tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Aton

Aton (sanatarkasti "Aton-Ra") oli muinaisessa Egyptissä erityisesti Uuden valtakunnan 18. dynastian aikana palvottu auringonjumala ja universaali luojajumala.
12. dynastian aikaan auringonjumala Ra-Horakhtyä alettiin kuvata pelkistettynä auringonkehränä. Ennen Amenhotep III:n hallituskautta Aton pysyi kuitenkin melko merkityksettömänä Heliopoliin paikallisjumalana. Akhenatenin noustua valtaan hän kielsi kaikkien muiden jumalten palvelemisen ja nosti Atonin ylimmäksi jumalaksi. Akhenatenin uskonto saattoi kuitenkin olla monolatrinen ennemmin kuin monoteistinen, sillä mikään lähde ei osoita hänen pitäneen Atonia ainoana jumalana. Muutokset kohtasivat suurta vastustusta ja siellä, missä vanhojen jumalten kannatus oli vahvaa, Atonia palvottiinkin korkeintaan nimellisesti. Erityisesti Amonin pappien hallussa ollut Theba vastusti Atoniin siirtymistä. Osittain tästä syystä Akhenaten rakennutti pääkaupungikseen Akhetatenin, ”Atonin horisontin”, josta tuli myös Atonin kulttikeskus.
Atonin palvonta poikkesi huomattavasti vanhojen jumalien palvonnasta. Tavallinen ihminen ei saanut palvoa Atonia laisinkaan, vaan hänen tuli palvoa faarao Akhenatenia, joka edelleen palvoi Atonia. Aton kuvataan usein pitelemässä ankh-symbolia auringonsäteinä kurottuvilla käsillään faaraon kasvojen edessä. Atonin temppelit olivat vanhojen jumalten temppeleistä poiketen suuria kattamattomia alueita.
Akhenatenin kuoltua Atonin kultista tuli hyvin epäsuosittu ja sen kannattajia mahdollisesti jopa vainottiin. Amonin papisto myös hävitti enimmät todisteet Akhenatenin valtakaudesta. Atonin palvonta jatkui kuitenkin satoja vuosia tämänkin jälkeen, mutta huomattavasti pienemmässä mittakaavassa.
Atonin ja Akhenatenin valta-ajasta kertoo Mika Waltarin romaani "Sinuhe egyptiläinen".
Saint-John Perse

Saint-John Perse (oikealta nimeltään Alexis Leger, 31. toukokuuta 1887 – 20. syyskuuta 1975 Giens, Ranska) oli ranskalainen runoilija ja diplomaatti. Hän sai 1960 Nobelin kirjallisuuspalkinnon.
Alexis Leger syntyi Pointe-à-Pitressa Guadeloupen saarella Karibianmerellä. Hänen isänsä oli lakimies, jonka suku oli asunut saarella vuodesta 1815. Léger'n perhe omisti saarella kaksi maatilaa, yhden kahviplantaasin ja yhden sokeriplantaasin. Hégésippe Jean Légitimus, saaren ensimmäinen syntyperäinen sosialistipresidentti, valittiin 1897 saaren johtoon, ja hän alkoi jakaa siirtomaaisäntien maata. Léger'n perhe muutti Ranskaan ja asettui asemaan Pauhun.
Leger aloitti 1904 lakiopinnot Bordeaux'n yliopistossa. Hän tutustui kulttuuripiireissä muun muassa Paul Claudeliin ja Odilon Redoniin. Hänen ensimmäinen teoksensa on "Robinson Crusoen" ranskannos. Leger joutui 1907 keskeyttämään opintonsa, koska perheen taloustilanne heikentyi isän kuoltua. Hän jatkoi kuitenkin myöhemmin opintoja ja valmistui 1910, samana vuonna kuin häneltä ilmestyi kirja "Éloges".
Leger sai työtä Ranskan ulkoministeriöstä ja matkusteli työnsä takia Espanjassa, Saksassa ja Englannissa. Kun ensimmäinen maailmansota syttyi, Léger siirrettiin hallituksen tehtäviin. Vuosina 1916–1921 Leger oli valtiosihteerinä Ranskan suurlähetystössä Pekingissä. Hän matkusti 1921 Yhdysvaltoihin Washingtoniin ja osallistui aseistariisuntakonferenssiin, josta Aristide Briand palkkasi Leger’n assistentikseen. Pariisissa Leger liittyi kirjallisuuspiireihin ja solmi kontaktit muun muassa André Gideen ja Paul Valéryhin. Hänellä oli kontakteja myös Igor Stravinskiin ja Nadia Boulanger’hen ja Les Sixiin. Leger julkaisi 1924 kirjan "Anabase", jossa hän käytti ensimmäisen kerran tekijänimeä "Saint-John Perse".
Briandin kuoleman jälkeen Leger jatkoi työtä valtion viroissa ja oli vuosina 1933–1940 ulkoministeriössä. Münchenin konferenssissa 1938 Leger vastusti Tšekkoslovakian alueiden luovutusta Saksalle. Hänet erotettiin virastaan 1940, ja hän matkusti Englannin kautta Yhdysvaltoihin. Vichyn hallitus epäsi Leger'ltä Kunnialegioonan jäsenyyden ja Ranskan kansalaisuuden. Hän oli vähissä varoissa, kunnes Kongressin kirjaston johtaja ja runoilija Archibald MacLeish tarjosi hänelle työpaikan. Leger olisi saanut työtä Harvardin yliopistosta, mutta hän kieltäytyi voidakseen keskittyä kirjailijantyöhönsä. Leger jäi Yhdysvaltoihin vielä sodan jälkeen. Vuonna 1957 hänelle tarjottiin huvilaa Provencesta, minkä jälkeen hän asui osan aikaa Yhdysvalloissa ja osan Ranskassa. Leger sai 1960 Nobelin kirjallisuuspalkinnon.
Leger avioitui 1958 varakkaan amerikkalaisen Dorothy Milburn Russellin kanssa. Leger kuoli huvilassaan Provencessa. Hänet on haudattu Giensiin.
Kirjailijan mukaan on nimetty puistokäytävä "Allée Saint-John Perse" Pariisin Jardin Les Hallesissa, kuuluisan Forum Les Hallesin vieressä.
Atum

Atum oli yksi vanhimmista muinaisessa Egyptissä palvotuista luojajumalista. Atumin kultti keskittyi Heliopoliin temppeliin, mutta häntä palvottiin myös muuallakin maassa. Atum yhdistettiin usein Ra-jumalaan, jolloin hänen katsottiin edustavan laskevaa aurinkoa Kheprin ollessa nouseva ja Ran ollessa keskipäivän aurinko. Myöhemmin Atum yhdistettiin myös Ptahiin ja Osirikseen. 
Atum kuvattiin useimmiten miehenä, jolla oli päässään Ylä- ja Ala-Egyptin yhdistetty kruunu ja käsissään was-sauva ja ankh-amuletti. Hänet sotketaan usein faaraota esittäviin kuviin lähes identtisen kuvaamistavan vuoksi. Atum oli ensimmäisiä ellei jopa ensimmäinen täysin ihmisenä kuvattu jumala.
Atumin katsottiin olevan Heliopoliin enneadin ensimmäinen jumala, jonka lapsia kaikki muut jumalat olivat. Hänen uskottiin nousseen alkumerestä, jota edusti Nun, ja luoneen Shun ja Tefnutin sylkemällä. Atumin katsottiin edustavan molempia sukupuolia yhtä aikaa eli hän oli intersukupuolinen. Myöhempinä aikoina hänen katsottiin pariutuneen varjonsa kanssa.
Atumin uskottiin olevan faaraon isä, jonka luokse faarao palasi kuolemansa jälkeen. Atum myös suojeli vainajia manalassa vaanivilta demoneilta.
Perse

Perse tai per se tarkoittaa esimerkiksi seuraavia asioita:
YaST

YaST (sanoista Yet Another Setup Tool, "taas yksi asennustyökalu") on SUSE Linux Linux-jakelun ja siihen pohjautuvien jakeluiden asetus- ja paketinhallintatyökalu.
YaST on vapaa ohjelmisto, ja Novell on julkaissut ohjelman GPL-lisenssin alla.
Kvantti

Kvantti (, "kuinka paljon") merkitsee fysiikassa jonkin asian, esimerkiksi energian määräsuureen diskreettiyttä, eli epäjatkuvuutta; määrällisyyttä. Kvanttifysiikassa kvantittunut suure voi saada vain diskreettejä arvoja, eli suureen arvot ovat aina jonkin määrän (kvantin) kerrannaisia tai se voi muuttua vain tietyn määrän (kvantin) kerrannaisina. Suomenkielisenä vastineena on joskus käytetty myös sanoja "erkale" ja "alkeisrae".
Etuliitteenä 'kvantti' viittaa ilmiöihin ja teorioihin, joissa vaikuttavat suureet ovat kvantittuneet ja joiden käsittelyssä kvantti-ilmiöt täytyy ottaa huomioon. Tällaisia ilmiöitä käsittelevät kvanttifysiikan kvanttiteoriat. Kvanttifysikaalisille ilmiöille on tunnusomaista, että niitä kuvaavissa teorioissa esiintyy Planckin vakio; milloin suureen arvon laskennassa käytetään Planckin vakiota, ilmenee suureen arvo jonkinlaisena kerrannaisena suhteessa Planckin vakioon. Tavanomaisia esimerkkejä fysikaalisten suureiden kvantittumisesta (kvantisoimisesta) ovat energian, spinin ja pyörimismäärän kvantittuminen niin, että ne voivat saada mittauksissa vain diskreettejä - epäjatkuvia - arvoja.
Nimitystä 'kvantti' käytetään joskus myös bosoneista, jotka toimivat perusvuorovaikutusten välittäjähiukkasina. Sähkömagneettisen vuorovaikutuksen välittäjähiukkasta fotonia kutsuttiin alkujaan "valokvantiksi", sähkömagneettisen säteilyn energian ilmennyttyä Comptonin sironnassa määrällisenä ja valosähköisen ilmiön vaatiman kynnysenergisyyden ja irronneiden elektronien määrän ja energian määrällisyyden vuoksi. Sähkömagneettisen säteilyn energia näytti absorboituvan ja tämän jälkeen emitoituvan vain diskreetteinä määrinä, joissa tilanteissa sähkömagneettisen säteilyn energia siirtyi vain diskreetteinä määrinä - kvantteina.
Muillakin perusvuorovaikutuksilla on vastaavaat määrällisyydet - kvanttinsa. Kvantitoidun gravitaation - kvanttigravitaation - gravitaatiokentän hypoteettinen kvantti on gravitoni. Tätä ei ole vielä havaittu.
Geb

Geb oli muinaisessa Egyptissä palvottu maan jumala ja taivaanjumalatar Nutin mies. Hänen palvontansa sijoittuu pääasiassa Heliopoliin temppeleihin, mutta myöhemmin häntä palvottiin myös muualla maassa. Gebin tehtäviin kuului myös auttaa kuolleita matkallaan tuonpuoleiseen sekä antaa heille ruokaa ja juomaa, jotta he selviäisivät matkasta.
Geb kuvattiin yleensä miehenä, jonka pään päällä seisoi hanhi. Joskus hänet kuvattiin myös kruunu päässä. Gebin hedelmällistä puolta kuvattaessa hänet maalattiin usein vihreänä ja penis erektiossa. Hautarituaalien yhteydessä Geb kuvattiin maassa makaavana miehenä, jonka hänen isänsä Shu erotti hänen yllään kaartuvasta Nutista.
Heliopoliin enneadissa Gebin uskottiin olleen Shun ja Tefnutin poika. Gebin ja hänen sisarensa Nutin avioliitosta katsottiin syntyneen neljä lasta: Osiris, Isis, Seth ja Neftys. Geb edusti maata, jota hänen isänsä Shu piti erossa taivaasta, jota edusti jumalatar Nut.
Hapy

"Hapy on myös yksi Horus-lapsista"
Hapy (tai "Hapi") oli muinaisessa Egyptissä palvottu Niiliä edustava jumala. Hapy oli yksi ensimmäisiä Egyptissä palvottuja jumalia, jota palvottiin mahdollisesti jo ennen Egyptin valtion syntymistä. Hapyn nimen kantasana "hap" tai "hep" on mahdollisesti ollut Niilin muinainen nimi.
Hapy kuvattiin pitkätukkaisena ja usein vihreänä miehenä, jolla oli iso vatsa ja riippuvat rinnat, jotka symboloivat Niilin hedelmällisyyttä. Hapy kuvataan usein kaatamassa vettä astiasta, sillä hän oli vuotuisen Niilin tulvaan yhdistetty jumala. Hapylla oli päänsä päällä papyrus-kaisloja (Ala-Egypti) tai lootuksen kukkia (Ylä-Egypti). Myöhemmin Hapy yhdistettiin usein myös Osirikseen, luojajumaliin ja lopulta käsitettiin kaiken luojaksi. Hapy lainasi ominaisuuksia myös myyttistä alkumerta henkilöineeltä Nun-jumalalta.
Hapylla ei ollut omia temppeleitä, mutta häntä kuvataan muiden jumalten temppelien seinillä. Hapy oli egyptiläisille hyvin merkittävä jumala, sillä koko maan selviytymisen kannalta sopiva tulva oli hyvin tärkeää. Jos tulva jäi heikoksi, katsottiin Hapyn olevan ihmisille vihainen ja faaraon tehtävänä oli lepyttää hänet, jotta maa ei joutuisi kärsimään nälänhätää. Myös tulvan ollessa liian raju, tuli Hapya lepyttää erilaisilla rituaaleilla ja uhrimenoilla.
Hathor

Hathor ("hat-hor" eli "Horuksen talo") oli muinaisessa Egyptissä palvottu lehmäjumalatar. Hathoria palvottiin koko maassa ja hän oli yksi tärkeimmistä ja vanhimmista jumalattarista.
Hathor kuvattiin yleensä naisena, jonka pään päällä oli lehmänsarvet, joiden välissä oli auringon kehrä. Tässä muodossa hän sotkeutuu helposti jumalatar Isikseen. Temppelin pylväissä Hathor kuvattiin naisena, jolla oli lehmän korvat. Hänet saatettiin kuvata myös kokonaan lehmänä.
Hathor oli yksi varhaisimmista Egyptissä palvotuista jumalista ja hänen palvontansa jatkui pitkälle kreikkalais-roomalaiseen kauteen. Hathorilla oli monia rooleja muun muassa taivaan jumalattarena sekä hautausmaiden suojelijana. Hänet yhdistetään monesti myös äitiyteen ja imetykseen. Hathorin vastuulla oli myös rakkaus, musiikki ja tanssi. Lisäksi hän auttoi sairauksissa ja määräsi ihmisen kohtalon heidän syntymähetkellään. 
Taivaanjumalana Hathor käsitettiin valtavana lehmänä, jonka neljä jalkaa kannattelivat taivasta, jonka lehmän muu ruho muodosti. Tässä myyttiversiossa Horus-jumala auringon ilmentymänä lensi joka ilta haukan hahmossa Hathorin suuhun syntyäkseen aamulla uudestaan, ollen näin yhtä aikaa Hathorin puoliso ja poika. Hathor kuvataan usein imettämässä Horusta lehmänhahmossaan. Myöhemmin Isis osittain korvasi Hathorin Horuksen äitinä. 
Hathorilla oli myyteissä myös tuhoisa puoli: erään myytin mukaan Hathor alkoi surmata ihmiskuntaa kostaakseen aurinkojumalan puolesta, ja jumalat joutuivat estämään ihmiskunnan hävittämisen juovuttamalla Hathorin, joka vaipui uneen.
Denderassa on hyvin säilynyt ptolemaiolainen Hathorille pyhitetty temppeli.
Hathorin kulttiin kuului riehakkaita juhlia, näistä tärkeimpänä jumalattaren syntymäjuhla. Kosteilla juhlilla oli oma vaikutuksena siihen, että Hathoria pidettiin myös ilonpidon ja rakkauden jumalattarena. Kreikkalais-roomalaisella kaudella Hathor yhdistettiinkin kreikkalaisten jumala Afroditeen.
Metsä Board

Metsä Board Oyj (vuoteen 2012 M-real Oyj, ennen vuotta 2001 Metsä-Serla Oy) on suomalainen metsäteollisuuden pörssiyhtiö, jonka päätuotteet ovat taive- ja tarjoilupakkauskartongit sekä valkoiset kraftlainerit. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Espoon Tapiolassa.
Metsä Boardilla on yhteensä kahdeksan tuotantolaitosta Suomessa ja Ruotsissa. Suomessa yhtiöllä on Kyron, Takon, Simpeleen ja Äänekosken taivekartonkitehtaat sekä Kemin lainerikartonkitehdas. Lisäksi Joutsenossa ja Kaskisissa sijaitsevat kemihierrettä valmistavat BCTMP-tehtaat. Ruotsin Örnsköldsvikissä yhtiöllä on Husumin kartonki- ja sellutehdas.
Metsä Board kuuluu Metsä Groupiin. Metsä Boardin suurin omistaja on Metsäliitto Osuuskunta, joka omistaa 48 prosenttia osakekannasta ja 67 prosenttia äänimäärästä. Yhtiöllä on kaksi osakesarjaa, A ja B, jotka molemmat noteerataan Helsingin pörssissä.
Yhtiön aikaisempi nimi oli Metsä-Serla Oy. Metsä-Serla Oy syntyi Metsäliiton Teollisuus Oy:n ja G. A. Serlachius Oy:n fuusiossa 31. joulukuuta 1986. Samalla Metsä-Botniasta tuli Metsä-Serlan tytäryhtiö. Yhtiön nimeksi muutettiin vuonna 2001 M-real Oyj ja vuonna 2012 Metsä Board.
Vuoden 2014 lopulla Metsä Board ilmoitti kasvattavansa kartonkiliiketoimintaa ja luopuvansa paperiliiketoiminnoista kokonaan. Vuoden 2016 alussa Metsä Board käynnisti Husumin tehtaalla uuden taivekartongin tuotantolinjan ja laajensi valikoimaansa tarjoilupakkauskartonkeihin. Husumissa otettiin myös käyttöön uusi kartongin ekstruusiopäällystyslinja vuonna 2017. Päällystämättömän hienopaperin valmistus Husumissa loppui kesällä 2016, ja Kyron tehtaan tapettipaperin valmistus syksyllä 2016. 
Syksyllä 2020 Metsä Board ilmoitti avaavansa Äänekoskelle kartonki- ja pakkausinnovaatioihin keskittyvän osaamiskeskuksen. Samalla tehdasalueella toimivat muun muassa Metsä Groupin biotuotetehdas, kartonkitehdas, koivuviilutehdas, puupohjaisten tekstiilikuitujen koetehdas sekä 3D-kuitutuotteita valmistava koetehdas, joka käynnistyi toukokuussa 2022. 
Metsä Board sai vuonna 2024 työ- ja elinkeinoministeriöltä 6,9 miljoonaa euroa investointitukea. 
Johto.
Metsäliiton Teollisuuden / Metsä-Serlan / M-realin / Metsä Boardin toimitusjohtajat:
Omistus.
Metsä Boardin suurimmat osakkeenomistajat 30. syyskuuta 2021 olivat seuraavat:
Heket

Heket (tai "Heqat") oli muinaisessa Egyptissä palvottu sammakkojumalatar, jonka palvonta ulottui ilmeisesti koko maahan. Heketin katsottiin usein olevan Khnumin vaimo.
Heket kuvattiin sammakkopäisenä naisena, jolla oli käsissään was-sauva ja ankh-amuletti tai pelkästään kaksi ankh-amulettia. Amuleteissa Heket kuvattiin yleensä yksinkertaisena sammakkona. Näitä amuletteja käyttivät erityisesti raskaana olevat naiset. Heket yhdistettiin synnyttämiseen, hedelmällisyyteen ja kasvien jälleensyntymiseen. Kätilöitä kutsuttiin "Heketin palvelijoiksi", ja Heketin uskottiin olevan läsnä jokaisen faaraon syntymässä. Sammakot liitettiin Egyptissä hedelmällisyyteen, koska ne kerääntyivät suurina määrinä Niilin rannoille paria päivää ennen tulvan alkua.
Horus

Horus (tai pelkästään "Hor", muinaisegyptin ""joka on korkealla" tai "etäinen"") on muinaisegyptiläiseen mytologiaan kuuluva auringon- ja taivaanjumala, joka kuvattiin usein haukanhahmoisena tai haukanpäisenä. Horus oli yksi vanhimmista ja tärkeimmistä jumalista, ja häntä palvottiin kymmenissä eri muodoissa muinaisen Egyptin valtakunnan alueella. Yksi merkittävimmistä kulttipaikoista oli Edfu. Horus yhdistettiin vahvasti faaraoon, jonka katsottiin olevan Horuksen edustaja maan päällä.
Horuksen äiti oli Isis ja isä Osiris. Horuksen uskottiin kostaneen isänsä kuoleman. Hänen uskottiin myös olevan läsnä faaraoiden kruunauksessa ja pitävän heihin yhteyttä. Kuolemansa jälkeen faaraot muuttuivat Horuksen isäksi Osirikseksi. Myöhemmin Horus yhdistettiin myös Ra-Horakhten muodossa kiinteästi auringonjumala Rahan, ja näitä kahta onkin toisinaan vaikea erottaa toisistaan.
Horus on yksi vanhimmista Egyptissa palvotuista jumalista. Alun perin Horusta pidettiin taivaanjumalana, joka kuvattiin haukkana. Auringon ja kuun katsottiin olevan Horuksen silmät. Taivaanjumalan roolista juontui luontevasti Horuksen rooli auringonjumalana, joka tunnetaan 1. dynastiasta alkaen. Jo vanhan valtakunnan pyramiditeksteissä esiintyy myös Horuksen nimi "Hor-akhty", "Kahden horisontin Horus", joka viittaa tähän auringonjumalana. Jo varhaisdynastisella kaudella Horus yhdistettiin hallitsijaan, ja ensimmäiset faaraot käyttivätkin pelkästään kultainen Horus -nimeä, joka oli kirjoitettu suorakulmion muotoisen serekhin sisään kuin kartussiin. 
Alun perin Horus kuvattiin haukaksi, toisinaan eteenpäin nojaavaksi, mutta useimmiten pystyssä seisovaksi. Myöhemmin Horusta kuvattiin pääasiassa haukkapäisenä miehenä, jolla oli (kuten faaraolla) Ylä- ja Ala-Egyptin kaksoiskruunu. Useimmiten hän pitelee käsissään was-sauvaa ja ankh-symbolia. Horuksella on myös faaraon tapaan härän häntä, joka kuvaa voimaa. Usein Horus myös kuvataan lapseksi, joka on äitinsä Isiksen sylissä. Temppeleiden seinillä kuvatuissa kohtauksissa Horuksella on useita rooleja. Horuksella oli neljä lasta.
Varhaisten dynastioiden aikana Horus kilpaili suosiosta Sethin kanssa. Näitä jumalia palvoivat eri ryhmittymät eri alueilla, joista kukin halusi nostaa oman jumalansa ylitse muiden. Yhden faaraon tiedetään ottaneen itselleen Seth-nimen Horus-nimen sijaan. Horuksen voidaan katsoa voittaneen tämän kilpailun suosiosta, sillä hänestä tuli laajemmin palvottu jumala, vaikkakin myös Sethin palvonta jatkui voimakkaana.
Horuksen silmä.
Horuksen silmä on muinaisen Egyptin tunnetuimpia symboleita. Kun Seth oli tappanut veljensä Osiriksen, haukkapäinen Horus, Osiriksen poika, antoi sen isälleen Osirikselle. Horuksen silmä symboloi sydämen jaloutta ja ylevämielisyyttä. Nykyisinkin voi Välimerellä nähdä kalastusaluksia, joissa on koristeena Horuksen silmä.
Tšetšeenin kieli

Tšetšeenin kieli (нохчийн мотт, noxçiyn mott) on tšetšeenien puhuma kieli, joka kuuluu pohjoiskaukasialaiseen kielikuntaan. Tšetšeenin lähimmät sukukielet ovat naapuritasavallassa puhuttu inguušin kieli sekä Georgiassa batsin kieli. Kielen nimi tulee kylästä, jossa venäläisten väitetään ensimmäisen kerran kohdanneen tšetšeenin puhujia.
Tšetšeenin kielellä on noin 1 393 000 puhujaa. Suurin osa heistä asuu Tšetšeniassa, jossa kieli on virallinen kieli. Lisäksi tšetšeeninkielisiä vähemmistöjä on naapuritasavalloissa Dagestanissa (noin 70 000), Ingušiassa (noin 95 400) ja Kalmukiassa (noin 6 100) sekä muualla Venäjällä ja Turkissa, Jordaniassa ja Syyriassa.
Historia.
Perinteisesti tšetšeenit ovat pitäneet kulttuuri- ja kirjakielinään arabiaa, turkkia ja venäjää. Kielessä onkin runsaasti venäläisiä ja arabialaisia lainasanoja.
1700-luvun lopulla kielestä koottiin Katariina Suurelle noin 400 sanan sanasto. Ensimmäiset tutkimukset tšetšeenin kielestä tehtiin Venäjän pääesikunnan toimeksiannosta, ja Pjotr Uslar julkaisi vuonna 1888 kielen kieliopin.
Varsinainen tšetšeenin kirjakieli luotiin 1900-luvun alussa. Silloin otettiin käyttöön latinalainen kirjaimisto, joka korvasi siihen asti käytetyn arabialaisen kirjaimiston. Latinalainen kirjaimisto oli käytössä 1920-luvun puolivälistä vuoteen 1938 asti, jolloin otettiin käyttöön kyrillinen kirjaimisto. Separatistinen hallitus otti uuden latinalaisen kirjaimiston käyttöön 1992. Päätös oli poliittinen, ja sillä vastustettiin venäläisyyttä. Se johti myös siihen, etteivät kielen puhujat enää osanneet lukea kieltä. Toisen Tšetšenian sodan jälkeen Tšetšeniassa on käytetty kyrillistäkin kirjaimistoa. 
Fonologia.
Tšetšeenin kielessä on paljon konsonantteja, murteesta riippuen noin 40–60. Se on kieliopiltaan hyvin omintakeinen, ja kielitieteilijöille se on mielenkiintoinen tutkimuskohde. Kielessä on myös runsaasti vokaaleja (noin 44) ja diftongeja.
Konsonantit.
Lähde: 
Vokaalit.
Lähde: 
Kirjaimisto.
Tšetšeenin kielen kirjoittamiseen käytetään pääasiassa kyrillistä kirjaimistoa, mutta myös latinalainen ja arabialainen aakkosto ovat käytössä. Lisäkirjaimia ovat Ӏ (palotška) ja ь (kyrillinen Ӏ korvataan tietotekniikan ongelmien vuoksi usein latinalaisella I-kirjaimella tai 1:llä). Esimerkiksi аь on [ɑ] (ä), уь [ɨ] (y), гІ lausutaan kuten arabian غ ja хь ح. Digrafeja kohdellaan pääasiassa yksikköinä.
Kielioppi.
Tšetšeenin nominit jaetaan kuuteen taivutusluokkaan tai sukuun, joiden sanoilla on sama prefiksi. Verbi taipuu nominin suvun mukaan muttei persoonissa. Tšetšeeni on ergatiivinen kieli. Nomineilla on kahdeksan sijaa: nominatiivi, genetiivi, datiivi, ergatiivi, allatiivi, instrumentaali, latiivi ja vertailusija eli komparatiivi.
Horus-lapset

Horus-lapsiksi kutsuttua jumaljoukkoa palvottiin muinaisessa Egyptissä. He suojelivat vainajan elimiä kuoleman jälkeen.
Elinten säilöntää varten suunniteltujen kanooppiastioiden kannet alettiin muotoilla Uuden valtakunnan tienoilla Horuksen poikien muotoisiksi. Elimet sijoitettiin kanooppiastioihin ja päälle kaadettiin pyhää öljyä, sydän kuitenkin jätettiin ruumiiseen koska sen uskottiin sisältävän sielun.
Pietarin paradoksi

Pietarin paradoksi on esimerkki, jolla perustellaan utiliteettiteorian tarvetta. Siinä esitellään uhkapeli, joka on mielivaltaisen edullinen pelaajalle, ja sitten perustellaan, ettei keskivertohenkilö kuitenkaan panostaisi siihen mielivaltaisen suurta summaa. Sen keksi Nicolaus I Bernoulli.
Tutkitaan uhkapeliä, jossa pelaajan voittama summa arvotaan heittämällä kolikkoa. Voittosumma määräytyy sen mukaan, monennellako heitolla tulee ensimmäinen klaava siten, että jos se tulee formula_1 heitolla, niin pelaaja voittaa formula_2 euroa. Olennainen kysymys paradoksissa on, että kuinka paljon pelaajan kannattaa maksaa voidakseen osallistua tähän peliin, tai mistä hinnasta ilmaiseksi saatu osallistumisoikeus kannattaa myydä toiselle. Voittosumman odotusarvo on
formula_3,
minkä tulkinta on, että mistä hinnasta hyvänsä peli suosii pelaajaa tai pelaaja pitkällä tähtäyksellä pääsee voitolle. Mutta kuka olisi käytännössä halukas maksamaan pelistä vaikka miljoona euroa, tai panttaamaan kaiken omaisuutensa osallistumisoikeudesta? Moni saattaisi todellisuudessa myydä tällaisen pelin ilmaiseksi saadun ainutkertaisen osallistumisoikeuden toiselle vaikkapa tuhannesta eurosta, sillä todennäköisyys voittaa vähintään sama summa on alle kaksi tuhannesosaa.
Khepri

Khepri (sanatarkasti "Kheperer") oli muinaisessa Egyptissä palvottu auringonjumala. Häntä palvottiin laajalti ympäri Egyptiä.
Khepri kuvattiin joko skarabina tai miehenä, jolla oli pään tilalla skarabi. Hän kantoi muiden jumalten tapaan usein was-sauvaa ja ankh-symbolia.
Kheprin uskottiin olevan yksi Ra-jumalan hahmoista. Erityisesti nouseva aurinko yhdistettiin Khepriin, koska oletettiin että Khepri sontiaisen tavoin työnsi auringon takajaloillaan taivaalle. Kheprin uskottiin luoneen itsensä tyhjästä, kuten auringon ajateltiin luovan itsensä joka aamu. 
Skarabeen hahmoista Khepriä pidettiin yleensä amulettina, joka suojeli kantajaansa pahuuden voimia vastaan. Erityisesti Kuolleiden kirjan teksteillä varustettuja skarabee-amuletteja laitettiin muumioiden mukana hautoihin.
Khnum

Khnum oli muinaisessa Egyptissä palvottu luojajumala. Khnumin palvonnan keskus sijaitsi Elefantinen saarella Ylä-Egyptissä.
Khnum (tunnetaan myös nimillä Khenmew, Khnemu, Khenmu, Chnum) kuvattiin usein oinaspäisenä miehenä, jolla oli sulkien ympäröimä auringonkehrä päänsä päällä. Khnum oli alun perin Niilin kataraktialueen paikallinen jumala, mutta tämän kultti Niilin henkilöitymänä levisi myöhemmin koko Egyptiin. Hänet yhdistettiin myös läheisesti auringonjumala Rahan.
Luojajumalana Khnum toimi sielujen luojana. Uskottiin, että jokaisella ihmisellä oli kaksi (tai jopa useampia eri) sielu(j)a, ka ja ba. Khnum muotoili sielut omin käsin kuten savenvalaja luo ruukut dreijansa avulla, ja jumalan nimi viittaakin valamiseen. Paitsi että hänen sanottiin muotoilevan ihmiset itsessään, katsottiin hänen luovan myös uudet jumalat ja uusimmat asiat maailmassa.
Khumin vaimoina ovat olleet Sati, oma tyttärensä Anukis, Menhit ja myöhempinä aikoina Heqet. Menhitin kanssa Khnumilla oli poika Hike. Khnum mainitaan myös Elefantinessa sijaitsevassa steelassa, niin sanotussa Nälänhätästeelassa jossa kerrotussa myytissä hän antaa Imhotepille unen seitsemän vuoden nälänhädästä. Steela pystytettiin kuitenkin vasta Ptolemaiosten dynastian aikaan eli se on huomattavasti myöhemmältä ajalta kuin Imhotep.
Maat

Maat oli muinaisessa Egyptissä palvottu harmonian, tasapainon, oikeuden ja totuuden jumalatar. Häntä palvottiin laajalti ympäri maata.
Maat kuvattiin naisena, jolla oli päänsä päällä strutsin sulka. Maatin sulan katsottiin edustavan oikeutta ja totuutta, joten Kuolleiden kirjassa sitä käytetään vastapainona punnittaessa vainajan sydäntä. Maat oli myös oikeudenkäynneissä tärkeässä asemassa.
Maat-nimitystä käytettiin kuvaamaan sekä jumalatarta että varsinaista oikeuden ja totuuden käsitettä. Maat piti yllä universumin järjestystä ja esti sitä ajautumasta kaaokseen. Myös faaraoiden tuli noudattaa Maatin lakia tehdessään päätöksiä. Maatin katsottiin syntyneen auringonjumala Rasta luomisen alussa Hekan, joka oli taikuuden personifikoituma, voiman ansiosta. Maat tarkoittaa "sitä joka on suorassa/oikeassa". Tämä viittaa järjestykseen ja harmoniaan.
Maatin on ajateltu olevan olemassa ajan alusta asti, jolloin primordiaalisistta Nun vesistä nousivat ben-ben (ensimmäinen kuiva maa) ja Atum (tai Ra). Heka oli myös näkymättömänä paikalla. Hetkenä, jona Ra puhui maailman olemassa olevaksi Maat syntyi ja hänen harmonian ja tasapainon henkensä vaikutti maailmanluomiseen ja sai maailman toimimaan tarkoituksenmukaisesti. Maan periaate sai elämän toimimaan samalla kun heka oli voimanlähde, joka mahdollisti elämän olemassaolon. Tämän takia Maatia pidetään enemmän konseptina kuin jumalattarena jolla olisi tietty persoonallisuus ja tarina.
Maat on nykyaikana parhaiten tunnettu hänen kuolemaan liittyvästä roolistaan. Sielun sydämen punnitsemisseremonia on yksi muinaisen Egyptin ikonisimmista kuvista.
Egyptiläiset uskoivat yksilön olevan vastuussa omasta elämästään, joka tulisi elää muut ihmiset ja maa mielessä pitäen. Jokainen sai elää niin kuin halusi, mutta väistämättä jokainen kohtaisi oikeudenkäynnin kuolemanjälkeisessä totuuden hallissa. Ihmisen kuollessa Akh (yksi yhdeksästä sielun osasta, kuolematon ja muuttuva osa) joutui Osiriksen eteen totuuden hallissa, jossa oli paikalla myös 42 tuomaria. Kuolleen sydän (toinen sielun osa, Ab) punnittiin kultaisella vaa'alla niin, että vastapainona oli Maatin valkoinen totuuden höyhen. Jos sydän oli höyhentä kevyempi, saattoi kuollut päästä paratiisiin. Jos sydan oli höyheniä painavampi, heitettiin se lattialle, jossa Ammut söi sen ja kuollut lakkasi olemasta.
Maatin katsottiin usein olevan Thot-jumalan vaimo.
Vaikka Maatia pidettiin erittäin tärkeänä jumalattarena, ei hänellä ollut temppeleitä eikä virallisia pappeja. Sen sijaan häntä kunnioitettiin pienillä alttareilla, joita oli muiden jumalten temppeleissä. Ainoa "virallinen" Maatin palvonta tapahtui silloin, kun Egyptin kuningas uhrasi hänelle ennen valtaanastumista.
Meretseger

Meretseger (myös Mertseger, Meresger tai Meretsger) (muinaisegyptin "Hän joka rakastaa hiljaisuutta") oli muinaisessa Egyptissä palvottu käärmejumalatar. Häntä palvottiin erityisesti Theban seudulla. Meretsegerin epiteetti oli "lännen kuningatar".
Meretseger kuvataan kehälle kiertyneenä kobrana tai kobrapäisenä naisena. Hän oli Theban lähistöllä sijaitsevan Kuninkaiden laakson suojelijajumalatar. Hän myös oli kuninkaiden hautoja valmistavan käsityöläiskylän, Deir el-Medinan (Set Maat), suojelija. Meretsegerin uskottiin asuvan Kuninkaiden laakson reunalla olevan vuoren huipulla.
Min (jumala)

Min oli muinaisessa Egyptissä palvottu hedelmällisyyden jumala ja Theban pääjumala Amonin eräs aspekti. Hänet kuvattiin yleensä mieheksi, jolla oli kahden sulan somistama pääkoriste, ruoskan muotoinen valtikka ja erektioon jäykistynyt siitin. Min oli hyvin suosittu jumala. Min yhdistetään usein Amonin kanssa, jolloin syntyy Amon-Min.
Muinaisessa Egyptissä Ministä kerrottiin tarinaa jonka mukaan hän olisi menettänyt toisen kätensä ja jalkansa koska oli kavaltanut kokonaisen kylän miehet. Egyptissä oli syttynyt sota, ja tämän kylän miehet lähtivät sotimaan mutta nuori poika nimeltä Min jäi yksin heidän vaimojensa kanssa, suojelemaan heitä ja heidän tyttäriään. Koska miehiä ei kuulunut kuukausiin, Min näki parhaaksi hedelmöittää kaikki naiset jottei kylä kuolisi. Miehet kuitenkin palasivat ja huomasivat vaimojensa ja tyttäriensä olevan raskaana. Koska Min oli ainut mies kylässä, miehet kimmastuivat ja katkaisivat hänen kätensä ja jalkansa merkiksi rikoksesta. Miehet kysyivät ennen hänen kuolemaansa, miksi hän oli pettänyt heitä? Hän vastasi: "Olisitte kiitollisia. Minun ansiostani, vaikka olisitte kuolleet, olisi sukunne jatkunut eivätkä vaimonne olisi vanhuusvuosina jääneet yksin, vaan olisi heidän lapsenne heistä huolta pitäneet, ja saattaneet heidät ikuiseen elämään. Tämän sanottuaan Min kuoli. Taivasten valtakunnassa hänet kohotettiin yhdeksi jumalaksi muiden joukkoon."
Mut

Mut oli muinaisessa Egyptissä palvottu taivaan jumalatar. Mutin palvonta keskittyi Theban seudulle.
Mut kuvattiin useimmiten naisena, jolla oli päässään korppikotkan muotoinen päähine sekä Ylä- ja Ala-Egyptin kaksoiskruunu. Käsissään hänellä oli usein was-sauva ja ankh-symboli. Joskus hänet kuvattiin myös leijonapäisenä, jolloin hänet on helppo sotkea muihin leijonajumalattariin (Bastet, Tefnut ja Sakhmet).
Mutin katsottiin olevan Theban jumaltriadissa Amonin vaimo ja Khonsun äiti. Hänen nimensä saattaa merkitä ”äiti”, mutta se voi myös tarkoittaa korppikotkaa, missä muodossa häntä alun perin palvottiinkin. Sittemmin jumalatar sai ihmismäisen hahmon ja alkuperäisestä muodosta jäi jäljelle vain korppikotkapäähine. Hän oli taivaanjumalatar, jota palvottiin lähes yksinomaan Thebassa ja sen lähiseuduilla. Myöhempinä aikoina Mut yhdistettiin usein Bastetiin.
Paavo Nikula

Paavo Antti Juhani Nikula (15. elokuuta 1942 Helsinki – 28. joulukuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen oikeuskansleri, kansanedustaja ja ministeri. Hän toimi vihreiden kansanedustajana vuosina 1991–1998. Hän siirtyi eduskunnasta oikeuskansleriksi vuonna 1998 ja toimi virassa vuoteen 2007 asti.
Ura ja koulutus.
Nikula valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1966 ja oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1971. Varatuomarin arvonimen hän sai vuonna 1969. Vuonna 2000 Helsingin yliopisto myönsi hänelle oikeustieteen kunniatohtorin arvonimen.
Nikula oli oikeusministeri Liberaalisen Kansanpuolueen mandaatilla Kalevi Sorsan II hallituksessa vuosina 1978–1979 ja LKP:n varapuheenjohtaja vuosina 1980–1982, jolloin hän erosi liberaaleista sen vuoksi, että puolue liittyi keskustapuolueeseen.
Nikula työskenteli hovioikeudenneuvoksena Kouvolan ja Helsingin hovioikeuksissa, lainsäädäntöneuvoksena oikeusministeriössä sekä Suomen ensimmäisenä tasa-arvovaltuutettuna vuosina 1987–1991. Viimeksi hän toimi valtioneuvoston oikeuskanslerina, josta virasta hän jäi 29. tammikuuta 2007 sairauslomalle aivoverenvuodon vuoksi. Hän irtisanoutui virastaan terveyssyistä 26. huhtikuuta ja ero astui voimaan heinäkuun 2007 alusta.
Yksityiselämä.
Nikula toimi Ihmisoikeusliitto ry:n puheenjohtajana vuosina 1997–1998. Hän oli Espoon kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1981–1987 ja 1992–1998 sekä puheenjohtaja vuonna 1996.
Paavo Nikulan puoliso oli Helsingin yliopiston taidehistorian emeritaprofessori Riitta Nikula. Heillä on kolme poikaa, joista julkisuudessa ovat olleet Jone (s. 1970) ja Stuba (s. 1972).
Nikula oli sotilasarvoltaan reservin kersantti.
Valkoinen

Valkoinen on kirkas ja akromaattinen väri, joka aistitaan, kun silmän verkkokalvon kaikki kolme tappisolutyyppiä (punaherkkä, siniherkkä ja viherherkkä) saavat yhtä paljon stimulaatiota. Pinta nähdään valkoisena silloin, kun se heijastaa näitä kolmea ja muitakin valon aallonpituuksia enemmän tai vähemmän tasaisesti. Niin sanottu "valkoinen valo" sisältää kaikkia näkyviä sähkömagneettisen säteilyn taajuuksia yhtä paljon.
Messier 14

Messier 14 (tai NGC 6402) on pallomainen tähtijoukko Käärmeenkantajan tähdistössä. Kohteen etäisyys aurinkokunnastamme on noin 30 000 valovuotta. M14 sisältää useita satoja tuhansia tähtiä. Vuonna 1938 kohteessa räjähti nova, joka kuitenkin havaittiin valokuvista vasta vuonna 1964. Kohteen suhteellinen kirkkaus on +7,6m, joten se on mahdollista nähdä kiikareilla. Kohde on melko valovoimainen, mutta melko kaukana, joten pienellä kaukoputkella on vaikea erottaa udusta yksittäisiä tähtiä tai rakeista koostumusta.
Charles Messier luetteloi kohteen 1. kesäkuuta 1764, ja kuvasi sen olevan pyöreä nebula ilman tähtiä. Vuonna 1783 William Herschel havaitsi sen koostuvan suuresta määrästä yksittäisiä tähtiä.
Kohteesta on havaittu yli 70 muuttuvaa tähteä.
Messier 15

Messier 15 (tai NGC 7078) on pallomainen tähtijoukko Pegasuksen tähdistössä. Sen löysi Jean-Dominique Maraldi 7. syyskuuta 1746. Charles Messier luetteloi kohteen 3. kesäkuuta 1764, mutta ei havainnut kohteessa tähtiä. Tähdet kohteesta havaitsi ensimmäisenä William Herschel vuonna 1783.
M15:n etäisyys aurinkokunnastamme on noin 33 600 valovuotta. Kohteen suhteellinen kirkkaus on +6,2m, ja se on juuri ja juuri mahdollista nähdä paljain silmin hyvissä olosuhteissa. Kohteen arvioidaan olevan tihein kaikista pallomaisista tähtijoukoista omassa galaksissamme, Linnunradassa. Kohteessa on peräti 9 pulsaria, supernovien jäännöksiä, sekä 112 muuttuvaa tähteä.
Roskilde

Roskilde on Tanskassa Sjællandin alueella sijaitsevan Roskilden kunnan keskustaajama. Vuoden 2024 alussa taajamassa oli 52 974 asukasta. 
Roskilde sijaitsee 30 kilometriä Kööpenhaminasta länteen. Historiallisesti Roskilde on merkittävä kaupunki. Se on perustettu ennen vuotta 980, joten se on Tanskan vanhimpia. Vuonna 1658 siellä solmittiin Roskilden rauha.
Sjællandin saaren ainoa tuomiokirkko oli 1900-luvulle saakka Roskildessa. Kaikkiaan 38 Tanskan kuninkaista ja kuningattarista on haudattu goottilaistyyliseen Roskilden tuomiokirkkoon.
Vuodesta 1971 lähtien kaupungissa on järjestetty vuosittaisesti suuri musiikkifestivaali Roskilde Festival. Roskilden festivaaleista on muodostunut yksi Euroopan suurimmista rock/pop-musiikkitapahtumista.
Ken MacLeod

Ken MacLeod (s. 2. elokuuta 1954) on Edinburghissa asuva skotlantilainen tieteiskirjailija.
Henkilöhistoria.
Vuonna 1976 hän valmistui Glasgow'n yliopistosta pääaineenaan eläintiede ja kirjoitti myöhemmin maisterintutkinnon lopputyönsä biomekaniikasta. 
MacLeodin teokset tutkailevat usein sosialistisia, kommunistisia ja anarkistisia poliittisia ideologioita.
Palkinnot.
Hän on voittanut kolme Prometheus-palkintoa, kolme BSFA-palkintoa ja ollut ehdolla useille muille palkinnoille.
Kartesiolainen teatteri

Kartesiolainen teatteri on Daniel Dennettin nimitys kartesiolaisen dualismin seurauksena kehittymään lähteneelle, Dennettin vastustamalle, käsitykselle jonka mukaan aivot kokoavat niistä erilliselle mielelle tai hengelle ulkomaailmasta saadut aistihavainnot koettaviksi, ikään kuin teatterinäytöksessä. Mieli tekee sitten omat ratkaisunsa tämän aineiston perusteella ja ohjaa ruumista kuten kapteeni komentosillalla. 
Nykyisessä luonnontieteessä ihmisen tietoisuuden toimintaa selitetään yleensä aivojen rakenteen ja toiminnan avulla siten, että ruumiin saamien havaintojen käsittely tapahtuu niiden käsittelyyn erikoistuneilla aivoalueilla ilman, että informaatiota kerättäisiin yhteen minnekään.
Opiskelijajärjestö

Opiskelijajärjestöt ovat opiskelijoiden vapaaehtoistoimintaan perustuvia yhdistyksiä tai lain määrittämiä julkisyhteisöjä. Ne kokoavat opiskelijoita yhteen ja pyrkivät edistämään opiskelijoiden asemaa pitämällä yhteyttä oppilaitoksien hallintoon ja ympäröivään yhteiskuntaan.
Valtakunnalliset opiskelijajärjestöt Suomessa.
Korkeakouluopiskelijat.
Jokaisessa yliopistossa toimii lakisääteinen ylioppilaskunta. Ylioppilaskunnan jäsenyys on pakollinen kaikille yliopistossa opiskeleville perustutkinto-opiskelijoille.
Jokaisessa ammattikorkeakoulussa toimii lakisääteinen opiskelijakunta. Ammattikorkeakouluissa opiskelijakunnan jäsenyys ei ole pakollinen. Ammattikorkeakoulujen opiskelijakuntien kattojärjestö on Suomen opiskelijakuntien liitto - SAMOK ry.
Ylioppilaskuntien yhteisjärjestö on Suomen ylioppilaskuntien liitto (SYL) ry. SYL toimii opiskelijoiden edunvalvontatahona erityisesti opiskelijoita koskevaa lainsäädäntöä kehitettäessä. Ylioppilasliikkeen luomien perinteiden vuoksi erityinen lainsäädännöllinen asema on ylioppilaskuntien lisäksi Helsingin yliopiston viidellätoista ja Teknillisen korkeakoulun yhdellä osakunnalla.
Jokaisella ylioppilaskunnalla on lakisääteisten toimintojen lisäksi omia erityispiirteitään, koska ylioppilaskuntienkin toiminta perustuu lakisääteisyydestä huolimatta enimmäkseen opiskelijoiden itsensä pyörittämään vapaaehtoiseen toimintaan. Osalla ylioppilaskunnista korostuu opiskelijoiden palvelemisen ohella itsenäinen kansalaisjärjestöluonne. Tämä näkyy esimerkiksi yleisempinäkin yhteiskunnallisina kannanottoina. Opiskelijakunnilla toiminta rajoittuu pääosin lakisääteisiin tehtäviin, opiskelijatapahtumiin ja pienimuotoiseen liiketoimintaan – erot esimerkiksi politisoitumisessa näkyvät siinä, ettei opiskelijakuntien vaaleissa ole ollut puolueiden asettamia ehdokkaita.
Opiskelijoiden liikuntaliitto (OLL) on valtakunnallinen opiskelija- ja korkeakoululiikunnan yhteistyöorganisaatio. OLL on Suomen suurin opiskelijajärjestö (yli 200 000 jäsentä, mukaan luettuna SAMOK ja SYL) ja myös yksi suurimmista suomalaisista liikuntajärjestöistä.
Toisen asteen opiskelijat.
Lukiolaiset voivat liittyä Suomen Lukiolaisten Liittoon sekä lukiolaiset, että ammattiin opiskelevat voivat liittyä Finlands Svenska Skolungdomsförbund FSS:ään. Pelkästään ammattiin opiskelevien kattojärjestöjä ovat Suomen Ammattiin Opiskelevien Liitto – SAKKI ja Suomen Opiskelija-Allianssi - OSKU ry.
430-luku eaa.

Tapahtui vuosikymmenen aikana.
Kreikka.
Kulttuurin kukoistuksesta todistavat Parthenon (438 eaa.), Zeuksen kuvapatsas Olympiassa (435 eaa.) ja näytelmä "Medeia" (431 eaa.).
Peloponnesolaissota syttyi vuonna 431 ja veti mukaansa kaikki miltei kaikki kreikkalaiset kaupungit. Lähes 30 vuotta kestänyttä sotaa edelsi useita pienempiä sotia.
Rooma.
Cincinnatus pelasti Rooman voittamalla eekvit vuonna 439 eaa.
Tuomas Kilpi

Tuomas Lauri Kilpi (s. 25. syyskuuta 1967 Helsinki) on espoolainen kirjailija, toimittaja ja suomentaja. Hän on työskennellyt muun muassa lakkautetun "Enter"-lehden päätoimittajana sekä "Tähtivaeltaja"-, "Kulttuurivihkot"- ja "MikroBitti"-lehdissä. Vuonna 2008 Kilpi valittiin kustannusyhtiö Oy Finn Lectura Ab:n toimitusjohtajaksi, ja vuonna 2018 hän perusti Oppian-kustantamon.
Kilpi on suomentanut muiden muassa Kathy Ackeria, Dennis Cooperia, John O’Brienia ja Alan Duffia.
Vladivostok

Vladivostok () on kaupunki Venäjän kaukoidässä Tyynenmeren rannalla, lähellä Pohjois-Korean ja Kiinan rajaa. Se on Primorjen aluepiirin hallinnollinen keskus ja Venäjän Tyynenmeren laivaston kotisatama. Kaupunkiin johtaa rautatie Moskovasta ja sitä palvelee Vladivostokin kansainvälinen lentoasema.
Aluepiirin paikallishallinnossa kaupunki muodostaa Vladivostokin kaupunkipiirikunnan, joka on paikallishallinnon ylemmän tason yksikkö. Kaupungin asukasluku oli 592 034 vuonna 2012, kaupunkipiirin kaikki asukkaat mukaan lukien 624 281.
Kaupungin venäjänkielinen nimi tarkoittaa vapaasti käännettynä "Idän hallitsija". Kiinan luonnonvaraministeriö päätti vuonna 2023, että kiinalaisten karttojen tulee jatkossa kuitenkin käyttää kaupungista sen kiinankielistä nimeä Heishenwei ().
Asukasluvun kehitys.
Oheinen taulukko kuvaa Vladivostokin väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2010. Vertailuna vallankumousta edeltänyt vuoden 1897 väkiluku.
Historia.
Vladivostok sijaitsee entisellä Itä-Mantšurian alueella, joka kuului aikaisemmin Kiinalle mutta joka liitettiin Venäjän alueisiin Pekingin rauhansopimuksella vuonna 1860. Vuonna 1860 paikalle perustettiin sotilastukikohta ja pari vuotta myöhemmin satama. 1880-luvulla siitä tuli merkittävä vientisatama, ja kaupungin merkitys kasvoi. Vuonna 1932 siitä tuli Neuvostoliiton Tyynenmeren laivaston päätukikohta. 1930-luvun lopulla ja 1940-luvulla kaupungissa ja sen lähistöllä oli useita NKVD:n pakkotyöleirejä. Kaupunki oli niin sanottu suljettu kaupunki, eli ulkomaalaisia ei päästetty kaupunkiin lainkaan vuosina 1930–1970 ja sen jälkeenkin vain erityisluvalla. Kielto poistettiin 1992.
Urheilu.
Kaupungissa toimii KHL-seura Admiral Vladivostok, joka on perustettu vuonna 2013.
Yang Shangkun

Yang Shangkun (; 5. heinäkuuta 1907 – 14. syyskuuta 1998) oli Kiinan kansantasavallan presidentti vuosina 1988–1993 ja pysyvä keskussotilaskomission varapuheenjohtaja.
Yangilla oli erittäin paljon vaikutusvaltaa Kansan vapautusarmeijan sisällä ja Deng Xiaoping erotti hänet virastaan, sillä hän yritti havitella Jiang Zeminin paikkaa puolueen johtajana. Oli tiedossa että Yangilla ja hänen veljellään Yang Baibingillä oli useita kannattajia ja liittolaisia armeijassa, joka pakotti yli puolet korkea-arvoisista upseereista siirtymään eläkkeelle.
Puolustushaara

Puolustushaara tarkoittaa ase- tai puolustusvoimien erikoistunutta osaa koko puolustuslaitoksen tasolla. Puolustushaaralla on itsenäinen valtakunnan tasoinen johto, joiden yläpuolella on yleensä yleisesikunta. Suomen puolustusvoimien puolustushaarat ovat maavoimat, merivoimat ja ilmavoimat. Suomessa yleisesikuntaa kutsutaan pääesikunnaksi.
Erityisesti suurissa maissa voi puolustushaaroja olla enemmänkin. Suurempi määrä voi johtua esimerkiksi siitä, että maalla on brittiläistyyppinen siirtoarmeija, mikä antaa nopealle toiminnalle erityispiirteitä. Tällaisia puolustushaaroja on muun muassa Yhdysvaltain merijalkaväki. Puolustukseen voi myös liittyä strategisia elementtejä, kuten strategisia ohjusydinaseita. Venäjällä strategiset ohjusjoukot olivat aiemmin oma puolustushaaransa. Yhdysvalloissa osa ilmavoimista erotettiin kuudenneksi puolustushaaraksi maavoimien, laivaston, ilmavoimien, merivoimien ja rannikkovartioston lisäksi avaruusvoimiksi, avaruusvartioiksi.
Esimerkiksi Yhdysvalloissa rannikkovartiosto on itsenäinen puolustushaara, kun taas Suomessa merivartiosto on osa Rajavartiolaitosta. Rajavartiolaitos on sotilaallisesti järjestäytynyt, mutta sisäministeriön alainen organisaatio, eikä kuulu rauhan aikana puolustusvoimiin. Tämän vuoksi osan manner-Suomessa puolustusvoimille kuuluvista tehtävistä demilitarisoidun Ahvenanmaan autonomisen maakunnan alueella hoitaa Rajavartiolaitos.
Puolustushaarojen yhteistoimintaa koordinoi yhteinen pääesikunta, jonka johdossa ovat puolustushaaroja palvelevat yhteiset joukot ja laitokset (ns. JOINT-taso). Näitä erikoislaitoksia ovat Suomessa mm. Maanpuolustuskorkeakoulu ja Maavoimien materiaalilaitos. 
JOINT-tason merkitys on korostumassa asevoimissa, kun jaetun tiedon ja yhteistoiminnan merkitys kasvaa verkostokeskeisen sodankäynnin mukana. Suomessa kehittämispyrkimys näkyy siinä, että maavoimille on muodostettu yleisesikunta Mikkeliin, jolloin maavoimat sai Pääesikunnasta riippumattoman oman esikuntansa merivoimien ja ilmavoimien tapaan. Tähän asti maavoimien yleisesikuntatoiminnot oli hoidettu Pääesikunnan maavoimaosastolla.
Ranskan kielestä peräisin oleva sana "armeija" tarkoittaa kaikkien puolustushaarojen yhdessä muodostamaa puolustusvoimaa. Anglosaksisissa maissa, missä oli historiallisesti merkittävät merivoimat kuitenkin kielenkäytössä armeijalla tarkoitetaan vain maavoimia tai muita maavoimien kaltaisia puolustushaaroja, mitkä eivät sisällä ainakaan merivoimia. Ilmavoimien asema eri maissa on erilainen. Joissain suurissa maissa voi olla useampia puolustushaaransa alaisia ilmavoimia, kuten maavoimien tai laivaston ilmavoimia.
Nauru Bwiema

Nauru Bwiema on Naurun virallinen kansallislaulu. Sen sävelsi australialainen säveltäjä Laurence Henry Hicks ja sanoitti Margaret Hendrie. Laulu valittiin Naurun kansallislauluksi vuonna 1968.
Nauru bwiema, ngabena ma auwe.
Ma dedaro bwe dogum, mo otata bet egom.
Atsin ngago bwien okor, ama bagadugu
Epoa ngabuna ri nan orre bet imur.
Ama memag ma nan epodan eredu won engiden,
Miyan aema ngeiyin ouge, Nauru eko dogin!
Ivan Frederick

Ivan Frederick II (s. 1966, Buckinghamin piirikunta, Virginia), lempinimeltään Chip Frederick, on entinen Yhdysvaltain maavoimien ylikersantti (Staff Sergeant). Hän oli korkea-arvoisin seitsemästä Yhdysvaltain sotilaspoliisin henkilökuntaan kuuluneesta, jotka ovat olleet syytettynä Abu Ghraibin vankilan kidutusskandaalissa.
Oikeudenkäynti sotatuomioistuimessa alkoi 12. toukokuuta 2004 ja 20. lokakuuta 2004 Frederickille luettiin tuomio. Hän tunnusti syyllisyytensä salaliittoon, pahoinpitelyyn ja vankien väärinkohteluun vapautuakseen muista syytteistä. Hänet tuomittiin kahdeksaksi vuodeksi vankeuteen, palkan menetykseen, erottamiseen ja alentamiseen. Frederick pääsi ehdonalaiseen 1. lokakuuta 2007.
Härkä

Härkä on sonni eli urosnauta, tai kuohittu sonni, jota käytetään usein työjuhtana. Sanaa voidaan käyttää myös eräiden muiden nauta- ja hirvieläinten uroksesta, kuten "hirvihärkä" tai "porohärkä".
Sanan muita merkityksiä ovat:
Asmara

Asmara (tigrinjaksi ኣስመራ) on Eritrean pääkaupunki ja maan Keskisen alueen (Zoba Maekel) hallintokeskus. Sen arvioitu asukasluku vuonna 2014 oli 775 000.
Maantiede ja ilmasto.
Asmara sijaitsee 2 325 metrin (toisen lähteen mukaan 2 347 m) korkeudessa Etiopian ylängön pohjoisnurkassa. Matkaa lähimpään satamakaupunkiin, Punaisenmeren rannikon Massawaan, on noin 65 km.
Vuoden lämpimintä aikaa on maaliskuusta kesäkuuhun, jolloin keskimääräinen ylin lämpötila on 25 asteen vaiheilla. Kylmintä on joulu- ja tammikuussa, keskimääräinen alin noin 5 astetta. Sadetta saadaan lähinnä heinä- ja elokuussa, mutta silloin sitä tuleekin yli 160 mm kuukaudessa.
Historiaa.
Asmaran historia alkaa noin 1100-luvulta. Tarinan mukaan neljän klaanin edustajat sopivat yhteistyöstä, ja kaupungin alkuperäinen nimi Arbaete Asmara tarkoittaa neljänvälistä yhteenliittymää.
Asmara oli pieni kylä 1880-luvulle asti, jolloin siitä tuli Etiopian paikallinen hallintokeskus. Siitä tuli Italian Eritrean siirtokunnan pääkaupunki 1900. 1920-luvun loppupuolella italialaiset uudelleenrakensivat kaupunkia ja sitä alettiin kutsua "Pikku Roomaksi" ("Piccola Roma"). Nykyisinkin suuri osa rakennuksista on italialaista alkuperää ja kaupoilla on yhä italiankielisiä nimiä.
Eritrean itsenäisyyssodassa Asmaran lentokenttä näytteli merkittävää roolia. Sen kautta ulkopuoliset tukijat pystyivät lähettämään aseita ja tarvikkeita. Kaupungista tuli Eritrean pääkaupunki maan itsenäistyessä 1993.
Liikenne.
Asmaran lentoasema sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä kaupungista sen lounaispuolella.
Asmara on tärkeä maanteiden risteyspaikka, ja se sijaitsee italialaisten rakentaman rautatien varrella. Kapearaiteinen rautatie oli yli 20 vuotta käyttämättä, mutta se kunnostustöiden jälkeen avattiin uudelleen liikenteelle 2000-luvun alussa. Radalla on 39 tunnelia ja 65 siltaa.