tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Skandinaviska Socialistförbundet

Skandinaviska Socialistförbundet i Amerika () oli vuonna 1910 perustettu Amerikan sosialistisen puolueen skandinaavinen järjestö.
Järjestö perustettiin Chicagossa heinäkuussa 1910 pidetyssä skandinaavisiirtolaisten sosialistikerhojen kokouksessa. Se haki saman tien jäsenyyttä Amerikan sosialistisessa puolueessa. Vuoden 1911 alussa Skandinaviska Socialistförbundetissa oli seitsemän kerhoa ja 216 jäsentä, mutta vuonna 1918 kerhojen määrä oli kasvanut 68:aan ja jäsenmäärä yli 3 700:aan. Norjalaiset ja tanskalaiset muodostivat aluksi jäsenten enemmistön, mutta myöhemmin ruotsalaisia on arvioitu olleen noin 70 %. Maantieteellisesti jäsenkunta keskittyi Keskilännen alueelle.
Skandinaviska Socialistförbundetin toiminta keskittyi propaganda- ja valistustyöhön. Se julkaisi ruotsinkielistä "Svenska Socialistenia" sekä tanskan- ja norjankielistä "Social-Demokraten" -lehteä. Vuonna 1915 järjestö perusti oman kustannusyhtiön, joka tuotti jonkin verran myös kirjallisuutta.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen Skandinaviska Socialistförbundetin enemmistö asettui tukemaan kommunisteja ja Kolmatta internationaalia. Järjestö erosi Amerikan sosialistisesta puolueesta vuonna 1920, jolloin sen jäsenmäärä oli laskenut alle 2 600:n. Vuoden 1921 lopulla Skandinaviska Socialistförbundet ja Amerikan sosialistista työväenpuoluetta tukeneen Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundetin kommunistinen ryhmä muodostivat Förenade Skandinaviska Socialistförbundet av Amerika ("United Scandinavian Socialist Federation") -nimisen järjestön, joka marraskuussa 1922 liittyi kommunistiseen Workers’ Partyyn. Samalla järjestö menetti Amerikan sosialistipuolueesta eroamisen jälkeen liittyneet IWW:n kannattajat. Sosialistipuolueen skandinaavit eivät enää onnistuneet järjestäytymään.
Förenade Skandinaviska Socialistförbundet av Amerika lakkautettiin muiden siirtolaisjärjestöjen tavoin Yhdysvaltain kommunistisen puolueen uudelleenjärjestelyn eli ”bolševisoinnin” yhteydessä vuonna 1925. Vuonna 1928 kommunistit perustivat sen tilalle uuden Skandinaviska Arbetarförbundet i Amerika ("Scandinavian Workers’ League of America") -järjestön, jonka toiminta lakkasi 1930-luvun lopussa.
Lumilautailun maailmancup 2016–2017

Lumilautailun maailmancup 2016–2017 oli historian 23. lumilautailun maailmancup -kausi. Kausi alkoi Italian Milanossa 12. marraskuuta 2016 ja päättyi Sveitsin Veysonnaz’ssa 26. maaliskuuta 2017. Miehet sekä naiset kilpailivat kauden aikana 24 eri paikassa.
"Lähde: FIS"
"Lähde: FIS"
The Flying Burrito Bros

The Flying Burrito Bros on yhdysvaltalaisen country rock -yhtyeen The Flying Burrito Brothersin vuonna 1971 julkaistu kolmas studioalbumi.
August Teräksinen

Fredrik August Teräksinen, aik. "Ståhlberg" (12. kesäkuuta 1863 Pielavesi – 16. lokakuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen piiriagronomi ja maanviljelysneuvos.
Teräksisen vanhemmat olivat Pielaveden kirkkoherra, rovasti Karl Henrik Ståhlberg ja Anna Sofia Wenell. Hän pääsi ylioppilaaksi 1883 Kuopion lyseosta ja valmistui agronomiksi Mustialasta 1888.
Teräksinen toimi Vaasan piirin vanhempana lääninagronomina 1904–1920 ja piiriagronomina vuodesta 1920 alkaen. Hän sai maanviljelysneuvoksen arvon 1922.
Teräksinen omisti vuodesta 1925 Oravisaaren Pielavedellä ja hänellä oli saarella kesähuvila. Teräksinen lahjoitti testamentissaan varoja Pielaveden seurakunnalle ja niistä muodostettiin diakoniatyötä tukeva "August ja Emmi Teräksisen säätiö".
August Teräksinen oli naimisissa 1889–1935 Lovisa Emilia (Emmi) Castrénin (k. 1935) kanssa.
Freestylehiihdon maailmancup 2016–2017

Freestylehiihdon maailmancup 2016–2017 oli historian 38. freestylehiihdon maailmancup -kausi. Kausi alkoi Chilen El Coloradossa 3. syyskuuta 2016 ja päättyi Norjan Myrkdalen-Vossissa 25. maaliskuuta 2017. Miehet sekä naiset kilpailivat kauden aikana 31 eri paikassa.
"Lähde: FIS"
Lähde: FIS
Henrik Spåre

Henrik Spåre (31. toukokuuta 1664 Merimasku – 1747 Vesilahti) oli suomalainen Ruotsin armeijassa palvellut everstiluutnantti. Spåre oli isovihan aikana 13 vuotta sotavankina Siperiassa ja hän piti tuona aikana päiväkirjaa joka on säilynyt nykypäiviin. Hän jäi vangiksi 1709 Pultavan taistelun jälkeen ja oli vankina muun muassa Tobolskissa. Späre pääsi palaamaan vankeudesta 1722. Spåre oli sodan jälkeen Vesilahden Vakkalan Kouvon kapteenin puustellin isäntänä 1723–1741. Hänestä tuli vänrikki 1702, luutnantti 1708, kapteeni 1709 ja everstiluutnantti 1722. Spåre erosi sotapalveluksesta 1741. 
Henrik Spåren ja hänen poikansa kapteeni Henrik Johan Spåren (1694–1765) päiväkirjanomaisia muistiinpanoja säilytetään Kansallisarkistossa. Ne on julkaistu kahdessa teoksessa:
Spåre oli naimisissa vuodesta 1691 Cristina Rothin (1664–1729) kanssa. Heillä oli seitsemän lasta.
Mårten Segercrantz

Mårten Enberg, aateloituna vuodesta 1718 Segercrantz af Såtevalla (9. heinäkuuta 1682 Soikkola, Inkeri – 3. syyskuuta 1758 Lempäälä), oli suomalainen Ruotsin armeijassa palvellut eversti, valtiopäivämies ja lahjoittaja.
Segercrantzin vanhemmat olivat Inkerissä sijainneen Soikkolan kuninkaankartanon vuokraaja Mårten Eriksson Enberg ja Magdalena Krus. Hän pääsi ylioppilaaksi Tartossa 1697 ja opiskeli jonkin aikaa teologiaa Tarton yliopistossa. Segercrantz meni voluntaariksi Viipurin läänin kaksikasjalkaväkirykmenttiin vuonna 1700. Hänestä tuli vääpeli 1700, kornetti 1701, luutnantti Turun ja Porin läänin kaksikasratsuväkirykmentissä 1701 ja ratsumestari 1705. Segercrantz aateloitiin 1718 ja ylennettiin majuriksi Karjalan ratsuväkirykmenttiin. Segercrantz osallistui Kaarle XII:n Norjan sotaretkeen 1716-18 ja sieltä vetäytymiseen lumimyrskyssä tunturien yli Duvediin vuodenvaihteessa 1718-19. Suomeen hän palasi armeijan mukana syksyllä 1721. Hänelle myönnettiin kapteenin jakopalkka Uudenmaan ja Hämeen läänin rakuunarykmentissä 1723 ja majurin jakopalkka 1740. Segercrantz erosi sotapalveluksesta everstiluutnanttina 1741 ja hän sai everstin arvon 1757.
Segercrantz omisti vuodesta 1710 Sotavallan kartanon Lempäälässä. Hän hankki 1730-luvulla omistukseensa Lempäälästä myös Innilän ja Lastusten kartanot sekä Ruotsilan tilan Vesilahdella. Segercrantz piti myös kestikievaria Lempoisten Anttilan talossa ja perusti tiloilleen viinanpolttimon ja kaksi sahaa myllyjen yhteyteen. Hän kutsui 1738 ruotsalaisen geologin Daniel Tilasin Sotavaltaan etsimään mineraaliesiintymiä kartanon mailta ja samoihin aikoihin Sotavallassa vieraili myös taloustieteilijä Ulrik Rudenschöld, jonka Ruotsin hallitus oli lähettänyt tutkimaan taloudellisia oloja Suomessa. Segercrantz osallistui Ruotsin valtiopäiville 1726–1727 ja 1738–1739 sekä Turun maapäiville 1742.
Segercrantz jäi lapsettomaksi ja hän myi koko omaisuutensa vähän ennen kuolemaansa. Segercrantz testamenttasi Turun akatemialle 6000 kuparitaalaria kahden talousopin stipendin perustamista varten.
Mårten Segercrantz oli naimisissa 1706–1752 Iitin kirkkoherran Arvid Paulinuksen tyttären Katarina Paulinin (k. 1752) kanssa. Segercrantzin lahjoittama messinkinen kattokruunu sekä hänen hautausvaakunansa ovat Lempäälän kirkossa.
Rosa Salmelin

Rosa Aleksandra Salmelin (o. s. "Lemberg"; 18. syyskuuta 1890 Lempäälä – 20. helmikuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen teollisuusneuvos ja Pyynikki-yhtymän pääjohtaja.
Elämäkerta.
Salmelinin vanhemmat olivat talonomistaja Kaarlo Lemberg ja Henrika Erkkilä. Hän oli "Tehtaitten kangaskaupan" johtajana 1915–1919, kotimaan tuonti- ja vientiliikkeen omistajana Amsterdamissa 1919–1921. Miehensä kuoltua Salmelin toimi oy Pyynikin ja Porin Oluttehdas oy:n toimitusjohtajana 1930–1934, oy Kaakinmaan toimitusjohtajana vuodesta 1936 sekä Riihimäen Panimo oy:n (myöhemmin Olut Oy) ja Oy Ispoisten toimitusjohtajana vuodesta 1938. Hän oli Pyynikki-yhtymän tehtaiden pääjohtaja vuodesta 1934 alkaen. Salmelinista tuli Viron kunniakonsuli 1933 ja hän sai teollisuusneuvoksen arvon 1950.
Salmelin omisti Kuljun kartanon ja Lopen kartanon Lempäälässä, Ispoisten kartanon Turussa ja Pohtolan tilan Ylöjärvellä. Hän harrasti taideteosten keräilyä.
Rosa Salmelin oli naimisissa 1912–1930 tehtailija, konsuli Sulo Toivo Valdemar Salmelinin (1883–1930) kanssa joka osti Pyynikin juomatehtaan vuonna 1922 ja laajensi sen toimintaa. Heidän poikansa Simo Salmelin (1913–1973) oli Oy Pyynikin toimitusjohtajana vuodesta 1939 alkaen. Toinen poika Juhani Salmelin (1927–1992) johti Pyynikin panimoa vuoteen 1985 saakka jolloin panimo myytiin Sinebrychoffille ja toiminta siirretiin Keravan panimolle.
Stalwart

Stalwart (kirjaimellisesti suomennettuna "uskollinen kannattaja") oli Yhdysvaltain republikaanisen puolueen sisällä elänyt poliittinen liike 1870- ja 1880-luvuilla. Stalwartin kannattajat vastustivat presidentti Rutherford B. Hayesin virkanimityspolitiikkaa ja myöhemmin kannattivat Ulysses S. Grantin uudelleenvalintaa kolmannelle presidenttikaudelle. Stalwart-liikkeen johtohahmoihin kuuluivat muun muassa Roscoe Conkling ja presidentti Chester A. Arthur.
Stalwartin vastustaja republikaanisen puolueen sisällä oli liberaali Half-Breed-liike.
Standard Chartered

Standard Chartered plc on suuri, kansainvälisesti toimiva brittiläinen pankki. Sen kotipaikka on Lontoo.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Standard Chartered oli vuonna 2016 sijalla 516 ollen samalla 32. suurin brittiläinen pörssiyritys. Pankin markkina-arvo oli 26,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 20,55 miljardia USD (2015), jolla pankki teki 2,18 miljardin dollarin tappion. Vuoden 2015 lopussa henkilökuntaa suurpankilla oli 90 940.
Taseensa perusteella (640,48 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2016 maailman 47. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi (edellisvuonna sijalla 41). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan yhä yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
State Street

State Street Corporation eli State Street on suuri pankki Yhdysvalloista. Yhtiön kotipaikka on Boston, Massachusetts.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla State Street oli vuonna 2016 sijalla 300. Pankin markkina-arvo oli 24,8 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 10,19 miljardia USD (2015). Vuoden 2015 lopussa henkilökuntaan kuului oli 32 356 ihmistä.
Taseensa perusteella (245,19 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2016 maailman 90. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi (edellisvuonna sijalla 85). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla State Street Corporation kuitenkin yhä luetellaan yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Zeke Zettner

Thomas ”Zeke” Zettner (21. syyskuuta 1948 – 10. marraskuuta 1973) oli yhdysvaltalainen The Stooges -rockyhtyeen jäsen. Hän toimi alun perin Stoogesin roudarina mutta korvasi yhtyeen alkuperäisbasisti Dave Alexanderin "Fun House" -albumin ilmestymisen jälkeen elokuussa 1970. Danny Fields äänitti Zettnerin ensimmäisen Stooges-esiintymisen 17. elokuuta 1970. Se julkaistiin vasta vuonna 2010 livealbumina nimellä "". Zettner ei ollut soittanut koskaan aikaisemmin ja oli hidas oppimaan. Yhtyeen kitaristi Ron Asheton on myöhemmin muistellut, että Zettnerin soittotaito oli korkeintaan välttävä.
Zettner jätti The Stoogesin lähdettyään Vietnamiin alkuvuonna 1971. Hänet korvasi Jimmy Recca.
Kuolema.
Zettner oli heroiiniriippuvainen eikä pysynyt kauaa The Stoogesin jäsenenä. Hän kuoli heroiinin yliannostukseen 10. marraskuuta 1973, vain 25-vuotiaana.
The Weirdness

The Weirdness on The Stooges-rockyhtyeen neljäs albumi. Se ilmestyi 6. maaliskuuta 2007. Kyseessä on Stoogesin ensimmäinen albumi sitten vuoden 1973 "Raw Power" -albumin jälkeen, ja se jäi yhtyeen kitaristin Ron Ashetonin viimeiseksi albumiksi. Asheton kuoli tammikuussa 2009. 
"The Weirdnessillä" soittavat yhtyeen alkuperäisjäsenet Iggy Pop - laulu, Ron Asheton -kitara ja Scott Asheton rummut, sekä yhtyeen uusi jäsen, basisti Mike Watt. Stoogesin vuonna 1970 julkaistulla "Fun House" albumilla saksofonia soittanut Steve Mackay tekee myös paluun. Albumin kappaleet ovat kaikki Popin ja Ashetonin veljesten tekemiä.
Levy äänitettiin lokakuussa 2006. Mike Watt kirjoitti studiopäiväkirjaa äänityksistä yhtyeen kotisivuille, mutta se poistettiin pian ilman selityksiä. Levyn kappaleet ”My Idea of Fun” ja ”Free &amp; Freaky” julkaistiin singleinä 20. helmikuuta 2007. 
"The Weirdness" sai kriitikoilta enimmäkseen negatiivisen vastaanoton.
Polonnaruwa

Polonnaruwa on kaupunki Sri Lankan pohjoisosassa.
Polonnaruwasta tuli Ceylonin (nykyisen Sri Lankan) pääkaupunki sen jälkeen kun tamilit valloittivat Anuradhapuran vuonna 993. Alusta alkaen siellä elivät rinnakkain Etelä-Intiasta tullut hindukulttuuri ja singaleesien buddhalainen kulttuuri. Vuonna 1293 Etelä-Intiasta tulleet palkkasoturit valloittivat kaupungin, se hylättiin ja jäi viidakon peittoon.
Polonnaruwa otettiin uudelleen käyttöön 1900-luvulla, kun vanha tekoallas kunnostettiin tukemaan maanviljelyä lähiseudulla. Nykyisin siellä on myös rautatieasema.
Kaupungin vanha osa on Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1982. Arkeologisella alueella on satoja rakennuksia kaupungin loistokaudelta: temppeleitä, stupia ja hautakammioita.
Harmondsworth

Harmondsworth on kylä Britanniassa Hillingdonin kaupunkipiirissä. Se rajoittuu Heathrow'n lentokenttäalueeseen. Kylässä on noin 1 500 asukasta. Sen tärkeimpiä nähtävyyksiä ovat 1100-luvulta peräisin oleva Mariankirkko ja 1400-luvulta peräisin oleva puurakenteinen maatilan ulkorakennus Great Barn. Ulkorakennuksen omistaa nykyisin English Heritage, ja se on säännöllisesti avoinna yleisölle..
Harmondsworthin uhkana on lentokentän laajennussuunnitelma. Kylästä ja naapurikylistä puretaan suunnitelman mukaan 750 taloa. Suojellut rakennukset, kirkko ja puinen talousrakennus, säilyvät. Laajennustöiden aloittaminen vaatii vielä parlamentin hyväksynnän kahdessa äänestyksessä 2017 ja 2018. Purku- ja rakennustyöt on suunniteltu aloitettavaksi 2020.
Mariankirkko (Harmondsworth)

Mariankirkko ("St Mary's Church") Harmondsworthissa on suojeltu keskiaikainen kivikirkko. Se on osittain peräisin 1100-luvulta. Heathrow'n lentoasema on vastuussa kirkon säilyttämisestä, sillä lentoasema omistaa maa-alueen, joka aiemmin kuului Heathrow'n kylään. Lentokentän laajennussuunnitelman mukaan laajennuksen tieltä puretaan kirkkoa ympäröivän kylän ja lähiseudun rakennuksia.
Harmondsworthin pappeja on ollut muun muassa Robert Lill De Burgh, joka oli Harmondsworthin kirkkoherra (1844–1874) ja West Draytonin kirkkoherra (1844–1879).
Frekvenssitekijä

Frekvenssitekijä (tunnus A) on Arrheniuksen yhtälössä esiintyvä vakio, joka kuvaa reaktioon johtavien reagenssien törmäyksien yleisyyttä ja lämpötilan vaikutusta reaktionopeuteen. Frekvenssitekijän yksikkö on sama kuin nopeusvakion yksikkö, formula_1, missä formula_2 on standarditilan konsentraatio ja formula_3 on reaktion molekyylisyys. 
Frekvenssitekijän arvo voidaan määrittää kokeellisesti tai teoreettisesti törmäysteorian avulla. Frekvenssitekijän suuruus riippuu reaktion entropiasta. Suuri frekvenssitekijä kuvastaa reaktion tapahtumisen kannalta suotuisaa entropian muutosta ja pieni arvo vähemmän suotuisaa muutosta. Frekvenssitekijän katsotaan usein olevan lämpötilasta riippumaton. Siirtymätilateorian termodynaamisen lähestymistavan mukaan frekvenssitekijä on ensimmäisen kertaluvun reaktiolle
formula_4, 
missä formula_5 on Boltzmannin vakio, formula_6 on absoluuttinen lämpötila, formula_7 on Planckin vakio, formula_8 on yleinen kaasuvakio ja formula_9 on reaktion standardinen aktivoitumisentropia.
Unescon maailmanperintökohteet Indonesiassa

Unesco on nimennyt Indonesiasta kymmenen kohdetta maailmanperintöluetteloon. Kohteet ovat merkittäviä kulttuuri- tai luonnonperintönsä ansiosta.
Yhteinen sävel – ”Ei aika mennyt koskaan palaa”

Yhteinen sävel – ”Ei aika mennyt koskaan palaa” on Kerkko Koskisen albumi, joka julkaistiin vuonna 2009. Albumin kappaleet ovat Neuvostoliitossa sävellettyä musiikkia. Albumille valitut 12 kappaletta olivat jo aikoinaan Suomessakin suosittuja ja runsaasti radiosoittoa saaneita, kuten "Moskovan valot" ja "Ei aika mennyt koskaan enää palaa". Solisteina albumilla laulavat Paula Koivuniemi, Pauli Hanhiniemi, Vuokko Hovatta ja Tuure Kilpeläinen.
Kappaleet.
Kaikki sovitukset Kerkko Koskinen.
Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundet

Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundet i Amerika () oli Yhdysvalloissa vuosina 1904–1928 toiminut Amerikan sosialistisen työväenpuolueen skandinaavinen järjestö.
Järjestön edeltäjä oli skandinaavisiirtolaisten 1880-luvulla perustama Skandinaviska Socialistiska Förbundet, joka julkaisi vuodesta 1894 lähtien New Yorkissa "Arbetaren"-lehteä. Sen johtohahmot David Westerberg ja Erik Nordman liittyivät vuoden 1898 puoluehajaannuksen jälkeen Amerikan sosialistiseen puolueeseen, kun taas Daniel De Leonin sosialistisen työväenpuolueen kannattajat perustivat vuonna 1904 uuden järjestön Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundetin. Vuonna 1914 siitä tuli virallisestikin Amerikan sosialistisen työväenpuolueen jäsenjärjestö.
Skandinaviska Socialistiska Arbetareförbundet oli suurimmillaan vuonna 1909, jolloin sillä oli lähes 1 500 jäsentä yli 40 paikallisosastossa. Vuonna 1914 jäseniä oli noin 800. Arbetareförbundetin jäsenkunta koostui lähes yksinomaan ruotsalaisista ja keskittyi maantieteellisesti New Yorkiin, Bostoniin ja Uuden-Englannin teollisuusalueelle.
"Arbetarenin" toimittajan Anders H. Lyzellin johtama kommunistiryhmä erosi Arbetareförbundetista vuonna 1920 ja muodosti sittemmin Skandinaviska Socialistförbundetin kanssa Förenade Skandinaviska Socialistförbundet av Amerika ("United Scandinavian Socialist Federation") -nimisen järjestön, joka marraskuussa 1922 liittyi kommunistiseen Workers’ Partyyn. Sosialistista työväenpuoluetta kannattaneeseen Arbetareförbundetiin jäi noin 250 jäsentä, ja vuonna 1928 heitä oli jäljellä vain noin 80. Järjestö ja sen lehti lakkautettiin saman vuoden lopulla.
Egyptin 22. dynastia

Egyptin 22. dynastia oli muinaisessa Egyptissä noin 943–720 eaa. hallinnut dynastia. Dynastian kuninkaat olivat libyalaisia, jotka olivat asettuneet Egyptiin 20. dynastian aikoihin. Dynastia tunnetaan myös Bubastis-dynastiana, sillä sen faaraot hallitsivat Egyptiä Bubastiksesta käsin Shoshenkista alkaen.
Faaraot.
22. dynastian tunnetut faaraot:
Speedo Masters Finland

Speedo Masters Finland on lahtelainen uimaseura, joka on erikoistunut masters-uintiin. Seura perustettiin 17.9.2013 ja hyväksyttiin samana vuonna Suomen Uimaliiton jäseneksi. Vuonna 2025 seuraan kuuluu 24 jäsentä. Seura järjestää harjoitus- ja valmennustilaisuuksia, antaa tietopuolista opetusta ja toimeenpanee leirejä.
Masters-uintisaavutukset (MM- ja EM-kilpailut).
MM-kilpailut 2025 (Singapore)
EM-kilpailut 2024 (Belgrad, Serbia)
MM-kilpailut 2024 (Doha, Qatar)
EM-kilpailut 2022 (Rooma, Italia)
MM-kilpailut 2019 (Gwangju, Korea)
EM-kilpailut 2018 (Kranj, Slovenia)
EM-kilpailut 2016 (Lontoo, Englanti)
MM-kilpailut 2015 (Kazan, Venäjä)
MM-kilpailut 2014 (Montreal, Kanada)
Masters-uintiennätykset.
Maailmanennätykset, 25 metrin allas:
Euroopan ennätykset, 50 metrin allas:
Euroopan ennätykset, 25 metrin allas:
Ready to Die (The Stoogesin albumi)

Ready to Die on yhdysvaltalaisen Iggy Popin johtaman rockyhtye Iggy &amp; The Stoogesin viides ja viimeinen studioalbumi. Se julkaistiin 30. huhtikuuta 2013 levymerkillä Fat Possum Records. 
Ready to Die -albumin lupailtiin olevan jatko-osa The Stoogesin klassikkoalbumille "Raw Power" (1972), ja albumi sai ilmestyessään hyviä arvioita kriitikoilta, vaikka se ei täysin vastannut odotuksia. Sen kappaleista eniten huomiota on saanut humoristinen ”DD's”, jossa Iggy Pop laulaa rakkaudestaan naisten rintoja kohtaan. 
James Williamson palasi tällä albumilla takaisin yhtyeeseen korvaamaan vuonna 2009 kuolleen alkuperäisen kitaristin ja basistin Ron Ashetonin. Williamson on myös tuottanut levyn ja kirjoittanut Popin kanssa sen kappaleet. 
Levyn kappaleet ovat aggressiivista punk rockia, jonka vastapainona on akustiset balladit ”Unfriendly World” ja ”The Departed”, joka on omistettu Ron Ashetonin muistolle. 
Stooges hajosi pian Ready To Die -levyn jälkeisen kiertueen myötä. Yhtyeen rumpali Scott Asheton ja saksofonisti Steve Mackay kuolivat vuosina 2014 ja 2015.
Veikkausliigan kausi 2017

Veikkausliigan kausi 2017 oli Suomen jalkapallon pääsarjan Veikkausliigan 28. kausi. Kausi alkoi 5. huhtikuuta 2017 ja se päättyi 28. lokakuuta 2017. IFK Mariehamn lähti kauteen hallisevana Suomen mestarina.
Kausi 2017 pelattiin kahdentoista joukkueen kolminkertaisena sarjana. Kauden aikana ei pidetty minkäänlaista kesätaukoa, vaan maajoukkueiden leiri- ja ottelujaksoja lukuun ottamatta Veikkausliigaa pelattiin tasaisella tahdilla keväästä syksyyn. Yhteensä Veikkausliigassa pelattiin 198 ottelua kaudella 2017. Kaikki ottelut esitettiin myös suorana lähetyksenä IS Extrassa ja Ruutu+:ssa.
Menestys eurokentillä.
"Mestarien liiga:"
"Eurooppa-liiga:"
Suomen mestarijoukkueessa HJK:ssa pelanneet:.
HJKn liigapeleissä pelasivat kauden aikana seuraava pelaajat (Kausi 2017 ottelut/maalit): Anthony Annan (30/3), Sebastian Dahlström (26/3), Thomas Dähne (28/-), Aapo Halme (13/1), Ville Jalasto (20/2), Ousman Jallow (20/4), Evans Mensah (29/8), Alfredo Morelos (12/11), Faith Friday Obilor (24/2), Vincent Onovo (9/-), Hannu Patronen (15/3), Akseli Pelvas (31/14), Juha Pirinen (30/-), Demba Savage (24/6), Rafinha (31/2), Atomu Tanaka (23/3), Markus Uusitalo (12/-), Filip Valenčič (17+16/8+7) - Valenčič tuli kesken kauden PS Kemistä HJK:hon, Mosa (16/2).
Putoamiskarsinta.
"Yhteistulos 1–1. Honka voitti vierasmaaleilla ja nousi Veikkausliigaan."
Tilastot.
Maalintekijät.
16 maalia
15 maalia
14 maalia
13 maalia
12 maalia
11 maalia
Kymmenen maalia
Yhdeksän maalia
Kahdeksan maalia
Seitsemän maalia
Kuusi maalia
Syöttäjät.
12 maalisyöttöä
Yhdeksän maalisyöttöä
Kahdeksan maalisyöttöä
Seitsemän maalisyöttöä
Kuusi maalisyöttöä
Viisi maalisyöttöä
Neljä maalisyöttöä
Palkinnot.
Kauden palkitut.
Valioerotuomarikerhon vuoden 2017 herrasmiesvalinnat ovat seuraavat:
Norcia

Norcia on kunta Keski-Italiassa Umbrian hallintoalueella olevassa Perugian maakunnassa.
Kunta sijaitsee Monti Sibillinin kansallispuistossa, joka muodostettiin Marchen ja Umbrian alueille vuonna 1993.
Historia.
Antiikki.
Kaupunki sai alkunsa antiikin aikana, jolloin se tunnettiin latinankielisellä nimellä "Nursia". Se oli alun perin sabiinien kaupunki, jossa oli myös umbri- ja etruskivaikusta. Rooman vallan aikana Nursia oli "municipium".
Nursia tunnetaan Pyhän Benedictuksen (480–547), ensimmäisen suuren luostarisäännöstön perustajan, syntymäpaikkana. 
Myöhempi historia.
Langobardit tuhosivat Nursian 500-luvulla. Paikka nousi uudelleen nykyisenä Norciana myöhemmin keskiajalla.
Norcian lähellä sattui 30. lokakuuta 2016 voimakas 6,6 magnitudin maanjäristys, joka aiheutti tuhoa kaupungissa ja muun muassa Pyhän Benedictuksen basilika tuhoutui osittain.
Nähtävyydet.
Kunnan keskustassa olevan Pyhän Benedictuksen aukion ("Piazza San Benedetto") laidalla sijaitsevat tärkeimmät nähtävyydet. Näitä ovat goottilainen Pyhän Benedictuksen basilika, Santa Maria Argentean katedraali, nelisivuinen linnoitus ("La Castellina") sekä kaupungintalo ("Palazzo Comunale"). Aukion keskellä on Pyhää Benedictusta esittävä veistos.
Full Frontal with Samantha Bee

Full Frontal with Samantha Bee on yhdysvaltalainen satiirinen uutisohjelma. 
Ohjelma koostuu pääosin Samantha Been monologista ja sekä ajoittaisista reporteista ja haastatteluista. Samantha Bee toimi aikaisemmin "The Daily Shown" kirjeenvaihtajana.
"Full Frontalin" ensi-ilta oli 8. helmikuuta 2016. Ohjelmaa esittää Yhdysvalloissa TBS ja Kanadassa Comedy Network.
Samantha Bee

Samantha Bee (s. 25.10.1969) on kanadalais-yhdysvaltalainen koomikko, käsikirjoittaja, tuottaja, näyttelijä ja televisiojuontaja. Bee toimi 12 vuotta The Daily Show with Jon Stewart-uutissatiirin kirjeenvaihtaja ollen sen pitkäaikaisin vakituinen kirjeenvaihtaja. Vuodesta 2016 alkaen Bee on tehnyt nimeään kantavaa Full Frontal with Samantha Bee -uutissatiiria TBS-kanavalle.
Bee on alkujaan kanadalainen.
Ryan Carpenter

Ryan Carpenter (s. 18. tammikuuta 1991 Oviedo, Florida, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka edustaa San Jose Sharksia.
Ura.
Sioux City Musketeers varasi Carpenterin 99. pelaajana vuoden 2008 USHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2009–2010. Tällöin hän pelasi 58 ottelua tehden kymmenen maalia sekä 12 syöttöpistettä. Carpenter valittiin seuraavalla kaudella Musketeersin kapteeniksi. Hän teki 59 ottelussa tehot 13+32=45. Kolmeen pudotuspeliotteluun hän teki kaksi maalia sekä yhden syöttöpisteen.
Kahden Musketeersissa pelatun kauden jälkeen Carpenter siirtyi Bowling Greenin osavaltionyliopiston joukkueeseen. Hän pelasi 44 ottelua, joissa teki tehot 11+19=30. Carpenter valittiin toiseksi kaudeksi 2012–2013 joukkueensa kapteeniksi. 41 ottelussa syntyi 18 maalia sekä 15 syöttöpistettä. Kausi 2013–2014 oli Carpenterin viimeinen yliopistosarjassa. Hän pelasi vain 15 ottelua tehden niissä kahdeksan maalia sekä kahdeksan syöttöpistettä eli yhteensä 16 tehopistettä.
Yliopistokauden päätyttyä NHL:ään varaamaton Carpenter teki tulokassopimuksen San Jose Sharksin kanssa. Loppukauden aikana hän pelasi Sharksin AHL-farmiseura Worcester Sharksissa. Hän pelasi 12 runkosarjaottelua, joissa sai tilastoihinsa kaksi syöttöpistettä sekä neljä kahden minuutin rangaistusta. Carpenter osallistui Sharksin kautta 2014–2015 edeltäneelle harjoitusleirille. Hänet kuitenkin lähetettiin farmiin. Ensimmäisellä täydellä ammattilaiskaudellaan Carpenter pelasi Worcestershire 74 ottelua tehoin 12+22=34. Lisäksi hän pelasi neljä pudotuspeliottelua, joissa teki yhden maalin sekä kaksi syöttöpistettä.
Myös ennen kautta 2015–2016 Sharks lähetti Carpenterin AHL:n puolelle uuteen farmiseuraan San Jose Barracudaan. Carpenter ehti pelata 20 AHL-ottelua tehoin 2+16=18 ennen kuin hänet nostettiin ensimmäisen kerran urallaan NHL-kokoonpanoon 11. joulukuuta 2015. Hän debytoi liigassa seuraavana päivänä Sharksin ottelussa Minnesota Wildia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.27 minuuttia. Hänet lähetettiin debyytin jälkeen takaisin AHL:ään, jossa hän teki kauden aikana yhteensä 55 tehopistettä 66 ottelussa.
Kesällä 2016 Carpenter solmi yksivuotisen jatkosopimuksen Sharksin kanssa. Carpenter aloitti kauden 2016–2017 Sharksissa NHL:n puolella, mutta hänet lähetettiin 22. lokakuuta AHL:ään ilman, että hän ehti pelata peliäkään.
Olaus Arenius

Olaus Magni Arenius (1611 Varnum, Värmlanti, Ruotsi – 7. elokuuta 1682 Maalahti) oli ruotsalaissyntyinen Suomeen muuttanut kirkkoherra ja uskonnollinen kirjailija joka julkaisi ensimmäiset ruotsinkieliset postillat Suomessa.
Areniuksen vanhemmat olivat talonpoika Måns ja Ingeborg Larsdotter. Hän tuli vuonna 1640 Suomeen opiskelemaan vastaperustettuun Turun akatemiaan ja hänet vihittiin papiksi 1643. Arenius toimi aluksi kotisaarnaajana Turun hovioikeuden presidentti Jöns Kurckin perheessä. Hänestä tuli Maalahden kirkkoherra 1649 ja hän oli tässä virassa kuolemaansa saakka.
Arenius julkaisi pääosin omalla kustannuksellaan kolme saarnakokoelmaa sekä yksittäisiä rukouspäivä- ja ruumissaarnoja.
Persialainen puutarha

Persialainen puutarha on vuonna 2011 luotu Unescon maailmanperintökohde, johon kuuluu yhdeksän klassista puutarhaa eri puolilla nykyistä Irania. Ne noudattavat Kyyros II Suuren ajalta peräisin olevia suunnitteluperiaatteita. Kaikki puutarhat on jaettu neljään osaan, jotka kuvaavat zarathustralaisuuden neljää elementtiä (taivas, maa, vesi, kasvit) ja vedellä on niissä keskeinen osa sekä maiseman elementtinä että kasvien kastelussa. Puutarhoissa on myös erilaisia rakennelmia, huvimajoja ja muureja. Ne ovat vaikuttaneet puutarhasuunnitteluun Intiassa ja Espanjassa asti.
Puutarhat ovat
O’G3NE

O’G3NE on alankomaalainen kolmesta siskoksesta koostuva yhtye. Se edusti Alankomaita vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Lights and Shadows". Yhtye toimi vuodesta 2007 vuoteen 2014 nimellä "Lisa, Amy and Shelley".
Vuonna 2007 yhtye edusti Alankomaita vuoden 2007 Lasten Eurovision laulukilpailussa laululla "Adem in, Adem uit" (). Vuonna 2014 he voittivat "The Voice of Hollandin" viidennen tuotantokauden.
Jäsenet.
Yhtyeen muodostavat kolme siskoa: Lisa, Amy ja Shelley, joista Amy ja Shelley ovat kaksoset.
Sanya-Fenghuangin kansainvälinen lentoasema

Sanya-Fenghuangin kansainvälinen lentoasema () sijaitsee Kiinan eteläisimmän maakunnan Hainanin Sanyan kaupungissa. Matka Sanyan keskustaan on noin 14 kilometriä.
Vuonna 2015 se oli Kiinan 18. vilkkain lentoasema yli 16 miljoonalla matkustajalla.
Narrien illat

Narrien illat on Tapio Suomisen ohjaama elokuva vuodelta 1970. Elokuva seuraa pop-laulaja Markku Suomisen alkoholinhuuruista keikkaelämää. Puolidokumentaarisen satiirin pääosassa on ohjaajan veli Markku Suominen.
Juuri toimintansa aloittanut Suomen elokuvasäätiö teki kesäkuussa 1970 ensimmäiset tuotantotukipäätöksensä. Tuen saajia oli kolme, ja suurimman tukisumman kohteeksi valittiin "Narrien illat". Elokuva oli vuonna 1967 perustetun, mainoselokuviin erikoistuneen Markfilmi Oy:n ensimmäinen näytelmäelokuva. Yhtiön pääomistaja ja toimitusjohtaja oli pitkän linjan elokuvamies Pentti Lintonen. Elokuva sai nimensä Kari Kuuvan säveltämästä ja sanoittamasta laulusta.
Valtion elokuvatarkastamo määräsi "Narrien illat" sen ”huonon sisällön” vuoksi 30 prosentin rangaistusveroluokkaan ensimmäisenä elokuvana 13 vuoteen; edellinen oli Eino Ritarin ohjaama "Kylä" vuodelta 1957. Tuottajan valitettua elokuvatarkastamon päätöksestä vero aleni kymmeneen prosenttiin. "Narrien illat" herätti runsaasti keskustelua niin sisältönsä ja tyylinsä kuin elokuvatarkastamon päätöksenkin vuoksi. Kriitikkojen mielestä elokuva oli teknisesti epätasainen ja suttuinen, ja monissa kohdin juoni tuntui junnaavan paikallaan. Yleisömenestys jäi alle 20 000 katsojan, esitystuottoja kertyi vain 25 600 markkaa, ja tappiot olivat yli 134 000 markkaa, vaikka elokuvasäätiön tuotantotukikin muutettaisiin avustukseksi. "Narrien illat" jäi Markfilmi Oy:n ainoaksi pitkäksi elokuvaksi, ja Tapio Suomisen uralle elokuvaohjaajana tuli lähes kymmenen vuoden tauko. Elokuva on esitetty televisiossa kahdesti. Fyysisenä kopiona elokuvaa ei ole ikinä julkaistu.
Elokuvassa kuultavat kappaleet julkaistiin Finnlevyn tuottamalla soundtrack-albumilla "Narrien illat" (Rytmi RILP-7076) lukuun ottamatta viidettä kappaletta ”Jeesus on kuin sumulyhty”.
Jalo Lesche

Jalo Lesche (11. huhtikuuta 1885 Helsinki – 20. lokakuuta 1957) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki pitkän uran Suomen ruotsinkielisen teatteritaiteen parissa.
Elämä ja ura.
Jalo Leschen vanhemmat olivat tehtailija Frans Theodor Lesche ja Elisabeth Fonselius. Lesche aloitti teatteriuransa Kansanteatterissa vuonna 1903 ja hän kävi Kansanteatterin oppilaskoulun. Uransa alussa hän oli mukana useilla teatterikiertueilla. Ruotsalaisessa Teatterissa Lesche aloitti vuonna 1914 ja työskenteli siellä näyttelijänä ja järjestäjänä yli neljäkymmentä vuotta.
Leschen rooleja olivat muun muassa Sakeri Aleksis Kiven klassikossa "Nummisuutarit" ja miekkailumestari Molièren näytelmässä "Porvari aatelismiehenä". Ludvig Holbergin näytelmässä "Jeppe Niilonpoika" Lesche teki Jakobin roolin.
Teatteriuransa ohella Lesche näytteli sivurooleja muutamissa mykkäelokuvissa, joista useimmat ovat kadonneet. Jälkipolville säilyneessä teoksessa "Rautakylän vanha parooni" (1923) Lesche näyttelee renkiä.
Lesche sai Pro Finlandia -mitalin 1955.
Jalo Leschen puoliso oli Hilma Lesche. Heidän tyttärensä oli pikaluistelija ja maailmanmestari Verné Lesche.
Venäjän tasavallan väliaikainen neuvosto

 
Venäjän tasavallan väliaikainen neuvosto (, "Vremennyi sovet Rossijskoi respubliki") eli Esiparlamentti ("predparlament") oli Venäjän väliaikaisen hallituksen lokakuussa 1917 asettama edustajakokous, jonka oli tarkoitus toimia tilapäisenä parlamentin korvaajana siihen asti kunnes Venäjän perustuslakia säätävä kansalliskokous aloittaisi toimintansa.
Koska helmikuun vallankumouksen jälkeen nimitetyn väliaikaisen hallituksen legitimiteetti kärsi parlamentin puuttumisesta, pääministeri Aleksandr Kerenski päätti 27. syyskuuta 1917 kutsua koolle niin sanotun demokraattisen kokouksen ("Demokratitšeskoje sovještšanije"), johon kutsuttiin vasemmistolaisten puolueiden ja järjestöjen edustajia. Kokous oli riitaisa eikä antanut yhtenäistä tukea Kerenskin hallitukselle. Demokraattinen kokous päätti 3. lokakuuta (20. syyskuuta) neuvoa-antavan edustuslaitoksen perustamisesta parlamentin korvikkeeksi perustuslakia säätävää kansalliskokousta odoteltaessa. Esiparlamentti asetettiin virallisesti 15. (2.) lokakuuta ja se kokoontui ensimmäisen kerran 20. (7.) lokakuuta. Sen istunnot pidettiin Mariinskin palatsissa Pietarissa ja ne olivat osin julkisia, osin suljettuja. Esiparlamenttiin kuului 555 jäsentä, jotka edustivat keskustan ja vasemmiston puolueita sekä elinkeinoelämän intressiryhmiä. Puhemieheksi valittiin sosialistivallankumouksellisia edustanut Nikolai Avksentjev.
Esiparlamentin arvovalta jäi heikoksi, sillä pääministeri Kerenski ei katsonut olevansa sille vastuussa ja sivuutti halutessaan sen päätökset. Lisäksi vallankumouksellista vasemmistoa edustaneet bolševikit erosivat esiparlamentista jo sen ensimmäisenä istuntopäivänä. Menševikit ja vasemmistososialistivallankumoukselliset saivat masinoitua esiparlamentissa 6. marraskuuta (24. lokakuuta) maanjako- ja aselepovaatimuksia koskeneen äänestyksen, jonka tulos tulkittiin epäluottamuslauseeksi Kerenskin hallitukselle. Bolševikit kuitenkin ottivat vallan jo seuraavana päivänä.
Bank of New York Mellon

Bank of New York Mellon eli The Bank of New York Mellon Corp. tai BNY Mellon on suuri, vuonna 1784 Alexander Hamiltonin perustaman Bank of New Yorkin perintöä jatkava yhdysvaltalainen pankki. Nykyisen nimensä pankki otti käyttöön 1. heinäkuuta 2007, jolloin Bank of New York ja Mellon Financial Corporation yhdistyivät. Yhtiön kotipaikka on New York, Yhdysvaltain New Yorkin osavaltio.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla Bank of New York Mellon oli vuonna 2016 sijalla 161. Pankin markkina-arvo oli 44,2 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 15,43 miljardia USD (2015). Vuoden 2015 lopussa henkilökuntaan kuului oli 51 200 ihmistä.
Taseensa perusteella (393,78 mrd. USD) Bank of New York Mellon luokiteltiin vuonna 2016 maailman 60. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi (edellisvuonna sijalla 62). Maailmanlaajuisten rahoitusmarkkinoiden vakautta seuraavan Financial Stability Boardin loppuvuoden 2015 listalla pankki luetellaan kuitenkin yhtenä maailman 30 keskeisimmistä pankista (G-SIBs, maailmanlaajuisesti systemaattisesti tärkeät pankit).
Jean Silva

Jean Carlo Generoso da Silva (s. 13. tammikuuta 1990) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Silva on edustanut kotimaassaan Brasiliassa Alagoinhas Atlético Clubea, Bangladeshissa Abahani Krira Chakraa ja Maltalla Birzebbuga St. Petersiä sekä Melitaa.
Keväällä 2015 Silva siirtyi Suomeen pelaten kauden aikana Kakkosta ensin Karjaan BK-46:ssä, sitten Tammisaaren ESC:ssä ja kauden lopulla Espoon FC Hongassa. Kaudella 2016 Silva jatkoi FC Hongassa ja oli nostamassa seuraa Ykköseen. Silvan rooli oli keskeinen. Hän voitti lohkonsa maalikuninkuuden 22 maalilla, joka oli Kakkosen kaikkien lohkojen suurin maalimäärä kaudella 2016. Lisäksi kanssapelaajat valitsivat hänet lohkonsa parhaaksi pelaajaksi kaudella 2016.
Uraanitetrafluoridi

Uraanitetrafluoridi (myös "uraani(IV)fluoridi") on uraanin epäorgaaninen yhdiste fluorin kanssa, jossa uraani esiintyy hapetusluvuilla +IV. Se on eräs uraanin fluorideista, ja sen rakennekaava on UF4. Se on kidejärjestelmältään monokliininen kiinteä, kiteinen aine ja väriltään vihreää. Sitä on joskus kutsuttu ydinvoimateollisuudessa triviaalinimellä "vihreä suola". Uraanitetrafluoridia on suunniteltu käytettäväksi polttoaineena sulasuolareaktoreissa, koska sen valmistaminen ei vaadi uraanin väkevöintiä isotooppirikastuksella.
UF4 on yleensä välituote kun uraaniheksafluoridia UF6 muutetaan uraanin oksideiksi (U3O8 tai UO2) uraanirikastetta (ns. "yellow cake") tai uraanimetallia valmistettaessa. UF4 voidaan pelkistää magnesiumilla tai kalsiumilla metalliseksi uraaniksi. Uraanitetrafluoridia muodostuu kun UF6 reagoi vetykaasun kanssa, tai vetyfluoridin reaktiolla uraanidioksidin kanssa. UF4 ei ole yhtä stabiilia kuin uraanin oksidit ja reagoi hitaasti ilman kosteuden kanssa hajoten takaisin uraanidioksidiksi ja vetyfluoridiksi. Koska vetyfluoridi on voimakkaasti korrosoiva aine, uraanitetrafluoridi ei sovellu uraanin pitkäaikaisen säilytyksen muodoksi.
Kuten kaikki uraanin suolat, uraanitetrafluoridi on myrkyllistä ja terveydelle haitallista nieltynä, hengitettynä tai ihokontaktin kautta.
Trolls

Trolls on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka ovat ohjanneet Mike Mitchell ja Walt Dohrn. Se ilmestyi elokuvateattereihin Yhdysvalloissa 4. marraskuuta 2016. Elokuvan tunnuskappaleena on Justin Timberlaken ”Can't Stop the Feeling!”. "Trolls" perustuu suosittuihin lastenleluihin.
Elokuvassa kaksi täysin erilaista trollia lyöttäytyy yhteen pelastaakseen kansansa trolleja syöviltä olennoilta.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä ilmeisesti oheistuotemyyntiä edistämään tehty elokuva on täysin yhdentekevä rutiinianimaatio, jonka iso budjetti näkyy pikkutarkassa animoinnissa mutta ei enää umpikaavamaisen tarinan tasolla. Teatterien sijaan "Trolls" oli hänestä voinut aivan hyvin ilmestyä dvd:llä tai lastenohjelmien kaapelikanavalla.
Arttu Heikkinen

Arttu Heikkinen (s. 5. maaliskuuta 1993 Kuhmo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Pelicansissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Jatkoaika.com -sivusto on luonnehtinut Heikkistä fyysiseksi energiahyökkääjäksi, joka tekee tilaa ketjukavereilleen.
Ura.
Seuraura.
Heikkinen on Kuhmon Kivan kasvatti. Hän siirtyi kesken kauden 2007–2008 jo kaksi vuotta alaikäisenä Sotkamon Kiekon B-nuoriin. Kaudeksi 2008–2009 15-vuotias Heikkinen siirtyi Oulun Kärppien C-nuoriin. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän voitti B-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2011–2012 Heikkinen debytoi miesten peleissä pelattuaan Kärppien A-nuorista kaksi ottelua lainalla Suomi-sarjajoukkue JHT Kalajoessa. Kaudella 2012–2013 hän oli pudotuspeleissä Kärppien paras pistemies Saku Mäenalasen ja Joona Vareksen kanssa tehoilla 2+5=7.
Kaudeksi 2013–2014 Heikkinen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hänen tulokaskautensa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 11+17=28 ja yhdeksässä playoff-ottelussa neljä maalia. Heikkinen voitti runkosarjassa Hokin sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Hänet valittiin Mestiksen joulukuun 2013 kuukauden tulokaspelaajaksi. Kaudeksi 2014–2015 Heikkinen siirtyi päävalmentaja Petri Mattilan vanavedessä KooKoon riveihin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa.
Heikkinen siirtyi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Heinolan Peliittoihin. Hänen kautensa jäi loukkaantumisten vuoksi kuitenkin vain 20 ottelun mittaiseksi. Kaudella 2016–2017 Heikkinen debytoi myös Peliittojen yhteistyöjoukkue Pelicansissa, SM-liigassa. Hän teki liigadebyyttinsä 29. lokakuuta 2016 Tampereen Ilvestä vastaan. Heikkinen sai ottelussa jääaikaa 7.51 minuuttia. Hän teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin ensimmäisellä laukauksellaan. Heikkinen vakiinnutti paikkansa Pelicansissa ja siirtotakarajalla hänen kerrottiin jäävän loppukaudeksi joukkueen vahvuuteen. Heikkisen tulokaskausi SM-liigassa toi 43 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 3+2=5. Helmikuussa 2017 Heikkinen teki Pelicansin kanssa kevääseen 2018 ulottuvan ja yhden optiovuoden sisältävän SM-liigasopimuksen.
Kaudella 2017–2018 Heikkinen pelasi loukkaantumisen vuoksi runkosarjassa vain 22 ottelua.
Maajoukkueura.
Heikkinen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010, jolloin Heikkinen voitti Suomen sisäisen syöttöpörssin neljällä syöttöpisteellään. Hän on toiminut myös alle 17-vuotiaiden maajoukkueen varakapteenina. Yhteensä Heikkinen on pelannut neljä nuorten ja 27 poikien maaottelua.
Seppo Räisänen

Seppo Kullervo Räisänen (4. marraskuuta 1931 Mikkeli – 16. huhtikuuta 2013 Jyväskylä) oli suomalainen kenraalimajuri. 
Räisäsen vanhemmat olivat kapteeni Eetu Räisänen ja Irja Paasonen. Hän oli vuodesta 1954 naimisissa rehtori Pirkko Mirjam Liikasen kanssa. Räisänen suoritti Kadettikoulun 1954 ja Sotakorkeakoulun 1965. Hän toimi Pioneerirykmentin, 6. Prikaatin ja Uudenmaan rakuunapataljoonan joukkueenjohtajana 1954–1958, Pioneerirykmentin aliupseerikoulun johtajana 1958–1961 ja toimistoupseerina 1965–1966, Reserviupseerikoulun komppanianpäällikkönä 1961–1963, Sisä-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistopäällikkönä 1966-1970 ja sotilasläänin komentajana 1986–1991, Pääesikunnan operatiivisen toimiston toimistoesiupseerina 1970–1973, maanpuolustuskurssien johtajan apulaisena 1973–1977 ja johtajana 1982–1986, Kymen pioneeripataljoonan komentajana 1977–1978 ja puolustusneuvoston yleissihteerinä 1978–1982. Puolustuslaitoskomitean pääsihteerinä ja asiantuntijana Räisänen oli työskennellyt jo 1971–1976, parlamentaarisen valmiuslainsäädäntökomitean asiantuntija hän oli 1978–1978 ja parlamentaarisen väestönsuojelukomitean asiantuntija 1981–1983.
Eläkkeelle jäätyään Räisänen toimi vapaaehtoisen maanpuolustuskoulutusjärjestelmän kehittämiseksi koulutustarkastajana, samoin kuin osallistui veteraani- ja maanpuolustustoimintaan.
Räisänen ylennettiin aliluutnantiksi 1952, vänrikiksi 1954, luutnantiksi 1955, yliluutnantiksi 1958, kapteeniksi 1961, majuriksi 1966, everstiluutnantiksi 1972, everstiksi 1978 ja kenraalimajuriksi 1986.
VIAF

VIAF tai VIAF-tunniste () on kansainvälisesti sovittu tunnistenumero henkilötietojen kuvailutiedostolle. VIAF-tunnisteen avulla yhdistetään saman henkilön erilaiset tekijätiedot eli erilaiset nimimuodot ja julkisesti varmennettavissa olevat salanimet toisiinsa. Tunnisteen avulla myös samannimiset henkilöt voidaan erottaa toisistaan. VIAF-nimiauktorisointipalvelua isännöi yhdysvaltalainen Online Computer Library Center (OCLC), joka yhteistyökirjastojensa kanssa ylläpitää myös kirjastoalan WorldCat-yhteisluetteloa.
VIAF-tunnisteen luomiseksi perustetusta Yhdysvaltojen ja Saksan kirjastoalojen välisestä yhteistyöhankkeesta tiedotettiin vuonna 2003. Kattavampi kuvaus hankkeesta julkaistiin kansainvälisessä kirjastoalan kokouksessa vuonna 2006.
Syyskuun 2016 alussa VIAF-luokittelussa mukana olevat organisaatiot.
Syyskuun 2016 alkupuolella osallistumisestaan VIAF-tunnisteen käyttöön olivat kertoneet seuraavat kansalliskirjastot ja muut tahot (VIAF-organisaatiot):
Lisäksi Japanin NII on ottanut VIAF-tunnisteen testikäyttöön. Myös Suomessa on selvitetty osallistumista, mutta ainakaan syksyllä 2016 Kansalliskirjasto ei ollut vielä liittynyt VIAF-organisaatioiden joukkoon.
Ussita

Ussita on kunta Italiassa Marchen alueella olevassa Maceratan maakunnassa. Kunnassa on runsaat 400 asukasta.
Maantiede.
Ussita sijaitsee Monti Sibillinin kansallispuistossa Val di Panicon laaksossa Monte Boven vuoren juurella. Ussita on suosittua vapaa-ajanviettoaluetta ympäri vuoden. 
Kaksi voimakasta maanjäristystä, joista voimakkaampi oli 6,0 magnitudia, tuhosi Ussitan rakennuksia 26. lokakuuta 2016. Järistyksestä selvittiin kuitenkin ilman kuolonuhreja.
Henrich Jönsinpoika Teetgren

Henrich (Henrik) Jönsinpoika Teetgren (k. huhtikuussa 1628 Viipuri) oli suomalainen Viipurissa asunut kirjuri, kääntäjä ja käskynhaltija. 
Teetgren toimi vuonna 1592 kamarikirjurina Viipurissa. Hän sai tädiltään Margareta Mattsdotterilta testamentin kautta 1592 ja 1599 maatiloja Viipurin pitäjästä. Teetgren osallistui venäläisten kanssa käytyihin neuvotteluihin ja Inkerin ja Novgorodin läänin välisen rajan rajakatselmuksiin. Hän toimi viimeksi Viipurin käskynhaltijana. Teetgren tunnetaan siitä, että hän käänsi ruotsin kielelle vuonna 1607 "Lex Politica Dei" -teoksen, joka oli ensimmäinen juridiikan alalta ilmestynyt ruotsinkielinen kirja. Kirjaan kootut raamatunkohdat liitettiin mukaan kuningas Kaarle IX:n vuonna 1608 painattamaan kuningas Kristofferin maanlain painokseen, ja niiden vaikutuksesta Ruotsin oikeuskäytäntö muuttui ankarammaksi.
Teetgren oli toisen kerran naimisissa Turun pormestarin Peter Plagmanin tyttären Barbara Plagmanin (k. 1671) kanssa. Teetgrenin poika Jöns Henriksson Teetgren (k. 1667) toimi Narvan maakanslian sihteerinä, ja hänet aateloitiin 1652. Teetgrenin suku sammui mieskannalta, kun majuri Evert Teodor Alexander Teetgren (1833–1882) kuoli lapsettomana Pietarissa.
Komutš

Perustuslakia säätävän yleisvenäläisen kansalliskokouksen jäsenten komitea (, "Komitet tšlenov Vserossijskogo Utšreditelnogo sobranija") eli Komutš (Комуч) oli Venäjän sisällissodan alkuvaiheessa Samarassa 8. kesäkuuta 1918 perustettu vastavallankumouksellinen hallitus, joka julistautui Venäjän lailliseksi hallitukseksi bolševikkien kansankomissaarien neuvoston sijasta.
Komutšin perustivat sosialistivallankumoukselliset, jotka olivat olleet enemmistönä syksyllä 1917 valitussa ja bolševikkien tammikuussa 1918 hajottamassa perustuslakia säätävässä kansalliskokouksessa. Komitean oli nimensä mukaisesti tarkoitus edustaa perustuslakia säätävää kansalliskokousta kunnes se saataisiin uudelleen koolle. Se perustettiin Samaraan, jonka sosialistivallankumouksellisia tukeva Tšekkoslovakian legioona oli juuri vallannut bolševikeilta. Aluksi komiteassa oli vain viisi jäsentä ja sen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi melko tuntematon Vladimir Volski. Komiteaan liittyi kesän ja syksyn aikana lisää edustajia ja syyskuussa 1918 sen jäsenmäärä oli jo 97. Komutš perusti oman kansanarmeijan ja hallitsi muutaman kuukauden ajan laajaa aluetta keskisellä Venäjällä. Laajimillaan sen alaisuudessa olivat koko Samaran ja Ufan kuvernementit sekä suuria osia Saratovin, Simbirskin, Kazanin ja Vjatkan alueista.
Koko Venäjän laillisena hallituksena esiintynyt Komutš julisti uudelleen voimaan bolševikkien kumoamia kansalaisvapauksia ja palautti takavarikoidut maat talonpojille. Se näyttäytyi edistyksellisempänä ja radikaalimpana kuin myöhemmät valkoisten hallitukset Venäjällä ja jopa käytti tunnuksenaan punalippua. Vaikka Komutš esiintyi perustuslakia säätävän kansalliskokouksen nimissä, itse kansalliskokousta ei kutsuttu uudelleen koolle eikä sen puhemiehelle Viktor Tšernoville annettu valtaa, vaikka hän saapuikin Samaraan. Menševikkien puoluejohto kieltäytyi antamasta avointa tukea Komutšille, mutta puolueen keskuskomitean jäsen Ivan Maiski liittyi siihen omin lupinensa.
Komutš lähetti edustajia Ufassa syyskuussa 1918 järjestettyyn valtakunnankokoukseen, jossa se yhdisti voimansa kahden valkoisten Siperiaan perustaman väliaikaishallituksen kanssa ja ne perustivat yleisvenäläisen väliaikaisen hallituksen eli niin sanotun Omskin hallituksen. Komutš käytännössä menetti asemansa tälle selvästi konservatiivisemmalle hallitukselle, mitä monet sosialistivallankumouksellisista pitivät puolueen linjan pettämisenä. Komutšin oma armeija oli tuossa vaiheessa jo perääntymässä ja sen pääkaupunki Samara joutui takaisin puna-armeijalle 7. lokakuuta. Valkoisen armeijan komentaja, amiraali Aleksandr Koltšak syrjäytti sekä yleisvenäläisen väliaikaisen hallituksen että Komutšin ja vangitsi niiden johtajat kaapatessaan vallan Omskissa 18. marraskuuta 1918. Komutš lakkautettiin virallisesti 3. joulukuuta. Osa Komutšin johdosta siirtyi sisällissodan myöhemmässä vaiheessa puna-armeijan puolelle, koska he vastustivat Koltšakia ja tämän taustavoimia vielä jyrkemmin kuin bolševismia.