tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Puistolanraitin ala-aste

Puistolanraitin ala-asteen koulu on Helsingin Puistolan alueella sijaitseva koulu. Kouluun kuului vuonna 2014 kolme eri toimipistettä: Nurkkatien toimipiste, Puistolanraitin toimipiste ja Tenavatien toimipiste. Koulussa opetetaan 1.-6. luokkia. Koulu perustettiin vuonna 2013, kun Puistolan ala-asteen koulut ja Nurkkatien ala-asteen koulu yhdistyivät. Tenavatien toimipiste lakkautettiin 2015.
Koulun vanhempi osa on valmistunut vuonna 1930. Sen paikalla oli alun perin puinen koulurakennus, joka paloi vuonna 1929. Uudempi osa on valmistunut vuonna 1964.
Maddie Ziegler

Madison Nicole ”Maddie” Ziegler (s. 30. syyskuuta 2002 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen tanssija, näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan Lifetime-kanavan ohjelmasta "Dance Moms" () sekä esiintymisistään Sian musiikkivideoilla ”Chandelier”, ”Elastic Heart”, ”Big Girls Cry”, ”Cheap Thrills” ja ”The Greatest”. 
Ziegler on näytellyt muutamissa tv-sarjoissa, kuten "Drop Dead Diva" ja "Valehtelevat viettelijät" sekä elokuvissa "The Book of Henry" (2017), "The Fallout" (2021), "West Side Story" (2021) ja "Fitting In" (2023). Hän on tehnyt myös mallintöitä muun muassa Capeziolle, Targetille ja Ralph Laurenille.
Vuonna 2015 yhdysvaltalainen "Time"-lehti valitsi Zieglerin yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä.
Vuonna 2016 hän voitti Teen Choice Awards -palkintogaalassa ”Vuoden tanssija” -palkinnon. Zieglerillä on yli 13 miljoonaa seuraajaa Instagramissa. Vuonna 2017 hän kirjoitti mallisopimuksen IMG Modelsin kanssa.
Varhainen elämä.
Maddie Zieglerin vanhemmat ovat Melissa Ziegler-Gisoni ja Kurt Ziegler. Hän syntyi Pittsburghissa ja varttui läheisessä Murrysvillessä. Ziegler on sukujuuriltaan puolalainen, saksalainen ja italialainen. Hänellä on nuorempi sisko Mackenzie, joka on tanssija ja laulaja. Lisäksi Zieglerillä on kaksi vanhempaa velipuolta isänsä aiemmasta liitosta. Hänen vanhempansa erosivat vuonna 2011.
Ziegler aloitti tanssitunnit kaksivuotiaana ja liittyi neljän vuoden iässä Abby Lee Dance Companyyn, jossa hän harrasti mm. steppiä, balettia ja jazzia sekä lyyristä tanssia. Hän kävi Sloan Elementary Schoolia vuoteen 2013 asti, jolloin hän siirtyi kotikouluun.
Mebendatsoli

Mebendatsoli (C16H13N3O3) on bentsimidatsolin karbamaattijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä ja eläinlääketieteessä loismatojen aiheuttamien infektioiden hoidossa.
Ominaisuudet, vaikutusmekanismi ja käyttökohteet.
Huoneenlämpötilassa mebendatsoli on kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematonta ja liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten dimetyyliformamidiin, dimetyylisulfoksidiin ja muurahaishappoon. 
Mebendatsoli sitoutuu tubuliiniproteiiniin ja estää sen polymeroitumisen mikrotubuluksiksi, joilla on useita elintärkeitä tehtäviä soluissa. Lisäksi aine estää glukoosin ottoa soluihin, minkä vuoksi loismato nääntyy lopulta glykogeenivarantojen ehtyessä. Mebendatsoli tehoaa useisiin sukkulamatoihin kuten kihomatoon, koukkumatoihin, piiskamatoihin ja suolinkaiseen. Lisäksi sille ovat alttiita heisimadot.
Haittavaikutukset.
Tyypillisimmät mebendatsolin aiheuttamat sivuvaikutukset ovat vatsakivut ja ripuli. Harvinaisena voi esiintyä leukopeniaa. Mebendatsoli on teratogeenista, minkä vuoksi se ei sovi raskaana oleville naisille.
Synteesi.
Mebendatsolisynteesin lähtöaineet ovat 3,4-diaminobentsofenoni ja N-metoksikarbonyyli-S-metyyli-isotiourea. 3,4-Diaminobentsofenonia valmistetaan nitraamalla 4-klooribentsofenonia ja tämän jälkeen klooriatomi korvataan aminoryhmällä nukleofiilisella aromaattisella substituutiolla ammoniakin kanssa. Viimeisessä vaiheessa nitroryhmä pelkistetään vedyttämällä aminoryhmäksi. N-metoksikarbonyyli-S-metyylitioureaa valmistetaan metyylikloroformaatin ja S-metyylitiourean välisellä reaktiolla..
E. Ahlström

E. Ahlström Group Oy on suomalainen vuonna 1913 perustettu kattaus- ja keittiötarvikkeiden sekä ravintolakalusteiden tukkuliike. Sen liikevaihto vuonna 2012 oli 12, 5 miljoonaa euroa. Se toimii Elimäenkadulla Helsingin Vallilassa.
Historiaa.
Einar Ahlströmillä oli vuodesta 1913 lasi- ja posliinimyymälä Helsingin Roobertinkadulla. Vuonna 1920 Porista Helsinkiin siirtynyt Idman Oy:n perustaja Hjalmar Idman tuli Ahlströmin yhtiökumppaniksi. He rekisteröivät Oy E. Ahlström &amp; Co Ab:n, joka myi puristelasituotteita kun taas Idman Oy myi kristallilasia. Kun Hjalmar Idman kuoli 1924, hänen leskensä Astrid Idman myi myös Idman Oy:n Einar Ahlströmille.
Vuonna 1960 E. Ahlström Oy laajensi toimialaansa kodintarvikkeista ammattikäyttöön tarkoitettuihin astioihin ja muihin ravintoloiden keittiöissä ja saleissa tarvittaviin tuotteisiin. Ravintolatarvikkeista tuli pian yrityksen päätoimiala.
Wadeberg

Wadeberg on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Oberhofissa Saksassa. Lisäksi alueella sijaitsivat Thüringenschanze ja Pionierschanze.
Marraskuussa 2014 alettiin suunnitella K80 HS85 -mäen rakentamista Wadebergiin.
Pionierschanze.
Ensimmäinen hyppyrimäki Oberhofiin rakennettiin vuonna 1906 Tambacher Straßen lähelle. Vuonna 1908 norjalainen Rolf W. Thune rakennutti ensimmäisen hyppyrimäen Wadebergiin. Mäessä järjestettiin useat Thüringenin mestaruuskilpailut. Vuonna 1908 saksalainen Karl Böhm-Hennes hyppäsi mäestä 17,0 metriä. Ennen mäen purkamista mäkiennätys oli vuonna 1928 hypätty 38,0 metriä.
Pionierschanze rakennettiin vuonna 1952 Thüringenschanzen oikealle puolella ja mäestä pystyi hyppäämään noin 25 metriä.
Thüringenschanze.
Vuonna 1925 alettiin rakentaa suurmäkeä Wadebergiin, ja K50 Hindenburgschanze vihittiin käyttöön 22. joulukuuta 1927 ja avajaiskilpailu järjestettiin 5. helmikuuta 1928. Avajaisissa oli yleisöä 30 000. Vuoden 1931 MM-kilpailut järjestettiin Hindenburgschanzessa. Maailmanmestaruuden voitti norjalainen Birger Ruud, toiseksi sijoittui sveitsiläinen Fritz Kaufmann ja kolmanneksi sijoittui ruotsalainen Sven Eriksson.
Vuosina 1937-1938 mäkeä remontoitiin ja K-piste siirrettiin 66,5 metriin. Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 mäen nimeksi vaihdettiin Thüringenschanze ja syksyllä 1948 Thüringenschanzea kunnostettiin. Thüringenschanze rakennettiin uudelleen vuosina 1950–1951, samalla rakennettiin uusi tuomaritorni. Uusi K80 Thüringenschanze avattiin Itä-Saksan mestaruuskilpailujen yhteydessä helmikuussa 1951, yleisöä kilpailussa oli 120 000. Vuonna 1955 mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Vuodesta 1951 alkaen järjestettiin vuosittain kansainvälisiä kilpailuja vuoteen 1961 asti, jolloin Oberhofiin valmistui Rennsteig-Schanze. Vuoden 1961 jälkeen Thüringenschanzea käytettiin pääasiassa harjoituksissa.
Helmikuussa 1981 Jens Weißflog hyppäsi viimeisen mäkiennätyksen 83,5 metriä. Hyppyrimäen torni purettiin vuonna 1986.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Mäkiennätyksen 83,5 metriä on hypännyt Jens Weißflog.
Wadebergschanze.
Wadebergschanze rakennettiin vuosina 1950–1951 Thüringenschanzen vasemmalle puolelle ja se on kautta aikain ensimmäinen muovitettu hyppyrimäki. Kuitenkin ennen muovitetun Wadebergschanzen avajaisia, 31.10.1954 hypättiin huippusalaiset harjoitushypyt kahdeksan kilometrin päässä sijaitsevassa Regenbergschanzessa. Muovituksen keksi itäsaksalainen Hans Renner, jonka mukaan nimettiin myöhemmin Oberhofin suurmäki ja Regenbergschanze. Wadebergschanze remontoitiin vuosina 1988 ja 1994.
Schülerschanze HS50.
Schüler­schanze HS50 sijaitsee Wadebergschanzea vastapäätä. Mäki rakennettiin vuonna 1976 ja avajaiset olivat vuonna 1977. Mäen K-piste on 48 metrissä ja HS-piste 50 metrissä. Mäessä on muovitus. Mäkiennätys on 52,0 metriä.
Schülerschanze HS36.
Schülerschanze HS36 sijaitsee HS50 mäen oikealla puolella. Mäki rakennettiin vuonna 1982. Mäen K-piste on 34 metrissä ja HS-piste 36 metrissä. Mäessä on muovitus. Mäkiennätys on 35,0 metriä.
Kinderschanze.
Kinderschanze sijaitsee Wadebergschanzen vastamäessä. Mäen K-piste on 13 metrissä. Mäessä on muovitus.
Perniön 1930

Perniön 1930 Oy (aiemmin Perniön Liha Oy) on vuonna 1930 perustettu elintarvikealan perheyritys, jonka tuotteita ovat makkaratuotteet. Yritys toimii Salossa. Se palkittiin Taloussanomien "Suomen Paras Makkaratehdas" -vertailussa hopeasijalla.
Perniön Lihan omistajiin kuuluvat muun muassa jääkiekkoilijat Saku ja Mikko Koivu sekä heidän isänsä Mikko Koivu. Yhtiön hallituksen puheenjohtaja on entinen mainosyrittäjä Jon Granström. 2000-vuosikymmenen lopulla muodostettuun 14 sijoittajan ryhmään kuuluvat myös sarjayrittäjä Marko Parkkinen sekä eräitä Laitilan Wirvoitusjuomatehtaan perustajia."
Ongelmia.
Perniön Lihan toimitusjohtaja Rami Himantoa vastaan nostettiin maaliskuussa 2017 Varsinais-Suomen käräjäoikeudessa markkinointirikoksesta syyte, jonka mukaan yritys on käyttänyt ja myynyt 47 000 kiloa ulkomaista sianlihaa mutta sanonut sen olevan kotimaista. Häntä syytetään myös terveysrikoksesta yrityksen käytettyä tehtaanmyymälässä myymättä jääneitä tuotteita uusien tuotteiden raaka-aineina niin, että siitä aiheutui vaaraa kuluttajille. Myös omavalvontasuunnitelmat olivat puutteellisia muun muassa allergisoivien ainesosien osalta. Himanto on myöntänyt valtaosan syytteistä mutta pitää tapahtumia vahinkoina. Toukokuussa 2017 Varsinais-Suomen käräjäoikeus katsoi salolaisen Perniön Lihan syyllistyneen markkinointirikokseen. Terveysrikossyytteen käräjäoikeus hylkäsi.
Yhtiö ilmoittaa korjanneensa tuotantojärjestelmissä ilmenneet virheet ja korjaavien toimenpiteiden jälkeen yrityksen toiminnan ovat tarkastaneet viimeisen kahden vuoden aikana useat tahot. Yrityksen toiminnasta ei ole löytynyt huomautettavaa.
Kostuskasvit

Kostuskasvit (Costaceae) on trooppinen kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Zingiberales-lahkoon. Heimoon kuuluvat muun muassa isokostukset eli kostukset ("Costus").
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat varrellisia, joskus jopa haaroittuvia yksisirkkaisruohoja. Lehtitupessa on ilmakanavia, jotka puuttuvat ruodista ja lavasta. Lehdet sijaitsevat yhdessä spiraalikierteisessä rivissä ja ovat umpitupellisia ja kielekkeellisiä. Kukinto on tähkämäinen tai mykerömäinen, haaraton, tai harvemmin kukat ovat yksittäin. Kukkien kookkaissa tukilehdissä on usein mesiäisiä. Kukat ovat vastakohtaisia, ja kookashuulisia. Heteitä on vain yksi, jonka kookkaan ponnen puoliskojen välistä emiön luotti kulkee. Sikiäimen päällä tai lähimain sen päällä sijaitsee haarainen ja putkimainen mesiäinen. Luotissa on rimpsuinen uloke.
Levinneisyys.
Kostuskasvit kasvavat trooppisessa vyöhykkeessä erityisesti Amerikassa ja Uuden-Guinean ja Australian alueilla.
Luokittelu.
Heimossa on kuusi sukua ja 110 lajia. Suurin on isokostusten ("Costus") suku, jossa lajeista on enemmistö: 90 lajia. Lähin sukulaisheimo on inkiväärikasvit (Zingiberaceae).
Andreas Otterling

Andreas Otterling (s. 25. toukokuuta 1986 Örebro) on ruotsalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Pituushypyssä Otterlingin ulkoratojen ennätys on vuonna 2015 Karlstadissa hypätty 806 cm ja sisäratojen ennätys Tukholmassa vuonna 2016 hypätty 812 cm. Otterling edustaa KFUM Örebrota.
Ura.
Otterling saavutti pronssia pituushypyssä vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa. Hän on osallistunut yksiin ulkoratojen EM-kilpailuihin, vuonna 2012 Helsingissä jääden karsinnassa ilman tulosta. Hänellä on kaksi Ruotsin mestaruutta, yksi kolmiloikasta ja yksi pituushypystä.
Otterling on hypännyt kolmiloikkaa parhaimmillaan ulkoradoilla 16,21 m vuonna 2010 ja sisäradoilla 16,22 m vuonna 2010. Hän keskittyi aiemmin myös kolmiloikkaan, mutta käytyään kesällä 2014 lonkkaleikkauksessa hän on keskittynyt pelkästään pituushyppyyn.
Silvano Chesani

Silvano Chesani (s. 17. heinäkuuta 1988 Trento) on italialainen korkeushyppääjä. Hänen ulkoratojen ennätyksensä on vuonna 2013 Modenasa hypätty 231 ja sisäratojen ennätyksensä helmikuussa 2013 Anconassa hypätty 233. Chesani edustaa Atletica Clarina Trentoa, on 190 senttimetriä pitkä ja painaa 75 kilogrammaa.
Ura.
Chesani saavutti hopeaa vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa. Hän jakoi toisen sijan yhdessä Kreikan Adónios Mástorasin kanssa. Chesani on osallistunut kahdesti MM-kilpailuihin, vuosina 2011 ja 2013 jääden molemmilla kerroilla karsintaan. Myös EM-kilpailuihin Chesani on osallistunut kahdesti, vuosina 2010 ja 2012, mutta jäi niissäkin karsintaan. Vuonna 2013 Chesani saavutti Välimeren kisoista hopeaa. 
Chesanin vuonna 2013 Anconassa hyppäämä sisäratojen ennätys 233 oli tuolloin myös Italian ennätys, ennen kuin Marco Fassinotti rikkoi sen vuonna 2014 hyppäämällä 234.
Peter Prodromou

Peter Prodromou (s. 14. tammikuuta 1969 Lontoo) on brittiläinen aerodynaamikko ja insinööri. Hän työskentelee nykyisin Formula 1 -talli McLarenin pääinsinöörinä. Koulutukseltaan Prodromou on lentokoneaerodynaamikko. Hänellä on sukujuuria Kreikassa ja Kyproksella.
Ura Formula 1 -sarjassa.
Prodromou liittyi McLarenille jo vuonna 1991, heti valmistuttuaan yliopistosta. Ensimmäisellä jaksollaan Prodromou auttoi kehittämään McLarenille voittavia autoja muun muassa Ayrton Sennalle, Mika Häkkiselle ja Kimi Räikköselle. Hän toimi viimeiset vuotensa ensimmäisestä McLaren-jaksostaan tallin pääaerodynaamikkona.
Vuodet 2006-2014 Prodromou toimi Red Bull Racingilla. Hän oli mukana nostamassa tallia keskikastin tallista nelinkertaiseksi kuljettajien ja tallin maailmanmestariksi. Prodromou sai kahdeksan Red Bull-vuotensa aikana paljon arvostusta.
Syyskuussa 2014 Prodromou palasi McLarenille, nyt pääinsinöörin tehtävään.
Arion (yhtye)

Arion on suomalainen melodisen metallin yhtye. Se perustettiin vuonna 2011 ja julkaisi esikoisalbuminsa "Last of Us" vuonna 2014.
Historia.
Arionin perustivat syksyllä 2011 Sibelius-lukion oppilaat rumpali Topias Kupiainen, kosketinsoittaja Arttu Vauhkonen ja kitaristi Iivo Kaipainen sekä basisti Georgi ”Gege” Velinov. Kokoonpano täydentyi toukokuussa 2012 laulaja Viljami Holopaisella.
Arion otti osaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailun Suomen-karsintaan Uuden Musiikin Kilpailuun (UMK) kappaleellaan ”Lost”, missä se sijoittui viidenneksi. UMK:n jälkeen yhtye teki levytyssopimuksen Riku Pääkkösen Ranka Kustannuksen kanssa.
Arionin esikoisalbumi "Last of Us" ilmestyi elokuussa 2014 ja sijoittui Suomen albumilistalla parhaimmillaan sijalle 13. Albumi on pääosin kitaristi Kaipaisen säveltämä ja Jani Liimataisen sanoittama, ja sen tuotti rumpali Kupiaisen veli Matias Kupiainen. Albumi julkaistiin myös Keski-Euroopassa ja Itä-Aasiassa. Suomen esiintymisten lisäksi yhtye esiintyi vuonna 2014 Japanin Finland Fest- ja Loud Park -festivaaleilla.
Arion oli ehdolla vuoden tulokkaaksi vuoden 2015 Emma-gaalassa.
Yhtyeen laulusolisti Viljami Holopainen ilmoitti 12. elokuuta 2015 eroavansa yhtyeestä ja jatkavansa uraansa kevyemmän musiikin parissa. Samalla Arion ilmoitti jo valinneensa uuden laulajan. Uusi laulaja, aiemmin Cønstantinen kanssa levyttänyt Lassi Vääränen, esiteltiin yhtyeen Facebook-sivuilla 28. elokuuta 2015.
Julkaisut.
Albumit
Minialbumit
Singlet
Kalvolan kirkko

Kalvolan kirkko on Kalvolassa Hämeenlinnassa sijaitseva kirkko, jonka on suunnitellut arkkitehti Ilmari Launis. Hän suunnitteli myös kirkon sisäpuoliset koriste- ja lasimaalaukset. Kirkko rakennettiin 1919–1921 entisen, vuonna 1802 valmistuneen, 1866 uusitun ja 1918 palaneen kirkon tilalle. Istumapaikkoja kirkossa on 500 hengelle ja takasalissa vielä 40 hengelle. Kirkkorakennus on päätytornillinen, kolmilaivainen pitkäkirkko, jonka pinta-ala on 256 neliötä. Alttarilla on Oberammergaussa Saksassa valmistettu krusifiksi. Kirkon kellot ovat vuodelta 1953. Kirkon 22-äänikertaiset urut valmisti Kangasalan urkutehdas, alun perin 1924 ja uusittuna 1960. 
Kirkkoa vastapäätä tien toisella puolella on hautausmaa, ja siellä on keskiaikainen kivisakasti Kalvolan sakaristo.
Vieremän kirkko

Vieremän kirkko on Vieremällä Pohjois-Savossa sijaitseva kirkko, jonka suunnitteli arkkitehti Ilmari Launis ja joka valmistui 1919. Istumapaikkoja kirkossa on 860 hengelle. Kirkkorakennus on satulakattoinen pitkäkirkko, jonka toisella sivulla on runkoa matalampi ristivarsi ja toisessa päädyssä kellotorni. Ristivarren alakerrassa on seurakuntasali ja sen vieressä sakaristo, yläkerta on kirkkosalin lehteri. Vuonna 1960 korjatun kirkon pinta-ala on yhteensä 298 neliötä. Alttarilla on Eeva Ryynäsen veistos "Krusifiksi". Kirkon kellot ovat vuodelta 1919. Kirkon 14-äänikertaiset urut on tehnyt Kangasalan urkutehdas, alun perin 1920 ja uusittuna 1959.
Hirsistä rakennetun kirkon hirret ovat ulko- ja sisälaudoituksen välissä pystyasennossa eli kyseessä on pystyhirsirakennus. Saarnastuoli on tavanomaisesta poiketen kirkon alttarin ja sen takana olevan alttariseinän välissä, mutta alttaria hieman korkeammalla. Alttariseinällä on lasimaalaus, jota ympäröi kaarena 19 kristillistä symbolia.
Historiaa.
Rakennustoimikunta oli 1910-luvun alussa tutustunut Pyhännän ja Sonkajärven kirkkoihin. Puinen Pyhännän kirkko oli miellyttänyt erityisesti interiööriltään ja lisäksi se oli maksanut vain neljänneksen Sonkajärven kivikirkon hinnasta. Kuopion tuomiokapituli hylkäsi vähävaraisen seurakunnan anomukset puukirkon rakentamiseksi vedoten 2. syyskuuta 1811 annettuun Keisarilliseen julistukseen, joka edellytti kivikirkon rakentamista. Senaatti yhtyi ensin tuomiokapitulin kantaan, mutta metsähallitus lupasi puukirkon rakentamiseksi 600 rakennuspuuta käsikauppahinnalla Iisalmen hoitoalueelta. Senaatin talousosasto myönsi luvan puukirkon rakentamiseksi 27. lokakuuta 1914.
Seurakunta hyväksyi arkkitehti Ilmari Launiksen piirustukset marraskuun alussa 1915. Launis oli ehdottanut seinien rakennetyypiksi ristikkorakennetta, mutta tuomiokapituli vaati toteutusta hirrestä. Koska päätöksessä ei ollut määrätty hirsien suuntaa, päätyi Launis pystyhirsirakenteeseen, joka hänen mielestään oli ainoa mahdollisuus kirkossa, jossa myös pilarit kannattavat sisäkattoa. Vaakahirsirakenteessa ongelmana olisi se, että sisäkatto jäisi hirsien ja niillä lepäävien kattotuolien laskeutuessa ainoastaan pilarien varaan. Kirkon rakentaminen aloitettiin elokuussa 1918 rakennusmestari Eetu Niemisen johdolla. Kirkon vihkimisjuhla pidettiin 26. joulukuuta 1919. Kirkon urut valmistuivat vuonna 1920. 
Launis kertoi suunnitelleensa kirkon "puutyyliseksi". Hänen mukaansa tapa, jossa toisesta aineesta tehdessä jäljiteltiin kalliimman rakennusaineen työtapoja ja muotoja, kuului rakennustaiteessa ohitettuun vaiheeseen.
Eduard Romanjuta

Eduard Eduardovytš Romanjuta (, ; s. 23. lokakuuta 1992 Ternopil, Ukraina) on ukrainalainen laulaja, joka edusti Moldovaa Eurovision laulukilpailussa 2015 Wienissä kappaleella ”I Want Your Love”. Hän oli ensimmäinen ulkomaalainen Moldovan edustaja Eurovision laulukilpailussa. Hän sijoittui semifinaalissa sijalle 11. eikä päässyt finaaliin.
Aiemmin Romanjuta on osallistunut Ukrainan euroviisukarsintoihin vuonna 2011 kappaleella "Berega" ja sijoittui seitsemänneksi, 2012 kappaleella "I’ll never let go" ja sijoittui viidenneksi sekä 2013 kappaleella "Get real with my heart", joka sijoittui karsinnan kolmanneksi.
Lapsuus.
Romanjuta syntyi Ukrainan länsipuolella sijaitsevan Ternopilin kaupungissa. Hän aloitti luovan toiminnansa neljän vuoden iästä lähtien. Jo viiden vuoden iässä Romanjuta toimi Kiovassa Ukrainassa sijaitsevassa palatsissa, jossa Ukrainan presidentti Leonid Kutšma kiitti häntä henkilökohtaisesti hänen lahjakkuutensa erinomaisuudesta. Vuosina 1999–2002 Romanjuta osallistui Kiovassa pidettyyn ”Presidentin joulupuut” -tapahtumaan, jossa oli yli 170 esitystä. Romanjuta sai lapsuudessaan enemmän palkintoja eri tapahtumissa, kuten ”Etelä-helmi”, ”Song Magic” (Bulgaria), ”Slavic Bazaar” (Ukraina), ”Stars on stage” (Ukraina), ”Song Vernissage” (Ukraina) ja ”Sunny Skiff” (Ukraina). Vuonna 2003 Romanjuta julkaisi ensimmäisen täyspitkän tietueensa nimeltä ”Maakuntien värit”.
L’ultima fatica di Ercole

L’ultima fatica di Ercole (”Herkuleen viimeinen urotyö”) on vuonna 1918 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Emilio Graziani-Walterin ohjaaman elokuvan pääosaa esittää Adolfo Trouché.
Tuotanto.
Peplum-elokuvana pidetty "L’ultima fatica di Ercole" on usein mainittu antiikin mytologian Herkuleen ensiesiintymiseksi valkokankaalla. Todellisuudessa sen sekä Francesco Bertolinin vuonna 1922 ohjaaman "Il trionfo di Ercoleen" tapahtumat sijoittuvat 1900-luvulle.
Aikalaiskritiikin mukaan elokuva on niin huono, ettei sitä tulisi esittää yleisölle. Arvostelijan mukaan siinä ei ole lainkaan juonta, ja voimamiesrooleja esittänyt Trouché epäonnistuu täydellisesti Maciste-kopion roolissaan.
Brad Oleson

Bradley Scott "Brad" Oleson (s. 11. huhtikuuta 1983 Fairbanks, Alaska) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan Liga ACB:ssa pelaavaa FC Barcelonaa. Pelipaikaltaan 191 senttimetriä pitkä, 91 kiloa painava ja numerolla 24 pelaava Oleson on pelintekijä tai heittävä takamies.
Ura.
Yliopistotasolla Peninsula Collegessa ja Alaska Fairbanksissa pelanneen Olesonin ensimmäinen seura aikuisten tasolla oli Dodge City Legend, jota hän edusti vuonna 2005.
Vuonna 2005 Oleson siirtyi Espanjaan, toiseksi korkeimman sarjatason Rosalía de Castroon, jossa hän pelasi vuodet 2005-2008. Vuonna 2008 hän siirtyi pääsarjan Liga ACB:n Fuenlabradaan, jossa hän pelasi vain kauden 2008-2009, tehden kuitenkin pääsarjadebyyttinsä. 
Vuonna 2009 Oleson vaihtoi seuraa Espanjassa. Hän siirtyi Liga ACB:n Saski Baskoniaan, jossa hän heti ensimmäisellä kaudella saavutti sarjan mestaruuden. Oleson pelasi seurassa neljä vuotta, ennen kuin siirtyi tammikuussa 2013 FC Barcelonaan, jossa ensimmäisellä kaudella tuli cupin voitto. Kaudella 2013-2014 hän voitti Barcelonan kanssa Liga ACB:n mestaruuden. 
Muuta.
Olesonin kotikaupunki Fairbanks Alaskassa viettää joka vuosi Brad Oleson -päivää 24. huhtikuuta. Olesonilla on myös Espanjan kansallisuus, sillä hän on asunut Espanjassa kymmenen vuotta.
Daniel Caligiuri

Daniel Caligiuri (s. 15. tammikuuta 1988 Villingen-Schwenningen, Länsi-Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa FC Augsburgia. Oikeajalkainen Caligiuri on pelipaikaltaan oikea keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
SC Freiburg.
Caligiuri aloitti ammattilaisuransa SC Freiburgissa. Hän pelasi vuosina 2007–2011 seuran kakkosjoukkueessa 70 peliä tehden niissä 23 maalia. Debyyttinsä seuran ykkösjoukkueessa Bundesliigassa Caligiuri teki marraskuussa 2009 VfL Bochumia vastaan syöttäen heti Heiko Butscherin maalin. Ensimmäisen osumansa Freiburgin paidassa Caligiuri teki helmikuussa 2012 VfL Wolfsburgia vastaan. Parhaimmillaan Caligiuri teki Freiburgissa kauden aikana kuusi maalia, juuri kaudella 2011-2012.
VfL Wolfsburg.
Caligiuri siirtyi heinäkuussa 2013 Freiburgista Bundesliigan VfL Wolfsburgiin, joukkueeseen, jota vastaan hän oli tehnyt ensimmäisen bundesliigamaalinsa. Caligiuri debytoi joukkueen paidassa syyskuussa 2013 TSG Hoffenheimiä vastaan ja ensimmäisen, joka jäi myös kauden 2013-2014 ainoaksi, maalinsa hän teki helmikuussa 2014 Hertha Berliniä vastaan. Otteluita avauskaudella kertyi 24. Toisella kaudella Caligiuri teki 28 pelaamassaan ottelussa seitsemän maalia. Hän voitti 2015 Saksan Cupin ja DFL-Supercupin. Kolmannella kaudellaan hän teki 29 liigaottelussa kaksi maalia ja neljännellä kaudellaan 16 ottelussa kaksi maalia.
Schalke 04.
Caligiuri siirtyi Schalkeen tammikuussa 2017. Ensimmäisellä kaudellaan hän ehti pelata 16 liigaottelua ja tehdä kaksi maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi viisi ottelua ja teki maalin toisessa puolivälieräottelussa Ajaxia vastaan. Kaudella 2017–2018 hän pelasi Bundesliigassa 33 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Seuraavalla kaudella hän teki 31 liigaottelussaan seitsemän maalia ja pelasi kuusi Mestarien liigan ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 28 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Saksan cupissa Caligiuri teki ensimmäisellä Schalken-kaudellaan yhden maalin ja viimeisellä kaksi.
FC Augsburg.
Kesällä 2020 Caligiuri siirtyi vapaalla siirrolla Augsburgiin.
Muuta.
Caligiurin isoveli Marco Caligiuri on myös pelannut Bundesliigaa. Hän on edustanut vuodesta 2014 alkaen 2. Bundesliigan SpVgg Greuther Fürthiä. Veljeksillä on italialaisia sukujuuria.
Porsche (traktori)

Porsche on saksalaisen Porsche-yhtiön valmistama traktorimerkki.
Ensimmäinen malli, Type 100, valmistui vuonna 1937. Siitä kokeiltiin useita erilaisia versioita, joissakin oli V-tyypin kone, toisissa yhdeksänsylinterinen. Jotkut olivat nelitahtisia, toiset kaksitahtisia.Seuraaja Type 111 käytti kaksitahtikonetta. Type 112:ssa oli voimakkaampi moottori ja vuonna 1940 markkinoille tullutta Type 112/5:ttä pidetään malliston parhaana.
On kerrottu, että Adolf Hitler tilasi traktorin Porschelta, mutta myös versiota, että Ferdinand Porsche ujutti ajatuksen Hitlerille. Uutta ”kansantraktoria” piti kehittää samaan tyyliin kuin ”kansanautoa” (Volkswagen), ja tehtaan piti tuottaa aluksi 100 000 traktoria vudodessa, myöhemmin 300 000. Vuonna 1941, kun öljytuotteiden saanti oli hankalaa, markkinoille tuotiin myös puuta polttava häkäpönttömalli.
Porschen dieselmoottorilla toimivia traktoreita valmistettiin vuoteen 1963 asti.
Suomessa.
Suomeen on tuotu ainakin malleja Junior, Standart, Super ja Master. Ainakin kahteen suurimpaan on saanut turbiinikytkimen.
Moottorit ovat ilmajäähdytteisiä. Ilmajäähdytteisiä sylintereitä 1,2,3 tai 4 mallista riippuen. Jäähdytystä tehostaa koteloitu puhallus.
Monika Linkytė

Monika Linkytė (s. 3. kesäkuuta 1992 Gargždai) on liettualainen laulaja. Hän voitti vuonna 2015 Liettuan euroviisukarsinnat Vaidas Baumilan kanssa ja edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 2015 kappaleella ”This Time”. He sijoittuivat kilpailun finaalissa 18:nneksi 30 pisteellään. Linkytė edusti Liettuaa Eurovision laulukilpailussa uudestaan vuonna 2023 kappaleella ”Stay”.
Pardubicen lääni

Pardubicen lääni () on yksi Tšekin kolmestatoista läänistä. Sen pääkaupunki on Pardubice.
Läänin pinta-ala on 4 519 neliökilometriä, ja vuoden 2020 arvion mukaan siellä asui 522 662 asukasta.
Trimerophytopsida

Trimerophytopsida (tai Trimeropsida) on varhainen putkilokasvien luokka devonikaudelta. Eri auktorit ovat käsitelleet ryhmää eri taksonomisilla tasoilla käyttäen nimiä Trimerophyta, Trimerophytophyta, Trimerophytina, Trimerophytophytina ja Trimerophytales.
Ryhmän alkuperä on epävarma. Se näyttää periytyvän useista eri kantamuodoista. Kuitenkin sen yleisin kantamuoto on kaari "Rhyniophyta". "Trimerophytophyta" on puolestaan kantamuoto suurimmalle osalle myöhemmistä kasveista, kuten kortteet, saniaiset ja paljassiemeniset ja koppisiemeniset. Ne myös välillisesti vaikuttivat liekomaisten kasvien ja kaaren "Zosterophyllophyta" syntyyn. Kaareen "Trimerophyllophyta" kuuluvat kasvit olivat enimmillään metrin korkuisia. Kaaren tunnetuimpia sukuja olivat "Psilophyton" ja "Pertica". "Psilophyton"-suvun lajit olivat pieniä ja niiden oksat haaraantuivat epämääräisesti ja olivat eri pituisia. "Pertica"-suvun lajeilla sen sijaan oli keskellä päävarsi, josta muut oksat haaraantuivat ja ne olivat pienien pensaiden kokoisia.
Erik Simon

Erik Simon (s. 21. elokuuta 1987 Karl-Marx-Stadt, Itä-Saksa) on saksalainen mäkihyppääjä. Hänen parhaat sijoituksensa maailmancupista ovat vuodelta 2009, jolloin hän oli 10. maaliskuuta Kuopion suurmäen kilpailussa kolmaskymmenes. Saman sijoituksen hän sai 15. maaliskuuta Vikersundin lentomäen kilpailusta. Palkintokorokkeella hän on ollut Continental Cupissa 4 kertaa (2 kertaa toinen ja 2 kertaa kolmas) ja FIS Cupissa kolme kertaa (2 kertaa toinen ja kerran kolmas).
Hänellä on nimissään Alpensia Jumping Park HS 140 -nimisen mäen kesämäkiennätys, joka on 133,0 metriä.
Matti Parmasalo

Matti Palmroos, kirjailijanimi Matti Parmasalo (10. syyskuuta 1923 Tottijärvi – 26. helmikuuta 2007) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija.
Teoksia.
Nimellä "Matti Parmasalo"
Nimellä "Matti Palmroos":
Renata Wrede

Lilly Renata Wrede, o. s. "Boëthius" (6. syyskuuta 1923 Helsinki – 21. maaliskuuta 1998 Italia) oli Suomessa syntynyt ruotsalainen taidemaalari, kuvanveistäjä ja kirjailija.
Wreden vanhemmat olivat ruotsalainen professori Axel Boëthius ja Madeleine Björnberg. Hän kävi Tukholmassa Otte Sköldin ja Isaac Grünewaldin taidemaalarikouluja ja opiskeli myös Kööpenhaminan taideakatemiassa sekä Ranskassa ja Italiassa. Wrede oli naimisissa vuodesta 1947 taiteilija Gösta Liljeströmin kanssa ja vuodesta 1958 vapaaherra Rabbe Wreden kanssa.
Renata Wreden tunnetuin kirja "Roomalainen leijona" kertoo hänen lapsuusvuosistaan Roomassa 1930-luvulla.
Veikko Onttonen

Veikko Onttonen (28. heinäkuuta 1923 Rautu – 15. helmikuuta 1996 Lahti) oli suomalainen kirjailija.
Onttosen romaani "Sota ja nuoruus" kertoi jatkosodan rintamamiehistä.
Kirsti Jaantila

Kirsti Kaarina Jaantila (18. elokuuta 1923 Lappeenranta – 22. toukokuuta 1985 Espoo) oli suomalainen toimittaja, kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti myös nimimerkkiä "Kaarina Laine".
Jaantila kirjoitti ylioppilaaksi Lohjan yhteiskoulusta vuonna 1942, suoritti tiedotusopin Master of Arts -tutkinnon Minnesotan yliopistossa Yhdysvalloissa vuonna 1952 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1968. Hän työskenteli toimittajana "Uudessa Suomessa" 1944–1945 ja 1948–1949, "Viikkosanomissa" 1945–1946 ja 1954–1961, toimitussihteerinä "Uutisaitassa" 1946–1948 ja "Me Naisissa" 1957–1958 sekä "Elokuva-Aitta"-lehden päätoimittajana 1961–1968. Vuodesta 1969 kuolemaansa asti Jaantila toimi Tampereen yliopiston sanomalehtiopin lehtorina mutta kirjoitteli edelleen free lance -toimittajana aikakauslehtiin. Hän oli Espoon kaupungin kulttuurilautakunnan pitkäaikainen jäsen ja Tapiolan kuoron kunniajäsen.
Jaantila kirjoitti näyttelijä Ella Erosen elämästä kertoneen kirjan "Loistava Ella".
Esa Lehtinen (professori)

Esa Tapani Lehtinen (s. 15. lokakuuta 1969) on nykysuomen professori Jyväskylän yliopiston kieli- ja viestintätieteiden laitoksella. Hän toimii myös laitoksen varajohtajana.
Lehtinen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1996 ja väitteli tohtoriksi vuonna 2002. Hän työskenteli suomen kielen assistenttina Tampereen yliopistossa 15.9.–14.12.1994 ja uudelleen vuosina 2001–2002. Vuosina 1999–2000 hän työskenteli tutkijana Langnet-tutkijakoulussa. Vuosina 2007–2017 Lehtinen toimi Vaasan yliopiston nykysuomen, erityisesti suomen ammattikielen professorina. Hän hoiti aiemmin samaa tehtävää määräaikaisessa virkasuhteessa.
Lehtinen on tutkinut erityisesti työelämää diskurssin- ja vuorovaikutuksen tutkimuksen näkökulmasta. Hän johtaa Suomen Akatemian rahoittamaa "Reshaping managerial practices with the help of digital platforms: An interactional perspective" -hanketta (2019–2023), joka tarkastelee digitaalisten alustojen roolia johtamiskäytänteiden kehittämisessä organisaatioissa.
Vuonna 2023 Lehtinen kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.
Keravan kirkko

Keravan kirkko on Keravalla sijaitseva kirkko, jonka suunnitteli arkkitehti Ahti Korhonen ja joka valmistui 1963. Istumapaikkoja kirkossa on noin 500. Kirkko toimii Keravan seurakunnan pääkirkkona.
Keravan kirkon kirkkorakennus on pohjakaavaltaan epäsymmetrinen, alttari on pisimmällä seinällä ja betoninen kellotorni sekä sakaristo kirkon yhdessä kulmauksessa. Sisutuksessa on käytetty betonin vastapainona tammea. Kirkon pinta-ala on 900 neliötä. Alttarilla on Kauko Räsäsen suunnittelema 1977 hankittu metallinen reliefi "Jumalan voima", minkä lisäksi kirkossa on Lauri Ahlgrénin lasimaalaus "Orjantappurakruunu". Kirkon 25-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas, alun perin vuonna 1963.
Kirkko peruskorjattiin 1993, jolloin myös urut ja sisätiloja uusittiin. Tekstiilitaiteilija Maisa Kaarna suunnitteli kirkon 40-vuotisjuhlaan "Lupaus" -nimisen ryijyn, joka on saarnatuolin yläpuolella. Sisustukseen kuuluu myös kirkon arkkitehdin Ahti Korhosen suunnittelema lähetyskynttelikkö.
Trooppinen hirmumyrsky Pam

Trooppinen hirmumyrsky Pam oli trooppinen sykloni, joka aiheutti laajoja tuhoja maaliskuussa 2015 Tyynenmeren lounaisosassa. Se iski lauantaina 14. maaliskuuta Vanuatulle. Tuhoalueen hajanaisuuden ja katkenneiden tietoliikenneyhteyksien takia tietoa vaurioista tuli hitaasti.
Pam luokiteltiin satelliittikuvien perusteella Saffirin-Simpsonin hurrikaaniasteikolla korkeimpaan eli 5. luokkaan. Sitä on verrattu vuoden 2013 taifuuni Haiyaniin.
Laurent Mekies

Laurent Mekies (s. 28. huhtikuuta 1977 Tours) on ranskalainen insinööri. Hän toimii Formula 1 -talli Red Bull Racingin tallipäällikkönä. 
Ura Formula 1 -sarjassa.
Mekies saapui Formula 1 -piireihin vuonna 2001, kun hänestä tuli Arrows-kuljettaja Enrique Bernoldin moottorin kisainsinööri. Seuraavana vuonna hän vaihtoi Minardille, jossa hän toimi Mark Webberin moottorin kisainsinöörinä. Myöhemmin hän toimi myös Zsolt Baumgartnerin ja Christijan Albersin alustan kisainsinöörinä Minardilla. Vuonna 2006 Red Bull osti Minardin ja sen nimeksi muuttui Toro Rosso. Mekiesistä tuli tuolloin tallin pääinsinööri. Tuossa tehtävässä Mekies oli mukana voittamassa tallin tähän mennessä ainoata voittoa vuonna 2008 Sebastian Vettelin ajamana Monzassa.
Vuonna 2013, Mekiesin toimittua seitsemän vuotta Toro Rosson kisainsinöörinä, hänestä tuli tallin auton kehityksestä vastaavan osaston johtaja. Hän työskenteli vuosina 2021–2023 Ferrarin kilpailuosaston johtajana. Huhtikuussa 2023 uutisoitiin, että hän siirtyy AlphaTaurille.
Heinäkuussa 2025 Mekies nostettiin Red Bull Racingin toimitusjohtajaksi Christian Hornerin saatuaan potkut tallilta. 
Mekies asuu Toro Rosson kotipaikassa, Italian Faenzassa.
The World’s Strictest Parents

The World's Strictest Parents (tai World's Strictest Parents) on TwentyTwenty Televisionin tuottama televisiosarja, joka on lähtöisin Isosta-Britanniasta jossa sarjaa esittää BBC. Ohjelman suosio johti monien kansainvälisten kuten yhdysvaltalaisen (lähettäjä CMT) (joka on osa MTV Networksiä) ja australialaisen version (lähettäjä Channel Seven) muodostumiseen. On olemassa myös monia muita kansainvälisiä versioita, mukaan lukien saksalainen (saksankielinen) versio nimeltään "Die strengsten Eltern der Welt" (The strictest Parents in the World).
Ohjelman tarkoituksena on lähettää kaksi niinkutsuttua "kuritonta" nuorta asumaan tiukkoihin huostaanottoperheisiin viikoksi, jotta heidän asenne ja käyttäytyminen saadaan muuttumaan. Viikon aikana he saavat vaikuttaa kirjeillä, joihin he ovat listanneet omien vanhempiensa kanssa asioita, joita huostaanottovanhempien kanssa pitäisi yrittää ratkaista.
Tatu Miettunen

Tatu Miettunen (s. 24. huhtikuuta 1995 Mänttä) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Tampereen Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Miettunen pelasi pienenä synnyinkaupunkinsa Mäntän Valossa, mutta hän muutti vuonna 2000 Pirkkalaan ja aloitti pelaamisen Tampereen Ilveksen kaupunginosajoukkueessa. Kauden 2014 alla Miettunen teki Ykkösessä pelanneen Ilveksen edustusjoukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen jatko-optiolla yhdestä vuodesta. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Ykkösessä 16 ottelua ja teki yhden maalin.
Ilves nousi kaudeksi 2015 Veikkausliigaan Myllykosken Pallon jäätyä ilman liigalisenssiä. Miettunen esiintyi vahvasti Liigacupin otteluissa ja teki debyyttinsä Veikkausliigassa toukokuussa 2015 Rovaniemen Palloseuraa vastaan. Elokuussa 2015 hänet valittiin Veikkausliigan kuukauden joukkueeseen.
Rataniakasvit

Rataniakasvit (Krameriaceae) on koppisiemenisten Zygophyllales-lahkoon kuuluva vähälajinen, amerikkalainen heimo, jossa on vain ratanioiden ("Krameria") suku. Tunnetuin laji lienee punaratania ("Krameria lappacea").
Tuntomerkit.
Rataniat ovat puoliloisia, jotka ovat habitukseltaan pensaita tai ruohoja. Karvat ovat yksisoluisia. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat pieniä, tavallisesti soikeita ja yksinkertaisia tai joskus kolmilehdykkäisiä, ehytlaitaisia ja korvakkeettomia. Hieman hernekasvien perhomaisia kukkia muistuttavat kukat sijaitsevat terttumaisissa kukinnoissa tai yksittäin nivelikkäiden perien päissä ja ovat vastakohtaisia. Verholehtiä on neljä tai tavallisemmin viisi, ja ne ovat sisäpinnaltaan terälehtimäisiä; yksi niistä on muita isompi. Teriössä on kaksi tai tavallisemmin kolme kynnellistä ja enemmän tai vähemmän yhteenkasvanutta terälehteä ja kaksi pienempää terälehteä, jotka eivät ole kynnellisiä ja joissa on öljyrauhasia, elaioforeja. Heteitä on neljä tai harvemmin kolme ja ne voivat joskus kiinnittyä kynnellisiin terälehtiin; ponnet avautuvat rei'illä ja palhot ovat usein tukevia. Sikiäin on yhdislehtinen ja koostuu kahdesta emilehdestä, joista toinen on hyvin surkastunut; vartalo on pitkä ja luotti on pieni. Sikiäimessä on neljä siemenaihetta kärki-istukassa. Hedelmä on pähkinä, jonka pinnassa on väkäsekkäitä piikkejä.
Levinneisyys.
Rataniakasvit kasvavat Yhdysvaltojen lounaisosasta Chileen ulottuvalla alueella sekä Länsi-Intian saaristossa.
Luokittelu.
Ratanioiden ("Krameria") suvussa on kahdeksantoista lajia. Aikaisemmin ratanioita on pidetty linnunruohokasvien (Polygalaceae) sukulaisina. Lähimmiksi sukulaisiksi ovat kuitenkin osoittautuneet mehikorvakasvit (Zygophyllaceae).
Rataniat

Rataniat ("Krameria") on rataniakasvien (Krameriaceae) heimoon kuuluva kasvisuku ja samalla myös heimon ainoa suku. Sukuun kuuluu noin 25 lajia.
Eri ratanialajeja on käytetty aikoinaan lääkekasveina; etenkin niiden juurista valmistettua tanniinipitoista uutetta on käytetty adstringenttina.
David Boudia

David Alasdair Boudia (s. 24. huhtikuuta 1989 Abilene, Texas) on yhdysvaltalainen uimahyppääjä ja olympiavoittaja. 175 senttimetriä pitkä ja 73 kilogrammaa painava Boudia edustaa Boiler Diving Academyä.
Boudia voitti olympiakultaa 10 metrin kerroshypyistä vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän saavutti noista kisoista myös pronssia 10 metrin kerroshyppyjen parikilpailusta yhdessä Nick McCroryn kanssa. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti kerroshyppyjen parikilpailussa hopeaa Steele Johnsonin kanssa. Boudia on osallistunut kolmiin kesäolympialaisiin.
MM-kilpailuista Boudialla on neljä hopeista mitalia ja yksi pronssinen mitali. Mitaleista kaksi kolme on tullut 10 metrin kerroshypyistä ja loput 10 metrin kerroshyppyjen parikilpailuista. Pan-Amerikan kisoista Boudia on voittanut kultaa vuodelta 2007 10 metrin kerroshyppyjen parikilpailusta.
Boudian valmentajana toimii Adam Soldati. Boudia on naimisissa ja hänellä on yksi lapsi.
Marina Alabau

Marina Alabau Neira (s. 31. elokuuta 1985 Sevilla) on espanjalainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja. 164 senttimetriä pitkä ja 55 kilogrammaa painava Alabau edustaa Club Náutico Sevillaa. Hän kilpailee purjelautailun RS:X -luokassa.
Ura.
Alabau saavutti kultaa RS:X -luokasta vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta ennen Suomen Tuuli Petäjää. Hän kilpaili myös vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä sijottuen neljänneksi.
Alabau on saavuttanut MM-kilpailusta kultaa vuodelta 2009, hopeaa vuosilta 2006 ja 2014 sekä pronssia vuosilta 2008 ja 2011. EM-kilpailuista hänellä on peräti viisi kultaa vuosilta 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2012.
Kerttu Kastelli

Kerttu Mirjami Kastelli, o. s. "Urpela" (15. elokuuta 1923 Nivala – 30. elokuuta 2011) oli suomalainen Pattijoella asunut talonemäntä, kirjastonhoitaja ja runoilija.
Kastelli kävi kansakoulun ja opiskeli sitten Kalajoen kristillisessä kansanopistossa 1943–1944 ja Lahden kansankorkeakoulussa 1946–1947. Hän oli talonemäntänä Pattijoella ja toimi myös Pattijoen sivukirjastonhoitajana ja Raahen aluesairaalan laitoskirjastonhoitajana. Kastelli julkaisi useita runokokoelmia ja hän toimi Raahen työväenopiston kirjoittajapiirin vetäjänä. Hän on myös sanoittanut evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virren 34 "Ylitse Juudean laidunten".
Caroline Bliss

Caroline Bliss (s. 12. heinäkuuta 1961) on englantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt Miss Moneypennyä James Bond -elokuvissa "007 vaaran vyöhykkeellä" ja "007 ja lupa tappaa".
Susikaslammi

Susikaslammi tai Susikkaanlammi on kuivatettu järvi Kanta-Hämeessä Tammelassa. Entisen järven alue kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi laskettiin ensimmäisen kerran joko ennen Suomen sotaa tai pian sen jälkeen eli 1800-luvun alussa.
Nimitykset.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855−1856 sen nimi kirjoitettiin "Susikas järvi" ja Senaatin kartastossa vuodelta 1884 "Susikanlampi". Järven ja Susikkaan kylän nimet liittyvät toisiinsa.
Historia.
Susikaslammin ympäristössä olevia kivi- ja pronssikautisista asuinpaikoista on päätelty, että Pehkijärven ranta on laskenut aikojen saatossa alemmaksi. Susikaslammin rannoista tunnetaan vain se, joka edelsi lammen omaa järvenlaskua.
Susikaslammen järvenlaskun historia tunnetaan heikosti. Sopimushetkeä tai itse laskun tapahtumavuosia ei tiedetä. Ensimmäisen järvenlaskun paljastamat maatumat jaettiin vuonna 1836 pidetyssä katselmuksessa. Koska jako toimitettiin samaan aikaan Pehkijärven jaon kanssa, on mahdollista, että molemmat järvenlaskut suoritettiin samanaikaisesti.
Vuoden 1884 Senaatin kartastossa on ilmoitettu järvien joidenkin korkeuksia. Susikaslammin pinnankorkeus oli 50,7 saschenia ja Pehkijärven 50,3 saschenia. Korkeusero 0,4 saschenia vastaa 0,9 metriä. Susikaslammen olisi voinut kuivattaa, mikäli korkeuserot olisivat olleet suuremmat.
Järveä on laskettu tämän jälkeen useassa vaiheessa. Viimeiset järvenlaskut tapahtuivat 1930- ja 1940-luvuilla.
Luonnontila.
Nykyään Susikaslammin pinta-ala on 54 hehtaaria ja se luokitellaan suomaaksi. Suo on kokonaan avosuota, jossa on paikoin pensaikkoa ja paikoin luhtanevaa. Suon muodostaa 0,3 metriä paksu turvekerrostuma, joka makaa 2,6−2,8 metriä paksun liejukerrostuman päällä. Alinna on savikerros. Turvekerrostuma syntyi heti järvenlaskujen jälkeen alueille, jotka jäivät ajoittain kuiville. Lammen turvekerrokset eivät kiinnosta turvetuotantoa, mutta alueella on arvoa lintukosteikkona.
M-Kloorifenoli

m-Kloorifenoli eli 3-kloorifenoli (C6H5ClO) on kloorifenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä. m-Kloorifenoli on o- ja p-kloorifenolien isomeeri.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa m-kloorifenoli on värittömiä neulasmaisia kiteitä. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen, erityisesti emäksisiin liuoksiin, ja lisäksi moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Aine on heikko happo ja sen pKa-arvo on 8,8. m-Kloorifenoli on fenolia vahvempi happo johtuen elektronegatiivisen klooriatomin aiheuttamasta induktiivisesta efektistä ja resonanssista.
Valmistus ja käyttö.
m-Kloorifenolia voidaan valmistaa hydrodeklooraamalla polykloorifenoleja. Käytettyjä tapoja ovat reaktio joko kaasu- tai nestefaasissa. Katalyytteinä voidaan käyttää alumiinioksidia, rikkiä tai palladiumia. Toinen tapa tuottaa yhdistettä on m-kloorianiliinin diatsoniumsuolan hydrolyysi tai diatsoniumsuolan Sandmeyer-reaktio kupari(I)kloridin läsnä ollessa. 
m-Kloorifenolia käytetään maatalouskemikaalien kuten herbisidinä käytettävän sulkotrionin ja lääkeaineiden kuten kloprostenolin ja tramadolin valmistukseen.
Konserttikeskus

Konserttikeskus ry (vuoteen 1973 saakka "Koulujen musiikkikeskus r.y.") on vuonna 1963 perustettu voittoa tavoittelematon yhdistys ja konserttitoimisto, joka järjestää musiikkiesityksiä kouluihin ja päiväkoteihin yhteistyössä paikallisten järjestäjien kanssa.
Konserttikeskus perustettiin välittämään lasten ja nuorten kuultavaksi lähinnä klassista musiikkia. Vähitellen sen ohjelmistoon tuli mukaan myös jazzia, lastenmusiikkia, kansan- ja maailmanmusiikkia sekä populaarimusiikkia. Konserttikeskuksen ohjelmistoon valittavilla tulee korkeatasoisten musiikillisten taitojen lisäksi olla kyky esiintyä ja olla vuorovaikutuksessa yleisön kanssa.[2]
Yhdistyksen tarkoituksena on tutustuttaa lapset ja nuoret monipuolisesti musiikillisiin ilmaisumuotoihin elävän musiikin tilaisuuksissa oppilaitosten kasvatus- ja opetustavoitteita tukien ja tarjota samalla korkea-tasoisia taiteellisia elämyksiä sekä edistää konserttitoimintaa myös muulla tavoin.
Konserttikeskus järjestää nykyään noin 1 200–1 700 konserttia ja työpajaa vuodessa.[5] Olennainen osa konserteista on vuodesta 2008 lähtien toteutettu Konsertti joka kouluun -toimintamallilla, jossa yhteistyökuntien kaikki peruskoululaiset saavat vuosittain vähintään yhden konsertin.[4]. 
Konserttikeskus on osallistunut useisiin hankkeisiin ja järjestänyt yhteistyökumppaneiden kanssa kaksi ohjelmakilpailua: Kilpalaulu Kalevalasta ja Kotiseudun tarinoita.
Vuonna 2013 perustamallaan Inkku-palkinnolla Konserttikeskus haluaa nostaa esiin henkilöitä, yhtyeitä, työryhmiä tai yhteisöjä, jotka ovat ansioituneet elävän musiikin välittämisessä lapsille ja nuorille osallistavalla, innostavalla ja kasvatuksellisella tavalla. Samalla halutaan kunnioittaa Inkeri ”Inkku” Simola-Isakssonin elämäntyötä. Ensimmäinen Inkku-palkinto myönnettiin Sibelius-Akatemian lehtori Soili Perkiölle[7  vuonna 2014 ja toinen musiikin erityispalvelukeskus Resonaarille vuonna 2016. 
Yhdistys on vuodesta 2004 lähtien järjestänyt kansainvälisiä Korvat kävelylle! -koulukonserttifestivaaleja.
Konserttikeskus osallistuu alan kansainväliseen yhteistyöhön Jeunesses Musicales International -järjestössä (JMI) sekä pohjoismaisten koulukonserttijärjestäjien verkostossa (NNS).
Konserttikeskuksen välittämiä esiintyjiä.
Konserttikeskuksen kautta ovat kouluissa ja päiväkodeissa esiintyneet muun muassa
Levymerkkinä.
Konserttikeskus julkaisi vuonna 1975 kaksi albumia nimeään kantavalla levymerkillä, pianotaiteilija Liisa Pohjolan sooloalbumin sekä UMO Jazz Orchestran varhaiskokoonpanon New Music Orchestran ensimmäisen albumin "Our Latin Friends" (Konserttikeskus KKLP-175).
Avanne

Avanne eli stooma (, ’suu’) on jostakin ruumiinontelosta toiseen tai ihon pintaan johtava kirurgisesti tehty aukko, erityisesti eritteiden kulkuaukko, joka korvaa luonnollisen tien. Avanne tehdään jonkin sairauden tai vamman hoitamiseksi. Tavallisimmat avannetyypit ovat suoliavanne eli suolistoavanne (paksusuoliavanne tai ohutsuoliavanne) ja virtsa-avanne.
Aiemmin avanteeksi kutsuttiin myös taudin tai vamman aiheuttamaa ontelosta toiseen tai iholle johtavaa tiehyttä eli fisteliä.
Leikkauksia, joilla tehdään jokin avanne, kutsutaan lääketieteessä -stomia-loppuisilla nimillä. Sellaisia ovat
Xmeal

Xmeal on suomalainen pikaruokaravintolaketju, jonka perustivat Jyrki Korpi ja Miikka Haapala vuonna 2010. Sillä on ravintoloita Suomessa vuonna 2024 yhteensä yli 50 eri paikkakunnalla. Ketju on saanut alkunsa Seinäjoelta ja Kankaanpäästä.
Ketjun nimi oli aluksi MaxMeal, mutta se joutui vaihtamaan nimensä koska Ruotsissa oli jo samanniminen hampurilaisketju, joka oli rekisteröinyt jo nimen EU:n laajuisesti. Vuonna 2015 ketju toimi yli 20 paikkakunnalla.
Sammal (yhtye)

Sammal on turkulainen suomenkielistä progressiivista rockia esittävä yhtye, joka on ollut aktiivisena nykyisessä muodossaan vuodesta 2010 lähtien. Yhtyeen perustajajäseniin kuuluvat Jan-Erik Kiviniemi ja Jura Salmi. 
Svart Recordsin vuoden 2013 tammikuussa julkaisema esikoisalbumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 22. "Soundi"-lehden Mikko Meriläisestä tuntui, kuin kaikki 1970-luvun jälkeen maailmaan syntynyt olisi tältä levyltä karkotettu pois: ”Suorimmillaan maa Sammalen alla pöllyää kuin Deep Purplen ja Uriah Heepin maisemissa. Toisinaan yhtye seikkailee sen verran utuisemmin ja progemmin, että albumi menisi monelle läpi kadonneena 1970-luvun Love Records -aarteena. Etenkin niinä hetkinä, kun seassa vilahtaa kansanlaulumaisia melodianpätkiä.”
"No 2" -niminen EP julkaistiin helmikuussa 2014 ja yhtyeen toinen albumi "Myrskyvaroitus" toukokuussa 2015. "Suomen Kuvalehden" Rami Turtiaisen mukaan albumi onnistui tuomaan mukaan yhtyeen musiikkiin uuden psykedeelisemmän ulottuvuuden ilman, että kokonaisuus olisi muuttunut kakofoniseksi tai tylsäksi: ”Sammal ei yritä briljeerata virtuoosimaisella soitolla, vaan luottaa hyvien kappaleiden, spontaanien sovitusten ja progen keskelle tuodun orgaanisen svengin voimaan. Esikoisalbumilla toimivaksi havaittu synteesi on "Myrskyvaroituksella" osin pelkistynyt, osin jalostunut entisestään”.
Elokuussa 2017 julkaistiin livetallenne yhtyeen vuoden 2015 esiintymisestä Roadburn-festivaalilla. 19.1.2018 julkaistiin vinyylisingle "Suuliekki 7" (original version)". 
Kolmas studioalbumi "Suuliekki" (2018) jatkoi "Soundi"-lehden Jussi Niemen mukaan melko suoraan "Myrskyvaroituksesta" (2015), mutta koskettimissa painotettiin nyt enemmän syntetisaattoria kuin sähköurkuja. Hänestä Jan-Erik Kiviniemen verevän laulutyylin ongelmana on, että se taipuu huonosti erilaisiin melodioihin ja saa kaikki kappaleet kuulostamaan vähän samalta.
2010-luvun lopulla yhtye oli lähellä hajoamista, kunnes se syksyllä 2020 julkaisi ensimmäisen englanninkielisen äänitteensä, digisinglen ”Returning Rivers”. Tuolloin yhtye lupaili uutta albumia äänitettäväksi keväällä 2021.