Juvenali Alaskalainen

Pyhittäjä Juvenali Alaskalainen (s. Jakov Fjodorov Govoruhin, 1761 Jekaterinburg, Venäjä – 1796 Kuinerrak, Alaska) oli Amerikan ensimmäinen ortodoksinen marttyyri.
Hän oli osa ns. Kad’jakin missiota, joka koottiin Valamon ja Konevitsan luostareista lähetystyön aloittamiseksi Venäjän Amerikassa. Hän kuoli marttyyrina yuppik-eskimoiden käsissä nykyisen Alaskan mantereella vuonna 1796. Hänen muistopäivänsä ovat 2. heinäkuuta ja 24. syyskuuta, sekä Amerikan ensimmäisten marttyyrien muistopäivä 12. joulukuuta.
Elämä.
Jakov Fjodorov Govoruhin syntyi vuonna 1761. Hänen isänsä oli Fjodor Govoruhin, joka toimi Nertšinskin kaivoksissa sulattomestarina. Myös Jakov itse työskenteli Kolyvanissa Voskresenskiĭn kaivoksilla vänrikin arvoisena insinööriupseerina. Vuonna 1791 hän lähti tästä tehtävästä omasta tahdostaan ja tuli Valamon luostariin. Vuonna 1793 hänet valittiin Amerikan missioon ja vihittiin munkiksi ja sitten papiksi. Hän sai nimen Juvenali Jerusalemin ensimmäisen patriarkan Juvenalioksen mukaan.
Vuonna 1793 Valamon ja Konevitsan luostareista valittiin kymmenen henkilöä palvelemaan lähetyssaarnaajina Venäjän Amerikassa. Tämän joukon johtajana oli arkkimandriitta Ioasaf Bolotov, ja siihen kuului hänen lisäkseen kolme muuta pappismunkkia, mm. pappismunkit Juvenali ja Makari, sekä yksi munkkidiakoni ja yksi tavallinen munkki nimeltä German, ja lisäksi neljä noviisia. Heidän määränpäänsä oli Kodiakin saarella Alaskanlahdella sijainnut venäläinen siirtokunta. He matkustivat sinne ensin Siperia halki ja sitten ylittäen pohjoisen Tyynenmeren. Matkaa tuli yli 10,000 kilometriä. He saapuivat perille 24. syyskuuta 1794. Siirtokunta oli hyvin alkeellinen, ja olot jokseenkin epävakaat. Luvattua kirkkoa ei ollut, ja ilmeisesti luvattuja kolmen vuoden elintarvikkeita ei myöskään ollut missään.
Perille saapumisen jälkeen pappismunkit Juvenali ja Makari kulkivat kahden kuukauden aikana Kodiakin saaren ympäri ja kastoivat kaikki paikalliset alkuasukkaat, jotka olivat sugpiaq-eskimoita, yhteensä 6,000 henkeä. Vuonna 1795 isä Juvenali lähti mantereelle, ja hän kastoi chugach-eskimoita Nuchekissa ja dena’ina-intiaaneja Kenaissa. Seuraavana vuonna hän jatkoi länteen Iliamnajärven länsipuolelle ja kulki “mannermaan pohjoisella rannikolla kaukana Aljaskan tuolla puolen yhdessä kolmen [venäläisen] pyyntimiehen ja muutamien äskenkastettujen kenailaisten kanssa, ja siellä hänet tappoivat sikäläiset ihmiset, jotka kuuluvat sellaisiin kansoihin, joita me emme vielä ole alistaneet [venäläisten valtaan].”
Kuolema.
Isä Juvenali kuoli Kuinerrakin kylässä Kuskokwimjoen suulla vuonna 1796.
Vääriä tietoja hänen kuolemastaan tuli laajalti suuren yleisön tietoon ensin isä Ioann Veniaminovin kautta ja myöhemmin väärennetyn “Isä Juvenalin päiväkirjan” kautta. Viimeksi mainitun oli sepittänyt tunnettu huijari Ivan Petroff.
Isä Ioann 
Veniaminov kirjoitti (1840, II: 155–156/1984: 235) hänen kuolemastaan seuraavaa:
Petroffin sepittämän “Isä Juvenalin päiväkirjan” on Lydia T. Black todistanut huijaukseksi. “Tämä jokseenkin innottomasti kirjoitettu dokumentti on ristiriidassa sekä kirkon että alkuasukkaiden perinteiden ja perimätiedon kanssa, siitä on Bancroft esittänyt tunnetussa Alaskan historiassaan yhteenvedon, ja vuosisadan ajan sitä pidettiin asiaa koskevana tärkeimpänä alkuperäislähteenä. Nyt sitä voidaan kuitenkin erittäin hyvin perustein pitää sepitteenä, jonka on kirjoittanut eräs Bancroftin avustaja.”