tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Guggenheim (suku)

Guggenheim on yhdysvaltalainen, sveitsinjuutalaistaustainen suku. Guggenheimit olivat merkittäviä kaivos- ja valimoteollisuuden omistajia 1800-luvulla ja aikanaan yksi maailman rikkaimmista suvuista. Guggenheimit myivät yhtiönsä pois 1900-luvulla ja ryhtyivät hyväntekijöiksi ja lahjoittajiksi sekä taidemesenaateiksi.
Historia.
Guggenheimin suku on kotoisin pienestä sveitsiläisestä Lengnaun kylästä, jossa he asuivat ainakin vuodesta 1696 lähtien. Vaikka Lengnaun juutalaisten elämää rajoitettiinkin monin tavoin, Guggenheimit onnistuivat vaurastumaan. Lopulta Simon Meyer Guggenheim (1792–1869) muutti Lengnausta Yhdysvaltoihin tavoittelemaan vapaampaa elämää vaimonsa ja 12 lapsensa kanssa.
Yhdysvalloissa Guggenheimit myivät kankaita, vaatteita, mausteita ja kaikenlaista pikkutavaraa, joita he tilasivat Euroopasta. Simonin poika Meyer Guggenheim (1828–1905) ansaitsi omaisuuden rautatieosakkeilla ja alkoi sijoittaa kaivostoimintaan Länsi-Yhdysvalloissa. Hän perusti oman sulaton Coloradoon ja lopetti suvun kirjailu- ja tekstiililiiketoiminnan, keskittyen täysin kaivos- ja sulattotoimintaan. Guggenheimit laajensivat sulattotoimintaansa Meksikoon ja ostivat ja avasivat siellä kaivoksia. Meyerin pojan Daniel Guggenheimin suhdetoiminnan ansiosta Guggenheimit saivat Meksikon johdolta erivapauksia, eikä heidän tarvinnut maksaa tullia Yhdysvalloista tuotaville tarvikkeilleen.
Seuraavaksi Guggenheimit alkoivat rahoittaa Alaskan kuparinlouhintaa J. P. Morganin lainan avulla. Perustettiin "Alaska Syndicate", josta Guggenheimeilla oli vähän yli kolmasosa pääomasta sekä hallinnollinen ja tekninen osaaminen, minkä vastineeksi he saivat suurimman osan yhtiön tuotoista. Ensimmäisen maailmansodan myötä kuparin kysyntä nousi ja Guggenheimit rikastuivat entisestään. Rahansa he sijoittivat uusiin kaivoksiin ja metsiin Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Afrikassa.
1900-luvun alussa Guggenheimit yritettiin ostaa pois metallinsulatusalalta, mutta myytyäänkin sulatuslaitoksensa veljekset säilyttivät vallan uuden sulatusmonopoliyhtiön ASARCOn hallituksessa.
1900-luvun aikana Guggenheimit lopulta jättivät liikeyrityksensä ulkopuolisten hoidettavaksi ja siirtyivät säätiöiden, museoiden ja stipendirahastojen perustamiseen sekä hyväntekeväisyyteen. Guggenheimien säätiöistä tunnetuimpia on Solomon R. Guggenheimin säätiö, joka on perustanut Guggenheimin nykytaiteen museoita eri puolille maailmaa. Harry Frank Guggenheim (1890–1971) rahoitti avaruusmatkatutkimusta. Peggy Guggenheim oli merkittävä taidemesenaatti.
Guggenheim Partners on Guggenheimin suvun omistama sijoitusyhtiö, joka perustettiin alun perin hoitamaan suvun yksityisiä varoja.
Okinawa (1944)

Okinawa oli keisarillisen Japanin laivaston Ukuru-luokan saattaja (), joka suojasi pääosan palvelusurastaan saattueita. Se osallistui toisessa maailmansodassa kahden Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen upottamiseen.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1942 hankinnoissa Nihon Kōkanilta Tsurumista, missä köli laskettiin 10. joulukuuta 1943. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1944 ja otettiin palvelukseen kaksi kuukautta myöhemmin 16. elokuuta.
Palvelus.
Alus lähti 5. lokakuuta 1944 Kuresta suojaten "Asamamarua", jollaa oli 5 000 maavoimien ja laivaston sotilasta. Alukset saapuivat 6. lokakuuta Mojiin, mistä ne jatkoivat edelleen 8. lokakuuta Shanghaihin.
Marraskuussa 1944 alus osallistui Leyten saaren joukkojen täydentämiseen operaatio TA:ssa saattamalla kuljetusaluksia. Joulukuussa se saattoi lentotukialus "Kaiyōa".
Alus hyökkäsi 14. huhtikuuta 1945 syvyyspommein yhdessä saattajien "CD-8" ja "CD-32" kanssa Yhdysvaltain laivaston sukellusveneen "USS Snookin" kimppuun. Ei ole tiedossa, upposiko sukellusvene juuri tässä hyökkäyksessä. Alus ja saattaja "Aguni" joutuivat 27. toukokuuta ilmahyökkäykseen Koreansalmessa, jolloin "Aguni" vaurioitui pahoin tutka-ohjatusta lentopommista. Sukellusvene "USS Bonefish" upotti 19. kesäkuuta 1945 rahtialus "Konzanmarun", jolloin "Okinawa" sekä saattajat "CD-63" ja "CD-207" upottivat sukellusveneen miehistöineen syvyyspommein.
Lentotukialus "USS Independencen" lentokoneet upottivat "Okinawan" Maizurun lähellä 30. heinäkuuta 1945. Se poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta 1945.
Trudoljubivaja ptšela

Trudoljubivaja ptšela (, ”Työteliäs mehiläinen”) oli kirjailija Aleksandr Sumarokovin Pietarissa vuonna 1759 julkaisema Venäjän ensimmäinen yksityinen kirjallisuuslehti. 
Sumarokov julkaisi lehdessä omia runojaan ja ensimmäiset satiiriset proosateoksensa ja jatkoi kamppailuaan Mihail Lomonosovia vastaan. Lehdessä julkaistiin myös kirjallisuutta, historiaa ja filosofiaa käsitteleviä esseitä. Siinä ilmestyi käännöksiä mm. Voltairen ja Jonathan Swiftin teoksista. 
Muita tekijöitä olivat muun muassa Grigori Kozitski, Aleksandr Ablesimov ja Aleksei Rževski. Sensuurin aiheuttamista poistoista ja viivästymisistä kärsineen lehden ilmestyminen lakkasi jo samana vuonna ilmeisesti keisarillisen hovin tyytymättömyyden takia.
Henrik Leopold Melander

Henrik Leopold Melander (15. marraskuuta 1819 Helsinki – 24. tammikuuta 1890 Helsinki) oli suomalainen opettaja. 
Melanderin vanhemmat olivat tullintarkastaja Henrik Melander ja Sofia Dorothea Dittmar. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi 1844 ja tuli seuraavana vuonna Kuopion yläalkeiskoulun kollegaksi sekä sitten 1851 konrehtoriksi ja 1855 rehtoriksi. 1862-1863 hän oli stipendiaattina ulkomailla, valmistautuen perustettavan ruotsalaisen normaalikoulun historian yliopettajaksi, mihin virkaan hänet nimitettiin 1864. Melander laati ahkerasti historian oppikirjoja, joita käännettiin myös suomeksi ja käytettiin noin 30 vuotta Suomen kansa- ja oppikouluissa, joitakin myös Ruotsissa. Hän oli Kasvatusopillisen yhdistyksen perustajia ja kuului sen aikakauskirjan toimittajiin 1865-1870. Melander puolusti kansanvalistusta ja kansanopistojen asiaa sekä toimi vuoden 1879 koulukomiteassa suomenkielisten koulujen perustamisen puolesta. Melanderin puoliso vuodesta 1853 oli Elise Leontine Ewald (k. 1918). Gustaf Melander, Henrik Melander ja Kurt Melander olivat heidän lapsiaan.
Meatcleaver Massacre

Meatcleaver Massacre on vuonna 1977 julkaistu Evan Leen ohjaama yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Larry Justin, J. Arthur Craig, James Habif, Robert Clark, Doug Senior, Bob Mead, Alisa Beaton ja Pat Nagel.
Juoni.
Kaveriporukka tappaa "vahingossa" koulussa demoneista luennoivan professorin perheineen. Pojat painiskelevat omantunnon tuskien kanssa, kun professori makaa aivokuolleena sairaalassa. Pikku hiljaa professorin luennoilla kertomat demoniset voimat alkavat vainoamaan poikia.
Julkaisu.
"Meatcleaver Massacre" sai kotimaan ensi-iltansa Yhdysvalloissa maaliskuussa vuonna 1977. Elokuva sai San Francisco -ensi-illan 21. syyskuuta vuonna 1977. Suomessa elokuvaa on esitetty Helsingin Night Visions Film Festivalilla 5. huhtikuuta vuonna 2008 ja Iin IIK!!-kauhuelokuvafestivaaleilla 22. lokakuuta vuonna 2009. Elokuvaa on levitetty myös nimillä "Evil Force", "Revenge of the Dead" ja "The Hollywood Meatcleaver Massacre".
Elokuvan kannessa suurella fontilla mainostettu Christopher Lee esiintyy vain prologissa ja epilogissa, joilla ei ole itse elokuvan kanssa mitään tekemistä ja ne onkin ilmeisesti kuvattu erillään muusta materiaalista. Lee itse luuli jaksoja filmattaessa olevansa palkattu jonkin "Hämärän rajamailla" -tyylisen televisiosarjan juontajaksi ja suuttui aikoinaan kyseisestä huijauksesta sen verran, että nosti asiasta oikeusjutun.
Fjodor Emin

Fjodor Aleksandrovitš Emin (, ennen kastetta "Muhammed-Ali Emin;" 1735 – 27. toukokuuta 1770 Pietari) oli yksi Venäjän ensimmäisistä romaanikirjailijoista.
Suku ja koulutus.
Fjodor Eminin omiin kertomuksiin perustuvat tiedot hänen vaiheistaan ennen Venäjälle päätymistä ovat ristiriitaisia. Vuonna 1761 esitetyn asiakirjojen todistaman version mukaan hänen isoisänsä oli Itävallan armeijan puolalainen upseeri, joka 1700-luvun alussa siirtyi Turkin palvelukseen ja kääntyi muslimiksi. Bosnian beyn luona kasvanut isä sai käskynhaltijan paikan Naupaktosissa ja meni naimisiin kristityn orjan kanssa. 1750-luvun alussa Emin opiskeli Venetsiassa ja asui jonkin aikaa Lesbosin saarella, jonne hänen isänsä oli karkotettu. Sieltä he siirtyivät Algeriaan, jossa isä nimitettiin armeijan ylipäälliköksi ja poika yleni upseeriksi. Isän kuoltua Emin päätyi erinäisten vaiheiden jälkeen Portugaliin ja sieltä Lontooseen, jossa hänet kastettiin Venäjän lähetystön kirkossa. Toisten tietojen mukaan hän olisi syntynyt Puolassa, Unkarissa tai Kiovassa. Vuonna 1761 Emin saapui Pietariin, jossa hän työskenteli ulkoasian kollegiossa kääntäjänä, opetti italiaa ja meni naimisiin.
Kirjallinen ura.
Emin oli kielellisesti hyvin lahjakas. Hän osasi vähintään kahdeksaa eri kieltä ja julkaisi jo vuonna 1763 ensimmäiset portugalista ja espanjasta venäjäksi kääntämänsä romaanit. Samana vuonna hän siirtyi Katariina II:n kabinetin kääntäjäksi ja julkaisi ensimmäisen oman romaaninsa "Nepostojannaja Fortuna, ili Pohoždenije Miramonda" (”Ailahteleva onnetar tai Miramondin seikkailut”), joka pohjautuu omaelämänkerrallisiin aiheisiin. Muita teoksia olivat "Prikljutšenija Femistokla" (”Temistokleen seikkailut”, 1763) sekä Venäjän ensimmäinen kirjeromaani "Pisma Ernesta i Dorarvy" (”Ernestin ja Dorarvan kirjeet”, 1766), jonka taustalla on Jean-Jacques Rousseaun "Julie, tai uusi Héloïse" (1761). Eminin seikkailu- ja rakkausjuoniin perustuvat pikareskiromaanit sisältävät myös pohdintoja ajankohtaisista yhteiskunnallisista aiheista. Teostensa välityksellä hän kävi polemiikkia romaanikirjallisuuteen kielteisesti suhtautuneen Aleksandr Sumarokovin kanssa.
Vuoden 1766 jälkeen Emin keskittyi historian tutkimukseen. Keskeneräiseksi jäänyt "Rossijskaja istorija žizni vseh drevnih ot samogo natšala Rossii gosudarei" (1767–1769) on sekundäärilähteisiin perustuva kaunokirjallinen esitys Venäjän historiasta. Vuonna 1769 Emin julkaisi satiirista aikakauslehteä "Adskaja potšta" (”Helvetinposti”), joka yhdessä Nikolai Novikovin "Trutenin" (ven. "Трутень," "Kuhnuri") kanssa esitti polemiikkia Katariina II:n lähipiireineen julkaisemaa "Vsjakaja vsjatšina" (ven. Всякая Всячина, "Kaikenlaisia asioita") -lehteä vastaan. Kirjailijan viimeiseksi teokseksi jäi uskonnollinen traktaatti "Put k spaseniju" (”Tie pelastukseen”), josta otettiin yli 50 painosta vuosina 1780–1917.
Peuramaa

Peuramaa (ruots. "Hjortlandet") on kylä Kirkkonummella. Se sijaitsee 30 kilometriä Helsingistä länteen. Peuramaalla sijaitsee monitoimikeskus, johon kuuluvat laskettelukeskus "Peuramaa Ski", golfkeskus "Peuramaa Golf" sekä hevostilat "Peuramaa Horse".
Peuramaa Ski.
Peuramaa Ski on yksi Uudenmaan suosituimmista laskettelukohteista. Peuramaa Skin tärkein kohderyhmä on lapsiperheet. Siellä sijaitsee muun muassa Suomen pisin mattohissi. Rinteitä on neljä: leveä päärinne, jyrkkä kisarinne, leppoisa aurinkorinne sekä taitajille viettävä keskirinne. Peuramaa Skillä on vuokraamo, josta voi vuokrata talviurheiluvälineitä. Vuokraamossa on myös kamapörssi, huolto, testikeskus ja skishop.
Peuramaa Skissä on myös hiihtokoulu, joka on suunnattu lapsille. Se sisältää lasten alkeis- ja jatkokurssit sekä suksilla että lumilaudalla. Se tarjoaa myös yksityistunteja.
Peuramaa Skin rinneravintola sijaitsee laskettelurinteiden alapuolella. Rinneravintolassa on myös erillinen kabinettitila, jota voi varata erilaisiin tilaisuuksiin.
Peuramaa Golf.
Peuramaa Golf Hjortlandet (PGH) sijaitsee laskettelukeskuksen läheisyydessä. Se sisältää kolme eri kenttää: 18-reikäiset kentät "Porkkala" ja "Vanha Peura" sekä par 3 -kenttä "Pikku Peura".
Peuramaa Golfiin kuuluu myös harjoittelualueet, kurssit ja opetukset, talviharjoittelut, taukokioski sekä Ravintola Peura.
Peuramaa Horse.
Peuramaa Horse on hevostila, joka sijaitsee laskettelukeskuksen ja golfin välissä. Peuramaa Horse sisältää monia erilaisia palveluja, muun muassa hevosten koulutusta, ratsastustunteja ja hevosen kuntoutusta. Peuramaa Horsen alueella voi järjestää erityyppisiä tilaisuuksia, siellä on muun muassa kabinetti- ja kokoustila.
Vuonna 2008 Peuramaa Horse -tiloilla kuvattiin "Tallitähdet"-televisiosarjaa, joka esitettiin syksyllä 2008 Yle TV2 -kanavalla.
Muuta.
Peuramaan alueella sijaitsee Ilmetton-niminen pieni järvi.
Arwulf Arwulf

Arwulf Arwulf, oik Theodore Grenier (s. 1957 Palo Alto), on yhdysvaltalainen radiotoimittaja ja musiikkikriitikko.
Palo Altossa Kaliforniassa syntynyt Grenier muutti Michiganin osavaltiossa sijaitsevaan Ann Arborin kaupunkiin vuonna 1968. Hän on juontanut "Face the Music" -nimistä radio-ohjelmaa Michiganin yliopiston WCBN-kanavalla vuodesta 1980 lähtien. Lisäksi hän juontaa WEMU-kanavan sunnuntaiohjelmaa "The Sunday Best" ja kirjoittaa musiikkiarvosteluja Allmusic-sivustolle.
Arwulf-taiteilijanimen Grenier otti käyttöön vuonna 1971. Ennen pitkää hän vaihtoi nimen muotoon Arwulf Arwulf kyllästyttyään siihen, että ihmiset kysyivät jatkuvasti hänen etu- ja sukunimeään. Nimi kirjoitetaan usein kokonaan pienillä kirjaimilla. Hänen veljensä on elokuva- ja televisionäyttelijä Zach Grenier.
The Keeper (vuoden 1976 elokuva)

The Keeper on T. Y. Draken ohjaama ja käsikirjoittama kanadalainen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Christopher Lee ja Tell Schreiber.
Elokuvan käsikirjoitti ohjaaja Drake David Curnickin ja Donald Wilsonin tarinan pohjalta. Elokuvan tuotti Pattie Robertson ja Donald Wilson. Elokuva kuvattiin 24 päivässä lokakuussa vuonna 1975 Kanadan Vancouverissa. Elokuva sai ensi-iltansa vuonna 1976. "The Keeper" on julkaistu DVD:lle vuonna 2006.
Salaperäinen Casbah

Salaperäinen Casbah () on Rudolph Matén ohjaama brittiläinen draamaelokuva vuodelta 1956. Elokuvan päärooleissa esiintyvät Pier Angeli ja James Hayter. Muissa rooleissa ovat muun muassa Richard Molinas, Anthony Newley ja Christopher Lee. Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan loppuvaiheisiin heinäkuussa 1945.
"Salaperäinen Casbah" perustuu tohtori Bernard Victor Dryerin (1918–1995) romaaniin "Port Afrique", joka julkaistiin vuonna 1948. Romaanin pohjalta elokuvan käsikirjoituksen laati Frank Partos ja John Cresswell. David E. Rose ja John R. Sloan tuottivat elokuvan Coronado Productionsille.
"Salaperäinen Casbah" kuvattiin Technicolor-menetelmällä Algerin Kasbahissa, Algeriassa ja Marokon Tangerissa. Elokuva on André Marannen ensimmäinen elokuva.
Elokuva sai ensi-iltansa kotimaassaan Isossa-Britanniassa 18. kesäkuuta vuonna 1956. Elokuva pääsi teatterilevitykseen myös Portugalissa 21. elokuuta, Yhdysvalloissa 7. syyskuuta, Ruotsissa 17. syyskuuta, Länsi-Saksassa 28. syyskuuta ja Itävallassa marraskuussa. Suomessa elokuva julkaistiin seuraavana vuonna 15. maaliskuuta vuonna 1957. Columbia Pictures toimi elokuvan levittäjänä Isossa-Britanniassa ja Yhdysvalloissa.
Kolmiulotteinen sarjakuva

Kolmiulotteinen sarjakuva eli Kolmiulotteisen vaikutelman synnyttävää sarjakuva voidaan tehdä kahdella tekniikalla: joko värillisten lasien avulla tai niin sanotun vapaan tuijotuksen (engl. "free view") menetelmällä. Ensiksi mainitussa on silmälaseissa sininen ja punainen linssi eri silmille, ruudut piirretään hiukan erilaisina kyseisillä väreillä. Vapaan tuijotuksen menetelmässä kuvat piirretään samoilla väreillä, mutta niistä tehdään kaksi hiukan erilaista ruutua vierekkäin ja katsotaan harittaen. Kolmiulotteista sarjakuvaa on tehty verraten vähän ja lähinnä kokeiluina. Amerikkalainen "Spirit"-sarjakuva julkaistiin 1980-luvulla värillisten lasien menetelmällä yhden tarinan verran. 
Suomessa ilmestyi vuonna 1955 ensimmäinen värillisten lasien avulla katsottava kolmiulotteinen sarjakuva "Jännä-Jussi"-lehdessä. Seitsensivuisessa sarjakuvassa seikkaili Munchhausen muun muassa lentäen tykinkuulalla. Sarjakuvan oli piirtänyt Rolf Kauka. Lehden mukana olivat puna-siniset lasit. Lisäksi lehdessä oli sivun mittainen opastus kolmiulotteisuudesta ja lasien käytöstä. Ensimmäinen free view -menetelmällä tehty kolmiulotteinen sarja ilmestyi "Elämäntapainsinöörien ihmeellinen maailma" -albumissa vuonna 2004 aiheena liito-orava.
Bahawalpur

Bahawalpur (pandžabiksi ja ) on kaupunki Pakistanissa Punjabin provinssissa. Vuonna 2017 kaupungissa oli 682 116. Se oli aikoinaan Bahawalpurin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Kaupungissa on monia loistokkaita palatseja niiltä ajoilta. 
Maantiede.
Bahawalpur sijaitsee Pakistanin Punjabin provinssissa hieman Sutlejjoelta etelään. Sutlejjoen laakson alluviaalitasanko on hedelmällistä ja tiheään asuttua maatalousseutua. Länteen Bahawalpurista sijaitsee Sindh ja itään aavikkoinen Pat- tai Bar-niminen aavikkoinen alue Sutlejjoen laakson yläpuolella. Pohjoisessa ja lännessä sijaitsee Hakran syvänne.
Historia.
Nykyisen Bahawalpurin alueella oli aikanaan useita historiallisia kaupunkeja. Uch on vanha indoskyyttiläinen kaupunki hieman Bahawalpurin länsipuolella.
Itse Bahawalpur oli entisen Bahawalpurin ruhtinaskunnan pääkaupunki. Ruhtinaskunnan hallitseva Daudopta-suku oli peräisin Sindhin alueelta. Suvun toinen hallitsija Muhammad Bahawal Khan perusti nykyisen Bahawalpurin kaupungin vuonna 1748. Sikhien uhkaamat Bahawalpurin hallitsijat pyysivät apua briteiltä, jotka tekivät ruhtinaskunnasta suojelemansa alueen vuonna 1838. Ruhtinaskunnan kaudelta kaupungissa on esimerkiksi kaksi sen hallitsijoiden palatsia. Bahawalpuriin rakennettiin myös ensimmäinen Sutlejjoen ylittänyt rautatiesilta. Bahawalpurin kaupunkikunta perustettiin vuonna 1874.
Bahawalpur oli brittien alainen ruhtinaskunta aina vuoteen 1947 saakka, jolloin sen hallitsija liittyi Intian jaon yhteydessä Pakistaniin. Se on ollut osa Punjabin provinssia vuodesta 1969.
Talous.
Bahawalpuria ympäröivällä maaseudulla kasvatetaan vehnää, kikhernettä, puuvillaa, sokeriruokoa ja taateleja. Paikallisia teollisuuden tuotteita ovat puuvillaan liittyen puuvillansiemenjauho ja puuvillakankaat. Muita tuotteita ovat esimerkiksi silkki, matot ja saippua.
Väestö.
Bahawalpurin asukasluku oli Pakistanin vuoden 2017 väestönlaskennan mukaan 682 116. Vuonna 1998 asukasluku oli 408 395. Alueen asukkaat ovat pääasiassa jateja ja balucheja.
Koulutus.
Kaupungissa on toiminut Islamian yliopisto vuodesta 1925. Vuonna 2011 päätettiin perustaa lisäksi naisten yliopisto kohottamalla Sadiq Girls Degree Collegen statusta.
Jerker Lysell

Jerker Lysell (s. 27. huhtikuuta 1989 Bollnäs) on ruotsalainen suunnistaja ja sprintin maailmanmestari sekä EM-mitalisti.
Ensimmäisen maailmancupvoittonsa Lysell otti Göteborgin pudotussprintissä vuonna 2011. Falunin EM-kilpailuissa 2012 hän voitti pronssia sprinttimatkalla. Saman vuoden kesäkuussa hän voitti Sankt Gallenissa järjestetyn maailmancupin sprintin. Maailmancupissa 2013 hän voitti keskimatkan takaa-ajokilpailun Napierissa.
Police Dog

Police Dog on vuonna 1955 julkaistu Derek Twistin ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen rikoselokuva, jonka pääosissa ovat Charles Victor, Nora Gordon, Cecil Brock, John Le Mesurier, James Gilbert ja Christopher Lee. Elokuvan tuotti Harold Huth ja Douglas Fairbanks Jr..
Elokuva kuvattiin Hertfordshiren Borehamwoodissa sijaitsevilla National Studioseilla. Elokuva sai kotimaan ensi-iltansa toukokuussa vuonna 1955.
Sega Bass Fishing

Sega Bass Fishing on kolikkopelinä sekä Sega Dreamcastille, Windowsille ja kaikille seitsemännen sukupolven konsoleille julkaistu kalastuspeli. Se kehitettiin ensin vuonna 1997 Sega Model 3 -ohjelmistolle.
Pelin Dreamcast-versio on täysin pelattavissa tavallisella Dreamcast-ohjaimella, mutta se on yhteensopiva myös Sega Fishing Controller -ohjaimen kanssa.
Peli sai kritiikkiä kriitikoilta sen kapeasta luonnosta. Siitä huolimatta se näytti Dreamcastin mahtavat graafiset toiminnot kalojen liikkuessa sulavasti luoden joustavan kalastuskokemuksen. Peli myi hyvin, ja se tuli osaksi Sega All Stars -kokoelmaa.
Peli julkaistiin Wiille alkuvuodesta 2008. Peli julkaistiin myös Dreamcast Collection -kokoelmapelissä alkuvuodesta 2011 sekä PlayStation Networkissa ja Xbox Live Arcadessa lokakuussa 2011.
Paavo Turakainen

Paavo Kalevi Turakainen (s. 8. helmikuuta 1942) on Oulun yliopiston matemaattisten tieteiden laitoksen emeritusprofessori. Turakaisen erityisasiantuntemus liittyy teoreettisen tietojenkäsittelytieteen alaan kuuluvaan automaattien ja formaalien kielten teoriaan. Uransa aikana hän tutki varsinkin algoritmiseen ratkeavuuteen ja ratkeamattomuuteen liittyviä kysymyksiä. 
Turakaisen vanhemmat ovat Paavo Jalmari Nummela ja Ida Maria Turakainen. Hän tuli ylioppilaaksi Parikkalan yhteiskoulusta 1961 ja valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1965 ja lisensiaatiksi 1967. Hän väitteli siellä filosofian tohtoriksi 1968. Turakaisen väitöskirjan aihe oli "On Probabilistic Automata and Their Generalizations" () ja sen ohjaajana toimi Arto Salomaa. Turun yliopistossa Turakainen toimi assistenttina 1965–1969 ja matematiikan dosenttina vuodesta 1969. Helsingin yliopiston tietojenkäsittelyopin vt. apulaisprofessori hän oli 1969–1970 ja apulaisprofessori 1970 sekä sovelletun matematiikan professori 1970–1971. Samaan aikaan Turakainen toimi myös Jyväskylän yliopiston tietojenkäsittelyopin professorina.
Turakainen oli Oulun yliopiston matematiikan professori vuodesta 1971 ja jäi eläkkeelle 2000-luvun ensimmäisen vuosikymmenen puolivälissä, minkä jälkeen hän alkoi harrastaa runojen kirjoittamista. Turakainen on ottanut vaikutteita etenkin Eino Leinolta ja kirjoittaa runonsa kalevalamittaan. Syyskesällä 2006 hän voitti Iltalehden rakkausaiheisen runokilpailun, johon lähetettiin yli 4 000 runoa. Turakainen on käyttänyt nimimerkkejä Elämän kirjosieppo, Elämänkirjo-Sieppo ja Elämänkirjosieppo.
Micah Hyde

Micah Anthony Hyde (s. 10. marraskuuta 1974 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, jolla on myös Jamaikan kansalaisuus. Hän pelasi Jamaikan maajoukkueessa 17 ottelua vuosina 2001–2004.
Englannin mestaruussarjassa Hyde pelasi viiden kauden ajan Watfordin riveissä sekä kolme kautta Burnleyn joukkueessa. Valioliigan otteluita hänelle kertyi Watfordissa kauden 1999–2000 aikana yhteensä 34. Hyde teki niissä kolme maalia.
Kesällä 1995 Micah Hyde pelasi lainasopimuksella kymmenen ottelun ajan Euran Pallossa.
Sega Marine Fishing

Sega Marine Fishing on kalastuspeli, jossa pelaaja yrittää saada kiinni erilaisia meren huippukaloja. Pelattavuus painottuu niin että pelaajan pitää houkutella kala käymään kiinni syöttiin ja sen jälkeen kamppailla täydellisesti kalan kanssa sekä rullata se veneeseen.
Kun pelaaja nappaa kaloja, hän tienaa avustekortteja. Korteista saatavia tuotteita ovat pelaajan akvaariota varten kerättävät kalat ja esineet, kalastusvälineet, muut veneet sekä lukuisat hassuttelutarvikkeet kuten eriväriset shortsit. Peli sisältää myös kahdenlaista verkkopelimoodia: "Tournament fishingin" sekä "Fish Mailin". Tournament Fishingissä pelaajien täytyy kilpailla siitä kumpi saa isomman kalan kalastettua tietyssä ajassa. Fish mail koostuu lyhyiden viestien kirjoittelusta. Pelaajat voivat vastaanottaa satunnaisia viestejä nappaamalla kaloja.
"Sega Marine Fishingiä" pystyy pelaamaan myös Dreamcastin kalastusohjaimella. Pelaaja voi tässä pelissä myös muokata omaa hahmoaan saamillaan hatuilla, paidoilla ja muilla vaatetuksilla.
Blackstar Halo

 
Blackstar Halo on suomalainen metalliyhtye Tampereelta. Se perustettiin nimellä Downfall, jona yhtye toimi vuosina 1998–2009.
Historia.
Timo Eskelinen ja Kalle Tulonen perustivat yhtyeen vuonna 1998 nimellä Downfall. Vuonna 2000 yhtye solmi levytyssopimuksen Low Frequency Recordsin kanssa. Sopimuksen puitteissa julkaistiin EP "Dark Parade" vuonna 2001 ja täysimittainen levy "My Last Prayer" vuonna 2002. Vuonna 2005 sopimus purettiin molemminpuoleisessa yhteisymmärryksessä. Vuonna 2006 yhtye julkaisi omakustanne-EP:n nimeltä "Downfall".
Vuonna 2009 yhtye vaihtoi nimensä Blackstar Haloksi, koska Downfall-nimisiä yhtyeitä on maailmanlaajuisesti lukuisia. Vuonna 2010 julkaistu "Illuminated" on toistaiseksi ainoa Blackstar Halo -nimellä julkaistu levy. Yhtye on ilmoittanut julkaisevansa vuonna 2019 "Siren" -nimisen levyn.
Bossangoa

Bossangoa on kaupunki Keski-Afrikan tasavallassa. Se on Ouhamin prefektuurin pääkaupunki, ja vuonna 2003 sen asukasluku oli 36 478. Kaupunkia palvelee Bossangoan lentoasema (IATA: BSN, ICAO: FEFS). Bossangoan roomalaiskatolinen hiippakunta toimii Banguin arkkihiippakunnan alaisuudessa.
Bossangoa sijaitsee noin 300 kilometrin päässä Banguista. Sen halki virtaa Ouhamjoki.
In Aménas

In Aménas () on kunta ("commune") Illizin maakunnassa Algeriassa. Asukkaita kunnassa oli vuoden 2008 väestönlaskennassa 7 385. Vuoden 1998 väestönlaskennassa väkiluku oli 5 286. Kunta sijaitsee noin 1 300 kilometrin päässä pääkaupungista Algerista kaakkoon, lähellä Libyan rajaa. In Aménasin lentoasema sijaitsee 8,5 kilometrin päässä kunnan keskustasta itään. 
In Aménasin keskusta on öljy- ja kaasuntuotantolaitosten ympäröimä. In Aménasista alkavat Hassi Messaoudiin päättyvä kaasuputki sekä Haoud El Hamraan päättyvä 626 kilometriä pitkä öljyputki. Noin 25 kilometrin päässä In Aménasin keskustasta lounaaseen sijaitsee Tiguentourinen maakaasukenttä, jota operoivat yhdessä Algerian kansallinen öljy- ja kaasuyhtiö Sonatrach, brittiläinen BP ja norjalainen Statoil. Kaasukentällä alkoi keskiviikkona 16. tammikuuta 2013 yli kolme päivää kestänyt panttivankikriisi, kun raskaasti aseistautuneet islamistit ottivat Tiguentourinen kaasuntuotantolaitoksen satoja työntekijöitä panttivangeiksi.
Tähtien Talli

Tähtien Talli on vuonna 1995 perustettu Suomen Hippoksen ylläpitämä suomalaisten ravihevosten kunniagalleria. 
Tähtien Tallissa on toistaiseksi yhteensä 23 hevosta. Lämminverisiä galleriassa on 12 ja suomenhevosia 11. Ulkomailla syntyneitä hevosia on mukana kolme.
Vaikka Suomen raviurheilun perinteet ulottuvat jo 1800-luvun puolelle, painottuvat Tähtien Tallien valinnat viimeisten 20-30 vuoden aikana kilpailleisiin hevosiin. Viimeisin kunnianosoituksen saaneet hevoset ovat Ranch Kelly ja Saaga S jotka liitettiin Tähtien Talliin vuoden 2019 Ravigaalassa.
Kultaa tai kunniaa – Satsangan rock-vuodet 1973–1979

Kultaa tai kunniaa – Satsangan rock-vuodet 1973–1979 on Jukka Kuoppamäen kokoelma-albumi, joka julkaistiin 30. marraskuuta 2011 Hype Recordsin kautta. Nimensä mukaisesti kokoelma sisältää Kuoppamäen 1970-luvulla omalle Satsanga-levy-yhtiölleen levyttämiä rock-henkisiä kappaleita. Lisäksi levyä varten äänitettiin kaksi uutta, vuonna 2011 tehtyä kappaletta ”Keskiyön cowboy” ja ”Yhdy lauluun”.
Kokoelma julkaistiin, koska Kuoppamäen Satsangalle levytettyjä albumeita ei ollut aikaisemmin saatavana CD-formaatissa. Myös Kuoppamäki itse on kertonut, ettei ole kuullut vuosiin levyn sisältämiä kappaleita. Tunnetuin levyn sisältämistä kappaleista on aiemminkin CD-muodossa ilmestynyt avauskappale ”Kultaa tai kunniaa”, jolla Kuoppamäki voitti vuoden 1973 Syksyn sävel -kilpailun.
Säestäjänä kappaleilla toimii Castanja-yhtye, lukuun ottamatta vuonna 2011 levytettyjä kappaleita.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Jukka Kuoppamäki ja sovittanut Kari Hillo, ellei toisin mainita.
Alkuperäisten albumien kappalelähteet:
Tekijät.
Muusikot.
Castanja
Kappaleilla ”Yhdy lauluun” ja ”Keskiyön cowboy”
Martti Kiilholma

Martti Johannes Kiilholma (s. 3. kesäkuuta 1950 Pomarkku) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hänen seuransa oli Kankaanpään Urheilijat.
Kiilholma osallistui maastojuoksun MM-kilpailuihin Puolan Chepstowissa vuonna 1976 ja Pariisissa 1980 sekä yleisurheilun MM-kisoihin Helsingissä 1983. Helsingin kisoissa hän edusti Suomea maratonilla, mutta joutui keskeyttämään.
Vuonna 1983 Kiilholma voitti Pohjois-Kaliforniassa ensimmäistä kertaa järjestetyn "California International Marathonin".
Kitaroiden

Kitaroiden (MMLP 31) on Kari Hillon vuonna 1978 ilmestynyt toinen sooloalbumi. Albumi sisältää tunnettuja pop- ja iskelmäkappaleita instrumentaalisesti kitaralla tulkittuna. Albumin julkaisi Satsanga.
Kappaleet.
Julkaistu myös C-kasettina koodilla MMC 31..
MM-rallikausi 2013

MM-rallikausi 2013 oli rallin maailmanmestaruussarjan 41. kausi. Kausi alkoi Monte Carlosta 16. tammikuuta ja päättyi Walesin ralliin 17. marraskuuta. Hallitseva maailmanmestari Sébastien Loeb ajoi kaudella vain neljä kilpailua, joten maailmanmestarin nimi vaihtui ensimmäistä kertaa kymmeneen vuoteen. Autonvalmistaja Ford vetäytyi sarjasta omana tallinaan. Volkswagen liittyi sarjaan omana tallinaan voittaen heti kuljettajien ja valmistajien mestaruuden debyyttikaudellaan. Sarjan mestaruuden voitti ranskalainen Sébastien Ogier, joka varmisti mestaruutensa Ranskan rallissa. Toiseksi sijoittui belgialainen Thierry Neuville ja kolmanneksi suomalainen Jari-Matti Latvala.
Tulokset.
Kuljettajien mestaruus.
Yläindeksissä olevat numerot tarkoittavat Power Stagen sijoituksia.
Kaivokselan kirkko

Kaivokselan kirkko oli Vantaankosken seurakunnan kirkkorakennus ja entinen pääkirkko Vantaan Kaivokselassa. Kirkon sisätilat, erityisesti kirkkosali ja aula, vaurioituivat pahoin tuhopoltossa 2006. Rakennus oli siitä lähtien pitkään käyttämättömänä. Seurakunnan pääkirkko on vuodesta 1984 lähtien ollut Myyrmäen kirkko. Kaivokselan kirkko purettiin kesällä 2014.
Rakennus.
Kaivokselan kirkko valmistui 1969 Kaivokselan 1960-luvun aluerakentamisen yhteydessä. Vaalean, tiilijulkisivuisen kirkon suunnitteli arkkitehti Aarne Ehojoki. Kirkko sijaitsi samalla pienellä mäellä kuin vuonna 1966 valmistunut Kaivokselan koulu. Kaikki Kaivokselan 1960-luvun rakennusvaiheen rakennukset, myös asuinrakennukset, ovat Ehojoen suunnittelemia ja Rakennustoimisto A. Puolimatkan rakentamia. Kaivoksela on yksi Vantaan kaupunkikuvallisesti arvokkaista alueista.
Kirkossa ulkoisesti kuutionmuotoiseen kirkkosaliin liittyivät matalat siipirakennukset, jotka kiertyivät pienen sisäpihan ympäri. Puhdasvalettua betonia oleva erillinen kellotorni on kirkon takana kalliolla. Kirkon urut olivat 20-äänikertaiset, vuodelta 1972 ja ne oli rakentanut sotkamolainen Urkurakentamo Tuomi. Alttarilla oli tekstiilitaiteilija Oili Mäen kuvakudos "Tulkaa minun tyköni kaikki".
Tulipalo.
Kaivokselan kirkko tuhoutui sisätiloiltaan tuhopoltossa varhain sunnuntaina 15. lokakuuta 2006. Kirkkosalin sisustus tuhoutui täysin, liekit olivat lyöneet ulos rikkoutuneesta kirkkosalin kattoikkunasta. Myös rakennuksen aula vaurioitui pahoin. Palolta säästyneet osat kärsivät savu- ja vesivahinkoja. 
Purkaminen.
Vantaankosken seurakunta ilmoitti pian tulipalon jälkeen, että se ei tarvitse Kaivokselan kirkon tiloja ja ehdotti kirkon purkamista. Museovirasto ja Ely-keskus eivät hyväksyneet kirkon siipirakennuksen purkua. Lausunnossaan Museovirasto ei puoltanut myöskään suunnitellun senioritalon kytkemistä siihen. Museoviraston käytössä olleen kuntotutkimuksen mukaan rakennus olisi kunnostettavissa. Tulipalon jälkeen kirkkoa edelleen lämmitettiin, mikä aiheutti huomattavat kustannukset Vantaan seurakuntayhtymälle. Kirkko kärsi myös jatkuvasta ilkivallasta, minkä takia kirkkoon jouduttiin järjestämään vartiointi.
Vantaan seurakuntien yhteinen kirkkovaltuusto päätti kesäkuussa 2011 purkaa kirkon, koska seurakuntayhtymällä ei ole varoja kirkon uudelleenrakentamiseen. Purkupäätöksestä tehtiin valitus, jonka kirkkohallitus hylkäsi tammikuussa 2012. Vantaan kaupungin ympäristölautakunnan rakennuslupajaosto päätti antaa luvan kirkon purkamiseen joulukuussa 2013. Kesällä 2014 aloitettu purkaminen päättyi saman vuoden elokuussa. Kirkon erillistä betonista kellotornia ei purettu. Purkamisen jälkeen kirkon reunaviivat merkittiin tontille ja kirkon paikalla järjestettiin muistohartaus.
Eino Hirvonen

Eino Hirvonen (18. heinäkuuta 1902 Kitee – 20. tammikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen talouselämän vaikuttaja, ekonomi ja liikemies. Hän oli Kuusinen Oy:n johtaja 1929–1940, toimitusjohtaja 1940–1948 ja uudestaan toimitusjohtaja 1954–1960 ja puheenjohtaja 1960–1962. Hän suoritti ekonomin tutkinnon Kauppakorkeakoulussa 1923 ja kauppatieteen kandidaatin (KTM) tutkinnon 1925. Helsingin kauppakorkeakoulun hallituksen puheenjohtajana Hirvonen toimi 1950–1965. Kauppatieteiden kunniatohtorin arvo hänelle myönnettiin 1950.
Hirvonen oli tarmokkaasti mukana monessa Kauppakorkeakouluun liittyvässä toiminnassa. Hän oli KY:n puheenjohtaja 1927–1928 ja 1933–1935. Hän oli Kauppakorkeakoulun koulurakennukseen rakentamisen suurelta osin rahoittaneen toimikunnan puheenjohtaja 1947–1949. Kauppakorkeakoulun hallituksessa hän toimi 1946–1975. Hirvonen toimi myös Superteks oy:n, Ekonomiyhdistyksen, Helsingin tukkukauppiaiden yhdistyksen sekä Suomen tukkukauppiaiden liiton puheenjohtajana sekä Huhtamäki-yhtymän, Liikesivistysrahaston kannatusyhdistyksen, Karjalaisen kulttuurin edistämisäätiön, Kaupallisten ja teknillisten tieteiden tukisäätiön ja Paulon säätiön hallituksissa sekä Suomen kansallisopperan hallintoneuvostossa. Hirvosen työn mittavuudesta kertovat KY:n, Suomen Tukkukauppiaiden liiton, Suomen Liikemiesyhdistyksen, Suomen Vattuuriliiton, Suomen Ekonomiliiton ja Liikesivistysrahaston kunniajäsenyys ja Suomen Ekonomiliiton kunniapuheenjohtajuus. Tunnustukseksi lukuisista kansalaisansioistaan hän sai mm. Suomen Leijonan ritarikunnan komentajamerkin ja VR4:n. Hirvonen toimi Bulgarian pääkonsulina 1942–1950. Hänelle myönnettiin myös BulgSivAR K, ItTAR K ja RuotsVR K. Sotilasarvoltaan hän oli kapteeni. 
Hirvosen puoliso oli Aili Kuusinen. Heillä oli lapset KTM Jouko Hirvonen ja LKT Petri Hirvonen.
Paulon Säätiö jakaa Eino Hirvonen -stipendiä Helsingin kauppakorkeakoulussa opiskelleille tai opiskeleville kauppatieteen maistereille vientikoulutusta edistäviin tutkimuksiin ja toimintaan.Liikesivistysrahastossa Eino Hirvosella on oma nimikkorahasto.
Sequel

Sequel on Harry Chapinin studioalbumi vuodelta 1980.
Albumin nimikappale viittaa Chapinin ensimmäisellä pitkäsoitolla "Heads and Tales" (1972) olleen kappaleen "Taxi" jatko-osaan. Niinpä LP-levyn kannen takapuolella Chapin on kuvattu Checker-taksin kanssa.
Kappaleet.
Kaikki laulut ovat Harry Chapinin tekemiä. Julkaisija on Chapin Music (ASCAP).
Kokoonpano.
Jousi- ja puhallinsoitinten sovitukset ja johto:
Sepp Wiegand

Sepp Wiegand (s. 9. tammikuuta 1991) on saksalainen ralliautoilija.
Wiegand kilpaili IRC-sarjassa vuonna 2012 sijoittuen sarjan neljänneksi. Vuonna 2013 Wiegand saavutti uransa ensimmäiset pisteet rallin MM-sarjassa ajamalla kahdeksanneksi Monte Carlon rallissa. 
Kaudella 2014 Wiegand ajoi Esapekka Lapin kanssa Škodan uudella R5-luokan autolla rallin EM-sarjassaa.
Wiegand sijoittui EM-sarjassa toiseksi kaudella 2014 Esapekka Lapin jälkeen.
Rana Daggubati

Rana Daggubati (s. 14. joulukuuta 1984 Chennai, Tamil Nadu, Intia), yleensä pelkästään Rana, on intialainen näyttelijä. Hän on esiintynyt hindin-, telugun- ja tamilinkielisissä elokuvissa. Rana sai vuoden parhaan miestulokkaan palkintoja sekä Tollywood- että Bollywood-debyyteistään, vuosina 2010 ja 2011 ilmestyneillä elokuvilla "Leader" ja "Dum Maaro Dum".
Ennen näyttelijänuraansa Rana on työskennellyt myös elokuvatuottajana. Ensimmäinen hänen tuottamansa elokuva oli vuoden 2006 "Bommalata", joka sai vuoden parhaan telugunkielisen elokuvan kansallisen elokuvapalkinnon. Vuonna 2006 hän sai myös parhaista erikoistehosteista Nandi Awards -palkinnon elokuvalla "Sainikudu".
"The Times of Indian" järjestämässä äänestyksessä Rana valittiin vuoden 2011 lupaavimmaksi miestulokasnäyttelijäksi Bollywoodissa. Lehti valitsi hänet myös saman vuoden 20:nneksi haluttavimmaksi mieheksi.
Hopeafluoridi

Hopeafluoridi (AgF) on epäorgaaninen hopea- ja fluoridi-ionien muodostama ioniyhdiste. Ainetta käytetään fluorauskemikaalina orgaanisessa kemiassa ja lääketieteessä.
Ominaisuudet.
Hopeafluoridi on huoneenlämpötilassa kiinteä kiteinen aine. Se on kidevedettömänä värittömiä tai valkoisia kiteitä. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan monohydraatti (AgF·H2O), dihydraatti (AgF·2H2O) ja tetrahydraatti (AgF·4H2O), jotka ovat väriltään keltaisia. Toisin kuin muut hopeahalogenidit, hopeafluoridi liukenee hyvin veteen. Ultraviolettisäteily tai elektrolyysi hajottavat hopeafluoridin hitaasti hopeasubfluoridiksi (Ag2F) ja fluoriksi.
Valmistus ja käyttö.
Hopeafluoridia valmistetaan emäksisen hopeayhdisteen, kuten hopeaoksidin tai hopeakarbonaatin, ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla.
Ag2O + 2 HF → 2 AgF + H2O
Ag2CO3 + 2 HF → 2 AgF + CO2 + H2O
Hopeafluoridia käytetään orgaanisessa synteesissä fluorauskemikaalina ja se lisää fluoriatomin esimerkiksi elektrofiilisiin alkeeneihin asetonitriilin toimiessa liuottimena. Hopeafluoridin läsnä ollessa allyyliset kloridit reagoivat siloksisyklopropaanien kanssa muodostaen tyydyttymättömiä ketoneja. Lääketieteessä hopeafluoridia voidaan käyttää antimikrobisena yhdisteenä.
Vallikenttä

Vallikenttä on Haminan kaupungissa sijaitseva pesäpallostadion. Haminan Palloilijat pelaa kentällä joukkueidensa kotiottelut. Vallikenttä sijaitsee kaupungin pohjoislaidalla, Reserviupseerikoulun ja Kirkkojärven välissä.
Syksyllä 2015 Vallikentän hiekkatekonurmi pinta uusittiin ja osa vanhasta hiekkatekonurmesta siirrettiin takakentälle. Vuonna 2023 Haminan Palloilijat joutuivat anomaan poikkeuslupaa pelatakseen Vallikentällä seuraavana kautena, sillä kenttä ei täyttänyt vaatimuksia katsomoiden osalta. Kaudella 2024 Vallikenttä oli ainut Superpesis kenttä, jossa ei ollut katettua katsomoa. Superpesis määräsi, että vuoteen 2027 mennessä Vallikentällä täytyi olla katettu katsomo, jotta sitä voitaisiin käyttää Superpesis otteluissa.
Yleisömäärät.
Vallikentän yleisöennätys, 5215 katsojaa, tehtiin 3. kesäkuuta vuonna 1968, Haminan Palloilijoiden ja Vimpelin Vedon välisessä runkosarjaottelussa. Ottelu oli kauden 1968 toiseksi katsotuin ottelu.
Kimmo Heinonen (poliitikko)

Kimmo Anssi Mikael Heinonen (s. 7. maaliskuuta 1977 Seinäjoki) on suomalainen poliitikko ja yrittäjä. Hän on kotoisin Seinäjoelta.
Kimmo Heinonen on Tukkutalo Heinonen Oy toimitusjohtaja ja omistaja sekä valtakunnallisen tukkukauppaketjun Suomen Palvelutukkurit Oy:n entinen hallituksen puheenjohtaja. 
Hän toimi Seinäjoen kaupunginhallituksen puheenjohtajana kaudella 2013–2017, ja valittiin kaudelle 2017–2021 kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi. Lisäksi hän on toiminut Seinäjoen kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 2001 lähtien mm.varapuheenjohtajana ja toimi Kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtajana kuusi vuotta. 
Kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen puheenjohtajuuden lisäksi Heinonen on toiminut kymmenissä muissa Seinäjoen kaupungin ja Etelä-Pohjanmaan maakunnan luottamustehtävissä. Heinonen oli myös Suomen Kuntaliiton valtuuston jäsen. Heinonen on puoluetaustaltaan kokoomuslainen ja on toiminut myös Kokoomuksen eri järjestötehtävissä. 
Lisäksi hän on toiminut yhdeksän vuotta Seinäjoen Yrittäjien puheenjohtajana ja Etelä-Pohjanmaan yrittäjien varapuheenjohtajana.Heinonen oli luovuttamassa valtakunnallista Yrittäjyyden monumenttia vuonna 2005. 
Hän oli vuonna 2012 perustetun pesäpallon fuusioseura JymyJussit Oy:n ensimmäinen puheenjohtaja. Nykyään Heinonen toimii Seinäjoen Tangomarkkinoiden puheenjohtajana.
Heinosella on kaksi tytärtä.
Johan Hisinger

Johan Hisinger (vuoteen 1770 Hising tai Hisingh; 31. tammikuuta 1727 Tukholma – 19. toukokuuta 1790 Fagervik) oli ruotsalaissyntyinen suomalainen ruukinpatruuna ja vuorineuvos.
Hisinger kuului varakkaaseen ruotsalaiseen Hising(h)-kauppiassukuun, josta suomalainen Hisinger-aatelissuku polveutui. Hänen vanhempansa olivat Mikael Hising ja Margareta Frodbom. Hisinger kirjoittautui Uppsalan yliopistoon vain 10-vuotiaana 1737. Hän aikoi ensin virkamiesuralle ja oli Ruotsin vuorikollegion palveluksessa 1747–1758. Isänsä kuoltua hän otti kuitenkin 1760-luvun alkuun mennessä yksin haltuunsa tämän osittain omistamat Skogbyn, Billnäsin, Fagervikin, Taalintehtaan ja Björkbodan rautatehtaat Suomessa. Fagervikiin Hisinger muutti asumaan 1758 ja rakennutti sinne sekä useita tuotantotiloja että uuden päärakennuksen, Fagervikin kartanon. 
Hisinger harjoitti myös suoviljelyä ja puutarhahoitoa ja oli puutarhanhoidon uranuurtajia Suomessa. Hän rakennutti Fagervikiin noin vuonna 1760 kasvihuoneen, jollaisia ei ollut koko Uudellamaalla vielä 1820-luvullakaan kuin pari kolme. Suoviljelykokemuksistaan Hisinger laati vuonna 1786 artikkelin "Rön och Försök wid Mossars och Kärrs uppodling" julkaisuun "Hushållnings Journal". Hän oli myös filantrooppi ja kulttuurin harrastaja, järjesti kartanonsa työntekijöiden lapsille koulumestarin ja hankki ison kirjaston. Hisinger oli Aurora-seuran jäsen ja Henrik Gabriel Porthanin ystävä. Hänet aateloitiin vuonna 1770 nimellä "Hisinger" ja lyötiin Vasa-ritarikunnan jäseneksi vuonna 1775. Vuorineuvos hänestä tuli vuonna 1778. Hisingerin kuoltua Kuninkaallinen isänmaallinen seura teetti muistomitalin hänen kunniakseen.
Hisingerin ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1756 Magdalena Catharina Wittfoot (1734–1782) ja toinen vuodesta 1783 Johanna Elisabet Krook (1747–1788). Hänellä oli ensimmäisestä avioliitostaan kaksi tytärtä ja yksi poika, vapaaherra ja ratsumestari Michael Hisinger, joka jatkoi isänsä työtä ruukinpatruunana. Kreivi Johan Fredrik Aminoff oli Hisingerin vävy. Hisingeristä polveutui Suomen aateliin kuulunut Hisinger-Jägerskiöld-suku.
Wilhelm Hisinger

Wilhelm Hisinger (1766–1852) oli ruotsalainen kaivostenomistaja, kemisti, mineralogi. Hän tutki Jöns Jacob Berzeliuksen kanssa galvaanisen virran vaikutusta suoloihin. He löysivät vuonna 1803 uuden alkuaineen, ceriumin oksidin.
Hänen setänsä oli Johan Hisinger.
New in Town

New in Town (myös New in Town – valloittava yllätys; ) on Jonas Elmerin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 2009. Elokuvan pääosia esittävät Renée Zellweger ja Harry Connick, Jr..
"New in Town" sai ensimmäisen ensi-iltansa Israelissa 29. tammikuuta vuonna 2009. Yhdysvalloissa elokuva julkaistiin 30. tammikuuta.
Juoni.
Lucy Hill (Renée Zellweger) on miamilainen sinkkunainen, joka joutuu työmatkalle Minnesotan kylmään New Ulmiin. Tropiikkiseen ilmastoon tottunut Lucy on ihmeissään paikallisten junttiudesta. Lucyn tehtävänä on tehostaa paikallisen tehtaan toimintaa korvaamalla osa työntekijöistä roboteilla. Asiat menevät kuitenkin päälaelleen, kun Lucy saa kuulla pääkonttorista tehtaan sulkemisesta kokonaan. Asukkaisiin, varsinkin erääseen Tediin (Harry Connick, Jr.), pikkuhiljaa lämmennyt Lucy päättää, että tehdas on säilytettävä hinnalla millä hyvänsä.
Tuotanto.
Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Ken Rance ja C. Jay Cox. Elokuvan tuottajina toimivat Peter Safran, Darryl Taja, Tracey E. Edmonds, Paul Brooks, Phyllis Laing ja Andrew Paquin. Elokuvan työnimenä oli "Chilled in Miami".
"New in Town" kuvattiin Kalifornian Los Angelesissa, Floridan Miamissa, Manitoban Selkirkissä ja Winnipegissä 8 miljoonan dollarin budjetilla.
Julkaisu.
"New in Town" julkaistiin 1 941 teatterissa 30. tammikuuta vuonna 2009 ja tuotti avauspäivänään noin 2,5 miljoonaa dollaria. Avausviikonlopun lopussa elokuva oli tuottanut arviolta 6,75 miljoonaa dollaria ja sijoittui kahdeksanneksi.
Vastaanotto.
"New in Town" tuotti kotimaassaan 16 734 283 dollaria ja 12 276 534 dollaria ulkomailla. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 29 010 817 dollaria elokuvan 8 miljoonan dollarin budjetista.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 28 prosentin ”mätä”-arvosana, joka perustuu 163 arvosteluun. Elokuvalla on Internet Movie Databasessa 5.4 tähteä kymmenestä.
DVD-julkaisut.
"New in Town" julkaistiin DVD:lle 26. toukokuuta vuonna 2009. Suomessa elokuva ei päässyt teatterilevitykseen, mutta julkaistiin DVD:lle 25. syyskuuta vuonna 2009. Elokuva on saanut myös DVD-julkaisut vuosina 2011 ja 2012.
Eduard Hisinger

Eduard Viktor Eugène Hisinger (16. heinäkuuta 1832 Fagervik – 23. lokakuuta 1904 Fagervik) oli suomalainen vapaaherra, ruukinpatruuna, valtiopäivämies ja kasvitieteilijä.
Henkilöhistoria.
Hisingerin vanhemmat olivat Fagervikin patruuna, vapaaherra Johan Fridolf Mikael Hisinger (1803–1883) ja Alexandra Elisabet Bodisco. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Helsingissä 1850 ja opiskeli luonnontieteitä Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1855 ja filosofian maisteriksi 1857. Hisinger suoritti vielä luonnonhistorian opintoja Berliinissä 1856 ja teki kasvitieteellisen opintomatkan Sveitsin Alpeille 1856. Hisinger sai Helsingin yliopiston filosofian kunniatohtorin arvon 1882.
Hisinger oli tilanomistajana Pohjan Brödtorpissa 1858–1899 ja Fagervikin ruukinpatruuna hänestä tuli isänsä jälkeen 1885. Hän kehitti Fagervikin maataloutta mutta Fagervikin ruukin toiminta päättyi hänen aikanaan 1903. Hisinger osallistui säätyvaltiopäiville aatelissäädyssä 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900.
Hisinger oli naimisissa vuodesta 1858 Constance Johanna Ramsayn (1837–1925) kanssa.
Kentucky Medal of Honor Memorial

Kentucky Medal of Honor Memorial on muistomerkki Louisvillen kaupungissa Kentuckyn osavaltiossa Yhdysvalloissa. Pronssista valmistetun veistoksen on suunnitellut ja veistänyt yhdysvaltalainen kuvanveistäjä Doyle Glass. Veistos on 1,2 metriä korkea ja seisoo metrisen graniittialustan päällä. Muistomerkki paljastettiin veteraanien päivänä vuonna 2001.
Muistomerkki on pystytetty niiden kaikkien kentuckylaisten muistoksi, jotka ovat saaneet Medal of Honor -mitalin. Muistomerkin alustassa lukee Medal of Honor -mitalin saaneiden nimet.
Lilyhammer

Lilyhammer on norjalais-amerikkalainen draamakomedia-televisiosarja. Pääosassa oleva Steven Van Zandt esittää newyorkilaista mafia-jäsentä, joka yrittää aloittaa uutta elämää Lillehammerissa, Norjassa todistettuaan muita mafiajäseniä vastaan oikeudenkäynnissä. Ensimmäinen esityskausi alkoi Norjan NRK1-kanavalla 25. tammikuuta 2012 ja ensimmäinen jakso keräsi ennätysmäiset 998 000 katsojaa. Sarjan ensiesitys Pohjois-Amerikassa oli Netflixillä 6. helmikuuta 2012, jolloin kaikki sen kahdeksan jaksoa tulivat saataville. "Lilyhammer" on ensimmäinen Netflixin kautta pääasiassa julkaistavaksi tuotettu sarja.
Norjan ja Pohjois-Amerikan (Kanada ja Yhdysvallat) ohella useat kansalliset televisioyhtiöt ostivat sarjan ja sitä esitettiin syksyllä 2012 muun muassa BBC Four -kanavalla Britanniassa ja SVT-kanavalla Ruotsissa. Sarja on esitetty myös Saksassa, Australiassa, Tanskassa ja Ranskassa. Suomessa sarjan esitti Yle Fem keväällä 2012.
Sarjan toista tuotantokautta alettiin kuvata Oslossa tammikuussa 2013.'
Sarjan kolmas ja viimeinen tuotantokausi julkaistiin vuonna 2014.
Tule omakseni

Tule omakseni () on Richard Loncrainen ohjaama yhdysvaltalainen draamakomediaelokuva vuodelta 2009. Road movien pääosia esittävät Renée Zellweger Anne Deveraux'na, Logan Lerman Georgena ja Mark Rendall Robbiena. Elokuva kertoo voimakastahtoisen naisen haaveesta löytää unelmiensa mies.
"Tule omakseni" perustuu löyhästi George Hamiltonin kertomaan tarinaan hänen nuoruudestaan, kun hän oli ollut äitinsä ja veljensä kanssa tien päällä.
Juoni.
Vuoden 1953 New Yorkissa hienossa ja suuressa kerrostalossa asusteleva Deverauxin perheen äiti Anne (Renée Zellweger) pakkaa tavaransa ja ottaa mukaansa kaksi poikaansa yllätettyään muusikkona työskentelevän aviomiehensä (Kevin Bacon) sängystä toisen naisen kanssa. Dan ei usko vaimonsa häipyvän, koska Anne on tottunut jättämään lasten kasvattamisen perheen palvelijattarelle; hän ei edes osaa sanoa, mitä koulua pojat käyvät. Hän on kuitenkin saanut tarpeekseen miehensä saamattomuudesta ja syrjähypyistä ja nyt lähtö on sinetöity.
Tuhlattuaan suuren osan rahoistaan uuteen siniseen Cadillaciin, äiti ja pojat matkustavat kaupungista toiseen Annen yrittäessä etsiä itselleen uutta miestä, joka voisi elättää heidät. Anne ei itse halua käydä töissä, koska työnteko ei sovi hienolle naiselle. Parasta ennen -päivänsä ohittanut, itsestään paljon kuvitteleva ja kaiken lisäksi huono – vaikkakin rakastava, mutta ei rakastettava – äiti ei tahdo kovin monelle kelvata.
Ympäri Amerikkaa kierrellessään Robbie (Mark Rendall) huomaa haluavansa ryhtyä näyttelijäksi esittäessään koulun näytelmissä Shakespearen luomia henkilöitä ja Annen toinen poika George (Logan Lerman) saa huomiota opettajaltaan kirjoituslahjoillaan. Jatkuva muuttaminen ja koulujen vaihtuminen ei kuitenkaan helpota nuorten elämää, eikä heidän äitinsäkään näytä ajattelevan muita kuin itseään. Annen on aika vihdoinkin aikuistua ja oppia ajattelemaan myös lapsiaan.
Tuotanto.
"Tule omakseni" kuvattiin Marylandin Baltimoressa, Lothianissa ja Uppercossa ja New Mexicon Santa Fessä. Elokuvan kuvakset alkoivat 9. kesäkuuta vuonna 2008.
Elokuvassa käytettiin vuoden 1953 Cadillac Eldoradoa.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Tule omakseni" sai ensi-iltansa 12. helmikuuta vuonna 2009 Berliinin elokuvajuhlilla. Kotimaassaan Yhdysvalloissa elokuva pääsi rajoitettuun levitykseen 21. elokuuta vuonna 2009 New Yorkissa ja Los Angelesissa. 4. syyskuuta 2009 elokuva pääsi vähän laajempaan teatterilevitykseen Yhdysvalloissa. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 3 026 272 dollaria.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 68 prosentin "tuore"-arvosana, joka perustuu 72 arvosteluun.
"Tule omakseni" on julkaistu myös DVD:lle vuosina 2009, 2010 ja 2011.
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet.
"Tule omakseni" sai Berliinin elokuvajuhlilla kaksi palkintoehdokkuutta, joista se voitti yhden. Ohjaaja Richard Loncraine voitti Prize of the Ecumenical Jury -palkinnon ja oli ehdolla Kultaisen karhun saajaksi.