tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Arnold Matteus

Arnold (Arno) Alvil Matteus (1./13. joulukuuta 1897 Kärgulan kunta, Viron kuvernementti – 30. marraskuuta 1986 Tartto, Viro) oli virolainen arkkitehti. 
Elämäkerta.
Matteus aloitti vuonna 1918 opinnot Tarton yliopistossa fyysis-matemaattisessa tiedekunnassa. Vuosina 1919–1920 hän osallistui Viron vapaussotaan. Hän opiskeli 1921–1925 Karlsruhen teknillisessä korkeakoulussa arkkitehtiosastolla.
Matteus oli vuosina 1926–1935 ja 1941–1944 Tarton kaupunginarkkitehti ja 1944–1960 Tarton kaupungin pääarkkitehti.
Teokset.
Matteus työskenteli pitkään Tarton kaupunginarkkitehtina ja vaikutti merkittävästi Tarton arkkitehtuuriin. Hänen työnsä edustivat pääasiassa funktionalismia.
Kaupunginarkkitehtina ja yksityisenä arkkitehtina hän suunnitteli yksin tai yhdessä muiden kanssa lähes 600 hanketta. Matteuksen työluettelo, jossa oli yli tuhat nimikettä, katosi sodan aikana.
Muu toiminta.
Matteus oli korp! Ugalan jäsen ja taideyhdistys Pallaksen johdossa 1943–1944.
Ilmarinen (1863 höyrylaiva)

Ilmarinen oli rautarunkoinen höyrylaiva joka rakennettiin Tampereella Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:n konepajalla 1862–1863 ruotsalaisen insinööri Hermann Kauffmanin piirustusten pohjalta. Laiva oli ensimmäinen Hämeen vesistöissä liikkunut potkurialus. 
Ilmarinen matkasi heinäkuussa 1863 Tampereelta Hämeenlinnaan ja onnistui suurien vaikeuksien jälkeen nousemaan ylös Lempäälän Kuokkalankoskea joka yhdisti Pyhäjärven ja Vanajaveden vesistöt. Saman kosken nousi ylös vuonna 1866 myös siipirataslaiva Vanaja mutta sen jälkeen kosken kautta ei kulkenut enää laivoja. Hämeenlinnan ja Tampereen välillä matkustajat joutuivat siirtymään jälkaisin Lempäälän Havaslahdesta maakannaksen poikki Kirkkojärven rantaan Pyhäjärven puolelle siihen saakka kunnes kannaksen poikki valmistui 1874 Lempäälän kanava. 
Kuokkalankosken pohjoisrannalle Tampereentien sillan viereen pystytettiin vuonna 1963 höyrylaiva Ilmarisen Kuokkalankosken nousun 100-vuotismuistomerkki.
William Coley

William Bradley Coley (1862–1936) oli yhdysvaltalainen lääkäri ja varhainen syöpähoidon immunoterapian kehittäjä. Immunoterapiassa ei suoranaisesti tapeta syöpäsoluja vaan kiihdytetään kehon omaa puolustusjärjestelmää toimimaan syöpää vastaan. Näin kehittyi "Coleyn toksiiniksi" nimitetty syöpälääke.
Coley toimi New Yorkissa kirurgina ja hoiti kirurgialla myös syöpäpotilaita. Syövän hoitoon ei ollut käytettävissä sädehoitoa eikä lääkkeitä. Havaittiin, että jos syöpäpotilas sai bakteeritulehduksen, kasvain saattoi pienentyä tai jopa hävitä. Vuonna 1891 Coley alkoi rokottamalla tartuttaa streptokokki-bakteeritulehduksia sellaisiin sarkoomapotilaisiin, joita ei voitu enää auttaa kirurgialla. Monet luusyöpää, melanoomaa ja munuaissyöpää sairastaneet potilaat saivat hyötyä hoidosta tai jopa paranivat. Coley ei saanut hyvistä hoitotuloksista huolimatta arvostusta kollegoiltaan, koska virallinen totuus oli, että syöpää hoidetaan kirurgialla. Kovin kritiikki tuli hänen entiseltä akateemiselta opettajaltaan James Ewingiltä.
Mikko Spolander

Mikko Spolander (s. 1967) on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee valtiovarainministeriön kansantalousosaston osastopäällikkönä. Aiemmin Spolander on työskennellyt ekonomistina Suomen Pankissa sekä Euroopan keskuspankissa. Hän toimi Taloustieteellisen Seuran puheenjohtajana vuonna 2001. 
Koulutukseltaan Spolander on kauppatieteiden lisensiaatti Helsingin kauppakorkeakoulusta. Hän valmistui lisensiaatiksi otsikolla "Measuring exchange market pressure and central bank intervention" vuonna 1999. Spolanderin ohjaajana toimi professori Pertti Haaparanta.
Spolander oli RUK-kurssin 200 oppilaskunnan hallituksen puheenjohtaja.
Kynttiläkaari

Kynttiläkaari ("Der Schwibbogen") on Erzgebirgen alueella itäisessä Saksassa puusta valmistettu joulun aikaan käytettävä kynttiläkoriste.
Erzgebirge on vanhaa kaivosaluetta. Kaivosmiehet kokoontuivat aikoinaan jouluaattoa edeltävän työvuoronsa aikana yöllä tai varhain aamulla kaivoskäytävälle viettämään yhteistä hartaushetkeä ja iloista juhlaa, jota kutsuttiin nimellä Mettenschicht. Valoa maan syvyyksiin loivat vain kaivoslamput ja kynttilät. Kynttiläkaaren sanotaankin symboloivan valoin koristeltua kaivostunnelin suuaukkoa.
Historia.
Perimätiedon mukaan kaivostyökaluseppä Johann Teller Johanngeorgenstadtin kaupungista valmisti vuoden 1726 vaiheilla ensimmäisen tämän tyyppisen kynttiläkaaren. Ensimmäisten kaarien kuva-aiheet olivat pääasiassa uskonnollisia, mutta 1800-luvulla niissä alkoi esiintyä myös ihmisiä arkipäivän askareissa. Tyypillinen Erzgebirgen kynttiläkaari on peräisin vuodelta 1937. Sen keskellä on kaksi kaivosmiestä ja heidän vierellään puunveistäjä ja pitsinnyplääjä.
Nykypäivä.
Nykypäivän kynttiläkaarissa käytetään sähkökynttilöitä. Kynttiläkaaren kuvioiden aihepiiri on nykyään lähes rajaton. Perinteisen Erzgebirgen kynttiläkaaren lisäksi suosittuja aiheita ovat metsä, Kristuksen syntymä ja vuoristomaisemat. Seiffenin kynttiläkaareen kuuluu lumen peittämien leluntekijöiden mökkien keskeltä kohoava Seiffenin kirkko. 
Erzgebirgen kaupunkien ja kylien asukkaiden ikkunoissa kynttiläkaaria näkee tuhansittain. Lisäksi myös monien vuoristoseudun paikkakuntien sisääntuloteiden varsilla on kookkaita kaaria, jotka toivottavat tulijan tervetulleeksi.
Karangana

Karangana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee Koutialan ja Burkina Fason välisen maantien varrella 33 kilometriä Yorossosta lounaaseen. Kunnassa on 17 000 ja kylässä 4 000 asukasta (vuonna 2009).
Karanganan kunnan pinta-ala on noin 216 neliökilometriä. Se rajoittuu koillisessa Yorosson ja Kiffosso I:n, idässä Kouryn, etelässä Ourikélan sekä lännessä Koutialan piirin Nafangan ja pohjoisessa Zébalan kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu yhdeksän kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, durra, hirssi ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Teollisuus käsittää puuvillankäsittelylaitoksen ja myllyn.
Kunnassa toimii kymmenen alakoulua, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED), yläkoulu ja koraanikoulu. Karanganassa on terveyskeskus.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat muinaiset raudantuotannon jäänteet, pyhät puut ja lammet krokotiileineen ja pyhine kaloineen, Noupinésson luolat sekä miniankojen perinteinen kulttuuri.
Joulupyramidi

Joulupyramidi ("Die Weihnachtspyramide") on Erzgebirgen vuoristoalueella itäisessä Saksassa puusta valmistettu joulukoriste.
Historia.
Joulupyramidit kuuluivat jo 1700-luvulla kirkkojen joulun ajan koristeisiin Erzgebirgen vuoristoseudulla. Erzgebirge on kaivosaluetta. Pyramidien toimintamekanismiin saatiinkin malli alueen kaivoskuiluissa käytetyistä nostolaitteista, joita käytettiin louhitun malmin kuljettamiseksi ylöskaivoksesta hevos- tai vesivoimalla. Tällaisia nostolaitteita käytettiin Erzgebirgessä jo 1400-luvulla. 
Pyramidi.
Joulupyramidin keskiakseliin on kiinnitetty vähintään yksi pyörivä alusta, jonka päälle on sijoitettu joulun perinteisiä hahmoja. Akselin yläpäässä on siivet samaan tapaan kuin meillä tunnetuissa enkelikelloissa. Pyramidia ympäröivät kynttilät, jotka palaessaan synnyttävät lämpöä samalla pyörittäen joulupyramidia. 1900-luvulta lähtien on myynnissä ollut myös sähkömoottorilla toimivia Erzgebirgen joulupyramideja, joissa on sähkökynttilät. Pyörivillä alustoilla olevat hahmot kuvaavat useimmiten joulukertomuksen tapahtumia. Muita suosittuja aiheita ovat kaivos- ja metsätyömiehet sekä enkelit. Joulupyramideissa voi olla joko vain yksi kerros, jotka toimivat kynttilöillä, tai niissä voi olla suurimmillaan jopa viisi kerrosta.
The Devil Put Dinosaurs Here

The Devil Put Dinosaurs Here on grungeyhtye Alice in Chainsin viides studioalbumi. Se julkaistiin 28. toukokuuta 2013 levymerkillä Capitol Records. Albumi on musiikinlajiltaan monimuotoinen, ja se yhdistelee bluesia, rockia ja metallimusiikkia. Albumi on sävyltään synkeä ja mollivoittoinen.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan toiselle sijalle. Suomessa se debytoi virallisen albumilistan kuudennella sijalla, ja se pysyi listalla yhteensä viisi viikkoa.
Vastaanotto.
Album sai hyvän vastaanoton. Albumiarvosteluiden keskiarvoja mittaavan Metacriticin arvosana albumille on 70/100, mikä perustuu yhteentoista ammattilaisarvioon. Viihdesivusto Imperiumin Serpent kehui albumin moninaisuutta sekä piti yhtyeen musiikillista uudistumista onnistuneena. Kehuja saivat myös albumin tuotanto sekä musiikin ilmavuus. Rumban Kimmo Koskinen antoi albumille kolme tähteä viidestä. Hän piti albumin raskaita, laahaavia ja nerokkaita harmonioita sen vahvuutena ja heikkoutena, ja sanoi yhtyeen jäävän monipuolisuudessa sekä tempohaarukassa puolitiehen.
Kaivosmiesfiguuri

Kaivosmiesfiguuri ("Bergmannsfigur") on Erzgebirgen vuoristoalueella itäisessä Saksassa puusta valmistettu joulukoriste.
Historia.
Tärkeimpiin Erzgebirgen vuoristoseudun olohuoneita joulun aikaan koristaviin hahmoihin ovat jo vuosisatojen ajan kuuluneet kaivosmies ja enkeli. Kaivosmiestä esittävän kynttiläjalan oletetaan syntyneen jo 1500-luvulla, Erzgebirgen kaivostoiminnan kulta-aikana. Hahmossa heijastuu miesten loputon ikävä kaivosten syvyyksissä vuoden kylmimpinä kuukausina, jolloin he eivät nähneet päivänvaloa jopa kuukausiin. Kaivosmiehestä tuli enkelin ohella jouluseimien tärkein valonkantaja. 
Myöhemmin kynttilöitä kannattelevat kaivosmiehet yleistyivät kotien ja myös ravintoloiden koristeina sellaisissa kaupungeissa, joissa kaivostoiminta oli erityisen tärkeää. Tällaisia paikkakuntia olivat esimerkiksi Annaberg-Buchholz, Schneeberg ja Freiberg. Ihmisten haluttiin muistavan, että alueen taloudellinen kehitys perustui kaivosteollisuuteen. 
Kaivosmies- ja enkelifiguureille oli toinenkin tehtävä. Ikkunalla tuikkivan kynttilän avulla oli töistä palaavan kaivostyömiehen helpompi löytää tiensä kotiin. Lisäksi kynttilöiden lukumäärästä saattoi päätellä talossa olevien lapsien lukumäärän. Jokaista poikaa kohden ikkunalaudalle laitettiin kaivosmies ja jokaista tyttöä kohden enkeli.
Kuokkalan museoraitti

Kuokkalan museoraitti on Lempäälässä Kuokkalan kylässä Kuokkalankosken pohjoisrannalla sijaitseva museoalue, jonka ensimmäiset museot avattiin vuonna 1981. Museoaluetta ylläpitää Lempäälä-Seura, ja se on avoinna kesäisin toukokuun alusta elokuun loppuun. Museoalueella järjestetään kesäisin työnäytöksiä, ja heinäkuussa alueella pidetään Kuokkalankosken markkinat.
Museoraitilla sijaitsevat seuraavat museot:
Kuokkalan museoraitin eteläpuolella sijaitsevan Kuokkalankosken Hiidenvuolteessa on edelleen jäljelle vuonna 1943 puretun Hiidentien sillan kivinen siltapilari ja kosken rannalla olleet sillan maatuet. Tampereentien sillan vieressä on puolestaan vuonna 1963 pystytetty höyrylaiva Ilmarisen Kuokkalankosken nousun 100-vuotismuistomerkki.
Savu-ukko

Savu-ukko ("Räuchermann") on Erzgebirgen vuoristoalueella itäisessä Saksassa puusta valmistettu joulun aikaan käytetty suitsukekoriste.
Savu-ukko.
Suitsukekynttilöitä polttavia savu-ukkoja alettiin myydä Erzgebirgen alueella 1850-luvulla. Ne luovat ympäristöönsä viihtyisyyttä ja turvallisuuden tunnetta. Savu-ukot esittävät arkipäivän henkilöhahmoja kuten lelukauppiasta, lammaspaimenta ja musikanttia. Suitsuke laitetaan savu-ukon sisään irrottamalla ukon ylävartalo ja laittamalla nuken sisälle hehkuva suitsukekynttilä, minkä jälkeen ukon ylävartalo laitetaan takaisin paikoilleen.
Suitsutuskynttilä.
Suitsutuskynttilät on valmistettu alusta saakka samoista raaka-aineista. Se koostuu pääosin puuhiilestä, perunajauhosta ja santelipuusta, joihin on lisätty hajusteita kuten suitsuketta, mirhamia, ruusuöljyä, laventeliöljyä, kuusenneulasöljyä ja neilikkaöljyä. Raakamassasta muovaillaan pieniä kartioita, jotka lopuksi kuivataan.
Nykypäivä.
Nykyään suitsutuskynttilän tuoksua levittävät mitä moninaisimmat esineet ja hahmot. Erittäin suosittuja ovat savumökit ja savutakat. Kesäisin niitä käytetään myös karkottamaan hyttysiä, ampiaisia ja muita hyönteisiä.
Tesserla

Tesserla ("Tésséréla") on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla noin 90 kilometriä Barouélista itään. Kunnassa on 6 100 ja kylässä 1 100 asukasta (vuonna 2009).
Tesserlan kunnan pinta-ala on noin 20 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä ja lännessä Barouélin piirin N’Gassolan, pohjoisessa Ségoun piirin Sakoïban ja idässä Saminén kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen. 
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.
Tesserlasta on kuivaan aikaan tieyhteys Ségouun. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, riisi ja maissi. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa, maapähkinää ja vesimeloneja. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja. Tesserlassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii viisi koulua, kolme koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä muutamia koraanikouluja. Tesserlassa on terveyskeskus.
Juha-Matti Mikkolainen

Juha-Matti Mikkolainen (s. 27. syyskuuta 1987) on suomalainen maastohiihtäjä, joka edustaa Valkeakosken Hakaa.
Kansainväliset cup-kilpailut.
Mikkolainen on hiihtänyt maailmancupissa Nordic Opening -kiertueen Kuusamossa marraskuussa 2011 sekä Lahdessa vapaan hiihtotavan sprintin keväällä 2013, 2014 ja 2015. Parhaimmillaan hän on ollut 71:s 7. maaliskuuta 2015 Lahdessa.
Skandinavia Cupissa Mikkolainen on kilpaillut vuodesta 2016 lähtien. Hänen paras sijoituksensa on yhdeksäs Madonassa vapaan hiihtotavan sprintissä 8. helmikuuta 2012.
Arvokilpailut.
Mikkolainen oli mukana alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Hinterzartenissa 2010 ollen 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 31:s ja yhdistelmäkilpailussa 38:s. Mikkolainen oli mukana universiadeissa 2013 Lago di Teserossa, jossa hän oli yhdistelmäkilpailussa 23:s ja 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kisassa 27:s. Hän hiihti lisäksi Suomen pronssia saavuttaneessa viestijoukkueessa yhdessä Heikki Korpelan, Perttu Hyvärisen ja Jari Huhdan kanssa sekä sekasprinttiviestissä Marjaana Pitkäsen kanssa sijoittuen 13:nneksi.
Kansalliset kilpailut.
SM-kilpailuissa Mikkolainen on ollut henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan viides Vantaalla 2014 vapaan hiihtotavan sprintissä. Normaalimatkojen SM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan 11:s 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa Kuopiossa 2011. Vuoden 2014 SM-kilpailuissa Mikkolainen saavutti SM-pronssia Valkeakosken Hakan sprinttiviestijoukkueessa yhdessä Vesa Kallion kanssa.
Muuta.
Mikkolainen on tehnyt rap-musiikkia taiteilijanimellä JuMi.
Mikkolainen osallistui marraskuussa 2016 Haluatko miljonääriksi? -televisio-ohjelmaan. Hän vastasi väärin kuudenteen kysymykseen ja voitti tuhat euroa.
Elohopea(II)bromidi

Elohopea(II)bromidi eli merkuribromidi (HgBr2) on elohopean ja bromin muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää analyyttisenä reagenssina, lääketieteessä sekä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa elohopea(II)bromidi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste koostuu lineaarisista molekyyleistä ja sen alkeiskoppi on rombinen. Elohopea(II)bromidi liukenee vain niukasti veteen eikä juuri dissosioidu elohopea- ja bromidi-ioneiksi. Paremmin aine liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. 
Valmistus ja käyttö.
Elohopea(II)bromidia voidaan valmistaa bromin ja elohopean välisellä reaktiolla veden läsnä ollessa, liuottamalla elohopeaoksidia vetybromidiliuokseen tai saostamalla elohopeanitraattiliuoksesta natriumbromidin avulla.
Hg + Br2 → HgBr2
HgO + 2 HBr → HgBr2 + H2O
Hg(NO3)2 + 2 NaBr → HgBr2 + 2 NaNO3
Elohopea(II)bromidia voidaan käyttää analyyttisessä kemiassa reagenssina osoittamaan arseenin tai antimonin läsnäolo. Sitä voidaan myös käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä sekä valmistettaessa organoelohopeayhdisteitä. Sillä on käyttöä myös lääketieteessä.
Terauchi Masatake

Terauchi Masatake (; 5. helmikuuta 1852 – 3. marraskuuta 1919) oli japanilainen sotilaskomentaja, Korean kenraalikuvernööri ja poliitikko. Hän oli Japanin keisarillisen armeijan "Gensui" (sotamarsalkka) ja Japanin pääministeri vuosina 1916–1918.
Elämä ja ura.
Terauchi syntyi yläluokkaiseen Chōshū-samuraisukuun, ja taisteli nuoruudessaan Boshin-sodassa Tokugawa-shōgunaattia vastaan vuonna 1868–1869. Hän toimi Japanin keisarillisen armeijan vänrikkinä ja otti vuonna 1877 osaa Satsuman kapinan tukahduttamiseen, jossa hän menetti oikean kätensä. Vammautuminen ei kuitenkaan haitannut hänen uraansa sotilaana tai politiikassa.
Vuonna 1882 Terauchi lähetettiin Ranskaan opiskelemaan sotilasasiainmiehen tehtäviä, minkä jälkeen hänet nimitettiin useisiin tärkeisiin sotilaallisiin tehtäviin. Hän toimi Venäjän-Japanin sodan aikana sotaministerinä ja sen jälkeen hänet nimitettiin Korean kenraalikuvernööriksi Itō Hirobumin murhan jälkeen. Sieltä hänet kutsuttiin lokakuussa 1916 pääministerin tehtäviin ja oli virassa syyskuuhun 1918 asti.
N’Gassola

N’Gassola on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen varrella noin sata kilometriä Barouélista itään. Kunnassa on 5 700 ja kylässä 1 900 asukasta (vuonna 2009).
N’Gassolan kunta rajoittuu lännessä Barouélin piirin Sanandon, pohjoisessa Tesserlan ja Ségoun piirin Sakoïban, idässä Saminén ja etelässä Blan piirin Falon kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kuusi kylää. Asukkaat ovat bambaroita, bozoja, fulbeja, soninkeja, samoja ja miniankoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. N’Gassolassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Kunnassa toimii kolme koulua sekä kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Terveyspalveluja ei ole ja liikenneyhteydet ovat heikot.
Carlos del Cerro Grande

Carlos del Cerro Grande (s. 13. maaliskuuta 1976 Alcalá de Henares, Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä tuomarina vuodesta 2013 lähtien.
Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primera Divisiónissa hän tuomitsi vuonna 2011, jossa kohtasivat Celta Vigo ja Granada. 22. toukokuuta 2016 Del Cerro Grande toimi erotuomarina Copa del Reyn loppuottelussa, jossa vastakkain asettuivat Barcelona ja Sevilla.
Sanando

Sanando on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen varrella noin 70 kilometriä Barouélista itään. Kunnassa on 32 600 ja kylässä 1 400 asukasta (vuonna 2009).
Sanandon kunta rajoittuu idässä Barouélin piirin N’Gassolan, etelässä Gouendon ja lännessä Konobougoun ja Barouélin, pohjoisessa Ségoun piirin Konodiminin ja Soignébougoun sekä kaakossa Blan piirin Falon kuntiin. Seutu kuulu Sudanin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 38 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, somonoja, soninkeja ja fulbeja. He puhuvat bambaraa ja fulania. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on jonkin verran kristittyjä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, durra, maissi, maapähkinä ja riisi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta ja käsityöammatteja.
Kunnassa toimii joukko alakouluja ja lukutaitokeskuksia, yläkoulu, kaksi koraanikoulua ja kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED).
Artsvik Harutjunjan

Artsvik Harutjunjan (; s. 21. lokakuuta 1984 Kapan, Armenian SNT), tunnettu myös taiteilijanimellään Artsvik, on armenialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edusti Armeniaa kappaleella ”Fly With Me” vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa Kiovassa.
Elämä ja ura.
Lapsuus.
Artsvik Harutjunjan syntyi vuonna 1984 Kapanissa, Armenian SNT:ssa. Kun Harutjunjan oli viisivuotias, hän muutti perheensä kanssa Moskovaan.
2013.
Vuonna 2013 hän oli kilpailijana "Golosin" (Venäjän versio The Voice -kilpailusta) 2. tuotantokaudella. Kilpailun aikana Harutjunjan oli Pelageyan joukkueessa. Hän tippui kaksintaistelussa.
2016.
Harutjunjan muutti takaisin Armeniaan vuonna 2016. Hän kilpaili Armenian vuoden 2017 euroviisukarsintakilpailussa ("Depi Evratesil"), jonka hän voitti 24. joulukuuta 2016 pidetyssä finaalissa. Hän edusti Armeniaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Fly With Me”, joka sijoittui ensimmäisessä semifinaalissa seitsemänneksi ja pääsi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui kahdeksanneksitoista.
Aiheesta muualla.
Gouendo

Gouendo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen rannalla noin 90 kilometriä Barouélista kaakkoon. Kunnassa on 10 600 ja kylässä 2 900 asukasta (vuonna 2009).
Gouendon kunta rajoittuu luoteessa Barouélin piirin Konobougoun, pohjoisessa Sanandon, idässä Blan piirin Falon sekä etelässä ja lännessä Koulikoron alueen Dioïlan piirin Nangolan kuntiin. Kuntaan kuuluu kymmenen kylää.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, durra ja puuvilla. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat ja vuohet. Gouendon kunta on yksi seudun tärkeimmistä kalastuksen keskuksista.
Kunnassa toimii seitsemän alakoulua ja kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Gouendossa on terveyskeskus.
PTO-4

PTO-4 oli virolainen yksimoottorinen kaksipaikkainen koulukone. Konetyypin nimen kirjaimet tulivat sen suunnittelijoiden, Voldemar Postin, Rein Tooman ja Otto Orgin, sukunimien alkukirjaimista. Viron ilmatorjuntajoukot () sai käyttöönsä ensimmäisen PTO-4 -koneensa (rek. nro. 161) 12. lokakuuta 1938, ja toisen, suljetulla kabiiniohjaamolla ja tehokkaammalla moottorilla varustetun koneen 13. maaliskuuta 1939. Jatkokehitetty toinen kone sai tyyppimerkinnän PTO-4a, mutta sen tuotanto jäi vain yhteen koneyksilöön.
Ilmatorjuntajoukkojen lisäksi tyyppiä käytti Eesti Aeroklubi, jolle valmistettiin koneet rekisteritunnuksilla ES-EAK, -EAL, -EAM, -EAN, -EAO ja -EAP. Aeroklubin kuudesta koneesta kaksi, ES-EAO ja ES-EAP, jäi keskeneräisiksi.
Neljä PTO-4:ää oli lentokunnossa Saksan miehittäessä Viron vuonna 1941. Koneet siirtyivät virolaisista vapaaehtoisista kootun Saksan Luftwaffen alaisen Sonderstaffel Buschmannin käyttöön, joka muuttui 1. huhtikuuta 1943 Aufklärungsfliegergruppe 127:ksi. Reval-Ülemisten lentokentälle sijoitettu yksikkö käytti koneita vuoteen 1944 koulutus- ja yhteyslentokoneina, seä tiedustelulentotoimintaan Itämeren rannikkoaluilla.
Krampus

Krampus on keskieurooppalaisessa kansanperinteessä esiintyvä hahmo, joka on puoliksi vuohi ja puoliksi paholainen. Perinteen mukaan Krampus rankaisee huonosti käyttäytyineitä lapsia jouluna, vastakohtana joulupukin esikuvana toimineelle Pyhälle Nikolaokselle, joka palkitsee kilttejä lapsia lahjoilla. Krampuksenyö (saks. "Krampusnacht") alkaa joulukuun 5. päivän iltana, jolloin hahmon kerrotaan kulkevan rankaisemassa ilkeitä lapsia. Paikasta riippuen, Krampus kulkee joko yksinään tai yhdessä lapsia palkitsevan Pyhän Nikolaoksen kanssa. Suomalaisessa joulupukissa nämä kaksi hahmoa ovat yhdistyneet. Nimi tulee Krampukselta ja perinteen mukaan joulupukki jakaa sekä lahjoja että vitsoja.
Taustaa.
Krampus on yleinen hahmo Alppien ympäristössä Itävallassa, Baijerissa, Kroatiassa, Sloveniassa ja Pohjois-Italiassa sekä Tšekissä ja Unkarissa. Perinteeseen kuuluu muun muassa Krampus-korttien lähettäminen. Useissa Alppikylissä järjestetään myös niin sanottuja krampuksenjuoksuja (saks. "Krampuslauf"), johon osallistuu hahmoksi pukeutuneita nuoria.
Krampuksen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta tutkijat arvelevat sen periytyvän jo kristinuskoa edeltävältä ajalta. Skandinaavisen mytologian mukaan Krampus on alamaailman eli Helheimin jumalattaren Helin poika.
Populaarikulttuuri.
Populaarikulttuurissa Krampus esiintyy lukuisissa yhteyksissa. Tunnettuja ovat muun muassa vuonna 2014 julkaistu videopeli ', Jason Hullin kauhuelokuva ' vuodelta 2013 sekä Michael Doughertyn kauhukomedia "Krampus" ja Robert Conwayn kauhuelokuva "", jotka molemmat ovat vuodelta 2015.
Lina Lehtovaara

Lina Lehtovaara (o.s. Långbacka, s. 23. kesäkuuta 1981 Kokkola) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Hän on tuomaroinut muun muassa Mestarien liigan finaalin 2022, kaksi ottelua EM-kilpailuissa 2022 ja yhden ottelun MM-kilpailuissa 2023.
Ura.
Lehtovaarasta aloitti erotuomaroinnin 17-vuotiaana tuomitsemalla junioriotteluita. Vuonna 2002 hän toimi ensi kertaa erotuomarina Kolmosessa ja vuonna 2003 avustavana erotuomarina Naisten SM-sarjassa. Hänestä tuli kansainvälinen FIFA-erotuomari vuonna 2009.
Kansainvälisesti Lehtovaara on tuomaroinut 40 eri maassa, Mestarien liigan finaalin lisäksi esimerkiksi Barcelonan ja Real Madridin välisen El Clásicon Mestarien liigassa maaliskuussa 2022. EM-kilpailuissa 2017 Lehtovaara toimi neljäntenä erotuomarina. EM-kilpailuissa 2022 hän tuomitsi kaksi alkulohko-ottelua ja oli neljäntenä tuomarina yhdessä puolivälierässä ja yhdessä välierässä. MM-kilpailuissa 2023 hän oli erotuomarina yhdessä alkulohko-ottelussa ja neljäntenä tuomarina kolmessa alkulohko-ottelussa.
Suomessa Lehtovaara on tuomaroinut Kansallisessa Liigassa, miesten Kakkosessa ja miesten Ykkösessä.
Suomen Palloliitto on palkinnut Lehtovaaran vuoden erotuomarina 2015, 2016, 2018, 2019, 2020 ja 2021.
Yksityiselämä.
Lehtovaara on kotoisin Kokkolasta ja asuu miehensä kanssa Paraisilla, missä hän työskentelee resurssiopettajana. Koulutukseltaan Lehtovaara on kasvatustieteiden maisteri.
Lehtovaaran pikkuveli on pääsarjatasolla pelannut jalkapallomaalivahti Gustav Långbacka.
Konobougou

Konobougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 19 kilometriä Barouélista etelään. Kunnassa on 37 200 ja kylässä 8 700 asukasta (vuonna 2009).
Konobougoun kunnan pinta-ala on 793 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Baraouélin piirin Kalakén, pohjoisessa Baraouélin, idässä Sanandon ja Gouendon sekä etelässä Koulikoron alueen Dioïlan piirin Nangolan, Kérélan ja Guégnékan kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 44 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, soninkeja ja fulbeja. Lisäksi on dogoneja, bozoja, maureja, boboja, songhaita, moseja ja samoja.
Konobougoun kautta kulkee Bamakon ja Ségoun välinen maantie RN6, josta haarautuu maapohjainen tie Barouéliin. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, maapapu, vesimeloni, puuvilla ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja.
Kunnassa toimii 16 koulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), kymmenen koraanikoulua ja kirjasto. Konobougoussa on terveyskeskus.
Etsi mut

Etsi mut on Aleksanteri Hakaniemen ensimmäinen single, joka julkaistiin 23. marraskuuta 2016. 
Kappale debytoi Suomen virallisen singlelistan sijalla 15.
Lähteet.
https://www.sonymusic.fi/uutiset/taustajoukoista-parrasvaloihin-aleksanteri-hakaniemi-julkaisi-debyyttisinkkunsa/
Suomen peura (kirja)

Suomen peura on Martti Montosen vuonna 1974 ilmestynyt tieto- ja kuvateos peurasta ja varsinkin metsäpeurasta eli suomenpeurasta. Teoksen julkaisi WSOY, sen taitto ja typografia ovat Urpo Huhtasen käsialaa.
Sisältö.
Kirja tarkastelee peuran ja metsäpeuran historiaa, levinneisyyttä, elinolosuhteita ja ominaisuuksia, mutta myös muita peuraan liittyviä ilmiöitä kuten sanastoa, varsin laaja-alaisesti. Siinä on runsas mustavalkokuvitus ja karttoja, jotka esittävät metsäpeuran levinneisyyttä Euroopassa, peura-nimiä Suomen rautakauden asutuksen piirissä, peura-, hirvas- ja teva(na)-aiheisia nimiä, Lapin perua olevaa peuranimistöä sekä metsäpeurojen vasomishavaintoja Kuhmossa. Erillisessä karttaliitteessä on kuvattu peura- ja petra-nimien levinneisyyttä koko Fennoskandiassa. Useissa kuvissa on tekijän laatimat kuvatekstit, jotka enimmäkseen havainnollistavat kuvanottopaikkaa tai -tilannetta mutta sisältävät myös tekstiä täydentäviä muita tietoja.
Rakenne.
Teoksen luvut ovat seuraavat:
Lisäksi teoksessa on lähdeviitteiden luettelo, kirjallisuuslista, "Sanoja ja asioita" eli termien selityksiä viittauksineen kirjan tekstiin ja kuviin, sisällysluettelo sekä liitekartta peura-aiheisten nimien levinneisyydestä.
Grouplove

Grouplove on yhdysvaltalainen indie rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2009 Los Angelesissa.
Yhtyeen alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat Hannah Hooper, Christian Zucconi, Sean Gadd, Ryan Rabin ja Andrew Wessen. Heidän debyytti-EP:nsä julkaistiin vuonna 2010. Saman vuoden aikana julkaistiin yhtyeen debyyttialbumi. Heidän toinen albuminsa julkaistiin vuonna 2013. Seuraavana vuonna Gadd jätti yhtyeen, ja hänet korvasi basisti Dan Gleason. Vuonna 2016 yhtye julkaisi kolmannen albuminsa.
Volkswagen Golf Plus

Volkswagen Golf Plus on Volkswagenin vuosina 2004–2014 valmistama Golf V -malliin perustuva tila-auto. Sen korvaajaksi tuli Golf Sportsvan, joka perustuu Golf VII:ään.
Golf Plus on samanpituinen ja -levyinen kuin tavallinen Golf, mutta on sitä 9,5 senttimetriä korkeampi. 395-litrainen tavaratila on 45 litraa Golfia suurempi, ja sisätilat ovat paremmin muunneltavissa esimerkiksi 16 senttimetriä pituussuunnassa liikkuvan takaistuimen ansiosta.
Pariisin autonäyttelyssä syyskuussa 2006 esiteltiin Golf Plusin maasturimaisempi versio, Volkswagen CrossGolf. Siinä on muun muassa kattokaiteet ja mustat puskurien ja sivuhelmojen suojalistat.
Vuonna 2008 Golf Plusin ulkonäköä muutettiin vastaamaan uutta Golf VI -mallia. Uudistunut Golf Plus esiteltiin Bolognan autonäyttelyssä joulukuussa.
Volkswagen Golf Sportsvan

Volkswagen Golf Sportsvan on Volkswagenin vuosina 2014–2020 valmistama tila-automalli, joka korvasi Golf Plussan. Se perustuu tekniikaltaan Golf VII:ään.
Vuoden 2014 Euro NCAP -kolaritestistä Golf Sportsvan sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Golf Sportsvanin akseliväli on 11 senttimetriä edeltänyttä Golf Plussaa pidempi. Takaistuinta voi liikuttaa pituussuunnassa 18 senttimetriä, ja sen asennosta riippuen tavaratilaa on 500–590 litraa.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2017 esiteltiin pienen kasvojenkohotuksen kokenut Golf Sportsvan. Auto sai uudistuksessa uudet puskurit ja LED-takavalot.
Jisbak

Jisbak () oli Vanhan testamentin ensimmäisessä Mooseksen kirjassa mainittu Abrahamin seitsemäs ja toiseksi nuorin poika. Jisbakin äidin nimi oli Ketura. Jisbak tunnetaan myös nimillä Josabak ja Ishbak.
Koska Jisbak mainitaan Raamatussa vain lyhyesti, hänestä ei tiedetä juuri mitään, mutta hän oli erään Kanaaninmaan itäosissa eläneen heimon kantaisä.
Jorge Meré

Jorge Meré Pérez (s. 17. huhtikuuta 1997 Oviedo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa 1. FC Kölniä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura.
Meré on kotoisin Oviedosta, josta hän siirtyi vuonna 2010 Sporting Gijónin nuorisoakatemiaan. Seuran reservijoukkueeseen hän nousi kaudella 2013–2014, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. 24. heinäkuuta 2014 Meré solmi seuran kanssa viisivuotisen sopimuksen, joka sisälsi 25 miljoonan euron purkupykälän.
11. huhtikuuta 2015 hän teki ensiesiintymisensä seuran edustusjoukkueessa vierasottelussa Real Zaragozaa vastaan. Loppukauden aikana hän pelasi yhteensä viisi ottelua, minkä päätteeksi seura palasi maan pääsarjaan Primera Divisióniin kolmen vuoden tauon jälkeen. 23. syyskuuta 2015 Meré pelasi ensimmäisen ottelunsa maan korkeimmalla sarjatasolla, kun joukkue kohtasi vieraskentällä Rayo Vallecanon. Hän pelasi kauden aikana 31 pääsarjaottelua.
Meré siirtyi saksalaiseen FC Kölniin seitsemän miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2017. Hän on kauden 2019–2020 loppuun mennessä pelannut 33 bundesliigaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia ja syöttänyt yhden. 2. Bundesliigassa hän on pelannut 26 ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua.
Maajoukkueura.
Meré pelasi kaikki viisi ottelua Espanjan voittaessa alle 19-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2015. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän pelasi neljä ottelua Espanjan saavuttaessa hopeaa 2017 ja kolme ottelua joukkueen voittaessa Euroopan-mestaruuden 2019.
ETV+

ETV+ on virolainen televisiokanava, jonka pääkohderyhmänä on Viron venäjänkielinen vähemmistö. ETV+ lähettää ohjelmistoa sekä venäjäksi että viroksi.
Viron hallitus antoi hyväksyntänsä venäjänkielisen tv-kanavan perustamiselle marraskuussa 2014. Nimi uudelle tv-kanavalle valittiin 360 ehdokkaan joukosta huhtikuussa 2015. Kanavan budjetti vuodelle 2015 oli 2,53 miljoonaa euroa.
ETV+:n ensimmäinen lähetys nähtiin noin aamuseitsemältä 28. syyskuuta 2015 ja kanavan ensimmäisen päivän ohjelmisto koostui aamu-tv -ohjelman lisäksi matkailuohjelmasta, jonka ensimmäisessä jaksossa vierailtiin Viron venäjänkielisellä Itä-Virumaan maakunnassa. Muun ohjelmiston kerrottiin koostuvan lisäksi kulttuuri- ja ajankohtaisohjelmista, dokumenteista, elokuvista sekä opetusohjelmista.
Andrew Calof

Andrew James Calof (s. 9. toukokuuta 1991 Nepean, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Calof osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Calof pelasi kotikaupungissaan Nepean Raidersin juniorijoukkueessa, jonka jälkeen OHL-joukkue Mississauga IceDogs varasi hänet 175. pelaajana kesällä 2007. Calof ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Calof siirtyi kaudeksi 2007–2008 CJHL-junioriliigan Hawkesbury Hawksiin, josta hän palasi kaudeksi 2008–2009 pelaamaan samaa liigaa Nepean Raidersiin. Calof sijoittui kyseisellä kaudella tehoilla 47+53=100 koko CJHL:n maalipörssissä toiseksi edellään vain Pembroke Lumber Kingsin Andy Starczewski sekä pistepörssissä kolmanneksi. Kaudella 2009–2010 hän sijoittui tehoilla 45+52=97 liigan maalipörssissä kolmanneksi ja pistepörssissä seitsemänneksi. Calof palkittiin kauden päätteeksi CJHL:n opiskelijapalkinnolla.
Vuodet 2010–2014 Calof kävi Princetonin yliopistoa. "Freshman" -kaudellaan 2010–2011 hän oli joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 9+24=33. Calof valittiin kauden päätteeksi ECAC:n vuoden tulokkaaksi, tulokkaiden tähdistökentälliseen sekä kolmanteen tähdistökentälliseen. "Sophomore" -kaudellaan 2011–2012 hän voitti Princetonin sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 17+14=31 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +2. Myös kaudella 2012–2013 Calof voitti joukkueensa sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 14+24=38. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECAC:n toiseen tähdistökentälliseen. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2013–2014 Calof voitti Princetonin sisäisen syöttöpörssin ja jakoi sisäisen pistepörssin voiton Andrew Ammonin kanssa tehoilla 4+17=21, vaikka hän pelasi loukkaantumisen vuoksi vain 22 ottelua.
Kaudeksi 2014–2015 Calof siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Skellefteå AIK:hon. Hän jakoi tehoilla 16+19=35 joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Janne Pesosen kanssa sekä sisäisen pistepörssin toisen sijan Erik Forssellin ja Patrik Zackrissonin kanssa. Calof voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Hän oli kaikkien aikojen kolmantena ulkomaalaispelaajana ja ensimmäisenä pohjoisamerikkalaispelaajana ehdolla SHL:n vuoden tulokkaaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Djurgårdens IF:n Marcus Sörensenille. Maaliskuussa 2015 Calof teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Skellefteån kanssa.
Calof oli kaudella 2015–2016 Skellefteån paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 19+15=34. Hän jakoi koko SHL:n maalipörssin kuudennen sijan neljän muun pelaajan kanssa. Calof oli joukkueensa paras maalintekijä myös pudotuspeleissä seitsemällä osumallaan. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Maaliskuussa 2016 Calof teki Skellefteån kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Kaudeksi 2017–2018 Calof siirtyi jatkamaan SHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Växjö Lakers HC:n riveihin.
Maajoukkueura.
Calof edusti Canada Eastin joukkuetta alle 19-vuotiaiden World Junior A Challengessa vuonna 2009.
Leo Skurnik

Leo Skurnik (28. maaliskuuta 1907 Helsinki – 4. joulukuuta 1976 Oulu) oli lääkäri ja yksi jatkosodan aikana rautaristillä palkituista, mutta siitä kieltäytyneistä suomenjuutalaisista.
Henkilöhistoria.
Skurnikin vanhemmat olivat liikemies Ben-Zion Skurnik ja Sarah Skurnik. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1939 oli Lempi Irene Laukka ja toinen vuodesta 1949 Helmi Annikki Kaisto. Skurnik tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1926 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1937. Iin kunnanlääkärinä Skurnik toimi 1939–1947, Rauma-Raahe Oy:n tehtaanlääkärinä Haukiputaan Martinniemessä 1947–1950, Paavolan ja Revonlahden kunnanlääkärinä 1953–1961 ja Oulun kaupungin lääkärinä vuodesta 1961.
Rautaristi.
Sodissa Skurnik toimi patteriston, rykmentin ja kenttäsairaalan lääkärinä, hänen sotilasarvonsa oli lääkintämajuri (1943). Saksalaiset ehdottivat Skurnikille jatkosodan aikana rautaristiä, yhtenä neljästä Suomen juutalaisesta kansalaisesta. Prosessin tarkkaa ajankohtaa ei ole saatu selvitettyä, koska sitä kuten muita kolmea vastaavaa tapausta koskevat dokumentit ovat kadonneet. Rautaristiä ehdotettiin Skurnikille ilmeisesti saksalaisen haavoittuneen noutamisesta "ei-kenenkään-maalta" kiivaan taistelun aikana lääkintämiesten siitä kieltäydyttyä sekä kenttäsairaalan evakuoinnista vihollisen sulkutulikeskityksen alta Kiestingissä.
Skurnikin rautaristiepisodiin liittyy, että hän sai tietää vireillä olevasta prosessista etukäteen kenraali Hjalmar Siilasvuolta, jonka kanssa Skurnik oli hyvissä väleissä. Tässä vaiheessa Skurnik päätti, toisin kuin hänen juutalainen upseerikollegansa Leo Jakobson, pysyä hiljaa ja odottaa, milloin saksalaiset huomaavat erehdyksensä. Niin ei kuitenkaan tapahtunut, jolloin Skurnik meni puhumaan Siilasvuolle kunniamerkistään todeten, että "kyllä kai sinä hyvä veli kenraali ymmärrät, että en minä voi juutalaisena ottaa tuollaista kunniamerkkiä vastaan". Samalla hän sanoi kenraalille, että tämä voisi kertoa saksalaisille upseeritovereilleen, että "tällaisilla kunniamerkeillä minä pyyhin persettäni". Ehkä hieman yllättävästi Siilasvuo todellakin välitti saksalaisille kollegoilleen sanatarkasti Skurnikin tokaisun. Siilasvuo ei tunnetusti pitänyt saksalaisista eikä ilmeisesti malttanut jättää käyttämättä tilaisuuksia, joissa hän saattoi sen heille osoittaa. Rintamalohkon saksalaisen sodanjohdon kuultua Siilasvuolta Skurnikin "terveiset", se vaati, että Skurnik luovutettaisiin heille "asianmukaisia rangaistustoimenpiteitä varten". Siilasvuo kuitenkin kieltäytyi ja kertoi Skurnikille sanoneensa saksalaisille, että "en kai minä teille parasta lääkäriäni luovuta."
Akrotomofilia

Akrotomofilia on parafilia, jossa asianomainen kokee seksuaalista kiihotusta amputoituja ihmisiä kohtaan. Myös halvaantumiset, spastisuus sekä ortopediset apuvälineet kuten pyörätuolit kiihottavat akrotomofiilejä. 
Akrotomofiliaa ei tule sekoittaa apotemnofiliaan, seksuaaliseen kohdehäiriöön jossa asianomainen kiihottuu ajatuksesta että hänelle itselleen tehdään amputaatio.
Ruumiin yhtenäiskuvan häiriö

Ruumiin yhtenäiskuvan häiriö (, "BIID") on neurologinen häiriö, jossa ihminen toivoo usein jonkin kehonosansa amputointia tai halvaantumista. Aivan viime vuosiin asti BIID:tä on kohdeltu mielenterveysongelmana, jonka hoidoksi on tarjottu psykoterapiaa. Sen on arveltu myös liittyvän dysmorfiseen ruumiinkuvan häiriöön, jossa henkilölle kehittyy vastenmielisyys jotain kehonsa osaa kohtaan. Nykyisin BIID:n uskotaan liittyvän aivojen kehonkartan häiriöön.
Toisinaan BIID:hen saattaa liittyä apotemnofilisia piirteitä, mutta ne ovat kuitenkin kaksi eri asiaa. Monet apotemnofiilit kärsivät BIID:stä, mutta suuri osa BIID:stä kärsivistä ei ole apotemnofiileja.
Tarton kaupunginmuuri

Tarton kaupunginmuurin rakennusaika on tuntematon. Tartto on yksi kuudesta Viron kaupungista, joihin on keskiajalla rakennettu muuri. Kirjallisia tietoja muurista ei ole, ja se on tuhoutunut lähes täysin, ensin 1700-luvun alun vihollisuuksissa, sitten vuoden 1763 tulipalon jälkeen purettiin loput. Tietoja on siten saatavissa vain arkeologisesta näkökulmasta.
Toomemäen piispanlinnasta on ensimmäinen kirjallinen maininta vuodelta 1234. Tarton kaupunki syntyi vähitellen 1200-luvulla piispanlinnan alapuolelle. Piispanlinnaa ympäröi muuri ja vallihauta. Kaupunginmuurin pituus oli 2 145 metriä, ja siinä oli 27 tornia, joista yhdeksässä oli portti. Muuri alkoi piispanlinnan länsinurkasta, kiersi Toomemäen lännen ja pohjoisen kautta, laskeutui jokitasangolle ja kulki nykyisten katujen Lai ja Kroonuaia kohdalla kohti Emajokea. Sen jälkeen se kääntyi kaakkoon joen vartta ja kulki Magasinikatua ja Vapauden puistokatua kaakkoon Raatihuoneen torin poikki Poekadulle. Siellä muuri kääntyi lounaaseen ja jatkui piispanlinnan itäkulmaan saakka.
Asiakirjojen tuhoutumisen vuoksi kaupungin asemakaavasta on tietoja vasta 1600-luvulta, ja niiden perusteella tiedetään Tarton raatihuoneen myöhäiskeskiaikainen sijainti. Muurin rakennusaineena on käytetty kiveä, tiiliä ja tiilenkappaleita, maa-ainesta, ja kivien sitomiseen sekaan on kaadettu kalkkilaastia.
Muuri on kuvattu Tarton vaakunassa. Muurin viereen rakennettiin 1793 talo, Barclay de Tollyn talo, jota nykyisin usein sanotaan Tarton Pisan torniksi, sillä se kallistuu sille puolelle, jolta se tukeutuu paaluihin. Joen puolella taloa tukee kaupunginmuuri.
Kalaké

Kalaké on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 15 kilometriä Barouélista etelään. Kunnassa on 16 500 ja keskuskylän kahdessa osassa 4 500 asukasta (vuonna 2009).
Kalakén kunta rajoittuu pohjoisessa Barouélin, idässä Konobougoun, etelässä Koulikoron alueen Dioïlan piirin Guégnékan ja Binkon sekä lännessä Koulikoron piirin Dinandougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 25 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, markoja ja fulbeja. Yleisin kieli on bambara.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa ja kaupankäyntiä. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, fonio, puuvilla, maapähkinä ja vesimeloni.
Kunnassa toimii yhdeksän alakoulua, kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) sekä yläkoulu. Kalakéssa ja Djillassa on terveyskeskukset.
Weltcupabfahrt Hannes Trinkl

Weltcupabfahrt Hannes Trinkl on laskettelurinne Hinterstoderissa Itävallassa.
Weltcupabfahrt Hannes Trinkl avattiin tammikuussa 2006 ja siinä on järjestetty alppihiihdon maailmancupin miesten supersuurpujottelu- ja suurpujottelukilpailuja.
Länsitoukki

Länsitoukki eli Länsi-Tonttu () on saari Helsingin edustan Itäsaarten osa-alueella, noin 13 kilometriä Kauppatorilta ja 7 km Santahaminasta kaakkoon. Saaren pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Maasto on avokalliota, jonka notkopaikoissa kasvaa matalaa ulkoluotojen kasvillisuutta. Puita ei kasva ja harvat pensaatkin ovat matalia. Aiemmin saarella oli vain ruotsinkielinen nimi. Sotien aikana se sai suomalaisen nimen Länsi-Tonttu. Jostain syystä nimi vuonna 1969 muutettiin Länsitoukiksi. Merikartoilla nimi Länsi-Tonttu on kuitenkin säilynyt niin, että uusimmissakin painoksissa se yhä on.
Historia.
Nykyään saari on asumaton, mutta 1890-luvulta 1940-luvulle siellä asui vakituisesti kalastajia. Toisen maailmansodan aikana saaren korkeimmalle kohdalle rakennettiin merivartioparakki, joka sodan jälkeen luovutettiin metsästysseuran käyttöön. Parakki paloi 1970-luvulla. Kalastajien rakennukset olivat tuhoutuneet jo aikaisemmin. Nykyisin saaren ainoa rakennelma on tutkaheijastin. Syksyisin saari on linnustajien suosiossa. Saaren omistaa Suomen valtio. Maihinnousu on retkeilijöille sallittu.
Rusalkan uppoaminen.
20. syyskuuta 1893 venäläinen panssarilaiva "Rusalka" upposi jonkin matkan päähän Länsitoukista vieden koko miehistönsä, 177 henkeä, meren pohjaan. Saaressa tuolloin asunut kalastaja Poppo Sjöholm on kertonut kuulleensa myrskyn pauhun keskeltä huudon tapaista ääntä, mutta ”luuli aistiensa pettävän tai paholaisen olevan irti”. Vasta seuraavana päivänä hänelle selvisi, että huudot olivat olleet todellisia ihmisääniä.
Pikku Huopalahden ala-aste

Pikku Huopalahden ala-asteen koulu, puhekielellä Pikkis, on Helsingin Pikku Huopalahden asuinalueella sijaitseva peruskoulun ala-aste. Koulurakennus on arkkitehtitoimisto Esa Piironen Oy:n suunnittelema ja valmistunut vuonna 1997, joka on myös koulun perustamisvuosi. Koulussa toimivat perusopetuksen luokat 1.–6. sekä kaksi valmistavaa luokkaa ja alueellinen pienryhmä. Koulurakennus sijaitsee osoitteessa Tilkankatu 19. Samassa rakennuksessa toimivat myös Pikku Huopalahden lastenkirjasto, nuorisotalo ja päiväkoti.
Vuonna 2024 koulussa oli noin 250 oppilasta.
Muuta.
Suomen entinen valtiovarainministeri ja kansanedustaja Jutta Urpilainen työskenteli koulussa opettajana vuosina 2001–2002.
Boidié

Boidié on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen ja Banin välisellä tasangolla 20 kilometriä Barouélista luoteeseen. Kunnassa on 22 100 ja keskuskylässä 3 600 asukasta (vuonna 2009).
Boidién kunta rajoittuu pohjoisessa Barouélin piirin Tamanin, Somon ja Dougoufién ja etelässä Barouélin, idässä Ségoun piirin Konodiminin ja lännessä Koulikoron alueen Koulikoron piirin Dinandougoun ja Nyaminan kuntiin.
Kuntaan kuuluu 25 kylää. Asukkaat ovat bambaroita, markoja, fulbeja ja somonoja. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus.
Kunnassa toimii neljä alakoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) ja yläkoulu. Boidiéssa, 
Dotembougoussa ja Seguelassa on terveyskeskukset.
Boxing Day

Boxing Day (kirjaimellisesti ”lahjapakettipäivä”) on joulupäivän jälkeinen, tapaninpäivää vastaava, maallinen juhlapäivä Kansainyhteisön maissa. Perinteisesti työnantajat antoivat palvelijoilleen, jotka pääsivät joulun jälkeen tapaamaan omaisiaan, joululahjoja tai joulurahaa. Boxing Dayn vietosta määrätään tarkemmin eri maissa. Boxing Dayta vietetään pääasiassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ugandassa, Hongkongissa, Australiassa, Kanadassa, Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa.
Historia.
Erään tutkimusnäkemyksen mukaan Boxing Dayn traditio alkoi keskiajalla, kun seurakuntalaiset keräsivät rahaa köyhille almulaatikoissa. Nämä avattiin joulun jälkeisenä Pyhän Stefanoksen päivänä. Ensimmäisen kristityn marttyyrin, Pyhän Stefanoksen päivä yhdistettiin julkiseen hyväntekeväisyyteen. 
Pääasiassa brittiläiseen traditioon kuuluva Boxing Day tarkoittaa Kansainyhteisön muissa maissa pääasiassa ostoksille ja urheilulle omistettua päivää. Sanaa käytetään vähän Yhdysvalloissa, jossa joulukuun 26. päivä ei ole yleensä kansallinen lomapäivä. 
Ortodoksisissa maissa juhlitaan Pyhän Stefanoksen päivää joulukuun 27. päivänä. Sitä ei kuitenkaan yhdistetä joululahjalaatikoihin, vaan silloin on tapana käydä kirkossa, syödä ja juoda runsaasti.
Ostospäivä.
Englannissa, Kanadassa, Australiassa ja Uudessa-Seelannissa Boxing Day tunnetaan pääasiassa lomapäivänä, jolloin tehdään ostoksia, samaan tapaan kuin Kiitospäivän jälkeinen Black Friday Yhdysvalloissa. Alennusmyynnit ovat tavallisia.
Urheilu.
Yhdistyneen kuningaskunnan, Skotlannin ja Pohjois-Irlannin jalkapallo- ja rugbyjoukkueet järjestävät perinteisiä Boxing Day -otteluita. Australiassa, Uudessa-Seelannissa ja Etelä-Afrikassa pelataan krikettiotteluita. Australiassa juhlapäivänä järjestetään purjehduskilpailu Sydneystä Hobartiin.
Hevoskilpailuja järjestetään muun muassa Surreyssa, Englannissa. 
Boxing Day on eräs kettujahdin tärkeitä päiviä Englannissa ja Yhdysvalloissa, jossa sekä ratsain- että jalkaisin tehtävät metsästysseurueet kokoontuvat usein kylien keskustoissa.
Boxing Dayhin yhdistetään useita jääkiekko-otteluita.
Tamani

Tamani on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Barouélin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla 30 kilometriä Barouélista pohjoiseen. Kunnassa on 13 100 ja keskuskylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).
Tamanin kunta rajoittuu idässä Barouélin piirin Somon ja etelässä Boidién, pohjoisessa Ségoun piirin Souban ja lännessä Koulikoron alueen Koulikoron piirin Nyaminan kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, bozoja, somonoja, soninkeja ja fulbeja.
Tamanista johtaa paikallistie Konobougouun. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus ja pienimuotoinen kaupankäynti. Osa väestöstä käy kausitöissä Bamakossa, Sélinguéjärvellä tai Norsunluurannikolla. Kunnassa toimii viisi koulua ja kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED). Tamanissa ja Garnassa on terveyskeskukset ja Mignonissa sairastupa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.