tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aircalin

Aircalin (Air Calédonie International; IATA: SB, ICAO: ACI) on uusikaledonialainen lentoyhtiö. Se lentää 12 kohteeseen Tyynellämerellä solmukohtanaan Nouméan La Tontoutan kansainvälinen lentoasema. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 1983, jolloin se alkoi lentää Boeing 747 -koneella Melbournesta Nouméaan yhteistyössä Qantasin kanssa.
Kohteet.
Huhtikuussa 2017 Aircalin lensi reittilentoja seuraaviin kohteisiin:
Laivasto.
Laivaston keski-ikä lokakuussa 2024 on 3,8 vuotta.
Yhteistyökumppanit.
Aircalin lentää code share -lentoja Air Francen, Air Tahiti Nuin, Qantasin ja Air New Zealandin kanssa.
Comédie de l’innocence

Comédie de l’innocence on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Raúl Ruizin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert, Jeanne Balibar ja Charles Berling. Elokuva perustuu löyhästi Massimo Bontempellin romaaniin "Il figlio di due madri" (1929), jonka pohjalta Raúl Ruiz ja François Dumas sovittivat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuvan tuottajina olivat Antoine ja Martine de Clermont-Tonnerre. "Comédie de l’innocence" sai ensi-iltansa vuoden 2000 Venetsian elokuvajuhlilla, missä Raúl Ruiz oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen leijonan saajaksi.
Juoni.
Ariane ja Pierre D’Orville (Isabelle Huppert ja Denis Podalydès) ovat kiireinen aviopari, jolla on 9-vuotias poika Camille (Nils Hugon). Camille tuntee itsensä laiminlyödyksi vanhempiensa kiireen keskellä ja vetäytyy lähinnä omiin maailmoihinsa mielikuvitusystäviensä kanssa. Eräänä päivänä Ariane hätkähtää, sillä Camille ilmoittaa haluavansa asua hänen ”oikean” äitinsä kanssa. Camille johdattaa äitinsä asuntoon toiselle puolelle kaupunkia, missä Ariane tapaa Isabella Stirner -nimisen naisen (Jeanne Balibar). Camille näyttää tietävän ja tuntevan kaiken Isabellan asunnossa, ja Isabella väittääkin Camillen olevan hänen Paul-poikansa, joka todellisuudessa hukkui kaksi vuotta sitten. Ariane on epävarma mitä tekisi, joten hän päättää olla leikissä mukana. Hän menee niinkin pitkälle, että antaa Isabellan tulla hänen perheensä kotiin. Samalla hän yrittää selvittää Camillen dilemmaa psykiatriveljensä Sergen (Charles Berling) avulla.
Tuotanto.
"Comédie de l’innocencen" kuvaukset alkoivat 8. joulukuuta 1999 ja päättyivät 26. tammikuuta 2000. Elokuva kuvattiin Pariisissa työnimellä "Fils de deux mères ou Comédie de l’innocence" ja 2 140 000 euron budjetilla. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Canal+, CNC, Les Films du Camélia, Mact Productions, Procirep ja TF1 International. "Comédie de l’innocencen" virallinen traileri julkaistiin 20. helmikuuta 2001.
Julkaisu.
"Comédie de l’innocence" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 1. syyskuuta 2000. Elokuva sai ensi-iltansa Ranskassa 28. helmikuuta 2001 ja oli Haut et Courtin teatterilevittämä. Elokuva keräsi Ranskassa teatterikierroksensa aikana 92 049 katsojaa. Elokuva on kiertänyt useita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten vuoden 2000 Toronton elokuvajuhlat.
"Comédie de l’innocence" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 12. maaliskuuta 2002.
Chamitataxus

Chamitataxus on sukupuuttoon kuollut pohjoisamerikkalaisten mäyrien suku, joka eli mioseenin lopulla kuusi miljoonaa vuotta sitten. Suvun ainoa laji, "C. avitus", kuvattiin vuonna 1935 löydetyn, lähes kokonaisen kallon perusteella. Kolmesta Pohjois-Amerikassa koskaan eläneestä mäyräsuvusta "Chamitataxus" oli primitiivisin. Toinen fossiileista tunnettu mäyrä oli suku "Pliotaxidea". Vain amerikanmäyrä ("Taxidea taxus") on selvinnyt nykypäiviin saakka.
Bugatti Automobiles

Bugatti Automobiles S.A.S. on ranskalainen urheiluautovalmistaja, jonka omistaa Volkswagen Group. Yrityksen kotipaikka on Molsheimissa, Ranskassa. Nykyisen Bugattin edeltäjä on Automobiles Ettore Bugatti, joka lakkautettiin vuonna 1963. Vuonna 1987 italialainen liikemies ostin Bugattin, ja yritys toimi virallisesti nimellä Bugatti Automobili S.p.A. Volkswagen Group osti Bugatti-nimen oikeudet vuonna 1998.
Historia.
Ferdinand Piëchin johtama Volkswagen Group osti Bugatti-nimen oikeudet kesäkuussa 1998. Sitä ennen Volkswagen oli ostanut Lamborghinin ja Bentleyn.
Volkswagen perusti virallisesti uuden Bugattin 22. joulukuuta 2000. Karl-Heinz Neumannista tuli yrityksen johtaja. Seuraavaksi uusi yhtiö osti Ettore Bugattin vieratalona toimineen Château Saint Jean-kartanon Dorlisheimista, Molsheimin läheltä. Rakennus uudistettiin ja siitä tuli Bugatti Automobilesin päämaja. Uusi moderni tehdas rakennettiin kartanon läheisyyteen. Se avattiin 3. syyskuuta 2005.
Bugatti valmisti Veyron-mallia vuoteen 2015. Sen korvasi Bugatti Chiron.
Marraskuussa 2021 yrityksestä tuli osa Bugatti Rimac -yhtiötä, jota hallitsevat Rimac Group ja Porsche. Autojen valmistus jatkuu Molsheimissa Ranskassa. Bugatti Rimac aloittaa 435 työntekijällä, joista 300 työskentelee Zagrebissa ja 135 Molsheimissa. Bugatti Rimaciin kuuluu myös Rimac Automobili.
Tuotteet.
Bugatti Automobili SpA valmisti Bugatti EB110 -autoa 1990-luvulla. Volkswagen osti yrityksen myöhemmin.
Veyron.
Bugatti Veyron EB 16.4 -autoa valmistettiin vuosina 2005–2011. Auton Grand Sport -versiota valmistettiin vuosina 2009–2015.
Auton suunnittelu alkoi 1999 nimellä EB 18/4 "Veyron"-nimisellä konseptiautolla. Autossa oli paljon yhtäläisyyksiä lopullisen tuotantomallin kanssa. Veyronin pääsuunnittelijaksi tuli Hartmut Warkuß ja ulkomuodot suunnitteli Jozef Kabaň.
Giorgetto Giugiaro oli suunnitellut aiemmat Bugatti-autot.
Chiron.
Veyronin seuraaja esiteltiin vuoden 2016 Geneven autonäyttelyssä. Sen nimeksi tuli Bugatti Chiron. Auton hinta on noin 2,4 miljoonaa euroa.
Chironissa on 1500 hevosvoimaa ja sen huippunopeus on noin 420 km/h. Se yltää 100 km/h:n 2.5 sekunnissa. Autoa valmistetaan 500 kappaletta.
La Voiture Noire.
Bugatti La Voiture Noire oli erikoismalli, joka esiteltiin vuoden 2019 Geneven autonäyttelyssä. Ainoa kappale autoa myytiin 11 miljoonalla eurolla.
La Voture Noiressa sama moottori kuin edeltäjässään Chironissa. Siinä on 1500 hevosvoimaa ja sen huippunopeus on noin 420 km/h. Se yltää 100 km/h:n 2,5 sekunnissa. Sen musta kori on hiilikuidusta käsin räätälöity ja siinä on muun muassa 6 pakoputkea, Auton esikuvana on ollut legendaarinen Bugatti Type 57 SC Atlantic.
Konseptiautot.
Italdesign Giugiaron suunnitelmat.
Volkswagen Group palkkasi Italdesign Giugiaron suunnittelemaan sarjan Bugatti-konseptiautoja. Ensimmäinen niistä oli EB118 joka oli kaksiovinen coupe. Se esiteltiin yleisölle Pariisin autonäyttelyssä 1998. Seuraavaksi tuli EB218, joka oli neliovinen sedan. Superauto 18/3 Chiron oli autoista viimeinen.
Sateenkaarikäärme

Sateenkaarikäärme on mytologinen eläin Australian aboriginaalien myyteissä. Sitä kutsutaan monilla nimillä. Arnheminmaan länsiosassa, Pohjoisterritorion metsäisemmällä alueella se on Ngalyod. Sillä on sarvet ja krokotiilin pyrstö. Se söi myös ihmisiä. Kerran sateenkaarikäärme nälissään söi kolme lintua. Se nielaisi ne kokonaisina. Käärmeen mahassa linnut ryhtyivät nokkimaan reikää vatsanseinämän läpi. Onnistuttuaan ne tulivat ulos ensimmäisten ihmisten muodossa. Pian ihmiset tappoivat Ngalyodin. Toisissa aboriginaalien myyteissä shamaanit kiipeävät taivaaseen sateenkaarikäärmettä pitkin. Perillä he kohtaavat henget ja esi-isät. Heiltä shamaanoit oppivat parantamis- ja ennustamistaitoja, jotka ovat hyödyllisiä maan päällä. Sateenkaarikärmeen uskotaan vesiyhteytensä kautta olevan elämän antaja, mutta se voi olla myös elämää tuhoava voima.
Liisa Kukkanen

Liisa Kukkanen (oik. Minna-Liisa Kukkanen s. 12. marraskuuta 1963 Leivonmäki) on suomalainen kirjailija ja SudenHenki-nimisen koirajulkaisuihin keskittyneen pienkustantamon perustaja ja omistaja. Hän on koulutukseltaan merkonomi, kuljetusteknikko ja kirjastovirkailija. Hän asuu Joutsassa.
Kukkanen on toiminut myös Hartolan matkahuoltoasiamiehenä. Vuosina 2009-2014 Kukkanen kustansi ja toimitti Koirafanitus-nimistä lastenlehteä. Juttujen kirjoittamisen ohella hän myös valokuvasi ja taittoi lehden. Kukkanen toimii vapaaehtoistyössä Suomen Kennelliiton kennelneuvojana.
Nimellä Minna-Liisa Kukkanen hän osallistui vuonna 1970 "Sävelin ja Sanoin" -nimiseen koululaisten sävellyskilpailuun, jossa hänen säveltämänsä ja yhdessä äitinsä Ritva Kukkasen kanssa sanoittamansa kappale "Jouluna" palkittiin ja se on julkaistu mm. Kauneimmat Joululaulut -nuottikirjan kahdessa painoksessa sekä levytetty Tapiolan Yhteiskoulun kuoron toimesta vuonna 1972.
Playa de las Teresitas

Playa de las Teresitas on hiekkaranta Teneriffalla. Ranta on vaaleaa hienoa hiekkaa. Käyttäjiä ovat yleensä paikalliset. Ranta sijaitsee koillisessa ja sinne pääsee autolla ja myös julkisilla välineillä. Ensin pitää mennä Santa Cruzin kaupungin bussiasemalle ja sieltä on jatkoyhteys bussilla rannalle (päätepysäkille).
Iwakuni

Iwakuni () on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūgokun alueella Yamaguchin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin itäosassa Seton sisämeren rannalla. Kaupungissa on 137 153 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 873,72 neliökilometriä. 
Iwakuni kehittyi Sengoku-kauden lopulta lähtien Kikkawa-klaanin linnanaluskaupunkina. Iwakunin linnan rakennutti vuoren huipulle alun perin Kikkawa Hiroie, kaupungin merkittävimpiin nähtävyyksiin kuuluvan, Nishikijoen ylittävän Kintai-kaarisillan vuorostaan 1600-luvulla Kikkawa Hiroyoshi. Meiji-restauraation jälkeen Iwakuni toimi lyhytikäisen Iwakunin prefektuurin pääkaupunkina. Kaupunkioikeudet Japanin nykyisen kunnallishallinnon puitteissa Iwakuni sai vuonna 1940. Vuonna 2006 perustettiin uusi, aiempaa huomattavasti laajempi kaupunki, kun Iwakuniin liitettiin seitsemän ympäristön kuntaa. Iwakunia palvelevat luotijunayhteys San’yō Shinkansenin lisäksi JR Nishi-Nihonin Sany’yō-päälinja ja Gantoku-linja sekä Nishikigawa-rautateiden Nishikigawa Seiryū -linja.
Kanakit

Kanakit ovat Ranskaan kuuluvan Uuden-Kaledonian alkuperäisasukkaita.
Nimitys ja lukumäärä.
Kanakkien nimi juontuu polynesialaisten kielten sanasta "kanaka", joka tarkoittaa yksinkertaisesti ihmistä ja jota eurooppalaiset käyttivät Tyynenmeren saarten asukkaista halventavaan sävyyn, samaan tapaan kuin termiä neekeri. Kanakit itse alkoivat kuitenkin käyttää termiä 1960-luvulta lähtien tapana erottaa itsensä saaren muualta tulleista asukkaista. Erottelu tehdään myös muista Tyynenmeren saarten asukkaista, joita on muuttanut eurooppalaisten tapaan uuteen-Kaledoniaan. CIA:n julkaiseman The World Factbookin mukaan kanakit muodostivat vuonna 2009 arviolta 40,3 % Uuden-Kaledonian asukkaista.
Historia.
Uusi-Kaledonia asutettiin noin 1 000 eaa. ja ensimmäiset asukkaat kuuluivat arkeologisten löydösten perusteella Lapita-kulttuuriin. Tosin on myös tutkijoita, joiden mukaan saaren asutus tapahtui jo 3 000 vuotta eaa. ja osa tutkijoista on myös liittänyt joitakin arkeologisia löytöjä mahdollisesti Lapita-kulttuuria edeltäneeseen kulttuuriin. Kirjoitetun historian puutteessa suuri osa kanakkien historiaa on hämärän peitossa. Yksi heidän historiansa käännekohdista oli 1800-luku, jolloin eurooppalaiset alkoivat tuoda Oseaniaan kulkutauteja ja lähetyssaarnaajia. Ranska liitti Uuden-Kaledonian itseensä vuonna 1853 ja alkoi myöhemmin siirtää vankeja saaren rankaisusiirtokuntiin. Vuosien 1864–1896 saarelle tuotiin noin 20 000 vankia, joiden lisäksi saapui tavanomaisia ranskalaisia siirtolaisia, sekä työntekijöitä Kiinasta. Näiden väestöllisten muutosten takia kanakit muodostavat alle puolet Uuden-Kaledonian nykyväestöstä.
1960-luvulta lähtien kanakit alkoivat vaatia muutoksia historiansa vääryyksiin ja lopulta alettiin myös vaatia itsenäisyyttä Ranskasta. 1980-luvulla kanakkien ja Ranskan välit kiristyivät väkivaltaisiksi mellakoiksi. Vuonna 1988 Uuden-Kaledonian kaksi pääpuoluetta, itsenäisyyttä ja Ranskaan kuulumista kannattaneet puolueet, solmivat Matignonin sopimuksen, jolla paikallisille myönnettiin huomattavasti aikaista suurempi itsemääräämisoikeus. Uuden-Kaledonian itsenäistymisestä järjestettiin kansanäänestys 4. marraskuuta 2018. 56,4 % äänestäneista kannatti Ranskan osana pysymistä.
Kulttuuri.
Kanakkien yhteisöllinen järjestäytyminen on samankaltainen, kuin muualla Melanesiassa. Suurin kokonaisuus johon kanakit yleensä itsensä mieltävät on klaani. Kanakkien klaanit ovat patrilineaarisia, eli klaanin jäsenyys periytyy isän kautta. Suuresta osasta muusta Melanesiasta poiketen kanakit tekevät erottelun myös tavallisten ja päällikköjen perheiden ja sukujen välillä. Muita kanakkien tapoja ovat esimerkiksi sukupuolten tarkka erottelu miesten ja naisten syöden ja joskus jopa nukkuen erikseen toisistaan, sekä usko esi-isien henkiin, joilla uskotaan olevan vaikutusta edelleen elävien onneen tai epäonneen. Perinteiset elinkeinot ovat jääneet osittain nykyajan jalkoihin. Esimerkiksi viljelykasveina saarelle on tuotu sen ulkopuolelta esimerkiksi riisi. Tarosta, jamssista, bataatista, banaanista, kanasta ja ravusta valmistettu perinteinen ruokalaji "bougna" on kuitenkin säilyttänyt suosionsa ja saanut epävirallisen aseman kansallisruokana.
Hr. Ms. Poolster (A835)

Hr. Ms. Poolster (runkonumero A835) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tukilaiva, joka otettiin palvelukseen 1964 ja poistettiin palveluksesta 1994. Alus myytiin Pakistanille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "Moawin" runkonumerolla A20. Se hinattiin romutettavaksi huhtikuussa 2019.
Valmistus.
Alus tilattiin joulukuussa 1961 Rotterdamista Rotterdamsche Droogdok Maatschappijlta, missä köli laskettiin 19. syyskuuta 1962. Aluksen nimi julkistettiin 17. heinäkuuta 1962. Alus laskettiin vesille 16. lokakuuta 1963 ja otettiin palvelukseen 29. kesäkuuta 1964.
Palvelus.
Heinäkuussa 1976 alus vieraili New Yorkissa "Hr. Ms. Trompin", "Hr. Ms. Hollandin", "Hr. Ms. Zeelandin", "Hr. Ms.Van Nesin", "Hr. Ms. Van Galenin" ja "Hr. Ms. Dolfjinin" kanssa. Vierailun aikana laivue osallistui Yhdysvaltain 200-vuotisjuhlallisuuksiin. Alus teki laivastovierailun Leningradiin 8. kesäkuuta 1977 "Trompin", "Hr. Ms. Groningenin" ja "Hr. Ms. Overijsselin" kanssa. Vierailun aikana aluksella ollut merijalkaväen soittokunta piti neljä konserttia.
Alus lähti 12. maaliskuuta 1979 koulutuspurjehdukselle Kaukoitään frgattien "Trompin" ja "Hr. Ms. Kortenaerin" sekä hävittäjä "Hr. Ms. Drenthen" kanssa. Osasto vieraili menomatkalla Saudi-Arabiassa ja purjehti Afrikan itärannikkoa, missä se harjoitteli yhteistoimintaa Ranskan laivaston kanssa. Seuraavaksi osasto vieraili Bombayssä, Singaporessa, Surabayassa ja Jakartassa, minkä jälkeen se suuntasi Australiaan. Osasto oli 18. toukokuuta - 5. kesäkuuta Fremantlessa, minkä jälkeen aloitettiin kotimatka Djiboutin ja Pireuksen kautta. Matka päättyi 12. heinäkuuta.
Alus lähti 13. tammikuuta 1986 Den Helderistä "Hr. Ms. De Ruyterin", "Hr. Ms. Callenburghin" ja "Hr. Ms. Jan van Brakelin" kanssa koulutuspurjehdukselle Kaukoitään. Matkalla oli myös kauppaa edistäviä tarkoituksia. Osasto palasi Alankomaihin 19. kesäkuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 28. heinäkuuta 1994. Pakistani osti aluksen 9,65 miljoonalla guldenilla liittäen sen laivastoonsa nimellä "Moawin". Lokakuussa 2018 Pakistan korvasi aluksen uudella samoin nimetyllä aluksella. Se hinattiin 21. huhtikuuta 2019 romutettavaksi Gadaniin.
Hr. Ms. Pelikaan (A804)

Hr. Ms. Pelikaan (runkonumero A804) on Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 2006 palvelukseen otettu tukilaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Damen Groupin Galatin telakalta Galatista Romaniasta. Alus laskettiin vesille 2006 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 12. kesäkuuta. Alus suunniteltiin erityisesti Karibianmeren olosuhteisiin ja on sijoitettu pysyvästi Curacaoon.
Palvelus.
Alus saapui 11. syyskuuta 2006 ensimmäisen kerran Willemstadiin Curaçaoon.
Alus saapui 18. tammikuuta 2010 Port-au-Princeen tuoden varusteita vuoden 2010 Haitin maanjäristyksessä kärsineille.
Kansallinen tulorekisteri

Kansallinen tulorekisteri on Suomen kansallinen sähköinen tietokanta, joka sisältää kattavat palkka-, eläke- ja etuustiedot yksilötasolla. Tulorekisterin ideana on kerätä tiedot yhteen paikkaan, josta tietoa jaellaan hallinnon tarpeisiin. Tulorekisteri otettiin käyttöön 1. tammikuuta 2019.
Taustaa.
Laki tulotietojärjestelmästä tuli voimaan 16. tammikuuta 2018. "Kansallisen tulorekisterin perustamishanke" (KATRE) oli yksi Sipilän hallituksen kärkihankkeista julkisten palvelujen digitalisoinnissa. Tulorekisterin perustamishanke on valtiovarainministeriön ja Verohallinnon yhteishanke. Valtiovarainministeriö vastasi hankkeen yleisestä ohjauksesta. Verohallinnon vastuulla oli tulorekisterin käytännön toteutus. Verohallinnon Tulorekisteriyksikkö toimii rekisterin ylläpitäjänä ja vastuuviranomaisena rekisterin käyttöönoton jälkeen. Tulorekisteriviranomainen on perustettu helmikuussa 2018.
Tulorekisterin sisältämät tiedot.
Tulorekisteri on kansallinen sähköinen tietokanta. Se sisältää kattavat palkka-, eläke- ja etuustiedot yksilötasolla. Tiedon tuottajat ilmoittavat tiedot ansiotuloista tulorekisteriin reaaliaikaisesti, maksukohtaisesti ja yhteisesti hyväksyttyjen vakioitujen standardien mukaisesti. 
Käyttöönotto.
Ensimmäisessä vaiheessa eli vuodesta 2019 lähtien tulorekisteriin ilmoitetaan palkkatiedot. Tietojen ilmoittaminen tulorekisteriin koskee kaikkia palkkatiedon maksajia 1.1.2019 alkaen. Eläkkeet ja etuudet oli tarkoitus ilmoittaa tulorekisteriin vuodesta 2020 alkaen, mutta käyttöönottoa siirrettiin vuodella eteenpäin. Tulorekisteriin ilmoitetaan 1.1.2021 ja sen jälkeen maksetut eläke- ja etuustulot. 
Hyödyt.
Kansallisen tulorekisterin pitäisi vähentää byrokratialoukkuja. Kela saa kansallisesta tulorekisteristä ajantasaiset tiedot kansalaisen palkkatiedoista, mikä tarkoittaa että kansalaisen ei tarvitse enää toimittaa palkkatuloistaan liitteitä. Tulorekisteriä voi jatkokehittää.
Buffel-luokka

Buffel-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kahden vuosina 1867-1870 valmistetun monitorin muodostama alusluokka. 
Suunnittelu.
Luokan alukset oli valmistettu edeltäneen Schorpionen-luokan suunnitelmien mukaan. Alusten pituus oli 62,7 metriä, leveys 12,3 ja syväys 4,8 metriä. Alusten uppouma oli 2 233 tonnia. Ne oli varustettu törmäyskeulalla ja niiden miehistöksi tarvittiin 117 miestä. Miehistönmäärä nousi myöhemmin 159:ään.
Propulsiojärjestelmä koostui kahdesta kaksi sylinterisestä compound-höyrykoneesta, jotka kumpikin pyörittivät omaa 3,66 metrin potkuria. Höyryn muodostamiseksi aluksella oli neljä kattilaa. Koneisto oli suunniteltu tuottamaan 2 000 ihp:tä, mikä mahdollistaisi 12,4 solmun maksiminopeuden. Alukset kuitenkin saavuttivat ainoastaan 11,2 solmua. Niiden varastoihin sopi 152 tonnia hiiltä ja ne oli varustettu kahdella lyhyellä mastolla.
Alusten aseistuksena oli kaksi Armstrongin valmistamaa yhdeksän tuuman rihlattua tykkiä, jotka oli asennettu Coles-torneihin. Lisäksi aseistuksena oli neljä 30 naulan matalapainetykkiä. Suoja koostui vesirajaan asennetusta koko aluksen mittaisesta valurautaisesta panssarivyöstä, jonka paksuus oli keskellä 152 millimetriä kaveten päitä kohden 76 millimetriin. Tykkitornien suojana 203 millimetrin panssarointi ja panssarointi paksuni tykkiporttien reunoilla aina 279 millimetriin. Tykkitornien pohjan paksuus oli 203 millimetriä ja tulenjohtotornin seinät olivat 144 millimetriä. Panssarikansi oli paksuudeltaan 19-25 millimetriä.
Hr. Ms. Schorpioen

Hr. Ms. Schorpioen oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Schorpioen-luokan monitori.
Valmistus.
Alus tilattiin Ranskasta Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seyne-sur-Meristä, missä köli laskettiin elokuussa 1867. Alus laskettiin vesille 18. tammikuuta 1868 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 1. lokakuuta.
Palvelus.
Vuonna 1886 hinaaja törmäsi Den Helderin satamassa "Schorpioenen" kylkeen. Vaurioitunut monitori upposi saamaansa vuotoon kaksi tuntia myöhemmin. Alus saatiin kuitenkin nostettua ja kunnostettua. Vuonna 1906 alus poistettiin operatiivisista tehtävistä ja muutettiin majoitusalukseksi. 
Toisen maailmansodan alussa saksalaiset valtasivat aluksen, joka hinattiin Saksaan, missä se palveli lähinnä varastona. Sotatoimien päätyttyä alus löytyi 1947 Hampurista ja hinattiin Amsterdamiin ja edelleen Den Helderiin, missä se sijoitettiin naisten vapaaehtoisen asepalvelun kasarmiksi.
Vuonna 1982 palveluksesta poistamisen jälkeen yksityinen säätiö osti aluksen, joka sijoitettiin kelluvaksi museoksi Middelburgiin. Seitsemän vuotta myöhemmin täydellisen kunnostuksen jälkeen se avattiin yleisölle. Vuonna 1995 laivasto lunasti aluksen, joka sijoitettiin laivastomuseoon Den Helderiin. Alus on ollut avoinna toukokuusta 2000 alkaen puolentoista vuoden kunnostuksen valmistuttua, jonka aikana se palautettiin alkuperäiseen asuunsa.
Air Calédonie

Air Calédonie on uusikaledonialainen lentoyhtiö. Se lentää kymmeneen kotimaan kohteeseen solmukohtanaan Nouméan Magentan lentoasema.
Yhtiö perustettiin 1954 nimellä Transpac ja aloitti lennot 25. syyskuuta 1955. Nykyisen nimensä se otti käyttöön vuonna 1967.
Kohteet.
Huhtikuussa 2017 Air Calédonie lensi reittilentoja seuraaviin kohteisiin:
Laivasto.
Huhtikuussa 2017 Air Calédonien laivastoon kuului neljä lentokonetta.
Hr. Ms. Stier

Hr. Ms. Stier oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Schorpioen-luokan monitori.
Valmistus.
Alus tilattiin Englannista Laird, Son and Companyltä Birkenheadistä. Alus laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1868 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1906 ja alusluettelosta kaksi vuotta myöhemmin. Se palautettiin palvelukseen majoitusaluksena 1. huhtikuuta 1909. Alus myytiin romutettavaksi 1930.
Dihydro-orotaasi

Dihydro-orotaasi on hydrolaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi dihydro-oroottihapon reversiibeliä muodostumista karbamoyyliasparagiinihaposta. Tämä reaktio on osa pyrimidiinien biosynteesiä ja entsyymiä esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin soluissa. Eräissä aitotumaisissa elöissä, kuten nisäkkäissä, dihydro-orotaasi on osa entsyymikompleksia nimeltä CAD, jolla on lisäksi myös kahden muun entsyymin eli karbamoyylifosfaattisyntetaasi II:n ja aspartaattikarbamoyylitransferaasin aktiivisuus. Dihydro-orotaasin EC-numero on EC 3.5.2.3. 
Rakenne ja toiminta.
Dihydro-orotaasi esiintyy yleensä monomeerina ja dimeerinä. Bakteereilla ja sienillä monomeerin molekyylimassa on noin 40–50 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen sinkki-ioneja ja sinkki-ionit sitoutuvat entsyymiin histidiiniaminohappojen välityksellä. Sinkki-ionien tehtävänä on stabiloida dihydro-orotaasin katalysoiman reaktion välivaiheena muodostuvaa oksianionia. Entsyymin katalysoiman reaktion mekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi vastaanottaa karbamoyyliasparagiinihapon aminoryhmältä protonin, mikä tekee aminoryhmästä nukleofiilisemman. Tämän jälkeen aminoryhmä reagoi molekyylinsisäisellä additioreaktiolla elektrofiilisen karboksyylihapporyhmän hiiliatomin kanssa. Näin muodostuu tetraedrimäinen anioninen välivaihe, jonka hajotessa muodostuu dihydro-oroottihappoa ja vettä. Entsyymi kykenee katalysoimaan myös dihydro-oroottihapon hydrolyysiä karbamoyyliasparagiinihapoksi.
Lapin ammattikorkeakoulun opiskelijakunta

Lapin ammattikorkeakoulun opiskelijakunta ROTKO on Lapin ammattikorkeakoulussa toimiva ammattikorkeakoululain 41 pykälän mukainen opiskelijakunta. 
Opiskelijakunta valitsee opiskelijoiden edustajat ammattikorkeakoulun hallitukseen ja muihin monijäsenisiin toimielimiin. Opiskelijakunta toimii jäsentensä yhdyssiteenä ja edistää heidän yhteiskunnallisia, sosiaalisia sekä opiskeluun ja opiskelijan asemaan yhteiskunnassa liittyviä asioita. Opiskelijakunnan päättävänä elimenä toimii Lapin ammattikorkeakoulun opiskelijoista koostuva edustajisto, johon kuuluu 9–15 varsinaista jäsentä. Edustajisto valvoo opiskelijoiden etuja tekemällä suurimmat opiskelijakuntaa koskevat päätökset. Edustajisto valitsee vuosittain vaihtuvan hallituksen toteuttamaan ROTKOn operatiivista toimintaa. Edustajiston tehtävä on valvoa hallituksen toimintaa ja varmistaa toiminnan olevan strategian ja toimintasuunnitelman mukaista. Hallitus toimeenpanee edustajiston päätökset ja edistää opiskelijoiden edunvalvontaa.
Opiskelijakunnan henkilöjäsenyys on vapaaehtoinen.
Opiskelijakunnan toimistot sijaitsevat Kemissä, Rovaniemellä ja Torniossa.
Hr. Ms. Buffel

Hr. Ms. Buffel oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Buffel-luokan monitori. Alus on ollut ankkurissa monissa tukikohdissa ja viimeiset 25 vuotta Amsterdamissa. Aluksella on keulaan maalattuna Naton runkonumero A884.
Valmistus.
Alus tilattiin Skotlannista Robert Napier and Sonsilta Glasgow'sta, missä köli laskettiin 10. kesäkuuta 1867. Alus laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1868 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 22. heinäkuuta.
Palvelus.
Alus teki 1868 ainoan avomeripurjehduksensa siirtyessään Glasgow'sta Den Helderii. Matkalla alus keinui pahoin ja siihen tuli runsaasti vettä. Tämän jälkeen se pysyi Pohjanmerellä ja teki ainoan laivastovierailunsa Antwerpeniin Belgiaan vuonna 1871.
Alus osallistui lukuisiin kansallisiin sotaharjoituksiin maavoimien tukena, kunnes se siirrettiin 1894 reserviin. Myöhemmin se oli parin vuoden ajan koululaivana ja vuodesta 1896 alkaen varasto- ja majoitusaluksena.
Vuonna 1973 alus poitettiin palveluksesta ja myytiin seuraavana vuonna Rotterdamin kaupungille, joka muutti sen museolaivaksi. Alus avattiin 1979 yleisölle. Alus siirrettiin 2013 säästö syistä Hellevoetsluisiin, jonne se saapui 5. lokakuuta. Alus sijoitettiin tilapäisesti tiilistä rakennettuun Jan Blankneyn kuivatelakkaan, joka oli vuokrattu kolmeksi vuodeksi. Alus saapui 7. helmikuuta 2015 lopulliselle ankkuripaikalleen Koningskade 2:een Het Grooten telakalle Hellevoetsluisiin, jonne historialliset alukset on tarkoitus kerätä. Alueella ovat "Buffel", miinanraivaaja "Bernisse" ja majakkalaiva "Noord Hinder".
Lokakuussa 2016 päätettiin, ettei aluksen kolmen vuoden vuokrasopimusta uusita. Ryhmä vapaaehtoisia päätti pelastaa aluksen yhteistyösä Rotterdamin ja Hellevoetsluisin kanssa.
The Best of 2005–2013

The Best of 2005–2013 on yhdysvaltalaisen heavy metal -yhtye Avenged Sevenfoldin kokoelma-albumi. Albumin julkaisi joulukuussa 2016 yhtyeen aiempi levy-yhtiö Warner. Kokoelma sisältää kappaleita kaikilta Warnerin alaisuudessa julkaistuilta neljältä albumilta.
Yhtye vastusti kokoelma-albumin julkaisua ja yrittikin saada Warnerin perumaan sen julkaisun sopimusrikkeeseen vedoten, kun yhtyeen jäsenet eivät saaneet vaikuttaa albumin sisältöön tai kansitaiteeseen.
Hr. Ms. Guinea

Hr. Ms. Guinea oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston vuonna 1873 valmistunut Buffel-luokan monitori.
Valmistus.
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 1867 nimellä "Matador". Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1870 ja otettiin palvelukseen 16. lokakuuta 1873.
Palvelus.
Vuonna 1887 aluksen aseistus modernisoitiin, jolloin pääaseiksi tuli Kruppin valmistama 280 millimetrin tykki ja apuaseiksi neljä Hotchkissin 37 millimetrin pikatykkiä ja kaksi Hotchkissin viisiputkista 37 millimetrin revolveritykkiä.
Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1897 Bolnesissa.
Ekler’o’shock

Ekler’o’shock on ranskalainen, Pariisissa vuonna 2002 perustettu levy-yhtiö. Sen artisteja ovat muun muassa Benjamin Clementine, DatA, Polo &amp; Pan, Limousine, Paris sekä Alexandre Chatelard. Ekler’o’shockin entisiä artisteja ovat muun muassa Danger, Marie Madeleine, Maxence Cyrin, Léonard de Léonard ja Terry Poison.
Air Austral

Air Austral on réunionlainen lentoyhtiö. Sen kotikenttä on Roland Garrosin lentoasema Saint-Denisissä. Se lentää 15 kohteeseen Afrikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Yhtiö perustettiin lokakuussa 1974 ja aloitti lennot seuraavan vuoden maaliskuussa. Se on aiemmin tunnettu nimillä Réunion Air Service ja Air Réunion.
Air Austral on yksi vuonna 2015 perustetun Vanilla Alliancen perustajajäsenistä.
Kohteet.
Air Austral lensi huhtikuussa 2017 reittilentoja 15 kohteeseen.
Laivasto.
Laivaston keski-ikä huhtikuussa 2023 on 6,4 vuotta.
Yhteistyökumppanit.
Air Australilla on yhteistyösopimuksia Air Francen, Lufthansan, Swissin, Alitalian, Luxairin ja Thai Airways Internationalin kanssa.
Epilogue from the Past

Epilogue from the Past on To/Die/Forin kokoelma-albumi. Se julkaistiin 17. tammikuuta 2010 levymerkillä Spinefarm Records.
Terveyttä ja hyvinvointia edistävä liikunta

Terveyttä ja hyvinvointia edistävällä liikunnalla tarkoitetaan elämänkulun eri vaiheissa tapahtuvaa kaikkea fyysistä aktiivisuutta, jonka tavoitteena on terveyden ja toimintakyvyn ylläpitäminen ja parantaminen.
 Käsite korvaa käytössä terveysliikunnan. Terveyttä ja hyvinvointia edistävän liikunnan kirjaukset kuuluvat Suomessa Pääministeri Juha Sipilän hallitusohjelmaan. Niiden toteuttamista varmistamaan on nimetty terveyttä ja hyvinvointia edistävän liikunnan ohjausryhmä. Linjausten visio on, että vuonna 2020 suomalaiset liikkuvat enemmän ja istuvat vähemmän. Linjauksissa fyysinen aktiivisuus nähdään yksilön ja yhteiskunnan terveyden, hyvinvoinnin ja kilpailukyvyn perusedellytyksenä.
Aiheesta muualla.
Muutosta liikkeellä -sivusto.
Lagerroos

Lagerroos on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Arne Hülphers

Arne Gunnar Valter Hülphers [hylfers] (4. huhtikuuta 1904 Trollhättan – 24. heinäkuuta 1978 Norrköping) oli ruotsalainen pianisti ja kapellimestari.
Arne Hülphers vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Turussa. Hän opiskeli musiikkia Ruotsin kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa vuosina 1924–1932. Hän työskenteli Ruotsissa viihdeorkestereiden – muun muassa turkulaissyntyisen Håkan von Eichwaldin orkesterin – pianistina ja kapellimestarina 1930-luvulta alkaen sekä teki kiertueita Saksassa 1930-luvun lopulta vuoteen 1942 saakka. Hänen orkesterinsa esiintyivät myös elokuvissa ja levyttivät runsaasti.
Hülphersin ensimmäinen puoliso vuosina 1934–1955 oli laulaja Greta Wassberg (1904–1996) ja toinen puoliso vuodesta 1956 laulaja-näyttelijä Zarah Leander. Hülphers työskenteli Leanderin säestäjänä ja kapellimestarina, ja he tekivät useita kiertueita Ruotsissa, Saksassa, Itävallassa ja Suomessa.
Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2017

Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttivaalit 2017 pidettiin torstaina 8. kesäkuuta 2017. Vaalit oli tarkoitus järjestää vasta vuonna 2020, mutta 19. huhtikuuta 2017 alahuoneessa äänestettiin aikaistettujen vaalien puolesta äänin 522–13. Pääministeri Theresa May oli esittänyt vaalien ennenaikaistamista saadakseen vahvemman mandaatin brexit-neuvotteluihin.
Mielipidemittaukset.
Kun vaalien ennenaikaistamisesta päätettiin, Mayn konservatiivipuolue oli gallupien mukaan ylivoimaisesti suosituin puolue, ja sen ennustettiin voittavan parlamenttiin valtavan enemmistön. Jeremy Corbynin työväenpuolue onnistui kuitenkin kuromaan konservatiivien etumatkaa vaalien lähestyessä.
Ovensuukysely.
Ovensuukysely julkaistiin kello 22.00 paikallista aikaa.
Tulokset.
Konservatiivit menettivät enemmistönsä parlamentin alahuoneessa, vaikka pysyivätkin suurimpana puolueena ja lisäsivät ääniosuuttaan. Myös työväenpuolue lisäsi suuresti kannatustaan. Skotlannin kansallispuolue menetti asemiaan, ja itsenäisyyspuolueen kannatus romahti. Muun muassa entinen varapääministeri Nick Clegg ja Skotlannin entinen pääministeri Alex Salmond menettivät paikkansa parlamentissa.
Hallitus.
Vaalien jälkeen May jatkoi pääministerinä konservatiivien vähemmistöhallituksessa, joka nojaa pohjoisirlantilaisen demokraattisen unionistipuolueen tukeen.
Håkan von Eichwald

Håkan Ingvar von Eichwald (2. huhtikuuta 1908 Turku – 1. toukokuuta 1964 Malmö) oli suomenruotsalainen säveltäjä ja kapellimestari, joka työskenteli Ruotsissa. Hän oli venäläis-suomalaista syntyperää.
Von Eichwald opiskeli musiikkia Karl Ekmanin, Ilmari Hannikaisen ja Selim Palmgrenin johdolla Helsingissä ja jatkoi opintojaan Würzburgissa sekä Wienin konservatoriossa (1925–1926). Hän siirtyi Ruotsiin vuonna 1926 ja työskenteli teatteri- ja viihdeorkestereiden pianistina ja kapellimestarina. Hän teki menestyksekkäitä kiertueita Keski-Eurooppaan.
Von Eichwald tunnettiin 1930-luvulla erityisesti operettikapellimestarina, ja hän johti muun muassa Tukholman Vasateaternissa ja Helsingin Svenska Teaternissa. 1940–1960-luvulla hän työskenteli kapellimestarina Helsingborgissa ja Malmössä.
Von Eichwald teki 1930-luvulla yli 300 levytystä. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu operetteja, iskelmiä, jatsia ja elokuvamusiikkia.
Hr. Ms. Johan Maurits van Nassau (1932)

Hr. Ms. Johan Maurits van Nassau oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 17. heinäkuuta 1931 telakkanumerolla 195. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1932 ja se otettiin palvelukseen 5. huhtikuuta 1933.
Palvelus.
Toisen maailmansodan alkaessa alus oli Hollannin Itä-Intiassa, mistä se palasi Alankomaihin uuden tykistönkoululaiva "Hr. Ms. Van Kinsbergen" saavuttua.
Saksan aloitettua hyökkäyksensä länteen 10. toukokuuta 1940 alus oli etsintä- ja vartioaluksena Vlissingenissä, missä se joutui Saksan ilmavoimien hyökkäyksen kohteeksi. Aluksen ilmatorjuntamiehistöjen onnistui ampua alas yksi hyökkääjistä. Alus viipyi alueella muutaman päivän ennen kuin se sai määräyksen Saksan laskuvarjojoukkojen valtaamaa Waalhavenin lentotukikohtaa Rotterdamissa. Alus saapui Hoek van Hollandiin, mutta hävittäjä "Hr. Ms. Van Galenin" tuhouduttua ilmahyökkäyksessä operaatio peruutettiin.
Den Helderissä ollut alus sai käskyn 12. toukokuuta vaientaa tykkitulella saksalaisen tykistöpatterin lähellä Afsluitdihkia. Alus avasi 14. toukokuuta tulen tuhoten Saksan 1. ratsuväkidivisioonan 88 millimetrin tykistöpatterin, joka oli noin 18 kilometrin etäisyydellä aluksesta. Aluksen kehittynyt tulenjohtojärjestelmä mahdollisti tehtävässä vaaditun tarkkuuden. Hyökkäyksen jälkeen Saksan ilmavoimat hyökkäsi aluksen kimppuun tuloksetta.
Alankomaiden sotatoimet olivat kuitenkin jo päättymässä ja siten Alankomaiden kuninkaallinen laivasto lakkasi olemasta itsenäinen puolustushaara. Alkoi kaluston ja henkilöstön evakuointi ja alus lähti 14. toukokuuta Den Helderistä miinalaivojen "Hr. Ms. Jan van Brakelin", "Hr. Ms. Douwe Aukesin" ja "Hr. Ms. Nautiluksen" sekä torpedoveneiden "Hr. Ms. G 13" ja "Hr. Ms. G 15" kanssa. Iltapäivällä noin 16 kilometriä Callantsoogista länteen Saksan ilmavoimat hyökkäsi osaston kimppuun. Suurimpana aluksena "Johan Maurits van Nassau" oli päämaali. Alukseen osui kaksi tai kolme pommia, joista yksi sytytti tulipalon lähellä ammusvarastoa. Miehistö määrättiin jättämään laiva. Hyökkäyksessä sai surmansa kahdeksan miehistönjäsentä.
Myöhemmin pelastusalus "Hr. Ms. Dorus Rijkers" toimitti pääosan eloonjääneistä takaisin Den Helderiin ja pienempi osa matkasi osaston muiden alusten mukana Britteinsaarille.
IPhone

iPhone (lausutaan ) on sarja Applen valmistamia älypuhelimia, jotka käyttävät sen omaa iOS-käyttöjärjestelmää. Sarjan ensimmäinen puhelin julkaistiin vuonna 2007.
Ensimmäinen versio ei sisältänyt lainkaan mahdollisuutta asentaa sovelluksia. Puhelimessa oli asennettuna Safari-selain ja kaikkien "sovellusten" piti olla verkkosivustoja, joiden linkin voi raahata kotinäytölle. Käyttäjät kuitenkin mursivat puhelimen ja kehittivät Installer.app-sovelluksen, jolla puhelimeen voi asentaa omia sovelluksia. Lisäksi syntyi ensimmäinen "sovelluskauppa" Cydia niitä varten. Apple päätti lisätä virallisesti sovellusten asennuksen iPhone 3G -malliin, jolloin avattiin App Store. Kuukaudessa kaupasta ladattiin 25 miljoonaa sovellusta.
iPhone 8 -puhelimien aiempia puhelimia suurempi muistimäärä on ollut aiheuttamassa DRAM-muistien hinnannousua vuonna 2017 "9to5mac"-verkkojulkaisun mukaan.
Grimetonin radioasema

Grimetonin radioasema () on Varbergin kunnassa, Ruotsissa sijaitseva radioasema, joka on rakennettu 1920-luvulla. Unesco luokitteli sen maailmanperintöluettelon kohteeksi vuonna 2004.
Radioasema edustaa viestintäteknologian kehittymistä ensimmäisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta. Se on poikkeuksellisen hyvin säilynyt esimerkki tietoliikennekeskuksesta, joka edustaa teknologian saavutuksia 1920-luvulta alkaen. Sen lähetinlaitteistoon kuuluu antennijärjestelmä, joka koostuu kuudesta 127 metriä korkeasta terästornista. Vaikka ne eivät olekaan enää säännöllisessä käytössä, niitä on silti pidetty toimintakunnossa. 109-hehtaarinen radioaseman alue koostuu useista rakennuksista, kuten alkuperäisestä Alexanderson-lähettimestä ja henkilökunnan rakennuksista.
Humppa of Finland

Humppa of Finland Eläkeläiset-yhtyeen 21.4.2017 julkaistu albumi. Albumilla yhtye esittää humppaversioita kotimaisista alun perin englanniksi lauletuista kappaleista. Albumilla vierailee kappaleiden alkuperäisesittäjiä, sekä monia muita. Vierailevia artisteja on lähes 150, joista jokainen soittaa levyllä yhden lyönnin verran triangelia.
Albumi nousi heti Suomen virallisen listan kymmenennelle sijalle.
Grande Terre (Uusi-Kaledonia)

Grande Terre on Uuden-Kaledonian pääsaari, jolla sijaitsee myös pääkaupunki Nouméa. Saarta kutsutaan usein myös vain Uudeksi Kaledoniaksi.
Saari on 400 kilometriä pitkä ja 50–70 km leveä. Saaren länsiranta vuoriston suojanpuolella on kuiva, itärannikolla, jonne vallitsevat tuulet tuovat kosteutta mereltä, rehevä kasvillisus ulottuu meren rannalle asti. Saarta ympäröivät koralliriutan suojaamat laguunit, joista osa kuuluu Unescon maailmanperintökohteeseen.
GroupMe

GroupMe on ryhmäviestittelyyn keskittynyt pikaviestintäohjelma, joka julkaistiin vuonna 2010. Microsoftin tytäryhtiö Skype Technologies osti sen 2011. GroupMe ei Skypen tavoin tue video- eikä äänipuheluita.
Uuden-Kaledonian laguunit

Uuden-Kaledonian laguunit ovat koralliriutan rajaamia laguuneja Uuden-Kaledonian saarten ympärillä.
Laguuneita rajaava valliriutta on 1 500 kilometriä pitkä. Se on maailman toiseksi suurin koralliriutta. Kaikkia alueella eläviä lajeja ei ole vielä kartoitettu, ja uusia lajeja löytyy säännöllisesti. Kalalajeja on tunnistettu yli tuhat, nilviäisiä 5 500, äyriäisiä 5 000 ja sienieläimiä 600 lajia. Suurikokoisimpiin lajeihin kuuluvat dugongi ja liemikilpikonna.
Riutta ja laguunit lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2008.
Maailmanperintöluetteloon on rajattu laguuneita ja riuttaa kuudelta alueelta, joista neljä sijaitsee Uuden-Kaledonian pääsaaren Grande Terren ympärillä ja kaksi sen läheisyydessä Beautemps-Beaupren ja Ouvean ympärillä sekä Entrecasteuxin riutoilla.
Popcorn (kappale)

Popcorn on Gershon Kingsleyn vuonna 1969 "Music to Moog By" -albumillaan julkaisema instrumentaalikappale. Kappale julkaistiin myös singlenä vailla mainittavaa menestystä. Vuonna 1971 Gershon Kingsleyn yhtye The First Moog Quartet levytti Popcornin uudelleen albumilleen "Popcorn". First Moog Quartetin jäsen Stan Free äänitti kappaleen uudelleen Hot Butter -yhtyeensä kanssa vuonna 1972.
Hot Butterin versio Popcornista oli listaykkösenä Ranskassa, Saksassa, Hollannissa, Norjassa ja Sveitsissä. Suomessa kappale oli listaykkösenä 1972 syyskuusta joulukuuhun. Popcornista tuli kaikkien aikojen ensimmäinen Billboardin listalle noussut elektroninen levytys.
Taipaani (myytti)

Taipaani samaistetaan usein Sateenkaarikäärmeeseen Australian aboriginaalien myyteissä. Sillä on valta päättää elämästä ja kuolemasta. Se myös säätelee sadetta. Taipaani rakasti poikaansa, mutta tämä rakastui Walan, sinikieliskinkin, tyttäreen. Wala puolestaan suuttui tyttärelleen siitä, että tämä oli ottanut itselleen miehen ilman äitinsä lupaa. Wala ajoi paria takaa ja tappoi Taipaanin pojan. Surullisena Taipaani lähetti valtaosan perheestään asumaan maan uumeniin ja kaksi sisartaan taivaaseen. Siellä ne keräsivät kuolleen sisarenpoikansa verta ja lisäsivät punaisen värin sateenkaareen.
Lähteet.
Philip Wilkinson: Myytit &amp; legendat. Readme.fi, 2009. Sivu 329. Suomentaja Veli-Pekka Ketola
Lucas McKinnon

Lucas Joe Reihana McKinnon (s. 5. kesäkuuta 1984 Tainui) on uusiseelantilainen karateka, jolla on maorilaiset sukujuuret. Hän saavutti pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa ja on viisinkertainen Uuden-Seelannin mestari.
Karate.
McKinnon perhe ylläpitää Huntlyssa, Rahui Pokeka Kyokushin Karate Club nimistä kyokushin seuraa, joka on kaupungin vanhin seura. He pitivät taukoa lajista 1998 ja McKinnon palasi lajin pariin takaisin 13 vuotta myöhemmin huomattuaan kärsivänsä paino-ongelmista. Sittemmin palattuaan kilpailemisen pariin McKinnon voitti Uuden-Seelannin mestaruuden 2013, 2014 ja 2015. Hän voitti myös Australian mestaruuden syksyllä 2014.
McKinnon voitti pronssia Yhdysvaltain mestaruuskilpailuissa 2015. Loppuvuodesta hän osallistui World Open -turnaukseen, jossa otteli yhteensä 192 ottelijaa. McKinnon sijoittui 32 parhaan joukkoon, joka oli samalla paras sijoitus uusiseelantilaiselta.
2017 McKinnon sai mahdollisuuden osallistua MM-kilpailuihin Tokiossa. Hän sijoittui turnauksessa neljänneksi.
Lumaluma

Lumaluma on Australian pohjoisosassa, Arnheminmaassa asuvien yolngutien myytti. Siinä Lumaluma, valas, nousi merestä ja otti ihmisen muodon. Hän otti kaksi vaimoa ja kiersi ympäri maanosaa kertomassa pyhistä rituaaleista. Aluksi yolngut arvostivat Lumaluman oppeja, mutta he kyllästyivät valaan pohjattomaan ruokahaluun, jonka tyydyttämiseen se käytti hyväkseen pyhyyttään. Aina kun Lumaluma löysi ruokaa, se löi rumpupalikoitaan yhteen ja julisti ruuan pyhäksi, jotta vain se voisi syödä sitä. Viimein kansa surmasi valaan vaimoineen keihäillä. Kaiken maassa ajateltiin kuuluvan kahteen ryhmään: duat ja yiridjat. Duat uskoivat esi-isiensä tulleen meren takaa, yiridjat maitse. Vielä viimeisinä hetkinäänkin Lumaluma saarnasi. Arnheminmaan kansat ovat esittäneet Lumaluma-rituaaleja nykypäiviin asti, esimerkiksi rakentamalla lehdistä ja oksista varjomajoja. Yolngut keräsivät Lumaluman pyhät esineet: puuvartisen kivikirveen, keihään heittämisen apuvälineen bondokin, rumpupalikat ja kaksi kuiduista punottua verkkokassia. Viimeksi mainittujen muoto kuvaa Djanggawul-sisarusten, esiäitien, kohtuja. Heidän uskottiin olevan ikuisesti raskaina.
Lähteet.
Philip Wilkinson: Myytit &amp; legendat. Readme.fi, 2009. Sivu 332. Suomentaja Veli-Pekka Ketola
Tiémoué Bakayoko

Tiemoué Bakayoko (s. 17. elokuuta 1994 Pariisi) on ranskalainen jalkapalloilija, jonka sopimus Chelsean kanssa päättyi kesällä 2023. Oikeajalkainen Bakayoko on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Bakayoko pelasi Rennesissä 24 Ligue 1:n ottelua ja teki yhden maalin kaudella 2013–2014. Hän siirtyi saman sarjan Monacoon kahdeksalla miljoonalla eurolla kesällä 2014. Hän pelasi 32 Ligue 1:n ottelua, joissa teki kaksi maalia, Monacon voittaessa Ranskan-mestaruuden kaudella 2016–2017. Kaikkiaan hän pelasi Monacossa kolmen kauden aikana 63 Ranskan pääsarjaottelua, ja teki kolme maalia. Mestarien liigan 13 ottelussa hän teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhden pelin.
Bakayoko siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 40 miljoonalla eurolla kesällä 2017. Hän pelasi kaudella 2017–2018 Valioliigassa 29 ottelua, joissa teki kaksi maalia, sekä Mestarien liigassa viisi ottelua, joissa teki yhden maalin. Chelsean voittamassa FA Cupissa hän pelasi viisi ottelua mukaan lukien loppuottelu.
Bakayoko pelasi kaudella 2018–2019 lainasopimuksella Serie A:n AC Milanissa 31 liigaottelua, joissa teki yhden maalin, sekä kuusi peliä Eurooppa-liigassa. Seuraavan kauden hän oli lainalla vanhassa seurassaan Monacossa tehden 20 Ranskan pääsarjaottelussa yhden maalin. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Napolissa lainalla 32 Serie A -ottelua, ja teki kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Kaudet 2021–2023 hän oli jälleen lainalla Milanissa, jossa pelasi 17 ottelua Italian pääsarjassa ja kolme Mestarien liigassa.
Bakayoko jäi ilman seuraa, kun hänen sopimuksensa Chelsean kanssa päättyi kesällä 2023.
Bakayoko on pelannut useissa Ranskan ikäkausimaajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua alle 17-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011. Ainoan ottelunsa Ranskan jalkapallomaajoukkueessa hän on pelannut maaottelussa Espanjaa vastaan maaliskuussa 2017.
Loyautésaaret

Loyautésaaret () on saaristo Tyynenmeren lounaisosassa. Se on osa Ranskalle kuuluvaa Uuden-Kaledonian erityisyhteisöä. Saaristoon kuuluu kolme matalaa korallisaarta: Ouvéa, Lifou ja Maré. sekä joukko pienempiä saaria ja atolleja. Kaikkiaan kuudella saarella on asutusta. Hallinnollisesti Loyautésaaret on yksi Uuden-Kaledonian kolmesta provinssista.
Saarijono sijaitsee noin sata kilometriä itään Uuden-Kaledonian pääsaaresta Grande Terrestä. 
Saarten pinta-ala on 2 095 km2. Vuoden 2014 väestönlaskennan mukaan saarilla asui noin 18 300 henkeä, joista yli puolet Lifoun kunnassa. Loyautésaarten väestöstä suurin osa on kanakeja, kun koko territoriossa heidän osuutensa on noin 40%. Eri saarilla puhutaan eri kieliä, mutta kulttuurissa on monia yhteisiä piirteitä. Asutus keskittyy kyläpäällikön johtamiin heimokyliin. Maaomaisuus kuuluu klaaneille ja suvuille, eikä maata voi ostaa tai myydä.
Saarilla kasvatetaan jamssia, banaaneita ja kookospalmuja. Merkittävin vientituote on kopra. Lifoulla ja Ouvéalla on myös panostettu matkailuun.
Pinssaari

Pinssaari, Kunié, () on saari Tyynenmeren lounaisosassa. Se on osa Ranskalle kuuluvaa Uuden-Kaledonian erityisyhteisöä. Se sijaitsee noin 110 kilometriä kaakkoon Uuden-Kaledonian pääkaupungista Nouméasta. Sen hallintokeskuksen nimi on Vao, kun taas matkailu keskittyy Kutoon.
Saaren pinta-ala on 152 km², ja väkiluku oli noin 21 958 vuoden 2014 väestönlaskennassa.
Saaren havupuihin viittaava nimi ( = mänty) tulee siellä kasvavista araukariapuista. Saaren korkein kohta on 265 metriä merenpinnasta.
James Cook nimesi saaren toisella matkallaan vuonna 1774. Sinne tuli 1840-luvulla sekä protestanttisia että katolsia lähetyssaarnaajia, samoin kuin santelipuun kauppiaita. Saari valitsi katolisen uskon, ja siitä tuli Ranskan siirtomaa. Isäntämaa Ranska perusti saarelle rangaistussiirtolan ja karkotti sinne 3 000 Pariisin kommuunin vallankumouksellista. Nykyisin saari on matkailukohde. Vientituotteita ovat osterit ja katkaravut.
Sanna Matinniemi

Sanna Matinniemi (s. 17. maaliskuuta 1990 Juankoski) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan jugendlich-dramaattinen sopraano. 
Oopperadebyyttinsä Matinniemi teki Saksassa Lyric Opera Studio Weimarissa Mozartin "Don Giovanni" -oopperan Zerlinan roolissa vuonna 2011. Hän debytoi Savonlinnan oopperajuhlilla vuonna 2017 Aulis Sallisen "Kullervo"-oopperan Sisaren roolissa. Sitä ennen Matinniemeä kuultiin Savonlinnassa vuonna 2016 ESMO ry:n esittämän Jiří Pauerin säveltämän "Punahilkka"-oopperan nimiroolissa. Hänen tähänastisiin ulkomailla esitettyihin rooleihinsa kuuluvat muun muassa Richard Straussin "Ariadne auf Naxos" -oopperan Ariadnen päärooli (Wien, 2021), Verdin "I Lombardi" -oopperan Viclinda (Staatsoper Banska Bystrica), Mozartin "Così fan tutte" -oopperan Fiordiligi (Schlosstheater Schönbrunn, Wien) sekä Händelin "Oreste"-oopperan Ifigenia (Schlosstheater Schönrunn, Wien.)
Oopperatöidensä lisäksi Matinniemi esiintyy orkesterisolistina ympäri Eurooppaa. Hän on myös liedlaulaja, ja on tullut Keski-Euroopassa tunnetuksi eritoten kansallissäveltäjä Jean Sibeliuksen yksinlaulutuotannon esittäjänä. 
Suomessa Matinniemi on esiintynyt paljon pianisti Jenna Ristilän kanssa.
Matinniemi on palkittu useissa laulukilpailuissa, muun muassa Kangasniemen laulukilpailuissa (2012), Kansainvälisessä Sibelius-laulukilpailuissa (2015) sekä Savonlinnan oopperajuhlien Timo Mustakallio -laulukilpailuissa Eero Rantala -palkinnolla (2015).
Suomessa Matinniemen opettajana on toiminut Kuopion konservatoriossa vuosina 2009–2012 mezzosopraano Marjatta Airas.
Matinniemi opiskeli ulkomailla Wienissä Universität für Musik und darstellende Kunst -yliopistossa, josta hän valmistui korkeimmin mahdollisin arvosanoin (summa cum laude) kamarilaulajatar Krassimira Stoyanovan oppilaana.
Spiritus Historiae (yritys)

Spiritus Historiae on historian tutkimukseen ja julkaisemiseen erikoistunut suomalainen yhtiö. Yhtiö tuottaa historiaan liittyviä palveluita pääasiassa yrityksille ja yhteisöille. Yhtiön palveluihin kuuluvat historiateokset, historiikit, elokuva- ja näyttelykäsikirjoitukset ja nettisivustot.
Yhtiön perustivat vuonna 1989 FT, dosentti Timo Joutsivuo ja FT Mikko Laakso. Spiritus Historiaen tutkimuspäällikkönä toimii Laura Puro. Yhtiön palveluksessa on kuusi historiantutkijaa.
Spiritus Historiaen tutkijat ovat kirjoittaneet yli sata historiateosta, historiikkia ja elämäkertaa. Antti Parpolan ja Veijo Åbergin kirjoittama valtion metsähallinnon historiaa käsittelevä historiikki "Metsävaltio – Metsähallitus ja Suomi 1859–2009" oli Tieto-Finlandia-ehdokkaana vuonna 2009. Antti Parpolan ja Seppo Tammisen käsikirjoittama Kesko Oyj:n historiaelokuva voitti Houstonin kansainvälisen elokuvafestivaalin Gold Remi -palkinnon 2016.
Spiritus Historiaen toimitilat sijaitsevat Helsingin Katajanokalla osoitteessa Vyökatu 10.