tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Karin Allardt-Ekelund

Karin Allardt-Ekelund (4. syyskuuta 1895 Porvoo – 13. kesäkuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuushistorioitsija ja pedagogi. Hän väitteli tohtoriksi ja toimi tyttölyseon rehtorina ja Tölö svenska samskolanin johtajana 1933–1937 ja Laguska skolanin johtajana vuodesta 1942.
Hänen isänsä oli kirjailija Anders Allardt.
Samuel Alopaeus

Samuel Alopaeus (9. tammikuuta 1721 Pietari – 14. lokakuuta 1793 Sortavala) oli suomalainen kirkkoherra ja mineralogi.
Alopaeuksen vanhemmat olivat Inkerinmaan Kupanitsan kirkkoherra Johan Alopaeus (1686–1748) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Anna Maria Maidelin. Hän kävi Pietarin akateemista lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Kielissä 1742. Alopaeus vihittiin papiksi Narvassa 1751.
Alopaeus oli Viipurin katedraalikoulun kielimestarina 1745–1747 ja hän oli Pietarin suomalaisessa seurakunnassa armovuodensaarnaajana 1751 ja kirkkoherrana vuodesta 1752. Alopaeus oli Sortavalan kirkkoherrana vuodesta 1755 alkaen ja vuodesta 1765 hän oli Viipurin konsistorin jäsenenä. Hänestä tuli lääninrovasti 1770.
Alopaeus oli mineralogian ja muiden luonnontieteiden harrastaja ja hänen kerrotaan löytäneen 1760-luvulla Ruskealan marmoriesiintymät. Hän julkaisi Karjalan kiviesiintymistä vuonna 1787 saksankielisen selostuksen.
Alopaeus oli naimisissa 1752–1781 Anna Katarina Sigfrénin (k. 1781) kanssa tämän toisessa avioliitossa ja 1785–1788 Anna Helena Dannenbergin (k. 1788) kanssa tämän toisessa avioliitossa sekä viimeksi Räisälän kirkkoherra Petter Ursinuksen (1718–1771) tyttären Ulrika Sofia Ursinuksen (k. 1833) kanssa tämän toisessa avioliitossa.
Kajovo

Kajovo () on kylä Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Vislenev Ostroviin johtavan maantien varrella 25 kilometriä Borovjonkasta pohjoiseen. Kylässä on 10 asukasta (vuonna 2010).
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. Vielä 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin Kajovon (Kojovan) kylän lisäksi myös Divuštšinon, Gorbovon, Kuznetsovon (Šepänkylän), Mošonkan (Mošn’an), Pamozovon (Pamol’an), Pestšankan, Poddubjen, Šarovon, Suhovon ja Vislenev Ostrovin (Ostrovan) kylissä. Kielentutkija Juho Kujola keräsi karjalan kielen sanastoa Kajovossa vuonna 1910.
1800-luvulta lähtien Kajovo oli Novgorodin läänin Kresttsyn kihlakuntaan kuuluneen volostin keskus. Vuonna 1908 volostiin kuului 103 asutusta, joissa oli yhteensä 6 500 asukasta. Kajovon kylässä asui 220 henkeä, jotka harjoittivat pääelinkeinonaan maanviljelyä. Kunnanhallinnon lisäksi kylässä oli kyytiasema, viljavarasto, kaksi kauppapuotia, sairaala ja tsasouna.
Vuonna 1918 Kajovon volosti liitettiin Malaja Višeran kihlakuntaan. Vuodesta 1927 lähtien kylä oli aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piireihin kuuluneen kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 2005 se liitettiin Borovjonkan kuntaan.
Nykyään kylässä toimii postikonttori ja lääkintäasema. Sen nähtävyys on 1800-luvun loppupuolella rakennettu Savitšin kartano puistoalueineen.
Vislenev Ostrov

Vislenev Ostrov () on kylä Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Torbinoon, Ljubytinoon ja Borovjonkaan johtavien maanteiden risteyksessä 35 kilometriä Borovjonkasta pohjoiseen. Kylässä on 123 asukasta (vuonna 2010).
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. 1800-luvun puolivälissä ja vielä 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin Vislenev Ostrovin eli Ostrovin lisäksi muun muassa lähikylissä Gorbovossa, Pamozovossa (Pamol’assa) ja Suhovossa.
Ennen vallankumousta Vislenev Ostrov kuului Kajovon volostiin. Vuonna 1908 siellä oli 348 asukasta, jotka harjoittivat maanviljelyä, metsätöitä ja karjanhoitoa. Kylässä oli koulu, viljamakasiini ja tsasouna. Vislenev Ostrovin kirkolla järjestettiin kahdesti vuodessa markkinat.
Vuodesta 1927 lähtien Vislenev Ostrov oli aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piireihin kuuluneen kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 2005 se liitettiin Borovjonkan kuntaan.
Vislenev Ostrovista on linja-autoyhteydet Borovjonkaan ja Okulovkaan. Palveluihin kuuluvat kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Kylässä on 1800-luvun lopussa rakennettu Pyhän Yrjön kirkko.
Bengt Birgerinpoika

Bengt (Pentti) Birgerinpoika (Bjälbo) () (1254 – 25. toukokuuta 1291) oli ensimmäinen Suomen herttua. 
Bengtin vanhemmat olivat Birger-jaarli ja tämän puoliso Ingeborg. Hänet määrättiin jo lapsena hengelliseen säätyyn, vuonna 1269 hänestä tuli Linköpingin arkkiteini. Bengt asettui vanhempien veljiensä keskinäisessä riidassa Maunu Ladonlukon puolelle ja tuli tämän kruunajaisissa 1277 sekä kansleriksi että vasta perustetun tärkeän valtioelimen eli kuninkaan neuvoskunnan jäseneksi. Kuningas Maunu nimitti Bengtin Suomen herttuaksi 1284 vahvistaakseen sukunsa asemaa ylimystöä vastaan. Bengt säilytti asemansa senkin jälkeen, kun hänestä tuli Linköpingin piispa 1285 ja hän sai sen myötä vaikutuspiiriinsä tärkeän Gotlannin alueen. Bengt ei liene koskaan käynyt Suomessa, mutta puuttui ilmeisesti herttuakuntansa hallintoon, koska velkaantui sen takia. Hän määräsi testamentissaan Turun tuomiokirkolle 840 markan arvosta hopeaa, käytettäväksi muun muassa alttarin perustamiseen.
Torbino

Torbino () on asemataajama Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Moskovan ja Pietarin välisen pääradan varrella 15 kilometriä Borovjonkasta luoteeseen. Torbinon kylä sijaitsee samannimisen järven rannalla yhdeksän kilometrin päässä asemalta. Taajamassa on 472 ja kylässä 8 asukasta (vuonna 2010).
Taajama on saanut alkunsa samannimisen kylän lähelle rakennetusta rautatieasemasta. Venäjän vallankumoukseen saakka molemmat kuuluivat Kajovon kuntaan. Vuosina 1927–1931 Torbino oli Leningradin alueen Borovitšin piirikuntaan kuuluneen piirin keskus. Torbinon kyläneuvostoalue liitettiin Borovjonkan kuntaan vuonna 2005.
Taajamassa toimii puunhankintayritys. Palveluja ovat lastentarha, koulu, kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Rautatieaseman lisäksi Torbinosta on linja-autoyhteys Borovjonkaan. Nähtävyyksiin kuuluu 1800-luvulta peräisin oleva kartanoalue.
Arthur Everitt

Arthur Francis Graham Everitt (27. elokuuta 1872 Paddington – 10. tammikuuta 1952 Oxford) oli brittiläinen miekkailija ja olympiamitalisti. 
Everitt osallistui kalpamiekkailuun Tukholman olympialaisissa 1912. Hän pääsi tuolloin henkilökohtaisessa kilpailussa puolivälierälohkoon saakka ja oli mukana maansa joukkueessa, joka voitti hopeaa. Everitt oli kisojen aikaan 39-vuotias.
Marguerite Broquedis

Marguerite Marie Broquedis (17. huhtikuuta 1893 Pau – 23. huhtikuuta 1983 Orléans) oli ranskalainen tennispelaaja ja olympiavoittaja.
Broquedis voitti eri alustoilla yhteensä kahdeksan maansa kaksinpelimestaruutta, joista ensimmäisen 1910 ja viimeisen 1927. Vuonna 1912 hän sai myös maailmanmestarin tittelin. Broquedis voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kaksinpelin kultaa ja sai pronssia sekanelinpelissä Albert Canet'n parina. Kaksinpelin loppuottelussa hän päihitti Saksan Dora Köringin erin 4–6, 6–3, 6–4. Hän voitti Yvonne Bourgeoisin kanssa Ranskan-mestaruuden 1924 ja 1927 Ranskan avointen sekanelinpelin parinaan Jean Borotra. Broquedis sijoittui Pariisin olympiakisoissa 1924 kaksinpelissä neljänneksi, mutta putosi sekanelinpeliturnauksessa jo ensimmäisellä kierroksella.
Mabel Taylor

Mabel Caroline Taylor (7. joulukuuta 1879 Cincinnati – 1. heinäkuuta 1967 Chicago) oli yhdysvaltalainen jousiampuja. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers. Taylor osallistui St. Louisin olympialaisissa 1904 kaksoiskansallis- ja kaksoiskolumbialaiskierroksille, joilla molemmilla hän sijoittui viidenneksi. 
Myös Mabelin sisko Leonie oli jousiampuja.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1936–1937

Jääkiekon SM-sarja vuonna 1937 pelattiin neljän joukkueen kesken. Helsingistä oli mukana kaksi joukkuetta ja Tampereelta ja Turusta yksi. Myös HSK:n piti osallistua, mutta pelaajavaikeuksien vuoksi se jäi pois sarjasta. Talven tulo viivästyi ja jäätä saatiin vasta tammikuussa. Turun IFK joutui pelaamaan ottelunsa Ilvestä vastaan Helsingissä koska Turussa ei ollut pelikelpoista kenttää. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves. Mestaruus oli Ilveksen toinen.
Ilveksen mestarijoukkue.
Teuvo Castrén (m.v.), Risto Lindroos, Jussi Tiitola, Matti Wasama, Risto Tiitola, Erkki Rintala, Jaakko Huhti, Feyzi Ahsen-Böre, Murat Ahsen-Böre, Seppo Jaakkola ja Naim Nasib.
Leonie Taylor

Leonora Josephine "Leonie" Taylor (maaliskuu 1870 Cincinnati – 3. heinäkuuta 1966 Cincinnati) oli yhdysvaltalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hänen seuransa oli Cincinnati Archers. 
Taylor osallistui St. Louisin olympialaisissa 1904 kolmeen lajiin. Hän sijoittui sekä kaksoiskansallis- ja kaksoiskolumbialaiskierroksella kuudenneksi eli viimeiseksi, mutta oli voittamassa kultaa joukkuekilpailusta. 
Myös Leonien sisko Mabel oli jousiampuja.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1937–1938

Jääkiekon SM-sarja vuonna 1938 pelattiin viiden joukkueen yksinkertaisena sarjana. Mestaruuden voitti Tampereen Ilves, joka ei hävinnyt sarjassa yhtään ottelua. Mestaruus oli Ilveksen kolmas.
Ilveksen mestarijoukkue.
Teuvo Castrén (m.v.), Matti Wasama, Risto Tiitola, Jussi Tiitola, Erkki Rintala, Murat Ahsen-Böre, Feyzi Ahsen-Böre, Seppo Jaakkola, Kalevi Sutinen ja Naim Nasib.
Arrows A22

Arrows A22 oli Arrowsin Formula 1 -kilpa-auto vuonna 2001. Kuljettajina toimivat Jos Verstappen ja Enrique Bernoldi. Auto keräsi kauden aikana vain yhden MM-pisteen.
Arrows A22 oli formula-autoksi epätavallinen, mutta se oli kuitenkin kohtuullisen kilpailukykyinen. Tallin heikko menestys oli enimmäkseen pienen budjetin ja auton heikon laadun syytä.
Naisten Liiga -kausi 2012

Naisten Liiga on korkein naisten jalkapallon sarjataso Suomessa. Kaudella 2012 sarja pelattiin 10 joukkueen kolminkertaisena sarjana. PK-35 Vantaa voitti seuran historian kolmannen mestaruutensa. Viimeiseksi sijoittunut Tampereen Ilves putosi suoraan Ykköseen.
Hallitsevana mestarina kauteen lähti PK-35 Vantaa ja sarjanousijana Oulu Nice Soccer. Edelliskautena sarjassa pelannut Kuopion MimmiFutis luopui sarjapaikasta ja sarjapaikka siirrettiin toiselle kuopiolaisseuralle Pallokissoille.
Paul Patterson

Paul Patterson (s. 1947) on brittiläinen säveltäjä. Hän alkoi opiskella Royal Academy of Musicissa vuonna 1964 aluksi pasuunansoittoa ja sitten säveltämistä. Hän on myöhemmin itse toiminut muun muassa Royal Academy of Musicin sävellyksen Manson-professorina. Patterson on säveltänyt lukuisia suurimuotoisia kuoroteoksia, joihin lukeutuvat "Mass of the Sea" (1983), "Stabat Mater" (1986), "Te Deum" (1988), "Magnificat" (1993), "Hell's Angels" (1998) ja "Millennium Mass" (2000). Hänen muuta tuotantoaan edustaa muun muassa viulukonsertto (1992).
Patterson on National Youth Orchestra of Great Britainin kotisäveltäjä. Hänelle on myönnetty Puolan kulttuuriministeriön kunniamitali (1987) ja Leslie Boosey -palkinto (1996).
Janne Korhonen (kansanedustaja)

Johan (Juho, Janne) Fredrik Korhonen (27. marraskuuta 1885 Oulu – 20. tammikuuta 1940 Ähtäri) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1922–1924.
Elämä.
Janne Korhosen vanhemmat olivat Kuopiossa syntynyt maallikkosaarnaaja Kalle Korhonen (1857-1931) ja Kuopion pitäjässä syntynyt Sofia Tuppurainen (1856-1933). Kansakoulun käytyään Korhonen suoritti viisiluokkaisen Käkisalmen reali- ja porvarikoulun, jonka jälkeen hän työskenteli muun muassa Kurkijoen tuomiokunnan kirjurina. 
Jaakkiman Lahdenpohjassa asunut Korhonen oli syksyllä 1917 yleislakon johtohahmoja kotipaikkakunnallaan. Lakon päätyttyä hänet valittiin järjestysmieheksi, jonka tehtäväksi tuli elintarvikelain noudattamisen valvominen. Korhonen toimi myös yleislakon jälkeen perustetun työväen järjestyskaartin päällikkönä. Tammikuussa 1918 Korhonen vangittiin jo ennen sisällissodan käynnistymistä Antreassa yhdessä veljensä Viljamin kanssa. Hänet päätyi lopulta Tammisaaren vankileirille ja tuomittiin syksyn 1917 tapahtumien johdosta 12 vuodeksi kuritushuoneeseen yllytyksestä valtiopetokseen. Korhosen katsottiin olleen kotipitäjänsä johtava kiihottaja. Jaakkiman suojeluskunnan esikunta ehdotti antamassaan lausunnossa, että Korhonen "tehtäisiin vaarattomaksi" ja lisäsi, ettei häntä tulla kaipaamaan, eikä yhteiskunta tule suremaan hänen kaltaistaan miestä.
Armahduksensa jälkeen Korhonen oli jonkin aikaa mukana kommunistisen liikkeen toiminnassa, mutta palasi pian sosialidemokraatteihin. Syksystä 1920 lähtien hän työskenteli puolueen kiertävänä puhujana ja myöhemmin piirisihteerinä Käkisalmessa. Korhonen valittiin eduskuntaan vuonna 1922. Hän oli myös Käkisalmen kaupunginvaltuuston jäsen. Seuraavissa eduskuntavaaleissa Korhonen jäi varasijalle, minkä jälkeen hän jätti päivänpolitiikan jatkaen edelleen järjestötoiminnassa. Korhonen asui muun muassa Käkisalmen Tenkalahdessa ja työskenteli asioitsijana.
Perhe.
Janne Korhosen ensimmäinen puoliso oli Hilma Maria Kuntsi (k. 1923), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1909. Pariskunnalla oli viisi lasta. Leskeksi jäätyään Korhonen solmi vuonna 1929 avioliiton käkisalmelaisen Lydia Ihalaisen (s. 1893) kanssa. Janne Korhosen veli oli näyttelijä Aku Korhonen.
Yōko Watanabe

Yōko Watanabe (, "Watanabe Yōko"; 1953 Fukuoka – 15. heinäkuuta 2004 Milano) oli japanilainen sopraano. Hän tuli tunnetuksi Cio-Cio-Sanin roolista.
Watanabe opiskeli tanssia ja pianonsoittoa, kunnes suuntautui oopperaan kuultuaan Madama Butterflyn esityksen 16-vuotiaana. Hän hakeutui Cio-Cio-Sanin roolin tulkinneen sopraano Kuniko Kozonon oppilaaksi. Hän jatkoi opintojaan Tokion taideyliopistossa ja sitten vuonna 1976 saadun kilpailuvoiton jälkeen Milanossa. Toinen kilpailuvoitto johti Watanaben ammattimaiseen debyyttiin Neddan roolissa Trevisossa 1978. La Scalassa Watanabe esiintyi ensi kertaa vuonna 1985 Liùn roolissa. Hän debytoi Royal Operassa (1983), Lyric Opera of Chicagossa (1986) ja Metropolitan-oopperassa (1987) Cio-Cio-Sanin roolissa. 
Watanabe tulkitsi lisäksi muita Puccinin rooleja sekä Mozartin, Verdin, Gounod’n ja Bizet’n teoksia. Hänen puolisonsa oli tenori Renato Grimaldi. Joulukuussa 1999 Watanabe kaatui esityksen aikana; hän lopetti uransa kuukautta myöhemmin, kun hänellä todettiin syöpä.
Attitude (lehti)

Attitude on homoille suunnattu brittiläinen lehti. Sen julkaisu aloitettiin vuonna 1994. Lehteen ovat kirjoittaneet muiden muassa David Furnish, Bruce La Bruce, Russell T. Davies, Matt Lucas, David Walliams ja Graham Norton. Kun "Attitudessa" julkaistiin Tony Blairin haastattelu, kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun virassa ollut pääministeri antoi haastattelun homolehdelle. Lisäksi "Attitude" on haastatellut muiden muassa Madonnaa, Heath Ledgeriä ja Robbie Williamsia. Neil Tennant kertoi "Attituden" kautta ensimmäistä kertaa julkisesti homoudestaan.
Jiho Lee

Jiho Lee (; s. 29. heinäkuuta 1985 Soul) on eteläkorealainen miesmalli. 
Lee muutti nuorena Syracuseen, Yhdysvaltoihin vanhempiensa työn takia. Hän on valmistunut Korean kansallisesta urheiluyliopistosta. Hän sai laajaa tunnustusta työstään Haruehun Airryn kanssa, mutta oli aloittanut fitnessmallina toimimisen jo vuosia aiemmin. Nyttemmin hän on työskennellyt muun muassa Attitudelle, Kenneth Colelle ja Ellelle.
Lee kirjoittaa ja toimii mallina myös Etelä-Korean "L'Officiel Hommes"'lle. Thaimaan Attitude nimesi yleisen äänestyksen pohjalta Leen "vuoden heteromieheksi 2011".
HögforsGST

HögforsGST Oy on suomalainen lämmitys- ja jäähdytysjärjestelmätoimittaja. HögforsGST on erikoistunut kaukolämpö- ja kaukokylmälaitteiden suunnitteluun ja valmistukseen. HögforsGST:n HybridiLTO-järjestelmä on laaja kokonaisjärjestelmä kerrostalojen poistoilman lämmöntalteenottoon. Sen pientaloihin tarkoitetut UNIS -tuoteperheen lämmönjakokeskuksia myydään LVI-tukkuliikkeiden ja LVI-urakointiliikkeiden kautta. Suomessa jo lähes joka toinen kaukolämpöön liitetyn talon uusi lämmönjakokeskus on HögforsGST:n valmistama. 
HögforsGST:llä on tuotantolaitos Leppävirralla ja sen lisäksi sillä on koko maan kattava myyntiorganisaatio sekä Suomessa että Ruotsissa. Yrityksellä on tytäryhtiö myös Norjassa. Noin puolet HögforsGST:n liikevaihdosta tulee viennistä. 
Yhtiö ilmoitti keväällä 2019 investoivansa yli viisi miljoonaa euroa uuteen tehtaaseen. Uusi, noin 3 000 neliömetrin kokoinen tehdas rakentuu vanhemman n. 4 000 neliömetrin kokoisen tuotantolaitoksen viereen. Uusi valmistuva laitos keskittyy niin sanottujen älykkäiden, verkkoon kytkettyjen lämmitysratkaisujen valmistamiseen, jotka säästävät lämmityskustannuksissa ja vähentävät päästöjä. 
Keväällä 2022 suomalaisesta pääomasijoitusyhtiö Intera Partnersista tuli HögforsGST:n omistajakumppani. Omistusjärjestelyn tavoitteena on tarjota HögforsGST:lle mahdollisuuksia lisätä investointeja tuotekehitykseen sekä auttaa yhtiötä kehittymään seuraavalle tasolle niin Suomessa kuin kansainvälisesti. HögforsGST:n muina omistajina jatkavat yrityksen avainhenkilöt.
Porin kaupungin 450-vuotisjuhlakonsertti

Porin kaupungin 450-vuotisjuhlakonsertti oli 16. heinäkuuta vuonna 2008 Porin Kirjurinluoto Arenalla pidetty ilmaiskonsertti. 
Konsertissa esiintyi suuri joukko Porista tai Porin seudulta kotoisin olevia artisteja. Tilaisuuden juontajana toimi elokuvaohjaaja Timo Koivusalo. Esiintyjiä säesti Pori Sinfonietta kapellimestarinaan Jukka Iisakkila. 
Tapahtuman järjesti perustamisensa 450-vuotisjuhlan kunniaksi Porin kaupunki ja sen teknisestä toteutuksesta vastasi Pori Jazz. Kolme ja puoli tuntia kestänyt konsertti radioitiin myös suorana lähetyksenä YLE Satakunnan radiossa. 
Juhlakonsertti keräsi paikalle yleisöä arvioiden mukaan noin 40 000 henkeä, mukaan lukien tasavallan presidentti Tarja Halonen puolisoineen.
Sanoma Pro

Sanoma Pro Oy (vuoteen 2011 WSOYpro Oy ja sitä ennen WSOY Oppimateriaalit Oy) on suomalainen, mediakonserni Sanoman omistama oppimateriaalikustantaja.
Sanoma Pro Oy aloitti toimintansa itsenäisenä yhtiönä nimellä WSOY Oppimateriaalit Oy vuonna 2006. Aikaisemmin se toimi WSOY:n yhtenä liiketoimintayksikkönä: oppimateriaalien tuottaminen alkoi yhtymässä jo vuonna 1882. WSOYpro Oy syntyi 1. kesäkuuta 2009, kun WSOY Oppimateriaalit Oy ja WSOYpro-liiketoiminta yhdistyivät. Lokakuussa 2011 vahvistui yrityskauppa, jossa Sanoma-konserni osti oppimisratkaisuja tarjoavan Tammi Oppimateriaalit -liiketoiminnan Suomessa. 1. joulukuuta 2011 yrityksen nimeksi tuli Sanoma Pro Oy.
Maaliskuussa 2014 Sanoma Pro myi yrityksille suunnatut koulutuspalvelunsa sekä yrityskirjojen kustannustoimintansa Talentumille. Kuluttajamarkkinoilla Sanoma Pro toimii Oppi&amp;ilo-brändin alla. Sanoma Prossa työskentelee noin 170 henkilöä.
Sanoma Pro on Suomen suurin oppimateriaalikustantaja. Se tuottaa painettuja ja sähköisiä oppimateriaaleja sekä ylläpitää ja kehittää internetpohjaista Sanoma Pro Oppimisympäristöä (aiemmin Opit). 
Sanoma Pro tarjoaa 0–12-vuotiaille lapsille mm. painettuja tai sähköisiä puuhatuotteita, kirjoja tai pelejä.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1938–1939

Vuoden 1939 Jääkiekon SM-sarjaa laajennettiin seitsemän joukkueen sarjaksi. Uutena SM-sarjapaikkakuntana mukana oli Hämeenlinna. Sarja pelattiin yksinkertaisena sarjana ja runkosarjan voittaja voitti mestaruuden. Mestaruuden voitti KIF, joka voitti kaikki ottelunsa. Mestaruus oli Kiffenille ensimmäinen.
KIF:n mestarijoukkue.
Max Broman (m.v.), Tor-Erik Hedman, Allan Ingelin, Gunnar Westerholm, Helge Johansson, Kurt Karlsson, Edmund Sjöberg, Klaus Hagström, Olof Nyholm ja Holger Granström, huoltaja: Kalle Rask.
Pistepörssi.
O=ottelut, M=maalit, S=syötöt, P=pisteer, RM=rangaistusminuutit.
Linjataso

Linjataso on äänentoistotekniikassa käytetty termi jolla tarkoitetaan äänisignaalin voimakkuutta 0,5–2,0 volttia.
Äänentoistolaitteissa voi olla liittimissä tekstit: "Line-in, Line-out", joilla viitataan linjatasoiseen signaaliin. Tyypillisesti RCA-johdoissa käytetään linjatasoista signaalia mutta myös XLR-liittimillä varustetuissa johdoissa linjatasoa voidaan käyttää. 
Mikrofonitasoisella signaalilla tarkoitetaan millivolttiluokassa olevaa signaalia.
Nystysilmäruoho

Nystysilmäruoho ("Euphrasia rostkoviana") on yksivuotinen silmäruoholaji, joka on muiden kasvien puoliloinen. Se kasvaa kymmenestä 20:een senttimetriä korkeaksi. Pienet kukat kasvavat yksittäin lehtihankaisesti. Verhiöissä, kukan tukilehtien alapinnalla ja usein myös varressa on runsaasti pitkiä nystykarvoja. Kukat ovat valkoteriöllisiä.
Nystysilmäruohon alalajeja on isosilmäruoho ("Euphrasia rostkoviana" subsp. "rostkoviana") ja ahosilmäruoho ("Euphrasia rostkoviana" subsp. "fennica"). Alalajeilla alemmissa kukan tukilehdissä on keskimäärin eri lukumäärä laitahampaita.
Perämerensilmäruoho

Perämerensilmäruoho ("Euphrasia bottnica") on yksivuotinen silmäruoholaji, joka on muiden kasvien puoliloinen. Se on viidestä viitentoista senttimetriä korkeaksi kasvava hentovartinen ruoho, jonka varsi on niukkakarvainen ja enintään niukasti haarova. Lehdet ovat melko pieniä, pyöreähköjä ja tylppähampaisia. Niiden ruoti on lyhyt mutta selvä. Pienet kukat kasvavat yksittäin lehtihankaisesti. Teriö on kellanvalkoinen. Kotahedelmä on samanpituinen kuin verhiö.
Suomessa perämerensilmäruohoa esiintyy Perämeren rannikolla Pietarsaaren ja Tornion välillä. Lajin uhanalaisuusluokka on silmälläpidettävä.
Keltaröyhelö

Keltaröyhelö ("Vulpicida pinastri") on lehtimäinen kellertävä jäkälälaji. Se kasvattaa pienehköjä yleensä alle neljän senttimetrin ruusukkeita. Sekovarren liuskat ovat melko kapeita, alustanmyötäisiä ja laidoilta kohenevia. Niiden laidat ovat keltaisen jäkälämurun peitossa. Jäkälän yläpinnan väri on vaalean kellanvihreä tai vihertävänharmaa ja alapinnan vaalean kellertävä. Alapinnalla on lyhyitä juurtumahapsia. Keltaröyhelö kasvaa päällyskasvina eli epifyyttinä puilla ja pensailla tai metsäkivillä.
Keltaröyhelön jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy usniinihappoa (C18H16O7), vulpiinihappoa (C19H14O5) ja pinastriinihappoa (C20H16O6) toisinaan lisäksi zeoriinia (C30H52O2), etenkin Lapissa kivialustalla kasvaneilla keltaröyhelöillä.
Syvännekrotit

Syvännekrotit (Ceratiidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Syvännekrottien heimoon kuuluu 2 sukua ja 4 lajia. Lajit ovat syvännekrotti ("Ceratias holboelli"), "C. tentaculatus", "C. uranoscopus" ja pikkusyvännekrotti ("Cryptopsaras couesii"). Tyypillisesti heimon lajit saavuttavat suurimmillaan noin 77 cm:n pituuden, mutta syvännekrottinaaras voi kasvaa jopa 120 cm pitkäksi. Heimon lajien koiraat ovat huomattavasti pienikokoisempia ja kasvavat suurimillaan noin 1,6 cm pitkiksi. Syvännekrottilajien naaras on ruumiinmuodoltaan pitkulainen ja suu on suurikokoinen. Ensimmäinen selkäevän ruoto on pidentynyt ja sen kärjessä on valoa tuottava elin, jota lajit käyttävät saaliidensa huokutteluun. Aikuinen koiras elää loisena kiinnittyneenä naaraan ruumiiseen. Rintaevät ovat pienet, vatsaevät puuttuvat, selkä- ja peräevät ovat lyhyehköt ja pyrstöevä on kookas. Väriltään syvännekrottein heimon lajit ovat mustia tai tumman punaruskeita.
Levinneisyys ja elintavat.
Syvännekrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Pikusyvännekrotti elää lämpimissä vesissä, mutta "Ceratias"-suvun lajeja tavataan myös lauhkeista ja kylmistä meristä. Heimon lajit elävät tyypillisesti yksinään 150–4 400 metrin syvyydessä.
Time for Annihilation

Time for Annihilation: On the Record &amp; On the Road on yhdysvaltalaisen rockyhtye Papa Roachin ensimmäinen livealbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2010. Albumi sisältää livekappaleiden lisäksi viisi uutta studiokappaletta.
Gregori Aminoff (mineralogi)

Gregori Aminoff (8. tammikuuta 1883 Tukholma – 11. tammikuuta 1947 Tukholma) oli ruotsalainen mineralogi, professori, kuvataiteilija ja Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäsen.
Perhe.
Aminoff oli Tönnes Aminoffin ja Matilda Josefina Lindströmin poika. Hän avioitui filosofian kandidaatti Ingrid Setterlundin kanssa vuonna 1908. Setterlund oli yliopettaja Carl Johan Setterlundin ja Signe Vilhelmina Aurora Lindbergin tytär. Aminoff ja Setterlund saivat neljä tytärtä. Aminoff erosi vaimostaan vuonna 1930 ja solmi toisen avioliiton filosofian kandidaatti Nanny Birgit Emilia Broomén kanssa Lontoossa vuonna 1930. 
Ura.
Aminoff kiinnostui lapsena mineralogiasta. Ruotsin luonnonhistoriallisen museon mineralogian professori ja kuuluisa tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld päästi Aminoffin tutkimaan museon mineraalikokoelmaa.
Aminoff valmistui filosofian kandidaatiksi Uppsalan yliopistosta 22-vuotiaana vuonna 1905. Hän oli jo kirjoittanut kaksi akateemista artikkelia mineralogiasta. 
Aminoff vaihtoi uraa ja ryhtyi kuvataiteilijaksi. Aminoff menestyi kuvataiteilijana ja hän asui Pariisissa, Lontoossa ja Roomassa. Hän opiskeli samaan aikaan ranskalaisen taidemaalarin Henri Matissen kanssa 1909 Pariisissa. Vuonna 1914 alkanut ensimmäinen maailmansota päätti Aminoffin uran lupaavana taiteilijana.
Aminoff palasi takaisin mineralogian opintojen pariin. Hän valmistui filosofian lisensiaatiksi vuonna 1916 ja filosofian tohtoriksi Tukholman yliopistosta vuonna 1918. Hän sai dosentin arvon mineralogian ja kristallografian parissa vuonna 1918. Samana vuonna hän esitteli röntgensädekristallografian ruotsalaisille. 
Aminoff nimitettiin Ruotsin luonnonhistoriallisen museon professoriksi ja intendentiksi mineralogian osastolle vuonna 1923. 
Hän kehitti elektronisäteilyn käyttöä mineraalien kiderakenteen tutkimisessa. Hänen mukaansa nimettiin "aminoffiitiksi" hänen Långbanin kaivoksesta Värmlannista löytämänsä mineraali. 
Aminoff valittiin Ruotsin kuninkaallisen tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1933. 
Aminoff menehtyi vuonna 1947. 
Gregori Aminoff Prize.
Aminoffin leski Birgit Broomé-Aminoff määräsi testamentissaan vuonna 1950 perustettavaksi professori Aminoffin nimeä kantavan rahaston. Rahaston hallinnoijaksi määrättiin Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia. Gregori Aminoff Prize jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1979. Palkinto annetaan ansioituneille kristallografian tutkijoille. Palkinnonsaajia voi olla enimmillään vain kolme kerrallaan. Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia järjestää palkintogaalan vuosittain.
Felix Baumgartner

Felix Baumgartner (20. huhtikuuta 1969 Salzburg – 17. heinäkuuta 2025 Porto Sant’Elpidio, Italia) oli itävaltalainen laskuvarjo- ja BASE-hyppääjä. Hänellä oli hallussaan useita BASE- ja laskuvarjohyppyjen maailmanennätyksiä.
Baumgartner saavutti uransa ensimmäisen maailmanennätyksen vuonna 1999, kun hän hyppäsi tuolloin maailman korkeimmasta rakennuksesta Petronas-torneista Kuala Lumpurissa Malesiassa. Tornit ovat 452 metriä korkeat. Vuonna 2007 hän hyppäsi uuden ennätyskorkean BASE-hypyn silloin maailman korkeimmasta rakennuksesta, 509-metrisestä Taiwanin Taipei 101:stä. Vuonna 2003 hän ylitti hiilikuitusiivellä Englannin kanaalin. Baumgartnerilla on myös maailmanennätys matalimmasta BASE-hypystä maailmassa. Hän hyppäsi 29 metrin korkeudesta Rio de Janeiron Kristus-patsaan kädestä. 
14. lokakuuta 2012 hän hyppäsi 38 969 metrin korkeudesta stratosfääristä kaikkien aikojen korkeimmalta suoritetun vapaapudotuksen Red Bull Stratos -hyppyprojektissa. Hän saavutti myös miehitettyjen ilmapallojen korkeusennätyksen. Edellinen ennätyshyppy 31 kilometristä oli yhdysvaltalaisen Joseph Kittingerin nimissä vuodelta 1960. Kittingerin nimiin jäi pisin vapaapudotuksen ennätys 4 minuuttia 36 sekuntia, kun Baumgartnerin vapaapudotus kesti 4 minuuttia 20 sekuntia. Felix Baumgartner rikkoi myös ensimmäisenä ihmisenä äänivallin ilman mitään konetta, vapaan pudotuksen nopeuden ollessa suurimmillaan 1 357,6 km/h, joka on 1,25 kertaa äänen nopeus.
Baumgartner harrasti myös kilpa-autoilua ja osallistui vuonna 2014 Nürburgringin 24 tunnin ajoon Audilla.
Felix Baumgartner kuoli Porto Sant’Elpidiossa Italiassa 17. heinäkuuta 2025 varjoliidinonnettomuudessa. Hän oli ilmeisesti sairauskohtauksen takia menettänyt moottoroidun varjoliitimensä hallinnan. Baumgartner törmäsi lomakohteen uima-altaaseen, ja hänen liitimensä loukkasi maassa ollutta ihmistä.
Gustaf Aminoff (historioitsija)

Gustaf Aminoff (13. syyskuuta Mietoinen, Suomi 1803 – 12. lokakuuta 1838 Venetsia, Italia) oli suomalainen tuleva kreivi, vapaaherra ja historioitsija. Aminoff opiskeli Uppsalan yliopistossa ja Turun akatemiassa valmistuen filosofian maisteriksi. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 1827. Hänen väitöskirjansa "Finska Adelns och Riddarhusets historia" oli alansa ensimmäinen.
Hän työskenteli Turun hovioikeudessa 1829-1830 saavuttaen kamarijunkkarin arvon. Hän toimi Suomen asiain komitean ylimääräisenä kanslistina Pietarissa. Aminoff siirtyi Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Nikolai I:n kutsusta Hänen Majesteettinsa Keisarin Suomen kanslian palvelukseen Pietarissa vuonna 1831. Hän toimi keisarin kanslian ja valtiosihteerinviraston kirjaajana vuonna 1831 ja toisena toimitussihteerinä vuodesta 1833. Hän matkusti Italiaan hoitamaan terveyttään vuonna 1837. Aminoff sai kollegineuvoksen arvon vuonna 1838. Aminoff menehtyi 35-vuotiaana lokakuussa 1838. Hänet on haudattu Venetsiaan.
Aminoffin isä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff. Aminoffin veli oli jalkaväenkenraali Adolf Aminoff, joka peri kreivin arvon.
Metamorphosis (Papa Roachin albumi)

Metamorphosis on yhdysvaltalaisen rockyhtye Papa Roachin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 24. maaliskuuta 2009. Se on ensimmäinen albumi, jossa Tony Palermo on rummuissa Dace Bucknerin jälkeen.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 8.
Torsten Gustaf Aminoff

Torsten Gustaf Aminoff (1. marraskuuta 1838 Nilsiä – 18. elokuuta 1881 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä, lehtori ja filosofian tohtori. 
Aminoffin vanhemmat olivat maanmittari Karl Henrik Aminoff ja Maria Elisabet Collan. Hän pääsi ylioppilaaksi 1857 ja erosi armeijasta Sofian jalkaväkirykmentin aliluutnanttina 1861. Aminoff valmistui sitten Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1866, filosofian maisteriksi ja opettajakandidaatiksi 1869 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1873.
Aminoff toimi poliittisten tieteiden lehtorina Haminan kadettikoulussa vuodesta 1870 alkaen. Hän teki tutkimusmatkan Vermlannin suomalaisten keskuuteen vuonna 1871 ja Venäjälle udmurttien keskuuteen vuonna 1878.
Aminoff oli naimisissa vuodesta 1869 serkkunsa Elisabet Johanna Maria Aminoffin kanssa. Hänen poikansa oli everstiluutnantti Torsten Aminoff.
Pintaliitos

Pintaliitos on elektroniikassa menetelmä liittää komponentteja suoraan piirilevylle. 
Pintaliitoksen etuna on komponenttien tiiviimpi asettelu ja se sallii automaation käytön kokoonpanossa ja juotoksessa, joka parantaa merkittävästi luotettavuutta ja tuo suuria säästöjä kustannuksissa.
Nykyisin lähes kaikki kaupallisesti valmistettu tekniikka käyttää pintaliitostekniikkaa.
Historia.
Pintaliitosta on aikoinaan kutsuttu "tasoasennukseksi" ().
1970- ja 1980-luvuilla automaatio piirilevyjen kokoonpanossa yleistyi erilaisille laitteille. Perinteiset komponentit olivat hankalia, koska komponenttien jalat eivät aina sopineet piirilevyn rei'istä. Tästä johtuen operaattorien oli usein ratkaistava ongelmia ja pysäytettävä valmistuskoneita, joka hidasti kokoonpanoa ja nosti kustannuksia. Koska komponentien jalkojen ei tarvitse kulkea piirilevyn läpi komponentit voitiin juottaa suoraan piirilevyyn ja pintaliitos syntyi ja yleistyi nopeasti.
Pintaliitoskomponentit.
Pintaliitostekniikalla liitetyt komponentit ovat pintaliitoskomponentteja.
Komponenttien paketointityypit voidaan jakaa kolmeen luokkaan:
Pintaliitoksessa komponentin liittämiseen ei käytetä kantaa mikropiirille. 
Pintaliitos on suurelta osin korvannut reikäpiirilevyille asennuksen. Pintaliitos voi käyttää esimerkiksi juotospalloja (Ball grid array).
Pintaliitoskomponentit ovat elektroniikassa käytettyjä pieniä komponentteja, joilla ei voi toteuttaa kaikkia perinteisemmän elektroniikan kytkentöjä. Komponenttien pienemmän koon vuoksi niillä voi kuitenkin mahduttaa kytkentöjä pienempään tilaan. 
Juottaminen on erilaista kuin perinteisten jalallisten komponenttien tapauksessa, koska pintaliitoskomponenteissa ei ole reikiin juotettavia jalkoja ja piirilevyyn ei tarvitse porata reikiä. 
Tyypillisiä käsityökaluja, joita pintaliitoskomponenttien juottamisessa käsin voidaan käyttää, ovat suurennuslasi sekä pinsetit.
Veronika Halder

Veronika Halder (s. 14. lokakuuta 1980 Innsbruck) on itävaltalainen ohjaskelkkailija. Hänen seuransa on Sportverein Matrei und Umgebung. 
Halder sijoittui maailmancupissa 2001–2002 yhdeksänneksi ja oli yksiköissä kymmenes vuoden 2002 EM-kilpailuissa. Seuraavalla kaudella hän paransi maailmancupin kokonaiskilpailun sijoituksensa kuudenneksi ja ylsi viidennelle tilalle MM-kisoissa. Halder oli vuonna 2004 MM-kilpailujen viides ja oli samalla sijalla myös maailmancupissa, jonka lisäksi hän oli voittamassa EM-pronssia joukkuekilpailussa. 
Halder oli Torinon olympialaisissa 2006 viidenneksi nopein ja sijoittui maailmancupissa viidenneksi. Hän sai pronssia yksiköissä vuoden 2008 EM-kilpailuissa ja sijoittui kisoissa neljänneksi 2010. Halder oli yksikkökilpailun kahdestoista olympialaisissa 2010.
Old Friends from Young Years

Old Friends from Young Years on debyyttialbumi yhdysvaltalaiselta rockyhtye Papa Roachilta. Albumi julkaistiin 4. helmikuuta 1997. Albumilla on bändin demo-kappaleita. Albumin tuottajana toimi basso-kitaristi Tobin Esperancen isä, joka nauhoitti Tobinia, joka oli lapsena albumin bonuskappaleessa.
Fan Club Edition.
Vuonna 2005 Papa Roach uudelleenjulkaisi albumin uusille jäsenilleen faniklubissa, P-Roach Riot!. Fan Club Editionissa on uusi kansi ja virallinen jäsenkortti faniklubiin. Kappaleet "Thanx" ja "Unlisted" eivät olleet tässä uudelleenjulkaisussa. Kappale "Grrbrr" ei ollut takakannen listassa, mutta se on kuitenkin levyllä. Albumilla on piilotettu kappale "Tightrope", joka on EP:llä Let 'Em Know. He sanoivat uudelleen julkaisevansa albumin vuonna 2012. Albumin kappaleita ei ole soitettu keikoilla enää Infestin julkaisun jälkeen.
Šatoin väijytys

Šatoin väijytys, joka tunnetaan myös Jaryshmardyn taisteluna, tapahtui 16. huhtikuuta 1996 Šatoissa (ven.: Шато́й; tšetš.: Шуьйта) Tšetšeniassa.
Väijytyksen suunnittelivat saudiarabialaissyntyinen Ibn al-Khattab ja tšetšenialainen Ruslan Gelajev. Taistelu alkoi noin kello 13.23, kun Venäjän armeijan 245. moottoroidun kiväärirykmentin 2. pataljoona eteni tietä pitkin ajoneuvokolonnana. Useita tienvarsipommeja räjähti tiellä tappaen 52 sotilasta. Majuri Pjotr Tersovits kuoli välittömästi räjähdyksiin. Sen jälkeen tšetšeenit ja ulkomaiset kapinalliset ampuivat singoin ja asein loput ajoneuvot ja sotilaat. Taistelussa tuhoutui 30 Venäjän armeijan ajoneuvoa. Tappioiden kokonaismäärää ei tarkalleen tiedetä, mutta tarkin arvio lienee noin 73–95 sotilasta. Tšetšeenilähteiden mukaan noin 130–190 venäläissotilasta kuoli. Tämän lukeman mukaan 200:sta Venäjän sotilaasta vain noin 12 olisi selvinnyt ja paennut. Hyökkääjien tappioista ei tiedetä. Useat hyökkäykseen osallistuneista ulkomaisista kapinallisista olivat Afghanistanin sodan veteraaneja, jotka olivat jo ennestään taistelleet Neuvostoliittoa vastaan vuosina 1979–1989. Taistelu kuvattiin videolle ja se on siten tullut Tšetšeniassa tunnetuksi ja lisännyt kapinallisten kannatusta. Se on Venäjän armeijan tappiollisimpia taisteluja.
HMS Allington Castle

HMS Allington Castle (viirinumero K689) Britannian kuninkaallisen laivaston Castle-luokan korvetti.
Valmistus.
Alus tilattiin 24. lokakuuta 1941 Fleming and Fergusonilta Paisleystä Flower-luokan korvettina "HMS Amaryllis". Tilaus uudistettiin 9. joulukuuta 1942 Castle-luokan korvettina "HMS Allington Castle", jonka köli laskettiin 22. heinäkuuta 1943. Alus laskettiin vesille 29. helmikuuta 1944 ja valmistui vielä samana vuonna 19. kesäkuuta.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin saattajaryhmä B3:een, jonka mukana se suojasi Gibraltarin ja Britteinsaarten välillä matkanneita saattueita aina elokuun loppuun 1944. Alus siirrettiin 7. saattajaryhmään suojaamaan Jäämeren saattueita ja se teki kaikkiaan seitsemän matkaa Kuolan niemimaalle ja takaisin. Lokakuun puolivälistä marraskuun alkuun alus oli saattajaryhmä B23:ssa. Saavuttuaan Britteinsaarille saattueen RA65 mukana alus sijoitettiin Sheernessissä reserviin 24. toukokuuta 1945.
Marraskuussa 1945 alus siirrettiin kalastuksenvalvontalaivueeseen Fleetwoodiin. Sen partioalue käsitti Britteinsaarilta lounaisen reitin alueelta Islantiin. Alus palautettiin reserviin 1947. Se myytiin romutettavaksi 20. joulukuuta 1958.
August Annist

August Annist (vuoteen 1936 August Anni; 28. tammikuuta 1899 Võisiku, Viljandimaa – 6. huhtikuuta 1972 Tallinna) oli virolainen kirjallisuuden- ja kansanrunoudentutkija ja kääntäjä. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1935. Hän toimi kirjallisuudenhistorian opettajana Tarton yliopistossa 1929–1936, dosenttina vuodesta 1936. Hän vironsi suomalaista kirjallisuutta ja runoja, muun muassa osia Kantelettaresta sekä Kalevalan kokonaan. Hän oli poliittisten syiden takia vankileirillä vuosina 1945–1951. Annistin keskeisimpiä tutkimusaloja olivat Viron 1800-luvun kirjallisuus, sen kansanrunoustausta sekä eepokset.
The Connection

The Connection on yhdysvaltalaisen Papa Roach -rockyhtyeen seitsemäs studioalbumi. Se julkaistiin 2. lokakuuta 2012. Ensimmäinen single ”Still Swingin’” julkaistiin 24. heinäkuuta 2012. Ei albumilla oleva kappale ”Even If I Could” on "The Avengers" -elokuvan ääniraidalla.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 17.
Samuel Henrik Antell

Samuel Henrik Antell (25. heinäkuuta 1810 Rantasalmi – 31. lokakuuta 1874 Helsinki) oli suomalainen valtiopäivämies, maaherra ja senaattori, joka sai aatelisarvon. 
Antellin vanhemmat olivat rykmentinkirjuri Samuel Johan Antell ja Maria Elisabet Kyander. Opintonsa päätettyään hän toimi kenraalikuvernöörin kansliassa ja oli Viipurin pormestari 1845–1854. Vuonna 1856 hän sai nimityksen kenraalikuvernöörin kanslian tirehtööriksi ja pystyi asemassaan vaikuttamaan kenraalikuvernööriin kreivi Bergiin. Vuonna 1858 hänestä tuli Uudenmaan läänin kuvernööri ja 1859 salkuton senaattori. Rokassovskin tultua kenraalikuvernööriksi Antell sai siirron Kuopion läänin kuvernööriksi 1862. Antellin työ varsinkin nälkävuosina 1862 ja 1863 oli hyvin arvostettua. Hänet nimitettiin jälleen 1866 senaattiin, kansliatoimituskunnan (vuodesta 1869 siviilitoimituskunta) päälliköksi. Antell toimi useissa eri neuvottelukunnissa ja komiteoissa sekä kouluhallituksen jäsenenä 1869-1874. Hänet korotettiin aatelissäätyyn 1866 ja 1873 hän sai salaneuvoksen arvon. 
Antellin ensimmäinen puoliso vuodesta 1840 oli Fanny Alexandra Helena Wallenius (k. 1856) ja toinen vuodesta 1859 vapaherratar Anna Wilhelmina de la Chapelle (k. 1862). Toimitusjohtaja Axel Henrik Antell, toimittaja Edvard Johannes Antell ja eversti Kasten Antell olivat Samuel Henrik Antellin poikia.
Antell oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872.
Kurt Antell

Kurt Lorentz Antell (17. tammikuuta 1890 Helsinki – 5. marraskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kansliapäällikkö, Kasten Antellin poika. Hän työskenteli valtionarkistossa vuosina 1914–1935, toimi eduskunnan ruotsalaisen kanslian päällikkönä 1935–1957 ja oli suomenruotsalaisten kansankäräjien valtuutettujen puheenjohtaja 1941–1964. 
Antell sai kanslianeuvoksen arvonimen 1955 ja filosofian kunniatohtorin arvon 1963. Hän oli koulutukseltaan filosofian maisteri.
Olli Ant-Wuorinen

Olli Viljo Anton Ant-Wuorinen (vuoteen 1930 Wuorinen; 21. huhtikuuta 1904 Helsinki – 26. kesäkuuta 1993 Nurmijärvi) oli suomalainen kemisti. Hän toimi Valtion teknillisen tutkimuslaitoksen (VTT) kemiantekniikan laboratorion johtajana professorin arvolla vuosina 1948–1970. Hän kehitti menetelmän puun sokeroimiseksi rikkihapon avulla.
Ant-Wuorinen valmistui filosofin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1928 ja väitteli kemian tohtoriksi Birminghamin yliopistossa vuonna 1932. Hän oli vuosina 1932–1937 sosiaaliministeriön alkoholikeministinä, 1937–1940 Teollisuuden keskuslaboratorion paperintutkimusosaston johtajana, talvisodan aikana 1939–1940 Kansanhuoltoministeriön toimistopäällikkönä, 1940–1943 valtion puunsokeroimistoimikunnan toiminnanjohtajana ja 1943–1950 Puukemia Oy:n tutkimustoiminnan johtajana. Ant-Wuorinen oli myös Teknillisen korkeakoulun dosentti vuosina 1939–1945. Myöhemmin hän toimi muun muassa YK:n asiantuntijana Intiassa. Hän vietti eläkevuotensa pääosin Espanjassa. Ant-Wuorinen oli Suomen kemistien seuran puheenjohtaja, Rafael Haarlan säätiön ja Plastexin hallitusten puheenjohtaja sekä Ahlströmin hallituksen jäsen.
Olli Ant-Wuorisen isä Anton Vuorinen oli tamperelainen kunnallispoliitikko ja yksi "Aamulehden" perustajista. Hänen veljensä oli PRH:n ylijohtaja Paavo Ant-Wuorinen.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1942–1943

Vuoden 1943 jääkiekon SM-sarja oli Suomen korkeimman sarjatason 12. jääkiekkokausi. Edelliskausi peruuntui jatkosodan takia. Sarja pelattiin yksinkertaisena sarjana, jonka voittaja voitti mestaruuden. KIF voitti kolmannen perättäisen mestaruutensa.
KIF:n mestarijoukkue.
Max Broman (m.v.), Bror Gustafsson (m.v.), Gunnar Westerholm, Edmund Sjöberg, Knud Heinrichsen, Carl-Magnus Brander, Edvard Wellin, Kurt Karlsson, Leo Turunen, Bertel Skog, Tor-Erik Hedman, Klaus Hagström.
Samuele Longo

Samuele Longo (s. 12. tammikuuta 1992 Valdobbiadene, Italia) on italialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Rayo Vallecanoa ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Longo siirtyi Trevison junioriakatemiasta Internazionalen akatemiaan vuonna 2009. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 24. toukokuuta 2012 sarjan päätöskierroksella ottelussa Laziota vastaan.
Hänet lainattiin kaudeksi 2012–2013 barcelonalaisseura Espanyoliin.
Majakovski-teatteri

Majakovski-teatteri () on Moskovassa toimiva teatteri, joka on perustettu vuonna 1920.
Historia.
Majakovski-teatterin rakennus valmistui vuonna 1886. Rakennuksessa toiminut teatteri tunnettiin alun perin nimellä At Nikitsky ja vuosisadan vaihteessa sen nimeksi muutettiin Internationale. Teatteri toimi lähinnä Moskovassa vierailleiden ulkomaisten taiteilijoiden esiintymispaikkna. Esiintymässä kävivät muun muassa Eleonora Duse ja Sarah Bernhardt.
Lokakuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1920 teatterissa aloitti toimintansa Vallankumouksellinen satiiriteatteri (), joka 1922 muutti nimensä Vallankumousteatteriksi. Vuosina 1944–1953 se tunnettiin Draamateatterin nimellä, kunnes 1954 teatteri sai nykyisin käytössä olevan nimensä vallankumousrunoilija Vladimir Majakovskin mukaan.
Suomessa tunnetuista näyttelijöistä Majakovski-teatterissa ovat esiintyneet muun muassa Faina Ranevskaja sekä Tatjana Vasiljeva.
Jääkiekon SM-sarjakausi 1943–1944

Vuoden 1944 jääkiekon SM-sarja pelattiin samojen kahdeksan joukkueen kesken kuin edellinenkin kausi. Sarja jäi kesken, kun Helsingin Kaisaniemen kenttä tuhoutui suurpommituksissa helmikuussa 1944. Tässä vaiheessa sovittiin, että mestaruuden ratkaisemiseksi pelataan vielä kaksi ottelua: Ilves–Tarmo ja Ilves–KIF, ja jos Ilves voittaisi molemmat, se olisi mestari. Ilves voittikin Tarmon, mutta pommitus Kiffen-ottelua edeltäneenä yönä katkaisi liikenneyhteydet Tampereelle, eikä ottelua voitu pelata. Näin mestaruutta ei 1944 jaettu. Seuraavan kerran Suomen-mestaruus jäi jakamatta 76 vuotta myöhemmin vuonna 2020 koronaviruksen takia.
Sarjataulukko.
Sarja jäi kesken.
Souvenirs

Souvenirs on alankomaalaisen The Gathering -yhtyeen seitsemäs studioalbumi. Sen julkaisi vuonna 2003 yhtyeen oma Psychonaut-levy-yhtiö. Yhtye perusti itsenäisen Psychonauts-levy-yhtiön vuonna 1999 lopetettuaan yhteistyön Century Median kanssa. Souveniers on samalla levy-yhtiön ensimmäinen täyspitkä julkaisu. Albumi on viimeinen, jossa basisti Hugo Prinsen Geerligs on mukana soittamassa. Kristoffer "Garm" Rygg norjalaisesta metalliyhtye Ulverista on vierailevana toisena laulajana kappaleessa "A Life All Mine".
Albumilla on myös 2:08 minuutin mittainen piilotettu kappale "Telson", joka on sijoitettu ennen kappaletta "These Good People" olevaan taukoon (engl. pregap).
Kokoonpano.
Vierailevat muusikot
Bambuser

Bambuser on ruotsalainen yritys, jonka verkkopalvelun kautta älypuhelimen ja tietokoneen käyttäjä voi lähettää videota suorana internetiin. Verkkopalvelu avattiin vuonna 2007. Palvelu oli ilmainen yksityishenkilöille ja voittoa tavoittelemattomille yhteisöille. Bambuser ilmoitti käyttäjilleen yksityiskuluttajille tarkoitetun toiminnan loppumisesta joulukuussa 2017. Bambuser siirtyy markkinoimaan ja kehittämään ainoastaan yrityksille ja yhteisöille suunnattua IRIS videojakopalveluaan.
Jotkin hallitukset ovat estäneet pääsyn palveluun mielenosoitusten aikaan, esimerkiksi Syyrian hallitus keväällä 2012. Bambuserilla on toimisto ja kaksi yhtiön perustajiin kuuluvaa työntekijää myös Suomessa.
Samia Yusuf Omar

Samia Yusuf Omar , s. (25. maaliskuuta 1991 Somalia – huhtikuun alku 2012 Välimeri, Maltan lähistöllä) oli somalialainen pikajuoksija, jonka päämatkat olivat 100 ja 200 metriä. Hän oli maansa lipunkantajana Pekingin olympialaisissa 2008. Hän osallistui 200 metrin juoksuun, jossa sijoittui alkuerässään viimeiseksi ajalla 32,16.. Hän oli maansa ensimmäinen naisurheilija olympiakisoissa.
Samia Yusuf Omar syntyi kuusilapsisen perheen vanhimpana vuonna 1991, jolloin presidentti Siad Barre oli juuri kukistettu ja verinen sisällissota käynnissä. Samia osallistui kansainvälisiin urheilukilpailuihin ensimmäisen kerran Djiboutissa 2008, jolloin kyseessä olivat Itä-Afrikan nuorten mestaruuskilpailut ja matkana 100 metriä, sijoitus oli viides kahdeksasta. Samana vuonna Addis Abeban Afrikan-mestaruuskisoissa samalla matkalla hän oli viimeinen. Olympialaisia varten hänen äitinsä oli jopa myytävä maata saadakseen matkan maksetuksi. Olympialaisten jälkeen hänen oli jopa salattava urheilutaustansa kotimaassaan harjoitusolosuhteiden ollessa muutenkin puutteelliset. Vuonna 2010 Samia siirtyi Etiopiaan harjoittelemaan. Hän ehti saavuttaa 200 metrillä ennätyksensä 23,00.
Samia Yusuf Omar halusi osallistua myös Lontoon olympialaisiin 2012. Keväällä 2012 alkoi liikkua huhuja hänen katoamisestaan, ja hänen katsotaan saaneen surmansa kalastajeveneen uppoamisessa Välimerellä matkalla Libyasta Italiaan.
HMS Alnwick Castle

HMS Alnwick Castle (viirinumero K405) Britannian kuninkaallisen laivaston Castle-luokan korvetti.
Valmistus.
Alus tilattiin 19. tammikuuta 1942 George Brown and Companyltä Greenockista, missä köli laskettiin 12. kesäkuuta 1943. Alus laskettiin vesille 23. toukokuuta 1944 ja valmistui vielä samana vuonna 11. marraskuuta.
Palvelus.
Marraskuussa 1945 alus siirrettiin reserviin. Se myytiin romutettavaksi joulukuussa 1958.
Oksotši

Oksotši () on kylä Novgorodin alueen Malaja Višeran piirin Verebjen kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Verebjan sivujoen Oksotškan varrella kuusi kilometriä kuntakeskuksesta kaakkoon. Kylässä on 378 asukasta (vuonna 2009).
Oksotšin pogosta mainitaan ensimmäisen kerran Novgorodin Derevan viidenneksen verokirjassa vuonna 1495. Myöhemmin se kuului Novgorodin läänin Kresttsyn kihlakuntaan. Oksotšissa oli vuosina 1767 ja 1898 rakennetut kirkot, vuonna 1869 perustettu koulu ja vuonna 1902 avattu kirjasto. Verebjen mutkaa rakennettaessa vuosina 1877–1881 Pietarin ja Moskovan väliselle pääradalle perustettiin Oksotšin asema. Se lakkautettiin rautatien suoristamisen yhteydessä vuonna 2005. Aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piiriin kuulunut Oksotšin kyläneuvosto siirrettiin Malaja Višeran piiriin vuonna 1969.
Kylä koostuu etupäässä puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Asutusta halkovat Oksotška- ja Gridenkajoet sekä niihin laskevat purot. Kylän läpi kulkenut rautatie on purettu. Lähistöllä sijaitsee Oksotšin psykoneurologinen internaatti, joka metsätöiden ohella on tärkein työnantaja. Kylästä on päällystetty maantie Spasskaja Polistin, Malaja Višeran, Ljubytinon ja Borovitšin väliselle valtatielle. Lähin junien pysähdyspaikka on nykyään 204. kilometrin pysäkki.
Oksotšin palveluja ovat kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja kolme kauppaa. Kylästä on linja-autoyhteys Malaja Višeraan. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluu rautatien suoristamisen jälkeen raunioitunut asemarakennus sekä 1800-luvun alusta peräisin oleva Sosnovajan kartano ja puistoalue.