tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Valakia

Valakia (; ) oli historiallinen ruhtinaskunta nykyisen Romanian eteläosassa 1200-luvun lopulta vuoteen 1859. Ruhtinaskuntaa hallittiin aluksi Târgoviștesta, kunnes ruhtinas Gheorghe Ghika siirsi vuonna 1659 pääkaupungin Bukarestiin.
Nykyisin Valakia luetaan yhdeksi Romanian historiallisista alueista. Maantieteellisesti se rajoittuu etelässä, lännessä ja idässä Tonavaan sekä pohjoisessa Etelä-Karpaatteihin. Oltjoki jakaa Valakian kahteen osaan, Munteniaan eli Isoon-Valakiaan idässä ja Olteniaan eli Vähään-Valakiaan lännessä.
Historia.
900-luvulla Bysantin, slaavien ja madjaarien lähteet mainitsevat romanialaisten muodostamista valtakunnista alueella: ensimmäisenä Transilvaniassa, sitten Karpaattien itä- ja eteläpuolella. Puolalaisten, unkarilaisten ja tataarien heikentyessä 1300-luvulla syntyi useita romanialaisten valtakuntia. Valakian perustaminen lasketaan perinteisesti vuoteen 1290, jolloin Radu Negru ylitti Transilvanian Alpit ja asettui Câmpulungiin. Ruhtinaskuntaa hallitsi aluksi Unkari, kunnes Basarab I voitti Unkarin Kaarle Robertin 1330. Moldavia syntyi Bogdan I:n hallitsemana noin 1359.
1300-luvun toisella puoliskolla Osmanien valtakunta laajentui Euroopan puolelle 1353 ja saavutti Tonavan etelärannan 1396. Ruhtinaskunnat taistelivat osmaneja vastaan yksin tai liitossa muiden kristittyjen kanssa, mutteivät keskenään. Valakian Mircea Vanha (1386–1418) ja Vlad III (1456–1462), Moldavian Tapani III Suuri (1457–1504) ja Transilvanian ruhtinas János Hunyadi () estivät osmanien vallan laajenemisen Keski-Eurooppaan.
Kun koko Balkan oli osmanien vallassa ja Konstantinopoli kukistunut Mehmed II:lle 1453, romanialaisten ruhtinaskunnat joutuivat alistumaan Osmanien valtakunnan herruuteen kolmeksi vuosisadaksi. Mikael Rohkea yhdisti 1600-luvulla kolme ruhtinaskuntaa lyhyeksi ajaksi, muttei saavuttanut itsenäisyyttä. Turkkilaisille maksetut verot sallivat Valakian ja Moldavian kuitenkin säilyä itsenäisinä.
Vuoden 1716 jälkeen turkkilaiset eivät enää valinneet Valakian ruhtinasta paikallisesta ruhtinassuvusta, vaan alkoivat nimittää hallitsijaksi Konstantinopolin kreikkalaisten mahtisukujen jäseniä, ns. fanariootteja. Venäjän keisarikunnan vaikutus Valakiassa kasvoi 1700-luvulla, ja 1774 ruhtinaskunta asetettiin Venäjän suojelukseen, vaikka se tunnusti edelleen turkkilaisten ylivallan.
Vuoden 1821 kansannousun jälkeen turkkilaiset päättivät fanarioottivallan ja Venäjän johdolla suorittaa poliittisia uudistuksia, kuten 1831 perustuslain, Règlement Organiquen. Turkkilaisten kauppamonopoli purettiin ja maanomistajaylimystön kauppa lännen kanssa lisääntyi talonpoikien kustannuksella. Maaorjuus lakkautettiin lopullisesti 1864. Länsivallat päättivät Venäjän suojeluksen Krimin sodan jälkeen 1856.
Vuonna 1859 Moldavian ja Valakian kansalliskokoukset valitsivat kasvavan kansallistunteen siivittämänä Alexandru Ioan Cuzan molempien ruhtinaskuntien yhteiseksi hallitsijaksi, mikä johti seuraavien vuosien aikana Romanian valtion syntyyn. Romania sai itsenäisyyden Osmanien valtakunnasta 1878.
Sotilaskoti

Sotilaskoti (armeijaslangilla "sotku" tai "sode") on varuskunta-alueella toimiva kahvila, jossa on myös kioskitoimintaa. Sotilaskotien asiakkaat ovat pääasiassa varusmiehet ja heidän läheisensä, kantahenkilöstöön kuuluvat upseerit, aliupseerit, sotilasammattihenkilöt, siviilit sekä kertausharjoituksiin osallistuvat reserviläiset.
Sotilaskotien toimintaa ylläpitää 4 800 vapaaehtoista ja 170 palkattua työntekijää. Kattojärjestö Sotilaskotiliiton alla toimii 36 paikallisyhdistystä.
Toiminta.
Sotilaskoteja pyörittävät sotilaskotiyhdistykset suurimmaksi osaksi vapaaehtoisvoimin. Vapaaehtoisten "vihreiden sisarten" ansiosta sotilaskotien hinnat ovat edullisia. Sotilaskodit ovat kuuluisia munkeistaan ja muista leivonnaisista. Sotilaskodeissa on televisio, tietokoneita internetyhteyksineen ja kirjasto. Kodeissa ei ole ostopakkoa, vaan sen tarkoitus on tarjota varusmiehille kodinomainen ympäristö, missä viettää vapaa-aikaansa. Puolustusvoimat ja Rajavartiolaitos tukevat toimintaa tarjoamalla sotilaskotikiinteistöt yhdistyksen käyttöön perimättä tilavuokraa.
Sotaharjoituksissa ja maastoleireillä kiertävät sotilaskotiautot, joista myydään kahvia, makeisia ja leivonnaisia. Autot ovat usein mukana myös messuilla, joissa Puolustusvoimilla on osasto. Sotilaskotiyhdistykset pitävät myös leirisotilaskoteja isoilla harjoitusalueilla, kuten Pahkajärven, Pohjankankaan ja Rovajärven ampuma-alueilla.
Sotilaskotiyhdistykset ja niiden kattojärjestö Sotilaskotiliitto tukevat varusmiesten urheiluharrastuksia esimerkiksi lahjoittamalla liikuntavarusteita tai järjestämällä liikunnallisia tapahtumia.
Historia.
Suomen ensimmäisen sotilaskodin avasi Helsingin NMKY 15. huhtikuuta 1918. Helsingin NMKY:n Sotilaskotityö päättyi vuonna 2004 Santahaminassa. Myös Pelastusarmeija kuuluu sotilaskotityön historiaan. Sen ensimmäinen sotilaskoti aloitti toimintansa vuonna 1919 Terijoen Rajavartiopataljoonassa Tyrisevällä. Sisällissodassa joukkojen mukana olleet naiset aloittivat sotilaskotityön myös syksyllä 1918.
Sotilaskotiliitto perustettiin 1921 (aluksi nimenä oli Suomen Sotilaskotiliitto) ja sen ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Katri Bergholm. Liiton nykyinen puheenjohtaja on Kirsi Patrikainen.
Mont Blanc

Mont Blanc (), joka tunnetaan myös nimellä ”La Dame Blanche”, on Alppien korkein huippu (4 810,90 m). Se sijaitsee Italian ja Ranskan rajalla. 
Maantiede.
Huippu on osa suurempaa Mont Blancin massiivia, joka käsittää useita 4 000 metrin korkeuden ylittäviä huippuja.
Mont Blancin korkeus vaihtelee huipulla olevan jääpeitteen paksuuden mukaan, joka saattaa ajoittain olla jopa 23 metriä. Syyskuussa 2007 Mont Blancin korkeudeksi mitattiin 4 810,90 metriä.
Nouseminen.
Ranskan puolella Mont Blancille pääsee nousemaan Chamonix’n hiihtokeskuksesta. Italian puolella lähin keskus on Courmayeur. Suosittu näköala Mont Blancille ja muualle Mont Blancin massiiviin sijaitsee Aiguille du Midin huipulla (3 842 m), jonne pääsee köysihissillä joko Chamonix’sta tai Italian puoleiselta Punta Helbronnerin (3 462 m) huipulta, jonne taas nousee köysihissi Courmayeurin La Palud’sta.
Ensimmäisen kerran Mont Blancin huipulle kiipesivät Jacques Balmat ja Michel Paccard 8. elokuuta 1786. Ensimmäisenä naisena huipulle nousi Marie Paradis vuonna 1808.
Vuonna 1965 valmistunut 11,6 kilometriä pitkä Mont Blancin tunneli kulkee vuoren alla Courmayeurin ja Chamonix’n välissä ja on yksi tärkeimmistä kulkureiteistä Alppien välisessä liikenteessä.
Onnettomuuksia.
Mont Blanc on monentasoisten kiipeilijöiden suosiossa, vuositttain sinne yrittää 20 000 kiipeilijää. Ranskalaiset ovat laskeneet että kiipeilykauden aikana tehdään keskimäärin 770 pelastusoperaatiota. Kuolleiden määristä on erilaisia arvioita, suurimmilaan puhutaan Mont Blancin massiivilla yhteensä sadasta kuolleesta vuosittain.
Mont Blancilla on tapahtunut kaksi tuhoisaa lento-onnettomuutta: Air Indian lento 245 vuonna 1950 ja Air Indian lento 101 1966.
Vuonna 1999 Mont Blancin tunnelin tulipalossa kuoli 39 ihmistä.
AIM-120 AMRAAM

AIM-120 AMRAAM () on yhdysvaltalainen keskimatkan ilmataisteluohjus.
AMRAAM on uuden sukupolven tutkahakuinen jokasään ohjus, joka on otettu käyttöön syyskuussa 1991. AMRAAM kehitettiin korvaamaan AIM-7 Sparrow -ohjus ja mitoitettiin tästä syystä sopimaan Sparrow’n laukaisulaitteeseen.
AIM-120 AMRAAMissa on kehittynyt kaksivaiheinen tutkajärjestelmä. Välittömästi ennen ampumista ohjus saa ampuvan koneen tutkalta tiedot maalin sijainnista, suunnasta ja nopeudesta. Ohjus lentää saamiensa tietojen perusteella kohti laskettua kohtauspistettä inertiaohjausjärjestelmänsä avustamana. Lennon aikana ohjukselle välitetään datalinkin välityksellä maalin liikkeitä koskevia tietoja, joiden perusteella se korjaa kurssiaan. Kun ohjus on riittävän lähellä maalia, sen oma tutka kytkeytyy toimintaan. Tästä eteenpäin ohjautuminen tapahtuu aktiivisena tutkaohjautumisena.
Jos maali on lähellä, ohjus voidaan ampua myös pelkästään aktiivisesti tutkaohjautuvana ohjuksen oman tutkan osoittamaan maaliin.
Järjestelmä mahdollistaa usean ohjuksen samanaikaisen laukaisun. Jos ohjusta häiritään, se voi hakeutua häirintälähettimeen. Suomen ilmavoimien Hornet-hävittäjän tutka voi ohjata samanaikaisesti kahdeksaa ohjusta. Järjestelmästä käytetään toisinaan sotilasslanginimitystä ”ammu ja unohda” (engl. "fire-and-forget").
Ohjuksen viimeisimmässä versiossa D on kaksisuuntainen yhteys. Sen avulla ohjukselle on sen matkalennon aikana mahdollista antaa tieto uudesta maalista. Maalinosoituksen voi tehdä myös muulta kuin ohjuksen laukaisseelta koneelta.
Ohjusta kehitettäessä ongelmana oli tutkan laitteistojen tuottama hukkalämpö. Osittain ongelma ratkaistiin kehittämällä ohjuksen maatestausmenetelmät nopeiksi lämmönmuodostuksen minimoimikseksi. Tutkan käyttöaika on edelleen rajattu noin 60 sekuntiin ennen lähetinosan palamista.
Yhdysvalloissa yritettiin kehittää kahteenkin otteeseen pinnasta laukaistava AMRAAMiin perustuvaa ilmatorjuntajärjestelmää. Yhdysvaltain merijalkaväen järjestelmän nimi oli CLAWS (Complementary Low Altitude Weapons System) ja sillä oli tarkoitus täydentää olkapäältä ammuttavien Stinger-ilmatorjuntaohjusten torjuntakykyä. Yhdysvaltain armeija puolestaan kehitti HMMWV-maastoauton alustalle rakennettavaa SLAMRAAM-järjestelmää, joka tunnettiin myös nimellä HUMRAAM.
Tämä peruutettiin lopullisesti vuonna 2011.
AIM-120 AMRAAM -ohjusta käytetään myös norjalaisessa NASAMS-ilmatorjuntaohjusjärjestelmässä, joka perustuu MIM-23 Hawk -järjestelmän tekniikkaan.
Yhden AMRAAM-ohjuksen hinta on Pentagonin vuoden 2023 budjetissa 1,8 miljoonaa dollaria. Ulkomaille - eli muihin maihin kuin Yhdysvallat - myydyt ohjukset maksavat enemmän, mikä on varsin tyypillistä. Esimerkiksi Tanska maksoi AIM-120 AMRAAM -ohjuksistaan 2,43 miljoonaa dollaria kappaleelta ja Unkari 2,77 miljoona dollaria kappaleelta .
Sukkuladiplomatia

Sukkuladiplomatia tarkoittaa neuvottelutapaa, jossa välittäjä sukkuloi edestakaisin kiistan osapuolten, kuten valtioiden, välillä. Nimityksen otti käyttöön Yhdysvaltain media ulkoministeri Henry Kissingerin neuvotellessa Jom Kippur -sodan osapuolten, arabimaiden ja Israelin välillä, vuosina 1974–1975. Yhdysvaltain ulkoministeri Alexander Haig harjoitti vuonna 1982 sukkuladiplomatiaa Britannian ja Argentiinan välillä Falklandin sodan aikana.
Kombatan

Kombatan on filippiiniläinen taistelulaji. Siinä yhdistyvät monet perinteiset ja modernit taistelutyylit. Oppilas oppii erilaisia tyylejä kaikkiin taistelutilanteisiin. Kombatanista tekee erilaisen useaan muuhun tyyliin nähden tapa, jolla se lähestyy harjoittelua. Harjoittelun sydän on spontaanin reagoinnin ja tekniikoiden saumattoman virran kehittäminen erilaisten harjoitteiden kautta, ei niinkään suuren tekniikkamäärän opettelu ulkoa. Harjoittelun edetessä oppilaita rohkaistaan kehittämään itselleen sopiva tyyli ja myös mahdollista aiempaa kamppailuosaamista voidaan hyödyntää. Kombatan harjoittelu ei edellytä akrobaattisia ominaisuuksia tai vaativien tekniikoiden opettelua, sillä luonnollisuus, yksinkertaisuus ja tehokkuus ovat harjoittelun ydinasioita. Kombatanin kehittäjä on edesmennyt filippiiniläinen suurmestari Ernesto A. Presas Sr.
Oppilaat harjoittelevat ensin käsittelemään aseita ja puolustautumaan niitä vastaan. Syynä tähän on pitkälti filippiiniläinen kulttuuri, jossa sekä naiset että miehet käsittelivät miekkoja ja puukkoja päivittäisissä töissään ja siksi onkin suositumpaa puolustaa itseään käyttäen asetta kuin ilman sitä. Kun oppilas oppii puolustautumaan asetta vastaan, on hänelle helpompaa oppia puolustautumaan myös aseetonta vastustajaa vastaan. Kombatan sisältää erilaisia iskuja, potkuja, torjuntoja, vastaliikkeitä, lukkoja, hallintaotteita, pyyhkäisyjä, heittoja, maahan vientejä, aseistariisumisia sekä aseetonta että aseellista taistelua.
Suomessa voi tällä hetkellä harjoitella Kombatania Lohjalla, Porissa, Tampereella, Lappeenrannassa ja Uudessakaupungissa.
Kombatan systeemit:
Kombatanin edut:
Graduointijärjestelmä
Kuten useimmissa muissakin kamppailulajeissa, myös Kombatanissa harrastajan tasosta kertoo arvomerkin väri (tai vyön väri). Kombatanissa on 7 oppilastasoa ja sen jälkeen ovat (mustan vyön) opettaja-asteet. Taidot ovat tietenkin vyötä tärkeämmät, mutta graduointikoe on hyvä tavoite, johon pyrkiminen motivoi kehittymään.
Kombatanin mustat vyöt Suomessa:
LAKAN WALO 8. asteen musta vyö, suurmestari arvo
LAKAN LIMA 5. asteen musta vyö, mestari arvo
LAKAN APAT 4. asteen musta vyö
LAKAN TATLO 3. asteen musta vyö
LAKAN DALAWA 2. asteen musta vyö
LAKAN ISA 1. asteen musta vyö
Xinhua

Xinhua News Agency () on Kiinan valtion virallinen uutistoimisto ja samalla maan suurin uutisten ja informaation keräys- ja välityskeskus. Se perustettiin vuonna 1931 ja se on toiminut nykyisellä nimellään vuodesta 1937. Kiinassa Xinhualla on 32 alueellista toimipistettä ja lisäksi toimistot sadassa eri maassa ulkomailla.
Historia.
Xinhua perustettiin alun perin nimellä Punaisen Kiinan uutistoimisto vuonna 1931 ja se uudelleennimettiin Xinhuaksi vuonna 1937. Kiinan kommunistien voitettua sisällissodan vuonna 1949 Xinhua on kasvattanut kokoaan tasaisesti. Kasvuun vaikutti myös vuonna 1978 alkanut talouden ja poliittisen elämän vapautuminen. Vuosituhannen alussa Xinhualla oli yli 7 000 työntekijää.
Vuonna 2019 uutistoimistolla on aidonnäköiset ja -kuuloiset tietokoneella generoidut uutisankkurit. Naispuolista kutsutaan Xin Xiaomengiksi ja miespuolista Xin Xiaohaoksi. Digitaalisia uutisankkureita uutistoimisto on kehittänyt yhteistyössä hakukoneyhtiö Sogoun kanssa.
Toiminta.
Xinhuan pääkonttori on Pekingissä. Tietotoimistolla on toimipisteitä 32:ssa maakunnassa sekä Hongkongin ja Macaon itsehallintoalueilla. Tietotoimisto toimii myös yli sadassa muussa maassa. Viisi Xinhuan alueellista toimistoa ovat valtuutettuja julkaisemaan uutisia. Ne ovat Aasian-Tyynenmeren aluetoimisto Hongkongissa, Latinalaisen Amerikan aluetoimisto Méxicossä, Afrikan aluetoimisto Nairobissa, Lähi-idän aluetoimisto Kairossa ja Ranskan aluetoimisto Pariisissa.
Kiinassa Xinhua julkaisee päivittäin uutisia sanomalehtien, sekä radio- ja televisiokanavien käyttöön. Xinhua Publishing House julkaisee vuosittain noin neljäsataa kirjaa ajankohtaisista asioista ja politiikasta. Xinhua julkaisee myös itse lähes neljääkymmentä sanomalehteä ja tavallista lehteä, joihin lukeutuvat esimerkiksi:
Onni Oja

Onni Olavi Oja (15. huhtikuuta 1909 Keuruu – 5. marraskuuta 2004 Helsinki) oli taiteilija sekä kirja- ja taidegraafikko.
Ojan maalaukset kuvaavat usein suomalaista maalaiskylää ja sen mutkittelevia teitä. Oja kuvaa usein myös talvista peltomaisemaa ja tunnelma niissä on ajaton ja pysähtynyt. Ojan töissä väripinnat ovat selkeitä ja muodot pelkistettyjä.
Onni Oja opiskeli Taideteollisessa keskuskoulussa ja Helsingin yliopiston piirustussalissa. Hän opiskeli myös Pariisissa Académie de la Grande Chaumièressa ja Roomassa. Professorin arvonimen hän sai vuonna 1979. Oja toimi pitkään opettajana ja yliopettajana Taideteollisessa oppilaitoksessa. Hän opetti myös Helsingin työväenopistossa ja yliopiston piirustuskoulussa.
Ojan teoksia on Amos Andersonin taidemuseon, Lahden taidemuseon, Pohjanmaan museo, Porin taidemuseon ja Turun taidemuseon kokoelmissa. Hänen teoksiansa ovat myös Oulun tuomiokirkon "Vuorisaarna"-lasimaalaus, Lehtimäen kirkon alttaritaulu ja Lapuan hautakappelin seinämaalaus. Maalausten lisäksi Oja tunnetaan teoksestaan "Piirtämisen taito" (WSOY 1957), josta on julkaistu yksitoista painosta.
Semiramis

Semiramis tai Sammuramat (syyria: ܫܲܡܝܼܪܵܡ "Šammīrām", armenia: Շամիրամ "Šamiram", kreikka: Σεμίραμις, arabia: سميراميس "Samīrāmīs") oli Assyrian prinsessa vuoden 800 eaa. paikkeilla. Legendaarinen Semiramis yhdistetään lukuisiin monumentteihin Mesopotamiassa, kuten Semiramiin eli Babylonian riippuviin puutarhoihin.
Kattavimman kuvauksen Semiramiista on kirjoittanut Julius Caesarin aikalainen Diodoros Sisilialainen
Tarun mukaan, joka on välittynyt muinaiskreikkalaisten historioitsijoiden kautta, Assyrian valtakunnan perusti mahtava valloittaja Ninos, jonka puoliso Semiramis kerran sai häneltä luvan hallita yhden ainoan päivän. Silloin Semiramis ensi töikseen surmautti puolisonsa ja hallitsi sen jälkeen pitkään. Muinaisista assyrialaisista ja babylonialaisista kirjoituksista tarinaa ei löydy. Sen sijaan niissä mainitaan Nin-jumala, päivänvalon herra, ja Sammuramit-jumalatar, kreikkalaisten Semiramis, joka oli yön hallitsija ja joka levitti valoaan yli maailman, kun aurinko on ikään kuin kuolleena vaipunut vuorten taa.
Semiramis taiteessa.
Voltaire kirjoitti Semiramiista tragedian, jonka pohjalta Gioacchino Rossini sävelsi oopperan Semiramide. Vilho Sorvari kirjoitti Semiramiista historiallisen romaanin "Semiramis, Assyrian kuningatar".
Historiallinen henkilö.
Vaikka Semiramiksen saavutukset kuuluvat selvästi myyttisen persialaisen, armenialaisen ja kreikkalaisen historiografian piiriin, historiallinen Shammuramat oli varmasti olemassa.
Todellinen ja historiallinen henkilö Shammuramat (nimen alkuperäinen akkadilainen muoto, n. 850–798 eaa.) oli Shamshi-Adad V:n (hallitsi 824 eaa. – 811 eaa.) assyrialainen puoliso. Hän hallitsi laajaa Uus-Assyrian valtakuntaa (911–605 eaa.), joka ulottui Kaukasuksen vuoristosta pohjoisessa Arabian niemimaalle etelässä ja Länsi-Iranista idässä Kyproksee lännessä sen valtionhoitajana viisi vuotta, kunnes hänen poikansa Adad-nirari III tuli täysi-ikäiseksi ja otti vallan itselleen (811–783 eaa.) Shammuramat hallitsi poliittisen epävarmuuden aikana, mikä saattaa osittain selittää sen, miksi assyrialaiset hyväksyivät naishallitsijan, vaikka heidän kulttuuriperinteensä ei sitä sallinut. Shammuramat valloitti suuren osan Lähi-idästä ja Levantista ja vakautti sekä vahvisti valtakuntaa tuhoisan sisällissodan jälkeen. On spekuloitu, että menestyksekkäästi hallinneena naisena, assyrialaiset ovat saattaneet suhtautua häneen erityisellä kunnioituksella ja että hänen saavutuksiaan on saatettu kertoa sukupolvien ajan, kunnes hänestä tuli vähitellen legendaarinen hahmo.
Assurin kaupunkiin Tigris-joen varrelle hän rakennutti obeliskin, johon oli kaiverrettu: "Shammuramatin steela, Shamshi-Adadin kuningatar; universumin kuningas, Assyrian kuningas, Adad Nirarin äiti, universumin kuningas, kuningas Assyriasta, Salmaneserin miniä, maailman neljän alueen kuningas."
Alexander-tekniikka

Alexander-tekniikka on menetelmä, jonka tavoitteena on lisätä psyko-fyysistä itsetuntemusta ja kehittää ihmisen tietoista tapaa olla, havaita ja reagoida. Opetuksen lähtökohtana on kokonaisvaltainen ymmärrys sekä ihmiskehon rakenteesta että tarkoituksenmukaisesta tavasta olla ja toimia. Tekniikkaa voi soveltaa mihin tahansa toimintaan, sillä kaiken toiminnan laatua voidaan kehittää. 
Historia.
Tekniikan kehitti Frederick Matthias Alexander (1869–1955) noin 130 vuotta sitten. Alexander vaikutti erityisesti Englannissa ja Yhdysvalloissa.
Menetelmä.
Alexander-tekniikka perustuu teoriaan, jonka mukaan monet toimintakyvyn haasteet liittyvät tiedostamattomiin tottumuksiin. Opetus pyrkiikin tunnistamaan ja ehkäisemään sellaisia epätarkoituksenmukaisia reaktiotapoja ja jännityksiä, joihin oppilaat ovat tiedostamattaan tottuneet. Oppituntien tavoitteena on lisätä oppilaiden henkistä ja fyysistä tasapainoa ja kykyä olla tietoinen, valpas ja luottavainen: tiedostamattomien tottumuksien sijaan oppilaan tekemisiä ohjaisi hän itse.
Alexander-tekniikan opetuksessa korostuu yhdessä tutkiminen, hienovarainen käsillä ohjaus ja sanallinen ohjaus. Opetus tapahtuu yksityistunneilla, ryhmäopetuksena ja joskus myös etäopetuksena.
Vaikuttavuus.
Tutkimusten mukaan Alexander-tekniikka saattaa auttaa selän, polvien ja niska-hartiaseudun vammoihin ja ongelmiin ja vähentää sairauspoissaoloja. Siitä saattaa olla apua myös tasapainon hallintaan, Parkinsonin taudin oireisiin ja vanhuusajan toimintakyvyn lisäämiseen.
Koulutus.
Suomen Alexander-tekniikan opettajat Finstat ry ylläpitää listaa pätevistä opettajista, joilla on vähintään kolmivuotinen ammatillinen koulutus. 
Suomessa voi opiskella Alexander-tekniikan opettajaksi Kuopiossa, Orivedellä ja Tampereella. 2020-luvulla opettajia on tuhansia ympäri maailmaa ja Suomessa noin 50.
Appelsiini

Appelsiini ("Citrus sinensis") on sitruspuihin ("Citrus") kuuluva ainavihreä pieni puu, jota viljellään sen mehukkaan hedelmän vuoksi. Appelsiini lienee pomelon ("Citrus maxima") ja mandariinin ("Citrus reticulata") risteymä. Appelsiinit ovat peräisin Kaakkois-Aasiasta.
Kasvitieteessä appelsiinin hedelmä määritellään marjaksi, koska se on pehmeäkuorinen, mehevä hedelmä. Hedelmä on pyöreä, ja muiden sitrushedelmien tavoin se on jakautunut useampaan lohkoon.
Historia.
Etelä-Kiinassa ja muualla Kaakkois-Aasiassa appelsiinia on viljelty jo tuhansia vuosia. Portugalilaiset toivat appelsiinin makean muunnoksen Eurooppaan 1400-luvulla, jolloin sitä alettiin viljellä heti innokkaasti. Linnoihin ja kartanoihin rakennettiin tyylikkäitä kasvihuoneita, "orangerioita", joissa viljeltiin appelsiinia ja muita ainavihantia kasveja.
Etymologia.
Suomen kielen sana appelsiini on tullut ruotsin kautta saksan ("Apfelsine") tai hollannin ("Sinaasappel") "Kiinan hedelmää" tarkoittavasta sanasta (omenaa tarkoittavat sanat monissa Euroopan kielissä tarkoittivat aiemmin hedelmää yleisellä tasolla).
Käyttö.
Appelsiinin hedelmää käytetään ruoaksi.
Appelsiinin kuorta ei yleensä syödä, vaikka kuoressa itsessään ei ole mitään ihmiselle myrkyllistä. Appelsiiniin käytettyä kasvinsuojeluainetta ei myöskään ole ihmisen kokonaissaannin kannalta mitenkään merkityksellisiä tai haitallisia määriä. Appelsiinin voi turvallisesti syödä kokonaan, sekä hedelmän että kuoren, kunhan pesee mahdolliset kasvinsuojeluainejäämät pois. Kuoren ohutta oranssia osaa useimmiten käytetäänkin esimerkiksi mausteena ruoanlaitossa.
Appelsiinin kukista uutetaan appelsiininkukkavettä, jota käytetään muun muassa mausteena ja hajusteena.
Puutarhaviljely Pohjoismaissa.
Appelsiini ei siedä pakkasia, mutta kesäisin se on oiva eksoottinen lisä puutarhaan kukkaruukussa. Voi kestää jopa 8-10 vuotta ennen kuin puu tuottaa hedelmää.
Idätys.
Hanki mieluiten luomuviljeltyjä appelsiineja, sillä ne itävät parhaiten. Kylvä sisällä, mieluiten keväällä, kukkaruukkuun, jossa on hiekansekaista kylvömultaa, ja peitä esimerkiksi halkaistulla muovipullolla tai muovipussilla jatkuvan kosteuden säilyttämiseksi. Taimien ilmaantuminen kestää muutamasta viikosta jopa 2–3 kuukauteen. Kun taimet ovat 6–8 cm korkeita, ne voidaan kukin istuttaa omiin ruukkuihinsa, joissa on voimakasta ja humuspitoista huonekasvimultaa, jota on jatkettu 10 % kevytsoralla. Multaan on myös hyvä lisätä vähän karkeaa hiekkaa.
Kasvattaminen.
Kesäisin sijoita mieluiten ulos lämpimään ja avaraan paikkaan. Tuo puu aina sisään ennen pakkasia. Talvella se tarvitsee valoisan, mutta mieluisasti viileän paikan sekä aktiivista suihkutusta. Appelsiini sietää voimakasta leikkausta.
Sayn laki

Sayn laki oli eräs klassisen taloustieteen perusteista, joka kuvaa markkinatalouden lainalaisuutta. Sen mukaan makrotaloudenkin perustana on tuotanto, eikä tavallaan edes ole mitään erillistä kysyntää. Kaikki taloudellinen toimeliaisuus on tuotettujen tuotteiden ja palveluiden vaihtamista, eikä vaihtokauppaa eli taloudellista toimeliaisuutta tapahdu, ellei molemmilla osapuolilla ole jotain tuotettua vaihdettavana - tuotannon pitää syntyä, ennen kuin syntyy kysyntää. Raha toimii taloudessa vain hyödyllisenä vaihtovälineenä eikä sillä ole mitään sen yliluonnollisempaa arvoa. Yksinkertaistettuna Sayn laki on puhtaan tuotantokeskeinen näkemys markkinoihin.
Tästä voidaan johtaa, että kaikenlainen talouskasvu ja lisääntynyt tuotteiden ja palveluiden määrä voi syntyä vain, kun ihmiset ovat halukkaita ja kyvykkäitä tuottamaan enemmän. Say esitteli ajatuksen sen vuoksi, että jotkut ajattelivat tuotannon ja työllisyyden olevan matalan kulutuksen rajoittamaa. Jotkut ajattelivat, että pelkästään stimuloimalla kulutusta voitaisiin kasvattaa tuotantoa ja nostaa työllisyyttä. Sayn vasta-argumentti tähän oli, että se on hyödytöntä, sillä kuluttaakseen kuluttajalla täytyy olla jokin vaihtokaupassa käytettävä vaihtoartikkeli. Yksinkertaistetusti, kuluttajan täytyy siis ensin tuottaa itselleen vaihtoartikkeli voidakseen vaihtaa sen sitten johonkin toiseen vaihtoartikkeliin.
Henkilön ommellessa vaikkapa villasukat ja myydessä ne hän saa niitä vastaavan summan rahaa, jonka hän myöhemmin käyttää talouteen luoden tuotteiden hintaa vastaavan kysynnän. Tuotantoa määrittää tuotettujen tuotteiden määrä, joka luo toisten tuotteiden kysynnän.
Sayn laki ei tietenkään oleta kaiken tuotannon maksavan itsensä. Myytävien tuotteiden hinta muodostuu asiakkaiden rajahyödyn perusteella, joka on laskeva. Niinpä tiettyjen tuotteiden ylituotanto ei sulje Sayn lakia pois, koska ylituotantoa tietyillä aloilla voi vastata vain alituotanto toisilla aloilla.
Ei ole selvyyttä siitä oliko Say ensimmäinen joka esitti periaatteen, mutta sitä on nimitetty "Sayn laiksi" sen jälkeen kun John Maynard Keynes oli käyttänyt siitä kyseistä termiä 1930-luvulla.
Sayn lailla on nykyään merkitystä, kun poliitikot puhuvat aggregaattikysynnän kasvattamisesta. Sayn laki opettaa suhtautumaan siihen skeptisesti. Sayn laki on ristiriidassa keynesiläisen taloustieteen kanssa, mikä painottaa aggregaattikysynnän merkitystä jota valtio voisi säädellä. John Maynard Keynes muodosti tällaista aggregaattikysynnän taloustieteellistä ajattelua huomioimatta Sayn lakia. Keynes ymmärsi Sayn lain väärin ja muotoili sen muotoon "tarjonta luo aina oman kysyntänsä", mitä Say ei ole koskaan väittänyt.
Zeus

Zeus () on kreikkalaisen mytologian ylijumala ja taivaanjumala sekä Olympoksen valtias ja jumalten dynastian perustaja. Taivaanjumalana Zeus hallitsee kaikkea korkealla olevaa, kuten vuorenhuippuja, kotkia, tammia ja ukkosta.
Kuvaus.
Zeus on titaanien Kronoksen ja Rhean poika. Zeuksen isovanhemmat ovat Uranos (taivas) ja Gaia (maa).
Zeus kasvoi Kreetalla Ídan luolassa, jotta hän olisi turvassa Kronokselta, joka oli syönyt muut lapsensa. Rhea jätti Zeuksen Adrasteian hoiviin. Zeuksen sisaruksia ovat Haades, Hera, Hestia, Poseidon ja Demeter.
Zeus vapautti Kronoksen vangitsemat kykloopit, ja sai näiltä palkkioksi ukkosen ja salaman lahjan. Seppä Hefaistos takoi Zeuksen salamaniskut. Kykloopit auttoivat Zeusta nousemaan jumalten johtajaksi. Zeus käytti ukkosta ja salamaa alistaakseen titaanit, jättiläiset jotka olivat kyklooppien ja hekatonkheiresien sisaruksia. Titaanien avulla Zeus syrjäytti Maan jumalattaren Gaian. Kyklooppien avulla Zeus löi myös Kronoksen ja nousi näin maailman valtiaaksi. Meren hän antoi veljelleen Poseidonille ja maanalaisen vainajalan Haadekselle. Taivaat Zeus piti itsellään. Zeus puolusti valtaistuintaan taisteluissa Gaian lähettämiä Tyfonia ja Enkeladosta vastaan.
Palvonta.
Zeusta oli palvottu mahdollisesti jo vuodesta 1500 eaa. alkaen. Muinaiset persialaiset kutsuivat taivasta Zeukseksi ja uhrasivat Zeukselle vuorenhuipuilla. Roomalaisilla Zeusta vastasi Juppiter.
Zeuksen tärkeimmät pyhäköt sijaitsivat Dodonassa ja Olympiassa. Kreikan Olympia oli Zeukselle pyhitetty paikka, jossa järjestettiin joka neljäs vuosi hänen kunniakseen urheilukilpailut, Olympian kisat. Olympiaan rakennettiin 400-luvulla eaa. suuri Zeuksen temppeli, jossa oli Feidiaan veistämä Zeuksen kuvapatsas.
Zeusilla oli suojanaan vuohen vuota, "aigis". Hänet kuvataan usein istumassa valtaistuimellaan salamoita yhdessä kädessä ja sypressivaltikka toisessa kädessä. Hänen pyhä lintunsa on kotka.
Maininnat Raamatussa.
Raamattu mainitsee Zeuksen tapauksessa, johon liittyvät Paavali ja Barnabas. He olivat Lystran kaupungissa, ja kun asukkaat näkivät Paavalin parantavan ramman miehen, he pitivät heitä jumalina ja sanoivat Paavalin olevan Hermes ja Barnabaan Zeus. Zeuksen pappi halusi uhrata väkijoukon kanssa ja toi sonneja ja seppeleitä. (Apostolien teot 14:8–13.) Lystran lähistöltä 1909 löydetyt kaksi vanhaa piirtokirjoitusta todistavat, että tuossa kaupungissa palvottiin näitä kahta jumalaa. Toisessa piirtokirjoituksessa viitataan ”Zeuksen pappeihin” ja toisessa mainitaan ”Suuri Hermes” ja ”taivaan ylijumala Zeus”. 
Zeus mainitaan myös apokryfisessä Toisessa makkabilaiskirjassa. Yrittäessään tehdä lopun juutalaisesta uskonnosta kuningas Antiokhos IV Epifanes määräsi Jerusalemin temppelin häväistäväksi ja vihki sen uudelleen Zeukselle (Jupiter Olympius). (2. Makkabealaiskirja 6:1, 2)
Jälkeläiset.
Zeus oli useasti naimisissa, ja hänellä oli paljon lapsia eri jumalattarien ja kuolevaisten naisten kanssa.
Euro Hockey Tour

Euro Hockey Tour (EHT) on vuosittain pelattava jääkiekkosarja, johon ottavat osaa Suomen, Ruotsin, Tšekin ja Sveitsin A-maajoukkueet. Sarjaan osallistuvat pelaajat pelaavat pääosin Euroopan pääsarjoissa. Ennen vuotta 2022 sarjassa pelasi lisäksi myös KHL-pelaajia.
Pistelaskujärjestelmä.
Pisteitä jaetaan siten, että varsinaisella peliajalla saavutetusta voitosta saa 3 pistettä, jatkoajalla tai rangaistuslaukauksilla saavutetusta voitosta 2 pistettä, jatkoajalla tai rangaistuslaukauksilla kärsitystä tappiosta yhden pisteen ja varsinaisella peliajalla kärsitystä tappiosta ei saa pisteitä.
Historiaa ja voittajat.
Vuonna 2022 Suomen, Ruotsin ja Tšekin jääkiekkoliitot tiedottivat lopettaneensa yhteistyön Venäjän jääkiekkoliiton ja sen maajoukkueiden kanssa.
Venäjä suljettiin ulos keväällä 2022 pelattavista Ruotsin ja Tšekin EHT-turnauksista. Venäjän tilalle alettiin etsiä uutta osallistujamaata.
Sveitsi korvasi Venäjän vuoden 2022 Ruotsin EHT turnauksessa. Itävalta korvasi Venäjän vuoden 2022 Tšekin EHT turnauksessa. 
Sveitsi korvasi Venäjän EHT:ssä kaudesta 2022–2023 lähtien. Keväällä 2022 solmittu sopimus on kaksivuotinen. Venäjän paluusta EHT-turnaukseen ei tällä hetkellä ole minkäänlaista aikataulua. 
Syksyllä 2023 solmittiin sopimus, jonka mukaan Sveitsi jatkaa EHT-turnauksessa kevääseen 2027 asti. 
Televisiointi.
Suomessa pelejä alkoi esittää "Discovery" vuodesta 2020 alkaen. Ennen sitä pelejä esitti "Yleisradio" vuodesta 2015 alkaen. Ennen vuotta 2015 Euro Hockey Tour näytettiin Suomessa MTV:n ja C Moren kanavilla.
AHL

AHL eli American Hockey League on Pohjois-Amerikassa pelattava jääkiekon ammattilaissarja.
Sarjassa on 32 joukkuetta. AHL:n pelaajamateriaali koostuu nuorista pelaajista, jotka ovat sarjassa kehittymässä NHL:ää varten sekä kokeneemmista pelaajista, joille ei ole NHL-joukkueessa tarjolla sopivaa roolia. AHL:n säännöt tukevat nuorten pelaajien kasvatusprosessia siten, että kunkin joukkueen pelaavassa kokoonpanossa saa olla korkeintaan viisi veteraania (tässä tapauksessa tarkoittaa yli 250 ammattilaisottelua pelannutta pelaajaa).
AHL on perustettu vuonna 1936. AHL:n voittanut joukkue palkitaan Calder Cupilla.
AHL:n runkosarjassa pelataan kaudella 2023-2024 72 ottelua. Runkosarjan jälkeen pelataan konferenssin sisäiset pudotuspelit. Itäisen ja läntisen konferessin voittajat kohtaavat Calder Cupissa, joka pelataan paras seitsemästä -järjestelmällä (tarvitaan neljä voittoa).
Liigan hallitseva mestari kaudelta 2023–2024 on Hershey Bears, joka on NHL-seura Washington Capitalsin farmijoukkue.
AHL:n palkinnot.
AHL-kauden päätteeksi jaetaan joukkueille ja pelaajille seuraavat palkinnot:
Ulkomitta

Ulkomitta on mittateoriassa esiintyvä funktio, jonka avulla halutaan luoda mittoja. 
Määritelmä.
Olkoon formula_1 joukko. Kuvaus formula_2 on ulkomitta jos ja vain jos se toteuttaa seuraavat kolme ehtoa:
Ehtoa (2) kutsutaan yleensä "monotonisuudeksi" tai "kasvavuudeksi" ja ehtoa (3) "subadditiivisuudeksi". 
Joukon mitallisuus.
Jos formula_9 on ulkomitta formula_1:ssä, niin joukkoa formula_11 kutsutaan formula_9"-mitalliseksi" jos ja vain jos kaikilla formula_13 pätee formula_14.
Tätä ehtoa kutsutaan kirjallisuudessa usein "Carathéodoryn ehdoksi".
Mitallisuus säilyy komplementoinnissa ja numeroituvissa yhdisteissä. Lisäksi tyhjä joukko on riippumatta ulkomitasta aina mitallinen. Näin ollen itse asiassa mielivaltaisen ulkomitan suhteen mitalliset joukot muodostavat sigma-algebran. Tälle perheelle käytetään joissain lähteissä merkintää formula_15 missä "X" ilmaisee perusjoukon ja formula_9 joukossa annetun ulkomitan.
Ulkomitan ominaisuuksia.
Jos formula_17 ovat formula_9-mitallisia joukkoja, niin formula_19.
Jos formula_20 ovat formula_9-mitallisia joukkoja ja formula_22, niin formula_23.
Jos joukot formula_24, formula_7, ovat formula_9-mitallisia ja erillisiä, niin formula_27.
Viimeisimmästä ominaisuudesta seuraa
Carathéodoryn lause.
Carathéodoryn lause lause sanoo, että jos formula_28 on ulkomitta, niin sen rajoittuma formula_9-mitallisiin joukkoihin eli funktio formula_30 on mitta X:ssä.
Erityisiä ulkomittoja.
Tärkeimpiä esimerkkejä säännöllisistä metrisistä ulkomitoista ovat mm. Hausdorffin mitan ja Lebesguen mitan konstruktioissa esiintyvät ulkomitat.
Funktion mitallisuus.
Jos formula_9 on ulkomitta joukossa X ja formula_47, niin funktio formula_48 on "formula_9-mitallinen" jos ja vain jos avointen joukkojen alkukuvat kuvauksessa "f" ovat formula_9-mitallisia. Toisin sanoen joukot formula_51, formula_52 ja formula_53 ovat formula_9-mitallisia kaikilla avoimilla joukoilla formula_55. 
Funktion mitallisuus voidaan myös karakterisoida seuraavasti: funktio f on formula_9-mitallinen jos ja vain jos joukko formula_57 on formula_9-mitallinen kaikilla formula_59.
Koti

Koti on paikka, jota ihminen käyttää vakituiseen asumiseen, jossa säilytetään henkilökohtaisia tavaroita, jossa vietetään vapaa-aikaa ja paikka, jossa perheen jäsenet asuvat.
Ihmisen kotiin saavat tulla vieraat vain luvalla ja se nauttii kotirauhaa. Kotirauhalla voidaan myös viitata muuhun asumista häiritsevään tekoon, vaikka se ei tapahtuisi nimenomaisen kodin sisällä. Kotirauhan rikkomisesta voidaan tuomita sakkoihin tai enintään kuudeksi kuukaudeksi vankeuteen. Kodiksi voi kutsua myös jotain tiettyä kaupunkia, seutua, valtiota tai muuta paikkaa jossa viihtyy erityisen hyvin. Kodin rajat eivät siis ole tarkat ja täsmälliset vaan suhteelliset. Vakituinen asuinpaikka ei aina tunnu kodilta, ja kodilta voivat tuntua myös paikat, joissa ihminen ei asu. Esimerkiksi lapsuudenkotia kutsutaan usein aikuisenakin kodiksi, vaikkei siellä enää asutakaan. Ihmisellä voi siis olla useita koteja, ja koti onkin sekä paikka että mielentila. Kodin tunne jotakin paikkaa kohtaan alkaa kehittyä jo, kun kodista haaveillaan tai sitä suunnitellaan.
Kotona viihtymiseen vaikuttaa erilaisten virikkeiden ja sosiaalisten energioiden lisäksi elämäntilanne ja tulevaisuuden näkymät työn, seurustelun ja/tai opintojen saralla. Epäonnistumisen tunne edellä mainittujen asioiden saralla tai mielenhäiriöt saattavat ajaa ihmisen tilanteeseen, josta seurauksena on kodittomuus. Kodittomuus on subjektiivisempi hyvinvointiin liittyvä käsite kuin asunnottomuus.
Koti merkitsee turvallisuutta, rauhallisuutta, menneisyyden muistoja ja tulevaisuuden suunnitelmia, se on paikka jossa ihminen kokee olevansa oma itsensä ja jossa hän voi tehdä itselleen tärkeitä asioita. Kodilla on siis yhteys ihmisen identiteettiin. Kodiksi voidaan sanoa myös muita kuin paikkoja. Ihminen voi kokea löytäneensä kodin vaikkapa uskonnosta, taiteesta tai hän voi kokea toisen ihmisen läheisyyden kotona olemisen tunteena.
Suomen kielen sana "koti" on sukua kota-sanalle. Koti-sanan on selitetty tulleen kota-sanasta; sanottiinhan ”menemme kotiin” (eli ”menemme moneen kotaan”), ”tulemme kodista” (eli ”tulemme useasta kodasta”). Myöhemmin kota-sanan monikko (koti-) on poikinut perusmuodossa olevan sanan "koti".
Moldova (historiallinen alue)

Moldova (, myös ) on historiallinen alue Karpaattien ja Dnestrjoen välissä. Nykyisin alue jakautuu Romanian, Moldovan tasavallan ja Ukrainan kesken. Alueen alkuperäinen nimi oli "Bogdania", sen hallitsija Bogdan I:n mukaan. Nimi "Moldova" tulee Moldovajoesta.
Historia.
Moldovan ruhtinaskunnan perusti Dragoș 1300-luvulla johdettuaan joukon romanialaisia Unkarin hallitsemilta Karpaateilta ja saavutettua riippumattomuuden aluetta tuolloin hallinneista mongoleista. Hän oli kuitenkin Unkarin vasalli. Vuonna 1349 Moldova sai täyden itsenäisyyden Dragoșin seuraajan Bogdan I:n julistautuessa itsenäiseksi ruhtinaaksi. Suurimmillaan ruhtinaskunta sisälsi Bessarabian ja ulottui pohjoisessa Dnestrille asti ja etelässä Mustallemerelle. Ruhtinaskuntaa kuitenkin ympäröivät monet viholliset, jotka uhkasivat sen itsenäisyyttä, nimittäin Puola, Unkari ja Osmanien valtakunta, jotka uhkasivat myös Moldovan etelänaapuri Valakiaa. Moldovan Tapani III Suuri puolusti vuosina 1457–1504 ruhtinaskuntaa Unkaria ja Puolaa vastaan, mutta hänen kuolemansa jälkeen Bogdan III Yksisilmä joutui maksamaan veroja Osmanien valtakunnan sulttaanille. Seuraavat kolme vuosisataa Moldova oli suurimman osan aikaa Osmanien valtakunnan vasalli, kapinoista huolimatta. Juhana Hirmuinen (1572–1574) kapinoi kasvavia veroja vastaan, Valakian Mikael Rohkea yhdisti romanialaiset ruhtinaskunnat osmaneja vastaan ja vuosina 1601–1618 Moldova oli Puolan vasalli. Osmanit valitsivat ruhtinaat, vuoteen 1711 asti ruhtinassuvusta, mutta myöhemmin asemaan määrättiin kreikkalainen fanariootti. Osmanien alaisuudessa Moldova muutettiin vahvasti linnoitetuksi rajaseuduksi.
1700-luvulla Venäjän vaikutusvalta kasvoi ja vuonna 1774 Moldova asetettiin Venäjän suojelukseen, vaikka se vielä jäikin Osmanien valtakunnan vasalliksi. Moldova menetti alueita, Bukovinan Itävallalle vuonna 1775 ja itäosan sekä Bessarabian Venäjälle vuonna 1812. Vuonna 1832 säädettiin perustuslaki Venäjän johdolla. Krimin sodan jälkeisessä Pariisin rauhassa vuonna 1856 Venäjän suojeluherruus lopetettiin ja vuonna 1859 Moldova sekä Valakia yhdistyivät Romaniaksi Alexandru Ioan I Cuzan alaisuuteen.
Vuonna 1918 historiallisen Moldovan asukkaat Prutjoen itäpuolella irtautuivat Venäjän vallasta ja liittyivät Romaniaan Pariisin sopimuksella vuonna 1920, mutta Neuvosto-Venäjä ei hyväksynyt tätä. Bessarabia kuului Romaniaan vuosina 1918–1940. Neuvostoliiton vallattua Bessarabian vuonna 1940 itäisestä osasta historiallista Moldovaa tehtiin Moldavian sosialistinen neuvostotasavalta. Toisen maailmansodan aikana se kuului Romaniaan vuosina 1941–1944. Moldavian neuvostotasavalta julistautui itsenäiseksi tasavallaksi vuonna 1991.
Bodhrán

Bodhrán on irlantilainen yksikalvoinen kehärumpu. Se oli riittisoitin, joka yksinkertaisimmillaan koostuu poikkipuusta, nahkakalvosta, ympyrän muotoisesta puukehyksestä ja niitä yhdistelevistä nastoista ja nauloista. Rumpua soitetaan kaksipäisellä kapulalla.
Rummun historia.
Bodhránien edeltäjät palvelivat sekä juhlapäivien soittimina että kantovälineinä tai viljaseuloina. Laakeita, nahkakalvoisia tarjottimia on löydetty kaikkien Britteinsaarten kelttikulttuurien alueilta. Englannissa ja Skotlannin alamailla niistä käytettiin nimeä wecht, Irlannissa wight tai dallán, Man-saarella dallán ja Cornwallissa crodder-croghen. Välinettä käytettiin myös Walesissa, missä nimi ehti kuitenkin unohtua. Irlantilainen dallán rakennettiin ruoholla tai villalla täytettyyn saarnikehykseen, jonka ylle nahka pingotettiin. Valmista dallánia käytettiin korina ja rumpuna erityisesti sadonkorjuun ja viljelyvuoden juhlissa. Huilisti Seamus Tansey on kertonut rummuilla säestettyjä sadonkorjuujuhlia järjestetyn tälläkin vuosisadalla. Tanssit pidettiin ladossa, ja dallánilla jäljiteltiin tanssijoiden jalkojen rytmejä. Dallán oli käytössä Irlannissa vielä 1950-luvulla.
Bodhrán-sana tarkoitti alun perin siivilää, joka valmistettiin pistelemällä dallánin kalvoon reikiä. Limerickin yliopiston professorin Micheal Ó Suilleabhainin mukaan vanhat rakentajat saattavat edelleenkin käyttää bodhráneissa vanhoja seulankehyksiä. On kuitenkin epäselvää, miksi siivilän nimitys vakiintui merkitsemään rumpua.
Sulautettu järjestelmä

Sulautettu järjestelmä () on tiettyyn tarkoitukseen tehty laite tai laitteisto, jota ohjaa tietokone. Sille on tyypillistä, että käyttäjän ei tarvitse olla tietoinen laitteen sisällä olevasta tietokoneesta, vaikka voikin sen olemassaolon helposti päätellä. Suomenkielisen termin "sulautettu järjestelmä" otti käyttöön 1980-luvun alussa Lauri Gröhn Telenokialla työskennellessään.
Tyypillisesti sulautetun järjestelmän ohjelmisto ja laitteisto on suunniteltu juuri kyseistä tarkoitusta varten. Joissain (harvinaisissa) tapauksissa ne on suunniteltu yhtä aikaa yhteisillä välineillä, jolloin voidaan puhua yhteissuunnittelusta (). Monet sulautetut järjestelmät ovat suhteellisen pieniä, ja ne on toteutettu mikrokontrollerien avulla. Lisäksi järjestelmät voivat olla mobiileja (matkapuhelimet, GPS-laitteet) ja akkukäyttöisiä, mikä asettaa tiukkoja vaatimuksia energian kulutukselle. Toisaalta suurimmat sulautetut järjestelmät voivat sisältää useita hyvin tehokkaita tietokoneita (puhelinkeskukset, lentokoneiden avioniikkajärjestelmät).
Perinteisesti sulautetut järjestelmät ovat olleet suljettuja, eli niin sanottu kolmas osapuoli ei ole voinut tarjota niihin ohjelmiaan. Joissakin uudemmissa järjestelmissä on mahdollistettu tällaisten sovelluksien lisääminen järjestelmään (esimerkiksi joissain matkapuhelinmalleissa ja tallentavissa digitv-sovittimissa). Myös avoimen lähdekoodin käyttö on nopeasti yleistymässä sulautettujen järjestelmien kehityksessä. Esimerkiksi osa matkapuhelinten käyttöjärjestelmistä perustuu avoimeen lähdekoodiin (Symbian, Android).
Sulautetuilla järjestelmillä toteutetaan nykyään paljon sellaisia järjestelmiä, jotka aiemmin toteutettiin
elektroniikan erilliskomponenteilla ja ASIC-piireillä. Sulautettuja järjestelmiä on runsaasti automaation eri sovelluksissa (venttiilit, anturit, ohjausjärjestelmät), autoissa (moottorin ohjaus, lukkiutumattomat jarrut, luistonesto, ajotietokone), viihde-elektroniikassa (televisio, CD- ja DVD-soittimet), ja kodinkoneissa (mikroaaltouuni, astian- ja pyykinpesukone). Osa järjestelmistä on sellaisia, joita ei aiemmin ole voitu järkevästi edes toteuttaa (matkapuhelin, GPS-paikannin, pankkiautomaatti).
Historiallisesti sulautetut järjestelmät ovat olleet hyvin pieniä ja ovat toimineet ilman käyttöjärjestelmää: näiden tehtävänä on ollut vain muutaman sensorin seuranta. Esineiden internet -laitteissa kommunikointi (langallinen tai langaton) muiden järjestelmien kanssa on merkittävämmässä osassa ja vaatii enemmän ohjelmistotukea.
Sulautetussa järjestelmässä laitteen koko ohjelmisto voidaan luokitella firmwareksi mukaan lukien sen käyttöjärjestelmä, mutta joissakin kevyissä sulautetuissa järjestelmissä ei ole käyttöjärjestelmää, vaan laite suorittaa firmwarea suoraan. 
Sulautettujen järjestelmien ohjelmointiin käytetään usein C-kieltä ja myös C++ ja assembly ovat käytössä. C-kieli on lähellä laitteistoa, mutta ei ole niin laitekohtaista kuin assembly.
PGP

PGP "(Pretty Good Privacy, vapaasti suomennettuna ”melko hyvä yksityisyys”)" on järjestelmä, jonka avulla tietoa voi salata ja allekirjoittaa. Salatut tiedot voi myös purkaa ja allekirjoitukset vahvistaa sopivalla avaimella. Erityisen suosittu PGP on sähköpostin salauksessa. PGP perustuu julkisen avaimen salaukseen, jossa salaus tapahtuu vastaanottajan julkisella avaimella ja salatun sanoman avaaminen julkista avainta vastaavalla salaisella avaimella. Toisin sanoen salauksessa voidaan luetella henkilöt, jotka voivat avata viestin.
PGP-järjestelmässä käyttäjät eivät tarvitse viranomaisilta varmenteita kuten PKI-ratkaisuissa, vaan käyttäjät muodostavat luottamusverkon "(web of trust)". Viestistä voi tarkastaa ketjun, ketkä uskovat, että salausavain kuuluu sille käyttäjälle, joka lähettäjä väittää olevansa. Luottamusverkon perusteella vastaanottaja voi arvioida, luottaako hän avaimeen, jolla viesti on allekirjoitettu. Kun avain on luotettu, voi allekirjoitetun viestin autenttisuuden varmistaa PGP:llä. 
Historia.
PGP:n kehitti Phil Zimmermann vuonna 1991. Tuona vuonna Yhdysvaltain senaatin lakiehdotus vaati, että hallituksen piti saada takaovi kaikkiin salaustyökaluihin. Phil Zimmermann yhdisti joitakin yleisiä salausmenetelmiä tuottaakseen ohjelmiston, jonka hän antoi nimeksi Pretty Good Privacy tai PGP. Tietojenkäsittelytieteilijät ja matemaatikot tunsivat ja ymmärsivät PGP:n taustalla olevat ideat, mikä tarkoittaa, että pääkäsitteet eivät olleet varsinaisesti innovaatioita. Zimmermannin todellinen innovaatio oli tuoda nämä työkalut kenen tahansa kotitietokoneen omistajan käyttöön. Jo varhainen versio (PGP) antoi tavallisille kotitietokoneille pääsyn sotilasluokan salausmenetelmiin.
Standardointi.
IETF aloitti PGP:n standardoinnin nimellä OpenPGP vuonna 1997 ja se on määritelty RFC-dokumenteissa:
Toteutuksia.
Alkuperäinen PGP-ohjelma kohtasi monenlaisia vientirajoituksista ja patenteista johtuvia vaikeuksia. Näiden vuoksi virallinen versio muuttui vähitellen kaupalliseksi versioksi. Norjassa ylläpidettiin kuitenkin ilmaista versiota alkuperäisestä PGP-ohjelmasta.
Kaupallista versiota ylläpiti aluksi "PGP Inc.", joka myytiin "Computer Associates" -yritykselle vuonna 1997. Computer Associates ei kuitenkaan saanut siitä menestyvää tuotetta ja kaikki kehitys ja tuki lopetettiin vuonna 2002. Myöhemmin vuonna 2002 muodostettiin "PGP Corporation", joka hankki oikeudet jatkaa tuotteen kehitystä.
Uudempi toteutus GnuPG ("GNU Privacy Guard", lyhyesti GPG) on täysin vapaa ohjelma ja se on OpenPGP-määritysten mukainen.
PGP on alun perin komentorivipohjainen ohjelma, mutta ainakin Windowsille on saatavana graafisella käyttöliittymällä varustettu PGP Desktop, jolla työskentely onnistuu hiirellä. PGP Desktop on nykyään kaupallinen Symantecin ylläpitämä ohjelma, mutta vanhempia versioita ja kokeiluversioita on saatavana ilmaiseksi.
Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö

Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö ( tai "Mantetsu") oli Japanin keisarikunnan hallitsema rautatieyhtiö, joka liikennöi 1 128 kilometrin pituista merkittävää rautatietä Kiinalle kuuluneessa Mantšuriassa vuosina 1906–1945. Keskeisin osa siitä oli Kiinan itäiseen rautatiehen liittynyt ratayhteys, joka ulottui Port Arthurin satamakaupungista Liaotungin niemimaalta aina Changchuniin.
Kyseessä oli alun perin Kiinan itäisen rautatien sivurata, jonka Venäjä rakennutti Kiinan kanssa tekemänsä sopimuksen pohjalta vuosina 1898–1903. Venäjän–Japanin sodan jälkeen Venäjä joutui vuonna 1905 luovuttamaan Japanille sivuradan Changchuniin asti. Sivuradan pohjoisin osa, joka yhtyi Harbinissa Kiinan itäiseen rautatiehen, jäi Venäjälle. Japanilaiset perustivat Etelä-Mantšurian rautatieyhtiön vuonna 1906 hallinnoimaan rataa. He rakensivat myös yhteydet Mukdeniin (nykyään Shenyang) ja Dandongiin. Muita rautatieyhteyden varrella olevia kaupunkeja olivat muun muassa Dalian, Anshan ja Fushun.
Etelä-Mantšurian rautatieyhtiö oli Mantšurian suurin yritys, ja se yhdisti sisämaan raaka-ainevarat satamiin. Varsinaisen toimintansa lisäksi yhtiö harjoitti kaupungeissa julkista rakentamista, satamien kehittämistä sekä hiili- ja rautakaivostoimintaa, muuta infrastruktuurin kehittämistä sekä maatalouteen liittyviä kokeiluja. Toisen maailmansodan päätteeksi Kiinan tasavalta kansallisti yhtiön.
Yhtiön rautatiellä 1931 tapahtunut pommiräjähdys oli alkusyynä japanilaisten vuosien 1931–1932 Mantšurian valtaamiselle ja Mantšukuon valtion julistamiselle. Mantšukuon aikana rautatieyhtiön toiminta laajeni entuudestaan ja se sai myös julkiselle hallinnolle kuuluneita tehtäviä. Toisen maailmansodan lopussa vuonna 1945 Neuvostoliitto valtasi Mantšurian ja japanilainen rautatieyhtiö ajettiin alas. Neuvostoliitto luovutti myöhemmin itse radan Kiinalle.
Huuhaa

Huuhaa on sana, jota käytetään kuvaamaan perättömiä ja epätieteellisiä väitteitä ja uskomuksia. Suomessa Skepsis ry myöntää vuosittain Huuhaa-palkinnon taholle, joka on vakiinnuttanut näennäistieteiden asemaa.
Sanan taustalla on englannin slangisana "hoo-ha" ’meteli, hässäkkä, kohu’, jonka alkuperästä sanakirjat eivät ole yksimielisiä. Suomessa huuhaasta on puhuttu ainakin 1970-luvulta alkaen. 
Huuhaasta puhutaan esimerkiksi yliluonnollisten ilmiöiden, ufojen, horoskooppien, kummitusten, ennustamisen, uskomuslääkinnän ja muun taikauskon yhteydessä. Huuhaan vastakohdaksi asetetaan kriittinen ajattelu ja itseään korjaava tieteellinen menetelmä. 
Tieteen tuntomerkkeinä pidetään muun muassa puolueettomuutta, testattavuutta ja edistyvyyttä. Havaintojen tulisi olla eri tutkijoiden toistettavissa. Näennäistieteelliset opit taas voivat pysyä samanlaisina satoja vuosia, vaikka ne ovat joutuneet ristiriitaan kokemusperäisen tutkimuksen kanssa.