Kalle Kulmala

Kaarlo (Kalle) Albert Kulmala (27. syyskuuta 1891 Tammela – 4. marraskuuta 1936 Tukholma) oli suomalainen poliitikko, joka toimi STPV:n kansanedustajana vuosina 1924–1930. Kulmala pakeni Neuvostoliittoon vuonna 1930, jolloin kaikki STPV:n kansanedustajat määrättiin pidätettäväksi. Myöhemmin hän palasi salaa Suomeen SKP:n maanalaisissa tehtävissä ja kuoli Tukholmassa ollessaan paluumatkalla Neuvostoliittoon. 
Elämä.
Nuoruus.
Tammelan Kalliossa syntyneen Kalle Kulmalan vanhemmat olivat talollinen Kaarle Kulmala (1861-1925) ja Serafia Enqvist (1857-1937). Hän kulki jo pikkupojasta lähtien isänsä mukana maa- ja metsätöissä. Käytyään pari vuotta kansakoulua Kulmala siirtyi 13-vuotiaana vakituisesti työelämään. Hän työskenteli muun muassa Forssa-yhtiön metsätyömailla. Vuonna 1907 Kulmala liittyi paikalliseen työväenyhdistykseen, jonka ohella hän vaikutti sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa. Vuonna 1909 perhe muutti Kuusjoen Kuttilaan raivaamalleen uudistilalle. Sisällissodan aikana Kulmala oli perustamassa Kuusjoen punakaartia ja toimi vallankumousoikeuden sihteerinä. Huhtikuun puolivälissä hän lähti punapakolaisten mukana kohti Itä-Suomea. Kulmala joutui valkoisten vangiksi Hollolan Okeroisessa, josta hän päätyi Hennalan vankileirille. Kulmala sai 10 vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta, mutta hänet armahdettiin tammikuussa 1920.
Kansanedustajana.
Vapauduttuaan Kulmala hoiti perheensä kotitilaa, kunnes ryhtyi itsenäiseksi pienviljelijäksi. Kulmala omisti kaksi Kuttilassa sijainnutta tilaa, jotka myöhemmin siirtyivät hänen veljensä Evertin omistukseen. Hän oli Kurkelan kommunistisen työväenyhdistyksen puheenjohtaja sekä toimi "Suomen Työmiehen" ja "Nuoren Työläisen" avustajana. Kulmala valittiin Kuusjoen kunnanvaltuustoon 1921 ja eduskuntaan 1924. Vuonna 1925 Kulmala kävi salaa Moskovassa, jossa hän osallistui kielletyn SKP:n puoluekokoukseen. Eduskunnassa Kulmala tunnettiin puolueensa maatalousasiantuntijana. Hän oli myös puolustusvaliokunnan jäsen ja pääsi sen edustajana tutustumaan muun muassa Suojeluskuntain päällystökoulun toimintaan. Talvella 1930 Kulmasta tuli STPV:n eduskuntaryhmän puheenjohtaja, kun Mauritz Rosenberg pidätettiin. Kesäkuussa 1930 Kulmala joutui fasistisen Lapuan liikkeen sieppaamaksi. Hänet vietiin kotoaan lääninrajalle, jossa Kulmala päästettiin autosta, kun hän lupasi olla saapumatta eduskunnan seuraavaan istuntoon. Muilutuksen pääjehuna hääri Isidor Tuomenvirta, joka oli myös osallisena toimittaja Urho J. Kivisen sieppaukseen. Kun uusi sisäministeri Erkki Kuokkanen määräsi heinäkuun alussa kaikki STPV:n kansanedustajat pidätettäviksi painui Kulmala maan alle ja siirtyi Neuvostoliittoon.
Neuvostoliitossa.
Kulmalasta kuultiin seuraavan kerran tammikuussa 1931, jolloin hän Petroskoista lähettämässään kirjeessä kertoi olevansa töissä suksitehtaalla. Myöhemmin Kulmala työskenteli Repolan sovhoosin ja kombinaatin johtajana 1931-1932, opiskeli Petroskoin maatalouskoulussa 1932–1935 sekä toimi NKP:n Karjalan aluekomitean sihteerinä. Hän oli myös Moskovassa toimineen SKP:n keskuskomitean ulkomaanbyroon jäsen. Vuoden 1935 puoluekokouksessa Kulmala valittiin keskuskomitean politbyroon jäseneksi, jonka tehtävissä hän matkusti Suomeen maanalaiseen puoluetyöhön.
Kuolema.
Lokakuussa 1936 Kulmala lähti paluumatkalle Ruotsin kautta. Tukholmaan saavuttuaan Kulmala majoittui huoneeseen, jonka Ruotsin kommunistinen puolue oli hankkinut hänelle erään työläisperheen luota. Muutamaa päivää myöhemmin Kulmala löydettiin asunnostaan kuolleena. Lääkäreiden mukaan kuolinsyy oli sydänkohtaus. Kulmalalla ei ollut henkilöpapereita eikä hän myöskään ollut hakenut oleskelulupaa. Majapaikkaan saapuessaan hän oli ilmoittanut olevansa poliittinen pakolainen Kalle Kulmala, jonka muut Tukholmassa asuneet suomalaispakolaiset myöhemmin vahvistivat. Koska Kulmala ei ollut ilmoittautunut viranomaisille, epäiltiin hänen saapumisellaan olevan yhteys kaupungissa pidettyyn Kominternin asiamiesten salaiseen tapaamiseen. Kulmalan siunaustilaisuus pidettiin Tukholmassa Sandsborgskyrkogårdenin krematoriossa. "Ny Dag" -lehden mukaan paikalle oli saapunut lähes kolmesataa saattajaa, joiden joukossa suomalaisten kommunistien ohella oli muun muassa Ruotsin kommunistisen puolueen, Kansainvälisen Punaisen Avun sekä saksalaisten maanpakolaisten edustajia. Tilaisuudessa puhuivat Nils Björkman, Hugo Sillén ja Vilho Vuokko.
Perhe.
Kalle Kulmalan veli oli kansanedustaja Jalmari Kulmala.