tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mikko Eskelinen

Mikko Eskelinen (s. 15. heinäkuuta 1972 Jyväskylä) on suomalainen autourheilija. Eskelinen on voittanut urallaan kaksi rata-autoilun Suomen-mestaruutta vuosina 2008 ja 2009, yhden Viron mestaruuden 2008, yhden Espanjan GT-mestaruuden vuonna 2012 ja yhden Portugalin GT-mestaruuden vuonna 2013. Lisäksi Eskelinen on voittanut yhden rallin Suomen Cup -mestaruuden vuonna 2010 sekä Lamborghini Super Trofeo Aasian ratasarjan PRO-AM -luokan mestaruuden vuonna 2018. Hänellä on myös useita muita mitalisijoituksia Lamborghini Super Trofeo Europe- ja Lamborghini Super Trofeo Asia -sarjasta.
Saavutuksia&lt;br&gt;
– 2020 – Lamborghini Super Trofeo Europe HOPEA - PRO-AM (8/10 podium): Tiimikaverina Elias Niskanen&lt;br&gt;
– 2019 – Lamborghini Super Trofeo Europe PRONSSI - AM (6/14 podium): Tiimikaverina Jake Rattenbury&lt;br&gt;
– 2018 – Lamborghini Super Trofeo Asia MESTARUUS - PRO-AM (12/14 podium): Tiimikaverina Juuso Puhakka&lt;br&gt;
– 2017 – Lamborghini Super Trofeo Asia HOPEA - PRO-AM (10/14 podium): Tiimikaverina: Maxx Ebenal&lt;br&gt;
– 2016 – Ralli SM-sarja: 5. SM1-luokka: Kartanlukijana: Arto Kapanen&lt;br&gt;
– 2015 – Lamborghini Super Trofeo Europe HOPEA &amp; MM-PRONSSI - PRO-AM (9/14 podium): Tiimikaverina: Fredy Barth&lt;br&gt;
– 2014 – Lamborghini Super Trofeo Europe 4. - PRO-AM (7/14 podium): Tiimikaverina Dimitri Enjalbert&lt;br&gt;
– 2013 – Audi R8 GT3 Portugal SuperCars Series MESTARUUS: Tiimikaverina Cecar Campanico&lt;br&gt;
– 2012 – Audi R8 GT3 Spanish GT MESTARUUS (9/12 podium): Tiimikaverina Cecar Campanico&lt;br&gt;
– 2011 – Suomen MM-rallin tuotantoautojen luokan 7. sija (Mitsubishi Lancer Evolution X): Kartanlukijana: Arto Kapanen&lt;br&gt;
– 2010 – Rallin Suomi Cup MESTARUUS (Mitsubishi Lancer Evolution IX) ja FIA GT3 EM-sarjan 9. (Ford GT3)&lt;br&gt;
– 2009 – Lamborghini Gallardo GT3 SUOMENMESTARUUS (5/12 voittoa, 10/12 podium)&lt;br&gt;
– 2008 – BMW 320si 6/12 voittoa (9/12 podium), FIA ETCC Salzburg 7. ja 8.&lt;br&gt;
– 2008 – BMW 320si Super Touring SUOMEN- ja VIRONMESTARUUDET&lt;br&gt;
– 2006-2009 - Valikoituja Endurance- ja rallikilpailuja
Kuma (1919)

Kuma () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 29. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 31. elokuuta 1920.
Palvelus.
Alus upotettiin 11. tammikuuta 1944.
Kitakami (1920)

Kitakami () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta, missä köli laskettiin 1. syyskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 3. heinäkuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 15. huhtikuuta 1921.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 10. elokuuta 1946.
Viljami Kaasalainen

Viljami Kaasalainen (s. 15. lokakuuta 1995 Mikkeli) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Jyväskylän Kenttäurheilijoita. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Mikkelin Kilpa-Veikkoja. Häntä valmentaa Antti Mero sr.
Kaasalainen karsiutui Rietin alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 100 metrin välierissä ja 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Hänet valittiin Amsterdamin EM-kilpailujen 2016 pikaviestijoukkueeseen. Hän jäi kuitenkin varajuoksijaksi.
Kalevan kisoissa Kaasalainen sai kultaa 100 metrillä 2020 ajalla 10,35 sekä 400 metrillä 2022 ajalla 46,75 ja 2023 ajalla 46,23. Lisäksi hän on saavuttanut 400 metrillä hopeaa 2021. 200 metrin juoksussa Kaasalainen on voittanut pronssia vuoden 2023 Kalevan kisoissa. Viestijuoksun SM-kilpailuissa hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä kultaa 2022 ja 2023 sekä 4 × 400 metrin viestissä kultaa 2023 ja hopeaa 2021 ja 2022. Kaasalainen voitti 100 metrin Suomen-mestaruuden 16-vuotiaiden sarjassa 2011 ja 19-vuotiaissa 2013. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti 400 metrillä kultaa 2022 ja 2023 ja sai pronssia 2024 sekä sai 200 metrillä hopeaa 2023 ja pronssia 2024. Viestissä hän saavutti kultaa 2021, 2022 ja 2023 sekä hopeaa 2019 ja 2024. Sisäradoilla hän voitti 17-vuotiaiden Suomen-mestaruuden 60 metrin juoksussa 2012. Ensimmäisessä aikuisten maaottelussaan hän oli viides 100 metrillä Tukholmassa 2013. Tampereella vuoden 2020 maaottelussa Kaasalainen otti lajivoiton sadalla metrillä.
Raptr

Raptr oli videopelien pelaajien yhteisöpalvelu. Raptr-ohjelmistoon sisältyi esimerkiksi käyttäjien välinen pikaviestintä ja "Raptr In-Game Overlay" -niminen osa, jonka avulla useita pelejä (esimerkiksi Call of Duty, Half-Life, TrackMania) saattoi pelata selaimen kautta Raptrissa.
Raptrin perusti Dennis ”Thresh” Fong vuonna 2007 myytyään Xfiren Viacomille. Palvelu suljettiin 2017.
Sosthene Moguenara

Sosthene Taroum Moguenara (s. 17. lokakuuta 1989 Sarh, Moyen-Chari, Tšad) on saksalainen pituushyppääjä. Hän edustaa TV Wattenscheid -seuraa ja on pituudeltaan 180 cm.
Moguenara sijoittui neljänneksi Kaunasin alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän karsiutui loppukilpailusta Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. Hän sai pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Ostravassa 2011 tuloksella 674, mutta karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa.
Moguenara sijoittui 2012 Helsingin EM-kilpailuissa neljänneksi tuloksella 666, mutta karsiutui loppukilpailussa Lontoon olympialaisissa. Hän oli kahdestoista Moskovan MM-kilpailuissa 2013. Hän karsiutui loppukilpailusta Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 ja oli yhdeksäs Zürichin EM-kilpailuissa.
Moguenara saavutti Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hopeaa tuloksella 683. Saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kymmenenneksi. Hän saavutti pronssia Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 tuloksella 685, mutta karsiutui samana vuonna loppukilpailusta Berliinin EM-kilpailuissa 2018.
Moguenara hyppäsi ennätyksensä 716 cm Weinheimissa 28. toukokuuta 2016. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 686 cm Saarbrückenissä 11. tammikuuta 2015.
Moguenara on voittanut Saksan-mestaruuden ulkoradoilla 2013 sekä sisäradoilla 2009, 2010, 2014 ja 2015.
Tama (1920)

Tama () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 29. tammikuuta 1921.
Palvelus.
Alus upotettiin 25. lokakuuta 1944.
Kiso (1920)

Kiso () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta. Sen köli laskettiin 10. elokuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1920. Alus otettiin palvelukseen 3. lokakuuta 1921.
Ōi (1920)

Ōi () oli Keisarillisen Japanin laivaston Kuma-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Kawasakin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 24. marraskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 15. heinäkuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 4. toukokuuta 1921.
Palvelus.
Alus upotettiin 19. heinäkuuta 1944.
Caroline Finkel

Caroline Finkel on brittiläinen historioitsija, joka on erikoistunut Osmanien valtakunnan historiaan.
Hän opiskeli Lontoon yliopiston School of Oriental and African Studies-collegessa, jossa myös väitteli tohtoriksi Osmanien valtakunnan armeijan logistiikasta. Tällä hetkellä hän työskentelee tutkijana kahdessa projektissa, joista toinen sijoittuu Ukrainaan ja toinen Turkkiin. Hänen ensimmäinen Osmanien valtakunnan historiaa käsittelevä teoksensa "Osman's Dream" (2005) on käännetty monelle kielelle. Turkinkielisestä versiosta on otettu kuusi painosta. Vuonna 2011 hän julkaisi osaksi kirjoittamansa teoksen "The Evliya Çelebi Way", joka kertoo osmaniseikkailijan ja matkakirjailijan Evliya Çelebin jalanjälkiä seuraavasta vaellus- ja ratsastusreitistä.
Teoksia.
Yhdessä N. N. Ambraseys'n kanssa:
Yhdessä Kate Clowin ja Donna Landryn kanssa:
James Obiorah

James Chibuzor Obiorah (s. 24. elokuuta 1978 Jos, Nigeria) on nigerialainen peliuransa lopettanut jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Obiorah edusti nigerialaisseurojen lisäksi belgialaista Anderlechtia, sveitsiläistä Grasshoppersia, venäläistä Lokomotiv Moskovaa, espanjalaista Cádizia, ranskalaisia Niortia ja Sporting Toulon Varia sekä itävaltalaista Grazer AK:ta. Maalimäärillä mitattuna hänen paras kautensa oli 2001, jolloin hän teki Lokomotiv Moskovalle 14 maalia 25 Venäjän liigan ottelussa.
Kaudella 2002–2003 Obiorah teki Lokomotiv Moskovalle kaksi maalia Mestarien liigassa. Hän onnistui maalinteossa ensimmäisen lohkovaiheen kotiottelussa Barcelonaa vastaan 1. lokakuuta ja toisen lohkovaiheen vierasottelussa Real Madridia vastaan 11. joulukuuta.
Obiorah pelasi Nigerian maajoukkuessa yhden ottelun vuonna 1998 ja kaksi ottelua vuonna 2002, joista toisen MM-kilpailuissa Englantia vastaan.
Dariusz Kołodziejczyk

Dariusz Włodzimierz Kołodziejczyk (s. 25. toukokuuta 1962 Varsova, Puola) on puolalainen historioitsija ja Varsovan yliopiston professori. Hänen tutkimuksensa aiheita ovat diplomatian historia sekä Puolan ja Turkin/Osmanien valtakunnan yhteinen historia.
Kołodziejczyk väitteli tohtoriksi 1990. Hän on työskennellyt Varsovan yliopiston historian instituutissa vuodesta 1988, professorina vuodesta 2003 alkaen.
Hän on ollut Academia Europæan jäsen vuodesta 2017.
Janet Martin

Janet L. B. Martin on yhdysvaltalainen historioitsija. Hänen tutkimuskohteenaan on Venäjän historia.
Martin väitteli tohtoriksi Chicagon yliopistossa 1980. Hän on nykyään Miamin Yliopiston historian laitoksen emeritusprofessori. Hän on kirjoittanut Venäjän keskiaikaa käsittelevän teoksen "Medieval Russia, 980-1584" ja Venäjän keskiaikaisesta turkiskaupasta kertovan tutkimuksen "Treasure of the Land of Darkness". 
Teoksia.
Yhteistyönä:
Nagara (1921)

Nagara () oli Keisarillisen Japanin laivaston Nagara-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sasebon laivastoarsenaalilta ja sen köli laskettiin 9. syyskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 25. huhtikuuta 1921 ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1922.
Palvelus.
Alus upotettiin 7. elokuuta 1944.
Asetovanilloni

Asetovanilloni eli aposyniini (C9H10O3) on aromaattisiin hydroksiketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa sekä orgaanisissa synteeseissä sekä lisäksi sitä tutkitaan käytettäväksi lääketieteessä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa.
Asetovanilloni on huoneenlämpötilassa valkoisia neulamaisia kiteitä. Se liukenee hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Sillä on heikko vaniljankaltainen tuoksu.
Asetovanillonia esiintyy useissa kasveissa. Sitä on eristetty muun muassa oleanterikasveihin kuuluvien hoikkapuikkojen ("Apocynum") lajeista kuituhoikkapuikosta ("A. cannabinum") ja kuismahoikkapuikosta ("A. androsaemifolium"), iiriksistä ("Iris"), maksajuuresta ("Picrorhiza kurrooa") ja pensaspionista ("Paeonia suffruticosa").
Valmistus ja käyttö.
Asetovanillonia voidaan valmistaa guajakolin ja asetyylikloridin, etikkahappoanhydridin tai etikkahapon välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Reaktiota katalysoivat Lewis-hapot. Toinen tapa on guajakyyliasetaatin Fries-toisiintuminen. Yhdistettä muodostuu myös ligniinistä emäskäsittelyllä ja sitä esiintyy pieniä määriä ligniinistä valmistetun vanilliinin joukossa.
Asetovanillonia voidaan käyttää hajusteissa ja muiden aromaattisten hydroksiketonien valmistamiseen. Asetovanilloni on NADPH-oksidaasin inhibiittori ja NADPH-oksidaasilla on suuri merkitys superoksidiradikaalien muodostumisessa elimistössä. Tämän vuoksi yhdistettä tutkitaan muun muassa tulehdusta hoitavana yhdisteenä ja antioksidanttina.
Isuzu (1921)

Isuzu () oli Keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1923 palvelukseenotettu Nagara-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Uragan telakalta ja sen köli laskettiin 10. elokuuta 1920. Alus laskettiin vesille 29. lokakuuta 1921 ja se otettiin palvelukseen 15. elokuuta 1923.
Timothy C. Dowling

Timothy C. Dowling on yhdysvaltalainen sotahistorioitsija ja kirjailija. 
Dowling on oppiarvoltaan tohtori. Hän opetti Wienin kansainvälisessä koulussa vuoteen 2001, jolloin hän vastaanotti viran Virginia Military Instituten historian laitoksesta. Hän on erikoistunut Saksan ja Venäjän modernin ajan historiaan. Dowling asuu Lexingtonissa, Virginiassa.
Altim Ademaj

Altim Ademaj (s. 4. tammikuuta 1996) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Ademaj edustaa Ykkösessä pelaavaa Grankulla IFK:ta.
Ademaj on VJS:n kasvatti. A-junioreissa hän siirtyi PK-35/VJS Akatemiaan. Ademaj pelasi Ykkösen kaudella 2015 PK-35 Vantaassa kuusi ottelua seuran noustessa Veikkausliigaan. Pääsarjatasolla hän pelasi ensimmäisen ottelunsa 21. toukokuuta 2016, kun PK-35 Vantaa pelasi kotonaan 2–2-tasapelin PS Kemiä vastaan. Ademaj edusti kaksi kautta PK-35 Vantaata pelaten kaudella 2015 ykkösessä 6 ottelua ja viime vuonna Veikkausliigassa 12 ottelua. Keväällä 2017 Ademaj siirtyi Ykkösen Grankulla IFK:hon.
Kadir I. Natho

Kadir I. Natho (1927 Hatramtook, Anapa, Kaukasia – 2021) oli yhdysvalloissa asunut tšerkessi-kirjailija. 
Nathosta tuli pakolainen saksalaisten joukkojen edettyä pohjois-Kaukasiaan toisen maailmansodan aikana. Sodan jälkeen hän pakeni Neuvostoliiton järjestämiä pakkomuuttoja Itävaltaan. Vuonna 1947 hän muutti Italiaan, josta jatkoi Jordaniin 1948. Vuonna 1956 hän muutti New York Cityyn, Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli englantia ja kirjoittamista, ja valmistui Amerikkalaisen journalismin ja Henry George School of Social Science-kouluista 1959. Vuonna 1969 hän julkaisi kokoelman kaukasialaisia tarinoita ja vuonna 1978 kirjan "Nicholas and Nadiusha". Hän on myös julkaissut kaksikielistä aikakauslehteä "The Circassian Star".
Baboloki Thebe

Baboloki Thebe (s. 18. maaliskuuta 1997) on botswanalainen pikajuoksija.
Thebe saavutti nuorten Afrikan kisojen alle 18-vuotiaiden sarjassa kultaa 200 metrin juoksussa ja pronssia 100 metrillä Gaboronessa 2014. Saman vuoden Eugenen alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin välierissä. Nanjingin nuorten olympialaisissa hän saavutti hopeaa 200 metrillä ajalla 21,20.
Thebe voitti 2016 Botswanan-mestaruuden 200 metrillä maailman kaikkien aikojen kymmenenneksi parhaalla junioriajalla 20,21 ja 400 metrillä junioreiden maailman kaikkien aikojen toiseksi parhaalla ajalla 44,22. Hän voitti 400 metrin Afrikan-mestaruuden Durbanissa 2016 ajalla 44,69 ja sai kultamitalin myös 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän saavutti saman vuoden Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä. Hän selviytyi Rio de Janeiron olympialaisissa jatkoon 400 metrin alkueristä, muttei osallistunut välieräjuoksuun.
Thebe kuului Botswanan joukkueeseen, joka saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa hopeaa 4 × 400 metrin viestissä 2017. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi ajalla 44,66. Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018 hän saavutti 4 × 400 metrin viestissä kultaa ja 400 metrillä hopeaa. Hän voitti samana vuonna 400 metrin Afrikan-mestaruuden Asabassa ajalla 44,81 ja sijoittui maanosien cupissa toiseksi.
Thebe juoksi toisen osuuden Botswanan 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka saavutti pronssia vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa Afrikan ennätysajalla 2.57,27.
Kelvin van der Linde

Kelvin van der Linde (s. 20. kesäkuuta 1996 Johannesburg) on eteläafrikkalainen autourheilija. Hän kilpaili vuonna 2016 ADAC GT Masters -sarjassa.
Van der Linde aloitti kartingin kahdeksanvuotiaana, ja siirtyi rata-autoihin vuonna 2011 kotimaansa Volkswagen Cupissa. Hänestä tuli vuonna 2014 kaikkien aikojen nuorin ADAC GT Masters -sarjan mestari. Vuonna 2017 hän voitti Nürburgringin 24 tunnin ajon. Hän kilpaili kaudella 2018 Blancpain Sprint Cup-sarjassa, jossa voitti Zolderin osakilpailun yhdessä Steijn Schothorstin kanssa.
Van der Linden veli Sheldon, isä Shaun ja setä Etienne van der Linde ovat myös autourheilijoita.
Stanford J. Shaw

Stanford Jay Shaw (5. toukokuuta 1930 – 16. joulukuuta 2006) oli yhdysvaltalainen historioitsija, joka tunnetaan Osmanien valtakuntaa, Turkin juutalaisia ja Turkin tasavallan varhaista historiaa käsittelevistä teoksistaan. Hänet tunnetaan myös yhtenä Armenian kansanmurhan kieltäneistä akateemikoista.
Stanford Jay Shaw syntyi siirtolaisvanhempien Belle ja Albert Shawin perheeseen 1930 Saint Paulissa Minnesotassa. Hän opiskeli Britannian historiaa Stanfordin yliopistossa. Hän matkusti Kairoon tutkimaan Osmanien hallinnon aikaa Egyptissä, ja vuonna 1958 väitteli tohtoriksi Princetonin yliopistosta aiheenaan "Osmanien Egyptin taloudellisten ja hallinnollisten järjestelmien kehitys 1517-1798". Shaw työskenteli Turkin kielen ja historian apulaisprofessorina Harvardin yliopiston Lähi-idän kielten ja historian laitoksella 1958-1968, jonka jälkeen hänestä tuli Kalifornian yliopiston (UCLA) Turkin historian professori. Hän toimi tässä virassa eläkkeelle jäämiseensä 1992 asti. Hänet kutsuttiin jatkamaan opetusta samana vuonna ja hän jatkoikin UCLA:ssa vuoteen 1997. Vuonna 1999 hän siirtyi Ankarassa olevaan Bilkentin yliopistoon, jossa hän toimi Turkin ja Osmanien valtakunnan historian professorina kuolemaansa 2006 asti. 
Hänen aviopuolisonsa Ezel Kural Shaw osallistui teoksen "History of the Ottoman Empire and Modern Turkey" kirjoittamiseen. Teosta on arvosteltu laajasti asiavirheistä ja poliittisen kannan ottamisesta erityisesti osmanien ajan viimeisen vuosisadan ja Armenian kansanmurhan kohdalla. Shawit muun muassa esittivät, ettei kansanmurhaa olisi tapahtunut, vaan Osmanien valtakunta päinvastoin teki kaikkensa suojellakseen pakkosiirtämiään armenialaisia, joita puolestaan Shawit syyttivät "perusteettomien joukkomurhatarinoiden keksimisestä". Monet muut Osmanien valtakuntaan ja Turkin historiaan erikoistuneet historioitsijat, kuten Colin Imber, Speros Vryonis ja V. L. Ménage ovat arvostelleet Shawia Turkin historian valkopesemisestä.
Maalarimestarien Oy

Maalarimestarien Oy on suomalainen maaleja ja muita pintamateriaaleja, sekä rakennustarvikkeita myyvä tukku- ja vähittäiskauppaketju ja maahantuoja.
Suomessa oli sodan jälkeen pula maalaustarvikkeista ja niitä joutui tilaamaan osaksi maan rajojen ulkopuolelta. Maalarimestarien Oy syntyi, kun osa Maalarimestariliittoon kuuluneista urakoitsijoista kokosi rivinsä ja perusti vuonna 1948 oman hankinta- ja tukkuliikkeen. Ensimmäinen oma hankintasopimus koski 12 tonnia peitepaperia ja heti seuraavana oli 50 tonnin sinkkivalkoiserän hankinta Puolasta. Varhaisiin hankintoihin kuului myös 15 tonnia kalanmaksaöljyä Tanskasta. 
Yhtiö toimi yli 40 vuotta pelkästään omistajien ja liittoon kuuluneiden urakoitsijoiden kauppana, mutta 1990-luvun taitteessa kaupankäynti avattiin kaikille halukkaille. Maalarimestarien Oy:n asiakkaita ovat maalausurakoitsijat, korjaus- ja saneerausurakoitsijat, rakennusliikkeet, kiinteistöyhtiöt, vuokra-asunto-organisaatiot, valtion ja kunnan laitokset sekä yksityiset kuluttajat.
Vuonna 2018 yrityksen liikevaihto oli 16 miljoonaa euroa ja se työllisti 33 henkilöä kuudessa toimipisteessä. Myymälät sijaitsevat Helsingissä (Metsälässä ja Hermannissa), Espoossa, Tampereella, Turussa ja Oulussa. Pääkonttori sijaitsee Helsingin Metsälässä.
Maalarimestarien toimitusjohtajana aloitti 2019 Teemu Saarni.
Stefan Wackerbauer

Stefan Wackerbauer (s. 2. marraskuuta 1995 Gundihausen) on saksalainen autourheilija.
Wackerbauer aloitti uransa seitsenvuotiaana kartingissa. Vuonna 2010 hän siirtyi pikkuformuloihin Formula BMW -luokkaan, jonka mestaruuden hän voitti toisella kaudellaan. Kaudella 2012 Wackerbauer ajoi täyden sarjan Eurocup Formula Renaultissa, sijoittuen kahdeksanneksi. Seuraavalla kaudella hän ajoi ainoastaan kaksi ensimmäistä kisaviikonloppua.
Vuonna 2014 Wackerbauer siirtyi koppiautoihin ADAC GT Masters -sarjaan, ja jatkoi C. Abt Racing -tallissa kaudella 2015.
Wackerbauer kuului Red Bull Junior Teamiin vuonna 2012.
Vierustunturi

Vierustunturi sijaitsee Peniötunturilta noin 10 km kaakkoon Posion kunnan puolella Jumisko. Peniötunturin pohjoispuolella muutamien kilometrien etäisyydellä on hieman matalampia vaaroja. Vierustunturin eteläpuolella on lähes yhtä korkea Vierusvaara. Vierustunturin huipulla on Ylen masto.
Korkeusolosuhteet.
Korkeus merenpinnasta on 350 - 400 m ja ympäristöstä 100 – 150 m. Kilometrin matkalla nousua on enimmillään noin 150 metriä.
Maasto, kasvillisuus, rakentamisolosuhteet.
Vierustunturi on kärsinyt salaman sytyttämästä metsäpalosta kesäkuussa vuonna 1979. Uutta metsää on rinteeseen kasvanut. Lakialue on paljas.
Leonardo (jalkapalloilija, 1992)

 Leonardo da Silva Souza (s. 18. maaliskuuta 1992 Andirá, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa serbialaista Partizania.
Timmy Hansen

Kenneth Timmy Hansen (s. 21. toukokuuta 1992 Lidköping) on ruotsalainen autourheilija. Hän kilpailee rallicrossin MM-sarjassa Hansen Motorsport -tallin Peugeot 208:lla ja on voittanut yhden maailmanmestaruuden.
Hansenin isä on 14-kertainen rallicrossin Euroopan-mestari Kenneth Hansen, ja nuorempi veli Kevin Hansen on myös rallicrosskuljettaja.
Kilpaura.
Hansen aloitti kilpauransa kartingista, jossa hän voitti viimeisellä kaudellaan 2008 Ruotsin mestaruuden. Seuraavalla kaudella Hansen siirtyi pikkuformuloihin Formula BMW:hen, jossa kilpaili kahden kauden ajan, sijoittuen jälkimmäisellä sarjassa kolmanneksi.
Kaudet 2011 ja 2012 hän kilpaili Eurocup Formula Renault -sarjassa. Tämän jälkeen Hansen siirtyi rata-autoilusta isänsä jalanjäljissä rallicrossiin, ja debytoi rallicrossin MM-sarjassa kaudella 2014.
Hansen voitti rallicrossin maailmanmestaruuden vuonna 2019. Hän sijoittui MM-sarjassa toiseksi vuosina 2015, 2021 ja 2022 sekä kolmanneksi vuonna 2020.
Albert Ortel

Albert Ortel (myös Albert Oertel) on kuvitteellinen saksalainen agentti, joka tarinassa esiintyi sveitsiläisenä kelloseppänä. Hänellä kerrottiin olleen aktiivinen rooli valmisteltaessa liittoutuneiden Scapa Flow'n tukikohtaan tekemää hyökkäystä, jossa Günther Prienin komentama sukellusvene U-47 upotti 14. lokakuuta 1939 Britannian laivaston taistelulaivan HMS Royal Oakin.
Tarina.
Orkneysaarten pääsaarella Pomonalla sijaitsevaan Kirkwalliin ilmaantui vuonna 1927 sveitsiläinen Albert Ortel, josta tuli paikallisen kellosepän Dennis Eynhallow'n apulainen. Myöhemmin Ortel avasi kaupunkiin oman kello- ja matkamuistomyymälän. Ortel oli kaupunkilaisten keskuudessa suosittu ja toisaalta hyvin kiinnostunut uudesta elinympäristöstään. Erityisenä kiinnostuksen kohteena oli Scapa Flow'n lahti ympäristöineen. Scapa Flow'ssa sijaitsi Britannian laivastotukikohta.
Saatuaan selville, että Hoxansalmea (englanniksi "Sound of Hoxa", saksaksi "Hoxa Sund") suojaavaa sukellusveneverkkoa huolletaan lokakuussa 1939 Ortel lähetti asiaa koskevan viestin yhteyshenkilölleen, joka informoi asiasta tiedustelujohtaja, amiraali Wilhelm Canarista. Kun sukellusvene U-47 saapui 14. lokakuuta 1939 Pomona-saaren itärannalle, Ortel, tarinassa oikeasti saksalainen kapteeni Alfred Wehring, antoi sille sovitut valomerkit ja nousi alukseen. Wehringillä oli mukanaan 12 vuoden aikana laatimansa piirrokset Scapa Flow'sta ja lähivesistöistä. Samana yönä U-47 torpedoi Royal Oakin.
Tarinan havaitut ristiriidat.
Tarina sukellusveneen Royal Oakin ankkuripaikalle opastaneesta vakoojasta esiintyy Curt Riessin 16. toukokuuta 1942 Saturday Evening Postissa ilmestyneessä artikkelissa "Hitler's U-Boat Espionage".Tarinaa kehitteli edelleen Kurt D. Singer vuonna 1945 ilmestyneen teoksensa "Spies and traitors in World War II" luvussa "The Man Who Really Sank the Royal Oak". Vielä 20 vuotta Riessin ensiversion jälkeen Bengtsson (1962) luonnehti episodia osoitukseksi "sekä saksalaisen vakoilijan uskomattomasta kärsivällisyydestä että hänen naapuriensa yhtä uskomattomasta naiiviudesta".
Tutkijat (kuten Nigel West, Wolfgang Frank, Alexander McKee ja Gerald Snyder) ovat voineet todeta, ettei Wehringin tai Ortelin kaltaista henkilöä ole asunut saarilla väitettynä tapahtuma-aikana. Osa tarinaa on, että osoittaakseen uskollisuuttaan uudelle isänmaalleen Ortel haki Britannian kansalaisuutta ja sai sen 1932, mutta siitä ei ole todisteita. Ei liioin ole voitu todeta kellosepänalalla olleen Ortelin kaltaista henkilöä. Sukellusvene U-47:n miehistön jäsenet vakuuttivat vuonna 1976, ettei Royal Oakin upottamiseen johtaneessa operaatiossa ollut mukana vakoojaa. Sukellusveneen käyttämä reitti ankkuripaikalle löytyi tiedustelulennoilla otettuja kuvia analysoimalla.
Marco Polo (televisiosarja)

Marco Polo on yhdysvaltalainen historiallinen draamasarja, joka kertoo tutkimusmatkailija Marco Polon elämästä Kublai-kaanin hovissa Khanbaliqin kaupungissa ja Yuan-dynastian hallitsemassa Kiinassa. Sarjaa esitetään Netflix-suoratoistopalvelussa. Sen ensi-ilta oli joulukuussa 2014, ja toinen tuotantokausi tuli katsottavaksi heinäkuussa 2016. Nimiosaa näyttelee Lorenzo Richelmy ja Kublai-kaania Benedict Wong. Sarjan on käsikirjoittanut John Fusco, ja tuotannosta vastaa The Weinstein Company.
"Marco Polo" on tuotantokustannuksiltaan Netflixin kallein televisiosarja. Se on kuvattu Italiassa, Kazakstanissa ja Pinewoodin uusilla studioilla Malesiassa. Sarjan joukkokohtauksissa esiintyy tuhansia paikallisia malesialaisia henkilöitä. Alun perin tarkoitus oli kuvata myös Kiinassa, mutta suunnitelma ei toteutunut.
"Marco Polon" ensimmäisen kauden tuotannon alkuvaiheessa mukana ollut stunt-koordinaattori Ju Kun oli matkustajana Malaysia Airlinesin lennolla 370. Hän katosi koneen mukana maaliskuussa 2014. Hän oli aiemmin esiintynyt muun muassa useissa Jet Lin elokuvissa stunt-rooleissa.
"Marco Polo" on Netflixin ensimmäinen sarja, jota on voinut katsoa 4K UHD -tarkkuudessa ja HDR 10 -kuvalla.
Joulukuussa 2016 Netflix ilmoitti, että sarjan tuotanto lopetetaan. Fusco ja Weinstein kertoivat tekevänsä yhteistyötä jatkossakin Aasian historiaan liittyvien teemojen parissa.
Muna ja minä

Muna ja minä ("The Egg and I") on Betty MacDonaldin samannimiseen romaaniin perustuva yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1947. Sen on ohjannut Chester Erskine, joka myös käsikirjoitti ja tuotti sen yhdessä Fred F. Finklehoffen kanssa. Elokuva kertoo nuoresta avioparista (Claudette Colbert ja Fred MacMurray), jotka ryhtyvät kanalanpitäjiksi.
Marjorie Main oli roolistaan ehdolla naissivuosa-Oscarin saajaksi. Hänen ja Percy Kilbriden esittämien sivuhahmojen Ma and Pa Kettle pohjalta tehtiin vuosina 1949–1956 yhteensä yhdeksän komediaelokuvaa, joista ensimmäinen esitettiin myös Suomessa nimellä "Kuriton perhe". Sen ja useimmat muut sarjan elokuvat ohjasi Charles Lamont.
Romaani ja elokuvat poikivat CBS-verkossa 1951–1952 lähetetyn komediallisen ”saippuaoopperan” eli Yhdysvaltojen television päiväohjelmistoon kuuluneen sarjan.
Kalle Akkola

Kalle Nikolai Akkola (ent. "Karl Keihäs", 15. huhtikuuta 1900 Turku – 15. toukokuuta 1967 Turku) oli suomalainen taidemaalari.
Akkolan vanhemmat olivat kivityömies Karl Edvard Keihäs ja Maria Alexandra o.s. Manninen. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1918. Hänen töitään oli näytteillä Tukholmassa 1929. Akkola oli Kupittaan Saven palveluksessa koristemaalarina ja hän asui Turussa Itäharjunkadulla lähellä työpaikkaansa.
Super Meat Boy

Super Meat Boy on vuonna 2010 ilmestynyt tasohyppelytyylinen indie-videopeli. Pelissä tarjotaan erilaisia hahmoluokkia, sekä niin kutsuttuja "warp zone"-tasoja.
Juoni.
Tarina kertoo elävästä lihakuutiosta sekä tämän siteistä koostuvasta tyttöystävästä, Tohtori Fetuksen kidnapattua sidetytön lihakuutio lähtee tämän perään pelastaakseen hänet.
Salatut elämät – 19. esityskausi (2016–2017)

Salatut elämät -saippuasarjan 19. kausi esitettiin MTV3-kanavalla alkaen elokuussa 2016 ja päättyen kesäkuussa 2017.
Jaksot.
1 Keskikatsojamäärä televisiossa jakson ensiesityspäivänä.
Uraga Dock Company

Uraga Dock Company () oli Uragassa Japanissa toiminut yksityisomisteinen telakka, joka valmisti keisarillisen Japanin laivastolle suuren määrän aluksia.
Historia.
Uragassa oli toiminut telakka jo Edo-kauden lopulla. Kommodori Matthew Perryn lippulaivan ankkuroidessa Uragan edustalle 1854 alukselle noussut shogunaatin virkamies Nakajima Saburosuke oli laivanrakentaja. Nakajiman havainnot aluksen sisätiloista mahdollistivat kolmimastoparkin "Hōōmarun" rakennustöiden aloittamisen. Nakajima osallistui myös alankomaissa valmistetun "Kanrinmarun" korjaustöihin, mitä varten valmistettiin Japanin ensimmäinen kuivatelakka vuonna 1859. Tokugawa-hallinto päätti kuitenkin valmistaa oman telakan lähelle Yokosukaa. Enomoto Takeaki perusti Uraga Dock Companyn vuonna 1869, mutta yritys lopetti toimintansa jo 1876.
Nakajima kuoli Boshin-sodassa taistellessaan Tokugawa-shogunaatin puolella. Meiji-hallinnon aloitettua toimintansa Nakajiman kollegat Enomoto Takeaki ja Arai Ikunosuke nousivat merkittäviin asemiin uudessa hallinnossa. He tukivat nykyaikaisen laivanrakennusteollisuuden luomista Nakajiman aloittaman mallin mukaan. Uusi telakka otettiin käyttöön 1897, mutta se kohtasi heti ensimmäisen kriisin Ishikawajima Hariman avattua vuotta myöhemmin Tokioon kilpailevan telakan ja aloitettua hintojen polkemisen tuhotakseen kilpailijansa. Uraga Dock Company osti Ishikawajiman vuonna 1902.
Vuonna 1906 Uraga Dock Company laski vesille ensimmäisen hävittäjänsä keisarillisen Japanin laivastolle "Nagatsukin". Toimintansa aikana telakka valmisti yli tuhat alusta kuten lauttoja, matkustaja-aluksia, koululaivoja ja erilaisia sotalaivoja. Suuri määrä aluksia toimitettiin myös vientiin.
Vuonna 1919 Uraga Dock Company oli yksi suurimmista ja parhaiten varustetuista yksityisistä telakoista maailmassa. Tytäryhtiöt perustettiin Mien prefektuuriin Yokkaichiin ja Tsingtaoon. Yhtiö tunnettiin myös järjestäytyneestä työväestään eräänä Japanin ensimmäisistä yrityksistä. Ammattiliitto järjesti telakalla lakkoja 1905–1907, 1910–1911 sekä 1915.
Toisen maailmansodan päätyttyä Sumitomo Group osti Uraga Dock Companyn vuonna 1969. Telakkaa modernisoitiin useaan otteeseen, mutta lisääntynyt ulkomaisten telakoiden aiheuttama kilpailu pakotti Sumitomon sulkemaan telakan 2003.
Sydän siveltimellä

Sydän siveltimellä on Satu Itkosen vuonna 1998 laatima kirja suomalaisista naivistisista kuvataiteilijoista. 
Sisältö.
Teos sisältää saatesanojen ohella lyhyen katsauksen naivistiseen kuvataiteeseen, taiteilijaesittelyt ja kaksisivuisen englanninkielisen yhteenvedon "Summary: Naivistic Art in Finland", samoin kuin lähdetiedot ja liitteet. Painettujen, painamattomien ja arkisto- sekä suullisten lähteiden ohella esitetään erikseen kuvalähteet. Liitteenä ovat Suomessa pidettyjen naivisminäyttelyiden lista vuodesta 1964 vuoteen 1998 sekä aakkosellinen luettelo Taidepisteen järjestämissä naivistinäyttelyissä Iittalassa vuosien 1989 ja 1998 aikana mukana olleista taiteilijoista, osallistumisvuodet ilmoitettuna. Näitä taiteilijoita on yhteensä 53, minkä lisäksi on listattu 8 taiteilijan muistonäyttelyt.
Taiteilijaesittelyt.
Kirjaan valittiin esiteltäviksi 23 taiteilijaa. Esittelyt sisältävät elämäkerta-, opinto- ja näyttelytietoja, mutta myös luonnehdintoja taiteilijoiden tuotannosta ja teoksista, mitä ilmentävät myös esittelytekstien otsikot kuten esimerkiksi "Mittarimato paratiisin käärmeenä" Nikolai Lehdon tapauksessa. Taiteilijoissa on sekä kuvanveistäjiä, taidemaalareita että sekatekniikan harrastajia. Taiteilijat esitellään aakkosjärjestyksessä, ensimmäisenä Kosti Ahonen ja viimeisenä Virpi Vanas. Taiteilijapariskunta Liisa ja Timo Ruokolainen esitellään yhdessä. Esittelyt ovat kahden sivun mittaisia ja niiden jälkeinen aukeama on varattu taiteilijoiden muutaman teoksen kuville ja tiedoille. Teoksista esitetään niiden nimi, tekotapa, koko ja joissain tapauksissa omistaja.
Facundo Quiroga

Facundo Quiroga (s. 10. tammikuuta 1978 San Luis, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija, joka lopetti ammattilaisuransa vuonna 2013. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja.
Quiroga pelasi Argentiinan Primera Divisiónissa 131 ottelua seuroinaan Newell’s Old Boys (1997–1998), River Plate (2008–2010), Huracán (2010–2011) ja All Boys (2011–2013). Ulkomailla hän edusti portugalilaista Sporting CP:tä (1998–2004), italialaista Napolia (lainalla 2000–2001) ja saksalaista Wolfsburgia (2004–2008). Quiroga pelasi Portugalin Primeira Ligassa 73, Italian Serie A:ssa 28 ja Saksan Bundesliigassa 90 ottelua. Sporting CP:ssä hän voitti Portugalin-mestaruuden kausina 1999–2000 ja 2001–2002 sekä Portugalin cupin kaudella 2001–2002.
Argentiinan maajoukkuessa Quiroga pelasi 16 ottelua vuosina 2002–2004. Hän oli mukana hopeaa saavuttaneessa joukkueessa Copa Américassa 2004, jossa pelasi neljännesvälierässä, välierässä ja loppuottelussa tullen kaikissa vaihdosta kentälle.
Räjäyttäjät (albumi)

Räjäyttäjät on saman nimisen rockyhtyeen kolmas studioalbumi sekä ensimmäinen levy-yhtiön kautta julkaistu kokopitkä albumi, joka julkaistiin vinyyliformaatissa 27. helmikuuta 2013. Albumi sisältää uusien kappaleiden lisäksi yhtyeen kahdella aiemmalla kasettijulkaisulla sisältäneitä kappaleita.
Albumin julkaisi yhdysvaltalainen Dead Beat Records, mistä Nousiainen on kommentoinut seuraavasti:
Vastaanotto.
Albumi sai erinomaisen vastaanoton. Rumban arvostelija antoi albumille täydet viisi tähteä, ylistetään albumin energisyyttä, ”jytää”, ja Räjäyttäjien olevan ”vitun parasta”. Verkkomedia Nuorgam antoi albumille 76 pistettä, sanoen levytetyn tuotoksen olevan ykkösolutta lavashown rinnalla, vaikka musiikki itsessään onkin tarttuvaa rock-musiikkia. Keskisuomalaisen Vesa Rantama ei itsessään ota kantaa itse albumiin, vaan mainitsee arviossaan yhtyeessä sikiävän vastakulttuurin siemenen ja sen olevan Suomen paras liveyhtye.
Betty MacDonald

Betty Bard MacDonald (alun perin "Anne Elizabeth Campbell Bard", 26. maaliskuuta 1907 Boulder, Colorado – 7. helmikuuta 1958 Seattle, Washington) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tuli 1940-luvun lopulta alkaen tunnetuksi omaelämäkerrallisista humoristisista romaaneista. Hänen teoksistaan on suomennettu "Muna ja minä" ("The Egg and I", Gummerus 1947), "Basilli ja minä, tarina parantolasta" ("The plague and I", Gummerus 1949) sekä "Menestys ja minä" ("Anybody Can Do Anything", Gummerus 1953).
MacDonaldin esikoisromaani "Muna ja minä" (1945) käännettiin 20 kielelle. Chester Erskine ohjasi siitä vuonna 1947 ensi-iltansa saaneen samannimisen komediaelokuvan. Romaanin ja elokuvan sivuhahmojen Ma and Pa Kettle pohjalta tehtiin vielä yhdeksän komediaelokuvaa.
Betty MacDonaldin kirja "Basilli ja minä" kertoo hänen oleskelustaan tuberkuloosiparantolassa. Romaani "Menestys ja minä" on muistelma nuoruusvuosista 1930-luvun lamassa.
MacDonald kirjoitti myös sarjan lastenkirjoja, joiden päähahmo on ylösalaisin käännetyssä talossa asuva Mrs. Piggle-Wiggle.
Myös Betty MacDonaldin vanhempi sisar Mary Bard oli kirjailija.
Räjäyttäjät räjäyttää!

Räjäyttäjät räjäyttää! on rockyhtye Räjäyttäjien EP-levy, joka julkaistiin 11. tammikuuta 2012 levymerkeillä Bad Vugum ja TNT Tapes &amp; Records Services.
A-puolen kappale ”Verivasara” on käännöskappale Roky Ericksonin kappaleesta ”Bloody Hammer”.
Europa FC

Europa Football Club on gibraltarilainen jalkapalloseura. Se pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Gibraltar Football Leaguessa. Maansa mestaruuden Europa on voittanut kuudesti: viimeisin kerran vuonna 1952.
Historia.
Europa FC on perustettu vuonna 1925. Ensimmäisen Gibraltarin mestaruuden se voitti vuonna 1929. Europa voitti 1920- ja 1930-lukujen taitteessa yhteensä neljä mestaruutta: 1929, 1930, 1932 ja 1933. Europa pystyi voittamaan vielä vuonna 1938 maansa mestaruuden. Vuonna 1952 Europa katkaisi Gibraltar United FC:n mestaruusputken voittamalla historiansa toistaiseksi viimeisimmän mestaruuden. 1980 luvulla seuran nimi muuttui fuusion taki College Europa FC:hen. Vuonna 2014 seuran nimi muuttui takaisin Europa FC:ksi. Seura selviytyi ensimmäisen kerran Euroopan sisäisiin kilpailuihin kaudella 2014-2015, kun se pääsi Eurooppa-liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle.
 1928–29, 1929–30, 1931–32, 1932–33, 1937–38, 1951–52
 1938, 1946, 1950, 1951, 1952
 2014–15
O-Anisidiini

o-Anisidiini eli 2-metoksianiliini (C7H9NO) on aniliinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää atsovärien ja muiden yhdisteiden valmistamiseen, joskin sen käyttöä rajoittaa sen myrkyllisyys ja karsinogeenisuus. o-Anisidiini on m- ja p-anisidiinien isomeeri.
Ominaisuudet.
o-Anisidiini on huoneenlämpötilassa kellertävää nestettä. Sen väri muuttuu ruskehtavaksi ilman vaikutuksesta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin etanoliin, metanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja tolueeniin. o-Anisidiini on heikko emäs, mutta metoksiryhmän elektroneja luovuttavan vaikutuksen vuoksi aniliinia voimakkaampi.
o-Anisidiini on hyvin myrkyllistä. Se ärsyttää ihoa, silmiä ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata oireina päänsärkyä, huimausta, huonovointisuutta ja methemoglobinemiaa, joka voi ilmetä ihon ja kynsien sinistymisenä. Yhdistettä pidetään todennäköisesti karsinogeenisena ja se luokitellaan Suomessa syöpävaaraa aiheuttavaksi kemikaaliksi. Karsinogeenisuus johtuu yhdisteestä elimistössä muodostuvista reaktiivisista aineenvaihduntatuotteista kuten di-imiineistä ja kinoni-imiineistä.
Valmistus ja käyttö.
o-Anisidiinia valmistetaan pelkistämällä anisolin nitrauksessa muodostuvaa o-nitroanisolia happamissa olosuhteissa raudan avulla tai vedyttämällä, jolloin katalyytteinä käytetään platinaa, palladiumia tai Raney-nikkeliä. Toinen tapa yhdisteen valmistamiseen on o-aminofenolin metylointi kaliummetyylisulfaatin avulla.
o-Anisidiinia voidaan käyttää valmistettaessa muita kemikaaleja. Siitä saatavia yhdisteitä ovat muun muassa atsovärit ja guajakoli. o-Anisidiinia sisältävien värien käyttö ja tuonti on kielletty Euroopan unionin alueella REACH-asetuksella vuonna 2007.
Gibraltar United FC

Gibraltar United Football Club on gibraltarilainen jalkapalloseura. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Gibraltar Football Leaguessa. Gibraltar United on voittanut Gibraltarin mestauuden 11 kertaa: viimeisin kerta on vuodelta 2002.
Historia.
Gibraltar United perustettiin toisen maailmansodan aikana vuonna 1943. Seuran perusti monien eri seurojen pelaajat, sillä sodan takia Gibraltarilla oli vähän pelaajia. Gibraltar United voitti 1940-luvun lopulla ja 1950-luvun alussa useita mestaruuksia: vuosina 1947-1951 ja 1954. Samoin 1960-luvulla joukkue voitti neljä mestaruutta: 1960, 1962, 1964 ja 1965. Viimeisimmän mestaruuden seura voitti vuonna 2002. Vuonna 2007 seura yhdistyi Lions FC:n kanssa, mutta erkani omaksi seurakseen jälleen vuonna 2014.
 1947, 1948, 1949, 1950, 1951, 1954, 1960, 1962, 1964, 1965, 2002
 1947, 1999, 2000, 2001
Semantix

Semantix on pohjoismainen kieliyritys, joka tarjoaa käännös- ja kirjoittajapalveluita, koulutusta ja tulkkauspalveluita. Konsernin nimi on ollut Semantix vuodesta 2006 lähtien, ja se on kasvanut muun muassa yritysostojen kautta. Konsernin ensimmäinen yritys perustettiin vuonna 1969. Konserni työllistää noin 7 000 tulkkia, kääntäjää ja kielikonsulttia. Semantixilla on kuusi konttoria Ruotsissa, neljä Suomessa ja kaksi Norjassa. 
Historia.
Työperäisen maahanmuuton seurauksena 1900-luvun puolivälissä syntyi tarve korkealaatuisille kielipalveluille, lähinnä kääntämiselle ja tulkkaukselle. Tämän tarpeen tyydyttämiseksi perustettiin vuonna 1969 Eqvator, josta myöhemmin tuli Semantix. Yhtiön nimi ei silloin ollut Eqvator vaan Språksektionen, ja se oli osa hiljattain perustettua Ruotsin maahanmuuttovirastoa (Invandrarverket). Yksityisen elinkeinoelämän kielipalvelujen tarpeisiin perustettiin SpråkCentrum vuonna 1975. Sen jälkeen alan kehitys eteni pienten, tiettyyn alaan erikoistuneiden käännöstoimistojen perustamisella.
1980-luvun aikana kielipalveluja tarjoavat yritykset alkoivat vakiinnuttaa asemaansa siten, että pienemmät käännöstoimistot lyöttäytyivät yhteen. Osana tätä kehitystä syntyi Semantix. Semantixiin yhdistyneitä yrityksiä ovat mm. SpråkCentrum, TolkJouren, Eqvator, ITS Översättningsbyrå, INK Sverige, INK Norge, Lingua Nordica, Interpreto, Languageland ja Explicon.
Semantixin omistaja oli Accent Equity Partners vuosina 2006-2009 ja vuosina 2009-2015 Litorina. Vuodesta 2015 eteenpäin Semantixin on omistanut Segulah.
Rock Cup

Rock Cup on gibraltarilainen jalkapalloturnaus. Sitä hallinnoi Gibraltarin jalkapalloliitto. Rock Cupia on pelattu vuodesta 1895 lähtien. Siihen osallistuu Gibraltarin kahden korkeimman sarjatason joukkueet.
Mestarit.
Lähde:
Luettelo Euroopan unionin kannalta haitallisista vieraslajeista

Luettelo Euroopan unionin kannalta haitallisista vieraslajeista sisältää ne vieraslajit, jotka Euroopan unioni on katsonut koko unionin kannalta haitallisiksi. Luettelo on vahvistettu 4. joulukuuta 2015. Sitä on viimeksi päivitetty vuonna 2025.
Luettelossa olevia lajeja ei saa tuoda EU:n alueelle. Niitä ei myöskään saa EU:n alueella myydä, kasvattaa, muulla tapaa hallussapitää tai päästää luontoon. Lemmikkinä olevat eläimet saa kuitenkin pitää niiden luonnolliseen kuolemaan saakka sillä ehdolla, että eläin on otettu lemmikiksi ennen lajin kirjaamista luetteloon.
Kasvit.
Luettelon lähde:
Pohjola (Jyväskylä)

Pohjola on Jyväskylän 76. kaupunginosa kaupungin itäosassa Toivakan rajalla, Oravasaaren eteläpuolella.
City Car Driving

City Car Driving on vuonna 2007 venäläisen Forward Developmentin kehittämä ajopeli Microsoft Windows -alustalle. Pelin autovalikoimaan kuuluu (Lada Samara, Toyota Corolla ja muita henkilöautoja, sekä rekka- ja pakettiautoja), joita saa avattua suorittamalla erilaisia tehtäviä, joko vanhassa tai uudessa kaupungissa.
"City Car Driving Steam Edition" julkaistiin Steam-jakoalustalle vuonna 2016. Steam versiossa "City Car Driving" suo mahdollisuuden ladata autoja Steam Workshopista.
Peli tunnetaan ajalleen realistisista liikenneturvallisuus-standardeista, ja se kuvastaa modernia autoilukokemusta. "City Car Driving" tukee useita peliohjaimia, joista suosituin on ratti- ja poljin-ohjaus. Pelissä on myös VR-tuki.
Peli on saatavilla 17 eri kielellä, josta yksi on suomen kieli.
Pitkäjärvi (Jyväskylä)

Pitkäjärvi on Jyväskylän 77. kaupunginosa kaupungin itäosassa Toivakan rajalla, Leppälahden eteläpuolella.
Virallinen kaupunginosa koostuu pääosin Puhdaspohjan kulmakunnan eteläosasta ja Manunsaaren asutuksesta. Varsinainen Pitkäjärven asutus jää suurimmaksi osaksi Toivakan puolelle.
Mehtovuori

Mehtovuori on Jyväskylän 79. kaupunginosa Leppäveden itäpuolella Laukaan eteläosan rajalla. Virallinen kaupunginosa koostuu pääosin Mehtoniemen ja Palvajärven kylistä, tosin Palvajärven eteläosa kuuluu virallisesti Leppälahden kaupunginosaan. Tilastollisessa jaossa Mehtovuori kuuluu Leppälahden tilasto- ja pienalueeseen.
Mehtovuoren kaupunginosa rajoittuu etelässä Leppälahteen ja lännessä vesirajan kautta Kanavuoreen. Laukaan puolella idässä on Metsolahden kylä, pohjoispuolella Leppäveden takana on Savion kylä. Mehtoniemi ja Palvajärvi kuuluivat Savion rekisterikylään, mutta pieni osa nykyisen kaupunginosan alueesta kuului myös Oravasaaren rekisterikylään.
Historiaa.
Mehtoniemi ja Palvajärvi kuuluivat Laukaaseen vuoteen 1974 asti, jolloin ne siirrettiin Jyväskylän maalaiskuntaan. Maalaiskunta liitettiin kaupunkiin vuoden 2009 alussa. Kaupunginosan nimeksi Mehtovuori otettiin 8.10.2009.
Muuta.
Palvajärvellä toimii Ysitien lemmikkieläinpuisto. Lähellä Laukaan puolella on myös Pönttövuori.
Laajaranta (Jyväskylä)

Laajaranta on kaupunginosa Jyväskylässä Vaajakoski-Jyskän suuralueella. Kaupunginosan vakituinen asutus on pääosin Vaajakosken kaakkoispuolisella niemellä, jota pitkin kulkee Valtatie 4. Niemi sijoittuu Leppäveden ja Päijänteen väliin. Laajarannan kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Kanavuoreen ja etelässä Oravasaareen. Kairahta sijaitsee osittain kaupunginosan alueella.
Alueella on useampi saari, joihin ei ole tieyhteyttä. Suurimmat saarista ovat Vuoritsalo ja Siikasaari, joista kummallakin on useita pieniä luonnonsuojelualueita sekä vapaa-ajan asuntoja.
Iloniemi

Iloniemi on kaupunginosa Jyväskylässä. Iloniemellä sijaitsee kauppa ja uimaranta.
Iloniemi on osa entistä Korpilahden kuntaa, vuodesta 2009 alkaen Jyväskylän Korpilahden suuraluetta. Se sijaitsee sijaitsee Korpilahden kirkonkylän koillispuolella. 
Päijänteen rannassa on ollut Iloniemen saha. 1920-1930-luvuilla sen ympärille rakennettiin monenlaisia palvelurakennuksia. Niistä on jäljellä enää pitkä tiilipiippu ja muutamia asuinrakennuksia.
Tijani Babangida

Tijani Babangida (s. 25. syyskuuta 1973 Kaduna) on nigerialainen entinen jalkapalloilija. Ammattiurallaan Babangida pelasi oikeana laitahyökkääjänä. Babangidan mukaan hän innostui jalkapalloilusta katseltuaan brasilialaislegenda Pelen pelaamista. Tijani Babamgidan veli Haruna Babangida on myös jalkapalloilija.
Seurajoukkueura.
Babangida pelasi urallaan useissa seurajoukkueissa. Hänen ensimmäinen seuransa oli nigerialainen Niger Tornadoes. 17-vuotiaana Babangida teki ammattilaissopimuksen Hollannin pääsarjassa pelanneen Roda JC:hen kanssa, josta hän siirtyi puolen kauden mittaisella vuokrasopimuksella VVV-Venloon. Palattuaan Roda JC:hen Babangidasta tuli yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista. Roda JC:stä Babangida siirtyi amsterdamilaiseen suurseuraan AFC Ajaxiin. Suurimman osan urastaan Babangida pelasi hollantilaisjoukkueissa; VVV:ssa, Roda JC:ssa, AFC Ajaxissa ja Vitesse Arnhemissa. Hollantilaisseurojen lisäksi hän edusti turkkilaista Gençlerbirliği S.K.:ta, saudiarabialaista Al-Ittihadia, sekä kiinalaisia Tianjin Taidaa ja Changchun Jinlaita.
Maajoukkueura.
Babangida pelasi ensimmäisen maajoukkueottelunsa Romaniaa vastaan vuonna 1994. Hän pelasi Nigerian maajoukkueessa 37 virallista maaottelua, joissa teki viisi maalia. Babangida osallistui maajoukkueurallaan vuoden 1998 maailmanmestaruuskilpailuihin, joissa hän teki yhden maalin, sekä vuoden 1996 olympialaisiin, joissa Nigeria voitti kultaa.
Ikolanmäki

Ikolanmäki on kaupunginosa Jyväskylässä entisen Korpilahden kunnan alueella. Ikolanmäellä sijaitsee omakotitaloja ja uimaranta.
Etelä-Keljo

Etelä-Keljo on kaupunginosa Jyväskylässä noin kuusi kilometriä keskustasta. Etelä-Keljo sijaitsee valtatien 9 varressa moottoritien länsipuolella. Kaupunginosa koostuu Kauramäen asuinalueesta sekä Eteläportin teollisuusalueesta. Pohjois- ja länsiosat ovat pääosin rakentamatonta metsää.
Virallinen kaupunginosa rajoittuu pohjoisessa Keltinmäkeen (Myllyjärveen ja Ylä-Myllyjärveen), koillisessa Keljoon, idässä Keljonkankaaseen, kaakossa Sääksvuoreen, lounaassa Muuramen kuntaan ja lännessä Taka-Keljoon.
Moventas Gears Oy:llä on toimitiloja Etelä-Keljossa.
Luonto ja ympäristö.
Etelä-Keljossa sijaitsevia lampia ovat Huhtalampi, Tilkunlampi, Kuusikkolampi sekä Huhtalan tekolampi. Alueella on myös pieniä soita, kuten Muuramen rajalla oleva Härkösuo.
Historiaa.
Nykyisen kaupunginosan alue oli Keljon kylän asumatonta takamaata 1800-luvun alkuun asti, jolloin uusia tiloja perustettiin alueelle isonjaon yhteydessä. Ensimmäiset alueen talot olivat Huhtala ja Kangas, jotka perustettiin Lotilan ja Sysmälän liikamaille vuonna 1805. Vuonna 1815 nykyisen Ylä-Myllyjärven asuinalueen lähelle perustettiin Mäkelän uudistila ja vuonna 1831 Mustalammen uudistila.
Alue liitettiin Jyväskylän maalaiskunnasta kaupunkiin vuonna 1965.
Varhaisia alueen yrityksiä oli ainakin vuonna 1966 Huhtalammen koillispuolisessa Aattolan talossa toiminut turkistarha ja lähistölle vuonna 1988 perustettu Huhtalan lampien virkistyskalastuspaikka.
Etelä-Keljon laajempi kehittäminen alkoi 2000-luvulla. Kauramäen asuinalueen ensimmäinen asemakaava hyväksyttiin vuonna 2017. Eteläportin teollisuusalueen nykyinen kaava on vuodelta 2019, tosin sitä ennen alueella oli jo Moventas Oy:n tuotantolaitos sekä Kuusakoski Oy:n metallinkierrätyslaitos. Kauramäen asuinalueen laajentamista pohjoiseen on suunniteltu vuodesta 2022 alkaen. Kaava hyväksyttiin vuoden 2024 maaliskuussa, alueelle rakennetaan rivi- ja omakotitaloja sekä uusi koulu.