tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ludwig Windthorst

Ludwig Windthorst (17. tammikuuta 1812 Kaldenhof, lähellä Osnabrückiä, Hannover – 14. maaliskuuta 1891 Berliini) oli saksalainen katolinen poliitikko. Hän oli yksi Saksan keskustapuolueen ("Zentrum") perustajista ja johtajista, ja hän pyrki yhdistämään Saksan roomalaiskatolisen väestön poliittisesti ajaakseen heidän uskonnollisia intressejään. Windthorst oli kansleri Otto von Bismarckin johtava vastustaja 1870-luvun niin sanotun kulttuuritaistelun eli "kulturkampfin" aikana.
Windthorst toimi vuodesta 1836 asianajajana Osnabrückissä. Hänet valittiin vuonna 1849 edustajaksi Hannoverin kuningaskunnan maapäivien alempaan kamariin ja kaksi vuotta myöhemmin sen puhemieheksi. Hän toimi myös Hannoverin oikeusministerinä vuosina 1851–1853 sekä 1862–1865. Kun Hannover vuonna 1866 liitettiin Preussiin, Windthorstille aukeni laajempi toimintakenttä ja hänet valittiin edustajaksi Preussin maapäivien edustajainhuoneeseen sekä Pohjois-Saksan liiton valtiopäiville Lingen-Meppenin edustajana. Saksan yhdistyttyä vuonna 1871 hän jatkoi Saksan valtiopäivien edustajana. Windthorst kuului aluksi Hannoverin hallitsijasukua tukeneisiin niin sanottuihin welfiläisiin, mutta sittemmin hänen poliittisen toimintansa johtoaatteeksi kohosi jyrkkä katolisuus. Kun Bismarckin politiikka näytti kääntyvän katolisten etuja vastaan, joukko katolisia poliitikkoja perusti vuonna 1869 Keskustapuolueen. Windthorst oli yksi puolueen perustajajäsenistä. Hänestä tuli puolueen johtaja Hermann von Mallinckrodtin kuoltua vuonna 1874, ja hän säilytti tämän aseman omaan kuolemaansa saakka.
"Kulturkampfina" tunnettu poliittinen taistelu käynnistyi 1870-luvulla, kun Bismarck yritti vähentää roomalais-katolisen kirkon valtaa Saksassa. Koska Keskustapuolue oli saavuttanut vahvan aseman valtiopäivillä ja Windthorst tunnettiin lahjakkaana puhujana, hänestä ja Bismarckista tuli poliittisella areenalla toistensa päävastustajia ja samalla henkilökohtaisia vihamiehiä. Windthorstin on sanottu olleen tuolloin Bismarckin vaarallisin vastustaja. Vähitellen Bismarck kuitenkin pehmensi linjaansa ja lähti tavoittelemaan sovintoa katolisten kanssa. Tilannetta helpotti paavi Pius IX:n kuolema vuonna 1878, ja sen jälkeen Bismarck ja Windthorst sopivat useita poliittisia lehmänkauppoja. Koska Bismarck tarvitsi Keskustapuolueen ääniä saadakseen lakiesityksilleen enemmistön valtiopäivillä, hän suostui vuoteen 1890 mennessä peruuttamaan pääosan kulttuuritaistelun aikana säädättämistään laeista. Hän ei kuitenkaan onnistunut yrityksessään ohittaa Windthorst päätöksenteossa neuvottelemalla suoraan uuden paavin Leo XIII:n kanssa. Bismarck kuitenkin siirsi joidenkin kiistanalaisten kompromissien käsittelyn Preussin ylähuoneeseen, jossa katolisten johtajana toimi piispa Georg von Kopp.
Herbert von Bismarck

Nikolaus Heinrich Ferdinand Herbert von Bismarck (28. joulukuuta 1849 Berliini – 18. syyskuuta 1904 Friedrichsruh) oli saksalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi vuosina 1886–1890 Saksan ulkoministerinä. Hän oli valtakunnankansleri Otto von Bismarckin poika.
Herbert von Bismarck opiskeli Berliinissä ja Bonnissa, ja kohosi Preussin armeijan upseeriksi Ranskan–Saksan sodan aikana, jossa hän myös haavoittui Mars-la-Tourin taistelussa. Vuonna 1873 hän siirtyi diplomaatiuralle. Hän avusti usein henkilökohtaisesti kanslerina toiminutta isäänsä ja toimi joitain vuosia tämän yksityissihteerinä. Bismarck työskenteli ensin Saksan lähetystöissä Bernissä ja Wienissä, toimi 1882–1884 lähetystöneuvoksena Lontoossa ja 1884 Pietarissa sekä 1884–1885 lähettiläänä Haagissa. Sen jälkeen hänet nimitettiin ulkoministeriön alivaltiosihteeriksi ja 1886 valtiosihteeriksi eli ulkoministeriksi. Vuonna 1888 hänestä tuli myös Preussin valtionministeri. Kun Otto von Bismarck vuonna 1890 joutui eroamaan kanslerin tehtävistä, myös Herbert joutui jättämään hallituksen. Hän oli Saksan valtiopäivillä konservatiivien edustajana vuosina 1881–1886 ja uudelleen vuodesta 1893 kuolemaansa asti, mutta ei onnistunut luomaan siellä näyttävää poliittista uraa. Isänsä kuoltua hän peri tämän ruhtinaan arvon.
Pöllökkäät

Pöllökkäät ("Caligo") on lajimäärältään pieni keski- ja eteläamerikkalainen päiväperhossuku. Siihen kuuluvat perhoset ovat tyypillisesti varsin kookkaita ja siipien alapinnalla on näyttäviä silmätäpliä. Muutamat lajit ovat toukkina banaaniviljelmien merkittäviä tuholaisia.
Piirteitä.
Monet pöllökkäät lukeutuvat kookkaimpiin päiväperhosiin ja suvussa perhosen siipiväli vaihtelee 65–200 mm. Aikuiset perhoset lentävät yleensä vain lyhyitä matkoja hitaasti lähellä maanpintaa ja erityisesti koiraat tulevat imemään nesteitä maahan pudonneista mätänevistä hedelmistä. Levätessään perhoset ovat pää ylöspäin ja luottavat paitsi siipien alapintojen harmaan- ja ruskeankirjavaan suojaväriin, myös takasiipien alapinnoilla näkyviin suuriin silmätäpliin, jotka ilmeisesti pelottavat saalistajia, joskaan ei ole tiedossa mitä ne tarkalleenottaen jäljittelevät.
Vaikka perhosilla on takaruumiissaan tuoksua tuottavat rauhaset, ilmeisesti pöllökkäiden pariutuminen vaatii visuaalista kosiskelua. Naaraan täytyy ilmeisesti myös paritella useita kertoja saadakseen kaikki tuottamansa munat hedelmöitettyä. Munat naaras munii pieniksi ryhmiksi ravintokasvin lehtien alapinnoille. Toukat ovat hämärä- ja yöaktiivisia ja suojautuvat saalistajilta kemiallisten pelotteiden avulla. Toukat elävät pieninä vaeltelevina ryhminä, joiden yksilömäärä pienenee toukkien kasvaessa. Ravintokasveja ovat ainakin banaanikasvit (Musaceae), marantakasvit (Maranthaceae) sekä helikoniakasvit (Heliconiaceae). Erityisesti paahdepöllökäs ("Caligo memnon") on Keski-Amerikassa huomattava banaaniviljelmien tuholainen syöden banaanikasvit jopa kokonaan lehdettömiksi. Toukat vaivaavat harvoin palmukasveja, mutta öljypalmuviljelmillä on todettu yksittäisen toukan syövän jopa 1500 cm2 lehteä.
Monien muiden perhoslajien tapaan koiraat valtaavat maastosta reviirin, jonka rajoja ne aktiivisesti partioivat, kuitenkin ilmeisesti vain hyvin lyhyen aikaa vuorokaudesta. Päiväperhosille epätyypilliseen tapaan pöllökkäät ovat aktiivisia aamu- ja iltahämärässä aamulennon päättyessä viimeistään ennen auringonnousua. Hämäräaktiivinen käyttäytyminen tuo niitä joskus yöperhosten tapaan kirkkaiden valojen luokse. Erikoisen käyttäytymisen taustalla saattaa olla se seikka, että pöllökkäät monista muista päiväperhosista poiketen kelpaavat linnuille saaliiksi.
Lajit.
Sukuun kuuluu 18 lajia
Cerium(IV)oksidi

Cerium(IV)oksidi eli ceriumdioksidi (CeO2) on cerium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa eräiden lasilaatujen valmistamiseen ja katalyyttinä. Cerium muodostaa myös toisen oksidin cerium(III)oksidin.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa cerium(IV)oksidi on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Cerium(IV)oksidin kiderakenne muistuttaa kalsiumfluoridin rakennetta. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen veteen liukenematon, mutta liukenee happoihin. Happoihin liukenemista parantaa pelkistimen läsnäolo. Happo-emäsluonteeltaan cerium(IV)oksidi on amfoteerinen aine ja reagoi sulien alkalimetallihydroksidien, kuten natriumhydroksidin kanssa muodostaen ceraattisuoloja.
CeO2 + 2 NaOH → Na2CeO3 + H2O
Valmistus ja käyttö.
Cerium(IV)oksidia valmistetaan joko hapettamalla metallista ceriumia ilman hapen avulla tai kuumentamalla muita ceriumyhdisteitä kuten ceriumkarbonaattia, ceriumnitraattia tai ceriumoksalaattia.
Tärkein cerium(IV)oksidin käyttö on muun muassa lasisten peilien ja optisen lasin kiillotus. Yhdistettä voidaan käyttää myös lasin värin poistoon ja opalilasin valmistuksessa. Muita cerium(IV)oksidin käyttökohteita ovat katalyyttinä toimiminen hapetusreaktioissa kuten typpihapon ja ammoniakin valmistuksessa sekä itsestäänpuhdistuvissa uuneissa.
Huang Xing

Huang Xing (Wade-Giles: Huang Hsing; 25. lokakuuta 1874 Changsha – 31. lokakuuta 1916 Shanghai) oli kiinalainen vallankumouksellinen, joka oli Sun Yat-senin ohella yksi Xinhai-vallankumouksen johtajista ja Kiinan tasavallan perustajista.
Ollessaan vielä opiskelija Huang johti vallankumouksellista ryhmää, joka järjesti vuonna 1900 Hunanissa epäonnistuneen kapinan salaseurojen avulla. Hän perusti sittemmin Huaxinghui (”Kiinan uudelleensyntymisen seura”) -nimisen vallankumousjärjestön, jonka tavoitteena oli Qing-dynastian syökseminen vallasta. Useiden epäonnistuneiden vallankumousyritysten jälkeen Huang joutui pakenemaan Japaniin. Vuonna 1905 Sun Yat-sen kokosi Kiinan vallankumoukselliset ryhmät yhteen Tongmenghui-nimiseen järjestöön. Sunista tuli järjestön puheenjohtaja ja Huangista hänen oikea kätensä. Järjestö kuitenkin menetti pian merkityksensä kokoavana voimana, sillä sen sisällä oli liikaa monenlaisia suuntauksia. Sen nimissä järjestettiin vuosina 1906–1911 Etelä-Kiinassa kahdeksan kapinaa, jotka kaikki kukistettiin. Vuonna 1911 Huang kannattajineen yritti yhdessä heitä tukeneiden sotilaiden kanssa vallata Kantonin kaupungin Etelä-Kiinassa. Kantonin kansannousu epäonnistui koska siihen osallistuneiden lukuisten ryhmien yhteistyö petti, mutta yritys on saavuttanut juhlitun aseman Kiinan vallankumoushistoriassa.
Vallankumous Kiinassa sai lopulta alkunsa Wuchangissa Keski-Kiinassa 10. lokakuuta 1911 puhjenneesta sotilaskapinasta, joka levisi eri puolille maata. Koska Sun Yat-sen oli tuolloin Euroopassa, Huang kiirehti ottamaan vallankumouksen johdon käsiinsä. Tukijoineen hän onnistui pidättelemään keisarillisen armeijan joukkoja kolmen viikon ajan Hanyangissa, mikä antoi vallankumousjoukoille ratkaisevasti aikaa järjestäytymiseen. Joulukuun alussa vallankumoukselliset valtasivat Nanjingin ja perustivat sinne pääkaupunkinsa. Nanjingissa toiminut vallankumouksellinen väliaikaishallitus tarjosi Huangille 14. joulukuuta ylipäällikön asemaa, mutta hän kieltäytyi. Kun Sun Yat-sen kaksi viikkoa myöhemmin palasi Kiinaan, hänet valittiin väliaikaiseksi presidentiksi, mutta hän luovutti maaliskuussa 1912 tehtävänsä entiselle keisarillisen armeijan komentajalle Yuan Shikaille, joka siirtyi näin vallankumouksen puolelle. Huangille tarjottiin nyt pääministerin paikkaa ja kenraalin arvoa tasavallan armeijassa, mutta hän kieltäytyi jälleen. Sen sijaan hän hajotti joukkonsa ja ryhtyi organisoimaan Tongmenghuin pohjalta poliittista puoluetta. Yuan Shikain hankittua itsevaltaisen aseman Sun ja Huang yrittivät vuonna 1913 nostattaa niin sanotun Kiinan toisen vallankumouksen häntä vastaan, mutta Yuan murskasi yrityksen. Huang joutui jälleen pakenemaan Japaniin. Hän palasi Kiinaan Yuanin kuoleman jälkeen heinäkuussa 1916, mutta kuoli pian sairauteen.
Blink (kappale)

Blink on saksalaisyhtye Cascadan kappale. Se julkaistiin singlenä 28. maaliskuuta 2014.
Taustaa.
Saksalainen DJ/tuottaja "CJ Stone" paljasti 12. joulukuuta 2013, että hän on työstämässä Cascadan uusimmalle julkaisulle. Hän jakoi faneilleen tiedon siitä että single on nimeltään "Blink" ja se tullaan julkaisemaan alkuvuonna 2014. Kappaleen oli alun perin nauhoittanut ja julkaissut pop-yhtye U.V.U.K. vuonna 2012. Single ei kuitenkaan menestynyt kaupallisesti, joten se annettiin Cascadalle julkaistavaksi.
Musiikkivideo.
Natalie julkaisi 10. tammikuuta 2014 omalla Facebook-seinällä tiedotteen, jossa hän sanoi olevansa kiireisenä suunnittelemassa musiikkivideota uudelle singlelleen. 15. tammikuuta 2014 hän ilmoitti, että he ovat valmiita videon kuvaamiseen. Video julkaistiin Kontor Recordsin YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.
Kappalelista.
German digital download
Australian digital download
Kettenbrückengassen metroasema

Kettenbrückengassen metroasema on Wienin metron U4-linjan asema Margaretenin kaupunginosassa Wienissä. Nykyinen metroasema on avattu vuonna 1980, mutta paikalla on sijainnut rautatieasema jo vuodesta 1899. Asemalta on lyhyt matka Naschmarktin torialueelle.
Mirke Hämäläinen

Mirke Tuovi Marketta Hämäläinen (s. 23. toukokuuta 1984 Säkylä) on suomalainen kilpakävelijä. Hän edustaa Turun Weikkoja ja hänen valmentajanaan toimii Sirpa Hämäläinen. Kalevan kisoista Hämäläinen on saavuttanut kaksi pronssia 10 kilometrin kävelyssä, vuosina 2003 ja 2004. Ulkoradoilta hän on lisäksi saanut 3 × 3 000 metrin kävelyviestissä kultaa 2003 ja 2005 sekä hopeaa 2004. Sisäratojen SM-kilpailuista hänellä on saavutuksenaan hopea 3 000 metrin kävelyssä vuodelta 2003.
Kaarnasiivet

Kaarnasiivet ("Brassolis") on pieni, vain neljä lajia käsittävä päiväperhossuku. Sen lajeja tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa. Muutamat lajit ovat tuhohyönteisiä.
Piirteitä.
Suvun perhoset ovat kookkaita siipivälin ollessa noin 60–100 mm. Siipien yläpinnat ovat ruskeat ja niissä on leveä, kellanoranssi poikkijuovakuvio. Siipien alapinnoilla on kookkaat silmätäplät. Aikuiset perhoset lentävät päiväperhosille epätyypilliseen tapaan hämärän aikaan. Ne ovat lyhytikäisiä ja ne elävät korkeintaan pari viikkoa. Aikuisen perhosen imukärsä on surkastunut eikä se nauti ravintoa.
Kaarnasiipien toukat elävät pääasiassa palmuilla ja saattavat syödä ne kokonaan lehdettömiksi. Naaras munii munat ryhmiin, joissa on muutamasta munasta jopa yli 200 munaan, yleensä ravintokasvin lehtien alapinnoille, harvemmin versoille tai hedelmystöihin. Munat kuoriutuvat noin 20–25 vuorokauden kuluttua. Toukkavaihe kestää noin 150 vuorokautta. Toukat ovat aktiivisia öisin ja elintavoiltaan vaeltelevia. Päivisin ne piilottelevat yksitellen tai ryhmissä silkkirihmalla yhteenkiedottujen palmunlehdyköiden välissä. Täysikasvuiset toukat jättävät ravintokasvin ja saattavat liikkua pitkiäkin matkoja etsiessään koteloitumispaikkaa. Kotelovaihe kestää pari viikkoa.
Kehräkaarnasiipi ("Brassolis sophorae") ja liekkikaarnasiipi ("Brassolis astyra") ovat taloudellisesti merkittäviä tuholaisia niiden syödessä kookospalmun ("Cocos nucifera") lehtiä. Yksittäinen toukka syö 500–600 cm2 lehteä ja kaarnasiipien toukat syövat usein jopa puolet palmun lehdistä.
Lajit.
Sukuun kuuluu neljä lajia, joskin kehräkaarnasiipi saattaa tosiasiassa olla useamman lajin muodostama kompleksi.
Glitter &amp; Gold

Glitter &amp; Gold on englantilaisen laulaja-lauluntekijän Rebecca Fergusonin kolmas single hänen ensimmäiseltä studioalbumiltaan "Heaven". Single julkaistiin 29. huhtikuuta 2012, ja julkaisijana toimi Syco Music ja RCA Records. Kappaleen teki Ferguson itse yhdessä Alex Smithin ja Paul Berryn kanssa. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 13. huhtikuuta 2012. "Glitter &amp; Gold" menestyi parhaiten Italiassa, jossa se ylsi singelistalla sijalle 27 ja sai kultalevyn. 
Kappaleen nimi tuo mieleen varakkuuden ja kalliit korut, mutta kappale kertoo itse asiassa ystävyydestä ja siitä, miten rahalla ei voi ostaa sielua. Single sai kriitikoilta positiivisia arvioita. Digital Spy antoi sille neljä tähteä viidestä verraten kappaletta Adelen tuotantoon. The Guardian kuvaili kappaletta ihastuttavaksi. The Telegraph kirjoitti kappaleen olevan "vaikuttavaa R&amp;B:tä".
Jooa

 
Jooa on suomalainen miehen, toisinaan naisenkin etunimi. Nimi on todennäköisesti syntynyt muunnelmana Raamatussa esiintyvästä nimestä Joas (vuoden 1938 raamatunsuomennoksessa Jooas), joka oli Vanhan testamentin mukaan sekä yhden Juudan että yhden Israelin muinaisen kuninkaan nimenä.
Suomessa nimi Jooa tuli käyttöön vasta 1900-luvun loppupuolella ja on yleistynyt vasta 2000-luvulla. Vuoden 1980 alusta maaliskuuhun 2025 mennessä nimi annettiin kaikkiaan 2 654 pojalle ja muutamalle tytölle. Lisäksi muodossa Joa nimi annettiin samana aikana noin 520 pojalle ja noin 20 tytölle. Sekä Jooa- että Joa-nimisistä yli puolet osa on 2010-luvulla syntyneitä. Ennen vuotta 1970 nimeä Jooa ei ollut annettu kenellekään, ennen vuotta 1940 ei myöskään nimeä Joa.. Vuodesta 2015 lähtien Jooan nimipäivä on 20. maaliskuuta.
Hossa (Kittilä)

Hossa on loma-asuntojen myötä kasvanut asuinalue tai kulmakunta Kittilän kunnan Sirkan kylän taajama-alueen itäosassa. Asuinalue sijaitsee Ounasjoen länsipuolella, Levin ympärystiellä, noin kaksi kilometriä Sirkan koululta. 
Hossa merkitsee ’(kangas)kortetta’ ja on sanana saamelaisperäinen (hoašša).
Kirjanselkämaa

Kirjanselkämaa on kylä Kittilän kunnassa Ounasjoen varrella. Kylä sijaitsee Könkään ja Tepaston kylien puolivälissä.
Kylä on saanut nimensä maastonsa muodosta, se on kuin avattu kirja, kirjan selkä. Toinen selitys nimelle on 1700-luvulta asti kulkeutuneen perinnetiedon mukaan se, että Kirjanselkämaassa on ollut porojen laskenta- ja kirjauspaikka.
Vuonna 2006 Marja-Terttu ja Eero Puolakanaho rakensivat Hotelli Korpimarjan. Vuonna 2014 hotelli sai uudet omistajat ja sen nimeksi tuli Hotelli Northern Lights Ranch.
Kirjanselkämaan kyläyhdistys perustettiin vuonna 2011.
V. I. Lenin 1870–1970

V. I. Lenin 1870–1970 on vuonna 1970 V. I. Leninin syntymän 100-vuotisjuhlan kunniaksi ilmestynyt albumi, joka sisältää musiikin lisäksi myös puhetta. 
Love Recordsin, Kansankulttuurin ja Kansan Sivistystyön Liiton yhdessä julkaisemalla levyllä esiintyvät muun muassa Koiton Laulu, Arja Saijonmaa, Reijo Frank, Sinikka Sokka ja Kaj Chydenius. Albumin kansitekstin on kirjoittanut Atte Blom.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Henry Peyron

Henry Georg Rudolf Peyron (14. kesäkuuta 1883 Tukholma − 18. helmikuuta 1972) oli ruotsalainen upseeri ja urheilija. 
Biografi.
Henry Peyron valmistui upseeriksi 1903 jag astui palvelukseen aliluutnanttina Livregementets dragonerissa (K 2). Vuonna 1906 hänet ylennettiin luutnantiksi ja 1917 ratsumestariksi (ryttmästare). Vuonna 1917 hänet siirrettiin yleisesikuntaan ja ylennettiin kapteeniksi. Vuonna 1918 hän liittyi Gustaf Mannerheimin esikuntaan Suomen sisällissodan ajaksi. Tämän jälkeen hänen sotilaallinen uransa jatkui Ruotsissa, mm. hän toimi attashena Roomassa ja Berlinissä.
Peyron oli myös urheilija ja osallistui olympialaisiin kisoihin vuosina 1908 ja 1912. Hän kirjoitti myös monenlaisia kirjoja sotaaiheesta.
Bill Engvall Show

Bill Engvall Show "(The Bill Engvall Show)" on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jonka on luonut Bill Engvall ja Michael Leeson. "Bill Engvall Show" alkoi TBS-kanavalla 17. heinäkuuta 2007 ja päättyi 5. syyskuuta 2009. Suomessa MTV3 aloitti sarjan esittämisen 3. syyskuuta 2010.
Bert I. Gordon

Bert Ian Gordon (24. syyskuuta 1922 Kenosha, Wisconsin, Yhdysvallat – 8. maaliskuuta 2023 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten scifi-elokuvista.
Gordon keskittyi urallansa erityisesti b-elokuviin, ja hän ohjasi, tuotti tai käsikirjoitti yli 25 täyspitkää elokuvaa. Ne oli tuotettu pienellä budjetilla ja tiukoilla kuvausaikatauluilla. Gordonin drive-in-teattereihin tarkoitetuissa elokuvissa esiintyi jättiläismäisiä hahmoja, pienentyviä ihmisiä ja radioaktiivisia hirviöitä.
Gordon sai elokuviinsa useita tunnettuja näyttelijöitä. Don Ameche, Martha Hyer ja Zsa Zsa Gábor olivat mukana elokuvassa "Picture Mommy Dead", Peter Graves "Pelon kadussa", Basil Rathbone elokuvassa "The Magic Sword", Beau Bridges ja Ron Howard elokuvassa "Village of the Giants" sekä Orson Welles "Noituudessa".
Hänen tyttärensä, Susan, näytteli joissakin hänen elokuvissaan.
Pekka Tyni

Pekka Tyni (s. 1956) on suomalainen kosketinsoittaja, pianisti ja kanttori. Hän toimii tällä hetkellä Porissa Reposaaren seurakunnan kanttorina. Aikaisemmin hän on työskennellyt pitkään myös Someron ja Somerniemen seurakunnissa.
Tyni aloitti pianonsoiton kuusivuotiaana ja oli myöhemmin kymmenen vuoden ajan Pori Big Bandin pianistina 1970- ja 1980-luvuilla. Hän on soittanut useissa yhtyeissä, joita ovat muun muassa Ensi Apu, Elonkorjuu, Pekka Pohjola Group ja Jukka Syrenius Band. Lisäksi Tyni on ollut mukana useiden jazzmuusikoiden, kuten Jari Perkiömäen ja Tuppu Orrenmaan kokoonpanoissa sekä soittanut Uuden Musiikin Orkesterissa. Hän on vieraillut myös muun muassa Even ja Mamban levyillä. Vuonna 2002 Tyni julkaisi Jari Huhtasalon kanssa albumin, joka sisälsi useiden eri suomalaisten säveltäjien tuotantoa.
Pekka Tynin nykyinen yhtye on Electric Crayon Set, jossa soittaa myös hänen veljensä Seppo Tyni. Lisäksi hän esiintyy yhdessä puolisonsa Minna Liettyä-Tynin kanssa. 
Valikoitu diskografia.
Pori Big Band
Elonkorjuu
Pekka Pohjola Group
Uuden Musiikin Orkesteri
Jukka Syrenius Band
Minna Tyni Band
Pekka Tyni &amp; Jari Huhtasalo
Electric Crayon Set
Pekka Pohjola Group

Pekka Pohjola Group oli basisti Pekka Pohjolan vuonna 1980 perustama yhtye. Se oli hänen ensimmäinen oma vakiokokoonpanonsa, joka myös keikkaili ahkerasti. Yhtye toimi vain parin vuoden ajan ja julkaisi ainoastaan yhden albumin syksyllä 1980.
Pekka Pohjola Group muodostui hänen 1979 julkaistun sooloalbuminsa "Visitation" taustalla soittaneista muusikoista. Sen ensimmäisessä kokoonpanossa olivat mukana kitaristi Juha Björninen ja rumpali Vesa Aaltonen, jotka kuitenkin jäivät pois jo ennen "Kätkävaaran lohikäärme" -albumin levytystä.
Tummaharjakotka

Tummaharjakotka ("Spilornis elgini") on haukkojen heimon harjakotkien sukuun kuuluva lintulaji. Sitä tavataan ainoastaan Intiassa Andamaaneilla, jossa se on kotoperäinen. Aikuisia yksilöitä arvioidaan olevan alle 4 000, ja määrä on vähenemässä. Se on luokiteltu vaarantuneeksi.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät ja mangrovemetsät vuorovesirajan yläpuolellasaarten sisäosissa. Se on ekologisesti erillinen samojen saarten rannikolla tavattavasta harjakotkasta. Andamaaneilla on edelleen laajoja metsäalue, mutta väestö on lisääntymässä ja metsänhakkuut ja laiduntaminen aiheuttavat paineita.
Carel Fabritius

Carel Fabritius (kastettu 27. helmikuuta 1622 – 12. lokakuuta 1654) oli hollantilainen taidemaalari ja Rembrandtin lahjakkaimpia oppilaita.
Elämäkerta.
Fabritius syntyi Beemsterissä kymmenen vuotta aiemmin kuivatetulla polderilla. Hänen isänsä oli taidemaalari ja opettaja Pieter Carelsz. Alun perin hän oli puuseppä (lat. "fabritius"). 1640-luvun alussa hän opiskeli Rembrandtin työhuoneella Amsterdamissa veljensä Barent Fabritiuksen kanssa. 1650-luvun alussa hän muutti Delftiin ja liittyi 1652 Delftin taidemaalarikiltaan Pyhän Luukkaan kiltaan. Hän kuoli nuorena Delftin ruutivaraston räjähdyksessä 12. lokakuuta 1654, jolloin neljännes kaupungista tuhoutui, mukana hänen työhuoneensa ja paljon hänen maalauksiaan. Jäljelle jäi alun toistakymmentä maalausta. Houbrakenin mukaan räjähdyksessä kuoli myös hänen oppilaansa Mattias Spoors ja kirkon pappi Simon Decker, sillä he olivat hänen kanssaan tekemästä erästä maalausta. Arnold Bonin hänen muistokseen kirjoittamassa runossa hänen nimensä on Karel Faber.
Rembrandtin oppilaista Fabritius oli ainoa, jolla oli oma taiteellinen tyyli. Tyypillisessä Rembrandtin muotokuvassa oli tumma tausta, jossa henkilö erottuu valaistuna. Fabritiuksen maalauksissa henkilö erottuu vaaleaa teksturoitua pintaa vasten. Fabritius siirtyi pois renessanssin ikonografiasta ja kiinnostui maalauksen teknisistä puolista. Hän käytti viileitä väriharmonioita luomaan muotoa valoa hyödyntävään maalaustyyliin.
Fabritius oli kiinnostunut myös monimutkaisista tilallisista tehokeinoista, kuten voi nähdä hänen liioitellusta perspektiivistään maalauksessa "Näkymä Delftistä, soitinkauppiaan myymälä" (1652). Hänellä oli myös taito hallita hyvin raskas sivellin, kuten "Tiklissä" (1654). Kaikkia näitä piirteitä on Delftin tunnetuimmilla taiteilijoilla Vermeerillä ja de Hoochilla. On todennäköistä että Fabritius vaikutti heihin hyvin voimakkaasti.
Fabritiuksen maalaus "Tikli" on keskeisessä osassa yhdysvaltalaisen Donna Tarttin vuonna 2013 julkaistussa samannimisessä romaanissa.
Bengt

Bengt on ruotsalainen miehen etunimi. Nimi on muunnos latinalaisesta nimestä Benedictus, joka merkitsee "siunattua". Nimen suomenkielinen vastine on Pentti.
Suomessa nimi Bengt on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu maaliskuuhun 2025 mennessä 4 149 henkilölle. Bengtin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 21. maaliskuuta, joka suomen­kielisen kalenterin mukaan on Pentin nimi­päivä.
Tim Schafer

Timothy Schafer (s. 26. heinäkuuta 1967, Sonoma, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pelisuunnittelija. Hän on tunnettu LucasArtsilla suunnittelemista seikkailupeleistään kuten "Full Throttle" ja "Grim Fandango", sekä Double Fine Productionsin peleistä kuten "Psychonauts" ja "Brütal Legend".
Schafer perusti Double Fine Productionsin vuonna 2000. 
Ron Gilbert palkkasi hänet Lucasfilm Gamesille kehittämään uudentyyppistä seikkailupeliä.
Schafer on kertonut lukeneensa kasvaessaan paljon Kurt Vonnegutia, jolla on samaan aikaan traagisia ja hauskoja asioita. Schaferin mukaan tämä on vaikuttanut hänen peleihinsä.
Schafer on saanut Game Developers Choice Awards -palkinnon elämäntyöstä videopelien parissa.
Lahden Runomaraton (yhdistys)

Lahden Runomaraton ry on vuonna 1982 perustettu Lahdessa toimiva voittoa tavoittelematon kulttuuriyhdistys. Yhdistys järjestää kansainvälisiä runo- ja runovideokilpailuja, toimittaa runokirjoja ja järjestää kulttuuritapahtumia pääosin Lahdessa. 
Runomaraton -festivaalin taiteellinen johtaja vuonna 2023 on Essi Leppänen (Ester Nuori Leppä). Runomaraton -festivaalin taiteellisena johtajana toimi 2019-2022 runoilija Juha Rautio. 
Runokilpailut.
Yhdistys on järjestänyt 19 kaikille avointa, valtakunnallista runokilpailua. Kilpailuihin osallistuneiden runojen parhaimmistosta on koottu yhdistyksen kustantamat runoantologiat. Vuonna 2013 kilpailutoimintaan otettiin mukaan runovideot. Vuonna 2016 järjestettiin ensimmäinen kansainvälinen runovideokilpailu teemalla Lähelle, kauas - Close and Far. Viimeisin kilpailu oli vuonna 2017 järjestetty runo- ja runovideokilpailu teemalla Hullunhieno Suomi?. Kilpailu oli osa Suomi 100 juhlavuoden virallista ohjelmaa. 
Runoantologiat.
Yhdistys on vuosina 1984 - 2017 julkaissut 20 kovakantista runoantologiaa ja yhden erillisen e-kirjan. Kaikki vanhemmatkin runoantologiat on julkaistu vuosina 2013-2014 sähköisinä kirjoina.
Oulunseudun Nuorisoasuntoyhdistys

Oulun seudun Nuorisoasuntoyhdistys ry eli OsNa tai OSNA ry on Oulun alueella toimiva yleishyödyllinen yhteisö, joka tarjoaa vuokra-asuntoja ja asumisen sisältöpalveluita. OsNa ry on Nuorisoasuntoliitto ry:n (NAL) jäsenjärjestö. OsNa on toiminut vuodesta 1991 ja yhdistyksen jäseninä on oululaisia nuoriso-, opiskelija- ja muita järjestöjä ja yksityishenkilöitä. Pääkohderyhmä ovat työssäkäyvät ja työelämään hakeutuvat 18-29-vuotiaat nuoret aikuiset.
Asunnot.
OsNalla on tällä hetkellä kuudessatoista kohteessa yhteensä 715 asuntoa. OsNalla on myös yhteiset kohteet Oulun Kuurojen yhdistyksen ja Nuorten Ystävien kanssa. Asuntoja haetaan asuntohakemuksella OsNan sivuston kautta. Asuntoja rakennuttaa ja isännöi OsNan osaksi omistama Oulun Moniasunnot Oy ja kiinteistöhuollon tuottaa Oulun Perusisännät Oy.
Sisältöpalvelut.
Asumisen sisältöpalveluita ovat asumisohjaus, asumisneuvonta ja asukastoiminnan tukeminen. Sisältöpalveluita on toteutettu vuodesta 2000 RAY:n (Raha-automaattiyhdistys) projektirahoituksen ja kohdennetun toiminta-avustuksen turvin.
Jussi Haijanen

Jussi Haijanen (s. 5. toukokuuta 1985 Kaarina) on suomalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Haijanen pelasi Veikkausliigaa Turun Palloseurassa vuodesta 2003 vuoteen 2007. Hän teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla vierasottelussa AC Allianssia vastaan 25. elokuuta 2003. Yhteensä Haijanen pelasi 48 liigaottelua, joissa hän teki yhden maalin. 
Vuosina 2008–2015 Haijanen pelasi Kakkosta Salon Palloilijoissa.
Kaliumvetyoksalaatti

Kaliumvetyoksalaatti eli kaliumbioksalaatti (C2HO4K) on kalium- ja vetyoksalaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Sitä käytetään muun muassa metallien puhdistusaineena. Kaliumvetyoksalaattia esiintyy useissa kasveissa.
Ominaisuudet.
Kaliumvetyoksalaatti on huoneenlämpötilassa kiteinen väritön aine. Se on hygroskooppista ainetta ja siitä tunnetaan kidevedellinen monohydraatti (C2HO4K·H2O). Kaliumvetyoksalaatti liukenee kohtalaisesti veteen, mutta ei liukene orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin tai dietyylieetteriin. 
Valmistus ja käyttö.
Kaliumvetyoksalaattia valmistetaan neutraloimalla oksaalihappoa pienellä määrällä kaliumhydroksidia tai kaliumkarbonaattia
C2H2O4 + KOH → C2HO4K + H2O
Kaliumvetyoksalaattia käytetään metallien puhdistukseen ja kiillotukseen. Sitä voidaan käyttää myös valokuvauskemikaalina.
Suomen Palloliiton Itä-Suomen piiri

Suomen Palloliiton Itä-Suomen piiri perustettiin vapunpäivänä 1926 nimellä SPL:n Savon Piiri. Piirin pääpaikkana oli alusta alkaen ollut Kuopio ja perustettaessa piiriin kuului viisi jäsenseuraa: Kuopion Palloseura, Osmon Pojat Kuopiosta, Iisalmen Palloilijat, Kajaanin Palloilijat ja Warkauden Suojeluskunnan Palloilijat. Savon piirin piirikokous muutti syksyllä 1994 piirin nimen Itä-Suomeksi ja Joensuun piirin seurat liittyivät siihen heti seuraavan vuoden alussa. Piiri muuttui kansainväliseksi piiriksi FK Sortavalan mukaantulon myötä.
Palloliiton itsenäiset piiriyhdistykset lakkautettiin Seurojen Palloliitto -hankkeessa ja muutokset astuivat voimaan 1.1.2020.
Sarjakilpailut.
Itä-Suomen piiri järjesti seuraavia jalkapallosarjoja:
Taatila

Taatila on suomalainen sukunimi. Se on verrattain harvinainen, sillä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan vain 72 elossa olevalla (36 miestä, 36 naista) on se nykyisenä ja 14:llä entisenä sukunimenä. Kuolleista henkilöistä se löytyy vain 46:ltä: 27 naiselta ja 19 mieheltä (tilastoissa huomioitu vain vuoden 1968 jälkeen syntyneet).
Taatila-nimisiä henkilöitä:
Keith Allen (jääkiekkoilija)

Courtney Keith ”Bingo” Allen (21. elokuuta 1923 Saskatoon, Saskatchewan, Kanada – 4. helmikuuta 2014 Newtown Square, Pennsylvania, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkoilija, päävalmentaja ja General Manager. Viimeiseksi hän toimi NHL-joukkue Philadelphia Flyersin varapresidenttinä.
Pelaajaura.
Keith Allen pelasi vuosina 1940–1941 juniorina Saskatoon Quakersin joukkueessa ja liittyi sen jälkeen EAHL-liigassa pelanneen Washington Eaglesin riveihin. Washingtonin vuoden jälkeen Allen siirtyi AHL-liigan Buffalo Bisonsin riveihin kaudeksi 1942–1943. Tässä vaiheessa toinen maailmansota katkaisi Allenin ammattilaisuran muutamaksi vuodeksi ja hän pelasi Saskatoonissa laivaston joukkueessa ja WCSHL-liigassa Saskatoon Elksin seniori-joukkueessa. Syksyllä 1946 Allen palasi AHL-liigaan Springfield Indiansin riveihin, jossa pelasi seuraavat viisi kautta. Syksyllä 1951 Allen siirtyi Springfieldistä Syracuse Warriorsin riveihin pelaten siellä seuraavat kaksi ja puoli kautta. Helmikuussa 1954 Warriorsin omistaja Eddie Shore yritti siirtää Allenin pelaamaan nyt Quebecin liigassa pelanneen Springfieldin riveihin, mutta Allen ja muutama muu pelaaja kieltäytyivät siirrosta ja heidät asetettiin pelikieltoon. Kaksi viikkoa myöhemmin Allen myytiin NHL joukkue Detroit Red Wingsiin, jossa hän pelasi 10 runkosarjan ottelua ja 5 ottelua pudotuspeleissä saaden näin nimensä Stanley Cup -pokaalin kylkeen. Allen pelasi vielä seuraavalla kaudella 18 ottelua Red Wingsin joukkueessa mutta pääosa kaudesta sujui farmiliiga WHL:n Edmonton Oilersin riveissä. Seuraavan kauden Allen pelasi WHL:n Brandon Regalsin joukkueessa ennen kuin siirtyi Seattle Americansin pelaaja-valmentajaksi. Allen lopetti pelaajauransa kevääseen 1957 ja siirtyi päätoimiseksi valmentajaksi.
Pelaajauran jälkeen.
Vuodesta 1956 vuoteen 1965 Allen toimi Seattlen WHL-joukkueen valmentajana. Vuodet 1956–1958 joukkue pelasi Americansin nimellä ja sen jälkeen Seattle Totemsin nimellä. Yhdeksän kauden aikana joukkue jäi vain kerran pudotuspelien ulkopuolelle ja voitti keväällä 1959 WHL-liigan mestaruuden. 1967 Allen valittiin NHL:n laajennusjoukkue Philadelphia Flyersin ensimmäiseksi päävalmentajaksi. Joukkueen General Managerina toimi tuolloin Allenin entinen joukkuetoveri ja valmentaja Bud Poille. Flyers voitti divisioonansa ja oli paras uusista joukkueista. Allen toimi kaksi kautta Flyersin päävalmentajana kunnes korvasi Poillen joukkueen General Managerina. General Managerina hän oli luomassa legendaariseen maineeseen noussutta ”Broad Street Bullies” ryhmää, joka voitti Flyersille kaksi peräkkäistä Stanley Cup mestaruutta vuosina 1974 ja 1975. Hän oli myös perustamassa Flyersin farmijoukkue Maine Marinersia AHL-liigaan. Marinersista tuli aikaa myöten eräs AHL:n menestyneimmistä organisaatioista.
Allen kutsuttiin NHL:n Hall of Famen jäseneksi ns. rakentajien kategoriassa vuonna 1992
Rossija (pankki)

Rossija eli Rossija-pankki tai "OAO Ab Rossija" () on vuonna 1990 perustettu venäläinen, yritys- ja yksityisasiakkaita palveleva pankkikonserni. Sen pääkonttori on Pietarissa. Rossija-pankki kuului lokakuussa 2013 varallisuudeltaan kahdenkymmenen suurimman Venäjällä toimivan pankin ryhmään. Pankkin raportoitiin nostaneen sijoitustaan vuoden 2013 aikana. Myös luotottajana pankki kiri tuolloin 25 suurimman venäläispankin joukkoon.
Kansainvälisesti vertaillen pankki on kuitenkin pieni toimija. Venäläispankeista vain yli 30 kertaa suurempi Sberbank sijoittui varallisuutensa perusteella maailman 100 suurimman pankin joukkoon. Esimerkiksi suuren pohjoismaisen pankkikonserni Nordean venäläinen tytäryhtiö "OAO Nordea Bank" oli Rossija-pankin kanssa saman suuruusluokan toimija.
Pankki on mainittu keskeiseksi toimijaksi siirrettäessä Putinin lähipiirin varoja veroparatiisiyhtiöihin ja näistä tulleita korkotuottoja lähipiirin toimijoiden käyttöön.
Yhdysvaltain pakotteita 2014.
Maaliskuun 20. päivänä 2014 Yhdysvallat julisti Rossija-pankin pakotetoimenpiteidensä kohteeksi laittomana pitämänsä Venäjän Krimin valtauksen johdosta. Pankki ilmoitti 21. maaliskuuta 2014 asiakkaittensa Visa- ja Mastercard-luottokorttimaksujen käytön estyneen tai vaikeutuneen, mutta asiakkaittensa voivan yhä nostaa korteilla rahaa venäläisiltä pankkiautomaateilta. Lisäksi kerrottiin Venäjän presidentti Putinin aikovan perustaa henkilökohtaisen pankkitilin pakotteiden kohteeksi joutuneeseen pankkiin ja siirtävänsä palkanmaksunsa Rossija-pankkiin. Lisäksi presidenttivaltaisen Venäjän päämies määräsi Venäjän keskuspankin suojelemaan pakotteiden kohteeksi joutuneen pankin asiakkaiden etua. 
Samalla uutisoitiin toisenkin venäläispankin, helsinkiläisen Hartwall-areenan omistajina tunnetuksi tulleiden liikemiesten Arkadi ja Boris Rotenbergin hallitseman SMP-pankin joutuneen vastaavan yhdysvaltalaisten luottokorttiyhtiöiden sulkutoimenpiteiden piiriin.
Uskontoelämän alkeismuodot

Uskontoelämän alkeismuodot on Émile Durkheimin kirjoittama kirja australialaisesta toteemijärjestelmästä. Kirja jakautuu kolmeen osaan, joista jokainen sisältää useampia lukuja. Ensimmäinen paneutuu uskonnon määritelmään. Durkheimin mielestä uskonto perustuu pyhän ja profaanin väliseen eroon. Tämä jako on ominaista kaikille tunnetuille uskonnoille. Uskonnon määritelmän lisäksi Durkheim kritisoi animismin ja luonnonpalvonnan käsityksiä siitä, minkälaiset olennot ovat olleet ensimmäisiä palvottuna. 
Toteemi.
Toteemilla on kolme luonnetta. Se on samalla sekä yhteisön nimi, tunnusmerkki että pyhän esineen prototyyppi. Toteemin kolme muotoa ovat yksilötoteemi, yhteisötoteemi sekä sukupuolen mukainen toteemi. Yksilötoteemi on jokaisen henkilökohtainen suojelija, sekä hänen etunimensä. Klaanin toteemi eroaa yksilötoteemista siten, että yhteisö uskoo olevansa klaanitoteeminsa sukulaisia. Yksilöllä ei ole polveutumissuhdetta toteemiinsa, se on suojelija ja liittolainen. Sukupuolen mukaisessa totemismissa kaikki naiset ja miehet jakautuvat ryhmiin riippumatta siitä, mihin heimoon kuuluvat. Kumpikin sukupuolen mukaisesti muodostuneista ryhmistä uskoo olevansa mystisten sitein yhdistämä määrättyyn eläimeen.
Sielu ja henget.
Australialaiset heimokansat uskovat, että jokainen ihmisruumis varjelee sisäistä olentoa, sielua. Toisinaan naiset muodostavat tästä poikkeuksen, sillä eräät heimot eivät usko heillä olevan sielua. Durkheimin mukaan yksilön sielu on kuitenkin vain annos ryhmän kollektiivista sielua. Henget ovat olennaisesti hyväntekijöitä, suojelushenkiä. Olemassa on kuitenkin myös pahojen henkien luokka, jotka mielletään usein eläimen kaltaisiksi. Henkien uskotaan esi-isien sielujen tavoin elävän puissa, kivissä, lähteissä ja maanalaisissa luolissa.
Negatiivinen kultti.
Negatiivinen kultti tarkoittaa pyhiä asioita koskevia rajoituksia, tabuja. Tällaisia ovat esimerkiksi kosketuskiellot sekä kiellot syödä pyhiä eläimiä tai kasveja.
Positiivinen kultti.
Positiivisen kultin tarkoitus on turvata toteemilajin lisääntyminen. Siihen liittyy muun muassa uhriateriat, johon osallistuvat uskovat luovansa sukulaisuuden siteen syötävään eläimeen. Uhriateriat ovat rituaalisia aterioita, joilla on pyhä luonne.
TPE

TPE tai Tpe voi viitata johonkin seuraavista:
Chhunly Pagenburg

Chhunly Pagenburg (s. 10. marraskuuta 1986 Nürnberg, Saksa) on saksalais-kambodžalainen jalkapalloilija. Hän edustaa 2. Bundesliigan FSV Frankfurtia. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Pagenburg on edustanut ammattilaisurallaan myös 1. FC Nürnbergiä, TSV 1860 Müncheniä, FC Rot-Weiß Erfurtia ja Eintracht Trieriä. Bundesliigassa hän on pelannut 12 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Hän on pelannut Saksan alle 19- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa ja Kambodžan A-maajoukkueessa.
Seraminpunamesikko

Seraminpunamesikko ("Myzomela blasii") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Seraminpunamesikkoa tavataan Indonesiassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Darr

Darr (suomeksi ”Pelko”) on vuonna 1993 ilmestynyt intialainen psykologinen jännityselokuva, jonka on ohjannut ja tuottanut Yash Chopra. Pääosia näyttelevät Sunny Deol, Juhi Chawla ja Shah Rukh Khan. Tämä on toinen elokuva, jossa Khan näytteli roiston roolia, ja sitä pidetään yhtenä hänen parhaista roolisuorituksistaan.
Elokuva oli suuri menestys, ja se voitti National Film Awards -palkinnon ja kaksi Filmfare Awards -palkintoa.
Juoni.
Nuori mies Rahul Mehra (Shah Rukh Khan) on pakkomielteinen opiskelutoveristaan Kiran Awasthista (Juhi Chawla). Pakkomielle ajaa Rahulin uskaliaisiin tekoihin estääkseen Kirania avioitumasta kihlattunsa Sunil Malhotran (Sunny Deol) kanssa. Kun avioliitto kuitenkin toteutuu, Rahulin raivo saa hänet rikkomaan kaikkia soveliaisuuden rajoja.
Intioiden neuvosto

Intioiden neuvosto () oli Espanjan siirtomaissa ylintä valtaa käyttävä kuninkaan neuvosto. Se laati asetuksia ja määräyksiä, jotka kuningas vahvisti allekirjoituksellaan. Ferdinand Katolilainen perusti Intioiden neuvoston vuonna 1511 ja Kaarle I uudisti sen toiminnan vuonna 1523.
Intioiden neuvoston päätösten toimeenpanosta vastasi Sevillan Casa de Contratación. Recopilaciónin eli "Intioiden kootut lait" määrittelee Kaarle I:n vuonna 1542 antamassa asetuksessa Casa de Indiasin tarkoituksen ja sen tärkeimmät virkamiehet. Recopilación, joka sisältää 2000 sivua, käyttää 93 sivua Intioiden neuvoston ja sen virkamiesten toiminnan määrittelyyn. Ensimmäisestä pykälästä käy selville, että Intioiden neuvoston tuli aina olla kuninkaan lähettyvillä, eli siellä missä kuningas laajassa valtakunnassaan kulloinkin sattui olemaan. Vasta kun Madridista oli tullut Espanjan pääkaupunki 1560-luvulla, neuvosto sai vakituisen toimipaikkansa. Intioiden neuvosto ja varsinkin Sevillan Casa de Contratación muodostivat aikanaan maailmassa ennen kokemattoman voiman, jota täydensi kaikkien aikojen laajimmalle levinnyt lakikokoelma Siete Partidas. Recopilación julkaistiin vasta 1681.
Gunnar Clément

Gunnar Theodor Clément (27. maaliskuuta 1906 Turku – 2. marraskuuta 1982) oli suomalainen kuvataiteilja, heraldikko ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Clémentin vanhemmat olivat Ivar Arthur Rudolf Clément (k. 1942) ja Julia Mathilda Boman.
Clément kävi Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulun 1923–1928. Hän toimi lavastajana Turun ruotsalaisessa teatterissa.
Clément teki seinämaalauksia eri puolelle Suomea, muun muassa Tammer Tehtaat Oy:n henkilökunnan ruokasaliin Tampereella, Vanajanlinnan kartanoon, Villa Hvittorpiin Kirkkonummella, Uudenkaarlepyyn siltatupaan sekä Pietarsaaren ja Uudenkaarlepyyn kaupunginhotelleihin. Hän teki myös lasimaalauksen Ritarihuoneelle 1932 ja seinämaalauksen Åbo Akademin juhlasaliin.
Heraldikkona tunnettu Clément suunnitteli Mikkelin ja Uudenkaarlepyyn kaupunginvaakunat.
Clémentistä tuli Johanniittain ritarikunnan kunniaritari 1949 ja oikeusritari 1977. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen 1976.
Vierunvuoren kalliomaalaus

Vierunvuoren kalliomaalaus sijaitsee Enonveden pohjoisosassa, Ruokoveden ja Koloveden välisessä Vierunsalmessa Heinävedellä Pohjois-Karjalassa. Kalliomaalaus sijaitsee Heinäveden kirkosta noin 14,5 km eteläkaakkoon. Maalauksen löysi Ari Lyytikäinen vuonna 1975 ja se ajoitetaan kivikauteen kampakeraamiseen kauteen.
Kallio ja sen sijainti.
Kohde sijaitsee Ruokoveden ja Kinkoselän yhdistävän salmen lähellä Peukalosaarta vastapäätä Vierunsalmen etelärannassa. Vierunvuoren länsireunalla olevassa pystykalliossa on kalliomaalausalue hankalakulkuisen kivikon takana noin 13 metriä nykyisen vedenpinnan yläpuolella. Kallion jäkäläisen pinnan rikkoo lohkeama, jolla jäkälää on vähemmän ja jossa kiven väri vaikuttaa vaaleammalta. Lohkeamasta muistuttaa paljasta pintaa suojaava lippa, joka on suojannut maalausta sään vaikutuksilta varsin hyvin. 
Vierunvuorelle pääsee parhaiten venellä, mutta sinne voi kävellä metsäautotietä ja metsää myöten, jolloin matkaa kertyy noin 1 kilometri. Kalliomaalaus sijaitsee Metsähallituksen omistamalla maalla ja se on merkitty suoja-alueeksi.
Maalaus.
Kalliolipan alla suojassa oleva kuvakenttä on mitoiltaan noin 1,5×3 metriä. Kuvakentän oikealle sivulle on maalattu noin 40 senttimetriä pitkä ihmishahmo, jonka pää on maalattu renkaaksi. Ihmisen jalat ovat polvistaan koukussa ja käden riippuvat alaspäin kyynärpäiden ollessa melkein hartioiden tasalla. Heti ihmisen vieressä on 58 senttimetriä pitkä ja 53 korkea nelijalkinen oikealle katsova hirvi, jonka vartaloon on painettu niin sanottu sydänpiste. Korvan ja hännän nipukat erottuvat hyvin. Pää on maalattu eteenpäin ojentuneena. 
Kuvakentän vasemmassa reunassa on kulunut ja osin tuhoutunut vasemmalle katsova hirvi, jonka takapään yli on vedetty viivamainen värjäytymä. Epäselvästi erottuva ihminen seisoo heti hirven peräpään takana, kuten monessa muussakin kalliomaalauksessa Suomessa. Kuvakentän keskeltä löytyy joitakin kuvioiden katkelmia. Useimpia niistä on tulkittu ihmisten jaloiksi. 
Pekka Kivikkään mainitsee teoksessaan vuonna 1995, että kuvakentässä olisi myös pahoin tuhoutunut hirvikuvio ja että maalattu alue on ollut suurempi. Punaväriläikkiä onkin siellä täällä. Vuoden 2005 kirjassa digitaalivalokuvan punaväriä vahvistettua siinä näkyykin tällaisia hirviä kolme. Näiden takana olevaa hahmoa voisi tulkita ihmiseksi, jolloin oikealla ollut teema ihmisestä ja hirvestä toistuisi.
Backtrack

Backtrack on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Rebecca Fergusonin single hänen ensimmäisen studioalbuminsa, Heavenin, deluxe-versiolta. Single julkaistiin 14. lokakuuta 2012, päivää ennen deluxe-version julkaisua. "Backtrack" sisältää elementtejä soul-, jazz- ja pop-musiikista. Kappaleesta tuli Fergusonin toinen Britannian singlelistalla kahdenkymmenen parhaan joukkoon sijoittunut single, kun se ylsi sijalle 15. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 3. syyskuuta 2012. 
Ferguson kirjoitti kappaleen entisestä poikaystävästään, joka oli uskoton. "Se on erosta kertova laulu, mutta me laitoimme siihen positiivista potkua, joten se on todella hauska, iloinen ja mukaansatempaava", artisti kertoi haastattelussa. 
"Backtrack" sai kriitikoilta positiivista palautetta. Digital Spy antoi sille neljä tähteä viidestä kutsuen sitä "siistiksi soul-popiksi". Soul and Motion kutsui kappaletta erittäin hyväksi, kutsuen Fergusonia luonnolliseksi ja todelliseksi tähdeksi. Yahoo! kirjoitti "Backtrackin" olevan hauska, sivistynyt kappale, joka todistaa Fergusonin olevan ensiluokkainen artisti.
Freefallin

Freefallin on australialaisen laulaja-lauluntekijä Zoë Badwin kappale. Sen sanoitti Amy Pearson ja tuotti Denzal Park. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana singlenä 16. heinäkuuta 2010.
Kappalelista.
Australian Digital Download
French Digital Download
Complete Digital Download
Åke Gulin

Åke Gulin (26. elokuuta 1906 Porvoo – 29. kesäkuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen toimitusjohtaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Åke Gulinin vanhemmat olivat kunnanlääkäri Albert Johannes Gulin (1863–1931) ja Signe Elisabeth Ahlman (1874–1952). Hän oli naimisissa Vivi Helena Ahlbergin (1902–1991) kanssa.
Gulin valmistui filosofian maisteriksi 1931. Hän kirjoitti runojen ohella myös taide- ja kirjallisuusaiheisia artikkeleita eri aikakauslehtiin.
Reidar Wasenius

Reidar Wasenius (s. 15. tammikuuta 1967 Kauniainen) on suomalainen puhuja, ääninäyttelijä ja yritysmaailmassa työskentelevä tekniikan ylioppilas ja freelance-toimittaja.
Työ yritysmaailmassa ja toimittajana.
Wasenius on tekoälyratkaisuja kehittävän Lexofon Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja. Tätä ennen hän on toiminut luovana johtajana Breaks Finland Oy:ssä., koulutuksen kehittämisen parissa Soprano Oyj:ssä, suomalaisten yksityissijoittajien yhdistyksen Fibanin toimitusjohtajana 2017–2019 ja Founder Institute -startup-kiihdyttämön Suomen yksikön vetäjänä 2015-2017 sekä Personal Brainerina ja Aivobic-ohjaajana 2008–2017. 1990- ja 2000-luvuilla Wasenius työskenteli muun muassa Samsung Electronicsilla, Nokialla, Telia Finlandilla, Tekesillä ja Digital Equipment Corporationissa. Wasenius on keksijänä muutamissa viestintätekniikan patenteissa, jotka on myönnetty Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa. Lisäksi hän on toiminut Yrkeshögskolan Arcada –ammattikorkeakoulun Program Directorina vuosina 1995–2000 sekä toimittajana ja tuottajana useissa medioissa kuten Yleisradiossa. Wasenius toimi kaksikielisessä helsinkiläisessä paikallisradiossa Radio Ykkösessä 1989–1993. Yle-uransa hän aloitti ruotsinkielisissä kielenopetusohjelmissa ja radioteatterissa ja sitten freelance-toimittajana Radio X-, Yle X3M- ja Radiomafia-kanavalla. Yle Fem -kanavalla hän oli aivovalmennuksen ja sosiaalisen median asiantuntijana "Min Morgon" -aamuohjelmassa 2010-2011 sekä tosi-tv-ohjelma "Simonin" juontajana 2014. 2020 hän toimi "Innosuomi"-TV-ohjelman isäntänä. 
Työ puhujana, kouluttajana ja näyttelijänä.
Wasenius on näytellyt, esiintynyt ja valmentanut 1980-luvun lopulta asti ja hänet tunnetaan äänenä, puhujana ja kouluttajana muun muassa työelämätaitojen ja digitaalisen viestinnän alueilla. Waseniuksen ääni on tuttu Telian (aiemmin Telecom Finlandin ja Soneran) puhelinverkkojen äänenä vuodesta 1992 ja VR-Yhtymän kuulutusäänenä junissa. Lisäksi Wasenius tekee äänityötä automaattisten puhelinpalvelujen äänenä sekä yritysvideoiden spiikkaajana. 2017 Wasenius teki usean hahmon äänet Lightneer-peliyhtiön "Big Bang Legends" -peliin. Näyttelijänä Wasenius työskennellyt muiden muassa Svenska Teaternissa ja vuonna 2017 "Pelolla johtaminen on perseestä" -näytelmässä.
Luottamustehtävät.
Wasenius toimi primus motorina Ääniartistien Liiton perustamisessa ja sen ensimmäisenä puheenjohtajana 2024. Hänet valittiin taloustieteellisen seuran :n puheenjohtajaksi 2021, 2022, 2023 och 2024. Ennen sitä hän toimi Helsingin yliopiston alumniyhdistyksen hallituksen puheenjohtajana 2020 toimittuaan sen varapuheenjohtajana 2017-2019. Hän toimi "Forum"-talouslehteä julkaisevan Forum för ekonomi och teknik -kustannusosakeyhtiön hallituksessa 2011–2019. Vuonna 2011 Wasenius voitti suomenruotsalaisen tarinankerronnan mestaruuden, minkä jälkeen hän oli yksi Suomen kahdesta edustajasta tarinankerronnan PM-kisoissa. Vuonna 2003 hän toimi SATU ry:n järjestämän vuosittaisen Media &amp; Message -kilpailun tuomariston puheenjohtajana.
Luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista

Tämä on luettelo Yhdysvaltain ulkoministereiden ulkomaanmatkoista. Luetteloon sisältyvät sekä yksityis- ja lomamatkat että viralliset valtiovierailut. Luettelossa ovat vain ulkomaanmatkat, jotka ulkoministerit ovat tehneet virkakautensa aikana.
Luettelo on jaettu neljään eri artikkeliin, jotka ovat osa tätä pääartikkelia. Jotkut ulkoministerit lopettivat toimikautensa seuraavan vuosikymmenen puolella, mikäli vaalivuosi osui juuri sille vuodelle. Heidät mainitaan sivujen alussa mikäli he ovat kyseisessä luettelossa.
Ensimmäinen Yhdysvaltain ulkoministeri joka teki ulkomaanmatkan oli William H. Seward hän vieraili Tanskan Länsi-Intiassa vuonna 1866. Yhdysvaltain ulkoministereiden vierailut ovat suuntautuneet alkuvuosina pääasiassa vain Pohjois- Keski- ja Etelä-Amerikan valtioihin sekä Karibian saarille. John Hay oli ensimmäinen ulkoministeri joka vieraili Euroopassa. Cordell Hull oli ensimmäinen Aasiassa vierailut ulkoministeri. William P. Rogers oli ensimmäinen ulkoministeri, joka teki valtiovierailun Saharan eteläpuoliseen Afrikkaan.