tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Luettelo Sveitsin NLA-liigassa jääkiekkoilleista suomalaisista

Luettelo Sveitsin NLA-liigassa jääkiekkoilleista suomalaisista. Jo vuonna 1916 perustetussa Sveitsin pääsarjassa ensimmäisinä suomalaisina pelasivat HC Luganon Henry Leppä ja EV Zugin pelaajavalmentaja Jorma Peltonen kaudella 1976–1977.
NLA:n kaikkien aikojen suomalaiset.
"Päivitetty ennen kautta 2018–2019"
Vuorimarinkielinen Wikipedia

Vuorimarinkielinen Wikipedia () on Wikipedian vuorimarinkielinen versio. Se aloitettiin 17. lokakuuta 2010. Vuorimarinkielinen Wikipedia on Venäjällä puhuttavilla uralilaisilla kielillä toimivista Wikipedioista artikkelimäärältään toiseksi suurin ja ensimmäinen, joka saavutti 10 000 artikkelin rajapyykin. Kaikista uralilaisilla kielillä toimivista Wikipedioista se on viidenneksi suurin. Tällä hetkellä vuorimarinkielisen Wikipedian artikkelimäärä on 10 432 (1.1.2025).
Andrew Valmon

Andrew Orlando Valmon (s. 1. tammikuuta 1965 Brooklyn, NY, Yhdysvallat on yhdysvaltalainen 400 metrin juoksija. Hän opiskeli Seton Hallin yliopistossa viestintää ja valmistui vuonna 1987. Andrew Valmon on naimisissa Meredith Raineyn kanssa, joka myös on ollut olympiatason juoksija.
Valmon voitti 4 × 400 metrin viestijuoksussa olympiakultaa vuoden 1988 ja 1992 olympiakisoista Soulissa ja Barcelonassa. Maailmanmestaruuskilpailuista Valmon saavutti hopeaa 1991 Tokiosta ja kultaa 1993 Stuttgartista. Sisäratojen MM-kilpailuista hän saavutti hopeaa vuonna 1991. Hänen oma ennätyksensä 44,28 s on vuodelta 1992. Urheilu-uransa jälkeen Valmon oli juoksuvalmentajana Georgetownin yliopistossa vuosina 1999–2003 ja on työskennellyt tämän jälkeen Marylandin yliopiston juoksuvalmentajana.
2012 Lontoon olympialaisissa Valmon oli Yhdysvaltain yleisurheilujoukkueen valmentaja.
Abderrahim Achakhir

Abderrahim Achakhir (, s. 15. joulukuuta 1986 Mohammédia) on marokkolainen jalkapalloilija. Laitapuolustajana pelaava Achakhir edustaa Marokon GNF 1:ssä FAR Rabatia.
Maajoukkueura.
Achakhir pelasi ensimmäisen maaottelunsa Marokon paidassa 8. tammikuuta 2013 harjoitusottelussa Sambiaa vastaan.
Anas Zniti

Anas Zniti (, s. 28. lokakuuta 1988 Fès) on marokkolainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Zniti edustaa Marokon Botolassa FAR Rabatia.
Seuraura.
Zniti aloitti jalkapalloilun Maghreb Fèsin junioreissa ja myöhemmin jatkoi uraansa joukkueen edustuksessa vuonna 2009. Zniti saavutti menestystä Maghreb Fès riveissä kausina 2009–2010 ja 2010–2011. Joukkue jäi toiseksi Marokon cupissa vuonna 2010, mutta sitä vastoin voitti cupin seuraavana vuotena 2011. Samana vuonna Zniti juhli CAF Confederation Cupin mestaruutta.
Kesällä 2013 Zniti siirtyi FAR Rabatiin.
Sinitaivas (yhtye)

Sinitaivas on suomalainen iskelmämusiikkia soittava tanssiorkesteri, joka perustettiin vuonna 2007. 
Kokoonpano.
lähde
Radonkaivo

Radonkaivolla on joissain tilanteissa mahdollista pienentää sisäilman radonpitoisuutta. Radonkaivo toteutetaan tyypillisesti rakennuksen ulkopuolelle. Kaivon alipaine ohjaa radonpitoisen huokosilman hallitusti pois ulospuhallusputkesta. Ennen radonkaivon asennusta tulee kohteessa olla suoritettuna asianmukaiset radonmittaukset. Puutteellisin mittauksin ei ole kannattavaa lähteä kaivoa asentamaan. Mittauksia tehdään seitsemän vuorokautta ennen ja jälkeen kaivon asennuksen.
Radonkaivon ulospuhallusputki on sijoitettava aina riittävän kauas ja korkealle (kork.suositus 2m) oleskelualueista.
Poistoputki suositellaan asennettavaksi rakennuksen vesikattolinjan yläpuolelle.
Markkinoilla on radonkaivoja, joiden nimitys on harhaanjohtava. Monessa tapauksessa on kuitenkin kyse imupisteestä. Radonkaivo tulee asentaa aina riittävän syvälle (tyypillisesti 3–5 m), jotta virtauskentästä varmistutaan. 
Radonkaivot ovat jatkuvasti energiaa kuluttavia laitteita ja säännöllisesti huollettavia. Radonkaivojen oikeat säädöt varmistetaan aina mittauksin, joista tehdään pöytäkirjat. Markkinoilla on vanhan ja uuden tekniikan radonkaivoja. Uuden tekniikan kaivoissa energian kulutus on noin puolet vanhan tekniikan kaivosta. Täydellä teholla pyörivät ja vanhan tekniikan radonkaivot kuluttavat vuodessa satoja euroja sähkölaskussa ylimääräistä todelliseen tarpeeseen nähden. 
Radonkaivon todellista toiminta-aluetta on hankala arvioida, joten valmistajan ilmoittamia peitto-alueita ei tule suunnitellussa ottaa kirjaimellisesti. Oleellisinta on tietää lähtötiedot kaikkien kohteiden radonpitoisuudesta tarvesuunnittelua varten. 
Radonkaivojen toiminta saattaa häiriintyä pohjavesistä tai jäätyneistä putkistoista. Kaivojen toimintaa tulee tarkistella aina säännöllisesti mittauksin.
Dunkerquen taistelu

Dunkerquen taistelu oli toisessa maailmansodassa Saksan ja liittoutuneiden joukkojen välinen Dunkerquen kaupungin hallinnasta käyty taistelu, joka alkoi 26. toukokuuta ja päättyi 4. kesäkuuta 1940 saksalaisten vallattua kaupungin vangiten 40 000 kaupungin puolustajaa. Taistelun aikana kaupungista evakuoitiin arviolta 338 226 sotilasta Britteinsaarille.
Taustaa.
Saksan hyökkäys Ranskaan alkoi 10. toukokuuta 1940. 20. toukokuuta he olivat edenneet Englannin kanaalille katkaisten brittiläiseltä siirtoarmeijalta yhdeyden Ranskan 1. armeijaan, joka piiritettiin Lilleen. Saksalaiset pysäyttivät joukkojensa etenemisen 24. toukokuuta, mikä antoi liittoutuneille aikaa järjestää ja evakuoida joukkonsa Dunkerqueen. Arviolta 400 000 liittoutuneiden sotilasta oli piiritettynä Dunkerqueen. Saksalaiset aloittivat hyökkäyksen Dunkerqueen 26. toukokuuta kaikilta rintamilta. Britit aloittivat samanaikaisesti evakuoinnin, jossa he 11 päivän ajan evakuoivat joukkonsa Englantiin. Yli 861 alusta osallistui evakuointiin. Näistä 243 upotettiin operaation aikana, mukaan lukien yhdeksän hävittäjää. Britit menettivät 177 lentokonetta puolustaessaan aluksia ja saksalaiset 240.
3. kesäkuuta saksalaiset olivat vain kolmen kilometrin päässä kaupungista. Seuraavana päivänä brittien evakuoitua viimeisetkin joukkonsa kaupungista saksalaiset etenivät kaupungin satamaan ja nostivat hakaristilipun kaupungin valtauksen merkiksi. Viimeiset kaupunkia puolustaneet 40 000 ranskalaissotilasta antautuivat saksalaisille. Saksalaiset saivat merkittävän sotasaaliin brittien hylättyä kaiken raskaan sotakalustonsa kuten ajoneuvot ja tykit. Saaliiksi saatiin 880 kenttätykkiä, 310 suuren kaliiperin tykkiä, 500 ilmatorjuntatykkiä, 850 panssarintorjuntatykkiä, 11 000 konekivääriä, noin 700 panssarivaunua, 20 000 moottoripyörää ja 45 000 moottoroitua ajoneuvoa. Dunkerquen valtauksen jälkeen saksalaiset aloittivat "Fall Rotin" eli operaatio Punaisen, jossa joukot etenivät Ranskan eteläosiin. Pariisi vallattiin 14. kesäkuuta. Tulitauko solmittiin 17. kesäkuuta ja Saumurissa käydyn puolustustaistelun jälkeen Ranska antautui Saksalle 22. kesäkuuta 1940.
2,4-dinitrotolueeni

2,4-Dinitrotolueeni (C7H6N2O4) on nitrattu aromaattinen yhdiste. Sitä käytetään orgaanisessa synteesissä valmistettaessa räjähteitä ja lähtöaineita väriaineiden ja polymeerien valmistukseen. 2,4-Dinitrotolueenin kanssa isomeerisia yhdisteitä ovat 2,3-, 2,5-, 2,6-, 3,4- ja 3,5-dinitrotolueenit.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa 2,4-dinitrotolueeni on keltaisia tai oransseja kiteitä. Yhdiste liukenee vain heikosti veteen, mutta liukenee paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin ja hiilidisulfidiin. Kuumennettaessa se saattaa hajota räjähdysmäisesti. 2,4-Dinitrotolueenin nitroryhmät voidaan pelkistää aminoryhmiksi ja muodostuva tuote riippuu käytetystä pelkistimestä. Käytettäessä vetyä ja Raney-nikkeliä tai rautaa muodostuu 2,4-tolueenidiamiinia, tina(II)kloridin avulla tai happaman sinkkikloridin avulla muodostuu 2-amino-4-nitrotolueenia ja ammoniumsulfidi tai vedytys platinan toimiessa katalyyttinä muodostuu 4-amino-2-nitrotolueenia. Yhdiste voidaan myös hapettaa 2,4-dinitrobentsoehapoksi kaliumpermanganaatilla.
2,4-dinitrotolueeni on myrkyllistä ja ärsyttää voimakkaasti hengitysteitä. Yhdiste aiheuttaa methemoglobiinin muodostumista vereen, mikä johtaa ihon sinistymiseen. Aine voi myös olla kasvaimia aiheuttavaa eli karsinogeenista.
Valmistua ja käyttö.
2,4-Dinitrotolueenia voidaan valmistaa nitraamalla p-nitrotolueenia väkevien typpihapon ja rikkihapon seoksella. Lähtöaineena voidaan käyttää myös nitrotolueenien seosta. Tuotteeksi saadaan eri dinitrotolueenien seos, jossa suurin osa on 2,4-dinitrotolueenia. Eri isomeerit erotetaan toisistaan kiteyttämällä.
Suurin osa valmistetusta 2,4-dinitrotolueenista vedytetään 2,4-tolueenidiamiiniksi, jota käytetään värien ja tolueenidi-isosyanaatin valmistuksessa. 2,4-Dinitrotolueenista voidaan valmistaa myös 4-nitro-p-toluidiinia ja nitraamalla trinitrotolueenia.
Pasilan kivilinna

Pasilan kivilinna on Kati Sinenmaan käsin rakentama linnamainen rakennelma Helsingin Pohjois-Pasilan alueella. Kivirakennelmaa ympäröi noin 200 metriä pitkä risuista, hiekasta ja mullasta tehty puolesta metristä kahteen metriin korkea aitaus, jonka sisäpuolella kivilinna sijaitsee. Alueella on jopa usean tonnin painoisia kiviä aseteltuina rakenteisiin. Silmämääräisesti arvioituna kiviä on rakenteissa jopa satoja tonneja.
Sinenmaa alkoi rakentaa kivilinnaa vuonna 1995. Vuosina 1995–2008 hän myös asui linnaan rakentamassaan mökissä ympäri vuoden. Vuonna 2008 mökki tuhopoltettiin ja Sinenmaa joutui muuttamaan muualle. Liikennevirasto esti pääsyn linnaan vuonna 2016, minkä jälkeen linnaa on ympäröinyt teräsverkkoaita.
Jäätyään pois Helsingin yliopistosta 1995 Sinenmaa päätyi omien sanojensa mukaan sattumalta Pasilan metsikköön, minne hän ryhtyi yksikseen rakentamaan kivilinnaansa. Hänellä ei ollut apunaan muita työkaluja kuin lapio, kanki, sorkkarauta ja lankkuja sekä putkenpätkiä, joiden avulla hän pystyi kaivamaan esille ja siirtelemään tonnienkin painoisia kiviä.
Sinenmaasta ja hänen linnastaan on tehty vuonna 2005 dokumenttielokuva "Kosminen näytelmä".
Uudessa asemakaavasuunnitelmassa kivilinnan paikalle on suunniteltu toimistokerrostaloja ja maa-alueen omistus siirtyy Senaatti-kiinteistöille.
Sushil Koirala

Sushil Koirala (12. elokuuta 1939 Biratnagar – 9. helmikuuta 2016) oli nepalilainen poliitikko. Hänet valittiin maansa pääministeriksi 75-vuotiaana helmikuussa 2014. Hän oli Nepalin kongressipuolueen puheenjohtaja.
Koiralan vaatimatonta elämäntapaa arvostettiin korruption vaivaamassa Nepalissa.
Sushil Koirala oli sukunsa neljäs pääministeri. Kongressipuolueen edellinen johtaja, pääministeri Girija Prasad Koirala oli hänen serkkunsa. Sushil Koirala erosi virastaan 10. lokakuuta 2015 ja hänet korvasi Khadga Prasad Sharma Oli.
Luettelo kansanäänestyksistä Euroopan unionista

Tämä on luettelo kansanäänestyksistä Euroopan unionista sekä sen edeltäjäjärjestöstä Euroopan yhteisöstä. 
Luettelossa on kansanäänestykset niin jäsenyydestä kuin EU-sopimuksista, kuten Maastrichtin sopimuksesta, Amsterdamin sopimuksesta. Lisäksi luettelossa on euroalueen jäsenyyden kansanäänestyksistä. Luettelossa on myös kansanäänestykset Euroopan talousalueen jäsenyydestä sekä Sveitsin ja Liechtensteinin kahdenkeskeisistä sopimusäänestyksistä EU:n kanssa. Jotkut Euroopan unionin valtiot eivät koskaan järjestäneet kansanäänestystä EU:n jäsenyydestä.
Kansanäänestykset Euroopan yhteisön ja unionin täysjäsenyyksistä.
2012.
Nuija ja tosinuija kaks

Nuija ja tosinuija kaks () on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Peter Farrellyn ja Bobby Farrellyn ohjaama komediaelokuva, joka on jatko-osa vuoden 1994 elokuvalle "Nuija ja tosinuija". Jim Carrey ja Jeff Daniels palaavat siinä 20 vuoden takaisiin roolehinsa, ja elokuva sisältää monia viittauksia ensimmäiseen osaan.
Juoni.
20 vuotta edellisen seikkailun jälkeen lämminsydämiset mutta edelleen yhtä hölmöt kaverukset Harry ja Lloyd lähtevät etsimään Harryn kauan kadoksissa ollutta tytärtä, jotta tämä voisi luovuttaa munuaisensa sairaalle isälleen.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Henri Waltter Rehnströmin mielestä "Nuija ja tosinuija kaks" on viiltävä pureutuminen ihmisen tyhmyyteen. Heti alussa Harry tulee tapaamaan Lloydia, joka on viimeiset kaksikymmentä vuotta istunut puhumattomana mielisairaalassa – tai näin Harry on luullut. ”Ääliökomedia on todellinen kuninkuuslaji, eivätkä sitä kovinkaan monet osaa yhtä hienosti kuin Farrellyt.”
"Ilta-Sanomissa" Taneli Topelius puolestaan piti tätä pahasti myöhästynyttä ja veltosti etenevää jatko-osaa todisteena Jim Carreyn komediataitojen hiipumisesta. Hän piti alkukohtausta elokuvan vahvimpana, mutta ”sen jälkeen elokuva etenee harmillisen riskittömästi turvallisen pieruhuumorin, muutaman seksiin liittyvän vitsin, ärsytyskynnyksen ylittymiseen tähtäävien tuokioiden sekä yleisen perusmöllötyksen saattelemina”.
Erkki Salonen

Erkki Aarre Kalevi Salonen (16. huhtikuuta 1920 Helsinki – 15. marraskuuta 2001 Espoo) oli suomalainen professori ja monipuolinen kulttuurivaikuttaja 1900-luvun loppupuolella. 
Salonen toimi "Ylioppilaslehden" päätoimittajana vuosina 1947–1949. Hän oli perustamassa "Mitä missä milloin" -vuosikirjaa ja toimi sen ensimmäisenä päätoimittajana vuosina 1949–1956. Sen jälkeen hän oli Suomen kulttuurirahaston yliasiamiehenä vuosina 1957–1980. Salonen väitteli Helsingin yliopistossa valtiotieteen tohtoriksi vuonna 1970 kulttuurisosiologian alalta ja toimi 1970–1980-luvulla alan dosenttina Jyväskylän yliopistossa. Hän sai kunniaprofessorin arvon vuonna 1980.
Päätoimiensa ohella Salonen oli mukana monissa kulttuurihankkeissa, esimerkiksi Suomalaisuuden Liiton puheenjohtajana, teatteri- ja museojärjestöissä sekä nuorisoseuraliikkeessä. Hän pyrki Suomen kulttuurihallinnon tehostamiseen. Toinen suuri tavoite oli maakuntien kulttuurielämän voimistaminen ja sen Helsinki-keskeisyyden vähentäminen. Seikko Eskola kirjoittaa "Kanava"-lehdessä, että Salonen oli taitava puhuja, puheenjohtaja ja erimielisyyksien sovittelija. Hänen elämänkäsitykseensä vaikutti suuresti rintamakokemus pohjoissavolaisen komppanian päällikkönä talvisodassa, jossa hän oppi arvostamaan tavallisten maalaismiesten vastuuntuntoisuutta.
Salonen toimi nuoruudessaan myös pilapiirtäjänä ja kuvittajana. Hän teki kansikuvan ja kuvituksen muun muassa Aaro Hongan suosittuun poikakirjaan "Juanikkaat virtaheposet" (1940).
Suomen Lauttaliikenne

Suomen Lauttaliikenne Oy eli Finferries on Suomen valtion kokonaan omistama lautta- ja yhteysalusliikennettä suorittava osakeyhtiö. Osakeyhtiö aloitti toimintansa 1.1.2010, kun se eriytettiin Destiasta eli entisestä Tieliikelaitoksesta. Suomen Lauttaliikenne liikennöi hieman yli 40:ä reittiä.
Suomen Lauttaliikenne osti Arctia Shippingiltä saaristovarustamon vuonna 2012, jonka jälkeen Finferries on ainoa valtion lautta- ja yhteysalusliikennettä liikennöivä toimija. Ostettu yksikkö jatkaa Suomen Saaristovarustamo Oy -nimisenä tytäryhtiönä.
Hiekka (Viipuri)

Hiekka oli Viipurin kaupunginosa, joka sijaitsi keskustan länsipuolella Linnasaaressa. 
Historia.
Hiekka ja sen lähellä oleva Pikiruukki olivat viipurilaisten kauppamiesten vanhoja teollisuus- ja varastoalueita. Kaupungin kauppamiehillä oli siellä jo 1740-luvulla ainakin neljä pikikeittämöä, ja myöhemmin niiden lukumäärä lisääntyi. 1800-luvun ensimmäisellä puoliskolla Linnansalmen rannalla oli Hiekan lastauspaikka, johon muutamat yksityiset rakensivat itselleen pienet asuintalot. Maistraatti oli tosin kieltänyt yksityisiä rakentamasta tälle alueelle, mutta kun kaupungilta puuttui asuntotontteja, rakentelu jatkui ja salmen rannalla oli jo 1850-luvulla vähäinen esikaupunki. Uudempi osa Hiekkaa, joka alkuaan tunnettiin samannimisen patterin mukaan Paulovskin nimellä, on asutettu myöhemmin.
Vuonna 1900 Hiekassa oli 111 taloa ja alueen asukasluku oli 2 031. Hiekan kansankoulu oli rakennettu vuonna 1907 (lisärakennus vuonna 1930) ja kappeli vuonna 1911.
Maanomistus saarella kuului suurimmaksi osaksi Monrepos’n kartanolle. Asutuksen kehittyminen oli pääosin riippuvainen kartanosta, koska se omisti melkein kaiken rakennustarkoituksiin soveltuvan maan. Maat oli pakkolunastettu Nicolay-suvulta vuonna 1921. Vuonna 1939 Hiekassa oli 222 taloa ja niissä asui 3 386 ihmistä, joista 93 ulkomaalaisia.
Vuoden 1930 väestönlaskennassa Hiekan Viipurin kaupunkiin kuuluvassa osassa oli 129 asukasta, joista 125 oli suomenkielisiä, yksi ruotsinkielinen ja kolme muunkielisiä. Viipurin maalaiskuntaan kuuluneessa osassa oli 1 914 asukasta, joista 1 851 oli suomenkielisiä, 17 ruotsinkielisiä ja 46 muunkielisiä.
Teollisuus.
Hiekan suurin työnantaja oli vuonna 1889 rakennettu ja vuosina 1925 ja 1937 uudistettu Viipurin Sahan Vekrotniemen sahalaitos, jossa oli töissä muutama sata työläistä.
Mustapha el-Biyaz

Mustapha el-Biyaz (, s. 12. joulukuuta 1960 Taza) on uransa lopettanut marokkolainen jalkapalloilija. Puolustajana pelannut el-Biyaz edusti seuratasolla KAC Marrakechia ja Penafielia. Hän pelasi myös Marokon maajoukkueessa vuoden 1986 MM-kilpailuissa, jossa Marokko eteni ensimmäisenä afrikkalaismaana lohkovaiheesta jatkoon.
Vuonna 2006 el-Biyaz nimitettiin Afrikan jalkapalloliiton luettelemaan kaksisataa parasta afrikkalaispelaajaa viimeisen viidenkymmenen vuoden aikana -listalle.
Katkera kuu

Katkera kuu ("Bitter Moon") on Roman Polańskin ohjaama elokuva vuodelta 1992.
Tarina kertoo suhdettaan pohtivasta brittipariskunnasta, joka tutustuu hehkeään ranskalaiseen naiseen ja tämän iäkkääseen amerikkalaiseen invalidiaviomieheen. Invalidin maine perustuu elostelevaan elämäntapaan eikä niinkään kirjallisiin ansioihin. Brittipariskunta päätyy kuuntelemaan pariskunnan ongelmia.
Arviot.
Arto Pajukallio toteaa Tv-maailmassa, että Polański työskentelee jälleen "tappavan tehokkaasti". Janet Maslin kirjoittaa New York Timesissa, että elokuva on "hirveä". Seignerin näyttelijäntyön laadun hän tulkitsee selittyvän sillä, että tämä on naimisissa Polańskin kanssa.
Leena Virtanen (HS) toteaa, että elokuva ei ole Polańskin parhaita mutta kuitenkin tunnistettavissa helposti. Hänkin kritisoi Seigneriä: tällä ei "komiikan taju ole samalla tasolla kuin muilla".
Sami Reivinen

Sami Reivinen on tamperelainen valokuvaaja. Reivinen perusti Valokuvaamo KLIKin vuonna 2007. 
Vuonna 2012 Reivinen palkittiin Loupe Awards -valokuvakilpailussa hopeisella kunniamerkillä 17. parhaalla muotokuvalla maailmassa. Loupe Awards on maailman suurin ja arvostetuin ammattivalokuvaajien kilpailu, johon osallistuu useita tuhansia valokuvaajia maailmassa. 
Vuonna 2014 Reivinen valittiin Vuoden Muotokuvaajaksi ja sai lisäksi sarjavoittoja Vuoden lapsikuva -sarjassa ja Vuoden valmistujaiskuva -sarjassa. Kilpailun järjestää Suomen Ammattivalokuvaajat Ry. Vuoden muotokuvaaja tittelistä on kilpailtu jo yli 30 vuoden ajan. Viisihenkinen tuomaristo valitsee parhaan kuvaajan viiden kuvan sarjan perusteella. Vuoden 2014 voittaja julistettiin Helsingin Messukeskuksessa Kuva &amp; Kameramessuilla maaliskuussa 2014. Samin yhtiökumppani ja Valokuvaamo KLIK:n toinen valokuvaaja Peero Lakanen voitti toisen sijan samassa kilpailussa ja lisäksi hän sai sarjavoittoja.
Vuonna 2018 Reiviselle myönnettiin FEP:n eli Euroopan ammattivalokuvaajien järjestön QEP arvonimi Fine Art kategoriassa. 12 kuvan sarja koostuu mustavalkoisista liikkuvien lasten kuvista. Kuvissa katse kiinnittyy ensin yksinkertaiseen muotoon ja liikkeeseen ja vasta lähempää tarkasteltuna itse henkilöön.
Sami Reivinen on aktiivisesti mukana Suomen Ammattivalokuvaajat ry:n toiminnassa. Reivinen on ollut SAV:n hallituksen jäsen vuodesta 2012 eteenpäin joka vuosi.
Abdelmajid Dolmy

Abdelmajid Dolmy (; 19. huhtikuuta 1953 Casablanca – 27. heinäkuuta 2017 Casablanca) oli marokkolainen jalkapalloilija ja Afrikan mestari. Keskikentällä ja liberona pelannut Dolmy edusti seuratasolla suurimmaksi osaksi Raja Casablancaa. Hän oli voittamassa Marokon ensimmäistä Afrikan mestaruutta vuonna 1976 ja pelasi myös Marokon maajoukkueessa vuoden 1986 MM-kilpailuissa, jossa Marokko eteni ensimmäisenä afrikkalaismaana lohkovaiheesta jatkoon. Unesco palkitsi Dolmyn 15. lokakuuta 1992 Play Fair -palkinnolla. Hän ei saanut pitkän uransa aikana yhtään varoitusta tai ulosajoa.
Vuonna 2006 Dolmy nimitettiin Afrikan jalkapalloliiton luettelemaan kaksisataa parasta afrikkalaispelaajaa viimeisen viidenkymmenen vuoden aikana -listalle.
Stefano Colantuono

Stefano Colantuono (s. 23. lokakuuta 1962) on italialainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja. Hän toimii nykyisin Serie A:ssa pelaavan Atalanta BC:n päävalmentajana. 
Ura pelaajana.
Keskuspuolustajana urallaan pelannut Colantuono debytoi Serie A:ssa vuonna 1985 Pisa Calcion riveissä. Hän pelasi Serie A:ssa eri joukkueissa vuoteen 1990 asti. Vuonna 1991 hän pelasi myös yhden kauden futsalia BNL Roman riveissä, voittaen "scudetton". Colantuono pelasi alasarjoissa aina vuoteen 2001 asti, jolloin hän lopetti uransa Serie C2:ssa pelanneen Sambenedettesen riveissä. Hän edusti urallaan 12 eri jalkapalloseuraa.
Ura valmentajana.
Colantuono aloitti päävalmentajana lähes heti lopettamisensa jälkeen Sambenedettesen valmentajana. Vuonna 2004 Colantuono siirtyi Serie B:ssä pelanneen Catania Calcion valmentajan paikalta Serie A:n Perugia Calcion valmentajaksi. 2005 hän siirtyi ensimmäistä kertaa tuolloin Serie B:ssä pelanneen Atalanta BC:n valmentajaksi. Hän johdattikin heti ensimmäisellä kaudellaan bergamolaiset sarjanousuun. Kesällä 2007 Colantuono palkattiin Serie A:n US Palermoon. Hän sai potkut saman vuoden marraskuussa, mutta hänet kutsuttiin takaisin 2008 maaliskuussa. Colantuono sai lähteä uudelleen 2008 syyskuussa vain yhden sarjapelin jälkeen. Kesäkuussa 2009 hänet valittiin Serie B-seura Torino FC:n valmentajaksi, mutta jälleen hän sai lähteä marraskuussa huonojen esitysten jälkeen. Tammikuussa 2010 hänet kutsuttiin jälleen takaisin Torinoon, mutta hän joutui taas lähtemään kauden jälkeen. Näin Colantuono palasi Atalantan peräsimeen ja johdatti seuraavalla kaudella Serie B:ssä pelanneen "Nerazzurrin" Serie A:han.
Ikk Oankar

Ikk Oankar (pandžabiksi ਇੱਕ ਓਅੰਕਾਰ "ikk oaṅkār"; äännetään ) on sikhiläisyydessä käytetty termi, joka viittaa ”jumalan absoluuttiseen monoteistiseen ykseyteen”. Se on yksi sikhiläisyyden keskeisistä termeistä ja sitä kuvaava gurmukhi-symboli ੴ on muodostunut sikhiläisen identiteetin tärkeäksi osaksi. Sikhiläisyyden merkkiteos "Adi Granth" alkaa sanoilla ”Ikk Oankar”.
"Ikk" tarkoittaa pandžabiksi ”yksi”. "Oaṅkār" on vastine sanskritin om-tavulle, jolla viitataan koko maailmankaikkeuteen. Termi voidaan latinalaisilla kirjaimilla kirjoittaa myös muodossa "Ik Oankar" tai "Ek Omkar".
All You Can Eat

All You Can Eat on yhdysvaltalaisen metalliyhtyeen Steel Pantherin neljäs albumi. Albumi julkaistiin 1. huhtikuuta 2014. Albumin julkaisusta ilmoitettiin syyskuussa 2013. "All You Can Eat" debytoi Suomen virallisen listan sijalla 37.
Albumin ensimmäinen single oli "Party Like Tomorrow is the End of the World". Toinen single oli "The Burden of Being Wonderful", joka julkaistiin 21. tammikuuta 2014. Kolmas single "Gloryhole" julkaistiin 18. maaliskuuta 2014 Steel Pantherin YouTube-kanavalla. 
Maaliskuun lopussa Steel Panther julkaisi kaikki levyn kappaleet YouTubessa.
Kappaleet.
Albumin kappalelista julkaistiin 13. tammikuuta 2014.
Mustapha el-Haddaoui

Mustapha el-Haddaoui (, s. 28. heinäkuuta 1961 Casablanca) on uransa lopettanut marokkolainen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut el-Haddaoui edusti seuratasolla pääosin ranskalaisseuroja, kuten Saint-Étiennea, Nizzaa ja Lensia. Hän pelasi myös Marokon maajoukkueessa vuosien 1986 ja 1994 MM-kilpailuissa.
Hänellä on myös Ranskan kansalaisuus.
Operaatio Ruskea

Operaatio Ruskea () oli toisessa maailmansodassa Saksan suunnitelma Ranskan valtaamiseksi yhdessä Italian kanssa. Operaatiota ei toteutettu saksalaisten aloitettua operaatio Keltaisen () 10. toukokuuta 1940. Operaatio Punainen, joka aloitettiin 5. kesäkuuta, toteutti osan suunnitelmasta.
Operaatio Ruskea oli myös saksalaisten suorittama operaatio Ardennien taistelun aikana vuosina 1944–1945.
Luis Fernando Suárez

Luis Fernando Suárez (s. 23. joulukuuta 1959 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen uransa jo päättänyt jalkapallopuolustaja ja nykyinen valmentaja. Hän on valmentanut seurajoukkueiden lisäksi Ecuadorin, Hondurasin ja vuodesta 2021 Costa Rican maajoukkuetta.
Ura.
Pelaajana Suárez pelasi viisitoistavuotisen uransa aikana vain kahdessa seurassa: kotimaansa Atlético Nacionalissa ja Deportivo Pereirassa. Hän voitti Nacionalin riveissä vuonna 1989 Copa Libertadoresin. Hänen uransa kesti vuodesta 1980 vuoteen 1995.
Valmentajauransa Suárez aloitti entisen seuransa Atlético Nacionalin riveissä vuonna 1999. Hän johtikin seuran heti Kolumbian mestaruuteen. Seuraavina vuosina hän valmensi seuroja kotimaassaan ja Ecuadorissa, kunnes siirtyi vuonna 2004 Ecuadorin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajaksi. Hän johtikin maan vuoden 2006 MM-kisoihin, joissa se pääsi sensaatiomaisesti 16 parhaan joukkoon kaadettuaan sekä Puolan että Costa Rican. Neljännesvälierissä Englanti kuitenkin voitti Ecuadorin 1–0 David Beckhamin vapaapotkumaalilla.
Vuonna 2007 Ecuadorin maajoukkueen johdosta lähtenyt Suárez ehti valmentaa seuroja kotimaassaan ja Perussa ennen kuin vuoden 2010 MM-kisoihin selviytynyt Honduras valitsi hänet valmentajakseen vuonna 2011. Suárez johdatti "La Bicolorin" MM-kisoihin 2014.
Antje Jackelén

Antje Jackelén (s. 1955 Herdecke, Länsi-Saksa, o.s. Zöllner) on entinen Ruotsin arkkipiispa. Hän toimi arkkipiispana vuosina 2014–2022. Vuosina 2007–2014 hän toimi Lundin piispana.
Elämänvaiheet ja työ.
Jackelén syntyi Herdeckessa vuonna 1955. Hänen vanhempansa olivat Werner ja Marianne Zöllner. Isä toimi insinöörinä ja äiti lääkärin avustajana.
Jackelén kävi koulunsa Saksassa, josta hän muutti 22-vuotiaana Ruotsiin. Hän valmistui ylioppilaaksi "Städtisches Gymnasium" -lukiosta Wetterissä 1973 ja opiskeli teologiaa vuosina 1974–1977 Kirchliche Hochschule Bielefeld-Bethelissä sekä Tübingenin yliopistossa. Hän opiskeli Upsalan yliopistossa ja valmistui papiksi Ruotsissa. Hänet vihittiin papiksi Tukholman hiippakunnassa 1980, jonka jälkeen hän toimi pappina muun muassa Tyresön seurakunnassa. Teologian tohtorin tutkinnon hän suoritti Lundin yliopistossa 1999. Hänen tohtorinväitöskirjansa otsikko on "Zeit und Ewigkeit. Die Frage der Zeit in Kirche, Theologie und Naturwissenschaft", ja se on julkaistu englanniksi nimellä "Time and Eternity" sekä ruotsinkielisenä laitoksena nimellä "Tidinställningar".
Vuosina 2003–2007 hän toimi professorina Lutheran School of Theology at Chicagossa, Yhdysvalloissa.
Hänet valittiin Lundin hiippakunnan piispaksi 2006, ja hän seurasi siten Ruotsin ensimmäistä naispiispaa, Christina Odenbergiä ja oli ensimmäinen naispiispa joka valittiin nykyisen piispanvaalin järjestyksessä ilman valtiovallan nimitystä. Hänet vihittiin piispaksi Upsalan tuomiokirkossa 15. huhtikuussa 2007 ja otettiin vastaan piispaksi Lundin tuomiokirkossa 21. huhtikuuta 2007.
Arkkipiispanvaali toimitettiin lokakuussa 2013, ja hän sai 55,9 prosenttia äänistä. Hänen edeltäjänsä oli Anders Wejryd. Jackelén otti vastaan arkkipiispan viran 15. kesäkuuta 2014 Uppsalan tuomiokirkossa vietetyssä vastaanottamismessussa.
Arkkipiispana Jackelén oli myös vastuussa Ruotsin kuningasperheen kirkollisista toimituksista. Hän on kastanut prinssit Nicolasin, Oscarin, Alexanderin ja prinsessa Adriennen.
Vuonna 2021 Jackelén ilmoitti jäävänsä eläkkeelle lokakuussa 2022. Hänen seuraajakseen valittiin Martin Modéus, joka astui virkaansa 4. joulukuuta 2022.
Teologisia näkemyksiä.
Jackelén ei usko Jeesuksen neitseestä syntymiseen, vaan pitää sitä mytologisena käsitteenä tai metaforana. Hän ei arkkipiispanvaalin aikana halunnut vastata kysymykseen, antaako Jeesus todemman kuvan Jumalasta kuin Muhammed. Hän katsoi, että uskonoppia ei voi supistaa tällaiseen kyllä tai ei -kysymykseen, koska se tekee vääryyttä suurelle määrälle uskontoihin sisältyvää tietoa ja kokemusta.
Jackelénin tunnuslause on "Gud är större", ”Jumala on suurempi”. Ilmaisu esiintyy 1. Johanneksen kirjeessä 3:19-20, ja se on myös hänen piispanvaakunassaan. Tunnuslause on myös Jackelénin vuonna 2011 julkaiseman paimenkirjeen "Gud är större. Ett herdabrev för vår tid" nimessä.
Yksityiselämä.
Jackelén on naimisissa Heinz Jackelénin kanssa, joka on myös pappi. Parilla on kaksi tytärtä ja neljä lastenlasta.
Jackelén sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 2007. Hän on säilyttänyt Saksan kansalaisuutensa.
Antje Jackelénin kirjoittamia kirjoja (valikoima).
Lähde:
Jari Kurkinen

Jari Kurkinen (s. 9. tammikuuta 1956 Tampere) on suomalainen tietokirjailija, tutkija ja toimittaja. Hän aloittanut työnsä päätoimisena historiankirjoittajana 1994. Kurkinen on tutkinut etenkin kuljetuksia, kansainvälistä liikennettä, logistiikkaa, kuorma-, laiva- ja linja-autoliikennettä sekä joukkoliikennettä. Lisäksi hän on kirjoittanut teollisuus-, yritys- ja järjestöhistorioita sekä elämäkertoja. Hän on julkaissut historiaa käsitteleviä artikkeleita myös sanoma-, ammatti- ja harrastelehdissä. Hänelle on myönnetty Tieliikennehistorian Mobilia-palkinto vuonna 2004 teoksestaan "Suomen autokoriteollisuuden historia." 
Jari Kurkinen on toiminut Suomen Linja-autohistoriallisen Seuran hallituksen puheenjohtajana vuosina 1998–2013. Hän on toiminut tamperelaisen Eliisa-teatterin hallituksen puheenjohtajana vuodesta 2014 alkaen.
Pukinpunatäplä

Pukinpunatäplä eli pukinjuuripunatäplä ("Zygaena minos") on punatäpliin kuuluva punamusta, pienehkö perhoslaji. Se on tavattu Suomesta kahdesti.
Koko ja ulkonäkö.
Pukinpunatäplän siivet ovat mustat, hieman läpikuultavat, ja niissä on kolme siivensuuntaisesti venynyttä täplää, jotka ovat selvästi erillään toisistaan. Keskimmäinen täplä taipuu kohti siiven ulkoreunan takanurkkaa. Naaraan etusiivet ovat läpikuultavammat kuin koiraalla, ja niissä on sinivihreää metallinhohtoa. Takasiivet ovat punaiset, ulkoreunastaan kapeasti tummanharmaat. Pää, keskiruumis, takaruumis ja raajat ovat mustat, mutta säärten alapinnat ovat kellertävät. Imukärsä on hyvin kehittynyt, tuntosarvet ovat nuijamaiset, naaraalla ohuemmat. Huulirihmat ovat ohuet ja karvaiset. Siipiväli on 33–37 mm.
Lajista tunnetaan värimuoto f. "lutescens", jolla punaisen tilalla on keltaista, sekä f. "rubrotecta", jolla etusiipi on punertava.
Pukinpunatäplän voi erottaa "Zygaena purpuralis" -lajista vain genitaalituntomerkkien tai toukan ravintokasvin perusteella.
Levinneisyys ja lentoaika.
Pukinpunatäplän levinneisyys ulottuu Ranskan ja Italian keskiosista Etelä-Ruotsiin ja Viron Saarenmaalle. Idässä elinalue kattaa Itä-Euroopan ja Balkanin, ja jatkuu Pohjois-Iraniin. Laji on ainakin Pohjois-Euroopassa varsin paikoittainen ja esiintymispaikat ovat etäällä toisistaan. Suomessa laji on harhailija, joka on tavattu vain kaksi kertaa, viimeksi Turusta elokuussa 1981. Ruotsissa ja Tanskassa lentoaika ulottuu kesäkuun puolivälistä heinäkuun puoleenväliin.
Elinympäristö ja elintavat.
Punatäplä elää pääasiassa avoimilla, kuivilla ja aurinkoisilla paikoilla, joiden maaperä on hiekkainen ja mielellään kalkkipitoinen. Elinympäristössä on myös oltava mesipitoisia kukkia. Perhoset ovat aktiivisia päivisin, jolloin ne lepäilevät kasvillisuudessa tai käyvät kukilla. Perhoset kerääntyvät usein yöpymään ryhminä.
Naaras munii 20–50 munaa ravintokasvin lehtien alapinnoille. Toukat kuoriutuvat runsaan viikon kuluttua ja talvehtivat keskenkasvuisina. On arveltu, että levinneisyytensä pohjoisrajoilla Ruotsissa toukka saattaa talvehtia useamman kerran ennen kuin aktivoituu uudelleen. Talvilevon jälkeen toukka elää lehtiruusukkeessa, kunnes täysikasvuinen toukka koteloituu kasvin varrelle. Kotelovaihe kestää noin kolme viikkoa.
Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 laji katsottiin arviointiin soveltumattomaksi (NA), kun vuoden 2000 arvioinnissa se oli alueellisesti hävinnyt. Muutos luokituksessa aiheutuu muuttuneesta tulkinnasta.. Ruotsissa se on silmälläpidettävä. Lajia uhkaa sopivien elinympäristöjen umpeenkasvu.
Ravintokasvi.
Toukan pääasiallinen ravintokasvi on pukinjuuri ("Pimpinella saxifraga"), jossain määrin myös piikkiputket ("Eryngium") sekä sirppiputket ("Falcaria").
The Tomorrow People

The Tomorrow People on yhdysvaltalainen The CW Television Networkin tieteissarja, joka perustuu samannimiseen 1970-luvulla esitettyyn brittiläiseen lastensarjaan. Televisiosarjan ensimmäinen jakso esitettiin Yhdysvalloissa 9. lokakuuta 2013. Sarjan heikoista katsojaluvusta johtuen kanava ei tilannut siitä enää toista tuotantokautta. Sarjaa alettiin esittää Suomessa 10. kesäkuuta 2014 Subilla tiistain myöhäisillassa kaksi jaksoa kerrallaan.
"The Tomorrow People" kertoo nuorista, joille on evoluution seurauksena tullut erikoisvoimia, kuten kyky kommunikoida telepaattisesti. Nuoret ovat kuitenkin ajojahdin kohteena, koska heidän koetaan olevan uhka tavallisille ihmisille.
Juoni.
Evoluution seurauksena on kehittynyt uusi tavallisia ihmisiä edistyneempi ihmislaji, "homo superior". Lajiin kuuluvilla ihmisillä, joita kutsutaan ”huomisen ihmisiksi”, on käytössään kolme T-voimaa – teleportaatio, telepatia ja telekinesia. Sarjan keskiössä on juuri joukkoon liittynyt Stephen Jameson, joka yrittää löytää samaan lajiin kuuluvan isänsä, joka katosi vuosia sitten. Hallituksen alaisuudessa toimiva ULTRA haluaa neutralisoida tai tappaa uuteen lajiin kuuluvat ihmiset, koska pelkää niiden olevan uhka tavalliseen homo sapiens -lajiin kuuluville ihmisille. ULTRAan kuuluu "homo superior" -lajin edustajia, jotka on taivuteltu tai painostettu omiaan vastaan.
Mikko Nakolinna

Mikko Jaakko Nakolinna (s. 30. huhtikuuta 1968 Turku) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti aktiiviurallaan Turun Urheiluliittoa. Hän lopetti aktiiviuransa vuoteen 1992.
Nakolinna voitti ulkoradoilta urallaan aikuisten sarjoissa 200 metrin pronssia vuonna 1986 sekä kaikkiaan viisi viestimitalia, joista neljä kultaista. Sisäradoilta palkintokaappiin kertyi kaksi kultaa ja kaksi pronssia.
Maajoukkuetasolla Nakolinna pääsi edustamaan Suomea kerran henkilökohtaisella matkalla Suomi–Ruotsi-maaottelussa Helsingissä vuonna 1988 sekä kolmasti viestijoukkueen osana.
"Lähde: Tilastopaja"
Voglia

Voglia Yhtiöt Oy on suomalainen vuonna 1983 perustettu naistenvaateyritys, jonka johto sijaitsee Hämeenlinnan Lammilla ja ompelimo vuodesta 2010 alkaen Virossa. Suomessa Voglialla on vuonna 2020 kahdeksan omaa myymälää ja yritysryhmän liikevaihto vuonna 2018 oli noin 6 miljoonaa euroa.
Voglia Oy:n perustivat Pertti Virtanen, Virke Oy ja Seppo Hyyppä vuonna 1983 aluksi Hämeenlinnaan, mutta yritys muutti 1986 Lammille entisen Lehtineule Oy:n tiloihin. Voglia on perheyritys kolmannessa polvessa. Vuonna 1995 toimitusjohtajaksi tuli Pertti Virtasen poika Markku, ja 1.9.2019 yrityksen toimitusjohtajaksi siirtyi Markun tytär Katriina Virtanen. Yrityksen suunnittelijoina toimivat vuodesta 2019 Paula Polkumaa ja Salla-Maaria Syvänen. Aiempina suunnittelijoina ovat toimineet Eija Koski ja Minna Jermilä.
Voglia sai Kultainen vaatepuu -palkinnon 2005.
Rämevihersiipi

Rämevihersiipi ("Rhagades pruni") on vihersiipiin kuuluva pienehkö perhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Rämevihersiipi on pienehkö perhonen, jonka läpikuultavat, tumman harmaanruskeat etusiivet ovat vaihtelevissa määrin tummansinisen tai sinivihreän metallinkiiltoiset. Myös keskiruumis on metallinkiiltoinen. Takasiivet ovat tumman harmaanruskeat ja osittain läpikuultavat. Koiraan tuntosarvet ovat selvästi kärkeen saakka kampahampaiset, naaraalla enemmän rihmamaiset. Imukärsä on hyvin pieni ja huulirihmat surkastuneet. Siipiväli 22–25 mm.
Rämevihersiiven voi erottaa Iberian niemimaalla tavattavasta "Rhagades predotae" -lajista lähinnä genitaalituntomerkkien avulla.
Levinneisyys ja lentoaika.
Rämevihersiipeä tavataan useana alalajina Espanjasta ja Ranskasta Euroopan ja Pohjois-Aasian poikki Japaniin. Pohjoismaissa lajia tavataan vain Suomessa, missä levinneisyys ulottuu etelärannikolta suurin piirtein Kokkola-Kuopio-linjalle. Perhoset ovat lennossa yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta heinäkuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Suomessa tavattavan rämevihersiiven alalajin "R. p. callunae" elinympäristöä ovat suot, etenkin rämeet, mikä on alalajille tyypillinen piirre. Sen sijaan Keski-Euroopassa laji elää monenlaisissa ympäristöissä ja Aasiassa jopa puutarhoissa. Koiraat lentävät aamusta pitkälle iltapäivään, mutta naaraat pysyttelevät enimmäkseen paikoillaan lähellä paikkaa, jossa ne kuoriutuivat kotelostaan. Perhosten suuosat ovat surkastuneet, eivätkä ne käy kukilla.
Toukka talvehtii ja koteloituu valkoisesta silkistä kehräämäänsä kotelokoppaan ravintokasville.
Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 laji katsottiin silmälläpidettäväksi (NT).
Ravintokasvi.
Toukan pääasiallinen ravintokasvi riippuu alalajista. Pohjois-Euroopassa alalaji "R. p. callunae" elää kanervalla ("Calluna vulgaris"), juolukalla ("Vaccinium uliginosum") sekä suokukalla ("Andromeda polifolia"). Keskieurooppalainen alalaji "R. p. pruni" elää etenkin ruusukasveilla ja aasialainen "R. p. chinensis" monilla lehtipuilla.
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2014 tilastot

Tämä artikkeli sisältää jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2014 tilastoja.
Maalintekijät.
Kuusi maalia:
Viisi maalia:
Neljä maalia:
Kolme maalia:
Kaksi maalia:
Yksi maali:
Oma maali:
Syötöt.
Neljä syöttöä:
Kolme syöttöä:
Kaksi syöttöä:
Yksi syöttö:
Ottelun paras pelaaja -palkinto.
Neljä palkintoa:
Kolme palkintoa:
Kaksi palkintoa:
Yksi palkinto:
Punaiset kortit.
Suoran punaisen kortin ottaneet pelaajat 
Kaksi keltaista korttia samassa ottelussa
Kreikan prefektuurit

Kreikan prefektuurit (; yksikössä νομός, "nomós"; joskus suomeksi läänit tai maakunnat) muodostivat aluejaon, joka jakoi Kreikan valtion 51 hallinnolliseen alueeseen.
Kukin prefektuuri kuului yhteen Kreikan 13 alueesta eli periferiasta. Prefektuureista Attikan prefektuuri koostui neljästä aliprefektuurista (νομαρχία, "nomarchía"), joita käsiteltiin monessa yhteydessä itsenäisten prefektuurien tavoin. Tällä tavoin laskettuna prefektuurien lukumääräksi mainitaan usein 54. Osa prefektuureista muodosti ylemmällä tasolla yliprefektuurin (υπερνομαρχία, "ypernomarchía"). Prefektuurit jakaantuivat kuntiin. Suurin osa prefektuureista jakaantui lisäksi provinsseihin.
Prefektuurit lakkautettiin vuonna 2011 Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä ja korvattiin alueyksiköillä. Alueyksiköistä monet vastaavat nimeltään ja alueeltaan jotain entistä prefektuuria (poikkeuksena alueyksiköt, jotka muodostettiin pilkkomalla aiempi prefektuuri useammaksi alueyksiköksi).
Luettelo prefektuureista.
Seuraavassa esitetään Kreikan prefektuurit sellaisena kuin ne olivat vuonna 2010:
Julius Perovuo

Julius Perovuo (s. 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka kuuluu FC Hongan kakkosjoukkueen Pallohongan sopimuspelaajiin.
Perovuo teki ensiesiintymisensä Veikkausliigassa 15. kesäkuuta 2014 tultuaan vaihdosta kentälle hänen seuransa Hongan kohdatessa vierasottelussa Kuopion Palloseuran. Ottelu päättyi KuPS:n 2–0-voittoon.
M-Aminobentsotrifluoridi

m-Aminobentsotrifluoridi (C7H6NF3) on orgaaninen yhdiste ja aniliinin johdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muun muassa rikkaruohomyrkkyjä ja lääkeaineita. m-Aminobentsotrifluoridi on o- ja p-aminobentsotrifluoridien isomeeri.
Ominaisuudet.
m-Aminobentsotrifluoridi on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin orgaanisiin yhdisteisiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdisteen aminoryhmä reagoi tyypillisten aniliinien tavoin muodostaen tiosyanaatin esimerkiksi fosgeenin kanssa ja aminoryhmä voidaan korvata jollain muulla nukleofiilillä, kun siitä ensin muodostetaan diatsoniumsuola. Kromihappo hapettaa yhdisteen trifluorietikkahapoksi.
Valmistus.
m-Aminobentsotrifluoridia valmistetaan lähtemällä bentsotrifluoridista. Ensimmäisessä vaiheessa yhdiste reagoi väkevien typpihapon ja rikkihapon seoksen kanssa, jolloin se nitrautuu muodostaen pääasiassa m-nitrobentsotrifluoridia. Tämä yhdiste pelkistetään vedyttämällä ja reaktiossa voi sivutuotteina muodostua myös o- ja p-isomeereja.
m-Aminobentsotrifluoridin tärkein käyttökohde on muiden yhdisteiden valmistus. Siitä valmistetaan muun muassa selektiivisinä herbisideinä käytettäviä fluometuronia ja norfluratsonia ja lääkkeinä käytettäviä flufenaamihappoa ja niflumiinihappoa.
Ricardo Rodríguez (jalkapalloilija)

Ricardo Iván Rodríguez Araya (s. 25. elokuuta 1992) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisiä. Vasemman laitapuolustajan pelipaikalla pelaava Rodríguez kuuluu myös Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen. Hänen isänsä on espanjalainen ja äiti chileläinen. 
Seurajoukkueura.
Kotikaupungissaan Zürichissä jalkapalloilun aloittanut Rodríguez teki ammattilaissopimuksen Zürichin kanssa vuonna 2009. Kahden vuoden Zürich-jakson jälkeen hän siirtyi Saksan Bundesliigan VfL Wolfsburgiin tammikuussa 2012. Hänestä tuli heti yksi valmentaja Felix Magathin luottomiehistä. Marraskuussa 2013 Rodríguez iski ensimmäisen Bundesliiga-maalinsa, suoraan vapaapotkusta Borussia Dortmundia vastaan. Kauden 2013–2014 aikana hän sai koottua viisi maalia ja yhdeksän syöttöä. Kaudella 2014–2015 Rodríguez onnistui maalinteossa 26 ottelussa kuudesti ollen mukana voittamassa DFB-Pokalia. Elokuussa 2015 hän oli mukana voittamassa DFL-Supercupia.
Kaudet 2017–2020 Rodríguez edusti italialaisseura AC Milania. Hän pelasi Serie A:ssa 74 ottelua ja teki maalin syyskuussa 2017 SPAL:ia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kymmenen ottelua ja teki kaksi maalia. Kevätkaudella 2020 Rodríguez oli lainalla Alankomaissa PSV Eindhovenin joukkueessa, jossa hän pelasi kuusi Eredivisie-ottelua. Syyskuussa 2020 hän siirtyi Torinoon, jossa hän pelasi neljän kauden aikana 120 Serie A -ottelua ja teki niissä yhden maalin, toukokuussa 2024 AC Milania vastaan. Hän oli kaudesta 2022–2023 alkaen Torinon joukkueen kapteeni.
Rodríguez siirtyi elokuussa 2024 espanjalaisseura Real Betisiin.
Maajoukkueura.
Nuorten maajoukkueissa Sveitsiä edustanut ja alle 17-vuotiaiden maailmanmestaruuden vuonna 2009 voittanut Rodríguez debytoi Sveitsin jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2011 Walesia vastaan EM-karsinnoissa. Hän kuului Sveitsin joukkueeseen vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa. Toukokuussa 2014 Sveitsin päävalmentaja Ottmar Hitzfeld valitsi Rodríguezin MM-kisoihin Brasiliaan. Hän pelasi turnauksessa Sveitsin jokaisessa neljässä ottelussa, kuten myös EM-kilpailuissa 2016 ja MM-kilpailuissa 2018. Kesällä 2021 pelatuissa EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Sveitsin kaikissa viidessä ottelussa mutta tuli Ranskaa vastaan pelatussa neljännesvälierässä vaihtoon ennen jatkoajan alkua. Hän pelasi täydet minuutit Sveitsin kaikissa neljässä ottelussa MM-kilpailuissa 2022 ja kaikissa viidessä ottelussa EM-kilpailuissa 2024. Hän pelasi sadannen A-maaottelunsa syyskuussa 2022 seitsemäntenä sveitsiläispelaajana.
Muuta.
Rodríguezin pikkuveli Francisco Rodríguez edustaa Sveitsin Superliigassa pelaavaa FC Luzernia ja isoveli Roberto Rodríguez Sveitsin Superliigassa pelaavaa FC Zürichiä.
Maurice Brunner

Maurice Brunner (s. 29. tammikuuta 1991 Männedorf, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa Raiffeisen Super Leaguessa pelaavaa FC Zürichiä. Brunnerin numero joukkueessa on 24. Hän on pelannut Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhden ottelun vuonna 2011. 
Zürichin lisäksi oikean laitakeskikenttäpelaajan paikalla pelaava Brunner on pelannut Challenge Leaguen FC Winterthurissa sekä FC Zürichin kakkosjoukkueessa. Nykyistä seuraansa hän on edustanut vuodesta 2011 asti. Kaudella 2013-2014 hän voitti seuran kanssa Sveitsin cupin. Seuraavalla kaudella eli kaudella 2014-2015 Brunner debytoi Zürichin paidassa Eurooppa-liigassa.
Brunner on 180 senttimetriä pitkä.
Aliou Cissé

Aliou Cissé (s. 24. maaliskuuta 1976 Ziguinchor) on senegalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Maaliskuusta 2015 lähtien hän on toiminut Senegalin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Pelaajaura.
Keskikentällä ja puolustajana pelannut Cissé aloitti ammattilaisuransa Ranskassa, jossa hän edusti muun muassa Lilleä, PSG:tä ja Montpellier’ta. Cissé pelasi myös neljä kautta Englannin valioliigassa edustaen Birmingham Cityä ja Portsmouthia. Cissé päätti pelaajauransa Nîmes Olympiquen riveissä kauden 2008–2009 jälkeen.
Maajoukkueura.
Cissé pelasi Senegalin maajoukkueessa vuosina 1999–2005. Hän edusti maataan kolmissa arvokisoissa Afrikan-kisoissa 2002, MM-kisoissa 2002 ja Afrikan-kisoissa 2004. Hän saavutti hopeaa vuoden 2002 Afrikan-kisoissa ja MM-kisoissa puolestaan Senegal selvisi puolivälieriin.
Kiinannakkeli

Kiinannakkeli ("Sitta villosa") on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kiinannakkelia tavataan Kiinassa, Pohjois-Koreassa ja Venäjän kaakkoisosissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustalakkinakkeli

Mustalakkinakkeli ("Sitta leucopsis") on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustalakkinakkelia tavataan Afganistanissa, Kiinassa, Intiassa, Nepalissa ja Pakistanissa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Mustaotsanakkeli

Mustaotsanakkeli ("Sitta frontalis") on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Mustaotsanakkelia tavataan laajalla alueella Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Lajin on raportoitu olevan suurimmaksi osaksi yleinen ja jopa runsaslukuinen suotuisissa elinympäristöissä. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vietnaminnakkeli

Vietnaminnakkeli ("Sitta solangiae") on nakkelien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Vietnaminnakkelia tavataan Kiinassa, Laosissa ja Vietnamissa. Lajin levinneisyysalue on suhteellisen pieni ja aukkoinen, ja sen populaation arvellaan olevan suhteellisen pieni. Sitä uhkaa elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji on luokiteltu silmälläpidetäväksi.
Amara Traoré

Amara Traoré (s. 25. syyskuuta 1965 Saint-Louis) on senegalilainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija. Hän on toiminut vuodesta 2013 lähtien guinealaisen Horoya AC:n päävalmentajana.
Pelaajaura.
Hyökkääjänä pelannut Traoré pelasi kotimaassaan Senegalissa vuosina 1984–1988. Sittemmin hän siirtyi Ranskaan, jossa myös pelasi lähes koko uransa. Hän pelasi yhteensä yhdeksän kautta Gueugnon riveissä. Parhaimmillaan Traoré teki yhden kauden aikana joukkueelleen 23 maalia Ligue 2:ssa. Traoré edusti myös Metziä ja Châteauroux'ta. Hän pelasi yhden kauden Arabiemiraateissa Al-Wahdan riveissä.
Maajoukkueura.
Traoré pelasi Senegalin maajoukkueessa vuosina 1987–2002. Hän edusti maataan neljissä arvokisoissa, joista parhaimmaksi saavutukseksi jäi hopeaa vuoden 2002 Afrikan-kisoissa ja puolivälierä paikka 2002 MM-kisoissa.
All That She Wants

All That She Wants on ruotsalaisyhtye Ace of Basen toinen single, joka julkaistiin alun perin vuonna 1992. Kappaleen tuotti Denniz Pop. Vuoden 1993 alkupuolella kappale saavutti listojen kärkisijoituksia monissa valtioissa, kuten Tanskassa, Saksassa, Isossa-Britanniassa sekä Australiassa. Kappale palkittiin Yhdysvalloissa platinalla, jossa se saavutti listan toisen sijan. Se on yksi niistä Yhdysvaltain menestyneimmistä kappaleista, joka on saavuttanut parhaimmillaan listan toisen sijan: se pysyi Billboard Hot 100 -listan kolmen parhaan joukossa kolme kuukautta.
Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, jonka ohjasi Matt Broadley. Videolla näkyvä mysteerinen nainen on tanskalainen näyttelijä sekä laulaja-lauluntekijä Christiane Bjørg Nielsen. Mega Recordsin johtajan, Claus Corneliusin mukaan Nielsen antoi kuvaajien kuvata videon hänen asunnossaan.
Uusi tie (lehti)

Uusi Tie on viikoittain ilmestyvä viidesläisen herätysliikkeen aikakauslehti. Lehden julkaisija on Kustannus Oy Uusi Tie. Sen päätoimittaja on Santeri Marjokorpi. "Uusi tie" -lehti on ilmestynyt vuodesta 1964, jolloin ilmestyi ensimmäinen näytenumero. Lehden perustajia olivat joukko viidesläisen herätysliikkeen vaikuttajia, joukossa silloinen kouluneuvos Martti E. Miettinen.
Silhouettes

Silhouettes on ruotsalaisen DJ-housetuottaja Aviciin kappale, joka sisältää Salem Al Fakirin esittämiä lauluosuuksia. Single julkaistiin ensin Isossa-Britanniassa 27. huhtikuuta 2012. Kappale oli vuotanut jo aiemmin internetiin alkuvuodesta 2011, joka sisälsi erilaiset sanoitukset kuin lopullinen versio. Jotkut musiikkiblogit ovat virheellisesti nimenneet kappaleen "Flashiksi".