tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Chaplin reportterina

Chaplin reportterina, myös Tienaamisen tuskat ("Making a Living") on Henry Lehrmanin ohjaama yhdysvaltalainen lyhyt mykkäelokuva, joka tunnetaan Charles Chaplinin ensimmäisenä elokuvana.
"Chaplin reportterina" on melko tyypillinen Keystone Studiosin tuottama komediaelokuva. Siinä keskeinen koominen hahmo on naisen perässä, kohtaa kilpailijan ja yrittää todistaa kelpoisuutensa työskentelemällä. Elokuva kuvattiin osin Keystone-studioiden näyttämöllä, osin läheisen talon puutarhassa ja osin kadulla. Chaplin vihasi elokuvaa, ja hän oli ollut raivoissaan elokuvan lopullisesta versiosta, josta oli leikattu monia Chaplinin improvisoituja koomisia lisäyksiä. Hän oli sitä mieltä, että Lehrman oli pyrkinyt tuhoamaan hänen työnsä, koska oli loukkaantunut Chaplinin kuvausten aikana antamista komiikkaa koskevista neuvoista.
Sundbyn metroasema

Sundby on Kööpenhaminan metron linjan M1 asema Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Asema sijaitsee Amagerin saarella joukkoliikenteen maksualueella 3.
Sundbyn asema on avattu 19. lokakuuta 2002. Metrojunia liikennöi Kööpenhaminan keskustan kautta Vanløseen ja vastakkaiseen suuntaan Vestamageriin.
Five Points

Five Points oli pahamaineinen slummi Lower Manhattanilla, New Yorkissa. Sen paikalla on nykyään Chinatownin ja Civic Centerin alueita. Jacob Riis valokuvasi Five Pointsia 1800-luvun lopulla.
Historia.
Five Pointsin alueella tapahtui useita verisiä mellakoita 1800-luvulla, kuten mellakka orjuuden lakkauttamislakia vastaan 9. heinäkuuta 1834, Dead Rabbits -mellakka 4.–5. heinäkuuta 1857 ja New Yorkin kutsuntamellakat 13.–16. heinäkuuta 1863.
Sairauksien tyyssija.
Five Points oli infektiosairauksien riivaama surkean puhtaustilanteen, asumisahtauden ja terveyshuollon puutteen vuoksi. Tartuntataudit kuten kolera, keltakuume, pilkkukuume ja tuberkuloosi olivat erittäin yleisiä New Yorkin hollantilaiskaudella. Five Pointsista levisi koko New Yorkin alueelle paha koleraepidemia kesäkuussa 1832, vastaava epidemia uusiutui vuosina 1849 ja 1866.
Elokuvat.
"Gangs of New York" (2002) on historiallinen elokuva, joka sijoittuu 1800-luvun puolivälin New Yorkin Five Pointsin alueelle. Elokuvan on ohjannut Martin Scorsese ja käsikirjoittanut Jay Cocks, Steven Zaillian ja Kenneth Lonergan, ja se on saanut inspiraationsa Herbert Asburyn tietokirjasta "The Gangs of New York" (1928). Se tehtiin Cinecittàssa, Roomassa. Elokuvan levittäjä oli Miramax Films. "The Gangs of New York" -elokuva sai kymmenen Oscar-ehdokkuutta, mukaan lukien paras elokuva. 
Elokuva alkaa vuonna 1846 ja hyppää nopeasti vuoteen 1863. New Yorkissa aikakauden kaksi pääkysymystä olivat huomattavasti lisääntynyt irlantilaisten maahanmuutto kaupunkiin ja vuonna 1863, sisällissodan aikana julkaistu Emancipation Proclamation -julistus, joka vapautti etelävaltioiden orjat, ja jota New Yorkin valkoiset työläiset paljolti vastustivat, koska pelkäsivät vapautettujen orjien vievän heidän työnsä. Tarina seuraa jengijohtaja William ”the Butcher” Cuttingia (Daniel Day-Lewis), jonka hahmo perustuu historialliseen William Pooleen, roolissaan rikospomoina ja poliittisena kukinkaantekijänä ”Boss” Tweedin (Jim Broadbent) johdolla. Elokuva huipentuu väkivaltaiseen vastakkainasetteluun toisella puolella Cutting ja hänen väkijoukonsa, vastassaan päähenkilö Amsterdam Vallon (Leonardo DiCaprio) ja hänen maahanmuuttajaliittolaisensa, minkä elokuva asettaa tapahtumaan samanaikaisesti New Yorkin vuoden 1863 mellakoiden kanssa.
Kari Ketola

Kari Ketola (s. 12. marraskuuta 1963 Pyhäranta) on suomalainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Mestaruussarjassa pelanneita Porin Pallo-Tovereita kaudella 1987 yhteensä 13 sarjaottelussa, joissa hän teki viisi maalia.
Ketola aloitti jalkapallon B-juniori-ikäisenä Uotilan Työväen Urheilijoissa. Aikuistasolla hän edusti PPT:n ja UTU:n lisäksi Vaasan Palloseuraa, Pallo-Iiroja, Rauman Palloa, Euran Palloa ja FC Raumaa. FC Raumassa pelatessaan hän oli Kakkosen kaudella 2003 Länsilohkon maalipörssin jaetulla toisella sijalla.
Ketola oli naimisissa lentopalloa pääsarjatasolla pelanneen Jutta Loukolan kanssa. Heidän poikansa on kesäkuussa 2023 saksalaiseen Borussia Mönchengladbachiin siirtynyt jalkapalloilija Sulo Ketola (s. 2007).
Armatocereus

Armatocereus on kaktuskasvisuku, jonka tieteellinen nimi juontuu latinan sanasta "arma" ’aseet’ ja viittaa kasvien piikkiaseistukseen. Suvun 13 lajia ovat varsiltaan nivelikkäitä ja lieriömäisiä. Kukat avautuvat öisin, ja niitä voi kehittyä varren sivulle tai kärkeen. Ne ovat enimmäkseen valkoisia.
Levinneisyys.
"Armatocereus"-pylväskaktukset kasvavat pääasiassa Kolumbian, Ecuadorin ja Perun Andeilla.
Tuntomerkit.
Kasvien varret ovat pylväsmäisiä, enemmän tai vähemmän nivelikkäitä ja pystyjä tai kohenevia. Kasvutapa on pensasmainen tai puumainen. Varren hyvin kehittyneitä harjuja on 3–16. Areolit ovat kookkaita, ja niissä on tavallisesti tukevia piikkejä; ne voivat joskus puuttuakin.
Melko kookkaat kukat avautuvat öisin. Ne ovat putkimaisia tai kapean suppilomaisia, valkoisia tai harvoin punaisia. Kukkaperän ja pohjusmaljan areolit ovat nukkapintaisia ja tavallisesti piikkisiä. Heteet kiinnittyvät putkimaisen pohjuksen suulle tai yläosaan. Hedelmä on kookas, pallomainen tai munamainen, punainen tai vihreä. Malto on vaaleaa ja mehevää. Hedelmä on kypsänä piikitön; kehälehdet pysyvät siinä kiinni kuihtuneina. Hedelmässä on mustia ja isoja, soikeita tai munuaisen muotoisia siemeniä.
Lajit.
Kaktustutkija E. F. Andersonin mukaan suvun lajit ovat seuraavat:
William Poole

William Poole (24. heinäkuuta 1821 – 8. maaliskuuta 1855), tunnettu myös kutsumanimellä ”Bill the Butcher”, oli jäsenenä newyorkilaisessa Bowery Boys -jengissä ja toimi johtajana Know Nothing -nimisessä poliittisessa liikkeessä.
Elämä.
Poole syntyi Sussexin Piirikunnassa, New Jerseyssä englantilaisille vanhemmille. Vuonna 1832 perhe muutti New Yorkiin ja avasi teurastamon Manhattanilla. Poolesta tuli isänsä kouluttama teurastaja ja hän peri vanhempiensa teurastamon 1840-luvulla. Poolen ja Bowery Boys -jengin ”arkkivihollinen” oli Dead Rabbits -jengi ja sen johtaja John Morrissey. 
Poolea ammuttiin 26. helmikuuta 1855 ravintolassa Broadwayllä. Hän kuoli ampumahaavoihin kotonaan 8. maaliskuuta 1855. Poolen kerrotaan sanoneen viimeisiksi sanoikseen 
William Poole fiktiossa.
Yksi Martin Scorsesen elokuvan "Gangs of New York" päähahmoista, William ”Bill the Butcher” Cutting, pohjautuu William Pooleen. Elokuvassa ”Bill the Butcheria” esitti Daniel Day-Lewis, joka sai roolistaan Parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Yöpartio (romaani)

Yöpartio () on Sergei Lukjanenkon vuonna 1998 ilmestynyt fantasiaromaani. Teos on ensimmäinen osa viisiosaista sarjaa. Timur Bekmambetovin elokuva "Night Watch – yövahti" perustuu tähän romaaniin. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2012 Innon kustantamana. Suomentaja on Arto Konttinen.
Vastaanotto.
Tomi Huttunen kirjoitti "Helsingin Sanomien" arviossa, että toimintaviihteenä kirja on koukuttavaa luettavaa. Arjen ja fantasian lomittuminen sekä psykologinen pohdinta viittaavat Mihail Bulgakovin ja Strugatskin veljesten vaikutukseen.
"Kainuun Sanomien" Seppo Turusen mukaan teoksen asetelma antaa Lukjanenkolle mahdollisuuden pohtia tekojen odottamattomia vaikutuksia: halu tehdä hyvää voikin johtaa muiden vahingoittamiseen. Toiminnallisuus nousee kuitenkin kirjassa etusijalle.
"Tähtivaeltajan" Toni Jerrmanin mielestä kirja on kehnohko.. Saman lehden arvostelijan Juho Salon mukaan "Yöpartiota" voi suositella kuvauksena 1990-luvun Venäjästä, jossa arvottomuus ja ahneus hallitsevat. Puhtaana fantasiana kirja sen sijaan ei toimi.
Italian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Italian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Italiaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäluokan otteluissa. Pääsarjassa joukkue ei ole koskaan pelannut, mutta joukkueen paras sijoitus on vuoden 1993 B-sarjan kolmas sija.
Arrojadoa

Arrojadoa on kaktuskasvisuku, joka on nimetty Miguel Arrojado Lisboan kunniaksi. Hän tutki Brasiliassa kasveja 1900-luvun alussa. Sukuun kuuluu viisi pylväsmäistä lajia, joista yksi on risteymäalkuperää. Suvun kasvit ovat tullet harrastajien keskuudessa suosituiksi ja ovat suhteellisen helppohoitoisia.
Suvun lajit kasvavat luonnonvaraisina Itä-Brasiliassa.
Tuntomerkit.
"Arrojadoa"-kaktukset ovat matalia, pensasmaisia, tyvestään vähän haarovia, pystykasvuisia tai suikertavia. Juuret ovat joillakin mukulallisia. Varsi on hoikka, liereä, joskus nivelikäs, vihreä ja jopa kahden metrin mittainen. Harjuja siinä on 7–17, ja niissä on tiheästi areoleja. Piikit pieniä, usein sukasmaisia.
Varren päähän kehittyy niin sanottu kefalio, jossa kukat sijaitsevat. Kefalio on rengasmainen ja kiertää varren ympäri, ja siinä on valkoista villakarvaa ja punertavia sukasia. Varsi jatkaa kasvuaan kukinnan jälkeen kefalion yli. Kukat ovat usein ryhmissä ja avoinna päivisin lintujen pölytettävinä. Väri vaihtelee; on punaisia, vaaleanpunaisia, purppuraisia, violetteja, keltaisia tai valkoisia kukkia. Muodoltaan kukat ovat putkimaisia, jopa 4,5 senttimetriä pitkiä. Kukkaperä ja pohjusmalja ovat karvattomia ja piikittömiä. Hedelmä on marjamainen, pallomainen tai lähes päärynämäinen ja paljaspintainen, väriltään purppurainen, ruusun- tai kirkkaanpunainen, ja mehukas malto on valkeaa. Hedelmän halkaisija on enintään kaksi senttiä. Siemenet ovat soikeita – päärynämäisiä, mustia, kyhmyisiä ja pieniä (enintään 1,5 mm pitkiä).
Lajit.
Andersonin mukaan suvun lajit ovat:
Georthocladius platystylus

Georthocladius platystylus on surviaisääskilaji. Lajista on löydetty ainoastaan koirasyksilöitä ja se kuvattiin tieteelle Kaliforniassa vuonna 1983.
Lajin ainoa tunnettu esiintymispaikka Euroopassa on Turun Pomponrahkan suoalueella, josta se löydettiin kesäkuussa 2011 kaksisiipislajiston maastokartoituksien yhteydessä. Euroopasta tunnetaan lisäksi yksi lisääntyvä saman suvun laji, mutta se lisääntyy neitseellisesti ja vain naaraita on löydetty.
Nicolás Antonio Castellanos Franco

Nicolás Antonio Castellanos Franco (18. helmikuuta 1935 – 19. helmikuuta 2025) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin augustinolaisten papiksi 12. heinäkuuta 1959 ja nimitettiin Palencian hiippakunnan johtoon 27. heinäkuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat Segundo Garcia de Sierra y Méndez ja José Delicado Baeza.
Castellanos Franco erosi tehtävistään piispana 4. syyskuuta 1991. Hän omistautui lähetystyölle ja vaikutti Boliviassa. Hän sai vuonna 1998 Asturian ruhtinaan palkinnon yhdessä Vicente Ferrer Monchon, Joaquín Sanz Gadean ja Muhammad Yunusin kanssa.
Arthrocereus

Arthrocereus on kaktuskasvien heimon (Cactaceae) suku, johon kuuluu neljä lajia. Niistä joitakin viljellään koristekasveina. Tieteellinen nimi viittaa kasvien nivelikkyyteen. Lajit ovat kooltaan melko pieniä, monihaaraisia ja tavallisesti pystykasvuisia. Ne kukkivat kesäöisin, ja niiden kukat ovat suppilomaisia.
Levinneisyysalue käsittää Brasilian länsi- ja kaakkoisosat.
Tuntomerkit.
"Arthrocereus"-kaktukset ovat pensasmaisia, suhteellisen pienikokoisia, haarovia tai haarattomia, pystykasvuisia tai suikertavia. Varret ovat liereitä ja nivelikkäitä. Niissä kussakin on 10–18 harjua. Areolit ovat pieniä, ja ohuita piikkejä on paljon.
Kukat sijaitsevat lähellä varren kärkeä, ovat muodoltaan pitkän suppilomaisia ja avautuvat levälleen. Kukkaperässä ja pohjusmaljassa on villakarvoitusta, karvamaisia piikkejä ja muutama teräväkärkinen suomu. Hedelmä on pallomainen tai käänteisesti päärynämäinen, vihreä, ohutseinäinen, avautumaton. Sen pinnalla on suomuja ja karvamaisia piikkejä. Valkoisessa mallossa on vinosoikiomaisia siemeniä, jotka ovat himmeän mustia ja muhkuraisia.
Lajit.
Kaktustutkija E. F. Andersonin mukaan suvussa on seuraavat lajit:
András Wanié

András Wanié (23. huhtikuuta 1911 Szeged – 12. marraskuuta 1976 Sacramento, Yhdysvallat) oli unkarilainen uimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli Szegedi Úszó Egylet.
Wanié oli voittamassa hopeaa EM-kisojen 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä vuonna 1926 ja sai seuraavana vuonna lajista pronssisen mitalin. Hän ui maansa joukkueessa myös Amsterdamin olympialaisissa 1928, joissa Unkari oli neljäs, ja vuoden 1931 EM-kilpailuissa, joista joukkue voitti kultaa. Wanié putosi olympialaisissa 1932 100 metrin vapaauinnissa ensimmäisellä kierroksella, mutta sai viestistä pronssia. 
Myös Andrásin isoveli Rezső oli uimari.
Islannin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Islannin alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Islantia jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäluokan otteluissa. Pääsarjassa joukkue ei ole koskaan pelannut.
Lähteet.
Huomautukset.
5.Lähde on harrastelijasivu, jossa ei ole käytetty lähdeviitteitä ja joka ei enää toimi. Tietolaatikon ottelutuloksiin on suhtauduttava varauksella.
Rezső Wanié

Rezső Wanié (1908 Szeged – 1986) oli unkarilainen uimari. Hänen seuransa oli Szegedi Úszó Egylet.
Wanié oli voittamassa pronssia EM-kisoista 1927 4 × 200 metrin vapaauintiviestistä. Hän oli seuraavana vuonna Amsterdamin olympialaisissa mukana samassa lajissa, jossa Unkari sijoittui neljänneksi. Wanié pääsi kisoissa välieriin 100 metrin vapaauinnissa, mutta putosi 400 metrin kilpailussa ensimmäisellä kierroksella.
Myös Rezsőn veli András oli uimari.
Aavekauppiaan tytär

Aavekauppiaan tytär () on Liz Williamsin vuonna 2005 ilmestynyt fantasiaromaani. Liken suomeksi vuonna 2012 julkaiseman teoksen on suomentanut Marianna Leikomaa.
Vastaanotto.
"Suomen Kuvalehden" arvostelijan Salla Simukan mukaan kirjan kerronta ja juoni haparoivat. "Lapin kansan" Erkki Wideniuksen mukaan kirja toimii hyvin viihteenä, mutta sisältö jää hiukan ohueksi. "Helsingin Sanomien" Toni Jerrmanin mukaan luistava ja mielikuvituksekas viihdefantasia sisältää myös arvostelevia piikkejä nyky-yhteiskuntaa kohtaan.
"Tähtivaeltajan" Elli Lepän mukaan tarkastaja Chen on oivallinen päähenkilö, jonka tasaisen ulkokuoren takana on suuria tunteita ja itsepäisyyttä. Kirjan maailma on kiintoisa ja ympäristön ankeudesta huolimatta kuvauksissa on usein mukana lempeää huumoria. Kirjan teemoja ovat muun muassa uskollisuus ja arvovalinnat.
Espanjan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Espanjan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Espanjaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäluokan otteluissa. Pääsarjassa joukkue ei ole koskaan pelannut, mutta vuodesta 2002 lähtien se on pelannut 2. divisioonaa. Juokkueen valmennuksessa on toiminut 2010-luvulta alkaen suomalainen Timo Tuomi, joka on ollut joukkueen päävalmentaja kaudella 2015–2016 ja jälleen kaudesta 2019–2020 alkaen. Nykyisin hän valmentaan maan alle 18-vuotiaiden maajoukkuetta. Nykyinen valmentaja on kanadalainen Ron Chyzowski.
Rolf Nordenstreng

Rolf Harald Nordenstreng (4. helmikuuta 1878 Mikkeli – 4. tammikuuta 1964 Uppsala, Ruotsi) oli ruotsinsuomalainen kirjailija ja rotuteoreetikko.
Elämä.
Hänen vanhempansa olivat kuvernööri ja kenraaliluutnantti Hjalmar Sebastian Nordenstreng ja Helene Jägerhorn af Spurila. Hänen vaimonsa Ellen Augusta Lindhult on toimittanut useita kirjoja kukkienviljelystä. Rolfilla oli velipuolena tunnettu historioitsija Sigurd Nordenstreng. Rolf muutti Ruotsiin vuonna 1900 ja hänestä tuli Ruotsin kansalainen vuonna 1909. Rolf Nordenstreng on haudattu Göteborgiin Örgyten hautausmaalle.
Ura.
Nordenstreng valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1900 ja filosofian lisensiaatiksi Uppsalasta vuonna 1905. Hänen ensimmäinen teoksensa ilmestyi vuonna 1915 ja käsitteli viikinkiretkiä. Hän julkaisi lukuisia kansa- ja kielitieteellisiä tutkielmia. Nordenstrengin pääteos on vuonna 1933 ilmestynyt "Ihmisrodut ja niiden alkuperä".
Gladys Eastlake-Smith

Gladys Shirley Eastlake-Smith (tunnetaan myös nimellä Gwendoline; 14. elokuuta 1883 Lewisham – 18. syyskuuta 1941 Middleham) oli brittiläinen tennispelaaja ja olympiavoittaja.
Eastlake-Smith voitti Reginald Dohertyn kanssa vuoden 1905 maansa sisäkenttien mestaruuskilpailut sekanelinpelissä. Hän voitti kaksinpelimestaruuden vuonna 1907, ja vuoden 1908 kisoissa hän oli kaksinpelin finaalissa ja voitti sekanelinpelin Tony Wildingin parina. Eastlake-Smith sai kaksinpelikultaa jälleen Lontoon olympialaisissa 1908, joissa hän peittosi finaalissa Alice Greenen 6–2, 4–6, 6–0. Kaksi päivää olympiakultamitalinsa jälkeen hän meni naimisiin Wharram Lamploughin kanssa. Pari voitti vuonna 1913 naimisissa olevien sekanelinpelin Englannin mestaruuskisoissa.
Pakilantie

Pakilantie () on Helsingissä sijaitseva 3,3 kilometrin mittainen katu. Se alkaa Tuusulanväylältä Oulunkylän liittymästä Maunulassa, kulkee Maunulan halki Länsi-Pakilaan ja päättyy Paloheinään. 
Se ylittää Kehä ykkösen eritasoliittymässä keskellä Länsi-Pakilaa.
Pakilantien varrella sijaitsee muun muassa päivittäistavarakauppa- ja muita kauppa- ja palveluliikkeitä sekä huoltoasema. Pakilantiellä kulkee monia linja-autolinjoja, esimerkiksi linja 66 kulkee koko Pakilantien alusta loppuun. 
Tärkeimmät risteykset Pakilantiellä ja paikat, joihin risteyksistä pääsee:
Edellä lueteltujen lisäksi Pakilantie risteää lukuisten pikkuteiden kanssa.
Turvallisuusongelmat.
Vuosina 2009–2011 Pakilantien ja Kehä I:n liittymä oli yksi Helsingin viidestä pahimmasta onnettomuuspaikasta.
Pirjontien ja Oulunkylän sillan välisellä osuudella nelikaistainen Pakilantie on vilkkaasti liikennöity erityisesti aamuisin ja iltapäivisin, jolloin myös lapset ovat koulumatkalla. Monet asukkaat pitävät Pakilantien risteysalueita Kyläkunnantien ja Lepolantien kohdalla hengenvaarallisina, koska suojateillä ei ole liikennevaloja eikä ajohidasteita. Pakilantien turvallisuudesta jalankulkijoille on keskusteltu vuosia. Pakilantietä on suunniteltu muutettavaksi kaksikaistaiseksi Pirjontien ja Oulunkylän sillan välisellä osuudella, mutta vuonna 2011 lähinnä alueen yrittäjiä edustava Pro Maunula -seura jätti valituksen suunnitelmasta , koska se seuran mukaan pahentaisi Maunulan liikenneruuhkia. Helsingin hallinto-oikeus kuitenkin jätti valtuksen tutkimatta.
Syksyllä 2014 esitelty kaavaluonnos ehdottaa liikenneturvallisuuden kohentamiseksi, että Pakilantien ylinopeuksia hillittäisiin kaventamalla ylileveitä ajokaistoja ja rakentamalla korotettuja suojateitä vilkkaimpiin ylityskohtiin. Suunnitelmaan liittyy myös Pakilantien varteen rakennettavia nelikerroksisia taloja ja katualueen viihtyisyyden parantamista muun muassa puuistutuksin. Suunnittelun tueksi kerättiin kaupunkilaisten näkemyksiä verkkokyselyllä, jossa Pakilantien tiivistäminen sai kannatusta.
Pakilantien liikenneturvallisuus on keskustelunaiheena yhä 2020-luvun alussa. Pakilan yläasteen koulun kohdalle asennetaan nopeusvalvontakamera tammikuussa 2021 tapahtuneen teinipojan yliajon jälkeen. Kadulle toivotaan myös kiertoliittymiä ja hidastetöyssyjä.
Pakilantien rakennuksia.
Pakilantiellä sijaitseva Pakilan Teboil-huoltoasema on yhtenä tapahtumapaikkana Jarkko Sipilän dekkarissa "Seinää vasten" sekä Kari Hotakaisen romaaneissa "Sydänkohtauksia eli kuinka tehtiin Kummisetä" (1999), "Juoksuhaudantie" (2002) ja "Satukirja" (2004). Hotakainen mainitsee huoltamon ja sen kahvion myös todellisuudessa kantapaikakseen ja ”henkiseksi kodikseen”.
Pakilantien varren 1960-luvun rakennuskantaa edustavat muun muassa nämä kadun alkupään itäpuolen peräkkäiset kiinteistöt:
Muita merkittäviä kohteita Pakilantien varrella ovat muun muassa Pakilan yläaste (Pakilantie 67, käyntiosoite Pilkekuja 10), Pakinkylän VPK:n talo (Pakilantie 64) sekä Paloheinän jäähalli (Pakilantie 122) ja Paloheinän ulkoilumaja (Pakilantie 124) kadun pohjoispäässä.
John George Vlazny

John George Vlazny (22. helmikuuta 1937 Chicago – 23. toukokuuta 2025 Beaverton) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Chicagon arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Stagnumin titulaaripiispaksi 18. lokakuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Louis Bernardin, jota avustivat Alfred Leo Abramowicz ja Nevin William Hayes.
Vlazny sai 19. toukokuuta 1987 nimityksen Winonan piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 29. heinäkuuta. Hänet nimitettiin 28. lokakuuta 1997 Portland in Oregonin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 19. joulukuuta.
Michael Ryan (jääkiekkoilija)

Michael Ryan (s. 16. toukokuuta 1980 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osasi pelata myös laidassa. Ryan pelasi urallaan 83 NHL-ottelua tehoin 7+8=15.
Ura.
Ryan varattiin NHL:ään toisella kierroksella numerolla 32 Dallas Starsiin. Hänet vaihdettiin 10. maaliskuuta 2003 Buffalo Sabresille. Sabres antoi tilalle Stu Barnesin.
Ryan pelasi ennen ammattilaisuraansa USHS:n Boston Collegessa ja NCAA:n Northeastern Universityssä. Viimeisenä kautenaan Northeastern Universityssä hän toimi joukkueen kapteenina ja hänet valittiin NCAA (Hockey East) All-Academic Teamiin. Kaudeksi 2003–2004 Ryan siirtyi NHL-seura Buffalo Sabresin farmijoukkueeseen, AHL:n Rochester Americansiin. Ensimmäiset NHL-ottelunsa hän pelasi kuitenkin vasta kaudella 2006–2007, jolloin hänelle merkittiin 19 ottelussa tehopisteet 3+2=5. Kauden 2007–2008 Ryan vietti kokonaan Sabresissa ja sai 46 ottelussa kasaan tehopisteet 4+4=8. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Sabresista Carolina Hurricanesin organisaatioon. Ryan pelasi Hurricanesissa 18 NHL-ottelua tehoin 0+2=2, mutta vietti valtaosan kaudesta AHL:n Albany River Ratsissa. Kaudella 2009–2010 hänen ainoiksi tilastomerkinnöikseen jäivät River Ratsissa pelatut kolme ottelua.
Ennen kautta 2010–2011 Ryan oli try-outilla NHL-seura Philadelphia Flyersissa, muttei saanut sopimusta. Lokakuussa 2010 hän siirtyi try-outille AHL:n Springfield Falconsiin, jossa pelasi vain marraskuulle asti, jolloin vaihtoi takaisin Philadelphia Flyersin organisaatioon. Ryan ei kuitenkaan pelannut yhtään NHL-ottelua, vaan koko loppukausi kului AHL:n Adirondack Phantomsissa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi entiseen seuraansa Buffalo Sabresiin, mutta pelasi koko kauden AHL:n Rochester Americansissa. Otteluja kertyi koko kauden aikana vain kahdeksan runkosarjassa ja yksi pudotuspeleissä. Kaudeksi 2012–2013 Ryan siirtyi SM-liigajoukkue Porin Ässiin. Voitettuaan Ässissä mestaruuden hän siirtyi kaudeksi 2013–2014 KHL-joukkue Medveščak Zagrebiin. Kaudeksi 2014–2015 Ryan palasi takaisin Ässiin. Marraskuun puolessa välissä 2015 ilmoitettiin Ryanin purkaneen pelaajasopimuksensa Ässien kesken sopimuskauden koska vammat eivät enää sallisi pelaamista.. Ryan kykeni pelaamaan kaksivuotisella sopimuskaudellaan vain 10 peliä, mikä oli puolin ja toisin äärimmäisen kaukana tyydyttävästä ja odotusarvoisesta suorituksesta.
Kévin Hecquefeuille

Kévin Hecquefeuille (s. 20. marraskuuta 1984 Amiens, Ranska) on ranskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ruotsin Allsvenskan-joukkue IK Panternin joukkueessa. Hän pelasi keskushyökkääjänä ennen kautta 2009–2010. Hecquefeuille on erinomainen luistelija, mutta hänen laukauksensa ei ole erityisen hyvä eikä hän myöskään viihdy fyysisissä otteluissa.
Hecquefeuille on edustanut Ranskaa kaksissa alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa, samoin kaksissa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa ja pelannut vakiokasvona miesten maajoukkueessa kaudesta 2004–2005 lähtien. 2014 ja 2016 hän ei mahtunut Ranskan lopulliseen MM-kisajoukkueeseen.
Ison-Britannian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Ison-Britannian alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Britanniaa jääkiekon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja muissa kansainvälisissä ikäluokan otteluissa. Pääsarjassa joukkue ei ole koskaan pelannut.
Boulanger

Boulanger on leipuria tarkoittava ranskan kielen sana, joka esiintyy myös sukunimenä. Tunnettuja Boulanger-nimisiä ovat:
La Boulangère de Monceau on Éric Rohmerin lyhytelokuva vuodelta 1962.
Bowery Boys

Bowery Boys oli New Yorkissa, Yhdysvalloissa 1800-luvulla toiminut hollantilaistaustainen jengi. Se oli tavoitteiltaan siirtolaisvastainen. Erityisesti roomalaiskatoliset ja irlantilaiset olivat sen vihollisia. Jengi toimi Manhattanilla Boweryn alueella. Bowery Boys oli alueen johtavia jengejä, ja eräs osoitus jengin vaikutusvallasta oli komennus, jonka johdosta useat pienemmät jengit liittyivät taisteluun katolista ja irlantilaista Dead Rabbits -jengiä vastaan.
Dead Rabbits

Dead Rabbits oli New Yorkissa Yhdysvalloissa 1850-luvulla toiminut jengi, joka oli aikaisemmin ollut osa Roach Guards -jengiä. Jengi toimi roomalaiskatolisten irlantilaisten maahanmuuttajien keskuudessa Manhattanin Five Pointsissa. "Dead Rabbits" nimen "Rabbits" on todennäköisesti tullut väärinkuulemisen seurauksena iirin kielen sanasta "ráibéad" (’peljättävä/kartettava mies’), joka on sekoitettu englannin kielen sanaan "rabbit" (’kaniini’). Dead Rabbitsin päävastustaja Manhattanin alueella oli alueen johtaviin jengeihin kuulunut Bowery Boys.
Dead Rabbits -mellakat vuonna 1857.
Kesällä 1857 eräs Bowery Boysien ja Dead Rabbitsien välinen kahakka kasvoi paripäiväiseksi mellakaksi. Ajanjaksolla 4.–5. heinäkuuta arvellaan keskenään tapelleiden jengiläisten määrän olleen 800–1 000 henkilöä, joiden lisäksi satoja muita ryösteli lähiseutua. Ainakin kahdeksan ihmistä sai surmansa mellakassa ja 30–100 henkeä loukkaantui pahoin.
Suomennos: "Tiiliskivet, kivet ja mailat lentelivät sakeasti ympäriinsä ja ikkunoista ammuttiin kaikkiin suuntiin. Miehet juoksivat ympäriinsä aseitaan heilutellen. Haavoittuneet makasivat jalkakäytävillä ja heitä tallottiin. Rabbits teki voimalla rynnäkön ja pakotti vastustajansa Bayard-katua pitkin Boweryyn. Siellä pakenijat saivat sitten vahvistuksia joukkoihinsa ja pakottivat vuorostaan takaa-ajajansa vetäytymään Mulberry-, Elizabeth- ja Baxter-kaduille."
Innocence Project

Innocence Project () on yhdysvaltalainen yleishyödyllinen järjestö, jonka tavoitteena on vapauttaa väärin perustein vankeuteen tuomittuja ihmisiä todistamalla heidän syyttömyytensä. Se toteuttaa tavoitettaan hyödyntämällä DNA-tutkimuksia, sekä pyrkimällä uudistamaan rikoslainsäädäntöä niin, ettei vastaavia epäoikeudenmukaisia tuomioita enää ilmenisi. Organisaation perustivat Barry C. Scheck ja Peter J. Neufeld vuonna 1992. Järjestö toimi aluksi Yeshivan yliopiston Benjamin N. Cardozo School of Law:ssa, mutta erosi siitä itsenäiseksi järjestöksi vuonna 2004. Järjestön perustamisen jälkeen yli 200 rikoksista tuomittua vankia on DNA-tutkimusten perusteella todettu syyttömiksi ja vapautettu. Osa syyttömiksi todetuista oli tuomittu kuolemaan ja he odottivat tuomion täytäntöön panemista vangittuna. Organisaatiolla on jatkuvasti arvioitavanaan 6 000–8 000 tapausta. Lisäksi se vastaanottaa vuosittain noin 3 000 uutta avunpyyntöä vankeuteen tuomituilta, jotka haluavat todistaa syyttömyytensä.
Organisaatiota on kritisoitu siitä, että se vahingoittaa yhteisöä ja uhrien perheitä nostamalla esiin vanhoja rikostapauksia. Organisaatio on vastannut kritiikkiin toteamalla ettei väärien ihmisten tuomitseminen palvele uhrien etuja.
Isokaktussirkku

Isokaktussirkku ("Geospiza conirostris") on Etelä-Amerikan Galápagossaarilla elävä darwininsirkkuihin kuuluva varpuslintu. Se oli yksi Charles Darwinin HMS Beaglen tutkimusmatkalla 1831–1836 näkemistä lintulajeista, jotka vaikuttivat suuresti hänen evoluutioteoriaansa.
Koko ja ulkonäkö.
Isokaktussirkun pituus on noin 15 senttiä ja paino 28 grammaa. Muiden maasirkkujen tavoin koiraat ovat väritykseltään täysin mustia ja naaraat ruskeita ja juovikkaita. Españolan saarella elävän nimialalajin naaraat ovat tummimpia maasirkkujen suvun naaraita. Isokaktussirkku on yksi monimuotoisimmista darwininsirkkulajeista. Saman populaation eri yksilöiden nokan koko vaihtelee suhteellisen paljon.
Lajin holotyyppi eli tyyppiyksilö on peräisin Españolalta. Isokaktussirkusta erotetaan nykyään kolme alalajia. Lajin taksonomiaa saatetaan kuitenkin joutua vielä tarkistamaan, sillä geenitutkimusten mukaan Genovesan ja Españolan isokaktussirkut ovat kuitenkin vain etäistä sukua toisilleen. Wolfin, Darwinin saarilla elävän "G. c. darwini" -alalajin perintötekijöitä ei ole tutkittu, mutta sen nokan koko on samanlainen kuin Genovesan alalajilla. Genovesalla laji risteytyy satunnaisesti isomaasirkkujen tai pienempien vampyyrisirkkujen kanssa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Isokaktussirkku elää vain Ecuadorin Galápagossaarilla. Alalaji "G. c. propinqua" elää saariston pohjoisosissa Genovesalla, nimialalaji Españolalla saariston kaakkoisosissa ja "G. c. darwini" saarten koilliskulmassa Darwinilla ja Wolfilla.
Lajin levinneisyys kattaa noin 90 neliökilometriä. Kannan kokoa ei tiedetä, mutta sen uskotaan olevan vakaa. Lajiin ei myöskään uskota kohdistuvan mitään merkittävää uhkaa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee lajin kuitenkin vaarantuneeksi, koska sillä on niin suppea levinneisyysalue ja pieni yksilömäärä.
Se korvaa näillä saarilla muualla elävän kaktussirkun jättämää aukkoa.
Lajin elinympäristöä ovat enimmäkseen karut alangot.
Elintavat.
Isokaktussirkku elää vain alueilla, joilla kasvaa "Opuntia"-kaktuksia. Se osaa hyödyntää kaktuksen eri osia. Kuivalla kaudella, jolloin kilpailu ravinnosta on ankarinta, se halkoo kovia opuntiakaktuksen siemeniä nokallaan ja syö kaktuksenhedelmistä siemenvaipan. Isokaktussirkut hajottavat myös lahoavia opuntiakaktuksenvarsia, koska niiden sisältä löytyy hyönteisten toukkia. Se saa eläinravintoa myös nappaamalla raottamansa kaarnan välistä niveljalkaisia.
Isokaktussirkut ja muut darwininsirkut lisääntyvät opportunistisesti. Ne munivat yleensä silloin kun sateita saadaan paljon ja ruokaa on runsaasti. Pari on yleensä yksiavioinen ja pitää hallussaan pientä reviiriä. Pari rakentaa pensaaseen tai kaktukseen pienen, kuppimaisen pesän, johon naaras munii keskimäärin kolme munaa. Poikaset kuoriutuvat noin 12 vuorokauden mittaisen haudonta-ajan jälkeen. Niitä ruokitaan pääasiassa hyönteisillä, ja ne jättävät pesän noin kahden viikon ikäisinä.
Aries Merritt

Aries Merritt (s. 24. heinäkuuta 1985) on yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja maailmanennätyksen haltija.
Merritt voitti Grosseton alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2004 kultaa 110 metrin aitajuoksussa ajalla 13,56. Hän voitti 2006 NCAA:n mestaruuden sisäradoilla 60 metrin ja ulkoradoilla 110 metrin aitajuoksussa. Hän karsiutui Berliinin MM-kilpailuissa 2009 110 metrin aitajuoksun alkuerissä. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui viidenneksi. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden Albuquerquessa 2012 ennätyksellään 7,43. Hän voitti samana talvena sisäratojen maailmanmestaruuden Istanbulissa ajalla 7,44. 
Merritt voitti Yhdysvaltojen olympiakarsinnan 2012. Kesäolympialaisissa Lontoossa hän voitti olympiakultaa 110 metrin aidoissa omalla ennätyksellään 12,92. 7. syyskuuta 2012 Merritt teki uuden maailmanennätyksen 12,80 Timanttiliiga-kilpailussa Brysselissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui kuudenneksi. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui kolmanneksi ajalla 13,04. Vuoden 2016 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa Merritt sijoittui 4. sijalle ja karsiutui yhdellä sekunnin sadasosalla Rion 2016 kesäolympialaisista. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun Yhdysvaltojen hallimestaruuden 2017. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi.
Merrittillä todettiin vuonna 2013 perinnöllinen munuaissairaus. Hänelle tehtiin munuaisensiirto kolme päivää Pekingin MM-kilpailuiden loppukilpailun jälkeen. Hän sai siirrännäisen sisareltaan.
Kausien parhaat tulokset.
110 metrin aitajuoksu
"Lähde: IAAF
Magaluf

Magaluf on taajama Calviàn kunnassa Mallorcan saarella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä saaren pääkaupungista Palmasta lounaaseen. Palma de Mallorcan lentoasemalle on matkaa 25 kilometriä. Asukkaita Magalufissa on 4 400. Yhdessä viereisen Palma Novan kanssa ne muodostavat noin 11 000 asukkaan taajaman.
Magaluf on suosittu lomakohde, jonne järjestetään seuramatkoja erityisesti Brittein saarilta, Saksasta ja Pohjoismaista. Vilkkaan yöelämänsä ansiosta se on suosittu nuorison matkakohteena. Magalufissa on myös kolme hiekkarantaa, kaksi vesihuvipuistoa sekä golfkenttiä.
Keskiyö ylläni

Keskiyö ylläni () on viides Terry Pratchettin nuorille suunnattu Kiekkomaailma-romaani. 
Muuta.
Vuonna 2010 romaani voitti Andre Norton-palkinnon. Vuonna 2011 romaani saavutti Mythopoeic-palkintoehdokkuuden nuortenkirjallisuusluokassa sekä palkittiin Locus-palkinnon (paras nuortenkirja) toisella sijalla.
Hart P. Danks

Hart Pease Danks (6. huhtikuuta 1834 New Haven – 20. marraskuuta 1903 Philadelphia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. 
Danks sai musiikkiopetusta kahdeksanvuotiaasta lähtien. Hän työskenteli nuorena puuseppänä Chicagossa ennen ryhtymistään säveltäjäksi. Hän julkaisi ensimmäiset kappaleensa Chicagossa ja kirjoitti musiikkia teatterinäytelmiin. Vuonna 1864 hän muutti New Yorkiin. Hän toimi kuoronjohtajana ja sävelsi urallaan yli 1300 kappaletta, joista osa oli hymnejä ja osa maallisia populaarimusiikkikappaleita. Hän kokosi hymneistään kirjan "Superior Anthems for Church Choirs".
Danks julkaisi kaksi operettia, "Pauline" (1872) ja "Conquered by Kindness" (1881).
Danksin populaarimusiikkiteoksiin kuuluvat muun muassa ”Will You Miss Me?”, ”Little Bright Eyes”, ”Don’t Be Angry with Me, Darling” sekä Eben E. Rexfordin kirjoittamaan runoon sävelletty ”Silver Threads Among the Gold” (1873), josta tuli Danksin menestynein sävellys.
Eben E. Rexford

Eben Eugene Rexford (16. heinäkuuta 1848 Johnsburgh – 18. lokakuuta 1916 Green Bay) oli yhdysvaltalainen runoilija, sanoittaja ja säveltäjä.
Rexford alkoi kirjoittaa runoja jo nuorena ja hänen kirjalliset lahjansa huomattiin nopeasti. "New York Ledger" -lehti julkaisi hänen kirjoituksiaan ensimmäisen kerran hänen ollessaan 14-vuotias. 17-vuotiaana hän alkoi kirjoittaa sanoja hymneihin ja maallisempiin kappaleisiin. Hänen ensimmäinen runokirjansa "Brother and Lover" julkaistiin vuonna 1887.
Sanojen kirjoittamisen lisäksi Rexford sävelsi hymnejä yksin ja yhteistyössä toisten säveltäjien kanssa. Hänen sävellyksiinsä kuuluvat muun muassa ”By and By”, ”How You Will Love Him!” ja ”Little Sunbeams”. Menestyneimmäksi Rexfordin kappaleeksi muodostui ”Silver Threads Among the Gold”, johon Hart P. Danks sävelsi musiikin vuonna 1873.
Oslo Grand Prix

Oslo Grand Prix on vuosittain Oslossa Bjerken raviradalla järjestettävä ravikilpailu. Se juostaan perinteisesti toukokuun puolivälissä, yleensä kaksi viikkoa ennen Tukholman Elitloppetia. Kilpailu ravataan ilman karsintalähtöjä, suoraan kymmenen hevosen loppukilpailuna. 
Oslo Grand Prix on Bjerken kaksipäiväisen ravitapahtuman huipentava pääkilpailu. Viikonlopun aikana juostaan myös useita muita suurkilpailuja. Oslo Grand Prix kuuluu Euroopan raviliiton UET Trotting Masters-kilpailusarjaan ja on yksi sen neljästä suuresta ns. "Grand Slam"-kilpailusta. 
Suomalaissyntyinen tai suomalaisessa omistuksessa juossut hevonen ei ole milloinkaan voittanut Oslo Grand Prix'ta. Keystone Patriot on sijoittunut toiseksi vuosina 1982 ja 1983 sekä Born Quick 1993 ja Etain Royal 2001. Kolmanneksi ovat tulleet Charme Asserdal 1978, Houston Laukko 1994 ja Baron Pepper 1999.
Suomalaisohjastajista Jorma Kontio voitti kilpailun vuonna 2010 amerikkalaisella tammalla Lisa America.
Voittajat 1966-2017.
1 Voittajahevosen omistajan kotimaa.
Makariv

Makariv () on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Kiovan alueella. Taajama sijaitsee Dneprin vesistöön kuuluvan Teterevo-joen Zdvyž-sivuhaaran varrella, 57 kilometriä aluekeskus Kiovasta länteen.
Hallinnollisesti Makariv on ollut heinäkuusta 2020 lähtien osa Butšan piiriä. Sitä ennen se oli Makarivin piirin piirikeskus.
Vuoden 2021 alussa Makarivin taajamassa arvioitiin asuvan 9 589 henkeä.
8. huhtikuuta 2022 uutisoitiin yli 130:stä Venäjän osana 24. helmikuuta 2022 aloittamaa hyökkäyssotaansa Makarivissä ampumasta siviilistä.
Jos Verbeeck

Joseph "Jos" Verbeeck (s. 6. helmikuuta 1957 Diest, Belgia) on belgialainen raviohjastaja. 
Verbeeck aloitti uransa 14-vuotiaana syntymämaassaan montératsastajana. Parin vuoden kuluessa hän oli voittanut jo yli 70 montélähtöä, jonka jälkeen Verbeeck siirtyi työskentelemään yhteen Belgian suurimmista ravitalleista. Belgian ohella hän vaikutti muutaman vuoden Saksassa ja Italiassa, kunnes aloitti vuonna 1984 valmentajana Grosbois'n valmennuskeskuksessa Val-de-Marnessa Pariisin lähistöllä. 
Vuonna 1990 Verbeeck lopetti valmennustoiminnan siirtyen lainaohjastajaksi. Hän onnistui nousemaan muutamassa vuodessa yhdeksi Ranskan menestyneimmistä ja arvostetuimmista raviohjastajajista. Maan voitokkain ohjastaja Verbeeck on ollut vuosina 1995-1997 ja vuonna 1999.
Verbeeck on urallaan voittanut useita eurooppalaisia suurkilpailuja. Maailman arvostetuimman ravikilpailun Prix d'Ameriquen hän on voittanut Pariisissa neljästi. Lisäksi Verbeeck on voittanut muun muassa Tukholman Elitloppetin kahdesti ja Napolin Lotteria-ajon kerran. 
Suomessa Verbeeck on vieraillut useita kertoja, voittaen sekä Finlandia-ajon että Kymi Grand Prix'n. Viimeksi hän on vieraillut Suomessa marraskuussa 2021 Rovaniemen ohjastajakilpailussa.
Monacossa nykyään asuva Verbeeck on tunnettu railakkaista elämäntavoistaan. Hän on ollut muun muassa Ruotsissa pidätettynä taksinkuljettajan pahoinpitelystä sekä nykyisessä kotimaassaan rattijuopumuksesta. 
Suurkilpailuvoittoja.
Ranska
Italia
Ruotsi
Norja
Suomi
Idänvarpushaukka

Idänvarpushaukka ("Accipiter gularis") on haukkojen heimoon kuuluva lintulaji.
Esiintyminen.
Lajia tavataan seuraavissa Itä-Aasian maissa: Bruneissa, Kambodžassa, Kiinassa, Hongkongissa, Intiassa, Indonesiassa, Japanissa, Pohjois-Koreassa, Etelä-Koreassa, Laosissa, Macaossa, Malesiassa, Mongoliassa, Myanmarissa, Filippiineillä, Venäjällä, Singaporessa, Taiwanissa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lisäksi se esiintyy muuttolintuna Pohjois-Mariaaneilla ja sitä on tavattu myös Guamissa, mutta alkuperä on tuntematon.
Se on muuttolintu. Se pesii Kiinassa, Japanissa, Etelä- ja Pohjois-Koreassa ja Siperiassa ja talvehtii Indonesiassa ja Filippiineillä, jonne se muuttaa Kaakkois-Aasian halki.
Koko ja ulkonäkö.
Se painaa keskimäärin 122 grammaa ja sen pituus on 23–30 cm. Naaras on koirasta suurempi. Koiraalla siipien alapuoli on tummaraitainen, muuten alapuolelta se on vaalearaitainen, päältä tummanharmaa, ja sen silmät ovat punaiset. Naaraan silmät ovat keltaiset, sen alapuoli on tummaraitainen. Nuoret linnut ovat päältä ruskeita ja rinnassa niillä on raitoja.
Elinympäristö.
Sen elinpiiriä ovat boreaalinen ja lauhkea vyöhyke sekä subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat seudut ja mangrovemetsät nousuveden yläpuolella, subtrooppiset ja trooppiset kuivat pensastot, sisämaan kosteikot ja joet sekä erilaiset puutarhat, viljelmät ja kaupunkialueet.
Ravinto.
Se syö lennossa pienempiä lintuja.
Alalajit.
Laji jakautuu kolmeen alalajiin:
Diest

Diest on kaupunki Belgiassa Flanderin Brabantin provinssissa. Maan pääkaupunkiin Brysseliin on matkaa noin 60 kilometriä. Asukkaita kaupungissa oli vuoden 2011 alussa 23 150. 
Diestin tunnetuin nähtävyys on vuosina 1417–1534 hiekkakivestä rakennettu Pyhän Sulpiciuksen kirkko. Kirkkoon on haudattu Vilhelm I Oranialaisen poika Philip Oranialainen, joka kuului kaupunkia vuosina 1499–1795 hallinneeseen Nassaun ruhtinassukuun. Nassaun sukuun liittyvää esineistöä on nähtävillä Diestin kaupunginmuseossa.
Uno Pihlström

Uno Rafael Pihlström (1. marraskuuta 1903 Tampere – 28. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän kuvasi Suomi-Filmille pitkiä elokuvia, teki lyhyitä dokumenttielokuvia ja yrityselokuvia, kuvauksia puolustusvoimille TK-kuvaajana ja kymmeniä Finlandia-katsauksia. 
Ensimmäisen kuvaustyönsä hän teki 1935. Hänen ensimmäinen pitkä elokuvansa oli "Poikamiesten holhokki" (1938).
Pihlström oli paikalla kun Adolf Hitler kävi tervehtimässä Mannerheimiä tämän 75-vuotispäivillä 4. kesäkuuta 1942.
Elokuvakriitikko Hans Kutter arvioi vuonna 1939 elokuvassa "Avoveteen" Pihlströmin hienoa kuvausta toteamalla, että aiemmin hänen kuvauksensa on ollut yksitotista mutta tässä elokuvassa hän osoittautuu hienoksi taiteilijaksi.
Regina King

Regina Rene King (s. 15. tammikuuta 1971 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja televisio-ohjaaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa "Jerry Maguire – elämä on peliä" (1996) ja "Valtion vihollinen" (1998). Vuodesta 2009 hän on näytellyt televisiosarjassa "Southland".
Vuonna 2018 King näytteli Barry Jenkinsin draamaelokuvassa "If Beale Street Could Talk", josta hänet palkittiin parhaan naissivuosan Oscarilla ja parhaan naissivuosan Golden Globella. Vuosina 2015–17 hän esiintyi rikossarjassa "American Crime", josta hänet palkittiin kahdesti parhaan naissivuosan Emmy-palkinnolla. Kolmannen Emmynsä hän sai vuonna 2018 pääosasta Netflixin "Seitsemän sekuntia" -sarjassa.
Hänen nuorempi siskonsa Reina King on myös näyttelijä.
Tylisin kuningaskunta

Tylisin kuningaskunta oli kelttien Traakiaan perustama kuningaskunta 200-luvulla eaa. Kuningaskunnan perustaminen liittyi kelttien suurempaan liikehdintään antiikin Kreikkaan.
Historia.
200–luvun alussa keltit olivat aloittaneet Tonavan keskialueiden valloituksen. Vuonna 281 eaa. he lähtivät levittäytymään etelään ja itään ryöstäen muun muassa Odrysian pääkaupunki Seuthepoliksen ja avaten näin tien hyökkäykselle Delfoihin. Tylisin kuningaskunta perustettiin näiden hyökkäysten ja sitä seuranneen kelttiasutuksen seurauksena. Kreikkalainen historioitsija Polybios kertoi kuningaskunnan sijainneen Byzantionin lähellä, mutta myöhemmin aiheesta kirjoittanut Stefanos Byzantionlainen mainitsi sen sijainneen lähempänä Balkanvuori. Tylisin tarkkaa aluetta on vaikeaa määritellä ja on mahdollista että keltit liikkuivat ympäri suurta aluetta. Muutamat alueelta löydetyt La Tènen kulttuurin tyyliset metalliesineet eivät ole auttaneet kelttien alueen selvittämisessä. Se tiedetään, että eräs kelttiryhmä saavutti Gallipolin 227 eaa., mutta Antigonos II:n joukot voittivat heidät. Kelttien valta Traakiassa kukistettiin lopullisesti vuosina 213–212 eaa.
Perintö.
Vain kaksi sukupolvea kestänyt kelttivalta Traakiassa jätti jälkeensä vain vähän merkkejä. Alueelta on löydetty joitakin kelttiläistyylisiä esineitä, mutta on mahdotonta sanoa onko ne esimerkiksi saatu lahjaksi ja olivatko niiden omistajat kelttejä. Mezekistä on löydetty hautapaikka, jossa on sekä traakialaisia että kelttiläisiä piirteitä, mutta on jälleen vaikea sanoa olivatko sinne haudatut traakialaisia vai kelttejä. Hauta oli alun perin traakialainen, mutta sitä käytettiin uudestaan 200–luvulla eaa. Hautaan laitettiin mukaan ilmeisesti sotavaunut, joten se on ehkä ollut kelttiläisen päällikön hautapaikka.
Efialtes Ateenalainen

Efialtes Ateenalainen (, ; k. n. 461–457 eaa.) oli antiikin kreikkalainen valtiomies ja sotapäällikkö, joka oli kotoisin Ateenasta. Hän oli kaupungin demokraattisen liikkeen varhainen johtaja.
460-luvun eaa. lopulla Efialtes johti uudistuksia, jotka vähensivät perinteisen aristokraattisen konservatismin linnakkeena pidetyn areiopagin neuvoston valtaa. Monet historioitsijat pitävät tapahtumaa Ateenan "radikaalin demokratian" alkuna. Myöhemmin Efialtes murhattiin.
Elämä.
Efialtes oli Sofonideen poika, tai Diodoros Sisilialaisen mukaan Simonideen poika, ja Perikleen ystävä ja kannattaja. Plutarkhoksen mukaan Perikles asetti hänet usein näkyvimpään rooliin poliittisten uudistusten toteuttamisessa, kun ei itse halunnut olla etualalla.
Kun spartalaiset vuonna 461 eaa. pyysivät ateenalaisilta apua Ithomea vastaan, Efialtes vastusti anomusta ja kehotti kansaa olemaan nostamatta kaatunutta kilpailijaa, vaan jättämään Spartan hengen tallaantumaan. Erityisesti Efialtesta pidetään pääarkkitehtina areiopagin vallan kaventamisessa, mikä oli merkittävä isku Ateenan oligarkkiselle puolueelle, ja mihin Aiskhyloksen "Eumenidit" liittyy. Plutarkhoksen mukaan Efialtes toi Ateenaan puhtaan demokratian ja ”humallutti kaupungin vapaudella”. Hän ei kuitenkaan täsmennä, mistä vallan osa-alueista areiopagi riisuttiin, eikä ole yksiselitteistä, kohdistuivatko uudistukset neuvoston tuomio- vai poliittiseen valtaan.
Efialteen demokratiaa edistävät teot herättivät oligarkkien katkeran vihan ja johtivat hänen salamurhaansa yöllä, luultavasti vuonna 456 eaa. Antifonin aikana murhaajia ei ollut vielä saatu selville, mutta Aristoteleen mukaan tekijä oli eräs Aristodikos Tanagrasta.
Antiikin aikaiset lähteet kuvaavat Efialteen luonteen erinomaisena ja kunniallisena, jopa siinä määrin, että häntä verrattiin Aristeideehen tämän horjumattoman rehellisyyden vuoksi. Herakleides Pontoslainen kertoo hänen avanneen maansa kansan käyttöön ja kestinneen suuria joukkoja, mikä vaikuttaa olevan ristiriidassa Aelianuksen mahdollisesti liioitellun kuvauksen kanssa, jonka mukaan Efialtes oli köyhä.
The Gaslight Anthem

The Gaslight Anthem on vuonna 2006 perustettu yhdysvaltalainen rock-yhtye New Jerseystä. Yhtyeeseen kuuluvat laulaja-kitaristi Brian Fallon, kitaristi Alex Rosamilia, basisti Alex Levine ja rumpali Benny Horowitz. 
The Gaslight Anthem julkaisi debyyttilevynsä "Sink or Swim" toukokuussa 2007 ja seuraavan albuminsa "The '59 Sound" elokuussa 2008.
Marquee Moon

Marquee Moon on yhdysvaltalaisen Television-yhtyeen ensimmäinen studioalbumi. Se valittiin vuonna 2005 hakuteokseen "1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään".
Lehtohavusammal

Lehtohavusammal ("Thuidium tamariscinum", (Hedw.) Schimp.) on lehtohavusammalten ("Thuidium") sukuun kuuluva lehtisammal.
Lehtohavusammalta esiintyy maapallon pohjoispuolen lauhkealla vyöhykkeellä varsinkin mereisillä alueilla. Suomessa se on eteläinen lähinnä hemiboreaalisen vyöhykkeen laji ja harvinainen. Laji tunnetaan Etelä-Pohjanmaan, Pohjois-Hämeen ja Pohjois-Karjalan korkeudelta. Sen kasvupaikkoja ovat lehdot, lähteiköt ja lehtokorvet.
John Morrissey

John Morrissey (12. helmikuuta 1831 – 1. toukokuuta 1878), tunnettu myös nimellä Old Smoke, oli irlantilaissyntyinen Dead Rabbits -jengiin kuulunut katujengiläinen New Yorkin Manhattanilla. Hän saavutti nuoruudessaan menestystä paljaskäsinyrkkeilyssä ja perusti nykyäänkin käytössä olevan laukkakilparadan Saratoga Springsiin.
Morrisseystä tuli lopulta sekä demokraattien kongressiedustaja Yhdysvaltain kongressiin että senaattori New Yorkin osavaltion senaattiin. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä kaksi kautta vuosina 1867–1871 ja osavaltion senaatin jäsenenä vuodesta 1875 kuolemaansa asti.
Vuoden nuori eurooppalainen

Vuoden nuori eurooppalainen on titteli jonka Eurooppanuoret ry on julkistanut vuosittain, useimmiten toukokuun 9. päivänä Eurooppa-päivän pääjuhlan yhteydessä Helsingissä.
Eurooppanuoret on hakenut vuodesta 2005 alkaen vuosittain avoimella kilpailulla ehdotuksia eurooppalaisesta 15–35-vuotiaasta henkilöstä, joka ehdottajien mielestä toimii merkittävästi kansainvälistä suvaitsevaisuutta ja rauhaa edistävällä tavalla. Kilpailussa haetaan nuorta henkilöä, joka ottaa aktiivisesti ja rakentavasti osaa Euroopasta käytävään keskusteluun. Vuoden nuori eurooppalainen tuo esille eurooppalaisille yhteisiä arvoja ja antaa positiivista kuvaa eurooppalaisuudesta. 
Kyseeseen voi tulla monen eri alan toimija: opiskelija, kansalaisjärjestöaktiivi, paikallistason toimija, urheilija, kirjailija, muusikko, yhteiskuntavaikuttaja tai jokin muu.
Kiviharmosammal

Kiviharmosammal eli harmosammal ("Hedwigia ciliata", (Hedw.) Ehrh. ex P. Beauv.) on harmosammalten ("Hedwigia") sukuun kuuluva lehtisammallaji.
Ulkonäkö.
Kiviharmosammal on tavallisesti harmaanvihreä ja pystykasvuinen ja sen versot ovat yhdestä kymmeneen senttimetriä korkeita. Sen lehdet ovat tyvestä leveät ja päättyvät karvakärkeen. Niissä ei ole keskisuonta. Se on yksikotinen ja tekee melko usein itiöpesäkkeitä.
Levinneisyys.
Kiviharmosammal on levinneisyydeltään kosmopoliitti. Se on Suomessa yleinen ja elinvoimainen sammal koko maassa, tavattu kaikista eliömaakunnista.
Elinympäristö.
Kiviharmosammal kasvaa silikaattikallioiden ja kivien valoisilla pinnoilla.
HjonTeatern

HjonTeatern:in (Hjon Teaterförening rf) perustivat vuonna 2011 tanssitaiteilija ja musikaaliartisti Sofie Lybäck sekä teatteri-ilmaisun ohjaaja ja laulaja Isa Lindgren-Backman.
HjonTeatern tuottaa ja esittää ruotsinkielistä musiikkiteatteria, musikaalia ja performanssitaidetta, sekä pienemmissä intiimeissä produktioissa että suuren luokan tuotannoissa.
Yhdistykset taiteilijat tarjoavat myös draamapedagogisia workshopeja ja opetusta muille yhdistyksille, harrastajille ja kouluille. 
Teatterin varsinainen kotikunta on Vaasa, mutta yhdistyksellä on myös kiertuetoimintaa.
See See the Sun

See See the Sun on alankomaalaisen progressiivisen rockyhtye Kayakin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973. Sen CD-painos julkaistiin vuonna 1995 kahden alun perin singlejen B-puolilla julkaistun bonuskappaleen kera.
Sixten Enlund

Sixten Enlund on suomalainen kuoronjohtaja ja urkuri, joka on johtanut muun muassa Muntra Musikanter- ja Chorus Sanctae Ceciliae -kuoroja.
Enlund toimii nykyään kanttorina Helsingissä.