tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Elmo Savola

Elmo Savola (s. 10. maaliskuuta 1995 Lappajärvi) on suomalainen yleisurheilun moniottelija. Savola edustaa Vasa Idrottssällskapia ja hänen valmentajanaan toimii Raine Savola. Vuoteen 2021 asti hän edusti Lappajärven Veikkoja.
Savola voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 2014 alle 20-vuotiaissa ja seuraavana vuonna alle 23-vuotiaissa. Vuonna 2014 hän oli mukana myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessä, jossa hän sijoittui sijalle 17. Savola sijoittui seitsemänneksi vuoden 2015 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa tehden oman ennätyksensä kahdeksassa lajissa sekä kokonaispisteissä. 
Vuoden 2017 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa Savola sijoittui pronssille ennätyspisteillään 7956. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 15:nneksi.
Savola voitti kultaa vuoden 2015 Kalevan kisoissa Porissa pistein 7616 ja Lappeenrannassa 2019 pistein 7666. Kalevan kisoissa 2016 Oulussa hän saavutti hopeaa pistein 7704. Hän sai sisäratojen SM-kilpailuissa 2016 pronssia 60 metrin aitajuoksussa. Seitsenottelun Suomen-mestaruuden hän voitti 2018 ja 2019.
Elmo Savolan veli on kymmenottelija Tarmo Savola.
Esteraasit

Esteraasit ovat hydrolaaseihin kuuluvia entsyymejä, jotka katalysoivat esterien hydrolyysiä hapoiksi ja alkoholeiksi tai tioliksi. Happo voi olla joko karboksyylihappo tai epäorgaaninen happo esimerkiksi rikkihappo tai fosforihappo. Ryhmän entsyymien EC-numero on muotoa EC 3.1.x.x. Monet esteraasit eivät ole kovinkaan substraattispesifisiä vaan katalysoivat monenlaisten esterien hydrolyysiä. Esteraaseja esiintyy niin eläimissä, kasveissa, sienissä kuin bakteereissakin. Nisäkkäissä esteraasien aktiivisuus on suurimmillaan maksassa, munuaisissa, aivoissa ja rasvakudoksissa.
Esteraasien luokittelu.
Esteraasit luokitellaan eri alalauokkiin niiden katalysoimien reaktioiden perusteella
Esteraasien käyttö.
Monia esteraaseja erityisesti lipaaseja käytetään elintarviketeollisuudessa ja pyykinpesuaineissa.
Kliinisessä analyysissä esteraaseja voidaan käyttää muun muassa leukemian tyyppien tunnistamiseen.
Orgaanisissa synteeseissä käytetään esteraaseista erityisesti asetyylikloiiniesteraasia porsaan maksan esteraasia (PLE) ja eräitä lipaaseja. Niitä käytetään valmistettaessa optisesti aktiivisia kiraalisia karboksyylihappojohdannaisia. Niiden etuna ovat laaja substraattikirjo ja kemospesifisyys. Ne eivät esimerkiksi hydrolysoi amideja. Asetyylikoliiniesteraasia ja porsaan maksan esteraasia käytetään pääasiassa vesiliukoisten esterien hydrolyysiin ja lipaaseja rasvaliukoisten esterien hajottamiseen. Esteraaseja hyödynnetään myös eri diastereomeerien erottamisessa resoluutiolla.
Oskar Michelsen

Oskar Alexander Michelsen (s. 24. toukokuuta 1995 Helsinki) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, pelipaikaltaan pieni laitahyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueet ja yliopisto.
Michelsen on Pussihukkien kasvatti. Hän pelasi vuosina 2012−2014 miesten I-divisioonassa Mäkelänrinteen urheilulukion erikoisjoukkue HBA-Märskyssä. Kaudella 2013–2014 hänet valittiin miesten I-divisioona B:n vuoden pelaajaksi.
Vuonna 2012 Michelsen valittiin Basketball Without Borders -leirille.
Toukokuussa 2014 Michelsen siirtyi yhdysvaltalaisen Davidson Collegen NCAA-joukkueeseen. Ensimmäisessä yliopisto-ottelussaan hän onnistui kuudesti kolmen pisteen heitossa ja teki yhteensä 18 pistettä.
Michelsen lopetti koripalloilijan uransa kesällä 2018 terveysongelmien vuoksi.
Maajoukkue.
Michelsen pelasi kymmeniä Suomen B- ja A-nuorten maaotteluita ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Heinäkuussa 2015 hänet nimettiin ensimmäisen kerran miesten maajoukkueen harjoitusrinkiin.
Pelityyli ja ominaisuudet.
Michelseniä pidettiin erittäin lahjakkaana pelaajana. Hän oli huipputason kolmospaikan pelaajaksi tarpeeksi pitkä ja erinomainen kolmen pisteen heittojen heittäjä.
Koripallotoimittaja ja -valmentaja Harri Mannosen mukaan Michelsen oli kolmen pisteen heittokykynsä lisäksi hyvä juoksemaan kenttää, kolmospaikalle jopa isokokoinen, ja hän "pelasi kollektiivisesti". Michelsenin heikkoutena Mannonen piti pallollisen pelaajan puolustamista, koska Michelsenin sivuttaisliike ei Mannosen mukaan riitänyt tuolloin puolustamaan parhaita kolmospaikan pelaajia.
Yksityiselämä.
Michelsenin perheeseen kuuluvat isä Kalle, äiti Kirsi sekä veljet Alvar ja Otto.
Patrovo

Patrovo (), epäviralliselta nimeltään Foimoguba (Фоймогуба, suomeksi myös "Hoimolahti"), on kylä Karjalan tasavallan Karhumäen piirin Suurlahden kunnassa. Se sijaitsee Putkozero-järven etelärannalla 26 kilometriä Suurlahdesta pohjoiseen. Kylässä on 68 asukasta (vuonna 2015).
Sungun pogostaan kuuluneet Foimoguban (”na Hoimove gube”) kylät esiintyvät ensimmäisen kerran vuoden 1496 verokirjassa. Foimoguban kappelikirkko mainitaan vuonna 1647. Novgorodilainen kauppias Semjon Gavrilov perusti vuonna 1670 Foimoguban Spirovkan kylään kuparisulaton, joka jouduttiin sulkemaan jo vuonna 1674 raaka-aineen ehtymisen takia. Myöhemmin sulatto siirtyi tanskalaiselle Heinrich Butenant von Rosenbuschille, joka rakensi Foimogubaan suo- ja järvimalmia käyttäneen rautatehtaan. Sen toiminta päättyi 1700-luvun alussa.
1900-luvun alussa lähiseudun kylät muodostivat Tolvojan volostiin kuuluneen Foimoguban kyläkunnan. Vuonna 1905 siihen kuului 36 kylää, joissa oli 2 200 asukasta. Foimoguban pogosta oli tuolloin jaettu Patrovon ja Kjarzinon kyliksi. Neuvostoaikana perustettiin Äänisentauksen piiriin kuulunut Foimoguban kyläneuvosto, jonka keskuspaikka oli Patrovossa. Vuonna 1933 kyläneuvoston 21 asutuksessa oli 1 000 asukasta, jotka yhtä karjalaista lukuun ottamatta olivat kaikki venäläisiä. Myöhemmin kylät liitettiin Suurnivan kyläneuvostoon.
Nykyään seudulla on etupäässä kesäasutusta. Muutamia työpaikkoja tarjoavat Tolvojan maatalousyritys, kalanviljelylaitos, Karhumäen meijeri sekä julkiset palvelut. Patrovossa toimii kirjasto taidegallerioineen ja kaksi kauppaa. Kylässä on myös pieni kotiseutumuseo.
Fiifi Aidoo

Harold ”Fiifi” Aidoo (s. 5. huhtikuuta 1996 Accra, Ghana) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan heittävä takamies tai pelintekijä.
Ura.
Nuoruus ja Suomen I-divisioona.
Aidoo on Visa-Basketin kasvatti. Hän aloitti koripallon 7-8 vuoden ikäisenä itähelsinkiläisen Vesalan ala-asteen salissa. Pari vuotta iltapäiväkerhossa pelailtuaan hän siirtyi Visa-Basketiin. Vuodet 2012–2016 Aidoo pelasi miesten I-divisioonassa Mäkelänrinteen urheilulukion erikoisjoukkue HBA-Märskyssä, missä hän muun muassa voitti vuonna 2015 M1DB:n mestaruuden.
NCAA.
Kesäkuussa 2016 Aidoo siirtyi usean muun HBA-joukkuelaisensa tavoin Yhdysvaltoihin yliopistokentille, Aidoo Grand Canyon Universityyn Dan Majerlen valmennukseen. Aidoo valitsi yliopistonsa vasta viime tingassa.
Korisliiga.
Elokuussa 2018 Aidoo siirtyi ammattilaiseksi Eurooppaan: hän palasi Suomeen tehtyään sopimuksen Korisliigaan nousseen Ura Basketin kanssa.
Heinäkuussa 2019 Aidoo siirtyi joensuulaiseen Kataja Basketiin. Aidoon ja Katajan välinen sopimus kuitenkin purettiin kesken kauden, minkä seurauksena Aidoo siirtyi Lapuan Kobriin.
Maajoukkue.
Aidoo pelasi 17 B-nuorten ja 34 A-nuorten maaottelua sekä 22 maaottelua alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Hänet valittiin Suomen alle 20-vuotiaiden kisajoukkueeseen vuoden 2016 EM-kotikisoihin, missä Suomi voitti alkulohkossaan lajin huippumaat Espanjan ja Ranskan mutta sijoittui lopulta 15:nneksi ja putosi B-divisioonaan.
Heinäkuussa 2015 Aidoo nimettiin ensimmäisen kerran miesten maajoukkueen harjoitusrinkiin. Ensimmäisen miesten maaottelunsa hän pelasi 30. heinäkuuta 2016 Tampereella Belgiaa vastaan.
Pelityyli ja ominaisuudet.
Aidoota valmentanut, NBA:ssa ja Euroliigassa pelannut Hanno Möttölä ja Iltalehden toimittaja kuvailivat Aidoota alkuvuonna 2015 pelaajaksi, jonka lähtönopeus, voima ja kimmoisuus ovat hyvällä tasolla. Aidoo on myös koripallossa suotuisasti poikkeuksellisen pitkäkätinen eli ulottuva: kun tavallisesti ihmisen syliväli on suunnilleen sama kuin pituus, ovat Aidoon pituus 187 cm ja syliväli jopa 208,5 cm. Edes NBA:n parhaat takamiehet eivät juuri yllä samaan syliväliin eivätkä läheskään samaan pituus–syliväli-suhdelukuun.
Aidoo on itse kuvaillut pelaavansa aina täysillä ja vihaavansa häviämistä. Hän pitää myös pelisilmäänsä hyvänä.
Aidoon tilastolukemat miesten I-divisioonassa olivat erittäin hyvät. Hänen pelitilanneheittojen onnistumisprosenttinsa ja muun muassa syöttö- ja riistokeskiarvonsa olivat korkeita ottaen myös huomioon, ettei Aidoo pelannut I-divisioonassa keskimäärin 30 minuuttia kauempaa ottelua kohden.
Yksityiselämä.
Aidoo syntyi Ghanan Accrassa mutta muutti viisivuotiaana isänsä kanssa Helsinkiin. Aidoon isä oli saanut työpaikan helsinkiläiseltä lihatukku Chef Wotkinsilta.
Artur Vader

Artur Vader (16. helmikuuta 1920 Ljozna, Valko-Venäjä – 25. toukokuuta 1978 Tallinna) oli Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri 1964–1970 ja sen jälkeen vuosina 1970–1978 Neuvosto-Viron korkeimman neuvoston puheenjohtaja.
Nuoruus Neuvostoliitossa.
Artur Vader syntyi nykyisen Valko-Venäjän alueella. Hän valmistui opettajaksi 1937 ja toimi valmistumisensa jälkeen Moskovan alueella Možaiskissa opettajatehtävän lisäksi kaupungin Komsomolin ohjaajana. Vuonna 1940 hänestä tuli paikallisen tehtaan koulutuksen johtaja. Suuren isänmaallisen sodan sytyttyä Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon vuonna 1941 Vader liittyi vapaaehtoisena puna-armeijaan. Hän haavoittui vaikeasti vuonna 1943 Voronežin rintamalla. Sen vuoksi hänet siirrettiin pois sotatoimista sotateollisuutta tukevaan toimintaan ja siellä koulutustehtäviin. Hän toimi vuodesta 1943 sodan loppuun eli vuoteen 1945 asti mekaniikkaan suuntautuneessa teknisessä oppilaitoksessa apulaisjohtajana Moskovassa. Sen jälkeen hän siirtyi yleisliittolaisen tekstiilialan kansankomissariaatin koulutuskeskukseen vuosiksi 1945-1948. Neuvostoliiton kommunistipuolueen jäsen hänestä oli tullut vuonna 1943.
Toiminta Neuvosto-Virossa.
Maailmansodan jälkeen siirrettiin Neuvosto-Viroon johtotehtäviin Venäjän virolaisia eli henkilöitä, joilla sukujuuret olivat Virossa, mutta olivat kasvaneet käytännössä neuvosto-venäläisessä ympäristössä. Artur Vader kuului tällaisiin henkilöihin, kuten hänen aikalaisensa Johannes Käbin ja Aleksei Müürisepp. Vader lähetettiin puoluetyöhön Neuvosto-Viroon vuonna 1948. Hän toimi siellä Viron kommunistien puolueen keskuskomitean kouluttajana ja samalla Tallinnan yhden kaupunginosan puolueen toisena sihteerinä. Vuodesta 1952 hänet nimitettiin Tallinnaa ympäröivän Harjun alueen puolueen ensimmäiseksi sihteeriksi. Vuosina 1959-1963 hän toimi Tallinnan kaupungin puoluekomitean sihteerinä. Samanaikaisesti hän etäopiskeli Moskovan puoluekorkeakoulussa ja valmistui sieltä vuonna 1954.
Vuodesta 1963 Vaderin tehtävät olivat Neuvoto-Viron puoluejohdossa. Vuosina 1963-1964 hän toimi puolueen valvontaelimissä ennen kuin siirtyi puolueen keskuskomitean toiseksi sihteeriksi. Näin Vader oli käytännössä Viron kakkosmies heti ensimmäisen sihteerin Johannes Käbinin jälkeen. Vader oli 1960-luvulla NKP:n keskuskomitean ehdokasjäsenenä vuodesta 1966 alkaen. Perinteisesti kakkosmies oli myös sanansaattajana NKP:n johtohenkilöiden suuntaan valvottaessa ensimmäisen sihteerin yleensä hyvin itsenäisiä toimia. Tilanne Vaderin ja Käbinin välillä oli jännittynyt, ja Käbin näki Vaderin uhkana omalle asemalleen. Vuonna 1970 Müüriseppin kuoltua Käbin näki mahdollisuuden siirtää kilpailijansa Vader muodolliseen Neuvosto-Viron valtiopäämiehen eli Korkeimman neuvoston puhemiehistön puheenjohtajan tehtävään. Vader oli sittemmin Virossa hyvin tunnettu alkoholipitoisesta elämästään, joka leimasi hänen päämiehen virkakauttaan.
Eliza Taylor

Eliza Taylor (s. 24. lokakuuta 1989 Melbourne) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan Janae Timminsinä "Neighbours"-sarjassa ja Clarke Griffininä "Eloonjääneet"-sarjassa.
Ura.
Taylorin ensimmäinen televisiorooli oli australialaisessa lastenohjelmassa "Pirate Islands" vuonna 2003. Samana vuonna hän oli vakionäyttelijänä "The Sleepover Club" -sarjassa. Läpimurtonsa Taylor teki saatuaan Janae Timminsin roolin "Neighbours"-saippuasarjassa. Vuonna 2007 hän muutti Britanniaan, missä hän vieraili useissa televisiosarjoissa ja näytelmissä ennen muuttoa Los Angelesiin. Vuonna 2013 hänet valittiin näyttelemään pääroolia The CW:n scifi-henkisessä "Eloonjääneet"-sarjassa.
Yksityiselämä.
Taylor ilmoitti Twitterissä 7. kesäkuuta 2019 menneensä naimisiin Bob Morleyn kanssa, joka näytteli myös pääroolia "Eloonjääneet" -sarjassa. Taylor ja Morley oli alun perin asetettu ohjaamaan jaksoja sarjan seitsemännelle ja viimeiselle kaudelle. Taylor ei kuitenkaan pystynyt ohjaamaan jaksoaan keskenmenon vuoksi. Helmikuussa 2022 Taylor ja Morley ilmoittivat Instagramin kautta odottavansa ensimmäistä yhteistä lastaan. He ilmoittivat lapsensa, pojan, syntymästä 19. maaliskuuta 2022.
Kullervo (Kiven näytelmä)

Kullervo on Aleksis Kiven vuonna 1859 kirjoittama näytelmä, jonka hän alun perin laati runomuotoisena. Vuotta myöhemmin se voitti Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran järjestämän kirjoituskilpailun parhaasta suomenkielisestä näytelmästä. Vuonna 1864 "Kullervo" julkaistiin Kiven uudelleen muokkaamana, mutta kantaesityksensä se sai Suomalaisessa Teatterissa vasta huhtikuussa 1882.
Yleistä.
"Kullervo" on viisinäytöksinen tragedia, joka perustuu "Kalevalasta" lainattuun Kullervon tarinaan. Se on ensimmäinen Kiven kirjoittama näytelmä, ja sitä on kutsuttu ”ensimmäiseksi suomenkieliseksi murhenäytelmäksi”. Tapahtumien liikkeellepanevana voimana on näytelmän nimihenkilön kokema sosiaalinen häpeä, kun hänet veljesriitojen vuoksi myydään orjaksi. Katkeroitunut nuorukainen kylvää ympärilleen kostoa ja vihaa muun muassa surmaamalla emäntänsä ja viettelemällä sisarensa. Lopuksi hän tekee itsemurhan.
Taustaa.
Aiheen valintaan Aleksis Kivi sai vaikutteita yliopisto-opettajanaan toimineelta Fredrik Cygnaeukselta, joka oli vuonna 1853 julkaissut tutkielman "Det tragiska elementet i Kalevala" ja käsitteli aihetta myös luennoillaan. Cygnaeus piti Kullervo-jaksoa Kalevalan olennaisimpana osana. Kivi otti teokselleen mallia muun muassa antiikin aikakauden tragedioista ja Shakespearen "Hamletista". Hänen Kullervo-hahmonsa on nähty myös kannanottona fennomanian ideologiaan: Kivi ei hyväksynyt itselleen sovitettua roolia suomalaisen puolueen äänitorvena.
SKS:n järjestämän kirjoituskilpailun rahoittajana oli suomenvenäläinen fennomaani Nikolai Kiseleff. Palkinnoksi Kivi sai 150 hopearuplaa, joka nykyrahassa vastaa noin 2 400 euroa. Hän osallistui kilpailuun vielä alkuperäisellä nimellään Alexis Stenvall, mutta suomensi sen pian voittonsa jälkeen. Kiven palkitsemiseen vaikutti olennaisesti Fredrik Cygnaeuksen myönteinen kannanotto hänen puolestaan. 
"Kullervon" alkuperäinen runomuotoinen käsikirjoitus on kadonnut, mutta myöhemmin Kivi kirjoitti näytelmästä uuden suorasanaisen version, jonka SKS päätti julkaista kokoelmassa "Näytelmistö III" vuonna 1864. SKS:n Tutkijakunta piti muokattua versiota huomattavasti parempana kuin alkuperäistä ja tohtori Oscar Toppelius vertasi Kiveä jopa Shakespeareen, koska molemmat sijoittivat murhenäytelmiinsä myös koomisia piirteitä.
Myöhempi vaikutus.
Kiven Kullervo on myöhemmin toiminut innoittajana myös useille muille Kalevala-aiheisille tulkinnoille. Esimerkiksi Armas Launiksen vuonna 1917 kantaesityksensä saanut "Kullervo"-ooppera perustuu pitkälti Kiven näytelmään. Aulis Sallinen puolestaan sai ajatuksen omaan "Kullervo"-oopperaansa nähtyään vuonna 1981 KOM-teatterissa Kalle Holmbergin ohjaaman version Kiven Kullervosta.
Junker (vuoristorata)

Junker on vuoristorata Powerparkissa Kauhavalla. Sen on valmistanut Gerstlauer. Laitteen erikoisuus on nopea kiihtyvyys; Junker kiihtyy nollasta sataan vain 1,9 sekunnissa (vertailun vuoksi F1-auto tarvitsee siihen reilut 2 sekuntia). Rata on 860 metriä pitkä ja parhaimmillaan kyydissä olevat tuntevat 4,5 G:n voimat. Laitteen huippunopeus on 104 km/h.
Pegasus (huvipuistolaite)

Pegasus, tuttavallisemmin ”Pege”, on huvipuistolaite Power Park -huvipuistossa. Laite pyörii akselinsa ympäri 12 kertaa minuutissa. Kapasiteetti on 30 henkilöä. Laitteen pituusraja on 140–195 senttimetriä.
Pegasuksen valmistaja on Technical Park, ja se tuli Powerland-huvipuistoon vuonna 2008.
Mehiläisten salaisuudet

Mehiläisten salaisuudet () on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut draamaelokuva, joka perustuu Sue Monk Kiddin samannimiseen romaaniin. Elokuvan ohjasi Gina Prince-Bythewood, ja sen tuottajina toimivat Will Smith ja Jada Pinkett Smith. "Mehiläisten salaisuudet" tunnetaan erityisesti kriitikoiden ylistämästä Queen Latifahin roolisuorituksesta, mutta itse elokuva ei menestynyt arvosteluissa yhtä hyvin. Sen yleisömenestys oli kohtalainen.
Juoni.
Elokuva sijoittuu 1960-luvun rasismin ajoille. 14-vuotiaalla Lily Owensilla on ollut kurja lapsuus. Hänen ollessaan nelivuotias hänen äitinsä kuoli traagisesti. Siitä lähtien Lily on etsinyt yhteyttä äitiinsä isänsä ankaran kasvatuksen varjossa. Kun Lilylle rakas kotiapulainen Rosaleen joutuu vaikeuksiin rotuerottelun leimaamassa kaupungissa, Lily päättää paeta hänen kanssaan ja selvittää samalla äitinsä kuolemaan liittyvän salaisuuden. Matkallaan Lily ja Rosaleen päätyvät mehiläisfarmia pitävien afroamerikkalaisten Boatwrightin sisarusten huomaan, jossa elämä saa uuden käänteen.
Yhdystie 2401

Yhdystie 2401 kulkee Salon keskustasta Inkereelle. Ensimmäisenä se sivuuttaa Moision, Enolan ja Palometsän kaupunginosat, sitten se kulkee läpi Kailin ja sivuuttaa Hähkänän ja Inkereen.
Reitti kulki aikaisemmin Perttelin ja Salon kunnissa. Kuntaliitosten jälkeen tie on kokonaan Salon kaupungin alueella.
Tie on puistotietä Salon keskustassa. Tällöin tie on nimellä Salonkatu. Puistotien jälkeen on lyhyt nelikaistatie osuus. Nimi on tällöin Inkereentie. Koko loppumatkan tie on kaksikaistaistaista, jolloin sen nimi jatkuu Inkereentienä.
Leonardo Morosini

Leonardo Morosini (s. 13. lokakuuta 1995 Ponte San Pietro) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Serie A -seura Brescia Calciota. Oikeajalkainen Morosini on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Morosini on Brescia Calcion kasvatti. Hän debytoi seuran edustusjoukkueessa Serie B:ssä kaudella 2013–2014, jolloin hän pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin. Kaudella 2014–2015 Morosini sai peliaikaa jo 23 ottelussa ja teki jälleen yhden maalin.
Kevätkauden 2017 Morosini edusti Serie A:ssa Genoaa ja kauden 2017–2018 lainalla Serie B:ssä Avellinoa kunnes palasi Bresciaan.
Maajoukkueura.
Morosini kuului Italian joukkueeseen vuoden 2015 kesäuniversiadeissa Gwangjussa saavuttaen kultaa. Hän oli kolmella maalillaan Italian paras maalintekijä turnauksessa. Yksi maaleista syntyi finaalissa Etelä-Koreaa vastaan.
Muuta.
Morosini opiskelee Comon yliopistossa kielitiedettä ja kirjallisuutta. Tätä kautta hän sai mahdollisuuden pelata yliopisto-opiskelijoille tarkoitetuissa universiadeissa.
Beethoven’s Treasure Tail

 Beethoven’s Treasure Tail on vuonna 2014 julkaistu yhdysvaltalainen elokuva. Elokuva on "Beethoven"-elokuvasarjan kahdeksas ja viimeinen osa.
Ritarit (suku)

Ritarit ("Papilio") on ritariperhosten heimoon kuuluva suku. Siihen kuuluu noin 200 lajia. Niitä esiintyy eniten tropiikissa ja napaseutuja lukuun ottamatta kaikilla maailman mantereilla. Suomessa ja laajalti Euroopassa esiintyvä laji on ritariperhonen ("Papilio machaon"). Heimon lajit syövät enimmäkseen sarjakukkaiskasveja, ruutakasveja ja laakerikasveja.
Becky Hammon

Rebecca Lynn ”Becky” Hammon (, s. 11. maaliskuuta 1977 Rapid City, Etelä-Dakota) on yhdysvaltalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija, jolla on myös Venäjän kansalaisuus.
Huomattavan pelaajauran muun muassa WNBA:ssa tehnyt Hammon turhautui, kun häntä ei toistuvasti valittu Yhdysvaltain maajoukkueeseen, hankki Venäjän kansalaisuuden ja voitti sen joukkueessa olympiapronssia Pekingissä 2008. Hän edusti Venäjää myös Lontoossa neljä vuotta myöhemmin maan sijoittuessa neljänneksi.
Päätettyään pelaajauransa Hammon päätyi NBA-joukkue San Antonio Spursin apuvalmentajaksi ollen ensimmäinen yleisesti tunnustettu naispuolinen NBA-apuvalmentaja. Heinäkuussa 2015 hänestä tuli ensimmäinen nainen n päävalmentajana. Spurs voitti kesäliigan Hammonin alaisuudessa, ja tästä tuli ensimmäinen saavutukseen yltänyt nainen.
Kamarineidon päiväkirja

Kamarineidon päiväkirja ("Le journal d'une femme de chambre") on Luis Buñuelin ohjaama elokuva vuodelta 1964. Elokuvan pääosissa näyttelevät Jeanne Moreau, Georges Géret ja Michel Piccoli.
Elokuva perustuu Octave Mirbeaun romaaniin "Le journal d'une femme de chambre", josta Jean Renoir oli ohjannut Hollywoodissa vuonna 1946 elokuvan "Kotiapulaisen päiväkirja" ja Benoît Jacquot vuonna 2015 elokuvan "Journal d'une femme de chambre".
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Kamarineidon päiväkirjan" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Gudea

Gudea oli mesopotamialaisen Lagašin kaupungin "ensi" eli hallitsija. Hänen hallituskautensa on ajoitettu vuosiin 2144–2124 ennen ajanlaskun alkua. 
Elämäkerta.
Gudea ei todennäköisesti ollut syntyjään kaupunkilainen. Hän oli mennyt naimisiin kaupungin hallitsijan Ninallan (hallisijana 2164–2144 eaa.) tyttären kanssa ja päässyt näin hoviin. Toisten aikansa kaupunkiruhtinaiden tapaan hän ei koskaan mainitse ylempää herraansa, Urin kuningasta Šulgia, joka kerskui olevansa koko Sumerin kuningas. Gudealla vaikuttaakin olleen melko itsenäinen asema, ja hän kävi omia sotia itäisessä Tigrismaassa silloisen Elamin rajalla sijainnutta Anšania vastaan.
Saamaansa sotasaalista Gudea käytti rakentamiseen. Piirtokirjoituksissaan hän kertoo hankkineensa rakennusaineita paitsi Anšanista, Tilmunista (nyk. Bahrain), setripuita Amanuksesta, kallisarvoisia kiviä Syyriasta ja kultaa Arabiasta. Mitä hän antoi vaihtotavarana, ei ole tiedossa. Lisäksi hän kertoo hallitsevansa 216 000 alamaista. 
Piirtokirjoituksissaan, jotka ovat tyyliltään runollisia, Gudea antaa kuvan hallitsijasta, joka on tyyliltään kokonaan toisenlainen kuin aikansa kerskuvat itsevaltiaat. Hänen mukaansa ihmisen velvollisuus on palvella jumalia. Unissaan hän saa käskyn rakentaa temppeleitä. Peruskiven laskemisjuhlassa Gudea teki jotain ennenkuulumatonta: hän teki kaikkein hankalimmat työt. Temppelin rakennustöitä hän kuvaili ylpeänä, että ketään ei lyöty, ei edes orjaa eikä orjatarta. 
Kun temppeli oli valmis, juhlittiin seitsemän päivää. Orjat olivat isäntiensä ja emäntiensä rinnalla. ja köyhä ja rikas nukkuivat rinnakkain. Jumalien palvelemisen ohella Gudea piti ihmisen velvollisuutena ja autuutena työn tekemistä.
Nuolenpääkirjoituksissa Gudea kertoo, että Lagašin kaupungin todellinen hallitsija on paikkakunnan nimikkojumala Ningirsu. Gudea uskoi näkyihin ja enteisiin, kuten itämailla on yleistä. Unessa Ningirsu ilmaisi tahtonsa Gudealle ja antoi ohjeet temppelirakennusten koristelutöistä sekä uusien monumentaalisten temppelien rakentamisesta Lagašin kaupungin keskustaan. Kaupunkilaisten velvollisuus oli auttaa temppelien rakentamisessa tai muuten he vetäisivät päälleen kirouksen. Gudea uhrasi eläimiä Ningirsu-jumalan temppelissä. Nyljettyään lampaan tai vuohen hän otti taljan makuualustakseen, suitsutti palavaa sypressipuuta suitsutusastiassa ja kävi nukkumaan temppelin lattialle toivoen saavansa unessa viestin jumalolennoilta.
Gudean piirteet ovat säilyneet jälkipolville monissa säilyneissä patsaissa. Niissäkään hän ei esiinny sotaisana, vaan nöyränä jumalia palvelevana hallisijana. Hallitsijana Gudeaa seurasi hänen poikansa Ur- Ningirsu.
Helmiina

Helmiina on vanha suomalainen naisennimi, joka on lyhentymä Vilhelmiinasta. Sitä on esiintynyt paljon varsinkin Pohjanmaalla. Tyypillisesti Helmiina on ollut jälkimmäinen etunimi.
1980-luvulla alkanut vanhojen nimien muoti on lisännyt Helmiinojen lukumäärää. Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on toukokuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 3 620 Helmiinaa. Heistä suurin osa on syntynyt 2000- tai 2010-luvulla.
Helmiinoilla on kaima myös eläinmaailmassa: B. Helmiina on suomalainen ravihevonen.
Luca Mora

Luca Mora (s. 10. toukokuuta 1988) on italialainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Lega Prossa pelaavaa US Alessandria Calciota. Vasenjalkainen Mora on pelipaikaltaan vasen keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Mora aloitti uransa Serie D:ssä pelanneessa Castellaranossa, jossa hän pelasi vuosina 2007–2009 60 ottelua tehden 14 maalia. Vuodet 2009–2011 Mora edusti Lega Pro Seconda Divisionen Crociati Nocetoa, jossa maaleja kertyi 54 ottelussa neljä kappaletta. Kauden 2011–2012 hän pelasi saman sarjan Pro Patriassa, jossa hän pelasi 32 ottelua tehden yhden maalin.
Vuodesta 2012 lähtien Mora on edustanut US Alessandria Calciota. Seura pelaa nykyisin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Lega Prossa.
Maajoukkueura.
Mora kuului Italian joukkueeseen vuoden 2015 kesäuniversiadeissa Gwangjussa, jossa joukkue voitti kultaa kaatamalla finaalissa Etelä-Korean.
Muuta.
Mora opiskelee filosofiaa Parman yliopistossa. Tätä kautta hän sai mahdollisuuden osallistua universiadeihin, jotka on tarkoitettu yliopistossa opiskeleville.
Paul Henrik Edelheim

 Paul Henrik Krogius, aateloituna vuodesta 1817 Edelheim (5. maaliskuuta 1801 Porvoo – 24. kesäkuuta 1855 Helsinki) oli suomalainen senaattori ja valtioneuvos.
Edelheimin vanhemmat olivat senaattori Fredrik Vilhelm Krogius, aateloituna vuodesta 1817 Edelheim (1770–1833) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Franzén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1815 ja valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1819 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1823. Myöhemmin hän valmistui vielä molempien oikeuksien tohtoriksi 1840.
Edelheim oli Suomen senaatin oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1824–1826, prokuraattorintoimituskunnan kopistina 1826–1827, oikeusosastolla kopistina 1827–1832, kanslistina 1832–1837, protokollasihteerinä 1837–1841 ja esittelijäsihteerinä 1841–1844. Hän oli samalla sotaviskaalina Suomen ylisotaoikeudessa 1826–1831 ja 1837–1849. Edelheim oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1844–1855 ja samalla hän oli tie- ja vesikulkulaitosjohtokunnan jäsen vuodesta 1845. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1854.
Edelheim oli naimisissa 1844–1854 serkkunsa Emilia Kristina af Brunérin (k. 1854) kanssa jonka isä oli Oulun laamannikunnan laamanni Jonas Brunér, aateloituna vuodesta 1840 af Brunér (1777–1848). Heidän lapsiaan olivat insinööri Frans Edvard Edelheim ja toimittaja, kirjailija Anna Edelheim sekä varatuomari, valtiopäivämies Paul Wilhelm Jonas Edelheim.
Diskovibrator

Diskovibrator on suomalaisen industrial metal -yhtyeen Turmion Kätilöiden kuudes studioalbumi. Albumi julkaistiin 25. syyskuuta 2015 (alkuperäinen julkaisupäivä oli 11. syyskuuta) levymerkillä Osasto-A. Albumi meni suoraan Suomen virallisen listan ykköseksi viikolla 40/2015.
Kappaleista ”Hyvissä höyryissä” sekä ”Lataa ja varmista” julkaistiin musiikkivideot.
Ernst Fredrik Brander

Ernst Fredrik Brander (22. tammikuuta 1788 Pori – 26. elokuuta 1860 Turku) oli suomalainen senaattori ja Vaasan hovioikeuden presidentti.
Branderin vanhemmat olivat Vehmaan kirkkoherra Fredrik Reinhold Brander (1730–1800) ja hänen kolmas puolisonsa Barbro Helena von Willebrand. Hän pääsi ylioppilaaksi 1803 ja suoritti Turun akatemiassa tuomarintutkinnon 1807.
Brander oli Suomen sodan aikana Hämeen läänin jalkaväkirykmentin vt. sotatuomarina. Hän oli sitten hallituskonseljin (senaatin) oikeusosastolla ylimääräisenä kopistina 1810–1811, vakinaisena kopistina 1811–1812, kanslistina 1812–1816 ja protokollasihteerinä 1816–1819. Brander oli Turun hovioikeudessa asessorina 1819–1826 ja hovioikeudenneuvoksena 1826–1836. Brander oli Suomen senaatin oikeusosastolla senaattorina 1836–1841 ja Vaasan hovioikeuden presidenttinä 1841–1856.
Brander oli naimisissa 1814–1815 Sofia Katarina von Willebrandin (k. 1815) kanssa ja 1817–1857 Fredrika Albertina von Willebrandin (k. 1857) kanssa. Metsänhoitaja Ernst Albert Gustaf Brander (1827-1891) oli Branderin poika toisesta avioliitosta. Valokuvaaja Signe Brander oli Ernst Fredrik Branderin pojantytär.
Karhonsaari

Karhonsaari on Kallaveden saari Kuopiossa. Siellä on yksi pieni järvi tai lampi ja kaksi luonnonsuojelualuetta. Saaressa on myös Savo-Karjalan luontopiirin huviloita. Siellä järjestetään lasten ja nuorten luontoleirejä, talkooleirejä, retkiä, seminaareja ja muita tapahtumia.
Karhonsaaren saha.
Karhonsaaressa toimi vuosina 1875–1910 Pohjois-Savon ensimmäinen höyrysaha jonka perustaja oli Juankosken ruukin ja sahan omistanut Jacob Jernberg. Karhonsaaren saha oli 1900-luvun alussa Kuopion alueen suurin ja siellä oli työssä vuonna 1910 225 henkilöä. Sahan omisti viimeksi Oy Halla Ab joka lakkautti sahan 1910 laskusuhdanteen ja huonon kannattavuuden takia.
Karhonsaaren sahasta on nykyisin jäljellä Karhonsalmen rannalla sijaitseva tiilinen kuivaamorakennus, muut saharakennukset on purettu. Entisellä saha-alueella on nykyisin vielä raamien raunioita, entisiä tienpohjia, vedenalaisia laiturirakenteita ja hylkypuutavaralla täytetty ranta-alue. Sahan lautatarhan paikalla on nykyisin istutuskuusikko. Karhonsaarella olevat huvilat ovat myös peräisin sahan toiminta-ajalta. Keltainen huvila rakennettiin 1901 sahanjohtajan asunnoksi ja punainen huvila rakennettiin 1903 sahanjohtajan anopin kesähuvilaksi. Suurin osa sahan työväestä asui Vaajasalossa Karhonsalmen taajamassa sekä Toivalassa ja Karhonsaaressa asui vain 60 henkilöä.
Kymi Oy osti Oy Halla Ab:n 1916 ja tämän jälkeen Karhonsaari oli 1960-luvulle saakka yhtiön metsänhoitajien kesänviettopaikkana. Saarella harjoitettiin myös maataloutta aina 1960-luvulle saakka jolloin pellot istutettiin kuuselle. Karhonsaareen oli säännöllinen laivaliikenne aina vuoteen 1957 saakka. Karhonsaari siirtyi Kuopion kaupungin omistukseen 1982 maanvaihdon seurauksena.
Koripallon miesten SM-sarjakauden 1958 kokoonpanot

Tässä artikkelissa on lueteltu Koripallon miesten SM-sarjakauden 1958 kokoonpanot. 1970-luvun alkuun asti käytännössä kaikki pääsarjapelaajat olivat suomalaisia.
Joukkueiden kokoonpanot.
Helsingin Jyry.
Lisäksi joukkueessa pelasi Osmo Tuorila (yksi ottelu).
Helsingin Kisa-Toverit.
Lisäksi joukkueessa pelasivat Taisto Fält (yksi ottelu) ja valmentaja Pentti Salmi (neljä ottelua).
Helsingin Urheilijat -41.
Lisäksi joukkueessa pelasivat Taisto Lehtonen (kaksi ottelua), Jaakko Pesonen (kolme ottelua) ja Erkki Lariola (neljä ottelua).
Helsingin Visa.
Lisäksi joukkueessa pelasi Hemmo Lampila (yksi ottelu).
Karhun Pojat.
Lisäksi joukkueessa pelasivat Harri Timonen (kaksi ottelua), Malm (yksi ottelu) ja valmentaja Eino Ojanen (yksi ottelu).
Kotkan Työväen Palloilijat.
Lisäksi joukkueessa pelasivat Viljo Eistola (yksi ottelu) ja Juhani Ollikainen (neljä ottelua).
Lahden NMKY.
Lisäksi joukkueessa pelasi Martti Ikonen (neljä ottelua).
Pantterit.
Lisäksi joukkueessa pelasivat Matti Lappalainen (neljä ottelua), Juha Leponiemi (yksi ottelu) ja valmentaja Juhani Salmenkylä (yksi ottelu).
Tampereen Pyrintö.
Lisäksi joukkueessa pelasivat Seppo Aarnivala (kaksi ottelua), Pentti Hotinen (yksi ottelu), Kalle Kettula (yksi ottelu), Pertti Parviainen (yksi ottelu), Veikko Tarmio (yksi ottelu) ja Tuominen (yksi ottelu).
Torpan Pojat.
Lisäksi joukkueessa pelasivat Tom Hynninen (kolme ottelua), Taisto Taivassalo (kaksi ottelua) ja Nikolai Krjukoff (kaksi ottelua).
Turun Urheiluliitto.
Joukkueessa pelasivat lisäksi Veli Hurme (viisi ottelua), Juhani Lehmussaari (yksi ottelu) ja Olavi Lintervo (kaksi ottelua).
Työväen Maila-Pojat.
Joukkueessa pelasivat lisäksi Seppo Kiviniemi (yksi ottelu), Mikko Voutilainen (yksi ottelu) ja valmentaja Matti Manselius (yksi ottelu).
Vuohensalo (Muuratjärvi)

Vuohensalo on Muuratjärven suurin saari Jyväskylän Korpilahdella Tikkalan kylän lähellä. Saari on asuttu, ja se on yhdistetty sillalla mantereeseen. Saaren pinta-ala on noin 65 hehtaaria. 
Maantietoa.
Vuohensalo on noin 1,7 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä ja sen pinta-ala on noin 65 hehtaaria. Saaren pohjoispään ja mantereen väliin jää Pöykynlahti, johon laskee lännestä Vuojoki. Hieman etelämpänä kapeassa salmessa sijaitsee silta, joka yhdistää saaren mantereeseen. Asutus saarella on keskittynyt sen pohjois- ja eteläpäähän. Vuonna 2016 saaressa oli 11 vakituista asukasta.
Saaren maaperä on pääosin kalliota ja hiekkamoreenia, mutta keskiosassa esiintyy myös hieman hiesua. 
Luontoarvoja.
Suurin osa Vuohensalosta on eteläpään Saarelan tilan ympäristöä lukuun ottamatta metsää. Huomattavia saarelta havaittuja lintulajeja ovat palokärki, pikkutikka, pohjantikka ja pyy. Saari on myös liito-oravan elinympäristöä.
Mûr-de-Bretagne

Mûr-de-Bretagne on kunta läntisessä Ranskassa Côtes-d’Armorin departementissa Bretagnen alueella. Kunnan nähtävyys on vuosina 1693–1722 rakennettu kappeli, "Chapelle de Sainte-Suzanne". Kunnassa sijaitsee osittain Bretagnen suurin järvi Lac de Guerlédan. Se on tekojärvi, joka syntyi kun Blavetjoki padottiin vuosina 1923–1930. Järvi on nykyään suosittu virkistyskohde.
ITE-taiteen kannatusyhdistys – ITE

ITE-taiteen kannatusyhdistys – ITE ry on Maaseudun Sivistysliiton ja Kansanmusiikkisäätiön aloitteesta vuonna 2004 perustettu yhdistys, jonka tehtävänä on edistää suomalaisen nykykansantaiteen eli ITE-taiteen asemaa, toimintaa ja kokoelmatyötä. Yhdistyksen hallitus toimii kehittäjänä ja asiantuntijana ITE-taiteen alalla käytännön työtä tekevien organisaatioiden ja toimijoiden kanssa Suomessa ja kansainvälisesti. Yhdistys tukee K.H. Renlundin museon ja Maaseudun Sivistysliiton ylläpitämän ITE-museon toiminnan kehittämistä liikkuvana nykykansantaiteen museona. 
ITE ry:n puheenjohtajana toimii taiteilija, professori Veli Granö, varapuheenjohtajana ITE-amanuenssi Elina Vuorimies ja sihteerinä kulttuurituottaja Raija Kallioinen. Muut hallituksen jäsenet ovat amanuenssi Vesa Anttila, taiteen tohtori, tutkija Minna Haveri, graafikko Kimmo Heikkilä, kulttuurijohtaja Helka Ketonen ja emeritusprofessori Seppo Knuuttila.
Yhdistyksen kotipaikka on Helsinki. Yhdistyksessä oli vuoden 2015 lopussa 24 henkilöjäsentä.
Deuce (artisti)

Aron Erlichman (s. 2. maaliskuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia), tunnettu paremmin taiteilijanimellä Deuce, on yhdysvaltalainen musiikkituottaja, laulaja-lauluntekijä ja räppäri. Hän tuli tunnetuksi rap rock-yhtye Hollywood Undeadin yhtenä perustajana, sanoittajana ja vokalistina. Hän erosi yhtyeestä vuonna 2010, ja aloitti soolouran yhdessä taustabändinsä, Nine Livesin kanssa.
Deuce julkaisi debyyttialbuminsa, "Nine Lives"in huhtikuussa 2012. Albumi myi ensimmäisellä viikollansa 11 425 kopiota. Hän on myös tehnyt yhteistyötä yhtyeiden brokeNCYDE ja Blood on the Dance Floor kanssa.
Musikaalinen ura.
Uran alkuvaiheet (2001–2005).
Deuce alkoi luoda rock-tyylistä musiikkia omalla nimellänsä Aron Erlichman, vuonna 2001. Vuonna 2005, hän julkaisi muutamia kappaleita hänen luomaltaan EP:ltänsä internetissä. Myöhemmin samana vuonna hän perusti Hollywood Undeadin yhdessä Jorel Deckerin ja Jeff Phillipsin kanssa. Hän lauloi puhtaat lauluosuudet, ja tuotti instrumentaaliosuuksia kunnes myöhemmin vuonna 2010 poistui bändistä.
Hollywood Undead (2005–2010).
Deucen ensimmäinen julkaisu bändin kanssa oli debyyttisingle, "The Kids", joka sai suurta positiivista huomiota MySpacessä. Bändin alkuajoilla Deuce tunnettiin roolinsa mukaisella aiemmalla taiteilijanimellänsä "The Producer" (suom. Tuottaja), mutta hän päätti muuttaa sen pseudonyymiin Deuce hieman myöhemmin.
Hollywood Undead teki läpimurtonsa vuonna 2008 debyyttialbumillaan "Swan Songs", joka myi kultaa (500  000 kappaletta) Yhdysvalloissa. Yhtye julkaisi myös kaksi EP:tä vuosina 2009 ja 2010, "Swan Songs B-Sides EP":n ja "Swan Songs Rarities EP":n. Lisäksi julkaistiin yksi livealbumi vuonna 2009, nimeltään "Desperate Measures". Nämä olivat yhtyeen albumit, joilla Deuce esiintyi.
Alkuvuodesta 2010 Deuce jätti bändin. Hän selitti tätä musiikillisillä erimiellisyyksillä.
Hän julkaisi pian tämän jälkeen YouTube-videopalvelussa kappaleen "Story of a Snitch", jossa hän haukkuu Hollywood Undeadin jäseniä, ja väittää, että hänet potkittiin ulos yhtyeestä. 
Sooloura (2010–).
Pian jätettyään Hollywood Undeadin, Deuce päätti aloittaa soolouran. Hän on julkaissut yhdessä taustabändinsä Nine Livesin kanssa kaksi studioalbumia, kolme EP:tä ja yhden mixtapen.
Hänen musiikkinsa on hyvin samantyylistä kuin Hollywood Undeadin, rap rockin ja hip-hopin sekoitusta vivahteella metallimusiikkia.
Deuce käyttää erimallisia maskeja musiikkivideoissaan ja live-esiintymisissään, kuten aiemman yhtyeensä Hollywood Undeadin jäsenetkin.
Nicole Brändli

Nicole Brändli-Sedoun (o.s. Brändli, s. 18. kesäkuuta 1979 Horgen, Zürichin kantoni) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 1998–2009. Hän voitti Giro Donnen kokonaiskilpailun 2001, 2003 ja 2005. MM-kilpailuissa hän sai hopeaa aika-ajossa 2001 ja 2002 sekä maantieajossa 2002.
Saavutuksia.
Lähde: Cycling Archives
MM-kilpailut, junioreiden maantieajossa hopeaa
EM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa hopeaa, maantieajossa pronssia
MM-kilpailut, naisten maantieajossa kymmenes
EM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa pronssia
Aika-ajon Sveitsin-mestaruus
Giro Donne, kokonaiskilpailun sekä 10. ja 11. etapin voitto
Memorial Michela Fanini, kokonaiskilpailun voitto
Trofeo Alfredo Binda - Comune di Cittiglio, voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
EM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa kultaa
MM-kilpailut, naisten aika-ajossa hopeaa, maantieajossa kuudes
Vuelta a Castilla y León, kokonaiskilpailun voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Grande Boucle, 9. etapin voitto
MM-kilpailut, maantieajossa ja aika-ajossa hopeaa
Giro Donne, kokonaiskilpailun ja 3. etapin voitto
Gracia–Orlová, kokonaiskilpailun voitto
Maantieajon Sveitsin-mestaruus
Gracia–Orlová, kokonaiskilpailun voitto
GP Carnevale d'Europa, voitto
MM-kilpailut, maantieajossa kuudes
Albstadt, kokonaiskilpailun ja 2. etapin (mäkiaika-ajo) voitto
Bern–Oberbottigen, voitto
Giro Donne, kokonaiskilpailun, prologin, 1. etapin ja 7. etapin (aika-ajo) voitto
Giro Donne, kokonaiskilpailussa toinen, 1. etapin (aika-ajo) voitto
GP de Plouay, voitto
Memorial Michela Fanini, 3. etapin voitto
MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas
Giro Donne, kokonaiskilpailussa toinen, 5. etapin voitto
Trophée d'Or Féminin, 2. etapin voitto
Giro del Lago Maggiore - GP Knorr, voitto
Giro Donne, kokonaiskilpailussa kolmas
MM-kilpailut, maantieajossa kahdeksas
Maher Meshaal

Maher Meshaal, joka tunnetaan myös nimellä Abu Hajar al-Hadrami, oli saudiarabialainen Isis-järjestöön kuulunut laulaja ja lauluntekijä. Meshaalin säveltämää musiikkia käytettiin usein järjestön julkaisemilla videoilla taisteluista ja teloituksista. 
Saudi Gazette lehden mukaan Meshaal oli ennen liittymistään Isis-järjestöön huhtikuussa 2013 työskennellyt laulajana ja imaamina saudiarabialaisessa moskeijassa maan pääkaupunki Riadissa. Järjestön kannattajien Twitter-tilien mukaan hän kuoli Yhdysvaltojen tekemässä ilma-iskussa Syyrian Hasakassa. Toisten tietojen mukaan iskut tapahtuivat Deir ez-Zorin kaupungissa.
Meshaalin luomiin jihadistisiin kappaleisiin kuului esimerkiksi "Saleel al-Sawarem" tai "Saleel al-Sawarim". Kappaleet tehtiin yksinomaan laulamalla, eikä niissä käytetty soittimia. Soittimien uskotaan olevan islamin mukaan haram eli kiellettyjä. Tyyliä kutsutaan nimellä nashid. Laulajan ääntä on muunnettu digitaalisesti siten, että kappaleeseen on saatu aikaan kuoromainen vaikutelma. Isis-järjestön nashidien julkaisija on vuonna 2013 perustettu Ajnad Media Foundation.
Marie Avgeropoulos

Marie Avgeropoulos (s. 17. kesäkuuta 1986 Ontario) on kanadalainen malli ja näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi vuonna 2009 julkaistun "I Love You, Beth Cooper" -komediaelokuvan myötä. Avgeropoulos on myöhemmin esiintynyt myös "Hunt to Kill" -elokuvassa sekä televisiosarjoissa "Cult" ja "Eloonjääneet".
Ura.
Avgeropoulos esiintyi muutamissa mainoksissa ennen kuin ohjaaja Chris Columbus kiinnitti hänet Valli Wooleyn rooliin komediaelokuvaan "I Love You, Beth Cooper". Vuonna 2010 Avgeropoulos esitti Kim Rhodesia elokuvassa "Hunt to Kill". Hän oli ehdolla Golden Globe -palkinnon saajaksi roolistaan elokuvassa "50/50" vuonna 2011. Televisiossa hänen ensimmäinen suuri roolinsa oli The CW:n "Cult"-sarjassa vuonna 2013. The CW kiinnitti Avgeropoulosin "Eloonjääneet"-sarjaan Octavia Blaken rooliin 2014.
Pekka Kariniemi

Pekka Kariniemi (s. 3. toukokuuta 1953) on Biolanin hallituksen puheenjohtaja ja entinen toimitusjohtaja (1978–2008). 
Kariniemi on toiminut Biolanin tuotanpäällikkönä 1974–1978, toimitusjohtajana 1978–2008 ja vuodesta 2008 hallituksen puheenjohtajana.
Huomionosoitukset:
Pekka Kariniemen isä Hannes Kariniemi perusti Biolanin 1974. Taustalla oli johtoajatus: Satakunnan ja Varsinais-Suomen broilenkasvattamoissa syntyvä lanta on saatava hyötykäyttöön.
Thomas Barr

Thomas Barr (s. 24. heinäkuuta 1992) on irlantilainen 400 metrin aitajuoksija.
Barr sijoittui kuudenneksi alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa 2011. Hän karsiutui välierissä Helsingin EM-kilpailuissa 2012. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tampereella 2013 hän oli kahdeksas. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän karsiutui aitajuoksun välierissä ja kuului viidenneksi sijoittuneeseen Irlannin joukkueeseen 4 × 400 metrin viestissä. Hän voitti kultaa 400 metrin aitajuoksussa Gwangjun universiadeissa 2015 ajalla 48,78. Pekingin MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä.
Barr karsiutui 2016 Amsterdamin EM-kilpailuissa 400 metrin aitajuoksun välierissä ja kuului viidenneksi sijoittuneeseen Irlannin 4 × 400 metrin viestijoukkueeseen. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi Irlannin ennätysajalla 47,97. Hän oli jo välierässä kohentanut maansa ennätyksen lukemiin 48,39. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän selviytyi välierään, muttei startannut siihen. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti pronssia ajalla 48,31. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 400 metrin juoksun alkuerissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 ja vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 400 metrin aitajuoksun välierissä. Vuonna 2022 hän karsiutui välierissä sekä Eugenen MM- että Münchenin EM-kilpailuissa.
Barr juoksi Rooman EM-kilpailuissa 2024 kolmannen osuuden Irlannin joukkueessa, joka voitti kultaa 4 × 400 metrin sekaviestissä euroopanennätysajalla 3.09,92. 400 metrin aitajuoksussa hän karsiutui välierissä.
Barr on juossut sisäradoilla 400 metriä aikaan 46,44 Athlonessa helmikuussa 2020.
Tommy Flanagan

Tommy Flanagan (s. 3. heinäkuuta 1965 Glasgow, Skotlanti), on skotlantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Filip "Chibs" Telfordin roolista sarjassa "Sons of Anarchy".
Flanagan on esiintynyt menestyksekkäissä elokuvissa kuten "Braveheart – taipumaton" (1995), "Face/Off – kahdet kasvot" (1997), "Gladiator" (2000), "" (2003), "Alien vs. Predator" (2004), "Sin City" (2005), "Smokin’ Aces" (2006) ja "Kun tuntematon soittaa" (2006).
Flanaganin kasvoissa oleva suuren arven on näyttelijä itse kertonut syntyneen hänen poistuessaan kerran yökerhosta kotikaupungissaan Glasgowssa, kun joukko ihmisiä hyökkäsi hänen kimppuunsa ryöstöaikeissa. Hän taisteli vastaan, kunnes tuli puukotetuksi, jolloin ryöstäjät viilsivät Flanaganin kasvoihin suusta korvaan ulottuvan haavan.
Kai Kuutamo

Kai Kuutamo (oikea nimi "Kaj-Mikael Schütt", s. 1982) on Suomessa syntynyt sirkustaiteilija, joka on erikoistunut jongleeraukseen. 
Hän valmistui Lahden Käsi- ja Taideteollisuusoppilaitoksen sirkuslinjalta vuonna 2004 (nykyinen Salpaus-instituutti) sekä Turun ammattikorkeakoulun Taideakatemian sirkuspuolelta vuonna 2010.
Hän perusti Sirkussirkus-toiminimen Turussa vuonna 2005. Samalla syntyi Sirkussirkus-putiikki Jarrumiehenkadulle. Putiikki toimi viisi vuotta, kunnes Kai Kuutamo päätyi Kambodžaan. Putiikki avattiin uudestaan ensin verkkokauppana vuonna 2016 ja vuonna 2017 myös kivijalkakauppana Lonttisiin. Vuonna 2020 kauppa muutti kivijalasta samaisen rakennuksen yläkertaan ja muuttui varastomyymäläksi. Kauppa tunnetaan paremmin nykyään nimellä sirkuskauppa.com.
Kambodžassa Kai Kuutamo työskenteli ensin Phare Ponleu Selpak -sirkuskoulussa kuusi kuukautta vuosina 2011-2012. Vuonna 2014 hän perusti sirkuskoulu Circus Kampotin Etelä-Kambodžaan Kampotin provinssiin. Sirkuskoulu lopetettiin vuonna 2016 Suomeen paluun myötä.
Vuonna 2012 Kuutamo voitti katuesiintymisen Suomen mestaruuden jongleerausta ja komediaa yhdistelevällä esityksellään Kai Kuutamo Show.
Saavutukset.
Ensimmäinen Kuutamon itse kehittelemä väline Suomalaiset Patukat (Finnish Poles) syntyi vuonna 2007. Hänellä on myös hallussaan maailmanennätys viiden suomalaisen patukan heitossa. Vuonna 2013 oma ennätys kymmenen pallon jongleerauksessa: 18 kiinniottoa keräyksellä multiplex/duplex-tekniikalla. Oma ennätys esityksessä kymmenellä pallolla syntyi vuonna 2015. 12 kiinniottoa keräyksellä, joka on myös tämän hetkinen Suomen ennätys.
Vuonna 2009 hän toteutti Turussa yhdessä Samuli Männistön kanssa Nordic Juggling Convention 2009 -tapahtuman, jota kuvailtiin Turun Sanomissa ”Suomalaisen jongleerauksen juhlaksi”. Multi Bueno Festivaali Turussa on Kai Kuutamon perustama monitaidemonisyyfestivaali. Se järjestettiin ensimmäisen kerran yleisölle avoimena vuonna 2015 Barker-Teatterilla Raunistulassa, ja ensimmäisen kerran virallisesti vuonna 2023 Turun Vanhalla Suurtorilla. Vuoden 2023 festivaaleilla teemana oli katusirkusesitykset ja siellä nähtiin esiintyjiä mm. Kolumbiasta ja Irlannista.
Sirkusryhmiä.
Ryhmiä, joissa Kai Kuutamo on ollut tai on jäsenenä:
Omat esitykset.
Esitykset, jotka on itse toteutettu yksin tai työryhmässä:
Les Diablerets (vuori)

Les Diablerets (aiemmin "Rochers" tai "Scex de Champ") on Sveitsissä, Bernin Alpeilla sijaitseva vuorialue, joka on antanut nimen myös kylälle ja matkailualueelle. Nimi () on valais’laista alkuperää. 
Les Diableretsin korkein huippu, Sommet des Diablerets, on 3 210 metriä korkea, ja se on Vaud’n kantonin korkein vuori. Toinen korkea vuorenhuippu on "Becca d'Audon" (3 123 m), joka Vaud’n, Valais’n ja Bernin kantonien yhteinen rajapiste. Vuorialueella on jäätiköitä, joista suurin on "Glacier de Tsanfleuron".
Derborencen vuorensortumat.
Vuoren kaakkoisrinteellä tapahtui vuonna 1749 Sveitsin historiallisen ajan suurin maanvyöry, kun noin 50 miljoonaa kuutiometriä kiveä vyöryi kolmen kilometrin korkeudesta alas jokilaaksoon muodostaen Lac de Derborence -järven 1 450 metrin korkeuteen.
Lindsey Morgan

Lindsey Morgan (s. 27. tammikuuta 1990 Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Kristina Davisin roolissa saippuasarjassa "General Hospital" ja Raven Reyesin roolissa post-apocalypse-sarjassa "Eloonjääneet".
Nuoruus.
Morgan syntyi vuonna 1990 Georgiassa George Morganille ja Alice Burciagalle Hänellä on sukujuuria Meksikossa ja Irlannissa. ja vietti lapsuutensa Houstonissa.
Ura.
Morgan aloitti näyttelijänuran vuonna 2011 saatuaan pääroolin elokuvasta "disConnected", jossa hän esitti Maria, joka on sosiaalisen median liikakäyttäjä. Samana vuonna Morgan sai sivuroolin elokuvasta "Detention", jossa hän esitti ilkeää cheerleaderiä Alexisia.
Morgan kiinnitettiin vuonna 2012 Kristina Davisin rooliin ABC Daytimen "General Hospital" -saippuasarjassa. Morgan vieraili Scott Brownin ohjaamassa verkkosarjassa "Destroy the Alpha Gammas" vuonna 2013. Hän esittää Raven Reyesiä vuonna 2014 alkaneessa The CW:n "Eloonjääneet"-televisiosarjassa.
Morgan kiinnitettiin huhtikuussa 2016 pääosaan vuonna 2017 ensi-iltaan tulleeseen trillerielokuvaan "Lasso".