Ranskan maavoimat

Ranskan maavoimat () on Ranskan asevoimien puolustushaara, joka vastaa maasodankäynnistä. Se on myös suurin Ranskan neljästä puolustushaaroista. Kaikki maavoimien sotilaat ovat palkattua henkilöstöä Ranskan lakkautettua varusmiespalveluksen vuonna 2001.
Historia.
Kaarle VII:n aikana luotiin vuosina 1420–1430 Ranskan ensimmäinen vakinainen armeija. Ranskan hallitsijat tarvitsivat luotettavia joukkoja satavuotisessa sodassa että sen jälkeen. Henrik II loi vakinaiset jalkaväkirykmentit korvaamaan militian. Ensimmäiset perustetut rykmentit olivat Régiments de Picardie, Piémont, Navarre ja Champagne, joita kutsuttiin yhteisnimellä "Les Vieux Corps". Ajan normaaleihin käytäntöihin kuului rykmenttien lakkauttaminen sotien jälkeen kulujen karsimiseksi, mutta Vieux Corps ja kuninkaan linnajoukot Maison de Roi säilyivät.
Rykmenttien perustamisesta vastasi hallitsija ja perustamisen jälkeen vastuu siirtyi aluehallinnolle. Aatelisto saattoi myös perustaa joukkoja, joita kutsuttiin sen jälkeen aatelisen nimellä hänen toimiessaan rykmentin everstinä. Ludvig XIII lakkautti hallituskautensa aluksi lähes kaikki rykmentit lukuun ottamatta Vieux Corpsia ja muutamia muita rykmenttejä, joita kutsuttiin tämän jälkeen nimellä Petite Vieux. Rykmentit saivat muuttuivat samalla pysyviksi eikä niitä lakkautettu sotien päätteeksi.
Ranskan jalkaväen uudelleen organisointi tehtiin sotaministeri Michel Le Tellier'n sekä hänen seuraajansa François-Michel Le Tellier Louvoisin johdolla yhdessä marsalkka Henri Turennen ja linnoitusarkkitehti Sébastien Le Prestre de Vaubanin kanssa vuonna 1684 ja se uusittiin vuonna 1701, jotta Ludvig XIV:n sotilaalliset suunnitelmat ja Espanjan perimyssodan aiheuttamat vaatimukset saataisiin toteutettua. Järjestely loi useita edelleen palveluksessa olevia rykmenttejä sekä vakioi niiden kokoonpanon ja varustuksen. Aurinkokuninkaan joukkojen asepuku oli harmaa-valkoinen takki, joissa oli värikkäät päärmeet. Varustuksessa oli edelleen poikkeuksia ja ulkomaiset värvätyt joukot varustettiin punaisin tai sinisin takein. Ranskan kaarti oli myös varustettu sinisin takein. Tämä järjestely pysyi pienin muutoksin voimassa aina Ranskan vallankumoukseen vuonna 1789 asti.
Ensimmäisen maailmansodan alussa, liikekannallepanon jälkeen 4. elokuuta 1914, Ranskan maavoimilla oli käytössään 72 divisioonaa, joihin kuului yhteensä 1,29 miljoonaa sotilasta. Verdunin taistelu on Ranskan maavoimien suurimpia taisteluita. Taistelut kestivät 300 päivää ja 300 yötä, ja niiden aikana tuli kaatui 700 000.
Aselajit ja miesvahvuus.
Maavoimien aselajeina ovat merijalkaväki, panssarijoukot, tykistö, pioneeri, jalkaväki, hankinta, logistiikka ja viesti. Laskuvarjojoukkoja kuuluu useampaan aselajiin. Muukalaislegioona perustettiin 1831 ulkomaalaisille, jotka halusivat palvella Ranskan asevoimissa. Legioonan komentajana on aina ranskalainen upseeri. Legioona muodostaa eliittiyksikön, johon kuuluu noin 7 000 sotilasta. 
Maavoimien lentojoukot perustettiin 22. marraskuuta 1954 tulenjohto-, tiedustelu-, hyökkäys- ja täydennystehtäviin. Siihen kuuluu suuri määrä helikoptereita kuten 80 Eurocopter Tiger -taisteluhelikopteria.
Nykyinen kalusto.
Maajoukoilla on käytössä mm. 406 tankkia, 6330 panssaroitua ajoneuvoa, telatykistöä ja tykistö, raketinheitinjärjestelmiä
Ranskan kranaatinheitinkalusto:
Kenttätykistö:
Ranskan telatykistö: