tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
STS-114

STS-114 oli avaruussukkula Columbian onnettomuuden (lento STS-107) jälkeinen ensimmäinen avaruussukkulalento (lento tunnettu myös nimellä "Return to Flight"). Lento oli Kansainvälisen avaruusaseman tarviketäydennyslento. STS-114 laukaistiin 907 päivää Columbian tuhoutumisen jälkeen 26. heinäkuuta 2005 kello 14:39 UTC Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Huonon sään vuoksi lento laskeutui Maahan 14 päivän päästä 9. elokuuta 2005 varalaskupaikkaan Edwards Air Force Baseen Kaliforniassa.
Lähdössä polttoainetankista irtosi odottamatta eristeaineen palasia aivan kuten Columbian onnettomuudessakin. 27. huhtikuuta 2005 Nasa ilmoitti lykkäävänsä seuraavia sukkulalentoja kunnes eristeaineen irtoaminen lähdössä saataisiin ratkaistua.
Puumalan vaakuna

Puumalan vaakuna on Puumalan kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa paikkakunnan historiaan: Turun rauhassa vuonna 1743 Puumalasta tuli rajapitäjä, mutta kapea Puumalansalmi on strategisen sijaintinsa vuoksi ollut usean taistelun tapahtumapaikka jo 1500-luvulta lähtien.
Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kilvessä kolme kilven tyvestä kohoavaa hopeista sudenhammasta, joissa mustat, punaliekkiset kranaatit.” Vaakunan on suunnitellut Tapio Vallioja, ja Puumalan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. syyskuuta 1962. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 18. huhtikuuta 1963.
Warkauden Lehti

Warkauden Lehti on viisipäiväinen sitoutumaton aluelehti, jonka kotipaikka on Varkaus. Levikkialueeseen kuuluvat Varkauden lisäksi Joroinen, Leppävirta, Heinävesi, Pieksämäki ja Rantasalmi. Vuonna 2017 lehden levikki oli 7 797 (LT2017).
Warkauden Lehti on perustettu vuonna 1919. Sen perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Armas Emanuel Salmelainen, joka oli myös Metsästys ja kalastus -lehden ensimmäinen päätoimittaja.
Warkauden Lehti tuli A. Ahlström Oy:n omistukseen 1926, jolta lehti siirtyi Savon Sanomille 1986. 
"Warkauden Lehteä" julkaisee mediakonserni Keskisuomalaiseen kuuluva Savo-Karjalan Media Oy.
Warkauden Lehden päätoimittaja on Sari Ristamäki. Aikaisemmin päätoimittajia ovat olleet Armas Salmelainen vuosina 1919–1926, Mauno Koskinen 1926–1928, Aarno Kemppainen 1928–1930, Urho I. Eerikäinen 1931, Kalervo Kivimäki 1931–1952, Kyösti Taanila 1952–1978, Lauri Koikkalainen 1978–1994, Mai Koivula 1994–2007, Timo Ruotsalainen 2008 ja Mai Koivula 2008–2010.
Lehden toimituskuntaan ovat vuosien varrella kuuluneet muun muassa kirjailijat Risto Karlsson ja Arto Paasilinna.
Michael Frolík

Michael Frolík (s. 17. helmikuuta 1988 Kladno, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelaa ELH-liigan Rytiri Kladnossa. 
Ura.
Frolík on HC Kladnon kasvatti. Hän pelasi seuran juniorijoukkueissa kausilla 2002–2003, 2003–2004 ja 2004–2005. Jälkimmäisellä hän pelasi Extraligassa 27 ottelua tehoin 3+1=4. Kaudella 2005–2006 hän pelasi liigassa 48 ottelua tehoin 2+7=9. Florida Panthers varasi Frolíkin ensimmäisellä kierroksella 10. pelaajana . Kaudeksi 2006–2007 Frolík siirtyi Pohjois-Amerikkaan QMJHL-juniorisarjaan Rimouski Océanicin joukkueeseen. Frolík teki kaudella tehot 31+42=73 ja hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen.
Frolík pelasi QMJHL:ssä vielä kauden 2007–2008. Kaudeksi 2008–2009 hän siirtyi Florida Panthersiin. Hän oli tehoilla 21+24=45 joukkueen viidenneksi paras pistemies. Kaudella 2009–2010 Frolíkille asetettiin suuremmat odotukset ja hän teki tehot 21+22=43, joilla oli seuran kolmanneksi paras pistemies. Frolík aloitti kauden 2010–2011 Panthersissa ja teki 52 ottelussa 29 pistettä mutta vain kahdeksan maalia. Hänet kaupattiin Chicago Blackhawksiin helmikuussa 2011. Vaihtokaupassa Chicagoon siirtyi lisäksi maalivahti Alexander Salák ja Florida sai Jack Skillen, Hugh Jessimanin ja David Pacanin.
Frolík pelasi Blackhawksissa kauden 2010–2011 lopun lisäksi kaudet 2011–2012 ja 2012–2013, joilla hänen pistemääränsä laskivat selvästi aiempiin kausiin verrattuna. Hän keräsi kuitenkin kehuja roolistaan puolustavana hyökkääjänä, etenkin alivoimalla, yhdessä Marcus Krügerin kanssa ja oli voittamassa kesäkuussa 2013 Stanley Cupia. Hän teki pudotuspeleissä 2013 kymmenen tehopistettä, kolme maalia ja seitsemän syöttöpistettä, 23 ottelussa. Frolík aloitti kauden 2012–2013 Piráti Chomutovissa Extraligassa NHL:n työsulun vuoksi, joka kesti tammikuuhun 2013 asti. 
Vajaa viikko Stanley Cup -voiton jälkeen Frolík siirtyi Winnipeg Jetsiin, jolta Blackhawks sai vaihdossa kaksi varausvuoroa, kolmannen ja viidennen kierroksen, . Heinäkuussa 2014 Frolik solmi Winnipeg Jetsin kanssa yhden vuoden jatkosopimuksen, joka on arvoltaan 3,3 miljoonaa dollaria. 
Lokakuussa 2020 Frolik teki vapaana agenttina Montreal Canadiensin kanssa yksivuotisen ja 750 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Frolík on pelannut jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2011 ja 2012. Hän oli voittamassa molempina vuosina MM-pronssia. Aiemmin hän edusti Tšekin nuorisomaajoukkueita. Hän oli mukana alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2004, 2005 ja 2006 voittaen kahdesti pronssia. Nuorten MM-kilpailuissa hän oli mukana vuosina 2005, 2006, 2007 ja 2008.
Lähde: Eliteprospects.com
Nick Leddy

Nick Leddy (s. 20. maaliskuuta 1991 Eden Prairie, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-joukkue San Jose Sharksissa. Leddyn vahvuuksia ovat nopeus ja kiekonhallinta.
Ura.
Leddy syntyi Minnesotan Eden Prairiessa ja hän kävi kotikaupungissaan lukion loppuun. Leddy palkittiin kauden 2008–2009 päätteeksi Minnesotan osavaltion parhaana lukiokiekkoilijana Mr. Hockey -palkinnolla. Minnesota Wild varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 16. pelaajana . Leddy on siitä harvinainen yhdysvaltalaispelaaja, että hän kieltäytyi mahdollisuudesta lähteä Yhdysvaltain kehitysjoukkueeseen.
Kauden 2009–2010 Leddy pelasi Minnesotan yliopistojoukkueessa. Helmikuussa 2010 Minnesota Wild kauppasi hänen oikeudet sekä Kim Johnssonin Chicago Blackhawksiin vaihdossa Cam Barkeriin. Leddy teki heinäkuussa 2010 kolmivuotisen ja 2,7 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Blackhawksin kanssa. Hänen kautensa 2010–2011 on kulunut pääasiassa AHL-joukkue Rockford IceHogsissa, mutta Leddy on debytoinut myös Blackhawksin NHL-joukkueessa. Hän teki NHL-debyyttinsä 8. lokakuuta 2010 Colorado Avalanchea vastaan ja ensimmäinen NHL-maali syntyi 11. lokakuuta 2010 Buffalo Sabresia vastaan. Yhteensä Leddy pelasi NHL:ssä 46 runkosarjaottelua tehoin 4+3=7 sekä seitsemän playoff-ottelua ilman tehopisteitä.
Kaudella Leddy kaupattiin New York Islandersiin vaihdossa Ville Pokkaan, T. J. Brennaniin ja Anders Nilssoniin. Helmikuussa 2015 Leddy teki seitsenvuotisen ja kokonaisarvoltaan 38,5 miljoonaan dollarin arvoisen sopimuksen Islandersin kanssa. 
Heinäkuussa 2021 Islanders kauppasi Leddyn Detroit Red Wingsiin vaihdossa hyökkääjä Richard Pánikiin ja toisen kierroksen varausvuoroon.
Maaliskuussa 2022 Red Wings kauppasi Leddyn ja Luke Witkowskin St. Louis Bluesiin vaihdossa Oskar Sundqvistiin, Jake Walmaniin, ja toisen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2025 Blues asetti Leddyn siirtolistalle josta San Jose Sharks poimi hänet joukkueeseensa.
Maajoukkue.
Leddy voitti alle 20-vuotiaiden MM-pronssia vuonna 2011.
Książ

Książ () on linna Sleesiassa, Puolassa lähellä Wałbrzychin kaupunkia. Se on Puolan kolmanneksi suurin linna ja rakennettu vuosina 1288–1292 . Myöhemmin linnaa on laajennettu aina 1900-luvulle saakka. Linnassa onkin näkyvillä vaikutteita useilta eri vuosisadoilta. 
Historia.
Ksiazin linnaa, alkuperäiseltä saksalaiselta nimeltään Fürstenstein, on hallinnut kautta aikojen useat eri omistajat, mutta pisimpään se on ollut 400 vuotta linnaa hallinneen Hochbergin suvun hallussa. Toisen maailman sodan aikaan Natsi-Saksa takavarikoi linnan ja teki linnaan muutoksia päämääränään tehdä linnasta yksi Adolf Hitlerin tukikohdista. Saksan hävittyä sodan puna-armeija sai linnan haltuun tuhoten linnaa ja vieden kaiken irtaimiston mennessään. Toisen maailmansodan jälkeen Fürstenstein osana muuta Sleesiaa luovutettiin osaksi Puolaa ja linna sai nykyisen nimensä. Linnan kunnostustyöt aloitettiin 1956 ja ne kestivät 30 vuotta. Nykyään linnassa toimii museo ja luksushotelli. Linnaa ympäröi suojelukohteena oleva puisto, joka on vapaasti suomennettuna Książin maisemapuisto (puolaksi Książański Park Krajobrazowy).
Valmari Toikka

Volmari "Valmari" Toikka (27. joulukuuta 1902 Vehkalahti – 21. joulukuuta 1990 Vehkalahti) oli suomalainen maastohiihtäjä.
Toikka edusti Suomea Lake Placidin talviolympialaisissa 1932 sijoittuen 18 kilometrillä seitsemänneksi ajalla 1.27.51. Pronssimitalisti Veli Saarisesta Toikka jäi noin kaksi ja puoli minuuttia. Salpausselän kisoissa hän voitti 10 kilometriä 1931 ja 50 kilometriä 1934. Lisäksi hän oli kolmas 50 kilometrillä 1933.
Josef Musil

Josef Musil (3. heinäkuuta 1932 Kostelní Lhota – 26. elokuuta 2017 Praha) oli Tšekkoslovakiaa edustanut lentopalloilija. Hän kuului vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hopeaa ja vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Prahaan vuonna 1946 muuttanut Musil pelasi passarina. Lajinsa maailmanmestaruuskilpailuissa hän oli voittamassa kultaa ja kahta hopeaa sekä Euroopan-mestaruuskilpailuissa kahta kultamitalia. Hänet otettiin Volleyball Hall of Fameen vuonna 2004. Aikoinaan Tšekkoslovakiassa hän sai ”ansioituneen urheilumestarin” arvonimen.
Neil Wilson (tenori)

Neil Wilson (4. kesäkuuta 1956 – 21. elokuuta 2000) oli tenori. Hän esiintyi Metropolitan-oopperassa vuosina 1988–1993, ja erityisen suosituksi muodostui hänen esittämänään "Wertherin" nimirooli.
Wilson syntyi Lubbockissa, Texasissa, ja valmistui Southwestern Universitysta ja Oklahoma City Universitysta. Hän teki oopperadebyyttinsä vuonna 1980 "Falstaffin" esityksessä Wolf Trapissa. Pian hän pääsi esiintymään Carnegie Halliin ja Stuttgartiin. Metropolitan-oopperassa Wilson esiintyi ensimmäistä kertaa vuonna 1988 Macduffina. Vuonna 1990 hänestä tuli Berliinin Komische Operin johtava tenori. Hän esiintyi lisäksi muun muassa Wienin valtionoopperassa ja Glyndebournessa. 
Wilsonilla oli koti sekä New Yorkissa että Berliinissä. Hän menehtyi munuaissyöpään 44-vuotiaana; leskeksi jäi Linda Mungia.
Ernst Franz Hase

Ernst Franz Hase (10. lokakuuta 1880 Saalhausen, Saksa – 8. syyskuuta 1953 Vaasa) oli saksalais-suomalainen oboisti ja kapellimestari.
Hase tuli vuonna 1901 Saksasta Suomeen Vaasan Soitannollisen Seuran oboistiksi. Soittotyön ohessa hän myös opetti seuran yhteydessä toimineessa orkesterikoulussa. Vuonna 1930 perustettiin Vaasan kaupunginorkesterin edeltäjä, Vaasan Orkesteriyhdistys ry:n Amatööriorkesteri, jonka ensimmäinen johtaja oli Alfred Holm. Kun Holm siirtyi vuonna 1934 Tammisaareen sotilassoittokunnan kapellimestariksi, Vaasan musiikkielämään jo hyvin perehtynyt ja kapellimestarin kurssin käynyt Hase valittiin orkesterin uudeksi kapellimestariksi. Hasen johtajakaudella orkesterin taso nousi ja sen ohjelma monipuolistui. Orkesteri antoi sinfoniakonserttien lisäksi muun muassa kansankonsertteja, koululaiskonsertteja ja vuotuisen Suomen säveltaiteen viikon teemakonsertteja.
Hasen puoliso oli Tyyne Kerttu Hase (s. Passinen), jonka kanssa Hase avioitui vuonna 1908. Noin vuonna 1935 he perustivat yhdessä Vaasan Konservatorion, josta tuli kaupungin kolmas musiikkioppilaitos Vaasan Musiikkikoulun ja Vaasan Orkesterin koulun lisäksi. Konservatorio toimi 1950-luvulle saakka, jolloin Vaasaan perustettiin kunnallinen Kuula-opisto. Vaasan orkesterin johtajaksi tuli Hasen jälkeen Eino Haipus, jonka kaudella orkesterin toiminta laajeni maakunnalliseksi.
Movita Castaneda

Maria Luisa ”Movita” Castaneda (12. huhtikuuta 1916 Nogales, Arizona – 12. helmikuuta 2015 Los Angeles, Kalifornia (Huom. toisten lähteiden mukaan hän on syntynyt vuonna 1921)) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän esiintyi usein eksoottisten naisten ja laulajien rooleissa. Hänet nähtiin muiden muassa elokuvissa "Carioca" ("Flying Down to Rio", 1933), "Kapina laivalla" ("Mutiny on the Bounty", 1935), "Kauhujen torni" ("The Tower of Terror", 1941), "Apassilinnake" ("Fort Apache", 1948), "The Mysterious Desperado" (1949) ja "Saddle Legion" (1951). Television puolella hän esiintyi esimerkiksi useissa "Knots Landing" -sarjan jaksoissa vuosina 1987–1989.
Meksikolais-yhdysvaltalainen Castaneda syntyi Nogalesissa, Arizonassa. Hän oli vuosina 1939–1944 naimisissa irlantilaisen nyrkkeilijän, laulajan ja näyttelijän Jack Doylen kanssa. Vuosina 1960–1962 hänen puolisonaan oli Marlon Brando. Molemmat avioliitot päättyivät eroon. Brandon kanssa Castanedalla oli vuosina 1961 ja 1966 syntyneet lapset.
Leopold Godowsky

Leopold Godowsky (13. helmikuuta 1870 – 21. marraskuuta 1938) oli puolalainen säveltäjä ja pianisti.
Godowsky syntyi lähellä Vilnaa nykyisen Liettuan alueella, opiskeli Berliinissä ja muutti 1800-luvun lopulla Yhdysvaltoihin. Hän niitti mainetta pianistina Euroopassa ja Amerikassa. Godowsky sävelsi pianolle yli 46 kappaletta. Hän myös sovitti Frédéric Chopinin teoksia.
Lähes itseoppinutta Godowskya pidetään musiikinhistorian parhaimpiin pianisteihin kuuluvana. Hänen pianotuotannostaan suurin osa on sovituksia muiden aiemmin sävelletyistä teoksista, mutta hänellä on myös laaja oma sävellystuotanto.
"53 harjoitusta Chopinin etydeistä" (julk. 1894–1914) on sarja erittäin vaativia harjoituskappaleita, joita vain harvat pianistit ovat esittäneet. "Twelve Schubert Songs freely transcribed for the piano" (1926) on sarja kauniita, Lisztin perinnettä jatkavia sovituksia Schubertin lauluista.
Ensimmäinen Godowskyn oma sävellys on monumentaalinen pianosonaatti e-molli, (1896–1914). Sitä seurasi karakterikokoelmia, kuten 24-osainen "Walzermasken im Dreivierteltakt" (”Valssinaamioita ¾-tahtilajissa”, 1912). "Miniatures" (1918) on sävelletty pianoduetolle. Vuonna 1919 valmistunut "Triakontamerom: Thirty Moods and Scenes in Triple Meter" on saanut innoituksensa Boccaccion Decameronesta. 12-osaista, gamelan-vaikutteista sarjaa "Java Suite (Phonoramas)" pidetään Godowskyn tärkeimpiin sävellyksiin kuuluvana. Erittäin vaikea Passacaglia (1927) syntyi Schubert-juhlavuoden kunniaksi. Godowskyn viimeisiä pianosävellyksiä ovat "Waltz Poems" (1929–1930) sekä karakterikappaleet vuosilta 1930–1931.
Perhe.
Leopold Godowskyn samanniminen poika (1900–1983) oli yhdysvaltalainen viulisti ja keksijä, joka yhdessä Leopold Mannesin kanssa kehitti vuosikymmeniä maailman parhaana värivalokuvausmateriaalina pidetyn Kodachrome-filmin.
Ketut ja kanat

Ketut ja kanat on lasten ulkoleikki, joka soveltuu pelattavaksi myös salissa. Suuri joukko jaetaan siten, että kolme leikkijöistä on kettuja ja loput kanoja. Ketuille valitaan omat pesäalueet, jonne he kuljettavat nappaamansa kanat (salissa pelatessa nurkat sopivat hyvin tähän tarkoitukseen). Kettu, joka on napannut eniten kanoja pesäänsä, voittaa.
Elefanttimarssi

Elefanttimarssi on leikki, jonka aikana lauletaan "Elefanttimarssi"-laulua (”Yksi pieni elefantti marssi näin...” jne.). Yksi henkilö kiertää muun ryhmän ympäri, ja joka kerta kun päädytään kertosäkeen loppuun, henkilö valitsee ryhmästä jonkun seuraamaan häntä. Tätä jatketaan, kunnes kaikki ryhmän jäsenet ovat letkassa.
Pieni lohikäärme.
Samanlainen leikki, jonka aikana lauletaan: "Pieni lohikäärme tuli alas vuorelta. Käärme oli hännätön ja siksi suruissaan. Kauan etsi häntäänsä ja viimein löysi sen. Sinä olet häntäni oon jälleen iloinen." Samoin kuin elefanttimarssissa, ensimmäinen henkilö valitsee joukosta mukaansa seuraajan. Seuraajan pitää aina mennä jonon perälle toisten jalkovälistä.
Mörkö se lähti piiriin.
Vielä yksi versio, jossa lauletaan eri lastenlaulua, mutta muuten idea on sama. Laulu on peräisin Marjatta Pokelan Mörköoopperasta.
Tuolileikki

Tuolileikki eli Jerusalemin suutari on pelinomainen leikki.
Tuolileikissä osallistujat asettelevat tuoleja rinkiin siten, että muodostelman ulkopuolella seisova voi istua tuoleille. Tuoleja tulee olla koko ajan yksi vähemmän kuin leikkiin osallistuvia. Leikkiin osallistuvat asettuvat seisomaan tuolien ympärille. Taustalla käynnistetään musiikki ja osallistujat alkavat kiertää tuolimuodostelmaa. Kun musiikki katkeaa, jokaisen osallistujan on yritettävä ehtiä istumaan jollekin vapaana olevista tuoleista. Koska tuoleja on aina yksi osallistujia vähemmän, yksi heistä jää ilman istumapaikkaa, ja tämä osallistuja putoaa pelistä pois. Joka kierroksella muodostelmasta poistetaan tuoli, jotta niitä olisi aina yksi osallistujia vähemmän. Leikkiä jatketaan, kunnes jäljellä on enää kaksi pelaajaa ja yksi tuoli, jolloin voittajaksi selviää se, joka musiikin lakatessa ehtii istumaan viimeiselle tuolille.
Täplävatsahuuhkaja

Täplävatsahuuhkaja ("Bubo nipalensis") on suurin pöllöihin kuuluva petolintu, jolla on pelottava ulkonäkö. Tämä Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa Bangladeshissa, Bhutanissa, Kambodžassa, Kiinaissa, Intiassa, Laosissa, Myanmarissa, Nepalissa, Sri Lankassa, Thaimaassa ja Vietnamissa tavattava lintu elää lauhkeissa, subtrooppisissa ja trooppisissa alavissa ja vuoristometsissä.
Linnun oudon, ihmismäisen äänen takia sitä sanotaan Sri Lankassa paholaisen linnuksi.
Lintu saalistaa yöaikaan ja piileskelee päivät lehvästössä. Hämärän laskeutuessa se saalistaa pieniä nisäkkäitä, matelijoita sekä aina kanan kokoisia lintuja.
Alalajit.
Se jakautuu kahteen alalajiin:
Filippiinienhuuhkaja

Filippiinienhuuhkaja ("Bubo philippensis") on uhanalainen pöllöjen heimoon kuuluva lintu. Se on kotoperäinen Filippiineillä, missä sitä tavataan alavilla metsämailla useilla saarilla: Catanduanes, Samar, Bohol, Mindanao, Leyte ja ehkä Sibuyan. Siitä käytetään paikallisesti nimityksiä ”kuwago” ja ”bukao”.
Linnun pituus on 40–50 cm, siipienväli noin 35 cm, ja se on suurin Filippiineillä tavattava pöllö, mutta kuuluu huuhkajien suvun pienimpiin. Se on pääosin punaruskea, mutta vatsapuoli on vaaleampi. Sen silmät ovat keltaiset. Sillä on pienet korvatupsut.
Filippiinienhuuhkajan elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät jokien lähellä. Linnut oleilevat päiväsaikaan puussa, ja ne saalistavat hämärässä pieniä selkärankaisia.
Alalajit.
Sillä on kaksi alalajia:
Mads Østberg

Mads Østberg (s. 11. lokakuuta 1987 Våler, Norja) on norjalainen ralliautoilija. Hänen kartanlukijanaan toimi 2017 Puolan ralliin asti Ola Fløene. Tämän jälkeen kartanlukijana on yhtä poikkeusta lukuun ottamatta toiminut niinikään norjalainen Torstein Eriksen.
Ura.
Østberg aloitti ralliuransa vuonna 2004. Vuonna 2006 hän debytoi rallin maailmanmestaruussarjassa Subarulla ajaen kolme kilpailua. Vuonna 2007 hän ajoi kuusi kilpailua ja saavutti ensimmäisen MM-pisteensä Suomen rallissa. Østberg voitti samana vuonna rallin Norjan-mestaruuden. Vuonna 2008 Østberg jatkoi Adapta Motorsport -tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2009 hän saavutti kauden aikana seitsemän pistettä ja ajoi parhaimmillaan kuudenneksi Portugalin rallissa. 
Vuonna 2010 Østberg saavutti uudistuneen pistejärjestelmän ansiosta 18 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi. Kaudella 2011 Østberg saavutti ensimmäisen palkintosijoituksensa ajamalla toiseksi Ruotsin rallissa häviten vain muutamalla sekunnilla kilpailun voittaneelle Mikko Hirvoselle johtaen kilpailua vähän aikaa. Seuraavassa kilpailussa Meksikon rallissa Østberg sijoittui viidenneksi. Vuonna 2012 Østberg voitti Portugalin rallin, kun Mikko Hirvonen hylättiin hänen edeltään. Voitto oli Østbergin ensimmäinen ja ensimmäinen norjalaisvoitto sitten Petter Solbergin ja vuoden 2005 Walesin rallin. Kaudella 2013 Østberg sai paikan M-Sport-tallista, mutta tulokset jäivät vaatimattomiksi. Vuosina 2014-2015 hän ajoi Citroënin tehdastallissa. Tuloksena oli satunnaisia podiumsijoituksia ja MM-sarjan neljäs sija parhaana ei-VW-kuljettajana vuonna 2015. Citroënin pitäessä välivuoden 2016, Østberg palasi M-Sportin kuljettajaksi. Østberg ajoi M-Sportin Ford Fiestalla myös kauden 2017 sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi Katalonian rallissa.
Suomen rallissa 2018 hän oli toinen. Ott Tänakin voittaessa ja Jari-Matti Latvalan ollessa kolmas.
Kaudella 2023 Østberg on ajanut rallin EM-sarjassa tavoitteenaan voittaa sarjan mestaruus. Hän ajoi MRF Tyresin tallissa Citroën C3 Rally2 -autolla.
Skotlannin 1. divisioona

Skotlannin 1. divisioona () oli Skotlannissa pelatun Scottish Football Leaguen korkein sarjataso, ja koko maan toiseksi korkein sarjataso. 1. Divisioonan yläpuolella oli Valioliiga. 1. divisioonaa pelattiin vuodesta 1975 vuoteen 2013, jolloin perustettiin Scottish Professional Football League.
1. divisioona perustettiin kaudeksi 1975–1976 korvaamaan 2. divisioona toiseksi korkeimpana sarjatasona. Silloin ylin sarjataso oli Valioliigaa edeltänyt valiodivisioona (). Vuonna 2013 tehdyn sarjauudistuksen myötä Valioliiga ja Skotlannin toinen, kolmas ja neljäs sarjataso yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi, jolloin Skotlannin mestaruussarja korvasi 1. divisioonan toiseksi korkeimpana sarjatasona.
Skotlannin 2. divisioona

Skotlannin 2. divisioona () oli Skotlannin jalkapallon kolmanneksi korkein sarjataso ja Scottish Football Leaguen toiseksi korkein sarjataso.
2. Divisioona perustettiin vuonna 1893. Vuoteen 1975 asti se oli Skotlannin toiseksi korkein sarjataso. Kaudeksi 1975–1976 sarjoja järjesteltiin uudestaan ja vanhojen 1. ja 2. divisioonan tilalle tuli valiodivisioona, 1. divisioona ja 2. divisioona.
Vuonna 2013 tehdyn sarjauudistuksen myötä Skotlannin jalkapallon neljä korkeinta sarjatasoa yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi, jolloin Ykkösliiga korvasi 2. divisioonan kolmanneksi korkeimpana sarjatasona.
Skotlannin 3. divisioona

Skotlannin 3. divisioona () oli Skotlannin jalkapallon neljänneksi korkein sarjataso ja Scottish Football Leaguen kolmanneksi korkein taso.
Divisioona perustettiin alun perin 1923, jolloin se oli Skotlannin kolmanneksi korkein sarjataso. Sarja lopetettiin vain kolmen kauden jälkeen. 3. divisioona perustettiin uudestaan 1946 ja sitä pelattiin vuoteen 1955 asti. Neljänneksi korkeimpana sarjaportaana sarja oli vuosina 1994-2013. Sarjan voittaja nousi suoraan 2. divisioonaan ja sijoille 2–4 sijoittuneet karsivat toisesta paikasta 2. divisioonan toiseksi viimeisen kanssa. Sarjasta ei voinut pudota, mutta seura voitiin erottaa, jos se jäi viimeiseksi kahdesti peräkkäin.
Vuonna 2013 tehdyn sarjauudistuksen myötä Skotlannin jalkapallon neljä korkeinta sarjatasoa yhdistettiin Scottish Professional Football Leagueksi, jolloin Kakkosliiga korvasi 3. divisioonan kolmanneksi korkeimpana sarjatasona.
Ski Patrol

Ski Patrol (televisioesityksessä myös Hiihtopartio!) on vuonna 1940 valmistunut yhdysvaltalainen elokuva Suomen ja Neuvostoliiton välillä käydystä talvisodasta. Elokuvan on ohjannut Lew Landers ja pääosaa esittää Philip Dorn.
Elokuvan ulkokohtaukset kuvattiin Kaliforniassa. Elokuva tehtiin Universalin halpatuotantolinjalla, eli se on niin sanottu b-elokuva. Nopeana pidetty ohjaaja Landers teki ohjauksia eri studioille, ja hänen arvostuksensa on noussut 2000-luvulla. Kuvaaja Milton R. Krasnersta tuli myöhemmin Hollywoodin huippuammattilaisia. 
Elokuvassa oli hyödynnetty pätkiä Luis Trenknerin elokuvasta "Tuomittu pataljoona" (1931), minkä ruotsalaiskriitikot aikanaan huomasivat. He myös olivat todenneet kritiikeissään, että niin ruotsalaiset kuin suomalaisetkin kokevat elokuvan vastenmielisenä ja arveluttavana.
Elokuva esitettiin tuoreeltaan 27. syyskuuta 1940 Ruotsissa. Suomessa se sai ensi-illan 30. marraskuuta 2011 Kansallisessa audiovisuaalisessa arkistossa. Yle Teema esitti elokuvan 8. joulukuuta 2013, ja uusintana 17. heinäkuuta 2014.
Harri Roschier

Harri Roschier (s. 11. helmikuuta 1957 Helsinki) on suomalainen liikemies, yritysjohtaja, aktiivinen kilpapurjehtija ja entinen alppihiihtäjä. Koulutukseltaan hän on kauppatieteen maisteri Helsingin kauppakorkeakoulusta.
Roschier oli toimitusjohtajana Talentum Oyj -mediayhtiössä vuosina 1992–2006. Roschierin johtamisen aikana yhtiöstä tuli yksi nopeimmin kasvaneista pohjoismaisista pörssinoteeratuista yhtiöistä ja se kasvoi markkina-arvoltaan kymmenkertaiseksi. Yhtiö kasvoi ennen kaikkea yritysostoilla, joihin kuuluivat Varesvuo Partners Oy vuonna 1998 ja Kauppakaari Oy vuonna 2000, sekä uuden liiketoiminnan käynnistämishankkeilla, kuten Satama Interactive Oyj vuonna 1997.
Avaus Group.
Talentumilta lähdettyään Roschier siirtyi vuonna 2007 partneriksi ja toimitusjohtajaksi liikkeenjohdon konsultointiin ja teknologiapalveluiden kehitykseen erikoistuvaan Avaus Groupiin. Tammikuussa 2013 hän siirtyi Avauksen hallituksen puheenjohtajaksi. Roschier toimii myös perheyrityksensä Rostek Oy:n hallituksen puheenjohtajana sekä teknologiayhtiö Futurice Oy:n hallituksen varapuheenjohtajana.
Alppihiihto.
Roschier kilpaili alppihiihdossa aktiivisesti vuoteen 1980 saakka saavuttaen useita suomenmestaruusmitaleja nuorten ja aikuisten sarjoissa. Miesten sarjan suurpujottelun suomenmestaruuden hän voitti vuosina 1979 ja 1980. Kyseisinä vuosina hänet myös valittiin Suomen parhaaksi alppihiihtäjäksi Urheilutoimittajien liiton vuotuisessa Vuoden urheilija -äänestyksessä. Vuonna 1978 Roschier oli yksi Suomen edustajista Garmisch-Partenkirchenissä järjestetyissä alppihiihdon MM-kilpailuissa, joissa hän sijoittui suurpujottelussa sijalle 44. Pujottelussa hän keskeytti ensimmäisen laskunsa.
Kilpapurjehdus.
Roschier on saavuttanut useita mitaleita purjehduksen SM-kilpailuissa useista eri veneluokista. Hän kilpaili 1980-luvulla myös purjelaudalla Suomen kärjessä. Kansainvälisissä kilpailuissa hän on sijoittunut muun muassa yhdeksänneksi H-veneiden MM-kilpailuissa 2010.. Roschier rakennutti uuden 8mR klassisen veneen Charles Nicholsonin vuoden 1930 alkuperäispiirrosten mukaan. Vene valmistui vuonna 2012 ja on osallistunut Roschierin kipparoimana 8mR -luokan arvokisoihin vuosittain: 2012 Cowes, 2013 Helsinki, 2014 La Trinite, 2015 Geneve ja 2016 Kööpenhamina. Roschier on myös toiminut Suomen purjehtijaliiton hallituksen jäsenenä.
Skimbaaja-lehti.
Roschier hoiti vuodesta 1982 laskettelun erikoislehden Skimbaajan markkinointia ja toimi vuoden 1989 lehden päätoimittajana. Sanoma Oyj:n ostettua Skimbaajan vuonna 1989 Roschier siirtyi Sanoma-konsernin harrastuslehtien lehtiryhmän päälliköksi.
Kompleksinmuodostaja

Kompleksinmuodostaja () tarkoittaa kemiallista yhdistettä, joka sitoutuu metalli-ioneihin. Tapahtumaa kutsutaan kelaatioksi. Kompleksinmuodostajia käytetään tämän ominaisuutensa takia laajalti esimerkiksi teollisuusprosesseissa parantamaan prosessin tehokkuutta ja puhdistuksen laatua sekä myös mekaanisen massan peroksidivalkaisussa, jossa ne muodostamalla kompleksin valkaisulle haitallisten metalli-ionien kanssa ehkäisevät näiden haitallisen vaikutuksen.
Perinteisiä kompleksinmuodostajia ovat "dietyleenitriamiinipentaetikkahappo (DTPA)" ja "etyleenidiamiinitetraetikkahappo (EDTA)". Kun kompleksinmuodostaja sitoutuu metalli-ioniin, voi metallin myrkyllisyys pienetä radikaalisti. 
Myös biohajoavia kompleksinmuodostajia ja niiden tehoa on tutkittu, mutta on käynyt ilmi, että niiden teho ei ole yhtä hyvä kuin perinteisten kompleksinmuodostajien.
Plastidi

Plastidi on värihiukkanen ja kasvisolun soluelin. Plastideja on myös levissä. Tärkeimpiä plastideja ovat viherhiukkaset eli kloroplastit, jotka toimivat yhteyttämisessä eli fotosynteesissä. Toinen huomattava plastidien ryhmä on rusohiukkaset eli kromoplastit, jotka antavat värin porkkanoille ja hedelmille.
Emilio Homps

Emilio Homps (28. syyskuuta 1914 San Pedro, Argentiina – 2. marraskuuta 2012 Buenos Aires, Argentiina) oli argentiinalainen kilpapurjehtija. Hän oli mukana "Djinn"-veneellä saamassa hopeaa kuutosessa vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa. Pisteitä kertyi 5 120.
Homps aloitti uransa Regatas La Marinassa Tigren kaupungissa, mutta siirtyi 1930-luvun lopulla Olivosin Yacht Club Olivosiin. Hän menestyi myös uinnissa, soudussa ja rugbyssa. Pan-Amerikan kisoissa 1951 hän saavutti starissa hopeaa. Vuonna 2006 Vicente Lópezin valtuusto myönsi hänelle kunniadiplomin urheilusaavutuksistaan.
Homps kuoli marraskuussa 2012 ollessaan 98-vuotias.
Timo Lounio

Timo Lounio (s. 27. marraskuuta 1957) on suomalainen jalkapallovalmentaja.
Valmentajauran alussa (vuodesta 1974 alkaen) Lounio toimi pitkään HJKn poikajoukkueiden valmentajana, parhaimpina saavutuksina Suomen mestaruudet B-junioreissa 1980, C-junioreissa 1981.
Lounio on valmentanut urallaan useita naisten liigajoukkueita. Hän valmensi muun muassa Helsingin Jalkapalloklubin seitsemään liigamestaruuteen, seitsemään Suomen Cupin voittoon ja naisten UEFA-cupin välieriin. Lounio valmensi myös nousijajoukkue PK-35 Vantaan mestaruuteen kaudella 2010. HJK:n ja PK-35:n lisäksi Lounio on valmentanut FC Espoota. ja toimi FC Hongan naisten päävalmentajana 2011–2014. ( Suomen cup:n voitto 2014).Timo Lounio on 20. pääsarjakauden aikana saavuttanut 19 mitalia. 
Miehissä hän on toiminut Gnistanin, Hangö IK:n, FC Kontun, Huopalahden Hurjien, Grankulla IFK:n ja EBK:n päävalmentajana sekä HJK:n, HJK:n A-junioreiden ja FC Jokerien valmennusryhmissä.
Lounio toimi FC Honka ry:n puheenjohtajana 2012–2014..
Jevgeni Kokovin

Jevgeni Stepanovitš Kokovin (; 22. tammikuuta 1913 Arkangeli – 7. elokuuta 1977 Arkangeli) oli venäläinen lastenkirjailija.
Jevgeni Kokovin syntyi merimiehen perheeseen. Hänen ensimmäinen kertomuksensa ilmestyi arkangelilaisessa sanomalehdessä vuonna 1931 ja ensimmäinen kertomuskokoelma "Vozvraštšenije korablja" (”Laivan paluu”) vuonna 1939. Parhaiten kirjailija tunnetaan Arkangelin esikaupungin Solombalan lapsia kuvaavista kertomuksista. Ne ilmestyivät erillisenä kirjana "Detstvo v Solombale" (”Lapsuus Solombalassa”) ensimmäisen kerran vuonna 1947.
One Wild Night Live 1985–2001

One Wild Night Live 1985–2001 on yhdysvaltalaisen hard rock -yhtye Bon Jovin toistaiseksi ainoa livealbumi. Albumi julkaistiin 22. toukokuuta 2001, ja se sisältää konserteissa nauhoitettuja kappaleita vuosien 1985–2000 väliltä. Lisäksi albumilla on yksi uusi studiokappale.
Albumi oli 20. listasijalla "Billboard 200" -albumilistalla vuonna 2001. Albumi jäi myyntilukemiltaan laihaksi menestykseksi.
Albumin Australian keräilypainoksessa on myös liitteenä bonuslevy, joka sisältää viisi Melbournessa 24. marraskuuta 2001 nauhoitettua kappaletta.
Constantin Henriquez

Constantin Henriquez (1880 – 1. helmikuuta 1942) oli ranskalainen rugby union -pelaaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla Stade Françaisia. Henriquez osallistui Pariisin olympialaisissa 1900 rugbyyn, jossa hän voitti kultaa. 
Henriquez oli myös hyvä yleisurheilija. Hän oli kotoisin Haitilta, ja Henriquezia pidetään usein ensimmäisenä tummaihoisena olympiaurheilijana. Urheilu-uran jälkeen hänestä tuli lääkäri. Henriquezin sanotaan myös tuoneen jalkapallon Haitiin.
Pietarin kehätie

Pietarin kehätie A118 (, lyh. КАД, "KAD") on noin 140 kilometrin pituinen Pietarin kaupungin kiertävä kehätie Luoteis-Venäjällä. Kaistoja yhteen suuntaan tiellä on kahdesta neljään. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 2001 ja ensimmäinen osa avattiin liikenteelle 2002, kokonaan tie valmistui 2011.
Tie alkaa kaupungin edustalla Nevanlahdella sijaitsevalta Retusaarelta, kulkee Pietarin patoa myöten ensin koilliseen ja kiertää kaupungin päättyen lahden eteläpuolelle ja edelleen patoa pitkin Retusaarelle.
Pulkovon kansainvälinen lentoasema sijaitsee kehätien varrella Pietarin eteläpuolella.
Yhteydet kaupunkiin.
Pietarin viidestä metrolinjasta neljä ulottuu kehätien varrelle asti. Niiden lähimmät pääteasemat ovat:
Urheiluseura Hatsina

 
Urheiluseura Hatsina on vuonna 1979 perustettu mikkeliläinen urheiluseura. Seuran salibandyn edustusjoukkue pelaa Suomisarjaa ja on korkeimmillaan ollut I-divisioonassa 2006–2008. Maahockeyssä Hatsinan joukkueet ovat pelanneet SM-sarjassa sekä miehissä että naisissa.
Anna Åkesson

Anna Maria Katarina Åkesson (28. syyskuuta 1865 Viipuri – 5. marraskuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Åkesson julkaisi kaksi romaania vuoden 1910 tienoilla.
Kulttuurien museo

Kulttuurien museo oli Suomen kansallismuseoon kuuluva etnografinen museo, joka tutki ja esitteli maailman kansoja ja kulttuureita ja tallentaa niiden kulttuuriperintöä. 
Kokoelmat.
Kulttuurien museon kokoelmat muodostuvat Kansallismuseon yleisetnografisista ja suomalais-ugrilaisista kokoelmista, ja ne ovat osa kansalliskokoelmaa. Esineitä on kaikilta mantereilta. Kokoelmat ovat karttuneet pääosin 1800-luvun alusta muun muassa tutkimusmatkailijoiden ja tieteenharjoittajien sekä lähetyssaarnaajien, merenkulkijoiden ja muiden maailmanmatkaajien toiminnan tuloksena.
Nykyisen keruu- ja tutkimustoiminnan pääpaino on nykyajan kulttuuri-ilmiöiden dokumentoinnissa. Kokoelmat karttuivat vuoden 2015 alussa merkittävästi, kun Suomen Lähetysseuran Kumbukumbu-museon esineistö luovutettiin Kulttuurien museolle.
Vuonna 2020 valtioneuvosto myönsi luvan luovuttaa Mesa Verde -kokoelmaan kuuluneita Pohjois-Amerikasta tuotuja ihmisjäänteitä ja hautaesineitä takaisin Yhdysvaltain alkuperäisväestölle. Esineet ja jäänteet ovat peräisin noin 1200-luvulta. Ne haudattiin uudelleen Mesa Verden alueelle Coloradoon.
Muutto Tennispalatsista Kansallismuseon yhteyteen.
Kulttuurien museo avattiin Tennispalatsissa Helsingissä 18. toukokuuta 1999. Vuokrasopimus Tennispalatsissa päättyi vuoden 2013 lopussa, ja näyttelyt Tennispalatsissa suljettiin 19. toukokuuta 2013. Vuonna 2014 Kulttuurien museo muutti Kansallismuseo-rakennukseen.
Museovirasto esitti jo vuonna 2012 Kulttuurien museon uuden perusnäyttelyn sijoituspaikaksi Kansallismuseon tontilla sijaitsevaa erillistaloa, jossa on toiminut muun muassa Kansallismuseon konservointilaitos. Talo tuli kuitenkin Museoviraston muiden toimintojen käyttöön, ja Kulttuurien museon näyttelytoiminta on jatkunut vaihtuvilla näyttelyillä Kansallismuseon tiloissa.
Konstantin Ivanov

Konstantin Vasiljevitš Ivanov (, 27. toukokuuta 1890 nykyisen Baškortostanin Belebein piirin Slakbašin kylä – 26. maaliskuuta 1915 Slakbaš) oli tšuvassilainen runoilija. Häntä pidetään tšuvassinkielisen kirjallisuuden alullepanijana.
Konstantin Ivanov syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän työskenteli opettajana ja osallistui tšuvassinkielisten aapisten ja oppikirjojen laatimiseen. Ivanov alkoi kirjoittaa runoja ja kääntää tšuvassiksi venäläistä kirjallisuutta vuosien 1905–1907 vallankumoustapahtumien aikana. Hänen merkittävin teoksensa on tšuvassilaisen naisen alistettua asemaa kuvaava runoelma "Narspi" (1908), jonka pohjalta on sävelletty samanniminen baletti.
Metsäkylän kaverit

Metsäkylän kaverit (eng. Forest Friends, rans. Les copains de la forêt) on animaatiosarja eläimistä, jotka joutuvat pakenemaan metsäpaloa uudelle asuinalueelle. Yhtäkkiä ketut, jänikset, villisiat, hiiret ja muut joutuvat opettelemaan yhteiseloa aivan uudessa ja oudossa ympäristössä. Monenlaisista hankaluuksista selvitään, kun eläimet haluavat opetella ymmärtämään toistensa erilaisuutta, jotta he kaikki mahtuisivat asustamaan rauhassa uudessa kotipaikassaan. Ohjelmaa esitettiin Sub Juniori-kanavalla vuosina 2010-2012 ja se on suunnattu pienille lapsille. 
Aiheesta muualla.
Les copains de la forêt "Youtube"
Sex, Drugs &amp; Satan

Sex, Drugs &amp; Satan on puolalaisen black metal -yhtye Witchmasterin toinen kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2003. Albumi on kaupallinen uudelleenjulkaisu yhtyeen varhaisesta demosta "No Peace At All", ja se on rajoitettu 333 painokseen.
MS Alcantara (1927)

MS Alcantara oli Royal Mail Linen risteilyalus, joka valmistui 1927 Harland and Wolffin telakalta Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Alus seurasi yhtiön palveluksessa saman nimistä alusta "SS Alcantaraa", joka tuhoutui ensimmäisessä maailmansodassa.
Rakentaminen.
Royal Mail Steam Packet Meat Transport Limited tilasi aluksen Harland and Wolffilta Belfastista. Sen köli laskettiin telakkanumerolla 586 ja alus laskettiin vesille 23. syyskuuta 1926. Alus aloitti neitsytmatkansa 4. maaliskuuta 1927 Southamptonista La Plataan.
Liikennöintihistoria.
"MS Alcantara" matkasi Southamptonin Etelä-Amerikan itärannikon välisellä reitillä. Alus peruskorjattiin 1934, jolloin siihen asennettiin tehokkaammat moottorit. Aluksen nopeus kasvoi tuolloin 18 solmuun.
Kuninkaallinen laivasto lunasti aluksen muutettavaksi apuristeilijäksi () 1939 toisen maailmansodan uhatessa. Muutostöiden aikana aluksen savuhormit päätettiin yhdistää ja se aseistettiin kuusituumaisin tykein. Alus siirrettiin Maltalle lisätöitä varten. Matkan aikana alus kuitenkin kolaroi Cunard Linen "RMS Franconian" kanssa, ja aluksen määräsatamaksi vaihdettiin Aleksandria. Aleksandriassa korjattiin aluksen runkoon tulleet vauriot.
"HMS Alcantara" kohtasi 28. heinäkuuta 1940 Etelä-Atlantilla Saksan laivaston kaapparin "Thorin", joka osui alukseen kahdesti ja kärsi itse kolmesta osumasta. "Alcantaran" konehuone täyttyi vedellä. Tämän seurauksena aluksen nopeus pieneni, mikä mahdollisti "Thorin" irtautumisen taistelusta.
Alus muutettiin 1943 joukkojenkuljetusalukseksi. Se palautettiin lokakuussa 1948 omistajilleen, minkä jälkeen alus palasi Southamptonin ja Etelä-Amerikan väliselle reitille. Alus myytiin huhtikuussa 1958 japanilaisille, jotka nimesivät sen "Kaishomaruksi". Alus kuitenkin romutettiin vielä samana vuonna.
SS Alcantara (1913)

SS Alcantara oli Royal Mail Steam Packet Companyn risteilyalus, joka valmistui muutamaa viikkoa ennen ensimmäisen maailmansodan alkamista Harland and Wolffin telakalta Belfastissa Pohjois-Irlannissa. Saksan laivaston kaappari "Greif" upotti aluksen 29. helmikuuta 1916 Pohjanmerellä.
Palvelus.
"Alcantara" laskettiin vesille 30. lokakuuta 1913. Se aloitti neitsytmatkansa 19. kesäkuuta 1914 Southamptonista La Plataan Etelä-Amerikkaan kulkevalla laivareitillä.
Alus muutettiin 1914 apuristeilijäksi (), jolloin se aseistettiin kahdeksalla kuuden tuuman tykillä, kahdella kuusinaulaisella ilmatorjuntatykillä ja syvyyspommeilla. Alus liitettiin huhtikuussa 1915 Northern Patrolin 10. risteilijälaivueeseen nimettynä "HMS Alcantaraksi". Alus määrättiin toisella partiomatkallaan Jan Mayenille etsimään tuloksetta saksalaisten radioasemaa.
Saksan laivaston kaappari "Greif" oli pysäyttänyt 29. helmikuuta Norjan rannikolla Tønsbergin edustalla norjalaisen rahtialus "Renan", kun "Alcantara" yllätti alukset. Alus lähestyi 2 000 jaardin päähän ja laski kutterin tutkiakseen tilannetta, kun saksalaisalus nosti sotalippunsa, lisäsi nopeutta ja avasi tulen.
Alukset tulittivat toisiaan alle 3 000 jaardin etäisyydeltä. "Greifin" laukaisema torpedo osui "Alcantaran" keskilaivaan. Vastaavasti "Alcantaran" kranaatti osui "Greifin" takatykin ammuksiin, jolloin kumpikin alus menetti nopeutta. "Greifin" miehistö jätti aluksensa 40 minuuttia tulenavauksesta, mutta "Alcantara" upposi kuitenkin ensin. Kuninkaallisen laivaston kevyt risteilijä "HMS Comus" saattajanaan hävittäjä "HMS Munster" saapuivat paikalle ja upottivat "Greifin". Saapuneet alukset pelastivat taistelleiden alusten miehistöt merestä.
Stuart Burrows

Stuart Burrows OBE (1933 Cilfynydd – 29. kesäkuuta 2025) oli walesilainen tenori, joka tuli tunnetuksi varsinkin Mozartin tulkitsijana. Muita rooleja hänellä oli esimerkiksi Donizettin ja ranskalaisten säveltäjien, kuten Berlioz'n ja Massenet'n teoksissa. Ennen oopperauraansa Burrows oli kyvykkäänä rugbypelaajana saanut tarjouksen ammattilaissopimuksesta, jota ei kuitenkaan lopulta päättänyt hyväksyä.
Burrows pääsi sitten tenorina esiintymään muun muassa Walesin kansallisoopperaan. Hänen lopullinen läpimurtonsa koitti, kun Stravinsky näki hänet vuonna 1965 ja kiinnitti laulajaksi "Oedipus Rexin" esityksessä Ateenassa. Kaksi vuotta myöhemmin alkoi Burrowsin 25-vuotinen yhteys Covent Gardeniin. Burrows esiintyi monissa muissakin merkittävissä oopperataloissa, kuten La Scalassa ja Metropolitan-oopperassa.
Burrows tulkitsi oopperan lisäksi muun muassa oratoriota. Viktoriaanisen ajan lauluja hän levytti useasti pianisti John Constablen kanssa ja esitti muun muassa Wienissä ja New Yorkissa. 1970–1980-luvuilla Burrowsilla oli BBC Twolla oma sarjansa, "Stuart Burrows Sings", jossa hän esitti oopperaa, oratoriota, viktoriaanisen ajan lauluja ja kansanlauluja. Hän paitsi lauloi, myös opetti ja istui laulukilpailujen tuomaristoissa.
Vuonna 2007 Burrowsista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
Psyko II

Psyko II ("Psycho II") on Richard Franklinin ohjaama yhdysvaltalainen jännitys- ja kauhuelokuva vuodelta 1983. Elokuva on jatko-osa Alfred Hitchcockin ohjaamalle klassikkoelokuvalle "Psyko", ja sen pääosassa Norman Batesina esiintyy sarjan muiden osien tavoin Anthony Perkins. Nimestään huolimatta "Psyko II" ei perustu Robert Blochin kirjoittamaan samannimiseen romaaniin.
Juoni.
Elokuvan tapahtumat tapahtuvat 22 vuotta ensimmäisen "Psyko"-elokuvan jälkeen. Murhaaja Norman Bates (Perkins) on vapautunut mielisairaalasta ja palaa kotiinsa, pahamaineiseen Batesin motelliin. Pian hänen palattuaan menneisyys alkaa kuitenkin vaivata hänen mieltään, ja hän saa vuosikymmeniä aiemmin kuolleelta äidiltään kirjeitä ja näkee hänet talon ikkunassa. Motellin ympäristössä alkaa tapahtua myös murhia, joiden tekijänä vaikuttaisi olevan vanha nainen.
Arvioita.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta kolme antoi "Psyko II:lle" yhden tähden, muut eivät sitäkään, keskiarvona 0,38 tähteä neljästä.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Kari Salminen pitää käsikirjoitusta jopa alkuperäistä parempana mutta elokuvan toteutusta ei. Häneltä "Psyko II" saa kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Terhi (kasvi)

Terhi ("Asperugo procumbens") on lemmikkikasveihin (Boraginaceae) kuuluva pienikukkainen ja karkeakarvainen euraasialainen kasvilaji.
Ulkonäkö ja koko.
Yksivuotinen terhi kasvaa 20–70 senttimetriä korkeaksi. Varsi on rento, särmikäs ja karhean väkäkarvainen. Karvaiset lehdet ovat osaksi lähes vastakkain, suikeita ja tylpähköjä. Alimmat lehdet ovat ruodillisia, ylimmät ruodittomia. Tumman punasiniset kukat ovat lehtihankaisia. Kukan verhiö on vastakohtainen, kukinnan jälkeen suureneva ja lopulta litteä, kahdesta suippoliuskaisesta osasta muodostunut. Teriö on 2–3 millimetriä leveä, nielukyhmyt ovat valkoisia. Terhi kukkii Suomessa kesä-elokuussa. Kasvin tiheänystermäiset hedelmät takertuvat helposti esimerkiksi ihmisten vaatteisiin.
Pohjois-Suomessa laji on tunnettu myös nimellä tervaheinä.
Levinneisyys.
Terhi lienee alun perin kotoisin Länsi-Aasian ja Kaakkois-Euroopan vuoristoista. Nykyään lajia tavataan lähes koko Euroopassa Irlantia ja Pohjois-Venäjää lukuun ottamatta. Terhiä kasvaa myös Kaukasuksen alueella sekä paikoin Lähi-idässä, Keski-Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Laji on levinnyt myös Pohjois-Amerikkaan ihmisen mukana.
Suomessa terhiä voi tavata koko maasta, mutta esiintyminen on keskittynyt toisaalta Ahvenanmaalle ja Etelä-Suomen rannikkoalueille, toisaalta Lappiin. Laji on muinaistulokas Ahvenanmaalla ja rannikkoseuduilla, ja uustulokas Pohjois-Suomessa, jonne se on levinnyt Vienan Karjalasta. Muualla laji on satunnainen. Missään päin Suomea laji ei kuitenkaan nykyään ole yleinen.
Elinympäristö.
Terhi on vanha kulttuurin seuralaislaji, jota tavataan Suomessa puutarhoissa, perunapelloilla, komposteilla, navetanseinustoilla ja joutomailla. Pohjois-Suomessa laji on toisinaan peltojen rikkaruoho. Terhi on Suomessa harvinaistunut ennen kaikkea maatalojen pihapiirin siistiytymisen myötä.
Käyttö.
Terhin juurta on Englannissa käytetty värjäämiseen värikrapin ("Rubia tinctorium") sijaan.
Ernie Russell

Ernest Russell (21. lokakuuta 1883 Montreal, Quebec – 23. helmikuuta 1963) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, joka pelasi Montreal HC:ssa ja Montreal Wanderersissa.
Ernie Russell oli Wanderersin Stanley Cupin 1906, 1907, 1908 ja 1910 voittaneen joukkueen hyökkääjätähti. Hänet muistetaan viidestä peräkkäisestä hattutempusta. Russell otettiin Hockey Hall of Fameen 1965.
Myllysaaren museo

Myllysaaren museo on Valkeakosken Myllysaaressa sijaitseva museokokonaisuus. Museota ylläpitää Visavuoren Museosäätiö.
Myllysaaren museoon kuuluu itse museorakennus, kolmikerroksinen talo Myllysaaressa, sekä Kauppilanmäen museoalue. Päärakennuksen kolmannessa kerroksessa sijaitsee Suomen Jalkapallomuseo.
Museon näyttelyt ovat vaihtuvia. Myllysaaren museon erikoisuus on aito gondoli. Sen hankki Yhtyneet Paperitehtaat Oy:n johtaja, vuorineuvos Juuso Walden vuonna 1963. Hän halusi tarjota tuolloin järjestetyn teollisuus- ja maatalousnäyttelyn kutsuvieraille unohtumattoman elämyksen Valkeakosken rannoilla. Gondolia käytettiin näyttelyn jälkeen keikkaluontoisesti arvovieraiden kuljettamiseen, mutta 1970-luvulle tultaessa sen käyttö hiipui. Myllysaaren museoon gondoli saatiin 1997.
Avaruuden yleissopimus

Avaruuden yleissopimus eli virallisesti Yleissopimus valtioiden toimintaa johtavista periaatteista niiden tutkiessa ja käyttäessä ulkoavaruutta, siihen luettuna kuu ja muut taivaankappaleet (eng. "Treaty on Principles Governing the Activities of States in the Exploration and Use of Outer Space, including the Moon and Other Celestial Bodies" eli lyhyemmin "The Outer Space Treaty" ) on vuonna 1967 voimaan tullut kansainvälinen sopimus joka koskee ulkoavaruuden tutkimista ja käyttämistä.
Sopimuksen mukaan maata kiertävälle radalle, Kuuhun, tai mihinkään muualle ulkoavaruudessa ei saa sijoittaa mitään joukkotuhoaseita. Sen mukaan ulkoavaruus ei myöskään kuulu millekään maalle, vaan on ihmiskunnan yhteistä omaisuutta, jota kuka tahansa saa käyttää ja tutkia. Kukaan ei voi vaatia omistusoikeutta Kuuhun, Marsiin tai mihinkään muuhunkaan taivaankappaleeseen.
Suomi ratifioi sopimuksen 1967. Suomesta tuli kuitenkin niin kutsuttu avaruusvaltio vasta kesäkuussa 2017, kun Aalto-1 lähetettiin avaruuteen.
Logona Esau

Logona Esau (s. 2. maaliskuuta 1987 Nauru) on tuvalulainen painonnostaja. Hän kilpailee alle 69-kiloisten sarjassa.
Esau teki historiaa voittaessaan pronssia Etelä-Tyynenmeren pienten valtioiden kisoissa vuonna 2005, sillä tuolloin hänestä tuli maansa ensimmäinen kansainvälisessä kilpailussa mitalin voittanut urheilija. Vuonna 2007 hän voitti hopeaa työnnössä Etelä-Tyynenmeren kisoissa tuloksellaan 141 kiloa. Esau osallistui samana vuonna myös MM-kisoihin, joissa hän sijoittui 54:nneksi. Vuoden 2008 olympialaisissa hän oli maansa lipunkantaja ja 21-vuotiaana myös joukkueen vanhin. Esau sijoittui kisoissa 23:nneksi yhteistuloksellaan 254 kiloa. 
Lähteet.
Myllysaari (Valkeakoski)

Myllysaari on entinen saari Valkeakosken keskustassa. Se on keskeisen sijaintinsa vuoksi ollut merkittävä Valkeakosken historiassa.
Historia.
Myllysaari sijaitsi aikoinaan Valkeakosken ja Vähäkosken välissä, jotka laskivat Mallasvedestä Vanajaveteen. Kun asutus alkoi siirtyä Sääksmäen alueelta Valkeakosken alueelle, Myllysaari täyttyi kovan virtansa vuoksi myllyistä.
Vuonna 1869 rakennettu kanava ja vesien siirto sitä kautta Mallasvedestä Vanajaveteen vain toiselta puolelta saarta yhdistivät Myllysaaren mantereeseen. Myllysaaren paperitehtaan valmistuttua myllyt katosivat hiljalleen Myllysaaresta. Viimeinen mylly hajotettiin vuonna 1907.
Nykyään.
Tehtaan vanha rakennus on nykyään Myllysaaren museon päärakennus, jonka kolmannessa kerroksessa on Suomen Jalkapallomuseo.
Rantakukkakasvit

Rantakukkakasvit (Lythraceae) on kasviheimo Myrtales-lahkossa. Rantakukkakasvien heimoon kuuluu noin 625 lajia, joista suurin osa on ruohovartisia. Lisäksi heimoon kuuluu muutamia pensaita ja puita. Yhteensä rantakukkakasvien heimo käsittää 28 sukua, joista suurin osa elää tropiikissa.
Suvut.
Rantakukkakasvien heimoon kuuluu 28 sukua. Taksonomisesti hyväksyttyä alaheimojakoa ei ole, mutta granaattiomenien ja vesipähkinöiden suvut katsotaan muista suvuista selvästi poikkeaviksi.
Maciej Taff

Maciej Taff on puolalainen vokalisti, joka on yhtyeen Black River laulaja.
Diskografia.
Rootwater
Geisha Goner
Neolithic
Kashtany
Testor
Black River
Vierailijana
Euselachii

Euselachii on rustokalojen alaluokka, joka sisältää leveäsuiset (rauskut ja hait) ja niiden sukupuuttoon kuolleet sukulaiset. Se on toinen kahdesta rustokalojen alaluokasta, toinen on koppapäiset (Holocephali).
Aleksandr Kononov

Aleksandr Terentjevitš Kononov (, 25. maaliskuuta 1895 Daugavpils – 28. lokakuuta 1957 Moskova) oli venäläinen lasten- ja nuortenkirjailija.
Aleksandr Kononov syntyi venäläiseen vanhauskoisperheeseen. Hän opiskeli Daugavpilsin reaalikoulussa ja valmistui Pietarin yliopiston juridisesta tiedekunnasta vuonna 1918. Sen jälkeen hän toimi opettajana, johti poliittisen valistustyön osastoa, toimitti pedagogisia julkaisuja ja työskenteli tutkijana.
Vuodesta 1930 lähtien Kononov julkaisi lasten ja nuorten kasvatusta käsitteleviä artikkeleita. Hänen ensimmäinen romaaninsa "Uprazdnenije Mefistofelja" (”Mefistofeleen lakkautus”, 1934) kuvaa ihmisluonnon muutosta Neuvostoliiton ensimmäisen viisivuotissuunnitelman aikana. 1930-luvun lopulta lähtien Kononov toimi etupäässä lastenkirjailijana. Suuri osa hänen teoksistaan kertoo Leninistä. Kirjailijan pääteos on Latgalen työväenliikkeen syntyä kuvaava trilogia "Povest o vernom serdtse" (”Kertomus uskollisesta sydämestä”, 1949–1957).