tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mirjam (Raamattu)

Mirjam () oli Vanhan testamentin kertomuksissa yksi israelilaisten kolmesta johtajasta israelilaisten erä­maa­vaelluksen aikana.
Mirjam syntyi Egyptissä heprealaisten orjien perheeseen. Hän oli Amramin ja Jookebedin tytär ja Mooseksen ja Aaronin sisar. Juutalaisen perimätiedon mukaan Mirjam oli se Mooseksen isosisko, joka mainitaan 1. Mooseksen kirjan 2. luvussa puhuttelemassa faaraon tytärtä, joka oli adoptoinut Mooseksen.
Mirjamista kerrotaan Raamatussa vähemmän kuin veljistään. Häntä kutsutaan profeetaksi, mutta hänen profetioistaan ei kerrota.
Raamatun mukaan Jumala nimitti Mirjamin, Mooseksen ja Aaronin johdattamaan israelilaiset pois Egyptistä. Kun israelilaiset olivat ylittäneet Punaisenmeren ihmeen kaupalla, Mirjam johti tamburiininsa kanssa naisten laulua samalla kun Mooses lauloi miesten mukana.
Juutalaisessa perimätiedossa Mirjamia pidetään Kaalebin vaimona ja Hurin äitinä. Hurin lapsenlapsi Bezalel suunnitteli Salomon temppelin. Jotkut rabbit uskovat myös kuningas Daavidin polveutuneen Mirjamista.
Yhdessä vaiheessa Mirjam haastoi veljensä Aaronin kanssa Mooseksen johtajuuden israelilaisten korpivaelluksen aikana, koska Mooses oli ottanut nubialaisen vaimon. Mirjam ja Aaron kyseenalaistivat myös sen, että Jumala puhuisi vain Mooseksen kautta. Jumala puhutteli kaikkia kolmea suoraan ja kertoi puhuvansa kasvokkain vain Mooseksen kanssa, muille unien ja näkyjen kautta. Kun Jumala oli vihastunut Mirjamille ja Aaronille näiden vaiettua Jumalan asettaman kysymyksen edessä, ja lähtenyt pois, Mirjam sairastui spitaaliin ja kalpeni. Mooses pyysi Jumalaa parantamaan Mirjamin, mutta Jumala ei tähän suostunut, vaan määräsi Mirjamin karkotettavaksi leiristä seitsemäksi päiväksi.
Mirjam kuoli Kadesissa, jonne hänet myös haudattiin. Juutalaisen perimätiedon mukaan hän kuoli veljiensä tapaan Jumalan suudelmasta, sillä kuoleman enkelillä ei ollut häneen valtaa.
San Vincenzo

San Vincenzo on kunta Italiassa Toscanan alueella olevassa Livornon maakunnassa. Kunta sijaitsee Tyrrhenanmeren rannalla. Tätä Livornon etäpuolella olevaa rannikkoa kutsutaan Etruskirannikoksi ("Costa degli Etruschi"). San Vincenzo on suosittu rantalomakohde ja siellä on huvisatama.
Historiaa.
Vuonna 1567 Vasari maalasi freskon taistelusta San Vincenzossa, missä firenzeläiset joukot voittavat pisalaiset. Fresko sijaitsee Firenzessä Palazzo Vecchiossa olevassa Salone dei Cinquecenton salissa.
Milford Haven

Milford Haven () on pikkukaupunki Etelä-Walesissa Pembrokeshiren kreivikunnassa. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli noin 14 000.
Kaupunki on rakennettu syvän luonnonsataman äärelle. Siellä on toiminut sotalaivasto ja valaanpyyntialuksia. Nykyisin se on merkittävä öljysatama, sillä se on Länsi-Euroopassa yksi harvoista satamista johon pääsee tankkerilla.
Kaupungin pormestarina toimi vuosina 2008–2009 John Roberts.
Glass House – Painajainen sijaisperheessä

Glass House – Painajainen sijaisperheessä on Daniel Sackheimin ohjaama yhdysvaltalainen psykologinen trillerielokuva vuodelta 2001. Se sai pääosin negatiivisia arvosteluja ja sen lipputulot jäivät selvästi 30 miljoonan dollarin budjetin alapuolelle. Pääsyynä elokuvan taloudelliseen floppiin on pidetty sitä, että se julkaistiin vain kolme päivää New Yorkin World Trade Centerin terrori-iskujen jälkeen.
Juoni.
Teini-ikäinen Ruby ja hänen pikkuveljensä Rhett jäävät orvoiksi vanhempiensa kuoltua auto-onnettomuudessa. Tällöin he pääsevät entisten naapureidensa, mukavan Glassin perheen hoiviin suureen lasitaloon. Myöhemmin paljastuu lasten perineen vanhempiensa miljoonien omaisuuden. Myös ottovanhempien käytöksestä alkaa paljastua outoja ja pelottavia piirteitä, ja lasitalon hyväntahtoinen julkisivu alkaa rakoilla.
Yitang Zhang

Yitang Zhang (; s. 5. helmikuuta 1955) on kiinalaissyntyinen yhdysvaltalainen matemaatikko ja New Hampshiren yliopiston matematiikan professori. Zhang syntyi Pinghussa, Jiaxingissa Zhejiangin maakunnassa, jossa hän asui 13-vuotiaaksi saakka. Hän todisti Pythagoraan lauseen itsenäisesti 9-vuotiaana ja kuuli 10-vuotiaana Fermat’n suuresta lauseesta ja Goldbachin konjektuurista. Kulttuurivallankumouksen aikaan hänet ja hänen äitinsä lähetettiin maaseudulle peltotyöhön. Zhang ei käynyt lukiota, mutta aloitti opinnot Pekingin yliopistossa vuonna 1978 ja valmistui kandidaatiksi vuonna 1982 ja maisteriksi vuonna 1984. Hän sai stipendin Purduen yliopistoon, jossa hän väitteli tohtoriksi vuonna 1991. Hänen väitöskirjansa "The Jacobian conjecture and the degree of field extension" käsitteli Jacobin konjektuuria. 
Tohtoriksi väittelemisen jälkeen Zhangin oli vaikea löytää töitä, ja hän työskenteli kirjanpitäjänä ja toimitustyöntekijänä sekä motellissa Kentuckyssa ja Subway-liikkeessä kunnes vuonna 1999 hänet palkattiin lehtoriksi New Hampshiren yliopistoon. Vuonna 2014 hänestä tuli professori. Hän toimi lukukauden ajan Princetonin yliopistossa vuonna 2014, ja vuonna 2015 hän siirtyi Kalifornian yliopistoon Santa Barbaraan. 
Vuonna 2013 Zhang todisti, että on olemassa ääretön määrä peräkkäisten alkulukujen pareja, joiden ero on alle 70 miljoonaa. Hänelle myönnettiin vuonna 2013 Ostrowski-palkinto ja lukuteorian Cole-palkinto sekä vuonna 2014 matematiikan Rolf Schock -palkinto ja MacArthur-palkinto.
Haverfordwest

Haverfordwest () on pikkukaupunki Etelä-Walesissa Pembrokeshiren kreivikunnassa. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli noin 14 000.
Historia.
Haverfordwestissa on linna joka on rakennettu noin vuonna 1120, se suojasi paikallisia asukkaita englantilaisilta ja flanderilaisilta uudisasukkailta. Englannin kuningas Henrik I kaupunkioikeudet 1200-luvun alkuvuosina. Kaupunkiin perustettiin myös augustinolaismunkkien luostari samalla vuosisadalla. Se kehittyi tärkeäksi kaupungiksi, mutta sen linna osittain purettiin vuonna 1644-45 englannin sisällissodan aikana. Vuonna 1648 Oliver Cromwell määräsi että linna on tuhottava, mutta ruudin puutteen takia määräystä ei voitu toteuttaa.
Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri – musiikkia elokuvasta

Herra Heinämäki ja Leijonatuuliviiri – musiikkia elokuvasta on samannimisen elokuvan soundtrack-albumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä Sateen ääni Oy.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltäneet Janne Louhivuori ja Timo Kahilainen sekä sanoittanut Heikki Salo.
Mäntymesisieni

Mäntymesisieni ("Armillaria solidipes" tai "Armillaria ostoyae") on mesisieniin kuuluva, puulla ja puiden juuristossa kasvava helttasienilaji. Se on laajalle levinnyt pohjoisella pallonpuoliskolla. Suomessa se on pohjanmesisientä ja nuijamesientä harvinaisempi.
Suomessa mäntymesisieni aiheuttaa jonkin verran männyntaimien tuhoja Salpausselän alueella Hankoniemen ja Luumäen välisellä alueella. Laji on laajasti levinnyt Aasiaan, Pohjois-Amerikkaan ja Eurooppaan.
Suurin lajin yksittäinen edustaja, ts. laajimmalle levinnyt yhtenäinen sienirihmasto löytyi Yhdysvaltojen Oregonista vuonna 1998. Tämän yksilön rihmasto kattaa yli kahdeksan neliökilometrin alueen ja sen arvellaan olevan vähintään 2400 vuoden ikäinen. Kyseisen eliön arvellaan olevan maapallon laajin organismi ja yksi vanhimmista.
A215

P19 on Petroskoin ja Oštan välinen maantie Karjalan Tasavallassa, Leningradin- ja Vologdan alueella Venäjällä. Vain muutaman kilometrin osuus tien eteläpäästä kulkee Vologdan alueella, jossa se risteytyy tiehen P37. Tien pituus on 160 km ja se kulkee Äänisjärven länsirantaa myöten. Se on päällystetty, paitsi alueiden välisillä raja osuuksilla, joissa on sorapinta. Syvärin ylitys tapahtuu lossilla Syvärinniskalla noin tunnin välein. Tie kulkee Syvärin pohjoispuolella entisen Vepsän kansallisen volostin läpi. Tien varrella olevia Vepsäläisiä kyliä ovat Vehkaoja, Soutjärvi, Šoksu ja Kalajoki. Kylien nimet on merkitty venäjäksi ja latinalaisin kirjaimin vepsäksi, joita suomenkielinenkin ymmärtää. Soutjärvellä tien varrella on talonpoikaismuseo.
Skotlannin Valioliiga (1998–2013)

Scottish Premier League eli Skotlannin Valioliiga, oli Skotlannin miesten jalkapallon korkein sarjataso. Sarja perustettiin vuonna 1998 Skotlannin Valiodivisioonan tilalle. Sarja lopetettiin vuonna 2013 ja sen seuraajaksi syntyi Scottish Premiership "(suom. myös Valioliiga)". Uusi liiga syntyi kun Korkein sarjataso yhdistettiin toisen, kolmannen ja neljännen sarjatason kanssa Scottish Professional Football Leagueksi.
Historia.
Aiemmin Skotlannin jalkapalloliigan sarjasysteemi koostui kahdesta divisioonasta, 1. ja 2. divisioonasta, joiden välillä joukkueet nousivat ja putosivat. 1970-luvun puolivälissä systeemiä muutettiin siten, että liigan sarjatasojen määrä nostettiin kolmeen. 1990-luvulla perustettiin vielä neljänneksi korkein sarjataso, 3. divisioona.
Vuonna 1998 ylimmän sarjatason seurat erosivat Skotlannin jalkapalloliigasta ja perustivat nykyisen Valioliigan, joka toimi vuosina 1998–2013. Tätä ennen sponsorirahat oli jaettu kaikkien jalkapalloliigan divisioonien seurojen kesken. Aluksi valioliigassa pelasi vain 10 joukkuetta, mutta sittemmin joukkueita otettiin mukaan kaksi lisää. Sarjan viimeisin pelisysteemi, jossa viimeinen kierros pelattiin kahtena kuuden joukkueen ryhmänä, astui voimaan vuonna 2000. Sarjajärjestelmä pysyi samana myös vuoden 2013 jälkeen, kun sarjat taas yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi.
Sieväsinililja

Sieväsinililja ("Scilla amoena") on kevättähtien sukuun kuuluva laji. Kasvi on 15–20 senttimetriä korkea. Lehdet ilmaantuvat yleensä ennen kukkavarsia. Ne ovat tyvestä punertavia ja muodoltaan tasasoukat. Kukkavarressa on 3–6 kukkaa, jotka ovat väriltään sinisiä tai sinivioletteja ja muodoltaan tähtimäisiä. Sieväsinililja kukkii huhtikuulta toukokuulle. Kasvi menestyy sekä aurinkoisella että varjoisella kasvupaikalla, mutta maan on oltava hyvin vettä läpäisevä. Kasvia lisätään jakamalla kesän lopulla tai syksyn alussa tai istuttamalla sipuleita syys- tai lokakuussa. Istutussyvyys on 5–7 senttimetriä ja istutusväli 5–10 senttimetriä.
Rio Rancho

Rio Rancho on kaupunki Sandovalin piirikunnassa Yhdysvalloissa. Se on New Mexicon osavaltion kolmanneksi suurin kaupunki. Pieni osa kaupungin alueesta kuuluu Bernalillon piirikuntaan. Kaupungin arvioitu asukasluku on 91 956 (2013).
Historia.
Kaupunki on perustettu vuonna 1981. Rio Rancho kuuluu Albuquerquen metropolialueeseen.
Espanjan kuningas Felipe IV lahjoitti 360 km² maata Francisco Montes Vigilille vuonna 1710. Aluetta kutsuttiin nimellä Alameda Land Grant. 
Vuonna 1929 Albert F. Black osti 83 km² maata ja perusti sille Seven Bar Ranchin. Blackin perhe asui savitiilestä rakennetussa talossa. Vuonna 1947 perhe rakensi alueelle pienen lentokentän. 
Vuonna 1962 Rio Ranch Estates alkoi kehittää aluetta asumista varten. Vuonna 1970 alueella asui alle 2 000 asukasta, ja vuoteen 1995 mennessä asukasluku oli noussut 42 000:een. 
Maantiede.
Rio Rancho sijaitsee 1612 metriä merenpinnan yläpuolella.Alueella vallitsee aroilmasto. Heinäkuu on keskimäärin kuumin kuukausi ja joulukuu kylmin. Korkein mitattu lämpötila on 41 °C vuonna 2003 ja alin −24 °C vuonna 2011.
Väestö.
Valkoihoisten osuus väestöstä on 76,0 %, latinojen (mitä tahansa rotua; alkuperä espanjankielisessä Latinalaisessa Amerikassa tai Espanjassa) 36,7 %, intiaanien 3,2 %, mustien 2,9 % ja aasialaisten 1,9 % (2010).
Talous.
Teknologiayhtiö Intel on kaupungin suurin työllistäjä. Muita suuria työnantajia ovat muun muassa julkiset oppilaitokset ja tietotekniikkayritys Hewlett Packard.
Kulttuuri.
Kaupungissa järjestetään vuosittain suosittuja yleisötapahtumia: Taste of Rio Rancho tarjoaa keväisin makuelämyksiä paikallisilta ravintoloilta. Heinäkuussa pidettävää Pork &amp; Brew -viikonlopputapahtumaa vietetään barbequen merkeissä. Lokakuun Oktoberfest tarjoaa olutta, saksalaista ruokaa ja musiikkia.
Fruit of the Loom

Fruit of the Loom on yhdysvaltalainen vaatevalmistaja, joka on erikoistunut alusvaatteisiin ja muihin trikootuotteisiin. Yhtiön omistaa nykyisin suursijoittaja Warren Buffettin holdingyhtiö Berkshire Hathaway.
Fruit of the Loom kuuluu maailman suurimpiin alusvaatteiden valmistajiin. Sen muita tuotteita ovat painettavat t-paidat ja fleece-vaatteet, lastenvaatteet ja naisten farkut. Yritys työllistää hieman yli 29 000 ihmistä ympäri maailmaa (vuonna 2019). Sen strategiaa leimaa vertikaalinen integraatio, mikä tarkoittaa että sen toiminnot ulottuvat valmistuksesta tukkuportaaseen ja vähittäiskauppaan.
"Fruit of the Loomin" ohella yrityksen muita tuotemerkkejä ovat "B.V.D." (Bradley, Voorhees, ja Day), "Funpals", "Fungals", "Screen Stars" ja "Underoos".
Fruit of the Loomin pääkonttori toimii Russell Brands -urheiluvaateyhtiön kanssa samoissa tiloissa. Berkshire Hathaway omistaa myös Russell Brandsin, jonka tuotemerkkeihin kuuluvat muun muassa "Brooks Running" ja "Spalding".
Historia.
Fruit of the Loomin historia juontaa 1850-luvun Rhode Islandin osavaltioon Yhdysvaltain itärannikolla, jossa Robert Knight johti omistamaansa tekstiilitehdasta. Hän oli keksinyt tuotteilleen nimeksi ”Fruit of the Loom”, kangaspuiden hedelmät, joka on muunnelma raamatun psalmissa käytetystä lasta tarkoittavasta kielikuvasta ”fruit of the womb”, kohdun hedelmä. Knightin ystävällä Rufus Skeelillä oli liike, joka myi Knightin tehtaiden tuotteita. Skeelin tytär oli alkanut maalata omenia kankaiden koristeiksi, ja Knight oivalsi hedelmien sopivan mainiosti hänen tavaramerkkinsä symboleiksi. Ensimmäinen tavaramerkkilaki astui Yhdysvalloissa voimaan 1871, ja Knight sai Fruit of the Loom -merkilleen järjestysnumeron 418.
Yhtiön omisti aiemmin Northwest Industries, Inc., josta vuonna 1985 tuli Farley Industries, Inc. Farleyn aikana Fruit of the Loomin liikevaihto viisinkertaistui noin 500 miljoonasta Yhdysvaltain dollarista 2,5 miljardiin 15 vuodessa. Kasvu kuitenkin rahoitettiin velkarahoituksella, mikä johti yhtiön vararikkoon 1999 sen tehtyä yli puolen miljardin dollarin nettotappiot. Yhtiön osakekurssi romahti 44 dollarista yhteen dollariin. Yhtiön osti miljardööri Warren Buffettin sijoitusyhtiö Berkshire Hathaway vuonna 2002 hintaan 835 miljoonaa dollaria. Vuonna 2006 Buffett osti myös Russell Brands -urheiluvaateyhtiön ja seuraavana vuonna VF Corporationin alusvaatemerkin "Vanity Fair Intimates", joka yhtiöitettiin nimellä Vanity Fair Brands.
Sweet Home

Sweet Home on Capcomin kehittämä ja julkaisema kauhuaiheinen roolipeli, joka julkaistiin Japanissa 15. joulukuuta 1989. Peli perustuu samannimiseen kauhuelokuvaan "Sweet Home". Peliä pidetään "Resident Evil"-pelisarjan edelläkävijänä. Peli sisälsi merkittävästi selviytymispelin elementtejä, joita päätyi myös "Resident Evil" -peleihin.
Jouko Teperi

Jouko Juhani Teperi (3. kesäkuuta 1922 Viipuri – 21. marraskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen rehtori ja historiantutkija.
Teperin vanhemmat olivat asemapäällikkö Juho Reino Teperi ja Helia Aleksandra Välke (vuoteen 1906 Hildén). Teperi pääsi ylioppilaaksi 1945 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1949 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1959.
Teperi toimi Parikkalan yhteiskoulun historian ja yhteiskuntaopin opettajana 1950–1952 ja Helsingin yhteiskoulun ja realilukion, myöhemmin Herttoniemen yhteiskoulun opettajana ja vararehtorina 1952–1954 sekä rehtorina 1954–1988.
Teperi oli Suomen oppikoulujen rehtoreiden yhdistyksen varapuheenjohtaja 1965–1966 ja puheenjohtaja 1967–1971 sekä Aineopettajien järjestön edustajiston puheenjohtaja 1965–1969.
Teperi sai professorin arvonimen 1980.
Tuomas Vento

Tuomas Ruben Elia Vento (24. toukokuuta 1922 Lahti – 26. helmikuuta 2001) oli suomalainen kirjailija ja pakinoitsija. Hän kävi kuusi luokkaa oppikoulua ja työskenteli toimittajana "Apu"-lehdessä sekä toimituspäällikkönä "Koiramme"-lehdessä. Vento työskenteli myös taidemaalarina.
Unionilaki (1707)

Act of Union eli unionilaki on nimitys vuonna 1707 säädetyille laeille, jolla Englannin ja Skotlannin kuningaskunnat yhdistettiin yhdeksi valtioksi, Isoksi-Britanniaksi. Kyse oli kahdesta eri laista, joista toinen hyväksyttiin Englannin parlamentissa ja toinen Skotlannin parlamentissa. Lain säätämisen myötä Skotlannin parlamentti lakkautti samalla itsensä.
Englantia ja Skotlantia oli jo vuodesta 1603 alkaen yhdistänyt personaaliunioni, eli mailla oli sama hallitsija. Vuosien 1688–1689 mainion vallankumouksen jälkeen tehdyt yritykset tiivistää maiden välistä liittoa olivat kariutuneet. Varsinkin vuodesta 1703 Englannin ja Skotlannin parlamenttien välille oli syntynyt jännitettä ja kilpailua. Vähitellen joukko poliitikkoja sekä Skotlannissa että Englannissa alkoi taipua sille kannalle, että maat pitäisi lopullisesti yhdistää. Unionin arveltiin tarjoavan Skotlannille taloudellisen turvan, ja mahdollisuus vapaakauppaan houkutteli skotteja. Englannille taas tiiviimpi unioni toisi varmuuden, ettei Skotlanti toimisi sen vihollisten kuten Ranskan tai jakobiittien porttina Englantiin. Unionin syntymisen mahdollisti se, että skottiparlamentin itsenäisyys oli muodostunut englantilaisille niin suureksi riesaksi, että he olivat valmiit tekemään Skotlannille merkittäviä taloudellisia myönnytyksiä saadakseen skotit suostumaan vapaaehtoisesti unioniin.
Kuningatar Annan nimittämä komissio laati unionisopimuksen kolmessa kuukaudessa heinäkuuhun 1706 mennessä. Sen mukaan kauppa Ison-Britannian ja sen dominioiden välillä olisi vapaata ja tasa-arvoista, ja Annan kuoleman jälkeen kruunun sovittiin periytyvän Hannover-suvulle. Verotusta päätettiin yhtenäistää. Skotlanti lupautui ottamaan kontolleen osuuden Englannin valtionvelasta, ja vastineeksi Englanti maksoi Skotlannille kompensaatiota 398 085 puntaa ja 10 šillinkiä, mikä tunnetaan nimellä "The Equivalent" (’vastine’). Skotlanti sai säilyttää oman laki- ja oikeusjärjestelmänsä. Episkopaalinen Englannin kirkko ja presbyteerinen Skotlannin kirkko luvattiin säilyttää ilman muutoksia.
Unionin myötä Skotlanti sai Englannin parlamentin alahuoneeseen 45 edustajaa ja ylähuoneeseen 16 edustajaa. Skotlannin parlamentti hyväksyi unionilain vain pienin muutoksin tammikuussa 1707 ja Englannin parlamentti pian sen jälkeen. Kuningatar Anna vahvisti lain 6. maaliskuuta ja unioni astui voimaan 1. toukokuuta samana vuonna.
Fortune (lehti)

Fortune on Yhdysvalloissa ilmestyvä talousaikakauslehti. Lehteä kustantaa Chatchaval Jiaravanonin omistama Fortune Media Group Holdings. Lehden perusti Henry Luce vuonna 1929. "Fortunen" pääkilpailijoita Yhdysvalloissa ovat aikakauslehdet "Forbes" ja "Bloomberg Businessweek" sekä kansainvälisesti brittiläinen "The Economist". Lehti julkaisee vuosittain suurimmista amerikkalaisyrityksistä luetteloa Fortune 500. Luetteloa on julkaistu vuodesta 1955.
Historiaa.
"Fortunen" perusti vuonna 1929 Henry Luce, joka oli ollut kuusi vuotta aiemmin perustamassa "Time"-lehteä. Luce kuvaili uutta lehteä ”ihanteelliseksi superluokan aikakauslehdeksi – – joka tulkitsee ja kuvaa elävästi teollista sivilisaatiota”. Kuukauden kuluttua New Yorkin pörssi romahti, ja alkoi 1930-luvun lama. Lehden 184-sivuisella ensimmäisellä numerolla oli kuitenkin 30 000 tilaajaa, ja vuoteen 1947 mennessä tilaajamäärä moninkertaistui 460 000:een.
"Fortunen" suosio perustui siihen, että kilpailevat talouslehdet olivat tylsää numerotietoa ja tilastoja sisältäviä mustavalkojulkaisuja. "Fortune" puolestaan otti käyttöön suuren 11 × 14 tuuman aikakauslehtiformaatin, paksun ja laadukkaan paperin sekä monivärisenä erikseen painetun kannen. "Fortune" panosti myös laadukkaisiin valokuviin, joiden kuvaajina olivat muiden muassa Margaret Bourke-White ja Walker Evans, joka oli vuosina 1945–1965 myös lehden kuvatoimittaja. Lehden alkuaikojen kirjoittajiin kuuluivat James Agee, Archibald MacLeish, John Kenneth Galbraith ja Alfred Kazin.
"Fortune" ilmestyi kerran kuussa tammikuuhun 1978 saakka, jolloin se alkoi ilmestyä joka toinen viikko. Pienentyvän levikin ja vähenevien mainostulojen paineessa lehden ilmestyminen harveni, ja lokakuussa 2009 se alkoi ilmestyä joka kolmas viikko.
"Fortunea" kustansi Time Inc. vuoden 2018 alkuun asti, jolloin Time Inc. myytiin 2,8 miljardilla dollarilla Meredith Corporationille. Meredith Corporation kuitenkin myi saman vuoden lopulla "Fortunen" thaimaalaiselle liikemiehelle Chatchaval Jiaravanonille 150 miljoonalla dollarilla.
"Fortunen" listat.
"Fortunen" vuosittain julkaisemiin rankinglistoihin kuuluvat Fortune 500:n lisäksi henkilöstön tyytyväisyyttä mittaava The Best Companies to Work For, naisyrittäjiä esittelevä Fortune Most Powerful Women Entrepreneurs, nousevia liikkeenjohdon kykyjä esittelevä 40 under 40 sekä suuryrityksiä Yhdysvaltojen ulkopuolella listaavat Fortune 1000, Fortune Global 500 ja Fortune India 500.
Muhamed Bešić

Muhamed Bešić (s. 10. syyskuuta 1992 Berliini, Saksa) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa Evertonia. Pelipaikaltaan Bešić on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on syntynyt Saksassa. Bešić pelaa myös Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Bešić aloitti ammattilaisuransa hampurilaisessa Hamburger SV:ssä. Hän pelasi aluksi seuran kakkosjoukkueessa. Ykkösjoukkueessa läpimurtoa ei tullut, joten Bešić siirtyi vuonna 2012 unkarilaiseen Ferencvárosiin. Hän edusti seuraa kaksi kautta, kunnes siirtyi heinäkuussa 2014 MM-kilpailujen jälkeen Evertoniin. Hän debytoi Valioliigassa elokuussa 2014. Alkuvuoden 2018 ja kauden 2018–2019 hän pelasi lainalla Middlesbrough'ssa sekä kauden 2019–2020 Sheffield Unitedissa.
Bešić on pelannut Valioliigassa 37 ottelua Evertonissa ja yhdeksän ottelua Sheffield Unitedissa.
Maajoukkueura.
Bešić debytoi Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2010, jolloin hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkuepelaaja 18 vuoden ikäisenä. Hän olisi voinut edustaa myös synnyinmaataan Saksaa, mutta valitsi silti vanhempiensa kotimaan. Bešić edusti maataan vuoden 2014 MM-kisoissa, joissa hän pelasi jokaisessa ottelussa Argentiinaa, Nigeriaa ja Irania vastaan. Bosnia ja Hertsegovina ei päässyt alkulohkosta jatkoon.
Vehkaoja (Karjalan tasavalta)

Vehkaoja (; veps. Vehkoi) on vepsäläinen kylä Soutjärven kunnassa Äänisenrannan piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee 51 km Syvärinniskalta pohjoiseen P19 tietä pitkin. Kylä muodostaa suhteellisen ehyen perinteisen kylänraitin maantien varrella. Kylässä on aikoinaan ollut näyttävä kirkko, joka on hylätty käytöstä ja sen jälkeen vandalisoitu. Hautausmaa on sivummalla kylän etelärajalla.
Mario Alfagüell

Mario Alfagüell (s. 1948 San José) on costaricalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä ja pianonsoittoa Costa Rican kansallisessa yliopistossa vuosina 1966–76. Hän täydensi sävellysopintojaan Brian Ferneyhoughin ja Klaus Huberin johdolla Hochschule für Musik Freiburgissa, Saksassa vuosina 1976–80. Alfagüellin saamiin tunnustuksiin lukeutuvat Costa Rican hallituksen kansalliset sävellyspalkinnot vuosilta 1982 (teoksista "Sonaatti vasemmalle kädelle", op. 14, ja "Sinfoniset episodit", op. 19), 2001 (teoksesta "Sonata quasi un claro de luna", op. 111) ja 2007 (pianokonsertto vasemmalle kädelle ja orkesterille, op. 145). Alfagüell on saanut myös muita palkintoja, kuten Premio Ancoran San Joséssa vuonna 1975 pianotriosta (op. 5).
Alfagüell on säveltänyt lukuisia orkesteri-, kamarimusiikki-, kuoro-/muita vokaali-, piano- ja urkuteoksia. Lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu näyttämöteoksia (oopperoita, zarzuela, baletti). Orkesterituotannon joukossa on sinfonioita, konserttoja ja muita sävellyksiä. Alfagüellin musiikkia on esitetty Costa Ricassa, Saksassa, Argentiinassa, Brasiliassa, Kanadassa, Chilessä, Kolumbiassa, Ecuadorissa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Italiassa, Meksikossa, Nicaraguassa, Perussa, Puolassa, Espanjassa, Sveitsissä, Togossa, Uruguayssä, Yhdysvalloissa ja Venezuelassa. 
Alfagüell on kuulunut Costa Rican kansallisen yliopiston henkilökuntaan vuodesta 1975.
Reijo Takala

Reijo Väinövitš Takala (1931 Petroskoi – 1989) oli venäläinen venäjän ja suomen kielellä kirjoittanut runoilija.
Takala opiskeli muun muassa Petroskoin musiikkiopistossa. Hän julkaisi ensimmäiset venäjänkieliset runonsa 1951 ja vuonna 1962 ilmestyi hänen venäjänkielinen esikoisteoksensa "Ihmissydän". Suomenkielisen esikoisteoksensa runokokoelman "Uhutsaari" hän julkaisi 1979.
Takalan isä oli Oulussa syntynyt toimittaja ja opettaja Väinö Viktor Takala ja äiti oli Kotkassa syntynyt Karjalan kansallisen teatterin näyttelijä Irja Takala (o.s. Hämäläinen). Takalan puoliso oli bibliografi Jelena Ivanovna Takala. Takalan tytär on Irina Reijovna Takala, Petroskoin valtionyliopiston dosentti, Karjalan tiedekeskuksen Kielen, kirjallisuuden ja historian instituutin tutkijatohtori ja Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomainen jäsen.
Terttu Vikström

Terttu Vikström, myös Wikström, (12. lokakuuta 1932 Leningrad – 3. tammikuuta 1990) oli neuvostoliittolainen suomen kielellä kirjoittanut toimittaja, kääntäjä, kirjailija ja tulkki.
Vikström toimi Petroskoissa sijainneessa Karjala-kustantamossa kaunokirjallisuuden toimittajana vuodesta 1955, ja vuosina 1961–1982 hän oli kustantamon suomenkielisen kaunokirjallisuuden toimituksen johtaja.
Vikström suomensi venäjänkielistä kirjallisuutta ja käänsi suomalaisten kirjailijoiden (Marja-Leena Mikkola, Nestori Parkkari, Hella Wuolijoki, Uljas Vikström, Antti Timonen, Taisto Huuskonen) teoksia venäjän kielelle. Marja-Leena Mikkolan kirjan "Anni Manninen" käännös tuli laajalti tunnetuksi. Venäjästä suomeen Wikström käänsi Juri Trifonovin, Sergei Antonovin ja Ion Druțăn teoksia.
Terttu Vikströmin isä oli sisällissodan aikana Venäjälle siirtynyt kirjailija Uljas Vikström. Hänen puolisonsa oli Vladimir Masnin, joka oli Edistys-kustantamon haaraosaston johtaja.
Tyhjä taulu (albumi)

Tyhjä taulu on suomalaisen popyhtye Suurlähettiläiden seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 27. helmikuuta 2008 levymerkillä Capitol Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 21, ja pysyi listalla yhteensä 3 viikkoa.
Humalistonsilta

Humalistonsilta eli Turun ratapihan kävelysilta on Turussa Pohjolan kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1963 avattu kävelysilta, joka ylittää Turun päärautatieaseman ratapihan. Sillan eteläpää on päärautatieaseman vieressä Ratapihankadulla ja pohjoispää Köydenpunojankadulla lähellä kulttuurikeskus Logomoa. Silta on pituudeltaan 294 metriä ja leveydeltään kolme metriä.
Valmistuessaan rautatieasema sijaitsi kaupungin laidalla, mutta asutuksen levitessä oli se jäänyt kaupunkirakenteen keskelle. Ratapiha oli eristetty muulta liikenteeltä, mutta sallittuja kiertoteitä pidettiin liian pitkinä joten ratapihaa käytettiin yleisesti jalankulkijoiden oikotienä. Valtuustoaloite sillan rakentamiseksi tehtiin lokakuussa 1960. Silta avattiin käyttöön 27. marraskuuta 1963.
Turun kaupunki maksoi sillan rakennuskustannuksista 75 prosenttia ja VR 25 prosenttia. VR vastasi myös rakennustöistä. Sillassa on 11 pilaria ja kuusi 45 metristä siltajännettä. Sillan päässä sijaitsevat portaat ovat yhteensä noin 20-metriset. Silta ylittää ratapihan noin 6 metrin korkeudessa.
Sillan käytettävyyttä pidetään huonona, koska talvella vesivanerinen siltakannen pinta on liukas ja sillan päädyn portaat ovat jyrkät ja soveltumattomat pyöräillä tai kulkea lastenrattailla. Silta on kuitenkin kävelijöiden suosiossa. Silta oli ennen VR:n omistuksessa ja sen puhtaanapidosta vastasi Turun kaupunki. Kaupungille silta siirtyi vuoden 2012 alussa. Turun kaupungin nimistötoimikunta päätti ehdottaa 16. lokakuuta 2007 VR:n konepaja-alueen asemakaavanmuutoksen yhdeydessä sillan nimeksi "Humalistonsilta". Humalistonsillalta 330 metriä länteen on rakenteilla ratapihan yli kävelysilta Logomon silta.
Kävelysilta on osa Valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä, Turun rautatieympäristöä. Kävelysilta oli osa Turun kulttuuripääkaupunkihanketta, kun siihen toteutettiin valo- ja ääniteos talvella 2011.
Scottish Professional Football League

Scottish Professional Football League (SPFL) muodostaa Skotlannin jalkapallon neljä korkeinta sarjatasoa, Valioliigan, Mestaruussarjan, Ykkösliigan ja Kakkosliigan. SPFL:ssä on yhteensä 42 seuraa, joista ylimmällä sarjatasolla on 12 seuraa ja alemmilla tasoilla kullakin 10 seuraa.
SPFL perustettiin vuonna 2013 Scottish Football Leaguen tilalle, kun korkein sarjataso Valioliiga ja Scottish Football League (SFL) yhdistyivät. SFL muodosti aiemmin maan toiseksi, kolmanneksi ja neljänneksi korkeimmat sarjatasot.
Skotlannin ykkösliiga

Skotlannin ykkösliiga on Skotlannin jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso. Sarja perustettiin 2. divisioonan tilalle vuonna 2013, kun maan neljä korkeinta sarjatasoa yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi.
Sarjajärjestelmä.
Skotlannin ykkösliigassa pelaa 10 joukkuetta, jotka pelaavat kauden aikana nelinkartaisen sarjan. Sarjan voittaja nousee Mestaruussarjaan ja sijoille 2.-4. päätyneet joukkueet etenevät karsimaan Mestaruussarjapaikasta. Sarjan viimeinen joukkue putoaa Kakkosliigaan ja toiseksi viimeinen joukkue karsii sarjapaikastaan.
Skotlannin Kakkosliiga

Skotlannin Kakkosliiga on Skotlannin jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso. Sarja perustettiin 3. divisioonan tilalle vuonna 2013, kun maan neljä korkeinta sarjatasoa yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi.
Sarjajärjestelmä.
Skotlannin Kakkosliigassa pelaa 10 joukkuetta, jotka pelaavat kauden aikana nelinkartaisen sarjan. Sarjan voittaja nousee Ykkösliigaan ja sijoille 2.-4. päätyneet joukkueet etenevät karsimaan Ykkösliigapaikasta. Sarjan viimeinen joukkue karsii paikastaan Scottish Professional Football Leaguessa Highland Football Leaguen ja Lowland Football Leaguen parhaiden kanssa.
Petja Peltomaa

Petja Peltomaa (s. 1971 Ylöjärvi) on suomalainen käsikirjoittaja ja televisio-ohjaaja, joka on muun muassa luonut "Syke-" ja "Elämäni biisi" -televisiosarjat. 
Peltomaa on valmistunut Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen osastolta elokuvataiteen maisteriksi.
Peltomaa on yksi Käsikirjoittajien Killan perustajajäsenistä ja toimi sen puheenjohtajana vuosina 2013 ja 2014. Vuonna 2015 Kilta palkitsi Peltomaan Vuoden käsikirjoittajana.
Peltomaa on erikoistunut ryhmäkäsikirjoittamiseen ja toiminut pääkirjoittajana muun muassa televisiosarjoissa "Vastaparit", "Parasta aikaa" ja "Syke". Hän käsikirjoitti Tommi Liskin kanssa sarjan "Kimmo", josta he saivat parhaan käsikirjoituksen Kultaisen Venlan vuonna 2013. Peltomaa on ollut Venla-ehdokkaana parhaasta käsikirjoituksesta myös vuosina 2014, 2015 ja 2016 televisiosarjasta "Syke". Kesällä 2020 Nelonen paljasti, että Peltomaa kirjoittaa "Syke"-sarjaan pohjautuvan elokuvan, jonka ensi-illan piti olla vuodenvaihteessa 2020–2021. Sittemmin ensi-ilta siirtyi koronaviruspandemian takia useaan otteeseen. Lopulta ' -elokuvan ensi-ilta oli 5. tammikuuta 2021 ja se palkittiin yleisön suosikkielokuvana Jussi-gaalassa 2022. Peltomaa on kirjoittanut myös elokuvan ', joka sai ensi-iltansa joulukuussa 2023. 
Peltomaa on myös "Elämäni biisi" -musiikkiviihdeohjelman konseptin kehittäjä ja toimi vuoteen 2024 asti ohjelman sisältöohjaajana. . Hänet palkittiin ohjelmasta vuoden 2022 parhaan viihde-, reality- ja event-ohjaajan Kultaisella Venlalla.
Peltomaa asuu Helsingissä. Hänellä on kaksi tytärtä.
Carron Company

Carron Company oli skotlantilainen rautaruukki, joka perustettiin vuonna 1759 Stirlingshiressä seitsenvuotisen sodan lisättyä raudan tarvetta Britanniassa.
Carron Companyn perustivat John Roebuck, hänen kolme veljeään, William Cadell ja Samuel Garbett. Heistä Roebuckilla oli tietämystä tekniikasta, Cadellilla lähialueesta ja Garbettilla raha-asioista. Yhtiön perustaminen aloitti Skotlannin teollistumisen.
Carron Company oli Skotlannin ensimmäinen suurimittainen rautaruukki. Se poikkesi aiemmista rautaruukeista käyttämällä raudan tuotannossa paikallisia raaka-aineita ja koksia. Osaavaa työvoimaa yhtiön palvelukseen tuotiin aluksi suurimmaksi osaksi Englannista. Alkuun yhtiö valmisti pääasiassa tykkejä, ja vuoteen 1800 mennessä se olikin Euroopan suurin aseiden valmistaja. Yhtiö valmisti muun muassa karronadi-tykkejä () Britannian laivaston käyttöön.
Ensimmäisen kymmenen toimintavuotensa aikana Carron Companyn omistajat käyttivät yli 150 000 puntaa työvälineisiin. Rahaongelmien vuoksi se muutettiin vuonna 1773 osakeyhtiöksi.
Ensimmäisen maailmansodan alkuun mennessä Carron Company oli Euroopan suurin rautaruukki. Se valmisti muun muassa punaisia puhelinkioskeja, postilaatikoita ja keittiövälineitä.
1900-luvun aikana asiakkaiden kiinnostus rautaesineisiin laski ja markkinoille ilmestyi kilpailijoita. 1970-lukuun mennessä Carron Company oli jo vakavissa vaikeuksissa, ja se asetettiin selvitystilaan vuonna 1982. Yhtiön osti vuonna 1990 sveitsiläinen Franke.
Franken alaisuudessa Carron Company on toiminut nimellä Carron Phoenix ja valmistanut tiskialtaita. Franke ilmoitti vuonna 2016, että Carron Phoenixin tuotantolaitos Falkirkissä suljetaan ja toiminta siirretään Žilinaan Slovakiassa.
Live Johnny Winter And

Live Johnny Winter and on Johnny Winterin livealbumi vuodelta 1971.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Eddie Mora Bermúdez

Eddie Mora Bermúdez (s. 23. helmikuuta 1965 San José) on costaricalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari. Hänen tuotantonsa koostuu enimmäkseen orkesteri- ja kamarimusiikkiteoksista, joita on esitetty Costa Rican lisäksi Kanadassa, Meksikossa, Alankomaissa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Ura.
Mora Bermúdez opiskeli sävellystä William Porrasin johdolla Costa Rican kansallisessa yliopistossa vuosina 1980–81. Myöhemmin hän täydensi siellä opintojaan myös Benjamín Gutiérrezin ja Luis Diego Herran johdolla. Viulunsoiton opintonsa Mora Bermúdez suoritti Moskovan Tšaikovski-valtionkonservatoriossa vuosina 1983–92 opettajinaan Maja Glizarova ja Olga Voitova; lisäksi hän sai yksityistä sävellysopetusta venäläiseltä Juri Vorontsovilta.
Mora Bermúdez on viulistina esittänyt ensisijaisesti omaa musiikkiaan, mutta hänen ohjelmistoonsa kuuluu myös muiden säveltämää costaricalaista musiikkia. Vuonna 1994 hän aloitti esiintymisen viulu–piano-duossa Mora/Duarte. Vuonna 1995 hän oli mukana perustamassa Camerata Latinoamericana -jousiorkesteria. Vuonna 2003 hänestä tuli Heredian sinfoniaorkesterin taiteellinen johtaja. Costa Rican yliopiston (San Pedro, Montes de Oca) professorina Mora Bermúdez on opettanut vuodesta 1992 kamarimusiikkia, sävellystä ja viulunsoittoa. Vuodesta 2001 lähtien hän on ollut siellä mukana järjestämässä vuosittaista nykymusiikkiseminaaria.
Palkinnot.
Mora Bermúdezille on myönnetty seuraavat palkinnot:
Firth of Forth

Firth of Forth eli Forthinvuono () on Pohjanmeren lahti ja Forthjoen estuaari Skotlannin itärannikolla. 
Sen yli rakennettiin 1880-luvulla kuuluisa Forth Bridge, jonka jänneväli oli vuosien ajan maailman pisin. Forthin–Clyden kanava yhdistää Forthinvuonon Clydejoen suuhun.
Forthinvuonon etelärannalla sijaitsee Skotlannin pääkaupunki Edinburgh. Vuono oli sekä ensimmäisen että toisen maailmansodan aikana brittiläisen laivaston tukikohtana.
Lahdella elää monipuolinen eläimistö, josta näyttävimpiä ovat hylkeet ja pyöriäiset. Ajoittain sinne ui myös valaita, kuten miekkavalaita ja lahtivalaita. Muutamia kertoja siellä on tavattu jopa ryhävalas.
Estuaarissa talvehtii lukuisia kahlaajia ja vesilintuja. Osa saarista ja vuorovesimatalikoista on rauhoitettu lintujensuojelualueiksi.
Aviapoliksen suuralue

Aviapoliksen suuralue on yksi Vantaan seitsemästä suuralueesta. Vuodesta 2007 lähtien olemassa ollut suuralue sijaitsee kaupungin keskiosissa. Suuralueen eteläpuolella on Helsinki, lounaispuolella Myyrmäen suuralue, luoteispuolella Kivistön suuralue, pohjoispuolella Tuusula ja itäpuolella Tikkurilan sekä Koivukylän suuralueet.
Vuoden 2020 lopussa Aviapoliksen suuralueella asui 20 023 henkeä, joista 16,8 prosenttia oli vieraskielisiä. Vuoden 2013 lopussa alueella oli kolmannes (35 731 kappaletta) Vantaan kaikista työpaikoista. Työpaikoista joka kolmas liittyi logistiikka-alaan (kuljetus ja varastointi) ja yli neljännes kaupan alaan. Kauppakeskittymistä merkittävimmät ovat Pakkalan Vantaanportin Jumbon kauppakeskus viereisine Flamingon viihdekeskuksineen (yli 10 milj. asiakasta vuosittain) sekä Tammiston suurmyymälöiden ja erikoisliikkeiden keskittymä Tammiston kauppatien varrella. Aviapoliksen suuralueella oli 3,5 kertaa enemmän työpaikkoja kuin siellä asui työikäistä väestöä.
Suuralueen liikenneyhteyksistä merkittävimmät ovat vuonna 1952 toimintansa aloittanut Helsinki-Vantaan lentoasema, Kehä III, suuralueen itärajana toimiva Tuusulanväylä ja vuonna 2015 avattu Kehärata. Kehäradan rautatieasemista suuralueella sijaitsevat Aviapolis ja Lentoasema.
Suuralueen keskiaikaisperäisiä kyliä ovat Voutila (Brutuby), Ylästö (Övitsböle) ja Tolkinkylä (Tolkby), jotka olivat olemassa viimeistään 1400-luvulla. Uudempaa, 1900-luvun rakennusperintöä edustavat esimerkiksi arkkitehti Alvar Aallon suunnittelema Aero Oy:n korjaamohenkilöstön asuinalue Aerola (1953–1955), Auramo Oy:n (1964) ja Wihuri-konsernin (1950- ja 1960-luvut) punatiiliset toimistorakennukset. Suuralueen lounaisosassa sijaitsee vuodelta 1962 oleva Pääkaupunkiseudun varavesiallas Silvolan tekojärvi.
Suuralue on pinta-alaltaan 38,0 neliökilometriä. Siihen kuuluu seuraavat kuusi kaupunginosaa: Ylästö, Viinikkala, Tammisto, Pakkala, Veromies ja Lentokenttä:
Firth of Clyde

Firth of Clyde on Clydejoen estuaari Irlanninmeressä Skotlannin länsirannikolla. Se on monihaarainen ja siinä on saaria, niemiä ja lahtia, joita Skotlannissa kutsutaan nimellä "loch".
Estuaarissa elää hylkeitä ja pyöriäisiä, ja siellä tavataan säännöllisesti lahtivalaita ja joskus myös miekkavalaita, muutaman kerran jopa ryhävalas. Alue on kuuluisa jättiläishaista, joita kalastettiin siellä vuoteen 1995 asti.
Estuaarissa on suojaisaa mutta silti melko syvää vettä, joten se on pitkään ollut huviveneilijöiden suosimaa aluetta. Siellä on kymmenen suurta venesatamaa ja niissä yhteensä tuhansia veneitä.
Espanjansinililja

Espanjansinililja ("Hyacinthoides hispanica", syn. "Scilla hispanica") on kellosinililjojen sukuun kuuluva laji. Sitä tavataan luonnonvaraisena Välimeren alueella ja Portugalissa myös Atlantin rannikolla. Kasvi on 15–30 senttimetriä korkea. Se muistuttaa englanninsinililjaa, mutta eroaa siitä kukkien muodon perusteella. Lehtiä on tavallisesti viisi. Kukkavana on vankka ja kukinnossa on 10–12 kukkaa, jotka ovat yleensä sinisiä ja joskus valkoisia tai ruusunpunaisia. Espanjansinililja kukkii toukokuulta kesäkuulle.
Kasvi menestyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla, missä maa läpäisee hyvin vettä. Syksyllä puiden lehdet on hyvä jättää kasvien päälle talvensuojaksi.
Kasvia lisätään jakamalla vanhempia yksilöitä syksyllä tai istuttamalla sipuleita syys- tai lokakuussa. Istutussyvyys on 12 senttimetriä ja istutusväli on 7–8 senttimetriä.
Scone

Scone [ˈskuːn] (, ) on kylä Skotlannissa, Perth ja Kinrossin hallintoalueella. Se sijaitsee Tay-joen varrella Perthin pohjoispuolella.
Scone oli Skotlannin pääkaupunki piktien aikana, ja Skotlannin kuninkaat kruunattiin siellä satojen vuosien ajan. Uskotaan että skottikuningas Kenneth I MacAlpin toi skottien kruunajaiskiven Sconeen 800-luvulla. John Balliol oli viimeinen sillä kruunattu Skotlannin kuningas. Edvard I valloitti Skotlannin 1296 ja vei kiven Lontooseen. Hän rakennutti Westminster Abbeyhin kruunajaistuolin, jonka istuimeen kivi upotettiin. Nationalistit varastivat kiven 1950 ja palauttivat sen Skotlantiin. Se löytyi ja palautettiin 4 kuukautta myöhemmin, mutta vuonna 1996 Britannian hallitus palautti kiven Skotlantiin. Kivi on nykyisin Edinburghissa.
Kaarle II kruunattiin skottien kuninkaaksi Sconessa 1. tammikuuta 1651. Tämä oli viimeinen Sconessa nähty kruunajaistilaisuus.
Kylässä oli myös augustiinilaisluostari 1120-luvulta alkaen. Luostarin paikalle rakennettiin palatsimainen kartano 1800-luvun alussa, ja kylä siirrettiin kartanon puiston tieltä uuteen paikkaan.
Vuonna 2001 kylässä oli 4430 asukasta.
Persiansinililja

Persiansinililja ("Scilla mischtschenkoana") on kevättähtien sukuun kuuluva laji. Sitä tavataan luonnonvaraisena Iranissa ja Kaukasuksen alueella. Kasvi on 10 senttimetriä korkea. Yhdestä sipulista kasvaa 3–5 lehteä, jotka kehittyvät samaan aikaan kuin kukat. Kukinnossa on 2–6 kukkaa, jotka ovat väriltään haaleansinisiä ja muodoltaan tähtimäisiä. Persiansinililja kukkii maaliskuulta huhtikuulle. Kasvi menestyy aurinkoisella tai puolivarjoisella kasvupaikalla, missä maa läpäisee hyvin vettä. Kasvia lisätään jakamalla vanhempia yksilöitä tai istuttamalla sipuleita syys- tai lokakuussa. Sekä istutussyvyys että istutusväli ovat 12 senttimetriä.
Persiansinililjaa on tapana istuttaa kivikko- ja perennaryhmiin.
FS Lieutenant de vaisseau Le Hénaff (F789)

Lieutenant de vaisseau Le Hénaff (runkonumero F789) oli Ranskan laivaston vuonna 1994 palvelukseen otettu D’Estienne d’Orves -luokan korvetti ().
Valmistus.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1977. Se laskettiin vesille 16. syyskuuta 1978 ja otettiin palvelukseen 13. helmikuuta 1980.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 31. heinäkuuta 2020.
Grampianvuoret

Grampianvuoret (, ) on vuoristo Skotlannissa. Grampianvuoristolla viitataan yleensä Ylämaiden alueeseen Great Glenin siirroslinjasta Ylämaiden etelärajan Highland-siirrokseen saakka. Vuoristoon huiput ovat Britteinsaarten korkeimpia, ja ne kohoavat yleisesti yli 900 metrin. 1 344 metrin korkuinen Ben Nevis on Britteinsaarten korkein vuori.
Grampianvuorten perustana on Dalradian kiviainesta, joka muodostui alkujaan sedimentteinä 500–800 miljoonaa vuotta sitten Iapetusmeren laidalla. Dalradian kivet kuumentuivat ja tiivistyivät myöhemmin, kun Skotlanti muodostui mannertörmäyksissä. Niiden alkuperäinen rakenne on kuitenkin monin paikoin edelleen näkyvissä.
Dr. Luigi

Dr. Luigi on Nintendon julkaisema pulmapeli, joka julkaistiin alun perin Pohjois-Amerikassa 31. joulukuuta 2013 Wii U:lle. Peli on osa "The Year of Luigi" -tapahtumaa. Peli on ladattavissa Nintendo e-Shopista.
Pelissä pitää alkuperäisen "Dr. Marion" tapaan asettaa ylhäältä putoavia erivärisiä kapseleita riveihin, jolloin kentässä olevat bakteerit tuhoutuvat. Pelissä on useita erilaisia pelitiloja. Pelissä on myös moninpeli, jota voi pelata joko paikallisesti tai verkon kautta.
Kiuas War Anthems

Kiuas War Anthems on suomalaisen heavy metal -yhtye Kiukaan EP-levy. Se julkaistiin syyskuussa 2008 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumia myytiin ainoastaan yhtyeen vuoden 2008 Yhdistyneen kuningaskunnan kiertueella.
Arabiantähdikki

Arabiantähdikki ("Ornithogalum arabicum") on tähdikkien sukuun kuuluva laji. Sitä tavataan Välimeren alueella ja Portugalissa myös Atlantin rannikolla. Kasvi on 30–80 senttimetriä korkea. Lehtiä on 5–8 ja ne ovat tummanvihreitä. Kukkavarret ovat pitkiä ja niissä on 6–25 kukkaa, jotka ovat väriltään valkoisia tai kermanvaaleita ja muodoltaan laakeahkoja. Arabiantähdikki kukkii elokuulta syyskuulle. Kasvi menestyy aurinkoisella ja suojaisella kasvupaikalla, missä maa on hyvin ojitettu. Se ei menesty talvella ulkona, joten sipulit on otettava sisälle talveksi. Kasvia lisätään sivusipuleista, jotka istutetaan keväällä heti maan lämmettyä. Sekä istutussyvyys että istutusväli ovat 5–10 cm.
Bougainville (L9077)

Bougainville (runkonumero L9077) oli Ranskan laivaston maihinnousualus. Ranskan laivaston luokituksen mukaan BTMS ().
Valmistus.
Alus tilattiin 1984 Nantesista Dubigeonilta Ydinkoetoimiston () käyttöön huoltoalukseksi Papeeten ja Mururoan koealueille. Köli laskettiin 28. tammikuuta 1986. Alus laskettiin vesille 3. lokakuuta. Pian aluksen vesille laskun jälkeen telakka suljettiin ja valmistus saatettiin loppuun Chantiers de l'Atlantiquella. Alus otettiin palvelukseen 25. helmikuuta 1988.
Alus oli pienennetty versio Foudre-luokasta ja varustettu 78 x 10,2 metrin telakalla, johon sopi kolme TCM-tyypin maihinnousualusta tai neljäkymmentä etrin säiliötä. Aluksen perässä oli 10 x 6 metrin ovi. Telakkaa voitiin käyttää myös L'Audacieux-luokan partioveneiden huoltamiseen.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 25. toukokuuta 2009.
Vertaus kymmenestä neitsyestä

Vertaus kymmenestä neitsyestä, usein myös vertaus kymmenestä morsiusneidosta tai vertaus viisaista ja tyhmistä morsiusneidoista on Jeesuksen vertaus, joka esiintyy Matteuksen evankeliumissa. Useimpien tulkintojen mukaan vertaus käsittelee eskatologiaa. Suomen evankelis-luterilaisissa kirkoissa vertaus luetaan joka kolmas vuosi valvomisen sunnuntain jumalanpalveluksessa.
Vertaus on ollut suosittu aihe myös taiteessa. Muun muassa Tove Jansson on maalannut Teuvan kirkkoon alttaritaulun nimeltä kymmenen neitsyttä.
Kulttuurinen tausta.
Hääjuhlia ennen sulhanen lähti kulkueessa ystävineen, soittovälineineen ja lamppuineen hakemaan morsianta morsiamen kodista sulhasen kotiin, jossa juhlat yleensä pidettiin. Juhlapukeisiin pukeutuneet ja lampuin varustautuneet nuoret neidot saattoivat päästä häihin mukaan, jos he osallistuivat tähän juhlakulkueeseen. Neidot odottivat siis sulhasta jossain kohden tietä näiden kahden kodin välillä. Joissain vanhoissa käsikirjoituksissa on tekstivariaatio, jonka mukaan neidot lähtivät sulhasta "ja morsianta" vastaan, jolloin kyseessä olisi paluukulkue takaisin sulhasen kotiin.
Tekstin analyysi.
Vertaus kuuluu yhteen sitä edeltävien ohjeiden ja varoitusten kanssa, jotka Jeesus kertoi vain opetuslapsilleen heidän ollessaan Öljymäellä. Nämä ovat Jeesuksen viimeisiä vertauksia ennen hänen kuolemaansa.
Vertauksessa ja sitä edeltävässä tekstissä on selkeitä teemoja. Tekstin ympäristössä toistuu viisi kertaa sanat ”kukaan ei tiedä päivää eikä hetkeä”, valvokaa (), viisaat ("phronimos") ja kahdesti sanat olla valmiina ("hetoimos") sekä viipyä ("chronizo").
Alkuperäistekstin tulkitseminen ei ole yksiselitteistä. Tutkijat ovat erimielisiä siitä, että oliko alkuperäistekstin mukaan tyhmillä neidoilla öljyä mukana ollenkaan vai loppuiko se vain heiltä kesken. Samoin väitellään siitä, että oliko kyse soihduista vai lampuista.
Kristinuskon tulkintoja.
Vertausta tulkitaan monesti allegorisesti liittyen oppiin viimeisestä tuomiosta. Erään allegorisen tulkinnan mukaan sulhanen on Kristus, neitsyet ovat kristittyjä, öljy on joko usko tai rakkaus ja uni on kuolema. Tämän lisäksi on myös olemassa useita hieman erilaisia allegorisia tulkintoja.
Toinen yleinen tulkinta on se, että vertaus liittyy Jeesuksen toiseen tulemiseen, ja se varoittaa kuulijoita olemaan valmiina kun se tapahtuu.
Vertauksen tarkempi tulkinta riippuu yleensä siitä, mitä tulkitsija ajattelee Jeesuksen eskatologisista opetuksista.
Tauno Jylhä

Tauno August Jylhä (15. elokuuta 1908 Tampere – 6. helmikuuta 1967 Helsinki) oli Eläketurvakeskuksen ensimmäinen toimitusjohtaja ja Kansaneläkelaitoksen pitkäaikainen yliaktuaari. 
Jylhän vanhemmat olivat puuseppä ja tehtailija Ahto August Jylhä ja Augusta Sofia Ahlfors. Hän valmistui matematiikka pääaineenaan filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1934, tutki sen jälkeen vuoden verran funktioteoriaa Göttingenin yliopistossa ja toimi matematiikan assistenttina Helsingin yliopistossa ja Teknillisessä korkeakoulussa. Vaikka Jylhä ei luopunut tutkimustyöstä kokonaan, niin 1938 hän aloitti pitkäaikaisen virkamiesuransa vasta perustetussa Kansaneläkelaitoksessa. Jylhä toimi siellä yliaktuaarina ja 1941–1961 vakuutusteknillisen osaston päällikkönä. Hän oli keskeisesti mukana kansaneläkelain uudistustyössä, toimiessaan 1945–1954 sosiaalivakuutuskomitean kansaneläkejaoston puheenjohtajana. Jylhä esitti jo 1957 automaattisen tietojenkäsittelyjärjestelmän hankkimista Kansaneläkelaitokselle. 1960 alkanut tietokoneiden käytto eläkkeiden laskemisessa ja maksatuksessa oli ensimmäinen laatuaan Euroopassa ja samalla Suomen huomattavin konttoriautomaatiohanke. 1950-luvun lopulla Jylhä myös esitti sairausvakuutuksen periaatteet, jotka toteutuivat pitkälle 1960-luvulla, ja myöhemmin 1970-luvulla toteutuivat hänen hahmottelemansa kansaneläke- ja sairausvakuutuksia hoitavat paikallistoimistot yhteisine keskitettyine tietojärjestelmineen. 
Vuonna 1961 Jylhästä tuli Eläketurvakeskuksen ensimmäinen toimitusjohtaja. Työeläkejärjestelmän kehittämiseen hän ei kuitenkaan ehtinyt juuri enää puuttua, vaan se oli vielä pahasti kesken hänen kuollessaan 1967. 
Jylhän puoliso vuodesta 1939 oli Katri Julia Haulio.
Champlain-luokka

Champlain-luokka oli Ranskan merivoimien viiden kuljetusaluksen muodostama alusluokka. Ranskan laivaston luokituksen mukaan BATRAL () eli käännettynä kevyt kuljetusalus. Vastaavia aluksia on toimitettu Gabonin ja Marokon laivastoille.
Omar Sy

Omar Sy (s. 20. tammikuuta 1978) on ranskalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2001 esitetystä "Omar et Fred" -komediasarjasta. Vuonna 2012 Sy voitti parhaan miespääosan César-palkinnon elokuvasta "Koskemattomat". Ranskalaisten elokuvien lisäksi Sy on näytellyt muun muassa elokuvissa "" (2014) ja "Jurassic World" (2015) ja "Inferno" (2016). Vuodesta 2021 Sy on tähdittänyt Netflixin menestyssarjaa "Lupin".
Aiheesta muualla.
Accept the Fact

Accept the Fact on suomalaisen power metal -yhtye Warmenin kolmas studioalbumi. Se julkaistiin heinäkuussa 2005 levymerkillä Spinefarm Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 40.