tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Oulunsalon seurakunta

Oulunsalon seurakunta on yksi Oulun seurakuntayhtymän seitsemästä seurakunnasta. Se on seurakuntayhtymän seurakunnista kooltaan pienin. Seurakunnan kirkkoherrana toimii Petri Satomaa. Oulun seurakuntayhtymän jäsenseurakunnat kuuluvat Oulun hiippakuntaan.
Oulunsalon seurakunnasta tuli osa Oulun seurakuntayhtymää Oulun kuntaliitoksen myötä 1.1.2013. Oulunsalon seurakunnan jäsenten keski-ikä on vain vähän yli 30 vuotta. 
Herätysliikkeet.
Oulunsalon seurakunta kuuluu muun Pohjois-Pohjanmaan tavoin vanhoillislestadiolaisuuden keskeisimpään kannatusalueeseen. Oulunsalon alue on Oulun ympäristön tavoin liikkeen voimakasta yhtenäisen kannatuksen aluetta. Oulunsalon alueella sekä vanhoillislestadiolaisten kannattajamäärä että suhteellinen osuus paikkakunnan väestöstä on korkea.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Oulunsalon seurakunnan kirkkoherroina:
Alupka

Alupka (, ) on pieni kaupunki Mustanmeren rannalla Jaltan kunnassa Krimillä Ukrainassa. Alupka sijaitsee Ai-Petri-vuoren juurella ja kaupunki on nykyään turistien suosima alue. Alupkan nimi juontaa juurensa kreikankielisestä kettua tarkoittavasta termistä.
Alupkassa sijaitsee Vorontsovin palatsi, joka saatiin valmiiksi vuonna 1848. Alun perin palatsi rakennettiin yksityisasumukseksi, mutta nykyään se on suosittu turistikohde.
Dryvjaty

Dryvjaty on järvi Valko-Venäjällä, Vitsebskin alueella. Sen pinta-ala on 36 km2 ja suurin syvyys 12 m.
Se on yksi Braslaun järvien kansallispuiston suurimmista järvistä.
Maija Itkonen

Maija Itkonen (s. 1977) on suomalainen teollinen muotoilija, yrittäjä ja muusikko, joka perusti vuonna 2008 huonekaluihin integroitavia langattomia latauslaitteita kehittävän PowerKiss Oy:n. Keväällä 2013 yritys myytiin yhdysvaltalaiselle Powermatille, ja Itkonen toimi vuoteen 2015 saakka Powermatin muotoilu- ja brändijohtajana.
2010-luvun loppupuolella Itkonen toimi yhdessä Reetta Andolinin kanssa perustamansa nyhtökaurayritys Gold &amp; Green Products Ltd:n johdossa. Yrityksen osake-enemmistö myytiin Pauligille vuonna 2016 ja sitten Valiolle 2022. Keväällä 2022 Itkonen siirtyi toimitusjohtajaksi keinotekoista munanvalkuaisproteiinia kehittävään Onego Bio -startup-yritykseen.
Itkonen on opiskellut teollista muotoilua Taideteollisessa korkeakoulussa ja muotoilujohtamista Helsingin kauppakorkeakoulun IDBM-ohjelmassa. Oboeta yhdeksänvuotiaasta asti soittanut Itkonen opiskeli ennen muotoiluopintojaan musiikkia Sibelius-Akatemiassa ja Göteborgin yliopistossa.
Itkonen on ollut mukana perustamassa Aalto-yliopiston Design Factorya. Hänet valittiin vuoden 2010 innovaatiojohtajaksi Business Summit 2010 -tapahtumassa Helsingissä.
Maija Itkonen on naimisissa kirjailija Juha Itkosen kanssa.
Älä sammu aurinko

Älä sammu aurinko on Samuli Putron toinen sooloalbumi, joka julkaistiin Kaiku Recordingsin kautta vuonna 2011. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Samuli Putro.
Putoaminen (romaani)

Putoaminen (alkuteos: "La chute") on ranskalaisen Albert Camus’n kolmas romaani vuodelta 1956. Suomeksi romaani ilmestyi vuonna 1957 Maijaliisa Auterisen kääntämänä. 
Putoaminen on entisen menestyneen pariisilaisasianajajan, nykyisen katumuksentekijä-tuomarin (kuten hän itse asemansa määrittelee) tarina, jonka hän kertoo toisen maailmansodan jälkeen amsterdamilaisessa merimieskapakassa juuri kaupunkiin saapuneelle miehelle. Päähenkilö kuvaa koko romaanin kestävässä monologissaan yksityiskohtaisesti työtään katumuksentekijä-tuomarina sekä elämäänsä ennen Amsterdamiin saapumistaan. Lukija pystyy hyvin samaistumaan näkymättömään ja mykkään kuulijaan, jonka tarinan kertoja valitsee yleisökseen. 
Camusmaiseen tapaan myös Putoaminen on pohjimmiltaan filosofinen teos, joka käsittelee ihmisen sisintä olemusta, olemassaoloa, vapautta, ateismia ja yhteiskuntaa. Camus’n äänellä päähenkilö pohtii ihmisen väistämättömän elämän turhuutta, syyllisyyttä ja syyttömyyttä sekä ihmisen omia arvoja; niiden puuttellisuutta ja vääristyneisyyttä.
Putoaminen on keskeinen teos Ranskan sodanjälkeisessä kirjallisuudessa sekä eksistentialismin klassikko. Romaani julkaistiin vuotta ennen Camus'n palkitsemista Nobelin kirjallisuuspalkinnolla.
Anneli Pauli

Anneli Sirkka-Liisa Pauli (s. 27. maaliskuuta 1955 Hämeenlinna) oli Lappeenrannan teknillisen yliopiston rehtori 2014–2016. Pauli on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden tohtori. Hänet nimitettiin Teknillisen korkeakoulun vesihuoltoteknisen mikrobiologian dosentiksi vuonna 1995. Aalto-yliopisto myönsi Paulille lokakuussa 2012 tekniikan kunniatohtorin arvon.
Pauli nimitettiin Lappeenrannan teknillisen yliopiston rehtoriksi 1. heinäkuuta 2014 alkaen nelivuotiskaudeksi. Hän kuitenkin jätti tehtävän jo helmikuussa 2016. Siirtyessään Lappeenrantaan Pauli jätti paikkansa Tiedekeskus Heurekan toiminnanjohtajana, missä tehtävässä hän oli toiminut lokakuusta 2013 professori Per-Edvin Perssonin jäätyä eläkkeelle. Vuonna 2019 hän aloitti työelämäprofessorina Helsingin yliopistossa.
Aiemmin Pauli toimi Euroopan komission tutkimuksen ja innovoinnin pääosaston varapääjohtajana Brysselissä. Sitä ennen hän työskenteli Suomen Akatemiassa muun muassa ylijohtajana.
Pauli on Teknillisten tieteiden akatemian jäsen.
Kaksitvå

Kaksitvå oli suomalainen vaate- ja asustemerkki sekä suunnittelutoimisto. Sen perustivat Piia Keto ja Marjo Kuusinen, jotka olivat myös merkin ainoat suunnittelijat. Kaksitvå lopetti toimintansa tammikuussa 2014.
Vaatemerkki.
Kaksitvå suunnitteli vaatteita niin miehille kuin naisillekin. Vaatteiden lisäksi tuoteperheeseen kuului esimerkiksi koruja, laukkuja sekä tyynyjä. Kaksitvå julkaisi yleensä kaksi mallistoa vuodessa.
Suunnittelutoimisto.
Kaksitvån suunnittelutoimisto tarjosi erilaisia kuvituspalveluita sekä tuote- ja tapahtumasuunnittelua. Toimiston projekteihin kuuluivat esimerkiksi esiintymisasujen suunnittelu PMMP-yhtyeelle sekä vuoden 2012 Valokarnevaali-festivaalit.
Shine (Indican albumi)

Shine on suomalaisyhtye Indican seitsemäs studioalbumi. Sen julkaisi Nuclear Blast 24. tammikuuta 2014. Albumin ensimmäinen single, "A Definite Maybe", julkaistiin digitaalisesti ladattavana joulukuussa 2013. 
Albumi tuotettiin yhdessä sekä julkaistiin samana päivänä yhtyeen kuudennen albumin, "Akvaarion" kanssa.
Mohammad Ali Jafari

Muhammad Ali Jafari (; s. 11. marraskuuta 1957 Yazd) on iranilainen kenraalimajuri ja entinen Iranin vallankumouskaartin komentaja. Jafari toimi komentajana vuosina 2007–2019, ennen kuin Hossein Salami nimitettiin hänen tilalleen. Hän työskenteli arkkitehtinä ennen sotilasuraansa.
Jafaria pidettiin sotilasurallaan taitavana taktikkona, ja hän kohosi korkeaan asemaan suhteidensa lisäksi myös strategisen tuntemuksensa avulla. Jafari on esittänyt hyvin kriittisiä mielipiteitä Israelista pitäen sitä sekä Iranin että islamin vihollisena. 
Elokuussa 2013 Jafari myönsi vallankumouskaartin osallistumisen Syyrian sisällissotaan Bašar al-Assadin hallinnon liittolaisena.
Alexis Jordan

Alexis Jordan (s. 7. huhtikuuta 1992) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä, joka on ollut mukana muun muassa Sean Paulin singlellä ”Got 2 Luv U”.
Jordan tuli kuuluisaksi "America’s Got Talent" -ohjelmasta vuonna 2006.
Miikka Mielty

Miikka Tapio Mielty (26. syyskuuta 1985 – 19. toukokuuta 2013) oli isokyröläinen auto-urheilija, joka edusti "AL-Härmää", "Etelä-Pohjanmaan Urheiluautoilijoita" ja "Pohjankyrön Urheiluautoilijoita". Mieltyn pääasiallisena lajina oli ralliautoilu ja hän osallistui rallisarja F-Cupiin vuosina 2010, 2012 ja 2013. B-juniorikaudellaan 2010 Mielty edusti AL-Härmää, mutta kausina 2012 ja 2013 Mieltyn noustua A-junioriksi oli seura vaihtunut Etelä-Pohjanmaan Urheiluautoilijoihin. Rallin lisäksi Mielty kilpaili satunnaisesti myös jokamiehenluokassa ja tällöin hän edusti Pohjankyrön Urheiluautoilijoita.
Miikka Mielty menehtyi 27-vuotiaana ralliharjoitusten yhteydessä sattuneessa onnettomuudessa Seinäjoen Ämmälänkylässä 19. toukokuuta 2013. Onnettomuus sattui kun inhimillisen erehdyksen vuoksi ralliharjoituksia varten suljetun tieosuuden molemmista päistä lähetettiin ralliautot matkaan yhtä aikaa. Kun autot kohtasivat toisensa kapean soratien mäennyppylän päällä n. 150 km/h nopeudella, ei kuljettajilla ollut mitään keinoa estää onnettomuutta ja autot iskeytyivät toistensa keulaan. Kumpaakin ralliautoa ajoivat kokeneet kilpakuljettajat ja Mielty istui näistä toisen kyydissä. Mielty oli ainoa, joka menehtyi onnettomuudessa, kaksi muuta osapuolta loukkaantui vakavasti.
Kilpailu-ura.
Miikka Mielty osallistui rallisarja F-Cupiin ensimmäisen kerran vuonna 2010. Hän keräsi sarjapisteitä kuudesta mahdollisesta osakilpailusta vain kolmesta ja sijoittui loppupisteissä yhdenneksitoista. Kauden paras sijoitus oli toukokuisessa Uusikaupunki Rallissa saavutettu B-juniorien 3. sija.
Yhden välivuoden jälkeen Mielty palasi F-Cupin pariin vuonna 2012 nyt A-juniorina. Mielty saavutti uran ainoaksi jääneen voittonsa heti kauden avauksena Raision seudulla ajetussa Plus Katsastus-rallissa. Sarjan loppupisteissä Mieltyn oli tyytyminen sijaan 15.
F-Cup kaudella 2013 Mielty jätti sarjan avausosakilpailun Mäntsälässä ajamatta ja oli seuraavissa osakilpailussa Jämsässä ja Lahdessa kummassakin kolmas. Valitettavasti enempää osakilpailuja Mielty ei koskaan päässyt ajamaan, joten kauden 2013 sarjapisteissä Mielty jäi sijalle 19.
Mieltyn autona oli koko hänen uransa ajan takavetoinen f-ryhmäläinen 1600cc-moottorilla varustettu Toyota Corolla GT. Mielty kertoi tv-haastatteluissa useasti päällä olevan ns. full attackin ja samainen termi vakiintui Miikka Mieltyn lempinimeksi rallipiireissä. Vaikka Mielty oli nopea kuljettaja, hänen räväkät otteensa vaativat veronsa ja kilpailut jäivätkin usein kesken ulosajojen tai tekniikkarikkojen myötä.
Uladzimir Njakljajeu

Uladzimir Prakopavitš Njakljajeu (, , s. 11. heinäkuuta 1946 Smarhon, Smarhonin piiri , Hrodnan alue, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on entinen neuvostoliittolainen ja nykyinen valkovenäläinen runoilija, kirjailija ja oppositiopoliitikko.
Vuoden 2010 presidentinvaaleissa Njakljajeu oli opposition presidenttiehdokas. Hänet vangittiin vaaleja seuranneissa mielenosoituksissa. Toukokuussa 2011 hän sai kahden vuoden vankeustuomion, ja oli kotiarestissa heinäkuuhun 2013 asti. Hänen nimensä ja tuotantonsa on poistettu oppikirjoista ja julkisuudesta.
Njakljajeu sai Ruotsin PENin myöntämän Tucholsky-palkinnon vuonna 2011.
Njakljajeulla on hyvät suhteet myös Suomen PENiin: hän oli 2000-luvun alussa neljä vuotta Suomessa turvakaupunkikirjailijana. Pen kutsui häntä luennoimaan Suomeen kotiarestin päätyttyä. Hänen tyttärensä Eva Neklyaeva asuu Helsingissä. Njalljajeun 70-vuotispäiviä vietettiin Suomessa elokuussa 2016..
Vaahteraliigan kausi 2003

Vaahteraliigan kausi 2003 oli Vaahteraliigan 24. kausi. Liigan runkosarja alkoi 31. toukokuuta 2003 ja Vaahteramalja XXIV pelattiin 30. elokuuta 2003. Runkosarjassa kahdeksan joukkuetta pelasi kymmenen ottelua, minkä jälkeen kuusi parasta joukkuetta etenivät pudotuspeleihin.
Turku Trojans voitti seurahistoriansa ensimmäisen mestaruuden lyömällä Helsinki Roostersin Vaahteramaljassa pistein 21–16. Pronssia voitti Porvoon Butchers. Uusi joukkue sarjassa oli Pori Bears, joka nousi liigaan I-divisioonasta.
Ruby Star

Ruby Star on Valko-Venäjän Minskissä toimiva rahtilentoyhtiö, joka on vuodesta 2002 lentänyt rahtilentoja sekä Valko-Venäjälle että ulkomaille. ICAO otti Ruby Starin jäsenekseen syyskuussa 2002. Yhtiön kalustoon kuuluu Antonov An-12 ja Iljushin Il-76-rahtikoneita, ja oman kalustonsa lisäksi se operoi myös An-22 ja An-124-rahtikoneita. Ruby Starin liiketoimintaan kuuluu myös An-12 ja Il-76-konetyyppien huolto ja rahdin tullauspalvelut.
Lennot kriisimaihin.
Ruby Star on lentänyt paljon rahtilentoja Euroopasta eri kriisialueille. Vuosina 2003-2005 yhtiö lensi päivittäisiä Afganistanin sisäisiä lentoja (mm. Mazar-i-Sharifin ja Kabulin välillä). Marraskuusta 2005 vuoden 2006 toukokuulle asti Ruby Star kuletti Ruotsalaisia rauhanturvaajia ja heidän tarvikkeitaan Afganistaniin. 2004-2007 yhtiö avusti Kreikan maastopalojen sammuttamisessa Mi-26T-helikoptereilla. Vuodesta 2007 yhtiö on lentänyt rahtia Euroopasta muun muassa Lähi-itään, Aasiaan, Afrikkaan sekä Väli- ja Etelä-Amerikkaan. Vuodesta 2010 lähtien se on lentänyt ennen mainituille alueille myös Il-76-koneillaan.
Eeva-Liisa Inkeroinen

Eeva-Liisa Inkeroinen (s. 30. tammikuuta 1963 Helsinki) on suomalainen entinen työmarkkinajuristi ja -johtaja. Hän on toiminut Palvelutyönantajat ry:n, Elinkeinoelämän keskusliiton ja Teknologiateollisuus ry:n johdossa.
Ura.
Inkeroinen valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1987.
Inkeroinen on toiminut työurallaan työnantajapuolen työmarkkinajärjestöissä. Hän aloitti uransa Liiketyönantajain keskusliitossa, myöhemmin nimeltään Palvelutyönantajat, jossa hänet nimitettiin vuonna 1994 johtajaksi ja toimitusjohtaja Arto Ojalan varahenkilöksi. Vuosina 2008–2012 Inkeroinen työskenteli Elinkeinoelämän keskusliiton työmarkkinajohtajana vastuullaan muun muassa työehtosopimustoiminnan koordinointi ja työelämän kehittäminen. Vuonna 2012 Inkeroinen siirtyi Teknologiateollisuuden johtajaksi ja varatoimitusjohtaja Risto Alangon varahenkilöksi, ja vuonna 2015 hän nousi Teknologiateollisuuden pk-asioista ja aluetoiminnasta vastaavaksi työmarkkinajohtajaksi. Inkeroinen jätti tehtävänsä kesäkuussa 2018. Inkeroinen on päätyönsä ohella hoitanut useita hallitus- ja luottamustehtäviä, muun muassa EK-Tieto Oy:ssä vuodesta 2006, Eläke-Tapiolassa vuodesta 2004, Veronmaksajain Keskusliitossa vuodesta 2003 sekä Työsuhdejuristit Oy:ssä vuodesta 1995.
Työnantajapuolen kerrottiin ehdottaneen Inkeroista Minna Helteen seuraajaksi valtakunnansovittelijana tämän siirryttyä Inkeroisen tilalle Teknologiateollisuuden työmarkkinajohtajaksi vuonna 2018, mutta ehdotus ei saanut hyväksyntää työmarkkinaosapuolten neuvotteluissa. Vuonna 2019 työnantajapuoli pyysi Inkeroista postilakkoa ratkomaan perustettuun selvitysryhmään, mutta häntä ei lopulta nimitetty sen jäseneksi.
Huhtikuussa 2025 Inkeroinen nimitettiin lainsäädännön arviointineuvoston puheenjohtajaksi kolmivuotiseksi kaudeksi.
Nötö

Nötö on kylä ja saari Nauvossa Paraisilla. Saaren pinta-ala on 392 hehtaaria ja sen asukasluku on 12. Kesäasukkaita saarella on 204. 
Nötö on Saaristomeren kansallispuiston suurimpia saaria. Se on keskeisen sijaintinsa vuoksi ollut tärkeä yhteyspaikka Saaristomerellä. Nötö on asutettu luultavasti 1000-luvun alussa. Suurimmillaan Nötön kylä oli toisen maailmansodan aikaan, jolloin kylässä oli noin 200 asukasta.
Nötön kylän keskustassa on pieni puukirkko, vanha tuulimylly ja kesäisin auki oleva kauppa jossa toimii myös Alkon tilauspalvelupiste.
Miia Kivipelto

Miia Kivipelto (s. 1973 Alajärvi) on suomalainen geriatri, joka työskentelee professorina Itä-Suomen yliopistossa ja Karoliinisessa instituutissa Tukholmassa. Hänet tunnetaan erityisesti dementiaan ja muihin vanhuuden muistihäiriöihin liittyvistä tutkimuksistaan.
Kivipelto opiskeli lääketiedettä Kuopion yliopistossa ja erikoistui geriatriaan. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 2002 Alzheimerin taudin verisuonimuutoksista ja jatkoi tutkijan työtään Tukholman Karoliinisessa instituutissa.
Kivipellon tutkimukset koskevat dementiaa. Iäkkäiden ihmisten määrän kasvaessa myös dementian odotetaan lisääntyvän. Dementiaan ei kuitenkaan ole pystytty kehittämään tehokasta lääkehoitoa. Väestötutkimukset, joissa samoja ihmisiä on seurattu yli 30 vuotta, osoittavat, että dementian riskiä on mahdollista vähentää joukolla ehkäiseviä toimenpiteitä, muun muassa kiinnittämällä huomiota sellaisiin riskitekijöihin kuin korkea veren rasvapitoisuus, korkea verenpaine ja fyysinen passiivisuus jo keski-iässä. Varhainen diagnosointi ja ehkäisy ovat tärkeä osa Miia Kivipellon tutkimusta. 
Vuonna 2009 Kivipelto sai Suomen Akatemian palkinnon tutkimustyönsä yhteiskunnallisesta vaikuttavuudesta. Vuonna 2011 hänelle myönnettiin Nuorkauppakamarin Nuori menestyjä -palkinto.
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 1998

Valko-Venäjä osallistui Naganon talviolympialaisiin 1998 59 urheilijan voimin, joihin kuului jääkiekkomaajoukkue. Naganossa Valko-Venäjä voitti kaksi pronssia, ampumahiihdossa ja freestylehiihdossa.
Avajaisissa Valko-Venäjän lippua kantoi Aleksandr Popov.
Mitalit.
Naganossa Valko-Venäjä voitti kaksi pronssia, ampumahiihdossa ja freestylehiihdossa. Mitalitaulukossa Valko-Venäjä oli sijalla 17, samalla mitalimäärällä kuin Kazakstan.
Joukkue.
Valko-Venäjä nimitti kisoihin 59 henkisen joukkueen, joka koostui 44:stä miesurheilijasta ja kymmenestä naisurheilijasta. Joukkueeseen sisältyi Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue. Joukkueen nuorimmat osallistujat olivat freestylehiihtäjä Aleksey Grishin sekä pikaluistelija Svetlana Chepelnikova, joilla oli ikää vain 18 vuotta. Joukkueen vanhin urheilija oli 40-vuotias alppihiihtäjä Igor Yudin.
Dregovitšit

Dregovitšit (, ) olivat Dneprin oikeanpuoleisen sivuhaaran Pripetin valuma-alueella ja Dneprin yläjuoksun oikeapuoleisella maa-alueella elänyt itäslaavilainen heimoyhteisö. Tarkkoja rajoja heimon asuinalueelle ei ole osattu linjata. Asutuksen jäänteitä on löydetty Pripetin varren arkeologisilta kaivauksilta 800–900 -luvuilta jaa. Näissä kaivauksissa on löydetty maatalouteen ja asutukseen liittyviä rakenteita. Heimon elinkeinoja olivat muun muassa maatalous ja käsityöt.
Alueen hallintokeskus oli Turau ja alue muodosti Turaun ja Pinskin ruhtinaskunnan (900–1300 -luvuilla). 900-luvulla dregovitšien maista tuli osa Kiovan Rusia. Luoteisin osa heimoyhteisön maista liittyi Polatskin ruhtinaskuntaan. 
Dregovitšejä pidetään yhtenä valkovenäläisten kantaheimoista.
Julkinen ostotarjous

Julkinen ostotarjous on kaikille pörssiyhtiön osakkeenomistajille suunnattu tarjous ostaa heidän osakkeensa tietyllä hinnalla. Yleensä ostotarjous koskee kaikkia kyseessä olevan julkisen osakeyhtiön osakkeita. Tarjous on yleensä voimassa 3-10 viikkoa.
Ostotarjouksen hyväksyminen on vapaaehtoista. Kieltäytyäkseen tarjouksesta osakkeenomistajan ei tarvitse tehdä mitään. Myöntyessään tarjoukseen on osakkeenomistajan ilmoitettava siitä ostotarjouksen tekijälle. Myös ostotarjouksen kohteena olevan julkisen osakeyhtiön hallitus esittää osakkeenomistajille oman suosituksensa ostotarjouksen hyväksymisestä tai hylkäämisestä. Hallituksen on otettava arviota antaessaan huomioon yhtiön ja sen kaikkien osakkeenomistajien etu.
Jos ostotarjouksen tekijä saavuttaa ostollaan yli 90 prosenttia osakkeista, seuraa lunastusmenettely. Tällöin ostotarjouksen tekijä voi käyvästä hinnasta lunastaa myös muiden omistajien osakkeet.
Jos osakkeenomistajan omistus ylittää 30 prosenttia yhtiöstä, on tehtävä pakollinen ostotarjous kaikista osakkeista.
Myös vähemmistön omistava osakkeenomistaja voi vaatia osakkeiden lunastamista. Tällöin ostotarjouksen tekijän on ostettava tämä yleensä ulos.
Erimielisyydet lunastusoikeuksista ja -hinnoista käsitellään välimiesoikeudessa. Sinne jäsenet valitaan Keskuskauppakamarin lunastuslautakunnassa.
Lähteet.
Helsingin Sanomat: Julkinen ostotarjous. Julkaistu 21.1.2014 Viitattu: 22.1.2014
M4 (Valko-Venäjä)

M4 on 192 kilometriä pitkä valtatie Valko-Venäjällä. M4 alkaa Minskin kaupungin keskustasta kaakkoon johtavan mahtikatu "Partisaanien puistotien" () jatkona Minskin kehätieltä M9 eteenpäin kohti Mahiljouta. Kansallinen valtatie M4 muuttui tammikuun 2014 alussa koko matkaltaan BelToll-järjestelmään kuuluvaksi, eteläluettaviin mittauspisteisiin perustuvaksi tullitieksi, jonka käytöstä peritään ulkomaalaisilta autoilta ja valkovenäläisiltä raskaan liikenteen ajoneuvoilta tietulli.
Aluksi valtatiet M4 ja M5 kulkevat yhtyneenä. 10 km kehätien jälkeen on eurooppatien E30 eli valtatien M1 liittymä. Noin 2 kilometriä myöhemmin valtatiet M4 ja M5 eroavat. M4 jatkaa kohti idässä olevaa Mahiljouta. Mahiljoun läntiseltä kehätieltä (P123) eteenpäin valtatie jatkuu Kazimirovkan lähiöön saakka, josta se jatkaa Minskoje šossena.
Johan Ollus

Johan (Johannes) Ollus (8. tammikuuta 1886 Vöyri – 26. joulukuuta 1939 Vöyri) oli suomalainen jääkiekkoilija.
Suomessa Ollus pelasi jääpalloa Polyteknikkojen Urheiluseurassa, jonka riveissä voitti Suomen mestaruuden 1909 niin jääpallossa kuin jalkapallossakin. Vuonna 1909 Ollus valittiin Palloliiton sihteeriksi.
1910 Ollus matkusti opiskelemaan Berliiniin Teknilliseen yliopistoon ja liittyi Berliner Schlittschuhclubin joukkueeseen. Hän kohosi nopeasti erääksi Euroopan parhaista jääkiekkoilijoista ja voitti joukkueensa riveissä kahdesti silloisen arvokkaimman mestaruuden jääkiekossa eli -turnauksen. Ollus voitti lisäksi vuosina 1912–1914 jääkiekon Saksan-mestaruuden.
Ollus valittiin Saksan Hockey Hall of Fameen 1988. Saksan jääkiekkoliiton tilastoissa hänelle on merkitty viisi pelattua ottelua Saksan maajoukkueessa.
Laurent Lamothe

Laurent Lamothe (s. 14. elokuuta 1972) on haitilainen poliitikko, liikemies ja entinen urheilija. Hän toimi Haitin pääministerinä toukokuusta 2012. Lamothe ilmoitti eroavansa pääministerin tehtävästä 14. joulukuuta 2014.
Aiemmin Lamothe toimi Haitin ulkoministerinä syyskuusta 2011 pääministerikautensa alkuun asti.
Lamothe pelasi 1990-luvulla tennistä. Hän oli mukana Haitin Davis Cup -joukkueessa vuosina 1994 ja 1995. Koulutukseltaan Lamothe on Master of Business Administration. Hän valmistui floridalaisesta St. Thomas -yliopistosta vuonna 1996.
Valmet (kello)

Valmet oli Valmet Oy:n kellomerkki, johon kuului pöytä- ja seinäkelloja.
Tausta.
Valmetin valmius aloittaa kellotuotanto toisen maailmansodan jälkeen perustui Tampereella sijainneen lentokonetehtaan mittaritekniikkaan liittyvään osaamiseen. Aluksi kelloja mainostettiin valmistettavan Valmetin lentokonetehtaalla hienomekaniikkaosastolla.
Tuotanto.
Valmetin kellotuotanto aloitettiin 1950-luvun alussa. Aluksi valmistettiin ainoastaan seinäkelloja. Malleja oli kaikkiaan kymmenkunta. Vuonna 1954 tuotannossa oli 18 kellomallia – seinä- ja pöytäkelloja sekä ilmapuntareita. Koneistot valmistettiin lähinnä Tampereella, mutta jossakin määrin niitä tuotiin myös ulkomailta. Tehdas sijaitsi Valmetin Instrumenttitehtaassa Tampereen Härmälässä.
Kellojen kaapit ja kotelot olivat puuta, joko koivua tai jalopuuta sekä vaneria, fajanssia ja muovia. Kellomallit nimettiin kotoisasti suomalaisin etunimin: mm. Olli, Matti, Antti, Jussi, Iisakki, Aino, Aila ja Rauni.
Tuotannon lopetus.
Vuonna 1969 Pentti Kiuru sai Valmetin kellojen yksinmyyntioikeuden, ja seuraavana vuonna myös osa tuotannosta siirtyi Kiurulle. Valmet luopui lopullisesti kellotuotannosta vuonna 1976. Myöhemmin kelloja valmistettiin nimellä Aika.
Luettelo Yhdistyneen kuningaskunnan pääministereistä

 
Tämä on luettelo Yhdistyneen kuningas­kunnan pää­ministereistä. Nimitys on ollut käytössä 1700-luvun alku­puolelta Robert Walpolesta lähtien. Hänen roolinsa oli kuitenkin "primus inter pares" eli toimia ensimmäisenä vertaistensa joukossa ja pyrkiä sujuvaan yhteis­toimintaan. Luettelossa on mainittu monarkit, jonka alaisena pää­ministerit ovat toimineet.
Valko-Venäjä talviolympialaisissa 2002

Valko-Venäjä osallistui Salt Lake Cityn talviolympialaisiin 2002 64 urheilijan voimin, joihin kuului jääkiekkomaajoukkue. Salt Lake Cityssä Valko-Venäjä voitti pronssin freestylehiihdossa. Avajaisissa Valko-Venäjän lippua kantoi Oleg Ryzhenkov.
Salt Lake Cityn jääkiekkoturnauksessa Valko-Venäjä pystyi jääkiekkohistoriansa parhaimpaan saavutukseen, kun joukkue yllätti Ruotsin puolivälierissä maalein 3–4 ja eteni välieriin. Ottelusta ennakoitiin Ruotsille helppoa, mutta tarkka puolustuspeli ja onnekas viime hetken maali ruotsalaisvahti Tommy Salon kypärän kautta veivät Valko-Venäjän voittoon. Ruotsalaishyökkääjä Markus Näslund kommentoi ottelun jälkeen, että Valko-Venäjän tarkkaa puolustusta vastaan oli vaikea pelata. Valko-Venäjä oli lopulta jääkiekkoturnauksen neljäs.
Mitalit.
Salt Lake Cityssä Valko-Venäjä voitti pronssin freestylehiihdossa. Mitalitaulukossa Valko-Venäjä oli sijalla 23, samalla mitalimäärällä kuin Slovenia.
Joukkue.
Valko-Venäjä nimitti kisoihin 64-henkisen joukkueen, joka koostui 44:stä miesurheilijasta ja 20:stä naisurheilijasta. Joukkueeseen sisältyi Valko-Venäjän jääkiekkomaajoukkue. Joukkueen nuorin osallistuja oli pikaluistelija Igor Makovetsky, jolla oli ikää vain 17 vuotta. Joukkueen vanhimmat urheilijat olivat 37-vuotiaat jääkiekkoilijat Igor Matushkin ja Oleg Mikulchik.
Dopingkäry.
Jääkiekkoturnauksen jälkeen Valko-Venäjän olympiakomitea ilmoitti, että jääkiekkoilija Vasily Pankov on kärynnyt dopingaineeksi luokitellun nandrolonin käytöstä. Kansainvälisen jääkiekkoliiton sääntöjen mukaan kuitenkin yhden pelaaja käry tuo rangaistuksen vain pelaajalle, ei koko joukkueelle. Valko-Venäjä oli lopulta turnauksen neljäs.
Raatihuoneenkatu (Hämeenlinna)

Raatihuoneenkatu on Hämeenlinnan keskustan merkittävin kauppakatu. Noin 800 metriä pitkä katu ulottuu keskustan halki itä-länsisuunnassa ja on yksisuuntainen idän suuntaan. Se on koko pituudeltaan kivetty joko nupukivin tai kivilaatoin. Useat Hämeenlinnan keskustan käyntikohteet sekä monet erikoisliikkeet sijaitsevat Raatihuoneenkadun varrella. Katu on myös kahden korttelin matkalta kävelykatu.
Raatihuoneenkatu sijoittui nykyiselle paikalleen vuoden 1775 asemakaavassa. Kadun poikkikadut lueteltuna lännestä itään ovat Kaivokatu, Saaristenkatu, Kasarmikatu, Sibeliuksenkatu, Linnankatu, Kirkkorinne, Rauhankatu ja Arvi Kariston katu. Itäpäässään katu jatkuu suoraan Vanajaveden ylittävälle sillalle muuttuen Viipurintieksi. Raatihuoneenkadun varrella sijaitsevat muun muassa Kauppatori, raatihuone, kauppakeskukset Linna, Keskustalo ja Optelli, Hämeenlinnan kaupunginmuseo, Hämeenlinnan oikeustalo, kirkko sekä kaupungintalo. Lokakuussa 2014 kadun länsipäähän valmistui Kauppakeskus Goodman.
Kävelykatu Reska.
Reskaksi nimetyn kävelykadun ensimmäinen osuus Kasarmikadun ja Sibeliuksenkadun välillä muutettiin kävelykaduksi 1980-luvulla ja sitä laajennettiin Kasarmikadulta Saaristenkadulle 2000-luvun alussa. Kävelykadulla sijaitsee lukuisia liikkeitä, ravintoloita, pankkeja sekä kaksi hotellia ja kaksi kauppakeskusta.
Viktar Hantšar

Viktar Hantšar (, 29. huhtikuuta 1957 – 1999?) oli valkovenäläinen poliitikko, joka katosi vuonna 1999. Maan opposition mukaan presidentti Aljaksandr Lukašenkan turvamiehet tappoivat hänet.
Hantšar valmistui lakiopinnoistaan yliopistosta Minskissä ja työskenteli vuodesta 1986 lähtien Valko-Venäjän talousinstituutissa. Hän oli Valko-Venäjän parlamenttissa vuosina 1990–1995 ja 1995–1999. Lukašenka nimitti hänet varapääministeriksi vuonna 1994. Myöhemmin hän vastusti Lukašenkan politiikkaa ja esimerkiksi vuonna 1996 pidettyä kansanäänestystä perustuslain muuttamisesta, sekä aikeita liittää Valko-Venäjä osaksi Venäjää. Hantšar kaapattiin kadulta Minskissä 16. syyskuuta 1999. Hänen kohtaloaan ei varmuudella tiedetä.
Karl

Karl tai Carl on miehen etunimi. Nimi johtuu germaanisten kielten miestä tarkoittavasta sanasta "Karl", tai toisen selityksen mukaan sanasta "hari", joka merkitsee armeijaa tai soturia. Nimi on ollut monilla Saksan keisareilla ja Ruotsin kuninkailla, joista suomeksi käytetään nimeä Kaarle.
Saman nimen muita variaatioita ovat englannin ja ranskan kielissä esiintyvä Charles, italian Carlo, espanjan ja portugalin Carlos, tšekin Karel, unkarin Károly ja eräissä eteläslaavilaisissa kielissä esiintyvä Karlo.
Suomessa nimi Karl on 1900-luvun alusta tammikuuhun 2025 mennessä annettu 21 110 ja Carl 6 669 henkilölle. Karlin nimipäivä on ruotsinkielisessä kalenterissa 28. tammikuuta, Kaarle Suuren kuolin- ja muistopäivänä. Samalla päivällä ovat suomenkielisessä kalenterissa nimen suomalaiset muunnokset Kaarlo, Kaarle ja Kalle sekä nimen suomenkielisenä käännöksenä Mies.
Tunnettuja Karleja ja Carleja.
Hallitsijasukujen jäseniä.
Karl-nimiset kuninkaat ja keisarit on lueteltu artikkelissa Kaarle.
Fridolf

Fridolf on germaanista alkuperää oleva miehen etunimi. Nimi on yhdistetty germaanisten kielten rauhaa ja sutta tarkoittavista sanoista.
Suomessa nimi Fridolf on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 876 henkilölle. Fridolfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 22. tammikuuta. Vuosina 1907–1928 nimi oli samalla päivällä myös suomenkielisessä kalenterissa kirjoitettuna Friidolf.
Saara Törmä

Saara Törmä (s. 1977) on suomalainen sanoittaja, laulaja ja entinen ruokatoimittaja. Törmän tekemiä sanoituksia ovat tulkinneet useat suomalaisartistit, kuten Kaija Koo, Laura Närhi, Janna Hurmerinta, Johanna Kurkela, Suvi Teräsniska, Tuure Boelius, Robin, Pete Parkkonen, Katri Ylander ja Vicky Rosti. Suuren osan Törmän sanoittamista kappaleista on säveltänyt hänen puolisonsa Aku Rannila. Useita kappaleista on säveltänyt myös Matti Mikkola. Törmä itse on osallistunut myös monien kappaleiden sävellystyöhön. Törmä on sanoittanut kappaleita myös yhdessä Heidi Maria Paalasen kanssa.
Tunnetuimpia Törmän sanoittamia kappaleita ovat muun muassa Kaija Koon ”Kaunis rietas onnellinen”, Jesse Kaikurannan ”Järjetön rakkaus” ja ”Vie mut kotiin”, Lauri Tähkän "Morsian", Jari Sillanpään "Sinä ansaitset kultaa" sekä useat Antti Tuiskun kappaleet kuten ”Mä hiihdän”, ”Rahan takii”, ”Hanuri”, ”Valittu kansa” ja ”Hyökyaalto”.
Törmä ryhtyi kokopäiväiseksi lauluntekijäksi vuonna 2010. Ennen tätä Törmä työskenteli ruokatoimittajana Maku-lehdessä ja Vihreässä Langassa ja kirjoitti keittokirjoja.
Törmä sai Juha Vainio -palkinnon 2022 sekä Teoston Vuoden musiikintekijä -palkinnon 2023.
24. tammikuuta 2025 Törmä julkaisi oman kappaleensa ”Kääretorttu”
Sarvikuonoleguaani

Sarvikuonoleguaani ("Cyclura cornuta") on sarvikuonoleguaanien sukuun kuuluva laji, joka on sukua kuubanleguaanille ("C. nubila") ja sinileguaanille ("C. lewisi"). Eläin liikkuu päivällä.
Ulkonäkö ja koko.
Yksilön pituus on 1–1,2 metriä. Lajin nimi juontuu kuonon yläosassa olevista sarvimaisista suomuista, joita on kolmesta viiteen. Keskivartalo, jalat ja häntä ovat tukevat ja pää on suuri. Väri on yleensä harmaa. Nuorilla yksilöillä on joskus ihossa vaaleita kuvioita. Koirailla on joskus kaulassa pussimainen muodostuma.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Sarvikuonoleguaania tavataan Haitissa ja Dominikaanisessa tasavallassa. Se elää pääasiallisesti kuivilla alueilla, mutta sitä on tavattu myös kosteista trooppisista metsistä. Laji on erittäin uhanalainen, ja ainoa vakaa populaatio on Dominikaanisen tasavallan lounaisosassa.
Lisääntyminen.
Munia on 5–19.
Ravinto.
Sarvikuonoleguaani syö puiden lehtiä ja hedelmiä sekä joskus myös selkärangattomia eläimiä.
Käpylän työväentalo

Käpylän työväentalo, aluksi nimellä Käpylän Urheilijain Talo ja Urheilutalo, on nykyisin Eläkkeensaajien Keskusliiton omistama työväentalo Helsingin Käpylässä. Se sijaitsee Vipusentiellä Käpylän luoteisosassa. Sen on aiemmin omistanut Nuorten Puolesta ry. ja sitä ennen Helsingin Työväenyhdistys ja alkujaan Käpylän Urheilijat. Rakennuksen pinta-ala on 630 neliömetriä. Käpylän työväentalossa on 120 hengen juhlasali, jossa on näyttämö ja lisäksi aputiloja, kuten sauna.
Rakennus sijaitsee Museoviraston määrittelemässä valtakunnallisesti merkittävässä rakennetussa kulttuuriympäristössä. Se on sr-2-merkinnällä osoitettu historiallisesti, rakennustaiteellisesti ja kaupunkikuvallisesti arvokkaaksi.
Historia.
Idea talon rakentamiseen tuli vuonna 1921 Käpylän Urheilijoilta, joka kuului Työväen urheiluliittoon ja katsoi talon olevan hyödyksi alueen kasvavan työväestön tarpeisiin. Käpylän asukkaat panostivat talon hankkeeseen ostamalla sen osakkeita, ja tästä talo sai osittain rahoituksensa. Rakennustyöt suoritettiin lähinnä talkootyönä, ja talo valmistui 1926. Urheilun lisäksi siellä järjestettiin tansseja ja pidettiin ravintolaa. Käpylän Urheilijat lakkautettiin 1930-luvun alussa poliittisista syistä, koska sen katsottiin olevan kommunistien hallussa. Työväentalon tanssi- ja ravintolatoiminta kiellettiin, ja Käpylän Urheilijat Talo Oy ajautui konkurssiin ja pakkohuutokauppaan. Talon huusi vuonna 1931 itselleen konkurssihuutokaupassa Helsingin Työväenyhdistyksen perustama Käpylän Työväentalo Oy. Talo oli työväenyhdistyksen hallussa useita vuosikymmeniä ja siirtyi sen jälkeen Nuorten Puolesta -liitolle. Vuonna 1997 talon osti Eläkkeensaajien Keskusliitto, jonka hallussa se on edelleen. Sitä ovat vuokranneet sosiaalidemokraattisen työväenliikkeen yhdistykset, urheiluseura Käpylän Kunto ja esimerkiksi Suomen Kansallisooppera päiväharjoituspaikakseen. Myös elokuvatuotantoyhtiö Fennada-Filmi vuokrasi taloa 1960-luvulla, ja siellä on tehty elokuvia ja äänilevyjä. Se on myös juhlien ja tilaisuuksien pitopaikka. Helsingin kaupunki suunnittelee rakennuksen edessä olevan aukion uudistustamista ja uuden puuston istuttamista sille.
Dallapé-orkesteri levytti Työväentalossa heinä-elokuun vaihteessa 1939 useita kappaleita. Siellä on vuonna 1956 filmattu Valentin Vaalan ohjaamaa elokuvaa "Nummisuutarit". Niin sanottu VEK-ryhmä eli Aarre Elo, Jukka Virtanen ja Matti Kuusla tapasivat toisensa ensi kerran Käpylän Työväentalolla.
Helsingin työväenyhdistys sai vuonna 1994 korjausavustusta opetusministeriön myöntämistä työväentalojen korjausmäärärahoista., ja taloon tehtiin peruskorjaus vuonna 1998, jolloin sisätilat ja palveluvarustukset uudistettiin.
Momo (ruoka)

Momo on liha-, kasvis,- tofu- tai juustotäytteinen myky. Ruokalajin alkuperää ei tarkkaan tunneta. Reseptin arvellaan kuitenkin kehittyneen Tiibetissä ja levinneen sieltä edelleen kauppiaiden tai siirtotyöläisten mukana. Momot ovat suosittua katuruokaa esimerkiksi Nepalissa, Bhutanissa ja suurissa osissa Intiaa, kuten Himalajan alueella, Delhissä, Sikkimissä ja Darjeelingissa. Momon kaltaisia nyyttejä on myös esimerkiksi kiinalaisessa, japanilaisessa ja venäläisessä ruokakulttuurissa.
Suupalan kokoisen momon taikinakuori tehdään vedestä ja jauhoista. Joskus taikinaan saatetaan silti lisätä muita aineita, kuten hiivaa tai ruokasoodaa. Momon täytteet voivat olla melkein mitä vain. Kasvistäytteistä yleisimpiä ovat kaali ja peruna sekä erilaiset yrtit ja mausteet. Lihatäytteistä Nepalissa ja Intiassa suositaan etenkin kanaa, lammasta, jakkia tai vesipuhvelia. Momojen kanssa nautitaan perinteisesti yhtä tai useampaa kastiketta, johon nyyttejä dipataan. Yleisimpiä kastikkeita ovat erilaiset chutneyt ja tomaattipohjaiset chilikastikkeet.
Useimmiten momot tarjoillaan höyrytettyinä. Ne voidaan myös paistaa tai uppopaistaa.
Papuanmarjastaja

Papuanmarjastaja ("Melanocharis arfakiana") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Papuanmarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia ei tunneta hyvin, eikä sen populaation koosta ole tarkkoja arvioita. Laji luokitellaan elinvoimaiseksi, koska sen levinneisyysalue vaikuttaisi olevan suhteellisen laaja ja se pystyy elämään myös luonnontilattomissa metsissä.
Elintavat.
Papuanmarjastaja elää vuoristometsissä 640–1 100 metrin korkeudella merenpinnasta, ja se voi elää myös luonnontilattomissa metsissä. Laji käyttää ravinnokseen marjoja ja luultavasti niveljalkaisia. Sen arvellaan pesivän toukokuun ja lokakuun välillä.
Mustamarjastaja

Mustamarjastaja ("Melanocharis nigra") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustamarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rinnemarjastaja

Rinnemarjastaja ("Melanocharis longicauda") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rinnemarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on raportoitu olevan harvinainen tai paikallisesti yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vuorimarjastaja

Vuorimarjastaja ("Melanocharis versteri") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vuorimarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on raportoitu olevan harvinainen tai melko yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Viirumarjastaja

Viirumarjastaja ("Melanocharis striativentris") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viirumarjastajaa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Guinean saarella. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleisestä runsaslukuinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Transpecosinrottakäärme

Transpecosinrottakäärme ("Bogertophis subocularis") on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva laji, joka on sukua bajanrottakäärmeelle ("B. rosaliae"). Eläin liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko.
Yksilön pituus on 0,9–1,7 m. Pääasiallinen väri on keltainen, kellanruskea tai ruskea. Selässä on kaksi tummanruskeaa juovaa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Transpecosinrottakäärmettä tavataan Yhdysvaltojen lounaisosissa ja pohjoisessa Meksikossa. Sitä esiintyy aavikolla.
Lisääntyminen.
Munia on 3–7.
Ravinto.
Eläin syö pieniä nisäkkäitä, lintuja sekä muita matelijoita.
Harmaarintamesikko

Harmaarintamesikko ("Oedistoma iliolophus") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaarintamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan yksi runsaslukuisimmista lintulajeista alankojen ja mäkien sademetsissä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pikkumesikko

Pikkumesikko ("Oedistoma pygmaeum") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pikkumesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi tai yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Keltarintamesikko

Keltarintamesikko ("Toxorhamphus novaeguineae") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Keltarintamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu melko yleisestä yleiseksi. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Titušky

Titušky (; joskus myös yksikkömuodossa "tituško", "tituška") on yleisesti Ukrainan median ja yleisön käytössä oleva nimitys huligaanille, jonka uskotaan olevan venäläismielinen provokaattori. Tituškojen väitetään olevan taistelujoukoista koottuja siviiliasuisia laittomia ryhmiä, joiden tavoitteena on hajottaa rauhanomaisia mielenosoituksia väkivaltaisesti ja hyökätä toimittajia ja median edustajia vastaan. Tituškot sulautuvat ensiksi väkijoukkoon ja aloittavat sitten tappeluja.
Nimitystä alettiin käyttää marraskuussa 2013 Euromaidan-mielenosoitusten aikana Alueiden puolueen ja sen johtaman hallituksen palkkaamista siviiliasuisista väkivaltaisista provokaattoreista.
Ukrainalainen ammattilaisjalkapalloilija Vladislav Kalitvintsev joutui Tituškojen pahoinpitelemäksi 21. helmikuuta 2014. Tituškojen kerrotaan helmikuun puolenvälin jälkeen surmanneen uhrejaan tilanteen kiristyttyä.
Nimen alkuperä.
Nimitys sai alkunsa Vadym Tituškosta (, myös nimellä Vadik Rumyn ), joka on Bila Tserkvasta kotoisin oleva vapaaottelija. Tituško hyökkäsi 5 kanalin toimittajien kimppuun Kiovassa 18. toukokuuta 2013. Tituško oli yksi kolmesta miehestä, jotka tuomittiin ehdolliseen rangaistukseen hyökkäyksestä. Tituškon kerrotaan olevan tyytymätön nimeensä liitetystä assosiaatiosta. 
Radio Libertyn verkkosivulla tituškot kuvaillaan "roteviksi urheiluvaatteisiin pukeutuneiksi miehiksi, jotka toimivat agent provocateureina. He iskevät protestoijia vastaan tai provosoivat yhteenottoja tahratakseen rauhanomaisia mielenosoituksia."
Tuhkapäämesikko

Tuhkapäämesikko ("Toxorhamphus poliopterus") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tuhkapäämesikkoa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan usein yleinen tai runsaslukuinen. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Stig Stendahl

Stig Stendahl (s. 1939), DI, on elinkeinoelämän vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka on toiminut mm. Abloylla toimitusjohtajana 1990-1992, Fiskars Oyj Abp:ssä toimitusjohtajana 1992-2000 ja Ablyta ja Fiskarsia ennen Konecranesissa, Aktia-pankissa, Plantagen Norden AB:ssä , LKB Produkterissa sekä Stiftelsen för det tvåspråkiga Finland-säätiössa ja Stiftelsen för Åbo Akademi-säätiössä. Hän on myös Hallitusammattilaiset ry:ssä.
Tiaismarjastaja

Tiaismarjastaja ("Oreocharis arfaki") on tiaismarjastajien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Tiaismarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä hyvin yleiseksi sen suosimalla korkeusvyöhykkeellä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Täplämarjastaja

Täplämarjastaja ("Rhamphocharis crassirostris") on marjastajien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Täplämarjastajaa tavataan Uuden-Guinean saarella Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Revs

REVS on Suomessa vuonna 2011 perustettu itsenäinen muotilehti. Lehti on englanninkielinen, se julkaistaan 4 kertaa vuodessa ja sitä julkaisee SECT ET SEPT -mediastudio.
REVS -lehden päätoimittaja ja perustaja on argentiinalaissyntyinen valokuvaaja Federico Cabrera. Lehteä myydään 25 eri maassa Euroopassa, Aasiassa ja USA:ssa ja sen jakelusta vastaa Comag UK. REVS-lehdellä on myös digitaalinen kuukausijulkaisu, REVS Digital, joka on tarkoitettu taulutietokoneelle. 
REVS on yksi harvoista suomalaisista muotilehdistä, joiden jakelu keskittyy pääasiassa Suomen ulkopuolelle.
Lähteet.
WE ARE HELSINKI No.29 February / March 2012 
http://www.revsmag.com/
Alexandra Palace

Alexandra Palace on Pohjois-Lontoossa sijaitseva monitoimirakennus, jossa järjestetään näyttelyitä, konsertteja ja urheilutapahtumia. Palatsia kutsutaan myös lempinimellä Ally Pally.
Historia.
Alexandra Palace rakennettiin Alexandra Parkiin vuonna 1873, ja sen avajaisia vietettiin kuningatar Viktorian 54. syntymäpäivänä. Tulipalo tuhosi rakennuksen vain 16 päivää avajaisten jälkeen. Palatsi rakennettiin uudelleen, ja uudet avajaiset pidettiin vuonna 1875. Palatsi tuhoutui pahoin vielä toisessakin tulipalossa vuonna 1980. Alexandra Palace kunnostettiin jälleen, ja se avattiin vuonna 1988.
Alexandra Palace on myös televisiotoiminnan syntymäpaikka. BBC vuokrasi palatsin itäosan vuonna 1935, ja aloitti sieltä televisio-ohjelmien lähettämisen.
Tapahtumia.
Vuodesta 2008 lähtien Alexandra Palacessa on järjestetty dartsin World Darts Championship-turnaus ja vuodesta 2012 snookerin Masters-turnaus.
Melbournen syyrialais-malabarilainen katolinen eparkia

Pyhän apostoli Tuomaksen Melbournen syyrialais-malabarilainen katolinen eparkia () on idän katolisuutta edustavan syyrialais-malabarilaisen katolisuuden riituksen eparkia Australiassa. Eparkia on perustettu tammikuussa 2014, ja se on toinen Intian ulkopuolelle perustettu syyrialais-malabarilaisen kirkon eparkia Chicagon eparkian jälkeen. Eparkia kattaa koko Australian, jossa asuu noin 35 000 syyrialais-malabarilaisen kirkon jäsentä.
Eparkian ensimmäinen piispa on Mar Bosco Puthur, jonka paavi Franciscus nimitti virkaansa vuonna 2014.
Hiljainen tyttö

Hiljainen tyttö on suomalaisen popartistin Robinin esikoisalbumin "Koodin" kolmas ja viimeinen single, joka julkaistiin 6. kesäkuuta 2012. 
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin sen kunniaksi, että albumia oli myyty siihen mennessä yli 100 000 kappaletta. Musiikkivideon ohjaajina olivat Hannu Sormunen ja Robinin isä Mika Packalen.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I

Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I on entsyymi, joka osallistuu eliöissä ureakiertoon. Tämä ligaaseihin kuuluva entsyymi syntetisoi karbamoyylifosfaattia ammoniakista, hiilidioksidista ja kahdesta ATP-molekyylistä. Karbamoyylifosfaattisyntetaasi on eliöillä mitokondriaalinen entsyymi eli esiintyy solujen mitokondrioissa.Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I:n EC-numero on EC 6.3.4.16. Sytosolissa esiintyy toinen karbamoyylifosfaattia syntetisoiva entsyymi karbamoyylifosfaattisyntetaasi II.
Ominaisuudet.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I on ihmisellä rakenteeltaan monomeeri, jonka molekyylimassa on noin 160–165 kDa. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymikseen N-asetyyliglutamiinihapon, joka aktivoi entsyymiä allosteerisesti. Lisäksi karbamoyylifosfaattisyntetaasi vaatii joko magnesium- tai mangaani-ioneja koordinoitumaan ATP-molekyyleihin.
Karbamoyylifosfaattisyntetaasi I katalysoi karbamoyylifosfaatin syntetisoimista seuraavasti. Hiilidioksidi esiintyy soluissa tyypillisesti vetykarbonaatti-ionina, ja ensimmäisessä vaiheessa karbamoyylifosfaattisyntetaasi muodostaa siitä reaktiivisen karboksifosfaatin siirtämällä sille fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä, josta muodostuu ADP-molekyyli. Seuraavassa vaiheessa nukleofiilinen ammoniakki hyökkää tähän välituotteeseen ja korvaa fosfaattiryhmän muodostaen karbamiinihapon. Viimeisessä vaiheessa karbamoyylifosfaattisyntetaasi I siirtää karbamiinihapolle fosfaattiryhmän toisesta ATP-molekyyliltä, jolloin tuotteeksi syntyy karbamoyylifosfaattia.
M11 (Valko-Venäjä)

Valtatie M11 () on noin 190 kilometriä pitkä pohjois-eteläsuuntainen valtatie Valko-Venäjän Hrodnan ja Brestin alueilla. Valtatie alkaa Liettuan vastaisella rajalla olevalta Benjakonin raja-asemalta (), kiertää Voranavan sen itäpuolelta, jatkaa Lidan, Dzjatlavan ja Slonimin kautta näiden eteläpuolella sijaitsevaan Ivatsevitšyn piirin Byteniin (), jonka jälkeen tietä on vielä 8 kilometriä ennen kuin tie saapuu lopulta kansalliselle tielle R2. Valtatie M11 muodostaa osan eurooppatietä E85 (), eli osuuden Liettuan rajalta R2-kantatielle, jonka jälkeen E85 jatkaa lounaaseen R2-kantatietä seuraten. Kansallisen tien R2 risteyksestä on kolmen kilometrin matka seuraavalle valtatielle eli Brestistä Minskin kautta Moskovaan johtavalle valtatielle M1 (joka on tietullitietä). 
Kansallinen valtatie M11 oli vielä 2014 alussa BelToll-järjestelmän kuulumaton, tietulleista vapaa valtatie.
Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto

Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitto MTL oli Suomessa toimivien markkinoinnin ja viestinnän asiantuntijayritysten, kuten mainos-, media- ja viestintätoimistojen etujärjestö. Jäseninä oli myös digitaalista markkinointia ja mainontaa tekeviä ns. digitoimistoja sekä tapahtumamarkkinointia tekeviä yrityksiä. Jäsenyritysten yhteenlaskettu myyntikate oli vuonna 2013 noin 220 miljoonaa euroa ja niiden palveluksessa toimi noin 1 600 henkilöä.
MTL yhdistyi vuonna 2020 Marketing Finlandiin.
Historia.
MTL perustettiin vuonna 1942 Mainostoimistojen liitoksi. Mediatoimistojen tultua mukaan vuonna 2000 nimi muutettiin Markkinointiviestinnän Toimistojen Liitoksi. Vuonna 2006 Viestintätoimistojen liitto ja MTL yhdistyivät. Suomen Tapahtumamarkkinointiyhdistys STAY liittyi MTL:ään 2010. Vuonna 2015 nimi muutettiin Markkinoinnin, teknologian ja luovuuden liitoksi.
MTL yhdistyi vuonna 2020 Marketing Finlandin kanssa. Uudeksi nimeksi tuli Marketing Finland.
Toiminta.
MTL järjesti jäsenyrityksilleen markkinointiviestintäalan kilpailuja, koulutusta ja tapahtumia sekä kerää ja tuottaa toimialaa koskevaa tietoa. MTL:n yksin tai yhdessä muiden alan toimijoiden kanssa järjestämiä kilpailuja ja palkintoja olivat Effie, Finnish Comms Awards, Suomen markkinointihenkisin insinööri, televisiomainontaa luotaava Parhaat Sekunnit sekä Kultasulka-kilpailu markkinointiviestintää tunnetuksi tekeville kirjoituksille ja esityksille. MTL:n tapahtumia olivat erilaiset ajankohtaisseminaarit ja jokasyksyinen Markkinoinnin viikko.
MTL oli jäsenenä kansainvälisissä alan kattojärjestöissä kuten EACA (The European Association of Communications Agencies) ja ICCO (The International Communications Consultancy Organisation).
Niilo Ihamäki

Niilo Oskari Ihamäki (15. syyskuuta 1920 Köyliö – 17. tammikuuta 2014 Espoo) oli suomalainen radiotoimittaja.
Ihamäki aloitti toimittajan uransa 1930-luvun lopulla Kokemäellä ilmestyneen sanomalehti Lallin kesätoimittajana. Hän tuli Yleisradion palvelukseen 1953 ja oli muun muassa käynnistämässä Pääministerin haastattelutuntia 1962 sekä luki lehtikatsauksia. Hän toimi myös radion puhetekniikan opettajana Tampereen yliopistossa. 
Ihamäki jäi eläkkeelle Yleisradiosta 1985, mutta hän jatkoi ohjelmien tekoa ja kirjoitti myös artikkeleita satakuntalaisiin lehtiin miltei kuolemaansa saakka. Erityisen mielellään Ihamäki teki ikäihmisten haastatteluja. Hän juonsi Kiikoisissa järjestetyt kansanmusiikkijuhlat Kiikoisten Purpurit 40 kertaa vuosina 1970–2009. 
Niilo Ihamäen poika on Yleisradion toimittaja Olli Ihamäki ja pojanpoika hovimuusikkona tunnettu Ilkka Ihamäki.
201NYT

201NYT on rap/funk -yhtye Funksonsin toinen albumi. Se julkaistiin MediaCroco Recordsin kautta 1. maaliskuuta 2013. Kappaleesta ”Mayday” on kuvattu musiikkivideo.
Ales Mihalevitš

Aljaksei ”Ales” Anatoljevitš Mihalevitš (; s. 1975) on valkovenäläinen juristi ja poliitikko. Hän oli ehdokkaana vuoden 2010 presidentinvaaleissa.
Vaalien jälkeen Mihalevitš joutui vankilaan kahdeksi kuukaudeksi. Hän on syyttänyt viranomaisia kidutuksesta pidätyksensä aikana.
Maaliskuussa 2011 hän lähti maanpakoon ja on asunut Tšekissä ja Puolassa.
Vuonna 2011 Mihalevitš sai kanadalaisen ihmisoikeusjärjestön myöntämän John Humphrey -palkinnon tunnustukseksi työstään kidutettujen hyväksi.