Naegleria fowleri

Naegleria fowleri eli aivonsyöjäameba on ekskavaatteihin kuuluva ameboflagellaatti, joka tavallisesti elää lämpimässä makeassa vedessä, kuten lammissa, järvissä, joissa ja kuumissa lähteissä. Niitä esiintyy myös lämpimien jätevesien lähellä sekä uima-altaissa, joiden vesi on kloorattu huonosti tai ei ollenkaan. Eliö voi esiintyä ameba- tai siimaeliöasteena. Organismi ei esiinny suolaisissa vesissä. "N. fowleri" pystyy tunkeutumaan ja hyökkäämään ihmisen hermojärjestelmää vastaan. Näin tapahtuu vain harvoin, ja uhriksi joutunut kuolee yleensä aina. Kuoleman todennäköisyys on arviolta 97 %. Yleensä loisen tartunta todetaan vasta ruumiinavauksessa.
Suomessa Naegleria fowleria ei esiinny, mutta sen mahdollisesti samalla tavoin käyttäytyvää sukulaislajia akantamebaa kylläkin. Yleisemmin akantameba aiheuttaa kuitenkin pahimmillaan sokeuteen johtavaa sarveiskalvontulehdusta, eikä siihen tarvitse suhtautua varsinaisena taudinaiheuttajana.
Elinkierto.
"N. fowleri" esiintyy kolmessa eri muodossa: kystana, trofosoiittina (amebana) ja siimaeliönä.
Epäsuotuisissa olosuhteissa trofosoiitit muuntuvat kovakuorisiksi kystiksi. "N. fowlerin" tiedetään tekevän näin alle 10 °C:n lämpötiloissa.
Eliö alkaa lisääntyä jakautumalla amebamuodossa lämpötilan ollessa lähellä 25 °C, ja jakautuminen on nopeinta 42 °C:n lämpötilassa. Trofosoiitit liikkuvat muodostamalla valejalkoja. Ne ruokkivat itseään tavallisesti bakteereilla. Elimistössä ne solusyövät punaisia ja valkoisia verisoluja ja tuhoavat kudosta.
Kaksisiimaiseksi eliö muuntuu, kun trofosoiittien elinympäristössä tapahtuu ionimäärän muutos, kuten esimerkiksi sen joutuessa tislattuun veteen. Muutos tapahtuu muutamassa tunnissa.
Tartunta.
Ihmisillä "N. fowleri" voi tunkeutua hermojärjestelmään nenän kautta. Tunkeutuminen aiheuttaa nenäverenvuotoa ja kuoliota kudoksissa. Päästyään elimistöön ameba syö itsensä hermoratoja pitkin aivoihin ja alkaa käyttää hermosoluja ravinnokseen. Sitten siitä tulee patogeeni, joka aiheuttaa primaarisen ameba-aivotulehduksen (primary amoebic meningoencephalitis; PAM tai PAME). PAM esiintyy yleensä terveillä lapsilla, jotka ovat vastikään oleskelleet makeassa vedessä. Tartuntaa ei voi saada toisesta ihmisestä tai juomalla saastunutta vettä.
Oireet.
Ameban aiheuttaman infektion oireet alkavat noin viikon sisällä. Oireisiin voi kuulua muutoksia haju- ja makuaistimuksissa, päänsärky, kuume, pahoinvointi, oksentelu ja niskajäykkyys. Myöhempiin oireisiin voi kuulua muun muassa sekavuus, huomiointikyvyn heikkeneminen, tasapainohäiriöt ja hallusinaatiot. Ensioireiden ilmestymisen jälkeen taudinkuva etenee yleensä nopeasti ja aiheuttaa kuoleman yleensä noin 1–12 päivän sisällä.
Diagnosointi.
Koska "N. fowleri" elää syömällä bakteereita ravinnokseen, sitä voidaan kasvattaa petrimaljoilla, joissa kasvatetaan "Escherichia coli" -bakteereita. Kun bakteereita sisältäviä maljoja pidetään 37 °C:ssa ja tarkkaillaan päivittäin, havaitaan, mikäli trofosoiitit ovat aterioineet niiden keskellä. Vesinäytteestä "N. fowleri" havaitaan linkoamalla näytettä, johon on lisätty "E. coli" -bakteereita, ja asettamalla näyte petrimaljalle. Muutaman päivän jälkeen voidaan mikroskoopilla havaita "N. fowlerin" kystat, jotka tunnistetaan niiden ulkomuodon perusteella. Tarkka tunnistaminen tehdään molekyylisillä tai biokemiallisilla metodeilla.
"N. fowlerin" läsnäolo varmistetaan testillä, jossa eliö laitetaan tislattuun veteen eli sille vihamieliseen ionittomaan ympäristöön. Toisin kuin muut amebat, "N. fowleri" muuttuu siimaeliömuotoon parin tunnin sisällä. Lisävarmistus voidaan tehdä korkeammassa lämpötilassa (42 °C): "N. fowleri" voi lisääntyä tässä lämpötilassa mutta vaaraton "Naegleria gruberi" ei.
Hoito.
Monet potilaat ovat saaneet hoitoina amfoterisiini B:tä, mikonatsoli/flukonatsoli/ketokonatsoli-sienilääkkeitä ja/tai rifampisiiniä. Kaksi hengissä selvinnyttä saivat näitä ja lisäksi deksametasonia. 
Kokeiluasteella oleva rintasyövän ja leishmaniaasin hoitoon tarkoitetun miltefosiinin on todettu surmaavan vapaasti liikkuvia ameboja, myös "N. fowleria", laboratorio-olosuhteissa.
Syyskuussa 2013 arkansaslainen 12-vuotias tyttö selvisi tartunnasta, jonka oli saanut heinäkuussa. Lääkärit hoitivat häntä sienitauteihin tarkoitetuilla lääkkeillä ja antibiooteilla. Lisäksi otettiin käyttöön vielä kokeiluasteella olevia amebahoitoja. Aivokudosten vaurioiden minimoimiseksi hänen ruumiinlämpönsä laskettiin vielä 34 asteeseen. Hoidon ansiosta amebat saatiin häädetyksi. 
Yhdysvalloissa on todettu vuosina 1962–2015 kaikkiaan 138 "N. fowleri" -tartuntaa, ja vain kolme tartunnan saaneista on selvinnyt hengissä.