan. Vuoden 2015 MM-kilpailuista hän saavutti pronssia Venäjän kanssa. Turnauksen välierässä Portugalia vastaan Šišin sai punaisen kortin tuuletettuaan maalia loukkaavalla eleellä.
Urallaan Šišin on pelannut viisissä MM-kisoissa. Seuratasolla Šišin on pelannut Volgogradin lisäksi Lokomotiv Moskovassa ja espanjalaisessa FC Barcelonassa. Maajoukkueesta hänellä on myös kolme Euroliigan voittoa sekä kulta vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta.
Peter Sidorkiewicz

Peter Paul Sidorkiewicz (, s. 29. kesäkuuta 1963 Dąbrowa Białostocka, Puola) on puolalaissyntyinen kanadalainen entinen jääkiekkomaalivahti ja valmentaja. Sidorkiewicz esiintyi urallaan 246 NHL-ottelussa ja voitti niistä 79. Nollapelejä kertyi uran aikana 8 kappaletta. Vaikka Sidorkiewicz pelasikin enimmäkseen varsin heikkotasoisissa joukkueissa valittiin hänet kuitenkin NHL:n vuoden 1989 tulokaskentälliseen. Kanadan maajoukkueen mukana Sidorkiewicz voitti hopeaa vuoden 1989 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Peliuransa jälkeen Sidorkiewicz toimi OHL-joukkue Erie Ottersin apuvalmentajana vuosina 1999–2013. Tänä aikana hän toimi myös puolitoista kautta joukkueen päävalmentajana. Vuosina 2014–2017 Sidorkiewicz toimi Itävaltalaisen Dornbirner EC:n apuvalmentajana sekä maalivahtivalmentajana ja vastaavasti 2017–2019 ECHL-liigan Norfolk Admiralsin palveluksessa.
Satunnaistettu vertailukoe

Satunnaistettu vertailukoe (lyh. RCT engl. Randomized controlled trial) on tieteellinen koe, jossa koehenkilöt jaetaan arpomalla kahteen tai useampaan ryhmään, joihin vaikutetaan tämän jälkeen eri tavalla. Tyypillisessä satunnaistetusti vertailevassa kokeessa saatetaan esimerkiksi ryhmä päänsärystä kärsiviä koehenkilöitä arpoa kahteen ryhmään, joista toinen saa päänsärkylääkettä ja toinen lumelääkettä.
Kokeissa yksi ryhmä on yleensä verrokkiryhmä, joka voi olla positiivinen tai plasebokontrolloitu. Positiivisen verrokkiryhmän tapauksessa ryhmälle annetaan toista, esimerkiksi yleisesti käytössä olevaa hoitoa. Verrokkiryhmä voi myös olla plasebokontrolloitu, jolloin tälle ryhmälle annetaan lumelääkettä. Koe tulisi toteuttaa plasebokontrolloidun verrokkiryhmän tapauksessa siten, ettei lääkkeen saaja eikä antaja tiedä onko kyseessä lumelääke. Tätä sanotaan kaksoissokkokokeeksi.
Satunnaistettuja vertailevia kokeita pidetään yleisesti kiistattomimpana menetelmänä selvittää eri hoitojen toimivuutta ja vaikutuksia. Näin vältetään vinoutunut otos.
Satunnaistettuja vertailevia kokeita käytetään etenkin lääketieteessä, mutta myös jossain määrin yhteiskuntatieteissä.
Satunnaistetut vertailukokeet eivät ole ongelmattomia. Sattumanvaraiseen jakamiseen liittyy eettisiä ongelmia ja tulokset eivät välttämättä ole yleistettävissä, vaan saattavat erota esimerkiksi eri maissa toteutettuna. Kokeet voivat olla kalliita toteuttaa ja tarpeeksi suuria koeryhmiä voi olla vaikea saada erityisesti harvinaisten sairauksien tapauksessa. Lisäksi kaikkia vaikutuksia etenkin pitkällä aikavälillä voi olla vaikea mitata. Intressiristiriidat saattavat vääristää tuloksia esimerkiksi julkaisuvinoutuman muodossa. Tämä tarkoittaa, että tutkimuksia lääkkeen vaikutuksista jätetään julkaisematta todennäköisemmin, jos ne ovat epäedullisia lääkeluvan saannin kannalta. 
Siksi joskus käytetään niiden sijaan satunnaista muistuttavia kokeita, kuten sopiva luonnollinen koe tai kvasikoe.
Chris Mueller

Chris Mueller (s. 6. maaliskuuta 1986) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija.
Ura.
Muelleria oli varaamaton pelaaja nelivuotisen Michiganin yliopistossa pelatun uran jälkeen.
Kaudella 2010–2011 Mueller teki 27. joulukuuta 2010 vuoden mittaisen sopimuksen Nashville Predatorsin farmiseura Milwaukee Admiralsin kanssa. Päivää myöhemmin hän teki NHL-debyyttinsä Predatorsin 4–2 -tappiossa Dallas Starsia vastaan. 
7. heinäkuuta 2011 Mueller jatkoi Predatorsin kanssa sopimusta vuodella.
8. heinäkuuta 2013 Mueller lähti kolmen kauden jälkeen Predatorsin organisaatiosta ja siirtyi yhden vuoden sopimuksella Dallas Starsiin. 14. lokakuuta 2013 vain yhdessä Dallasin ottelussa pelannut Mueller lähetettiin farmiin Texas Starsiin.
1. heinäkuuta 2014 Mueller siirtyi vuoden sopimuksella uransa kolmanteen NHL-joukkueeseen New York Rangersiin.
Ilja Leonov

Ilja Leonov (; s. 21. joulukuuta 1979 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen beachfutispelaaja, joka edustaa Lokomotiv Moskovaa ja Venäjän beachfutismaajoukkuetta. Hän myös valmentaa Lokomotivia. 
Leonov on kaksinkertainen maailmanmestari vuosilta 2011 ja 2013. Vuoden 2011 MM-kisoissa Leonov valittiin kisojen parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Leonov saavutti Venäjän kanssa pronssia.Maajoukkueessa hän on voittanut myös kolmesti Euroliigan sekä kultaa Euroopan kisoista 2015 Bakusta. Leonov on pelipaikaltaan puolustaja. 
Yli 15 vuotta kestäneen uransa Leonov on pelannut kokonaan kotimaassa. Hänellä on yksi Venäjän liigan voitto, useita eri cup-voittoja ja seurojen maailmanmestaruus vuodelta 2012. Leonov on 176 senttimetriä pitkä.
Frédéric St-Denis

Frédéric Saint-Denis (s. 23. tammikuuta 1986) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Columbus Blue Jacketsin farmijoukkue Springfield Falconsissa. 
Ura.
Ensimmäisellä ammattilaiskaudellaan 2008-2009 St-Denis pelasi ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesissa ja seuraavalla 2009-2010 AHL-joukkue Hamilton Bulldogsissa. 1. heinäkuuta 2010 St-Denis teki vuoden mittaisen sopimuksen Bulldogsin yhteistyöseura Montreal Canadiensin kanssa.
15. heinäkuuta 2011 St-Denis teki vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Montreal Canadiensin kanssa. Kaudella 2011-2012 hänet nostettiin Canadiensin NHL-miehistöön, jossa hän teki uransa avausmaalin Vancouver Canucksia vastaan 8. joulukuuta 2011.
7. heinäkuuta 2013 St-Denis siirtyi Canadiensin organisaatiosta vapaaksi agentiksi ja teki sellaisena vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän on myös Blue Jacketsin farmijoukkue Springfield Falconsin varakapteeni.
Kaikki on mahdollista (veistos)

Kaikki on mahdollista oli Villu Jaanisoon vuonna 2009 paljastettu veistos Helsingin Viikissä. Se oli Helsingin yliopiston Viikin kampuksen ympäristöteos.
Teos poltettiin 10. tammikuuta 2018.
Sijainti ja teos.
Teos sijaitsi infokeskus Koronan vieressä olevassa puistikossa. Se kuvasi nurmikolla istuvaa gorillaa. Lähes viisi metriä korkea hahmo oli koottu käytetyistä autonrenkaista.
Viesti.
Villu Jaanisoo halusi tuoda teoksellaan esille kysymykset ihmisen alkuperästä, vastuusta ja tulevaisuudesta. Gorilla oli hänen mukaansa muistutus niistä uhanalaisista eläinlajeista, joiden elinalue on ihmisen toiminnan myötä kutistunut. 
Valitsemalla käytetyksi materiaaliksi käytetyt autonrenkaat taiteilija nosti esille ekologisen näkökulman. Jaanisoo toivoi, että eläin toisi iloa viikkiläisille, sekä vastapainoa tutkimustyölle ja opiskelulle yliopistossa.
Pessi Raution mukaan autonrenkaista tehty gorillaveistos oli ensisilmäyksellä humoristinen, mutta loppukatsannossa vakava kommentti. Kun tajusi teoksen sijaitsevan biotieteiden laitosten ympäröimänä, voi kysyä onko kaikki tosiaan mahdollista?
Materiaalit.
Jaanisoo on käyttänyt taiteessaan erilaisia materiaaleja, kuten kiveä, tv-kuvaputkia, kaiuttimia, terästä, tulitikkuja, lasia, loisteputkia, puuta, kumia, kuparia, jäätä ja savea. Materiaalien moninaisuus nykykuvanveistossa on peräisin jo 1980-luvun ”uudesta brittiläisestä kuvanveistosta”, se kuinka monia aineita kuvanveistäjä voi käyttää taiteellisen tarkoituksensa saavuttamiseen.
Jaanisoo näkee julkisen taiteen tilanteen muuttuvana. Sanaa ”kuvanveistäjä” on alettu käyttämään uudelleen. Hän toteaa, että jos sisällön pitäisi olla ratkaiseva, niin eihän sillä pitäisi olla väliä, onko teos savea, tai vaikka suklaata.
"Kaikki on mahdollista" oli Valtion taideteostoimikunnan tilaustyö. Se voitti vuonna 2006 järjestetyn kutsukilpailun Helsingin yliopiston Viikin kampuksen ympäristöteoksesta. Jaanisoo totesi, että Viikin teos oli ympäristötaidekilpailu, johon hän esitti ainoana veistoksen. Hän totesi: ”Mutta nyt onkin kuulemma mahdollista, että ympäristötaidetta on myös objektimainen teos, joka käsittelee teemanaan ympäristöä.” 
Teoksen tuhoaminen.
Teos tuhottiin polttamalla 10. tammikuuta 2018. Tuhopoltosta epäilty mies saatiin kiinni 1. helmikuuta 2018. Hänet vangittiin todennäköisin syin törkeästä vahingonteosta epäiltynä. Vuotta myöhemmin syyteharkinta päättyi syyttämättäjättämispäätökseen, eikä tuhopolttajaa näin ollen saatu tietoon.
Cédric Paquette

Cédric Paquette (s. 13. elokuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Dinamo Moskovassa. Hän on Tampa Bay Lightningin neljännen kierroksen varaus .
Ura.
Paquette pelasi QMJHL:ssä Montreal Juniorsissa ja Blainville-Boisbriand Armadassa, joissa hän teki yhteensä 58 maalia ja 73 syöttöpistettä eli yhteensä 131 tehopistettä. Hän sai 130 pelissä 193 rangaistusminuuttia.
3. toukokuuta 2013 Tampa Bay Lightning kiinnitti Paquetten kolmivuotisella tulokassopimuksella ja siirtyi kaudeksi 2013–2014 Lightningin farmijoukkue Syracuse Crunchiin. 11. huhtikuuta 2014 Syracusessa 70 ottelua tehoilla 20+22 ja 153 jäähyminuutilla pelannut Paquette nostettiin Tampa Bayn NHL-kokoonpanoon. 
4. marraskuuta 2014 Tampa Bay kutsui Paquetten Syracusesta. 6. marraskuuta Paquette onnistui ensimmäisen kerran maalinteossa iskiessään kaksi kertaa Tampa Bayn hävittyä Calgary Flamesille 5–2.
Joulukuussa 2020 Lightning kauppasi Paquetten Ottawa Senatorsiin yhdessä Braydon Coburnin ja vuoden 2022 toisen kierroksen varausvuoron kanssa vaihdossa Anders Nilssoniin ja Marian Gaborikiin.
Helmikuussa 2021 Senators kauppasi Paquetten yhdessä Alex Galchenyukin kanssa Carolina Hurricanesiin vaihdossa Ryan Dzingeliin.
Heinäkuussa 2021 Paquette teki vapaana agenttina Montreal Canadiensin kanssa yksivuotisen ja 950 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Tyson Strachan

Tyson Strachan (s. 30. lokakuuta 1984) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka teki vuonna 2016 vuoden sopimuksen AHL-seura Rochester Americansin kanssa. Sitä ennen hän oli edustanut useita NHL-organisaatiota mutta pelannut pääosan urastaan AHL-seuroista. Carolina Hurricanes varasi Strachanin viidennelläkierroksella .
Ura.
Vapaana agenttina St. Louis Bluesiin Strachan siirtyi 9. lokakuuta 2008. Kaudella 2008-2009 hänet kutsuttiin Peoria Rivermenistä 16. joulukuuta 2008. Hän teki NHL-debyyttinsä 18. joulukuuta 2008 Washington Capitalsia vastaan ja sai ensimmäisen tehopisteensä kolme yötä myöhemmin Boston Bruinsia vastaan.
12. heinäkuuta 2011 Strachan teki yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen Florida Panthersin kanssa. 23. tammikuuta hänet nostettiin NHL:ään korvaamaan puolustaja Dmitri Kulikovia. Hän teki ensimmäisen pisteensä Panthersissa 1. helmikuuta 2012 syöttäessään Mikael Samuelssonin maalin. Uransa ensimmäisen maalin hän teki 12. helmikuuta 2012 ohittaessaan New York Islandersin maalivahti Evgeni Nabokovin laukomalla suoraan syötöstä saatuaan kiekon aloituksen voittaneelta Marcel Gocilta.
8. heinäkuuta 2013 Strachan hyväksyi Washington Capitalsin yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen. Hän pelasi farmijoukkue Hershey Bearsissa ennen kutsuaan 18 pelin ajaksi NHL:ään kauden 2013-2014 aikana.
3. heinäkuuta 2014 Strachan siirtyi vapaana agenttina Buffalo Sabresin kanssa yhden vuoden kaksisuuntaisen sopimuksen. Sabresissa hän pelasi uransa ennätysmäärän pelejä NHL:ssä, kun hän edusti Sabresia 46 ottelussa. Kesällä 2016 hän teki vuoden sopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Wildissa Strachan pelasi 2 NHL-ottelua, kun farmiseura Iowa Wildissa hänelle kertyi 67 AHL-ottelua. Wildin organisaatiosta hän siirtyi AHL-seura Rochester Americansiin, jonka kanssa hän teki ennen kauden 2016–2017 alkua vuoden AHL-sopimuksen.
Scott Darling

Scott Darling (s. 22. joulukuuta 1988 Newport News, Virginia, USA) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti. Hän on pelannut Chicago Blackhawksissa ja Carolina Hurricanesissa. Tällä hetkellä hänellä ei ole voimassa olevaa pelaajasopimusta.
Ura.
Darling pelasi juniorina NAHL-, EJHL- ja USHL-sarjoissa. Phoenix Coyotes varasi hänet vuoden 2007 . Darling siirtyi kaudeksi 2008–2009 pelaamaan Mainen yliopistoon. Yliopistossa Darling ajautui kuitenkin päihteiden käyttöön, eikä harjoittelemisesta tullut juuri mitään. Toisen yliopistokauden jälkeen Darling joutui lähtemään yliopistosta. Hän liittyi syksyllä 2010 ECHL-liigan Las Vegas Wranglersin harjoitusleirille, josta hänet potkittiin pois liiallisen juomisen takia.
Darling löysi pelipaikan puoliammattilaisessa SPHL-liigassa. Ensimmäisen SPHL-kauden jälkeen Darling meni katkaisuhoitoon, josta palasi huonokuntoisena mutta motivoituneena. Darling pelasi SPHL-, ECHL- ja CHL-liigoissa ennen kuin saavutti AHL-liigan kaudella 2012–2013. Kaudella 2013–2014 Darlingista tuli Milwaukee Admiralsin ykkösmaalivahti.
1. heinäkuuta 2014 Chicago Blackhawks ilmoitti Darlingin liittymisestä joukkueeseen vuoden mittaisella sopimuksella. Hän teki NHL-debyyttinsä 26. lokakuuta 2014, kun torjui Ottawa Senatorsia vastaan 32 laukausta Blackhawksin voittaessa ottelun 2–1. Darlingista tuli ensimmäinen SPHL:ssä pelannut pelaaja, joka oli mukana NHL-ottelussa. Marraskuussa Darling siirrettiin Chicagon farmijoukkueeseen Rockford IceHogsiin, sillä Corey Crawford oli toipunut ylävartalovammasta. Darling nostettiin takaisin NHL-kokoonpanoon kaksi viikkoa myöhemmin. Helmikuussa 2015 Darling solmi Blakchawksin kanssa kahden vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Darlingin pelaajasopimus päättyi kauteen . Blackhawks myi hänet kauden päätyttyä Carolina Hurricanesiin, joka teki Darlingin kanssa nelivuotisen sopimuksen.
Kausi oli Darlingille epäonnistunut. Huonojen tulosten takia Carolina siirsi hänet farmijoukkueeseen Charlotte Checkersiin. Helmikuussa 2019 Darling ilmoitti pitävänsä taukoa pelaamisesta henkilökohtaisista syistä. Carolina kauppasi kauden jälkeen Darlingin pelaajaoikeudet Florida Panthersiin, joka osti hänen sopimuksensa ulos.
Josh Jooris

Joshua ”Josh” Jooris (s. 14. heinäkuuta 1990) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa National League-joukkue Geneve-Servetessä. Hän on varaamaton pelaaja, joka siirtyi Calgary Flamesin organisaatioon pelattuaan kolme kautta yliopistokiekkoa Union Collegessa.
Ura.
Varaamattomana pelaajana Jooris yritti kolmesti saada NHL-sopimusta joukkueiden harjoitusleireillä. Ensimmäisen kerran Boston Bruinsin leirillä 2011, toisen Vancouver Canucksin leirillä 2012 ja viimeisen kerran 2013, kun onnistui saamaan sopimuksen Calgary Flamesiin. Kauden 2013–2014 hän pelasi farmijoukkue Abbotsford Heatissa, jossa teki 73 pelaamassaan ottelussa 11 maalia ja sai 16 syöttöpistettä.
Toisella ammattilaiskaudellaan Jooris onnistui vakuuttamaan Flamesin valmennuksen harjoituskaudella pelaamissaan kuudessa ottelussa, joissa teki kolme maalia. Hän oli kuitenkin viimeisten pelaajien joukossa, jotka tiputettiin farmiin ja hän siirtyi pelaamaan joukkueen uuteen farmiseuraan Adirondack Flamesiin. Alle kaksi viikkoa kauden alun jälkeen Jooris kutsuttiin 16. lokakuuta 2014 NHL:ään David Jonesin loukkaannuttua. Hän debytoi seuraavana yönä ja teki debyytissään myös uransa avausmaalin ohittaessaan Sergei Bobrovskin Flamesin hävitessä Columbus Blue Jacketsille 3–2.
Veteen piirretty viiva (veistos)

Veteen piirretty viiva on Helsingin Kalasatamassa sijaitseva Timo Heinon veistos, joka paljastettiin toukokuussa 2014.
Teos ja ympäristö.
Kaksitoista metriä korkeassa teoksessa on musta kanootti maahan kaareilevan terästangon päässä. Lähtökohtana on teoksen ympäristö, sen merellinen sijainti ja asuinyhteisö. Teos sijaitsee ympäröivien kerrostalojen, kiilamaisen piha-alueen ja katutilan kokonaisuudessa.
Kanootin muoto viittaa jo esihistoriallisena aikana käytettyyn merelliseen kulkuneuvoon. Tuhansia vuosia jatkuneen kehityksen myötä sen virtaviivaistunut ja hi-tech-materiaaleista koostuva muoto päivittyy vauhdin ja lentämisen aikakauteen. Teoksen valoa heijastava, soljuileva terästanko symboloi kanootin jälkeensä jättämää, veden muodostamaa vanaa, veteen piirrettyä viivaa.
Osa Kalasataman ympäristötaideprojektia.
"Veteen piirretty viiva" on Helsingin kaupunginkanslian tilaama veistos, joka on ensimmäinen Kalasataman ympäristötaideprojektin hankinta. Sen taideasiantuntijana on toiminut Helsingin taidemuseo. Kalastaman asukkaiden viihtyvyyden parantamiseksi ja alueen imagon luomiseksi sinne tehdään rakentamisaikaista ja pysyvää taidetta. Ympäristön viihtyisyyttä lisätään pysyvällä ja väliaikaisella ympäristötaiteella, sekä monimuotoisella väliaikaiskäytöllä. Ympäristötaidetyötä ohjaa Helsingin kaupungin talous- ja suunnittelukeskus.
Michael Žantovský

Michael Žantovský (s. 3. tammikuuta 1949) on tšekkiläinen diplomaatti, kirjailija, kääntäjä ja psykologi.
Hän opiskeli psykologiaa Kaarlen yliopistossa Prahassa sekä McGill-yliopistossa Montrealissa valmistuen vuonna 1973. Vuodesta 1980 lähtien hän toimi kirjailijana ja kääntäjänä, kääntäen yli viisikymmentä teosta tšekiksi. Vuonna 1988 Žantovský siirtyi Reutersin kirjeenvaihtajaksi Prahaan. Vuonna 1989 hän oli perustamassa kommunismin aikana kiellettynä ollutta PEN-järjestöä, sekä Kansalaisfoorumia, jonka tarkoitus oli kaataa kommunistihallinto samettivallankumouksen jälkeen. Vuosina 1990-1992 hän toimi presidentti Václav Havelin lehdistöpäällikkönä. Žantovský valittiin useaan kertaan kansanedustajaksi, ja hän on ollut suurlähettiläänä Yhdysvalloissa (1992-1997), Israelissa (2003-2009) sekä Isossa-Britanniassa (2009-).
Ngamijärvi

Ngamijärvi on kausittain täyttyvä järvi Botswanassa. Vetensä se saa Okavangon suiston kautta. Järvellä ei ole laskujokea, ja siihen laskee Okavangon suistosta tuleva Kunyerejoki.
Okavangon läntinen sivujoki Thaoge virtasi vielä 1800-luvulla Ngamijärveen asti. Järvi olikin 1800-luvulla huomattavasti suurempi kuin nykyään. Kun tutkimusmatkailija David Livingstone löysi sen vuonna 1849, sen rantaviivan on arvioitu olleen noin 275 kilometriä. Thaogen virtauksen tukkiuduttua se muuttui enemmän kausittaiseksi järveksi. Se kuitenkin täyttyi lähes joka vuosi, mutta Okavangon valuma-alueen virtauksen muutoksen takia vuoden 1990-luvulla se oli kuivana lähes vuosittain. Järvi on kuitenkin toistuvasti täyttynyt 2000-luvulla, esimerkiksi vuosina 2004–2007.
Ngamijärven ympäristön luonto riippuu paljon tulvista ja niiden tiheydestä. Vuoden 2004 tulvan aikana se oli lähinnä suuri suolapannu, mutta vuonna 2006 se oli saanut jälleen pysyvän kosteikon piirteitä. Sinne olivat levinneet muun muassa juolahirssi, "Pycreus nitidus", vitalaji "Potamogeton thunbergi", muutamia lummelajeja ja erityisesti avoimessa vedessä kasvava rusolehtilaji "Ludwigia stolonifera", jota valkoposkitiirat käyttivät pesimiseen. Seuraavan vuoden tulvan aikana järveen levisi muun muassa osmankäämilajeja ja monet aiemmat lajit jatkoivat leviämistään.
Ngamijärvi on yksi Botswanan kahdestatoista kansainvälisesti tärkeästä lintualueesta, jonka kriteerit se täyttää kuivanakin. Kuivanakautena Ngamijärven alueella elää muun muassa maailmanlaajuisesti silmälläpidettävä aropääskykahlaaja ja rajoitetusti levittäytyneet tai vain tiettyyn biomiin sopeutuneet kalaharinruostepyrstö, punasilmätimali ja helmihietakyyhky. Tulvivan järven linnusto on puolestaan huomattavan monipuolinen; järvellä on erityisen runsaasti vesilintuja. Vuonna 1979 järvellä laskettiin olevan 27 000 punanokkasorsaa ja 7 000 pikkutavia ja vuonna 1989 noin 10 000 aropääskykahlaajaa ja pääskykahlaajaa, yli tuhat valkoposkitiiraa sekä useita muita lajeja.
Marius Kohl

Marius Kohl (s. 1952) on entinen Luxemburgin rahoitusalan viranomainen. Hän työskenteli siellä 37 vuotta ja toimi johtajan tehtävissä 22 vuotta, kunnes hän jäi eläkkeelle vuonna 2013. Hänen vero-osastonsa Sociétés 6. käsitteli tuhansien ulkomaisten yritysten asioita. Nämä yritykset halusivat sijoittaa pääomaa Luxemburgiin välttääkseen veroja. Julkisuuteen Alankomaissa vuonna 2014 vuotaneiden asiakirjojen perusteella (ns. Luxemburg-vuotojen eli LuxLeaksin perusteella) selvisi, että Markus Kohl oli keskeinen hahmo näissä veronkierroksi väitetyissä operaatioissa.
Luxemburgin taloudellinen eliitti pitää Kohlia kansallisena sankarinaan, koska hänellä oli merkittävä panos Luxemburgin verotulojen lisääntymisessä. Luxemburgia pidetään myös yhtenä Euroopan veroparatiiseista.
Vilho Viksten

Vilho (Ville) Ensio Viksten (3. heinäkuuta 1930 Tammela – 7. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuden tutkija, opettaja ja kustannusjohtaja.
Vikstenin vanhemmat olivat puutarhuri Vilho Veikko Viksten ja Eliisa Elviira Ört. Hän pääsi ylioppilaaksi 1952 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1960. 
Viksten toimi opettajana Euran yhteiskoulussa 1957–1958, Hirvensalmen yhteiskoulussa 1958, Inkeroisten yhteiskoulussa 1959–1960 sekä Jyväskylän teknillisessä koulussa ja opistossa 1961–1966. Hän oli Jyväskylän yliopiston yleisen kirjallisuuden assistenttina 1961–1964, Kustannus Oy Gummeruksen kirjallisena johtajana 1966–1968 ja Werner Söderström Oy:n kaunokirjallisen osaston johtajana 1968–1991.
Miten menestyä vaivatta liike-elämässä

Miten menestyä vaivatta liike-elämässä ("How to Succeed in Business Without Really Trying") on yhdysvaltalainen musikaalinäytelmä, jonka on säveltänyt Frank Loesser ja kirjoittaneet Abe Burrows, Jack Weinstock ja Willie Gilbert. Se sai innoituksensa Shepherd Meadin vuonna 1952 ilmestyneestä parodisesta opaskirjasta "How to Succeed in Business Without Really Trying". Musikaalin tarinassa nuori ja kunnianhimoinen J. Pierrepont Finch ylenee suuryrityksen organisaatiossa ikkunanpesijästä hallituksen puheenjohtajaksi opaskirjan avulla.
Musikaalin kantaesitys tapahtui 46th Street Theatressa New Yorkin Broadwaylla lokakuussa 1961, pääosissa Robert Morse ja Rudy Vallee. Musikaalista tuli hyvin suosittu ja ensimmäistä tuotantoa esitettiin 1 417 kertaa. Esitys voitti seitsemän Tony-palkintoa, New York Drama Critics’ Circlen palkinnon ja Pulitzer-draamapalkinnon.
Vuonna 1967 Morse ja Vallee esittivät pääosia myös musikaalista tehdyssä elokuvassa "Miten menestyä liike-elämässä yrittämättä liikaa". Vuonna 2011 musikaali otettiin Broadwaylla uudestaan ohjelmistoon, pääosassa Harry Potter -elokuvista kuuluisuuteen noussut Daniel Radcliffe.
Suomessa musikaalia on esittänyt ainakin Helsingin Kaupunginteatteri vuonna 1971, pääosassa Vesa-Matti Loiri, ja uudelleen syksyllä 2014, pääosassa Antti Lang ja ohjaajana Markku Nenonen.
Musikaalin alkuperäistuotantoon otettiin koreografiksi
tuntematon Hugh Lambert, jolle tehtävä kuitenkin osoittautui liian vaativaksi. Apuun tuli kuuluisa musikaalikoreografi Bob Fosse, joka kuitenkin hientotunteisesti halusi edistää Lambertin uraa nimeämällä tämän pääkoreografiksi, vaikka suunnittelikin valtaosan teoksen tansseista.
Bang Bang!

Bang Bang! on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut intialainen hindinkielinen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Siddharth Anand. Se perustuu yhdysvaltalaiseen elokuvaan "Knight &amp; Day". Päärooleja näyttelevät Hrithik Roshan ja Katrina Kaif.
Vastaanotto.
Box Office India julisti elokuvan ”semihitiksi”.
Edmonton Elks

Edmonton Elks on vuonna 1949 perustettu kanadalaisen jalkapallon ammattilaisjoukkue Edmontonista, Albertan provinssista. CFL-liigaan kuuluva joukkue pelaa kotiottelunsa 56 000 -paikkaisella Commonwealth Stadiumilla.
Vuoteen 2020 joukkue tunnettiin nimellä "Edmonton Eskimos", alkuperäiskansojen edustajat olivat pitkään toivoneet joukkueen vaihtavan nimeään, jota he pitivät halventavana. Heinäkuussa 2020 joukkue ilmoitti päätyneensä nimenvaihtoon useiden sponsorien asetettua sen ehdoksi yhteistyön jatkumiselle. Nimenvaihdosprosessin aikana joukkue käytti nimiä "Edmonton Football Team" sekä "EE Football Team". Kesäkuussa 2021 joukkue julkisti uudeksi nimekseen Edmonton Elks.
Edmonton on voittanut CFL:n mestaruuden Grey Cupin 14 kertaa, viimeksi vuosina 2005 ja 2015.
Krysten Ritter

Krysten Alyce Ritter (s. 16. joulukuuta 1981 Bloomsburg, Pennsylvania, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, muusikko, kirjailija ja entinen malli. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Breaking Bad" ja "Asunto 23" sekä elokuvassa "Himoshoppaajan salaiset unelmat". Lisäksi hän näyttelee Jessica Jonesia Marvel Cinematic Universen Netflix-sarjoissa "Jessica Jones" (2015–2019) ja "The Defenders" (2017) sekä Disney+-sarjan "" toisella tuotantokaudella (2026).
Elämä ja ura.
Ritter kasvoi maatilalla Shickshinnyssä Pennsylvaniassa. Teini-iässä hän alkoi tehdä mallintöitä ja muutti 18-vuotiaana New Yorkiin. Mallitoimistonsa kautta Ritter päätyi mainostyöhön. 23-vuotiaana hän lopetti työnsä mallina ja suuntasi näyttelijäksi. Varhaisia rooleja hänellä oli esimerkiksi televisiosarjoissa "Whoopi" ja "Kova laki" sekä elokuvassa "Mona Lisa Smile". Ensimmäisiä isompia rooleja olivat esiintymiset "Veronica Marsissa" ja "Gilmoren tytöissä".
Seuraavina vuosina Ritter näytteli sivuosissa muun muassa romanttisissa komedioissa "Tapahtui Vegasissa" (2008), "27 Dresses – hääkuumetta" (2008), "Himoshoppaajan salaiset unelmat" (2009) ja "Aivan liian hotti" (2010).
Vuosina 2009–2010 Ritter näytteli "Breaking Bad" -televisiosarjan toisella kaudella, ja vuosina 2012–2013 hän näytteli toista pääosaa ABC:n televisiosarjassa "Asunto 23", jota tehtiin kaksi tuotantokautta.
Ritter näytteli nimiroolia Netflixin supersankarisarjassa "Jessica Jones", joka on osa Marvel Cinematic Universea. Sarjan ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Netflixissä marraskuussa 2015.
Ritter laulaa ja soittaa kitaraa perustamassaan yhtyeessä nimeltä Ex Vivian.
Ritter julkaisi ensimmäisen romaaninsa "Bonfire" vuonna 2017.
Robert Forster

Robert Forster (syntymänimeltään Robert Wallace Foster Jr.; 13. heinäkuuta 1941 Rochester, New York – 11. lokakuuta 2019 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka teki pitkän uran elokuvissa ja televisiossa. Forster esiintyi yli sadassa elokuvassa. Hän näytteli pääosissa esimerkiksi tieteiselokuvassa "Musta aukko" (1979) ja kauhuelokuvassa "Alligaattori" (1980).
Roolistaan Quentin Tarantinon elokuvassa "Jackie Brown" (1997) hän oli ehdokkaana parhaasta miessivuosasta vuoden 1998 Oscar-gaalassa. Sittemmin hän näytteli muun muassa elokuvissa "Mulholland Drive" (2001), "The Descendants" (2011) ja "Olympos on valloitettu" (2013) sekä televisiosarjoissa "Heroes" (2007–2008) ja "" (2017). Hänellä oli pieni rooli televisiosarjassa "Breaking Bad" (2013) ja sarjan jatko-osana toimivassa elokuvassa (2019). Hänellä oli sama rooli vielä Netflixin sarjassa "Better Call Saul" (2020), joka esitettiin hänen kuolemansa jälkeen.
Elämä.
Forster syntyi Rochesterissa New Yorkissa vuonna 1941 amerikanitalialaiselle äidille ja sukutaustaltaan irlantilais-englantilaiselle isälle. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan kahdeksanvuotias.
Forster opiskeli korkeakoulussa psykologiaa ja valmistui 
vuonna 1963. Hänen näyttelijänuransa alkoi Broadwaylla, josta hänet löydettiin valkokankaalle. Forsterin ensimmäinen elokuva oli "Heijastuksia kultaisessa silmässä" (1967), jossa pääosia näyttelivät Elizabeth Taylor ja Marlon Brando.
Forster oli naimisissa kahdesti, ja hänellä on yhteensä neljä lasta sekä neljä lastenlasta.
Forster oli Triple Nine Societyn jäsen. Järjestön jäsenet ovat saaneet älykkyystesteissä suuremman älykkyysosamäärän kuin 99,9 prosenttia väestöstä.
Kuolema.
Robert Forster kuoli kotonaan Los Angelesissa aivosyöpään 11. lokakuuta 2019. Samana päivänä sai ensi-iltansa Forsterin viimeiseksi jäänyt elokuva "". Forster oli kuollessaan 78-vuotias.
Richard Farnsworth

Richard W. Farnsworth (1. syyskuuta 1920 – 6. lokakuuta 2000) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja kaksinkertainen Oscar-ehdokas.
Farnsworth oli parhaan miespääosan ehdokkaana vuoden 2000 Oscar-gaalassa, roolistaan elokuvassa "The Straight Story". Farnsworthin uran toisen Oscar-ehdokkuuden tuonut roolisuoritus jäi lopulta hänen vuonna 1937 alkaneen uran viimeiseksi. Hän teki 6. lokakuuta 2000 itsemurhan kotonaan New Mexicossa kärsittyään parantumattomasta luusyövästä. Farnsworth oli aiemmin 90-luvulla sairastanut eturauhasen syövän.
Farnsworthilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Ensimmäisen Oscar-ehdokkuutensa hän sai vuonna 1978 sivuosasta elokuvassa "Tuli ratsain vieras mies".
Raatihuoneentori (Viipuri)

Raatihuoneentori (, "Sobornaja ploštšad" eli "Katedraalinaukio") on Viipurin keskustassa sijaitseva aukio. Sen keskeisin rakennus on Viipurin ortodoksisen hiippakunnan entinen pääkirkko Kristuksen kirkastumisen katedraali, joka tunnetaan myös Preobrašenskin katedraalin nimellä.
Historia.
Nykyisin Raatihuoneentorina tunnettu aukio syntyi 1580-luvun lopulla, kun keskiaikaisen kaupunginmuurin itäpuolelle rakennettiin Sarvilinnoituksen nimellä tunnettu muuri. Niiden väliin jäävälle alueelle muodostui uusi Vallin kaupunginosa, jonka keskelle oli asemakaavassa merkitty suuri aukio. Sitä kutsuttiin aluksi Suurtoriksi ja myöhemmin kaupungin siirryttyä Venäjän haltuun oli nimenä jonkin aikaa Katariinantori keisarinna Katariina II:n mukaan. Hänen kuolemansa jälkeen 1800-luvun alussa nimeksi vakiintui Katedraalintori tai Raatihuoneentori. Käytössä on ollut myös nimitys Uusi raatihuoneentori erotuksena lännempänä sijaitsevasta Vanhan raatihuoneen torista eli nykyisestä Torkkeli Knuutinpojan torista.
Torin ja ympäristön rakennuksia.
Keskellä Raatihuoneentoria sijaitsee Kristuksen kirkastumisen katedraali, joka rakennettiin Katariina II:n käskystä hänen vuonna 1783 tekemänsä vierailun jälkeen ja se valmistui 1789. Torin itälaidalla katedraalin takana on vuonna 1885 arkkitehti N. A. Courvoisierin piirustusten mukaan valmistunut entinen Venäläisen siviililukion rakennus, johon Suomen itsenäistymisen jälkeen muutti Viipurin suomalainen lyseo. Tiloissa toimii edelleen koulu. Raatihuoneentorin etelälaidalla kulkee Vahtitorninkatu (ven. Ulitsa Storoževoj Bashni), jonka varrella ovat arvokas 1770-luvun lopulla valmistunut Viipurin hovioikeuden talo sekä hovioikeuden presidentin virka-asunnoksi valmistunut Ernst Lohrmannin suunnittelema rakennus vuodelta 1847. Hovioikeuden talo on nykyään koulurakennuksena ja virka-asunto puolestaan lastentarhana.
Torin länsilaidalla on nykyään enää yksi takennus, jossa vuodesta 1962 lähtien on toiminut elokuvateatteri. Se saneerattiin talvisodan pommituksissa pahoin tuhoutuneen Viipurin kaupungintalon tiloihin. Vieressä oli vuonna 1834 valmistunut Seurahuone, jonka oli suunnitellut arkkitehti Anders Fredrik Granstedt. Rakennus kuitenkin tuhoutui talvisodan aikana. Torin pohjoispuolta rajaa entinen Linnankatu (nyk. Krepostnaja ulitsa), jonka takana sijaitsee Suomessa paremmin Torkkelinpuistona tunnettu Lenininpuisto.
Unohtumattomat suosikit

Unohtumattomat suosikit on Eero Avenin kokoelma-albumi vuodelta 2013.
Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto

Itä-Ukrainan kansallinen yliopisto (SNU) () on Itä-Ukrainassa, erityisesti Luhanskin kaupungissa toimiva, vuonna 1920 perustettu suuri yliopisto. Yliopisto on nimetty Luhanskissa syntyneen, Venäjän keisarikunnassa venäjän kielen sanastoa, venäläistä kansanperinnettä ja luontoa laajalti kuvanneen Volodymyr Dalin (eli Vladimir Dalin, 1801-1872) mukaan.
Yliopistossa on yhdeksän instituuttia tai tiedekuntaa, joiden alaisuudessa ainelaitokset toimivat. Opiskelijoita on yli 30 000.
Itä-Ukrainan yliopisto on yksi 14:stä autonomisen tiedeyliopiston aseman saaneesta yliopistosta Ukrainassa. Vuonna 2014 suoritetussa kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Itä-Ukrainan yliopisto pisteytettiin Ukrainan 27. parhaaksi yliopistoksi. Kun vertailuun otettiin mukaan Webometricsin luokittelu ja tieteelliset Scopus-viitteet, yliopiston luokiteltiin kansallisesti sijalle 25. Pelkkä espanjalaisen Webometrics pisteytti yliopiston kansallisesti 23. ja maailmanlaajuisesti 3590. sijalle vertailluista korkeakouluista. 
Syksyllä 2014 yliopisto siirsi hallintonsa ja juridisen osoitteensa pois separatistikapinallisten hallitsemasta Luhanskista luoteeseen, Sjevjerodonetskiin. Useat muutkin separatistialueella aiemmin sijainneet ukrainalaisyliopistot ovat siirtäneet vähintään hallintonsa turvaan Ukrainan rauhallisempiin osiin.
71 (luku)

71 (seitsemänkymmentäyksi) on luonnollinen luku, jota edeltää luku 70 ja seuraa luku 72.
Bonsai Kitten

Bonsai Kitten on shokkisivusto, jolla väitetään, että on mahdollista ahtaa kissanpentu lasipurkkiin ja kasvattaa se siellä siten, että sen ruumis taipuu purkin muotoon. Nimi bonsai viittaa tässä japanilaiseen perinteiseen tapaan kasvattaa puita kukkaruukuissa. Sivuston on tehnyt opiskelija, joka käyttää nimimerkkiä ”Dr. Michael Wong Chang”. Kuvat ovat enimmäkseen väärennettyjä (kuvankäsittelyllä tehtyjä).
Sivuston sisällöstä tyrmistyneet ihmiset vaativat laajalti sen sulkemista. PETA kertoi tutustuneensa sivustoon ja havainneensa sen vitsiksi. Järjestö kuitenkin piti sisältöä epäasiallisena eikä lainkaan hauskana.
Intialaisen Lakshmi Narayanin romaanissa "Bonsai Kitten" termiä ”bonsai-kissanpentu” käytetään metaforana kuvaamaan Divya-nimisen päähenkilön bonsai-kissanpennun kaltaista asemaa suhteessaan omaan sukuunsa ja yhteiskuntaan yleensä. Alun perin Lakshmi Narayan sai tietää bonsai kitten -ilmiöstä koiransa eläinlääkäriltä. Myöhemmin he saivat selville sivuston huijausluonteen, mutta nimi Bonsai Kitten jäi kirjailijan mieleen. Lopulta hän käytti sitä romaanissaan kuvaamaan nuorten intialaisten morsianten ahdinkoa. Lakshmi Narayanin mukaan heihin liittyy muun muassa vaatimus siitä, että ”nainen napataan nuorena” ja ”muokataan oman mielen mukaiseksi”.
Sirkka Hirsjärvi

Sirkka Anneli Hirsjärvi (s. 19. elokuuta 1940 Nivala) on Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen emeritaprofessori. Hänestä tuli kasvatustieteen kandidaatti vuonna 1970 ja lisensiaatti vuonna 1975, ja hän väitteli tohtoriksi vuonna 1982. Hän oli partiotyttöjärjestön koulutusohjaaja 1963–1966, Jyväskylän yliopiston assistentti 1969–1970, viransijainen lehtori 1971–1975, yliassistentti 1976, yliassistentti ja viransijainen apulaisprofessori 1980–1983 ja kasvatustieteen professori vuodesta 1987 eläkkeelle jäämiseensä asti. Hirsjärvi on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1992.
Triklooriasetyylikloridi

Triklooriasetyylikloridi (C2Cl4O) on happoklorideihin kuuluva orgaaninen yhdiste ja trikloorietikkahapon johdannainen. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa triklooriasetyylikloridi on väritöntä ja voimakkaan pistävänhajuista nestettä. Yhdiste reagoi veden kanssa hydrolysoituen trikloorietikkahapoksi. Emästen kanssa muodostuu trikloorietikkahapon suoloja. Triklooriasetyylikloridi liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin. Pelkistettäessä triklooriasetyylikloridia sinkin avulla muodostuu diklooriketeeniä.
Valmistus ja käyttö.
Yleisin triklooriasetyylikloridin synteesiin käytetty menetelmä on kaasufaasissa tapahtuva tetrakloorieteenin hapettaminen hapen avulla. Reaktio vaatii tapahtuakseen joko kloorin tai jodin läsnäoloa tai säteilytystä UV-säteilyllä tai radioaktiivisella säteilyllä. Muita yhdisteen valmistusmenetelmiä ovat trikloorietikkahapon klooraus tionyyli- tai fosforyylikloridin avulla, tetrakloorieteenin hapetus väkevien rikki- tai typpihappojen avulla ja diklooriasetyylikloridin klooraus pyridiinin toimiessa katalyyttinä.
Triklooriasetyylikloridia voidaan käyttää valmistettaessa trikloorietikkahapon anhydridejä ja estereitä. Sitä käytetään myös trifluorietikkahapon valmistukseen ja syntetisoitaessa lääkeaineita ja kasvinsuojeluaineita kuten klorpyrifossia.
Christian Bassedas

Christian Gustavo Bassedas (s. 16. helmikuuta 1973 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Bassedas edusti suurimman osan urastaan argentiinalaista Vélez Sarsfieldiä, jossa hän pelasi kymmenen kauden ajan. Lisäksi hän pelasi pääsarjatasolla englantilaisessa Newcastle Unitedissa ja espanjalaisessa Tenerifessä.
Argentiinan A-maajoukkueessa Bassedas pelasi 22 ottelua vuosina 1994–1999. Hän oli myös saavuttamassa olympiahopeaa Atlantassa 1996.
Eeretiakasvit

Eeretiakasvit (Ehretiaceae) on Boraginales-lahkoon kuuluva koppisiemenisheimo. Sen tyyppisuku "Ehretia" tunnetaan nimellä eeretiat. Eeretiakasvit luokitellaan joskus lemmikkikasvien (Boraginaceae) heimon Ehretioideae-alaheimoksi.
Tuntomerkit.
Eeretiakasvit ovat pääasiassa puuvartisia ja melko usein niiden kaarna on kuituinen. Rungon viiltokohta on oksidoituva, ja pikkuoksat ovat melkein valkoisia. Kukinto on viuhkomainen. Kukat ovat tavallisesti viisilukuisia, harvoin neljälukuisia. Teriö on enemmän tai vähemmän ratasmainen. Emiön vartalo on kertaalleen haarainen. Siemenaiheet, joita on yksi kussakin emilehdessä, kiinnittyvät sikiäimessä kärki-istukkaan tai aksiletyyppiseen istukkaan. Luotit ovat pallomaisia tai pitkänomaisia. Luumarjassa kivi on tavallisesti kaksisiemeninen, harvoin yksi-, kolme- tai neljäsiemeninen; laajentunut verhiö saattaa olla luumarjassa jäljellä.
Heimossa on myös lehtivihreättömiä, toisten kasvien juuriin kiinnittyviä loiskasveja (entinen heimo Lennoaceae), joiden isäntinä toimivat muun muassa niiden läheiset sukulaiset, muuten isäntälajien kirjo on laaja. Loislajien lehdet ovat surkastuneet suomuiksi ja kukinto on mykerömäinen. Kukat ovat 5–10-lukuisia, verhiö on pitkä, kapea ja erilehtinen, eikä kukassa ole mesiäistä. Yhdislehtinen sikiäin koostuu 5–16 emilehdestä ja on kehänalainen; vartalo on tukeva ja luotti pallomainen tai liuskainen. Loisillakin on hedelmänä toisinaan luumarja, toisinaan epäsäännöllisesti hajoava lohkohedelmä, harvoin kansikota. Hedelmässä on jäljellä kehälehtiä. Siemenessä on tärkkelyspitoinen ravintovarasto ja vähäpätöinen, erilaistumaton alkio.
Anatomisia tuntomerkkejä.
Puun anatomia on heimossa hyvin vaihteleva. Lehtiruodin johtojänteen poikkileikkaus on kaarimainen. Siitepölyhiukkasen mesokolpium on karkean verkkokuvioinen. Siemenaiheen kalvo on 6–12 solukerroksen paksuinen, ja päällysketon solut voivat olla antiklinaalisesti pidentyneitä; istukasta siemenaiheeseen on toisinaan yhdistävä solukko (obturaattori). Siemenen endospermi on runsas tai jopa puuttuu, mikropylen eli siitereiän imuelin (haustorio) on erityisen vaihteleva, ja alkio on käyrä.
Levinneisyys.
Eeretiakasvit kasvavat enimmäkseen tropiikissa; pohjoisimmillaan niitä on Etelä-Japanissa ja Yhdysvaltojen länsiosissa.
Luokittelu.
Eeretiakasvien läheisin sukulainen on karhepuukasvien (Cordiaceae) heimo, joka Boraginales-lahkon evoluutiopuussa on sen rinnakkaisryhmä. Eeretiakasvien 150 lajia ryhmitellään yhdeksäksi suvuksi, joista runsaslajisimpia ovat "Bourreria" 48 lajillaan, eeretiat ("Ehretia") 42 lajillaan ja "Tiquilia" 28 lajillaan.
Suvut.
Seuraavassa sukujen luettelossa synonyymit ovat suluissa:
"Tiquilia"-lajit ovat enimmäkseen amerikkalaisia autiomaakasveja ja ovat ruohovartisia (toisin kuin enemmistö lajeista) tai pensaita, jotka kukkivat nopeaan tahtiin. Niiden kukinnot voivat olla hyvin runsaskukkaisia. Hedelmä on kuiva. Yksi lajeista ("Tiquilia nuttallii") on disjunkti: se kasvaa kahdella erillisellä alueella, yhtäältä Yhdysvaltojen länsiosassa, toisaalta Länsi-Argentiinassa.