tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Fasismin uhrien muistomerkki (Donetsk)

Fasismin uhrien muistomerkki () on muistomerkki, joka on rakennettu muistoksi niille, jotka kuolivat fasisitien takia toisessa maailmansodassa. Muistomerkki rakennettiin vuonna 1965. Muistomerkki sijaitsee Donetskin kaupungin Leninin piirissä, Ukrainan Donetskin alueella. Muistomerkin veisti kuvanveistäjä Leonid Bryn ja muistomerkin suunnitteli arkkitehti Juri Možtšil. Muistomerkki on 12 metriä korkea ja pylväiden päällä on pronssinen seppele.
Vuonna 2007 muistomerkki joutui vandaalien kohteeksi. Vandaalit rikkoivat portaat, ikuisen liekin ja pylväiden pinnat. Korjausten yhteydessä pylväiden punainen graniittipinta päällystettiin koristeellisella alumiinipäällysteellä ja muistomerkin viereen asennettiin valonheittimiä. Muistomerkki saatiin valmiiksi vuonna 2011.
Hall &amp; Oates

Hall &amp; Oates on yhdysvaltalainen soul-popduo, jonka muodostavat Daryl Hall ja John Oates. He julkaisivat ensimmäiset levytyksensä 1970-luvulla ja olivat 1980-luvun suosituimpia valkoihoisia soul-laulajia.
Historia.
Daryl Hall (s. 1946) oli ennen Hall &amp; Oatesin perustamista laulanut opiskelijayhtye Temptonesissa ja nauhoittanut sooloartistina. John Oates (s. 1948) puolestaan oli aiemmin laulanut philadelphialaisessa The Masters -soulyhtyeessä. Miehet alkoivat kirjoittaa musiikkia yhdessä vuonna 1969 ja pian ryhtyivät konsertoimaan duona, jossa Hall soitti pianoa ja Oates akustista kitaraa.
Vuonna 1972 Hall &amp; Oates sai levytyssopimuksen Atlantic Recordsilta. Heidän ensimmäinen albuminsa "Whole Oates" ilmestyi samana vuonna. He nauhoittivat Atlanticille albumit "Abandoned Luncheonette" ja "War Babies" ennen kuin siirtyivät RCA Records -yhtiölle vuonna 1974. Atlantic julkaisi kuitenkin vielä vuonna 1977 kaksikolta albumin "No Goodbyes".
1970-luvulla Hall &amp; Oates nousi Yhdysvaltojen singlelistalle kappaleilla ”Sara Smile” (1976) ja ”Rich Girl”. He nauhoittivat RCA:lle albumit "Hall &amp; Oates", "Beauty on a Back Street", "Along the Red Ledge" ja "X-Static". Merkittävä läpimurto tuli kuitenkin vasta vuoden 1980 albumilla "Voices", jonka laulujen kirjoittamiseen osallistuivat Sara ja Janna Allen.
1980-luvun alku oli Hall &amp; Oatesin menestyksekkäintä aikaa. Kappaleet ”Kiss on My List” ja ”I Can’t Go for That (No Can Do)” nousivat listaykkösiksi ja kymmenen muuta duon kappaletta nousi Yhdysvaltojen top 20:een. Hall julkaisi vuonna 1986 ensimmäisen sooloalbuminsa, mutta duo jatkoi sen jälkeen yhdessä levyttämistä.
Hall &amp; Oates on jatkanut levyttämistä ja konsertoimista myös 2000-luvulla, vaikka kumpikin on keskittynyt perhe-elämään ja soolouraansa. Hall julkaisi vuonna 2011 viidennen sooloalbuminsa. Duo on 2010-luvulla tehnyt useita yhteisiä kiertueita ja esiintynyt esimerkiksi "American Idolissa" ja "The Voicessa". Hall &amp; Oates otettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2014.
Filippiinien taistelut (1941–1942)

Filippiinien taistelut olivat toisessa maailmansodassa käydyn Tyynenmeren sodan taistelu Japanin sekä Yhdysvaltojen ja Filippiinien kansainyhteisön välillä, jossa Japani onnistui valloittamaan Filippiinit.
Japanin hyökkäys Filippiineille alkoi 8. joulukuuta 1941, kaksi päivää Pearl Harborin hyökkäyksen jälkeen ja päättyi 8. toukokuuta 1942. Pääkaupunki Manila miehitettiin ja maan johtoon asetettiin keisarin määräämä nukkehallitus. Bataanin ja Corregidorin taistelujen aikana Japani toteutti Bataanin kuolemanmarssin vangituille yhdysvaltalaisille ja filippiiniläisille sotilaille. Moni sotilaista ei selviytynyt pitkästä ja uuvuttavasta matkasta.
Myöhemmin seuranneiden Korallimeren ja Midwayn taisteluiden jälkeen aloite Tyynellämerellä siirtyi liittoutuneille ja he tekivät maihinnousun Filippiineille Leyten saarille 20. lokakuuta vuonna 1944. Taistelut päättyivät liittoutuneiden voittoon ja lopulta Filippiinit vapautettiin japanilaisten hallinnasta 2. syyskuuta 1945.
Brooke Hayward

Brooke Hayward (s. 5. heinäkuuta 1937 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja kirjailija.
Haywardin vanhemmat olivat teatterituottaja Leland Hayward ja näyttelijä Margaret Sullavan. Hänen äitinsä ja sisarensa kuolivat huumeisiin, veli ampui itsensä.
Haywardin varsinainen näyttelijäura jäi lyhyeksi, mutta sen jälkeen hän esiintyi 30 vuoden aikana vielä muutamassa elokuvassa. Hänen muistelmakirjansa "Haywire" ilmestyi 1977. Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Michael M. Thomas 1956–1960. Myöhemmin hän avioitui Dennis Hopperin kanssa, ja avioliitto kesti 1961–1969. Kolmannen avioliiton hän solmi 1985 Peter Duchinin kanssa, jonka kanssa hän oli asunut jo vuodesta 1981. Ero tuli 2008.
Aftonposten (1944)

Aftonposten oli Suomessa vuosina 1944–1945 kuudesti viikossa ilmestynyt oikeistoradikaali ruotsinkielinen iltapäivälehti. Lehden perustivat kesällä 1944 ruotsinkieliset oikeistopiirit, jotka olivat aiemmin tukeneet "Svensk Botten" -lehteä. "Aftonposten" julisti olevansa torjumassa ”maailmanbolševismin” uhkaa Suomessa ja esiintyi välirauhansopimuksen solmimisen jälkeen avoimen kommunisminvastaisena. Lehden päätoimittajana toimi Torsten G. Aminoff, joka oli ollut myös "Svensk Bottenin" päätoimittaja. Lehteä julkaisseen yhtiön suurimmat osakkaat olivat vuorineuvokset Carl-Gustaf Herlitz ja Petter Forsström. Lehden perustajiin ja toimittajiin kuului myös saksalaismielisenä aktivistina tunnettu pankinjohtaja Pehr Norrmén.
Liittoutuneiden valvontakomissio pyysi syksyllä 1944 Suomen ulkoministeriöltä selvitystä "Aftonpostenin" ja sen rahoituksen saksalaiskytkennöistä, joista oli liikkunut huhuja. Vastaperustettu Suomen Kansan Demokraattinen Liitto vaati lehden lopettamista natsimielisenä. "Aftonpostenin" kuitenkin tasoitettua pian linjaansa valvontakomissio menetti mielenkiintonsa, eikä viranomaisten tarvinnut lakkauttaa lehteä. Se lakkasi ilmestymästä toukokuun 1945 lopussa taloudellisista syistä. Oman ilmoituksensa mukaan lehti lopetettiin, koska ”pahin uhka oli jo ohi”.
Lehteä kustantanut Svenska Tidnings- och Förlags Aktiebolaget perusti vuonna 1945 uuden "Appell"-lehden, joka toimi RKP:n oikeistosiiven pää-äänenkannattajana.
Patrick Aaltonen

Patrick Aaltonen (s. 18. maaliskuuta 1994 Raisio) on thaimaalais-suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on oikea laitapuolustaja.
Aaltonen on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti. Hän siirtyi vuonna 2010 B-juniorina espoolaiseen FC Honkaan, jonka reservijoukkue Pallohongassa hän pelasi ensimmäiset aikuisten ottelunsa Kakkosessa kaudella 2011. Veikkausliiga-debyyttinsä Aaltonen teki seuraavalla kaudella 29. huhtikuuta pelatussa vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Lokakuussa 2013 ilmoitettiin Hongan purkaneen yhteisymmärryksessä Aaltosen sopimuksen kesken kauden.
Poikamaajoukkueissa Aaltonen on esiintynyt jokaisessa ikäluokassa. Hän on edustanut Suomea vuosina 2009–2014 yhteensä 46 kertaa ja on tehnyt kolme maalia.
Santeri Ahola

Arttu Santeri Ahola (s. 10. tammikuuta 1992 Kerava) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ahola on Keravan Pallo-75:n kasvatti. Hän on pelannut juniorina myös PK Keski-Uusimaassa ja Helsingin Jalkapalloklubissa. Ahola teki sarjadebyyttinsä Ykkösen kaudella 2010 HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ssä. Kaudeksi 2012 hän siirtyi Veikkausliigassa pelanneen FC Hongan riveihin. Ensiesiintymisensä pääsarjassa Ahola teki 18. syyskuuta pelatussa vierasottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Hän pelasi kaudella yhteensä viisi Veikkausliiga-ottelua ja yhtä monta myös Kakkosessa reservijoukkue Pallohongassa.
Seuraavaksi kaudeksi Ahola siirtyi Jyväskylän Jalkapalloklubiin kahden vuoden sopimuksella. Hän esiintyi yhdeksässä sarjaottelussa JJK:n paidassa, viettäen myös elokuun lainalla Ykkösessä pelanneessa Tampereen Ilveksessä. Lokakuussa Ahola purki sopimuksensa JJK:n kanssa ja pian sen jälkeen solmi yksivuotisen sopimuksen FC Viikinkien kanssa.
Poikien maajoukkueissa Ahola on esiintynyt jokaisessa ikäluokassa vuosina 2007–2011. Hän on pelannut yhteensä 38 poikamaaottelua. Ahola on pelannut myös yhden ottelun nuorten maajoukkueessa Unkaria vastaan vuonna 2013.
Felipe Aspegren

Felipe Aspegren (s. 12. helmikuuta 1994 Cali, Kolumbia) on kolumbialais-suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Ilvestä. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja, joka pystyy pelaamaan molemmilla laidoilla. Aspegren on syntynyt Kolumbiassa, mutta muuttanut Suomeen jo alle kouluikäisenä.
Ura.
Aspegren on Helsingin Jalkapalloklubin kasvatti, joka on edustanut Veikkausliigassa FC Inter Turkua, Seinäjoen Jalkapallokerhoa, Turun Palloseuraa sekä FC KTP:tä, jonka kanssa hän solmi vuoden mittaisen sopimuksen maaliskuussa 2015. Joulukuussa 2015 Aspegren solmi vuoden mittaisen pelaajasopimuksen optio-oikeudella Tampereen Ilveksen kanssa tavoitteenaan päästä pelaamaan säännöllisesti avauskokoonpanossa. Ilves lunasti Aspegrenin option. Kauden 2017 päätteeksi Ilves teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Aspegrenin kanssa.
Aspegren on edustanut Suomen alle 19-vuotiaiden ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueita.
Pelityyli.
Tampereen Ilveksessä toiminut päävalmentaja Jarkko Wiss kuvaili Aspegrenia "rohkeaksi, taitavaksi ja teräväksi laitapuolustajaksi, joka pystyy tarvittaessa pelaamaan myös keskikentän keskellä." Wissin mukaan Aspegren on "lupaava jalkapalloilija, joka otti isoja askelia eteenpäin kehityksessään, kun hän pelasi Kotkassa".
Mike Banner

Mike Banner (s. 20. lokakuuta 1984 Washington DC, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapallopuolustaja, joka pelaa Ykkösenn KPV:tä.
Banner pelasi neljä kautta eli vuodet 2007-2010 Pohjois-Amerikan Major League Soccer (MSL) - liigaa 48 ottelua. Kaudella 2012 hän siirtyi Pietarsaaen Jaroon ja pelasi kaksi kautta Veikkausliigaa Jarossa 48 ottelua. Kaudella 2014 Banner pelasi muutaman ottelun FC Edmontonin riveissä, mutta palasi keväällä 2016 Suomessa Ykköseen KPV:hen.
Risto Hakola

Risto Hakola (s. 1957) on jämsäläinen näytelmäkirjailija ja toimittaja. Hakolan näytelmiä on esitetty muun muassa HimosTeatterissa Jämsässä.
Hakolan ensimmäinen HimosTeatteriin kirjoittama näytelmä oli musiikkinäytelmä Reteesti vaan (2006). Se sai hienot arviot, muun muassa sanomalehti Keskisuomalaisen kriitikko Teppo Kulmala totesi näytelmän olevan parasta, mitä Suomen kesäteattereissa on tarjolla. Näytelmässä kuvataan yhtä kesäpäivää vuonna 1968, kun Irwin Goodman ja Vexi Salmi yhtyeineen saapuvat keikalle Polvijärvelle. Keikka päättyy nuorisomellakkaan. Näytelmän päärooleissa nähtiin Joni Leponiemi, Helena Rängman, Reijo Ahonen ja Mikko Röman.
Muita Hakolan kirjoittamia näytelmiä ovat musiikkinäytelmä Badding &amp; Badding (2008) ja Sotatalvi (2010). Jälkimmäinen kuvaa kuvitteellisen kiväärikomppanian vaiheita Taipaleenjoen taisteluissa talvisodassa. Näytelmää esitettiin HimosTeatterissa talvella 2010. Kesällä 2012 Himoksessa nähtiin Hakolan kirjoittama näytelmä Hullu pappi!, joka sijoittuu 1600-luvulle. Kesällä 2014 HimosTeatterissa esitetään Hakolan käsikirjoittama musiikkinäytelmä Doris ja Laulumies, jossa kuullaan J. Karjalaisen musiikkia. Tarinankerronnallisen näytelmän pääosassa nähdään Joni Leponiemi.
Johan Brunell

Johan Brunell (s. 29. toukokuuta 1991 Pietarsaari) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa FF Jaroa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Brunell on FF Jaron kasvatti. Hän pelasi vuoden Turun Palloseuran A-junioreissa 2009, josta palasi takaisin kaudeksi 2010. Brunell teki liigadebyyttinsä kaudella 2011 ja pelasi kauden aikana neljässä ottelussa. Enimmäkseen hän edusti Jaron yhteistyöseuraa Jakobstads Bollklubbia. Vuonna 2012 Brunell pelasi Veikkausliigassa yksitoista ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella Brunell murtautui lopullisesti Jaron avauskokoonpanoon.
Tammikuussa 2014 Saksan 3. Ligassa pelannut Chemnitzer FC tarjosi Brunellille puolentoista vuoden sopimusta, mutta seura ja pelaaja eivät päässeet yhteisymmärrykseen sopimusehdoista. Huhtikuussa hän solmi jatkosopimuksen Jaron kanssa. Loppukesästä 2014 aiheutunut akillesjänteen repeämä piti Brunellin poissa kentiltä kauden loppuun asti.
Maaliskuussa 2017 Brunell allekirjoitti sopimuksen MLS-seura Toronto FC:n kanssa. Toronto-kausi päättyi kuitenkin huhtikuussa 2017 MLS:n erikoisten pelaajasäännösten vuoksi, ja tämä lopulta koitui Brunellin kohtaloksi hänen ulkomaalaisstatuksen vuoksi. Hän palasi toukokuussa Suomeen ja teki sopimuksen Pietarsaaren JBK:n kanssa. Kaudesta 2018 lähtien hän on edustanut jälleen kasvattajaseuraansa Jaroa, joka pelaa Ykkösessä.
Taghaza

Taghaza on entinen suolakaivospaikkakunta Malin pohjoisosassa keskellä Saharaa. Se oli Länsi-Afrikan tärkeimpiä kivisuolan tuotannon keskuksia 1500-luvun puoliväliin saakka.
Noin 500-luvulla syntynyt Taghaza mainitaan ensimmäisen kerran 1200–1300-luvun arabialaisten maantieteilijöiden teoksissa. Aluksi se kuului massufa-nimiselle berberiheimolle, kunnes 1300-luvun alussa alue liitettiin keskiaikaiseen Malin valtakuntaan. Suola leikattiin 90 kiloa painaviksi harkoiksi, jotka kuljetettiin kamelikaravaaneilla Sidjilmasan, Oualatan ja Timbuktun kauppakeskuksiin. Kaivoksilla työskentelevien orjien olot olivat hirvittävät. Kaikki ruoka täytyi tuoda muualta, vesi oli suolaista ja suolaharkot toimivat ainoana rakennusmateriaalina.
Malin heikennyttyä Taghaza siirtyi 1400–1500-luvuilla Songhain valtakunnan hallintaan. 1500-luvulla Marokon Sad-dynastia vaati sitä omakseen. Marokkolaiset miehittivät Taghazan vuonna 1586, jolloin suolan tuotanto siirtyi todennäköisesti Taoudenniin. Jo tätä ennen 1400-luvun lopussa Taghazan suola oli alkanut ehtyä. Kiista suolakaupan verotuksesta johti lopulta marokkolaisten sotaretkeen, jonka seurauksena Songhai kukistui vuonna 1591.
Hylättyä kaivospaikkakuntaa käytettiin myöhemmin karavaanien pysähdyspaikkana. Arkeologisissa tutkimuksissa on löydetty kahden kylän, moskeijoiden ja linnoituksen rauniot. Asukasmäärän arvellaan olleen 1200–1800 henkeä.
Iidle Elmi

Iidle Elmi (s. 1. tammikuuta 1995) on Somaliassa syntynyt suomalainen jalkapalloilija, joka pelasi Veikkausliigan FF Jarossa kausina 2011–2014.
Elmi liittyi Jaron junioreihin vuonna 2009 ja oli seuraavalla kaudella joukkueen paras maalintekijä Jaron B-junioreiden voittaessa SM-pronssia. Tammikuussa 2011 Elmi teki FF Jaron kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Hän pelasi Veikkausliigaa viisi ottelua kaudella 2011, kaksi ottelua kaudella 2012, 24 ottelua kaudella 2013 ja yhdeksän ottelua kaudella 2014.
Iidle Elmi on ollut mukana myös Suomen nuorisomaajoukkueiden leireillä.
Topi Järvi

Topi Järvi (s. 10. toukokuuta 1993, Lempäälä) on suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan Järvi on hyökkääjä. Järvi on pelannut Veikkausliigassa FC Hakan riveissä yhteensä 20 ottelua.
Seurajoukkueet.
Topi Järven ensimmäinen seura on Lempäälän Kisa, mutta pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2011, kun hän nousi Veikkausliigassa pelanneen FC Hakan kokoonpanoon. Järvi debytoi Veikkausliigassa 17. lokakuuta 2011 ottelussa FC Inter–FC Haka. Järvi pelasi kausien 2011–2012 aikana yhteensä 20 liigaottelua pääasiassa vaihtopelaajana. Haka oli Veikkausliigassa kaudella 2011 kymmenes ja kaudella 2012 sarjan viimeinen. Hakan kausi 2012 päättyi putoamiseen Ykköseen. Järvi pelasi kaudella 2013 Hakan riveissä kahdeksan Ykkösen ottelua.
Kauden 2014 Järvi pelasi Kolmosen PS-44:ssa sekä kauden 2015 Kakkosen Kultsussa. Järvi teki kaudella 2015 Kakkosen Itälohkossa 15 maalia ja kauden päätteeksi hänet valittiin Itälohkon parhaaksi pelaajaksi. Järvi palasi Ykkösessä pelanneeseen Hakaan kaudeksi 2016. Järvi pelasi kausien 2016–2017 aikana yhteensä 22 Ykkösen ottelua, joissa hän teki kolme maalia.
Kaudeksi 2018 Järvi siirtyi Ykkösen AC Ouluun. Järvi pelasi kaudella 2018 AC Oulun riveissä seitsemän Ykkösen ottelua, kunnes siirtyi loppukaudeksi TPV:hen. Ykköseen kaudeksi 2019 noussut TPV tiedotti kesken kauden kesäkuussa Topi Järven sopimuksen tulleen puretuksi, ja heinäkuussa Järvi liittyi Tampere Unitediin.
Hitchin

Hitchin on noin asukkaan kaupunki Hertfordshiren kreivikunnassa, Itä-Englannissa. Sen alueella ei ole kuntia "(unparished area)" ja sen hallinnosta vastaa North Hertfordshiren piirivaltuusto.
Historia.
Varhaisin maininta Hitchinin kaupungista löytyy 600-luvulta peräisin olevasta dokumentista, jossa se ilmoitetaan Hicce-kansan keskukseksi. Modernia kirjoitustapaa 'Hitchin' käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1618.
Kulttuuri.
Hitchinissä järjestetään vuosittain ilmainen Rhythms of the World -niminen maailmanmusiikkifestivaali. Rhythms of the World on osa kolmiviikkoista Hitchin Festivalia, jolloin järjestetään paljon konsertteja, teatteriesityksiä, pikniktapahtumia, taidenäyttelyitä ja kesäjuhlia.
Puoliksi englantilainen suomalaisartisti Kristiina Wheeler on kotoisin Hitchinistä.
Topi Järvinen

Topi Järvinen (s. 26. syyskuuta 1994 Jyväskylä) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösliigassa pelaavaa Järvenpään Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan laitalinkki.
Vuoden 2012 tammikuussa Järvinen solmi JJK:n kanssa vuoteen 2015 asti ulottuvan sopimuksen. Järvinen debytoi Veikkausliigassa kaudella 2012 ja on pelannut myös nuorisomaajoukkueissa.
Erik Gustafsson (jääkiekkoilija, 1988)

Erik Gustafsson (s. 15. joulukuuta 1988 Sundsvall, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, jolla on sopimus KHL:n Avangard Omskiin kaudeksi 2014–2015. Melko pienikokoisen puolustajan vahvuudet ovat kahdensuunnan pelaamisessa, liikkuvuudessa, kiihtyvyydessä ja asenteessa. Gustafsson käsittelee kiekkoa hyvin ja hänellä on keskimääräistä enemmän peliälyä. Hyökkäyspäässä hän pärjää syöttöjensä ja rentouden kautta.
Ura.
Gustafsson on Njurunda SK:n kasvatti. Vuosina 2003–2005 hän pelasi TV-Puckenin Medelpadissa. Kesken kauden 2004–2005 Gustafsson siirtyi Timrå IK:n junioreihin, joissa hän pelasi vuodet 2005–2007.
Kaudeksi 2007–2008 Gustafsson siirtyi Pohjois-Michiganin yliopistoon, jossa oli joukkueen tehokkain puolustaja 27 syöttöpisteellään. Hänet valittiin kauden päätteeksi CCHA:n tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Vuonna 2010 Gustafsson teki kolmivuotisen tulokassopimuksen NHL-seura Philadelphia Flyersiin. Hän pelasi Flyersin organisaatiossa yhteensä neljä kautta.
Vladimír Sobotka

Vladimír Sobotka (s. 2. heinäkuuta 1987 Třebíč, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura.
Sobotka on HC Slavia Prahan kasvatti. Hänet varattiin vuonna 2005 NHL:n varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella Boston Bruinsiin. Bostoniin Sobotka siirtyi kaudella . Hän pelasi kolme kautta Bostonissa edustaen välillä myös seuran farmijoukkuetta AHL-liigan Providence Bruinsia.
Kesäkuussa 2010 Sobotka myytiin St. Louis Bluesiin vaihdossa David Warsofskyyn. Neljän NHL-kauden jälkeen hän siirtyi KHL-liigassa pelaavan Avangard Omskin pelipaitaan.
Vladimir Astapovski

Vladimir Aleksandrovitš Astapovski (, 16. heinäkuuta 1946 Brjansk, Venäjän SFNT – 12. huhtikuuta 2012 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut jalkapallomaalivahti ja olympiamitalisti.
Astapovski kuului Neuvostoliiton maajoukkueeseen sen voittaessa olympiapronssia Montréalissa 1976.
Astapovski valittiin Neuvostoliiton vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1976. Hän kuoli 65 vuoden ikäisenä 12. huhtikuuta 2012.
Steve McQueen (ohjaaja)

Steven Rodney ”Steve” McQueen (s. 9. lokakuuta 1969 Lontoo) on brittiläinen taiteilija ja Oscar-palkittu elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Hän on opiskellut taidetta Hammersmith and West London Collegessa ja Chelsea College of Art and Designissa sekä Goldsmiths' Collegessa. Elokuvasta hän kiinnostui vasta Goldsmithin-aikanaan ja lähti vuonna 1993 lyhyeksi aikaa New Yorkiin Tisch-taideoppilaitokseen.
Aluksi McQueen teki kokeellisia elokuvia, jotka olivat mykkiä ja mustavalkoisia: "Bear" (1993), "Deadpan" (1997), "Drumroll" (1998).
McQueenin ensimmäinen näytelmäelokuva "Hunger" (2008) kertoi irlantilaisten nälkälakosta vuonna 1981. Ohjaaja sai Caméra d'Or -palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla ynnä muita palkintoja. Hänen toinen elokuvansa "Shame" (2011) sijoittui New Yorkiin ja käsitteli seksiriippuvuutta. Hänen kolmas elokuvansa "12 Years a Slave" (2013) perustuu Solomon Northupin omaelämäkertaan. Sen pääosissa ovat Chiwetel Ejiofor, Michael Fassbender ja Brad Pitt. Elokuva sai yhteensä yhdeksän Oscar-ehdokkuutta muun muassa parhaasta elokuvasta ja ohjauksesta, ja palkintoja elokuva sai kolme, muun muassa parhaan elokuvan palkinnon.
McQueen sai Brittiläisen imperiumin komentajan arvon vuonna 2011. Hän asuu avopuolisonsa Bianca Stigterin kanssa Amsterdamissa; heillä on kaksi lasta.
Olli Tynkkynen

Olli Tynkkynen (s. 4. helmikuuta 1994 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Tynkkynen teki FC Lahden riveissä ensiesiintymisensä Veikkausliigassa kaudella 2012. Hän on pelannut yhteensä 33 pääsarjaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Keukenhof

Keukenhof on puisto Lissen kunnassa Alankomaissa. Se on 32 hehtaarin suuruinen, ja siellä on 15 kilometriä polkuja. Puisto on erikoistunut tulppaaneihin ja muihin sipulikukkiin, joita siellä onkin seitsemän miljoonaa yli 1 600 lajikkeesta. Puisto on avoinna kahdeksan viikon ajan maaliskuulta toukokuuhun. Vuonna 2016 puistossa vieraili noin 1,1 miljoonaa matkailijaa.
Historiaa.
Nykyisen kukkapuiston historia juontaa 1400-luvulle, jolloin kreivitär Jacoba viljeli alueella hedelmiä ja vihanneksia. Keukenhofin linna rakennettiin 1600-luvulla. Alueen englantilaispuistot rakennettiin 1800-luvulla. Kukkapuiston perustivat vuonna 1949 tulppaanisipuleiden maahantuojat kukkanäyttelyalueeksi. Kukkapuisto avattiin vuonna 1950.
Aku Partanen

Veli-Matti ”Aku” Partanen (s. 28. lokakuuta 1991 Lappeenranta) on suomalainen kilpakävelijä, joka edustaa seuratasolla Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Häntä ovat valmentaneet Liisa Tirkkonen-Grönholm (2001–2007), Kai Partanen (2007–2012) ja Valentin Kononen (2012–2025).
Partanen kilpaili nuorten arvokilpailuissa vuosina 2007–2013 sijoittuen parhaimmillaan kuudenneksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailujen 20 kilometrin kävelyssä 2011. Aikuisten arvokilpailuihin hän on osallistunut vuodesta 2013 lähtien. Hän sijoittui vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olymialaisissa 50 kilometrin kävelyssä yhdeksänneksi ajalla 3.52,39. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kuudenneksi Suomen ennätysajalla 1.18.22. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän oli samalla matkalla viides ajalla 1.20.52.
Partanen teki useita nuorten ikäluokkien Suomen ennätyksiä. Huhtikuussa 2012 hän rikkoi Valentin Konosen miesten 10 kilometrin kävelyn 13 vuotta vanhan Suomen ennätyksen parantaen sitä 21 sekunnilla aikaan 38.59. Kesäkuussa 2018 hän rikkoi Valentin Konosen nimissä olleet 23 vuotta vanhan 5 000 metrin kävelyn Suomen ennätyksen ajalla 18.43,17 ja 20 vuotta vanhan 30 kilometrin kävelyn Suomen ennätyksen ajalla 2.07.03. Heinäkuussa 2023 Partanen voitti Kalevan kisoista kultaa 20 kilometrin kävelyssä ja hänen voittoaikansa 1.19.25 rikkoi 23 vuoden ajan Valentin Konosen nimissä olleen Suomen ennätyksen. Kuukauden kuluttua Partanen paransi 20 kilometrin ennätystään Budapestin MM-kilpailuissa aikaan 1.18.22. Budapestissä hän käveli myös 20 kilometrin kilpailussa väliaikana 10 kilometrin Suomen ennätyksen 38.58 ja 35 kilometrin kilpailussa väliaikana 30 kilometrin Suomen ennätyksen 2.06.49. Hän käveli 10 kilometrin Suomen ennätyksen 38.34 Espoossa toukokuussa 2024.
Ensimmäisen Kalevan kisamitalinsa (pronssia) vuonna 2008 voittanut Partanen oli voittaessaan 16 vuoden ja 8 kuukauden ikäinen. Hän oli tällöin kaikkien aikojen nuorin Kalevan kisoissa mitalin saavuttanut miesurheilija. Partasen ennätyksen rikkoi vuonna 2021 Kasperi Vehmaa 16 vuoden ja 6 kuukauden iässä voittamalla pituushypyn Suomen mestaruuden.
SM-mitalit.
Lähde
Arvokilpailut.
Lähde
Veli-Matti Partanen

Veli-Matti Partanen -nimisiä henkilöitä ovat:
Hans Hellmut Kirst

Hans Hellmut Kirst (5. joulukuuta 1914 Osterode, Itä-Preussi, Saksa (nyk. Puolaa) – 23. helmikuuta 1989 Werdum, Itä-Friisia, Saksan liittotasavalta) oli saksalainen menestyskirjailija ja vuosina 1933–1945 ammattisotilas.. Kirst kirjoitti lähes 60 romaania, joista hänet nosti kansainväliseen menestykseen ja Saksan kirjailijoiden eturiviin romaanitrilogia "08/15".
Toisen maailmansodan jälkeen Kirst työskenteli sekalaisissa ammateissa ennen menestysteoksensa "08/15" ilmestymistä. Hänen romaaninsa ovat lähinnä viihdettä, mutta niissä on myös kriittistä sisältöä.
Romaanitrilogian "08/15" pohjalta on Paul May ohjannut elokuvatrilogian "08/15" (1954, 1955). Myös "Kenraalien yöstä" on valmistunut elokuva, Anatole Litvakin ohjaama "Kenraalien yö" (1967).
Komin tasavallan kansallislaulu

Komin tasavallan kansallislaulu on Venäjän federaation Komin tasavallan virallinen kansallislaulu. Sen sävelkulku pohjautuu Viktor Savinin säveltämään ja Mihail Gertsmanin sovittamaan lauluun "Haukan pesä" () vuodelta 2001. Kansallislaulu hyväksyttiin käyttöön 4. heinäkuuta 2006 annetulla lailla.
Sanat.
Kansallislaululla on kaksi virallista sanoitusta. Komin kielisen sanoituksen on laatinut V. Timin ja venäjän kielisen A. Šergina ja A. Suvorov yhdessä.
Sanoitusten sisällöt poikkeavat hieman toisistaan. Kansallislaulun venäjänkielisen sanoituksen 1. säkeistö kertoo rakkaasta pohjoisesta maasta, sen syvistä hangista, kylmästä tuulesta ja korkeuksiin kurottavasta taigasta. Toisessa säkeistössä matkataan haukan siivin läpi aikojen, ja kerrotaan Komin olevan kohtalomme, hedelmällinen ja valoisa.
Rogozarski IK-3

Rogozarski IK-3 () on ennen toista maailmansotaa Jugoslaviassa suunniteltu ja valmistettu hävittäjälentokone. Se oli Ikarus IK-2:n seuraaja. Konetyyppiä valmistettiin vain yhden noin hävittäjälaivueen verran, eli 12 kappaletta. Ensilento tehtiin toukokuussa 1938. Prototyyppi tuhoutui koelennolla 19. tammikuuta 1939, mutta konetyyppi määrättiin silti tuotantoon. Joitain muutoksia ja parannuksia siihen kuitenkin tehtiin, muun muassa tehokkaampi moottori. Toimitukset toteutuivat heinäkuuhun 1939 mennessä.
Konetyyppi oli omana kehityskautenaan verrattain edistyksellinen: siinä oli vapaasti kantava alataso, katettu ohjaamo sekä sisäänvedettävät laskutelineet. Tykkiaseistus oli suhteellisen harvinaista vielä tuona aikakautena. Profiililtaan kone muistuttaa joissain määrin brittiläistä Hawker Hurricanea sekä ranskalaista Morane-Saulnier M.S. 406:ta.
Saksan hyökättyä Jugoslavian alueelle, tällä konetyypillä pudotettiin 11 vastustajan lentokonetta huhtikuussa 1941. Loput jäljelle jääneet IK-3-tyypin koneet koottiin varalaskukentälle jossa ne tuhottiin, etteivät jäisi vihollisen käsiin.
Konetyyppi käytti jugoslavialaisvalmisteista, Avian lisenssillä valmistamaa Hispano-Suizan 12-sylinteristä V-moottoria, tyyppiä 12Ycrs. Sen teho oli 980 hv (731 kW). Huippunopeus oli 527 km/h. Lakikorkeus, jota ei kirjalähdetieto varmista, oli 12 000 metriä. Aseistuksena oli 1x 20 mm tykki, sekä 2x 7,92 mm synkronoidusti ampuvat kk:t, kaikki runkoon kiinteästi asennettuina ja eteenpäin suunnattuina.
Paul Saar

Paul Saar (7. kesäkuuta 1919 Tallinna – 5. maaliskuuta 2010) oli Viron evankelis-luterilaisen kirkon ja Inkerin kirkon pastori sekä jatkosodassa Suomen-poika.
Hän syntyi vuonna 1919 Tallinnassa, jossa hänen isänsä Tõnis Saar toimi lähetyssaarnaajana. Saar valmistui vuonna 1937 Tallinnan Gustav Adolfi Gümnaasiumista. Sen jälkeen hän oli Viron armeijassa ja sotilaskoulussa. Vuosina 1938–1940 hän opiskeli Tarton yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Kun vuonna 1940 teologinen tiedekunta suljettiin, hän meni lääketieteelliseen tiedekuntaan.
Kun sota alkoi, Saar oli vähän aikaa metsäveli. Toukokuusta 1943 maaliskuuhun 1944 hän oli Tallinnan keskusvankilassa. Vuonna 1944 keväästä syksyyn hän oli Suomen puolella jatkosodassa, Suomen-poikien Jalkaväkirykmentti 200:ssa. Vuosina 1944–1947 hän opiskeli Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Hänet pidätettiin Helsingissä lokakuussa 1947, ja tammikuussa 1948 hänet luovutettiin Neuvostoliittoon. Tapahtumien aikaan Suomen sisäasiainministerinä toimi Yrjö Leino.
Paul Saar vihittiin papiksi 9. toukokuuta 1948 Tallinnan tuomiokirkossa. Vuosina 1948–1951 hän oli pappina Vändran ja Torin seurakunnissa. Vuosina 1951–1953 hän oli Tallinnan Kaarlin seurakunnan pappi. Saar pidätettiin 24. helmikuuta 1953, ja hänet tuomittiin vankilaan. Hän vapautui 26. elokuuta 1956 Omskin vankileiriltä.
Vuosina 1956–1967 Saar oli Varblan seurakunnan kirkkoherra ja vuosina 1963–1967 myös Hanilan ja Karusen seurakuntien pappi. Vuosina 1967–1967 Saar oli Hagerin seurakunnan kirkkoherra; lisäksi hän oli vuosina 1989–1993 Länsi-Harjun rovastikunnan rovasti. Vuonna 1993 hän jätti viralliset tehtävänsä. Vuosina 1979–1992 oli hän myös Karjalassa, Petroskoin luterilaisen seurakunnan pappi ja vuosina 1990–1993 Inkerin rovastikunnan rovasti.
Viron presidentti Lennart Meri myönsi Saarille Valkoisen Tähden ritarikunnan kunniamerkin vuonna 2001.
Suomen arkkipiispa Jukka Paarma myönsi Saarille Pyhän Henrikin ristin vuonna 2008.
Kimbra

Kimbra (oikealta nimeltään Kimbra Lee Johnson, s. 27. maaliskuuta 1990 Hamilton, Uusi-Seelanti) on uusiseelantilainen laulaja ja lauluntekijä. Hänen vuonna 2011 ilmestynyt esikoisalbuminsa "Vows" ylsi Uuden-Seelannin albumilistalla parhaimmillaan kolmannelle sijalle ja Australian albumilistalla neljänneksi.
Samana vuonna Kimbra esiintyi Gotyen singlellä ”Somebody That I Used to Know”, joka pysyi Australian singlelistan kärjessä kahdeksan viikon ajan. Edellisen kerran vähintään yhtä pitkään Australian listaykkösenä oli pysynyt Savage Gardenin ”Truly Madly Deeply” vuonna 1997. Gotyen ja Kimbran esiinnyttyä "Saturday Night Livessä" 14. huhtikuuta 2012 ”Somebody That I Used to Know” nousi Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan ykkössijalle. Suosion taustalla oli myös kappaleen coverversion esittäminen televisiosarjassa "Glee" 10. huhtikuuta. Yhdysvaltojen lisäksi Gotyen ja Kimbran yhteissingle saavutti kärkipaikan muun muassa Britannian ja Suomen virallisella singlelistalla.
Edmond Rostand

Edmond Eugène Alexis Rostand (1. huhtikuuta 1868 Marseille – 2. joulukuuta 1918 Pariisi) oli ranskalainen näytelmäkirjailija ja runoilija.
Henkilöhistoria.
Rostandin marseillelainen isä Eugene Rostand oli tunnettu juristi ja talousmies, joka oli julkaissut nuoruudessaan pari runovihkoa. Myös Rostandin äiti oli kotoisin Marseillesta. Valmistuttuaan ylioppilaaksi Rostand lähti opiskelemaan ensin Collége Stanislasiin ja sitten oikeustiedettä Pariisin yliopistoon. Ranskan akatemian jäseneksi Rostand kutsuttiin vuonna 1901. Hän oli vuodesta 1890 naimisissa ranskalaisen runoilijan Rosemonde Etienette Gerardin kanssa. He saivat kaksi lasta, joista Jean Rostandista tuli luonnontutkija ja Maurice Rostandista isänsä tavoin kirjailija. Rostand kuoli vuonna 1918 riehuneeseen espanjantautiin.
Kirjallinen tuotanto.
Rostand julkaisi ensimmäiset runonsa jo 1884 pienessä marseillelaisessa lehdessä, 20-vuotiaana häneltä ilmestyi runokokoelma "Les Musardises" (Joutohetkiä). Hänet tunnetaan kuitenkin erityisesti romanttisista näytelmistä ja etenkin vuonna 1897 ilmestyneestä teoksesta "Cyrano de Bergerac". Hänen näytelmästään "Les Romanesques" (Haaveksijat, 1892) on tehty vuonna 1960 ensi-iltansa saanut off-Broadway menestysmusikaali "The Fantasticks". Lukuisten "Cyrano"-tuotantojen lisäksi Suomen teattereissa on esitetty "Haaveksijat" (Suomen Maaseututeatteri, Turku 1900), "Kaukomaan prinsessa" (La Princesse lointaine, Maaseututeatteri 1905) ja "Samarialaisnainen" (La Samaritaine 1895, Maaseututeatteri 1906).
Teoksia.
Rostandin teoksia ovat:
Herman Joutsen

Herman Joutsen (9. maaliskuuta 1924 Salmi – 3. lokakuuta 2011 Kuopio) oli suomalainen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan erityisesti hevosaiheisista veistoksistaan sekä luovutettuun Karjalaan liittyvistä muistomerkeistä. Joutsen aloitti uransa taidemaalarina, jolloin hän maalasi paljon saattoristejä ja ristiinnaulitun kuvia ortodoksisiin jälleenrakennuskirkkoihin. Tultuaan allergiseksi maalauksessa tarvittaville liuottimille, hän siirtyi kuvanveistäjäksi.
Itsekin raviurheilua harrastaneena hän on tehnyt veistoksia useista tunnetuista ravihevosista, kuten Eri-Aaroni ja Reipas. Luonnollisen kokoisten hevospatsaiden lisäksi Joutsen on tehnyt useita pienoispatsaita. Hänen tekemänsä pienoisveistos on ravikilpailuissa kunniapalkintona muun muassa Suomen Derbyssä sekä Ruotsin Kriteriumissa. 
Herman Joutsenen teoksista tunnetuimpia ovat Seinäjoella oleva "Suomenhevonen – sotahevonen", Adolf Ehrnroothin muistoreliefi Turussa sekä Veikko Vennamon muistomerkki Lapinlahdella. 
__notoc__
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1959

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1959 pelasi kymmenen joukkuetta yksinkertaisen sarjan. Sarjasta putosi kaksi joukkuetta. Mestaruuden voitti Järvensivun Kisa Tampereelta puhtaalla pelillä.
Miesten SM-sarja.
Runkosarja.
Sarjaan nousivat Koiton Riento ja Kuopion NMKY
Mestarit: Olavi Kauhanen, Raimo Lehto, Matti Mestola, Reijo Mikkonen, Martti Nyyssönen, Reijo Sirén, Lauri Syrjä, Pekka Vilen. Valmentaja Veikko Jalava.
Liittojen mestaruuskilpailut.
Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton mestaruus.
SKLL:n mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Helsingin Tarmo ennen Lahden Kimmoa ja Käpylän Lentopalloilijoita.
Työväen Urheiluliiton mestaruussarja.
TUL:n miesten mestaruussarjaan osallistui 9 joukkuetta. Mestaruuden voitti Järvensivun Kisa, toisena Porin Pyrintö ja kolmantena Koiton Riento.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1960

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1960 pelasi kymmenen joukkuetta yksinkertaisen sarjan. Sarjasta putosi kaksi joukkuetta. Mestaruuden voitti Lahden Kimmo puhtaalla pelillä.
SM-sarjan järjesti Suomen Lentopallokomitea, jossa jäseninä olivat TUL ja Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton lentopallojaosto (SVUL), koska TUL ei hyväksynyt Lentopalloliittoa komitean jäseneksi. 
Miesten SM-sarja.
Sarjaan nousivat Luolajan Kajastus ja Johanneksen Pojat.
Mestarit: Juhani Aallonen, Pentti Aallonen, Raimo Huotari, Juhani Kesseli, Olavi Koskinen, Pentti Koskinen, Sauli Lahti, Tauno Lahti, Jukka Laine, Timo Laine.
Liittojen mestaruuskilpailut.
Suomen Lentopalloliiton mestaruus.
Lentopalloliiton mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Helsingin Tarmo. Seuraaviksi sijoittuivat Lahden Kimmo ja Lentopallo -55.
Työväen Urheiluliiton mestaruussarja.
TUL:n miesten mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta. Mestaruuden voitti Järvensivun Kisa, toisena Porin Pyrintö ja kolmantena Koiton Riento.
Mestarit: Olavi Kauhanen, Matti Mestola, Martti Nyyssönen, Pekka Vilen, Reijo Siren, Raimo Lehto, Lauri Syrjä, Seppo Janhunen ja huoltaja Veikko Jalava.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1961

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1961 pelasi kymmenen joukkuetta yksinkertaisen sarjan. Sarjasta putosi kolme joukkuetta. Mestaruuden voitti Järvensivun Kisa Tampereelta puhtaalla pelillä.
SM-sarjan järjesti Suomen Lentopallokomitea, jossa jäseninä olivat TUL ja Suomen Koripallo- ja Lentopalloliiton lentopallojaosto (SVUL), koska TUL ei hyväksynyt Lentopalloliittoa komitean jäseneksi. Lentopalloliitto liittyi SVUL:n jäseneksi 1.12.1961. 
Miesten SM-sarja.
Sarjaan nousivat Käpylän Urheilijat ja Pirkkalan Viri. Rantaperkiön Isku sai Järvensivun Kisan sarjapaikan.
Mestarit: Martti Nyyssönen, Olavi Kauhanen, Reijo Siren, Pekka Vilen, Mikko. Vääränen, Raimo Lehto, Lauri Syrjä, Seppo Janhunen ja Matti Mestola sekä huoltajana Veikko Jalava.
Liittojen mestaruuskilpailut.
Suomen Lentopalloliiton mestaruus.
Suomen Lentopalloliiton mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Helsingin Tarmo ennen Lahden Kimmoa ja Johanneksen Poikia.
Toivo Rännäli

Toivo Rännäli (25. t. 26. lokakuuta 1921 Toserova, Inkerinmaa – 15. maaliskuuta 2012 Vantaa) oli inkeriläissyntyinen Suomessa vuodesta 1993 asunut taiteilija ja kirjailija.
Rännälin perhe karkotettiin 1931 Siperiaan vailla paluuoikeutta. Hän oli Venäjän kuvataideliiton jäsen vuodesta 1948. Hänen maalauksiaan on Venäjällä 38 taidemuseossa ja myös muissa maissa, ja teoksia on ollut esillä näyttelyissä eri puolilla maailmaa. Suomessa asuessaan hän haki taiteilijaliiton jäseneksi, mutta häntä ei hyväksytty eikä hän saanut maalauksiaan näyttelyihin. Hänelle on myönnetty Venäjän kansantaiteilijan arvonimi 1974, ja hän on Venäjän taideakatemian kunniajäsen ja Pietarin tiede- ja taideakatemian jäsen.
Lentopallon miesten SM-sarjakausi 1962

Lentopallon miesten mestaruussarjassa kaudella 1962 pelasi yhdeksän joukkuetta yksinkertaisen sarjan. Sarjasta putosi yksi joukkue. Mestaruuden voitti Lahden Kimmo puhtaalla pelillä.
Miesten SM-sarja.
Runkosarja.
Sarjaan nousivat Johanneksen Pojat, Valkeakosken Koskenpojat ja Kuopion NMKY. 
Mestarit: Juhani Aallonen, Pentti Aallonen, Raimo Huotari, Juhani Kesseli, Olavi Koskinen, Pertti Koskinen, Erkki Kostensalo, Sauli Lahti, Tauno Lahti.
Liittojen mestaruuskilpailut.
Suomen Lentopalloliiton mestaruus.
Suomen Lentopalloliiton mestaruudesta pelattiin talvella hallisarjana. Liiton mestaruuden voitti Lahden Kimmo ennen Kuopion NMKY:tä ja Helsingin Tarmoa.
Työväen Urheiluliiton mestaruussarja.
Mestarit: Pekka Uljas, Olavi Leinonen, Veikko Ahtomaa, Jaakko Jaakkola, Väinö Enlund, Matti Hotari, Niilo Uljas, Keijo Repo. Huoltaja Martti Laukkanen.
Göran

Göran on ruotsinkielinen miehen etunimi. Nimi on muunnos kreikkalais­peräistä nimestä Georgios, joka tarkoittaa maanviljelijää. Nykyään nimestä on käytössä myös harvinaisempi tavausvariantti Jöran, jossa on otettu huomioon, että ääntämykseltään Göranin alun g on muuttunut j:ksi. Norjassa ja Tanskassa nimi esiintyy kirjoitettuna Gøran. 
Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan ollut huhtikuuhun 2025 mennessä 5 469 Göran-nimistä miestä. Heistä suurin osa on syntynyt vuosien 1920 ja 1980 välisenä aikana. Jöran-nimisiä sen sijaan on vain muutamia kymmeniä. Göranin ja myös Jöranin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 23. huhtikuuta, Pyhän Georgioksen eli Pyhän Yrjön muisto­päivänä, joka myös suomen­kielisen kalenterin mukaan on saman nimen muunnelmien kuten Yrjön ja Jyrin nimi­päivä.
Jörn

Jörn on ruotsinkielinen miehen etunimi. Nimi on muunnos kreikkalais­peräistä nimestä Georgios, joka tarkoittaa maanviljelijää. Norjassa ja Tanskassa nimi esiintyy kirjoitettuna Jørn. 
Vuosina 1940–1999 nimi Jörn annettiin Suomessa Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 88 henkilölle. Ennen vuotta 1940 tai vuoden 2000 jälkeen syntyneitä Jörn-nimisiä Suomessa on vain muutama. Harvinaisuudestaan huolimatta nimi esiintyy kuitenkin suomenruotsalaisessa kalenterissa, jonka mukaan Jörnin nimipäivä on 23. huhtikuuta, Pyhän Georgioksen eli Pyhän Yrjön muisto­päivänä, joka myös suomen­kielisen kalenterin mukaan on saman nimen muunnelmien kuten Yrjön ja Jyrkin nimi­päivä.
Kawanishi H6K

Kawanishi H6K (liittoutuneiden koodinimi Mavis) oli Kawanishin valmistama keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien merivalvontaan käytetty lentovene toisessa maailmansodassa. Koneen ensilento tapahtui heinäkuussa 1936 ja niitä valmistettiin kaikkiaan 215 kappaletta kolmena päätuotantoversiona ja muutamina erikoismalleina. H6K otettiin palveluskäyttöön tammikuussa 1938.
Historia.
H6K:n kehitys käynnistyi vuonna 1933 annettujen vaatimusten pohjalta. Ensimmäinen neljästä prototyypistä teki ensilentonsa kolme vuotta myöhemmin heinäkuussa 1936. Koelentojen päätyttyä tyyppi eteni pienimuotoiseen tuotantoon. Neljällä 1 000 hevosvoiman (746 kW) Mitsubishi Kinsei 43 -tähtimoottorilla varustettua H6K2-mallia valmistettiin kymmenen kappaletta. Tyyppi tuli palveluskäyttöön tammikuussa 1938.
Tuotanto jatkui suuremmissa määrissä H6K4-mallina, jossa oli uusittu aseistus ja toisinaan tehokkaammat moottorit. Mallia valmistettiin 127 kappaletta. Edelleen tehokkaammilla 1 300 hevosvoiman (969 kW) Kinsei 51 tai -53-moottoreilla varustettua H6K5-mallia rakennettiin 36 kappaletta. H6K oli toisen maailmansodan Tyynenmeren taisteluiden alkaessa yksi Japanin keisarillisen laivaston parhaista sotilaskoneista. Tyyppi säilyi käytössä koko sodan ajan, ja sitä käytettiin muun muassa Kawanishi H8K -pommittajalentoveneen rinnalla. Konetta valmistettiin kolmen päätuotantomallin lisäksi muutamina erikoisversiointa, jotka olivat H6K2-L -kuljetuskone (16 kpl), H6K3 -VIP-malli (2 kpl), H6K4-L -kuljetuskone (20 kpl). Konetyyppi saattoi kuljettaa 10 - 18 matkustajaa, jolloin miehistön määräksi jäi 8 henkeä. Lopulliseksi kokonaistuotantomääräksi tuli prototyypit mukaan laskettaessa 215 konetta.
Versiot.
"Lähde:"
Hochiku

Hotchiku () (rinnakkainen nimitys "jinashi shakuhachi") on bambusta rakennettu japanilainen päästäpuhallettava huilu jossa ei ole liikkuvia osia: Se valmistetaan bambusta. Hochiku on pääsääntöisesti shakuhachia kookkaampi, painavampi ja paksumpi, yksiosainen huilu. Hochikun soittotekniikka muistuttaan shakuhachin soittoa mutta sen ääni on sitä hauraampi. Suomessa hochikun soittoa on tuonut esille Jone Takamäki.
Atsuya Okuda

Atsuya Okuda () on japanilainen muusikko ja säveltäjä ja hochikun rakentaja. Okuda toimi jazztrumpetistina parikymmentä vuotta (1965-1985). Okuda asuu Kokobunjissa Tokiossa.
Watazumi Doso Roshin kuoltua vuonna 1992 on Atsuya Okudaa pidetty yleisesti yhtenä parhaista ellei parhaana elossa olevana hochikun soittajista. Okuda on opettanut hochikun soittoa vuodesta 1985. Vaikka Okuda konsertoi laajalti, hän kieltäytyi julkaisemasta soittoaan kunnes muutti kantansa ja julkaisi "The Sound of Zen" -albumin vuonna 2002. Syyksi hän ilmoitti epäilevänsä, että äänitetty esitys voisi koskaan tuoda täysin esiin shakuhachin ääntä tai ymmärrystä japanilaiseen puupuhallinmusiikkiin. Atsuya Okuda Tokiossa, Kokubunjinissa
Suomalainen muusikko Jone Takamäki on Okudan oppilas hochikun soitossa.
Poveglia

Poveglia on Venetsian laguunissa Italiassa sijaitseva pieni asumaton saari, jonka kapea kanava jakaa kahtia.
Saarella on vaiheikas historia. 1800-luvulla siellä sijaitsi ruttosairaala ja myöhemmin mielisairaala, joka suljettiin vuonna 1968 ja saari jäi asumattomaksi. Saarella sijaitsevat kuitenkin edelleen sairaalan, kirkon ja krematorion rauniot. Huhtikuussa 2014 Italian hallitus päätti huutokaupata saaren 99 vuoden vuokrasopimuksella helpottaakseen rahapulaansa. Saarelle ei ole aiemmin päästetty turisteja ja paikalliset ovat kaihtaneet sitä sen historian vuoksi.
Tautomeria

Tautomeria on orgaanisessa kemiassa rakenneisomerian laji, jossa molekyylin sisällä jokin atomi tai atomiryhmä voi siirtyä paikasta toiseen siten, että kumpikaan muoto, joita kutsutaan "tautomeereiksi", ei sellaisenaan ole liuoksessa pysyvä vaan ne muuttuvat jatkuvasti toisikseen siten, että nopeasti syntyy kemiallinen tasapaino, jossa kumpaakin on tietty määrä. Tautomeerit eroavat toisistaan yleensä kaksoissidoksen ja yhden siirtyvän ryhmän aseman perusteella. Siirtyvä ryhmä on usein protoni, mutta se voi olla myös jokin toinen ryhmä. Tautomerisaatiossa rikkoutuu ja muodostuu sekä yksi π-sidos että yksi σ-sidos. Tautomeriaa voidaan kuvata yleistä muotoa olevalla reaktioyhtälöllä:
formula_1
missä ryhmät X, Y ja Z voivat olla hiili, typpi, happi, vety- tai rikkiatomeja ja ryhmä A on siirtyvä ryhmä. Varsinaisesta isomeriasta tautomeria eroaa juuri siinä, että tautomeerit ovat nopeassa kineettisessä tasapainossa ja vallitseva muoto riippuu olosuhteista ja erityisesti liuottimesta. Esimerkiksi keto-enoli-tautomerian tapauksessa vesiliuoksessa on ketonimuoto vallitseva, heksaanissa sen sijaan enolimuoto.
Marko Selin

Marko Selin (s. 10. toukokuuta 1988 Helsinki) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, joka useimmiten laidalla.
Selin on Gnistanin kasvatti ja ensimmäinen kokonaan seuran omista junioreista pääsarjatasolle edennyt pelaaja. Hän siirtyi Gnistanista Veikkausliigan Myllykosken Palloon kaudeksi 2012, jonka aikana hän pelasi 15 liigaottelussa. Talvella 2013 Selin kävi virolaisen Floran testissä, mutta hän palasi lopulta kaudeksi 2013 Kakkosessa pelanneeseen Gnistaniin.
Joni Vuorinen

Joni Vuorinen (s. 5. marraskuuta 1989 Piikkiö) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Kolmosessa pelaavaa Maskun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta kykenee myös pelaamaan laitapuolustajana.
Vuorinen siirtyi MYPA:an kaudeksi 2012 Porin Palloilijoista. PoPaan hän siirtyi maaliskuussa 2010 kaksivuotisella sopimuksella Sinimustista. Hän on voittanut Interissä A-junioreiden Suomen-mestaruuden ja edustanut Suomea poikien maaotteluissa.
Vuorinen on pelannut myös futsalia pääsarjatasolla. Hän siirtyi Futsal-liigan Porin Palloilijoihin yksivuotisella sopimuksella lokakuussa 2009 Piikkiön Palloseurasta. Futsal-Ykkösessä hän teki ensiesiintymisensä vain 15-vuotiaana.
Tunturipikkumittari

Tunturipikkumittari ("Eupithecia fennoscandica") on pieni, tunturiseudulla elävä pikkumittarilaji.
Koko ja ulkonäkö.
Tunturipikkumittari on eräs pienimpiä pikkumittarilajeja. Etusiivet ovat suipot, niiden pohjaväri on harmaa ja siipien poikki kulkevat vaaleat viirut tekevät siivistä erikoisen kirjavat. Vaalea juovitus näkyy myös takasiivissä, etenkin niiden takareunassa. Etusiivessä on pieni musta keskitäplä ja siiven ulkoreunasta sen keskiosaan ulottuu ruskeansävyinen vyöhyke, jonka kohdalla ulompi poikkiviiru katkeaa. Siipiripset ovat täplikkäät. Siipiväli 14–18 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Tunturipikkumittaria tavataan Skandinavian pohjoisimmista osista Venäjän poikki Altai- ja Sajanvuorille sekä Mongolian pohjoisosiin. Suomessa tunturipikkumittari elää vain Enontekiön, Inarin ja Utsjoen tunturialueilla. Perhonen lentää pääasiassa heinäkuun alkupuolella.
Elinympäristö ja elintavat.
Tunturien pahdoilla, louhikoissa sekä paljakalla elävä perhonen. Perhoset lentävät iltapäivästä iltaan, lämpimimpinä öinä jopa aamuyölle saakka vajaan parin metrin korkeudella maanpinnasta. Huonolla säällä perhoset voivat lentää myös päivällä. Lento tapahtuu usein pensaiden tai suurten kivenlohkareiden ympärillä. Naaras munii ravintokasvin kukintoihin. Toukat syövät kehittyviä hedelmystöjä ja niiden kehitys on erittäin nopeaa. Riittävän lämpimällä säällä toukkavaihe kestää vain 7–9 vuorokautta. Täysikasvuinen toukka laskeutuu maanpinnalle koteloitumaan ja kotelo talvehtii.
Suomen uhanalaisluokituksessa tunturipikkumittari on luokiteltu vaarantuneeksi (VU).
Ravintokasvi.
Toukka elää ainakin pikkutervakolla ("Lychnis alpina").
Eero Hiironen

Eero Ossian Hiironen (16. kesäkuuta 1938 Huittinen – 30. heinäkuuta 2018 Alavus) oli suomalainen kuvanveistäjä ja taidemaalari, joka tunnettiin etenkin vesiaiheisista teräsveistoksistaan. 
Hiironen perusti vuonna 1974 Ähtärissä sijaitsevan Pirkanpohjan Taidekeskuksen, jossa hänen teoksiaan on esillä 8. joulukuuta 2024 asti (talvikaudella supistetut aukioloajat).
Hiironen oli koulutukseltaan kansakoulunopettaja. Professorin arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1990, ja 2003 hän sai Suomi-palkinnon.
Madeleine Astor

Madeleine Astor (o.s. Force, 19. kesäkuuta 1893 – 27. maaliskuuta 1940) oli miljonääri John Jacob Astorin toinen vaimo. Hänet muistetaan RMS Titanicin uppoamisen selviytyjänä. Titanicin upotessa Astor oli viidennellä kuulla raskaana. Madeleinella oli häntä vanhempi sisar Katherine. Madeleinen vanhemmat olivat William Hurlbut Force (1852–1917) ja Katherine Arvilla Talmage (1863–1930). Hän ja hänen siskonsa olivat isänsä kautta ranskalaista syntyperää kun taas heidän äitinsä oli Hollannista.
Astor ja hänen vaimonsa lähtivät häämatkalleen Titanicille. Koska Madeleine oli viidennellä kuulla raskaana, Astor kysyi Titanicin upotessa perämies Charles Lightollerilta, saisiko hän myös nousta pelastusveneeseen, mutta Lightoller kieltäytyi. Astor hukkui Titanicilla mutta Madeleine ja hänen palvelijansa selviytyivät onnettomuudesta.
Madeleine Astor menehtyi sydänvaivoihin 27. maaliskuuta vuonna 1940 vain 46 vuoden ikäisenä.
Kymi Grand Prix

Kymi Grand Prix on vuosittain kesäkuussa Kouvolassa järjestettävä raviurheilun kansainvälinen suurkilpailu. Kymi GP järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1998. 
Kymi Grand Prix on yksi Suomen suuripalkintoisimmista ravikilpailuista, joka kuului perustamisestaan lähtien Euroopan raviliiton UET:n EM-sarjaan European Grand Circuitiin. Vuodesta 2012 lähtien Kymi GP on ollut Grand Circuitin korvanneen UET Trotting Mastersin osakilpailu.
Kymi Grand Prix'n erikoisuus on ulkomaisille hevosille järjestetty lentokonekuljetus Keski-Euroopasta ja Ruotsista Utin lentokentälle. Ilmainen kuljetus on houkutellut kilpailuun useita ulkomaisia huippuhevosia. Korkeiden matkakustannusten vuoksi ne eivät muutoin osallistuisi keskinkertaisen palkintotason kilpailuun.
Kilpailun menestynein hevonen on ollut sen vuosina 2009 ja 2012 voittanut ruotsalainen Commander Crowe. Menestyksekkäimmät ohjastajat ovat kaksi kertaa voittaneet ranskalainen Jean Michel Bazire sekä Ruotsissa vaikuttava suomalaissyntyinen Peter Ingves. Vuonna 2006 ranskalainen Jag de Bellouet voitti Kymi Grand Prix'n uudella 2100 metrin maailmanennätysajalla 11,1a.