tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dacia Duster

Dacia Duster on Dacian vuodesta 2010 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli. Sitä myydään joillain markkina-alueilla Renault-merkkisenä, lisäksi ensimmäisen sukupolven mallia myytiin Venäjällä ja Intiassa myös Nissan Terrano -nimisenä.
Vuoteen 2022 mennessä Dacia Dusteria on myyty kaksi miljoonaa kappaletta, ja se on ollut kolme vuotta peräkkäin yksityisostajien eniten ostama katumaasturi Euroopassa. Suomeen vuoden 2021 loppuun mennessä rekisteröidystä noin 8 600 Daciasta on kaksi kolmannesta ollut Dustereita.
Dacia Duster I (2010–2017).
Ensimmäisen sukupolven Duster esiteltiin lehdistölle joulukuussa 2009 ja suurelle yleisölle keväällä 2010 Geneven autonäyttelyssä. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin ensimmäisen sukupolven Dacia Logan- ja Sandero-mallit.
Vuoden 2011 Euro NCAP -kolaritestistä Duster sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2013 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Duster, joka sai uuden etusäleikön sekä muutoksia etu- ja takavaloihin. Sisällä kojelautaa uudistettiin.
Buenos Airesin autonäyttelyssä kesällä 2015 esiteltiin Etelä-Amerikan markkinoilla myytävä neliovinen lava-autoversio Renault Duster Oroch. Vuonna 2022 uudistettiin keulailmettä ja auto sai uuden kojetaulun. Mallinimeksi tuli Renault Oroch ilman viittausta Dusteriin.
Dacia Duster II (2017–).
Toisen sukupolven Duster esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2017. Se perustuu edelleen samalle pohjalevylle kuin edeltäjänsä, eikä ole muuttunut ulkomuodoiltaan merkittävästi. Sisätiloihin tehdyt uudistukset olivat merkittävämpiä.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Duster sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Kesällä 2021 Dusteriin tuli muun muassa LED-ajovalot, ja päiväajovalot saivat uuden, merkille tyypillisen Y-kuvion. Myös etuvilkut ja rekisterikilven valot vaihtuivat LED-tyyppisiksi. Manuaalivaihteisto vaihtui kuusivaihteiseksi kaikissa moottoreissa, lisäksi etuvetoiseen 150-hevosvoimaiseen bensiinimalliin tuli saataville kaksoiskytkinvaihteisto.
Kesäkuussa 2022 Duster sai muun Dacia-malliston tavoin valmistajan uuden tyylisuunnan mukaisen keulailmeen.
Dacia Lodgy

Dacia Lodgy on Dacian vuosina 2012–2022 valmistama tila-automalli. Sitä myytiin joillain markkina-alueilla, kuten Venäjällä ja Intiassa Renault-merkkisenä. Mallin seuraajaksi tuli Dacia Jogger.
Vuoden 2012 Euro NCAP -kolaritestistä Lodgy sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Lodgy esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2012. Siitä tuli markkinoille myös crossover-versio Lodgy Stepway, jossa on korkeampi maavara ja koria suojaavia muoviosia. 
Vuoden 2017 alussa Lodgy sai muun muassa uuden etusäleikön. Sisällä uudistettiin kojelautaa ja ohjauspyörä vaihtui uudenmalliseen.
New York Drama Critics’ Circle

New York Drama Critics’ Circle on New Yorkissa toimivien teatterikriitikoiden muodostama ryhmä, joka tunnetaan erityisesti vuosittain jaettavista palkinnoistaan teatterialan saavutuksille Broadwayllä ja muissa kaupungin teattereissa. Sen muodostavat 22 vaihtuvaa teatterikriitikkoa, jotka kuitenkin edustavat varsin pysyvästi tiettyjä newyorkilaisia tai valtakunnallisia medioita.
Järjestön perustivat 1935 newyorkilaisessa Algonquin-hotellissa kokoontunut ryhmä, johon kuuluivat muiden muassa Brooks Atkinson, Walter Winchell ja Robert Benchley. Vuodesta 2005 sen puheenjohtajana on toiminut Time Out New Yorkin kriitikko Adam Feldman.
New York Drama Critics’ Circlen näytelmille ja musikaaleille jakamat palkinnot ovat teatterialan arvostetuimpia Tony-palkintojen ja Pulitzer-palkintojen ohella.
New Yorkin alueen elokuva-arvostelijoilla on vastaava palkintoja jakava järjestö New York Film Critics Circle.
Jäsenten edustamat mediat.
The New York Times -lehden kriitikot eivät vuodesta 2003 ole osallistuneet järjestön toimintaan. Vuonna 1989 lehden johtava päätoimittaja päätti, etteivät sen työntekijät voi osallistua minkään palkintojen saajien valitsemiseen. Lehden kriitikot kuitenkin jatkoivat järjestön kokouksissa äänioikeudettomina jäseninä vuoteen 1997, jolloin lehti perui päätöksensä ja äänestyksiin sai taas osallistua. Vuonna 2003 lehti kuitenkin päätti uudelleen kiellon puolesta, ja siitä lähtien The New York Timesin kriitikot eivät ole lainkaan osallistuneet järjestön toimintaan.
New York Drama Critics’ Circle Award.
Järjestö kokoontuu kahdesti vuodessa valitsemaan teatterien syys- ja kevätnäytäntökausien parhaat suoritukset. Tärkein järjestön jakama palkinto on parhaan näytelmän palkinto, joka voidaan jakaa sekä parhaalle amerikkalaiselle että parhaalle ulkomaiselle näytelmälle. Vuodesta 1945 on jaettu palkinto myös parhaalle musikaalille. Näiden lisäksi voidaan harkinnan mukaan jakaa erikoismainintoja ("special citations") ansioituneille näyttelijöille ja teatteriseurueille. 
Näytelmäpalkinnot ovat suuruudeltaan korkeintaan 2 000 dollaria. Palkinnot jaetaan pienimuotoisissa seremonioissa kahdesti vuodessa.
Dacia Dokker

Dacia Dokker on Dacian vuosina 2012–2021 valmistama paketti- ja tila-automalli. Sitä myytiin joillain markkina-alueilla, kuten Venäjällä Renault-merkkisenä. Argentiinassa, Kolumbiassa ja Meksikossa auton nimenä on Renault Kangoo, mutta tätä mallia ei tule sekoittaa Euroopassa myytävään Kangoo-malliin. Dokkerin seuraajaksi esiteltiin vuonna 2021 Renault Express, sillä emoyhtiö Renault lopettaa pakettiautojen valmistuksen Dacia-merkillä. Uusi Express perustuu pitkälti edeltäjäänsä Dokkeriin ja sitä myös valmistetaan samalla tehtaalla Marokossa.
Dokker esiteltiin Casablancan autonäyttelyssä toukokuussa 2012. Vuoden lopulla Istanbulin autonäyttelyssä esiteltiin tila-automallin crossover-versio Dokker Stepway, jossa on korkeampi maavara ja koria suojaavia muoviosia.
Vuoden 2017 alussa Dokker sai muun muassa uuden etusäleikön, kojetaulun ja ohjauspyörän.
Kailash Satyarthi

Kailash Satyarthi (, s. 11. tammikuuta 1954) on intialainen lastenoikeuksien ajaja. Hän on ollut etenkin aktiivinen Intian lapsityön vastaisessa työssä. Hän sai yhdessä pakistanilaisen tyttöjen koulutusta ajavan Malala Yousafzain kanssa Nobelin rauhanpalkinnon vuonna 2014. Hänet on myös palkittu lukuisilla muilla ihmisoikeuspalkinnoilla. Vuonna 1995 Satyarthi sai Robert F. Kennedyn ihmisoikeuspalkinnon.
Satyarthi on koulutukseltaan insinööri, mutta on työskennellyt lasten hyväksi 26-vuotiaasta asti.
Satyarthin johtama järjestö Bachpan Bachao Andolan (BBA) pelastaa vuosittain noin tuhat lasta pakkotyöstä.
Satyarthi asuu Delhissä vaimonsa ja lastensa kanssa.
Hengist ja Horsa

Hengist ja Horsa (kuolleet noin 488 ja 455) olivat veljekset, jotka olivat Britteinsaarten ensimmäisten anglosaksisten asuttajien tarunomaisia johtajia ja Englannin valtakunnan myyttisiä perustajia. Teologi ja historioitsija Beda Venerabiliksen mukaan he saapuivat Britteinsaarille brittien kuninkaan Vortigernin kutsumina joskus vuosien 446 ja 454 välillä. Hengistin ja Horsan oli tarkoitus auttaa brittejä taistelussa piktejä vastaan. Kerrotaan, että veljekset olivat juutteja, ja että heidän isänsä nimi oli Wihtgils. Anglosaksien kronikka kertoo, että Hengist ja Horsa nousivat maihin Ebbsfleetissä, Kentissä. Horsa sai pian surmansa Aegelsthrepissä vuonna 455. Hengististä tuli päällikkö ja hän alkoi sotia brittejä vastaan. Kronikan mukaan Hengist kuoli 488. Kentin kuninkaat katsoivat polveutuvansa suoraan Hengististä, joskin Kentin kuningashuoneen nimi oli Oiscingas, Hengistin pojan Oericin sukunimen Oiscin mukaan. Oericin sanotaan hallinneen vuosina 488–512.
Korpilehväsammal

Korpilehväsammal ("Plagiomnium ellipticum") on metsälehväsammalten sukuun kuuluva laji. Varret ovat yleensä vaakasuorassa olevia laakaversoja ja niissä on paljon ruskeita juurtumahapsia. Lehdet ovat muodoltaan hieman soikeanpyöreitä ja niiden reuna on pienihampainen. Korpilehväsammalta esiintyy erittäin kosteilla paikoilla korvissa, missä on lähteitä, erityisesti lähdehetteikköjen tihkupaikoissa sekä lettosoilla.
Robin Hood -ilmiö

Robin Hood -ilmiö tarkoittaa taloudellista ilmiötä, jossa tulot jaetaan uudelleen niin, että taloudellinen epätasa-arvo vähenee. Ilmiö on nimetty Robin Hoodin mukaan. Hoodin sanotaan varastaneen rikkailta ja antaneen köyhille.
Ilmiön syitä.
Robin Hood -ilmiön taustalla voi olla useita erilaisia syitä. Muun muassa talouspoliittiset päätökset voivat johtaa taloudellisen eriarvoisuuden kasvuun.
Luonnollinen kehitys.
Simon Kuznetsin mukaan valtion taloudellinen kehitys on yksi merkittävä syy ilmiön taustalla. Kuznets havaitsi käyrän muotoisen riippuvuuden tulojen ja epätasa-arvoisuuden välillä. Hänen mukaansa erittäin heikosti kehittyneissä valtioissa ihmisten väliset erot varallisuudessa ovat suhteellisen pieniä.
Valtion kehittyessä pääoman erot kasvavat, mutta lopulta erilaiset tasoittavat mekanismit, kuten toimeentulotuki johtavat Robin Hood -ilmiöön ja varallisuuserojen tasoittumiseen.
Progressiivinen tulovero.
Useissa valtioissa on käytössä progressiivinen tuloverojärjestelmä, jossa osaa työntekijän palkasta verotetaan vain vähän tai ei lainkaan, mutta suurempia tuloja verotetaan enemmän. Tämän johdosta suurempituloiset maksavat suhteessa suuremman osan veroja, mikä johtaa varallisuuserojen pienentymiseen ja aiheuttaa Robin Hood -ilmiön.
Loukánikos

Loukánikos () eli Louk (Λουκ) (n. 2004 – toukokuu 2014)) oli ateenalainen kulkukoira, joka tuli tunnetuksi niin sanottuna ”mellakkakoirana”, oltuaan mukana Kreikan mielenosoituksissa vuosina 2010–2012. Maailmanlaajuiseen julkisuuteen se nousi vuoden 2011 mielenosoitusten yhteydessä ja oli samana vuonna myös ehdolla "Time"-lehden Vuoden eläimeksi.
Alun perin Loukánikos (suom. ”Makkara”) tunnettiin nimellä Thodorís (Θωδορής). Ateenalainen koditon mies oli ottanut koiran hoidettavakseen. Joidenkin lähteiden mukaan Loukánikos ei kuitenkaan ollut varsinainen kulkukoira, vaan Ateenan kaduilla aikaansa viettänyt lemmikki. Se nähtiin lukuisissa uutiskuvissa mielenosoitusten eturintamassa uhmaamassa mellakkapoliiseja. Koira muun muassa sieppasi kyynelkaasukranaatteja ja kuljetti niitä kauemmas mielenosoittajista. Loukánikoksesta tuli rakastettu koira myös Kreikan ulkopuolella, esimerkiksi Madridissa avattiin kesällä 2012 sen mukaan nimetty ravintola.
Loukánikos vetäytyi mielenosoituksista syksyllä 2012 ja sai kodin ateenalaisen perheen luota. Koira kuoli 10-vuotiaana toukokuussa 2014, mutta asia tuli julkisuuteen vasta saman vuoden lokakuussa. Kuolinsyynä oli sydämen pysähtyminen. Sen terveydentilan arveltiin heikentyneen koiran mielenosoituksissa hengittämän kyynelkaasun seurauksena. Loukánikos haudattiin puun alle Ateenan keskustassa sijaitsevalle kukkulalle.
Kreikan mielenosoituksissa on ollut mukana myös useita muita kodittomia koiria, joista Loukánikoksen ohella tunnetuin on Kanéllos (Κανέλλος).
Jana Rediger

Jana Rediger (s. 13. huhtikuuta 1981 Lakewood, New Jersey) on yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Rediger pelasi yliopistokoripalloa Villanova Universityn joukkueessa vuoteen 2004 asti. Ammattilaisurallaan saksalaissukuinen Rediger pelasi syksyllä 2005 saksalaisessa TV 1872 Saarlouisissa neljä ottelua ja loppukauden 2005–2006 suomalaisessa Tampereen Pyrinnössä, johon hän saapui korvaamaan Kiesha Beardin. Kauden 2006–2007 Rediger edusti suomalaista Forssan Alkua. Suomessa Rediger oli Forssan-kaudellaan koko kauden torjuntakuningatar 2,0 torjunnan ottelukeskiarvolla ja torjuntatilaston kolmas Pyrinnön-kaudellaan. Levypalloissa Rediger oli Forssan-kaudella koko sarjan toiseksi paras 13,5:n keskiarvolla.
Rediger on Tony ja Carol Redigerin perheen kahdesta lapsesta nuorempi. Hän suoritti tutkinnon viestinnästä vuonna 2004.
New Yorkin nukkuessa

New Yorkin nukkuessa ("Winterset") on yhdysvaltalaisen Maxwell Andersonin vuonna 1936 kantaesityksensä saanut näytelmä. 
Suurelta osin runomuotoon kirjoitettu näytelmä perustuu 1920-luvun puolenvälin amerikanitalialaisten anarkistien Sacco ja Vanzetti oikeustapaukseen, teloitukseen ja sen jälkeisiin tapahtumiin. 
Ryöstömurhasta teloitetun radikaalin Romagnan poika Mio yrittää saada oikeutta isälleen, jonka uskoo surmatun syyttömänä. Etsiessään Garthia, ainoaa todistajaa joka voisi palauttaa isän maineen, Mio rakastuu Garthin sisareen Miriamneen, jonka isä rabbi Esdras ei halua tapauksen selviävän. Garth on ryöstömurhan todellisen tekijän Trick Estrellan tiukassa vartioinnissa. Romagnan kuolemaan tuominnut vanha ja muistihäiriöinen tuomari saapuu myös Esdrasin asuntoon ja yrittää puolustella päätöstään. Mio voisi saada Garthin pakotetuksi todistamaan, mutta rakkaus Miriamneen vie hänen kostonhalunsa. Lopussa nuoripari saa surmansa gangsterien luodeista.
Näytelmä oli varsinkin kantaesityksensä aikoihin hyvin ajankohtainen ja poliittinen. Se tutkii uskon, totuuden, oikeudenmukaisuuden, rakkauden ja velvollisuuden teemoja ja viittaa usein William Shakespearen ja juutalaisuuden filosofioihin.
Syyskuun 1935 kantaesityksen aloittama alkuperäistuotanto esitettiin 195 kertaa, rooleissa muiden muassa Burgess Meredith, Margo ja Eduardo Ciannelli. He esiintyivät John Carradinen, Stanley Ridgesin ja Mischa Auerin ohella myös vuonna 1936 tehdyssä, Alfred Santellin ohjaamassa elokuvaversiossa "New Yorkin nukkuessa".
Näytelmä oli ensimmäinen uudella New York Drama Critics' Circlen palkinnolla palkittu näytelmä.
Anna Hammarberg

Anna Hammarberg (s. 7. tammikuuta 1980) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Forssan Alun kasvatti Hammarberg pelasi kasvattajaseurassaan naisten SM-sarjaa kahdeksan kautta vuosina 1994–2002, minä aikana hän saavutti joukkueessa viisi Suomen mestaruutta, yhden SM-pronssin, kaksi Suomen cupia ja yhden cup-hopean. Alun jälkeen Hammarberg pelasi SM-sarjaa yhden kauden Salon Palloilijoissa, kaksi kautta Tampereen Pyrinnössä ja yhden kauden Helsingin NMKY:ssä. Hammarberg pelasi seitsemän A-nuorten ja kaksi B-nuorten maaottelua.
Riikka Harju

Riikka Harju (s. 8. syyskuuta 1963) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Rahola Pyrkivän kasvatti Harju teki ensiesiintymisensä naisten SM-sarjassa kasvattajaseurassaan kaudella 1980–1981. Kuusi A-nuorten ja viisi B-nuorten maaottelua urallaan pelannut Harju pelasi vuosina 1983–1985 ja 1986–1987 Tampereen Pyrinnössä voittaen Suomen mestaruuden ja Suomen cupin kaudella 1983–1984. Harjun pääsarjauran viimeinen kausi oli hänen tilastollisesti parhaansa: hän teki kauden aikana keskimäärin 6,3 pistettä ja otti 7,0 levypalloa ottelua kohden.
Jaana Lamminsivu

Jaana Lamminsivu (s. 9. huhtikuuta 1965) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Nokian Urheilijoiden kasvatti Lamminsivu teki ensiesiintymisensä naisten SM-sarjassa kasvattajaseurassaan kaudella 1980–1981 voittaen heti Suomen mestaruuden. Hän pelasi Nansossa myös SM-sarjakauden 1982–1983. Kaksi B-nuorten maaottelua urallaan pelannut Lamminsivu pelasi vuosina 1983–1985 ja 1986–1988 Tampereen Pyrinnössä voittaen Suomen mestaruuden ja Suomen cupin kaudella 1983–1984.
Škoda Superb (1934)

Škoda Superb oli tšekkoslovakialaisen ASAP:n, sittemmin AZNP:n vuosina 1934–1949 valmistama henkilöauto.
Vuonna 1934 esitelty Škoda 640 Superb perustui vahvasti edeltäjämalli 645:een. Keskusputkirunkorakenne ja erillisjousitus olivat sen sijaan täysin uutta.
Teknisiä tietoja.
Moottori.
Moottori oli sama kuusisylinterinen sivuventtiilimoottori kuin edeltäjämallissa, mutta sen teho oli nostettu 40,5 kilowattiin. Moottorivalikoimaan tuli kaksi kuusisylinteristä sivuventtiilimoottoria lisää vuonna 1936; niiden tehot olivat 44 ja 47,8 kW. Teholtaan 62,6-kilowattinen kansiventtiilimoottori tuli markkinoille vuonna 1938 ja seuraavana vuonna malliston huipulle tuli "Superb 4000" 70,7-kilowattisella V8-moottorilla.
Moottoreissa käytettiin Zenith- ja Solex-kaasuttimia ja sähkölaitteet olivat Scintillan ja Boschin valmistamia.
Voimansiirto ja alusta.
Kytkin oli kuiva ja yksilevyinen. Vaihteistossa oli neljä vaihdetta eteen lukuun ottamatta Superb 4000 -mallia, jossa vaihteita oli kolme ja sen lisäksi erillinen ylivaihde. Voimansiirtoakseli kulki runkoputken läpi putken takapäähän kiinnitettyyn vetopyörästöön. Taka-akselilla oli heilurityyppinen erillisjousitus ja kaksi poikittaista lehtijousta. Superb 4000 -mallissa käytettiin kahta neljänneselliptistä lehtijousta.
Etuakselilla oli päällekkäinen kolmiotuenta ja poikittainen lehtijousi. Käyttöjarru toimi hydraulisesti ja joka pyörällä oli rumpujarrut. Seisontajarru vaikutti takajarrurumpuihin mekaanisen välityksen kautta.
Muunnelmissa 640 ja 902 käytettiin vaihtoehtoisia rengaskokoja 5,50×18", 6,00×18" ja 6,50×16". 913-mallissa kooksi oli määritetty 6,50×16". Superb OHV (tyyppi 924) oli vaihtoehdoilla 6,50×16" ja 7,00×16" ja Superb 4000:ssa (tyyppi 919) oli kokona 7,50×16".
Emil Hagelberg (kustantaja)

Emil Eugen Hagelberg (19. huhtikuuta 1836 Virrat – 13. heinäkuuta 1885 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut kirjakauppias, kirjapainon omistaja ja kustantaja.
Hagelbergin vanhemmat olivat lukkari Carl Herman Hagelberg (s. 1808) ja Cecilia Alexieva Forsgård (1808–1891).
Hagelbergilla oli Tampereella Kauppakatu 12:ssa kirjakauppa. Hän toimi lisäksi kirjankustantajana ja Hagelbergin kustantamo julkaisi myös Tampereen Sanomat -lehteä vuosina 1867–1893. Hagelberg oli lehden perustaja ja hän toimi lehden päätoimittajana 1880-luvun alkuun saakka.
Hagelberg perusti 1870 yhdessä faktori Wilhelm Edvard Laibertin (k. 1873) kanssa kirjapainon Tampereelle ("Emil Hagelberg ja Kumpp. kirjapaino"). Hagelberg perusti 1873 myös viinanpolttimon Tammerkosken yläosaan Mältinrantaan ("Emil Hagelberg &amp; Cos Ångbränneri Aktiebolag"). Tämä yhtiö toimi aina vuoteen 1897 saakka jolloin Mältinrannassa toimineet neljä viinanpolttimoa yhdistyivät Tampereen Höyrypolttimo Oy:ksi.
Vartio Reinillä

Vartio Reinillä ("Watch on the Rhine") on yhdysvaltalaisen Lillian Hellmanin kirjoittama näytelmä, joka kantaesitettiin vuonna 1941 ja voitti New York Drama Critics’ Circlen parhaan näytelmän palkinnon. Saksan vastarintaliikkeen jäsenistä Yhdysvalloissa kertovan näytelmän on suomentanut Pentti Saarikoski vuonna 1978. Elokuvana tarina tunnetaan Suomessa nimellä "Usko huomispäivään" (1943). Näytelmän nimi tulee 1800-luvun saksalaisesta isänmaallisesta laulusta ”Die Wacht am Rhein”.
Juoni.
Saksalaissyntyinen insinööri Kurt Müller ja hänen amerikkalainen vaimonsa Sara ovat olleet naimisissa 20 vuotta ja viettäneet valtaosan siitä ajasta Euroopassa, jossa heidän kolme lastansa (Joshua, Babette ja Bodo) ovat kasvaneet. Mies on ollut tiiviisti mukana Espanjan ja Saksan antifasisistissa liikkeissä. Nyt perhe on Yhdysvalloissa vierailemassa Saran varakkaiden sukulaisten, Farrellyn perheen luona, jossa ovat myös Saran äiti Fanny ja veli David. Sara kertoo perheen aikovan jäädä asumaan kaikessa rauhassa Yhdysvaltoihin.
Farrellyn talossa on vieraana myös Teck de Brancovis, köyhtynyt romanialainen kreivi, joka on juonitellut saksalaisten kanssa asuessaan Washingtonissa. Hän tutkii salaa Müllerin pariskunnan makuuhuoneen ja löytää lukitusta matkalaukusta aseen ja 23 000 dollaria, joilla on tarkoitus rahoittaa natsien vastaista maanalaista toimintaa Saksassa.
Müllerit kuulevat että Max Freidech, vastarintaliikkeen jäsen, on pidätetty Saksassa. Koska Freidech aiemmin pelasti Kurt Müllerin Gestapon kynsistä, Kurt suunnitteleekin paluuta Saksaan tätä auttamaan. 
Kreivi de Brancovis uhkaa paljastaa Kurtin suunnitelman natseille, ellei tämä maksa hänelle kymmentätuhatta dollaria. Kurt tappaa kreivin. Fanny ja David suostuvat auttamaan hänet ulos maasta.
Kurt on ollut poissa kuukausia mitään ilmoittamatta. Hänen poikansa Joshua ilmoittaa lähtevänsä etsimään isäänsä heti kun täyttäisi pian 18 vuotta. Sara, peläten että menettäisi sekä miehensä että poikansa, vastustelee mutta kerää rohkeutensa kun pojan on tullut aika lähteä.
Dashiell Hammett sovitti näytelmän vuonna 1943 ensi-iltansa saaneeksi elokuvaksi "Usko huomispäivään", jossa Sara Mülleriä näyttelee Bette Davis ja Kurt Mülleriä Paul Lukas, joka teki roolin myös näyttämöllä teoksen alkuperäistuotannossa.
Elämäni, kuolemani ja kohtaloni

Elämäni, kuolemani ja kohtaloni – Kootut runot on Edith Södergran runojen koottu laitos. Runot ovat suomentaneet Pentti Saaritsa, Uuno Kailas ja Aale Tynni. Teos on ilmestynyt 2009, ja sen on kustantanut Otava.
Runot.
Lähde:
Viljo Huttunen

Viljo (William) Ferdinand Huttunen (4. tammikuuta 1887 Toksova, Inkerinmaa – 6. lokakuuta 1951) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Hän oli aktiivisesti mukana suomalaisten työväennäyttämöiden toiminnassa 1910-luvulta aina 1940-luvulle. Huttusella oli lukuisia sivuosia elokuvissa 1940-luvulla, mukaan luettuina roolit Suomisen perheestä kertovissa teoksissa.
Elämä ja ura.
Viljo Huttusen vanhemmat olivat puuseppä Lauri Johan Huttunen ja Gustava Blom. Hän suoritti kansakoulun Inkerinmaalla, jatkoi opiskelujaan Viipurissa ja edelleen Suomalaisen Maaseututeatterin oppilaskoulussa 1910–1911. Huttunen työskenteli kolme vuotta harrastelijanäyttelijänä ennen ammattilaisuraansa, joka alkoi Iivari Paateron kiertueessa vuonna 1910. Hän toimi useiden työväennäyttämöiden johtajana, järjestäjänä ja näyttelijänä 1910–1940-luvuilla, mukaan luettuina näyttelijäkiinnitys Tampereen Työväen Teatteriin 1920–1922 ja Viipurin Työväen Teatteriin 1922–1923 sekä johtajuudet Kuopion Työväenteatterissa 1935–1936, Rauman Kansannäyttämöllä 1936–1938 ja Kuusankosken Kansannäyttämöllä 1938–1939. Lisäksi Huttunen oli mukana useilla kiertueilla.
Huttusen näytteli muun muassa Eskon ja Topiaan osat Aleksis Kiven näytelmässä "Nummisuutarit" sekä Juhanin, Simeonin ja Aapon osat Kiven "Seitsemässä veljeksessä". Hänen roolejaan olivat niin ikään Tolari kansannäytelmässä "Tukkijoella" ja "Daniel Hjortin" nimiosa.
Huttunen teki sivurooleja viidessä elokuvassa 1940-luvulla; lisäksi hänellä oli kreditoimaton rooli neljässä elokuvassa, kuten Valentin Vaalan draamassa "Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä".
Viljo Huttusen aviopuoliso oli Ester Aleksandra Hamara 1920–1943.
Kevin Parrom

Kevin Parrom (s. 28. helmikuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelaa heittävänä takamiehenä, pienenä laitahyökkääjänä tai näillä pelipaikoilla vaihdellen, swingmanina. Hän edusti syksyllä 2014 suomalaista Tampereen Pyrintöä Korisliigassa ja Baltian liigassa. Yhdysvaltalaisessa Arizonan yliopistossa neljä kautta NCAA:n I-divisioonaa pelannut Parrom pelasi yhden kauden D-leaguessa.
Pelaajaura.
Arizonan yliopisto ja ampumatapaus.
Parrom pelasi Arizonan yliopistossa kovatasoisimmassa yliopistosarjassa, NCAA:n I-divisioonassa, neljä kautta 2009–2013. Kahden yliopistokauden jälkeen Parromista odotettiin usealta taholta tulevan NBA-pelaaja.
Kaudella 2009–2010 Parrom pelasi Arizonassa vain 17 ottelua jalkavammojen vuoksi. Syksyllä 2011 hän matkusti kotiseudulleen New Yorkin Bronxiin tapaamaan kuolemansairasta äitiään viimeisen kerran. Hän oli isänsä asunnossa naispuolisen ystävänsä kanssa, kun asunnon makuuhuoneen ovi potkaistiin Parromin mukaan sisään, ja Parromin kimppuun hyökättiin aseella uhaten. Parromin ja asemiehen välille syntyi kamppailu, jonka aikana ase laukesi useita kertoja. Parrom sai ampumavammoja vasempaan käteensä ja oikeaan polveensa, ja hänet vietiin sairaalaan vakaassa tilassa. Parromia ampunut 21-vuotias mies pidätettiin kuusi päivää rikoksen jälkeen ja tuomittiin kuudeksi vuodeksi vankilaan murhayrityksestä. Parrom oli ampumavamman vuoksi sivussa lopulta kaksi kuukautta mutta vain kahden ottelun verran, mutta hänen oikeasta jalastaan murtui luu myöhemmin samalla kaudella, ja hän pelasi kauden 2011–2012 aikana vain 20 ottelua. Lisäksi sekä hänen äitinsä että isoäitinsä kuolivat syöpään samana vuonna. Parromilla oli hyvin teoreettinen mahdollisuus jatkaa pelaamista yliopistossa, mutta jatkomahdollisuuden ollessa epätodennäköinen hän päätti valmistua ja aloittaa ammattilaisuran.
Ammattilaisura.
Syksyllä 2013 Parrom kävi näytillä Ukrainaan pääsarjaa pelanneessa joukkueessa muttei saanut sopimusta. Hänet varattiin D-leagueen 33. vuorolla. Kauden 2013–2014 Parrom pelasi D-leagueta Rio Grande Valley Vipersissa 10,0 pisteen ja 4,3 levypallon keskiarvoilla. Syksyllä Parrom siirtyi pelaamaan Eurooppaan tehtyään pelaajasopimuksen suomalaisen Tampereen Pyrinnön kanssa. Parrom pelasi Pyrinnössä Korisliigan lisäksi Baltian liigaa. Korisliigadebyytissään Parrom teki viisi pistettä, otti kolme levypalloa ja antoi kolme syöttöä. Kuukauden pelaamisen jälkeen Pyrintö ja Parrom kuitenkin purkivat sopimuksen, sillä Parromin harjoittelu ei ollut seuran edellyttämällä tasolla.
Loppuvuodesta 2015 Parrom tavoitteli pelipaikkaa D-liigaan, mutta hän karsiutui Texas Legendsin lopullisesta kokoonpanosta.
Pelityyli.
Parromin siirtyessä Pyrintöön joukkueen päävalmentaja Pieti Poikola kuvaili häntä hyväksi kolmeen pisteen heittäjäksi, joka pystyy myös ajamaan voimalla korille. Poikola kehui myös Parromin valinnantekokykyä ja taitoa pelata avointa kenttää.
Luettelo 1940-luvun suomalaisista elokuvista

Luettelo Suomessa tuotetuista elokuvista julkaisuvuoden mukaan. Aakkosellisesta luettelosta elokuvista katso .
Koiton Näyttämö

Koiton Näyttämö oli vuosina 1906–1933 toiminut helsinkiläinen teatteri, joka on yksi nykyisen Helsingin Kaupunginteatterin edeltäjistä. 
Historia.
Koiton Näyttämö syntyi lokakuussa 1906, kun Helsingin Lammassaaressa toiminut Lammassaaren Näyttelyseura otettiin Raittiusyhdistys Koiton jäseneksi. Teatteriyhdistyksen nimi muuttui muotoon Koiton Näytelmäseura, ja se aloitti esitykset seuraavana vuonna valmistuneessa Koiton talossa Helsingin Yrjönkadulla.
Teatteri kiinnitti ensimmäiset ammattinäyttelijät vuonna 1921. Koiton Näyttämön johtajana toimi tuolloin Aarre Linnala. Näytelmäseuran aikana ohjelmisto oli koostunut kansannäytelmistä ja yhteiskunnallaisista näytelmistä, mutta ammattiteatteriksi ryhtymisen jälkeen se vaihtui modernimpaan draamaan sekä farsseihin ja musiikkinäytelmiin. Koiton Näyttämö ei menestynyt taloudellisesti erityisen hyvin, ja vuonna 1933 se yhdistyi Kansan Näyttämön kanssa Helsingin Kansanteatteriksi, joka puolestaan solmi vuonna 1948 yhteistyösopimuksen Helsingin Työväenteatterin kanssa. Lopulta vuonna 1965 ne yhdistyivät Helsingin Kaupunginteatteriksi.
Toijalan takana

Toijalan takana on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Aki Sirkesalon CD-single vuodelta 2002. Singlellä ei ole muita kappaleita.
Kappale on Aki Sirkesalon säveltämä ja sanoittama. Kappaleen Sirkesalo teki TV1:n Hotelli Sointu- ohjelmassa. Sanoituksessa kertojana on pikkukaupungin hiljaiselossa ikävystynyt nuorimies, jolla ei ole juuri muuta tekemistä kuin seurata naispuolisten julkisuuden henkilöiden (Satu Silvo, Janina, Hannele, Kata) elämää kioskista ostamistaan aikakauslehdistä (Apu, Seura, 7 päivää) ja toivoa, että Janina ilmestyisi pelastavana enkelinä ostoskeskuksen parkkipaikalle.
Sirkesalo on sovittanut kappaleen tuottajina toimineiden Kalle Torniaisen ja Jesse Vainion kanssa. Vainio on vastannut myös äänityksestä. Kustantaja on Dog Day Music.
Kansikuvan on ottanut Jouko Lehtola ja layoutin on suunnitellut Knipi. Levymerkki on Sony Music Entertainmentin Epic. Suomessa yhtiön edustaja on Sony Music Entertainment (Finland) Oy. Jakelusta on huolehtinut Sony Music. CD-levyjä on valmistettu Itävallassa.
Vuoden kaupunkilehti

Vuoden kaupunkilehti on Sanomalehtien Liiton vuosittainen kunniamaininta parhaasta kaupunkilehdestä.
Osteri ja helmi

Osteri ja helmi on Yleisradion Televisioteatterin vuonna 1965 ensiesittämä televisionäytelmä. Se on Marja Rankkalan suomennos ja Sirppa Sivori-Aspin ohjaus yhdysvaltalaisen William Saroyanin televisionäytelmästä "Oyster and the Pearl" vuodelta 1953.
Pääosia näyttelevät Lasse Pöysti, Harri Hyttinen, Åke Lindman ja Birgitta Ulfsson.
Juoni.
Harry Van Dusen (Pöysti) on pienen merenrantakaupungin parturikampaaja, jonka elämänohjeena on ottaa rennosti. Tätä filosofiaansa hän pyrkii levittämään asiakkailleen, jotka tuntuvat tulemaan hänen liikkeeseensä pikemminkin jutellakseen kuin leikkauttaakseen hiuksensa. Vivian McCutcheon (Ulfsson) on uusi tiukka opettajatar, joka palvoo sääntöjä ja yrittää elää sovinnaisesti. Nuori poika Clay Larrabee (Hyttinen) löytää rannalta osterin ja uskoo sen sisältä löytyvän helmen. Kaikki muut paitsi parturi Harry vähättelevät löytöä ja sanovat ettei sen sisällä ole helmeä. Harry kuitenkin näkee että poika on onnellisempi uskoessaan helmeen.
Muunkielisiä tv-tuotantoja.
Tanskassa Saroyanin tv-näytelmästä tehtiin vuonna 1955 versio "Østersen og Perlen", ohjaus Søren Melson. Samalla nimellä tehtiin tv-versio Norjassa 1961, kääntäjänä ja ohjaajana Pål Løkkeberg. Ranskankielinen "L’huître et la perle" ensiesitettiin 1964, ohjaajana Lazare Iglesis.
Palau olympialaisissa

Palau on osallistunut kaikkiin kesäolympialaisiin Sydneystä 2000 lähtien. Talviolympialaisissa maa ei ole ollut mukana.
Palaun olympiajoukkueeseen on kuulunut joka kerralla 4–5 urheilijaa. He ovat kilpailleet judossa, melonnassa, painissa, painonnostossa, uinnissa ja yleisurheilussa. Palaulaiset urheilijat eivät ole saavuttaneet yhtään mitalia eivätkä pistesijaa, eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon.
FS Bélier (1870)

Bélier oli Ranskan laivaston vuonna 1870 vesillelaskettu Cerbère-luokan törmäyskeulalla varustettu alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1865. Alus laskettiin vesille 29. elokuuta 1870 ja se otettiin palvelukseen tammikuussa 1872.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 8. heinäkuuta 1896.
FS Bouledogue (1872)

Bouledogue oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu Cerbère-luokan törmäyskeulalla varustettu alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Lorientin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 5. joulukuuta 1865. Alus laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1872 ja se otettiin palvelukseen lokakuussa 1873.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 24. huhtikuuta 1897.
FS Tigre (1871)

Tigre oli Ranskan laivaston vuonna 1871 vesillelaskettu Cerbère-luokan törmäyskeulalla varustettu alus.
Valmistus.
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1867. Alus laskettiin vesille 9. maaliskuuta 1871 ja otettiin palvelukseen heinäkuussa 1874.
Palvelus.
Alus oli reservissä vuosina 1876-1881. Alus poistettiin alusluettelosta 13. helmikuuta 1892 ja romutettiin seuraavana vuonna Brestissä.
USS Onondaga

USS Onondaga oli Yhdysvaltain laivaston kaksitorninen monitori, jonka pohjoisvaltiot tilasivat Yhdysvaltain sisällissodan aikana. Alus palveli koko sodan Jamesjoella osallistuen Richmondin taisteluun. Sotatoimien päätyttyä alueella alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin sodan jälkeen Ranskalle.
Valmistus.
Alus tilattiin George W. Quintardilta, joka teetti aluksen New Yorkin Greenpointissa Continental Iron Worksillä. Köli laskettiin 28. toukokuuta 1862 ja alus laskettiin vesille 2. heinäkuuta 1864 kumminaan Yhdysvaltain laivastolain luoja Charles Baldwin Sedgwickin tytär neiti Sally Sedgwick. Alus liitettiin laivastoon 24. maaliskuuta 1864 New Yorkin laivastontelakalla ensimmäisenä päällikkönään Melancthon Smith.
Palvelus.
Alus lähti "USS Mattabessetin" kanssa New Yorkista 21. huhtikuuta 1864 ja ne saapuivat Hampton Roadsiin kaksi päivää myöhemmin. Alus oli pääasiassa Jamesjoelle sijoitetussa laivueessa tukien kenraali Grantin etenemistä kohti Richmondia. Alus kävi 24. marraskuuta tulitaistelun "USS Mohopacin" tuella etelävaltioiden tykistöä vastaan Jamesjoen varrella Virginiassa Howlett'ssa ja alukset uudistivat hyökkäyksensä 5. ja 6. joulukuuta. Tammikuussa pohjoisvaltiot vetivät aluksensa pois Jamesjoelta, kun amiraali Porter kokosi laivasto-osastoa hyökätäkseen Pohjois-Carolinaan Fort Fisheriin, joka suojasi Wilmingtonia. Ainoastaan "Onondaga" jätettiin Jamesjoelle torjumaan John K. Mitchellin johtaman konfederaatin Jamesjoen laivueen iskut pohjoisvaltioiden maajoukkoja vastaan.
Konfederaation armeijan joukkojen aloitettua etenemisen pohjoisvaltioiden vedettyä aluksensa pois "Onondaga" vetäytyi alavirtaan, missä joen leveys mahdollisti aluksen paremman liikuntakyvyn hyödyntämisen. Alus ja sen tukena olleet tykkiveneet valmistautuivat taisteluun, mutta konfederaatin laivasto-osastosta ajoivat matalikolle väistäessään Trent's Reachiin valmistettua estettä panssaroidut tykkiveneet "CSS Virginia No.2" ja "CSS Richmond", tykkivene "CSS Drewry" ja torpedovene "CSS Scorpion". "Onondagan" hyökättyä maajoukkojen tykistön tukemana "Drewry" räjähti ja "Scorpion" hylättiin ja panssaroidut alukset vetäytyivät ylävirtaan vuorokautta myöhemmin, kun ne oli saatu irrotettua pohjasta.
"Onondaga" jatkoi maajoukkojen tukemista, kunnes kenraali Lee vetäytyi Richmondista. Alus siirtyi pohjoiseen ja se poistettiin palveluksesta New Yorkissa 8. kesäkuuta 1865, minkä jälkeen alus makasi ankkurissa Pennsylvaniassa League Islandilla. Kongressin 7. maaliskuuta 1867 vahvistamalla lailla alus myytiin valmistajalleen G. W. Quintardille, joka myi sen edelleen Ranskalle vuonna 1867.
Ranskan laivaston "Onondaga".
Alus matkasi 2. syyskuuta 1867 New Yorkista Halifaxiin, mistä se jatkoi 15. kesäkuuta 1868 Brestiin. Toukokuussa 1869 alus oli Ranskan laivaston koeajoissa ennen heinäkuista palvelukseen ottoa. Alus siirrettiin vuonna 1898 Brestissä reserviin, jossa sen kunto tarkastettiin huhtikuussa.
Ranskan laivastossa aluksen aseistus vaihdettiin neljään 240 mm modèle 1864 tai 1866 tykkiin, jotka myöhemmin korvattiin 19 pituuskaliiperin modèle 1870 tykeillä. Alus poistettiin alusluettelosta 2. joulukuuta 1904.
Mediakonserni

Mediakonserni muodostuu kahdesta tai useammasta media-alan yrityksestä. Maailmanlaajuisia mediakonserneja ovat esimerkiksi iHeartMedia ja Warner Bros. Discovery sekä jo lakkautettu, Rupert Murdochin aikoinaan omistama maailman suurimpiin lukeutunut mediakonserni, News Corporation.
Suomalaiset mediakonsernit.
Suomessa mediakonsernien omistus on vahvasti keskittynyt muutamalle suvulle. Alma Media, Keskisuomalainen, PunaMusta Media, Sanoma ja Ilkka ovat yhtiöitä, joiden omistus on hajaantunut useampien osakesijoittajien kesken. Muiden omistajia ovat joko yksittäiset henkilöt, suvut tai sukujen liittoumat. Liikevaihdon perusteella Suomen suurimmat mediakonsernit ovat:
Aes Sidhe

Aes Sidhe (myös Aos Sí) ovat Irlannin kelttiläisessä mytologiassa henkiä tai haltijoita, jotka asuvat kumpujen tai mäkien alla. Nimitys tarkoittaa kirjaimellisesti “kukkuloiden kansa”. 
Sídh tarkoittaa “keijujen kumpua”, paikkaa, jossa henget asuvat. Sana voi myös merkitä rauhaa, jolla viitataan tuonpuoleiseen onnelaan. Lebor Gabála Érennin mukaan Milin pojat eli keltit ajoivat muinoin jumalten heimon Tuatha Dé Danannin maan alle, jonne nämä perustivat tuonpuoleisen ja yliluonnollisen valtakunnan. Tuatha Dé Danannin kuningas Dagda määräsi kullekin jumalalle oman kukkulan, sídhin, jonka alla asua. Sídhit muodostivat yhdessä tuonpuoleisen maailman, jossa ei ollut kärsimystä, nälkää, sairauksia tai vanhuutta ja ikuinen onni vallitsi. Kelttien marraskuun ensimmäisenä päivänä viettämän Samhain aikaan tämän- ja tuonpuoleisten maailmojen väliset rajat katosivat väliaikaisesti, ja henget saattoivat liikkua vapaasti oman sídhinsä ja tämän maailman välillä.
Yhteisö (verotus)

Yhteisö tarkoittaa Suomen verotuksessa oikeushenkilöä, joka on itsenäinen verovelvollinen.
Yhteisöjä ovat tuloverolain mukaan:
Muita yhteisöön verrattavia käsitteitä ovat verotuksessa mm. "luonnollinen henkilö", yhtymä ja yhteisetuus. Huomattavaa on, että muista yhtiömuodoista poiketen kommandiittiyhtiö, avoin yhtiö ja laivanisännistöyhtiö eivät ole verotuksessa yhteisöjä vaan yhtymiä.
Yhteisövero.
Osa yhteisöistä maksaa yhteisöveroa. Se ei kuitenkaan koske kaikkia yhteisöjä.
Taylorin sääntö

Taylorin sääntö on kehittäjänsä John B. Taylorin mukaan nimetty keskuspankkien rahapolitiikkasääntö, joka ohjaa optimaalisen ohjauskoron asettamista riippuen vallitsevasta inflaatiosta ja taloudellisista aktiviteeteista . 
Alkuperäinen malli.
Taylorin sääntö määrää ohjauskoron muutoksia riippuen eroista toteutuneen ja tavoitellun inflaatio- ja tuotantotasojen eroista . Sääntö voidaan esittää yhtälönä seuraavasti:
formula_1
Tässä yhtälössä formula_2 on tavoiteltu lyhyen aikavälin ohjauskoron taso, formula_3 on inflaation taso (BKT-deflaattorilla mitattuna), formula_4 on tavoiteltu inflaation taso, formula_5 on oletettu reaalinen korkotaso tasapainotilassa, formula_6 on logaritmi reaalisesta bruttokansantuotteesta ja formula_7 on logaritmi lineaarisen trendin avulla lasketusta potentiaalisesta tuotannon tasosta. 
Taylorin periaate.
Mallissa formula_8 ja formula_9 ovat vakioita, joiden tulisi olla arvoiltaan positiivisia. Määrittelemällä formula_10 saadaan Taylorin periaatteeksi nimetty ohjenuora, jonka mukaan inflaation noustessa yhden prosenttiyksikön ohjauskoron tulisi nousta enemmän kuin yhden prosenttiyksikön. Samoin määrittelemällä formula_11 Taylorin sääntö ohjeistaa ohjauskoron nostamista bruttokansantuotteen noustessa yli potentiaalisen tuotannon tason.
Vollsjön kirkko

Vollsjön kirkko () on Ruotsissa Sjöbon kunnassa sijaitseva rakennus. Kirkko on keskiajalta, luultavasti 1200-luvulta. Nykyisen ulkonäkönsä se sai 1860-luvulla isomman rakennustyön jälkeen.
Esineistö.
Kullattu 1600-luvulta peräisin oleva alttarikaappi edustaa barokkityyliä ja siinä on kuvia Mariasta ja lapsesta sekä eräästä pyhimyksestä. Kaappi on tuotu yhdestä venetsialaisesta kirkosta ja siellä säilytettiin aikaisemmin leipää ja viiniä. Vanhin kaikista esineistä kirkossa on hiekkakivestä tehty kastemalja. Kuorissa on puinen 1400-luvulta peräisin oleva triumfikrusifiksi, joka siirrettiin 1908 historialliseen museoon Lundiin, mutta palautettiin sieltä 1974. Kirkossa sisällä on renessanssi-hautakivi 1500-luvulta, jossa on kuvattu melkein luonnollisen kokoinen luuranko, joka symboloi kaiken katoavaisuutta. Kivi on asetettu Anne Langin muistoksi, joka oli Niels Brahen leski ja Vollsjön säterin omistaja.
Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä

Eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä on vähintään kahden EU-valtiossa sijaitsevan yrityksen tai luonnollisen henkilön yhteistoimintaansa varten perustama yhtymä. Etuyhtymän lyhenne on suomeksi "ETEY", ruotsiksi ja englanniksi "EEIG".
Etuyhtymän tarkoitus on helpottaa ja kehittää jäsentensä taloudellista toimintaa mutta ei tuottaa itselleen voittoa. Sen tarkoitus on edesauttaa valtioiden rajojen yli ulottuvaa yhteistoimintaa. Etuyhtymässä voi olla korkeintaan 500 työntekijää. 
Etuyhtymän kotipaikan on sijaittava EU:ssa. Etuyhtymän voi perustaa ilman pääomaa. Se ei voi ottaa vastaan sijoituksia yleisöltä. 
Etuyhtymän suomenkielisessä nimessä on oltava sanat "eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä" tai lyhenne "ETEY". Ruotsiksi vastaavat nimitykset ovat "europeisk ekonomisk intressegruppering" ja "EEIG".
Etuyhtymää verotetaan Suomessa kuten muitakin yhtymiä.
Etuyhtymä on Suomessa harvinainen. Kaupparekisterissä oli vuonna 2014 yksi eurooppalainen taloudellinen etuyhtymä ("BONUS-Baltic Organisations Network for Funding Science ETEY") sekä yksi sellaisen sivuliike ("Emmerce EEIG").
Kaikkiin neljään tuuleen

Kaikkiin neljään tuuleen on Edith Södergranin aforismeja sisältävä teos, jonka on suomentanut Hilja Mörsäri ja kustantanut Into vuonna 2013.
Teokseen sisältyy ruotsiksi ja suomeksi aforismisikermät "Kirjavia havaintoja" ("Brokiga iaktagelser", 1919) ja "Ajatuksia luonnosta" ("Tankar om naturen", 1922) sekä Södergranin suomeksi kirjoittama mietelmällinen proosateksti, jota ei ole aiemmin julkaistu suomeksi. Lisäksi kirjassa on Södergrania käsittelevä Mörsärin kirjoitus.
Teos kuuluu Suomen aforismiyhdistyksen Pilke-julkaisusarjaan.
Julkaisuhistoria.
Teoksen syntyyn vaikutti Södergranin tiukka taloustilanne. Se oli valmiina jo "Ruusualttarin" ilmestyessä. Kustantaja halusi kuitenkin irrottaa erikseen runot ja aforismit, ja niin ilmestyi ensin runokokoelma "Tulevaisuuden varjo" ("Framtidens skugga", 1920) ja aforismit kokoelmana "Brokiga iaktagelser". Suomeksi aforismit ilmestyvät ensi kerran tässä kokoelmassa. "Ajatuksia luonnosta" -osuus ilmestyi alkujaan "Ultrassa".
Vastaanotto.
Kiiltomato.netin arvostelussa Jani Saxell huomauttaa, että Södergran on aforismeissaan ”häkellyttävän paljas ja intiimi”, riisuu niistä ”kaiken turhan tiedon krumeluurit”. Kuitenkin hänestä tuntuu, että aforismit ovat ikään kuin keskentekoisia, ”että ollaan muistiinpanojen ja tekstiaihioiden äärellä”. Hän kiittää suomentaja Hilja Mörsärin työtä hienoksi.
Östra Kärrstorpin kirkko

Östra Kärrstorpin kirkko () on Ruotsissa Sjöbon kunnassa sijaitseva rakennus. Se valmistui vuonna 1846 ja on tyypillinen uusklassinen rakennus. Samalla paikalla sijaitsi keskiajalla romaaninen kirkko. Kun uusi kirkko rakennettiin, niin vanhasta säästettiin torni vuoteen 1860 asti ja luultavasti vanhan kirkon kiviä käytettiin myös uuden kirkon rakentamiseen. 
Kirkon penkit ovat vuodelta 1914 ja alttaritaulu vuodelta 1916, molemmat ovat jugendtyylisiä. Alttaritaulu on lundilaisen Fredrik Krebsin tekemä öljyvärimaalaus, joka esittää Jeesusta ja rikasta miestä (Matteuksen evankeliumin 10. luku). Kastemalja on keskiajalta ja siinä on kuvattu kaksi legendaa. Sakaristossa on lunnebyläisen Evert Lundbergin tekemä kullattu puinen risti, joka on tehty tyrnistä ja siinä oleva Jeesus on tehty Östra Kärrstorpin pappilan akaasiapuusta. Saarnastuoli on 1600-luvulta ja siihen on kuvattu naisia ja miehiä.
Anno Domini (minisarja)

Anno Domini (; myös "A.D. – Anno Domini") on italialais-ranskalais-yhdysvaltalainen minisarja vuodelta 1985. "Anno Domini" on 600:n minuutin mittainen, ja se on jaettu viiteen osaan. "Anno Domini" on genreltään historiallinen draama, ja Stuart Cooper ohjasi kaikki minisarjan osat, jotka Anthony Burgess ja Vincenzo Labella käsikirjoittivat. Minisarjan tuottivat Tarak Ben Ammar ja Vincenzo Labella. "Anno Domini" laadittiin Burgessin romaanin "The Kingdom of the Wicked" (1985) pohjalta. Minisarja kuvattiin Tunisiassa 30:n miljoonan dollarin budjetilla.
"Anno Domini" kuuluu minisarjatrilogiaan, jonka muut minisarjat ovat "Moses the Lawgiver" (1974) ja "Jeesus Nasaretilainen" (1977). "Anno Dominin" ensimmäinen osa ensiesitettiin Yhdysvalloissa 31. maaliskuuta 1985. Suomessa ensimmäinen osa esitettiin 8. syyskuuta 1985. "Anno Domini" sai kaksi Primetime Emmy -ehdokkuutta, joista minisarja voitti yhden. "Anno Domini" julkaistiin DVD:nä 19. elokuuta vuonna 2013.
Juoni.
"Anno Domini" sijoittuu Jeesuksen kuoleman jälkeiseen aikaan, jossa seurataan Jeesuksen opetuslapsien elämiä ja seikkailuja. Minisarja seuraa myös keisareiden Tiberiuksen, Caligulan, Cladiuksen ja Neron hallitseman Rooman valtakunnan tapahtumia.
Ången kirkko

Ången kirkko () on Ruotsissa Ången kunnassa sijaitseva rakennus. Se on rakennettu keskiaikaisten esikuvien mukaan modernistiseen tyyliin vuosina 1957–1958 arkkitehti Johan Thomén suunnitelmien mukaan. Tuomiorovasti David Lundqvist vihki kirkon käyttöön marraskuussa 1958. 
Lattiat on pinnoitettu harmaalla kalkkikivellä. Myös alttaripöytä on kalkkikivestä tehty. Alttarin koristelun on tehnyt Folke Heybroek, joka on Amsterdamissa syntynyt, mutta Ruotsissa vaikuttanut taiteilija. Saarnastuoli on valettu betonista ja maalattu valkoiseksi. Urut on valmistanut Grönlunds Orgelbyggeri. 
Kirkon läntisessä osassa on kokoontumistilat, jonka erottaa kirkkosalista työnnettävä lasiseinä. 
Kellotapuli on punaiseksi maalattua puuta. Se on kaksikerroksinen ja ylimmällä tasolla on kellot.
Keijo Virtamo

Keijo Kalervo Virtamo (7. elokuuta 1919 Akaa – 19. marraskuuta 2021 Helsinki) oli suomalainen ensyklopedisti, joka oli mukana toimittamassa ja kirjoittamassa useita laajoja tietosanakirjoja. Virtamo kirjoitti muun muassa useita artikkeleita Suomen kunnista "Otavan isoon tietosanakirjaan" sekä musiikista "Otavan Suureen Ensyklopediaan".
Virtamo syntyi Akaassa, josta perhe muutti viisi vuotta myöhemmin Keravalle. Hän tuli ylioppilaaksi Keravan yhteiskoulusta vuonna 1938 ja alkoi opiskella Helsingin yliopistossa muun muassa estetiikkaa ja musiikkitiedettä. Toinen maailmansota keskeytti opinnot. Virtamo palveli Ässärykmentissä ja Äänisen rannikkoprikaatissa.
Virtamo valmistui filosofian maisteriksi sodan jälkeen vuonna 1953. Hän oli aloittanut tietosanakirjojen toimittamisen Otavassa jo vuonna 1949, ja ura siellä kesti 48 vuotta. Eläkkeelle jäätyään Virtamo työskenteli vielä vapaana toimittajana. Hän oli mukana useiden hakuteosten toimituskunnissa ja toimitti itse urheilu- ja musiikkitietosanakirjoja.
Suuren yleisön tietoisuuteen Virtamo tuli 1960-luvulla tietokilpailujen kautta: "Tupla tai kuitti", "Viisasten kerho", "Arpa on heitetty" ja "Naapurivisa".
Virtamo asui Helsingin Länsi-Pakilassa vuodesta 1950, kunnes muutti 2010-luvun lopulla Oulunkylään. Hänen puolisonsa oli Raili Virtamo (o.s. Hirsimäki), ja heille syntyi kolme lasta.
Felix Westermarck

Felix Westermarck (s. 8. huhtikuuta 1995 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelannut Mestis-joukkue Espoo Unitedissa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Westermarck aloitti jääkiekkoilun 6-vuotiaana Espoon Palloseurassa, josta hän siirtyi sittemmin varsinaiseen kasvattajaseuraansa Espoon Jääklubiin ja nuorempana C-juniorina Espoo Bluesiin. Westermarck voitti kaudella 2010–2011 joukkueen C-nuorten sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 27+25=52, joilla hän jakoi koko C-nuorten SM-sarjan pistepörssin toisen sijan TPS:n Oskari Siikin kanssa edellään vain Kärppien Arttu Luusuaniemi. Westermarck oli kevään 2011 pudotuspeleissä Bluesin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+9=14. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten Suomenmestaruuden. Westermarck palkittiin kauden C-nuorten runkosarjan tehopelaajana Esa Keskinen -palkinnolla ja valittiin tähdistökentälliseen. Hän käväisi kauden aikana myös Bluesin B-nuorissa, joissa Westermarck voitti myös Suomenmestaruuden.
Kaudella 2011–2012 Westermarck oli B-nuorten SM-karsinnoissa Bluesin paras syöttäjä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Eetu Koivistoisen kanssa tehoilla 4+10=14. Hän voitti kauden päätteeksi B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2012–2013 Westermarck oli 18 osumallaan Bluesin A-nuorten toiseksi paras maalintekijä Aleksi Rutasen jälkeen. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kausi 2013–2014 päättyi A-nuorten Suomenmestaruuteen.
Westermarck teki huhtikuussa 2014 kaksivuotisen sopimuksen SM-liigan nousijajoukkue Vaasan Sportin kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä 10. lokakuuta 2014 Tampereen Ilvestä vastaan. Westermarck sai ottelussa jääaikaa 7.38 minuuttia. Kaikkiaan hän pelasi kauden aikana seitsemän SM-liigaottelua. Westermarck pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Sportissa 12 SM-liigaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Suurimman osan kaudestaan Westermarck pelasi kuitenkin lainalla Mestiksen Kokkolan Hermeksessä, jossa hän pelasi kauden loppuun. Huhtikuussa 2016 Westermarck teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Sportin kanssa.
Kaudella 2016–2017 Westermarck ehti pelata kuusi SM-liigaottelua Sportissa ja yhden Mestis-ottelun lainalla Hermeksessä, kunnes hän ja Jesse Väkelä siirtyivät lokakuussa 2016 loppukaudeksi Espoo Unitediin, joka perustettiin Mestikseen konkurssiin ajautuneen Espoo Bluesin liigajoukkueen tilalle. Vastaavasti Sportiin siirtyi Matti Lamberg. Westermarck voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Maajoukkueura.
Westermarck pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän voitti pronssia. Westermarck pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2012, jolloin hän voitti hopeaa ja jakoi neljällä osumallaan Suomen sisäisen maalipörssin voiton Janne Puhakan kanssa. He jakoivat myös joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Mika Ilvosen kanssa. Westermarck on kuulunut myös alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon.
Muuta.
Westermarckin isoveli Victor pelaa puolustajana SM-liigajoukkue Vaasan Sportissa.
Metsäsuikerosammal

Metsäsuikerosammal ("Sciuro-hypnum curtum") on metsäsuikerosammalten ("Sciuro-hypnum") sukuun kuuluva lehtisammallaji. Verso on litteä, hajanaisesti haarova ja siinä on juurtumahapsia. Lehdet ovat soikeat, siirottavat ja niiden reuna on hieman hampainen. Kasvusto on mattomainen ja maanmyötäinen. Metsäsuikerosammalta esiintyy tuoreilla ja lehtomaisilla kankailla ja korpimetsien mättäillä.