tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ali Mabrouk El Zaidi

Ali Mabrouk El Zaidi (s. 13. tammikuuta 1974) on libyalainen yleisurheilija, joka kilpailee kestävyys- maasto- ja keskimatkojen juoksussa.
El Zaidi osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Atlantassa 1996, jossa hän putosi 1 500 metrillä ensimmäisellä kierroksella oltuaan eränsä kymmenes. Hän juoksi 5 000 metrin matkan seuraavan vuoden MM-kisoissa, joissa hän oli alkueränsä kuudenneksitoista nopein ja putosi. El Zaidi osallistui myös maastojuoksun MM-kisoihin vuosina 1998, 2003 ja 2008 ilman mainittavaa menestystä.
El Zaidi osallistui 5 000 metrin kilpailuun Edmontonin MM-kisoissa 2001, joissa hän jäi jälleen alkueriin. Hän vaihtoi sen jälkeen vielä pidemmälle matkalle ja juoksi Ateenan olympialaisissa 2004 maratonin, jolla hän sijoittui 39:nneksi. El Zaidi oli samalla matkalla kahdeskymmenes vuoden 2007 MM-kisoissa, mutta keskeytti Pekingin olympialaisissa 2008, joissa hän oli 34 vuoden ikäisenä maansa historian vanhin olympiaurheilija.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF" 
Lähteet.
Abu Ya'qub Yusuf I

Abu Ya'qub Yusuf I (, "’Abū Ya‘qūb Yūsuf") oli Marrakechin kalifi 1163–1184. Hän yhdisti hajanaisen valtakunnan, kukisti kapinoivat heimot ja valloitti vuoteen 1172 mennessä suurimman osan Espanjan muslimialueista. 
Abu Ya'qub Yusuf lopetti isänsä Abd al-Mu'minin aloittamat heimokutsunnat ja supisti armeijan käsittämään vain omaa heimoaan almohadeja. Tämän jälkeen hän tyrehdytti Pohjois-Marokon Riojen kapinan ja vuoteen 1166 mennessä myös kapinaa johtaneen ghomara-heimon. Vuodesta 1171 alkaen hän ryhtyi auttamaan Espanjan muslimeita ja otti samalla valtaansa hajanaiset pikkuvaltiot. Vuonna 1183 hän jälleen marssi Gibraltarinsalmen yli ja jatkoi Sevillasta Santarémiin, jota alkoi piirittää. Kalifin joukkoja vastassa olivat Portugalin Alfonso I ja Leónin Ferdinand II. Abu Ya'qub Yusuf kuoli vuonna 1184 piirityksessä saamiinsa vammoihin ja kalifiksi valittiin hänen poikansa Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur.
The Austonian

The Austonian on Yhdysvaltojen Austinissa, Texasissa sijaitseva pilvenpiirtäjä. The Austonian on Austinin korkein rakennus. Sen korkeus on 208 metriä ja siinä on 56 kerrosta. Rakennuksen rakentaminen aloitettiin vuonna 2007 ja rakennus valmistui vuonna 2010. Rakennuksen kustannukset olivat noin 250 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. The Austonianin omistaa Moreland Properties -yhtiö. Suunnittelijana toimi Ziegler Cooper Architects -yhtiö.
Lo Bosworth

Lauren Ogilvie ”Lo” Bosworth (s. 29. syyskuuta 1986 Laguna Beach, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen julkisuuden henkilö. Hän on esiintynyt MTV:n tositelevisiosarjoissa "" ja "The Hills".
Laguna Beach ja The Hills.
"Laguna Beachissa" seurattiin Orangen piirikunnan nuorison elämää ja siinä esiintyi Bosworthin lisäksi hänen ystäviään. Tämän jälkeen Bosworth on esiintynyt myös "Laguna Beachin" spin-off-sarjassa "The Hills", joka seuraa Bosworthin parhaan ystävän Lauren Conradin elämää Los Angelesissa.
Muuta.
Bosworth on valmistunut UCLA-yliopistosta pääaineenaan taidehistoria.
Bosworthilta ilmestyi kirja "The Lo-Down" tammikuussa 2011.
Dupont ja Dupond

Dupont ja Dupond ovat Hergén "Tintin seikkailut" -sarjakuvassa esiintyvä poliisietsiväkaksikko. He ovat tärkeileviä mutta koomisia hahmoja, jotka törmäilevät ja kaatuilevat sekä sekaantuvat usein sanoissaan.
Historia.
Dupont ja Dupond esiintyvät 20:ssä 24:stä Tintti-albumista. Ensimmäisen kerran heidät tavataan "Faaraon sikareissa" (1934), jonka alkuperäisessä versiossa he tosin esiintyivät vain agenttinimillä X 33 ja X 33 bis. Heidän ensimmäinen toimensa tässä albumissa on Tintin vangitseminen. Kun Hergé piirsi vuonna 1946 uusiksi toisen Tintti-seikkailunsa "Tintti Afrikassa" (1931), hän lisäsi etsiväkaksikon sen alkukohtaukseen seisomaan Brysselin asemalaiturille ja kommentoimaan Tintin lähtöä Afrikkaan.
Piirteet.
Dupont ja Dupond pukeutuvat mustaan pukuun ja käyttävät knallia ja kävelykeppiä. Yhdennäköisyydestään huolimatta he eivät ole veljeksiä, sillä heillä on eri sukunimet. Heidät erottaa toisistaan viiksenkärjistä, jotka Dupontilla on kiverretty ulospäin mutta Dupondilla leikattu suoraan. Hergén yhtenä esikuvana hahmoihin olivat hänen oma isänsä ja tämän kaksosveli. Nämä olivat sarjakuvaetsiväkaksikon tapaan viiksekkäitä, pukeutuivat kuten he ja käyttivät myös knallia ja kävelykeppiä yhteisillä kävelyretkillään. Knalli oli 1930-luvulla myös maailmankuulujen elokuvakoomikkojen Charlie Chaplinin sekä Ohukaisen ja Paksukaisen käytössä, joista Hergé ihaili erityisesti Chaplinia. Hergén arkistoissa oli myös erään lehden kansikuva vuodelta 1919, jossa esiintyi kaksi aivan Dupontin ja Dupondin näköistä poliisia.
Dupont ja Dupond ovat koomisia hahmoja, joille sattuu jatkuvasti väärinkäsityksiä, kömmähdyksiä, kaatumisia ja liukasteluja sekä muita vastoinkäymisiä. He ovat naiiveja, rajoittuneita ja tärkeileviä, sekä poliisintyössään möhliviä. He ovat yleensä myös pelkureita ja säikkyjä, ja pelkäävät erityisesti yliluonnollisia ilmiöitä. Kaksikko yrittää usein sulautua paikalliseen väestöön naamioitumalla, mutta he valitsevat aina vanhanaikaiset kansanpuvut, minkä vuoksi he joutuvatkin itse silmätikuiksi. He menevät usein sanoissaan sekaisin, kuten "Me muikenemme kuin vaari". He sanovat myös usein toistensa sanomisia vahvistaakseen "Sanoisin suorastaan".
Kwon Yuri

Kwon Yuri (, s. ) tunnetaan myös nimellä Yuri, on eteläkorealainen laulaja, näyttelijä, malli ja tanssija. Hän on osa eteläkorealaista yhtyettä Girls' Generation (Koreaksi "So Nyuh Shi Dae/So Nyeo Shi Dae" josta lyhenteenä SNSD). Lokakuussa 2018 hän julkaisi ensimmäisen soololevynsä The First Scene.
Nuoruus.
Kwon Yuri syntyi Goyangissa, Etelä-Koreassa 5. joulukuuta, 1989 toiseksi lapseksi, sillä hänellä on isoveli. Hän suoritti koe-esiintymisensä SM Entertainment Casting Systemissä ja liittyi yhtiöön vuonna 2001, sen jälkeen kun hän oli sijoittunut toiselle sijalle 2001 SM Youth Best Dancer Contest kilpailussa. Pian sen jälkeen Yuri koki viiden vuoden ja yhdentoista kuukauden koulutuksen ennen debyyttiään. 
Hän valmistui NeungGok High School koulusta vuonna 2008 ja kävi Chung-Ang Universityä vuodesta 2014 vuoteen 2016 yhdessä Girls' Generationin Sooyoungin ja Big Bangin jäsenen Seungrin kanssa.
Ura.
Sooloaktiviteetit.
Yuri on ollut mukana KBS komediasarjassa Unstoppable Marriage (못말리는 결혼), Sooyoungin kanssa. Hän ja Sooyoung lauloivat OST draamalle Working Mom kappaleen Must!.
Yuri on myös juontanut korealaista musiikkiohjelmaa MBC Show! Music Core yhdessä Girls' Generationin jäsenen Tiffanyn kanssa, jättäen jäähyväiset 31. heinäkuuta 2010.
Vuoden 2009 lopussa, Yuri valittiin KBS2 tosi-TV sarjaan nimeltään Invincible Youth (청춘불패), yhdessä Girls' Generationin jäsenen Sunnyn kanssa. Tyttöjen kiireisen aikataulun vuoksi Yuri jätti ohjelman Sunnyn ja 4Minuten Hyunan kanssa kesäkuussa 2010.
Hänellä on myös mainos Daniel Henneyn kanssa Biotherm tuotteelle. Myöhemmin huhtikuussa 2010, hän osallistui toiseen Biotherm mainokseen Tiffanyn ja Sooyoungin kanssa.
Huhtikuussa 2010, Yuri oli mainostamassa Everlandin vesipuistoa Caribbean Bay yhdessä Girls' Generationin jäsenten Seohyunin ja Yoonan sekä 2PM:n jäsenten Nichkhunin, Taecyeonin ja Chansungin.
25. joulukuuta 2010, hän oli myös juontajana Christmas Show! Music Core musiikkiohjelmassa yhdessä Girls' Generationin Tiffanyn kanssa. Yuri oli myös juontaja 2010 MBC Gayo Daejeon Showlle, joka pidettiin 31. joulukuuta MBC Dream Centerissä yhdessä Tiffanyn ja näyttelijä Ryu Shi-wonin kanssa. Yuri oli myös juontajana 20th Seoul Music Awardsissa, joka pidettiin 20. tammikuuta 2011. Hän oli myös juontajana 50th Anniversary Music Wave Concertissa, joka pidettiin 12. maaliskuuta 2011, yhdessä Tiffanyn ja Nichkhunin kanssa.
Sanoitukset.
Yuri debytoi sanoittajana Girls' Generationin kappaleessa "Mistake", joka oli heidän levyltään "Hoot". Kappale kertoo tytöstä, joka rakastuu poikaan ja tajuaa, että hänen rakkautensa on yksipuolinen.
Nikolai Alho

Nikolai Alho (s. 12. maaliskuuta 1993 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan laitapuolustaja ja pelaa Kreikan Superliigassa, Asteras Tripolisin riveissä.
Urheilu-ura.
Alho on HJK:n kasvatti. Miesten sarjoissa Alho pelasi ensimmäistä kertaa kaudella 2010, jolloin hän pelasi reservijoukkue Klubi 04:n riveissä 22 kertaa Ykkösessä ja samalla kaudella esiintyi myös kerran edustusjoukkueessa Suomen Cupissa. Vuonna 2012 hän debytoi Veikkausliigassa 25. huhtikuuta pelatussa ottelussa IFK Mariehamnia vastaan. Hän vietti loppukauden lainalla FC Lahdessa.
Alho solmi syyskuussa 2013 HJK:n kanssa uuden pelaajasopimuksen, joka piti hänet seurassa kauden 2015 loppuun saakka.
HJK eteni Euroopan liigan lohkovaiheeseen kaudella 2014 yhteismaalein 5–4. Suomalainen joukkue ei ole ennen ollut mukana Euroopan liigan lohkovaiheessa. Karsintaottelussa Rapid Wieniä vastaan Nikolai Alho iski 76. peliminuutilla vapaapotkusta 2–2-tasoituksen.
Helmikuussa Alho solmi HJK:n kanssa seuraavan kauden kestävän pelaajasopimuksen.
Alho siirtyi tammikuussa 2021 Unkarin pääsarjassa Nemzeti Bajnokság I:ssä pelanneen MTK Budapest FC riveihin. Alho debytoi Unkarin pääsarjassa 24. tammikuuta 2021.
Alho siirtyi tammikuussa 2022 1,5 vuoden sopimuksella MTK Budapestista Kreikan Superliigaan Volos FC riveihin. 
Musiikkiura.
Alho tunnetaan myös laulajana. Hän teki joulukuussa 2013 sopimuksen JVG-yhtyeen perustaman PME Recordsin kanssa. Hän on julkaissut singlet ”Standing Right Here” (2013), ”Leggo” (2014) ja ”Hold Up” (2014).
Alhon sopimus päättyi marraskuussa 2014. Hän kertoi julkisesti, ettei aio jatkaa musiikintekoa ahkerasti ennen jalkapallouran päättymistä.
Alho osaomistaa levy-yhtiö 325 Median, jonka kautta on julkaistu muun muassa Younghearted-yhtyeen debyyttialbumi "Nuorisydän". Alho toimi albumin tuottajana.
Yksityiselämä.
Alho adoptoitiin aivan pienenä suomalais-englantilaiseen perheeseen. Alho avioitui Maria Alhon kanssa kesällä 2018 ja heille syntyi elokuussa 2019 tyttövauva.
Phil Harris

Phil Harris (24. kesäkuuta 1904 Linton, Indiana – 11. elokuuta 1995 Rancho Mirage, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja muusikko. Ensiesiintymisensä valkokankaalla hän teki vuonna 1932 lyhytelokuvassa "So This Is Harris!", joka palkittiin Oscarilla parhaana lyhytkomediana. Kuuluisuuteen hän nousi Jack Benny Show’n'n vakioesiintyjänä 1930- ja 1940-luvuilla. Vuosina 1946–1954 hänellä oli oma radiokomediasarjansa, "The Phil Harris-Alice Faye Show", yhdessä toisen vaimonsa Alice Fayen kanssa. Harris toimi ääninäyttelijänä muun muassa Disneyn animaatioelokuvissa "Viidakkokirja" (1967), "Aristokatit" (1970) ja "Robin Hood" (1973).
Harris oli suosittu laulaja ja yhtyeenjohtaja jo ennen näyttelijänuraansa. Hänen levytyksiinä kuuluvat muun muassa kappaleet "That's What I Like About the South", "Deck of Cards", "Lazy River", "Smoke, Smoke, Smoke", ja "The Thing.". Eräänä suurimpana virheenä urallaan Harris piti kieltäytymistä hänelle kirjoitetusta roolista Meredith Willsonin Broadway-musikaalissa "The Music Man", sillä hän piti musikaalia epäonnistuneena. Harris on saanut kaksi tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Harri Haanpää

Harri Haanpää (s. 3. syyskuuta 1951 Pori) on WSOY:n entinen kotimaisen kaunokirjallisuuden kustannuspäällikkö, joka oli keskeinen henkilö yhtiön kotimaisen kirjallisuuden julkaisussa. Haanpää on ollut monien tunnetuimpien kirjailijoiden, kuten Rosa Liksom, Jari Tervo ja Sofi Oksanen, luottohenkilö ja -kustannustoimittaja. WSOY:n vuoden 2010 kriisin aikana, jolloin yhtiöstä lähti useita kirjailijoita muihin taloihin, hänet siirrettiin kustannuspäällikön tehtävästä kustantajaksi, ja hänen tilalleen tuli Yleisradiosta Harri Virtanen. Toukokuussa 2011 julkistettiin tieto, että hän oli siinä yhteydessä sopinut jäävänsä eläkkeelle syyskuussa 2011.
Eläkkeelle siirryttyään Haanpää on jatkanut kirjojen toimittamista freelancerina WSOY:lle. Joulukuusta 2011 hän aloitti Liken kustannuspäällikkönä. Samassa yhteydessä Likeen siirtyivät myös Sofi Oksanen ja Riikka Ala-Harja.
Dardennen veljekset

Jean-Pierre Dardenne (21. huhtikuuta 1951 Liège, Belgia) ja Luc Dardenne (10. maaliskuuta 1954 Liège, Belgia) ovat belgialaiset ohjaajaveljekset. He käsikirjoittavat, tuottavat ja ohjaavat elokuvansa yhdessä.
Vuonna 1999 veljekset voittivat Cannesin elokuvajuhlilla arvostetun Kultaisen palmun elokuvallaan "Rosetta". Kaikki heidän tämän jälkeen ilmestyneet elokuvansa ovat kilpailleet Cannesissa ja voittaneet jonkin suurista palkinnoista. Vuonna 2005 he voittivat toisen Kultaisen palmun elokuvalla "Lapsi" ("L'Enfant").
Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur

Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur oli Marrakechin kalifi 1184–1199. Hänen valtakautensa suurin osa kului maan rajojen puolustamiseen ja voitettuaan kristityt joukot Alacrossin taistelussa vuonna 1195 hän sai lisänimen "al-Mansur", voittoisa. Voitto vakautti hänen valtansa Espanjassa, mutta hän joutui taistelemaan jatkuvasti kapinallisia berberiheimoja vastaan: vuonna 1185 kapinaan nousi almoravidi-prinssi Beni Ghaniyan dynastiasta, eikä hänen onnistunut koskaan kukistamaan Tunisian kapinallisheimoja.
Abu Yusuf Ya'qub al-Mansur oli suuri rakennuttaja: Ouadaian portti ja El-Hassanin moskeija Rabatissa todistavat suurenmoista kivenkäsittelytaitoa ja Giralda Sevillassa osoittaa hänen kuuluvan maailman suurimpien rakennuttajien joukkoon.
Poistaakseen sisäisiä uskonnollisia ristiriitoja kalifi poltatti joukon isänsä filosofiystävien kirjoittamia kirjoja sekä malikiten laillisen perinteen lakikirjat. Näin järkiperäinen islamilainen filosofia sai kuoliniskun ja tilalle astui kalifin luoma synteesi, joka palautti uskonnollisen tulkinnan oikeusoppineille.
Abu Yusuf Ya'qub al-Mansurin kuoltua kalifiksi valittiin hänen poikansa Muhammad an-Nasir.
Eldrine

Eldrine on georgialainen rock-yhtye, joka edusti Georgiaa vuoden 2011 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "One More Day". 
Georgian Euroviisukarsinnat voitettuaan yhtyeen laulajaksi vaihdettiin Sopio Torošelije.
Vuonna 1990 Tbilisissä syntynyt Torošelije opiskeli Tbilisin konservatorion yhteydessä toimivassa musiikkikoulussa sekä jatkoi opintojaan moniäänisen laulun ja kuoronjohtamisen parissa. Vuonna 2006 hänen säveltämänsä kappale "Surprised Again" valittiin vuoden parhaaksi kappaleeksi Georgiassa. Vuonna 2009 hän ylsi Stars’ Academy -laulukilpailun finaaliin ja toimi saman vuoden Junior Eurovision -kilpailun laulunopettajana. Hän esiintyi myös taustalaulajana vuoden 2010 Euroviisuissa ja on tuttu kasvo useista georgialaisista televisio-ohjelmista.
Yhtyeen muut jäsenet – Mikheil Chelidze (kitara), Irakli Bibilashvili (basso), David Changoshvili (rummut) ja Beso Tsikhelashvili eli DJ BE$$ – perustivat alun perin BIOS-nimisen bändin vuonna 2007, mutta kolme vuotta myöhemmin he muodostivat nykyisen kokoonpanonsa. Kosketinsoittaja Tamar Shekiladze liittyi yhtyeeseen vuonna 2010.
Muhammad an-Nasir

Muhammad an-Nasir oli Marrakechin kalifi 1199–1213. Hänen valtakaudellaan almohadivaltio sai suurimman kokonsa Baleaarien valloituksen jälkeen vuonna 1203. Hän kukisti jo isäänsä Abu Yusuf Ya'qub al-Mansuria vastaan kapinoineet almoravidit, kukisti Tunisian kapinalliset sekä nimitti tamän jälkeen Tunisian varahallitsijaksi Abdul Wahidin (k. 1221).
Vuonna 1212 kalifi ryhtyi Espanjassa sotaan pahamaineisia maantierosvoja vastaan ja sai vastaansa myös Kastilian, Aragonian ja Navarran yhtyneet joukot Las Navas de Tolosan taistelussa, jonka seurauksena maurilainen Espanja pirstoutui jälleen pieniksi islamilaisiksi ruhtinaskunniksi. Taistelusta on tullut espanjalainen legenda, vaikka sen vaikutukset ilmenivät seuranneissa poliittisissa tapahtumissa: haavoitettu kalifi palasi Marrakechiin kuolemaan. Kruununperijä Abu Ya'qub Yusuf II:n alaikäisyyden vuoksi valtakunta joutui sisäisen hajaannuksen tilaan.
Soile Kaukovalta

Soile Ritva Sofia Kaukovalta-Kaila, ent. "Kaukovalta-Perttunen", (12. marraskuuta 1921 Tampere – 3. syyskuuta 1988 Tampere) oli suomalainen kirjastonjohtaja ja kirjailija.
Soile Kaukovallan isä oli rehtori ja historioitsija Kyösti Valfrid Kaukovalta. Hänen sisaruksiaan olivat lehtori ja kirjailija Ilpo Kaukovalta ja kirjailija Eila Kaukovalta. Hän oli naimisissa filosofian kandidaatti Lauri Olavi Perttusen kanssa. Kirjailija Kai Kyösti Kaukovalta on heidän poikansa. 
Kaukovalta kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1940, valmistui merkonomiksi Tampereen kauppaoppilaitoksesta 1941, valtiotieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1956 ja kirjastonhoitajaksi Tampereen yliopistosta 1962. Kaukovalta työskenteli Tampereen kaupunginkirjaston palveluksessa vuodesta 1942, ja oli vuosina 1951–1965 Nekalan sivukirjaston kirjastonhoitajana ja vuosina 1965–1967 pääkirjastossa osastonhoitajana. Sen jälkeen hän oli 1967–1973 Valkeakosken kaupunginkirjaston ja 1973–1984 Lappeenrannan kaupunginkirjaston sekä samalla Etelä-Karjalan maakuntakirjaston johtajana.
Kaukovalta kirjoitti lasten- ja nuortenkirjoja, pakinoita ja teatteriarvosteluja. Hän sai vuonna 1953 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon ja toimi Pirkkalaiskirjailijoiden sihteerinä vuosina 1954–1965.
Eila Kaukovalta

Eila Irma Maria Kaukovalta ent. "Kaila" (27. tammikuuta 1911 Tampere – 19. kesäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Eila Kaukovallan isä oli rehtori ja historioitsija Kyösti Valfrid Kaukovalta. Hänen sisaruksiaan olivat lehtori ja kirjailija Ilpo Kaukovalta ja kirjailija Soile Kaukovalta.
Kai Kyösti Kaukovalta

Kai-Kyösti Olavi Kaukovalta (ent. Perttunen, 25. lokakuuta 1950 Tampere – 15. tammikuuta 2021 Hämeenlinna) oli suomalainen kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä "Axel Gabrielsson".
Kaukovallan vanhemmat olivat filosofian kandidaatti Lauri Olavi Perttunen ja valtiotieteen maisteri, kirjastonjohtaja Soile Ritva Sofia Kaukovalta. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1970.
Tampereen Amurissa lapsuutensa viettänyt Kaukovalta lähti 20-vuotiaana opiskelemaan Turkuun. Asuttuaan 13 vuotta Turussa hän palasi kuudeksi vuodeksi Tampereelle ja muutti sitten Hämeenlinnaan. Kaukovalta työskenteli muun muassa teatteriohjaajana, dramaturgina ja näyttämötaiteen sekä luovan kirjoittamisen opettajana. Hän teki myös suomennostöitä ja kirjoitti kirjallisuusarvosteluja sekä kirjallisuushistoriallisia esseitä.
Vuonna 1996 maaherra Kaarina Suonio palkkasi Kaukovallan määräaikaiseksi virkamieheksi tallentamaan ja arkistoimaan Aleksanteri Ahola-Valon kirjallista ja taiteellista perintöä. Kaukovalta haastatteli Ahola-Valoa useita tunteja ja kirjoitti Ahola-Valon päiväkirjojen pohjalta kaksi näytelmää.
Trifluorietikkahappo

Trifluorietikkahappo (CF3CO2H) on etikkahapon fluorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään orgaanisessa kemiassa erityisesti peptidisynteesissä. Aineesta käytetään myös nimiä "trifluorietaanihappo" ja "perfluorietikkahappo".
Ominaisuudet.
Trifluorietikkahappo on väritöntä nestettä ja liukenee hyvin veteen sekä useisiin orgaanisiin liuottimiin, kuten etanoliin, asetoniin, dietyylieetteriin, bentseeniin ja heksaaniin. Trifluorietikkahappo on huomattavasti etikkahappoa vahvempi happo ja sen pKa-arvo on 0,23. Hapon voimakkuus johtuu elektronegatiivisten fluoriatomien aiheuttamasta induktiivisesta efektistä.
Valmistus.
Aikaisemmin trifluorietikkahappoa tuotettiin hapettamalla erilaisia trifluorimetyyliryhmän sisältäviä halogenoituja hiilivetyjä esimerkiksi hapettamalla kaliumpermanganaatilla 1,1,2-trikloori-3,3,3-trifluoripropeenia. Nykyään yhdistettä tuotetaan fluoraamalla elektrolyyttisesti asetyylikloridia tai etikkahappoanhydridiä vetyfluoridilla. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu trifluoriasetyylifluoridia, josta muodostuu trifluorietikkahappoa hydrolyysillä.
CH3COCl + 4 HF → CF3COF + 3 H2 + HCl
CF3COF + H2O → CF3COOH + HF
Käyttö.
Trifluorietikkahappoa käytetään trifluorietikkahappoanhydridin ja 2,2,2-trifluorietanolin, jota saadaan pelkistämällä litiumalumiinihydridillä, valmistamiseen. Yhdiste on käyttökelpoinen myös katalyyttinä Beckmann-toisiintumisissa, esteröinneissä, tyydyttymättömien ja aromaattisten yhdisteiden asyloinneissa, ketonien synteesissä ja nitrauksissa. Peptidisynteeseissä trifluorietikkahappoa käytetään poistamaan amiinien suojaukseen käytettäviä ryhmiä, kuten t-Boc-ryhmän poistoon. Tähän tarkoitukseen trifluorietikkahappo sopii hyvin, koska sivureaktiot ovat vähäisiä ja peptidit liukenevat hyvin trifluorietikkahappoon.
Trifluorietikkahappoa käytetään myös proteiinien HPLC-mittauksissa. Yhdiste muodostaa ionipareja proteiinien kanssa ja täten ehkäisee kationinvaihtoa stationäärifaasin kanssa ja vähentää peptidien ja proteiinin konformaatioiden vaihtelua ja siten saa aikaiseksi paremman erottuvuuden.
Turvallisuus.
Trifluorietikkahappo on vahvasti hapanta ja syövyttävää ja aiheuttaa syövytysvammoja joutuessaan kosketuksiin ihon tai silmien kanssa. Nisäkkäille se ei ole erityisen myrkyllistä toisin kuin esimerkiksi fluorietikkahappo. Vesikasveille ja leville se sen sijaan on haitallista. Yhdiste hajoaa vedessä melko hitaasti ja voi kertyä vesiin.
The Namesake – kaima

The Namesake – kaima on intialais-yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2006. Elokuvan on ohjannut Mira Nair ja se perustuu Jhumpa Lahirin "Kaima"-romaaniin.
Tuotanto.
Alun perin Rani Mukerjin ja Abhishek Bachchanin oli tarkoitus näytellä päärooleja, mutta aikatauluongelmien vuoksi roolit menivät Tabulle ja Kal Pennille.
Luettelo jalkapallon Mestarien liigan voittanutta joukkuetta edustaneista pelaajista

Tämä on luettelo jalkapallon Mestarien liigan voittaneessa joukkueessa pelanneista pelaajista, joiden ei kuitenkaan katsota voittaneen mestaruutta. Luettelo sisältää pelaajat, jotka ovat esiintyneet mestaruuden voittaneessa joukkueessa Mestarien liigan otteluissa kyseisen kauden aikana, mutta eivät ole edustaneet seuraa kauden loppuun asti. Mestarien liigaa on pelattu kaudesta 1992–1993 lähtien. Mestarien liigaa edeltäneen, vuosina 1955-1992 pelatun, Euroopan cupin vastaavat pelaajat eivät ole luettelossa mukana. Luettelossa on huomioitu kaikki pelaajat Mestareiden liigan kauden 2024-25 loppuun asti.
HMS Drottning Victoria

HMS Drottning Victoria oli Ruotsin laivaston Sverige-luokan rannikkopanssarilaiva (), joka palveli muun muassa toisessa maailmansodassa. Alus tilattiin syyskuussa 1914 hieman ennen ensimmäisen maailmansodan puhkeamista. Vaikka Ruotsi säilytti puolueettomuutensa sodan ajan, sota hidasti tehtyjen hankintasopimusten toteutumista, ja alus valmistuikin vasta 1921.
Valmistus.
Syyskuussa 1914 alus tilattiin Göteborgista Götaverkeniltä, missä köli laskettiin heinäkuussa 1915. Alus laskettiin vesille 15. maaliskuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 12. maaliskuuta 1921.
Alukselle asennettiin 1927 Hazemeyer-tulenjohtojärjestelmä, jonka osana tehtiin uusi tulenjohtotasanne etumastoon, asennettiin neljän metrin etäisyysmittari ja pystytettiin raskas kolmijalkainen masto. Aluksen tykistön kantama kasvoi pääaseilla 27 300 jaardiin ja apuaseilla 20 750 jaardiin ammusten kehittyessä. Sen torpedoputket poistettiin 1920-luvun puolivälissä.
Palvelus.
Alus teki 1920- ja 1930-luvuilla sisaraluksensa "HMS Sverigen" kanssa useita purjehduksia Itämerellä. Kovana jäätalvena 1929 alusta yritettiin käyttää jäänmurtajana heikoin tuloksin. Aluksen kuusi hiilikattilaa vaihdettiin 1937 kahteen öljykäyttöiseen Penhoet-kattilaan, jotka sijoitettiin kahteen etummaiseen kattilahuoneeseen. Tilojen vapautuessa aluksella tehtiin tilamuutoksia ja sen etummaiseen savuhormiin asennettiin savunhajotin. Se matkasi Suomen laivaston panssarilaiva "Väinämöisen", jonka merenkulkuominaisuudet olivat heikot, kanssa Yhdistyneen kuningaskunnan Yrjö VI:n kruunajaisten laivastokatselmukseen Spitheadiin 1937.
Toisessa maailmansodassa alus oli puolueettomuuden valvontatehtävissä, jolloin sille asennettiin kaksi Hazemeyer-vakavoitua kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä keskimmäisen 152 millimetrin tykkitornin paikalle. Sodan aikana alukselle asennettiin vielä yksi vastaava 40 millimetrin ilmatorjuntatykki puolikannelle ja vanhentuneet 76 millimetrin ilmatorjuntatykit korvattiin kahdella kaksiputkisella 45 millimetrin rinnakkain asetetulla tykillä ja kummankin rinnalle vielä kaksiputkinen 25 millimetrin tykki. Lopulta kolme yksiputkista 20 millimetrin tykkiä täydensi alusten ilmatorjunnan. Alukselle asennettiin 1943 ruotsalaisvalmisteinen tutka. Alus siirrettiin reserviin 1950. Alus poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1957 ja myytiin maaliskuussa 1959 MVK:lle romutettavaksi.
Karl Alfred Lundqvist

Karl Alfred Lundvist (nimi myöhemmin Kaarlo Alfred Lehtikanto ; 10. tammikuuta 1858 Lohja – 7. heinäkuuta 1923 Vaasa) oli suomalainen toimittaja, kanslisti, kirjailija ja suomentaja.
Lundqvist muutti jo varhain Vaasaan ja meni siellä poliisilaitoksen palvelukseen. Vuonna 1884 hän perusti Suupohjan Työmies-lehden ja oli sen päätoimittajana 1884-1885. Lehden lopetettua ilmestymisen Lundqvist oli työssä Kansanlehden toimituksessa 1886 ja toimitti sitten Vaasan Lehteä 1888–1891. Hän osasi molempia kotimaisia kieliä ja toimi kielenkääntäjänä ja vuonna 1899 maistraatin virallisena suomentajana. Vuodesta 1904 alkaen Lundqvist oli kanslistina Vaasan lääninhallituksessa ja myöhemmin hän oli kanslistina Vaasan poliisilaitoksella. Hän oli vielä Vasa Posten-lehdessä aputoimittajana 1901–1907 ja Vaasa-lehden ensimmäisenä toimitussihteerinä 1903. 
Lundqvist kuoli heinäkuussa 1923 pitkään sairastamaansa sydäntautiin.
Lundqvistin kirjallinen tuotanto koostui yhdestä kertomuksesta sekä hartauskirjallisuuden suomennoksista.
Vaahteraliigan kausi 2008

Vaahteraliigan kausi 2008 oli Vaahteraliigan historian 29. kausi. Kausi käynnistyi 24. toukokuuta 2008 ja Vaahteramalja XXIX pelattiin 13. syyskuuta 2008. Sarjan voitti neljättä kertaa peräkkäin Porvoon Butchers.
Runkosarja.
Kaudella 2008 pelattiin neljätoista kierrosta, ja jokainen joukkue pelasi yhteensä kaksitoista ottelua. Ensimmäinen kierros pelattiin 24. toukokuuta – 1. kesäkuuta, ja neljästoista kierros 30. elokuuta.
Ferdinand Laurent

Ferdinand Laurent (1. maaliskuuta 1846 Helsinki – 20. maaliskuuta 1924 Kirkkonummi ) oli suomalainen tilanomistaja, agronomi ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Laurentin vanhemmat olivat kirjansitojamestari Knut Bernhard Laurent ja Anna Sofia Hedenström. Hän omisti Kirkkonummen Överbyn kylässä avioliiton kautta tulleen Kusas Östergårdin talon vuoteen 1885 saakka ja Pedersin talon vuoteen 1905 saakka. Laurent piti Kirkkonummella omaa maanviljelyskoulua.
Laurent oli naimisissa 1875–1901 Maria Wilhelmina Ekelundin ent. Nordström kanssa.
Slow, Deep and Hard

Slow, Deep and Hard on Type O Negativen debyyttialbumi vuodelta 1991.
Yleiskatsaus.
Albumin alkuperäisen nimen oli tarkoitus olla "None More Negative", mutta päätyi mainitsemattomista syistä nykyiseen muotoonsa. Albumi jäi melko vähäiselle huomiolle verrattuna yhtyeen menestysalbumeihin Bloody Kisses ja October Rust. Albumin sisältö on raskasta ja Steelen laulutyyli raakaa karjumista myöhemmin tavaramerkiksi muodostuneen bassobaritoninsa sijaan. Musiikillisesti albumi on verrattavissa Type O:a edeltäneeseen bändiin, Carnivoreen. Albumin tekstit sisältävät aiheita, jotka liittyvät petollisen tyttöystävän murhaamiseen kirveellä, kappaleet ovat myös usein huomattavan pitkiä ja harvemmin jäivät pituuksiltaan alle kuuden minuutin. Albumia pidetään yhtenä Doom- ja Goottimetallin kulmakivinä. Albumi sisältää huomattavia määrie Peter Steelen omalaatuista mustaa huumoria ja levynkansi vastaakin nimeään sensuroidulla kuvalla yhdynnästä. Vaikkakin albumin musiikki oli keskimäärin nopeaa ja aggressiivista, Type O Negative flirttaili Doom Metal-vaikutteitaan tuskallisen hitailla väliosilla.
Evacuate the Dancefloor

Evacuate the Dancefloor on Cascada-yhtyeen kolmas studioalbumi. Se julkaistiin Isossa-Britanniassa ja Suomessa 6. heinäkuuta 2009.
Singlet.
"Evacuate The Dancefloor" oli albumin ensimmäinen single. Kappale julkaistiin kaupallisesti Irlannissa 15. kesäkuuta 2009, ja 29. kesäkuuta 2009 ympäri maailmaa. Kappaleen julkaisi Cascadan amerikkalainen levy-yhtiö Robbins Entertainment.
"Fever" oli albumin toinen single, joka julkaistiin Saksassa 9. lokakuuta 2009. Kappale oli kolmas single Britanniassa, missä Dangerous oli toinen single. Se nousi top-40:een monessa maassa.
"Dangerous" oli toinen singe Britanniassa ja Irlannissa.
Kappalelista.
 Yann Peifer ja Manuel Reuter ovat olleet mukana säveltämässä kaikkia kappaleita, lukuun ottamatta kappaletta 2.
2001–2004

2001–2004 on suomalaisen fuusiojazz-yhtye Cause For Effectin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2006. Se sisältää yhtyeen kaksi mini-CD:tä (professional 300 &amp; PQ-2) sekä studioalbumin album.
Kappaleet.
professional 300
album
PQ-2
Alessandro Mendini

Alessandro Mendini (16. elokuuta 1931 Milano – 18. helmikuuta 2019) oli italialainen muotoilija ja arkkitehti, jonka merkitys on ollut tärkeä italialaiselle suunnittelulle. Hän työskenteli muun muassa "Casabella"-, "Modo"- ja "Domus"-lehdissä. 
Mendinin suunnitteluille oli ominaista kiinnostus sekoittaa kulttuureja ja eri ilmaisumuotoja. Hän loi grafiikkaa, huonekaluja, sisustuksia, maalauksia, installaatioita, arkkitehtuuria ja kirjoitti artikkeleja sekä kirjoja. Häntä kiinnosti erityisesti nykymuotoilu. Mendini opetti Milanon yliopistossa ja omisti Francesco-veljensä kanssa "The Atelier Mendinin", joka perustettiin 1989 Milanossa.
Ura.
Mendini valmistui arkkitehdiksi Milanossa vuonna 1959. Työskenneltyään arkkitehtitoimistossa hän päätti toimia tutkimuksen ja kritiikin parissa, jolloin hänestä tuli muotoilun vaihtoehtokulttuurin monipuolinen henkilö 1970-luvulla. Hän työskenteli tiiviisti muotoilujulkaisuiden teoreettiseksi kehittämiseksi. Hänen toimiessaan toimittajana "Casabella"-lehdestä tuli Italian ”Radical Designin” äänenkannattaja. Hän seurasi tuolloin Archizoomia, Superstudiota ja muotoilijoita, kuten Ettore Sottsassia, sekä uusia postmodernistisia ryhmiä Yhdysvalloissa ja Itävallassa. Hän oli perustamassa vuonna 1973 Global Tools -muotoilukoulua.
Mendini liittyi vuonna 1979 Alchimia-ryhmään ja hänestä tuli pian sen toiminnan johtohahmoja. ”Re-design” ja ”Banal-design” ovat Mendiniin yhdistettyjä muotoilun käsitteitä. Ajan tunnetuin muotoiluesine oli Alchimialle tehty Proust-nojatuoli. Mendini kehitti myös koristekuvioita muovilaminaatteihin. 
Mendini edisti ja kehitti 1980-luvulla Italiassa ”Nuovo Design”- tai Neomodernismo-nimistä muotoilusuuntausta. Hän työsti myös yrityskuvaprojekteja ja tuotantokonsepteja useille valmistajille, muun muassa Alessille ja Swatchille, jonka taiteellisena johtajana hän toimi. 
Mendini oli vuodesta 1983 Wienin Taideteollisen korkeakoulun muotoilun professorina, ja hänen tuotannostaan on julkaistu useita kirjoja. 
Suomalaiselle Orakselle Mendini suunnitteli "La Cucina Alessi by Oras" -tuotekokoelman. Mendini vastasi Alessin myymälöiden kaulusteiden ilmeestä, esimerkiksi Funktion Alessi-myymälästä Helsingissä.
Alessandro Mendini sai urallaan useita palkintoja ja arvostettuja huomionosoituksia, esimerkiksi kunniajäsenyyden Jerusalemin Bezabel Academy of Arts and Design -akatemiassa, Architectural League -palkinnon New Yorkissa ja Chevalier des Arts et des Lettres -palkinnon Ranskassa.
Hänen töitään on esillä monissa museoissa ja yksityiskokoelmissa.
The Origin of the Feces

The Origin of the Feces on Type O Negativen toinen albumi vuodelle 1992. Albumi on humoristisesti tehty valelivelevy, jossa on yleisön buuauksia ja kappaleen keskeytyminen pommiuhan takia. Albumi tuotettiin muistuttamaan Slow, Deep and Hard -tourin aikoja.
Albumista julkaistaan uusintapainos 25. marraskuuta 2022.
Kappaleet.
Uuden painoksen bonuskappale
NTT Docomo Yoyogi Building

NTT Docomo Yoyogi Building () on pilvenpiirtäjä Tokion kaupungissa. Shibuyassa sijaitsevaa rakennusta alettiin rakentaa vuonna 1997 ja se valmistui vuonna 2000. Vuonna 2002 siihen lisättiin kello, jonka seurauksena siitä tuli maailman korkein kellotorni ylittäessään Varsovassa sijaitsevan Kulttuurin ja tieteen palatsin kellotornin korkeudessa. Rakennus on 240 metriä korkea ja antennin kanssa 272 metriä korkea. NTT Docomo Yoyogi on Tokion kaupungin kolmanneksi suurin rakennus. Rakennuksen omistaa NTT DoCoMo -yhtiö. Rakennus muistuttaa ulkoasultaan Empire State Buildingia. Tornin yläosan värilliset valot ennustavat sataako myöhemmin päivällä.
Rakennuksessa ei ole turistitoimintaa, minkä seurauksena turisteja ei päästetä rakennukseen.
HMS Gustaf V

HMS Gustaf V oli Ruotsin laivaston Sverige-luokan rannikkopanssarilaiva (), joka palveli muun muassa toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Kockums Mekaniska Verkstadilta Malmöstä. Alus laskettiin vesille 31. tammikuuta 1918 ja valmistui 9. tammikuuta 1922.
Palvelus.
Maailmansotien välillä Ruotsin laivasto vieraili ahkerasti Itämeren satamissa, ja rannikkopanssarilaivat olivat tietenkin merkittävä osa vierailuita. "Gustaf V", "HMS Drottning Victoria" ja neljä miinanraivaaja vierailivat 5. heinäkuuta 1924 Tallinnassa, mistä ne jatkoivat Ruotsin rannikkolaivaston kanssa (yhteensä 36 alusta) Helsinkiin. Kesällä 1926 alus vieraili sotaharjoitusten yhteydessä "HMS Sverigen" kanssa Kööpenhaminassa.
Alus nykyaikaistettiin 1927–1930, jolloin sen etummainen masto lyhennettiin ja muutettiin kolmijalkaiseksi. Samalla mastoon asennettiin tulenjohtokeskus ja mahdollisesti erilaisia sensoreita. Aluksen ilmastointia parannettiin, ja etummainen torpedohuone muutettiin tykistön käyttöön. Alukselle rakennettiin myös uusi tiloja, kuten rannikkolaivastonkomentajan ja ilmatorjunnanjohtokeskukset.
Keväällä 1930 alus oli "Drottning Victorian" sekä hävittäjien "HMS Ehrensköldin" ja "HMS Nordenskjöldin" kanssa laivastovierailulla Swinemündessa, jonne osasto saapui 9. huhtikuuta. Alus teki 1933 purjehduksen, jonka aikana se vieraili seuraavissa satamissa:
Alus oli huollettavana 1936–1938, jolloin kuusi aluksen kattiloista vaihdettiin kahteen öljykäyttöiseen. Samalla osa hiilivarastoista muutettiin öljytankeiksi ja loput majoitustiloiksi. Aluksen ammusvarastot muutettiin yhteensopiviksi uusien ammustyyppien kanssa, ja etummainen 150 millimetrin kaksiputkinen tykkitorni vaihdettiin neljään Boforsin 40 millimetrin m/36 -ilmatorjuntatykeillä. Lisäksi taaempi masto poistettiin, ja 90 cm etsintävalo korvattiin 110 cm valolla.
Karlskronassa pidetyissä ilmatorjuntaharjoituksissa 9. maaliskuuta 1939 aluksen mastoihin törmäsi lentokone, jonka miehistön jäsenistä kaksi sai surmansa.
Toinen maailmansota.
"Gustaf V" oli toisen maailmansodan alussa rannikkolaivaston lippulaivana. Harjoituksessa Gotlannin länsipuolella 17. heinäkuuta 1940 aluksen kattilahuoneessa räjähti, jolloin kahdeksan merisotilasta sai surmansa välittömästi ja kaksi muuta myöhemmin. Onnettomuuden jälkeen rannikkolaivaston komentaja esikuntineen siirtyi "Sverigelle". Alus siirrettiin Tukholmassa telakalle, jossa se viipyi kuukauden ennen paluutaan palvelukseen.
Sodan jälkeen.
Alus siirrettiin reserviin 1. huhtikuuta 1957, minkä jälkeen se makasi ankkuroituna Karlskronassa. Kaksi aluksen 152 millimetrin tykkiä siirrettiin Kalixlinjalle Pohjois-Ruotsiin, jossa ne sijoitettiin osaksi linnoitustykistöä. Alus myytiin 1970 romutettavaksi Göteborgiin.
Robert Remak

Robert Remak (26. heinäkuuta 1815 – 29. elokuuta 1865) oli preussilainen embryologi, fysiologi ja neurologi. Remak sai lääkärin tutkintonsa vuonna 1838 Berliinin Humboldt-yliopistosta, missä hän opiskeli Johannes Müllerin oppilaana. Tutkinto käsitteli neurologiaa. Remak sai selville, että solun alkuperä on toinen, jakautunut solu. Kyseessä on siis solunjakautuminen. Saavutuksistaan huolimatta Remak sai täyden professiouden vasta hyvin vanhana, ja silloinkin häneltä kiellettiin täyden professoriuden tavallisimmat hyödyt. Syynä oli hänen juutalainen uskonsa.
Remakin poika Ernst Julius Remak oli myös neurologi, ja hänen pojanpoikansa, Robert Erich Remak taas oli matemaatikko, joka kuoli Auschwitzin keskitysleirillä vuonna 1942.
Stefano Giovannoni

Stefano Giovannoni (s. 1954 La Spezia, Italia) on italialainen arkkitehti, teollinen muotoilija ja sisustussuunnittelija. Hän valmistui arkkitehdiksi Firenzessä 1978 ja työskentelee nykyisin Milanossa. Hän toimii Milanon Domus-akatemian rehtorina Università del Progetto in Reggio Emilia:ssa. 
Yhteistyötä hän tekee mm. seuraavien yritysten kanssa: Magis, Seiko, Kankyo, Oras ja Siemens. Alessin muovitavaroista valtaosa on Giovannonin suunnittelemia, samoin kuin pisaranmuotoinen Bliw-nestesaippuapakkaus (2002) .
Stefano Giovannoni on saanut lukuisia arvokkaita huomionosoituksia :
Anatoli Kuznetsov

Anatoli Vasiljevitš Kuznetsov (, 18. elokuuta 1929 Kiova – 13. kesäkuuta 1979 Lontoo) oli venäläinen kirjailija. 
Anatoli Kuznetsov valmistui vuonna 1960 Maksim Gorkille nimetystä kirjallisuusinstituutista. Työskentely Irkutskin vesivoimalatyömaalla antoi hänelle aiheen suosittuun nuortenromaaniin ”Taru jatkuu” ("Prodolženije legendy", 1957). Suurta huomiota herätti juutalaisten joukkotuhosta Babi Jarissa kertova samanniminen dokumenttiromaani (1966). Vuonna 1969 Kuznetsov loikkasi länteen, jossa hän julkaisi uudelleen sensuurin runteleman kirjan.
Ivanka Brekalo

Ivanka Brekalo, (14. maaliskuuta 1981, Essen) on kroatialaista syntyperää oleva saksalainen näyttelijä. Brekalo on näytellyt "Lemmen viemää" -sarjassa Emma Stroblia, pääparina yhdessä Martin Gruberin kanssa (sarjassa Felix Saalfeld). Brekalo on näytellyt myös monissa teatterinäytelmissä. Brekalo asuu tällä hetkellä Münchenissä.
Alexander Sims

Alexander Sims (s. 15. maaliskuuta 1988 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen moottoriurheilija. Sims kilpailee tällä hetkellä IMSA SportsCar Championship -sarjassa.
Ura.
Sims aloitti uransa karting-sarjoissa vuonna 1998. Vuonna 2000 hän voitti Super 1 MSA Cadet -luokan mestaruuden, Kartmasters Grand Prix -tittelin, The 5 Nations Cup -tittelin ja sijoittui toiseksi Champions of The Future British Cadet Championship -mestaruussarjassa. Sims voitti myös JICA British Championship -tittelin, The Monaco Kart Cup -tittelin, kolme British Grands Prix -titteliä ja Formula A World Championship -tittelin.
Vuonna 2006 Sims siirtyi Britannian Formula Renault -sarjaan ja ajoi debyyttikilpailussaan toiseksi. Hän sijoittui lopulta sarjan yhdeksänneksi ja seuraavana vuonna kahdeksanneksi. Vuonna 2008 Sims sijoittui sarjan toiseksi. Hän sai tästä hyvästä McLaren Autosport BRDC Award -palkinnon. Vuonna 2009 Sims kilpaili Formula 3 Euroseries -sarjassa ja sijoittui neljänneksi. Hän toisti sijoituksensa vuonna 2010. Vuonna 2011 Sims kilpaili GP3-sarjassa Status-tallissa. Hän voitti kauden ensimmäisen sprinttikilpailun. Sims saavutti kauden aikana 34 pistettä sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2012 Sims ajoi muutamia kilpailuja F3 Euroseries -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Samana vuonna hän oli mukana Le Mansin 24 tunnin ajossa.
Vuonna 2013 Sims teki paluun GP3-sarjaan, jossa hän korvasi Nürburgringin viikonloppuna Adderly Fongin. Hän saavutti kahdessa ajamassaan kilpailussa yhden kakkossijan ja yhteensä 16 pistettä. Sims palasi mukaan takaisin vielä Carlin-tallin autolla korvaten Eric Lichtensteinin loppukauden ajaksi. Hän ajoi Belgian viikonlopun toisen kilpailun voittoon. Hän sijoittui sarjan kahdeksanneksi, vaikka hän tuli mukaan sarjaan kesken kauden. Hän kilpaili myös Euroopan Formula 3 -sarjassa saavuttaen viisi palkintosijaa sijoittuen sarjan kymmenenneksi.
Sims kilpaili Formula E -sarjassa vuosina 2018–2022 ajaen BMW i Andrettilla ja Mahindra Racingillä voittaen urallaan yhden osakilpailun Dirijjan ePrix’ssä.
Stars and Stripes Forever

Stars and Stripes Forever (suomennetaan joskus Tähtilipun alla) on yhdysvaltalaisen John Philip Sousan vuonna 1896 säveltämä sotilasmarssi, jota pidetään hänen tunnetuimpana teoksenaan. Se on myös Yhdysvaltain virallinen kansallismarssi.
Sousa kertoi säveltäneensä isänmaallisen marssin ”jumalallisen innoituksen” vallassa joulupäivänä 1896 ollessaan laivassa Atlantilla paluumatkalla Euroopan-kiertueeltaan. Hän tosin ilmeisesti kirjoitti nuotit muistiin vasta maihinnousun jälkeen newyorkilaisessa hotellihuoneessa. Marssin ensimmäinen julkinen esitys oli Philadelphiassa 14. toukokuuta 1897. Se kohosi suureen suosioon hieman myöhemmin Yhdysvaltain–Espanjan sodan puhjettua. Kappale vapautui tekijänoikeuksista Yhdysvalloissa vuonna 1953.
Vuonna 1898 Sousa kirjoitti kappaleeseen myös sanat, joita ei kuitenkaan ole tapana käyttää.
Sumperinjoki

Sumperinjoki on Padasjoella sijaitseva joki. Se on bifurkaatiojärvi Vesijaon laskujoki Kymijoen vesistöön. 
Sumperinjoki laskee vetensä Tohtainlammin ja Välijoen kautta Myllyjärveen. Sieltä reitti jatkuu Kaukilankosken kautta Miestämään, Arrakosken kautta Alajärveen, Tarposeen ja edelleen Ruokolampeen. Ruokolammesta vesi virtaa Yläjärveen ja sieltä Kirkkolammin kautta Padasjoen kirkonkylän läpi Päijänteeseen Padasjoenselälle. Lopulta Vesijaosta lähteneet vedet päätyvät monen vesistön kautta Kymijokeen ja sen kautta Suomenlahteen.
Historiaa.
Vuonna 1788 Vesikosken pehtoori Gunvand "Gös" Sjögrahn luovutti 145 hehtaaria maata Tohtainlammi–Ruisvuo-alueelta. Nykyisin alue tunnetaan Virnajärvenä. Alueen sai haltuunsa talollinen Immaanuel Sundberg. Vuonna 1790 Kiimaljoen yläjuoksulle perustettiin mylly, ruokkimaan alueelle noussutta, muutamasta talosta koostuvaa, kyläyhteisöä. Kirkonkirjojen mukaan ensimmäiset kinkerit pidettiin "Sumperin-tuvassa" alkukeväästä 1791. Ensimmäisen kirkollisen kasteen saanut sumperilainen oli Knaus Eemil Sundberg. Knausin yhdeksästä lapsesta seitsemän selvisi aikuisiksi. Nuorimmainen Wern Knausinpoika vangittiin 18.8.1812 vähämielisyydestä. 
""Wern Knausinpoika oli rakentanut pesäntapaisen koltan Kuuksaman myökyyn. Siltä hän oli kulkijoita peljoitellut huhuamalla ja kraapustelullaan" 
- Robert Merinen, Kruunun nimismies."
Wern Knausinpoika päästettiin vapauteen 1820. Wern palasi kotiseudulleen Sumperin kyläyhteisöön, jossa hänet otettiin ilolla vastaan. Wern toimi myllärinä Ylä-sumperin myllyllä kuolemaansa asti. Wern avioitui pian paluunsa jälkeen siskopuolensa Adamiina Antintyttären kanssa. Lapsia he saivat yksitoista. 
Kiimaljoen nimeksi vakiintui Sumperinjoki. 
Kaikki kyläyhteisön puurakenteiset asuintalot paloivat maan tasalle 4.7.1841. Ainoa palamaton rakennus oli kivirakenteinen Sumperintuvan kellaristo. Paikallinen sanonta "Selviä kui Sumperin kellaari", juontaa juurensa tästä palosta.
Sumperin kyläyhteisö ei enää koskaan elpynyt entiselleen. Nykyisin maastosta voi juuri ja juuri erottaa kellariston kivirakennelmat. Suurin osa kellarin kivistä on siirretty yläjuoksulla sijaitsevaan Sumperinjoen sillan silta-arkkuun. Vanha Sumperinsilta purettiin 1964 ja korvattiin betonirakenteisella.
Rauno Ranta

Rauno Nikolai Ranta (s. 24. joulukuuta 1945 Kauhajoki) on suomalainen poliisineuvos, joka toimi keskusrikospoliisin päällikkönä vuosina 1987–2013. Hän jäi eläkkeelle lokakuussa 2013, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Robin Lardot. 
Ranta on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti. Ennen keskusrikospoliisin päälliköksi nimittämistä Ranta toimi Helsingin poliisilaitoksen nuorempana konstaapelina 1969–1971, vanhempana konstaapelina 1971–1978, komisariona 1978–1979 ja osastonjohtajana 1986–1987. Isojoen vs. nimismies Ranta oli 1978, keskusrikospoliisin rikostarkastaja 1979–1984 ja rikosylitarkastaja 1984–1986.
Suomen Yhteiskunta-alan Ylioppilaat SYY

Suomen Yhteiskunta-alan Ylioppilaat SYY ry (lyhyesti SYY) on vuonna 1998 perustettu yhteiskuntatieteellisen alan opiskelijoiden edunvalvontajärjestö. Liiton jäseniä ovat kaikki Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut ry:n opiskelijajäsenet. Ennen vuotta 2012 liiton nimi oli Suomen Valtiotieteitä Opiskelevien Liitto SVOL. Liiton puheenjohtajana vuonna 2021 toimii Susanna Hietala.
SYY hoitaa jäsenistönsä edunvalvontaa erityisesti ammattiyhdistysliikkeen sisällä, sekä pyrkii levittämään työelämätietoutta yhteiskunnallisen alan opiskelijoille. Liitolla on noin 2500 jäsentä.
Paikallisyhdistykset.
Suomen Yhteiskunta-alan Ylioppilailla on 8 paikallisyhdistystä; Helsingissä, Joensuussa, Jyväskylässä, Kuopiossa, Rovaniemellä, Tampereella, Turussa ja Vaasassa. Paikallisyhdistykset järjestävät harrastus- ja tiedotustilaisuuksia oman yliopistonsa opiskelijoille sekä hoitavat alueellista edunvalvontatyötä.
Luna 18

Luna 18 () oli neuvostoliittolaiseen Luna-ohjelmaan kuulunut miehittämätön avaruuslento. Luotain oli samanlainen kuin aiempi, onnistunut Luna 16-luotain.
Luna 18 laukaistiin 2. syyskuuta 1971 kello 13.40.40 UTC. Se asettui Kuun ympäri sadan kilometrin korkeudessa kulkevalle kiertoradalle viisi päivää myöhemmin 7. syyskuuta. Luotaimen oli tarkoitus laskeutua Kuuhun pehmeästi ja tuoda siitä näytteitä maahan. Alus aloitti laskeutumisen 11. syyskuuta ja suuntasi kohti Kuun pintaa. Laskeutuminen kuitenkin epäonnistui, ja Luna 18 syöksyi Kuun pintaan vuoristoiselle alueelle Mare Fecunditatisin lähelle kello 07.48 UT. Yhteys luotaimeen katkesi törmäyshetkellä.
Sori (kappale)

Sori on alkuaan rap-yhtye Fintelligensin kappale "Kokemusten summa" -albumilta. Single julkaistiin vuonna 2002. Levyllä on lisäksi kappaleesta sen instrumentaaliversio. Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo. Paula Vesala on tehnyt kappaleesta cover-version, joka kuultiin Vesalan esittämänä ensimmäisen kerran Nelosen "Vain elämää"-televisiosarjan kolmannella tuotantokaudella.
Emilia (albumi)

Emilia on suomalaisen laulajan Emilian vuonna 1982 julkaistu studioalbumi. Albumin julkaisi levy-yhtiö Kerberos.
Albumi sisältää muun muassa alun perin italialaisen La Bellinin vuonna 1978 levyttämän diskokappaleen "Satan in Love" suomenkielisen coverversion.
"Helsingin Sanomissa" Markku Fagerlund nimesi albumin ehdolle vuoden kamalimmaksi levyksi. Hänestä edellisvuonna singlenä julkaistu ”Satan in Love” herätti jo hirtehistä hilpeyttä, mutta albumillinen Emiliaa oli jo liikaa: ”Emilia on lähinnã naispuolinen versio Frederikistä: kömpelö sekoitus seksiä ja vauhdikasta imagoa. Tärkein eli laulajan lahja kuitenkin puuttuu, ja ääni on ohut ja epätasainen.” Saman yhtiön "Ilta-Sanomat" oli armollisempi: ”Emilia on raikkaalla tavalla erilainen suomalaisten naisartistien joukossa.”
Samu-Petteri Mäkelä

Samu-Petteri Mäkelä (s. 9. marraskuuta 1986 Pori) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ykkösessäpelaavaa Musan Salamaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Mäkelä on pelannut Veikkausliigaa FC Jazzissa kaudella 2004 ja Turun Palloseurassa kaudella 2009 yhteensä kymmenen ottelun verran. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla 23. toukokuuta 2004 Jazzin vierasottelussa Myllykosken Palloa vastaan.
Mäkelä oli Jazzin paras maalintekijä Kakkosen kaudella 2013 joukkueen noustessa Ykköseen. Kauden jälkeen hän ei päässyt seuran kanssa yhteisymmärrykseen jatkosopimuksesta ja siirtyi Kolmosen Musan Salamaan. Heinäkuussa 2014 Mäkelä palasi Jazziin myös kauden 2015 kattavalla sopimuksella.
Elokuussa 2017 Mäkelän ja FC Jazzin välinen pelaajasopimus purettiin Mäkelän aloitteesta. Hän palasi Musan Salamaan loppukauden 2017 ja kauden 2018 kattavalla sopimuksella.
Marcel Tschopp

Marcel Tschopp (s. 28. huhtikuuta 1974 Ruggell) on liechtensteinilainen yleisurheilija, joka kilpailee kestävyysjuoksussa. Hän edustaa seuratasolla TV Schaania.
Tschopp osallistui puolimaratonin MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2004. Hänen paras sijoituksensa kisoista on 72. tila, jolle hän juoksi vuoden 2005 kisoissa. Tschopp oli maratonin 47:s Osakan MM-kisoissa 2007, joissa hänen aikansa oli 2.33.42. Hän toimi maansa lipunkantajana Pekingin olympialaisten avajaisissa 2008. Tschopp sijoittui kisoissa maratonilla 74:nneksi. Lontoon olympialaisissa 2012 hän oli 75:s.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF"