tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lego Architecture

Lego Architecture -teema julkaistiin ensin vuonna 1962 ja lopetettiin vuonna 1963. Teemasta tehtiin kuitenkin uusintajulkaisu vuonna 2008, ja se on yhä myynnissä. Teeman pakkaukset käsittelevät erilaisia kuuluisia arkkitehtonisia rakennuksia ja rakennelmia. Lisäksi nykyään myynnissä on myös pakkauksia, joissa on jonkin kuuluisan kaupungin tärkeimmät rakennukset ja rakennelmat mikrokoossa.
Lego Batman

Lego Batman on supersankari Batmaniin pohjautuva Lego-tuotesarja. Ensimmäiset tuotteet julkaistiin vuonna 2006. Sarja lopetettiin vuonna 2009, mutta sitä jatkettiin uudelleen vuonna 2012. Hahmojen lisäksi sarjassa on myös sarjakuvista ja elokuvista tuttuja aluksia ja tapahtumapaikkoja
Legolla on myös useille pelialustoille julkaistu Batman-aiheinen videopeli '. Pelillä on myös kaksi jatko-osaa ' ja Lego Batman 3: Beyond Gotham.
Allan Granfelt

Allan Richard Achates Granfelt (13. kesäkuuta 1872 Ahlajärvi, Kalvola – 6. tammikuuta 1947 Kulosaari, Helsinki) oli suomalainen liikemies joka oli mukana perustamassa Kulosaaren huvilakaupunkia ja toimi Kulosaari-yhtiön ensimmäisenä isännöitsijänä. Hänen lempiniemnsä oli "Brändö Kejsare – Kulosaaren keisari".
Granfeltin vanhemmat olivat tilanomistaja ”Gösta” Oskar Gustaf Fredrik Granfelt (1822–1896) ja Hanna Hellgren. Hevosjalostusta harrastanut Gösta Granfelt omisti Ahlajärven kartanon 1870–1878 ja myöhemmin hän asui Urjalan Honkolassa.
Allan Granfelt valmistui 1890 Raahen Porvari- ja Kauppakoulusta. Hän oli mukana Helsingin kauppahallin omistaneessa yhtiössä ja toukokuussa 1907 hän osti 300 000 kultamarkalla (noin 1 000 000 euroa) Kulosaaren kartanon sen omistajan vapaaherra Johan Cronstedtin kuoltua. Kulosaareen suunniteltiin englantilaisen puutarhakaupunki-ideologian mukainen huvilakaupunki ja tätä varten perustettiin Ab Brändö Villastad -niminen yhtiö jonka ensimmäisenä isännöitsijänä Granfelt oli 1907–1914. Yhtiön perustajien joukossa olivat arkkitehdit Oscar Bomanson, Bertel Jung, Karl Lindahl, Armas Lindgren ja Lars Sonck, insinöörit Julius Stjernvall ja Rupert von Nadelstadh sekä kauppias Axel Ståhle.
Lars Sonck laati Kulosaaren ensimmäisen rakennussuunnitelman ja jo vuonna 1912 saaren rannoille oli rakennettu noin 50 huvilaa. Kulosaari-yhtiö rakensi myös 1910–1911 raitiotielinjan joka kulki Pääskylänrinteestä Sörnäisten sataman kautta Kulosaareen. Kulosaareen ei ollut aluksi siltaa mantereen puolelta joten liikenne hoidettiin lautan välityksellä. Silta Kulosaareen saatiin 1919. Kulosaaren huvilakaupunki säilyi itsenäisenä kuntana vuoteen 1946 saakka jolloin se liitettiin Helsinkiin.
Allan Granfelt oli naimisissa vuodesta 1908 Ebba Lovisa Karolina Procopén kanssa. Heillä oli kaksi lasta.
Allan Granfelt on haudattu Kulosaaren hautausmaalle Leposaareen.
Arvid Hjalmar Brotherus

Arvid Hjalmar Brotherus (19. maaliskuuta 1855 Helsinki – 10. kesäkuuta 1888 Pavlovsk, Venäjä) oli suomalainen opettaja, luonnontutkija ja kasvitieteellisen puutarhan amanuenssi.
Henkilöhistoria.
Brotheruksen vanhemmat olivat kollegianeuvos Alexander Nikolai Brotherus ja Helena Amalia Taulerus. Sammaltutkijana tunnettu Viktor Ferdinand Brotherus oli hänen vanhempi veljensä. Toinen veli Alexander Valerian Brotherus oli kenraaliluutnantti. Allan Brotherus kävi Helsingin normaalilyseota, päästen ylioppilaaksi 1873. Brotherus valmistui filosofian kandidaatiksi 1880 ja maisteriksi 1882. Brotherus toimi opettajana ja vuodesta 1887 hän oli keisarin kasvitieteellisen puutarhan amanuenssina Pietarissa. Hän kuoli kesäkuussa 1888 Pavlovskissa lähellä Pietaria.
Lego Cars

Cars LEGO-teema käsittelee Disney Pixarin Autot ja Autot 2 -elokuvia. Samalla teemalla on toteutettu myös muutama Duplo-paketti.
Tuotteet.
Tavalliset Legot:
Sarja 1
Sarja 2
Lego Duplo Cars
Courbet-luokka

Courbet-luokka oli Ranskan laivaston neljän ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistetun taistelulaivaa muodostama alusluokka.
Bretagne-luokka

Bretagne-luokka oli Ranskan laivaston ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistettu kolmen taistelulaivan muodostama alusluokka.
Suunnittelu ja valmistus.
Luokka oli osa vuoden 1912 laivasto-ohjelmaa ja samalla Ranskan laivaston ensimmäinen taistelulaivaluokka, johon asennettiin pääaseiksi 340 millimetrin (13,5 tuuman) tykit. Alkuperäisen suunnitelman mukaan luokan alusten uppouman piti olla noin 23 500 tonnia ja aseistuksena piti olla edeltäneen Courbet-luokan mukaisesti kuusi kaksiputkista tykkitornia.
Tykkien koon kasvattaminen kasvatti uppoumaa ja ampumatarvikkeiden vaatimaa tilaa, mikä olisi samalla edellyttänyt aluksen koon kasvattamista. Telakoiden rajallinen kapasiteetti edellytti kuitenkin aluksille tietyn maksimikoon ja siten Conseil Supérieur de la Marine muutti suunnitelmaa poistamalla yhden suunnitelluista torneista ja siirsi toisen jäljelle jääneistä kyljelle asetetuista torneista keskilaivaan Q-torniksi. Tämän lisäksi jouduttiin vielä raskaampien aseiden uppouman lisäystä kompensoimaan keventämällä panssarointia.
Beretta

Fabbrica d'Armi Pietro Beretta on italialainen aseiden valmistaja. Sen aseita on käytössä armeijoilla, poliiseilla ja yksityishenkilöillä. Beretta valmistaa myös ampuma-asusteita ja -välineitä. Beretta on vanhin yhä toimintaansa jatkava tuliaseiden valmistaja maailmassa. Vuonna 1526 perustettu Beretta on myös maailman vanhimpia edelleen saman perheen omistuksessa oleva yksityinen yritys. 
Berettan asevalikoimaan kuuluvat mm. rinnakkaispiippuiset haulikot, päällekkäispiippuiset haulikot, monen tyyppiset metsästyskiväärit ja sotilaskiväärit, sukellusveneaseet, sekä pistoolit kuten Beretta 87 Target ja Beretta 92.
Beretta on vuodesta 2000 lähtien omistanut suomalaisen asevalmistajan Sakon.
Isu Sucksdorff

Israël (Isu) Joakim Sucksdorff (22. huhtikuuta 1822 Loviisa – 2. huhtikuuta 1879 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Unus multorum".
Sucksdorffin vanhemmat olivat loviisalainen kauppias Joakim Christoffer Sucksdorff ja Eva Andrietta Åkerberg. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi 1842. Sucksdorff valmistui filosofian kandidaatiksi 1849 ja maisteriksi 1850.
Sucksdorff toimi aluksi vt. opettajana Helsingin, Loviisan ja Porvoon kouluissa. Hän oli Helsingin tyttökoulun ("Helsingfors Fruntimmeskolan") vt. opettaja vuodesta 1853, vakinainen 2. opettaja vuodesta 1855 ja 1. opettaja vuodesta 1859.
Isu Sucksdorff oli naimisissa vuodesta 1863 Natalia Fredrika Elisabet Granstedtin kanssa.
Oskar Reinhold Strömfors

Oskar Reinhold Strömfors (24. joulukuuta 1842 Espoo – 8. huhtikuuta 1880 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "En nyländsk bonde", "O.R.S." ja "Yngve".
Strömforsin vanhemmat olivat vuokraaja Johan Strömfors ja Maria Katarina Lindström. Hän pääsi ylioppilaaksi 1859 Helsingin yksityislyseosta ja valmistui 1864 filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi.
Strömfors kirjoitti lehtiin ja oli muun muassa pilalehti "Kurren" toimittajana.
Kaarlo Albert Grönqvist

Kaarlo Albert Grönqvist (28. tammikuuta 1861 Vaasa – 30. syyskuuta 1882 Vaasa) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Jaska" ja "K.A.Wi".
Kaarlo Grönqvistin vanhemmat olivat merikapteeni Jakob Albert Grönqvist ja Augusta Lovisa Nyman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1878 Vaasan lyseosta ja opiskeli sitten kieliä Helsingin yliopistossa. Vaikka Grönqvist oli kotoisin ruotsalaiselta Pohjanmaalta ja saanut ruotsinkieleisen alkeisopetuksen hän kirjoitti runoja myös suomen kielellä.
Grönqvist kirjoitti sanat radikaalin vuonna 1880 perustetun K.P.T.-opiskelijayhdistyksen "K. P. T:n marssiin".
Kaarlo Grönqvist kuoli syksyllä 1882 sairastamaansa rintatautiin.
August Tavaststjerna

Frans August Theodor Tavaststjerna tai Tawaststjerna (7. helmikuuta 1821 Karlberg, Ruotsi – 24. tammikuuta 1882 Pietari) oli suomalainen hovineuvos, näytelmäkirjailija, säveltäjä ja tenorilaulaja.
Henkilöhistoria.
Tavaststjernan vanhemmat olivat majuri, Karlbergin sotakorkeakoulun tykistökoulun johtaja Jakob Johan Tawaststjerna ja Magdalena Christina Caijraenius. Hänen puolisonsa vuodesta 1848 oli Sofia Adelaide Jacobsson (k. 1906). Tavaststjerna valmistui upseeriksi 1839, mutta erosi palveluksesta 1849. Hän palveli aluksi Turun tarkk'ampujapataljoonassa ja sitten Helsingissä. Erottuaan palveluksesta ja muutettuaan Venäjälle Tavaststjerna työskenteli tullivirkailijana Kronstadtissa sekä Pietarissa eri virkatoimissa. Myöhemmin hän oli Suomen kauppa-asiamiehenä Räävelissä ja työskenteli viimeksi virkamiehenä venäläisessä sotamuonavirastossa.
Taiteellinen tuotanto.
Tavaststjerna ei saanut koskaan varsinaista säveltaiteellista koulutusta, mutta silti sävelsi, esiintyi tenorilaulajana ja kirjoitti näytelmiä. Hän oli miespääosassa ensimmäisessa suomalaisessa oopperassa "Kaarle-kuninkaan metsästys", jonka ensiesitys oli vuonna 1852 Helsingissä. Vuonna 1870 esitettiin hänen säveltämänsä kolminäytöksinen laulunäytelmä tai ooppera "Semfira" (tai "Zemfira"). Se on mukaelma Aleksandr Puškinin samannimisestä näytelmästä. Tavaststjerna sävelsi musiikin myös joihinkin laulunäytelmiin, muun muassa Fredrik Cygnaeuksen näytelmään "Pygmalion". Hän kirjoitti myös useita näytelmäkäsikirjoituksia.
Karl Viktor Bremer

Karl Viktor Bremer (10. heinäkuuta 1836 Lohja – 13. marraskuuta 1884 Helsinki) oli suomalainen lukion lehtori sekä ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Bremerin vanhemmat olivat tuomari, Teijon ja Mathildedahlin ruukit omistanut vuorineuvos Viktor Zebor Bremer (1804–1869) ja Agnes Charlotta Bassi (1816–1849). Hän pääsi ylioppilaaksi 1854 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa.
Bremer toimi vuodesta 1878 Helsingin tyttökoulun ruotsin kielen ja kirjallisuuden opettajana (kollegana). Hän kirjoitti myös oppikirjoja ja toimi lehtimiehenä.
Bremer oli naimisissa vuodesta 1880 Ines Josefina Waenerbergin kanssa. Pari on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Irlannin talous

Irlannin talous on muuntunut maatalousvaltaisesta palvelukeskeiseksi korkean teknologian taloudeksi. 1990-luvulla Irlantia kutsuttiin kelttiläiseksi tiikeriksi. Yksi kasvua vauhdittaneista tekijöistä on ollut alhainen yritysvero, joka on nykyään 12,5 %. Yritysveroa alennettiin merkittävästi vuonna 1999 32 prosentista nykyiseen 12,5 prosenttiin.
Irlannin talous on nykyaikaista ja pitkälti riippuvainen ulkomaankaupasta. Irlanti liittyi euroon vuonna 1999 kahdentoista ensimmäisen EU-maan mukana. Maan bruttokansantuote kasvoi vuosina 1995–2007 keskimäärin 6 % vuodessa ja kääntyi maailman talouskriisin takia jyrkkään laskuun. Talouskriisin aikana irlantilaisten asuntojen keskimääräinen myyntihinta puolittui vuoteen 2010. Bruttokansantuote laski vuonna 2008 yli 3 % ja seuraavana vuonna lähes 8 % edellisestä. Vuonna 2010 bruttokansantuote heikentyi enää vain yhden prosentin, ja maan talouden odotettiin palaavan siedettävään tilaan vuoden 2011 aikana.
Vuonna 2017 Irlannin valtionvelka suhteessa bruttokansantuotteeseen oli 73 prosenttia.
Irlannin elinkeinorakenteesta noin 5 % on maataloutta, 49 % teollisuutta ja 46 % palveluita. Maan tärkeimpiä maataloustuotteita ovat naudanliha, meijerituotteet, ohra, peruna ja vehnä. Tärkeimpiä teollisuustuotteita taas ovat erilaiset kemikaalit, lääketarvikkeet, tietokonelaitteistot, ruokatarvikkeet ja virvoitusjuomat. Lisäksi maa on panostamassa lääkelaitteiden valmistukseen. Irlannin tärkeimpiä luonnonvaroja ovat maakaasu, turve, kupari, lyijy, sinkki, hopea, baryytti, kipsi, kalkkikivi ja dolomiitti.
Irlannin tärkeimpiä vientitavaroita ovat konetarvikkeet, tietokoneet, kemikaalit, lääkeaineet, eläimet sekä eläintarvikkeet. Irlannin vienti kohdistuu Yhdysvaltoihin, Britanniaan, Belgiaan ja Saksaan, kun taas tärkeimmät tuontimaat ovat Britannia, Yhdysvallat, Saksa ja Alankomaat. Vuoden 2010 arvion mukaan Irlannin ulkomaankaupan arvo oli noin 115,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Irlanti oli ensimmäinen EU-maa, joka virallisesti suistui taantumaan 2008 finanssikriisissä tilastokeskuksen tietojen mukaan. Kriisin aikana kotitalouksien velka nousi kehittyneen maailman korkeimmalle tasolle 190 prosenttiin käytettävissä olevista tuloista.
Irlannin talous on noussut hyvin syvästä talouskriisistä. Erityisesti IT- ja lääkealan yritykset ovat nostaneet maan taloutta. BKT:n kasvu vuonna 2015 oli 8%. Applen ja Googlen kaltaiset jättiyritykset ovat investoineet maahan ja työllistävät noin 10% maan työvoimasta, niiden osuus maan bruttokansantuotteesta on samaa luokkaa. Irlannissa ovat menestyneet kuitenkin myös perinteisemmät alat ja esim. maidontuotantoon on investoitu sen jälkeen, kun EU poisti maitokiintiönsä. Hyvä talouskehitys on toisaalta johtanut hintojen nousuun.
Aina Brummer

Aina Wilhelmina Brummer (22. lokakuuta 1859 Uurainen – 1. joulukuuta 1884) oli suomalainen kirjallisuuden suomentaja. Hän käytti nimimerkkiä "A–o".
Brummer vietti lapsuus- ja nuoruusvuotensa Joutsassa jossa hänen isänsä oli kirkkoherrana. Hän kävi Helsingin Suomalaisen tyttökoulun ja Helsingin Jatko-opiston ja toimi sitten opettajana Suomalaisessa tyttökoulussa. Brummer suomensi novelleja ja yhden lastenkirjan. Hän toimi myös 1884 lastenlehti "Tilhen" päätoimittajana.
Brummer kuoli joulukuun alussa 1884 sairastamaansa lavantautiin.
Duguay-Trouin-luokka

Duguay-Trouin-luokka oli Ranskan laivaston 1920-luvun alussa valmistetun kolmen risteilijän alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Taustaa.
Ensimmäinen ensimmäisen maailmansodan jälkeinen laivasto-ohjelma suunniteltiin kesäkuussa 1919 ja sen lähtökohtana oli mahdollinen Italian aiheuttama uhka. Suunnitelma ei kuitenkaan sisältänyt keveitä risteilijöitä. Kuitenkin Normandie-luokan taistelulaivojen tilauksen peruunnuttua niitä korvaamaan päätettiin hankkia kuusi 5000 tonnin risteilijää. Vuoden 1919 lopulla valmistui risteilijöiden suunnittelutyö, jonka mukaan niiden pääaseistukseksi tuli kahdeksan 138,6 millimetrin tykkiä kaksoistorneissa ja alusten huippunopeuden tuli olla 30 solmua. Voimanlähteenä oli kaksiakselinen öljyä polttava moottori ja lopullinen uppouma oli 5270 tonnia. Alusten suunniteltu suoja oli olematon.
Valtiovarainministeri hyväksyi esitetyn suunnitelman 1920, vaikka totesikin laivaston ajavan vain taloudellisia etuja eikä tarpeensa mukaisia. Esikuntaneuvosto veti esityksen takaisin helmikuussa 1920, mikä aloitti keskustelun suunnittelusta uudelleen. Alusten nopeus ja koko olivat pääosissa ja saman aikaisesti palvelukseen otetut sotakorvauksena saadut keskusvaltojen alukset antoivat kuvan moderneista risteilijöistä. Tutkimuksen tuloksena todettiin alkuperäisen suunnitelman (projekti 171) olevan käyttökelvoton ja ennen kaikkea sen aseistuksen. Päätettiin valita uusien alusten pääaseiksi uusi 155 millimetrin tykki, joka perustui maavoimien kenttätykkeihin.
Vuoden 1920 lopulla Ranska sai kopiot Yhdysvaltain Omaha-luokan piirustuksista, jonka jälkeen tehtiin neljä erilaista suunnitelmaa. Kaikki suunnitelmat perustuivat Yhdysvaltain suunnitelmista kopioidulle rungolle ja ne oli kaikki aseistettu kahdeksalla 155 millimetrin tykillä, neljällä 75 millimetrin ilmatorjuntatykillä sekä kahdellatoista torpedoputkella. Suunnitelmien erona olivat ainoastaan konehuoneet ja suoja. 7890 tonnin uppouman suunnitelma C, joka lupasi 34 solmun nopeuden ilman suojaa, valittiin huhtikuussa 1921. Valinnan jälkeen käynnistyi yksityiskohtainen suunnittelu.
Alus nimettiin 8000 tonnin risteilijäksi. Sen suoja oli lähes nolla, kun ainoana suojana oli 30 millimetrin panssarointi tykkitornien etukilvissä sekä muualla vain sirpalesuoja. Toisaalta voitaisiin siten nimetä alus suurennetuksi laivueenjohtajaksi. Aluksen sisäosat oli jaettu lukuisiin osastoihin, vaikka pituusakselin suuntainen jako konehuoneiden osalta olikin jätetty pois. Öljyn käyttö polttoaineena ja turbiinimoottori takasivat kulkemiseen tarvittavan voiman.
Alukset.
Alusten valmistus lupa saatiin 18. huhtikuuta 1922. Vielä päätöksen jälkeen oli laivaston johdossa henkilöitä, jotka olisivat halunneet parantaa suunnitelmaa. Esitykset torjuttiin ja kaksi ensimmäistä alusta tilattiin Brestin laivastontelakalta 14. huhtikuuta ja kolmas Lorientista 18. huhtikuuta.
Hedvig Elisabeth Antell

Hedvig Elisabeth Antell, o.s. "Hellén" (13. lokakuuta 1857 – 24. heinäkuuta 1885 Anjalan kartano) oli suomalainen kirjallisuuden ruotsintaja. Hän käytti nimimerkkiä "H.A–ll".
Antellin vanhemmat olivat Suomen Pietarin passiviraston päällikkö Carl Adolf Hellén ja Katarina Emilia Grönfeldt. Hän oli naimisissa vuodesta 1879 toimittaja Axel Henrik Antellin kanssa. Valtiopäivämies ja lääninrovasti Herman Hellén oli Hedvig Antellin setä.
Antell kuoli heinäkuussa 1885 jäätyään Anjalan kartanon puistossa ukkosmyrskyn kaataman kuusen alle.
Oskar Wilhelm Forsman

Oskar Wilhelm Forsman (27. helmikuuta 1815 Vähäkyrö – 15. helmikuuta 1886 Isokyrö) oli suomalainen herännäispappi ja runoilija.
Forsmanin vanhemmat olivat Vähänkyrön kirkkoherra Zachris Forsman ja Eva Aurora Estlander. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1831. Forsman valmistui filosofian kandidaatiksi 1837 ja maisteriksi 1840. Hänet vihittiin papiksi 1838.
Forsman toimi Vaasan triviaalikoulun vt. alempana kollegana 1834, Maalahden kirkkoherran apulaisena vuodesta 1838 ja Pirttikylän saarnaajan apulaisena vuodesta 1841. Hän oli kappalaisena Peräseinäjoella vuodesta 1847, Pihlajavedellä vuodesta 1850 ja Jurvassa vuodesta 1855. Forsmanista tuli Jurvan kirkkoherra 1863 ja Isonkyrön kirkkoherra 1871. Hän sai rovastin arvon 1869 ja toimi vt. lääninrovastina 1878 sekä vakinaisena lääninrovastina 1879–1885.
Forsman kirjoitti suomeksi, ruotsiksi ja latinaksi. Hän ei julkaissut tuotantoaan omana elinaikanaan, mutta hänen poikansa August Valdemar Koskimies ja Juho Rudolf Koskimies julkaisivat siitä valikoiman vuonna 1915. Forsmanin runoista suurin osa on häihin, syntymäpäiväonnitteluihin ja vastaaviin tarkoitettua tilapäisrunoutta. Runot ovat valtaosin ruotsinkielisiä.
Forsman oli naimisissa kaksi kertaa: vuodesta 1839 alkaen Lovisa Matilda von Essenin kanssa tämän kuolemaan saakka 1850, ja Maria Gustava Ahlholmin kanssa vuodesta 1850 alkaen.
Forsmanilla oli kahdesta avioliitostaan 16 lasta. Hänen lapsiaan olivat muun muassa lehtori ja suomentaja Kaarlo Koskimies, lehtori Hildur Koskimies, musiikin lehtori Iivari Koskimies, kielen- ja kirjallisuudentutkija A. V. Koskimies ja piispa Juho Koskimies.
FS Jeanne d’Arc (1930)

Jeanne d’Arc oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistunut kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin St. Nazairesta, missä köli laskettiin syyskuussa 1928. Alus laskettiin vesille 14. helmikuuta 1930 ja otettiin palvelukseen lokakuussa 1931.
Palvelus.
"Jeanne d’Arc" lähti 1931 neitsytmatkalleen päällikkönään André Marquis. Alus kävi Brasiliassa ja Argentiinassa, joissa Ranska toivoi vaikutusmahdollisuuksiensa kasvavan. Se kiersi Kap Hornin ja läpäisi Panaman kanavan palaten Atlantille. Sen jälkeen se vieraili Länsi-Intiassa ja Marokossa ennen paluuta Ranskaan. Seuraavana vuonna alus kierteli Mustanmeren rannikkoa ja jälleen 1937-1938. Kaiken kaikkiaan alus teki ennen maailmansotaa kahdeksan pitkää koulutuspurjehdusta.
Toisessa maailmansodassa alus aloitti Länsi-Atlantin osastossa ja esti muun muassa saksalaisten kauppa-alusten lähdön puolueettomista satamista. Toukokuussa 1940 alus lähti Brestistä "Émile Bertinin" ja lentotukialus "Béarnin" kanssa Kanadaan kuljettaen Ranskan pankin kultavarantoja. Osasto saapui turvallisesti Halifaxiin. Alus jatkoi sitten matkaansa Karibialle Martiniquelle, missä se viipyi aina heinäkuuhun 1943. Karibialle sijoitettuna alus suojasi saattueita sekä partioi alueellaan. Se lähti 31. heinäkuuta 1943 Port de Francesta Philadelphiaan telakalle, mikä kuitenkin peruutettiin. Alus jatkoi matkaansa Casablancaan, jonne se saapui 9. syyskuuta.
Yhdysvaltain laivaston korjausaluksen "USS Vulcanin" 300 insinööriä aseistivat aluksen Algerissa 17. -19. syyskuuta. Aseistettuna alus kuljetti joukkoja Ajaccioon liittyen Korsikan valtaukseen, kunnes se palasi 20. tammikuuta 1944 Casablancaan telakalle. Alus palasi palvelukseen toukokuussa, jolloin se palasi kuljetustehtäviin. Alus osallistui sivustan tulitukiosastossa lokakuusta 1944 15. maaliskuuta 1945 asti tulittaen saksalaisten asemia Ligurian rannikolla.
Sodan päätyttyä alus palasi huollon jälkeen heinäkuussa 1946 koululaivaksi, ja siinä tehtävässä se teki kaikkiaan 27 koulutuspurjehdusta ympäri maailmaa. Alus poistettiin palveluksesta 1964.
Peter

Peter on muun muassa englannin- ja saksankielisissä maissa sekä Pohjoismaissa yleinen miehen etunimi. Nimi johtuu kiveä tai kalliota merkitsevästä kreikan kielen sanasta "petros", joka esiintyy myös miehen nimenä ja jonka Jeesus Raamatun mukaan antoi apostoli Simonille. Suomalaisessa perinteessä, myös suomenkielisessä Raamatussa, nimi esiintyy muodossa Pietari.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Peter on huhtikuuhun 2024 mennessä ollut Suomessa etunimenä 13 985 miehellä. Nimeä ei tässä muodossa ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Peterin nimipäivä on 29. kesäkuuta, apostoli Pietarin muisto­päivänä. Suomen­kielisessä kalenterissa samalle päivälle on sijoitettu saman nimen muunnokset Pietari, Petri, Petteri ja Pekka.
Chathamin telakka

Chathamin telakka () sijaitsee Medwayjoen varrella Kentissä Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Kaksi kolmannesta siitä on Gillinghamin ja vain kolmannes Chathamin alueella. Telakka perustettiin uskonpuhdistuksen aikana, kun Englannin suhteet katolisiin maihin heikkenivät ja maan puolustuskykyä piti parantaa. Toiminta-aikanaan telakalta valmistui kuninkaalliselle laivastolle yli 500 alusta, ja se oli laivanrakennuksen, teollisen ja arkkitehtuuriteknologian huipulla. Telakan kulta-aikana sen palveluksessa oli 10 000 ammattitaitoista puuseppää ja se käsitti 1,6 neliökilometrin alueen.
Telakka suljettiin 1984, ja siihen kuulunut 34 hehtaarin Georgian telakka on Chatham Historic Dockyard Trustin ylläpitämänä ulkoilmamuseona.
Lone Wolf and Cub

Lone Wolf and Cub () on Kazuo Koiken käsikirjoittama ja Goseki Kojiman piirtämä mangasarja. Sarja on kansainvälisesti tunnettu ja kiitetty. Samurai-aiheinen aikuislukijoille suunnattu sarjakuva ilmestyi Japanissa vuosina 1970–1976 ja saavutti suuren suosion sekä laajan lukijakunnan että kriitikoiden keskuudessa.
Edo-kauden Japaniin sijoittuvan sarjakuvan päähenkilö on Ogami Ittō, samurai, joka on ryhtynyt palkkamurhaajaksi rahoittaakseen kostonsa mahtavalle Yagyūn klaanille. Yhdessä nelivuotiaan Daigorō-poikansa kanssa hän vaeltaa pitkin ja poikin Japania harjoittaen ammattiaan ja taistellen Yagyūn kätyreitä vastaan. Sarjakuvan yleisilme on traaginen ja väkivaltainen. Aihepiirinsä ja elokuvallisen kerrontansa takia sarjakuvaa on verrattu Akira Kurosawan samuraielokuviin.
Suomessa sarjakuva tunnetaan parhaiten "Lone Wolf and Cub" -nimisenä englanninkielisenä käännöksenä, jonka yhdysvaltalainen kustantamo Dark Horse Comics julkaisi vuosina 2000–2002. Käännökseen sisältyy kaikkiaan 28 osaa, joista kukin on noin 300 sivua pitkä. Englanninkielinen versio sai Yhdysvalloissa useita sarjakuvapalkintoja "vuoden parhaana käännössarjakuvana". Sarjakuvaa on käännetty myös ruotsiksi, puolaksi ja portugaliksi.
Sarjakuvan pohjalta on tehty Japanissa kuusi elokuvaa ja tv-sarja. Elokuvasarjan ensimmäinen osa "Kozure Ōkami" sai ensi-iltansa vuonna 1972.
Karl Gustaf Wetterhoff

Karl Gustaf Wetterhoff (27. marraskuuta 1832 Hattula – 7. marraskuuta 1887 Kööpenhamina) oli suomalainen Ruotsiin muuttanut toimittaja ja kirjailija.
Wetterhoffin vanhemmat olivat Uudenmaan ja Hämeen laamannikunnan laamanni Georg Adolf Wetterhoff ja Sofia Juliana Karolina Stjernvall. Wetterhoffin nuorempi veli oli eräaiheista kirjoittanut kirjailija Onni Wetterhoff ja hänen sisariaan olivat voimistelunopetuksen kehittäjänä tunnettu Mathilda Asp (1840–1920) ja Wetterhoffin kotiteollisuusopettajaopiston perustaja Fredrika Wetterhoff (1844–1905).
Wetterhoff kävi Helsingin yksityislyseota ja Turun lukiota päästen ylioppilaaksi 1852. Wetterhoff joutui 1855 erotetuksi Helsingin yliopistosta ns. Töölön päivällisten jälkiseurauksena. Töölön päivälliset olivat ylioppilaiden järjestämä juhlatilaisuus, jossa esitettiin venäläisvastaisia mielipiteitä.
Wetterhoff muutti erottamisen jälkeen 1856 Ruotsiin ja toimi siellä sanomalehtimiehenä ja kirjailijana. Hän käänsi ruotsiksi suomalaisia kansanlauluja ja julkaisi yhdessä Emil von Qvantenin kanssa 1857 kirjan "Kritiska ströftåg af Heimdall". Opiskeltuaan jonkin aikaa Uppsalan yliopistossa Wetterhoff ryhtyi vuonna 1859 Nya Dagligt Allehanda-lehden toimittajaksi. Hän toimi lehden kirjallisuus- ja teatteriarvostelijana mutta kirjoitti artikkeleita myös politiikan alueelta. Vuonna 1865 Wetterhoff siirtyi Ny Illustrerad Tidning-lehden toimittajaksi mutta siirtyi jo seuraavana vuonna lehden ulkomaankirjeenvaihtajaksi. Wetterhoff asui 1866–1881 Pariisissa ja Roomassa, sen jälkeen Tukholmassa ja viimeksi 1884–1886 Suomessa ja vuodesta 1887 Pariisissa.
Hannu Lukkarinen

Hannu Lukkarinen (s. 1949) on suomalainen kuvittaja, pilapiirtäjä ja sarjakuvantekijä.
Hän on julkaissut muun muassa sarjakuvaversiot Arto Paasilinnan romaaneista "Karvainen kamaripalvelija" ja "Ronkoteus – lentävä kirvesmies". Lisäksi hän on piirtänyt neljä albumia "Nicholas Grisefothin seikkailut" -nimistä keskiajan Suomeen ja Itämerelle sijoittuvaa sarjakuvaa, joka perustuu Juha Ruusuvuoren käsikirjoituksiin.
Lukkarinen on sanojensa mukaan kuvittanut "noin 70 kirjaa Kalevalasta Tuntemattomaan sotilaaseen, lastenkirjoista oppikirjoihin. Lehtikuvituksia hän on tehnyt mm. Helsingin Sanomiin, minkä lisäksi mainoskuvituksia ja julisteita eri tilaajille.
Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuoden 2020 alusta.
Wetterhoffin kotiteollisuusopisto

Wetterhoffin kotiteollisuusopisto oli Hämeenlinnassa toiminut käsi- ja kotiteollisuusalan oppilaitos, josta valmistui myös käsityönopettajia. Sen perusti Fredrika Wetterhoff vuonna 1885 ja hän johti sitä vuoteen 1887, jolloin hän muutti Helsinkiin. Hän vastasi edelleen koulun taloudesta, mutta johtoon tuli koulun opettaja Nanny Odenwall. Wetterhoff palasi koulun johtajaksi 1893.
Koulun johtajana oli vuoteen 1909 Helmi Grönlund, joka erosi saatuaan moitteita tarkastaja Lauri Mäkiseltä. Seuraajaksi tuli Anna Henriksson. Pitkäaikainen johtaja oli Helena Brander, joka johti koulua vuosina 1919–1940.
Koulua ylläpiti Fredrika Wetterhoffin Työkoulun säätiö vuoteen 1976, jolloin koulu valtiollistettiin. Vuonna 1992 koulu siirtyi Hämeen ammattikorkeakoulun yhteyteen kokeilumielessä. Ammattikorkeakoulutoiminta vakinaistettiin 1996.
Vuodesta 1890 alkaen koulu toimi Saaristenmäen kaupunginosassa, Palokunnankadun ja nykyisen Wetterhoffinkadun risteyksessä sijaitsevassa 1860-luvulla rakennetussa "Wetterhoffin talossa". Rakennusta korotettiin 1922 ja lisärakennukset valmistuivat vuosina 1927, 1933, 1937 ja 1960. Vuonna 1991 valmistui samaan kortteliin moderni uudisrakennus. Tällä alueella opisto toimi aina siihen asti, että se siirrettiin HAMKin kampukselle Visamäkeen 2000-luvulla. Nykyään rakennuksissa on muun muassa Hämeenlinnan kaupungin tiloja ja toimistoja. Ammattiopisto Tavastian kampusalue sijaitsee Hämeenlinnassa Hattelmalantiellä ja lasin koulutuspiste Urjalan Nuutajärvellä.
Nykyisin Wetterhoff-koulutusta on mahdollista opiskella kahdessa eri oppilaitoksessa. 
Hämeen ammattikorkeakoulun (HAMK) "Älykäs ja kestävä muotoilu, artenomi" -koulutusohjelmassa voi opiskella vaatetuksen, jalkineen tai lasin ja keramiikan opintopoluilla. 
Ammattiopisto Tavastian Taideteollisuusalalla ja Tekstiili- ja muotialalla on mahdollista opiskella perus-, ammatti- ja erikoisammattitutkinnoissa: kudontaa, vaatetus- ja sisustusompelua, modistin ja suutarin ammatillisia taitoja, verhoilua ja lasinpuhallusta. 
Koulun nimiä.
Oppilaitoksen jatkajana toimivat sekä Hämeen ammattikorkeakoulun muotoilun koulutukset että Ammattiopisto Tavastian Kätevä-koulutukset.
Leppäjärvi (Enontekiön kylä)

Leppäjärvi () on Enontekiön kunnassa sijaitseva alle 200 asukkaan kylä. Leppäjärven kylä sijaitsee kantatien 93 varrella noin 19 kilometriä kirkonkylältä pohjoiseen Leppäjärvi-nimisen järven rannalla. Järven pinta-ala on 27,5 hehtaaria ja sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä. Järveen on istutettu pohjasiikaa.
Wetterhoff

Wetterhoff on suomalainen suku, johon on kuulunut muun muassa tunnettuja sotilaita ja kirjailijoita. Kyseessä on alkujaan saksalainen aatelissuku, jonka suomalaisen haaran kantaisä Olof Wetterhoff (k. 1713) taisteli Ruotsin armeijassa suuressa Pohjan sodassa. Hänen leskensä meni uudelleen naimisiin ja asettui lapsineen Suomeen.
Jäseniä.
Mathilda Aspin ja Georg Aspin poika Sigurd (1870–1946) käytti vanhempiensa eron jälkeen sukunimeä Wetterhoff-Asp, jonka hän vuonna 1939 suomensi muotoon Wettenhovi-Aspa. Hänet muistetaan monenlaisista erikoisista taide- ja kulttuuriharrastuksistaan.
Thinglink

ThingLink on vuonna 2010 perustettu suomalais-amerikkalainen yritys, jonka luomat palvelut tekevät kuvista interaktiivisia ja sosiaalisia. Sen perustaja ja toimitusjohtaja on Ulla Engeström ja teknologiajohtaja Janne Jalkanen. 
ThingLink tuottaa teknologiaa, joka muuttaa kuvat tiedonhaun, kaupankäynnin, viihteen ja sosiaalisen kanssakäymisen julkaisualustaksi. Brändit, julkaisijat ja bloggaajat hyödyntävät ThingLinkin sisältötageja kuvissaan jakamalla linkkejä, kohdentamalla kotisivujensa liikennettä ja tuottamalla kuvapohjaisia mainoskampanjoita.
Yrityksen historia.
Yrityksen perustaja Ulla Engeström keskusteli vuonna 2005 Wikipedian perustaja Jimmy Walesin kanssa Reboot konferenssissa Kööpenhaminassa uudesta kuvien tunnistamisstandardista sekä virtuaalisessa että fyysisessä ympäristössä ja sen siirtämisestä internetiin. 
Vuonna 2006 perustettiin Social Objects Oy. Yhtiö alkoi kehittää markkinoille omistajiensa Ulla ja Jyri Engeströmin johdolla uudenlaista kuvantunnistepalvelua ThingLinkiä. Seuraavana vuonna yritys jatkoi palvelun kehittämistä TEKESin tukemana ja testasi erilaisia käyttömahdollisuuksia ja -alustoja. Kehitystyötä tehtiin muun muassa NFC (Near Field Technology) -teknologian pohjalta. 
Ensimmäisen suljetun testiversion palvelusta ThingLink julkaisi vuonna 2009. Seuraavana vuonna perustettiin ThingLink Oy ja palvelu julkaistiin suurelle yleisölle. 
Ensimmäisten kaupallisten tarjoajien joukossa alkoi Atlantic Records käyttää uudenlaista tapaa lisätä sisältöä staattisiin kuviin julkistamalla Simple Planin "Get Your Heart On" -albumin ThingLinkiä käyttäen. ThingLink julkisti 2011 Rich Media Tag -sisältötagin, joka mahdollistaa sosiaalisen median palveluiden sisällyttämisen kuviin. ThingLink aloitti yhteistyön SoundCloudin kanssa ja julkisti ensimmäisen kuvan päälle lisättävän musiikkisoittimen.
Yritys perustettiin vuonna 2008 Kalifornian Palo Altoon nimellä ThingLink LLC. ThingLinkin markkinointijohtaja on viestintä- ja teknologiaveteraani Neil Vinebergin, jonka tehtävä oli avata markkinoita Yhdysvalloissa.
Yrityksen liiketulos on vuodesta 2013 lähtien ollut negatiivinen ja työntekijämäärä on tällä hetkellä 1.
Rich Media Tags.
ThingLink julkisti vuonna 2011 Rich Media Tag -sisältötagin, joka mahdollistaa sosiaalisen median palveluiden sisällyttämisen kuviin. Sisältötagi tuo suoraan kuviin erilaisia palveluista mille tahansa verkkosivulle.
Rich Media Tag toimii niin, että internetsivuston ylläpitäjä yhdistää sivustonsa tai bloginsa ThingLinkin ilmaiseen alustaan kopioimalla tagaustyökalun omille sivuilleen, jolloin halutuista sivuston kuvista tulee tagattavia. Kun tagiin on liitetty minkä tahansa sisältötagin sisällön www-osoite, sisältö paljastuu aina kun katsoja liikkuu niillä hiirellä. ThingLinkin avulla voi linkkejä tehdä myös sellaisiin sivustoihin, joille ei vielä ole yksilöllistä sisältötagia.
Fender Esquire

Fender Esquire on Leo Fenderin vuonna 1950 suunnittelema maailman ensimmäinen sarjavalmisteinen lankkumallinen sähkökitara ja se valmistui vain hieman ennen kuuluisampaa sisarmalliaan Fender Telecasteria.
Se oli kaikessa yksinkertaisuudessaan vallankumouksellinen instrumentti, sillä kopan tilalla oli yhdellä soololovella umpipuinen lankku. Vaahterainen kaula muodostuu yhdestä kappaleesta. Varhaisessa Esquire-mallissa lankku oli tehty vaaleaksi viimeistellystä saarnesta. 
Ainoa mikrofoni on kiinnitetty samaan paikkaan kuin kolme tallapalaa. Kielet kulkevat lankun läpi metallisiin holkkeihin. Kitarassa on äänenvoimakkuus- ja sävysäätimet, vipukytkin sävynsäätöön ja bakeliitista tehty plektrasuojus ("pleksi"). 
Vaahterakaula on kiinnitetty lankkuun metallisen pohjalevyn läpi kulkevilla ruuveilla, ja 21 nauhaa ja pisteotelautamerkit on kiinnitetty suoraan kaulan yläpintaan ilman erillistä otelautaa. Virityskoneistot on kiinnitetty riviin epäsymmetrisen lankun yläreunaan, jotta niihin olisi helppo ulottua. 
Esquiren valmistus lopetettiin vuonna 1970. Sivusta katsoen huomaa, että Fender Esquiren ja Telecasterin lankku on laakeaa puulevyä, ja kaula on kiinnitetty neljällä ruuvilla metallisen aluslevyn läpi. Lankkuun on kaiverrettu urat mikrofonia ja johtimia varten.
My Bloody Valentine (elokuva)

My Bloody Valentine 3D on yhdysvaltalainen uudelleenfilmatisointi vuoden 1981 kauhuelokuvasta "Verinen Valentine" ("My Bloody Valentine"). Ohjaaja Patrick Lussier jatkaa uuden slasher-genren linjalla, joten vanhaa ei suoraan kopioida, vaan sen päälle rakennetaan jotain uutta. Elokuvan ensi-ilta Suomessa oli 29. toukokuuta 2009.
Juoni.
Yhdysvaltalaisen pikkukaupunki Harmonyn kaivoksilla sattuu porausonnettomuus kaivoksen omistajan pojan Tom Hannigerin (Jensen Ackles) takia. Kuusi ihmistä hautautuu elävänä kaivoksiin. Pelastusryhmä löytää vain Harry Wardenin elossa, muut viisi kaivosmiestä ovat kuolleet – mutta eivät kaivoksen romahtaessa, vaan Wardenin hakusta. Warden oli tappanut heidät hakullaan säästääkseen ilmaa itselleen. Warden viedään sairaalaan, missä hän vaipuu koomaan.
Vuotta myöhemmin, ystävänpäivänä Harry Warden herää paikallisessa sairaalassa ja teurastaa 22 ihmistä mukaan lukien ryhmän nuoria, jotka olivat kaivoksella juhlimassa. Seriffi tappaa Wardenin ja ainoat Wardenin hakulta säästyneet ovat Tom ja hänen tyttöystävänsä Sarah (Jaime King) sekä heidän ystävät Axel (Kerr Smith) ja hänen tyttöystävänsä Irene (Betsy Rue).
Ystävänpäivänä kymmenen vuotta Wardenin kuoleman jälkeen hakusta selvinneet yrittävät jatkaa elämäänsä. Axelista on tullut kaupungin seriffi ja Sarahin rakastava aviomies, vaikkakin Sarahilla on yhä tunteita nuoruudenrakkauttaan Tomia kohtaan. Axelin luottamus Sarahiin alkaa rakoilla, kun Tom palaa isänsä kuoleman jälkeen kaupunkiin myydäkseen perimänsä kauhujen kaivoksen. Ja ilmeisesti joku muukin on palannut – sillä hakku alkaa taas heilua tappavasti.
Dr. Professor’s Thesis of Evil

Dr. Professor’s Thesis of Evil on suomalainen valokuvapohjaista "Motion Novel"-animaatiotekniikkaa käyttävä lyhytelokuva vuodelta 2011. Elokuva julkistettiin syksyllä 2011 internetissä ja mobiililaitteissa. Sitä esitetään myös elokuvateattereissa ilmaiseksi. Elokuvaa on tehty Oulussa, Lontoossa ja Los Angelesissa. Suomen Elokuvasäätiö on tukenut sen tuotantoa. Animaation tekijät ovat Jukka Vidgren ja Juuso Laatio. Elokuvan ensiesitys oli Helsingin Rakkautta ja anarkiaa -festivaaleilla 18. syyskuuta 2011.
Juoni.
Satiirinen elokuva kertoo Dr. Professorista, maailman juhlituimmasta superrikollisesta, joka on menettänyt intohimonsa pahuuksien tekemiseen. Dr. Professor saa huomata jääneensä mediasirkuksen ja idolistatuksensa vangiksi. Hän aikoo ottaa kohtalonsa takaisin omiin käsiinsä.
Elokuvan maailmaa asuttavat supersankarit, jättiläismäiset mutanttikoalat ja kuolemansäteet.
Tuotanto.
Motion Novel -animaatiotekniikka elokuvan tekijöiden kehittämää eräänlaista liikkuvaa valokuvapohjaista sarjakuvaa. Siinä yhdistellään valokuvia, 3D-tietokonegrafiikka ja animaatiota. Elokuva tehdään kansainvälisille markkinoille ja siksi sen kieli on englanti. Elokuvan pääroolihahmojen vuorosanat äänitettiin Torontossa ja ohjattiin Oulussa Skype-puhelun välityksellä. Tätä etäohjaustapaa kokeiltiin jo aiemmin keväällä, kun sivuroolihahmojen vuorosanat äänitettiin San Franciscossa. Roolihahmoja esittävät suomalaiset näyttelijät. Rooleissa on yli 40 näyttelijää. Ääninäyttelijöitä on 13.
Juha Turkka

Juha Mikko Kalervo Turkka (s. huhtikuussa 1970 Joensuu) on suomalainen näytelmäkirjailija, teatteriohjaaja ja entinen nyrkkeilijä. 
Juha Turkka on Jouko Turkan ja Maija-Liisa Mártonin poika. Vuosina 1997–1998 Jouko Turkka teki yhdessä poikansa kanssa televisiokanava Neloselle talk show’ta nimeltä "Turkka &amp; Turkka". Ohjelmaa luonnehdittiin TV-lehtien ohjelmatiedoissa lauseella ”väljä kulttuuriohjelma”.
Juha Turkka on entinen SM-tason nyrkkeilijä. Hänen seuransa oli Helsingin Tarmo. Nyrkkeilystä hän sai silmänpohjan murtuman, joka vaurioitti hänen kasvohermotustaan.
Jesmond Dene

Jesmond Dene on viheralue lähellä Newcastle upon Tynen keskustaa. Se on kapea, metsäinen joenvarsilaakso, jonka pohjalla virtaa Ouseburn. Noin kolme kilometriä pitkä laakso ulottuu South Gosforthista Jesmond Valen kaupunginosaan.
Laaksossa kasvaa sekä kotimaisia että eksoottisia puulajeja. Siellä elää monia lintuja, kuten kuningaskalastaja, ja Englannissa harvinaisia oravia.
Laakso on syntynyt jääkauden jälkeen sulamisvesien uurtamana. Vaikka asutus levisi alueelle, jyrkkäreunainen laakso säilyi metsäisenä. 1700-luvulla sinne rakennettiin kuitenkin vesimyllyjä, pieniä louhoksia ja rautaruukki. 1800-luun puolivälissä William George Armstrong osti suuria alueita laaksosta ja muutti sitä puistomaisemmaksi istuttamalla alppiruusuja, punapuita ja muita koristekasveja. Hän muutti joen uomaa ja rakensi siihen vesiputouksen.
Telltale Games

Telltale Games oli yhdysvaltalainen pelitalo, joka perustettiin vuonna 2004. Osa yrityksen työntekijöistä ovat entisiä LucasArtsin työntekijöitä. Telltalen toimintamalli perustuu pelien julkaisemiseen episodimuodossa, ja ne julkaistaan yleensä digitaalisessa muodossa ladattavaksi, kuten esimerkiksi Steam-palvelussa. Suuri osa yrityksen peleistä on lisensoituja seikkailupelejä, jotka perustuvat tunnettuihin sarjoihin, kuten "Sam &amp; Max", "Monkey Island", "Homestar Runner", "Paluu tulevaisuuteen" ja "The Walking Dead".
Syyskuussa 2018 pelitalo ilmoitti irtisanoneensa noin 90 prosenttia työntekijöistään, jättäen vain 25 työntekijää työstämään pienempiä projekteja loppuun. Kehityksessä olleiden pelien, kuten "The Wolf Among Us: Season Two", "Game of Thrones: Season Two" ja nimeämättömän "Stranger Things" -pelin julkaisut peruutettiin.
Yhtiön toiminta loppui virallisesti marraskuussa 2018, kun se asetettiin konkurssiin.
FA WSL

WSL (, ) on Englannin korkein naisten sarjataso jalkapallossa. WSL on nykyään täysin ammattilaissarja.
WSL käynnistyi huhtikuussa 2011, jolloin se korvasi Naisten valioliigan Englannin pääsarjatasona.
Sarjaa pelattiin aluksi kesäisin. Keväällä 2017 pelattiin kevätsarja, minkä jälkeen siirryttiin kaudesta 2017–2018 alkaen pelaamaan syyskuusta toukokuuhun. Vuodesta 2014 alkaen liigassa pelattiin pääsarjana 1. divisioonaa ja kakkostasona 2. divisioonaa, joista jälkimmäisen nimeksi tuli kaudesta 2018–2019 alkaen FA Women's Championship ("FA:n naisten mestaruussarja").
Tilastot.
Päivitetty kauden 2022-2023 jälkeen.
Itu

Itu on versokasvin t. verson ensimmäinen kehitysvaihe.
Eräiden kasvien siemeniä idätetään tuoreravinnoksi.
Digimon World 2003

Digimon World 2003 (Euroopan ja Australian ulkopuolella Digimon World 3) on Bandain kehittämä ja julkaisema "Digimon World 2":n uudempi versio. Peli julkaistiin PlayStationille vuonna 2002.
Pelaaminen.
Pelin tarkoitus on kouluttaa Digimoneja ja käydä pelin tarinaa läpi. Pelin alussa Digimoneja on vain kolme, ja muut Digimoneista kertyvät pelin edetessä. Aloitus-Digimoneja ovat Kotemon, Patamon, Renamon, Guilmon, Kumamon (oikea nimi Bearmon), Agumon ja Monmon.
Tarina.
Poika nimeltä Junior lähtee Digimon-maailmaan ja alkaa kouluttaa Digimoneja. Hän kohtaa muita kouluttajia ja villejä Digimoneja. Digimon-maailman portti suljetaan, eikä Junior pääse takaisin normaaliin maailmaan. Junior alkaa kerätä myös Digimon-kortteja, joilla hän voi kamppailla toisia keräilijöitä vastaan.
Kelud

Kelud (tunnetaan myös nimellä Kelut) on kerrostulivuori Indonesiassa, Jaavan saarella. Tulivuori sijaitsee Tyynenmeren tulirenkaan läheisyydessä. Tulivuori on purkautunut yli 30 kertaa 1000-luvulta lähtien. Tuhoisin purkaus oli vuonna 1586, jolloin yli 10 000 ihmistä kuoli. Vuonna 1919 purkaus aiheutti mutavyöryn, joka tappoi 5 000 ihmistä. Vuoden 1990 purkaus nosti tuhkaa ja pyroklastisia pilviä seitsemän kilometrin korkeuteen. Purkauksessa kuoli 30 ihmistä.
Helmikuussa 2014 vuori purkautui jälleen, ja 200 000 ihmistä evakuoitiin.
Segedunum

Segedunum on roomalaisaikainen linnoitus Hadrianuksen vallin loppupäässä North Tynesiden Wallsendissä, lähellä Newcastlea. Siellä on nykyisin interaktiivinen museo ja 35 metriä korkea näkötorni. Alueelle on rekonstruoitu myös roomalainen kylpylä ja pätkä Hadrianuksen vallia.
Linnoitus oli käytössä 300 vuoden ajan, ja siellä oli 600 roomalaista sotilasta. Roomalaisten lähdettyä linnoitus ilmeisesti nurmettui vähitellen. Vuodesta 1777 sen päällä oli vaunusepän rakennuksia, ja 1880-luvulla päälle rakennettiin asuintaloja. 1920-luvulla tehdyissä tutkimuksissa pystyttiin kuitenkin hahmottamaan linnoituksen raunioiden tarkka sijainti. 1970-luvulla talot purettiin ja niiden tilalle suunniteltiin uudisrakennuksia. Raunio oli oletettua paremmassa kunnossa ja se päätettiin jättää esille.
Jesmond

Jesmond on kaupunginosa Newcastlessa, Pohjois-Englannissa. Se sijaitsee Newcastlen keskustan pohjoispuolella. Alue on rakennettu vuosina 1870–1885. Aluetta rakennettiin aikana, jolloin kaupunki kasvoi nopeasti, ja raitiovaunut ja paikallisjunat helpottivat työmatkaliikennettä.
Jesmondin kirkko on rakennettu vuonna 1862, ja sen suunnitteli paikallinen arkkitehti John Dobson.
Vuonna 2001 South Jesmondin vaalipiirissä oli 8 077 asukasta, joista 91% valkoihoisia. Verrattuna koko kaupungin väestöön 16-21-vuotiaita oli enemmän ja eläkeikäisiä vähemmän kuin muualla. North Jesmondissa asukkaita oli 8 542. Molemmilla alueilla omakoti- ja paritalojen osuus selvästi pienempi kuin muualla Newcastlessa.
Jesmondin talot ovat suuria, usein 6–7 makuuhuonetta. Monissa niistä on opiskelijoita vuokralaisina. Alueelta on kävelymatka yliopistolle ja muutenkin hyvät liikenneyhteydet kahden metroaseman ja monien bussireittien ansiosta.
Jamie Oleksiak

Jamieson ”Jamie” Oleksiak (s. 21. joulukuuta 1992 Toronto, Ontario) on kanadalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Seattle Krakenia. Stars varasi Oleksiakin numerolla 14 . Tammikuussa 2011 NHL:n puolueeton kykyjenetsijäpalvelu rankkasi hänet Pohjois-Amerikassa pelaavista kenttäpelaajista vasta sijalle 27. Huhtikuussa hänet kuitenkin nostettiin lopulliselle sijalle 13.
Oleksiakille on myönnetty kaksoiskansalaisuus, koska hänen isänsä on kotoisin Buffalosta, Yhdysvalloista.
Ura.
Oleksiak edusti kaudella 2010–2011 Northeastern Huskiesin joukkuetta NCAA:n I-divisioonassa Hockey Eastissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi OHL:ää sekä Saginaw Spiritissä että Niagara IceDogsissa. Kaudeksi 2012–2013 Oleksiak siirtyi NHL-seura Dallas Starsin organisaatioon.
Heinäkuussa 2021 Oleksiak solmi viiden vuoden ja arvoltaan 23 miljoonan dollarin sopimuksen Krakenin kanssa.
Mark McNeill

Mark McNeill (s. 22. helmikuuta 1993 Langley, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
NHL-seura Chicago Blackhawks varasi McNeillin numerolla 18 varaustilaisuudessa . Ennen tilaisuutta NHL:n kykyjenetsijäpalvelu arvioi hänet Pohjois-Amerikassa pelaavista kenttäpelaajista sijalle 14. McNeill edusti maataan alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011.
Southland (televisiosarja)

Southland on yhdysvaltalainen rikossarja, joka kertoo Los Angelesin poliisivoimista (LAPD). Sarjaa tehtiin vuosina 2009–2013 yhteensä viisi tuotantokautta ja 43 jaksoa. Suomessa sarjaa on esittänyt MTV3.
Sarja kuuluu tyylilajiltaan karun realistisiin poliisisarjoihin, kuten esimerkiksi myös "Hill Street Blues" ja "NYPD Blue". Sarjassa käsitellään muun muassa Los Angelesin jengiväkivaltaa, erilaisia julmia väkivaltarikoksia sekä poliisin vaikeuksia saada kostoa pelkääviä silminnäkijöitä todistajiksi oikeuteen ja epäonnisia yrityksiä suojella todistajia. Sarjan päähenkilöitä ovat muun muassa juuri poliisikoulusta valmistunut järjestyspoliisi Ben Sherman (Benjamin McKenzie), hänen ohjaajanaan toimiva selkäkivuista ja lääkeriippuvuudesta kärsivä John Cooper (Michael Cudlitz) ja rikosetsivä Sammy Bryant (Shawn Hatosy), jonka kotihuolet häiritsevät hänen työntekoaan.
"Southlandin" alkuperäinen esityskanava NBC hyllytti sarjan ensimmäisen tuotantokauden jälkeen, kun toisen tuotantokauden jaksoista oli kuvattu kuusi, mutta ei vielä esitetty yhtäkään. TNT kuitenkin osti sarjan oikeudet NBC:ltä ja jatkoi sen esittämistä. Huhtikuussa 2010 TNT ilmoitti tilanneensa sarjasta kymmenjaksoisen kolmannen tuotantokauden. Tuotantobudjettia supistettiin samalla yli kolmanneksella, mikä tarkoitti muun muassa, että sarjan päärooleja karsittiin. Kaikkiaan viiden tuotantokauden jälkeen TNT ilmoitti toukokuussa 2013, ettei se uusi sarjaa enää kuudennelle kaudelle.
Poliisihallitus

Poliisihallitus () on Suomen sisäministeriön hallinnonalan keskusvirasto, jonka tehtävänä on suunnitella, johtaa, kehittää ja valvoa poliisitoimintaa Suomessa ja sen tukitoimintoja sekä vastata poliisin palvelujen tasapuolisesta saatavuudesta maan eri osissa, päättää poliisiyksiköiden välisestä yhteistoiminnasta ja vastata poliisiyksiköiden tulosohjauksesta.
Poliisihallitus aloitti toimintansa vuoden 2010 alussa. Sen organisaatio on kaksiportainen: Poliisihallitus johtaa ja ohjaa operatiivista poliisitoimintaa. Suoraan poliisihallituksen alaisuudessa toimivat poliisilaitokset ja poliisin valtakunnalliset yksiköt keskusrikospoliisi sekä Poliisiammattikorkeakoulu. Suojelupoliisi on siirretty suoraan sisäministeriön alaisuuteen.
Organisaatio.
Poliisihallituksen johtajana toimii poliisiylijohtaja. Poliisihallituksen tehtävät on jaettu seitsemään yksikköön, jotka ovat esikunta, poliisitoimintayksikkö, hallintoyksikkö, teknologiayksikkö sekä sisäinen tarkastus. Lisäksi poliisihallitukseen kuuluu yksikkörakenteen ulkopuolella suoraan poliisiylijohtajan alaisena arpajaishallinto.
Poliisihallituksen keskusyksikkö sijaitsee Helsingin Pasilassa ja osia Joensuussa. Arpajaishallinto sekä asehallinto sijaitsevat Riihimäellä ja turvallisuusalan valvontayksikkö Mikkelissä. Poliisiammattikorkeakoulu sijaitsee Tampereella ja sen alainen poliisikoiralaitos Hämeenlinnassa.
Blackfriars (Newcastle)

Blackfriars on 1200-luvulta säilynyt entinen luostari Newcastlen keskustassa Englannissa.
Luostarin perustivat dominikaanimunkit vuonna 1239. Luostaria kutsutaan nimellä Blackfriars (’mustat munkit’), koska dominikaaniveljet pukeutuivat mustiin kaapuihin. Vuonna 1250 munkit rakensivat kirkon, joka sijaitsi nykyisen Pyhän Andreaan kirkon lounaispuolella. Vuonna 1265 pystytetty kaupunginmuuri jakoi luostarin tilukset kahtia.
Blackfriars lakkautettiin reformaation myötä Henrik VIII:n määräyksestä vuonna 1539. Luostarin omaisuus joutui pormestarin haltuun, joka vuokrasi tilat killoille. Killat käyttivät tiloja kokoontumisiinsa, mutta muunsivat osia niistä vähävaraisten asunnoiksi. 1900-luvun loppupuolella rakennukset kunnostettiin, ja nyt niissä toimii kahviloita ja käsityöläispajoja. Laajalla sisäpihalla esiintyy kesäteatteri.
FS La Motte-Picquet (1924)

La Motte-Picquet oli Ranskan laivaston 1920-luvun alussa valmistunut Duguay-Trouin-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 18. huhtikuuta Lorientin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 17. tammikuuta 1923. Alus laskettiin vesille 21. maaliskuuta 1924 ja otettiin palvelukseen 5. maaliskuuta 1927.
Palvelus.
Valmistuttuaan alus liitettiin Brestiin sijoitettuun 2. laivueeseen, mistä se siirrettiin 1933 3. kevytristeilijäviirikön lippulaivaksi. Alus lähetettiin 1935 Kaukoitään. Toisen maailmansodan alettua alus partioi Indokiinan ja Alankomaiden Itä-Intian vesillä.
Ranskan antauduttua jännite Siamin rajalla kasvoi. Joulukuussa 1940 alkoi kahakointi Siamin ja Vichyn hallituksen joukkojen välillä. Pieni laivasto-osasto () perustettiin 9. tammikuuta lähellä Saigonia Cam Ranhin lahdella. Osastoon kuuluivat sluupit "Dumont D'Urville", "Amiral Charner", "Tahure" ja "Marne" sekä lippulaivana "La Motte-Picquet", jonka komentajana oli Capitaine de Vasseau Bérenger. 14. tammikuuta Koh Changin taistelussa tuhottiin Siamin laivasto-osasto.
Alus kävi syyskuussa 1941 telakalla Osakassa, mutta aluksen toiminta oli hyvin rajallista. Se riisuttiin joulukuussa aseista Saigonissa, minkä jälkeen se oli koululaivana. Yhdysvaltain laivaston Task Force 38:n lentokoneiden iskiessä satamaan 12. tammikuuta 1945 alus upposi satama-altaaseen.