tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Harry Søiberg

Harry Søiberg (13. kesäkuuta 1880 Rinkøbing Tanska – 2. tammikuuta 1954 Kööpenhamina Tanska) oli tanskalainen kirjailija.
Henkilöhistoria.
Søibergin isä oli turkkuri, joskin suku oli kalastajia ja merenkävijöitä. Oppikoulun käytyään myös Søiberg lähti merille, mutta palasi vuoden päästä Århusiin ja ryhtyi opettelemaan kirjansitojaksi. Kööpenhaminaan hän muutti vuonna 1900 ja edelleen Tanskan länsirannikolle 1906. Kirjailijan uransa hän aloitti varsinaisesti samana vuonna julkaistulla "Ode Egne" -teoksella. 
Kirjallinen tuotanto.
Søiberg oli varsin tuottelias kirjailija, jonka esikoisjulkaisu oli kriittisen vastaanoton saanut näytelmä, mutta joka kirjoitti sittemmin romaaneja ja novelleja.
Linus Blomster

Linus Blomster (s. 27. maaliskuuta 1985) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Blomster pelasi IFK Mariehamnissa kaudella 2005 kuusi Veikkausliigan ottelua, joissa kaikissa hän tuli vaihdosta kentälle. Hänen ensimmäinen liigaottelunsa oli 12. toukokuuta pelattu, 0–4-tappioon päättynyt vierasottelu FC Interiä vastaan.
Grant Kerr

Grant Kerr (s. 1. joulukuuta 1985 Irvine, Skotlanti) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kerr edusti junioritasolla skotlantilaista Hutchison Valea ja englantilaista Evertonia, josta siirtyi yhdysvaltalaiseen yliopistojoukkueeseen Fordham Ramsiin. Aikuistasolla hänen seurojaan ovat olleet kyproslainen Digenis Akritas Morphou (2010), yhdysvaltalaiset Fort Lauderdale Strikers (2011) ja Atlanta Silverbacks (lainalla 2011), norjalainen Tønsberg (2012), suomalainen VPS (2013) ja kreikkalainen Iraklis Psachna (2014).
Pääsarjatasolla Kerr on pelannut Suomessa ja Kreikassa. VPS:ssa hän pelasi 22 ottelua ja teki kaksi maalia Veikkausliigan kaudella 2013. Ensimmäisen liigapelinsä hän pelasi 9. toukokuuta VPS:n voittaessa vierasottelussa JJK:n 1–0. Kerr teki ensimmäisen liigamaalinsa 19. heinäkuuta, kun VPS voitti MYPA:n kotonaan 4–1. Iraklis Psachnassa Kerr pelasi kaudella 2013–2014 yhden ottelun: 9. maaliskuuta 2014, kun joukkue voitti kotonaan Asteras Magoulan 4–0.
Kromi(II)oksidi

Kromi(II)oksidi (CrO) on kromi- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdisteessä kromi esiintyy hapetusluvulla +II.
Ominaisuudet ja valmistus.
Kromi(II)oksidista on kaksi erilaista kidemuotoa. Alkeiskopiltaan kuutiollinen väriltään musta muoto, jonka kiderakenne muistuttaa natriumkloridin kiderakennetta, ja alkeiskopiltaan heksagonaalinen punaruskea muoto. Kromi(II)oksidi on suhteellinen pysymätön yhdiste, joka kuumennettaessa disproportioituu metalliseksi kromiksi ja kromi(III)oksidiksi. Aine voi olla myös pyroforista. Vety pelkistää yhdisteen metalliseksi kromiksi. Kromi(II)oksidi ei liukene veteen, mutta liukenee esimerkiksi laimeaan vetykloridiin osittain hapettuen Cr3+-ioneiksi.
3CrO → Cr + Cr2O3
Yhdistettä voidaan valmistaa kuumentamalla alennetussa paineessa kromikarbonyyliä noin 200–250 °C:n lämpötilaan tai laimean typpihapon ja kromin amalgaaman välisellä reaktiolla tai hapettamalla ilman avulla. Näin muodostuu mustaa kromi(II)oksidia. Punaruskeaa kromi(II)oksidia saadaan pelkistämällä vedyllä kromi(III)oksidia, joka on liuotettu sulaan natriumfluoridiin.
Kalialuna

Kalialuna, kaliumaluna eli kaliumalumiinisulfaatti on kalium- (K+) ja alumiini-ionien
(Al3+) sekä sulfaatti-ionien (SO42-) muodostama kaksoissuola. Sen kemiallinen kaava on KAl(SO4)2, mutta tavallisimmin se esiintyy kide­vedellisessä muodossa KAl(SO4)2·12H2O. Se on alunoista tunnetuin ja sitä nimitetäänkin usein lyhyesti alunaksi, mutta sen systemaattinen nimi on kalium­alumiini­sulfaatti tai kidevedellisenä kalium­alumiini­sulfaatti­dodeka­hydraatti. Sitä käytetään yleisesti veden puhdistuksessa, nahkojen parkitsemisessa, värjäämisessä tulenkestävissä tekstiileissä, leivinjauheissa ja kosmetiikassa.
Ominaisuudet.
Kaliumaluna kiteytyy säännöllisinä oktaedrin muotoisina kiteinä, joiden kärjet ovat tasoittuneet, ja se liukenee hyvin veteen. Sen liuoksessa lakmus tulee punaiseksi, ja se on astringentti. Kuumennettaessa 92 °C:n lämpötilaan se sulaa liukenemalla omaan kide­veteensä. Jos sitä edelleen kuumennetaan lähes punahehkuun saakka, se muuttuu huokoiseksi, murenevaksi kiinteäksi aineeksi, jota sanotaan "poltetuksi alunaksi". "Neutraalia alunaa" saadaan lisäämällä sen liuokseen niin paljon natriumkarbonaatti, että aluna alkaa kiteytyä.
Kaliumaluna mineraalina.
Kaliumaluna eli aluna-K on luonnossa esiintyvä sulfaattimineraali, jota esiintyy varsinkin siellä, missä sulfidimineraalit ja kaliumpitoiset mineraalit ovat hapettuneet jouduttuaan tekemisiin ilman kanssa. Ennen alunaa saatiin aluniitista, joka on rikki­pitoisista vulkaanisista kerrostumista louhittu mineraali. Sitä on löydetty muun muassa Italiasta Vesuviukselta, Springsuren itäpuolelta Queenslandista, Alum Cavesta Tennesseestä, Alum Gulchista Arizonasta ja Cebun saarelta Filippiineiltä. Koostumukseltaan sitä muistuttaa myös kaliniitti, kuitumainen mineraali, jonka kaava on KAl(SO4)2·11H2O.
Käyttö.
Kalialunaa käytetään muun muassa nahkojen parkitsemiseen vuotia valmistettaessa, peittausaineena väriaineissa, paperin valmistuksessa sekä tekstiilien tekemiseen tulenkestäviksi. Sitä käytetään myös sameiden nesteiden kirkastuttamiseen, ja toisinaan sitä on myrskyjen jälkeen lisätty järvivesiinkin niissä olevien saasteiden saostamiseksi. Ennen sitä on käytetty myös valokuvauskiinnitteissä filmin ja valokuvauspaperin kovettamiseen, mutta tästä käytöstä sen ovat syrjäyttäneet muut, tehokkaammat aineet.
Lääketieteessä ja kosmetiikassa.
Alunaa käytetään astringenttina, verenvuotojen tyrehdyttämiseen sekä antiseptisena aineena. Sitä käytetään myös deodoranteissa hienhajua muodostavien bakteerien lisääntymisen estämiseksi. Roomalainen lääkäri Dioskurides suositteli aikoinaan sen käyttämistä myös ihottumien ja hilseilyn hoitoon, mutta niihin siitä ei ole nykyään koettu olevan apua.
Alunaa käytetään myös ayurvedassa, jossa se tunnetaan nimellä "phitkari" eli "saurashtiri" sekä perinteisessä kiinalaisessa lääketieteessä, jossa sen nimenä on "ming fan".
Ruoanvalmistuksessa.
Alunaa käytetään leivinjauheissa taikinan kohoamisen nopeuttamiseksi toisessa vaiheessa korkeissa lämpötiloissa. Lisäaineena sen E-koodi on E522.
Myrkyllisyys ja turvallisuus.
Kalialuna ärsyttää lievästi ihoa.
Mo Youxue

Mo Youxue (, s. 10. helmikuuta 1996 Liuzhou) on kiinalainen pikajuoksija, joka kilpailee 100 ja 200 metrin juoksussa. Mo on 176 senttimetriä pitkä ja painaa 67 kilogrammaa.
Mon paras saavutus on Pekingin maailmanmestaruuskisojen hopeamitali 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 37,92. Aika on Aasian ennätys. 
Vuonna 2013 Mo voitti alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuden 100 metrin juoksussa ajalla 10,35. Aika on myös Mon oma ennätys. Vuoden 2015 Aasian-mestaruuskilpailuissa Mo voitti kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 39,04.
Jarl Jaatinen

Jarl Gustaf Hjalmarson Jaatinen (13. elokuuta 1914 Raahe – 23. helmikuuta 1940 Viipurin mlk) oli suomalainen arkkitehti, jonka ura jäi sodan takia lyhyeksi.
Jaatinen valmistui Teknillisestä korkeakoulusta 1938. Opiskeluaikanaan hän työskenteli Jussi Paatelan ja Alvar Aallon toimistoissa. Viimeksi mainitussa hän osallistui avustajana muun muassa Villa Mairean suunnitteluun. Diplomityönään hän suunnitteli ylioppilaskylän Pitäjänmäelle. Hän työskenteli myös näyttömöavustajana Ruotsalaisessa teatterissa, jonka oppilaskoulussa opiskelleen Märta Laurentin kanssa hän oli kihlautunut 1937. He avioituivat seuraavana vuonna, ja heille syntyi 2. maaliskuuta 1940 poika Jarl nuorempi.
Hänen lähin opettajansa oli Hilding Ekelund, joka tunnettiin arkkitehtina 1920-luvun klassisismista. Jaatinen oli kuitenkin omaksunut osin ulkomailla näkemänsä funktionalismin, jolla hän ehti jättää jälkensä suomalaisen arkkitehtuurin historiaan. Hän suunnitteli muun muassa yhden loistohuvilan sekä koulurakennuksen ja taidemuseon Viipuriin. Hänen ainoa toteutunut suunnitelmansa oli Helsingin Kulosaaressa sijaitseva vuonna 1939 valmistunut Villa Jaatinen, jonka hän suunnitteli äidilleen.
Hän osallistui myös muutamiin kilpailuihin. Hän oli mukana ryhmässä, joka voitti kolmannen palkinnon Tallinnan keskussairaalan kilpailussa. Kolmannen palkinnon hän voitti myös Pariisin maailmannäyttelypaviljongin kilpailussa vuonna 1937. Hän oli mukana myös Alvar Aallon suunnitteluryhmässä, joka voitti kolmoisvoiton New Yorkin maailmannäyttelykilpailussa. Myöhemmin hän oli paviljongin rakennustyön valvojana.
Jaatisen lupaavasti alkanut arkkitehdin ura katkesi kaatumiseen talvisodassa konekiväärijoukkueen johtajana. Hänet on haudattu perhehautaan Kulosaaren hautausmaalle. Sinne haudattiin myös hänen nuorempi veljensä Rolf Jaatinen, joka kaatui jatkosodassa elokuussa 1941. 
Perhehaudassa lepää myös veljessarjan kolmas, maantieteilijä Stig Jaatinen, samoin heidän äitinsä Hilja (Hilli) Jaatinen. Hilding Ekelund suunnitteli myöhemmin oppilaansa muistoksi haudalle kiven. Nuorin veljeksistä oli Sven Jaatinen. Hän toimi 1960-luvun alkupuolelta vuoteen 1993 apteekkarina Helsingissä Runeberginkadun apteekissa, joka oli alun perin ollut Viipurissa ja siirtynyt sodan jaloista Helsinkiin.
King 810

King 810 on Flintissä, Michiganissa vuonna 2007 perustettu nu metal -yhtye. Sen kappaleet käsittelevät usein huumeita, murhia Flintissä ja aseita. Yhtyeen laulajaa ammuttiin ryöstön yhteydessä vuonna 2010. Yhtye oli Slipknotin lämmittelijänä vuonna 2015.
Yhtyeen esikoisalbumi "Memoirs of a Murderer" julkaistiin elokuussa 2014.
Rohto (vuoden 1995 elokuva)

Rohto () on Peter Hortonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1995. Siinä kaksi nuorta poikaa lähtee pitkälle matkalle löytääkseen rohdon aidsiin, josta toinen heistä kärsii.
Juoni.
Minnesotan Stillwaterissa asuva 13-vuotias Erik (Brad Renfro) on hieman syrjitty poika, joka kärsii äitinsä (Diana Scarwid) itsekkyydestä ja työnarkomaniasta. Naapuriin juuri muuttanut 11-vuotias Dexter (Joseph Mazzello) on sairastunut vauvana aidsiin verensiirrosta ja jäänyt ikäisiään pienemmäksi. Aluksi Erik muiden lasten tavoin vieroksuu Dexteriä, kunnes pojat ystävystyvät ja Erik alkaa pitää myös Dexterin mukavasta äidistä (Annabella Sciorra).
Pojat alkavat kokeilla parantavia rohtoja, mutta Dexter joutuu myrkytyksestä sairaalaan. Erikin äiti kuulee poikien touhuista ja kieltää Erikiä enää tapaamasta tartuntavaarallista Dexteriä. Pojat lukevat lehdestä New Orleansissa asuvasta lääkäristä, joka väittää löytäneensä tehoavan rohdon aidsiin. He päättävät lähteä lautalla kohti etelää pitkin Mississippi-jokea, saavat sitten venekyydin epämiellyttävältä mieskaksikolta, jolta he varastavat rahaa mutta joutuvat pian kiinni ja veitsellä uhatuiksi. He pelastuvat pelottelemalla miehiä aids-tartunnalla. Pian Dexterin lääkkeet alkavat loppua ja kunto heikkenee. Pojat palaavat bussilla kotiinsa ja Dexter joutuu sairaalaan. Erik viettää siellä paljon aikaa Dexterin seurassa, mutta ei voi tehdä paljoakaan parhaan ystävänsä hiipuessa kohti kuolemaa. Kuolinpäivänä poikien äitien välit kärjistyvät, ja Erikin äiti ehkä ymmärtää olleensa väärässä. Erik on mukana Dexterin hautajaisissa.
Vastaanotto.
Elokuva on saanut positiivisia arvosteluja, mutta ei tuottanut kovin hyvin. 
Musiikki.
Alkuperäisen elokuvan tunnusmusiikin on säveltänyt Dave Grusin. Elokuvassa kuultavan laulun "My Great Escape" on kirjoittanut Marc Cohn. Kappaletta ei ole koskaan julkaistu missään muussa mediassa elokuvan ulkopuolella.
Askolan seurakunta

Askolan seurakunta oli vuosina 1896–2024 toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka kuului Helsingin hiippakuntaan ja Porvoon rovastikuntaan.
Askolan seurakunta erotettiin Porvoon seurakunnasta kappeliseurakunnaksi vuonna 1639, ja itsenäinen seurakunta siitä tuli vuonna 1896. Askolan kirkko valmistui vuonna 1799.
Askolan seurakunnan jäsenmäärä vuoden 2018 lopussa oli 3 760, mikä oli 75,5 % kunnan asukkaista. Jäsenmäärä oli 2021 vuoden alussa 3 605.
Vuoden 2025 alussa Askolan seurakunta yhdistyi Pukkilan seurakunnan kanssa uudeksi Askolan–Pukkilan seurakunnaksi.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Askolan seurakunnan kirkkoherroina:
Hammasväline

Hammasväline Oy on suomalainen hammaslääkärialan maahantuoja ja tukkukauppa, joka tuo Suomeen hammaslääkäreiden ja -hoitajien tarvitsemia koneita ja laitteita sekä kalusteita ja tarvikkeita. Vuonna 1937 perustettu yritys kuuluu nykyisin ruotsalaiseen Lifco Dental Groupiin.
Hammasväline Oy:n perusti joukko suomalaisia hammaslääkäreitä vuonna 1937 Helsingin Fabianinkatu 8:aan, melko lähelle Eteläranta 2:ssa toiminutta kilpailijayritystä Oy Dentaldepot Ab:tä. Sotien aikana yksi hoitokonelähetys upposi laivan osuttua miinaan. Koneet nostettiin ylös, kunnostettiin ja myytiin merivaurioisina. Seuraava hoitokone-erä saatiin Siemensiltä Saksasta vasta vuonna 1952.
1970-luvun alussa Hammasväline oli Helsingin pörssissä noteeraamaton osake, jollaisilla pörssimeklarit kävivät kauppaa varsinaisen pörssin ulkopuolella erillisellä liitutaululla. Vuonna 1972 se järjesti osakeannin. Vuoden 1974 yritys tuli Oriolan omistukseen, ja paikallisista myymälöistä siirryttiin yhä enemmän puhelinmyyntiin ja sitten verkkokauppaan. Turun myymälä säilyi kuitenkin vuoteen 2005 asti.
Vuonna 2007 Oriola-KD Oyj ja ruotsalainen Lifco AB perustivat uuden yhtiön yhdistämällä Oriolan Hammashoidon Suomen-toiminnan sekä vantaalaisen Lifco Dental Prime Oy:n. Näin Hammasväline Oy perustettiin uudelleen 1.10.2007. Nyt se kuuluu pohjoiseurooppalaiseen Lifco Dental Groupiin, jonka omistaa ruotsalainen Lifco AB.
Kanjonipeukaloinen

Kanjonipeukaloinen ("Catherpes mexicanus") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kanjonipeukaloista tavataan Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 300 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Abareia amaurodes

Abareia amaurodes on koisien heimoon kuuluva perhoslaji. Se on sukunsa "Abareia" ainoa laji.
Azubuike Egwuekwe

Azubuike Emanuel Egwuekwe (s. 16. heinäkuuta 1989 Lafia, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, joka on edustanut Suomen Veikkausliigassa Kuopion Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Egwuekwe kuuluu myös Nigerian jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Egwuekwe aloitti uransa Nigerian pääsarjan Nasawara Unitedissa, jossa hän pelasi vuonna 2006. Vuodet 2007–2008 Egwuekwe pelasi toisen sarjatason Yerima Strikersissä. Kausina 2008–2015 Egwuekwe pelasi Nigerian pääsarjan Warri Wolvesissa. Talvella 2015 hän oli erittäin lähellä siirtoa Englannin valioliigan West Ham Unitediin, mutta se kariutui loppumetreillä.
Joulukuussa 2015 Egwuekwe siirtyi Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan.
Maajoukkueura.
Egwuekwe debytoi Nigerian jalkapallomaajoukkueessa tammikuussa 2012 ystävyysottelussa Angolaa vastaan. Avausmaali syntyi saman vuoden kesäkuussa MM-karsintaottelussa Malawia vastaan. Egwuekwe oli mukana voittamassa kultaa vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskilpailuissa. Samana vuonna hän pelasi kahdessa ottelussa Maanosaliittojen cupissa Brasiliassa. Hän oli mukana myös Nigerian joukkueessa vuoden 2014 MM-kilpailuissa, mutta hän ei pelannut yhdessäkään ottelussa.
Saavutukset.
Maajoukkuetasolla
Stevia

Stevia on kasvi, josta tehdään makeutusaineita, kuten stevioliglykosideja. Makeastevian lehdistä saatavan steviolin glykosidien tiiviste on jopa 300 kertaa makeampaa kuin ruokosokeri.
Makeutusaineena stevioliglykoksideja on käytetty Japanissa vuodesta 1970, ja ne on hyväksytty elintarvikkeiden lisäaineeksi myös Sveitsissä ja Yhdysvalloissa. Euroopan komissio hyväksyi steviasta saatavien makeutusaineiden käytön marraskuussa 2011.. Stevia voidaan ilmoittaa pakkaustiedoissa E-koodilla E960. 
Terveysvaikutukset.
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen EFSA:n asiantuntijain suosituksen mukaan stevioliglykosidien päivittäisen saannin ei tulisi ylittää 4:ää milligrammaa yhtä painokilogrammaa kohti päivässä (vastaa 75-kiloisella henkilöllä 0,3 g:aa/vrk). Se on vain kymmenesosa esimerkiksi aspartaamin rajasta, minkä vuoksi stevian turvallinen maksimiarvo 20-kiloisellle lapselle vastaa makeudeltaan vain desilitraa sokeria. Steviaa ei käytetä tämän vuoksi yleensä ainoana makeutusaineena, vaan yhdessä muiden makeutusaineiden kanssa, sillä makeutusaineiden yhteismäärälle ei ole asetettu raja-arvoja. Järjestön paneelin mukaan stevia-kasvin sisältämät yhdisteet eivät ole osoittautuneet karsinogeenisiksi tai genotoksisiksi. Uudempien tutkimuksien mukaan näyttöä karsinogeenisuudesta ja mutageenisuudesta ei ole.
Stevia-kasvin sisältämät yhdisteet sisältävät glukosideja, steviosideja, jotka ovat 100–300 kertaa kidesokeria makeampia, eivätkä sisällä juurikaan energiaa. Se voi olla vähäenerginen ja glukoositon makeutusaine diabeetikoille ja kalorimäärän laskemisesta kiinnostuneille.
Mohamed Elneny

Mohamed Naser Elsayed Elneny (, s. 11. heinäkuuta 1992 Al-Mahalla al-Kubra) on egyptiläinen jalkapalloilija, joka edustaa UAE Arabian Gulf Leaguessa pelaavaa Al Jazira Clubia. Oikeajalkainen Elneny on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Egyptin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Elneny on Al-Ahlin kasvatti, mutta hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2010 egyptiläisessä El Mokawloonissa. Elneny pelasi seurassa vuosina 2010–2013 tehden 35 ottelussa kaksi maalia. Tammikuussa 2013 Elneny siirtyi ensin lainasopimuksella Sveitsin Raiffeisen Super Leaguen FC Baseliin. Hän voitti seuran kanssa sarjan mestaruuden kaudella 2012–2013. Heinäkuussa 2013 Basel osti Elnenyn omakseen. Elneny voitti Sveitsin mestaruuden myös kausilla 2013–2014 ja 2014–2015. Hän pelasi 91 Sveitsin pääsarjan ottelua ja teki viisi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 11 ottelua. Eurooppa-liigassa pelaamissaan 19 ottelussa hän teki kaksi maalia.
13. tammikuuta 2016 Elneny allekirjoitti sopimuksen valioliigaseura Arsenalin kanssa. Hän debytoi seuran paidassa Valioliigassa seuraavassa kuussa Manchester Unitedia vastaan. Ensimmäisessä Mestarien liigan ottelussa Arsenalin paidassa, maaliskuussa 2016, Elneny onnistui maalinteossa FC Barcelonaa vastaan. Hän käväisi kentällä voittoisassa FA Cupin loppuottelussa 2017. Hän pelasi seitsemässä ottelussa Arsenalin edetessä Eurooppa-liigan loppuotteluun 2019. FA Community Shieldin hän voitti 2017 ja 2020.
Elnany pelasi Arsenalissa kaikkiaan 91 valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Mestarien liigan kahdeksassa ottelussa hän teki yhden maalin ja Eurooppa-liigan 32 ottelussa kolme maalia. Kaudella 2019–2020 hän pelasi lainalla turkkilaisessa Beşiktaşissa 27 Turkin Superliigan ottelua.
Elnany siirtyi Arabiemiirikuntien pääsarjassa pelaavaan Al Jazira Clubiin ilmaissiirrolla kesällä 2024.
Maajoukkueura.
Elneny edusti Egyptiä nuorten maajoukkuetasolla. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa hän pelasi kaikissa Egyptin otteluista joukkueen selviytyessä puolivälieriin. Egyptin jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi jo syyskuussa 2011 Sierra Leonea vastaan. Avausmaali syntyi kesäkuussa 2014 ystävyysottelussa Jamaikaa vastaan. Hän teki Egyptin ainoan maalin tappiollisessa Afrikan-mestaruuskilpailujen 2017 loppuottelussa Kamerunia vastaan. Hän pelasi turbauksessa neljä ottelua. Hän pelasi Egyptin kaikki kolme ottelua MM-kilpailuissa 2018 ja neljä ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2019. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua Egyptin hopeajoukkueessa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2022 ja kolme ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2023. Kaikkiaan hän on elokuun 12. päivään 2024 mennessä pelannut 98 A-maaottelua, joista 93 avauskokoonpanossa ja tehnyt kahdeksan maalia.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Maajoukkuetasolla
Madison Dearborn Partners

Madison Dearborn Partners (MDP) on yhdysvaltalainen pääomasijoitusyhtiö. Se kertoo keränneensä kuusi toimialoittain jaettua rahastoa, joiden puitteissa on tehty sijoituksia noin 130 yritykseen. Rahastojen yhteenlaskettu pääoma ylittää 18 miljardia dollaria. Sijoitusfilosofiana on vähemmistösijoitukset ja johdon ulosostot.
Joulukuussa 2015 MDP teki tarjouksen pääosin Suomessa (Corenso ja Savon Sellu) toimivasta kartonkivalmistaja Powerflutesta. Tarkoituksena oli ilmeisesti vetää yhtiö pois Lontoon pörssin AIM-listalta. Powerflute katkaisi neuvottelut 21. joulukuuta 2015. Joulukuussa 2017 Mondin kerrottiin ostavan 365 miljoonalla eurolla Powerfluten aallotuskartonkitehtaan Kuopiossa sekä puunhankintayhtiö Harvestian, ei kuitenkaan hylsykartonkia valmistavaa Corensoa. Myyjänä oli Madison Dearborn Partnersin omistama Nordic Packaging and Container Holdings Limited.
Sijoituksia.
Aiemmin muun muassa Boise Cascade, Carrols, Intelsat, Packaging Corporation of America ja Smurfit Kappa Group.
Janne Koivukoski

Janne Teemu Koivukoski (s. 1958 Perho) on toiminut sisäministeriön osastopäällikkönä ja pelastusosaston pelastusylijohtajana vuonna 2018. Hän on toiminut valmiusjohtajana vuodesta 2001 vuoteen 2019. Vuodesta 2019 lähtien hän ollut pelastusneuvos, ja hän johti organisaation "Strategia- ja ohjausyksikköä". eläköitymiseensä 1.7.2023 asti.
Koulutus.
Koivukoski väitteli filosofian tohtoriksi 26.4.2021 Itä-Suomen yliopistossa. Koivukoski valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1983 pääaineenaan fysiikka. Hän on erikoistunut säteilyfysiikkaan. 
Ammatit ja luottamustoimet.
Koivukoski aloitti uransa sisäasiainhallinnon palveluksessa opettajana Valtion väestönsuojelukoulussa Lohjalla vuonna 1983. Vuodesta 1985 alkaen hän on työskennellyt sisäministeriön palveluksessa eri tehtävissä. Aluksi suunnittelijana ja ylitarkastajana omatoimisen suojelun sekä säteilyvalvonnan kehitystehtävissä. Hänellä oli merkittävä rooli sisäministeriön säteilyvalvonnan järjestelyissä Tšernobylin ydinvoimalaonnettomuuden aikana.
Koivukoski on kehittänyt Suomen hätäkeskusjärjestelmästä, ulkoisen säteilyn valvontajärjestelmästä sekä viranomaisradioverkosta kansainvälisesti korkeatasoisen esimerkin. Hän on johtanut suomalaisen hätäkeskusjärjestelmän perustamista ja kehittämistä vuodesta 1996 ja toimi Hätäkeskuslaitoksen ensimmäisenä johtajana laitoksen käynnistyessä vuonna 2001. Hän on toiminut merkittävässä roolissa Suomen viranomaisradioverkko VIRVEn kehittämisessä, muun muassa VIRVE-yksikön johtajana vuoden 2003 ajan ja VIRVE-yhteistyöryhmän puheenjohtajana vuodet 2005–2017. Koivukoski toimi Suomen Erillisverkot Oy:n hallituksen jäsenenä 2018 alkaen vuoden 2021 loppuun, 2020 lähtien hallituksen varapuheenjohtaja.
Koivukoski on ollut turvallisuuskomitean jäsen sekä jäsenenä useissa neuvottelukunnissa, Näitä ovat muun muassa Säteilyturvallisuusneuvottelukunta, säteilysuojausasiain neuvottelukunta, metrologian neuvottelukunta ja pelastushallinnon neuvottelukunta. Lisäksi Koivukoski on ollut 2012–2015 Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen (MPK) hallituksen jäsenenä ja VERIFIN-neuvottelukunnan jäsenenä.
Koivukoski on toiminut Suomen matemaatikko- ja fyysikkoliiton hallituksessa hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana. Lisäksi Koivukoski on ollut hallituksen jäsen Korkeakoulujen ja opetusalan henkilökuntaliitossa (KHL) vuonna 1984. Kansainvälisissä tehtävissä Koivukoski on ollut YK:n, EU:n, Naton ja Pohjoismaisissa työryhmissä sekä delegaatioiden jäsenenä ja johtajana.
Pentti Kyrölä

Pentti Elmeri Kyrölä (aik. Randell; 12. kesäkuuta 1925 Mietoinen – 30. elokuuta 1999 Mietoinen) oli Mietoisista kotoisin ollut kansakoulun käynyt puukäsityön opettaja. Kyrölä suunnitteli ja rakensi 1940-luvun lopulla kansakoulupohjalta omatekoisen lentokoneen. Myöhemmin Kyrölä toimi ammattilentäjänä, ja hänellä ehti olla omistuksessaan useita eri lentokoneita.
Kyrölän rakentama koekone on nykyään Suomen Ilmailumuseossa, jolle tämän omaiset lahjoittivat sen vuonna 2001. Koneen konservointi saatiin päätökseen vuonna 2013, mutta museon tilanpuutteen vuoksi se ei ole tällä hetkellä näytteillä vaan pelkästään varastoituna. 
Koekone.
Koneen ensimmäiset koelennot tapahtuivat Mietoistenlahdella kevättalvella 1949. Kone oli yksipaikkainen, ja se oli valmistettu puusta ja vanerista. Moottori oli peräisin Harley-Davidsonin valmistamasta moottoripyörästä. Kaikessa hiljaisuudessa kehitelty lentokone tuotiin kylmiltään tarkastettavaksi vielä saman vuoden keväällä. Sille ei kuitenkaan voitu myöntää lentolupaa, koska se ei täyttänyt voimassa olevia määräyksiä. Työ oli tarkastusraportin mukaan paikoittain liian vahvaa ja paikoittain liian heikkoa.
Asia kiinnosti siinä määrin ilmailuharrastajia, että Suomen Ilmailuliitto järjesti Kyrölälle kesällä 1949 lento-opetusta. Hän ei myöskään luovuttanut koekoneen suhteen vaan rupesi parantelemaan sitä seuraavien kahden vuoden aikana. Alkuperäisen moottorin tilalle tuli Continentalin valmistama lentokonemoottori, ja koneeseen tiedetään ilmestyneen ainakin kuomu ja mittaristo. Lentäminen jatkui meren jäällä siihen asti, kunnes viranomaiset saivat tietää luvattomista lennoista.
Myöhemmät vaiheet.
Kyrölä jatkoi 1950-luvulla lentoharrastustaan luvallisena, ja hän hankki lentolupakirjan. Hän rakensi Laajoen suistossa sijainneelle Iso-Kääpän saarelle tukikohdan, jonka hän suunnitteli itse. Lentoja ruvettiin suorittamaan kaksipaikkaisella koneella, joka kuitenkin vaihtui pian nelipaikkaiseen. Kyrölä muun muassa levitti lentolehtisiä Vehmassalmen lavan toimeksiannosta.
1960-luvulla lentokone vaihtui kuusipaikkaiseen. Tällä Kyrölä teki vuoteen 1986 taksi- ja kelirikkolentoja muun muassa Naantalista, mutta tukikohta säilyi alkuperäisellä paikallaan Mietoisissa. Liiketoiminta ei ollut aina menestyksekästä, sillä viimeisimmän koneen hankkiminen vaati suuret alkuinvestoinnit ja kilpailu toimeksiannoista oli kovaa. Ongelmista huolimatta hän koki toimivansa toiveammatissaan.
Kyrölän vanhemmat olivat puuseppä ja lohkotilallinen August Valdemar Kyrölä (ent. Randell) ja Elviira Amanda Kyrölä (o.s Virtanen). Pentti Kyrölä toimi puukäsityön opettajana Tavastilan koulussa Mietoisissa. Vaimo Aino oli kotitalouden opettaja samassa koulussa. Kyrölä ei päässyt Ilmavoimien ohjaajakouluun sodan aikana, niin kuin hän oli anonut. Omien sanojensa mukaan
hän aloitti lentokoneen suunnittelun jo sota-aikana korsun laverilla "tympääntyneenä ikuiseen pokerinpeluuseen ja haitarin rimputukseen". Kyrölä osallistui vapaaehtoisena Jatkosotaan. Hän oli rakennellut sitä ennen lennokkeja ja koki suomenkielisen lentokoneenrakennuksen oppikirjan puutteen pahaksi.
Santen Pharmaceutical

Santen Pharmaceutical Co., Ltd. () on japanilainen silmälääkkeisiin erikoistunut lääkeyritys. Yrityksen pääkonttori sijaitsee Osakassa, Japanissa. Yrityksellä on maailmanlaajuisesti noin 3500 työntekijää (2016) ja sen tuotteita myydään yli 50 maassa.
Yrityksellä on 4 tuotantolaitosta Japanissa, Kiinassa ja Suomessa. Tutkimus- ja tuotekehityskeskukset sijaitsevat Japanissa, Ranskassa, Suomessa ja Yhdysvalloissa.
Historia.
Santen perustettiin Japanissa vuonna 1890 ja se on yksi vanhimmista silmälääkealan yrityksistä maailmassa. Vuonna 1977 Santen listautui Tokion pörssiin ja alkoi edetä Euroopan markkinoille perustamalla Saksaan Santen GmbH:n vuonna 1994. Vuonna 1997 Santen osti Oy Star AB:n liiketoiminnan Suomesta ja muutti nimekseen Santen Oy.Vuonna 2011 Santen osti ranskalaisen silmälääkkeisiin erikoistuvan tuotekehitysyksikön Novagalin ja vuonna 2014 yhtiö osti amerikkalaisen lääkeyhtiö MSD:n glaukoomalääkkeet.
Santen Suomessa.
Santen Oy on japanilaisen Santen Pharmaceutical Co. Ltd:n tytäryhtiö. Santen osti Oy Star AB:n toiminnan vuonna 1997 ja on siitä lähtien toiminut nimellä Santen Oy. Nykyinen toimitusjohtaja on Lasse Kovalainen.
Tampereen tehtaan tuotanto päätettiin vuonna 2013 siirtää vuoden 2016 loppuun mennessä Santenin Aasian tehtaille. Suomen yksikön oli tarkoitus muuttua vuoden 2018 jälkeen selvemmin asiantuntijaorganisaatioksi, kun Tampereen tehtaan tuotantotoiminta olisi lakkautettu. Tuotannon siirto kuitenkin viivästyi, ja tammikuussa 2019 kerrottiin Santenin myyvän Tampereen tuotantolaitoksensa lääkeyhtiö NextPharmalle ja toimintojen säilyvän Suomessa.
Rautamyrkytys

Rautamyrkytys on elimistön myrkytystila, joka aiheutuu raudasta kehossa. Rauta on veren punasoluissa esiintyvässä hemoglobiinissa hapen sitoja ja siten välttämätön ihmiskeholle. Jos raudan elimistöön imeytymistä säätelevä mekanismi pettää, kudoksiin saattaa imeytyä suuria määriä rautaa. Akuutin rautamyrkytyksen oireita ovat muun muassa vatsakipu, pahoinvointi, oksentelu ja verinen ripuli.
Yleisin rautamyrkytyksen potilas on lapsi, joka on syönyt aikuisille raudanpuuteanemian hoitoon tarkoitettuja rautaa sisältäviä hivenainetabletteja (joissa vaikuttava aine on yleensä rauta(II)sulfaattia). Jo 3 g annos voi olla kuolettava kaksivuotiaalle lapselle, ja jo 1 g aiheuttaa vakavan myrkytyksen. Rautamyrkytyksiä ei ole raportoitu tapahtuneeksi raudan tai muiden metallien louhinnan yhteydessä tai malmin ja metallien käsittelyssä teollisuudessa. 
Rautamyrkytys saattaa ääritapauksessa johtaa kuolemaan. Akuuttia myrkytystä epäiltäessä hoito tulisi aloittaa jo ennen raudan ylimäärän toteamista verikokeella. Myrkytyksen hoitoon käytetään vatsahuuhtelua ja sen yhteydessä natriumvetykarbonaattia 1–2-prosenttisena seoksena suun kautta ruoansulatuskanavassa olevan raudan sitomiseksi. Jo imeytyneen raudan eliminaation nopeuttamiseksi annetaan lisäksi deferoksamiinia lihasruiskeena eli parenteraalisesti. Muita rautaa kelatoivia lääkeaineita ovat deferiproni ja deferasiroksi. Myös EDTA:ta voidaan käyttää. Kelaatiohoito on riippuvainen virtsan erityksen toimimisesta; jos potilaalla on vähävirtsaisuutta (oliguria) tai anuria, myrkytyksen hoitona käytetään dialyysiä.
Raskauden aikana.
Rautamyrkytykset ovat suhteellisen tavallisia raskaudenaikaisia myrkytyksiä. Rautaylimäärä ei todennäköisesti läpäise istukkaa ainakaan merkittävissä määrin, joten siitä ei ole suoraan haittaa sikiölle. Vaikeaan rautamyrkytykseen liittyy kuitenkin riski äidin metabolisesta asidoosista, koagulopatiasta ja hemodynamiikan pettämisestä, jotka voivat olla fataaleja sikiöllekin.
Deferoksamiini

Deferoksamiini (myös "desferrioksamiini B", "desferoksamiini B", DFO-B, DFOA, DFB) on bakteerin tuottama rautaa sitova orgaaninen yhdiste. Sitä tuottaa actinobacteria "Streptomyces pilosus". Sitä käytetään lääketieteessä kelatoivana yhdisteenä poistamaan ylimääräistä rautaa elimistöstä, kuten esimerkiksi hemokromatoosin ja hemosideroosin hoidossa. Deferoksamiini ottaa rautaa ferritiinistä ja hemosideriinistä, mutta ei sytokromientsyymeistä, hemoglobiinista eikä transferriinista. Sitä käytetään akuutin rautamyrkytyksen hoidossa, varsinkin lapsilla. Sitomalla itseensä ylimääräistä rautaa, joka poistuu elimistöstä virtsan mukana, se suojaa elimiä kuten maksaa ja munuaisia. Deferoksamiinin anto akuuttiin myrkytykseen voi värjätä virtsan pinkin punertavaksi. Deferoksamiini imeytyy huonosti, ainoastaan n. 15-prosenttisesti suun kautta annettuna, joten parenteraalinen antotapa on suositeltavin.
Deferoksamiinia voidaan myös käyttää alumiinimyrkytyksen hoitoon joillakin potilailla. Ainakaan USA:ssa terveysviranomainen FDA ei ole sitä kuitenkaan tällaiseen käyttöön hyväksynyt.
Deferoksamiini on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä.
Christian Dvorak

Christian Dvorak (s. 2. helmikuuta 1996 Frankfort, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä.
Ura.
Arizona Coyotes varasi Dvorakin toisella kierroksella. Huhtikuussa 2015 hän solmi kolmivuotisen sopimuksen Coyotesin kanssa. Tuon jälkeen hän pelasi kaksi ottelua AHL:ssä Portland Piratesin paidassa, ennen kuin palasi London Knightseihin.
Kauden 2015–2016 alussa Dvorak nimettiin London Knightsin varakapteeniksi. Hän löi aiemmat ennätyksensä samalla kaudella saalistaen 121 tehopistettä.
Syyskuussa 2021 Coyotes kauppasi Dvorakin Montreal Canadiensiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2022 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa. 
Heinäkuussa 2025 Dvorak teki vapaana agenttina Philadelphia Flyersin kanssa vuoden mittaisen ja 5,4 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Dvorak on edustanut Yhdysvaltoja vuoden 2016 nuorten MM-kisoissa, jossa hän auttoi joukkueensa pronssille.
Aleksandr Polunin

Aleksandr Polunin (s. 25. toukokuuta 1997 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Amur Habarovskissa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Polunin laukoo oikealta.
The Address Downtown Dubai

The Address Downtown Dubai on hotelli ja asuintalo Dubain keskustassa Arabiemiraateissa. Rakennuksessa on 63 kerrosta.
Pilvenpiirtäjässä syttyi tulipalo 31. joulukuuta 2015, ja kovan tuulen vuoksi palo levisi nopeasti rakennuksessa. Siinä olevan sammutusjärjestelmän piti estää palon leviäminen sisätiloissa. Kaikki rakennuksessa olleet saatiin pelastettua, mutta yksi kuoli sydänkohtaukseen. Palo syttyi 20. kerroksen kohdalla. CNNN:n mukaan palon aiheutti palava verho.
Dmytro Timashov

Dmytro Timashov (, s. 1. lokakuuta 1996 Kirovohrad, Ukraina) on ukrainalais-ruotsalainen jääkiekkoilija. Timashov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Ukrainalaissyntyinen Timashov muutti Ruotsiin 7-vuotiaana. Hän aloitti jääkiekkoilun Sollentuna HC:ssä ja edusti juniorina myös Nacka HK:ta, josta hän siirtyi 14-vuotiaana kaudeksi 2011–2012 SDE HF:ään. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden Djurgårdens IF:ään, jonka U16-junioreiden paras pistemies hän oli tehoilla 7+8=15. Hän voitti kauden päätteeksi U16 SM:n mestaruuden. Kesken kauden 2012–2013 Timashov siirtyi Djurgårdenista MODO Hockeyn junioreihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi sekä J20 SuperElitin että J18 Allsvenskanin hopeaa.
Salavat Julajev Ufa varasi Timashovin 54. pelaajana . Kaudella 2013–2014 hän debytoi miesten peleissä. Timashov pelasi MODO:n SHL-joukkueessa kolme ottelua, joissa hän teki yhden syöttöpisteen. Hän teki SHL-debyyttinsä 1. lokakuuta 2013 HV71:tä vastaan. Timashov pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhteensä kymmenen ottelun verran lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanin Mora IK:ssa ja IF Björklövenissä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin MODO:n J20-junioreissa, joiden paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Timashov oli tehoilla 12+29=41. Hän vahvisti myös seuran J18-junioreita, jossa hän voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden.
QMJHL-joukkue Québec Remparts varasi Timashovin 95. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2014–2015 ja oli Rempartsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 19+71=90. Timashov palkittiin koko QMJHL:n parhaana tulokkaana Michel Bergeron Trophylla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, President's Cupin. Memorial Cup -turnauksessa Timashov jakoi Rempartsin sisäisen maalipörssin voiton Adam Ernen kanssa kolmella osumallaan.
Toronto Maple Leafs varasi Timashovin NHL:ään viidennellä kierroksella 125. pelaajana . Hän teki saman vuoden marraskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kesken kauden 2015–2016, tammikuussa 2016, Québec Remparts kauppasi Timashovin Shawinigan Cataractesiin vaihdossa kesän 2017 ensimmäisen ja kolmannen kierroksen sekä kesän 2018 kolmannen kierroksen varausvuoroon. Timashov sijoittui QMJHL:n kevään 2016 pudotuspelien pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 13+15=28.
Helmikuussa 2020 Timashov siirtyi waiwers-listan kautta Detroit Red Wingsin organisaatioon.
Joulukuussa 2020 Red Wings kauppasi Timashovin pelaajaoikeudet New York Islandersiin.
Maajoukkueura.
Timashov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hänet valittiin turnauksen Sveitsiä vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Timashov pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013 sekä samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä hän on pelannut 17 nuorten ja 26 poikien maaottelua.
Ikuisesti nuori (televisio-ohjelma)

Ikuisesti nuori on tositelevisioohjelma, jossa seurataan viiden nuoren ja vanhan yhteistä ajan vietettä Rukalla. Ohjelma perustuu amerikkalaiseen Forever Young -formaattiin. Ensimmäinen jakso esitettiin Sub-kanavalla 15. lokakuuta 2015.
Ensimmäinen tuotantokausi.
Ensimmäinen tuotantokausi alkoi Sub-kanavalla 15. lokakuuta 2015. Ohjelmaan ilmoittautuneet nuoret ja vanhat olivat.
Cora Sandel

Cora Sandel, oik. Sara Cecilia Görvell Fabricius (20. joulukuuta 1880 Oslo, Norja – 3. huhtikuuta 1974 Uppsala, Ruotsi) oli norjalainen kirjailija ja taidemaalari. Hän asui ja työskenteli suurimman osan aikuisiästään Ranskassa ja Ruotsissa. 
Henkilöhistoria.
Sandelin isä oli alkujaan meriupseeri, kunnes hän siirtyi virkamieheksi Tromssaan. Sandel lähti 24-vuotiaana Pariisiin opiskelemaan maalausta, josta hän siirtyi lyhyen avioliittonsa jälkeen lapsensa kanssa ensin Bretagneen ja sitten Uppsalaan Ruotsiin. Ensimmäisen teoksensa hän julkaisi vasta 46-vuotiaana, se oli romaanitrilogian "Alberte og Jakob" (1926) ensimmäinen osa. Hän oli kuitenkin jo sitä ennen julkaissut novelleja lehdissä. Henkilönä Sandel suojeli tarkasti yksityisyyttään ja eli varsin eristäytynyttä elämää. 
Teokset.
Sandelin teoksia ovat muun muassa:
Operail

Operail (vuosina 2009–2018 EVR Cargo) on virolainen Virossa, muualla Baltiassa, Venäjällä ja Suomessa tavaraliikennettä sekä tavaravaunujen ja veturien vuokrausta harjoittava rautatieyhtiö. Operail on Viron suurin tavaraliikennöitsijä. Sen omistaja on Viron valtio. Suomessa toimii kolme konsernin yhtiötä.
Historiaa.
Eesti Raudteen tavarankuljetus erotettiin vuonna 2009 omaksi liiketoiminnakseen, EVR Cargoksi. Itsenäinen osakeyhtiö perustettiin vuonna 2012. Yhtiön historia juontaa 1870-luvulle, jolloin rautatieliikenne Virossa alkoi.
Toiminta Virossa.
Operail on tavaraliikennöitsijä sekä tavaravaunujen ja vetureiden vuokraaja. Suurin osa yhtiön liikenteestä (71 % vuonna 2019) on kauttakulkuliikennettä Muugan ja Sillamäen satamien kautta.
Yhtiön kuljettama tavaramäärä oli vuonna 2019 13,2 milj. tonnia. Määrä nousi vuodesta 2018 0,2 milj. tonnia. Rahdista 8,1 milj. tonnia oli Venäjän-kauttakulkuliikennettä ja 1,6 milj. tonnia Valko-Venäjän-liikennettä.
Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2019 75 miljoonaa euroa.
Junakalusto.
Operaililla on 64 veturia ja 3 500 tavaravaunua. 
Operail Suomessa.
Operaililla on Suomessa rekisteröityneenä kolme yritystä: AS Operail, Operail Leasing Finland Oy ja Operail Finland Oy. 
Operail.
Virolainen AS Operail harjoittaa Suomessa huolinta- ja rahtaustoimintaa.
Operail Leasing Finland.
Operail Leasing Finland Oy vuokraa tavaravaunuja Suomessa toimivien teollisuusyritysten käyttöön. Yhtiö on toiminut vuodesta 2019 alkaen.
Operail Finland.
Operail Finland Oy on tavaraliikenteen harjoittaja. Se aloitti kaupallisen liikenteen 3. marraskuuta 2020. Yhtiö on hankkinut yhdeksän Dr20-dieselveturia sekä kolme Dr21-dieselveturia. Dr20-vetureita testattiin elokuussa 2020 muun muassa Savon radalla.
Vetäytyminen Suomesta.
Lokakuussa 2022 Operail ilmoitti vetäytyvänsä Suomesta. Vetäytymisen syynä kerrottiin olevan toiminnan keskittäminen yhtiön kotimaahan.
Tammikuussa 2023 Nurminen Logistics ilmoitti ostavansa Operail Finlandin ja siirtävän omistuksen North Rail Holding oy:n alaiseksi.
Lentolehtinen

Lentolehtinen on laajaan jakeluun tarkoitettu suppea ja halpa painotuote, pienpainate, joita käytetään muun muassa tiedottamisen, mainonnan sekä poliittisen viestinnän ja propagandan välineenä. Lentolehtisestä käytetään myös sanaa lennäkki.
Lentolehtisten valmistajat ja jakelijat voivat olla valtioiden propagandakoneistoja, yksityisiä kansalaisia, poliittisia, uskonnollisia ja muita eturyhmiä tai kaupallisia organisaatioita. Niiden tarkoituksena voi olla niin tuote- tai palvelumainonta tai propaganda, kuten myös esimerkiksi uusien jäsenten värvääminen organisaatioihin tai vaalikampanjoiden yhteydessä äänestäjien hankkiminen.
Lentolehtisiä voidaan jakaa muun muassa yleisötilaisuuksissa ja tapahtumissa tai postitse. Ilmailun kehittymisestä lähtien lentolehtisiä on jaettu muiden jakelutapojen ohella myös pudottamalla niitä lentokoneista. Nimitys "lentolehtinen" (engl. "flyer") on kuitenkin tätä jakelumuotoa vanhempi ja liittyy materiaalin nopeaan levittämiseen.
Historiallisten arkkiviisujen muoto ja jakelutapa muistuttavat lentolehtistä. Julkaisumuodon käyttö tunnetaan jo kirjapainon alkuajoilta, 1500-luvulta.
Isovihan ajalta tunnetaan lentolehtinen, jonka otsikko suomeksi kuuluu: "Uusimmat kertomukset
Torniosta viimekuluneiden helmikuun 16 ja maaliskuun 16 päiviltä 1715". 
Tietotekniikan kehittymisen myötä julkaisuohjelmat ja internet ovat luoneet uusia mahdollisuuksia tuottaa ja käyttää lentolehtisten kaltaisia tuotteita.
Anitra Invenius

Anitra Invenius (s. 12. joulukuuta 1942 Helsinki) on suomalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja. Invenius tunnetaan puheteatterin ohella televisiorooleistaan, kuten 1970-luvun suositusta "Naapurilähiö"-sarjasta. Hän on näytellyt sekä suomeksi että ruotsiksi.
Ura.
Teatteri.
Anitra Inveniuksen vanhemmat olivat tanssitaiteilijat Ester Gustavsson (Essi Invenius) ja Keijo Invenius. Hän suoritti opintoja Svenska Teaternin oppilaskoulussa 1962–1965. Invenius näytteli Intimiteatterissa 1971–1975, Penniteatterissa 1975–1978, Rovaniemen Teatterissa 1979–1981 ja Porin Teatterissa vuodesta 1981. Vierailuja hän teki muun muassa Samppalinnan ja Pyynikin kesäteattereihin.
Inveniuksen näyttämötaiteellisia tehtäviä ovat muun muassa "Pohjalaisten" Liisa ja "Kuningas Learin" Cordelia. Muista rooleista mainittakoon Johanna näytelmässä "Bror och syster" ja Edith näytelmässä "Dagarna genom kattens öga".
Inveniuksen ohjaustöihin kuuluu ruotsinsuomalaisen Uuden Teatterin tuotantoja, kuten "Suomen taivas" (2007).
Elokuvat ja televisiotyöt.
Anitra Invenius esitti pikkutyttöä Ossi Elstelän musiikkipitoisessa sotilasfarssissa "Serenaadiluutnantti" vuonna 1949. Hänen äitinsä Essi Invenius näytteli pienen sivuroolin samassa elokuvassa. Anitra Inveniuksen ensimmäinen aikuisiän elokuvarooli on nuori nainen saarella Maunu Kurkvaaran draamassa "Meren juhlat" vuonna 1963, hänen silloisella puolisollaan Pertti Roiskolla on myös pieni rooli samassa elokuvassa. Sittemmin Invenius on näytellyt useissa televisiotuotannoissa. Hänen televisiotehtäviään ovat muun muassa Paula Takala Mainostelevision "Naapurilähiössä" ja roolit useissa ruotsinkielisissä televisioelokuvissa, kuten Estherin rooli Åke Lindmanin ohjaamassa tuotannossa "Romeo, Julia och mörkret" vuodelta 1968.
Perhe-elämä.
Anitra Invenius oli aviossa näyttelijä Pertti Roiskon kanssa 1961–1974. Liitosta syntyivät lapset Janina Roisko (1965) ja Kira Roisko (1967).
Nino Martoglio

Nino Martoglio (3. joulukuuta 1870 Belpasso, Catanian maakunta – 15. syyskuuta 1921 Catania) oli italialainen toimittaja, kirjailija ja elokuvaohjaaja.
Martoglio syntyi toimittajan ja alakoulun opettajan perheeseen. Hän opiskeli merenkulkua, mutta siirtyi sittemmin toimittajaksi. Martoglio kirjoitti murrerunoja ja työskenteli vuodesta 1903 lähtien näytelmäkirjailijana sekä sisilialaisten teatteriseurueiden ohjaajana ja johtajana. Vuonna 1910 hän perusti oman teatterin Roomaan ja aloitti pitkäaikaisen yhteistyön Luigi Pirandellon kanssa. Vuosina 1913–1914 Martoglio työskenteli elokuvaohjaajana. Hänen tunnetuin elokuvansa on neorealismin edeltäjänä pidetty "Sperduti nel buio" (1914). Tuotannossaan Martoglio kuvaa yhteiskunnan vähäosaisia toisinaan intohimoisen tunteellisesti ja runollisesti, toisinaan groteskin satiirin ja farssin keinoin.
Nimeni on Moore, Roger Moore

Nimeni on Moore, Roger Moore ("My Word Is My Bond") on Roger Mooren vuonna 2008 ilmestynyt muistelmateos.
Roger Mooren muistelmat julkaistiin nimellä "My Word Is My Bond" vuonna 2008. Mooren avustaja Gareth Owen on toimittanut kirjan. Like julkaisi teoksen suomeksi nimellä "Nimeni on Moore, Roger Moore" vuonna 2009. Kirjan suomensi Sirkka Tuovinen. Moore tuli Helsinkiin markkinoimaan teosta, minkä myötä se sai julkisuutta ja menestyi Suomessa.
Hannu Waarala kirjoittaa arvostelussaan "Keskisuomalaisessa", että teos ”on kirjoitettu löysin rantein ja ironinen pilke silmäkulmassa” eikä Moore korosta itseään. Waaralan mukaan Mooren huumori on englantilaiseen tapaan ”kuivaa ja älykästä” ja hyödyntää tilannekomiikkaa. Teoksessa on hauskoja ja eläviä kuvauksia ihmisistä ja elokuvanteosta, mutta ei juoruja. Waaralan mielestä Moore esiintyy muistelmissaan maailmanmiehenä ja tyyliniekkana. Elokuvauutiset.fin arvostelun mukaan kirja on kirjoitettu viihdyttävällä tavalla ja se kertoo mielenkiintoisia tietoja jokaisesta tunnetusta elokuvasta, jossa Moore on näytellyt.
Jokin ihmisessä

Jokin ihmisessä on Mika Waltarin pienoisromaani, jonka hän julkaisi omakustanteena 1944. 
Tarina.
Pienoisromaanin kertoja on väkivaltainen rikollinen nimeltään Kauko, joka rakastuu nuorena miehenä naapurin tyttöön, Osmiin. Kauko ei välitä yhteiskunnan säännöistä tai moraalista, vaan elää hetkessä osaamatta rakentaa itselleen tulevaisuutta. Vankilasta vapautunut Kauko ei voi saada Osmia mielestään, vaikka Osmi on jo mennyt naimisiin ja perustanut perheen. Tarina on tyyliltään realistinen ja yhteiskunnallinen rakkauskertomus, joka sijoittuu aikaan ennen ja jälkeen Suomen itsenäistymisen Helsingissä, Viipurissa ja Pietarissa.
Julkaisu.
Waltari tarjosi WSOY:lle kesällä 1939 kokoelmaa, joka oli muuten samanlainen kuin 1978 ilmestynyt, mutta "Kultakutrin" sijasta siinä oli "Sellaista ei tapahdu". Kustantaja kuitenkin torjui kokoelman: ”..ne kaikki samalla ovat erinomaisen epämiellyttäviä ja että niissä tämän tästä löytää sairaalloisia piirteitä, joita ei meillä ole syytä tuoda kirjallisuuteen”. Lopuksi Yrjö Jäntti toivoi, ettei Waltari pahastuisi päätöksestä. Waltari jatkoi tekstien hiomista ja julkaisi ne sitten lehdissä ja omakustanteina.
Myöhemmin teksti ilmestyi WSOY:n kustantamana kokoelmassa "Kuun maisema" 1953 ja vuonna 1978 WSOY julkaisi sen yhteisniteenä pienoisromaanien "Vieras mies tuli taloon", "Ei koskaan huomispäivää", "Kultakutri" ja "Fine van Brooklyn" kanssa otsikolla "Mika Waltarin teoksia".
Kritiikki.
Teosta ovat kiitelleet niin V. A. Koskenniemi aikanaan kuin myöhemmätkin kirjoittajat.
Sovitukset.
Aarne Tarkas on ohjannut sen pohjalta vuonna 1956 samannimisen elokuvan.
Kauhukeittiö (kausi 14)

Kauhukeittiö on yhdysvaltalainen televisioformaatti, jossa Gordon Ramsay etsii uutta ravintolapäällikköä tulevaan ravintolaansa. Kaudella 14 ohjelman voittaja pääsi johtamaan atlanticcityläistä miljardin dollarin Caesars Atlantic City -kasinohotellin ravintolaa. Kausi esitettiin Yhdysvalloissa FOX-kanavalla 3. maaliskuuta – 9. kesäkuuta 2015.
Kilpailijat.
Kilpailijat jaettiin joukkueisiin sukupuolen mukaisesti.
Finaalin joukkueet.
Meghan Gillin joukkue
T Gregoiren joukkue
Kuubanpeukaloinen

Kuubanpeukaloinen ("Ferminia cerverai") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kuubanpeukaloista tavataan Kuubassa Zapata-nimisellä kosteikkoalueella, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 940 km2. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska sen levinneisyysalue ja todennäköisesti myös populaatio ovat hyvin pienet.
Kennosammakko

Kennosammakko, aiemmin kennokonna tai tähtisormisammakko ("Pipa pipa") on Etelä-Amerikassa esiintyvä kennosammakkolaji. Eniten kennokonnaa esiintyy Amazonin sademetsän alueella Brasiliassa ja Kolumbiassa.
Lisääntyminen.
Koiras hedelmöittää munat, jotka asetetaan naaraan selkään. Naaras hautoo munia selässään ja luo kennoston, jossa poikaset kehittyvät nuijapäiksi ja lopulta täysikasvuisiksi. Kooltaan täyskasvuinen kennokonna on yleensä noin 15 senttimetriä. Konnalla ei ole kieltä eikä hampaita.
Joe Hicketts

Joseph Hicketts (s. 4. toukokuuta 1996 Kamloops, BC, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue Minnesota Wildissa.
Starship (yhtye)

Starship on yhdysvaltalainen rock-yhtye, joka perustettiin vuonna 1985. Yhtye oli alun perin jatkoa Jefferson Starshipille, mutta jäsenvaihdokset ja musiikillinen suuntaus tekivät siitä täysin oman juttunsa.
Perustajajäsen Paul Kantnerin lähdön jälkeisen oikeusjutun seurauksena yhtye otti vuonna 1985 käyttöön nimen Starship. Se sai poplistahittejä kappaleillaan "Sara", "We Built This City", "Nothing’s Gonna Stop Us Now" ja "It's Not Over ('Til It's Over)". Yhtyeen suosio hiipui 1990-luvun alkuun mennessä. Lähes kaikki alkuperäiset jäsenet olivat lähteneet, ja yhtyeen toiminta oli lakannut vuonna 1991. Mickey Thomas perusti sen jälkeen yhtyeen nimeltä Starship featuring Mickey Thomas ja lähti sen kanssa kiertueelle.
Sennosidi

Sennosidi tai senna glykosidi on sennakasveista eristetty ulostuslääke. Sitä käytetään joko oraalisesti tai peräsuolen kautta. Suun kautta otettuna vaikutus alkaa 6–12 tunnin kuluessa, peräsuolen kautta lähes välittömästi. Se ei ole yhtä tehokas laksatiivi kuin risiiniöljy. Sennaa on käytetty lääkekasvina jo useita satoja vuosia. 
Kemiallisesti se on glykosidi.
Sennosidi on WHO:n listalla yhteiskunnalle tärkeimmistä lääkkeistä
Tuotanto Suomessa.
Japanilainen silmälääkevalmistaja Santen Pharmaceutical valmisti Tampereella muun muassa sennosidi lääkeraaka-ainetta. Tuotanto päätettiin vuonna 2013 siirtää vuoden 2016 loppuun mennessä Intiaan ja Kiinaan.