tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Galician suuri Irmandiños-sota

Galician suuri Irmandiños-sota käytiin Galician kuningaskunnassa vuosina 1467–1469. Siinä olivat keskeisessä roolissa Irmandiños-veljeskunnat jotka kapinoivat paikallista aatelia vastaan, samoin kuin pienemmässä vuosien 1431–1435 kapinassa. Molemmat kapinat kukistettiin, mutta ne vaikuttivat Galician tiiviimpään liittymiseen Kastilian alaisuuteen.
Sanaa irmandiños on käytetty Galiciassa monissa historiallisissa yhteyksissä. Se viittaa sananmukaisesti pikkuveljiin tai "veikkosiin", ja sillä on yhteys espanjassa keskiaikaisista killoista käytettyyn ilmaisuun.
Tuohon aikaan Galicia oli jo liitetty Leónin ja Kastilian kuningaskuntien alaisuuteen, mutta keskusjohto oli heikkoa koska alue oli eristyksissä vuorten takana. Kastilian valtaa heikensi myös siellä käyty sisällissota Henrik IV:n ja hänen nuoremman veljensä Alfonson ja tämän johtamien aatelisten joukkojen välillä.
Galiciassa feodaalivaltaa käyttivät sekä kirkkoruhtinaat että maallinen aateli. 
Sotatoimet alkoivat vuonna 1467, mutta irmandiños-veljeskuntia oli perustettu jo muutamia vuosia aikaisemmin alueen kaupunkeihin Kastilian kuninkaan Henrik IV:n tuella. Alue oli kokenut kovia katovuosien ja ruttoepidemioiden takia. Veljeskuntiin liittyi sekä talonpoikia että kaupunkilaisia, ja jopa alempiarvoista aatelia ja papistoa. Veljeskuntiin liittyi kaikkiaan noin 80 000 taistelijaa. Vastustajiksi koettiin suuret maanomistajat, joilla oli linnoja ja linnoituksia, sekä linnaluostarit. Kahden vuoden sodan aikana veljeskunnat tuhosivat noin 130 linnoitusta. 
Sodan alussa aatelisto pakeni Portugaliin tai Kastiliaan, mutta vuonna 1469 Pedro Madruga kokosi aatelisten joukot ja aloitti vastahyökkäyksen Portugalista käsin. Aatelisjoukoilla oli ylivertaiset aseet, kuten hakapyssyjä, ja kapina tukahdutettiin ja sen johtajat pidätettiin ja teloitettiin.
Rəsul Çunayev

Rəsul Çunayev (s. 7. tammikuuta 1991) on azerbaidžanilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän on maailmanmestari, Euroopan kisojen voittaja ja olympiamitalisti. Hän edustaa bakulaista "Neftchi"-seuraa, ja häntä ovat valmentaneet Ismail ja Samad Chopsiyev.
Çunayev voitti 71 kg:n sarjassa maailmanmestaruuden Las Vegasissa ja kultaa Bakun Euroopan kisoissa 2015. Hän sai samassa painoluokassa MM-pronssia Taškentissa 2014 ja EM-hopeaa Vantaalla 2014. Hän saavutti 66kg:n sarjassa olympiapronssia Rio de Janeirossa 2016. 72-kiloisissa hän sai 2018 EM-hopeaa Kaspijskissa ja MM-pronssia Budapestissa.
Çunayev voitti 66 kg:n sarjassa kultaa opiskelijoiden MM-kilpailuissa 2010 ja Kazanin universiadeissa 2013. Hän voitti 58-kiloisissa kadettien Euroopan-mestaruuden 2008 sekä 66-kiloisissa junioreiden EM-kultaa 2010 ja EM-pronssia 2011 sekä junioreiden MM-pronssia 2010 ja 2011.
Erkki Linturi

Erkki Aatos Linturi (25. marraskuuta 1929 Jääski – 20. toukokuuta 2015 Helsinki) oli varatuomari, kanslianeuvos, Helsingin kaupungin rahoitusjohtaja ja sen jälkeen Postipankin varatoimitusjohtaja, josta tehtävästä hän jäi eläkkeelle. 
Helsingin metron suunnitteluvaiheissa hän sai syytteen virkavirheestä, mutta syyte hylättiin aiheettomana.
Linturi oli syntyisin Jääskestä, mutta vietti nuoruutensa Köyliössä. Hänen vanhempansa olivat nimismies Unto Sulo Aatos Linturi ja Tyyne Marja Riikilä. Linturi avioitui 1952 sosionomi Hilkka-Liisa Vuorelan kanssa, tietotekniikka-alan kouluttaja ja yrittäjä Risto Linturi on heidän poikansa. Ylioppilaaksi Erkki Linturi tuli 1949 ja valmistui sosionomiksi 1953 ja lainopin kandidaatiksi 1958. Kanslianeuvoksen arvo hänelle myönnettiin 1992.
Bálint Korpási

Bálint Korpási (s. 30. maaliskuuta 1987) on unkarilainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edustaa "Budapest Vasutas SC" -seuraa ja häntä ovat valmentaneet Ferenc Bacsa (vuodesta 1997), Ferenc Takacs ja György Struhacs.
Korpasi saavutti 71 kg:n sarjassa hopeaa Bakun Euroopan kisoissa 2015 ja pronssia Riian EM-kilpailuissa 2016. Hän voitti 71-kiloisten maailmanmestaruuden Budapestissa 2016 ja Euroopan-mestaruuden Novi Sadissa 2017. Hän sai 71 kg:n sarjassa MM-pronssia Pariisissa 2017. Hän saavutti 72-kiloisissa EM-pronssia Kaspijskissa 2018, MM-hopeaa Budapestissa 2018 ja MM-pronssia Nur-Sultanissa 2019.
Korpasi saavutti kadetti-ikäisten (eli alle 17-vuotiaiden) EM-hopeaa 50 kg:n painoluokassa 2004. Junioreiden EM-kilpailuissa hän oli 60-kiloisissa toinen 2006 ja 66-kiloisissa kolmas 2007. Hän sai opiskelijoiden MM-kilpailuissa hopeaa 66-kiloisissa 2010.
Otakar Hořínek

Otakar Hořínek (12. toukokuuta 1929 Prostějov – 8. kesäkuuta 2015) oli Tšekkoslovakiaa urheilu-urallaan edustanut ampuja ja olympiamitalisti.
Hořínek saavutti olympiahopeaa 50 metrin pienoiskivääriammunnan asentokilpailusta Melbournessa 1956. Hän saavutti saman pistemäärän, 1172, kuin olympiakullan vienyt Neuvostoliiton Anatoli Bogdanov, mutta Bogdanov sai kullan paremman makuuammuntatuloksensa johdosta. Erillisessä 50 metrin pienoiskivääriammunnan makuuasentokilpailussa Hořínek oli neljäs. Hän kilpaili samoissa lajeissa myös Rooman kesäolympialaisissa 1960.
Hořínek saavutti myös EM-mitaleita. Hän kuoli 86-vuotiaana 8. kesäkuuta 2015.
Dominik Etlinger

Dominik Etlinger (s. 19. helmikuuta 1992) on kroatialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edustaa zagreblaista "Metalac"-seuraa, ja häntä ovat valmentaneet vuodesta 2011 Božo Starčević ja Davor Jakubek.
Etlinger saavutti Bakun Euroopan kisoissa 2015 pronssia 71 kg:n sarjassa. Hän sai EM-pronssia 72 kg:n painoluokassa Bukarestissa 2019. Hän oli kahdeksas 66-kiloisissa Belgradin EM-kilpailuissa 2012 ja Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 sekä 71-kiloisissa Riian EM-kilpailuissa 2016. Hän sai 66 kg:n painoluokassa pronssia Välimeren kilpailuissa 2013.
Etlinger saavutti junioreiden MM-kilpailuissa 66 kg:n sarjassa hopeaa 2010 ja pronssia 2012. Hän sai kadettien EM-kilpailuissa 63-kiloisissa kultaa 2009 ja pronssia 2008. Hän voitti junioreiden Euroopan-mestaruuden 66 kg:n sarjassa 2012 ja sijoittui samassa painoluokassa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa toiseksi 2015.
Donald Gauf

Donald Valentine ”Don” Gauf (1. tammikuuta 1927 Edmonton, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 11. lokakuuta 2014 Edmonton) oli kanadalainen jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Gauf kuului Kanadan olympiakultaa Oslossa 1952 voittaneeseen joukkueeseen. Talviolympialaisten tuolloisesta statusarvosta johtuen Kanada saavutti samalla maailmanmestaruuden. Gauf kuului Kanadan MM-kultajoukkueeseen myös vuonna 1950.
Gauf kuoli Edmontonissa 87-vuotiaana 11. lokakuuta 2014.
Törnvall

Törnvall tai Törnwall on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Frank Stäbler

 
Frank Stäbler (s. 27. kesäkuuta 1989 Böblingen) on saksalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edustaa TSV Musberg -seuraa, ja häntä on valmentanut vuodesta 2004 Andreas Stäbler.
Stäbler voitti maailmanmestaruuden 66 kg:n painoluokassa Las Vegasissa 2015, 71-kiloisissa Pariisissa 2017 ja 72 kg:n sarjassa Budapestissa 2018. Hän saavutti MM-kilpailuissa pronssia 66 kg:n sarjassa Budapestissa 2013 ja 67-kiloisissa Nur-Sultanissa 2019. Hän oli 66 kg:n painoluokassa viides MM-kilpailuissa 2011 ja 2014. 
Stäbler saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa pronssia 67 kg:n painoluokassa. Olympialaisten 66-kiloisten sarjassa hän on sijoittunut viidenneksi 2012 ja seitsemänneksi 2016.
Stäbler voitti Euroopan-mestaruuden 66 kg:n sarjassa Belgradissa 2012 ja 72-kiloisissa Roomassa 2020. Hän sai 66 kg:n painoluokassa EM-pronssia Vantaalla 2014. Bakun Euroopan kisoissa 2015 hän oli kolmas 71-kiloisissa.
Stäbler sai junioreiden MM-kilpailuissa pronssia 66 kg:n sarjassa 2009. Hän oli kadettien EM-kilpailuissa kolmas 58-kiloisissa 2006 ja junioreiden EM-kilpailuissa kolmas 66-kiloisissa 2009.
Horst Arndt

Horst Arndt (19. syyskuuta 1934 Königsberg – 19. lokakuuta 2014 Taunusstein) oli saksalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Arndt saavutti perämiehellisessä kaksikossa olympiahopeaa Melbournessa 1956. Hän voitti urallaan myös EM-mitaleita.
Arndt kuoli 80-vuotiaana 18. lokakuuta 2014.
Fagerlund

Fagerlund on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Gerd Bonk

Gerd Bonk (26. elokuuta 1951 Limbach – 20. lokakuuta 2014 Greiz) oli Itä-Saksaa urheilu-urallaan edustanut painonnostaja, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Bonk saavutti yli 110 kg:n painoluokassa olympiahopeaa Montréalissa 1976 ja olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän voitti urallaan myös MM- ja EM-mitaleita. Bonkin paremman kilpailumenestyksen esti samaan aikaan kilpaillut neuvostoliittolainen huippunostaja Vasili Aleksejev. Bonk jäi aikaisin eläkkeelle oltuaan yksi Itä-Saksan kilpaurheilun dopingohjelmasta kärsineistä urheilijoista.
Syyskuussa 2014 Bonkin terveys romahti lopullisesti ja hän vaipui koomaan. Hän kuoli Greizissa 63-vuotiaana 20. lokakuuta 2014.
Eljas Verve

Eljas Verve (s. 29. elokuuta 1959) on blues-, bluesrock- ja jazzkitaristi. Verven tunnetuin tallenne lienee vuonna 2017 tehty "Fool for Love" -ep-levy, joka on kuunneltavissa useimmissa suoratoistopalveluissa. Siitä on myös otettu pieni CD-painos. Verve on viime vuosina soittanut useissa blues ja roots -musiikkia esittävissä kokoonpanoissa ja työskennellyt aiemmin (1986–2007) muun muassa radiotoimittajana, viimeksi Yleisradiossa. Verve on myös tehnyt joitakin käsikirjoituksia ja näytellyt avustavissa sivurooleissa elokuvissa "Esinäytös" ja "Vääpeli Sadon tapaus". Eljas Verve toimi 1980-luvun alkupuolella vuoden verran Helsingin Kellariteatterin puheenjohtajana. Eljas Verve asuu Haminassa ja on vapaa kirjoittaja ja muusikko. Viime vuosina Eljas Verve on soittanut muun muassa yhtyeissä Sand Road Blues Band ja Eljas Verve Blues Band.
Stjernschantz

Stjernschantz, Stiernschantz () on seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Erik Hansen (meloja)

Erik Rosendahl Hansen (15. marraskuuta 1939 Randers – 29. syyskuuta 2014) oli tanskalainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Hansen voitti kajakkiyksiköiden 1 000 metrillä olympiakultaa Roomassa 1960 ja olympiapronssia Méxicossa 1968. Roomassa hän voitti lisäksi pronssia kajakkiyksiköiden 4×500 metrin viestistä. Hansen kilpaili kajakkiyksiköiden 1 000 metrillä olympiatasolla myös Tokiossa 1964 ja Münchenissä 1972 ollen kummallakin kerralla seitsemäs. Hän voitti urallaan myös lukuisia MM- ja EM-mitaleita.
Hansen kuoli 74-vuotiaana 29. syyskuuta 2014.
Fasana-luokka

Fasana-luokka oli Italian laivaston seitsemän aluksen muodostama hävittäjäluokka. Alukset olivat sotakorvauksena 1920 vastaanotettuja Itävalta-Unkarin laivaston Tátra- ja Ersatz Tátra -luokkien aluksia. Heikko kuntoisia "Fasanaa" ja Zensonia ei varsinaisesti otettu palvelukseen eikä niitä siten kunnostettu.
Italiassa alusten alkuperäiset 533 millimetrin torpedoputket vaihdettiin Regia Marinan käyttämiin 450 millimetrin torpedoputkiin. Lisäksi aluksille asennettiin kaksi 6,5 millimetrin konekivääriä. Alukset luokiteltiin torpedoveneiksi 1. lokakuuta 1929.
Jevgeni Salejev

 
Jevgeni Sergejevitš Salejev (, s. 19. tammikuuta 1989) on venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Aleksandr Tarankanov on valmentanut häntä vuodesta 2009 lähtien.
Salejev saavutti Taškentin MM-kilpailuissa 2014 hopeaa 80 kg:n sarjassa. Hän voitti samassa painoluokassa kultaa Bakun Euroopan kisoissa 2015. Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 hän oli kahdeksas.
Maaliskuussa 2016 Salejev jäi kiinni meldonium-nimisestä dopingaineesta useiden muiden maansa urheilijoiden kanssa.
José Aguilar

José Aguilar Pulsán (19. joulukuuta 1959 Guantánamo – 4. huhtikuuta 2014 Guantánamo) oli kuubalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Aguilar voitti sarjan 63,5 kg olympiapronssia Moskovassa 1980. Hän voitti urallaan myös mitaleita Pan-Amerikan kisoista.
Aguilar kuoli 54-vuotiaana 4. huhtikuuta 2014.
Islam Magomedov

 
Islam Kurdanovitš Magomedov (, s. 8. helmikuuta 1991) on venäläinen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija. Hän edustaa rostovilaista " UOR"-seuraa. Häntä ovat valmentaneet Islam Dugutšijev vuodesta 2003 ja Abumuslim Dugutšijev vuodesta 2009.
Magomedov voitti Bakun Euroopan kisoissa 2015 kultaa 98 kg:n painoluokassa. Las Vegasin MM-kilpailuissa 2015 hän oli samassa painoluokassa kolmas. Hän sai junioreiden MM-kilpailuissa 96 kg:n sarjassa kultaa 2010 ja 2011 sekä pronssia 2009. Hän voitti kadettien Euroopan-mestaruuden 100-kiloisissa 2008.
Vuosaaren VPK

Vuosaaren vapaaehtoinen palokunta ry on vuonna 1996 perustettu vapaaehtoinen palokunta. Se toimii Helsingin kaupungin pelastuslaitoksen tukena kaupungin kanssa tehdyn palokuntasopimuksen mukaisesti. VPK teki sopimuksen pelastuslaitoksen kanssa vuonna 1999.
Vuosaaren VPK irtisanoi sammutussopimuksensa 2009 ja solmi 2010 uuden sopimuksen, jossa se erikoistui pelkästään venetoimintaan. Vuonna 2019 sopimukseen lisättiin sammutusyksikkö HE641. Verrattuna valtaosaan helsinkiläisistä sopimuspalokunnista Vuosaaren VPK on erikoistunut merelliseen toimintaan. VPK:n osoite on Kaivonkatsojantie 14. Aseman numero on 64.
Osastot.
Vuosaaren VPK:lla on neljä osastoa: miehistöosasto, nuoriso-osasto, naisosasto ja turvallisuusviestintäosasto.
Miehistöosasto
Hälytystoimintaan pääsee mukaan palomiesharjoittelijaksi 16-vuotiaana ja varsinaiseen hälytystoimintaan 18-vuotiaana suoritettuaan kuntotestit ja vähintään sammutustyökurssin. Osasto operoi yksiköitä HE641 (sammutusyksikkö) ja RHE648 (vene).
Nuoriso-osasto
Nuoriso-osasto aloitti toimintansa vuonna 2006 ja jäi kahden vuoden tauolle vuonna 2008. Osastoon pääsevät mukaan 10–16-vuotiaat nuoret. Harjoitusiltoina harjoitellaan palomiestaitoja ja opitaan esimerkiksi ensiapua, alkusammutusta, pelastautumista ja hälyttämistä.
Naisosasto
Palokuntanaisilla on oma koulutusjärjestelmä. Siellä he voivat suorittaa naistoiminnalle tarkoitettuja kursseja. Palokunnan naisosasto kokoontuu joka perjantai.
Naisosasto tukee VPK:n toimintaa varainkeruulla, tapahtumilla ja kanttiinin ylläpitämisellä.
Turvallisuusviestintäosasto
Osasto tarjoaa turvallisuuskoulutusta luentojen ja alkusammutusharjoituksien muodossa.
Concrete Swine

Concrete Swine () on Riihimäellä vuonna 2010 perustettu yhtye, jossa soittaa pitkään eri yhtyeissä vaikuttaneita muusikoita. Yhtyeen laulaja Samu Brusila on aikaisemmin toiminut laulajana Widescreen Mode -nimisessä yhtyeessä ja bassokitaristi Samu Lahtinen vaikuttaa Saattue- ja Embassy of Silence -yhtyeissä. Yhtye yhdistää musiikissaan rockia, bluesia ja metallia. Kappaleet ovat raskaita, mutta samalla groovaavia.
Yhtye on julkaissut kolme EP:tä. Debyytti "Ural Express" julkaistiin 2012 ja "Brezhnev’s Cocktail" 2013. Uusin EP, "Siberia Jam 74", julkaistiin kesäkuussa 2015. 
Kaikki EP:t ovat syntyneet Suomi–Yhdysvallat-yhteistyönä. Kappaleet on äänitetty Suomessa ja miksattu sekä masteroitu Yhdysvalloissa. "Ural Express" miksauksesta vastasi Rick Greenwood (Legacy of Disorder, Bear Witness) Geneva Post Audio -studiolla Texasissa ja masteroinnin hoiti Maor Appelbaum (Sepultura, Halford, Yngwie Malmsteen, Adrenaline Mob, Cathedral) Los Angelesissa. "Brezhnev’s Cocktail" puolestaan miksattiin Paul Benton (Type O Negative, Carnivore) toimesta New Yorkissa Beak Owl Sound -studiolla. Myös toisen EP:n masteroinnista vastasi Maor Appelbaum. Kolmas EP on "Brezhnev´s Cocktailin" tavoin miksattu Paul Benton toimesta, masteroinnista on vastannut Collin Jordan (Ministry, Voivod, Stevie Ray Vaughan, Buddy Guy, Eyehategod) Boiler Roomilla Chicagossa.
Kalifornialainen Dipsomaniac Records julkaisi kaksi ensimmäistä EP:tä digitaalisesti helmikuussa 2014.
"Siberia Jam 74" -EP:n ensimmäinen kappale "Darkness" julkaistiin 13. kesäkuuta 2015.
Jäsenet.
Ensimmäisellä EP:llä "Ural Express" vierailee myös Suomen kovimpiin bluesnimiin lukeutuva Ismo Haavisto. Haavisto soittaa kolmella kappaleella huuliharppua. EP:illä kuultavista hammondeista vastaa Tomi Korpela Vinum Sabbatumista.
28. kesäkuuta 2015 julkaistiin uutinen, että EP:illä ja vuonna 2015 Riihimäki Rockin keikalla vieraillut Tomi Korpela on liittynyt Concrete Swinen jäseneksi.
Diskografia.
EP:t
Eeva Vilkkumaa

Eeva Kristiina Vilkkumaa (s. 7. tammikuuta 1981 Helsinki) on suomalainen tekniikan tohtori ja Aalto-yliopiston apulaisprofessori. Aiemmin hän on toiminut muusikkona ja musiikkinäyttelijänä. 
Musiikkiura.
Vilkkumaa harrasti tanssia ja laulua jo lapsuudessaan. Hän tanssii, laulaa sekä soittaa kitaraa ja pianoa. Hän on näytellyt "Grease"-musikaalissa ja Helsingin kaupunginteatterissa "Tuhkimon" pääosassa. Kesällä 2004 hän esiintyi Peacockin "Saturday Night Feverin" päätähtenä. Vilkkumaa on myös tanssinut balettia Kansallisoopperan balettikoulussa ja esiintynyt "Carmenin" ja "Toscan" lapsikuoroissa. 
Tieteellinen ura.
Vuonna 2008 hän valmistui diplomi-insinööriksi. Vilkkumaa on tekniikan tohtori. Hän väitteli tohtoriksi 2014 ja väitöskirjan aihe oli "Malliperusteisia päätösprosesseja agendan rakentamiseen ja hankerahoitukseen". Hänet on nimitetty apulaisprofessoriksi Aalto-yliopistoon. Vuonna 2020 Vilkkumaan tutkimusaiheita olivat epävarmuuksien mallintaminen, ryhmäpäätöksenteko ja monivaiheiset päätösprosessit.
Perhe.
Eeva Vilkkumaan vanhempi sisar on Maija Vilkkumaa.
Changde

Changde (, pinyin: Chángdé Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Hunanin maakunnan pohjoisosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 150 kilometriä maakunnan pääkaupunki Changshasta luoteeseen. Kaupungin väkiluku on 5,715 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 18 189 neliökilometriä. 
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Yichangin ja Jingzhoun, idässä ja etelässä Yiyangin, lännessä Huaihuan ja Zhangjiajien prefektuuritason kaupunkeihin, sekä luoteeseen Enshin tujioiden ja miaojen autonomiseen prefektuuriin. Idässä Läntinen Dongtingjärvi erottaa kaupungin Yiyangista. Kolmannes Dontiangjärvestä kuuluu Changdeen. 
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen piiriin, yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kuuteen piirikuntaan seuraavasti:
&lt;br&gt;
Changden alkuna pidetään vuotta 227 eaa., jolloin nykyisen Wulingin piirikunnan itäpuolelle perustettiin kaupunki.
SMS S63

SMS S63 oli Saksan keisarikunnan laivaston S49-luokan torpedovene.
Valmistus.
Alus tilattiin Elbingistä Schichaulta ja sen köli laskettiin telakkanumerolla 953. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1916 ja se liitettiin laivastoon vielä saman vuoden lopulla 18. joulukuuta.
Palvelus.
Alus palveli vuoden 1917 Flanderissa. Alus poistettiin alusluettelosta 5. marraskuuta 1919 ja se luovutettiin Ranskalle Cherbourgissa. Alus luovutettiin 23. toukokuuta 1920 sotakorvauksena Italialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "RN Ardimentoso". Alus poistettiin alusluettelosta 4. helmikuuta 1939.
İpek Soylu

İpek Soylu (s. 15. huhtikuuta 1996 Adana) on turkkilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 153 marraskuussa 2015 ja nelinpelissä sijalla 109 toukokuussa 2016. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen nelinpelissä.
Fed Cupissa Soylu pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2012. Hän voitti tyttöjen nelinpelin Yhdysvaltain avoimissa 2014. Huhtikuussa 2016 Soylu voitti Andreea Mitun kanssa Istanbulin WTA-turnauksen nelinpelin.
Uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailut 2015

Uimahyppyjen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2015 neljännen kerran itsenäisinä kilpailuina. Kilpailut käytiin Saksan Rostockissa 9.–14. kesäkuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Euroopan uimaliitto LEN.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Oksatsoli

Oksatsoli (C3H3NO) on aromaattinen ja heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdisteellä ei puhtaana ole juurikaan käyttöä, mutta useita sen johdannaisia käytetään muun muassa lääkkeinä. Oksatsoli on isoksatsolin isomeeri.
Ominaisuudet.
Oksatsoli on huoneenlämpötilassa väritöntä nestemäistä ainetta, jolla on pyridiinin kaltainen haju. Oksatsoli liukenee erittäin hyvin veteen ja useisiin orgaanisiin liuottimiin. Se on hyvin heikosti emäksinen yhdiste. Vaikka oksatsoli onkin aromaattinen yhdiste, se ei reagoi helposti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla. Tämä johtuu siitä, että pyridiinin tavoin oksatsolirengas on suhteellisen elektroniköyhä eikä siten kovin nukleofiilinen. Mikäli elektrofiilinen aromaattinen substituutio tapahtuu, tapahtuu se 5-asemassa olevaan hiiliatomiin. Oksatsoli pystyy reagoimaan dieenien tavoin Diels–Alder-reaktiolla dienofiilien kuten alkyynien kanssa. Hapettimet hajottavat helposti oksatsolirenkaan.
Synteesi.
Oksatsolia voidaan valmistaa Bredereckin ja Bangertin kehittämällä dietyyli-α-ketosukkinaatin ja formamidin välisellä reaktiolla suolahapon läsnä ollessa. Tässä reaktiossa muodostuu dietyylioksatsoli-4,5-dikarboksylaattia, joka voidaan hydrolysoida ja dekarboksyloida oksatsoliksi.
Buraq

Buraq (, "al-Burāq") on islamilaisessa perimätiedossa esiintyvä ihmiskasvoinen ratsu, jolla profeetta Muhammed matkusti yöllä Mekasta Jerusalemiin Ibn Hishamin 800-luvulla kirjoittaman elämäkerran mukaan. Samanlainen olento esiintyy persialaisessa tarinaperinteessä. 
Buraqia on kuvailtu valkoiseksi eläimeksi, joka on puoliksi muuli, puoliksi aasi, ja jolla on siivet sen ruumiin molemmin puolin. Joissain perinteissä sitä kuvaillaan ratsuksi, jolla oli naisen pää ja riikinkukon pyrstö. Monissa indoeurooppalaisissa kielissä, joihin myös persia kuuluu, sanan "buraq" vastineet (latinan "burricus," italian "bricco" ja niin edelleen) tarkoittavat aasia, muulia tai pientä hevosta.
Muhammedin taivasmatka.
Buraq esiintyy Ibn Hishamin tarinassa Muhammedin yömatkasta, jossa Muhammed ratsasti yöllä Mekasta Jerusalemiin ja takaisin. Jerusalemissa Muhammed tapasi profeettoja ja kiipesi Jaakobin tapaan tikapuita pitkin taivaaseen. Siellä hän tinki Jumalan kanssa muslimien päivittäisten rukousten määrän viiteen, kun Jumalan alkuperäinen vaatimus oli viisikymmentä.
Länsimuuri.
Buraq on myös nimi, jonka muslimit antoivat 1800-luvulla Temppelivuoren länsimuurille, koska Buraq oli pantu tarinan mukaan juuri sinne liekaan. Tämä perimätieto nousi esiin siinä vaiheessa, kun juutalaisia alkoi muuttaa runsain määrin Jerusalemiin, ja muurin kävijämäärät lisääntyivät. Sitä ennen Buraqin kiinnityspaikkojen kerrottiin sijainneen muualla.
Etyylibutyraatti

Etyylibutyraatti kuuluu butyraattien aineryhmään ja se on huoneenlämmössä olomuodoltaan neste. Etyylibutyraatin haju muistuttaa ananaksen tuoksua. Yhdisteestä käytetään myös nimiä "etyylibutanoaatti" ja "voihapon etyyliesteri".
Etyylibutyraatin kemiallinen kaava on C6H12O2 ja moolimassa 116,16 g/mol, tiheys 0,879 g/cm3, sulamispiste -93,3 °C, kiehumispiste 121,3 °C, leimahduspiste 26 °C, itsesyttymislämpötila 463 °C, taitekerroin 1,4 (20 °C) ja CAS-numero 105-54-4. Se on veteen niukkaliukoinen, mutta liukenee propyleeniglykoliin, petroliin, etanoliin ja eetteriin.
Etyylibutyraattia käytetään esimerkiksi ananasöljyssä.
Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Amber Valletta

Amber Evangeline Valletta (s. 9. helmikuuta 1974 Phoenix, Arizona) on yhdysvaltalainen näyttelijä, malli ja juontaja. Valletta oli 1990-luvun supermalleja. Hän aloitti mallinuransa 15-vuotiaana ja toimi mainoskasvona useille kuuluisille muotimerkeille, kuten Calvin Klein, Louis Vuitton, Versace, Prada ja Chanel. Vuosina 1995–1996 Valletta juonsi Music Television -kanavan ohjelmaa nimeltä "House of Style". 
Valletta aloitti näyttelijänuransa 2000-luvun alussa. Hän teki pienet sivuroolit elokuvissa "Asuntoloukku" (2003) ja "Kasvukipuja" (2004). Hänen merkittävimpänä suorituksenaan voidaan pitää sivuroolia vuoden 2005 elokuvassa "Hitch – Lemmentohtori". Valletta näytteli naispääosat elokuvissa "Transporter 2" (2005) ja "The Spy Next Door" (2010).
Valletta tunnetaan myös televisiosarjasta "Kosto", jossa hän on näytellyt Lydia Davisia. Hän tekee edelleen mallintöitä ja on ollut mm. "Voguen" kannessa.
Valletta oli naimisissa Chip McCaw'n kanssa 2003–2015 ja heillä on yksi poika. Heinäkuussa 2014 Valletta puhui avoimesti taistelustaan alkoholi- ja huumeriippuvuutta vastaan.
Geometrinen todennäköisyys

Geometrinen todennäköisyys on todennäköisyyslaskennassa tapa havainnollistaa jatkuvia alkeistapauksia tai satunnaismuuttujia esittämällä ne yksi- tai useampiulotteisina kuvioina. Kuviot muodostaneet pisteet tulkitaan alkeistapauksiksi, jotka ovat klassisen todennäköisyyslaskennan tapaan symmetrisiä eli keskenään yhtä yleisiä tapauksia. Vertaamalla kuvion osien mittoja voidaan laskea niitä vastaavien tapahtumien todennäköisyyksiä. Geometrista todennäköisyyslaskentaa pidetäänkin klassisen todennäköisyyslaskennan yleistyksenä.
Reunaehdot.
Geometrista todennäköisyyslaskentaa voidaan soveltaa tilanteisiin, jossa kaikki perusjoukon formula_1 pisteet muodostavat geometrisen kuvion ja tapahtuman formula_2 pisteet sen osakuvion. Todennäköisyyden suuruus ei saa riippua osakuvion sijainnista ja muodosta vaan ainoastaan sen mitoista.
Lukuvälien perusjoukkoja voidaan esittää lukusuoralla tai janalla. Myös tasokuviot ja tilavuuskappaleet voivat esittää perusjoukkoja, joista erotetaan osajoukkojen alueita. Perusjoukon koko formula_3 saadaan pituuksista, aloista ja tilavuuksista, samoin tapahtumia edustavien osajoukkojen koko formula_4. Funktiolla formula_5 ilmaistaan geometrisen kuvion koko (pituus, ala tai tilavuus eli "mitta").
Määritelmä.
Oletetaan aluksi, että satunnaisilmiö voi valita minkä tahansa perusjoukkoa formula_1 esittävän kuvion pisteistä yhtä todennäköisesti. Tapahtumat ovat perusjoukon osajoukkona kuvion osakuvio. Geometrisessä todennäköisyyslaskennassa oletetaan, että osakuvion formula_2 piste valitaan todennäköisyydellä 
formula_8 
Esimerkkejä.
Yllä olevan ympyrän sisältä sattumanvaraisesti valitun pisteen osuminen keskustan alueelle riippuu ainoastaan ympyräalueiden pinta-aloista. Suuremman ympyrän säde on 4 senttimetriä ja pienemmän ympyrän säde 2 senttimetriä. Ympyrän pinta-ala lasketaan formula_9, joten suuren ympyrän koko on formula_10 ja pienen formula_11. Silloin kysytty todennäköisyys on
formula_12 
Sykkyrässä olevan metrin pituisen narun katkaiseminen saksilla voidaan muuttaa geometriseksi tehtävksi olettamalla katkaisukohdan valikoituvan sattumanvaraisesti. Naru voidaan aluksi ajatella olevan suoraksi ojennettuna lukusuoralla, jolloin se asettuu lukuvälille formula_13. Kun naru katkaistaan valitusta kohdasta formula_14, saadaan kaksi narun pätkää. Lukusuoralla nämä vastaavat välejä formula_15 ja formula_16, joiden pituudet ovat formula_14 ja formula_18. Todennäköisyyslaskut voidaan pelkistää luettelemalla suotuisat luvun formula_14 arvot välien yhteispituuksina ja vertaamalla niitä narun kokonaispituuteen (joka on yksi).
Buffonin neula on ongelma, jossa lautalattialle heitetään neula tai tulitikku. Millä todennäköisyydellä neula osuu lattian raon kohdalle? Ongelma voidaan pelkistää kahden parametrin ongelmaksi: tikun keskikohdan ja tikun asentoon lattiarakoihin nähden.
Pedro Madruga

Pedro Álvarez de Soutomaior joka tunnettiin nimellä Pedro Madruga (noin 1430 - 1486) oli galicialainen kreivi. Hän kasvatti valtaansa ja omaisuuttaan Kastilian heikon kuninkaan Henrik IVn valtakaudella (1455-1474). Suvulle kuului alkujaan Soutomaiorin linna tiluksineen, mutta Pedro sai joukon muitakin linnoituksia ja kartanoita Ulla- ja Minho-jokien välisltä alueelta Galician lounaisosassa. Samalla hän sai kahdenkymmenen seurakunnan verotusoikeuden. Vuonna 1467 kuningas myönsi hänelle oikeuden hallita Pontevedran, Vigon ja Redondelan kaupunkeja.
Galician suuren Irmandiños-sodan alussa Madruga pakeni monien muiden aatelismiesten tavoin Portugaliin. Siellä hän kokosi aatelisten joukot, ja he ryhtyivät vastahyökkäykseen Irmandiños-joukkoja vastaan. Aateliset valtasivat maansa takaisin, mutta aateliston yhteenliittymä jäi lyhytikäiseksi.
Pakolaisuutensa aikana Pedro meni naimisiin Teresa de Táboan kanssa. Avioliitto lujitti hänen siteitään Portugaliin. Vuosien varrella heille syntyi seitsemän lasta, Álvaro, Fernando, Cristóbal, Diego, Alfonso, Mayor ja Constanza.
Henrik IV:n kuoltua Kastilian valtaistuinta tavoittelivat hänen sisarensa Isabella ja tyttärensä Johanna. Pedro Madruga oli voimakkaasti Johannan puolella, joka meni naimisiin Portugalin kuninkaan Alfonso Vn kanssa. Johannan puoli jäi valtataistelussa häviölle ja Madruga joutui kahdeksi vuodeksi vankilaan.
Isabella Katolilainen ja Ferdinand Katolilainen tukivat Madrugan poikaa Alvaroa, ja Pedro Mardugan ollessa Portugalissa hänen poikansa otti Soutomaiorin suvun tilukset haltuunsa. Alvarosta tuli uudentyyppinen kuninkaalle kuuliainen kreivi. Mitä Pedro Mardugalle tapahtui vuonna 1486, on epäselvää.
Galiciassa on elätelty teorioita, että Pedro Madruga olisi vaihtanut nimeään ja tullut tunnetuksi nimellä Kristoffer Kolumbus.
Al-Hakim bi-Amr Allah

Al-Hakim bi-Amr Allah (, s. 985–k. 1021?) oli Fatimidien dynastiaan kuulunut vuosina 996-1021 hallinnut kalifi. Al-Hakimin valtakautta kalifina leimasivat useat uskonnolliseen kiihkoon liittyvät säädökset. Ainakin osa historioitsijoista on pitänyt häntä mielisairaana. Hankalasta hallitsijasta huolimatta Fatimidien dynastia selvisi al-Hakimin valtakaudesta, jolla saavutettiin myös jopa joitakin poliittisia ja sotilaallisia onnistumisia. Al-Hakim katosi vuonna 1021. Druusit pitävät al-Hakimia Jumalan ilmentymänä
Elämäkerta.
Koska al-Hakim nousi valtaan alaikäisenä vuonna 996 valtion asioita hoiti ensin Barjawan-niminen eunukki. Vuonna 1000 al-Hakim murhautti Barjawanin ja sai näin koko vallan itselleen. Vuoden 1007 paikkeilla al-Hakim alkoi vainota valtakuntansa alueella asuneita kristittyjä ja juutalaisia. Nämä määrättiin ensin käyttämään mustia vaatteita ja ratsastamaan vain aaseilla, sekä pitämään kaulaan ripustettuja ristejä tai kelloja. Al-Hakim määräsi myös kaikki Egyptin kristilliset kirkot tuhottavaksi ja maan kristityille annettiin lopulta mahdollisuus kääntyä islamiin, lähteä maanpakoon tai alistua monenlaisiin eri sortotoimenpiteisiin. Tämän paineen takia tuhannet maan koptilaiset kääntyivät islamin uskoon. Vuonna 1009 poltettiin Pyhän haudan kirkko Jerusalemissa, jonka johdosta Bysantin keisari Basileios II katkaisi maan kauppasuhteet Egyptiin.
Kristityt eivät kuitenkaan olleet ainoita kärsijöitä ja myös muslimit saivat osansa kalifin ankarista määräyksistä. Useisiin kalifin asettamiin sääntöihin kuului esimerkiksi kauppojen aukiolo vain öisin ja kaikkien pelien kuten esimerkiksi šakin pelaamisen kielto. Naisia kiellettiin puolestaan liikkumasta kotiensa ulkopuolella. Näitä ja uusia kieltoja tuli jatkuvasti lisää ja niitä myös peruttiin sattumanvaraisesti. Kieltojen rikkojia piestiin ja surmattiin. Vuonna 1013 al-Hakim salli islamiin kääntyneiden kristittyjen ja juutalaisten palata uskoihinsa ja salli jopa tuhottujen pyhättöjen jälleenrakennuksen. Yksi al-Hakimin pidempiaikaisista saavutuksista oli Dar al-hikman, eli šiialaisen akatemian perustaminen, jossa opiskeltiin islamin lisäksi tieteitä ja filosofiaa. Akatemialla oli tärkeä rooli siinä kehityksessä, joka teki Egyptistä sittemmin tärkeän oppineisuuden keskuksen. Al-Hakimin onnistui myös nujertaa häntä vastaan vuonna 1005 syttynyt kapina Kyrenaikassa ja vuonna 1016 Fatimidien valtakuntaan liitettiin Aleppon alue.
Vuonna 1017 tai 1018 al-Hakim omaksui joidenkin kovan linjan ismailiittien uskonnolliset teoriat ja julistautui Jumalan ilmentymäksi. Tätä näkemystä alkoivat saarnata ja kehittää Hamza ibn-'Ali ibn-Ahmad ja Muhammad ibn Ismail al-Darazi, joita pidetään nykyisen druusilaisuuden perustajina. Al-Hakimin loppu tuli, kun hän katosi 13. helmikuuta 1021 hänen ollessaan öisellä kävelyllä kukkuloilla Kairon ulkopuolella. Hänet murhasivat mahdollisesti turkkilaiset ja berberitaustaiset emiirit hänen siskonsa Sitt al-Mulkin avustuksella. Al-Hakimin ruumista ei kuitenkaan koskaan löytynyt ja tulevina vuosina ilmaantui useita henkilöitä, jotka väittivät itseään kadonneeksi kalifiksi. Al-Hakimia seurasi kalifina hänen poikansa Ali az-Zahir.
Darin Morgan

Darin Morgan on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän on työskennellyt science fiction draamasarjan "Salaiset kansiot" parissa. Vaikka Morgan käsikirjoitti sarjaan vain muutaman jakson, hänen vaikutuksensa sarjaan oli merkittävä. Hän on ohjaaja-käsikirjoittaja Glen Morganin nuorempi veli.
Morgan sai Primetime Emmy -palkinnon parhaasta käsikirjoituksesta draamasarjassa vuonna 1996 jaksosta ”Clyde Bruckman’s Final Repose”.
Ywe Jalander

Ywe Adolf Jalander (2. helmikuuta 1934 Helsinki – 14. maaliskuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen elokuvaohjaaja ja kriitikko.
Jalander pääsi ylioppilaaksi 1951. Hän opiskeli estetiikkaa ja nykykansojen kirjallisuutta Helsingin yliopistossa sekä valmistui diplomiekonomiksi 1955 Svenska handelshögskolanista. Hän opiskeli vielä 1960–1962 Moskovassa Yleisliittolaisen valtion elokuvainstituutin näytelmäelokuvaohjaajalinjalla, jossa hänen opettajanaan oli elokuvaohjaaja Mihail Romm.
Jalander aloitti elokuvakriitikkona jo 1950-luvun alussa ja kirjoitti elokuva-arvosteluja vuodesta 1980 alkaen "Suomen Kuvalehteen". Hän ohjasi itse viisikymmentä dokumenttielokuvaa ja reportaasiohjelmaa sekä kolme näytelmäelokuvaa. Jalander ohjasi muun muassa 1987 valmistuneen arkkitehti Alvar Aallosta kertoneen dokumenttielokuvan "Alvar Aalto – tekniken och människan" jonka tuottivat Yleisradio, BBC-Wales ja newyorkilainen WNYC. Hän teki dokumentit myös Raili ja Reima Pietilästä ("Irti laatikoista", 2004), Lars Sonckista ("Graniitin ja hirren mestari", 1982) ja Marimekon tekstiilisuunnittelijasta Fujiwo Ishimotosta ("Haapa ja bambu", 1997). 
Jalander toimi Taideteollisen korkeakoulun elokuvataiteen laitoksella elokuvataiteen apulaisprofessorina 1991–1998. Hän oli valtion elokuvataidetoimikunnan puheenjohtaja ja taiteen keskustoimikunnan jäsen vuosina 1991–1994 sekä Suomen Elokuva-arkiston ensimmäinen toiminnanjohtaja 1957–1958. Hän toimi pitkään Anjalankosken elokuvapalkinnon päävalitsijana.
Roni Syrjälä

Roni Syrjälä (s. 28. maaliskuuta 1995 Riihimäki) on suomalainen käsipalloilija, joka edustaa SM-liigassa pelaavaa Riihimäen Cocksia.
Pelipaikaltaan Syrjälä on oikea laitahyökkääjä. Syrjälä on edustanut kotikaupunkinsa Riihimäen Cocksia vuodesta 2013 alkaen ja on saavuttanut seuran kanssa kahdeksan Suomen mestaruutta (2013, 2014, 2015, 2016, 2017. 2018, 2019, 2021), kahdesti Suomen cupin (2013, 2015).
Huaihua

Huaihua (, pinyin: Huáihuà Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Hunanin maakunnan länsiosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 300 kilometriä maakunnan pääkaupunki Changshasta länteen. Kaupungin väkiluku on 4,742 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 27 564 neliökilometriä. 
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Xiangxin tujioiden ja miaojen autonomiseen prefektuuriin ja Zhangjiajien prefektuuritason kaupunkiin, koillisessa Changden, idässä Yiyangin, Loudin ja Shaoyangin, etelässä Guilinin ja Liuzhoun prefektuuritason kaupunkeihin. Lännessä naapurina ovat Qiandongnanin miaojen ja dongien autonominen perfektuuri ja Tongrenin prefektuuritason kaupunki.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu 12 osaan seuraavasti: 
Kaupunkipiiri (1)&lt;br&gt;
Autonomiset piirikunnat (5)&lt;br&gt;
Piirikuntatason kaupunki (1)&lt;br&gt;
Piirikunnat (5)&lt;br&gt;
Seutu kuuluu vanhoihin kiinalaismaihin noin 2 500 vuoden ajan, sillä Zhou-dynastian myöhäisellä Kevättä ja syksyä -kaudella (770 eaa.- 476 eaa.) Chu-valtio laajeni etelään nykyisen Hunanin seuduille ja seudun hallintoa ryhdyttiin järjestelmään. Keskeisesti nykyistä prefektuuria vastaavalle alueelle perustettiin jo kaudella 476 eaa.-221 eaa. Qianzhongin kreivikunta.
Yongzhou

Yongzhou (, pinyin: Yŏngzhōu Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Hunanin maakunnan eteläosassa. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 240 kilometriä maakunnan pääkaupunki Changshasta lounaaseen. Kaupungin väkiluku on 5,194 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 22 255 neliökilometriä. 
Kaupunki rajoittuu pohjoisessa Shaoyangin ja Hengyangin, idässä Chenzhoun, etelässä Qingyuanin ja Hezhoun, sekä lännessä Guilinin prefektuuritason kaupunkiin.
Piirikuntatasolla prefektuuri jakautuu kahteen kaupunkipiiriin, yhteen yaoille omistettuun autonomiseen piirikuntaan ja kahdeksaan piirikuntaan seuraavasti:
Kaupunkipiirit (2)&lt;br&gt;
Autonominen piirikunta (1)&lt;br&gt;
Piirikunnat (8)&lt;br&gt;
Kaupunki sijaitsee Xiangjoen (eli Xiangjiang, etelästä Dongtingjärveen laskeva Jangtsejoen sivujoki) varrella lähellä Xianjoen liittymäkohtaa siihen. Seutu tunnettiin nimellä "Lingling" ennen Sui-dynastian aikaa (581–618 jaa.). Linglingin piirikunta perustettiin jo Qin-dynastian vuosina (221 eaa.–206 eaa.) ja muutettiin myöhemmin Linlingin kreivikunnaksi. Sittemmin seutu on nimettiin uudelleen ja on tunnettu myös uudella nimellä "Yongzhou".
Kansainvälinen demokraattisten lakimiesten liitto

Kansainvälinen demokraattisten lakimiesten liitto (, IADL) on kansainvälinen poliittisesti vasemmistolaisten juristien järjestö. Se pyrkii seuraamaan erityisesti ihmisoikeuksia sekä poliittisia ja taloudellisia oikeuksia. IADL on saanut neuvoa-antavan jäsenen aseman Yhdistyneiden kansakuntien ECOSOCissa, Unescossa ja Unicefissa.
Järjestö perustettiin Pariisissa vuonna 1946. Alussa järjestön puheenjohtajana toimi myöhemmin Nobelin rauhanpalkinnon voittanut René Cassin, mutta nopeasti kommunistit ottivat vallan järjestössä ja kylmän sodan aikana se toimi kommunistisena peitejärjestönä, jota myös KGB ohjasi. Korean sodan aikana IADL väitti, että Yhdysvallat oli käyttänyt biologisia aseita ja kiduttanut siviilejä. Yhdysvallat suuttui väitteistä ja onnistuneesti lobbasi Ranskan häätämään IADL:n päämajan Pariisista vuonna 1951. Rene Cassin oli jättänyt puheenjohtajuuden vuotta aiemmin. Vielä myöhemmin esimerkiksi vuonna 1990 Neuvostoliitto rahoitti järjestöä 100 000 Yhdysvaltojen dollarilla.
Suomen Demokraattiset Lakimiehet, myöhemmin Oikeuspoliittinen yhdistys Demla, oli maatason jäsen järjestössä vuoteen 1990 asti.
Hans Eysenck

Hans Jürgen Eysenck (4. maaliskuuta 1916 Berliini, Saksa – 4. syyskuuta 1997 Lontoo, Britannia) oli saksalais-brittiläinen psykologi ja yhteiskuntatieteilijä. Hän tutki laaja-alaisesti ihmisen persoonallisuutta ja käyttäytymistä sekä kehitti persoonallisuustestejä. Hänen teoksistaan on suomennettu muun muassa "Kuka olen? Käyttäytymisen psykologiaa" (1983).
Eysenck painotti tieteen eksaktiutta, laboratoriotutkimuksia, oikeaa kysymyksenasettelua ja tilastollisten menetelmien käyttöä. Niiden pohjalta hän kehitti piirreteorian ja siihen pohjautuvan persoonallisuustestin. Eysenck katsoi persoonallisuuden kolmeksi ulottuvuudeksi psykoottisuuden, neuroottisuuden ja introverttius–ekstroverttius-akselin. 
Eysenck uskoi, että älykkyys ja persoonallisuus ovat pääosin periytyviä. Tämä vuonna 1951 julkistettu ajatus persoonallisuuden biologisesta pohjasta perustui Eysenckin ja Donald Prellin kaksostutkimuksiin. Hän vastusti voimakkaasti psykoanalyysia, joka oli hänen mukaansa teoreettisesti sekava ja hoitomenetelmiltään epäilyttävä. Psykoanalyysin sijalle hän ehdotti persoonallisuusterapiaa, jossa hylättäisiin persoonallisuuden tiedostamattoman puolen ja lapsuuden kokemusten osuus käyttäytymisen selittäjänä.
King's College Londonin vuoden 2019 selvitys.
Eysenckin työtä on uudelleenarvioitu hänen kuolemansa jälkeen. Useat eri tutkijat ovat vuosien saatossa olleet kriittisiä hänen tutkimuksiaan kohtaan, mutta vasta psykiatri Anthony Pelosin vuonna 2019 esiin nostamat ongelmat herättivät niin paljon huomiota, että King's College London ryhtyi tekemään selvitystä Eysenckin tuotannosta. Valmistunut selvitys piti 26:tta Hans Eysenckin ja Ronald Grossarth-Maticekin yhdessä kirjoittamaa artikkelia epäluotettavina. Selvityksessä esitettiin, että niitä 11 tieteellistä julkaisua, joissa nämä artikkelit olivat ilmestyneet, suositeltaisiin mitätöimään ne. Anthony Pelosi totesi "The Guardian" -lehden haastattelussa Eysenckin ja Grossarth-Maticekin tutkimuksista, että ne olivat ”kaikkien aikojen pahimpiin kuuluvia tieteellisiä skandaaleja” ja ”hämmästyttävin sarja löydöksiä, joita on koskaan julkaistu vertaisarvioidussa tieteellisessä julkaisussa”.
Vilpillisinä pidetyt tutkimukset koskivat ihmisen persoonallisuuden yhteyttä syöpään ja sydänsairauksiin. Eysenck ja Grossarth-Maticek väittivät, että on olemassa ”syöpään taipuvainen persoonallisuus”, jolla väitteen mukaan on 121-kertainen riski kuolla syöpään kuin kontrolliryhmällä, ja ”sydänsairauksiin taipuvainen persoonallisuus”, jolla kuolemanriski on 27-kertainen kontrolliryhmään verrattuna. Tutkimusten mukaan persoonallisuuden vaikutus todennäköisyyteen kuolla syöpään tai sydänsairauksiin oli suurempi kuin tupakoinnilla. Eysenck oli saanut rahoitusta tupakkateollisuudelta.
Kritiikkiin vastannut Grossarth-Maticek väittää, että King's College on ”brittiläisen ja juutalaisen” psykologian tyyssija.
RN Generale Antonino Cascino

RN Generale Antonino Cascino () oli Italian kuninkaallisen laivaston Generali-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 13. maaliskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 18. maaliskuuta 1922 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 8. toukokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 9. syyskuuta 1943.
RN Generale Antonio Chinotto

RN Generale Antonio Chinotto () oli Italian kuninkaallisen laivaston Generali-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 20. marraskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 7. elokuuta 1921 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 26. syyskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Alus upotettiin 28. maaliskuuta 1941.
RN Generale Carlo Montanari

RN Generale Carlo Montanari () oli Italian kuninkaallisen laivaston Generali-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 7. kesäkuuta 1921. Alus laskettiin vesille 4. lokakuuta 1922 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 9. marraskuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Miehistö upotti aluksensa 9. syyskuuta 1943.
Fjodor Tšerenkov

Fjodor Fjodorovitš Tšerenkov (, 3. toukokuuta 1959 Moskova, Venäjän SFNT – 4. lokakuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut jalkapalloilija ja olympiamitalisti. Hän lukeutuu FK Spartak Moskovan historian parhaisiin pelaajiin.
Neuvostoliiton maajoukkueessa Tšerenkov voitti olympiapronssia Moskovassa 1980.
Tšerenkov kuoli Moskovassa 55-vuotiaana 4. lokakuuta 2014. Hän oli joutunut sairaalahoitoon syyskuussa.
Pjotr Zajev

Pjotr Ivanovitš Zаjev (, 26. heinäkuuta 1953 Lipetskin alue, Venäjän SFNT – 29. marraskuuta 2014 Lipetsk, Venäjä) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Zajev saavutti painoluokan yli 81 kg olympiahopeaa Moskovassa 1980. Hän hävisi loppuottelussa kuubalaiselle Teófilo Stevensonille.
Zajev kuoli Lipetskissä 61-vuotiaana 29. marraskuuta 2014.
RN Generale Achille Papa

RN Generale Achille Papa () oli Italian kuninkaallisen laivaston Generali-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 24. joulukuuta 1919. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1921 ja liitettiin laivastoon 9. helmikuuta 1922.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Aluksen miehistö upotti aluksensa 9. syyskuuta 1943.
RN Generale Marcello Prestinari

RN Generale Marcello Prestinari () (runkonumero PR) oli Italian kuninkaallisen laivaston toisessa maailmansodassa palvellut Generali-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Sestri Ponentesta Cantieri navali Oderolta, missä köli laskettiin 23. toukokuuta 1919. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta 1922 ja liitettiin laivastoon vielä samana vuonna 18. elokuuta.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1. lokakuuta 1929 torpedoveneeksi (). Kesäkuussa 1940 Italian liittyessä toiseen maailmansotaan alus oli Tarantossa paikallispuolustustehtävissä. Myöhemmin alus suojasi sisaraluksensa "Generale Antonio Cantoren" kanssa Adrianmerellä Albaniaan matkanneita saattueita. Alus upposi 31. tammikuuta 1943 ajettuaan "HMS Welshmanin" Kyrenaikan rannikolle laskemaan miinoitukseen, jolloin sai surmansa 54 miehistönjäsentä.
Valeri Kalatšihin

Valeri Aleksejevitš Kаlаtšihin (, 20. toukokuuta 1939 Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT – 27. marraskuuta 2014 Donin Rostov, Venäjä) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut lentopallon olympiavoittaja ja lentopallovalmentaja.
Kаlаtšihin kuului Neuvostoliiton olympiakultaa voittaneeseen joukkueeseen Tokiossa 1964 ja EM-pronssia voittaneeseen joukkueeseen vuoden 1963 EM-kilpailuissa. Urheilijanuransa jälkeen hän toimi muun muassa Vietnamin ja Madagaskarin maajoukkueiden päävalmentajana.
Kаlаtšihin kuoli Donin Rostovissa 75-vuotiaana 27. marraskuuta 2014.
Kettelvikin kivimuseo

Kettelvikin kivimuseo () on museo Kettelvikissä, Gotlannissa. Se sijaitsee Kettelvikissä kivenhakkaaja John Larssonin kivilouhoksen yhteydessä, joka oli käytössä 1930-luvulta 1980-luvulle. Siellä on nähtävissä vanha työympäristö nostureineen ja pumppuineen. Museorakennuksessa on esillä kaksi tahkoa, valokuvia, työkaluja ja hiekkakivestä valmistettuja esineitä. 
Suurin osa materiaaleista, sorvi, työkalut jne. periytyvät Ivar Hanssonilta, joka oli viimeinen aktiivinen kivenhakkaaja. Hänen poikansa Anders Hansson lahjoitti ne museolle isänsä kuoleman jälkeen.
Gotlandsbrynet-niminen yritys on rakentanut museota 1980-luvun lopusta lähtien ja museota tukee yhdistys Kettelvik Stenmuseums Vänner.
Hydroksyyliammoniumsulfaatti

Hydroksyyliammoniumsulfaatti ((NH3OH)2SO4) on hydroksyyliammonium- ja sulfaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste eli siis hydroksyyliamiinin ja rikkihapon suola. Yhdistettä voidaan käyttää hydroksyyliamiinin tavoin muun muassa orgaanisissa synteeseissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa hydroksyyliammoniumsulfaatti on väritöntä ja hygroskooppista kiteistä ainetta. Se liukenee hyvin veteen, mutta on useisiin orgaanisiin liuottimiin liukenematon. Hydroksyyliammoniumsulfaatti on keskivahva happo ja 1 massaprosenttia hydroksyyliammoniumsulfaattia sisältävän vesiliuoksen pH on 3,6. Kuumennettaessa yhdiste alkaa hajota yli 120 °C:n lämpötilassa. Hydroksyyliamiinin tavoin myös hydroksyyliammoniumsulfaatti on pelkistin.
Valmistus ja käyttö.
Teollisuudessa hydroksyyliammoniumsulfaattia valmistetaan niin kutsutulla Raschig-prosessilla, jossa typpimonoksidin ja typpidioksidin seos reagoi ammoniumvetykarbonaatin, ammoniakin ja rikkidioksidin kanssa muodostaen hydroksyyliammoniumsulfaattia. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on typpimonoksidin pelkistys katalyyttisesti vedyn avulla rikkihappoisessa liuoksessa. Yhdistettä muodostuu myös kuumennettaessa nitrometaania tai nitropropaania rikkihappoliuoksessa.
Hydroksyyliammoniumsulfaattia käytetään usein hydroksyyliamiinin helpommin käsiteltävänä johdannaisena. Sitä käytetään valmistettaessa amideja kuten kaprolaktaamia, ketoneista Beckmann-toisiintumisella, lääkkeiden, rikkaruoho- ja hyönteismyrkkyjen valmistuksessa, pelkistimenä ja valokuvauskemikaalina.
Vladimir Gundartsev

Vladimir Iljitš Gundаrtsev (, 13. joulukuuta 1944 Satka, Venäjän SFNT – 25. marraskuuta 2014 Moskova, Venäjä) oli urheilu-urallaan Neuvostoliittoa edustanut ampumahiihtäjä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Gundartsev voitti Grenoblen talviolympialaisissa 1968 kultaa 4×7,5 km viestissä ja pronssia 20 kilometrillä. MM-kilpailuista hän voitti kaksi mitalia, viestikultaa Zakopanesta 1969 ja 20 kilometrin pronssia Garmisch-Partenkirchenissä 1966.
Gundartsev kuoli Moskovassa 69-vuotiaana 25. marraskuuta 2014. Hän sairasti syöpää.
Philippe Ariès

Philippe Ariès [aʁjɛs] (21. heinäkuuta 1914 Blois, Ranska – 8. helmikuuta 1984 Pariisi) oli ranskalainen itseoppinut historiantutkija, jonka erikoisalana oli arjen ilmiöiden ja tavallisten ihmisten historia. Hän tutki muun muassa perheen, lapsuuden ja kuolemankäsityksen historiaa.
Ariès tunnettiin elinaikanaan Ranskaa paremmin englanninkielisissä maissa erityisesti teoksensa "Centuries of Childhood" ansiosta (alkuteos "L’Enfant et la vie familiale sous l’ancien régime", 1960) Arièsin työ sai hyvän vastaanoton Yhdysvalloissa toisin kuin Ranskassa, jonka akateemiset piirit hyväksyivät tämän temperamentistaan ja vanhoillisista mielipiteistään tunnetun harrastelijahistorioitsijan vasta 1970-luvulla.
Kesken jääneiden opintojensa jälkeen Ariès toimi toisen maailmansodan aikana opettajana natsimielisen Vichyn hallinnon rahoittamassa oppilaitoksessa, jossa koulutettiin oikeistolaisia nuorisojohtajia. Sen jälkeen 1970-luvulle saakka Ariès työskenteli päätyökseen instituutissa, joka dokumentoi trooppisten hedelmien kansainvälistä kauppaa.
Arièsin tuotannosta on suomennettu "Omassa huoneessa: yksityiselämän historiaa renessanssista valistukseen" (suom. Johanna Ilmakunnas, Nemo 2001).