tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kulta-Jaska

Kulta-Jaska on Veikkauksen (aikaisemmin RAY:n) 10-linjainen videokiekkopeli. Pelin teemana on kullankaivuu Lapissa. Sitä voi pelata Veikkauksen Valtti-, Paletti-, Monipeli²- (jatkossa Värisuora-, Täyskäsi-) ja Mare-automaateissa Casino Helsingissä, Veikkauksen pelisaleissa (Pelaamo, Potti, Täyspotti) ja pelipisteissä (kaupoissa, huoltoasemilla, kioskeissa, kahviloissa ja ravintoloissa). Peli löytyy myös Veikkauksen netti- sekä mobiilikasinolta.
Pelaaminen.
Pelissä voi valita joko 5 tai 10 voittolinjaa. Paras strategia on pelata kaikilla kymmenellä voittolinjalla. Panos voi olla joko 2, 4, 6, 8 tai 10 senttiä per linja. Pikapelissä peli varaa kaikki 10 voittolinjaa ja käynnistyy automaattisesti.
Vapaapelit.
Pelissä on mahdollisuus voittaa vapaapelejä. Vapaapelit käynnistyvät vähintään kolmella dynamiittikuviolla.
Dynamiittien tulee olla samalla voittolinjalla, ja ne voittavat myös hajallaan. Vapaapelien aikana voi voittaa lisää vapaapelejä, mutta niiden aikana ei voi päästä bonukseen. Vapaapelit päättyvät, jos kierrosten kokonaisvoitto ylittää 50 euroa.
Bonuspelit - Louhoksen aarteet ja Tunturin timantit.
Bonuspeli käynnistyy, kun 1. kiekkoon tulee Jaska-kuvio ja 5. kiekkoon Emma-kuvio.
Pelaaja voi valita kahdesta eri bonuspelivaihtoehdosta: Jaskan kuvaa koskettamalla pääsee Louhoksen aarteisiin ja Emman kuvaa koskettamalla Tunturin timantteihin.
Louhoksen aarteet -bonuspelissä tavoite on louhia esiin kaksi samanlaista symbolia. Valitse louhittava alue näytöltä koskettamalla sitä. Bonuspeli päättyy, kun olet löytänyt kaksi samaa symbolia. Symbolia vastaava voittosumma näkyy näytöllä. Voittosumma lisätään automaattisesti mahdollisen peruspelin voittoon.
Tunturin timantit -bonuspeli lisättiin peliin vuonna 2013. Siinä pelaaja valitsee aluksi yhden kolmesta työkalupakista. Pelaajan tehtävänä on avata ruutuja ja yrittää löytää mahdollisimman paljon niiden alle piilotettuja aarteita. Aarteiden etsinnässä käytetään apuna työkalupakissa olleita työkaluja ruudussa näkyvässä järjestyksessä. Hakulla saa avattua yhden ruudun ja dynamiitilla räjäytettyä auki paikasta riippuen kolmesta viiteen ruutua. Pelaaja saa löytämiään aarteita vastaavan voiton.
Palautusprosentti.
Kulta-Jaskan palautusprosentti kaikilla linjoilla pelattaessa on pelisaleissa, pelipisteissä ja ravintoloissa 90,04 %, ray.fi-netti- ja mobiilikasinolla 90,05 % (+ jackpotit eli suurvoitot).
Kehitys.
Vuonna 2010 ilmestynyt Kulta-Jaska-peli on RAY:n omaa kehitystyötä.
RAY:llä peliä kuvittanut peligraafikko kertoo, että loppuvuodesta 2009 seuraavaksi tehtävän pelin teema oli tiedossa: Lapin kullanhuuhdonta. Hän tutustui aiheeseen liittyviin tarinoihin sekä vaelluskirjoihin. Taustaksi hän etsi tarinoita legendaarisista kullanhuuhtojista, jotka sopivat inspiraation lähteeksi.
Jaskan hahmon etsiminen oli kokeilemista. Lähtökohdat olivat selkeät, joten loppujen lopuksi hahmo löytyi melko helposti. Emma jäi sivurooliin, joten Emman hahmoon ei käytetty kovin paljoa aikaa.
Ferman Akgül

Ferman Akgül (s. 25. joulukuuta 1979 Ankara) on lauluntekijä, näyttelijä ja turkkilaisen maNga-yhtyeen laulaja/keulakuva. Ferman ja muu bändi edustivat Turkkia vuoden 2010 Euroviisuissa kappaleella We Could Be the Same. Bändin jäseniä ovat myös Yağmur Sarıgül (kitara), Cem Bahtiyar (basso), Efe Yılmaz (DJ) ja Özgür Can Öney (rummut). Bändille myönnettiin vuonna 2009 parhaan eurooppalaisbändin titteli.
Akgül aloitti jo noin 9-vuotiaana pienotunneilla käynnin. Myöhemmin hän aloitti myös kitaran soiton. Vuonna 1998 hän alkoi opiskella arkkitehtuuria Gazi Universityssa.
Itse maNga on perustettu vuonna 2001.
Patrik Tähtönen

Patrik Tähtönen () on kuvitteellinen hahmo "Paavo Pesusieni" -animaatiosarjassa. Hahmon on luonut yhdysvaltalainen meribiologi Stephen Hillenburg. Patrikin alkuperäinen ääninäyttelijä on Bill Fagerbakke. Patrik on vaaleanpunainen meritähti, joka asuu kiven alla merenpohjassa. Patrik on Paavo Pesusienen paras ystävä. Patrikin muita ystäviä ovat Paavon lemmikkietana Kari, Patrikin ja Paavon naapurissa asuva Jalmari Kalmari, Paavon työnantaja Einari Rapu (johtaja Rapu) sekä Sanna-niminen orava, joka asuu vedessä lasisen ilmakuvun alla. 
Ylipainoinen Patrik on laiska ja vähä-älyinen, vaikka hän toisinaan osoittaa olevansa älykkäämpi kuin miltä vaikuttaa. Patrik on työtön, mutta on ollut lyhyitä aikoja töissä Ravunkuoressa ja Syottiämpärissä. Hän harrastaa laiskottelua, meduusojen pyydystämistä sekä hauskanpitoa ystävänsä Paavon kanssa. Kotonaan Patrik nähdään yleensä joko nukkumassa, katsomassa televisiota tai olevan "ei tekemättä mitään", jossa hän on mielestään asiantuntija. Kaikki hänen kivensä alla olevan asunnon kalusteet on valmistettu hiekasta ja Patrik rakentaa nopeasti huonekaluja tarpeen mukaan. Siitä huolimatta kotinsa sisustus on niukka ja sisältää vain välttämättömimmät tavarat. Paavo on usein vaikuttunut Patrikin kyvystä keksiä naiiveja, mutta nerokkaita suunnitelmia tai ratkaisuja. Paavoa lukuun ottamatta Patrik ärsyttää usein ympärillään olevia ja hämmentyy yksinkertaisista kysymyksistä tai aiheista. Jalmari Kalmari vihaa Patrikia. Santa-Sanna ärsyyntyy usein Patrikista, mutta he ovat silti ystäviä.
Vuonna 2021 julkaistiin Paavo Pesusienen spin-off, Patrik Tähtönen Show, jonka päähenkilö Patrik on. Patrik esiintyy myös "Paavo Pesusieni" -sarjakuvalehdessä ja muutamissa videopeleissä.
Dubstyle

Dubstyle on elektronisen tanssimusiikin tyylilaji. Dubstyle on dubstepista ja hardstylestä koottu fuusiogenre, eli dubstepin ja hardstylen yhdistelmä. Dubstylellä on ominaista dubstepin matala rikkobiitti-tempo, mutta siinä on hardstylestä tuttu äänekäs "säröistetty" bassorumpu. Dubstylellä ei ole dubstepille olennaisia bass dropeja, vaan koostuu pääasiassa hardstylen voimakkaista melodioista. Dubstylen loivat Headhunterz, Brennan Heart, Noisecontrollers ja Williams Syndrome.
Jäänpuskijat

Jäänpuskijat () on Alastair Reynoldsin vuonna 2005 ilmestynyt tieteisromaani.
Juoni.
Toisin kuin Alastair Reynoldsin aiemmat teokset, Jäänpuskijat on itsenäinen teos, eikä juonellisesti liity muuhun kirjailijan tuotantoon. Kivisirkka-nimisen jäänlouhinta-aluksen miehistö joutuu yllättävään tilanteeseen kun Janus, yksi Saturnuksen kuista, jättää luonnollisen kiertoratansa, ja suuntaa kiihtyvällä vauhdilla aurinkokunnasta poispäin. Kivisirkka on sijaintinsa puolesta ainoa alus, jolla on mahdollisuus lähteä seuraamaan ja tutkimaan Janusta. Tämä on kuitenkin vasta alkua, sillä tarinan edetessä kerronta saa lähes käsittämättömät mittasuhteet niin ajan, kuin avaruudenkin suhteen.
Teos kuvaa ajan ja avaruuden eeppisen suuruuden lisäksi ihmisten toimintaa kriisitilanteissa ja yhteisön hierarkista dynamiikkaa. Teoksen sosiologisen puolen keskiössä on kaksi päähenkilöä: aluksen kapteeni Bella Lind ja tämän alainen Svetlana Barseghian. Heidän välisensä monimutkainen valtataistelu ja ystävyyssuhde on merkittävä osa juonta läpi koko teoksen.
Arvostelut Suomessa.
Vastaanotto Suomessa oli hyvä. Esimerkiksi Savon Sanomien arvostelussa teosta verrataan Arthur C. Clarken tuotantoon ja kuvataan ajatuksia herättäväksi. Myös Reynoldsin tapaa kuvata ihmisluonto kehutaan . Tähtivaeltajassa ilmestyneessä arvostelussa tätä kuitenkin nimenomaan kritisoitiin. "Hahmot jämähtävät rooleihinsa", ja sivuhenkilötkin jäävät "yksiulotteisiksi toimijoiksi". Arvostelun lopuksi sen kirjoittanut Toni Jerrman silti toteaa, että lukija jää himoamaan tälle pohjalle rakennettuja tarinoita .
Jatko-osa?
Reynoldsin omien sanojen mukaan, hän toivoo vielä palaavansa Jäänpuskijoiden maailmankaikkeuteen. Toistaiseksi hän ei ole kuitenkaan julkaissut kirjaan liittyvää teosta, ja mainitsee nettisivuilaan vielä erikseen, ettei mikään ole varmaa vakaista aikomuksista huolimatta .
Avioliiton mitätöiminen (katolinen kirkko)

 
Avioliiton mitätöiminen on katolisessa kirkossa noudatettavan kanonisen oikeuden prosessi, jolla epäpätevästi solmittu avioliitto voidaan julistaa mitättömäksi. Katolisen avioliitto-opin mukaan pätevästi solmittu avioliitto pysyy voimassa toisen puolison kuolemaan saakka, eikä sitä voida ihmisen päätöksellä purkaa. Epäpätevästi solmittu liitto voidaan sen sijaan mitätöidä sen osapuolten hakemuksesta (tällaista epäpätevää liittoa kutsutaan putatiiviliitoksi). Mitättömäksi julistetun avioliiton oikeudellisen vaikutukset raukeavat.
Kanonisen oikeuden mukaan luonnollinen presumtio eli oikeusolettama on, että avioliitto on solmittu pätevästi. Näin ollen mitättömyys on voitava erikseen todistaa.
Perusteita avioliiton mitättömyydelle on kanonisessa oikeudessa useita. Tavallisimpia ovat seuraavat:
Avioliiton mitättömäksi julistaminen perustuu olosuhteisiin avioliiton solmimisen hetkellä. Sitä myöhemmät tapahtumat (esimerkiksi yhteiselon vaikeudet, uskottomuus tai haluttomuus saada lapsia) eivät sinänsä muodosta perustetta avioliiton mitätöimiselle. Myöhemmillä tapahtumilla voi kuitenkin olla merkitystä todistusaineistona.
Jos epäpätevästi solmitun liiton osapuolet kuitenkin tahtovat elää avioliitossa, ratkaisuna on vahvistaa liitto pätevällä vihkimyksellä.
Avioliiton mitätöimistä koskeva kysymys tutkitaan puolisojen pyynnöstä paikallisen hiippakunnan tribunaalissa. Tribunaalin päätökseen voi tietyin ehdoin hakea muutosta Vatikaanin Rota Romana -oikeusistuimelta, joka on kanonisen oikeuden korkein valitustuomioistuin.
Katolisen kirkon tribunaalien päätöksiä ei pidetä erehtymättömiä katolisen opin mukaan. Päätösten aiheuttamat oikeusvaikutukset ovat kuitenkin kanonisen oikeuden kannalta sitovia.
Spinoserebellaarinen ataksia

Spinoserebellaariset ataksiat eli SCA-sairaudet ovat useimmiten aikuisiällä alkavia eteneviä hermoston rappeutumiseen johtavia sairauksia. SCA-sairaudet periytyvät aina autosomisesti vallitsevasti eli dominantisti.
Hoito.
SCA-sairauksiin ei ole vielä löydetty parannuskeinoa. Joitain oireita voidaan lieventää, mutta SCA-sairauden etenemistä ei voida pysäyttää.
SCA1.
SCA1 (Spinoserebellaarinen ataksia tyyppi 1) on Suomessa kolmanneksi tavallisin aikuisiän AD-periytyvä etenevä ataksiasairaus. SCA1 alkaa tavallisimmin keski-ikäisenä (30–40 vuoden iässä), mutta sairaus voi alkaa jo huomattavasti varhemmin. 
IOSCA.
IOSCA eli infantile-onset spinocerebellar ataxia aiheuttaa ataksiaa ja epilepsiaa. Näkö ja kuulo heikkenevät. Iosca-tauti kuuluu harvinaisiin vammaryhmiin.
Hans-Heinrich Sievert

Hans-Heinrich Sievert (1. joulukuuta 1909 Liensfeld – 5. huhtikuuta 1963 Eutin) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa, kuulantyönnössä ja kiekonheitossa. Hän voitti kultaa vuoden 1934 Torinon EM-kisojen kymmenottelussa. Sievert osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1932 ja 1936. Hänen parhaaksi olympiasijoituksekseen jäi viides tila kymmenottelusta vuodelta 1932. Sievert ei osallistunut kymmenotteluun Berliinin kisoissa 1936 lainkaan, sillä hän loukkaantui kesken kisojen. Loukkaantumisen jälkeen häntä suositeltiin lopettamaan urheilu-uransa siihen.
Sievert menetti vasemman jalkansa toisessa maailmansodassa, kun hän astui miinaan. Hän oli naimisissa yleisurheilija Ruth Hagemannin kanssa ja sai kaksi lasta, joista molemmista tuli yleisurheilijoita.
Pyhäinjäännöslipas

Pyhäinjäännöslipas (myös "relikvaario") on lipas tai muu säilytysastia, jossa säilytetään pyhimyksen jäännöksiä tai muita reliikkejä. Relikvaarioita käytetään kaikissa uskonnoissa joissa on pyhäinjäännöksiä, kuten hindulaisuudessa, buddhalaisuudessa ja kristinuskossa. Relikvaarioita säilytetään kirkoissa tai temppeleissä, joihin uskovaiset voivat pyhiinvaeltaa relikvaarioiden luokse päästäkseen osalliseksi pyhäinjäännösten uskotusta voimasta.
Relikvaariot Suomessa.
Suomen tunnetuin relikvaario on niin kutsuttu piispa Hemmingin (k. 1366) relikvaario Turun tuomiokirkossa. Puista, keskiajan lopulla valmistettua relikvaariota säilytetään tuomiokirkon Pyhän Yrjänän kappelissa. Arkussa on säilynyt huomattava keskiaikainen pyhäinjäännöskokoelma, lähes 90 reliikkiä. Reliikkeihin kuuluu useiden henkilöiden luita. Samoin siellä on kankainen pyhäinjäännöslipas, jossa säilytetään 1150-luvulla kuolleen ruotsalaisen pyhimyskuningas Eerik Pyhän leukaluuta ja pään luita.
Relikvaarioita on Suomessa yhä katolisissa ja ortodoksisissa kirkoissa ja luostareissa, erityisesti Valamon ja Lintulan luostareissa.
Godfrey Brown

Arthur Godfrey Kilner Brown (21. helmikuuta 1915 Bankura, Intia – 4. helmikuuta 1995 Coneyhurst) oli brittiläinen yleisurheilija ja olympiavoittaja, joka kilpaili pika- ja keskimatkojen juoksuissa. Brown voitti olympialaisissa kaksi mitalia, kultaa Berliinin olympialaisissa 1936 4 × 400 metrin viestistä ja 400 metrin henkilökohtaiselta matkalta. Hän voitti EM-kisoissa kaikki kolme mitaliaan Pariisin kisoista 1938: kultaa 400 metriltä, hopeaa pitkästä viestistä ja pronssia pikaviestistä. Pikajuoksun lisäksi Brown menestyi myös 880 jaardin juoksussa (vastaa nykyistä 800 metrin juoksua), jossa hän osallistui useisiin maaotteluihin ja voitti muun muassa Britannian amatöörimestaruuden. Toinen maailmansota katkaisi hänen uransa, mutta hän yritti palata huipulle sodan jälkeen siinä kuitenkaan onnistumatta. 
Brown toimi urheilu-uransa jälkeen opettajana ja Worcesterin koulun rehtorina. Myös hänen sisaruksensa Audrey ja Ralph olivat menestyneitä yleisurheilijoita.
Tired of Waiting for You

Tired of Waiting for You on brittiläisen The Kinks -yhtyeen esittämä ja sen laulaja-kitaristin Ray Daviesin kirjoittama kappale vuodelta 1965. Siitä muodostui yhtyeen toinen Britannian listaykköseksi noussut single ja se menestyi hyvin myös Yhdysvalloissa, jossa se oli parhaimmillaan Billboard-listan sijalla kuusi. Singleä myytiin maailmanlaajuisesti yli miljoona kappaletta.&lt;ref name="Nyman/277"&gt;Nyman 1990, s.277.&lt;/ref&gt;
Kappale on myös yhtyeen toisella studioalbumilla "Kinda Kinks", joka julkaistiin pari kuukautta singlen ilmestymisen jälkeen, maaliskuussa 1965. Alkuperäisen singlen b-puoli, ”Come on Now”, löytyy niin ikään "Kinda Kinks" -albumilta.
Rakenne.
Päinvastoin kuin yhtyeen kaksi aiempaa singleä, ”You Really Got Me” ja ”All Day and All of the Night”, ”Tired of Waiting for You” on tyyliltään rauhallinen ja melodinen kappale.&lt;ref name="Nyman/277"&gt;Nyman 1990, s.277.&lt;/ref&gt; Kappaleen tekijä Ray Davies on myöhemmin kertonut, että yhtyeen oli muutettava tyyliään säilyttääkseen suosionsa. Omien sanojensa mukaan hän sävelsi kappaleen junassa matkalla studiolle ja sanoitti sen kahvilassa äänitysten tauon aikana.
Muita versioita.
Cover-version kappaleesta on tehnyt muun muassa yhdysvaltalainen jazz-rock-yhtye The Flock. Suomenkielisen ”Mikset sä tuu” -nimisen käännösversion on levyttänyt vuonna 1997 Stara.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
RBL Posse

RBL Posse eli "Ruthless by Law Posse" oli yhdysvaltalainen gangsta rap -yhtye, joka perustettiin San Franciscon Hunters Pointissa vuonna 1991.
Historia.
Yhtyeen perustivat Black C (Christopher Matthews) ja Mr. Cee (Kyle Church). Heidän ensimmäinen omakustannealbuminsa "Don't Give Me No Bammer" julkaistiin In-a-Minute Recordsin kautta ja se pääsi Billboard-lehden Hot Rap Singles -listan sijalle 16. Yhtyeen kaksi seuraavaa albumia "A Lesson to Be Learned" ja "Ruthless by Law" nousivat korkeille sijoille Billboardin Top R&amp;B/Hip-Hop Albums -listalla sekä jälkimmäinen Billboardin Top 200 -listalle sijalle 199.
Atlantic Recordsin alaisuudessa toiminut Big Beat -levy-yhtiö solmi yhtyeen kanssa levytyssopimuksen, mutta ennen albumin valmistumista Mr. Cee murhattiin ampumalla yhdeksän kertaa kotinsa lähellä uudenvuodenpäivänä 1996 ja siitä alkoi useita ihmisuhreja vaatinut kostoiskujen sarja alueella.
1997 julkaistulla "An Eye for an Eye" albumilla Mr. Ceen poissaoloa paikattiin nimekkäillä artisteilla kuten esimerkiksi 2Pacille, Spice-1:lle ja E-40:lle taustoja tuottanut Rick Rock ja räppäri MC Eiht. Albumi saavutti 14. sijan Billboardin Top R&amp;B/Hip-Hop Albums -listalla.
2000 julkaistun "Bootlegs &amp; Bay Shit: The Resume" albumin jälkeen Hitman sai luodin jalkaansa ampumavälikohtauksessa.
Vuoden 2001 "Hostile Takeover" jäi yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi Hitmanin kuoltua tultuaan ammutuksi autoonsa ajaessaan San Fransiscon Hunters Pointissa vuonna 2003.
Black C on jatkanut levyttämistä omalla nimellään.
Pihalla taas

Pihalla taas on rap-artisti Thono Slowknow'n 16. maaliskuuta 2009 julkaistu albumi. Sen julkaisi Slowknow Production. Albumin on tuottanut Puisto-osasto, ja kappaleiden taustoja on ollut tekemässä Miikka Lampinen ja Jonne Kokkonen.
Time Honoured Ghosts

Time Honoured Ghosts on englantilaisen Barclay James Harvest -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1975. Albumi on tehty San Franciscossa tuottaja Elliot Mazerin johdolla His Masters Wheels -studiossa ja sen on julkaissut levy-yhtiö Polydor sarjanumerolla 2383 361. Ääniteknikkona on ollut Mazerin lisäksi Jeremy Zatkin. Masteroinnin ovat tehneet George Horn Englannissa ja Phil Brown U.S.A:ssa.
Taidesuunnittelija on Paul Welch ja kuvituksen toteuttaja Bill Dare. Tämä esittää tunnustuksensa Maxfield Parrishin neroudelle. Levypussissa on yhtyeen valokuva ja sen on ottanut Alex Agor. Levyetiketin logon on suunnitellut Geoff Halpin Bloomsbury Groupista.
Tervehdyksissä on mainittu mm. Willie &amp; the Magnotrons.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleiden tekijät ovat esittävästä yhtyeestä ja kappaleet on julkaissut RAK Publishing Ltd. &lt;br&gt; Laulujen sanat on painettu levypussiin.
Scorching Beauty

Scorching Beauty on yhdysvaltalaisen Iron Butterfly -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1975. Levyn on julkaissut MCA Records sarjatunnuksella 6.22163 (AO) (MZPS 7779). Musiikkikasetin luettelonumero on ollut 4.22163.
Albumi on äänitetty Los Angelesissa Paramount-studioilla. Tuottaja on Denny Randell. Tuotantoapulainen on Erik Braunn ja vastaava tuottaja Len Sachs Coyote Productions &lt;br&gt; –yhtiöstä. Äänittäjä on Kerry McNabb.
Albumin ulkoasun suunnittelusta on huolehtinut Pacific Eye &amp; Ear. Kuvituksen on tehnyt Drew Struzan ja takakannen valokuvan yhtyeestä on ottanut Bret Lopez.
Kiitoksissa on mainittu Bushwak and Company sekä The Goose Creek Gang.
Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Hampurissa toimiva TELDEC "Telefunken-Decca" Schallplatten GmbH.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleet A4, B1 ja B2 on sovittanut Erik Braunn. &lt;br&gt; Kappaleiden julkaisija on Jeryl Lynn Music (BMI).
HMS Aberford

HMS Aberford (viirinumero P3102) Britannian kuninkaallisen laivaston Ford-luokan meritorjunta-alus. Alus nimettiin West Yorkshiressä olevan Aberfordin kylän mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta. Se laskettiin vesille 23. syyskuuta 1952.
Palvelus.
Alus lainattiin 27. lokakuuta 1964 Kenian itsenäistyttyä Kenian laivastolle. Se nimettiin 16. joulukuuta "KNS Nyatiksi" (). Alus oli vasta perustetun laivaston ensimmäinen ja siirtyi Kenian omistukseen 1967.
Alus oli 1960-luvun lopulla ankkuroituna Mbaraki Creekissä Mombasassa, jossa se lopulta ajettiin 1971 rantaan romutettavaksi.
Pump Iron!

Pump Iron! on Ten Years After -yhtyeessä tunnetuksi tulleen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä Alvin Leen sooloalbumi vuodelta 1975. Levyn on julkaissut Chrysalis Records sarjatunnuksella CHR 1094. Lee on itse toiminut tuottajana ja äänittäjänä. Muita äänittäjiä ovat olleet Harold Burgon, Chris Kinsey, Andy Jaworski ja Casey Jones. Albumi on äänitetty ja miksattu Leen Space-studioilla.
Valokuvaaja on Richard Davis ja albumin ulkoasun suunnittelijat ovat John Berg ja Gerard Huerta. Kansikuvamallin kehomaalauksesta ovat vastanneet Roger Huyssen ja Huerta.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Kappaleet on tehnyt Alvin Lee lukuun ottamatta kappaletta "Burnt Fungus", jonka on tehnyt Kit Armstrong. &lt;br&gt; Laulujen julkaisija on Space Songs (Alvin Lee) Ltd.
Muusikot.
Boz esiintyy Island Recordsin ja Colin Gibson Capitol Recordsin suosiollisella luvalla.
Eberhard Gwinner

Eberhard ”Ebo” Gwinner (26. joulukuuta 1938 Stuttgart – 7. syyskuuta 2004) oli saksalainen lintutieteilijä ja etologi.
Gwinner kävi koulunsa Ludwigsburgissa ja Tübingenissä. Jo nuorena hän kiinnostui linnuista ja julkaisi ensimmäisen lintutieteellisen artikkelinsa 17-vuotiaana. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Tübingenin yliopistosta 1964 korpin sosiaalisista suhteista ("Untersuchungen über das Ausdrucks- und Sozialverhalten des Kolkraben (Corvus corax corax L.)". Zeitschrift für Tierpsychologie 21, 1964, s. 657–748). Väitöstyön ohjaajina toimivat Konrad Lorenz ja Gustav Kramer. Samana vuonna Gwinner aloitti työskentelyn Max Planck -instituutissa Andechsissa. Sittemmin hän teki tutkimuksia eri puolilla maailmaa, niin Pohjois-Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa kuin arktisilla alueillakin, sekä instituutin muilla kenttäasemilla Saksassa, Radolfzellin lintuasemalla ja Seewiesenissä. Vuonna 1991 hänet nimitettiin instituuttiin perustamansa lintutieteellisen tutkimuslaitoksen (Max-Planck-Institut für Ornithologie) johtajaksi.
1960-luvulla Gwinner tutki muuttolintujen muuttolevottomuutta ("Zugunruhe"). Hän teki kokeita kahdella sukulaislajilla, lyhyen matkan muuttajalla tiltaltilla ja pitkän matkan muuttolinnulla pajulinnulla. Pajulinnun muuttolevottomuus kesti huomattavasti kauemmin kuin tiltaltin. Joidenkin kriittisten kommenttien takia Gwinner teki uuden kokeen, jossa hän siirsi koelinnut lentokoneella Afrikkaan niiden talvehtimisalueille. Muuttolevottomuus ei lakannut, mikä osoitti linnuilla olevan sisäisen kellon tai vaiston, joka ilmoittaa linnulle, milloin se on saapunut talvehtimispaikkaansa. Myöhemmin Gwinner osoitti muuton alun ja keston riippuvan linnun sisäisen kellon asennosta. Sisäinen kello säätelee myös esimerkiksi muuttolinnun ravinnon tankkaamisen eli rasvavarastojen täydentämisen aloittamisen muuttojankohdan lähestyessä. Saksan Lintutieteellinen Yhdistys myönsi Gwinnerille ensimmäisen Erwin Stresemann -palkinnon vuonna 1974.
Uransa aikana Gwinner julkaisi lähes 250 tieteellistä artikkelia, jotka lähes kaikki käsittelivät lintuja. Hänen puolisonsa Helga Gwinner on lintutieteilijä, ja heille syntyi kolme lasta.
Rusorintamaluri

Rusorintamaluri ("Aphelocephala pectoralis") on Australian eteläosassa endeemisenä esiintyvä tiaismalureihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan rusorintamaluri on noin 10 cm. Selästään laji on väritykseltään kastanjanruskea. Siipien sulat ja pyrstö ovat harmaat. Myös linnun päälaki on harmaa. Rusorintamalurin naama, kurkku ja vatsa ovat väritykseltään valkoiset. Rinnan poikki kulkee leveä kastanjanruskea raita. Kyljissä on punaruskeat laikut. Nokka on musta ja lyhyehkö. Rusorintamalurin voi sekoittaa ulkonäöltään mustavyömaluriin ("Aphelocephala nigricincta"), jolla on rinnassa kapeampi musta juova.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Rusorintamaluria tavataan Australiassa Etelä-Australian osavaltiossa. Lajin elinympäristöä ovat kuivat, kivikkoiset ja mäkiset alueet. Yleisin rusorintamaluri on rotkoissa, joissa on tiheää pensaikkoa. Kasvillisuus on tyypillisesti hyvin matalaa pensaikkoa ja ruohikkoa. Yksittäiset akasiapuut tarjoavat linnuille varjoa ja suojaa.
Rusorintamalurit elävät pieninä ryhminä usein yhdessä muiden valkonaamamalurien suvun lajien tai hietaviiriäistimalien ("Cinclosoma cinnamomeum") kanssa. Lintu syö hyönteisiä ja siemeniä, joita se etsii maasta ja toisinaan myös pensaista.
Kanta ja uhat.
Rusorintamalurikannan kooksi arvioidaan noin 6 000 yksilöä. Suurimmat uhat lajille on pensaikkoisen ja ruohikkoisen elinympäristön tuhoutuminen karjan laiduntamisen ja kaniinien vuoksi. Rusorintamalurille ovat tärkeitä erityisesti "Maireana astrotricha" -lajin muodostamat pensaikot. Myös opaalikaivosten toiminta on hävittänyt elinympäristöjä ja uhkina ovat myös maastopalot.
Täältä jostakin...

Täältä jostakin... on Pertsa ja Väärä Osoite -yhtyeen albumi vuodelta 1979. Levyn on julkaissut Itu-levy sarjatunnuksella ITULP-001. Yhtyeen logossa on mottona "Rock tunteen puolesta".
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sovittanut Väärä Osoite.
B-puoli.
Kappale "Kiskojen laulu" on tehty osittain eri kokoonpanolla.
Kappaleet on julkaissut Itula, Suomi 1979.
Dancing on the Edge

Dancing on the Edge on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijän Roy Buchananin studioalbumi vuodelta 1986. Levyn on julkaissut Yhdysvalloissa Alligator Records ja Euroopassa lisenssillä Lontoossa toimiva Sonet Records sarjatunnuksella SNTF 961. Levy on valmistettu Hollannissa.
Albumin ovat tuottaneet Buchanan, Bruce Iglauer ja Dick Shurman saaden apua levyllä esiintyvältä Donald Kinseyltä ja Justin Niebankilta. Niebank on toiminut myös äänittäjänä ja miksaajana. Levy on äänitetty ja miksattu Chicagossa Streeterville-studioilla. Masteroinnin on tehnyt Tom Coyne New Yorkissa studiossa nimeltä Frankford/Wayne.
Levykannen suunnittelija on Kate Friedman ja valokuvat on ottanut Marc PoKempner.
Kiitoksissa on mainittu Teddy Slatus, Mindy Glassberg, Judy Buchanan, Mindy Giles, Hilton Weinberg, Pam Hall, Bill Wokersin, Jay Whitehouse, Bill Haas ja Sharron Scott.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Muusikot.
Donald Kinsey esiintyy Sinai Productionsin suosiollisella luvalla.
Roy Buchanania on manageroinut Teddy Slatus, 332 W. 22nd St., New York, N.Y. (212) 255-3600.
Cécile Aubry

Cécile Aubry, oik. "Anne-Marie Bénard", (3. elokuuta 1928 Pariisi, Ranska – 19. heinäkuuta 2010 Dourdan, Ranska) oli ranskalainen näyttelijä, lastenkirjailija ja televisiokäsikirjoittaja.
Aubry opiskeli alkujaan tanssijaksi, mutta siirtyi näyttelijäksi ohjaaja Henri-Georges Clouzotin tarjottua hänelle osaa elokuvassa "Manon – viettelijätär" (1949). Elokuva palkittiin Venetsian elokuvajuhlilla Kultaisella leijonalla. Seuraavan elokuvan "Musta ruusu" kuvausten aikana Marokossa Aubry rakastui sikäläiseen prinssiin ja he avioituivat. Heidän poikansa Mehdi El Glaoui on myös näyttelijä.
Vuonna 1956 tapahtuneen avioeron jälkeen Aubry palasi Ranskaan ja ryhtyi lastenkirjailijaksi. Hän sovitti ja ohjasi teoksiaan televisiolle. Näistä töistä tunnetuimpiin kuuluu televisiosarja "Belle ja Sebastian", jossa hänen poikansa esitti Sebastiania. Toinen tunnettu sarja on "Ponimme Poly".
Olli Veijola

Olli Veijola (24. helmikuuta 1906 Ii – 27. helmikuuta 1957) oli Suomen suunnistusurheilun uranuurtaja ja pesäpalloilija.
Veijola tutustui suunnistukseen 1930 ja järjesti Keravalla ensimmäiset, silloin tiedustelujuoksun nimellä kulkeneet suunnistuskilpailut. Vuonna 1935 Suomen Urheiluliittoon perustettiin Suunnistamisvaliokunta, jonka puheenjohtajaksi Veijola valittiin. Vuonna 1945 perustettiin Suomen Suunnistamisliitto, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi Veijola itseoikeutetusti valittiin. Tässä toimessa hän oli vain vuoden, mutta jatkoi työvaliokunnassa aina vuoteen 1951 saakka.
Ennen suunnistusuransa alkua Veijola pelasi pesäpalloa, ollen mukana muun muassa Itä–Länsi-otteluissa seitsemän kertaa 1932–1938.
Veijola kuului 1945 SVUL:n liittohallitukseen, hoiti SAUL:n puheenjohtajan tehtäviä muutaman vuoden, oli PPL:n liittotoimikunnassa kymmenisen vuotta ja Suomi-Ruotsi-maaottelumarssin marssipäällikkönä 1941.
Veijola oli koulutukseltaan filsofian kandidaatti (1931) ja sotilasarvoltaan kapteeni (1940). Hän työskenteli opettajana Keravan yhteiskoulussa ja vuosina 1939–1951 huoltopäällikkönä Suomen Gummitehtaan Savion tehtaalla. Hän oli Keravan suojeluskunnan päällikkö 1939–1944.
Veijola on kirjoittanut kirjan "Suunnistamisen alkeet" vuonna 1941.
Lust for Life (Iggy Popin albumi)

Lust for Life on rocklaulaja Iggy Popin vuonna 1977 julkaisema studioalbumi. Sitä pidetään yleisesti yhtenä Iggy Popin parhaista levyistä. Levy on Popin toinen David Bowien kanssa yhteistyönä tekemä albumi. Iggyn edellinen albumi The Idiot julkaistiin saman vuoden maaliskuussa. Lust for Life nähdään yleisesti enemmän Iggy Popin levynä kuin Bowien tuottama The Idiot -albumi. Lust For Life on vähemmän kokeellinen ja enemmän suoraviivaista punk rockia ja rock and rollia. Levyllä on hänen soolouransa tunnetuin kappale ”The Passenger”"." Albumi nosti Iggy Popin uran marginaalista rocktähteyteen. Nykyään Lust for Life luetaan yleisesti rockhistorian klassikkojen joukkoon. 
Studiosessiot.
Lust for Life äänitettiin Hansa Ton Studiossa Berliinin muurilla Länsi-Berliinissä toukokuusta kesäkuuhun 1977. David Bowie, Iggy Pop ja äänittäjä Colin Thurston tuottivat albumin yhdessä salanimellä Bewlay Bros. Iggy Popin silloinen kiertuebändi muodosti albumin kokoonpanon, johon kuuluivat kitaristit Carlos Alomar, Ricky Gardiner sekä Salesin veljekset, basisti Tony Sales ja rumpali Hunt Sales. David Bowie soitti koskettimia. 
Iggy Pop oli erityisen ylpeä taustabändistään, ja hän halusi tallentaa kokoonpanon keikkojen livesoundin studiossa. Suurin osa albumista äänitettiin livenä studiossa muutamalla otolla. Tämä johti raakaan punk-soundiin, joka muistutti Iggy Popin vanhan The Stooges -yhtyeen tyyliä. 
Levyn tunnetuin kappale "The Passenger" sai inspiraationsa Jim Morrisonin runosta, joka näki "”modernin elämän matkana autolla”", sekä Popin ja Bowien yhteisistä automatkoista Berliinin yössä. Morrisonin nimetön runo on löydettävissä hänen runokokoelmastaan "The Lords and The New Creatures." Osa Lust for Life levyn kappaleiden sanoituksista on hyvin synkkiä, kuten kappaleet "”Tonight”" ja "”Turn Blue"”, jotka molemmat käsittelevät huumeiden käyttöä. "”Neighborhood Threat”" kappale käsittelee köyhyyttä ja kodittomuutta. 
Levyn julkaisu ja vastaanotto.
Lust for Life julkaistiin 9. syyskuuta 1977 RCA Records -levymerkin kautta. Iggy Popin mukaan albumia ei markkinoitu tarpeeksi, pääasiassa johtuen Elvis Presleyn kuolemasta kaksi viikkoa aiemmin. Levy-yhtiö keskittyi rahastamaan Elviksen kuolemalla, jonka tuotantoa levy-yhtiö julkaisi uudelleen. Vaikka RCA painatti kohtuullisen määrän albumia, kun ensimmäiset painokset myytiin loppuun, niitä ei ollut enää jäljellä. Huolimatta vähäisestä mainonnasta ja uusien vinyylipainosten puutteesta kriitikoiden keskuudessa Lust for Life otettiin hyvin vastaan. Monet ylistivät levyn energistä punk rockia. Myöhemmin albumia on pidetty yhtenä Iggy Popin parhaimmista teoksista, ja se on esiintynyt useilla parhaiden albumien listoilla. 
Kappaleet.
Kaikki sanoitukset Iggy Pop paitsi "Turn Blue", jonka sanoittivat Pop ja runoilija Warren Lacey. Sävellykset suluissa.
Aiheesta muualla.
Albumin versiot Discogs-sivulla
Closing Time (albumi)

Closing Time on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Tom Waitsin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 1973. Levyn on julkaissut Asylum Records sarjatunnuksella AS 53 030 (SD 5061) ja tuottanut Third Story Productions -yhtiön Jerry Yester. Tuotannon alkuunpanijana mainitaan Herb Cohen.
Äänitys on tehty Hollywoodissa Sunset Sound –studiossa ja ääniteknikkona on ollut Richie Moore. Miksaus on tehty Wally Heider Recorders –studiossa.
Levykannen ulkoasun on suunnitellut Cal Schenkel, ja valokuvat on ottanut Ed Caraeff.
Levyllä soittavista muusikoista ei ole mainintaa.
Kappaleet.
B-puoli.
Kaikki laulut on tehnyt Tom Waits ja ne on julkaissut Fifth Floor Music Inc., ASCAP.
Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Länsi-Saksassa WEA Musik GmbH. Levyetiketissä B-puolen päätöskappaleeksi on merkitty "Losing Time".
Nothing But a Breeze (albumi)

Nothing But a Breeze on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Jesse Winchesterin viides studioalbumi vuodelta 1977. Levyn on julkaissut Bearsville Records sarjatunnuksella BR 6968 ja tuottanut Brian Ahern yhtiöstä Happy Sack Productions.
Äänitys on tehty Torontossa Eastern Sound –studiossa ja ääniteknikkoina ovat olleet Ken Friesen, Brian Ahern ja Stuart Taylor. Jälkiäänitys ja miksaus on tehty Enactron Truck &lt;br&gt; –studiossa, jossa edellä mainittujen lisäksi äänittäjinä ovat olleet Bradley Hartman ja Donivan Cowart.
Levykannen ulkoasun on suunnitellut Henry Vizcarra Gribbitt!-yhtiöstä. Valokuvat on ottanut Peter Cunningham.
Kiitoksissa on mainittu Arnie Naiditch, Albert Grossman, Paul Fishkin, Linda Wortman, Bob Hunka, Paul Cummins, Cliff Bonnell ja Leslie Winchester.
Kappaleet.
Kappaleet on tehnyt Jesse Winchester, ellei toisin ole suluissa mainittu.
A-puoli
B-puoli
Kappaleiden sanat on painettu levypussiin ja niiden kopiontioikeuksien omistajat ovat:
Muusikot.
Edellisistä on levypussissa valokuvat. Lisäksi mukana ovat:
Laulajakumppanit:
Seuraavat muusikot esiintyvät levy-yhtiönsä suosiollisella luvalla:
L. J. Smith

Lisa Jane Smith (4. syyskuuta 1958 Fort Lauderdale, Florida – 8. maaliskuuta 2025 Walnut Creek, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka asui Kaliforniassa. Hänen kirjansa ovat nuortenkirjallisuutta ja sisältävät muun muassa kauhua, scifiä, fantasiaa ja romantiikkaa.
Uinti olympialaisissa

Uinti on yksi olympialaisten alkuperäisistä urheilulajeista, se on ollut mukana kaikissa olympialaisissa vuodesta 1896 lähtien. Naiset kilpailivat uinnin olympiamitaleista ensimmäisen kerran vuoden 1912 kesäolympialaisissa.
Menestynein maa olympialaisten uinnissa on ylivoimaisesti Yhdysvallat. Olympialaisten uintia hallitsee Kansainvälinen uimaliitto (World Aquatics).
Tapahtumat.
"*" Vuoden 1904 kesäolympialaisten uinneissa matkat olivat 50, 100, 220, 440 ja 880 jaardia. Lisäksi kilpailtiin 1 mailin vapaauinnissa ja 4 × 50 jaardin vapaauintiviestissä.
Allan Lindberg

John Allan Lindberg (21. kesäkuuta 1918 Västanfors – 2. toukokuuta 2004 Garphyttan) oli ruotsalainen yleisurheilija, joka kilpaili seiväshypyssä. Hän edusti seuratasolla Fagersta Almänna Idrottsklubbia. Lindberg voitti kultaa Oslon EM-kisoissa 1946 uudella kisaennätyksellä 417 senttimetriä. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Lontoon kisoissa 1948. Lindberg sijoittui tuolloin kahdenneksitoista.
Lindberg paransi urallaan maansa ennätystä kahdesti kesällä 1946 ja piti sitä hallussaan seuraavaan vuoteen saakka. Hän voitti Ruotsin mestaruuden kerran, vuonna 1946.
Last Desire

Last Desire on Mastercastlen toinen studioalbumi, joka julkaistiin 18. kesäkuuta 2010.
Alas taikavirtaa

Alas taikavirtaa ("Вниз по волшебной реке" - "Vniz po volšebnoi reke", 1971) on Eduard Uspenskin lastenkirja, jonka päähenkilönä seikkailee Mitja-poika. Kirjan on kuvittanut Viktor Tšižikov. Kirjan on suomeksi julkaissut Otava vuonna 1971, ja sen on suomentanut Martti Anhava. 
Tarinasta on tehty myös näytelmä. Sen on dramatisoinut Juha Vuorinen.
Tarina yhdostelee venäläisten kansansatujen hahmoja ja osia. Mitja-poika matkustaa maalle mummonsa luokse. Mummo lähettää Mitjan serkkunsa luokse. Serkku onkin noita, joka asuu kananjalkaisessa mökissä ja näyttää Mitjalle tien Makar-kuninkaan ja lohikäärmeen hallitsemaan satumaahan.
Bo Ericson

Bo Evert Ericson (joskus myös Ericsson, 28. tammikuuta 1919 Västra Frölunda – 14. helmikuuta 1970 Karlstad) oli ruotsalainen yleisurheilija, joka kilpaili moukarinheitossa. Hän edusti seuratasolla Örgryte IS:ää. Ericson voitti kultaa Oslon EM-kisoissa 1946 tuloksella 56,44 metriä. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Lontoossa 1948. Tuolloin hän sijoittui kuudenneksi tuloksella 52,98. 
Ericson paransi urallaan maansa ennätystä kahdesti ja piti sitä hallussaan vuosina 1941–1955. Lisäksi hän voitti Ruotsin mestaruuden peräti kymmenen kertaa ja piti hallussaan maansa ennätystä myös painonheitossa.
Muistoja (albumi)

Muistoja on laulaja Seppo Hanskin kokoelma-albumi vuodelta 1983. Albumin on julkaissut Polarvox Oy LP-levynä tai musiikkikasettina sarjatunnuksella LJLP/LJMK 1031.
Levykannen ulkoasun on suunnitellut Antti Heiskala ja kannen valmistaja on Kirjapaino E. Kuronen.
Kappaleet.
A-puoli.
1. Anneli, Anneli, Anneli - 2:35
 (T. Kärki / R. Helismaa / T. Kärki) Fazer
2. Isabella - 3:14
 (Erwin Halletz / Kristiina / Pentti Lasanen) Stockholms Musikproduction
3. Painan vain pääni - 3:06
 (J. Debout / Tuula Valkama / Unto Haapa-Aho) Manus
4. Se aito ystävyys - 2:21
 (C. Dieden – A. Henriksson / R. Lauanne / Pentti Lasanen) Midnight Sun Music
5. Kainuun tyttö - 2:26
 (J. Kuoppamäki / Pentti Lasanen) JKC
6. Laula ja tanssi - 3:25
 (J. Kuoppamäki / B. Korpela) JKC
7. Annan ja Pentin laulu - 4:16
 (Trad. / Pentti Lasanen) JKC
8. Muistatko sen - 2:58
 (J. Kuoppamäki / K. Nyqvist) JKC
B-puoli.
1. Dona Dona - 2:28
 (Sholom Secunda / Tuula Valkama / Unto Haapa-Aho) Fazer
2. Ihmisten joukossa - 3:52
 (R. Lauanne / Pentti Lasanen) JKC
3. Suutelen kättänne Madame - 3:25
 (R. Erwin / Saukki / Pentti Lasanen) Scandia
4. Minä soitan sulle illalla - 2:40
 (T. Kärki / T. Pekkarinen / R. Helismaa / T. Kärki) Fazer
5. Erehdyin kerran - 2:36
 (M. Panzeri – B. Pace / Tuula Valkama / Unto Haapa-Aho) Fazer
6. Tumman rukous - 2:50
 (C. Orguin / Pertti Reponen / Pentti Lasanen) Edition Coda
7. Muista minua - 3:12
 (T. Kärki / R. Helismaa / T. Kärki) Fazer
8. Muistojen kukka - 3:46
 (R. Lauanne / Kalevi Nyqvist) JKC
Saint Thomas

Saint Thomas on Yhdysvaltain Neitsytsaariin kuuluva saari Karibianmerellä. Samaan Yhdysvaltain territorioon kuuluvia muita saaria ovat Saint Croix ja Saint John sekä pienemmistä saarista Water Island. Saariryhmän pääkaupunki Charlotte Amalie sijaitsee Saint Thomasilla. Vuonna 2000 saaren asukasluku oli 51 181 henkeä, joka on noin 47 prosenttia koko territorion asukasluvusta. Saaren pinta-ala on 80,9 neliökilometriä.
Historiaa.
Saari oli asuttu jo vuoden 1500 eaa. tienoilla. Myöhemmin sitä asuttivat arawakit ja karibit. Kristoffer Kolumbus löysi saaren vuonna 1493. Eurooppalaisten saapumista seuranneina vuosikymmeninä saarta asuttaneiden karibien määrä laski jyrkästi. 
Saint Thomasin saari kehittyi 1700-luvulla sokerinviljelyn ja orjakaupan ansiosta. Vuonna 1815 Saint Thomasista tuli vapaasatama. Saari oli osa Tanskan siirtomaihin kuulunutta Tanskan Länsi-Intiaa vuosina 1672–1917. Napoleonien sotien aikana Britannia oli miehittänyt saaren kahdesti, vuonna 1801 ja vuosina 1807–1815, minkä jälkeen ne oli palautettu Tanskan hallintaan. Yhdysvallat osti saaren Tanskalta 25 miljoonalla dollarilla.
The Seer (albumi)

The Seer on skotlantilaisen Big Country -yhtyeen studioalbumi vuodelta 1986. Samana vuonna yhtye esiintyi Seinäjoen Provinssirockissa kesällä ja syyskuussa Helsingin Jäähallissa.
Albumin on tuottanut Robin Millar Multi Media –yhtiöstä, äänittänyt Will Gosling ja miksannut Walter Turbitt. Turbitt on myös auttanut tuotannossa. Äänityksessä ovat avustaneet Dave Anderson, Phil Legg, Nick Lacey ja Russell Leahy. Levy on äänitetty The Power Plant ja RAK –studioissa ja miksattu Maison Rougessa. 
Albumin on julkaissut Phonogram Ltd. (London) / Mercury Records sarjanumerolla 826 844-1 (LP) sekä kromikasettina MERHC 87 ja CD:nä.
Levykannen ulkoasun on suunnitellut J.B. ja kuvittanut David Da Silva. Kannen on Suomessa valmistanut Kirjapaino E. Kuronen.
Yhtyeen managereina ovat toimineet Ian Grant ja Alan Edwards yhtiöstä Grant/Edwards Management. Tämän osoite on ollut 30 Bridstow Place, Talbot Road, London W2 5AE.
Yhtyeen Fan Clubin osoite on ollut: c/o Andy Marlow, Acme House, 26-40 St. Andrews Street, Northampton NNI 2HL.
Yhtyeen roudareina ovat toimineet Les King, Dave Davies, Pete Barnes, Kevin Hartman, Joe Seabrook ja Peter Stevens.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat esittävän yhtyeen jäsenten tekemiä.
A-puoli
B-puoli
Levypussiin on painettu kappaleiden sanat yhtiön 10 Music Ltd. luvalla.
Muusikot.
Big Country:
Vierailevat muusikot:
Kate Bush esiintyy levy-yhtiönsä EMI Records luvalla.
Nova (Linux)

Nova Distribución Cubana de GNU/Linux on Kuuban valtion tukema Linux-jakelu, joka on kehitetty Havannan UCI:ssa (Universidad de las Ciencias Informáticas). Sen ensimmäinen versio Nova 1.1.2 (Baire) julkaistiin helmikuussa 2009. Baire perustuu Gentoo-Linuxiin, kun uudempi Nova 2.1 Desktop käyttää Ubuntun pakettienhallintaa. Nova 3.0 julkistettiin Havannan Informatica-messuilla 2011. Jakelun työpöytäympäristö on GNOME.
Kuuban hallituksen tavoitteena on siirtää valtaosa valtion tietokoneista Linuxiin ja edistää avoimeen lähdekoodiin perustuvan Linuxin leviämistä kotitietokoneisiin. Migraatiota on perusteltu kansallisella turvallisuudella ja omavaraisuudella. Näiden lisäksi talouskriisi ja Yhdysvaltain asettamat pakotteet vaikeuttavat Microsoftin tuotteiden hankintaa.
Versio 4.0 julkaistiin maaliskuussa 2013. Jakelusta on kolme versiota: Escritorio, Ligero ja Servidor. Nova Linuxista on valmisteilla versio 5.0 (Nova 2015), jossa on uusittu työpöytä ja uusi teema kuvakkeineen.
Love Paraden onnettomuus

Love Paraden onnettomuus sattui 24. heinäkuuta 2010 Love Parade -musiikkitapahtumassa Duisburgissa, Saksassa. Onnettomuudessa 21 ihmistä kuoli ja 511 loukkaantui. Uhreista 15 kuoli tapahtumapaikalla ja kuusi myöhemmin sairaalassa. Ruumiinavaukset paljastivat, että ainakin 20 uhrin kuolinsyy oli tukehtuminen tungokseen.
Järjestäjiä kritisoitiin voimakkaasti siitä, että reilusti yli miljoonan kävijän festivaaliin, moottoritien ja rautatien väliselle ratapihalle, oli vain yksi sisäänkäynti. Lisäksi järjestäjillä oli lupa vain 250 000 osanottajaan, kun todellisuudessa alueella oli onnettomuuden sattuessa 1,4 miljoonaa henkilöä. On kuitenkin myös esitetty, että kävijämäärää oli liioiteltu imagotarkoituksessa ja että kävijöitä oli todellisuudessa korkeintaan 485 000. Luvun perustana käytetään junaliikenteen kapasiteettia sekä arvioita autolla paikalle tulleiden ja lähialueella asuneiden kävijöiden määrästä. 
Festivaalin neljää työntekijää ja kuutta kaupungin edustajaa vastaan nostettiin syytteet onnettomuudesta, mutta tuomioistuin päätti hylätä syytteet riittämättömien todisteiden takia huhtikuussa 2016.
Oikeudenkäynti.
Oikeudenkäynti, joka on yksi Saksan suurimmista, alkoi Dusseldorfissa 8. joulukuuta 2017.
Irina Turova

Irina Robertovna Turova-Botškarjova (, 14. toukokuuta 1935 Leningrad, Venäjän SFNT – 8. helmikuuta 2012 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Dynamo Moskovaa.
Turova voitti Bernin EM-kilpailuissa 1954 kolme mitalia: kultaa 100 metriltä ja 4 × 100 metrin viestistä sekä hopeaa 200 metriltä. Hän osallistui kesäolympialaisiin kahdesti, Helsingissä 1952 ja Melbournessa 1956. Turova oli mukana maansa pikaviestijoukkueessa kummallakin kerralla ja sijoittui molemmilla kerroilla neljänneksi. Lisäksi hän osallistui Helsingissä 100 metrin henkilökohtaiselle matkalle, mutta ei selviytynyt finaaliin saakka.
Myös Irinan poika Pjotr oli olympiatason yleisurheilija.
Emery Roth &amp; Sons

Emery Roth &amp; Sons oli yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto, joka toimi vuosina 1938-1996. Toimiston perusti Unkarin juutalainen Emery Roth, alkuperäiseltä nimeltään Róth Imre.
Emery Roth syntyi Itävalta-Unkarissa 1871. Roth muutti Yhdysvaltoihin 13-vuotiaana isänsä kuoleman jälkeen. Arkkitehdin uransa hän aloitti Burnham &amp; Rootin arkkitehtitoimistossa Chicagossa. Chicagosta Roth muutti New Yorkiin, jossa perusti oman arkkitehtitoimiston 1898. 
Roth tuli tunnetuksi erityisesti suunnittelemistaan asuin-pilvenpiirtäjistä: the Beresford (1929), the San Remo (1930) ja the Ardsley (1931). Vuonna 1938 Roth otti poikansa Julianin ja Richardin osakkaiksi yritykseensä, mutta yrityksen uusi nimi Emery Roth &amp; Sons otettiin käyttöön vasta 1947. Emery Roth kuoli 20. elokuuta 1948.
Vuonna 1949 valmistunut Look Building oli ensimmäinen merkittävä rakennus, jonka Emery Roth &amp; Sons suunnitteli perustajansa kuoleman jälkeen. Seuraavien kahden vuosikymmenen aikana yrityksen suunnittelemia toimistorakennuksia nousi Manhattanille peräti 70 kappaletta. Rothien suunnittelemia rakennuksia ei juuri pidetä arkkitehtuurin mestariteoksina, mutta ne olivat hyvin suunniteltuja ja toimivia. Monet tunnetut arkkitehdit käyttivät Rotheja avustavana suunnittelutoimistona. He olivat mukana muun muassa Walter Gropiuksen ja Pietro Belluschin MetLife Buildingin ja Minoru Yamasakin World Trade Centerin kaksoistornien suunnittelussa. On vaikeaa löytää arkkitehtitoimistoa, joka olisi muuttanut New Yorkin kaupunkikuvaa yhtä paljon kuin Emery Roth &amp; Sons on tehnyt.
Cam Ranhin kansainvälinen lentoasema

Cam Ranhin kansainvälinen lentoasema sijaitsee 30 kilometrin päässä Nha Trangin kaupungin keskustasta Vietnamin pohjoisosassa. Lentoasemalla on kaksi yhdensuuntaista kiitotietä. Se on sekä siviili- että sotilasliikenteen käytössä.
Liesel Jakobi

Elisabeth ”Liesel” Jakobi (s. 28. helmikuuta 1939 Saarbrücken) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä ja pikajuoksussa. Hän edusti seuratasolla ATSV Saarbrückeniä. Jakobi voitti pituushypyn kultaa Tukholman EM-kisoissa 1958 tuloksella 614 cm. 
Jakobi voitti pituushypyssä maansa mestaruuskilpailuissa neljä mitalia, joista yksi oli hopeinen ja kolme pronssisia. Hän menestyi myös 60 metrin juoksussa, jossa hän voitti Länsi-Saksan sisäratojen mestaruuden vuosina 1960 ja 1963.
Tuholainen

Tuholainen on mikä tahansa ihmisille haitallinen eliö, joka aiheuttaa ongelmia muun muassa ihmisen terveydelle, elintarvikkeille, asunnolle, kotieläimille, kasveille ja vaatteille. Tuholaisten torjumiseksi tulisi tilat pitää puhtaana, varsinkin keittiö- ja pesutilojen tapaiset tilat. Tuholaisia voivat olla esimerkiksi erilaiset hyönteiset ja eläimet sekä erilaiset taudinaiheuttajat.
Elintarvikkeiden tuhoeläimiä voidaan luokitella neljään ryhmään: elintarviketuholaiset, haittaeläimet, satunnaiset vierailijat sekä sisätilojen tuholaiset.
Tuholaisia voidaan luokitella myös niiden vaikutuksen mukaan. Esimerkiksi Suomessa Ruokavirasto lajittelee kasvientuholaiset "karanteenituhoojiin", "laatutuhoojiin" ja "muihin tuhoojiin". "Karanteenituhoojat" ovat kasvinterveyslainsäädäntöön sisältyviä kasvintuhoojia, joita ei saa esiintyä kasvintuotannossa, myytävissä kasveissa eikä luonnossa. "Laatutuhoojat" ovat kasvinterveyslainsäädäntöön sisältyviä kasvintuhoojia, joita ei saa esiintyä myytävissä kasveissa. "Muihin tuhoojiin" kuuluu muut kuin kuin lainsäädännössä säädellyt kasvintuhoojat.
Suomessa.
Jyrsijät.
Yleisimmin torjuttavia jyrsijälajeja Suomessa ovat rotta ("Rattus norvegicus"), metsähiiri ("Apodemus flavicollis"), kotihiiri ("Mus musculus") ja metsämyyrä ("Myodes glareolus"). Nämä neljä lajia aiheuttavat suurimman osan tuholaistorjuntaa suorittavien yritysten torjuntatoimeksiannoista tai hälytyksistä.
Gustav Kramer

Gustav Kramer (11. maaliskuuta 1910 Mannheim - 19. huhtikuuta 1959 Castrovillari, Italia) oli saksalainen ornitologiaan erikoistunut eläintieteilijä.
Kramer väitteli Berliinissä 1933 afrikankynsisammakon biologiasta ("Untersuchungen über die Sinnesleistungen und das Orientierungsverhalten von Xenopus laevis Daud"). Hän työskenteli Kaiser-Wilhelm-Institutissa Heidelbergissä, ja sittemmin saksalais-italialaisessa instituutissa Rovignossa, missä hän tutki "Lacertidae"-heimon liskoja sekä adriansisiliskon ("Podarcis melisellensis") biologiaa.
Vuonna 1948 Kramer sai viran Max Planck -instituutin Wilhelmshavenin tutkimusasemalta. Hän huomasi häkkilintujen asettuvan nokka muuttosuuntaan niiden ollessa muuttolevottomuuden vallassa. Kramer oppilaineen ryhtyi tutkimaan muuttolintujen suunnistautumista ja muuttolevottomuutta ("Zugunruhe") koeolosuhteissa. He rakensivat metalliverkkopohjaisia häkkejä. Tutkija makasi häkin alla ja kirjasi, mihin suuntaan linnun nokka näytti ja millä orrella se istui. Myöhemmin häkkeihin asennettiin sähköiset rekisteröintilaitteet.
Kramer ohjasi Konrad Lorenzin kanssa Eberhard Gwinnerin väitöstyötä.
Kramer kuoli pudotessaan kyyhkynpesältä. Hänen poikansa Peter Kramer on Charles Darwin Foundationin hallituksen puheenjohtaja.
Karl Reich

Karl Reich (19. huhtikuuta 1871 Oldenburg – 7. syyskuuta 1944 Bremen) oli saksalainen lintukauppias ja lintujen kasvattaja, joka oli ensimmäinen lintujen laulua äänilevylle tallentanut henkilö.
Reich kasvatti 1920-luvulla kanarialintuja, jotka hän opetti laulamaan kuin etelänsatakieli ("Luscinia megarhynchos"). Hänen taitonsa oli hämmästyttävä, sillä muut kasvattajat eivät yrityksistään huolimatta siinä onnistuneet, koska etelänsatakielen ja kanarialinnun laulukausi ajoittuu eri ajanjaksolle. Kanarialintu on helppo opettaa laulamaan toisen lajin laulua, kun sille poikasena soitetaan esimerkiksi hempon laulua, eikä se kuule oman lajinsa laulua. Reich piti taitonsa pitkään salaisuutena. Menetelmän salaisuus oli siinä, että hän keinotekoisesti pidensi etelänsatakielen "talvea" eli lisääntymistoiminnoille passiivista aikaa. Hän pidensi häkissä pitämiensä etelänsatakielten kevättä pitämällä niitä pimeässä, ja lisäämällä sitten valoa niin, että niiden laulukausi siirtyi parilla kuukaudella eteenpäin, eli samalle ajanjaksolle kuin kanarialinnun laulukausi. Reich tuli niin taitavaksi, että hän sai etelänsatakielensä laulamaan mihin vuodenaikaan tahansa.
Reich teki yhteistyötä saksalaisen tutkijan Hans Dunckerin (1881–1961) kanssa, joka oli lintujen geenitutkimuksen pioneereja.
TaylorMade

TaylorMade on yhdysvaltalainen golftuotevalmistaja. Yhtiö valmistaa muun muassa golfmailoja, golfpalloja ja vaatteita.
Historia.
TaylorMaden perusti Gary Adams vuonna 1979. Vuonna 1984 Salomon osti TaylorMaden. Yhtiö oli Salomonin omistuksessa vuoteen 1997 asti, jolloin Adidas osti Salomonin 1,4 miljardilla dollarilla. Vuonna 2017 Adidas myi TaylorMaden sijoitusyhtiö KPS Capital Partnersille.