Seitsemän vuotta Tiibetissä (elokuva)

Seitsemän vuotta Tiibetissä () on ranskalaisen elokuvaohjaajan Jean-Jacques Annaudin ohjaama elokuva vuodelta 1997. Elokuva perustuu itävaltalaisen vuorikiipeilijän Heinrich Harrerin teokseen "Seitsemän vuotta Tiibetissä" (1952). Kirjassa Harrer kuvailee pakoaan Brittiläisessä Intiassa sijainneelta sotavankileiriltä, Peter Aufschnaiterin kanssa tekemäänsä matkaa Tiibetiin sekä kokemuksiaan siellä vuosina 1944–1951. Elokuva kuitenkin eroaa kirjasta joiltakin osin, ja siinä on myös fiktiivisiä tapahtumia.
Elokuva kuvattiin 70 miljoonan dollarin budjetilla, ja sen pääosissa näyttelevät Brad Pitt ja David Thewlis. Elokuva tuotti avausviikonloppunaan Yhdysvalloissa yli kymmenen miljoonaa dollaria .
Sen jälkeen kun Kiinan viranomaiset painostivat Intian hallitusta uhkaamaan katkaisemalla sähkön kuvauksesta ja kieltäytymään antamasta elokuvayhtiölle pankkitiliä, tuotanto siirtyi Ladakhista Argentiinaan.Elokuvan julkaisun jälkeen ohjaaja vahvisti, että kaksi miehistöä kuvasi salaa noin 20 minuuttia elokuvaa varten Tiibetissä. Muut materiaalit on kuvattu Nepalissa, Itävallassa ja Kanadassa. Kiina suhtautui elokuvaan negatiivisesti ja antoi sekä ohjaaja Annaudille että pääosanäyttelijöille Pittille ja Thewlisille elinikäisen porttikiellon maahan.
Tarina.
Juoni.
Tarina alkaa 1939, kun itävaltalainen vuorikiipeilijä Heinrich Harrer on lähdössä Brittiläiseen Intiaan osallistuakseen Nanga Parbat -vuorenhuipun valloittamiseen tähtäävään retkikuntaan. Harrer riitelee ennen lähtöään raskaana olevan vaimonsa Ingridin kanssa, joka haluaisi Harrerin olevan paikalla vauvan syntyessä. Vauva kuitenkin syntyy Harrerin ollessa Intiassa, ja Ingrid menee sillä välin uusiin naimisiin. Kiipeämisyritys epäonnistuu ja retkikunta vangitaan vihollismaan kansalaisina toisen maailmansodan puhjettua ja kuljetetaan Dehradunin vankileirille. Harrer karkaa vankileiriltä retkikunnan johtajan Peter Aufschnaiterin kanssa ja pakenee tämän kanssa Himalajan vuoriston yli Tiibetin pääkaupunkiin Lhasaan. Harrer tutustuu Lhasassa Tiibetin nuoreen hengelliseen johtajaan Dalai Lamaan ja ryhtyy tämän henkilökohtaiseksi opettajaksi. Harrerin elämä Lhasassa keskeytyy Kiinan valloitettua Tiibetin ja palaa takaisin Eurooppaan 1951. Harrer tapaa Itävallassa poikansa ensimmäistä kertaa. Elokuvan loppukohtauksessa Harrer ja hänen teini-ikään varttunut poikansa ovat vuorikiipeilemässä, ja saavutettuaan huipun Harrer pystyttää sinne Tiibetin lipun.
Tuotanto.
Elokuvan ohjaaja Jean-Jacques Annaud kertoo vuonna 1997 antamassaan haastattelussa, että saadessaan elokuvan alkuperäisen käsikirjoituksen hän piti sitä kauheana hollywoodmaisena toimintaelokuvana. Annaud päätti kuitenkin lukea alkuperäisen teoksen. Hän kiinnitti siinä huomiota Harrerin taipumukseen jättää omat tunnetilansa kuvaamatta. Annaudin lempiteemaksi nousi eurooppalaisen henkilön muuttuminen vieraan kulttuurin vaikutuksesta.
Elokuva oli alun perin tarkoitus kuvata Intiassa mahdollisimman lähellä Tiibetiä, sillä elokuvaa ei poliittisista syistä voitu kuvata Kiinan miehittämässä Tiibetissä. Kuvausaikeista Intiassa jouduttiin kuitenkin luopumaan kuvauslupa- ja aikatauluongelmien vuoksi. Annaudin mukaan kuvauslupaongelmien taustalla saattoi vaikuttaa Kiinan poliittinen painostus Intiaa kohtaan.
Kuvaukset siirrettiin kuitenkin lopulta Argentiinaan, joka muistutti olosuhteiltaan vuoristoista Tiibetiä, mutta tarjosi paremmat edellytykset elokuvan kuvaamiselle ja sijaitsi matalammalla korkeudella. Argentiinassa kuvauksia häiritsi Brad Pittiä seurannut fanijoukko, jonka vuoksi tuotannon täytyi lopulta järjestää lehdistötilaisuus, jossa pyydettiin faneja antamaan kuvausryhmälle työrauha. Elokuvaa kuvattiin ensin kolme kuukautta Uspallatassa ja sen jälkeen Mendozassa sekä viimeiseksi Buenos Airesissa, jossa La Platan rautatieasema muutettiin Grazin rautatieasemaksi.
Elokuvaa on lisäksi kuvattu myös Kanadassa, Englannissa ja Itävallassa. Lisäksi elokuvan ohjaaja Jean-Jacques Annaud on paljastanut, että elokuvassa on myös 20 minuutin edestä salaa Tiibetissä kuvattua materiaalia. Elokuva kuvattiin 70 miljoonan dollarin budjetilla.
Annaud on kertonut käsikirjoitusta työstäessään harkinneensa päähenkilön Heinrich Harrerin rooliin muun muassa Ralph Fiennesiä ja Daniel Day-Lewisiä, mutta päätyneensä lopulta Brad Pittiin. Dalai Laman äitiä näyttelee Dalai Laman sisko Jetsün Pema. Dalai-Lamaa eri ikäisenä näyttelee yhteensä kolme henkilöä.
Fiktiiviset tapahtumat ja erot kirjaan.
"Seitsemän vuotta Tiibetissä" perustuu Heinrich Harrerin samannimiseen teokseen vuodelta 1952. Elokuva kuitenkin eroaa kirjasta joissakin seikoissa, ja siinä on mukana fiktiivisiä tapahtumia:
Julkaisu ja vastaanotto.
Elokuva julkaistiin Toronton elokuvajuhlilla 13. syyskuuta 1997.
Elokuva näytettiin Yhdysvalloissa 2 103 teatterissa ja se tuotti avajaisviikonloppunaan 10 020 378 dollaria. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa yhteensä 37 957 682 dollaria ja maailmanlaajuisesti 93 500 500 dollaria eli yhteensä 131 457 682 dollaria.
Kiina langetti elokuvan ohjaajalle Jean-Jacques Annaudille ja pääosanäyttelijöille Brad Pittille sekä David Thewlisille ikuisen porttikiellon maahan, sillä elokuva esittää Dalai Laman myönteisessä valossa ja vastaavasti antaa kiinalaisista ja kiinalaistoiminnasta kielteisen kuvan.
Elokuussa 2003 "Empire" listasi 10 huonointa elokuva-aksenttia. Elokuvassa itävaltalaisaksentilla puhunut Brad Pitt oli listalla sijalla 3. 29. marraskuuta 2011 elokuvalla oli Rotten Tomatoes -sivulla 61 % arvosana 33 arvostelun jälkeen. Metacriticissä elokuvalla oli 55 pistettä 18 kriitikon arvostelun jälkeen. 
The New York Timesin kriitikon Janet Maslinin mukaan Pitt antaa elokuvassa todenmukaisen, joskin työlään oloisesti saavutetun suorituksen, jota korostaa kuitenkin näyttelijän aito ponnistelu. Muslinin mukaan Thewlis tarjoaa Pittin hahmolle toverillisen parin. Roger Ebert antoi elokuvalle kaksi ja puoli tähteä neljästä. Ebertin mukaan elokuva herättää katsojan huomion vasta puolivälin jälkeen ja jättää joihinkin kysymyksiin vastaamatta. Ebertin mukaan Pittin esittämä Harrer ei ole tarpeeksi lähestyttävä ja olisi voinut olla vakuuttavampi jonkun toisen näyttelijän esittämänä. Ebertin mukaan Pitt kuitenkin oikeutti elokuvan 70 miljoonan dollarin budjetin eikä sitä oltaisi tehty ilman häntä.