tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lauri Kettunen (taloustieteilijä)

Lauri Kettunen (s. 30. kesäkuuta 1935 Kuhmoniemi, vuodesta 1937 alkaen Kuhmo) on suomalainen maatalousekonomisti. Hän oli vuodesta 1973 Maatalouden taloudellisen tutkimuslaitoksen markkinatutkimusosaston osastonjohtaja professorin arvolla. Hän tutki maatalouspolitiikka tilastomatemaattisin menetelmin, ja toinen hänen tutkimusaiheensa on ollut maatalouden tulevaisuus. 
Opinnot.
Kettunen kirjoitti ylioppilaaksi Nurmeksen yhteislukiosta vuonna 1954. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa filosofisessa tiedekunnassa ja suoritti luonnontieteiden kandidaatin tutkinnon (1960) ja sen jälkeen valtiotieteellisessä tiedekunnassa, jossa hän suoritti valtiotieteiden kandidaatin tutkinnon (1965), valtiotieteiden lisensiaatin tutkinnon (1966) ja valtiotieteiden tohtorin tutkinnon (1968) kansantaloustieteessä. Hän opiskeli Northwestern Universityssä Yhdysvalloissa ASLA/Fulbright-stipendiaattina 1962-63 ja suoritti siellä Master of Arts tutkinnon kansantaloustieteessä.
Ura.
Kettunen toimi Maatalouden taloudellisessa tutkimuslaitoksessa erilaisissa tutkimustehtävissä vuosina 1959-68, Turun yliopistossa tilastotieteen apulaisprofessorin viranhoitajana 1968-70 ja Helsingin yliopiston kansantaloustieteen apulaisprofessorin viranhoitajana 1968-70. Vuonna 1970 hänet nimitettiin Helsingin yliopiston kansantaloustieteen apulaisprofessorin virkaan. Lukuvuonna 1972-1973 hän oli ASLA/Fulbright stipendiaattina vierailevana tutkijana University of Pennsylvaniassa Wharton Schoolissa. Hänet nimitettiin Maatalouden Taloudellisen Tutkimuslaitoksen markkinatutkimusosaston osastonjohtajaksi (professoriksi) alkaen 1. kesäkuuta 1973. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1998. Hän oli Helsingin yliopiston maatalous-metsätieteellisen tiedekunnan maatalouspolitiikan dosentti vuosina 1979-1998.
Kettunen on toiminut tutkimustyönsä ohessa monissa maatalouteen ja maatalouspolitiikkaan liittyvissä tehtävissä niin kotimaassa kuin kansainvälisissä järjestöissä kuten EU, OECD, FAO, ECE ja IPCC. Hän on ollut mukana Pohjoismaiden maataloustutkijain yhdistyksen NJF ja Euroopan maatalousekonomistien yhdistyksen EAAE toiminnassa.
One Song

One Song on norjalaisen hip hop-duo Envyn kappale. Se julkaistiin heidän The Magic Soup and the Bittersweet Faces-debyyttialbumin ensimmäisenä ja ainoana singlenä. Kappale julkaistiin digitaalisesti ladattavana versiona 10. kesäkuuta 2011. Se pääsi Norjan singlelistan 19. sijalle. Kappaleelle on tehty myös neljän minuutin ja kolmenkymmenen sekunnin pituinen video, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 2. elokuuta 2011.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Kansainvälinen majakkaliitto

Kansainvälinen majakkaliitto IALA (, aiemmin "International Association of Lighthouse Authorities", ) on voittoa tuottamaton, hallituksista riippumaton kansainvälinen teknillinen järjestö, jonka tarkoituksena on edistää merenkulun turvallisuutta, taloudellisuutta ja suorituskykyä.
Tarkoituksensa toteuttamiseksi järjestö vaikuttaa merenkulun turvalaitteiden kehittämiseen ja yhtenäistämiseen maailmanlaajuisesti. Merenkulun turvalaitteella tarkoitetaan tässä yhteydessä mitä tahansa aluksen ulkopuolista laitetta, järjestelmää tai palvelua, jota käytetään parantamaan yksittäisen aluksen tai koko alusliikenteen turvallista ja tehokasta navigointia.
Kansainvälinen majakkaliitto on perustettu vuonna 1957 luomaan pysyvä organisaatio teknillisille majakkakonferensseille, joita oli kutsuttu koolle vuodesta 1929 alkaen.
Sittemmin IALA:n toiminta on laajentunut myös muihin visuaalisesti havaittaviin merenkulun turvalaitteisiin, kuten vesiväylien merkintään poijujen ja loistojen avulla sekä radionavigaatiojärjestelmiin. Järjestö vaikuttaa myös alusliikennepalvelun (VTS), AIS-järjestelmän sekä elektronisten navigaatiojärjestelmien kehittämiseen ja standardointiin.
Kansainvälisen majakkaliiton toimipaikka sijaitsee Saint Germain en Layessä Ranskassa, 19 km länteen Pariisin keskustasta.
Jäsenet.
IALA tarjoaa puitteet tietojen ja kokemusten vaihtoon merenkulun turvalaitteista vastaaville viranomaisille, valmistajille, konsulteille, tieteellisille järjestöille ja oppilaitoksille.
Vuonna 2014 järjestössä oli kansallisina jäseninä 77 merenkulun turvalaitteista vastaavaa viranomaista, 111 alan teollisuutta, jälleenmyyntiä ja konsultointia edustavaa teollisuusjäsentä, 49 liitännäisjäsentä kuten satamaa, tieteellistä järjestöä tai julkista laitosta sekä 43 kunniajäsentä. Suomesta kansallisena viranomaisjäsenenä on Liikennevirasto,
joka on myös IALA:n johtokunnan jäsen.
Julkaisut.
IALA julkaisee merenkulun turvalaitteita koskevia suosituksia, ohjeistuksia ja käsikirjoja. 
Suositukset () ovat kansainvälisiin standardeihin rinnastettavissa olevia yksityiskohtaisia ohjeita IALA:n jäsenistölle kuinka jokin IALA:n tavoitteisiin liittyvä menettelytapa tai prosessi tulisi toteuttaa taikka miten merenkulun turvalaitteet on suunniteltava, kuinka ne pidetään toiminnassa ja kuinka niitä hallitaan. Esimerkkinä suositus E-106, joka koskee valoa heijastavan materiaalin käyttöä merenkulun viitoitusjärjestelmään kuuluvissa turvalaitteissa.
Ohjeistukset () antavat yksityiskohtaisia, perusteellisia tietoja ja näkökulmia jostain tietystä aiheesta. Ne kuvailevat vaihtoehtoisia toteutustapoja, parhaita käytäntöjä ja antavat ehdotuksia toteutustavoista.
Käsikirjat () tarjoavat sekä jäsenistölle, ulkopuolisille että alan kouluttajille yleiskuvan jostain laajemmasta aiheesta. Esimerkkejä käsikirjoista ovat mm. "Navguide", jonka liite A sisältää merenkulun viitoitusjärjestelmän kuvauksen, ja "VTS-käsikirja".
Behexen / Satanic Warmaster

Behexen / Satanic Warmaster on saman nimisten black metal -yhtyeiden split-albumi, joka julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Hammer of Hate.
Kappaleet.
Behexen
Satanic Warmaster
Kokoonpanot.
Behexen
Satanic Warmaster
Nightside Emanations

Nightside Emanations on suomalaisen black metal -yhtye Behexenin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2012 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Hoath Torog.
Pesäpallon naisten Suomen Cup 1990

Pesäpallon Suomen Cup järjestettiin naisille 12.kerran kesällä 1990. Kilpailun voitti Viinijärven Urheilijain SM-sarjajoukkue.
Loppuottelu.
Cup-mestarit 1990: Tiina Tammiruusu, Eeva Karttunen, Ulla Räsänen, Anu Turpeinen, Erna Kentala, Virpi Lappalainen, Marjut Huhtakangas, Sirpa Tikka, Outi Peippo ja Jutta Reijonen.
Raya

Raya (oik. Raija Jääskä, o.s. Alenius, s. 1947) on suomalainen laulaja ja musiikkiteatterin esiintyjä. 1970-luvulla Raya näytteli muun muassa Tampereen Popteatterin musikaaleissa West Side Story ja Jesus Christ Superstar. Hän toimi laulusolistina pop-yhtyeissä kuten Matthews, Pastori Pohjalainen &amp; Defiers, Apostolit, Woodoo, Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra.
Raya kiinnitettiin vuonna 1967 Lassi Kossilan tanssiorkesterin kakkossolistiksi. Vuonna 1969 Danny otti hänet ohjelmatoimistonsa D-Tuotannon listoille ja mukaan sen kesän Danny Show -kiertueelle. Samana vuonna Scandia julkaisi Rayan Jaakko Salon orkesterin kanssa tekemän esikoissinglen "Syliis saat mun puristaa / Pois tieni kääntyy". Levyn a-puolen suomenkielinen versio Dusty Springfieldin kappaleesta ”I Close My Eyes And Count To Ten” nousi pieneksi hitiksi. Levytysura ja yhteistyö Dannyn kanssa päättyi kuitenkin pian Stump-lehdessä julkaistuihin bikinikuviin. Toisen singlensä Raya pääsi tekemään 1974. ”Mies, joka myi maailman” / ”Suostun kun rock´n´roll soi” -julkaisun a-puoli on Vexi Salmen suomennos David Bowien laulusta ”The Man Who Sold the World”.
1970-luvun alkupuolella Raya lauloi aviomiehensä Suikki Jääskän rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra solistina. Vuodesta 1978 hän esiintyi Seinäjoen kaupunginteatterin musiikkinäytelmissä "Lemmenlakko, Monte Christon kreivi" ja "Puhtaana käteen". Jyväskylän kaupunginteatterissa hän esiintyi näytelmässä "Mustalaisleiri muuttaa taivaaseen". 1990-luvulla hän on tehnyt ääninäyttelijän työtä Disney-animaatiossa Leijonakuningas.
Vuonna 1982 Raya sijoittui kahdeksanneksi MTV:n Syksyn sävel -kilpailussa diskotyylisellä laululla ”Harhaa”. Sen singlejulkaisun b-puolella on kappale ”Aika vie haavat”. Vuonna 1984 Raya, Suikki ja Bestsellers Orchestra julkaisi omakustanteena singlen "Do You Know / Changes In The Wind".
 "Pääartikkeli: Ääninäyttelijäroolit löytyvät omasta luettelostaan."
Eino Vänttinen

Eino Julius Vänttinen (13. huhtikuuta 1897 Joroinen – 24. elokuuta 1973 Loimaa) oli Suomen puolustusvoimien everstiluutnantti ja sodanaikainen jalkaväkirykmentin komentaja. 
Vänttinen osallistui vuoden 1918 sotaan Karjalan ryhmän toisessa divisioonassa ja kävi tämän jälkeen Viipurin 2. upseerikokelaskurssin. Tämän jälkeen hän palveli Viestirykmentissä ja kävi Kadettikoulun kuuntelukurssin 1922-1923 sekä kapteenikurssin 1928. Hän jatkoi Viestirykmentissä komppanianpäällikkönä ja aliupseerikoulun johtajana. 
Talvisodan sytyttyä hän komensi Erillinen pataljoona 5:ttä. Välirauhan aikana hän toimi mm. JR 4:n komentajana. Jatkosodan syttyessä hänet määrättiin mm. Käkisalmen suunnalla taistelleen Jalkaväkirymentti 43:n komentajaksi. Hyökkäysvaihene päätyttyä rykmentti lakkautettiin ja Vänttinen siirrettiin koulutustoimiston päälliköksi ja toimi sittemmin koulutuskeskuksen ja aliupseerikoulun johdossa. Vuoden 1944 torjuntataistelujen alettua Vänttinen nimitettiin väliaikaisesti JR 49:n komentajaksi. Sodan jälkeen hän toimi linnoitusupseerina, henkilötäydennyskeskuksen päällikkönä ja JR 1:n aliupseerikoulun johtajana sekä pataljoonankomentajana. Myöhemmin Vänttinen on toiminut mm. opettajana Loimaalla. 
Ylennykset: vänrikki 12.8.1919, luutnantti 16.5.1921, kapteeni 1928, majuri 30.11.1932, everstiluutnantti 29.11.1940.
Coriano

Coriano on Riminin maakunnassa, Emilia-Romagnan alueella sijaitseva italialainen kunta. 
Historia.
Coriano on kokenut vuosisatojen aikana useita hallitsijoita. Se on ollut umbrien, etruskien ja roomalaisten siirtokuntana. Myöhemmin Corianon valloittivat sekä Malatestan - että Borgian suvut, venetsialaiset, Espanjan armeija ja Kirkkovaltio. Vuonna 1528 paavi Klemens VII lahjoitti Corianon Sassatellin perheelle Imolasta palkkioksi avusta Malatestan sukua vastaan. 
Syyskuussa vuonna 1944 Corianossa käytiin Toiseen maailmansotaan liittynyt taistelu, jossa liittoutuneiden tarkoituksena oli vapauttaa Rimini sekä Pohjois-Italia. Taistelu oli verinen ja siinä kuoli 1940 brittisotilasta liittolaisineen, jotka ovat haudattuina paikalliseen hautausmaahan. 
Nähtävyydet.
Corianon ympäristö on kaunista maaseutua oliivilehtoineen, vehnäniittyineen ja lukuisine viinitarhoineen. Aluetta kutsutaan seitsemän linnan kunnaksi, ja siellä onkin nähtävyytenä seitsemän keskiaikaista linnaa. Tärkein niistä on kunnostettu Corianon linna. Muita linnoja ovat Cerasolo, Passano, Mulazzano, Besanigo, Monte Tauro ja Vecciano.
Stadion

Stadion on rakennus tai rakennelma, jossa järjestetään pääosin ulkoilmatapahtumia kuten urheilukilpailuja tai konsertteja. Stadion muodostuu yleensä kentästä tai lavasta ja sitä ympäröivästä rakenteesta, jossa yleisö voi seurata tapahtumaa joko seisten tai istuen. Yleisimpiä ovat niin sanonut monikäyttöstadionit, jotka käsittävät tiettyjä palloilulajeja varten tarkoitetun ruohokentän sekä sitä kiertävät juoksuradat. Stadioneita voi myös olla rakennettu eri pääkäyttötarkoitusten mukaan, kuten baseball-stadion, jalkapallostadion, uimastadion tai Suomessa pesäpallostadion. 
Stadion-nimen etymologia johtaa antiikin Kreikkaan, jossa oli käytössä stadion-pituusmitta. Myös stadionarkkitehtuuri sai alkunsa kreikkalaisista stadioneista.
Suomen suurimmat stadionit.
Luettelo sisältää Suomen yli 5 000 katsojapaikan stadionit.
Sumitomo Life seimeihoken

Sumitomo Life Seimei Hoken (住友生命保険相互会社 Sumitomo Seimei Hoken Sōgo-gaisha, Sumisei) on vuonna 1907 perustettu japanilainen keskinäinen henkivakuutusyhtiö. Yhtiö on osa Sumitomo-yritysryvästä. Sen pääkonttori on Osakassa ja toinen merkittävä konttori Tokiossa. Kaikkiaan sillä on 71 toimistoa ja 1516 aluetoimipistettä.
Sumitomo on Japanin neljänneksi suurin henkivakuutusyhtiö. Vuonna 2013 se laajensi toimintaansa ulkomaille ostamalla vähemmistöosakkuuden indeonesialaisesta yhtiöstä.
Suikki Jääskä

Esko ”Suikki” Jääskä (s. 12. tammikuuta 1950) on suomalainen muusikko, äänittäjä, musiikkistudioyrittäjä, musiikkiteknologian opettaja sekä yksi Provinssirock-festivaalin perustajista. Hän toimi 2007–2018 Seinäjoen Rytmi-instituutin hallituksen puheenjohtajana.
Jääskä on neljän vuosikymmenen ajan tehnyt musiikkiäänityksiä liikkuvalla studioautollaan eri puolilla Suomea. Hän on tallentanut etenkin suomalaisten kuorojen ja hengellisen musiikin esittäjien ohjelmistoa.
Jääskä on muusikkona enimmäkseen itseoppinut, mutta otti joitakin trumpettitunteja kapellimestari Antti Vainiolta. Hän on varsinaiselta ammattikoulutukseltaan hammaslaborantti. 1970-luvun alkupuolelta Suikki Jääskä muistetaan Seinäjoen seudulta isojen, puhallinsektioin varustettujen rock-yhtyeiden Super-Suikkis ja Bestsellers Orchestra perustajana, johtajana ja trumpetistina. Näiden yhtyeiden entisiä muusikoita kokoontui Jääskän aloitteesta syksyllä 2010 Seinäjoelle yhtä konserttia varten. Heistä Jääskä ja viisi muuta päätti jatkaa vakituisemminkin nimellä "Soulful of Blues with Soul Sisters and Downtown Horns" (SOB).
Suikki Jääskä toimii aktiivisesti eteläisen Afrikan musiikkia ja tanssia Suomessa edistävässä yhdistyksessä Good People ry. Vuonna 1990 hän oli yksi Seinäjoen populaarimusiikin keskuksen Rytmi-instituutin perustajia. Hän on toiminut pitkään instituutin hallituksessa.
1990-luvulta alkaen Jääskä opetti musiikkiteknologiaa Sibelius-Akatemiassa.
Keyence

Keyence on vuonna 1974 perustettu japanilainen teknologia-alan yritys, joka valmistaa monenlaisia antureita, sensoreita ja mittalaitteita. Vuonna 2012 sillä oli 25 tytäryhtiötä eri puolilla maailmaa. Yhtiö oli Forbesin innovatiivisimpien yritysten luettelossa sijalla 36.
Yhtiön perustaja Takemitsu Takizaki on Forbesin listojen mukaan Japanin 7. rikkain mies. Hän johtaa yhtiötä edelleen 68-vuotiaana. Yhtiö on panostanut tuotekehitykseen, ja niinpä sillä on paljon patentteja.
Kansai denryoku

Kansai denryoku () eli Kepco () on vuonna 1951 perustettu japanilainen voimayhtiö, joka toimii Kansain alueella. Se tuottaa, siirtää ja jakelee sähköä eri puolilla Japania noin 13 miljoonalle asiakkaalle. Yhtiöllä on 165 voimalaa, joiden voimanlähteenä ovat vesivoima, ydinvoima, lämpövoima ja uudistuvat energianlähteet.
Kepcon pääkonttori sijaitsee Osakassa ja sillä on kolme ydinvoimalaa Fukuin prefektuurissa:
Kepco sai vuonna 2021 ensimmäisenä ydinvoimayhtiönä Japanissa luvan käyttää Mihaman ydinvoimalaitoksen kolmosreaktoria yli 40 vuoden käyttöiän. Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen pitkä käyttöikä on ollut mahdollista vain kiristyneiden turvallisuusvaatimusten täyttämisen jälkeen.
Kepcolla on sijoituksia myös Suomeen rakenteilla oleviin Ilmattaren tuulivoimapuistoihin. Yhtiö omistaa 15 % Piiparinmäen sekä 49 % Alajärven (Louhukangas ja Möksy) tuulivoimapuistosta.
Skandaalit.
Yhtiö on ollut osallisena korruptioskandaalissa Japanissa. Yhtiö otti vastaan lahjuksia Takahaman varapormestarilta vuosikymmenien ajan yli kolmen miljoonan euron edestä. Skandaali aiheutti lopulta sekä hallituksen puheenjohtajan vaihdon (2019) että toimitusjohtajan vaihdon (2020).
Angelslaying Black Fucking Metal

Angelslaying Black Fucking Metal on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin toinen EP-levy. Se julkaistiin vuonna 2005 levymerkillä Hammer of Hate.
EP koostuu yhtyeen julkaisematta jääneelle esikoisalbumille nauhoitetuista kappaleista. Levystä julkaistiin rajoitettu 666:n kappaleen painos.
The Aeon of the Angelslaying Darkness

The Aeon of the Angelslaying Darkness on suomalaisen black metal -yhtye Archgoatin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Debemur Morti Productions.
Kappaleet.
CD 1.
Selections from "Whore of Bethlehem" (2006).
Kokonaiskesto: 48:53 
CD 2.
Live in Helsinki, Finland 18 November 2007.
Kokonaiskesto: 49:50
Neotherapsida

Neotherapsida on terapsidien kladi, johon kuuluvat Anomodontia sekä Theriodontia. Anomodontia on kuollut sukupuuttoon, mutta Theriodontia käsittää myös nisäkkäät esivanhempineen. Anomodontian ja Theriodontian väliset sukulaisuussuhteet eivät kuitenkaan ole vielä kovin hyvin selvillä, joten Neotherapsidan todellinen koostumus voi poiketa nykyisestä käsityksestä.
Luokittelu.
Fylogenia.
Rubidge &amp; Sidor (2001):
Kajaanin seurakunta

Kajaanin seurakunta () kuuluu Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kuopion hiippakuntaan. Seurakunta perustettiin vuonna 1651.
Vuoden 2024 lopussa Kajaanin seurakuntaan kuului 24 315 jäsentä, mikä oli noin 66,7 prosenttia Kajaanin asukkaista. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun ajan.
Historiaa.
Nykyisen Kajaanin seurakunnan alue kuului alun perin Paltamon vanhaan emäseurakuntaan. Kajaanin linnan ympärille syntyi aikaa myöten kylä, jolle myönnettiin kaupunkioikeudet 1651. 1655 Kajaani erotettiin Paltamosta omaksi kirkkoherrakunnakseen. 1786 kirkkoherran virka kuitenkin lakkautettiin ja Kajaani määrättiin jälleen Paltamon kappeliseurakunnaksi. Vuonna 1897 sekä Kajaanin kaupunki että Kajaanin maalaiskunta erotettiin omaksi kirkkoherrakunnaksi (ei ollut olemassa erikseen Kajaanin kaupunkiseurakunta- eikä Kajaanin maaseurakunta -nimistä seurakuntaa). Päätös realisoitui kuitenkin vasta vuonna 1927. Tällöin osia seurakunnasta liitettiin vastaperustettuun Vuolijoen seurakuntaan. Vuonna 2007 Kirkkohallitus päätti, että Vuolijoen seurakunta lakkaa itsenäisenä seurakuntana ja se liitetään osaksi Kajaanin seurakuntaa. Vuolijoen kuntakin liitettiin samassa yhteydessä valtioneuvoston päätöksellä osaksi Kajaanin kaupunkia.
Toiminta-alueet.
Vaikka hallinnollisesti Kajaanin seurakunta onkin yksi yhtenäinen alue, on se jaettu neljään toiminnalliseen alueeseen. Nämä ovat Lehtikangas, Linnantaus, Vuohenki ja Vuolijoki-Otanmäki.
Toimipisteet.
Kajaanin seurakunnalla on kaksi kirkkoa: Kajaanin kirkko ja Vuolijoen kirkko. Lisäksi on Lehtikankaan seurakuntakeskus, Linnantauksen seurakuntakeskus, Nakertajan seurakuntakoti, Otamäen seurakuntatalo sekä Vuolijoen seurakuntatalo. Leiri- ja kurssikeskuksia on kaksi: Männistön leirikeskus Vuolijoella sekä Joutenlammin kurssikeskus Salmijärvellä.
Herätysliikkeet.
Kajaanin seurakunta kuuluu Kainuun länsiosien tavoin yhtenäiseen vanhoillislestadiolaisuuden kannatusalueeseen. Vanhoillislestadiolaisuus vaikuttaa Kajaanissa kohtalaisesti. Muulle Kainuulle tyypillisesti Kajaanissa vaikuttaa pohjavireenä myös herännäisyys, mutta erillisenä liikkeenä se ei ole kovin voimakas. Kajaanissa on jossain määrin kannatusta myös kansanlähetykselle.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kajaanin seurakunnan kirkkoherroina:
Dōjimajoki

Dōjimajoki () on joki Osakan keskustassa. Se syntyy kun Ōkawa jakaantuu kahteen haaraan, kulkee Nakanoshiman saaren pohjoispuolelta, yhtyy Tosaborijokeen ja muodostaa Ajijoen joka laskee Osakanlahteen. 
Jokea rakennettiin vuonna 1688. Sen rantakosteikkoja kuivatettiin rakennusmaaksi. Joen yli tehtiin viisi siltaa: Oe, Watanabe, Tamino, Tamae ja Funatsu. Oe- ja Watanabe-siltojen välisellä alueella aloitettiin tärkeät riisimarkkinat Dōjiman riisitorilla.
Tosaborijoki

Tosaborijoki () on joki Osakan keskustassa. Se syntyy kun Ōkawa jakaantuu kahteen haaraan, kulkee Nakanoshiman saaren eteläpuolelta, yhtyy Dōjimajokeen ja muodostaa Ajijoen joka laskee Osakanlahteen. 
Keskustassa kulkeva joki on tärkeä Osakan kaupunkikuvalle, ja se valaistaan iltaisin katuvalojen tyyppisillä lampuilla. Myös joen yli kulkeva Nishikibashin silta on näyttävä sinisessä juhlavalaistuksessaan.
Team Finland

Team Finland on verkosto, jonka toimintamalli pohjautuu vuoden 2011 hallitusohjelmaan. Team Finland -verkosto edistää Suomen ja suomalaisten yritysten menestymistä maailmalla. Verkosto kokoaa yhteen yritysten kansainvälistymistä, Suomeen suuntautuvia ulkomaisia investointeja ja Suomen maakuvaa edistävät valtiorahoitteiset toimijat ja niiden tarjoamat palvelut.
Toiminnan ohjaus.
Team Finland -toimintaa ohjaa valtioneuvosto ja sen laatima hallitusohjelma, erityisesti kilpailukykyä ja työllisyyttä koskeva kärkihanke.
Johtoryhmä.
Lähde
Team Finland -verkoston organisaatiot.
Seuraavat organisaatiot ovat osa Team Finland -verkostoa:
Ruusupargo

Ruusupargo ("Pagrus major") eli punahammasahven on hammasahvenien heimoon kuuluva kala. Sitä tavataan Tyynenmeren luoteisosassa lähellä Japania. Kala kasvaa tyypillisesti noin 30 cm pitkäksi.
Ruusupargo elää avomerellä yleensä 15–60 metrin, joskus jopa 200 metrin syvyydessä.
Japanissa se on ruokakalojen kuningas (hammasahvenet yleisesti 鯛 tai (Sparidae), ruusupargo 真鯛 madai (Pagrus major)). Maalis-huhtikuussa se tulee kutemaan Japanin rannikoille, ja erityisesti punertavia kutuasuisia kaloja arvostetaan saaliina. Sitä on kasvatettu 1980-luvulta alkaen. Nykyisin noin 75 prosenttia ruoaksi myydyistä ruusupargoista tulee kalankasvattamoista.
Pesäpallon suomensarja 1980

Pesäpallon suomensarja pelattiin 36. kerran kaudella 1980. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Haminan Palloilijat, Kauhajoen Karhu ja Vimpelin Veto nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1981. Lohkojen kakkoset, kolmoset ja neloset nousivat uuteen ykkössarjaan kaudeksi 1981, eli todellisuudessa säilyttivät paikkansa toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Sijoille 5-10 päätyneet joukkueet pysyivät Suomensarjassa, ts. putosivat kolmanneksi ylimmälle sarjatasolle. Maakuntasarjaan ei pudonnut yhtään joukkuetta. 
Suomensarja.
Itälohko.
Uusinta noususta SM-sarjaan: Hamina – Hongikko 8–0.
DATA

DATA (sanoista "Debt, AIDS, Trade, Africa"- eli Velka, AIDS, Kaupankäynti, Afrikka) on 
U2-rockyhtyeen keulahahmon, laulaja Bonon yhdessä Bobby Shriverin ja Jubilee 2000-liikkeen aktivistien kanssa perustama yleishyödyllinen järjestö. DATA tähtäsi poistamaan Afrikasta velan ja AIDS/HIVin. DATA rohkaisi amerikkalaisia ottamaan yhteyttä senaattoreihin ja lainsäätäjiin ja valittuihin virkamiehiin. 
Alkurahoitus tuli Bill ja Melinda Gates Foundationilta (Bill ja Melinda Gatesin säätiö), sijoittaja-rahoittaja George Sorosilta ja teknologia yrittäjä Edward W. Scottilta.
DATA oli myös perustamassa ONE-kampanjaa (ONE Campaign), joka myös tähtäsi Afrikan ongelmien poistamiseen.
Vuonna 2007, DATA ja ONE Campaign päättivät yhdistyä ja 2008 tammikuussa ne sulautuivat yhteen uutena nimenään ONE.
Bobby Shriver

Robert Sargent ”Bobby” Shriver III (s. 28. huhtikuuta 1954 Chicago) on yhdysvaltalainen aktivisti, lakimies ja toimittaja. Hän toimi kalifornialaisen Santa Monican kaupungin pormestarina vuonna 2010. Uskonnoltaan hän on katolinen.
Perhe.
Shriverin isä on Sargent Shriver ja hänen äitinsä on Kennedy-sukua, Eunice Kennedy Shriver. Bobbylla on neljä sisarusta, joista yksi on Arnold Schwarzeneggerin vaimo Maria Shriver.
Bobby Shriver on naimisissa Malissa Feruzzin kanssa. Hänellä on kaksi tytärtä.
Elämä.
Shriver on toiminut lakimiehenä, toimittajana sekä myös elokuvatuottajana. Viimeksi mainitussa roolissa hän on tuottanut muun muassa vuoden 1994 elokuvan "Tosi valheita" sekä televisioelokuvan "Piinaava pako" (1998). 
Vuonna 2002 Bobby Shriver perusti yhdessä U2-rockyhtyeen keulahahmon Bonon ja Jubilee 2000-liikkeen aktivistien kanssa yleishyödyllisen DATA-järjestön Afrikan ongelmia poistamaan. DATAn tavoite oli toimia muun muassa luomalla tasa-arvoa ja oikeutta esimerkiksi velkojen anteeksiannolla.
Vuonna 2006 Bobby Shriver ja Bono perustivat liiketoimintamalli PRODUCT (RED)in taistelemaan Afrikan AIDS-epidemiaa vastaan. PRODUCT (RED)in tuotteiden tuotosta 50 prosenttia menee Afrikan AIDS-lääkkeiden toimittamisen kustantamiseen.
Janet Yellen

Janet Louise Yellen (s. 13. elokuuta 1946 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen taloustieteilijä, joka toimi Yhdysvaltain valtiovarainministerinä Joe Bidenin presidenttikaudella vuosina 2021–2025. Aiemmin hän toimi Yhdysvaltain keskuspankin pääjohtaja 3. helmikuuta 2014 – 3. helmikuuta 2018. Yellen toimi aiemmin myös keskuspankin johtokunnan varapuheenjohtajana. Yellenin kausi jäi verrattain lyhyeksi, kun presidentti Trump siirsi Yellenin syrjään keskuspankin pääjohtajan tehtävästä marraskuussa 2017 ja Trump nimitti tilalle oman valintansa: Jerome Powellin. Yellenin kausi päättyi virallisesti helmikuussa 2018.
Nuoruus ja opinnot.
Janet Yellen syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän suoritti taloustieteen kandidaatin (B.A.) tutkinnon Brownin yliopistossa vuonna 1967 ja väitteli tohtoriksi (PhD) Yalen yliopistossa 1971. Vuosina 1971–1976 hän oli apulaisprofessori Harvardin yliopistossa ja työskenteli 1977–1978 Yhdysvaltain keskuspankissa ekonomistina. Vuosina 1978–1980 Yellen luennoi London School of Economicsissa ja aloitti vuonna 1980 Berkeleyn yliopistossa. Hänen erityisalojaan ovat makrotaloustiede ja työttömyyden mekanismit.
Yksityiselämä.
Yellenin puoliso on taloustieteilijä George Akerlof, joka sai vuonna 2001 Nobelin taloustieteen palkinnon. He tapasivat kummankin työskennellessä Yhdysvaltain keskuspankissa vuonna 1977 ja avioituivat seuraavana vuonna. Heillä on yksi lapsi.
Sobekhotep I

Sobekhotep I oli Egyptin faarao. Hänet tunnetaan myös nimellä Sekhemre Khutawy Sobekhotep. Hän oli mahdollisesti Amenemhet I:n poika. Sobekhotep I oli 13. dynastian ensimmäinen hallitsija noin 3 800 vuotta sitten, ja hän hallitsi oletettavasti 4,5 vuotta, mikä oli pisin valtakausi noihin aikoihin.
Torinon papyruksen eli Torinon kuningasluettelon mukaan Wegaf olisi ollut 13. dynastian ensimmäinen hallitsija. Eri lähteiden vertailun perusteella tutkijat ovat kuitenkin päätyneet siihen, että Torinon papyruksessa on virhe, sillä sinettijäki, jossa on Wegafin nimi, näyttäisi kuuluvan pikemminkin dynastian keskivaiheille kuin sen alkuun. Ilmeisesti Sobekhotep ja Wegaf on sekoitettu toisiinsa kuningasluettelossa, ja siten Sobekhotep I olisi 13. dynastian ensimmäinen hallitsija.
Sobekhotep I:n 60 tonnia painava kvartsiittinen sarkofagi löytyi vuonna 2013. Sarkofagi tunnistettiin Sobekhotepille kuuluvaksi vuodenvaihteen 2013-2014 tienoilla. Tunnistus onnistui laatanpalojen avulla, joihin oli kaiverrettu faaraon nimi. Hän oli niissä kuvattu istumassa valtaistuimella. Sobekhotep I:stä on olemassa hyvin vähän tietoa, siksi löytö on merkittävä.
On myös esitetty teorioita että Sobekhotep I olisi sama henkilö kuin Sobekhotep II.
Bredängin metroasema

Bredängin metroasema on Tukholman metron asema Bredängin kaupunginosassa. Asema kaupunginosaan avattiin 16. toukokuuta vuonna 1965, ja se oli tuolloin metroverkoston 62. asema. Se on osa metron punaista linjaa numero 14. Asemalta on matkaa Slussenin asemalle yhdeksän kilometriä.
Vuonna 2015 asemaa käytti arkisin 7 200 matkustajaa päivässä.
Farsta strandin metroasema

Farsta strandin metroasema on Tukholman metron asema, joka sijaitsee Farsta strandin kaupunginosassa. Se avattiin 29. elokuuta vuonna 1971, ja se on pääteasema metron vihreän linjan linjalle 18. Etäisyys Slussenin asemalle Farsta strandin asemalta on noin 10,4 kilometriä. Asemalla sijaitsee Fredrik Jacobsonin taidetta vuodelta 1993 ja Kristina Anshelmin taidetta vuodelta 1997.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 8 700 matkustajaa päivässä.
Gubbängenin metroasema

Gubbängenin metroasema on asema Gubbängenissä, joka kuuluu Tukholman metroon. Gubbängenin metroasema avattiin 1. lokakuuta vuonna 1950. Se on osa metron vihreää linjaa, ja etäisyys Slussenin asemalle on metroasemalta 6,7 kilometriä. Gubbängenin asema sijaitsee Hökarängenin ja Tallkrogenin asemien välissä. Asemalla on kaksi Ragnhild Alexanderssonin pronssiveistosta vuodelta 1994.
Vuonna 2013 asemaa käytti arkisin 7 700 matkustajaa päivässä.
In Your Arms

In Your Arms on norjalaisen laulajaduo Nico &amp; Vinzin kappale. Sen julkaisi Warner Music duon kolmantena singlenä 21. lokakuuta 2013. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa singlen julkaisupäivänä. Kappale on päässyt listoille Norjassa ja Tanskassa.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Luz de la luna

Luz de la luna on belgialaisyhtye Paradision kappale. Sen julkaisi "Arcade Music Company" yhtyeen kymmenentenä singlenä 29. heinäkuuta 2003. Kappaleella duetoi myös Maria Del Rio. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin musiikkikanavilla samana vuonna singlen kanssa sekä videopalvelu YouTubessa Paradision virallisella kanavalla kymmenen vuotta myöhemmin. Kuten Paradision uran jälkipuoliskon muut singlet, "Luz de la luna" ei myöskään päässyt lainkaan listoille.
Kappalelista.
CD single
Isositruunahappo

Isositruunahappo (C6H8O7) on trikarboksyylihappo ja sitruunahapon isomeeri. Yhdiste on tärkeä välituote sitruunahappokierrossa ja esiintyy välituotteena myös eräissä muissa aineenvaihduntareiteissä.
Biologinen merkitys.
Isositruunahappoa muodostuu eliöissä sitruunahappokierron toisessa vaiheessa, jossa sitruunahappo isomeroidaan akonitaasientsyymin katalysoimana isositruunahapoksi. Reaktio tapahtuu kahdessa vaiheessa ja välituotteena muodostuu akoniittihappoa. Seuraavassa sitruunahappokierron vaiheessa isositruunahappo hapetetaan ja dekarboksyloidaan alfaketoglutaarihapoksi. Tätä reaktiota katalysoiva entsyymi on isositraattidehydrogenaasi ja reaktion välivaiheena muodostuu oksalomeripihkahappoa. 
Isositruunahappo on myös osa eräiden kasvien, sienien ja bakteerien aineenvaihduntaan kuuluvaa glyoksylaattikiertoa. Glyoksylaattikierrossa isositruunahappoa muodostuu akonitaasin katalysoimana sitruunahaposta, mutta sitä ei hajoteta alfaketoglutaarihapoksi. Sen sijaan isositraattilyaasi hajottaa sen glyoksyylihapoksi ja meripihkahapoksi.
Isositruunahapon käyttö analytiikassa.
Isositruunahapon ja sitruunahapon suhde on hedelmämehuissa tyypillisesti vakio ja noin 1:300. Tätä suhdetta voidaan käyttää hyväksi määritettäessä mehujen aitoutta erityisesti appelsiinimehun tapauksessa. Mikäli sitruunahapon suhteellinen määrä on suurempi, on mehuun lisätty sitruunahappoa, mikä ei ole tuoremehuissa sallittua. Menetelmässä isositruunahapon esterit ja laktonit hydrolysoidaan emäksisissä olosuhteissa, minkä jälkeen isositruunahapon määrä määritetään entsymaattisesti isositraattidehydrogenaasientsyymin avulla.
Lotta Nieminen

Lotta Nieminen (s. 1. helmikuuta 1986) on suomalainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja, joka työskentelee freelancerina New Yorkissa. Talouslehti Forbes valitsi hänet vuoden 2014 alussa yhdeksi kolmestakymmenestä alle 30-vuotiaasta lahjakkuudesta Art &amp; Style -kategoriassa. Hänet on palkittu myös Print-lehden palkinnolla sekä Art Director’s Clubin Young Guns -palkinnolla. Vuoden Huiput -kilpailussa 2012 hänet palkittiin vuoden juniorina ja vuonna 2019 hänet nimettiin vuoden graafikoksi.
Nieminen on työskennellyt aiemmin suomalaiselle Trendi-lehdelle sekä Pentagram Design- ja RoAndCo Studio -muotoilutoimistoille. Vuoden 2014 alkuun mennessä hänen freelance-asiakkaisiinsa Yhdysvalloissa lukeutuivat The New York Times, Volkswagen, United Airlines, Newsweek sekä muotitalo Hermès.
Nieminen valmistui vuonna 2009 taiteiden kandidaatiksi Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulusta. Hän oli lisäksi vaihto-opiskelijana Rhode Island School of Designissa Yhdysvalloissa.
Niemisen äiti on taidemaalari, lavastaja ja puvustaja Raija Malka.
Valtimon rautatieasema

Valtimon rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Joensuu–Kontiomäki-radan varressa Nurmeksen Valtimolla.
Asema avattiin 1. joulukuuta 1931 Hiekkalahtena, ja siitä tuli merkittävä puunlastauspaikka. Valtimoksi aseman nimi muutettiin 1969, kun kuntakeskuksen kaakkoispuolella ollut entinen Valtimon asema nimettiin uudelleen Haapakyläksi. Uusi puinen, tiilellä vuorattu asemarakennus valmistui vuonna 1980.
Henkilöliikenne lakkautettiin vuonna 1993, mutta asema on vielä tavaraliikenteen käytössä.
HS-uutiset

HS-uutiset oli "Helsingin Sanomien" verkkovideotoimituksen eli HSTV:n tuottama uutislähetys, joka esitettiin päivittäin tv-kanava Nelosella. 
Ensimmäinen lähetys esitettiin 9. tammikuuta 2014 kello 18:55. Viimeinen lähetys esitettiin 6. joulukuuta 2017. Lähetysaika pysyi samana koko uutisten olemassaolon ajan.
"HS-uutiset" korvasi aiemmin Nelosella esitetyn "Nelosen uutiset". "HS-uutiset" olivat perinteisen uutislähetyksen sijaan verkkovetoinen uutiskonsepti.
"HS-uutisia" seurasi "HS-sää", joka esitettiin yleensä kello 18.58.
Metsämanikki

Metsämanikki ("Lonchura tristissima") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Metsämanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Sen kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Timorinmanikki

Timorinmanikki ("Lonchura quinticolor") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Timorinmanikkia tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkohuppumanikki

Valkohuppumanikki ("Lonchura maja") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkohuppumanikkia tavataan Indonesiassa, Malesiassa, Singaporessa, Thaimaassa ja Vietnamissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kalvakkamanikki

Kalvakkamanikki ("Lonchura pallida") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kalvakkamanikkia tavataan Indonesiassa ja Itä-Timorissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Isonokkamanikki

Isonokkamanikki ("Lonchura grandis") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Isonokkamanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Arfakinmanikki

Arfakinmanikki ("Lonchura vana") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Arfakinmanikkia tavataan vain pienellä alueella Arfak-vuoristossa Indonesiassa. Koska aluetta ei ole tutkittu hyvin, saattaa lajin levinneisyysalue olla kuitenkin tunnettua laajempi. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaamanikki

Harmaamanikki ("Lonchura caniceps") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaamanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Suistomanikki

Suistomanikki ("Lonchura nevermanni") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Suistomanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi tai yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Blood, Sweat &amp; Tears

Blood, Sweat &amp; Tears on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka yhdistää rockiin jazz- ja soul-vaikutteita. Suuresta kokoonpanostaan ja tarkoista vaskipuhallinsovituksistaan tunnetuksi tullut yhtye perustettiin New Yorkissa 1967.
Historia.
Blood, Sweat &amp; Tearsin alkuperäinen johtaja, laulusolisti ja säveltäjä oli Al Kooper. Hän kuitenkin jätti yhtyeen jo esikoisalbumin jälkeen, ja laulusolistin paikan sai David Clayton-Thomas. 
Alkuperäinen kokoonpano muodostui Kooperin ohella muusikoista Jim Fielder, Fred Lipsius, Randy Brecker, Jerry Weiss, Dick Halligan, Steve Katz ja Bobby Colomby. Esikoisalbumi "Child Is Father to the Man" (1968) sai myönteisiä kritiikkejä, mutta vasta toinen albumi "Blood, Sweat &amp; Tears" (1969) muodostui myös myyntimenestykseksi. Tältä albumilta julkaistiin kolme singleä, jotka ovat jääneet yhtyeen tunnetuimmiksi kappaleiksi: ”Spinning Wheel”, ”You've Made Me So Very Happy” ja ”And When I Die”. 
Vuosikymmenten varrella yhtyeessä on soittanut iso joukko huippuluokan muusikoita paitsi Yhdysvalloista, myös muualta maailmasta, kuten vuosina 1972–75 ruotsalainen kitaristi Georg Wadenius. David Clayton-Thomas oli yhtyeestä poissa suunnilleen saman ajan, ja laulusolistina toimi Jerry Fisher. Clayton-Thomas palasi 1975, ja tuolloin rumpali Bobby Colomby oli enää ainoa alkuperäisjäsen.
Blood, Sweat &amp; Tearsin parhaana kautena pidetään kolmea ensimmäistä albumia. Kolmas albumi "Blood, Sweat &amp; Tears 3" (1970) myi jo kakkosalbumia heikommin, kun yleisön huomio kohdistui jo muihin rockia ja jazzia yhdistäviin kokoonpanoihin kuten Chicago tai Weather Report. Yhtye hajosi 1978, mutta on koottu uudelleen monesti sen jälkeen.
Yhtyeen nimi juontuu Winston Churchillin kuuluisasta puheesta parlamentin alahuoneessa 13. toukokuuta 1940. Churchill oli tullut Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeriksi kolme päivää aiemmin ja puheellaan hän pyysi alahuonetta ilmaisemaan luottamuksensa hänen hallitukselleen. Puheessaan pääministeri sanoi, että hänellä ei ole muuta tarjottavaa kuin verta, raadantaa, kyyneliä ja hikeä ("blood, toil, tears and sweat"). Churchill viittasi ilmauksellaan niihin suuriin uhrauksiin, joita noin kahdeksen kuukautta aiemmin alkanut toinen maailmansota tulisi vaatimaan.
Hipposaurus

Hipposaurus (nimen merkitys: "”hevoslisko”") on sukupuuttoon kuollut keskipermikautinen terapsidisuku, joka kuuluu Biarmosuchia-alalahkoon. Se eli nykyisen Etelä-Afrikan alueella. Eteläafrikkalainen paleontologi Lieuwe Dirk Boonstra kaivoi esiin "Hipposaurusin" luurangon maatilalta, Beaufort Westin alueelta, vuonna 1928. S. H. Haughton kuvasi sen kallon 1929, Boonstra loput luurangosta vuonna 1934. Aluksi "Hipposaurusta" kuten muutakin Biarmosuchiaa luultiin Gorgonopsia-alalahkoon kuuluviksi terapsideiksi.
Ominaisuudet.
Kooltaan "Hipposaurus" on melko pieni, sen pituus on noin 1,2 metriä ja kallon pituus 21 cm. Sen kallon silmäkuopat ovat suuret ja niiden yläpuolella on hieman paksumpaa luuta. Yläpuolelta katsottuna takaraivo on syvästi kovera, ja ohimoaukot pienet. Yhdellä puolella leukaa on viisi etuhammasta, yksi kulmahammas, ja yksi takahammas.
Fylogenia.
Sidor &amp; Welman (2003):
E. Amson &amp; M. Laurin (2011):
Henrietta

Henrietta on naisen etunimi, diminutiivimuoto Henrik-nimen naispuolisesta vastineesta Henrika. Ranskassa nimi esiintyy muodossa Henriette. Henrietta on siitä johdettu latinan mukainen muoto. 
Suomessa nimi Henrietta on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1 821 naiselle. Suomenruotsalaisessa kalenterissa Henrietan nimipäivä on Henrikin päivänä, 19. tammikuuta.
Czesław Niemen

Czesław Niemen (), oik. Czesław Juliusz Wydrzycki, Puolan ulkopuolella usein taiteilijanimenä pelkkä Niemen, (16. helmikuuta 1939 – 17. tammikuuta 2004) oli puolalainen rockmuusikko, laulaja-lauluntekijä ja yhtyeenjohtaja, jonka aktiivisinta aikaa olivat 1960- ja 1970-luvut.
Elämä ja ura.
Niemen syntyi Białystokin seudulla silloisella Valko-Venäjällä. Hänen isänsä oli pianonvirittäjä, ja poika lauloi kirkkokuorossa ja kävi musiikkilukion. Seutu yhdistettiin sotien seurauksena Neuvostoliiton alueeseen, mutta 1958 Niemen pääsi monien muiden puolalaisten tavoin muuttamaan sieltä perheineen Puolaan.
Niemen debytoi laulajana 1960-luvun alussa esittäen puolankielistä rockia ja soulia yhtyeessä Black &amp; Blue. Vahvan ja laaja-alaisen lauluäänensä ohella hän soitti kosketinsoittimia ja sävelsi omia kappaleita. Vuonna 1964 Niemen yhtyeineen esiintyi Varsovassa Marlene Dietrichin kunniaksi järjestetyssä konsertissa. Dietrich ihastui Niemenin lauluun ”Czy mnie jeszcze pamiętasz” ja levytti siitä pian itse kirjoittamansa saksankielisen version ”Mutter, hast du mir vergeben?”. Vuonna 1967 Niemen oli eronnut Black &amp; Blue -yhtyeestä ja julkaisi laulun ”Dziwny jest ten świat” ("Maailma on outo"), josta tuli yksi sen ajan suosituimmista kommunistivaltaa kritisoivista protestilauluista Puolassa. Niemen oli maan ensimmäisiä pitkätukkaisia, värikkään ”psykedeelisiä” vaatteita käyttäviä esiintyjiä.
Kolme ensimmäistä albumiaan Niemen levytti yhtyeensä Akwarelen (”Vesivärit”) kanssa. Sittemmin hänen yhtyeidensä nimiä olivat muun muassa Enigmatic, Grupa Niemen ja Aerolit. Vuonna 1969 hän vietti yli puoli vuotta Italiassa, levytti singlejä ja esiintyi. Hän vaihtoi tyyliään progressiiviseen rockiin, jota edusti albumi "Enigmatic". 1970-luvun alussa Niemen levytti kolme englanninkielistä albumia Saksan CBS-yhtiölle. Vuoden 1974 albumilla "Mourner's Rhapsody" olivat mukana Jan Hammer ja Rick Laird Mahavishnu Orchestrasta. Seuraavaksi Niemen suuntautui fuusiojazziin ja elektroniseen musiikkiin albumillaan "Katharsis".
Niemen on tehnyt musiikkia myös näytelmiin ja elokuviin, kuten Andrzej Wajdan vuoden 1972 elokuvaan "Häät". Vuonna 1979 Niemen voitti Intervision laulukilpailun kappaleellaan "Nim przyjdzie wiosna".
Rütlischwur

Rütlischwur (saksaa, ”Rütlin vala”) on myyttinen vala, jolle Sveitsin vanha valaliitto perimätiedon mukaan perustui. Se liittyy myös kertomukseen Sveitsin kansallissankarista Wilhelm Tellistä. Eri versioiden mukaan vala vannottiin joko liiton perustamisen yhteydessä vuonna 1291 tai sitten vuonna 1307.
Valaliitto oli alkujaan kolmen nykyisessä Keski-Sveitsissä Vierwaldstättersee-järveä ympäröineissä laaksoissa sijainneen kantonin, Urin, Schwyzin ja Unterwaldenin välillä solmittu löyhä liitto, jonka tarkoituksena oli turvata niiden perinteiset itsehallinto-oikeudet Habsburg-sukuisia kuvernöörejä vastaan. Tarinan mukaan liiton vahvistanut vala vannottiin Rütlin niityllä, joka sijaitsee Seelisbergissä Vierwaldstätterseen vasemmalla rannalla. Vanhin tapahtumasta kertova kirjallinen lähde on Hans Schriberin laatima niin sanottu ”Sarnenin valkoinen kirja” vuodelta 1470. Siinä kuvataan vanhan valaliiton synty ja mainitaan, että kolmea kantonia edustaneet kolme miestä olivat vannoneet Rütlillä valan, jonka mukaan he vaarantaisivat tarvittaessa henkensä ja omaisuutensa puolustaakseen toisiaan. Tekstissä ei mainita miesten koko nimiä, mutta Friedrich Schillerin vuonna 1804 kirjoittaman näytelmän "Wilhelm Tell" ansiosta heidät tunnetaan nimillä Werner Stauffacher (Schwyz), Walter Fürst (Uri) ja Arnold von Melchtal (Unterwalden).
Kolmen kantonin liitosta todistava dokumentti, latinankielinen vuoden 1291 liittokirja, oli satojen vuosien ajan unohduksissa, kunnes se 1700-luvulla löytyi schwyziläisestä arkistosta. Pitkään kuitenkin uskottiin, että valaliiton pohjana oli nimenomaan Rütlillä vannottu vala, joka tosin perimätiedon mukaan ajoitettiin vuoteen 1307 eikä 1291. Se myös yhdistettiin tarinaan kansallissankari Wilhelm Tellistä, jonka oletettiin eläneen samoihin aikoihin. 1500-luvulla elänyt historioitsija Ägidius Tschudi ajoitti valan teoksessaan "Chronicon Helveticum" ”Martinpäivää edeltävään keskiviikkoon” (8. marraskuuta) vuonna 1307. Vasta 1800-luvun lopulla Sveitsissä vakiintui yleiseksi käsitys, jonka mukaan Rütlin vala vannottiin vuonna 1291, ja näin sekä liittokirja, vala että Wilhelm Tell on yhdistetty samaan ajankohtaan. Käsitystä edisti Bernin kaupungin vuonna 1890 tekemä päätös yhdistää kaupungin 700-vuotisjuhlinta valaliiton perustamisen 600-vuotisjuhliin. Liiton perustamisajankohtana on pidetty elokuun ensimmäistä päivää 1291 eli kuningas Rudolf Habsburgilaisen kuolinpäivää. Nykyään 1. elokuuta on Sveitsin kansallispäivä.
Rütlin niitystä tuli 1800-luvulla sveitsiläisille symbolisesti merkittävänä paikkana suosittu vierailukohde, ja se suojeltiin kansallisena muistomerkkinä.
Itämaisen keramiikan museo

Itämaisen keramiikan museo () on vuonna 1982 perustettu taidemuseo Japanin Osakassa. Museo on keskittynyt erityisesti kiinalaiseen, korealaiseen ja japanilaiseen keramiikkaan.
Kokoelmat.
Museon kokoelmissa on yli 2 700 keramiikkaesinettä. Museon kokoelmissa on muun muassa kuuluisa Ataka-kokoelma, johon kuuluu lähes tuhat kiinalaista ja korealaista esinettä, Rhee Byung-Changin korealainen kokoelma, Shōji Hamadan töitä ja persialaista keramiikkaa. Japanilaisista esineistä kaksi kuuluu Japanin kansallisaarteisiin.
Museossa on esillä noin 400 merkittävää kiinalaista, korealaista ja japanilaista esinettä. Pysyvien näyttelyiden lisäksi museo järjestää erikoisnäyttelyitä.
Historia.
Museo sai alkunsa maaliskuussa 1980, kun Sumitomo-ryhmittymä päätti lahjoittaa Ataka-kokoelman Osakan kaupungille. Osaka ilmoitti tämän jälkeen uuden museon perustamisesta Nakanoshiman puiston alueelle. Rakennustyöt aloitettiin kesäkuussa 1981, ja museon avajaistilaisuus pidettiin 6. marraskuuta 1982. Museon Ataka-kokoelman esineet olivat vuosina 1991–1992 Yhdysvaltain-kierroksella Art Institute of Chicagossa, San Franciscon taidemuseossa ja Metropolitan Museum of Artissa.
Museo on saanut historiansa aikana useita lisälahjoituksia. Rhee Byung-Chang lahjoitti museolle vuosina 1996 ja 1998 yhteensä 363 korealaista keramiikkaesinettä, jotka olivat vuonna 1999 esillä uuden lisärakennuksen avajaispäivänä. Mikio Horio puolestaan lahjoitti vuosina 2000–2005 satoja keramiikkaesineitä, joiden mukana oli muun muassa Shōji Hamadan tekemiä esineitä.
Mustahuppumanikki

Mustahuppumanikki ("Lonchura spectabilis") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustahuppumanikkia tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi tai yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Uudenirlanninmanikki

Uudenirlanninmanikki ("Lonchura forbesi") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Uudenirlanninmanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustamanikki

Mustamanikki ("Lonchura hunsteini") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustamanikkia tavataan Papua-Uudessa-Guineassa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Asenapiini

Asenapiini (kauppanimillä "Sycrest" ja "Saphris") on epätyypillinen eli toisen polven psykoosilääke, joka vaikuttaa keskushermostossa useisiin hermosolujen välittäjäainevastaanottajiin. Sitä käytetään kaksisuuntaisen mielialahäiriön tyypin 1 keskivaikean tai vaikean maanisen vaiheen hoitoon; sekä joissain maissa myös skitsofrenian hoitoon.
Yhdysvaltain lääkevirasto FDA myönsi lääkkeelle myyntiluvan 26. marraskuuta 2007. EU-alueelle lääke sai myyntiluvan 2010, mutta vain kaksisuuntaisen mielialahäiriön maanisen vaiheen hoitoon. Myyntilupaa skitsofrenian hoitoon ei myönnetty, koska riittävää tehoa ei voitu osoittaa lyhytkestoisissa tutkimuksissa. 
Asenapiinia on saatavilla 5 mg ja 10 mg suussa liukenevina annoksina, ja sitä markkinoi Suomessa Oy H. Lundbeck Ab.
Haittavaikutukset.
Useammalla kuin joka 10:nnellä käyttäjällä ilmenee ahdistusta ja uneliaisuutta.
Yhdellä 10−100:sta käyttäjästä ilmenee eräitä ekstrapyramidaalioireita (lihassupistuksia, lihaskireyksiä, tavallisten lihassupistusten hitautta tai pitkittymistä, liikkeiden hitautta, vapinaa), maksan valkuaisainearvojen kasvua, pahoinvointia, heitehuimausta, kuolaamista, ruokahalun lisääntymistä, lihomista, suun tai kielen tunnottomuutta, makuaistin muuttumista, uupumusta, väsymystä, rauhoittavaa vaikutusta ja rauhattomuutta.
Yhdellä 100−1000:sta käyttäjästä esiintyy sydämen keskiosan johtumiskatkos, sydämen QT-ajan pidentymistä, epänormaalin hidasta tai nopeaa sydämen lyöntirytmiä, nielemisvaikeuksia, lisää ekstrapyramidaalioireita (silmien, kielen tai leuan epänormaaleja liikkeitä, kouristuksia, liikkeiden rauhattomuutta), ongelmia puheessa, kielen turvotusta tai kipua, suun haavoja, arkuutta, punoitusta, turvotusta tai rakkuloita, pistelyä kielessä tai suussa, seksuaalinen toimintahäiriö, kuukautisten epäsäännöllisyyttä tai puuttumista, levottomia jalkoja (epämiellyttävät tuntemuksia jaloissa) ja matalaa verenpainetta seistessä tai muutoin.
Yhdellä 1000 − 10 000:sta käyttäjästä ilmenee keuhkoveritulppa (hengenvaarallinen; oireina rintakipua ja hengitysvaikeuksia), lihassairaus (jota pakkausseloste ei nimeä, oireina selittämätöntä kipua ja särkyä), muutoksia valkosolujen määrässä, näön tarkentamisen vaikeutta, rintojen kasvua miehillä ja maidon tai nesteen erittymistä rinnasta.
Merkittäviä sivuvaikutuksia etenkin vanhoilla ihmisillä ovat mm. sekavuus, muistihäiriöt, ekstrapyramidaalioireet, suun kuivuminen, ummetus, virtsaamisvaikeudet, väsymys, sydämen tiheälyöntisyys eli takykardia, verenpaineen lasku ylös noustessa (huimausta) ja alttius kaatumisille. Asenapiinia ei saa antaa alle 18-vuotiaille, eikä dementiaa sairastaville vanhoille ihmisille aggressiivisuuden rauhoittamiseksi.
Asenapiini heikentää alzheimer-lääkkeiden tehoa. Siitä ei ole todettu olevan apua masennukseen.
Sitruunamanikki

Sitruunamanikki ("Lonchura flaviprymna") on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sitruunamanikkia tavataan Australian pohjoisosissa. Sen kannaksi arvioidaan vähintään 20 000 yksilöä. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.