tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valdemar Melanko

Valdemar (Waldemar) Melanko (12. heinäkuuta 1939 Viipuri – 13. kesäkuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen virkamies, kääntäjä ja kirjailija. Päätyönsä hän teki Neuvostoliittoinstituutin ja sittemmin Venäjän ja Itä-Euroopan instituutin johtajana vuodesta 1985 vuoteen 2003. Hän on myös toiminut kansainvälisissä idäntutkimukseen liittyvissä yhteisöissä, kuten ICCEES:ssä. Melanko on myös kirjoittanut useita teoksia: romaani "Virkamies ja kuolema" ilmestyi vuonna 1987 ja suomalaisen homokulttuurin historiaa valottava tietokirja "Puistohomot" vuonna 2012. Hän on myös osallistunut useiden tieteellisten ja muiden julkaisujen toimittamiseen sekä kääntänyt teoksia suomen ja venäjän kielten välillä, muun muassa Anton Tšehovin teoksen "Sahalin" venäjästä suomeen vuonna 1972. Hän on kirjoittanut myös sukunsa, Viipurin Sergejeffin kauppiassuvun, historiasta.
Melanko opiskeli 1960-luvulla Helsingin yliopistossa taidehistoriaa, josta hän kirjoitti gradunsa vuonna 1970. Tuolloin hän osallistui myös radikaalin opiskelijaliikkeen toimintaan ja oli yksi "Ylioppilaslehden" ”valtausnumeron” päätoimittajista vuonna 1969. Jo tuolloin hän oli alkanut havainnoida helsinkiläisten homoseksuaalien liikehdintää. Idean tutkimukseen hän kertoo saaneensa Tšehovin teoksista.
Melanko on myös näytellyt televisiosarjassa "Uskottu mies".
Deaflympics

Deaflympics, epävirallisesti suomennettuna Kuurojen olympialaiset tai Kuurolympialaiset ovat kansainväliset kuulovammaisten urheilukilpailut, jotka järjestetään kahden vuoden välein vuorotellen kesäisin ja talvisin. Vuoteen 1965 saakka tapahtuman nimenä oli "International Games for the Deaf", nimitys "World Games for the Deaf" oli puolestaan käytössä vuoteen 1999 saakka.
Kilpailuun saa osallistua, mikäli (mahdollisesti paremmin kuulevalla korvalla) kuulon taso on alle 55 desibeliä. Kuulotekniset apuvälineet, kuten kuulokoje ja sisäkorvaistute eivät ole sallittuja kilpailusuoritusten aikana.
Nokian kirkko

Nokian kirkko on arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnittelema tiilinen uusklassista tyylisuuntaa oleva kirkkorakennus Nokian kaupungissa. Kirkko on Nokian seurakunnan pääkirkko ja valmistunut vuonna 1837.
Kirkko sijaitsee korkealla harjulla ja sitä ympäröi vanha hautausmaa. Rakennuksen esikuvana pidetään Rooman Pantheonia – kirkkosali on pohjamuodoltaan täysi ympyrä ja kupoli ulottuu koko salin ylle. Kattoa kuvioi 216 nelikulmiota, joiden sisällä on 1080 suurikokoista nastaa.
Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan vuonna 1974 valmistamat ja niissä on 32 äänikertaa. Urut rakennettiin kirkon vuosina 1973–1974 tapahtuneen korjauksen yhteydessä. Kirkkoa on korjattu myös myöhemmin, vuonna 1996, jolloin muun muassa uusittiin kalkkikivilattia.
Nokian seurakunnalla on neljä muuta kirkkoa: Pinsiön, Siuron, Suoniemen ja Tottijärven kirkot.
Nokian kirkon sankarihautausmaan muistomerkin on suunnitellut kuvanveistäjä Arvi Tynys vuonna 1943.
Away from Her

Away from Her, televisioesityksessä myös nimellä Kaukana poissa, on kanadalaisen näyttelijän ja ohjaajan Sarah Polleyn esikoisohjaus vuodelta 2006. Sen käsikirjoitus perustuu Alice Munron novelliin ”Karhu tuli vuoren takaa”, joka on julkaistu suomeksi Munron kokoelmassa "Viha, ystävyys, rakkaus" (Tammi, 2002). 
Elokuvan ensiesitys oli Toronton elokuvajuhlilla. Julie Christie sai 2008 osasuorituksestaan Golden Globe -palkinnon sarjassa paras naispääosa draamaelokuvassa. Elokuva nimettiin Genie Awards -palkintogaalassa vuoden parhaaksi kanadalaiselokuvaksi.
Päähenkilö Fiona Anderson (Julie Christie) sairastaa muistisairaus Alzheimerin tautia ja muuttaa hoitokotiin, jonne hänen miehensä Grant Anderson (Gordon Pinsent) vie hänet 44 vuoden avioliiton jälkeen. Kritiikissä todetaan Polleyn kertovat tarinan kypsän ymmärtäväisesti. Toisen kriitikon mukaan elokuva poikkeaa Munron novellista siinä, että se ei tuo esille sairauden mukanaan tuomaa todellisuutta. Elokuvan nimi on otettu novellin takautumasta, jossa Fiona kosii Grantia miettien, olisiko naimisiinmenossa ideaa. Grantista olisi, sillä hän ei haluaisi koskaan olla kaukana Fionasta, jossa on elonkipinää (”He wanted never to be away from her. She had the spark of life.”).
Näyttelijät.
Lähde:
Kastehelmi ja lumikukka

Kastehelmi ja lumikukka on suomalaisen Martti Suuntalan kokoelma-albumi vuodelta 2012.
Luumäeltä kotoisin ollut Martti Suuntala oli Arttu Suuntalan nuorempi veli. Voitettuaan vuonna 1952 Helsingissä järjestetyn iskelmälaulukilpailun hän teki ensilevytyksensä, Toivo Kärjen ja Reino Helismaan tangon "Kaksi yksinäistä ihmislasta" sekä Kärjen ja Sten Törnbergin foxtrotin "Voitko anteeksi antaa" samana vuonna. Päivätyönsä Suuntala teki Valtionrautateillä, minkä ohella hän keikkaili muun muassa Pohjois-Kymenlaakson Pelimannien solistina. Hänen levytysuransa kesti parikymmentä vuotta 1970-luvulle saakka.
Devil &amp; Daughter

Devil &amp; Daughter on Black Sabbath -yhtyeen kappale ja singlejulkaisu vuodelta 1989. Se on otettu "Headless Cross" -albumilta. 
Kappale on musiikillisesti hieman nopeampitempoinen, ollen yhtyeelle tyypillistä, perinteistä heavy metalia. Sen ovat säveltäneet kitaristi Tony Iommi, rumpali Cozy Powell ja laulaja Tony Martin. Myös kosketinsoittaja Geoff Nichollsin koskettimet ovat hyvin esillä kappaleessa. Sanoitukset ovat yhtyeen imagoon sopivat, okkultismi-henkiset, kertoen "pirusta ja sen tyttärestä". 
Kappale julkaistiin yksipuolisena singlenä, tosin 12" tuuman versiossa b-puolelta löytyy Iommin, Powellin ja Martinin haastattelu.
T. O. Vahervuori

Torsten Oskar (T. O.) Vahervuori, vuoteen 1908 "Nordquist" (8. tammikuuta 1901 Helsinki – 25. kesäkuuta 1978 Luhanka) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän oli ulkoasiainministeriön osastopäällikkö 1946–1950, lähettiläs Rio de Janeirossa 1950–1956 ja Kööpenhaminassa 1956–1957, valtiosihteeri 1957–1960 ja suurlähettiläs Roomassa, Kyproksella ja Tunisiassa vuosina 1961–1968.Hänen uraansa on luonnehdittu siten, että Suomessa hän eteni ulkoministeriön virkahierarkian huipulle mutta hän ei aktiivisesti tavoitellut Suomen kannalta poliittiselta painoarvoltaan keskeisimpiä ulkomaisia asemapaikkoja. Vahervuori oli klassisen koulukunnan karriääridiplomaatti, joka sai osakseen laajalti arvostusta perehtyessään antaumuksella asemamaidensa kieliin ja kulttuureihin.
Walter Wahl

Walter August Wahl (8. lokakuuta 1879 Viipuri – 18. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen mineralogi ja kemisti.
Wahlin vanhemmat olivat konsuli Carl August Wahl ja Bertha Paulina Holstius. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 (Nya svenska läroverket) ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1903 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1908.
Wahl teki 1909–1914 kemian tutkimustöitä Lontoossa Davy-Faraday-laboratonossa ja oli sen jälkeen muutamia vuosia asssitenttina eräässä Helsingin yliopiston laboratoriossa. Vuonna 1918 Wahl työskenteli elintarvikkeiden hankkimiseksi Suomeen ja oli jäsenenä Englantiin, Ranskaan ja Yhdysvaltoihin vuonna 1919 lähetetyssä kauppavaltuuskunnassa. Wahl oli Åbo Akademin kemian professori 1918–1924 ja Helsingin yliopistossa kemian dosenttina 1923–1937 sekä kemian ylimääräisenä professorina 1937–1946. Viimeksi hän oli Handelshuset Wahl &amp; Co:n toimitusjohtajana 1940–1961. Hän tutki muun muassa korkeassa paineessa jähmetettyjen kaasujen ominaisuuksia, silikaattien rakennetta ja kiteytymistä sekä myöhemmällä iällä meteoriitteja ja magmakivien syntyä. Hänen meteoriittikokoelmansa siirtyi hänen kuoltuaan Helsingin yliopiston kivikokoelmaan. 
Wahlin puoliso vuodesta 1921 oli marttajohtaja Lisi Wahl.
Z35

Z35 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1941 Bremenistä Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta, missä köli laskettiin 6. kesäkuuta telakkanumerolla 1005. Alus laskettiin vesille 2. lokakuuta 1942 ja valmistui 22. syyskuuta 1943.
Palvelus.
Alus lähetettiin 12. joulukuuta 1944 kahden muun Saksan laivaston hävittäjän sekä pienempien apualusten kanssa miinoittamaan Suomenlahden kapeikkoa Naissaaren ja Porkkalanniemen välillä vanhan sulkumiinoituksen vahvistamiseksi. Tarkoituksena oli vaikeuttaa Neuvostoliiton laivaston pääsyä Itämerelle. Kovassa tuulessa ja lumituiskussa "Z35" ja "Z36" ajoivat omaan miinoitteeseen ja upposivat Porkkalan vuokra-alueen edustalle. Onnettomuudessa hukkui noin 600 miestä. Merestä löydetyt ruumiit haudattiin ensin Inkoon Fageröhön, josta ne siirrettiin myöhemmin Saksalaisten sotilaiden hautausmaalle Vantaan Honkanummelle.
Z36

Z36 oli Saksan laivaston tyypin 1936A hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 17. helmikuuta 1941 Bremenistä Deutsche Schiff- und Maschinenbaulta, missä köli laskettiin 15. syyskuuta telakkanumerolla 1006. Alus laskettiin vesille 15. toukokuuta 1943 ja valmistui 19. helmikuuta 1944.
Palvelus.
Alus lähetettiin 12. joulukuuta 1944 kahden muun Saksan laivaston hävittäjän sekä pienempien apualusten kanssa miinoittamaan Suomenlahden kapeikkoa Naissaaren ja Porkkalanniemen välillä vanhan sulkumiinoituksen vahvistamiseksi. Tarkoituksena oli vaikeuttaa Neuvostoliiton laivaston pääsyä Itämerelle. Kovassa tuulessa ja lumituiskussa "Z36" ja "Z35" ajoivat omaan miinoitukseen ja upposivat Porkkalan vuokra-alueen edustalle. Onnettomuudessa hukkui noin 600 miestä. Merestä löydetyt ruumiit haudattiin ensin Inkoon Fageröhön, josta ne siirrettiin myöhemmin Saksalaisten sotilaiden hautausmaalle Vantaan Honkanummelle.
Kotkan Oikeustalo

Kotkan Oikeustalo on Gustaf Nyströmin suunnittelema vuonna 1909 valmistunut rakennus Kotkassa Kotkansaarella osoitteessa Keskuskatu 19. Rakennus toimi Kymenlaakson käräjäoikeuden Kotkan kansliana vuoden 2018 loppuun ja käräjäoikeuden istuntopaikkana 30.10.2022 saakka.
Historia.
Rakennus valmistui alun perin Suomen Pankin aluekonttoriksi. Vuonna 1993 rakennus muutettiin pankkikonttorista Helsingin yliopiston Kotkan toimitiloiksi. Helsingin yliopisto toimi rakennuksessa 15 vuotta. Kymenlaakson käräjäoikeus toimi tiloissa 1.5.2012 - 30.10.2022. Käräjäoikeuden kanslia sijaitsi aiemmin Karhulassa.
Arkkitehtuuri.
Rakennus edustaa kansallisromanttista tyyliä. Entinen pankkisali tunnettiin yliopiston aikana Itämerisalina, nykyisin se ja entinen kassaholvi toimivat pääistuntosalina. Oikeustalon muutostöiden yhteydessä Eino Kaurian lasimaalaus sijoitettiin pääistuntosaliin. Rakennuksen koillispäätyyn rakennettiin hissitorni.
Hämeenkylän kirkko

Hämeenkylän kirkko on Vantaan Hämeenkylässä sijaitseva, vuonna 1992 valmistunut, arkkitehti Olli-Pekka Jokelan suunnittelema kirkko. Se rakennettiin vuonna 1966 valmistuneen vanhan pieneksi jääneen kirkon ympärille. 
Sisätilan kirkkotaidetta.
Alttariseinän rakenne tuo päivänvalon ja hämärän elävästi esille, korostaen seinän moderneja taideteoksia vaihtelelevasti eri vuorokauden ja vuoden aikoina. Taidemaalari Silja Rantasen ja kuvanveistäjä Martti Aihan taideteoskokonaisuus "Neljätoista pysähdyspaikkaa" kertoo pääsiäisen tapahtumista. Työ on Silja Rantasen mukaan saanut vaikutteita Italian varhaisrenessanssin kirkkotaiteesta ja freskosarjoista, erityisesti dominikaanimunkki Fra Angelicon freskoista San Marcon luostarissa Firenzessä. Teos viittaa ”Kristuksen kärsimystien 14 pysähdyspaikkaan”, tuomiosta hautaamiseen ja Kristuksen ylösnousemukseen asti. Martti Aihan pastellinsävyiset työt on sijoitettu alttarin taakse, Silja Rantasen värikkäämmät työt lähelle katon rajaa. Aihan voimakassävyisemmät työt sijaitsevat sivuseinillä. Aiha tutkii veistoksillaan pääsiäisteeman tunnemaailmaa lohdutusta korostaen. 
Tekstiilitaiteilija Katri Haahti on luonut kirkkotekstiilit. Alttaritekstiilit ja saarnatuolin kirjaliinat on kirjailtu käsin läpikuultavasta sideharsosta, jota on vahvistettu lasikuidulla. Lisäksi tekstiilit on hartsikäsitelty.
Urkurakentamo Veikko Virtasen valmistamissa, soinniltaan pohjoismaisen romanttisissa uruissa on 24 äänikertaa. Julkisivun soittimelle on suunnitellut arkkitehti Jokela kanssa yhteistyössä urkurakentamon kanssa.
Kirkonkellojen melodiat on säveltänyt Einojuhani Rautavaara.
Uurnahautausmaa.
Kirkon välittömässä läheisyydessä sijaitseva, vuonna 1993 käyttöön otettu uurnahautausmaa on maisema-arkkitehti Gretel Hemgårdin suunnittelema. Hautausmaan pinta-ala on 2 250 neliömetriä ja alueella on uurnahautapaikkoja, muistolehto, sirottelualue ja holvihauta.
Hämeenkylän seurakunta

Hämeenkylän seurakunta on läntisin Vantaan seurakunnista. Seurakunnan alueeseen kuuluvat muun muassa Variston, Pähkinärinteen ja Rajatorpan alueet. 
Seurakunnan kirkkona toimii Hämeenkylän kirkko. Kirkon vieressä on uurnahautausmaa. Muina kokoontumistiloina seurakunnalla ovat Vapaalan seurakuntatalo ja Lammaspolun kerhohuoneisto. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Matti Hyry.
Vuoden 2023 lopussa Hämeenkylän seurakuntaan kuului 10 139 jäsentä, mikä on 52,5 % alueen asukkaista.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Hämeenkylän seurakunnan kirkkoherroina:
Toiminta.
Hämeenkylän seurakunnassa järjestetään tavanomaisia tapahtumia, kuten jumalanpalveluksia, kastetilaisuuksia, vihkimisiä sekä hautaan siunaamisia. Lisäksi Hämeenkylän seurakunta järjestää myös seuraavanlaista toimintaa:
Hämeenkylän seurakunnan tapahtumiin pääset tutustumaan tapahtumakalenterista.
Irja Klemola

Irja Tellervo Klemola (13. tammikuuta 1898 Loimaa – 13. marraskuuta 1995 Piikkiö) oli suomalainen opettaja, rehtori ja lastenkirjailija.
Klemola opiskeli matematiikkaa, fysiikkaa ja kemiaa Helsingin yliopistossa. Hän toimi opettajana Turun tyttökoulussa 1926–1962 ja oli koulun vararehtorina 1927–1939 sekä rehtorina 1939–1959. Klemola oli mukana myös partioliikkeessä.
Klemola oli tunnettu myös esperanton harrastajana. Hän opiskeli kielen jo 1920 ja jäätyään eläkkeelle hän toimi muun muassa "Turun Esperantoyhdistyksen" puheenjohtajana 1962–1966 ja Suomen Esperantoliitto ry:n puheenjohtajana 1966-1973. Hän oli Esperanton maailmanliiton UEA:n kunniajäsen ja Suomen Esperantoliiton kunniapuheenjohtaja. Klemola julkaisi 1980-luvulla myös kaksi esperanton oppikirjaa.
Yrjö Väisälä nimesi 1936 löytämänsä asteroidin 1723 Klemola Ursan Turun osaston sihteerinä 1936–1956 toimineen Irja Klemolan mukaan.
K. J. Jäsys

Ilma Sutinen-Wigelius, kirjailijanimi K. J. Jäsys (12. toukokuuta 1892 Värtsilä – 28. huhtikuuta 1967) oli suomalainen kirjailija.
Teoksia.
Nimellä "K. J. Jäsys":
Roštšino (Novgorodin alue)

Roštšino () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Novgorodin alueen Valdain piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Valdai- ja Užinjärvien välisellä kannaksella 15 kilometriä Valdaista koilliseen. Taajamassa on vajaat 800 ja kunnassa 1 300 asukasta (vuonna 2011).
Roštšinon kunnan pinta-ala on 337,03 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin alueen Okulovkan piiriin, idässä Tverin alueeseen, etelässä Valdain piirin Jedrovon ja Korotskon kuntiin sekä lännessä Valdain kaupunkiin ja Kostkovon kuntaan. Pinta-alasta 77,0 % on metsää, 13,5 % vesistöjä ja 5,9 % maatalousmaata. Valtaosa alueesta kuuluu Valdain kansallispuistoon.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 17 kylää: Bainevo, Borisovo, Dolgije Borody, Gorka, Jaštšerovo, Jedno, Kljutši, Neljuška, Novaja, Novotroitsy, Plotitšno, Stanki, Šuja, Terehovo, Usadje, Užin ja Zakidovo. Roštšinon taajaman ohella suurempia asutuskeskuksia ovat reilun 300 asukkaan Šuja ja sadan asukkaan Dolgije Borody. Šujan kunta liitettiin Roštšinoon vuonna 2010.
Seudulla on aikaisemmin ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. Karjalaa puhuttiin vielä 1900-luvun alussa ainakin Borisovon ja Novajan kylissä. Peter von Köppenin 1800-luvun puolivälissä laatima Luoteis-Venäjän etnografinen kartta mainitsee karjalaisina myös Jednon ja Šujan kylät.
Työvoimasta 66 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat hallinto ja erilaiset julkiset palvelut. Kunnan alueella sijaitsee Venäjän presidentin huvila-alue sekä joukko muita lomakyliä. Jednon kylässä toimii karjatila.
Kylistä on linja-autoyhteydet Valdaihin ja Borovitšiin. Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Šujassa on kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja postikonttori.
Seudulla on lukuisia muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Iverskin luostari Valdaijärven saarella sekä Novotroitsyn ja Užinin kirkot.
Aromataasi-inhibiittorit

Aromataasi-inhibiittorit ovat lääkeaineita, joita käytetään erityisesti rinta- ja munasarjasyövän hoitoon naisilla, jotka ovat ohittaneet vaihdevuodet. Aromataasi-inhibiittorit pyrkivät estämään aromataasientsyymin toimintaa. Aromataasi muodostaa estrogeeniä, jota sekä rinta- että munasarjasyöpä tarvitsevat kasvaakseen. Aromataasi-inhibiittoreita ovat: aminoglutetimidi, formestaani, anastrotsoli, letrotsoli, vorotsoli, eksemestaani sekä testolaktoni. Aromataasi-inhibiittorit kuuluvat anatomis-terapeuttis-kemiallisessa lääkeluokituksessa eli ATC-luokituksessa luokkaan L02BG.
Vaikutus ja käyttö.
Aromataasi-inhibiittorit estävät estrogeenituotannon loppuvaiheessa vaikuttavaa Sytokromi P450 -entsyymiyhdistettä ja näin sammuttavat estrogeenisynteesin. Lisämunuaisperäisen androgeenin aromatisaatio tapahtuu pääasiassa rasvakudoksessa, lihaksissa ja maksassa, jotka ovat herkkiä aromataasi-inibiittoreiden vaikutuksille. Munasarjoissa aineiden vaikutuksesta luteinisoivan hormonin eritys kasvaa, mikä puolestaan palauttaa hormonitoimintaa. Vaihdevuosia ennen estrogeenituotanto tapahtuu pääosin munasarjoissa, eivätkä aromataasi-inibiittorit pysty sitä estämään.
Aromataasi-inhibiittorit voidaan jakaa kahteen eri ryhmään, sitoutuviin ja kilpaileviin estäjiin. Sitoutuvat estäjät kiinnittyvät entsyymin aktiiviseen osaan ja näin estävät kokonaan entsyymin toiminnan. Kilpailevat estäjät puolestaan kiinnittyvät aktiiviseen osaan vain väliaikaisesti ja tyytyvät näin vain estämään entsyymireaktion toteutumista.
Sivuvaikutukset.
Aromataasi-inhibiittoreiden yleisin sivuvaikutus on niveljäykkyys ja -kipu. Myös rintasyövän hoidossa käytettyyn tamoksifeeniin verrattuna aromataasi-inhibiittorit aiheuttavat vähemmän vakavia sivuvaikutuksia. Aromataasi-inhibiittorit esimerkiksi vähensivät riskiä saada laskimotulppa tai kohdun limakalvon syöpä. Toisaalta ne saattavat lisätä sydänsairauksien riskiä.
Aapo Iho

Aapo Iho (14. helmikuuta 1891 Heimosi, Hietamäki, Inkeri – 25. heinäkuuta 1979 Veteli) oli Inkerissä syntynyt suomalainen opettaja ja runoilija, joka käytti nimimerkkiä "Aira".
Ihon vanhemmat olivat seppä, pienviljelijä Andreas Iho ja Anna Rappu. Hän kävi kansakoulun ja opiskeli sitten Kolppanan opettajaseminaarissa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Iho oli ammustehtaan sorvarina Pietarissa. Hän toimi myös Pietarissa ilmestyneen suomenkielisen "Neva"-lehden kirjeenvaihtajana ja vuonna 1917 hän oli lehden toimittajana kunnes bolševikit lakkauttivat lehden. Vuodet 1918–1922 Iho toimi kansakoulunopettajana Inkerissä.
Iho pakeni vuonna 1922 perheineen Suomeen, mutta hän onnistui jatkamaan salaista kirjeenvaihtoa Inkeriin jääneiden sukulaistensa kanssa. Stalinin aikana suoritetut inkeriläisten pakkosiirrot heijastuivat myös Ihon runoissa.
Suomessa Iho kävi Jyväskylän seminaarin vuonna 1928. Hän toimi kansakoulun opettajana Toholammilla vuosina 1922–1925, Ullavalla 1925–1926, Halsualla ja viimeksi Vetelin Isokylässä 1928–1950. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1951. Ihon puoliso oli Aino Anna (o.s. Huhka).
Hypoksian indusoima tekijä

Hypoksian indusoimat tekijät (HIF) ovat transkriptiotekijöitä, jotka reagoivat soluympäristön hapenmuutoksiin, erityisesti hapen vähenemiseen ja hypoksiaan.
Hypoksian indusoima tekijä toimii kaikissa nisäkkäiden solutyypeissä, ja se tunnistettiin sen merkityksestä erytropoietiinigeenin (EPO) transkriptiossa. Erytropoietiinia tarvitaan luuytimessä verisolujen tuottamiseen. HIF-tekijät aktivoituvat, kun veren happipitoisuus laskee, mikä lisää EPOn tuotantoa ja siten myös verisolujen tuotantoa. EPO-geenin lisäksi HIF-tekijät vaikuttajat myös moniin muihin geeneihin.
Molekyylitasolla HIF-tekijä koostuu yleensä α- ja β-alayksiköistä. Ne kuuluvat transkriptioperheeseen, jotka sisältävät emäksisen helix-loop-helix-transkriptiotekijän ja PAS-domeenin. HIFα-alayksikköä ohjaa nisäkkäissä kolme eri geeniä.
Organolitiumyhdisteet

Organolitiumyhdisteet ovat organometalliyhdisteitä, jotka sisältävät litiumin ja hiilen välisen kovalenttisen sidoksen. Organolitiumyhdisteet ovat erittäin voimakkaita emäksiä ja nukleofiilejä.
Rakenne ja ominaisuudet.
Alkyylilitumyhdisteet ovat hyvin emäksisiä ja reagoivat voimakkaasti hapen ja happamia protoneja sisältävien yhdisteiden, kuten veden, alkoholien, fenolien ja karboksyylihappojen kanssa. Tämän vuoksi niitä säilytetään liuoksina, joissa organolitiumyhdistettä on 5–25 massaprosenttia ja liuottimina käytetään hiilivetyjä ja säilytetään inertin ilmakehän esimerkiksi typpi-ilmakehän alaisuudessa.
Kiinteänä organolitiumyhdisteet muodostavat oligomeereja. Tyypillisimmät rakenteet ovat dimeerit, tetrameerit ja heksameerit. Esimerkiksi tetrameeri muistuttaa rakenteeltaan kuutiota. Organilitumyhdisteet muodostavat oligomeeriaggregaatteja myös liuoksissa, mutta aggregaattien rakenne riippuu liuoksesta. Esimerkiksi fenyylilitium on dietyylieetteriliuoksessa joko dimeerinä tai tetrameerinä, mutta tetrahydrofuraani-, dimetoksietaani- tai tetrametyylietyleenidiamiiniliuoksessa se on pääasiassa dimeerinä. Tämä johtuu siitä, että nämä liuottimet kykenevät kelatoimaan litiumatomeja.
Valmistus.
Tyypillisin tapa valmistaa organolitiumyhdisteitä on alkyyli- tai aryylihalidin, tyypillisimmin kloridin, reaktio litiummetallin kanssa. Tämä prosessi kuvattiin ensimmäisen kerran vuonna 1930 ja on vieläkin teollisessa käytössä. Sivutuotteena muodostuu litiumhalideja.Reaktiossa käytetään liuottimena eetteriä tai hiilivetyjä, kuten sykloheksaania tai bentseeniä. Reaktiota katalysoi pieni määrä natriummetallia litiummetallin joukossa.
RX + 2 Li → RLi + LiX
Aromaattisia, tai tyydyttymättömiä allyylisiä tai vinyylisiä organolitiumyhdisteitä valmistetaan usein transmetallaation avulla. Siinä litiummetalli reagoi toisen organometalliyhdisteen esimerkiksi organotinayhdisteen tai organoelohopeayhdisteen kanssa.
Aromaattisia organolitiumyhdisteitä voidaan valmistaa myös ortolitioinnin avulla.
Käyttö.
Organolitiumyhdisteet reagoivat monien karbonyyliyhdisteiden, kuten aldehydien, ketonien, karboksyylihappojen ja esterien kanssa muodostaen alkoholeja. Happohalogenidien, kuten happokloridien kanssa ne reagoivat muodostaen ketoneja. Lisäksi ne ovat erittäin emäksisiä ja happamia vetyjä sisältävien yhdisteiden kanssa. Muita organolitiumyhdisteiden reaktioita ovat muun muassa reaktiot oksiimien kanssa, jolloin muodostuu amiineja ja reaktiot syanaattien kanssa, jolloin muodostuu imiinejä. Lisäksi organolitiumyhdisteitä käytetään muiden organometalliyhdisteiden valmistuksessa.
Tyypillisimpiä käytettyjä organolitiumyhdisteitä ovat metyylilitium, n-butyylilitium, sek-butyylilitium, tert-butyylilitium ja fenyylilitium.
Jakelujärjestelmä

Jakelujärjestelmällä tarkoitetaan sähkön jakelu- ja käyttöjärjestelmää. Vaihtosähköjärjestelmissä on yleensä yhdestä kolmeen jännitteistä vaihejohdinta, joita merkitään L1, L2 ja L3. Lisäksi maapotentiaaliin kytketty virran paluujohdin eli nollajohdin N ja suojaustarkoitukseen suojamaadoitusjohdin PE. Sähkönsiirtoverkko koostuu erilaisista jakelujärjestelmistä , jotka jaetaan maadoitustavan perusteella kolmeen perusjärjestelmätyyppiin: TN-, TT-, ja IT-järjestelmä.
Erilaiset jakelujärjestelmät.
Jakelujärjestelmien tunnuksissa käytetyt kirjaimet on määritelty IEC 60364 -standardin mukaan seuraavasti:
Ensimmäinen kirjain:
Toinen kirjain:
Lisäkirjaimet:
TN-järjestelmät.
TN-järjestelmässä yksi piste on maadoitettu ja sähkölaitteiston jännitteelle alttiit osat on yhdistetty maadoituspisteeseen suojamaadoitusjohtimella tai PEN-johtimella. TN-järjestelmä jaetaan kolmeen eri tyyppiin riippuen nolla- ja suojajohtimen järjestyksen perusteella:
Suomessa rakennusten sähköasennuksissa käytetään melkein aina TN-S- tai TN-C-järjestelmiä. TN-S-järjestelmän käyttö on pakollista lääkintätiloissa sekä palo- ja räjähdysalttiissa tiloissa. 
TT-järjestelmä.
TT-järjestelmässä yksi piste on maadoitettu ja sähkölaitteistojen jännitteelle alttiit osat on maadoitettu erikseen
maadoituselektrodin avulla. Suomessa harvinainen järjestelmätyyppi maaperän suuren resistiivisyyden takia.
IT-järjestelmä.
IT-järjestelmässä ei mitään pistettä maadoiteta suoraan, mutta yksi piste voidaan maadoittaa impedanssin kautta. Sähkölaitteiston jännitteelle alttiit osat maadoitetaan. IT-järjestelmää käytetään kun halutaan varmistaa katkeamaton sähkönsyöttö. Käyttökohteita esimerkiksi sairaaloiden leikkaussalit, teollisuuden sähkönjakelu ja ohjauspiirit.
Haararatamo

Haararatamo eli aiemmin haarovaratamo ("Plantago arenaria") on yksivuotinen ratamolaji, jota esiintyy Euroopassa.
Ulkonäkö ja koko.
Se on pystyvartinen, haarova ja valkokarvainen, 10–30 cm korkea ruoho. Sen tasasoukat ja ruodittomat, 3–5 mm leveät lehdet sijaitsevat vastakkain varressa, lehtilapa 3–8 cm.
Pitkäperäisiä lehtihankaisia tähkäkukintoja on useita, tähkät ovat pullean pitkulaisia. Niiden tyvellä on kaksi pitkäkärkistä ja lyhyttä kalvolaitaista tukilehteä. Kukat ovat nelilehtisiä, kellanruskeita, teriöiden liuskat suipohkoja ja kalvomaisia. Kukkii heinä-syyskuussa.
Hedelmä on kota, jossa on kaksi siementä.
Levinneisyys.
Haararatamoa tavataan osassa Etelä- ja Itä-Eurooppaa sekä Keski-Euroopassa. Sitä esiintyy myös Pohjois- ja Itä-Afrikassa, Aasiassa ja Länsi-Siperiassa. Suomessa sitä tavataan satamissa, joutomailla, kaatopaikoilla ja myllyalueilla.
Alvar Mogård

Ernst August Mitts, kirjailijanimi Alvar Mogård (29. tammikuuta 1891 Valassaaret – 14. maaliskuuta 1986 Vaasa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Mittsin vnahemmat olivat majakanvartija, myöhemmin maanviljelijä Herman Mitts ja Maria Björs. Mitts valmistui kansakoulunopettajaksi Uudenkaarlepyyn opettajaseminaarista 1913. Hän suoritti ylioppilastutkinnon 1927 ja valmistui filosofian maisteriksi 1933. Mitts toimi kansakoulunopettajana 1913–1920 ja kansankorkeakoulun johtajana 1922–1935. Sittemmin hän oli kansakoulujen tarkastajana ja sai kouluneuvoksen arvon.
Suomen sisällissodan aikana Mitts toimi suojeluskunnan komppanianpäällikkönä ja osallistui muun muassa Vaasan valtaukseen.
Teoksia.
Nimellä "Alvar Mogård":
Call of the Wild (Black Sabbathin kappale)

Call of the Wild on Black Sabbath-yhtyeen kappale. Se julkaistiin myös singlenä Euroopassa. Kappale on otettu vuoden 1989 "Headless Cross"-albumilta.
Musiikillisesti kappale on 1980-luvun lopun valtavirran heavy metallia ja sen kertosäe kulkee itämais-henkisen kuvion myötä. Sanoitus kertoo ilmeisesti "helvettiin joutumista vastaan taistelevasta sankarista". Kappaleen alkuperäinen nimi olikin "Hero" (suom. sankari), mutta se muutettiin, koska ex-vokalisti Ozzy Osbournen samoihin aikoihin julkaistulla sooloalbumilla "No Rest for the Wicked" oli samanniminen kappale.
Singlen b-puolella julkaistiin kappale "Devil &amp; Daughter" ja 12" versiossa myös "When Death Calls", molemmat myös "Headless Cross"-albumilta.
Iljina Gora

Iljina Gora () on maalaiskunta ja sen keskuskylä Novgorodin alueen Demjanskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Demjanskin kaakkoispuolella 15 kilometrin päässä taajamasta. Kylässä on 174 ja kunnassa reilut 900 asukasta (vuonna 2011).
Iljina Goran kunnan pinta-ala on 350,23 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Demjanskin piirin Žirkovon, pohjoisessa Peskin ja idässä Polnovon kuntiin sekä etelässä Tverin alueeseen ja Novgorodin alueen Marjovon piiriin. Pinta-alasta 55,2 % on metsää ja 36,6 % maatalousmaata. Kunnan alueella sijaitsee osa Valdain kansallispuistosta. Tvjordovon kylän lähellä on luonnonmuistomerkiksi julistettu Johannes Kastajan lähde.
Kuntaan kuuluu 40 kylää: Andrehnovo, Fišovo, Hozjupino, Iljina Gora, Koževnikovo, Krutuša, Kuznetsovo, Laškovo, Ljahovitši, Markovo, Medjanki, Mihejevo, Mirohovo, Monakovo, Mošino, Mstiža, Nameštši, Ostrešno (Iljinogorskoje), Ostrešno (Votolinskoje), Pahomovštšina, Palagino, Pleštšejevo, Polzuny, Potsepovo, Pustoška, Rogovitši, Šiškovo, Skobovo, Sobolevo, Štšeglovo, Syropjatovo, Tšižovo, Tvjordovo, Usadba, Vasiljevštšina, Votolino, Vozduhi, Zaborovje, Zarutševje ja Zeljonaja. Suurimmat kylät ovat vajaan 300 asukkaan Šiškovo ja reilun kahdensadan Votolino. Neljässätoista kylässä ei ole lainkaan vakituista asutusta. Šiškovon ja Votolinon kunnat liitettiin Iljina Goraan vuonna 2010.
Työvoimasta 67 % työskentelee kunnan ulkopuolella. Paikallisista elinkeinoista tärkeimmät ovat maatalous ja julkiset palvelut. Kunnan alueella toimii kolme karjatilaa, kaksi sahalaitosta ja asfalttitehdas.
Votolinosta on linja-autoyhteys Demjanskiin. Palveluihin kuuluvat Votolinon lastentarha, peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti, Šiškovon lastentarha, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti sekä Iljina Goran kulttuuritalo, kirjasto ja posti.
Seudulla on useita muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat vuonna 1691 rakennettu Iljina Goran kirkko porttirakennelmineen sekä 1800-luvun jälkipuoliskolta peräisin oleva Šiškovon kirkko.
Jamkids Musiikkikoulu

Jamkids on varhaisiän musiikkikasvatukseen keskittynyt musiikkikoulu, joka toimii Espoossa, Helsingissä, Vantaalla, Kirkkonummella ja Lohjalla yhteensä 17 opetuspisteessä. Koulu on ensimmäinen useilla paikkakunnilla ketjumaisesti toimiva musiikkikoulu Suomessa. Koulu pyrkii edistämään musiikkia elämänmittaisena harrastuksena. 
Koulun toiminta alkoi vuonna 2006, jolloin erityisenä tavoitteena oli kanteleen soiton suosion edistäminen ja siihen liittyvien mielikuvien uudistaminen. Toiminnan kasvaessa tarjonta on monipuolistunut ja koulu tarjoaa opetusta kaikilla bändisoittimilla. Syksyllä 2018 koulun vauva-, taapero- ja bändimuskareissa käy noin 1000 0–6-vuotiasta musiikinharrastajaa.
Koulu tarjoaa taiteen perusopetuksen yleisen oppimäärän mukaista opetusta. Opetusta annetaan pääasiassa ryhmäopetuksena. Koulu pyrkii olemaan ryhmäopetuksen ja taiteen yleisen oppimäärän mukaisen opetuksen edelläkävijä.
Feels Good to Me

Feels Good to Me on Black Sabbath-yhtyeen kappale ja single-julkaisu vuodelta 1990. Se on otettu saman vuoden "Tyr"-albumilta.
Kappale etenee kitaristi Tony Iommin rauhallisen kitarakuvion myötä edustaen pääasiassa 1980- ja 1990-lukujen vaihteen tyypillistä voimaballadia. Siitä kuvattiin myös video. Singlen b-puolilla ja lisäkappaleina oli nauhoituksia ("Paranoid" ja "Heaven and Hell") yhtyeen vuoden 1989 Neuvostoliiton konserteista.
Koiviston öljysatama

Koiviston öljysatama (myös "Primorskin öljysatama", , LOCODE: RUPRI) on Venäjän Leningradin alueen Viipurin piirin Koivistossa, Suomenlahden koillisosissa, linnuntietä noin 100 kilometrin päässä Pietarista sijaitseva suuri raakaöljyn ja öljynjalostustuotteiden vientisatama.
Vuoden 2012 tammi-kesäkuun 38,5 miljoonan tonnin rahtimäärällään Koivisto oli Venäjän toiseksi suurin satama. Vuoden 2012 tammi-heinäkuussa Koiviston öljyterminaalin kautta vietiin 41,6 miljoonaa tonnia raakaöljyä ja 3,3 miljoonaa tonnia diselöljyä. Venäjän suurimman sataman eli Mustanmeren Novorossijskin pääoperaattori, pörssinoteerattu satamayhtiö (OAO Novorossijski morskoi torgovyi port) osti vuoden 2011 alussa 2012 Koiviston öljyterminaalin keskeisimmät satamatoiminnot (ООО Primorskii torgovnyi port -operaattori) ja laitteistot 2,15 miljardin dollarin yrityskaupalla. Toisaalta kauppaan liittyvien lainajärjestelyjen kautta Venäjän valtio hankki tämän maan suurimman satamaoperaattorin toiminnot määräysvaltaansa (mm. Transneftin kautta enemmistöomistus). 
Hallinnollisesti Koiviston öljyterminaali kuuluu Pietarin suursataman hallinnon alaisuuteen. Tämä viranomainen vastaa paitsi Pietarin kaupungin, myös Leningradin alueen kauppasatamista.
Koiviston öljysataman vuosittainen rahtimäärä:&lt;br&gt;
Sataman ja sinne rakennettujen Transneft-yhtiön Itämeren öljynsiirtoputkiston avulla Venäjän federaatio on siirtänyt Neuvostoliiton aikaista ja sen hajoamisen jälkeistä Baltian maiden ja Puolan satamien kautta tapahtunutta maaöljyn vientitoimintaansa maan omiin satamiin. Tällä on lisätty Venäjän omaa kontrollia tärkeästä vientialasta ja lisätty viennin ennakoitavuutta välttämällä kauttakulkumaiden perimien maksujen ja poliittisten suunnanmuutosten vaikutusta öljykauppaan. Tähän kehitykseen liittyy myös öljytuotteiden vienti Suomenlahden Uuraan sataman (mm. Lukoilin terminaali) ja Ust-Lugan monitoimisataman (jossa on Itämeren 2. öljyputken vientiterminaali) kautta.
Vuosina 2013–2014 Koiviston polttoainekuljetusten kokonaismäärä pieneni merkittävästi samalla kun Ust-Lugan kautta kulkevan nestebulkin määrää kasvatettiin. Koiviston öljysatama oli kuitenkin yhä Venäjän viidenneksi suurin rahtisatama vuonna 2014. Sitä suurempia olivat Novorossijskin satama (121,6 milj. t), Ust-Lugan satama (75,7 milj. t), Pietarin suursatama (61,9 milj. t) ja Vostotšnyin satama (57,8 milj. t).
Koivistossa on myös pienempi yleissatama, jota ei tule sotkea suureen öljysatamaan.
Martti Nisonen

Martti Johannes Nisonen (12. syyskuuta 1891 Pori – 5. joulukuuta 1946 Hancock, Michigan, Yhdysvallat) oli suomalainen säveltäjä, urkuri, musiikinopettaja ja näytelmäkirjailija.
Martti Nisonen opiskeli nuoruudessaan Helsingin musiikkiopistossa ja työskenteli samaan aikaan pianistina helsinkiläisissä elokuvateattereissa. 1910-luvun alkuvuosina hän herätti huomiota kirjoittamalla musiikkinäytelmiä ja pienimuotoisia operetteja, joita hän esitti yhdessä Pasi Jääskeläisen ja J. Alfred Tannerin kanssa mykkäelokuvien väliajoilla. Vuoden 1913 aikana Nisonen toimi Jääskeläisen perustaman "Suomalaisen Operettikiertueen" pianistina. 1920-luvun alussa musiikkikustantamo R. E. Westerlund julkaisi sarjan "Martti Nisosen suosittuja lauluja: kansanomaisia sävelmiä ja suomalaisia kupletteja".
Nisonen muutti vuonna 1922 Suomesta Yhdysvaltoihin ja hän toimi musiikinopettajana Suomi Collegessa Hancockissa Michiganissa. 
Nisonen teki myös käsikirjoituksen ja musiikin elokuvaan Sunnuntaimetsästäjät.
Reijo Lahtinen

Reijo Lahtinen (s. 14. elokuuta 1939 Kangasala) on suomalainen näyttelijä ja oopperalaulaja.
Lahtinen vietti lapsuutensa Kangasalan asemanseudulla. Hän opiskeli Tampereen Musiikkiopistossa ja Sibelius-Akatemiassa sekä ulkomailla, opettajinaan muiden muassa Matti Hannula, Jaakko Ryhänen ja Juri Stutnik. Lahtinen on laulanut Tampereen Oopperassa 1960-luvulta alkaen sekä vieraillut Suomen Kansallisoopperassa ja Savonlinnan oopperajuhlilla. Lisäksi hän on esiintynyt televisiossa ja useissa teattereissa
sekä laulu- että puherooleissa.
Tampereen Teatterissa Lahtinen teki vuonna 1984 Valjeanin roolin musikaalissa Les Misérables (vuoden 1980 versio). Pyynikin kesäteatterissa Lahtinen oli vuonna 1980 mukana Edvin Laineen ohjaamassa Minna Canthin näytelmässä "Roinilassa".
Lahtinen on antanut myös muun muassa kirkkokonsertteja. Hän oli mukana Atso Almilan ja Antti Tuurin "Ameriikka"-oopperassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla 1992, ja hän laulaa myös siitä tehdyllä levytyksellä.
Lahtinen näytteli pankinjohtaja Veikko Niemisen roolin TV-sarjassa "Metsolat".
Ranskan avoin tennisturnaus 2014

Vuoden 2014 Ranskan avoin tennisturnaus pelattiin 25. toukokuuta – 8. kesäkuuta 2014 Pariisissa. Se oli kaikkiaan 113. Ranskan avoin tennisturnaus ja vuoden toinen Grand Slam -turnaus. Naisten kaksinpelin puolustava mestari oli Serena Williams ja miesten Rafael Nadal, joka oli voittanut turnauksen neljällä viimeisimmällä kerralla.
Sekä naisten että miesten kaksinpelin turnauskaaviot koostuivat 128 pelaajasta. Turnauksen ottelukaavio julkaistiin 23. toukokuuta 2013.
Naisten kaksinpeliturnauksen voitti Marija Šarapova, joka päihitti loppuottelussa Simona Halepin. Šarapova oli voittanut Ranskan avoimet kerran aiemmin. Miesten kaksinpeliturnauksen voitti jo yhdeksännen kerran Rafael Nadal, jolle mestaruus oli viides peräkkäinen.
Poisjäännit.
Turnauksesta jäivät pois miesten puolella maailmanlistan sijalla seitsemän oleva Juan Martín del Potro rannevamman vuoksi. Myöskään Florian Mayer ja Janko Tipsarević eivät osallistuneet turnaukseen loukkaantumisten takia. Naisista turnauksen jättivät loukkaantumisen takia väliin Viktoryja Azarenka, Bethanie Mattek-Sands, Jamie Hampton, Laura Robson ja Galina Voskobojeva.
Risto Vanari

Risto Vanari (22. maaliskuuta 1931 Helsinki – 2. heinäkuuta 1986 Espoo) oli suomalainen ohjaaja, käsikirjoittaja ja muusikko.
Hän tuotti muun muassa vuonna 1962 valmistuneen 16-osaisen viihdeohjelman "Piilokameran" yhdessä Jukka Virtasen kanssa. Vuonna 1979 Vanari ohjasi elokuvan "Risto Vanarin piilokamera". 
Vanari toimi myös muun muassa Erik Lindströmin orkesterissa rumpalina ja tiskijukkana Kulosaaren Casinolla. Hän työskenteli myös helsinkiläisissä mainostoimistoissa.
Antti Teittinen

Antti Teittinen (s. 15. elokuuta 1981) on suomalainen futsalpelaaja, joka edustaa Futsal-liigassa pelaavaa Ilves FS:ää. Hän toimii myös seuran valmentajana. Teittinen on edustanut Ilvestä koko uransa.
Suomen futsalmaajoukkueen vakiokalustoon kuuluva Teittinen on pelannut maajoukkueessa kolmanneksi eniten otteluita kautta-aikain (107) ja tehnyt niissä 15 maalia. Hän on 171 senttimetriä pitkä.
Sewolin uppoaminen

Matkustajalaiva MV Sewolin uppoaminen () tapahtui 16. huhtikuuta 2014 laivan ollessa matkalla Incheonista Jejuun. Alus kallistui ja kääntyi ympäri ennen uppoamistaan. Sillä oli 476 matkustajaa, joista suurin osa oli opiskelijoita. 
Alus lähetti hätäsanoman 2,7 kilometrin päässä Gwanmaen saaresta kello 8.58 Korean aikaa. Evakuointikäsky annettiin vasta 40 minuuttia sen jälkeen, kun laiva alkoi kallistua. Matkustajia oli kielletty poistumasta uppoavasta laivasta. Kalastaja- ja muut pienalukset pelastivat useita ihmisiä ennen Korean rannikkovartioston aluksia. Onnettomuudessa kuoli 304 ihmistä ja 9 katosi. Alkuvuodesta 2017 pelastusryhmä löysi yhden kadonneen opiskelijan ruumiin. Ruumiin mukana löydettiin myös laukku sisältöineen. Löydetty ruumis oli 17-vuotiaan Jo Eun Hwan, joka tunnistettiin hampaiden avulla. Kadonneiden kahdeksan henkilön etsintöjä on pyydetty jatkamaan.
"Sewolissa" oli liikaa lastia, mikä teki laivan epävakaaksi. Kun laivan kokematon ruorimies teki äkkikäännöksen, lasti liikkui. Tämän vuoksi laiva kallistui ja alkoi upota.
Laivan miehistön toimintaa on kritisoitu ankarasti Etelä-Korean mediassa. Etelä-Korean presidentti vertasi miehistön toimintaa murhaan. Laivan päällikkö sai 36 vuoden vankeustuomion ja kaikkiaan 15 laivan miehistön jäsentä sai vankeustuomion osallisuudestaan turmaan. Laivan varustamoyhtiön toimitusjohtaja sai kymmenen vuoden vankeustuomion osallisuudestaan turmaan.
Laiva nostettiin pintaan maaliskuussa 2017.
Epic Meal Time

Epic Meal Time on kanadalainen videopalvelu YouTubessa esitettävä ruoanlaitto-ohjelma, joka tunnetaan sen hyvin runsaskalorisista aterioista, jotka on suurilta osin toteutettu lihatuotteista (painottuen erityisesti pekoniin) ja myös alkoholista (varsinkin Jack Daniel'sistä). Ohjelma teki debyyttinsä lokakuussa 2010 ja siitä lähtien se on julkaissut uuden jakson joka tiistai. Ohjelmaa pyörittää Harley Morenstein sekä joukko hänen kavereitaan. "Epic Meal Time" voitti vuonna 2011 Shorty Awardin ruokakategoriassa.
Aluksi sarjan jaksoja kuvattiin Quebecin Montrealissa, mutta myöhemmin jaksoja on kuvattu Kaliforniassa, jossa muutamat vierailevat tähdet, kuten Tony Hawk ja Smosh, ovat esiintyneet.
Joulukuussa 2012 "Epic Meal Time" aloitti "Epic Chef"-nimisen spinoff-sarjan tekemisen, johon oli saatu inspiraatiota Food Networkin televisiosarjasta "Chopped". Tässä sarjassa kaksi kokkia kilpailee siitä, että kumpi saa tehtyä ensimmäisenä 45 minuutin sisällä aterian, mikä sisältää kolmea salaista ainesosaa suuriin pekoniannoksiin sekoitettuna päivän alkoholiannoksen kera.
Stephen Amell

Stephen Adam Amell (s. 8. toukokuuta 1981) on kanadalainen näyttelijä, joka tunnetaan pääroolistaan Oliver Queeninä / Vihreänä Nuolena Arrowverse-televisiouniversumissa, alkaen hahmon omasta televisiosarjasta "Arrow".
Ura.
Amellin ensimmäinen televisiorooli oli spinningohjaajana "Älä kerro äidille 2" -sarjassa vuonna 2005. Uransa alulla hän näytteli kanadalaisissa televisiosarjoissa, kuten "Rent-a-Goalie", "Sydänmailla" ja "ReGenesis". Roolistaan "ReGenesiksessä" hän sai vuonna 2007 Gemini-palkinnon. Esiinnyttyään pienissä rooleissa esimerkiksi "C.S.I. Miamissa" ja "issa" Amell sai vuonna 2011 näkyvämmän joskin lyhyen roolin "Vampyyripäiväkirjojen" toiselta tuotantokaudelta Brady-nimisenä ihmissutena. Häntä harkittiin myös "Spartacuksen" toisen kauden ("Spartacus: Gods of the Arena") pääosaan.
Syksyllä 2011 Amell esiintyi suuremmassa roolissa HBO:n televisiosarjassa "Hung" ja sai vierailevan roolin "Rakkauden anatomiassa". Tammikuussa 2012 hänet valittiin näyttelemään pääosaa The CW:n sarjassa "Arrow", joka perustuu DC Comics -kustantamon Vihreä Nuoli -sarjakuvahahmoon.
Valkokankaalla Amell on esiintynyt Richard Attenborough’n elokuvassa "Closing the Ring" (2007). Hän on tehnyt myös ääniroolin Vihreänä Nuolena videopelissä " (2013).
Amell näytteli Casey Jonesia kesällä 2016 ensi-iltansa saavassa elokuvassa ". Hänet valittiin rooliin maaliskuussa 2015.
Yksityiselämä.
Amell on kotoisin Torontosta. Näyttelijä Robbie Amell on hänen serkkunsa. Joulukuussa 2012 Amell meni naimisiin mallina ja näyttelijänä tunnetun Cassandra Jeanin kanssa. Heille syntyi tytär lokakuussa 2013.
Amell ja Jean saivat toisen lapsensa, pojan, toukokuussa 2022.
Syklinen monikulmio

Syklinen monikulmio eli ympyrän sisään piirretty monikumio on geometriassa monikulmio, jonka kaikki kärjet sijaitsevat ympyrän kehällä. Tällöin voidaan sanoa, että kärkipisteet ovat konsykliset ja että monikulmio on syklinen.
Ympyrää, jonka sisään on piirretty monikulmio, voidaan kutsua "ulkoympyräksi" eli "monikulmion ympäri piirretyksi ympyräksi". Monikulmion sivuja kutsutaan silloin myös jänteiksi. Kärkien välille piirrettyjä janoja sanotaan monikulmion lävistäjiksi.
Historia.
Vaikka syklisten monikulmioiden idea on tunnettu jo pitkään, eivät matemaatikot ole saaneet niihin kunnollista otetta. Kolmion universaali syklisyys tunnettiin jo antiikin kreikassa ja syklisen nelikulmion ominaisuudetkin melko varhain. Silti jälkipolvet tuntevat vain kaksi syklisen monikulmion pinta-alan lauseketta: kolmiolle sen esitteli Heron ja nelikulmiolle Brahmagupta. Ongelma on osoittautunut hankalaksi, sillä moni on yrittänyt laskea ulkoympyrän säteen tai monikulmion pinta-alan, kun alkutietoina on annettu vain sivujen pituudet. Yleisesti tässä on onnistuttu vain tasasivuisissa tai tasakulmaisissa erikoistapauksissa. Nykyään käytettävät polynomien ominaisuuksia hyödyntävät menetelmät olisivat olleet muinaisille matemaatikoille liian vaativia, sillä sitä ne ovat myös nykymatemaatikoille. Möbius tarttui aiheeseen (vuonna 1828), mutta ei ratkaissut silloin ongelmaa. 1990-luvulla David Robbins käytti laajoja yhtälöryhmiä, joiden yhtälöissä oli runsaasti ratkaistavia muuttujia (viisikulmioissa 70, kuusikulmioissa 134 ja seitsemänkulmioissa 143 307 tuntematonta). Hänkään ei ratkaissut säteen tai pinta-alan lausekkeita eksplisiittisesti.
Rita Jeptoo

Rita Jeptoo Sitienei (s. 15. helmikuuta 1981) on kenialainen kestävyysjuoksija, joka on keskittynyt maratonjuoksuun. Hän on voittanut Bostonin maratonin kolme kertaa, minkä lisäksi hän on voittanut Chicagon, Tukholman ja Milanon maratonit. Jeptoo sijoittui maratonilla seitsemänneksi sekä 2005 Helsingin että 2007 Osakan MM-kilpailuissa. Vuoden 2004 puolimaratonin MM-kilpailuissa hän sijoittui 14:nneksi. Vuoden 2006 maantiejuoksun maailmanmestaruuskilpailuissa (20 km) hän sijoittui kolmanneksi ja sai joukkuekilpailusta kultaa. 
Vuonna 2014 Jeptoo jäi kiinni epon käytöstä. Kenian yleisurheiluliitto antoi hänelle kahden vuoden kilpailukiellon. Kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF valitti tapauksesta urheilun kansainväliseen vetoomustuomioistuimeen, joka pidensi kilpailukiellon neljään vuoteen.
Rheasilvia

Rheasilvia on valtava törmäyskraatteri protoplaneetta-asteroidi Vestan pinnalla. Se on Vestan suurin kraatteri ja lähes yhtä leveä kuin Vesta itse. Kraatteri on geologisessa mielessä suhteellisen nuori, sillä se syntyi noin miljardi vuotta sitten. Vestan Divalia Fossae-repeämälaaksot ovat todennäköisesti syntyneet kraatterin muodostaneen törmäyksen voimasta. Lisäksi monet pienet V-tyypin asteroidit, sekä howardiitti-meteoriitit ovat todennäköisesti Rheasilvian muodostuessa Vestasta irronnutta ainesta. Kraatteri on nimetty Vestan neitsyt Rhea Silvian mukaan.
Ominaisuudet.
Rheasilvia sijaitsee Vestan eteläisellä pallonpuoliskolla. Kraatterin keskus sijaitsee kohdassa 301° läntistä pituutta, 75° eteläistä leveyttä, noin 15° Vestan etelänavalta. Rheasilvia dominoi Vestan eteläosia. Sen leveys on noin 500 km ja syvyys noin 19 km. Tämä on erittäin paljon verrattuna Vestaan itseensä, jonka keskimääräinen läpimitta on noin 525 km. Kraatterin keskushuippu on noin 180 km leveä ja lähes kolme kertaa Mount Everestiä korkeampi. Se kohoaa 22 km ympäröivää maastoa korkeammalle ja on Aurinkokunnan toiseksi korkein vuori, ainoastaan Mars-planeetalla sijaitseva Olympus Mons on korkeampi. Rheasilvia peitti muodostuessaan osittain alleen vanhemman jättiläiskraatterin, Veneneian. Rheasilvia osottautui hieman suuremmaksi, kuin aikaisemmista Hubble-avaruusteleskoopin mittauksista arveltiin.
Maksutalletus

__EISISLUETT__
Maksutalletus tarkoittaa sitä, kun velallinen henkilö täyttää suoritusvelvollisuutensa tekemällä raha-, arvopaperi- tai asiakirjatalletuksen viranomaiselle.
Maksutalletuslaki maittain.
Suomi.
Jos se, jolla on toiselta saatavana rahaa, arvopapereita tai asiakirjoja, 
suoritusvelvollisella on oikeus tallettaa suoritettava aluehallintovirastoon ja siten vapautua suoritusvelvollisuudestaan. Tästä on säännökset maksutalletuslaissa.
Talletus

Talletus () voi tarkoittaa suomen kielessä seuraavia:
Wikipediassa on talletuksesta kolme erillistä artikkelia:
Vine (ohjelmisto)

Vine oli Twitterin (nykyisin X) omistama videojakopalvelu, joka antoi käyttäjien luoda sekä lähettää lyhyitä videoklippejä mobiilisovelluksella. Ohjelmistolla luodut videot ovat maksimissaan kuuden sekunnin pituisia ja niitä voitiin jakaa Vinen sosiaalisessa verkossa, tai muissa palveluissa, kuten Twitterissä ja Facebookissa. 
Twitter ilmoitti 27. lokakuuta 2016 lakkauttavansa Vinen, mutta vanhat videot säilyvät katseltavissa sivustolla.
Historia.
Vinen perustivat Dom Hofmann, Rus Yusupov ja Colin Kroll kesäkuussa 2012. Twitter osti yhtiön lokakuussa 2012, ja kauppahinnaksi raportoitiin 30 miljoonaa dollaria.
Vine julkaistiin virallisesti 24. tammikuuta 2013 ilmaisena sovelluksena iOS-laitteille. Android-versio julkaistiin 2. kesäkuuta 2013. 12. marraskuuta 2013 sovellus julkaistiin myös Windows Phonelle.
Torsen

Torsen (englannin kielen sanoista "Torque Sensing") on täysin mekaaninen luistonrajoitusominaisuuden sisältävä tasauspyörästö. Toisin kuin tavanomaisessa tasauspyörästössä, torsen-tasauspyörästössä vetoakselien tasoitusta ei hoideta kartiohammaspyörillä vaan hammaspyörien ja ruuvipyörien asetelmilla. Toiminta perustuu siihen, että ruuvipyörä voi helposti pyörittää hammaspyörää, mutta toisinpäin huomattavasti vaikeammin. Normaalisti, kun tasauspyörästöllä tasatut vetoakselit ovat lähes yhtä paljon kuormitettuja, esimerkiksi moottoriajoneuvossa vetävien pyörien ollessa pitävällä ajoradan pinnalla, torsen-tasauspyörästö toimii kuten tavanomainen tasauspyörästö, antaen kaarteissa pyörien pyöriä eri nopeuksilla. Jos yhden vetävän pyörän pito oleellisesti vähenee, torsen-tasauspyörästö kykenee välittömästi jakamaan vääntömomentin uudelleen ja siirtämään tehon sille pyörälle, joka yhä on pitävällä pinnalla.
Historia.
Tasauspyörästön tarve moottorikäyttöisissä ajoneuvoissa havaittiin jo varhain. Mahdollisia vaihtoehtoja ei kuitenkaan ollut useita, ja niissä oli kaikissa omat vaikeutensa.
Ohiolainen Vernon Gleasman kehitti erilaisen tasauspyörästön, jonka toiminnan ennustamiseen ei ollut valmiita laskukaavoja eikä sen valmistamiseen työkaluja. Gleasmanin täytyi kehittää myös nämä itse. Ensimmäinen torsen-patentti myönnettiin Gleasmanille 1958. Tähän liittyviä myöhempiä patentteja on sittemmin julkaistu useita kymmeniä. Torsen-tasauspyörästön toimivuus osoitettiin kokeellisesti ja kisakäytössä, mutta laajempaan sarjatuotantoon ja uusien ajoneuvojen vakio-osaksi se tuli vasta 1980-luvulla.
Käyttökohteet.
Torsen-tasauspyörästöt ovat suosittuja varsinkin nelivetoisten autojen keskitasauspyörästöissä, mutta niitä käytetään myös sekä nelivetoisten että takavetoisten autojen takatasauspyörästöissä.
Torsen-tasauspyörästöistä on olemassa eri versioita: