tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Marko Marulić

Marko Marulić (laus. , ; 18. elokuuta 1450 Split, Venetsian tasavalta – 6. tammikuuta 1524 Split, Venetsian tasavalta) oli kroatialainen runoilija ja kristillinen humanisti. Hän kirjoitti sekä kristillisiä moraaliteoksia sekä runoja. Marulićin tunnetuin teos on runoelma "Judita", joka oli ensimmäinen painettu kroatiankielinen kirja.
Nuoruus ja opiskelu.
Marulić syntyi aatelissukuun ja opiskeli Padovassa klassisia kieliä, kirjallisuutta ja filosfofiaa. Palattuaan Splitiin hän teki uran virkamiehenä, oppineena ja kirjailijana.
Teokset.
Marulić kirjoitti didaktiset työnsä latinaksi, ja niitä käännettiin useille eurooppalaisille kielille. Ne käsittelivät käytännön kristinuskoa ja heijastivat stoalaista ajattelua. Hänen tunnetuimmat kristilliset teoksensa olivat "De institutione bene uiuendi per exempla sanctorum", joka oli kokoelma moraaliopetuksia ja anekdooteja Vanhasta ja Uudesta testamentista, "Euangelistarium", jossa hän käsitteli kristillistä etiikkaa, ja "De humilitate et gloria Christi", jossa hän pyrki antamaan esimerkkejä hyveellisestä elämästä.
Marulićin merkittävin kansankielinen runoelma oli "Istoria sfete udovice Judit u versih harvacchi slozena", joka tunnetaan usein vain nimellä "Judita". Hän kirjoitti sen 1501, ja se julkaistiin 1521. Se oli ensimmäinen kroaatiksi kirjoitettu julkaistu teos, ja se käsitteli heprealaisen Judit-nimisen sankarittaren kautta oman kansansa taistelua turkkilaisia vastaan. Teos nosti kroatian kirjallisuuden kieleksi, ja siinä Marulić yhdisti kroatialaista runoperinteitä italialaisen kirjallisuuden koulutukseensa. Se olikin merkittävä kroatialaisen kirjallisuuden peruskivi.
Marulić vetäytyi 60-vuotiaana fransiskaaniluostariin Šoltan saarella, mutta palasi Splitiin jo kahden vuoden päästä. Hän kuoli Splitissä 1524.
Foveaux’nsalmi

Foveaux’nsalmi () on noin 26 kilometriä leveä Tyynenmeren salmi, joka erottaa Stewartinsaaren, Uuden-Seelannin kolmanneksi suurimman saaren, Eteläsaaresta. Salmessa ja sen tuntumassa sijaitsevista pikkusaarista suurin on Ruapuke.
Purjehtiessaan Eteläsaaren ympäri vuonna 1770 James Cook havaitsi Foveaux’nsalmen suun, mutta otaksui silti Stewartinsaaren olevan Eteläsaareen yhteydessä oleva niemimaa. Varsinaisesti salmen löysi vasta yhdysvaltalainen hylkeenpyytäjä Owen F. Smith vuonna 1804. Hän välitti tiedon Uuden Etelä-Walesin kuvernöörille. Salmi on nimetty varakuvernööri Joseph Foveaux’n mukaan. 1800-luvun alkuvuosikymmeninä salmen rannoilla oli useita valaanpyyntiasemia.
Foveaux’nsalmen vesissä on runsaasti "Tiostrea chilensis" -lajin ostereita (”Bluffin ostereita”), joiden kalastus on merkittävä elinkeino Bluffin pikkukaupungissa. Vuosina 2000–2003 loistauti tappoi suuren osan ostereista, mutta kanta on toipunut sen jälkeen.
Global Airbeatz

Global Airbeatz on saksalainen tanssimusiikkiin erikoistunut levymerkki, jonka omistaa Lars Böge eli DJ Gollum. Se perustettiin vuonna 2007. Levymerkki julkaisee muun muassa handsup-, electrohouse- ja dancecoremusiikkia. Global Airbeatzin tunnetuimpiin artisteihin kuuluvat mm. DJ Gollum, DJ Cap, Empyre One, Danny Suko &amp; Denny Crane ja Money-G. Yhtiöllä on kaksi alalevymerkkiä: Global Airbeatz Digital ja Global Airbeatz Limited. Global Airbeatz kuuluu Zooland Recordsiin vuodesta 2011 ja on yksi sen alalevymerkeistä. Tätä aiemmin yhtiö kuului Cuepoint Recordsiin.
Vuodesta 2011 Zooland Recordsin alle siirtynyt DJ Gollumin levymerkki korvaa Handsup-levymerkin Punch.
Suomessa ja muualla pohjoismaissa osan levymerkin musiikista julkaisee DJ Beat Records Scandinavia.
Duje Čop

Duje Čop (s. 1. helmikuuta 1990 Vinkovci, Kroatia) on kroatialainen jalkapalloilija. Hän edustaa belgialaisseura Standard Liègea ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Kesäkuussa 2012 Čop siirtyi Kroatian hallitsevan mestarijoukkueen Dinamo Zagrebin riveihin. Hän aloitti kautensa joukkueessa maalilla Mestarien liigan karsintaottelussa Sheriff Tiraspolia vastaan. 18. helmikuuta 2013 hän teki ensimmäisen hattutemppunsa joukkueessa ottelussa HNK Rijekaa vastaan. Čop päätti ensimmäisen kautensa kansallisen sarjan maalikuninkuuteen 22 osumallaan.
Tammikuussa 2015 Čop siirtyi loppukauden kestävällä lainasopimuksella italialaisseura Cagliariin, jonka omistukseen hän päätyi samana kesänä. Čop suuntasi 16. heinäkuuta 2015 Málagaan kauden kestävällä lainasopimuksella. Hän pelasi seuraavan kauden lainalla Sporting Gijónissa ja siirtyi elokuussa 2017 Standard Liègen pelaajaksi.
Maajoukkueura.
Čop pelasi Kroatian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2014 ystävyysottelussa Kyprosta vastaan. Hän kuului Kroatian joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016 mutta pääsi kentälle vain vaihtopelaajana yhden alkulohko-ottelun viime hetkiksi. Hän on tehnyt maalin marraskuussa 2016 Pohjois-Irlantia ja toukokuussa 2017 Meksikoa vastaan.
Bawshar

Bawshar () on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Omanin pääkaupunkialueella eli Masqatin kuvernementissa, Omaninlahden ja Hajarvuoriston välissä sijaitseva kaupunki. Bawshar on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya). 
Bawshar sijaitsee noin 10-30 kilometriä pääkaupunki Masqatin hallintopalatsista länteen, Seebin ja Matrahin piirikuntien välissä. Monet Omanin pääkaupunkiseudun nähtävyyksistä (esimerkiksi Sulttaani Qaboosin suuri moskeija ja oopperatalo), ministeriöstä ja muista hallintorakennuksista sekä kansainvälisten ketjujen laatuhotelleista sijaitsevat Bawsharissa. 
Bawsharin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 148 335 (VL 2003), 187 871 (VL 2010) ja 357 000 (ennuste 7/2013). Koko pinta-alaltaan 340 neliökilometrin laajuisen Bawsharin piirikunnan väkiluku oli 192 235 as. (VL 2010) ja 365 284 (2013), joista Omanin kansalaisten väestöosuus oli vain 22,2 prosenttia.
Severoonežsk

Severoonežsk () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Onegajoen varrella 32 kilometriä Plesetskistä lounaaseen. Taajamassa on 5 200 ja kunnassa 5 800 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus.
Severoonežskin kunnan pinta-ala on 1 355,21 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Plesetskin piirin Jarneman ja Savinskin, idässä Oksovskin, etelässä Fedovon ja lännessä Undozeron kuntiin. Pinta-alasta 97,1 % on metsää.
Kunnan alueella virtaa Onegajoen sivujoki Iksa. Suurin järvi on Karmozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat bauksiitti, basaltti, savi, hiekka ja sora.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Karmozerskajan, Kurlajevskajan ja Maksimovskajan kylät sekä Iksan, Ostaškinon ja Stroitelein asutukset. Severoonežskin jälkeen suurimmat keskukset ovat vajaan 400 asukkaan Iksa ja 200 asukkaan Karmozerskaja. Ostaškinossa ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Taajaman asukasluvun kehitys
Historia.
Severoonežskin taajama on saanut alkunsa vuonna 1974 avatusta bauksiittikaivoksesta. Sen yhteyteen suunniteltiin Neuvostoliiton suurinta alumiinitehdasta ja Severorossijsk-nimistä kaupunkia. Suunnittelutyöhön osallistuivat myös Unkari ja Bulgaria. Tarinan mukaan tehtaan rakentamisesta luovuttiin Ukrainan Mykolajivissa jalostetun halvemman guinealaisen bauksiitin takia.
Severoonežsk sai kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 1985. Mahdollisen alumiinitehtaan tarvitseman ydinvoimalan sijoituspaikaksi on kaavailtu Undozeroa. 
Liikenne, talous ja palvelut.
Severoonežskin kautta kulkee Puksan asemalta Undozeroon ja Jangoryyn johtava tavaraliikenteen rautatie. Taajamaan ja bauksiittikaivokselle johtaa myös asfaltoitu maantie Denislavjesta. Severoonežskista on linja-autoyhteys Plesetskiin.
Tärkeimmät elinkeinot ovat kaivos- ja metsäteollisuus. Severoonežskin bauksiittikaivoksen lisäksi kunnassa toimii basalttilouhimoita. Puunhankintaa ja -jalostusta harjoittavat kolme pienyritystä sekä Venäjän vankeinhoitolaitoksen työsiirtola. Kaivosyritys ja työsiirtola harjoittavat myös maataloutta.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat kaksi lastentarhaa, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, paikallissairaala ja poliklinikka. Rakenteilla on hotelli.
Kendall Jenner

Kendall Nicole Jenner (s. 3. marraskuuta 1995 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen malli ja televisiopersoona. Hän tuli tunnetuksi tositelevisio-ohjelmasta "E! Rikkaat Kardashianit" jossa oli mukana 20 kauden ajan vuosina 2007–2021. Ohjelman perumisen jälkeen Jenner on perheineen esiintynyt Hulun tuottamassa "The Kardashians" -sarjassa.
Jenner on yksi sosiaalisen median avulla uraansa luonneista malleista, joille muotilehti "Vogue" on antanut nimityksen ”Instagirls” (suom. Instatytöt).
Biografia.
Nuoruus.
Kendall Jenner syntyi 3. marraskuuta 1995 Los Angelesissa, Kaliforniassa. Kendallin vanhemmat ovat Kris Jenner ja Caitlyn Jenner (ennen Bruce Jenner). Jennerillä on yksi pikkusisko Kylie Jenner, neljä vanhempaa sisarpuolta äitinsä puolelta Kourtney Kardashian, Kim Kardashian, Khloé Kardashian, Rob Kardashian sekä neljä vanhempaa sisarpuolta isänsä puolelta Cassandra Marino, Burt Jenner, Brandon Jenner ja Brody Jenner.
Kendall Jennerin vanhemmat erosivat vuonna 2015.
Ura ja opiskelu.
Jenner opiskeli Sierra Canyon School -nimisessä koulussa, mutta vaihtoi pian kotiopetukseen, jotta pystyi paremmin keskittymään mallin uraan. Jenner valmistui vuonna 2014. 
Jenner sai sopimuksen mallitoimisto Wilhelminan kanssa 14-vuotiaana. Hän esiintyi muun muassa Forever 21:n, Luca Couturen ja Nordstromin kampanjoissa. Vuonna 2010 Jenner esiintyi siskonsa Kylie Jennerin kanssa lehdissä "Teen Vogue" ja "Paper Magazine". Vuonna 2012 he olivat molemmat "Teen Voguen" kannessa.
Keväällä 2014 Jenner käveli New Yorkin muotiviikoilla Marc Jacobsin, Lontoossa Giles Deaconin ja Pariisissa Givenchyn ja Chanelin näytöksissä. Syyskuussa 2014 hän esiintyi muotinäytöksissä New Yorkin, Milanon ja Pariisin muotiviikoilla, muun muassa Donna Karanin, Diane von Furstenbergin, Tommy Hilfigerin, Fendin ja Dolce &amp; Gabbanan näytöksissä. Marraskuussa 2014 Jenner solmi sopimuksen muotimerkki Estée Lauderin kanssa. Syksyn/talven 2015 -muotiviikoilla keväällä 2015 Jenner käveli New Yorkissa muun muassa Chanelin, Alexander Wangin ja Michael Korsin, Lontoossa Giles Deaconin, Milanossa Fendin ja Pariisissa H&amp;M:n näytöksissä.
Sosiaalinen media.
Vuonna 2015 Jenneristä tuli seuratuin malli sosiaalisessa mediassa. Kesäkuussa 2015 hänen Instagram-tilillään oli melkein 30 miljoonaa seuraajaa ja joulukuussa 2015 lähes 44 miljoonaa. Maaliskuussa 2017 Jennerillä oli jo huimat 75 miljoonaa seuraajaa Instagramissa ja joulukuussa 2018 hänellä oli 100 miljoonaa seuraajaa.
Syyskuussa 2015 "Forbes" arvioi Jennerin ansainneen vuoden aikana neljä miljoonaa dollaria.
Yksityiselämä.
Jenner on muista sisaruksistaan poiketen päättänyt olla kommentoimatta yksityiselämäänsä mediassa.
Duje Draganja

Duje Draganja (s. 27. helmikuuta 1983 Split) on kroatialainen uimari. Hän edusti kotimaassaan PK Primorje Rijeka -seuraa ja Yhdysvalloissa Kalifornian yliopiston joukkuetta.
Draganja saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 hopeaa 50 m vapaauinnissa ajalla 21,94. Hän hävisi kilpailun voittaneelle Gary Hallille yhden sadasosasekunnin. Hän sijoittui samoissa kilpailuissa 100 metrin vapaauinnissa kuudenneksi ja 100 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi. Sydneyssä 2000 hän oli 100 metrin vapaauinnissa yhdestoista ja Pekingissä 2008 50 metrin vapaauinnissa kymmenes.
Draganja sai Montrealin MM-kilpailuissa 2005 hopeaa 50 metrin vapaauinnissa ajalla 21,89. Hän sijoittui lisäksi 100 metrin vapaauinnissa viidenneksi ja 50 metrin perhosuinnissa seitsemänneksi. Rooman MM-kilpailuissa 2009 hän oli 50 metrin vapaauinnissa neljäs ja 50 metrin perhosuinnissa kahdeksas.
Draganja voitti lyhyen radan maailmanmestaruuden 50 metrin vapaauinnissa Shanghaissa 2006 ajalla 21,38 ja Manchesterissa 2008 silloisella maailmanennätysajalla 20,81. Hän sai pronssia 50 metrin perhosuinnissa Indianapolisissa 2004 ajalla 23,36 ja 100 metrin vapaauinnissa Manchesterissa 2008 ajalla 46,83. Lisäksi hän oli kuudes 50 metrin vapaauinnissa Indianapolisissa 2004 sekä 50 metrin perhosuinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Shanghaissa 2006.
Draganja saavutti pitkän radan EM-kilpailuissa hopeaa 50 metrin perhosuinnissa Budapestissa 2006 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Eindhovenissa 2008. Pronssia hän sai 100 metrin vapaauinnissa Berliinissä 2002 ja 50 metrin vapaauinnissa Budapestissa 2006.
Draganja voitti lyhyen radan Euroopan-mestaruuden 100 metrin sekauinnissa Istanbulissa 2009 ajalla 51,20. Hopeaa hän sai 50 metrin vapaauinnissa Debrecenissä 2007 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Istanbulissa 2009. Pronssia hän sai 4 × 50 metrin sekauintiviestissä Valenciassa 2000, 100 metrin vapaauinnissa Antwerpenissa 2001 sekä 50 metrin vapaauinnissa ja 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Rijekassa 2008.
Paklenican kansallispuisto

Paklenican kansallispuisto on kansallispuisto, joka sijaitsee Stari Gradissa Kroatiassa meren ja vuorten välillä. Paklenican kansallispuistossa on rotko, jossa avautuu metsäaukiota. 
Historia.
Jääkauden jälkeen jään sulahduttua, Paklenica alkoi muodostua kokonaan metsäalueeksi ja rotkovuoristoksi. Keskiajalla Paklenicaan rakennettiin linna ja vähän asuinaluetta. Nykyään Paklenica toimii kansallispuistona.
Seeb

Seeb (, joskus muodossa "as-Seeb") on Oman pohjoisosassa, Masqatin kuvernoraatin länsiosassa, Omaninlahden eteläpuolella ja Hajarvuoriston pohjoispuolella sijaitseva kaupunki. Seeb muodostaa yhden Omanin aluehallinnon toisen tason 61 piirikunnasta (wilaya). Se on osa Omanin pääkaupunkiseutua. 
Seeb sijaitsee noin 30 kilometriä pääkaupunki Masqatin hallintopalatsista länteen. Seebin itäpuolella on Bawsharin piirikunta (wilaya) ja kaupunki, lännessä al-Batinan eteläinen kuvernementti. Masqatin kansainvälinen lentoasema (aiemmin, 2008 saakka "Seebin kansainvälinen lentoasema") ja Sulttaani Qaboosin yliopiston pääkampus sijaitsevat Seebissä. 
Seebin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 221 115 (VL 2003), 284 877 (VL 2010) ja 311 000 (ennuste 7/2013). Koko Seebin piirikunnan (pinta-ala 488,9 km²) väkiluku oli 302 992 asukasta (2010) ja 330 981 (2013), joista omanilaisten osuus oli 62,0 prosenttia.
Hajarvuoristo

Hajarvuoristo tai Hajarvuoret (, ’Kivivuoret’) on Omanin pohjoisosassa ja Yhdistyneiden arabiemiraattien koillisosassa kulkeva, kaarimainen, noin 650 kilometriä pitkä Omaninlahden etelärannan suuntainen vuoristo. 
Vuoristo ulottuu Hormuzinsalmen etelärannan vuorista ("Ruʾūs al-Jibāl") Omanin Musandamin kuvernoraatissa Arabiemiraattien kautta Batinan rannikkotasangon eteläpuolelle ("al-Gharbī al-Ḥajar", Läntinen Hajarvuoristo). Vuoriston korkein seutu, paljolti kalkkikivestä koostuva "al-Jabal al-Akhḍar" -massiivi (Vihreä vuori; huippu: "Jabal Shams" 3 075 m) sijoittuu Läntisen Hajarvuoriston itäpäähän ja siihen liittyy koilliseen suuntautuva osuus ("Jabal Nakhl"). Tämän itäpuolella vuoristo jatkuu edelleen ("Al-Sharqī al-Ḥajar", Itäinen Hajarvuoristo) kohti Arabian niemimaan itäkärjen Haddinniemeä ("Ras al-Hadd") Surin piirikunnassa Arabianmeren rannalla. 
Vuoriston keskikorkeus on noin 1 220 metriä. Vuoriston pituus Hormuzinsalmesta Arabianmeren äärelle on noin 650 kilometriä.
Vuoristosta saa alkunsa monta jokiuomaa (wadi), jotka ovat vuosituhansien aikana kovertuneet vuoristoon. Niiden varsilla on pieniä maatalouteen nojautuvia kyliä. Seudun eläimistöön kuuluvat eteläarabianleopardi ja puolivuohiin kuuluva arabiantari ("Hemitragus jayakari"). Asukkaista suuri osa on ibadeja, jotka 1950-luvulla osallistuivat epäonnekkaaseen vuoristosotaan Omanin sulttaanin joukkoja vastaan.
Filip Ude

Filip Ude (s. 3. kesäkuuta 1986 Čakovec) on kroatialainen telinevoimistelija. Hän edustaa GK Zadravec Marijan Macan -seuraa.
Ude saavutti Pekingin olympialaisissa 2008 hopeaa hevosella pistein 15,725. Hän sai samalla telineellä MM-hopeaa Nanjingissa 2014 ja EM-hopeaa Lausannessa 2008.
Jure Zdovc

Jurij "Jure" Zdovc (s. 13. joulukuuta 1966 Maribor, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa ennen maansa itsenäistymistä.
Zdovc kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka saavutti olympiahopeaa Soulissa 1988, maailmanmestaruuden Argentiinassa 1990 ja Euroopan mestaruuden Jugoslaviassa 1989 sekä Italiassa 1991. Slovenian itsenäistyttyä Zdovc edusti sen maajoukkuetta useissa EM-kilpailuissa.
Pelaajauransa jälkeen Zdovc on toiminut päävalmentajana muun muassa Venäjällä ja Turkissa sekä Slovenian maajoukkueessa.
Zoran Čutura

Zoran Čutura (s. 12. maaliskuuta 1962 Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa ennen maansa itsenäistymistä.
Čutura kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka saavutti olympiahopeaa Soulissa 1988, maailmanmestaruuden Argentiinassa 1990, MM-pronssia Espanjassa 1986 ja Euroopan mestaruuden Jugoslaviassa 1989.
Akoniittihappo

Akoniittihappo (C6H6O6) on karboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste, jolla on cis- ja trans-isomeerit. Yhdisteen cis-isomeeria (CAS 585-84-2) esiintyy kaikissa eliöissä osana sitruunahappokiertoa ja trans-akoniittihappoa (CAS 4023-65-8) voidaan käyttää muovien- ja kumien pehmentimien valmistamiseen.
Ominaisuudet ja biologinen rooli.
Molemmat akoniittihapon isomeerit ovat huoneenlämpötilassa valkoisia kiteisiä aineita, jotka liukenevat hyvin veteen ja etanoliin, mutta eivät juurikaan dietyylieetteriin. Trans-akoniittihappo on hieman cis-isomeeriään stabiilimpi. Kuumennettaessa yhdistettä siitä muodostuu ensin akoniittihapon anhydridi ja edelleen itakonianhydridiä tai sitrakonianhydridiä, jotka voidaan hydrolysoida itakoni- ja sitrakonihapoiksi.
Cis-akoniittihappoa esiintyy kaikissa eliöissä sitruunahappokierron osana. Sitä muodostuu välituotteena, kun akonitaasientsyymi isomeroi sitruunahappoa isositruunahapoksi. Ensimmäisen kerran yhdiste eristettiin vuonna 1820 ukonhatusta ("Aconitum napellus"). Cis-isomeerin lisäksi trans-isomeeria on eritetty muun muassa ukonhatusta, sokeriruo'osta, juurikkaasta ja kortteista. Niissä se esiintyy magnesium- ja kalsiumsuoloina.
Valmistus ja käyttö.
Akoniittihappoa voidaan valmistaa kuumentamalla sitruunahappoa rikkihappo- tai metaanisulfonihappopitoisessa liuoksessa 175 °C:n lämpötilaan. Näin muodostuu pääasiassa trans-akoniittihappoa, mutta myös cis-akoniittihappoa, itakonihappoa, sitrakonihappoa ja asetonidikarboksyylihappoa.
Akoniittihappoa voidaan käyttää itakonihapon valmistamiseen ja akoniittihaposta saatavia trietyyli- tai tributyyliestereitä käytetään synteettisten muovien ja kumien pehmentiminä.
Zdravko Radulović

Zdravko Radulović (s. 12. joulukuuta 1967 Nikšić, Montenegron ST, Jugoslavia) on kroatialainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa.
Radulović kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka saavutti olympiahopeaa Soulissa 1988 ja Euroopan mestaruuden Jugoslaviassa 1989.
Pelaajauransa jälkeen Radulović on toiminut kroatialaisjoukkueiden päävalmentajana.
Obozerski

Obozerski () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obozero-järven rannalla 80 kilometriä Plesetskistä pohjoiseen. Taajamassa on 3 600 ja kunnassa 4 400 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus.
Obozerskin kunnan pinta-ala on 2 078,43 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Plesetskin piirin Jemtsan ja pohjoisessa Samodedin kuntiin, idässä Arkangelin alueen Holmogoryn ja lännessä Onegan piiriin. Pinta-alasta 97,8 % on metsää.
Kunnan alueella virtaa Jemtsan sivujoki Vaimuga. Seudulla on paljon soita. Hyötykaivannaisiin kuuluvat karbonaattimineraalit, hiekka, sora ja kivennäisvesi. Kunnassa sijaitsee osa Permilovon rauhoitusalueesta.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Malyje Ozerkin ja Štšukozerjen kylät, Bolšaja Kjaman, Letneozerskin, Malinovkan, Mošnojen, Pervomaiskin, Sosnovkan, Švakinon ja Velikoozerskin asutukset sekä Urometsin rautatieasema. Obozerskin jälkeen suurimpia keskuksia ovat 400 asukkaan Letneozerski sekä yli sadan asukkaan Malinovka, Pervomaiski ja Švakino.
Taajaman asukasluvun kehitys
Historia.
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1897 perustetusta Obozerskajan rautatieasemasta. Belomorskiin johtavan yhteysradan valmistuttua vuonna 1939 siitä tuli tärkeä risteysasema. Asemataajama sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja nimen Obozerski vuonna 1957.
Liikenne, talous ja palvelut.
Obozerskin kautta kulkee etelästä Arkangeliin johtava rautatie, josta haarautuu rata Belomorskiin. Radoilla on Bolšaja Kjaman, Švakinon, Obozerskajan ja Letneozerskajan asemat. Taajaman ohi kulkee Arkangelin ja Kargopolin välinen asfaltoitu maantie. Obozerskista on linja-autoyhteys Plesetskiin. Kunnan läpi kulkevat myös kaukoliikenteen linja-autot.
Seudun pääelinkeinot ovat puunhankinta- ja jalostus, elintarviketeollisuus, rautatieliikenne ja tienrakennustyöt. Maataloutta harjoitetaan yksityisillä palstaviljelmillä.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat kaksi lastentarhaa ja keskikoulua, kulttuuritalo, kirjasto, poliklinikka ja sairaala. Eräitä palveluja on myös Letneozerskissa ja muissa asutuksissa.
Nähtävyydet.
Kunnan ainoa kulttuuriperintökohde on vuonna 1855 pystytetty Malyje Ozerkin kirkko, joka on säilynyt vain osittain. Muita nähtävyyksiä ovat Venäjän neljänkymmenennen tuhannen sähköistetyn rautatiekilometrin muistomerkki, Tihvinän Jumalanäidin ikonin tsasouna ja rakenteilla oleva kirkko.
Samotti

Samotti tarkoittaa poltettua ja murskattua savea ja myös keramiikan sekoitetta.
Se on huokoista eikä kovin tiheää. Sitä on saatavissa jauheena tai murskeena. Sitä käytetään saviastioiden ja veistosten teossa.
Samottia käytetään saven täyteaineena, ja se on eri väristä kuin savi.
NK Inter Zaprešić

Nogometni Klub Inter Zaprešić on jalkapalloseura Zaprešićin kaupungista, Pohjois-Kroatiasta. Seura pelaa kaudella 2021-2022 Kroatian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosliiga:ssa. Joukkue on voittanut kertaalleen Kroatian cupin vuonna 1992.
Kokoonpano.
"Tilanne 28. heinäkuuta 2015"
Henri Bedimo

Henri Bedimo Nsamé (s. 4. kesäkuuta 1984 Douala) on kamerunilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Bedimo edustaa Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä pelaavaa Lyonia.
Saavutukset.
Montpellier
Sprachenatelier Berlin

Spracheatelier Berlin – kieli-, taide- ja kulttuuri-instituutti perustettiin kielikouluksi ja studioksi vuonna 2003.
Saksan ja kymmenien muiden kielten lisäksi Sprachenatelier Berlin järjestää festivaaleja, elokuvailtoja, luentotilaisuuksia, konsertteja, näyttelyitä, työpajoja, poliittisia keskusteluja ja seminaareja. Sprachenatelier Berlin on ollut tapahtumapaikkana lukuisille esityksille, näytelmille, elokuvanäytöksille, tanssille ja teatterityöpajoille. Instituutin tiloja käytetään myös poliittisen informaation ja keskustelun näyttämöinä.
Rakennus.
Lichtenbergiläinen muurarimestari Oskar Garbe oli menestynyt rakennuttaja vuoden 1900 tienoilla. Berliinissä hän rakensi kaksi kirkkoa, "Erlöserkirchen" () ja "Samariterkirchen" (), erilaisia liikerakennuksia, kabareeteatterin ja useita ylellisiä huviloita. 1907 hän rakensi arvostetun asuinrakennuksen Frankfurter Allee 40:ssä, jossa Sprachenatelier sijaitsee tänään. Arkkitehti "Hans Liepe" kehitti rakennuksen suunnitelmat vuonna 1906 Garbelle, joka itse suunnitteli asuntojen ulkoasun ja asui sitten rakennuksen toisessa kerroksessa yhdeksän huoneen asunnossa.
Viisikerroksisen, punaisen talon etuosa on tehty raappauslaastista, ja sillä on kaksin kerroin kaareva pääty. Sisäpihalla on viisikerroksinen, vaalea teollisuusrakennus, jonka etummainen julkisivu on suunniteltu jugendtyylillä ja koristettu sinisillä tiilillä. Vuoteen 1900 saakka rakennusta käyttivät ensisijaisesti huonekalujen valmistajat ja kauppiaat. Erityisen kiinnostavan rakennuksesta tekevät runsaat, lähes täysin säilytetyt jugendtyyliset kalusteet.
Tunnustus.
Berliinin senaatti, CSN Sweden, ANSA Norway ja EBACO ovat virallisesti tunnustaneet Sprachenatelier Berliinin. Se on fadafin jäsen ja sille on myönnetty lupa seuraavien kokeiden suorittamiseen: telc, CnaVT, TCF Test de connaissance du français ja Swedex.
Projektit ja tapahtumat.
The World is not my Village on avoin keskustelufoorumi aiheista kuten globalisaatio, migraatio ja ympäristö. Keskiössä näissä keskusteluissa ovat ihmiset ja heidän kokemusmaailmansa.
Kulturmittwoch () on viikoittain tapahtuvaa opetusohjelmaan kuulumatonta kulttuuriohjelmaa. Museovierailut, kävelyt lähiympäristössä, luennot ja elokuvaesitykset tarjoavat käsityksen saksalaisesta kulttuurista sekä tilaisuuden käyttää saksan kielen taitoja käytännössä ja luoda uusia kontakteja.
Muita tärkeitä tapahtumia:
2014
2013
2012
2011
2010
2009
2008
2007
2006
2005
2004
Kielet.
Sprachenatelier Berlin tarjoaa ryhmätunteja ja yksityisopetusta melkein 50 kielellä, myös suomeksi.
Som

Som (, ) oli Venäjän keisarikunnan laivaston Som-luokan sukellusvene, joka upposi 10. toukokuuta 1916 Ahvenanmerellä.
Valmistus.
Electric Boat Company tilasi aluksen telakaltaan. Alus laskettiin vesille 12. kesäkuuta 1901 ja valmistui vielä samana vuonna.
Hankinta.
Hollandin suunnittelema Electric Boat Companyn 1901 valmistama "Fulton" oli koekäyttöön tehty sukellusvene, jolla testattiin Yhdysvaltain laivastolle suunniteltavaa Adder-luokkaa. Venettä kävi 1901 testaamassa Venäjän keisarikunnan sukellusveneiden teknisen lautakunnan jäsen luutnantti Beklemishev, joka antoi aluksesta kielteisen raportin. Syksyllä Beklemishevin palatessa Venäjälle, Electric Boat Company teki tarjouksen valmistaa kuusi sukellusvenettä keisarikunnan laivastolle. Tarjouksesta kuitenkin kieltäydyttiin.
Venäjän-Japanin sodan alkaminen helmikuussa 1904 aiheutti, että laivastoministeriö tilasi Nevan telakalta kuusi sukellusvenettä. Veneiden piti perustua "Fultoniin", jonka lisenssi tuli hankkia. Japanin joukkojen uhatessa Port Arthuria ministeriö valtuutti Nevan telakan ostamaan "Fultonin".
Palvelus.
Alus siirrettiin yöllä 28.-29. 1904 brittiläiselle höyrylaiva "S/S Menanticille", mutta akusto kuljetettiin erikseen. Merellä sukellusvene nimettiin uudelleen "Madamiksi". Heinäkuun alussa kuljetus saapui Kronstadtiin, missä sukellusvene purettiin rahtialuksesta. Sukellusvene siirrettiin Pietariin Nevan telakalle, missä tehtiin muutostöitä.
Töiden valmistuttua alus siirrettiin Vladivostokiin Venäjän-Japanin sotaan. Torpedojen puutteen vuoksi se osallistui ainoastaan 28. huhtikuuta 1905 käytyyn taisteluun. Joulukuussa 1914 "Som" siirrettiin Krimille Mustanmeren laivastoon Sevastopoliin. Seuraavan vuoden heinäkuussa "Som" vietiin rautateitse Pietariin, josta se jatkoi uuteen kotisatamaansa Maarianhaminaan.
"Som" törmäsi aamulla 10. toukokuuta 1916 "S/S Ingermanlandiin". Aluksen miehistö, kaksi upseeria ja 16 miehistönjäsentä, hukkuivat. Hylyn uskotaan löytyneen Ruotsin rannikolta Ahvenanmereltä uppoamispaikaltaan. Tieto "Somiksi" oletetun aluksen löytymisestä julkaistiin heinäkuussa 2015.
Jean Marie Dongou

Jean Marie Dongou Tsafack (s. 20. huhtikuuta 1995 Douala Kamerun) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edustaa Japanin J3 Leaguessa pelaavaa FC Osakaa. Hänen kasvattajaseura on espanjalainen FC Barcelona. Barcelonassa lähinnä reservijoukkueessa FC Barcelona B:ssä pelannut Tsafack siirtyi Veikkausliigassa pelaavaan FC Honkaan kaudeksi 2020. Hän on pelannut yhden ottelun sekä La Liigassa että Mestarien Liigassa. Espanjassa ollessaan hän on saanut myös maan kansalaisuuden.
Dongou liittyi FC Barcelonan junioriorganisaatioon 13-vuotiaana kamerunilaisen Samuel Eto'n akatameian kautta. Hän esiintyi ensimmäisen kerran 28. tammikuuta 2012 FC Barcelonan B-joukkueessa, joka pelasi Espanjan kolmanneksi korkeinta sarjaa Segunda División B. FC Barcelonan edustusjoukkueessa hän esiintyi kerran 6. joulukuuta 2013. Hän vaihtoi seuraa vuonna 2016, jolloin hän siirtyi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa olevaan Real Zaragozaan, jota hän edusti 1,5 vuoden ajan vuosina 2017-2018. Sen jälkeen hän siirtyi kolmanneksi korkeimmalla Espanjan sarjatasolla pelanneeseen Gimnàstic de Tarragonaan nelivuotisella sopimuksella. Hän kuitenkin siirtyi vajaan vuoden Gimnàstic-kauden jälkeen kaksivuotisella sopimuksella CD Lugon riveihin, joka pelasi toiseksi korkeinta Segunda División-sarjaa. Tammikuussa 2019 hän siirtyi vuokralle Lleida Esportiu, joka pelasi kolmanneksi korkeimmassa Segunda División B-sarjassa.
Jean Marie Dongoun sopimus Lugon kanssa päättyi heinäkuussa 2019. Sen jälkeen hän teki helmikuussa 2020 sopimuksen Suomen Veikkausliigassa pelanneen FC Hongan kanssa.
Oksovski

Oksovski () on maalaiskunta ja sen keskustaajama Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Onegajoen varrella 29 kilometriä Plesetskistä lounaaseen. Taajamassa on 1 900 ja kunnassa 2 800 asukasta (vuonna 2013).
Maantiede ja asutus.
Oksovskin kunnan pinta-ala on 357,69 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Plesetskin piirin Fedovon, lännessä Severoonežskin, pohjoisessa Savinskin ja idässä Plesetskin kuntiin sekä kaakossa Arkangelin alueen Njandoman piiriin. Pinta-alasta 89,1 % on metsää ja 6,4 % maatalousmaata.
Kunnan läpi virtaa Onegajoki. Seudulla on paljon soita ja karsti-ilmiöitä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, sora ja basaltti.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Denislavjen, Falevon, Goran, Havdinan, Kazakovan, Koršakovan, Matvejevskajan, Navolokin, Oksovan, Polskajan, Šilovskajan, Tarasovan ja Teterinan kylät sekä Bulatovon, Pustynkan ja Rosljakovskaja Zapanin asutukset. Toiseksi suurin asutuskeskus on lähes 400 asukkaan Bulatovo.
Taajaman asukasluvun kehitys
Historia.
Kunnan alue käsittää historiallisen Navolokin volostin. Neuvostoaikana perustettiin Oksovan kyläneuvosto, jonka keskuspaikkana toimi Navolokin kylä. Entisestä metsätyöläisasutuksesta muodostettiin vuonna 1961 Oksovskin kaupunkimainen taajama. Oksovskin taajamaneuvostosta erotettiin vuonna 1985 Severoonežskin taajamaneuvosto. Oksovski menetti kaupunkimaisen taajaman statuksen vuonna 2013.
Liikenne, talous ja palvelut.
Oksovskin kautta kulkee Puksan, Severoonežskin, Undozeron ja Jangoryn välinen rautatie. Arkangelin ja Kargopolin väliseltä maantieltä haarautuu Denislavjessa Oksovskiin ja Severoonežskiin johtava tie. Taajamasta on linja-autoyhteys Plesetskiin. Kunnan läpi kulkevat myös kaukoliikenteen linja-autot.
Seudun pääelinkeinot ovat maatalous ja metsäteollisuus. Puunhankintaa ja -jalostusta harjoittavat Jarnemales ja LesWood, maataloutta Denislavjen karjatila ja joukko yksityisiä palstaviljelmiä.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja pieni poliklinikka. Eräitä palveluja on myös Denislavjessa ja muissa kylissä.
Nähtävyydet ja matkailu.
Paikallinen nähtävyys on Denislavjen raunioitunut puukirkko, joka on pystytetty 1900-luvun alussa. Denislavjessa toimii retkeilymaja.
Internet Game Database

Internet Game Database (IGDB) on verkossa toimiva tietokanta jonka päämääränä on "kerätä, säilyttää ja jakaa tietoa peleistä". Tietokannasta löytyy tällä hetkellä informaatiota ainoastaan videopeleistä.
IGDB julkaistiin suljettuna beta-versiona vuonna 2012 ja se siirtyi avoimeen beta-versioon vuonna 2015. Twitch osti IGDB:n lokakuussa 2019. Kesäkuussa vuonna 2015 IGDB-tietokannasta löytyi 10 000 videopeliä, 5 600 videopeliyhtiötä ja melkein 80 000 pelinkehittäjää. Nämä tiedot on kerätty sivuston 3600 rekisteröidyn beta-käyttäjän toimesta. Sivuston FAQ-osion mukaan kaikki käyttäjien syöttämä tieto on myös ylläpitäjien tarkistamaa ja hyväksymää.
Yksi IGDB-tietokannan ominaisuuksista on käyttäjien mahdollisuus arvioida videopelejä ja antaa näille arvosana asteikolla yhdestä kymmeneen. Toinen merkittävä ominaisuus on keskustelupalsta, jolla käyttäjät voivat keskustella peleihin liittyvistä aiheista. Sivusto ilmoittaa tukevansa myös videopelitutkimusta tarjoamalla paikan arkistoida ja linkittää vertaisarvioituja tieteellisiä artikkeleja.
Aaron Brown

 
Aaron Brown (s. 27. toukokuuta 1992 Toronto, Ontario) on kanadalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrillä. Brown on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa.
Brown oli mukana 200 metrillä vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jääden kuitenkin välieriin. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Moskovassa Brown oli 100 metrillä välierissä. Hän saavutti myös pronssia pikaviestistä noista kilpailuista. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Brown jäi 100 metrillä välieriin ja 200 metrillä alkueriin. Pikaviestistä hän saavutti jälleen pronssia. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ja 200 metrin välierissä sekä sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hänet hylättiin 200 metrin alkueräjuoksussa. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi ja 200 metrillä kuudenneksi. Tokion 2020 olympialaisissa hän sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ja saavutti hopeaa 4 × 100 metrin viestissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Kanadan pikaviestijoukkueessa. Lisäksi hän sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi ajalla 10,07 ja 200 metrillä seitsemänneksi ajalla 20,18. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hänet hylättiin 200 metrin välieräjuoksussa. Pariisin olympialaisissa 2024 hän juoksi avausosuuden Kanadan kultajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. 100 metrillä hänet hylättiin alkuerissä ja 200 metrillä hän karsiutui välierissä. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän karsiutui 200 metrin välierissä ja juoksi avausosuuden hopeaa saaneessa Kanadan pikaviestijoukkueessa.
Brown on saavuttanut alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuodelta 2009 100 metriltä ja alle 20-vuotiaiden MM-pronssia seuraavalta vuodelta 200 metriltä. IAAF World Relays -kilpailuissa hän voitti kultaa 4 × 200 metrin viestissä 2017. sekä sai 4 × 100 metrin viestissä hopeaa 2024 ja pronssia 2025. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän sai hopeaa 200 metrillä ajalla 20,34.
Andre De Grasse

Andre De Grasse (s. 10. marraskuuta 1994 Markham, Ontario) on kanadalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 metrillä ja 200 metrillä.
Toronton Pan-Amerikan kisoissa 2015 De Grasse voitti kultaa sekä 100 että 200 metriltä. 200 metrillä hän juoksi loppukilpailussa uuden Kanadan ennätyksen 19,88. De Grasse pitää hallussaan myös Kanadan sisäratojen 200 metrin ennätystä 20,26.
Pekingin MM-kilpailuista 2015 De Grasse saavutti pronssia 100 metriltä ennätyksellään 9,92. Hän jakoi pronssin yhdessä Trayvon Bromellin kanssa. Samoista kisoista hän saavutti pronssia myös pikaviestistä. 
De Grasse saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hopeaa 200 metrillä ajalla 20,02 ja pronssia 100 metrillä ennätysajallaan 9,91 sekä pronssia pikaviestistä.
De Grasse voitti World Relays -kilpailuissa 2017 kultaa 4 × 200 metrin viestissä. Vuoden 2019 Dohan MM-kilpailuissa hän sai 200 metrillä hopeaa ajalla 19,95 ja 100 metrillä pronssia ennätysajallaan 9,90.
De Grasse voitti 200 metrin olympiakultaa Tokion 2020 olympialaisissa. Hän juoksi jo välierissä Kanadan ennätyksen 19,73, jonka paransi loppukilpailussa lukemiin 19,62. 100 metrillä hän saavutti pronssia ennätysajallaan 9,89. Hän juoksi lisäksi ankkuriosuuden Kanadan hopeajoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän juoksi ankkuriosuuden Kanadan pikaviestijoukkueessa, joka voitti kultaa maan ennätysajalla 37,48. 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui 200 metrillä kuudenneksi.
Pariisin olympialaisissa 2024 De Grasse juoksi ankkuriosuuden Kanadan pikaviestijoukkueessa, joka voitti olympiakultaa. Sekä 100 että 200 metrillä hän selviytyi välieriin. World Athletics Relays -kilpailuissa hän sai 4 × 100 metrin viestissä hopeaa 2024 ja pronssia 2025. Tokion MM-kilpailuissa 2025 hän juoksi pikaviestissä ankkuriosuuden Kanadan hopeajoukkueessa sekä karsiutui 100 ja 200 metrin välierissä.
Kauden 2015 jälkeen De Grasse solmi Puman kanssa monivuotisen sponsorointisopimuksen. Sopimuksen arvo oli 11 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria, bonuksineen jopa 30 miljoonaa.
18. kesäkuuta 2017 Tukholman Timanttiliigassa De Grasse juoksi 100 metrillä tuulituloksen 9,69 s (+4,8 m/s).
De Grasse on naimisissa aitajuoksija Nia Alin kanssa.
Guido Vadalá

Guido Nahuel Vadalá (s. 8. helmikuuta 1997 Rosario) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta lainalla Primera División de Argentinan Boca Juniorsista. Pelipaikaltaan Vadalá on oikea laitahyökkääjä.
Vadalá on Boca Juniorsin kasvatti. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen vuonna 2015. Vadalá pelasi Bocan paidassa kaksi ottelua Copa Libertadoresissa kaksi ottelua, mutta ei ole debytoinut vielä Primera División de Argentinassa.
Heinäkuussa 2015 Vadalá siirtyi kaksivuotiselle lainalle Italian Serie A:n Juventukseen.
Rakieem Salaam

Rakieem Mustafa Allah "Mookie" Salaam (s. 5. huhtikuuta 1990 San Bernardino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrillä. Salaam on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa. 
Ura.
Salaam kuului Yhdysvaltain hopeaa saavuttaneeseen pikaviestijoukkueeseen vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa. Hän juoksi sekä alkuerissä että finaalissa. Muut joukkueen jäsenet olivat Charles Silmon, Mike Rodgers ja Justin Gatlin. Salaam on voittanut urallaan yhden Timanttiliigan osakilpailun.
Salaamin valmentajna toimii Matt Kane.
Savinski

Savinski () on kaupunkimainen taajama ja kaupunkikunta Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vienanjoen sivujoen Jemtsan varrella 35 kilometriä Plesetskistä pohjoiseen. Taajamassa on 7 500 ja kunnassa 8 000 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus.
Savinskin kunnan pinta-ala on 1 641,91 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Plesetskin piirin Plesetskin, Oksovskin ja Severoonežskin, lännessä Jarneman ja pohjoisessa Jemtsan kuntiin, luoteessa Arkangelin alueen Onegan piiriin sekä idässä Mirnyin kaupunkipiirikuntaan. Pinta-alasta 95,7 % on metsää.
Kunnan alueella virtaavat Onegajoki, Jemtsa ja sen sivujoki Šeleksa. Seudulla on paljon soita ja karsti-ilmiöitä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat savi, kalkkikivi, turve, hiekka ja sora. Kunnassa sijaitsee Plesetskin rauhoitusalue.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Savinskojen ja Šestovon kylät sekä 
Krivozerkon, Reka Jemtsan, Sanatori Timmen, Šeleksan ja 88. kvarttaalin asutukset. Savinskojessa on lähes 200 ja Reka Jemtsassa ja Šeleksassa yli sata asukasta.
Taajaman asukasluvun kehitys
Historia.
Kunnan alue käsittää historiallisen Savinskojen volostin. Neuvostoaikana muodostettiin samanniminen kyläneuvosto. Savinskin kaupunkimainen taajama on perustettu vuonna 1961 metsäteollisuuspiirin ja rakenteilla olleen sementtitehtaan yhteyteen.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kunnan läpi kulkevat etelästä Arkangeliin johtava rautatie sekä Arkangelin ja Kargopolin välinen asfaltoitu maantie. Rautatieltä haarautuu sivuraide Savinskin taajamaan. Radan varrella on Šeleksan asema. Savinskista on linja-autoyhteys Plesetskiin. Kunnan läpi kulkevat myös kaukoliikenteen linja-autot.
Seudun pääelinkeinot ovat rakennustarvikkeiden tuotanto ja metsäteollisuus. Tärkein tuotantolaitos on vuonna 1966 valmistunut Savinskin sementtitehdas. Lisäksi tuotetaan teräsbetonia, hiekkaa ja soraa sekä harjoitetaan puunhankintaa ja -jalostusta. Maatalouden merkitys on vähäinen.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, poliklinikka ja paikallissairaala.
Veljko Bulajić

Veljko Bulajić (22. maaliskuuta 1928 Vilusi – 2. huhtikuuta 2024) oli montenegrolais-kroatialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänen elokuvansa on ollut ehdokkaana Kultaiseen palmuun ja parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintoon.
Ura.
Bulajić kiinnostui toisen maailmansodan jälkeen elokuvista ja opiskeli ohjaamista Roomassa. Hän avusti Italiassa muun muassa ohjaajia Federico Felliniä ja Vittorio de Sicaa. Jugoslaviaan palattuaan Bulajić ohjasi ensimmäiset omat lyhytelokuvansa.
Bulanićin ensimmäinen kokopitkä elokuva oli "Juna ilman aikataulua", joka julkaistiin vuonna 1959. Elokuva oli ehdokkaana Cannesin elokuvajuhlien Kultaiseen palmuun. Vuonna 1962 Bulajić ohjasi elokuvan "Kozara – veriset vuoret", joka oli ehdokkaana Moskovan kansainvälisessä elokuvafestivaaleissa ja voitti Kultaisen palkinnon. Bulajić ohjasi myöhemmin "Neretvan taistelu" elokuvan, joka taas julkaistiin 1969. Elokuva oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscariin.
Bulajić kuoli huhtikuussa 2024 lyhyen sairastelun jälkeen.
FK Astana

FK Astana (, ) on jalkapalloseura Kazakstanin pääkaupungista Astanasta. Sen edustusjoukkue pelaa Kazakstanin korkeimmalla sarjatasolla Valioliigassa.
Seura perustettiin vuonna 2009, kun almatylaiset Valioliiga-seurat Megasport ja Almaty yhdistyivät ja muuttivat Astanaan. Seuran alkuperäinen nimi oli Lokomotiv, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 2011. Nimeä Astana kantoi aiemmin myöhempi Astana-1964, joka pudotettiin talousvaikeuksien vuoksi Valioliigasta 1. divisioonaan kauden 2008 päätteeksi.
Astana pelasi ensimmäisen kautensa Valioliigassa vuonna 2009. Seura on voittanut Valioliigan mestaruuden vuonna 2014 ja Kazakstanin cupin vuosina 2010 ja 2012.
Seuran kotistadion on 30 000 -paikkainen Astana Arena, joka valmistui heinäkuussa 2009. Stadionilla pelaa myös Baiterek.
Som-luokka

Som-luokka (, ) oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuosina 1904–1907 hankittujen seitsemän sukellusveneen muodostama alusluokka. Alukset suunnitteli ja ensimmäisen aluksen valmisti yhdysvaltalainen Electric Boat Company. Luokan pohjana oli Electric Boatin vuonna 1901 valmistunut, myynninedistämistarkoituksessa ympäri maailmaa esitelty prototyyppialus "Fulton". Se toimitettiin Venäjän laivastolle Kronstadtiin heinäkuussa 1904.
Alukset.
Sukellusveneet olivat osa Venäjän–Japanin sodan aikaista hätävarusteluohjelmaa.
Jemtsa

Jemtsa () on Vienanjoen sivujoki Arkangelin alueen Plesetskin ja Holmogoryn piireissä Venäjällä. Sen pituus on 188 kilometriä, valuma-alueen laajuus 14 100 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaus 70 kuutiometriä sekunnissa.
Jemtsa saa alkunsa Onegajoen itäpuolelta Režma- ja Krestovajajoen yhtymäkohdasta. Se virtaa soiden keskellä kohti itää ja kääntyy vähitellen kohti koillista ja pohjoista. Yläjuoksulla on paljon koskia. Joki jäätyy vain alajuoksultaan, joka on liikennöintikelpoinen. Vasemmanpuoleiset sivujoet ovat Vaimuga, Tegra, Suhaja Šeleksa, Šeleksa ja Sjamenga, oikeanpuoleiset Bolšaja Tšatša, Joga, Mehrenga, Kotšmas, Ižožka ja Pjarga.
Joen yläjuoksulla sijaitsevat Savinskin taajama ja Mirnyin kaupunki. Alajuoksu on tiheään asutettu.
OnePlus 2

OnePlus 2 (lyhyemmin "OP2", tunnetaan myös nimellä "OnePlus Two") on kiinalaisen OnePlussan valmistama älypuhelin, joka on OnePlus Onen seuraaja. Siinä on uutuutena sormenjälkilukija, kotinäppäin ja paikka kahdelle SIM-kortille. Puhelimesta on kadonnut NFC-tuki ja muistikorttipaikka. Puhelinta myydään edeltäjänsä tavoin kutsujärjestelmällä, eikä sitä ole saatavilla kivijalkakaupoista. Puhelimesta on saatavilla 339 euron hintainen kolmen gigatavun keskusmuistilla ja 16 gigatavun flash-muistilla varustettu versio ja 399 euron hintainen neljän gigatavun keskusmuistilla ja 64 gigatavun flash-muistilla varustettu versio. Se esiteltiin 28. heinäkuuta 2015 Suomen aikaa, ja puhelin tuli myyntiin 11. elokuuta.
Ominaisuudet.
OnePlus 2:ssa käytetään OnePlussan omaa OxygenOS 2.0 -käyttöjärjestelmää, joka pohjautuu Android 5.1:een. OnePlus luopui OnePlus Onessa käytetystä CyanogenModista riitauduttuaan sen valmistajan kanssa. Puhelimessa on 3 300 milliampeeritunnin akku ja USB Type-C -latausliitäntä. OnePlus 2 on saatavilla vain mustana, mutta sille on saatavilla helposti vaihdettavia StyleSwap-kuoria.
Tekniset tiedot.
OnePlus 2:ssa on 1,8:n gigahertsin Snapdragon 810 -järjestelmäpiiri ja Adreno 430 -grafiikkasuoritin.
Kamera.
OnePlus 2:ssa on 13 megapikselin takakamera kuudella linssillä ja lasertarkennuksella. Siinä on suuria 1,3 mikrometrin pikseleitä, f/2.0-aukko ja tupla-LED-salama. Etukameran tarkkuus on viisi megapikseliä.
Myynti.
OnePlus 2 on myynnissä vain internetin kautta ja sen ostaminen vaatii kutsun. Koska kutsujen saaminen koettiin OnePlus Onen kohdalla liian hankalaksi, OnePlus antoi heti yli 30 kertaa enemmän kutsuja kuin OnePlus Onen julkistuksen yhteydessä. Kutsuja voi saada monella eri tavalla: keskustelupalstoilta, uudelta varauslistalta tai yhtiön pop up -myyntipisteistä. Lisäksi puhelimen ostajat saavat kutsuja jaettavaksi. OnePlus 2 on saatavilla Suomessa myös ilman kutsujärjestelmää Elisalta.
Chamaeleo monachus

Chamaeleo monachus on Jemeniin kuuluvalla Sokotran saarella tavattava kameleonttilaji. IUCN on luokitellut sen uhanalaisuudeltaan silmälläpidettäväksi lajiksi.
Koko ja ulkonäkö.
Muiden kameleonttilajien tapaan "Chamaeleo namaquensis" pystyy vaihtamaan väriään harmaan, ruskean ja vihreän väliltä. Ahdisteltuna se pitää sihisevää ääntä. Molekyylitutkimusten perusteella "Chamaeleo namaquensis" saattaa olla kameleonttien hyvin varhainen muoto. Laji kehittyi Sokotran irtauduttua Gondwanan muinaisesta mantereesta.
Lajin kuvaili ensimmäisenä englantilainen eläintieteilijä John Edward Gray vuonna 1865. Hän luuli yksilön tulleen Madagaskarilta, sillä kameleontin briteille myyneet arabikauppiaat antoivat ilmeisesti siitä virheellistä tietoa. Lajin tajuttiin olevan Sokotran saarelta Isaac Balfourin tehtyä tutkimusmatkan saarelle vuonna 1880.
Levinneisyys ja elinympäristö.
"Chamaeleo namaquensis" on Sokotran saarelle kotoperäinen laji, eikä sitä tavata sen ulkopuolella. Se on yksi monista saaren endeemisistä lajeista ja ainoa saarella tavattava kameleontti. Sitä tavataan ympäri saarta laikuittain ja etenkin alueilla, joiden kasvillisuus on tiheää.
Uhat ja suojelu.
IUCN on luokitellut lajin uhanalaisuudeltaan silmälläpidettäväksi lajiksi. Sen suurimpana uhkana pidetään saaren ylilaidunnusta. Vuohet syövät saaren kasvistoa ja kameleonttia tavataan erityisesti tiheän kasvillisuuden alueilla. Sitä tavataan kuitenkin myös harvemman kasvillisuuden alueilla, joten laji on todennäköisesti kohtalaisen sopeutumiskykyinen tätä uhkaa ajatellen. Vuohien määrän lisääntyminen saattaa silti muodostaa uhan tulevaisuudessa.
Matej Tóth

Matej Tóth (s. 10. helmikuuta 1983 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen kilpakävelijä, joka kilpailee 20 ja 50 kilometrin kävelyssä. 185 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Tóth edustaa Dukla Banská Bystricaa. Hän on 50 kilometrin kävelyn olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Ura.
Tóth voitti 50 kilometrin kävelyn maailmanmestaruuden Pekingissä 2015 ajalla 3.40.32 ja olympiakultaa Rio de Janeirossa 2016 ajalla 3.40.58. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän oli samalla matkalla neljäs, Lontoon olympialaisissa 2012 viides, Berliinin MM-kilpailuissa 2009 yhdeksäs ja Tokion olympialaisissa 2021 neljästoista. Daegussa 2011 ja Dohassa 2019 hän keskeytti.
20 kilometrin MM-kilpailussa hän on sijoittunut yhdeksänneksi 2009, 13:nneksi 2011, 14:nneksi Osakassa 2007 ja 21:nneksi Helsingissä 2005. Olympialaisissa hän sijoittui samalla matkalla 26:nneksi Pekingissä 2008 ja 32:nneksi Ateenassa 2004.
Vuoden 2014 EM-kilpailuista Tóth saavutti hopeaa 50 kilometrin kävelystä ajalla 3.36.21. Berliinissä 2018 hän oli niin ikään toinen ajalla 3.47.27. 20 kilometrillä hän on ollut EM-kilpailuissa kuudes 2006 ja seitsemäs 2010. Kävelyn maailmancupissa hän voitti 50 kilometrin kilpailun Chihuahuassa 2010.
Tóth pitää hallussaan Slovakian ennätystä 50 kilometrin kävelyssä ja halliennätystä 3 000 metrin kävelyssä.
Jemtsa (taajama)

Jemtsa (, myös "Jomtsa", Ёмца) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Konošan ja Obozerskin välisen rautatien varrella 50 kilometriä Plesetskistä pohjoiseen. Taajamassa on 1 100 ja kunnassa 1 400 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus.
Jemtsan kunnan pinta-ala on 1 349,63 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Plesetskin piirin Obozerskin ja etelässä Savinskin kuntiin, lännessä Arkangelin alueen Onegan piiriin sekä idässä Holmogoryn piiriin ja Mirnyin kaupunkipiirikuntaan. Pinta-alasta 96,8 % on metsää.
Kunnan alueella virtaa Jemtsan sivujoki Šeleksa. Seudulla on paljon soita ja karsti-ilmiöitä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat karbonaattimineraalit, hiekka ja sora. Kunnassa sijaitsee pieni osa Permilovon rauhoitusalueesta.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Verhovskin asutus, jossa on reilut 300 asukasta.
Taajaman asukasluvun kehitys
Historia.
Jemtsa on saanut alkunsa metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1943 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen, joka poistettiin vuonna 2013.
Liikenne, talous ja palvelut.
Etelästä Arkangeliin johtavalla rautatiellä on Jemtsan ja Kuhtoozjorskajan asemat. Jemtsan kautta kulkee Arkangelin ja Kargopolin välinen asfaltoitu maantie. Taajamasta on linja-autoyhteys Plesetskiin. Kunnan läpi kulkevat myös kaukoliikenteen linja-autot.
Seudun pääelinkeinot ovat puunhankinta ja rautatieliikenne. Maataloutta edustavat yksityiset palstaviljelmät. Kunnan alueella toimii Pohjoisen federaationyliopiston metsäntutkimusalue.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kerhotalo, kirjasto ja pieni poliklinikka.