tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pehmoaino

Aino Asta Marjatta Morko (s. 1. heinäkuuta 2001 Oulu) eli Pehmoaino (tyyliteltynä pehmoaino) on suomalainen laulaja ja näyttelijä. Hänen ensimmäinen EP:nsä "Kaukana kotoa" julkaistiin maaliskuussa 2022. 
Ura.
Morkon ura alkoi 13-vuotiaana, jolloin hän voitti "The Voice Kids" -ohjelman toisen tuotantokauden. Hän osallistui myös ensimmäiselle tuotantokaudelle mutta ei päässyt silloin jatkoon esiintymisjännityksensä takia. Ohjelmassa hän kilpaili Krista Siegfridsin joukkueessa. Viikkoa myöhemmin Universal Music julkaisi Morkon ensimmäisen singlen ”Päästä mut irti”. Single julkaistiin käyttäen Aino-taiteilijanimeä.
Morko on työskennellyt myös näyttelijänä Elisa Viihde Viaplayn "Kaikki synnit" -sarjan toisella tuotantokaudella.
Vuonna 2021 julkaistiin Morkon ensimmäiset singlet, ”Sekaisin” ja ”Rakasta mua”, Pehmoaino-taiteilijanimellä. Samana vuonna hän vieraili myös Keko Salatan "Asioilla on tapana järjestyä" -albumin kappaleella ”Ei tää voi olla elämää”. Hän on mukana myös maaliskuussa 2022 julkaistulla Iben "ViO"-albumin kappaleella ”alienbaby”.
Maaliskuussa 2022 julkaistiin Pehmoainon ensimmäinen EP "Kaukana kotoa". EP nousi Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle kuudennella listaviikollaan. EP:n kappaleista ”Haluun takas mun perhoset” kasvoi hitiksi ja nousi suoraan Suomen singlelistan ensimmäiselle sijalle. Seuraavan vuoden Emma-gaalassa EP palkittiin vuoden alternative-julkaisuna ja Pehmoaino vuoden tulokkaana.
Pehmoainon debyyttialbumi "Soittorasia" julkaistiin 5. tammikuuta 2024. Aino Morkon ja työryhmän teokset pehmoainon levyllä "Soittorasia" ovat vuoden 2025 Teosto-palkintoehdokkaana. Vuonna 2025 "Soittorasia" palkittiin Vuoden albumin ja Vuoden alternativen Emma-palkinnoilla.
Yksityiselämä.
Morko kävi ala- ja yläasteen Teuvo Pakkalan koulussa ja Pohjankartanon yläasteella musiikkiluokilla. Hän opiskeli myös Madetojan musiikkilukiossa Oulussa. Hän harrasti Oulun konservatoriossa sellonsoittoa. Lisäksi hän soittaa ukulelea ja on käynyt "The Voice Kids" -voiton jälkeen laulutunneilla. Morko muutti Oulusta Helsinkiin vuonna 2021.
Nykyisin hän asuu Helsingissä yhdessä poikaystävänsä Niko Katavaisen eli MELOn ja parhaan ystävänsä kanssa.
Virpi Mikkonen

Virpi Mikkonen (s. 13. heinäkuuta 1980 Oulu) on suomalainen toimittaja ja ruokakirjailija.
Opinnot.
Virpi Mikkonen kirjoitti ylioppilaaksi Oulun normaalikoulun lukiosta vuonna 2000. Hän on valmistunut vaatetusalan artesaaniksi (2004) ja suorittanut tutkinnon tiedotusopista Tampereen yliopistossa 2005–2011 sekä valmistunut health coachiksi newyorkilaisesta Institute for Integrative Nutritionista 2012.
Työ.
Mikkonen aloitti toimittajanuransa freelancerina vuonna 2005. Hän on kirjoittanut pääasiassa aikakauslehtiin hyvinvoinnista, kauneudesta ja ruuasta. Mikkonen työskenteli toimittajana ja tuottajana "Trendi"-lehdessä vuosina 2009–2013. Hän piti hyvinvointiin keskittynyttä blogia nimeltä "Kiitos hyvää" vuosina 2010–2014. Vuodesta 2014 alkaen hän on ylläpitänyt ruokaan ja puhtaisiin nautintoihin keskittyvä nettisivustoa nimeltä "Vanelja". Vanelja palkittiin parhaasta ulkoasusta amerikkalaisen Saveur-lehden järjestämässä Food Blog Awardsissa kesäkuussa 2015. 
Vuonna 2015 julkaistiin Mikkosen kirjoittama ja valokuvaama ruokakirja "Kiitos hyvää – herkkuja ilman sokeria ja gluteenia" (Otava).Mikkosen toinen kirja "Kiitos hyvää Pikaruokaa" ilmestyy Otavan julkaisemana 2016. 
Mikkosen ensimmäinen teos "Kiitos hyvää – herkkuja ilman sokeria ja gluteenia" on ensimmäinen suomalainen ruokakirja, jonka oikeudet on myyty Yhdysvaltoihin. 
Mikkonen toimii ruokakirjailijana, vapaana kirjoittajana, valokuvaa, suunnittelee reseptiikkaa yrityksille ja tekee ruokastailauksia.
Dean O’Gorman

Dean O’Gorman (s. 1. joulukuuta 1976) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Fílin roolissa Peter Jacksonin "Hobitti"-elokuvatrilogiassa (2012–2014).
Dean O’Gorman on kotoisin Aucklandista. Hänen isänsä Lance O’Gorman on maisemamaalari ja veljensä Brett O’Gorman koomikko ja näyttelijä. Hän aloitti näyttelijänuransa 12-vuotiaana, kun eräs roolittaja kiinnitti huomionsa häneen kouluesityksessä. Esiinnyttyään televisiotuotannossa "Raider of the South Seas" (1990) hän sai ensimmäisen elokuvaroolinsa vuoden 1995 romanttisesta komediasta "Bonjour Timothy".
1990-luvun jälkipuoliskolla O’Gorman esiintyi muun muassa saippuasarjassa "Shortland Street" sekä muutamissa "Xenan" ja "Herculeksen" jaksoissa. Rooli nuorena Iolauksena viimeksi mainitussa sarjassa poiki hänelle toisen pääosan spin-off-sarjassa "Young Hercules" (1998–1999). Jatkuvien näyttelijäntöiden vuoksi O’Gorman lykkäsi useasti graafisen suunnittelun opintojen aloittamista Aucklandin teknillisessä yliopistossa, kunnes luopui niistä kokonaan.
2000-luvun alkuvuosina O’Gorman esiintyi muun muassa elokuvissa "Snakeskin" (2001) ja "Toy Love" (2002), televisiosarjassa "McLeodin tyttäret" vuosina 2004–2005 sekä ääniroolissa animaatiosarjassa "Animalia" 2007–2008. Vuosina 2011–2013 hän esiintyi yhdessä päärooleista draamaa, komediaa ja fantasiaa yhdistelleessä televisiosarjassa "The Almighty Johnsons". Keväällä 2011 hänet valittiin "Hobitti"-elokuvien näyttelijäkaartiin.
"Hobitti"-trilogian jälkeen O’Gormanin seuraava elokuvarooli oli Kirk Douglasina käsikirjoittaja Dalton Trumbon elämään perustuvassa elokuvassa "Trumbo". Elokuva sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla syyskuussa 2015.
Greta Blomqvist

Greta Alice Blomqvist (s. 20. huhtikuuta 1939 Purmo) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Blomqvist lähti kotoaan 16-vuotiaana ja opiskeli meijeristiksi. Hän työskenteli Ähtävän meijerissä vuoteen 1964 saakka. Blomqvist julkaisi ensimmäisen kirjansa, runokokoelman "Folket från norr" vuonna 1985.
Koriariakasvit

Koriariakasvit (Coriariaceae) on muutamalajinen kasviheimo koppisiemenisten Cucurbitales-lahkossa, jonka tunnetuin heimo on kurkkukasvit (Cucurbitaceae). Koriariakasveissa on vain yksi suku, koriariat ("Coriaria").
Tuntomerkit.
Koriariat ovat tavallisesti pensaita, joiden juurinystyröissä on typpeä sitovia "Frankia"-suvun sädesieniä. Silmut ovat tavallisesti suomuisia. Lehdet sijaitsevat vastakkaisina pareina ja ovat pienikorvakkeisia, ruodittomia ja yksinkertaisia, mutta oksa saattaa näyttää päällisin puolin tarkasteltuna parilehdykkäiseltä lehdeltä ehkäistyneen kasvunsa takia. Kukat ovat yksi- tai kaksineuvoisia; edellisessä tapauksessa kasvit ovat sekasopuisia eli polygaamisia (samassa kasvissa sekä yksi- että kaksineuvoisia kukkia). Kukinto on terttu, ja sen kukat ovat esilehdettömiä. Kehä on kaksikiehkurainen ja heikosti erilaistunut verhiöksi ja teriöksi. Terälehdet ovat möyheitä, usein kölimäisiä. Heteitä on kymmenen, ponnen lokeroside on ohut. Vain tyveltään yhdislehtinen sikiäin koostuu viidestä emilehdestä, joiden vartalot ovat ohuita ja kauttaaltaan luottipintaisia. Hedelmä on kerrannainen, hedelmykset ovat pähkylöitä, joita turvonneet terälehdet ympäröivät ja joiden tyveen vartalot vielä kiinnittyvät.
Levinneisyys.
Koriarioiden levinneisyys on hyvin hajanainen. Niitä on eteläisen Tyynenmeren saarilla ja sitä ympäröivillä alueilla pohjoisimpana Japanissa. Sen lisäksi niitä kasvaa Himalajalta Etelä-Kiinaan ulottuvalla alueella ja Välimerenmaiden länsiosissa.
Luokittelu.
Aikaisemmin koriariakasvien systemaattinen asema on ollut epävarma. Cronquist (1981) vei heimon Ranunculales-lahkoon eli leinikkikasvien (Ranunculaceae) yhteyteen. Takhtajan (1997) piti sitä omana lahkonaan Rosidae-alaluokassa pääasiassa erillisten emilehtien takia.
Koriarioiden suvussa on viisi lajia.
Lohikosken kirkko (Jyväskylä)

Lohikosken kirkko (tai "Lohikosken seurakuntakeskus") on Jyväskylän Lohikosken kaupunginosassa sijaitseva evankelis-luterilainen kirkko, jonka suunnitteli kaupunginarkkitehti Erkki Kantonen. Kirkko vihittiin käyttöön vuonna 1966, ja se kuuluu Jyväskylän seurakunnalle. Kirkko on ollut pois käytöstä sisäilmasyistä vuodesta 2015 alkaen.
Kirkkosalissa on 250 istumapaikkaa ja sitä hallitsee suuri ikkuna, jonka läpi näkyy luontoa. Lohikosken kirkossa on mekaaniset, 17-äänikertaiset urut, jotka saatiin kirkkoon vuonna 1967. Urut on suunnitellut Matti Vainio, ja niiden rakentamisesta vastasi Kangasalan urkutehdas.
Rakennukseen kuuluu myös kaksi keittiötä, kerho- ja takkahuone, väestösuoja ja viisi asuinhuoneistoa.
Jyväskylän seurakunnan kirkkovaltuusto päätti maaliskuussa 2021 myydä Lohikosken kirkon Järvi-Suomen asunnot Oy:lle purettavaksi ja uudisrakentamista varten.
Kirkollinen symboliikka rakennuksessa.
Sisääntuloaulan puupaneelikatto on poikkeuksellisen matalalla, mikä symboloi sitä, että kirkkokävijät ovat usein kirkkoon saapuessaan murheiden painamia. Vastakohtaisesti kirkkosali taas on korkea ja valoisa, minkä lisäksi se on vertauskuvallisesti suunniteltu muistuttamaan laivan kokan muotoa. Saliin tulee luonnonvaloa katon ikkunoista ja oikealla seinustalla olevasta suuresta ikkunasta.Sivuikkunan läpi avautuu myös luontonäkymä, jonka on sanottu kuvastavan elämän katoavuutta.
Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta)

Tuuliajolla (eli ballaadeja Saimaalta) on vuonna 1981 julkaistu livealbumi, jolla esiintyvät Eppu Normaali, Hassisen Kone ja Juice Leskinen Slam. Se äänitettiin touko-kesäkuussa 1981 järjestetyn Tuuliajolla-kiertueen konserteissa, joita pidettiin kuudella Saimaan rannalla sijaitsevalla paikkakunnalla. Levyn kappaleita on myös mukana samana vuonna ensi-iltaan tulleessa Aki ja Mika Kaurismäen ohjaamassa elokuvassa "Saimaa-ilmiö".
Albumi julkaistiin CD-muodossa ensimmäisen kerran 1993. Vuonna 2007 se ilmestyi Poko Rekordsin "Kultaiset Rock-klassikot" -sarjassa, sisältäen myös kaksi bonuskappaletta. Levyn on äänittänyt Mika Sundqvist ja miksannut Pantse Syrjä. Kannen valokuvat on ottanut Kari Riipinen.
Mont

Mont voi tarkoittaa seuraavia:
Mont ranskan kielessä on suomeksi vuori
Muuta.
Knock Nevis nimisen laivan myöhempi nimi
CyanogenMod

CyanogenMod oli avoimen lähdekoodin Android-versio puhelimiin ja taulutietokoneisiin. CyanogenModissa käyttäjällä oli enemmän oikeuksia kuin vakioversiossa. Eroja käyttöoikeuksissa ovat muun muassa mahdollisuus ajaa ohjelmia pääkäyttäjän oikeuksilla ja hienovaraisemmat tavat rajoittaa ohjelmien käyttöoikeuksia. Cyanogenmodin asentamisen jälkeen voi valita haluaako laitteelleen joitain Googlen ohjelmia vai jättääkö ne pois.
CyanogenModia voi käyttää lukitsemattomissa puhelimissa, joihin voi vapaasti asentaa oman Android-käyttöjärjestelmänsä. Käytännössä se tarkoittaa joko Googlen Nexus-laitteita, eräiden lukitsemattomien puhelinten valmistajien, kuten GeekPhone-laitteita, tai tietoturvalukitukseltaan purettuja eli ns. "rootattuja" laitteita. Vuonna 2014 myyntiin tullut Oppo N1 -puhelin oli ensimmäinen puhelin, johon valmistaja oli esiasentanut CyanogenMod-käyttöjärjestelmän.
Cyanogen Inc (Cyngn) ilmoitti 23. joulukuuta 2016 sulkevansa Cyanogenmod-sivuston ja lopettavansa tukensa projektille. Ainakin osa projektin kehittäjistä jatkaa toimintaa LineageOS-nimen alla.
Tyrisevä (Sastamala)

Tyrisevä on Pirkanmaalla Sastamalassa Vehkakorvessa sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 44,9 hehtaaria, sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 730 metriä. Järvi sijaitsee Vehkakorven pohjoispuolella ja Haapaniemen länsipuolella. Järven etelärannan huomattavin kohouma on Kiliskallio, joka kohoaa yli 25 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Etelärannasta työntyy etelään 300 metriä pitkä Kotolahti, jonka suuta suojaa Kertunsaari. Tämä on järven ainoa saari, sillä kaakkoisrannassa tunnetaan Karjunsaarena siellä sijaitseva niemi. Muita lahtia ovat Karjusaarenlahti ja pohjoisrannassa Sorvarinlahti. Järven rantaviiva on 4,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantojen läheisyydessä sijaitsee kolme kiinteästi asuttua tilaa ja yli 10 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Vehkakorven kylästä ja Kiimajärven Haapaniemeltä.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kokemäenjoen yläosan alueella (35.12), jonka Luojoen valuma-alueeseen se kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven etelärannassa Kotolahdessa, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä Tyrisevänoja. Oja yhtyy Vehkakorvessa Vehkaojaan ja Kivijärvenojaan, jonka jälkeen uomaa aletaan kutsua Pahaojaksi. Pahaoja muuttuu myöhemmin Luojoeksi, joka yhtyy Kokemäenjokeen Pehulan yläpuolella. Joen pääuoma on 9,3 kilometriä pitkä. Järven vedenpinnan korkeus on 79,6 metriä ja Kokemäenjoen 48,9 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 30,7 metriä.
Historia.
Daniel Ekmanin kartassa 1700-luvun alusta järven nimi kirjoitettiin "Sÿsijerfwi".
Kivijärvi (Kiikka)

Kivijärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Vehkakorvessa sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 28,1 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys 350 metriä. Se sijaitsee puolitoista kilometriä Vehkakorven luoteispuolella. Sen huomattavin piirre on Joensuunlahti, joka työntyy etelässä kohti kaakkoa. Lahden itäpuolella kohoaa Korkiamenkallio yli 15 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Muita lahtia ovat Kylmänkorvenlahti ja Mykkä-Kaijan pottu. Järvessä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 3,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on 13 vapaa-ajan asuntoa ja kaksi entistä maatilaa, joille johtaa tiet Vehkakorven kylältä.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kokemäenjoen yläosan alueella (35.12), jonka Luojoen valuma-alueeseen se kuuluu. Järveen laskee kolme metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven Joensuunlahdessa, josta saa alkunsa 3,6 kilometriä pitkä Kivijärvenoja. Se yhtyy Tyrisevänojaan Vehkakorven kylässä ja jatkaa ensin Pahaojana ja sitten Luojokena, laskien lopuksi 9,3 kilometrin jälkeen Kokemäenjokeen Pehulan yläpuolella. Järven vedenpinnan korkeus on 86,5 metriä ja Kokemäenjoen 48,9 metriä mpy., joten pudotusta kertyy laskujoelle 37,6 metriä.
Kortejärvi (Kiikka)

Kortejärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Kiikassa sijaitseva laskettu järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kikkelänjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 20,7 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 300 metriä. Järvi on laskettu 1800-luvulla, jolloin se on alkanut kasvaa umpeen. Sen avoveden pinta-alaa on vaikea määrittää runsaan kasvillisuuden vuoksi ilmavalokuvista. Ilmakuvien mukaan avoveden pituus on 450 metriä ja leveys 300 metriä. Se on joka tapauksessa vain murto-osa siitä, mikä järvellä oli ennen järvenlaskua. Järven rantaviiva on 3,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Avoveden osassa näkyy ilmavalokuvissa neljä saarta, jotka ovat pieniä luotoja. Rannalla sijaitsee kaksi tilaa, jonne pääsee Syväjärven ja Kortejärven väliseltä kylätieltä.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kokemäenjoen yläosan alueella (35.12), jonka Kikkelänjoen valuma-alueeseen (35.125) se kuuluu. Järveen ei ole tulo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä Kravioja, joka laskee Syväjärveen. Vedet päätyvät lopulta Kiimajärveen, josta ne laskevat Kikkelänjoen kautta Kokemäenjokeen Kiikassa.
Historiaa.
Järven laskemisesta jätettiin hakemus vuonna 1836. Sen toteuttamistavasta ja -ajasta ei ole tietoa. Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven laskuoja on piirretty lähtemään pohjoisesta ja sieltä kiertäen laskemaan Syväjärveen sen pohjoispäähän. Nykyinen laskuoja lähtee itärannalta. Se on mahdollisesti kaivettu silloin, kun Kortejärven vedenpintaa on laskettu.
Syväjärvi (Kiikka)

Syväjärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Kiikassa Kortejärvenmaalla sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 35,3 hehtaaria, sen pituus on 1,1 kilometriä ja leveys 650 metriä. Se on muodostunut maaston painanteeseen. etenkin etelärannan putoavat jyrkkinä suoraan veteen. Suntinpäänlahden molemmilla puolilla kohoaa kallioisia mäkiä 25–30 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Sen sijaan järven pohjoispuoliskon rannat ovat loivarinteisiä ja ne rajoittuvat kylän peltopalstoihin. Järven pohjoispäässä on rantaan ulottuva soistunut painauma, joka on ympäröity kuivatusojalla. Järven rantaviiva on 2,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Länsipuolella sijaitsee kaltevien peltorinteiden takana neljä kiinteästi asuttua maatilaa. Rannoille on rakennettu yli 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Kiikasta tulevalta yhdystieltä 12955 tai Pehulasta yhdystieltä 12953.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kokemäenjoen yläosan alueella (35.12), jonka Kikkelänjoen valuma-alueeseen (35.125) se kuuluu. Tulo-ojat tulevat Kortejärvenmaan pelloilta ja Kraviojaa myöten Kortejärvestä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä Jyränoja, joka laskee Kaitajärveen. Vedet päätyvät lopulta Kiimajärveen, josta ne laskevat Kikkelänjoen kautta Kokemäenjokeen Kiikassa.
Historiaa.
Daniel Ekmanin kartassa 1700-luvun alusta järven nimi kirjoitettiin "Sÿwajerfwi".
Järven pintaa on aikoinaan laskettu alemmaksi. Tämän voi myös todeta vertaamalla vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa olevaa järveä sen nykyiseen karttaan.
Kaitajärvi (Kiikka)

Kaitajärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Kiikassa Haapaniemellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 11,8 hehtaaria ja sen pituus on 850 metriä ja leveys 200 metriä. Se on muodostunut mäkien väliin muodostuneeseen painanteeseen Kiimajärven viereen. Järvi on ilmakuvien perusteella kauttaaltaan vesikasvillisuuden täplittämää, joten sen on oltava matala järvi. Siinä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 1,9 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantojen läheisyydessä ei ole kiinteää asutusta, mutta järvellä on kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet suoraan yhdystieltä 12955 tai pieniä teitä pitkin Haapaniemen kulmakunnalta.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kokemäenjoen yläosan alueella (35.12), jonka Kikkelänjoen valuma-alueeseen (35.125) se kuuluu. Järveen laskee kaksi ojaa, joista tärkein on Jyränoja. Se on yläpuolisen valuma-alueen laskuoja, joka on Syväjärven ja Kortejärven yhteinen laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta alkaa 1,8 kilometriä pitkä Lammioja. Se laskee Kiimajärveen, jonka vedet jatkavat Kikkelänjoen myötä Kokemäenjokeen Kiikassa.
Lamminjärvi (Vehkakorpi)

Lamminjärvi , tai myös Lammijärvi , on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Kikkelänjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 9,9 hehtaaria, sen pituus on 800 metriä ja leveys 200 metriä. Se on muodostunut maaston painanteeseen, joka jää kahden mäen väliin. Itäinen mäki on niistä korkein ja sen jyrkästi viettävät rinteet putoavat suoraan veteen. Mäen huippu kohoaa yli 40 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järvessä ei ole saaria. Järven rantaviiva on 1,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven pohjoisosissa rantaan ulottuvat pienet peltopalstat. Itäisille rinteille on rakennettu 15 vapaa-ajan asuntoa. Vastarannalla niitä on kaksi. Järveen viettävillä rinteillä sijaitsee neljä kiinteästi asuttua tilaa. Näille kaikille johtaa tiet Kiikasta. Alueelle tulee myös tie Kiimajärven takana kulkevalta kantatieltä 44.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Kokemäenjoen yläosan alueella (35.12), jonka Kikkelänjoen valuma-alueeseen (35.125) se kuuluu. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannassa, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä laskuoja Kiimajärveen. Laskuojan pudotukseksi kertyy 4,8 metriä. Kiimajärvi laskuoja Luhdanoja, jonka nimi muuttuu alempana Kikkelänjoeksi, joka yhtyy Kokemäenjokeen Kiikassa.
Historia.
Daniel Ekmanin kartassa 1700-luvun alusta järven nimi kirjoitettiin "Satimusjerfwi".
Give Me Everything

Give Me Everything on yhdysvaltalaisräppäri Pitbullin kappale, joka julkaistiin hänen kuudennen, Planet Pit-studioalbumin toisena singlenä 22. maaliskuuta 2011. Kappaleella vierailevat yhdysvaltalainen R&amp;B-laulaja Ne-Yo, alankomaalainen DJ Afrojack sekä yhdysvaltalaislaulaja Nayer joka myös tuotti kappaleen sekä sanoitti sen Matt Howardin, Pitbullin ja Ne-Yon kanssa. "Rolling Stone" kuvaili kappaletta "club-pop leikkaukseksi Ne-Yon haikealla kertosäkeellä".
Yhdysvalloissa "Give Me Everything" oli Pitbullin ensimmäinen single, joka saavutti Billboard Hot 100 -listan ensimmäisen sijan. Siitä tuli myös Pitbullin ensimmäinen listan kärjen saavuttanut single pääartistina Britanniassa. Myöhemmin se on saavuttanut listan kärjen myös Belgiassa, Kanadassa, Irlannissa ja Alankomaissa sekä päässyt viiden parhaan joukkoon kahdessatoista muussa valtiossa. Se oli vuoden 2011 seitsemänneksi myydyin single 8,2 miljoonan kopion myynnillä ollen yksi kaikkien aikojen myydyimmistä digitaalisista singleistä.
Lammijärvi (Keikyä)

Lammijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Keikyässä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 90 metriä. Järvellä ei ole tulo-ojia, mutta sen voi katsoa kuuluvat Kanalanojan valuma-alueeseen. Oja laskee Kokemäenjokeen Pehulan taajamassa. Järven rantaviiva on 0,51 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja metsäistä suota. Rannan läheisyydessä on vain yksi loma-asunto. Sinne johtaa metsätie Pehulasta.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Keikyän alueella (35.13), jonka Kanalanoja valuma-alueelle se kuuluu.
Historia.
Lammijärven vedenpintaa laskettiin alemmaksi vuonna 1899.
Let’s Get It Started (The Black Eyed Peasin kappale)

Let’s Get It Started on yhdysvaltalaisen hip hop -yhtye The Black Eyed Peasin kappale, joka julkaistiin singlenä vuonna 2004. Kappale oli neljäs single, joka julkaistiin yhtyeen vuonna 2003 julkaistulta "Elephunk"-studioalbumilta, ja se oli alun perin sisällytetty albumille nimellä ”Let’s Get Retarded”. Tämä versio sisältyi bonusraitana vuoden 2004 uusintapainokselle.
Albumiversio oli alun perin vain uudelleentyöstetty mainostamaan huhtikuussa 2004 ABC:llä näytettyjä vuoden 2004 NBA-pelejä, mutta uusi versio sai niin hyvän vastaanoton, että se sai virallisen singlejulkaisun kaksi kuukautta myöhemmin. Myöhemmin kappale sisällytettiin vuonna 2006 julkaistun elokuvan "It’s a Boy Girl Thing" soundtrackille sekä vuoden 2004 komediaelokuvan "Harold &amp; Kumar – täydellisen hampurilaisen metsästys" ja vuoden 2010 komediaelokuvan Hot Tub Time Machine soundtracklevyille. Kappaletta käytettiin myös vuoden 2004 elokuvan ' lopputeksteissä, mutta sitä ei kuitenkaan sisällytetty elokuvan soundtrackille. Se oli mukana myös elokuvassa "White Chicks". Sitä käytettiin myös Britanniassa  -pelin mainoksissa. Kappale remiksattiin The Black Eyed Peasin viidennelle, "The E.N.D." -studioalbumille nimellä ”Let’s Get Re-Started”, ja se sisällytettiin myös heidän remix-albumilleen '. Kappaleen kertosäe on alun perin ”Weird Al” Yankovicin esittämästä polkkakappaleesta ”Polkarama”, joka on puolestaan julkaistu tämän vuoden 2006 albumilta "Straight Outta Lynwood".
”Let’s Get It Started” voitti vuoden 2005 Grammy-palkintogaalassa kategoriassa ”Paras duon tai ryhmän rap-esitys” sekä oli ehdolla kategorioissa ”Vuoden levytys” ja ”Paras rap-kappale”.
Sudbury &amp; Harrow Roadin rautatieasema

Sudbury &amp; Harrow Roadin rautatieasema on Chiltern Railwaysin ylläpitämä rautatieasema Brentin alueella Lounais-Lontoossa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Asema sijaitsee Sudburyn kaupunginosassa Oyster-matkakortin maksualueella 4.
Asemalla pysähtyy joitakin ruuhka-ajan junavuoroja Marylebonen rautatieasemalle Lontoon keskustaan ja vastakkaiseen suuntaan High Wycombeen ja Birminghamiin. Piccadilly Linen varrella olevalle Sudbury Townin metroasemalle on asemalta noin 400 metrin kävelymatka.
Kadotaan kaupunkiin

Kadotaan kaupunkiin on suomalaisartisti Auroran 23. tammikuuta 2015 julkaistu esikoisalbumi. Albumin on tuottanut Sakke Aalto. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kuudenneksi.
Albumin ensimmäinen single ”Eilisen aurinko” julkaistiin lähes vuosi ennen albumin julkaisua, helmikuussa 2014. Kappale nousi yhdeksi viikoksi singlelistan 19:nneksi sekä 12 viikoksi suomalaisten radiokanavien sadan soitetuimman kappaleen joukkoon. Toinen single ”Se soi” nousi kesällä 2014 latauslistalle seitsemäksi viikoksi. Radiolistalla ”Se soi” nousi listalle pian julkaisunsa jälkeen ja putosi sieltä alkusyksystä, mutta palasi jälleen 30 soitetuimman kappaleen joukkoon loppuvuodesta 2014. Syyskuussa 2014 albumilta julkaistiin single ”Kulkijan laulu”, jolla on mukana rap-artisti Juju.
Charlotte Dundas

Charlotte Dundas oli ensimmäinen käyttökelpoisena pidetty höyrylaiva, jonka varhaisinta versiota koekäytettiin vuonna 1801. Aluksen suunnitteli skotlantilainen insinööri William Symington. Charlotte Dundas oli suunniteltu hinaamaan muita aluksia Forthin–Clyden kanavassa Skotlannissa. Se osoitti kykynsä maaliskuussa 1802 tehdyssä kokeessa ja veti kahta painavaa proomua yli 30 kilometriä kuudessa tunnissa. 
Carlotte Dundasin pituus oli 17 metriä ja sen voimanlähteenä toimi pystysylinterinen höyrykone, joka pyöritti siipiratasta. Aluksen nimi oli sen päärahoittajan Lordi Dundasin tyttären nimi. Charlotte Dundasia ei kuitenkaan otettu käyttöön, koska sen pelättiin tuottavan liian suuria aaltoja, jotka voivat tuhota kanavan rantapenkereet. 
Symington suunnitteli toisen version, johon asennettiin tehokkaampi vaakasylinterinen kone. Siipiratas oli aluksen keskellä aaltojen vähentämiseksi. Tätä alusta koekäytettiin 1803. Puurunkoisen aluksen pituus oli 17,1 metriä, leveys 5,5 metriä ja syväys 2,4 metriä. Tämän aluksen rakensi John Allen ja höyrykoneen Carron Company. Ensimmäinen koepurjehdus tehtiin Forthin–Clyden kanavalla Skotlannissa 4. tammikuuta vuonna 1803. Muutamien parannusten jälkeen alus otettiin käyttöön kanavahinaajana. Tämäkin alus jäi pian pois käytöstä, koska pelättiin aaltoja.
Nykyään "Charlotte Dundasin ystävät" "(Friends of Charlotte Dundas)" -niminen ryhmä kampanjoi innokkaasti Symingtonin varhaisten saavutusten tunnetuksi tekemisen puolesta.
Pitkä vaihto

Pitkä vaihto on vuonna 2014 valmistunut suomalainen dokumenttielokuva alasarjajääkiekon pelaajista. Dokumentissa seurataan paimiolaisen Haka Hockey -joukkueen pelaajia ja kautta 2013–2014 jääkiekon II-divisioonassa. Elokuva käsittelee pelaajien unelmia jääkiekkoammattilaisuudesta ja syitä, miksi unelmat eivät toteutuneet. Elokuvan on ohjannut Otto Heikola.
Elokuvan oli alun perin tarkoitus olla 40–50 minuutin pituinen lyhytdokumentti, mutta lopullisen version kestoksi muodostui 73 minuuttia. Dokumentin ensi-ilta oli 5. joulukuuta 2014 Bio-Salossa, ja se oli 10. joulukuuta avatun paimiolaisen elokuvateatterin Bio Staran avajaiselokuva.
Vastaanotto.
Salon Seudun Sanomien kriitikko Tommi Aitio toteaa, että "Pitkä vaihto" "suhtautuu ihmisiinsä suurella lämmöllä ja vastarakkauden osoituksena elokuvantekijöille annetaan alkuvoimainen ja vilpitön todiste pelaamisen ilosta ja tuskasta." Aitio myös huomauttaa, että "mentaalinen ero esimerkiksi "Selänne"-dokumentin (2013) sileäksi puunattuun pintaan on suuri ja pelkästään "Pitkän vaihdon" eduksi."
Jatkoajan toimittaja Juha Oinosen mielestä dokumentin koskettavinta sisältöä ovat pelaajien tarinat: "Ajoittain sekä haastateltava että katsoja liikuttuu, kun puheenaihe kääntyy unelmiin ja siihen, mitä urallaan olisi halunnut ja suotuisammissa olosuhteissa kenties voinut saavuttaa."
Jääkiekkoselostaja Markku Silvennoinen toteaa "Pitkän vaihdon" olevan paitsi "erittäin onnistunut jääkiekkoaiheinen elokuva" myös kulttuuriteko. Silvennoisen mukaan elokuva tarjoaa katsojalle luonnollisen ja Suomessa ennennäkemättömän ”kärpäsenä katossa” -hetken, koska se päästää katsojan jääkiekkojoukkueen pyhiin paikkoihin, kuten pukukoppiin ja bussiin. Silvennoisen mielestä elokuvan ansioita on myös se, etteivät sen tarinat toteutumattomista unelmista ole katkeria. Silvennoinen kuitenkin pohtii, epäonnistuuko dokumentti luomaan tarpeeksi syvää suhdetta katsojan ja päähenkilöiden välille, koska päähenkilöitä on niin monta.
Kunnallislehden Perttu Hemmingin mukaan "Pitkän vaihdon" kerronta on aitoa ja rehellistä, ja elokuva koskettaa ja naurattaa "usein jopa saman minuutin sisällä".
Sindbad contro i sette saraceni

Sindbad contro i sette saraceni (”Sindbad vastaan seitsemän saraseenia”) on vuonna 1964 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tuhannen ja yhden yön satuaiheeseen perustuvan elokuvan on ohjannut Emimmo Salvi. Sen pääosia esittävät Dan Harrison, Gordon Mitchell, Bella Cortez ja Carla Calò.
Juoni.
Julma tyranni Omar hallitsee Kufran kaupunkia. Saadakseen koko maan valtaistuimen hänen on voitettava seitsemän heimon edustajat suurissa turnajaisissa. Omaria vastaan taistelevat jeritit valitsevat edustajakseen Sindbadin, joka rakastuu prinsessa Fatmaan. Turnajaisten aikana kansa nousee kapinaan, jeritit tunkeutuvat Kufraan ja lopulta rakastavaiset saavat toisensa.
Tuotanto.
"Sindbad contro i sette saraceni" on kuvattu Totalscope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin studiolla Roomassa. Eräissä maissa sen sankari nimettiin kohtalaisesti menestyneen "Le sette fatiche di Alì Babàn" (1962) vanavedessä Ali Babaksi.
Elokuva on vaatimattomasti toteutettu laimeahko toimintaseikkailu, jossa ei ole lainkaan Emimmo Salvin muille töille ominaista eksentristä viehätystä (esim. "Vulcano, figlio di Giove", 1962). Siitä on liikkeellä heikkotasoinen amerikkalainen versio, jonka filmikelat ovat kaiken lisäksi väärässä järjestyksessä. Espanjalaisen Impulson DVD:llä julkaisema laajakangasversio sisältää espanjan- ja italiankielisen ääniraidan.
Arena am Rennsteig

Arena am Rennsteig (sponsorinimeltään "Lotto Thüringen Arena am Rennsteig") on Oberhofissa Thüringenin osavaltiossa Saksassa sijaitseva ampuma- ja maastohiihtostadion.
Stadionilla kilpaillaan vuosittain tammikuussa ampumahiihdon maailmancupin osakilpailuja. Vuosien 2009 ja 2014 välillä Oberhofissa kilpailtiin maastohiihdon maailmancupin Tour de Skin osakilpailuja. Lisäksi stadionilla on järjestetty kerran ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut; vuonna 2004.
Stadion on saanut nykyisen nimensä tammikuussa 2019. Edellinen nimi, "DKB-Ski-Arena" oli käytössä vuosina 2008–2018. Tuolloin se sai nimensä areenaa sponsoroineen Deutsche Kreditbankin (DKB) mukaan. Aiemmin se on tunnettu myös nimillä "Biathlonstadion am Rennsteig" (vuoteen 2003 asti) ja vuosina 2003–2007 "Rennsteig-Arena Oberhof". Stadion tunnetaan arvaamattomista tuulistaan, vaikeista lumioloistaan ja sumustaan. Kylmän sodan aikana se oli Itä-Saksan merkittävin ampumahiihtokeskus. 2000-luvulla stadionia ja sen latuja on uudistettu merkittävästi. Nykyisin suurin osa keskuksen laduista on asfaltoitu rullahiihtämistä varten. Stadionin vieressä sijaitsee hiihtoputki, josta tarvittaessa on siirretty talvisin lunta latujen aikaansaamiseksi maailmancupin kilpailuja varten. Stadion on yhdessä Ruhpoldingin Chiemgau Arenan kanssa Saksan suurimpia ampumahiihtokeskuksia.
North River Steamboat

North River Steamboat, usein virheellisesti myös Clermont, oli vuonna 1807 rakennettu höyrylaiva, jota pidetään höyrylaivakauden ensimmäisenä kaupallisesti menestyneenä aluksena. Siitä alkoi höyrylaivojen rakentamisinnostus. 
Hudsonjoen liikennöintiin New Yorkin ja Albanyn kaupungin välillä käytetyn aluksen rakensivat sijoittaja ja poliitikko Robert R. Livingston (1746–1813) ja keksijä Robert Fulton (1765–1815). Alus oli 43 metriä pitkä ja 4,3 metriä leveä. Sen syväys oli 4,8 metriä. Tässä siipirataslaivassa käytettiin Boultonin ja Wattin tehtaan höyrykonetta. Aluksen nopeus oli 4,7 solmua. Laiva poistettiin käytöstä vuonna 1814.
"Clermont" on Livingstonien Hudsonjoen rannalla olevan kotitilan nimi, joka on jo varhaisessa vaiheessa on erehdyksessä sekoitettu laivan nimeen.
Road (kappale)

”Road” on suomalaisyhtye Don Johnson Big Bandin kappale heidän kolmannelta, yhtyeen omaa nimeä kantavalta studioalbumilta. Universal Music julkaisi kappaleen albumin ensimmäisenä singlenä 5. huhtikuuta 2006. Kappaleen sävelen ja sanat on yhtye tehnyt itse. Kappaleella vierailee myös laulaja Emma Salokoski.
Vuonna 2012 Nuorgam-verkkomedia listasi ”Roadin” heidän "2000-luvun kotimaiset pophelmet" -listan 90. sijalle.
Single nousi huhtikuussa 2006 viikoksi Suomen virallisen singlelistan ensimmäiseksi. Radiolistalla ”Road” oli parhaimmillaan ensimmäisenä, eli Suomen soitetuin radiokappale. Se oli myös vuoden 2006 15:nneksi soitetuin kappale suomalaisissa kaupallisissa radioissa. 
Kappaleesta on julkaistu Akseli Tuomivaaran ohjaama musiikkivideo, joka sai Oulun musiikkivideofestivaaleilla kunniamaininnan samana vuonna.
Kalle Virtanen (professori)

Kaarlo (Kalle) Ilmari Virtanen (30. kesäkuuta 1921 Tukholma – 21. kesäkuuta 2006 Sipoo) oli Helsingin yliopiston matematiikan professori, joka uudisti funktioteorian tutkimusta.
Ura.
Virtasen isä oli Nobel-palkittu kemisti, professori A. I. Virtanen ja äiti Lilja Matilda Moisio (aiemmin Lindh). Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin reaalilyseosta 1938 ja aloitti matematiikan opinnot Helsingin yliopistossa, jotka sota kuitenkin keskeytti. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1945, lisensiaatiksi 1949 ja tohtoriksi 1950. Tohtoriksi Virtanen väitteli P. J. Myrbergin ohjauksessa, työskennellessään Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen assistenttina. Hänen saksankielinen väitöskirjansa (1950) oli otsikoitu "Über Abelsche Integrale auf nullberandeten Riemannschen Flächen von unendlichen Geschlecht". Helsingin yliopiston matematiikan dosenttina hän toimi 1950–1966.
Sodissa Virtanen osallistui taisteluihin Aunuksessa, Suursaaren valtauksessa ja Karjalankannaksella.
Virtanen työskenteli Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen eri assistentin toimissa vuosina 1946–1952, matematiikan apulaisen viransijaisena (kevätlukukauden 1951 ja vuodet 1952–1962). Hän oli valtion luonnontieteellisen toimikunnan vanhempi tutkija vuosina 1962–1966 ja Helsingin yliopiopiston matematiikan
henkilökökohtainen ylimääräinen professori 1966–1984.
Hänen dosenttina pitämänsä luentosarja 1957–1958 oli avaus niin sanottuihin kvasikonformikuvauksiin perustuvaan funktioteorian tutkimuksen uudistamiseen Suomessa. Virtanen ja tuolloinen apulaisprofessori, myöhempi akateemikko Olli Lehto pitivät seminaarisarjan kvasikonformikuvauksista 1958–1959 ja julkaisivat niitä koskevan monografian saksaksi 1965. Englanniksi se ilmestyi 1973 ja on ollut alan perusteos vuosikymmeniä.
Virtasella oli huomattava vaikutus useisiin jatko-opiskelijoihin ja sitä kautta laajasti matematiikan tutkimukseen Suomessa. Funktioteorian ohella hän luennoi muun muassa topologiasta ja algebrallisesta geometriasta. Opettajana Virtanen jakoi kernaasti ajatuksia opiskelijoiden ja kollegoiden kanssa, mutta tutkijana hän ei julkaissut pelkästään omissa nimissään enää mitään vuoden 1958 jälkeen eikä hakenut avoinna olleita virkoja. Kaikkiaankin Virtasen julkaisuluettelossa on vain 12 nimikettä. Helsingin yliopiston henkilökohtaisen ylimääräisen professorin virkaan (jollaista ei täytetä hakemuksen perusteella) hänet nimitettiin 1966. Virtasella oli toistakymmentä väitellyttä tohtoriopiskelijaa.
Yksityiselämä.
Kalle Virtanen oli luonteeltaan ja esiintymiseltään vaatimaton. Olli Lehto kertoo, ettei ole koskaan tuntenut toista henkilöä, jolta niin täydellisesti puuttui henkilökohtaisen pätemisen tarve.
Kalle Virtasen puoliso vuodesta 1946 oli kansleri P. J. Myrbergin tytär Kirsti. Pariskunnalla oli viisi lasta.
Eläkkeelle jäätyään 1984 Virtanen vetäytyi kotiinsa Sipooseen ja omistautui matematiikasta kokonaan erillään oleville harrastuksille.
Paavo Päivänsalo

Paavo Rafael Päivänsalo (3. heinäkuuta 1918 Helsinki – 22. syyskuuta 2004 Helsinki) oli Jyväskylän yliopiston kasvatustieteen professori. 
Henkilöhistoria.
Paavo Päivänsalon vanhemmat olivat teologian tohtori B. H. Päivänsalo ja Laina Elisabet Leidenius ja puoliso vuodesta 1952 Marja Lähimaa. Hänen veljiään olivat Olavi Päivänsalo, Armo Päivänsalo ja Veikko Päivänsalo. Ylioppilaaksi Paavo Päivänsalo tuli 1937 ja valmistui filosofian kandidaatiksi sekä suoritti teologian erotutkinnon 1941. Filosofian lisensiaatti hänestä tuli 1949, jolloin hän myös väitteli filosofian tohtoriksi. Päivänsalo toimi opettajana 1950–1977, Helsingin yliopiston dosentti hän oli vuodesta 1953 ja vanhainkodin saarnaaja Helsingissä vuodesta 1945. Hän sai vuonna 1972 professorin arvonimen. Päivänsalo nimitettiin kasvatustieteen professoriksi Jyväskylän yliopistoon vuonna 1979 ja hän jäi eläkkeelle vuonna 1985. Hänen erityisalanaan olivat kasvatuksen teoreettiset ongelmat. Päivänsalo tutki kasvatuspsykologiaa ja -sosiologiaa sekä kasvatuksen historiaa. Hänen mielestään kasvatustieteellisessä tutkimuksessa tarvittiin hyvin erilaisia lähestymistapoja, ja hän arvosteli sitä, miten kasvatustiede hänen mielestään tuohon aikaan oli "positiivis-empiristisen koulukunnan rautakahleissa." Häntä seurasi virassa Sirkka Hirsjärvi. Suomen Kristillinen Liitto, nykyisin Suomen Kristillisdemokraatit, perustettiin Päivänsalon kotona vuonna 1958.
Marcus Mariota

Marcus Ardel Taulauniu Mariota (s. 30. lokakuuta 1993 Honolulu, Havaiji) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hän edustaa NFL-liigassa pelaavaa Atlanta Falcons
Pelaajaura.
Samoalaiset ja saksalaiset sukujuuret omaava Mariota on vuoden 2014 Heisman Trophy -voittaja. Hän pelasi yliopistourallaan Oregonin yliopiston joukkueessa.
Mariota varattiin vuoden 2015 ensimmäisellä kierroksella, tilaisuuden toisena pelaajana. Hänestä tuli heti Tennessee Titansin aloittava pelinrakentaja ja hän pelasi hyvällä menestyksellä. Mariotan tulokaskausi päättyi kuitenkin polvivammaan. Toisella kaudellaan Mariota pelasi erinomaisesti, mutta kauden toiseksi viimeisessä ottelussa hän mursi jalkansa pahasti. Mariota kuntoutui hyvin, muttei enää juossut itse pallon kanssa samalla tavalla.
Mariota johdatti Tennesseen pudotuspeleihin ensimmäistä kertaa vuosiin kaudella 2017. Kaudella 2018 hän kärsi useista loukkantumisista ja Mariotalla oli vaikeuksia sopeutua Tennesseen uuden päävalmentajan pelityyliin. Mariotan pelisuoritukset huononivat selvästi kaudella 2019 ja kauden puolivälissä Ryan Tannehill syrjäytti hänet pelinrakentajan paikalta.
Tennessee ei tarjonnut jatkosopimusta Mariotalle, joten hän siirtyi maaliskuussa 2020 kaksivuotisella sopimuksella Las Vegas Raidersiin.
Gleb Retivyh

Gleb Sergejevitš Retivyh (; s. 30. joulukuuta 1991) on venäläinen maastohiihtäjä. Hän on erikoistunut sprintteihin.
Retivyh debytoi maastohiihdon maailmancupissa helmikuussa 2011 Rybinskissä ollen vapaan sprintin 14. ja saavuttaen heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Ensimmäistä kertaa Retivyh selviytyi maailmancupissa kymmenen parhaan joukkoon maaliskuussa 2011 Lahden sprintissä sijoituttuaan yhdeksänneksi. Retivyh on voittanut yhden maailmancupin henkilökohtaisen osakilpailun: perinteisen hiihtotavan sprintin Pyeongchangissa helmikuussa 2017. Hän voitti samana viikonloppuna myös parisprintin. Hän sijoittui toiseksi vapaan hiihtotavan sprintissä Lahdessa 2018. Joulukuussa 2020 Retivyh sijoittui kolmanneksi Dresdenin sprintissä ja voitti parisprintin. Retivyh sijoittui Tour de Skin Val di Fiemmen perinteisen hiihtotavan sprintissä toiseksi tammikuussa 2021. Hän sijoittui toiseksi myös Ulricehamnin vapaan hiihtotavan sprintissä helmikuussa 2021. Sprintticupissa hän oli toinen kaudella 2020–2021.
Retivyh on voittanut kolme nuorten MM-mitalia. Kaksi hopeista on tullut viesteistä vuosilta 2010 ja 2011 ja yksi pronssinen perinteisen sprintistä vuodelta 2011. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui vapaan hiihtotavan sprintissä 15:nneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Retivyh voitti hopeaa perinteisen hiihtotavan parisprintissä ja pronssia vapaan hiihtotavan sprintissä. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui perinteisen sprintissä yhdeksänneksi. Vapaan hiihtotavan parisprintissä hän saavutti pronssia Aleksandr Bolšunovin kanssa.
Mihail Petraševski

Mihail Vasiljevitš Butaševitš-Petraševski, tavallisesti Mihail Petraševski (; 13. marraskuuta 1821 Pietari – 16. joulukuuta 1866 Jeniseiskin kuvernementti) oli venäläinen vallankumouksellinen ja ajattelija.
Petraševski valmistui vuonna 1839 Tsarskoje Selossa Venäjän aatelistolle tarkoitetusta Aleksanterin lyseosta ja opiskeli Pietarin yliopistossa oikeustiedettä ja talouspolitiikkaa. Sen jälkeen ulkoasiainministeriö palkkasi hänet kääntäjäksi ja tulkiksi. Petraševski alkoi 1845 salanimellä Kirillov julkaista tietokirjaa "Vierasperäisten sanojen taskusanakirja", jonka sensuuri kielsi. Teos sisältää teoreettisia artikkeleita, joissa kansantajuistetaan utopistisen sosialismin demokraattisia ja materialistisia ajatuksia ja periaatteita. Petraševskin asunnosta tuli vuodesta 1844 alkaen älymystön kokoontumispaikka, jossa vuodesta 1845 kokoonnuttiin viikoittain. Tapaamiset saivat myöhemmin nimen "pjatnitsi" (perjantait) ja niiden kävijät nimen petraševtsit. Kävijät hyödynsivät Petraševskin yksityiskirjastoa, johon kuului kiellettyjä kirjoja materialistisesta filosofiasta, utopistisesta sosialismista ja vallankumousliikkeiden historiasta.
Tunnettuihin Petraševskin piirin jäseniin kuului kirjailija Fjodor Dostojevski, joka osallistui piiriin vuodesta 1847 säännöllisesti. Petraševski kannatti Charles Fourier'n ajatuksia. Hän puhui Venäjän demokratisoinnin ja maaorjien vapauttamisen puolesta. Hän kannatti kansan parissa tehtävää pitkää valmistelevaa työtä vallankumoustaistelun hyväksi. Vuoden 1848 loppupuolella Petraševski osallistui tapaamisiin, joissa suunniteltiin salaseuran perustamista.
Petraševski pidätettiin 1849 ja tuomittiin kuolemaan. Muiden Petraševskin piirin jäsenten mukana hänet vietiin yleisesti julkisiin teloituksiin käytetylle Semjonovin rykmentin paraatikentälle ja sidottiin paaluun. Viime hetkellä teloitus keskeytettiin, ja rangaistus muutettiin määräämättömän pituiseksi karkotukseksi Siperiaan. Hän joutui suorittamaan rangaistustaan Itä-Siperiaan. Vuonna 1856 Petraševskin asema määriteltiin maanpakolaisuudeksi. Hän asui Irkutskissa, jossa hän vuonna 1860 perusti "Amur"-nimisen sanomalehden. Petraševskin puhuttua julkisesti paikallisviranomaisten vallan väärinkäytöstä hänet karkotettiin helmikuussa 1860 Minusinskin piirikuntaan, jossa hän kuoli 1866.
Santa Tell Me

Santa Tell Me on yhdysvaltalaisen laulajan, Ariana Granden marraskuussa 2014 julkaistu single.
Grande ilmoitti 13. marraskuuta 2014 Twitter-tilillään julkaisevansa uuden joululaulun, "Santa Tell Me", 24. marraskuuta. Musiikkivideo kappaleeseen julkaistiin 12. joulukuuta YouTubessa. Single on sijoittunut parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listalla sijalle 42.
Sweet Confusion

Sweet Confusion on suomalaisen I’Dees-popyhtyeen 25. maaliskuuta 2002 julkaistu esikoisalbumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan 18:nneksi. Yhteensä se oli listalla kaksi viikkoa. Albumi julkaistiin julkaisuvuonnaan CD-formaatissa, eikä sitä ole myöhemmin julkaistu lainkaan digitaalisessa muodossa.
Albumilta julkaistiin yhteensä kuusi singleä: ”Wicked 'n Wild”, ”Game for 1”, ”Time”, ”Automatic”, ”Locked in the Moment” sekä ”Name and Number”. Singleistä suurimmaksi hitiksi nousi marraskuussa 2001 julkaistu ”Time”-kappale, joka nousi sekä single- että radiolistan neljänneksi.
Länsirannan kisapoika eli vihreän saaren sankari

Länsirannan kisapoika eli vihreän saaren sankari eli Irlannin hulivilipoika ("The Playboy of the Western World") on irlantilaisen John Millington Syngen vuonna 1907 kantaesitetty kolminäytöksinen komedianäytelmä, josta on tullut Syngen parhaiten tunnettu teos. Isänmurhallaan ylpeilevästä nuorukaisesta kertovaa tarinaa pidettiin kantaesityksensä aikoihin moraalittomana, ja sitä vastaan järjestettiin mielenosoituksia kantaesitysteatterin edessä Dublinissa 1907 ja Yhdysvaltain ensi-illan yhteydessä New Yorkissa vuonna 1911.
Näytelmää on esitetty 1900-luvulla paljon Suomessakin. Siitä on ainakin kolme erinimistä suomennosta, ilmeisesti vanhin niistä nimellä "Läntisrannan kisapoika". Lisäksi teattereissa sitä on esitetty myös nimellä "Vihreän saaren sankari".
Juoni.
Näytelmä sijoittuu 1900-luvun alun Mayon kreivikuntaan ja sikäläiseen pubiin. Nuori Christy Mahon astuu sisään ja väittää olevansa pakomatkalla tapettuaan tyrannimaisen isänsä lapiolla. Kapakanpitäjä Flaherty ylistää nuoren miehen rohkeutta, ja baarinpitäjänä toimiva Flahertyn tytär alkaa ihastua Christyyn sulhasensa Shawnin kustannuksella. Christyn erikoinen tarina tekee hänestä paikallisen sankarin, varsinkin kun hän vielä voittaa kilpa-ajot hitaimmaksi luullulla aasilla.
Yllättäen paikalle saapuu Christyn isä Mahon, joka ei ollutkaan kuollut vaan ainoastaan haavoittunut. Kun kyläläiset saavat tämän tietoonsa, he kääntyvät Christyä vastaan ja pitävät tätä valehtelijana ja pelkurina. Voittaakseen uudelleen Pegeenin rakkauden ja kylänväen hyväksynnän Christy asettuu uudelleen isäänsä vastaan. Kyläläiset kuitenkin pyrkivät Pegeenin johdolla viemään Christyn hirtettäväksi. Hänen henkensä pelastaa isä, joka ei ole kuollut toisellakaan yrittämällä. Isä ja poika tekevät sovinnon ja lähtevät kaupungista. Shawn kosii Pegeeniä, mutta tämä kieltäytyy ja katuu sitä, että hylkäsi Christyn.
Macrotermes michaelseni

Macrotermes michaelseni on termiittilaji, jota tavataan laajalla alueella Saharan eteläpuolisen Afrikan savanneilla. Muiden Macrotermitinae-alaheimon termiittien tavoin se elää symbioosissa "Termitomyces"-suvun sienten kanssa.
"M. michaelseni" -lajin keon varsinainen pesä on halkaisijaltaan 1–2 metriä oleva pallomainen tila. Kuningatar ja työläiset asuvat pesässä, ja sen yläpuolella on kammioita, joissa on niin sanotut sienipuutarhat. Pesän ympärillä on tunnelistoja, jotka sienitarhan yläpuolella yhtyvät savupiipuksi, joka kohoaa kummuksi. Lajin pesäkumpu voi olla korkea, mutta savupiippu on kuitenkin suljettu. Keko on hyvin eristetty, mikä lienee sopeutuma eteläisen Afrikan viileisiin ja kuiviin talviin.
Luciano Vietto

Luciano Darío Vietto (s. 5. joulukuuta 1993 Balnearia, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
4. elokuuta 2014 espanjalaisseura Villarreal ilmoitti hankkineensa Vietton riveihinsä viisivuotisella sopimuksella. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa joukkueessa 21. elokuuta 2014 Eurooppa-liigan play off -kierroksella Astanaa vastaan.
22. kesäkuuta 2015 Villarreal vahvisti Vietton siirtymisen Atlético Madridiin. Hänestä maksettiin 20 miljoonan euron siirtokorvaus.
Amatsonia

Amatsonia oli suomalainen vuosina 1995–1996 MTV3-kanavalla esitetty keskusteluohjelma.
Ohjelmaa juontajina toimivat Yazka Love, Marianne Heikkilä ja Unna Lehtipuu. Ohjelma sai aikanaan kohua muun muassa juontaja Yazka Loven androgyynisyydestä.
Litiumparisto

Litiumparisto on paristo, jonka anodi muodostuu litiumista tai litiumyhdisteistä. Litiumparistojen itsepurkautuminen on vähäistä, joten niiden käyttöikä on pitkä, minkä vuoksi niitä käytetään usein mm. kelloissa, kameroissa ja muistivarmennuksessa.
Litiumparistot ovat usein nappi- tai sauvamallisia, ja niitä tehdään monista erilaisista yhdisteistä. Litiumparisto voi syttyä tuleen, jos se kuumentuu liikaa.
Litium-tionyylikloridi.
Lithium-tionyylikloridipariston (Li-SOCl2) napajännite on 3,6 V.
Litium-rikkidioksidi.
Litium-rikkidioksidipariston (Li-SO2) napajännite on 3,6 V.
Litium-mangaanidioksidi.
Litium-mangaanidioksidipariston (Li-MnO2) napajännite on 2,9 V.
Litium-rautadisulfidi.
Litium-rautadisulfidipariston (Li-FeS2) napajännite on 1,5 V.