tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Alaškert FC

Alaškert Football Club () on jalkapalloseura Jerevanin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Armenian jalkapalloliigassa. Maansa mestaruuden Alaškert on voittanut kaudella 2015-16. 
Alaškert sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 254.
Historia.
Seura on perustettu ensimmäisen kerran vuonna 1990, mutta se lakkautettiin vuonna 2000. Vuonna 2011 seura perustettiin uudestaan Bagrat Navoyanin toimesta. Kaudella 2012-13 se kilpaili toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Armenian 1. divisioonassa. Alaškert voitti sarjan heti ensimmäisellä kaudella, joka takasi nousun pääsarjaan kaudelle 2013-14. Alaškert voitti maansa mestaruuden kaudella 2015-16.
Alaškert on pelannut muutamia kertoja Euroopan sisäissä kilpailuissa. Ensimmäinen kerta tapahtui kaudella 2015-16, kun se pääsi Eurooppa-liigaan. Ensimmäisellä karsintakierroksella se voitti skotlantilaisen St Johnstonen vierasmaalisäännön perusteella, mutta toisella karsintakierroksella kazakstanilainen Kairat oli parempi 4-2. Mestarien liigan kaudella 2016-17 Alaškert voitti ensimmäisellä karsintakierroksella andorralaisen Santa Coloman 3-0, mutta toisella karsintakierroksella georgialainen Tbilisin Dynamo voitti yhteismaalein 3-1.
FC Banants

Football Club Banants () on jalkapalloseura Jerevanin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Armenian jalkapalloliigassa. Maansa mestaruuden Banants on voittanut kaudella 2013-2014. Armenian cupin seura on voittanut vuosina 1992, 2007 ja 2016.
Banants on pelannut useana kautena UEFAn alaisissa turnauksissa. Ensimmäisen kerran se oli mukana Eurooppa-liigan edeltäjässä UEFA Cupissa kaudella 2003-2004. Tällöin se hävisi karsintakierroksella israelilaiselle Hapoel Tel Aviville 3-2. Seuraavalla kaudella Banants hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella Illichivets Mariupolille 4-0. Kaudella 2005-2006 Banants voitti UEFA Cupin ensimmäisellä karsintakierroksella georgialaisen Lokomotiv Tbilisin 4-3, mutta toisella kierroksella ukrainalainen Dnipro Dnipropetrovsk oli parempi yhteismaalein 8-2. Seuraavan kauden UEFA Cupissa Banants hävisi ensimmäisellä kierroksella georgialaiselle Ameri Tbilisille vierasmaalisäännön perusteella. UEFA Cupin kaudella 2007-2008 sveitsiläinen Young Boys oli parempi ensimmäisellä karsintakierroksella maalein 5-1, ja seuraavalla kaudella samalla kierroksella Red Bull Salzburg voitti Banantsin 10-0. Kaudella 2009-2010 Banants pääsi Eurooppa-liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle, mutta Široki Brijeg oli parempi maalein 2-1. Seuraavalla kaudella Anorthosis Famagusta oli parempi ensimmäisellä karsintakierroksella yhteismaalein 4-0. Kaudella 2011-12 Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella georgialainen FC Metalurgi Rustavi voitti Banantsin yhteismaalein 2-1. Kaudella 2014-15 Banants pääsi ensimmäisen kerran Mestarien liigaan, mutta ensimmäisellä karsintakierroksella andorralainen Santa Coloma pääsi jatkoon vierasmaalisäännön perusteella. Kaudella 2016-17 Banants hävisi Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella kyproslaiselle Omonialle 5-1.
Suuret toiveet

Suuret toiveet ("Great Expectations") on David Leanin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1946. Se perustuu Charles Dickensin romaaniin, joka on suomennettu nimillä "Suuria odotuksia" (1934) ja "Loistava tulevaisuus" (1960). Romaanin pohjalta elokuvan käsikirjoituksen laativat ohjaaja David Lean, tuottaja Ronald Neame sekä Cecil McGivern ja Kay Walsh. Pääosia näyttelevät John Mills, Valerie Hobson, Bernard Miles, Francis L. Sullivan ja Jean Simmons.
Klassikon asemaan nousseessa Dickensin tarinassa 1800-luvun englantilainen orpopoika saa itselleen salaperäisen tukijan ja etenee vauraaksi herrasmieheksi. Tarina on filmattu tätä ennen 1917 ja 1934 sekä puolen tusinaa kertaa myöhemmin, mutta tätä vuoden 1946 David Leanin elokuvasovitusta pidetään yhä yleisesti parhaana, jopa parhaana kaikista Dickensin tekstien elokuvasovituksista.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Suuret toiveet" äänestettiin kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi brittielokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisioammattilaista. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Suuria toiveita

Suuria toiveita ("High Hopes") on Mike Leigh’n käsikirjoittama ja ohjaama brittiläinen komediaelokuva vuodelta 1988. Lontoolaisen, työväenluokkaan kuuluvan nuoren pariskunnan elämästä kertovan elokuvan pääosissa näyttelevät Philip Davis, Ruth Sheen ja Edna Doré. Elokuvan teemoja ovat Margaret Thatcherin hallituskauden yksityistämiset ja yhteiskunnan jakaantuminen hyvä- ja heikompiosaisiin.
Juoni.
Moottoripyörälähettinä toimiva Cyril (Davis) on vanhan liiton sosialisti, jota suututtaa että hänen vanha äitinsä äänestää konservatiiveja. Hän asuu tyttöystävänsä Shirleyn (Sheen) kanssa entisellä vuokrataloalueella, ja alueen yksityistämisen myötä naapuriin muuttaa ärsyttävä Boothe-Brainesin juppiperhe. Kulmikasluonteista Cyriliä riepoo myös pyrkyrimäinen sisko ja tämän autokauppiasmies. Shirley haluaisi Cyrilin kanssa lasta, mutta miehen periaatteet estävät sen.
Vastaanotto ja jälkimaine.
"Suuria toiveita" tuotti Euroopan elokuva-akatemian Felix-palkinnot Ruth Sheenille ja isoäitiä esittävälle Edna Dorélle sekä säveltäjä Andrew Dicksonille. Se oli myös parhaan elokuvan palkintoehdokkaana. Mike Leigh sai elokuvasta Venetsian elokuvajuhlilla kriitikkojärjestö Fiprescin palkinnon.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Suuria toiveita" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Pirarubisiini

Pirarubisiini (C32H37NO12) on antrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä muun muassa rintasyövän hoitoon.
Ominaisuudet, käyttö ja valmistus.
Pirarubisiini on huoneenlämpötilassa punaista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hyvin etanoliin, etyyliasetaattiin ja kloroformiin. Pirarubisiini on optisesti aktiivinen yhdiste ja sen ominaiskiertokyky kloroformiliuoksessa on +175.
Pirarubisiini on muiden antrasykliinien tavoin topoisomeraasientsyymien inhibiittori ja estää DNA:n ja RNA:n ja sitä kautta solujen tarvitsemien proteiinien synteesiä. Yhdistettä voidaan käyttää rintasyövän ja mahdollisesti myös maksasyöpien hoidossa. Pirarubisiinin tyypillisiä haittavaikutuksia ovat huonovointisuus ja veriarvojen muutokset. Yhdiste on myös sydäntoksinen, mutta sen sydäntoksisuus on vähäisempää verrattuna esimerkiksi daunorubisiiniin tai doksorubisiiniin.
Pirarubisiini on doksorubisiinin puolisynteettinen johdannainen. Sitä valmistetaan 14-asetoksidoksorubisiinin ja dihydropyraanin välisellä reaktiolla ja tämän vaiheen jälkeen seuraa hydrolyysi heikosti happamissa olosuhteissa.
Robion

Robion on kunta Eteläisessä Ranskassa Vauclusen departementissa Provence-Alpit-Riviera‎n alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulta peräisin oleva Notre Damen kirkko ja sen kappeli "chapelle du Rosaire".
FC Ararat Jerevan

Football Club Ararat Jerevan () on jalkapalloseura Jerevanin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Armenian jalkapalloliigassa. Maansa mestaruuden Ararat on voittanut vuonna 1993 sekä epävirallisen kauden mestaruuden 1995. Armenian cupin seura on voittanut vuosina 1993, 1994, 1995, 1997 ja 2008. Seura on voittanut myös Neuvostoliiton jalkapallon mestaruussarjan vuonna 1973.
Ararat sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 375.
Historia.
Ararat Jerevan on perustettu vuonna 1935. Seura pelasi tuolloin nimellä Dinamo Jerevan paikallisessa liigassa. Seura voitti ensimmäisen palkintonsa vuonna 1940, kun se voitti maansa cupin. Toisen maailmansodan jälkeen se pelasi Neuvostoliiton alaisissa liigoissa, mutta pääsi Neuvostoliiton jalkapallon mestaruussarjaan vuonna 1949. Seuraavana vuonna Jerevan putosi B-sarjaan. Vuonna 1956 se sijoittui B-sarjan kolmanneksi. Vuonna 1959 Jerevan voitti B-sarjan nimellä Spartak Jerevan, mikä takasi nousun takaisin A-sarjaan. Kolmen kauden jälkeen A-sarjassa, Jerevan putosi jälleen B-sarjaan, josta nousi kahden kauden jälkeen takaisin. Seura nimettiin myös Ararat Jerevaniksi. Kaudesta 1966 lähtien Ararat pelasi säännöllisesti A-sarjassa. Vuonna 1971 Ararat saavutti hopeaa. Tämä myös takasi paikan UEFAn alaisiin turnauksiin, kun se pääsi UEFA Cupin seuraavalle kaudelle. Ararat voitti historiansa ainoan Neuvostoliiton mestaruuden vuonna 1973. Vuonna 1976 Ararat saavutti vielä hopeaa.
Armenian itsenäistyttyä Neuvostoliiton hajotessa, voitti Ararat maansa mestaruuden heti vuonna 1993. Armenian cupin seura voitti 1993, 1994, 1995 ja 1997. Vuoden 2003 alussa Armenian jalkapalloliitto rankaisi Araratia, sillä se ei antanut pelaajiensa osallistua harjoitusmaaotteluihin. Osa pelaajista pelasi Lernagorts-Araratin joukkueessa, josta tuli myöhemmin Araratin reservijoukkue. Vuonna 2008 Ararat voitti maansa cupin.
Kansainväliset turnaukset.
Ararat Jerevan on pelannut useana kautena UEFAn alaisissa turnauksissa. Ensimmäisen kerran se oli mukana UEFA Cupin kaudella 1972-73, jolloin se pääsi kolmannelle kierrokselle. Kaudella 1974-75 se pelasi Mestarien liigan edeltäjässä Euroopan Cupissa, jossa eteni aina puolivälieriin saakka, jossa hävisi saksalaiselle Bayern Münchenille. Tämä on myös seuran paras sijoitus UEFAn alaisissa turnauksissa. Viimeisin kerta on ollut kaudella 2008-09, jolloin Ararat pelasi UEFA Cupissa.
Saint-Étienne-du-Rouvray

Saint-Étienne-du-Rouvray on kunta luoteisessa Ranskassa Seine-Maritimen departementissa Normandian alueella. Se on samalla Rouenin esikaupunki, ja se sijaitsee Seinen rannalla noin 10 kilometriä Rouenista etelään.
Historia.
26.7.2016 kaksi Isis-järjestön miestä hyökkäsivät Saint-Étiennen kirkkoon, jossa he surmasivat papin ja ottivat panttivankeja. Poliisi ampui hyökkääjät kirkon ulkopuolella.
Ace Wilder

Ace Wilder (oik. Alice Kristina Ingrid Gernandt, s. 23. heinäkuuta 1982 Tukholma) on ruotsalainen laulaja-lauluntekijä. Hän julkaisi esikoisalbuminsa "A Wilder" vuonna 2013 ja osallistui seuraavana vuonna Melodifestivalen-laulukilpailuun, Ruotsin euroviisukarsintaan, kappaleella ”Busy Doin’ Nothin’”. Hän sijoittui toiseksi kahden pisteen erolla voittaja Sanna Nielseniin. Hän on osallistunut kilpailuun myös myöhempinä vuosina. Vuonna 2016 hän sijoittui kolmanneksi kappaleella ”Don’t Worry” ja vuonna 2017 seitsemänneksi kappaleella ”Wild Child”.
Arna Högdahl

Arna Högdahl (25. toukokuuta 1894 Helsinki – 22. syyskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli yksi tunnetuimpia suomenruotsalaisen teatterin hahmoja Suomessa aina uransa loppuun 1947 saakka. 
Högdahl valmistui Helsingin Ruotsalaisen teatterin näyttelijäkoulusta vuonna 1912 ja näytteli aluksi Turun ruotsalaisessa teatterissa. Vuonna 1917 hänet kiinnitettiin Helsingin Ruotsalaiseen teatteriin, missä näytteli kolmekymmentä vuotta. Lisäksi hän näytteli muutamassa elokuvassa. 
Högdahlin sisaria olivat näyttelijät Päivi Horsma ja Lilli Tulenheimo.
FC Gandzasar Kapan

Football Club Gandzasar Kapan () on jalkapalloseura Kapanin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Armenian jalkapalloliigassa.
Gandzasar on pelannut usealla kaudella UEFAn alaisissa turnauksissa. Ensimmäisen kerran se pääsi mukaan kaudella 2009-10 Eurooppa-liigaan, jolloin se hävisi toisella karsintakierroksella alankomaalaiselle NAC Bredalle yhteismaalein 8-0. Kaudella 2012-13 Gandzasar voitti Eurooppa-liigan ensimmäisellä karsintakierroksella färsaarelaisen EB/Streymurin vierasmaalisäännön perusteella, mutta toisella kierroksella sveitsiläinen Servette oli parempi maalein 5-1. Kaudella 2013-14 Gandzasar hävisi ensimmäisellä karsintakierroksella kazakstanilaiselle Aktobelle 4-2.
Akdes Nimet Kurat

Akdes Nimet Kurat (22. huhtikuuta 1903, Kazan – 8. syyskuuta 1971, Istanbul) oli turkkilainen historioitsija ja akateemikko.
Kurat syntyi Berketin kylässä Tatarstanissa 1903. Hän valmistui Bugulman lukiosta 1920 ja jatkoi opiskelua Leningradissa ja Moskovassa. Kurat yritti matkustaa Saksaan jatkaakseen opiskelua siellä, mutta koska hän matkusti ilman passia hänet pidätettiin Puolassa. Kärsittyään puolen vuoden vankilatuomion hänet vapautettiin ja hän jäi puolalaiseen kylään, jossa hän työskenteli renkinä maatilalla. Tänä aikana hän oppi puhumaan puolaa. Turkin suurlähetystö myönsi hänelle passin, jonka turvin hän matkusti Istanbuliin marraskuussa 1924.
Kurat pääsi opiskelemaan Istanbulin yliopiston historian ja filosofian laitokselle, jossa hän muun muassa toimi tunnetun historioitsijan ja tulevan Turkin ulkoministerin Mehmet Fuat Koprulun assistenttina. Valmistuttuaan 1928 Kurat täydensi opintojaan Breslaun ja Hampurin yliopistoissa Saksassa. Hänestä tuli filologian tohtori Hampurissa 1933. Hän palasi Istanbuliin samana vuonna. 1930-luvun loppupuolella hän kiersi keski-Euroopassa tekemässä tutkimustyötä ja kävi myös luennoimassa Uppsalan ja Tukholman yliopistoissa. Hän palasi jälleen Turkkiin 1938 työskennellen aluksi kuraattorina ja myöhemmin Denizlin lukion historianopettajana. Hänet nimitettiin apulaisprofessoriksi Ankaran yliopistossa 1941 ja professoriksi 1944. 1960-luvulla hän erikoistui Turkin ja Venäjän yhteiseen historiaan ja julkaisi ensimmäisen kirjansa "Türkiye ve Rusya" ("Turkki ja Venäjä") Naton apurahan avulla 1962.
28. elokuuta 1971 Kurat loukkaantui vaikeasti linja-auto-onnettomuudessa matkalla Istanbuliin. 8. syyskuuta hän menehtyi vammoihinsa Kasim paššan sairaalassa Istanbulissa.
Vuosina 1933–1971 yhdeksää kieltä sujuvasti puhunut Kurat julkaisi useita tutkimuksia, artikkeleita ja kirjoja, joita on käännetty eri kielille. Sekä opettajana että tutkijana hän painotti usein lähteiden tärkeyttä historiallisessa tutkimuksessa.
Ulisses FC

Ulisses Football Club () oli jalkapalloseura Jerevanin kaupungista. Maansa mestaruuden Ulisses voitti vuonna 2011 . Seura ilmoitti 3. helmikuuta 2016 lopettavansa toiminnan taloudellisten ongelmien takia.
Ulisses pelasi useana vuonna UEFA alaisissa turnauksissa. Se pääsi kertaalleen Mestarien liigaan, mutta hävisi kaudella 2012-13 rominalaiselle Sheriff Tiraspolille yhteismaalein 5-0. Eurooppa-liigassa se jäi kolmesti ensimmäiselle karsintakierrokselle.
Antti Vuori

Antti Ilmari Vuori (13. kesäkuuta 1935 Turku − 24. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja taidegraafikko.
Vuoren vanhemmat olivat taiteilija Ilmari Vuori ja tekstiili- ja muotisuunnittelija Kerttu Johnsson. Hän kävi viisi luokkaa oppikoulua ja opiskeli sitten Suomen Taideakatemian koulussa 1953−1958. Vuori voitti vain 12-vuotiaana Suomen oppikoulujen piirustus- ja maalauskilpailun, voitokas työ lähetettiin Chicagon lastentaiteen museoon. Taideakatemian koulussa Vuori oli sekä Erkki Koposen että Sam Vannin oppilas, joka siirtyi abstrakteista aiheista informalismiin 1960-luvun alussa. Ennen ryhtymistään vapaaksi taiteilijaksi vuonna 1965 hän työskenteli seitsemän vuotta mainostoimistojen palveluksessa. Vuori oli "Maaliskuulaiset"-taiteilijaryhmän jäsen. Hänet tunnetaan erityisesti surrealistina ja fantasiataiteilijana, joka käytti teoksissaan voimakkaita värejä. Monissa Vuoren teoksissa on huumoria ja koomisuutta, maalausten ohella hän teki sekä veistoksia että grafiikkaa. Hänen teoksiaan on ollut esillä useissa näyttelyissä Suomessa ja ulkomailla ja niitä on myös museoissa ja muissa julkisissa kokoelmissa.
Bill Dalton

William Marion ”Bill” Dalton alias Mason Frakes Dalton (1866−1894) oli yhdysvaltalainen rikollinen ja yksi Daltonin veljeksistä. Hän asui suurimman osan elämästään Kaliforniassa. 1880-luvun puolivälissä hän työskenteli esimiehenä ranchilla Mercedin piirikunnassa, perusti perheen ja ryhtyi poliittiselle uralle demokraattipuolueessa.
Oleskellessaan Bill Daltonin ranchilla vuonna 1890 hänen kolme veljeään päättivät ryhtyä ryöstämään junia. Myös Billiä syytettiin osallisuudesta näihin ryöstöihin. Bill ei ollut mukana kahden veljensä kuolemaan johtaneessa pankkiryöstössä Coffeyvillessä 1892. Hän muutti Oklahomaan ja kuoli vuonna 1894 pakomatkalla ryöstettyään pankin Texasissa.
Emmett Dalton

Emmett Dalton (3. toukokuuta 1871 – 13. heinäkuuta 1937) oli yhdysvaltalainen lainsuojaton ja yksi Daltonien veljesten jäsenistä. Emmett vangittiin veljesten yritettyä pankkiryöstöä Coffeyvillessä ja sai elinkautisen tuomion. Hänet vapautettiin 14 vuoden jälkeen ja vapauttamisensa jälkeen Emmett toimi räätälinä. Emmett kirjoitti elämästään kaksi kirjaa "Beyond the Law" ja "When the Daltons Rode".
Bob Dalton

Robert Rennick ”Bob” Dalton (13. toukokuuta 1869 − 5. lokakuuta 1892) oli yhdysvaltalainen rikollinen ja yksi Daltonin veljeksistä. Hän toimi 1880-luvulla osagien reservaatin poliisipäällikkönä. Vuonna 1890 hän ryhtyi kolmen veljensä kanssa rikolliselle uralle ja sai surmansa vuonna 1892 epäonnistuneessa pankkiryöstössä Coffeyvillessä.
Grat Dalton

Gratton Hanley "Grat" Dalton (30. maaliskuuta 1861 − 1892) oli yhdysvaltalainen rikollinen ja yksi Daltonin veljeksistä. Hän työskenteli veljensä Bobin kanssa Arkansasissa lainvalvojana. Vuonna 1890 Grat ryhtyi kolmen veljensä kanssa rikolliselle uralle. Hän sai surmansa vuonna 1892 epäonnistuneessa pankkiryöstössä Coffeyvillessä.
Denis Shapovalov

Denis Shapovalov (s. 15. huhtikuuta 1999 Tel Aviv, Israel) on kanadalainen tennispelaaja. Shapovalov voitti Wimbledonin tennisturnauksessa 2016 poikien kaksinpelin. Hänen korkein kaksinpelin ATP-rankingsijoituksensa on kymmenes. ja hän on nuorin pelaaja TOP 100:ssa. Elokuussa 2017 Shapavalov voitti Kanadan avoimessa tennisturnauksessa Rafael Nadalin.
Kiveä kovempi (elokuva)

Kiveä kovempi ("Brighton Rock") on John Boultingin ohjaama brittiläinen film noir vuodelta 1947. Sen ovat käsi­kirjoittaneet Graham Greene ja Terence Rattigan Greenen romaanin "Kiveä kovempi" (1938) pohjalta. Sen pääosaa, kova­pintaista nuorta gangsteria Pinkie Brownia esittää Richard Attenborough, joka teki roolin vähän aiemmin myös tarinan West End -⁠teatteri­versiossa. Tärkeimmissä nais­rooleissa nähdään Carol Marsh ja Hermione Baddeley.
Vuonna 1999 British Film Instituten kyselyssä "Kiveä kovempi" äänestettiin kaikkien aikojen 15. parhaaksi britti­elokuvaksi. Vastaajina oli tuhat Ison-Britannian elokuva- ja televisio­ammattilaista. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Vuonna 2010 tarinasta tehtiin uusintaversio "Brighton Rock", jossa tapahtumat on sijoitettu 1960-luvun alkuun.
Korruptio Ukrainassa

Korruptio Ukrainassa on laajalle levinnyt ongelma, joskin tilanne on hieman viime vuosina jälleen aavistuksen parantunut. Maassa menettelytapoja korruptiota vastaan kehittää ja korruptiota estää kansallinen korruptiontorjuntavirasto (). Korruptiorikoksia tutkiva poliisiviranomainen on Ukrainan kansallinen korruption vastainen toimisto (NABU) ja aihepiirin syyttäjäviranomainen Ukrainan korruption vastainen erityissyyttäjänvirasto (SAPO).
Transparency International-järjestön vuoden 2022 maavertailussa (2023) Ukraina sijoittui jaetulle 116 sijalle vertailluista 180 maasta. Maa sai pistemäärän 33 sadasta mahdollisesta; maailmanlaajuinen keskiarvo oli 43 pistettä. Vuodesta 2018 (2019) Ukrainan maasijoitus oli parantunut neljä sijaa (tuolloin sija 120). Asteikolla pieni pistemäärä merkitsee erittäin korruptoinutta maata. Vuonna 2022 saman pistemäärän kuin Ukraina saivat Algeria, Angola, El Salvador, Filippiinit, Mongolia ja Sambia. Naapurimaista sitä korkeammaksi korruptio arvioitiin Venäjällä pistemäärällä 28/100 (jaettu sija 137/180: Venäjä on Euroopan korruptunein maa). Ukrainan muista naapurimaista sitä paremmin sijoittuivat Moldova ja Valko-Venäjä pistemäärällä 39/100 (jaettu sija 91/180), Unkari pistein 42/100 (jaettu sija 77), Romania pistein 46/100 (jaettu sija 63), Slovakia pistein 53/100 (sija 49) ja Puola pistein 55/100 (jaettu sija 45/180).
Vuoden 2018 alussa julkaistussa Transparency International-järjestön vuoden 2017 maavertailussa Ukraina sijoittui jaetulle 130 sijalle vertailluista 180 maasta. Saman pistemäärän 30/100, missä pieni pistemäärä merkitsee erittäin korruptoinutta maata, saivat Gambia, Iran, Myanmar ja Sierra Leone.
Vuonna 2014 Ukraina oli pistemäärällä 26/100 sijalla 142, maiden kokonaismäärän ollessa vertailussa 175. Kuitenkin vuonna 2007 Ukraina oli vertailussa jonkun verran korkeammalla sijalla 118, maiden kokonaismäärän ollessa tuona vuonna 179. 
Euroopan unioni on pyrkinyt edistämään Ukrainan uudistumista yli 20 vuoden ajan. Myös korruption vastaisia toimia on EU tukenut monin tavoin. Silti Euroopan tilintarkastustuomioistuimen (ECA) erityiskertomus (2021) toteaa korruption olevan yhä laajaa ja sääntelyvallankaappauksen olevan Ukrainassa tyypillinen ilmiö. Nämä estävät kilpailua ja kasvua sekä haittaavat demokraattista prosessia. Vuosittain Ukrainassa menetetään kymmeniä miljardeja euroja korruption vuoksi. ECA myös kritisoi Ukrainalle vuodesta 2014 lähtien myönnettyjen EU-tukien kriteerien tulkinnan olleen löyhää.
Levi Miller

Levi Zane Miller (s. 30. syyskuuta 2002) on australialainen näyttelijä, joka tuli tunnetuksi vuoden 2015 elokuvasta "Pan". 
Ura.
Miller esiintyi elokuvassa "A Heartbeat Away" (2012) ja lyhytelokuvissa kuten "Akiva" (2010) ja "Great Adventures" (2012). Hänen suuri läpimurtoroolinsa oli elokuvassa "Pan", jossa hän oli pääosassa Peter Panina.
Samana vuonna hänet nimettiin Ralph Laurenin lasten syysmuodin Polo-lähettilääksi. 
"Panin" jälkeen hän näytteli Mickiä elokuvassa "" (2016) ja Charlie Bucktinia australialaiseen kirjaan perustuvassa elokuvassa "Jasper Jones" (2017). Hänellä on rooli Calvin O'Keefenä tulevassa fantasia- ja seikkailuelokuvassa "Hyppy ajassa", jonka ensi-ilta on 9. maaliskuuta 2018.
Vitali Nosov

Vitаli Jevgenjevitš Nosov (, s. 1. helmikuuta 1968 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Nosov edusti Neuvostoliiton hajottua neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992. Tämän jälkeen hän edusti Venäjää useissa arvokilpailuissa 1990-luvulla ja saavutti kaksi MM-hopeaa, EM-hopean ja EM-pronssin.
Viktor Berežnyi

Viktor Viktorovytš Berežnyi (, , s. 20. helmikuuta 1961 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa ja yhdistynyttä joukkuetta.
Miesten maajoukkuetasolla Berežnyi edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti MM-hopeaa Argentiinassa 1990 ja EM-pronssia Jugoslaviassa 1989. Neuvostoliiton hajottua Berežnyi edusti vielä neljänneksi sijoittunutta yhdistynyttä joukkuetta Barcelonan kesäolympialaisissa 1992.
Sergei Tarakanov

Sergei Nikolajevitš Tarakanov (, s. 25. huhtikuuta 1958 Lotinapelto, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Tarakanov edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiakultaa Soulissa 1988, olympiapronssia Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, MM-hopeaa Espanjassa 1986, kolme Euroopan mestaruutta ja kaksi muuta EM-mitalia.
Sand Creekin verilöyly

Sand Creekin verilöyly oli 29. marraskuuta 1864 tapahtunut joukkomurha, jossa 700 sotilasta, joista enemmistö oli Coloradon osavaltion miliisejä, hyökkäsi intiaanien leirikunnan kimppuun Sand Creekin luona tappaen 150 cheyenneä ja arapahoa. Hyökkääjät tappoivat enimmäkseen vanhuksia, naisia ja lapsia, sillä leirin miehistä suurin osa oli metsästysretkellä.
Taustaa.
Coloradosta oli löytynyt kultaa, mikä houkutti alueelle uudisasukkaita. Cheyenneille oli osoitettu asuma-alueeksi Sand Creekin reservaatti. Sen alueella oli huonosti riistaa, ja cheyennet hankkivat ravintoa salametsästämällä reservaatin ulkopuolella ja varastamalla uudisasukkailta. Kuvernööri lähetti sotilaat reservaattiin vaientamaan intiaanit.
Hyökkäys.
Nähdessään eversti John Chivingtonin joukkojen saapuvan, cheyenne-päällikkö Musta Kattila nosti sekä Amerikan lipun että valkoisen rauhanlipun tiipiinsä päälle rauhan merkiksi. Chivington ei kiinnittänyt huomiota rauhan eleeseen, vaan komensi joukkonsa hyökkäykseen. Sotilaat alkoivat rynnäköidä leiriin tappaen armottomasti niin miehet, naiset kuin lapsetkin. Pieni joukko intiaanisotureita onnistui järjestämään sen verran vastarintaa, että jonkin verran leirin jäseniä, joukossa myös Musta Kattila, onnistui pakenemaan virran ylitse. Monet pakoon päässeistä liittyivät koirasotilaisiin.
Lopputulos.
Hyökkäyksen jälkeen maassa makasi 150 kuollutta intiaania, joista suurin osa oli vanhuksia, naisia ja lapsia. Hyökkääjistä kaatui 9-10 miestä, ja lisäksi noin 30 loukkaantui.
Chivingtonin joukkoja juhlittiin aluksi sankareina, kun he ylpeinä esittelivät päänahkoja. Totuuden paljastuttua Chivingtonin ura päättyi.
Elokuvissa.
Verilöylystä vuonna 2006 tehty dokumentti on voittanut monia palkintoja. Sand Creekin verilöyly esiintyy myös draamaelokuvissa "Pieni suuri mies" (1970)
ja "Soldier Blue" (1970).
Cat Zingano

Cathilee Deborah "Cat" Zingano, o.s. "Albert", (s. 1. heinäkuuta 1982 Winona, Minnesota) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2013 lähtien.
Vapaaottelu.
Amatöörinä.
Zingano otteli ensimmäisen vapaaottelunsa amatöörinä 2007. Hän otteli urallaan neljä amatöörikamppailua, joista ensimmäinen päättyi voittoon teknisellä tyrmäyksellä Ann Wybornya vastaan.
Ammattilaisura.
Zingano siirtyi ammattilaiseksi heinäkuussa 2008 otellessaan Ring Of Firessa naisten kääpiösarjan mestaruudesta Karina Tayloria vastaan. Hän voitti mestaruuden ensimmäisessä ammattilaisottelussaan käsilukolla ensimmäisessä erässä. Zingano saavutti myöhemmin uransa toisen mestaruuden kääpiösarjassa kolmannessa ottelussaan. Hän kohtasi Barb Honchakin Fight To Win järjestön kääpiösarjan mestaruudesta ja voitti kamppailun tuomariäänin. Samana vuonna hän otteli heti perään Ivana Colemania vastaan Ring of Firen kärpässarjan mestaruudesta. Zingano voitti mestaruuden teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
Toukokuussa 2011 Zingano otteli Fight to Win järjestön kärpässarjan mestaruudesta voitettuaan aikaisemmin tammikuussa 2010 kääpiösarjan mestaruuden. Hän kohtasi Takayo Hashin Denverissä ja voitti mestaruuden tyrmäyksellä kolmannessa erässä paiskattuaan painiotteella Hashin mattoon.
Invicta.
Zingano siirtyi menestyksen jälkeen Invictaan, jossa hän otteli yhen ottelun. Zingano kohtasi 6. lokakuuta 2012 kääpiösarjan ottelussa Raquel Penningtonin. Hän voitti Penningtonin toisessa erässä luovutuksella saatuaan vastustajansa takakuristukseen. Ottelu jäi myös Zinganon viimeiseksi Invictassa allekirjoitettuaan sopimuksen UFC:n kanssa.
UFC.
Zingano otteli ensi kerran UFC:ssä huhtikuussa 2013 "The Ultimate Fighter: Team Jones vs. Team Sonnen Finale" -tapahtumassa. Hän voitti avauskamppailunsa entistä Strikeforcen kääpiösarjan mestaria Miesha Tatea vastaan teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
Toisessa ottelussa Zingano kohtasi Amanda Nunesin syyskuussa 2014. Hän voitti kamppailun myös teknisellä tyrmäyksellä kolmannessa erässä.
Haastaminen mestaruudesta ja jatko.
Kahden kamppailun jälkeen Zingano pääsi ottelemaan naisten kääpiösarjan mestaruudesta hallitsevaa mestaria Ronda Rouseyta vastaan. Ottelu käytiin 28. helmikuuta 2015 "UFC 184" -tapahtumassa, jossa Zingano hävisi kamppailun 14 sekunnissa luovutuksella, jäätyään Rouseyn käsilukkoon. Se oli samalla hänen uran ensimmäinen tappio vapaaottelussa.
Zingano palasi takaisin 9. heinäkuuta 2016 "UFC 200" -tapahtumaan, jossa hän hävisi Julianna Peñalle tuomariäänin (29-28, 29-28, 29-28).
Saavutukset.
UFC
Ring of Fire
Fight to Win
Bahrainin 6 tunnin ajo 2012

Bahrainin 6 tunnin ajo 2012 oli FIA World Endurance Championship -sarjan kauden kuudes osakilpailu, joka ajettiin 29. syyskuuta Bahrain International Circuitin radalla Bahrainissa. 
Kilpailun voitti Audi R18 kolmikko Benoît Tréluyer, Marcel Fässler ja André Lotterer.
AF Corsen autolla ajanut Olivier Beretta suljettiin pois lopputuloksista tehtyään vältettävän kontaktin Greaves Motorsportsin Ricardo Gonzálezin kanssa.
Dzmitryi Baha

Dzmitryi Anatolevitš Baha (, ; s. 4. tammikuuta 1990 Minsk Valko-Venäjän SNT Neuvostoliitto, nykyinen Valko-Venäjä) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Atromitosta ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Vuosina 2009–2015 eli yhteensä seitsemän kertaa Dzmitryi Baha on ollut voittamassa maansa pääsarjan mestaruutta ja vuonna 2010 myös cupmestaruutta.
Asian Le Mans Series

Asian Le Mans Series on Automobile Club de l’Ouestin (ACO) Aasiassa ajettava urheiluautosarja, jota on ajettu vuodesta 2009 lähtien korvaten Japan Le Mans Challenge -sarja, jossa ajettiin vuoteen 2007 asti. Säännöt ovat identtiset Le Mansin sääntöjen kanssa. 
Automobile Club de l’Ouest käynnisti sarjan uudelleen vuonna 2013. Eri luokkien voittajat saavat automaattisesti kutsun Le Mansin 24 tunnin ajoihin. Vuonna 2009 ACO kokeili sarjaa kahdella kilpailulla yhden viikonlopun aikana.
Sarjassa ajetaan Le Mans Prototype ja GT-autoilla kolmessa luokassa: LMP2, LMP3 ja GT. Sarjassa ajavat sekä ammattilais- että amatöörikuljettajat.
Span 24 tunnin ajo 2015

Span 24 tunnin ajo 2015 oli Blancpain Endurance Series -kauden 2015 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 25.–26. heinäkuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa.
Kilpailun voitti Marc VDS Racing Team kolmikko Markus Palttala, Lucas Luhr ja Nick Catsburg.
Hunajan maku

Hunajan maku ("A Taste of Honey") on Tony Richardsonin ohjaama brittiläinen
draamaelokuva vuodelta 1961. Se perustuu Shelagh Delaneyn saman­nimiseen näytelmään, josta kirjailija ja ohjaaja sovittivat elokuvan käsi­kirjoi­tuksen. Elokuva ja näytelmä kuuluvat tyyliltään 1950- ja 1960-luvun vaihteen britti­läiseen ”tiskipöytä­realismiin” ().
Juoni.
Työväenluokkainen teinityttö Jo (Rita Tushingham) asuu itsekkään ja alkoholisoituneen äitinsä Helenin (Dora Bryan) kanssa. Kun äiti menee hetken mielijohteesta naimisiin senhetkisen miesystävänsä (Robert Stephens) kanssa, Jo joutuu muuttamaan pois. Hän saa asunnon työtoverinsa, kenkäkaupan ystävällisen homopojan Geoffreyn (Murray Melvin) luota. Pian Jo tulee raskaaksi irtosuhteestaan tummaihoisen merimiehen (Paul Danquah) kanssa. Geoffrey lupaa huolehtia lapsesta ja tarjoutuu jopa menemään Jon kanssa naimisiin. Kaikki näyttää hyvältä, kunnes äiti Helen joutuu miehensä hylkäämäksi ja hyökkää tytärtään ja tämän omituista perhekuviota vastaan.
Vastaanotto ja jälkimaine.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät "Hunajan maun" vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. 
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Lydia Metsämaa

Lydia Metsämaa (1893 Jyväskylän maalaiskunta – 1981) oli "setelityttönä" tunnettu Suomen ensimmäinen ammattimainen taiteilijoiden alastonmalli. Hän oli mallina muun muassa vuoden 1922 seteleissä ja useissa 1910-, 1920- ja 1930-luvuilla tehdyissä maalauksissa, freskoissa ja veistoksissa.
Metsämaa muutti vuonna 1910 17-vuotiaana Jyväskylästä Helsinkiin. Parin vuoden kuluttua hän pääsi lehti-ilmoituksen kautta alastonmalliksi Ateneumiin ja hän oli mallina myös Helsingin yliopiston piirustussalissa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Metsämaa toimi ammattimaisena alastonmallina 25 vuoden ajan. Tämän jälkeen hän työskenteli Lallukan taiteilijakodin siivoojana.
Metsämaasta tehtiin vuonna 1972 tv-dokumentti "Riisuttu, verhoton, karvaton, paljas". Hän keräsi myös itse taidekokoelman taiteilijoilta lahjoituksina saamistaan maalauksista ja veistoksista, harrasti runoutta ja kirjallisuutta ja osallistui vuonna 1973 "Tupla tai kuitti" - tietokilpailuohjelmaan aihenaan Rooman keisarit. Keski-Suomen museossa Jyväskylässä järjestettiin kesällä 2016 Lydia Metsämaan elämästä kertova "Lydia alaston setelityttö – piiasta jumalattareksi"-näyttely.
Metsämaa oli mallina muun muassa seuraavissa teoksissa:
Hän oli myös Eero Järnefeltin, Martta Wendelinin, Ester Heleniuksen ja Viivi von Schrowe-Kallion mallina.
Vilho Salo

Vilho Salo (5. joulukuuta 1869 Viipuri – 21. elokuuta 1915) oli suomalainen taidemaalari.
Vilho Salo opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1891–1893. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1900, 1902, 1904, 1905, 1906 ja 1911. Salo toimi kanalanomistajana.
Salo teki matkan Lappiin vuonna 1904. Matkan tuloksena syntyi maalaus "Syysmaisema Lapista".
Luettelo Mikkelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Mikkelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Mikkelin julkiset taideteokset, eli julkisilla paikoilla olevat pysyvät veistokset, patsaat, seinämaalaukset ja muistomerkit. Mikkeliin on liitetty Mikkelin maalaiskunta sekä Anttolan, Haukivuoren, Ristiinan ja Suomenniemen kunnat.
Luettelo.
Alue-sarakkeessa on entisten kuntien nimiä Mikkelin maalaiskunta, Anttola, Haukivuori, Ristiina ja Suomenniemi sekä näiden alla kyliä.
Spagnan metroasema

Spagnan metroasema on Rooman metron A-linjan metroasema. Spagnan metroasema sijaitsee Flaminion ja Barberinin metroasemien välissä. Asema avattiin 1980. Asema on nimetty Piazza di Spagnan aukion mukaan.
Spagnan metroasema sijaitsee monien tunnettujen nähtävyyksien varrella, ja sieltä on lyhyt matka muun muassa Espanjalaisille portaille sekä Villa Borghesen taidemuseoon.
Väinö Vormala

Väinö Viljam Vormala (vuoteen 1937 "Virtanen", 13. joulukuuta 1899 Vaasa – 18. lokakuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja taidemaalari.
Väinö Vormalan vanhemmat olivat leipurimestari Johan Vihtori Virtanen ja Iida Maria Virtanen. Vanhemmat muuttivat 1901 Vaasasta Merikarvialla jossa Vormalan isällä oli leipomoliike. Vormala valmistui kansakoulunopettajaksi Rauman opettajaseminaarista ja toimi sitten opettajana Helsingissä. Hän opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1923–1924, Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1924–1927 ja Pariisissa Académie Colarossissa, Académie de la Grande Chaumièressa sekä André Lhoten johdolla 1928–1929. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1926, 1931, 1933, 1935, 1936 ja 1951 sekä Kuvataidesenioreiden näyttelyihin 1972-1978. Hän sai Helsinki-mitalin 1964.
Vormala oli naimisissa 1930–1937 runoilija ja kirjailija Elina Vaaran kanssa.
Epirubisiini

Epirubisiini (C27H29NO11) on antrasykliineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä useiden eri syöpien hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa epirubisiini on punaoranssia kiteistä ainetta. Yhdiste on optisesti aktiivinen ja sen ominaiskiertokyky metanoliliuoksessa on +274. Epirubisiini on doksorubisiinin epimeeri.
Muiden antrasykliinien tavoin epirubisiini interkalatoituu DNA:n kaksoiskierteiden väliin. Yhdiste estää topoisomeraasi I-entsyymin toimintaa, minkä vuoksi syöpäsolujen DNA:n vaurioiden korjaaminen sekä RNA:n ja proteiinien synteesi vaikeutuvat. Lisäksi epirubisiini katalysoi syöpäsolun DNA:ta vaurioittavien radikaalien muodostumista. Epirubisiinia voidaan käyttää muun muassa rintasyövän, virtsarakon syövän, leukemian, myelooman, lymfoomien, munasarjasyövän ja vatsasyövän hoidossa. Yhdiste annetaan infuusiona laskimoon. Sitä käytetään usein yhdessä syklofosfamidin ja fluorourasiilin kanssa. Epirubisiinin teho on doksorubisiinia vastaava..
Haittavaikutukset.
Tyypillisiä epirubisiinin haittavaikutuksia ovat muutokset verenkuvassa esimerkiksi trombosytopenia, luuydintoksisuus eli myelosuppressiivisuus ja huonovointisuus. Veriarvot yleensä palautuvat normaaliksi kolmen kuukauden kuluttua hoidon lopettamisesta. Antrasykliineille tyypillisesti epirubisiini on myös sydäntoksisuus, joskin tämä vaikutus ei ole yhtä voimakas kuin daunorubisiinilla tai doksorubisiinilla.
Synteesi.
Epirubisiini on puolisynteettinen yhdiste ja doksorubisiinin johdannainen. Sen tuottamiseen on useita menetelmiä, jotka kaikki lähtevät valmistamalla epirubisiinin daunosamiiniosasta trifluoriasetyloidun johdannaisen. Eräs menetelmä perustuu siihen että johdannaisen sokerinosan hydroksyyliryhmä voidaan hapettaa ketoryhmäksi ja pelkistää selektiivisesti natriumboorihydridin avulla. Trifluoriasetyyliryhmän hydrolyysin seurauksena muodostuu epirubisiinia.
Valo valtameren yllä

Valo valtameren yllä "(The Light Between Oceans)" on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, jonka on ohjannut Derek Cianfrance. Se perustuu M.L. Stedmanin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012. Elokuvan pääosissa näyttelevät Michael Fassbender, Alicia Vikander, Rachel Weisz, Bryan Brown ja Jack Thompson.
Elokuvan ensi-ilta oli Venetsian elokuvajuhlilla 1. syyskuuta 2016 ja Suomessa ensi-ilta on 4. marraskuuta 2016.
Vastaanotto.
Elokuva sai lähinnä positiivisen vastaanoton Venetsian elokuvajuhlilla. Arvosteluja keräävän Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 59 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 6.1/10. Keräys perustuu 76 arviointiin. Metacriticissä elokuvalla on 61 pistettä 100:sta.
Sanansaattaja (vuoden 1971 elokuva)

Sanansaattaja ("The Go-Between") on Joseph Loseyn ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1971. Se perustuu L. P. Hartleyn romaaniin "Sananviejä" (Tammen Keltainen kirjasto 1955), jonka muokkasi elokuvakäsikirjoitukseksi Harold Pinter.
Juoni.
Nuori koulupoika Leo (Dominic Guard) ryhtyy kesälomallaan aikansa kuluksi välittäjäksi aristokraattisen nuoren naisen Marianin (Julie Christie) ja tämän aiemman rakastajan Tedin (Alan Bates) välillä. Asia on pidettävä salassa, koska tytön perhe on jo järjestänyt tälle paremman sulhasen, Triminghamin varakreivi Hugh’n (Edward Fox). Kun viestinvaihto ja romanssi tulevat ilmi, heistä jokainen joutuu vaikeuksiin. Viisikymmentä vuotta myöhemmin leskeksi jäänyt Triminghamin varakreivitär Marian tarvitsee jälleen Leon (Michael Redgrave) palveluja: pojanpojalle olisi kerrottava, ettei tämän isoisä olekaan varakreivi vaan talonpoikainen Ted.
Vastaanotto.
"Sanansaattaja" jäi lippuluukulla hieman tappiolle, mutta sai pääosin hyviä arvosteluja. Toistakin mieltä oltiin: Yhdysvalloissa toiminut brittiläinen elokuvakriitikko David Thomson ei pitänyt elokuvasta lainkaan, vaan hänen mukaansa se on ”tyypillistä kaunisteltua kirjallista pönötystä, jollainen Britanniassa kelpaa älykkääksi elokuvataiteeksi”. 
"Sanansaattaja" voitti Cannesissa Kultaisen palmun ja nimettiin ehdolle 12 Bafta-palkintoon, joista se voitti neljä. Margaret Leighton oli Oscar-ehdokkaana sivuosastaan.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät "Sanansaattajan" vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. 
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Uusintaversio.
Vuonna 2015 BBC tuotti L. P. Hartleyn tarinasta televisioelokuvan, jossa ikääntynyttä Leoa esittää Jim Broadbent.
Nainen junassa (vuoden 2016 elokuva)

Nainen junassa () on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännitysdraamaelokuva, jonka on ohjannut Tate Taylor. Se perustuu Paula Hawkinsin samannimiseen romaaniin vuodelta 2015. Elokuvan pääosissa näyttelevät Emily Blunt, Rebecca Ferguson, Haley Bennett, Justin Theroux, Luke Evans, Édgar Ramírez, Allison Janney ja Lisa Kudrow.
Elokuvan ensi-ilta oli 7. lokakuuta 2016.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä Emily Blunt tekee vereslihaisen roolin Rachelina, alkoholisoituneena ja elämänhallintansa viimeistään avioeron jälkeen hukanneena naisena. Elokuva tarjoaa Valotien mukaan paitsi toimivan rakenteen, myös kiinnostavia henkilöhahmoja vaikkei yksikään tyyppi ole kovin miellyttävä. Jokaisessa tuntuu olevan jotain vialla, mikä pakottaa arvuuttelemaan lopullista syyllistä asioiden kulkuun.
Manchester Unitedin kausi 2016–2017

Kausi 2016–2017 oli Manchester Unitedin 25. Valioliigakausi ja seuran 42. perättäinen kausi Englannin jalkapalloilun korkeimmassa sarjassa. Manchester United aloitti kauden voittamalla FA Community Shieldin Leicester Cityä vastaan; lisäksi United kilpaili FA Cupissa, EFL Cupissa sekä Eurooppa-liigassa. Entinen Chelsea-valmentaja José Mourinho aloitti päävalmentajana.
Ottelut.
FA Cup.
Manchester United aloitti suoraan FA Cupin kolmannella kierroksella muiden Valioliigajoukkueiden tapaan. Arvonta järjestettiin joulukuussa 2016.
EFL Cup.
Manchester United aloitti EFL Cupin kolmannella kierroksella, jonka arvonta järjestettiin elokuussa 2016.
Eurooppa-liiga.
FA Cupin kaudella 2015–2016 voittanut United aloittaa Eurooppa-liigan lohkovaiheessa. Arvonta järjestettiin 26. elokuuta 2016 ja ensimmäinen ottelu pelattiin 15. syyskuuta 2016.
Joukkuetilastot.
Päivitetty 7. tammikuuta 2017 pelattujen ottelujen jälkeen.
Sanansaattaja (vuoden 2015 elokuva)

Sanansaattaja ("The Go-Between") on Pete Travisin ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 2016. BBC:n tuottama televisioelokuva perustuu L. P. Hartleyn romaaniin "Sananviejä" (Tammen Keltainen kirjasto 1955) ja on samalla uusintaversio vuoden 1971 elokuvasta "Sanansaattaja", jonka ohjasi Joseph Losey.
Juoni.
Ikääntynyt Leo (Jim Broadbent) matkustaa takaisin aateliskartanoon, jossa hän 13-vuotiaana (Jack Hollington) joutui kesälomallaan sananviejäksi koulutoverinsa isonsiskon Marianin (Joanna Vanderham) ja tämän salaisen rakastajan Tedin (Ben Batt) välillä. Asia oli pidettävä salassa, sillä Marianin vanhemmat olivat järjestäneet tälle avioliiton paikallisen varakreivin kanssa. Matkallaan Leo tapaa leskeksi jääneen varakreivittären ja tämän pojanpojan, ja nainen pyytää taas palvelusta Leolta: pojanpojalle olisi kerrottava, ettei tämän isoisä olekaan varakreivi vaan talonpoikainen Ted.
Roolit.
Lähde:
Väinö Kamu

Väinö Adam Kamu (vuoteen 1936 "Malm", 22. huhtikuuta 1893 Mäntsälä – 15. toukokuuta 1986) oli suomalainen viulunrakentaja ja taidemaalari.
Väinö Kamun vanhemmat olivat Adam (Ojala) Malm ja Maria Malakiantytär. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1927–1932 ja Vapaassa Taidekoulussa 1962–1963. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1930, 1931, 1932, 1934, 1935, 1941, 1942, 1945 ja 1951, Taidemaalariliiton näyttelyihin vuosina 1961 ja 1977 sekä Kuvataiteilijasenioreiden näyttelyyn 1977. Kamu oli myös kontrabassonsoittaja ja viulunrakentaja.
Hänellä oli puolisonsa Eine Regina Syrjäsen (1911–2000) kanssa kolme lasta kapellimestari Okko Kamu, alttoviulisti Esa Kamu ja laulaja Monna Kamu.
Urho Oinila

Urho Harald Oinila (vuoteen 1916 "Olin", 1. huhtikuuta 1895 Helsinki – 1. tammikuuta 1980) oli suomalainen kirjaltaja ja taidemaalari.
Urho Oinila opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa 1908 ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1921–1923. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosien 1921 ja 1951 välillä, Suomen Taideyhdistyksen näyttelyihin 1944 ja 1946, Helsingin Taidehallin avajaisnäyttelyyn 1928, Tampereen taidemuseon avajaisnäyttelyyn 1931 sekä Suomen Taideakatemian näyttelyihin 1933 ja 1935. Ulkomailla hänen teoksiaan oli esillä Moskovassa 1934, Riiassa 1935, Berliinissä 1935, Düsseldorfissa, Hampurissa ja Göteborgissa 1939 sekä Göteborgissa, Oslossa ja Tukholmassa 1940. Oinila työskenteli kirjaltajana 1925–1964.
The Founder

The Founder on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen elämäkertaelokuva, jonka on ohjannut John Lee Hancock. Se kertoo yhdysvaltalaisesta liikemiehestä Ray Krocista, joka teki McDonald’sista maailman johtavan pikaruokaketjun. Elokuvan pääosissa näyttelevät Michael Keaton, Laura Dern, Nick Offerman, John Carroll Lynch, Patrick Wilson ja B. J. Novak.
Elokuvan ensi-ilta oli Yhdysvalloissa 20. tammikuuta 2017 ja Suomessa 3. helmikuuta 2017.
Aiheesta muualla.
Saint-Remèze

Saint-Remèze on kunta eteläisessä Ranskassa Ardèchen departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Rhônejoen laaksossa. Kunnan läpi vitaa Rhônen sivujoki Ardèche. Jokea reunustava näyttävä Ardèchen rotko ("Gorges de l'Ardèche"), joka kuluu samannimiseen luonnonpuistoon ("Réserve naturelle nationale des gorges de l'Ardèche"). Alueella viljellään viiniä ja laventelia.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on suuri Madeleinen luola ("Grotte de la Madeleine"). Luolan löysi paikallinen paimen vuonna 1887 ja yleisölle se avattiin vuonna 1969.
Aven Marzalin esihistoriallisia eläintarha avattiin vuonna 1983. Se esittelee luonnollisen kokoisia jäljennöksiä esihistoriallisista eläimistä. Esihistoriallisen eläintarhan yhteydessä olevassa vuonna 1892 löydetyssä Marzalin luolassa ("Grotte de Marzal") on maanalainen museo "Musée du monde Souterrain", missä on tunnettujen tieteellisten luolatutkijoiden eli speleologien keräämiä näytteitä.
Kunnassa on myös laventelimuseo "Musée de la lavande".
Atelier Goldner Schnitt

Atelier Goldner Schnitt Oy (lyh. AGS) on naisten ylemmän hintaluokan muodin postimyyntiyritys, jonka pääpaikka on Oberfrankenin Münchbergissä Saksassa. Yrityksen palveluksessa on noin 700 työntekijä, ja se toimii myös 9 muussa maassa. AGS keskittyy täydelliseen istuvuuteen ja ”kuin mittatyönä” tehtyyn muotiin. Yritys tunnetaan omasta mittataulukostaan, joka käsittää 25 perinteisestä standardimitoituksesta poikkeavaa kokoa.
Yrityksen historia.
Christian ja Heinrich Wirth perustivat yrityksen vuonna 1926 Münchbergissä Saksassa.  Se kasvoi lyhyttavarakaupasta, jota heidän äitinsä piti 1920-luvulla. Heinrich Wirthin kuoleman jälkeen vuonna 1975 hänen poikansa Klaus Wirth siirtyi AGS:n toimitusjohtajaksi. Hän laajensi liiketoimintaa vuosien myötä: ensimmäinen tytäryhtiö perustettiin jo 1972 Oerlingeniin Sveitsiin – sitä seurasivat Itävalta (1978), Alankomaat (1987), Ranska (1991), Belgia (1993), Suomi (1998), Ruotsi (2003) ja lopuksi Norja vuonna 2004. Klaus Wirth vetäytyi liikkeenjohdosta vasta 2006, ja hänen seuraajakseen tuli Joachim Groschopp. Gerald J. Corbae on elokuusta 2013 AGS:n pääjohtaja. Marcus Anton tuli mukaan markkinointi- ja myyntijohtajaksi vuoden 2005 lopussa.
Tuotemerkki.
AGS tunnettiin jo 1960-luvulla ”istuvuusasiantuntijana”. Wirthin perustajaperhe huomasi silloin mahdollisuuden erikoistumiseen ja kehitti omalla ompelukaavaperiaatteellaan kokoihin perustuvan malliston. Nykyään AGS:n valikoimassa on 25 eri kokoa pituuksissa normaali, lyhyt ja extralyhyt sekä erimuotoisia malleja. Tässäkin keskitytään edelleen ”kuin mittatyönä” tehtyyn muotiin. Nykyisen nopeatempoisen maailman vastapainona Atelier Goldner Schnitt painottaa erityisesti ompelijan käsityötaitoa sekä siihen liittyviä perinteitä ja laatua.
Toinen erikoisuus ovat kuvastot, joita AGS lähettää asiakkailleen vuodesta 1970 lähtien. Asiakkaat voivat tarkastella vaatteita kuvista, mutta myös ”tunnustella” niiden laadun kuvastoon liimatuista kangasnäytteistä. Kuvastojen lisäksi tuotteita voi ostaa vuodesta 2006 lähtien myös verkkokaupasta sekä omasta outlet-myymälästä (vuodesta 2010). Syksyllä 2015 AGS:n valikoimaan tulivat myös miesten muoti ja sisustus- ja koristetuotteet sekä aidot korut.
Tammikuussa 2016 Atelier Goldner Schnitt sai uuden ilmeen, muun muassa uuden logon.
Billy Lynn’s Long Halftime Walk

Billy Lynn’s Long Halftime Walk on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut sotadraamaelokuva, jonka on ohjannut Ang Lee. Se perustuu Ben Fountainin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012. Elokuvan pääosissa näyttelevät Kristen Stewart, Chris Tucker, Garrett Hedlund, Vin Diesel, Steve Martin ja Joe Alwyn. 
Elokuva esitettiin ensimmäisen kerran New Yorkin elokuvajuhlilla 14. lokakuuta 2016. Yhdysvalloissa elokuvateatterilevitys alkoi 11. marraskuuta 2016. Suomessa elokuvaa ei levitetty ollenkaan.
"Billy Lynn’s Long Halftime Walk" kuvattiin 4K-resoluutiolla, kolmiulotteisena ja tavalliseen elokuvaan verrattuna viisinkertaisella 120 fps kuvataajuudella. Se oli historian ensimmäinen 120 kuvan taajuudella kuvattu elokuva. Elokuvan julkaisun aikaan Yhdysvalloissa oli vain kaksi teatteria, jotka pystyivät esittämään elokuvan täydellä laadulla. 
Elokuva jäi vaille kriitikoiden arvostusta. Se tuotti 40 miljoonan budjetilla 31 miljoonan lipputulot.
Blu-ray-kotivideojulkaisulla elokuva on katsottavissa joko taajuudella 60 kuvaa sekunnissa, 2160p resoluutiolla ja kaksiulotteisena – tai normaalilla 24 kuvan taajuudella, 1080p-resoluutiolla ja kolmiulotteisena.