tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Albersin projektio

Albersin projektio eli Albersin oikeapintainen kartioprojektio on Heinrich C. Albersin 
vuonna 1805 keksimä karttaprojektio. Se kuuluu kartio­projektioiden ryhmään, ja siinä käytetään kahta standardileveyspiiriä. Se on "oikea­pintainen" eli siinä eri alueiden pinta-alat ovat oikeassa suhteessa, mutta kartan mittakaava ei kaikkialla ole sama joka suuntaan eivätkä alueet näy oikean muotoisina. Standardi­leveys­piirien välisellä alueella nämä vääristymät ovat kuitenkin vähäisiä.
Albersin projektio on yksi Brittiläisen Kolumbian kartoissa käytettävistä projektioista
 ja ainoa Yukonin territorion virallisissa kartoissa käytetty. Sitä käyttävät myös Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskus (USGS) ja Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto (USCB).
Koordinaatit.
Seuraavassa käytetään kartan keskiosan kautta kulkevalle, kartassa pysty­suorana näkyvälle pituus­piirille
(referenssi­pituus­piirille) merkintää λ0, referenssi­leveys­piirille merkintää φ0 sekä standardi­leveys­piireille merkintöjä φ1 ja φ2. Tällöin maanpinnan piste, jonka maan­tieteellinen leveys on formula_1 ja pituus formula_2, kuvautuu tasolle pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit ("x", "y") ovat:
formula_3
formula_4
missä 
formula_5
formula_6
formula_7
formula_8
formula_9
Erikoistapauksia.
Jos pohjois- tai etelänapa on toisena standardi­leveys­piirinä, sanotaan projektiota Lambertin oikea­pintaiseksi kartio­projektioksi. Siinä napa näkyy pisteenä, kun se Albersin projektiossa yleensä näkyy ympyrän­kaarena. Eräänlaisina Albersin projektion raja­tapauksina voidaan pitää myös Lambertin oikea­pintaisen taso­projektion sitä erikoistapauksta, jossa projektion keskus on navalla, sekä Lambertin oikea­pintaista lieriö­projektiota; näistä edellinen saadaan valitsemalla napa ja jälkimmäinen valitsemalla päiväntasaaja ainoaksi standardi­leveys­piiriksi. Näissä tapauksissa on kuitenkin edellä esitettyjä kaavoja muutettava.
Pikku-Hustu

Pikku-Hustu on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 0,87 hehtaaria ja sen pituus on 220 metriä ja leveys 80 metriä. Siihen laskee metsäoja Rapalamminsuolta ja toinen Kulonoja pienestä tekojärvestä, joka sijaitsee eteläpuolella. Järvestä alkaa lyhyt laskuoja, joka laskee Iso-Hustuun.
Järven rantaviiva on 0,55 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaata. Järvi on Hahmajärven kylän kulttuuriympäristöä, jonka kolme tilaa sijaitsevat rannan läheisyydessä.
British Academy Film Awards 2015

British Academy Film Awards 2015&lt;br&gt;
8. helmikuuta 2015
Paras elokuva: &lt;br&gt;
Boyhood
Paras brittielokuva: &lt;br&gt;
Kaiken teoria 
Paras ohjaus: &lt;br&gt;
Boyhood
Eniten palkintoja: &lt;br&gt;
The Grand Budapest Hotel (5)
Eniten ehdokkuuksia: &lt;br&gt;
The Grand Budapest Hotel (11)
British Academy Film Awards 2015 oli 68:s Bafta-palkintogaala, jossa jaettiin palkintoja vuoden 2014 elokuville. Gaala järjestettiin Royal Opera Housessa Lontoossa 8. helmikuuta 2015. Gaalan juonsi jälleen Stephen Fry.
Televisionti.
Gaala nähtiin ensi kertaa suorana lähetyksenä Suomessa TV5-kanavalla klo 23.00.
Iso-Hustu

Iso-Hustu on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 14,7 hehtaaria ja sen pituus on 750 metriä ja leveys 350 metriä. Järvi on kuitenkin keskeltä 90 metriä kapea. Järveen laskee ympäröivien peltojen ojia, mutta Pukkikallion viereen laskee kaakosta Pikku-Hustun ja erään tekolammen laskuoja. Iso-Hustun luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 750 metriä pitkä laskuoja Hahmajärveen.
Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja ranta on peltoa ja puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on Hahmajärven kylässä ja sen ympäröi neljä maatilaa ja joukko loma-asuntoja.
Valkijärvi (Pukara)

Valkijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 9,3 hehtaaria, ja sen pituus on 700 metriä ja leveys 150 metriä. Järveen laskee joidenkin metsäojien vedet. Sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 300 metriä pitkä laskuoja Hahmajärveen.
Järven rantaviiva on 1,7 kilometriä pitkä, ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu lukuisia loma-asuntoja. Järvi sijaitsee Hahmajärven ja Pukaran kylien lähellä, mutta vain yksi tila sijaitsee järven lähettyvillä.
Haimalainen

Haimalainen on Pirkanmaalla Sastamalassa ja Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen halkaisiaja on 150 metriä. Järveen laskee suo-ojia ja sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 2,2 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Pukaranjokeen kolme kilometriä ennen Hahmajärveä ja 500 metriä Kyröjoen liittymiskohdan alapuolella.
Järven rantaviiva on 0,41 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Vaikka se on metsäjärvi, on sille rakennettu neljä loma-asuntoa. Hämeenkyrön raja kulkee järven yli niin, että suurin osa järvestä jää Sastamalan puolelle.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Haimalampi".
Mustajärvi (Mustajärvenkulma)

Mustajärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 26,3 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 450 metriä. Järveen laskee pelto-ojia ja suo-ojia. Sen luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,7 kilometriä pitkä laskuoja Pukaranjokeen Piippukosken alapuolelle.
Järven rantaviiva on 3,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaata ja Mustajärvenkulman kylän tiloja ympäröi järven. Seututie 249 ohittaa järven sen itäpuolelta.
KDM Hvidbjørnen (F360)

KDM Hvidbjørnen (runkonumero F360) on Tanskan laivaston Thetis-luokan merivalvonta-alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Svendborg Shipyard Limitediltä, missä köli laskettiin 2. tammikuuta 1991. Se laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 11. lokakuuta ja valmistui 30. marraskuuta 1992.
Palvelus.
Alus oli palveluksessa 2014.
KDM Iver Huitfeldt

KDM Iver Huitfeldt (runkonumero F361) on Tanskan laivaston Iver Huitfeldt -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Odense Staatskibvaerftilta, missä köli laskettiin 2. kesäkuuta 2008. Se laskettiin vesille 11. maaliskuuta 2010 ja valmistui 21. tammikuuta 2011.
Palvelus.
Alus oli palveluksessa 2014.
Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2011

Jääkiekon nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailut 2011 pelattiin Ruotsissa ja pelipaikkakuntana toimi Tukholma. Maailmanmestaruuden voitti Yhdysvallat.
Lopputulokset.
Pääsarja
1. divisioona
Sanajahti 2

Sanajahti 2 on Fugon kehittämä ja julkaisema, lokakuussa 2013 ilmestynyt pulmapeli. Peli on saatavilla iOS:ille ja Androidille.
Pelin idea on sama kuin edeltäjässään Sanajahdissa. Tarkoitus on löytää 16 ruudun sanaruudukosta tietyssä ajassa mahdollisimman paljon sanoja. Mitä pidempi sana, sitä enemmän siitä saa pisteitä. 
Sanajahti 2:sta on ensimmäisen pelin tapaan julkaistu monta versiota eri kielillä. Peli on suosittu monessa maassa. Sensortower-nettisivuston mukaan peliä pelataan kaikista maista eniten Suomessa.
Cirilo

Cirilo Tadeus Cardoso Filho (s. 20. tammikuuta 1980 São Paulo, Brasilia) on brasilialaissyntyinen venäläinen futsalpelaaja. Hän edustaa nykyisin Dinamo Moskovaa ja Venäjän futsalmaajoukkuetta. Cirilo on 183 senttimetriä pitkä ja painaa 83 kilogrammaa.
Cirilo on osallistunut kaksiin MM-kilpailuihin, jossa hän on ollut parhaimmillaan neljäs. EM-kilpailuissa Cirilo on pelannut neljä kertaa. EM-kisoista hän on voittanut kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Maajoukkueessa hän on pelannut vuodesta 2006.
Vuonna 2003 Venäjälle Spartakiin pelaamaan muuttanut Cirilo on edustanut vuodesta 2004 Dinamo Moskovaa. Hän on voittanut maan liigan seitsemän kertaa ja cupin kuudesti.
KDM Peter Willemoes

KDM Peter Willemoes (runkonumero F362) on Tanskan laivaston Iver Huitfeldt -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Odense Staatskibvaerftilta, missä köli laskettiin maaliskuussa 2009. Se laskettiin vesille joulukuussa 2010. Aluksen kastoi 13. toukokuuta 2011 Tanskan pääministeri Lars Løkke Rasmussen. Alukselle asennettiin toukokuussa APAR-tutkatorni luokan ensimmäisenä aluksena, minkä jälkeen se aloitti kesäkuussa koeajot. Alus luovutettiin laivastolle kesäkuun lopulla, minkä jälkeen alukselle asennettiin ilmatorjunta- ja muita järjestelmiä.
Palvelus.
Alus lähti lokakuussa 2011 koepurjehdukselle Karibianmerelle, jossa muun muassa testattiin aluksen ilmanvaihtoa, jäähdytystä sekä ilmastointia. Palattuaan Tanskaan alukselle asennettiin 2012 kaksi 76 millimetrin tykkiä sekä 35 millimetrin CIWS, joiden koeammunnat suoritettiin ennen APAR-järjestelmän testausta. Thales sai APARin järjestelmätestaukset päätökseen maaliskuussa 2013 ja vuoden loppu käytettiin aluksen tietojärjestelmien päivityksiin. Näiden päätyttyä suoritettiin ESSM-ohjusten koeammunnat marraskuun lopulla Skotlannin rannikolla. Alus oli palveluksessa 2014 ja se oli todennäköisesti ensimmäinen aluksista, joka saavuttaa täyden operaatiovalmiuden vuoden 2015 aikana.
KDM Niels Juel (F363)

KDM Niels Juel (runkonumero F363) on Tanskan laivaston Iver Huitfeldt -luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Odense Staatskibvaerftilta, missä köli laskettiin joulukuussa 2009. Se laskettiin vesille joulukuussa 2010 hieman ennen "KDM Peter Willemoesia". Aluksen kastoi 7. marraskuuta 2011 kruununprinsessa Mary ja valmistui marraskuussa 2011. Sen piti olla palveluksessa vuoden 2014 lopulla.
Palvelus.
Tanska joutui sulkemaan väliaikaisesti merkittävän vesiväylän Isolla-Beltillä "Niels Juelilla" harjoitusten aikana tapahtuneen ohjuslaukaisuhäiriön takia 4. huhtikuuta 2024.
Juha-Matti Savolainen

Juha-Matti Savolainen (s. 26. toukokuuta 1991) on suomalainen futsalmaalivahti. Seuratasolla Savolainen edustaa Futsal-Liigassa pelaavaa Kampuksen Dynamoa. Savolainen on myös edustanut ammattilaisena Kroatian pääsarjassa pelaavaa MNK Crnicaa, johon hän siirtyi kaudeksi 2019–2020 Kampuksen Dynamosta. Savolainen voitti Futsal-Liigan mestaruuden ensimmäistä kertaa urallaan keväällä 2018 Kampuksen Dynamon riveissä. Lisäksi hän on voittanut liigaurallaan myös kaksi hopeaa ja pronssin. 
Savolainen kuuluu myös Suomen futsalmaajoukkueeseen. Hän pelasi "Saliharrien" paidassa vuoden 2014 Nordic Futsal Cupissa, jonka Suomi voitti. Savolainen kuului myös joulukuussa 2014 Nordic Stars -joukkueeseen, joka kohtasi ystävyysottelussa MNK Dinamo Futsalin Kroatiassa. Nordic Stars voitti pelin 6–4. Savolainen jakaa KaDyssa torjuntavastuuta Niila-Ville Laitisen kanssa, mutta on maajoukkueen ykkösmaalivahti. 
Savolainen toimi Suomen ykköstorjujana kauden 2020–2021 historiallisissa EM-karsinnoissa, joiden kautta Suomi sai ensimmäisen futsalin arvokisapaikkansa. 
Savolainen on 184 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kiloa.
Matthew Pollock

Matthew "Matt" Pollock (s. 26. huhtikuuta 1990) on yhdysvaltalainen lentopalloilija, joka edustaa Sveitsin pääsarjassa pelaavaa Volley Näfelsiä. Pelipaikaltaan 208 senttimetriä pitkä Pollock on keskitorjuja. 
Suomessa Pollock pelasi vuodet 2012-2015. Vuonna 2012 hän liittyi Team Lakkapään eli Perungan Poikien vahvuuteen. PerPossa Pollock pelasi kahden kauden ajan, ennen kuin siirtyi kaudeksi 2014-2015 hallitsevaan Mestaruusliigan mestariin Vammalan Lentopalloon. VaLePassa Pollock pelasi numerolla 5. Kesällä 2015 Pollock siirtyi Sveitsin pääsarjan Volley Näfelsin riveihin.
Pollock ylettyy maksimissaan 355 senttimetrin korkeuteen. VaLePassa hänen kummiyrityksenään toimi Maa- ja vesirakennus Timo Kiri. Vuonna 2011 Pollock kutsuttiin Yhdysvaltain leiriryhmään vuoden 2011 kesäuniversiadeja varten. Lopulliseen joukkueeseen Pollock ei kuitenkaan päässyt.
Milim

Milim () on Harel Skaatin esittämä kappale, joka edusti Israelia vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Oslossa. Kappaleen on säveltänyt Tomer Hadadi ja sanoittanut Noam Horev. Se lauleltaan heprean kielellä.
Milim selviytyi toisesta semifinaalista jatkoon oltuaan semifinaalin kahdeksas 71 pisteellä. Finaaliin yhtenä ennakkosuosikeista lähtenyt Israel jäi lopulta sijalle 14 niin ikään 71 pisteellä. Kappale sai parhaimmillaan 10 pistettä Suomelta ja Alankomailta.
Markku Linnusmäki

Markku Juhani Linnusmäki (s. 30. maaliskuuta 1956 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Linnusmäki on Tampereen Palloilijoiden kasvatti. Hän debytoi seuran riveissä Mestaruussarjassa kaudella 1973. Kun TaPa yhdistyi Ilves-Kissojen kanssa Tampereen Ilvekseen, siirtyi Linnusmäki pelaamaan II divisioonaan sen reservijoukkue Ilves-Palloon. Kaudella 1977 hän oli joukkueensa paras maalintekijä III divisioonassa 18 maalillaan. Seuraavaksi vuodeksi Linnusmäki nousi Ilveksen edustusjoukkueeseen, joka pelasi I divisioonassa. Ilves voitti kauden päätteeksi sarjan ja nousi Mestaruussarjaan, Linnusmäen viimeistellessä seitsemän maalia.
Toisena pääsarjavuotenaan Linnusmäki pelasi henkilökohtaisesti parhaan kautensa voittaen maalikuninkuuden tekemällä runkosarjassa 13 maalia ja osuen myös neljästi karsintasarjassa. Hän oli mukana voittamassa myös Suomen Cupia. Seuraavina kausina Linnusmäki ei yltänyt samoihin lukemiin, mutta lukeutui kuitenkin Ilveksen avainpelaajiin hyökkäyksessä. Viimeiset vuotensa pääsarjassa hän tuli kentälle enimmäkseen vaihdosta. Kaudeksi 1987 Linnusmäki siirtyi II divisioonassa pelanneeseen Tampereen Peli-Poikiin, jossa pelasi uransa viimeiset kaksi kautta ennen lopettamistaan 32-vuotiaana.
Unholy Savior

Unholy Savior on suomalaisen Battle Beast -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin tammikuussa 2015. Albumi nousi heti ensimmäisellä myyntiviikollaan Suomen virallisen albumilistan kärkeen.
Montrouge

Montrouge on Ranskan kunta ja Pariisin eteläinen lähiö noin 4,5 kilometriä Pariisin keskustasta etelään. Siellä on arviolta 48 954 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 2,07 neliökilometriä. Montrouge onkin yksi tiheimmin asuttuja kuntia koko Euroopassa: kunnassa asuu 23 649 asukasta neliökilometrillä.
Montrouge [mɔ̃.ʁuʒ] tarkoittaa suomeksi punaista vuorta, mikä juontaa juurensa alueen punasävyiseen maaperään. Nimi esiintyy luostariasiakirjoissa ensi kertaa vuonna 1194. Kylässä olikin keskiajalla monia luostareita ja muita uskonnollisia yhteisöjä. 1500-luvulla alueelta alettiin louhia kiveä Pariisin rakentamiseen. 1500-luvun lopun dokumenteissa alue on merkitty varatuksi kuninkaallisiin metsästystarpeisiin, ja 1600–1700-luvuilla Montrouge tunnettiin monista tuulimyllyistään.
Vuoden 1860 alusta suurin osa Montrougeksi kutsutusta alueesta liitettiin Pariisin kuntaan. Tuo alue tunnetaan nyt Pariisin 14. arrondissementin alueena nimeltä Petit-Montrouge. Loppuosasta muodostettiin Montrouge-niminen kunta. Vuonna 1875 Montrougen kunta sai lisäaluetta naapurikunnista Châtillon ja Bagneux.
1920-luvulla Montrouge alkoi teollistua monien kirjapainoyritysten myötä, jotka nykyisin ovat joko lopettaneet tai muuttaneet kauemmas Pariisista. Nykyisin Montrougen pääelinkeinoja ovat erilaiset yrityspalvelut ja televiestintä.
Liikenne.
Montrougeen kulkee Pariisin metrolinja numero 4, pääteasemana Mairie de Montrouge. Vuonna 2013 avatun linjan 13 pääteasema sijaitsee kuntien Montrouge ja Châtillon rajalla. Suunnitteilla on metroradan jatkaminen vielä etelämmäs, asemina Verdun Sud ja Bagneux. Bussilinja 68 kulkee Montrougesta Pariisin Montparnasselle, Louvreen ja Place de Clichy -aukiolle kaupungin luoteisosassa. Kymmenkunta muuta bussilinjaa kulkee Montrougen kautta Porte d’Orleansiin. RER-junalinjalla B pääsee Montrougesta aina Charles de Gaullen lentokentälle joko Gentillyn tai Laplacen asemalta.
Suomyrttikasvit

Suomyrttikasvit eli norkkomyrttikasvit (Myricaceae) on pieni kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Fagales-lahkoon, ja on siten pyökki- ja koivukasvien sukulainen. Suomyrttikasvit eivät ole kovin läheistä sukua myrttikasveille (Myrtaceae), sillä ne kuuluvat eri kasvilahkoihin.
Tuntomerkit.
Suomyrttikasvit ovat puuvartisia kasveja, joiden juurissa on usein typpeä yhteyttäviä bakteereita. Kasveja peittävät aromaattiset rauhaset. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat yksinkertaisia, harvoin syvään pariliuskaisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat kaksi- tai yksikotisesti. Emikukissa on yhdislehtinen sikiäin, joka on kehänalainen, ja jossa on yksi siemenaihe pohjaistukassa. Hedelmä on luumarja. Siemen on paksukuorinen, ja siinä on enintään niukka endospermi eli siemenvalkuainen.
Levinneisyys.
Heimon levinneisyys on hajanainen ja lajeja kasvaa Amerikassa, Länsi-Euroopassa, Itä-Afrikassa ja Itä-Aasiassa. Suomessa kasvaa yksi heimoon kuuluva laji: suomyrtti ("Myrica gale").
Luokittelu.
Suomyrttikasvit kuuluvat yhdessä jalopähkinäkasvien (Juglandaceae) ja Rhoipteleaceae-heimon kanssa yhteiseen kladiin Fagales-lahkossa. Kladin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa puusolukon kiteitä sisältävät soluketjut, kilpimäiset rauhaskarvat, lehtien korvakkeettomuus, yksi kukka kunkin suojuslehden hangassa ja vain yksi siemenaihe kussakin emikukassa.
Suvut.
Suomyrttikasvien 57 lajia kuuluvat neljään sukuun:
Châtillon (Hauts-de-Seine)

Châtillon on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkivyöhykkeellä noin seitsemän kilometrin päässä Pariisin keskustasta. Kolmen neliökilometrin laajuisessa kunnassa asuu noin 35 000 ihmistä.
Châtillonin naapurikunnat ovat Bagneux idässä, Fontenay-aux-Roses etelässä, Clamart lännessä, Malakoff pohjoisessa ja Montrouge koillisessa. Paikkakunnan aiempi nimi oli "Châtillon-sous-Bagneux". 
Historia.
Nimi Châtillon [ʃɑtijɔ̃] on kehittynyt latinan sanasta "Castillio", joka esiintyy ensi kerran kirkollisissa asiakirjoissa vuodelta 1192. Se viittaa senaikaiseen linnaan tai maatilaan, jonka sijaintia ei tarkemmin ole pystytty selvittämään mutta joka ilmeisesti kuului Saint-Germain-des-Prés’n luostarille vuoteen 1600 asti. Kylä kasvoi hitaasti lähinnä maanviljelyksen ja kivilouhimon ansiosta.
Liikenne.
Châtillonilla on yhteinen metroasema naapurikunta Montrougen kanssa Pariisin metrolinjalla 13. Bussi 68 ajaa sieltä Pariisin Place de Clichylle ja bussit 194 ja 195 Porte d’Orléansiin.
Châtillonissa sijaitsee supernopeiden TGV-junien huoltokeskus.
Lavatanssit (kappale)

”Lavatanssit” on suomalaisyhtye TCT:n kappale. Universal Music julkaisi kappaleen yhtyeen kolmantena singlenä 5. joulukuuta 2014. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Matias ja Tuomas Lehtinen sekä Miika Saloranta.
Ville Salmisen ohjaama musiikkivideo kappaleesta julkaistiin YouTubessa yhtyeen Vevo-kanavalla singlen julkaisupäivänä.
”Lavatanssit” ei ole yhtyeen edellisen singlen tavoin sijoittunut listoille esikoissinglen tavoin.
A Sky Full of Stars

A Sky Full of Stars on brittiläisen vaihtoehtorock-yhtye Coldplayn kappale, joka julkaistiin heidän kuudennen, Ghost Stories-studioalbumin toisena singlenä 2. toukokuuta 2014. Yhtye sanoitti ja tuotti kappaleen yhdessä ruotsalaisen Dj-tuottaja Aviciin sekä tuotantotukena olleiden Paul Epworthin, Daniel Greenin sekä Rik Simpsonin kanssa. Kappale nauhoitettiin The Bakery and The Beehivessä Pohjois-Lontoossa, Englannissa.
Julkaisunsa jälkeen "A Sky Full of Stars" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta ja se on päässyt kymmenen parhaan joukkoon yli kuudessatoista valtiossa kuten Australiassa, Kanadassa, Euroopassa, Japanissa, Meksikossa, Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon ohjasi Mat Whitecross ja se julkaistiin 19. kesäkuuta 2014.
Kappale pääsi listan kärkeen vain muutamissa valtioissa: Italiassa, Israelissa, Luxemburgissa, Portugalissa, Libanonissa ja Belgian Valloniassa. Se saavutti myös Billboardin "Hot Dance Club Songs" -listan kärjen.
Selma–Montgomery-marssit

Selma–Montgomery-marssit olivat vuonna 1965 Alabamassa Yhdysvalloissa toteutettuja rotusorron vastaisia mielenosoitusmarsseja. Ne edistivät kanslaisoikeuksien toteutumista Yhdysvaltain eteläisissä osavaltioissa ja vaikuttivat vuoden 1965 äänioikeuslain syntyyn. Marssien organisointia johtivat muun muassa James Bevel, Martin Luther King ja Bernard Lafayette.
Marssit, joita järjestettiin yhteensä kolme kertaa, lähtivät liikkeelle Selman kaupungista. Suunniteltu reitti kulki Route 80 -valtatietä pitkin Alabaman pääkaupunkiin Montgomeryyn. Matkan pituus oli noin 85 kilometriä.
Ensimmäinen marssi alkoi 7. maaliskuuta. Poliisit pysäyttivät marssijat pampuilla ja kyynelkaasulla jo Selman Edmund Pettus Bridgellä. Tapaus sai lisänimen "Bloody Sunday". Toinen marssi lähti liikkeelle 9. maaliskuuta. Samana iltana aktivisti James Reeb pahoinpideltiin Selmassa. Hän kuoli kaksi päivää myöhemmin.
Kolmas marssi järjestettiin 21. maaliskuuta. Sitä suojaamaan oli määrätty armeijan sotilaita ja kansalliskaartilaisia. Neljän päivän kuluttua marssijat pääsivät perille Alabama State Capitolille, jonka portailla tohtori King piti puheen "How Long, Not Long".
Joulukuussa 2014 sai ensi-iltansa elokuva "Selma", joka kertoo Selma–Montgomery-marsseista.
Daytonian apinajuttu

Daytonian apinajuttu (myös Daytonin apinajuttu) on amerikansuomalaisen laulajan Antti Syrjäniemen vuonna 1929 levyttämä kappale, joka paremmin tunnetaan Tuomari Nurmion 1980-luvun alussa laulamana versiona. Se kertoo Tennesseen Daytonissa vuonna 1925 käydystä "apinaoikeudenkäynnistä", jossa paikallinen opettaja tuomittiin sakkorangaistukseen evoluutioteorian opettamisesta. 
Alkuperäinen versio.
Syrjäniemi levytti sanoittamansa ja säveltämänsä laulun kitaran ja harmonikan säestyksellä New Yorkissa 15. huhtikuuta 1929. Samassa sessiossa äänitettiin myös kaksi muuta musiikkikappaletta sekä kaksi pääosin puhuttua huumoriesitystä. Kappaleen toinen masterlevy on nykyään Yhdysvaltain kongressin kirjaston kokoelmissa. Syrjämäen esitys on mukana myös muutamilla kokoelmalevyillä, kuten Love Recordsin vuonna 1970 julkaisemalla albumilla "Värssyjä sieltä ja täältä" sekä 2013 ilmestyneellä amerikansuomalaisten työväenlaulujen kokoelmalla "Proletaarit nouskaa".
Muita levytyksiä.
Kappaleen tunnetuimmat versiot ovat Tuomari Nurmion esittämiä nimellä "Daytonan apinajuttu". Hän toimii laulajana Pedro’s Heavy Gentlemenin singlellä, joka on mukana myös vuonna 1980 ilmestyneellä yhtyeen samannimisellä esikoislevyllä. Lisäksi Nurmio esittää kappaleen albumin Ruotsissa julkaistulla versiolla nimellä "Apamålet i Dayton". Kaksi vuotta myöhemmin Nurmio teki laulusta vielä uuden version kokoelma-albumilleen "Valitut Palat". "Daytonan apinajutun" ovat levyttäneet myös ainakin Martti "Huuhaa" Innanen, osana vuonna 1981 valmistunutta radiokuunnelmaansa "Joe Smith Rasilian satemetsässä", sekä iskelmälaulaja Jukka Heino.
The Monster (kappale)

The Monster on yhdysvaltalaisräppäri Eminemin kappale hänen kahdeksannelta, The Marshall Mathers LP 2-studioalbumilta, joka sisältää myös barbadoslaislaulaja Rihannan esittämiä sanoja. Kappaleen sanoittivat Eminem, Jon Bellion, sekä Bebe Rexha, samalla kun tuotannosta vastasi Frequency. "The Monster" merkitsee neljättä kertaa kun Eminem ja Rihanna duetoivat, seuraten kappaleita "Love the Way You Lie", sen jatko-osaa "Love the Way You Lie (Part II)" sekä "Numbia". "The Monster" julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 29. lokakuuta 2013. Kappaleen sanoituksissa Rihanna tuo itsensä esiin sanoilla, joissa kerrotaan Rihannan tulemista hänen sisäiseksi demoniksi, kun taas Eminem tuo itsensä esiin hänen maineensa kielteisillä vaikutuksilla.
Julkaisunsa jälkeen kappale on saanut pääosin positiivista palautetta musiikkikriitikoilta, jotka vertailivat sitä kappaleeseen "Love the Way You Lie". "The Monster" on maailmanlaajuisesti kaupallisesti menestynyt, saavuttaen listan kärjen kahdessakymmenessä valtiossa, mukaan lukien Australiassa, Kanadassa, Ranskassa, Irlannissa, Uudessa-Seelannissa, Sveitsissä, Isossa-Britanniassa sekä Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listalla. Se on myös Eminemin ensimmäinen single, joka saavutti Hot R&amp;B/Hip hop Songs -listan ensimmäisen sijan sekä on saavuttanut sijoituksia kymmenen parhaan joukossa Itävallassa, Belgiassa, Italiassa ja Espanjassa.
Kappaleeseen liittyvällä musiikkivideolla nähdään Rihanna Eminemin terapeutti-istunnossa, samalla kun näytetään pätkiä hänen uransa aiemmista musiikkivideoista.
Alan Henning

Alan Henning (15. elokuuta 1967 – 3. lokakuuta 2014) oli manchesterilainen taksiautoilija ja humanitaarisen avun vapaaehtoinen. 
Hän oli neljäs kaapattu länsimainen henkilö, jonka teloituksen ja mestaamisen Isis on videoinut ja julkistanut. Henningin surmannut "Jihadi-John" on tunnistettu Kuwaitista 6-vuotiaana perheineen Englantiin muuttaneeksi 26-vuotiaaksi lontoolaiseksi Mohammed Emwaziksi.
Henning oli ennen teloitusta panttivankina Syyriassa 9 kuukautta. Hänet kaapattiin vain minuutteja sen jälkeen, kun hän oli saapunut Syyriaan neljättä kertaa humanitaarisen avun vapaaehtoisena.
Habits

Habits on ruotsalaisartisti Tove Lon kappale hänen Truth Serum-debyytti EP:ltä kuten myös hänen Queen of the Clouds-debyyttialbumilta. Se julkaistiin Tove Lon toisena singlenä 25. maaliskuuta 2013 ja uudelleenjulkaistiin 6. joulukuuta 2013 nimellä Habits (Stay High). Kappale julkaistiin Yhdysvalloissa "Truth Serumin" ja "Queen of the Cloudsin" ensimmäisenä singlenä.
"Habitsistä" tuli nukkuva hitti saavuttaen Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan kolmannen sijoituksen sekä muodostuen Tove Lon parhaiten sijoittuneeksi kappaleeksi. Tove Lo on listan parhaiten menestynyt ruotsalainen artisti kyseisellä listalla sitten Ace of Basen, joka saavutti listan kärjen vuonna 1994 kappaleella "The Sign". Kappale saavutti vielä enemmän kansainvälistä menestystä Hippie Sabotagen remiksillä, joka pääsi kymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Isossa-Britanniassa sekä monissa muissa Euroopan valtioissa.
David Cawthorne Haines

David Cawthorne Haines (9. toukokuuta 1970 – 13. syyskuuta 2014) oli brittiläinen vuonna 2013 kaapattu avustustyöntekijä, jonka teloituksen Isis on videoinut ja julkistanut. Hainesin surmannut "Jihadi-John" on tunnistettu Kuwaitista 6-vuotiaana perheineen Englantiin muuttaneeksi 26-vuotiaaksi Lontoolaiseksi Mohammed Emwaziksi.
Avellino

Avellino on kunta Italiassa Campanian alueella ja se on samannimisen Avellinon maakunnan pääkaupunki.
Historia.
Alueella sijaitsi antiikin aikaan Abellinum-niminen kaupunki. Sen arkeologiset rauniot sijaitsevat aivan nykyisen Avellinon läheisyydessä. Roomalaiset valloittivat alueen samnilaisilta vuonna 293 eaa. Aquilonian taistelussa.
Vuoden 1980 maanjäristys.
Avellino oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Kunnassa menehtyi järistyksessä 82 henkilöä.
Nähtävyyksiä.
Kunnan tärkein nähtävyys on kaupungin tuomiokirkko Duomo di Avellino. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1132 ja se on tyyliltään romaaninen.
Urheilu.
Kaupungin koripallojoukkue S.S. Felice Scandone pelaa Italian ylimmällä tasolla Serie A:ssa.
Alhonjärvi (Hämeenkyrö)

Alhonjärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 87,7 hehtaaria ja sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 600 metriä. Järveen laskee ympäristön suo-ojia ja pelto-ojia. Sen luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 9,7 kilometriä pitkä laskujoki Mustanmyllynjoki, jonka nimi muuttuu puolivälissä Kyröjoeksi. Kyröjoki yhtyy lopuksi Pukaranjokeen.
Järven rantaviiva on 5,1 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi peltomaata ja moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoilla on kuusi maatilaa ja joitakin loma-asuntoja, joille pääsee Hämeenkyröön johtavalta tieltä. Järvessä on yksi saari, jonka nimi on Karikivi.
Suomen euroviisukarsinta 1971

Suomen euroviisukarsinta 1971 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1971 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin muutaman avoimen sävellyskilpailun jälkeen jälleen kutsukilpailuna. Yhdeksälle suomalaissäveltäjälle lähetettiin kutsu kilpailuun, mutta heistä yksi, Toivo Kärki, kieltäytyi, joten karsinnassa kuultiin kahdeksan kappaletta.
Karsinnan finaali käytiin 13. helmikuuta Ylen tv-studiossa 2 nimellä "Kohti Dublinia", ja se lähetettiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.20 alkaen. Voittajan valitsi 30-henkinen raati. Raadin jäsenistä 24 oli tavallisia musiikin kuuntelijoita, kaksi jokaisesta Suomen 12 maakuntaradiosta. Loput kuusi olivat musiikin asiantuntijoita. Jokainen tuomari antoi kaikille kappaleille pisteitä välillä 1-5. Käytäntö oli miltei sama kuin kansainvälisessä finaalissa.
Tervajärvi (Hämeenkyrö)

Tervajärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 120 metriä. Järveen laskee viereisen pellon ojat. Sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 600 metriä pitkä Karinoja, joka yhtyy Kyrönjokeen.
Järven rantaviiva on 0,63 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi peltomaata ja puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu kaksi loma-asuntoa, joille johtaa tie Nukarinkulman kylältä.
Bagneux (Hauts-de-Seine)

Bagneux on Ranskan kunta Pariisin eteläisellä esikaupunkialueella. Se kuuluu Hauts-de-Seinen departementtiin ja Île-de-Francen hallintoalueeseen. Siellä on arviolta 38 817 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 4,19 neliökilometriä. 
Bagneux’n naapurikunnat ovat Montrouge pohjoisessa, Châtillon ja Fontenay-aux-Roses lännessä, Sceaux ja Bourg-la-Reine etelässä sekä Arcueil ja Cachan idässä.
Bagneux’n läpi kulki aikoinaan Via Turonensis, pyhiinvaellusreitti Espanjan Santiago de Compostelaan.
Ala-Tervajärvi (Hämeenkyrö)

Ala-Tervajärvi , joka voidaan kirjoittaa myös Ala Tervajärvi , on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 150 metriä. Järveen laskee ympäröivän peltoalueen oja. Järven läpi laskee Kyröjoki, jonka luusua sijaitsee järven etelärannalla.
Järven rantaviiva on 0,45 kilometriä pitkä ja ranta on kokonaan peltomaata. Rannalla on yksi loma-asunto ja järven lähellä on maatila, joille johtaa tie Nukarinkulman kylältä.
Käkijärvi (Hämeenkyrö)

Käkijärvi on Pirkanmaalla Hämeenkyrössä Kintuksen kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja sen halkaisija on 300 metriä. Järveen laskee ympäröivien peltojen ojia ja sen luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,2 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Kyröjokeen.
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja ranta on puoliksi peltomaata ja puoliksi moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu vain yksi loma-asunto. Järvi on kasvamassa umpeen ja sen keskellä on saari.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Kundusjärvi". Luultavasti se piti kirjoittaa Kindusjärvi sen äärellä olevan nykyisen Kintus nimisen kylän mukaan. Tähän viittaa myös alempana sijaitseva "Wähä Kindusjärvi".
Kintusjärvi

Kintusjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja sen halkaisija on 200 metriä. Järveen laskee ympröivien peltojen ja rantasuon ojia ja sen luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 1,5 kilometriä pitkä Luojuunoja, joka yhtyy Kyröjokeen sen alajuoksulla.
Järven rantaviiva on 0,60 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaan ympäröimää suota. Rannalla on vain yksi rakennus.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Kindusjärvi".
Tom Richards (rugbynpelaaja)

Thomas James "Tom" Richards (29. huhtikuuta 1883 Rose Valley – 25. syyskuuta 1935 Windsor, Queensland) oli australialainen rugby union -pelaaja ja olympiavoittaja. 
Richards pelasi urallaan rugbyä neljässä eri maassa, mikä oli niihin aikoihin erikoista. Hän aloitti kotiseudullaan Queenslandissa, jonka joukkueessa hän oli ennen kuin muutti Etelä-Afrikkaan. Richards nousi siellä maajoukkueeseen, mutta lähti jälleen ulkomaille. Hän pelasi uudessa kotimaassaan Englannissa Bristolin ja Glouchestershiren joukkueissa ja ansaitsi näytöillään paikan Australian maajoukkueeseen, joka kiersi Englannissa vuonna 1908. Kyseisellä kiertueella Richards oli voittamassa olympiakultaa Lontoon kisoissa. 
Vuonna 1910 Richards oli Etelä-Afrikassa, jossa Ison-Britannian joukkue oli pelaamassa. Useat joukkueen pelaajat olivat loukkaantuneina, ja niinpä he ottivat Richardsin pelaamaan isäntämaata vastaan. Hän esiintyi lyhyesti myös Ranskan maajoukkueessa vuonna 1913.
Richards taisteli Australian joukoissa ensimmäisessä maailmansodassa sekä itä- että länsirintamalla ja sai Military Cross -tunnustuksen 1917. Toimittajana työskennellyt Richards kuoli tuberkuloosiin vuonna 1935.
İstanbul Başakşehir FK

 
 
 
İstanbul Başakşehir Futbol Kulübü, entiseltä nimeltään Istanbul Büyükşehir Belediyesi Spor Kulübü, on istanbulilainen jalkapalloseura. Joukkue pelaa Turkin Superliigassa ja kotiottelunsa se pelaa Istanbulissa sijaitsevalla Fatih Terimin stadionilla. 
İstanbul Başakşehir pelaa Turkin Superliigassa, jonka se voitti kaudella 2019–2020.
Seura on perustettu vuonna 1990 nimellä "İSKİspor" edustaen Istabulin vesilaitosta, mutta vaihtoi nimekseen "İstanbul Büyükşehir Belediyespor" Istanbulin metropolihallinnon mukaan seuraavana vuonna sarjanousun jälkeen. Vuonna 2014 yksityistetty seura otti käyttöön nykyisen nimensä Başakşehirin kaupunginosan mukaan.
Yksityistämisen myötä seura kytkeytyi läheisesti Turkin presidentti Recep Tayyip Erdoğaniin ja tämä tekikin seuralle uuden stadionin avausottelussa hattutempun jonka jälkeen hänen käyttämänsä pelinumero 12 jäädytettiin. Seuran värit oranssi ja sininen ovat myös Erdoğanin Oikeus ja kehitys -puolueen tunnusvärit.
Edustusjoukkue.
Päivitetty 15. syyskuuta 2018.
Sieniyökkönen

Sieniyökkönen ("Parascotia fuliginaria") on huomattavan paljon mittaria muistuttava yökkönen.
Koko ja ulkonäkö.
Pienikokoinen ja hentorakenteinen perhonen, jonka olemus ei muistuta lainkaan yökköstä vaan on harhaanjohtavan mittarimainen. Sekä etu- että takasiivet ovat leveät, pyöreäkärkiset, pohjaväriltään mustanharmaat. Ulomman poikkiviirun ulkopuolella sekä himmeämmän aaltoviirun kohdalla on kellertävää väriä. Siivissä on myös musta keskitäplä. Lajin siipisuomut irtoavat herkästi ja perhoset ovat usein kuluneita. Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kaksoiskampahampaiset. Siipien kärkiväli on 15–28 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Sieniyökköstä tavataan suurimmassa osassa Eurooppaa ja idässä Uralille ja Kaukasukselle saakka. Välimeren alueella se on paikoittainen. Suomessa laji on melko yleinen ja havaintoja on tehty Keski-Pohjanmaan ja Pohjois-Karjalan korkeudelle saakka. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesä-heinäkuun vaihteesta elokuun loppupuolelle. Lennon huippu on heinäkuun lopulla.
Elinympäristö ja elintavat.
Sieniyökkönen elää lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puutarhoissa, erityisesti sellaisissa, joissa kasvaa ikääntyneitä puita. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat sekä valolle että syötille. Keskenkasvuinen toukka talvehtii. Kotelo sijaitsee seitin suojaamana maassa tai kaarnanraossa.
Ravintokasvi.
Toukka elää puiden rungoilla kasvavilla jäkälillä ja käävillä sekä laholla puuaineksella.
ChamSys

ChamSys Ltd. on brittiläinen valo-ohjaimia valmistava yhtiö. Yhtiö on perustettu vuonna 2003. Suomen ChamSys-jälleenmyyjä on F-Pro Esitystekniikka / F-Musiikki.
Urpo Siirala

Uuno Urpo Tapio Siirala, vuoteen 1935 Sirelius (3. tammikuuta 1908 Helsinki – 19. toukokuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori.
Siiralan vanhemmat olivat kansatieteilijä U. T. Sirelius ja Elli Natulin ja puoliso vuodesta 1935 lääketieteen lisensiaatti Anni Sirkka Maija-Liisa Wegelius. Siirala tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1926 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1934. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1939, korva-, nenä- ja kurkkutautien erikoislääkärin pätevyyden hän sai 1937. Siirala työskernteli ensin sekä Helsingin yliopiston että Helsingin yleisen sairaalan ja Kiljavannummen parantolan palveluksessa. Hän oli korva-, nenä- ja kurkkutautiopin professori Turun yliopistossa 1947–1958 ja vuodesta 1958 Helsingin yliopistossa. Eläkkeelle Siirala jäi vuonna 1973. Siirala oli Suomen lääkäriliiton hallituksen puheenjohtaja 1954–1962.
Ida Silfverberg

Ida Gustava Silfverberg (23. tammikuuta 1834 Helsinki – 23. joulukuuta 1899 Firenze, Italia) oli suomalainen taidemaalari.
Silfverberg aloitti maalausopintonsa 13-vuotiaana muotokuvamaalari Johan Erik Lindhin ohjauksessa. Myöhemmin hän oli Berndt Godenhjelmin yksityisoppilaana. Hän sai 15-vuotiaana ensimmäisen kerran maalauskopioita Suomen Taideyhdistyksen näyttelyyn vuonna 1849.
Silfverberg asui loppuelämänsä Firenzessä, jossa hän myös kuoli. Hän esiintyi vuodesta 1849 aina 1880-luvun puoliväliin asti Taideyhdistyksen näyttelyissä asetelma-, kukka- ja henkilökuvilla, mutta etupäässä hän asetti näytteille vanhempien italialaisten, alankomaalaisten ja ranskalaisten mestarien tauluista tekemiään jäljennöksiä, joiden valmistamista ulkomaiden gallerioissa hän harjoitti ammattinaan.
Dresdenissä Silfverberg kopioi 1600-luvun alankomaalaisten ja italialaisten taiteilijoiden teoksia. Vuonna 1860 hän voitti nuorten taiteilijoiden kannustamiseksi järjestetyn dukaattikilpailun toisen palkinnon ja vuonna 1862 ensimmäisen palkinnon teoksella "Äiti paranevan lapsensa vuoteen äärellä", joka ostettiin Suomen Taideyhdistyksen kokoelmiin. Vuonna 1866 Silfverberg osallistui Pohjoismaiseen taidenäyttelyyn Tukholmassa.
Vuodesta 1857 Silfverberg asui ulkomailla Dresdenissä, Pariisissa ja Firenzessä. Hän maalasi alttaritaulut Bromarvin ja Liljendalin kirkkoon sekä Pälkjärven kirkkoon. Viimeksi mainittu on nyt Viinijärven kirkon alttaritauluna Liperin Viinijärvellä.
Serlachiuksen taidemuseoon Mänttään ostettiin Pehr Hilleströmin teoksena "Lukemaan opetteleva tyttö", mutta vuonna 2015 paljastui että nimi "Pehr Hillerström" maalauksessa on väärennös, ja oikea tekijä on Silfverberg.
Mittariyökkönen

Mittariyökkönen ("Trisateles emortualis") on pieni, ulkonäöltään erehdyttävästi mittarimainen yökköslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Sekä etu- että takasiivet ovat tasaisen kellertävänharmaat, aavistuksen vihertävät. Etusiiven ulkoreuna on erityisen pyöristynyt. Etusiivessä sisempi ja ulompi poikkiviiru sekä viivamainen munuaistäplä erottuvat vaalean kellertävinä. Takasiivessä on yksi kellertävä poikkiviiru. Siipiväli on 24–28 millimetriä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Mittariyökköstä tavataan Euroopassa eteläisimpiä ja pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä levinneisyysalue ulottuu Japaniin. Suomessa se on melko harvinainen laji, jonka levinneisyys keskittyy maan eteläosiin. Mittariyökköset lentävät yhtenä pitkänä sukupolvena kesäkuun alusta elokuun puoleenväliin.
Elinympäristö ja elintavat.
Mittariyökkönen on lehto- ja lehtimetsälaji, jota tavataan yleensä yksitellen. Se lentää yöllä ja tulee sekä valolle että syötille. Sen kotelo on yhteen sidottujen lehtien välissä maassa. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka käyttää ravinnokseen tammen ("Quercus robur") ja joidenkin muiden lehtipuiden kuolleita lehtiä.
Gustaf Johan Silfversvan

Gustaf Johan Silfversvan (18. lokakuuta 1819 Ruotsi – 14. helmikuuta 1888 Kemiö) oli suomalainen valtiopäivämies ja maanviljelijä. 
Silfversvanin vanhemmat olivat Carl Gustaf Silfversvan ja Catharina Sofia Gadell ja puoliso vuodesta 1843 Charlotte Olivecreutz (k. 1896). Silfversvan oli Ruotsissa upseerina vuodesta 1839 vuoteen 1842, jolloin hän siirtyi Suomeen Kemiön Västankärrin tilalle. Hän harjoitti karjanjalostusta ja vuoroviljelyä ja oli tuolloin Suomen merkittävimpiä maanviljelijöitä. Hän oli valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1877–1878 aatelissäädyn jäsen. Silfversvan toimi 1860-luvulla myös usean vuoden ajan Suomen talousseuran esimiehenä.
Antti Siltala (eläintieteilijä)

Antti Johannes Siltala, alk. "Silfvenius", (4. elokuuta 1878 Haapajärvi – 19. toukokuuta 1910 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja oli vuodesta 1906 dosentti Helsingin yliopistossa. Hänen tutkimuskohteitaan olivat vesiperhosten ("Trichoptera") kehitysasteet ja elintavat. Hän kehitti suomenkielistä kasvi- ja eläintieteen oppisanastoa. Hän julkaisi tieteenalalta kirjallisuutta, esimerkiksi vuonna 1910 Gunnar Ekmanin kanssa teoksen "Luurankoisten rakenne".
Siltalan tutkijanura jäi lyhyeksi hänen varhaisen kuolemansa takia. Hän ehti kuitenkin saada kansainvälistäkin mainetta vesiperhosten tutkijana. Hän väitteli tohtoriksi 1906 ja sai nimityksen dosentiksi Helsingin yliopistoon. Vanamo-seuran aktiivisena jäsenenä hän kehitti suomen kielen käyttöä ja suomenkielistä oppisanastoa. Hänen tärkeimmät tieteelliset saavutuksensa liittyvät vesiperhosten lajistoon, levinneisyyteen ja biologiaan. Tunnetuin teos on lisääntymis- ja kehitysbiologinen "Trichopterologische Untersuchungen 1–2" (1906–1907).
Rauha Eklund

Rauha Eklund (s. "Huutoniemi;" 24. maaliskuuta 1918 Evijärvi – 5. lokakuuta 1992 Pori) oli kokkolalainen taiteilija.
Hän tuli tunnetuksi tinatöistään: uransa hän aloitti koruilla ja siirtyi yhä suurempiin töihin. Hänen päätyönsä on Kokkolan kaupungintalon aulassa oleva viisiosainen tinatyö "Meren äärellä", joka valmistui vuonna 1980.
Jakob Simelius

Jakob Simelius (16. elokuuta 1785 Kalajoki – 21. maaliskuuta 1826 Helsinki) oli suomalainen kielenkääntäjä, kirjapainonomistaja, sanomalehtimies ja lakitieteen kandidaatti.
Simeliuksen vanhemmat olivat Kalajoen kirkkoherra Jakob Simelius (1755—1806) ja Kokkolan kirkkoherran Jakob Chydeniuksen tytär Helena Chydenius (1756—1828). Hän kävi Vaasan triviaalikoulua 1800—1802 ja tuli ylioppilaaksi 1803. Simelius valmistui filosofian maisteriksi 1810 ja oli hallituskonseljin suomen kielen kääntäjä 1810 lähtien. Molempien oikeuksien kandidaatti hänestä tuli 1817. Simelius sai luvan perustaa Helsinkiin kaupungin ensimmäisen kirjapainon, muun muassa hoitaakseen sinne 1819 siirtyneen senaatin antamat tehtävät. Julkaisutoiminnan merkityksen Simelius oli nähnyt enonsa Anders Chydeniuksen toiminnassa. Simeliuksen kirjapaino siirtyi 1970—1980 -luvun aikoihin Multiprintin omistukseen. 
Simelius toimitti "Finlands allmänna Tidning" -lehteä vuodesta 1825. 
Simelius avioitui 1820 Anna Maria Tulindbergin kanssa. Heillä oli kaksi tytärtä, Helena Kristina (1821–1889) ja Jacobina Maria (1822–1895). Maria Simelius jatkoi kirjapainon toimintaa kuolemansa 1843 asti. Simeliuksen hauta on Helsingin Vanhassa kirkkopuistossa.
Yrjö Similä

Yrjö Nikolaus Similä (15. elokuuta 1884 Oulu – 17. joulukuuta 1961 Helsinki) oli raatimies ja yritysjohtaja. Hän toimi rakennusteollisuuden alalla. Hän oli Suomen rakennusmestariliiton toiminnanjohtaja 1909–1921, Vakuutus-Oy Louhen toimitusjohtaja 1917–1954, ja Helsingin maistraatin kunnallisraatimies 1924–1954. Hän lahjoitti vuonna 1960 puolisonsa Fanny Similän, o.s. Lindqvist (1879–1973), kanssa Suomen Kulttuurirahastolle 50 miljoonaa markkaa ravintofysiologian tutkimukseen.
Similä valmistui Oulun teollisuuskoulusta 1903. Hän toimi lääninarkkitehdin apulaisena Oulussa 1903–1907 ja Kiviteollisuus Oy Suomen teknillisenä johtajana Uudessakaupungissa 1908–1909. Vuonna 1909 hän siirtyi Suomen Rakennusmestariliiton sihteeriksi sekä liiton liike- ja kirjallisen toiminnan johtajaksi. Hän toimi Rakennustaito-lehden toimitussihteerinä 1910-1918), päätoimittajana 1913–1923 ja taloudenhoitajana 1910–1923 sekä Rakentajain Kalenterin suomen- ja ruotsinkielisten painosten päätoimittajana 1917–1921. Similän toimesta perustettiin 1917 Rakentajain Kustannus Oy ja hän oli yhtiön toimitusjohtajana vuoteen 1921 saakka. 
Kun Suomen Rakennusmestariliitto päätti ryhtyä toimenpiteisiin oman tapaturmavakuutuslaitoksen perustamiseksi, Similän toiminnan tuloksena perustettiin 1917 Tapaturmavakuutus Oy Louhi Similän ryhtyessä yhtiön toimitusjohtajaksi. Vuodesta 1931 alkaen Similä kuuluu Keskinäisen Vakuutusyhtiö Kalevan johtokuntaan ja hän oli Suomen Tapaturmavakuutuslaitosten Liiton hallituksen jäsen ja Sosialivakuutusyhdistyksen hallituksen jäsen. Similä oli mukana perustamassa 1920 Suomen Rakennustyönantajain liittoa ja hän oli liiton asiamiehenä vuoteen 1927 saakka. Similä vaikutti myös 1923 perustettujen Suomen Putkijohtotyönantajain liiton ja Suomen Rakennusaineteollisuuden Työnantajaliiton perustamiseen ja toimi molempien liittojen asiamiehenä. Similä oli Suomen Rakennusmestariliiton kunniajäsen ja liitto maalautti hänen muotokuvansa 1930.
Vuonna 1924 Similä valittiin pääkaupungin rakentajapiirien yhteistyön tuloksena Helsingin kunnallisraatimieheksi. Niinpä hän oli jäsenenä valtion asuntokomiteoissa, Suomen Kaupunkien liiton rakennusneuvostossa, Helsingin liikennekomiteoissa ja Suomen Automobiiliklubin hallituksessa sekä oli lukuisten muiden kunnallisten komiteain jäsenenä ja puheenjohtajana. 
Similän ulkomaanmatkojen ansiosta vuonna 1917 Helsingissä pidettiin Suomen ensimmäinen asuntokongressi ja vuonna 1919 Suomen ensimmäiset rakennuspäivät ja niihin läheisesti liittyneet Tampereen asunto- ja rakennuspäivät. Similän vaikutuksesta Suomen rakentajapiirit osallistuivat Lontoossa 1920 pidettyyn kansainväliseen asunto- ja asemakaavakongressiin. Kun 1927 pidettiin Tukholmassa ensimmäiset pohjoismaiset rakennuspäivät, Similä toimi Suomen toimikunnan sihteerinä ja hänen aloitteestaan päätettiin alkaa pitämään pohjoismaisia rakennuspäiviä joka viides vuosi vuorotellen Ruotsissa, Suomessa, Tanskassa ja Norjassa. Toiset pohjoismaiset rakennuspäivät pidettiin sitten Helsingissä vuonna 1932 Similän toimiessa päivien päätoimikunnan sihteerinä.
Hänen veljensä oli pianisti, orkesterinjohtaja Martti Similä.
Linnunruohoyökkönen

Linnunruohoyökkönen ("Phytometra viridaria") on pieni ja hento, tumma yökkönen.
Koko ja ulkonäkö.
Varsin pienikokoinen yökkönen, jonka siipiväli on vain 16–20 mm. Etusiivet ovat pohjaväriltään ruskehtavan oliivinvihreät. Siiven ulkoreuna on leveälti purppuranpunainen, samoin keskisaran ulkoreuna ja siiven etureuna lähellä tyveä. Joskus siipi on jokseenkin yksivärisen oliivinruskea. Takasiivet ovat ruskeat ja niissä on tummempi poikittaisvyö.
Levinneisyys ja lentoaika.
Levinneisyysalue ulottuu Euroopasta Japaniin saakka. Toukan ravintokasvien levinneisyys rajoittaa lajin esiintymisen Suomessa Ahvenanmaalle, lounaissaaristoon ja etelärannikolle. Ainoa sukupolvi lentää toukokuun lopulta heinäkuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat.
Linnunruohoyökkönen elää rantaniityillä ja metsäaukioilla, joilla kasvaa toukan ravintokasveja. Sopivalla paikalla Perhoset lentävät matalalla, pääasiassa päivällä auringonpaisteessa. Niitä on kuitenkin saatu myös valopyydyksillä. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka syö ainoastaan linnunruohoja ("Polygala").