tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
FS Dupetit-Thouars (1874)

Dupetit-Thouars oli Ranskan laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu puurunkoinen Infernet-luokan korvetti.
Valmistus.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 27. maaliskuuta 1867. Alus laskettiin vesille 27. elokuuta 1874 ja se otettiin palvelukseen 28. syyskuuta 1875.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 26. huhtikuuta 1897.
FS Infernet (1869)

Infernet oli Ranskan laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu puurunkoinen Infernet-luokan korvetti.
Valmistus.
Alus tilattiin Brestin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin vuonna 1866. Alus laskettiin vesille vuonna 1869 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1871.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1891.
FS La Clochèterie (1872)

La Clochèterie oli Ranskan laivaston vuonna 1872 vesillelaskettu puurunkoinen Infernet-luokan korvetti.
Valmistus.
Alus tilattiin Cherbourgin laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 1. huhtikuuta 1868. Alus laskettiin vesille 20. elokuuta 1872 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1874.
Palvelus.
Alus poistettiin alusluettelosta 26. huhtikuuta 1899.
Korpiluppo

Korpiluppo ("Alectoria sarmentosa") on viherluppojen sukuun kuuluva laji. Tämä jäkälälaji on noin 20–50 cm pitkä. Se on riippuva ja siinä on paljon haaroja. Yleisväri vaihtelee vihreästä keltaiseen, mutta haarojen kärjet ovat mustia. Korpiluppoa tavataan Euroopassa, Afrikassa ja Pohjois-Amerikassa. Se kasvaa maassa tai puiden oksilla ja sitä esiintyy vanhoissa kuusimetsissä ja tuntureilla.
Korpilupon jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy usniinihappoa (C18H16O7) ja tavallisesti alektoronihappoa (C28H32O9), joskus skvamaattihappoa (C19H18O9) (muualla myös tamnolihappoa (C19H16O11) ja barbatiinihappoa (C19H20O7)).
Brittiläinen Togomaa

Brittiläinen Togomaa (), virallisesti Togomaan huoltohallintoalue (), oli Ison-Britannian hallinnassa ollut Kansainliiton mandaattialue Länsi-Afrikassa. Brittiläinen Togomaa muodostettiin osasta Saksalta valloitettua Togomaata vuonna 1916. Toisen maailmansodan jälkeen alue siirtyi Yhdistyneiden kansakuntien (YK) huolto­hallinnon alaiseksi alueeksi vuosiksi 1946–1957. Togomaa liitettiin Ghana Independence Actin tuloksena osaksi Ghanaa vuonna 1957. Brittiläisen Togomaan pääkaupunki oli Ho.
Partanaava

Partanaava ("Usnea barbata") on naavojen sukuun kuuluva laji. Se on noin 50 cm pitkä tai lyhyempi. Se on riippuva ja siinä on paksuudeltaan vaihtelevia haaroja, jotka ovat kuoppaisia. Jäkälää peittää ohut kuori. Partanaavaa tavataan Euraasian mantereella ja Pohjois-Amerikassa. Se kasvaa puiden oksilla ja sitä esiintyy tuoreissa vanhoissa metsissä. Laji on uhanalainen. Laji on myös monimuotoinen. Lajiin on taksonomisesti yhdistetty muun muassa aiemmin omana lajinaan pidetty kaukasiannaava ("Usnea caucasica").
Partanaavaa on kahta eri kemotyyppiä. Partanaavan jäkäläaineena eli sekundaarisena aineenvaihduntatuotteena esiintyy toisessa kemotyypissä usniinihappoa (C18H16O7) ja salasiinihappoa (C18H12O10) ja toisessa kemotyypissä pelkästään usniinihappoa. Salasiinihappoa sisältävä kemotyyppi on yleisempi.
Einar Flinckenberg

Johan Einar Flinckenberg (1. kesäkuuta 1884 Vaasa – 14. tammikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti. Vuosina 1909–1910 hän työskenteli arkkitehtina rakennushallituksessa ja vuosina 1910–1920 Helsingin kaupungin rakennuskonttorissa. Lisäksi Flinckenberg toimi lyhyen aikaa kaupunginarkkitehtina synnyinkaupungissaan Vaasassa. Hänellä oli myös oma toimisto yhdessä Karl Hård af Segerstadin kanssa.
Flinckenbergin tunnetuin työ on yhdessä Segerstadin kanssa Helsinkiin suunniteltu Hakaniemen kauppahalli, joka valmistui vuonna 1914. Lisäksi hän suunnitteli rakennuksia Kulosaaren huvilayhteisöön sekä useita monumentaalisia asuintaloja Helsinkiin. Niistä tunnetuin on Unioninkatu 45:ssä sijaitseva rakennus, joka valmistuessaan oli kaupungin suurin asuintalo.
1910-luvulla Flinckenberg suunnitteli Kulosaaren huvilayhteisöön talon myös omalle perheelleen; rakennus tuhoutui tulipalossa vuonna 2022.
Härmekaktukset

Härmekaktukset ("Myrtillocactus") on kaktuskasvien heimoon kuuluva keski- ja pohjoisamerikkalainen vähälajinen suku. Suvun tieteellinen nimi voitaisiin kääntää myrttikaktukseksi, ja se viittaa hedelmiin, jotka muistuttavat oikean myrtin ("Myrtus communis") hedelmiä. Kasvit avaavat kukkansa päivällä ja jatkavat kukkimista seuraavana yönä, jolloin ainakin joillakin lajeilla pölyttäjinä toimivat kiitäjäperhoset.
Tuntomerkit.
Härmekaktukset ovat puumaisia tai pensasmaisia, runsaasti haarovia ja pystyvartisia. Varsissa on uurteita, joiden reunoilla on piikikkäitä areoleja. Piikit ovat keski- ja reunapiikeiksi erilaistumattomia. Kukat sijaitsevat ryhmissä, ovat pieniä ja ratasmaisia. Heteitä on muutama (kaktuksilla yleensä runsaasti). Kukkapohjus muodostaa hyvin lyhyen maljan, joka on vähäkarvainen ja pienisuomuinen. Hedelmä on pieni, marjamainen ja makeanmakuinen.
Levinneisyys.
Härmekaktusten luontainen levinneisyysalue ulottuu Guatemalasta Meksikoon ja Kalifornian niemimaalle.
Lajit.
Härmekaktusten suvussa on neljä lajia.
Käyttö.
Härmekaktusten kukat ja marjamaiset, makeat hedelmät ovat syötäviä ja niitä käytetään ravinnoksi paikallisesti.
Lähteet.
Anderson E. F. 2001: The Cactus Family. - Timber Press. Portland, Oregon. 
Kasvien suomenkieliset nimet .
FS Flore (1869)

Flore oli Ranskan laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu 46-tykkisestä purjefregatista höyrykäyttöiseksi muutettu Artémise-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 26. heinäkuuta 1847. Alus laskettiin vesille vasta 27. helmikuuta 1869, vaikka se oli lähes valmis vesillelaskuun jo vuonna 1862. Alus otettiin palvelukseen 1870.
Ranskan vuoden 1858 laivasto-ohjelmaan sisällytettyjen muutostöiden aikana alus katkaistiin ja keskiosaan lisättiin osa. Alukselle asennettiin Rochefortissa valmistettu höyrykone, jonka höyry tuotettiin kahdella sylinterikattilalla.
Palvelus.
Aluksen aseistuksena oli vuoden 1883 Madagaskarin sotatoimien aikana tykkikannella kahdeksantoista 140 millimetrin ja perässä neljä samanlaista tykkiä. Aseistusta täydensivät kolme 100 millimetrin ja kahdeksan 37 millimetrin tykkiä. Alus palasi 19. syyskuuta Touloniin.
Kesäkuussa 1885 alus saattoi "L'Isereä", joka kuljetti vapaudenpatsasta New Yorkiin. "Flore" poistettiin alusluettelosta 18. lokakuuta 1886 ja romutettiin vuonna 1900 Brestissä.
Paroc Group

Paroc Group on suomalainen mineraalivillaeristeiden valmistaja. Parocin liiketoiminta jakaantuu kahteen divisioonaan: Rakennuseristeet ja Tekniset eristeet. Vuonna 2017 yrityksessä oli 1884 työntekijää, liikevaihto 411,3 miljoonaa euroa ja tulos ennen satunnaisia eriä 16,8 miljoonaa euroa. 
Parocin pääkonttori sijaitsee Helsingin Ruoholahdessa. Yrityksellä on tehtaita Suomessa, Ruotsissa, Venäjällä, Puolassa ja Liettuassa.
Parocin vt. toimitusjohtaja oli Anders Dahlblom 31.7.2011 asti, ja 1.8.2011 alkaen toimitusjohtajaksi tuli diplomi-insinööri Kari Lehtinen (s. 1967). Aiempia toimitusjohtajia ovat olleet Peder Biese vuodesta 1996 vuoden 2006 loppuun, ja hänen jälkeensä 1.1.2007 lähtien Väinö Tuomisalo. Anders Dahlblom nimitettiin Paroc Groupin toimitusjohtajaksi tammikuussa 2018. Jari Airola nimitettiin Paroc Groupin toimitusjohtajaksi lokakuussa 2020.
Omistajat.
Yritys oli vuoteen 1999 osa Partekia. Elokuussa 1999 IK Partners osti Parocin Partek Oyj Abp:lta. Se myytiin myöhemmin Banc of America Equity Partnersille helmikuussa 2003. Bank of American sijoitusrahasto myi Parocin arabisijoittajien yhtiölle Arcapitalle 2006. Paroc päätyi pankkien haltuun vuonna 2009, kun velkataakan aiheuttamat korkokulut painoivat tuloksen miinukselle, jolloin uudelleenjärjestelyjen seurauksena pankkien omistukseen tuli osakkeista 87,5 prosenttia (Paroc Groupin ja yhtiön työntekijöille loput 12,5 prosenttia). Vuonna 2015 Paroc Group myytiin 700 miljoonalla eurolla kansainväliselle pääomasijoitusyhtiö CVC Capital Partnersille. Lokakuussa 2017 yhdysvaltalainen Owens Corning ilmoitti ostavansa Paroc Groupin. Hankinta saatiin päätökseen helmikuussa 2018.
Maloniesterisynteesi

Maloniesterisynteesi on kemiallinen reaktio, jossa malonihapon diesteri eli dialkyylimalonaatti alkyloidaan, hydrolysoidaan ja dekarboksyloidaan ja tuotteena muodostuu substituoitu etikkahappo. Maloniesterisynteesi on yleisesti käytetty tapa erityisesti rengasrakenteisten karboksyylihappojen valmistamiseen.
Reagenssit ja mekanismi.
Muiden β-diestereiden tavoin malonaattiestereiden α-asemassa sijaitsevat protonit ovat muita estereitä happamampia ja helpommin emästen vastaanotettavissa. Malonaattiesterin deprotonointiin riittää alkoksidi, tyypillisimin käytettyjä ovat natriumetoksidi ja natriummetoksidi tai natriumhydridi. Malonihapon esterin deprotonoituessa muodostuu enolaatti-ioni, joka on nukleofiilinen ja voidaan alkyloida elektrofiilin kuten alkyylihalogenidin tai sulfonaatin avulla. Muodostunut alkyloitu malonaattiesteri hydrolysoituu ja dekarboksyloituu happamissa olosuhteissa.
Maloniesterisynteesissä muodostuu helposti dialkyloitu malonaattiesteri. Tätä voidaan käyttää myös hyödyksi, sillä intramolekulaarisen alkylaation seurauksena muodostuu rengasrakenteinen karboksyylihappo. Näin voidaan valmistaa yhdisteitä, joissa renkaan koko on 3–6 atomia.
Guillermo

Guillermo Fernández Hierro eli Guillermo (s. 23. toukokuuta 1993 Bilbao, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut Espanjan Primera Divisiónissa Athletic Bilbaon joukkueessa ja alemmilla sarjatasoilla useassa eri joukkueessa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Guillermo liittyi baskiseura Athletic Bilbaon nuorisoakatemiaan vuonna 2003. Seitsemän vuotta myöhemmin hänet nostettiin seuran reservijoukkueeseen, joka pelasi maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä.
Kausi 2013–2014 alkoi Guillermon osalta vauhdikkaasti, kun hän onnistui tekemään kuusi maalia kauden seitsemässä ensimmäisessä pelissä. Tämän jälkeen hän sai kutsun edustusjoukkueeseen päävalmentaja Ernesto Valverdeltä. 21. lokakuuta 2013 ottelussa Villarrealia vastaan hän oli jo vaihtopenkillä, mutta ei vielä tuolloin päässyt tekemään ensiesiintymistään. 9. marraskuuta 2013 hän pelasi vihdoin ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa kotistadionilla Levantea vastaan.
Ensimmäisen maalinsa edustusjoukkueessa Guillermo teki 23. helmikuuta 2014 vieraskentällä Real Betisiä vastaan.
Mikko Kuoppamäki

Mikko Kuoppamäki (17. lokakuuta 1944 – 4. heinäkuuta 2002) oli suomalainen rumpali, lyömäsoittaja ja tuottaja. Hän työskenteli paljon isoveljensä Jukka Kuoppamäen kanssa ja soitti esimerkiksi itserakentamaansa lyömäsoitinta, ”hyppykeppiä”. Hän soitti myös joillakin Vesa-Matti Loirin albumeilla, kuten "4+20" (1971) ja "Vesku Suomesta" (1972). Kuoppamäki oli tutustunut Loiriin nuoruudessaan Pohjois-Haagan yhteiskoulussa.
Soittamisen lisäksi Kuoppamäki vastasi monien albumien tuottamisesta sekä kansikuvien suunnittelusta. Hän toimi myös vuoden 1981 "Rokki Diggari" -elokuvan tuotantoryhmän jäsenenä.
Elämä.
Kuoppamäki lopetti koulunkäynnin niin pian kuin se oli mahdollista ja meni harjoittelijaksi Mainos-TV:n somistamoon. Myöhemmin hän perusti farkkufirman, joka hyvän alun jälkeen kaatui Kuoppamäen pitkäjänteisyyden puutteeseen. Farkkufirman jälkeen hän muun muassa maalasi ja pyöritti nahkafirmaa.
Mikon isoveli Jukka Kuoppamäki perusti vuonna 1968 oman yhtyeen, johon Mikko tuli rumpaliksi. Trubaduurikeikoilla Mikko säesti Jukkaa bongorummuilla.
Jukka Kuoppamäen oma levy-yhtiö Satsanga Records perustettiin keväällä 1973, ja Mikko suunnitteli kaikkien sen julkaisemien albumien kannet. Hän etsi kuvauspaikan, varasi kuvaajan, hankki rekvisiitan, puki taiteilijat ja toimitti materiaalin kirjapainoon.
Hyppykeppi.
Mikko oli usein mukana veljensä ulkomaan kilpailumatkoilla. Sopotin laulufestivaaleilla 1973 hän ja Jukka näkivät puolalaisen folk-tähden Maryla Rodowiczin taustayhtyeessä käytettävän omituista soitinta. Jukka halusi vastaavan myös heidän yhtyeeseen. Suomeen palattuaan Mikko haki rautakaupasta tukevan bambuseipään, musiikkikaupasta kiinalaiset puukellot ja kellarista vanhan hi-hatin lautaset, tangon ja jousen. Näistä osista hän rakensi instrumentin, joka sai nimekseen hyppykeppi. Se nähtiin vuoden lopulla television Syksyn sävel -kilpailussa, jonka Jukka Kuoppamäki voitti kappaleella ”Kultaa tai kunniaa”. Mikko soitti hyppykeppiä myös Jukan keikoilla.
Myöhemmät ajat.
1970-luvun puolivälissä Mikko Kuoppamäki asui puolisonsa Stina Nässlingin ja tyttärensä kanssa lyhyen aikaa Espanjassa ja perusti Suomeen palattuaan Majakka ja perävaunu -nimisen mainostoimiston yhdessä Kalevi Immosen kanssa. Vielä 1980-luvulla Mikko Kuoppamäki hoiti Jukan vuosina 1983 ja 1986 julkaistujen levyjen asioita. Vähitellen heidän tiensä kuitenkin erkanivat ja he tapasivat toisiaan enää satunnaisesti. Mikon elämää varjostivat henkilökohtaiset ongelmat, jotka pahenivat samalla vuosikymmenellä. Hän kuoli heinäkuussa 2002, 57-vuotiaana.
Kuoppamäki oli elämänsä aikana useampaan kertaan naimisissa. Hänelle syntyi kolme lasta; tyttäret Emilia ja Elisabeth sekä poika Janne.
Kuoppamäkeä on luonnehdittu musiikin monitoimimieheksi, jonka monet taiteilijat muistavat sympaattisena ja reiluna ihmisenä. Jukka Kuoppamäen mukaan Mikon panos taiteilijana ja tunnelman luojana Satsanga Recordsin menestykseen oli merkittävä. Jukan mielestä Mikko oli monitoimimies, joka hallitsi kaikki asiat.
Geoff Brabham

Geoffrey ”Geoff” Brabham (s. 20. maaliskuuta 1952 Sydney) on australialainen autourheilija. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 1993.
Geoff on Formula 1 -maailmanmestarin Jack Brabhamin vanhin poika. Brabhamin suvusta myös Geoffin veljet Gary ja David ovat kilpa-ajajia, mutta Geoff on veljeksistä ainoa, joka ei ole koskaan ajanut F1-luokassa. Geoffin oma poika Matthew on myös autourheilija.
Ura.
Geoff Brabham voitti vuonna 1975 Australian Formula 2 -sarjan mestaruuden. Vuonna 1979 hän voitti Formula Super Vee -sarjan mestaruuden. Tämän jälkeen hän on kilpaillut pääosin Amerikassa koko uransa aikana. Vuodesta 1982 Brabham kilpaili CART-sarjassa sijoittuen parhaimmillaan kolmesti sarjan loppupisteissä kahdeksanneksi. Vuonna 1988 Brabham siirtyi IMSA GT Championship -sarjaan ja voitti sarjan mestaruuden neljänä vuotena peräkkäin. Vuosina 1991-1994 Brabham ajoi Amerikan International Race of Champions -sarjassa. Vuonna 1995 hän siirtyi takaisin kotimaahansa Australiaan ja kilpaili Australian Touring Car -sarjassa sijoittuen sarjan toiseksi vuosina 1995 ja 1997. Vuonna 1999 ja 2001 Brabham kilpaili vielä Shell Championship Series eli V8 Supercars -sarjassa kunnes lopetti kilpa-autoilu-uransa.
Vuosina 1989-1990 Brabham osallistui myös perinteiseen Le Mansin 24 tunnin ajoon, jossa joutui molemmilla kerroilla keskeyttämään. Vuonna 1993 Brabham palasi uudestaan ja voitti Peugeot 905:llä koko kilpailun yhdessä Eric Hélaryn ja Christophe Bouchut'n kanssa.
Adrien Silva

Adrien Sébastien Perruchet Silva (s. 15. maaliskuuta 1989 Angoulême, Ranska) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa ranskalaisseura AS Monacoa lainalla Englannin Valioliigan Leicester Citystä ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Silva teki maaliskuussa 2007 ensimmäisen ammattilaissopimuksensa kasvattajaseuransa Sporting Clube de Portugalin kanssa, pituudeltaan viisivuotisen. Hänet nostettiin ensimmäisen kertaa edustusjoukkueeseen kaudeksi 2007–2008. Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Primeira Ligassa hän pelasi 17. elokuuta 2007 Académica Coimbraa vastaan. Hän voitti Portugalin cupin 2008.
Silva pelasi syyskaudella 2010 lainasopimuksella Maccabi Haifassa voittaen Israelin-mestaruuden. Vuoden 2011 alusta hän pelasi puolentoista vuoden ajan lainalla Académica de Coimbrassa, jossa voitti Portugalin cupin 2012. Hän voitti Portugalin cupin ja supercupin 2015. Hän pelasi Sportingissa elokuuhun 2017 mennessä kaikkiaan 169 Portugalin pääsarjaottelua, joissa teki 32 maalia. Mestarien liigassa hän teki 14 ottelussa kolme maalia.
Silva siirtyi Englannin Valioliigan Leicesteriin 25 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2017. Ensimmäisen puolentoista kauden aikana hän pelasi 14 valioliigaottelua ilman maaleja. Tammikuussa 2019 hän siirtyi puolentoista kauden mittaisella lainasopimuksella AS Monacoon, jossa ehti pelata 37 Ligue 1:n ottelua ennen kuin koronaviruspandemia keskeytti kauden 2019–2020.
Maajoukkueura.
Silva pelasi Portugalin 16-, 17-, 18-, 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Portugalin jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran maaottelussa Argentiinaa vastaan marraskuussa 2014. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan kesäkuussa 2015. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi Kroatiaa vastaan EM-kilpailujen 2016 ensimmäisellä pudotuspelikierroksella. Hän pelasi myös turnauksen loput kolme ottelua, kaikki avauskokoonpanossa, Portugalin voittaessa Euroopan-mestaruuden. MM-kilpailuissa 2018 hän käväisi kentällä Marokko-ottelussa ja oli avauksessa Portugalin otteluissa Irania ja Uruguayta vastaan.
Liitokorento

Liitokorento ("Epitheca bimaculata") on kiiltokorentoihin kuuluva väriltään keltamusta sudenkorento. Sillä on tapana pysyä pitkään lennossa ja laskeutua harvoin.
Ulkonäkö ja koko.
Liitokorento on ulkonäöltään lähemmin ruskohukankorennon kuin muiden liitokorentojen kaltainen. Korennolla on takaruumiissaan laaja keltainen kuviointi. Takaruumiin keskilinjalla on leveä tumma kaistale. Lajin takasiipien tyvillä on suuret kolmiomaiset tummat alueet. Siipisolmuissa puolestaan ei ole tummia täpliä, jotka ruskohukankorennolla on.
Liitokorennon takaruumis on 40–44 mm pitkä ja takasiipi 38–44 mm pitkä.
Elintavat.
Lajin lentoaika on toukokuun lopulta heinäkuun lopulle. Päälentoaika ajoittuu kesäkuun puolivälistä heinäkuun alkuun.
Liitokorento viettää tavallisesti pitkiä aikoja lennossa ja laskeutuu vain harvoin. Laji on erityisen kestävä ja nopea lentämään, ja saattaa vaeltaa veden päällä pitkälle rannasta. Kuitenkin lentotapojen vuoksi liitokorennon löytäminen on vaikeaa. Yleisimmin havaittavia yksilöitä ovat nuoret aikuiset, kun ne lentävät rinteillä ja muilla lämpimillä paikoilla.
Liitokorennon naaras voi munia kerralla yli 2 000 munaa nauhamaisina ketjuina.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Liitokorento on levinnyt pääosin Euraasian itäosiin. Keski-Euroopassa se esiintyy erittäin paikallisena, mutta Aasiassa levinneisyysalue jatkuu Sahalinille ja Japaniin. Suomessa liitokorentoa elää harvinaisena ja paikoittaisena maan eteläisimmissä osissa.
Liitokorennon yleisimpiä elinympäristöjä ovat järvet ja lammet, joilla on ruoikkoiset rannat ja paljon kasvillisuutta. Toisinaan lajia tavataan myös merenlahdilla ja soiden lammilla.
Aigiáleia

Aigiáleia ( eli Δήμος Αιγιαλείας, "Dímos Aigialeías") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 729,4 neliökilometriä ja väkiluku 49 872 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Aígio.
Aigiáleian kunta sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan pohjoisosassa Korintinlahden rannalla. Kunta syntyi, kun Aigeíra, Aígio, Akráta, Diakoptó, Erineós ja Sympoliteía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Aigiáleian kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Áktio-Vónitsa

Áktio-Vónitsa ( eli Δήμος Άκτιου-Βόνιτσας, "Dímos Áktiou-Vónitsas") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 662,9 neliökilometriä ja väkiluku 17 370 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Vónitsa.
Áktio-Vónitsan kunta sijaitsee Kreikan luoteisrannikolla, Joonianmeren ja Ambrakianlahden rannalla Lefkaksen saarta vastapäätä. Kuntaan kuuluvat saaret Ágios Nikólaos, Fortí, Kéfalos, Koukoumítsa ja Vagiá. Kunta syntyi, kun Anaktório, Medeón ja Pálairos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Áktio-Vónitsan kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Amfilochía

Amfilochía () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αμφιλοχίας, "Dímos Amfilochías"), joka sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 1 091,8 neliökilometriä ja väkiluku 17 056. Varsinaisen Amfilochían kaupungin väkiluku on 3 827 (vuonna 2011).
Amfilochían kaupunki sijaitsee Kreikan luoteisosassa Amvrakikóslahden rannalla. Antiikin aikana samalla paikalla sijaitsi Limnaian kaupunki. Ali pašša kunnostutti Limnaian linnoitteita 1800-luvun alussa ja perusti paikalle uuden kaupungin. Hän perusti sinne myös karavaaniseraljin (), josta tuli kaupungin nimi "Karvasarás" (Καρβασαράς).
Myöhemmin nykyinen kaupunki ja kunta ovat ottaneet nimensä suunnilleen kunnan alueen antiikin aikana käsittäneestä Amfilokhian alueesta. Nykyinen Amfilochían kunta muodostui, kun kunnat Amfilochía, Ínachos ja Menídi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan alue vastaa pääosin aikaisempaa Váltoksen provinssin aluetta, ja kunnan nimen muuttamisesta Váltoksen kunnaksi (Δήμος Βάλτου, "Dímos Váltou") on ollut kampanja (ainakin vielä vuonna 2014).
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amfilochían kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Andravída-Kyllíni

Andravída-Kyllíni ( eli Δήμος Ανδραβίδας-Κυλλήνης, "Dímos Andravídas-Kyllínis") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 354,1 neliökilometriä ja väkiluku 21 581 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Lechainá.
Andravída-Kyllínin kunta sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsipäässä. Kuntaan kuuluu myös saari Kafkalída. Kunnan luonnonnähtävyyksiin kuuluu Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuisto. Andravída-Kyllínin kunta syntyi, kun Andravída, Kástro-Kyllíni, Lechainá ja Vouprasía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Andravída-Kyllínin kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Andrítsaina-Kréstena

Andrítsaina-Kréstena ( eli Δήμος Ανδριτσαίνας-Κρεστένων, "Dímos Andritsaínas-Kresténon") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 419,2 neliökilometriä ja väkiluku 14 109 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Kréstena.
Andrítsaina-Kréstenan kunta syntyi, kun Alífeira, Andrítsaina ja Skilloúnta yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Andrítsaina-Kréstenan kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Archaía Olympía

Archaía Olympía () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αρχαίας Ολυμπίας, "Dímos Archaías Olympías"), joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 544,9 neliökilometriä ja väkiluku 13 409. Varsinaisen Archaía Olympían kylän väkiluku on 835 (vuonna 2011).
Archaía Olympían kylä sijaitsee Alfeiósjoen laaksossa noin 23 kilometriä alueyksikön pääkaupungista Pýrgoksesta itään. Kylä ja kunta, "Antiikin Olympia", on nimetty antiikin aikaisen Olympian mukaan. Olympian kisoista ja suuresta Zeuksen temppelistä tunnetun kohteen arkeologinen alue sijaitsee aivan kylän vieressä. Kylän muihin nähtävyyksiin kuuluvat Olympian arkeologinen museo, Olympian kaivausten historian museo sekä Olympian kisojen historian museo. Kylässä on paljon hotelleja ja muita turistipalveluita arkeologisella alueella vierailevia lukuisia turisteja varten. Kunnassa toimii Kansainvälinen olympia-akatemia (IOA).
Nykyinen Archaía Olympían kunta muodostui, kun Archaía Olympía, Folói, Lámpeia ja Lasióna yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Archaía Olympían kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Penangin kansainvälinen lentoasema

Penangin kansainvälinen lentoasema, aiemmalta nimeltään Bayan Lepasin kansainvälinen lentoasema sijaitsee Malesiassa, Penangin saaren kaakkoisosassa Bayan Lepasin kaupungissa. Lentoasema sijaitsee 14 km:n päässä Penangin maakunnan pääkaupungista George Townista. Lentoasema otettiin käyttöön vuonna 1935 ja se on yksi Malesian vanhimmista lentoasemista.
Penangin lentoasema on keskikokoinen lentoasema, josta on hyvät yhteyden eri puolille Kaakkois-Aasiaa ja se on Pohjois-Malesian päälentokenttä. Pohjoisesta päin saapuvista tai lähtevistä lentokoneista on hyvä näköala George Towniin, Butterworthiin ja Penangin saaren mantereeseen yhdistävälle Penangin sillalle. 
Vuonna 2018 lentoaseman kautta kulki 7 790 423 matkustajaa ja noin 73 000 lentokonetta. Penangin lentoasema on Malesian kolmanneksi vilkkain Kuala Lumpurin ja Kota Kinabalun kansainvälisen lentoaseman jälkeen. Rahtiliikenteen ja kansainvälisten matkustajien määrällä mitattuna lentoasema on Malesian toiseksi vilkkain Kuala Lumpurin kansainvälisen lentoaseman jälkeen.
Lentoasema on halpalentoyhtiöiden Firefly ja AirAsia tukikohta.
Palvelut.
Penangin lentoasemaa operoivan yhtiön, Malesian liikenneministeriön ja Aasian suurimman halpalentoyhtiön AirAsian välillä käydään keskusteluja Malesian kolmannen puhtaasti halpalentoyhtiöiden käyttöön tarkoitetun terminaalin perustamisesta. Jo lokakuussa 2008 Firefly yritti kiirehtiä halpalentoterminaalin rakentamista. Lehtitietojen mukaan suunnitelma etenee ja Penangin osavaltion hallitus on tehnyt varauksen 36 hehtaarin suuruiselle maa-alueelle. Vuonna 2009 Malesian valtion budjettiin varattiin lentoaseman kehittämiseen 250 miljoonaa ringgitiä (noin 60,5 miljoonaa euroa).
Dytikí Achaḯa

Dytikí Achaḯa ( eli Δήμος Δυτικής Αχαΐας, "Dímos Dytikís Achaḯas") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 572,2 neliökilometriä ja väkiluku 25 916 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Káto Achaḯa.
Dytikí Achaḯa, "Läntinen Akhaia", sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa Joonianmeren rannalla. Kunnan luonnonnähtävyyksiin kuuluu Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuisto. Dytikí Achaḯan kunta syntyi, kun Dými, Lárissos, Móvri ja Olenía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dytikí Achaḯan kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Erýmanthos (kunta)

Erýmanthos ( eli Δήμος Ερυμάνθου, "Dímos Erymánthou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 582,9 neliökilometriä ja väkiluku 8 877 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Chalandrítsa.
Erýmanthoksen kunta on saanut nimensä sen alueella sijaitsevasta Erýmanthosvuoresta. Kunta syntyi, kun Farrés, Kaléntzi, Leóntio ja Tritaía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Erýmanthoksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Ílida

Ílida ( eli Δήμος Ήλιδας, "Dímos Ílidas") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 401,9 neliökilometriä ja väkiluku 32 219 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Amaliáda.
Ílidan kunta syntyi, kun Amaliáda ja Pineía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Ílidan kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Kalávryta

Kalávryta () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Καλαβρύτων, "Dímos Kalavrýton"), joka sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 1 065,5 neliökilometriä ja väkiluku 11 045. Varsinaisen Kalávrytan kylän väkiluku on 1 674 (vuonna 2011).
Kalávrytan kylä sijaitsee linnuntietä noin 42 kilometriä kaakkoon Patraksesta.
Historia.
Antiikin aikana nykyisen Kalávrytan paikalla sijaitsi Kynaithan kaupunki. Keskiajalta kylässä on Kalávrytan linnan eli Orián linnan rauniot. Linnan kukkula saattoi olla antiikin aikaisen kaupungin akropolis. Kylän lähellä sijaitsevat myös Tremoulásin linnan rauniot.
Kalávrytan kunnan alueella sijaitsee historiallinen Agía Lávran luostari, jota pidetään yhtenä Kreikan vapaussodan aloittaneen kansannousun synnyinpaikoista vuonna 1821. Vuonna 1943 saksalaiset suorittivat kylässä Kalávrytan verilöylyksi kutsutun joukkosurman tappamalla kaikki yli 14-vuotiaat miehet.
Nykyinen Kalávrytan kunta muodostui, kun Kalávryta, Aroánia, Kleitoría (aiempi Lefkási) ja Paḯon yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Kalávrytan kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Mesolóngi

Mesolóngi (; ; joskus transl. "Messolonghi" tai "Missolonghi") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ιεράς Πόλης Μεσολογγίου, "Dímos Ierás Pólis Mesolongíou"), joka sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kaupunki on Aitolia-Akarnanian hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 674,13 neliökilometriä ja väkiluku 34 416. Varsinaisen Mesolóngin kaupungin väkiluku on 12 785 (vuonna 2011).
Maantiede.
Mesolóngin kaupunki sijaitsee keskisen Kreikan lounaisosassa Patraksenlahdesta erottuvien Mesolóngin laguunin ja Kleísovan laguunin rannalla. Ne ovat osa Mesolóngin–Aitolikón laguunien kokonaisuutta. Kuntaan kuuluvat sen edustalla sijaitsevat pienet saaret Ágios Sóstis, Kómma, Póros, Prokopánistos, Schoiniás, Tourlída ja Vasiládi.
Historia.
Kaupungista kreikaksi usein käytetty kunnianimi on "Mesolóngin pyhä kaupunki" (Ιερά Πόλη Μεσολογγίου, "Ierá Póli Mesolongíou"), ja vastaavasti kunnan virallinen nimi kuuluu suomeksi "Mesolóngin pyhän kaupungin kunta". Kaupunki ansaitsi kunnianimensä Kreikan vapaussodan aikana vuosina 1825–1826 kokemiensa kärsimysten kautta: tuolloin kaupunki kesti pitkään turkkilaisten ja egyptiläisten piiritystä, joka kuitenkin päättyi lähes koko kaupungin väestön joukkomurhaan. Kreikan hallitus myönsi kunnianimen vuonna 1937.
Nykyinen Mesolóngin pyhän kaupungin kunta syntyi, kun Mesolóngi, Aitolikó ja Oiniádes yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Nähtävyydet.
Mesolóngin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Xenokráteion arkeologinen museo.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Mesolóngin pyhän kaupungin kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Asterix Belgiassa

Asterix Belgiassa () on 24. "Asterix seikkailee" -albumi, joka julkaistiin vuonna 1979. Sen suomennos julkaistiin samana vuonna. Tarinan on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Albert Uderzo. "Asterix Belgiassa" oli viimeinen René Goscinnyn käsikirjoittama Asterix-seikkailu.
Juoni.
Urheiden gallialaisten päällikkö Aladobix saa kuulla, että Julius Caesar on sanonut pitävänsä kaikista Gallian kansoista belgejä kaikkein urheimpina. Aladobix lähtee yhdessä Asterixin ja Obelixin kanssa Belgiaan ottamaan heistä selvää. He päättävät julistaa kilpailun, johon he haluavat tuomariksi itse Caesarin.
Nafpaktía

Nafpaktía ( eli Δήμος Ναυπακτίας, "Dímos Nafpaktías") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 870,4 neliökilometriä ja väkiluku 27 800. Kunnan kuntakeskus on Náfpaktos.
Nafpaktía on Náfpaktoksen kaupungin lähialueiden historiallinen nimi. Nafpaktían kunta syntyi, kun kunnat Antírrio, Apodotía, Chálkeia, Náfpaktos, Plátanos ja Pyllíni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Nafpaktían kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Pineiós (kunta)

Pineiós ( eli Δήμος Πηνειού, "Dímos Pineioú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 162,9 neliökilometriä ja väkiluku 21 034 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Gastoúni.
Pineióksen kunta sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsikärjessä. Kunta on saanut nimensä sen halki virtaavasta Pineiós-joesta. Kunta syntyi, kun Gastoúni, Traganó ja Vartholomió yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Pineióksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Pýrgos (Elis)

Pýrgos () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πύργου, "Dímos Pýrgou"), joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kaupunki on Eliksen hallinnollinen keskus. Koko kunnan pinta-ala on 455,1 neliökilometriä ja väkiluku 47 995. Varsinaisen Pýrgoksen kaupungin väkiluku on 24 359 (vuonna 2011).
Pýrgoksen kaupunki sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan länsiosassa noin neljä kilometriä sisämaahan niemimaan länsirannikosta ja Joonianmeren rannasta. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuu muun muassa Pýrgoksen arkeologinen museo. Nykyinen Pýrgoksen kunta muodostui, kun Pýrgos, Iárdanos, Oléni ja Vólakas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Pýrgoksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Thérmo

Thérmo (; ) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Θέρμου, "Dímos Thérmou"), joka sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 333,7 neliökilometriä ja väkiluku 8 242. Varsinaisen Thérmon kylän väkiluku on 1 716 (vuonna 2011).
Thérmon kylä on ottanut nimensä sen lähellä sijainneesta antiikin ajan Thermoksesta eli Thermonista, joka oli Apollonin pyhäkköalue. Kylän aiempi nimi vuoteen 1915 saakka oli "Kefalóvryso(n)" (Κεφαλόβρυσο(ν)). Kylän nähtävyyksiin lukeutuu Thermoksen arkeologisen alueen lisäksi Thérmon arkeologinen museo.
Kunnan osat.
Thérmon kunta muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja kylistä:
Xirómero

Xirómero ( eli Δήμος Ξηρομέρου, "Dímos Xiromérou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Aitolia-Akarnanian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Kunnan pinta-ala on 584,8 neliökilometriä ja väkiluku 11 737 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Astakós.
Xirómeron kunta syntyi, kun Alyzía, Astakós ja Fyteíes yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Xirómeron kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Zacháro

Zacháro () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ζαχάρως, "Dímos Zacháros"), joka sijaitsee Eliksen alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 275,7 neliökilometriä ja väkiluku 8 953. Varsinaisen Zacháron kaupungin väkiluku on 3 145 (vuonna 2011).
Nykyinen Zacháron kunta muodostui, kun Zacháro ja Figaleía yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Zacháron kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Asterix ja piktit

Asterix ja piktit () on 35. "Asterix seikkailee" -albumi, joka julkaistiin vuonna 2013. Suomeksi se julkaistiin samana vuonna Outi Wallin suomentamana. Albumi on ensimmäinen Asterix-seikkailu, joka ei ole Albert Uderzon kirjoittama ja kuvittama; tekijöinä ovat sen sijaan Uderzon itse valitsemat käsikirjoittaja Jean-Yves Ferri ja piirtäjä Didier Conrad, jotka työskentelevät Uderzon valvonnan alaisena.
Albumin kannen piirsivät Uderzo ja Conrad yhdessä.
Juoni.
Gallialaiskylään on saapunut talvi. Asterixin ja Obelixin ollessa rannalla he huomaavat rantautuneen suuren jäälohkareen, jonka sisällä on salaperäisen näköinen muukalainen. Akvavitixin elvytettyä hänet muukalainen kertoo olevansa pikti nimeltä Mac Suton ja tulevansa kaukaa Kaledoniasta, jossa erään klaanin päällikkö Mac Hiavelli on riistänyt hänen morsiamensa ja aikoo vallata Kaledonian. Urheat gallialaiset lähtevät viemään Mac Sutonia takaisin kotimaahansa ja auttamaan häntä pahan Mac Hiavellin voittamisessa.
Faris

Faris voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Asterixin harharetket

Asterixin harharetket () on 26. "Asterix seikkailee" -albumi, joka julkaistiin Ranskassa vuonna 1981. Suomessa se julkaistiin vuonna 1982 Eija Pokkisen suomentamana. Albumin on käsikirjoittanut ja piirtänyt Albert Uderzo.
Juoni.
Tietäjä Akvavitix odottaa foinikialaisen kauppiaan Epidemaisin saapuvan Gallian rannikolle voidakseen ostaa vuoriöljyä, sillä se on yli-inhimilliset voimat antavan taikajuoman hyvin tärkeä ainesosa. Epidemais on kuitenkin Akvavitixin järkytykseksi unohtanut tuoda vuoriöljyä mukanaan, eikä Akvavitixilla ole sitä enää jäljellä. Hän lähettää Asterixin ja Obelixin hakemaan vuoriöljyä Mesopotamiasta Epidemaisin laivalla. Samaan aikaan on Julius Caesar lähettänyt druidivakooja Nollanollakuusixin gallialaisten perään estämään heitä saamasta vuoriöljyä.
Aimo Siltari

Aimo Siltari (24. lokakuuta 1922 Savonlinna – 10. syyskuuta 2000 Kuopio) oli suomalainen toimittaja. Hän käytti nimimerkkejä "Ami", "Ari" ja "Hilavastus".
Siltarin vanhemmat olivat Ananias Silvast (Siltari) ja Helmi Huikko. Hän oli naimisissa vuodesta 1949 toimittaja Eila Ellen Parkkisen kanssa.
Siltari oli toimittajana Savon Sanomat-lehdessä.
Paalukaktukset

Paalukaktukset ("Neobuxbaumia") on yhdeksänlajinen kaktuskasvisuku. Sen lähimpiä sukulaisia ovat jättikaktukset ("Carnegiea"). Suvun tieteellinen nimi on annettu Franz Buxbaumin kunniaksi, mutta siihen lisättiin uutta tarkoittava etuliite, sillä "Buxbaumia"-nimi oli jo annettu eräälle sammalsuvulle. Lajit muodostavat näyttäviä metsiköitä Etelä-Meksikossa ja kukkivat yöaikaan.
Tuntomerkit.
Paalukaktukset ovat kookkaita, puumaisia, haaraisia tai haarattomia, jopa 15 metriä korkeita. Runko voi olla läpimitaltaan 30 cm. Varret ovat tukevia, liereitä, harmaanvihreitä ja runsas- ja matalauurteisia. Areolit sijaitsevat lähekkäin. Piikit ovat jäykkiä tai taipuisia, samanlaisia kaikissa areoleissa tai runsaampia kukkien alueella, joka ei poikkea ulkomuodoltaan muusta versosta. Kukat ovat pieniä, lieriömäisiä tai kellomaisia, valkoisia tai vaaleanpunaisia. Pohjuksessa on melko suuria kyhmyjä (podarioita) ja pieniä, meheviä suomuja. Hedelmä on munamainen, piikkinen ja avautuu pitkittäisraoin. Malto on valkeaa ja kuiva. Kehälehdet ovat jäljellä vielä hedelmävaiheessa. Siemenet ovat tumman tai vaalean ruskeita ja kiiltäviä.
Levinneisyys.
Suvun lajit kasvavat Meksikossa, sen itä- ja eteläosissa.
Lajit.
Paalukaktuslajeja on yhdeksän (myös ne osavaltiot mainittu, joissa kukin laji kasvaa luonnonvaraisena).
Asterix ja ennustaja

Asterix ja ennustaja () on Asterix seikkailee -sarjan 19. julkaistu osa. Albumi julkaistiin Ranskassa vuonna 1972. Suomessa se julkaistiin vuonna 1975 Jorma Kaparin suomentamana. Tarinan on käsikirjoittanut René Goscinny ja kuvittanut Albert Uderzo.
Juoni.
Gallialaiskylään saapuu matkailija Propellix, joka väittää olevansa ennustaja. Kyläläiset uskovat hänen väittämiinsä ennustuksiin ja tarjoavat hänelle vastineeksi ruokaa ja lahjoja. Asterix, joka ei suostu uskomaan ennustuksia, kehittää suunnitelman, jonka avulla paljastaa Propellix ihmisten hyväntahtoisuutta hyväkseen käyttäväksi huijariksi. Myös roomalaiset kiinnostuvat Propellixista.
Asterix ja Latraviata

Asterix ja Latraviata () on Asterix seikkailee -sarjan 31. osa, joka julkaistiin vuonna 2001. Albumi julkaistiin samana vuonna Outi Wallin suomentamana. Tarinan on käsikirjoittanut ja piirtänyt Albert Uderzo.
Juoni.
Asterixin isä Astronomix ja Obelixin isä Obelodalix joutuvat roomalaisten vangeiksi, koska he hankkivat roomalaisen upseerin arvokkaan kypärän ja miekan pojilleen syntymäpäivälahjoiksi. Roomalaiset lähettävät tragedianäyttelijä Latraviatan gallialaisten kylään Mimosaksi tekeytyneenä saadakseen kypärän ja miekan takaisin.
Sohvi Halonen

Sohvi Halonen (3. syyskuuta 1861 Lapinlahti – 17. lokakuuta 1920 Lapinlahti) oli suomalainen Halosen taiteilijasukuun kuulunut tekstiilitaiteilija, kasvivärjääjä ja näytelmäkirjailija.
Sohvi Halosen vanhemmat olivat talollinen Olli Halonen (1832–1914) ja Vilhelmiina Uotinen (1840–1913). Hänen veljiään olivat urkuharmonitehtailija Aapeli Halonen, taidemaalari Pekka Halonen ja taidemaalari Antti Halonen.
Sohvi Halonen toimi kutojana ja pitokokkina ja hän suunnitteli seinävaatteiden malleja. Hän kirjoitti myös satuja ja näytelmiä muun muassa Naisten Ääni-lehteen. Hän perusti myös tytöille Yöpykkä -yhdistyksen joka järjesti heille nuoritoimintaa.
Näytelmiä.
Nimimerkillä "Ulla Synkkälä":
Asterix Intiassa

Asterix Intiassa () on Asterix seikkailee -sarjan 28. osa, joka julkaistiin vuonna 1987. Suomessa se julkaistiin samana vuonna Outi Wallin suomentamana. Tarinan on käsikirjoittanut ja piirtänyt Albert Uderzo.
Juoni.
Fakiiri Kakkulah saapuu kaukaisesta Intiasta taikamatolla gallialaisten kylään. Hän tarvitsee bardi Trubadurixia tuomaan laulullaan sateen valtakuntansa ylle, sillä monsuunin aikana ei ole satanut lainkaan ja nälänhätä uhkaa koko Gangesin laaksoa. Kuiva kausi alkaa tuhannen ja yhden tunnin kuluessa, ja ellei sadetta tule sitä ennen, guru Tekilah uhraa prinsessa Raesaden alttarilla jumalien lepyttämiseksi. Asterix, Obelix ja Trubadurix lähtevät Kakkulahin mukaan Intiaan.
Boris Novković

Boris Novković (s. 25. joulukuuta 1967) on kroatialainen laulaja. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa "Kuda idu izgubljene djevojke" vuonna 1986 ja se myi 160 000 kappaletta. Tätä seurasivat menestyneet albumit "Jači od sudbine" (1987), "Dok svira radio" (1988) ja "Obojeni snovi" (1989). Vuonna 1990 hän sijoittui toiseksi Jugoslavian euroviisukarsinnassa kappaleella "Dajana". Tätä seurasi seitsemän muuta albumia ja vuonna 2003 "The best of 1995-2003"-kokoelmalevy.
Vuonna 2005 Novković edusti Kroatiaa Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Vukovi umiru sami" yhdessä Lado members-yhtyeen kanssa. Kappale sijoittui semifinaalissa neljänneksi 169 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa sijoitus oli 11. 115 pisteellä.
Luis Guillermo Solís

Luis Guillermo Solís Rivera (s. 25. huhtikuuta 1958) on costaricalainen poliitikko, joka edustaa keskustavasemmistolaista PAC-puoluetta. Hän toimi maansa presidenttinä toukokuusta 2014 neljä vuotta toukokuuhun 2018.
Solis on historian professori ja diplomaatti. Ennen presidentinvaaleja hän oli varsin tuntematon, mutta sai yllättäen lähes kolmanneksen äänistä ensimmäisellä kierroksella. Vaaleissa hän kampanjoi edellisen presidentin Laura Chinchillan aikana skandaaleja aiheuttanutta PLN-puolueen valtaa vastaan. Solis itse on aiemmin ollut PLN:n jäsen ja toiminut sen ministerinä useita kertoja. Hän erosi PLN:stä vuonna 2005.
Luis Guillermo Solisin jälkeen Costa Rican presidenttinä on toiminut toukokuusta 2018 lähtien keskusta-vasemmistolainen Carlos Alvarado Quesada, joka voitti huhtikuun 2018 presidentinvaalit.
Aapeli Halonen

Aapeli Halonen (5. lokakuuta 1863 Lapinlahti – 27. heinäkuuta 1928 Jyväskylä) oli suomalainen Halosen taiteilijasukuun kuulunut urkuharmonitehtailija.
Aapeli Halosen vanhemmat olivat talollinen Olli Halonen (1832–1914) ja Vilhelmiina Uotinen (1840–1913). Hänen sisaruksiaan olivat tekstiilitaiteilija Sohvi Halonen sekä taidemaalarit Pekka Halonen ja Antti Halonen.
Absoluuttisen sävelkorvan omannut Aapeli Halonen lähti 1881 työhön ja oppia saamaan Sortavalan Myllykylässä sijainneeseen Eero Mäkisen urkuharmonitehtaaseen. Hänestä tuli harmonimestari 1902 ja hän perusti sitten samana vuonna yhdessä harmonimestari Jaakko Rusasen kanssa oman "Halonen &amp; Kumppanit Oy":n urkuharmonitehtaan Jyväskylään. Tehdas toimi vuoteen 1910 saakka Jyväskylän Mäki-Matin kaupunginosassa Pitkäkadun varrella kunnes uusi Antti Halosen suunnittelema jugend-tyylinen hirsi- ja kivirakenteinen asuin- ja tehdasrakennus valmistui nykyisen Hannikaisenkadun varrelle lähelle Jyväskylän rautatieasemaa. Tehdas sijaitsi rakennuksen alakerrassa ja toisessa kerroksessa olivat Aapeli Halosen ja hänen perheensä asuintilat.
Aapeli Halonen kuoli 64-vuotiaana sydänkohtaukseen heinäkuussa 1928. 
Aapeli Halosen jälkeen tehtaan toimintaa jatkoi hänen poikansa Seppo Halonen aina 1950-luvulle saakka. Entisessä tehdasrakennuksessa toimii nykyisin Jyväskylän grafiikkakeskus.
FK Rabotnički

FK Rabotnički () on jalkapalloseura Skopjen kaupungista. Se pelaa Pohjois-Makedonian korkemmailla sarjatasolla Makedonian 1. liigassa. Seura on FK Vardarin jälkeen Pohjois-Makedonian toiseksi menestynein seura. Seura on voittanut neljä Makedonian 1. liigan mestaruutta: 2005, 2006, 2008 ja 2014. Ennen Pohjois-Makedonian itsenäistymistä se voitti myös silloisen Makedonian tasavallan liigan mestaruuden kahdeksan kertaa: 1943, 1944, 1953, 1966, 1968, 1973, 1977 ja 1980. Makedonian cupin seura on voittanut 2008, 2009 ja 2014 sekä ennen itsenäistymistä 1954, 1957, 1974, 1983 ja 1988. Se pelasi HJK:ta vastaan Mestarien liigan kauden 2014-15 toisen karsintakierroksen otteluissa. HJK eteni jatkoon yhteismaalein 2-1.
Alajuelan maakunta

Alajuelan maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 9 753 km2 ja asukasluku vuonna 2011 noin 848 000. Maakunnan pääkaupunki on Alajuela.
Maakunnan alueilla on monia tulivuorten rinteille sijoittuvia kansallispuistoja. Niistä suosituimpiin kuuluu Arenal-vuoren puisto.
Engganon kieli

Enggano on Indonesiassa Sumatran ja Engganon saarilla puhuttu uhanalainen kieli. Sitä puhui vuonna 2000 äidinkielenään 700 ihmistä. Kieli voidaan luokitella austronesialaiseen kielikuntaan kuuluvaan luoteissumatralaisten kielten ryhmään, mutta toiset pitävät sitä austronesialaisia lainasanoja käyttävänä isolaattikielenä.
Kieli on uhattuna, sillä ainoastaan vanhempi väestö osaa sitä sujuvasti. Nuoremmat puhuvat yhä enenevissä määrin indonesiaa.. Kielellä ei myöskään ole kirjallista standardia.
Fonologia.
Vokaalit.
Kaikki vokaalit voivat esiintyä myös nasaalisina.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Rakkauden joulu

Rakkauden joulu on Jipun 7. marraskuuta 2014 julkaistu neljäs sooloalbumi sekä hänen ensimmäinen joululevynsä. Artisti on valinnut albumille omia suosikki joululaulujaan. Hän on säveltänyt ja sanoittanut albumille myös yhden uuden joululaulun. Albumin on tuottanut Ville Riippa.
Albumi on sijoittunut parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 23:nneksi.
Cartagon maakunta

Cartagon maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 3 125 km2 ja asukasluku vuonna 2011 noin 491 000. Maakunnan pääkaupunki on Cartago.
Cartagon kaupunki on alueen vanhimpia espanjalaisia taajamia. Se oli valtion pääkaupunkina vuoteen 1823 asti. Kaupunki sijaitsee aktiivisen Irazun tulivuoren juurella. Irazun rinteet ovat kansallispuistona. Tapantin eli Orasin kansallispuistossa taas suojellaan jokivarren rehevää luontoa.
Heredian maakunta

Heredian maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 2 657 km2 ja asukasluku vuonna 2011 noin 434 000. Maakunnan pääkaupunki on Heredia.
Maakunnassa on tulivuoria, vesiputouksia ja reheviä luontokohteita. Se tunnetaan myös kahviviljelmistään.
Limónin maakunta

Limónin maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 9 188 km2 ja asukasluku vuonna 2011 noin 387 000. Maakunnan pääkaupunki on Limón.
Maakunta sijaitsee Karibianmeren rannikolla. Kookospalmujen reunustamat valkoiset hiekkarannat ulottuvat Panaman rajalta Nicaraguan rajalle. Maasto ja kasvillisuus ovat monimuotoisia mangrovealueista korkeisiin vuoriin.