Kimi ga yo

Kimi ga yo () on Japanin kansallislaulu ja yksi maailman lyhyimmistä käytössä olevista kansallislauluista. Laulun sanat perustuvat Heian-kaudella kirjoitettuun waka-runoon ja sen melodia on sävelletty Meiji-kauden loppupuolella. 
Vaikka "Kimi ga yo" on käytännössä ollut Japanin kansallislaulu jo kauan, sen asema virallistettiin vasta vuonna 1999 kansallislippua ja -laulua käsittelevän lain myötä. Lain hyväksymisen jälkeen laulun esittämisestä julkisten koulujen juhlissa on kiistelty. Yhdessä Japanin kansallislipun kanssa "Kimi ga yo" on joidenkin mielestä Japanilaisen imperialismin ja militarismin symboli.
Sanat.
Hiragana
きみがよは
ちよにやちよに
さざれいしの
いわおとなりて
こけのむすまで
Rōmaji
"Kimi ga yo wa "
"Chiyo ni yachiyo ni "
"Sazareishi no "
"Iwao to narite "
"Koke no musu made"
Virallinen
君が代は
千代に八千代に
さざれ石の
いわおとなりて
こけのむすまで
Suomeksi
Jatkukoon valtasi
Tuhannen, kahdeksan tuhannen sukupolven ajan
Kunnes pikkukivet
Kasvavat lohkareiksi
Ja peittyvät sammalella
Kappaleen nimen ja sanan "kimi" merkitys.
Perinteinen tulkinta.
Sanaa "kimi" on käytetty perinteisesti Heian-kaudelta lähtien tai jo sitä ennen:
Esimerkiksi "Genjin tarinan" kertojaa Hikaru Genjiä kutsutaan myös nimillä "Hikaru no kimi" () tai "Hikaru-gimi" ().
Nykytulkinta.
Toisen maailmansodan jälkeen käyttöön otetun Japanin perustuslain mukaan keisarilla ei enää ole konkreettisia valtaoikeuksia, vaan hän toimii valtion ja kansan yhtenäisyyden symbolina. Nykyisessä japanin kielessä sanaa "kimi" käyttävät substantiivina:
Vuonna 1999, kun lakia kansallislipusta ja -laulusta laadittiin, sanan "kimi" ja kappaleen nimen virallista määritelmää tiedusteltiin jatkuvasti. Silloinen pääministeri Keizō Obuchi vastasi 29. kesäkuuta 1999 seuraavasti:
Alkuperä.
Kappaleen sanat esiintyivät ensimmäisen kerran anonyymin runon muodossa "Kokin-wakashū"-runoantologiassa. Vaikka anonyymit runot eivät olleet tuohon aikaan harvinaisia, ja runon tekijä on saattanut olla tiedossa, nimettömyys voi johtua siitä, että runon laatija oli alemmasta yhteiskuntaluokasta. Runo otettiin myös useisiin muihin antologioihin ja myöhemmin kansa käytti sitä seremonialauluna juhlistamaan tärkeitä tilaisuuksia. Toisin kuin nykyinen kansallislaulu, runo alkoi sanoilla "Wa ga kimi wa" ("sinä, herrani") eikä "Kimi ga yo wa" ("sinun hallintosi"). Sanojen muutos tapahtui Kamakura-kaudella. Sanoitus yhdistettiin eri musiikkityylien melodioihin ja sitä käytettiin saduissa ja muissa tarinoissa.
Vuonna 1868 Meiji-kauden alussa Japaniin saapunut irlantilainen sotilassoittokunnan johtaja John William Fenton havaitsi, ettei Japanilla ollut kansallislaulua. Fentonin yhtyeen jäsenet pyysivät Satsuma-klaanin upseeria Ōyama Iwaota valitsemaan sopivan sanoituksen. Sanotaan, että nykyinen sanoitus valittiin siksi, että se muistutti Britannian kansallislaulua. Fenton painotti sen tärkeyttä briteille ja piti kansallislaulun löytämistä välttämättömänä Japanin nykyaikaistumiselle. Innostuneet japanilaiset painostivat Fentonia laatimaan runolle melodian alle kolmessa viikossa, ja laulu esitettiin keisarille Tokiossa vuonna 1870. Fentonin opettamalla Japanin ensimmäisellä sotilassoittokunnalla oli vain muutama päivä aikaa harjoitella kappaletta ennen sen esitystä. Tämä oli "Kimi ga yon" ensimmäinen versio, jonka melodia myöhemmin hylättiin, koska sitä ei pidetty tarpeeksi juhlallisena. Fentonin versio kuitenkin esitetään vuosittain Myōkō-jin pyhäkössä Jokohamassa, sillä Fenton työskenteli kaupungissa soittokuntansa kanssa. Myōkō-ji toimii hänen muistomerkkinään.
Vuonna 1880 Keisarillisen hovin virasto otti käyttöön Yoshiisa Okun ja Akimori Hayashin säveltämän uuden melodian. Säveltäjäksi mainitaan usein Hiromori Hayashi, Akimorin Hayashin isä, joka toimi kaksikon neuvonantajana. Akimori oli myös yksi Fentonin oppilaista. Saksalainen muusikko Franz Eckert antoi melodialle länsimaalaistyylisen harmonian. Tämä on "Kimi ga yon" toinen ja nykyisin käytössä oleva versio. Uudistettu kansallislaulu esitettiin ensimmäistä kertaa 3. marraskuuta, keisari Meijin syntymäpäivänä. Vuoteen 1893 mennessä "Kimi ga yo" otettiin julkisten koulujen seremonioiden ohjelmistoon silloisen koulutusministeriön tahdosta. "The Japan Timesin" mukaan "Kimi ga yo" esitetään C-duurissa.
Kiistoista.
Toisen maailmansodan jälkeen kansallislaulua on kritisoitu, sillä se on liitetty militarismiin ja keisarin palvomiseen jumaluutena, minkä jotkut näkevät demokraattiseen yhteiskuntaan sopimattomana. Japanin kansallislippu on herättänyt samantyyppisiä vastalauseita, ja joskus mielenosoituksia pidetään kumpaakin vastaan. Vuonna 1999 Japani hyväksyi kansallislippua ja -laulua käsittelevän lain, joka teki "Kimi ga yosta" maan kansallislaulun ja Hinomarusta kansallislipun. Kansallislaulun laulamisesta on kiistelty muun muassa kouluissa, joissa opettajia on vaadittu osallistumaan laulun esittämiseen koulujen tapahtumissa, ja tästä kieltäytyneitä opettajia on rangaistu. 
Protokolla.
Kansallislippua ja -laulua koskevassa laissa ei määritellä yksityiskohtaista protokollaa, miten kansallislaulua tulisi kunnioittaa sitä esitettäessä. Paikallishallinnot ja yksityiset järjestöt ovat kuitenkin tehneet ehdotuksia tai vaatineet noudattamaan jotakin tiettyä protokollaa. Esimerkiksi Tokion metropolin hallinnon direktiivissä vuodelta 2003 kaikkia opettajia määrätään seisomaan kansallislaulun aikana kaikissa valmistujaisseremonioissa. Seisoessaan opettajien tulee laulaa "Kimi ga yo" ja katsoa kansallislippua. Japanissa oleskelevia yhdysvaltalaisia sotilashenkilöitä vaaditaan säännöissä asettamaan oikea kätensä sydämelleen, kun "Kimi ga yo", "The Star-Spangled Banner" tai mikä tahansa muu kansallislaulu esitetään. Kansallislippua ja -laulua käsittelevä laki ei myöskään kerro, missä ja milloin "Kimi ga yo" tulee laulaa. Se kuitenkin esitetään yleisesti urheilutapahtumissa Japanin alueella tai kansainvälisissä urheilukilpailuissa, joissa Japani kilpailee. Sumopainiotteluissa "Kimi ga yo" soitetaan ennen palkintojenjakoseremoniaa.