tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Topologinen kartta

Topologinen kartta on kartta, jossa esitetään kartan kohteiden sijainti suhteessa toisiinsa, ei niiden aitoa maantieteellistä sijaintia tai muotoa. Kartassa ei ole mittakaavaa, eivätkä etäisyydet ja suunnat välttämättä vastaa todellisuutta. Esimerkkejä topologisista kartoista ovat metron ja paikallisjunien ratakartat, joissa rataosuudet esitetään usein suorilla viivoilla.
Kartan nimi viittaa matematiikan osa-alueeseen nimeltä topologia, joka tutkii sitä, mikä säilyy muutoksessa. Aivan erityyppinen on topografinen kartta, jossa nimenomaan kuvataan pinnanmuodot, korkeuskäyrät ja yksityiskohdat tarkasti.
Todd Torres

Todd Torres Bost (s. 11. kesäkuuta 1968) on puertoricolainen entinen uimari.
Torres voitti Pan-Amerikan kisoista 1991 hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja oli samassa lajissa 16. Barcelonan olympialaisissa 1992. Hän osallistui vuoden 1992 olympialaisissa myös kolmeen muuhun lajiin, muun muassa 4 × 100 metrin sekauintiviestiin, jossa Puerto Rico oli kahdestoista. Atlantan olympiakisoissa 1996 Torresin paras henkilökohtainen sijoitus oli jälleen 100 metrin rintauinnista, jossa hän oli 19. nopein.
Yhdysvaltain Grand Prix 2012

Yhdysvaltain Grand Prix 2012 (virallisesti 2012 Formula 1 United States Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2012 19. osakilpailu, joka ajettiin 18. marraskuuta uudella Circuit of the Americasin moottoriradalla, Texasin osavaltion pääkaupungissa Austinissa. Edellisen kerran Yhdysvaltain mantereella oli ajettu Formula 1 -sarjan osakilpailu vuonna 2007 Indianapolisissa.
Paalupaikalle ajoi Red Bullin Sebastian Vettel.
Kilpailun voittoon ajoi McLarenin Lewis Hamilton, joka ohitti kilpailun kärjessä ajaneen Sebastian Vettelin 42. kierroksella. Vettel oli lopulta kisan toinen, ja kolmanneksi ajoi Ferrarin Fernando Alonso. Kyseessä oli ensimmäinen kerta kun Hamilton, Vettel ja Alonso olivat yhdessä palkintorokkeella. Vettel olisi voinut varmistaa maailmanmestaruuden kauden toiseksi viimeisessä kilpailussa, jos hän olisi voittanut ja Alonso ei olisi sijoittunut neljän parhaan joukkoon. Red Bull varmisti kilpailussa valmistajienmestaruuden.
Kimi Räikkönen sijoittui kilpailussa kuudenneksi ja Heikki Kovalainen 18:nneksi.
Vapaat harjoitukset.
HRT:n kolmoskuljettaja Ma Qinghua ajoi perjantain ensimmäiset vapaat harjoitukset Narain Karthikeyanin tilalla.
George Edward Rueger

George Edward Rueger (23. syyskuuta 1929 Worcester – 6. huhtikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Worcesterin hiippakuntaan 6. tammikuuta 1958 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Maronanan titulaaripiispaksi 16. tammikuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Timothy Joseph Harrington, jota avustivat Bernard Joseph Flanagan ja John Aloysius Marshall.
Rueger jäi eläkkeelle 25. tammikuuta 2005.
Vanhan likaisen miehen juttuja

Vanhan likaisen miehen juttuja (engl. "Notes of a Dirty Old Man") on Charles Bukowskin vuonna 1969 pehmeäkantisena kirjana julkaistu artikkelikokoelma. Kokoelma sisältää 40 Bukowskin losangelesilaiseen Open City -underground lehteen 1960-luvun lopulla kirjoittamaa kolumnia.
Sammakko julkaisi suomennetun kokoelman alkuperäisteoksen tapaan suoraan pokkarina vuonna 2002. Käännöksestä vastasivat Seppo Lahtinen, Tuomas Laurila ja Kalle Niinikangas.
Vilnan kuvernementti

Vilnan kuvernementti (, ja ) oli hallintoalue Venäjän keisarikunnassa nykyisen Liettuan ja Valko-Venäjän alueella. Kuvernementti perustettiin Puolan kolmannen jaon seurauksena. Hallinnollisesti kuvernementti oli osa Vilnan kenraalikuvernementtia ja kuului keisarikunnan Luoteiseen aluepiiriin. 
Historia.
Vilnan- ja Hrodnan kuvernementit perustettiin Puolan kolmannen jaon (1795) jälkeen. Vain vuotta myöhemmin, joulukuussa 1796, kuvernementit yhdistettiin yhdeksi Liettuan kuvernementiksi Venäjän keisari Paavali I:n määräyksestä. Yhdistäminen jäi lyhytaikaiseksi, sillä syyskuussa 1801 keisari Aleksanteri I määräsi Liettuan kuvernementin jaettavaksi jälleen kahtia Vilnan ja Hrodnan kuvernementteihin. Vuonna 1801 Vilnan kuvernementtiin perustettiin aiemman yhdentoista kihlakunnan lisäksi 12. kihlakunta (Zarasai).
Suurempi aluemuutos toteutettiin vuonna 1843. Vilnan kuvernementin alue pieneni huomattavasti, kun siitä lohkaistiin Kaunasin kuvernementti. Uuteen Vilnan kuvernementtiin liitettiin kihlakuntia muista kuvernementeista: Minskin kuvernementista Vilnaan liitettiin Vileika ja Dzisna sekä Hrodnan kuvernementista Lida. Vuonna 1867 perustettiin Suwałkin kuvernementti.
Vuoden 1897 väestönlaskennan aikaan Vilnan kuvernementissa oli seitsemän kihlakuntaa. Kihlakunnat ja niiden asukasmäärät käyvät ilmi oheisesta taulukosta.
Nämä alueet säilyivät vuoden 1843 jälkeen muuttumattomina ensimmäiseen maailmansotaan asti (1915). Tällöin Saksan keisarikunnan Baltian miehityshallinto Ober Ost otti osan Venäjän keisarikunnan läntisimmistä kuvermenteista hallintaansa. Puolan–Neuvosto-Venäjän sodassa kuvernementin alue siirtyi Puolalle, ja vuonna 1923 Vilnan voivodikunta perustettiin.
Väestö.
Vuonna 1834 kuvernementissa asui noin 789 000 asukasta. Väkiluku kasvoi 1800-luvulla voimakkaasti, mutta Vilnan kuvernementin rajat myös muuttuivat oleellisesti.
Vuonna 1897 rajoiltaan muuttuneen kuvernementin väkiluku oli 1,591 miljoonaa. Väestöstä 87,6% (1 393 200 as.) asui maaseudulla ja 12,4% (198 007 as.) kaupungeissa. Kaupungeista suurin oli runsaan 154 000 asukkaan Vilna. Kuvernementin väentiheys oli tuona vuonna 37 asukasta per neliökilometri.
Valkovenäläiset muodostivat vuonna 1897 enemmistön 56,1 prosentin väestöosuudellaan (äidinkielensä mukaan ryhmitelty kuvernementin väestö). Muita kieliryhmiä olivat liettualaiset (17,6 %), juutalaiset (12,7 %), puolalaisia (8,2 %), venäläiset (4,9 %) ja saksalaiset (0,3 %). Joku muu äidinkieli oli 0,3 prosentilla väestöstä. 
Vilnan kenraalikuvernöörit.
Vilnan kenraalikuvernööri hallitsi Vilnan kuvernementin lisäksi joitain naapurialueita. Esimerkiksi vuosina 1794-1796 kenraalikuvernööri vastasi Slonimin ja Vilnan kuvernementeista, 1796-1801 Liettuan kuvernementista, vuosina 1801-1831 Vilnan ja Hrodnan kuvernementeista.
KHL-kausi 2011–2012

KHL-kausi 2011–2012 oli jääkiekkosarja KHL:n neljäs kausi. Kausi alkoi jo 7. syyskuuta, mutta avausottelu keskeytettiin kun kuultiin, että Lokomotiv Jaroslavlin joukkue oli yhtä pelaajaa lukuun ottamatta kuollut lento-onnettomuudessa matkalla kauden avausotteluun Minskiin. Tragedian takia joukkue jätti kauden väliin. Runkosarja alkoi lopulta 12. syyskuuta ja päättyi 26. helmikuuta. Pudotuspelit päättyivät 25. huhtikuuta.
OHK Dinamo Moskova voitti Gagarin Cupin kukistamalla finaaleissa Avangard Omskin seitsemännessä pelissä. Dinamo oli ensimmäinen KHL:n mestari läntisestä konferenssista.
Merkittäviä tapahtumia.
Laajennus Slovakiaan.
Lev Poprad sai Slovakian jääkiekkoliitolta luvan siirtyä KHL:ään ja se nosti liigan joukkuemäärän 24:ään. Lokomotiv Jaroslavlin vetäydyttyä lento-onnettomuutensa takia joukkueiden määrä tippui kuitenkin 23:een.
Jaroslavlin tragedia.
7. syyskuuta 2011 Lokomotiv Jaroslavlin joukkuetta kuljettanut lentokone syöksyi maahan vähän lähdön jälkeen. Joukkueen oli tarkoitus lentää Minskiin kauden avausotteluun. Kauden avausottelu Opening Cup Salavat Julajevin ja Atlantin välillä oli jo käynnissä Ufassa, mutta ottelu keskeytettiin tragedian takia ja sen tulokset mitätöitiin. KHL päätti siirtää kauden alkua 12. päivään syyskuuta. Lokomotivin joukkueelle pidettiin 10. syyskuuta julkinen muistotilaisuus.
Runkosarjan piti alkaa 7. syyskuuta ja loppua 26. helmikuuta. Jaroslavlin tragedian takia aikatauluja oli kuitenkin muokattava. Kauden alkua lykättiin niin, että se alkoi 12. syyskuuta ja jokaisen joukkueen ottelumäärä putosi 54:ään.
Pudotuspelit.
Pudotuspelit pelattiin paras seitsemästä järjestelmällä.
All Stars -ottelu.
All Stars -viikonloppuna 20–21.1.2012 Riiassa, Latviassa, pelasivat Team Fedorov ja Team Ozolins. Team Fedorov voitti ottelun.
Elsa – vapaana syntynyt

Elsa – vapaana syntynyt ("Born Free") on vuoden 1966 elokuva. Se perustuu Joy Adamsonin kirjaan "Perheeseemme kuuluu leijona" ("Born Free"), joka alun perin ilmestyi 1960. Elokuvan ohjasi James Hill joka on tullut tunnetuksi dokumenttielokuvistaan. 
Elokuvasta.
Elokuva perustuu Joy Adamsonin kirjaan "Perheeseemme kuuluu leijona" ("Born Free", 1960) joka on julkaistu Suomessa 1961. Kirjasta käsikirjoituksen sovitti Lester Cole salanimellä Gerald L. C. Copley koska joutui Yhdysvaltain kommunistivainojen aikana Hollywoodin mustalle listalle mikä tuhosi hänet taloudellisesti ja ammatillisesti. Se jäi myös hänen viimeiseksi käsikirjoituksen sovitukseksi.
Elokuva on tosi tapahtumiin perustuva ja kertoo Keniassa asuvasta valkoihoisesta pariskunnasta, George (Bill Travers) ja Joy Adamsonista (Virginia McKenna) jotka ottavat hoiviinsa orvoksi jääneen leijonanpennun ja kasvattavat sen täysikasvuiseksi. Elokuvan pariskuntaa esittävät McKenna ja Travers ovat naimisissa myös todellisesti. Heistä tuli elokuvan myötä eläinten oikeuksien puolestapuhujia Vuonna 1984 McKenna ja Travers perustivat "Zoo Check"in jonka nimi vaihdettiin myöhemmin "Born Free Foundation" nimeksi. 
Näyttelijät.
Lähde: 
Palkintoja.
"Elsa – vapaana syntynyt" toi Oscarin John Barrylle musiikista ja Barry ja Don Blackille teemalaulusta ”Born Free”.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 elokuva saa neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Filosofikuningas

Filosofikuninkaat olivat Platonin dialogissaan "Valtio" esittämän valtioutopian eli "Kallipoliksen" hallitsijoita tai vartijoita.
Filosofikuningas Platonin "Valtiossa".
Platonin mukaan jotta hänen ihannevaltionsa voisi toteutua, "on joko filosofien tultava kuninkaiksi tai sitten niiden, joita me nyt sanomme kuninkaiksi ja hallitsijoiksi, on ryhdyttävä toden teolla ja vakavasti harrastamaan filosofiaa".
Selittäessään ajatustaan tarkemmin Platon lähtee liikkeelle filosofin sananmukaisesta määritelmästä. Filosofi on viisauden rakastaja, ja rakastajana hänen tulee olla sellainen, että hän rakastaa viisautta kokonaisuudessaan ja kaikessa. Tämän jälkeen hän erottaa ne, jotka rakastavat totuutta itseään ja ne jotka rakastavat vain näkemäänsä tai oppimaansa. Filosofeja ja näin ainoita filosofikuninkaiksi sopivia ovat ne, jotka kykenevät näkemään Platonin ideaopin mukaiset ideat.
Myöhemmin Platon käsittelee muun muassa filosofikuninkailta vaadittavaa koulutusta. Peruskoulutus kestää 18-vuotiaaksi. Tämän jälkeen seuraa kaksi vuotta fyysistä harjoittelua, kymmenen vuotta matemaattisia tieteitä sekä viisi vuotta dialektiikkaa. Lopuksi vaaditaan viisitoista vuotta osallistumista kaupunkivaltion käytännön hallitsemiseen. Tämän koulutuksen läpikäyneet ovat lopulta 50-vuotiaina sopivia hallitsijoiksi.
"Valtiossa" Platon käyttää myös metaforaa valtiolaivasta kuvaamaan ajatustaan filosofikuninkaista tämän laivan parhaina kapteeneina.
Myöhemmin.
Historiassa muun muassa Rooman keisari Marcus Aureliusta, joka oli myös stoalainen filosofi, on usein kutsuttu filosofikuninkaaksi. Uudellakin ajalla ajatusta on sovellettu muun muassa joihinkin valistusajan hallitsijoihin ja poliitikkoihin, kuten Fredrik II Suureen ja Thomas Jeffersoniin.
Karl Popper syytti Platonia totalitarismin noususta 1900-luvulla ja näki tämän ajatuksen idealistisista ja yhteiskuntaa manipuloimaan pyrkivistä filosofikuninkaista sellaisena, että se johti Adolf Hitlerin kaltaisten diktaattoreiden nousuun.
Niccolò Machiavelli kritisoi filosofikuninkaan ajatusta todeten, että tosiasiallisesti filosofikuningas on huonoin mahdollinen hallitsija, sillä reaalimaailmassa filosofikuninkaasta tulee väistämättä pelkkä tyranni, jolla on ideologinen agenda. Myös Bertrand Russell kritisoi voimakkaasti Platonia teoksessaan "Länsimaisen filosofian historia", rinnastaen Benito Mussolinin ja Josef Stalinin filosofikuninkaisiin.
Ajatolla Khomeinin sanotaan saaneen innoitusta platonilaisesta ajatuksesta filosofikuninkaista hänen kiinnostuttuaan islamilaisesta mystiikasta ja Platonin "Valtiosta". Hänen on arveltu ottaneen tästä vaikutteita ajatukseensa islamilaisesta tasavallasta.
Roland (ohjus)

Euromissile Roland on lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Se kehitettiin yhteistyönä Ranskan ja Saksan keskinäisesti. Myös Yhdysvallat hyväksyi tämän asejärjestelmän omaan käyttöönsä Kansalliskaartille. Ensilinjan rintamakäyttö sen sijaan hylättiin. Tyypiksi olisi tullut MIM-115.
Prototyyppiversio valmistui vuonna 1973. Käyttöönotto tapahtui 1977. Roland I oli selkeässä säässä/päiväkäyttöön tarkoitettu versio, jonka kehityksen vetovastuu oli Ranskan Aerospatialella. Saksalainen MBB-konsortio otti vastuulleen hoitaa jokasään torjuntaohjustyypin, Roland II:n kehittelyn. Viimeisin paranneltu ja suuremman tuhovaikutuksen omaava malli oli Roland III.
Ohjustyyppiä käytettiin useassa Nato-maassa. Yhdysvaltain oma Mauler-projekti keskeytettiin sen osoittautuessa epäonnistuneeksi. Yhdistyneen kuningaskunnan vastaava verrokki samalta aikakaudelta lienee Rapier. Ranskassa valmistettu Crotale NG oli ulottuvampi, ja myöhempänä osaltaan korvasi tämän ohjustyypin.
Suomalaisia rakkaustarinoita 3

Suomalaisia rakkaustarinoita 3 on suomalaisen säveltäjän Kikka Laitisen ja yhtyeen Kikka Laitinen Co. studioalbumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2012. Äänitykset tehtiin Edu Kettusen ja Pate Kerkolan studioissa Kemiössä ja Paimiossa ja CD masteroitiin Helsingissä Chartmakersilla. 
"Suomalaisia rakkaustarinoita" -laulusarja muodostaa kolmiosaisen trilogian. Ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2006, toinen osa 2008. "Suomalaisia rakkaustarinoita" -trilogian tunnetuimpia kappaleita ovat muun muassa ”Onni on pienissä asioissa”, ”Suomalaisia rakkaustarinoita”, ”Jospa ne kaksi poikaa”, ”Da?”, ”Enää linnut laula ei”, ”Rakkaus naista kuljettaa” ja ”Enkelit sut luotani vei”. Monet Suomalaisia rakkaustarinoita -trilogian laulut ovat olleet muun muassa Yle Radio Suomen ja Radio Top 20 -soitetuimpien listoilla vuosina 2006–2013.
"Suomalaisia rakkaustarinoita" -trilogiasta tehtiin vuonna 2013 sarja, johon yhdistettiin musiikkia ja muotoilua: syntyi "Suomalaisia rakkaustarinoita Kikka Laitinen", joka sai Suomalaisen Työn Liitolta sekä Avainlippu- että Design From Finland -merkit. "Suomalaisia rakkaustarinoita - Kikka Laitinen" on rekisteröity tavaramerkki. Sarjan laulut ovat pääosin Kikka Laitisen säveltämiä ja sanoittamia ja yhtyeen Kikka Laitinen Co. sovittamia. Sarjan muotoilu on Ville Korhosen käsialaa.
Kappaleet.
Kaikki sävellykset ja sanoitukset Kikka Laitinen/Manus, paitsi 3. ja 7. sanat Kikka Laitinen-Edu Kettunen, ja 4. Sävellys Pertti Jalonen, 6. Sävellys Kustaa Kantelinen, Sävellys 3. Simo Koho ja Sanat 10. Kikka Laitinen-C.Munck. Kaikki sovitukset Laitinen-Kantelinen-Korhonen-Yli-Knuuttila-Kettunen, paitsi 6. viulusovitus Pertti Jalonen.
Henry Chinaski

Henry Chinaski on yhdysvaltalaisen kirjailijan ja runoilijan Charles Bukowskin (1920–1994) omaelämänkerrallinen alter ego, joka esiintyy Bukowskin romaaneissa Postitoimisto ("Post Office", 1971), Pystyssä kaiken aikaa ("Factotum", 1975), Naisia ("Women", 1978), Siinä sivussa ("Ham on Rye", 1982) ja Hollywood ("Hollywood", 1989) sekä elokuvassa Baarikärpänen ("Barfly", 1987), johon Bukowski laati käsikirjoituksen. Lisäksi hahmo esiintyy monissa Bukowskin novelleissa ja runoissa.
Elokuvassa Baarikärpänen Chinaskia esitti Mickey Rourke ja romaanin Factotum elokuvaversiossa Matt Dillon.
Teosten kronologia.
Teosten julkaisukronologia ei vastaa todellista aikajärjestystä, todellinen järjestys on seuraava:
Lucy Griffiths

Lucy Griffiths (s. 10. lokakuuta 1986 Brighton, Englanti, Iso-Britannia) on englantilainen näyttelijä.
Ura.
Lucy Griffiths esitti Mariania BBC:n sarjassa "Robin Hood" vuosina 2006–2007. Hän palasi sarjaan yhdeksi jaksoksi vuonna 2009. Griffiths on esiintynyt brittiläisissä televisiosarjoissa "The Little House", "Collision" ja "Komisario Lewis". Vuonna 2012 hän alkoi esittää vampyyri Noraa yhdysvaltalaisessa sarjassa "True Blood".
Gapmu

Gapmu on Wimme Saaren albumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 2003. Levyllä Saari joikuaa yksin ilman säestystä.
Filmfare Awards South 2006

Filmfare Awards South 2006 oli 4. elokuuta 2007 Hyderabadissa pidetty tilaisuus, jossa palkittiin vuoden 2006 parhaat eteläintialaiset elokuvat. Se oli 54:s Filmfare Awards South -tilaisuus. Palkinnot jaettiin kieliryhmittäin erikseen kannadan-, malajalamin-, tamilin- ja telugunkielisille elokuville ja niiden tekijöille.
Paul Maurice

Paul Maurice (s. 30. tammikuuta 1967 Sault Ste. Marie, Ontario) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija ja nykyinen NHL-joukkue Florida Panthersin päävalmentaja.
Maurice on kautta aikojen nuorin 1 000 NHL-ottelua valmentanut valmentaja. Hän saavutti rajapyykin 28. marraskuuta 2010 ottelussa Washington Capitalsia vastaan 43 vuoden ja 302 päivän iässä. Maurice on kokenut eniten hävittyjä otteluita päävalmentajana NHL:n historiassa.
Ura.
Philadelphia Flyers varasi puolustajana pelanneen Mauricen vuoden 1985 Flyersin 12. varauksena numerolla 252. Hänen peliuransa päättyi kuitenkin samana vuonna OHL-ottelussa saatuun silmävammaan.
Maurice valmensi NHL:ssä Hartford Whalersia 1995–1997, minkä jälkeen seura muutettiin Carolina Hurricanesiksi. Maurice jatkoi uudistuneessa seurassa kauteen asti, jolloin hän sai potkut 30 ottelun jälkeen. Seuraavan kerran Maurice toimi NHL:ssä päävalmentajana Toronto Maple Leafsissa kausilla ja . Hän palasi samana vuonna Carolinaan, mutta irtisanottiin kun kautta oli pelattu 25 ottelua.
Kesäkuussa 2012 KHL-seura Metallurg Magnitogorsk ilmoitti solmineensa sopimuksen Mauricen ja Carolinan entisen maalivahtivalmentajan Tom Barrasson kanssa. Kaudella 2012–2013 joukkue pääsi Mauricen alaisuudessa pudotuspeleihin, mutta hävisi Salavat Julajev Ufalle ensimmäisellä kierroksella seitsemässä ottelussa. Maurice muutti kauden jälkeen takaisin Pohjois-Amerikkaan ollakseen lähempänä perhettään.
12. tammikuuta 2014 Winnipeg Jets palkkasi Mauricen uudeksi päävalmentajakseen erotettuaan Claude Noëlin joukkueen huonojen peliesitysten vuoksi. Jetsin kauden päätyttyä runkosarjaan Maurice allekirjoitti neljän vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa 16. huhtikuuta 2014. Helmikuussa 2020 Maurice allekirjoitti monivuotisen jatkosopimuksen Winnipeg Jetsin kanssa. Hän kuitenkin erosi tehtävästä omasta tahdostaan joulukuussa 2021. Kesäkuussa 2022 Maurice siirtyi Florida Panthersin uudeksi päävalmentajaksi. 
Kausina 2023–2024, ja 2024-2025 Maurice valmensi Floridan Stanley Cup -mestaruuteen.
Seppo Saari

Seppo Saari (17. syyskuuta 1943 Tampere – 8. toukokuuta 2012 Kemijärvi) oli suomalainen luonto­valo­kuvaaja. Saari voitti vuonna 1983 Vuoden luontokuva -kilpailun kuvalla karhusta, joka kävelee lumihangessa. Häneltä ilmestyi karhua käsittelevä valokuvateos "Karhu" vuonna 1983. 
Muutettuaan Kemijärvelle 1972 Saari kiinnostui uhanalaisista lintulajeista. Erityishuomion kohteeksi hän otti muuttohaukan, mutta myös muut haukat, merikotka ja pöllöt saivat hänen huomionsa. Hän kartoitti muuttohaukan esiintymispaikkoja ja kuvasi niiden elämää. Hän rengasti ennätysmäiset 400 muuttohaukan poikasta.
Työelämässä Saari toimi Kemijärvellä sellutehtaan suunnitteluteknikkona.
John Bryson

John E. Bryson (24. heinäkuuta 1943 New York – 13. toukokuuta 2025) oli Yhdysvaltojen 37. kauppaministeri. Senaatti valitsi hänet 20. lokakuuta 2011 äänin 74–26. Hän toimi aiemmin Southern California Edisonin emoyhtiön Edison Internationalin johtotehtävissä.
Bryson ajoi kesäkuussa 2012 samana päivänä kahteen kertaan lyhyin väliajoin kolarin, joista ensimmäisestä hän poistui paikalta, toisen jälkeen hänet löydettiin tajuttomana autosta. Syyksi kerrottiin sairauskohtaus ja Bryson jäi tapausten johdosta sairauslomalle. Bryson ilmoitti 21. kesäkuuta 2012 eroavansa kauppaministerin tehtävästä.
Kyynelten valtatie

Kyynelten valtatie () on Kanadan läntisimmän provinssin, Brittiläisen Kolumbian, poikki johtavasta valtatie 16:sta käytetty nimitys. Nimi johtuu siitä, että jopa 43 naisen uskotaan kadonneen sen varrella viimeisen kolmenkymmenen vuoden aikana. Monet uskovat, että katoamisten takana on sarjamurhaaja, joka saalistaa nuoria naisia. Toiset uskovat, että naiset olisivat joutuneet Kanadan karun luonnon uhreiksi.
Poliisi on Daily Mailin mukaan sanonut, että katoamisista kahdeksan näyttävät olevan yhteydessä toisiinsa ja niistä voidaan epäillä ihmistä. Ketään tiettyä henkilöä ei kuitenkaan ole koskaan esitetty epäillyksi.
Viimeisin tiellä kadonnut nainen on 20-vuotias Madison Scott, joka katosi lähellä Kyynelten valtatietä juhlien jälkeen toukokuussa 2011. Poliisi löysi Madisonin teltan ja auton, mutta nainen itse oli kadonnut jälkiä jättämättä. Madisonin kohtalosta ei ole vuosienkaan jälkeen mitään tietoa.
Poliisin tilastojen mukaan tiellä on kadonnut kahdeksantoista naista, mutta paikallisten alku­peräis­kansojen johtajien mukaan tapauksia on ainakin 43. Kadonneet naiset ovat iältään 14–33-vuotiaita. Monet kadonneista naisista elivät alkuperäiskulttuureissa ja liikkuivat liftaten.
Alueen kaupungit ovat kaukana toisistaan, eikä alueella aina ole kuuluvuutta. Poliisi varoittaa alueen naisia liftaamisesta, sillä se tekee heistä helppoja uhreja. Monelle paikalliselle se on kuitenkin ainoa keino liikkua pitkiä matkoja.
Ainoa läpimurron mahdollisuus vyyhdissä saatiin vuonna 2011, kun poliisi julkaisi piirroksen vanhemmasta miehestä, joka oli yrittänyt siepata 20-vuotiaan naisen lähellä valtatie 16:ta. Miestä ei ole koskaan löydetty.
Kansanvakuutus turvanamme

Kansanvakuutus turvanamme on Risto Jarvan ohjaama lyhyt dokumentti vuodelta 1967, jonka tilasi Kansaneläkelaitos.
Elokuva syntyi, kun Kansaneläkelaitos tilasi 30-vuotisjuhlaansa Risto Jarvalta värillisen lyhytelokuvan, jossa käydään läpi 1930-luvun lopulta asti tapahtuneita suomalaisen sosiaaliturvan uudistuksia, erityisesti kansaneläkettä ja sairausvakuutusta. Tavanomaisen myötäsukaisen tilauselokuvan sijasta Jarva ohjasi filmin televisionomaiseksi haastatteluineen niin, että siinä on terveen kriittisiä äänenpainoja sekä kysymyksissä että vastauksissa.
Kerataanisulfaatti

Kerataanisulfaatti (KS) on yksi glykosaminoglykaaneista. Sen rakenteessa toistuvana yksikkönä ovat galaktoosi ja N-asetyyliglukosamiini. Kerataanisulfaattia esiintyy muun muassa rustokudoksessa.
Ominaisuudet ja merkitys.
Kerataanisulfaatti koostuu glykosidisellä sidoksella toisiinsa liittyneistä galaktoosi- ja N-asetyyliglukosamiiniyksiköistä. Sekä galaktoosi- että N-asetyyliglukosamiiniyksiköihin voi olla esteröityneenä sulfaattiryhmiä. Molekyylipainoltaan kerataanisulfaattimolekyyli vaihtelee huomattavasti ja on tyypillisesti 5–15 kDa. Kerataanisulfaattia esiintyy liittyneinä proteiineihin muun muassa rustokudoksen aggregaanissa, luustossa, silmän sarveiskalvolla ja aivoissa. Kerataanisulfaatti poikkeaa muista glykosaminoglykaanista siten, että se ei kiinnity proteiinin seriiniaminohappoon ksyloosisokerin välityksellä vaan joko suoraan asparagiiniaminohappoon tai N-asetyyligalaktosamiinin välityksellä seriinin tai treoniiniin.
Rustokudoksessa kerataanisulfaatti vuorovaikuttaa hyaluronihapon kanssa ja linkittää proteoglykaanit aggregaateiksi. Kerataanisulfaatti on voimakkaasti negatiivisesti varautunut ja vaikuttaa siten proteoglykaanin fysikaaliskemiallisiin ominaisuuksiin. Kerataanisulfaatin suhteellinen määrä rustokudoksessa lisääntyy ihmisen ikääntyessä. Silmän sarveiskalvo sisältää runsaasti kerataanisulfaattia solujen välisessä aineessa ja kerataanisulfaatilla on rooli eräässä periytyvässä sarveiskalvodystrofiasairaudessa.
Duncan Jones

Duncan Zowie Haywood Jones (s. 30. toukokuuta 1971) on englantilainen elokuvaohjaaja. Hänen elokuviaan ovat mm. "Kuu" (2009), "Source Code" (2011) ja "", joka perustuu "Warcraft"-videopelisarjaan. Sen ensi-ilta oli 10. kesäkuuta 2016.
Jonesin vanhemmat ovat David Bowie ja Angela Bowie.
Moptin alue

Moptin alue () on hallintoalue Malin keskiosassa. Sen pinta-ala on 79 017 neliökilometriä. Alueella on 2 036 200 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Maantiede.
Moptin alue muodostaa 6,3 % Malin pinta-alasta. Se rajoittuu pohjoisessa Timbuktun ja lounaassa Ségoun alueisiin sekä kaakossa Burkina Fasoon.
Alueen läpi virtaa Nigerjoki, joka muodostaa Nigerin sisämaasuistoksi kutsutun laajan tulva-alueen. Muita luonnonalueita ovat Bandiagaran–Homborin ylänkö, Gondo-Mondoro ja Gourma. Järviä ovat Débo, Waladou, Korientzé, Korarou, Aougoundou ja Niangaye.
Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin ilmastovyöhykkeisiin. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 150 ja 750 millimetrin välillä.
Hallinnollinen jako ja asutus.
Alue käsittää kahdeksan piiriä: Bandiagara, Bankass, Djenné, Douentza, Koro, Mopti, Ténenkou ja Youwarou. Niihin kuuluu 103 maalais- ja viisi kaupunkikuntaa. Kaupunkikuntia ovat Bandiagara, Djenné, Douentza, Mopti ja Ténenkou. Kyliä ja nomadiryhmiä on 2 078. 
Alueella asuu 14,0 % Malin väestöstä. Asukastiheys on Bamakon sekä Sikasson ja Ségoun alueiden jälkeen maan neljänneksi suurin, 26,2 henkeä neliökilometrillä. Kaupunkiväestön osuus on 9,8 %.
Asukkaat ovat etupäässä fulbeja, dogoneja, bambaroita, markoja, bozoja, somonoja, songhaita ja boboja. Lisäksi on muun muassa tuaregeja, maureja ja moseja. Puhutuimmat kielet ovat dogon (41,4 %), fulani (25,9 %), bambara (11,1 %), bozo (9,1 %), songhai (4,4 %), tamašek (2,0 %) ja marka (1,8 %).
Talous.
Tärkeimmät liikenneväylät ovat etelästä pohjoiseen johtava maantie RN16 sekä Nigerjoki. Sévaréssa Moptin lähellä on lentokenttä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, hirssi, durra, fonio ja maissi. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit, siipikarja sekä vähäisemmässä määrin kamelit ja siat. Kalastus tuottaa vuosittain 70 000–120 000 tonnia tuoretta, kuivattua tai savustettua kalaa. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta ei ole juuri lainkaan.
Nähtävyydet ja matkailu.
Alueen nähtävyyksiä ovat Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluvat Djenné ja Dogonimaa, Nigerin sisämaasuisto, historialliset Moptin, Homborin ja Hamdallahin keskukset sekä seudun eläimistö, perinteinen arkkitehtuuri ja käsityötaide. Matkailupalvelut ovat vielä vähäisiä.
Jalkapallon Suomen Cup 1964

Jalkapallon Suomen Cup 1964 oli cupin kymmenes järjestämisvuosi. Osanotto-oikeus siihen oli kaikilla seuroilla. Kilpailuun osallistui ennätykselliset 187 joukkuetta jakautuen sarjoittain seuraavasti: mestaruussarja 11, Suomen-sarja 29, maakuntasarja 62, aluesarja 55 ja muut 30. Mestaruus- ja Suomen-sarjan joukkueet pääsivät ilman karsintaa 64 joukkueen varsinaiseen kilpailuun, muiden kesken pelattiin 125 karsintaottelua.
Loppuotteluun selvisivät Lahden Reipas ja maakuntasarjalainen Lappeenrannan Pallo, ja se pelattiin Olympiastadionilla. Ottelun voitti Reipas 1-0. Ottelua seurasi 4 837 maksanutta katselijaa.
Suomen Cupin ottelut.
Varsinaisen kilpailun 1. ja 2.kierros
Cup-mestarit: Risto Remes, Sakari Pihlamo, Raimo Piira, Timo Kautonen, Matti Haahti, Olli Heinonen, Semi Nuoranen, Olavi Litmanen, Martti Hyvärinen, Kari TaIsi ja
Keijo Voutilainen.
Koron piiri

Koron piiri () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 10 937 neliökilometriä. Asukkaita on 361 900 henkeä.
Koron piiri rajoittuu lounaassa Moptin alueen Bankassin, lännessä Bandiagaran ja pohjoisessa Douentzan piireihin sekä idässä ja etelässä Burkina Fasoon. Seutu kuuluu Sahelin ja Sudanin siirtymävyöhykkeeseen. Luonnonalueita ovat Gondon ja Souroun tasangot, Séno, Mondoro ja Dogonin ylänkö. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Piiriin kuuluu 16 maalaiskuntaa: Bondo, Bamba, Barapiréli, Diankabou, Dinangourou, Dioungani, Dougouténé I, Dougouténé II, Kassa, Koporokendié Nâ, Koporo Pen, Koro, Madougou, Pel Maoudé, Yoro ja Youdiou. Asukkaat ovat etupäässä dogoneja, fulbeja ja moseja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja fonio. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Matkailu alueelle on vähäistä.
Bankassin piiri

Bankassin piiri () on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 9 054 neliökilometriä. Asukkaita on 264 400 henkeä.
Bankassin piiri rajoittuu pohjoisessa Moptin alueen Bandiagaran ja koillisessa Koron piireihin, etelässä Burkina Fasoon ja lännessä Ségoun alueeseen.
Piiriin kuuluu 12 maalaiskuntaa: Bankass, Baye, Dialassagou, Dimbal Habé, Kani Bozoni, Koulongon Habé, Léssagou Habé, Ouonkoro, Ségué, Sokoura, Soubala ja Tori. Enemmistö asukkaista on dogoneja. Lisäksi on fulbeja, markoja, samoja ja moseja. Tärkeimmät uskonnot ovat islam ja kristinusko.
Seudun kautta kulkee Moptin ja Burkina Fason välinen tie. Pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maissi, lehmänpapu ja fonio. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Hirssiä ja karjaa myydään Malin kaupunkeihin sekä Norsunluurannikolle ja Burkina Fasoon.
Karvamesiheinä

Karvamesiheinä ("Holcus lanatus") on mesiheinien sukuun kuuluva heinälaji.
Karvamesiheinä on monivuotinen, pehmeäkarvainen ja kasvaa mätästävänä. Lehtilavat ovat kolmesta kymmeneen millimetriä leveät ja niiden tupet tiheän valkokarvaisia. Tiheänmallinen röyhy on sinertävänpunaisenkirjava. Kaksikukkaisten tähkylöiden hedekukan ulkohelpeessä on vihne, joka on hyvin lyhyt ja koukkukärkinen verrattuna toiseen suvun lajiin pehmytmesiheinään ("Holcus mollis").
Karvamesiheinän alkuperäinen levinneisyysalue on Eurooppa. Laji on Suomessa myöhään saapunut tulokas, jota on löydetty Etelä- ja Keski-Suomesta sekä Lapista.
Pehmytmesiheinä

Pehmytmesiheinä ("Holcus mollis") on heinälaji mesiheinien ("Holcus") suvussa.
Se on monivuotinen, pehmeäkarvainen ja rönsyllinen. Lehtien lavat ovat kolmesta kahteentoista millimetriä leveät ja niiden tupet ovat lähes kaljuja. Korren solmut ovat pitkäkarvaisia. tiheän valkokarvaisia. Tiheä röyhy on väriltään vaaleanvihreä-ruskehtava, ei punavärinen. Kaksikukkaisten tähkylöiden hedekukan ulkohelpeessä on vihne, joka on suora tai joskus polvekas, kaleiden ulkopuolelle selvästi yltävä verrattuna toiseen suvun lajiin karvamesiheinään ("Holcus lanatus").
Pehmytmesiheinän alkuperäinen levinneisyysalue on Eurooppa. Laji on Suomessa myöhään saapunut tulokas, jota on havaittu melko runsaasti Etelä- ja Keski-Suomesta Pohjois-Pohjanmaan korkeudelle.
Jevhen Konopljanka

Jevhen Olehovytš Konopljanka (, s. 29. syyskuuta 1989 Kirovohrad, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen uransa päättänyt jalkapalloilija. Hän pelasi urallaan kotimaansa lisäksi myös Espanjassa, Saksassa, Puolassa ja Romaniassa.
Seurajoukkueura.
Konopljanka debytoi Ukrainan valioliigassa kaudella 2007–2008 edustaen Dnipro Dnipropetrovskia. Hän pelasi seurassa yhteensä 157 liigaottelua ja teki niissä 35 maalia. 
Heinäkuussa 2015 Konopljanka siirtyi ilmaisella siirrolla Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaan Sevillaan. Hän pelasi seurassa yhden kauden ja lähti sitten lainasopimuksella saksalaisseura Schalkeen, joka osti hänet kesällä 2017. Hän pelasi Espanjan La Ligassa 32 ottelua, joissa hän teki neljä maalia, ja Saksan Bundesliigassa 57 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Keväällä 2016 hän voitti Sevillan joukkueessa Eurooppa-liigan mestaruuden mutta ei päässyt loppuottelussa kentälle.
Konopljanka palasi kotimaansa liigaan Šah’tar Donetskiin vuonna 2019 ja voitti kaudella 2019–2020 Ukrainan liigamestaruuden. Konopljanka pelasi Šah’tarissa 28 Ukrainan liigan ottelua, joissa hän teki neljä maalia ja antoi neljä maalisyöttöä. Hän pelasi Mestarien liigassa kaudella 2019–2020 neljä ottelua ja teki maalin 22. lokakuuta 2019 alkulohko-ottelussa Dinamo Zagrebia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kaudella 2019–2020 viisi ottelua ja kaudella 2020–2021 neljä ottelua. 
Konopljanka siirtyi helmikuussa 2022 puolalaisseura Cracoviaan 1,5-vuotisella sopimuksella. Kevätkaudella 2022 hän pelasi 10 Ekstraklasan ottelua. Kaudella 2022–2023 hän pelasi Ekstraklasassa 26 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä. Puolan cupissa hän pelasi kaksi ottelua ja teki kaksi maalia. Konopljankan sopimus Cracovian kanssa päättyi kesään 2023, eikä sitä jatkettu.
Konopljanka teki heinäkuussa 2023 sopimuksen romanialaisen CFR Clujin kanssa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi vain kolme Romanian Liga I:n ottelua sekä yhden Konferenssiliigan karsintaottelun, eikä ollut yhdessäkään ottelussa avauskokoonpanossa. Konopljanka ja CFR Cluj purkivat sopimuksensa 3. tammikuuta 2024.
Heinäkuussa 2024 Konopljanka ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Maajoukkueura.
Ensimmäisen maaottelunsa Ukrainan maajoukkueessa Konopljanka pelasi vuonna 2010, jolloin hän oli myös onnistunut vakiinnuttamaan paikkansa seurajoukkueensa avauskokoonpanossa. Hän pelasi Euroopan-mestaruuskilpailuissa vuosina 2012 ja 2016 joukkueensa kaikki lopputurnausottelut, yhteensä kuusi, alusta loppuun. Viimeiseksi jääneen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2023 Englantia vastaan.
Konopljanka pelasi Ukrainan maajoukkueessa yhteensä 87 ottelua ja teki niissä 21 maalia.
Niafunké

Niafunké on Timbuktun alueen Niafunkén piirin sekä siihen kuuluvan Soboundoun kunnan keskuspaikka Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen rannalla noin 150 kilometriä Timbuktusta lounaaseen. Koko kunnassa on 44 900 asukasta (vuonna 2009).
Seudun asukkaat ovat etupäässä fulbeja, bambaroita ja songhaita. Tärkeimmät elinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Niafunkésta on maantieyhteys Goundamiin ja Nigerillä on jokiliikennettä.
Niafunké tunnetaan malilaisen muusikon Ali Farka Tourén kotipaikkana. Siellä järjestetään vuosittain hänelle omistettu musiikkifestivaali.
The Biggest Loser (1. tuotantokausi)

Yhdysvaltalaisen "Suurimman pudottajan" ("The Biggest Loser") ensimmäisen kauden ensimmäinen esitys oli 19. lokakuuta 2004 NBC-kanavalla. Ohjelmassa ylipainoiset ihmiset pudottavat painoaan, yrittävät saada terveellisemmät elintavat, sekä kilpailevat suurimman pudottajan tittelistä ja 250 000 dollarin pääpalkinnosta. Ensimmäisellä kaudella 12 ylipainoista kilpailijaa jaettiin kahteen kuuden hengen joukkueeseen. Sinisen joukkueen valmentajana ensimmäisellä kaudella oli Bob Harper ja Punaisen joukkueen valmentajana Jillian Michaels. Ensimmäisen kauden juontajana toimi Caroline Rhea.
 Jillianin joukkue
 Bobin joukkue
 Viimeisimpänä pudonnut, ennen Finaalia
 250 000 dollarin voittaja, suurin pudottaja
 100 000 dollarin voittaja, kotona eniten painoa pudottanut
 Koskemattomuus
 Keltaisen viivan alapuolella, ei voi äänestää
 Ei pudotuksessa, ei voi äänestää
 Ääntä ei paljastettu
 Äänestetty pois, tai ei farmilla
 Viimeinen henkilö pudotettu, ennen Finaalia
 Perusteltu ääni
Chris Diamantopoulos

Christopher "Chris" Diamantopoulos (s. 9. toukokuuta 1975 Toronto, Kanada) on kanadalainen stand up -koomikko ja näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Up All Night", "Konttori" ja "Sukuvika". Lisäksi hän on vieraillut pienemmässä roolissa monissa muissa sarjoissa, kuten "Siskoni on noita", "Sopranos", "Muodon vuoksi", "24", "Boston Legal" ja "Kennedyt". Hän myös näytteli Mikki Hiirtä Walt Disney Television Animationin tuottamassa piirrossarjassa vuodelta 2013.
Diamantopoulosin sukujuuret ovat Kreikassa, ja hän on vakaumukseltaan ortodoksi. Hän vietti lapsuudessaan paljon aikaa sekä Kanadassa että Kreikassa. Hän on naimisissa amerikkalaisen näyttelijän Becki Newtonin kanssa, jonka kanssa hänellä on yksi poika.
Varusteleka

Varusteleka on vuonna 2003 perustettu armeijatavaran erikoisliike. Yrityksen tilat sijaitsevat Helsingin Konalassa, jossa varasto- ja myymälätilaa on yhteensä 3 000 neliömetriä. Varusteleka on alansa suurimpia yrityksiä niin Suomessa kuin Euroopassakin; vuoden 2013 alussa se työllisti 53 henkilöä. Asiakaskunnan ja yrityksen kasvettua tarjontakin on kasvanut, ja alkuvuosien – lähestulkoon yksinomaan – halvan sotilasylijäämän lisäksi valikoimaan kuuluu nykyään lukuisia armeija- ja ulkoilualan tuotteita. Vuodenvaihteesta 2012–2013 alkaen Varusteleka on tuonut omalla brändillään markkinoille itse suunnittelemiaan ja valmistuttamiaan tuotteita, mukaan lukien keikkalaukkuja.
Varustelekan perusti sen omistaja Valtteri Lindholm ollessaan 21-vuotias. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Henri Nyström vuoden 2015 syksyyn asti ja vuonna 2016 uudeksi toimitusjohtajaksi valittiin Jari Laine. Varustelekan liikevaihto oli 9,6 miljoonaa euroa vuonna 2016.
Markkinointi.
Varusteleka on tunnettu rempseästä viestinnästä ja markkinoinnista. Yritystä on arvosteltu esimerkiksi ”vaimonhakkaajapaitoina” () myymiensä hihattomien aluspaitojen takia. Vaimonhakkaajapaita ei Mainonnan eettisen neuvoston mukaan kehottanut väkivaltaan, eikä ollut hyvän tavan vastainen. Sen sijaan neuvosto antoi huomautuksen Jugoslavian armeijan baretista, jota myytiin nimellä "kansanmurhabaretti". Kesällä 2018 yritys sai jo kolmannen huomautuksen neuvostolta. Yksityishenkilö oli kannellut serbialaisen kenttäpullo-pakki-yhdistelmän kuvauksesta, jossa oli sana "genocide" eli 'kansanmurha'. Pakkisysteemistä vitsailtiin, että se oli niin hankala, että siitä juotuaan kykeni hirmutekoihin ilman eri käskyä.
Vuoden 2013 tammikuussa Varusteleka nousi otsikoihin puolustusvoimien puututtua venäläisvalmisteisen Anglija-maastopuvun maahantuontiin ja myyntiin. Syynä oli puvussa käytetty suomalaisen M05-maastokuvion kopioksi väitetty väritys, joka on Suomessa mallisuojattu.
Yritys toimi "Iron Sky" -elokuvan pääsponsorina ja hoiti lähes kaiken elokuvan puvustuksen.
Vuonna 2014 Varusteleka oli otsikoissa Arnold Schwarzeneggeriin liittyvän kampanjansa johdosta. "Make Arnold Come" -video oli huhtikuussa 2015 kerännyt yli 600 000 katselukertaa YouTubessa.
Malaco

Malaco on Cloettan makeisbrändi.
Historia.
Malaco perustettiin vuonna 1934 nimellä Malmö Lakrits Compani (Lakritsfabrik AB). Vuonna 1999 Malaco sulautui osaksi Leafiä, joka myytiin hollantilaiselle CSM-konsernille. Vuonna 2005 Leaf International myytiin kahdelle pääomasijoitusyhtiölle, CVC Capital Partnesille ja Nordic Capitalille.
Vuonna 2006 julkaistiin kahdeksan uutta Malaco-pussia.
Vuonna 2012 Leaf fuusioitui ruotsalaisen Cloettan kanssa.
Tuotteet.
Malaco-tuotteita myydään Pohjoismaissa. Niitä ovat tai ovat olleet esimerkiksi Brio, Fruxo, Pim Pim, Zoo, Swedish Fish ja Happy &amp; Mixed.
Malacon nykyiseen tuoteperheeseen kuuluvat Aakkoset, TV Mix, Hyvää Makumaasta ja Lauantai. Vuonna 2017 markkinoille tuotiin Perjantai-makeiset.
Milcah Cheywa

 
Milcah Chemos Cheywa (s. 24. helmikuuta 1986 Mt. Elgon) on kenialainen yleisurheilija, jonka päälaji on 3 000 metrin estajuoksu. 
Chemos sai hopeaa Berliinin MM-kilpailuissa 2009 ajalla 9.08,57. Alun perin hän oli sijoittunut kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin toiselle sijalle kun alkuperäinen voittaja Marta Domínguez hylättiin dopingin vuoksi. Saman vuoden hän sijoittui toiseksi. Hän voitti 2010 kultaa Nairobin Afrikan-mestaruuskilpailuissa ajalla 9.32,18 ja Delhin Kansainyhteisön kisoissa ajalla 9.40,96. Hän voitti samana vuonna myös Kenian-mestaruuden ja sijoittui toiseksi Splitin maanosien cupissa.
Chemos saavutti Daegun MM-kilpailuissa 2011 hopeaa ajalla 9.17,16. Alun perin hän sijoittui kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin toiselle sijalle kun alkuperäinen voittaja Julija Zaripova hylättiin dopingin vuoksi. Samana vuonna Chemos voitti Kenian-mestaruuden. Vuonna 2012 hän voitti Kenian olympiakarsinnan ja sijoittui Lontoon olympialaisissa kolmanneksi. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi myöhemmin kolmannelle sijalle alkuperäisen voittajan Julija Zaripovan dopinghylkäyksen takia.
Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Chemos voitti maailmanmestaruuden ajalla 9.11,65. Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sai hopeaa ajalla 9.31,30. Hän on voittanut estejuoksun 16 kertaa Timanttiliigan kilpailuissa.
Chemos juoksi Afrikan ennätyksen 9.07,14 Oslossa 7. kesäkuuta 2012. 3 000 metrin juoksussa hän teki ennätyksensä 8.43,92 Zagrebissa 31. elokuuta 2009.
Bell XFL-1 Airabonita

Bell XFL -1 oli Yhdysvaltain laivastolle valmistettu hävittäjän prototyyppi ja kokeilukone. Vuonna 1938 laivasto teki aloitteen uudesta tukialushävittäjästä. Bell-yhtiö sai tilauksen prototyypistä 8. marraskuuta 1938 ja se lensi ensilentonsa 13. toukokuuta 1940. Bell nimesi tyypin Airabonitaksi.
Kone pohjautui yhtiön P-39-koneeseen. Tukialuskäyttöä varten tehtiin huomattavia muutoksia. Alkuperäinen nokkapyörällinen laskuteline muutettiin kannuspyörälliseksi, mikä oli tuohon aikaan tavanomainen. Päälaskuteline siirrettiin siiven etuosaan. Tästä seurasi, että jäähdyttimet siirrettiin siipien tyven tunneleista koteloihin siiven takareunaan. Tukialukselle laskeutumisen helpottamiseksi siiven etuopuolelle rungon alle rakennettiin ikkuna. Pysäyttämistä varten rungon alle asennettiin ylösvedettävä jarrukoukku.
Viralliset koelennot alkoivat heinäkuussa 1940. Pituusvakavuus havaittiin heikoksi. Tuulitunnelikokeiden jälkeen sivuperäsintä suurennettiin.
Lentäjät huomauttivat erityisesti ohjaamon hätäpoistumisluukusta pitäen kokonaan irrotettavaa kuomua parempana. Voimansiirtoakselin pelättiin värisevän ja heikentävän runkoa ja lyhentävän käyttöikää. Luvattu palvelulakikorkeus oli vaikea saavuttaa ja onnistui harvoin. Laivasto myös suosi tähtimoottoria nestejäähdytteisen moottorin sijasta. Havaitut puutteet sekä Vought-yhtiön onnistunut prototyyppi, josta kehittyi F4U Corsair, johtivat päätökseen lopettaa projekti.
Tekniset tiedot.
Voimalaite ja mittoja
Suorituskyky ja aseistus
Magellanin pilvet

Magellanin pilvet, Pieni Magellanin pilvi (SMC) ja Suuri Magellanin pilvi (LMC), ovat kaksi epäsäännöllistä kääpiögalaksia, jotka ovat nähtävissä eteläisen pallonpuoliskon taivaalla ja kuuluvat näin ollen myös Paikalliseen ryhmään.
Pilvet on nimetty Fernão de Magalhãesin () mukaan.
Grigori Retškalov

Grigori ”Griša” Andrejevitš Retškalov (; 9. helmikuuta 1920 Hudjakovo – 22. joulukuuta 1990 Žukovski) oli neuvostoliittolainen lentäjä. Hän oli liittoutuneiden kolmanneksi eniten ilmavoittoja saanut hävittäjälentäjä (hävittäjä-ässä) 56 vahvistetulla pudotuksellaan. Lisäksi 6 pudotusta oli jaettuja, jonkin toisen lentäjän kesken.
P-39 Airacobran lisäksi Grigori Retškalov lensi ja saavutti taisteluvoittoja Polikarpov I-153- sekä I-16- ja Jakovlev Jak-1-koneilla.
Hän oli tunnettu tavastaan jahdata pudotuksia ja välinpitämättömyydestä lentokuriin ja hän sai tästä lentokieltoja.
Kapteeni Retškalov haavoittui ainakin kerran hyvin vaikeasti, ja joutui kokemaan kolme leikkausoperaatiota sekä pitkän hoitojakson sairaalahoidossa. Heikohko yleiskunto ja näkökyvyn ongelmat johtivat niin ikään useisiin lentokieltoihin.
Saavutuksistaan Retškalov sai kuitenkin Neuvostoliiton sankarin arvon. Hän lensi amerikkalais-valmisteisella Bell P-39 Airacobra-hävittäjällä. Grigori Retškalovin palvelusyksikkö oli 16. GIAP. Hän toimi sen 1. lentueen johtajana. Tämä 7. maaliskuuta vuonna 1942 muodostettu hävittäjäyksikkö tuli tunnetuksi siitä, että sillä oli eniten Neuvostoliiton sankareita palveluksessaan.
Roger ja minä

Roger ja minä ("Roger &amp; Me") on Michael Mooren ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1989. Moore tuli Yhdysvalloissa tunnetuksi "Roger ja minä" -elokuvalla, joka kuvasi mitä Michiganin Flint-kaupungissa tapahtui, kun General Motors sulki tehtaansa ja avasi uuden Meksikossa, jossa palkat olivat pienemmät. Nimi Roger viittaa Roger B. Smithiin, entiseen General Motorsin toimitusjohtajaan ja johtokunnan puheenjohtajaan.
"Roger ja minä" valittiin vuonna 2013 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. "The New York Timesin" kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Prozac Nation

Prozac Nation on Miramax Films -filmiyhtiön elokuva vuodelta 2001. Elokuvan ohjaaja on Erik Skjoldbjærg ja sen pääosissa ovat Christina Ricci, Anne Heche, Jessica Lange, Michelle Williams ja Jason Biggs. Elokuva perustuu Elizabeth Wurtzelin omaelämäkertaan, joka kuvaa hänen opiskeluvuosinaan kokemiaan masennusta ja lääkeaddiktiota. Nimi viittaa lääkemerkkiin, onnellisuuspilleriksi kutsuttuun mielialalääkkeeseen Prozaciin, jota hänelle määrättiin.
Elokuvan maailmanensi-ilta oli 8. syyskuuta 2001 Toronton elokuvajuhlilla.
Unta vai rakkautta

Unta vai rakkautta () on Sandra Bullockin tähdittämä yhdysvaltalainen romanttinen komedia vuodelta 1995, jonka on ohjannut Jon Turteltaub ja kirjoittanut Daniel G. Sullivan ja Frederic Lebow.
Juoni.
Lucy Moderaz (Sandra Bullock) on lipunmyyjänä Chicagon metrossa.Hän näkee usein saman komean miehen asemalla, mutta tämä ei kiinnitä Lucyn juuri mitään huomiota. Eräänä hiljaisena päivänä hän huomaa että tämä mies on raitella ryöstettynä ja hakattuna. Lucy hyppää raitelle koska juna lähestyy asemaa ja saa miehen pois junan tieltä. Myöhemmin kun mies on sairaalassa koomassa, hänen sukulaisensa luulevat paikalla ollutta Lucya hänen morsiammekseen, ja eikä tämä oikaise heidän väärinkäsitystään.
Näyttelijät.
Lähde:
Jonah Hill

Jonah Hill (s. Jonah Hill Feldstein 20. joulukuuta 1983 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on näytellyt useissa komedioissa. Vakavammista rooleistaan elokuvissa "Moneyball" (2011) ja "The Wolf of Wall Street" (2013) hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuudet.
Nuoruus.
Hill syntyi Los Angelesissa vuonna 1983. Hillin isä Richard Feldstein työskentelee musiikkialalla, ja äiti Sharon o.s. Lyn on vaatesuunnittelija. Hillin pikkusisko Beanie Feldstein on näyttelijä, ja isoveli Jordan (k. 2017) oli Maroon 5 -yhtyeen manageri. Feldsteinit kuuluivat reformijuutalaiseen seurakuntaan.
Hill kävi Coloradon yliopistoa vuoden ajan ja jatkoi opintojaan The New Schoolissa New Yorkissa. Hän kirjoitti komedianäytelmiä ja esitti niitä baarissa.
Ura.
Näyttelijä Dustin Hoffmanin poika Justin auttoi Hilliä saamaan tämän ensimmäisen elokuvaroolin vuoden 2004 elokuvassa "I Heart Huckabees". Sitä seurasi pieni rooli komediassa "40 v. ja neitsyt" (2005), joka myös aloitti Hillin ja ohjaaja Judd Apatowin yhteistyön.
Hillin läpimurtorooli oli seksinkipeänä lukiolaisena komediassa "Superbad" (2007). Sitä seurasi sarja muita komedioita. Vakava rooli tilastotieteilijänä baseball-elokuvassa "Moneyball" (2011) toi Hillille parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Hill esitti epäpätevää poliisia parodiaelokuvassa "21 Jump Street" (2012) ja sen jatko-osassa vuonna 2014. Hill näytteli myös Quentin Tarantinon elokuvassa "Django Unchained" (2012) ja esitti itseään kauhukomediassa "This Is the End" (2013). Martin Scorsesen elokuvassa "The Wolf of Wall Street" (2013) Hill esitti huumeita käyttävää liikemiestä, mikä toi hänelle hänen toisen Oscar-ehdokkuutensa.
Hillin seuraavia rooleja olivat joukkomurhaajana elokuvassa "True Story" (2015), asekauppiaana elokuvassa "War Dogs" (2016) ja alkoholistin tukijana elokuvassa "Don’t Worry, He Won’t Get Far on Foot" (2018). Vuonna 2018 Hill esitti pääosaa televisiosarjassa "Maniac".
Hillin ensimmäinen ohjaustyö "Mid90s" julkaistiin vuonna 2018. Hill teki elokuvaan myös käsikirjoituksen.
2020-luvulla Hill on näytellyt elokuvassa "Don’t Look Up" (2021).
Hill on esiintynyt ääninäyttelijänä animaatioelokuvissa "Näin koulutat lohikäärmeesi" (2010), "Megamind" (2010) ja "Lego Elokuva" (2014), sekä niiden jatko-osissa.
Yksityiselämä.
Hill tapasi Gianna Santosin vuonna 2018. He kihlautuivat syksyllä 2019 ja erosivat elokuussa 2020.
Hill sai vuonna 2023 lapsen naisystävänsä Olivia Millarin kanssa.
Hillin virallinen sukunimi oli Feldstein vuoteen 2023 saakka, kunnes hän luopui siitä ja otti välinimensä Hill viralliseksi sukunimekseen.
Mollie King

Mollie Elizabeth King (s. 4. kesäkuuta 1987) on englantilainen laulaja-lauluntekijä. Hän on ollut brittiläis-irlantilaisesta tyttöbändin The Saturdays jäsen. Ennen The Saturdaysiä King oli toisessa tyttöbändissä nimeltä Fallen Angelz, joka osallistui Britannian "X Factoriin" ja saikin tuomareilta positiivisiä kommentteja, mutta putosi kilpailusta sen alkuvaiheilla. King soittaa myös kitaraa.
Mollie King syntyi Wandsworthissa Lontoossa. Hänen perheeseensä kuuluvat vanhemmat Susan ja Stephen King sekä kaksi siskoa. 11-vuotiaana King menestyi hiihdossa ja oli mukana menestyneessä nuorten hiihtojoukkueessa. King kuitenkin tyrmäsi ajatuksen urheilusta urana, koska unelmoi laulamisesta.