tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Junktionaalinen rytmi

Junktionaalinen rytmi on sydämen eteis-kammioalueelta, useimmiten eteis-kammiosolmukkeesta lähtöisin oleva rytmi. Junktionaalinen rytmi on useimmiten eteis-kammiokatkoksen tai sinussolmukkeen toiminnan häiriintymisen aiheuttama puolustusreaktio. 
Junktionaalinen pakorytmi.
Junktionaalinen pakorytmi on eteis-kammiosolmukkeen luoma rytmi, joka johtuu sinussolmukkeen toiminnan lakkaamisesta. 
Hoito.
Junktionaalisen rytmin hoito riippuu potilaan tilasta ja sydämen lyöntitiheydestä. Hoito suoritetaan seuraavissa tapauksissa:
Vympel NPO

Vympel NPO (koko nimeltään ) on venäläinen ohjustehdas, jonka kotipaikka on Moskova. Vuodesta 2004 lähtien se on ollut osa taktisiin ohjuksiin keskittynyttä "Korporatsija Taktitšeskoje raketnoje vooruženije" -osakeyhtiötä.
Historiaa.
Vympel perustettiin Neuvostoliittoon 18. marraskuuta 1949 nimellä "Tehdas numero 134" valmistamaan kokeellisia lentokoneiden aseita.
Sitä johti ja pääsuunnittelija toimi alussa professori Ivan I. Toropov. Ensimmäinen tuote oli Vympel K-7 -ilmataisteluohjus. Ensimmäinen sarjatuotantoon päätynyt ohjus oli Vympel K-13 (R-13) vuonna 1958. Vuonna 1961 Vympelin johtoon tuli Andrei Ljapin.
1960-luvun puolivälin jälkeen yhtiö sai nimen "Vympel" ('viiri') ja perustajansa nimen. Vuonna 1977 Matus Bisnovat, joka johti OKB-4:ää (Molnija) kuoli, ja kaksi suunnittelutoimistoa yhdistettiin. G. Hohlov johti yhtiötä vuoteen 1981 asti, jolloin Gennadi Sokolovski tuli hänen seuraajakseen.
Vuonna 1992 GosMKB Vympel perustettiin suunnittelutoimiston pohjalta.
Osana Venäjän puolustustarviketeollisuuden uudelleenorganisointia, Vympel fuusioitiin vuonna 2004 osaksi taktisten ohjusten valmistamiseen keskittyvään "Korporatsija Taktitšeskoje raketnoje vooruženije" -osakeyhtiöön.
Hernanes

Anderson Hernanes de Carvalho Viana Lima eli Hernanes (s. 29. toukokuuta 1985 Aliança, Pernambucon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kiinan pääsarjassa pelaavaa Hebei China Fortunea.
Ura.
Hernanes on São Paulon akatemian kasvatti, jossa hän aloitti vuonna 2001. Vuonna 2006 hänet vuokrattiin kaudeksi Santo Andrén joukkueeseen. Vuonna 2008, São Paulon pelaajana, Hernanes voitti Prêmio Craque do Brasileirãon, Brasilian Série A:n parhaan pelaajan palkinnon.
Hernanes valittiin myös vuoden 2008 Pekingin olympialaisten Brasilian maajoukkueeseen, joka kisoissa voitti pronssia. 
Tammikuussa 2009 englantilainen "The Times" -sanomalehti valitsi Hernanesin maailman lupaavimmaksi nuoreksi pelaajaksi.
São Paulo hyväksyi 6. elokuuta 2010 Lazion tekemän 13,5 miljoonan euron tarjouksen Hernanesista ja hän solmi seuran kanssa viiden vuoden sopimuksen. Hän pelaa tärkeässä dominoivassa roolissa Lazion keskikentällä tehden maaleja ja jakaen ratkaisevia syöttöjä. Kaudella 2010–2011 Hernanes teki Lazion paidassa 11 maalia, ollen joukkueen paras maalintekijä.
Valkokarhunköynnös

Valkokarhunköynnös ("Calystegia sepium", syn. "Convolvulus sepium" suppilokiertojen suvussa) on kiertokasveihin kuuluva monivuotinen köynnöstävä ruoho. Laji on tunnettu myös nimillä karhunköynnös ja isokierto. Nykyisessä rajauksessa valkokarhunköynnöksen laji vastaa taksonomisesti karhunköynnöksen nimialalajia "sepium".
Ulkonäkö ja koko.
Valkokarhunköynnös on jopa kolmemetriseksi kasvava ruohovartinen köynnös. Lehdet ovat isot ja herttamaiset. Varsi ja lehtiruodit ovat kaljuja. Kukat sijaitsevat yksittäin lehtihangoissa muutaman senttimetrin mittaisten perien päissä. Teriöt ovat suuret, 3–5 senttimetriä leveät, suppilomaiset ja väriltään valkoiset. Kukkien väritys saattaa olla myös punertava, vaikka vaaleanpunakukkaiset kasvit kuuluvat yleensä muihin karhunköynnöksiin. Valkokarhunköynnöksen hedelmänä on kota. Valkokarhunköynnös muistuttaa myös lähisukuista peltokiertoa ("Convolvulus arvensis"), mutta on sitä selvästi suurempi.
Levinneisyys.
Valkokarhunköynnös esiintyy kaikissa maanosissa, laajimmin Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Se voidaan jakaa yhdeksään alalajiin, joita tulkitaan vaihtelevasti myös lajeiksi.
Elinympäristö.
Suomessa valkokarhunköynnös kasvaa mahdollisesti alkuperäisenä harvinaisena etelärannikon merenrannoilla muun muassa pensaikoissa ja levävalleilla. Valkokarhunköynnös on Suomessa myös koristekasvina viljelty ja sitä tavataan usein viljelykarkulaisena puutarhoissa, joutomailla, asutuksen lähellä pensaikoissa ja kaatopaikoilla. Se on uustulokkaana melko laajalle levinnyt Etelä-Suomessa ja paikoin Keski-Suomessa.
Octopus card

Octopus card () on Hongkongissa käytettävä julkisen liikenteen matkakortti, johon voi ladata rahaa tai aikaa. Järjestelmä otettiin käyttöön syyskuussa 1997, vähän sen jälkeen kun Hongkong oli siirtynyt Ison-Britannian alaisuudesta Kiinan kansantasavallan erityishallintoalueeksi. Kortit käyttävät RFID-teknologiaa. Octopus Cardeja ylläpitää Octopus Cards Limited.
Octopus-kortteja voi nykyään käyttää joukkoliikenteen lisäksi myös muissa tarkoituksissa, kuten esimerkiksi kaupoissa, kahviloissa sekä elokuvateattereissa.
Octopus Rewards on Octopusin kanta-asiakasohjelma, jossa jokaisessa ostosta osallistuvissa liikkeissä maksutavasta riippumatta saa käyttämistään Hongkongin dollarista ainakin 0,5% Reward$-pisteitä. Yksin Reward$-piste on yhden Hongkongin dollarin arvoinen.
Natanael Berg

Carl Natanael Rexroth-Berg (9. helmikuuta 1879 Tukholma – 14. lokakuuta 1957 Tukholma) oli ruotsalainen säveltäjä. Hän sai eläinlääketieteellisen koulutuksen ja aloitti musiikinopintonsa itsenäisesti. Myöhemmin hän oli Johan Lindegrenin oppilaana Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän työskenteli vuoteen 1939 saakka eläinlääkärinä Ruotsin armeijassa. 
Bergin sävellystyyli oli myöhäisromanttinen. Hänen teostensa joukossa on viisi oopperaa, kolme balettia, kuusi sinfoniaa, sinfonisia runoja, pianokonsertto, viulukonsertto, serenadi viululle ja orkesterille, pianokvintetto, balladeja, liedejä ja pianokappaleita.
Bisnovat 5

Bisnovat 5 () oli neuvostoliittolainen ylisooniseksi kaavailtu rakettilentokone, jonka ensimmäinen liitolento tehtiin 14. heinäkuuta 1948. 
Sen suunnittelun lähtökohta oli saksalainen DFS 346, mutta toisin kuin DFS 346:n kopio Samoljet 5 perustui neuvostoliittolaiseen tekniikkaan. Suunnittelun teki Matus Bisnovat. 
Koneen piti kyetä nousemaan kuin lentokone maasta, mutta liitokokeissa se pudotettiin Petljakov Pe-8-pommikoneesta. Liitokokeet paljastivat koneen heikon stabiliteetin. 5-1-prototyyppi vaurioitui laskussa kolmannen lennon jälkeen eikä sitä korjattu. 5-2-prototyypin lennot alkoivat 29. tammikuuta 1949, jolloin lentäjä laski kiitotien viereen vaurioittaen konetta. Konetta modifioitiin ja sen lento-ominaisuudet paranivat. Lopulta Bisnovat 5-projekti päätettiin ilman yhtään moottoroitua lentoa. Liitolentoja tehtiin 16 kappaletta.
Timo Johansson

Timo Johansson (s. 26. toukokuuta 1987) on suomalainen entinen salibandypelaaja. Hyökkääjäpelaaja Johansson edusti viimeiseksi Salibandyliigassa pelaavaa Hämeenlinnan Steelersiä. 
Ura.
Johansson aloitti uransa hämeenlinnalaisessa HaU:ssa, josta hän siirtyi vuonna 2006 toiseen paikallisseuraan Trackersiin, sieltä vuonna 2011 Nokian Krp:hen ja ainoastaan vuoden jälkeen Nokialta takaisin Hämeenlinnaan Steelersiin.
Brûlé Lake (Alberta)

Brûlé Lake on Athabascajoessa sijaitseva järvi, Albertan provinssissa, Kanadassa. Järven pituus on 10 km ja suurin leveys 2 km. Järvi sijaitsee Jasperin kansallispuiston itäpuolella, noin 30 kilometriä Hintonista länteen.
Järven rannalla sijaitsevat hiekkadyynit ovat suosittuja ulkoilukohteita pyöräilijöille ja mönkijöille.
Järven länsipuolella kulkee Canadian National Railwayn rautatielinja ja itäpuolella Yellowhead Highway.
Historia.
Tiettävästi ensimmäinen eurooppalainen alueella oli tutkimusmatkailija David Thompson, joka kartoitti vuonna 1810 Kalliovuoria mukaan lukien nykyisen Brûlé Laken alueen. Vuonna 1813 North West Company perusti järven rannalle turkiskauppa-aseman, joka nimettiin vuonna 1817 aseman johtajan Jasper Hawesin mukaan Jasper Houseksi. Asema oli tärkeä etappi matkalla New Caledoniaan (nykyinen Brittiläinen Kolumbia). North West Company yhdistyi Hudson's Bay Companyyn 1821 ja yhtiö siirsi Jasper Housen vuonna 1829 Jasper Laken rannalle, lähemmäksi nykyistä Jasperia.
Republic F-84F Thunderstreak

Republic F-84F Thunderstreak on yhdysvaltalainen Republic Aviation -yhtiön suunnittelema, ja yhdessä General Motorsin kanssa valmistama suihkumoottorinen taktinen hävittäjäpommittaja.
Nuolisiipinen kone perustui pääsuunnitelijansa Alexander Kartvelin aikaisempaan F-84 Thunderjetiin. Koneen modifioinnin tarkoitus oli parantaa lento-ominaisuuksia ja tehdä koneesta aiempaa mallia nopeampi. YF-84F −prototyyppi lensi ensilentonsa 3. kesäkuuta 1950. F-84F otettiin palveluskäyttöön vuonna 1954. ja poistettiin Yhdysvalloissa palveluskäytöstä vuonna 1972. Konetyyppi oli kylmän sodan aikana käytössä useassa Euroopan Nato-maassa.
Thunderstreakista kehitettiin tiedusteluversio RF-84F Thunderflash, joita Kreikka käytti vuoteen 1991. Tämä konetyyppi oli myös Norjan kuninkaallisten ilmavoimien käytössä.
Alain Hamer

Alain Hamer (s. 10. joulukuuta 1965 Luxemburg, Luxemburg) on luxemburgilainen jalkapalloerotuomari. Hän on toiminut kansainvälisenä erotuomarina vuodesta 1993 asti. Hamer on tuominnut urallaan useita Mestarien liigan otteluita, ensimmäisen kerran kaudella 2000–2001. Hänellä on myös tilillään otteluita tuomittuna Ranskan pääsarjasta.
Hamer lopettu uransa 45-vuotiaana vuonna 2010.
Greatest (Gene Vincent)

Greatest on monofoninen kokoelma-albumi yhdysvaltalaisen rock and roll -laulaja Gene Vincentin tuotannosta vuosilta 1956-1959. Vincent oli yksi merkittävimmistä hahmoista varhaisessa rockissa. Levyn on julkaissut Capitol Records ja sitä on valmistettu Ruotsissa. Valmistusvuotta ei ole ilmoitettu.
Levyllä olevien 16 kappaleen valitsijat ovat John ja Stuart Wild Wax Show:sta. Kappaleissa on sekä singlejä että albumiraitoja. Levyn esittelytekstin on tehnyt Mick Farren NME–lehdestä.
Levykannen suunnittelija on Adrian Sandgrove yhtiöstä EMI Design. Levykannen kuvassa Vincentin kappaleet on sijoitettu Rock-Ola -jukeboxiin. Valokuvat on ottanut Bill Richmond.
Kiitoksissa on mainittu John Beecher.
Kappaleet.
1. Be-Bop-A-Lula - 2:35
 (Sheriff Davis - Gene Vincent)
 1956 Hill &amp; Range Songs
2. Race with the Devil – 2:09
 (Sheriff Davis - Gene Vincent)
 1956 Central Songs Inc.
3. Gonna Back Up Baby – 2:30
 (Danny Wolfe)
 1956 Metrick Corp. / Fairway Music Corp.
4. Who Slapped John – 2:02
 (Gene Vincent – Sheriff Davis)
 1956 Central Songs Inc.
5. Bluejean Bop – 2:22
 (Gene Vincent - Hal Levy)
 1956 Admore Music Corp.
6. Bop Street – 2:33
 (Cliff Gallup – Sheriff Davis)
 1956 Central Songs Inc.
7. Jump Back Honey – 2:05
 (Hadda Brooks)
 1956 Rush Music
8. B-I-Bickey-Bi-Bo-Bo-Boo – 2:18
 (Don Carter - Dub Nalls - Jack Rhodes)
 1956 Central Songs Inc.
1. Lotta Lovin' – 2:09
 (Bedwell)
 1957 Song Productions Ltd.
2. Dance to the Bop – 2:19
 (Flloyd Edge)
 1957 Central Songs Inc.
3. Dance in the Street – 2:14
 (Al Davis - Dan Welch)
 1958 Lowery Music Inc.
4. Rocky Road Blues – 2:14
 (Bill Monroe)
 1958 Peer International
5. Say Mama – 2:15
 (Meeks - Earl)
 1958 Big 'D' Publ. Co.
6. Anna-Annabelle tai Anna Annabelle – 1:43
 (Clifton Simmons)
 1958 Central Songs Inc.
7. She-She Little Sheila – 2:31
 (J. Merritt - Whitey Pullen)
 1959 Central Songs Inc.
8. Wildcat tai Wild Cat – 2:28
 (Schroeder - Gold)
 1959 Hill &amp; Range Songs
Lähteet.
Gene Vincent LP "Greatest" (Capitol Records 7C 054-85057)
Terje Hauge

Terje Hauge (s. 5. lokakuuta 1965 Bergen, Norja) on norjalainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 1993.
Hauge on tuominnut Norjan korkeimmalla sarjatasolla Tippeligaenissa vuodesta 1990 lähtien. Hänet on valittu sarjan parhaaksi tuomariksi vuosina 2004 ja 2007. Hän on tuominnut useita otteluita myös Mestarien liigassa sekä UEFA Cupissa. Kotimaassaan hänellä on kokemusta muun muassa vuosien 1996 ja 2003 cupin loppuottelusta. 27. elokuuta 2004 hän toimi erotuomarina UEFA Super Cupin ottelussa, jossa kohtasivat Porto ja Valencia.
Hauge on ollut maajoukkuetasolla tuomitsemassa arvokilpailuissa kolmesti urallaan: vuoden 2000 (4. tuomari) ja 2004 EM-kilpailuja sekä vuoden 2002 MM-kilpailuja.
Tsuklopentiksoli

Tsuklopentiksoli on tyypillinen neurolepti, siis antipsykoottinen lääkeaine. Sitä myydään Suomessa valmistenimellä "Cisordinol", "Cisordinol Depot" ja "Cisordinol-Acutard". Lääkeaine kehiteltiin edelleen klopentiksolista. Tsuklopentiksoli kuuluu piperatsiinifentiatsiinien lääkeaineryhmään, alalajiin tiaksanteenit. Toinen sille läheinen lääkeaine on flupentiksoli. Tsuklopentiksolin valmistaja on lääketehdas Lundbeck. Esilletuonti tapahtui vuonna 1962, joskin otettiin Suomessa käyttöön vasta paljon myöhemmin. Klopentiksoli taas esiteltiin vuonna 1961.
Lääkkeellä on voimakas rauhoittava vaikutus. Sitä käytetään mm. vaikeaan psyykkiseen levottomuuteen, joita akuuteissa psykooseissa saattaa ilmetä. Tsuklopentiksolia voidaan annostella depot-tyyppisinä lääkepistoksina lihaksensisäisesti. Menetelmää voidaan käyttää, mikäli esim. potilaalla on vaikeuksia lääkkeenotossa peroraalisesti. Tällöin uuden injektion suorittaminen on tarpeen vain n. 2–3 viikon välein. Injisoitavaa lääkettä on olemassa tsuklopentiksolidekanoaattina (C32H43ClN2O2S ,CAS-numero 64053-00-5). Tilanteet joissa on tarpeen nopea ja voimakas potilaan rauhoittaminen, esimerkkeinä "juoppohulluus" (delirium tremens), sekä hyvin aggressiivisesti käyttäytyvät psykoosipotilaat, voi olla tarpeen tsuklopentiksolin antaminen potilaalle. Peroraalisen lääkemuodon annoskoot ovat: 2, 10, 25 sekä 40 mg yhtä tablettia kohden.
Tsuklopentiksolilla tunnetaan myös sekä ekstrapyrimidaalisia sivuvaikutuksia että pahanlaatuisen neuroleptioireyhtymän mahdollisuus. Muut sivuvaikutukset voivat olla antikolinergisiä, kuten esim. huimaus ja suun kuivuminen. Tardiivi dyskinesia on myös mahdollinen haitta, samoin akatisia. Joitain sivuvaikutuksia voidaan koettaa lievittää biperideenillä taikka beetasalpaajilla. Jäykkyyteen saattavat auttaa lihasrelaksantit ja bentsodiatsepiinit. Lääkeannostuksen määrä vaikuttanee sivuoireiden esiintymiseenkin.
Samaan ryhmään lukeutuu vielä saman valmistajan tuote flupentiksoli. Tämä voi olla hyödyksi hoidettaessa psykoosien sekä skitsofrenian negatiivisiä piirteitä, kuten aloitteettomuutta sekä vetäytyneisyyttä ja eristyneisyyttä.
Boatercross

Boatercross on nopeasti suosiota kasvattanut koskimelonnan kilpailulaji. Boatercross kilpailussa melotaan koskeen merkattu rata neljän kilpailijan yhteislähtönä. Virheettömästi radan kiertänyt kilpailija on voittaja. Boatercross on vauhdikas ja vaativa koskimelonnan laji, jossa kontaktit kilpailijoiden välillä ovat yleisiä. 
Koska kisat järjestetään yleensä melko vaativissa koskissa, on kilpailijan hallittava koskimelonnan tekniikka hyvin. Kilpailijan kannattaa valita mahdollisimman nopea laskureitti. Koskessa olevat kivet, kaatuvat aallot ja stopparit pyrkivät hidastamaan melontaa. Nämä esteet pitäisi pystyä kiertämään. Kontaktit kilpailijoiden välillä muuttavat helposti kajakin suuntaa ja ajavat melojan pois parhaalta laskureitiltä. Kilpailijan pitääkin pystyä nopeisiin muutoksiin, ja tilannetta on koko ajan arvioitava suhteessa muihin melojiin. 
Boatercross-kilpailuissa käytetään koskikelpoisia muovikajakkeja. Kajakin enimmäispituus on 260 cm. Melan päät on suojattava esimerkiksi teipillä: näin vältytään vammoilta melan osuessa kasvoihin. Kilpailijoiden on käytettävä kypärää ja melontaliiviä. 
Boatercrossin Suomen mestaruudesta on kilpailtu vuodesta 2006 asti. Kilpailuja on pidetty Kuusamon Myllykoskella sekä Helsingin Vanhankaupunginkoskella iceBREAK-koskimelontatapahtuman yhteydessä. Vuoden 2011 kisat pidettiin Rovaniemen Vikakönkäällä.
Krister

Krister on skandinaavinen miehen etunimi, Kristian-nimen muunnelma.
Suomessa nimi Krister on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 3 500 henkilölle. Kristerin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 13. marraskuuta.
On the Way to the Sky

On the Way to the Sky on laulaja-lauluntekijä Neil Diamondin studioalbumi vuodelta 1981. Levyä on valmistanut Filippiineillä Blackgold Records Corporation saatuaan lisenssin yhtiöiltä CBS ja Sony Inc. (Tokio, Japani). LP-levyllä ei ole muita tietoja tuotannosta eikä levyllä esiintyvistä muusikoista. 
Singlet.
Seuraavassa on albumilta poimitut singlet julkaisupäivämäärineen sekä Billboardin listasijoituksineen:
Lukáš Dlouhý

Lukáš Dlouhý (s. 9. huhtikuuta 1983 Pisek) on tšekkiläinen tennispelaaja. Nykyisin lähinnä nelinpeliä pelaava Dlouhý on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listalla sijalla 5 kesäkuussa 2009. Hän on voittanut kymmenen turnausta nelinpelissä.
Nelinpeliä hän on pelannut viime vuosina paljon yhdessä intialaisen tennislegendan Leander Paesin kanssa. Paesin kanssa hän voitti vuonna 2009 Ranskan avoimet ja Yhdysvaltain avoimet. Kaksinpelissä hän on päässyt parhaimmillaan Grand Slam -turnauksen kolmannelle kierrokselle Ranskan avoimissa 2006. Hän hävisi kolmannen kierroksen ottelunsa seitsemänneksi sijoitetulle Tommy Robredolle.
Oliver Marach

Oliver Marach (s. 16. heinäkuuta 1980 Graz) on itävaltalainen tennispelaaja. Nykyisin vain nelinpeliä pelaava Marach on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listalla sijalla kahdeksan lokakuussa 2010. Hän on voittanut kaksitoista turnausta nelinpelissä.
Nelinpeliä Marach on pelannut enimmäkseen puolalaisen Łukasz Kubotin kanssa. Grand Slam -turnauksissa hän on päässyt nelinpelissä välieriin Australian avoimissa vuonna 2009 ja muissa Grand Slam -turnauksissa puolivälieriin asti.
Johan Olof Åberg

Johan tai Jon Olof Åberg (2. heinäkuuta 1843 Åsin seurakunta, Kalmarin lääni – 20. toukokuuta 1898 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Käytyään lyhyen aikaa koulua hän julkaisi runsaasti Ruotsin historiaa koskevia romanttisia kertomuksia. 
Hän muutti Tukholmaan 1860-luvulla ja julkaisi runsaasti suosittuja lyhyitä kuvauksia. Yksinkertainen kieli ja kyky luoda jännitystä toivat hänen tuotannolleen menestystä.
Marcin Matkowski

Marcin Matkowski (s. 15. tammikuuta 1981 Barlinek) on puolalainen tennispelaaja. Nykyisin vain nelinpeliä pelaava Matkowski on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listalla sijalla seitsemän heinäkuussa 2012. Hän on voittanut kolmetoista turnausta nelinpelissä.
Pekingin olympialaisissa Matkowski ja Mariusz Fyrstenberg pääsivät puolivälieriin asti. Australian avoimissa 2006 pari pääsi välieriin asti.
Nilla Tapiola

Nilla Samuli Tapiola (s. 1960) on saamelainen liikkeenharjoittaja ja opettaja. Hän toimii Utsjokisuun koulussa luokanopettajana. Hänellä on kaksi lasta. 
Tapiola on valittu Utsjoen edustajana saamelaiskäräjien jäseneksi neljälle nelivuotiskaudelle: 2004–2007, 2008–2011, 2012–2015 ja 2016–2019. Vuoden 2003 vaaleissa hän oli ääniharava.
Tapiola omistaa Utsjoen kirkonkylässä Camping Lapinkylä -leirintäalueen, jonka hän osti vuonna 2002. Lisäksi Tapiola omistaa Tenojokivarressa jo 1980-luvulla perustamansa Kaavan mökkikylän. Hänen puolisonsa on Annukka Nikkinen, joka ylläpitää kunnan kyläkeskuksessa Annukan Grilliä. Tapiolan toiveena on, että kunta ja metsähallitus siirtäisivät Kevon luonnonpuiston vaellusreitin alku- ja loppupäät Utsjoen ja Karigasniemen kyläkeskusten läheisyyteen, jotta retkeilijät saataisiin entistä tehokkaammin yrittäjien tarjoamien palvelujen asiakkaiksi.
Tapiola on myös Panttilainaamo Suomen Luottopantti Oy:n hallituksen jäsen ja Uulan Säästö Ky:n äänetön yhtiömies.
Oulun Kärppien SM-liigakausi 2010–2011

SM-liigakausi 2010–2011 on Oulun Kärppien järjestyksessään 23. SM-liigakausi. 
Sarjataulukko.
"Taulukko on päivitetty 4. tammikuuta pelattujen otteluiden jälkeen."
Kokoonpano.
"(Päivitetty: 22. joulukuuta 2010)"
Pyhän Pietarin kirkko (Kööpenhamina)

Pyhän Pietarin kirkko (, ), on Tanskassa, Kööpenhaminan keskustan latinalaiskorttelissa sijaitseva saksankielinen evankelis-luterilainen kirkko. Kirkko on vanhin Kööpenhaminan sisäkaupungin säilyneistä kirkoista. Torni, keskilaiva ja kuori ovat peräisin 1400-luvulta. Kirkko kärsi tulipaloista ja brittien tulituksesta (1807). Holvatun hautakappelin monumentit ja haudat ovat peräisin vuosilta 1681–1683. Kirkossa toimivassa saksankielisessä seurakunnassa on nykyään runsaat 900 jäsentä. Kirkon omistaa Tanskan valtiovarainministeriön alainen kiinteistötoimikunta.
Pyhän Pietarin kirkko (Riika)

Pyhän Pietarin kirkko on Riiassa, Latviassa sijaitseva kirkko. Se rakennettiin alun perin vuonna 1209, ja sitä laajennettiin 1400-luvulla. Kirkon nykyinen torni valmistui vuonna 1746. Torniin on osunut salama kuusi kertaa; kahdella kerroista torni romahti, vuosina 1666 ja 1721.
Ennen toista maailmansotaa Pyhän Pietarin kirkon torni oli Euroopan korkein puurakennus. Neuvostoaikana torniin asennettiin hissi, minkä jälkeen yleisö on voinut nousta torniin katsomaan näköaloja.
Oleg Saprykin

Oleg Dmitrijevitš Saprykin (, s. 12. helmikuuta 1981 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Ura.
Saprykin on TsSKA Moskovan kasvatti. Hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1997–1998, jolloin hän pelasi seurassa 20 ottelua Venäjän superliigassa. Tämän jälkeen Saprykin siirtyi rapakon taakse WHL-juniorisarjaan. Kaksi kautta Seattle Thunderbirdsissä olivat jättimenestyksiä, ensimmäisellä kaudella syntyi tehot 47+46=93. Tämä herätti NHL-seurojen kiinnostukset, ja Calgary Flames varasi hänet ensimmäisellä kierroksella peräti 11. pelaajana . 
Kaudella 1999–2000 Saprykin pääsi haistelemaan NHL-tunnelmaa neljän ottelun verran. Kauden 2000–2001 hän pelasi kokonaan Flamesissa, tehden 59 ottelussa tehot 9+14=23. Seuraavan kauden hän vietti pääosin AHL:ssä Saint John Flamesissa. Kausi 2001–2002 sujui pääosin NHL:ssä.
Kaudella 2003–2004 Saprykin pelasi pelkästään NHL:ssä ja Calgary eteni Stanley Cup -finaaleihin, jotka se hävisi Tampa Bay Lightningille. Saprykin oli pudotuspeleissä suuressa roolissa. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 Saprykin pelasi kasvattajaseurassaan TsSKA Moskovassa.
Kaudeksi 2005–2006 Saprykin palasi NHL:ään ja Phoenix Coyotesiin, johon hänet oli myyty Denis Gauthierin kanssa vaihdossa Daymond Langkowiin. Seuraavalla kaudella hän teki Phoenixissa NHL-uransa piste-ennätyksensä 14+20=34 ja vakuutti hyvällä kahden suunnan pelillä, mutta tästä huolimatta hänet kaupattiin kesken kauden Ottawa Senatorsiin. Saprykin pelasi seurassa uransa toiset Stanley Cup -finaalit, mutta hän oli jälleen häviävänä osapuolena Anaheim Ducksin vietyä voiton.
Kaudeksi 2007–2008 Saprykin pelasi Venäjälle ja kasvattajaseuraansa TsSKA Moskovaan. Hän teki 57 pelissä tehot 29+20=49 ja oli joukkueensa paras pistemies. Seuraava kausi sujui Saprykiniltä vaisummin, kun pistemäärä putosi 39:ään. Kaudeksi 2009–2010 Saprykin siirtyi Dynamo Moskovaan, mistä hän siirtyi kesken kauden SKA Pietariin 24 ottelun jälkeen. Tämän jälkeen Saprykin siirtyi Salavat Julajev Ufaan.
Maajoukkueura.
Saprykin on edustanut Venäjän maajoukkueita. Saprykinin ensimmäinen virallinen arvoturnaus oli vuoden 2003 MM-kilpailut, joissa hän teki neljä tehopistettä. Saprykin pelasi vastuulisessa roolissa vuoden 2009 MM-kilpailuissa, jossa hän teki tehot 4+3=7 ja voitti kultaa. Hän on ollut mukana myös Euro Hockey Tour -turnauksissa.
Mariusz Fyrstenberg

Mariusz Stanisław Fyrstenberg (s. 8. heinäkuuta 1980 Varsova) on puolalainen tennispelaaja. Nykyisin vain nelinpeliä pelaava Fyrstenberg on ollut parhaimmillaan nelinpelin ATP-listalla sijalla kuusi elokuussa 2012. Hän on voittanut kolmetoista turnausta nelinpelissä.
Pekingin olympialaisissa Fyrstenberg ja Marcin Matkowski pääsivät puolivälieriin asti. Australian avoimissa 2006 pari pääsi välieriin asti.
Orvin Cabrera

Orvin Cabrera (20. helmikuuta 1977 – 28. syyskuuta 2010) oli hyökkääjänä pelannut hondurasilainen jalkapalloilija. 
Cabrera syntyi La Limassa ja aloitti ammattilaisuransa vuonna 1995. Hänen seuroinaan olivat Real CD España, CD Olimpia, CD Luis Ángel Firpo ja CD Vida. Hän pelasi nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1995 ja teki myös maalin Hondurasin aikuisten maajoukkueelle vuonna 2000. Cabrera vetäytyi vuonna 2009 sairastuttuaan.
Cabreralla oli vaimo ja kaksi lasta. Hän kuoli kaksi vuotta maksasyöpää sairastettuaan.
Russell Trust -säätiö

 
Russel Trust -säätiö on aputoiminimi New Havenissa, Connecticutissa, perustetulle Skull and Bones -seuralle, joka rekisteröitiin vuonna 1856.
Swiss Indoors

Swiss Indoors (myös Baselin ATP-turnaus) on lokakuussa Sveitsissä järjestettävä miesten tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1970. Turnaus pelataan Baselin naapurikaupungissa Münchensteinissa sijaitsevassa St. Jakobshallessa, ja se kuuluu ATP World Tour 500 -sarjaan.
Aleksandr Perežogin

Aleksandr Valerjevitš Perežogin (, s. 10. elokuuta 1983 Öskemen, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hänellä on myös Kazakstanin kansalaisuus. Perežogin pelasi urallaan 17 kautta Venäjän pääsarjassa edustaen miltei koko uransa Avangard Omskia. Hän pelasi myös kaksi kautta NHL-liigan Montreal Canadiensissa. Maajoukkueessa Perežogin saavutti kahdesti MM-kultaa.
Ura.
Perežogin on HK Kaztsink-Torpedon kasvatti. Hän pelasi kaudella 1999–2000 yhden ottelun Venäjän superliigassa Avangard Omskissa. Kauden 2000–2001 jälkeen Montreal Canadiens varasi hänet NHL:ään ensimmäisellä kierroksella 25. pelaajana . Tästä huolimatta Perežogin vakiinnutti paikkansa Omskissa vasta kaudella 2002–2003. 
Perežogin lähti rapakon taakse kaudella 2003–2004, mutta joutui pelaamaan koko kauden AHL:ssä Hamilton Bulldogsissa. NHL:n työsulkukauden 2004–2005 hän pelasi Omskissa, koska hän sai kiellon AHL:ään väkivaltaisesta mailan käytöstä.
Perežogin palasi NHL:ään ja Montreal Canadiensiin kaudeksi 2005–2006. Hän pelasi NHL:ssä 67 ottelua, joissa syntyi tehot 9+10=19. Kausi 2006–2007 sujui kokonaan NHL:ssä. Kaudeksi 2007–2008 Perežogin palasi Venäjälle Salavat Julajev Ufaan, jossa hän oli joukkueen paras pistemies ensimmäisellä kaudellaan. Kausi 2008–2009 oli hänelle tehokkain (28+24=52).
Perežogin palasi Avangard Omskiin kaudeksi 2010–2011.
Perežogin voitti alle 18-vuotiaiden MM-kultaa vuonna 2001 ja nuorten MM-kultaa vuosina 2002 ja 2003. Hän teki tehot 3+3=6 vuoden 2009 MM-kilpailuissa, joista Venäjä voitti kultaa.
Ken Harnden

Kenneth "Ken" Harnden (s. 31. maaliskuuta 1973 Harare) on zimbabwelainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin aitajuoksussa ja pikajuoksussa. Hän oli korkeushyppääjä vuoteen 1990 saakka. Harnden voitti 400 metrin aidoissa hopeaa sekä Afrikan-mestaruuskilpailuista 1998 että seuraavan vuoden Afrikan kisoista ja pronssia Kansainyhteisön kisoista 1998. Hän osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1996 ja 2000. Harnden oli molemmilla kerroilla mukana sekä 400 metrin aitajuoksussa että 4 × 400 metrin viestissä, mutta ei juossut kertaakaan olympiafinaalissa.
Myös Kenin veli Iain oli olympiatason yleisurheilija.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF" 
Lähteet.
Naringeniini

Naringeniini on flavonoidi, jota esiintyy runsaasti greipissä. Sillä voi olla eräiden lääkkeiden kanssa haitallisia yhteisvaikutuksia, joten greippiä tai sitä sisältäviä tuotteita ei pidä nauttia, jos käyttää lääkkeitä. Tunnettuja tällaisia lääkkeitä ovat ainakin verenpaine-, nukahtamis-, kolesteroli- ja reumalääkkeet. Naringeniini vaikuttaa maksan toimintaan ja sitä kautta se joko heikentää tai vahvistaa lääkkeen tehoa.
Sinänsä naringeniinilla on todettu myönteisiä vaikutuksia muun muassa viruksiin, mitä tutkitaan parhaillaan.. Sen vaikutusta on tutkittu myös hiirillä, joilta puuttuu LDL-reseptori.
Iain Harnden

Iain Harnden (s. 23. syyskuuta 1976) on zimbabwelainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin aitajuoksussa ja pika-aitajuoksussa. Hän voitti Eteläisen Afrikan mestaruuden vuonna 2000 sekä 110 metrin että 400 metrin aitamatkoilla. Harnden osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 2000. Tuolloin hän jäi 400 metrin aidoissa alkueränsä seitsemänneksi eikä päässyt jatkoon.
Myös Iainin veli Ken oli olympiatason yleisurheilija.
Ennätykset.
"Lähde: IAAF" 
Lähteet.
Mattias Ekholm

Mattias Ekholm (s. 24. toukokuuta 1990 Borlänge, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-joukkue Edmonton Oilersia.
Ura.
Ekholm on alun perin IFK Oren kasvatti. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi Moraan, jossa hän pelasi ensimmäisen Elitserien-ottelunsa seuraavalla kaudella. Seura putosi kahdeksi seuraavaksi kaudeksi Allsvenskaniin. Nashville Predators varasi hänet 102. pelaajana vuoden .
Kaudeksi 2010–2011 Ekholm siirtyi Elitserien-seura Brynäsiin. Brynäsissä hän pelasi loistavan tulokaskauden, ja hänet valittiin kauden päätteeksi Ruotsin vuoden tulokkaaksi. Hän teki kauden aikana 33 pistettä ja oli neljäs puolustajien pistepörssissä. Kauden jälkeen hän jatkoi kahdella vuodella sopimustaan Brynäsin kanssa, vaikka sitä oli vielä vuosi jäljellä. Toukokuussa Predators teki Ekholmin kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen, ja hän siirtyi kaudeksi 2011–2012 Pohjois-Amerikkaan. Hän pelasi uransa ensimmäiset kaksi NHL-ottelua, mutta palasi lokakuussa 2011 Brynäsiin lainasopimuksella.
Ekholm on edustanut Ruotsin nuorisomaajoukkueita. Hän oli mukana alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008. Hän oli mukana pronssia voittaneessa Ruotsin joukkueessa vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa. Aikuisten arvokisoista Ekholmilla on maailmanmestaruus 2018 ja MM-pronssi 2014.
Maaliskuussa 2023 Predators kauppasi Ekholmin ja kuudennen kierroksen varausvuoron vuoden 2023 varaustilaisuudessa Edmonton Oilersiin vaihdossa Tyson Barrieen, Reid Schaeferiin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2023 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2024 varaustilaisuudessa. Lokakuussa 2025 Ekholm solmi Oilersin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 12 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Crash Love

Crash Love on kahdeksas AFI:n julkaisema studioalbumi. Tuottajina toimivat Joe McGrath ja Jacknife Lee, ja se julkaistiin 29. Syyskuuta 2009. Julkaisijana Interscope Records
Tausta ja äänitys.
Decemberunderground-kiertueen jälkeen AFI vietti 2 vuotta kirjoittaen ja äänittäen uutta albumia, samalla jäsenet myös työstivät sivuprojektejaan. Basisti Hunter aloitti Hunter Revengen ja kokosi entisen bändinsä The Forcen. Davey Havok ja Jade Puget taasen äänittivät ja esiintyivät electropop-bändissä Blaqk Audio. Havok myös perusti muotimerkin ja Puget remixasi ja tuotti kappaleita toisille artisteille.
Julkaisu.
Albumin ensimmäinen singlen Medicate tuli ostettavaksi iTunesista 25. elokuuta ja pääsi radioon 1. syyskuuta. Se oli myös soitettava kappale Guitar Hero 5-pelissä. Deluxe-edition ja digitaaliset versiot albumista sisälsivät b-puolia ja demo-kappaleita. Albumi pääsi sijalle 12 Billboard 200-listalla ja myi 52 000 kappaletta Yhdysvalloissa ensimmäisellä viikolla.
Karel Goeyvaerts

Karel Goeyvaerts (8. kesäkuuta 1923 Antwerpen – 3. helmikuuta 1993 Antwerpen) oli säveltäjä. Hän opiskeli vuosina 1943–1947 kuninkaallisessa konservatoriossa Antwerpenissä ja jatkoi opintojaan Pariisin konservatoriossa Darius Milhaud'n ja Olivier Messiaenin johdolla. Varsinkin jälkimmäinen vaikutti suuresti nuoreen Goeyvaertsiin. Goeyvaerts oppi myös hallitsemaan Ondes Martenot -soittimen sen keksijän, Maurice Martenot'n opastamana.
Goeyvaertsin vuosina 1950–1951 säveltämässä sonaatissa kahdelle pianolle voidaan katsoa yhdistyvän Messiaenin ja Webernin vaikutteiden. Teos vaikutti merkittävästi nuoriin avantgardisteihin, erityisesti Karlheinz Stockhauseniin. Vuonna 1953 Goeyvaerts ja Stockhausen lukeutuivat niihin ensimmäisiin säveltäjiin, jotka loivat sähkögeneraattoreilla tuotettua musiikkia.
Goeyvaertsista tuli vuonna 1970 Ghentin Psykoakustisen ja elektronisen musiikin instituutin tuottaja. Myöhemmin hänestä tuli Belgian Radio 3:n uuden musiikin päätuottaja, ja vuonna 1985 hänet nimitettiin International Composers' Rostrumin puheenjohtajaksi. Hän työskenteli myös Leuvenin katolisessa yliopistossa ja oli jäsenenä Belgian Kuninkaallisessa tieteen, kirjallisuuden ja kaunotaiteiden akatemiassa.
On kiistanalaista, mikä voidaan määritellä Euroopan ensimmäiseksi täysin sarjallistetuksi sävellykseksi. Ehdokkaita ovat muiden muassa Goeyvaertsin "Nummer 2" (1951) kolmelletoista soittimelle ja "Nummer 1" eli sonaatti kahdelle pianolle. Säveltäjän vuoden 1960 jälkeisessä tuotannossa kuuluu minimalismin vaikutus. Tästä esimerkkejä ovat viisiosainen "Litanies"-sarja (1979–1982) sekä ooppera "Aquarius" (1983–1993).
Nikolai Novosjolov

Nikolai Novosjolov (s. 9. kesäkuuta 1980 Haapsalu) on virolainen miekkailija. Hän edustaa seuratasolla Haapsalu JC:tä. Novosjolov voitti kultaa kalvasta MM-kisoissa 2010 ja 2013 sekä hopeaa kalvan joukkuekilpailusta vuoden 2001 MM-kisoissa. Lisäksi hän on voittanut hopeaa vuoden 2012 EM-kisoissa. Hän on osallistunut olympialaisiin kolmesti, vuosina 2000, 2008 ja 2012. Novosjolov sijoittui yhdeksänneksi kalvan joukkuekilpailussa Sydneyn kisoissa 2000 ja oli kolmaskymmenes henkilökohtaisessa kilpailussa Pekingissä 2008 sekä yhdeksäs Lontoossa 2012.
Lähteet.
Pitsipyrstötrogoni

Pitsipyrstötrogoni ("Harpactes diardii") on trogonien heimoon kuuluva kaakkois-aasialainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää Thaimaan niemimaan, Malakan niemimaan, Linggan saariston, Sumatran, Borneon ja Bangkan saaren. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Pontianakin alueelta Borneosta vuonna 1832.
Roihupellon metrovarikko

Roihupellon metrovarikko () on Helsingin metroon kuuluva varikko Itäkeskuksen ja Siilitien metroasemien välillä Helsingin Roihupellon teollisuusalueella Vartiokylän kaupunginosassa. 
Varikolla säilytetään, huolletaan ja korjataan HKL-Metroliikenteen junakalustoa. Siellä sijaitsee myös HKL-Metroliikenteen konttori. Metrovarikolla on myös tunnelissa kulkeva niin sanottu koestusraide, jolla junia voidaan koeajaa jopa 100 km/h nopeudella. Suurin osa varikon ratapihasta on sähköistetty. 
Varikolta oli kevääseen 2012 saakka ratayhteys Herttoniemen satamaradan kautta Oulunkylän rautatieasemalle ja siten Suomen rataverkkoon. Nykyisin yhteys metroverkolta valtion rataverkolle on Vuosaaren satamarata.
Alexander Stephen and Sons

Alexander Stephen and Sons Limited, joka usein lyhennetään Alex Stephens tai vain Stephens, oli skotlantilainen laivanrakennusyritys, joka sijaitsi Linthousessa Skotlannissa Clydejoen varrella.
Historia.
Alexander Stephen perusti yhtiön, joka aloitti laivanrakennuksen Burgheadissa Moray Firthin rannalla 1750. Perustajan seuraaja William Stephen avasi 1793 telakat Aberdeenin Footdeehen. Perheeseen kuulunut William aloitti 1813 laivanrakennuksen Arbroathissa.
Suvun kolmanteen polveen kuulunut Alexander Stephen yhdisti 1828 Aberdeenin ja Arbroathin toiminnot, minkä jälkeen hän sulki Aberdeenin telakan. Hän siirsi 1829 tuotannon Panmuren telakalle Dundeehen ja osa tuotannosta siirrettiin 1850 Glasgow’n lähelle Kelvinahugh’n telakalle, joka nykyisin tunnetaan paremmin nimellä Yorkhill Quay.
"SS Daphnen" kaatui vesillelaskettaessa 1883, jolloin 124 telakkatyöläistä sai surmansa. Dundeen telakka myytiin 1893.
Telakka liitettiin 1968 Upper Clyde Shipbuilders -nimiseen yhtiöön ja telakan toiminta lakkautettiin yhtiön ajauduttua konkurssiin 1971. Telakan korjaustelakka Govan Graving Docks jäi Stephenin suvulle vuoteen 1976.
Yhtiön telakoilla valmistui kaikkiaan 139 alusta ennen siirtymistään Clyden varteen. Clyden alueella ollessaan yhtiön telakoilta valmistui 693 alusta, joista 147 Kelvinhaugh’sta ja loput Linthousesta. Telakan hallinnoimalla alueella toimii nykyään Thales Optronics.
Kaneliperätrogoni

Kaneliperätrogoni ("Harpactes orrhophaeus") on trogonien heimoon kuuluva kaakkoisaasialainen lintu. Sen esiintymisalue käsittää Thaimaan niemimaan, Malakan niemimaan, Sumatran sekä Borneon pohjois- ja keskiosia. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Jean Cabanis ja Ferdinand Heine kuvailivat lajin holotyypin Malakkasta vuonna 1863.
Filippiinientrogoni

Filippiinientrogoni ("Harpactes ardens") on trogonien heimoon kuuluva Filippiinien kotoperäinen lintu.
Lajista tunnetaan viisi eri saarilla elävää alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Mindanaosta vuonna 1826.
Tohtori Cordelierin testamentti

Tohtori Cordelierin testamentti ("Le Testament du docteur Cordelier") on Jean Renoirin ohjaama mustavalkoinen televisioelokuva vuodelta 1959. Elokuvan käsikirjoitus perustuu Robert Louis Stevensonin pienoisromaaniin "Tohtori Jekyll ja Mr. Hyde". Romaanista on tehty lukemattomia elokuvaversioita, mutta parhaimpana joskin unohdetuimpana niistä kriitikko pitää Renoirin ohjausta.
Pääosaa, tohtori Cordelierin ja herra Opalen kaksoisroolia, näyttelee Jean-Louis Barrault.
Usko (albumi)

Usko on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Jarkko Martikaisen kaikkiaan viides sooloalbumi, joka julkaistiin 13. huhtikuuta 2011. Se päätti Martikaisen soololevyjen trilogian, joka oli alkanut vuoden 2006 "Rakkaudesta" ja jatkunut vuonna 2009 "Toivolla". Aiemmista lähes täysin akustisista levyistä poiketen "Uskon" tosin soittaa yhtye, joka nimettiin ”Äänioikeudeksi”.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 4.
Vielä tämän hetken

Vielä tämän hetken on Zagros Manucharin ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen lyhytelokuva vuodelta 2009. Elokuva kuvattiin marraskuussa 2009 ja se on suunnattu festivaalilevitykseen.
Synopsis.
Lähestytään ihmistä, joka on tehnyt päätöksen.
Vastaanotto.
Elokuvan ensimmäinen julkinen esitys tapahtui Kinos-lyhytelokuvafestivaalilla Lahdessa 27.3.2010, jossa elokuva voitti Lumipallo-palkinnon. 
Syyskuussa 2010 Reikäreuna-elokuvafestivaali palkitsi elokuvan parhaana lyhytelokuvana.
Rauhan Temppeli

Rauhan Temppeli on Jouko Halmekosken vuosina 2002–2004 rakentama yksityinen puukirkko lähellä Kalkkisten kylää. Kirkon on suunnitellut Jouko Halmekoski. Piirustusten viimeistelyssä Halmekoskea on avustanut arkkitehti Jorma Teerenmaa. Kirkon siunasi vuonna 2004 yksityiseksi kirkoksi silloinen kirkkoherra Raimo Rantala. 
Seudun nähtävyydeksi muodostuneen kirkon kellotornin huippu nousee maanpinnasta 10,6 metriin. Rakennuksen ulkomitat ovat 8,4 × 3,6 metriä. Kirkossa on varsinaisia istumapaikkoja 16, mutta lisätuolien kanssa kirkkoon mahtuu 26 henkeä. Kirkko on rakennettu kalliolle siten, ettei kalliojonon päällä kulkeva polku katkea. Polku kulkee kirkkosalin ja torniosan väliin jäävän eteiskatoksen ali. 
Sisätiloja koristavat Heli Andersinin maalaamat kattomaalaukset. Kattomaalauksia on neljä ja niissä kuvataan Raamatusta tuttuja aiheita: Johannes Kastaja kastamassa Jeesusta, lampaita paimentavan Raakelin ja Jaakobin kohtaaminen kaivolla, temppelin edessä kansalle puhuva Paavali sekä yökalasta rantautuvan Pietarin kalastusseurueen ja Jeesuksen aamuinen kohtaaminen. Kirkon suojelusenkeliä kuvaava alttaritaulu on sekin Heli Andersin käsialaa. Kirkon pyöreää ikkunaan koristaa värilasityö, jonka on tehnyt lahtelainen Eero Parkkila. Ikkunan aiheena on Neitsyt Maria Jeesus-lapsi sylissään. 
Vuoden 2010 loppuun mennessä kirkossa oli vieraillut lähes 4 400 henkeä. Kaukaisimmat vieraat ovat saapuneet Intiasta ja Japanista. Kirkossa on järjestetty kahdet häät sekä lukuisia muita hengellisiä tilaisuuksia. Rauhan Temppeli on toistaiseksi suljettu vierailuilta.
Jari Parikka

Jari Parikka (s. 8. syyskuuta 1961 Helsingin mlk) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Parikka edusti urallaan mestaruussarjassa Helsingin Jalkapalloklubia 1980–1985 ja alemmilla sarjatasoilla Tikkurilan Palloseuraa 1979, Keravan Palloa 1986, EIF:iä 1987, Vantaa Palloa 1988 ja Finnairin Palloilijoita 1989–1990. Hän voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1981 ja 1985 sekä Suomen Cupin 1981 ja 1984. Kaikkiaan Parikka pelasi kuuden kauden aikana 112 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 32 maalia.
Parikka pelasi maajoukkueessa vuosina 1982–1985 yhteensä 14 maaottelua.
Parikan pojista Mikko (s. 1988) on tullut tunnetuksi näyttelijänä ja Jarno (s. 1986) isänsä tavoin jalkapalloilijana.
Tuomo Pasanen

Tuomo Pasanen (s. 3. elokuuta 1964 Oulu) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Laitapuolustajana pelannut Pasanen edusti urallaan Oulun Työväen Palloilijoita 1981–1983 ja 1989–1991, Kemin Palloseuraa 1985–1998, FC Oulua 1992 ja FC 1991:tä 1993. Lisäksi hän pelasi OTP:ssa vielä yhden kauden 1996 ja Tervareissa 1997–1998. Kaikkiaan Pasanen pelasi yhdeksän kauden aikana 180 mestaruussarjan ottelua.
Pasanen pelasi Suomen maajoukkueessa yhden A-maaottelun 1986.
Seppo Patrikainen

Seppo Patrikainen (s. 17. heinäkuuta 1945) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Maalivahtina pelannut Patrikainen edusti urallaan Kajaanin Reipasta 1964–1965 ja Lahden Reipasta 1964–1973. Hän voitti Suomen mestaruuden 1967 ja 1970 sekä Suomen Cupin 1972. Kaikkiaan Patrikainen pelasi seitsemän kauden aikana 96 pääsarjatason ottelua. 
Patrikainen pelasi Suomen maajoukkueessa neljä maaottelua 1969.
Harry Brophy

Harry Frank Brophy (22. lokakuuta 1916 Leicester – 6. marraskuuta 1996 Bedford) oli pääasiassa puolustuksessa pelannut englantilainen jalkapalloilija, josta myöhemmin tuli jalkapallovalmentaja. Hän pelasi vuosina 1938–1939 Southamptonille 37 ottelua, joissa teki yhteensä viisi maalia. Aiemmin hänellä oli ollut sopimus Arsenalin kanssa, mutta hän ei ollut pelannut sen riveissä yhtäkään ottelua.
Toisen maailmansodan syttyminen päätti Brophyn uran Southamptonissa ennenaikaisesti. Hän liittyi poliisiin ja sitten kauppalaivastoon. Hän palveli St Andrew -sairaalalaivalla Dunkerquen evakuoinnin aikana. Hän vieraili sota-aikoina eri jalkapalloseuroissa, kuten Huddersfield Townissa, Fulhamissa ja Crystal Palacessa.
Myöhemmällä urallaan Brophy muun muassa valmensi Australian (1954–1955) ja Mauritiuksen jalkapallomaajoukkueita (1957–1959).
Meksikon hurrikaani 1959

Vuonna 1959 Meksikoa koetteli luokan 5 hurrikaani, joka oli yksi tuhoisimmista Tyynenmeren hurrikaaneista. Se surmasi ainakin 1 500 ihmistä ja aiheutti 280 miljoonan dollarin vahingot Meksikossa. Pahiten kärsivät Colima ja Jalisco. 
Havaintoaineisto analysoitiin uudelleen vuonna 2016, ja tässä yhteydessä hurrikaanin voimakkuusluokittelu muutettin viitosesta nelosluokkaan. Kovimpien tulten arvioidaan olleen 62,6 m/s (140 mph). Niinpä se on kolmanneksi voimakkain alueen hurrikaaneista vuoden 2015 Patrician ja vuoden 1976 Madelinen jälkeen.
Otto Schubiger

Otto Schubiger (6. tammikuuta 1925 Zürich – 28. tammikuuta 2019) oli sveitsiläinen jääkiekkoilija. Hän kilpaili kaksissa talviolympialaisissa, St. Moritzissa 1948 ja Oslossa 1952. St. Moritzissa hän kuului pronssia saavuttaneeseen joukkueeseen. Oslossa Sveitsin joukkue jäi mitaleitta sijoittuen viidenneksi. MM-kilpailuista Schubiger voitti kaksi MM-pronssimitalia lisää. Hän edusti zürichihiläistä ZSC Lionsia.
Krzysztof Włodarski

Krzysztof Włodarski (s. 1977, Zielona Góra, Puola) on puolalainen säveltäjä, ohjaaja, taidemaalari, taidegraafikko ja tatuoija.
Diskografia.
Profanum
Desolation Zone
Witchmaster
Kiyoshi Kurosawa

 on japanilainen elokuvaohjaaja.
Kurosawan elokuvia on verrattu Andrei Tarkovskin ja Stanley Kubrickin tuotantoon. Hänet tunnetaan yhtäältä kauhutrillereistään, toisaalta perhesatiireistaan. "Tokyo Sonata" (2008) poikkeaa hänen muusta tuotannostaan ja on sävyltään lähempänä Yasujiro Ozun tyyliä.
Kiyoshi Kurosawa ei ole sukua Akira Kurosawalle.
Marc Platt (tanssija)

Marc Platt ("Marcel LePlat"; 2. joulukuuta 1913 Pasadena, Kalifornia – 29. maaliskuuta 2014 Marinin piirikunta, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen balettitanssija ja musikaaliesiintyjä. Hän sai opetusta Mary Ann Wellsiltä ja oli yksi Ballet Russe de Monte Carlon alkuperäisjäsenistä. Hän teki koreografian "Ghost Towniin" (1939), jonka musiikin sävelsi Richard Rodgers.
Platt sai merkittävimmän musikaaliroolinsa Dream Curlyna vuoden 1943 alkuperäisessä "Oklahoma!"-tuotannossa Broadwaylla. Agnes de Mille antoi hänelle vielä cameoroolin vuoden 1955 elokuvaversiossa. Lisäksi Platt esiintyi muun muassa Bill Calhounin/Lucention roolissa musikaalissa "Kiss Me, Kate". Elokuva-alalla hänet tunnetaan parhaiten neljänneksi vanhimpana veljeksenä (Daniel Pontipee) musikaalielokuvassa "Seitsemän veljeksen morsiamet" (1954). Hän tanssi myös useissa muissa elokuvissa ja teki satunnaisia vierailuja televisiossa.
Platt toimi sittemmin muun muassa pedagogina. Hänet nähdään "Ballets Russes" -dokumentissa (2005). Hän oli kahdesti naimisissa; toinen puoliso oli tanssija Jean Goodall.
Tarja Merivirta

Tarja Merivirta (s. 1963) on suomalainen laulaja ja tuottaja, joka on esittänyt lähinnä country-, folk- ja laulelmamusiikkia. Omalla nimellään Merivirta on julkaissut musiikkitallenteita vuodesta 1997 lähtien Texicalli Recordsin artistina. Häntä voi kuulla myös muiden artistien levyillä. Hän on toiminut myös karaokenvetäjänä ja erilaisissa projekteissa ikääntyneiden ihmisten hyväksi. Merivirta on kiertänyt laulattamassa pääkaupunkiseudun hoivakodeissa ja vastaavissa paikoissa. Hän on työskennellyt toiminnanohjaajana Vanhusten Ystävät ry:ssä.
Nuoruudessaan Merivirta piti sellaisista musiikintekijöistä kuin Electric Light Orchestra, The Eagles ja Neil Young. Listaa voi nykyään täydentää vaikkapa Susan Boylella, Tom Waitsilla ja Leonard Cohenilla. Voidakseen säestää itseään Merivirta opetteli parikymppisenä soittamaan komppikitaraa. Hän esiintyi sitten muun muassa O'Malley's-irlantilaispubin musiikkijameissa esittäen sellaisia lauluja kuin Päivänsäde ja menninkäinen ja Moskovan valot. Tom Kuschka kannusti Merivirtaa laulamaan country-musiikkia, koska hänen puhdas äänensä on siihen sopiva. Merivirta teki myös duokeikkoja Teddy &amp; The Tigers -yhtyeestä tutun Aikka Hakalan kanssa esittäen sellaisia lauluja kuin Hank Williamsin "I'm So Lonesome I Could Cry". Tällöin Hakala opetti Merivirralle myös kantrimusiikkiin kuuluvaa jodlaustekniikkaa. Jossain vaiheessa oli kuvassa mukana myös Hoyt Axtonin laulusta nimensä saanut yhtye Della and The Dealers.
Vuonna 2008 Merivirta oli mukana Kaustisen kansanmusiikkifestivaaleilla järjestetyssä Anki Lindqvistin tribuuttikonsertissa "Ne kesäyöt". Tällöin hän esitti muun muassa kappaleen "Niin aikaisin".
Vuonna 2009 Tarja Merivirta oli mukana niin ikään Kaustisen festivaaleilla järjestetyssä "Beatles Goes Folk" -konsertissa. Merivirran yhtenä haaveena onkin levyttää Beatles-lauluja.
Vuonna 2010 Merivirta oli mukana ensimmäisessä Himos Folk -tapahtumassa. Tällöin hän esitti muun muassa Kate &amp; Anna McGarriglen ohjelmistosta tutun kappaleen "Heart Like a Wheel". Merivirran taustayhtyeessä olivat Matti Kallio (koskettimet, tinapilli, sovitukset), Pauli Halme (kitara), Hannu Rantanen (basso), Kepa Kettunen (rummut) sekä Kukka Lehto (viulu, laulu).
Vuonna 2010 valmistui pitkään suunniteltu ja rahoituksen suhteen takkuillut "Laulun iloa!" -sarjaan liittyvä paketti "Joulun lumoa". Idea paketin tekoon syntyi aikaisemmasta pienimuotoisemmasta projektista "Tanssiva laulu", jossa Merivirran yhteistyökumppaneina olivat fysioterapeutti, tanssinopettaja Maija Astikainen sekä Jukka Haaviston orkesteri.
"Joulun lumoa" -projektissa mukana olivat muun muassa Jussi Liski sekä julkaisijana Vanhusten Ystävät ry. Taloudellista tukea saatiin vasta loppuvaiheessa Alfred Kordelinin säätiöltä. Projektissa valmistettiin ikäihmisten käyttöön sopiva yhteislaulupaketti, jossa on viisi levyllistä eli 102 kappaletta joululauluja, 20 laulukirjaa sekä lauluhetken ohjaajan opas.
"Laulun iloa!" -sarjaan on tarkoitus tehdä jatkoa ottamalla mukaan vanhoja ja perinteisiä lauluja.
Diskografia.
Albumit
Singlet
Muilla levyillä
Sysmäläinen

Sysmäläinen – humoristinen historiallinen romaani on Jalmari Finnen kirjoittama historiallinen romaani vuodelta 1910.
Teoksen tapahtumien ajankohta on 1600-luku. Teatterinjohtajana nuorena toiminut Finne on dramatisoinut romaanin näytelmäksi, johon Toivo Palmroth on säveltänyt musiikin. Jarmo Inkisen dramatisointi on vuodelta 1980, ja siihen on musiikin säveltänyt Vesa Lattunen. Valentin Vaala on ohjannut romaanin pohjalta elokuvan "Sysmäläinen" (1938).
Mason

Mason voi tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä.
Mason on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anja Suomalainen

Anja Suomalainen (o.s. Hellman, Bordt s. 20. maaliskuuta 1966) on suomalainen entinen koripalloilija.
Ura.
Suomalainen pelasi yliopistokoripalloa yhden kauden Kalifornian yliopistossa, mutta kaudet 1988–1991 hän edusti Saint Maryn collegea, joka pelasi West Coast Conferencessa. Pelatessaan yliopistokoripalloa hän voitti kaikkina kolmena kautenaan konferenssinsa piste- ja syöttötilaston. Vuonna 1991 hänet valittiin NCAA:n Kalifornian parhaaksi naisurheilijaksi.
Suomalainen pelasi Suomen naisten koripallomaajoukkueessa 122 ottelua, joissa hän teki 1240 pistettä. Suomalaisen piste-ennätys maajoukkueessa on 27, jonka hän teki Sloveniaa vastaan vuonna 1995.
Elokuussa 2017 Suomalainen nimettiin Suomen koripallon Hall of Fameen.