tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Häviötön pakkaus

Häviötön pakkausmenetelmä on tiedon pakkausmenetelmä, jossa tiedoston kokoa pienennetään ilman tiedon hävittämistä. Häviöttömästi pakatun tiedoston purkaminen palauttaa identtisen tiedoston, joka oli ennen pakkaamista.
Merkittävä käyttökohde häviöttömälle pakkaukselle ovat tekstitiedostot, joissa on erittäin tärkeää palauttaa identtinen tiedosto pakatusta koska pienet erot voivat muuttaa merkitystä huomattavasti. Lisäksi tiedon myöhempää käsittelyä varten on tärkeää säilyttää mahdollisimman paljon alkuperäistä tietoa jotta ei tule virhetulkintoja kuten röntgenkuvissa.
Esimerkkejä häviöttömistä pakkausmenetelmistä ovat Huffman-, Shannon-Fano- ja Lempel-Ziv-koodaukset muunnelmineen.
Esimerkkejä häviöttömien pakkausmenetelmien käyttökohteista ovat muun muassa ZIP, PNG ja FLAC.
Vastakohtana häviöllinen pakkausmenetelmä poistaa osan informaatiosta.
Menetelmät.
Häviöttömän pakkauksen menelmät voidaan luokitella "tilastollisiin" (Huffman, Shannon-Fano) sekä "sanastollisiin" (Lempel-Ziv) menetelmiin.
Partio

Partio on maailmanlaajuinen nuorisoliike, jonka tavoitteena on kasvattaa lapsista ja nuorista vastuuntuntoisia kansalaisia. Partiolaisia on 224 maassa yhteensä noin 40 miljoonaa. Maailmanjärjestöjä on kaksi: Partioliikkeen Maailmanjärjestö (WOSM, "World Organization of the Scout Movement") ja Partiotyttöjen Maailmanliitto (WAGGGS, "World Association of Girl Guides and Girl Scouts"). Suomalaisten partiolaisten kansallinen järjestö Suomen Partiolaiset ry on yhteisjärjestö, joka on molempien maailmanjärjestöjen jäsen.
Partiolaiset voivat erikoistua omanlaiseensa toimintaan yleisestä partiotoiminnasta, kuten meripartioon tai viestipartioon.
Historia.
Partioliikkeen perusti kenraalimajuri Robert Stephenson Smyth Baden-Powell (myöhemmin lordi Baden-Powell of Gilwell, partiolaisten keskuudessa B-P tai BP) Englannissa vuonna 1907. Hän otti paljon vaikutteita Ernest Thompson Setonin "Woodcraft Indians" -nuorisoliikkeestä. Ernest Thompson Seton olikin partioliikkeen johdossa vuoteen 1915, jolloin erosi koko partioliikkeestä. Hän vastusti Baden-Powellin pyrkimystä tehdä partioliikkeestä militaristinen järjestö. Lisäksi hän koki, että Baden-Powell plagioi hänen ideoitaan.
Ensimmäinen partioleiri pidettiin 1907 Brownsean saarella Englannin etelärannikolla. Ensimmäisellä partioleirillä oli 20 poikaa. Lukuisia tyttöjä pyrki mukaan toimintaan, mutta Baden-Powell päätti 1909, ettei heitä otettaisi mukaan. Tämän vuoksi perustettiin vuotta myöhemmin rinnakkainen "Girl Guides" -liike.
Partio tuli Suomeen partiotoiminnan tultua itsenäistymisen jälkeen uudelleen lailliseksi. 27.–28.5.1917 järjestettiin ensimmäiset valtakunnalliset partiopäivät, joiden aikana perustettiin Suomen Partioliitto - Finlands Scoutförbund. Liiton sisällä toimi kolme itsenäistä partioryhmittymää: Suomalainen ryhmä, Svenska Scoutbrigad ja kaksikielinen Vapaa ryhmä. Suomen Partioliitto - Finlands Scoutförbundin puheenjohtajana toimi koko sen toiminnan ajan Verneri Louhivuori. Liitto hajosi vuoden 1919 lopussa partiolain 10. pykälän aiheuttaman riidan takia. Liiton sisällä toimineet itsenäiset ryhmät perustivat omat liittonsa, nimiltään Suomen Partioliitto, Finlands Svenska Scoutbrigad ja Suomen Vapaa Partioryhmä. Uudet liitot jakautuivat vielä pari vuotta myöhemmin tyttö- ja poikaliittoihin.
Ideologia.
Partiotoiminta on kaikille avointa ja puoluepoliittisesti sitoutumatonta. Toiminta nojaa partioaatteeseen, jota kuvaavat muun muassa partiolaisten tunnus "Ole valmis!" sekä seuraavat partioihanteet:
Tunnus ja ihanteet ovat kaikille maailman partiolaisille yhteiset, joskin monissa maissa ihanteet tunnetaan partiolakina.
Luettelo valtioista inhimillisen kehityksen indeksin mukaan

Tämä on luettelo valtioista inhimillisen kehityksen indeksin mukaan. Indeksi on "hyvin korkea", jos se on yli 0,800, "korkea", jos arvo on 0,700–0,800, "keskitasoa", jos se on 0,550–0,699 ja "matala", jos se on korkeintaan 0,549. Julkaistut inhimillisen kehityksen (HDI) arvot pohjautuvat tyypillisesti vuosi tai kaksi aiemmin kerättyihin tietoihin.
On huomattava, ettei artikkelin lähdeaineistona käytetyssä YK:n kehitysjärjestön tilastossa ole aina esitetty inhimillisen kehityksen indeksiä aivan kaikille valtioille, eikä monille kiistanalaisille alueille. Joukosta on uupunut – julkaisuvuodesta riippuen – joitain alhaisen tai keskitason indeksin maita (kuten esimerkiksi Etelä-Sudan, Pohjois-Korea ja Somalia). Lisäksi aiemmin on puuttunut tieto useista väestöltään pienemmistä valtioista (Marshallinsaaret, Monaco, Nauru, San Marino, Tuvalu), mutta uudempi tilasto (2025) on kattavampi. On syytä huomata, että myös poliittisista syistä YK:hon kuulumattomien valtioiden tai itsehallintoalueiden (kuten Taiwan, Grönlanti ja suuri joukko pikkuvaltioita) ja usean kiistanalaisen alueen (kuten Länsi-Sahara) tiedot puuttuvat ajantasaisesta YK:n kehitysjärjestön laatimasta HDI-tilastosta.
Maille esitetään taulukossa myös niiden epätasa-arvoon suhtautettu HDI-indeksi, mikäli UNDP on kertonut sen tilastossaan. Mikäli inhimillisen kehityksen indeksi (HDI) ja sen epätasa-arvon huomioima vertailuluku IHDI ovat lähellä toisiaan, maa on varsin tasa-arvoinen. Jos taas UNDP:n HDI- ja IHDI-indeksi poikkeavat toisistaan paljon, on epätasa-arvo suurta (esimerkki Angola, Sierra Leone, Nigeria, Keski-Afrikan tasavalta; melko suuri esimerkiksi Bangladeshissa ja Intiassa). On huomattavaa, ettei tilastossa ollut etenkään aiemmin vielä esitetty IHDI-indeksiarvoa useille arabimaille eikä Kiinalle. 
Luettelo valtioista.
Human Development Index (HDI).
Vuoden 2025 raportin mukaan.
Taulukoinnin alkua:
Säilöönotto

Säilöönotto oikeustieteellisenä terminä tarkoittaa vapaudenmenetystä, joka ei perustu rikosepäilyyn tai rangaistukseen. Säilöönoton muotoja Suomessa ovat muun muassa ulkomaalaisen säilöönotto ja päihtyneen säilöönotto. 
Ulkomaalaisen säilöönotto.
Ulkomaalaisten säilöönottoa sovelletaan usein turvapaikanhakijoihin joiden henkilöllisyydessä tai matkareitissä Suomeen on epäselvyyksiä. Arviolta noin 10−15 prosenttia turvapaikanhakijoista otetaan vuosittain säilöön. Myös kielteisen päätöksen saanut eli käännytettävä turvapaikanhakija tai muutoin karkotettava ulkomaalainen voidaan ottaa säilöön ennen hänen maastapoistamistaan.
Säilöönotosta päättää kihlakunnan poliisilaitoksen, keskusrikospoliisin, suojelupoliisin tai liikkuvan poliisin päällystöön kuuluva viranhaltija, lyhyessä säilöönotossa myös rajavartiolaitoksen vähintään majurin arvoinen upseeri. Säilöönottopäätös on käsiteltävä käräjäoikeudessa viimeistään neljän vuorokauden kuluessa sen alkamisesta ja sen jälkeen päätös on uudistettava oikeudessa kahden viikon välein. Käytännössä tuomistuin yhtyy aina poliisin vaatimukseen säilöönoton jatkamisesta (Streng, 2000). Säilöönoton kestolle ei ole säädetty takarajaa. VAHO:n selvityksessä (2000) keskimääräinen säilöönottoaika oli 22,3 vuorokautta.
Säilöönottoyksikkö on laitos, joka toimii säilöönotettujen ulkomaalaisten sijoituspaikkana. Suomen ensimmäinen säilöönottoyksikkö toimi syksystä 2002 alkaen Helsingissä Katajanokan entisen vankilan tiloissa. Nykyään säilöönottoyksikkö toimii vastaanottokeskuksen yhteydessä Helsingin Metsälässä vanhassa toimistorakennuksessa ja Joutsenossa. Kaikkien säilöönottoyksiköiden hallinto siirtyi Maahanmuuttovirastolle vuoden 2017 kuluessa.
DC++

DC++ on avoimen lähdekoodin vertaisverkko-ohjelma, joka käyttää Direct Connect -protokollaa. Ohjelmaa levitetään GPL-lisenssillä. Useimpien arvioiden mukaan DC++ on suosituin Direct Connect -asiakasohjelma.
Koska DC++:n lähdekoodi on kaikkien saatavilla, siitä on tehty versioita, jotka väärinkäyttävät vertaisverkkoa esimerkiksi ilmoittamalla jaossa olevan materiaalin määrän suuremmaksi kuin se todellisuudessa on. DC++:n lähdekoodia on myös käytetty GPL-lisenssin vastaisesti suljetun lähdekoodin Direct Connect -ohjelmassa rmDC++. DC++ on ohjelmoitu C++-ohjelmointikielellä.
Käyttääkseen DC++:aa on yhdistettävä jonkin palvelimen "aulaan" ja sieltä valittava mieleiset hubit eli varsinaiset tiedostonsiirtopalvelimet, joilla voi olla jopa kymmeniä tuhansia käyttäjiä. Näiltä käyttäjiltä etsitään sitten tiedostoja hakusanoilla, ja hubi listaa haun tuloksen käyttäjiltä keräämiensä tiedostolistojen perusteella. Kun mieleinen tiedosto on valittu, tiedoston lataus alkaa. Tämä edellyttää vapaana olevaa latauspaikkaa tiedostoa jakavalla koneella. Latauspaikkojen määrä on tiedostoa jakavan koneen käyttäjän valittavissa. Useimmiten DC++:aa käytetään tekijänoikeuksilla suojatun musiikin, elokuvien, televisiosarjojen, tietokoneohjelmien, kuvien ja tietokonepelien laittomaan vaihtamiseen. Joillakin hubeilla voi olla jakamista koskevia rajoituksia.
DC++ on saatavilla suomeksi kielipaketilla ja versiossa 0.705 sekä uudemmissa suomennos tulee mukana.
ACME

ACME (englannin kielen sana merkityksessä "huippu, huipentuma") tarkoittaa kuvitteellista valmistajaa, joka tuottaa käytännössä mitä tahansa tuotteita. Yhtiö on erityisen tuttu "Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä" -piirroselokuvista, joissa se toimitti Kelju K. Kojootille kaikkea mahdollista räjähtävistä tennispalloista jättimäisiin sähkömagneetteihin. Koska mikään ei koskaan toiminut kunnolla Maantiekiitäjän pään menoksi, Kojootin ja Acme-yhtiön välisestä oletetusta oikeustaistelusta on tehty muutakin huumoria, kuten Ian Frazierin alun perin The New Yorker -aikakauslehdessä helmikuussa 1990 julkaistu pakina "Coyote v. Acme", josta tuli myös Frazierin pakinakokoelman nimi.
ACME on tuttu yhtiö myös "Väiski Vemmelsääri" -lehdessä, jossa yritys valmistaa mm. räjähtäviä lihapullia ja uuneja. "Clint Eastwoodin" elokuvassa "Hyvät, pahat ja rumat" näkyy ACME- ruutilaatikoita. ACME esiintyy myös Arnold Schwarzeneggerin tähdittämän elokuvan "Last Action Hero" kohtauksessa, jossa pahikset pommittavat Arnoldin hahmon autoa. Elokuvassa "Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?" esiintyy Marvin Acme -niminen hahmo, joka valmistaa pilailutuotteita lähellä Toon Townia.
Alkuperä.
Tosielämässä Acme oli hyvin suosittu yritysnimien osana 1920-luvulla, jolloin erilaiset aakkosjärjestykseen pohjautuvat yrityshakemistot alkoivat levitä laajaan käyttöön. Aivan aakkostetun luettelon alkuun sijoittuva iskevä nimi erottui. Varhaiset Sears-yhtiön postimyyntiluettelot sisälsivät lukemattomia Acme-merkkisiä tavaroita, kuten esimerkiksi Acme-alasimia, joista idea piirretyissä usein käytettyihin raskaisiin ja yleensä putoaviin alasimiin lienee saatu. Joitakin Acme-nimisiä yrityksiä on säilynyt näihin päiviin asti, kuten Acme-tiilitehdas, -jalkinetehdas ja -supermarketketju.
Pirkkalaiset

Pirkkalaiset eli pirkkamiehet tai pirkat () olivat Tornion, Luulajan ja Piitimen pitäjissä asuneita, suurelta osin savolais-, karjalais- ja hämäläistaustaisia talonpoikia, joilla oli historialliseen kaupankäyntiin perustuva vahvistettu oikeus verottaa saamelaisia ja käydä kauppaa heidän kanssaan. Pirkkalaisten lapinverotuksen ja -kaupan juuret olivat syvällä rautakaudessa, mutta kirjallisissa lähteissä heidät mainitaan Lappia ja Peräpohjaa koskevissa hallinnollisissa asiakirjoissa 1300-luvun alusta aina 1600-luvun alkuun.
Perimätiedon mukaan Ruotsin kuningas Maunu Ladonlukko olisi myöntänyt pohjoisen talonpojille oikeudet verottaa saamelaisia, mutta tosiasiassa lienee ollut kysymys perinteisten oikeuksien vahvistamisesta Ruotsin kuningaskunnan käytännöksi. Nimitys "birckarlar" liittyy kyseisiin oikeuksiin ja niiden vahvistamiseen eräänlaisena kruunun vallitsevasta järjestelmästä poikkeavana oikeutena. Birk-oikeuksilla Ruotsin kruunu ulotti vaikutusvaltansa Peräpohjan talonpoikien kautta laajoihin lapinmaihin ja niiden asukkaisiin. Ruotsin kuningaskunnalla ei ollut ennen 1500-lukua suoran hallinnon ylläpitämisen mahdollisuutta Lapissa. Nämä oikeudet säilyivät aina Kustaa Vaasan aikaan asti. 
Professori Armas Luukon mukaan pirkkalaiset muodostuivat ainakin seuraavista suvuista: 
Pirkkalan pitäjään pirkkalaisilla ei liene mitään erityistä yhteyttä, vaikka aikaisemmin historiantutkijat (muun muassa Jalmari Jaakkola) näin otaksuivat. Tästä syystä jotkut nykyajan historiantutkijat ovat ehdottaneet, että 1800-luvulla käyttöön tullut birkarl-sanan suomennos ”pirkkalainen” korvattaisiin sanalla ”pirkkamies”.
Eino Leinon ”Orjan poika” -runossa "Pirkka puuhkalakki" lähtee miehineen ”Lapin kylihin, Lapin lasta velkomahan”.
Hyvä elämä

Hyvän elämän käsite on perinteinen etiikan kysymys, joka koskee sitä, millainen inhimillinen elämä on hyvää.
Georg Henrik von Wrightin näkemys.
Georg Henrik von Wright käsittelee päämäärärationaalisuuden pulmaa kirjassaan "Filosofisia tutkielmia". Wrightin mukaan tuntuisi oudolta väittää, että kun ihmiset jo nuoresta pitäen asettavat itselleen päämääriä ja onnistuvat silti saavuttamaan ne valitsemiensa keinojen kautta, he eivät tunne tyydytystä elämästään. Toisin sanoen hän asetti elämänsä varrella päämääriä itselleen jatkuvasti arvojensa pohjalta, ja rationaalisesti onnistui saavuttamaan nuo päämäärät. Ongelmana onkin, että vanhempana miettiessään elämänsä laatua hän "arvioi uudelleen" toimintansa aiemman päämäärän hänen "hyväänsä" liittyvän harkinnan valossa. Tällaisen harkinnan puuttuminen alkuperäisen päämäärän valinnasta teki valinnasta rationaaliselta kannalta vajavaisen.
Henkilö osoitti aristoteelisen käytännöllisen viisauden (phronesis) puutetta. Ongelmana ei ollut päämäärien rationaalisuus sinällään, henkilö ei vain osannut ennakoida arvojensa muuttumista vuosien varrella. Hän ehkä toivoo, että olisi silloin arvostanut samoja asioita kuin myöhemmin arvostaa. Luonnollisesti kaikkien päämäärien saavuttamiseen tarvittaviin keinoihin liittyy erilaisia hintoja, kielteisiä asioita kuten uurastusta ja työtä, ja myöhemmässä valossa tuo hinta ei vaikutakaan enää palkkion arvoiselta.
Mihály Csíkszentmihályi ja "flow".
Mihály Csíkszentmihályi on kirjoittanut "flow"-käsitteestään sarjan kirjoja. Hänen mukaansa suuri osa myöhemmin ihmisten arvostamista asioista on klassisia kulttuurin mukana syntymiä arvostuksia. Kaikessa toiminnassa on enemmän tai vähemmän hyödyllinen ja nautinnollinen näkökulma. Siivoaminen on esimerkki toiminnasta, joka on pelkästään hyödyllinen mutta useimmille ei nautinnollinen, kun taas videopelien pelaaminen on esimerkki päinvastaisesta. Paras ratkaisu olisi, jos kykenisi täyttämään elämänsä asioilla, jotka tuovat mielihyvää, mutta tuntuvat silti oman arvomaailman mukaan hyödyllisiltä. "Myy televisiosi ja opettele soittamaan pianoa" onkin Csíkszentmihályin ehdotus, pianonsoitto kun voi olla oikein nautinnollista, samalla kun vanhoilla päivilläänkin voi vielä olla ylpeä itsestään tai tuntea ainakin oppineensa hyödyllisen taidon. "Tie onnellisuuteen ei löydy mielettömästä hedonismista, vaan rationaalisesta muutoksesta."
Csíkszentmihályin ajattelu ei poikkea paljoakaan vanhasta itämaisen filosofian perinteestä, jossa ykseys vastaa enemmän tai vähemmän samoja asioita.
Jyrki Otila

Jyrki Ilari Otila (2. syyskuuta 1941 Helsinki – 14. huhtikuuta 2003 Tampere) oli suomalainen TV-visailutuomari ja -juontaja sekä Euroopan parlamentin jäsen.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Otilan vanhemmat olivat ylilääkäri Eino Kaj Alfred Otila ja sairaanhoitaja Lahja Suni. Koulutukseltaan Otila oli ekonomi. Otila tuli tunnetuksi useiden suosittujen tietokilpailujen tuomarina televisiossa. Otila toimi Yleisradion apulaiskonttoripäällikkönä 1965–1970, YK:n tehtävissä Dar es Salaamissa Tansaniassa 1970–1973, Yleisradiossa 1974, Ulkoasiainministeriössä kehitysyhteistyöasiantuntijana Tansaniassa 1975–1977 ja Orion Yhtymän tehtaanjohtajana Arushassa Tansaniassa 1977–1980. Otila oli naimisissa ja hänellä oli lapsi, mutta vaimo ja lapsi kuolivat liikenneonnettomuudessa heidän asuessaan Afrikassa.
Otila laati kysymyksiä Yleisradion TV2:n "Thilia Thalia Tallallaa" -visailuohjelmaan vuodesta 1982 ennen siirtymistään uuden Kolmoskanavan visailuohjelmien tekijäksi. Hän toimi Oy VipVision Finland Ltd.:n hallituksen varapuheenjohtajana vuodesta 1995. Otila oli mukana myös muun muassa visailuohjelmien "Kolmosvisa", "Tietopörssi" ja "Retsi &amp; Jykke" tuottamisessa. Hänen juontajaparinaan ohjelmissa oli tavallisesti Reijo Salminen. Otila oli itsekin tasokas tietokilpailija ja sijoittui 1994 kolmanneksi "Suomen Tietoviisas" -tietokilpailussa.
Otila sairastui suusyöpään, joka todettiin vuonna 1999. Syöpä oli seurausta vuosikausia kestäneestä tupakoinnista. Otila toipui syövästä, mutta jälkiseurauksena hänelle tuli kuitenkin useita tulehduksia, jotka vaativat sairaalahoitoa. Hän menehtyi 14. huhtikuuta 2003.
Europarlamentaarikko.
Otila valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi Suomesta vuosiksi 1996–1999 (Kokoomus). Hän oli parlamentissa aluepoliittisen valiokunnan jäsenenä ja maatalousvaliokunnan varajäsenenä.
Ritva Laurila

 Ritva Tellervo Laurila (o.s. Toivonen, 13. huhtikuuta 1932 Helsinki – 10. kesäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, kokoomusta edustanut poliitikko ja kaupunkineuvos. Hän oli kansanedustaja vuosina 1978–1995 ja Euroopan parlamentin jäsen vuosina 1995–1996 ja 1999. 
Laurila valmistui ylioppilaaksi 1950 ja filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1953. Ammatiltaan hän oli äidinkielen opettaja. Laurila työskenteli Ilta-Sanomien toimittajana 1953–1955 ja äidinkielen ja historian opettajana Apollon yhteiskoulussa 1953–1955. Vuonna 1956 hän oli ASLA-stipendiaattina Yhdysvalloissa Missourin yliopistossa. Sen jälkeen Laurila asui muutaman vuoden Istanbulissa Turkissa. Hän työskenteli Suomen Punaisen Ristin tiedotussihteerinä 1959–1961 ja Terveydenhoitolehden sekä Kotilääkäri-lehden toimittajana, toimitussihteerinä, toimituspäällikkönä ja päätoimittajana 1961–1979.
Laurila valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon 1973. Hän toimi muun muassa kokoomuksen valtuustoryhmän ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana sekä HYKS:n ja HUS:n hallitusten puheenjohtajana. Eduskuntaan hän nousi syyskuussa 1978 Harri Holkerin seuraajaksi. Laurilaa kiinnostivat kansanedustajana erityisesti terveydenhuolto ja kansainväliset asiat.
Laurila oli Kokoomusnaisten puheenjohtaja 1986–1991. Hän toimi myös Lastenlinnan säätiön hallituksen puheenjohtajana. Laurila oli eläkeläisjärjestö Kansallinen senioriliitto ry:n puheenjohtajana 2004–2008.
Nollavoimakanta

Nollavoimakanta (engl. "Zero Insertion Force", "ZIF") on suoritinkanta, johon suoritin asetetaan paikalleen ja lukitaan se vivulla.
Useita satoja nastoja sisältävissä suorittimissa tämä on välttämätöntä, koska piiriä kantaan työnnettäessä tarvittaisiin voima, joka voisi helposti halkaista koko piirin ja vahingoittaa sen nastoja. Lukitusmekanismilla piiri saadaan lukittua ja vapautettua nopeasti ja helposti ilman vaurioitumisen riskiä.
Nollavoimakantaa käytetään myös erilaisissa muisti-, logiikka- ja suoritinpiirien ohjelmointilaitteissa.
Kirjoitusvirhe

Kirjoitusvirhe on kirjoitusprosessin aikana tehty tahaton virhe, jonka seurauksena sana kirjoitetaan väärin. Kirjoitusvirheitä nimitetään myös typografisiksi virheiksi, ladontavirheiksi, mistä tulee nimi typo. Yleensä lukija osaa päätellä, mitä kirjoittaja on alun perin tarkoittanut, mutta huonossa paikassa oleva kirjoitusvirhe voi tehdä tekstin täysin ymmärtämiskelvottomaksi, varsinkin silloin, jos lukijana on ihmisen sijaan tietokone.
Julkaistuihinkin kirjoihin voi tulla kirjoitusvirheitä, ja lukijat huomauttavat niistä herkästi.
Kirjoitusvirheiden yleisiä muotoja ovat:
Sverker

Sverker on muinais­skandinaavinen miehen etunimi, joka on esiintynyt muun muassa kahdella Ruotsin keskiaikaisella kuninkaalla. Nimen alkuperästä ei ole varmaa tietoa, mutta sen on arveltu johtuvan sanoista "svart ger", musta keihäs.
Suomessa nimi Sverker annettiin 1900-luvulla noin 50 henkilölle, 2000-luvulla se on annettu vain muutamalle. Suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Sverkerin nimipäivä on 14. joulukuuta.
Kalervo Kummola

Kalervo Juhani Kummola (s. 21. marraskuuta 1945 Raisio) on Tampereen entinen pormestari, suomalainen jääkiekkovaikuttaja ja kokoomuslainen poliitikko. Hän toimii Tampereen kaupunginvaltuutettuna ja valtuuston puheenjohtajana. Hän on aiemmin toiminut kansanedustajana yhden kauden ajan.
Suomen jääkiekkoliitossa hän toimi hallituksen jäsenenä vuosina 1975–2016, joista varapuheenjohtajana 1990–1997 ja puheenjohtajana 1997–2016. Hän on toiminut Suomen edustajana Kansainvälisen jääkiekkoliiton liittokokouksissa vuodesta 1976. IIHF:n hallitukseen hän nousi vuonna 1998 ja toimi IIHF:n varapuheenjohtajana vuodesta 2003.
Kummolasta on toisinaan käytetty lempinimeä ”rautakansleri”.
Elämä ja ura.
Kummolan perhe muutti Australiaan Kalervon ollessa 13-vuotias. Perhe palasi muutaman vuoden päästä Turkuun ja muutti uudelleen Australiaan, kun Kalervo oli armeijassa. Hän ei enää mennyt perässä, koska riskinä olisi ollut Vietnamin sotaan joutuminen.
Koulutukseltaan Kummola on merkonomi (1965). Keskikoulun hän suoritti vuonna 1963. Kummola pelasi jääkiekkoa maalivahtina Turun alasarjajoukkueissa vuoteen 1967 asti. Kummola on pelannut jalkapalloa Åbo IFK:n reservijoukkueessa. Kummola äänestettiin jääkiekon SM-liigan ensimmäiseksi toimitusjohtajaksi vuonna 1975. Vuonna 1987 Kummola ryhtyi toisena perustajista tuotantoyhtiö VipVisionin toimitusjohtajaksi. Se tuotti MTV3:lle "Hyvät herrat"-, "Tenavatähti-", "Onnenpyörä-" ja "Hockey Night" -ohjelmia sekä teki karaokelevyjä. Kummola oli myös perustamassa Neloskanavaa. Vuonna 1988 hän osti liigasta pudonneen, talousvaikeuksissa olleen Jokerit ja houkutteli Hjallis Harkimon mukaan Jokereihin vuonna 1990. Kummola oli seuran pääomistaja vuosina 1988–1991 ja hallituksen jäsen vuoteen 2002. 
Kummola on toiminut Tampereen kaupunginvaltuustossa 15 vuotta ja kokoomuksen kansanedustajana yhden kauden. Hän toimi Tampere-talon toimitusjohtajana vuodesta 2004 vuoteen 2011. Kummola oli yksi Tampere Unitedin perustajista ja omistajista. Hän oli vuonna 1979 perustamassa Suomen Jääkiekkomuseota, joka aateloi hänet Jääkiekkoleijonaksi numerolla 106 vuonna 1996. Kummola toi karaoken Suomeen.
Jääkiekon MM-kisoissa 2012 kohua herätti paloturvallisuuteen vedoten yleisöstä poistetut Kalervo Kummolan vastaiset lakanat ja niiden heiluttajat.
Kalervo Kummola ajaa nuuskan täyskieltoa jääkiekkoilun piirissä. Suomen jääkiekkoliitto on jo säännöissään kieltänyt kaikki tupakkatuotteet pelaajien ja toimitsijoiden tiloissa.
Tampereen kokoomus valitsi Kummolan ehdokkaakseen Tampereen pormestariksi huhtikuussa 2023.
Joulukuussa 2024 Kummola ilmoitti hakevansa jatkokautta Tampereen pormestarina. Kummola valittiin kesäkuussa 2025 Tampereen kaupunginvaltuuston puheenjohtajaksi ja pormestariksi valittiin Ilmari Nurminen.
Kunnianosoituksia.
Kesäkuussa 2016 Kummolalle myönnettiin pääkonsulin arvonimi. Tammikuussa 2019 hänet palkittiin Suomen Urheilugaalassa elämänurastaan suomalaisessa jääkiekkoilussa.
Leena Harkimo

Leena-Kaisa Harkimo (o.s. Alamäki, s. 28. maaliskuuta 1963 Pori) on suomalainen entinen kokoomuksen kansanedustaja. Hän oli Jokeri-Liiga-Hockey ry:n (vuodesta 1997 Jokerit HC Oyj:n) toimitusjohtaja 1991–1999. Hän luopui tehtävästä tultuaan valituksi kansanedustajaksi 1999 Uudenmaan vaalipiiristä. Harkimo on koulutukseltaan yo-merkonomi. Hän on työskennellyt myös mallina.
Harkimo toimi kansanedustajana vuosina 1999–2015. Hän ei asettunut enää ehdolle vuonna 2015. Helmikuussa 2016 Harkimo aloitti työn Suomen Turkiseläinten Kasvattajain Liiton eli Profurin edunvalvontatehtävissä. Työn myötä hän erosi luonnonsuojelujärjestö WWF:n hallintoneuvostosta, jossa hän oli ollut vuodesta 2010.
Perhe.
Leena Harkimo oli naimisissa vuosina 1989–2003 liikemies Hjallis Harkimon kanssa ja heillä on kaksi lasta, Joel Harkimo (s. 1990) ja Leo Harkimo (s. 2001). Hänen isoveljensä Matti Alamäki on moninkertainen rallicrossin Euroopan mestari. Harkimo seurustelee Timo Kousan kanssa.
Pikseli

Pikseli (, lyhenne px) eli kuvapiste tai kuva-alkio on bittikarttagrafiikassa kuvan pienin yksittäinen osa, suomeksi myös lyhyesti "piste". Kuvatiedostossa oleva alkio eli kuvapikseli koostuu yhdestä tai useammasta lukuarvosta, jotka vastaavat eri värikomponenttien kirkkautta. Digitaalisissa näyttölaitteissa kuvapinta koostuu diskreeteistä elementeistä eli näyttöpikseleistä. Kuvatiedostoa esitettäessä yksi tai useampi kuvapikseli projisoituu yhdelle tai useammalle näyttöpikselille. Jos kuvatiedoston ja näytön pikselit vastaavat toisiaan yksi yhteen, puhutaan ominaistarkkuudesta, mutta kuvia suurennettaessa tai pienennettäessä vastaavuus häviää.
Kuvatiedoston koko näytöllä riippuu useasta tekijästä – kuvatiedoston sisältämien pikselien määrästä, näyttölaitteen koosta sekä näytön kuvatarkkuudesta eli resoluutiosta. Pikselit ovat kuvassa suorakulmion muotoisia: joko litistyneitä tai neliömäisiä.
Termiä resoluutio (eli erottelukyky) käytetään puhuttaessa tietokoneiden näytöistä, digitaalikameroiden säädöistä ja kuvankäsittelyohjelmassa kuvatiedoston pikselien määrästä. Resoluutio tarkoittaa pikselien määrää näytöissä ja televisioissa; näytön yksityiskohtien erottelutarkkuutta. Resoluutio 1 600 × 1 200 tarkoittaa, että kennossa on 1 600 pikseliä leveyssuunnassa ja 1 200 pikseliä korkeussuunnassa.
Termiä megapikseli (lyhenne Mpx) käytetään yleisimmin näyttöjen ja digitaalikameroiden yhteydessä. Megapikseli tarkoittaa miljoonaa pikseliä. Kolmen megapikselin kameran CCD-kenno (oikeammin 2 048 × 1 536 = 3 145 728, eli 3,1 megapikseliä) tuottaa 2 048 × 1 536 pikselin kuvatiedoston. Digitaalikameroissa yksi pikseli pystyy kuitenkin yleensä tallentamaan vain yhden päävärin RGB-järjestelmässä, tyypillisesti siten, että puolet pikseleistä tunnistavat vihreää väriä ja 1/4 punaista ja sinistä. Lopullinen kuva luodaan näistä näytteistä algoritmien avulla.
Pikseleiden väri määräytyy käytettävästä värimallista, yksi pikseli voi sisältää pelkästään harmaasävyarvon, indeksiviitteen vakioituun väripalettiin tai suoran väriarvon, joka määräytyy kuvan muodosta.
RGB-väritilassa väri määritellään näytöllä esitettävänä punaisen (R;red), vihreän (G;green) ja sinisen (B;blue) kanavan arvona (kukin kanava saa 24-bittisessä RGB-esityksessä jonkin arvon väliltä 0–255). Tässä tapauksessa musta pikseli on arvoiltaan (0,0,0) ja valkoinen (255,255,255). 
Väliin jäävät arvot määräytyvät värilämpötilasta, gammakorjauksesta, värintoistoprofiilista, jne. RGB-tilaan voidaan yhdistää myös kuvan pikselien peittävyys (läpinäkyvyys).
Digitaalisessa kuvankäsittelyssä yleisimmin esiintyviä pikselimääriä:
Moldovan leu

Moldovan leu (, mon. "lei") on Moldovan rahayksikkö. Sen ISO 4217 -standardin mukainen koodi on MDL. Yksi leu jakautuu 100 baniin (, mon. "bani").
Moldovan leu poikkeaa nimellisarvoltaan selvästi Romanian leusta, mikä varsinkin Romanian tai Moldovan alueella matkustavien on syytä huomata. 29. elokuuta 2021 yksi euro oli 20,7896 leuta ja yksi Yhdysvaltain dollari 17,6992 leuta.
Moldovan leu otettiin käyttöön 29. marraskuuta 1993 Moldovan itsenäistyttyä Neuvostoliitosta. Vuodesta 1940 alueella käytettiin Neuvostoliiton ruplaa ja sitä ennen Romanian leuta.
Syvä taivas

Syvä taivas () on harrastelijatähtitieteessä käytetty termi, jolla viitataan aurinkokunnan ulkopuolella sijaitsevaan avaruuden osaan ja siellä oleviin kohteisiin.
Syvän taivaan kohteisiin luetaan lähes kaikki havaittavissa olevat kaukaisemman avaruuden kohteet yksittäisiä tähtiä ja muuttuvia tähtiä lukuun ottamatta. Kaksois- ja moninkertaisten tähtien kuulumisesta syvän taivaan kohteisiin on näkemyseroja.
Tyypillisiä syvän taivaan kohteita ovat erilaiset tähtijoukot ja -sumut sekä galaksit. 
Monia syvän taivaan kohteita voidaan pitää ns. "pintakohteina", eli niillä on havaittava pinta, toisin kuin tähdillä, jotka suurillakin kaukoputkilla näkyvät pistemäisinä.
Syvän taivaan havaitseminen.
Koska syvän taivaan kohteet ovat yleensä melko kaukaisia ja himmeitä, tarvitaan silmälle apuvälineeksi kiikari tai kaukoputki keräämään valon fotoneita. Kuitenkin monet syvän taivaan kohteet ovat havaittavissa jo paljain silmin. Kaikki eivät tyydy vain katselemaan ja ihastelemaan kohteita, vaan piirtävät ja kuvaavat niitä kameroilla ja CCD-kennoilla mahdollistaen tieteellisen tarkat havainnot. Esimerkiksi monet viime aikojen supernovista ovat harrastajien löytämiä.
Luettelot.
Syvän taivaan kohteista on olemassa useita yleisessä käytössä olevia luetteloita, joissa jokainen kohde on saanut oman tunnuksensa. Messierin luettelon 110 kohdetta ovat kaikki keskivertoharrastajan ulottuvilla. NGC ("New General Catalogue") sisältää rektaskension mukaan numeroituina yli 7 000 syvän taivaan kohdetta ja sen lisäluettelo IC ("Index Catalogue") noin 5 000 kohdetta.
Historiaa.
Syvää taivasta on havaittu hamasta muinaisuudesta asti. Lukuisat kohteet tunnettiin jo antiikin aikana, mutta niiden todellista luonnetta alettiin ymmärtää vasta 1600- ja 1700-luvuilla kaukoputkien kehityksen myötä. Ensimmäisiä syvän taivaan havaintoja kaukoputkella teki Galileo Galilei, joka havaitsi muun muassa tähtijoukkoja, ja huomasi Linnunradan koostuvan lukuisista tähdistä. Charles Messier teki 1700-luvulla ensimmäisen syvän taivaan kohteiden luettelon, joka sisälsi 109 kohdetta. Luettelo tunnetaan nykyään Messierin luettelona, ja suurin osa sen kohteista on suhteellisen helppoja ja kirkkaita, ja ovat helposti näkyvissä pienelläkin kaukoputkella. Messierin jälkeen kohteita tutkivat ja luetteloivat muun muassa William Herschel ja hänen poikansa John Herschel. Rossen jaarli William Parsons havaitsi 1800-luvulla aikansa suurimmalla kaukoputkella muun muassa Ajokoirien tähdistössä sijaitsevaa ”pyörregalaksia” ja havaitsi ensimmäisenä galaksin kierteisrakenteen.
Supernovajäänne

Supernovajäänne (SNR) on sumu, joka syntyy tähden räjähtäessä supernovana. Räjähdys voi johtua kahdesta eri syystä. Massiivinen tähti voi lopettaa fuusioenergian tuottamisen ytimessään ja romahtaa sisäänpäin oman painovoimansa vaikutuksesta. Toinen mahdollisuus on, että valkoinen kääpiö kerää toiselta tähdeltä niin paljon materiaalia, että se saavuttaa kriittisen massan ja romahtaa neutronitähdeksi. Kummassakin tapauksessa tuloksena on supernova. Räjähdyksen voimasta tähdestä poistuva materiaali muodostaa laajentuvan kaasupilven, jonka me näemme supernovajäänteenä. 
Ehkä kaikkein tunnetuimpia ja eniten havaittuja supernovajäänteitä on SN 1987A, tuore jäänne Suuressa Magellanin pilvessä. SN 1987A on myös meitä lähin supernova sitten Johannes Keplerin vuoden 1604 supernovan SN 1604. Muita tunnettuja supernovajäänteitä ovat Messierin luettelon ensimmäinen kohde Rapusumu, vuoden 1054 supernova. Vuoden 1572 supernovan SN 1572 jäänne on nimetty sitä havainnoinneen Tyko Brahen mukaan. 
Aurinko on vanhan supernovajäänteen sisällä ns. "paikallisessa kuumassa kuplassa", jossa on hyvin harvaa, kuumaa tähtienvälistä kaasua.
Gestuno

Gestuno on keinotekoinen, kansainvälinen viittomakieli. Aloite kansainvälisestä viittomakielestä tehtiin Kuurojen Maailmankongressissa 1951. Tarkoitus oli tehdä esperanton kaltainen yleiskieli, jonka avulla eri viittomakieliä käyttävät kuurot voisivat kommunikoida keskenään.
Vuonna 1973 komitea loi kansainvälisten viittomien järjestelmän pohjan. Se valitsi selkeimpiä viittomia eri viittomakielistä, jotta kieli olisi helppo oppia. Vuonna 1975 komitea julkaisi sanakirjan, jossa on noin 1 500 viittomaa.
Gestunossa ei ole tarkkaan määriteltyä kielioppia, eli se ei ole varsinaisesti kieli. Gestunolla on tarkoitus pystyä kommunikoimaan käyttäen minkä tahansa viittomakielen kielioppia. 
Varsinkin 1980-luvulla gestuno antoi pohjan kansainvälisen viittomisen synnylle. Kansainvälinen viittominen on pieni kokoelma yleisesti tunnettuja viittomia ja yksinkertaista kielioppia, jota ei ole koskaan varsinaisesti kirjoitettu muistiin. Alkuperäisen gestunon käyttö on nykyään lähestulkoon olematonta.
ReactOS

ReactOS on vapaa ja avoin Windows NT -sarjan (NT, 2000, XP) kanssa yhteensopivaksi suunniteltu käyttöjärjestelmä. ReactOS pystyy ajamaan Windows-ohjelmia ja -ajureita.
ReactOS on kirjoitettu enimmäkseen C-ohjelmointikielellä. Joitakin ominaisuuksia, kuten ReactOS Explorer -verkkoselain on kirjoitettu C++-kielellä.
Useat ReactOS:n osista on lisensoitu GPL-, LGPL- ja/tai BSD-lisenssillä.
ReactOS:n versio 0.4.14 julkaistiin joulukuussa 2021. Käyttöjärjestelmä sisältää TCP/IP-verkko-ominaisuudet ja tukee suosituimpia verkkoselaimia, kuten Internet Exploreria ja Mozilla Firefoxia.
Kiistat.
Käyttöjärjestelmässä on väitetty olevan Microsoftin ohjelmakoodia, joka on ollut lisensoituna yliopistoille ”Windows Research Kernel” -nimellä.
Käyttöjärjestelmän koodia on auditoitu sisäisesti ja sen kehittäjä Steven Edwards on sanonut sen oltava yhteensopiva ”Yhdysvaltain standardin menetelmän takaisinmallinnukselle” kanssa. Hyväksyttävässä menetelmässä ”yksi henkilö avaa toteutuksen, kirjoittaa dokumentaation ja toinen lukee dokumentaation ja toteuttaa sen pohjalta”.
Viitottu puhe

Viitottu puhe on kommunikaatiomenetelmä, jonka tarkoitus on tukea huuliolukua. Sitä käyttävät pääasiassa huonokuuloiset ja puheen oppimisen jälkeen kuuroutuneet henkilöt sekä osa puhevammaisista.
Viitottu puhe rakentuu selkeästä huuliosta sekä viittomista, jotka otetaan tilanteeseen sopivasta viittomakielestä. Sanat voidaan joko lausua ääneen tai ilmaista äänettömästi huuliolla. Yhtä aikaa puheen kanssa viitotaan sanoja lähimmin vastaavat viittomat perusmuodossaan. Toisin kuin varsinaisissa viittomakielissä, viitotun puheen viittomat noudattavat pääasiassa puhutun kielen sanajärjestystä. Viittomat valitaan merkityksen mukaan, joten kaikkia sanoja ei kuitenkaan viitota sanatarkasti. Monet pronominit ja partikkelit jätetään yleensä viittomatta, jolloin ne ilmaistaan pelkällä huuliolla.
Suomessa viittomakielen tulkiksi opiskelevien koulutusohjelmaan kuuluu viitotun puheen opintojakso.
Itävallan keisari

Itävallan keisari () oli arvonimi, jonka Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Frans II otti käyttöön vuonna 1804 pelätessään menettävänsä keisarintittelinsä Napoleonin valloitusten alla, joka oli vasikään julistanut itsensä Ranskan keisariksi. Frans hajotti Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kaksi vuotta myöhemmin.
Arvonimi säilyi vuoteen 1918, mutta Itävallan keisarikunnan rajat eivät koskaan vakiintuneet.
Itävalta oli ollut arkkiherttuakunta 1400-luvulta asti, mutta muilla keisarin hallitsemilla mailla oli omat instituutionsa ja historiansa. Yhtenäistämistoimenpiteitä yritettiin unkarilaisten kapinan jälkeen vuosina 1848–1859, mutta viimein Unkarille jouduttiin antamaan kuningaskunnan asema, johtaen Itävalta-Unkarin syntyyn 1867. Keisarikunta hajosi lopullisesti ensimmäisen maailmansodan lopuksi vuonna 1918, kun Itävallasta tuli tasavalta ja muut Keisarillisessa neuvostossa edustetut maat itsenäistyivät tai jaettiin naapurimaiden kesken.
Keisarin virka-asuntona toimi Wienissä sijaitseva Hofburg.
Luettelo keisareista (1804–1918).
Lähde:
Arvonimiluettelo.
Vuodesta 1869 lähtien Itävallan keisarin virallinen arvonimiluettelo kuului kokonaisuudessaan seuraavasti:
Historiallisina jäänteinä varhaisemmilta ajoilta tässä arvonimiluettelossa mainittiin joukko sellaisiakin maita, maakuntia ja paikkakuntia, jotka eivät enää tuohon aikaan olleet Habsburg-suvun hallinnassa.
Huuliltaluku

Huuliltaluku tai huulioluku on puheen päättelemistä puhujan kasvonalueen, kuten huulten ja leuan, liikkeitä seuraamalla. Kielen äänteistä suurin osa muodostetaan suulla tai suu osallistuu äänteen tuottamiseen, mikä mahdollistaa huuliltaluvun. Termiä huulioluku käytetään useimmiten viittomakielten huulion tulkitsemisesta.
Huuliltaluku ei ole koskaan täysin varmaa, sillä jotkut äänteet, kuten "h"-äänne, eivät näy huuliossa. Siten yksittäiset sanat näyttävät täysin samalta, kuten "tahti" ja "tatti". Suurin osa huuliltaluvusta on arvaamista ja päättelyä. Jos tuntee keskustelun aiheen, huuliltaluku on helpompaa. 
Huuliltalukua käyttää pääasiallisena kommunikointikeinonaan suurin osa kuuroutuneista ja huonokuuloisista. Huuliltalukua hyödyntävän henkilön kanssa on tärkeä puhua normaalilla äänenvoimakkuudella, sillä huutaessa huulio vääristyy ja huuliltaluku vaikeutuu.
Myös kuulevat käyttävät tietämättään huuliltalukua hyödykseen puhutun viestin ymmärtämisessä. Koska jokainen näkevä on nähnyt koko elämänsä ajan suun liikkeitä, alitajuisesti kaikki osaavat yhdistää äänteet ja suun liikkeet toisiinsa. Tämän huomaa silloin, kun huulten liike ja puhe eivät vastaa toisiaan, kuten dubatuissa elokuvissa. Varsinaiseen huuliltalukuun ilman ääntä tarvitaan kuitenkin harjoitusta.
Huulio

Huulio on huulten ja huuliaukon muodostama kokonaisuus. Huuliolla on tärkeä tehtävä puhuttujen kielten äänteiden muodostuksessa ja siten huuliltaluvun mahdollistamisessa.
Viittomakielinen huulio.
Huulio on myös viittomakielten kieliopillinen osa. Suurimmassa osassa suomalaisen viittomakielen substantiivisia viittomia huulio on sama kuin puhutun kielen vastaava sana. Verbeissä käytetään usein viittomakielisiä huulioita, kuten viittomassa LÄHTEÄ, jossa huulio on VIUH. Idiomaattisissa viittomissa huulio on lähes aina viittomakielinen, esimerkiksi viittomassa SIITÄS-SAIT huulio on POO.
Parsek

Parsek (tunnus pc) eli parallaksisekunti on tähtitieteessä käytetty pituuden mittayksikkö. Parsek on etäisyys, jolta yksi astronominen yksikkö näkyy 1/3600 asteen eli yhden kaarisekunnin kulmassa. Kohteesta yhden parsekin päässä olevan tähden parallaksi on yksi (kaari)sekunti; tästä lyhenne parsek.
1 parsek on 206 265 Maan radan sädettä (au) ja 3,2616 valovuotta. Yksi valovuosi on noin 0,3066 parsekia. Aurinkoa lähin tähti Proxima Centauri on 1,29 parsekin päässä.
Miksi parsekia käytetään.
Parsekia käytetään, koska lähimpien tähtien etäisyyksiä mitataan trigonometrisesti (kolmiomittauksella). Tähtien etäisyyttä mitattaessa kolmion yhtenä sivuna on Maan radan säde. Tähtien vuotuiset siirtymät ovat hyvin pieniä Maan tehdessä kierroksensa Auringon ympäri.
Kun Maa liikkuu, tähdet tekevät ympyrää, ellipsiä tai suoraa viivaa tai jos ovat hyvin kaukana, näyttävät pysyvän paikallaan.
Kun tähtien vuotuisten liikekuvioiden suurin mitta mitataan, saadaan tähden parallaksi. Yksikään tähti ei ole niin lähellä meitä, että sen parallaksi olisi yksi kaarisekunti. Lähimmän vieraan tähden, Proxima Centaurin, parallaksi on 0,772 kaarisekuntia eli 772 millikaarisekuntia. Näin ollen sen etäisyys on 1,29 parsekia eli 4,22 valovuotta.
Tarkkoja parallaksimittauksia suoritti Hipparcos-satelliitti. Hyvin kaukana olevien tähtien parallaksit tunnetaan epätarkasti.
Parsekin tarkka määritelmä.
Parsek (pc) määritellään etäisyytenä, jolla yksi astronominen yksikkö ("au" eli 149 597 870 700 metriä), näkyy yhden kaarisekunnin (eli 1/3600 asteen) kulmassa. Yksi parsek on siis noin 206 265 astronomista yksikköä, eli noin .
Näissä kaavoissa Maan rataa katsotaan kuvitteellisesta, täsmälleen yhden parsekin päässä olevasta kohteesta.
formula_1 
Koska Maan ja Auringon keskimääräinen välimatka 1 au on 1,49598 · 108 km, niin
formula_2
Parsekeina ilmoitettuja etäisyyksiä.
Toiseksi lähimmän tähden Alfa Centaurin etäisyys Maasta on noin 1,33 pc. Linnunradan keskus on noin 8 000 parsekin päässä Maasta. Andromedan galaksin etäisyys Maasta on 0,9 miljoonaa parsekia (0,9 Mpc). Lähin tunnettu kvasaari Markarian 231:n galaksissa on 178 miljoonan parsekin (178 Mpc) päässä Maasta.
Tampereen tuomiokirkko

Tampereen tuomiokirkko on Tampereella Jussinkylässä sijaitseva kirkko, joka on rakennettu vuosina 1902–1907. Alun perin kirkko tunnettiin nimellä Johanneksen kirkko, kunnes siitä tuli vuonna 1923 Tampereen hiippakunnan tuomiokirkko. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Lars Sonck, jolla oli suunnittelunsa esikuvana muun muassa Ahvenanmaalla sijaitseva Finströmin kirkko. Kirkko ja sen taideteokset edustavat kansallisromanttista tyylisuuntaa. Kirkko on rakennettu Uudenkaupungin harmaasta graniitista, jota louhittiin muun muassa Lepäisten saaresta. Tampereen tuomiokirkkoa ympäröi Tuomiokirkonpuisto.
Maalaukset.
Kirkkosalin kuuluisat freskot on maalannut taidemaalari Hugo Simberg. Alttarin kahta puolta ovat maalaukset "Haavoittunut enkeli" ja "Kuoleman puutarha", jotka kuuluvat Simbergin tunnetuimpiin töihin ja joista hän teki myöhemmin useita uusia versioita. Lehterin kaidetta pitkin kirkkosalia kiertää fresko "Köynnöksenkantajat", jossa Jeesuksen opetuslapsia symboloivat kaksitoista alastonta pikkupoikaa kannattelevat ruusuköynnöstä. Pääholvin kattoon on maalattu kiemurteleva paratiisikäärme, jonka suussa on hyvän ja pahan tiedon omena. Kirkon ikkunoita koristavat Simbergin loistavat raamatullisia aiheita esittävät lasimaalaukset. Suuren alttaritaulun "Ylösnousemus" ja kuorin ikkunasommitelman on tehnyt Magnus Enckell. Kirkon koristemaalaukset ovat Carl Slotten tekemiä. 
Maalaukset herättivät aikalaisissa äänekästä paheksuntaa, Simbergin "Kuoleman puutarhan" luurangot ja alastomat köynnöksenkantajat olivat monien mielestä sopimattomia kirkkoon, puhumattakaan siitä, että kirkkosalin kunniapaikalle oli maalattu käärme. Vielä toisen maailmansodan jälkeen piispantarkastuksen yhteydessä "loukkaavia" ja "sopimattomia" freskoja vaadittiin poistettavaksi.
Nykyään Simbergin ja Enckellin maalauksia pidetään suomalaisen symbolismin mestariteoksina.
Urut.
Pääurut.
Kirkon ensimmäiset pääurut valmistuivat vuonna 1907. Urut valmisti Lahden urkutehdas. Nykyiset urut on valmistettu vuonna 1929. Niiden valmistukseen käytettiin alkuperäisten urkujen pillistöä. Muutostyön suunnitteli Tampereen Vanhan kirkon urkuri Aarne Wegelius, ja työn teki Kangasalan Urkutehdas. Uruissa on kolme sormiota ja lähes 70 äänikertaa, mikä tekee niistä Suomen neljänneksi suurimmat kirkkourut. Pääurut peruskorjattiin keväällä 2021.
Sivulehterin urut.
Kirkon sivulehterin urut on valmistanut Kangasalan urkurakentamo vuonna 1983.
Kirkon muu käyttö.
Tampereen tuomiokirkossa järjestetään varsinaisten kirkollisten toimintojen lisäksi usein myös erilaisia musiikkiesityksiä, kuten urkukonsertteja, oratorioita, kuoroesityksiä jne. Keväällä 2007 siellä esitettiin sisällissodasta kertova "Vihan päivät 1918" -kirkkonäytelmä, jonka tapahtumissa kirkkorakennuksella oli tärkeä rooli. 
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Tampereen kirkkorakennukset|Tuomiokirkko]]
[[Luokka:Tampereen suojellut rakennukset|Tuomiokirkko]]
[[Luokka:Lars Sonckin suunnittelemat rakennukset]]
[[Luokka:Suomen tuomiokirkot]]
[[Luokka:Suomen kivikirkot]]
[[Luokka:Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt Suomessa]]
[[Luokka:Seulonnan keskeiset artikkelit]]
[[Luokka:Jussinkylä]]
Ampeeritunti

Ampeeritunti (tunnus Ah, A·h tai A h ) on sähkövaraus, jonka ampeerin sähkövirta kuljettaa tunnin aikana. Sitä käytetään puhuttaessa suuremmista varauksista (esimerkiksi sähköakkujen kapasiteeteista). Pienemmissä akuissa, esimerkiksi matkapuhelimissa, tavallinen kerrannaisyksikkö on milliampeeritunti (mAh) eli ampeeritunnin tuhannesosa.
Sähkövarauksen perusyksikkö SI-järjestelmässä on coulombi (C), joka vastaa ampeerisekuntia.
1 Ah = 3 600 C
1 mAh ≈ 3,6 C
Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö

Kansainvälinen siviili-ilmailujärjestö (; ) on Yhdistyneiden kansakuntien alainen erityisjärjestö.
Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön tehtävät on määritelty kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksessa, niin sanotussa Chicagon sopimuksessa, jonka 52 valtiota allekirjoitti 7. joulukuuta 1944. Yleissopimuksen mukaan Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön päämääränä ja tarkoituksena on kehittää kansainvälisen ilmailun periaatteita ja tekniikkaa sekä edistää kansainvälisen ilmaliikenteen suunnittelua ja kehittämistä. Järjestön tehtävänä on muun muassa edistää lentoturvallisuutta kansainvälisessä ilmailussa.
Jäsenet.
Järjestön jäseniä ovat 193 valtiota.
Järjestöllä on 36 jäsenestä koostuva ylintä päätösvaltaa käyttävä neuvosto. Venäjä jäi äänestyksessä ulos neuvostosta lokakuussa 2022 pidetyssä kokouksessa.
Päätoimipiste ja maanosakohtaiset toimistot.
Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön maailmanlaajuinen pääkonttori toimii Kanadan Montrealissa. Maanosakohtaiset toimistot sijaitsevat seuraavilla paikkakunnilla:
Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön lentokenttätunnukset.
Järjestön nelikirjaimisissa lentokenttätunnuksissa ensimmäinen kirjain kertoo maantieteellisen alueen ja toinen kirjain maan. Esimerkkejä:
Anarkia

Anarkia (&lt; kreikk. "arkhos", ’johtaja’ + "an", kieltosana) on yhteiskuntamuoto, jossa hallintoa ei ole. Kansankielessä anarkialla voidaan tarkoittaa myös yleisesti laittomuustilaa ja sekasortoa. Sanaa käytetään yleensä kielteisessä merkityksessä viittaamaan mellakoihin, kaaokseen tai sisällissotaan, mutta 1800-luvun puolivälin ranskalaiset anarkistit kuten Pierre-Joseph Proudhon ja Anselme Bellegarrigue käsittivät termin positiivisesti "hallituksettomuutena" sekä lopulta "yhteiskuntajärjestyksen todellisena ilmentymänä".
Kielioppi

Kielioppi on kielen rakenteen sääntöjärjestelmä. Sen osa-alueiksi lasketaan syntaksi, morfologia ja usein myös fonologia. Yleensä leksikkoa ja semantiikkaa ei lasketa osaksi kielioppia.
Kieliopin kuvaus voi olla "deskriptiivinen", jolloin se pyrkii neutraalisti kuvaamaan kieltä sellaisena kuin sitä yleisesti käytetään, tai "normatiivinen", jolloin se pyrkii ohjailemaan ja neuvomaan, mikä on hyvää kieltä. Normatiivisen kieliopin piiriin kuuluvat kielenhuolto ja oikeinkirjoitus.
Kieliopin kuvauksen historia alkaa antiikin filosofien kielen rakenteeseen liittyvistä pohdiskeluista. Platon katsoi, että sana on idean aineellinen muoto. Noam Chomskyn mukaan kieliopin pitää ensinnäkin kuvailla kielen rakennetta, eli sen pitää eristää kielitieteen "perusyksiköt", ja varsinkin erotella ja luonnehtia lausumat, jotka tietolähteen mukaan käsitetään "kieliopillisiksi" tai "mahdollisiksi". Toiseksi kieliopin pitää täyttää kieliopin luomisessa asetetut vaatimukset, tai jos sellaisia ei ole, olla yksinkertainen ja kompakti.
Suomen kielioppia ja sanojen merkityksiä tutkii muun muassa Kotimaisten kielten keskus (Kotus), joka on valtion kielitieteellinen tutkimuslaitos. Kotuksessa toimiva Kielitoimisto on erikoistunut kielenhuoltoon.
Luonnontieteellinen menetelmä

Luonnontieteellinen menetelmä on tieteellinen menetelmä, joka on luonnontutkimuksessa hyväksytty raakatiedon keräämisen, selitysjärjestelmien koettelemisen ja luotettavan tiedon pohja. 
Luonnontieteellinen menetelmä edellyttää, että kuvattavat ilmiöt pyritään mahdollisuuksien mukaan esittämään eksaktissa muodossa eli numeroiden, kaavojen ynnä muiden avulla. Tämä tekee mahdolliseksi ilmiöiden mittaamisen, ja oletuksen seurausten johtamisen laskemalla. 
Tutkimusongelmien lähestymistapaa kutsutaan hypoteettis-deduktiiviseksi menetelmäksi. Ensimmäisten havaintojen perusteella muodostetaan alustava malli ilmiössä olevista säännönmukaisuuksista. Tämä hypoteesi testataan uusien havaintojen avulla, ja jos se selittää ilmiötä hyvin, se hyväksytään todennetuksi teoriaksi. Jos hypoteesi hylätään, havaintoja käytetään uuden hypoteesin luomiseen.
Myllypuro (Tampere)

Myllypuro () on kaupunginosa Tampereen läntisessä kärjessä Nokian rajalla. Nimensä se on saanut kaupunginosan ja Ikurin välissä virtaavasta Myllypurosta, jonka vanha nimi on Tuohijoki tai myös Myllyoja. Myllypuro alkaa Vuorentaustan Pohjajärvestä ja laskee Nokian puolelle Vihnusjärveen. Purossa on kaksi melko korkeaa putousta ja kummassakin oli 1890-luvulla jalkamylly. Ylemmän myllyn omisti Villilän tila ja alemman Pitkäniemen kartano. 1900-luvun vaihteen tienoilla Myllypuroon rakennettiin kolmella kiviparilla toimiva ratasmylly. Myllypuron alue siirtyi silloisesta Pohjois-Pirkkalasta Tampereen kaupunkiin vuoden 1937 alussa ja sen ensimmäinen osa-asemakaava vahvistettiin vuonna 1967.
Nimi Myllypuro sopii oikeastaan huonosti Tampereen seudun nimistöön, koska hämäläismurteissa puhutaan yleensä Myllyojista, kun taas Myllypuro-nimet kuuluvat itämurteisiin.
Alue on keskittynyt voimakkaasti teollisuuteen ja vieressä on myös Kalkun teollisuusalue sekä vielä Nokian puolella Kankaantaan teollisuusalue. Asukkaita alueella on vain muutamia, joten Myllypuro on väestöltään Tampereen pienin kaupunginosa. Alueen suurimpia tehtaita on Sandvik Tamrock, joka valmistaa erilaisia kallionporauslaitteita ja louhintakalustoa kaivoksiin. Yrityksellä on alueella myös koekaivos.
Myllypuron kaupunginosaa sivuaa länsipuolella valtatie 3 ja eteläpuolella Tampereen ja Porin välinen rautatie.