tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aigonnay

Aigonnay on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin itäpuolella. Kunnan pinta-ala on 14,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 644 asukasta (vuonna 2016).
Cape Point

Cape Point () on kallioinen niemeke Kapin niemimaan koilliskulmassa Afrikan mantereen eteläisessä kärjessä. Se sijaitsee noin yhden kilometrin itään Hyväntoivonniemestä ja 150 kilometriä länteen Kap Agulhasista, Afrikan eteläisimmästä kärjestä. Niemeke on osa kansallispuistoa Table Mountain National Park.
Cape Pointissa sijaitsee kaksi majakkaa. Vanhempi näistä rakennettiin vuonna 1859 niemekkeen korkeimmalle kohdalle 238 metriä merenpinnan yläpuolelle. Majakan korkea sijainti ja etäisyys rannikolta johti kuitenkin sen valon heikkoon näkyvyyteen sumun aikana, mikä oli syynä portugalilaisen risteilyaluksen SS Lusitanian karilleajoon ja uppoamiseen niemekkeen edustalla vuonna 1911. Turman jälkeen Cape Pointiin rakennettiin uusi majakka 87 metriä merenpinnan yläpuolelle lähemmäksi rannikkolinjaa.
Best Sellers (Fats Dominon albumi)

Best Sellers on englantilaisen Hammer Records -levy-yhtiön julkaisema kokoelma-albumi (luettelotunnus HMS 6003) Fats Dominon tuotannosta.
Julkaisuvuotta ei ole mainittu. LP-levyn etiketissä otsikkona on "Golden Greats".
Tuotannossa osallisena on ollut myös Everest Records ja kyseessä on "Des Dolan -lisenssi". Valmistaja ja jakelija on PRT Ltd.
Samassa sarjassa on julkaistu albumit
Kappaleet.
Kappaleiden yhteyteen on lisätty kuukausi ja vuosi, jolloin Imperial-levymerkillä ilmestyneet kappaleet nousivat Yhdysvalloissa Billboardin Top 10 -poplistalle, sekä korkein sijoitus (#).
Hyman Minsky

Hyman Minsky (23. syyskuuta 1919 Chicago, Yhdysvallat – 24. lokakuuta 1996 Rhinebeck, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä. Elinaikanaan hän jäi melko lailla vaille huomiota, mutta vuonna 2008 alkaneen yleismaailmallisen talouskriisin aikana hänen teoriansa alkoivat saada huomiota. 
Minskyn isä oli venäjänjuutalainen emigrantti joka siirtyi Yhdysvaltoihin vuoden 1905 epäonnistuneen vallankumouksen jälkeen. Hän väitteli Harvardin yliopistosta ohjaajanaan Joseph Schumpeter.
Minsky rakensi teoriaansa finanssikriiseistä 1950-luvulta alkaen. Teorian perusajatus on, että vakaus luo epävakautta. Kun talous on vakaa, yritykset pankit ja kotitaloudet ovat luottavaisia, ja sen myötä luotonanto, velkaantuminen ja riskit kasvavat. Tällöin alkaa keinottelu. Kuplan puhkeamista kutsutaan Minsky-hetkeksi. Kyseisellä hetkellä alkaa hallitsematon syöksy ja seurauksena on talouden romahdus, josta voi selvitä vain elvytyksen ja keskuspankin tukitoimien avulla. Minskyn mukaan epävakauden merkittävimpiä aiheuttajia ovat pankit ruokkiessaan kuplan syntymistä.
Airvault

Airvault on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella. 49 neliökilometrin laajuisessa kunnassa oli vuoden 2012 väestönlaskennassa 3 047  asukasta.
Airvault’n kylään johtaa silta Thouetjoen yli. Kylän keskellä oleva Saint Pierren kirkko rakennettiin alun perin vuoden 975 paikkeilla, mutta sitä on rakennettu uudelleen ainakin 1000- ja 1100-luvuilla, jolloin sitä käyttivät levähdyspaikkana Santiago de Compostelaan matkalla olleet pyhiinvaeltajat. Kirkonaukion alla on maanalainen kaivo. Korttelin päässä kirkosta on kotiseutumuseo. Aivault’n linna on mäen päällä kylän yläpuolella.
Kirjailija Voltairen arvellaan keksineen taiteilijanimensä kääntämällä kylän nimen Airvault tavut toisinpäin. Tarinaa tukee se, että Voltairen toisen vanhemman arvellaan omistaneen kiinteistön kylässä.
Airvault’ssa pidetään vuosittainen australialaiselle didgeridoo-soittimelle omistettu festivaali.
Les Alleuds (Deux-Sèvres)

Les Alleuds on entinen Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella. Vuonna 2014 kunnassa oli 274 asukasta, ja sen pinta-ala oli 9,2 neliökilometriä. Suurimmillaan 1800-luvun lopulla kylässä on ollut noin 650 asukasta.
1. tammikuuta 2017 Les Alleuds ja Gournay-Loizé yhdistettiin Alloinayn kunnaksi.
Esa Heikkilä

Esa Heikkilä on suomalainen kapellimestari. Hän on toiminut vuodesta 2010 päätoimenaan Lohjan kaupunginorkesterin taiteellisena johtajana ja toimii Sysmän Suvisoiton festivaalin taiteellisena johtajana kaudet 2016-2018. Hän johtaa lisäksi Lahden Nuorta Sinfoniaa, ja on säännöllisesti kutsuttu johtamaan myös ulkomaille. Hän on aiemmin toiminut 25 vuotta Sinfonia Lahden viulistina. Hän on toiminut vuodesta 2003 myös Sinfoniaorkesteri Vivon taiteellisena johtajana. 
Heikkilä sai vuonna 2014 "Etelä-Suomen Sanomien" Aukusti-palkinnon tekemästään työstä lahtelaisen musiikkielämän edistämiseksi.
Allonne (Deux-Sèvres)

Allonne on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin pohjois- ja Parthenayn lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 23,0 neliökilometriä ja siellä on arviolta 665 asukasta (vuonna 2016).
Amailloux

Amailloux on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee noin 14 kilometriä Parthenaysta luoteeseen. Kunnan pinta-ala on 37,2 neliökilometriä ja siellä on arviolta 829 asukasta (vuonna 2016).
Amuré

Amuré on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin lounaispuolella. Kunnan pinta-ala on 14,9 neliökilometriä ja siellä on arviolta 432 asukasta (vuonna 2016). Kunta kuuluu Niortin kaupungin ympärille syntyneeseen 45 kunnan muodostamaan taajamakuntaan Communauté d'agglomération du Niortais (CAN).
Lamminjärvi (Hahmajärvi)

Lamminjärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Mouhijärvellä Hahmajärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,4 hehtaaria ja sen pituus on 400 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee Tomulanjoki Hahmajärvestä sekä joukko pelto-ojia. Sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 7,8 kilometriä pitkä Hiusjoki ja Karijoki, joka laskee Mätikköön. Hiusjoki muuttuu Karijoeksi Hyynilän kylän kohdalla, kun siihen laskee oja Kortejärveltä. Aiemmin joet tunnettiin yhdellä nimellä Hyynilänjoki .
Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa.
Arçais

Arçais on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnan pinta-ala on 15,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 614 asukasta (vuonna 2016).
Arçais’n kylä sijaitsee Niortin kaupungista länteen keskellä Marais poitevinin itäistä Marais mouillé -suoaluetta, ja sitä ympäröivät monet kanavat ja vesireitit. Aluetta markkinoidaan matkailijoille nimellä ”Vihreä Venetsia”, ja sen kanavat ja kanavien varret ovat suosittuja soutu- ja polkupyöräretkien kohteita.
Arçais kuuluu Niortin kaupungin ympärille syntyneeseen 45 kunnan muodostamaan taajamakuntaan "Communauté d’agglomération du Niortais" (CAN).
Maailmassa on virhe

Maailmassa on virhe () on ruotsalaisen tietokirjailijan ja toimittajan Daniel Rydénin vuonna 2012 Ruotsissa ilmestynyt kirja, jonka kustansi Historiska Media. Suomennos ilmestyi syyskuussa 2014 Atena Kustannuksen kustantamana.
Kirja sisältää 101 historiallista epäonnistumista ympäri maailmaa. Osa epäonnistumisista on ollut suuria ja mullistanut koko maailmaa, kun taas osalla ei ole ollut suurta merkitystä maailman kulkuun. Kirja on saavuttanut Ruotsissa suurta myyntimenestystä. Suomenkielisen laitoksen Suomea koskevat luvut on kirjoittanut Panu Väänänen.
Suomennoksessa kirjan nimi lukee kannessa humoristisesti muodossa "Maailmassa on vihre".
Stand My Ground

Stand My Ground on hollantilaisen sinfonimetalli/rock-yhtye Within Temptationin ensimmäinen single heidän The Silent Force-studioalbumilta. Kappale on mukana myös yhtyeen The Heart of Everything-albumin Yhdysvaltain versiossa. Kappale onnistui pääsemään kymmenen parhaan joukkoon kolmessa valtiossa (Alankomaissa, Belgiassa ja Suomessa) ja se pääsi neljänkymmenen parhaan joukkoon neljässä muussa valtiossa. Kappaletta käytettiin elokuvan Blood &amp; Chocolate trailerissa.
Heidän kahden aiemman singlen, Ice Queenin ja Mother Earthin rinnalla "Stand My Groundista" tuli yksi yhtyeen nimikkokappaleista ja sitä on esitetty lähes jokaisessa heidän konsertissaan julkaisusta lähtien.
Stephanie Roche

Stephanie Roche (s. 13. kesäkuuta 1989 Dublin) on irlantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan naisten pääsarjan ASPTT Albia. Pelipaikaltaan Roche on hyökkääjä. Hän kuuluu myös Irlannin maajoukkueeseen.
Rochen kasvattajaseura on Stella Marris, jota hän edusti vuoteen 2007 asti. Vuodet 2007-2009 hän pelasi Dundalk Cityssä, ennen kuin vuonna 2009 siirtyi Irlannin pääsarjan Raheny Unitediin. Kahden Raheny-kauden jälkeen Roche siirtyi pääsarjaseura Peamount Unitediin. Kaudella 2011-2012 Roche voitti sekä sarjan mestaruuden että maalipörssin 26 osumallaan. Seuraavilla kahdella kaudella Roche sijoittui seuran kanssa kahdesti sarjan toiseksi. Kesäkuussa 2014 Roche siirtyi Ranskan pääsarjan ASPTT Albiin. 
Irlannin naisten jalkapallomaajoukkueessa Roche debytoi lokakuussa 2008. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki syyskuussa 2009 Kazakstania vastaan. Maajoukkueessa Roche on pelannut 28 ottelua tehden neljä maalia.
Roche teki Peamount Unitedin paidassa lokakuussa 2013 upean maalin Wexford Youthsia vastaan Irlannin pääsarjassa. Roche sai oikealta laidalta keskityksen, nosti pallon kahdesti saman puolustajan yli ja potkaisi pallon vasemmalla jalallaan etunurkkaan. Maali oli ehdolla FIFA Puskas Awardiin eli vuoden hienoimman maalin palkintoon. Rochen maali pääsi kolmen parhaan maalin joukkoon yhdessä MM-kisoissa tehtyjen James Rodríguezin ja Robin van Persien maalien kanssa.
Memories (Within Temptationin kappale)

Memories on hollantilaisen sinfonimetalli/rock-yhtye Within Temptationin kappale heidän kolmannelta, The Silent Force-studioalbumilta. Se julkaistiin albumin toisena singlenä 31. tammikuuta 2005 yhdessä kappaleeseen liittyvän musiikkivideon kanssa. Kappaleen on versioinut yhdysvaltalainen klassinen crossoverlaulaja Jackie Evancho albumilleen "Awakening".
Haseki Sultan

Haseki Sultan oli Osmanien valtakunnassa hallitsevalle sulttaanille pojan synnyttäneelle puolisolle myönnetty arvonimi, joka tarkoitti prinssin eli şehzaden äitiä. 
Suosikkivaimon ja vallanperijän äidin, Haseki Sultanin asema hovissa oli korkea ja jäi toiseksi vain Valide Sultanille, sulttaanin äidille. Hasekit olivat usein orjataustaisia ja ulkomaisia, eikä heillä ollut verisidettä osmaniylimystöön, mutta tästä huolimatta Haseki Sultanin asemaan päässeet ohittivat arvoasteikossa ja kausittain maksetun rahallisen avustuksen määrässä sulttaanin verisukulaiset, kuten sisaret ja tädit.
Haseki Sultanin asuintilat olivat yleensä lähellä sulttaanin asuntoa. Usein Haseki Sultanit olivat puolisojensa suosimia ja heidän asemansa oli turvattu, mutta koska he eivät yleensä olleet virallisesti naimisissa sulttaanin kanssa he menetettyään suosionsa saattoivat menettää asuntonsa lyhyessä ajassa. Säännönmukaisesti Hasekit kuitenkin säilyttivät arvonimensä ja oikeuden heille ajoittain maksettuun rahasummaan. Arvonimeä käytettiin ensimmäisen kerran Suleiman I:n suosikkijalkavaimosta Hürrem Sultanista (n. 1510-1558), jonka kanssa Suleiman avioitui laillisesti ja joka nousi huomattavan korkeaan asemaan Topkapin palatsissa. Hasekien saama avustussumma kasvoi suureksi naisten sultanaatin aikana 1500-1600-luvulla, jolloin hovin naisilla oli poikkeuksellisen paljon valtaa valtakunnan asioihin. 1600-luvun puolenvälin aikoihin ja sen jälkeen summa kuitenkin pieneni: Murat IV:n ja Ibrahim I:n palveluksesta eläköityvät hasekit saivat 100 hopearahaa, kun esimerkiksi Kösem Sultan sai aikanaan 1000 hopearahaa.
Marais poitevin

Marais poitevin [maʁɛ pwatvɛ̃] on läntisessä Ranskassa sijaitseva suoalue, joka ulottuu departementtien Vendée, Deux-Sèvres ja Charente-Maritime alueille. Nimi tarkoittaa ”Poitoun suota” ja juontaa entisen Poitounlahden nimestä.
Suoalue sijaitsee Niortin kaupungin länsipuolella, La Rochellen pohjoispuolella ja Fontenay-le-Comtesta etelään.
Suoalueen läntinen osa on kuivattu viljelys- ja laidunkäyttöön, kun taas noin kolmanneksen kokoinen itäinen osa, ”Marais mouillé”, on runsasvetinen puustoinen luhtasuo monine kanavineen ja muine vesireitteineen. Tämä ”Vihreäksi Venetsiaksi” kutsuttu alue on suosittua soutu- ja pyöräilyretkien aluetta.
Suoalue on pinta-alaltaan 970 neliökilometriä, mikä tekee siitä suurimman suoalueen Atlantin rannikolla ja Ranskan toiseksi suurimman suoalueen maan eteläosassa sijaitsevan Camarguen jälkeen.
Vuonna 1979 alue nimettiin alueelliseksi luonnonpuistoksi ("parc naturel régional"), mutta se menetti tuon aseman 1997 voimakkaiden maatalouteen liittyvien muutostensa takia. Nykyisin vain 185 neliökilometrin alue on suojeltua nimellä "Parc Interrégional du Marais poitevin". Alueella viljellään väinönputkea ("Angelica archangelica"), jonka lehtiä, siemeniä ja juuria käytetään ravinnoksi ja yrttinä.
Vuonna 2010 suoalueelle myönnettiin omaleimaisen matkailukohteen Eden-palkinto (European Destinations of Excellence).
Tuutikki Tolonen

Tuutikki Tolonen (oik. "Tolonen de Arias", s. 2. maaliskuuta 1975 Suomussalmi) on suomalainen lastenkirjailija ja sanataidekasvattaja.
Elämä ja ura.
Tolonen on koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän opiskeli suomen kieltä ja kirjallisuutta Oulun yliopistossa. Tolonen on suorittanut opintoja myös Jyväskylän yliopiston avoimessa yliopistossa ja opiskellut espanjaa ja latinalais-amerikkalaista kirjallisuutta Universidad del Salvadorissa Buenos Airesissa, Argentiinassa.
Vuodesta 1995 Tolonen on työskennellyt lasten ja nuorten sanataideopettajana eri puolilla Suomea, muun muassa Helsingin Annantalon taidekeskuksessa. Hän oli perustamassa oululaista Nukun (nyk. Valveen) sanataidekoulua. Vuonna 2001 Tolonen sai sanataidekasvatustyöstä lastenkulttuurin valtionpalkinnon yhdessä Outi-Maria Takkisen kanssa. Vuodesta 2011 hän oli lasten kirjallisuuslehti Vinskin toimitussihteeri ja vastaava toimittaja.
Tolonen on tehnyt paljon yhteistyötä Eppu Nuotion kanssa. Vuonna 2000 he dramatisoivat Aili Somersalon "Mestaritontun seikkailut" -saturomaanin pohjalta samannimisen näytelmän Oulun kaupunginteatteriin. Vuosina 2005 ja 2006 Tolonen julkaisi Nuotion kanssa kirjaparin "Unienvaihtaja" ja "Kuunsulka". Vuosina 2007–2013 he julkaisivat yhdessä viisiosaisen "Pensionaatti Onnela" -kirjasarjan. Lisäksi heiltä ilmestyi vuosina 2008 ja 2009 kaksi Sari Airolan kuvittamaa Leonardo-kuvakirjaa. Tolonen on julkaissut myös 24 sadun kokoelman "Joulusatuja" (2013).
Vuonna 2002 Tolonen sai kunniamaininnan Gummeruksen, Nuoren Voiman Liiton ja Xeroxin novellikilpailussa. Tammikuussa 2016 hän sai Arvid Lydecken -palkinnon lastenromaanistaan "Mörkövahti". Kirjan julkaisuoikeudet on myyty 14 maahan ja siitä on tekeillä Hollywood-elokuva. Teos oli myös Anni Polva -palkintoehdokkaana 2017. Vuonna 2021 Tolonen sai Lasten LukuVarkaus-palkinnon teoksesta "Agnes ja unien avain". Teos oli myös Runeberg Junior -ehdokas.
Tolonen on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän asuu perheineen Helsingissä.
Tuotanto.
Artikkeleita.
Lähde
SpaceX CRS-5

SpaceX CRS-5 (myös SpX-5) oli SpaceX:n rahtilento Kansainväliselle avaruusasemalle. Se oli Dragon-kapselin viides lento asemalle. Lento kuului NASAn Commercial Resupply Services -ohjelmaan. Raketti laukaistiin Cape Canaveral Air Force Stationin SLC-40-laukaisualustalta 10. tammikuuta 2015 kello 9.47 UTC-aikaa. Lento päättyi onnistuneesti 11. helmikuuta 2015 Dragonin laskeuduttua Tyyneenmereen kello 0.44 UTC-aikaa.
Rakettivaiheen talteenottoyritys.
Lennolla Spacex yritti Falcon 9 -raketin ensimmäisen vaiheen talteenottoa. Rakettivaiheen oli tarkoitus laskeutua Atlantilla olevalle "autonomous spaceport drone ship" -lautalle. Rakettivaihe saatiin osumaan alustalle mutta se osui siihen liian suurella nopeudella ja tuhoutui. Sumuinen sää ja hämärä esti laskeutumisen tallentamisen videolle. Epäonnistumisen syyksi arvioitiin hydrauliöljyn loppumista hydrauliikkajärjestelmästä, joka ohjasi rakettivaiheen yläosassa olevia ohjaussiivikkeitä.
Rahti.
Laukaisu kuljetti 2317 kilogrammaa rahtia avaruusasemalle. Dragon-kapselin paineistettu hyötykuorma käsitti 490 kilogrammaa miehistötarvikkeita, 717 kg avaruusaseman osia ja 577 kg tutkimustarvikkeita. Painetistamattomana hyötykuormana oli 490 kilogramman Cloud Aerosol Transport System (CATS) -tutkimuslaitteisto, joka asennettiin aseman japanilaiseen Kibō-moduuliin. CATS-laitteistolla tutkitaan ilmakehän hiukkasia.
Zuavit

Zuavit, zuaavit (, yks. "Zouave") olivat tiettyjä kevyen jalkaväen rykmenttejä, jotka palvelivat Ranskan Pohjois-Afrikassa vuosina 1831–1962. Nimitys on ollut käytössä myös muiden maiden armeijoissa, ja zuaveiksi kutsuttiin joitakin Yhdysvaltain sisällissodan aikaisia vapaaehtoisyksikköjä ja mustia brasilialaisvapaaehtoisia Kolmoisliiton sodassa. Tunnusomaisinta näille yksiköille oli univormu, johon kuului lyhyt takki alhaalta avoimella etumuksella ja pussittavat housut ("serouel") sekä usein leveitä kangasvöitä ja itämaisia päähineitä, kuten fetsejä.
Ranska värväsi ensimmäiset zuavi-pataljoonansa Zouaoua- tai Zwāwa-nimellä kutsutusta berberiheimosta Algeriassa 1831. 
Zouaoua-heimon miehet olivat soturikansaa, ja heistä oli muodostettu yksikköjä jo sinä aikana, kun Osmanien valtakunta hallitsi Algeriaa.
Leivinlammi

Leivinlammi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Ovaalinmuotoisen lammen halkaisija on 50 metriä ja se sijaitsee laajan ja pääosin ojittamattoman Leivinsuon sisällä. Suo rajautuu pohjoisessa Hyynilänkankaan harjuun, josta pääosa vedestä tulee. Rinne viettää etelään Horvonsuolle, jonne vesi valuu ja kertyy lopulta Horvonojaan, joka laskee Kirkkojärveen.
Johanna Tuomola

Johanna Tuomola (s. 1961 Helsinki) on suomalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut sekä lasten- ja nuortenkirjoja että dekkareita aikuisille.
Ennen uraansa kirjailijana Tuomola työskenteli hevosten parissa. 1990-luvulla hän kirjoitti Kariston kustantaman kahdeksanosaisen Kati-hevoskirjasarjan. 2000-luvulla Tuomola on kirjoittanut helppolukuista lasten dekkarisarjaa.
Tuomolan ensimmäinen aikuisille suunnattu jännitysromaani "Tummissa vesissä" ilmestyi vuonna 2009 Myllylahden kustantamana. Dekkareissa rikoksia selvittää lohjalainen poliisi Noora Nurkka.
Tuomola asuu Port Elizabethissa, Etelä-Afrikassa. Aikaisemmin hän asui Lohjan Vaanilassa.
Pihapunavarpunen

Pihapunavarpunen ("Haemorhous mexicanus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pihapunavarpusta tavataan suuressa osassa Meksikoa ja Yhdysvaltoja sekä Kanadan eteläosissa. Lajin kannankehitys on runsastuva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Heidi Parland

Heidi Parland (vuoteen 1941 Enckell, o.s. Runeberg; 30. syyskuuta 1902 Helsinki – 3. tammikuuta 1990 Helsinki) oli suomenruotsalainen kääntäjä ja kirjallisuusarvostelija.
Ura.
Parland käänsi ruotsiksi suomalaista kaunokirjallisuutta (muun muassa Mika Waltaria ja Toivo Pekkasta), psykologista kirjallisuutta saksasta (C. G. Jungia ja Anna Freudia) ynnä muita teoksia. Lisäksi Parland työskenteli kirjastonhoitajana vuoteen 1940 saakka ja laati kirjallisuusarvosteluja paitsi "Helsingin Sanomiin" myös "Arbetarbladetiin" ja "Nya Argus" -lehteen.
Yksityiselämä.
Heidi Parlandin isä oli Nino Runeberg. Heidi Parland oli naimisissa Rabbe Enckellin kanssa vuosina 1925–1941 ja Oscar Parlandin kanssa vuodesta 1941. Ensimmäisestä avioliitosta syntyi kaksi lasta: taiteilija Birgitta Parland (1926–2018) ja psykiatri Mikael Enckell. Myös jälkimmäisestä liitosta syntyi kaksi lasta: psykoanalyytikko Oliver Parland ja kirjastonhoitaja Nina Sandelin.
Vuoripunavarpunen

Vuoripunavarpunen ("Carpodacus pulcherrimus") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vuoripunavarpusta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Mongoliassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajin on kuvattu olevan yleinen suurimmassa osassa levinneisyysaluettaan, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kiinanpunavarpunen

Kiinanpunavarpunen ("Carpodacus waltoni") on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kiinanpunavarpusta tavataan vain Kiinassa. Lajia on kuvattu hyvin huonosti tunnetuksi ja harvinaiseksi, mutta sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Saturnian Mist

Saturnian Mist on suomalainen black metal -yhtye, jonka perustivat vokalisti fra. Zetekh ja kitaristi fra. Chaoswind Kuopiossa vuonna 2006. Sanoituksellisesti yhtye ammentaa vaikutteensa okkultismista, mystiikasta, filosofiasta ja satanismista. 
Jäsenet.
Entiset jäsenet
Kirkkojärvi (Uotsola)

Kirkkojärvi on Pirkanmaalla Sastamalan Mouhijärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 92,4 hehtaaria ja sen pituus on 2,1 kilometriä ja leveys 800 metriä. Järveen laskee seitsemän pelto- tai metsäojaa, joista kaksi on järven laskuojia. Horvonoja on Hikijärven ja Leivinlammin alueen laskuoja ja Eskolanjokea myöten, joka on Kallojärven ja Ahvenjärven laskuoja. Kirkkojärven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 2,9 kilometriä pitkä Myllyoja, joka laskee Mätikköön. Kirkkojärven valuma-alueen pinta-ala on 43,2 km².
Järven rantaviiva on 7,0 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaata, jota on viljelty ainakin 1740-luvulta asti. Järven ympärillä on kylät Vestola, Eskola, Tervamäki, Mierola ja Vanhakirkko. Vanhakirkossa on sijainnut Mouhijärven seurakunnan vanha kirkko, josta on jäljellä hautausmaa.
Järven vedenlaatu on hyvä.
Historiaa.
Vuonna 1848 haki rusthollari Josephsson lupaa purkaa Kirkkojärvestä Mätikköön virtaavan Myllyojassa olevan padon. Padon ainoa käyttötarkoitus on ollut aikaisemman myllyn toiminnan varmistaminen. Vuosina 1916 ja 1926 on järvellä toimitettu katselmukset. Varsinaiseen järven vedenpinnan laskemiseen saatiin lupa vuonna 1933. Luvan haki Kalle Järvinen.
Kallojärvi (Sastamala)

Kallojärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 27,5 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 600 metriä. Järveen laskee kolme pelto- tai metsäojaa, joista Raijonoja on Ahvenjärven laskuoja. ja sen luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 1,9 kilometriä pitkä Eskolanoja, joka laskee Kirkkojärveen.
Järven rantaviiva on 2,5 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin peltomaata. Järvi jää keskelle Yliskallion kylää (entinen Yliskallon kylä).
Historiaa.
Vuonna 1926 toimitettiin järvellä katselmus ja järven vedenpinnan laskemiseen saatiin lupa vuonna 1933. Luvan haki Kalle Järvinen.
ROR

ROR eli Revolutions On Request oli helsinkiläinen taiteilijakollektiivi. Se perustettiin vuonna 1998, alun perin osuuskuntana. Mukana oli vaihteleva määrä eri visuaalisen, taideteollisen ja musiikin alojen edustajaa, joista vähän myöhemmin muodostui pienempi taiteilijaryhmä, ja sen toiminta fokusoitui kokonaan nykytaiteeseen.
Vuosituhannen vaihtuessa ryhmä oli tiivistynyt nelihenkiseksi sen tunnetuimpaan kokoonpanoon.
ROR-taiteen keskeisiä teemoja olivat kritiikki teknologiauskoa kohtaan, rock- ja pop-kulttuurin ilmiöt, psykedelia, perinteiset käsityötaidot yhdistettyinä nykyaikaisiin medioihin ja optisten illuusioiden perinteisiin.
Jäsentensä mukaan ROR oli elämäntapa. Viimeinen näyttely johon ryhmä osallistui oli vuonna 2008. ROR-taide oli leimallisesti ryhmän tekemää tai sen tuottamaa, ROR-filosofiasta syntynyttä tai siihen sopivaa, ja mukaan kutsuttiin tarpeen mukaan myös vierailijoita - kuvataiteilijoita, muusikoita, käsityöläisiä ja keksijöitä. Tärkeintä oli tietty ROR-asenne.
Ryhmää onkin verrattu sen taiteen intermediaalisuuden ja filosofian puolesta Fluxukseen.
Näyttelytoiminta ja ROR-galleria.
Ryhmä sekä osallistui erilaisiin kutsu-ja ryhmänäyttelyihin että tuotti isoja joukkonäyttelyitä, joihin kutsuttiin vierailevia artisteja, ja se myös kiersi näiden näyttelyiden kanssa ympäri maailmaa. Vuonna 2003, ROR perusti muutaman muun ammattilaisen kanssa (mm. Eva Neklyaeva, Max Ryynänen) voittoa tuottamattoman ns. vaihtoehtoisen taidegallerian Helsingin Kallioon, jossa kuratoitiin omia ja kutsunäyttelyitä. Gallerian toimintafilosofiana oli levittää taidetta myös sellaisille ihmisille, jotka eivät gallerioissa yleensä käy. Näyttelytoiminta Kalliossa jatkui vuoden 2004 loppuun.
Jäsenet.
Muita jäseniä mm.: Alvar Gullichsen, Reetta Hartikainen, Sanna-Mari Liukkonen, Juha Mäkelä, Heikki Ryynänen
Ellen Taaffe Zwilich

Ellen Taaffe Zwilich (o.s. Zwilich; s. 30. huhtikuuta 1939 Miami, Florida) on yhdysvaltalainen taidemusiikin säveltäjä ja entinen viulisti.
Elämä ja ura.
Ellen Taaffe opiskeli lapsena pianon, viulun ja trumpetin soittoa. Hän suoritti Floridan valtionyliopistossa musiikkilinjalla alemman (1960) ja ylemmän korkeakoulututkinnon (1962). Hän muutti 1964 New Yorkiin, jossa jatkoi viuluopintojaan Ivan Galavianin johdolla. Taaffe soitti viulua Leopold Stokowskin johtamassa American Symphony Orchestra -orkesterissa 1965–1972. Hän nai Metropolitan-oopperan orkesterissa viulistina soittaneen Joseph Zwilichin, joka kuoli vuonna 1979.
Zwilich opiskeli säveltämistä Juilliard Schoolissa Elliot Carterin ja Roger Sessionsin johdolla. Hän valmistui 1975 tohtoriksi oppilaitoksen ensimmäisenä naisena. Sen jälkeen Zwilich on työkennellyt säveltäjänä. Hän sai 1980 Guggenheim-stipendin. Vuodesta 2000 hän on ollut myös opettajana Floridan valtionyliopistossa. Vuosina 1995–1999 hän oli Carnegie Hallin virallinen säveltäjä ja perusti ”Making Music” -nimisen konserttisarjan, jossa esitetään elävien säveltäjien uutta musiikkia. Zwilich sai vuonna 1983 ensimmäisestä sinfoniastaan ensimmäisenä naisena musiikin Pulitzer-palkinnon. Zwilich on ollut Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäsen vuodesta 1992 ja Yhdysvaltain taide- ja tiedeakatemian jäsen vuodesta 2004.
Musiikki.
Zwilichin läpimurtoteos oli 1973 valmistunut "Symposium for Orchestra", jonka esityksen Pierre Boulez johti Juilliard Schoolissa vuonna 1975. Zwilich on sittemmin säveltänyt useita mittavia orkesteriteoksia perinteisissä ilmaisumuodoissa. Hän sävelsi vuoteen 1999 mennessä neljä sinfoniaa, niistä ensimmäisen 1982. Hän on säveltänyt myös konserttoja lyömäsoittimille ja kahdelle pianolle sekä soolokonserttoja vetopasuunalle, käyrätorvelle, fagotille, viululle ja pianolle. Muita Zwilichin mainittavia sävellyksiä ovat baletti "Tanzspiel" (1987) ja Charles M. Schulzin "Tenavat"-sarjakuvan innoittama kamariorkesterisarja "Peanuts® Gallery" (1996).
Hvidbjørnen-luokka

Hvidbjørnen-luokka oli Tanskan laivaston neljän fregatin muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin 1961-1963 ja poistettiin palveluksesta 1990-luvun alussa.
Alukset.
Luokan alukset tilattiin 1960-1961 ja ne oli varustettu erityisesti Grönlannin, Färsaarten ja Pohjanmeren kalastuksen valvontaan. Alun perin alusten helikopterina olivat Alouette III, jotka korvattiin myöhemmin Westland Lynxeillä. Alkuperäiseen varustukseen kuuluneet CWS-1-tutkat korvattiin 1987-1988 AWS-6-tutkilla, joissa oli suuri suojakupu.
Pariisin Kevään diskografia

Tämä artikkeli käsittää suomalaisyhtye Pariisin Kevään diskografian.
Elena Satine

Elena Marié Satine (; s. 24. marraskuuta 1987 Tbilisi, Georgia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on sukujuuriltaan georgialainen ja vietti lapsuutensa Mustanmeren rannikolla Sotšissa, Venäjällä.
Satinen äiti oli oopperalaulaja, entinen näyttelijä ja malli, ja hänen isänsä työskenteli tekstiiliteollisuudessa. Satine aloitti viihdeuransa jo kuusivuotiaana, kun hän esiintyi "Mikki Hiiren kerhotalon" kaltaisessa georgialaisessa lapsinäyttelijöistä koostuvassa ryhmässä nimeltä Nergebi. Yhdeksänvuotiaana hän oli Kinotavr-festivaalin nuorin esiintyjä. Ollessaan äitinsä mukana tämän työmatkalla New Yorkissa Satine meni koe-esiintymään Professional Performing Arts Schooliin. Hän sai paikan ja valmistui koulusta 16-vuotiaana. Hän jatkoi vielä tämän jälkeen teatteriopintoja ja sai neljän vuoden opiskelijadiplomin Moskovan taiteellisen teatterin kouluun. Myöhemmin hän opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa Englannissa.
Yhdysvalloissa Satine teki ensimmäisen televisioroolinsa rikossarjassa "Todistettavasti syyllinen". Sen jälkeen hän esiintyi muun muassa sarjoissa "Gemini Division", "Melrose Place" ja "Smallville". Vuonna 2010 Satine näytteli Agatha Christien romaaniin "Idän pikajunan arvoitus" perustuvassa Hercule Poirot -televisiosarjan jaksossa. Kahden vuoden ajan hänellä oli päärooli televisiosarjassa "Magic City".
Keväällä 2014 Satine esiintyi ABC-kanavan "S.H.I.E.L.D. Agenteissa" asgardilaisena Lorelei-lumoojattarena, minkä jälkeen hän sai roolin Louise Ellisinä saman kanavan draamasarjasta "Kosto". Hänet kiinnitettiin sarjan vakinäyttelijäksi tammikuussa 2015, mutta sarja päättyi jo samana keväänä.
Länsväg 277

Länsväg 277 on tie, joka kulkee Tukholman Roslagstullista Gärdetin kautta Lidingön Gåshagaan. Tien pituus on 13,6 kilometriä.
Matkallaan tie ylittää yhden Ruotsin pisimmistä silloista, Uuden Lidingön sillan ja menee sekä sen että Lidingön läpi samansuuntaisesti yhdessä Lidingöbananin kanssa. Tiellä on yhteistä linjausta Eurooppatien 20 kanssa Roslagstullista Ropsteniin, Tegeluddsvägenin liittymään asti. Siellä E20 erkaantuu Frihamneniin, josta lähtevät Tallinnaan ja Suomeen menevät laivat.
Roslagstullista Tukholman Stadionille tie kulkee nimellä "Valhallavägen". Tällä osuudella on molempiin suuntiin vähintään kaksi kaistaa. Tätä osuutta tiestä ei ole kuitenkaan numeroitu. Sieltä alkaa Lidingövägen joka on nelikaistainen tie aina Lidingöbronin toiseen päähän asti. Silta itsessään on kuusikaistainen.
Lidingöbronin jälkeen tien nimeksi vaihtuu "Södra Kungsvägen" joka vaihtuu vielä Högbergassa "Gåshagaledeniksi". "Länsväg 277" on Tukholman ensimmäinen nelikaistainen ohikulkutie keskikaiteella ja eritasoliittymillä.
Ardilleux

Ardilleux on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin kaakkoispuolella. Kunnan pinta-ala on 10,3 neliökilometriä ja siellä on arviolta 179 asukasta (vuonna 2016).
Ardin

Ardin on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin luoteispuolella. Kunnan pinta-ala on 29,6 neliökilometriä ja siellä on arviolta 1 249 asukasta (vuonna 2016).
Argentonnay

Argentonnay on kunta läntisessä Ranskassa Deux-Sèvres’n departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
Historia.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016, kun kuusi kuntaa Argenton-les-Vallées, Le Breuil-sous-Argenton, La Chapelle-Gaudin, La Coudre, Moutiers-sous-Argenton ja Ulcot yhdistyivät.
Argenton-les-Vallées’n entinen kunta muodostettiin syyskuussa 2006 liittämällä yhteen kunnat Argenton-Château, Boësse ja Sanzay.
Viktor Dalbo

Viktor Gabriel Dalbo (24. elokuuta 1883 Pirttikylä – 8. maaliskuuta 1957) oli suomalainen kuvataiteilija ja näyttelijä.
Elämä ja ura.
Viktor Dalbon vanhemmat olivat liikemies Johan Dalbo ja Maria Snell. Dalbo suoritti Uudenkaupungin seminaarin ja opiskeli maalausta Taideyhdistyksen Piirustuskoulussa Ateneumissa. Lisäksi hän kävi Ruotsalaisen Teatterin oppilaskoulua Helsingissä. Dalbo työskenteli näyttelijänä Helsingin Ruotsalaisessa Teatterissa 1907–1910 ja Svenska Inhemska Teaternissa Turussa 1911–1913. Kuvataiteilijana hän debytoi Helsingissä vuonna 1910.
Dalbon maisema-aiheisille tauluille on tyypillistä värin ja muodon ekspressiivisyys; hänen teoksistaan mainittakoon "Syysmetsä" (1950). Dalbon ateljee sijaitsee Pirttikylän kotiseutumuseon alueella. Teatterissa Dalbon näyttämötehtäviä olivat muun muassa Tolari (näytelmässä "Stockflötarna") ja Karenin ("Anna Karenina").
Ingo (huoltoasema)

Ingo on huoltoasemaketju, joka on osa Statoil Fuel &amp; Retail ASA:ta joka taas on osa kanadalaista Alimentation Couche-Tardia. Ingo lanseerasi tuotemerkkinsä Ruotsissa ja Tanskassa 7. huhtikuuta 2014. Sillä korvattiin kaikki Ruotsin ja Tanskan entiset Jet-huoltoasemat.
Uinuvien kirjojen labyrintti

Uinuvien kirjojen labyrintti: romaani Zamoniasta () on saksalaisen Walter Moersin vuonna 2011 ilmestynyt nuorten fantasiaromaani. Marja Kyrön suomennos ilmestyi vuonna 2014 Otavan kustantamana.
Church of God (Anderson)

Church of God () on Yhdysvalloista käsin toimiva kristillinen yhteisö, joka oman katsomuksensa mukaan ei ole erillinen kirkko vaan kaikkien kristittyjen parissa toimiva uudistusliike. Sen katsotaan olevan niin sanottu pyhityskirkko, joka korostaa kääntymisen jälkeen tapahtuvaa ihmisen synnillisestä elämästä vapauttavaa uskonnollista kokemusta. Sen päämaja on Andersonin kaupungissa Indianan osavaltiossa. Sillä ei ole historiallista yhteyttä muihin Yhdysvalloissa toimiviin Church of God -nimisiin kirkkoihin.
Church of Godin opin mukaan kirkko muodostuu kaikkien kristittyjen yhteisöstä eikä voi rajoittua mihinkään tiettyyn organisaatioon. Yhteisö kutsuu itseään kirkoksi vain käytännöllisistä syistä. Church of Godin perusti pastori Daniel Sidney Warner, joka yhdessä viiden muun miehen kanssa erosi vuonna 1881 General Eldership of the Churches of God in North America -nimisestä kirkosta. Church of Godin tarkoitus oli tavoittaa alkukristillisyyttä vastannut tilanne, jossa organisaatiot eivät rajoittaneet uskovien yhteisöä. Teologisissa kysymyksissä Warner seuraajineen oli lähellä John Wesleyn varhaista metodismia. Church of God kielsi pitkään jäseniltään alkoholin käytön, tupakanpolton ja ”maallisiin huveihin” osallistumisen.
Church of Godilla on oman ilmoituksensa mukaan yli 7 300 seurakuntaa ja 875 000 jäsentä 89 eri maassa. Yhdysvalloissa ja Kanadassa seurakuntia on noin 2 300 ja jäseniä noin 250 000. Kirkon pappiskokous pidetään kerran vuodessa Andersonissa.
Kannatusalueet.
COG:n suhteellisesti vahvimpia kannatusalueita osavaltioittain ovat Oklahoma, Wyoming, Indiana, Länsi-Virginia ja Ohio. Yksittäisistä kaupungeista vahvimpia ovat Mount Sterling, Vincenne, Casper, Bellefontaine ja Harrison.
Bo Palmgren

Bo Gustaf Palmgren (31. heinäkuuta 1909 Porvoo – 4. toukokuuta 1973 Helsinki) oli Helsingin yliopiston rikos- ja prosessioikeuden professori.
Palmgrenin vanhemmat olivat varatuomari John Palmgren ja Ingrid Maria Ahlman. Hän tuli ylioppilaaksi 1926 ja luki isoisäänsä, isäänsä ja vanhempaa veljeään Gunnar Palmgrenia seuraten lakimieheksi. Ylemmän oikeustutkinnon hän suoritti 1931 ja heti sen jälkeen lainopin kandidaatin tutkinnon. Tohtoriksi Palmgren väitteli 1936 konkurssioikeuden alalta, mutta kiinnostui sitten rikos- ja prosessioikeudesta ja julkaisi kolme vuotta myöhemmin teoksen "Målsägandens åtalsrätt". Åbo Akademin dosentti Palmgrenista tuli 1939 ja Helsingin yliopiston dosentti 1942. Siellä hän teki sittemmin elämäntyönsä, rikos- ja prosessioikeuden ruotsinkielisenä professorina 1946–1972. Hänet tunnettiin liberaalina ja humaanina opettajana. Hänen Veli Merikosken kanssa sotasyyllisyysoikeudenkäyntiin liittyvä sotasyyllisyyslakia koskeva kriittinen näkemyksensä herätti aikanaan huomiota. Palmgren toimi yliopiston vararehtorina ja Nylands Nationin inspehtorina ja osallistui aktiivisesti lakimiesten järjestötoimintaan. Hän toimi myös urheilua ja liikuntaa edistävissä yhdistyksissä ja Suomenruotsalaiset kansankäräjät -järjestössä.
Palmgrenin puoliso vuodesta 1939 oli Edith Eva Louise Reuterskiöld (s. 1916).
Suomen euroviisukarsinta 1961

Suomen euroviisukarsinta 1961 oli kilpailu, jossa etsittiin Suomen kaikkien aikojen ensimmäistä edustajaa Eurovision laulukilpailuihin. Eurovision laulukilpailu televisioitiin Suomessa ensimmäistä kertaa vuonna 1960, minkä jälkeen monet suomalaiset halusivat Suomen kilpailuun mukaan, erityisesti siksi, että kaikki muut Pohjoismaat (vasta vuonna 1986 debytoinutta Islantia lukuun ottamatta) olivat jo mukana. Niinpä loppuvuodesta 1960 Yleisradio julisti avoimen sävellyskilpailun Suomen edustuskappaleen etsimiseksi.
Kyseessä oli pelkkä sävellyskilpailu, sillä Yleisradiolle tuli lähettää pelkät nuotit, sanoista, sovituksesta ja esittäjästä päätettäisiin Yleisradiossa. Kilpailuun saapui määräaikaan mennessä 280 sävelmää. Näistä kahdeksan valittiin kilpailuun, ja ne hiottiin lopulliseen muotoonsa. Neljä suomalaista tuon ajan iskelmälaulajaa, Laila Kinnunen, Ritva Mustonen, Brita Koivunen ja Kai Lind esittivät kukin niistä kaksi ja kappalepareja soitettiin radiossa ja television viritysmusiikkina tammikuussa 1961. Jokaiselta solistilta valittiin yleisöäänestyksellä parempi karsinnan finaaliin.
Finaali pidettiin Helsingin Työväenopistolla sunnuntaina 12. helmikuuta kello 21.00. Tuntemattomasta syystä Brita Koivunen jäi pois finaalista ja hänen finalistikappaleensa esitti Christina Hellman. Yhdeksänhenkiseen musiikin ammattilaisista koottuun raatiin kuuluivat Per-Erik Förars, George de Godzinsky, Cay Idström, Jussi Koskiluoma, Erkki Melakoski, Jorma Panula, Liisa Tuomi, Ville Zilliacus sekä myös televisiolähetyksen juontajana toiminut Aarno Walli. George de Godzinsky toimi myös kapellimestarina finaalissa.
Lautakunta tuli lopulta siihen tulokseen, että ei saisi karsinnan voittajaa valittua kilpailuiltana. Niinpä karsinnan voittaja julkistettiin vasta seuraavana päivänä radiossa ja TV-uutisissa. Karsinnan voittajaksi valittiin Laila Kinnusen esittämä Valoa ikkunassa.
Ahvenjärvi (Sastamala)

Ahvenjärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 29,2 hehtaaria ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 400 metriä. Järveen laskee suo-ojia eri suunnista. Sen luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa neljä kilometriä pitkä Raijonoja, joka laskee Kallojärveen.
Järven rantaviiva on 3,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille kulkee tiet Vesunnista. Pohjoisosassa on kolme luotomaista saarta.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Ahvenusjärvi".
Seppo Vuokko

Seppo Vuokko (s. 1946) on suomalainen filosofian maisteri, kasvitieteilijä ja luontotoimittaja. Hän kuului radion Luontoilta-ohjelman alkuperäiseen asiantuntijaraatiin, joka vastasi kansalaisten kysymyksiin 32 vuoden ajan, vuoteen 2007 asti.
Vuonna 2015 Vuokko sai Vuoden metsäteko-elämäntyöpalkinnon Metsänhoitajaliitolta ja vuonna 2017 Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan kirjastaan "Latva pilviä piirtää". Hän asuu Savitaipaleella.
Argenton-l’Église

Argenton-l’Église on entinen kunta Ranskassa Deux-Sèvresin departementissa Poitou-Charentesin hallintoalueella. Vuonna 2016 kunnassa oli 1 630 asukasta. Kunnan pinta-ala oli 25,9 neliökilometriä. Kunnan alueen halki virtaa Argentonjoki.
1. tammikuuta 2019 Argenton-l’Église ja Bouillé-Loretz yhdistettiin Loretz-d’Argentonin kunnaksi.
Argenton-l’Églisen naapurikunnat olivat idässä Saint-Martin-de-Sanzay, kaakossa Sainte-Verge, etelässä Sainte-Radégonde, lounaassa Mauzé-Thouarsais, lännessä Bouillé-Saint-Paul ja luoteessa Bouillé-Loretz.
Kuntaan kuului Argenton-l’Églisen kylän lisäksi Taizonin kylä.
Asnières-en-Poitou

Asnières-en-Poitou on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin kaakkoispuolella. Kunnan pinta-ala on 19,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 202 asukasta (vuonna 2016).
Hikijärvi

Hikijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kokemäenjoen alueen Saikkalanjoen valuma-alueeseen. Valuma-alueen laskujoki Saikkalanjoki laskee Kuloveteen Salmissa.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 7,6 hehtaaria ja sen pituus on 950 metriä ja leveys 200 metriä. Järveen laskee yksi metsäoja ja sen luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa kolme kilometriä pitkä laskuoja Kirkkojärveen.
Järven rantaviiva on 2,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannoille on rakennettu lukiosia loma-asuntoja.
Veteraanipäivä (Yhdysvallat)

Veteraanipäivä () on Yhdysvalloissa sotaveteraanien muistoksi vuosittain 11. marraskuuta vietettävä kansallinen juhlapäivä. Päivän ajankohta tulee ensimmäisen maailmansodan päättymispäivästä 11. marraskuuta 1918. Samana päivänä vietetään vastaavia juhla- tai muistopäiviä lukuisissa muissakin maissa, esimerkiksi Brittiläisen kansainyhteisön maissa nimellä Remembrance Day. Veteraanipäivän ohella Yhdysvalloissa vietetään kaatuneitten muistopäivää eli Memorial Dayta toukokuun viimeisenä maanantaina. Veteraanipäivä on tarkoitettu erityisesti elossa olevien veteraanien kunnioittamiseksi.
Veteraanipäivää on vietetty Yhdysvalloissa vuodesta 1919. Vuoden 1921 veteraanipäivänä Arlingtonin sotilashautausmaalle Washingtoniin haudattiin tuntemattoman sotilaan jäännökset. Virallisesti 11. marraskuuta julistettiin Yhdysvalloissa kansalliseksi juhlapyhäksi vuonna 1938. Päivä tunnettiin nimellä "Armistice Day" (Aselevon päivä) vuoteen 1954, jolloin nimi muutettiin veteraanipäiväksi, jotta se viittaisi kaikkiin Yhdysvaltojen käymiin sotiin osallistuneisiin eikä pelkästään ensimmäisen maailmansodan veteraaneihin. Virallinen veteraanipäivän seremonia järjestetään joka vuosi Arlingtonissa tuntemattomien haudalla.
Päivän nimi kirjoitetaan usein muodossa "Veteran’s Day" (”Veteraanin päivä”) tai "Veterans’ Day" (”Veteraanien päivä”), mutta Yhdysvaltain viranomaisten mukaan "Veterans Day" (”Veteraanit-päivä”) on virallinen kirjoitusasu.
Ida Bois

Ida Bois (o.s. Valkoniemi, s. 1988) on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on julkaissut neljä täyspitkää abumia. 
Bois oli mukana kevään 2015 Uuden Musiikin Kilpailussa EDM-kappaleella ”Kumbaya”. Hän ei kuitenkaan päässyt ensimmäisestä livekarsinnasta finaaliin.
Ida Bois tunnettiin myös skeittaajana tyttönimellään Valkoniemi, ja hänen sponsorinaan toimi kansainvälinen Nikita Clothing.
Ensimmäinen äänite jolla Ida Bois esiintyi oli "Koulun jälkeen" (2003).
Assais-les-Jumeaux

Assais-les-Jumeaux on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Parthenayn koillispuolella. Kunnan pinta-ala on 52,3 neliökilometriä ja siellä on arviolta 781 asukasta (vuonna 2016).
Suomen euroviisukarsinta 1962

Suomen euroviisukarsinta 1962 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1962 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin edellisvuoden tavoin avoimena sävellyskilpailuna, mutta tällä kertaa Yleisradiolle tuli lähettää myös kappaleen sanat sekä pianosovitus. Kilpailuun lähetettiin 170 sävellystä. Näistä kahdeksan parasta valittiin karsinnan semifinaaliin, jossa jokaiselle kappaleelle valittiin esittäjä. Semifinaali lähetettiin televisiossa 20. tammikuuta ja radiossa 24. tammikuuta, minkä jälkeen postikorttiäänestäjät äänestivät neljä parasta karsinnan finaaliin.
15. helmikuuta pidetyssä finaalissa jokaisen kappaleen esitti kaksi eri esittäjää. Tämän tarkoitus oli vähentää solistin vaikutusta ja keskittyä itse kappaleseen. Finaali lähetettiin Suomen television studiosta 1 suorana Pohjoisvisio-lähetyksenä kello 21.30 alkaen, joten finaali televisioitiin myös muissa Pohjoismaissa, ja juontaja Aarno Walli juonsi kilpailun sekä suomeksi että ruotsiksi. Finaalin tuloksesta päättivät kymmenessä Suomen kaupungissa kokoontuneet kymmenhenkiset raadit.
Tulos.
Semifinaalissa karsiutuneet.
Toivo Kärjen säveltämää "Sitä rakkaus on" -kappaletta lukuun ottamatta kappaleiden tekijät eivät ole tiedossa.
Aubigné (Deux-Sèvres)

Aubigné on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin kaakkoispuolella. Kunnan pinta-ala on 29,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 212 asukasta (vuonna 2016).
Aubignén kylä sijaitsee Aulnaysta Chef-Boutonneen ja Aigrestä Brioux-sur-Boutonneen johtavien teiden risteyksessä.
Huhtasuon kirkko

Huhtasuon kirkko oli Jyväskylän Huhtasuon kaupunginosassa sijainnut, vuonna 1986 valmistunut evankelis-luterilainen kirkko. Kirkon suunnitteli arkkitehti Jari Kuorelahden johtama oululaisten arkkitehtiopiskelijoiden ryhmä. Kirkon vihki käyttöön piispa Yrjö Sariola 1. adventtisunnuntaina vuonna 1986. 
Kirkkorakennus suljettiin ja toiminta siellä lopetettiin maaliskuun lopulla 2017 sisäilmaongelmien vuoksi. Alueseurakunta siirtyi järjestämään jumalanpalveluksia läheisessä seurakuntatila Huhtakodissa. Seurakuntatilassa voidaan järjestää myös muistotilaisuuksia; verraten lähellä sijaitsee Mäntykankaan hautausmaa.
Jyväskylän seurakunnan kirkkovaltuusto päätti maaliskuussa 2021 myydä Huhtasuon kirkon Järvi-Suomen asunnot Oy:lle purettavaksi ja uudisrakentamista varten.
Aubigny (Deux-Sèvres)

Aubigny on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Parthenayn koillispuolella. Kunnan pinta-ala on 12,0 neliökilometriä ja siellä on arviolta 172 asukasta (vuonna 2016). Suurimmillaan 1890-luvulla kunnassa asui noin 500 ihmistä.
Eddie Lovett

Eddie Jermoni Lovett (s. 25. kesäkuuta 1992 Miami, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaissyntyinen yhdysvaltainneitsytsaarelainen aitajuoksija, joka kilpailee 110 metrin aitajuoksussa. Lovettin ennätys on vuonna 2015 Costa Rican San Joséssa juostu 13,31. Se on myös Yhdysvaltain Neitsytsaarten ennätys. 60 metrin aitajuoksun hän on juossut hallissa aikaan 7,50 (2013). 
Lovett voitti kultaa vuoden 2013 kesäuniversiadeista 110 metrin aidoista Kazanista. Hänen finaalissa juoksemansa aika 13,43 oli Yhdysvaltain Neitsytsaarten ennätys. Vuonna 2013 Lovett kilpaili MM-kilpailuissa Moskovassa, jossa hän jäi alkueriin ajalla 13,52. Hän karsiutui 110 metrin aitajuoksun alkuerissä myös MM-kilpailuissa 2015 ja olympialaisissa 2016 sekä välierissä MM-kilpailuissa 2017. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän sijoittui 60 metrin aitajuoksussa seitsemänneksi 2016 ja karsiutui välierissä 2018. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 110 metrin aitajuoksun alkuerissä.
Lovett sai Yhdysvaltain Neitsytsaarten edustusoikeuden 6. heinäkuuta 2013. Yhdysvaltojen väreissä hän kilpaili muun muassa vuoden 2011 alle 20-vuotiaiden Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Miramarissa, jossa hän voitti kultaa 110 metrin aidoista.
Augé (Deux-Sèvres)

Augé on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Niortin koillispuolella. Kunnan pinta-ala on 23,3 neliökilometriä ja siellä on arviolta 923 asukasta (vuonna 2016). Enimmillään 1800-luvun lopulla kunnassa on ollut yli 1 500 asukasta.
Esa Terävä

Esa Terävä (s. 8. marraskuuta 1987 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kakkosessa pelaavaa PK-35:ä. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja.
Terävä on Pallokerho-35:n kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa jo kaudella 2004, mutta esiintyi vain harvakseltaan seuraavien kolmen kauden aikana. Vuonna 2008 Terävä edusti HIFK:ta Kakkosessa. Tammikuussa 2009 hän siirtyi Ykkösessä tuolloin pelanneeseen Atlantis FC:hen. Terävä ehti pelata Atlantiksessa vain kahdeksan ottelua ennen siirtymistään samassa sarjassa pelanneeseen PK-35 Vantaaseen heinäkuussa 2009. Terävä pelasi PK-35:n paidassa neljä kautta Ykkösessä. Otteluita vantaalaisseurassa kertyi 75, joissa syntyi 15 maalia.
Tammikuussa 2013 Terävä palasi tuolloin Kakkosessa pelanneen HIFK:n riveihin. Ensimmäisellä kaudellaan hän oli mukana nostamassa joukkuetta sarjaporrasta ylemmäs Ykköseen. Kaudella 2014 Terävä oli avainroolissa, kun HIFK voitti sarjan viimeisellä kierroksella ja nousi sensaatiomaisesti Veikkausliigaan. Vuoden lopussa hän solmi HIFK:n kanssa yksivuotisen jatkosopimuksen. Terävä debytoi Veikkausliigassa huhtikuussa 2015 IFK Mariehamnia vastaan. Hän teki ottelussa uransa ensimmäisen ja samalla myös HIFK Fotbollin ensimmäisen veikkausliigamaalin. Vuonna 2019 Terävä palasi kasvattajaseuraansa PK-35:een työ- ja pelaajasopimuksella.
Jalkapallon lisäksi Terävä toimii luokanopettajana.
Lioni

Lioni on kunta Italiassa Campanian alueella Avellinon maakunnassa.
Historia.
Alueella asuneet samnilaiset rakensivat vuoren rinteille kyklooppimuureja, joiden suojaan he kiipesivät pakoon roomalaisten piirityksiä. Ensimmäisen kerran Lioni mainitaan kirjallisesti vuodelta 883 peräisin olevassa lahjakirjassa.
Vuoden 1980 maanjäristys.
Lioni oli yksi pahiten vuonna 1980 Irpinian maanjäristyksestä kärsineitä kuntia. Kunnassa menehtyi järistyksessä 228 henkilöä. Lukuisten talojen lisäksi myös S. Maria Assuntan kirkko tuhoutui osittain järistyksessä.
Availles-Thouarsais

Availles-Thouarsais on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Se sijaitsee Thouarsin kaupungin kaakkoispuolella. Kunnan pinta-ala on 10,8 neliökilometriä ja siellä on arviolta 196 asukasta (vuonna 2016). 
Kunnan läpi kulkee Loiren sivujoki Thouet.