Al-Zubarah

Al-Zubarah () on raunioitunut kaupunki Persialahden rannalla Qatarin niemimaan luoteisosassa, noin 85 kilometriä Dohasta. Se oli kukoistava kauppapaikka ja helmenkalastuksen keskus 1700-luvun loppupuolella ja 1800-luvun alussa, kunnes se tuhottiin vuonna 1811 ja hylättiin myöhemmin kokonaan.
Kohde.
Al-Zubarah sijaitsee Qatarissa maan luoteisrannikolla noin 85 kilometriä maan pääkaupunki Dohasta luoteeseen. Unescon maailmaperintökohde sisältää 1900-luvun alkupuolelta peräisin olevan Al-Zubarahin linnoituksen, 1700-luvulta peräisin olevan rauniokaupungin, sekä uutta linnoitusta vanhemman Qal’at Murairin linnoituksen rauniot.
Historia.
Al-Zubarah oli yksi useammasta Persianlahden rannikon linnoitetuista kauppakaupungeista. Kaupunkeja oli alkanut kasvaa varhaisella islamilaisella kaudella suurin piirtein 800-luvulta alkaen. Kaupungeista oli yhteydet asutuskeskuksiin sisämaasta ja ne kilpailivat keskenään kaupasta Intian valtamerelle.
Al-Zubarahin perustajina pidetään Utub-klaaneja. Klaanit olivat alkaneet lähteä liikkeelle Arabian niemimaan keskiosista 1600-luvulla ja lopulta ne päätyivät nykyisen Kuwaitin alueelle. On mahdollista, että tämän muuttoliikkeen aikana 1700-luvun alussa klaaneja asui jonkin aikaa ensin nykyisen Al-Zubarahin seudulla. Joitakin merkkejä on esimerkiksi teltta- ja hökkeliasumuksista ennen 1760-lukua. Kaupunki perustettiin varsinaisesti kuitenkin vasta jonkin aikaa myöhemmin. Joitakin Al Khalifa-suvun jäseniä muutti Kuwaitista al-Zubarahiin vuonna 1766. Heidän perässään tuli pian Al Jalahima-suvun jäseniä. Paikalle kehittyi nopeasti kaupunki ja tärkeä kauppasatama, jonka merkitys kasvoi etenkin safavidien vallattua Basran sataman vuonna 1776. 1700-luvun al-Zubarah käsitti kaupunginmuurin ympäröimän kaupunkialueen ja sen asukasluku on ollut korkeimmillaan ehkä noin 6 000–9 000 henkilöä.
Hallitsevassa asemassa al-Zubarahissa ollut al-Khalifan suku valtasi tuolloin Persialle alisteisen Bahrainin vuonna 1783 ja suvun jäsenet alkoivat siirtyä Qatarilta Bahrainille. Al-Zubarahin merkitys alkoi vähetä. Vuonna 1811 Masqatin sulttaanille uskolliset joukot tuhosivat kaupungin. Suurin osa kaupungin kivirakennuksista raunioitui. Aikaisempien asutusten tilalle perustettiin pienehköjä telttaleirejä ja kalastajien asumuksia. Sittemmät asukkaat harjoittivat lähinnä helmenkalastusta. Vuosisadan kuluessa paikka hylättiin lopulta kokonaan. Qatarissa uudeksi voimatekijäksi nousivat Al Thanin suku, joiden tukialue oli Qatarin niemimaan itäosissa. Al Thanin suku teki iskuja Al Khalifan sukua vastaan, joka hallitsi edelleen al-Zubarahia. Asiaan puuttuivat lopulta britit, jotka tekivät vuonna 1916 Qatarista oman erillisen protektoraattinsa. Al Khalifan suku vaikutti brittien alaisessa Bahrainissa. Vuonna 1938 šeikki Abdullah bin Jassim Al Thani rakennutti paikalle linnoituksen, joka sijaitsee lähellä kaupungin raunioita. Al-Zubarahin kysymyksestä kiisteltiin Qatarin ja Bahrainin välillä aina vuoteen 1957 saakka, jolloin brittien ratkaisun mukaisesti alue annettiin Qatarille ja Bahrain menetti sen siihen asti hallitsemansa oikeudet esimerkiksi laidunnukseen alueella.
Aluekiista on ollut ajoittain esillä myös sittemmin. Bahrain on pitänyt sitä esillä aluevesiä koskevissa kiistoissa, sekä esimerkiksi Hawarin saarta koskevissa kiistoissa. Al-Zubarah lisättiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2013.