tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Tervakomppania

Tervakomppania oli 1600-luvun alussa perustettu Ruotsin valtion tervan myynnin säännöstelyyn keskittynyt laitos. Pääpaikka sijaitsi Tukholmassa.
Historia.
Ruotsin hallitus tahtoi saavuttaa 1600-luvulla monopoliaseman tervanmyynnissä. Tervakauppa oli tuottoisaa, ja suurvallaksi pyrkivän Ruotsin laivasto tarvitsi paljon tervaa. 
Vuodesta 1665 Tervakomppania aloitti ankaran säännöstelyn. Pohjanmaan kaupunkien piti suunnata kaikki tervanmyynti Turun sijasta Tukholmaan. Tämä lamautti täysin Turun aseman Suomen tervakeskuksena. Myös aiemmin keskuksena toiminut Viipuri jäi täysin välikädeksi Suomen tervakaupassa. 
Tervakomppania määräsi tervalle ns. kaupunkikohtaiset tuotantokiintiöt. Tuotantokiintiölle määrätystä tervasta se maksoi sovitun hinnan, mutta ylimenevästä osasta kauppahinta oli yleensä alihinnoiteltu. Tervakauppaa haluttiin säännöstellä myös kaupunkikohtaisesti. Usein väitetään, että tervaporvarit ryöstivät hinnoillaan tervan polttajia ja kuljettajia. Tervan hinnoittelu perustui ns. tukkukauppahinnoitteluun. Tervakomppania sääteli hintoja, tuotantomääriä ja ostamansa tervan laatua. Ruotsin yrityksestä huolimatta Viipuri pysyi kuitenkin koko 1600-luvun suurimpana tervanviejänä. Tervakomppanian toiminta lakkasi vuonna 1712. Lakkautus oli puolestaan edesauttamassa kauppahuoneiden ja tervahovien syntyä.
Terho Ovaska

Terho Tapio Ovaska (15. toukokuuta 1940 Suoniemi – 19. lokakuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen poliittinen pilapiirtäjä, joka käytti nimimerkkiä Terho. Ovaska työskenteli "Uuden Suomen" pilapiirtäjänä vuosina 1980–1991 ja "Helsingin Sanomien" vuosina 1991–2005. Ennen pilapiirtäjän uraa hän oli työskennellyt pitkään mainosalalla. Hänet nimitettiin "Helsingin Sanomien" poliittiseksi pilapiirtäjäksi, kun Kari Suomalainen erosi tehtävästä. Ovaska jäi eläkkeelle vuonna 2005. Ovaskan jälkeen "Helsingin Sanomien" pääkirjoitussivun pilapiirtäjäksi tuli Henrik Karlsson.
ORP Czajka (1921)

ORP Czajka (entinen "FM 2") oli Puolan merivoimien Tanskasta ostama FM-luokan miinanraivaaja "Finlandia II", joka oli alkujaan Saksan keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Valmistus.
Saksan keisarikunnan laivasto tilasi aluksen Geestemündesta Schichau Seebeckwerftiltä, missä köli laskettiin telakkanumerolla 413. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1918 ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta 1918. Aluksen aseistuksena oli yksi 8,8 cm KL/30 -tykki.
Palvelus.
Alus oli sukellusvenemiehistöjen koulutuksessa maalilaivana ennen kuin se poistettiin alusluettelosta 10. maaliskuuta 1920. Alus myytiin Kielissä Tanskalle, joka myi sen 24. syyskuuta 1920 edelleen Puolalle miljoonalla Saksan markalla. Alus saapui Puolaan nimettynä "Finlandia II":ksi, ja se nimettiin laivastoon liitettäessä "ORP Czajkaksi". Puolassa aluksen aseistukseksi muutettiin yksi 47 millimetrin tykki, kaksi konekivääriä sekä 20 miinaa ja kaksi erilaista miinanraivainta.
Alus poistettiin alusluettelosta 1935 ja se myytiin siviilikäyttöön, jolloin sen nimenä oli S/S "Czajka". Aluksen miehistö upotti aluksensa syyskuussa 1939 Gdanskin satamaan. Myöhemmin hylky nostettiin ja romutettiin.
Stephen Roberts

Stephen Roberts (23. marraskuuta 1895 Summersville, Länsi-Virginia – 17. heinäkuuta 1936 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -tuottaja.
Roberts ohjasi 105 elokuvaa vuosien 1923–1936 välillä. Kokopitkäelokuvia Roberts ohjasi ainoastaan 12 elokuvaa ja lyhytelokuvia 93 elokuvaa. "Lentäjämorsian" (1932) oli ensimmäinen Robertsin ohjaama pitkä elokuva. Hänen viimeiseksi ohjaustyöksi jäi "Rouva Sherlock Holmes" (1936), joka sai ensi-iltansa vain kaksi kuukautta ennen kuolemaansa.
Roberts syntyi Länsi-Virginian Summersvillessa ja kuoli Kalifornian Beverly Hillsissä, Los Angelesissa sydänkohtaukseen 40-vuotiaana.
ORP Mewa (1921)

ORP Mewa (entinen "FM28") oli Puolan merivoimien Tanskasta ostama FM-luokan miinanraivaaja "Finlandia III", joka oli alkujaan Saksan keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Valmistus.
Saksan keisarikunnan laivasto tilasi aluksen Bremenistä Wollheimin telakalta. Alus laskettiin vesille 1918 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 24. elokuuta. Aluksen aseistuksean oli yksi 8,8 cm KL/30 -tykki.
Palvelus.
Saksa myi Kielissä aluksen Tanskalle, joka myi sen 24. syyskuuta 1920 edelleen Puolalle. Alus saapui Puolaan nimettynä "Finlandia III":ksi ja se nimettiin laivastoon liitettäessä "ORP Mewaksi". Puolassa aluksen aseistukseksi muutettiin yksi 47 millimetrin tykki, kaksi konekivääriä sekä 20 miinaa ja kaksi erilaista miinanraivainta.
Alus muutettiin 1930-luvun alussa tutkimusalukseksi ja se nimettiin uudelleen "ORP Pomorziniksi" korvaten samalla aiemmin samoin nimetyn aluksen tehtävässä. Alus upposi Saksan ilmavoimien pommituksessa 14. syyskuuta 1939 Jastarnian satamaan. Hylky nostettiin 1946 ja romutettiin.
Porvoon pallokenttä

Pallokenttä (ruots. "Bollplan") on jalkapallo- ja jääpallokenttä Porvoossa. Se sijaitsee Porvoon keskustassa. Kentälle valmistui jäädytyslaitteisto marraskuussa 1990 Porvoon kaupungin ja Porvoon maalaiskunnan yhteishankkeena. Talvella Pallokenttä toimii Akilleksen jääpalloilijoiden kotikenttänä, ja kesäisin sitä käyttävät Akilleksen jalkapalloilijat.
Pallokentällä on katettu seisomakatsomo, jonka urheiluseura Akilles on rakentanut talkootyönä ja joka valmistui vuonna 2009. Kentän valaistus uusittiin vuonna 2010, jolloin vanha riippuvalaistus korvattiin valopylväillä.
Pallokenttä oli vuosien 1983 ja 1991 jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden pelipaikkana.
Fred Coe

Fred Coe (13. joulukuuta 1914 – 29. huhtikuuta 1979) oli yhdysvaltalainen televisio-ohjelmien tuottaja ja ohjaaja. Hänne tuotantojaan ovat muun muassa "The Philco Television Playhouse" ja "Playhouse 90" -sarjat. Coen tuottamiin televisiodraamoihin kuuluvat muun muassa "Marty", "Producers' Showcase" sekä "Days of Wine and Roses".
Dragon Inn

Dragon Inn () on vuonna 1992 ensi-iltansa saanut hongkongilainen wuxiaelokuva. Elokuvan on ohjannut Raymond Lee ja käsikirjoittaneet Tsui Hark, He Xiao ja Tan Cheung. Pääosassa esiintyvät Brigitte Lin, Tony Leung Ka-fai ja Maggie Cheung.
Juoni.
Ming-dynastian aikana vallanhimoinen eunukki Tsao Siu-yan haluaa valloittaa oman valtakunnan. Hänen vartijoidensa komentaja Chow ei kuitenkaan hyväksy tätä ja päättää nousta vastarintaan eunukki Tsaota vastaan. Tsao päättää tuhota Chow'n takana olevat kapinalliset klaanit sieppaamalla Chow'n ystävän lapset. Chow kuitenkin onnistuu pelastamaan heidät juuri ennen rajan ylittämistä ja he jäävät majoittumaan Dragon Inniin. Chow pyytää Jadea auttamaan heitä pakenemaan, mutta talon emäntä päättää käyttää tilaisuutta hyväkseen yrittääkseen tehdä Chow'sta hänen rakastajansa. Pettyneenä Jaden käytökseen hän päättää viedä yksin lapset turvaan, mutta joutuu kohtaamaan Tsaon, joka on pitänyt häntä silmällä koko ajan.
9th/12th Royal Lancers

9th/12th Royal Lancers (Prince of Wales's) on Yhdistyneen kuningaskunnan maavoimien ratsuväkirykmentti. Se muodostettiin vuonna 1960 yhdistämällä 9th Queen's Royal Lancers ja 12th Royal Lancers. Sen sijoituspaikkana on Wigston Leicestershiressä. Yhdistymisensä jälkeen joukko-osasto on palvellut Adenissa, Omanissa, Belizessä, Saudi-Arabiassa, Kanadassa, Kyproksella osana YK-joukkoja ja kylmän sodan aikana Saksassa ja Pohjois-Irlannissa The Troubles-nimellä tunnettujen levottomuuksien aikana. Vuodesta 2000 alkaen operatiivinen toiminta on keskittynyt Balkanille ja Lähi-itään.
Tuolloin yhdistetyt joukko-osastot oli perustettu vuonna 1715, kun ratsuväkeä tarvittiin kukistamaan jakobiittikapinaa. Ne osallistuivat toiseen afgaanisotaan, buurisotaan, maailmansotiin ja Persianlahden sotaan.
Rykmentin museo kuuluu Derbyn kaupunginmuseoon. 
Sille ovat periytyneet sen edeltäjien kunniamaininnat:
Ilman pakopaikkaa

Ilman pakopaikkaa ("No Place to Hide" tai "Rebel") on vuoden 1973 elokuva, jonka pääosassa on Sylvester Stallone.
Elokuva kertoo 1960-luvun lopun New Yorkista. Poliittisin perustein ryhmä opiskelijoita suunnittelee pommi-iskua yritykseen jotka tekevät yhteistyötä diktaattoreitten kanssa Keski-Amerikan maissa. Mutta kun he ottavat yhteyttä tunnettuihin terroristeihin ja pommiasiantuntijiin, FBI tulee heidän tielleen.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Roope Lehtinen moitti elokuvan etenevän piinaavasti ja jäävän radikaalikuvauksessaan puolitiehen. Hän antoi elokuvalle yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Jakaminen kahdella

Matematiikassa jakaminen kahdella, eli puolittaminen, on Antiikin Egyptissä kehitetty menetelmä, jota hyödynnettiin lukujen kertolaskussa. Vielä 1500-luvulla jotkin matemaatikot pitivät sitä omana peruslaskutoimituksenaan ja nykyään puolittaminen käsitellään erikseen erityisesti tietokoneohjelmoinnin yhteydessä. Puolittaminen on yksinkertaista käytettäessä desimaaliaritmetiikkaa tai binäärilukujärjestelmää (tai mitä tahansa parilliseen lukuun pohjautuvaa lukujärjestelmää).
Binääariaritmetiikka.
Binääriaritmetiikassa luvun puolittaminen onnistuu siirtämällä luvun kaikkia bittejä yhdellä oikealle. Esimerkiksi luku 1101001 (desimaalilukuna 105) puolitettuna on 110100 (desimaalilukuna 52). Luvun pienin bitti poistetaan. Vastaavasti jakaminen millä tahansa kahden potenssilla onnistuu siirtämällä bittejä vastaava määrä oikealle.
Nurmon kirkonkylä

Nurmon kirkonkylä eli Nurmon keskusta on yksi Seinäjoen kylistä ja entisen Nurmon kunnan kuntakeskus. Se kuuluu Seinäjoen 11. suuralueeseen: Nurmoon. Alueen asukasluku oli 1 265 joulukuussa 2022. Nurmon kirkonkylä sijaitsee seitsemän kilometrin päässä Seinäjoen keskustasta. Kirkonkylässä toimii tuhannen oppilaan koulukeskus, jonka yhteydessä on myös lukio, Nurmohalli, Nurmo-talo, seurakuntatalo ja paloasema. Nurmo-talon takana sijaitsee suomalaisen painiurheilun kunniaksi pystytetty painijapatsas. Seurakuntatalon takana sijaitsee talvisodan Äyräpään taistelun muistomerkki.
Kirkonkylästä kahden kilometrin päässä sijaitsee Nurmoo-Seuran kotiseutumuseo.
Palvelut ja tapahtumat.
Nurmo-hallissa on kuntosali, sulkapallokenttä, juoksurata, lyöntipaikat, ampumarata, painisali, kahvila- ja kokoustilat sekä katsomotilat noin 1 000 henkilölle. Hallissa järjestetään runsaasti tapahtumia ja se toimii vuosittain järjestettävän Lakeus-maratonin keskipisteenä.
Silmistä pois

Silmistä pois on Tampereen yhteiskoulun lukion pop-rock-musikaali, jonka ensi-ilta oli 5. elokuuta 2011 Peacock-teatterissa. Se on Marco Bjurströmin ohjaama, musiikillinen vastuu on Antti Vauramon ja koreografioista vastaa Peter Pihlström.
Musikaali on alun perin suunniteltu Nelosen musikaaliohjelman, Stagen osallistujaksi. Se voitti kilpailun ja sai palkinnoksi luvatut 17 esitystä Linnan­mäen Peacockissa. Valmiiseen musikaaliin on kuitenkin lisätty paljon kohtauksia Stagessa nähtyjen lisäksi. Valmiissa musikaalissa esiintyi TYKiläisten lisäksi kuusi Grease-musikaalin esittäjää ja Stagen yleisöäänestyksen voittanut Juska Reiman.
Juoni.
Kiira joutuu koulukotiin, jossa kaikki on päin mäntyä. Rehtori Marjukka Hildenberg on kylmä ja väkivaltainen tyranni. Oppilaittensa tietämättä hän etsii epätoivoisesti omaa poikaansa, jonka on teiniraskauden takia antanut pois. Kiiran yllyttämänä nuoret nousevat kapinaan rehtoria vastaan. Kouluun on nimittäin tulossa tarkastaja, ja nuoret päättävät paljastaa kaiken kokemansa vääryyden ja näin avata itselleen vapauden ovet. Tietokonenero Siru ja Toni lähtevät selvittämään tarkastajan tulopäivämäärää muiden harhauttaessa rehtoria. He saavatkin päivämäärän selville, mutta Siru unohtaa kirjautua hallintojärjestelmästä ulos, ja heidän suunnitelmansa paljastuu rehtorille. Joona ottaa syyt niskoilleen ja joutuu vankilaan. Kiusatut Siru ja Toni ymmärtävät rakastavansa toisiaan, kuten myös aiemmin kaikesta kiistelleet Unna ja Rasmus. Daniel, jolla on rikkaan, mutta kiireisen isänsä takia suhteita ulkomaailmaan, saa Joonan kuitenkin ulos vankilasta. Miia paljastuu petturiksi, mutta riidan jälkeen toiset suostuvat kuitenkin ottamaan tytön mukaan suunnitelmaansa. Rasmus joutuu rangaistusullakolle. Hänen karatessaan sieltä muut saavat suunnitelmansa läpi, ja rehtorille selviää, että hänen poikansa onkin yksi hänen oppilaistaan, Rasmus. Musikaali loppuu rysäykseen Rasmuksen törmätessä varastamallaan autolla seinään.
Harry Cobby

Arthur Henry ”Harry” Cobby (26. elokuuta 1894 – 11. marraskuuta 1955) oli australialainen sotilaslentäjä. Hän oli 29 varmistetulla ilmavoitollaan Australian lentojoukkojen menestynein hävittäjä-ässä ensimmäisessä maailmansodassa.
Elämä.
Cobby syntyi ja kasvoi Melbournessa, missä hänen isänsä Arthur Edward Stanley Cobby toimi raitiovaunun kuljettajana. Hän liittyi paikalliseen jalkaväkeen 18-vuotiaana vuonna 1912, samalla kun työskenteli Commonwealth Bankin palveluksessa.
Sotilasura.
Cobby oli ensimmäisen maailmansodan alkaessa innokas lähtemään rintamalle Australian Eurooppaan lähetettävän joukko-osaston mukana, mutta hänen työnantajansa ei sallinut tätä. Hän liittyi lopulta vuonna 1916 Australian lentojoukkoihin, vaikka ei ollutkaan omien sanojensa mukaan kiinnostunut ilmailusta. Tammikuussa 1917 hän lähti 4. laivueen mukana Australiasta Britanniaan, minne saavuttiin maaliskuussa. Joulukuussa samana vuonna laivue lensi Sopwith Cameleillaan Ranskaan, vaikka sen lentäjät olivatkin Cobbyn mielestä edelleen noviiseja. Hän itse ei ollut lentänyt kuin 12 tuntia omillaan ennen rintamalle siirtämistään.
Cobby sai ensimmäisen ilmavoittonsa 3. helmikuuta 1918 ja ampui 21. toukokuuta alas ensimmäisen tähystyspallonsa. Tähän mennessä hän oli jo kokenut taistelulentäjä. Hänelle myönnettiin Distinguished Flying Cross -kunniamerkki kesäkuussa 1918, ja 21. syyskuuta siihen kaksi samaa mitalia merkitsevä tankoa. Elokuussa 1918 hän johti kahtena peräkkäisenä päivänä laajoja pommituksia saksalaisten linjoja vastaan, mistä hänelle myönnettiin Distinguished Service Order -kunniamerkki. Syyskuussa 1918 hänet siirrettiin Englantiin kouluttajaksi. Hän yritti edelleen päästä uudelleen taistelutehtäviin, kun sota päättyi.
Cobby johti Australian ilmajoukkojen ylilentoa Lontoossa ANZAC-päivänä 1919. Vuonna 1921 Cobby siirtyi vastaperustettujen Australian kuninkaallisten ilmavoimien palvelukseen luutnanttina. Hän erosi ilmavoimien palveluksesta 6. toukokuuta 1935 everstiluutnanttina ja toimi jonkin aikaa siviili-ilmailuun liittyvissä tehtävissä, mutta toisen maailmansodan syttyessä hän palasi ilmavoimiin.
Cobbylle myönnettiin George Medal maaliskuussa 1944 hänen pelastettuaan omista vammoistaan huolimatta kaksi miestä lento-onnettomuuteen joutuneesta PBY Catalinasta 7. joulukuuta 1943. Huhtikuussa 1945 kahdeksan Cobbyn alaista upseeria erosi tehtävistään Morotain saarella vedoten siihen, että tämän johtaman 1. taktisten ilmavoimien toistuvat vaaralliset ilmahyökkäykset eivät olleet oikeutettavissa niiden korkeiden tappioiden takia.
Myöhempi elämä.
Sodan jälkeen Cobby erosi ilmavoimista vuonna 1946 ja työskenteli Australian siviili-ilmailuviranomaisen palveluksessa. Hänelle myönnettiin vuonna 1948 yhdysvaltalainen Medal of Freedom -kunniamerkki (nykyisen Presidential Medal of Freedom -kunniamerkin edeltäjä) pronssisella palmunlehvällä. Hän kuoli 61-vuotiaana aivoverenkierron häiriöön sairaalassa Melbournessa 11. marraskuuta 1955.
Hänninhauta

Hänninhauta on urheilukenttä Mikkelissä. Kentästä käytetään myös nimeä "Hänninkenttä". Se sijaitsee Mikkelin keskustassa, ja se on rakennettu suppamuodostelman pohjalle. Hännihaudan kenttä on jalkapallo-,jääpallo- ja pesäpallokenttä. Hänninhauta on jääpalloseura Mikkelin Kamppareiden kotikenttä. Hänninhautaa kutsutaan "”Hänskiksi”".
Hänninhaudan kentän koko on jalkapallo- ja jääpallokäytössä 60 × 103 neliömetriä. Keväällä 2009 Mikkelin kaupunki aloitti Hänninhaudan kentän rakentamisen monitoimikentäksi. Kentälle oli tarkoitus asentaa jäädytysjärjestelmä ja tekonurmi sekä uusia valaistus ja katsomot. Kuopion hallinto-oikeuden määräyksestä rakennustyöt melkein valmiilla urheilukentällä kuitenkin keskeytettiin lokakuussa hankkeeseen kohdistettujen valitusten käsittelyn vuoksi. Hallinto-oikeus kuitenkin kumosi asian käsittelyssään valitukset ja lupa kentän asennusten loppuunviemiseksi saatiin joulukuussa 2012. 
2011 ja 2012 Hänninhaudassa pelattiin jääpallon Suomen mestaruusloppuottelu, jota seurasi vuonna 2012 ennätykselliset 3700 katsojaa.
Maffein ryhmä

Maffein ryhmä (tunnetaan myös nimillä IC 342 ja Maffei 1:n ryhmä on Paikallista ryhmää lähin toinen galaksijoukko. Se on osa Neitsyen superjoukkoa. Galaksijoukon kirkkain kohde on elliptinen Maffei 1 -galaksi, jonka aiemmin uskottiin olevan osa Paikallista ryhmää. Maffein ryhmä koostuu kahdesta alaryhmästä: IC 342:n ryhmästä ja Maffei 1:n ryhmästä. Galaksijoukossa on ainakin 16 jäsentä.
Jäsenet.
Alaryhmä 1C 342
Alaryhmä Maffei 1
Kämäri (urheilukenttä)

Kämäri on jääpallo- ja pesäpallokenttä Varkaudessa. Se sijaitsee Varkauden keskustan läheisyydessä. Arkkitehti Yrjö Lindegrenin suunnitelutyö Kämärin urheilukeskuksesta, "The Centre of Athletics", palkittiin 1948 Lontoon olympialaisten taidelajien kaupunkisuunnittelussa kultamitalilla. Tekojäärata ja hiekkatekonurmi valmistuivat kentälle vuonna 2002. Kämäri on jääpalloseura Warkauden Pallo -35:n ja pesäpalloseura Puurtilan Kisa-Poikien kotikenttä.
Kämärillä on osittain katettu katsomo, joka on talvisin seisomakatsomo. Kämärin kentän koko jääpallossa on 60 × 100 neliömetriä, ja se on valaistu.
Kämärin yleisöennätys on 4174 mestaruussarjan pesäpallo-ottelusta Puurtilan Kisa-Pojat–Sotkamon Jymy vuodelta 1963. Vuonna 1964 Kämäri isännöi pesäpallon Liitto-Lehdistö-ottelua. 1975 Kämärillä pelattiin jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden ottelu Suomi–Norja. Kentän vieressä on Luode Areena, jossa jääkiekkojoukkue Warkis pelaa kotiottelunsa.
Abraham Pietarinpoika Brahe

Abraham Pietarinpoika Brahe (25. maaliskuuta 1569 – 16. maaliskuuta 1630) oli ruotsalainen valtaneuvos ja kreivi. Hän oli valtaneuvos Pietari Brahe vanhemman poika ja Pietari Brahe nuoremman isä. Alun perin Abraham Brahe oli Ruotsin valtataistelussa Sigismundin kannattaja, mutta siirtyi Kaarle-herttuan tukijaksi ja sai tämän luottamuksen osoituksena valtaneuvoksen arvon.
Perhe.
Abraham Barhe avioitui vuonna 1599 Elsa Gyllenstiernan (1577–1650) kanssa ja sai hänen kanssaan neljä aikuiseksi elänyttä lasta.
Lapset
Jääkiekon SM-liigakausi 2011–2012

Jääkiekon SM-liigakausi 2011–2012 oli jääkiekon SM-liigan 37. kausi. Kausi alkoi 15. syyskuuta 2011 ja päättyi 23. huhtikuuta 2012. Sarjan neljätoista joukkuetta olivat samat kuin kuudella edelliskaudella. Mestaruuden voitti JYP, joka kukisti ensimmäisen mitalinsa saaneen Pelicansin loppuottelusarjassa voitoin 4-1.
Runkosarja.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Torjuntapörssissä on huomioitu vähintään 20 ottelua pelanneet maalivahdit.
Talviklassikko.
Kaudella 2011–2012 pelattiin historian toinen Suomen talviklassikko. Vastakkain olivat kuten edellisenäkin vuonna HIFK ja Jokerit. Ottelun voitti HIFK voittomaalilaukauskilpailun jälkeen 3–2. Katsojia ottelussa oli 34 264.
Liigakarsinta.
SM-liigan viimeiseksi sijoittunut ja Mestiksen voittanut joukkue pelasivat paras seitsemästä -ottelusarjan. Ilves voitti ottelusarjan ja säilytti paikkansa SM-liigassa kaudella 2012–2013.
Rohmutokot

Rohmutokot (Odontobutidae) on tokkokalojen lahkoon kuuluva kalaheimo. Rohmutokot elävät pääasiassa Aasian makeissa vesissä.
Taksonomia.
Rohmutokkojen heimoon kuuluu kuusi sukua ja 23 lajia, muun muassa hammastokko ("Odontobutis obscura") ja rohmutokko ("Perccottus glenii"). Aikaisemmin lajit katsottiin kuuluvaksi torkkujien ("Eleotridae") kanssa samaan heimoon, mutta erotettiin omaksi heimokseen vuonna 1993, koska torkkujat ja rohmutokot eivät samaan heimoon luettuna välttämättä muodosta monofyleettistä ryhmää.
Ruumiinrakenne.
Rohmutokot ovat ruumiinrakenteeltaan pitkulaisia melko suuripäisiä kaloja. Selkäeviä on kaksi ja ne ovat pyöreähköt.
Levinneisyys.
Rohmutokot ovat makean veden kaloja, jotka luontaisesti elävät puroissa ja joissa. Niitä tavataan Aasiassa Laosin pohjoisosista Vietnamiin, Thaimaahan, Kiinaan, Etelä-Koreaan ja Venäjälle. Lähellä Suomea rohmutokko esiintyy vieraslajina Suomenlahden itäosissa Pietarin ympäristössä ja Viron rannikkoseudulla. Suomesta laji tavattiin vuonna 2022.
23 minuuttia helvetissä

23 minuuttia helvetissä () on kalifornialaisen liikemiehen Bill Wiesen kristinuskoon nojaava teos, joka kertoo kirjoittajan kokemasta näystä, jossa hänet viedään 23 minuutiksi helvettiin. Kirjan julkaisi ensimmäisenä kristillinen kustantamo "Charisma House" vuonna 2006.
Kirjassa Jumala vie kirjoittajan aamuyöllä 23. marraskuuta 1998 helvettiin. 23 minuutin jälkeen hänet palautetaan takaisin maan päälle, tehtävänään ihmisten varoittaminen ja kertominen pian tapahtuvasta Jeesuksen tulosta. Lisäksi kirjoittaja vertaa kokemuksiaan Raamatun helvettiä ja kadotusta koskeviin teksteihin.
Wiese kertoo olevansa kristitty vuodesta 1970, mutta siitä huolimatta hän ei ollut koskaan opiskellut helvetin olemusta ennen 23. marraskuuta 1998 tapahtunutta kokemustaan. Kirjan mukaan Wiese, joka tuona aikana oli kiinteistönvälittäjä, totesi olevansa sellissä (jonka mitat olivat suurin piirtein 4,6 m × 3,0 m × 4,6 m), jossa oli pahuuden henkilöityminä kaksi kauheasti haisevaa hirviötä, jotka puhuivat pilkkaavasti. Wiese arvioi, että olentojen voima oli noin tuhatkertainen tavalliseen ihmiseen verrattuna. Wiesen mukaan hirviöt paiskasivat hänet kiviseinää vastaan, jolloin hänen luunsa murtuivat, minkä jälkeen he repivät hänen ruumistaan. Hän kertoo onnistuneensa pääsemään sellistä ulos, jossa hän kuuli miljardien Helvettiin tuomittujen ihmisten huudot. Wiese toteaa, että tämän jälkeen hän kohtasi Jeesuksen, joka kehotti häntä kertomaan muille ihmisille, että helvetti on olemassa. Wiese kertoo, että hänen kokemuksensa päättyi siihen, kun hän makasi olohuoneensa lattialla huutaen kauhusta.
Palm (yritys)

Palm, Inc. (perustettu nimellä Palm Computing) oli yhdysvaltalainen kämmentietokoneiden ja älypuhelimien valmistaja.
Historia.
Palm Computingin perusti Jeff Hawkins Donna Dubinskyn ja Ed Colliganin kanssa vuonna 1992 kehittämään kämmentietokoneita. Yhtiön nimi "palm" tarkoittaa yhden merkityksen mukaan kämmentä.
Palm keräsi mainetta etenkin Palm Pilot -laitteella, jonka ensimmäinen julkaistiin 1996. Palm Pilot perustui käsialantunnistukseen laitteen näytöltä. Tietoa syötetään osoitinkynällä erityisellä Graffiti-nimisellä käsikirjoituksen tunnistavan järjestelmän avulla, joka perustuu yksinkertaistettujen kirjainten piirtämiseen. Laitteet perustuivat Motorola 68000 -sarjan kanssa yhteensopivaan DragonBall-prosessoriin ja Palmin Palm OS -käyttöjärjestelmään.
Vuonna 1995 Palm-yhtiön osti U.S. Robotics joka puolestaan sulautui 3Com-yhtiön kanssa vuonna 1997. Alkuperäiset Palmin perustajat erosivat kesällä 1998 ja perustivat Handspring-yhtiön. 3Com erotti Palmin omaksi yhtiökseen ja vei sen pörssiin IT-kuplan aikana vuonna 2000. 
Vuonna 2002 Palm perusti PalmSourcen kehittämään Palm OS käyttöjärjestelmää. Vuonna 2003 Palm perusti PalmOne:n laitteistokehitykseen.
Palm ilmoitti lopettavansa vanhentuvan Palm OSin kehityksen 2004 ja siirtyvänsä Linux-alustalle. Siihen perustuva WebOS julkaistiin vasta tammikuussa 2009.
Vuoden 2009 alussa Palm julkaisi uuden käyttöjärjestelmän nimeltään WebOS joka korvasi Palm OS:in uusimmissa malleissa. Keväällä 2010 tietokonevalmistaja Hewlett-Packard ilmoitti ostaneensa Palm-yhtiön 1,2 miljardilla dollarilla. Vuoden 2011 loppukesällä HP ilmoitti luopuvansa vähitellen laitevalmistuksesta ja lopettavansa samalla kokonaan webOS:in kehittämisen.
Myöhemmin Palm joutui markkinoilla pahasti kilpailijoidensa RIM:in ja Applen puristukseen.
Tuotteet.
Yhtiö julkaisi vuonna 1996 menestyksekkään Palm Pilot -sarjan, jossa oli useita malleja Pilot 1000, Palm Pilot Pro, Palm III, Palm V ja Palm VII. Muita malleja olivat Palm Tungsten ja Palm Zire. Lisäksi yrityksellä oli Palm Zoomer.
Palmin tuottamia malleja olivat muun muassa Pre, Pixi, Treo ja Centro. Vanhemmissa versioissa oli käyttöjärjestelmänä Palm OS, Treossa oli neljässä versiossa Windows Mobile.
Palm suunnitteli myös Foleo-minikannettavan julkaisua.
Mini-mies

Mini-mies "(Little Man)" on Keenen Ivory Wayansin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2006.
Tuotanto.
Mini-Mies Calvinia esitti elokuvassa 14-vuotias lyhytkasvuinen Linden Porco ja jälkeenpäin Marlon Wayansin kasvot lisättiin hahmolle digitaalisesti.
Vastaanotto.
Elokuva ei menestynyt hyvin vaan joutui muun muassa The Internet Movie Databasen 100 huonoimman elokuvan listalle. Elokuva teki voittoa alle 40 miljoonaa dollaria.
Kraków-luokka

Kraków-luokka oli Puolan merivoimien kahden jokimonitorin muodostama alusluokka.
Valmistus.
Alukset tilattiin 31. joulukuuta 1923 Zelniewskiegon telakalta Krakovasta ja ne olivat ensimmäiset täysin Puolassa suunnitellut ja valmistetut alukset. Alusten potkurit asetettiin putkiin ja niiden aseistuksena olleet 75 millimetrin tykit asennettiin mataliin ympäri pyöriviin torneihin.
Palvelukseen 1926 otettaessa kumpikin alus liitettiin Pinskin laivastoon. Ne varustettiin 1932 uudelleen kolmella 100 millimetrin haupitsilla. 1930-luvun lopulla alusten ilmatorjunta-aseistusta täydennettiin lisäämällä 2 ja 4 kaksipiippuista 13,2 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä.
Yhdystie 2200

Yhdystie 2200, eli Kaarinantie, on 5 kilometrin pituinen tie joka kulkee Kaarinasta Auranlaaksoon. Tie on laadultansa hyvälaatuinen ja pääosin 60 km/h nopeusrajoituksilla varustettu tie. Kaarinantie on myös yksi Turun kehäteistä Turun kehätien, Suikkilantien, Markulantie ja Jaanintien ohella.
Cannonball (elokuva)

Cannonball (tunnetaan myös nimellä "Carquake") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka perustui Yhdysvalloissa järjestettyihin laittomiin tieajokilpailuihin. Elokuvan päähenkilöitä näyttelevät David Carradine, Bill McKinney, Veronica Hamel, Gerrit Graham ja Robert Carradine. Sylvester Stallone, Roger Corman ja Martin Scorsese tekevät elokuvassa cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Paul Bartel.
Elokuvan pohjalta syntyivät samanaiheiset elokuvat kuten "Tuhatta ja sataa", "Kanuunankuularalli", "Cannonball Run II", "Kanuunankuularalli jyrää taas" ja "Kalmanralli 2000".
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano luonnehtii "Cannonballia" vauhdikkaaksi mutta sen näyttelijöitä huonoiksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”.
Claude Thomas Stanfield Moore

Claude Thomas Stanfield Moore (1853–1901) oli englantilainen taidemaalari. Hänet tunnetaan romanttisista maisemamaalauksistaan, jotka esittävät Thamesjokea ja Lontoota. Moore maalasi suurikokoisia töitä ja kuvasi aiheensa yksityiskohdat huolellisesti. Hänen tyylissään näkyy toisen nottinghamilaisen taiteilijan, Henry Dawsonin, ja tämän opettajan James Baker Pynen vaikutus. Heillä oli usein tapana kuvata valoisa taivas ja antaa etualan kohteiden piirtyä lähes siluetteina sitä vasten.
Moore matkusteli paljon ja maalasi laivoja kaikissa Englannin tärkeissä satamissa Scarborough’ta ja Whitbyä myöten. Hän oli kuitenkin kiintynyt kotikaupunkiinsa Nottinghamiin ja järjesti siellä usein näyttelyitä. Mooren töitä on Rotherhamin, Nottinghamin ja Derbyn kaupunginmuseossa.
John Haslem

John Haslem (1808–1864) oli englantilainen taiteilija, joka maalasi monia miniatyyrimuotokuvia kuninkaallisista ja muista ylhäisön edustajista. Mallien joukossa olivat esimerkiksi tuleva kuningatar Viktoria lapsena ja Belgian kuningas Leopold I.
Haslem syntyi Carringtonissa lähellä Manchesteria, mutta muutti nuorena setänsä luo Derbyyn. Setä oli myöhemmin Derbyn posliinitehtaan johtaja. Hän opiskeli maalausta George Hancockin johdolla ja maalasi aluksi kukkia, myöhemmin muitakin kuva-aiheita. Sussexin herttua osti häneltä Byronin muotokuvan lahjaksi Kreikan kuninkaalle. Hän kopioi joitakin muotokuvia emalille tai posliinille miniatyyrikoossa ja sai pian runsaasti tilauksia Lontoon seurapiireistä sekä uusista muotokuvista että vanhojen mestarien töiden miniatyyriversioista. Vuonna 1857 hän palasi Derbyyn missä hän asui kuolemaansa asti. Haslem kirjoitti tehtaasta myöhemmin kirjan "The Old Derby China Factory". Kirjasta otettiin näköispainos vuonna 1973.
Haslem keräsi varhaisia posliiniesineitä ja lahjoitti kokoelmansa ja siihen liittyvät luettelot ja tutkimuksensa Derbyn kaupunginmuseolle.
Luca Dotto

Luca Dotto (s. 18. huhtikuuta 1990 Camposampiero, Italia) on italialainen uimari. Hän on vapaauinnin Euroopan-mestari ja MM-hopeamitalisti.
Dotton ensimmäiset aikuisten arvokilpailut olivat lyhyen radan EM-kisat vuonna 2009 Istanbulissa. Siellä hän saavutti pronssia 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä. Aikuisten tasolla Dotto on uinut mitaleille myös lyhyen radan EM-kisoissa 2010, 2011, 2013 ja 2017, pitkän radan maailmanmestaruuskilpailuissa Shanghaissa vuonna 2011 ja Kazanissa 2015, lyhyen radan MM-kilpailuissa Istanbulissa 2012 ja Dohassa 2014 sekä pitkän radan EM-kilpailuissa 2014, 2016 ja 2018. Ensimmäisen MM-mitalinsa hän saavutti Shanghaissa, 50 metrin vapaauinnissa hopeaa.
Rutina Wesley

Rutina Wesley (s. 1. helmikuuta 1979 Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Rutina Wesley on kotoisin Las Vegasista. Hän opiskeli teatteria Evansvillen yliopistossa Indianassa ja myöhemmin Juillardissa New Yorkissa. Wesley näytteli pientä roolia elokuvassa "Hitch – Lemmentohtori" vuonna 2005, mutta hänen osuutensa leikattiin elokuvan lopullisesta versiosta. Hänen ensiesiintymisensä valkokankaalla tapahtui kaksi vuotta myöhemmin tanssielokuvassa "How She Move" (2007). 
Wesley näytteli HBO:n televisiosarjassa "True Blood" vuosina 2008–2014. Hänen roolihenkilönsä Tara Thornton kuuluu sarjan päähenkilöihin. Wesley on vieraillut televisiosarjoissa "Num3rot" ja "The Cleveland Show" ja esiintynyt näytelmissä "The Vertical Hour" ja "In Darfur".
Yksityiselämä.
Wesley oli vuodesta 2005 lähtien naimisissa näyttelijä Jacob Fishelin kanssa, jonka hän oli tavannut opiskeluaikanaan Juilliardissa. Vuonna 2013 Wesley kuitenkin haki avioeroa.
Meea

Meea tai Mea on Suomessakin tutuksi tullut naisen etunimi.
Nimi tulee latinan kielen omistusta ilmaisevasta sanasta "mea", "minun", joka on taipunut yksikön feminiinimuoto sanasta "meus". (Esim. "cara mea", rakkaani.) Nimi voi olla myös lyhennys pidemmistä m-alkuisista naisen nimistä tai johdannainen nimestä "Mia".
Nimet ovat yleistyneet 1900-luvun lopulla ja erityisesti 2000-luvulla. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Meea oli annettu Suomessa vuoden 2019 loppuun mennessä 861 ja Mea noin 1340 henkilölle. Sekä Meea- että Mea-nimisistä yli puolet on syntynyt 2010-luvulla. Vuonna 2010 Mea oli tyttöjen ensimmäisenä etunimenä 32:nneksi ja seuraavana vuonna 84:nneksi suosituin.. 
Ennen vuotta 1960 nimeä Meea ei ollut annettu kenellekään ja Mea vain muutamalle henkilölle. 
Vuodesta 2020 lähtien Meean nimipäivä on Suomessa 27. huhtikuuta.
Silas Kiplagat

Silas Kiplagat (s. 20. elokuuta 1989 Sibohin kylä, Marakwet, Rift Valley) on kenialainen keskimatkojen juoksija.
Kiplagat valmistui Chebaran high schoolista 2007. Hän ei high schoolin aikana harrastanut lainkaan juoksua, vaan jalkapalloa, ja aloitti totisen juoksuharjoittelun ystävänsä ja naapurinsa Sammy Kitwaran vaikutuksesta 2008. Kiplagat muutti Kitwaran luo Eldoretiin. Hän aikoi Kitwaran tavoin keskittyä 10 000 metrille ja puolimaratonille, mutta heidän valmentajansa Moses Kiptanui ehdotti Kiplagatille, että tämä siirtyisi 1 500 metrille, jossa voisi hyödyntää nopeuttaan. Kaksi kuukautta myöhemmin, huhtikuussa 2009, hän juoksi ensimmäisessä 1 500 metrin kilpailussaan Kakamegassa ajan 3.39,1. 
Kiplagat voitti ensimmäisen ulkomailla juoksemansa 1 500 metrin kilpailun, Monacon Timanttiliigan kilpailun heinäkuussa 2010, maailman kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaalla ajalla 3.29,27. Runsas viikko myöhemmin hän sijoittui Afrikan-mestaruuskilpailuissa neljänneksi. New Delhin Kansainyhteisön kisoissa Kiplagat voitti kultaa ajalla 3.41,78. Hän voitti myös 1 500 metrin Kenian-mestaruuden 2011. Daegun MM-kilpailuissa Kiplagat sai hopeaa ajalla 3.35,92. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui kuudenneksi ajalla 3.47,42. Hän voitti seuraavana kesänä Kenian olympiakarsinnan ja sijoittui Lontoon olympialaisissa seitsemänneksi.
Kiplagat sijoittui Moskovan MM-kilpailuissa 2013 1 500 metrillä kuudenneksi. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän karsiutui saman matkan alkuerissä.
Pekingin maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 hän sijoittui viidenneksi.
Rēzekne-2

Rēzekne-2 () on Latvian itäosassa Rēzeknen kaupungin keskustan tuntumassa sijaitseva rautatieasema. Asema on Latvian rautateiden (Latvijas dzelzceļš, LDz) tärkeä henkilö- ja rahtiliikenteen kauttakulku- ja risteysasema. Latviasta Moskovan suuntaan kulkevat henkilöjunat ajavat Rēzekne-2:n kautta.
Rautatie paikkakunnalle saatiin osana Venäjän keisarikunnan ratahankkeita Pietari–Varsova ja "Moskova-Riika" jo vuoteen 1860 mennessä.
Kaupungin toinen asema Rēzekne-1 sijaitsee pohjois-eteläsuuntaisella radalla noin 2,7 kilometriä lounaaseen matkustajaliikenteen pääsääntöisesti käyttämästä 2. asemasta. Kesällä 2012 tämän aseman kautta kulkivat Pietarin suuntaan menevät kansainväliset junavuorot (Riika-Pietari ja Vilna-Pietari),
Rēzeknen asemien ja ratapihojen kautta kulkee huomattava osa Latvian kansainvälisestä henkilö- ja rahtiliikenteestä. Kaupungin kautta kulkee henkilöliikenteen junia Venäjälle ja Liettuaan.
Kaukojunayhteydet.
Tärkeimmät kaukojunien reitit Rēzeknesta johtavat neljään suuntaan:
Peter Van Merksteijn Jr.

Peter Van Merksteijn Jr. (s. 1. syyskuuta 1982 Hengelo) on hollantilainen ralliautoilija. Hän aloitti uransa vuonna 2006 kansainvälisissä rallikilpailuissa. Vuonna 2007 hän voitti Hollannin rallisarjan mestaruuden N-ryhmässä. Samana vuonna hän debytoi WRC-sarjassa Saksan rallissa, jossa hänen sijoituksensa oli vaatimaton 70. Hän kilpaili myös Espanjan ja Walesin rallissa samana vuonna. Vuosina 2008–2010 Peter ajoi yksittäisiä WRC-kilpailuja isänsä yksityistallissa. Vuonna 2011 Peter saavutti ensimmäiset pisteensä WRC-sarjassa sijoittuen yhdeksänneksi Saksan rallissa.
Lords of the Flatbush

The Lords of Flatbush (videona Brooklynin kuninkaat) on vuonna 1974 ensi-iltansa saanut Martin Davidsonin ja Stephen Veronan ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva. Elokuvan pääosia näyttelevät Perry King, Sylvester Stallone, Henry Winkler, Paul Mace ja Susan Blakely. Elokuva oli ensimmäisiä Stallonen käsikirjoittamia.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa teknisesti, tunnelmaltaan ja musiikiltaan tökerönä ja antaa sille yhden tähden viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”huono”.
Kansalaisjärjestöjen ihmisoikeussäätiö KIOS

Kansalaisjärjestöjen ihmisoikeussäätiö KIOS on suomalainen säätiö, joka vahvistaa ihmisoikeuksien toteutumista tukemalla kansalaisyhteiskunnan työtä kehittyvissä maissa. Kios perustettiin vuonna 1998 kansalaisjärjestöjen ja ulkoministeriön keskustelujen pohjalta. Myös KIOSin sisarsäätiöt, ympäristötyötä tekevä Siemenpuu-säätiö ja vammaistyötä tukeva Abilis-säätiö, perustettiin samoihin aikoihin.
KIOS antaa tukensa pääasiassa kuuteen kohdemaahan Itä-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa. Itä-Afrikassa työtä tuetaan Keniassa, Ruandassa, Ugandassa ja Burundissa. Etelä-Aasiassa KIOS tukee sekä työtä Nepalissa ja Sri Lankassa, että pakolaisuudessa toimivia tiibetiläisiä ihmisoikeustoimijoita. Lisäksi KIOS tukee alueellista yhteistyötä Itä-Afrikassa ja Etelä-Aasiassa.
KIOS toimii Suomessa ohjaamalla tukea kehittyvien maiden kansalaisjärjestöjen suunnittelemiin ja toteuttamiin ihmisoikeushankkeisiin. Ihmisoikeuksien toteutumista vahvistetaan hankkeissa esimerkiksi ihmisoikeuskoulutuksen ja -tiedotuksen, kampanjoinnin, ihmisoikeustilanteen valvonnan ja dokumentoinnin, vaikuttamistyön sekä oikeusavun keinoilla. Hankkeiden rahoituksen ohella KIOS tukee järjestöjen kykyä puolustaa ihmisoikeuksia vahvistamalla ihmisoikeustoimijoiden osaamista, verkostoja ja turvallisuutta.
KIOSin mukaan ihmisoikeudet ovat edellytys kestävälle rauhalle ja kehitykselle, eriarvoisuuden vähentämiselle, yhteiskunnallisten ristiriitojen sekä inhimillisen kärsimyksen estämiselle. KIOS ymmärtää ihmisoikeudet niin, kuin ne on määritelty YK:n ja Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksissa. KIOSin mukaan se tekee työtä maailman puolesta, jossa kaikkien ihmisten ihmisarvo ja ihmisoikeudet ovat tunnustettuja ja valtiot ovat niihin sitoutuneita.
Perustajajäsenet.
KIOSin perustajajärjestöjä ovat:
Vain laulajapoikia

Vain laulajapoikia on Ossi Elstelän ohjaama romanttinen komediaelokuva vuodelta 1951. Musiikin on säveltänyt Toivo Kärki, ja laulujen sanat ovat Reino Helismaan.
Bakteeritutkija (William Markus) rakastuu tanssijaan (Pirkko Niemelä) elokuvassa, joka keskittyy revyyteatteri Punaisen Myllyn esityksen ympärille rakennetusta tarinassa. Ensilaulajana on aikakauden lavasuosikki Henry Theel. Mukana on myös ulkomaisia vierailijoita, taikuri, steppaaja ja käärmenainen.
Arviot.
Vuoden keskitasoa heikommin menestynyt elokuva ei aikalaisarvioissa saanut erityisen myönteistä huomiota. Juha Nevalainen tiivisti: ”[Elokuva on] kertakaikkiaan liian huolimaton, teknillisesti ja filmillisesti puutteellinen ja henkisesti köyhä ollakseen kunniaksi kenellekään.” Kiitosta annettiin kuitenkin tanssiesityksille ja näyttelijöistä Ossi Elstelälle. Theel olisi saanut erään arvioijan mukaan pysyä elokuvista kokonaan poissa.
Paweł Wojciechowski

Paweł Wojciechowski (s. 6. kesäkuuta 1989 Bydgoszcz) on puolalainen seiväshyppääjä. Hän edustaa SL WKS Zawisza Bydgoszcz -seuraa ja on pituudeltaan 185 cm.
Wojciechowski karsiutui loppukilpailusta Hengelon alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007. Hän juoksi samoissa kilpailuissa lisäksi 4 × 100 metrin viestin alkuerässä, jonka Puola voitti. Hän ei juossut loppukilpailussa, jonka Puola keskeytti. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hän sai seiväshypyssä hopeaa tuloksella 540. Hän teki sisäratojen Puolan ennätyksen 586 cm Gentissä 13. helmikuuta 2011. Pariisin EM-hallikilpailuissa hän oli neljäs tuloksella 571. Hän voitti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Ostravassa 2011 tuloksella 570. Hän hyppäsi ulkoratojen Puolan ennätyksen 591 cm Szczecinissä 15. elokuuta 2011.
Wojciechowski voitti maailmanmestaruuden Daegussa 2011 tuloksella 590 cm. Lontoon olympialaisissa 2012 hän karsiutui loppukilpailusta. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän oli kahdestoista. Saman vuoden Zürichin EM-kilpailuissa hän sai hopeaa tuloksella 570. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän saavutti pronssia tuloksella 580. Hän oli 2016 seitsemäs Amsterdamin EM-kilpailuissa ja karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa. Sisäratojen EM-kilpailuissa Belgradissa 2017 Wojciechowski voitti pronssia tuloksella 585. Hän hyppäsi Puolan ennätyksen 593 cm Lausannessa 6. heinäkuuta 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui viidenneksi, Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 hän oli kolmastoista ja saman vuoden Berliinin EM-kilpailuissa viides.
Wojciechowski voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 halliennätyksellään 590. Dohan MM-kilpailuissa 2019, Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021, samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa ja Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui loppukilpailusta.
Pekka Nebelung

Pekka Nebelung (s. 9. huhtikuuta 1979 Biberach an der Riss, Länsi-Saksa) on suomalais-saksalainen muusikko. 
Nebelung oli Tangomarkkinoiden semifinalisti vuonna 2002. Lisäksi hän on voittanut "King Karaoke" -kilpailun, jossa hän oli myös yleisön suosikki. "Suomen tähti" -kilpailussa hän sijoittui toiseksi vuonna 2003. Hän oli Tangomarkkinoiden finalistien varasijalla vuonna 2003. Hän julkaisi singlen "Rakkautta riittää" vuonna 2006. Nebelung on voittanut Lahden valtakunnallisen puhallinkilpailun trumpettisarjan vuosina 1994 ja 1997.
Hän on toiminut trumpetistina Turun kaupunginorkesterissa, Deutsche kammerphilharmonie Bremenissä js Kaartin soittokunnassa. 
Nebelung on opiskellut trumpetinsoittoa Turun konservatoriossa, Palmgren-konservatoriossa, Turun taideakatemiassa ja Sibelius-Akatemiassa opettajinaan Reijo Borman, Erkki Karjalainen, Jouko Harjanne ja Juhani Listo. 
Pekka Nebelung opiskelee Jyväskylän yliopistossa musiikkikasvatusta. Hän toimi opettajana ja musiikkiteatterilinjan johtajana Kaarinan lukiossa joulukuuhun 2017 asti. 
Hän on johtanut Forssan mieskuoroa, KaMu-kuoroja, VTT:n Sointua, sekä lauluyhtye Pavanea. Lisäksi Nebelung toimii Viihdekuoroliitto ry:n puheenjohtajana. Kaarinalainen KaMu-kuorot valittiin Yleisradion vuoden nuorisokuoroksi kaudelle 2017–2018.
A80-luokka

A80-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisen maailmansodan lopulla valmistettu torpedoveneluokka, johon kuului kaksitoista alusta.
Alukset.
Sodan päättyessä olivat A83-A85 ja A96-A113 keskeneräisiä. Aluksista A82 siirrettiin osina junalla Polaan, jossa se palveli Saksan Välimeren sukellusvenelaivueen emälaivana ja sen miehistö upotti aluksensa 29. lokakuuta 1918. Sodasta selvinneet alukset romutettiin 1920-luvun alkupuoliskolla lukuun ottamatta neljää Puolalle luovutettua alusta.
Kormoran II -luokan miinantorjunta-alus

Kormoran II -luokka (eli projekti 258) on Puolan laivaston kuuden miinantorjunta-aluksen muodostama alusluokka.
Alukset.
Luokan ensimmäinen aluksen hankinta sisällytettiin vuoden 2011 puolustusbudjettiin.Kolmen rakenteilla olevan lisäksi on tilattu 2019 toinen kolmen aluksen sarja.
ORP Pińsk

ORP Pińsk oli Puolan laivaston Warszawa-luokan jokimonitori toisen maailmansodan alussa ennen uppoamistaan.
Valmistus.
Alus tilattiin 1920 kolmen sisaraluksensa kanssa Gdanskin telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta ja otettiin palvelukseen 1921.
Palvelus.
Aluksen miehistö upotti aluksensa 18. syyskuuta 1939 estääkseen sen joutumisen Neuvostoliiton haltuun. Neuvostoliitto nostatti aluksen ja se liitettiin Neuvostoliiton laivastoon 1941 nimellä "Zhitomir". Alus tuhottiin 1941 räjäyttämällä Saksan aloitettua hyökkäyksensä itään.
ORP Toruń (1920)

ORP Toruń oli Puolan laivaston Warszawa-luokan jokimonitori toisen maailmansodan alussa ennen uppoamistaan.
Valmistus.
Alus tilattiin 1920 kolmen sisaraluksensa kanssa Gdanskin telakalta, missä köli laskettiin vielä samana vuonna. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta nimettynä "ORP Mozyrziksi" ja otettiin palvelukseen 1921. Alus nimettiin kesäkuussa 1925 "ORP Toruńiksi".
Palvelus.
Aluksen miehistö upotti aluksensa 18. syyskuuta 1939 estääkseen sen joutumisen Neuvostoliiton haltuun. Neuvostoliitto nostatti aluksen, ja se liitettiin Neuvostoliiton laivastoon 1941 nimellä "Vitebsk". Alus tuhottiin 1941 räjäyttämällä Saksan aloitettua hyökkäyksensä itään.
Hugo Pipping (kielitieteilijä)

Knut Hugo Pipping (5. marraskuuta 1864 Hämeenlinna – 31. heinäkuuta 1944 Turku) oli suomalainen foneetikko, kielentutkija, professori ja valtiopäivämies.
Ura.
Pippingin vanhemmat olivat piiri-insinööri, everstiluutnantti, filosofian tohtori Knut Theodor Pipping (1826–1885) ja hänen toinen vaimonsa Christina Lovisa Alina Standertskjöld (1842–1864). Muita sisaruksia olivat Anna Christina (1861–1926) ja kaunokirjallisuuden kääntäjä Aline Pipping (1863–1963) sekä sisarpuoli Bertha Adèle (1849–1908) ja velipuoli Max (1851–1936) isän ensimmäisestä avioliitosta. 
Knut Hugo Pipping pääsi ylioppilaaksi ruotsalaisesta normaalilyseosta 1882 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1886 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1890. Pipping harjoitti jatko-opintoja Kielissä 1888–1889 ja 1893–1894 sekä Uppsalassa 1898–1901.
Pipping toimi Helsingin yliopiston fonetiikan dosenttina 1891–1903, Göteborgin korkeakoulun pohjoismaisten kielten ja fonetiikan dosenttina 1903–1907, Helsingin yliopiston ruotsinkielen ja kirjallisuuden ylimääräisenä professorina 1907 sekä Helsingin yliopiston pohjoismaisen filologian professorina 1908–1929. Hän oli Uusmaalaisen osakunnan kuraattori 1901–1902 ja inspehtori 1918–1924. Pipping sai Uppsalan yliopiston filosofian kunniatohtorin arvon 1927. Hän toimitti 1910–1930 Studier i nordisk filologi -sarjaa.
Pipping osallistui aatelissäädyssä sukunsa edustajana valtiopäiville 1897. Hän oli Svenska landsmålsföreningenin puheenjohtaja 1908–1924, Åbo Akademin valtuuskunnan puheenjohtaja 1929–1930, Muinaistieteen toimikunnan jäsen 1912–1918 sekä Svenska litteratursällskapet i Finlandin hallituksen jäsen 1903–1904 ja 1907–1936, varapuheenjohtaja 1918–1922 ja 1924–1936 sekä seuran puheenjohtaja 1922–1924.
Perhe.
Hugo Pipping oli vuodesta 1888 naimisissa Anna Constance Westermarckin (1867–1942) kanssa. Heidän lapsiaan olivat Åbo Akademin professori Hugo Rudolf (Rolf) Pipping (1889–1963), Åbo Akademin professori Nils Johan Pipping (1890–1982) ja Åbo Akademin kansleri ja kansantaloustieteen professori Hugo Edvard Pipping (1895–1975) sekä filosofian maisteri Märta Helena Aline Reuter (1902–1990).
Bovallius-ammattiopisto

Bovallius-ammattiopisto oli S. ja A. Bovalliuksen säätiön ylläpitämä ammatillinen erityisoppilaitos, joka järjesti koulutusta Jyväskylässä, Pieksämäellä, Turussa sekä useilla muilla paikkakunnilla. Vuoden 2018 alusta se yhdistyi Validia ammattiopiston kanssa Ammattiopisto Spesiaksi.
Bovalliuksen koulutustarjontaan kuuluivat valmentava koulutus, ammatilliset perustutkinnot, ammatillinen lisäkoulutus sekä oppisopimuskoulutus. Bovallius-ammattiopistossa opiskeli viime vuosina noin 530 opiskelijaa. Bovallius-ammattiopisto tarjosi asiantuntijapalveluita myös muille organisaatioille. 
Historia.
Bovallius-ammattiopisto perustettiin vuonna 1901 Sofia ja Angelique Bovalliuksen testamentin perusteella. Pieksämäellä Nikkarilassa syntyneillä ja naimattomina pysyneillä sisaruksilla oli ainoastaan kaukaisia sukulaisia ja Angeliquen kerrotaan lausuneen: ”Jos he saisivat periä omaisuutemme, niin olisi siitä heille enemmän vahinkoa kuin hyötyä. Olemme sen takia päättäneet lahjoittaa kaikki varamme johonkin hyväntekeväiseen tarkoitukseen. Serkkumme, rovasti Aron Borgin kanssa olemme asiasta keskustelleet. Hän on, kuten tiedät, harras kuuromykkäin ystävä. Hän otti minut mukaansa keväällä koulunne tutkintoon. Siitä alkaen on sisarelleni ja minulle selvennyt, että Jumala tahtoo meidän käyttämään Hänen meille antamansa lahjat juuri kuuromykkäraukkojen hyväksi.”
Nikkarilassa tarjottiin ensimmäisen kerran opetusta kuuroille jo vuonna 1871. Sisarukset kuitenkin huomasivat, ettei koulu voi aloittaa toimintaansa heidän eläessään; heillä ei ollut vielä varaa siihen. Niinpä he päättivät koko loppuelämänsä ajan koota rahaa haavettaan varten, ja 1894 laaditussa testamentissaan he määräsivät, että Nikkarilaan rakennetaan heidän rahoillaan koulukoti kuuromykkätytöille. Kun rakennukset olisivat valmiit, jätettäisiin koulu kouluhallituksen hallintaan. Lisäksi sisarusten rahoista muodostettiin S. ja A. Bovalliuksen lahjoitusrahasto, jolla koulua ylläpidettiin. Oppilaitosta ylläpit S. ja A. Bovalliuksen säätiö.
Alkujaan Bovallius-ammattiopisto toimi Pieksämäellä, mutta vuoden 2009 alussa toiminta laajeni merkittävästi, kun Kuhankosken erityisammattikoulu Laukaasta ja Aura-instituutti Turusta yhdistyivät siihen. Yhdistyminen oli osa prosessia, jossa valtio luopui ammatillisista erityisoppilaitoksista ja siirsi ne yksityisten koulutuksen järjestäjien ylläpidettäviksi. Bovallius-konserniin kuuluivat myös sosiaalinen yritys Bovallius-Palvelut Oy sekä organisaation kiinteistöistä huolehtiva Bovallius-Kiinteistöt Oy.
Jenny af Forselles

Jenny Mathilda af Forselles (27. toukokuuta 1869 Elimäki – 16. syyskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, opettaja ja ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Af Forsellesin vanhemmat olivat kartanonomistaja, eversti Fredrik af Forselles ja Adolfina Emilia Kellander. Hän pääsi ylioppilaaksi ruotsalaisesta normaalilyseosta 1896 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1898, maisteriksi 1900 ja lisensiaatiksi 1904.
Af Forselles toimi Suomen matkailijayhdistyksen toimiston johtajana Helsingissä 1896–1905 ja sen jälkeen hän oli yksityisen ruotsalaisen tyttökoulun opettajana Helsingissä 1905–1937. Hän oli sosiaalihallituksen ylimääräinen virkamies 1918–1921 ja kouluhallituksen ruotsalaisen osaston neuvotteleva kouluneuvos 1920. Af Forselles toimi Nutid-lehden päätoimittajana 1909–1916.
Af Forselles oli kansanedustajana 1909–1910 (Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri) ja 1911–1917 (Turun läänin eteläinen vaalipiiri). Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kuului Mannerheimin lastensuojeluliiton keskushallitukseen, Suomen sotilaskotiliiton hallitukseen ja Naistyön keskuskomiteaan. Af Forselles kutsuttiin Lotta Svärd -järjestön kunniajäseneksi, koska järjestön keskusjohtokunnan mukaan hänen ansionsa sortovuosien ja vuoden 1918 aikana olivat poikkeuksellisen mittavat. Ennen kaikkea hän toimi vuoden 1918 sisällissodan valkoisten invalidien huollossa.
Jenny af Forselles kuoli syyskuussa 1938 Helsingin Diakonissalaitoksella lyhyen sairauden jälkeen.