tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tankarin kirkko

Tankarin kirkko on Kokkolan edustalla olevaan Tankarin saareen 1754 rakennettu pieni pitkäkirkko, jossa on istumapaikkoja 100 hengelle. Kirkon ulkomitat ovat 8,2 x 6,25 metriä. Katon sisäänkäyntipäädyssä on kelloteline ja toisessa päädyssä valkoinen risti. Kirkko rakennettiin, jottei kalastajien tarvitsisi joka sunnuntai kulkea pitkää matkaa Kaarlelan kirkkoon tuolloin pakolliseen jumalanpalvelukseen. Nykyisin Tankarin kirkossa pidetään kesäisin muutamia jumalanpalveluksia, samoin kuin konsertteja ja hartaushetkiä. Se on myös suosittu vihkikirkko.
Rahkajärvi (Uusikaupunki)

Rahkajärvi on Varsinais-Suomessa Uudessakaupungissa Rohijärven eteläpuolella sijaitseva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön. Se sijaitsee Sirppujoen alaosan alueelle laskevan Rohijärvenojan valuma-alueella.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Siihen laskee kaksi suo-ojaa. Järven laskuoja lähtee sen pohjoisrannalta ja laskee 850 metrin päässä Rohijärveen.
Järvellä on 600 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota, jota ympäröi kallioinen moreenipohjainen metsämaasto. Rannat ovat rakentamattomia. Puolet järvestä kuuluu luonnonsuojelualueeseen.
Vuorovesilukkiutunut planeetta

Vuorovesilukkiutunut planeetta on planeetta, joka kääntää aina saman puolensa kohti keskustähteään. Tämä johtuu lähellä olevan tähden suuresta vetovoimasta. Planeetalla on pimeä ja valoisa pallonpuolisko. Tämänkaltaisen planeetan näkyvä pinta voi olla kiinteä, nestemäinen tai kaasumainen. Planeetan auringon alla oleva piste on hyvin kuuma Maata vastaavalla etäisyydelläkin, ja pimeä puoli erittäin kylmä.
Suurimassaisilla tähdillä vuorovesilukkiutunut planeetta ei ole edes teoriassa asuinkelpoinen, koska on niin kuuma. Ns kuumat jupiterit, neptunukset ja ktooniset planeetat ovat monestikin vuorovesilukossa. Täyden vuorovesilukkiutumisen sijasta planeetta voi pyöriä esim. 2/3-resonassissa niin kuin Merkurius.
Auringolla kevyemmillä oransseilla ja punaisilla kääpiötähdillä uskotaan olevan asuinkelpoisessa vyöhykkeessä vuorovesilukkiutuneita planeettoja. Näillä uskotaan vallitsevan laajalti siedettäviä lämpötiloja, jos kaasukehän kaasua, vettä ja/tai pilviä on riittävästi.
Vuorovesilukkiutunut jättiläisplaneetta.
Ns. kuumat jupiterit ja neptunukset ovat elämälle sopimattomia. Kuumat pilvet kiertävät niiden ympäri. Myös alla olevat nestemäisen vaipan virtaukset tasaavat planeetan lämpötiloja.
Kuuma vuorovesilukkiutunut planeetta.
Kuuma vuorovesilukkiutunut planeetta saattaa muistuttaa Merkuriusta, Venusta ja tuliperäistä Jupiterin kuuta Ioa. On spekuloitu planeetasta, jonka päivänpuoli olisi sulaa laavaa ja yöpuoli kiveä.
Asuinkelpoinen vuorovesilukkiutunut planeetta.
Vuorovesilukkiutuneen planeetan lämpötila Auringon alla Maan etäisyydellä on noin +120 °C:een luokkaa. Koko yöpuoli on teoriassa hyvin kylmä. Planeetan elinkelpoinen alue rajoittuu näin ollen kapealle vyöhykkeelle lähelle planeetan valon ja varjon rajaa.
Paksu kaasukehä, meri ja pilvet tasaavat laajoja alueita planeetasta lämpötilaltaan elinkelpoiseksi. Tällöinkin planeetan yöpuolella on joko merijäätä tai suuri mannerjäätikkö. Luultavasti Auringon alla pisteen ympäristössä on runsaasti pilviä ja/tai suuri hurrikaani. Koska planeetta kiertää keskustähtensä ympäristönsä nopeasti, coriolis-voimilla on suuri vaikutus tuuliin.
Vuorovesilukkiutuneessa vesimaailmassa on esim. yli 5 metriä paksu merijää yönpuolella. Jää lohkeilee päivänpuolella jäävuoriksi ja sulaa. Uutta jäätä syntyy päivänpuolelta tulevasta kosteudesta. Hieman kylmemmässä maailmassa jää ulottuu päivänpuolelle, ja merivirrat muotoilevat nuolimaiseksi teoreettisesti pyöreän jäättömän meren.
Vuorovesilukkiutuneen Mustan Maan lämpötiloja.
Jos Maa olisi musta, kaasukehätön ja vuorovesilukkiutunut, Auringon alla olisi +120 °C:n lämpötila.
Korvenjärvi

Korvenjärvi eli Niinijärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Korvessa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 19 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Siihen laskee kolme suo-ojaa, joista yksi on Sautunjärven laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 9 kilometriä pitkä Niinioja.
Järvellä on 2,3 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin avosuota tai moreenipohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu muutama asunto, joille johtaa tiet Kalannista.
Historia.
Korvenjärven vedenpinnan laskeminen on tapahtunut ennen vuotta 1908, jolloin itsellinen Iisakki Salminen haki lupaa lunastaa "Niinijärven" vesijättömaita itselleen. Myös Nästin kylässä on Niinijärvi, joka vaikuttaa lasketulta.
Dongtingjärvi

Dongtingjärvi (, pinyin "Dòngtíng Hú", lausunta [dungting-]) on Kiinan Hunanin maakunnassa, Jangtsejoen keskijuoksun eteläpuolella sijaitseva järvi. Sen pinta-ala vaihtelee paljon tulvatilanteen mukaan ja on tyypillisesti 3 800 neliökilometriä, tulva-aikaan kesä–lokakuussa jopa 20 000 km2. Toinen lähde antaa järven laajuudeksi 4 350 neliökilometriä ja pinta-alan vaihteluväliksi 2 740–12 000 km2. Järven keskisyvyys on 6,7 metriä ja vesitilavuus 18,0 km3. Tavallisesti Dongtingjärvi listataan Kiinan toiseksi suurimmaksi makeanveden altaaksi Poyangjärven jälkeen.
Muinaistarun mukaan järven alla uskottiin olevan suuri luola. Tästä johtuu järven kiinankielinen nimi, jonka muodostavat sanat "dòng" ’luola’, "tíng" ’piha, sali’ ja "hú" ’järvi’. Nimen vanha suomalainen latinaistus on Tungtinghu. Kiinan maakunnista Hubei ja Hunan viittaavat nimellään sijaitsevansa (Dongting)järven pohjois- ja eteläpuolella.
Dongtingjärven oma valuma-alue on laajuudeltaan 259 430 neliökilometriä.Järven kautta pääuomaansa laskee useita Jangtsejoen merkittäviä sivujokia. Näistä tärkeimmät ovat "Xiang" (keskivirtaama 2 288 m3/s), "Zi" (795 m³/s), "Yuan" (2 158 m³/s), "Li" (551 m³/s) ja "Miluo", jotka muodostavat yhteensä yli 6 000 m³/s keskivirtaaman järveen. Myös osa Jangtsejoen virrasta valuu Dongtingjärveen, sillä järvestä johtaa mahtijokeen neljä uomaa.
Laskuvesien mukana järveen kulkeutuu runsaasti kiintoainesta. Järveä ruopataan säännöllisesti tämän vastatoimena. Ruoppaamalla myös sujuvoitetaan jokiliikennettä, madalletaan tulvakorkeutta ja hankitaan maa-ainetta rakentamiseen.
Osa järvestä on suojeltua aluetta. Järvi kuuluu esimerkiksi uhanalaisen rosopyöriäisen esiintymisalueisiin. Järvi tunnetaan myös uhanalaisten kiljuhanhien talvehtimisalueena.
Sautunjärvi

Sautunjärvi on Varsinais-Suomessa Uudenkaupungin Korvessa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistöön.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 41 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Siihen laskee kymmenen metsäojaa. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 700 metriä pitkä laskuoja Korvenjärveen.
Järvellä on 4,8 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järvellä on yksi 40 metriä pitkä saari. Rannoille on rakennettu yli 30 loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kalannista.
Luonnontila.
Järvessä elää rapuja.
Eugen Ehrlich

Eugen Ehrlich (14. syyskuuta 1862 Tšernivtsi, Itävalta-Unkari - nykyinen Ukraina – 2. toukokuuta 1922 Wien, Itävalta 1922) oli itävaltalainen asianajaja ja oikeussosiologi. Teorioissaan hän edusti vapaaoikeudellista koulukuntaa.
Teoksissaan Ehrlich erotteli toisistaan "valtiollisen oikeuden", "juristioikeuden" ja "elävän oikeuden". Viimeksi mainittu koostuu Ehrlichin mukaan yhteiskunnallisista organisaatio- ja toimintanormeista. Yhteiskunnan Ehrlich käsitti "toisiinsa kosketuksissa olevien inhimillisten sidosten kokonaisuudeksi". Näitä sidoksia ovat muun muassa perhe. Käytännönläheisillä teorioillaan Ehrlich pyrki siihen, että hänen aikansa oikeudenkäytössä olisi turvauduttu enemmän lainsäädännön ulkopuolisiin tietolähteisiin silloin vallinneen käsitelainopin vastaisesti.
Koulutus ja ura.
Ehrlich opiskeli lakitiedettä Wienin yliopistossa ja sai tohtorin arvon vuonna 1886. Koulutuksen saaneena hän opetti samassa yliopistossa vuoteen 1894. Vuosina 1895–1897 hän oli roomalaisen oikeuden dosentti. Hän työskenteli Tšernivtsin yliopistossa vuodesta 1897 aluksi ylimääräisenä, vuodesta 1901 varsinaisena oikeustieteen professorina toimien yliopiston rehtorinakin 1906/1907. Hänen päätuotantosa syntyi Tšernivtsissä työskentelyn vuosina. Hän joutui pakenemaan ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1914 venäläisjoukkojen vallatessa kaupunkia. Hän muutti ensin Wieniin, ja sieltä muutamaksi vuodeksi Sveitsiin. Koska Tšernivtsi siirtyi sodan tuloksena osaksi Romaniaa ja yliopiston opetuskieli vaihtui romaniaksi, ei Ehrlich aluksi halunnut palata yliopistoon professoriksi. Hän myös sairastui diabetekseen, jota ei tuolloin osattu hoitaa.
Ornitopodit

Ornitopodit (Ornithopoda; nimen merkitys: ”linnunjalat”) on sukupuuttoon kuollut linnunlantioisten lahkoon kuuluva dinosaurusten osalahko, joka eli jurakauden keskivaiheilta aina liitukauden lopun joukkosukupuutoon asti. Kaikki ornitopodit olivat kasvinsyöjiä.
Nimi Ornithopoda tarkoittaa ”linnunjalkoja” ja tulee siitä, että monilla ornitopodeilla oli lintujen tapaan kolme varvasta, vaikkakin joillakin varhaisilla lajeilla niitä oli neljä. Aikaisemmin Ornithopodaan luettiin kuuluviksi lähes kaikki linnunlantioiset dinosaurukset. Nykyisin monet aiemmin ornitopodeina pidetyt dinosaurukset on kuitenkin sijoitettu muihin ryhmiin. Ornithopoda on kuitenkin edelleen suurin linnunlantioisiin kuuluvista ryhmistä. Osalahko määritellään hammasrivin ja leukanivelten perusteella.
Kuvaus.
Varhaiset ornitopodit olivat "Hypsilophodonin" kaltaisia 1–3 metrin pituisia lajeja, jotka liikkuivat kahdella jalalla. Myöhemmät ornitopodit, kuten "Parasaurolophus" ja "Iguanodon", puolestaan kävelivät pääosin neljällä raajalla. Myöhemmät ornitopodit myös kasvoivat suuremmiksi, ja "Shantungosaurus" oli jopa joitakin sauropodeja kookkaampi. Sen pituudeksi on arvioitu noin 15 metriä ja painoksi 13 tonnia. Useilla ornitopodeilla oli tapana pudottaa etuhampaansa ja sitten kehittää itselleen niin sanotut poskipussit. Sen ansiosta ornitopodit pystyivät käsittelemään ruokaa paremmin. Syy menetykseen oli niiden todella voimakkaat hampaat ja myös leuat, jotka soveltuivat hyvin ruoan pureskeluun.
Luokittelu.
Ornitopodien luokittelu:
Fylogenia.
Kladogrammi vuodelta 2017:
Yoshinori Mutō

Yoshinori Mutō (; s. 15. heinäkuuta 1992 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän siirtyi kotimaansa ylimmällä sarjatasolla J. Leaguessa pelaavasta FC Tokyosta vuonna 2015 Saksaan Mainz 05:een ja vuonna 2018 edelleen Englantiin Newcastle Unitediin. Kauden 2020–2021 hän edustaa lainasopimuksella espanjalaista Eibaria.
Mutō debytoi Japanin A-maajoukkueessa syyskuussa 2014.
Englannin Valioliigan suurseura Chelsea teki Mutōsta huhtikuussa 2015 arviolta neljän miljoonan punnan arvoisen tarjouksen.
Seurajoukkueura.
Saksan Bundesliigassa Mutō teki Mainzille kausittain seitsemän, viisi ja kahdeksan maalia. Ensimmäisellä kaudella hän teki kaksi maalia elokuussa Hannoveria ja hattutempun lokakuussa Augsburgia vastaan sekä kolmannella kaudella kaksi maalia tammikuussa Stuttgartia vastaan. Varsinkin kahdella ensimmäisellä kaudella hän oli pitkään poissa kentiltä loukkaantumisten vuoksi.
Ensimmäisellä valioliigakaudellaan 2018–2019 Newcastle Unitedin joukkueessa Mutō pelasi 17 ottelua ja teki yhden maalin Manchester Unitedia vastaan.
Maajoukkueura.
Mutō pelasi ensimmäiseen maaottelunsa 5. syyskuuta 2014 ystävyysottelussa Uruguayta vastaan. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2015 hän tuli vaihtopelaajana kentälle Japanin jokaisessa neljässä ottelussa. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Japanin viimeisessä alkulohko-ottelussa Puolaa vastaan. Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019 Japani saavutti hopeaa ja Mutō pelasi neljä ottelua. Loppuottelussa hän tuli vaihtopelaajana kentälle 62. minuutilla.
Muuta.
Mutōlla on taloustieteen tutkinto Keion yliopistosta, jossa hän opiskeli vuosina 2010–2013.
Tia-Maria

Tia-Maria on maaliskuussa 1987 ilmestynyt Yön single. Juice Leskisen sanoittama nimikappale on mukana seuraavan vuoden tammikuussa julkaistulla albumilla "Lanka palaa". Sen sävellys on merkitty koko yhtyeen nimiin, mutta todellisuudessa kappaleen on säveltänyt kitaristi Markku Petander. Leskisen mukaan se on saanut nimensä jamaikalaisesta Tia Maria -kahvilikööristä. B-puolen "Siilinjärvi-rock" on myöhemmin julkaistu vain vuoden 1998 kokoelmalla "Yön pimeä puoli".
Yön neljä edellistä singleä eivät nousseet myyntilistoille, mutta "Tia-Maria" oli huhtikuussa 1987 Suosikin kokoamalla singlelistalla sijalla 14. Varsinainen hitti siitä tuli kuitenkin vasta 1990-luvulla.
Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Yhdysvaltoja alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäluokan jääkiekkoturnauksissa. Joukkue on saavuttanut tähän asti eniten mestaruuksia ja mitaleita kaikissa alle 18-vuotiaiden turnauksissa yhteensä vuodesta 1999 alkaen. Vuoteen 2025 mennessä järjestetyistä 27 turnauksesta Yhdysvallat on jäänyt ilman mitalia ainoastaan viidesti. Yhdysvaltain huonoin sijoitus maailmanmestaruuskilpailuista on kahdeksas sija vuodelta 2000, jolloin pelattiin kaiken kaikkiaan toiset alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut.
Tia Maria

Tia Maria on Karibialla, Jamaikalla valmistettua kahvilikööriä, jonka pohja on jamaikalaista rommia ja maku tulee paikallisista aineista; Jamaikan Blue Mountain -kahvipavuista, vaniljasta ja ruokosokerista. Alkoholia siinä on 20 prosenttia. 1980-luvulla sen alkoholiprosentti oli 31,5. Vanhoja silloin pullotettuja pulloja oli vielä vuonna 2020 joillakin vanhojen alkoholien kauppiailla myynnissä. Tia Mariaa käytetään cocktaileihin ja kahvin kanssa ja jälkiruuissa. Sitä käytetään myös sellaisenaan jäiden kanssa.
Pernod Ricard osti Tia Mariaa valmistavan yrityksen vuonna 2005 ja myi sen vuonna 2009 suurelle italialaiselle viini- ja likööriyhtiö Illva Saronnolle 125 miljoonalla eurolla.
Historia.
Tarun mukaan Tia Maria olisi peräisin 1600-luvun puolivälistä. Silloin nuori aristokraatti joutui pakenemaan levottomuuksia perheen plantaasilta ja hänellä oli mukanaan perheen palvelija joka pelasti mukaansa perheen aarteen, korurasian jossa oli mustista helmistä tehdyt korvakorut ja resepti tälle liköörille. Likööri sai nimensä palvelijan mukaan ”Tia Maria” ( = täti).
Resepti jäi unohduksiin vuosiksi ja sen löysi 1940-luvulla tohtori Kenneth Leigh Evans joka alkoi tuottamaan ja markkinoimaan sitä. Kuitenkin erään toisen tiedon mukaan likööri olisi kehitetty Jamaikalla 1930-luvulla.
Tää kesä

Tää kesä on vuonna 1987 ilmestynyt Yön single. Kumpaakaan sen kappaleista ei julkaistu studioalbumilla, mutta ne ovat mukana useilla kokoelmilla. Single on Yön viimeinen levytys, jolla 1985 yhtyeeseen liittynyt kitaristi Markku Petander soittaa. B-puolen kappaleen nimen on levyn kansitekstien mukaan keksinyt Pedro Hietanen. Singlen kansikuva puolestaan on otettu Ibizalla ilman siinä esiintyvän henkilön lupaa.
"Tää kesä" nousi Seura-lehden kokoamalla singlelistalla viidenneksi, Mitä Suomi soittaa -listalla sijalle 10 ja Suosikin listalla sijalle 19, ollen parhaiten menestynyt Yön single sitten vuoden 1984 "Joutsenlaulun".
Kronos Quartet Performs Philip Glass

Kronos Quartet Performs Philip Glass on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1995 levymerkillä Nonesuch Records. Levyllä on Philip Glassin sävellyksiä.
Kappaleet.
Kappaleet säveltänyt Philip Glass.
Amyloidi angiopatia

Amyloidi angiopatia (AAA) on vanhusten alidiagnosoitu sairaus, jossa aivoverisuonten seinämiin kertyy proteiinia. AAA johtaa vaikeana toistuviin pinnallisiin aivoverenvuotoihin. Arviolta noin 10 % kaikista spontaaneista aivojensisäisistä vuodoista johtuu amyloidiangiopatiasta. Tautiin saattaa liittyä myös kohtauksellista neurologista oireilua ja nopeasti etenevää muistisairautta.
O-Tolidiini

o-Tolidiini (C14H16N2) on aromaattisiin amiineihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä väriaineiden valmistamiseen ja analyyttisessä kemiassa reagenssina. o-Tolidiini on m-tolidiinin isomeeri.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa o-tolidiini on valkoista kiteistä ainetta ja muuttuu ilman hapen ja valon vaikutuksesta hitaasti punertavaksi. Yhdiste liukenee erittäin huonosti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Aine on heikosti emäksinen ja liukenee happoliuoksiin muodostaen suoloja. o-Tolidiini on haitallinen ihoa, silmiä ja hengitysteitä ärsyttävä aine. Eläinkokeissa sen on osoitettu olevan karsinogeeninen yhdiste.
Valmistus ja käyttö.
o-Tolidiinia syntetisoidaan o-nitrotolueenista, joka pelkistetään sinkin avulla tai elektrolyyttisesti o-hydratsotolueenijohdannaiseksi. Tämä reagoi suolahapon tai rikkihapon kanssa toisiintuen o-tolidiinin kloridi- tai sulfaattisuolaksi. o-Tolidiini voidaan vapauttaa suoloistaan emäskäsittelyn avulla.
o-Tolidiinia käytetään erityisesti atsoväriaineiden valmistukseen. Hapettimien kanssa se muodostaa voimakkaan sinisen yhdisteen ja tämän vuoksi sitä käytetään vesien happi- tai klooripitoisuuksien määrittämiseen. Se on erittäin tarkka reagenssi myös kulta-, mangaani- ja ceriumionien pitoisuuksien määrittämiseen. Rikostutkinnassa sitä voidaan käyttää veren tunnistamiseen, koska se muodostaa veren kanssa sinisen yhdisteen. o-Tolidiinin isosyanaattia käytetään kumien ristisilloittajana ja o-tolidiinin bisdiatsoniumsuolaa käytetään biokemiallisissa tutkimuksissa ristilinkittämään proteiineja, koska se reagoi histidiini-, lysiini- ja tyrosiiniaminohappojen sivuketjujen kanssa.
Tim Van Patten

Timothy ”Tim” Van Patten (s. 10. kesäkuuta 1959 Brooklyn, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisio-ohjaaja ja -tuottaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä. Hän on ohjannut jaksoja muun muassa HBO:n televisiosarjoihin "Sopranos" (1999–2007), "Sinkkuelämää" (1998–2004), "Langalla" (2002–2008), "Deadwood" (2004–2006), "Rooma" (2005–2007), "" (2010), "Game of Thrones" (2011–) ja "Boardwalk Empire" (2010–2014).
Van Patten on voittanut kaksi Primetime Emmy -palkintoa. Hän sai vuonna 2010 palkinnon parhaasta minisarjasta "" muiden tuottajien kanssa ja vuonna 2012 hänet palkittiin parhaasta ohjauksesta draamasarjassa sarjasta "Boardwalk Empire".
Van Pattenin velipuoli on näyttelijä Dick Van Patten.
Juha Pylväs

Juha Pekka Pylväs (s. 24. maaliskuuta 1971) on suomalainen keskustan entinen kansanedustaja Oulun vaalipiiristä. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa 5 861 äänellä ja vuoden 2019 vaaleissa 6 100 äänellä. Pylväs toimi kotikaupunkinsa Ylivieskan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 2009–2021. Pylväs on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri. Siviiliammatiltaan hän on maanviljelijä.
Pylväs valittiin toukokuussa 2021 yksimielisesti keskustan eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi. 
Pylväs on kilpaillut kestävyysjuoksussa. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän sijoittui pitkällä matkalla parhaimmillaan seitsemänneksi vuonna 1995 ja sai joukkuekilpailussa Lahden Ahkeran joukkueessa kultaa vuonna 1997 ja pronssia vuonna 1998.
Kolumnissaan Suomen Kuvalehdessä toimittaja Tuomo Lappalainen ihmettelee, kenen pitäisi herätä, ja siteeraa Pylvään Koillissanomiin kirjoittamaa kolumnia, jossa Pylväs sanoo:
Neonväri

Neonväri on valoa voimakkaasti heijastava räikeä väri, joka muistuttaa kirkkaan mainosvalon väriä. Nimi on peräisin alkuaine neonin aiheuttamasta kirkkaasta sävystä. Neonvärejä on kuitenkin monia muitakin, eivätkä ne kaikki liity neon-alkuaineeseen.
Neonvärejä käytetään joskus muotivaatteiden värinä. Myös yleinen huomiovärinä vaatteissa tai kylteissä tai muissa opasteissa.
Colleen Camp

Colleen Celeste Camp (s. 7. kesäkuuta 1953 San Francisco, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on parhaiten tunnettu rooleistaan elokuvissa, kuten ', ' ja "Sekasotku rantahotellissa". Lisäksi hän on tehnyt useita rooleja televisiosarjoissa, kuten "Dallas", "Starsky ja Hutch" ja "Murhasta tuli totta". 
Camp aloitti elokuvauransa 1970-luvulla. Hän on uransa aikana esiintynyt enimmäkseen sivurooleissa. Hän oli alkuperäinen Kristin Shepard-hahmo "Dallasissa", mutta hänet korvattiin myöhemmin toisella näyttelijällä. Camp on näytellyt elokuvissa ja televisiossa aina 2010-luvulle saakka. "Poliisiopistojen" lisäksi hänen muita tunnettuja elokuviaan ovat muun muassa "Panoksena kuolema", jossa hän näytteli Bruce Leen hahmon tyttöystävää, "Wayne’s World", "Last Action Hero", "Die Hard – Koston enkeli" ja "Jäämyrsky".
2000-luvulla Camp on esiintynyt elokuvissa kuten "Neljä joulua yhdessä päivässä", "American Hustle" ja Knock Knock.
Camp oli naimissa tuottaja John Goldwynin kanssa vuodesta 1986 alkaen. Pari erosi vuonna 2001 ja heillä on yksi tytär.
Laulu rakkaudelle

Laulu rakkaudelle on joulukuussa 1987 ilmestynyt Yön single, jonka molemmat kappaleet ovat tammikuussa 1988 julkaistulta albumilta "Lanka palaa". Singlellä on ensimmäistä kertaa mukana yhtyeeseen syksyllä liittynyt uusi kitaristi Juha Mielonen. Se nousi tammikuussa 1988 Suosikin singlelistalla sijalle 10.
"Laulu rakkaudelle" äänitettiin alun perin ilman siihen kuuluvaa Pedro Hietasen haitarisooloa, joka lisättiin tuottaja T. T. Oksalan ajatuksesta. Olli Lindholm on kertonut tehneensä kappaleen sävellyksen ja sanoituksen noin viidessätoista minuutissa ukkosmyrskyn aikana kotonaan Tampereen Armonkalliolla. Vuonna 2013 Suvi Teräsniska teki laulusta oman versionsa albumilleen "Hän tanssi kanssa enkeleiden".
Théo Raymond

Théo Quentin Claude Raymond (s. 29. syyskuuta 1991 Muret) on ranskalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Raymond edustaa kaudella 2015 Suomen Ykkösessä pelaavaa FC Jazzia.
Raymond on Toulousen kasvatti. Hän pelasi vuonna 2011 Singaporen pääsarjan S.Leaguen Étoile FC:ssä 27 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Raymond siirtyi huhtikuussa 2015 Suomen Ykkösessä pelaavaan Jazziin edustettuaan sitä ennen viimeksi Ranskan 5. sarjatasolla pelaavaa Fabrèguesia.
Ylä-Lomami

Ylä-Lomami eli Haut-Lomami on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Kamina. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa se erotettiin Katangan maakunnasta. Sen pinta-ala on 108 204 neliökilometriä.
Maakunnan uusjako oli ongelmallinen, sillä vanhan Katangan tärkeimmät tulonlähteet eli kaivokset jäivät sen eteläisiin osiin. Ylä-Lomamin pitäisi kehittää maatalouttaan ja tieverkkoaan. Vuonna 2015 sen verotulojen arvioitiin olevan vain noin 10 000 USD kuussa. Merkittäväksi tulonlähteeksi jää maakunnan läpi kohti Sambiaa kulkevan rahtiliikenteen verotus.
Gbadolite

Gbadolite on Pohjois-Ubangin maakunnan pääkaupunki Kongon demokraattisessa tasavallassa. Vuonna 2004 sen väkiluvuksi arvioitiin 42 000.
Joseph Desire Mobutu, myöhemmin nimeltään Mobutu Sese Seko Kuku Ngbendu Waza Banga, oli kotoisin Gbadolitestä. Hän rakennutti sinne valtavan palatsin ja kansainvälisen lentokentän. Mobutun kaatumisen jälkeen loistorakennukset ovat raunioituneet ryöstelyn ja huonon kunnossapidon takia.
Tanganyika

Tanganyika on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Kalemie. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa se erotettiin Katangan maakunnasta. Sen pinta-ala on 134 940 neliökilometriä.
Maakunnan uusjako oli ongelmallinen, sillä vanhan Katangan tärkeimmät tulonlähteet eli kaivokset jäivät sen eteläisiin osiin. Tanganyikan pitäisi kehittää maatalouttaan ja tieverkkoaan. Sen verotulot ovat kuitenkin erittäin pienet.
Ylä-Katanga

Ylä-Katanga eli Haut-Katanga on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Lubumbashi. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa se erotettiin Katangan maakunnasta. Maakunnan pinta-ala on 132 425 neliökilometriä.
Keski-Kasai

Keski-Kasai, Kasaï-Central eli Lulua on yksi Kongon demokraattisen tasavallan 26 maakunnasta. Sen pääkaupunki on Kananga. Vuoden 2005 perustuslakiin kirjatussa hallinnonuudistuksessa se erotettiin Länsi-Kasain maakunnasta. Sen pinta-ala on 59 111 neliökilometriä.
Maakunta muodostettiin yhdistämällä Luluan piirikunta ja siitä erillinen Kanangan kunta. Siellä puhutaan yleisesti luluanlubaa.
Vuonna 2017 maakunnan eteläosissa kärsittiin pahasta nälänhädästä.
Robert A. Heinlein -palkinto

Robert A. Heinlein -palkinto on Heinlein-yhdistyksen myöntämä tunnustus tieteiskirjallisuudelle.
Palkinto on jaettu ensimmäisen kerran vuonna 2003, jolloin sen voittivat Michael F. Flynn ja Virginia Heinlein.
Palkinto on nimetty edesmenneen tieteiskirjailija Robert A. Heinleinin mukaan.
Tämä on eri palkinto kuin "National Space Society" (NSS) myöntämä Robert A. Heinlein -muistopalkinto
Palkinnon voittajia.
Palkinnon voittaneita henkilöitä:
Michael F. Flynn

Michael Francis Flynn (1947 – 30. syyskuuta 2023 Easton) oli yhdysvaltalainen tieteiskirjailija ja tilastotieteilijä.
Flynn opiskeli La Sallen ja Marquetten yliopistoissa ja suoritti maisterin tutkinnon. Hän työskenteli insinöörinä ja tilastotieteilijänä ja asui Coloradossa ja New Jerseyssä ennen paluutaan kotikaupunkiinsa.
Flynn on voittanut muun muassa Prometheus- ja Robert A. Heinlein -palkinnon. Hän ollut ehdolla Hugon saajaksi.
Margus Tsahkna

Margus Tsahkna (s. 13. huhtikuuta 1977 Tartto) on virolainen poliitikko ja Viron nykyinen ulkoministeri huhtikuusta 2023. Tsahkna toimi Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajana vuosina 2015–2017.
Elämä.
Valmistuttuaan vuonna 1995 Tartu 7. keskkoolista Tsahkna opiskeli 1996–2002 Tarton yliopiston teologisessa tiedekunnassa ja kansainvälistä oikeutta 1999–2000 Toronton yliopistossa. Hän aloitti poliittisen toiminnan liityttyään 2000 konservatiivipuolue Isänmaaliiton jäseneksi. Isänmaaliitto yhdistyi vuonna 2006 Res Publican kanssa, jolloin muodostui Isänmaan ja Res Publican liitto (IRL). Tsahkna on toiminut Isänmaaliiton nuorisojärjestön Noor-Isamaan puheenjohtajana, Isänmaaliiton ja IRL:n poliittisena sihteerinä, IRL:n pääsihteerinä sekä IRL:n varapuheenjohtajana.
Poliittinen ura.
Riigikoguun Tsahkna valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2007. Vuoden 2015 Riigikogun vaaleissa Tsahkna sai 2 267 ääntä ja tuli valituksi uudelleen. Vaaleissa IRL kärsi kuitenkin tappion puolueen menetettyä kolmanneksen edustajanpaikoistaan, mutta IRL nousi hallitukseen Tsahknan saatua sosiaaliturvaministerin salkun.
Tsahkna valittiin 6. kesäkuuta 2015 Isänmaan ja Res Publican liiton puheenjohtajaksi. Puoluekokouksen äänestyksessä Tsahkna sai 685 ääntä vastaehdokkaansa Jaan Männikin saadessa 210 ääntä. Äänestyksen jälkeen Tsahkna vetosi IRL:n yhtenäisyyden puolesta. Hän kertoi haluavansa palauttaa puolueen maineen ja sen aiemmat arvot, jotka hänen mukaansa tarkoittavat kamppailua kohti modernia kansallisvaltiota, avointa talouspolitiikkaa sekä selkeää kieli-, kansalaisuus- ja maahanmuuttopolitiikkaa.
Tsahkna joutui eroamaan puheenjohtajan paikalta toukokuussa 2017, koska valtuusto ei hyväksynyt hänen muutosesitystään puolueen sääntöihin. Tsahknan seuraajaksi IRL:n puoluekokous valitsi 13. toukokuuta 2017 Helir-Valdor Seederin. Päätöksen jälkeen Tsahkna kertoi kesäkuussa 2017 eroavansa IRL:stä ja jatkavansa Riigikogussa sitoutumattomana edustajana. Hän kertoi samalla, ettei ole liittymässä toiseen puolueeseen.
Haastattelussa vuoden kuluttua elokuussa 2018 Tsahkna kuitenkin vahvisti liittyvänsä puolueeksi pyrkivään Viro 200 -yhdistykseen.
Iso-Ahvenisto

Iso-Ahvenisto on Pirkanmaalla Nokian ja Ylöjärven rajalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Iso-Ahvenisto on osa Vihnusjärven valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 600 metriä pitkä, 150 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,2 hehtaaria. Se sijaitsee kivikkoisella moreenipohjaisen kangasmetsän painaumassa, jonka pohjoisrannat ovat eteläisiä rantoja jyrkempiä. Järveen laskee neljä kaivettua soiden kuivausojaa. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja se laskee ensimmäiset 300 metriä jyrkästi ja virtaa viimeiset 700 metriä hitaammin. Oja laskee Pikku-Ahvenistoon, jolla ei ole omaa laskuojaa. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 91 vuorokautta. Järven rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä. Etelärannat ovat soistunutta metsää, mutta muut rannat kuivaa metsämaata. Järven rantoihin on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Niille johtavat omat tiet Ylöjärven Soppeenmäeltä Nokian Lähdeniittyyn johtavalta tieltä. Muita kiinteistöjä ei ole. Ylöjärven ja Nokian välinen raja ylittää järven niin, että pinta-alaltaan suurempi osa jää Ylöjärven puolelle. Rajapyykki sijaitsee aivan luoteisrannan tuntumassa.
Vedenlaatu.
Iso-Ahveniston vedenlaatua on tutkittu vuosina 1985 ja 2004. Järven vedenväri on erittäin ruskea ja se sisältääkin erittäin paljon humusta. Järveen kaivetut suo-ojat selittävät osan vedenväristä, koska niiden kuivatusvedet ovat peräisin ojitetuilta soilta. Vesi on myös hapanta. Järven puskurikyky happamoitumista vastaan on heikko, joten valuma-alueen vesien happamuus säätelee voimakkaasti järven happamuustasoa. Talvella 2004 järven happitilanne oli hyvä, mutta aivan pohjan lähellä alusvedessä havaittiin selvää happivajetta. Alimmillaan happea esiintyi alusvedessä vielä 2 milligrammaa litrassa vettä (mg/l). Vuonna 1985 järven fosforipitoisuus ylitti erittäin rehevien järvien tason (50 mikrogrammaa litrassa vettä eli µg/l) ja vuonna 2004 taso oli reheville järville ominainen. Myös typen pitoisuudet ylittivät normaalien suojärvien tasot. Järvi soveltuu virkistyskäyttöön välttävästi.
Historiaa.
Vuoden 1953 peruskartassa ”Ahvenistoon” oli kaivettu lyhyet kuivatusojat ympäröiviltä soilta. Järvi oli silloin autio eikä sinne johtanut teitä. Tilanne säilyi ennallaan, kunnes vuoden 1975 kartassa suo-ojia oli kaivettu lisää, järvelle johti kaksi tietä ja ensimmäiset vapaa-ajan asunnot oli rakennettu rannoille. Tähän karttaan oli järven nimi kirjoitettu ”Iso-Ahvenisto”.
Robert A. Heinleinin muistopalkinto

Robert A. Heinleinin muistopalkinto on National Space Societyn (NSS) myöntämä palkinto tieteelle. Palkinto jaetaan tasavuosittain (2004, 2006 ja niin edelleen). Palkinto on nimetty kirjailija Robert A. Heinleinin mukaan.
Palkitut.
Palkinnon saaneita henkilöitä
N-metyylianiliini

N-metyylianiliini (C7H9N) on aromaattisiin amiineihin kuuluva aniliinin johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa väriaineiden ja lääkkeiden valmistukseen sekä polttoaineiden lisäaineena.
Ominaisuudet.
N-metyylianiliini on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä, jolla on tyypillinen aniliininkaltainen haju. Ilman vaikutuksesta väri tummuu ruskeaksi. N-metyylianiliini liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja kloroformiin. N-metyylianiliini ärsyttää voimakkaasti, ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Yhdisteelle altistumisesta voi seurata oireina huonovointisuutta, pääkipua, yskää, kurkkukipua sekä methemoglobiinin muodostumisesta aiheutuvaa ihon ja kynsien värin muuttumista siniseksi.
Valmistus ja käyttö.
N-metyylianiliinia valmistetaan metanolin ja aniliinin välisellä reaktiolla. Katalyytteinä käytetään happoja kuten suolahappoa tai rikkihappoa. Reaktiossa muodostuu myös N,N-dimetyylianiliinia ja tuote voidaan puhdistaa tislaamalla alennetussa paineessa. 
N-metyylianiliinista valmistetaan useita eri väriaineita sekä lääkkeitä ja hyönteismyrkkyjä. Yhdistettä voidaan käyttää myös polttomoottoreissa nakutuksenestoaineena.
Somehow Jo!

Somehow Jo! on suomalainen vaihtoehtorock/metalliyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2009 Ylöjärvellä.
Historia.
Somehow Jo! on perustettu Ylöjärvellä vuonna 2009 Sakari Karjalaisen (kitara) ja Christian Saurénin (kitara ja laulu) johdosta. Bändin alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat myös basisti Miikka Jokela sekä rumpali Tomi Louhesto, jotka kuitenkin myöhemmin korvattiin bändin nykyisillä jäsenillä Eero Aaltosella (basso/laulu) sekä Lassi Peiposella (rumpali).
Yhtye levytti ensimmäisen EP:nsä vuonna 2010, joka julkaistiin vuonna 2011 nimellä Ep:10. Bändin ensimmäinen debyyttialbumi "Satans of Swing" julkaistiin keväällä 2015. Yhtye aloitti toisen levyn nauhoitukset 2017 Kouvolassa Deep Noise Studiolla ja uusi levy ilmestyi marraskuussa 2019. 
Yhtye aloitti kolmannen levyn nauhoitukset keväällä 2020.
Nathan Trent

Nathanaele Koll (s. 4. huhtikuuta 1992), tunnettu myös nimellä Nathan Trent, on itävaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Itävaltaa kappaleellaan "Running On Air" vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa.
Lapsuus.
Trent syntyi vuonna 1992 Innsbruckissa, Itävallassa. Hänellä on itävaltalainen isä ja italialainen äiti, joten hän puhuu sekä saksaa että italiaa. Hän aloitti viulunsoiton kolmivuotiaana ja kasvoi lapsuutensa uppoutuneena musiikkiin ja teatteriin. Vuonna 2003 Trent kilpaili itävaltalaisessa lastenkykykilpailussa nimeltä Kiddy Contest, jossa hän sijoittui yhdeksänneksi kappaleella ”Fußball”.
Nico Andersson

Nico Andersson (s. 12. huhtikuuta 1991) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka edustaa Salibandyliigassa pelaavaa Kooveeta. Andersson on pelannut Salibandyliigassa kaudesta 2008–2009 lähtien.
10tons Entertainment

10tons Entertainment on vuonna 2003 perustettu suomalainen yritys, joka tekee tietokonepelejä. Yritys sijaitsee Tampereella.
Yrityksen peli Neon Chrome on huomioitu 2016 "Indie Sensation" palkinnon ehdokkuudella.
Yrityksen pelejä on julkaistu mm. Steam-palvelussa, PlayStation Network -palvelussa sekä mobiilialustoilla.
Azkend 2 on julkaistu uudelleen vuonna 2016 mm. PlayStation Vita- ja Windows-alustoille. PlayStation Plus -tilaajille peli on saatavilla ilmaiseksi.
Pelejä.
Useat pelit ovat myöhemmin julkaistu uusille alustoille, julkaisuvuosi ensimmäisen julkaisun vuosi.
Action Legion

Action Legion on suomalaisen Aeonic Entertainmentin kehittämä ja julkaisema tietokonepeli. Peli on julkaistu Steam-palvelussa. Pelissä ohjataan pientä sotilasryhmää hiirellä, näppäimistöllä tai peliohjaimella.
Arvioita.
Muropaketti antoi arvostelussaan pelille arvosanan 3/5.
V2 antoi pelille arvosanan 2.5/5 arvostelussaan.
Seppo Toivonen

Seppo Risto Juhani Toivonen (s. 24. heinäkuuta 1957 Kangasala) on suomalainen kenraaliluutnantti evp. 
Toivonen kirjoitti ylioppilaaksi Kangasalan lukiosta vuonna 1976 ja valmistui kadettikoulusta vuonna 1980. Vuonna 2014 hän sai ylennyksen kenraaliluutnantin arvoon. Toivonen oli kenraaliluutnantti Raimo Jyväsjärven seuraaja maavoimien komentajana 2014–2017.
Toivonen toimi monikansallisen taisteluosaston komentajana Kosovon KFOR-operaatiossa vuosina 2009–2010. Hän on arvioinut kansainvälisen kokemuksen hankkimista erittäin hyödylliseksi upseerin uralla.
Toivonen siirtyi reserviin 31. heinäkuuta 2017, ja hänen seuraajakseen maavoimien komentajaksi nimitettiin kenraalimajuri Petri Hulkko.
São Tomé ja Príncipe kesäolympialaisissa 2012

São Tomé ja Príncipe osallistui Lontoon kesäolympialaisiin vuonna 2012 kahden urheilijan joukkueella. Molemmat osallistuivat yleisurheiluun ja olivat saavuttaneet paikkansa kisoissa villin kortin avulla. Heistä nuorempi oli Lecabela Quaresma, iältään kisojen aikaan 22 vuotta ja 224 päivää, ja vanhempi puolestaan Christopher da Costa, ollessaan 24 vuotta ja 199 päivää vanha. Quaresma toimi maan lipunkantajana avajaisissa sekä päättäjäisissä. Kumpikaan heistä ei päässyt jatkoon ensimmäiseltä kierroksella eivätkä siis saavuttaneet mitalia, joten São Tomé ja Príncipe ei vielä saavuttanut ensimmäistä olympiamitaliaan.
Tausta.
Afrikassa sijaitseva saarivaltio São Tomé ja Príncipe osallistui ensimmäisen kerran olympialaisissa vuonna 1996 Atlantan kesäolympialaisissa. Maa on osallistunut jokaisiin kesäolympialaisiin siitä lähtien eli Lontoossa se osallistui viidettä kertaa. Maan olympiajoukkueessa on joka kerta urheillut kaksi tai kolme urheilijaa. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Maa sai lähettää yhden miespuolisen ja yhden naispuolisen urheilijan Lontoon olympialaisiin, sillä kansainvälinen yleisurheiluliitto IAAF oli sallinut kaikkien niiden maiden, joista ei tullut yhtään olympiarajan (joko A- tai B-rajan) rikkonutta yleisurheilijaa, lähettää kaksi maan parasta yleisurheilijaa kisoihin villillä kortilla mihin tahansa tapahtumaan lukuun ottamatta moniotteluita, 10 000 metrin juoksuja ja 3 000 metrin estejuoksuja.
Joukkue.
Nykyään Portugalia edustava Lecabela Quaresma osallistui olympialaisiin ensimmäistä, ja toistaiseksi myös viimeistä, kertaa Lontoon kesäolympialaisissa 2012. Hän kilpaili naisten sadan metrin aitajuoksussa ja sijoittui omassa alkuperässään kuudenneksi eli viimeiseksi kauden ennätystuloksellaan 14.54, mikä ei riittänyt jatkoon. Alun perin erässä piti juosta kahdeksan urheilijaa, mutta kaksi heistä ei lähtenyt matkaan. Quaresma jäi erän viidenneksi sijoittuneesta kazakstanilaisesta Anastassiya Pilipenkosta 77 sekunnin sadasosaa.
Maan toinen olympiaedustaja, Christopher Da Costa, osallistui niin ikään olympialaisiin ensimmäistä kertaa. Hänen matkanaan oli sadan metrin juoksu, jossa hän karsiutui alkukierroksella oltuaan ensimmäisen erän seitsemäs, eli viimeinen, ennätyksellään 11.56. Hänen edelleen ehtivät muun muassa viidenneksi sijoittunut bangladeshilainen Mohan Khan ajalla 11.25 ja kuudenneksi ajalla 11.30 juossut laosilainen Kilakone Siphonexay.
Muumien taikatalvi

Muumien taikatalvi (, ) on vuonna 2017 suomalais-puolalaisena yhteistyönä valmistunut nukkeanimaatioelokuva, joka perustuu Tove Janssonin vuonna 1957 julkaistuun kirjaan "Taikatalvi". Elokuvan nimeksi ilmoitettiin alun perin "Muumien joulu". "Muumien taikatalvi" on järjestyksessä kolmas "Muumien maailman" pohjalta tehty elokuva. Elokuva on siihen animaatiot tehneelle puolalaiselle Animoonille ensimmäinen elokuvateattereihin levitettävä täyspitkä elokuva.
Kieliversiot.
Elokuvan suomenkielisessä versiossa on uudelleenäänitetty dialogi, toisin kuin kahdessa aikaisemmassa "Muumien maailman" pohjalta tehdyssä elokuvassa, joissa käytettiin sarjan dialogia. Myöskään ääninäyttelijät eivät ole samoja kuin sarjassa. Elokuvan suomenkielisinä ääninä kuullaan muun muassa Vesa Vierikkoa, Oiva Lohtanderia, Maria Sidiä ja Diandra Floresia. Ruotsinkielisessä versiossa esiintyvät muiden muassa Stellan ja Bill Skarsgård, Alicia Vikander ja Stina Ekblad. Elokuvaa levitettiin Suomessa myös saamenkielisenä versiona.
Monen erikielisen version lisäksi elokuva on kuvailutulkattu, jolloin myös näkövammaiset pääsevät nauttimaan siitä.
Juoni.
Talvi tekee tuloaan Muumilaaksoon. Nuuskamuikkunen nostaa repun selkäänsä ja lähtee retkilleen, muumiperhe valmistautuu talviunille. Muumipeikko päättää kuitenkin pysytellä hereillä ja lähteä tutkimaan talven ihmeitä. Tuttujen lisäksi lumen peittämässä laaksossa vilisee monenlaisia vierailijoita. Kun Muumipeikko kuulee pimeimmän vuodenajan erikoisimmasta vieraasta, päättää hän tehdä kaikkensa, jotta vieras tuntisi itsensä tervetulleeksi. Vierasta kutsutaan nimellä Joulu ja hänen tuloonsa liittyy runsaasti salaperäisiä erityisvalmisteluja. Myös vieraan mukanaan tuomat lahjat houkuttelevat Muumipeikkoa.
Milja Viita

Milja Viita (s. 1974) on suomalainen Porvoossa asuva kuva- ja mediataiteilija. Viita on opiskellut Kuvataideakatemiassa, Tila-aikataiteiden laitoksella josta valmistui kuvataiteen maisteriksi vuonna 2005. 
Milja Viita on MUU ry:n, suomalaisen mediataiteen levityskeskus AV-arkin ja pariisilaisen Light Conen jäsentaiteilija. Viita voitti Tampereen elokuvajuhlilla vuonna 2019 Risto Jarva -palkinnon elokuvallaan "Eläinsilta U-3033".
Vuonna 2022 Milja Viita valittiin Raumalla sijaitsevan Lönnströmin taidemuseon 6. nykytaideprojektin toteuttajaksi kollaasielokuvallaan "SKÖNÄRIT" joka koostuu merenkulun ammattilaisten kuvaamista S8-filmeistä. Monet elokuvaan lainatun aineiston kuvaajista ovat lähteneet matkoilleen Rauman satamasta.
Tampereen Luther-talo

Tampereen Luther-talo on Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistysksen (Sley) toimipiste ja kirkkorakennus Tampereella. Se sijaitsee Tampereen keskustassa, Kyttälän kaupunginosassa, osoitteessa Pellavatehtaankatu 19.
Viikonlopun mittaiset Tampereen evankeliumijuhlat järjestetään joka syksy Luther-talolla.
Sami van Ingen

Sami van Ingen (s. 1964) on suomalaisen kokeellisen elokuvan veteraaneja, joka on toiminut kuvataiteilijana, tuntiopettajana ja kuraattorina 1980-luvun lopulta lähtien. Van Ingen väitteli taiteen tohtoriksi Kuvataideakatemiasta vuonna 2012. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä. Van Ingen asuu yhdessä kuvataiteilija Johanna Lecklinin kanssa.
Almost Human (videopeliyritys)

Almost Human Oy on suomalainen tietokonepelejä kehittävä yritys. 
Yritys on perustettu vuonna 2011 Espoossa. Se on kehittänyt vuonna 2012 julkaistun "Legend of Grimrock" -roolipelin sekä sen jatko-osan.
Yrityksen pelit on julkaistu Steam-palvelussa sekä useissa muissa tietokonepelejä myyvissä online-palveluissa.
Sini Mononen

Sini Mononen (s. 4. maaliskuuta 1981 Lappeenranta) on suomalainen taiteen tutkija, musiikkitieteilijä ja kriitikko.
Mononen on toiminut muun muassa kulttuurilehti "Mustekalan" päätoimittajana vuosina 2014–2015, jolloin lehti sai taiteen valtionpalkinnon (2014). ​Vuonna 2016 Suomen Taideyhdistyksen kirjallisuuspalkinto myönnettiin Monoselle esseestä kirjassa "Sulaminen – Att smälta – To Melt" (Poesia, 2016). Vuonna 2017 Mononen sai Suomen Kulttuurirahaston E. J. Vehmaksen arvostelijapalkinnon.
Mononen on valmistunut filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta. Hän väitteli musiikkitieteen oppiaineesta Turun yliopistossa vuonna 2018 aiheenaan elokuvamusiikin ja äänen vainoamiskokemuksen kuvaukset. Hän on opettanut sivutoimisena tuntiopettajana muun muassa musiikin ja väkivallan suhteita, kritiikkiä ja taiteen teoriaa Helsingin yliopistossa ja LAB-ammattikorkeakoulussa. Vuosina 2022–2023 hän työskentelee tutkijana Musiikintutkijat yhteiskunnassa -hankkeessa.
Raskasta joulua 2

Raskasta joulua 2 on 14. marraskuuta 2014 Spinefarm Recordsin julkaisemana ilmestynyt Raskasta joulua -projektin albumi, joka julkaistiin 14. marraskuuta 2014. Sillä suomalaiset rock- ja metallimuusikot esittävät uudelleensovitettuja versioita joululauluista. Se on viides projektin julkaisema levy. Levy sisälsi myös DVD:n, jossa oli taltiointi edellisvuoden kiertueen Kultuuritalon -konsertista. Albumi debytoi Suomen virallisen listan kuudennella sijalla, ja pysyi listalla yhteensä 7 viikkoa. Levyä on myyty joulukuuhun 2016 mennessä yli 20 000 kappaletta, mikä oikeuttaa platinalevyyn.
”Joulu, juhla parahin” -kappaleesta, jolla esiintyvät kaikki levyn laulajat, kuvattiin musiikkivideo.
Jonas Udjus Frorud

Jonas Udjus Frorud (s. 25. joulukuuta 1992) on norjalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Lyn Skitä.
Frorud kilpaili Skandinavia Cupissa ensimmäisen kerran joulukuussa 2012. Parhaimmillaan hän on ollut 28:s Vuokatissa 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 11. joulukuuta 2015.
Norjan-mestaruuskilpailuissa Frorud on ollut parhaimmillaan 12:s 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa Harstadissa 2015. NM-kilpailuissa 2016 hän oli voittamassa kultaa Lyn Skin 3 × 10 kilometrin viestijoukkueessa yhdessä Hans Christer Holundin ja Simen Hegstad Krügerin kanssa.
Myös Frorudin vanhempi veli Espen Udjus Frorud (s. 1991) tunnetaan hiihtäjänä.
Andrei Karlov

Andrei Gennadjevitš Karlov (; 4. joulukuuta 1954 Moskova, Neuvostoliitto – 19. joulukuuta 2016 Ankara, Turkki) oli venäläinen diplomaatti, joka toimi 2001–2006 Venäjän Pohjois-Korean- ja 2013–2016 Turkin-suurlähettiläänä. Turkin poliisiin kuulunut mies ampui hänet Ankarassa 19. joulukuuta 2016.
Ura.
Karlov valmistui 1976 Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista ja aloitti samana vuonna diplomaattisen uransa. Hän työskenteli sen jälkeen useissa tehtävissä sekä Neuvostoliiton että Venäjän ulkoministeriössä.
Karlov työskenteli 1979–1984 ja 1986–1991 Neuvostoliiton Pohjois-Korean-suurlähetystössä ja vuodet 1992–1997 Venäjän Etelä-Korean-suurlähetystössä. Karlovista tuli vuonna 2001 Venäjän Pohjois-Korean-suurlähettiläs, ja vuodet 2007–2013 hän toimi Venäjän sisäministeriön konsuliasioiden toimiston varajohtajana. Karlov nimitettiin heinäkuussa 2013 Turkin-suurlähettilääksi.
Murha.
Karlov ammuttiin 19. joulukuuta 2016, kun hän oli valokuvanäyttelyn avajaisissa pitämässä puhetta, ja hän kuoli myöhemmin sairaalassa. Ampuja oli Turkin poliisiin kuulunut Mevlüt Mert Altıntaş, joka ei ollut virkatehtävissä. Ampujan kerrotaan huutaneen ”Allāhu akbar” sekä ”kosto” ja ”Älkää unohtako Aleppoa”. Turkin poliisi ampui Altıntaşin välikohtauksen jälkeen.
Karksi

Karksin kunta () oli kunta Virossa Viljandimaan maakunnassa. Viron kuntauudistuksen osana 24. lokakuuta 2017 Karksin, Abjan ja Hallisten kunnat sekä Mõisakülan kaupunki yhdistyivät uudeksi Mulgin kunnaksi.
Se sijaitsi maakunnan eteläosassa Viljandin eteläpuolella Latvian rajalla. Kunnassa oli arviolta 3 333 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala oli 321,81 neliökilometriä.
Kuntaan kuului Karksi-Nuian epäitsenäinen kaupunki ("vallasisene linn") ja 20 kylää: Ainja, Allaste, Hirmuküla, Karksi, Kõvaküla, Leeli, Lilli, Metsaküla, Morna, Muri, Mäeküla, Oti, Polli, Pärsi, Pöögle, Sudiste, Suuga, Tuhalaane, Univere ja Äriküla.
Väestö.
Vuonna 2011 Karksin kunnassa (Karksi-Nuian epäitsenäinen kaupunki mukaan lukien) oli 3 212 asukasta, joista 3 123 (97,2 %) oli virolaisia, 33 (1,0 %) venäläisiä ja 54 (1,7 %) muita kansallisuuksia.
Pyhän Stanislauksen ritarikunta

Pyhän Stanislauksen ritarikunta (, ) oli venäläinen ritarikunta vuodesta 1831 vuoteen 1917. Ritarikunta oli Venäjän keisarikunnan nuorin ja eniten jaetuin kunniamerkki. Keisarikunnan ritarikuntien keskenäisessä järjestyksessä Pyhän Stanislauksen ritarikunta oli 7. korkea-arvoisin.
Historia.
Ritarikunnan perusti Puola-Liettuan kuningas Stanislaus II Poniatowski 7. toukokuuta 1765.
Puolan kapinan tukahduttamisen jälkeen, ritarikunta liitettiin venäläisiin ritarikuntiin vuonna 1831 keisari Nikolai I:n määräyksellä. Vuonna 1839 keisari vahvisti uuden ohjesäännön, jonka mukaan ritarikunta jaettiin kolmeen luokkaan. Lisäksi nimitys mihin tahansa ritarikunnan luokkaan johti aatelointiin.
Ritarikunnan kolmannesta luokasta tuli Venäjän yleisimmin myönnetty ansiomerkki, jonka saivat lähes kaikki valtion virassa palvelleet. Kun ritarikunnan jäsenyys nosti saajansa samalla perintöaatelin jäseneksi, synnytti aatelisten lukumäärän kasvu vähitellen närää perintöaatelissa. Vuodesta 1855 alkaen perintöaateliin ei lisätty muita kuin ritarikunnan ensimmäisen luokan jäseniä.
Ritarikunta lakkautettiin vuoden 1917 vallankumouksen jälkeen, mutta Romanovin keisarillinen perhe on kuitenkin jatkanut ritarikunnan jakamista. Vuonna 1918 Puolan itsenäistymisen jälkeen maassa päätettiin perustaa vanhan ritarikunnan tilalle uusi Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta.
Ritarikunnan luokat ja myöntämisperusteet.
Ritarikunnassa oli kolme luokkaa:
Kaikista nimityksistä ritarikuntaan päätti loppupeleissä keisari mielensä mukaan. Ritarikunnalla palkittiin lähtökohtaisesti sellaisia uskollisille Venäjän keisarikunnan ja Puolan kuningaskunnan alamaisille, jotka olivat osoittaneet kristillisten arvojen tai muuten innokkuuden mukaisesti ansioita sotilas- tai siviiliurallaan tai tehneet jonkun muun erityisen teon, joka herätti keisarin mielenkiinnon, ihmiskunnan, valtion tai alueensa hyväksi. Myös sellaiset ulkomaalaiset, jotka olivat osoittaneet hyvää tahtoa keisarikuntaa kohtaan, voitiin nimittää ritarikuntaan, mikäli keisari koki tämän tarpeelliseksi.
Saajien määrä.
Pyhän Stanislauksen ritarikunta oli yleisin keisarillisen Venäjän kunniamerkeistä.
Pelkästään Venäjän-Japanin sodan aikana myönnettiin 37 475 kunniamerkkia.