tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sarjarimpi

Sarjarimpi eli isosarjarimpi ("Butomus umbellatus") on rantavesissä kasvava monivuotinen, kauniskukkainen vesikasvi. Se on heimonsa sarjarimpikasvien ainoa laji.
Ulkonäkö ja koko.
Sarjarimmen juurakko on vaakasuora, noin 10 cm pitkä ja 1 cm paksu. Lehdet ovat juurakossa tiheästi, kierteisesti ja ne ovat tupellisia. Muodoltaan ne ovat kolmisärmäisiä, tasasoukkia, ehytlaitaisia ja kärkiosastaan kierteisiä. Lehdet ovat tavallisesti jäykkiä, 3–10 mm leveitä ja 40–80 cm pitkiä, mutta upoksissa tai virtaavassa vedessä lehdet ovat velttoja ja jopa 120 cm pitkiä. Pysty kukkavana on 60–120 cm korkea. Kukinto on sarjamainen ja siinä on 10–40 kukkaa. Kukinnon tyvellä on kolme kapeaa tukilehteä, ja yksittäisten kukkien kukkaperät ovat 8–12 cm pitkiä. Kukat ovat kaksineuvoisia. Sekä verho- että terälehtiä on kolme kappaletta. Selän keskeltä purppuranpunaiset verholehdet ovat 8–12 mm pitkiä. Lähes valkoiset tai vaaleanpunaiset sekä punasuoniset terälehdet ovat hieman pienempiä ja leveämpiä. Kukissa heteitä on yhdeksän ja emejä kuusi. Sarjarimpi kukkii Suomessa kesä–elokuussa. Hedelmä on tuppilo ja se sisältää lukuisia siemeniä, joista suuri osa on kuitenkin tavallisesti kehittymättömiä.
Levinneisyys.
Euroopassa sarjarimpeä tavataan suurimmassa osassa maanosaa. Se kuitenkin puuttuu lähes kokonaan eteläisimmiltä alueilta: Pyreneiden niemimaalta, Italiasta ja Kreikasta. Lajia ei myöskään tavata Norjassa, Pohjois-Ruotsissa, Islannissa ja Venäjän pohjoisosista. Euroopasta levinneisyysalue jatkuu Siperiaan ja Keski-Aasiaan, Turkkiin ja Lähi-itään. Sarjarimpi on levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikkaan.
Suomessa sarjarimpeä kasvaa runsaimmin Etelä-Suomessa sekä sisämaassa että rannikolla. Lajia tavataan lisäksi pitkin Pohjanlahden rannikkoa, Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla myös paikoin sisämaassa. Sarjarimpeä kasvaa myös siellä täällä Lapissa.
Elinympäristö.
Sarjarimpi kasvaa järvien, jokien ja vähäsuolaisten murtovesilahtien rehevänpuoleisilla rannoilla matalassa vedessä. Virtaavassa vedessä laji saattaa kasvaa melko syvälläkin kukkimattomana uposkasvina.
Käyttö.
Ruotsissa sarjarimmen lehdistä on kudottu muun muassa mattoja ja istuinsuojuksia.
Siperiansinivalvatti

Siperiansinivalvatti ("Lactuca sibirica") on levinneisyydeltään boreaalinen salaattilaji. Sen lähisukulaislajeja ovat esimerkiksi salaatti ("Lactuca sativa") ja piikkisalaatti ("Lactuca serriola").
Ulkonäkö.
Siperiansinivalvatti on monivuotinen, kaljuvartinen ruohokasvi, joka kasvaa 40–80 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat ruodilliset ja muodoltaan pitkänsuikeat, lehtilaidat ovat hampaalliset. Ylemmät lehdet voivat olla joskus sepivät. Kukkamykeröt ovat halkaisijaltaan 2,5 cm. Mykeröjen kehtosuomut ovat tumman sinipunaiset. Siperiansinivalvatin kukat ovat siniset.
Levinneisyys.
Siperiansinivalvatin päälevinneisyysaluetta on Suomi, Ruotsi, Norja sekä Siperia. Suomessa se on melko harvinainen mutta esiintyy suurimmassa osassa maata lukuun ottamatta lounais- ja läntisimpiä ja eteläisimpiä osia. Siperiansinivalvatti kasvaa Suomessa alkuperäislajina järven rantojen pensaikoissa, -niityillä, joen- ja puronvarsilla.
Olof Schwan

Olof Schwan (1744–1812) oli ruotsalainen urkujenrakentaja. Jo nuorena hän oli ruotsalaisen urkurakentamo Gren &amp; Stråhlen oppilaana Tukholmassa, sai mestarinkirjan vuonna 1771 ja toimi jonkin aikaa yhdessä Mathias Swalberg nuoremman kanssa. Schwania pidetään niin sanotun Cahman-koulun urkujenrakennustaidon viimeisenä mestarina. Hänen urkujensa soinnin perusteella alettiin Schwania kutsua nimellä ”Ruotsin Silbermann”.
Schwan rakensi noin viidetkymmenet urut, joista kuudet Suomeen (mm. Porvoon tuomiokirkkoon ja Nauvon kirkkoon) ja yhdet Venäjälle Pyhän Katariinan kirkkoon, Pietariin. Suurimmat urkunsa hän rakensi Tukholman suurkirkkoon. Näistä uruista ainoastaan fasadi on jäljellä. Vain kuudet urut, joista yhdet Suomen Nauvossa ja loput Ruotsissa (mm. Tukholman suomalaisessa kirkossa), ovat säilyneet alkuperäisasussa.
Tunturilääte

Tunturilääte eli lääte ("Saussurea alpina") on levinneisyydeltään pohjoinen asterikasvilaji. Se on monivuotinen, varresta lyhytkarvainen ruohokasvi, joka kasvaa 10–60 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat tyvipuolelta ruodilliset ja muodoltaan suikeat, lehtilaidat ovat harvahampaiset tai ehyet. Tunturiläätteen kukintona on tiheä huiskilomainen mykeröstö.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Tunturiläätteen levinneisyysaluetta on Euraasian pohjoisosa. Euroopassa se kasvaa yleisimpänä Pohjoismaissa ja Pohjois-Venäjällä, paikoitellen muuallakin, kuten Skotlannissa ja Alpeilla. Suomessa tunturiläätettä tavataan ainoastaan Lapissa ja Koillismaalla. Pohjoisimmassa Lapissa, Inarissa, Utsjoella ja Enontekiöllä se on hyvin yleinen.
Suomessa tunturilääte kasvaa kosteilla ravinteikkailla paikoilla: esimerkiksi letoilla, lettokorvissa, lettorämeillä, lettoniityillä ja lähteiköissä. Se on kalkinsuosija.
Pieni ja ihmeellinen (albumi)

Pieni ja ihmeellinen on Retropop-yhtyeen 11. kesäkuuta 2008 julkaistu esikoisalbumi. 
Albumilta julkaistiin kolme singleä, joista kahteen ("Pieni ja ihmeellinen" ja "Aika haavat parantaa") kuvattiin myös musiikkivideo. Albumin on sekä äänittänyt että tuottanut yhtye itse. Albumin kannet on suunnitellut Tommi Ojala ja albumin on masteroinut Chartmakersin Svante Forsbäck.
García I (Asturia)

García I oli Asturiaan kuuluneiden Leónin ja Kastilian kuningas vuosina 910–914 isänsä Alfonso III:n jälkeen.
Astorgan piispan Sampiron mukaan Garcia teki kahden veljensä kanssa salaliiton isäänsä vastaan, ja he ajoivat hänet pois valtakunnastaan. Alfonso teki tällöin pyhiinvaellusmatkan Santiago de Compostelaan ja vielä ennen kuolemaansa poikiensa suostumuksella yhden sotaretken muslimeja vastaan. Vallanjaossa Garcia sai Leónin ja Kastilian, joita oli luultavasti hallinnut jo isänsä elinaikana, Ordoño II (910–925) Galician ja Fruela II (910–925) Asturian ja Oviedon. García sijoitti hovinsa helpommin puolustettavaan Leóniin, josta muodostui näin tulevan kuningaskunnan uusi pääkaupunki.
Garcían kuoltua Ordoño II liitti hänen maansa omiinsa.
Viestintä ja kehitys -säätiö

Viestintä ja kehitys -säätiö eli Vikes on suomalainen kehitysyhteistyösäätiö, jonka ovat perustaneet 26 viestintä-alan yhteisöä. Säätiö on rekisteröitynyt vuonna 2005.
Säätiö edistää sananvapautta ja median moniarvoisuutta demokratian ja yhteiskunnallisen kehityksen perustana.
Vuonna 2022 Vikes tekee kehitysyhteistyötä yhdessä paikallisten ja kansainvälisten kumppanien kanssa yhteensä 14 eri maassa Afrikassa, Aasiassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Hankkeita on muun muassa Myanmarissa, Keski-Amerikassa, Nepalissa, Tansaniassa ja Somaliassa. Vikesin hankkeissa keskitytään median toimintaedellytyksiin ja journalistien koulutuksiin, sekä tasa-arvoon mediassa. Suomessa Vikes on tehnyt hankkeita median moninaisuuden edistämiseksi, ja Vikes jakaa yhdessä Suomen Punaisen Ristin, Suomen Journalistiliiton ja Helsingin Sanomain säätiön kanssa Kehitysjournalismipalkintoa.
Vikesin hallituksen puheenjohtaja on Jarmo Koponen. Toiminnanjohtaja on Marjo Heinonen.
Ordoño II (Asturia)

Ordoño II oli isänsä Alfonso III:n jälkeen 910–925 Galician ja veljensä García I:n jälkeen vuodesta 914 Asturiaan kuuluneiden Leónin ja Kastilian kuningas.
Astorgan piispa Sampiron mukaan Ordoño teki kahden veljensä kanssa salaliiton isäänsä vastaan, ja he ajoivat hänet pois valtakunnastaan. Alfonso teki tällöin pyhiinvaellusmatkan Santiago de Compostelaan ja vielä ennen kuolemaansa poikiensa suostumuksella yhden sotaretken muslimeja vastaan. Vallanjaossa veljeksistä vanhin Garcia sai Leónin ja Kastilian, joita oli luultavasti hallinnut jo isänsä elinaikana, Ordoño II (910–925) Galician ja Fruela II (910–925) Asturian ja Oviedon. García oli sijoittanut hovinsa helpommin puolustettavaan Leóniin, josta muodostui näin tulevan kuningaskunnan uusi pääkaupunki, ja juuri Leónin katedraalissa Ordoño II kruunattiin vuonna 914 piispojen, kreivien, munkkien ja muiden espanjalaisten mahtimiesten läsnä ollessa visigoottien muinaisen rituaalin mukaisesti kuninkaaksi: kuningas vannoi noudattavansa lakia ja alamaiset vannoivat hänelle uskollisuutta.
Korostaakseen visigoottien perintöä Ordoño käytti itsestään titteliä "filius Adefonsi magni imperatoris" ensimmäisen kerran asiakirjoissa vuosina 916 ja 917. Näin keisariksi julistautuessaan hän vaati itselleen johtoasemaa koko "Hispaniassa" sekä epäsuorasti myös muslimien ajamista pois niemimaalta. Hän myös taisteli menestyksellä Córdoban kalifia vastaan Navarran kuninkaan Sancho I:n kanssa. Yhdessä he tekivät yrityksiä La Riojan valtaamiseksi. Ordoño voitti muslimit 917 San Esteban de Gormazin luona ja tästä rohkaistuneena hyökkäsi myös Nájeraan, Tudelaan, Arnedoon ja Calahorraan.
Ordoñon kuoltua 925 hänen veljensä Fruela II hallitsi hetken aikaa, kunnes Ordoñon pojat Alfonso IV ja Ramiro II syöksivät Navarran kuninkaan tuella setänsä vallasta.
Godepert

Godepert (638 tai 642–662) oli yhdessä veljensä Perctaritin kanssa langobardien kuningas vuosina 661–662. He olivat edeltäjänsä Aripertin poikia. 
Veljesten välillä oli alusta alkaen epäsopua, sillä Godepert oli areiolainen ja Perctarit katolinen, ja pian alkoikin valtataistelu. Godepert pyysi avukseen Beneventon herttuan Grimoaldin, jolle Godepert lupasi sisarensa vaimoksi. Grimoald kuitenkin murhautti Godepertin 662 ja nousi itse kuninkaaksi.
Fruela II (Asturia)

Fruela II oli isänsä Alfonso III:n jälkeen 910-925 Galician ja veljensä Ordoño II:n jälkeen vuonna 925 Asturiaan kuuluneiden Leonin ja Kastilian kuningas.
Astorgan piispa Sampiron mukaan Fruela teki kahden veljensä kanssa salaliiton isäänsä vastaan, jonka he ajoivat pois valtakunnastaan. Alfonso teki tällöin pyhiinvaellusmatkan Santiago de Compostelaan ja vielä ennen kuolemaansa poikiensa suostumuksella yhden sotaretken muslimeja vastaan. Vallanjaossa veljeksistä vanhin García I sai Leonin ja Kastilian, joita oli luultavasti hallinnut jo isänsä elinaikana, Ordoño II (910–925) Galician ja Fruela (910–925) Asturian ja Oviedon.
Ordoñon kuoltua 925 hänen veljensä Fruela II hallitsi hetken aikaa Leonia, eli koko muinaista Asturiaa, kunnes Ordoñon pojat Alfonso IV ja Ramiro II syöksivät Navarran kuninkaan tuella tämän vallasta.
Fresh Servant

Fresh Servant on pedersöreläinen perheyhtiö, joka valmistaa valmissalaatteja ja valmiiksi pakattuja hedelmiä ja vihanneksia. Yhtiö perustettiin vuonna 1995. Sitä ennen se toimi Snellmanin alaisena. Yrityksen toiminta sai alkunsa vuonna 1971 nimellä Snellman Vihannestukku Oy.
Fresh Servantilla on toimipisteet Pedersöressä, Seinäjoella ja Lapualla.
Fresh on lounassalaattien, suurkeittiötuotteiden ja kuluttajille valmiiksi pakattujen hedelmien ja vihannesten tuotejalostaja. Kuluttajapakattujen tuotteiden valmistus alkoi 1998. 2000-luvulla Fresh Servant oli ensimmäinen valtakunnallisessa jakelussa oleva tuoresalaattien toimittaja. 
Marraskuussa 2021 uutisoitiin pääomasijoittaja Sponsor Capitalin ostavan vähemmistöosuuden Fresh Servantista.
Liiketoiminta-alueet.
Fresh Tukkurit (Lähitukku) on erikoistunut hedelmä- ja vihannestukku, jonka tuotekonsepti perustuu omien sopimusviljelijöiden ja valmistajien tuottamien tuotteiden hankintaan, varastointiin, myyntiin ja jakeluun sekä tilaus-toimitusprosessin hallintaan.
Fresh Tuotejalostus kehittää, valmistaa, myy ja markkinoi jalostettuja hedelmiin ja vihanneksiin pohjautuvia tuotteita ja konsepteja päivittäistavarakauppa- ja Horeca-asiakkuuksille Suomessa. Fresh Tuote myy tuotteet Hetki-brändin alla sekä myy ja markkinoi muita konsepteja kuten SalaattiMestari. Fresh on myös aktiivinen Private Label -toimija.
FS Ouragan (1924)

Ouragan oli Ranskan laivaston 1924 vesille laskettu Bourrasque-luokan hävittäjä. Toisessa maailmansodassa alus palveli Ranskan ja Puolan laivastoissa.
Valmistus.
Alus tilattiin Caenista Chantiers Navals Françaiselta, missä köli laskettiin 3. huhtikuuta 1923. Alus laskettiin vesille 6. joulukuuta 1924 ja otettiin palvelukseen 19. tammikuuta 1927.
Palvelus.
Aluksen 75 millimetrin ilmatorjuntatykki vaihdettiin 1930-luvun alussa kahteen 37 millimetrin ilmatorjuntatykkiin, jolloin tulinopeus nousi merkittävästi kantaman kustannuksella. Alukselta poistettiin vielä hieman ennen sodan puhkeamista kaksi torpedoputkea sekä tykkitorni numero 3.
Toisen maailmansodan alkaessa alus palveli Brestiin sijoitetussa Ranskan laivaston 4. hävittäjäviirikössä, jonka muut alukset olivat "Bourrasque" ja "Orage". Saksan hyökätessä Ranskaan alus oli huollettavana Brestin laivastontelakalla. Britannian kuninkaallinen laivasto hinasi sen Devonportiin, jossa korjaukset saatettiin loppuun. Aluksen aseistukseksi vaihdettiin neljä 4,7 tuuman BL Mk I -tykkiä, joista kaksi asennettiin etu- ja kaksi takakannelle. Lisäksi asennettiin yksi 12 naulan sekä kolme 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Uppouman kasvun estämiseksi alukselta poistettiin kolme torpedoputkea.
Ranskan antauduttua kesäkuussa britit valtasivat 3. heinäkuuta aluksen ja siirsivät sen 17. heinäkuuta Puolan laivastolle, joka otti sen palvelukseen seuraavana päivänä. Alus palveli Puolan lipun alla aina 30. huhtikuuta 1941 saakka runkonumeronaan H16.
Alus palautettiin toukokuun alussa Vapaan Ranskan laivastolle, joka siirsi sen edelleen 1943 Britannian kuninkaalliselle laivastolle. Alusta ei kuitenkaan enää otettu palvelukseen ja se poistettiin alusluettelosta 7. huhtikuuta 1949, jolloin se myytiin romutettavaksi.
Favila

Favila oli isänsä Pelayon kuoltua Asturian kuningas vuosina 737–739. Kahden vuoden hallinnon jälkeen kuninkaaksi nousi hänen sisarensa Ermisindan mies Alfonso I (739–757).
Académie de la Grande Chaumière

Académie de la Grande Chaumière on taidekoulu, joka sijaitsee Pariisin kaupungin 6. arrondissementissa. Koulun perusti 1902 sveitsiläinen Martha Stettler (1870–1945). Koulu perustettiin vastalauseena tiukan akateemista maalaustaidetta opettavalle École des Beaux-Artsille. Koulu nimettiin Académie Charpentieriksi vuonna 1957.
Akatemiaan houkuteltiin oppilaita hinnoilla, jotka olivat jopa Académie Juliania halvempia. Paikka tarjosi oppilailleen lämmityksen ja mallin.
Kööpenhaminan rauha

Kööpenhaminan rauha oli Pohjan sodan maiden välillä päättänyt rauha, joka solmittiin 27. toukokuuta 1660 Ranskan avulla vain kaksi vuotta Roskilden rauhan jälkeen. Siinä Ruotsi luovutti takaisin Tanskalle Bornholmin saaren ja Trondheimin läänin alueen, joka kattoi nykyiset Trøndelagin maakunnan, sekä Møren ja Romsdalin läänin. Lisäksi Roskilden rauhan pykälä, joka kielsi vierailta sotalaivoilta pääsyn Itämerelle, kumottiin.
Kumparepuisto

Kumparepuisto on puisto Kotkassa Otsolan kaupunginosassa. Puisto on rakennettu entisen kaatopaikan päälle. 
Kumparepuiston korkein kohta kohoaa yli 45 metrin korkeuteen merenpinnasta. Korkeimmassa kohdassa on näkötorni. Puistossa on myös lasten leikkipaikka sekä frisbeegolfrata; talvisin kumpareiden rinteilla on laskettelumäkiä. Kumparepuistosta alkaa valaistu ulkoilureitti Kaarniemen Luovin leirikeskukseen. Kumparepuiston takana olevassa metsässä on myös paintballkenttä. Kumpareiden vieressä olevalla suoalueella on alppiruusuistutuksia, joihin pääsee tutustumaan pitkospuita pitkin.
Alfonso I (Asturia)

Alfonso I oli Favilan kuoltua Asturian kuningas vuosina 739–757. Alfonso laajensi pientä hallitsemaansa aluetta käyttämällä hyväkseen muslimien sisäisiä kiistoja. Berberien kapinan aikoihin vuonna 740 hän ulotti vaikutusvaltansa Cantabriaan, Álavaan, La Riojaan ja Pohjois-Portugaliin ja loi näin vakaan perustan tulevalle Asturian kuningaskunnalle. Lisäksi hän teki hävitysretkiä Dueron laaksoon, jonka asutus kärsi sen jälkeen hävityksestä vuosisadan ajan.
Perhe.
Alfonso oli Cantabrian herttuan Pedron poika ja mahdollisesti visigoottikuningas Leovigildin jälkeläinen. Alfonson jälkeen kuninkaaksi nousi hänen poikansa Fruela I (757–768).
Fruela I (Asturia)

Fruela I (k. 768) oli Asturian kuningas vuosina 757–768 isänsä Alfonso I:n jälkeen.
Fruela saavutti muutaman pienen voiton muslimeista Pontoviumissa Galiciassa. 
Fruelan seuraaja kuninkaana oli hänen serkkunsa Aurelius (768–774).
EuroFormula Open

Euroformula Open (aikaisemmin nimillä Espanjan Formula 3 ja European F3 Open) on Euroopassa järjestettävä pikkuformulakilpailu. Sarja perustettiin vuonna 2001 Espanjan Formula 3 -mestaruussarjana. Vuonna 2006 Toyota ryhtyi sarjan pääsponsoriksi. Vuonna 2009 sarjan nimeksi tuli European F3 Open. Vuonna 2014 sarjan nimeksi vaihtui Euroformula Open. 
Sarjassa ajetaan kahdeksan kilpailua kaudessa, joista kaksi viikonloppuisin. 
Autot.
Sarjassa ajetaan Dallaran valmistamilla autoilla ja käytössä oli Toyotan moottorit, joita käytetään myös Aasian F3-kilpailuissa. Vuonna 2019 sarjassa siirryttiin Mercedes-Benzin ja Volkswagenin moottoreihin kauden ensimmäisen kilpailun jälkeen.
Heinäkuussa 2024 ilmoitettiin, että sarjassa ajetaan kaudella 2025 Dallara 324 -autolla Toyota GR TGE33 -moottorilla. Autoissa käytetään Pirellin renkaita. Turboahdettu 1,6-litran kolmisylinterinen moottori tuottaa 275 hevosvoimaa. Autoissa käytetään Cosworthin elektroniikkaa ja Hewlandin vaihteistoa.
Pistejärjestelmä.
Sarjassa jaetaan pisteitä kymmenelle parhaalle kuljettajalle järjestyksessä 25, 18, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1 ja samat pisteet koskevat myös sprinttikilpailussa. Lisäksi paalupaikasta ja nopeimmasta kierroksesta saa yhden lisäpisteen.
Aurelius (Asturia)

Aurelius oli Asturian kuningas vuosina 768–774 serkkunsa Fruela I:n jälkeen.
Hänen hallituskaudestaan ei ole säilynyt paljoa tietoja, mutta ilmeisesti kuningas tyytyi elämään rauhassa al-Andalusin kanssa. 
Aureliuksen seuraaja oli Alfonso I:n vävy Silo (774–783).
Silo (Asturia)

Silo oli Asturian kuningas vuosina 774–783 vaimonsa serkun Aureliuksen jälkeen.
Hänen hallituskaudestaan ei ole säilynyt paljoa tietoja, mutta ilmeisesti kuningas tyytyi elämään rauhassa al-Andalusin kanssa. 
Silon seuraaja oli Alfonso I:n poika Mauregatus (783–788).
Mauregatus (Asturia)

Mauregatus oli Asturian kuningas vuosina 783–788 lankonsa Silon jälkeen.
Hänen hallituskaudestaan ei ole säilynyt paljoa tietoja, mutta ilmeisesti kuningas tyytyi elämään rauhassa al-Andalusin kanssa. 
Mauregatuksen seuraaja oli Aureliuksen veli Bermudo I (788–791).
Apollo 18 (elokuva)

Apollo 18 on ensi-iltansa syyskuussa 2011 saanut tieteiskauhuelokuva, jonka on ohjannut Gonzalo López-Gallego ja tuottanut Timur Bekmambetov. Elokuva käsittelee todellisuudessa peruttua Apollo 18 -kuulentoa, joka elokuvassa toteutuu, mutta ei koskaan palaa Maahan, mikä saa Yhdysvallat lopettamaan kuulentonsa. Elokuva on kuvattu ikään kuin Kuussa kuvattu filmimateriaali olisi löydetty. Elokuva on ohjaajansa López-Gallegon ensimmäinen englanninkielinen elokuva.
Juoni.
Apollo 17, joka lähetettiin matkaan 17. joulukuuta 1972, oli viimeinen miehitetty kuulento. Elokuvassa kuitenkin Yhdysvaltain puolustusministeriö lähettää joulukuussa 1974 kolme amerikkalaista astronauttia Apollo-aluksella salaiselle tehtävälle Kuuhun siten, että Saturn V -raketin laukaisu lavastetaan puolustusministeriön painavan satelliitin laukaisuksi. Elokuva koostuu vastikään löydettynä esitetystä filmimateriaalista, jonka astronautit kuvaavat tehtävänsä aikana. Yllätyksekseen he löytävät Kuusta neuvostoliittolaisten kosmonauttien jalanjälkiä, avaruuskypärän, kuolleen kosmonautin ja venäläisen kuuhunlaskeutumisaluksen. Lopulta he löytävät vaarallisen parasiittisen elämänmuodon, joka hyökkää heidän kimppuunsa ja surmaa heidät.
Astronauttien kuolemat salataan väittämällä heidän kuolleen onnettomuuksissa ja ruumiiden jääneen löytymättä. Epilogissa kerrotaan Kuusta tuodun satoja kiloja kuukiviä, joista osa on kadonnut mystisesti.
Mogens Schou

Mogens Schou (24. marraskuuta 1918 – 29. syyskuuta 2005) oli tanskalainen psykiatri ja tutkija. Schoun tutkimus johti litiumin maailmanlaajuiseen läpilyöntiin bipolaarihäiriön hoidossa. 
Schou järjesti myös maailman ensimmäisen tunnetun kaksoissokkotutkimuksen psykiatrian alalla. Hänen esimiehensä Århusin yliopistollisessa psykiatrisessa sairaalassa oli kiinnittänyt Schoun huomiota toisen psykiatrin, australialaisen John Caden laatimaan artikkeliin löydöstään eli litiumin antimaanisista vaikutuksista. Schou pystyi vahvistamaan tohtori Caden väittämän todeksi vuonna 1952.
Tehdyssä tutkimuksessa kukaan osallisista (potilaat, arvioivat psykiatrit, verrokit) ei tiennyt sitä, kuka saa niin sanottua lumelääkettä ja kuka taas oikeaa lääkettä. Tuolle ajalle tyypillisesti psykiatri Schou kokeili litiumia myös itseensä. Edelleen tutkittiin oireiden ilmaantuvuutta lääkityksen loppumisen jälkeen.
Myös Mogens Schoun isä oli psykiatri, ja hänkin kiinnostui lääketutkimuksesta. Schoun suvussa oli esiintynyt bipolaarihäiriötä usealla henkilöllä, ja he saivat litiumista avun. Onnekseen Mogens Schou sai olla näkemässä omien tutkimustulostensa nopeaa vaikutusta. Schoun mielestä hänen litiumilla hoidettujen sukulaistensa olisi ollut mahdollista joko päätyä pitkäkestoisiin sairaalahoitoihin taikka jopa menehtyä ennenaikaisesti. Yhdysvalloissa litium hyväksyttiin kaksisuuntaisen mielialahäiriön hoitokeinoksi vasta vuonna 1970.
Kotkan veistospromenadi

Kotkan veistospromenadi on Kotkassa kaupungin keskustassa Kotkansaarella sijaitseva veistoskokoelma, joka käsittää pääosin suomalaisten nykykuvanveistäjien teoksia. Veistoskokoelman ensimmäiset teokset pystytettiin Keskuskadun viereiseen lehmusbulevardiin, jossa on suurin osa teoksista. Veistoskokoelmaa nimitettiin alun perin Veistospuistoksi, mutta teosmäärän kasvettua ja sijoittelun laajennuttua alkuperäisen Veistospuiston ulkopuolelle kokonaisuus nimettiin Veistospromenadiksi syksyllä 2010.
Historia.
Keskuskadun vierellä kulkeva lehmusbulevardi peruskunnostettiin vuosina 1996–2001, ja se sai vuonna 2001 Vuoden ympäristörakennepalkinnon. Lähes kilometrin mittainen lehmusbulevardi on osittain peräisin jo 1800-luvulta. Veistospuisto sai alkunsa vuosina 2000–2001, jolloin lehmusbulevardiin sijoitettiin ensimmäiset teokset. Veistospuisto sai jo vuonna 2003 Suomen kuvanveistäjäliiton Pro Sculptura -mitalin. Veistospromenadi on laajentunut Keskuskadun lehmusbulevardin lisäksi Sibeliuksenpuistoon, Toivo Pekkasen puistoon, Sapokan vesipuistoon, Isopuistoon, Fuksinpuistoon, Kirkkokadulle, Satamakadulle ja Puistotielle. Vuonna 2014 veistoskokoelma laajeni sisätiloihin Kauppakeskus Pasaatiin.
Komisario Palmun erehdys

Komisario Palmun erehdys on Mika Waltarin kirjoittama vuonna 1940 ilmestynyt salapoliisiromaani. Kirja on Komisario Palmu -sarjan toinen "Kuka murhasi rouva Skrofin?" -teoksen jälkeen.
Juoni.
Syksyiseen Helsinkiin sijoittuvassa tarinassa rikkaan suvun musta lammas Bruno Rygseck löydetään kotoaan kylpyammeeseensa hukkuneena. Bruno omistaa asunnon Helsingin hienostoalueella Kaivopuistossa. Talon henkilökuntaan kuuluvat keittäjä ja hovimestari. 
Komisario Palmu apulaisineen alkaa tutkia tapausta, joka aluksi näyttää selvältä tapaturmalta. Palmua kuitenkin ihmetyttää muun muassa, miksi suurin osa suvusta oli yhtä aikaa paikalla Brunon luona. Alkuvaiheen tapahtumissa on epäselvää myös se, onko Bruno hukkunut vai vielä sittenkin hengissä. Kun tieto Brunon kuolemasta tulee, komisario Palmu alkaa tutkia aluksi tapaturmalta vaikuttavaa onnettomuutta. Pian selviää, että Bruno onkin murhattu. Tämän paljastaa hovimestarin kertomus kylpyhuoneen valokatkaisijasta. Mahdollisia epäiltyjä ovat useat suvun jäsenet sekä oudosti käyttäytyvä hovimestari Batler. Jokainen epäillyistä tuntuu kantaneen kaunaa Brunoa kohtaan, minkä vuoksi jutun selvittäminen ei ole helppoa.
Sovitukset.
Matti Kassila on ohjannut kirjasta vuonna 1960 elokuvan "Komisario Palmun erehdys", jossa Palmua esittää Joel Rinne.
Joel Elstelän ohjaama ensimmäinen teatterisovitus kirjasta oli Helsingin kaupunginteatterin ohjelmistossa elokuusta joulukuuhun 2016. Palmua esitti Mikko Kivinen. Loppuvuodesta 2017 Mikkelin teatterissa sai ensi-illan uusi sovitus, jossa Palmua näyttelee Ismo Sievinen. Ohjaaja on edelleen Elstelä. Kivisen tulkinta Palmusta jakoi arvostelijoiden mielipiteitä, mutta Sievistä on pidetty onnistuneena valintana.
Tähdet kertovat, komisario Palmu (kirja)

Tähdet kertovat, komisario Palmu on Mika Waltarin kirjoittama salapoliisiromaani vuodelta 1962. Kirja kuuluu Komisario Palmu -sarjaan ja on sen kolmas ja samalla viimeinen kirja.
Juoni.
Helsingin Tähtitorninmäeltä löytyy eräänä syksyisenä aamuna ruumis. Aluksi se vaikuttaa puliukon ruumiilta, mutta tarkemmissa tutkimuksissa paljastuukin jotain muuta. Kuollut mies on entinen antikvariaatin pitäjä Fredrik Nordberg, joka on ollut Tähtitorninmäellä katselemassa tähtiä kaukoputkellaan. Aluksi epäilyt kohdistuvat nuorisojengiin, lättähattuihin, mutta he osoittautuvat syyttömiksi. Nordberg on nähnyt kaukoputkellaan murhan, ja alkanut kiristää murhaajaa.
Poliisimies Toivo Virta on lukenut tuomariksi ja toimii viransijaisena rikospoliisin päällikkönä ja komisario Palmun esimiehenä. Palmu, Virta ja etsivä Kokki alkavat tutkia omituista murhaa, joka johtaa heidät Helsingin hienostopiirien salaisuuksiin ja juonitteluihin.
Sovitukset.
Kirjasta on tehty Matti Kassilan ohjaama elokuva "Tähdet kertovat, komisario Palmu" (1962).
Parallel Universe (albumi)

Parallel Universe – A Liberty/U.A. Years Anthology 1970–1974 on Hawkwind-yhtyeen vuonna 2011 julkaistu 3:n cd:n kokoelma-albumi, joka sisältää materiaalia vuosilta 1970–1974, jolloin yhtye oli Liberty Recordsin (sittemmin United Artists Records) artisti. Se sisältää kappaleita yhtyeen virallisilta julkaisuilta sekä myös ennenjulkaisemattomia versioita ja kappaleita. Lisäksi digitaalisessa muodossa julkaistiin ep "Hawkwind Zoo – Sunshine Special" joka sisältää kappaleita ajalta jolloin yhtye toimi vielä Hawkwind Zoo-nimellä. Ennakkotietojen mukaan kappaleesta "Master Of The Universe" piti olla vaihtoehtoisilla vokaaleilla varustettu ennenjulkaisematon versio kokoelmalla mutta se jouduttiin jättämään pois nauhaongelmien takia ja tilalla on kappaleen originaali versio. Harvinaisemmat kappaleet kokoelmalla ovat ennenjulkaisemattomat "Hog Farm" sekä "Take What You Can", josta tosin on julkaistu hieman erilainen versio "Weird Tapes 1–8"-sarjassa. Mielenkiintoisena seikkana voidaan mainita vuoden 1975 "Warrior on the Edge of Time"-albumin, joka kuului yhtyeen United Artists Records-kauden julkaisuihin, aikaisten kappaleiden puuttumisen kokonaan. On tosin sanottu, ettei EMI:llä, joka omistaa vuosien 1970–1974 materiaalien oikeudet, olisi oikeuksia tällä hetkellä kyseisen albumin materiaaleihin. Alkuperäisjäsen Nik Turner on kirjoittanut kokoelman saatesanat. 
Kappaleet.
Digital Downloadina lisäksi.
Hawkwind Zoo - Sunshine Special E.P.
Luettelo televisiosarjan Glee jaksoista

Glee on musikaalia, komediaa ja draamaa yhdistävä televisiosarja, jota alkuperäismaassaan Yhdysvalloissa esitti Fox. Sarjan loivat Ryan Murphy, Brad Falchuk ja Ian Brennan. Sarjan pilottijakso lähetettiin 19. toukokuuta 2009 ja varsinaisesti sarjan esittäminen alkoi 9. syyskuuta 2009. Fox tilasi alun perin sarjasta 13 jaksoa ja syyskuussa 2009 koko tuotantokauden eli yhdeksän lisää. Loput ensimmäisen tuotantokauden jaksot esitettiin huhtikuusta 2010 kesäkuuhun 2010, jolloin esitettiin ensimmäisen tuotantokauden päätösjakso. Sarjasta julkaistiin yhteensä kuusi tuotantokautta ja 121 jaksoa; viimeinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 20. maaliskuuta 2015.
Sarja keskittyy high schoolissa toimivaan musiikkikuoroon, joka tunnetaan myös nimellä glee club. Kuoro toimii kuvitteellisessa William McKinley High Schoolissa Limassa, Ohion osavaltiossa. Will Schuester (Matthew Morrison) ottaa paikkansa kuoron johdossa, kun entinen opettaja (Stephen Tobolowsky) erotetaan epäasiallisesta yhteydenotosta miesopiskelijan kanssa. Yhdessä koulun pohjasakkana pidettyjen teinien kanssa Will yrittää nostaa kuoron entiseen loistoonsa samalla kun yrittää pitää huolta vaimostaan Terrista (Jessalyn Gilsig) ja kehittää tunteita työkaveriinsa Emmaan (Jayma Mays), sekä puolustaa kuoron olemassaoloa juonittelevalta cheerleader-valmentajalta Sue Sylvesterilta (Jane Lynch). Sarjan tärkein painopiste on opiskelijoiden kuoro eli glee club: heidän seurustelusuhteensa ja rakkaus laulamiseen.
Papuanparatiisipeippo

Papuanparatiisipeippo ("Erythrura papuana") on paratiisipeippoihin kuuluva lintu, jota esiintyy Papua-Uudessa-Guineassa.
Tuntomerkit.
Papuanparatiisipeippo on väritykseltään lähes kokonaan vihreä, mutta pyrstö on punainen ja päälakea lukuun ottamatta pää on sininen.
Papuanparatiisipeippo painaa noin 19 grammaa.
Kurtuusit

Kurtuusit (Kurtidae) on tokkokalojen lahkoon kuuluva kalaheimo, joka esiinty Australiassa ja Kaakkois- ja Itä-Aasiassa.
Lajit ja anatomia.
Kurtuusien heimoon kuuluu kaksi lajia kurtuusi ("Kurtus gulliveri") ja intiankurtuusi ("Kurtus indicus"). Ne ovat ulkomuodoltaan ahvenkalojen ja limapääkalojen (Beryciformes) välimuotoja. Evolutiivisesti ne ovat läheisintä sukua kardinaaliahvenille (Apogonidae) ja sijoittuvat niiden kanssa tokkokalojen lahkoon (Gobiiformes). Lajeista kurtuusi on kookkaampi ja voi kasvaa noin 60 cm:n pituiseksi. Ruumiinmuodoltaan kurtuusit ovat korkearuumiisia ja litteitä kaloja. Koiraalla on otsassaan koukkumainen lisäke ja selkeä kyttyrä. Kurtuuseilla on yksi selkäevä, peräevä on pitkä ja pyrstöevä selkeästi haarautunut. Lajien kylkiruodot ympäröivät uimarakkoa ja sulkevat sen.
Levinneisyys ja elintavat.
Kurtuusia tavataan Pohjois-Australian ja Uuden-Guinean voimakkaasti virtaavista joista sekä rannikkoseudun murtovesistä. Intiankurtuusi on mereisempi ja sitä tavataan Intian rannikolta Kiinaan saakka. Kurtuusien levinneisyys on varsin laikuttainen ja ne liikkuvat pienehköinä parvina. Lajien ravintoa ovat pienet kalat ja äyriäiset. Koiraiden otsan koukkumaisella lisäkkeellä ja kyttyrällä on tehtävänsä lisääntymisessä ja naaraan hedelmöittyneet mätimunat kiinnittyvät koiraan otsaan. Muuten kurtuusien elintavoista on hyvin vähän tietoa. Lajeja käytetään paikoitellen ruokakaloina ja niiden lihan sanotaan olevan hyvänmakuista.
Yoshihiko Noda

Yoshihiko Noda (, s. ) on japanilainen poliitikko, joka on myös toiminut maansa pääministerinä 2010–2011. Hän kuuluu Japanin demokraattiseen puolueeseen. 
Tausta ja yksityiselämä.
Nodan isä oli laskuvarjojääkäri Japanin itsepuolustusvoimissa ja perhe kasvoi melko vaatimattomissa oloissa Chiban prefektuurissa. Noda on opiskellut Wasedan yliopistossa politiikan ja talouden tiedekunnassa valmistuen vuonna 1980.
Vuodesta 1992 lähtien Noda on ollut naimisissa Hitomi Nodan kanssa. Parilla on kaksi lasta. Noda harrastaa judoa, josta hänellä on musta vyö. Lisäksi hän seuraa painia.
Poliittinen ura.
Toisin kuin monet muut merkittävät japanilaiset poliitikot, Noda ei edusta mitään poliittista dynastiaa.
Noda on kuvaillut itseään ennemminkin luotettavana kuin karismaattisena ja tyylikkäänä poliitikkona: "minä olen tavallinen mies. Minulla ei ole valtavia taloudellisia resursseja [...] en ole tyylikäs eikä ulkonäköni ole myyntivalttini".
Varhainen poliittinen ura.
Ensimmäistä kertaa poliittiseen luottamustehtävään Noda valittiin vuonna 1987, kun hänet valittiin Chiban prefektuurin valtuustoon. Vuonna 1992 hän liittyi Nihon Shintō -nimiseen puolueeseen. Japanin alahuoneeseen Noda valittiin ensimmäistä kertaa vuonna 1992. Noda menetti paikkansa vuonna 1996, mutta teki paluun alahuoneeseen vuoden 2000 vaaleissa ja tällä kertaa demokraattisen puolueen ehdokkaana.
Vuonna 2010 Noda nousi valtionvarainministeriksi.
Pääministeri.
Noda nimitettiin pääministeriksi elokuussa 2011, aiemmin hän toimi valtiovarainministerinä. Noda voitti kauppa- ja teollisuusministeri Banri Kaiedan äänestyksessä demokraattisen puolueen johtajasta. Noda sai ratkaisevassa äänestyksessä 215 ääntä, Kaiedan jäädessä 177 äänellä toiseksi. Puoluekokouksessa Noda piti vartin mittaisen puheen, jossa hän sanoi olevansa ennemminkin aasianmutakala kuin kultakala punaisessa viitassa.
Elokuussa 2011 Noda sai osakseen kritiikkiä, kun hän sanoi, että japanilaiset liittoutuneiden tuominneet sotarikolliset eivät olleet hänen mielestään rikollisia. Noda puolustautui sanomalla, että hänen kantansa noudattelee Japanin aikaisempien pääministerien kantaa.
Nodan pääministerikaudella Japani jatkoi pyrkimyksiään päästä eroon ydinenergiasta mm. kieltäytymällä rakentamasta uusia ydinvoimaloita. Pysähdyksissä olleita ydinvoimaloita käynnistettiin protesteista huolimata uudelleen, kun Japanissa oli akuutti tarve sähkölle Fukushiman ydinonnettomuuden jälkeen.
Vuoden 2012 parlamenttivaalien jälkeen Nodan johtama demokraattinen puolue kärsi tappion menettäen 75 % paikoistaan. Uudeksi pääministeriksi nousi liberaalidemokraattien Shinzō Abe. 
Pääministerikauden jälkeen.
Elokuussa 2024 Noda johti japanilaisdelegaation vierailulle Taiwaniin, jossa hän tapasi maan presidentin Lai Ching-ten. Kuukautta myöhemmin Noda valittiin puoluensa puheenjohtajaksi.
Nyhäsirppisiipi

Nyhäsirppisiipi ("Falcaria lacertinaria") on sirppisiipiin kuuluva erittäin yleinen yöperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Nyhäsirppisiipi on helposti tunnistettava perhonen, joka pitää levätessään siipiään voimakkaasti alaspäin kaartuvassa asennossa. Tämä saa perhosen näyttämään erehdyttävästi kuolleelta lehdeltä.
Nyhäsirppisiiven etusiipien pohjaväri on harmahtavan ruskea, ja niiden poikki kulkee kaksi tummemman ruskeaa poikkiviirua. Keskipilkku on pieni ja musta, mutta voi myös puuttua kokonaan. Siiven ulkosyrjä on sävyltään tummempi, ja siinä on usein tumma viiru. Siiven reuna on voimakkaasti mutkitteleva, ja siiven kärki kaartuu hieman. Siipien ulkoreunan ripset ovat valkoiset. Takasiivet ovat harmaanvalkoiset. Siipiväli on 30–36 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Nyhäsirppisiiven levinneisyysalue ulottuu Länsi-Euroopasta ja Britteinsaarilta aina Venäjän kaukoitään saakka. Suomessa nyhäsirppisiipeä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia myöten, joskin laji harvinaistuu hieman pohjoista kohti. Lajin yleisyydestä huolimatta sitä tavataan pääasiassa yksittäin. Aikuiset perhoset lentävät etelämpänä kahtena hieman päällekkäisenä sukupolvena toukokuun lopulta heinäkuulle ja uudelleen heinäkuusta elokuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Nyhäsirppisiipi on lehti- ja sekametsien laji, joka viihtyy myös puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät yöllä ja tulevat valolle, mutta pilvisellä säällä ne voivat lentää päivälläkin. Laji lähtee häirittyinä helposti lentoon myös päivällä. Aikuisen perhosen imukärsä on surkastunut, eikä se nauti ravintoa.
Täysikasvuinen toukka tekee kotelon käärityn lehden sisään. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka syö koivuilla ("Betula"), joskus lepillä ("Alnus").
FrontierVille

FrontierVille(Pioneer Trail) on Zynga-yhtiön kehittelemä tietokonepeli jota voi pelata vain Facebookissa.
Pelin tarkoitus on kerätä erilaisia tavaroita ja kasvattaa eläimiä ruokkimalla niitä. Jos pelaaja ei muista pelata FrontierVilleä säännöllisesti kasvaa hänen omistamalleen alueelle puita ja heinää ja niitä on vaikeaa saada pois koska energiaa on vain vähän. Pelissä voi ostaa erilaisia tavaroita, esimerkiksi rakennuksia, aitoja ja katua.
Lähteet.
http://www.frontiervilleinfo.com/ 
http://www.engadget.com/2011/08/14/zyngas-pioneer-trail-is-like-the-oregon-trail-without-the-typho/
Täpläsirppisiipi

Täpläsirppisiipi ("Drepana falcataria") on Etelä- ja Keski-Suomessa erittäin yleinen yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Laji on hyvin helposti tunnistettava, keskikokoinen ja hentorakenteinen perhonen, jota olemuksen perusteella voi luulla mittariperhoseksi.
Alkukesällä lentävän ensimmäisen sukupolven siipien pohjaväri on vaalean kellertävä. Loppukesällä lentävän toisen sukupolven yksilöt ovat pohjaväriltään usein ensimmäistä sukupolvea tummempia, jolloin niitä voi erehtyä pitämään ruskosirppisiipinä ("Drepana curvatula"). Etusiivet ovat leveät ja muodoltaan tunnusomaiset, sillä siiven kärki kaartuu sirppimäisesti ulospäin. Poikkiviirut ovat mustanharmaat ja aaltoilevat. Siiven takareunasta aivan siiven kärkeen ulottuu kuitenkin leveähkö, lähes suora ja väriltään punertavan ruskea juova. Lisäksi etusiivessä on laaja, mustanharmaa keskitäplä ja sen vieressä huomattavasti pienempi täplä. Takasiivet ovat etusiipiä vaaleammat ja poikkiviirut erottuvat niissä heikosti. Siipiväli on 30–39 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Täpläsirppisiipi on levinnyt laajalle, ja sitä tavataan Länsi-Euroopasta Itä-Siperiaan ulottuvalla alueella. Suomessa laji on erittäin yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa, mutta harvinaistuu pohjoista kohti ja puuttuu kokonaan Pohjois-Lapista. Perhoset lentävät kahtena, osittain päällekkäisenä sukupolvena toukokuun lopulta syyskuun alkuun. Toinen sukupolvi on ensimmäistä vähälukuisempi.
Elinympäristö ja elintavat.
Täpläsirppisiipi viihtyy kosteissa lehti- ja sekametsissä, puistoissa ja puutarhoissa. Perhoset lentävät pääasiassa öisin ja tulevat valolle, mutta lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivälläkin. Pohjoisempana laji lentää myös pilvisinä päivinä. Aikuisten perhosten imukärsä on surkastunut eikä se nauti ravintoa. Kasvatuskokeiden perusteella aikuisen perhosen elinaika on vain neljä vuorokautta. Kotelo talvehtii.
Täpläsirppisiipi risteytyy vaivatta läheistä sukua olevan ruskosirppisiiven kanssa, mutta jälkeläiset ovat ilmeisesti lisääntymiskyvyttömiä.
Ravintokasvi.
Toukat elävät koivuilla ("Betula") sekä lepillä ("Alnus").
Länsi-Suomen huoltorykmentti

Länsi-Suomen Huoltorykmentti (lyhenne LSHR) oli Puolustusvoimiin kuuluvan Maavoimien materiaalilaitokseen toimialueensa huollon järjestelyistä vastaava joukko-osasto. Se perustettiin vuoden 2008 alussa. Samassa yhteydessä lakkautettiin itsenäisinä joukko-osastoina toimineet kolme varikkoa: Ajoneuvovarikko (AjonV, aikaisemmin Kuljetusvarikko ja Kuljetusvälinevarikko) Nokialla sekä Talousvarikko (TalV) Hämeenlinnassa. Rykmentti lakkautettiin 31. joulukuuta 2014 osana puolustusvoimien logistiikkajärjestelmän uudelleenjärjestämistä.
Joukko-osaston palveluksessa eri puolella Suomea oli noin 440 henkilöä ja se oli samalla neljästä huoltorykmentistä suurin.
Organisaatio ja tehtävät.
Rykmentin esikunta sijaitsi Hämeenlinnassa Myllymäessä. Esikunnan lisäksi joukko-osastoon kuuluivat Järjestelmäkeskus (JärjKesk/LSHR), Varasto-osasto (Vsto-os/LSHR) sekä joukkoyksikkönä aikaisemmin itsenäisenä joukko-osastona toiminut Talousvarikko.
Esikunta jakautui hallinto- ja huolto-osastoihin. Joukko-osaston viimeisenä komentajana toimi eversti Topi Paloharju, jonka edeltäjä vuoden 2011 loppuun oli eversti Timo Kakkola. Esikuntapäällikkönä (2012–) oli komentaja Ismo Rairama, jota edelsi everstiluutnantti Teemu Ruuskanen.
Järjestelmäkeskus oli rykmentin joukkoyksikkö, jonka tehtäviä olivat ajoneuvo- ja elektroniikka-alan järjestelmien valtakunnallinen tekninen elinjakson hallinta ja elektronisen sodankäynnin järjestelmien 2-tason kunnossapito.
Varasto-osastoon kuului useita varastoja muun muassa Tammelan Letkulla (entinen Tammelan Aluevarasto), Turussa, Orimattilan Uudessakylässä Kuivannossa (entinen Uudenkylän Aluevarasto), Lahdessa ja Ilmajoen Tuomikylässä.
Varasto-osaston varastoissa varastoitiin keskeisin osa maavoimien materiaalista. Aluevarastot kuuluivat ennen huoltorykmenttien perustamista sotilasläänien tai sotilaspiirien alaisuuteen, kuten Tammelan Aluevarasto Hämeen Sotilasläänin esikunnalle.
Talousvarikko vastasi koko puolustusvoimien kenttämajoitus- ja muonitusmateriaalista, vesihuollon järjestelmistä sekä vaatetuksesta. Viimeksi mainittuja tehtäviä hoitavat Säkylän ja Mikkelin tuotantolaitokset (entiset vaatetuskorjaamot) kyseisissä varuskunnissa. Sodankylän tuotantolaitos on lakkautettu ja sen korjaus- ja pesulatoiminta on ulkoistettu Comforta Oy:lle.
Spassk (Penzan alue)

Spassk () on Venäjällä Penzan alueella sijäitseva kaupunki ja Spasskin piirin hallinnollinen alue. Vuonna 2010 sen väkiluku oli 7 442 henkilöä.
Historia.
Vuonna 1648 Venäjältä löytyi viljelemätön maa-alue, joka nimettiin Vapahtajaksi (venäjäksi Spas). Vuonna 1663 sinne perustettiin kylä nimeltä Bogdanovo. Vuonna 1779 kaupungin nimeksi tuli Spassk. Kuitenkin pian kävi ilmeiseksi, että nimi johtaisi sekaannuksiin, sillä monet kaupungit (esim. Spassk-Rjazanski) olivat samannimisiä. kaupungin viralliseksi nimeksi tuli Spassk-on-Studenets.
Vuonna 1925 puolueen konferenssissa päättettiin, että kaupungin nimeksi tulee Bednodemjanovsk runoilija Demjan Bednyin kunniaksi. Bednyi ei koskaan käynyt kaupungissa, mutta kerrotaan, että hän kävi vilkasta kirjeenvaihtoa asukkaiden kanssa. Myöhemmin hankala nimi nolostutti asukkaita ja nimen voisi yksinkertaisesti lyhentää Bednyksi, eli köyhäksi (joka oli Demjanin nimimerkki). Vuonna 2005 liittovaltio päätti muuttaa nimen takaisin Spasskiksi.
Abdullah Sanussi

Abdullah al-Senussi, myös: Abdullah Senussi (s. 5. joulukuuta 1949) on libyalainen Muammar Gaddafin entinen tiedustelupäällikkö, josta Kansainvälinen rikostuomioistuin (ICC) antoi pidätysmääräyksen keväällä 2011
Senussi on tullut tunnetuksi brutaaleista toimintatavoistaan jo 1970-luvulla. 1980-luvun alussa hän oli sisäisen turvallisuuden päällikkönä, viime vuosina sotilastiedustelun päällikkönä kenraalin arvolla.
Al-Senussi oli Gaddafin lähipiirin jäsen ja häntä pidettiin yhtenä Muammar Gaddafin luotetuimmista neuvonantajista. Hän on naimisissa tämän sisaren kanssa. Hän on myös Abdul Salam Jalloudin serkku. Hän kuuluu megarha-heimoon, jonka kotialuetta on Sebhan alue Saharan laitamilla.
Häntä syytetään rikoksista ihmisyyttä vastaan, joista esimerkkinä kansannousun mielenosoitusten tukahduttaminen esimerkiksi Bengasissa väkivalloin. Aiempia tekoja on osallistuminen 1996 tripolilaisessa Abu Salimin vankilassa runsaan tuhannen vangin tappamiseen. Ranskassa hän on vuonna 1999 saanut elinkautistuomion räjäyttämisestä Nigerissä. Häntä on myös syytetty murhajuonesta Saudi-Arabian kruununprinssi Abdullahia vastaan.
Hänet pidätettiin Nouakchottin lentoasemalla, Mauritaniassa maaliskuussa 2012.
Abdullah Sanussi sai heinäkuussa 2015 kuolemantuomion Libyan vuoden 2011 sodan aikaisista sotarikoksitaan.
Etelä-Suomen huoltorykmentti

Etelä-Suomen huoltorykmentti (lyhenne ESHR) oli Suomen puolustusvoimien maavoimien materiaalilaitoksen 
joukko-osasto, joka vastasi toimialueensa huollon järjestelyistä. Se perustettiin vuoden 2008 alussa. Toisin kuin muut huoltorykmentit, sitä ei muodostettu entisistä varikoista. Sen palveluksessa oli noin 135 henkilöä. Rykmentti lakkautettiin 31. joulukuuta 2014 osana puolustusvoimien logistiikkajärjestelmän uudelleenjärjestämistä.
Organisaatio.
Rykmentin esikunta sijaitsi Helsingissä Lauttasaaressa entisissä Merivoimien esikunnan tiloissa. Aikaisemmin esikunta sijaitsi Helsingin Katajanokalla. 
Rykmentin komentajana toimi everstiluutnantti Terho Mustonen vuoden 2013 loppuun. Häntä seurasi komentajana evl Timo Vilkko.
Joukko-osastoon kuuluivat myös varasto-osastot Porvoossa ja Sipoossa sekä muista huoltorykmenteistä poiketen huoltokeskus Santahaminan varuskunnassa.
Ruotsin kommunistinen puolue

Ruotsin kommunistinen puolue voi viitata seuraaviin kommunistisiin puolueisiin:
Yhdystie 2442

Yhdystie 2442 (osoitenimenä "Siltatie") on yhden kilometrin pituinen tie joka kulkee Ulvilan Friitalasta saman kaupungin alueella sijaitsevaan Vanhaankylään. Tie on hyvälaatuista ja koko matkaltaan katuverkolla kulkevaa 40 km/h nopeusrajoituksilla varustettua tietä.
Tie saa alkunsa yhdysteiden 2444 ja 2551 kiertoliittymästä Friitalan kaupunginosasta, ensin tie ohittaa melkein sen alkupäässä Koulukujan ja Suilamantien risteykset, sitten tie ylittää Kokemäenjoen, ylittämisen jälkeen tie saapuu Vanhaankylään jossa se ohittaa Välskärintien ja Hakatien risteykset, sen jälkeen tie päättyy Yhdystien 2440 kiertoliittymään.
Tie on osa vuonna 2010 perustettua Pohjanlahden rantatien matkailutien reittiä.
Jason Richardson (yleisurheilija)

Jason Richardson (s. 4. huhtikuuta 1986) on yhdysvaltalainen pika-aituri.
Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2003 Richardson voitti kultaa sekä 110 metrin aitajuoksussa että 400 metrin aitajuoksussa.
Daegun MM-kilpailuissa 2011 Richardson voitti ajalla 13,16 kultaa, kun ensimmäisenä maaliin tullut Dayron Robles hylättiin. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai hopeaa ajalla 13,04. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui neljänneksi.
Richardsonin ennätys 110 metrin aitajuoksussa on 12,98 sekuntia, jonka hän juoksi Eugenessa kesäkuussa 2012.
Harald Hägerström

Harald Olof Wilhelm Hägerström (29. heinäkuuta 1892 Helsinki – 4. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen asianajaja ja varatuomari, joka toimi muun muassa "Helsingin Sanomien" ja Paulig Oy Ab:n lakimiehenä. Hägerström toimi nuoruudessaan myös lyhyen aikaa (10.2.–7.7.1919) Uudenkaarlepyyn pormestarina.
Sotilasarvoltaan Hägerström oli reservin luutnantti, ja hän osallistui taisteluihin sekä talvi- että jatkosodassa.
Rick Rypien

Richard Joseph Rypien (16. toukokuuta 1984 Blairmore, Alberta – 15. elokuuta 2011 Crowsnest Pass, Alberta) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi kaudet 2004–2005 ja 2005–2006 AHL-joukkue Manitoba Moosessa, jonka jälkeen teki sopimuksen NHL-joukkue Vancouver Canucksin kanssa. Hän ehti pelata uransa aikana 119 ottelua Vancouverin paidassa. Hän teki kauden 2010-2011 jälkeen sopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa, mutta kuoli ennen liittymistä joukkueeseen.
Kuolema.
Rypien löydettiin kuolleena kotoaan Crowsnest Passista, Albertasta, Kanadasta 15. elokuuta 2011. Kuoleman syyksi vahvistettiin myöhemmin itsemurha. Rypienin on tiedetty kärsineen aikaisemmin masennuksesta.
Oulun Työväen Säästöpankki

Oulun Työväen Säästöpankki (OTS) oli vuonna 1932 perustettu oululainen säästöpankki. 
Pankin perustamista edelsi paikkakunnalla järjestetty työväen säästökassan toiminta, joka oli alkanut Oulussa vuonna 1900. OTS rakennutti pääkonttorin vuonna 1954, mitä ennen se oli toiminut vuokratiloissa. Ennen yhdistymistään OTS:lla oli 7 toimipaikkaa.
Oulun Työväen Säästöpankki yhdistyi neljän muun työväen säästöpankin kanssa Suomen Työväen Säästöpankiksi vuonna 1971.
Itsehoitolääke

Itsehoitolääke on lääkevalmiste, jota voi ostaa apteekista ilman lääkemääräystä. Itsehoitolääkkeitä käytetään yleensä silloin, kun oireet ovat lievät, tilapäiset ja selkeät, eivätkä tarvitse lääkärin arviota. Esimerkiksi monien kiputilojen, iho-oireiden ja allergioiden hoitoon saa itsehoitolääkkeitä. Esimerkiksi flunssan oireiden lievitykseen käytettävät itsehoitolääkkeet on kuitenkin tarkoitettu vain lääkkeettömän hoidon – lepo, lämpimät juomat, kurkkupastillit – tueksi.
Itsehoitolääkkeiden käyttöön liittyy kaikkien lääkkeiden tavoin haittavaikutuksia ja vaaroja. Jokin sairaus voi estää lääkkeen käytön – esimerkiksi ibuprofeeni voi aiheuttaa astmaatikolle kohtauksen. Lääkkeellä voi myös olla yhteisvaikutuksia muiden aineiden kanssa. Pitkäaikaiskäyttöön liittyy syyseurauksellisten haittavaikutusten lisäksi riski, että vakavamman sairauden oireet peittyvät ja lääkäriin hakeutuminen lykkääntyy. Runsaasti väärinkäytettyjä valmisteita ei yleensä saa ilman lääkemääräystä.
Itsehoitolääkkeisiin liittyy merkittäviä riskejä esimerkiksi ali- ja ylikäytön osalta. Ihmiset eivät monesti myöskään tunnista, että samaa vaikuttavaa lääkeainetta sisältäviä valmisteita voi olla monia esimerkiski tabletissa, sekä kuumajuomassa. Myös itsehoitolääkkeet ovat lääkevalmisteita, jotka voivat olla vaarallisia liian suurina annoksina - noudata aina pakkauksesta löytyvää suositeltua annosohjetta, sekä mahdollista käyttöaikaa.
Lisäneuvontaa vaativa itsehoitolääke (LVI) on apteekista ilman reseptiä saatava lääke, jonka saa, kun apteekin farmaseuttinen (farmaseutti tai proviisori) henkilökunta on ensin varmistanut lääkkeen soveltuvuuden asiakkaalle ja että hän ymmärtää lääkkeen käyttöohjeet. Lisäneuvontaa vaativia itsehoitolääkkeitä ovat esimerkiksi jälkiehkäisyvalmisteet, sekä kipulääke naprokseeni ja migreenikohtauslääke sumatriptaani. 
Itsehoitolääkkeisiin liittyy paljon keskustelua, pitäisikö ne vapauttaa myyntiin myös päivittäistavarakauppaan. Esimerkiksi Ruotsissa tavallinen särkylääke parasetamoli vapautettiin vähittäistavaramyyntiin, jonka jälkeen parasetamolin yliannostuksien määrä kasvoi valtavasti. Lopulta parasetamoli vedettiin takaisin apteekkimyyntiin korkean haittaprofiilinsa vuoksi. 
Lähteet.
https://www.apteekkari.fi/uutiset/ruotsi-vetaa-osan-sarkylaakkeista-takaisin-apteekkeihin.html