tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Bruno Kölniläinen

Bruno Kölniläinen, myös Pyhä Bruno Kölniläinen (noin 1030 – 6.lokakuuta 1101) oli Kartusiaanien sääntökunnan perustaja ja katolisen kirkon pyhimys. Hän on Calabrian ja Saksan suojeluspyhimys. Hänet kuvataan usein pääkallon, ristin tai kirjan kanssa.
Bruno toimi opettajana Reimsissä, jossa hänen oppilaanaan oli muun muassa tuleva paavi Urbanus II, jonka neuvonantajana hän myöhemmin toimi. Oltuaan Reimsin hiippakunnan kanslerina hän perusti Kartusiaanien sääntökunnan. Hänelle myös tarjottiin Calabrian arkkipiispan paikkaa, mutta hän kieltäytyi.
Kuolemansa jälkeen hänet haudattiin pienen Santa Marian erakkomajan hautausmaalle, josta hänen luunsa löydettiin 1513. Häntä ei varsinaisesti kanonisoitu koskaan, mutta paavi Gregorius XV sisällytti hänet pyhimyskalenteriin vuonna 1623.
Emigrantti (maalaus)

Emigrantti on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1918. Sen mallina on Villa Gyllenbergin taidemuseon pääopas Sue Cedercreutz-Suhosen selvitystyön perusteella ollut venäläinen kreivitär Marina de Heyden eli Marina Tšitšagov. Teos oli esillä Schjerfbeckin 150-vuotisjuhlanäyttelyssä Ateneumin taidemuseossa 2012, mutta silloin ei ollut tiedossa, kuka teoksen mallina on ollut, ja myös vuodeksi oli merkitty väärä vuosi 1917.
Marina de Heyden oli aikansa kohukaunotar, joka avioitui kreivi Arvid Manteuffelin kanssa, mutta oli jo siinä vaiheessa rakastunut Nikolai Sumarakov-Elstoniin, joka kuului Jusupovin sukuun. Manteuffel surmasi Sumarakov-Elstonin kaksintaistelussa. Sureva Marina oli jonkin aikaa toipumassa Suomessa Hyvinkäällä, kunnes lähti taas kiertämään Eurooppaa. Hän oli jälleen 1917–1918 Hyvinkäällä, ja silloin hän pyysi Schjerfbeckiä maalaamaan hänestä muotokuvan. Hän ei kuitenkaan noutanut kuvaa, vaan se jäi Schjerfbeckille. 
Maalaus oli esillä 1920 Taidesalongin kevätnäyttelyssä nimellä "Emigrantti", mutta esimerkiksi Einar Reuterin teosluettelossa se on ajoitettu vuoteen 1917, ja lisäksi luettelossa on toinen maalaus, "Portträtt, Fru Marina Tschitsjakov" vuodelta 1918, jonka on aiemmin luultu olevan kadoksissa. Cedercreutz-Suhosen mukaan ne ovat kuitenkin sama maalaus.
Muistelmissaan "Rubiinit ennustavat onnettomuutta" Marina de Heyden kertoo oleskelustaan Hyvinkäällä mutta ei mainitse Schjerfbeckiä.
Difenakumi

Difenakumi on erittäin myrkyllinen 4-hydroksikumariini K-vitamiinin antagonisti antikoagulanttina toimiva myrkky. Sitä käytetään hiirien ja rottien torjuntaan.
Hoito ihmisillä.
Antikoagulanttina difenakumi aiheuttaa ulkoisia ja sisäisiä verenvuotoja, jotka ilmenevät aikaisintaan 12–24 tunnin kuluttua nauttimisesta. Vasta-aineena annetaan K1 -vitamiinia. Hoito voi kestää viikkoja.
Brasiliankirjokotinga

Brasiliankirjokotinga ("Iodopleura pipra") on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Brasiliankirjokotinga on päästään, selästään ja siivistään harmaa. Kurkussa ja rinnan keskellä punaruskeaa. Koiraan kyljissä on violettia.
Levinneisyys.
Brasiliankirjokotingaa tavataan Brasilian kaakkoisosissa, ja sen kannaksi arvioitiin vuonna 2014 alle 2 500 sukukypsää yksilöä. Laji on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi, koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia ja sen jokainen osapopulaatio on alle 250 sukukypsän yksilön kokoinen.
Elinympäristö.
Brasiliankirjokotinga elää rannikkoalueiden, alankojen ja esivuoristojen metsissä, ja voi tulla toimeen myös luonnontilattomissa metsissä. Linnun ravintoa ovat mistelin marjat ja hyönteiset.
Guayanankirjokotinga

Guayanankirjokotinga ("Iodopleura fusca") on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Guayanankirjokotingaa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Sen ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi. Lajin elinympäristöä ovat kosteat metsät ja niiden reunamaat. Väriltään guayanankirjokotinga on tumma.
Kirjokotinga

Kirjokotinga ("Iodopleura isabellae") on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kirjokotingaa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Ecuadorissa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Kirjokotingan ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
SSV Jahn Regensburg

Sport- und Schwimmverein Jahn Regensburg e. V., joka yleisemmin tunnetaan nimellä SSV Jahn Regensburg, on saksalainen jalkapalloseura Regensburgin kaupungista. Seura perustettiin alun perin vuonna 1907 Turnerbund Regensburgin alaisuudessa.
SSV Jahn Regensburg pelaa kaudella 2021–2022 Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesliigassa. Se on pelannut tällä tasolla aiemmin kaudella 2003–2004 ja kaudella 2012–2013, ja vuonna 2017 se nousi uudelleen 2. Bundesliigaan.
Imru’l-Qais

Imru’l-Qais () (k. noin 540) oli esi-islamilainen arabiankielinen runoilija ja arabiankielisen runouden perustaja. Hän on kokoelmaan "Mu’allaqat" sisältyvistä runoilijoista tunnetuin.
Tarun mukaan hän oli isänsä, kuninkaan, nuorin poika ja alkoi runoilemisen jo nuorena. Isä ei kuitenkaan arvostanut runoja eikä pitänyt niitä sopivina kuninkaan pojalle. Isä ei myöskään pitänyt hänen elämäntyylistään, johon sisältyi naisia ja juopottelua, ja siksi karkotti hänet valtakunnastaan.
Siihen aikaan arabian kielessä ei vielä ollut vakiintunutta kirjoitusjärjestelmää ja tiedot säilyvät suullisina. Tiedot hänen elästään on koottu myöhemmistä kirjoituksista, jotka on tehty näiden suullisten tarinoiden ja hänen runojensa perusteella. Tietoja on verrattu muinaisten Persian ja Bysantin valtakunnan merkittäviin historiallisiin tapahtumiin, ja niistä on koottu kuva hänen elämästään.
Type 74 (panssarivaunu)

Type 74 ( "nana-yon-shiki-sensha") oli Mitsubishi Heavy Industries valmistama Japanin itsepuolustusvoimien taistelupanssarivaunu, jonka tuotanto alkoi 1974 pienimuotoisesti. Tuotantosarjat muodostuivat pieniksi, mikä kasvatti vaunuyksilön kappalehintaa. Vaunualusta toimi myöhempänä myös Type 87:n runkona.
Type 74:n panssarivaunuissa oli suojaus kemiallisia, biologisia ja ydinaseita vastaan. Varustukseen sisältyivät myös laser-etäisyysmittari ja tietokoneohjattu tulenosoitus. Vaunu suunniteltiin Japanin vuoristoisiin olosuhteisiin, joten siinä oli hydropneumaattinen jousitusjärjestelmä, jolla voitiin vakauttaa vaunua ammuntatilanteessa ja laajentaa korotuskulmia.
Vaunussa oli kolmen hengen miehistö, johtaja, ajaja sekä ampuja. Pääaseena oli 105 mm kanuuna, jota täydensivät 7,62 mm vaunukonekivääri, 12,7 mm ilmatorjuntakonekivääri ja 2x3 suojasavunheitintä. V-10 dieselmoottori antoi 720 hv tehon (536 kW).
Hannaleena Hauru

Hannaleena Hauru (s. 10. huhtikuuta 1983 Hyvinkää, Suomi) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja, elokuvaohjaaja ja tuottaja.
Hannaleena Hauru on valmistunut medianomiksi Tampereen ammattikorkeakoulun Taiteen ja viestinnän osastolta, 2007 ja taiteen maisteriksi Aalto-yliopiston Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitokselta 2011. Hän opiskelee dramaturgian tutkimusta puoliksi saksalaisessa Goethe Universitätissa ja puoliksi Suomessa Taideyliopistossa. 
Hauru on ohjannut lyhytelokuvat "Jos kaadun" (2007), "Älä kuiskaa ystävän suuhun" (2010), "Säälistäjät" (2014) ja "Metatitanic" (2018) sekä kolme pitkää elokuvaa: "Lauri Mäntyvaaran tuuheet ripset" (2017), "Fucking with Nobody" (2020) ja "Parvet" (2024). "Parvet" keräsi ensi-iltaviikonloppunaan 13 teatterissa vain 88 katsojaa.
Lyhytelokuva "Jos kaadun" on palkittu muun muassa Uppsalan lyhytelokuvajuhlien Grand Prix'llä 2008 ja Oberhausenin elokuvajuhlien Cinema Juryn palkinnolla 2008. 
"Fucking with Nobody" sai kuusi Jussi-ehdokkuutta mukaan lukien parhaan elokuvan, parhaan ohjauksen ja parhaan käsikirjoituksen Jussi-ehdokkuuden. Lasse Poser palkittiin elokuvasta parhaan sivuosan Jussilla.
Hauru on International Random Film Festivalin ja Helsingin elokuva-akatemian perustajajäsen. Hauru on toiminut myös opettajana Tampereen ammattikorkeakoulussa.
Prenzlau

Prenzlau on kaupunki Brandenburgin osavaltiossa, Saksassa. Se on Uckermarkin piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 19 045 (2012). Kaupungin läpi virtaa Ueckerjoki.
Altmarkkreis Salzwedel

Altmarkkreis Salzwedel on piirikunta Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan aluehallinto sijaitsee Salzwedelin kaupungissa.
Piirikunnan naapurit ovat lännestä myötäpäivään lueteltuna Ala-Saksin osavaltiossa Gifhornin, Uelzenin ja Lüchow-Dannenberg piirikunnat, sekä Saksi-Anhaltin osavaltiossa Stendalin ja Börden piirikunnat.
Geologia.
Altmarkkreis Salzwedel sijaitsee Saksi-Anhaltin osavaltion luoteisosassa. Se muodostaa piirikunnan itäpuolella olevan Stendalin piirikunnan kanssa historiallisen Altmarkin alueen. Piirikunta on jokien halkomaa maaseutualuetta, jossa on peltoja, niittyjä ja metsiä. Piirikunnan alueella oleva Arendsee on Saksi-Anhaltin syvin järvi. Pinnanmuodoltaan Altmarkkreis Salzwedel on tasaista, ja sen korkein kohta on 160 metriä korkea Hellberge.
Vaakuna.
Altmarkkreis Salzwedelin piirikunta muodostettiin vuonna 1994 kolmesta vanhasta piiristä: Gardelegen ("Kreis Gardelegen"), Klötze ("Kreis Klötze") ja Salzwedel ("Kreis Salzwedel"), sekä lisäksi osa Osterburgin piiriä ("Kreis Osterburg"). Vasemmalla oleva punainen kotka on peruja Brandenburgin markkreivikunnan vaakunasta, johon koko Altmark on aikanaan kuulunut. Sininen leijona kuvastaa Braunschweig-Lüneburgin herttuakuntaa, johon Klötzen piiri on kuulunut. Kultainen risti on otettu Brandenburgin markkreivikunnan perustajan Albrekt Karhun kilvestä.
Kunnat.
Piirikuntaan kuuluu 13 kuntaa.
Asko Kekkonen

Asko Ilmari Kekkonen (19. lokakuuta 1941 Tampere – 18. helmikuuta 1996) oli suomalainen graafinen suunnittelija. Hän oli yksi palkituimmista mainonnan ja yritysgrafiikan tekijöistä Suomessa.
Kekkonen valmistui Mainosgraafikkojen koulusta 1964. Hän toimi Hankkijan somistamon päällikkönä 1962–1967, Yhdyspankin mainososaston suunnittelijana 1967–1971 ja mainostoimisto Valotornin art directorina, kunnes 1972 perusti oman Pähkinänsärkijät-mainostoimiston. Vuotta myöhemmin Pähkinänsärkijöistä tuli tuotantohyödykemainontaan erikoistunut Anderson &amp; Lembke Oy, josta kehittyi 1980-luvun ylivoimaisesti palkituin suomalaistoimisto.
Vuonna 1984 Kekkonen oli mukana perustamassa Anderson &amp; Lembken sisaryritykseksi yritysgrafiikkaan erikoistunutta muotoilutoimistoa Alform Oy:tä, jonka muina suunnittelijoina toimivat muun muassa Esa Ojala ja Marianne Olanterä. Kekkosen kuoleman 1996 jälkeen Alform liitettiin Markkinointi Viherjuureen 1997 ja yhdistettiin Viherjuuren Ilme -designtoimistoon 1998.
Asko Kekkonen tuli tunnetuksi töidensä poikkeuksellisen harkitusta viimeistelystä ja tyylikkyydestä. Toimittaja Sirkku Nyström muistelee blogissaan Asko Kekkosta:”Asko opetti minulle paljon visuaalisesta yksinkertaisuudesta. Hän oli myös niitä ihmisiä, jolla oli terve itsetunto ja joka tiesi oman osaamisensa arvon. Askon lempikäsitteitä oli ’visuaalinen roska’. Ymmärsin, että se oli kaikkea sitä, mikä oli turhaa. Oli turhaa koreilua, turhaa tilan täyttöä ja ennen kaikkea huonoa makua.”
Kollega Erkki Ruuhinen kuvaa Asko Kekkosta sivistyneeksi ja työlleen omistautuneeksi graafiseksi muotoilijaksi, jolla oli hyvä maku, korkealuokkainen näkemys ja perusteellinen työtapa.
Asko Kekkosen tunnetuimpiin töihin kuuluvat säästöpankkien vuonna 1970 käyttöön ottama Hannun rahapuu -tunnus, M. Järvi Oy:n Carlake-autokemikaalisarjan vuonna 1972 alkanut ja yhä käytössä oleva selkeä ja tunnistettava graafinen linja sekä palvelulatomo Typostudion markkinointiviestintä 1970–1980-luvuilla.
Kekkonen sai taideteollisuuden valtionpalkinnon vuonna 1982. Grafia ry valitsi hänet Vuoden graafikoksi 1987 ja palkitsi hänet kaikkien aikojen ensimmäisellä Platinahuippu-palkinnolla Vuoden huiput 1984 -kilpailussa. Vuonna 1993 Kekkonen sai Björn Landström -palkinnon. Yksittäisistä töistä Kekkonen palkittiin muun muassa New Yorkin TV &amp; Film Festivals -kilpailussa, seitsemällä kultajyvällä Suomen Markkinointiliitto ry:n ilmoituskilpailuissa 1972–1980 ja kolmella kultahuipulla Vuoden huipuissa.
Asko Kekkonen toimi 1970-luvun alkupuolella Nordiska Tecknare -järjestön Suomen komitean jäsenenä. Graafiset Muotoilijat ry:n jäseneksi hänet kutsuttiin 1974 ja Typograafikkojen Klubin jäseneksi 1981.
František Palacký

František Palacký (14. kesäkuuta 1798 Hodslavice, Määri – 26. toukokuuta 1876 Praha, Böömi) oli tšekkiläinen historioitsija ja poliitikko. Häntä on sanottu tšekkiläisen historiankirjoituksen isäksi.
Elämäkerta.
Palacký harrasti kirjoittamista kouluajoistaan lähtien. Hän kävi Bratislavan evankelista seminaaria ja opiskeli filosofiaa, kirjallisuutta sekä vieraita kieliä. Vuonna 1817 hän käänsi tšekiksi osan Ossianin lauluista. Vuodesta 1823 Palacký asui Prahassa. Hän sai jo varhain vaikutteita tšekki-intellektuellien piirissä voimistuneesta kansallistunteesta. Varakkaiden tukijoiden ja taloudellisesti edullisen avioliiton ansiosta hän saattoi omistautua tutkimukselle ja aatteelliselle toiminnalle.
Vuosina 1827–1838 Palacký toimitti "Časopis českého museum" (tšekkiläisen museon vuosikirja) -nimistä lehteä ja julkaisi siinä estetiikkaa ja tšekin kieltä käsitelleitä artikkeleita. Böömin säätyjen toivottua jatkoa Pubičkalta kesken jääneelle Böömin historialle Palacký nimettiin 1829 Böömin historiankirjoittajaksi. Kolme vuotta myöhemmin hän aloitti suurtyönsä, Tšekin (Böömin ja Määrin) historian vuoteen 1526, joka ilmestyi vuosina 1836–1867 viidessä osassa nimellä "Geschichte von Böhmen" ja 1848–1876 tšekiksi nimellä "Dějiny národu českého v Čechách a v Moravě". Palacký toi teoksessa esiin käsityksensä Tšekin historiasta tšekkien kamppailuna heidän alistamiseensa pyrkiviä vieraita voimia vastaan ja hän korosti varsinkin hussilaissotien aikaa kansallisen kamppailun kautena. Palacký laati myös muita kotimaansa historiaa käsitelleitä tutkimuksia ja toimitti useita laajoja lähdejulkaisuja, jotka sisälsivät Böömin historiaan liittyviä asiakirjoja. Hän julkaisi 1833 myös Josef Dobrovskýn elämäkerran. Palacký kirjoitti sekä tšekiksi että saksaksi. Hän oli yksi aloitteentekijöistä kansallisen Matice česká -kustantamon perustamisessa vuonna 1830.
Palackýä pidettiin myös tšekkiläiskansallisen puolueen johtajana. Hän kannatti ajatusta Itävallan muuttamista federalistiseksi valtioksi, jossa eri kansallisuuksilla olisi tasavertainen asema. Hän toimi vuonna 1848 Prahassa järjestetyn slaavilaisen kongressin puhemiehenä ja osallistui Kremsierissä 1848–1849 kokoontuneeseen perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Vuoden 1848 vallankumouksen epäonnistuttua hän vetäytyi pitkäksi aikaa politiikasta, kunnes hänet vuonna 1861 valittiin jäseneksi Itävallan valtakunnanneuvostoon ("Reichsrat"). Vuonna 1865 julkaisemassaan teoksessa "Idea státu rakouského" (”Itävallan valtion idea”) Palacký asettui kannattamaan liittovaltiojärjestelmää, joka perustuisi Habsburgien valtakunnan historiallisille maakunnille eikä niinkään kansallisuuksille.
Merkitys.
Palackýlla oli hyvin suuri vaikutus tšekkien poliittisen ajattelun ja historiankirjoituksen kehitykseen. Häntä pidetään yhtenä Tšekin kansallisen uudelleenheräämisen alullepanijoista. Böömin valtio osti hänen syntymäkotinsa vuonna 1881.
K. J. G. Sirelius

Klemens Johan Gabriel Sirelius (27. kesäkuuta 1818 Kaavi – 23. heinäkuuta 1888 Mikkeli) oli Suomen Lähetysseuran ensimmäinen lähetysjohtaja vuosina 1872–1876. Hänen aikanaan Lähetysseuran toimintaa organisoitiin ja ensimmäiset lähetyssaarnaajat lähetettiin Ambomaalle. Uransa viimeisinä vuosina Sirelius toimi Mikkelin kirkkoherrana.
Tausta.
Klemens Sireliuksen isä oli Nilsiän kappalainen Arvid Johan Sirelius (1782–1838). Hän kävi koulunsa Kuopiossa ja Porvoossa, ja hänestä tuli ylioppilas Helsingissä vuonna 1838.
Sirelius vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 19. toukokuuta 1847, ja pian tämän jälkeen hän suoritti filosofian maisterin tutkinnon. Seuraavaksi hän toimi pappina Sortavalassa, Kronstadtissa ja Pietarissa. Helsingin virolais-lättiläisen sotilasseurakunnan saarnaajana hän oli vuosina 1856–1865 ja palasi virkaan vuonna 1871.
Toiminta Suomen Lähetysseurassa.
Sirelius valittiin Suomen Lähetysseuran sihteeriksi seuran perustamisvaiheessa vuonna 1859. Helsingin lähetyskoulun opettajana hän toimi vuodesta 1862 alkaen, ja vuosina 1864–1872 hän toimi Lähetysseuran ensimmäisenä lähetysjohtajana. Sireliuksen aikana Suomen Lähetysseura organisoitiin: lähetyskoulu perustettiin ja ensimmäiset lähetyssaarnaajat lähetettiin Ambomaalle. Nämä saapuivat 9. heinäkuuta 1870 Omandongo-nimiseen paikkaan, josta tuli Lähetysseuran ensimmäinen lähetysasema.
1870-luvun puolivälissä Sirelius oli saanut Lähetysseuran toiminnan vakiinnutettua. Hän ei ollut enää kuitenkaan yhtä vireä ja työkykyinen kuin nuorempana, ja hänen kasvanut perheensä tarvitsi parempia tuloja kuin lähetysjohtajan tehtävässä oli mahdollista saada. Niinpä Sirelius katsoi voivansa jäädä syrjään lähetysjohtajan toimesta. Hänen seuraajakseen tuli C. G. Tötterman, joka toimi lähetysjohtajan tehtävässä vuosina 1877–1895.
Suomen Lähetysseuran jälkeen.
Sirelius nimitettiin Mikkelin kirkkoherraksi 20. elokuuta 1875, mutta hän astui virkaan vasta 1. toukokuuta 1877. Sotarovastin arvon Sirelius sai 1865, ja lääninrovastina hän palveli vuodesta 1879 alkaen. Sirelius kuoli Mikkelissä heinäkuussa 1888.
Yksityiselämä.
Sirelius oli naimisissa kahdesti. Ensimmäisen avioliittonsa hän solmi Ines Sofia Waenerbergin kanssa vuonna 1863. Puoliso kuitenkin kuoli jo vuonna 1866. Toisen kerran hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1870 Hilda Johanna Bergholmin (k. 1906) kanssa. Sireliuksella oli kummastakin avioliitosta yksi poika. Vanhempi poika oli myöhemmin ylikamreerina toiminut Karl Johannes Sirelius (1864–1937), ja nuorempi poika Arne Gabriel Sirelius (1876–1925) toimi myöhemmin kaupungininsinöörinä Kotkassa, Kuopiossa ja Hangossa.
Liberty X

Liberty X (alun perin Liberty) on englantilais-irlantilainen popyhtye, jonka jäseniä ovat Michelle Heaton, Tony Lundon, Kevin Simm, Jessica Taylor ja Kelli Young.
Yhtyeen perustajat olivat viisi "Popstars"-finalistia, jotka eivät päässet voittajista koottuun Hear'Say-yhtyeeseen. Liberty X kuitenkin julkaisi kymmenen peräkkäistä UK top 20 -singleä ja pääsi singlelistoille ulkomaillakin ollen siten kaupallisesti menestyneempi kuin Hear'Say. Yhtyeen debyyttialbumi "Thinking It Over" julkaistiin 27. toukokuuta 2002. Sillä oli heidän menestyksekkäin singlensä ”Just a Little”, joka voitti BRIT Awardsissa parhaan singlen kategorian ja oli Englannissa 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen viidenneksi soitetuin kappale radiossa. Seuraava studioalbumi oli lokakuussa 2003 julkaistu "Being Somebody", jonka tunnetuin single oli Richard X:n tuottama ”Being Nobody”. Levyn myynti jäi kuitenkin vaatimattomaksi ja sen julkaisun jälkeen yhtye vaihtoi levy-yhtiötä ja piti taukoa. Loppuvuodesta 2005 yhtye julkaisi viimeisimmän eli kolmannen studioalbuminsa "", joka jäi brittilistalla sijalle 27 myyden vain 10 000 kappaletta. Vuonna 2007 yhtye ilmoitti hajoamisestaan.
Lokakuussa 2012 ITV julkisti tiedon, jonka mukaan Liberty X ja viisi muuta saman aikakauden popyhtyettä – B*Witched, Honeyz, 911, Five ja Atomic Kitten – koottaisiin uudestaan ITV2:n sarjaa "The Big Reunion" varten. Televisiosarjaa seuranneen konsertin suosion takia Liberty X lähti vielä Englannin-kiertueelle, mutta 29. toukokuuta 2013 Heaton sanoi yhtyeen lopettavan jälleen kiertueen jälkeen, eli joulukuussa 2013.
The Judy Garland Story

The Judy Garland Story (25 Phonographic Memories) on kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen näyttelijän ja laulajan Judy Garlandin äänilevytuotannosta vuodesta 1939 1960-luvulla.
Albumi on julkaistu vuonna 1989 ja sen on tuottanut italialainen levy-yhtiö Deja Vu Records. Kyseessä on "dejavu® reference edition". Albumilla on kronologinen tiivistelmä Garlandin urasta. Tekstitys on englanninkielinen.
Randan vuorensortuma

Randan vuorensortuma oli huhti-toukokuussa 1991 Randassa, Sveitsissä, Wallisin kantonissa tapahtunut luonnonkatastrofi. Sortuma tuhosi rakennuksia ja Vispajoen laakson liikenneyhteyksiä sekä esti Vispajoen juoksun. Kotieläimiä kuoli ja rakennuksia tuhoutui, mutta henkilövahingoilta vältyttiin.
Kolmessa eri sortumassa (18. ja 21. huhtikuuta sekä 9. toukokuuta) irtosi ja valui Weisshornvuoren itäpuoliselta vuorenrinteeltä 1 600–2 300 metrin korkeudelta noin 33 miljoonaa kuutiometriä kiviä ja murentunutta kalliota alas Mattertalin laaksoon, noin 1 400 metrin korkeuteen. Kalliomassat peittivät alleen sekä Vispin ja Zermattin välisen maantien että rautatien. Vispajoen juoksu estyi ja patoutunut vesi kasteli rakennuksia. Sortumien syynä oli kosteuden ja lämpötilan vaihteluiden aiheuttama kallioperän rapautuminen.
Rauta- ja maantie rakennettiin uudelleen kiertämään vyörymäalue 100–200 metrin etäisyydeltä itäpuolelta. Vispan vesiä varten kaivettiin louhealueen läpi kanava.
Taschen

Taschen on saksalainen taidekirjojen kustantamo, jonka Benedikt Taschen perusti Kölnissä 1980. Yritys sai alkunsa sarjakuvakustantamona nimellä "Taschen Comics".
Taschenin kirjoissa pääpaino on edullisissa pehmeäkantisissa teoksissa, jotka usein ovat ”tiiliskiven” paksuisia mutta suuren painosmäärän takia silti edullisia. Kustantamon toiminta-ajatuksena on julkaista innovatiivisia, kauniisti muotoiltuja taidekirjoja kohtuullisin hinnoin. Taschenin suosittuja kirjasarjoja ovat Icons sekä Basic Art -taiteilijamonografiat Michelangelosta Norman Rockwelliin. Basic Architecture -sarja sisältää vastaavasti arkkitehtimonografioita. Muita Taschenin kirjoissaan esittelemiä visuaalisen taiteen lajeja ovat valokuvaus, muoti, mainonta, muotoilu, elokuva ja arkkitehtuuri.
Taschen on tullut tunnetuksi myös tuomalla vähemmän tunnettua taidetta suuren yleisön saataville yleiskirjakauppojen kautta, kuten sukupuolivähemmistöjen taidetta ja muuta ”eroticaa”, jopa pornoa. Kustantamo on julkaissut myös pienpainatteita kuten kalentereita, osoitekirjoja ja postikortteja.
Jättiteokset keräilijöille.
Luodakseen mainetta kustannustoiminnalleen Taschen on julkaissut normaalin tuotantonsa vastapainona myös maailman kustannushistorian kalleimpiin kuuluvia teoksia, kuten 15 000 Yhdysvaltain dollaria maksavan 700-sivuisen jättikokoisen keräilyteoksen nyrkkeilijä Muhammad Alista, samanhintaisen järkäleen valokuvaaja Helmut Newtonista ja 4 000 dollarin kuvateoksen valokuvaaja Nobuyoshi Arakista. Kuuhun laskeutumisesta tehdyn kookkaan kuvakirjan erikoispainoksen mukana ostaja sai palan Kuusta tuotua kiveä, Muhammad Ali -teoksen mukana Jeff Koonsin tekemän veistoksen.
Luettelo Lontoon metron asemista

Lontoon metro on maailman vanhin maanalainen rautatie. Se koostuu 11 linjasta, joilla on yhteensä 270 asemaa. Järjestelmän omistaa Transport for London (TfL). Linjoista noin 55 prosenttia kulkee maan päällä.
Asemat.
Aseman käyttö kertoo, kuinka monta miljoonaa matkustajaa saapui kyseiselle asemalle tai lähti sieltä matkaan vuonna 2013.
Suunnitellut asemat.
Transport for London suunnittelee Metropolitan Linelle jatketta, joka toisi yhteensä neljä uutta asemaa.
Randa

Randa on kunta Etelä-Sveitsissä, Wallisin kantonissa. Kunnassa on runsaat 400 asukasta. 
Sijainti.
Randan asutus keskittyy Mattertalin laaksoon, jonka pohjalla virtaa Matter Vispa -joki. Laaksoa ympäröivät Alppien korkeimmat, yli neljäkilometriset vuoret kuten Dom (4 545 m mpy.), Täschhorn, Nadelhorn ja Weisshorn. Randa koostuu neljästä kylästä: Randa, Lerch, Wildi ja Attermänze.
Mattertalin jyrkät rinteet ja rapautuvat vuoret ovat aiheuttaneet Randassa jatkuvasti vuorensortumia ja maanvyöryjä. Viimeksi vuonna 1991 keväinen vyöry tuhosi rakennuksia ja kulkuväyliä sekä tukki joen. 
Talous.
Randan talous on aikoinaan perustunut maatalouteen, mutta jo 1850-luvun puolesta välistä alkaen matkailu on ollut merkittävä elinkeino rautatien sekä läheisen Zermattin matkailukeskuksen ansiosta. Kunta saa myös merkittävästi verotuloja vesivoimasta.
Liikenne.
Matterhorn Gotthard Bahn -yhtiön Visp–Zermatt-rautatie sekä Visp–Täsch-maantie kulkevat Randan kautta.
Yleisliittolainen liikunta- ja urheilukomitea

Yleisliittolainen liikunta- ja urheilukomitea oli Neuvostoliiton liikunta- ja urheilutoiminnan ylin järjestö. Vuodesta 1968 sillä oli Neuvostoliiton ministeriön arvo. Se lakkautettiin 11. marraskuuta 1991 eli hieman ennen Neuvostoliiton hajoamista.
Komitean nimiä eri aikoina olivat:
Vuosina 1953–1954 komitean tehtäviä hoiti terveysministeriön alainen osasto ja vuosina 1959–1968 Urheiluseurojen ja -järjestöjen liitto (Союз спортивных обществ и организаций, "Sojuz sportivnih obštšestv i organisatsi").
Yleisliittolainen liikunta- ja urheilukomitea oli vahvasti taustalla Neuvostoliiton liittyessä kansainväliseen olympialiikkeeseen ja kansainvälisiin lajiliittoihin. Komitean puheenjohtajat olivat näkyviä hahmoja niin yleisliittolaisesti kuin kansainvälisestikin. Erityisesti toisen maailmansodan jälkeiset urheilujohtajat olivat tunnettuja kansainvälisiä nimiä.
Puheenjohtajina olivat:
Viimeinen aamu

Viimeinen aamu on Laura Närhen kappale hänen Tuhlari-studioalbumiltaan. Sen julkaisi Warner Music Finland albumin kolmantena singlenä helmikuussa 2013. Kappaleen ainoaksi listamerkinnäksi jäi radiolistan 32. sija.
"Tuhlari" -albumilla kappaleen kesto on 6 minuuttia ja 20 sekuntia, mutta radioita varten kappaleesta editoitiin uusi versio, jonka kesto on 4 minuuttia 27 sekuntia. Toistaiseksi radioversiota ei ole julkaistu muualla kuin kappaleen promootiosinglellä.
Kickers Offenbach

Offenbacher Fußball-Club Kickers 1901 e. V., joka yleisemmin tunnetaan nimellä Kickers Offenbach, on saksalainen jalkapalloseura Offenbachin kaupungista. Seura perustettiin alun perin vuonna 1901, kun kaupungissa asuvia jalkapalloilijoita oli joutunut jättämään
Kickers Offenbach pelasi 2. Bundesliigaa ensimmäistä kertaa historiansa aikana kaudella 1999-2000. Tuolloin seuran visiitti toiseksi korkeimmalla sarjatasolla kesti vain yhden kauden verran. Seuraava visiitti 2. Bundesliigaan ajoittui vuosiin 2005-2008. Nykyisin seura pelaa Regionalligaa.
Bianka

Bianka, oikealta nimeltään Tatjana Lipnitskaja (s. 17. syyskuuta 1985 Minsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläis-venäläinen laulaja-lauluntekijä. Biankaa pidetään yhtenä venäläisen R'n'B-tyylisuuntauksen edustajista, jolle tyypillistä on lyyrisyys sekä venäläisten kansallisinstrumenttien, kuten balalaikan ja harmonikan, käyttö. &lt;ref name="biankanumber1.ru/"&gt;&lt;/ref&gt;
Vuonna 2005 hän julkaisi kappaleen ”Лебединая”, joka myöhemmin julkaistiin venäläisen "Бой с тенью" -elokuvan soundtrackilla. Vuonna 2006 hän julkaisi albumin "Русский Народный R’n’B". Vuonna 2007 hän julkaisi albumin "Про лето". Vuonna 2008 hän julkaisi albumin "38 замков" ja vuonna 2011 albumin "Наше поколение". Viimeisin albumi "Музыка" ilmestyi vuonna 2014.
Täsch

Täsch on kunta Etelä-Sveitsissä, Wallisin kantonissa. Kunnassa oli vuoden 2017 lopulla 1 294 vakinaista asukasta, joista 57 prosenttia oli ulkomaalaisia. Osuus on maan suurimpia.
Sijainti.
Täschin asutus keskittyy Mattertalin laaksoon, jonka pohjalla virtaa Matter Vispa -joki. Laaksoa ympäröivät Alppien korkeimmat, yli neljäkilometriset vuoret kuten Täschhorn (4 491 m mpy.), Allalinhorn ja Zinalrothorn. 
Talous.
Täschin talous on aikoinaan perustunut maatalouteen, mutta jo 1800-luvun puolesta välistä alkaen matkailu on ollut merkittävä elinkeino rautatien sekä läheisen Zermattin matkailukeskuksen ansiosta. Kunta saa myös verotuloja vesivoimasta.
Liikenne.
Matterhorn Gotthard Bahn -yhtiön Visp–Zermatt-rautatie kulkee Täschin kautta. Täsch on Zermattin-autoliikenteen päätepiste, sillä yleinen liikenne Zermattiin ei ole mahdollista ja matkailuliikenne Zermattiin tapahtuu junalla Täschistä. Täschin aseman vierellä onkin iso pysäköintitalo pelkästään Zermattin-liikennettä varten.
Burgenlandkreis

Burgenlandkreis on piirikunta Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 1 414 neliökilometriä ja asukasluku 188 149 (2012). Sen pääkaupunki on Naumburg. Piirikunta luotiin 2007 yhdistämällä entiset Burgenlandkreisin ja Weißenfelsin piirikunnat.
Burgenlandkreisin naapuripiirikunnat ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna Saalekreis, Leipzig Saksin osavaltiossa, Altenburger Land sekä Geran piiritön kaupunki, Greiz, Saale-Holzland-Kreis, Weimarer Land, Sömmerda ja Kyffhäuserkreis Thüringenin osavaltiossa.
Vyöongelma

Vyöongelma on ristissä olevan hihnan matemaattinen ongelma, missä pitää määrittää ristissä olevan hihnan pituus. Hihna yhdistää toisiinsa kaksi ympyränmuotoista taljaa, joiden säteet ovat "r"1 ja "r"2 ja ympyrätaljojen keskipisteiden etäisyys on "P". Ratkaisemisessa tarvitaan trigonometriaa ja sen käsitteitä tangenttilinja, suorakulma ja yhtenevät kulmat.
Ratkaisu.
Kolmiot ACO ja ADO ovat yhteneviä suorakulmaisia kolmioita. Samalla tavalla yhteneviä ovat myös kolmiot BEO ja BFO. Lisäksi kolmiot ACO ja BEO ovat yhteneviä. Siksi kulmat CAO, DAO, EBO ja FBO ovat yhtä suuria. Merkitään tätä kulmaa formula_1:lla. Hihnan pituus on
formula_2
formula_3
formula_4
Käytetään hyväksi tietoa, jonka mukaan kaaren pituus = säde × kaarta vastaavankulman suuruus radiaaneina.
Ratkaistaan formula_1 yhtenevien kolmioiden ACO ja BEO avulla seuraavasti:
formula_6
formula_7
formula_8
formula_9
formula_10
formula_11
Havaitaan, että hihnan pituus riippuu tietyllä taljojen keskipisteiden välisellä etäisyydellä ainoastaan säteiden summan "r"1 + "r"2 arvosta.
Taljaongelma.
Kahden väkipyörän välissä oleva hihnan pituus on samankaltainen pulma kuin ristissä olevan hihnan pulma. Tässä tapauksessa hihna ei ole kuitenkaan ristissä. 
Hihnan pituus lasketaan seuraavasti:
formula_12
missä "r"1 on suuremman taljan säteen pituus ja "r"2 pienemmän taljan säteen pituus. Kulman suuruus saadaan laskettua seuraavasti:
formula_13
Sovelluksia.
Vyöongelman ratkaisua sovelletaan käytännössä suunniteltaessa lentokoneita, polkupyörien vaihteistoja, autoja ja muita sellaisia laitteita, missä tarvitaan hihnoja ja väkipyöriä. Ongelman ratkaisun sovelluksina ovat myös lentokenttien matkalaukkujen kuljetinhihnat ja tehtaiden automaatiolinjastot.
Lähteet.
1. http://brainmass.com/math/trigonometry/77582
2. http://www.beltbrake.com/tech.htm
Halberstadt

Halberstadt on kaupunki Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Se on Harzin piirikunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on 40 717 (2012).
Halberstadtin Pyhän Burchardin kirkossa on vuodesta 2001 lähtien esitetty John Cagen sävellystä As Slow as Possible, jonka on määrä jatkua 639 vuotta.
Josef Dobrovský

Josef Dobrovksý (17. elokuuta 1753 Gyarmat, Unkari – 6. tammikuuta 1829 Brno, Määri) oli tšekkiläinen kielentutkija ja historioitsija. Häntä pidetään slavistiikan perustajana.
Dobrovský oli koulutukseltaan katolinen pappi ja hän liittyi jesuiittajärjestöön vuonna 1772. Kun järjestön toiminta lakkautettiin seuraavana vuonna, hän omistautui tutkimustyölle. Dobrovskýn suosijana toimi kreivi Nostiz, jonka perheessä hän oli pitkään kotiopettajana. Vuodesta 1789 hän oli muutaman vuoden seminaarin rehtorina Hradištessa (lähellä Olomoucia), mutta palasi Prahaan.
Dobrovský matkusti ympäri Eurooppaa tutkimassa vanhoja slaavilaisilla kielillä kirjoitettuja käsikirjoituksia. Merkittävin oli Böömin kuninkaallisen tiedeseuran aloitteesta vuonna 1792 Ruotsiin ja Venäjälle tehty matka, jolla hän pyrki paikantamaan kolmikymmenvuotisen sodan ja vuoden 1648 Prahan ryöstön aikana Tšekistä vietyä kirjallista aineistoa. Dobrovský kävi Lundissa, Linköpingissä, Tukholmassa, Uppsalassa, Turussa ja Pietarissa. Hän pääsi muun muassa vertailemaan Codex Argenteusta vanhimpiin slaavilaisiin teksteihin. Raamatun tekstikritiikki johdatti hänet tutkimaan muinaiskirkkoslaavia ja edelleen koko slaavilaisten kielten ryhmää. Myöhemmin hänen kiinnostuksensa laajeni käsittämään koko slaavilaisten kansojen historian, kirjallisuuden ja muinaisjäänteet.
Dobrovskýn tärkeimmät teokset ovat tšekin kielen historiaa ja kirjallisuutta käsittelevä "Geschichte der böhmischen Sprache und Literatur" (1792) sekä tšekin kielioppi "Ausführiches lehrgebäude der böhmischen Sprache" (1809), jossa hän kokosi ja vakiinnutti 150 vuoden ajan kirjakielenä vähälle huomiolle jääneen tšekin kielen. Dobrovskýn 1813 julkaisemaa muinaiskirkkoslaavin kielioppia "Entwurf zu einem etymologikon der slavischen sprachen" pidetään vertailevan slavistiikan perustana. Hän julkaisi myös vuosina 1802–1821 suuren saksalais-tšekkiläisen sanakirjan.
Antje Möldner-Schmidt

Antje Möldner-Schmidt (s. 13. kesäkuuta 1984 Potsdam-Babelsburg) on saksalainen yleisurheilija, joka kilpailee estejuoksussa. Hän voitti 3 000 metrin estejuoksussa Euroopan-mestaruuden Zürichissä 2014 ajalla 9.29,43 ja saavutti pronssia Helsingin EM-kilpailuissa 2012. Lisäksi Möldner-Schmidt on sijoittunut 3 000 metrin esteissä Lontoon olympialaisissa seitsemänneksi, Moskovan MM-kilpailuissa 2013 ja Berliinin MM-kilpailuissa 2009 kahdeksanneksi. Hänen ennätyksensä 3 000 metrin estejuoksussa on 9.18,54, jonka hän juoksi Berliinin MM-kilpailuissa.
Möldner-Schmidt sijoittui vuonna 2005 Madridin EM-hallikilpailuissa kuudenneksi ja Erfurtin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolmanneksi 1 500 metrin juoksussa.
Kukat puhuvat

Kukat puhuvat, alaotsikoltaan "Runoja ja kuvia", on Pellervo-Seuran vuonna 1948 julkaisema runokokelma. Sen on toimittanut Liisa Tuliniemi. Kirjanvalmistaja on Helsingissä toiminut Yhteiskirjapaino Osakeyhtiö.
Kirja on taitettu siten, että aukeaman vasemmalla puolella on runo ja oikealla puolella runoon liittyvä mustavalkoinen valokuva. Kuvataiteilijat ovat: Eero Laaksovirta (21 kuvaa), Pekka Kyytinen (3), Päivi Kosonen (2) sekä yhdellä kuvalla H. Seppänen, Olavi Aavikko, Aarne Pietinen, Arvi Matilainen, Jussi Kangas ja Toivo Hyvärinen.
Jerichower Land

Jerichower Land on piirikunta Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 1 576 neliökilometriä ja asukasluku 93 242 (2012). Sen pääkaupunki on Burg.
Jerichower Landin naapuripiirikunnat ovat etelästä myötäpäivään lueteltuna Anhalt-Bitterfeld, Salzlandkreis, Magdeburgin piiritön kaupunki, Börde ja Stendal, sekä Havellandin ja Potsdam-Mittelmarkin piirikunnat Brandenburgin osavaltiossa.
Markus Heppke

Markus Heppke (s. 11. huhtikuuta 1986 Essen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Heppke edustaa Regionalligassa pelaavaa Rot-Weiss Essenia.
Heppke on pelannut Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa yhden ottelun kaudella 2006–2007 edustaen Schalke 04:ää.
The Fox (What Does the Fox Say?)

”The Fox (What Does the Fox Say?)” on norjalaisen Ylvis-koomikkoduon tekemä popkappale. Kappaletta ovat olleet tekemässä myös Christian Løchstøer sekä Stargate-tuotantoryhmä. Ylvis julkaisi kappaleen musiikkivideon YouTubessa syyskuussa 2013 mainostaakseen "I kveld med YLVIS" -televisio-ohjelman uutta tuotantokautta. Videota katsottiin muutaman ensimmäisen päivän aikana kaksi miljoonaa kertaa ja runsaassa viikossa katselukertoja kertyi 20 miljoonaa. Vuoden 2016 syyskuussa videota oli katsottu jo yli 620 miljoonaa kertaa.
Single nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listalla sijalle 29. Parhaimmillaan se oli listalla sijalla kuusi. Suomen virallisella listalla kappale on ollut parhaimmillaan sijalla kaksi.
Soukainen (Laitila)

Soukainen on kylä Laitilassa, noin viisi kilometriä Laitilan keskustaajamasta pohjoiseen. Kylän tunnetuin nähtävyys on Soukaisten Pyhän Perttelin kirkko. Soukaisten koulussa on luokat 1–6 sekä esikoulu. Soukaisten keskustassa toimi aiemmin myös kyläkauppa, sekä samassa rakennuksessa myös pubi ja grilli. Alueen asuntokanta koostuu pari- ja omakotitaloista. Kylässä toimii vuonna 2008 rekisteröity Soukaisten kyläyhdistys. Soukaisista on hyvät liikenneyhteydet muualle: Keskustasta Pyhärannan Ihodeen vievä yhdystie 2051 menee kylän halki, myös pohjoiseen (Vaimaroon ja edelleen Kodisjoelle) ja koilliseen (Valkoon ja Padolle) menee tiet. 
Tunnettuja soukaislaisia ovat muiden muassa Salatuista elämistä tunnettu näyttelijä Maria Nieminen ja Elon laskuopista tunnettu Efraim Elo.
Robert Pettersson

Robert Pettersson (s. 26. lokakuuta 1970 Loviisa) on suomalainen stand up -koomikko. Vuonna 2009 Pettersson valittiin vuoden stand up -tulokkaaksi ja vuonna 2013 hän voitti stand up -koomikoille tarkoitetun "Naurun tasapaino" -tosi-tv-kilpailun. Pettersson osallistui voittajakollegoidensa, Iikka Kiven ja Matti Patrosen kanssa yhteiselle Voittajat-kiertueelle vuonna 2017.
Opiskeluaikoinaan, 1990-luvun alkupuolella, Robert Pettersson soitti rumpuja Fuzz Face -yhtyeessä. 2000-luvulle tultaessa hän toimi äänilevytuottajana, säveltäjänä, sanoittajana ja sovittajana muun muassa virtuaaliyhtyeissä PETTERSSON ja Lost Battle. Tästä elämänvaiheesta kertoo Petterssonista vuonna 2001 tehty dokumenttielokuva "Kotipesä". Vuonna 2016 Pettersson liittyi The Drop Targets -yhtyeeseen..
Koulutukseltaan Robert Pettersson on teollinen muotoilija. Lisäksi hän on suorittanut kielenkääntäjäopintoja Helsingin yliopistossa.
Ríkisútvarpið

Ríkisútvarpið (RÚV), ("Islannin yleisradioyhtiö") on Islannin kansallinen yleisradioyhtiö. RÚV aloitti radiolähetykset vuonna 1930 ja televisiolähetykset vuonna 1966. Yhtiöön kuuluu kaksi televisiokanavaa, RÚV ja RÚV 2, sekä kolme radiokanavaa, Rás 1, Rás 2 ja Rondó. RÚV:ia rahoitetaan mm. televisiomaksuilla ja mainostuloilla. Sen yhdeksänjäsenisen johtoryhmän nimittää maan parlamentti. RÚV on Euroopan yleisradiounionin jäsen.
2S3 Akatsija

2S3 Akatsija (ven. Акация, suom. "Akaasia") on Neuvostoliitossa valmistettu panssarihaupitsi. Haupitsin kaliiperi on 152 mm, jonka lisäksi niin kutsuttuna tukiaseena toimii 7,62 mm ilmatorjuntakonekivääri. Vuonna 1968 valmistukseen tullut ja 1971 käyttöön otettu asetyyppi oli suosittu Neuvostoliiton ja sittemmin Venäjän liittolaismaissa. 2S3 Akatsija on ottanut osaa useisiin asellisiin selkkauksiin, aina Afganistanin sodasta alkaen vuonna 1979.
Tämän asetyypin ammuntatilanteisiin liittyviin erikoisuuksiin kuuluu se, että tornin takana, eli ulkopuolella vaunusta on tavallisesti kaksi miestä huolehtimassa ammusten jakelusta ampumisen kestäessä.
Yhdysvaltain asevoimat kutsuvat nimellä "M1973" tätä taktisia ydinkranaatteja ampumaan kykenevää telahaupitsia, jossa on NBC-omasuojajärjestelmä. Miehistön vahvuus on 6 henkeä. V-12 dieselmoottori on 520 hv tehoinen (388 kW). Ensimmäinen maantienopeus on 55 km/h. Suurin kahlaussyvyys on 1,50 m. Vaunun omamassa on 24 945 kg ja toimintamatka 300 km.
Assaminpensasviiriäinen

Assaminpensasviiriäinen ("Perdicula manipurensis") on Etelä-Aasiassa tavattava uhanalainen kanalintulaji.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan assaminpensasviiriäinen on noin 20 cm pitkä. Selästään laji on tumman harmaa mustin kuvioinnein ja vatsastaan kellertävä mustin merkein. Assaminpensasviiriäiset naama on punainen ja naamassa on heikko kellertävä juova.
Levinneisyys ja elintavat.
Assaminpensasviiriäistä tavataan Intiasta ja Bangladeshista. Lajin elinympäristöä ovat kosteat ruohomaat, erityisesti korkeita ruohoja kasvavat alueet, ja toisinaan myös suot. Lintu liikkuu tyypillisesti pieninä ryhminä. Assaminpensasviiriäisen lisääntymiskausi on tammikuusta toukokuulle.
Assaminpensasviiriäistä uhkaavat elinympäristön väheneminen teeplantaasien lisääntymisen ja karjankasvatuksen vuoksi. Lajista ei ollut varmistettuja havaintoja vuosien 1932–2006 välillä ja sen luultiin jo kuolleen sukupuuttoon. Laji löydettiin uudelleen heinäkuussa 2006 Assamista Intiasta. Nykyisen kannan kooksi arvioidaan alle 200 täysikasvuista yksilöä.
Arto Antturi

Arto Kai Antturi (s. 10. kesäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen pappi, joka toimi syyskuusta 2020 alkaen tammikuun 2023 loppuun Medialähetys Sanansaattajien toiminnanjohtajana. Antturille myönnettiin rovastin arvonimi vuonna 2021.
Antturi on vihitty papiksi vuonna 1998. Sitä ennen hän on työskennellyt Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa tutkijana ja assistenttina. Vuosina 2015–2020 Antturi toimi Pitäjänmäen seurakunnan kirkkoherrana. Antturi on toisen kauden kirkolliskokousedustaja.
Varhainen elämä ja koulutus.
Hän valmistui Helsingin yliopistosta teologian maisteriksi vuonna 1989 ja toimi suurimman osan 1990-lukua tutkimusapulaisen, assistentin ja opettajan tehtävissä yliopiston eksegetiikan laitoksella. Arto Antturi sai 1992 Alfred Kordelinin säätiön apurahan ja 1997 Suomen kulttuurirahaston apurahan. Hän on opiskellut myös Vanderbiltin yliopistossa Yhdysvaltain Nashvillessä ja asunut perheineen kaksi vuotta Dublinissa.
Ura.
Antturi vihittiin papiksi vuonna 1998. Vuoden 2000 alusta Antturi valittiin Helsingissä toimivan Tuomasyhteisön toiminnanjohtajaksi, niin sanotuksi tuomaspapiksi. Antturi toimi Tuomasmessun uutisten päätoimittajana 2000–2003.
Tuomasyhteisöstä hän siirtyi vuonna 2003 Helsingin tuomiokirkkoon seurakuntapapiksi ja vuonna 2010 saman seurakunnan kappalaiseksi vastuualueenaan Helsingin Vanha kirkko. Vuonna 2015 hänet valittiin Pitäjänmäen seurakunnan kirkkoherraksi.
Varoitus Sanansaattajissa.
Tammikuussa 2023 Sansan hallituksen puheenjohtaja Ville Hoikkala kertoi Kotimaa-lehdelle Antturin irtisanoutuneen Sanansaattajat-järjestössä hänen saatuaan hallitukselta varoituksen epäasiallisesta käytöksestä 
liittyen naispuolisen työntekijän kannalta nöyryyttävään tilanteeseen. Myöhemmin Antturi avasi blogissaan tapahtunutta.
Muuta.
Vuonna 2009 Antturi järjesti Helsingin Narinkkatorilla ”Pappi ja Idiootti” -hyväntekeväisyystempauksen, jossa hän luki Dostojevskin "Idioottia" kymmenen euroa sivu kerätäkseen varoja World Vision -järjestön kautta kenialaisille köyhille perheille.
Yksityiselämä.
Arto Antturin isä oli helluntailaissaarnaaja Kai Antturi. Antturi on naimisissa ja hänellä on kolme tytärtä
Antturi on ollut vuodesta 2016 lähtien Helsingin hiippakunnan pappisedustaja kirkolliskokouksessa. Hän oli keskustapuolueen varavaltuutettu Helsingin kaupunginvaltuustossa vuonna 1997. Antturi asettui Kristillisdemokraattien ehdokkaaksi Helsingin vaalipiiristä vuoden 2023 eduskuntavaaleissa, muttei reilulla 1000 äänellä tullut valituksi.
Antturi kuuluu vuodesta 1987 toimineen Exit-gospelyhtyeen perustajajäseniin ja soitti yhtyeessä bassoa 1987–1991. Antturi on toiminut kolumnistina "Askel"- ja "Kristityn Vastuu" -lehdissä sekä Radio Deissä. Hän on pitänyt hartauksia Yle Radio 1:ssä.
GeeksPhone Keon

GeeksPhone Keon on GeeksPhonen huhtikuussa 2013 julkaisema älypuhelin. Se on tarkoitettu tavallisten kuluttajien sijaan ohjelmistokehittäjille, jotka haluavat kehittää ja testata mobiiliohjelmistoja uudella Firefox OS -käyttöjärjestelmällä.
Laitteen veroton hinta ilman toimitus- ja käsittelykuluja sekä arvonlisäveroa on 91€.
Keon ja kehittyneempi Peak ovat ensimmäiset kaupallisesti saatavilla olevat mobiililaitteet, joiden käyttöjärjestelmänä on Firefox OS.
Historia ja saatavuus.
GeeksPhone Keon ja Peak tulivat myyntiin ensimmäistä kertaa 23. huhtikuuta 2013 ja ensimmäinen erä myytiin loppuun muutamassa tunnissa.
GeeksPhone Peak

GeeksPhone Peak on GeeksPhonen huhtikuussa 2013 julkaisema kehittyneempi älypuhelin. Se on tarkoitettu tavallisten kuluttajien sijaan ohjelmistokehittäjille, jotka haluavat kehittää ja testata mobiiliohjelmistoja uudella Firefox OS -käyttöjärjestelmällä.
Laitteen veroton hinta ilman toimitus- ja käsittelykuluja sekä arvonlisäveroa on 149€.
Peak ja perusmalli Keon ovat ensimmäiset kaupallisesti saatavilla olevat mobiililaitteet, joiden käyttöjärjestelmänä on Firefox OS.
Historia ja saatavuus.
GeeksPhone Keon ja Peak tulivat myyntiin ensimmäistä kertaa 23. huhtikuuta 2013 ja ensimmäinen erä myytiin loppuun muutamassa tunnissa.
Avoin lähdekoodi.
Toisin kuin perusmalli GeeksPhone Keon, Peak ei ole täysin avointa lähdekoodia, koska se sisältää ja tarvitsee tiettyä Qualcommin omisteista koodia.
GeeksPhone Peak+.
GeeksPhone Peak+, paranneltu versio alkuperäisestä Peakista, julkistettiin ensimmäistä kertaa 16. heinäkuuta 2013. Toisin kuin alkuperäinen Peak, Peak+ on kuluttajille suunnattu laite, jossa on kaksi kertaa enemmän keskusmuistia verrattuna alkuperäiseen Peakiin ja lisättynä kompassianturi.
GeeksPhone arvioi, että Peak+-laitteiden toimitus voi alkaa marraskuussa 2013, but they've had some issues with material providers who haven't been complying with the given dates.
Mozilla ei salli GeeksPhone Peak+ -laitetta kutsuttavan "Firefox OS -laitteeksi" ja vaatii, että sitä pitäisi kuvailla sanoin "Boot to Gecko -teknologiaan pohjautuva laite". On sanottu, että Mozilla ei ole vielä päättänyt mitä "Firefox OS -sertifiointi" pitää sisällään ja että se suosii operaattoreita pienyritysten, kuten GeeksPhonen, sijaan. GeeksPhone vakuuttaa, että Mozillan haluttomuudesta tukea Peak/Peak+-mallien näyttöresoluutiota, Peak+:n sisälmykset tulevat olemaan täysin samat kuin alkuperäisen Peakin, vain ilman Mozillan logoja.
William Risto

William Nilssen Risto (16. syyskuuta 1882 Karunki, Ruotsi – 1962 Negaunee, Yhdysvallat) oli amerikansuomalainen toimittaja, kirjailija ja anarkosyndikalisti. Hänet tunnettiin ääriradikaalina, joka muun muassa piti sabotaasia lakkoilua tehokkaampana vaikutuskeinona. Myös valtiollisiin vaaleihin osallistuminen oli hänestä turhaa, koska poliittinen järjestelmä oli porvareiden hallussa.
Risto toimi aluksi aktiivisesti Yhdysvaltain sosialistisessa puolueessa, mutta erotettiin puoluevirkailijan tehtävästä innokkaan anarkosyndikalistisen agitaationsa vuoksi. Michiganissa Risto oli mukana Sosialistisen puolueen ja sen alaisen Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön toiminnassa. Vuonna 1913 Sosialistisen puolueen osavaltiollisten vaalien yhteydessä Risto hävitti osan äänistä. 1920-luvulla Risto toimitti Duluthissa "Totuus"-nimistä suomenkielistä työväenlehteä.
Elämä.
Ruotsin Länsipohjassa syntynyt Risto muutti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin vuonna 1903. Hän asettui aluksi maan itärannikoille ja toimi muun muassa aktiivisesti Yhdysvaltain sosialistisessa puolueessa. Risto erotettiin puoluevirkailijan tehtävästä innokkaan anarkosyndikalistisen agitaationsa vuoksi. Tämän jälkeen hän muutti Michiganin osavaltioon pieneen Nagauneen kaivoskaupunkiin. Kaupungissa ja sitä ympäröineessä Marquetten piirikunnassa oli jo entuudestaan runsaasti suomalaisia siirtolaisia.
Risto oli Michiganissa mukana Sosialistisen puolueen ja sen alaisuudessa olleen Amerikan Suomalaisen Sosialistijärjestön toiminnassa ja työskenteli lisäksi paikallisen työväentalon Negaunee Labor Templen johtajana. Hänet tunnettiin ääriradikaalina, joka muun muassa piti sabotaasia lakkoilua tehokkaampana vaikutuskeinona. Riston mielestä myös valtiollisiin vaaleihin osallistuminen oli turhaa, koska hänen mielestään koko poliittinen järjestelmä oli täysin porvarillisen luokan hallussa.
Sosialistisen puolueen Marquetten osasto oli jakautunut kahteen osaan, maltilliseen parlamentaarista sosialismia ajaneeseen ryhmittymään, jota johti Frank Aaltonen, ja Riston johtamiin radikaaleihin anarkosyndikalisteihin. Vuonna 1913 Sosialistisen puolueen osavaltiollisten vaalien yhteydessä Risto hävitti osan äänistä väittäen niiden kadonneen. Aaltonen teki tapauksesta valituksen puolueen Michiganin johdolle, joka määräsi Nagauneen Finnish Socialist Federationin ja työväentalon hänen alaisuuteensa. Risto kannattajineen luopui kuitenkin talosta sekä yhdistyksen omaisuudesta ja varoista vasta oikeuden määräyksen jälkeen.
Risto muutti välikohtauksen jälkeen Minnesotan Duluthiin, jossa hän kirjoitti syndikalistisen IWW-ammattiliiton kannattajiin lukeutuneeseen "Industrialisti"-lehteen. Sen päätoimittajana oli myöhemmin Neuvostoliittoon muuttanut Leo Laukki. 1920-luvulla Risto toimitti Duluthissa "Totuus"-nimistä suomenkielistä työväenlehteä. Sitä kustantanut yhtiö julkaisi myös neljä Riston teosta. Myöhemmin hän palasi Nagauneen, jossa hän työskenteli pitkään kaupungin palveluksessa.
Christian Vander (jalkapalloilija)

Christian Vander (s. 24. lokakuuta 1980 Willich, Saksa) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti. Nykyisin Vander toimii maalivahtivalmentajana Bundesliigassa pelaavassa Werder Bremenissä.
Vander on pelannut Saksan korkeimmalla sarjatasolla Bundesliigassa 30 ottelua edustaen Bochumia ja Werder Bremeniä.
Viherbekardi

Viherbekardi ("Pachyramphus viridis") eli aiemmalta nimeltään viherlepinkäistyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viherbekardia tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Boliviassa, Ecuadorissa, Guyanassa, Perussa, Paraguayssa, Uruguayssa ja Venezuelassa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Viherbekardin elinympäristöä ovat avoimet metsät ja metsien reunamaat.
Liuskebekardi

Liuskebekardi ("Pachyramphus spodiurus") eli aiemmalta nimeltään liuskelepinkäistyranni on tityrojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Liuskebekarda tavataan pienellä alueella Ecuadorissa läntisillä alankoalueilla ja Perun luoteisosissa. Sen kannaksi arvioidaan 1 000–2 499 yksilöä. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue on hyvin pieni, ja koska sen pieni populaatio on pienenemässä. Kantaa uhkaa sen elinympäristöjen eli lehti- ja sekametsien häviäminen.