tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rääkkylän kirkko

Rääkkylän kirkko on Rääkkylässä sijaitseva Theodor Johannes Tolpon vuosina 1849–1851 rakentama tasavartinen ristikirkko, jonka piirustukset laati Intendentinkonttorissa Ernst Lohrmann. Nykyään Rääkkylän kirkko on yksi Keski-Karjalan seurakunnan kirkoista.
Kirkkossa on istumapaikkoja 1200 hengelle. Kirkko on järjestyksessä Rääkkylän viides, aiemmat ovat tuhoutuneet tulipaloissa. Tyyliltään kirkko edustaa myöhäistä empireä ja sitä muistuttaa huomattavasti kolme vuotta myöhemmin valmistunut Ruokolahden kirkko. Ristikeskustasta kohoaa sisäviisteiden varassa isokokoinen kahdeksankulmainen kupoli. Kirkkoon liittyy kiinteästi kaksikerroksinen huippuun päättyvä torni, alttaripäädystä ulkonee matalampi sakasti. Kirkon kaksi kelloa ovat vuodelta 1851. Kirkossa on korkeat ikkunat, tornin toisessa kerroksessa ja päädyissä ne ovat kaaripäätteiset ja muualla tasapäätteiset. Sakaroissa on ulkokatteena satulakatot, sisäkatteena puuholvit ja keskustassa kupolikatto.
Kirkon 21-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1975, mutta niiden julkisivun on tehnyt Albanus Jurva 1899. Alttaritaulun "Ylösnousemus" on maalannut Eino J. Härkönen 1929. Kirkkosalin keskikupolia kannattavien pylväiden varaan on rakennettu lehterikerros. Uurrettujen eli kanneloitujen pylväiden ja seinäpilasterien puusta veistetyt kapiteelit ovat kirkon sisustukselle ominaisia yksityiskohtia.
Kirkon peruskorjaus tehtiin 1984, 1997 sekä 2021 uusittiin ulkomaalaus. Aiemmin kirkkoa on korjattu 1915 ja 1966. Ensin mainitussa kirkkosali sai nykymuotonsa, seinä- ja holvilaudoitus tehtiin arkkitehti Ilmari Launiksen johdolla. Kirkon hirret ovat Pyssysalosta, ikkunalasit alun perin Sortavalasta ja kattopellit Pietarista. Kuparikatto kirkkoon asennettiin 1984. Kirkon katolla oleva kukko on ainutlaatuinen Itä-Suomen kirkoissa.
Kirkon sankarihautausmaan muistomerkki on paljastettu vuonna 1961 ja sen on suunnitellut kuvanveistäjä Teuvo Kotilainen. Kirkonmäellä sijaitsi puurakenteinen, 1970–1980-luvuilla rakennettu seurakuntatalo, mutta se purettiin heikkokuntoisena vuonna 2023. Toiminta seurakuntatalosta oli siirtynyt muualle jo vuosia aiemmin.
Flanderin ympäriajo 2015

Flanderin ympäriajo 2015 oli järjestyksessään 99. maantiepyöräilyn Flanderin ympäriajo. Se käytiin 264,2 kilometrin reitillä Brüggesta Oudenaardeen 5. huhtikuuta 2015. Reitillä oli 19 nousua, joista osa mukulakivipintaisia, ja lisäksi kuusi tasaisella maalla ajettua mukulakiviosuutta kilpailun jälkimmäisellä puoliskolla. "Oude Kwaremont" noustiin kolme kertaa ja "Paterberg" kahdesti, joista jälkimmäinen oli kilpailun viimeinen nousu 13,2 kilometriä ennen maalia.
Flanderin ympäriajon kolme kertaa voittaneet Tom Boonen ja Fabian Cancellara olivat loukkaantumisten takia sivussa vuoden 2015 kilpailusta. Ainoana aiempana voittajana mukana oli Stijn Devolder.
Alexander Kristoff voitti kilpailun kukistettuaan loppukirissä iritiottokumppaninsa Niki Terpstran. He olivat karanneet kärkiryhmästä "Kruisbergin" nousun jälkeen noin 30 kilometriä ennen maalia. Greg Van Avermaet sijoittui kolmanneksi.
Tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Aku Kauste

Aku Kauste (s. 11. marraskuuta 1979 Espoo) on suomalainen curling-pelaaja. Hän edustaa nykyisin Kisakallio Curling Clubia ja toimii Suomen curling-maajoukkueen kapteenina. Kauste on 187 senttimetriä pitkä ja painaa 80 kilogrammaa. Ammatiltaan hän on projektipäällikkö.
Ura.
Vuonna 1994 curlingin aloittaneen Kausteen uran suurin saavutus on sekajoukkueiden EM-pronssi vuodelta 2012 Erzurumista. Joukkueen kapteenina toimineen Kausteen lisäksi joukkueessa pelasivat tuolloin Pauli Jäämies, Sanna Puustinen ja Kausteen pikkusisko Oona Kauste. MM-kilpailuissa Kauste on kilpaillut neljästi, parhaana sijoituksenaan neljäs ja EM-kilpailuissa viidesti, parhaana sijoituksenaan niin ikään neljäs. Hänellä on yli 20 Suomen-mestaruusmitalia eri luokista.
Nykyisessä, Kausteen kipparoimassa miesten joukkueessa pelaavat Kausteen lisäksi myös Jäämies, Kasper Hakunti, Janne Pitko sekä varamies Leo Mäkelä.
Gent–Wevelgem 2015

Gent–Wevelgem 2015 oli järjestyksessään 77. maantiepyöräilyn Gent–Wevelgem-kilpailu. Se käytiin 240 kilometrin reitillä Deinzestä Wevelgemiin 29. maaliskuuta 2015.
Vuoden 2015 Gent–Wevelgem käytiin erittäin tuulisessa säässä. 160 pyöräilijää keskeytti kilpailun ja vain 39 ajoi maaliin. Luca Paolini voitti kilpailun karattuaan kuuden ajajan kärkiryhmästä kuusi kilometriä ennen maalia. Niki Terpstra sijoittui toiseksi ja Geraint Thomas kolmanneksi.
Tulokset.
Lähde: Pro Cycling Stats
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailussa olivat mukana seuraavat 25 joukkuetta:
Pauli Jäämies

Pauli Jäämies (s. 22. huhtikuuta 1985 Clearwater, Florida, Yhdysvallat) on suomalainen curling-pelaaja. Jäämies kuuluu Aku Kausteen kipparoimaan Suomen curling-maajoukkueeseen. Hän on 178 senttimetriä pitkä, painaa 74 kilogrammaa ja on oikeakätinen.
Ura.
Vuonna 2005 curlingin aloittaneen Jäämiehen tähänastisen uran suurin saavutus on sekajoukkueiden EM-pronssi vuodelta 2012 Erzurumista. Jäämiehen kanssa joukkueessa pelasivat tuolloin kapteeni Aku Kauste, tämän sisko Oona Kauste sekä Sanna Puustinen. Jäämies on ollut mukana kaksissa MM-kisoissa ja yhtä monissa EM-kisoissa. Hänellä on kolme Suomen-mestaruutta eri luokista.
Muuta.
Jäämies tunnetaan pitkistä, vyötärön alapuolelle ulottuvista rastoistaan, joita hän on kasvattanut 15 vuotta.
Kasper Hakunti

Kasper Hakunti (s. 17. marraskuuta 1988 Helsinki) on suomalainen curling-pelaaja. Hän edustaa lohjalaista Kisakallio Curling Clubia ja kuuluu myös Aku Kausteen kipparoimaan Suomen curling-maajoukkueeseen. Ammatiltaan oikeakätinen Hakunti on TV:n ja radion kampanjapäällikkö.
Ura.
Vuonna 2006 curlingin aloittanut Hakunti kilpaili vuodet 2009-2011 Markku Uusipaavalniemen joukkueessa, kunnes vuonna 2011 hän siirtyi Aku Kausteen joukkueeseen. Hakunti on osallistunut yksiin aikuisten MM-kilpailuihin ja kaksiin aikuisten EM-kilpailuihin]]. Hänellä on miesten SM-kulta vuodelta 2011.
Janne Pitko

Janne Pitko (s. 8. syyskuuta 1981 Kemi) on suomalainen curling-pelaaja. Hän edustaa lohjalaista Kisakallio Curling Clubia ja kuuluu myös Aku Kausteen kipparoimaan Suomen curling-maajoukkueeseen. Pitko on 179 senttimetriä pitkä, painaa 72 kilogrammaa ja on oikeakätinen.
Ura.
Pitko aloitti curlingin vuonna 2006. Hän on osallistunut kaksiin MM-kilpailuihin ja yhtä moniin EM-kilpailuihin. SM-tasolla hänellä on kaksi SM-kultaa, kaksi hopeaa ja kaksi pronssia.
Muuta.
Koulutukseltaan Pitko on tekniikan ylioppilas. Curlingin lisäksi hän on pokeriammattilainen. Pokerissa Pitko on saavuttanut voittoja yli 32 000 euroa.
Jaime Espinal

Jaime Yusept Espinal (s. 14. lokakuuta 1984 Santo Domingo, Dominikaaninen tasavalta) on dominikaanilaissyntyinen puertoricolainen vapaapainija ja olympiamitalisti. 178 senttimetriä pitkä ja 84 kilogrammaa painava Espinal kilpailee 84-kiloisten sarjassa.
Ura.
Espinal saavutti olympiahopeaa 84-kiloisista vuoden 2012 kesäolympialaisista Lontoosta. Hän hävisi finaalissa Azerbaidžanin Şərif Şərifoville. Vuonna 2010 Espinal voitti kultaa Keski Amerikan- ja Karibian kisoissa Mayagüezistä 84-kiloisista. Pan-Amerikan-mestaruuskilpailuissa hän on saanut hopeaa 84 kg:n painoluokassa 2010 sekä pronssia 74-kiloisissa 2008 ja 84-kiloisissa 2009.
Dominikaanisessa tasavallassa syntynyt Espinal muutti viisivuotiaana perheensä kanssa Puerto Ricolle. 15-vuotiaana hän muutti äitinsä kanssa Brooklyniin, New Yorkiin, mutta joutui palaamaan rasismin takia takaisin Puerto Ricolle.
Jimmy Walker

James William "Jimmy" Walker (s. 16. tammikuuta 1979 Oklahoma City, Oklahoma) on yhdysvaltalainen ammattilaisgolfaaja. Hän aloitti ammattilaisuransa vuonna 2001. Maailmanlistalla Walker on kymmenentenä huhtikuussa 2015.
Walker on saavuttanut urallaan kuusi PGA Tour -voittoa. Ensimmäinen voitoista tuli vasta vuonna 2014, 187 PGA Tour -kilpailun jälkeen. Suurista turnauksista Walker voitti PGA Championshipin vuonna 2016. The Masters Tournamentissä hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas vuonna 2014, Yhdysvaltain avoimissa yhdeksäs samana vuonna ja Britannian avoimissa 26:s niin ikään vuonna 2014. Ryder Cupin joukkueessa hän on ollut mukana vuonna 2014.
Walkerin vaimo, Erin Walker, kilpailee ratsastuksessa. Walkerin appi, Mark Stiegemeier, on freestylehiihdon maailmanmestari vuodelta 1975.
Vuontisjärvi (järvi, Ylikyrö)

Vuontisjärvi on noin 1,5 neliökilometrin kokoinen tunturijärvi Enontekiön Ylikyrön kylässä, Pallas-Yllästunturin kansallispuiston rajalla. Järvi saa vetensä tunturipuroista ja järveä ympäröiviltä soilta. Kansallispuiston tuntureista Vuontisjärven länsipuolella kohoavat Saivokero, Vuontiskero ja Lumikero. Sen laskujoki on mutkitteleva Välijoki, jota pitkin vedet laskevat Saivojärven ja Saivojoen kautta Ounasjokeen Raattaman kylän eteläpuolella.
Vuontisjärvi kuuluu Kemijoen vesistöön. Järven pinta-ala on 141,3 hehtaaria ja vedenpinnan korkeus 260,7 metriä merenpinnan yläpuolella.
Vuontisjärveltä lähtee viitoitettu reitti ylös tunturiin ja Hetta–Pallas-vaellusreitille, matkaa Montellin majalle tulee noin viisi kilometriä. Lähtöpaikalla on pysäköintipaikka ja opastustaulu.
Kerapodit

Kerapodit (Cerapoda) on sukupuuttoon kuollut linnunlantioisten lahkoon kuuluva dinosaurusten alalahko, jota tavattiin jurakaudelta liitukaudelle. Kaikki lajit olivat kasvinsyöjiä. Kerapodeihin luetaan kladi rajakalloiset (Marginocephalia) sekä osalahko Ornithopoda. Rajakalloisiin kuuluivat osalahkot paksupäiden (Pachycephalosauria) ja sarvinaamojen (Ceratopsia) osalahkot. Ornitopodeihin kuului muun muassa Iguanodontia-kladi, joka sisältää heimon Hadrosauridae ankannokkaiset dinosaurukset.
2-metyylipyridiini

2-metyylipyridiini eli 2-pikoliini tai α-pikoliini (C6H7N) on pyridiinin johdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään huomattavassa määrin orgaanisissa synteeseissä valmistettaessa lääkkeitä, värejä ja muita kemikaaleja. 2-metyylipyridiini on 3- ja 4-metyylipyridiinien isomeeri.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 2-metyylipyridiini on väritöntä nestettä. Se liukenee erittäin hyvin veteen ja veden lisäksi myös monet orgaaniset liuottimet kuten etanoli, dietyylieetteri ja asetoni liuottavat sitä. 2-metyylipyridiini on heikosti emäksinen yhdiste. Hyvin voimakkaasti emäksiset yhdisteet kuten organolitiumyhdisteet voivat deprotonoida 2-metyylipyridiinin metyyliryhmän, jolloin muodostuu enaminaatti-ioni. Tämän ionin reaktiot ovat samankaltaisia enolaattien kanssa ja se voi reagoida esimerkiksi aldehydien ja ketonien kanssa kondensaatioreaktiolla. Yhdiste voidaan hapettaa kaliumpermanganaatin avulla pikoliinihapoksi
Valmistus ja käyttö.
2-metyylipyridiiniä esiintyy kivihiilitervassa, josta sitä eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1846. Se on ensimmäinen puhtaana eristetty pyridiinijohdannainen. Nykyään 2-metyylipyridiiniä valmistetaan pääasiassa synteettisesti. Ammoniakki ja asetaldehydi reagoivat kaasufaasissa 350–500 °C:n lämpötilassa alumiinioksidin ja piidioksidin seoksen toimiessa katalyyttinä muodostaen 2-metyylipyridiinin ja 4-metyylipyridiinin seoksen. 
Selektiivisesti 2-metyylipyridiiniä voidaan valmistaa asetonitriilistä ja asetonista. Ensimmäisessä vaiheessa nämä reagoivat 180 °C:n lämpötilassa ja korkeassa paineessa isopropyyliamiinin ja heikon hapon kuten bentsoehapon katalysoimana muodostaen 5-oksoheksaaninitriiliä. 5-oksoheksaaninitriili syklisoituu 2-metyylipyridiiniksi kuumennettaessa vedyn ja metallikatalyytin kuten koboltin, nikkelin tai palladiumin läsnä ollessa.
Tärkein 2-metyylipyridiinin käyttökohde on 2-vinyylipyridiinin valmistus. Siitä valmistetaan myös nitrattuja, halogenoituja ja syanoituja johdannaisia, joita käytetään lääkkeiden, väriaineiden ja maatalouskemikaalien valmistuksessa. Yhdistettä voidaan käyttää myös liuottimena ja siitä valmistetaan maatalouskemikaaleja ja lääkkeitä kuten nitrapyriiniä, pikloraamia ja amproliumia.
Joutseno (taajama)

Joutseno on Lappeenrannan kaupungin toiseksi suurin taajama ja entisen Joutsenon kaupungin hallinnollinen keskus ja kirkonkylä. Taajama sijaitsee Saimaan rannalla ja Salpausselän harjalla noin 20 kilometriä Lappeenrannan keskustasta itään. Valtatie 6 ja Karjalan rata halkovat taajamaa.
Lappeenrannan kaupunginosajaossa taajamasta käytetään nimeä Joutsenon keskustataajama. Se jakautuu kahdeksaan asemakaavoitettuun kaupunginosaan:
Kaupungin väestötilastoissa taajama kuuluu Joutsenon keskustan tilastoalueeseen, jolla on 6 820 asukasta (31. joulukuuta 2013). Tilastokeskus käyttää taajamasta nimeä Joutsenon kirkonkylä. Tilastokeskuksen mukaan taajaman väkiluku on 7 034, maapinta-ala 15,8 neliökilometriä ja väestötiheys 445,2 (31. joulukuuta 2013). Tilastokeskuksen määritelmän mukainen taajama ulottuu myös edellä mainittujen asemakaavoitettujen kaupunginosien ulkopuolelle länteen Haukilahden ja etelään Karjalaisenkylän ja Eiskolan kylien suuntaan.
Korvenkylä (Lappeenranta)

Korvenkylä on alue Lappeenrannan kaupungin itärajalla Imatran kaupungin naapurissa. Aiemmin se kuului Joutsenon kaupunkiin, joka liitettiin Lappeenrantaan vuoden 2009 alussa.
Korvenkylän seudulla sijaitsevat muun muassa vanhat Rauhan ja Tiurun sairaalat, joista ensin mainitussa toimii nykyään Holiday Club Saimaa. Korvenkylässä sijaitsee myös Korvenkylän vesitorni.
Korvenkylässä sijaitsee vuonna 1939 perustettu Rauhan hautausmaa. Hautausmaa on suuruudeltaan n. 1 ha, jonka tilasta puolet on käytössä. Alkujaan hautausmaa perustettiin Rauhan 43. sotasairaalaa ja Rauhan sairaalaa varten. 
Lappeenrannan väestötilastoissa Korvenkylä muodostaa Korvenkylän tilastoalueen, jossa on 1 609 asukasta (31. joulukuuta 2013). Lappeenrannan kaupunginosajaossa Korvenkylän asemakaavoitettu alue jakautuu neljään kaupunginosaan: Korvenkylän postinumero on 55300 Rauha.
Tilastokeskuksen määritelmissä Korvenkylä ei muodosta omaa taajamaa, vaan se kuuluu Imatran keskustaajamaan, johon se on kasvanut kiinni Mannerintien ja Imatranväylän kautta. Imatran keskustaajaman asukkaista 1 462 asuu Lappeenrannan puolella (31. joulukuuta 2013).
St. Vincent (elokuva)

St. Vincent on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut draama-komediaelokuva, joka esitettiin ensimmäisen kerran Toronton elokuvafestivaaleilla 5. syyskuuta 2014. Teatterilevitykseen elokuva tuli 10. lokakuuta 2014. Nimiroolissa on Bill Murray, joka sai suorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden. Elokuva menestyi sekä kaupallisesti että arvosteluissa.
Juoni.
Maggie on yksinhuoltaja, joka muuttaa uuteen kotiinsa Brooklyniin 12-vuotiaan poikansa Oliverin kanssa. Maggie joutuu tekemään pitkää työvuoroa, joten hänellä ei ole muuta mahdollisuutta kuin jättää Oliver heidän uuden naapurinsa Vincentin vahdittavaksi. Vincent on eläkkeellä oleva, äkäinen ukko, jonka lempiharrastuksia ovat alkoholi ja uhkapelit. Hänen ja Oliverin välille muodostuu yllättävä ystävyys.
Yhdessä raskaana olevan stripparin kanssa Vincent vie Oliverin mukanaan paikkoihin, jotka kuuluvat hänen päivittäisiin rutiineihinsa: kilparadalle, strippiklubille ja paikalliseen pubiin. Vincent auttaa Oliveria kasvamaan mieheksi, samalla kun Oliver näkee Vincentissä jotain, mitä kukaan muu ei: väärinymmärretyn, mutta hyväsydämisen miehen.
Rinnakkaistallentaminen

Rinnakkaistallentaminen (tai rinnakkaisjulkaiseminen, ) tarkoittaa prosessia, jossa tutkijat tallentavat tieteellisissä aikakauslehdissä julkaistujen artikkeliensa ”final draft” -versiot avoimeen julkaisuarkistoon (esim. yliopistojen julkaisuarkistot), missä artikkelit ovat verkossa kaikkien saatavilla.
Rinnakkaistallentamiseen saattaa sisältyä ehtoja ja kustantajan määrittelemiä rajoituksia. Verkkopalvelusta SHERPA/RoMEO voi katsoa, mitkä tieteelliset lehdet sallivat rinnakkaistallentamisen.
Turpoonjoki

Turpoonjoki, vanhana rinnakkaisnimenä myös Pikku-Loimijoki , on 10 kilometriä pitkä joki Kanta-Hämeessä Tammelassa. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueeseen ja se laskee Kuivajärven eteläpäähän ja se kuuluu Pyhäjärven alueeseen. Joen lähdejärvi on Liesjärvi, joka sijaitsee Tammelan eteläosassa Liesjärven kansallispuiston yhteydessä.
Joen kulku.
Joen luusua sijaitsee Tammelan Vistinkoskella, missä on ensimmäinen patoallas. Ensimmäisten 2,1 kilometrin matkalla vesi virtaa Arolankosken, Isonladonkosken ja Pikkukosken läpi. Oikealta jokeen yhtyy sitten Suojoen haara ja sitten toisen 2,0 kilometrin matkalla joessa seuraa Huuvankoski ja eräs nimetön koski. Turpoon luona on taas patoallas ja koski, jonka alla siihen yhtyy vasemmalta oja. Joki virtaa 4,4 kilometriä, jonka matkalla siihen yhtyy oikealta Kivioja, sitten taas oikaelta Porsunoja, alittaa Hämeen Härkätien eli yhdystien 2824 sillan ja lopuksi läpäisee Tammelan Portaan kylän luona Porrasharjun ja Portaansyrjänharjun harjujakson ennen Ilmetynjoen yhtymistä jokeen ja joen suuta. Joki laskee Kuivajärveen. Tammelan Portaan kylä, jonka nimeen sisältyy vanha siltaa tarkoittava sana "porras", on saanut nimensä Hämeen härkätiessä kylän kohdalla oleesta Turpoonjoen ylittäneestä sillasta.
Valkealammi (Tammela)

Valkealammi eli Valkeejärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,5 hehtaaria ja sen pituus on 300 metriä ja leveys 200 metriä. Siihen ei laske muita ojia kuin Ilmetynjoen uoma. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 1,2 kilometriä pitkä Ilmetynjoen alajuoksu, joka yhtyy Turpoonjokeen.
Järven rantaviiva on 1,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat soistuneita luusuan ja laskupaikan ympäristössä. Rannoille on rakennettu viisi loma-asuntoa, joille johtaa tiet Huuvalan ja Portaan kylistä.
Historia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Valkilampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Valkialampi".
Henry Bell

Henry Bell (7. huhtikuuta 1767 – 14. maaliskuuta 1830) oli skotlantilainen insinööri, joka toteutti ensimmäisen onnistuneen matkustajahöyrylaivaliikennöinnin Euroopassa. 
Varhaiset vaiheet.
Bell syntyi Torpichenissä Skotlannin Länsi-Lothianin alueella vuonna 1767 perheensä viidentenä poikana. Vanhemmat Patrick Bell ja Margaret Easton kuuluivat sukuun, joka aikanaan tunnettiin hyvin myllynrakentajista, rakennusmiehistä ja insinööreistä. Henry kävi kylän koulun ja oli harjoittelijana vuonna 1780 kivityöpajassa. Kolmen vuoden kuluttua hän meni enonsa luokse myllynrakentajan oppiin. Hän tutustui myöhemmin laivanmallien tekoon Borrowtounnessissa, ja vuonna 1787 hän suuntasi kiinnostuksensa laivojen mekaniikkaan. Tämän jälkeen hän vietti vuosia Lontoossa.
Bell palasi Skotlantiin 1790 ja asettui Glasgow'hun, jossa hän työskenteli kirvesmiehenä. Hän halusi sukunsa perinteiden mukaisesti valmistua rakennusinsinööriksi. Hän meni glasgowlaisen rakennusliikkeen palveluksen. Hän ei kuitenkaan menestynyt työssään.
Höyrylaivan kehittäminen.
Bellin oli vallannut ajatus rakentaa höyrykonekäyttöinen laiva. Vuonna 1800 hän kirjoitti anomuksen amiraliteettille saadakseen rahoitusta ideoilleen, mutta anomus hylättiin. Samoin kävi 1803, paitsi että lordi Horatio Nelson oli puoltanut hakemusta sanoen, että jolleivät britit rakenna höyrylaivaa, niin sen tekevät muut.
Vuonna 1808 Bell siirtyi Helenburghiin Clydejoen suulle, jossa hän vaimonsa kanssa osti kylpylän ja majatalon. Vaimo vastasi näiden hoidosta, kun Henry Bell keskittyi mielipuuhaansa höyrylaivan kehittämiseen.
Vuonna 1812 valmistui Bellin höyrykonekäyttöinen siipiratasalus "PS Comet". Se oli 30 tonnin vetoinen alus, jonka höyrykone kehitti kolme hevosvoimaa. Comet eli komeetta-nimitys johtui vuosina 1811–1812 kuukausia näkyneestä pyrstötähdestä. alus rakennettiin Glasgow satamassa olevalla telakalla. Neitsytmatkallaan kanavia pitkin alus kulki noin viiden solmun nopeutta. Elokuussa 1812 Bell ilmoitti käynnistävänsä säännöllisen reitin Glasgow'n, Greenockin ja Helensburghin välille kolme kertaa viikossa ja paluun vuoropäivinä.
Vuonna 1819 alusta pidennettiin ja korjattiin. Sillä aloitettiin pidempi reitti Obaniin ja Fort Williamiin Crinanin kanavan kautta. Matka kesti neljä päivää. Joulukuussa 1820 alus haaksirikkoutui voimakkaassa virrassa lähellä Obania. Tämän jälkeen Bell rakensi uuden aluksen, "Comet II". Se törmäsi vuonna 1825 "Ayr"-nimiseen höyrylaivaan. Onnettomuudessa kuoli 62 henkeä laivalla olleista 80 hengestä. Menetettyään toisen aluksen Bell luopui höyrylaivaliikennöinnistä.
Loppuelämä.
Bell eli vielä sen aikaa, että näki keksintönsä menestymisen ja Clydejoen rantojen kehittymisen menestyväksi höyrylaivojen rakennus- ja telakka-alueeksi. Bellin työ oli innoittanut muita höyrylaivojen rakentajia, ja vuonna 1815 höyrylaivoja oli jo parikymmentä. Bell ei saanut korvausta höyrylaivojen käyttöönotosta, ja hän eli loppuelämänsä köyhyydessä. Paikallinen hyväntekeväisyysjärjestö järjesti hänelle sadan punnan eläkkeen, jota maksettiin leskelle sen jälkeen, kun Bell vuonna 1830 kuoli 62-vuotiaana.
Hirvilammi (Tammela)

Hirvilammi on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevaan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja sen pituus on 450 metriä ja leveys 150 metriä. Siihen laskee yksi pelto-oja pohjoisesta ja Ilmetynjoki kaakosta. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 1,3 kilometriä pitkä Ilmetynjoen osuus, joka laskee Valkealammiin.
Järven rantaviiva on 1,1 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Järven rannat ovat soistuneita vain eteläpäässä. Rannoille on rakennettu asuntoja ja loma-asuntoja, joille johtaa tiet Huuvalasta ja Portaasta.
Historia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Hirsilampi". Vuoden 1884 Senaatin kartastossa järvi nimenä luki "Hirvilampi".
Vähä-Ilmetty

Vähä-Ilmetty on Kanta-Hämeessä Tammelassa oleva järvi, joka kuuluu Ilmetynjoen valuma-alueeseen. Joki kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella olevan Turpoonjoen valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 18 hehtaaria ja sen pituus on 800 metriä ja leveys 300 metriä. Siihen laskee Ilmetynsuon suo-ojat, joista yksi tuo Terhon vedet, sekä tietysti läpi virtaava Ilmetynjoki. Järven luusua sijaitsee järven lounaisrannalla, josta saa alkunsa 6,9 kilometriä pitkä Ilmetynjoen osuus, joka laskee Hirvilammiin.
Järven rantaviiva on 2,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on osin moreenipohjaista metsämaastoa ja muuten soista metsämaastoa. Etelärannoille on rakennettu loma-asuntoja, joille johtaa tiet Pääjärven kylästä tai yhdystieltä 2824. Lopen ja Tammelan välinen raja sijaitsee 750 metriä idässä.
Historia.
Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Wähä Ilmettyjärvi".
Rahamänty

Rahamänty oli Pudasjärvellä Korentokankaalla Kuusamontien varressa muutama kilometri ennen Ison-Syötteen tienhaaraa kasvanut mänty. Mänty kaatui lähteestä riippuen joko vuonna 1988 tai 1990-luvun loppupuolella. Mänty sai nimensä, kun taidemaalari Akseli Gallen-Kallela ikuisti sen yöpyessään Korennon kievarissa kesällä 1892. Väitetään myös, että piirros olisi ollut mallina suomalaisissa 10, 20 ja 50 pennin kolikoissa vuosina 1952–1990 esiintyneelle männylle. Rahamuseon mukaan todisteita sille, että kolikoissa kuvatulla puulla olisi mitään todellista esikuvaa, ei kuitenkaan ole. 
Mänty on aikoinaan toiminut kokoontumis- ja leiriytymispaikkana ja niin sanottujen rappasotien aikana se oli ruotsalaisten ja venäläisten rauhanneuvottelijoiden tapaamispaikkana. Männyn juurella oli noin kymmenen vuoden ajan 1950-luvulle saakka Lapin sodan aikana haavoihinsa kuolleen saksalaisen sotilaan hautapaikka. Rahamänty mainitaan myös kirjailija Kalle Päätalon Iijoki-sarjan kirjoissa. Männyn lähellä sijainnut Korennon talo toimii pitkään kestikievarina. 
Rahamännyksi kutsuttuja puita on myös Laihian Rudon kylässä ja Porin Noormarkussa.
Denis Maksimenko

Denis Petrovitš Maksimenko (, s. 15. lokakuuta 1983 Uralsk, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Nižni Novgorodin Startia. 
Maksimenkon kasvattajaseura on kazakstanilaisen Uralskin Akzhaiyk. Hän pelasi seitsemän ensimmäistä kautta kasvattajaseurassaan, joka pelasi Venäjän toiseksi korkeinta sarjaa. Sen jälkeen hän on pelannut kauden Venäjän mestaruussarjaa Uljanovskin Volgassa ja vuodesta 2008 lähtien Nižni Novgorodin Startissa
Slautin on edustanut Kazakstania kaudesta 2008 lähtien eli osallistunut seitsemän kertaa MM-kisoihin. Hän on ollut voittamassa niissä neljää MM-pronssia. 
Saavutukset.
Maajoukkueessa
Mariano Díaz Mejía

Mariano Díaz Mejía, yleensä vain Mariano (s. 1. elokuuta 1993 Barcelona, Espanja) on dominikaanilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo Alavésia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Mariano aloitti jalkapalloilu-uransa barcelonalaisen Espanyolin junioriakatemiasta. Vuonna 2009 Mariano siirtyi Badalonan junioreihin, ja ensiesiintymisensä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneessa edustusjoukkueessa hän teki kaudella 2011–2012. Kauden puolivälissä hänen matkansa jatkui Real Madridin junioriakatemiaan.
Elokuussa 2012 Mariano nostettiin Real Madridin C-joukkueeseen, joka pelasi niin ikään Segunda B:ssä. 18. tammikuuta 2014 hän pelasi ensimmäisen ottelunsa seuran B-joukkueessa Castillassa Sporting de Gijónia vastaan. Joukkueen sarjataso oli tuolloin Segunda División, mutta kaudeksi 2014–2015 se putosi Segunda B:hen. Kaudella 2015–2016 Mariano oli 25 maalillaan Castillan paras maalintekijä sarjassa.
Mariano teki viisivuotisen jatkosopimuksen Real Madridin kanssa tammikuussa 2016. Seuraavana kesänä seura sai hänestä lainasopimustarjouksia, mutta hän jäi lopulta Zinédine Zidanen valmentamaan edustusjoukkueeseen. Kesän aikana Mariano pelasi neljässä harjoitusottelussa, ja edustusjoukkuedebyyttinsä virallisissa otteluissa hän teki 27. elokuuta 2016 Primera Divisiónin ottelussa Celtaa vastaan.
Maajoukkueura.
Espanjassa syntyneen Marianon äiti Mariana Mejía on dominikaanilainen. Mariano teki ensiesiintymisensä Dominikaanisen tasavallan maajoukkueessa 24. maaliskuuta 2013 ystävyysottelussa Haitia vastaan.
Frank Martela

Frank Martela (s. 1981) on suomalainen filosofi, tietokirjailija ja tutkija, joka toimii apulaisprofessorina Aalto-yliopistossa ja valmentajana Filosofian Akatemia Oy:ssä. Martela on filosofian tohtori, valtiotieteiden tohtori ja hyvinvoinnin psykologian dosentti ja hänen tutkimuskohteita ovat hyvä elämä, hyvinvointi, sisäinen motivaatio, ihmisyys ja elämän pohjimmainen merkityksellisyys.
Martela väitteli soveltavan filosofian ja organisaatiotutkimuksen tohtoriksi Aalto-yliopistossa vuonna 2012 ja käytännöllisen filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2019. Hän opiskeli Esa Saarisen johdolla ja on tehnyt tutkimusta Yhdysvalloissa motivaatiopsykologian keulahahmoihin kuuluvan Richard Ryanin johdolla. Martelan ensimmäinen väitöskirja koski vanhustenhoidon työntekijöiden merkityksellisyyden kokemusta ja niin kutsutun "hoivayhteyden" syntymisen ehtoja. Hänen akateemisia tutkimuksiaan on julkaistu mm. "Nature Human Behaviour, Personality and Social Psychology Review, Journal of Personality, Southern Journal of Philosophy," ja "Organization Studies -"lehdissä.
Martela kuuluu Filosofian Akatemiaan, tutkijoiden perustamaan tutkimus-, valmennus- ja konsulttiyritykseen, joka pyrkii kehittämään suomalaista työelämää ja sen tuloksenteko- ja innovointikykyä vahvistamalla työntekijöiden sisäistä motivaatiota. Hänen tietokirjansa "Elämän tarkoitus" julkaistiin alun perin Yhdysvalloissa HarperCollinsin kustantamana 2020 ja on käännetty suomen lisäksi 24 eri kielelle, muun muassa saksaksi, ranskaksi, espanjaksi, portugaliksi, arabiaksi, indonesiaksi, koreaksi ja japaniksi.
Martelan isoisä on Matti S. Martela, samannimisen huonekaluyrityksen perustaja ja toimitusjohtaja.
Jevgeni Šadrin

Jevgeni Vladimirovitš Šadrin (, s. 7. marraskuuta 1982 Sajanogorsk, Neuvostoliitto) on kazakstanilais - venäläinen jääpalloilija, pelipaikkanaan keskikenttä. Hän edustaa Irkutskin Baikal-Energijaa. 
Šadrinin kasvattajaseura on Krasnogorskin Jenisei. Pelattuaan kauden Jenisein kakkosjoukkueessa hän siirtyi Bratskiin, jossa pelasi kaikkiaan neljä kautta. Sen jälkeen seurana oli Abakanin Sajanya. Bratskin Metallurg ja Abakanin Sajany pelasivat toiseksi korkeinta sarjatasoa. Kaudesta 2007 lähtien hän on pelannut Venäjän pääsarjaa. Ensin Novosibirskin Sibselmašia kaksi kautta ja kaudesta 2009 lähtien Irkutskin Baikal-Energijaa.
Šadrin pelasi kaudella 2009 Venäjän kakkosjoukkueessa, mutta otti vuonna 2011 kaksoiskansalaisuuden. Sen jälkeen hän on edustanut Kazakstania kaudesta 2011 lähtien eli osallistunut viisi kertaa MM-kisoihin. Hän on ollut voittamassa niissä neljää MM-pronssia. 
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Jerusalemin pikaraitiotie

Jerusalemin pikaraitiotie () on pikaraitiotiejärjestelmä Jerusalemissa, Israelissa. Rakennustyöt alkoivat vuonna 2002. Arkeologisista löydöksistä ja teknisistä ongelmista johtuvien toistuvien viivästysten jälkeen ensimmäinen linja avattiin 19. elokuuta 2011. Pikaraitiotien rakennutti CityPass-yhtymä, jolla on 30 vuoden toimilupa järjestelmän liikennöintiin.
Ensimmäinen linja on 22,5 kilometriä pitkä ja siinä on 35 pysäkkiä.
Marija Muzytšuk

Marija Muzytšuk (; s. 21. syyskuuta 1992) on ukrainalainen shakin suurmestari, joka voitti shakin naisten maailmanmestaruuden huhtikuussa 2015. Voittonsa ansiosta hän sai suurmestarin arvonimen.
Myös Muzytšukin vanhempi sisko Hanna Muzytšuk on suurmestari. Molemmat sisarukset boikotoivat Saudi-Arabiassa käytyjä vuoden 2017 maailmanmestaruuskisoja, koska niissä piti käyttää abayaa, koko kehon peittävää huivia.
Dennery (kunta)

Dennery on kunta Saint Lucian itärannalla. Sen pinta-ala on 69,7 km2 ja väkiluku oli 12 876 vuonna 2002. Pääelinkeinot ovat kalastus sekä limanpavut, banaanit ja muut trooppiset hedelmät.
Juri Loginov

Juri Aleksevitš Loginov (, s. 2. kesäkuuta 1967 Iljinka, Penzan oblasti, Neuvostoliitto) on entinen venäläis - kazakstanilainen jääpalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. 
Loginov aloitti uransa Saratovin Universalissa kaudella 1984-1985., mutta siirtyi sen jälkeen Neuvostoliiton pääsarjassa pelanneen Raketa Kazanin riveihin. Yhden Raketa-kauden jälkeen hän siirtyi edelleen SKA-Sverdlovskin riveihin kahdeksi kaudeksi. Nižni Novgorodin Startissa tuli sitten pitempiaikainen seura eli hän pelasi Startissa seuraavat seitsemän kautta. Tällöin hän saavutti ensimmäisen Venäjän pääsarjan mitalin eli hopean keväällä 1995. Tänä Start-aikana Neuvostoliitto oli hajonnut, ja sarjasta oli tullut Venäjän pääsarja. Kaudella 1995-1996 hän siirtyi Uljanovskin Volgan riveihin kolmeksi kaudeksi ja edelleen kolmeksi kaudeksi Dynamo Kazanin riveihin. 1990-luvun lopun vuosina 1996-1999 Loginov valittiin Venäjän pääsarjan parhaaksi puolustajaksi.
Kaudella 2001 Loginov palasi Startin riveihin viideksi kaudeksi. Syksyllä 2006 alkanut pelaajaura Krasnogorskin Zorkissa oli sitten menestyksellisin, sillä seitsemänä Zorki-vuotenaan hän saavutti neljä Venäjän pääsarjan hopeaa ja kaksi pronssia. Loginovin ura oli jo 2010-luvulla edennyt niin pitkälle, että hänestä tuli syksyllä 2012 Venäjän pääsarjan eniten otteluita pelannut jääpalloilija. Loginovista tuli kauden 2012-2013 aikana 700 pelatun ottelun rajan ylittäjä ohittaen entisen ennätyksen haltijan Aleksandr Volkovin 676 ottelun pelimäärän., Lopullisiksi ennätyslukemiksi tuli 731 pelattua Venäjän pääsarjaottelua ja niissä 38 maalia.
Loginov edusti 1990-luvun lopulla Venäjää kaksissa kisoissa, joissa saavutti vuonna 1999 MM:n ja 1997 MM-hopeaa. Sen jälkeen vuonna 2002 hän siirtyi kahden passin mieheksi ja edusti Kazakstania eli osallistui kymmenen kertaa MM-kisoihin Kazakstanin väreissä - viimeisen kerran 47-vuotiaana veteraanina. Hän on ollut voittamassa niissä viisi MM-pronssia Kazakstanille. 
Pitkän, 30-vuotisen pelaajauran, jälkeen Loginov siirtyi kesällä 2014 valmenustehtäviin Nižni Novgorodin Startissa. 
Saavutukset.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Henkilökohtaisesti
Mike King

Mike King (s. 30. elokuuta 1974) on yhdysvaltalainen koripalloilija ja koripallovalmentaja. Pelaajaurallaan useissa maissa pelannut ja tarkkana heittäjänä pidetty King voitti Meksikon mestaruuden vuonna 2000 ja sijoittui Suomessa runkosarjan riistotilaston toiseksi kaudella 1999–2000.
Ura.
Koripalloilijana.
King koki kasvupyrähdyksen 15–16-vuotiaana. Hänen lapsuudenkotinsa talon edessä oli koriteline, ja hänen veljensä kehotti Kingiä kokeilemaan koripalloa.
Kauden 1999–2000 King pelasi suomalaisessa Team Componentassa. Hän oli kyseisellä kaudella runkosarjan toiseksi paras pallonriistäjä 2,5 riiston keskiarvollaan. Vuonna 2000 King voitti Meksikon mestaruuden. Seuraavana vuonna hän kilpaili pääsystä NBA-joukkue Washington Wizardsin lopulliseen kokoonpanoon. King valittiinkin mm. Michael Jordanin kanssa 20 viimeisen pelaajan joukkoon, mutta hän karsiutui lopullisesta joukkueesta. Tämän jälkeen King siirtyi Kreikan pääsarjaan. Seuraavina kausina hän pelasi ympäri maailmaa. Keväällä 2005 King pelasi Harlem Globetrottersissa.
King palasi Componentaan kaudeksi 2006–2007. Lokakuussa King syyllistyi rattijuopumukseen, kun poliisi pysäytti hänen kuljettamansa, 40 km/h nopeusrajoitetulla alueella 80:aa km/h kulkeneen auton. King ja kolme muuta joukkueen pelaajaa olivat viettäneet vapaaillan Helsingissä, ja autossa oli ollut Componentan sponsorien tarroja. 1,5 promillea puhaltanut King erotettiin joukkueesta, ja hänelle langetettiin helmikuussa teosta 50 päivän ehdollinen vankeustuomio, 400 euroa sakkoja ja puolisen vuotta ajokieltoa. King oli tuolloin jo siirtynyt Tampereen Pyrintöön, eikä hän saapunut paikalle oikeuden istuntoon. Alkukauden 2007–2008 King pelasi Israelin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Tammikuussa 2008 hän teki pelaajasopimuksen loukkaantumisesta kärsineen Joensuun Katajan kanssa. Seuraavat kolme kautta, vuodet 2008–2011, hän kuului BC Jyväskylän joukkueeseen. Kaudeksi 2011–2012 King siirtyi Porvoon Tarmoon. Vuodet 2012–2014 hän pelasi Keravan Kori-80:ssa.. Kaudeksi 2016-2017 King palasi Karkkilaan ja pelaa KaU Karkkilan joukkueessa.
Valmentajana.
Tarmossa kaudella 2011–2012 pelatessaan King alkoi valmentaa seuran junioreja, ja tätä edeltäneellä kaudella hän toimi BC Jyväskylässä loukkaantumisen johdosta lähempänä apuvalmentajan kuin varsinaisen pelaajan roolia. Vuonna 2013 hän opiskeli oppisopimuskoulutuksella liikunnanohjaajaksi. Keväällä 2015 King hyväksyttiin korkeimpaan Suomessa järjestettävään valmentajakoulutukseen, HKVT:hen. Kausilla 2014-2015 ja 2015-2016 King on valmentanut Panttereiden C-A - junioreita.
Copa Américan 2015 kokoonpanot

Tämä sivu esittelee vuoden 2015 Copa Américan osallistujajoukkueiden kokoonpanot. Kaikki turnauksessa mukana olevat joukkueet nimeävät 23 pelaajaa kokoonpanoonsa, joista kolme (3) ovat maalivahteja. Joukkueiden lopullinen kokoonpano pitää olla vahvistettuna viimeistään 1. kesäkuuta 2015. Loukkaantumisten sattuessa joukkueilla on mahdollisuus korvata pelaaja 24 tuntia ennen ensimmäistä peliään.
Jokaisessa joukkueessa pelaajille jaetaan pelinumerot väliltä 1–23. Joukkueiden kapteenit on merkitty -merkillä.
Lohko A.
Bolivia.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Chile.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan. 5. kesäkuuta 2015 ilmoitettiin Edson Puchin jäävän pois turnauksesta loukkaantumisen takia ja hänen paikkansa joukkueessa ottaa Francisco Silva. 7. kesäkuuta 2015 ilmoitettiin myös Carlos Carmonan jättävän turnauksen loukkaantumisen takia ja hänet korvaa José Pedro Fuenzalida.
Ecuador.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan. 10. kesäkuuta 2015 ilmoitettiin Jaime Ayovín jäävän pois turnauksesta loukkaantumisen takia ja hänen paikkansa joukkueessa ottaa Daniel Angulo.
Meksiko.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan. 26. toukokuuta 2015 ilmoitettiin, että Juan Carlos Valenzuela ottaa loukkaantuneen Miguel Ángel Herreran paikan joukkueessa.
Lohko B.
Argentiina.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Jamaika.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Paraguay.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Uruguay.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Lohko C.
Brasilia.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan. 24. toukokuuta 2015 ilmoitettiin Diego Alvesin jäävän pois turnauksesta loukkaantumisen takia ja hänen paikkansa joukkueessa ottaa Neto. 29. toukokuuta 2015 ilmoitettiin myös Marcelon joutuvan jättämään turnauksen loukkaantumisen takia ja hänen tilalleen joukkueeseen nostettiin Geferson. 2. kesäkuuta 2015 Luiz Gustavon ilmoitettiin liittyneen loukkaantuneiden listalle ja hänen korvaajakseen tulee Fred. 11. kesäkuuta 2015 vain muutama päivä ennen Brasilian avausottelua, Danilon ilmoitettiin loukkaantuneen ja hänen paikkansa joukkueessa ottaa Dani Alves.
Kolumbia.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Peru.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Venezuela.
Seuraavat 23 pelaajaa ovat valittu vuoden 2015 Copa Américaan.
Warren Womble

John Warren Womble jr. (15. maaliskuuta 1920 Oklahoma – 21. maaliskuuta 2015) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja. Hän valmensi Yhdysvaltain maajoukkueen olympiakultaan ja maailmanmestaruuteen 1950-luvun alkupuolella.
Womble toimi Yhdysvaltain maajoukkueen päävalmentajana sen voittaessa olympiakultaa Helsingissä 1952 ja maailmanmestaruuden Brasiliassa 1954. Rooman kesäolympialaisten 1960 kultajoukkueessa Womble toimi apuvalmentajana.
Womble kuoli 21. maaliskuuta 2015 95-vuotiaana.
Blades of Steel

Blades of Steel (Japanissa "Konamic Ice Hockey", ) on Konamin vuonna 1987 pelihalleissa julkaisema jääkiekkopeli, joka käännettiin seuraavana vuonna Family Computer Disk Systemille ja Nintendo Entertainment Systemille. Pelin joukkueet ovat kuvitteellisia, mutta ne perustuvat Kanadan ja Yhdysvaltojen kaupunkeihin. Peli on tunnettu nopeatempoisesta jääkiekosta ja tappelumekanismistaan. Peliä voi pelata joko tietokonetta tai toista ihmispelaajaa vastaan. Yksinpelissä on valittavissa kolme eri vaikeusastetta. Joukkueissa on kolme hyökkääjää, kaksi puolustajaa ja maalivahti.
Pelin NES-versio uudelleenjulkaistiin Nintendon Virtual Consolessa 24. joulukuuta 2007. Kolikkopeliversio uudelleenjulkaistiin Microsoftin Game Roomissa 24. marraskuuta 2010. 
Vastaanotto.
"Blades of Steel" on saanut kriitikoilta hyvän vastaanoton. Allgamen toimittaja Skyler Millerin mielestä peli on "aikakautensa nautittavampia". The Video Game Critic kehui pelin grafiikkaa ja hyviä ääniefektejä. Arvostelijan mukaan peli kuului NES:n parhaimmistoon; hän piti sitä myös yhtenä parhaista ikinä julkaistuista jääkiekkopeleistä.
Kosken kirkko (Perniö)

Kosken ruukinkirkko on kirkkorakennus entisen Perniön kunnan alueella nykyisessä Salossa Kosken rautaruukin alueella. Tasavartinen ristikirkko on alkuperältään Antskogin ruukin kirkko ja valmistunut sinne 1766. Kirkko on siirretty Koskelle 1780-luvulla ja vihitty käyttöön 1786.
Alkuperäispaikalla Antskogissa.
Pohjan pitäjän Antskogin ruukin ensimmäinen kirkko valmistui 1655. Se korvattiin uudella kirkolla, joka valmistui vuonna 1766. Antskogin ruukinseurakunta lakkautettiin 1770-luvulla ja kirkko siirrettiin Perniöön Kosken ruukin kirkoksi. Antskogissa entisellä kirkonpaikalla on siirretyn kirkon perustukset ja kiviaita.
Kosken ruukinkirkoksi.
Kosken ruukin ensimmäinen kirkko oli rakennettu 1680-luvulla. Se korvattiin Antskogista siirretyllä kirkolla, joka vihittiin käyttöön 1786. Kirkko on säilynyt kutakuinkin alkuperäisessä asussa. Kirkon barokkityylinen alttarilaite on kuitenkin muualta. Se on hankittu Koskelle vuonna 1800 ja tehty alun perin ilmeisesti Tukholmassa vuonna 1694 nykyisen Östhammarin kunnan alueella toimineelle Forsmarkin tehtaan seurakunnalle. Sivusakaran päässä on toinen alttarilaite, jonka uskotaan olevan turkulaista puusepäntyötä 1670- tai 1680-luvulta ja peräisin joko Kosken tai Antskogin ruukin ensimmäisestä kirkosta. Hirsirakenteisen ristikirkon tynnyriholvit kohoavat korkealle. Kirkossa on alkuperäiset penkit.
Ristikirkon vesikatto on matala ja aumattu sakaroiden päästä. Katolla on pieni kattoratsastaja. Ristisakarat ovat leveät, joten kirkko vaikuttaa tukevanoloiselta.
Glover Trophy

Glover Trophy, eli toiselta nimeltään Richmond Trophy, oli Formula 1-sarjan ulkopuolella järjestetty osakilpailu, joka järjestettiin keväisin Goodwood Circuitilla Englannissa vuosina 1949–1965.
Tunnetuin on vuoden 1962 Glover Trophy. Tuolloin kilpailun kahteen kertaan aikaisemmin voittanut Stirling Moss, jota pidettiin jo kyseisenä aikana maailman parhaana kilpa-autoilijana, törmäsi St. Mary's -mutkaan 37. kierroksella. Törmäyksen seurauksena Moss oli koomassa usean viikon ajan ja hän joutui lopettamaan kilpa-autoilijan uransa. Törmäyksessä vaurioitunut kypärä on yleisön nähtävillä osana Donington Grand Prix -kokoelmaa.
Viime vuosina kilpailua on herätelty eloon Historic Racing -tapahtumana muodostamalla sen osaksi vuosittaista Goodwoodin Revival -tapahtumaa.
Kiinan siviili-ilmailuhallinto

Kiinan siviili-ilmailuhallinto (, , lyh. CAAC), aiemmin Kiinan siviili-ilmailun yleishallinto (, ) on Kiinan kansantasavallan liikenneministeriön alaisuudessa toimiva kansallinen ilmailuviranomainen. Se valvoo siviili-ilmailua ja tutkii lento-onnettomuuksia Kiinassa. Sen päämaja on Dongchengin alueella Pekingissä.
Historia.
CAAC perustettiin 2. marraskuuta 1949, pian Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen, hallitsemaan maan kaikkea siviili-ilmailua sekä tarjoamaan kaupallisia lentopalveluita (Neuvostoliiton Aeroflotin tapaan). Se toimi aluksi Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien alaisuudessa.
Vuonna 1963 Kiina teki poikkeuksen marxilaisesta omavaraisuuden periaatteesta ja osti kuusi Vickers Viscountia Yhdistyneestä kuningaskunnasta. Vuonna 1971 CAAC osti neljä Hawker Siddeley Tridentiä Pakistan International Airlinesilta, ja osti saman vuoden elokuussa kuusi Trident 2E:tä suoraan valmistajalta. CAAC teki myös alustavan varauksen kolmesta Concordesta. Presidentti Nixonin vieraillessa vuonna 1972 Kiinassa CAAC tilasi kymmenen Boeing 707 -konetta. Joulukuussa se lainasi ennenkuulumattomasti 40 miljoonaa puntaa lännen pankeilta rahoittaakseen 15 uuden Tridentin hankinnan. Kaukolentonsa CAAC lensi 1970- ja 1980-luvulla Neuvostoliitossa valmistetuilla Iljušin Il-62 -koneilla.
Vuonna 1980 CAAC siirrettiin suoraan valtioneuvoston alaisuuteen.
CAAC jaettiin vuonna 1987 kuudeksi lentoyhtiöksi, jotka nimettiin toiminta-alueidensa mukaan. Siitä lähtien CAAC on toiminut vain ilmailuviranomaisena. Se liitettiin uuden liikenneministeriön alaisuuteen maaliskuussa 2008.
CAAC lentoyhtiönä.
CAAC aloitti kotimaanlennot vuonna 1949. Vuodesta 1962 lähtien se lensi myös ulkomaille, aluksi muihin kommunistisiin maihin, kuten Neuvostoliittoon, Mongoliaan, Pohjois-Koreaan, Burmaan, Bangladeshiin, Pohjois-Vietnamiin ja Kambodžaan. 1980-luvun puolivälissä CAAC lensi kaukolentoja Yhdysvaltoihin, Eurooppaan, Lähi-itään ja Australiaan. Nämä lennot lennettiin pääasiassa Boeingin valmistamilla lentokoneilla, mutta venäläisvalmisteisia koneita käytettiin reiteillä Itä-Eurooppaan.
Boeingin asiakastunnus CAAC:lle oli J6. Air China otti sen käyttöönsä ja käytti sitä vuoteen 1999 asti. CAAC:n IATA-tunnus CA oli käytössä vain kansainvälisillä lennoilla.
CAAC:n koneiden pyrstöihin oli maalattu Kiinan lippu. Runkoihin oli maalattu valkoiselle pohjalle kaksi sinistä raitaa ja kiinankielinen CAAC-teksti.
Jakaminen.
Vuonna 1987 CAAC:n toiminta jakautui kuudelle eri lentoyhtiölle, jotka nimettiin toiminta-alueidensa ja solmukohtiensa maantieteellisen sijainnin mukaan:
Laivasto.
CAAC:n laivastoon kuuluivat vuonna 1987 seuraavat konetyypit:
Entiset konetyypit.
Poistettiin käytöstä ennen vuotta 1987 (poistamisvuosi sulkeissa):
Yuan Hua

Yuan Hua (, s. 16. huhtikuuta 1974 Liaoyang, Liaoning) on kiinalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Yuan voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa yli 78 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa tuomariäänestyksellä kuubalaisen Daima Beltránin. Hän voitti samassa painoluokassa maailmanmestaruuden Münchenissä 2001 ja sai MM-hopeaa Birminghamissa 1999. Avoimessa luokassa hän saavutti MM-pronssia Pariisissa 1997. Joukkuekilpailun maailmanmestaruuden hän voitti Pekingissä 2007. Hän voitti nuorten maailmanmestaruuden yli 72-kiloisissa 1992.
Yuan voitti Bangkokin Aasian kisoissa 1998 kultaa yli 78 kg:n sarjassa. Aasian-mestaruuskilpailuissa hän saavutti kultaa yli 72-kiloisissa ja avoimessa luokassa 1996 sekä kultaa avoimessa luokassa ja pronssia yli 78 kg:n painoluokassa 2007. Etelä-Aasian kisoissa hän voitti kultaa avoimessa luokassa 1997 ja yli 78-kiloisissa 2001.
Universiadeissa Yuan saavutti kultaa yli 78 kg:n sarjassa 1999 ja 2001 sekä pronssia avoimessa luokassa 1999. Hän voitti sotilaiden maailmanmestaruuden yli 78-kiloisissa ja avoimessa luokassa 1998. Hän voitti urallaan neljä maailmancupin kilpailua ja sijoittui kaksi kertaa kolmanneksi.
Tang Lin

Tang Lin (, s. 7. toukokuuta 1976 Neijiang, Sichuan) on kiinalainen judon olympiavoittaja.
Tang voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa alle 78 kg:n sarjassa kukistettuaan loppuottelussa tuomariäänestyksellä ranskalaisen Céline Lebrunin. Hän voitti samassa painoluokassa kultaa Aasian kisoissa Bangkokissa 1998. Hän sai alle 72-kiloisissa hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 1996.
Tang saavutti Etelä-Aasian kisoissa pronssia alle 72 kg:n painoluokassa 1997. Maailmancupissa hän sijoittui kerran toiseksi ja kaksi kertaa kolmanneksi.
Taipalsaaren kirkko

Taipalsaaren kirkko on Taipalsaarella sijaitseva Eskil Colleniuksen alun perin 1754 rakentama tasavartinen ristikirkko, jota laajennettiin ja muutettiin 1845-1847 Intendentinkonttorissa tehtyjen piirustusten mukaisesti.
Tasavartisessa empiretyyliä edustavassa ristikirkossa on kulmaulokkeiden avulla muodostettu kuutiomainen ristikeskusta, jonka päällä on karniisimaisesti kaartuva kupoli monisärmäisine lyhtyineen. Sakaroissa on profiloidut päätykolmiot ja tympanonit, ikkunoissa kaaripäätteinen kehystys ja räystäiden alla leveä friisi. Sisäkatteena sakaroissa on tasakatto, keskustassa pylväiden varassa oleva kaulallinen kupu. Istumapaikkoja kirkossa on 800. Kirkon 18-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1977. Alttarilla on kehystetty metalliristi, "crux nuda". Kirkossa oli aiemmin alttaritaulu, mutta se siirrettiin 1890-luvulla luvulla Viipurin lääninmuseoon eikä sen myöhemmästä kohtalosta ole tietoa. Nykyään alttaritaulun paikalla on kultainen risti ja teksti ”Katso, Jumalan karitsa”. Kirkkoa on korjattu 1904–1906 ja 1976. 1900-luvun alun korjauksessa, jonka suunnittelivat arkkitehdit Sigismund von Nandelstadh ja Karl Hård af Segerstad, kirkko laudoitettiin sisältä ja ulkoa. Alttariseinän ikonostaasimainen sommitelma ja alttaritaulun paikalla oleva risti lienevät samalta ajalta.
Kirkon erillinen kellotapuli rakennettiin 1754, sitä on korjattu 1848 ja 1905, kellot ovat vuosilta 1581 ja 1759. Kirkon ehtoollismalja on vuodelta 1752. Vanha messukasukka konservoitiin 1986 ja on esillä kirkossa. Sen lahjoitti seurakunnalle 1665 Anna Bertilsdotter Ruut. Taiteilija Karoliina Kupias suunnitteli uusimman messukasukan, stolan ja kirkkotekstiilit vuodeksi 2004, jolloin vietettiin kirkon 250-vuotisjuhlaa.
Kiinan jääpallomaajoukkue

Kiinan jääpallomaajoukkue edustaa Kiinan kansantasavaltaa kansainvälisissä jääpallokilpailuissa. Kiina osallistui ensimmäistä kertaa jääpallon MM-kilpailuihin vuonna 2015. Ensimmäisissä MM-kilpailuissaan se jätti taakseen Somalian joukkueen, ja sijoittui näin MM-kilpailujen B-ryhmässä viimeistä edelliseksi. Vuoden 2018 kotikisoissaan Kiina sijoittui B-sarjassa neljänneksi.
Sun Fuming

Sun Fuming (, s. 14. huhtikuuta 1974 Tieling, Liaoning) on kiinalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari. 
Sun voitti Atlantan olympialaisissa 1996 kultaa yli 72 kg:n painoluokassa kukistettuaan loppuottelussa kuubalaisen Estela Rodríguezin "yuko"n arvoisella suorituksella. Ateenan olympialaisissa 2004 hän sai pronssia yli 78 kg:n sarjassa. Hän voitti maailmanmestaruuden yli 78 kg:n painoluokassa Osakassa 2003. Hän sai MM-hopeaa avoimessa luokassa Chibassa 1995 sekä MM-pronssia yli 72-kiloisissa Pariisissa 1997 ja joukkuekilpailussa Minskissä 1998.
Sun voitti Busanin Aasian kisoissa 2002 kultaa yli 78 kg:n painoluokassa. Hän voitti Aasian-mestaruuden avoimessa luokassa 2000. Hän voitti kultaa Etelä-Aasian kisoissa 1997 yli 72 kg:n sarjassa ja Itä-Aasian kisoissa 2001 avoimessa luokassa. Hän sai pronssia universiadien avoimessa luokassa 1995. Maailmancupissa hän voitti kaksi kilpailua, sijoittui kerran toiseksi ja kerran kolmanneksi.