tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
4-dimetyyliaminopyridiini

4-dimetyyliaminopyridiini eli DMAP (C7H10N2) on heterosyklinen pyridiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään nukleofiilisena katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 4-dimetyyliaminopyridiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja muodostuva liuos on hieman emäksinen. 4-dimetyyliaminopyridiini on heikko emäs ja sen pKa-arvo on 9,5. Aine liukenee useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, asetoniin, etyyliasetaattiin ja dikloorimetaaniin.
Valmistus ja käyttö.
Teollisessa mittakaavassa 4-dimetyyliaminopyridiiniä valmistetaan lähtemällä pyridiinistä, joka reagoi tionyylikloridin vaikutuksesta muodostaen 4-pyridyylipyridiinikationin. Tämä kationi reagoi joko dimetyyliamiinin tai dimetyyliformamidin kanssa muodostaen 4-dimetyyliaminopyridiiniä. Muita tapoja valmistaa ainetta ovat 2-vinyylipyridiinin ja 4-syanopyridiinin välinen reaktio ja sitä seuraava emäksinen hydrolyysi, 4-pyridonin ja heksametyylifosforiamidin välinen reaktio sekä 4-substituoidun pyridiinijohdannaisen reaktio dimetyyliformamidin kanssa.
4-dimetyyliaminopyridiiniä käytetään erityisesti katalyyttinä esteröintireaktioissa yhdessä disykloheksyylikarbodi-imidin kanssa. Erityisesti reaktio soveltuu tertiääristen estereiden ja steerisesti estyneiden fenolien esteröintiin sekä markosyklisten laktonien synteeseihin. Yhdistettä käytetään katalyyttinä myös amidien valmistamiseen amiineista ja karboksyylihapoista, alkyloinneissa, Baylis–Hillman-reaktiossa, toisiintumisissa, Dakin–West-reaktiossa ja alkoholien silyloinneissa ja trityloinneissa.
Möttölä

Möttölä on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Bifröstin yliopisto

Bifröstin yliopisto on yksityinen, itsenäinen ja epäkaupallinen yliopisto, joka sijaitsee Islannissa 30 kilometriä Borgarnesista ja 110 kilometriä Reykjavíkista pohjoiseen. Alun perin yliopisto perustettiin toisen asteen kouluksi Reykjavíkiin vuonna 1918 nimellä Samvinnuskólinn ja vasta vuonna 1955 yliopisto muutti nykyiseen sijaintipaikkaansa Borgarfjörðurin seudulle. 1980–1990-luvuilla oppilaitos alkoi muuntamaan muotoaan yliopistoksi. Vuonna 2006 oppilaitoksen nimi muutettiin Bifröstin kauppakoulusta Bifröstin yliopistoksi. 
Bifröstin yliopisto saa 40 prosenttia tuloistaan Islannin valtiolta, 40 prosenttia lukukausimaksuista ja loput 20 prosenttia tulevat muista lähteistä. Bifröstistä valmistuneisiin kuuluu muun muassa merkittäviä islantilaisia yrittäjiä, johtajia ja poliitikkoja.
Yksiköt.
Bifröstin yliopisto on jaettu kolmeen eri yksikköön:
Mottola

Mottola on kunta ja kaupunki Taranton maakunnassa Apulian alueella kaakkoisessa Italiassa. Kunnan talous perustuu pääasiassa maatalouteen ja elintarviketuotantoon mukaan lukien oliivit, viini, sitrushedelmät ja vihannekset. Myös matkailua ja puusepänteollisuutta on pyritty kehittämään.
Lähteet.
Minä syytän (vuoden 1948 elokuva)

Minä syytän ("All My Sons") on yhdysvaltalaisen Arthur Millerin näytelmään "Kaikki minun poikani" perustuva draamaelokuva vuodelta 1947. Sen on ohjannut Irving Reis ja sen pääosissa näyttelevät Edward G. Robinson ja Burt Lancaster.
Taustaa.
Elokuvan pohjana oleva Arthur Millerin näytelmä sai alkunsa lehtiuutisesta, jossa kerrottiin Curtiss-lentokoneyhtiön lahjoneen ilmavoimien tarkastajat hyväksymään sotilaskoneisiin viallisia moottoreita. Kolme ilmavoimien upseeria tuomittiin virkavelvollisuuksien laiminlyönnistä.
Juoni.
Joe Keller, lentokoneenosia valmistavan tehtaan toinen omistaja, on pettynyt kun hänen toisesta maailmansodasta palannut poikansa Chris ei aio ryhtyä yrityksen jatkajaksi vaan on menossa naimisiin isän entisen yhtiökumppanin Herbin tyttären kanssa ja muuttamassa Chicagoon.
Joe ja Herb joutuivat sodan loppuvaiheissa syytteeseen viallisten osien tahallisesta myymisestä ilmavoimille, mutta vain Herb sai vankilatuomion Joen vieritettyä syyn hänen niskoilleen. 
Toinen Kellerin perheen pojista, taistelulentäjä Larry, on ollut kadonneena jo vuosia ja oletettu kuolleeksi. Chrisin morsian Ann seurusteli aiemmin Larryn kanssa, joten avioaikeet Chrisin kanssa huolestuttavat Kellerin perheen äitiä, joka yhä haluaa uskoa Larryn löytyvän.
Annin lakimiesveli yrittää myös estää avioliiton epärehellisen Kellerin perheen kanssa, ja kaupungissa monet kuiskailevat Joe Kellerin olleen vastuussa lentäjien kuolemista. Ravintolassa muuan sotaleski kutsuu Joeta suoraan tappajaksi.
Ollessaan vankilassa Annin isää tapaamassa Chris kuulee, miten Joe oli ilmoittautunut sairaaksi sinä päivänä, kun ilmavoimien edustajat tulivat hakemaan osia. Isä Joe myöntää nyt pojalle tienneensä vioista, mutta puolustautuu sillä että osien korjaus olisi vienyt yrityksen konkurssiin. Chris suuttuu ja lyö isäänsä.
Annin saama kirje Larryltä paljastaa, että poika tiesi isänsä syylliseksi ja aikoi surmata itsensä hävittäjäkoneensa avulla, kun ei voisi kestää perheen häpeää. Tämän kuultuaan Joe Keller murtuu ja tappaa itsensä.
Iivari Wallenius

Iivari Valdemar Wallenius, sukunimi vuodesta 1905 "Vanaja" (30. syyskuuta 1869 Hämeenlinna – 17. helmikuuta 1937 Turku) oli suomalainen rehtori ja suomentaja.
Walleniuksen vanhemmat olivat muurari Oskar Wallenius ja Maria Fredrika Fräntilä. Hän pääsi ylioppilaaksi 1890 Hämeenlinnan lyseosta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1894 ja maisteriksi 1895. Wallenius opiskeli turkkilaista filologiaa Kazanin yliopistoissa 1896 ja harjoitti kieliopisntoja Moskovan yliopistossa 1898–1900. Hän teki myös tutkimusmatkat Itä-Siperiaan 1896 sekä Siperiaan, Turkestaniin ja Kiinaan 1897.
Wallenius toimi Turun suomalaisessa reaalilyseossa venäjän kielen lehtorina 1904–1937 ja hän oli myös koulun rehtorina vuodesta 1920 alkaen. Wallenius toimi lisäksi Turun kauppaopiston suomen- ja venäjänkielen opettajana 1910–1920 ja hän oli Turun kaupunginvaltuuston jäsenenä 1918–1925.
Wallenius julkaisi tutkielman "Uhritoimitus Abakanin arolla" ja hän suomensi venäjänkielisiä kertomuksia ja novelleja.
Wallenius oli naimisissa vuodesta 1903 Bertha Hagelbergin kanssa.
Suomennoksia.
Nimellä "Iivari Wallenius":
Kolme poikaani

Kolme poikaani ("My Three Sons") on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin 12 tuotantokautta vuodesta 1960 vuoteen 1972. Sen pääosaa, leskeksi jäänyttä lentokoneinsinööriä ja kolmen pojan yksinhuoltajaisää Steven Douglasia esittää Fred MacMurray. Hänen alkuperäiset kolme poikaansa ovat college-opiskelija Mike (Tim Considine), high schoolia käyvä Robbie (Don Grady) ja kuopus Chip (Stanley Livingston).
Sarjan alussa William Frawleyn esittämä poikien äidinisä asui samassa taloudessa. Frawleyn terveyden heikennyttyä hänet korvasi isoisän veljeä esittänyt William Demarest. Syksyllä 1965 vanhin poika Mike kirjoitettiin ulos sarjasta ja naimisiin, mutta uudeksi kolmanneksi pojaksi tuli adoptiopoika Ernie. Häntä näytteli Chipin näyttelijän oikea veli Barry Livingston. Sarjan viimeisinä vuosina Steven Douglas menee uusiin naimisiin ja saa tämän myötä perheeseensä myös tyttären, Dorothyn.
Suomessa "Kolme poikaani" kuului Mainos-TV:n keskiviikko-ohjelmistoon ainakin vuosina 1967–1968.
Kampanja

Kampanja on kytkeytynyt sarja operaatioita jonkin halutun tavoitteen saavuttamiseksi. Kampanjoita ovat esimerkiksi:
Pihtijokikorento

Pihtijokikorento ("Onychogomphus forcipatus") on jokikorentoihin kuuluva sudenkorento, jonka näkyvin tuntomerkki ovat suuret ja pihtimäiset perälisäkkeet takaruumiin kärjessä.
Ulkonäkö ja koko.
Pihtijokikorennon koiraalla on huomattavan suurikokoiset ja pihtimäiset perälisäkkeet. Naaraalla puolestaan on pienemmät ja vaaleat perälisäkkeet. Naaraan takaruumis on muilta osin koiraan takaruumista paksumpi. Lajilla on keskiruumiin kyljillä voimakkaan tumma kuviointi, ja takaruumiin peräpään 8. ja 9. jaoke ovat mustat selkäpuolelta. Korennon jaloissa on mustan ohella keltaista.
Pihtijokikorennon takaruumis on 33–38 mm pitkä ja takasiipi 27–34 mm pitkä.
Elintavat.
Lajin aikuisia yksilöitä tavataan Suomessa kesäkuun puolivälistä elokuun puoliväliin. Heinäkuu on päälentoaikaa.
Pihtijokikorentokoirailla on jokialueilla reviirejä useiden muiden sudenkorentojen tapaan. Koirailla on tapana pyrähtää ajoittain lyhyeen lentoon ja palata takaisin samaan paikkaan tai lähtöpaikan lähelle.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Pihtijokikorento elää yleisenä Manner-Euroopassa, Pohjois-Afrikan rannikoilla ja lounaisessa Aasiassa Uralille ja Iraniin asti. Suomessa pihtijokikorento on jokseenkin harvinainen. Sen elinaluetta ovat etenkin Etelä-Suomen järvialueet.
Laji elää pienillä ja keskisuurilla joilla ja suosii nopeasti virtaavia sora- tai kivikkopohjaisia jokia. Toukkavaiheen yksilöitä saattaa kuitenkin elää myös jokien ulkopuolella, kuten suurten järvien tuulisilla rantavesillä.
William Inge

William Motter Inge (3. toukokuuta 1913 Independence, Kansas – 10. kesäkuuta 1973 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, näytelmäkirjailija ja näyttelijä. Häntä pidetään Yhdysvaltojen Keskilännen kuvaajana, ja hänen tarinoidensa päähenkilöt ovat usein yksinäisiä ja seksuaalisesti ahdistuneita. 
Inge suoritti bachelor-tutkinnon teatteritaiteessa Kansasin yliopistossa ja opetti sitten 1937–1938 englantia high schoolissa Kansasin Columbuksessa. Suoritettuaan master-tutkinnon hän opetti Stephens Collegessa Missourin Columbiassa 1938-1943.
Inge toimi teatterikriitikkona St Louis Star-Times -sanomalehdessä ja Tennessee Williamsin rohkaisemana kirjoitti ensimmäisen näytelmänsä "Farther Off from Heaven", joka kantaesitettiin Dallasissa, Texasissa 1947.
Monet hänen näytelmänsä on sovitettu elokuviksi, kuten "Tule takaisin, pikku Sheba" (1952) ja "Bussipysäkki" (1956). Näytelmä "Picnic" voitti Pulitzer-palkinnon ja New York Drama Critics’ Circlen palkinnon. Sen pohjalta tehtiin elokuva "Rakkauden huviretki" (1955). Myös näytelmää on esitetty Suomessa tällä nimellä. Elia Kazanin elokuva "Kuumetta veressä" (1961) tehtiin Ingen alkuperäiskäsikirjoituksen pohjalta, ja Inge palkittiin siitä Oscarilla.
Suomennetut näytelmät.
Lähde:
Global Poker Index

Global Poker Index (GPI) on pokerissa käytettävä ranking-järjestelmä. Se listaa pokerinpelaajat ja laittaa heidät paremmuusjärjestykseen turnausmenestyksen perusteella. Ranking päivittyy viikoittain ja pelaavat saavat pisteitä kaikista rahasijoistaan mikäli turnauksen sisäänonsto on ollut vähintään 1500 dollaria ja jos turnauksessa on ollut mukana yli 21 pelaajaa.
Suomalaisista GPI-rankingissa parhaiten sijoittunut on tällä hetkellä Kimmo Kurko, joka valittiin vuoden 2013 parhaimmaksi suomalaiseksi pokerinpelaajaksi.
U-571 (elokuva)

U-571 on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut amerikkalainen sukellusvene-elokuva, jonka on ohjannut Jonathan Mostow. Elokuva perustuu löyhästi U-110:n kaappaukseen toisessa maailmansodassa. Elokuvan pääosissa nähdään Matthew McConaughey, Bill Paxton, Harvey Keitel ja Jon Bon Jovi.
Juoni.
"Kevät 1942. Hitlerin sukellusveneet tekevät tuhojaan Pohjois-Atlantilla. Liittoutuneiden huoltokuljetuksia uhkaa Natsi-Saksan sukellusveneet (U-vene), jotka ovat upottaneet jo yli 1000 liittoutuneiden alusta. Pystymättä murtamaan U-veneiden radiokoodeja liittoutuneet kamppailevat sokeina saksalaisten hyökkäyksiä vastaan."
Saksalainen sukellusvene U-571 vaurioituu brittihävittäjän syvyyspommien iskuista ja lähettää hätäviestin Berliiniin Enigma-salauslaitteella. Samaan aikaan yhdysvaltalainen kapteeniluutnantti Andrew Tyler miehistöineen juhlii kerholla, kunnes heidät kutsutaan yllättäen palvelukseen. Satamassa miehistö huomaa, että heidän sukellusveneensä S-33 on muokattu näyttämään saksalaiselta sukellusveneeltä. Heidät määrätään osallistumaan "Operaatio Troijan hevoseen", jonka tavoitteena on kaapata U-571 ja sen Enigma-laite esiintymällä saksalaisena huoltosukellusveneenä.
S-33 saapuu U-571:n luo, ja Tyler miehistöineen onnistuu valtaamaan aluksen. U-571:n miehistö siirretään S-33:een, mutta pian S-33 upotetaan torpedolla, ja sen kapteeni Dahlgren hukkuu. Tyler ottaa komennon ja johdattaa kaapatun U-571:n sukellukseen. Meritaistelun aikana he tuhoavat saksalaisen huoltosukellusveneen ja pelastavat pinnalta saksalaisen sähkömiehen, joka paljastuu U-571:n kapteeniksi.
Tyler onnistuu korjauttamaan toisen sukellusveneen moottoreista ja suuntaa kohti Englannin rannikkoa. Matkan varrella saksalainen vanki surmaa yhden miehistön jäsenistä ja hänet kahlitaan. Miehistö kohtaa myös saksalaisen tiedustelukoneen ja hävittäjän, jonka miehistö ei tiedä kaappauksesta. Tyler määrää miehistön tuhoamaan hävittäjän radiohuoneen kansitykillä estääkseen viestinnän Enigma-laitteen menettämisestä. Operaatio onnistuu, mutta U-571 joutuu syvyyspommitusten kohteeksi.
Välttääkseen tuhon Tyler käskee sukellusveneen sukeltaa maksimisyvyyden alapuolelle, mikä aiheuttaa vuotoja. Miehistö tekee epätoivoisia korjaustoimia, mutta vuotojen vuoksi heidän on lopulta noustava pintaan. Saksalainen vanki yrittää morsettaa hätäviestiä hävittäjälle hakkaamalla sukellusveneen kylkeä, mutta hänet pysäytetään ja tapetaan. Miehistön jäsen Trigger onnistuu lopulta korjaamaan viimeisen vuotokohdan, mutta menettää henkensä jäädessään loukkuun konehuoneeseen. U-571 ampuu torpedon, joka upottaa hävittäjän. Lopulta Tyler ja hänen miehistönsä pakenevat U-571:stä Enigma-laitteen kanssa ennen sukellusveneen uppoamista. Heidät pelastaa Yhdysvaltain laivaston PBY Catalina -lentovene.
"Elokuva on omistettu urheille liittoutuneiden merimiehille, jotka vaaransivat henkensä siepatessaan Enigma-aineistoa. 
9.5.1941 "HMS Aubretia" ja "HMS Bulldog" sieppasivat Enigma-laitteen saksalaisten sukellusveneestä U-110:stä. 
30.10.1942 "HMS Petard" sieppasi U-559:n säätietosalakirjoittimen. 
4.6.1944 Yhdysvaltain laivasto-osasto sieppasi koodikirjoja U-505:stä.
Tonnerre-luokka

Tonnerre-luokka oli Ranskan laivaston kahden monitorin muodostama alusluokka.
Mauritz Hammarberg

Lars Mauritz Fabian Hammarberg (20. tammikuuta 1871 Nackan kunta, Ruotsi – 1947) oli ruotsalainen puutarha-arkkitehti. Vuosina 1906–1936 hän toimi Tukholman kaupunginpuutarhurina.
Hammarberg hankki kokemusta puutarha-alalta useissa Ruotsin kartanoissa. Vuosina 1889-1891 hän työskenteli Suomessa Helsingissä Helsingin kaupunginpuutarhassa. Hän valmistui vuonna 1893 Ruotsin kuninkaallisen maatalousakatemian puutarhakoulusta ja teki vuosina 1894–1898 opintomatkoja Saksaan, Englantiin ja Ranskaan.
Vuosina 1898–1906 Hammarberg toimi kaupunginpuutarhurina Turussa Suomessa. Hammarbergin suunnitelmiin perustuvat muun muassa Turun Kupittaanpuiston ensimmäiset lintulammikot vuodelta 1905 ja vuonna 1912 avattu Kupittaan maauimala. Vuonna 1906 Hammarberg palasi Ruotsiin ja työskenteli siellä Tukholman kaupunginpuutarhurina vuoteen 1936. Tuona aikana hän suunnitteli kaupunkiin useita puistoja, joihin kuuluu muiden muassa vuosina 1929–1930 toteutettu Nobelparken.
Viktor Blom

Viktor Blom (s. 26. syyskuuta 1990) on ruotsalainen pokeriammattilainen, joka nousi pokerikansan tietoisuuteen loppuvuodesta 2009 pelaamalla samanaikaisesti muita huippupelaajia vastaan netin suurimmissa käteispeleissä. Siitä lähtien hän on ollut yksi nettipokerin seuratuimmista pelaajista. 
Blom on pitkälti nettipokerinpelaaja, mutta häneltä löytyy kuitenkin muutamia hyviä tuloksia myös livepokerin puolelta. Hänen merkittävin liveturnausvoittonsa on vuodelta 2012, jolloin hän voitti Pokerstars Carribbean Adventuren sadantuhannen dollarin Super High Rollerin. Hän kuittasi voitostaan yli 1,2 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. 
Blomin vahvuuksiin kuuluu aggressiivinen ja määrätietoinen pelitapa sekä kyky ajatella pokerissa käytettäviä pelimerkkejä pelkkinä pisteinä. Blom ei pelkää ottaa riskejä ja tämä näkyy monesti myös hänen kovastikin ailahtelevissa tuloskäyrissään. Blomin ja Patrik Antoniuksen välinen jako on rahamäärällisesti mitattuna suurin yksittäinen internetissä koskaan pelattu pokerikäsi. 
Blom tunnetaan parhaiten nimimerkillä Isildur1 ja hän kuuluu Full Tilt Pokerin sponsoroimiin ammattilaispelaajiin.
Ketti Frings

Ketti Frings (alkujaan "Katherine Hartley", 28. helmikuuta 1909 Columbus (Ohio), Ohio – 11. helmikuuta 1981 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Hän voitti Pulitzer-palkinnon vuonna 1958.
Frings aloitti työuransa copywriterina ja eteni sitten feature-juttujen kirjoittajaksi United Press Internationalilla. Vuonna 1941 hänen romaaninsa "Hold Back the Dawn" sovitettiin elokuvaksi "Yö on liian lyhyt" (ohjaus Mitchell Leisen). Hänen ensimmäinen New Yorkin Broadwaylla esitetty näytelmänsä oli vuoden 1942 "Mr. Sycamore", pääosissa Lillian Gish ja Stuart Erwin.
Ketti Fringsin elokuvakäsikirjoituksiin lukeutuvat "Guest in the House" (1944), "Rikollista himoa" (1948), "Tie lakia pakoon" (1950), "Tule takaisin, pikku Sheba" (1952, William Ingen näytelmästä), "Kaksoiselämän varjossa" (1954), "Olet tuhonnut minut" (1955) ja "Ole aina luonani" (1955).
Frings sovitti Thomas Wolfen romaanin "Look Homeward, Angel" samannimiseksi näytelmäksi, joka kantaesitettiin Broadwayllä 1957 ja sai 564 esitystä Ethel Barrymore -teatterissa. Produktio sai kuusi Tony-palkintoehdokkuutta, Pulitzer-palkinnon ja New York Drama Critics’ Circlen palkinnon vuoden parhaana näytelmänä. The Los Angeles Times -sanomalehti nimesi Fringsin Vuoden naiseksi 1958.
Maun

Maun () on asutuskeskus Botswanan pohjoisosissa. Se on North-West Districtin ja Ngamilandin hallinnollinen keskus. Vuoden 2022 väestönlaskennan mukaan paikkakunnan asukasluku oli 85 350 (vuonna 2011: 60 263 as.) Maun sijaitsee Okavangon suiston eteläisimmillä reuna-alueilla, ja sen läpi virtaa Thamalakanejoki. Kaupunki on levittäytynyt muutamien kilometrien alueelle, mutta siltä puuttuu varsinainen keskusta.
Maun on merkittävä kauttakulkukaupunki Botswanan suosituimpaan matkailukohteeseen Okavangon suistolle. Turistien määrä alkoi dramaattisesti kasvaa 1980-luvulla, minkä seurauksena kaupunkiin on tullut monia safariyrityksiä, moderneja kauppakeskuksia, kauppoja, hotelleja ja vierastaloja. Maunissa sijaitsee Maunin kansainvälinen lentoasema (FBMN), joka on lentojen määrällä mitaten Botswanan vilkkain lentoasema. Lennoista valtaosa on tosin muuta kuin säännöllistä reittiliikennettä.
&lt;br clear=left&gt;
Jaakko S. Ketola

 Jakob (Jaakko) Sigfrid Ketola, sukunimi aik. "Hermansson" (6. toukokuuta 1882 Helsinki – 1. lokakuuta 1954 Tampere) oli suomalainen saarnaaja ja kristillisen kirjallisuuden suomentaja.
Ketolan vanhemmat olivat muurari Johan Jakob Hermansson ja Sofia Elisabet Sobolewsky. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 yksityisesti Helsingin reaalilyseosta. Ketola toimi saarnaajana Akseli Skutnabbin perustamssa Evankeliset ystävät-liikkeessä. Hän suomensi C. H. Mac Intoshin ensimmäisen, toisen ja kolmannen Mooseksen kirjan selitysteokset nimimerkillä "J. S. K".
Ketola suomensi 1912 ruotsin kielestä kirjailija Matilda Roslin-Kalliolan teoksen "Mietteitä Gogin sodasta". Kirja sisälsi kuvauksen Roslin-Kalliolan sedän Merikarvialla kirkkoherrana toimineen Gustaf Nyholmin kokemasta näystä lopunajan tapahtumista. Nyholm kertoi tästä näystä Roslin-Kalliolalle joka kirjoitti sen muistiin. Hän julkaisi sen setänsä pyynnöstä vasta 40 vuotta myöhemmin Ruotsissa. 
Kirjan suomennos johti vuonna 1913 syytteisiin majesteettirikoksesta Roslin-Kalliolaa, suomentajaa Ketolaa ja kustantajaa turkulaista valokuvaajaa Hjalmar Renwallia vastaan. Turun hovioikeus vapautti syytetyt lokakuussa 1914 mutta prokuraattori Konstantin Kasanski valitti päätöksestä Suomen senaattiin. Hovioikeus käsitteli jutun uudestaan ja tuomitsi tammikuussa 1916 Ketolan ja Renwalln puoleksi vuodeksi vankeuteen majesteettirikoksesta mutta sen sijaan kirjailija Roslin-Kalliola ei saanut tuomiota. Armahdusmanifesti lyhensi tuomiot neljään kuukauteen jotka Renwall istui Turun lääninvankilassa ja Ketola Katajanokan vankilassa. Ketola suomensi vankeusaikanaan C. H. Mac Intoshin kolmannen Mooseksen kirjan selityksen.
Jaakko S. Ketola oli naimisissa Katri Harjusen (1885–1956) kanssa.
Veera Välimaa

Veera Annika Välimaa (s. 13. maaliskuuta 1996 Tampere) on suomalainen koripalloilija.
Ura.
Raholan Pyrkivän kasvatti Välimaa aloitti koripallon 3–4-vuotiaana seuran palloilukoulussa. Hän edusti kasvattajaseuransa nuorisojoukkueita kevääseen 2011 asti, jolloin hän siirtyi Tampereen Pyrintöön. Välimaa pelasi Pyrinnössä sekä naisten I-divisioonaa pelanneessa edustusjoukkueessa että seuran nuorisojuokkueissa kolmen kauden ajan. Kaudeksi 2014–2015 Pyrintö nousi Naisten Korisliigaan, ja Välimaa teki seuran kanssa pelaajasopimuksen. Naisten pääsarjadebyytissään 11. lokakuuta 2014 Välimaa teki Peli-Karhuja vastaan neljä pistettä ja otti kolme levypalloa. Harjoittelu terveenä ja laadukkasti alkoi kauden edetessä näkyä Välimaan otteissa, ja 30. marraskuuta hän teki Peli-Karhuja vastaan Korisliigan senhetkisen piste-ennätyksensä, 20 pistettä. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi pudoten kahdeksan parhaan joukkueen pudotuspeleistä. Välimaa pelasi runkosarjan 5,7 pisteen ja 3,3 levypallon keskiarvoilla.
Välimaa pelasi 43 B-nuorten maaottelua 4,6 pisteen keskiarvolla ja neljä A-nuorten maaottelua 2,0 pisteen keskiarvolla.
Gary Webb

Gary Stephen Webb (31. elokuuta 1955 – 10. joulukuuta 2004) oli yhdysvaltalainen tutkiva journalisti, jonka artikkelisarja "Dark Alliance" julkaistiin "San Jose Mercury News" -lehdessä vuonna 1996. Webb tutki Nicaraguan contrien 1980-luvulla käymää kokaiinikauppaa, jolla he rahoittivat toimintaansa. Webbin mukaan CIA tiesi huumekaupasta, jonka merkittävä kohdemaa Yhdysvallat oli, ja Ronald Reaganin hallinto suojeli joitakin henkilöitä joutumasta syytteeseen.
"Dark Alliance" oli vuoden 1996 puhutuin lehtijuttu Yhdysvalloissa ja yksi vuosikymmenen merkittävimmistä. Juttu vaikutti internetin yleistymiseen, koska Webb julkaisi todistusaineistoa netissä ja monet käyttivät nettiä ensimmäisen kerran elämässään nähdäkseen juttuun liittyviä todisteita ja artikkeleita. Valtamediassa "Dark Alliance" ei saanut hyvää vastaanottoa ja sen uskottavuutta epäiltiin. Webb siirrettiin toisiin tehtäviin työpaikallaan ja lopulta hän irtisanoutui. 
Maaliskuussa 1998 CIA julkisti oman tutkimusraportin, jossa se myönsi että tiedustelupalvelu oli peitellyt contrien huumesalakuljetuksia yli kymmenen vuotta. Raportti ei herättänyt tuolloin suurta huomiota muun muassa siksi, että Lewinsky-skandaali oli silloin kuumimmillaan ja tiedotusvälineet keskittyivät mieluummin siihen. Webbille CIA:n raportin julkistamisesta ei koitunut mitään arvostuksen nousua eikä parannusta työtilanteeseen.
Joulukuussa 2004 Webb löydettiin kuolleena. Kuolinsyyksi todettiin itsemurha, vaikka häntä oli ammuttu kahdesti päähän.
Lokakuussa 2014 sai ensi-iltansa Gary Webbistä ja "Dark Alliancesta" kertova elokuva "Kill the Messenger". Sen on tuottanut Jeremy Renner, joka näyttelee elokuvan pääroolin.
Anton von Saltza

Anton Jegorovitš von Saltza (; 22. lokakuuta 1843 – 9. maaliskuuta 1916 Pietari) oli venäläinen kenraali ja paroni.
Saltza osallistui vuoden 1863 Puolan kapinan kukistamiseen ja vuosien 1877–1878 Turkin sotaan, jonka aikana hän toimi ylipäällikön, suuriruhtinas Mihail Nikolajevitšin adjutanttina. Saltza oli Venäjän 22. armeijakunnan komentajana elokuun alusta 1905 marraskuuhun 1906. Kyseinen armeijakunta oli hieman aiemmin muodostettu Suomeen sijoitetuista venäläisistä joukoista Suomen sotilaspiirin lakkauttamisen yhteydessä. Saltzan välit Suomen kenraalikuvernöörinä toimineeseen kenraali Ivan Obolenskiin olivat huonot, ja heidän kankea yhteistyönsä oli keskeisiä syitä siihen, että Suomen venäläiset joukot jäivät voimattomiksi vuoden 1905 suurlakon aikana. Horjuva ja päättämätön Obolenski ehdotti lakkoviikon aikana useasti Helsingin pommittamista kaupungin edustalle ankkuroiduista sotalaivoista, mutta Saltza torjui jokaisella kerralla ehdotuksen epärealistisena. Obolenskin jouduttua pian lakon jälkeen eroamaan virastaan Saltza toimi marraskuussa 1905 hetken aikaa Suomen virkaa tekevänä kenraalikuvernöörinä.
Suomesta Saltza siirtyi vuoden 1906 syksyllä Venäjän I armeijakunnan komentajaksi. Vuonna 1908 hänet ylennettiin jalkaväenkenraaliksi ja nimitettiin Kiovan sotilaspiirin apulaiskomentajaksi. Vuonna 1912 hänestä tuli Kazanin sotilaspiirin komentaja. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Saltzasta tuli sotilaspiirinsä alueelta kootun Venäjän 4. armeijan komentaja. Heti sodan alussa 23.–24. elokuuta 1914 käydyssä Kraśnikin taistelussa hän joutui kuitenkin perääntymään kenraali Viktor von Danklin komentamien itävaltalaisten joukkojen tieltä ja kärsi suuret tappiot. Saltza korvattiin jo 25. elokuuta kenraali Aleksei Evertillä. Saltza ei saanut enää rintamakomentajan tehtäviä, ja hänet nimitettiin sen sijaan marraskuussa 1914 Pietari-Paavalin linnoituksen komentajaksi ja sotainvalidihuollosta vastanneen Aleksanterin komitean jäseneksi.
Minnesota Wildin NHL-kausi 2014–2015

Minnesota Wildin NHL-kausi 2014–2015 oli jääkiekkoorganisaatio Minnesota Wildin 15. kausi jääkiekon NHL-liigassa.
Kaitaan metroasema

Kaitaan metroasema () on Helsingin metron asema Kaitaan kaupunginosassa Etelä-Espoossa. Se on yksi vuonna 2022 käyttöönotetun länsimetron Matinkylä–Kivenlahti-jatkeen viidestä uudesta metroasemasta ja sijaitsee Finnoon ja Soukan asemien välissä.
Metroasema rakennettiin Iivisniemen lähiön pohjoisosaan. Sen arkkitehtoninen teema on ”vehreät korttelipihat”, joilla viitataan Iivisniemen ominaispiirteisiin. Aseman ulkoasussa on yhdistetty metalli-, lasi- ja betonipinnat alueelle leimallisiin mäntymetsän sävyihin. Pääsisäänkäynti sijoittuu itäpäässä Kaitaantien ja Iivisniemenkadun risteykseen kaavailtuun korttelirakenteeseen. Lisäksi Iivisniemenkalliolla, jonka pohjoispuolelle on hahmoteltu lisärakentamista, on varaus läntiselle sisäänkäynnille, joka ei kuitenkaan ollut käytössä vielä aseman avautuessa. Asemalaiturilla on Antti Tantun taideteos "Juurtuminen". 
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Historia.
Länsimetron jatkeen ja siten myös Kaitaan metroaseman rakentamispäätös tehtiin Espoon kaupunginvaltuustossa vuonna 2012, ja rakennustyöt alueella alkoivat vuonna 2014. Varsinaisen aseman lisäksi sen itäpuolelle kaivettiin työtunneli, jota on myöhemmässä vaiheessa käytetty laajemminkin kuljetus- ja huoltotunnelina. Metroaseman on suunnitellut PES-Arkkitehdit Oy, ja sen rakentamisesta vastasivat YIT Suomi Oy ja Are Oy.
Aseman rakennusurakka valmistui toukokuussa 2022. Metro Matinkylästä Kivenlahteen oli maaliskuussa 2018 tarkennetun hankesuunnitelman mukaan tarkoitus luovuttaa sitä operoivalle Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy:lle (ent. HKL) vuoden 2022 aikana, ja liikennöinti Kivenlahteen alkoi 3. joulukuuta 2022.
Soukan metroasema

Soukan metroasema () on yksi Länsimetron jatkeen metroasemista. Asema sijoittuu Soukantorin alapuolelle, Soukan kauppakeskuksen välittömään läheisyyteen. Metroaseman louhinta käynnistyi lokakuussa 2015 alueen työtunnelin louhinnan valmistuttua. Metro Matinkylästä Kivenlahteen luovutettiin Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenteelle syyskuussa 2022 ja asema avattiin 3. joulukuuta 2022.
Soukan metroasemalle rakennettiin kaksi sisäänkäyntiä: yksi Soukantorin laidalle ja toinen Yläkartanontien pohjoispuolelle. Sisäänkäyntien arkkitehtuuri sovitetaan ympäröivään, 1960-luvun suoralinjaista ja teräväkulmaista modernismia edustavaan rakennuskantaan. Soukantorin kaksikerroksiseen sisäänkäyntiin rakennettiin neljä rinnakkaista hissiä, mutta ei liukuportaita. Yläkartanontien sisäänkäynnistä on mahdollisuus kulkea myös liukuportaita. Vuonna 2015 arvioitiin, että Soukan metroaseman vuorokautinen matkustajamäärä vuonna 2025 olisi kymmenen tuhatta.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa lounaisen Espoon kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Kummankin sisäänkäynnin tieltä purettiin vanhaa rakennuskantaa.
Espoonlahden metroasema

Espoonlahden metroasema () on Helsingin metron asema Espoonlahden kaupunginosassa eteläisessä Espoossa. Asema sijaitsee kauppakeskus Lippulaivan alla, ja sen molemmat sisäänkäynnit ovat keskuksen sisällä. Espoonlahden asema avattiin joulukuussa 2022 osana Länsimetron Matinkylä–Kivenlahti-jatketta, ja se on metron toiseksi läntisin asema.
Aseman on suunnitellut Arkkitehtitoimisto ALA ja rakentanut SRV. Asemalaiturilla on Hans Rosenströmin valo- ja ääniteos "Varjot veden pinnalla", joka on myös Helsingin metron ainoa äänitaideteos.
Metroaseman yhteydessä katutasossa sijaitsee helmikuussa 2023 avattu Espoonlahden bussiterminaali, joka on merkittävin metron ja bussiliikenteen solmukohta Etelä-Espoossa. Alueen bussilinjasto uudistui merkittävästi terminaalin avautuessa, jolloin suurin osa aiemmin Matinkylän bussiterminaaliin kulkeneista metron liityntälinjoista siirtyi Espoonlahden terminaaliin.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle. Vuonna 2023 Espoonlahden metroasemaa käytti arkisin keskimäärin 5 900 matkustajaa.
Kivenlahden metroasema

Kivenlahden metroasema () on Helsingin metron asema Espoonlahden kaupunginosan Kivenlahden osa-alueella Espoossa. Se on länsimetron joulukuussa 2022 käyttöön otetun Matinkylä–Kivenlahti-jatkeen ja samalla linjan M1 läntinen pääteasema.
Aseman lippuhalli sijaitsee Kivenlahdentorin koillislaidalla osoitteessa Meriusva 7. Länsimetron jatkeen avaamisen yhteydessä avatun lippuhallin lisäksi Kivenlahteen on rakenteilla myös läntistä lippuhalli, joka avautuu kun sen ympäristön rakentaminen valmistuu. Asemalaiturilla on Kalle Mustisen kahdesta puuhahmosta koostuva veistos "Kulkijat". Metroaseman on suunnitellut ALA-Architects ja rakentanut Skanska Infra Oy. Rakennusurakka valmistui toukokuussa 2022, ja liikennöinti asemalle alkoi 3. joulukuuta 2022.
Asema sijoittui Helsingin seudun liikenteen vuoden 2019 maksuvyöhykeuudistuksessa Etelä-Espoon länsiosat kattavalle C-maksuvyöhykkeelle.
Minna Pyykkö

Minna Inari Pyykkö (s. 1967 Tukholma) on suomalainen luontotoimittaja ja taidemaalari, joka on koulutukseltaan biologi ja psykologian maisteri. Hänellä on myös kuvataiteilijan koulutus.
Pyykkö on tehnyt luonto-ohjelmia Yleisradiolle 1990-luvun alusta lähtien. Pyyköllä on Radio Suomessa viikoittainen ohjelma "Minna Pyykön maailma", jossa vierailee muun muassa suomalaisia luontotutkijoita ja -harrastajia sekä luontoaiheista kiinnostuneita taiteilijoita. Vuodesta 2013 alkaen hän on yhdessä Kimmo Ohtosen ja Pirkka-Pekka Peteliuksen kanssa juontanut TV1:ssä nähtävää sarjaa "Ulos luontoon".
Hänen puolisonsa on tietokirjailija ja luontotoimittaja Juha Laaksonen.
Pyykkö sai vuonna 2011 Ympäristötoimittajien yhdistyksen Tiedonharava- ympäristöpalkinnon, ja vuonna 2014 Suomen luonnonsuojeluliiton jakaman "Kultainen sulka" -tunnustuksen oivaltavien ja kuulijaystävällisten luonto-ohjelmien teosta Yleisradiossa. Pyykön kirjoittama ja kuvittama teos "Kuulin allien laulavan" valittiin 2020 vuoden luontokirjaksi.
Toukokuussa 2019 hänelle myönnettiin Helsingin yliopiston kunniatohtorin arvonimi.
Denis Mukwege

 
Denis Mukwege Mukengere (s. 1. maaliskuuta 1955 Costermansville, Belgian Kongo) on kinshasankongolainen naistentautien ja synnytysopin lääkäri sekä naisten oikeuksien puolestapuhuja. Hän on vuonna 1999 Bukavuun perustetun Panzi-sairaalan perustaja ja toimii sen lääketieteellisenä johtajana sekä kirurgian ylilääkärinä. Sairaala ja Mukwege ovat tulleet kansainvälisesti tunnetuiksi seksuaalisen väkivallan ja vaikeiden gynekologisten ongelmien hoidoista. Panzi-sairaala on historiansa aikana tehnyt yli 20 000 sukupuolielimiä korjaavaa leikkausta.
Sairaalan lisäksi Mukwege on perustanut Panzi-säätiön, joka tarjoaa oikeudellista apua ja psykologista neuvontaa seksuaalisen väkivallan uhreille, kouluttaa naisia heidän oikeuksistaan, vastustaa lapsiavioliittoja sekä järjestää työpajoja ja kouluttaa yhteisöjen johtajia terveysneuvontaan liittyvissä asioissa.
Mukwege aloitti lääkärin uransa lastenlääkärinä Bukavussa ja joutui tässä työssä näkemään naispotilaita, jotka kärsivät kunnollisen hoidon puutteessa kovia kipuja. Niinpä hän opiskeli naistentautien erikoislääkäriksi Angersin yliopistossa Ranskassa.
Vuonna 2012 Mukwege joutui murhayrityksen kohteeksi. Hänen henkivartijansa sai surmansa, mutta hän itse selvisi hengissä. Tapauksen vuoksi hän muutti maanpakoon vaimonsa ja heidän kahden tyttärensä kanssa Belgiaan mutta palasi seuraavana vuonna jatkamaan toimintaa.
Mukwege on pitänyt puheen Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksessa seksuaalisesta väkivallasta vuosina 2008 ja 2012. Hän sai Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2018 yhdessä Nadia Muradin kanssa.
Matosammal

Matosammal ("Drepanocladus trifarius") on upossirppisammalten (luhtasirppisammalten) sukuun kuuluva lehtisammallaji. Lajin nimen mukaisesti varsi on matomainen, siinä on erittäin vähän haaroja ja sen kärki on pyöreä. Lehdet ovat muodoltaan pyöreän puoleisia, kalansuomun kaltaisia ja sijaitsevat varressa limittäin. Väriltään sammal on yläosasta kellanvihreän tai ruskean sävyinen ja alaosasta tummempi. Matosammalta esiintyy rimpiletoilla.
FS Châteaurenault (1868)

Châteaurenault oli Ranskan laivaston vuonna 1868 vesillelaskettu puurunkoinen parkkitakiloitu risteilijä, joka oli nopeampi kuin aikakautensa ranskalaisvalmisteiset kokoisensa korvetit.
Valmistus.
Alus tilattiin Chantiers et Ateliers Augustin Normandilta Le Havresta, missä köli laskettiin 19. marraskuuta 1866. Alus laskettiin vesille 20. heinäkuuta 1868 ja otettiin palvelukseen 1. syyskuuta 1869.
Palvelus.
Myöhemmin aluksen aseistukseksi vaihdettiin seitsemän Canon de 140 mm modèle 1870 ja neljä Hotchkiss 37 mm . Vuonna 1874 alus luokiteltiin uudelleen 2. luokan risteilijäksi (). Vuonna 1892 alus luokiteltiin 3. luokan risteilijäksi ja poistettiin laivastoluettelosta 16. toukokuuta 1892.
Yhteisetuus

Yhteisetuus tarkoittaa Suomen verotuksessa eräitä itsenäisiä verovelvollisia. Yhteisetuuksia ovat yhteismetsä, tiekunta ja osakaskunta (kalastuskunta ja jakokunta) ja muu niihin verrattava yhteenliittymä.
Merkittävin veronalaista tuloa kerryttävä yhteisetuuksien ryhmä ovat metsätaloutta harjoittavat yhteismetsät.
Yhteisetuus maksaa tuloistaan tuloveroa. Kuten muutkin verovelvolliset, yhteisetuus voi saada elinkeinotuloa, maatalouden tuloa tai henkilökohtaista tuloa.
Tiekunta poikkeaa muista yhteisetuuksista siten, että se ei maksa yksityistielain nojalla perimistään tuloista veroa. Muista tuloistaan se maksaa tuloveroa.
Osakas saa mahdollisen tulo-osuutensa yhteisetuudesta ilman lisäveroseuraamuksia. Osakasta kuitenkin verotetaan siitä tulosta, jonka hän saa yhteisetuuteen kuuluvan oikeuden tai osuuden luovutuksesta.
Muita yhteisetuuteen verrattavia käsitteitä ovat verotuksessa mm. "luonnollinen henkilö", yhteisö ja yhtymä.
Våmbin kirkko

Våmbin kirkko () on Ruotsissa Skövden kunnassa sijaitseva rakennus. Se on rakennettu Skövden vanhin kirkko ja on rakennettu 1100-luvun puolivälissä romaaniseen tyyliin. Se on myös Skövden pienin kirkko, sinne mahtuu 50 ihmistä. 
Kirkossa on useita keskiaikaisia puuveistoksia. Noin vuodelle 1200 ajoitettu krusifiksi on epätavallinen, koska siinä yhdistyy kaksi keskiaikaista perinnettä, Kristus voittajana ja kärsivä Kristus. Lisäksi kirkossa on kaksi Madonnan kuvaa, joista toinen on 1200-luvulta ja toinen 1400-luvulta. Vanhempi on pahasti vahingoittunut.
Ida O’Mahoney

Ida O’Mahoney on suomalainen juniorikokki. Hän nousi julkisuuteen voitettuaan Suomen ensimmäisen Junior MasterChef -tittelin. Voiton jälkeen hän on ollut esiintymässä lukuisissa tapahtumissa, kuten Satakunnan Messuilla , Turun Ruoka- ja viinimessuilla ja Hongkongin musiikki- ja ruokafestivaaleilla. Hän myös juontaa omaa nimeään kantavaa Idan puutarha -nimistä televisio-ohjelmaa MTV Junior -kanavalla. Idan Puutarhaohjelma pääsi finaaliin formaatti-Finlandia-kilpailussa, ja se oli ehdolla vuoden 2014 Venlagaalassa kategoriassa lasten- ja nuorten ohjelmat.
Yksityiselämä.
Ida O’Mahoney muutti perheensä kanssa Irlannista Suomeen vuonna 2008 8-vuotiaana. Hän asui voiton aikaan Merimaskussa Naantalissa. Nykyään O’Mahoney asuu Helsingissä ja käy Kallion ilmaisutaitolukiota.
Välkekorento

Välkekorento ("Somatochlora metallica") on Suomessa yleinen kiiltokorentoihin kuuluva sudenkorento.
Ulkonäkö ja koko.
Välkekorento on varsinkin nuorena metallisen kiiltävä. Kiilto kuitenkin heikkenee vanhemmiten. Lajilla on kasvojensa sivuilla keltaiset laikut, joiden välillä kulkee keltainen juova. Välkekorennolla ei ole takaruumiissa paljon keltaisia laikkuja kuten täpläkiiltokorennolla. Naaraan sukuaukon suojus on huomattavan pitkä ja terävä.
Välkekorennon takaruumis on 35–43 mm pitkä ja takasiipi 34–38 mm pitkä.
Elintavat.
Aikuisia välkekorentoja tavataan Suomessa kesäkuun alkupuoliskolta syyskuun puoliväliin. Päälentoaika ajoittuu kesä-heinäkuun vaihteesta elokuun puoleenväliin.
Välkekorento laskee munat lennossa pitkällä ja terävällä sukuaukon suojuksellaan. Muninta tapahtuu rahkasammaleeseen, turvepenkereeseen tai toisinaan sammaleiselle kivelle. Naaras kastaa ajoittain munanasetintaan veteen muninnan aikana.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Välkekorento elää yleisenä Pohjois- ja Keski-Euroopassa sekä Siperiassa Sahalinille asti. Suomessa lajia tavataan lähes koko maassa, ja se on monin paikoin yleinen ja runsas.
Lajin tavallista elinympäristöä ovat monenlaiset seisovat ja hitaasti virtaavat vedet, kuten ojat, purot ja pienet joet sekä lammet ja järvet.
David Tukiçi

David Tukiçi (s. 1956 Shkodër) on albanialainen laulaja ja säveltäjä. Vuonna 1969 hän voitti 13-vuotiaana Festivali i Këngës -laulukilpailun kappaleella "Dhuratë për ditëlindje". Vuosina 1982–1992 hän toimi Albanian yleisradioyhtiö RTSH:n sinfoniaorkesterin johtajana.
Aminokapronihappo

Aminokapronihappo eli 6-aminoheksaanihappo (C6H13NO2) on aminohappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä estämään verenvuotoa.
Vaikutusmekanismi ja käyttökohteet.
Aminokapronihappo muistuttaa rakenteeltaan toista aminohappoa lysiiniä. Plasminogeeni aktivoituu plasmiiniksi sitoutuessaan fibriinin lysiiniaminohappoihin ja aktivoituessaan rupeaa hajottamaan verihyytymää. Aminokapronihappo sitoutuu fibriinin sijasta plasminogeeniin ja estää täten sen aktivoitumisen ja täten edistää veren hyytymistä ja ehkäisee verenvuotoa.
Aminokapronihappoa voidaan käyttää leikkaustenjälkeisen voimakkaan verenvuodon ehkäisemiseen. Lääkeainetta voidaan ottaa joko oraalisesti tai antaa suonensisäisesti. Yhdistettä voidaan käyttää myös silmien etukammioiden verenvuodon hoitoon.
Aminokapronihapon aiheuttamat haittavaikutukset ovat harvinaisia. Niitä voivat olla laskimoiden tukkeutuminen ja veritulppa, trombosytopenia, sydämen rytmihäiriöt ja munuaisten toimintahäiriöt.
Radio Televizioni Shqiptar

Radio Televizioni Shqiptar (RTSH) on albanialainen radio- ja televisioyhtiö, joka aloitti toimintansa vuonna 1938. Yhtiöllä on kolme televisioasemaa, neljä digitaalista kanavaa ja kolme radiokanavaa. RTSH on ollut Euroopan yleisradiounionin jäsen vuodesta 1999.
Kiinan–Ranskan sota

Kiinan–Ranskan sota käytiin elokuusta 1884 huhtikuuhun 1885 Pohjois-Vietnamin Tonkinin alueen hallinnasta.
Sodan taustaa.
Ranskan mielenkiinto Pohjois-Vietnamiin alkoi jo 1700-luvun lopulta, kun politiikasta kiinnostunut katolinen pappi Pigneau de Behaine värväsi ranskalaisia vapaaehtoisia taistelemaan Nguyễn Ánhin puolesta pyrkien saamaan etuisuuksia Ranskalle ja katoliselle kirkolle. Ranska aloitti siirtomaiden hankinnan alueelta 1858 muodostaen eteläisistä maakunnista siirtomaan Kotšin-Kiinan nimellä.
Tutkimusmatkailijat seurasivat Punaistajokea läpi Pohjois-Vietnamin aina joen lähteille Junnaniin. Tätä pidettiin tuottavana kauppareittinä Kiinaan, koska voitiin kiertää rannikolla olleet tullisatamat. Esteenä suunnitelman toteutumiselle oli mustalippuarmeijan, joka oli hyvin järjestetty Liu Yongfun johtama rosvojoukko, keräämät laittomat tullit Sơn Tâyn ja Lào Cain välillä.
Vuonna 1873 pieni luutnantti Francis Garnierin johtama ranskalainen osasto ylitti sille annetut ohjeet tunkeutuen Pohjois-Vietnamiin. Seurauksena oli joukko ranskalaisten saavuttamia voittoja vietnamilaisista, kunnes hallitus pyysi apua mustalippuarmeijalta. Ranskalaisten eteneminen pysäytettiin hieman ennen Hanoita. Garnier sai taistelussa surmansa.
Henri Rivièren matka Tonkinin alueella.
Vuonna 1881 Henri Rivière lähetettiin osaston kanssa Hanoihin selvittämään Vietnamin vaateet ranskalaisia kauppiaita vastaan. Rivière rynnäköi 25. huhtikuuta 1882 Hanoin linnakkeeseen.
Sotatoimet.
Ranskan ja Kiinan väliset neuvottelut katkesivat elokuun puolivälissä 1884, ja Amédée Courbet sai 22. elokuuta määräyksen hyökätä Fuzhoussa olevaa Kiinan laivastoa vastaan. Seuraavana päivänä käydyssä taistelussa Ranska sai hyvityksen Bac Len ylläköstä. Kahdessa tunnissa Courbetin johtama Kaukoidän laivue tuhosi Kiinan Fujianin laivaston sekä vaurioitti Foochowin laivastontelakkaa. Yhdeksän Kiinan laivaston alusta upposi mukaan lukien laivaston lippulaiva, korvetti "Yangwu". Kiinalaisten tappioiksi on arvioitu noin 3 000 miestä ranskalaisten tappioiden jäätyä vähäisiksi. Vetäytyessään avomerelle Courbet tuhosi vielä joitakin rannikkopattereita.
Luettelo televisiosarja Dynastian jaksoista

Tämä on luettelo televisiosarja Dynastian jaksoista.
Yleiskatsaus.
"Dynastia" () on yhdysvaltalainen prime time -saippuasarja, jota alettiin esittää ABC-televisiokanavalla tammikuussa 1981. Sarjasta tuli kansainvälinen menestys, ja sitä tehtiin yhteensä 9 tuotantokautta (220 jaksoa). "Dynastia" poiki myös 49-osaisen spin-off-sarjan "Colbyt" ("The Colbys", 1985–1987) ja minisarjan "Dynastia – viimeinen luku" ("Dynasty: The Reunion", 1991).
Syksyllä 2017 yhdysvaltalainen The CW -televisiokanava alkoi esittää "Dynastiasta" uutta, nykyaikaista versiota. 
Dynastia Suomessa.
Suomen televisioon "Dynastia" ilmestyi kesäkuussa 1984, kun Mainos-TV alkoi esittää sitä perjantai-iltaisin "Kymmenen uutisten" jälkeen. Elokuussa 1984 sarja siirtyi kakkosverkosta ykkösverkkoon, ja se sai uuden ohjelmapaikan keskiviikkoillasta. Toukokuussa 1986 "Dynastia" palasi jälleen vanhalle paikalleen perjantai-iltaan. Keväällä 1989 sarjaa lähetettiin hetken aikaa kaksi jaksoa viikossa (perjantaina ja keskiviikkona), mutta sen jälkeen Carringtonien elämää seurattiin taas vain perjantaisin. Syyskuussa 1990 "Dynastia" siirtyi Kolmoskanavalle, jossa se sai vakinaisen paikan maanantai-illan ohjelmistosta. Sarja pysyi siellä helmikuuhun 1992 asti, jolloin kaikki jaksot oli esitetty. 
MTV3 näytti "Dynastian" toiveuusintana 2000-luvun alussa. Sarjaa lähetettiin viitenä päivänä viikossa (maanantaista perjantaihin) kymmenen kuukauden ajan. Uusintakierros aloitettiin kesäkuussa 2000. Kesän aikana ohjelma nähtiin kanavalla alkuillasta, mutta syyskuussa se siirrettiin alkuiltapäivään.
Brasilicereus

Brasilicereus on kaktuskasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jossa on kaksi Itä-Brasiliassa kasvavaa lajia. Niiden systemaattinen asema on vaihdellut kaktuskasvien luokittelussa, ja lajit on välillä viety sukuihin "Monvillea" tai "Cereus".
Suvun molemmat lajit ovat pensasmaisia, tavallisesti pystykasvuisia ja harvoin haarovia, jopa neljä metriä korkeita sekä pituuteensa nähden ohutvartisia. Varressa on 8-13 särmää, ja areolit ovat villakarvaisia ja enimmillään 22-piikkisiä. Kukat aukeavat yöllä ja ovat lepakkopölytteisiä. Muodoltaan ne ovat lyhyen putkimaisia tai kellomaisia ja tyveltään paksusuomuisia. Heteet sijaitsevat kahdessa kiehkurassa. Hedelmä on soikea tai päärynämäinen, avautumaton ja väriltään vihreästä purppuraiseen vaihteleva. Kukan kuihtuneet jäänteet ovat hedelmässä jäljellä.
Suvun kaksi lajia ovat "Brasilicereus markgrafii" ja "Brasilicereus phaeacanthus". Edellinen on haaraton ja kasvaa Brasilian Minas Geraisissa, jälkimmäinen puolestaan on tavallisesti tyvestään haarova ja kasvaa Etelä- ja Keski-Bahiassa.
Lennie James

Lennie James (s. 11. lokakuuta 1965 Nottingham) on englantilainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja näytelmäkirjailija. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Jericho", "Line of Duty", "The Walking Dead" ja "Fear the Walking Dead". Hän on näytellyt myös useissa muissa televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Jamesilla on kolme tytärtä pitkäaikaisen kumppaninsa Giselle Glasmanin kanssa.
Priscilla

Priscilla on alkujaan roomalainen naisen etunimi, joka on syntynyt diminutiivimuotona nimestä Prisca. Nimi on tullut tunnetuksi Apostolien teoista, joiden mukaan Paavali asui Korintissa jonkin aikaa Priskilla-nimisen naisen ja hänen aviomiehensä Aquilan luona.
Suomessa nimi Priscilla on huhtikuuhun 2024 mennessä annettu noin 200 henkilölle.
Brasilianopuntia

Brasilianopuntia ("Brasiliopuntia brasiliensis") on laajalti Etelä-Amerikkaan levinnyt kaktuskasvi, joka on sukunsa ainoa laji. Aiemmin se on sisällytetty opuntiohin ("Opuntia").
Ulkonäkö ja koko.
Brasilianopuntia on kasvutavaltaan puumainen ja tulee jopa yli 20 metriä korkeaksi. Luonteenomaista sille on kahdenlaiset versot ja kukkien rihmamaiset joutoheteet. Oksat päättyvät lehtiä muistuttaviin niveliin (kladodioihin). Varsinaiset lehdet ovat pieniä, möyheitä ja pian karisevia. Piikkiryhmissä eli areoleissa on enintään kolme punertavaa piikkiä - ne voivat puuttua kokonaankin - valkoisia karvoja ja myöhemmin ruskeita väkäsekkäitä karvoja (glokidioita). Keltaiset ja päiväsaikaan avoinna olevat kukat kehittyvät versojen kärkinivelten pään tuntumaan tai vanhojen kukkien tyveen. Mehevä hedelmä on pallomainen, päärynämäinen tai pitkänomainen, mehevä ja väriltään vaihteleva. Sen pinnalla on areoleja, joissa on tummanruskeita glokidioita. Hedelmässä on 1–5 isokokoista ja kiekkomaista siementä.
Levinneisyys.
Brasilianopuntia on levinnyt laajalle alueelle Etelä-Amerikassa ja kasvaa Brasiliassa, Paraguayssa, Itä-Boliviassa, Perussa ja Pohjois-Argentiinassa. Ihmisen viemänä se on levinnyt monille muillekin alueille viljelykarkulaisena (muun muassa Floridassa).
Käyttö.
Brasilianopuntiaa viljellään koristekasvina.
Calymmanthium substerile

Calymmanthium substerile on omaan sukuunsa kuuluva kaktuskasvi, joka löytyi vasta vuonna 1954 Pohjois-Perusta (löytäjä Friedrich Ritter). Kukkanuput näyttävät aluksi pieniltä kasvullisilta versoilta, ja kukat ovat suurimman osan ajastaan sulkeutuneina, mistä tulee suvun tieteellinen nimi, joka merkitsee huppukukkaa. Kasvi kukkii öisin.
Ulkonäkö ja koko.
Kasvi on pensasmainen tai puumainen, monihaarainen. Korkeutta se voi saavuttaa kahdeksan metrin verran. Varret ovat nivelikkäitä, vaaleanvihreitä, ja niissä on kolme tai neljä lähes siipimäistä särmää. Särmissä on 4–14 terävän piikin muodostamia rykelmiä, areoleja. Kukat ovat kapean putkimaisia tai kellomaisia, ja uloimmat kehän osat ovat punaruskeita. Nuppuvaiheessa maljamainen kukkapohjus peittää osittain kehälehdet. Pohjus on ulkopinnaltaan suomujen ja villakarvaisten areolien peittämä. Hedelmä on mehevä ja avautumaton, neljä- tai viisikulmainen, vaaleanvihreä. Areoleita sen pinnalla on vähän tai ne puuttuvat.
Levinneisyys.
"Calymmantium substerile" kasvaa Perussa Andeilla Jaénin provinssissa Cajamarcassa.
Life in a Day

Life in a Day on joukkoutettu draama/dokumenttielokuva joka käsittää sarjan valittuja videoklippejä videopalvelu YouTubeen jaetuista 80 000 klipistä, jotka osoittavat sen mitä ympäri maailmaa tapahtui yhden päivän aikana 24. heinäkuuta 2010.
Elokuva on 94 minuuttia ja 53 sekuntia pitkä ja se kattaa lukuisia kohtauksia 4500 tunnin edestä 80 000 klipissä 192 valtiosta. Koottu elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundance Film Festival-tapahtumassa 27. tammikuuta 2011 ja ensiesitys esitettiin myös livenä YouTubessa. YouTube ilmoitti 31. lokakuuta 2011, että "Life in a Day" tulisi vapaasti katsottavaksi heidän sivuillaan sekä ostettavaksi DVD-muodossa.
Ouro Ardo

Ouro Ardo on maalaiskunta Moptin alueen Ténenkoun piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kondo sijaitsee Nigerjoen tulva-alueella kymmenen kilometriä Ténenkousta koilliseen. Kunnassa on 9 100 asukasta (vuonna 2009).
Ouro Ardon kunta rajoittuu etelässä Ténenkoun piirin Ouro Guirén, lännessä Sougoulbén ja Ténenkoun, pohjoisessa Diondiorin ja koillisessa Togoro Kotian sekä kaakossa Moptin piirin Salsalbén kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 29 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja heidän entisiä orjiaan rimaibeja sekä bozoja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, maissi, pavut ja vihannekset.
Keskuskylästä on tieyhteys Ténenkouhun. Tulva-aikaan liikennöinti tapahtuu vesiteitse. Palveluihin kuuluvat kaksi koulutus- ja kehittämiskeskusta (CED) ja terveysasema.