tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gary Sundberg

Gary Sundberg (10. marraskuuta 1941 Vaasa – 29. marraskuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä. Oman uransa jälkeen hän toimi useaan otteeseen aktiivisti HIFK:n jalkapalloilun järjestötehtävissä ja taloudellisena tukijana.
Sundberg pelasi ensi kerran HIFK:n miesten joukkueessa vuonna 1959 piirisarjaottelussa A-juniori-ikäisenä, ja onnistuikin tekemään maalin ja ottelun loppuvaiheessa hänen kaatamisestaan aiheutui rangaistuspotku. Myöhemmin seuran harjoituksissa ajan suuri nimi Åke Lindman kävi vielä kehumassa minua åkemaiseen tyyliinsä: ”Helvetin hienoa! Sinusta tulee vielä tähti.” HIFK:n ykkösjoukkueeseen nousu tapahtui syksyllä 1962, jolloin hän pelasi Eurooppa cup-ottelussa Rapid Wieniä vastaan Helsingissä. Sundbergin Mestaruussarjaura alkoi keväällä 1963 ja jatkui aina syksyyn 1966. Viimeinen kausi huipputasolla jäi myös parhaaksi. Gary Sundberg teki 11 maalia 17 ottelussa ja oli näin HIFK:n paras maalintekijä Jalkapallon mestaruussarjassa kaudella 1966. Kaikkiaan Mestaruussarjaotteluita kertyi hänelle 57 ottelua ja niissä hän teki kaikkiaan 18 maalia. Sen jälkeen hän pelasi vielä kaksi kautta, jotka HIFK pelasi Suomisarjassa. Vielä 1970-luvun alussa hän pelasi kaksi kautta Grankulla IFK:n riveissä – ensin III Divisioonassa ja nousun jälkeen II Divisioonassa., 
Sundberg tuli mukaan HIFK:n jalkapalloilun järjestötoimintaan 1970-luvulla. Hän oli HIFK:n jalkapallojaoston puheenjohtajana 1975–1978. Palasipa hän tarvittaessa myös kentälle. Toisen kerran Sundberg joutui HIFK:n järjestötoimintaan kun edustusjoukkueen taustayhtiö HIFK Soccer oli ajautumassa konkurssiin. Sundberg ryhtyi taustayhtiön pelastustehtäviin. Taustayhtiö saatiin pelastettua, ja Sundberg jatkoi vuoteen 2007. Järjestötoiminnan lisäksi hän oli myös rahoittamassa eri yhteyksissä taloudellisiin vaikeuksiin ajautunutta HIFK:n jalkapallotoimintaa.
Sundberg siirtyi jo 1960-luvun puolivälissä yrittäjäksi, jolloin hän perusti ensimmäisen oman yrityksensä, joka välitti teknisiä muoveja ja teki laiterakentamista teollisuudelle. Yrityskauppojen myötä Sundbergin perustamasta Teknolonista kasvoi Teknolon Group. 1970-luvun lopulla yritys fuusioitui ruotsalaisen kemian alan suuryrityksen Kema-Nobelin kanssa, ja Sundberg muutti kahdeksi vuodeksi Ruotsiin. Kahden vuoden jälkeen hän palasi Suomeen ja luopui 1980-luvulla yrityksestä. Hän perusti 1991 uuden perheyrityksen Fluorotech, jonka johdossa Gary Sundbergin jälkeen on ollut hänen poikansa. Hänen tyttärensä on laulaja Christel ”Chisu” Sundberg.
Philip Bech

Philip Bech (12. maaliskuuta 1869 Kööpenhamina – 8. maaliskuuta 1928) oli tanskalainen näyttelijä.
Lakia opiskellut Bech siirtyi Dagmar-teatterin oppilaaksi vuonna 1892. Hän työskenteli Aarhusin teatterissa vuosina 1900–1913, Uudessa teatterissa vuodesta 1913 ja Odensen teatterissa vuosina 1926–1927. Bech teki ensimmäisen elokuvansa Fotoramalle vuonna 1910 ja vuodesta 1913 lähtien hän työskenteli Nordisk Filmillä. Yhteensä Bech näytteli yli sadassa mykkäelokuvassa. Hänen viimeinen elokuvansa oli "Jokeren" vuonna 1928.
Henry Seemann

Henry Frederik Seemann (13. kesäkuuta 1875 Kööpenhamina – 10. kesäkuuta 1948) oli tanskalainen näyttelijä.
Viinikauppiaan perheeseen syntynyt Henry Seemann sai kaupallisen koulutuksen, mutta ryhtyi vuonna 1904 näyttelijäksi. Hän työskenteli operettinäyttelijänä ja -laulajana muun muassa Kööpenhaminan Casinossa vuosina 1907–1913 ja myöhemmin Scalassa. Vuodesta 1908 lähtien Seemann työskenteli myös Nordisk Filmillä, jossa hän teki yli 60 mykkäelokuvaa. Hänen viimeinen elokuvansa oli "Klovnen" vuonna 1926. Myöhemmin Seemann toimi elokuvateatterin johtajana ja koirankasvattajana. Hänen toinen vaimonsa oli näyttelijä Agnes Nørlund Seemann.
Vismuttitrifluoridi

Vismuttitrifluoridi (BiF3) on vismutin ja fluorin muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lähtöaineena valmistettaessa muita vismuttiyhdisteitä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa vismuttitrifluoridi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteen kiderakenne muistuttaa yttriumfluoridin rakennetta. Kiinteänä ja nestemäisenä se koostuu vismutti- ja fluoridi-ioneista, mutta kaasufaasissa se koostuu BiF3-molekyyleistä. Vismuttitrifuoridi on veteen liukenematonta ja hydrolysoi kiehuvassa vedessä vismuttioksifluorideiksi. Yhdiste liukenee eräisiin orgaanisiin liuottimiin kuten asetoniin. Vismuttitrifluoridi voi reagoida fluoridisuolojen kanssa muodostaen kompleksisen tetrafuorovismutaatti(III)ionin ([BiF4]-).
Valmistus ja käyttö.
Vismuttitrifluoridia voidaan valmistaa kuumentamalla vismuttia ja fluoria. Muita valmistustapoja ovat vismuttitrioksidin ja vetyfluoridin välinen reaktio tai saostaminen vismuttinitraatin vesiliuoksesta fluoridisuolojen avulla.Vismuttitrifluoridista voidaan valmistaa muita vismuttiyhdisteitä kuten vismuttipentafluoridia.
Kirkkopuistikko

Kirkkopuistikko () on yksi Vaasan ydinkeskustan puistokaduista. Etelä-pohjoissuuntainen, noin kilometrin mittainen katu katkeaa Vaasan kirkkokorttelin kohdalla Vaasanpuistikon ja Hovioikeudenpuistikon välillä ja jatkuu taas kirkon toisella puolella. Katu alkaa Pikkukadun kulmasta lähellä Onkilahden rantaa ja päättyy Kasarmikatuun Kasarmintorin kohdalla. Pikkukadun ohella muut poikkikadut ovat Museokatu, Kirjastonkatu, Hietasaarenkatu ja Hovioikeudenpuistikko sekä kirkon eteläpuolisella osuudella Vaasanpuistikko, Rauhankatu ja Kasarminkatu.
Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Korsholmanpuistikko

Korsholmanpuistikko () on yksi Vaasan keskustan viidestä leveästä puistokadusta. Puolitoista kilometriä pitkä katu kulkee lännestä itään Vaasan keskustan eteläosassa, Rantakadulta Vaasan vankilan kulmalta Kasarmintorin etelälaitaa yli Kauppapuistikon aina Ratakadulle saakka. Muut poikkikadut ovat Koulukatu, Läntinen ja Itäinen Kasarmintori, Raastuvankatu, Pitkäkatu, Asemakatu, Klemetinkatu ja Mäkikaivontie.
Merkittäviä rakennuksia Korsholmanpuistikon varrella ovat muun muassa Keskuskoulu Raastuvankadun kulmassa (Ingvald Serenius 1938), Oikeustalo ja Poliisitalo Mäkikaivontien kulmassa (LPR-arkkitehdit 1994, Tapio Keiramo 2003) sekä kerrostalot numerossa 1 (Rantakatu 20, Elma ja Erik Lindroos 1967), numerossa 3 (Koulukatu 48–50, Sulo Kalliokoski 1966), numerossa 4 (Koulukatu 52, Kaj Englund 1963), numerossa 11 (Kauppapuistikko 32, Karl Erik Ivars 1969), numerossa 12 (E. Niemelä 1963), numerossa 14 (Kauppapuistikko 35, L. K. Aarnio 1952), numerossa 16 (Wegelius &amp; Kiili 1978), numerossa 21 (Pitkäkatu 69, Iikka Martas 1960) ja numerossa 36 (Klemetinkatu, J. V. Tuomela 1945). Modernien rakennusten lisäksi Korsholmanpuistikolla on säilynyt paljon vanhoja puutaloja.
Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Korsholmanpuistikon itäpäästä on suunniteltu maasiltayhteyttä rautatien yli Klemettilään.
Erik Relander

Erik Fredrik Felix Relander (2. lokakuuta 1937 Äänekoski – 7. kesäkuuta 2011 Jyväskylä) oli suomalainen historian opettaja ja paikallis- ja järjestöhistorioiden kirjoittaja.
Relanderin vanhemmat olivat Äänekoski Oy:n palveluksessa olleet konttoristi Georg Relander ja pääkirjanpitäjä Kerttu Relander. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja toimi sitten historian ja yhteiskuntaopin opettajana Oulunkylän yhteiskoulussa 1962–2000. Hän opetti myös ammatinvalinnanohjausta ja puutöitä. Relander oli opettajana lisäksi peruskoulun yläasteella ja Virkailijain kansalaisopistossa Helsingissä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2000 ja muutti sitten takaisin Äänekoskelle.
Relander kirjoitti äänekoskelaisten urheiluseurojen historiikkeja, Sähkö-Aro Oy:n perustajan ja toimitusjohtajan Pentti Aron (1922–2009) elämäkerran, Oulunkylän yhteiskoulun historiateoksen sekä teoksen "Äänekoskea ja äänekoskelaisia" jossa kuvattiin Äänekosken kehittymistä 1900-luvun alusta 1960-luvulle saakka. Relander oli vuonna 1988 perustetun Suomen Urheilutietäjät ry:n ensimmäinen ja pitkäaikainen puheenjohtaja ja hän oli useita vuosia Vuoden urheilukirjan valintalautakunnan jäsenenä.
Julma leikki (elokuva)

Julma leikki () on yhdysvaltalainen kauhuelokuva vuodelta 2017. Elokuva perustuu Stephen Kingin samannimiseen romaaniin, jossa nainen jää loukkuun syrjäiseen mökkiin aviomiehen kuoltua kesken lemmenhetken. Romaanin vuoden 1992 ilmestymisestä saakka tarinaa pidettiin pitkään mahdottomana sovittaa elokuvaksi sen sisältönsä vuoksi. "Julma leikki" sai ensi-iltansa Netflixissä 29. syyskuuta 2017.
"Julma leikki" sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivustolla elokuva on saanut keskiarvoksi 91% perustuen 76 arvioon; sivusto kiteyttää elokuvan näin: "Carla Gugino kannattelee uraauurtavalla tulkinnallaan "Julman leikin" minimaalista jännitystä." Metacritic -sivustolla elokuva on saanut keskiarvoksi 77/100 perustuen 12 arvioon. Stephen King itse on kutsunut elokuvaa "hypnoottiseksi, kauhistuttavaksi ja mahtavaksi" sen jälkeen kun oli nähnyt elokuvasta raakamateriaalia.
Juoni.
Pariskunta Jessie ja Gerald Burlingame matkustaa syrjäiselle mökille saadakseen suhteeseensa uutta jännitystä. Seksileikin yhteydessä Jessie antaa miehensä kahlita hänet käsiraudoilla vuoteeseen, mutta mies saa sydänkohtauksen ja Jessie jää yksin jumiin mökkiin. Hän joutuu kamppailemaan kipujen, näkyjen ja synkkien lapsuusmuistojen kanssa eikä pian tiedä mikä on totta ja mikä ei.
Elle (nimi)

Elle on naisen etunimi. Nimi on syntynyt lyhentymänä nimestä Eleanor tai muista El-alkuisista nimistä, kuten Elisabet ja Elina. Lisäksi nimen syntyyn on saattanut vaikuttaa ranskan kielen feminiininen yksikön 3. persoonan pronomini "elle" (’hän’ naisesta puhuttaessa). 
Suomessa nimi on ollut käytössä ainakin 1800-luvulta saakka. Suomessa nimi esiintyy myös yhdysnimen osana, esimerkiksi nimissä "Elle-Maaret" ja "Marielle". Vuoden 2019 loppuun mennessä se on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu 3 143 henkilölle, joista yli puolet on 2000-luvulla syntyneitä.
Vuodesta 2020 lähtien Ellen nimipäivä on suomenkielisen kalenterin mukaan 10. helmikuuta. Elle on Suomessa myös lappilainen tai saamelainen nimi, ja saamenkielisessä kalenterissa nimi on ollut samalla päivällä jo aikaisemmin.
Darin de Paul

Darin De Paul (s. 7. marraskuuta) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ääninäyttelijä, joka on pääosin tehnyt äänirooleja videopeleihin, kuten ', Final Fantasy XV, ' ja "Overwatch".
Ura.
De Paul alkoi työskentelemään näyttelijänä 1981 esiintyen aluksi teatterissa ja televisiomainoksissa. Sittemmin 1989–1991 välisenä aikana hänet nähtiin televisiosarjassa "Miami Vice" ja elokuvissa "Oopperan kummitus" ja "American Tiger". De Paul esiintyi vielä 2003 televisiosarjassa "Kova laki", kunnes siirtyi tekemään äänirooleja näytelmäroolien sijaan.
Hän teki aluksi sivuääniä "Robots" animaatioelokuvaan 2005 ja sittemmin pienempiä äänirooleja. De Paul esiintyi välissä myös Oscar-ehdokkuuden saaneessa elokuvassa "Julie &amp; Julia". Vuotta myöhemmin 2010 hän koe-esiintyi ' videopeliä varten. De Paul sai valita kolme hahmoa, joille hän saisi luoda äänen. Näistä ääniroolittajat valitsivat De Paulin olevan Gill Grunt. De Paul jatkoi roolissaan myös videopelissä ' ja '. Pelien jälkeen hänet kuultiin myös Judge Dreddin äänenä lyhytanimaatiosarjassa '. Sittemmin 2016 De Paul oli "Overwatch" -videopelissä Reinhardtin äänenä ja yhden jakson verran Sinestron äänenä "Justice League Action" lyhytanimaatiosarjassa.
Gust

Gust () on Koei Tecmon omistama japanilainen videopelien kehittäjä. 
Yritys on perustettu vuonna 1993 itsenäisenä yrityksenä Naganossa.
Koei Tecmo on omistanut yrityksen vuodesta 2011 lähtien ja se yhdistyi emoyhtiön kanssa vuonna 2014.
Yhtiö on tunnettu muun muassa "Atelier" -sarjasta.
Paikallisvaluutta

Paikallisvaluutoiksi kutsutaan paikallisia vaihtoehtoisia "rahoja". Verotuksen näkökulmasta paikallisrahan käyttö on vaihtotyötä.
Suomen Toholammella on ollut käytössä paikallisvaluutta Toho. Lisäksi ainakin Ouluun ja Pohjois-Karjalaan on ehdotettu käyttöönotettavaksi paikallisvaluuttoja.
Ehkä kuuluisin paikallisen eli "lokaalin rahan" kokeilu tapahtui 1930-luvun Itävallassa Wörglin kaupungissa. Pula-ajan kirvoittama kokeilu edisti paikallisrahan kiertoa soveltamalla demurrage-veroa eli negatiivista korkoa ("negative interest money"). Lopulta Itävallan keskuspankki kielsi paikalliseksi menestykseksi osoittautuneen kokeilun.
Sveitsin WIR-frangi on länsimaiden vanhin edelleen käytössä oleva paikallis- tai rinnakkaisvaluutta jota käyttää noin 65 000 yritystä, eli noin neljäsosa sveitsiläisistä yrityksistä, erityisesti silloin kun Sveitsin frangin arvo laskee lama-aikana. Se toimii siis eräänlaisena paikallisena vastavoimana talouden laskusuhdanteille.
Englannin Bristolissa otettiin vuonna 2012 käyttöön Bristolin punta, Englannin laajimmin käytössä oleva paikallisvaluutta.
Paikallisia valuuttoja on 1900-luvun lopulla laskettu liikkeelle ainakin Meksikossa.
Vuosituhannen vaihteen jälkeen Saksassa ja Itävallassa on käynnistetty 16 uutta paikallista valuuttaa ja 49 muusta on suunnitelmia. Esimerkiksi Hampurissa niitä toimii kaksi: Alto ja Hansemark. Baijerilaisen Chiemgauer-valuutan kuukausittainen liikevaihto on 135 000 euroa.
Nämä paikallisvaluutat eivät ole viranomaisten hallinnassa, vaan hankkeita ajavat aktivistit, maanviljelijät, ympäristönsuojelijat, globalisaation vastustajat ja kansalaistoimikunnat.
Professori Gerhard Rösl kuvailee niitä paikallisia kulttuureita suojelevien idealistien esittämäksi vastalauseeksi kapitalistiselle globalismille. Hänen mukaansa uudet paikallisvaluutat ovat "käyttäjiensä statusta kohottava ylellisyystuote", joka kukoistaa taloudellisesti menestyvillä seuduilla.
Bundesbankin peruskirja kieltää "näennäisvaluutat", mutta näitä kokeiluja kohdellaan harmittomana erikoisuutena.
Monesti valuuttakriisit ovat antaneet vauhtia kokeiluihin. Rahan spekulatiivinen luonne on pyritty minimoimaan ja korostamaan sen tehtävää vaihdon välineenä. Tietotekniikan kehitys on helpottanut lokaalirahojen käyttöä, ja nämäkin rahat ovat nyttemmin monesti merkkejä tietokoneen ruuduilla, verkoissa ja muisteissa. Paikallisiin rahaprojekteihin viranomaiset eivät yleensä ole puuttuneet.
Niissä Yhdysvaltain vankiloissa, joissa maan valuutan käyttö vankien keskuudessa on kiellettyä, toimii vaihdannan välineenä jokin muu hyödyke, kuten savukkeet.
Dissidia Final Fantasy NT

Dissidia Final Fantasy NT on toimintaroolipeli, joka on julkaistu kolikkopelinä vuonna .
Pelin PlayStation 4 -version on kehittänyt Koei Tecmon Team Ninja ja sen on julkaissut Square Enix maailmanlaajuisesti vuonna .
Peli on seuraaja PlayStation Portablelle julkaistuille "Dissidia Final Fantasy" ja "Dissidia 012 Final Fantasy" -peleille.
Vastaanotto.
Pelit-lehden Petri Heikkinen antoi pelille 85 pistettä sadasta.
Beta Arae

Beta Arae on Alttarin tähdistön kirkkain tähti. Parallaksimittausten perusteella se on noin 650 valovuoden päässä Maasta.
Tähden elämä on alkanut vähintään B3-spektriluokassa alle 50 miljoonaa vuotta sitten. Se on erittäin metallipitoinen tähti, koska sen rautapitoisuus on kolme kertaa niin suuri kuin Auringon.
Rochard

Rochard on suomalaisen Recoil Gamesin kehittämä tasohyppely- ja pulmapeli. Peli on julkaistu vuonna Windowsille, PlayStation 3:lle ja Macintoshille, sekä myöhemmin Linuxille ja Androidille.
Vastaanotto.
IGN:n arvostelussa pelin PlayStation 3 -versio sai arvosanaksi 8,5/10.
Shattered Horizon

Shattered Horizon on suomalaisen Futuremark Games Studion kehittämä ensimmäisen persoonan ammuntapeli, joka on julkaistu vuonna Windowsille.
Vastaanotto.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7,5/10.
Robotti-sarja

Robotti-sarja on venäläis-amerikkalaisen kirjailija Isaac Asimovin tieteiskirjasarja, joka on samalla etsivätarina. Sarjasta on lähtöisin robotiikan kolme pääsääntöä.
Sarjaan kuuluvat kirjat:
Meesauuni

Meesauuni on pyörivä rumpumainen uuni, jota käytetään kemiallisen sulfaattiselluprosessin kemikaalien talteenotossa. Uunin pituus on tyypillisesti 50–120 metriä ja halkaisija kahdesta neljään metriä .
Viherlipeän kaustisoinnissa kalkki (CaO) liukenee veteen seuraavasti :
 CaO (s) + H2O (liq) → Ca(OH)2 (aq)
Tämän jälkeen muodostuu meesaa eli sakkaa, joka sisältää pääasiassa kalsiumkarbonaattia (CaCO3) :
 Ca(OH)2 (aq) + Na2CO3 (aq) → CaCO3 (s) + 2NaOH (aq) 
Meesauunissa meesa kuivuu, lämpenee ja lopulta muuttuu kalsiumoksidiksi (CaO) noin 800–1150 °C:n lämpötilassa seuraavan reaktioyhtälön mukaisesti :
 CaCO3 (s) → CaO (s) + CO2 (g)
Uunin retentioaika on 2–3 tuntia. Se on noin 2–5 asteen kulmassa, jotta meesa etenisi uunin sisällä. Savukaasujen kulkusuunta on meesasakkaan nähden päinvastainen. Savukaasujen ja sakan sisältämä lämpöenergia otetaan talteen. Savukaasut sisältävät paljon typen oksideja, koska uuniin syötetään enemmän kuin stoikiometrisen palamisen tarvitsema määrä ilmaa ja siellä vallitsee korkea lämpötila. Ennen vapauttamista ilmakehään savukaasuista poistetaan pienhiukkasia venturipesurin tai sähköstaattisen suodattimen avulla. Korkeaa lämpötilaa vaativa meesauuni on perinteisesti ollut sellutehtaan ainoa fossiilista polttoainetta käyttävä prosessi, mutta nykyään sen polttoaineena voidaan käyttää esimerkiksi ligniiniä tai puun kuoresta valmistettua kaasua.
Äänekoski (yritys)

Äänekoski Oy oli suomalainen vuosina 1896–1942 Äänekoskella toiminut metsäteollisuusyritys jonka toimintaa jatkaa nykyisin Metsä Board Äänekoski.
Yhtiön perustajat olivat tamperelainen kauppaneuvos Lars Johan Hammarén, hänen poikansa johtaja Edvin Hammarén ja Kyröskosken puuhiomon ja paperitehtaan isännöitsijä, insinööri Johan Erland Hammarén. Vuonna 1897 yhtiön osakkaaksi tuli myös vuorineuvos Gösta Sumelius. Sumelius ja Hammarén omistivat yhdessä vuonna 1870 perustetun Hammarén &amp; Co:n joka oli perustanut Kyröskoskelle puuhiomon ja paperitehtaan. He ostivat vuonna 1895 Äänekoskelta maa-alueita ja koskiosuuksia muun muassa paikalliselta mahtimieheltä maanviljelijä Kalle Piiloselta. Vuonna 1898 ostettiin yhtiön nimiin Piiloselta vielä miljoonan markan kauppahinnalla 19 maatilaa metsineen Keski-Suomesta sekä 74 hakkuusopimusta.
Rakennustyöt alkoivat Äänekoskella vuonna 1897 ja saha, puuhiomo ja kartonkitehdas aloittivat toimintansa 1899. Vuonna 1900 valmistui yhtiön rakennuttama kapearaiteinen rautatie Äänekosken ja Suolahden välille ja tehtaat saatiin yhdistettyä valtakunnan rataverkkoon. Yhtiö siirtyi 1905 valmistamaan paperia kun puupahvin valmistus osoittautui kannattamattomaksi. Yhtiön sahalaitos tuhoutui tulipalossa samana vuonna, mutta se rakennettiin uudelleen parempaan paikkaan. Vuonna 1906 valmistui yhtiön paperitehdas jossa oli Suomen suurin 6 000 tonnia ruskeaa käärepaperia vuodessa tuottanut paperikone. Äänekoski Oy:n pääkonttori oli vuoteen 1907 saakka Tampereella kunnes se siirrettiin Äänekoskelle. Paperitehtaalla oli vuonna 1908 seitsemän kuukautta kestänyt lakko joka päättyi lakkolaisten tappioon.
Äänekoski Oy siirtyi valmistamaan sanomalehtipaperia vuonna 1917 sen jälkeen kun ruskean käärepaperin markkinat Venäjällä oli menetetty. 1920-luvulla rakennettiin tehtaan uusi konttorirakennus ja paloasema 1923, uudistettiin tehtaan höyrykattilalaitos 1925, vesivoimalaitos 1926 ja paperikone 1927. Tehdasosastojen sähköistys aloitettiin 1926 ja uusi sahalaitos valmistui Kuhnamon rannalle 1929. 1930-luvulla uudistettiin vesivoimalaitos 1932–1933 ja rakennettiin uusi sulfiittiselluloosatehdas 1936–1938.
Äänekoski Oy joutui toisen maailmansodan puhjettua rahoituskriisiin menetettyään vientimarkkinansa. Kriisi ratkesi kun Wärtsilä Oy osti yhtiön lähes koko osakekannan Hammarénin ja Sumeliusten suvuilta. Elokuussa 1942 Äänekoski Oy fuusioitiin Wärtsilän keväällä 1942 perustamaan "Wärtsilä-Selluloosa Oy"-nimiseen yhtiön johon kuuluivat myös Karjalan kannaksella Johanneksen pitäjässä sijainneet teollisuuslaitokset jotka Wärtsilä oli aiemmin ostanut Hackman &amp; Co:lta. 1940-luvulla Äänekoskelle rakennettiin sulfiittispriitehdas ja etikkahappotehdas sekä laajennettiin muutenkin tehdasta.
Wärtsilä myi vuonna 1953 Metsäliiton Selluloosa Oy:lle lähes koko Wärtsilä Selluloosa Oy:n osakekannan. Wärtsilä-Selluloosa Oy muutettiin samana vuonna takaisin Äänekoski Oy:ksi ja tällä nimellä se toimi vuoteen 1957 saakka jolloin nimi muutettiin Metsäliiton Selluloosa Oy:ksi.
Singapore Airlinesin lento 006

Singapore Airlinesin lento 006 (SQ006) oli Singapore Airlinesin matkustajalento Changin kansainväliseltä lentoasemalta Singaporesta Tšiang Kai-šekin kansainvälinen lentoasema (toimii nykyään nimellä Taoyuanin kansainvälinen lentoasema) kautta Los Angelesin kansainväliselle lentoasemalle Yhdysvaltoihin. 31. lokakuuta 2000 noin kello 23 Boeing 747-412 -lentokone törmäsi nousun yhteydessä rakennustyömaan käyttämiin materiaaleihin ja syttyi palamaan. Lentokoneen 179 kyydissä olleesta henkilöstä 83 menehtyi. Onnettomuus oli kolmanneksi pahin Taiwanissa tapahtunut onnettomuus.
Lento.
Noin kello 23.00, ennen lähtöä portilta kapteeni oli kysynyt lennonjohdolta onko lyhyempi kiitotie 06 käytössä. Lähestyvän Xangsane -taifuunin aiheuttaman voimakkaan tuulen ja rankkasateen vuoksi lennonjohto ohjeisti lentoa 006 käyttämään pidempää kiitotietä 05L, joka oli matkustajaterminaalin vastakkaisella puolella. Vaikka kiitotien 05L valinta ei liittynyt suoraan onnettomuuteen, myöhemmin tutkinnanaikana havaittiin, että kapteeni oli käyttänyt kiitotietä 05L vain yli kaksi vuotta sitten. 
Kone rullasi NP-rullaustietä pitkin kohti rinnakkaisten kiitoteiden 05L ja 05R alkua. Ensin vastaan tulisi suljettu kiitotie 05R, ja sitten hieman kauempana lentoonlähtöön tarkoitettu kiitotie, 05L. Onnettomuushetkellä näkyvyys oli noin 600 metriä ja lentoasemalla ei ollut käytössä maatutkaa, joka sallisi lennonjohdon nähdä lentokoneiden liikkeet maanpinnalla. 
Koneen miehistö luultavasti keskittyi koneeseen niin, ettei katsonut ulos. Kone kulki niin hitaasti, että kapteeni ajatteli koneen olevan jo kiitotien 05L risteyksessä. Kone saapui kiitotien 05R alkuun ja miehistö käänsi koneen suljetulle kiitotielle. Huonon näkyvyyden vuoksi lennonjohto oletti koneen olevan kiitotiellä 05L ja antoi lähtöluvan koneelle kello 23.15.45.
Koneen ollessa lähtökiidossa se saavutti lopulta V1-nopeuden, jonka jälkeen lentoonlähtöä ei ole enää turvallista keskeyttää. 3,5 sekuntia tämän jälkeen miehistö reagoi kiitotiellä oleviin esineisiin, jotka olivat rullausteiden N4 ja N5 välissä. Lopulta kone törmäsi kiitotiellä oleviin betoniporsaisiin, kaivureihin ja muuhun rakennuskalustoon hajoten kahteen osaan ja syttyen paamaan. Kone liukui palavana törmäten muihin rakennustyöhön liittyviin rakennusmateriaaleihin ja lopulta pysähtyen noin kahden kilometrin päähän kiitotien alusta. Koneen keskiosassa sijaitsevat polttoainetankit räjähtivät ja syttyivät tuleen, jossa suurin osa onnettomuudessa menehtyneistä 83 ihmisestä istui.
Onnettomuuden syyt.
Onnettomuusraportissa onnettomuuden syyksi selvisi lentäjän virhe. Kapteeni oli keskittynyt koneeseen ja luuli että kone oli jo kiitotien 05L alussa ja aloitti lähtökiidon. Onnettomuuteen vaikutti myös huono näkyvyys ja kommunikaation puute. Perämies ja kolmas ohjaamossa ollut pilotti eivät kyseenalaistaneet kapteenin käskyä aloittaa lähtökiito. 
Kiitotien alussa ei ollut juuri mitään merkkiä kiitotien sulkemisesta. Miehistö sivuutti useita merkkejä väärästä kiitotiestä, eikä kukaan huomannut virheitään. Tämä johti lentäjien irtisanomiseen.
Neo Wax Bloom

Neo Wax Bloom, (tyyliteltynä Neō Wax Bloom) on irlantilaisen elektronisen musiikin tuottaja, Iglooghostin (Seamus Mallagh) uusi studioalbumi, jonka julkaisi Brainfeeder 29. syyskuuta 2017.
Neo Wax Bloomin ja muiden Iglooghostin albumien tarina perustuu kahteen silmämunaan, jotka seikkailevat kuvitteellisessa maailmassa. Albumi kertoo erilaisista hahmoista, jotka asuvat tässä maailmassa.
Kauppapuistikko

Kauppapuistikko () on yksi Vaasan ydinkeskustan leveistä puistokaduista. Etelä–pohjoissuuntainen, noin puolentoista kilometrin mittainen katu katkeaa Vaasan kauppatorin kohdalla Vaasanpuistikon ja Hovioikeudenpuistikon välillä ja jatkuu taas torin toisella puolella. Katu alkaa pohjoisessa Rautatienkadusta ja päättyy valtatie 3:n eli kaupungista etelään johtavan moottoritien alkuun Hietalahdessa. Rautatienkadun ohella muut poikkikadut ovat Kirjastonkatu, Hietasaarenkatu ja Hovioikeudenpuistikko sekä torin eteläpuolisella osuudella Vaasanpuistikko, Rauhankatu, Ajurinkatu, Kasarminkatu, Kirvesmiehenkatu, Korsholmanpuistikko, Kellosepänkatu ja Tiilitehtaankatu.
Vaasan kaupunginarkkitehti Carl Axel Setterbergin vuoden 1855 asemakaavaan suunnittelema viiden puistokadun kokonaisuus – Hovioikeudenpuistikko, Kauppapuistikko, Kirkkopuistikko, Korsholmanpuistikko ja Vaasanpuistikko – kuuluu Suomen valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin.
Juhani Kähärä

Juhani Samuel Kähärä (s. 13. toukokuuta 1989 Kauhajoki) on espoolainen poliitikko ja Liberaalipuolue – Vapaus valita -puolueen entinen puheenjohtaja. Kähärä toimi Liberaalipuolueen puheenjohtajana puolueen perustamisesta asti kunnes luopui puheenjohtajuudesta helmikuussa 2019 henkilökohtaisiin syihin vedoten. Kähärä valittiin 340 äänellä Espoon kaupunginvaltuustoon vuoden 2017 kuntavaaleissa. 
Koulutukseltaan Kähärä on bioinformaatioteknologian diplomi-insinööri.
Sarpiot

Sarpiot eli kiehkurasarpiot ("Alisma") on kasvisuku sarpiokasvien heimossa ja sarpiokasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kymmenen lajia ja joitain lajiristeymiä.
Sarpiolajeja.
Pohjoismaissa kasvavat neljä lajia, heinä-, suikea-, ratamo- ja upossarpio, ovat pystykasvuisia ilmaversoisia vesikasveja tai uposkasveja. Ratamosarpio on yleinen, muut lajit harvinaisia. Suomessa esiintyy ratamo- ja upossarpio, joista jälkimmäinen on sekä kansallisesti että kansainvälisesti uhanalainen laji.
Kakkosen kausi 2017

Kakkosen kausi 2017 oli Suomen jalkapallon kolmanneksi korkeimman sarjatason kausi. Se pelattiin kolmessa kahdentoista joukkueen lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Sarjan joukkueissa tapahtui muutoksia. Veikkausliigasta Ykköseen pudonneen PK-35 Vantaan konkurssin myötä OPS sai Ykkösen sarjapaikan. Vapautuneen Kakkosen paikan sai Pohjois-Suomen Kolmosen toiseksi sijoittunut Oulun Työväen Palloilijat (OTP), joka palasi sitten vuoden 1997 ylemmälle sarjatasolle. Toinen muutos aiheutui Ylivieskan FC YPAn konkurssin myötä. Paikka täytettiin Keski-Suomen Kolmosen toiseksi sijoittuneella FC Villiketuilla. Kakkoseen nousi myös keväällä 2011 konkurssiin ajautunut Tampere United, joka näin palasi alasarjoista Kakkoseen. 
Lohkojen voittajat ja paras toiseksi sijoittunut pelasivat pareittain kaksiosaiset nousukarsintafinaalit, joiden voittajat nousivat Ykköseen kaudeksi 2018. Jokaisen lohkon sijalle 10 ja huonommin sijoittuneet joukkueet putosivat Kolmoseen kaudeksi 2018.
Parhaat pelaajat.
Jalkapallon Pelaajayhdistys valitsi vuoden 2017 Kakkosen lohkojen parhaat pelaajat pelaajien oman äänestyksen perusteella:
Pelipaikkojensa parhaiksi Kakkosessa valittiin:
Ykkösen nousukarsinnat.
Jalkapallon nousukarsintoihin pääsivät jokaisesta kolmesta lohkosta voittaja sekä kaikkien lohkojen paras kakkonen, joka oli lohko A:n Klubi 04 Helsingistä.
Tulokset.
Karsintapari 1.
&lt;/br&gt;
AC Kajaani nousi Ykköseen yhteismaalein 6−3.
Karsintapari 2.
&lt;/br&gt;
 Klubi 04 nousi Ykköseen yhteismaalein 9−1.
Kotapähkinät

Kotapähkinät ("Staphylea") on kasvisuku kotapähkinäkasvien heimossa ja kotapähkinäkasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 24 lajia. Kotapähkinöiden tyyppilaji on euroopankotapähkinä ("Staphylea pinnata"), joka kasvaa luonnonvaraisena Keski-Euroopassa, Etelä-Euroopassa ja Lähi-idässä.
Ulrich von Jungingen

Ulrich von Jungingen (n. 1360 – 15. heinäkuuta 1410) oli Saksalaisen ritarikunnan suurmestari vuosina 1407–1410. Hän sai surmansa Puolan ja Liettuan joukkoja vastaan käydyssä Tannenbergin taistelussa.
Elämäkerta.
Ulrich von Jungingen syntyi vuoden 1360 paikkeilla Svaabiassa ritarilliseen sukuun liittyen Saksalaiseen ritarikuntaan yhdessä veljensä Konradin kanssa. Ulrich toimi eri tehtävissä Preussissa vuodesta 1383 lähtien, kunnes hänestä tuli ritarikunnan marsalkka vuonna 1404. Ulrichin veljestä Konradista tuli ritarikunnan suurmestari ja hänen kuoltuaan Ulrichista tuli hänen seuraajansa 26. kesäkuuta 1407. Uuden suurmestarin suurin haaste oli ritarikunnan aseman vakiinnuttaminen Samogitiassa, jonka ritarikunta oli saanut Liettualta Sallinwenderin sopimuksella vuonna 1398. Ennen tämän tavoitteen toteutumista Samogitiassa syttyi vuonna 1409 kapina Liettuan suuriruhtinas Vytautas tukemana. Samaan aikaan Puolan kuningaskunta ei suostunut takaamaan rauhaa ritarikunnan kanssa ja Ulrich päätti vastata uhkaan hyökkäämällä Puolaan.
Ritarikunta aloitti sotaretkensä Puolaan kesän 1409 lopulla ja hyökkäys näytti aluksi sujuvan vaikeuksitta. Sotaretki johti yhdeksän kuukauden aselepoon, jonka päätyttyä sotatoimet jatkuivat jälleen. Puolan kuningas Vladislav II Jagello oli tällä välin liittoutunut Liettuan Vytautasin kanssa ritarikunta vastaan. Ulrich ei puolestaan saanut toivomaansa apua Unkarin ja Böömin kuninkailta Sigismundilta ja Wenzeliltä. 15. heinäkuuta 1410 ritarikunnan joukot ottivat yhteen puolalaisten ja liettualaisten joukkojen kanssa Tannenbergin taistelussa. Taistelu päättyi ritarikunnan historian raskaimpaan tappioon. Surmansa sai 200 ritarin lisäksi Ulrich, jonka ruumis siirrettiin myöhemmin taistelukentältä Pyhän Annan kappeliin Marienburgiin, eli nykyiseen Malborkiin.
Lars Johan Hammarén

Lars Johan Hammarén (2. lokakuuta 1833 Loimaa – 21. elokuuta 1906 Tampere) oli suomalainen Tampereella vaikuttanut tukkukauppias, teollisuusmies, valtiopäivämies ja kauppaneuvos (1880).
Hammarén tuli nuorena miehenä Tampereelle kauppias Hildenin palvelukseen. Hän perusti vuonna 1861 oman kauppaliikkeen yhdessä kauppias Laurénin kanssa. Vuonna 1870 hän ryhtyi Hammarén &amp; Co:n osakkaaksi yhdessä tamperelaisten kauppiaiden Gustaf Oskar Sumeliuksen ja August Nybergin kanssa. Tämä toiminimi osti Kyröskosken rannalla sijainneen puuvillakutomon ja rakensi tilalle 1872 puuhiomon ja 1878 paperitehtaan. Nybergin kuoltua 1889 Hammarén ja Sumelius omistivat yrityksen puoliksi.
Vuonna 1896 Hammarén, hänen poikansa johtaja Edvin Hammarén (1873–1927) ja Kyröskosken puuhiomon ja paperitehtaan isännöitsijä, insinööri Johan Erland Hammarén perustivat Äänekoski Oy:n joka rakennutti 1897–1899 Äänekoskelle sahan, puuhiomon ja kartonkitehtaan. Vuonna 1897 tämän yhtiön osakkaaksi tuli myös Gustaf Oscar Sumeliuksen poika, vuorineuvos Gösta Sumelius. Edvin Hammarén toimi Äänekosken tehtaiden isännöitsijänä ja Johan Erland Hammarén oli tehtaan johtajana vuoteen 1905 saakka.
Hammarén oli vuonna 1868 perustetun Tampereen Säästöpankin johtokunnan jäsenenä ja puheenjohtajana 38 vuoden ajan. Hän oli porvarissäädyssä Tampereen edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878, 1882 ja 1885. Hammarén kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Tampereen edustajana. Hän oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja toimi toistakymmentä vuotta valtuuston puheenjohtajana vuoteen 1890 saakka. Hammarén vaikutti muun muassa Kyttälän alueen liittämiseen Tampereen kaupunkiin 1877.
Lars Johan Hammarén oli naimisissa Finlaysonin puuvillatehtaan englantilaissyntyisen kankurimestari John Sharplesin (k. 1876) tyttären Lucy Emma Sharplesin kanssa. Lars Johan Hammarénin mukaan on nimetty Tampereen Tullin alueella sijaitseva Hammareninkatu.
Kielopuut

Kielopuut ("Pittosporum") on kasvisuku kielopuukasvien heimossa ja kielopuukasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 227 lajia. Madeiralla kasvava madeirankielopuu ("Pittosporum coriaceum") on Euroopassa ainoa alkuperäisenä kasvava laji. Muita kielopuita esiintyy Afrikasta Aasiaan, Australiaan ja Oseaniaan.
Kielopuulajeja.
Monia suvun lajeja käytetään huonekasveina.
Ernst I (Saksi-Coburg-Gotha)

Ernst I (2. tammikuuta 1784 Coburg – 29. tammikuuta 1844 Gotha) oli Saksi-Coburg-Gothan ensimmäinen herttua vuosina 1826–1844 ja sitä ennen Saksi-Coburg-Saalfeldin herttua vuosina 1806–1826 (nimellä Ernst III).
Ernst tuli Saksi-Coburg-Saalfeldin herttuaksi isänsä Fransin kuoltua vuonna 1806. Herttuakunta joutui samana vuonna Napoleonin armeijan miehittämäksi, mutta sai suvereeniutensa takaisin vuoden 1807 Tilsitin rauhassa. Ernst liittyi vuoden 1813 Leipzigin taistelun jälkeen uudelleen Napoleonin vastaiseen liittoon. Hän komensi Saksin V armeijakuntaa ja saartoi ranskalaiset Mainzissa. Vuoden 1815 Wienin kongressissa hänelle annettiin Lichtenbergin ruhtinaskunta, jonka hän vuonna 1834 myi Preussille. Hän antoi vuonna 1821 herttuakunnalleen perustuslain. Saksi-Gotha-Altenburgin herttua Fredrik IV kuoli vuonna 1825 ilman perillistä, ja seuraavana vuonna Ernst sai isännättömän herttuakunnan jaossa Saksi-Gothan luovuttuaan vastineeksi Saksi-Saalfeldin alueesta. Hänestä tuli näin Saksi-Coburg-Gothan yhteinen herttua nimellä Ernst I.
Ernst I:n ensimmäinen puoliso oli Saksi-Gothan herttuatar Louise vuosina 1817–1826, mutta liittoi päättyi eroon. Toisena puolisona oli vuodesta 1832 Württembergin prinsessa Maria. Ernst I:n seuraajaksi tuli hänen vanhin poikansa Ernst II. Nuorempi poika Albert avioitui Ernstin sisaren Viktorian tyttären, Ison-Britannian kuningatar Viktorian kanssa, ja Albertista polveutuvat Ison-Britannian myöhemmät hallitsijat. Ernstin veli oli Belgian kuninkaaksi vuonna 1831 tullut Leopold I.
Meeliat

Meeliat ("Melia") on kasvisuku mahonkikasvien heimossa ja mahonkikasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kolme lajia. Meelioiden tyyppilaji on Itä-Aasiassa ja Australiassa alkuperäinen meelia ("Melia azedarach"). Muut lajit ovat "Melia dubia" ja "Melia volkensii".
Mar-a-Lago

Mar-a-Lago on kartanorakennus, joka valmistui vuosina 1924–1927. Se sijaitsee Palm Beachissa Floridassa. Kartanossa on 58 makuuhuonetta, 33 kylpyhuonetta, kaksi isoa ulkouima-allasta, 12 takkaa ja kolme pommisuojaa. Yhdysvaltain presidentti Donald Trump asuu Mar-a-Lagossa vaimonsa Melania Trumpin kanssa. Kartanossa toimii Trumpin omistama yksityisklubi, jonka 500 jäsentä saavat vierailla alueella.
Kartanon rakennutti seurapiirihenkilö Marjorie Merriweather Post, jonka isä oli rikastunut myymällä aamiaismuroja. Kartanon espanjankielinen nimi Mar-a-Lago tarkoittaa "mereltä järvelle". Kartanon tilukset ulottuvat Palm Beachin yli Atlantin valtamereltä Lake Worthin laguunille. Post vietti vuosikymmenien ajan talvensa Mar-a-Lagossa, jossa hän tuli tunnetuksi railakkaana juhlien järjestäjänä. Post kuoli vuonna 1973, ja kartano siirtyi testamentilla Yhdysvaltain liittovaltiolle. Sen ylläpito osoittautui niin kalliiksi, että valtio antoi kartanon Postin säätiölle vuonna 1981.
Liikemies Donald Trump osti rakennuksen, vajaan seitsemän hehtaarin tontin ja antiikkikalusteet kahdeksalla miljoonalla dollarilla vuonna 1985. Hän rakennutti kartanon kylkeen tanssiaissalin 40 miljoonalla dollarilla. Hän perusti rakennukseen kylpylän ja yksityisen golfklubin 1995. Trump jatkoi kartanossa lomailua presidentiksi tultuaankin, ja syksyllä 2019 Trump muutti ensisijaisen asuinpaikkansa Trump Towerista Mar-a-Lagoon. Trumpin presidenttikaudella kartanossa vieraili monia tärkeitä vieraita, muun muassa Kiinan presidentti Xi Jinping ja Japanin pääministeri Shinzō Abe.
Kartano on ollut historiallinen maamerkki (National Register of Historic Places) vuodesta 1985 lähtien.
Muskottipuut

Muskottipuut ("Myristica") on kasvisuku muskottikasvien heimossa ja muskottikasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 172 hyväksyttyä lajia, joita kasvaa Aasian etelä- ja kaakkoisosassa ja Australiassa. Lajeista tunnetuimpia on maustekasvina käytetty muskottipuu ("Myristica fragrans").
San Pellegrino Terme

San Pellegrino Terme on kunta Pohjois-Italiassa Bergamon maakunnassa Lombardian alueella. Se sijaitsee noin 20 kilometriä Bergamosta pohjoiseen Brembojoen rannalla.
San Pellegrino Terme on kylpyläkaupunki, jonka perinteet ulottuvat keskiajalle saakka. Kylpylän kukoistuskausi alkoi 1800-luvun loppupuolella, ja se jatkui voimakkaana 1900-luvun alun Belle Epoque -aikakaudella. 1900-luvun alussa kylpylän viereen rakennettiin kasino ja joen vastarannalle hotelli "Grand Hotel". Samoihin aikoihin kaupungissa aloitti toimintansa S. Pellegrinon kivennäisvesitehdas.
Punamangrovepuut

Punamangrovepuut eli punamangrovet eli mangrovepuut ("Rhizophora") on kasvisuku mangrovepuukasvien heimossa ja mangrovepuukasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kuusi lajia ja lisäksi viisi risteymälajia. Niitä esiintyy Amerikassa, Afrikassa, Aasiassa, Australiassa ja Oseaniassa lämpimällä vyöhykkeellä. Punamangrovepuiden tyyppilaji on atlantinpunamangrovepuu ("Rhizophora mangle"), jota esiintyy Amerikassa ja Länsi-Afrikassa.
Lajeja ja risteymiä.
Lajit:
Risteymiä:
Storaksit

Storaksit ("Styrax") on kasvisuku storaksikasvien heimossa ja storaksikasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 129 lajia, joita esiintyy Amerikassa, Itä-Aasiassa ja Välimeren alueen itäosassa. Storaksien tyyppilaji on lääkekasvina käytetty rohtostoraksi ("Styrax officinalis"). Laji on myös ainoa Euroopassa esiintyvä storaksi, jota kasvaa Välimeren alueella Italiasta Kreikkaan.
Lyijykukat

Lyijykukat ("Plumbago") on kasvisuku lyijykukkakasvien heimossa ja lyijykukkakasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 23 lajia. Lyijykukkien tyyppilaji on Etelä-Euroopassa kasvava euroopanlyijykukka ("Plumbago europaea").
Forssan kehräämöalue

Forssan kehräämöalue on Forssan keskustassa sijaitseva kulttuuri- ja koulutuskeskus, joka on perustettu entisen Forssan puuvillatehtaan tiloihin. Alueella toimivat muun muassa Forssan museo, Forssan luontomuseo, kaupunginkirjasto, Lounais-Hämeen musiikkiopisto, Hämeen ammattikorkeakoulu, Wahren-opisto sekä lukuisia liikeyritykiä, kuten ravintoloita ja kahviloita.
Kehräämöalue muodostaa noin kilometrin päässä sijaitsevan kutomon kanssa Forssan teollisuusyhdyskunnan, joka on yksi Museoviraston määrittelemistä valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Historia.
Forssan puuvillatehdas sai alkunsa vuonna 1849, kun ruotsalainen liikemies Axel Wilhelm Wahren perusti kehräämön Loimijoen Kuhalankosken rannalle Tammelaan. Vuonna 1859 se yhdistyi lähistöllä toimineen kutomon kanssa Forssa Oy:ksi. Tehdasalueen rakennuksia suunnitteli Turun ja Porin läänin lääninarkkitehti Georg Theodor Chiewitz. Rakennuksista ovat säilyneet muun muassa kehräämö, jätekehräämö, paja, puusepänverstas, valimo, voimalaitos ja puuvillamakasiini. Kehräämön alueelle rakennettiin myös puisto, jonne sijoitettiin tehtaanjohtajien asunnot, koulu ja lääkärintalo. Puiston rakennuksia suunnitteli Chiewitzin lisäksi 1800-luvun jälkipuoliskolla myös arkkitehti Theodor Decker. Tehtaiden ympärille syntyneestä kylästä muodostettiin lopulta Forssan kauppala vuonna 1923, josta puolestaan tuli kaupunki 1964. 
Kehräämö lopetti toimintansa vuonna 1979, jonka jälkeen entisessä pumpulimakasiinissa aloitti Forssan museo jo vuotta myöhemmin. Myöhemmin alueelle on syntynyt myös lukuisia muita toimintoja. Nykyään alueella toimii mm. Hämeen ammattikorkeakoulu, kansalaisopisto (Wahren-opisto), päiväkoti, kirjasto ja keilahalli.
Nukkumatit

Nukkumatit ("Maranta") on kasvisuku marantakasvien heimossa ja marantakasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 39 lajia. Nukkumattien tyyppilaji on nuolijuuri ("Maranta arundinacea"), jota viljellään ravintokasvina varsinkin Karibianmeren saarilla.
Keisaripuut

Keisaripuut ("Paulownia") on kasvisuku keisaripuukasvien ("Paulowniaceae") heimossa ja sen tyyppisuku. Siihen kuuluu seitsemän lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Itä-Aasiassa. Lajeista tunnetuimpia on laajalti koristepuuna viljelty, näyttävästi kukkiva huopakeisaripuu eli keisaripuu ("Paulownia tomentosa").
Kermesmarjat

Kermesmarjat ("Phytolacca") on kasvisuku kermesmarjakasvien heimossa ja kermesmarjakasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu 26 lajia, joita esiintyy alkuperäisinä Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa, lisäksi viljelyperäisenä myös Euroopassa ja Australiassa. Kermesmarjojen tyyppilaji on pohjoisamerikkalainen lännenkermesmarja.
Kermesmarjalajeja.
Eräitä kermesmarjoja viljellään monivuotisina koristekasveina.
Uuvanat

Uuvanat ("Diapensia") on kasvisuku uuvanakasvien heimossa ja uuvanakasvien tyyppisuku. Uuvanoihin kuuluu kuusi lajia. Suvun tyyppilaji on uuvana ("Diapensia lapponica"), joka on ainoa suomeksi nimetty laji ja ainoa, joka esiintyy Euroopassa. Uuvana on arktinen varpukasvi, joka kasvaa hyvin matalana patjamaisesti. Sillä on sirkumpolaarinen levinneisyys Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa uuvana kasvaa yleisenä aivan pohjoisimman Lapin tuntureilla. Kolme uuvanalajia esiintyy Kiinassa ja naapurimaissa. "Diapensia obovata" esiintyy Itä-Siperiasta Alaskaan ja Luoteis-Kanadaan.
Lajit.
Uuvanoihin kuuluu kuusi lajia:
Päivikit

Päivikit ("Aizoon") on kasvisuku päivikkikasvien heimossa. Se on yli 120 sukua käsittävän päivikkikasvien heimon tyyppisuku. Päivikkeihin kuuluu 41 lajia, jotka kasvavat alkuperäisenä Afrikassa ja Lounais-Aasiassa.
Tetijivin piiri

Tetijivin piiri () oli aluehallinnollinen piiri Ukrainan Kiovan alueen lounaisosassa. Ukrainan tilastokeskus arvioi piirin väkiluvuksi 31 914 (1.1.2017) Heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa Ukrainan piirien lukumäärää karsittiin voimakkaasti. Tällöin Tetijivin piirin alue liitettiin osaksi laajentunutta Bila Tserkvan piiriä.
Piirin hallintokeskus oli Tetijivin kaupunki (Тетіїв, 13 268 as.). Se sijaitsee linnuntietä 135 kilometriä Kiovan keskustasta etelälounaaseen. Tetijiv mainitaan kirjallisissa lähteissä ensimmäisen kerran vuonna 1185, sai vuonna 1956 kaupunkityyppisen taajaman ja vuonna 1968 kaupungin aseman.
Papaijat

Papaijat ("Carica") on kasvisuku papaijakasvien heimossa ja papaijakasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kolme lajia. Lajeista tunnetuimpia on taloudellisesti tärkeä tarhapapaija ("Carica papaya"), joka on kotoisin Väli-Amerikasta, mutta kasvia viljellään hedelmäpuuna ympäri trooppisen vyöhykkeen.
Haminan raatihuone

Haminan raatihuone on vuonna 1798 valmistunut raatihuone, joka sijaitsee aivan Haminan ympyräasemakaavan keskustassa Raatihuoneentorilla. Sen nykyinen ulkoasu on peräisin 1840-luvulta. Haminan kaupunginvaltuusto kokoontuu rakennuksessa, mutta Haminan kaupungintalona on kuitenkin vuoden 2003 kuntaliitoksesta lähtien ollut Vehkalahden entinen kunnantalo osoitteessa Puistokatu 2.
Historia.
Vuonna 1653 perustetun kaupungin ensimmäinen raatihuone sijaitsi torin pohjoisreunassa kaupunkialueen korkeimmalla kohdalla ja se mainitaan lähteissä ensimmäistä kertaa vuonna 1657. Rakennus paloi Ruotsin armeijan joukkojen vetäytyessä kaupungista Suuren pohjan sodan aikana 1712. Kaupungin uusi asemakaava syntyi Uudenkaupungin rauhan jälkeen 1720-luvulla, jolloin Haminasta tuli Ruotsin valtakunnan itäinen rajakaupunki. Raatihuoneentorin ja raatihuoneen paikka säilyi samana myös uudessa ympyräasemakaavassa. Raatihuone toimi aluksi vuonna 1723 valmistuneessa maaherrantalossa, joka oli rakennettu suoraan vanhan raatihuoneen perustuksille. Maaherrantalo tuhoutui 26. kesäkuuta 1742, kun koko kaupunki poltettiin ruotsalaisten perääntyessä.
Alun perin barokkityyliseksi rakennettu raatihuonen vaurioitui vuoden 1821 kaupunkipalossa, jossa tuhoutuivat kaikki kaupungin kirkot. Tämän vuoksi rakennus luovutettiin väliaikaisesti ruotsalaiselle seurakunnalle ja hieman myöhemmin ortodoksiselle seurakunnalle, jotka käyttivät sitä kirkkona. Tässä yhteydessä tornia muutettiin ja sinne sijoitettiin kirkonkellot. Raatihuone toimi kirkkona Haminan kirkon valmistumiseen vuoteen 1837 saakka. Se vaurioitui uudelleen pahoin 22. toukokuuta 1840 raivonneessa kaupunkipalossa. Tämän jälkeen se korjattiin nykyiseen empiretyyliinsä arkkitehti Carl Ludvig Engelin piirustusten mukaan.
Hoikkapuikot

Hoikkapuikot ("Apocynum") on kasvisuku oleanterikasvien heimossa ja oleanterikasvien tyyppisuku heimon noin 400 suvusta. Siihen kuuluu neljä lajia. Suvun tyyppilaji on kuituhoikkapuikko ("Apocynum cannabinum"), joka esiintyy laajasti Pohjois-Amerikassa Meksikosta Yhdysvaltoihin ja pohjoiseen Kanadaan. Laji "Apocynum venetum" esiintyy Aasiassa ja myös joissain Euroopan maissa.
Rokytnen piiri

Rokytnen piiri () oli yksi Ukrainan Kiovan alueen hallinnollisista piireistä. Se yhdistettiin heinäkuun 2020 aluehallinnollisessa uudistuksessa osaksi aiempaa suurempaa Bila Tserkvan piiriä. 
Ukrainan tilastokeskus arvioi Rokytnen piirin väkiluvuksi 26 994 (1.1.2017). Piirin hallintokeskus on Rokytnen kaupunkityyppinen taajama (Рокитне, 11 154 as., 2017). Se sijaitsee linnuntietä 85 kilometriä Kiovan keskustasta etelään.
Puerto Rondón

Puerto Rondón on Kolumbian kunta, joka sijaitsee Orinoquian tasangoilla (Los Llanos), Araucan departementissa. Alueen läpi virtaa myös ajoittain tulvia aiheuttava Casanarejoki, joka on yksi Orinocon sivujoista. Departementin pääkaupunki Arauca sijaitsee 230 kilometrin päässä. Lähellä sijaitsevia kuntia ovat Arauquita, Cravo Norte ja Tame. Casanaren departementti sijaitsee etelässä. Kunnassa asuu hieman yli 3800 asukasta. Enemmistö on nuorta ikäpolvea. Valtaosa Puerto Rondón asukkaista on miehiä.
Historia.
Puerto Rondón perustettiin vuonna 1921. Sen perusti venezuelalainen Luis Felipe Hernández. Varsinaiset kunnan oikeudet se sai vuonna 1987.
Talous.
Puerto Rondón pääelinkeino (noin 90 % kunnan taloudesta) perustuu karjatalouteen.
Ilmasto.
Ilmasto kuuluu trooppiseen vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on noin 26 astetta. Vuosittain sataa runsaasti. Vuosittainen sademäärä on 2202 millimetriä.
Nähtävyydet.
Puerto Rondónissa vietetään tammikuussa ”kesän festivaalia” joen pinnan ollessa alhaalla. Kesäkuussa vietetään joropo-musiikkifestivaalia alueellisen kulttuurin säilyttämisen hengessä, jolloin siellä voi nähdä erilaisia tansseja joropon tahdissa.
Amaryllis (suku)

Amaryllis on kasvisuku narsissikasvien heimossa ja narsissikasvien tyyppisuku. Siihen kuuluu kaksi lajia. Suvun lajeista tunnetumpi on tyyppilaji, amaryllis eli aitoamaryllis ("Amaryllis belladonna"), joka on huonekasvina viljelty Etelä-Afrikassa luontaisesti kasvava sipulikasvi. Amaryllis sekoitetaan kasvikaupassa usein toiseen sukuun kuuluvien ritarinkukkien ("Hippeastrum") kanssa.
Aguazul

Aguazul on kunta, joka sijaitsee Casanaren departementissa Kolumbiassa. Maastolle ovat tyypillisiä laajat tasankoalueet. Lähellä sijaitsee myös Andien itäinen vuorijono. Naapurikuntia ovat Pajaríto, Recetor, Maní ja Tauramena. Departamentin pääkaupunkiin, Yopaliin on matkaa 27 kilometriä. Kunnassa on noin 33 000 asukasta, joista enemmistö on miehiä. Lapset ja nuoret muodostavat valtaosan kunnan ikäjakaumasta.
Historia.
Aguazul perustettiin vuonna 1954. Se sai nimensä Únetejoen sinisen värin mukaan. Kunnan ensimmäiset nimet olivat Zapatosa ja myöhemmin Sevilla. La Violencian ajan väkivaltaisuudet raunioittivat kunnan vuonna 1948.
Talous.
Kunnan pääelinkeinoja ovat maanviljely ja karjatalous. Aguazulissa viljellään riisiä, keittobanaania, maniokkia, palmuöljyä, kahvia, kaakaota ja maissia. Alueella on myös jonkin verran öljyntuotantoa. 
Ilmasto.
Aguazul kuuluu trooppiseen vyöhykkeeseen. Keskilämpötila on 26 astetta. Lyhyitä kuivia kausia lukuun ottamatta alueella sataa runsaasti. Vuosittainen sademäärä on yli 3000 millimetriä.
Nähtävyydet.
Kunnassa on useita kauniita luonnonkohteita, kuten esimerkiksi Cueva de los Achaguas ja Únetejoen varsi. Parque del Arroz on vapaajanviettopaikka, jossa järjestetään erilaisia tapahtumia.
Chrony

Chrony on NTP-protokollan toteuttava ohjelmisto, joka on saatavilla Linuxille, FreeBSD:lle, NetBSD:lle, macOS:lle ja Solaris-käyttöjärjestelmälle. Ohjelma tukee NTP-protokollan versiota 4 (NTPv4, ). Chrony ei perustu ntpd:n ohjelmakoodiin vaan on tyhjästä luotu toteutus. Chronyn on alun perin kehittänyt Richard Curnow ja sitä ylläpitää Miroslav Lichvar.
Ohjelma pärjäsi hyvin CII:n auditoinnissa NTP-protokollan toteutuksien vertailussa. Chronyn toteutuksen on auditoinut myös Cure53.