tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Robin of Sherwood

Robin of Sherwood on brittiläinen 1980-luvun televisiosarja, joka perustuu tarinoihin Robin Hoodista. Sarjan käsikirjoitti Richard Carpenter. HTV:n tuottamaa sarjaa esitettiin ensimmäisen kerran vuosina 1984–1986. 
Yleiskatsaus.
Michael Praed esitti kahtena ensimmäisenä vuonna Robin Hoodia (Robin Loxleyta). Hänen joukossaan olivat Will Scarlet (Ray Winstone), Little John (Clive Mantle), Munkki Tuck (Phil Rose), Much (Peter Llewellyn Williams), Saraseeni Nasir (Mark Ryan), ja Lady Marion (Judi Trott). Heitä avusti myös metsänjumala Herne the Hunter (John Abineri). Robinia vastustivat Sheriffi Robert de Rainault (Nickolas Grace), Guy Gisborne (Robert Addie) ja apotti Hugo de Rainault (Philip Jackson).
Toisen tuotantokauden lopussa sheriffin onnistui surmata Loxley, ja Herne the Hunter korvasi entisen Robin Hoodin Robert Huntingtonilla (Jason Connery). Kolmannen kauden aikana Robert Huntington saa tietää, että Guy Gisborne on hänen velipuolensa. Kolmannen kauden jälkeen HTV joutui lopettamaan sarjan tekemisen kalliiden tuotantokulujen vuoksi.
Henkilöt.
Robin hyväksyy, vaikkakin vastentahtoisesti, Herne the Hunterin sopimuksen. Hän ottaa vastaan jousen ja hänestä tulee ”huputettu mies” ("hooded man")
Tuotantokaudet ja jaksot.
Toinen tuotantokausi.
&lt;li value="7"&gt; "The Prophesy"
Kolmas tuotantokausi.
&lt;li value="14"&gt; "Herne’s Son (part 1)"
Musiikki.
Sarjan musiikin sävelsi ja esitti irlantilainen folk- ja folkrock-yhtye Clannad. Yhtyeen albumi "Legend" vuodelta 1984 on sarjaan tehtyä musiikkia. Albumilla "Macalla" on kappale "Cáislean Òir", joka ei mahtunut "Legend"-albumin alkuperäiseen LP-formaattiin. Musiikki sai Bafta-palkinnon parhaana televisiosarjan musiikkina.
Taneli Rantatorikka

Taneli Rantatorikka (s. 18. tammikuuta 1982 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija.
Rantatorikka aloitti Superpesiksessä 1999 Haminan Palloilijoissa. Hän on pelannut Superpesiksessä myös Kankaanpään Mailassa ja kasvattajaseurassaan Hyvinkään Tahkossa. Rantatorikka edusti Haminaa kauteen 2001 saakka, kunnes siirtyi 2002 Kankaanpäähän. Sen jälkeen hän edusti lähinnä Riihi-Pesistä Ykköspesiksessä ja Suomensarjassa. Kaudella 2011 hän kuitenkin pääsi edustamaan Tahkoa seuran lukkarin Iiro Haimin loukkaannuttua. Hän pelasi Tahkossa loppukauden lukkaroiden lopulta 21 ottelussa. Rantatorikka jatkoi seuran edustusjoukkueessa myös kaudella 2012. Hän oli mukana jokaisessa Tahkon 32:ssa ottelussa. Kaudeksi 2013 Rantatorikka siirtyi ykköslukkariksi Jyväskylän Kiriin.
Rantatorikka pelaa lukkarina. Sisällä hän on pelannut lähinnä vaihtajana ja kotiuttajana.
Neuvostoliiton lait

Neuvostoliiton lait, myös Sosialistinen laki, oli Neuvostoliitossa lokakuun vallankumouksen jälkeen kehitetty lakijärjestelmä. Useat kommunistivaltiot, muun muassa Mongolia, Kiina, Kuuba ja Vietnam sekä useat Varsovan liittoon kuuluneet itä-Euroopan valtiot, ottivat laeista mukailtuja versioita käyttöön toisen maailmansodan jälkeen.
Sosialistinen laki piti lakia politiikan aseena ja oikeusistuimet toimivat hallinnon alaisuudessa. Järjestelmä oli suunniteltu suojelemaan valtiota yksilöltä. Salainen poliisi sai lisäksi huomattavan laajat toimivaltuudet.
Varhainen sosialistinen laki.
Vuonna 1917 viranomaiset kumosivat Tsaarinaikaisen lainsäädännön ja muodostivat sosialistisen lainsäädännön. Järjestelmä kumosi länsimaiset lainsäädännön periaatteet, kuten yksilönoikeuden suojaamisen. Länsimaisen oikeusteorian mukaan yksilö on ihmisoikeuksien haltija, joita käytetään hallintoa vastaan. Sosialistisessa laissa tilanne oli päinvastainen. Rikosta ei pidetty lain vastaisena toimintana vaan toimintana, joka saattoi uhata Neuvostoliittoa.
Julkisten oikeudenkäyntien tarkoituksena ei ollut tutkia oliko rikosta tapahtunut vai ei. Tämän olivat puoluevirkamiehet päättäneet jo aiemmin. Oikeudenkäynnit tarjosivat foorumin neuvostopropagandalle. Puolustusasianajajien, joiden piti olla puolueen jäseniä, tuli pitää syytetyn syyllisyyttä itsestäänselvyytenä.
Oikeusistuimet.
Sosialistisessa laissa ei noudatettu akkusatorista menetelmää, jossa kantaja ja vastaaja esittävät näkemyksensä puolueettoman tuomarin edessä. Neuvostoliitossa oikeus koostui tuomarista, prokuraattorista, puolustusasianajajasta ja kahdesta avustajasta. Vuoteen 1956 Neuvostoliitossa oli oikeusministeriö.
Tuomarit pyrkivät pitämään lain tekniset yksityiskohdat mahdollisimman vähäisinä. Oikeuden tehtävänä oli löytää totuus, ei suojata oikeuksia. Muilta osin oikeusjärjestelmä muistutti anglosaksista järjestelmää. Kaikki yksilöt olivat tasavertaisia oikeuden edessä, vastaaja ja kantaja saattoivat valittaa korkeampaan oikeusistuimeen. Järjestelmä takasi vastaajalle oikeuden asianajajaan ja tarjosi oikeuden siihen, että oikeudenkäynti järjestettäisiin vastaajan äidinkielellä tai hän saattoi käyttää tulkkia. Useimmat oikeudenkäynnit olivat julkisia, mutta neuvostohallinto saattoi halutessaan määrätä oikeudenkäynnin järjestettäväksi salaisena.
Antti Kataja-Rahko

Antti Kataja-Rahko (s. 4. lokakuuta 1980 Kuortane) on suomalainen entinen pesäpalloilija, joka lopetti uransa kauden 2011 päätteeksi. Lisäksi Kataja-Rahko soittaa kitaraa Nemossa.
Ura.
Kataja-Rahkon kasvattajaseura on Kuortaneen Kunto. Superpesis-uransa hän aloitti kaudella 1999 Seinäjoen Maila-Jusseissa. Debyyttikaudellaan Kataja-Rahko pelasi seitsemän ottelua. Seuraavat kaksi kautta hän edusti Alajärven Ankkureita pelaten sekä Superpesiksessä että juniorisarjoissa. Jälkimmäisellä kaudella Kataja-Rahko löi Superpesiksessä 30 ottelussa 30 juoksua, joista kaksi oli kunnareita. Kahden vuoden jälkeen Kataja-Rahko siirtyi takaisin Seinäjoelle. Vain yhden kauden jälkeen hän siirtyi Nurmon Jymyyn, jota edusti kuuden kauden ajan. Kataja-Rahkon ensimmäisen Nurmon-vuoden aikana Nurmon Jymy pelasi Ykköspesistä, mutta seura nousi Superpesikseen. Kataja-Rahko löi Nurmon-vuosinaan parhaalla kaudellaan 26 juoksua ja teki 135 kärkilyöntiä. Tuotujen yhden kauden ennätys oli 39. Sen hän teki vuonna 2010, kun rooli numerolla 2 oli etenijäpainotteinen.
Kaudeksi 2011 Kataja-Rahko siirtyi Hyvinkään Tahkoon yhden vuoden sopimuksella, johon kuului vuoden optio. Hän pelasi Tahkossa 17 ottelua, joissa hän löi neljä ja toi kahdeksan juoksua. Kataja-Rahko kärsi kauden aikana loukkaantumisista. Edellisen kauden lopussa Kataja-Rahkon jalkaan tuli rasitusmurtuma. Hän kärsi jalkavaivoista jo kauden alussa halli-SM-turnauksessa. Jalkavaivaisena Kataja-Rahko joutui olemaan sivussa loukkaantumisen takia myös Superpesis-kauden 2011 aikana. Kataja-Rahko lopetti uransa kauden päätteeksi. Hän pelasi pesäpalloa 24 vuoden ajan.
Kataja-Rahko pelasi kopparina sekä vaihtajana. Hänellä on yksi hopea (2005) ja yksi pronssi (2008). Itä–Länsi-otteluun Kataja-Rahko on valittu kerran, 2004. Lisäksi hän pelasi A-poikien Itä–Länsi-ottelussa vuonna 1999.
Kataja-Rahko soittaa kitaraa vuonna 1998 perustetussa yhtyeessä Nemo. Kitaransoiton lisäksi Kataja-Rahko on säveltänyt ja sanoittanut yhtyeen kappaleita.
Maja Kersnik

Maja Kersnik (s. 17. huhtikuuta 1981) on slovenialainen sulkapalloilija.
Kersnik osallistui EM-kisoissa nelinpeliin ja sekanelinpeliin, mutta putosi heti ensimmäisellä kierroksella. Hän pääsi samana vuonna MM-kilpailuissa nelinpelissä toiselle kierrokselle, mutta hävisi kaksinpelissä ensimmäisen ottelunsa Ruotsin Elin Bergblomille. Kersnik putosi MM-kisoissa 2007 ensimmäisellä kierroksella sekä kaksinpelissä, nelinpelissä että sekanelinpelissä.
Lähteet.
Marilynne Robinson

Marilynne Robinson (s. 26. marraskuuta 1943 Sandpoint, Idaho) on yhdysvaltalainen kirjailija.
Vuodesta 1962 Robinson opiskeli Brownin yliopiston Pembroke Collegessa uskontotiedettä ja kirjallisuutta. Hän valmistui vuonna 1966 ja suoritti jatko-opintoja Seattlessa Washingtonin yliopistossa, missä hän opiskeli englantia. Robinson väitteli tohtoriksi vuonna 1977.
Robinsonin esikoisromaani "Talonhaltijat" ilmestyi vuonna 1980. Se voitti PEN/Hemingway Awardin ja oli ehdolla Pulitzer-palkinnon saajaksi. Teoksesta sovitettiin elokuva "Sylvien talo" vuonna 1987. Robinsonin toinen teos "Gilead" ilmestyi vuonna 2004 ja voitti vuoden 2005 Pulitzer-palkinnon. Ilmestymisvuonnaan se palkittiin National Book Critics Circle Awardilla. Robinsonin kolmas romaani, "Kotiin", ilmestyi vuonna 2008. Se palkittiin Orange-palkinnolla, joka myönnetään englanniksi kirjoittavalle naiskirjailijalle. Vuonna 2014 ilmestyi romaani "Lila", joka sijoittuu samaan kuvitteelliseen Iowassa sijaitsevaan kaupunkiin kuin kaksi aiempaa teosta.
Damage (vuoden 2009 elokuva)

Damage on vuonna 2009 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Jeff King ja käskikirjoittanut Frank Hannah. Pääosissa näyttelivät Steve Austin, Walton Goggins ja Laura Vandervoort.
Elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle Britanniassa ja Australiassa. Sen sijaan Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa elokuvateattereissa tammikuussa 2010.
Juoni.
John Brickner pääsee ehdonalaiseen vapauteen ja saa näin elää ulkomaailmassa. Brickner löytää pian töitä rakennustyömaalta ja portsarin paikan baarista. Myöhemmin Veronica pyytää Brickneriltä palvelusta kerätä rahaa hänen tyttärensä sydämen siirtoa varten. Brickner ei aluksi aio auttaa, mutta päättää lopulta tarttua Renon tarjoukseen ansaitakseen rahaa tappeluista leikkausta varten.
Goran Hadžić

Goran Hadžić (, 7. syyskuuta 1958 Vinkovci, Kroatian sosialistinen tasavalta, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta – 12. heinäkuuta 2016 Novi Sad, Serbia) oli serbialainen poliitikko, upseeri ja Kroatian sodan aikainen Krajinan serbitasavallan presidentti vuosina 1992–1994. Häntä syytetään Jugoslavia-tuomioistuimessa Kroatian sodan aikaisista sotarikoksista ja rikoksista ihmisyyttä vastaan.
Milan Babićin tilalle Krajinan johtoon nimitettyä Hadžićia epäillään muun muassa vuonna 1991 Vukovarin sairaalaan tehdystä hyökkäyksestä, jossa hänen johtamansa serbijoukot tappoivat 264 kroaattisiviiliä. Kuolleet olivat sairaalan potilaita tai sinne suojaan paenneita ihmisiä. Jugoslavia-tuomioistuin antoi vapaasti Serbiassa asuneesta Hadžićista pidätysmääräyksen vuonna 2004, minkä jälkeen tämä piiloutui. Hänet pidätettiin ja vietiin Haagiin heinäkuussa 2011. Hadžić oli viimeinen 161 kadoksissa olleista, sotarikoksista etsintäkuulutetuista serbijohtajista. 14-kohtaisen syytteen mukaan Hadžić oli syyllistynyt sotarikoksiin ja rikoksiin ihmisyyttä vastaan, mukaan lukien vainot, teloitukset ja kiduttaminen. Oikeudenkäynti Haagin sotarikostuomioistuimessa keskeytettiin keväällä 2016 Hadžićin heikon terveydentilan vuoksi. Aivosyöpää sairastanut Hadžić kuoli sairaalassa Novi Sadissa Pohjois-Serbiassa 12. heinäkuuta 2016.
Parvanin maakunta

Parvanin maakunta (pers./) on yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee Koillis-Afganistanissa heti Kabulin maakunnan pohjoispuolella. 
Väestö.
Maakunnan väestöstä enemmistö, 70 prosenttia, on tadžikkeja, joihin kuuluvat qizilbashit. Lisäksi on pataaneja (joihin kuuluvat arabit). Shinwarin alueella on myös pieni alue, jossa asuu hazaroita, joita on noin 2–4 prosenttia koko maakunnan asukkaista.
Rock ’n’ Roll Damnation

Rock 'n' Roll Damnation on australialaisen AC/DC-yhtyeen vuonna 1978 julkaistu kappale ja single. Laulun kirjoittivat Angus Young, Malcolm Young ja Bon Scott.
Singlen B-puolena oli painoksesta riippuen joko ”Kicked in the Teeth” tai ”Sin City”.
Kappaleesta muodostui AC/DC:n ensimmäinen Britannian listalle yltänyt single sijan 24 muodossa. Siitä tuli hitti myös Alankomaissa, missä se ylsi listan sijalle 18. Niinpä AC/DC kutsuttiin television "Top of the Pops" -listaohjelmaan 8. kesäkuuta 1978 – tosin yhtye suhtautui tähän hieman vastentahtoisesti.&lt;ref name="Murray &amp; Durieux/232"&gt;Murray&amp;Durieux 2007, s. 232.&lt;/ref&gt; 
Atlantic Records odotti "Powerage"-albumista menestystä Yhdysvalloissa, mutta oli tyytymätön albumin ensimmäiseen versioon. Niinpä ”Rock ’n’ Roll Damnation” äänitettiin levyn valmistumisen jälkeen, ja toimitettiin Yhdysvaltoihin hitin toivossa. Tästä syystä kyseinen kappale puuttuu alkuperäisistä "Poweragen" brittipainoksista.&lt;ref name="Murray &amp; Durieux/231"&gt;Murray&amp;Durieux 2007, s.231.&lt;/ref&gt; ”Rock 'n' Roll Damnation” ei kuitenkaan noussut Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalle.
Kappaleen promovideo kuvattiin Glasgow’n Apollossa soitetun konsertin soundcheckissä. Samasta konsertista koostettiin livealbumi "If You Want Blood You’ve Got It", jolle sisältyy myös ”Rock ’n’ Roll Damnationin” liveversio..
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Von Economon tauti

Von Economon tauti eli encephalitis lethargica eli unitauti on aivotulehduksen laji. Tauti vahingoittaa potilaan aivoja ja johtaa usein parkinsonismiin tai kuolemaan. Tautia kutsuttiin myös nimellä post-enkefaliittinen parkinsonismi. Sairauden kuvasi ensimmäisenä Constantin von Economo (1876–1931) vuonna 1917. Suuri unitautiepidemia riehui maailmassa vuosina 1915–1926.
Taudin syy ei ole tiedossa. Eräitä viruksia, esimerkiksi influenssavirusta, on epäilty taudin aiheuttajaksi.
Unitauti (täsmennyssivu)

Unitauti voi tarkoittaa seuraavia sairauksia:
Katso myös:
Tiina Lindfors

Tiina Tuulikki Lindfors (s. 14. huhtikuuta 1958 Helsinki) on suomalainen tanssija-koreografi. Hän on yksi Tanssiteatteri Erin perustajista.
Lindfors valmistui ylioppilaaksi vuonna 1977. Hän oli Tanssiteatteri Jazz-Pointin tanssija 1980–1985 ja tanssija-koreografi 1985–1987. Lindfors kirjoitti vuosina 1976–1990 tanssikritiikkejä Turun Sanomiin. Vuonna 1989 hän oli vieraileva koreografi Kansallisbaletissa ja vuonna 1990 Estonia-baletissa.
Vuonna 1989 Lindfors perusti Tanssiteatteri Erin yhdessä Lassi Sairelan ja Eeva Soinin kanssa. Hän on tehnyt Erille yli 50 koreografiaa. Hän on esiintynyt 28 maassa noin 350 näytöksellä.
Lindfors sai Suomi-palkinnon yhdessä Tanssiteatteri Erin kanssa vuonna 1995. Lisäksi hän on saanut Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1999 ja Svenska kulturfondenin palkinnon vuonna 2005. Vuonna 2011 Lindfors sai Kirkon kulttuuripalkinnon tanssidraamasta "Passio". Tasavallan presidentti myönsi hänelle Pro Finlandia -mitalin 2022.
Tiina Lindfors on arkkitehti Teuvo Lindforsin ja balettitanssija ja tanssikriitikko Irma Vienola-Lindforsin tytär. Hän on avoimesti lesbo. Lindfors työskenteli Setan historian ensimmäisenä toimistosihteerinä 1980-luvulla.
Pilokarpiini

Pilokarpiini on lääkeaine, jota käytetään glaukooman ja kuivasuisuuden hoidossa. Pilokarpiini on parasympatomimeetti eli sen vaikutukset muistuttavat parasympaattisen hermoston aktiivisuutta. Rakenteellisesti se on alkaloidi ja muistuttaa välittäjäaineina toimivia histamiinia ja asetyylikoliinia. Asetyylikoliiniesteraasi, asetyylikoliinia hajottava entsyymi, ei hajota pilokarpiinia. Lääkkeen kauppanimiä ovat Fotil, Isopto Carpine ja Minims Pilocarpine nitrate.
Akuutissa ahdaskulmaglaukoomassa pilokarpiini vaikuttaa kammiokulmaa avaavasti, jolloin kammionesteen poistuminen helpottuu ja silmänpaine alenee. Avokulmaglaukoomassa se lisää kammioveden poistumista. Tällöin lääke annetaan silmätippoina. Silmänpainetta alentava vaikutus alkaa muutamassa minuutissa ja kestää 4–8 tuntia. Silmässä pilokarpiini vaikuttaa myös mioottina, eli se saa pupillin pienenemään aiheuttamalla supistusspasmin parasympaattisesti hermotetussa mustuaisen supistajalihaksessa.
Pilokarpiinia käytetään myös Sjögrenin oireyhtymän hoitoon sekä häiriintyneen syljenerityksen ehkäisyyn kaulan tai niskan alueen sädehoidon jälkeen. Aineen tehon glaukooman hoitoon osoitti ensimmäisenä Adolf Weber vuonna 1877.
Kuten muutkin parasympatomimeetit, pilokarpiini voi aiheuttaa rauhastoiminnan kiihtymistä, suoliston toiminnan häiriöitä ja verenpaineen laskua.
Pilokarpiinia saadaan "Pilocarpus"-suvun kasvien, kuten Brasiliassa kasvavan "Pilocarpus jaborandi" -pensaan lehdistä.
Läpi tulen

Läpi tulen on kristillistä reggaeta esittävän Kaemo-yhtyeen toinen albumi, joka julkaistiin 20. heinäkuuta 2011. Albumi jatkaa debyytin linjaa suorasukaisten sanoitusten ja jamaikalaisvaikutteisten rytmien muodossa. Albumi kävi ilmestyessään 2. sijalla Rumban albumilistalla ja 16. sijalla Suomen myydyimpien albumien listalla (viikko 31, 2011).
Kappaleet.
Sävellys ja sovitukset: Kaemo, Antti Saari, Jonas Olsson, Samuel Halonen, Valtteri Heikkilä, Aslak Kaljunen, Kimmo Klemola, Noora Saari
Sanoitukset: Timo Nygård, Jonas Olsson, Antti Saari, Noora Saari
Madhubala

Madhubala (oik. Mumtaz Jahan Begum Dehlavi; 14. helmikuuta 1933 Delhi – 23. helmikuuta 1969 Bombay) oli intialainen elokuvanäyttelijä. Yli kahden vuosikymmenen pituisen uransa aikana hän esiintyi 73 hindinkielisessä elokuvassa ja kuului aikansa suosituimpiin ja korkeapalkkaisimpiin naisnäyttelijöihin. Madhubalaa pidetään yhtenä kaikkien aikojen kauneimmista intialaisista näyttelijöistä.
Madhubala teki elokuvadebyyttinsä yhdeksänvuotiaana elokuvassa "Basant" vuonna 1942. Hänen näyttelijän uransa kuitenkin alkoi kunnolla vasta hänen näyteltyään 14-vuotiaana draamaelokuvassa "Neel Kamal" vuonna 1947. Hän nousi kuuluisuuteen näyteltyään menestystrillerissä "Mahal" (1949), minkä jälkeen hänestä tuli yksi seuraavan vuosikymmenen menestyneimmistä näyttelijöistä. Vuonna 1952 Madhubalasta kiinnostuttiin myös Hollywoodissa, kun valokuvaaja James Burke vieraili Intiassa ja kuvasi häntä "Life"-lehteen. Madhubalaa verrattiin Marilyn Monroeen. Elokuvaohjaaja Frank Capra halusi antaa Madhubalalle tilaisuuden Hollywoodissa, mutta Madhubalan isä kieltäytyi.
Kaupallisen menestyksen lisäksi Madhubala sai ylistystä kriitikoilta rooleistaan sosiaalityöntekijänä elokuvassa "Amar" (1954), modernina perijättärenä elokuvassa "Mr. &amp; Mrs. ’55" (1955), kabareetanssijana elokuvassa "Howrah Bridge" (1958) ja kahtena erilaisena sisarena elokuvassa "Kal Hamara Hai" (1959). Hänen tuottoisimmat elokuvansa olivat komedia "Chalti Ka Naam Gaadi" (1958), romanttinen musikaali "Barsaat Ki Raat" ja eeppinen "Mughal-E-Azam" (molemmat 1960). Hän sai ainoan parhaan naispääosan Filmfare Awards -ehdokkuutensa kurtisaani Anarkalin roolistaan elokuvassa "Mughal-E-Azam". Madhubalan menestys jatkui vielä 1960-luvun alkupuolella elokuvilla "Jhumroo" (1961), "Passport" (1961) ja "Half Ticket" (1962). Hänen viimeiseksi valmistuneeksi elokuvakseen jäi toimintaelokuva "Jwala", joka sai ensi-iltansa hänen kuolemansa jälkeen vuonna 1971.
Varhainen elämä ja yksityiselämä.
Madhubala syntyi Attaullah Khanin ja Ayesha Begumin yhdestätoista lapsesta viidentenä. Isän menetettyä työnsä Peshawarissa perhe muutti ensin Delhiin ja sitten Bombayhin, missä Madhubalalle alettiin etsiä töitä elokuvastudioilta perheen elättämiseksi. Heidän kotinsa tuhoutui Bombayn räjähdyksessä 14. huhtikuuta 1944 perheen ollessa elokuvissa.
Madhubalalla oli pitkä suhde näyttelijä Dilip Kumarin kanssa. Hän meni naimisiin näyttelijä ja laulaja Kishore Kumarin kanssa vuonna 1960. Heidät vihittiin siviiliseremoniassa, koska Madhubala oli muslimi ja Kumar oli hindu. Avioliitto oli etäinen ja he asuivat suurimmaksi osaksi erillään.
Sairaus ja kuolema.
Madhubalalla oli kammioväliseinäaukko, joka todettiin elokuvan "Bahut Din Huwe" kuvausten aikaan Madrasissa vuonna 1954. Hän kuoli 36-vuotiaana 23. helmikuuta 1969. Hänen muslimien hautausmaalla Mumbaissa sijaitseva hautansa tuhottiin vuonna 2010, jotta saataisiin tilaa uusille haudoille.
Muukalainen (vuoden 2010 elokuva)

Muukalainen ("The Stranger") on vuonna 2010 suoraan DVD:lle julkaistu kanadalainen toimintaelokuva. Elokuvan on ohjannut Robert Lieberman ja käsikirjoittanut Quinn Scott. Pääosissa näyttelivät Steve Austin, Erica Serra ja Adam Beach.
Juoni.
Entinen FBI-agentti ei muista menneisyyttään ja vaeltelee pitkin Amerikkaa olettaen olevansa eri henkilö. Matkan aikana hän kuitenkin alkaa muistaa hetkiä menneisyydestään tohtori Gracen avulla. Hänen perässään ovat kuitenkin Venäjän mafia ja FBI-agentti Mason Reese, jotka yrittävät saada häneltä haltuunsa tärkeää tietoa, joka muuten tuhoaisi Reesen uran.
USS Cowpens (CVL-25)

USS Cowpens (runkonumerot CV-25, CVL-25 ja AVT-1) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus, joka palveli toisessa maailmansodassa. Nimensä se oli saanut Yhdysvaltain vapaussodan Cowpensin taistelun mukaan. Aluksen lempinimi oli "Mighty Moo".
Valmistus.
Alus tilattiin Fargo-luokan kevyenä risteilijänä "USS Huntingtonina" (CL-77) New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 17. marraskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 17. tammikuuta 1943 kumminaan amiraali William F. Halseyn tytär rouva M. H. Spruance ja otettiin palvelukseen 28. toukokuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään R. P. McConnell. Alus luokiteltiin kevyeksi lentotukialukseksi 15. heinäkuuta 1943 runkonumerolla CVL-25.
Palvelus.
Alus sijoitettiin reserviin Mare Islandilla 3. joulukuuta 1946 ja poistettiin palveluksesta 13. tammikuuta 1947.
USS Monterey (CVL-26)

USS Monterey (runkonumero CVL-26) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä Cleveland-luokan kevyenä risteilijänä "USS Dayton" (CL-78). Köli laskettiin 29. joulukuuta 1941. Alus päätettiin muuttaa 27. maaliskuuta 1942 lentotukialukseksi runkonumerolla CV-26 ja se nimettiin 31. maaliskuuta uudelleen "USS Montereyksi".
Alus laskettiin vesille 28. helmikuuta 1943 kumminaan rouva P. N. L. Bellinger ja otettiin palvelukseen 17. kesäkuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään Lestor T. Hundt. Alus luokiteltiin 15. heinäkuuta uudelleen kevyeksi lentotukialukseksi runkonumerolla CVL-26.
Palvelus.
Pian koeajojen päätyttyä alus lähti Philadelphiasta läntiselle Tyynellemerelle. Se saapui Gilbertinsaarille 19. marraskuuta 1943 osallistuen Makinin varmistamiseen. Alus osallistui Kaviengille tehtyihin iskuihin 25. joulukuuta TG37.2:n mukana ja se tuki Kwajaleinin ja Eniwetokin maihinnousuja aina 8. helmikuuta 1944 saakka. Alus liitettiin opertaatioista vapauduttuaan TF58:aan, jonka mukana se osallistui Karoliineille, Mariaaneille, Uuden-Guinean pohjoisrannikolle ja Boninille tehtyihin iskuihin helmikuusta heinäkuuhun. Ajanjaksoon kuului lisäksi Filippiinienmeren taistelu 29.–30. huhtikuuta.
Alus lähti vapauduttuaan taistelutehtävistä huollettavaksi Pearl Harboriin, josta se lähti paluumatkalle 29. elokuuta. Aluksen lentokoneet iskivät Wakelle 3. syyskuuta, jonka jälkeen alus liittyi TF38:aan osallistuen iskuihin Etelä-Filippiineille ja Tyukyu-saarille. Lokakuusta joulukuuhun alus oli Filippiineillä tukien Leyten ja sitten Mindoron maihinnousua. Joulukuussa alus joutui pyörremyrskyyn, jolloin kannella olleet koneet riistäytyivät irti vaijereistaan sytyttäen tulipaloja. Alus saapui Bremertoniin huollettavaksi tammikuussa 1945. Huollosta vapauduttuaan se liittyi TF58:aan, jonka mukana se osallistui Okinawan maihinnousun tukemiseen. Aluksen lentokoneet iskivät muun muassa Nansei Shotolle ja Kyushulle 9. toukokuuta – 1. kesäkuuta. Aluksen koneet iskivät 1. heinäkuuta - 15. elokuuta Honshulle ja Hokkaidolle.
Alus lähti Japanin vesiltä 7. syyskuuta ja se saapui New Yorkiin 7. lokakuuta. Alus liitettiin Magic Carpetiin ja se teki useita matkoja Napolista Norfolkiin. Alus poistettiin palveluksesta 11. helmikuuta 1947, jolloin se siirrettiin Atlantin reservilaivaston Philadelphian osastoon. Korean sodan alkaessa alus palautettiin palvelukseen 15. syyskuuta 1950. Se lähti Norfolkista 3. tammikuuta 1951 Pensacolaan Floridaan, jossa alus palveli seuraavat neljä vuotta laivaston koulutusaluksena kouluttaen tuhansia laivastonlentäjiä.
Alus osallistui 1.–11. lokakuuta 1954 Hondurasissa tulvan uhrien pelastamiseen. Se lähti Pensacolasta 9. kesäkuuta 1955 palatakseen reservilaivastoon. Alus poistettiin palveluksesta 16. tammikuuta 1956 ja se luokiteltiin 15. toukokuuta 1959 AVT-2:ksi ollen edelleen ankkurissa Philadelphiassa. Alus myytiin romutettavaksi toukokuussa 1971.
Anna Inkeri Relander

Anna Inkeri Relander, o. s. "Bergroth" (8. marraskuuta 1888 Viipuri – 22. toukokuuta 1945 Helsinki) oli tuottelias suomalainen viihdekirjailija, joka kirjoitti eri salanimillä julkaistuja kevyitä romaaneja. Monien romaanien pohjalta on tehty elokuvakäsikirjoituksia. Hän toimi myös suomentajana, jolloin hän käytti nimimerkkiä A. I. R.
Relanderin käyttämiä salanimiä ovat Denys Aston, Merete Bendix, Ursula Cooper, Inkeri Relander, Senja Saar, Gordon Swing, Vic Wallis, Mary Warren, Magda Werner sekä nimikirjaimet A. I. R.
Relanderin vanhemmat olivat rehtori Adiel Bergroth ja Lydia Petterson. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 Viipurin yhteiskoulusta. Anna Inkeri Relander oli naimisissa vuodesta 1917 liikemies, vakuutusvirkailija Eino Felix Johannes Relanderin (1888–1959) kanssa.
Relanderin romaaneihin perustuvat elokuvat "Sinut minä tahdon" ja "Poikamiesten holhokki", jonka hän käsikirjoitti Nisse Hirnin kanssa.
Teokset.
Nimellä "Anna Inkeri Relander":
Nimimerkillä "Denys Aston":
Nimimerkillä "Merete Bendix":
Nimimerkillä "Ursula Cooper":
Nimimerkillä "Senja Saar":
Nimimerkillä "Gordon Swing":
Nimimerkillä "Vic Wallis":
Nimimerkillä "Mary Warren":
Nimimerkillä "Magda Werner":
USS Langley (CVL-27)

USS Langley (runkonumero CVL-27) oli Yhdysvaltain laivaston Independence-luokan lentotukialus, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus palveli sodan jälkeen Ranskan merivoimien lentotukialus "La Fayettena" 1951–1963.
Valmistus.
Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationin telakalta Camdenista New Jerseystä Cleveland-luokan kevyt risteilijä "USS Fargona" (CL-85). Aluksen köliä laskettaessa 11. huhtikuuta 1942 se oli päätetty muuttaa lentotukialukseksi nimettynä "USS Crown Pointiksi". Se nimettiin 13. marraskuuta uudelleen "USS Langleyksi" ja alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1943 kumminaan presidentti Rooseveltin avustajan Harry L. Hopkinsin puoliso. Alus luokiteltiin 31. elokuuta kevyeksi lentotukialukseksi runkonumerolla CVL-27 ja se otettiin palveluskäyttöön 31. elokuuta 1943 ensimmäisenä päällikkönään W. M. Dillon.
Palvelus.
Alus palasi 6. tammikuuta 1946 Philadelphiaan, jossa se siirrettiin Atlantin reservilaivaston Philadelphian osastoon 31. toukokuuta. Alus poistettiin palveluksesta 11. helmikuuta 1947 ja se luovutettiin Ranskalle puolustuksen avustusohjelman mukaisesti 8. tammikuuta 1951. Ranskan merivoimat nimesi aluksen "Lafayetteksi" runkonumerolla R-96. Alus palautettiin Yhdysvalloille 20. maaliskuuta 1963 ja se myytiin Boston Metals Companylle Baltimoreen Marylandiin romutettavaksi.
Firenzen kasvitieteellinen puutarha

Firenzen kasvitieteellinen puutarha () on Firenzen yliopiston ylläpitämä kasvitieteellinen puutarha. Se sijaitsee aivan Firenzen keskustassa ja on pinta-alaltaan 2,39 hehtaaria.
Firenzen kasvitieteellinen puutarha perustettiin 1. joulukuuta 1545, kun Toscanan suurherttua Cosimo I de’ Medici osti dominikaaninunnilta maa-alueen. Puutarha tunnettiin alkujaan nimellä "Giardino dei Semplici" (), koska siellä viljeltiin vain lääketieteellisen tarkoitukseen käytettyjä kasveja. Alkuperäisen pohjakaavan suunnitteli Niccolò Tribolo, joka oli suunnittelut jo useita suurherttuan puutarhoja. Rakennustöistä vastasi Luca Ghini, joka oli ollut perustamassa jo Pisan kasvitieteellistä puutarhaa. Puutarhaa kehitettiin runsaasti 1700-luvulla, kun suurherttua Cosimo III de’ Medici, joka antoi puutarhan Pier Antonio Michelin johtoon.
Hemosyaniini

Hemosyaniini on kuparipitoinen happea sitova proteiini. Siinä kaksi kupariatomia voi sitoa yhden happi (O2) molekyylin. Hemosyaniini molekyyli on väriltään sininen ollessaan sitonut O2-molekyylin ja väritön vapautettuaan sen. Hemosyaniini kuljettaa happea selkärangattomien, kuten nilviäisten, äyriäisten ja pääjalkaisten veressä, hemoglobiinin asemesta.
Molekyylin rakenne.
UV-Spektroskopiassa Hemosyaniini osoittaa voimakasta absorbanssia 350 nm ja 580 nm aallonpituudella. IR-Spektroskopiassa happisidos (O-O) näkyy 755 cm-1 aallonpituudella.
Hemosyaniini hapenkuljettajana.
Hemosyaniini (1500 kDa) on paljon suurikokoisempi molekyyli kuin hemoglobiini (68 kDa) joten siksi se kulkeekin vapaasti nilviäisten veriplasmassa eikä ole sitoutunut soluihin kuten hemoglobiini punaisiin verisoluihin
Lääkinnällinen käyttö.
Vuonna 2006 julkaistiin tutkimus, jossa "Concholepas concholepas" merikorva-lajin verestä eristetty hemosyaniini oli tehokas eturauhassyöpää ja virtsarakonsyöpää vastaan
Vuorihallitus

Vuorihallitus oli vuosina 1858–1884 toiminut suomalainen valtion keskusvirasto, joka vastasi kaivosteollisuudesta.
Historia.
Ruotsin vallan aikana vuorilaitoksen hoito oli kuulunut Ruotsin vuorikollegiolle, jonka alaisuudessa toimi Suomen vuorimestaripiiri tai vuorikunta (Bergslag).
Vuorikollegion tehtävät siirtyivät autonomisessa Suomessa hallituskonseljin eli myöhemmän senaatin valtiovaraintoimituskunnalle, jonka alaisuuteen perustettiin vuorimestarin virka jo vuonna 1809. Vuorilaitoksen menosäännöllä 3. lokakuuta 1821 perustettiin vuori-intendentin konttori, jota johti yli-intendentti. Varsinainen vuorihallitus perustettiin uudella ohjesäännöllä 10. helmikuuta 1858. Kaksi vuotta aiemmin oli lakkautettu vanhat vuorioikeudet ja vuorikäräjät, kun niiden tehtävät siirrettiin kihlakunnanoikeuksille. Vuorihallituksen johtaja eli vuori-intendentti oli myös manufaktuurijohtokunnan jäsen.
Vuoden 1885 alusta vuorihallituksen ja manufaktuurijohtokunnan tehtävät siirtyivät uudelle teollisuushallitukselle.
Pääjohtajat.
"Titteli vuoteen 1821 vuorimestari, 1821–1858 yli-intendentti, 1858 alkaen vuori-intendentti"
Good (elokuva)

Good (televisioesityksessä myös nimellä "Good – Natsi vasten tahtoaan") on vuonna 2008 ilmestynyt brittiläis-saksalais-unkarilainen elokuva, joka perustuu C. P. Taylorin näytelmään. Vicente Amorimin ohjaaman elokuvan pääosia näyttelevät Viggo Mortensen, Jason Isaacs ja Jodie Whittaker.
Juoni.
1930- ja 1940-luvuille sijoittuva elokuva kertoo John Halderista (Viggo Mortensen), saksalaisesta kirjallisuuden professorista, joka on aluksi haluton hyväksymään Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen ajamia aatteita. Hän kehottaa ystäväänsä ja ensimmäisen maailmansodan taistelutoveriaan, juutalaista Mauricea (Jason Isaacs), ottamaan rauhallisesti, sillä natsien valtaannousu on vain pian ohimenevä vaihe. Luennoillaan Halder kohtaa nuoren naisopiskelijan Annen (Jodie Whittaker), jonka kanssa hän ajautuu suhteeseen ja eroaa ensimmäisestä vaimostaan. Hän yrittää myös huolehtia tuberkuloosia sairastavasta äidistään ja kirjoittaa kokemuksiensa pohjalta eutanasiaan myönteisesti kantaa ottavan romaanin, joka kiinnittää natsien ja jopa itsensä Adolf Hitlerin huomion. Propagandatekstiä vastaan Halderille tarjotaan ylennystä yliopistossa ja seremoniallista paikkaa SS-joukoissa. Hän myöntyy.
Juutalaisten aseman käytyä yhä kestämättömämmäksi 1930-luvun edetessä Maurice pyytää Halderia hankkimaan hänelle junalipun Pariisiin, Ranskaan. Se ei onnistu, mutta kuultuaan Ernst vom Rathin murhasta ja kristalliyön suunnitelmista Halder yrittää uudelleen ja saa hankittua lipun – enää hän ei vain löydä Mauricea sekasorron keskeltä. Myöhemmin paljastuu, että Maurice oli etsinyt häntä hänen kotoaan, mutta Anne oli antanut tämän ilmi. Elokuvan päätteeksi Halder vierailee työtehtävissään keskitysleirillä ja saa huomata, mitä hänen tekonsa ovat saaneet aikaan.
Manufaktuurijohtokunta

Manufaktuurijohtokunta oli vuosina 1835–1884 toiminut suomalainen valtion keskusvirasto, joka vastasi teollisuuteen ja tuotantoon liittyvistä asioista. Sen tuli valvoa ja edistää manufaktuurilaitoksia, tehtaita, käsityöläisammatteja ja kotiteollisuutta sekä hankkia tietoa uusista keksinnöistä ja kehittää teknillistä koulutusta. Suomen patenttijärjestelmä kehittyi manufaktuurijohtokunnan alaisuudessa, ja se olikin nykyisen Patentti- ja rekisterihallituksen kaukainen edeltäjä.
Manufaktuurijohtokunta perustettiin 20. toukokuuta 1835. Johtokunnan muodostivat senaatin valtiovaraintoimituskunnan päällikkö puheenjohtajana sekä kolme muuta jäsentä, joista yksi oli vuorilaitoksen yli-intendentti. Johtokunta johtoon asetettiin vuoden 1859 oma intendentti. Manufaktuurijohtokunta yhdistettiin vuoden 1885 alusta vuorihallituksen kanssa uudeksi teollisuushallitukseksi.
Pääjohtajat.
"Titteli vuoteen 1858 puheenjohtaja, vuodesta 1859 intendentti"
Valtteri Virtanen

Valtteri Virtanen (s. 25. syyskuuta 1992 Hyvinkää) on suomalainen pesäpalloilija, jolla oli Hyvinkään Tahkon kanssa sopimus kauden 2015 loppuun saakka.
Virtanen on pelannut koko uransa Hyvinkään Tahkossa, joka on hänen kasvattajaseuransa. Hän pääsi pelaamaan Suomensarjassa jo kaudella 2008. Kaudella 2010 Virtanen sai uransa ensimmäiset Superpesis-ottelunsa. Hän pelasi kauden aikana kymmenessä Superpesiksen ottelussa. Lisäksi hän pelasi Puna-Mustissa, jonka kanssa Tahkolla oli yhteistyösopimus. Seuraavana vuonna Virtanen sai tililleen jo 25 ottelua. Kaudella 2013 Virtanen pelasi vain yhden ottelun. Hän oli alkukauden loukkaantuneena A-poikien ottelussa tulleen takareisivamman vuoksi. Hän palasi Tahkon joukkueeseen ottelussa Pattijoen Urheilijoita vastaan, mutta loukkaantui kesken ottelun uudestaan. Virtanen kävi lyömässä kyseisessä ottelussa vain kerran. Virtanen pelasi kuitenkin kauden aikana kuusi ottelua Ykköspesiksessä PuMun joukkueessa, jonka kanssa Tahkolla oli yhteistyösopimus. Niissä hän jäi ilman tehopisteitä. Virtanen toimi loppukaudella myös Tahkon edustusjoukkueen kakkospelinjohtajana.
Virtanen pelaa vaihtajana sekä polttolinjassa. Hän voitti 2012 Tahkossa A-poikien SM-pronssia. Valtterin isä on Tahkon entinen pelaaja ja pelinjohtaja Pasi Virtanen.
Kauppa- ja teollisuushallitus

Kauppa- ja teollisuushallitus (vuoteen 1918 teollisuushallitus) oli vuosina 1885–1926 toiminut suomalainen valtion keskusvirasto. Sen tuli alkuaan valvoa ja edistää Suomen teollisuutta, koota siitä tilastoja ja katsauksia, antaa lausuntoja sekä johtaa maan teknillisiä oppilaitoksia. Itsenäisyyden aikana toimenkuvaan lisättiin myös kaupan valvontaan liittyviä tehtäviä.
Historia.
Teollisuushallitus perustettiin vuoden 1885 alusta yhdistämällä manufaktuurijohtokunta ja vuorihallitus, joiden tehtävät myös siirtyivät sille. Sen yhteyteen perustettiin samana vuonna myös Geologinen komissio. Teollisuushallitus korvattiin 19.11.1918 Kauppa- ja teollisuushallituksella.
Teollisuushallitus määrättiin asetuksella 11.2.1889 ylläpitämään tavaramerkkirekisteriä, 2.5.1895 kaupparekisteriä ja 21.1.1898 patenttirekisteriä.
Koska Kauppa- ja teollisuushallituksen tehtävien katsottiin olevan suurelta osin päällekkäisiä Kauppa- ja teollisuusministeriön tehtävien kanssa, virasto lakkautettiin vuoden 1926 alusta ja sen tehtävät siirrettiin ministeriölle. Vuonna 1941 perustettiin Patentti- ja rekisterihallitus samoja tehtäviä hoitamaan.
Pääjohtajat.
"Titteli vuoteen 1919 yli-intendentti, sen jälkeen ylijohtaja"
Lähteet.
"Pääjohtajakunta", s. 198–201. SKS, Helsinki 2005.
RN Constituzione (1849)

RN Constituzione () oli alun perin Sardinian laivaston toisen luokan fregatti, joka luokiteltiin 1863 siipirataskorvetiksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Gravesendistä Pitcher Northilta, missä köli laskettiin 1848. Se laskettiin vesille ja liitettiin Sardinian laivastoon 15. tammikuuta 1849.
Palvelus.
Alus osallistui 1855 Krimin sotaan. Se liitettiin 1861 Regia Marinaan eli Italian kuningaskunnan laivastoon, joka luokitteli aluksen 1963 siipirataskorvetiksi. Alus poistettiin palveluksesta 1875.
Räjähtävä luoti

Räjähtävä luoti on luoti, joka sisältää räjähdepanoksen sekä sen sytyttävän isku- ja joissain malleissa myös aikasytyttimen. 400:aa grammaa kevyempien räjähtävien luotien käyttö henkilömaaleja vastaan on kielletty sotilaskäytössä kansainvälisillä sopimuksilla vuodesta 1868 alkaen.
Joskus ”räjähtävistä luodeista” puhuttaessa tarkoitetaan luoteja, jotka pirstoutuvat tai muuttavat muotoaan pehmytkudokseen tai luuhun osuttuaan. Nämä dumdum-luodit kiellettiin sodankäynnissä vuonna 1899.
Historiaa.
Räjähtäviä luoteja käytettiin Yhdysvaltojen sisällissodassa, patruunana oli .58-kaliiberinen räjähtävä GARDINER-luoti läpipalavalla aikasytyttimellä. Siinä oli lyijykuoren sisällä pieni ruutipanos, joka räjähti ohi ammuttuna 200–250 metrin päässä tai osuman saaneen sisällä. Luoti ei räjähtänyt pirstaleiksi, vaan laajeni huomattavasti. Ammuksia valmisti Unionin joukoille tehdas New Yorkissa, mutta Konfederaatin joukot kaappasivat usein ammuslastit ja käyttivät niitä Unionin joukkoja vastaan.
Oula Forsström

Oula Forsström (s. 15. heinäkuuta 1993 Espoo) on suomalainen pesäpalloilija, jolla on Hyvinkään Tahkon kanssa sopimus vuoden 2013 loppuun saakka.
Forsströmin kasvattajaseura on Espoon Pesis. Hän aloitti pesäpallon 9-vuotiaana. Hän on pelannut aikuisissa vain Tahkon joukkueessa tai joukkueessa, jolla on yhteistyösopimus Tahkon kanssa. Tahkoon Forsström siirtyi 15-vuotiaana. Ensimmäiset pelinsä Suomensarjassa Forsström pelasi kaudella 2010. Kaudella 2011 hän pelasi myös Poikien Superpesiksessä sekä B-poikien SM-sarjassa.
Forsström pelasi ensimmäisen Superpesis-ottelunsa jokerina kaudella 2012 ottelussa Jyväskylän Kiriä vastaan Jyväskylässä. Hän pääsi runkosarjan viimeisellä kierroksella ensi kertaa myös ulkokentälle. Pudotuspeleissä Forsström oli mukana jokaisessa Tahkon ottelussa. Kaudella 2013 Forsström jatkoi Tahkon edustusjoukkueen ringissä. Hän ei kuitenkaan pelannut Superpesiksessä, sillä Forsström oli armeijassa. Sen sijaan hän pelasi Tahkossa poikien Superpesistä sekä Ykköspesistä Puna-Mustissa, jonka kanssa Tahkolla on yhteistyösopimus. Forsström pelaa sekä etenijänä että vaihtajana. Ulkokentällä hän pelaa etukentällä. Hän on voittanut Tahkossa C-pojissa SM-kultaa ja A-pojissa SM-pronssia.
Riku Hokkanen

Riku Hokkanen (s. 15. joulukuuta 1992 Vihti) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesis-joukkue Manse PP:tä.
Ura.
Hokkasen kasvattajaseura on Vihdin Pallo. Hän pelasi Vihdissä Suomensarjaa kausina 2008-2010. Niistä viimeisenä hän 22:ssa pelaamassaan ottelussa löi 15 ja toi 42 juoksua sekä sai 119 kärkilyöntiä. Hokkanen siirtyi kauden jälkeen Hyvinkään Tahkoon. Sopimus oli kaksivuotinen. Hän oli kauden aikana säännöllisesti mukana Tahkon yhteistyöseura Puna-Mustien harjoituksissa ja otteluissa. Hokkanen pelasi kauden aikanapoikien Superpesistä sekä kymmenen ottelua Superpesiksessä Tahkon joukkueessa ja Ykköspesistä Helsingin Puna-Mustissa Ykköspesistä 15 ottelua. Hokkanen palkittiin ensimmäisessä ottelussaan Ykköspesiksessä joukkueensa parhaana ja hän keräsi kehuja. Hokkanen teki Superpesis-debyyttinsä loppukaudella ottelussa Kankaanpään Mailaa vastaan. Debyyttinsä jälkeen Hokkanen pelasi jokaisessa Tahkon loppukauden ottelussa.
Kaudella 2012 Hokkanen pelasi Tahkossa junioripelejä ja Superpesistä. Hän saavutti kauden päätteeksi Tahkon joukkueessa A-poikien SM-pronssia. Hokkanen pelasi kauden aikana myös A-poikien Itä-Länsi-ottelussa. Hokkanen pidensi kauden alussa sopimustaan kauden 2013 loppuun saakka. Kauden päätteeksi sopimusta jatkettiin vielä vuoden 2015 loppuun asti.
Hokkanen pelasi kaudella 2013 jokaisessa Tahkon 31 ottelussa. Hän löi kauden aikana kahdeksan juoksua. Lisäksi Hokkanen valittiin toisena peräkkäisenä vuotena A-poikien Itä-Länteen. Hokkanen oli harjoituskauden aikana armeijassa eikä osallistunut Tahkon talviharjoituksiin. Hokkanen pelasi kauden aikana myös poikien Superpesistä.
Hokkanen edustaa kaudella 2020-2021 Hyvinkään Tahkoa. Hokkanen pelaa vaihtajana ja polttajana.
Callum MacLeod

Callum MacLeod (s. 20. tammikuuta 1988 Northampton, Gloucester) on brittiläinen autourheilija. Hän aloitti uransa kartingissa ja voitti Super 1 National Rotax Junior -sarjan mestaruuden vuonna 2003. Vuonna 2005 MacLeod kilpaili Formula BMW UK -sarjassa. Seuraavana vuonna hän kilpaili Britannian Formula Ford -sarjassa ja sijoittui seitsemänneksi. Vuonna 2007 MacLeod voitti Britannian Formula Ford -sarjan mestaruuden ja sijoittui toiseksi Formula Ford Festival -finaalisarjassa. Vuonna 2008 MacLeod kilpaili Britannian F3-sarjassa ja sijoittui 14:nneksi. Vuonna 2009 MacLeod voitti European F3 Openin Copa-luokan mestaruuden. Hän sijoittui yhdeksänneksi Espanjan-sarjassa. Vuonna 2010 MacLeod sijoittui toiseksi Espanjan F3 Open -sarjassa. Vuonna 2011 MacLeod kilpaili GP3-sarjassa Carlin-tallissa Saksan kilpailusta lähtien korvaten Daniel Moradin. Hän saavutti 3 pistettä Italian sprinttikilpailusta, jossa hän ajoi nopeimman kierroksen. Pisteissä hän sijoittui sijalle 23.
Sebastián Coates

Sebastián Coates Nion (s. 7. lokakuuta 1990 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kotimaassaan Nacionalia. Hän on pelannut Uruguayn maajoukkueessa vuodesta 2011.
Ura.
Coatesin ura alkoi uruguaylaisessa Nacionalissa. Hän nousi edustusjoukkueeseen 2009, minkä jälkeen hän voitti seurassa muun muassa kaksi mestaruutta ja hänet valittiin Uruguayn pääsarjan parhaaksi pelaajaksi. Elokuussa 2011 Coates siirtyi englantilaiseen Liverpooliin noin 7 miljoonan punnan siirtosummalla.
Coatesin loukkaannuttua maajoukkuepelissä hänet lainattiin kasvattajaseuraansa Nacionaliin vuoden 2014 tammikuussa. Kauden 2014–2015 hän oli lainassa Sunderlandissa. Heinäkuussa 2015 Coates siirtyi virallisesti Sunderlandin riveihin nelivuotisella sopimuksella. Siirtosummaa ei julkistettu.
Coates siirtyi 31. tammikuuta 2016 lainalle Portugalin liigan Sportingiin kaudeksi 2016–2017. Hän siirtyi 2. helmikuuta 2017 pysyvästi Sportingiin. Hän on vuoden 2022 loppuun mennessä pelannut Sportingissa 215 Portugalin liigan ottelua ja tehnyt niissä 17 maalia. Mestarien liigassa hän on pelannut 22 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Eurooppa-liigassa 20 ottelua, joissa hän on myöskin tehnyt kaksi maalia.
Uruguayn maajoukkueessa Coates pelasi ensimmäisen ottelunsa vuonna 2011. Hän oli mukana Copa Américan 2011 voittaneessa joukkueessa ja hänet valittiin turnauksen parhaaksi nuoreksi pelaajaksi. MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi Englanti-ottelussa kaksi minuuttia. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi kokonaan alkulohko-ottelun Venäjää vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit alkulohko-otteluissa Portugalia ja Ghanaa vastaan. Coates on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä A-maajoukkueessa 51 maaottelua. Ainoat A-maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2016 MM-karsintaottelussa Ecuadoria vastaan ja maaliskuussa 2023 viimeisessä maaottelussaan Etelä-Koreaa vastaan. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2009 ja Lontoon kesäolympialaisissa 2012.
Peri Gilpin

Peri Gilpin (alk. Peri Kay Oldham, s. 27. toukokuuta 1961 Waco, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Roz Doylen roolista tilannekomediasarjassa "Frasier". Vuosina 2009–2011 hän näytteli voimistelijanuorten elämästä kertovassa sarjassa "Näytön paikka".
Will Bratt

William Bratt (s. 13. huhtikuuta 1988 Banbury, Oxford) on brittiläinen moottoriurheilija. 
Ura.
Bratt aloitti uransa karting-sarjoissa, joissa hän kilpaili kolme vuotta. Vuonna 2003 hän kilpaili T Cars -sarjassa ja sijoittui neljänneksi. Seuraavana vuonna Bratt voitti sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Britannian Formula Renault -talvisarjassa ja oli 11. Vuonna 2005 Bratt kilpaili Britannian Formula Renault -sarjassa ja sijoittui 15:nneksi Talvisarjassa hän oli yhdeksäs. Vuonna 2006 Bratt jatkoi FR-sarjassa ja oli kahdeksas. Vuonna 2007 hän oli sarjan kolmas. Hän sijoittui myös toiseksi Formula Palmer Audin Winter Trophy -sarjassa. Vuonna 2008 Bratt sijoittui viidenneksi Espanjan Formula 3 -sarjassa. Vuonna 2009 Bratt voitti Euroseries 3000 -sarjan mestaruuden. Hän kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kaudella 2009–2010 Coloni-tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2010 Bratt kilpaili FIA Formula Two Championship -sarjassa ja sijoittui viidenneksi. Bratt jatkoi sarjassa vuonna 2011. Hän ajoi kahdeksan kilpailua voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan yhdeksänneksi. Vuodesta 2012 Bratt on kilpaillut BTCC-sarjassa. Vuonna 2015 Bratt teki debyytin Formula Renault 3.5 -sarjassa. 
Bratt harrastaa kitaransoittoa ja on lukenut historiaa Lincoln Collegessa Oxfordissa.
Ladyboy (albumi)

Ladyboy on Frederikin albumi, joka julkaistiin 3. elokuuta 2011. Se ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 25.
Dana Vollmer

Dana Whitney Vollmer (s. 13. marraskuuta 1987 Syracuse, New York) on yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Ateenan olympialaisissa 2004 16-vuotias Vollmer sijoittui 200 metrin perhosuinnin finaalissa kuudenneksi ajalla 1.58,98. 4×200 metrin vapaauintiviestissä Vollmer oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti olympiakultaa uudella maailmanennätysajalla. Viestijoukkue rikkoi 17 vuotta vanhan ME-ajan, joka oli vanhin voimassa ollut maailmanennätysaika. Hän voitti saman viestimatkan maailmanmestaruuden Melbournessa 2007. Muilla viestimatkoilla hän ui alkuerissä Yhdysvaltojen joukkueissa, jotka toisilla kokoonpanoilla saivat loppukilpailuissa hopeaa.
Vollmer saavutti Rooman MM-kilpailuissa 2009 hopeaa 4×200 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 200 metrin vapaauinnissa. Ensimmäisen henkilökohtaisen arvokisakultamitalinsa Vollmer saavutti Shanghain MM-kilpailuissa 2011 voitettuaan 100 metrin perhosuinnin ajalla 56,87 sekuntia. Lisäksi hän sai kultaa 4×100 metrin sekauintiviestissä ja hopeaa 4×100 metrin vapaauintiviestissä. Lontoon olympialaisissa 2012 Vollmer saavutti kultaa 100 metrin perhosuinnissa uudella maailmanennätysajalla 55,98. Hän voitti Lontoossa myös toistamiseen olympiakultaa 4×200 metrin vapaauintiviestissä, sillä Yhdysvaltojen joukkue otti voiton matkan loppukilpailussa ennen Australiaa. Kolmannen kultamitalinsa Lontoossa Vollmer saavutti 4×100 metrin sekauintiviestissä.
Barcelonan MM-kilpailuissa 2013 Vollmer saavutti kultaa 4×100 metrin sekauintiviestissä ja pronssia 100 metrin perhosuinnissa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kultaa 4×100 metrin sekauintiviestissä, hopeaa 4×100 metrin vapaauintiviestissä ja pronssia 100 metrin perhosuinnissa.
Robert Addie

Robert Alastair Addie (10. helmikuuta 1960 – 20. marraskuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä, joka tunnettiin parhaiten Guy Gisbornena tv-sarjassa "Robin of Sherwood".
Ura.
Addie opiskeli Marlborough Collegessa ja liittyi 16-vuotiaana National Youth Theatreen. Hän lähti sieltä opiskelemaan vuonna 1978 Royal Academy of Dramatic Artiin, josta hän lähti vuonna 1980 esiintyäkseen John Boormanin elokuvassa "Excalibur – sankarin miekka" Mordredina. Vuonna 1989 Addie jätti näyttelemisen, mutta palasi uralleen vuonna 1995.
Yksityiselämä.
Addien isäpuoli oli Jack Williams, arvostettu englantilainen poolonpelaaja. Addiestakin tuli taitava ratsastaja ja poolonpelaaja. Addie oli naimisissa ja erosi kolme kertaa. Hänellä oli kolme lasta: Alexander, Alastair ja Caitlin. Hän kuoli 20. marraskuuta 2003 43-vuotiaana, vain kolme viikkoa sen jälkeen kun häneltä diagnosoitiin keuhkosyöpä.
Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2012

Jääkiekon 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2012 pelattiin 15. huhtikuuta - 21. huhtikuuta 2012, Turkissa, Erzurumissa. Turnaukseen osallistui 6 maajoukkuetta ja jokainen pelasi jokaista vastaan yhden ottelun. Turnauksen voittaja nousi 2. divisioonan B-lohkoon seuraavaksi vuodeksi. 
Tilastot.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Maalivahdit, jotka ovat pelanneet 40% joukkueensa peleistä.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1912

Vuoden 1912 kesäolympialaisten voimistelu järjestettiin 6. – 15. heinäkuuta 1912 Tukholman olympiastadionilla, Tukholmassa, Ruotsissa. Tämä oli viides kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 249 osanottajaa 12 maasta. Tapahtumia oli neljä, jotka kaikki olivat ainoastaan miehille.
Voimistelu kesäolympialaisissa 1920

Vuoden 1920 kesäolympialaisten voimistelu järjestettiin 23. – 27. elokuuta 1920 Antwerpenin olympiastadionilla, Antwerpenissä, Belgiassa. Tämä oli kuudes kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 250 osanottajaa 11 maasta. Tapahtumia oli neljä ja ne olivat ainoastaan miehille.
Tyyppi 11

Tyyppi 11 oli ilmajäähdytteinen, kaasutoiminen, rivoitetulla piipulla varustettu pikakivääri. Japanin keisarillinen armeija kehitti aseen vuonna 1922, ja sen valmistusta jatkettiin toisen maailmansodan päättymiseen asti.
Käyttö.
Aseen syöttömekanismi perustui aseen vasemmalla puolella olevaan syöttökaukaloon, jonka sisään mahtui kuusi viiden patruunan patruunasidettä. Siteet pysyivät kaukalossa voimakkaan jousen painaman kannen avulla. Lukon liikkuessa taaksepäin liukuva hammastanko veti patruunat yksi kerrallaan irti siteistä ja heitti tyhjät siteet ulos. Järjestelmän perusidea oli, että kuka tahansa kiväärimies saattoi antaa täyden patruunasiteensä ampujalle, joka ei näin ollen tarvinnut lippaita tai patruunavöitä. Kokemus kuitenkin osoitti, että syöttökaukalo keräsi likaa, joka siirtyi koneiston sisään aiheuttaen ylimääräistä osien kulumista. Tämä ratkaistiin käyttämällä heikompaa patruunaa, mutta nyt kiväärimiehet joutuivat kantamaan mukanansa kahdentyyppisiä patruunoita, toisia kivääriä ja toisia pikakivääriä varten ja aseen perusidea kariutui.