tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Queer

Queer on yläkäsite jota käytetään sukupuoli- ja seksuaalivähemmistöjen edustajista sekä yhteiskunnassa vallitsevien sukupuoleen ja seksuaalisuuteen liittyvien normien kyseenalaistavasta ajatusmallista. Queer-termi ei määrittele henkilön seksuaalista suuntautumista tai sukupuoli-identiteettiä, joten se on hyvin joustava ja laaja. 
Sana "queer" tulee englannin kielestä ja tarkoittaa outoa tai epätavallista. Alun perin sitä käytettiin haukkumasanana ja halventavana terminä homoseksuaaleista, mutta ajan kuluessa sateenkaari-ihmiset ovat omineet sanan itselleen. Pilkkaamiseen tarkoitetun historiansa vuoksi termi ei ole neutraali, vaan edelleen laajalti loukkaava, ja täten hyväksyttävää käyttää yleensä vain jos itse kuuluu kyseiseen vähemmistöön.
Nykyään "queer" on myös termi elämäntavalle ja poliittiselle ajattelumallille, joka aktiivisesti kyseenalaistaa ja rikkoo seksuaalisuuteen ja sukupuoleen liittyviä normeja. Cis- ja heteronormatiivisuutta vastustava elämänkatsomus pyrkii inklusiivisempaan maailmaan ja poistamaan sukupuoleen ja seksuaalisuuteen liittyviä ahtaita lokeroita.
Gender queer on yksi muunsukupuolisuuden yläkäsitteen alla olevista identiteeteistä, joka tarkoittaa ei-binääristä sukupuoli-identiteettiä ja sukupuolen ilmaisua. Termiä käytetään usein, jos sukupuoli-identiteettiä ei haluta määrittää tai se on epäselvä.
Kandesartaani

Kandesartaani on angiotensiinireseptorin salpaajiin lukeutuva verenpainelääke. Lääke rentouttaa ja laajentaa verisuonia, mikä saa verenpaineen alenemaan. Kandesartaania voidaan käyttää myös muiden verenpainetta alentavien lääkkeiden kanssa, jos pelkällä kandesartaanilla ei saada riittävää tulosta. Tällainen lääke on esimerkiksi hydroklorotiatsidi, jota saa myös yhdistelmälääkkeenä, jossa näitä kahta lääkettä on samassa tabletissa.
Suomessa kandesartaania myydään valmistenimillä Atacand, Candemax, Candesartan Actavis, Candesartan Krka, Candesartan Orion, Candesartan Stada ja Candexetil sekä erilaisina yhdistelmävalmisteina diureettien, amlodipiinin ja hydroklooritiatsidin kanssa.
"Candesartan/Hydrochlorothiazide Orion" on verenpainelääkkeenä käytettävä yhdistelmälääke, jossa on sekä varsinaisesti verenpainetta alentavaa kandesartaania että hydroklooritiatsidia, joka on diureetti, ja näin se alentaa verenpainetta. Lääkettä määrätään potilaille joilla pelkästään kandesartaani- tai hydroklorotiatsidi-hoito ei ole alentanut verenpainetta riittävästi. Yhdistelmälääkkeellä toteutettavaan hoitoon voidaan siirtyä, jos se harkitaan kliinisesti tarkoituksenmukaiseksi. Hoidon este on tablettien sisältämä laktoosi, jos potilaalla on esimerkiksi vaikea laktoosi-intoleranssi.
Pekka Lehtimäki

Pekka Raimo Olavi Lehtimäki (26. syyskuuta 1934 Terijoki – 1. maaliskuuta 2013 Pirkkala) oli suomalainen murretutkija ja akateeminen opettaja. Vuoteen 1999 asti hän toimi fennistiikan professorina Greifswaldin yliopistossa Saksassa.
Elämä.
Pekka Lehtimäki syntyi Terijoella, jossa hänen vanhempansa toimivat kansakoulunopettajina, ja kasvoi Hämeenkyrössä. Hän pääsi ylioppilaaksi Ikaalisten lukiosta vuonna 1954 ja muutti Turkuun opiskelemaan suomen kieltä ja Suomen historiaa. Vuonna 1956 hän kuitenkin siirtyi jatkamaan opintojaan Helsingin yliopistoon ja valmistui sieltä filosofian kandidaatiksi vuonna 1961. Suoritettuaan humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon vuonna 1959 Lehtimäki aloitti työt vasta perustetun suomen kielen nauhoitearkiston assistenttina. Vuosien kuluessa hän nauhoitti yli 1 200 tuntia murteita 140 eri pitäjässä. 
Pekka Lehtimäki aloitti akateemisen uransa vuonna 1963 Saksan Münsterin yliopistossa, jossa hän toimi suomen kielen lehtorina kahdeksan vuotta. Vuonna 1971 hän palasi Suomeen ja tällä kertaa Tampereen yliopistoon, jossa hän toimi aluksi suomen kielen assistenttina, mutta jo vuonna 1973 hänet nimitettiin suomen kielen apulaisprofessoriksi. Vuosiksi 1981–1983 hän palasi takaisin Saksaan, tällä kertaa Göttingenin yliopistoon suomen kielen ja Suomen kulttuurin vierailevaksi professoriksi. Vuonna 1994 Lehtimäki astui Greifswaldin Ernst-Moritz-Arndt -yliopiston fennistiikan professorin virkaan. Greifswaldissa Lehtimäki ponnisteli laajentaakseen Suomi-tietoutta käsittelevää kirjastoa, jonne sodan jälkeen ja sosialistisena aikana oli päässyt syntymään suuria aukkoja. Hän pyrki täyttämään niitä muun muassa akateemisten kollegojensa jäämistöjen sekä suomalaisten ja saksalaisten ystäviensä avulla.
Vaikutus.
Pekka Lehtimäelle oli erityisen tärkeää, että hän saattoi jakaa ammattitietämystään myös asiasta kiinnostuneille maallikoille. Tätä työtä hän teki muun muassa julkaisemalla Aamulehdessä kielikolumnejaan. Erityisen hyvin hän tunsi Länsi-Uudenmaan murteet, joita hän tarkasteli myös väitöskirjassaan oi- ja ei-nominit Länsi-Uudenmaan murteissa (SKS, 1972). Lehtimäki julkaisi myös kolme kotiseudun murrekirjaa. Tammelan murrekirjassa (1989) ja Karkkilan murrekirjassa (1997) Lehtimäki liikkui niillä seuduilla, joiden murteita hänen tutkimuksensa suurimmaksi osaksi käsitteli. Hämeenkyrön murrekirjaan (2002) sisältyy sen alueen murrenäytteitä, joissa hän itsekin oli viettänyt lapsuutensa. Kirjojen lopussa olevat yleistajuiset murrekatsaukset sopivat myös maallikoille.
Lehtimäki seurasi tarkoin kaksikielisen poikansa kielellistä kehitystä ja käsitteli sitä muutamissa tutkimuksissaan.
Vuonna 2008 Lehtimäki julkaisi lastenkirjansa "Yllärien ylläri – Venneri vaarin ja muorin mökillä".
Monet Lehtimäen lukuisista oppilaista ovat tehneet ja tekevät edelleen tärkeää työtä suomalais-saksalaisten suhteiden kehittämiseksi sekä kulttuurin ja talouden että myös tieteen alueella. Lehtimäki teki myös hyvin ansiokkaasti työtä sen hyväksi, että suomalainen kielitiede tulisi tunnetuksi Saksassa. Tästä hyvänä esimerkkinä on hänen työnsä suomalais-saksalais-alankomaalaisessa murretutkijoiden ryhmässä.
Malabarinmedestäjä

Malabarinmedestäjä ("Leptocoma minima") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Malabarinmedestäjää tavataan kotoperäisenä Intiassa. Lajin on raportoitu olevan paikallisesti yleinen, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rämeikkömedestäjä

Rämeikkömedestäjä ("Leptocoma sperata") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Rämeikkömedestäjää tavataan laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustamedestäjä

Mustamedestäjä ("Leptocoma aspasia") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Mustamedestäjää tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sen on kuvattu olevan yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aasianmangrovemedestäjä

Aasianmangrovemedestäjä ("Leptocoma calcostetha") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Aasianmangrovemedestäjää tavataan Kaakkois-Aasiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Korallipuumedestäjä

Korallipuumedestäjä ("Cinnyris chloropygius") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Korallipuumedestäjää tavataan Afrikassa Senegalista Länsi-Afrikan eteläosien kautta Keniaan ja Angolaan ulottuvalla alueella. Sen on kuvattu olevan yleinen ja joskus runsaslukuinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Guineanpikkumedestäjä

Guineanpikkumedestäjä ("Cinnyris minullus") on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Guineanpikkumedestäjää tavataan Afrikan keskiosissa sekä Länsi-Afrikan eteläosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Luettelo Suomen puolustusvoimien joukko-osastoista

Luettelo Suomen puolustusvoimien joukko-osastoista sisältää kaikki nykyiset Puolustusvoimien joukko-osastot sekä niiden varuskunnat.
Ahvenanmaan tuomiokunta

Ahvenanmaan tuomiokunta () oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue tuomiokuntien lakkauttamiseen vuoteen 1993 saakka. Maantieteellisen asemansa vuoksi Ahvenanmaalla oli sekä Manner-Suomesta erillinen kihlakunta että tuomiokunta. Vuonna 1680 Ahvenanmaan kihlakunnan tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Viimeiset isonvihan aikaiset käräjät pidettiin heinäkuussa 1714 ja 1721 solmitun rauhansopimuksen jälkeen pidettiin ensimmäiset käräjät 2. marraskuuta 1722. Pikkuvihan aikana (1742–1743) istuttiin ainoastaan vuoden 1742 talvikäräjät. Vuonna 1776 tapahtuneen uudelleenjärjestelyn jälkeen tuomiokunta koostui seuraavista käräjäkunnista:
Vaasan hovioikeuden perustaminen 1776 ja Viipurin hovioikeuden perustaminen 1839 eivät aiheuttaneet muutosta Ahvenanmaan tuomiokunnan asemaan. Vuosina 1776–1862 ei Ahvenanmaan käräjäkuntajaossa tapahtunut mitään muutosta. Vuonna 1862 tapahtunut tuomiokuntien uudelleenjärjestely ei tuonut muutosta vuoden 1776 käräjäkuntajakoon, vaan vasta valtioneuvoston päätös 1919 (voimaan vuoden 1920 alussa) jakoi Ahvenanmaan tuomiokunnan viiteen käräjäkuntaan:
Vuoden 1955 alussa käräjäkunnat yhdistettiin niin, että Ahvenanmaan tuomiokunnassa oli yksi ainoa käräjäkunta, johon kuuluivat seuraavat kunnat:
Valtioneuvoston päätöksellä Maarianhaminan kaupunki liitettiin Ahvenanmaan tuomiokuntaan ja ruotsinkieliseen Ahvenanmaan käräjäkuntaan. Päätös tuli voimaan 1. lokakuuta 1981.
Ahvenanmaan kihlakunnantuomarit.
Ahvenanmaan kihlakunnantuomareina ovat toimineet ainakin seuraavat henkilöt:
Feliformia

Feliformia on toinen petoeläinten lahkon kahdesta alalahkoista. Siihen kuuluvat ”kissamaiset” petoeläimet, toiseen alalahkoon Caniformia kuuluvat koiramaiset.
Monimuotoisuus.
Suvut ja lajit.
Täydellinen luettelo petoeläinlajeista on sivulla Luettelo petoeläimistä.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2012

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2012 olivat järjestyksessään 29. suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Lausannessa Sveitsissä 14.–21. heinäkuuta 2012.
Tulokset.
Miehet.
Sprintti, 4,2 km.
14. heinäkuuta
Keskimatka, 6,5 km.
17. heinäkuuta
Pitkä matka, 18,3 km.
19. heinäkuuta
Viesti, 3×6,9 km.
21. heinäkuuta
Naiset.
Sprintti, 3,7 km.
14. heinäkuuta
Keskimatka, 5,5 km.
17. heinäkuuta
Pitkä matka, 12,4 km.
19. heinäkuuta
Viesti, 3×5,9 km.
21. heinäkuuta
Bizkaia Arena

Bizkaia Arena on urheiluhalli Barakaldossa, Suur-Bilbaon alueella. Hallia käytetään sekä urheilu- että konserttitarkoituksiin.
Liga ACB:n Bilbao Basket käytti areenaa pääsarjapeleissään kaudella 2009–2010 ennen siirtymistään Bilbao Arenalle. Areenalla pelattiin myös Bilbao Basketin sekä Philadelphia 76ersin välinen harjoitusottelu lokakuussa 2013. Bizkaia Arenalla on tarkoitus pelata vuoden 2014 koripallon MM-kilpailuiden alkulohko-otteluita.
Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2013

Suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut 2013 olivat järjestyksessään 30. suunnistuksen maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Sotkamossa Suomessa 6.–14. heinäkuuta 2013. 
Tulokset.
Miehet.
Sprintti, 3,92 km.
8. heinäkuuta
Keskimatka, 6,31 km.
12. heinäkuuta
Pitkä matka, 19,78 km.
9. heinäkuuta
Viesti, 5,2+5,2+5,6 km.
13. heinäkuuta
Naiset.
Sprintti, 3,43 km.
8. heinäkuuta
Keskimatka, 5,06 km.
12. heinäkuuta
Pitkä matka, 13,95 km.
9. heinäkuuta
Viesti, 4,2+4,2+4,4 km.
13. heinäkuuta
Marcus Monsen

Marcus Monsen (s. 19. helmikuuta 1995) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Aron Skiklubb -seuraa.
Vuonna 2012 Monsen osallistui nuorten talviolympialaisiin Innsbruckissa sijoittuen superalppiyhdistetyssä neljänneksi, suurpujottelussa viidenneksi ja supersuurpujottelussa kuudenneksi. Alppihiihdon maailmancupissa Monsen kilpaili ensimmäisen kerran St. Moritzin suurpujottelussa helmikuussa 2014 sijoittuen heti maailmancupin pisteille oltuaan 26:s.
Mikko Pohjola

Mikko Pohjola (s. 1981) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä, jonka tunnetuimpia kappaleita ovat ”Paikkani tiedän”, ”Et nää” ja ”Sängyn reunalla”. Pohjola on syntynyt Kuhmossa, josta hän perheineen muutti Ouluun ollessaan kolmevuotias. Sittemmin hän on muuttanut Helsinkiin.
Ennen varsinaista uraansa Pohjola keikkaili trubaduurina sekä laulajana eri coverbändeissä. Pohjola sai levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa yhtiöön lähettämänsä demon perusteella. Universal julkaisi Pohjolan esikoisalbumin "Menkää te, minä jään" 16. helmikuuta 2011. Albumilta julkaistiin neljä singleä, joista ”Paikkani tiedän” kävi useiden radiokanavien kymmenen soitetuimman kappaleen joukossa. Kolmas single ”Et nää” oli parhaimmillaan radiokanavien neljänneksi soitetuin kappale alkukesästä 2011.
Vuosina 2012–2013 hän julkaisi kolme singleä, jotka eivät saaneet mainittavaa menestystä. Joulukuussa 2013 julkistettiin tieto, että Pohjola kilpailee seuraavan vuoden Uuden Musiikin Kilpailussa kappaleellaan ”Sängyn reunalla”. Kappale sijoittui koko kilpailun toiseksi saaden viimeisessä finaalissa 19,48% annetuista äänistä. ”Sängyn reunalla” sisältyi marraskuussa 2016 julkaistulle Pohjolan toiselle studioalbumille "Katkeran laulu".
Pohjolan esittämä versio Kolmas Nainen -yhtyeen ”Hyvää ja kaunista” -kappaleesta oli vuosina 2016–2018 Ylen "Uusi päivä" -televisiosarjan tunnuskappaleena.
Pohjola on mukana näyttelijänä Meri Oulun kesäteatterin "Sinä olit tähti" -musiikkikomediassa kesällä 2021.
Sulo Repo

Sulo Repo (s. 1930) on suomalainen entinen hiihtovalmentaja. 
Revolla on ollut kymmeniä henkilökohtaisia valmennettavia, jotka ovat vuosien saatossa voittaneet yli 100 SM-mitalia. Parhaiten hänet tunnetaan kolminkertaisen olympiavoittajan Marja-Liisa Kirvesniemen valmentajana 1970- ja 1980-luvuilta. Repo toimi liikunnanopettajana Kirvesniemen kotipaikkakunnalla Simpeleellä ja havaitsi tämän lahjat jo nuorena.
Muita Revon valmennettavia ovat olleet muun muassa hänen poikansa Sami Repo sekä Erja Kuivalainen. Sulo Repo valittiin Urheilutoimittajain liiton äänestyksessä Vuoden valmentajaksi vuonna 1984, jolloin Marja-Liisa Kirvesniemi saavutti kolme kultamitalia Sarajevon olympialaisissa. Omalla urheilu-urallaan Repo harrasti pika- ja keskimatkojen juoksua. Hänen 100 metrin ennätyksensä on 11,7.
Sängyn reunalla

”Sängyn reunalla” on Mikko Pohjolan kappale, jolla hän kilpaili Uuden Musiikin Kilpailussa vuonna 2014. Singlenä kappale julkaistiin 7. tammikuuta 2014. Kappale on Pohjolan itse säveltämä ja sanoittama, hän on myös sovittanut kappaleen yhdessä Jukka Immosen kanssa. Immonen on myös tuottanut kappaleen. Kappale sijoittui UMK:n toiseksi saaden viimeisessä finaalissa 19,48% annetuista äänistä.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 9. tammikuuta 2014. Ilta-Sanomat uutisoi videon olevan rohkea, sillä Pohjola esiintyy siinä ilman paitaa ja vastanäyttelijänä olevalla naisella yllään oleva toppi on läpikuultava. Videon on ohjannut Patrick Lindholm.
Baseballin World Cup 2011

Baseballin World Cup 2011 käytiin 1. – 15. lokakuuta Panamassa. Turnaus oli historian 39. ja ainakin toistaiseksi viimeinen World Cup -turnaus (aiemmalta nimeltään "Amateur World Series") baseballissa.
Turnauksessa pelasi 16 joukkuetta, jotka jaettiin kahteen kahdeksan joukkueen alkulohkoon, joissa pelattiin yksinkertaiset sarjat. Kummankin lohkon neljä parasta selvisi toiselle kierrokselle, jossa ne kohtasivat toisesta lohkosta jatkoon päässeet joukkueet. Samasta alkulohkosta jatkoon päässeiden joukkueiden keskinäisten otteluiden tulokset seurasivat mukana myös toisen kierroksen sarjataulukkoon. Toisen kierroksen jälkeen kaksi parasta joukkuetta selviytyi turnauksen loppuotteluun. Alankomaat voitti historian ensimmäisen World Cup -tittelin voitettuaan loppuottelussa Kuuban. Pronssiottelu peruttiin sateen takia, jolloin loppusarjassa kolmanneksi sijoittunut Kanada voitti pronssimitalit IBAF:n säännön C12 perusteella.
Loppusarja.
Ryhmä 3.
Alkulohkoissa pelatut keskinäiset ottelut laskettiin mukaan loppusarjan taulukkoon.&lt;br&gt;
"YläindeksiX tuloksen ohessa tarkoittaa pelattujen vuoroparien määrää, mikäli se poikkeaa normaalista peliajasta, 9 vuoroparia. Otteluita on lyhennetty olosuhteiden takia tai ns. Mercy rule -säännön perusteella. Jatkovuoropareja on pelattu, jos ottelu 9 vuoroparin (tai etukäteen lyhemmäksi sovitussa pelissä 7 vuoroparin) jälkeen on ollut tasan."&lt;br&gt;
"Juoksuerosääntö: Jos joukkue on tappiolla vähintään 15 juoksulla pelattuaan vähintään 5 sisävuoroa tai on tappiolla vähintään 10 juoksulla pelattuaan vähintään 7 sisävuoroa, ottelu päättyy välittömästi."
Lopulliset sijoitukset.
World Cup -voittaja 2011
 &lt;br&gt;Alankomaat
1. mestaruus
Sinol

Sinol on suomalaisen Bernerin valmistama polttoneste. Sitä myydään litran, kahden litran, neljän, kymmenen sekä kahdensadan litran pakkauksissa. Aine on denaturoitu juomakelvottomaksi. Sen sisältämät denaturointiaineet ovat:
Loppuosa Sinolista on etanolia.
Sinolia käytetään polttonesteenä spriikeittimissä ja spriilyhdyissä sekä sytytysaineena primuskeittimissä ja puhalluslampuissa.
Alun perin Sinolia valmisti Oy Alko Ab. Kun rappioalkoholistien suosima Taloussprii poistui Suomen markkinoilta 1972, Sinolin koostumusta muutettiin lisäämällä denaturointiainetta ja sinistä väriainetta. Sinolia käytetään silti myös väärin suosittuna korvikealkoholina, mahdollisesti siksi että se ei sisällä denatoniumia denaturointiaineena.
Jussi Hämäläinen

Jussi Hämäläinen (s. 20. maaliskuuta 1989) on suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Hämäläinen pelasi kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010, jolloin Pyrintö voitti Suomen mestaruuden. Seuranneen kauden hän pelasi I-divisioonan BC Nokiassa 0,8 pisteen ja 0,8 levypallon keskiarvoilla. Syksyllä 2014 Hämäläinen palasi pelaamaan valtakunnallisiin sarjoihin Raholan Pyrkivän I-divisioona B:hen nousseessa edustusjoukkueessa.
Antti Kaivonen

Antti Kaivonen (s. 8. heinäkuuta 1991) on suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Kaivonen pelasi kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa kaudella 2009–2010 runkosarjaotteluissa KTP-Basketia ja Kauhajoen Karhua vastaan onnistuen kummassakin ottelussa kolmen pisteen heitossa. Syksystä 2013 lähtien hän on pelannut I-divisioonan BC Nokiassa.
Baseballin Viron mestaruussarja 2013

Baseballin Viron mestaruudesta kaudella 2013 pelasi neljä joukkuetta. Kiilin Pantterit voitti mestaruuden. 
Runkosarja.
Loppuotteluissa Kiilin Pantterit voitti OlsStarsin suoraan kahdessa ottelussa juoksuin 16–14 ja 30–14. Pronssiotteluissa Kostivere Amigos voitti ensimmäisen ottelun selvästi 12–1, mutta Tallinna Pesapalliklubi vei kaksi seuraavaa lukemin 12–6 ja 16–14.
Miikka Marttinen

Miikka Marttinen (s. 12. huhtikuuta 1992) on suomalainen koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Marttinen pelasi kasvattajaseuransa edustusjoukkueessa vuosina 2009–2012 yhteensä viidessä pääsarjaottelussa ja seuran reservijoukkueessa. Hän saavutti Pyrinnössä Suomen cupin hopeaa joulukuussa 2009. Sammon keskuslukiosta ylioppilaaksi valmistunut Marttinen siirtyi opiskelemaan Jyväskylään ja siirtyi vuodenvaihteessa 2012–2013 Säynätsalon Riennon I-divisioona A -joukkueeseen. Syksystä 2013 lähtien hän edusti I-divisioonan BC Jyväskylää. A-nuorten maaotteluita Marttiselle kertyi 21 kappaletta 3,4 pisteen keskiarvolla.
Toukokuussa 2018 Marttinen teki sopimuksen Korisliigassa pelaavan Korihaiden kanssa.
Toukokuussa 2021 Marttinen teki kaksivuotisen sopimuksen Karhubasketin kanssa.
Toukokuussa 2023 Marttinen solmi KTP-Basketin kanssa kaksivuotisen sopimuksen.
Riku Liljeberg

Riku Liljeberg (s. 15. kesäkuuta 1984) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen Pyrinnön kasvatti Liljeberg pelasi Suomen pääsarjaa kasvattajaseurassaan yhteensä viiden kauden ajan. Kaudella 2008–2009 Pyrintö ja Liljeberg saavuttivat SM-pronssia. Lisäksi hän pelasi I-divisioonassa Korikobrissa kolmen kauden ajan.
Isonzon taistelut

Isonzon taistelut olivat osa ensimmäistä maailmansotaa. Ne käytiin Isonzojoella (slov. "Soča"), joka oli silloin kokonaan Itävalta-Unkarin alueella. Ne olivat keskeinen osa Italian rintamaa. Taistelujen osapuolina olivat Itävalta-Unkarin ja Italian joukot. Italia yritti hyökätä vuodesta 1915 alkaen peräti 11 kertaa murtaakseen turhaan vastustajan rintaman. Kahdestoista Isonzon taistelu käytiin vuonna 1917, jolloin Saksan keisarikunta yhdessä Itävallan kanssa voitti italialaiset perusteellisesti. Rintama siirtyi silloin länteen Piavelle.
Isonzon taistelut käytiin toistuvissa rankkasateissa ja tulvissa, ja ne olivat sangen veriset. Uhreja oli yhteensä arviolta puolisen miljoonaa kaatunutta. Itävallan joukot menettivät noin 200 000 ja Italia noin 300 000 miestä. Silti on arvioitu, että niiden taktinen merkitys oli vähäinen.
Gustave Whitehead

Gustave Whitehead (synt. Gustav A. Weißkopf, 1. tammikuuta 1874 Leutershausen, Saksa – 10. lokakuuta 1927 Bridgeport, Connecticut) oli saksalaissyntyinen ilmailupioneeri, joka mahdollisesti suoritti ensimmäisen motorisoidun, miehitetyn lennon.
Vuonna 1887 Gustave ja hänen kaksi veljeään – Nicholas and John – jäivät orvoiksi ja siirtyivät asumaan isovanhempiensa luokse Ansbachiin. Vuotta myöhemmin hän jätti Euroopan ja matkasi laivalla Brasiliaan, jossa hän vietti seuraavat vuodet töitä tehden.
Vuonna 1893 Whitehead saapui Yhdysvaltoihin. Vuonna 1897 Whitehead avioitui Louisa Tuban kanssa New Yorkin Buffalossa. Seuraavana vuonna heille syntyi ensimmäinen lapsi.
Historiallinen lento.
Väitetty ensilento tapahtui Fairfieldissä Connecticutissa lähellä Bridgeportia 14. elokuuta 1901 yksitasoisella "No. 21" -nimisellä ilma-aluksella, jonka lempinimi oli "Condor". Tapahtumasta ei ole tiedossa olevia valokuvia. Tapauksella oli tiettävästi kuitenkin muutamia silminnäkijöitä ja siitä raportoitiin useissa lehdissä.
8. maaliskuuta 2013 arvostettu ilmailualan julkaisu "Jane's All the World's Aircraft" tunnusti Whiteheadin tehneen "historian ensimmäisen ohjatun, miehitetyn, yhtäjaksoisen lennon moottoroidulla, ilmaa raskaammalla ilma-aluksella." Ainakin ilmailuhistorioitsijat John Brown ja professori A. Zahm, professori J. Crane sekä fysiikan professori John J. Dvorak jakavat julkaisun käsityksen. 
26. kesäkuuta 2013 astui Connecticutissa voimaan laki, jonka mukaan Whiteheadin saavutusta juhlitaan virallisena ensilentona.
Vuoriviidakkohaukka

Vuoriviidakkohaukka ("Leucopternis princeps") on haukkojen heimon viidakkohaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Panamassa ja Perussa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi, mutta sen määrän arvioidaan olevan vähenemässä elinalueiden häviämisen vuoksi.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat vuoristometsät.
M/S Alkyon

M/S Alkyon oli Kreikkaan Pireukseen rekisteröidyn Pireus Maritime Companyn omistama tankkeri. Alus oli ensimmäinen Suomessa valmistettu kokonaan hitsaamalla koottu laiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Wärtsilä Crichton-Vulcanilta Turusta. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 876, ja se laskettiin vesille 15. lokakuuta 1949. Alus valmistui 25. huhtikuuta 1950. Se luovutettiin vuonna 1950 Nobel-Standard-yhtiölle.
Palvelus.
Nobel myi aluksen vuonna 1951 Essolle, joka nimesi sen "Esso Finlandiaksi". Esso myi aluksen vuonna 1970 Jouko Korpivaaralle, joka nimesi sen "Isla Finlandiaksi". Alus myytiin 26. syyskuuta 1972 Pireus Maritime Companylle, joka nimesi sen "Alkyoniksi". Aluksen romutus alkoi 11. toukokuuta 1986 Eleusisissa.
Silyylienolieetterit

Silyylienolieetterit ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden funktionaalinen ryhmä koostuu enolista, jonka happeen on liittynyt orgaaninen silyyliryhmä. Silyyli­enoli­eetterit reagoivat usein samankaltaisesti enolien kanssa ja ovat hyödyllisiä välituotteita useissa orgaanisen kemian reaktioissa.
Valmistus ja reaktioita.
Silyylienolieettereitä valmistetaan tyypillisesti karbonyyliyhdisteen, kuten aldehydin tai ketonin, ja elektrofiilisen piiyhdisteen, kuten trimetyylisilyylikloridin välisellä reaktiolla. Niitä muodostuu myös enolaattien, kuten litiumenolaattien reagoidessa emäksen läsnäollessa trimetyyli­silyyli­kloridin kanssa. Kolmas tapa silyyli­enoli­eettereiden valmistamiseen on enonien pelkistys käyttäen pelkistimenä silaaneja. Tällöin katalyyttinä käytetään platinakomplekseja.
Jos karbonyyliyhdisteenä on epäsymmetrinen ketoni, riippuu tuotteen stereokemia reaktion suoritusolosuhteista. Proottiset liuottimet kuten etanoli, heikot emäkset kuten amiinit ja korkea lämpötila johtavat stabiilimman ja enemmän substituoidun termodynaamisen silyyli­enoli­eetterin muodostumiseen. Vahvat emäkset, aproottiset liuottimet ja matala lämpötila johtavat kineettiseen vähemmän substituoituun silyyli­enoli­eetteriin. Kiraalisia silyylienolieettereitä voidaan muodostaa kiraalisten katalyyttien avulla
Silyylienolieettereiden etuna muihin samankaltaisiin enolaatteihin on niiden stabiilius ja alhaisempi reaktiivisuus. Silyyli­enoli­eetterit hydrolysoituvat suhteellisen helposti veden vaikutuksesta. Ne reagoivat elektrofiilien kanssa, jolloin elektrofiili liittyy ensin enolieetterin kaksoissidokseen additioreaktiolla ja tämän jälkeen reagoi silyyliryhmän kanssa. Muodostuva tuote on karbonyyliyhdiste, johon on liittynyt elektrofiilinen ryhmä. Silyyli­enoli­eetterit reagoivat myös muun muassa Michael-additiolla, aldoliadditioissa, eräissä sykloadditioissa ja Mannich-reaktiolla.
Sienirihmasto

Sienirihmasto eli myseeli on rihmastollisten sienten pääasiallinen elämänvaihe. Rihmasto voi kasvaa laajalle alueelle. Se muodostuu haarautuneesta sienirihmasta, joka muodostuu jonossa kasvavista sienisoluista. Rihma kasvaa vain päästään, muualta se voi haarautua. Sienirihmat voivat olla väliseinällisiä tai väliseinättömiä. Peräkkäiset solut ovat solulimayhteydessä väliseinässä olevan pienen aukon kautta. Vierekkäin kasvavista sienirihmoista muodostuu rihmastojänne, jonka voi havaita paljaalla silmällä. Rihmastojänteitä saa esiin vaikka kuorimalla kaarnaa lahonneesta puusta. Itiöpesäkkeet ja itiöemät muodostuvat rihmastosta sopivissa olosuhteissa. Rihmastolliset sienet muodostuvat putkimaisista ja haaraisista sienirihmoista eli hyyfeistä. Sienet lisääntyvät ja leviävät itiöidensä avulla. Sienillä on kahdenlaisia itiöitä, suvuttomia ja suvullisia. Suvuttomat itiöt voivat syntyä vaihtelevilla tavoilla. Niitä voi syntyä kuroutumalla sienirihman ylöspäin kasvavan haaran päästä ("konidiot"), tai yhtymäsienten ja piiskasiimasienten itiöpesäkkeessä eli sporangiossa ("mitosporit"). Piiskasiimasienten itiöt voivat liikkua. Sopivalle kasvualustalle päätyvä itiö itää kärjestään ja alkaa kasvaa sienirihmaksi. Sienirihmasto on sienen osa.
Algerian koripallomaajoukkue

Algerian koripallomaajoukkue edustaa Algeriaa koripallon maajoukkuekilpailuissa.
Historia.
Maa osallistui ensimmäistä kertaa Afrikan-mestaruuskilpailuihin vuonna 1965. Tällöin maa saavutti myös ensimmäisen arvokisamitalinsa, kun se sijoittui turnauksen kolmanneksi. Seuraavan arvokisamitalinsa Algeria saavutti vasta vuonna 2001, jolloin se sijoittui toiseksi Afrikan-mestaruuskilpailuissa. 
Vuoden 2001 sijoituksen myötä maa osallistui ensimmäistä kertaa historiansa aikana koripallon MM-kilpailuihin vuonna 2002. Kyseisessä turnauksessa Algeria sijoittui viidenneksitoista jätettyään taakseen ainoastaan Libanonin.
Menestys arvokilpailuissa.
Olympialaiset
Maailmanmestaruuskilpailut
Afrikan-mestaruuskilpailut
Koripallo Afrikan kisoissa
Heinäveden pitäjäntupa

Heinäveden pitäjäntupa on Heinäveden kirkonmäellä. Se on 4-h-yhdistyksen ja paikallisten kutojien toimitila. Vuoteen 2005 siinä oli Pitäjäntuvan käsityökeskus.
Pitäjäntuvan puutalo on noin 50 metriä kirkkoa alempana, ja sen vieressä on Kotiseutumuseo. Pitäjäntuvassa on toiminut aikojen saatossa muun muassa Heinäveden kunnantalo. Nykyinen Pitäjäntuvan rakennus rakennettiin 1852. Sitä ennen samalla paikalla sijainnut rakennus purettiin lahonneena 1822. 1700-luvulla siellä oli pidetty käräjiä ja sitä oli käytetty viinivarastona. Valmistuttuaan uusi rakennus on toiminut muun muassa kuntakokousten pitopaikkana ja putkana, puhelinkeskuksena, Säästöpankin toimitalona ja kansalaiskouluna. 
Vuonna 1973 Pitäjäntuvan käsityökeskuksen tiloihin tuli käsitöiden opetusta, ja kesän 2006 ajan siinä toimi kunnantalon remontin ajan Heinäveden matkailuneuvontapiste.
Lähellä samalla kirkonmäellä on Heinäveden kotiseutumuseo.
Major League Baseball -kausi 1919

Major League Baseball -kausi 1919 päättyi Cincinnati Redsin 5–3 voittoon Chicago White Soxista kauden päätteeksi pelatussa World Series -ottelusarjassa. Sarja pelattiin aiemmasta poiketen "paras yhdeksästä" -järjestelmällä. Sarja muistetaan Black Sox skandaalista, jonka seurauksena kahdeksan White Soxin sekä yksi St. Louis Brownsin pelaaja suljettiin MLB:n parista loppuiäkseen.
Heinäveden kotiseutumuseo

Heinäveden kotiseutumuseo toimii vanhassa pitäjänmakasiinissa eli lainajyvästössä Heinäveden kirkonmäellä pitäjäntuvan vieressä. Se avattiin 13. elokuuta 1961 museon pihalla pidettävän kotiseutupäivän yhteydessä. Museo toimii lainajyvästön entisessä tilassa. Museon perusti ja aiemmin omisti 30. toukokuuta 1955 perustettu Heinävesi-seura. Vuodesta 2002 alkaen museo on kuulunut Heinäveden kunnalle. Museossa on noin 2 000 esinettä, joista vanhimmat ovat ajalta 3 000–1 600 eaa. Museo on avoinna kesäisin ennalla ilmoitettuina päivinä.
Noureen DeWulf

Noureen DeWulf (o.s. Ahmed; s. 28. helmikuuta 1984 New York, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan elokuvissa "West Bank Story", "Pelimiehen painajainen" ja "Varasuunnitelma". Hän esiintyi myös televisiosarjassa "Terapian tarpeessa".
Yksityiselämä.
DeWulf syntyi intialaisille muslimivanhemmille New Yorkissa. Hän puhuu sujuvasti englantia, hindiä, urdua ja gujaratia.
Lamivudiini

Lamivudiini on viruslääke, jonka toiminta perustuu viruksen käänteiskopioijaentsyymin toiminnan inhibitioon. Lamivudiinia käytetään osana yhdistelmäterapiaa HIV:n hoitoon ja kroonisen hepatiitti B:n hoitoon mono- tai yhdistelmäterapiana. 
Rakenne ja aktiivisuus.
Lamivudiini on sytidiinianalogi eli muistuttaa rakenteeltaan DNA:n sytidiininukleosidia. Lamivudiinissa on kaksi kiraalista hiiliatomia, joiden takia molekyyli voi esiintyä varsinaisen lamivudiini- eli (2R,5S)-muodon lisäksi (2R,5R)-, (2S,5S)- ja (2S,5R) -muodoissa, ja yhdiste syntetisoidaankin stereoselektiivisillä menetelmillä .
Lamivudiini muuttuu soluissa aktiiviseen muotoon, lamivudiini-5’-trifosfaatiksi (L-TP), joka kilpailee sitoutumisesta deoksisytidiini-5’-trifosfaatin kanssa viruksen käänteiskopioimaan DNA:han, ja jonka vaikutusmekanismi on estää HIV-1- ja HIV-2 -viruksilla käänteiskopioijaentsyymin toiminta ja toimia siten viraalisen DNA:n synteesin katkaisijana. Hepatiitti B -viruksella lääkeaineen aktiivinen muoto on lamivudiini-5’-monofosfaatti (L-MP), joka vastaavasti estää hepatiitti B -viruksen DNA-polymeraasin toiminnan liityttyään syntetisoitavaan DNA-ketjuun. 
Metabolia.
Lamivudiinille sekä happamissa että emäksisissä oloissa selvästi yleisin (lähes 90 %) hajoamismekanismi on hydrolyyttinen deaminaatio . Lamivudiini erittyy virtsaan pääosin muuttumattomana, mutta noin 5 % siitä metaboloituu lamivudiinisulfoksidiksi sulfotransferaasientsyymin katalysoimana . Lamivudiinin vähäistä metaboliaa selittää aineen korkea vesilikoisuus.
HBC (yritys)

Hill Brush Co. Ltd. on perheomisteinen siivous- ja hygieniavälineitä valmistava brittiläinen yritys. Yrityksen perustivat Fred ja Bill Coward vuonna 1922.
Yrityksen pääpaikka ja tehdas sijaitsee Mere-nimisessä kylässä Wiltshiressä Britanniassa. Toimintaa on nykyään myös Yhdysvalloissa. Hillbrush:lle on myönnetty kuninkaallisen hovihankkijan asema vuonna 1981. 
Yritys on kulkenut pitkän matkan alkuvuosien käsintehdyistä harjoista nykyisiin materiaaleiltaan kehittyneisiin tuotteisiin. HBC työllistää noin sata henkilöä ja valmistaa yli viisi miljoonaa harjaa ja siivousvälinettä vuodessa. Tuotteita myydään yli 85 maahan.
Tuotteita markkinoidaan Salmon Products- ja Salmon Hygiene Technology- sekä uusimmin HBC-logojen suojin, Suomessa HBC-harjat ja -tuotteet tai Salmon-harjat ja -tuotteet. Tuotteet valmistetaan noudattamaan hygienia-olosuhteiltaan vaativien alojen vaatimuksia; näitä ovat esimerkiksi elintarviketeollisuus, ateriapalvelut, ravintola-ala, meijerit, lääketeollisuus ja sairaalat. Salmon Hygiene Technology:in värikoodatut siivousvälineet läpäisevät FEIBP PHB Hygienia vaatimukset ja ne valmistetaan FDA-hyväksyttyjä materiaaleja käyttäen. Värikoodatut siivousvälineet ovat HACCP yhteensopivia. Tuotteet ovat standardi ISO:9001:2008-sertifioituja.
Suomessa Hillbrushia edustaa Harjat.com.
Emtrisitabiini

Emtrisitabiini on HIV-infektion hoitoon tarkoitettu antiretroviraali. Lääke on ei-nukneosidinen käänteiskopioija­entsyymin estäjä eli se estää HIV:n RNA:n muuttumista DNA:ksi. Se on hyväksytty myös yhdessä tenofoviirin kanssa ennalta ehkäisevään käyttöön henkilöillä, jotka altistuvat HI-virukselle. Lääkettä myydään yhdessä tenofoviirin kanssa kauppanimellä Truvada. Mahdollisisa haittavaikutuksia ovat päänsärky, pahoinvointi, ripuli ja oksentelu.
Matias Pulli

Matias Pulli (s. 8. maaliskuuta 1995 Raisio) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Pulli on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Kaudella 2010–2011 Pulli voitti tehoilla 11+10=21 TPS:n sisäisen piste- ja maalipörssin C-nuorten SM-karsinnoissa. Hän vahvisti kauden aikana myös TPS:n B-nuoria, jotka voitti SM-hopeaa. Pulli vaihtoi C-juniori-ikäisenä myös pelipaikkansa keskushyökkääjästä puolustajaksi. Kausi 2011–2012 B-nuorissa hänellä päättyi SM-pronssiin. Pullin kausi eteni kuitenkin suurimmaksi osaksi TPS:n A-nuorissa.
Kaudeksi 2012–2013 Pulli teki kolmivuotisen juniorisopimuksen TPS:n SM-liigajoukkueen kanssa. Hän ei kuitenkaan tehnyt liigadebyyttiään ensimmäisellä sopimuskaudellaan, vaan seuraavalla kaudella 2013–2014. Hän pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 4. helmikuuta 2014 Oulun Kärppiä vastaan. Kaikkiaan Pulli pelasi kauden kolme SM-liigaottelua. Marraskuussa 2014 hän teki kevääseen 2017 asti ulottuvan jatkosopimuksen TPS:n kanssa. Kaudella 2014–2015 Pulli pelasi 11 SM-liiga- ja neljä Mestarien liigan ottelua ilman tehopisteitä. Hän pelasi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin TPS:n A-nuorissakin vain seitsemän ottelua.
Kaudeksi 2015–2016 Pulli siirtyi TPS:stä koko kauden kattavalla lainasopimuksella Mestis-joukkue TuToon. Lähet lainattiin tammikuussa 2016 myös toistaiseksi Savonlinnan Pallokerhoon, mutta Pulli ei pelannut varsin rikkonaisella alkukaudella lopulta otteluakaan Mestiksessä. Tammikuussa 2016 TPS lainasi hänet ja Oskari Siikin loppukaudeksi Espoo Bluesiin, josta vaihdossa TPS:ään siirtyivät lainalle Kalle Kaijomaa ja Jussi Makkonen.
Kesäkuussa 2016 Pulli purki sopimuksensa TPS:n kanssa yhteisymmärryksessä. Hän teki noin viikkoa myöhemmin vuoden mittaisen sopimuksen Savonlinnan Pallokerhon kanssa kaudeksi 2016–2017. Pulli voitti kauden päätteeksi Mestiksen mestaruuden. Kausi 2017–2018 päättyi pronssiin.
Maajoukkueura.
Pulli pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Pulli on pelannut kuusi nuorten ja 26 poikien maaottelua.
Raitamarliini

Raitamarliini tai juovamarliini ("Kajikia audax") on purjekalojen heimoon kuuluva suurikokoinen, piikkikuonoinen merikalalaji. Se on IUCN:n punaisen listan mukaan silmälläpidettävä.
Ulkonäkö ja koko.
Kala on enimmillään 4 metriä pitkä. Purjemainen pitkä selkäevä on etuosasta korkeampi kuin taempaa. Yläleuka on pitkä ja kapea. Selkäpuolella on sinistä ja mustaa. Alapuoli on vaalea. Kyljissä kalalla on vaaleanvihreitä raitoja.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Raitamarliinia esiintyy Tyynessämeressä, Intian valtameressä, joskus myös Etelä-Afrikan eteläpuolella ja Atlantissa. Laji elää yleensä alle 100 metrin syvyydessä. Rannikolla sitä esiintyy paikoissa, joissa on jyrkästi viettävä pohja.
Elintavat.
Raitamarliini kutee avomerellä toukokuulta kesäkuulle. Se syö muita kaloja ja äyriäisiä.
Pallomaneetit

Pallomaneetit (Cydippida) on lonkeromaneettien luokkaan kuuluva kampamaneettien lahko.
Pallomaneeteilla on pallomainen tai soikea vartalo. Esimerkiksi "Pleurobrachia"-pikkumaneetilla vartalo on kananmunan muotoinen ja sen kapeammassa päässä on suuaukko. Vartalon molemmilla puolilla on lonkerot, jotka maneetti voi vetää piiloon sisällään oleviin pusseihin.
Itämerestä tunnetut "Mertensia-" ja "Pleurobrachia"-kampamaneetit kuuluvat pallomaneettien lahkoon.
RusSki Gorki

RusSki Gorki tai Russkije Gorki () on kahden hyppyrimäen ja 2,5 km asfaltoidun hiihtoladun muodostama stadion Esto-Sadokin kylässä lähellä Krasnaja Poljanaa ja Sotšia Etelä-Venäjällä. Stadionilla kilpailtiin vuoden 2014 talviolympialaisten mäkihypyn ja yhdistetyn kilpailut.
Historia.
Mäkikeskus avattiin helmikuussa 2012 ja ensimmäiset maailmancupin kilpailut käytiin saman vuoden joulukuussa. Keskus käsittää suur- ja normaalimäen sekä yhdistetyn ladut, mutta alueelle on suunnitteilla myös pienempiä harjoitusmäkiä.
Mäkikeskuksen alkuperäiseksi hinnaksi ilmoitettiin noin 1,2 miljardia ruplaa, mutta lopullisten kustannusten arvioidaan olevan noin kahdeksan kertaa suuremmat.
RusSki Gorki Olympic Hill HS140.
Mäkiennätyksen kehittyminen.
Suurmäen virallisen mäkiennätyksen 140,0 metriä on hypännyt Marinus Kraus. Epävirallisen mäkiennätyksen 144,5 metriä on hypännyt Dmitri Vasiljev
Kesämäkiennätyksen kehittyminen.
Suurmäen kesämäkiennätyksen 147,5 metriä on hypännyt Dmitri Vasiljev, se oli kesämäkihypyn maailmanennätys.
Miehet:
Normaalimäen mäkiennätyksen 108,0 metriä on hypännyt Lukáš Hlava.
Naiset:
Naisten mäkiennätyksen 106,0 metriä on hypännyt Sara Takanashi.
Miehet:
Kesämäkiennätyksen 106,5 metriä on hypännyt Mihail Maksimotškin.
Naiset:
Naisten kesämäkiennätyksen 103,0 metriä on hypännyt Irina Avvakumova.
Marie von Heiroth (Edelfelt)

Marie von Heiroth on taiteilija Albert Edelfeltin kuivaneula- ja viivasyövytys vuodelta 1899. Muotokuvan koko on 16,5×21cm.
"Marie von Heiroth" on Albert Edelfeltin ensimmäinen viivasyövytys eli etsaus, jossa lukemaan keskittynyt nuori nainen on piirretty herkästi laatalle. Tämä työ oli käynnistämässä Edelfeltin uutta aluevaltausta grafiikan parissa. Hän teki kolmen seuraavan vuoden aikana yli seitsemänkymmentä grafiikan työtä. Vedokseen hän kirjoitti merkinnän "min första etsning" -tekstin.
"Marie von Heiroth" on piirretty suurimmaksi osaksi kuivaneulalla eli kaivertamalla kuva kupariselle painolaatalle. Työ on kuin ponnahduslauta muillekin Edelfeltin grafiikan töille, joissa etusijalla on piirustus.
Edelfelt oli jo talvella 1890 seurannut Anders Zornin etsaamista. Zorn oli jo tuolloin arvostettu grafiikan tekijä, joka suosi puhtaasti viivasyövytystä töissään. Edelfelt ei vielä tuolloin päätynyt grafiikan tekijäksi. Hän näki kuitenkin 1890-luvulla grafiikan töitä yhä enemmän Pariisin näyttelyissä ja hankkikin sitä kokoelmiinsa. Edelfelt ihaili esimerkiksi kuivaneulaa käyttävää Paul Helleuta, joka sai tunnustusta varsinkin eleganteista naiskuvistaan. Helleun kuivaneulatöiden katsotaan olleen "Marie von Heiroth" -työn varsinainen inspiraation lähde.
Elias Kahila

Elias Kahila (s. 15. maaliskuuta 1983) on suomalainen pop/rock-sellisti, sellon shufflejousi-tekniikan kehittäjä sekä sellonsoiton opettaja. Kahila on kotoisin Jyväskylästä, alun perin Haapajärveltä. Kahila on levyttänyt, keikkaillut tai tehnyt yhteistyötä muun muassa seuraavien artistien kanssa: Private Line, Petteri Sariola, Timo Rautiainen, Hessu Heinonen, Antony Parviainen, Bill Öhrström, Brian Kramer, Silentium, Hot Bones, Nine Strings, Herätyskerho, Dead By You, Koop Arponen Flute of shame, Johanna Pekkarinen, Christina Sandsengen, Tommi Soidinmäki, Jenna Bågeberg. Lisäksi Kahila soittaa selloa sekä säveltää ja sovittaa omassa yhtyeessään Elias Kahila Band.
Oma albumi "Break Point" ilmestyi 2006.
Kahila on kehittänyt sellonsoittotekniikkaa (”shufflejousi”), joka mahdollistaa pop/rock -pohjaisen sellonsoiton ja tuo bluesin ja funkin lähemmäs sellonsoiton tekniikkaa.
Pekka Liukkonen

Pekka Liukkonen (s. 31. elokuuta 1958) on entinen suomalainen lentopalloilija, joka edusti urallaan Pieksämäen NMKY:tä, Salon Viestiä ja Varkauden Tarmoa. 
”Tassu” Liukkonen pelasi yhteensä 448 pääsarjaottelua ja voitti viisi Suomen mestaruutta vuosina 1978–1981 ja 1989. Suomen lentopallomaajoukkuetta Liukkonen edusti 198 kertaa vuosina 1979–1989. Hän on maaotteluiden määrässä kaikkien aikojen tilastossa sijalla 11.
Pekka Liukkosen poika on uimari Ari-Pekka Liukkonen. Hänen tyttärensä Sofia Liukkonen pelaa lentopalloa naisten 1-sarjassa Kausalan Yrityksen joukkueessa.
Elvitegraviiri

Elvitegraviiri on integraasinestäjiin kuuluva HIV-lääke. Elvitegraviiriä saa yhdistelmävalmisteena lääkkeessä, joka sisältää myös kobisistaattia emtrisitabiinia ja tenofoviiria. Kobisistaatti pidentää elvitegraviirin puoliintumisaikaa, jotta lääke voidaan ottaa kerran päivässä.
Tatarstanin jääpallomaajoukkue

Tatarstanin jääpallomaajoukkue edustaa Venäjän federaatioon kuuluvaa Tatarstanin tasavaltaa jääpallon miesten maajoukkuekilpailuissa. Tatarstanin maajoukkuetta hallinnoi Venäjän jääpalloliitto, eikä Tatarstanilla ole omaa, Venäjän jääpalloliitosta erillistä jäsenjärjestöä Kansainvälisessä jääpalloliitossa, minkä vuoksi Tatarstanin maajoukkue kilpailee vain Venäjän jääpalloliiton alaisissa maajoukkuekilpailuissa kuten Russian Government Cupissa.
Kansainvälisen jääpalloliiton järjestämissä ja myös Venäjän jääpalloliiton alaisissa kilpailuissa tatarstanilaisten on mahdollista edustaa Kansainvälisen jääpalloliiton jäsenmaita, mikäli Kansainvälisen jääpalloliiton säätämät edustuskelpoisuuskriteerit täyttyvät. 
Tatarstanin maajoukkue osallistui vuonna 2000 Russian Government Cupiin Kazanissa, jossa se sijoittui toiseksi Venäjän jälkeen.
Battenberg (suku)

Battenberg on saksalaisen Hessen-Darmstadtin hallitsijasuvun 1800-luvulla erkaantunut morganaattinen haara. Suvun jäseniä on avioliittojen kautta päätynyt useisiin Euroopan hallitsijaperheisiin. Isossa-Britanniassa suku käyttää nimeä "Mountbatten".
Alkuperäinen Battenbergin suku oli keskiajalla Kellerburgin linnassa lähellä Battenbergia vaikuttanut kreivillinen aatelissuku, joka sammui jo vuonna 1314. Kun Hessenin suurherttua Ludvig II:n nuorempi poika prinssi Alexander vuonna 1851 solmi morganaattisen avioliiton kreivitär Julie von Hauken kanssa, puolisoa varten luotiin uusi Battenbergin kreivittären arvo. Vuonna 1858 hänet korotettiin Battenbergin prinsessaksi, ja avioparin lapset saivat samalla myös Battenbergin prinssin tai prinsessan arvon. Heidän vanhin poikansa, Battenbergin prinssi Louis kohosi Ison-Britannian laivaston amiraaliksi ja sai 1917 Milford Havenin markiisin arvon. Samana vuonna suvun Isossa-Britanniassa asuneet jäsenet vaihtoivat kuningas Yrjö V:n pyynnöstä ensimmäisen maailmansodan vuoksi saksalaisen sukunimensä muotoon Mountbatten. Yksi Louisin tyttärenpojista oli Ison-Britannian kuningatar Elisabet II:n puoliso prinssi Philip, joka otti äitinsä sukunimen Mountbatten vuonna 1947 tullessaan avioliiton yhteydessä Ison-Britannian kansalaiseksi. Isänsä puolelta Philip kuului Glücksburgin hallitsijasukuun.
Lukeva rabbiini

Lukeva rabbiini on taiteilija Albert Edelfeltin viivasyövytys ja kuivaneulatyö vuodelta 1899. Kooltaan työ on 16×12 cm ja se hankittiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1913.
Albert Edelfelt aloitti vuonna 1899 grafiikan tekemisen ja teki kolmen seuraavan vuoden aikana yli seitsemänkymmentä grafiikan työtä. Hän oli jo talvella 1890 Zornin kehotuksesta ollut seuraamassa Zornin viivasyövytystöiden tekemistä, mutta ei itse heti innostunut asiasta. Kuitenkin grafiikan töitä alkoi olla yhä enemmän esillä Pariisin näyttelyissä 1890-luvulla ja Edelfeltin omiin hankintoihinkin niitä alkoi ilmaantua. Vasta vuonna 1899 hän oli kypsä niiden tekemiseen. Hänen ensimmäinen grafiikan työnsä oli "Maie von Heiroth".
Edelfeltin "Lukeva rabbiini" oli toisinto hänen "Puolalainen rabbiini" -öljyvärimaalauksestaan vuodelta 1884. Tuo 55×38 cm:n kokoinen maalaus kuuluu yksityiskokoelmiin. Monet Edelfeltin taiteentukijoista olivat juutalaisia. Edelfelt vastustikin vuonna 1886 Edouard Drumot`n antisemitististä "La France Juive" -kirjaa, jossa esitettiin Ranskan kansalaisuuden saamiseen rajoituksia. Tässä kirjassa esitettiin esi-isien maassaoloajan pidentämistä ennen kansalaisuuden saamista.
Tenofoviiri

Tenofoviiri on ei-nukleosidinen käänteiskopioijaentsyymin estäjä, joka on tarkoitettu HIV:n ja hepatiitti B-viruksen aiheuttaman maksatulehduksen hoitoon hoitoon. Tenofoviiri estää HIV:n RNA:n muuttumista DNA:ksi. Se on yhtenä vaikuttavana lääkkeenä Atripla-yhdistelmälääkkeessä.
Immuunikatovirus eli HI-virus (Human Immunodeficiency Virus) aiheuttaa HIV-infektion, kun taas hepatiitti B -virus (HBV) aiheuttaa maksatulehduksen. Tenofoviiri estää molempien virusten lisääntymisessä keskeisen käänteiskopioijaentsyymin toiminnan, mikä johtaa virusten määrän vähenemiseen verenkierrossa. Vaikka lääke hillitsee virusten aktiivisuutta, ne eivät poistu elimistöstä kokonaan, ja tartuntariski muihin ihmisiin säilyy.kokonaan, ja tartuntariski muihin henkilöihin säilyy.
Pakankylä

Pakankylän kartano () on entinen ratsutila Espoossa. Pakankylän eli Backbyn kartano on yksi kolmesta Bodominjärven ympärille syntyneestä historiallisesta kartanosta. Kokonaisuuteen kuuluvat myös Oittaan ja Bodomin kartanot. 
Tila on ollut Maatalouskoneiden Tutkimussäätiön koetilana, ja vuonna 1976-1978 se siirtyi tehtailija Asser Uusi-Jaakkolan omistukseen.
Päärakennuksen omistaja oli vuoteen 2018 asti Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiö, ja siinä toimii Kaisankoti. Nykyinen nimi on Backbyn Kartano. Alueella olevassa harmaakivinavetassa on 1979 lähtien toiminut Espoon Automuseo.
Historia.
Ratsutilan historia juontuu 1600-luvulle jolloin jo edellisen vuosisadan puolella olemassa olleet neljä tilaa yhdistettiin. Kantatilan ensimmäinen tunnettu omistaja on 1540-luvulla Erik Michelsson. 
Vuodesta 1757 tilan omistaja oli kihlakunnan kirjuri Anders Kurtèn, ja silloin arvellaan rakennetun päärakennuksen vanhimmat osat. Kartano oli nykyisellä paikallaan ainakin jo 1860-luvulla. 
Vuodesta 1918 sen omisti insinööri, liikemies Ernst Felix von Freymann, jonka isä Otto oli Venäjän kansalainen ja siten itsekin Venäjän kansalaisena Ernst olisi vuonna 1944 joutunut luovutetuksi Neuvostoliittoon, joten perhe pakeni Saksaan 1945. Arkkitehti Jarl Eklund on suunnitellut päärakennuksen nykyisen ulkonäön. Muutostyöt tehtiin vuosina 1937–1938. Freymannin puoliso oli itävaltalaissyntyinen Tolkien-kääntäjä Ebba-Margareta von Freymann. Heidän poikansa Kaarlo ja tyttärensä Thelma vierailivat kartanossa vielä vuosina 2012-2015.
Kaisa Kallion kansalaislahjasäätiö osti päärakennuksen ja kuusi hehtaaria maata vuonna 1957 tarkoituksena siirtää naisten lepokoti siihen Kauniaisista. Toiminta alkoi uusissa tiloissa 1958, ja sitä kutsuttiin kartanohotelliksi ja myöhemmin hyvinvointikartanoksi. Vuonna 2018 omistajaksi tuli Backby Kalliomaa Oy ja nimi vaihtui 2019 Backbyn Kartanoksi.
Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta

Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta oli Turun hovioikeuspiiriin kuulunut kihlakunnantuomarin virka-alue vuosina 1675–1788. Se syntyi, kun Piikkiön kihlakunnan tuomiokunta ja Halikon kihlakunnan tuomiokunta yhdistettiin yhdeksi tuomiokunnaksi. Yhdistäminen vahvistettiin vielä 30. joulukuuta 1680 tehdyllä uudistuksella. Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan Piikkiön kihlakuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Halikon kihlakuntaan kuuluivat:
Kuninkaallisella kirjeellä 16. elokuuta 1693 määrättiin uusi jako:
Viimeiset isonvihan aikaiset käräjät pidettiin tuomiokunnassa heinäkuussa 1713 ja tuomioistuintoiminta aloitettiin uudelleen syksyllä 1721. Pikkuvihan aikana (1742–1743) aloitettiin käräjien pito kesällä 1743. Vuoden 1776 järjestelyn (perustettiin muun muassa Vaasan hovioikeus) jälkeen tuomiokuntaan kuuluivat seuraavat käräjäkunnat:
Kuninkaallisella kirjeellä, joka annettiin 19. helmikuuta 1788, jaettiin Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunta kahtia. Näin muodostettiin Piikkiön ja Halikon yläosan tuomiokunta sekä Piikkiön ja Halikon alaosan tuomiokunta. Vaikka nimellinen jako tapahtui 1788, se toimeenpantiin vasta 10. syyskuuta 1795, kun jakamattoman tuomiokunnan tuomari Henrik Ahleqvist jäi eläkkeelle.
Tuomarit.
Piikkiön ja Halikon kihlakuntien tuomiokunnan tuomarit olivat
Satya Nadella

Satya Nadella (s. 1967 Hyderabad, Intia) on yhdysvaltalainen liikemies. Hänet nimitettiin 4. helmikuuta 2014 Microsoftin toimitusjohtajaksi Steve Ballmerin tilalle. Nadella on opiskellut sekä sähkötekniikkaa ja tietojenkäsittelytiedettä että kauppatieteitä.
Ennen toimitusjohtajaksi siirtymistään Nadella oli johtanut Microsoftin pilvipalveluita. Hän on työskennellyt Microsoftilla vuodesta 1992. Ennen tätä hän oli ollut työssä Sun Microsystemsillä.
Sing La La La

Sing La La La on italialaislaulaja Carolina Márquezin kappale. Sen julkaisi Subsize Records digitaalisesti ladattavana singlenä 1. huhtikuuta 2013. Kappale sisältää sampleja ATC:n kappaleesta ”Around the World (La La La La La)” ja se sisältää myös Flo Ridan ja Dale Saundersin esittämiä lauluosuuksia.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus