Suomalaisten haploryhmän tyypit

Suomalaisten haploryhmän tyypit ovat geenitutkimusten mukaan isälinjassa tavallisimmin N1c1, I1 ja R1a, ja äitilinjassa H1f ja U5b. Itä-Suomessa N on I:tä paljon yleisempi. Länsi-Suomessa I:tä N:ää on suunnilleen yhtä paljon. Eri haploryhmät edustavat asutushistorian eri vaiheita.
Suomalaisille tyypillinen N1c1 on tullut Suomeen kaukaa idästä. Läntinen haploryhmä I ja naisten haploryhmät ovat peräisin jääkautisesta Euroopasta. R on tullut Keski-Aasiasta indoeurooppalaisten mukana.
Yleisimmät isälinjat.
N on Pohjois-Aasialle tyypillinen. I1 on Skandinavialle, lähinnä Etelä-Ruotsille tyypillinen R1a on itäisille indoeurooppalaisille tyypillinen. R1b on Länsi-Euroopalle ja Italialle tyypillinen. 
N1c on yleisin Itä-Suomessa. I1 on yleisin Länsi-Suomessa. R1a1 on yleisin Vaasan seuduilla. R1b on yleisin Vaasan seuduilla ja Etelä-Suomessa. 
Itä-Suomessa N1:tä on 71 % ja I1:tä 19,5 %. R:ää on 9 %. Länsi-Suomessa N1:tä on 41 %, I:tä 45 %, R:ää 14 %.
Yleisimmät äitilinjat.
Lisäksi suomalaisilla naisilla esiintyy ainakin haploryhmiä T, I, K ja X. 
H on eurooppalaisille tyypillinen. U5 on yleinen Länsi-Venäjällä. H1 on yleinen Marokossa, Espanjassa, Ranskassa, Saksassa, Baltiassa ja Länsi-Venäjällä. V on yleinen Pohjois-Skandinaviassa ja varsinkin pohjoisessa Länsi-Venäjällä.. W on yleinen Romaniassa. 
H on yleisin aivan lännessä ja yleisempi etelässä kuin pohjoisessa. U on erityisen yleinen Pohjois-Suomessa, yleinen Itä-Suomessa ja harvinaisempi Länsi-Suomessa. Myös V on yleisempi pohjoisessa. 
W on suomalaisille tyypillinen haplotyyppi. 
W on yleinen etelä-Suomessa, mutta hieman harvinaisempi läntisimmällä rannikolla.
Naisten haploryhmistä H, V, J ja U ovat R:n jälkeläisiä. X, I ja W ovat N:n jälkeläisiä.
Mitä haploryhmät kertoivat suomalaisten alkuperästä.
Haploryhmien mukaan suomalaiset ovat tulleet Suomeen idästä ja lännestä. 
Haploryhmä I levittäytyi Lähi-idästä jääkaudella Eurooppaan. I:n pohjoinen haara levittäytyi Skandinaviaan ja Suomeen Tanskan seuduilta jääkauden jälkeen.
N1-mutaatio tapahtui tutkijoiden mukaan Etelä-Kiinassa tai lähialueilla noin 20 000 vuotta sitten. Tämän jälkeen N-ihmiset vaelsivat pohjoiseen. N1c-mutaatio tapahtui Keski-Siperiassa noin 12 000 vuotta sitten. Sen jälkeen N1c-ihmiset vaelsivat Pohjois-Aasiaan
ja levittäytyivät länteen Uralin seuduille ja tulivat sieltä Suomeen. Mm suomensukuisten udmurttien ja hantien perimässä on korkeita N1c-pitoisuuksia. Nenetsien perimässä on paljon tyyppiä N2.
Naisten haploryhmän H oletetaan lähteneen eteläisestä Länsi-Euroopasta.
Suomalaisille tyypillisiä.
Nimenomaan Suomessa esiintyy isälinjan N1c1, äitilinjan H1f ja tyyppi W. H1f:n yleisyys on 10 %. Suomessa on äitilinjan haploryhmistä enemmän U, W ja M. U on Suomessa yleisempi kuin Euroopassa keskimäärin.
Suomalaisten ja saamelaisten erot.
Sekä suomalaisilla että saamelaisilla on paljon isälinjan itäistä haplotyyppiä N. Saamelaisilla tyyppiä N on 42 %, tyyppiä R1a 21 % , tyyppiä I 31 % ja tyyppiä R1b 6 %. Saamelaisten äitilinjoissa on haplotyyppejä U ja V 90%, kun suomalaisilla vain 20 %. M on saamelaisilla yleisempi kuin itämerensuomalaisilla.
Suomalaisten ja unkarilaisten erot.
Vaikka unkarin kieli on suomen sukukieli, se on suomelle kaukaista sukua. Samoin geneettisesti unkarilaiset ja suomalaiset ovat melko erilaisia. Unkarilaisissa näkyy Lähi-idästä ja idästä tulleet kansainvaellukset. Isälinjan tyyppi I kattaa 28 %. R1a 22 %, R1b 30 %. E3b 17 % ja J 3. Unkarilaisilla ja suomalaisilla H on yleinen eurooppalaiseen tapaan, samoin U. Myös V:tä ja W:ta on. Mutta M:n yleisyys on 24 %, J:n 11,6 % ja T:n 10,3 %.