tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Keltin voimalaitos

Keltin voimalaitos on Kouvolassa, Kymijoen Keltinkoskessa sijaitseva UPM:n omistama kolmiturbiininen vesivoimalaitos.
Keltinkosken hyötykäytön historia.
Aiemmin kosken voimaa oli hyödynnetty kahdella myllyllä, jotka olivat huuhtoutuneet vuoden 1899 suurtulvan vesien mukana pois koskesta. Kosken ja rantojen omistus siirtyi samoihin aikoihin Kymi-yhtiölle. 1930-luvulla yhtiö tarvitsi lisää energiaa noin viiden kilometrin päässä sijaitseville Kuusankosken tehtailleen ja päätti rakentaa Keltinkoskeen voimalalaitoksen. Bertel Liljequistin suunnittelema laitos valmistui marraskuussa 1939 ja edustaa samaa pelkistettyä muotokieltä kuin Liljeqvistin suunnittelemat tehdasrakennukset. Vuonna 1972 voimalan eteläpuolelle valmistui valtatie 6:n silta, joka on voimalan edessä alajuoksulta katsoessa. Voimala uudistettiin vuonna 2010.
Tonino Picula

Tonino Picula (s. 31. elokuuta 1961 Mail Lošinj) oli kroatialainen poliitikko.
Lapsuus ja aikuisuus.
Picula syntyi Mail Lošinjissa, mutta muutti perheensä kanssa Šibenikiin ollessa vasta lapsi. Picula kävi Zagrebin yliopiston läpi ja liittyi SPDhin. Hän yritti jo vuonna 2000 päästä pääministeriksi, mutta hävisi parlamenttivaalit ja hänestä tuli Kroatian ulkoministeri. Vuonna 2003 Picula luopui virastaan ulkoministerinä ja jatkoi työtäänsä SPDissä. Picula liittyi Euroopan parlamenttiin vuonna 2012 ja seuraavana vuonna kun Kroatia liittyi Euroopan unioniin, Picula liittyi unionin jäseneksi.
Priozjornoje

Priozjornoje () on maalaiskunta Arkangelin alueen Kargopolin piirissä Venäjällä. Sen keskuskylä Šelohovskaja sijaitsee Aänisjoen rannalla 56 kilometriä Kargopolista pohjoiseen. Kunnassa on 2 300 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus.
Priozjornojen kunnan pinta-ala on 699,5 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Kargopolin piirin Pavlovskojen ja lännessä Oševenskojen kuntiin sekä pohjoisessa ja idässä Arkangelin alueen Plesetskin piiriin. Pinta-alasta 77,1 % on metsää ja 16,9 % maatalousmaata.
Seudulla virtaavat Äänisjoki, Vološka ja Tšurjega sekä muutamia pienempiä jokia. Nimestään huolimatta kunnan alueella ei ole järviä. Hyötykaivannaisiin kuuluvat karbonaattimineraalit, savi, hiekka ja sora. Kunnassa sijaitsee osa Filatovskin rauhoitusalueesta sekä yksi luonnonmuistomerkki.
Keskuskylän lisäksi kuntaan kuuluu 51 kylää:
Šelohovskajassa on vajaat 600 asukasta. Muita suurempia keskuksia ovat lähes 500 asukkaan Usatševskaja ja yli 300 asukkaan Semenovskaja. Monissa kylissä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia.
Kunnan alue käsittää historialliset Arhangelon, Bykovskajan (Troitskajan), Usatševon ja Volosovon volostit. Neuvostoaikana perustettiin Arhangelon ja Usatševon kyläneuvostot, joihin yhdistettiin pienempiä kyläneuvostoja. Arhangelon kyläneuvosto nimettiin Priozjornyiksi vuonna 1977. Nykyinen kunta on perustettu vuonna 2006.
Liikenne, talous ja palvelut.
Šelohovskajan kautta kulkee Arkangelin, Kargopolin ja Vytegran välinen asfalttipäällysteinen maantie. Kylistä on linja-autoyhteydet Kargopoliin ja Plesetskiin.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, puunhankinta ja julkiset palvelut. Maataloutta edustavat maatalousyritykset Komsomolski ja Priozjornoje, yksi yksityistila ja 831 palstaviljelmää. Puunhankintaa ja -jalostusta harjoittaa 15 yksityisyrittäjää ja kaksi kunnallista yritystä.
Keskuskylän palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto, paikallissairaala, posti, pankki ja joukko kauppoja. Palveluja on myös Usatševskajassa, Semenovskajassa ja eräissä muissa kylissä.
Nähtävyydet ja matkailu.
Paikallisia nähtävyyksiä ovat Šelohovskajan ja entisen Volosovon kylän kirkot. Kylissä on myös muita vanhoja kirkkoja ja tsasounia. Majoituspalveluja tarjoaa muutama vierasmaja Šelohovskajassa.
Ilmari Niskanen

Ilmari Niskanen (s. 27. lokakuuta 1997 Kiuruvesi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin ykkösliigassa pelaavaa Exeter Cityä. Pelipaikaltaan hän on vasen laitahyökkääjä.
Niskasen kasvattajaseura on Kiuruveden Palloilijat. Hän pelasi ensimmäiset aikuisten ottelunsa 15-vuotiaana Kakkosen PK-37:ssä, josta hän siirtyi kauden 2013 lopussa Veikkausliigan Kuopion Palloseuraan. Niskanen teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa lokakuussa 2013 FC Honkaa vastaan. Kaudella 2014 Niskanen teki uransa ensimmäisen maalin Veikkausliigassa elokuussa Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Niskanen oli avainpelaaja Veikkausliigan vuonna 2019 voittaneessa Kuopion Palloseuran joukkueessa, ja hänen maalinsa kauden viimeisessä ottelussa FC Interiä vastaan jäi mestaruuden ratkaiseeksi maaliksi.
Niskanen siirtyi Saksan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan FC Ingolstadt 04:n syyskuussa 2020. Siirrosta KuPSille maksettu summa ei ole julkisesti tiedossa, mutta sen sanotaan olevan KuPSin korkein pelaajasta saatu siirtokorvaus.
Niskanen on edustanut Suomen poikamaajoukkueita. Hän debytoi Huuhkajien paidassa 3. syyskuuta 2020 Walesia vastaan Kansojen liigan ottelussa.
Yksityiselämä.
Niskanen jäi kiinni rattijuopumuksesta helmikuussa 2025 Englannissa.
Ibri

Ibri () on Omanin pohjoisosan Hajarvuoriston länsiosan eteläpuolella sijaitseva historiallinen kaupunki. Se on az-Zahiran kuvernoraatin hallinnollinen keskus. Ibri on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya).
Maantiede.
Ibri sijaitsee linnuntietä noin 218 kilometriä pääkaupunki Masqatista länteen.
Historia.
Ibrin nimi juontuu tarinan mukaan 'ibriyyun-heimon nimestä. Heimo polveutuu puolestaan perimätiedon mukaan profeetta Hudista. Heimon nykyinen pääalue on kuitenkin al-Hamrassa lähellä Nizwaa, eikä sillä ole juurikaan tekemistä nykyisen kaupungin kanssa. Ibri oli oman piirikuntansa keskus jo ibadilaisen imamaatin aikana. 1800-luvulla sitä hallitsivat jonkin aikaa myös wahhabilaiset. Brittiläisten laivaston upseerien yrittäessä ensimmäisinä eurooppalaisina vierailla kaupungissa vuonna 1836 heidän piti kääntyä takaisin wahhabilaisten takia. Tilanne oli muuttunut siihen mennessä, kun brittijournalisti J. Morris vieraili paikalla vuonna 1955.
Väestö.
Ibrin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 25 000 (VL 2003) ja 30 273 (VL 2010). Koko 32 697 neliökilometrin laajuisen Ibrin piirikunnan väkiluku oli 116 416 as. (2010) ja 138 234 (2013), joista omanilaisten osuus oli 71,6 prosenttia. Kaupungin nykyiset kaksi pääasiallista heimoa ovat ya'akib ja banu kalban.
Rare Replay

Rare Replay on vuonna 2015 julkaistu videopelikokoelma Microsoftin Xbox One -konsolille. Kokoelma oikeastaan on eräänlainen videopeliyritys Raren 30-vuotissaavutus.
Kokoelmassa on osa Raren ja sen edeltäjän Ultimate Play the Game:n kehittämistä peleistä aina ZX Spectrumista Xbox 360:neen.
Miomir Žužul

Miomir Žužul (s. 19. heinäkuuta 1955 Split) oli kroatialainen poliitikko ja diplomaatti.
Poliitikkaelämä.
Žužul kävi Zagrebin yliopiston 1987 ja Harvardin yliopiston läpi vuonna 1990. Žužul oli professorina humanistisessa tiedekunnassa ja yhteiskuntatieteissä. Žužul liittyi Kroatian demokraattisen liiton jäseneksi vuonna 1987. Žužul toimi Kroatian suurlähettiläänä (1993-1996). Hän toimi myös Yhdysvaltain suurlähettiläänä (1996-2000). Hän oli liittynyt myös Kommunistiseen puolueeseen, mutta erosi siitä pian. Žužul toimi Kroatian ulkoministerinä (2003-2005). Žužul on ollut vuosina 1994 ja 1995 yksi neuvotteluryhmän jäsenistä. Žužul liittyi Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön jäseneksi vuonna 2007.
Aleksa Bjeliš

Aleksa Bjeliš (s. 2. helmikuuta 1947) on kroatialainen fyysikko.
Bjeliš toimi 1974 assistenttina. Hänet ylennettiin 1990-luvulla professoriksi. Nykyään hän on professorina Zagrebin yliopistossa.
Matrah

Matrah (, joskus muodossa "Mutrah" tai "Muttrah") on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Omaninlahden etelärannalla, aivan pääkaupunki Masqatin länsipuolella sijaitseva kaupunki. Matrah on myös yksi Omanin aluehallinnon toisen tason 61:stä piirikunnasta (wilaya), ja on osa Masqatin suurkaupunkialuetta eli Masqatin kuvernementtia. 
Matrah on vanha kauppakaupunki, joka oli Omanin talouselämän ja kaupan keskus ennen maaöljyn löytymistä. Matrahin satama, jonka osia ovat Qaboosin yleissatama (vanhan kaupungin edustalla) ja erillinen öljyterminaali (Port al-Fahl), on nykyäänkin Omanin tärkeimpiä kauppasatamia ja toisinaan myös risteilyalusten vierailupaikka. Satama-altaan rannalta alkaville Matrahin vanhoille kauppakujille (souk) on vain kolme kilometriä Omanin sulttaanin Masqatin hallintopalatsista (joka tarkkaanottaen on naapurikaupungissa ja eri piirikunnassa). Matrahin kaupungissa toimii suurehko kalamarkkina, joka palvelee omanilaisia asiakkaita ja pakastetun kalan muodossa myös ulkomaisia ostajia. Kaupunki on lähtöpiste sisämaahan suuntautuville kala- ja hedelmäkuljetuksille. 
Matrahin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 153 526 (VL 2003), 150 067 (VL 2010) ja 216 578 (ennuste 7/2013). Koko 90,3 neliökilometrin laajuisen Matrahin piirikunnan väkiluku oli 150 067 as. (2010) ja 216 578 (2013), joista Omanin kansalaisten osuus oli vain 24,3 prosenttia.
Zagrebin piirikunta

Zagrebin piirikunta () on keskisessä Kroatiassa sijaitseva piirikunta. Se ympäröi Kroatian pääkaupunkia Zagrebia kolmesta suunnasta. Zagrebin piirikunnan pinta-ala on 3 060 neliökilometriä ja vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 309 306 asukasta. Piirikunnan suurin kaupunki on Velika Gorica. Muita kaupunkeja ovat Samobor, Zaprešić ja Sveta Nejelda.
Historia.
1100-luvulla Zagrebin piirikuntaa aloitettiin asuttamaan Kroatian kuningaskunnassa. Habsburgien monarkia kukoisti Zagrebissa ja se kesti vuosikausia. Zagreb oli myös Jugoslavian vallan alla, kunnes se päättyi Jugoslavian hajoamissodissa. Nykyään Zagrebin piirikunta on osa Kroatiaa.
Jerf el-Ahmar

Jerf el Ahmar () on muinainen arkeologien esille kaivama kylä, joka jäi Tishrin Dam-tekojärven alle.
Jerf el-Ahmar.
Kylä on Pohjois-Syyriassa Eufrat-joen varrella. Jerf el-Ahmar ajoittuu myöhäiseen PPNA- ja varhaiseen PPNB-kauteen aikaan 9500–8700 cal eaa. Kaivauksissa tulivat esille pyöreiden ja neliömäisten talojen kerrostumasarjat. Ehkä ajalta 9600 cal. eaa. peräisn oleva yhteisrakennus. Kylästä on löydetty vuodelta 8000 eaa. olevaa domestikoitua ohraa. Merkittävämpi löytö lienee joukko noin vuodelta 9000 BP peräisin olevia kivilevyjä, joissa on kuvakirjoitusta muistuttavia kuvioita.
Tristan Lamasine

Tristan Lamasine (s. 5. maaliskuuta 1993 Thiais) on ranskalainen tennispelaaja. Oikeakätinen Lamasine on ollut ammattilainen vuodesta 2010 alkaen. Heinäkuussa 2015 hän on ATP-rankingissa kaksinpelissä sijalla 182, joka on hänen tähänastisen uransa paras sijoitus.
Lamasine on voittanut urallaan yhden ATP-tason turnauksen kaksinpelissä, vuoden 2015 Tampere Openin, jossa hän kaatoi finaalissa Brasilian André Ghemin. Lamasine ja Ghem voittivat yhdessä turnauksen nelinpelin. Grand Slam -turnauksissa Lamasine on ollut parhaimmillaan toisella karsintakierroksella Ranskan avoimissa ja Wimbledonissa. Nelinpelissä hän on saavuttanut kaksi ATP-turnausvoittoa.
Lamasinen valmentajana toimii Laurent Raymond.
Neuvostoliiton 67. kivääridivisioona

Neuvostoliiton 67. kivääridivisioona oli Neuvostoliiton puna-armeijan (myöhemmin Neuvostoliiton asevoimien) jalkaväkidivisioona. 
Perustaminen.
Divisioona muodostettiin vuonna 1923 Leningradin sotilaspiirin militiaprikaateista muodostetusta 20. kivääridivisioonasta uudelleen nimeämällä 21. toukokuuta 1936.
Palvelus.
Toinen maailmansota.
Kesäkuussa 1941 Saksan aloittaessa operaatio Barbarossan divisioona kuului Balttian erityissotilaspiirin alaiseen 27. armeijaan. Divisioonan tehtävänä oli Liepājan alueen puolustaminen. Saksan 291. jalkaväkidivisioonan saavuttaessa kaupungin 23. kesäkuuta alkoi kolmipäiväinen taistelu kaupungin hallinnasta, mikä päättyi saksalaisten voittoon. Taistelun jälkeen divisioonan jäänteet vetäytyivät Kuurinmaan halki kohti Riikaa. Divisioonankomentaja eversti tai kenraalimajuri Nikolai Dedaev sai surmansa 27. kesäkuuta 1941. Kärsittyään taisteluissa raskaita tappioita divisioona lakkautettiin 19. syyskuuta 1941.
Divisioona muodostettiin uudelleen syyskuussa 1941 ja se osallistui taisteluihin suomalaisia vastaan. Divisioona kuului Pohjois-Norjaa miehittäneeseen 14. armeijaan toukokuussa 1945.
Kylmä sota.
Vuonna 1957 divisioona nimettiin 116. motorisoiduksi kivääridivisioonaksi ja se lakkautettiin 1960.
Kento Momota

Kento Momota (, s. 1. syyskuuta 1994 Kagawan prefektuuri) on japanilainen sulkapalloilija. Vasenkätinen Momota on 174 senttimetriä pitkä ja painaa 70 kilogrammaa. Hän ylsi maailmanrankingissa ensi kertaa sijalle yksi syyskuussa 2018.
Momota voitti vuonna 2012 nuorten MM-kultaa kaksinpelissä ja joukkuekilpailussa. Vuotta aiemmin hän saavutti kaksinpelin nuorten MM-pronssia. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Jakartasta Momota saavutti pronssia miesten kaksinpelistä. Vuosina 2018 ja 2019 hän voitti kaksinpelissä maailmanmestaruuden. Vuonna 2014 hän voitti Japanin joukkueen kanssa Thomas Cupin. 
Vuonna 2015 Momota voitti sekä Indonesian että Singaporen avoimen turnauksen.
Yökylässä Maria Veitola

Yökylässä Maria Veitola on suomalainen dokumentaarinen tositelevisiosarja, jonka ensimmäinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla syys–marraskuussa 2015. Sarjassa toimittaja Maria Veitola vierailee kahden päivän ja yhden yön ajan tunnettujen suomalaisten kodeissa. Osan tapahtumista vieraiden luona Veitola tallentaa kamerallaan itse.
Ohjelman toinen tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla keväällä 2017, kolmas keväällä 2018, neljäs keväällä 2019, viides syksyllä 2019, kuudes syksyllä 2020, seitsemäs syksyllä 2021, kahdeksas keväällä 2023 ja yhdeksäs keväällä 2024. Ohjelma on voittanut kuudesti parhaan keskusteluohjelman Kultaisen Venlan vuosina 2015–2021.
Ohjelman spin-off "Vuoroin vieraissa, Maria Veitola" alkoi lokakuussa 2022.
Kris Marshall

Kristopher "Kris" Marshall (s. 1. huhtikuuta 1973, Malmesbury, Wiltshire, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten sarjasta "Murha" "paratiisissa", jossa hän näytteli pääosassa rikoskomisario Humphrey Goodmania vuosina 2014–2017.
Hän on näytellyt myös muun muassa TV-sarjoissa "Minun perheeni", "Murder City" ja "Citizen Khan". Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa "A Few Best Men" ja "Rakkautta vain".
Sinclair McKay

Sinclair McKay on kirjailija, joka on kirjoittanut Bletchley Parkista, Hammer Film Productionsin elokuvista, vaeltelusta ajanvietteenä ja James Bond -elokuvista. McKay kirjoittaa säännöllisesti The Daily Telegraphiin, The Spectatoriin ja The Wall Street Journaliin. Hän on myös Encore-kirjallisuuspalkinnon tuomari.
Teoksia.
McKayn teoksia:
Barbara Dennerlein

Barbara Dennerlein (s. 1964 München) on saksalainen jazz-, post-bop- ja hard bop -urkuri. Dennerlein on tunnettu etenkin taitavasta jalkiotyöskentelystään Hammond-uruilla. Hänet on valittu "Down Beat" -jazzlehden lukijaäänestyksessä useina vuosina maailman parhaaksi sähköurkuriksi.
Suomessa Dennerlein on vieraillut Pori Jazz -festivaaleilla trioineen 1992, Keitelejazzissa 1997, Oulun Elojazzissa 2015 ja Lahden urkuviikolla 2017.
Kurt Elling

Kurt Elling (2. marraskuuta 1967 Chicago, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jazzlaulaja, -säveltäjä ja -sanoittaja. Hän sai huomiota jazzmaailmassa heti vuonna 1995 julkaistun debyyttialbuminsa "Close Your Eyes" jälkeen. Hän on tämän jälkeen julkaissut useita albumeita. Elling tunnetaan erityisesti "vocalese"-tyylistä, jossa hän tekee omia sanoituksiaan tunnetuiden improvisoitujen jazzsoolojen päälle. Elling on voittanut yhden Grammy-palkinnon ja valittu 13 kertaa Down Beat -lehden vuoden mieslaulajaksi.
Elämä ja ura.
Kurt Elling syntyi Chicagossa vuonna 1967. Hän päätti keskittyä musiikkiuraan opiskelessaan Chicagon yliopistossa ylempää korkeakoulututkintoa filosofiasta.
Elling alkoi luoda uraansa Chicagon pienissä klubissa, erityisesti Green Millissä, ja sen jälkeen ympäri Keskilänttä. Blue Note Records solmi demon perusteella Ellingin kanssa levytyssopimuksen ja julkaisi 1995 tämän ensimmäisen albumin "Close Your Eyes". Elling sai heti huomiota jazzpiireissä, ja jazzyleisö otti hänet omakseen vuonna 1997 julkaistun "The Messengerin" jälkeen. "This Time It’s Love" vei Ellingin tyyliä enemmän balladien ja rakkauslaulujen suuntaan.
Elling keikkaili ahkerasti, ja Blue Note julkaisi vuonna 2000 Green Millin keikoista julkaistun "Live in Chicago" -konserttitallenteen. Seuraavana vuonna ilmestyi Ellingin kunnianhimoisin albumi "Flirting with Twilight", jonka ensimmäisen kappaleen hän aloitti laulamassa Charlie Hadenin bassosooloa. Ellingin seuraavat albumit olivat "Man in the Air" (2003) ja "Nighmoves" (2007). Osana Lincoln-keskuksen American Songbook -konserttisarjaa Elling julkaisi konserttitallenteen "" (2009).
Ellingin seuraava oma albumi "The Gate" ilmestyi 2011. Se oli hänen provosoivin albuminsa, jossa modernit jazzstandardit rinnastettu pop-, rock- ja soulsävelten kanssa. Albumilla soitti monia tunnettuja muusikoita, kuten Laurence Hobgood, John Patitucci ja Bob Mintzer. Ellingin "1619 Broadway – The Brill Building Project" (2012) oli kunnianosoitus Brill Buildingista 1950- ja 1960-luvulla tulleelle popmusiikille. "Passion World" (2015) -albumissa Elling yhdisteli erilaisia tyylejä ympäri maailmaa.
Tyyli ja tunnustukset.
Ellingillä on neljän oktaavin baritoniääni. Hänen kappaleissaan on hänen itsensä tekemiä sävellyksiä ja jazzstandardien moderneja tulkintoja. Niissä kaikissa hän käyttää myös improvisaatiota, scat-laulua, spoken wordia ja runoutta. Elling on erikoistunut erityisesti niin sanottuun "vocalese"-tyyliin, jossa sanoitetaan tunnettuja improvisoituja jazzsooloja. Hän on tehnyt lyriikoita muun muassa Wayne Shorterin, Keith Jarrettin ja Pat Methenyn kappaleisiin.
Elling on ollut 2000-luvun menestyneimpiä jazzlaulajia, ja hän on voittanut useita palkintoja. Down Beat -musiikkilehden kriitikot valitsivat hänet 14 kertaa (2000–2013) vuoden parhaaksi mieslaulajaksi. Yleisöäänestyksen hän on voittanut kahdeksan kertaa. JazzTimes-lehden yleisöäänestyksessä hänet on valittu parhaaksi mieslaulajaksi myös kahdeksan kertaa. Hän on ollut 13 kertaa ehdolla Grammy-palkintoon. Albumista "Dedicated to You: Kurt Elling Sings the Music of Coltrane and Hartman" Elling voitti parhaan lauletun jazzalbumin Grammyn.
Maggotbox

Maggotbox on horror punk -yhtye Scarecrow’n 31. lokakuuta 2015 julkaistu kokoelma-albumi. Levy sisältää 50 kappaletta vuosilta 2000–2015.
Albumi sisältää kolmen uuden kappaleen lisäksi paljon ennenjulkaisematonta materiaalia ja vinyylijulkaisujen lisäkappaleita, jotka ovat ensimmäistä kertaa CD:llä. Mukana on myös demokappaleita.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jack 13, ellei toisin mainittu.
Harry Bosch

Rikostutkija Hieronymus ”Harry” Bosch on kirjailija Michael Connellyn luoma kuvitteellinen henkilöhahmo. Bosch on ammatiltaan poliisi ja työskentelee LAPD:ssa. Bosch esiintyy Connellyn romaaneissa sekä Connellyn käsikirjoittamassa televisiosarjassa "Bosch". Nimen romaanihenkilölleen Connelly poimi hollantilaiselta renessanssiajan taidemaalarilta Hieronymus Boschilta.
Ensimmäinen Bosch-kirja "The Black Echo" voitti ilmestymisvuonnaan Edgar-palkinnon vuoden parhaana rikosromaanina.
Romaanit.
Bosch esiintyy 22:ssa Connellyn romaanissa:
Televisiosarja.
Bosch-kirjojen pohjalta on tehty televisiosarja "Bosch", jossa Boschia näyttelee Titus Welliver. Welliver oli Connellyn ehdotus pääosan esittäjäksi. Sarjan juonet ja johtolangat perustuvat useisiin eri teoksiin. Connelly on ollut käsikirjoittamassa sarjaa. Yhdysvalloissa sarjaa esittää TV-kanava Amazon Prime. MTV3 aloitti sarjan esittämisen Suomessa 13. lokakuuta 2015 kello 21.
Aurinkovuori

Aurinkovuori on Asikkalassa Päijät-Hämeessä sijaitseva toiseen Salpausselkään kuuluva harjumuodostuma, joka on korkeimmillaan noin 80 metriä Päijänteen ja Vesijärven pintojen korkeudesta.
Kasvillisuus ja eläimistö.
Aurinkovuorella on muun muassa muinaisrantoja sekä jyrkkiä rinteitä. Aurinkovuoren puusto on pääasiassa mäntyä, mutta lehtipuita, kuusia ja puolilehtojakin löytyy. Näin ollen kasvilajeja löytyy runsaasti, esimerkiksi harvinaista alppivuokkoa esiintyy Aurinkovuorella. Aurinkovuori onkin kasvistollisesti monipuolisimpia harjuja Hämeessä. Lintulajeista muun muassa kehrääjiä sekä pikkulepinkäisiä esiintyy Aurinkovuorella.
Retkeilymahdollisuudet.
Aurinkovuoren ulkoilualueella on yhteensä viisi eripituista ulkoilureittiä. Näistä 3 ja 7,5 kilometrin reitit ovat valaistuja kun taas 10, 12 ja 15 kilometrin reitit ovat valaisemattomia. 3 kilometrin reitillä on mahdollista pysähtyä näköalapaikalle, josta on kaunis näkymä Päijänteelle. Reitillä on mahdollista vierailla myös Asikkalan Tallukkajalkojen pystyttämällä laavulla, joka valmistui vuonna 2001. Myös Aurinko-Ilves-reitti kulkee Aurinkovuoren kautta.
Ruutulippu (kirjasarja)

Ruutulippu – moottoriurheilun vuosi oli 1992–2011 ilmestynyt vuosittainen moottoriurheiluaiheinen kirja. Kirjan päätoimittajana toimi Matti Kyllönen. Ruutulippu oli myös 1990–2007 esitetty tv-ohjelma.
Ruutulippu kirjat.
DVD-levyt.
Kirjan mukana tuli DVD-levy vuosina 2009-2011. Lista mitä DVD:t sisältää.
Bataclan

Bataclan on teatteri Pariisissa osoitteessa 50 boulevard Voltaire 11. arrondissementissa. Sen on suunnitellut arkkitehti Charles Duval, ja se on valmistunut vuonna 1864. Nimi viittaa Jacques Offenbachin oopperaan "Ba-Ta-Clan".
Historiaa.
Bataclan-sali on jo alun alkaen rakennettu teatteriksi ja konserttisaliksi, mutta siinä on välillä ollut elokuvateatterikin. 1970-luvulla se muuttui rock-konserttien pitopaikaksi, jossa on esiintynyt tunnettuja nimiä, kuten Prince, Metallica ja Oasis. Myös suomalaisia on siellä esiintynyt: HIM, Tarja Turunen, Sonata Arctica ja 6. marraskuuta 2015 Children of Bodom. Konserttisali oli juutalaisveljesten omistuksessa vuosikymmeniä, mutta he myivät sen pois syksyllä 2015. 
Uhkaukset.
Vuonna 2008 sali oli pommiuhkauksen kohteena, ja vuonna 2011 Egyptissä tehdyn iskun vuoksi pidätetty belgialainen terroristi kertoi suunnitelleensa iskua Bataclaniinkin.
Vuoden 2015 terrori-isku.
Teatterissa tapahtui 13. marraskuuta 2015 terrori-isku, joka kuului laajempaan samaan aikaan tehtyyn terrori-iskujen sarjaan. Iskussa surmattiin noin 100 ihmistä. Teatterissa soitti iskun alkaessa yhdysvaltalainen Eagles of Death Metal -yhtye, joka selviytyi vahingoittumattomana. Hyökkäys Bataclaniin oli pahin Pariisin marraskuun 2015 terrori-iskuista. Kolme aseistettua hyökkääjää iski Bataclanin 1500-paikkaiseen konserttisaliin, joka oli tuona iltana loppuunmyyty. Osa katsojista pääsi pakoon salin sivuovien kautta, ja kymmenet ihmiset onnistuivat kiipeämään turvaan rakennuksen katolle. Osa piiloutui, toiset taas näyttelivät kuollutta, jotta eivät olisi kiinnittäneet terroristien huomiota. Silminnäkijöiden mukaan hyökkääjät karjuivat “Allāhu akbar” (Jumala on suurin) ja syyttivät Hollandea Ranskan sotilaallisesta väliintulosta Syyriassa. Terroristit pitivät Bataclania hallussaan yli kaksi tuntia, ottivat panttivankeja ja tappoivat ihmisiä umpimähkään. Sitten Ranskan turvallisuusjoukot hyökkäsivät rakennukseen. Kaksi hyökkääjistä räjäytti räjähdevyönsä, ja kolmannen hyökkääjän vyö räjähti, kun siihen osui poliisin luoteja.
Teatterin on arveltu valikoituneen islamistien uhkausten ja vuoden 2015 iskun kohteeksi siksi, että se on ollut juutalaisomistuksessa ja koska siellä järjestettiin vuosina 2006–2008 Israelin rajaviranomaisten toimintaa tukevan ranskalaisen juutalaisjärjestön hyväntekeväisyystapahtumia. Lisäksi iskun aikana soittanut Eagles of Death Metal oli esiintynyt kesällä 2015 Israelissa.
Alte Donau

Alte Donau on Tonavan alkuperäinen, nykyisin tekojärvimäiseksi padottu uoma Wienin itä- ja pohjoisosissa, Itävallassa. Se on Tonavan pääuoman ja sen vierellä kulkevan Neue Donau -kanavan koillis­puolella, virtaus­suuntaan nähden vasemmalla puolella Florisdorfin ja Donaustadtin kaupunginosissa. Se jakautuu nykyisin kahteen osaan, joita yhdistää vain kapea salmi. "Obere Alte Donau" (”Ylempi Vanha Tonava” ulottuu Floridsdorfer Brückeltä Kagraner Brückelle, "Untere Alte Donau" (”Alempi Vanha Tonava”) Kagraner Brückeltä Praterbrückelle. Alte Donaun luoteispäässä sijaitsee Floridsdorfin vesipuisto.
Historia.
Aikaisemmin Tonava jakautui Wienin alueella useisiin haaroihin, joiden väliin ja ympärille jäi laajoja luonnon­tilaisia alueita. Pääuoma vaihtoi usein tulvien yhteydessä kulku­suuntaansa, minkä vuoksi kiinteiden siltojen rakentaminen oli mahdotonta, sillä jäiden lähtiessä syntyvät tulvat olisivat tuhonneet sen. Nykyinen Alte Donau, jota silloin nimitettiin "Floridsdorfin haaraksi" (), muodostui 1700-luvulla suurten tulvien jälkeen selvästi joen pääuomaksi. Kaupungin suojelemiseksi tulvilta suoritettiin vuosina 1870–1875 laajoja vesirakennustöitä. Niiden yhteydessä kaivettiin Wienin läpi kulkeva Tonavan nykyinen pääuoma, ja samalla Alte Donau jäi siitä erilleen eräänlaiseksi padotuksi tekojärveksi, jonka pinta-ala on 1,6 neliökilometriä ja syvyys keskimäärin 2,5 metriä, enimmillään 6,8 metriä. Tonavasta ei vettä pääse virtaamaan Alte Donauhun, vaan se saa vettä ainoastaan alueen pohjavesistä. Nykyisen Alte Donaun alueella oli aikoinaan useita vesimyllyjä.
Myöhemmin rakennettiin Alte Donaun rannalle Itävallan ensimmäinen Tonavalla liikennöinyt höyrylaiva, "Karl I", ja siellä rakennettiin myös Lohnerin vesilentokoneet.
Vesistöekologia.
1990-luvun alussa levät runsastuivat Alte Donaulla suuresti sen rehevöitymisen vuoksi. Muutamaa vuotta aikaisemmin oli lähelle valmistunut Tonavan vierellä kulkeva kanava, Neue Donau, ja samaan aikaan kun pääuomassa Freudenaun vesivoimalan läpi kulkevan veden virtaama pysyi varsin tasaisena, pohjaveden korkeus lähistöllä aleni suuresti. Muuttuneiden pohjavesi­olosuhteiden vuoksi veden vaihtuvuus Alte Donaussa väheni huomattavasti. Tämä johti sen veden rehevöitymiseen.
Vuonna 1996 ryhdyttiin kuitenkin toimen­piteisiin veden kemiallisen laadun parantamiseksi. Erityisesti fosfaatin ja muiden ravinneaineiden pitoisuuksia vedessä on saatu vähennetyksi.
Vapaa-ajan käyttö.
Nykyisin Alte Donaun rannat ovat merkittäviä ja suosittuja vapaa-ajan vietto­paikkoja. Siellä on useita suosittuja yleisiä uimarantoja, joista vanhin on Gänsehäufel. Nykyisin ehkä tunnetuin kuitenkin on Angelibad Alte Donaun pohjoispäässä.
Alte Donaulla harrastetaan myös soutua, purjehdusta ja lainelautailua. Veneen tai kanootin voi myös vuokrata sen rannalta. Alue sopii hyvin aloittelevien purjehtijoiden harjoittelu­paikaksi, joskin varsin voimakkaatkin tuulet voivat puhaltaa sinne lähellä olevien Donau Cityn ja UNO-Cityn korkeiden rakennusten välitse.
Myös muutamat soutukerhot käyttävät Alte Donauta harjoittelu­paikkana. Kesäisin siellä pidetään soutu­kilpailujakin, kuten Vienna Nightrow.
Veli Tuomas-Kettunen

Veli Tuomas-Kettunen (12. elokuuta 1932 Suomussalmi – 11. elokuuta 2015 Lahti) oli suomalainen näyttelijä, lavastaja, ohjaaja ja kuvataiteilija. Hän kävi Suomen teatterikoulun ja toimi sen jälkeen teattereissa eri puolilla Suomea ja oli perustamassa Poriin Vihreää Teatteria. Hän lavasti myös elokuvia, kuten Edvin Laineen "Akseli ja Elina" ja "Pohjantähti" sekä Mikko Niskasen "Elämän vonkamies".
Hänen merkittävimpiin televisio- ja elokuvarooleihin kuuluu Artturi Rimmisen rooli vuoden 1973 televisiosarjassa "Mustat ja punaiset vuodet".
Jukka Mannerkorpi

Jukka Mannerkorpi (19. heinäkuuta 1944 Savonlinna – 20. toukokuuta 2012 Luxemburg) oli suomentaja ja gastronomi. Hän suomensi ranskankielistä kirjallisuutta ja kirjoitti ruoka-aiheisia kolumneja "Helsingin Sanomiin" ja Alkon "Etiketti"-lehteen.
Mannerkorven suomennostuotantoon kuuluu useita merkittäviä ranskankielisiä teoksia, kuten Louis-Ferdinand Célinen "Niin kauas kuin yötä riittää", Jean Anthelme Brillat-Savarinin "Maun fysiologia" sekä useita Claude Simonin teoksia. Lisäksi hän uudisti isänsä Juha Mannerkorven suomennoksen Albert Camus'n "Rutosta". Hän myös kirjoitti itse muutamia ruoka-aiheisia kirjoja. 
Mannerkorpi työskenteli EU-kääntäjänä. Hän kuoli sydänleikkauksen komplikaatioihin Luxemburgissa.
Kōkichi Tsuburaya

Kōkichi Tsuburaya (, 13. toukokuuta 1940 Sukagawa, Fukushiman prefektuuri – 9. tammikuuta 1968) oli japanilainen kestävyysjuoksija ja maratonin olympiapronssimitalisti. Tsuburaya oli 163 senttimetriä pitkä ja painoi 54 kilogrammaa.
Tsuburaya osallistui vuoden 1964 kesäolympialaisiin, jotka järjestettiin hänen kotimaassaan, Tokiossa. Hän oli 10 000 metrillä kuudes ja saavutti pronssia maratonilta, mitä hän pyysi anteeksi. Tsuburayan valmentaja ei myöskään sallinut tämän mennä naimisiin kihlattunsa kanssa, koska pelkäsi avioliiton häiritsevän Tsuburayan harjoittelua, ja kihlattu menikin naimisiin toisen miehen kanssa. Pian olympialaisten jälkeen Tsuburaya kärsi noidannuolesta, mikä esti hänen osallistumisensa vuoden 1968 kesäolympialaisiin. Tammikuussa 1968 Tsuburaya teki itsemurhan viiltämällä kaulavaltimonsa auki partaveitsellä. Hän jätti jälkeensä viestin, jossa luki: "En pysty juoksemaan enää. Antakaa minulle anteeksi."
Tsuburayan ennätys maratonilla oli 2.16.23 ja 10 000 metrillä 28.52,6.
Marc Zwiebler

Marc Zwiebler (s. 13. maaliskuuta 1984 Bonn, Länsi-Saksa) on saksalainen sulkapalloilija ja Euroopan-mestari. 182 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Zwiebler edustaa 1. BC Beuelia. Hän on vasenkätinen.
Zwiebler on osallistunut kaksiin kesäolympialaisiin, vuosina 2008 ja 2012. Molemmilla kerroilla hän on sijoittunut kaksinpelissä sijalle yhdeksän. Vuonna 2012 Zwiebler voitti kaksinpelin EM-kultaa kaadettuaan finaalissa Ruotsin Henri Hurskaisen. Hänellä on myös kaksinpelin EM-pronssia vuodelta 2010. Sekajoukkueiden EM-kilpailuista Zwieblerillä on yksi kulta ja yksi hopea ja joukkueiden EM-kilpailuista yksi hopea ja kolme pronssia. 
Vuonna 2003 Zwiebler voitti nuorten EM-kultaa kaksinpelissä. Maailmanrankingissa hän on ollut parhaimmillaan sijalla kymmenen.
Henri Hurskainen

Henri Mikael Hurskainen (s. 13. syyskuuta 1986 Emmaboda) on ruotsalainen sulkapalloilija. 185 senttimetriä pitkä ja 77 kilogrammaa painava Hurskainen edustaa Malmö BMK:ta. Hän on vasenkätinen.
Hurskainen edusti Ruotsia vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän hävisi molemmat ottelunsa ja sijoittui sijalle 33. Saman vuoden EM-kilpailuista Hurskainen saavutti hopeaa kaksinpelistä hävittyään finaalissa saksalaiselle Marc Zwieblerille. Maailmanrankingissa Hurskainen on ollut parhaimmillaan sijalla 34 marraskuussa 2014.
Hurskaisella on suomalaisia sukujuuria. Hän puhuu myös suomen kieltä.
1,2-dikloorieteeni

1,2-dikloorieteeni (C2H2Cl2) on kloorattuihin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muiden halogenoitujen yhdisteiden valmistukseen. 1,2-dikloorieteenin isomeeri on vinylideenikloridi eli 1,1-dikloorieteeni.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 1,2-dikloorieteeni on väritöntä nestettä. Yhdisteellä esiintyy cis-trans-isomeriaa ja monista muista alkeeneista poiketen cis-isomeeri on termodynaamisesti trans-isomeeria stabiilimpi. Isomeerit voidaan erottaa toisistaan tislaamalla. 1,2-dikloorieteenin reaktiot ovat tyypillisiä alkeeneille ja trans-isomeeri (CAS 156-60-5) on cis-isomeeria (CAS 156-59-2) reaktiivisempi. Poikkeuksellinen reaktio on epoksidaatiossa muodostuvan epoksidin toisiintuminen klooriasetyylikloridiksi. Yhdiste liukenee hieman veteen ja hydrolysoituu hitaasti veden vaikutuksesta. 1,2-dikloorieteeni muodostaa useita atseotrooppisia seoksia muun muassa veden ja etanolin kanssa. 1,2-on myrkyllistä hengitettynä ja imeytyy ihon läpi elimistöön. Altistumisesta aineelle voi seurata yskää, kurkkukipua, huimausta ja jopa tajuttomuus.
Valmistus ja käyttö.
1,2-dikloorieteeniä voidaan valmistaa klooraamalla etyyniä noin 40 °C:n lämpötilassa, kuumentamalla 1,1,2-trikloorietaania tai klooraamalla eteeniä kuparikloridin ja kaliumkloridin toimiessa katalyyttinä. Yhdisteen valmistus on kuitenkin vähäistä ja lähes kaikki käytetty 1,2-dikloorieteeni muodostuu muiden kloorattujen hiilivetyjen valmistuksen sivutuotteena.
1,2-dikloorieteeniä voidaan käyttää vahojen, hartsien, lakkojen ja termoplastisten muovien liuottimena. Sitä voidaan käyttää myös liuottimena uutettaessa rasvoja, väriaineita ja hajustekomponentteja. Muita käyttökohteita ovat käyttö kylmäaineena, muiden halogenoitujen hiilivetyjen tai lääkeaineiden valmistus, metallien puhdistus ja lisäaineena polymeerivaahtojen valmistuksessa.
Hotelli Mesikämmen

Hotelli Mesikämmen on Ähtärissä toimiva hotelli, joka sijaitsee järven rannalla, Ähtärin eläinpuiston vieressä. Mesikämmen on yksi aikansa korpihotelleista. Hotellissa toimii ravintolan lisäksi myös kylpylä.
Hotelli Mesikämmen on valmistunut vuonna 1976, ja sen ovat suunnitelleet arkkitehtiveljekset Timo ja Tuomo Suomalainen. Mesikämmen poikkeaa monimuotoisella ja omaperäisellä arkkitehtuurillaan edukseen aikansa rakentamisen valtavirrasta. Hotellirakennus sai vuonna 1978 Diploma and Silver Hexagon of Habitation Space -palkinnon.
Hotelli Mesikämmen on säilyttänyt alkuperäisen arkkitehtuurinsa merkittävät piirteet poikkeuksellisen hienosti, ja hotelli kuuluu suomalaisen matkailuarkkitehtuurin erityisiin kohteisiin. Hotellirakennus on sovitettu taitavasti metsärinteeseen. Aula on ylimmässä kerroksessa, josta päästään luolamaisen käytävän kautta hotellikäytäville. Kukin hotellihuonesiipi asettuu rinteeseen, ja kaikista huoneista on näkymät järvelle. Myös hotellihuoneissa on säilynyt 1970-luvun tunnelmaa, vaikka pintamateriaaleja on uusittu vuosikymmenten kuluessa.
Hotelli Mesikämmen Oy ja Ähtärin eläinpuisto Oy asetettiin konkurssiin 13. lokakuuta 2025.
Olivér Halassy

Olivér Halassy (ent. "Haltmayer", 31. heinäkuuta 1909 Újpest – 10. syyskuuta 1946 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija ja uimari. Hän edusti vesipallossa Újpesti Torna Egylet -seuraa.
Halassy saavutti hopeaa vesipallosta vuoden 1928 kesäolympialaisista Amsterdamista. Tuolloin hänen nimensä oli vielä Olivér Haltmayer.Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa hän juhli kultaa jo nimellä Halassy. Toisen olympiakultansa Unkarin kanssa Halassy saavutti vuoden 1936 kesäolympialaisista Berliinistä. EM-kilpailuista Halassy saavutti kolme kultamitalia. 
Uinnissa Halassy oli myös varsin menestynyt. Hän saavutti pitkän radan EM-kultaa 1 500 metriltä vuoden 1931 EM-kilpailuista Pariisista, kaupungista, jossa hän juhli samana vuonna myös vesipallon EM-kultaa.
Halassyn vasen jalka oli amputoitu hieman polven alapuolelta, sillä hän jäi yhdeksänvuotiaana raitiovaunun alle. Uransa jälkeen Halassy ryhtyi Budapestin kaupungintalon tilintarkastajaksi. Hän kuoli vuonna 1946 37-vuotiaana neuvostoliittolaisen sotilaan ammuttua hänet vahingossa hänen kotinsa lähellä.
Llyn Tegid

Llyn Tegid () on Walesin suurin luonnonjärvi. Se on noin 5,6 km pitkä, 1,2 km leveä ja paikoin jopa 42 m syvä.
Bala sijaitsee Gwyneddin kreivikunnassa, Snowdonian kansallispuiston eteläosassa.
Teemu Roininen

Teemu Tapio Roininen (s. 10. heinäkuuta 1986 Lempäälä) on suomalainen painonnostaja, joka edustaa Lempäälän Kisaa. Roininen kilpailee yli 105-kiloisten sarjassa ja hänen valmentajaan toimii Tapio Kinnunen. 
Roininen osallistui ensimmäisiin MM-kilpailuihinsa vuonna 2009 sijottuen sijalle 17, joka on hänen paras MM-sijoituksensa. Seuraavana vuonna hän oli ensimmäisissä EM-kilpailuissaan yhdestoista, joka on myös hänen paras EM-sijoituksensa. Roinisen ennätys tempauksessa on 153 kilogrammaa, työnnössä 200 kilogrammaa ja yhteistuloksessa 350 kilogrammaa. Hän on osallistunut kuusiin EM-kilpailuihin ja yhtä moniin MM-kilpailuihin.
Roininen toimi painonnostouransa ohella myös kalliomurskainten valmistajana. Vuonna 2014 hän perusti painonnostajien valmennukseen keskittyvän yrityksen TR-Valmennuksen.
Regina Weber

Regina Weber-Sané ("o.s. Weber", s. 12. huhtikuuta 1963 Winsen an der Luhe, Länsi-Saksa) on saksalainen uransa jo päättänyt rytminen voimistelija ja olympiamitalisti. 173 senttimetriä pitkä ja 50 kilogrammaa painava Weber edusti urallaan TV Wattenscheidiä.
Weber saavutti olympiapronssia moniottelusta rytmisen voimistelun ensimmäisissä olympialaisissa vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa. Suurin osa suosikeista puuttui, sillä Neuvostoliitto ja Bulgaria boikotoivat kisoja. Saksan-mestaruuden Weber voitti ennätykselliset 32 kertaa vuosina 1978–1986.
Weber on naimisissa entisen jalkapallon Bundesliiga-pelaajan, senegalilaisen Souleymane Sanén kanssa. Heidän poikansa Leroy Sané on Saksan jalkapallomaajoukkueen pelaaja.
Monika Lindeman

Monika Lindeman (ent. Kyrölä, s. 19. syyskuuta 1985 Espoo) on suomalainen näyttelijä. Lindeman esittää saippuasarjassa "Salatut elämät" Linda Eerikäistä.
Lindeman on koulutukseltaan teatteritaiteen maisteri ja teatteri-ilmaisunohjaaja. Hän on opiskellut näyttelijätyönoppia myös vaasalaisessa ruotsinkielisessä ammattikorkeakoulussa.
Lindeman on näytellyt muun muassa eri teatteriryhmissä Britanniassa sekä Suomessa ylioppilasteatteri Rampissa sekä Wasa Teaterissa. Hän on ollut myös juontajana Radio Vaasassa.
Yksityiselämä.
Lindeman avioitui heinäkuussa 2016 brittiläisen Darren McStayn kanssa. Heillä on vuonna 2017 syntynyt poika ja vuonna 2021 syntynyt tytär.
Suometar (sanomalehti)

Suometar oli nuorten suomenmielisten opiskelijoiden perustama ja Helsingissä vuosina 1847–1866 ilmestynyt sanomalehti. August Ahlqvist, Paavo Tikkanen, D. E. D. Europaeus ja Antero Warelius halusivat toimittaa sitä aluksi sivistyneistölle suunnattuna aatteellisena suomalaisuuslehtenä. Vuoden 1851 jälkeen se suuntautui myös kansanlehdeksi, joka niin sanotuilla maaseutukirjeillään uutisoi muun Suomen tapahtumista.
Pääaiheita lehden kirjoittelussa olivat suomen kieltä ja kirjallisuutta käsittelevien juttujen ohella matkakuvaukset sekä tiedot suomalaisten muinaishistoriasta. Savon murteeseen pohjautuvan kirjakielen kehittelyn lehti torjui gottlundilaisena harhaoppina. Vuonna 1847 "Suometar" julkaisi myös lisälehteä, johon oli käännetty ranskalaisen kirjailijan Honoré de Balzacin kaunokirjallisia tekstejä jatkokertomuksena. Vuosina 1856–1857 lehden liitteenä jaettiin lisäksi "Lasten Suometarta", jota voi pitää ensimmäisenä suomenkielisenä lasten ja nuorten lehtenä.
Vuonna 1854, jolloin itämaisen sodan tapahtumat koskettivat myös Suomea, lehti sai sensuuriviranomaisilta luvan julkaista sotauutisia. Tämän seurauksena lehden levikki kasvoi ja se alkoi ilmestyä väliaikaisesti kuutena päivänä viikossa. 1860-luvulla levikki laski, kun Yrjö Koskisen johtamat jungfennomaanit sanoutuivat irti lehden varovaisesta suomalaisuuslinjasta ja perustivat sille kilpailijan "Helsingin uutiset", jota julkaistiin vuosina 1862–1863. Vaikka fennomaaniryhmien välirikkoa soviteltiin ja Koskinen sittemmin palasi myös "Suometarta" avustamaan, sovinto oli lyhytaikainen. Vuonna 1866 lehti jouduttiin lakkauttamaan tilaajien vähyyden ja kasvaneiden velkojen vuoksi. Muutamaa vuotta myöhemmin pääkaupunkiin perustettiin Yrjö Koskisen aloitteesta uusi suomenmielinen sanomalehti "Uusi Suometar".
Todistettavasti syyllinen (7. tuotantokausi)

Televisiosarjan Todistettavasti syyllinen seitsemäs tuotantokausi näytettiin Yhdysvalloissa CBS-kanavalla 27. syyskuuta 2009 – 2. toukokuuta 2010. Suomessa kausi esitettiin MTV3-kanavalla 11. toukokuuta 2010 alkaen. Seitsemäs kausi kattaa 22 jaksoa. Se jäi myös suositun rikossarjan viimeiseksi, kun laskeneet katsojaluvut eivät enää riittäneet sarjan jatkamiseen. 
Kauden jaksot 13 ja 14 näytettiin Suomessa väärässä järjestyksessä.
Leathermouth

Leathermouth oli newjerseyläinen hardcore-yhtye. Sitä johti Frank Iero, joka on toiminut mm. My Chemical Romance:n taustalaulajana ja rytmikitaristina.
Historia.
Muutama My Chemical Romance:n rytmikitaristi Frank Ieron ystävistä kokosivat Leathermouthin vuonna 2007. Iero kuuli muutaman demoraidan bändiltä ja halusi solmia levytyssopimuksen omaan levy-yhtiöönsä, Skeleton Crew:iin. Vasta kun bändin silloinen päävokalisti ei onnistunut kappaleiden sanoittamisessa, Ierosta tuli jäsen. Yhtye on hänen tapansa kanavoida turhautuneisuuttaan; hän on virallisesti kertonut bändin olevan hänen tapansa tulla toimeen levottomuuden ja masennuksen kanssa, jota hän on tuntenut elämänsä aikana, ja osa sanoituksista onkin kirjoitettu ennen bändin muodostumista. Leathermouth oli ensimmäinen projekti, jossa Iero toimi sanoittajana tai päävokalistina sitten Pencey Prepin (joka hajosi ennen My Chemical Romancen perustamista). Leathermouth soitti ensimmäiset keikkansa kesällä 2008.
Jäsenet.
Viimeisin kokoonpano
Entiset jäsenet
Katso myös.
Frank Iero
Kansallinen voitto

Kansallinen voitto ("Den Nationnale Winsten") on suomalaisen Anders Chydeniuksen alkuaan ruotsinkielinen kirjoitus, joka ilmestyi heinäkuussa 1765. Teoksessa Chydenius kritisoi merkantilistista politiikkaa ja puolustaa elinkeinovapautta. Chydenius esitti "Kansallisessa voitossa" taloudellisen liberalismin perusajatuksen hyvin samansuuntaisesti kuin skotlantilainen filosofi Adam Smith 11 vuotta myöhemmin vuonna 1776 teoksessaan "Kansojen varallisuus".
Teoksen koko nimi on "Den nationnale winsten: wördsamast öfwerlemnad til riksens högloflige ständer, af en deras ledamot" (”Kansallinen voitto jonka kunnioittavimmin on jättänyt valtakunnan korkea-arvoisille säädyille niiden eräs jäsen”). Chydenius lähti pappissäädyn edustajana vuosien 1765–1766 säätyvaltiopäiville Tukholmaan päätavoitteenaan ulkomaankaupan mahdollistavien tapulioikeuksien myöntäminen Pohjanmaan satamakaupungeille. Pian valtiopäivien alettua Chydenius julkaisi joukon poliittisia lentokirjasia, joissa hän arvosteli Ruotsin talousjärjestelmän epäkohtia. Nämä kirjoitukset synnyttivät laajan ja kiivaan keskustelun, minkä vuoksi Chydenius halusi esittää kokonaisnäkemyksensä taloudellisen toiminnan perusteista. Näin syntyi "Kansallinen voitto". Teos painettiin Lars Salviuksen kirjapainossa Tukholmassa. Valtiopäivät myönsivät Chydeniuksen toivomat tapulioikeudet Kokkolalle, Vaasalle, Porille ja Oululle.
Chydenius kuvailee "Kansallisessa voitossa" vapaan markkinatalouden tuottamaa hyötyä luontoaiheisella vertauksella, jonka mukaan ”virran keskeytyksetön juoksu” ja ”jokaisen vesipisaran liike” tuottaisi kokonaisuutta hyödyttävän tasapainon samalla tavoin kuin vesimassat tasoittuvat meressä. Chydeniuksen merivertauksen katsotaan vastaavan ajatussisällöltään Smithin kuuluisaa ”näkymätön käsi” -metaforaa.
"Kansallinen voitto" ilmestyi suomeksi ensi kerran vuonna 1929 WSOY:n julkaisemissa Chydeniuksen valituissa kirjoituksissa Verner Malisen suomennoksena. Samana vuonna ilmestyi myös alkukielinen näköispainos Ruotsissa. Suomessa näköispainoksen on julkaissut Alea-kirja Katariina Kareen toimittamana vuonna 1986. Englanniksi teoksen ovat kääntäneet Georg Schauman ja Ernst Benn vuonna 1931 nimellä "The National Gain" sekä Peter C. Hogg vuonna 2012.
Kalle Kehveli

Kalle Kehveli (, alkujaan "Take Barney Google, F'rinstance", myöhemmin "Barney Google and Snuffy Smith") on Billy DeBeckin vuonna 1919 luoma, myöhemmin Fred Lasswellin ja nykyään John Rosen piirtämä yhdysvaltalainen strippisarjakuva, joka kuuluu King Features Syndicaten yhtiöön.
Sarjan päähenkilönä oleva Kalle Kehveli () on vuoristolainen (engl. "hillbilly") ja asuu vaimonsa Loviisan ja poikansa Tatun kanssa maatilalla jossakin Appalakeilla ja heillä on koira Luoti. Kalle Kehvelin paras kaveri on hänen naapurinsa Luukas, jolla on vaimo nimeltä Elviira. Miehet käyttävät haalareita ja isoja hattuja. Ajankulukseen he enimmäkseen juovat pontikkaa tai laiskottelevat. Loviisa ja Elviira vaihtavat usein kuulumisia erityisellä juoruaidalla. 
1960-luvun alussa tehtiin sarjakuvan pohjalta lyhytanimaatioita, jotka on ohjannut Seymour Kneitel. Niitä julkaistiin Suomessa 3 × 60 minuutin VHS-kokoelmana nimeltä "Kalle Kehveli", mutta ne eivät "Video-oppaan" mukaan yllä sarjakuvien tasolle.
Keski-Euroopan aika

Keski-Euroopan aika (), UTC+1 on aikavyöhyke, johon maantieteellisesti sisältyvät alueet itäisten pituuspiirien 7 astetta 30 minuuttia ja 22 astetta 30 minuuttia välillä.
Jotkut valtiot käyttävät yhteyksiensä vuoksi toista aikavyöhykettä kuin mihin ne maantieteellisesti auringon kierron ja pituuspiirien perusteella kuuluvat. Merkittäviä siirtymiä ovat:
Kesäisin on käytössä "Keski-Euroopan kesäaika" CEST eli Keski-Euroopan aika lisättynä yhdellä tunnilla, UTC+2.
Xihu Longjing

Xihu Longjing (, ’Länsijärven Lohikäärmekaivo’) on Kiinan tunnetuin vihreä tee. Se nimettiin jo Song-dynastian aikaan nykyisin Zhejiangin maakunnan Hangzhoun prefektuuritason kaupungissa sijaitsevan Xihun kaupunkipiirin Longjingin kylän mukaan. 
Perinteisen kertomuksen mukaan Longjingin kylän reunalla sijaitseva kaivo oli säyseän lohikäärmeen asuinpaikka. ’Lohikäärmeen kaivo’ (Longjing) on ollut esimerkiksi teenystävänä tunnetun keisari Qianlongin mielitee. Keisari valitsi kylästä 18 teepensasta, joista hänelle tee valmistettaisiin. Nämä teepensaat löytyvät yhä kylästä ja ovat matkailijoiden nähtävillä. Huhtikuussa 2015 Xihu Longjing arvioitiin Kiinan toiseksi arvokkaimmaksi teebrändiksi. Sen arvoksi saatiin 5,82 miljardia yuania eli noin 890 miljoonaa euroa.
Kiinan hallinto laati vuonna 1949 Longjing-teelle standardin, jonka mukaan Xihun Longjing -teelle oli kolme eri tuotantoaluetta: Shi Feng (狮峰, ’Leijonanhuippu’, alkuperäisin ja laadultaan paras tee, Longjingin kylässä), Mei Jia Wu (梅家坞) ja Weng Jia Shan (翁家山). Nyttemmin myös Long Wu (龙坞) on listattu tunnettuna tuotantoalueena. Vuonna 2002 Longjing-tee suojattiin tuotemerkillä ensimmäisenä kiinalaisena teenä.
Haudutus 1–2 minuuttia 80 °C vedessä. Teelehdistä saa neljä haudutusta. Teelle voi käyttää myös gaiwan-haudutusta.
Watch the Throne

Watch The Throne on rap-artisti Kanye Westin ja rap-artisti Jay Z:n 8. elokuuta 2011 julkaistu yhteisalbumi.
Albumi debytoi Billboard 200 -listan ensimmäisenä ja oli myyntimenestys sekä Yhdysvalloissa, missä se myi platinaa, että maailmanlaajuisesti. "Watch the Throne" saavutti albumilistojen kärkisijat myös Kanadassa, Norjassa ja Sveistissä. Suomessa "Watch the Throne"n deluxe-versio sijoittui albumilistalla parhaimmillaan 23:nneksi viikolla 32/2011 ja tavallinen versio 48:nneksi viikolla 35/2011..
Albumilta julkaistiin deluxe-version kappaleet mukaan luettuina seitsemän singleä, muun muassa Otis, No Church in the Wild ja Niggas in Paris.
Niggas in Paris

Niggas in Paris (sensuroituna radioversionimenä in Paris tai Paris, albumilla muodossa Ni**as in Paris) on yhdysvaltalaisten rap-artistien Jay-Z:n ja Kanye Westin "Watch the Throne" -yhteisalbumilta vuonna 2011 julkaistu single.
Single oli myyntimenestys useissa maissa. Yhdysvalloissa se on myynyt viisinkertaisesti platinaa. Single ylsi myös Billboard Hot 100 -listan kärkipaikalle. "Niggas in Paris" voitti helmikuussa 2013 järjestetyssä Grammy-gaalassa Best Rap Performance- ja Best Rap Song -kategorioiden Grammy-palkinnot.
Celebrate!

Celebrate! on Kool &amp; the Gang -yhtyeen vuonna 1980 julkaistu studioalbumi, joka nousi Yhdysvaltain Billboard 200 -listan kymmenenneksi sekä R&amp;B-listan toiseksi. Albumilla on yhtyeen kuuluisa kappale ”Celebration”.
Marja Hintikka Live

Marja Hintikka Live on 12. lokakuuta 2015 Yle TV2:lla alkanut suorana lähetettävä keskusteluohjelma, jonka on markkinoitu olevan suunnattu ”ruuhkavuosia eläville vanhemmille”. Ohjelmaa juontaa Marja Hintikka ja sen vakiovieraat ovat toimittajat Jenny Lehtinen ja Heikki Soini. Maanantaisin esitettävän televisiojakson lisäksi kolmikko juontaa tiistaisin Yle Puheella lähetettävää saman nimistä ohjelmaa.
Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi alkoi 12. lokakuuta 2015 ja päättyi 14. joulukuuta 2015. Toinen tuotantokausi esitettiin 18. tammikuuta – 21. maaliskuuta 2016. Yle ilmoitti toisen tuotantokauden viimeisen jakson jälkeen, että ohjelma saa jatkoa syksyllä 2016. Ohjelman kolmas ja toistaiseksi viimeinen tuotantokausi esitettiin 17. lokakuuta – 19. joulukuuta 2016. Tammikuussa 2017 ohjelma palkittiin vuoden 2016 parhaan keskusteluohjelman Kultaisella Venlalla.
Medianäkyvyys.
Jo ennen ohjelman alkua se nousi näkyvästi esille suomalaismedioissa. Uutisissa oli aiheena yhtenä ohjelman osiona oleva "seksikoulu", jossa suomalainen pariskunta antaa vinkkejä seksielämän piristämiseksi. Ohjelmassa ei kuitenkaan tulla esittämään varsinaista yhdyntää, vaan kuvattu materiaali on animoitu sekä sensuroitu. Hintikka on kertonut Ylen ohjelmapalautteeseen tulleen runsaasti palautetta ohjelmaosiosta ja osassa ohjelmaa vaadittiin lopetettavaksi jo ennen sen alkua.
"Nyt v***u syöt!" -jaksossa showpainijat StarBuck ja Stark Adder pakkosyöttivät Marja Hintikkaa ja Jenny Lehtistä. Tapahtuma herätti keskustelua myös sosiaalisessa mediassa. "Tukkapölly takaisin?" -jaksossa StarBuck ja Stark Adder demonstroivat viisi erilaista ruumiillisen kurituksen muotoa, jota osa vanhemmista pitää Lastensuojelun Keskusliiton tutkimusten mukaan hyväksyttävänä. Lähetyksessä Hintikkaa ja Lehtistä muun muassa tukistettiin ja lyötiin poskelle. "Nainen, pala lihaa" -jaksossa toinen vakiokasvoista Heikki Soini ”synnytti”, sillä hänelle tuotettiin kahden tunnin synnytyskivut laitteella, joka on kehitetty synnytyskipujen simuloimiseen. Aiemmin hän oli jo kantanut viikon ajan vauvavatsaa.