tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ribuloosi-5-fosfaatti

Ribuloosi-5-fosfaatti (C5H11O8P) on ribuloosisokerin ja fosforihapon esteri. Se on välituote eräissä biokemiallisesti tärkeissä aineenvaihduntareiteissä kuten pentoosifosfaattireitissä.
Biokemia.
Ribuloosi-5-fosfaattia muodostuu pentoosifosfaattireitin ensimmäisen vaiheen eli hapettavan vaiheen viimeisessä reaktiossa 6-fosfoglukonaatista 6-fosfoglukonaattidehydrogenaasin katalysoimana. Seuraavassa vaiheessa yhdiste muunnetaan isomeerikseen riboosi-5-fosfaatiksi fosfopentoosi-isomeraasin katalysoimana tai epimeerikseen ksyluloosi-5-fosfaatiksi fosfopentoosiepimeraasin avulla.
Ribuloosi-5-fosfaattia muodostuu myös fotosynteesin pimeäreaktioissa eli Calvinin kierrossa riboosi-5-fosfaatista ja ksyluloosi-5-fosfaatista samojen entsyymien katalysoimana kuin pentoosifosfaattireitissä. Pimeäreaktioiden viimeisessä vaiheessa fosforibuloosikinaasi muuttaa yhdisteen ribuloosi-1,5-bisfosfaatiksi.
Riboosi-5-fosfaatti on myös arabinoosi-5-fosfaatin isomeeri ja näiden isomeerien muuntumista toisikseen katalysoi arabinoosi-5-fosfaatti-isomeraasi.
Joachim Ntahondereye

Joachim Ntahondereye (s. 8. toukokuuta 1953) on burundilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän syntyi Camzaissa, kävi paikallisia kouluja ja jatkoi sitten opintojaan Tansaniassa ja Italiassa. Hän sai oppiarvon moraaliteologiassa Accademia Alfonsianasta. Hänet vihittiin 16. marraskuuta 1980 papiksi Ruyigin hiippakuntaan.
Ntahondereye sai 14. joulukuuta 2002 nimityksen Muyingan hiippakunnan piispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 1. maaliskuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi Simon Ntamwana, jota avustivat Joseph Nduhirubusa ja Roger Mpungu. Ntahondereye on myös toiminut seminaarin moraaliteologian professorina Gitegassa.
Erik Junnelius (1770–1831)

Erik (Pehrinpoika) Junnelius (1. tammikuuta 1770 Oulu – 29. marraskuuta 1831 Oulu) oli suomalainen raatimies, laivanvarustaja, kauppias ja merikapteeni.
Elämäkerta.
Erik Junnelius syntyi Pehr Junneliuksen ja Marghareta (o.s. Jaakola) seitsenlapsiseen perheeseen. Hän oppi merenkulun taitoja isänsä opissa 14-vuotiaasta saakka ja teki matkoja etupäässä Itämeren ja Pohjanmeren satamiin.
Erik Junnelius valmistui ylioppilaaksi Turun akatemiasta 1787. Hän teki väitöskirjansa tervan väärennyksestä. Tervan väärennyksessä oli kyse siihen lisätyistä vieraista aineksista, kuten hiekka, vesi, sahanpurut, talvella jäädyttäminen ja niin edelleen. Väärentäminen heikensi tervan laatua ja polki hintoja. Junnelius lähti hyvin nuorena kauppa-alalle isänsä liikkeeseen. Isänsä kuoltua 1790 hän toimi kauppaliikkeen kuolinpesän johtajana. Erikin äiti Marghareta meni aviomiehen kuoleman jälkeen toisiin naimisiin 1792 kauppias Pehr Petreliuksen kanssa. Tällöin Erik siirtyi isäpuolen palvelukseen ja oli mukana toiminnassa vuoteen 1800 saakka. Saatuaan isäpuolensa opissa tarvittavan opinnäytteen hän sai kauppaporvarin oikeudet. Erik alkoi toimia itsenäisenä kauppiaana ja perusti tukkukauppaa harjoittavan yrityksen, joka oli keskittynyt tuonti- ja vientitoimintaan. Erik toimi 1831 lähtien myös Oulun merimieshuoneen asiamiehenä, sekä Oulun edustajana valtakunnallisesti.
Junnelius toimi Oulussa raatimiehenä ja oli yleisesti arvostusta nauttiva henkilö. Oulussa hänet tunnettiin kansan suussa nimellä ”Morbror Erik”. Junnelius sai laivuriporvarin oikeudet Oulussa 1828. Oulun kauppaseurassa toimiessaan hän sai vuonna 1819 vastuulleen keisari Aleksanteri I:n vierailun Oulussa. Hän hankki matkaa varten henkilöstön ja kaluston. Kapteeniksi hän valitsi Johan Junneliuksen, varapäälliköksi perämies Christian Svanljungin, 24 merimiestä ja kolme purjelaivaa.
Junnelius omisti Oulussa IV-korttelissa talon nro 75, jossa sijaitsi hänen konttorinsa. Hän oli Oulussa myös hyväntekijä. Junnelius lahjoitti suureen Oulun vuoden 1822 palon rahastoon sekä järjesti vapaaehtoistyönä kaupungin asioita valtakunnallisesti palon jälkeen. Hän kuoli naimattomana ja lapsettomana. Junnelius on haudattu sukuhautaan Oulun hautausmaan vanhalle puolelle.
Laivat.
Junneliuksen omistamat laivat:
Junnelius toimi myös kapteenina kyseisillä laivoilla: Margareta 1799, Maria Christina 1796, Expedit 1800, Orion 1801, Diana 1806 ja Lilla Musa 1812. Junnelius oli osakkaana setänsä Iisak Niskan kanssa useissa laivoissa.
Sellee

Sellee (joskus "Sellö") on meren pinnan yläpuolelle maankohoamisen seurauksena muodostunut saari Alatornion edustalla nykyisessä Tornion kaupungissa. Asutusta siellä on ollut vuodesta 1660, ja se siirtyi kruunun omistukseen 1678. Vuosina 1795–1824 torniolaiset porvarit pitivät siellä maatiloja. Vuonna 1825 Sellee siirtyi Tornion kaupungin omistukseen. Nykyään saarella on Röyttän satama ja terästehdas.
Selleestä koilliseen sijaitsee Puuluodon kylä.
Ampumasuunnistus

Ampumasuunnistuskilpailu koostuu kolmesta osalajista, jotka ovat ammunta, kartanluku ja suunnistus. Kilpailijoiden keskinäinen sijoitus ratkeaa kokonaisajan perusteella. 
Ampumapaikalla kilpailijat ampuvat osumasta kaatuviin tauluihin sekä makuulta että pystystä. Jokainen ohilaukaus tuo kilpailijalle joko sakkoaikaa tai sakkokierroksia. Aseenaan kilpailijat käyttävät pienoiskivääriä tai ampumahiihtopienoiskivääriä. Nuorten sarjoissa aseena on ilmakivääri. Nuoret ampuvat ainoastaan makuulta. Kartanlukuosuudella kilpailijat merkitsevät kilpailukarttaansa neulanreiällä joko oman tai etäisyyspisteen paikan. Virheellisestä paikannuksesta kertyy sakkoaikaa. Suunnistusosuus on rastipisteineen ja reitteineen samanlainen kuin normaali suunnistus.
Suomessa ampumasuunnistuksen kansallisena lajiliittona toimii Suomen Sotilasurheiluliitto. Liitto huolehtii ampumasuunnistuksen Suomen mestaruuskilpailujen järjestämisestä sekä nimeää edustusjoukkueen lajin maailmanmestaruuskilpailuihin. Liiton jäsenseurat järjestävät kansallisia ja alueellisia ampumasuunnistuskilpailuja.
Cabotin salmi

Cabotin salmi sijaitsee Kanadassa Newfoundlandin ja Cape Bretonin saaren välissä ja yhdistää St. Lawrencen lahden Atlantin valtamereen. Tämä 110 kilometriä leveä salmi on St. Lawrencen lahden salmista levein.
Salmi on nimetty löytöretkeilijä Giovanni Caboton mukaan.
Tämä strategisesti tärkeä vesitie on ollut tärkeä koko Kanadan ja Newfoundlandin historiassa. Salmen kautta kulkeva kansainvälisesti tärkeä laivareitti yhdistää Suuret järvet Atlanttiin.
Monivärihapero

Monivärihapero ("Russula versicolor") on Suomessa ja Euroopassa yleinen haperolaji. Lakki on 2–6 senttimetriä leveä ja harmahtavan violetti. Se on myös usein keskeltä vihreä, ja siinä voi myös olla punaista, ruskeaa tai keltaista väriä. Sen tunnusmerkkeinä ovat helposti irtoava pintakelmu. Heltat ja jalka ovat kermanvaaleat. Heltat ovat tavallisesti kolo- tai tasatyviset. Sieni on syötävä ja sen kirpeä maku lähtee ryöppäämällä. Haju on heikosti hedelmäinen. Monivärihapero kasvaa kangasmetsien reunoilla, lehtimetsissä ja metsäteiden varsilla. Se on koivun juurisieni.
Synaptic

Synaptic on GTK+:lla toteutettu graafinen käyttöliittymä Debianin APT-ohjelmalle. Synapticia käytetään yleensä deb-paketteihin pohjautuvissa Linux-jakelupaketeissa, mutta sitä voidaan käyttää myös RPM-paketteja käyttävissä järjestelmissä.
Ominaisuudet.
Sillä on myös seuraavat toiminnot vain Debianissa ja Ubuntussa:
Historia.
Synapticin kehityksen rahoitti ohjelmistoyritys Conectiva, joka pyysi tuolloista työntekijäänsä Alfredo Kojimaa kirjoittamaan graafisen käyttöliittymän APT:lle jatkamalla apt-rpm-ohjelmiston kehitystä. Lopulta Synapticia käytettiin Conectivan asennusprosesseissa. Myös Gustavo Niemeyer kehitti Synapticia ollessaan töissä Conectivalla. Nykyään ohjelmaa ylläpitää Michael Vogt.
Vaihtoehdot.
Kun Ubuntun sovellusvalikoima tuli saataville vuoden 2009 lokakuussa sen ilmoitettiin korvaavan Synapticin ja muita työkaluja määrittelemättömässä Ubuntun tulevassa versiossa. Ubuntu 11.10 Oneiric Ocelotin kehityksessä Synaptic on poistettu oletusasennuksesta.
Smolenskin rautatieasema

Smolenskin rautatieasema tai Smolenskin keskusrautatieasema () on Smolenskin kaupungissa Venäjän länsiosissa sijaitseva rautatieasema. Asema on Venäjän rautateiden tärkeä asema ja sijaitsee Moskovasta länteen Minskiin ja edelleen Varsovaan johtavan rautatien varrella. Aseman kautta liikennöi kymmeniä junia eri puolille Venäjää, Valko-Venäjää, Ukrainaa, Baltiaa ja Keski-Eurooppaa. Lisäksi ajetaan paikallis-/lähijunaliikennettä.
Rautatieasema sijaitsee maantieteellisesti vajaa kaksi kilometriä (2 km) Smolenskin hallinnollisen keskustan ja kremlin luoteispuolella, puoli kilometriä Dnepr-joesta pohjoiseen.
Hankalampi (Sonkajärvi, itä)

Hankalampi on pieni soiden ympäröimä lampi Sonkajärven itäosassa lähellä Haajaistenjärveä. Lammen pituus on noin 600 metriä, leveys 250 metriä ja pinta-ala 5,4 hehtaaria. Lammen pohjoisrannalla on lintutorni, ja lampea ympäröi luonnonsuojelualue. Hankalammen rannat ovat soisia, ja rantaviivaa on 1,9 kilometriä. Lammen syvin kohta on 1,3 metriä syvä. Hankalampi on autio, ja siellä pesii kurkia, pikkulokkeja, laulujoutsenia ja muita vesilintulajeja.
Silta (yritys)

Silta Oy on suomalainen palkka- ja henkilöstöhallinnon ulkoistamispalveluja myyvä yritys, jonka palveluksessa oli noin 300 henkilöä vuonna 2021. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2020 noin 21 miljoonaa euroa, ja sen toimitusjohtajana toimii Toni Leppänen.
Silta kuuluu Administer-konserniin, joka osti koko Sillan osakekannan kesäkuussa 2018, Sentica Partnersin hallinnoimilta rahastoilta ja muutamilta henkilöomistajilta. Administer on sähköisen taloushallinnon palveluntuottaja.
Historia.
Vuonna 2000 Suomen valtio, Keskinäinen eläkevakuutusyhtiö Varma-Sampo (nyk. Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Varma), Teollisuusvakuutus Oy (nyk. Sampo Oyj) ja Novo Group Oyj (nyk. CGI Suomi) päättivät perustaa henkilöstöhallinnon palveluita tuottavan yrityksen. Uusi yritys muodostettiin laajentamalla Varma-Sammon tytäryhtiön, eläkepalveluita tuottavan Eläkepalvelu Oy:n toimialaa liittämällä siihen toimintoja ja palveluja Novo Group Oyj:stä ja Valtiokonttorista. Silta Oy perustettiin vuonna 2001, ja se ryhtyi tuottamaan palkkahallintopalveluita yksityiselle ja julkiselle sektorille sekä eläkepalveluita yrityksille, eläkesäätiöille ja eläkekassoille. Perustamisen yhteydessä Siltaan siirtyi Eläkepalvelun täysin omistama henkilöstörahastopalveluita hoitanut Rahastopalvelu RP Oy ja henkilöstöriskien kartoituspalveluita hoitanut, Eläkepalvelun osittain omistama SV Benefic Oy.
Tammikuussa 2002 Silta hankki SV Beneficin täysin itselleen. Syyskuussa 2009 yhtiö hankki omistukseensa Pieksämäen kaupungin perustamasta Kuntalaskenta Oy:stä kymmenen prosenttia. Kaksi vuotta myöhemmin Silta kasvatti omistuksensa Kuntalaskenta Oy:ssä lähes puoleen, ostaen saman vuotena myös kolme muuta yhtiötä: suorahaku- ja rekrytointipalveluita tarjoavan Konsulttitoimisto Jaakko Lehto Oy:n, uudelleensijoituspalveluita tarjoavan Oy Promotive Ab:n ja HR-konsultointipalveluita tarjoavan JL Outsourcing Oy:n.
Silta Oy fuusioi tammikuussa 2010 täysin omistamansa tytäryhtiöt Rahastopalvelu RP Oy:n, Konsulttitoimisto Jaakko Lehto Oy:n, Oy Promotive Ab:n, Silta HRM Oy:n ja SV Benefic Oy:n. Kuntalaskenta Oy on edelleen Sillan osakkuusyhtiö 49,9 prosentin omistusosuudella.
Silta luopui rekrytointi, uudelleensijoitus, HR-vuokraus ja -konsultointitoiminnastaan huhtikuussa 2011. Eläke- ja henkilöstörahastopalvelut siirtyivät samoihin aikoihin Mandatum Lifelle. Silta Oy jatkaa liiketoimintaansa keskittyen palkka- ja taloushallinnonpalveluihin.
Sillan uudeksi omistajaksi tuli toukokuun 2012 lopulla pääomasijoitusyhtiö Sentica Partnersin hallinnoimat rahastot. Kesäkuussa 2018 Administer Oy ostaa koko Sillan osakekannan. Konsernin yhteenlaskettu liikevaihto on noin 50 miljoonaa euroa ja henkilömäärä lähemmäs 700.
Toiminta.
Sillan palvelukeskukset sijaitsevat Turussa, Tampereella, Pieksämäellä, Helsingissä ja Tallinnassa.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1912 – miesten kiekonheitto

Miesten kiekonheittoon Tukholman olympiakisoissa 1912 osallistui 41 heittäjää 15 maasta. Kilpailu käytiin 12. heinäkuuta suoraan loppukilpailuna siten, että kolmen kierroksen jälkeen kolme parasta urheilijaa selvisi kolmelle lisäkierrokselle. Suomen Armas Taipale oli ainoa, joka pystyi parantamaan loppukierroksilla ja voitti olympiakultaa.
Ordoño III (León)

Ordoño III oli Leónin kuningas vuosina 951–956 isänsä Ramiro II:n jälkeen.
Ordoño III kuninkaana.
Ordoño III:n täytyi kamppailla kruununtavoittelijaa, velipuoltaan Sancho I:stä vastaan, jolla oli mahtavina liittolaisina Kastilian kreivi Fernán González ja Navarran kuningas García I. Ordoño kukisti vastustajansa ja onnistui menestyksekkäästi myös torjumaan muslimien hyökkäykset maahan voittamalla vuonna 955 nämä San Esteban de Gormazissa. 
Kuninkaan kuoltua sisällissodat puhkeavat.
Ordoño kuoli kuitenkin pian saatuaan aikaiseksi aselevon kalifi Abd ar-Rahman III:n kanssa ja ylimykset valitsivat kuninkaaksi hänen velipuolensa Sancho I:n (956–966), joka kuitenkin syrjäytettiin kreivi Fernán González johtamassa kapinassa, jolloin valtaan nousi Alfonso IV:n poika Ordoño IV (958–960), tunnettu lisänimellä Paha. Sancho I pakeni kalifin suojaan ja näin Cordoba pääsi vaikuttamaan Leonin asioihin ja nöyryyttämmän kristittyjä valtioita.
Ordoño III:n perhe.
Ordoño nai vastustajansa Kastilian kreivi Fernán Gonzálezin tyttären Urracan. Avioliitosta syntyi kaksi lasta, mutta myöhemmin kuninkaaksi kruunatun Bermudo II:n (982–999) äiti oli mahdollisesti kreivi Pelayon tytär.
Miikka Paatelainen

Miikka Paatelainen (s. 15. kesäkuuta 1964) on suomalainen kitaristi. 
Jo 1980-luvulla hän oli mukana yhtyeessä Pienet Miehet, joka teki kaksi albumia, "Pienet Miehet" (1989) ja "Painoton maa" (1991). Pienet Miehet palasi vuonna 2006 albumin "13 nuolta" myötä.
Nykyään häntä kuullaan monien yhtyeiden ja artistien keikoilla ja levyillä, esim. Fat Bullets, Marjo Leinonen &amp; Viranomaiset, Maritta Kuula &amp; Kevytnopat, Kerkko Koskinen, Markus Nordenstreng &amp; The Latebirds sekä Scandinavian Music Group. Hän soittaa viimeksi mainitussa pedal steel -kitaralla, on tärkeä osa SMG:n nykyistä soundia ja vakituinen jäsen vuodesta 2008.
Muusikot kutsuvat Miikka Paatelaista yleisesti lempinimellä MacGyver.
Bermudo II (León)

Bermudo II (myös Vermudo II) oli Leónin kuningas vuosina 984–999 serkkunsa Ramiro III:n jälkeen.
Vuonna 982 Galician ylimykset nousivat kapinaan Ramiro III:ta vastaan ja tämän paettua vuonna 984 Astorgaan Ordoño III:n poika Bermudo II huudettiin kuninkaaksi. vakiinnuttaakseen valtansa Bermudo solmi rauhan visiiri Almanzorin kanssa, joka kuitenkin teki jatkuvia sotaretkiä Leonin alueelle ja myös muihin kristittyihin valtioihin. 
Bermudon vaimo oli Kastilian kreivi Garcian tytär Elvira. Heidän poikansa oli Alfonso V.
Sancho I (León)

Sancho I oli Leónin kuningas vuosina 956–966 velipuolensa Ordoño III:n jälkeen. Sancho I sanoutui heti irti rauhasta kalifi Abd ar-Rahman III:n kanssa, jolloin tämä hyökkäsi maahan. Tämän seurauksena Leonin ylimykset Kastilian kreivi Fernán Gonzálezin johdolla hylkäsivät kuninkaansa ja valitsivat tilalle Ordoño IV:n (958–960). Sancho I pakeni silloin kalifin turviin ja pyysi tältä sotilaallista apua. Vuonna 960 hän palasi Leoniin suuren muslimiarmeijan saattamana ja nousi jälleen kuninkaaksi ja puolestaan Ordoño IV pakeni kalifin suojiin. Kun Sancho I kieltäytyi täyttämästä kalifille antamiaan lupauksia, ryhtyi tämä suunnittelamaan Ordoño IV:n asettamista takaisin valtaan. Ordoño kuoli kuitenkin Cordobassa 962 ja suunnitelma raukesi.
Sancho I liittoutui Navarran kuninkaan, Barcelonan kreivin ja Kastilian kreivin kanssa vastustaakseen kalifia. Tähän kalifi vastasi lähettämällä joukkoja ryöstämään kyseisiä valtioita.
Sancho I kuoli myrkytykseen 966 ja kruunu siirtyi hänen viisivuotiaalle pojalleen Ramiro III:lle (966–984).
3584 Aisha

3584 Aisha on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi N. G. Thomas vuonna 1981. Pikkuplaneetta sai nimensä löytäjänsä lapsenlapsen, Aisha Renee Thomasin, mukaan. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin tunnuksella 1981 TW. Aishan läpimitta on noin 25 kilometriä. 
Lähteet.
Ordoño IV (León)

Ordoño IV, lisänimeltään Paha, oli Leónin kuningas vuosina 958–960. Hän nousi kuninkaaksi Leonin ylimysten syrjäytettyä Sancho I:n. Sancho kuitenkin palasi valtaan kalifi Abd ar-Rahman III:n tuella vuonna 960 ja Ordoño IV:n oli paettava. Hän kuoli Cordobassa vuonna 962.
Ordoño IV:n isä oli Alfonso IV.
Tyrskyahvenet

Tyrskyahvenet (Embiotocidae) on luikerokaloihin kuuluva heimo. Heimon lajit ovat pääasiassa mereisiä ja niitä tavataan pohjoiselta Tyyneltämereltä.
Lajit ja anatomia.
Varhaisimmat tyrskyahventen heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu eoseeni- ja plioseenikausille. Nykyään heimoon kuuluu 24 lajia 13 suvussa. Tyrskyahvenet ovat korkearuumiisia kaloja ja suurin laji "Rhacochilus toxotes" voi saavuttaa 45 cm:n pituuden. Heimon lajeille tyypillisiä piirteitä ovat selkäevän viereinen suomuista koostuva harjanne, haarautunut pyrstöevä ja pienehkö suu. Tyrskyahvenkoiraiden peräevä on pidentynyt.
Levinneisyys ja elintavat.
Tyrskyahvenlajeista 20 elää Pohjois-Amerikan Tyynenmeren rannikolla ja 3 Japanista Koreaan ulottuvalla alueella. Kaikki paitsi Kalifornian hitaasti virtaavissa makeissa vesissä tavattava järvityrskyahven ("Hysterocarpus traskii") ovat mereisiä ja niitä tavataan läheltä rannikkoa koralliriutoilta, kivikkopohjilta, vesikasvillisuuden joukosta tai vuorovesilammikoista.
Tyrskyahventen ravinto koostuu pienistä selkärangattomista eläimistä. Heimon ainutlaatuinen piirre "Labroidei"-alalahkossa on se, että poikaset kehittyvät naaraan munasarjoissa ja naaras synnyttää eläviä poikasia ja esimerkiksi pikkutyrskyahvenkoiraat ("Micrometrus minimus") ovat sukukypsiä heti synnyttyään. Poikaset saavat happea ja ravintoa naaraan verenkierrosta.
Ramiro III

Ramiro III oli Leónin kuningas vuosina 966–984. Hän nousi kuninkaaksi viisivuotiaana isänsä Sancho I:n kuoltua myrkytykseen. Hallintoa hoiti hänen tätinsä Elvira Ramírez.
Leónissa puhkesi vuonna 982 sisällissota ja Ramiro III pakeni Astorgaan, missä hän kuoli vuonna 984, tai toisen lähteen mukaan 26. kesäkuuta 985. Valtaan nousi tällöin Bermudo II.
Esa Mäkijärvi

Esa Juhani Mäkijärvi (s. 1984 Kouvola) on suomalainen kirjailija ja toimittaja. Hän on julkaissut runokokoelmia, tietokirjoja ja romaanin.
Mäkijärvi pitää kahta blogia. Hänen tekstejään on ilmestynyt muun muassa "Demokraatissa", "Nuoressa Voimassa", "Kiiltomadossa", "KonsoliFINissa", "Parnassossa" ja "Pelaajassa".
Kehä (heraldiikka)

Kehä on heraldinen ohuesta viivasta muodostuva airutkuvion sukuinen tunnus, joka kiertää vaakunakilven sen myötäisesti mutta kuitenkin selvästi sen reunoista erossa. Jos viivoja kulkee kaksi rinnakkain, kuvio on kaksoiskehä.
Kehästä voi kasvaa myös heraldisia liljoja, jolloin kuvion nimi on liljakehä.
Montreal (saari)

Montrealinsaari on noin 500 neliökilometrin suuruinen, Saint Lawrence- ja Ottawajoen yhtymäkohdassa sijaitseva tiheään asuttu saari. Se on suurin saari Hochelagan saaristossa ja toiseksi suurin saari Saint Lawrence -joessa Anticostinsaaren jälkeen. Pituutta sillä on 48 kilometriä, leveyttä enimmillään 16 kilometriä ja rantaviivaa noin 120 kilometriä. Sitä rajaa pohjoisessa Rivière des Prairies ja etelässä Saint Lawrence -joki sekä siihen kuuluva Saint-Louis’n järvi. Saarella sijaitsee Montrealin suurkaupunkialue, jossa elää noin 1,8 miljoonaa ihmistä, suunnilleen neljäsosa koko Quebecin väestöstä.
Vladimir Trošin

Vladimir Konstantinovitš Trošin (15. toukokuuta 1926 Mihailovsk Neuvostoliitto – 25. helmikuuta 2008 Moskova Venäjä) oli venäläinen näyttelijä ja laulaja. Trošin esitti yli 2 000 laulua, jotka ilmestyivät yli 700 studio- ja konserttitallenteella. Hänen laulajanuransa Neuvostoliitossa ja Venäjällä kattoi reilut puolivuosisataa.
Trošin syntyi toukokuussa 1926 Mihailovskissa Sverdlovskin alueella, joka alkaa Uralvuoriston itäiseltä rinteeltä. Hän oli työläisperheen kymmenes lapsi. Nuori Trošin oli hyvin innostunut musiikista ja laulamisesta. Pian hän oppi soittamaan balalaikkaa ja harmonikkaa. Vuonna 1943 Trošin valittiin Moskovan teatterikouluun. Hän opiskeli näyttelemistä Maria Knebelin ja Vasili Toporkovin johdolla ja laulua Natalia Kuprijanovan valvonnassa. Trošin valmistui näyttelijäksi vuonna 1947.
Vuodesta 1947 vuoteen 1988 Trošin kuului Moskovan taiteellisen teatterin (MHAT) vakinaiseen näyttelijäkuntaan. Hän työskenteli kahden sukupolven ajan monien Venäjän arvostetuimpien näyttämötaiteilijoiden kanssa. Vuonna 1955 Trošin esiintyi narrin osassa William Shakespearen näytelmän "Loppiaisaatto" neuvostoliittolaisessa versiossa (Dvenadtsataja Notš). Näytelmässä Trošin lauloi yhdeksän säveltäjä Eduard Kolmanovskin sävellystä.
Vuonna 1956 Trošin sai säveltäjä Vasili Solovjov-Sedoilta tehtäväkseen kantaesittää Mihail Matusovskin tekstiin sävelletyn laulun Moskovan illat (Podmoskovnje vetšera). Trošinin tulkinta on sittemmin noussut legendaariseen maineeseen (The original vocal of Midnight in Moscow, Moscow Nights, Popular Russian Hits vol. 1 - Monitor 1990). Kappale nousi maailmanmaineeseen Moskovan nuorisofestivaaleilla 1957.
Vähitellen Trošin vaihtoi näyttelemisen musiikkiin ja hänestä tuli yksi Neuvostoliiton tunnetuimmista laulajista. Trošin sai laulaakseen useiden merkittävien säveltäjien töitä. S. Shelohonov mainitsee pienessä Trošinin elämäkerrassaan seuraavat säveltäjät: Vasili Solovjov-Sedoi, Aleksandra Pahmutova, Nikita Bogoslovski, Oskar Feltsman, Aleksandr Tsfasman, Mark Fradkin, Matvei Blanter ja Arno Babadzhanjan.
Trošinilla oli myös huomattava näyttelijäura Neuvosto-ajan ja Venäjän elokuvateollisuudessa sekä televisiossa.
Vladimir Trošin sai uransa aikana runsaasti julkista tunnustusta ja useita palkintoja ja arvonimiä. Hänelle myönnettiin valtion Stalin-palkinto vuonna 1950. Hänet nimitettiin Venäjän kansannäyttelijäksi vuonna 1984. Hänestä tehtiin myös ansioitunut Mari El taiteilija. Hänelle myönnettiin kunniamerkki ja Ystävyyden kunniamerkki.
Trošin oli naimisissa tanssija Raisa Trošinan kanssa. Vladimir Trošin kuoli vuonna 2008 sydänkohtaukseen. Hänet on haudattu Trojekurovskojen kalmistoon Moskovassa.
Stanko Barać

Stanko Barać (s. 13. elokuuta 1986 Mostar) on kroatialainen koripalloilija, joka on viimeksi edustanut Olimpia Milanoa.
Ura.
Barać aloitti koripallon HKK Širokin juniorijoukkueissa ja nousi kaudeksi 2004–2005 seuran edustusjoukkueeseen. Seuran paidassa hän voitti muun muassa Bosnian mestaruuden vuonna 2007. Samana vuonna Saski Baskonia osti Baraćin pelioikeudet, mutta hänet myytiin vuokralle Valenciaan. Kaudella 2008–2009 hän teki paluun joukkueeseen ja nousi myöhemmin Baskonian ykkössentteriksi Tiago Splitterin lähdön myötä. Kesällä 2011 Barać siirtyi turkkilaiseen Anadolu Efesiin kolmen vuoden sopimuksella.
Kaudella 2015–2016 Barać pelasi loppukauden kroatialaisessa KK Cedevitassa, josta hän siirtyi kauden päätyttyä italialaiseen Olimpia Milanoon.
(279588) 2011 ER3

(279588) 2011 ER3 (kirjoitetaan myös (279588) 2011 ER3) on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Se löydettiin Spacewatch-ohjelmalla vuonna 2005. Kohteen absoluuttinen magnitudi (H) on . Kiertoradan eksentrisyys on ja inklinaatio on .
Thaddée Ntihinyurwa

Thaddée Ntihinyurwa (s. 25. syyskuuta 1942) on ruandalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 11. heinäkuuta 1971 ja nimitettiin Cyangugun hiippakunnan piispaksi 5. marraskuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. tammikuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Thomas A. White, jota avustivat Jean-Baptiste Gahamanyi ja Wenceslas Kalibushi.
Ntihinyurwa sai 9. maaliskuuta 1996 nimityksen Kigalin arkkipiispaksi.
Allobarbitaali

Allobarbitaali on barbituraatteihin kuuluva yhdiste, jota on käytetty antikonvulsanttina. Lääke soveltui siten epilepsian ja kouristuksien hoitoon. Allobarbitaalin käyttöön liittyy myös riskejä, jonka takia haitattomammat kipulääkkeet sekä kannabis ovat korvanneet sen muissa ahdistustaudeissa. 
Allobarbitaali on luokiteltu Suomessa kielletyksi huumausaineeksi valtioneuvoston asetuksella.
Allobarbitaalin haitat.
Allobarbitaali estää aivojen toimintaa, ja voi suuremmilla tai laajemmilla käytöillä aiheuttaa hengityspysähtymisen. Allobarbitaalia ei suositella käytettäväksi raskauden aikana, koska se voi imeytyä sikiöön.
Metkatinoni

Metkatinoni eli 2-(metyyliamino)-1-fenyylipropan-1-oni on katinonimolekyylien N-metyylijohdonnainen. Sitä käytetään stimulanttina. 
Aineen subjektiivinen vaikutus on piristävämpi kuin katinonin, mutta heikompi kuin amfetamiinin tai metamfetamiinin. Sitä käytetään yleensä nuuskaamalla, mutta se voidaan liuottaa alkoholiin tai veteen, jolloin se voidaan piikittää.
Metkatinonia voidaan valmistaa efedriinistä tai pseudoefedriinistä, mutta myös esimerkiksi N-metyloimalla amfetamiinia ja edelleen saadusta metamfetamiinista hapetus-pelkistysreaktiolla metkatinoniksi. Samoin N-metyloimalla katinonia saadaan metkatinonia.
Tryptamiini-4,5-dioni

Tryptamiini 4,5-dioni on tryptamiiniluokkaan kuuluva yhdiste, jota valmistetaan kemiallisesti tryptamiinista ja DMT:stä. 
Tryptamiini-4,5-dionin kemiallinen kaava on C10H10N2O2, moolimassa 190,199 g/mol ja CAS-numero 108560-71-0.
Don’t Stop Believin’ (täsmennyssivu)

”Don’t Stop Believin’” on Jorneyn kappale
Don’t Stop Believin’ voi Don’t Stop Believing viitata myös:
Pizzi

Luís Miguel Afonso Fernandes aka Pizzi (s. 6. lokakuuta 1989) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Pizzi edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa SL Benficaa. Aiemmin hän on edustanut GD Bragançaa, SC Bragaa, GD Ribeirãoa, SC Covilhãa, FC Paços de Ferreiraa, Club Atlético de Madridia, Deportivo de La Coruñaa ja RCD Espanyolia.
Pizzi siirtyi Benficaan heinäkuussa 2013 mutta pelasi vielä kauden 2013–2014 lainalla Espanyolissa. Syyskuun 2019 loppuun mennessä hän on pelannut Portugalin pääsarjassa 205 ottelua, joissa hän on tehnyt 53 maalia, ja Espanjan pääsarjassa 74 ottelua, joissa hän on tehnyt 12 maalia.
Pizzi on pelannut Portugalin maajoukkueessa 16 ottelua vuosina 2012–2019. Hän teki maalin marraskuussa 2012 ensimmäisessä maaottelussaan Gabonia vastaan, kesäkuussa 2017 Kyprosta vastaan ja marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Liettuaa vastaan. Maanosaliittojen cupissa 2017 hän pelasi yhdessä alkulohko-ottelussa ja pronssiottelussa.
Arvid

Arvid on pohjoismainen miehen etunimi. Nimi on yhdistelmä muinaisnorjalaisista kotkaa ja puuta tarkoittavista sanoista "arn" ja "viðr".
Suomessa nimi Arvid on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 10 135 miehelle. Nimestä on Suomessa käytössä myös muodot Arvi ja Arvo. Arvidin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 31. elokuuta, joka suomenkielisen kalenterin mukaan on Arvin nimi­päivä.
Georgi Poltavtšenko

Georgi Poltavtšenko () (s. 24. helmikuuta 1953 Baku, Azerbaidžanin SNT, Neuvostoliitto (nyk. Azerbaidžan)) on venäläinen poliitikko, joka toimi Pietarin kaupungin kuvernöörinä 2011–2018. Hän on toiminut meriteollisuuskonserni OSK:n hallituksen puheenjohtajana kuvernöörikautensa jälkeen. Poltavtšenko on entinen KGB-upseeri. Hän on presidentti Vladimir Putinin läheinen liittolainen.
NMS Grivița

NMS Grivița () oli Romanian kuninkaallisen laivaston tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin STT Triestestä Itävalta-Unkarista. Se valmistettiin 1880. Aluksen mitat olivat pituus 60,5, leveys 5,2 ja syväys 1,8 metriä. Sen aseistuksena oli kaksi 57 millimetrin (6 naulan) ja kaksi 37 millimetrin (1 naulan) tykkiä sekä kaksi konekivääriä. Aluksen miehistönä oli 30 miestä.
Palvelus.
Alus palveli merikelpoisena koululaivana ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
NMS Oltul

NMS Oltul () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Oltul-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Se valmistettiin 1888. Aluksen mitat olivat pituus 30,5, leveys 4,1 ja syväys 1,7 metriä. Sen aseistuksena oli yksi 57 millimetrin (6 naulan) ja yksi 37 millimetrin (1 naulan) tykki ja sen miehistönä oli 30 miestä.
Palvelus.
Alus kuului Tonavan laivueeseen ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
NMS Siretul

NMS Siretul () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Oltul-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Se valmistettiin 1888. Aluksen mitat olivat pituus 30,5, leveys 4,1 ja syväys 1,7 metriä. Sen aseistuksena oli yksi 57 millimetrin (6 naulan) ja yksi 37 millimetrin (1 naulan) tykki ja sen miehistönä oli 30 miestä.
Palvelus.
Alus kuului Tonavan laivueeseen ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
NMS Bistrița

NMS Bistrița () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Oltul-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Se valmistettiin 1888. Aluksen mitat olivat pituus 30,5, leveys 4,1 ja syväys 1,7 metriä. Sen aseistuksena oli yksi 57 millimetrin (6 naulan) ja yksi 37 millimetrin (1 naulan) tykki ja sen miehistönä oli 30 miestä.
Palvelus.
Alus kuului Tonavan laivueeseen ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
Paini kesäolympialaisissa 1912 – kreikkalais-roomalaisen painin 60 kg

Kreikkalais-roomalaisen painin sarjaan 60 kg Tukholman olympiakisoissa 1912 osallistui 38 painijaa kolmestatoista maasta. Kilpailusta putosi kärsittyään kaksi tappiota. Kilpailut käytiin 6. -15. heinäkuuta.
3.kierros.
Ruotsin Bruno Åkesson ei saapunut painimaan kolmannelle kierrokselle.
Lopullinen järjestys.
V=Voitto, H=Häviö. Vl=Voitto luovutuksella -=luovutus yms. L=Lepovuoro
NMS Rahova

NMS Rahova () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Rahova-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Se valmistettiin 1882. Sen aseistuksena oli yksi 37 millimetrin (1 naulan) tykki ja yksi konekivääri.
Palvelus.
Alus kuului Tonavan laivueeseen ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
NMS Smardan

NMS Smardan () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Rahova-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Se valmistettiin 1882. Sen aseistuksena oli yksi 37 millimetrin (1 naulan) tykki ja yksi konekivääri.
Palvelus.
Alus kuului Tonavan laivueeseen ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
NMS Opanezul

NMS Opanezul () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Rahova-luokan tykkivene.
Valmistus.
Alus tilattiin Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Lontoosta. Se valmistettiin 1882. Sen aseistuksena oli yksi 37 millimetrin (1 naulan) tykki ja yksi konekivääri.
Palvelus.
Alus kuului Tonavan laivueeseen ja sen kohtalosta ei ole tietoa.
NMS Naluca (1888)

NMS Naluca () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Naluca-luokan torpedovene.
Valmistus.
Alus tilattiin Le Havresta Ranskasta ja se laskettiin vesille 1888.
Palvelus.
Aluksen kaksi yhden naulan tykkiä vaihdettiin 1907 yhteen konekivääriin.
NMS Sborul (1888)

NMS Sborul () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Naluca-luokan torpedovene.
Valmistus.
Alus tilattiin Le Havresta Ranskasta ja se laskettiin vesille 1888.
Palvelus.
Aluksen kaksi yhden naulan tykkiä vaihdettiin 1907 yhteen konekivääriin.
NMS Smeul (1888)

NMS Smeul () oli Romanian kuninkaallisen laivaston Naluca-luokan torpedovene.
Valmistus.
Alus tilattiin Le Havresta Ranskasta. Se laskettiin vesille 1888.
Palvelus.
Aluksen kaksi yhden naulan tykkiä vaihdettiin 1907 yhteen konekivääriin. Alus upposi 16. huhtikuuta 1917 osuttuaan Tonavan suistossa miinaan.
Simon-Victor Tonyé Bakot

Simon-Victor Tonyé Bakot (s. 24. maaliskuuta 1947) on kamerunilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Doualan hiippakuntaan 15. heinäkuuta 1973 ja nimitettiin Doualan vihkipiispaksi sekä Simininan titulaaripiispaksi 26. tammikuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 26. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Donato Squicciarini, jota avustivat Simon Tonyé ja André Wouking.
Tonyé Bakot nimitettiin Edéan piispaksi 22. maaliskuuta 1993 ja Yaoundén arkkipiispaksi 18. lokakuuta 2003. Hän erosi 29. heinäkuuta 2013.
Uni ja kuolema

Uni ja kuolema on Uuno Kailaan viides runokokoelma, jonka julkaisi WSOY vuonna 1931. Sen runoja sisältyy myös Kailaan runoistaan kokoamaan valikoimaan "Runoja", joka ilmestyi heti seuraavana vuonna 1932. "Uni ja kuolema" sisältää muun muassa Kailaan tunnetut isänmaalliset runot ”Rajalla” ja ”Suomalainen rukous”.
Teosta on pidetty Kailaan merkittävimpänä, ja se toi hänelle nimityksen ”unen ja kuoleman runoilija”. Kokoelma oli päätös hänen kymmenvuotiselle luomiskaudelleen. Kailas sairastui tuberkuloosiin ja kuoli 1933.
Kirja kerrallaan ja ntamo ovat julkaisseet kokoelmasta näköispainokset.
Teos sisältää myös suomennoksia:
Philippe Fanoko Kossi Kpodzro

Philippe Fanoko Kossi Kpodzro (30. maaliskuuta 1930 – 9. tammikuuta 2024) oli togolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. joulukuuta 1959 ja nimitettiin apostoliseksi hallitsijaksi Atakpamén hiippakuntaan sekä Bacanarian titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1975. Hänet nimitettiin Atakpamén piispaksi 10. huhtikuuta 1976. Kpodzron konsekroi Robert-Casimir Tonyui Messan Dosseh-Anyronin ja Robert Sastren avustama Paul Zoungrana 2. toukokuuta 1976.
Kpodzro sai 17. joulukuuta 1992 nimityksen Lomén arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. kesäkuuta 2007.
A Smile from the Trenches

A Smile from the Trenches oli vuonna 2006 perustettu post-hardcore-yhtye Grand Junctionissa, Yhdysvaltojen Coloradossa. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Leave the Gambling for Vegasin vuonna 2009. Yhtye hajosi vuonna 2012.
Yhtyeen taustaa.
Stoney Anderson on yhtyeen ainoa perustajajäsen. Pitkäaikainen rumpali Brent Javier, Stoneyn lukiokaveri liittyi yhtyeeseen myöhemmin alkuvuodesta 2007. Yhtye julkaisi ensimmäisen singlensä "Juicyfruit".
Serhi Bubka (tennispelaaja)

Serhi Bubka (s. 10. helmikuuta 1987 Donetsk) on ukrainalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä ATP-listan sijalla 145 marraskuussa 2011. Hän on seiväshypyn olympiavoittajan ja entisen maailmanennätyksen haltijan Serhi Bubkan poika.
Vuonna 2011 Bubka selviytyi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan Yhdysvaltain avoimissa. Kovasyöttöinen Bubka voitti ensimmäisellä kierroksella Andreas Haider-Maurerin. Toisella kierroksella Bubka hävisi Jo-Wilfried Tsongalle suoraan kolmessa erässä.
Bubka on edustanut Ukrainaa Davis Cupissa vuodesta 2005 lähtien 16 maaottelussa.
Marraskuussa 2012 Bubka putosi asunnostaan ja sai vakavia vammoja.
Ryan Clayton

Clayton Ryan Swann, paremmin tunnettu lyhenteillä Clayton Ryan/Ryan Clayton (s. 12. joulukuuta 1982 Maryland, Baltimore) on yhdysvaltalainen muusikko ja levytuottaja. Hän asuu nykyään Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen nykyinen pääproktinsa on emoa ja death metalia yhdistelevä The Natural Born Killers.
Musiikkitausta ja yksityiselämä.
Clayton valmistui vuonna 2001 Mt. Hebronin high schoolista, jonka jälkeen hän keskittyi musiikkiin. Hän on soittanut yhtyeissä, kuten The Dreaming, Valentine ja A Smile from the Trenches.
Hiirihaukat

Hiirihaukat ("Buteo") on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku, johon kuuluu Birdlife Suomen mukaan 26 lajia. Sukuun kuuluu noin 9 prosenttia kaikista päiväpetolinnuista ja 12 prosenttia haukkojen heimon lajeista.
Koko ja ulkonäkö.
Hiirihaukat ovat suurehkoja, pitkä-, pyöreä- ja leveäsiipisiä lintuja, joilla on pyöreä ja leveä pyrstö, vankka ruumiinrakenne ja enimmäkseen tumma höyhenpuku. Jalat ovat melko lyhytvarpaiset, mutta hyvin tehokkaat saalistamiseen. Siipiväli vaihtelee metristä vähän yli puoleentoista metriin. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia. Suvun edustajien koko vaihtelee 200 grammaa painavista koiraspuolisista soreahiirihaukoista yli kaksi kiloa painaviin mongolianhiirihaukkanaaraisiin.
Levinneisyys.
Hiirihaukkoja tavataan viidellä mantereella sekä useilla valtamerisaarilla, mutta Australiasta ne puuttuvat. Euroopassa tavataan kolmea lajia, joiden kaikkien levinneisyys ulottuu myös muille mantereille. Piekana ja sitä etelämpänä elävä hiirihaukka kuuluvat myös Suomen pesimälinnustoon. Arohiirihaukka pesii Euroopassa vain Balkanin niemimaalla.
Elintavat.
Hiirihaukat ovat enimmäkseen savannien ja muiden aukeiden alueiden petolintuja. Useimmat lajit elävätkin trooppisten seutujen avoimilla mailla. Niitä tavataan myös metsissä.
Hiirihaukat ovat liitolentäjiä, jotka kaartelevat vaivattomasti heikossakin tuulessa tai nousevissa ilmanpyörteissä. Ne ovat helposti havaittavia ja kuuluvat parhaiten tunnettuihin haukkalajeihin, sillä niillä on tapana liidellä laiskasti ympyrää ilmassa ja oleilla näkyvällä tähystyspaikalla. Hiirihaukat saalistavat yleensä tähystyspaikaltaan ja pudottautuvat sieltä nappaamaan saaliin.
Anita Seppä

Anita Irmeli Seppä (s. 1969) on Taideyliopiston Kuvataideakatemian taidehistorian ja -teorian professori. Aiemmin Seppä on työskennellyt eri yliopistoissa. Vuonna 2004 Seppä valittiin Taideteollisen korkeakoulun Porin Visuaalisen kulttuurin yksikön (sittemmin Porin Taiteen ja median laitos) visuaalisen kulttuurin teorian professoriksi. Vuosina 2004–2006 hän toimi laitoksen varajohtajana, koulutusohjelmajohtajana sekä myöhemmin varadekaanina. Sepällä on dosentuurit Helsingin yliopiston estetiikan sekä Jyväskylän yliopiston taidekasvatuksen oppiaineissa. Hän on julkaissut lukuisia oppikirjoja, tieteellisiä artikkeleita ja artikkelikokoelmia. Vuonna 2015 Seppä oli luomassa Taideyliopiston Tutkimuspaviljonkia Venetsiaan yhdessä Jan Kailan ja Henk Slagerin kanssa. Hän toimi paviljongin komissaarina vuosina 2015 ja 2017. 
Seppä on tehnyt musiikkia taiteilijanimellä Liisa Lux.
Faustin Ngabu

Faustin Ngabu (1935 – 26. lokakuuta 2025) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Goman koadjuuttoripiispaksi sekä Tigamibenan titulaaripiispaksi 25. huhtikuuta 1974. 7. syyskuuta 1974 Ngabusta tuli Goman piispa, ja 27. lokakuuta Aloys Mulindwa Mutabesha Mugoma Mweru konsekroi hänet Gabriel Ukecin ja Augustin Fataki Alueken avustamana.
Ngabu jäi eläkkeelle 18. maaliskuuta 2010.
(246687) 2009 AD

(246687) 2009 AD on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi A. Lowe vuonna 2009. Kohteen absoluuttinen magnitudi (H) on . Kiertoradan eksentrisyys on ja inklinaatio on .
(280002) 2001 UT157

(280002) 2001 UT157 (kirjoitetaan myös (280002) 2001 UT157) on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Se löydettiin LINEAR-ohjelmalla vuonna 2001. Kohteen absoluuttinen magnitudi (H) on . Kiertoradan eksentrisyys on ja inklinaatio on . Kiertoaika Auringon ympäri on noin .
Daiquiri

Daiquiri on rommia, limettimehua ja sokeria sisältävä drinkki. Juoma on peräisin 1800-luvun lopulta ja nimensä se on saanut kuubalaiselta rautakaivoskaupungilta, jossa työskennelleet insinöörit keksivät drinkin, kun muita ainesosia ei ollut saatavilla. Juomasta on myös erilaisia variaatioita. Esimerkiksi Ernest Hemingway oli daiquirin ystävä ja hänen nimikkojuomaansa lisätään normaalien ainesosien lisäksi greippimehua ja kirsikkalikööriä.
Heikki Marila

Heikki Juhani Marila (s. 16. toukokuuta 1966 Lahti) on suomalainen kuvataiteilija. Marila on tunnettu suurikokoisista öljyvärimaalauksista ja latautuneista aiheista – kuten raamatullisista motiiveista, omakuvista ja kukka-asetelmista.
Henkilöhistoria.
Marila syntyi ylikonstaapeli Tuomo Marilan ja myyjä Helka Tonterin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2003 on tutkija Tutta Palin. Marila tuli ylioppilaaksi 1986 ja opiskeli Turun piirustuskoulussa vuosina 1988–1992.
Alun perin Marila aikoi hankkia elantonsa taideteollisuuden parissa, mutta hän ei päässyt Taideteolliseen korkeakouluun vaikka pyrki kolmesti. Siksi hän opiskeli Turun piirustuskoulussa ja kansanopistossa. Tulevaa uraansa viitoittaneen elämyksen Marila koki Tukholman Moderna Museetissa keväällä 1994 olleessa Gerhard Richterin takautuvassa näyttelyssä. Sieltä Marila sai itsevarmuutta omaan tekemiseensä.
Taiteellinen toiminta.
Viime vuosien maalaussarjoissa hän on käsitellyt maalaustaiteen historiasta tuttuja aiheita ja teoksia, kuten vahvoin symbolein latautuneita 1600-luvun hollantilaisia kukkamaalauksia sekä 1800-luvun romantiikkaa ja Henri Fantin-Latourin maalauksia. Itsenäisyyden 100-vuotispäivän kynnyksellä Marila käänsi katseensa itsenäisen Suomen ensiaskeliin: kansalaissodan synkkään ajanjaksoon. Teosten lähtökohtana toimi muisti sekä kollektiivisen ja henkilökohtaisen historian vaietut traumat. 
Ensin Marila siirtyi vallan symboleista vallan ja väkivallan uhrien näkökulman kuvaamiseen, mutta läpimurtonsa hän teki kukka-aiheilla. Lähtökohtana oli Alankomaiden taidehistorian nätit kukankuvat, joita hän monumentalisoi suurikokoisiin maalauksiin härnäävästi niin runsailla värikerroksilla, että pinnasta muodostui kolmiulotteinen. Sotaisan puheen yleistyminen 2020-luvulla toi Marilan maalauksiin sotakuvaston eli aseita, räjähdyksiä ja niiden vaikutuksia ihmiskehossa esittävät jykeväkokoiset maalaukset. Taiteilijan mukaan kuvat syntyivät hämmennyksestä ja hän oli tyytyväinen, jos katsojakin koki hämmennystä ja sai niistä enemmän elämyksiä kuin kuvien sanallisesta selittämisestä.
Marilan teoksia on ollut esillä laajasti eri puolilla Suomea, muita Pohjoismaita ja Eurooppaa. Hänen teoksiaan kuuluu lukuisiin merkittäviin museokokoelmiin, kuten Sara Hildénin taidemuseon, Wäinö Aaltosen taidemuseon sekä Jenny ja Antti Wihurin rahaston kokoelmiin. Marilan töitä on ollut esillä Pariisissa 1995, Bielefeldissa 1998 ja Tuitlingenissa Saksassa 2002. Martin koulussa Hyvinkäällä on Marilan vuonna 1996 valmistunut tilateos, toinen julkinen teos "Muistomerkki" (2002) on Riihimäellä. Vuonna 2011 Marilalle myönnettiin miljoonan Ruotsin kruunun suuruinen Carnegie Art Award -kuvataidepalkinto. Marila on toinen suomalainen taiteilija, joka on saanut joka toinen vuosi pohjoismaiselle taiteilijalle jaettavan palkinnon. Hämeen taidetoimikunnan taidepalkinnon Marila sai vuonna 2000.
Wade Belak

Wade Belak (3. heinäkuuta 1976 Saskatoon, Saskatchewan – 31. elokuuta 2011 Toronto, Ontario) oli kanadalainen ammattijääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana 549 NHL-ottelua Colorado Avalanchessa, Calgary Flamesissa, Toronto Maple Leafsissa, Florida Panthersissa ja Nashville Predatorsissa.
Ura.
Belak aloitti jääkiekon kotipaikkansa Battlefordin koulun joukkueessa "North Battleford North Stars". Hän siirtyi 17-vuotiaana WHL-juniorisarjan Saskatoon Bladesiin. Toisen WHL-kauden jälkeen Quebec Nordiques varasi Belakin ensimmäisellä kierroksella. Kaudella 1994–1995 Belak siirtyi Quebecin organisaation farmijoukkueeseen Cornwall Acesiin AHL-liigan pudotuspelien ajaksi. Hän kuitenkin palasi vielä neljänneksi kaudeksi 1995–1996 WHL:ään.
Belak liittyi Coloradoon muuttaneeseen Quebecin organisaatioon kaudeksi . Hän pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua Coloradossa, mutta valtaosan kaudesta AHL-liigassa Hershey Bearsissa, jossa Belak voitti Calder Cupin. Kaudella Belak pelasi NHL:ssä kahdeksan ottelua.
Belak teki läpimurtonsa NHL:ään kaudella . Hän ehti pelata 22 ottelua Coloradossa ennen kuin Colorado myi hänet suuressa pelaajakaupassa René Corbetin ja Robyn Regehrin kanssa Calgary Flamesiin, josta Colorado sai Theoren Fleuryn ja Chris Dingmanin. Belak pelasi Calgaryssa kauteen asti, ja sai vaihtelevasti peliaikaa. Lopulta Calgary laittoi Belakin waivers-listalle, josta Toronto Maple Leafs otti hänet.
Torontossa Belak pelasi vakiokokoonpanossa seitsemän kautta. aikana 2004–2005 Belak pelasi Ison-Britannian EIHL-liigan Coventry Blazessa, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Toronto myi Belakin kaudella Florida Panthersiin varaustilaisuuden varausvuoroa vastaan.
Jo seuraavan kauden alussa Florida myi Belakin Nashville Predatorsiin vaihdossa Nick Tarnaskyyn. Kolmen Nashvillessä pelatun kauden aikana Belak pelasi vain alle puolet runkosarjasta. helmikuussa Nashville lähetti Belakin farmijoukkueeseen, mutta 8. maaliskuuta Belak ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Kuolema.
Belak löydettiin kuolleena torontolaisesta One King Street West -hotellista. Hänen kerrottiin tehneen itsemurhan hirttämällä itsensä. Belak oli kaiken kaikkiaan kolmas kanadalainen jääkiekkoilija, joka löydettiin kuolleena neljän kuukauden sisällä vuonna 2011. Toukokuussa kuoli Derek Boogaard ja elokuun puolessa välissä Rick Rypien.
Ajopuku

Ajopuku on suojavaruste, jota käytetään useimmiten ajettaessa moottorikäyttöistä ajoneuvoa. Moottoripyöräilyssä sen pääasiallinen tehtävä on suojata motoristia kaatumistilanteessa. Ajopuvut voidaan jakaa kahteen kategoriaan: nahka- ja tekstiiliajopuvut. Ajopuku voi olla yksiosainen tai kaksiosainen, jolloin ajotakki ja -housu voidaan valita vapaasti. Yksiosaista ajopukua käytetään yleensä rata-ajossa paremman suojaavuuden takia. Pukuun kuuluu myös ajokäsineet.
Nahkapuku.
Nahkapuvun, -takin ja -housun valmistusmateriaalina käytetään yleensä 1,2–1,4 mm paksua lehmännahkaa. Kaatumisen kannalta kriittisissä paikoissa, kuten olka- ja kyynärpäissä on nahkaa tuplakerros tai sitten siinä on käytetty kengurunnahkaa, joka on lehmän nahkaa huomattavasti kestävämpää.
Tekstiilipuku.
Tekstiilipuvut voidaan karkeasti jakaa kahdentyyppisiin asusteisiin: vedenpitäviin ja ei vedenpitäviin. Tekstiilipukujen pintamateriaalina käytetään yleensä Corduraa tai muuta vastaavaa vahvaa polyesterkuitua. Pintamateriaalin minimi paksuutena pidetään 300 denierin kudosta. Kriittisissä paikoissa yleensä käytetään yli 500 denierin vahvuuksia.
Heribert Barrera i Costa

Heribert Barrera i Costa (6. heinäkuuta 1917 – 27. elokuuta 2011) oli katalonialainen kemisti ja poliitikko, Esquerra Republicana de Catalunyan jäsen ja Francon valtakauden jälkeen palautetun Katalonian parlamentin ensimmäinen puheenjohtaja 1980–1984. Hän oli Euroopan parlamentin jäsen sateenkaariryhmässä vuosina 1991–1994.
Minor Planet Center

Minor Planet Center (lyhenne MPC) on Smithsonian Astrophysical Observatoryssä toimiva ja Kansainvälinen tähtitieteellinen unionin suojeluksessa oleva virallinen järjestö, jonka tehtävänä on kerätä havaintodataa pikkuplaneetoista (kuten asteroideista tai transneptunisista kohteista), ja komeetoista. Minor Planet Center tarkistaa havaintoja ja kiertoratoja sekä julkaisee säännöllisesti tietoja.
Minor Planet Center antaa pikkuplaneetoille ja komeetoille niiden väliaikaiset tunnukset sekä pysyvät tunnistenumerot.
Bermudo III (León)

Bermudo III (myös Vermudo III; k. 1037) oli sukunsa viimeinen Leónin kuningas vuosina 1028–1037.
Nousu kuninkaaksi.
Bermudo III nousi Leónin kuninkaaksi vuonna 1028 isänsä Alfonso V:n kuoltua Portugalin sotaretkellä Viseun piirityksessä. Isänsä kuollessa hän oli vain yhdeksänvuotias ja hallintoa hoiti hänen äitipuolensa Navarran Urraca, joka näin pääsi valvomaan isänsä Sancho III Suuren etuja Leónissa.
Kuningaskunta Navarran armoilla.
Navarran kuningas Sancho III Suuri alkoi sekaantua Leónin sisäisiin asioihin otettuaan vaimonsa nimissä Kastilian haltuunsa. Hän nimitti toiseksi vanhimman poikansa Ferdinand I:n Kastilian perijäksi. Lisäksi hänen onnistui naittaa Bermudo III:n sisar Sancha pojalleen Ferdinandille. Tätä ennen oli suunniteltu Kastilian kreivin García Saánchezin ja Sanchan avioliittoa, joka kariutui 1029 kreivin kuolemaan. Sanchan myötäjäisiksi oli sovittu Alue Cea- ja Pisuerga-jokien välistä, mikä myötäjäinen tuli nyt sellaisenaan Ferdinandille.
Nakertaakseen Bermudo III:n auktoriteettia alueella Sancho II Suuri otti itselleen tittelin "rex Dei gratia Hispaniarum" ja kutsui Bermudoa vain Galician kuninkaaksi. Sancho valtasi Leónin pääkaupungin ja Bermudon oli paettava maasta.
Kuninkaan kuolema ja vallan periytyminen.
Sancho III Suuren kuoltua seuraavana vuonna 1035 Bermudo III palasi maanpaosta. Hänen menestyksensä jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä jo kahden vuoden kuluttua vuonna 1037 Ferdinand I voitti leónilaiset Tamarón taistelussa, jossa Bermudo sai surmansa. Tällöin Ferdinand I vaati vaimonsa nimissä Leónin kruunua itselleen ja hänet kruunattiin juhlallisesti Leónin ja Kastilian kuninkaaksi vuonna 1029.