tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nuutajärvi

Nuutajärvi () on kylä ja taajama Urjalassa Pirkanmaalla. Se sijaitsee samannimisen järven pohjoispuolella ja Rutajärven eteläpuolella valtatie 9:stä länteen. Vuoden 2011 lopussa taajamassa oli 211 asukasta. Postinumeroalueella 31160 Nuutajärvi puolestaan on 250 asukasta (2022).
Nuutajärven koulu lakkautettiin 2014, koulussa oli peruskoulun ala-asteen luokat 1.–6. Koulutuskeskus Tavastia järjestää Nuutajärvellä lasialan opetusta. Nuutajärvellä on Nuutajärven kartano. Nuutajärven lasitehdas lopetettiin 2014.
Nuutajärven taajaman väkiluku on kehittynyt seuraavasti:
Nuutajärvellä toimii kyläyhdistys.
Marimin

Marimin (27. kesäkuuta 1999 Taivalkoski - 20. heinäkuuta 2017) oli vuoden 2013 Ravikuningatar-tittelin voittanut suomenhevosravuri. Tamman kasvatti Pentti Haukivaara Taivalkoskelta ja omistajat olivat Esa Heikkinen ja Terhi Haukivaara Ypäjältä.
Uransa nelivuotiaana aloittanut Marimin osallistui kuninkuusraveihin myös vuosina 2007, 2009, 2011 sekä 2012 ja sijoittui kolme kertaa kokonaiskilpailun kolmanneksi. Suurimman osan tamman starteista ohjastivat Peter Lindroos sekä Arto Hammar, joka toimi hevosen pääasiallisena ohjastajana vuodesta 2008 lähtien. Marimin kilpaili maaliskuussa 2014 loppuneella kilpailu-urallaan yhteensä 216 kertaa, joista voittoja oli 56. Pitkän kilpailu-uran tehneen tamman merkittävimmät suurkilpailuvoitot ovat kaikki vuodelta 2013.
Marimin sai ensimmäisen varsansa huhtikuussa 2015, mutta varsa menehtyi varsomisessa. Tammasta saatiin kuitenkin sijaisemä oman emänsä menettäneelle lämminveriravurivarsa Majestic Manlle.. Ennen kuolemaansa Marimin synnytti vielä kaksi omaa varsaa.
Ilja Segalovitš

Ilja Segalovitš (13. syyskuuta 1964 Gorki, Nižni Novgorod, Neuvostoliitto – 27. heinäkuuta 2013 Lontoo, Britannia) oli venäläisen hakukoneen Yandexin perustaja yhdessä Arkadi Voložin kanssa. He perustivat hakukoneen 1997.
Segalovitš suoritti geofyysikon tutkinnon Moskovassa sijaitsevassa geologisessa korkeakoulussa. Hän kuoli syöpään 48-vuotiaana lontoolaisessa sairaalassa.
Christine Sponring

Christine Sponring (s. 22. kesäkuuta 1983 Schwaz) on itävaltalainen alppihiihtäjä.
Nuorten MM-kilpailuissa vuonna 2000 Sponring saavutti pronssia syöksylaskussa ja kultaa seuraavana vuonna pujottelussa. St. Antonin MM-kilpailuissa 2001 Sponring sijoittui hopealle alppiyhdistetyssä ja 12:nneksi pujottelussa. St. Moritzin MM-kilpailuissa 2003 hän oli syöksylaskussa kahdeksas. Åren MM-kilpailuissa 2007 Sponring sijoittui supersuurpujottelussa 16:nneksi. Hän oli mukana Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002, jossa keskeytti sekä pujottelussa että alppiyhdistetyssä.
Maailmancupissa Sponring kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2000 Sestrieren pujottelussa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Sestrieren toisessa pujottelukilpailussa kymmenen päivää debyyttinsä jälkeen sijoituttuaan 22:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Flachaun pujottelussa tammikuussa 2001 oltuaan yhdeksäs. Kolmen parhaan joukkoon Sponring sijoittui ensimmäisen kerran marraskuussa 2001 Copper Mountainissa, Coloradossa, kun hän oli toinen siellä käydyssä pujottelussa. Sen lisäksi hän sijoittui urallaan kahdesti kolmanneksi San Sicarion supersuurpujottelukilpailuissa tammikuussa 2007.
Tetraedriitti

Tetraedriitti on eräs falertsien ryhmän monista malmimineraaleista. Sitä esiintyy kupari- ja lyijypitoisissa juonissa sideriitin, lyijyhohteen ja sinkkivälkkeen kanssa. Ne ovat usein taloudellisesti tärkeitä ja voivat sisältää myös rautaa, hopeaa, sinkkiä, kultaa ja elohopeaa.
Tetraedriitin nimi tulee siitä, että sen kiteet ovat tetraedrin muotoisia.
Acehin maanjäristys 2013

2. heinäkuuta 2013 Sumatran saarella sijaitsevassa Acehin maakunnassa Indonesiassa tapahtui maanjäristys, jonka voimakkuudeksi mitattiin 6,1 magnitudia.
Järistyksen keskus sijaitsi 320 kilometrin päässä Banda Acehista. Varsinaista järistystä seurasi kaksi jälkijäristystä, jotka olivat voimakkuuksiltaan 5,2 ja 5,3.
Right Thoughts, Right Words, Right Action

Right Thoughts, Right Words, Right Action on Franz Ferdinandin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin Britanniassa 26. elokuuta 2013. Albumin ensimmäiset singlet ”Right Action” ja ”Love Illumination” julkaistiin 27. kesäkuuta 2013.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 48.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet tehnyt Franz Ferdinand.
Sylviini

Sylviini eli sylviitti (KCl, kaliumkloridi) on mineraali. Se on rakenteeltaan täsmälleen vuorisuolan kaltainen. Se liukenee vuorisuolaakin helpommin. Se maistuu kitkerämmältä kuin vuorisuola, ja sillä saattaa olla lisäpintoja kiteiden kulmissa. Mineraali on väritön tai valkoinen, mutta usein myös heikosti punaruskea. Sylviini on kosteutta imevää eli hygroskooppista.
Sylviiniä esiintyy kalisuolakerrostumissa. Sitä löytyy muun muassa Keski-Euroopasta. Sitä löytyy myös tulivuorista härmeenä, esimerkiksi Vesuviuksesta.
Se on tärkein kaliumin lähde ja tällä tavoin lannoiteteollisuuden tärkeä raaka-aine.
Maksim Zjuzjakin

Maksim Zjuzjakin (s. 13. tammikuuta 1991 Novokuznetsk, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa kaudella 2023–2024 Pingouins de Morzinessa Ranskan toisella sarjatasolla. Zjuzjakin on edustanut urallaan useita eri KHL- ja VHL-joukkueita.
Zjuzjakin oli Lokomotiv Jaroslavlin pelaajista ainoa, joka ei ollut mukana joukkueen kaikkien muiden pelaajien hengen vaatineessa Lokomotivin lento-onnettomuudessa vuonna 2011. Päävalmentaja Brad McCrimmon oli pyytänyt, että hän jäisi Jaroslavliin lepäämään ja tapaisi joukkueen vasta seuraavassa pelissä Spartak Moskovaa vastaan. Ottelu jäi pelaamatta, koska Lokomotiv perui osallistumisensa kaudelle. KHL:n sijaan Lokomotiv pelasi Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL:ssä. Ainoana onnettomuudesta selvinnyt Zjuzjakin nimettiin Lokomotivin VHL-joukkueen kapteeniksi kaudelle 2011–2012.
Mauro Bolognini

Mauro Bolognini (28. kesäkuuta 1922 Pistoia – 14. toukokuuta 2001 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja, joka tunnetaan lähinnä kirjallisuussovituksistaan.
Bolognini opiskeli arkkitehtuuria ja muotoilua Firenzessä, vietti vuoden Rooman Kokeellisessa elokuvakeskuksessa sekä työskenteli ranskalaisten Jean Delannoyn ja Yves Allégret’n sekä ohjaaja Luigi Zampan avustajana. Hänen ohjausdebyyttinsä oli musiikkielokuva "Ci troviamo in galleria" (”Tavataan galleriassa”, 1953), jossa Sophia Loren teki yhden ensimmäisistä merkittävistä rooleistaan. Bolognini ohjasi melodraamoja ja komedioita sekä tutustui 1950-luvun lopulla Pier Paolo Pasoliniin, joka teki käsikirjoituksen muun muassa kirjallisuussovitukseen "Kaunis Antonio" ("Il Bell’Antonio", 1960), josta tuli ohjaajan ensimmäinen kaupallinen ja arvostelumenestys. Vuonna 1961 Bolognini sovitti elokuvaksi Vasco Pratolinin romaanin "Ilotalo" ("La viaccia"), joka valittiin Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu -ehdokkaaksi. Ohjaajan suurin arvostelumenestys oli Pratolinin teokseen perustuva, 1800-luvun lopun Firenzeä kuvaava "Metello" (1969), joka sai kolme David di Donatello ja kaksi Nastro d’argento -palkintoa sekä kaksi Kultainen palmu -ehdokkuutta.
1970-luvulla Bolognini teki joukon poliittisia elokuvia ja jopa makaaberin kauhuelokuvan "Gran bollito" (1977). Hän palasi kirjallisuussovituksiin Alexandre Dumas’n romaanin eroottisessa versiossa "Kamelianainen" ("La storia vera della signora delle camelie", 1981) sekä 1500-luvun komediassa "La Venexiana" (”Venetsiatar”, 1986). Vuonna 1999 ohjaaja sai David di Donatellon tunnustuksena koko elämäntyöstään.
Faner

Ab Faner Oy oli vuosina 1916–1973 toiminut suomalainen puunjalostusalan yritys, jolla oli vaneritehtaat Lohjalla ja Punkasalmella. Yhtiö siirtyi 1965 Metsäliiton Teollisuus Oy:n omistukseen ja fuusioitiin siihen vuonna 1973.
Lounais-Suomesta toimitettiin 1900-luvun alussa koivutukkeja Tallinnassa sijainneelle vaneritehtaalle teelaatikoiden valmistamista varten. Ensimmäisen maailmansodan puhkeaminen 1914 vaikeutti meriliikennettä Suomenlahdella ja niinpä Tallinnassa toiminut "Aktiengesellschaft A.M. Lutherin" omistama "Temintaipaleen Puunjalostusliike Oy" ryhtyi rakentamaan vaneritehdasta Lohjalle. Vuonna 1916 valmistuneen tehtaan tuotantoa ryhtyi hoitamaan "Ab Faner Oy", jonka perustajiin kuuluivat "Aktiengesellschaft A.M. Luther" ja englantilainen "Venesta Ltd".
Lohjan vaneritehdasta laajennettiin 1920- ja 1930-luvuilla niin, että se oli vuonna 1939 Lohjan suurin työnantaja, joka tuotti vaneria yli 20 000 kuutiometriä vuodessa. Toisen maailmansodan aikana Ab Faner Oy siirtyi yksinomaan englantilaisen Venesta Ltd:n omistukseen.
Sotavuosien jälkeen Lohjan vaneritehdasta laajennettiin 1950-luvulla ja vuonna 1964 yhtiölle valmistui toinen vaneritehdas Punkasalmelle. Vanerikoivun hankintaongelmat johtivat kuitenkin siihen, että Venesta Ltd myi Ab Faner Oy:n Metsäliiton Teollisuus Oy:lle loppuvuodesta 1965.
Vuonna 1969 Lohjalle valmistui lastulevytehdas, joka käytti raaka-aineenaan vaneritehtaan tuottamaa jätepuuta. Vuonna 1973 Ab Faner Oy fuusioitiin Metsäliiton Teollisuus Oy:hyn ja yhtiön tehtaista muodostettiin kaksi yksikköä : Lohjan tehtaat ja Punkasalmen tehtaat. Molemmat tehtaat ovat edelleen vuonna 2013 toiminnassa ("Metsä Wood, Lohjan Kerto-tehdas", "Metsä Wood, Punkaharjun vaneritehdas").
Waze

Waze on GPS-pohjaisia karttoja tarjoava sosiaalinen navigointisovellus. Sen karttoja ja liikennetietoja ylläpitävät sen käyttäjät. Israelilaiset Uri Levine, Ehud Shabtai ja Amir Shinar perustivat Waze Ltd:n vuonna 2008. Sovellusta käyttää yli 100 miljoonaa käyttäjää. Google osti sen kesäkuussa 2013 1,3 miljardilla dollarilla. Wazen käyttö vaatii internet-yhteyden. Ohjelma muun muassa ehdottaa käyttäjilleen parempia reittejä sekä varoittaa onnettomuuksista ja nopeuskameroista. Ohjelma on saatavissa Androidille ja iOSille.
Belgian Grand Prix 2013

Belgian Grand Prix 2013 (virallisesti 2013 Formula 1 Shell Belgian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2013 11. osakilpailu, joka ajettiin 25. elokuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n moottoriradalla Belgiassa.
Vapaat harjoitukset.
Caterhamin kolmoskuljettaja Heikki Kovalainen ajoi perjantain ensimmäisissä vapaissa harjoituksissa Charles Picin tilalla.
Kilpailu.
Kilpailun voitti toisesta ruudusta startannut Red Bullin Sebastian Vettel. Tästä kilpailusta alkoi hänen huima voittoputkensa, joka jatkui aina kauden loppuun asti.
Kilpailun aikana nähtiin mielenosoittajia, kun Greenpeace-järjestö ripusti pääkatsomon ja palkintokorokkeen alueelle öljynporausta vastustavia lakanoita, ja yksi mielenosoittajista vaikutti jopa pyrkivän palkintokorokkeelle seremonioiden ollessa käynnissä.
Stadio Renzo Barbera

Stadio Renzo Barbera on jalkapallostadion, joka sijaitsee Italian Palermossa. Se on Serie B:ssä pelaavan Palermon kotistadion, ja sinne mahtuu hieman yli 36 000 katsojaa. Stadion avattiin vuonna 1932 ja se nimettiin Stadio Littorioksi, kunnianosoituksena fasismia kohtaan. Vuonna 1936 se nimettiin ensimmäistä kertaa uudelleen Espanjan sisällissodassa kuolleen sotilaan muistoa kunnioittaen Stadio Michele Marroneksi. Toisen maailmansodan jälkeen stadionin nimi muutettiin, ja tällä kertaa se sai nimen Stadio La Favorita, lähellä stadionia sijaitsevaan Palermon katedraaliin haudatun Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan entisen keisarin Fredrik II:n mukaan. Kyseistä nimitystä käytetään edelleen varsin yleisesti.
Vuonna 1948 kenttää kiertänyt juoksurata poistettiin ja maalien taakse rakennettiin katsomot. 1984 tapahtui toinen suuri muutos, kun katsomoa laajennettiin toisella kerroksella, jolloin sen katsojavetoisuus nousi 50 000:een. Silloinen katsomo saatiin täyteen kuitenkin vain kahdesti, sillä vuosina 1989–1990 toteutettiin suurempi remontti, joka tehtiin vuoden 1990 MM-kisoja varten. Tämä kunnostus laski katsomon kapasiteettia ja vakiinnutti sen lukuun 36 349. Vuonna 2002 stadion sai nykyisen nimensä US Città di Palermon pitkäaikaisen puheenjohtajan Renzo Barberan kuoltua aiemmin samana vuonna.
Palermon nykyinen puheenjohtaja Maurizio Zamparini julkaisi kesäkuussa 2012 suunnitelmia, joiden mukaan kaupunkiin oltaisiin rakentamassa uutta stadionia, joka olisi täysin seuran omistuksessa.
Ligue 1 -kausi 2013–2014

Ligue 1:n kausi 2013–2014 oli järjestyksessään 76. jalkapallon Ligue 1 -kausi. Kausi alkoi 9. elokuuta 2013 ja päättyi 17. toukokuuta 2014. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Paris Saint-Germain. PSG voitti myös kauden 2013-14.
Sarjataulukko.
Monaco menetti ennen kauden alkua kaksi pistettä, koska heidän kannattajat käyttäytyivät sopimattomasti edellisen kauden viimeisessä ottelussa. Päätös kuitenkin peruttiin myöhemmin.
Ottelut.
Marcelo

Marcelo-nimisiä henkilöitä:
Taiteilijanimenä:
Etunimenä:
125 Liberatrix

125 Liberatrix on päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 11. syyskuuta 1872. Asteroidin löysi Paul Henry, ja sen nimeämisen arvellaan olleen viittaus Ranskan vapautumiseen asteroidin löytöaikana. Asteroidi voidaan luokitella S-tyypin asteroidiksi.
Liberatrix-asteroidien ryhmä kantaa asteroidin nimeä.
Antti Karppinen

Antti Karppinen (6. toukokuuta 1923 Altona, Saksa – 16. toukokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen ulkoasiainneuvos ja suurlähettiläs.
Karppinen syntyi Altonassa, jonne perhe oli muuttanut isän työn vuoksi Venäjällä viettämiensä vuosien jälkeen. Karppisen isä oli työkomennuksella Latviassa 1927–1941 ja perhe asui Riiassa. 
Karppinen kävi koulua ensin Riiassa ja sitten Berliinissä, jossa hän valmistui ylioppilaaksi. Jatkosodan aikana 1942–1944 hän palveli Suomen puolustusvoimissa. Hän valmistui 1954 filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja meni samana vuonna Suomen ulkoasiainministeriön palvelukseen.
Karppinen toimi ministerineuvoksena Suomen suurlähetystössä Moskovassa 1968–1971 ja pääkonsulina Leningradissa 1973–1980. Tämän jälkeen hän oli suurlähettiläänä Prahassa 1980–1985 ja Bonnissa 1985–1990.
Eläkkeellä Karppinen kirjoitti 1999–2006 kolmiosaisen "Venäjän aatetta jäljittämässä" -kirjasarjan ja toimi ulkoministeriön ja Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutin Venäjä-asiantuntijana. Hän sai vuonna 2011 Helsingin yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan promootiossa kunniatohtorin arvon.
Luke Pither

Lukas Pither (s. 26. huhtikuuta 1989 Burketon, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa DEL2-liigassa EHC Freiburgin joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Eliteprospects.com -sivuston Erik K. Pirin mukaan Pitherin vahvuuksiin kuuluvat hyökkäyspään pelaaminen, viimeistely ja maalipaikkojen luominen. Hän ei ole kuitenkaan kovin aggresiivinen tai fyysinen ja Pitherilla on parannettavaa myös puolustamisessa.
Ura.
Pither pelasi kauden 2004–2005 juniorijoukkue Clarington Torosissa sekä myös kaksi ottelua OPJHL-juniorisarjaa Bowmanville Eaglesissa. OHL-joukkue Kingston Frontenacs varasi hänet neljäntenä pelaajana kesällä 2005. Pither pelasi viiden OHL-kautensa aikana peräti neljässä eri seurassa; kesken toisen kautensa 2006–2007 hän siirtyi Frontenacsista Guelph Stormiin ja kesken neljännen kautensa sieltä Belleville Bullsiin. Viimeisen OHL-kautensa Pither vietti Barrie Coltsissa, jonka paras pistemies ja syöttäjä hän oli tehoilla 36+58=94. Pither sijoittui koko OHL:n pistepörssissä kolmanneksi edellään vain NHL:ään kahdella ensimmäisellä vuorolla varatut Tyler Seguin ja Taylor Hall. Hän jakoi myös kevään 2010 pudotuspeleissä Coltsin sisäisen pistepörssin voiton Bryan Cameronin kanssa tehoilla 9+11=20. Pither valittiin kauden päätteeksi OHL:n kolmanteen tähdistökentälliseen.
Maaliskuussa 2010 Pither teki vapaana agenttina kolmivuotisen tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen sopimuskautensa kokonaan farmijoukkue Adirondack Phantomsissa, AHL:ssä, jossa tulokaskausi toi 67 runkosarjaottelussa tehot 9+11=20. Kaudella 2010–2011 hän pelasi myös sarjatasoa alempana ECHL-joukkue Trenton Titansissa. Kauden 2011–2012 Pither pelasi Flyersin organisaatiossa viettämänsä ajan kokonaan ECHL:ssä Titansin ja Wheeling Nailersin joukkueissa, kunnes juuri NHL:n työsulun päätyttyä tammikuussa 2013 hänet kaupattiin Carolina Hurricanesiin vaihdossa Brian Boucheriin ja Mark Altiin. Pither vietti loppukautensa AHL-joukkue Charlotte Checkersissä.
Kaudeksi 2013–2014 Pither siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Kalevan Palloon. Hän ehti kuitenkin pelata vain 20 runkosarjaottelua, kunnes Pitherin kausi todettiin olkapäävamman takia päättyneeksi marraskuussa 2013. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan Klagenfuter AC:hen.
Lokakuussa 2015 Pither teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Brampton Beastin kanssa. Hänet valittiin kauden 2015–2016 päätteeksi joukkueensa parhaaksi hyökkäväksi pelaajaksi. Joulukuussa 2015 Pither pelasi yhteensä seitsemän AHL-ottelua lainalla St. John’s IceCapsissa ja Syracuse Crunchissa. Heinäkuussa 2016 hän teki Beastin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Muuta.
Pitherin veli Zack on pelannut myös jääkiekkoa.
Edwardjärvenbulbuli

Edwardjärvenbulbuli ("Chlorocichla prigoginei") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Edwardjärvenbulbulia tavataan kotoperäisenä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Siitä tunnetaan kaksi esiintymää, mutta kannan koosta ei ole tarkkaa arviota. Laji on vähenemässä metsänhakkuiden vuoksi, ja se on luokiteltu puutteellisesti tunnetuksi.
Nanna Christiansen

Nanna Christiansen (s. 17. kesäkuuta 1989) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 104 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia. Hän pelasi yhden ottelun vuoden 2013 EM-kisoissa ja kuului myös vuoden 2009 EM-kisajoukkueeseen mutta ei päässyt pelaamaan lopputurnauksessa. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2009.
Christiansen on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää vuosina 2007–2013 ja uudelleen vuodesta 2014. Hän on pelannut myös BK Skjoldissa.
Puhdistuksen yö

Puhdistuksen yö () on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut James DeMonacon ohjaama tieteistrilleri. Elokuvan pääosissa esiintyvät Ethan Hawke ja Lena Headey. Elokuva sijoittuu lähitulevaisuuteen, jossa ”Puhdistuksen yönä” kerran vuodessa mistään rikoksesta ei rangaista.
Elokuva on saanut kolme jatko-osaa, ' (2014), ' (2016) ja "The Forever Purge" (2021) sekä yhden esiosan, "The First Purge" (2018). Elokuvan pohjalta on tehty myös tv-sarja, "The Purge" (2018–2019).
Kongonruskobulbuli

Kongonruskobulbuli ("Chlorocichla falkensteini") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kongonruskobulbulia tavataan Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa ja Gabonissa. Sitä on kuvailtu paikallisesti yleisestä harvinaiseksi..
Karoline Smidt Nielsen

Karoline Smidt Nielsen (s. 12. toukokuuta 1994) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa heinäkuun 2013 loppuun mennessä viisi maaottelua. Hän pelasi vuoden 2013 EM-kisoissa yhden ottelun. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi joulukuussa 2012.
Nielsen on edustanut seuratasolla Fortuna Hjørringia vuodesta 2012.
Karoline Smidt Nielsenin äiti Lone Smidt Nielsen oli myös maajoukkuejalkapalloilija.
Metsäbulbuli

Metsäbulbuli ("Atimastillas flavicollis") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Metsäbulbulia tavataan Afrikassa Senegalin, Etiopian ja Angolan välisellä alueella. Sen on raportoitu olevan yleinen tai paikallisesti runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkoluomibulbuli

Valkoluomibulbuli ("Chlorocichla simplex") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkoluomibulbulia tavataan Afrikan länsi- ja keskiosissa. Sen on raportoitu olevan yleinen tai paikallisesti runsaslukuinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Cecilie Sandvej

Cecilie Sandvej (s. 13. kesäkuuta 1990) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä 36 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän pelasi vuoden 2013 EM-kisoissa yhden ottelun. Vuoden 2017 EM-kisoissa hän pelasi viisi ottelua ja saavutti hopeaa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi heinäkuussa 2009 ja viimeisimmän maaliskuussa 2019.
Sandvej on edustanut seuratasolla Brøndby IF:ää vuosina 2009–2014, Saksassa SC Sandia vuosina 2014–2017 ja 1. FFC Frankfurtia vuosina 2017–2019 sekä Ranskassa FC Fleury 91:tä kesästä 2019 alkaen.
Viidakkobulbuli

Viidakkobulbuli ("Chlorocichla laetissima") on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viidakkobulbulia tavataan Kongon demokraattinen tasavalta, Keniassa, Etelä-Sudanissa, Sudanissa, Tansaniassa, Ugandassa ja Sambiassa. Sen on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lounais-Hämeen vaakuna

Lounais-Hämeen vaakuna on Hämeen historialliseen maakuntaan kuuluvan epävirallisen Lounais-Hämeen alueen heraldinen tunnus. Vaakuna on muun muassa alueella toimivan Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistyksen käytössä ja sen on yksi harvoista Suomessa käytetyistä seutuvaakunoista. 
Vaakunan historiaa.
Lounais-Hämeellä ei ole koskaan ollut hallinnollista asemaa, vaan alue on muodostunut 1900-luvun alkupuolella aatteellisen yhteistoiminnan tuloksena Hämeen historiallisen maakunnan lounaisimpaan osaan. Alueella toimii vuonna 1923 perustettu Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistys, jonka aloitteesta vuonna 1946 heraldikko A. W. Rancken ja kuvataiteilija Aukusti Tuhka laativat vaakunat alueen kahdeksalle silloiselle maalaiskunnalle. Vaakunat laadittiin kolme vuotta ennen varsinaisen kunnanvaakunalain voimaantuloa vuonna 1949 ja lopulta ainoastaan Ypäjälle laadittu vaakuna vahvistettiin käyttöön. Loput alueen kunnista saivat uudet vaakunat 1950- ja 1960-lukujen aikana.
Ennen nykyistä vaakunaa Lounais-Hämeen kotiseutu- ja museoyhdistyksen käytössä oli vuodesta 1929 alkaen aikakaudelleen tyypillinen epäheraldinen tunnus. Tunnuksessa oli kuvattuna kansallisromanttista esineistöä nelijakoisella kilvellä sekä kilven yläpuolelle asetettu Hämeen maakuntavaakunan ilves. Tunnus oli käytössä 1950-luvulle asti, jolloin se korvattiin nykyisellä vaakunalla. Uuden vaakunan suunnitteli vuonna 1955 suomalainen heraldikko Gustaf von Numers. Aiheen vaakunaan on antanut historioitsija Aulis Oja ja se perustuu 1500-luvulla käytössä olleeseen Sääksmäen kihlakunnan sinettiin, jossa oli kuvattuna muunnelma Hämeen maakunnan ilvesvaakunasta. Lounais-Hämeen vaakunan heraldinen selitys on "punaisessa kentässä hopeinen nouseva ilves, jolla varukset ovat kultaiset ja korvatöyhdöt mustat."
Vyjayanthimala

Vyjayanthimala Bali (; s. 13. elokuuta 1936 Madras, Madras, Brittiläinen Intia), yleensä pelkästään Vyjayanthimala, on intialainen elokuvanäyttelijä, bharata natyam -tanssija, karnaattisen musiikin laulaja ja poliitikko. 20-vuotisen näyttelijän uransa aikana Vyjayanthimala kuului Bollywoodin suurimpiin tähtiin 1950- ja 1960-luvulla. Hän oli ensimmäinen eteläintialainen naisnäyttelijä, josta tuli kansallinen tähti, ja hän teki tietä muille eteläintialaisille näyttelijättärille Bollywoodissa. Vyjayanthimala oli myös yksi niistä, jotka toivat puoliklassisen tanssin Bollywoodiin. Hän sai elokuvien tanssinumeroillaan lempinimen ”Twinkle toes”.
Vyjayanthimala menetti kiinnostuksensa elokuviin mentyään naimisiin ja hän jätti elokuva-alan vuonna 1970, vaikka elokuvantekijä Baldev Raj Chopran mielestä Vyjayanthimala olisi voinut jatkaa helposti vielä yhden vuosikymmenen pääroolien näyttelijänä. Intian valtio myönsi hänelle Padma Shri -palkinnon vuonna 1968. Lopetettuaan näyttelemisen hän jatkoi uraansa bharata natyam -tanssijana.
Yksityiselämä.
Vyjayanthimala meni naimisiin tohtori Chamanlal Balin kanssa vuonna 1968. Hän jäi leskeksi vuonna 1986. Heidän ainoa poikansa Suchindra Bali on myös yrittänyt luoda uraa näyttelijänä. Vyjayanthimala on uskonnoltaan vaishnalainen hindu. Hän on ollut vapaa-ajallaan innokas golfaaja.
Ursuksen kosto

Ursuksen kosto () on vuonna 1961 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tyylilajiltaan peplumia edustavan elokuvan on ohjannut Luigi Capuano. Sen päähenkilöä Ursusta esittää kanadalaissyntyinen kehonrakentaja ja showpainija Samson Burke.
Juoni.
Kaarian kuningas Zagro kaappaa Lyykian prinsessan Siran ottaakseen vallan myös tämän kotimaassa. Voimamies Ursus ja hänen pikkuveljensä Dario ystävineen tekevät Zagron aikeet tyhjiksi. Lopuksi Ursus ja Sira saavat toisensa.
Tuotanto.
Techniscope-tekniikalla Eastmancolor-väreissä kuvattu "Ursuksen kosto" on hyvin tavanomainen peplumelokuva. Siinä on komeat lavasteet, kauniita maisemia ja runsaasti toimintaa, mutta kirveellä veistetty Samson Burke ensimmäisessä italialaisroolissaan on näyttelijänä kuin puujumala ja myös muut henkilöhahmot ovat täysin yksiulotteisia. Juoni on heikko ja varsinkin Ursuksen ja Siran rakkaustarina jää täydellisen epäuskottavaksi.
Samson Burkelle "Ursuksen kosto" oli miellyttävä kokemus: ”He tarvitsivat mielellään pitemmän henkilön, koska suurin osa muista näyttelijöistä oli lyhyitä. Sain kuulla tuotannosta ja lähetin sinne valokuvia Stooges-elokuvasta ("The Three Stooges Meet Hercules", jossa Burke näytteli Herkulesta). Italialainen agenttini sopi asiasta tuotantoyhtiön kanssa ja sain osan. Kun koneeni laskeutui Italiaan, kaikki oli jo valmiina. Muistan vain, että minulla oli valtavan hauskaa. Italialaiset olivat hienoa väkeä, ja ruoka oli mahtavaa.”
Burken mukaan "Ursuksen kostossa" käytettiin samaan aikaan kuvatun Joseph L. Mankiewiczin "Kleopatran" lavasteita. Elokuva julkaistiin Länsi-Saksassa nimellä "Herkules, der Held von Karthago" (”Herkules, Karthagon sankari”). 
DVD-julkaisut.
Yhdysvaltalaisen Sinister Cineman DVD-julkaisu on laadultaan heikko ja Alpha Videon julkaisu ala-arvoinen. Italialaiseen "Sfide titaniche" TV-sarjaan kuuluva erinomainen laajakangasversio ei liene ilmestynyt DVD:llä.
Monteforte Irpinon bussiturma

Monteforte Irpinon bussiturma tapahtui Monteforte Irpinon kylän lähellä Avellinon maakunnassa Italiassa 28. heinäkuuta 2013. Linja-auto-onnettomuudessa kuoli 38 ihmistä ja kymmenen loukkaantui. Yksi kuolleista oli kuljettaja. Onnettomuuden syytä ei vielä tiedetä, mutta jarrujen pettämistä epäillään. Eräs eloonjäänyt sanoi kuljettajan menettäneen linja-auton hallinnan, kun yksi auton renkaista puhkesi.
Matkustajia oli noin 50, ja he olivat palaamassa kotiin pyhiinvaellukselta. Syyksi on paljastunut kardaanin irtoaminen, jonka jälkeen se löi käsijarrukellot rikki.
Samuel Koskinen

Samuel Koskinen (14. huhtikuuta 1850 Oripää – 30. toukokuuta 1925 Turku) oli suomalainen maalarimestari ja Suomen merkittävimpiä koristemaalareita. Koskisen tekemiä koristemaalauksia löytyy ympäri Suomea muun muassa Turusta lta ja Säästöpankin talosta, Helsingistä Kansallisarkistosta ja Säätytalosta sekä Tampereen raatihuoneelta.
Koskinen aloitti maalaamisen jo nuorena. Hän lähti Turkuun maalarinoppiin ja opiskeli Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Parikymppisenä Koskinen muutti Tukholmaan, jossa hän kävi teknillistä korkeakoulua ja piti siellä myös vähän aikaa omaa liikettä. Myöhemmin Koskinen työskenteli useita vuosia Euroopassa muun muassa Pariisissa, Wienissä ja Berliinissä. Turkuun paluu tapahtui vuonna 1883, ja saatuaan mestarinarvon Koskinen avasi oman liikkeen, josta tuli myöhemmin aikansa arvostetuin ja suurin. Koskisen maalariliikessä työskenteli parhaimmillaan 70 maalaria, muun muassa Salomo Wuorio työnjohtajana.
Samuel Koskisen ja hänen vaimonsa Ida Koskisen jälkisäädöksen osoittamilla varoilla perustettiin Suomen ensimmäinen maalausalan oppilaitos Turun Ammattiopisto (nyk. Turun Ammattiopistosäätiö) vuonna 1929. Koskinen on Turun maalarimestariyhdistyksen perustajajäsen.
Turussa Hämeenkadulla sijaitsee Koskisen itselleen vuonna 1883 ostama talo, joka on nykyään kulttuurihistoriallisesti arvokas kiinteistö ja tunnetaan nimellä "Samuel Koskisen talo". Turun Ammattiopistosäätiön ja Turun maalarimestariyhdistyksen omistukseen talo tuli vuonna 2003, ja vuodesta 2004 lähtien kiinteistöä on rekonstroitu koristemaalauksilla, jotka Koskisen maalausliike teki eri puolilla Suomea. Talossa on myös restauroitu Koskisen aikaisia koristemaalauksia.
Aleksandr Kaljanin

 
Aleksandr Igorevitš Kaljanin (ven. Александр Игоревич Калянин) (24. syyskuuta 1987 Tšeljabinsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkohyökkääjä. Hän pelasi KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Kaljanin menehtyi miltei koko joukkueensa kanssa lento-onnettomuudessa Venäjällä lähellä Jaroslavlin kaupunkia. Joukkue oli matkalla Minskiin Valko-Venäjälle, missä joukkueen oli tarkoitus pelata kauden ensimmäinen peli.
Aleksandr Kaljanin aloitti peliuransa Traktor Tšeljabinskin kakkosjoukkueessa kaudella 2003–2004. Seuraavana vuonna hän oli jo ykkösjoukkueessa kahden ottelun verran. Kaudella 2005–2006 hän aloitti Lokomotiv Jaroslavlissa, jossa pelasi ykkösjoukkueessa viisi ottelua ja teki kaksi maalia. Nämä olivat hänen ensimmäiset pelinsä Venäjän pääsarjassa. Seuraavalla kaudella hän pelasi alemmassa sarjassa Dizel Penzan joukkueessa. Kaudella 2007–2008 hän pelasi Jaroslavlissa jälleen yhden ottelun, mutta siirtyi pääsarjaan palanneen Tšeljabinskin Traktoriin, jonka vakiokokoonpanoon hän pääsi ja pelasi 30 peliä tehden kuusi maalia ja syöttäen yhdeksän. Traktor pääsi myös pudotuspeleihin, joissa Kaljaninille kertyi kolme peliä. Ammattilaisliiga KHL aloitti toimintansa vuonna 2008, ja siitä asti Kaljanin kuului lähes koko ajan Jaroslavlin vakiomiehistöön kohtalokkaaseen lento-onnettomuuteen saakka.
Vuoden 2013 Atlantin hurrikaanikausi

Vuoden 2013 Atlantin hurrikaanikausi käsittää hurrikaanit ja niitä heikommat trooppiset myrskyt, joita nimettiin Atlantilla 1. kesäkuuta – 29. marraskuuta 2013.
Kausi oli hiljaisin miesmuistiin: hurrikaaneja on ollut viimeksi näin vähän vuonna 1982. Trooppisia myrskyjä havaittiin vain 13, ja niistä vain kaksi kasvoi hurrikaaneiksi: Humberto ja Ingrid. Kumpikaan niistä ei noussut voimakkaaksi hurrikaaniksi, jonka rajana NOAA pitää Saffir-Simpsonin 3. luokkaa.
Matalapaine on trooppinen, jos siinä ei ole keskileveysasteiden matalapaineille tyypillisistä rintamarakennetta ja se on silti aktiivinen yli 24 tuntia ja jos se muodostuu tropiikissa tai subtropiikissa. Trooppista matalapainetta sanotaan trooppiseksi myrskyksi, jos sen tuulennopeuden suurin minuutin keskiarvo kymmenen metrin korkeudella on yli 32 m/s, ja hurrikaaniksi, jos tuulennopeus ylittää 33 m/s.
Trooppisten myrskyjen ja hurrikaanien nimet tiedettiin jo ennalta, sillä ne poimittiin listalta: Andrea, Barry, Chantal, Dorian, Erin, Fernand, Gabrielle, Humberto, Ingrid, Jerry, Karen ja Lorenzo. Ne ovat vuorotellen miesten ja naisten nimiä. Aakkoslistasta on kuitenkin poistettu kirjaimet Q, U, X, Y ja Z, koska niillä alkavia nimiä ei ole englannin kielessä tarpeeksi. Kuusi listaa kiertää niin, että samat nimet tulevat käyttöön kuuden vuoden välein, joten nyt käytettiin samoja nimiä kuin 2007. Paljon tuhoa aiheuttaneiden tai jotenkin muuten huomattavien myrskyjen nimet on "jäädytetty", kuten kuuluisien joukkuepelaajien pelinumerot. Jos vuodessa havaitaan enemmän kuin 21 hirmumyrskyä, niiden niminä aletaan käyttää kreikkalaisia kirjaimia (alpha, beta, gamma...).
Myrskyt.
Kauden aloitti trooppinen myrsky Andrea, joka aiheutti kaatosateita ja tulvia Kuubassa ja Floridassa 5.-7. kesäkuuta. Noin tuhat ihmistä joutui lähtemään kodeistaan evakkoon.
Toinen trooppinen myrsky Barry jäi lyhytikäiseksi: se laantui 20. kesäkuuta.
Kauden ainoat hurrikaanit olivat Humberto (8.-19. syyskuuta) ja Ingrid (12. - 17. syyskuuta). Molemmat jäivät heikoimpaan eli 1. luokkaan. Humberto kehittyi kaukana Atlantin itäosassa. Ingrid kehittyi joitakin päiviä myöhemmin ja aiheutti hurrikaanivaroituksen Meksikossa. Kummallakin tuulennopeus oli suurimmillaan noin 38 m/s.
Pasi Haaranen

Pasi Haaranen (s. 9. syyskuuta 1957 Helsinki) on suomalainen valokuvaaja.
Haaranen kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Reaalilyseon lukiosta 1978. Hän on työskennellyt valokuvaajana 1980-luvulta lähtien ja tehnyt mainoskuvausta, valokuvannut taide- ja näyttelyjulkaisuihin muun muassa Oulun taidemuseolle ja Taidemaalariliitolle sekä dokumentoinut tanssiteoksia.
Haaranen omistaa yrityksen PR-Studio Oy. Aikaisemmin hän on työskennellyt ScanFoto AB:lla Tukholmassa.
Haarasen valokuvia on esitelty näyttelyissä, kuten 2013 Ruotsin Furusundissa Högmarsö Varvin kesäsalongissa.
Christoph Haberland

Christoph Haberland (latviaksi Kristofs Hāberlands, 1750-1803) oli baltiansaksalainen, nykyisen Latvian alueella asunut ja työskennellyt arkkitehti. Häntä pidetään yhtenä Latvian parhaista klassisista arkkitehdeista.
Haberland opiskeli Berliinissä ja Dresdenissä ja palasi kotimaahansa vuonna 1777. Hänet valittiin seuraavana vuonna Riika pääarkkitehdin assistentiksi. Pääarkkitehdin kuoltua hänet valittiin edeltäjänsä seuraajaksi ja hän hoiti virkaa vuoteen 1789. 
Arkkitehtuurissa Haberlandin johtoajatuksena oli muuttaa keskiaikaisena säilynyt Riika vastaamaan valistuksen ajan ihanteita. Haberland suunnitteli Riikaan 20 asuintaloa ja useita kirkkoja. Kaupungin lähiympäristön säätyläiset pyysivät häntä suunnittelemaan kartanoita. Virossa Valgan ja Võrun kirkot ovat hänen suunnittelemiaan.
Sibylla (pikaruokalaketju)

Sibylla on vuonna 1932 perustettu ruotsalainen pikaruokalaketju. Yrityksellä on yli 3 500 ravintolaa eri puolella Eurooppaa. 
Suomessa Sibylla aloitti vuonna 1997, ja vuoteen 2013 mennessä shop-in-shop-periaatteella toimivia ravintoloita oli maassa 280. Ne toimivat lähinnä huoltoasemien yhteydessä.
Sjarhei Astaptšuk

Sjarhei Iharavitš Astaptšuk (, , 19. maaliskuuta 1990 – 7. syyskuuta 2011) oli valkovenäläinen jääkiekkoilija, joka pelasi KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa. Astaptšuk kuoli Lokomotiv Jaroslavlin lento-onnettomuudessa 7.9.2011, kun joukkue oli matkalla Minskiin Valko-Venäjälle KHL-kauden ensimmäiseen otteluun.
Leopoldo Ruggiero

Leopoldo Ruggiero (8. helmikuuta 1821 Napoli – 11. maaliskuuta 1886) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 8. maaliskuuta 1845 ja nimitettiin Sorrenton arkkihiippakunnan johtoon 12. maaliskuuta 1877. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Maria Bilio. 
Ruggiero kuoli 65-vuotiaana virassa.
Maksim Šuvalov

Maksim Aleksejevitš Šuvalov (ven. Максим Алексеевич Шувалов) (23. huhtikuuta 1993 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka valittiin KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavliin kaudeksi 2011–2012. Šuvalov menehtyi lento-onnettomuudessa matkalla KHL-kauden ensimmäiseen otteluun Minskiin, Valko-Venäjälle.
Šuvalov oli HK Rybinskin kasvatti. Lokomotiv Jaroslavl varasi hänet vuonna 2010 ja hän siirtyi seuran juniorijoukkueeseen MHL-liigan Loko Jaroslavliin vuonna 2010. Šuvalovin oli tarkoitus pelata seuran edustusjoukkueessa kaudella 2011–2012. Maajoukkuetasolla Šuvalov voitti pronssia jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2011.
Vally Weigl

Vally Weigl (o.s. Pick) (11. syyskuuta 1894 Wien – 25. joulukuuta 1982 New York) oli itävaltalaissyntyinen, yhdysvaltalaistunut säveltäjä ja musiikkiterapeutti.
Elämäkerta.
Weiglin vanhemmat, lakimies Josef Pick ja Charlotte Pick (o.s. Rubinstein), kasvattivat hänet assimiloituneessa ja poliittisesti liberaalissa juutalaiskodissa. Hänellä oli sisko, Katherina (Käthe) Marianne. Vally Weigl opiskeli musiikkitiedettä Guido Adlerin johdolla Wienin yliopistossa. Lisäksi hän muun muassa sai yksityisopetusta säveltäjä Karl Weigliltä, josta myös tuli hänen puolisonsa vuonna 1921. Pariskunnalle syntyi vuonna 1926 poika Wolfgang Johannes.
Itävalta liitettiin Natsi-Saksaan, ja Weiglit pakenivat vuonna 1938 Sveitsin ja Englannin kautta Yhdysvaltoihin. Weiglin äiti teki itsemurhan 1939, ja Käthe-sisko surmattiin Ravensbrückin keskitysleirillä. Weigl sai miehensä kanssa Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1943. Hän aloitti uudessa asuinmaassaan vakavan sävellystyön ja tuotti laajan valikoiman piano-, kamari- ja vokaaliteoksia. Hänen sävellystyylinsä mallina oli 1800-luvun lopun musiikki, ja hän piti etäisyyttä avant gardeen sekä Wienissä että Yhdysvalloissa. Weigl sävelsi vielä vanhoilla päivillään lähes täydellisestä kuulon menetyksestä huolimatta. Hän loi uran musiikkiterapeuttina valmistuttuaan Columbian yliopiston Teachers Collegesta vuonna 1953. Lisäksi hän tunsi kiinnostusta kieliä ja sekä kirjallisuutta kohtaan ja työskentelikin toistuvasti käännöstehtävissä.
Weigl oli pasifisti ja aktiivinen kveekarien jäsen; kveekarit auttoivat häntä pääsemään Yhdysvaltoihin. Pasifismi on esillä joissain hänen teoksistaan ("Requiem for Allison"). Hänen musiikkiinsa vaikutti myös hänen rakkautensa luontoon. Laululla on tuotannossa keskeinen osa. Weigl omisti Jimmy Carterille Carl Sandburgin runoihin säveltämänsä kamarikantaatin "The People, Yes!". Säveltäjä sai vuonna 1976 National Endowment for the Arts -apurahan.
Jäätyään leskeksi vuonna 1949 Weigl vaali kuolleen miehensä musiikillista perintöä ja perusti tätä varten Karl Weigl -muistosäätiön.
Matilde Capuis

Matilde Capuis (1. tammikuuta 1913 Napoli – 31. tammikuuta 2017 Torino) oli italialainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli Venetsiassa sekä Firenzessä ja osallistui Accademia Chigianan mestarikursseille Sienassa. Hän muodosti esiintyjänä duon sellisti U. A. Scabian kanssa. Hän tuli useaan otteeseen palkituksi omilla sävellyksillään, muun muassa naissäveltäjien kansainvälisessä Rubinstein-kilpailussa Buenos Airesissa 1962. Capuisin teosten joukossa ovat sinfonia g-mollissa, "Leggenda per la Notte di Natale" jousille, viulusonaatti g-mollissa, sellosonaatti c-mollissa ja "Fiaba Armoniosa" pianolle. Hän sävelsi myös paljon lauluja.
Capuis toimi vuodesta 1969 sävellyksen ja musiikin teorian professorina Torinon Giuseppe Verdi -konservatoriossa. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1983.
Ykkösen kausi 1994

Ykkösen kausi 1994 oli Suomen jalkapallon toiseksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Sarjasta nousivat suoraan Veikkausliigaan Helsingin Ponnistus ja Vaasan Palloseura. Neljä viimeistä joukkuetta putosivat suoraan Kakkoseen. Kauden kokonaisyleisömäärä oli 66 610 katsojaa.
Parhaat maalintekijät.
15 maalia
14 maalia
12 maalia
11 maalia
Kakkosen kausi 1994

Kakkosen kausi 1994 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Kausi pelattiin neljässä 12 joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat nousivat suoraan Ykköseen. Sijalle 10 ja sitä huonommin sijoittuneet putosivat suoraan Kolmoseen.
Ykköseen nousivat K-Team Hämeenlinnasta, Rakuunat Lappeenrannasta, PP-70 Tampereelta ja GBK Kokkolasta. Etelälohkon Vantaan Pallo-70 keskeytti sarjan.
Itälohko.
 
Länsilohko.
Lamman laivaonnettomuus 2012

Lamman laivaonnettomuus tapahtui 1. lokakuuta 2012, kun kaksi laivaa törmäsi Hongkongissa lähellä Lamman saarta. Toisessa laivassa oli paikallisen energiayhtiön työntekijöitä perheenjäsenineen, kun taas toinen alus oli vuoroliikenteessä ollut lautta. Onnettomuudessa sai surmansa 39 ihmistä. Kymmeniä ihmisiä loukkaantui, ja yli sata joutui sairaalaan hoidettavaksi. Kaikki kuolleet olivat energiayhtiön työntekijöitä kuljettaneesta aluksesta.
Onnettomuuden jälkeen seitsemän ihmistä pidätettiin epäiltyinä ihmishenkien vaarantamisesta. Onnettomuudessa osallisina olleet alukset olivat nimeltään "Sea Smooth" ja "Lamma IV". Törmäyksestä ei nostettu syytteitä.
Onnettomuus oli tuhoisin merellä tapahtunut onnettomuus Hongkongissa sitten vuoden 1971 onnettomuuden, jossa kuoli 88 ihmistä.
Eva Kuhlefelt-Ekelund

Eva Kuhlefelt-Ekelund (5. syyskuuta 1892 Loviisa – 7. elokuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. 
Henkilöhistoria.
Kuhlefelt-Ekelund tuli ylioppilaaksi Helsingin Nya svenska samskolanista vuonna 1910 ja opiskeli arkkitehdiksi Teknillisessä korkeakoulussa, josta hän valmistui vuonna 1916. Naimisiin hän meni toisen arkkitehdin, Hilding Ekelundin, kanssa vuonna 1920. Saatuaan valtion stipendin Kuhlefelt-Ekelund jatkoi opiskelua Tukholmassa vuosina 1919–1921. Hän teki myös opintomatkoja muihin maihin kuten Italiaan, Ranskaan ja Pohjoismaihin. Kuhlefelt-Ekelund työskenteli valmistuttuaan Helsingissä ja Tukholmassa eri arkkitehtitoimistojen palveluksessa. Hän myös kartoitti ja dokumentoi ruotsalaisten kartanoiden ja linnojen puutarhoja toisen suomalaisen arkkitehdin, Elsi Borgin, kanssa. Vuonna 1930 tämän työn pohjalta julkaistiin heidän tekemiään piirustuksia sisältävä kirja "Svenska Trädgårdskonsten". Miehensä kanssa Kuhlefelt-Ekelund perusti yhteisen suunnittelutoimiston Helsinkiin 1927.
Toiminta arkkitehtina.
Kuhlefelt-Ekelund teki uraauurtavaa työtä erityisesti pientalojen tyyppipiirustusten suunnittelussa ja Helsingin Apollonkadulle vuonna 1929 valmistuneesta pohjoismaista klassismia edustavasta ruotsinkielisestä yksityisestä tyttökoulusta (Privata svenska flickskolan). Hänen arkkitehtuurilleen oli tyypillistä monumentaalisuus, mikä käy ilmi hänen Loviisaan suunnittelemastaan sankarihauta-alueesta. Toisaalta hän suunnitteli myöhemmin myös kodikkaita sisustuksia ja keittiöitä.
Kuhlefelt-Ekelundin suunnittelemia kohteita ovat muun muassa seuraavat:
Eva Kuhlefelt-Ekelund oli naisarkkitehtien Tuumastukki-kerhon ja Architectan perustajajäsen.
Nuijapääkalat

Nuijapääkalat (Ateleopodiformes) on viuhkaeväisiin kuuluva kalalahko. Lahkoon kuuluu ainoastaan yksi heimo, nuijapäät (Ateleopodidae), ja siinä neljä sukua ja 12 lajia. Nuijapääkaloja tavataan syvistä vesistä Atlantista, Karibianmereltä ja Tyynestämerestä.
Tuntomerkit.
Nuijapääkalat ovat pitkänomaisia ja suuripäisä kaloja, joiden ruumis kapenee voimakkaasti pyrstöä kohden. Suurimmillaan ne saavuttavat 2 metrin pituuden. Tyypillisiä piirteitä ovat pehmeä ja hyytelömäinen kuono, korkeahko ja lyhyt selkevä, pitkä peräevä joka yhdistyy pyrstöevään, aikuisilla hyvin pienet vatsaevät ja suomuton ruumis. Selkäranka on vain osittain luutunut ja koostuu suurelta osin rustosta. Väriltään kalat ovat violetinruskeita ja vaaleanruskeita ja evät mustia.
Levinneisyys ja elintavat.
Nuijapääkaloja tavataan Atlantin itäosista, Karibianmereltä ja Tyynestämerestä Keski-Amerikan rannikon läheisyydestä. Ne elävät tyypillisesti noin 2900–800 metrin syvyydessä lähellä pohjaa. Nuijapääkalojen ravintoa ovat pohjalla elävät selkärangattomat eläimet kuten merisiilit ja äyriäiset sekä kalat.
Asiana Airlinesin lento 214

Asiana Airlinesin lento 214 oli Asiana Airlinesin matkustajalento Incheonista, Etelä-Koreasta San Franciscoon, Yhdysvaltoihin 6. heinäkuuta 2013. Lentokoneen laskeutuminen San Franciscon lentoasemalle epäonnistui, kun kone oli laskeutunut liian aikaisin liian matalalle ja pyrstö osui ennen kiitotietä olevaan rantakiveykseen, lentäjien yrittäessä jo vetää laskua ylös. Kone pyöri ja pomppi kiitotiellä hurjasti ja päätyi kiitotien viereen toisen moottorin palaessa. Koneessa oli yhteensä 307 ihmistä, joista suurin osa kiinalaisia, korealaisia ja yhdysvaltalaisia. Onnettomuudessa kuoli kaksi 16-vuotiasta kiinalaista, ja yli 180 loukkaantui. Yksi henkilö kuoli vammoihinsa myöhemmin sairaalassa, jolloin uhriluku nousi kolmeen.
Onnettomuuskone oli malliltaan Boeing 777-200ER, rekisteritunnukseltaan HL7742 ja valmistenumeroltaan 29171. Kone oli valmistunut helmikuussa 2006, ja se oli toimitettu Asiana Airlinesille uutena seuraavana kuukautena. Lentokoneella oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä 37 120 tuntia ja 5 388 lentoa. Se oli varustettu kahdella Pratt &amp; Whitneyn PW4090-suihkuturbiinimoottorilla.
Tania Cagnotto

Tania Cagnotto (s. 15. toukokuuta 1985 Bolzano, Italia) on italialainen uimahyppääjä. Hän on Italian ensimmäinen naisuimahyppääjä, joka on voittanut mitalin MM-kisoissa. Cagnotto on voittanut urallaan 41 arvokisamitalia, joista kymmenen on MM-kilpailuista ja kaksi olympialaisista.
Ura.
Cagnotto syntyi Bolzanossa, Italiassa vuonna 1985. Ensimmäisen mitalinsa hän voitti jo 14-vuotiaana. Sen jälkeen hän on kerännyt mitaleita tiuhaan tahtiin arvokilpailuissa. EM-tasolla Cagnotto on voittanut 20 kultamitalia vuodesta 2004 lähtien, ja kuuluukin tällä hetkellä Euroopan parhaimmistoon lajissaan.
Cagnotto on voittanut kolme EM-kultamitalia kolmesti vuosina 2009, 2015 ja 2016. Myös vuoden 2013 EM-kilpailuissa Rostockissa Cagnotto voitti kolme mitalia ollen siten kisojen menestynein urheilija. Hän on osallistunut myös olympialaisiin vuodesta 2000 lähtien. Lontoossa 2012 hän hyppäsi kaksi neljättä sijaa ja Riossa 2016 hän saavutti hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudan parikilpailussa parinaan Francesca Dallapè ja pronssia kolmen metrin ponnahduslaudan yksilökilpailusta.
Yksityiselämä.
Cagnotton vanhemmat ovat molemmat entisiä uimahyppääjiä. Isä Giorgio voitti urallaan neljä olympiamitalia, ja vähemmän tunnettu äiti Carmen Casteiner sijoittui parhaimmillaan Montrealin olympialaisissa 10 metrin kerroshypyissä sijalle 19.
Carlo Ludovico Bragaglia

Carlo Ludovico Bragaglia (8. heinäkuuta 1894 Frosinone – 3. tammikuuta 1998 Rooma) oli italialainen valokuvaaja, käsikirjoittaja sekä teatteri- ja elokuvaohjaaja.
Bragaglia oli elokuvastudio Cinesin ensimmäisen toimitusjohtajan Francesco Bragaglian poika ja kirjailija-ohjaaja Anton Giulio Bragaglian sekä taidemaalari Alberto Bragaglian veli. Vuonna 1922 hän perusti veljensä Antonin kanssa kokeellisen teatteriryhmän ja työskenteli myöhemmin Cinesillä valokuvaajana, leikkaajana ja veljensä apuohjaajana. Bragaglian ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö oli radiokuunnelmaan perustunut komedia "O la borsa o la vita" (”Rahat tai kuolema”, 1933). Vuonna 1939 hän ohjasi koomikko Totòn elokuvadebyytin "Animali pazzi" (”Hullut eläimet”, 1939). Myöhemmin Bragaglia työskenteli suositun näyttelijäparin Eduardo ja Peppino De Filippon kanssa sekä teki kokonaisen sarjan Totò-elokuvia. 1960-luvun vaihteessa hän ohjasi joukon peplum-filmejä kuten "Hannibal" (1959), "Herkules ja rakkauden kuningatar" (1960) ja "Ursus leijonien laaksossa" (1961).
Anchise Brizzi

Anchise Brizzi (5. lokakuuta 1887 Poppi – 29. helmikuuta 1964 Rooma) oli italialainen elokuvaaja.
Elokuvaura.
Brizzi aloitti uransa 1920-luvun puolivälissä kahden Maciste-elokuvan kuvaajana. Hänen ensimmäinen merkittävä työnsä oli Alessandro Blasettin suurelokuva "1860" (1933). Myöhemmin Brizzi työskenteli muun muassa Mario Camerinin elokuvissa "Il signor Max" (”Herra Max”, 1937) ja "I grandi magazzini" (”Tavaratalo”, 1939), Mario Soldatin ohjausdebyytissä "Dora Nelson" (1939) sekä useissa Carmine Gallonen musiikkielokuvissa.
Toisen maailmansodan jälkeen Brizzi teki uransa ehkä merkittävimmän kuvaustyön, rakeista uutisfilmiä muistuttavan Vittorio De Sican neorealistisen klassikon "Sciuscià – viattomat" (1945). Hän työskenteli Orson Wellesin "Othellossa" (1952), kuvasi Isä Camillo -filmejä sekä koomikko Totòn suositun elokuvan "Totò, Peppino e le fanatiche" (”Totò, Peppino ja fanaatikot, 1958). Brizzin viimeinen työ oli peplum-elokuva "Ursus e la ragazza tartara" (”Ursus ja tataarityttö”, 1962).
Luigi Capuano

Luigi Capuano (13. heinäkuuta 1904 Napoli – 20. lokakuuta 1979 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja.
Capuano toimi lentäjänä toisessa maailmansodassa ja työskenteli sen jälkeen urheilutoimittajana. Hän aloitti ohjaajanuransa vasta 43 vuoden ikäisenä. Capuano ohjasi aluksi etenkin melodraamoja ja napolilaiskomedioita, myöhemmin seikkailu- ja jännityselokuvia ja lopulta westernejä ja vakoilutarinoita. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellä "Lewis King".
Kreikan Superliigan kausi 2013–2014

Kreikan Superliigan kausi 2013–2014 oli järjestyksessään Kreikan Superliigan kahdeksas ja kaiken kaikkiaan 55. Kreikan pääsarjan kausi. Kausi alkoi 17. elokuuta 2013 ja päättyi 26. huhtikuuta 2014. Mestaruuden voitti Olympiakos FC.
Ottelut.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Jatkolohko.
 
 
 
 
 
 
 
 
Karsintaottelut.
Skoda Xanthi säilytti sarjapaikkansa.
Kuninkuusravit 2013

Vuoden 2013 Kuninkuusravit järjestettiin Kuopion raviradalla 27.–28. heinäkuuta. Kyseessä olivat kolmannet Kuopion nykyisellä Sorsasalossa sijaitsevalla raviradalla pidetyt Kuninkuusravit, edelliset oli järjestetty vuosina 1982 ja 1998. Lisäksi Kuopion vanha ravirata toimi Kuninkuusravien isäntänä vuosina 1959 ja 1967.
Ravikuninkaaksi Kuopiossa kruunattiin edellisen vuoden tapaan Harri Koivusen ohjastama ja Bella Varjosen valmentama Erikasson. Ori saavutti myös toisen kuninkuutensa voittamatta yhtään osalähtöä. Tammojen kuningatartittelin voitti Marimin, jota ohjasti Arto Hammar.