tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kilpirauhassyöpä

Kilpirauhassyöpä on kilpirauhasen pahanlaatuinen kasvain. Kilpirauhassyövät ovat olleet jo pitkään kasvussa ja niihin sairastuu poikkeuksellisen nuoria henkilöitä. 75 prosenttia kilpirauhassyöpään sairastuneista on naisia.
Kilpirauhassyöpiä on useita tyyppejä, joista yleisimmät ovat papillaarinen ja follikulaarinen syöpä. Kilpirauhasen hyvänlaatuisia kasvaimia ovat adenooma tai struuma. Ne eivät ole syopiä. 
Luokittelu.
Yleisin kilpirauhassyövän tyyppi on papillaarinen eli pienisoluinen syöpä, joka on lähtöisin kilpirauhasen follikulaarisista soluista. Samoista soluista on lähtöisin myös kilpirauhasen follikulaarinen syöpä. Yhdessä nämä kaksi yleisintä tyyppiä muodostavat 85–95 prosenttia kilpirauhasen pahanlaatuisista kasvaimista, ja molempien ennuste on hyvä.
Noin 3–5 prosenttia kilpirauhassyövistä on medullaarisia syöpiä, jotka muodostuvat parafollikulaarisista C-soluista. Vielä harvinaisempi syöpätyyppi on anaplastinen eli huonosti erilaistunut karsinooma, jonka ennuste on huono.
Esiintyvyys ja riskitekijät.
Kilpirauhassyöpä on yleistynyt 1980-luvulta lähtien. 90 prosenttia Yhdysvalloissa todetuista kilpirauhassyövistä on kuitenkin pieniä ja hidaskasvuisia. Papillaarisia kilpirauhassyöpiä diagnosoitiin Suomessa vuonna 2013 yli kolme kertaa enemmän kuin vuonna 1983.
Suomessa uusia kilpirauhassyöpiä todetaan noin 350 vuodessa, ja vuosittainen ilmaantuvuus vaihtelee maailmanlaajuisesti välillä 19–194 syöpää miljoonaa naista kohti ja välillä 8–50 syöpää miljoonaa miestä kohti.
Ionisoiva säteily, jota voi saada esimerkiksi kaulan sädehoidosta, lisää kilpirauhassyvän riskiä. Säteilyä voi saada myös kilpirauhaseen varastoituneesta radioaktiivisesta jodista. Ydinonnettomuuden sattuessa radioaktiivisen jodin imeytymistä kilpirauhaseen voidaan teoriassa estää nauttimalla joditabletteja ennen radioaktiivisen laskeuman saapumista alueelle. Tämä oletus on kuitenkin kyseenalaistettu.
Medullaarinen kilpirauhassyöpä voi liittyä MEN-oireyhtymään. Siihen voi liittyä myös feokromosytooma.
Hoito.
Kilpirauhassyövän ensisijainen hoito on leikkaus, jossa poistetaan yleensä koko kilpirauhanen. Lisäkilpirauhaset ja kilpirauhasen takana kulkeva äänihuulihermo ("nervus laryngeus recurrens") pyritään säästämään. Jos syöpä on pieni ja yksittäinen, saattaa olla mahdollista poistaa vain toinen kilpirauhaslohkoista. Lisäksi tarpeen mukaan poistetaan paikallisia imusolmukkeita, jos epäillään syövän levinneen niihin. Leikkauksen jälkeen voidaan tehdä radiojodiablaatio (131I), joka tuhoaa mahdollisen jäljelle jääneen syöpäkudoksen. Samalla pystytään suorittamaan 131I-gammakuvaus, jolla saadaan tietoa syövän levinneisyydestä. Radiojodiablaatiota suositellaan tehtäväksi esimerkiksi suurikokoisissa tai levinneissä kasvaimissa tai jos leikkauksella ei ole pystytty poistamaan kaikkea syöpäkudosta. Kilpirauhassyövän hoidon jälkeen elimistö ei yleensä pysty enää tuottamaan kilpirauhashormonia, jolloin elinikäinen korvaushoito tyroksiinilla on tarpeen.
Histologia

Histologia eli kudosoppi on tieteenala, joka tutkii kudoksia. Histologian tutkimusongelmat siis sijoittuvat organologian ja solubiologian välimaastoon, joten tutkimusvälineeksi soveltuu parhaiten elektronimikroskoopin sijasta valomikroskooppi. Histologista tutkimusta on harrastettu niin kauan kuin hyviä valomikroskooppeja on ollut käytettävissä, ja varsin aktiivista se on ollut myös siitä syystä, että moderni lääketiede nojaa pitkälti histologiseen tietämykseen ihmiskehosta.
Histologian tieteen kehitykseen kuului olennaisesti valomikroskooppien kehityksen lisäksi myös eri värjäyksien (engl. "staining") käyttö muutoin lähes läpinäkyvien solujen yksityiskohtien, esimerkiksi tumien, esiin tuomiseksi. Ehkä tunnetuimpia histologian uranuurtajia olivat italialainen Camillo Golgi ja espanjalainen Santiago Ramón y Cajal.
Oranssi

Oranssin värisävyjä aistitaan, kun näköjärjestelmän pääosin punaiselle ja osittain vihreälle valolle herkät verkkokalvon tappisolut ovat aktiivisia. Oranssi on valon spektrillä punaisen ja keltaisen välissä aallonpituuden ollessa noin 585–620 nanometrin mittaluokkaa. Television ja tietokoneen kuvaruudulla oranssia nähdään silloin, kun värinäytön RGB-värivaloista punainen (R) ja vihreä (G) ovat valoisuusarvoiltaan vaikkapa 250 ja 175 ja sinisen (B) ollessa 0 (skaalalla 0–255). Vähennettäessä valoisuusarvoja saadaan näkyviin ruskeita värisävyjä.
Oranssin vivahteita on monia. Huomiota herättäviä, voimakkaimpia sävyjä käytetään muun muassa varoitusväreinä rakennustyö- ja onnettomuuspaikoilla auto- ja lentoliikenteessä. Lentäjien varoittamiseksi mastoissa ja korkeissa rakennuksissa käytetään usein "international orange" -sävyä, joka näkyy kauas huonossakin säässä.
Etymologia.
Suomen sana "oranssi" on lainattu ruotsin kautta ranskan sanasta "orange", joka merkitsee sekä appelsiinia että sen väriä.
Värikoordinaatit.
Tietokoneen kuvaruudun RGB-värivalojen oranssin maksimiarvot skaalalla 0–255 ovat seuraavat:
Syaani

Syaani (Cyan = C) tai sinivihreä on näkyvän valon spektrillä sinisen ja vihreän välissä. Tämä väri nähdään silloin, kun silmän siniseen (B) ja vihreään (G) valoon herkät tappisolut ovat aktiivisia. Syaanin aallonpituus on noin 490 nanometriä. Syaani on punaisen käänteisväri. Syaania ja joitakin sen lähellä olevia värisävyjä kutsutaan myös turkoosiksi.
Syaani on yksi subtraktiivisen eli valoisuutta vähentävän värinmuodostuksen pääväreistä (CMYK).
Etymologia.
Nimi "syaani" tulee kreikan kielen sanasta κυανός (kyanós) = sininen .
Värikoordinaatit.
Tietokoneen kuvaruudun RGB-värivalojen syaanin maksimiarvot skaalalla 0–255 ovat seuraavat:
Turkoosi

Turkoosi (ranskan sanasta "turquoise" ’turkkilainen’) eli kalaiitti on muun muassa kuparia, alumiinia ja vettä sisältävä fosfaattimineraali, jonka kemiallinen kaava on CuAl6(PO4)4(OH)8 · 5 H2O. Se on läpinäkymätön ja väriltään tasaisen taivaansininen tai turkoosi. Sen kovuus Mohsin asteikolla on 5–6 ja ominaispaino 2,50–2,85. Turkoosi on suosittu korukivi. Hiotun turkoosin pinta on vahakiiltoinen tai matta.
Turkoosi esiintyy lähes aina tiiviinä massoina alumiinipitoisten kivilajien raoissa ja onkaloissa. Pieniä trikliinisiä turkoosikiteitä on tavattu harvoin. Joskus turkoosia lävistävät lukuisat tummien mineraalien juovat, ja tällaista kiveä kutsutaan "turkoosimatriksiksi".
Turkoosi on yksi jäljitellyimmistä ja manipuloiduimmista kivistä. Haljennutta ja huokoista turkoosia voidaan lujittaa keinotekoisella hartsilla, haaleanväriset tai liian vihertävät kivet voidaan värjätä ja jopa pienistä turkoosinpalasista tai jauheesta valmistetaan massiivista kiveä hartsin avulla (niin sanottu "rekonstruoitu turkoosi"). Rakenteeltaan turkoosin kaltainen magnesiitti voidaan värjäämällä saada muistuttamaan suuresti turkoosia, ja tällaisen jäljitelmän lohkaiseminen paljastaa kiven valkeat sisäosat. Turkoosin manipulointi on erityisen suosittua Yhdysvalloissa, jossa mineraalia esiintyy runsaasti. Se on osaltaan vähentänyt kiven arvostusta, mutta myös lisännyt aitojen, kauniinväristen kivien kysyntää.
Lila

Lila on naisen etunimi. Länsimaissa nimi on tullut käyttöön Leila-nimen mukaelmana. Nimi esiintyy myös Intiassa, jossa se johtuu leikkiä tai huvitusta tarkoittavasta sanskritin kielen sanasta. Sana "lila" (tai paremmin "liila") tarkoittaa myös vaaleaa violettia.
Suomessa nimi Lila on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä noin 950 henkilölle. Nimi on yleistynyt 2000-luvun vaihteen jälkeen, ja yli puolet Suomen Lila-nimisistä on syntynyt 2010-luvulla. Vuodesta 2020 lähtien Lilan nimipäivä on 20. toukokuuta.
Ruskea

Ruskea väri aistitaan, kun näköjärjestelmän pääosin punaiselle ja osittain vihreälle valolle herkät tappisolut ovat aktiivisia. Ruskeaa voidaan valmistaa pääsääntöisesti sekoittamalla johonkin oranssin punaiseen sävyyn mustaa pigmenttiä. Television ja tietokoneen kuvaruudulla ruskeaa nähdään silloin, kun värinäytön RGB-värivaloista punainen (R) ja vihreä (G) ovat valoisuusarvoiltaan vaikkapa 150 ja 75 ja sininen (B) on 0 (skaalalla 0–255). Ruskean tummuus riippuu suuresti myös sen ympärillä olevan alueen vaaleusasteesta kuten oheiseisissa väriruuduissa. Vaaleimmissa ruskeissa esiintyy myös sinistä sävyä (esim. R 174 - G 93 - B 53)
Käyttö ja symboliikka.
Ruskea voi tarkoittaa punaruskeassa tiiliseinässä arvokkuutta, kestävyyttä, kodikkuutta yms. Saksalainen Sturmabteilung-järjestö tunnettiin univormujensa värin vuoksi "ruskeapaitoina".
Toisinaan ruskea yhdistetään multaan tai ulosteisiin. Käsite "ruskeapaidat" ei ole pelkästään kansallissosialismin vastustajien käyttämä käsite, vaan Saksan kansallissosialistisen työväenpuolueen oma käsite, mikä ilmenee myös Horst Wessel-laulussa. Käsitettä "punaruskea" käytetään joskus poliittisessa retoriikassa kansallissosialismin vastustajien piirissä edelleen tarkoittaen, että asianomainen voi olla mielenlaadultaan kuin kansallissosialisti.
Feministisissä ja woke-yhteyksissä sanaa on käytetty ei-etnisesti suomalaisista rodullistetuista jotka eivät kuitenkaan ole rodultaan afrikkalaisia mustaihoisia.
Termiä on käyttänyt ainakin Koko Hubara, joka on identifioitunut "ruskeaksi."
Markkinoinnissa ruskea on brändien tunnusvärinä harvoin käytetty mutta siksi myös helposti erottuva. Tunnettuja esimerkkejä ovat United Parcel Service -lähettipalvelun ruskeat autot ja työasut sekä työvaatevalmistaja Carharttin vaatteissaan suosima punaruskea sävy. Sopivia ruskean sävyjä voidaan käyttää elintarvikepakkauksissa viittaamaan esimerkiksi kahviin, teehen, suklaaseen tai mausteisiin.
Ruskeita.
Ruskeasävyjä ovat beige, ecru, okra, seepia ja siena.
Beige - vaalea harmaanruskea.
Beige tulee ranskan sanasta, joka tarkoittaa luonnonvillan ruskehtavaa väriä. Beige-värejä ovat mm. beasar, bisque, dead spaniard, hare naturel, niini, papyrus ja suede. Beigestä on olemassa vakioiduissa värikartastoissa, esimerkiksi ajoneuvojen spraymaaleissa useita asteita, kuten harmaabeige. 
Khaki - harmaanruskea.
Ruskean sävyjä ovat muun muassa sotilasvirkapukujen kenttäpuvuissa käytetty khaki-kankaan väri . Muita harmaanruskeita ovat esimerkiksi dun, filemot, puke ja taupe.
Seepia.
Nimitys seepia tulee musteesta. Ennen seepioista tehtiin tummanruskeaa mustetta, kunnes muut keinot yleistyivät. Seepiat ovat suurta herkkua Välimeren maissa.
Purppura

Purppura on punertava violetti tai sinertävä punainen väri. Sanan käyttöalue tai vastine eri kielissä ei ole yhtä vakiintunut kuin muiden tavallisimpien värinnimien, mikä toisinaan aiheuttaa sekaannuksia.
Purppura nähdään, kun silmän punaiselle (R) ja siniselle (B) valolle herkät tappisolut ovat aktiivisia. Purppura tai tarkemmin sanottuna sen magentaksi nimitetty sävy on vihreän (G) vastaväri.
Nykyaikana purppuran sävy magenta on syaanin ja keltaisen ohella yksi painovärien pääväreistä (CMYK). Esimerkiksi värillisessä mustesuihkukirjoittimessa käytetään näitä värejä. Magentan nimi juontuu Italiassa vuonna 1859 käydystä Magentan taistelusta, joka käytiin samoihin aikoihin kuin kyseinen väriaine kehitettiin.
Purppura väriaineena ja symbolina.
Muinaisessa Foinikiassa alettiin valmistaa purppurakotiloista purppuraa noin vuonna 1500 eaa. Tärkein valmistuspaikka oli Tyros. Koska purppuran valmistus oli erittäin työlästä ja kallista, sillä värjätyt vaatteet olivat ylellisyyttä. Purppuranväristä kangasta ja viittaa on käytetty loiston ja vallan symbolina. Purppuraviittaan ovat valtansa symbolina pukeutuneet muun muassa Rooman keisarit, myöhempien aikojen eurooppalaiset monarkit sekä katolisen kirkon kardinaalit. Bysantin valtakunnassa vain keisarillinen hovi sai käyttää purppuralla värjättyjä kankaita.
Purppura on jossain määrin vakiintunut yhdeksi (lippu)heraldisista väreistä.
Englantilainen kemisti William Henry Perkin yritti vuonna 1856 valmistaa malarialääkkeenä käytettyä kiniiniä synteettisesti aniliinista, mutta koe epäonnistui. Perkin tutki tekemäänsä mustaa massaa ja huomasi sen muuttuvan purppuran väriseksi laitettuaan siihen denaturoitua etanolia. Hänen kokeiltuaan sitä silkkiin kangas muuttui kirkkaan violetiksi. Hän oli tullut 18-vuotiaana keksineeksi ensimmäisen keinotekoisen väriaineen mauveiinin. Keksintö romahdutti purppurakankaan arvon, ja se lakkasi olemasta harvinainen ylellisyystuote.
Mark Haddon

Mark Haddon (s. 1962 Northampton) on englantilainen kirjailija, jonka tuotannosta suurin osa on lastenkirjoja.
Nuortenkirja "Yöllisen koiran merkillinen tapaus" ("The curious incident of the dog in the night-time") on käännetty monille kielille.
Christiania

Christiania on Kööpenhaminan keskustassa sijaitseva vapaakaupungiksi julistautunut alue. Joukko talonvaltaajia ja hippejä otti tämän entisen kasarmialueen haltuunsa vuonna 1971. Sittemmin paikka on tullut tunnetuksi anarkistien, taiteilijoiden ja huumeidenkäyttäjien tyyssijana. 36 hehtaarin laajuisessa Christianiassa vierailee vuosittain noin miljoona turistia.
Kovat huumeet ovat kaupunginosassa periaatteessa kiellettyjä, mutta kannabista kaupataan ja käytetään vapaasti. Huumekauppaa käydään etenkin kuululla Pusher Streetillä, jossa valokuvaaminen ei ole sallittua. Myös yksityisautoilu vapaakaupungissa on kielletty. Alueella järjestetään usein konsertteja ja siellä on paljon kahviloita ja ravintoloita.
Christianian maapohjan arvoksi lasketaan satoja miljoonia Tanskan kruunuja. Tanskan valtio tarjoutui myymään sen asukkaille alihintaan 76 miljoonalla kruunulla. Pääosan summasta oli tarkoitus olla kerättynä heinäkuuhun 2012 mennessä, ja tarkoitusta varten oli laskettu liikkeelle erityinen ”Christiania-osakkeiden” anti. Vapaaehtoisia vuokria alueen asukkaat maksavat yhteisölleen noin 20 miljoonaa kruunua vuodessa.
Christianiaa on kuvailtu Tanskan vaarallisimmaksi kaupungiksi. Iltapäivälehti B.T.:n mukaan siellä on tehty 20 murhaa noin 50 vuoden aikana.
Vääpeli

Vääpeli (lyhenne vääp.; ruots. "fältväbel") on Suomen puolustusvoimissa käytössä oleva aliupseerien sotilasarvo. Merivoimissa vastaava arvo on pursimies.
Vääpelin arvomerkissä on yksi paksu arvomerkkikulma. Vääpelistä alempi arvo on ylikersantti ja ylempi ylivääpeli.
Itsenäistymisen jälkeen vääpeli oli Suomen puolustusvoimien ylin aliupseeriarvo lukuun ottamatta eräitä aselajeja, ja vielä sotien jälkeisenä aikana se jäi useimpien aliupseerien ylimmäksi sotilasarvoksi. 
Vääpelit toimivat joukkueenjohtajina, saapumiserän johtajina, koulutusupseereina, erikoismestareina tai perusyksikön vääpeleinä.
Yksikön vääpeli / yksikköupseeri.
Puolustusvoimien virkarakenteen muutoksen seurauksena perusyksikön vääpelin vakanssi on ollut myös sotilasarvosta riippumaton tehtävien kokonaisuus, jonka hoitajana on voinut toimia esimerkiksi ylikersantti tai yliluutnantti. Vääpeli on muun muassa vastannut muonituksesta ja muusta huollosta ja on voinut toimia myös yksikkönsä muiden aliupseerien vanhimpana. Sotilasslangissa vääpeli on "komppanian äiti". Vuosina 2002–2009 tehtävänimike oli virallisesti yksikköupseeri, vrt. engl. ”quartermaster”. Heinäkuussa 2009 voimaan astuneen Yleisen palvelusohjesäännön mukaan vanha nimike on palautettu. 
Muut vääpelin / pursimiehen tehtävät.
Laivastossa aluksen pursimies on miehistön ja alipäällystön esimies, ja hän vastaa aluksen muonituksesta, varustuksesta ja huollosta. 
Päällystöopistosta toimiupseerit valmistuivat 1990-luvun alkuun saakka vääpelin arvoon.
Vapaaehtoisen maanpuolustuksen järjestöistä Reserviläisliittoon kuuluva Vääpelikilta ry kouluttaa huollon alan reserviläisiä.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 1983

Vuoden 1983 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut olivat ensimmäiset yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Ne järjestettiin Helsingissä, Suomessa 7.–14. elokuuta. Kisojen maskotti oli Lasse-jänis, joka oli saanut nimensä Lasse Virénin mukaan. Kisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajana toimi Carl-Olaf Homén, pääsihteerinä Lauri Tarasti, talouspäällikkönä Hannu Lehtisalo, kisasihteerinä Pirkko Hannula ja tiedotuspäällikkönä Matti Salmenkylä. 
Kisat myönnettiin Helsingille Pariisissa 10. maaliskuuta 1980. Äänestyksessä vastaehdokkaana oli Stuttgart. Kisoista tuli vuoden 1983 suurin urheilukilpailu. Ne tekivät uuden ennätyksen osallistuvien maiden määrässä: kilpailuihin osallistui yhteensä 153 maata ja urheilijoita oli mukana 1 355.
Suomi sai yhden mitalin jokaista väriä, huippuna Tiina Lillakin keihäskulta. Arto Bryggare otti hopeaa 110 metrin aidoissa ja Martti Vainio pronssia 5 000 metrin juoksussa. Kisojen hahmo oli Carl Lewis, joka saavutti kolme kultaa. Jarmila Kratochvílová ja Mary Decker voittivat kaksi kultamitalia.
Jöns Jacob Berzelius

Jöns Jacob Berzelius () oli ruotsalainen kemisti, jonka tutkimukset rikastuttivat miltei kaikkia silloisia kemian aloja. Hän otti käyttöön kemialliset merkit ja reaktioyhtälöt. Hän löysi ja valmisti useita alkuaineita.
Berzelius opiskeli ensin lääketiedettä mutta kiinnostui myöhemmin kemiasta. Berzelius on yksi modernin kemian isistä ja yksi ensimmäisiä, joka kannatti John Daltonin atomiteoriaa. Hän myös otti käyttöön nykyisinkin käytetyt alkuaineiden kemialliset merkit ja yhdisteiden kemiallisten kaavojen merkitsemistavan vain hieman nykyisestä poikkeavassa muodossa.
Berzelius mittasi hämmästyttävän tarkasti yli 2 000 aineen atomi- ja molekyylipainot. Berzelius löysi alkuaineista piin, seleenin, toriumin, ja ceriumin.
Hän löysi proteiinit vuonna 1838 yhdessä Gerardus Johannes Mulderin kanssa ja antoi niille nimen. Hänen pääteoksensa "Lärobok i kemi" (1808–1830) käännettiin useille kielille. Berzelius uudisti myös mineralogisen tutkimuksen ja laski perustan fysiologiselle kemialle.
Tukholmaan avattiin vuonna 1853 hänen nimeään kantava puisto, "Berzelii park". Berzelius aateloitiin 1818 ja korotettiin vapaaherraksi vuonna 1835. Hänen mukaansa on nimetty Ruotsin lääkäriseuran vuodesta 1901 lähtien jakama Berzelius-mitali.
Roy Orbison

Roy Kelton Orbison (23. huhtikuuta 1936 – 6. joulukuuta 1988) oli yhdysvaltalainen laulaja-lauluntekijä ja kitaristi. Hän syntyi Texasin Vernonissa ja vaikutti muun muassa Tennesseen Memphisissä ja Nashvillessä. Orbison esiintyi ja levytti yli 30 vuoden ajan. Hänen tavaramerkkinsä olivat tummat aurinkolasit ja hän on tunnettu muun muassa hittikappaleestaan ”Oh, Pretty Woman”. Muita hänen ikivihreitä kappaleitaan ovat muun muassa ”Ooby Dooby”, ”Go Go Go”, ”California Blue”, ”Dream Baby”, ”Only the Lonely”, ”Running Scared”, ”Crying”, ”It's Over”, ”In Dreams”, ”Blue Bayou”, ”I Drove All Night” sekä ”You Got It”.
Ura.
Roy Orbison teki yhteistyötä lukuisten tunnettujen artistien, kuten Elvis Presleyn, James Burtonin, Jerry Lee Lewisin, Carl Perkinsin, Johnny Cashin, Bruce Springsteenin, Bob Dylanin, George Harrisonin, John Lennonin, Paul McCartneyn, Elvis Costellon, Mireille Mathieun ja The Beatlesin kanssa. 1980-luvun lopulla Orbison oli Traveling Wilburys -yhtyeen jäsen. 
Elvis Presley kutsui Roy Orbisonia julkisesti; "maailman mahtavimmaksi laulajaksi". Elvis Presley arvosti Roy Orbisonia erittäin korkealle, julkisesti todeten, että Roy Orbisonilla on "kaikkien aikojen täydellisin lauluääni". Heidän kunnioituksensa toisiaan kohtaan oli erittäin suurta ja tasapuolista, ja Roy Orbison kävi katsomassa Elviksen konsertteja vuodesta 1954 vuoteen 1976. Roy Orbison ja Elvis Presley olivat myös erittäin läheisiä ystäviä. Roy Orbison oli ainut artisti, joka toimi sekä Elvis Presleyn että The Beatlesin lämmittelijänä konsertissa.
Orbison valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1987, noin vuotta ennen kuolemaansa.
Yksityiselämä.
Roy Orbison meni ensimmäisen kerran naimisiin vuonna 1957 Claudette Fradyn kanssa. Hän menetti vaimonsa vuonna 1966, kun tämä kuoli moottoripyöräonnettomuudessa. Heidän kolmesta alaikäisestä pojastaan kaksi kuoli tulipalossa 1968. Vuonna 1969 Orbison avioitui saksalaisen teinitytön Barbara Jakobsin kanssa, he saivat vuosina 1970 ja 1975 syntyneet pojat. . 
Orbisonille tehtiin sydämen ohitusleikkaus vuonna 1978. Kymmenen vuotta myöhemmin, joulukuussa 1988, Orbison kuoli sydäninfarktiin. Hän oli kuollessaan 52-vuotias. Barbara Orbison (1951–2011) kuoli päivälleen 23 vuotta myöhemmin haimasyöpään ja on haudattu miehensä viereen
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2003

Vuoden 2003 yleisurheilun maailman­mestaruus­kilpailut olivat yhdeksännet IAAF:n järjestämät yleisurheilun täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailut. Ne pidettiin Pariisissa, Ranskassa 22.–31. elokuuta 2003. Kisoissa oli 1679 urheilijaa 198 maasta. Kisat olivat myös ensimmäiset missä Suomi ei saavuttanut yhtään mitalia.
Macbeth (Skotlanti)

Macbeth (noin 1005 – 15. elokuuta 1057) oli Skotlannin kuningas. Hän anasti vallan serkultaan Duncan I:ltä vuonna 1040. Macbethin suhde Skotlannin kuninkaisiin tunnetaan huonosti, mutta hänen vaimonsa Gruochin (eli Lady Macbethin) isoisä oli Skotlannin kuningas Kenneth III. Duncanin poika Malcolm Canmore ryhtyi vuonna 1054 tavoittelemaan kruunua, ja Macbeth kaatui taistelussa tämän joukkoja vastaan vuonna 1057. Valtaistuimelle nousi Macbethin poikapuoli Lulach.
Macbeth on William Shakespearen näytelmän "Macbeth" nimihenkilö. Näytelmän pohjalta on tehty lukuisia teoksia. Näytelmä ei kuitenkaan ole historiallisesti totuudenmukainen kuvaus Macbethistä. Sen tapahtumat sijoittuvat yhden vuoden jaksolle kun todellisuudessa Macbeth hallitsi 17 vuotta. Shakespeare on myös vaihtanut tapahtumapaikkoja Elginistä Birnham Hillille ja Lumphananista Dunsinaneen. 
Aiheesta muualla.
Y10K

Y10K (&lt; engl. "year 10 kilo") on joukko Y2K-ongelmien kaltaisia tietoteknisiä ongelmia, jotka koskevat viisinumeroisia vuosilukuja. Vuoteen 9999 saakka vuosiluku voidaan ilmoittaa neljällä numerolla. Vuosi 10000 vaatii kuitenkin jo viisi numeroa, ja jos tuolloin tietokoneissa (tai muissa vastaavissa järjestelmissä) vuosiluku esitetään yhä neljällä luvulla, kalenteri siirtyy esittämään vuotta 0.
On erittäin epätodennäköistä, että nykyaikana käytössä olevia järjestelmiä käytettäisiin vuonna 10000, eikä silloin välttämättä ole edes käytössä gregoriaanista kalenteria. Y10K aiheuttaa kuitenkin jo nykyisinkin pieniä ongelmia tietyissä ohjelmistoissa.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1938

Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1938 järjestettiin erikseen miehille ja naisille.
Miesten yleisurheilun EM-kisat pidettiin Pariisissa, Ranskassa 3.–5. syyskuuta. Kisoihin osallistui 23 maata ja 272 urheilijaa. Kisat avasi Ranskan opetusministeri G. N. Zay.
Naisten yleisurheilun EM-kisat pidettiin 17.–18. syyskuuta Wienissä, joka oli tuolloin osa Saksaa. Kisoihin osallistui 14 maata ja 80 urheilijaa.
Tulokset.
Naiset.
Korkeushyppy.
Kilpailun voittaja Dora Ratjen (170 WR) hylättiin myöhemmin koska hän paljastui Hermann-nimiseksi mieheksi.
Underwater Sleeping Society

Underwater Sleeping Society on helsinkiläinen indie rock/pop-yhtye, joka yhdistelee musiikissaan ajattomia popmelodioita ja tummasävyisiä tunnelmia. Kriitikot ovat verranneet bändiä mm. seuraaviin yhtyeisiin: The National, Radiohead, Jeff Buckley, Mew, The Cure, Joy Division. 
Alun perin Riihimäellä vuonna 1999 perustetun yhtyeen kokoonpano vakiintui puhallintaiteilija/mini-moog-mies Matti Olavi Töylin liityttyä yhtyeeseen syksyllä 2004. Indieyleisön tietoisuuteen Underwater Sleeping Society (tunnetaan myös lyhenteellä UwSSoc) nousi joulukuussa 2004 ilmestyneellä esikoispitkäsoitollaan Future On A Plate, joka keräsi ylistäviä arvioita eri suomalaismedioissa.
Orkesterin toinen pitkäsoitto All Other Lights Go Out ilmestyi 31. tammikuuta 2007 ja debytoi Suomen virallisella listalla sijalla 13. Pääasiassa Hästholmenin huvilassa Itä-Helsingissä äänitetyn levyn tuottamisesta vastasi Underwater Sleeping Society yhdessä Aku Rannilan ja Asko Keräsen (22-Pistepirkko) kanssa. Mukana AOLGO:n äänityksissä oli myös UwSSocin livemiksaajana tunnettu Henri "Hippo" Ohvo. Vuoden 2007 aikana bändi kiersi Suomen lisäksi Keski-Euroopassa.
Yhtyeen kolmas pitkäsoitto The Dead Vegas ilmestyy Suomessa 15.10.2008. Levy äänitettiin helmi-toukokuussa 2008 Seawolf-studiossa Suomenlinnassa Helsingissä. Levyn on miksannut Kalle Gustafsson Jerneholm, Mattias Nyberg ja Hans Olsson sekä masteroinut Fred Kevorkian. Levyn rajoitettu ensipainos on tiettävästi Suomen ensimmäinen ns. VinylDisc -julkaisu, eli CD pyörii myös vinyylisoittimessa. CD:n vinyylipuoli sisältää bonusbiisin nimeltä "Palindrome".
Yhtyeen neljäs pitkäsoitto Instrumental Health Care ilmestyi Svart-yhtiön kautta 7.10.2016.
Yhtye.
Ex-jäsenet:
Jesse Koskivuori: rummut (2000-2002)
Antti Kaistinen: rummut (1999-2000)
Belgiansininen

Belgiansininen on lihakarjarotu, joka on kehitetty lähinnä keskisessä ja itäisessä osassa Belgiaa. Eläin on pienipäinen ja rakenteeltaan sirohkoluinen, mutta lihasmassaa on runsaasti; sen teurasprosentti voi olla jopa 80 prosenttia (muilla roduilla parhaimmillaankin noin 65 prosenttia). Erityisen silmiinpistävä piirre on niin sanottu kaksoislihaksikkuus. Rotu on saanut nimensä väristään, joka on valkoisen ja sinimustan kirjava.
Historia.
Belgiansininen kehittyi Belgian keski- ja yläosissa 1800-luvulla, kun paikallista karjaa risteytettiin brittiläisten shorthorn-rodun ja mahdollisesti charolais-rodun kanssa. Alun perin rodussa oli sekä lypsy- että lihalinja. Nykymuotoonsa rodun kehitti 1950-luvulla professori Hanset, joka työskenteli Liègen provinssissa keinosiemennyskeskuksessa.
Ominaisuudet.
Nykyisin rotu on hyvin pitkälle jalostettu, mistä on syntynyt eläimen terveydelle vakavia ongelmia. Lihasmassa on niin suuri, etteivät eläimen luut välttämättä kestä sitä. Vasikat ovat syntyessään pieniä ja siroja ja risteytyskäytössä syntyvät helposti, minkä vuoksi belgiansininen on erittäin suosittu rotu risteytykseen. Suurimmat ongelmat poikimisessa johtuvat kuitenkin emon suurista peräpään lihaksista eli poikimavaikeuksia on ainoastaan puhdasrotuisilla. Hyvin usein ensimmäistä kertaa poikivalle emolle joudutaan tekemään keisarileikkaus. Kaksoislihaksisuus periytyy risteytysjälkeläisiin.
Liha.
Kaksoislihaksikkuuden aiheuttaa poikkeama myostatiinihormonin tuotantoon vaikuttavassa geenissä. Muuntunut myostatiini ei kykene normaalilla tavalla rajoittamaan lihaskasvua. Mutaatio säilytetään rodussa linjajalostuksella. Se häiritsee myös rasvan varastoitumista, mistä johtuen rodun liha on erittäin vähärasvaista.
Eurooppalaisten kokkien järjestö Euro-Toques ilmoitti vuonna 1998 boikotoivansa rodun lihaa gastronomisesti turhana tuotteena. 
Levinneisyys.
Belgiansinistä kasvatetaan ympäri maailmaa muun muassa Euroopassa, Brasiliassa, Yhdysvalloissa, Kanadassa ja Uudessa-Seelannissa. Suomessa rotua käytetään risteytyskäyttöön, mutta puhdasrotuisia eläimiä Suomessa ei ole. Rodun eläimiä ja alkioita ei ole tuotu Suomeen. Suomen Eläinlääkäriliitto, MTK ja monet muut järjestöt ovat ottaneet kielteisen kannan rodun kasvattamisesta Suomessa. Rodun lihaa myydään Suomessakin, ja sitä tuodaan Suomeen paljon Brasiliasta ja jonkin verran EU:n alueelta, mutta rodun nimeä ei mainita lihaa myytäessä.
Elektroninen tiedustelu ja valvonta

Elektroninen tiedustelu ja valvonta, ( (ES), aiemmin myös "Electronic Support Measures" (ESM)) on elektronisen sodankäynnin osa-alue. Siitä käytetään kasvavasti myös termiä "elektroninen tuki".
Elektroninen tiedustelu ja valvonta etsii, havaitsee, tunnistaa, esittää ja seuraa taistelukentän elektronisia kohteita. Se voi kohdistua lähinnä vain lähettimiin. Hajasäteilyn osalta kohteina voivat olla myös vastaanottimet.
Elektronisen tiedustelun ja valvonnan tuloksia käytetään mm:
SIGINT, (strateginen) rauhan aikainen signaalitiedustelu luo koko elson pohjan ja erotetaan yleensä elektronisesta tiedustelusta ja valvonnasta, joka on enemmän sodan ajan operatiivista ja taktista toimintaa.
Romulus ja Remus

Romulus ja hänen kaksosveljensä Remus olivat roomalaisen mytologian mukaan Rooman kaupungin perustajat. He olivat sodanjumala Marsin ja papitar Rhea Silvian poikia. Romulusta pidetään myös Rooman ensimmäisenä kuninkaana. Veljekset perustivat Rooman tarun mukaan 21. huhtikuuta 753 eaa. He riitautuivat kaupunkinsa perustamisesta, ja Romulus surmasi Remuksen.
Rooman perustamistarina.
Tarun mukaan Romulus ja Remus olivat troijalaisen Aineiaan ja edelleen Alba Longan latinalaisten kuninkaan Numitorin jälkeläisiä. Kuningas Numitorin oli syössyt valtaistuimelta hänen julma veljensä Amulius, kun Numitorin tytär Rhea Silvia oli synnyttämässä. Rhea Silvia oli Vestan neitsyt, jonka sodanjumala Mars oli tehnyt raskaaksi, niinpä kaksospojat olivat puolittain jumalia. Uusi kuningas Amulius määräsi pojat hukutettavaksi. Palvelijatar pani pojat koriin ja laski Tiberjoen vietäväksi. Naarassusi löysi heidät Palatiumkukkulan juurella sijainneesta kosteikosta ja ruokki heitä luolassaan. Sen jälkeen paimen Faustulus ja hänen vaimonsa Acca Larentia ottivat heidät huostaansa. Kun kaksoset olivat riittävän vanhoja, he saivat selville alkuperänsä ja palauttivat tukijajoukkojensa avulla Alba Longan valtaistuimen Numitorille.
Romulus ja Remus jättivät Alba Longan perustaakseen oman kaupungin paikalle, josta heidät oli löydetty. He valitsivat kumpikin oman paikkansa ja pyrkivät selvittämään enteiden avulla, kumpi oli parempi. Romulus vei voiton ja julistautui kaupungin perustajaksi. Hän kynti kaupunkinsa ympäri vaon, kuten etruskien tapana oli. Kun Remus hyppäsi pilkallisesti vaon yli, Romulus surmasi veljensä. Romuluksen nimestä juontuu Rooman nimi. Hän hallitsi legendan mukaan Rooman kuninkaana 38 vuoden ajan.
Karja

Karjalla tarkoitetaan lähinnä elintarviketuotantoon tarkoitettuja kotieläimiä, ennen muuta nautakarjaa, mutta myös esimerkiksi porokarja on käsitteenä yleisesti käytetty, ja karjatalouden piiriin luetaan yleensä myös esimerkiksi siat, vuohet ja lampaat. Kotieläiminä pidettävät linnut, kuten kukot, kanat, kalkkunat ja ankat ovat siipikarjaa. Leikkimielisesti metsästyksen yhteydessä saatetaan puhua esimerkiksi myös hirvikarjasta. 
Koirat ja kissat, samoin kuin hevoset, lasketaan tavallisesti karja-käsitteen ulkopuolelle, vaikka niitä yleisesti onkin pidetty maaseudun hyötyeläiminä.
Suomessa pienviljelijöiden karjatalous on muodostanut erittäin tärkeän maidon ja lihan, ja sitä myötä proteiinien, eläinrasvan ja laktoosin lähteen. 1960-luvulta lähtien pienviljely alkoi vähetä ja 1990-luvulle tultaessa suurin osa oli lopettanut.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2006

Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 2006 Ruotsin Göteborgissa Ullevin stadionilla 6.–13. elokuuta 2006. Järjestyksessä kyseessä olivat 19. EM-kilpailut, edelliset järjestettiin Saksan Münchenissä vuonna 2002. Göteborg valittiin isäntäkaupungiksi 6. lokakuuta 2001 Euroopan yleisurheiluliiton EAA:n kongressissa. Vastaehdokkaana oli Espanjan Barcelona. Alankomaiden Amsterdam oli luopunut kilvasta jo ennen äänestystä.
Vuoden 2006 kilpailujen virallinen tunnussävelmä oli vuoden 2005 Eurovision laulukilpailun voittaneen Helena Paparizoun ”To All The Heroes”.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1971

Vuoden 1971 yleisurheilun EM-kisat pidettiin Helsingin Olympiastadionilla 10.–15. elokuuta. Kilpailuihin osallistui 29 maata ja 857 urheilijaa. Kisat avasi presidentti Urho Kekkonen ja niitä seurasi 197 041 maksanutta katsojaa. 
Suomi ja Helsinki olivat olleet isäntäehdokkaina jo vuosille 1966 ja 1969, mutta IAAF:n Euroopan komitea - sittemmin Euroopan yleisurheiluliiton hallitus - hyväksyi Helsingin järjestäjäksi vuoden 1971 kisoille. Silloinen SUL:n puheenjohtaja Jukka Uunila kutsui järjestelytoimikunnan koolle 16. marraskuuta 1967. Sen puheenjohtajaksi valittiin Jukka Lehtinen ja pääsihteeriksi Armas Valste, jonka tilalle tuli syksyllä 1969 liiton toimitusjohtaja Jorma Varis sekä tiedotuspäälliköksi Pentti Vuorio. Kisajärjestelyihin osallistuivat SUL:n lisäksi TUL, SFI, TUK, Stadion-säätiö ja Helsingin kaupunki. 
Muita merkittäviä uudistuksia aiempiin nähden ja erityisesti vuoden 1952 kesäolympialaisiin oli stadionin hiilimurskaradan muuttuminen tartaniksi kesällä 1971, optiset mittalaitteet, väri TV-lähetykset, sähköinen ajanotto ja tietokonepohjainen tulospalvelu.
Diskreetti matematiikka

Diskreetti matematiikka on matematiikan osa-alue, joka keskittyy diskreettien ("epäjatkuvien") rakenteiden tutkimiseen. Suurin osa tutkimuksesta keskittyy numeroituviin joukkoihin, kuten luonnollisten lukujen joukkoon.
Diskreetin matematiikan tutkimuksen suosio on viime aikoina noussut sen tietoteknisten sovellutuksien vuoksi. Diskreetin matematiikan merkintäjärjestelmää on saatu sovellutettua tietokonealgoritmien ja ohjelmointikielien tutkimukseen.
Diskreetin matematiikan osa- ja sovellusalueita:
Roger Avary

Roger Roberts Avary (s. 23. elokuuta 1965) on kanadalaissyntyinen elokuvakäsikirjoittaja, -tuottaja ja -ohjaaja.
Avary syntyi kaivosinsinöörin poikana Flin Flonissa, Kanadassa, mutta varttui Arizonassa, Yhdysvalloissa. Hän opiskeli Art Center College of Designissa Kalifornian Pasadenassa.
Avary muutti 1980-luvulla Manhattan Beachille, Kaliforniaan. Vuosikymmenen puolivälistä hän työskenteli samassa videovuokraamossa Quentin Tarantinon kanssa.
Hän kirjoitti Tarantinon esikoiselokuvaan "Reservoir Dogs" (1992) taustalla kuuluvat radiodialogit. Hän kirjoitti myös alkuperäisen 80-sivuisen käsikirjoituksen elokuvaan "True Romance" (1993) (nimellä "The Open Road"), joskaan häntä ei mainita lopputeksteissä käsikirjoittajana. Lisäksi hän kirjoitti Quentin Tarantinon kanssa Oscar-palkitun alkuperäiskäsikirjoituksen elokuvaan "Pulp Fiction – tarinoita väkivallasta" (1994). Tarantino puolestaan tuotti Avaryn esikoisohjauksen "Killing Zoe" (1994).
Tämän jälkeen Avary siirtyi televisiotuotantoon, tuottaen kaksi hylättyä pilottijaksoa. Paluu elokuviin tapahtui vuonna 2002 Bret Easton Ellisin romaanin elokuvasovituksella "Fuck the Rules" ("The Rules of Attraction"), jossa hän oli tuottajana ja ohjaajana.
Avaryn ohjaama henkilöauto osui tammikuussa 2008 puhelinpylvääseen, minkä seurauksena hänen kyydissään ollut mies sai surmansa. Saman vuoden joulukuussa Avary vastasi oikeudessa syytteeseen kuolemantuottamuksesta ja rattijuopumuksesta. Ensin hän kiisti syytteet, mutta tunnusti myöhemmin. Avery tuomittiin vankilaan, josta hän vapautui vuonna 2010.
Kangasalan Melojat

Kangasalan Melojat (lyhenne "KaMe") on vuonna 1946 perustettu kangasalalainen melontaseura. Seura pyrkii edistämään melonta- ja soutu-urheilua, sekä muita vesiurheilun muotoja. Suurin edustus seuralla on rata-, maraton- ja retkimelonnassa. 
Ratamelontaa seurassa on harjoitettu jo 1940 luvun lopusta alkaen. Kansainvälisillä vesillä edustajia on ollut aina MM- ja Olympia tasolla saakka. 
Kangasalan melojia ovat edustaneet ratamelonnassa mm. seuraavat entiset huippu urheilijat; Anne Rikala , Kalle Mikkonen, Mika Hokajärvi, Niklas Vettanen, Sara Mihalik ja Jeremy Hakala. 
Seuran nykyisiä lupaavia urheilijoita ovat mm. Niko Keskinen, Anna Haikara ja Cecilia Hirvelä, jotka kuuluvat Suomen Melonta ja soutuliiton maajoukkueeseen 
Seurassa on pelattu myös kanoottipooloa vuodesta 1987 aina vuoteen 2005 asti. Seuran poolo joukkue nousi SM sarjaan 1988, ja voitti ensimmäisen miesten Suomen mestaruuden 1992. Sekä mies-, nais- ja juniorijoukkue voittivat useita SM-mitaleita, ja moni seuran pelaaja kuului Suomen kanoottipoolo maajoukkueeseen.
Kangasalan Sanomat

Kangasalan Sanomat (KS) on Kangasalla kerran viikossa ilmestyvä paikallislehti. Sen levikki oli 7 000 vuonna 2014. "Kangasalan Sanomien" ensimmäinen numero ilmestyi joulukuussa 1918. Lehteä julkaisee Kangasalan Sanomalehti-Osakeyhtiö.
Kangasalan lepokoti

Kangasalan lepokoti on 1910 perustettu lomailupaikka Kangasalla. Lepokoti sijaitsee lähellä keskustaa Ukkijärven rannalla. Lepokoti toimii museona, sitä voi vuokrata tilaisuuksien pitopaikaksi tai työtilaksi, siellä voi yöpyä ja Kangasalan Kädentaitajat pitävät siellä myyntinäyttelyään.
Lepokodissa on noin 30 huonetta ja suuri keittiö. Lepokodin pihapiirissä on myös saunarakennus, jossa on takkahuone ja keittiö. Lepokodilla on kesäteatterinäyttämö, jolla on ollut näytöksiä vuodesta 2016.
Historiaa.
Toiminta täysihoitolana.
Vuonna 1910 perustettiin Kangasalan Lepo- ja Matkailijakoti Osakeyhtiö täysihoitotoiminnan ammattilaistamiseksi Kangasalla. Lepokodin rakennuksen paikalle siirretty runko on Kangasalta Suomen ensimmäisen kansanopiston päärakennuksesta, joka oli tehty 1890-luvun alkupuolella. Lepokodin rakennuksen suunnitteli Heikki Tiitola. Aluksi talon hoitajana toimi Ida Isaksson Tampereelta. 1912 Lepokodin isäntäpariksi tuli Hans ja Gustava Adler. 1921 osakeyhtiö purkautui ja Adlerit saivat talon omistukseensa. Tontti oli vuokralla läheiseltä Sorolan kartanolta. Myöhemmin toimintaa hoitivat Adlerien kolme tytärtä: Martta Aarnikotka, Olga Adler-Tyrkkö ja Kyllikki Kärkkäinen. Täysihoitolassa vieraili monia kuuluisia muusikkoja, kuvataiteilijoita, kirjailijoita, näyttelijöitä ja tiedemiehiä. Lepokodissa on lomaillut ja työskennellyt muun muassa Jean Sibelius, Tauno Palo, Juice Leskinen, Eeva-Liisa Manner ja Pentti Saarikoski. Kirjailija Jalmari Finne asui Kangasalla, lähinnä Lepokodilla, 11 viimeistä vuottaan. "Finnen huone" on yksi Lepokodin nähtävyyksistä.
Säätiön perustaminen ja entisöinti.
Vuonna 1986 täysihoitolan toiminta loppui, ja lepokoti toimi tämän jälkeen yksityiskotina. Täysihoitolatoiminnan hiivuttua rakennus aiottiin välillä jopa purkaa. 1996 perustettiin Kangasalan Lepokoti-Säätiö, jonka tehtävänä on irtaimiston säilyttäminen osittain museoituna ja eheänä kokonaisuutena. Lepokotia voidaan käyttää opastettuna matkailukohteena ja se voi tarjota työskentely- ja toimintatiloja kulttuurin eri tahoille.
Säätiö on ylläpitänyt ja kunnostanut rakennusta. Tampereen ammatillinen aikuiskoulutuskeskus teki kunnostus- ja entisöintityöt kurssimuotoisesti vuosina 1996–2000. Työtä suunnittelemassa sekä työn toteuttamista valvomassa ja ohjaamassa on ollut arkkitehti Riitta Kuronen. Tarmo Marjamäki on konsultoinut, tehnyt kunnostustöiden tekniset kunnostusohjeet ja valvonut töitä.
Lepokodin vesikatto korjattiin vuonna 1993. Kunnostuksen suunnitteluvaihe kesti vuoteen 1996. Entisöintityö aloitettiin Lepokodin huonokuntoisesta saunarakennuksesta. Saunan sisällä tehtiin suuria purku- ja muutostöitä. Lepokodin lasiveranta rakennettiin lähes kokonaan uusiksi. Lepokodin huoneet ja aulatilat sekä kalusteet kunnostettiin ja entisöitiin.
Fonologia

Fonologia eli äänneoppi (klassisen kreikan sanoista φωνή /pʰoːnéː/ 'ääni' ja λόγος /lógos/ 'puhe; järki'), etenkin amerikkalaisessa käytännössä myös fonemiikka, on kielitieteen osa-alue, joka liittyy luonnollisen kielen rakennetutkimukseen. Kun ääntöopissa tutkitaan ihmisen kykyä tuottaa kaikenlaisia äänteitä puhe-elimillään ja puhetta konkreettisella tasolla, fonologia käsittelee sitä, miten äänne-eroja hyödynnetään eri kielijärjestelmissä merkitysten erottamiseen. Fonetiikka (ääntöoppi) ja fonologia (äänneoppi) ovat kuitenkin kiinteässä yhteydessä toisiinsa, mutta niiden näkökulmat ovat erilaiset: fonetiikan näkökulma on universaali eli kaikkia kieliä koskeva, kun taas fonologia on kieli(järjestelmä)kohtaista.
Käsitteistöä.
Foneemianalyysin avulla saadaan selville kielen foneemiparadigma, foneemit jotka kuuluvat kielen foneemistoon eli funktionaalisten äänteiden varastoon. Foneemi on abstraktinen yksikkö, joka voi toteutua äänteellisesti ja jolla on kielessä distinktiivinen eli merkitystä erottava funktio. Äänne eli fooni on kielikohtaisen foneemin universaalifoneettinen vastine, joka toteutuu konkreettisessa ja ainutlaatuisessa äännöksessä. Foneemin distinktiivinen funktio selviää minimiparitestin avulla, jossa pyritään selvittämään, ovatko vertailtavat äänteet allofoneja vai itsenäisiä foneemeja: [ɑpu] : [ɑsu], [puu] : [kuu], [pussi] : [bussi] ja niin edelleen. Joskus foneemi realistuu useana eri äänteenä, joilla ei kuitenkaan ole toisiinsa nähden merkitystä erottavaa tehtävää kuvattavassa kielisysteemissä. Tällöin puhutaan foneemin allofoneista. Esimerkiksi saksassa foneemi /r/ voidaan lausua joko apikaalisena (kielenkärjellä; kuten suomessa) [r] tai takaisena uvulaarisena ”kurkkuärränä” [ʀ] merkityksen muuttumatta. 
Muita käsitteitä:
Merkitseminen.
Foneemit on tapana kirjoittaa vinoviivojen väliin, kun taas äänteet kirjoitetaan hakasulkeiden väliin. Siinä, missä äänteille on olemassa yhteisesti sovittuja merkkijärjestelmiä, voi kielen foneemeja periaatteessa merkitä millä tahansa merkeillä.
Vääksyn kartano

Vääksyn kartano () on 1500-luvulla perustettu Kangasalla Huutijärven kylässä ja Vääksyn kaupunginosassa sijaitseva kartano. 
Historiaa.
Vääksyssä sijainneesta rälssitilasta tuli kuninkaankartano 1560-luvulla, kun eräs Suomen vauraimmista aatelismiehistä Jöns Västgöte ja hänen vaimonsa Kerstin Pedersdotter (Jägerhorn af Spurila), joka oli saanut kylän Vääksystä huomenlahjakseen ensimmäiseltä mieheltään, lahjoittivat kartanon kruunulle 22. marraskuuta 1555, pidättäen elinikäisen hallintaoikeuden. Jöns Västgöten kuoltua syksyllä 1561, Juhana III lahjoitti kartanon edelleen rakastajattarelleen Kaarina Hannuntyttärelle vuonna 1564, ja sai hallintaoikeuden Kerstin Pedersdotterin kuoltua 1566.
Vuosina 1899–1908 kartanossa toimi puutarhakoulu. Talvisodan aikana kartanossa toimi 10. sotasairaalan Vääksyn toipilaskoti, jossa oli 60 paikkaa. Vääksyn kartanon alueelle on perustettu 1900-luvun alun rappioitumisen jälkeen kauppapuutarhat, ratsastuskeskus ja muuta yritystoimintaa.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1986

Vuoden 1986 yleisurheilun EM-kilpailut pidettiin Stuttgartissa, Saksan liittotasavallassa 26.–31. elokuuta. Kilpailuihin otti osaa 31 maata ja 1 042 urheilijaa. Kilpailut avasi Saksan liittopresidentti Richard von Weizsäcker.
Tulokset.
Naiset.
200 m.
Heike Drechslerin voittoaika 21,71 sivusi maailmanennätystä.
Keihäänheitto.
Fatima Whitbread heitti karsintakilpailussa maailmanennätyksen 77,44.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1990

Vuoden 1990 yleisurheilun EM-kisat ehdittiin pitää Splitissä, Jugoslaviassa 27. elokuuta – 1. syyskuuta vähän ennen liittovaltion hajoamista. Kilpailuihin otti osaa 33 maata ja 951 urheilijaa. Kilpailut avasi vuonna 1991 itsenäistyneen Kroatian tasavallan presidentti Franjo Tuđman.
Tulokset.
Miehet.
Pituushyppy.
Kolmanneksi hypännyt Jugoslavian Borut Bilač jäi kiinni dopingtestissä ja häneltä otettiin pronssimitali pois. Alankomaiden Frans Maas, joka kilpailussa hyppäsi tuloksen 800, nostettiin pronssimitalille. Asiaan liittyneiden epäselvyyksien vuoksi Bilač palautettiin kuitenkin myöhemmin pronssille.
Kuulantyöntö.
Neuvostoliiton Vjatšeslav Lyho jäi kiinni dopingtestissä ja menetti pronssimitalinsa.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 1994

Vuoden 1994 yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut pidettiin Suomessa Helsingin Olympiastadionilla 7.–14. elokuuta 1994. 16. Euroopan yleisurheiluliiton EAA:n yleisurheilun maanosakohtaiset mestaruuskilpailut käytiin helteisen sään vallitessa. Kisat myönnettiin Helsingille vuonna 1989, josta alkoi viisivuotinen järjestelyjakso. Järjestelytoimikuntaa johti Tapani Ilkka ja pääsihteerinä toimi Jouko Purontakanen. Tiedostustoimintaa johti Matti Salmenkylä. Markkinointipäällikkönä toimi Mikko Vanni. Kisoihin osallistui 623 mies- ja 490 naisurheilijaa. Pääsylippuja myytiin yli 212 000. 
Avajaisissa aihetta hämmästelyyn aiheutti oopperatähti Karita Mattila, joka työnsi näkymätöntä kuulaa, ja oululainen Mieskuoro Huutajat esiintyi omaperäisellä tavallaan.
Suomalaisten voittamat mitalit.
Sari Essayah voitti kultaa naisten 10 kilometrin kävelyssä ja Seppo Räty hopeaa miesten keihäänheitossa.
Yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2002

Vuoden 2002 yleisurheilun EM-kisat pidettiin Münchenissä, Saksassa 6.–11. elokuuta. Kisoihin osallistui 47 maata ja noin 1 300 urheilijaa. Menestynein maa oli seitsemän kultaa ja yhteensä 24 mitalia voittanut Venäjä.
"Päivitetty 28.6.2006 Dwain Chambersin tulosten hylkäysten jälkeen"
Cholula

Cholula (nahuatliksi "Cholōllān") oli muinaisessa Meksikossa sijainnut intiaanien rakentama kaupunki, jota asteekit pitivät pyhänä paikkana. Nykyisin se on osa Pueblan suurkaupunkialuetta. Siellä on suuri porraspyramidi ja lukuisia muita temppeleitä, joiden päälle espanjalaiset valloittajat rakensivat kirkkoja. 
Espanjalaisten saapuessa Cholulassa oli 30 000–50 000 asukasta ja 365 temppeliä. Cholulan keskus on Zócalo.
Historia.
Cholulan alueella on asuttu jo tuhansia vuosia. Kiinteä kylä syntyi ehkä joskus vuoden 2000 eaa. tienoilla niin kuin monet muutkin Mesoamerikan kylät. Kaupunki alkoi kehittyä viimeistään 200 eaa.
Cholula kasvoi suureksi 600–700 jaa. Noin 750 jaa. kaupungin valtasi Olmeca-Xicalanca-heimo, ja kaupunki kasvoi nopeasti mutta jäi Caxcatlan varjoon. Vuonna 1292 kaupungin valtasivat tolteekit ja chichimeekit, ja vuonna 1359 läheinen kuningaskunta Huexotzingo valtasi sen. Asteekkiaikoina Cholula oli maan toiseksi suurin kaupunki ja pyhä keskus. 
Cholula vältti ainakin osittain klassisen kauden lopulla tapahtuneen ryöstämisen ja polttamisen, joka kohtasi monia alueen kaupunkeja. Kun espanjalaiset konkistadorit saapuivat vuonna 1519 Cholulaan Hernán Cortésin johtamina, he surmasivat 3 000 intiaania, ryöstivät kaupungin temppelit ja polttivat sen.
Pyramidi.
Cholula tunnetaan nykyisellä Zona Arquelogicalla sijaitsevasta pyramidistaan. Se on rakennettu useita kertoja, ja se on hautautunut tulivuorenpurkauksessa. Pyramidi on noin 66 metriä korkea, sen pohjan ala on noin 450 × 450 metriä, ja sen tilavuus on noin 4,45 miljoonaa kuutiometriä. Se oli suurin esikolumbiaaninen pyramidi ja "Guinnessin ennätysten kirjan" mukaan suurin rakennettu historiallinen monumentti. Nykyisin pyramidi on pääosin maa-ainesten peitossa. Pyramidin sisällä on useita kilometrejä käytäviä, joiden avulla on selvitetty pyramidin rakennetta. Osa tunneleista on avoimena yleisölle. Pyramidin päällä on Santuario de Nuestra Señora de Los Remedios -kirkko.
Chichimeekit

Chichimeekit (kikimeekit) olivat asteekkien valtakaudella Pohjois-Meksikon tienoilla elänyt, kiertelevä nomadimainen nahua-sukuinen metsästäjä-keräilijäkansa.
Chichimeekeiksi kutsutaan ihmisiä, jotka saapuivat ajoittain aaltoina pohjoisesta Meksikon laaksoon, jossa oli merkittävä kulttuurikeskittymä. He lienevät lähteneet liikkeelle kuivuuden takia. Ensimmäinen chichimeekkien aalto saattaa liittyä Coyotlatelcon keramiikan leviämiseen Meksikon keskiylängöllä noin 600–650 jaa. alkaen. Tämä keramiikka muistuttaa ehkä klassisen ajan Jaliscon, Zacatecasin, Bajian, Guanajuaton ja Queretaron keramiikkaa. Nämä alueet ovat Meksikon laaksosta luoteeseen. Tämä keramiikka kesti vuoteen 950 jaa. asti.
Espanjalaisten valloittajien aikaan chichimeekkiheimoja olivat Pames, Guachichiles, Guamari ja Zacatecos La Gran Chichimecassa nykyisten Jaliscon, Aguascalientesin, Nayaritin, Guanajuaton ja Zacatecasin alueella. Nahuatlin sana "Chīchīmēcah" tarkoittaa Chichimanin eli maidon maan asukkaita, joskus väitetään että "chichi" tarkoittaa koiraa, mutta i:t ovat chichimeekeistä käytetyssä nimessä pitkiä, koiraa tarkoittavassa sanassa lyhyitä. Chichimeekki-nimityksellä oli asteekien kielessä sekä positiivinen ylhäistä villiä tarkoittava merkitys, että negatiivinen barbaaria tarkoittava sävy.
Asteekkien perimätiedon mukaan chichimeekit kukistivat tolteekkien valtakunnan ryöstäen sen pääkaupungin Tulan. Chichimeekkien imperiumi oli huipussaan 1200–1250, ja sen keskus oli Tenayuca. Heidän valtansa Meksikon laaksossa kesti Azlapotzalcon tepaneekkien nousuun asti eli noin 950–1300 jaa. Asteekit kutsuivat chichimeekeiksi alueen paimentolaisia. Teo-chichimeekit olivat alkuperäinen liikkuva metsästäjä-keräilijäjoukko, joka asui luolissa, mutta myöhemmin tamimet asettuivat paikoilleen viljelemään maata ja asumaan ruohotaloissa.
Kikimeekkijohtaja Xolotl ("hirviö") kukisti tolteekkivaltakunnan vallaten Tulan noin 1200 ja perustaen Tenayucan pääkaupungikseen. Noin 1246 chichimeekit kukistivat Culhua-tolteekkiliiton ja valtasivat Tlaxcalan, Huexatzincon, Totomihuacanin ja Cuauhtichanin. Tolteekit olivat tällöin chichimeekkien kanssa liitossa.
Meksikonlaaksoa hallitsevat chichimeekit rakensivat Tenayucan pyramidin 1304. Sitten chichimeekit valtasivat Texcocon, mutta tepaneekit kuninkaansa Tezozomocin johdolla ja Acolhua ajoivat heidät pois sieltä 1337. Acolhua oli pieni nahuatlia puhuva ryhmä, joka saapui Meksikonlaaksoon noin 1168–1260.