tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kaksoisnimi

Kaksoisnimi (yhdistelmäsukunimi, yhdysnimi) on sukunimi, joka on muodostettu avioliiton solmimisen yhteydessä yhdistämällä henkilön siihenastinen sukunimi ja hänen puolisonsa sukunimi.
Kaksoisnimi Suomessa.
Aikaisemmin Suomessa kaksoisnimiä saattoivat käyttää vain naiset, ja edelleen ne ovat naisilla yleisempiä kuin miehillä, mutta vuodesta 1986 lähtien mieskin on voinut ottaa kaksoisnimen. Vuoden 2017 etu- ja sukunimilain uudistuksen jälkeen kaksoisnimen on voinut antaa myös lapselle. Sukunimien järjestys kaksoisnimessä voi vaihdella, eikä yhdysmerkki nimien välissä ole pakollinen.
0,3 prosentilla suomalaisista oli vuonna 1985 käytössään avioliiton myötä muodostettu kaksoisnimi.
Signe Lagerborg-Stenius

Signe Lagerborg-Stenius (4. huhtikuuta 1870 Helsinki – 15. heinäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, piirustuksen opettaja ja Helsingin kaupunginvaltuutettu.
Lapsuus ja koulutus.
Signe Lagerborg-Steniuksen vanhemmat olivat Robert Olof Lagerborg (1835–1882) ja Carolina Lovisa Constance Furuhjelm (1837–1912). Hän oli naimisissa vuodesta 1905 arkkitehti Gunnar Steniuksen (1877–1965) kanssa. Heillä oli neljä poikaa, joista tunnetummat olivat matemaatikko, filosofi ja professori Erik Stenius (1911–1990) ja kaupunkisuunnitteluarkkitehti Olof Stenius (1907–1968).
Signe Lagerborg-Stenius valmistui arkkitehdiksi 1892 Polyteknillisestä opistosta ja hän opiskeli myös piirustuksenopettajaksi Helsingin yliopistossa. Arkkitehtiopintojensa yhteydessä hän teki useita opintomatkoja ulkomaille, mm. Ruotsiin, Tanskaan ja Keski-Eurooppaan. 
Ura.
Lagerborg-Stenius työskenteli yleisten rakennusten ylihallituksessa arkkitehtina vuodesta 1892 alkaen aina avioliiton solmimiseen asti, vuoteen 1905. Hän ja hänen kurssitoverinsa Ines Holming olivat Yleisten rakennusten ylihallituksessa ensimmäiset naispuoliset työntekijät. Naimisiinmenon jälkeen hän työskenteli miehensä Gunnar Steniuksen toimistossa sekä toimi myös yksityisenä arkkitehtina ja piirustuksenopettajana.
Lagerborg-Stenius osallistui aktiivisesti politiikkaan ja hän oli ruotsalaisen kansanpuolueen valtuutettuna Helsingin kaupunginvaltuustossa vuosina 1926–1930 ja 1933–1944. Lagerborg-Stenius oli mukana myös naisasialiikkeen toiminnassa.
Signe Lagerborg-Stenius oli Architecta Suomen Naisarkkitehtien Yhdistyksen jäsen. Yhdistys myönsi hänelle kunniajäsenyyden vuonna 1955. Tätä ennen kunniajäsenyys oli myönnetty vain arkkitehti Wivi Lönnille Architectan perustamisen yhteydessä 1942.
Tarja Leveelahti

Tarja Leveelahti (s. 30. huhtikuuta 1970) on suomalainen entinen pikajuoksija, joka edusti aktiiviurallaan Valkeakosken Hakaa. Hänen valmentajanaan toimi Markku Perttunen.
Leveelahti edusti Suomea vuoden 1988 halli-EM kisoissa Budapestissa, jossa hän juoksi 200 metrin alkuerässään viidenneksi, sekä vuoden 1994 EM-kisoissa Helsingissä, jossa hän jäi 200 metrin alkuerässään seitsemänneksi. Leveelahti oli mukana myös naisten pikaviestijoukkueessa, joka juoksi finaalissa seitsemänneksi ajalla 43,96. SM-kisoissa Leveelahti voitti 100 metrin juoksun pronssimitalin vuonna 1989 ja 200 metrillä hopeaa 1988 ja pronssia kahdesti (1989, 1994). Hän lopetti uransa vuoteen 1995.
Lähde: Tilastopaja
Brock Nelson

Brock Nelson (s. 5. lokakuuta 1991 Warroad, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Colorado Avalanchessa. Hän on New York Islandersin ensimmäisen kierroksen varaus . Hän aloitti ammattilaisuransa pelaamalla Bridgeport Sound Tigersissa.
Ura.
Nelson varattiin numerolla 30 New York Islandersiin. Hän pelasi kauden 2011–2012 lopussa Islandersin farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersissa.
Nelson teki NHL-debyyttinsä kaudella 2012–2013 pudotuspeleissä. Ensimmäisen pisteensä hän teki seuraavalla kaudella 8. lokakuuta 2013 syöttämällä Peter Reginin tekemän maalin 6–1 -voitossa Phoenix Coyotesia vastaan. Ensimmäinen maali syntyi neljä päivää myöhemmin 22. lokakuuta Vancouver Canucksia vastaan.
Nelson pelasi täyden kauden NHL:ssä kaudella 2014–2015 ja teki 82 runkosarjaottelussa tehopisteet 20+22=42. 
Maaliskuussa 2025 Islanders kauppasi Nelsonin ja William Dufourin Colorado Avalancheen vaihdossa Calum Ritchieen, Oliver Kylingtoniin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon joko vuoden 2026 tai 2027 varaustilaisuudessa ja ehdolliseen kolmannen kierroksen varausvuoroon vuoden 2028 varaustilaisuudessa.
Kesäkuussa 2025 Nelson teki Avalanchen kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 22,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Nelson edusti Yhdysvaltain U20 maajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2011. Hän auttoi maansa pronssimitalille saaden viidessä pelissä yhden syöttöpisteen. Aikuisten MM-kisoissa Nelson oli voittamassa pronssia Tšekissä 2015, jossa hän oli tehoilla 6+4=10 joukkueensa paras pistemies.
The Hype Machine

The Hype Machine on MP3-blogeja kokoava musiikkitietokanta. Käyttäjät voivat kuunnella musiikkikappaleita suoratoistona sivustolta käsin ja tallentaa niitä suosikit-listalleen. Sivustolle löytyy myös samanniminen kännykkäsovellus, joka muiden ominaisuuksiensa lisäksi sallii useimpien kappaleiden toiston offline-tilassa.
Historia.
The Hype Machinen loi alun perin vuonna 2005 Anthony Volodkin, toisen vuoden tietojenkäsittelytieteen opiskelija. Volodkinin omien sanojen mukaan The Hype Machine syntyi hänen ”turhautumisestaan musiikkilehtiä ja radioasemia kohtaan”. Volodkin tutustui musiikkiblogeihin Stereogumin ja Music for Robotsiin, ja oli ällistynyt huomatessaan, että Internetistä löytyi ihmisiä, jotka käyttivät aikaansa kirjoittaakseen musiikista ja lisätäkseen kappaleita yleisön kuunneltavaksi. Volodkin halusi löytää keinon yhdistää tämän kaikki yhdelle sivulle, ja niin sai alkunsa Hype Machine. Volodkin lähetti sivuston linkin muutamille online-musiikin edelläkävijöille saadakseen palautetta – palautteen sijaan musiikkibloggarit julkaisivat linkin sivustoillaan, ja niin Hype Machine tuli julkistetuksi omine aikoineen.
Sivuston rakenne.
The Hype Machine kokoaa viimeksi julkaistut musiikkikappaleet noin 1 500:n musiikkiblogin listasta ja lataa ne etusivulleen. Jokaisen julkaistun kappaleen vieressä on linkki verkkokauppoihin, kuten iTunesiin, eMusiciin ja Amazon.comiin, mistä käyttäjät voivat halutessaan ostaa kappaleen. Ostoksista syntyneet komissiot muodostavat yhden The Hype Machinen päätulonlähteistä. Rekisteröityneet käyttäjät voivat ”tykätä” (love) kappaleista, mikä tallentaa ne heidän henkilökohtaiselle suosikit-listalleen. Sivustolla on valittavana 13 eri musiikkigenreä. Sen lisäksi käyttäjät voivat lajitella kappaleita ”viimeisimpien”, ”tuoreimpien”, ”vain remixien” ja ”ei remixien” perusteella, sekä selata blogeja omasta kotimaastaan. The Hype Machine tarjoaa myös täyden luottelon listaamistaan musiikkiblogeista. Vuodesta 2008 lähtien sivustolla on myös ollut mahdollista seurata omien ystävien kuuntelemaa musiikkia. Jotkut artistit myös tarjoavat oman ”sivunsa” Hype Machinessa, mikä sallii käyttäjien ”seurata” tai ”tykätä” suosikkiartistiensa kappaleita ja soittolistoja.
Suosio.
Sivuston kävijämäärät nousivat tasaisesti julkaisemisen jälkeen, ja vuonna 2011 sivustolla kävi 2 miljoonaa yksittäistä käyttäjää joka kuukausi. Tammikuussa 2013 The Hype Machine alkoi tehdä yhteistyötä SoundCloudin kanssa, tarjoten musiikkibloggaajien saataville uusia ennakkojulkaistuja kappaleita. 11. toukokuuta 2011 The Hype Machine julkaisi sovelluksen iPhonelle, ja vuonna 2013 vastaava sovellus tuli mahdolliseksi Blackberry 10:lle. Hypegram, Microsoft Windowsille ja Max OS X:lle tarkoitettu sovellus Hype Machinesta julkaistiin vuonna 2012. Hype Machinella on myös sovellus Spotifylle, mikä sallii käyttäjien pääsyn sivulle suoraan Spotifysta käsin.
Edistyspuolue (Islanti)

Edistyspuolue () on islantilainen liberaali ja keskustalainen poliittinen puolue. Edistyspuolueen nykyinen puheenjohtaja on Sigurður Ingi Jóhannsson, joka valittiin puheenjohtajaksi 2. lokakuuta 2016.
Edistyspuolueen juuret ovat agraariudessa, mutta se on pitkälti omaksunut liberaalipuolueen aseman poliittisessa kentässä. Suuri osa puolueen kannatuksesta tulee kuitenkin yhä maanviljelijöiltä ja kalastajilta. Edistyspuolue perustettiin vuonna 1916 kahden agraaripuolueen, Maanviljelijöiden puolueen () ja Itsenäisten maanviljelijöiden (), yhdistyessä.
Useimmin Edistyspuolue on ollut Islannin toiseksi suurin puolue ja muodostanut usein koalitiohallituksen keskusta-oikeistolaisen Itsenäisyyspuolueen tai keskusta-vasemmistolaisten puolueiden kanssa.
Hugo Lindberg

Carl Hugo Lindberg (16. helmikuuta 1863 – 27. tammikuuta 1932) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria ja ammattiura.
Hugo Lindbergin vanhemmat olivat varatuomari Karl Henrik Lindberg ja Betty Antoinette Lindqvist. Hän oli naimisissa Alfhild Lindbergin (1871–1935) kanssa, perheen pojasta Kaj Henrik Rainer Florentin Lindbergistä (s. 1901) tuli sisätauteihin erikoistunut lääketieteen ja kirurgian tohtori. Lindberg työskenteli yleisten rakennusten ylihallituksessa arkkitehtina. Hän tutki graniitin käyttöä rakennusaineena ja myötävaikutti siihen, että 1900-luvun alun Suomen jugend-arkkitehtuurissa alettiin käyttää luonnonkiveä rakennusten materiaalina. Lindberg sai vuonna 1919 ensimmäisenä Suomessa yliarkkitehdin arvonimen.
Game &amp; Wario

Game &amp; Wario on Nintendon julkaisema partypeli, joka julkaistiin Wii U:lle vuonna 2013. Peli sisältää yhteensä 16 minipeliä, joista 12 on yksinpelattavia ja 4 moninpelattavia.
Peli sisältää myös moninpelitilan, jossa pelaajat kilpailevat vuorotellen toisiaan vastaan minipeleissä. Moninpeliä voi pelata enimmillään viisi pelaajaa.
Peli on saanut ristiriitaisen vastaanoton. Sillä on GameRankingsin sivuilla 61,30 % keskiarvo ja Metacriticin sivuilla 61 % keskiarvo. IGN antoi pelille arvosanaksi 5.1/10. Suomessa "Pelaaja" antoi pelille arvosanaksi 4/10, Dome.fi 2,5/5 ja V2.fi 58/100.
Eric Blum

Eric Ray Blum (s. 13. kesäkuuta 1986 Pfaffnau, Sveitsi) on sveitsiläis-japanilainen jääkiekkopuolustaja. Elite Prospects -sivuston Rafik Solimanin mukaan Blum on hyökkäävä puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu pelisilmä ja -näkemys, ruuhkapelaaminen, pelinavaaminen, laukaus, laitaväännöt, rauhallisuus sekä luistelu. Hänen heikkouksiinsa kuuluu pieni koko ja voiman puute.
Ura.
Seuraura.
Blumin kasvattajaseura on Grasshopper Club. Hän debytoi seuran miesten joukkueessa 17-vuotiaana Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssa kaudella 2003–2004, jolloin Blumin tulokaskausi toi 39 runkosarja- ja kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+3=4. Kolmen GCK:ssa vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2006–2007 sarjatasoa ylemmäs National League A -joukkue SCL Tigersiin, jossa tulokaskausi toi 41 runkosarja- ja yhdeksässä karsintasarjan ottelussa tehot 1+1=2.
Neljän Langnau-kauden jälkeen Blum siirtyi kaudeksi 2010–2011 Kloten Flyersiin. Kaudella 2011–2012 hän edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa. Kaudella 2012–2013 Blum voitti Klotenin sisäisen tehotilaston lukemalla +16. Kaudella 2013–2014 hän jakoi tehoilla 6+15=21 NLA:n puolustajien pistepörssin kahdeksannen sijan kolmen muun pelaajan kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Blum siirtyi kolmivuotisella sopimuksella SC Bernin riveihin. Hän nousi joukkueen kapteeniksi. Blum sijoittui tehoilla 2+23=25 NLA:n puolustajien pistepörssissä kuudenneksi. Media valitsi hänet liigan tähdistökentälliseen. Blum voitti kauden aikana myös Sveitsin Cupin. Kaudella 2015–2016 hän jatkoi Bernin varakapteenina ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+24=28, joilla Blum sijoittui NLA:n puolustajien pistepörssissä viidenneksi. Hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden ja media valitsi Blumin liigan tähdistökentälliseen. Myös kauden 2016–2017 päätteeksi hän voitti Sveitsin-mestaruuden.
Blum nimettiin kaudeksi 2017–2018 taas Bernin kapteeniksi.
Maajoukkueura.
Blum edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014, 2015 ja 2016, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Yhteensä hän on pelannut 90 A-maaottelua tehopistein 7+13=20.
Blum pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamamassa Sveitsiä seuraavaksi vuodeksi A-sarjaan.
Muuta.
Blumin isä on sveitsiläinen ja äiti japanilainen.
Peloponnesos (alue)

Peloponnesos () eli Peloponnesoksen alue (Περιφέρεια Πελοποννήσου, "Periféreia Peloponnísou") on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Peloponnesoksen, Länsi-Kreikan ja Jooniansaarten hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Trípoli.
Hallintoalue kattaa suuren osan Peloponnesoksen niemimaasta, josta se on saanut nimensä. Niemimaan läntiset osat kuuluvat kuitenkin Länsi-Kreikan alueeseen ja pieni osa niemimaan koillisosasta Attikan alueeseen. Alueen pinta-ala on neliökilometriä ja väkiluku (2021).
Alueyksiköt ja kunnat.
Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
Maanpako ja valtakunta

Maanpako ja valtakunta () on ranskalaisen Albert Camus’n vuonna 1957 julkaistu novellikokoelma. Kokoelmassa on kuusi Camus’n novellia:
Suomessa Otava on julkaissut novellikokoelman ensin yhdessä Camuksen "Sivullinen"-romaanin kanssa ja myöhemmin itsenäisenä kokoelmana.
Denis Hollenstein

Denis Hollenstein (s. 15. lokakuuta 1989 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa NLA -joukkue ZSC Lionsissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Hollenstein on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin vuonna 2013 tekemän analyysin mukaan hänen vahvuuksiinsa kuuluu nopeus, kädet ja pelisilmä.
Ura.
Seuraura.
Hollenstein on EHC Klotenin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligan EHC Bülachissa lainalla Klotenin A-nuorista kaudella 2006–2007. OHL-joukkue Guelph Storm varasi Hollensteinin 32. pelaajana . Hän pelasi siellä kaksi seuraavaa kautta.
Kaudeksi 2009–2010 Hollenstein palasi kasvattajaseuraansa Kloten Flyersiin, jossa hän pelasi National League A:n tulokaskautensa tehden 28 runkosarjaottelussa tehot 6+8=14 sekä kymmenessä playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Hollenstein palkittiin kauden päätteeksi liigan parhaana tulokkaana. Kaudella 2011–2012 hän oli tehoilla 12+25=37 Klotenin toiseksi paras pistemies Tommi Santalan jälkeen. Hollenstein voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kaudella 2013–2014 hän jatkoi uraansa peräti nelivuotisella sopimuksella Genève-Servette HC:ssä. Hollenstein oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 10+27=37 ja edusti Servetteä kauden aikana myös Spengler Cupissa, jonka joukkue voitti.
Hollensteinin visiitti Genèvessä jäi lopulta vain vuoden mittaiseksi, kun hän palasi kevääseen 2017 asti ulottuvalla sopimuksella Kloteniin kaudeksi 2014–2015. Hollenstein voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 8+21=29 sekä sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Kaudella 2015–2016 hän nousi Klotenin kapteeniksi. Hollenstein oli joukkueen toiseksi paras pistemies Tommi Santalan jälkeen tehoilla 14+23=37. Kaudeksi 2016–2017 Kloten Flyers palasi EHC Kloten nimeen. Hollenstein oli joukkueen toiseksi paras pistemies Drew Shoren jälkeen tehoilla 23+21=44. Hän jakoi NLA:n maalipörssin neljännen sijan EV Zugin Lino Martschinin kanssa. Hollenstein voitti myös Klotenin sisäisen tehotilaston lukemalla +15.
Kaudeksi 2018–2019 Hollenstein teki peräti viisivuotisen sopimuksen ZSC Lionsin kanssa.
Maajoukkueura.
Hollenstein edusti Sveitsiä Sotšin olympiakisoissa 2014 ja Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017. Vuoden 2013 turnaus päättyi hopeaan. Yhteensä hän on pelannut 111 A-maaottelua tehopistein 33+38=71. Hollenstein on toiminut myös Sveitsin kapteenina Euro Hockey Challengen otteluissa keväällä 2015. 
Hollenstein pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2007. Hollenstein pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2006.
Muuta.
Hollensteinin pikkuveli Marc on pelannut myös jääkiekkoa. Veljesten isä Felix Hollenstein toimi pitkään Klotenin kapteenina ja hän pelasi omalla urallaan myös useita miesten arvokisoja. Sittemmin Felix on toiminut mm. Klotenin päävalmentajana.
Global World Series 1957

Global World Series 1957 oli kolmas ja laatuaan viimeinen International Baseball Congressin järjestämä baseballin ei-ammattilaisten maailmanmestaruusturnaus. Se pelattiin edellisvuosista poiketen Detroitin Briggs Stadiumilla, Yhdysvalloissa 13.-19. syyskuuta 1957. Kilpailuun osallistui edelleen kahdeksan joukkuetta eri puolilta maailmaa. Isäntämaan edustajana oli tällä kertaa Plymouth Oilers, Sinton, Texas. Mukana olivat joukkueet samoista maista kuin edellisellä kerralla pois lukien Puerto Rico, jonka tilalla pelasi Venezuela.
Turnauksessa käytettiin systeemiä, jossa joukkue putosi kilpailusta kärsittyään kaksi tappiota. Kolmannen kerran avausottelussa kohtasivat Kanada ja Japani. Japani voitti ottelun 13 vuoroparin väännön jälkeen. Samat joukkueet kohtasivat lopulta myös finaalissa ja jatkovuoroja tarvittiin silloinkin.
Turnauksen ottelut.
Kanada pudotti isäntämaan joukkueen tylysti jatkosta. Ottelu päättyi 7. vuoroparissa ns. mercy rule -säännön (8 juoksun ero) perusteella. Venezuelan voitto Japanista tarkoitti kolmen joukkueen jäämistä mukaan peliin, kaikilla yksi tappio. Yhdysvaltain joukkue jäi näin ollen turnauksessa neljänneksi.
Lopulliset sijoitukset.
Global World Series Champion 1957
 &lt;br&gt;Japani
Riitta-Liisa Bovellan

Riitta-Liisa Bovellan (s. 30. tammikuuta 1972) on suomalainen entinen pikajuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan ensin Haukiputaan Veikkoja ja vuodesta 1986 alkaen Oulun Pyrintöä.
Bovellan voitti urallaan kolme SM-mitalia aikuisten sarjassa ja hän edusti Suomea aikuisten maaotteluissa vuosina 1991–1993. Vuonna 1991 hän sai pronssia 400 metrin juoksussa ajalla 54,03. Vuonna 1993 Lahden SM-viesteissä Bovellan voitti Pyrinnön joukkueessa pronssia 4x400m viestissä ja hopeaa 4x800m viestissä. Näiden lisäksi hän voitti vuoden 1992 SM-hallikisoissa hopeaa 400 metrillä. Vuonna 1991 Bovellan edusti Suomea nuorten EM-kisoissa Kreikan Thessalonikissa. Hän sijoittui viidenneksi T19 400m sivuten omaa ennätystään 54,03. Bovellan lopetti uransa vuoteen 1994.
Lähde: Tilastopaja
Yoshi’s Woolly World

Yoshi’s Woolly World on Good-Feelin kehittämä ja Nintendon Wii U:lle vuonna 2015 julkaisema tasohyppelypeli.. Pelin päähahmo on Yoshi. Peli sisältää moninpelin.
Pelissä Yoshi lähtee pelastamaan villakavereitaan Kamekin ja Baby Bowserin kynsistä.
Pelistä tehtiin uudelleenjulkaisu Poochy &amp; Yoshi's Woolly World Nintendo 3DS -käsikonsolille. Peli on muuten täysin samanlainen, mutta siinä toimii Yoshin apurina Poochy-koira.
Vastaanotto.
Peli on saanut "Electronic Gaming Monthly" -lehden arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Poochy &amp; Yoshi’s Woolly World sai Pelit-lehden Juho Kuorikoskelta 80 pistettä sadasta.
Selim Ben Djemia

Selim Ben Djemia (, s. 29. tammikuuta 1989 Thiais) on tunisialainen jalkapalloilija. Puolustajana pelaava Ben Djemia edustaa Ranskan Ligue 2:ssa pelaavaa Lavalia.
Seurajoukkueura.
Ben Djemia syntyi Ranskassa, mutta aloitti jalkapalloilun Italiassa jo juniorina. Hän pelasi US Pergolettesen ja Genoan junioreissa. Ben Djemia nousi Genoan edustukseen kaudella 2008–2009, mutta ei pelannut otteluakaan. Seuraavalla kaudella hän siirtyi lainasopimuksella Padovaan, jossa Ben Djamia pelasi viisi sarjaottelua. Myös kaudella 2010–2011 Ben Djamia pelasi lainalla, tällä kertaa Frosinonessa, jossa peliaikaa tuli enemmän pelattuaan 18 sarjaottelua Serie B:ssä. Elokuussa 2011 Ben Djamia siirtyi jälleen lainalle, mutta tällä kertaa ranskalaiseen Red Stariin. Ben Djamia ei kuitenkaan ehtinyt pelata pitkään Championnat National tasolla, jossa hänelle kertyi neljä ottelua palattuaan jo joulukuussa 2011 takaisin Genoaan. Pian kuitenkin tammikuussa 2012 Ben Djamia siirtyi lainalle Romaniaan. Hän pelasi puolivuotta Petrolul Ploieștin riveissä ja sittemmin kauden 2012–2013 Astra Giurgiun riveissä.
Heinäkuussa 2013 Ben Djamia siirtyi ilmaissiirrolla Ranskan Ligue 2:een Lavalin riveihin.
Maajoukkueura.
Ben Djamia pelasi ensimmäisen maaottelunsa Tunisian paidassa 28. toukokuuta 2014 Etelä-Koreaa vastaan.
Ben Djamia on edustanut aikaisemmin Tunisian nuorten maajoukkuetta vuoden 2009 Välimeren kilpailuissa.
Kirby and the Rainbow Paintbrush

Kirby and the Rainbow Paintbrush (Pohjois-Amerikassa nimellä Kirby and the Rainbow Curse) on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka julkaistiin vuonna Wii U -konsolille. Peli julkistettiin E3-messuilla 2014. Peli on osa "Kirby"-pelisarjaa, joissa esiintyy Kirby-hahmo
Viomysiini

Viomysiini (VM) on syklisiin peptideihin kuuluva antibiootti. Se on suuresti kanamysiinin ja streptomysiinin kaltainen, mutta streptomysiiniä heikkotehoisempi. Edellisten tapaan myös viomysiiniä saatettiin käyttää tuberkuloosin hoitoon, muttei juuri ensisijaisesti. Myös haittavaikutukset olivat samantyyppisiä.
Viomysiinin toksisuus oli suurta, ja se saattoi vahingoittaa munuaisia ja kuulohermoa. Yleensä viomysiinin käyttöönotto tuberkuloosia hoidettaessa oli johtunut hoidettavan tbc:n bakteerikannan hoitoresistenssistä. Lääke ruiskutettiin sulfaattina ja pistoksina lihakseen eli intramuskulaarisesti. Annos oli 2 grammaa, joka jaettiin kahteen osaan. Lääkettä annosteltiin kolmasti viikossa.
Jordan Ayew

Jordan Pierre Ayew (s. 11. syyskuuta 1991 Marseille, Ranska) on ghanalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Leicester Cityä ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Myös Ayewin vanhempi veli André Ayew on jalkapalloilija. Heidän isänsä on entinen jalkapalloilija Abédi Pelé.
Seurajoukkueura.
Ayew liittyi Olympique de Marseillen nuorisoakatemiaan vuonna 2006. Kolme vuotta myöhemmin hän solmi kolmivuotisen ammattilaissopimuksen seuran kanssa. Ayew pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa 16. joulukuuta 2009 Lorientia vastaan. Hän teki samassa ottelussa myös ensimmäisen maalinsa. Hän oli voittamassa Ranskan-mestaruutta 2010, liigacupia 2011 ja 2012 sekä Ranskan supercupia 2011.
Ayew siirtyi 6. tammikuuta 2014 loppukauden kestävällä lainasopimuksella Sochauxiin. Kauden 2014–2015 hän pelasi Lorientin joukkueessa. Hän pelasi Ligue 1:ssä kaikkiaan 159 ottelua, joista 111 ottelua Marseillessa, 17 ottelua Sochaux'ssa ja 31 ottelua Lorientissa. Hän teki Ligue 1:ssä 31 maalia, joista 12 maalia kaudella 2014–2015 Lorientissa, millä hän oli koko liigan kymmenenneksi paras maalintekijä.
Kesällä 2015 Ayew teki viisivuotisen sopimuksen Aston Villan kanssa. Hän pelasi ensimmäisellä kaudellaan Valioliigassa 30 ottelua, joissa hän teki seitsemän maalia, ja sitten puolen kauden aikana mestaruussarjassa 21 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Tammikuussa 2017 Ayew siirtyi 3,5-vuotisella sopimuksella Swansea Cityn riveihin. Hän pelasi seurassa 1,5 kauden aikana 50 valioliigaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Kauden 2018–2019 hän pelasi lainalla Crystal Palacessa ja siirtyi kesällä 2019 Crystal Palacen omistukseen. Hän pelasi Crystal Palacessa kaikkiaan 195 valioliigaottelua ja teki niissä 22 maalia. Elokuussa 2024 hän siirtyi Leicesteriin.
Maajoukkueura.
Ayew pelasi ensimmäisen maaottelunsa Afrikan mestaruuskilpailujen karsintaottelussa Swazimaata vastaan syyskuussa 2010. Hän pelasi neljä ottelua Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2012, joissa Ghana oli neljäs. Ensimmäiset kaksi maaottelumaaliaan hän teki MM-karsinnassa Lesothoa vastaan kesäkuussa 2012. MM-kilpailuissa 2014 hän oli avauskokoonpanossa Yhdysvallat-ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle Saksaa ja Portugalia vastaan.
Ayew pelasi viisi ottelua ja teki yhden maalin Ghanan hopeajoukkueessa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2015. Hän teki kuudessa ottelussa yhden maalin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2017, joissa Ghana sijoittui neljänneksi. Hän pelasi maanosan mestaruuskilpailuissa 2019 Ghanan kaikki neljä ottelua ja viimeisteli kaksi maalia. Tammikuussa 2022 hän pelasi Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2021 avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki kolme ottelua. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle Ghanan ensimmäisessä ottelussa ja pelasi avauksessa kahdessa muussa ottelussa. Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2023 hän pelasi Ghanan kaikki kolme ottelua ja teki kaksi maalia Mosambikia vastaan.
Johan Axel Cedercreutz

Johan Axel Cedercreutz (28. tammikuuta 1801 Västerås – 7. joulukuuta 1863 Helsinki) oli ruotsalaissyntyinen kenraalimajuri ja vapaaherra, joka toimi sotilasuransa jälkeen Turun ja Porin läänin kuvernöörinä. Hän osallistui myös vuoden 1863 säätyvaltiopäiville.
Ura.
Cedercreutz palveli vuosina 1819–1822 I Jalkaväkirykmentin Turun pataljoonassa, josta hänet siirrettiin Henkikaartin suomenmaalaiseen rykmenttiin Pietariin. Vuonna 1841 Cedercreutz ylennettiin everstiksi ja hän siirtyi Varsovassa toimineeseen Henkikaartin Liettuan rykmenttiin. Cedercreutz määrättiin Pietariin sotalaitoksen rakennusinstituuttiin vuonna 1843, jonka jälkeen hän työskenteli vielä 1850-luvulla Venäjän tie- ja vesikulkulaitoksen palveluksessa sekä rautateillä poliisimestarina, kunnes erosi armeijan palveluksesta vuonna 1858.
Huhtikuussa 1858 Cedercreutz nimitettiin Turun ja Porin läänin virkaatekeväksi kuvernööriksi ja hänen virkansa vakinaistettiin maaliskuussa 1863. 
Kuolema.
Cedercreutz teki itsemurhan joulukuussa 1863 ollessaan sukunsa edustajana Helsingissä pidetyillä valtiopäivillä. Hän oli jo viikkojen ajan kärsinyt masennuksesta ja haavoitti itseään puukolla perjantaina 4. joulukuuta Kruununhaan kaupunginosassa sijainneessa Mariankadun saunassa. Paikalla olleet ulkopuoliset onnistuivat saamaan veitsen pois Cedercreutzilta, mutta hän menehtyi saamiinsa vammoihinsa maanantain vastaisena yönä. Tapaus herätti aikoinaan suurta huomiota pääkaupungissa.
Perhe.
Alle vuoden ikäisenä vanhempiensa mukana Suomeen muuttanut Johan Axel Cedercreutz kuului aateliseen Cedercreutzin sukuun (Vapaherrat / nr. 6). Hänen isänsä oli Köyliönkartanoa hallinnoinut hovimetsänhoitaja ja vapaaherra Axel Reinhold Cedercreutz. Johan Axel Cedercreutz avioitui vuonna 1844 Turussa virolaisen kenraalimajurin Reinhold Johan Nassokinin tyttären Emilia Lovisan (1823–1905) kanssa. Pariskunnalle syntyi kuusi tytärtä vuosina 1847–1861. Lovisa Emilia Charlotta Cedercreutz avioitui kenraaliluutnantti, vapaaherra Johan Fredrik Gustav Aminoff kanssa. Johan Axelin veli oli senaattorina ja maaherrana toiminut Carl Emil Cedercreutz.
USM Alger

Union Sportive Médina d'Alger () on algerialainen jalkapalloseura, joka perustettiin vuonna 1937. Sen kotistadionina toimii Stade Omar-Hamadi, joka sijaitsee Bologhinessa, Algerissa. Joukkue on voittanut kuusi kertaa Algerian-mestaruuden, joista viimeisin on vuodelta 2014.
Entisiä pelaajia.
1970-luku
1990-luku
2000-luku
Keskustelubotti

Keskustelubotti (tai "keskustelurobotti"; "palvelubotti"; "asiointibotti"; "chattibotti", , jota käytetään ajoittain sitaattilainana) on tietokoneohjelma, joka on suunniteltu käymään keskustelua ihmisen kanssa. Ihminen kirjoittaa tekstiä, ja keskustelubotti vastaa tai esittää vastakysymyksiä. Ne toimivat suhteellisen omatoimisesti ja viestivät luonnollista kieltä käyttäen.
Alun perin keskustelubottien toiminta perustui suhteellisen yksinkertaisiin periaatteisiin, esimerkiksi keskustelun aiheen tunnistamiseen avainsanoista, ja vastakysymyksien muodostamiseen ihmisen edellisen vastauksen perusteella. Tietokoneiden laskenta- ja muistikapasiteettien sekä tekoäly-algoritmien nopea kehittyminen on mahdollistanut aikaisempaa kehittyneempien keskustelubottien rakentamisen. Uudemmat keskustelubotit pystyvät esimerkiksi tunnistamaan konteksteja, muuntelemaan vastauksiaan keskustelukumppanin ja -tilanteen mukaan ja jopa viestimään ihmismäisen monitulkintaisesti.
Tunnetuin varhainen keskustelubotti on vuonna 1966 julkaistu Eliza, joka matkii potilaansa kanssa keskustelevaa psykiatria. Versio siitä toimitetaan GNU Emacsin mukana (codice_1). Esimerkki suomenkielisestä keskustelubotista on 1980-luvulla kehitetty Kalle Kotipsykiatri. Vuoden 2022 marraskuussa julkaistiin yleiseen testikäyttöön OpenAI-yrityksen rakentama ChatGPT-keskustelubotti, joka on tehty GPT-3-kielimallien päälle.
Oikea sektori

Oikea sektori () on ukrainalainen nationalistinen poliittinen puolue. Se käyttää punamustaa lippua, joka oli sotien välisenä aikana Ukrainalaisten nationalistien järjestön tunnus. 
Äärioikeistolaisten ryhmien liitto.
Oikea sektori oli aiemmin löyhästi järjestäytynyt äärioikeistolaisten ryhmien liitto. Sillä oli ratkaiseva rooli talven 2013–2014 Kiovan mielenosoituksissa. Mielenosoituksissa oli nuoria miehiä eri äärioikeistolaisista järjestöistä; he käyttivät naamioita, kypäriä ja erilaisia astaloita väkivaltaisissa yhteenotoissa mellakkapoliisi Berkutin kanssa. Venäjä rinnasti järjestöä natseihin.
Järjestön johtohahmoihin kuulunut, etsintäkuulutettu Oleksandr Muzytško sai surmansa laukaustenvaihdossa poliisin kanssa maaliskuussa 2014. Samassa kuussa Venäjä antoi järjestön johtajasta Dmytro Jarošista kansainvälisen etsinkuulutuksen terrorismin ja ekstremismin takia.
Puolueeksi, syksyn 2014 parlamenttivaalit.
Järjestö rekisteröitiin poliittiseksi puolueeksi toukokuussa 2014. Se sai syksyn 2014 ylimääräissä parlamenttivaaleissa 1,80 prosentin kannatuksen valtakunnallisesti annetuista äänistä (284 943 ääntä), mikä ei riittänyt valtakunnallinen viiden prosentin äänikynnyksen takia parlamenttipaikkoihin. Vaalipiirikohtaisten äänten perusteella puoluejohtaja Dmytro Jaroš valittiin kuitenkin Ukrainan parlamenttiin hänen voitettuaan paikan yhdestä Dnipropetrovskin alueen vaalipiiristä.
Toiminta.
Oikea sektori järjesti joulukuussa 2017 mielenosoituksen Suomen suurlähetystön edessä Kiovassa protestoiden aateveljikseen kutsumansa Pohjoismaisen vastarintaliikkeen vainoa Suomen viranomaisten toimesta.
Aseellinen siipi.
Puolueen aseellinen siipi oli Vapaaehtoinen ukrainalainen armeijakunta (). Se liitettiin marraskuussa 2022 Ukrainan maavoimiin 67. erillisenä prikaatina.
Joukon taistelijoista Dmytro Kotsjubailo palkittiin Ukrainan sankarin arvonimellä.
Dinitro-o-kresoli

Dinitro-o-kresoli eli DNOC (C7H6N2O5) on nitrattuihin fenoleihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa dinitro-o-kresoli on keltainen kiteinen aine. Yhdiste liukenee vain pieniä määriä veteen ja paremmin emäksiseen kuin neutraaliin veteen. Orgaaniset liuottimet kuten etanoli, metanoli, dietyylieetteri, etyyliasetaatti, asetoni ja dikloorimetaani liuottavat dinitro-o-kresolia. Yhdisteen käyttö rikkaruohomyrkkynä perustuu siihen, että yhdiste on fenolityypin fotosysteemi II:n inhibiittori.
Valmistus ja käyttö.
Dinitro-o-kresolia valmistetaan lähtemällä o-kresolista. Synteesin ensimmäisessä vaiheessa o-kresoli sulfonoidaan, jolloin siitä saadaan disulfonihappojohdannainen. Tämä disulfonihappo reagoi laimean typpihapon vesiliuoksen kanssa muodostaen dinitro-o-kresolia. Muodostuva tuote erotetaan sulana ja puhdistetaan pesemällä vedellä.
Dinitro-o-kresoli tuli markkinoille 1930-luvulla ja oli yksi ensimmäisistä selektiivisistä herbisideistä. Yhdistettä käytetään tyypillisesti emulsiona monivuotisten rikkakasvien hävittämiseen viljapelloilta ja perunaviljelmiltä. Sitä voidaan käyttää myös perunoiden ja palkokasvien itämisen estämiseen varastoinnin aikana ja hyönteismyrkkynä. Dinitro-o-okresolin käyttö on vähentynyt ja se on korvattu muun muassa dinosebillä, dinoterbillä ja dinokapilla. Muita vähäisempiä käyttökohteita ovat lähtöaineena orgaanisessa synteesissä ja styreenin polymeroitumista estävänä lisäaineena.
Myrkyllisyys.
Dinitro-o-kresoli on monien muiden aromaattisten nitroyhdisteiden tavoin myrkyllistä. Yhdiste ärsyttää hengitysteitä aiheuttaen yskää ja hengityksen vaikeutumista. Muita aineen aiheuttaman myrkytyksen oireita ovat voimistunut hikoilu ja ruumiinlämmön kohoaminen.
Danton-luokka

Daunton-luokka oli Ranskan laivaston kuuden ennen ensimmäistä maailmansotaa valmistetun taistelulaivan muodostama alusluokka. Aluksista "Condorcet" oli vuodesta 1931 alkaen Toulonissa majoitusaluksena. Saksalaiset valtasivat sen marraskuussa 1942.
Arja Hautanen

Arja Aulikki Hautanen (o.s. Jukkala, s. 14. syyskuuta 1950 Vimpeli) on suomalainen talousneuvos ja Suomen Kauppayhtiöt Oy:n hallituksen puheenjohtaja. Koulutukseltaan hän on ylioppilas-merkonomi.
Hautanen perusti yhdessä miehensä Karin kanssa ensimmäisen Tarjoustalo-ketjun myymälän vuonna 1980 Hyvinkään Hämeenkadulle. Myymälä avattiin 12. toukokuuta. Tarjoustalo-ketju laajentui tämän jälkeen tasaisesti aluksi Etelä-Suomessa ja myöhemmin Varsinais-Suomessa.
Vuonna 2003 Tarjoustalo yhdistyi Eliisa ja Seppo Saastamoisen Maxi-Makasiinin kanssa. Uuden yrityksen nimeksi tuli Tarjousmaxi. Saastamoiset omistivat 50 % ja Hautaset 50 % tästä uudesta yrityksestä.
Tajousmaxi myytiin Tokmannille vuosien 2005 ja 2006 vaihteessa. Samaan aikaan yritykseen fuusioitui myös muita halpakauppoja. Nämä olivat tehneet yhteistyötä kuitenkin jo aiemmin Pick-Import Oy Ltd:n kautta. Vuoden 2015 loppuun mennessä kaikki nykyiset Tokmanni-konsernin halpakaupat siirtyvät Tokmanni-nimen alle. Nykyään Tokmannin osakkeista yli 95 % omistaa Pääomasijoitusyhtiö Nordic Capital.
Oman yritystoimintansa ohella Hautanen on toiminut aikaisemmin muun muassa Tiimarin hallituksessa.
Hautanen harrastaa vapaa-aikanaan vapaaehtoisjärjestötyötä. Hän on muun muassa Zonta Club of Hyvinkään puheenjohtaja.
Musiikin Ääni

Musiikin Ääni oli vuosina 1988–1991 ilmestynyt äänentoistoalan lehti, joka oli erikoistunut ns. High End -laitteisiin. Lehden päätoimittajana toimi Matti J. Kosonen. Lehden lähestymistapa äänentoistolaitteita kohtaan oli subjektiivinen; laitteet testattiin hyvin pitkälle "fiilispohjalta" ja kuunteluvaikutelmia kuvailtiin varsin värikkäästi. Lehdessä oli artikkeleita ja maahantuojien ilmoituksia erittäin kallishintaisista äänentoistolaitteista, kaapeleista ja lisätarvikkeista. Lehti voidaan nähdä jälkikäteen erääksi 1980-luvun lopun nousukauden ja kulutusjuhlan ilmentymäksi, joka kaatui nopeasti 1990-luvun alun lamaan.
Aiheesta muualla.
Matti J. Kososen haastattelu: http://www.hifiharrastajat.org/
Marjaana Lahti-Koski

Marjaana Lahti-Koski (o.s. Lahti, s. 15. kesäkuuta 1965) on suomalainen ravitsemustieteilijä ja kestävyysjuoksija. Vuodesta 2021 lähtien hän on toiminut Sydänliiton pääsihteerinä.
Lahti-Koski on peruskoulutukseltaan ravitsemustieteilijä (ETM) ja suorittanut tohtorin tutkinnon (FT) kansanterveystieteen alalta. Hänen väitöskirjansa käsitteli suomalaisten lihavuuden yleisyyttä ja siihen liittyviä tekijöitä.
Urheilu-urallaan Lahti-Koski saavutti SM-hopeaa Kalevan kisoista 10 000 metrin juoksussa vuonna 1997. Lisäksi hän saavutti puolimaratonin SM-kultaa vuonna 1997 ja SM-hopeaa vuonna 1999 sekä SM-maratonilla kolme kultaa (vuosina 1997, 1999 ja 2004) ja neljä hopeaa (vuosina 1987, 1995, 1998 ja 2005).
Dynastia – viimeinen luku

Dynastia – viimeinen luku () on vuonna 1991 valmistunut yhdysvaltalainen minisarja, joka on tehty jatkoksi 1980-luvun "Dynastia"-televisiosarjalle. Minisarjassa paljastetaan, mitä rikkaiden Carringtonien ja Colbyjen elämään kuuluu, kun "Dynastian" päätösjakson tapahtumista on kulunut pari vuotta.
Näyttelijät.
Minisarjan rooleissa esiintyvät monet "Dynastiasta" tutut näyttelijät. Mukana ovat muun muassa John Forsythe, Linda Evans, Joan Collins, John James, Heather Locklear, Emma Samms ja Kathleen Beller. Adam Carringtonia "Dynastiassa" esittänyt Gordon Thomson ei sen sijaan näyttele minisarjassa, vaan hänen tilallaan nähdään Robin Sachs. Myös Jack Coleman joutui jättäytymään pois aikataulusyistä, joten Steven Carringtonin rooliin palaa hahmon alkuperäinen esittäjä Al Corley.
Jaksot.
"Dynastia – viimeinen luku" on saanut ensiesityksensä yhdysvaltalaisella ABC-kanavalla syksyllä 1991. Minisarja on lähetetty alun perin kahdessa osassa, mutta Suomessa se on nähty neliosaisena. Sarja on esitetty Kolmoskanavalla syyskesällä 1992 ja MTV3:lla keväällä 2001.
Knut Gustaf Nikolai Borgenström

Knut Gustaf Nikolai Borgenström (6. syyskuuta 1851 Loppi – 15. lokakuuta 1918 Turku) oli suomalainen kenraalimajuri, joka toimi myös Turun ja Porin läänin kuvernöörinä.
Hän opiskeli Pietarin kadettikoulussa sekä myöhemmin Nikolain yleisesikunta-akatemiassa, josta Borgenström valmistui aliluutnanttina vuonna 1872. Hän osallistui Turkin sotaan vuosina 1877–1878 ja palveli sen jälkeen armeijan insinöörijoukoissa. Vuonna 1893 Borgenströn ylennettiin everstiluutnantiksi ja hänet määrättiin sotilasinsinöörilaitoksen päähallintoon vanhemmaksi yleisesikuntaupseeriksi. Everstiksi ylennetty Borgenström nimitettiin vuonna 1903 Suomen sotaväen esikunnan yleisesikuntaupseeriksi ja vielä myöhemmin samana vuonna Suomen tulliylihallituksen pääjohtajaksi. 
Vuosina 1905–1911 Borgenström toimi Turun ja Porin läänin kuvernöörinä. Reserviin siirtymisensä jälkeen hän työskenteli turkulaisen telakkayhtiön W:m Crichton &amp; C:o Ab:n palveluksessa sekä oli kaupungin köyhäinhoitolautakunnan puheenjohtajana 1911-1918. Sisällissodan aikana Borgenström nimitettiin Turun komendantiksi 15. huhtikuuta 1918, mutta häntä ei kuitenkaan merkitty Suomen armeijan upseeriluetteloihin.
Nina J Hedkrok

Nina Julia Hedkrok (s. 15. marraskuuta 1965 Helsinki) on suomalainen urheilija, käsikirjoittaja, sanoittaja, säveltäjä ja laulaja.
Ninalla on musta vyö taekwondossa ja hän toimii perustamassaan Taekwondo Gepards -seurassa päävalmentajana. Hän kehitti Suomen Taekwondo Unionille ja Suomen Taekwondoliitolle junioritoimintaa. Nina on voittanut taekwondon MM-kultaa vuonna 2000 WTF World Taekwondo Poomsae Championships -kisoissa.
Nina on opiskellut liikuntaa Vierumäen Urheiluopistossa, suorittanut voimankäyttökouluttajan tutkinnon Tampereen Poliisikoulussa ja opiskellut merenkulkua Helsingin Merimieskoulussa. Hän aloitti 13-vuotiaana musiikkiharrastuksen sanoittajana. Nina on sanoittanut ja säveltänyt salanimillä useita kappaleita ja hänen teoksiaan on myös levytetty. Nina on Mustaa samettia -orkesterin perustaja, vokalisti Chanfado -tulkitsija. Vuonna 2009 solmittiin Ninan ja Arto Paasilinnan välillä elokuvasopimus Paasilinnan romaanista Neitosten karkuretki, (WSOY 2008). Elokuvan käsikirjoittaa Hedkrok ja elokuvan ohjaajaksi valittiin Hannu Peltomaa.
Nina J. Hedkrok oli Liike Nyt kansanedustajaehdokas Helsingin vaalipiirissä vuonna 2019, sai 448 ääntä eikä valittu.
Nazzareno Zamperla

Nazzareno Zamperla (25. huhtikuuta 1937 Treviso – 19. maaliskuuta 2020) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Sirkusperheeseen syntynyt Zamperla työskenteli sijaisnäyttelijänä ja esitti 1960-luvulta lähtien sivuosia seikkailu- ja peplum-elokuvissa sekä spagettiwesterneissä. Hänet tunnettiin myös taiteilijanimellä "Nick Anderson" ja kutsumanimellä "Neno". Zamperlan veli Rinaldo on myös esiintynyt elokuvissa.
Amedeo Trilli

Amedeo Trilli (9. heinäkuuta 1906 Ronciglione, Viterbon maakunta – 30. marraskuuta 1971 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Trilli opiskeli näyttelemistä Santa Cecilian akatemiassa ja työskenteli sen jälkeen teatterissa. Hänen elokuvauransa alkoi äänielokuvan myötä, mutta vasta vuoden 1940 jälkeen Trilli alkoi esiintyä elokuvissa jatkuvasti. Hän työskenteli viihde-elokuvien luonnenäyttelijänä, mutta esitti joskus myös pääosia, toisinaan taiteilijanimellä "Amedeo Novelli". Spagettiwesterneissä Trilli käytti myös nimeä "Mike Moore".
Luca Cunti

Luca Cunti (s. 4. heinäkuuta 1989 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Cuntin vahvuuksiin kuuluu luovuus, pelinrakentaminen, kädet, kiekonhallinta ja nopeus. Hänen heikkouksiinsa kuuluu voiman ja fysiikan puute, laukaus ja aloittaminen.
Ura.
Seuraura.
Cunti on Grasshopper Clubin kasvatti. Hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä vain 15-vuotiaana Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligan EHC Dübendorfissa lainalla Grasshopperin A-nuorista kaudella 2004–2005. Kaudella 2005–2006 Cunti pelasi Dübendorfissa sekä GCK Lionsin miesten joukkueessa Sveitsin korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä. Kaudella 2006–2007 hän esiintyi peräti viidessä eri seurajoukkueessa; suurin osan Cuntin runkosarjasta eteni Grasshopperin A-nuorissa. Seuran miesten joukkueen lisäksi hän pelasi myös NLB:tä HC Thurgaussa ja Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa sekä 1. Ligaa Dübendorfissa ja SC Weinfeldenissä. Pudotuspeleissä Cunti pelasi Dübendorfin vahvuudessa.
Tampa Bay Lightning varasi Cuntin kolmannella kierroksella 75. pelaajana . Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 Pohjois-Amerikkaan ja USHL-joukkue Chicago Steelin riveihin. Kesällä 2008 QMJHL-joukkue Rimouski Océanic varasi Cuntin 17. pelaajana . Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Cunti edusti Océanicia QMJHL-kauden päätteeksi myös Memorial Cupissa, jota joukkue isännöi.
Syyskuussa 2009 Cunti palasi kotimaahansa ja siirtyi try-outille National League A -joukkue SC Berniin. Jäätyään ilman sopimusta hän aloitti kauden 2009–2010 lokakuussa saman liigan SCL Tigersissa, jossa Cunti pelasi 12 runkosarjaottelua tehopistein 1+1=2. Kaudeksi 2010–2011 hän palasi kasvattajaseuraansa GCK Lionsiin pelaamaan NLB:tä. Cunti oli tehoilla 9+23=32 joukkueen toiseksi paras pistemies Claudio Michelin kanssa. Hän teki helmikuussa 2011 vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa, mutta Cunti aloitti kauden 2011–2012 kuitenkin sarjatasoa ylempänä ZSC Lionsissa, jonne hän sai kevääseen 2014 asti ulottuneen sopimuksen lokakuussa 2011. Kausi 2011–2012 oli Cuntille ensimmäinen kokonainen NLA:ssa ja se toi hänelle 35 runkosarjaottelussa tehot 11+13=24 sekä 15 playoff-ottelussa tehot 1+7=8. Cunti voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden ja hänet valittiin NLA:n parhaaksi tulokkaaksi.
Kaudella 2013–2014 Cunti teki NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 18+26=44, joilla hän oli ZSC:n paras syöttäjä Marc-André Bergeronin kanssa ja toiseksi paras pistemies Roman Wickin jälkeen. Cunti jakoi koko liigan pistepörssin neljännen sijan HC Servette Genèven Kaspars Daugaviņšin ja HC Luganon Brett McLeanin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Sveitsin-mestaruuden ja valittiin NLA:n tähdistökentälliseen. Huhtikuussa 2014 Cunti teki kolmivuotisen jatkosopimuksen ZSC:n kanssa.
Maajoukkueura.
Cunti edusti Sveitsiä Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2005 ja 2007 sekä alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2006.
Muuta.
Cuntin setä Pietro pelasi 1980-luvulla useita miesten arvokisoja.
Cédric Si Mohamed

Cédric Si Mohamed (, s. 9. tammikuuta 1985 Roanne) on algerialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Algerian pääsarjassa pelaavaa CS Constantinea.
Ura.
Si Mohamed aloitti jalkapalloilun Ranskassa FC Gueugnonin junioreissa. Hän siirtyi sittemmin 2005 pelaamaan Ranskan neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle Championnat de France amateuriin. Si Mohamed pelasi alasarjoissa aina vuoteen 2009 saakka edustaen muun muassa AS Yzeurea ja Jura Sud Footia.
Kesäkuussa 2009 Si Mohamed siirtyi pelaamaan ammattilaiseksi Algeriaan, JSM Bejaïan riveihin. Hän nousi joukkueen ykkösvahdiksi ja saavutti joukkueen mukana Algerian pääsarjassa toisen sijan vuosina 2011 ja 2012.
Maajoukkueura.
Si Mohamed pelasi ensimmäisen maaottelunsa Algerialle 26. toukokuuta 2012 Nigeriä vastaan. Ottelu päättyi Algerian 3–0 voittoon.
MM-kisat 2014.
Si Mohamed valittiin Algerian maajoukkueeseen vuoden 2014 MM-kilpailuihin. Hän kilpaili kisojen kolmosmaalivahdin paikasta Azzedine Doukhan kanssa. Si Mohamed toimi myös läpi kisojen kolmasvahdin roolissa, kun Algeria kisat päättyivät neljännesvälieriin.
Datura discolor

Datura discoloror on ruohovartinen, yksivuotinen hulluruohoihin kuuluva kasvi, jota esiintyy Sonoran aavikolla läntisessä Etelä-Amerikassa. Kasvi suosii hiekkaista maaperää, tai kausittaisien jokien pohjia ja rantapenkereitä. Datura discolor sisältää muiden datura-suvun kasvien tavoin vaarallisia, antikolinergisia tropaanialkaloideja, joiden yliannostus on hengenvaarallinen. Yliannostusten aiheuttamia kuolemia tapahtuu usein.
Nimi discolor tulee kasvin kukkien värillisyyden mukaan: niissä on sekä valkoista että violettia.
Datura discolorilla on kaikkein suurimmat kukat koko datura-suvusta, ne voivat olla jopa 120 mm halkaisijaltaan. Tämä tekee siitä hyvin kauniin puutarhakasvin. Kukat aukeavat vain öisin, ja sulkeutuvat aamun koitteessa, muuten kasvi suosii auringon valoa.
Siemenkodat voivat olla jopa yli 70 mm korkeita ja yli 60 mm läpimittaisia.
Kasvin levinneisyys ulottuu Meksikosta Yhdysvaltain lounaisosiin ja Karibian saarille.
Kreeta (alue)

Kreeta () eli Kreetan alue (Περιφέρεια Κρήτης, "Periféreia Krítis") on yksi Kreikan aluehallinnon kolmestatoista alueesta. Se kuuluu Kreetan hajautetun hallinnon alueeseen ja sen pääkaupunki on Iraklion.
Hallintoalue kattaa Kreetan saaren sekä muutamia lähisaaria, kuten Gávdos, Día, Chrysí, Paximádia, Koufonísi, Gianysáda, Elása ja Spinalónga. Sen pinta-ala on neliökilometriä ja asukasluku (vuonna 2021).
Alueyksiköt ja kunnat.
Vuoden 2011 alusta lähtien alue on jaettu alueyksiköihin ja kuntiin seuraavasti:
Seikkailu merenpohjassa

Seikkailu merenpohjassa () on Tove Janssonin vuonna 1933 ilmestynyt esikoisteos, saaristoon sijoittuva kuvakirja. Jansson kirjoitti ja kuvitti teoksen 13-vuotiaana vuonna 1928, mutta se julkaistiin vasta viisi vuotta myöhemmin tekijänimellä Vera Haij. Ruotsinkielisestä teoksesta ilmestyi myös nimetön suomennos "Pipu ja Kalle ja Ahdin mustekalat" (Kuvataide, 1933). Sirke Happosen käännös "Seikkailu merenpohjassa" ilmestyi Tove Janssonin juhlavuonna 2014 (WSOY).
Runomuotoisessa kertomuksessa Mauno, Maikki ja koira ajavat mäkiautolla merenpohjaan, jossa he kohtaavat merenneidon ja Näkin.
Rémy Cabella

Rémy Cabella (s. 8. maaliskuuta 1990 Ajaccio) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa kaudella 2015-2016 Ligue 1:n Olympique de Marseillea lainalla Englannin Valioliigan Newcastle Unitedista.
Ura.
Seurajoukkueura.
Ajacciossa Korsikalla syntynyt Cabella aloitti ammattilaisuransa vuonna 2009 Montpellier HSC:ssä. Hän kävi vuonna 2010 yksivuotisella lainalla tuolloin pääsarjassa Ligue 1:ssä pelanneessa AC Arlesissa. Hän palasi vuonna 2011 takaisin Montpellier’hen ja voitti seuran kanssa sensaatiomaisesti mestaruuden kaudella 2011-12 ennen suuresti kauteen satsannutta PSG:tä. Mestaruus oli Montpellier’n historian ensimmäinen. Seuraavana vuonna Cabella pelasi joukkueensa kanssa Mestareiden liigaa, jossa tie jäi kuitenkin alkulohkoon. Toukokuussa 2014 Cabella ilmoitti haluavansa siirtyä isompaan seuraan kesän 2014 aikana. 
Hän siirtyikin kesällä Valioliigan Newcastle Unitediin, jonka paidassa hän debytoi elokuussa Manchester Cityä vastaan. Cabella pelasi kauden aikana 31 ottelua tehden yhden maalin ja hän siirtyi kaudeksi 2015-2016 lainalla kotimaansa Olympique de Marseilleen.
Maajoukkueura.
Nuorten maajoukkueessa esiintynyt Cabella valittiin Didier Deschampsin alustavaan ryhmään vuoden 2014 MM-kisoihin. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 27. toukokuuta 2014 Norjaa vastaan tultuaan vaihdosta kentälle Yohan Cabayen tilalle. Cabella putosi lopullisesta ryhmästä, mutta nousi sinne takaisin Clément Grenierin loukkaantumisen myötä. Hän sai pelinumerokseen niin ikään loukkaantuneelta Franck Ribéryltä vapautuneen seiskan.