tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gaon Chart

Gaon Chart on lista, joka tilastoi viikoittain kappaleiden ja albumien suosiota Etelä-Koreassa. Listaa ylläpitää "Korea Music Content Industry Association" ja sitä sponsoroivat Etelä-Korean kulttuuriministeriö, tavoitteenaan luoda kansallinen lista Etelä-Korealle Yhdysvaltain Billboardin ja Japanin Oriconin tapaan. Se aloitti äänitteiden markkinoinnin alkuvuodesta 2010. Listan toiminta käynnistettiin virallisesti helmikuussa 2010 tilaisuuden ollessa 23. helmikuuta 2010 Westin Chosunin hotellissa Soulissa. Toiminnan käynnistämiseen sisältyi myös pieni palkintotilaisuus, joka palkitsi tyttöbändi Girls’ Generationin tammikuun parhaana artistina/yhtyeenä ja poikabändi Super Juniorin vuoden 2009 parhaasta albumista. Samaan aikaan 2AMin Jo Kwonin sekä Brown Eyed Girlsin Ga-inin esittämä menestyskappale "We Fell In Love" palkittiin suosituimpana puhelimen soittoäänenä.
Gaonilla on kaksi pääasiallista listaa: Gaon Album Chart, joka seuraa fyysistä albumimyyntiä, ja Gaon Digital Chart, joka seuraa ei-fyysistä kuten lataukset ja suoratoisto.
Heinäkuussa 2022 listan nimeksi vaihtui Circle Chart. Circle Chart kattaa sekä Etelä-Korean että maailmanlaajuisen myyntitiedon.
Kalkkiniitty

Kalkkiniitty tai kalkkiketo on biotooppi, jonka maaperän happamuus on vähäinen maaperässä esiintyvän kalkin takia. Ohuen humuskerroksen alla on yleensä kalkkikivikallio. Kalkkiniittyjen kasvisto on erittäin monimuotoista – neliömetrillä kalkkiniittyä voidaan tavata jopa 40 kukkivaa kasvilajia. Ylänköalueilla 250 metrin yläpuolella kalkkiniittyjen lajistossa on myös vuoristoille tyypillisiä lajeja.
Suomessa kallio- ja maaperä ovat yleensä karuja ja happamia, ja kalkinsuosijakasveja on vähän.
Afrikanruoko

Afrikanruoko ("Phragmites mauritianus") on heinäkasveihin kuuluva monivuotinen kasvi, jonka korsi on pysty ja kasvaa 2–8 metriä korkeiksi. Sitä kasvaa keskisessä, itäisessä ja eteläisessä Afrikassa vesistöjen varsilla, soilla ja tulvatasangoilla.
Kuvaus.
Afrikanruo’on juurakko pitkämainen ja korsi pysty ja 2–8 metriä korkea. Tuppi on irtonainen, ja lehtilavan ja tupen kulmassa oleva kieleke on ripsireunainen. Lehtilapa on 25–75 senttimetriä pitkä ja 6–40 millimetriä leveä. Kukinto on röyhy, tiheä ja 30–50 senttimetriä pitkä ja 10–20 senttimetriä pitkö. Tähkylät ovat yksittäisiä. Kypsät tähkylät ovat perällisiä, ja niiden perät ovat jouhimaisia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Afrikanruokoja kasvaa luonnonvaraisena keskisessä, itäisessä ja eteläisessä Afrikassa. Levinneisyyden pohjoisraja menee Etiopian, Sudanin, Kongon demokraattisen tasavallan, Kongon tasavallan ja Gabonin halki. Lisäksi sitä kasvaa Egyptissä Niilin rannalla. Manner-Afrikan lisäksi sitä kasvaa myös Madagaskarilla ja Maskareeneilla.
Afrikanruoko on yleinen kasvi jokien, järvien ja patojen rannoilla sekä soilla, tulvatasangoilla ja kausittaisissa lammissa. Se kasvaa usein osittain veden alla, ja sitä on tavattu kasvavan 580–1 500 metrin korkeudessa.
Cyrtobagous salviniae

Cyrtobagous salviniae on pienikokoinen, vain 2,5 millimetriä pitkä kärsäkkäisiin kuuluva kovakuoriainen. Se elää pääasiassa kellusaniaisiin kuuluvalla "Salvinia molesta" -lajilla. Naaras munii kasvin silmuihin, josta toukat syövät itsensä juurakkoon tai lehtiruotiin. Laji pystyy tuottamaan noin kuukauden välein yhden sukupolven, jos ilman lämpötila ei laske alle 24 celsiusasteen. "C. salviniae" -kovakuoriaisia voi olla neliömetrin alueella 300 aikuista ja 900 toukkaa.
"C. salviniae" -kovakuoriaista on käytetty ainakin 13 trooppisessa maassa "Salvinia molestan" torjuntaan. Kasvi leviää todella helposti ja muodostaa vesistöihin tiheitä kasvustomattoja. Australialainen tutkimusvirasto CSIRO havaitsi 1980-luvun alussa, että "C. salviniae" hillitsee hyvin "S. molesta" -lajin kasvua. Virasto laski vuonna 1980 keinotekoiseen Moondarrajärveen kovakuoriaista. Järvi oli täysin kellusaniaisen peitossa, mutta vuoden 1981 puolivälissä kasvia oli enää siellä täällä. CSIRO onnistui poistamaan "C. salviniae" -kovakuoriaisen avulla "S. molesta" -kellusaniaisen myös Sepikjoesta Papua-Uudessa-Guineassa. Tästä virasto palkittiin 1985 Unescon tiedepalkinnolla.
Helinä Karttunen

Helinä Marketta Karttunen (25. helmikuuta 1935 Rääkkylä – 1. helmikuuta 1998) oli suomalainen kääntäjä.
Karttunen suomensi yhdessä Ulla Rannan kanssa mayaintiaaneihin kuuluvan Jukatanin niemimaan quiche-kansan pyhän kirjan "Popol Vuh" (Yhteisön kirja). He ovat suomentaneet myös munkki Diego de Landan kertomuksen Jukatanin niemimaan oloista espanjalaisten saapuessa alueelle.
Gunnar Sträng

Gunnar Georg Emanuel Sträng (23. joulukuuta 1906 Järfälla – 7. maaliskuuta 1992 Tukholma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Ruotsin valtiovarainministerinä ennätykselliset 21 vuotta (1955–1976) ja valtioneuvoston jäsenenä niin ikään ennätykselliset 31 vuotta (1945–1976).
Strängin poliittinen ura alkoi maalaistyöläisten liiton puheenjohtajana 1938–1951. Valtiopäivien ensimmäisen kamarin jäseneksi hän nousi 1945, ja samana vuonna hänet nimitettiin salkuttomaksi ministeriksi Per Albin Hanssonin hallitukseen, mistä hänen katkeamaton ministeriuransa alkoi. Vuosina 1947–1948 hän oli kansanhuoltoministerinä, 1948–1951 maatalousministerinä, 1951–1955 sosiaaliministerinä ja sitten valtiovarainministerinä aina vuoteen 1976 saakka.
Sträng antoi lastenkirjailija Astrid Lindgrenin myötävaikutuksella kasvot Ruotsin ennätyskireälle verotukselle 1970-luvulla. Hyvätuloinen Lindgren huomasi marginaaliveroasteensa nousseen absurdiin 102 prosenttiin: jokaisesta ansaitsemastaan kruunusta hänen oli maksettava kruunun ja kahden äyrin verran veroa. Lindgren kirjoitti aiheesta Strängiä satirisoivan lastensadun "Pomperipossa i Monismanien", joka osaltaan suisti Olof Palmen johtamat sosiaalidemokraatit vuoden 1976 valtiopäivävaaleissa oppositioon ensi kerran 40 vuoteen.
Viime vuosinaan Sträng toimi Ruotsin keskuspankin hallituksessa ja sosiaalidemokraattien harmaana eminenssinä. Vähän ennen kuolemaansa 1992 hän sai yhdessä Mona Sahlinin kanssa valmiiksi sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen historiikkikirjan.
Mahmud Iskandar Ismail

Iskandar ibni Ismail Al-Khalidi oli Malesian kuningas vuosina 1984-1989 ja Johorin osavaltion sulttaani vuosina 1981-2010.
Iskandarista tuli Johorin sulttaani isänsä sulttaani Ismailin kuoltua vuonna 1981. Iskandar johti Johorin osavaltiota 30 vuotta, kuolemaansa asti, vuoteen 2010. Sulttaani Iskandarin jälkeen valtaan nousi hänen vanhin poikansa Ibrahim. Iskandar oli ensimmäinen Johorin sulttaani, joka oli myös maan kuningas.
Sulttaani Iskandar oli kantava voima, kun Johorin osavaltioon perustettiin uusi erityistalousalue, joka on nimetty hänen mukaansa Iskandariksi.
Skandaalit.
Iskandarilla on hyvin kiistanalainen historia, ja hän on ollut osallisena useissa skandaaleissa. Vuonna 1961 ollessaan vielä Johorin prinssi hän pahoinpiteli kuutta ihmistä. Vuonna 1977 hän ampui miehen, jota hän sanoi luulleensa salakuljettajaksi. Iskandar tuomittiin vankeuteen, ja hän istui vankilassa puoli vuotta, kunnes hänen isänsä sulttaani armahti hänet.
Vuonna 1987 Iskandar hyökkäsi golfkentällä mailapojan kimppuun ja poika kuoli. Mailapoika oli nauranut Iskandarin missattua putin.
Vuonna 1993 sattuneiden kahden pahoinpitelytapauksen jälkeen Malesian perustuslakia muutettiin ja sulttaanien koskemattomuus lain edessä poistettiin. Tapahtumat saivat alkunsa, kun Iskandarin poika Tunku Abdul Majid Idris pelasi Johorin maahockeyjoukkueessa ja hävittyään ottelun Perakia vastaan rangaistuslaukauskilpailun jälkeen menetti malttinsa ja hyökkäsi Perakin maalivahdin kimppuun. Perakin joukkueen maalivahti teki asiasta rikosilmoituksen, ja Majid sai vuoden vankeustuomion pahoinpitelystä ja Malesian maahockeyliitto antoi hänelle viiden vuoden kilpailukiellon. Hän kuitenkin vapautui takuita vastaan, jotka myös kumottiin, sillä kuninkaalliset nauttivat oikeudellista koskemattomuutta.
Sulttaani Iskandar vastasi maan liiton antamaan kilpailukieltoon määräämällä Johorin joukkueet vetäytymään kaikista kansallisista kilpailuista. Erään joukkueen valmentajana toiminut Douglas Gomez arvosteli Iskandarin päätöstä. Iskandar kutsui valmentajan palatsiinsa, jossa Iskadar pahoinpiteli hänet henkivartijoiden seuratessa vieressä.
Johorin kuningasperheen toilailut johtivat lopulta siihen, että Malesian pääministeri Mahathir Mohamad johti kampanjaa, jolla maan perustuslaista poistettiin sulttaanien syytesuoja.
Maltese Falcon (purjelaiva)

Maltese Falcon () on vuonna 2006 valmistunut kolmimastoinen purjealus, jossa sovelletaan DynaRig-järjestelmää perinteisen takilan sijasta. Alun perin Tom Perkins tilasi aluksen yksityiseksi huvialukseksi, mutta myi sen myöhemmin Elena Ambrosiadoulle. Siitä lähtien alus on ollut osittain omistajansa yksityiskäytössä ja osittain vuokrattavana.
DynaRig-tekniikka.
Aluksessa on kolme hiilikuidusta valmistettua mastoa, joissa kussakin on kiinni kuusi vaakatukea. Purjeita säilytetään maston sisällä, josta ne saadaan käyttöön kuudessa minuutissa. Vaakatukien ja purjeiden väliin ei jää rakoja, jolloin yhden maston purjeet muodostavat yhtenäisen purjepinnan. Yhteensä purjeita on 15 kappaletta, viisi jokaisessa mastossa.
Mastoja käännetään hydraulisesti tietokoneohjauksella. Koska purjeisiin ja mastoihin ei liity tavanomaista köysitakilaa, voidaan mastoja purjeineen kääntää vapaasti ja näin saada tuulesta optimaalinen teho irti. Vaakatuissa on kiinni 96 kuituoptista sensoria. Sensorit antavat miehistölle ja ohjausjärjestelmälle tietoa siitä, kuinka tuuli käyttäytyy purjeissa.
Lecrae

Lecrae Moore, tunnettu nimellä Lecrae, on yhdysvaltalainen kristitty hip hop -artisti, tuottaja ja näyttelijä. Hän on johtaja, osaomistaja ja osaperustaja indie-levytuottamo Reach Recordsissa sekä osaperustaja ja johtaja voittoa tavoittelemattomassa ReachLife Ministries -nimisessä organisaatiossa. Tähän mennessä Lecrae on julkaissut seitsemän studioalbumia ja kaksi mixtapea sooloartistina sekä julkaissut kolme studioalbumia, remix-albumin ja yhden EP:n 116 Clique -rap-ryhmän johtajana. Hän tuotti suuren osan aiemmasta tuotannostaan yhdessä Reach Records -julkaisujen kanssa.
Lecrae debytoi "Real Talk" -levyllä vuonna 2004 Reach Recordsin kautta. Hänen kolmas sooloalbuminsa "Rebel "julkaistiin vuonna 2008, ja siitä tuli ensimmäinen kristillinen hip-hop-levy, joka saavutti ensimmäisen sijan "Billboard" Gospel Chart -listalla. "Rehab" seurasi vuonna 2010. Vuonna 2011 Lecrae esiintyi BET Hip Hop Awards -ohjelmassa Statik Selektah kappaleessa "Live and Let Live" levyltä "Population Control". 
Toukokuussa 2012 Lecrae julkaisi ensimmäisen mixtapensa "Church Clothesin, "jota DJ Don Cannon isännöi. Mixtapea pidetään Lecraen suurena läpimurtona mainstream hip-hopin alueelle: sitä oli ladattu yli 100 000 kertaa alle 48 tunnissa. Hänen kuudes studioalbuminsa "Gravity "julkaistiin 4. syyskuuta 2012, ja sitä on pidetty "Church Clothes "-levyn rinnalla yhtenä tärkeimmistä albumeista kristillisen hip-hopin saralla. Albumi debytoi parhaiten myyvänä albumina yleisellä iTunes -listalla, ja se pääsi "Billboard" 200 -listan 3. sijalle. Lecrae voitti Parhaan gospel-albumin Grammyn vuoden 2013 Grammy-gaalassa ensimmäisenä kristillisenä hip-hop artistina. 7. marraskuuta 2013 Lecrae julkaisi toisen miksausnauhan nimeltä "Church Clothes 2". Hänen seitsemäs albuminsa "Anomaly" julkaistiin 9. syyskuuta 2014. Se pääsi "Billboard" 200 -listan 1. sijalle, ja sitä myytiin 88 587 kpl ensimmäisen viikon sisällä.
Lecrae sai ehdokkuuksia vuoden artistiksi 43., 44., ja 45. GMA Dove -gaalassa sekä parhaaksi gospel-artistiksi vuoden 2013 BET-gaalassa. Hän on ansainnut kaksi Grammy-ehdokkuutta, joista toisen hän voitti, yhden "Billboard-"musiikkipalkintoehdokkuuden, 14 Dove-palkintoehdokkuutta, joista neljä hän voitti, neljä Stellar-palkintoehdokkuutta, joista yhden hän voitti, sekä Soul Train -musiikkipalkinnon ja BET Hip Hop Awards -ehdokkuuden. 
Lecraen teki uraa myös näyttelijänä, jolloin hän sai roolin televisioelokuvassa "A Cross to Bear "ja pienen roolin Tohtori Malmquistina komediaelokuvassa "Believe Me," joka julkaistiin 26. syyskuuta 2014. 
Lecrae esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa 23. toukokuuta 2015 Vappugospel-tapahtumassa Kouvolassa.
Dean Kukan

Dean Kukan (s. 8. heinäkuuta 1993 Volketswil, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Sveitsin pääsarja National League-joukkue ZSC Lionsissa. Kukan on pelityyliltään kahden suunnan puolustaja.
Ura.
Seuraura.
Kukanin kasvattajaseura on EHC Urdorf, mutta hän vietti suurimman osan junioriurastaan kuitenkin ZSC Lionsissa. Kukan voitti seurassa Elite Novizenin mestaruuden vuonna 2008 sekä Elite Jr. A:n mestaruuden vuosina 2010 ja 2011. Kaudella 2009–2010 hän debytoi myös miesten peleissä pelattuaan Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla National League B:ssä GCK Lionsin joukkueessa 29 runkosarjaottelua tehden kuusi syöttöpistettä. Kukan pelasi siellä myös pääosan kaudesta 2010–2011, mutta hän debytoi myös Sveitsin pääsarjassa National League A:ssa, jossa Kukan pelasi kaksi runkosarjaottelua.
Kaudeksi 2011–2012 Kukan siirtyi Ruotsiin Luleå HF:n J20-junioreihin. Hän pelasi samalla kaudella myös kolme Elitserien-ottelua. Kaudeksi 2012–2013 Kukan teki Elitserien-sopimuksen. Syyskaudella hän pelasi yhteensä 18 ottelua lainalla HockeyAllsvenskanissa Asplöven HC:n ja Tingsryds AIF:n paidoissa. Elitserienissä Kukan teki 16 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4 ja 15 playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana myös yhden European Trophy -ottelun. Kukan voitti kauden päätteeksi Elitserien-hopeaa. Ensimmäisellä kokonaisella pääsarjakaudellaan 2013–2014 hän teki 54 runkosarjaottelussa tehot 4+8=12 sekä kuudessa playoff-ottelussa tehot 1+1=2. Syyskuussa 2014 Kukan teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Luulajan kanssa. Kaudella 2014–2015 hän voitti joukkueessa Mestarien liigan mestaruuden.
Kesäkuussa 2015 Kukan teki kaksivuotisen tulokassopimuksen Columbus Blue Jacketsin kanssa. Hän aloitti kauden 2015–2016 AHL-joukkue Lake Erie Monstersissa. Kukan teki NHL-debyyttinsä 26. maaliskuuta 2016 vieraissa Nashville Predatorsia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 14.45 minuuttia. Helmikuussa 2020 Kukan teki kahden vuoden jatkosopimuksen Blue Jacketsin kanssa.
Maajoukkueura.
Kukan oli voittamassa Sveitsille MM-hopeaa vuoden 2018 MM-kilpailuissa.
Kukan pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista jälkimmäisessä turnauksessa hänet valittiin Sveitsin top-3-pelaajaksi. Kukan pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2009 ja 2010.
Kukan pelasi myös World Junior A Challengessa vuosina 2010 ja 2012, joista molemmat turnaukset päättyivät pronssiin.
Heinrich zu Sayn-Wittgenstein

Heinrich "Heinz" Alexander Ludwig Peter Prinz zu Sayn-Wittgenstein (14. elokuuta 1916 Kööpenhamina, Tanska – 21. tammikuuta 1944 Stendal, Saksa) oli saksalainen toisen maailmansodan aikainen yöhävittäjälentäjä. Hän palveli Saksan ilmavoimissa Luftwaffessa ja oli majurin arvoinen. Zu Sayn-Wittgenstein palkittiin Rautaristin ritariristillä tammenlehvin ja miekoin. Kuolemansa hetkellä hän oli Luftwaffen korkeimman pudotusmäärän saavuttanut yöhävittäjälentäjä sekä koko toisen maailmansodan lopussa kolmanneksi korkeimman pudotusmäärän saavuttanut. Hänellä oli 83 ilmavoittoa. Majuri zu Sayn-Wittgenstein lensi Junkers Ju 88-hävittäjäversiota.
Aatelissukuun kuulunut Sayn-Wittgenstein liittyi Saksan Wehrmachtin ratsuväkeen keväällä 1937. Hän pääsi lentosotakoulutukseen ja hänet siirrettiin ilmavoimiin. Hän oli myöhemmin komentajana seuraavissa yksiköissä: IV./NJG 5, II./NJG 3, II./NJG 2, NJG 2, KG 1, KG 51, NJG 2, NJG 3 ja NJG 5. Sayn-Wittgenstein ammuttiin alas tammikuussa 1944 Stendalin Lübarsissa.
Jyväskylän seurakunta

Jyväskylän seurakunta on Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka toimii Jyväskylän kaupungissa sekä Joutsan, Luhangan ja Toivakan kunnissa. Seurakunnan kirkkoherra on Arto Viitala.
Jyväskylässä on vain yksi evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, kun puolestaan muissa Suomen suurimmissa kaupungeissa on useampia paikallisia seurakuntia, jotka muodostavat seurakuntayhtymän. Jyväskylän seurakunta onkin jäsenmäärällä mitattuna Suomen evankelis-luterilaisen kirkon suurin seurakunta sekä maailman suurin luterilainen seurakunta. Vuoden 2024 lopussa seurakunnan jäsenmäärä oli 90 664, mikä vastasi noin 60,7 prosenttia Jyväskylän asukkaista. Viime vuosina seurakunnan jäsenmäärä on kuitenkin vähentynyt: esimerkiksi vuoden 2010 lopussa jäseniä oli 97 681 ja vuoden 2020 lopussa 93 964.
Jyväskylän seurakunta kuuluu Eteläisen Keski-Suomen rovastikuntaan ja Lapuan hiippakuntaan.
Vuoden 2025 alussa Joutsan ja Toivakan seurakunnat yhdistyivät Jyväskylän seurakuntaan. Samalla Jyväskylän seurakunnan toimialue laajeni kattamaan Jyväskylän kaupungin lisäksi Joutsan, Luhangan ja Toivakan kunnat.
Historiaa.
1800-luvulla oli olemassa Jyväskylän seurakunta, joka kattoi sekä Jyväskylän kaupungin että Jyväskylän maalaiskunnan alueen, mutta vuonna 1875 annetulla määräyksellä kaupunkilaiset irrottautuivat siihenastisesta Jyväskylän seurakunnasta. Siitä lähtien oli olemassa erikseen Jyväskylän kaupunkiseurakunta ja Jyväskylän maaseurakunta (viimeksi mainittu kattoi Jyväskylän maalaiskunnan alueen). Sen vaikutuksesta, että osia Jyväskylän maalaiskunnasta liitettiin kaupunkiin, osia maaseurakunnan alueesta liitettiin kaupunkiseurakunnan alueeseen (suurimmat alueliitokset maalaiskunnasta kaupunkiin tapahtuivat vuosien 1941 ja 1965 alussa ja vuoden 1941 alueliitosta vastaava seurakuntien alueiden rajan muutos tapahtui vuoden 1943 alussa). Vaikka Säynätsalo liittyi Jyväskylään vuoden 1993 alussa, Säynätsalon seurakunta liitettiin Jyväskylän kaupunkiseurakuntaan vasta vuoden 2005 alussa. 
Nykyinen seurakunta ja alueseurakunnat.
Nykyinen Jyväskylän seurakunta perustettiin vuoden 2009 alussa, kun Jyväskylän kaupunkiseurakunta, Jyväskylän maaseurakunta ja Korpilahden seurakunta yhdistyivät samalla kun Jyväskylän kaupunki, Jyväskylän maalaiskunta ja Korpilahti yhdistyivät ns. uudeksi Jyväskyläksi. Tuolloin toteutettiin myös laaja hallintomuutos, jossa koko uuden seurakunnan alue jaettiin yhdeksään alueseurakuntaan. Alueseurakuntia johtaa aluekappalainen yhdessä alueneuvoston kanssa ja ne järjestävät valtaosan kirkkollisesta toiminnasta itse. Vain talous ja erikoistoimialat ovat yhteiset koko seurakunnalle.
Seurakunta koostuu neljästä hallinnollisesta alueesta, jotka jakautuvat 13 lähikirkkoalueeseen: Huhtasuo, Joutsa-Leivonmäki, Kaupunginkirkko, Keljonkangas, Keltinmäki, Korpilahti-Luhanka, Kortepohja, Kuokkala, Palokka, Säynätsalo, Tikkakoski, Toivakka ja Vaajakoski.
Papisto.
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Jyväskylän seurakunnan kirkkoherroina:
Radonimuri

Radonimurilla on mahdollista poistaa radonpitoisen maaperän huokosilman kulkeutumista rakennuksen sisäilmaan. Radonimurilla voidaan päästään suuriin radonpitoisuuden alenemiin pienellä sähköenergialla. Radonimurilla saavutetaan radonkaivoja merkittävästi parempia etuja, sillä radonkaivot toimivat vain hyvin ilmaaläpäisevillä maaperillä. Suomen Säteilyturvakeskuksen mukaan radonimurijärjestelmät ovatkin tehokkaimpia tapoja poistaa sisäilmasta terveydelle haitallinen keuhkosyöpää aiheuttava radon.
Radonimuri kytketään rakennusvaiheessa asennettuun radonputkistoon tai jälkikäteen asennettuihin imupisteisiin. Jälki-asennettava radonimuri on aina paljon monimutkaisempi toteutettava, kuin radonimurin asennus valmiiseen radonputkitukseen. Jälkikäteen asennettavien imupisteiden sijoituksella, syvyydellä ja maaperällä on erittäin suuri merkitys radoninpoiston onnistumisessa. 
Radonimurien säätöjen tulee perustua aina rakennuksen pohja-alan mukaisiin virtausvaatimuksiin suhteessa radonin kulkeutumiseen. Radonimurien tehoalue tulee mitoittaa kunkin kiinteistön mukaan, sillä tehdasvalmisteiset radonimurit ovat aina ns. yleismallisia ja teho-alueeltaan hyvin laajoja. Radonimurin säätömittauksilla ja käyttöönoton optimoinnilla voidaan saavuttaa merkittäviä säästöjä sähkönkulutukseen, varmistaa että kohteeseen ei kohdistu vaurioitumisriskiä ja saavuttaa suurin radontorjunnallinen hyöty (ALARA= "As Low As Reasonably Achievable").
Ulf Stark

Ulf Stark (12. heinäkuuta 1944 Stureby, Tukholma, Ruotsi – 13. kesäkuuta 2017 Tukholma) oli ruotsalainen kirjailija, joka tunnettiin erityisesti lastenkirjailijana. Hänen läpimurtoteoksensa vuodelta 1984 on "Dårfinkar &amp; Dönickar", ja häntä pidettiin yhtenä Ruotsin merkittävimmistä lasten- ja nuortenkirjailijoista. Tärkeimpiä teoksia ovat "Voitko vislata Hanna" ("Kan du vissla Johanna?") ja "Min vän Percys magiska gymnastikskor".
Elämäkerta ja ura.
Stark vietti lapsuutensa Tukholman esikaupungissa Sturebyssä, jonne hän myöhemmin palasi monissa kirjoissaan. Hänen kirjailijanuransa alkoi varhain. Jo lukioikäisenä hänet vei kirjailijapiireihin koulutoveri Peter Curman, ja 19-vuotiaana hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa "Ett hål till livet". Ura pääsi vauhtiin, ja pian ilmestyi toinen runokokoelma ja romaani. Sen jälkeen hän kirjoitti ajoittain Expressenin kulttuurisivuille. Hänen ensimmäinen lastenkirjansa "Petter och den röda fågeln" ilmestyi 1975, mutta todellisen läpimurtonsa hän sai vasta 1984 kirjalla "Hömpät ja niuhot" ("Dårfinkar &amp; dönickar"). Tämä kirja Simonesta, jota luullaan Simon-nimiseksi pojaksi, toi hänelle Bonniers Juniorförlagin lastenkirjakilpailun voiton. Kirjasta tehtiin pian televisiosarja ja vuonna 2009 musikaali Tukholman kaupunginteatteriin. Anna Höglundin kuvittama kuvakirja "Jaguaari" ("Jaguaren") sai 1988 Nils Holgersson -mitalin. Starkin osin omaelämäkerrallista teosta "Min vän Percys magiska gymnastikskor" (1991) seurasivat "Min vän shejken i Stureby" (1995) ja "Min vän Percy, Buffalo Bill och jag" (2004). Vuonna 1992 ilmestynyt "Voitko vislata Hanna?", jonka senkin kuvittaja on Anna Höglund, oli ehdokkaana August-palkinnon saajaksi. Tästäkin kirjasta tehtiin elokuva, ja sitä on esitetty Ruotsin televisiossa joka joulu vuodesta 1994 lähtien.
Stark teki yhteistyötä monien kuvittajien kanssa, joista esimerkkejä ovat Anna Höglund, Mati Lepp ja suomalainen Linda Bondestam. Kirjoistaan tehtyjen elokuvien käsikirjoitukset hän on tehnyt itse.
Ulf Stark oli 1989–1998 Svenska barnboksakademienin jäsen tuolilla nro 17.
"Oma pieni pikkuruinen" oli vuonna 2014 Finlandia Junior -palkintoehdokas. Ehdokkuutta kritisoitiin, mutta Kirjasäätiö hyväksyi sen, sillä teoksen julkaisuoikeudet osti suomalainen Schildts &amp; Söderströms, joka myi oikeudet Teokselle ja Ruotsiin. Kriitikko Päivi Heikkilä-Halttunen arvosteli ehdokkuutta hyvin voimakkaasti: ”Finlandia Junior -palkinnon ehdokasasettelussa on kuitenkin menty hakoteille, jos kotomaan tarjonnasta ei löydy riittävästi laadukasta kirjallisuutta.” Hän huomauttaa lisäksi, että suomalainen lastenkirjallisuus jää muutenkin käännöskirjojen jalkoihin.
Starkin leski on suomalainen Janina Orlov, joka kääntää kirjallisuutta suomesta ruotsiksi.
Samantha Cameron

Samantha Gwendoline Cameron (o.s. "Sheffield"; s. 18. huhtikuuta 1971 Paddington, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen liikenainen ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin Yhdistyneen kuningaskunnan entisen pääministerin David Cameronin vaimo.
Samantha Cameron on Sir Reginald Sheffieldin ja Annabel Lucy Veronica Jonesin tytär. Samantha Cameron on sukua kuningas Kaarle II:lle. Samanthalla ja David Cameronilla on neljä lasta: Ivan (syntynyt 2002), Nancy (syntynyt 2004), Arthur (syntynyt 2006) ja Florence (syntynyt 2010). Ivan syntyi vaikeasti sairaana ja kuoli kuusivuotiaana vuonna 2009.
Samantha Cameron luopui kokopäivätyöstä, jotta voisi keskittyä paremmin puolisonsa tukemiseen ja tämän rinnalla näyttäytymiseen julkisissa tilanteissa, kun David Cameronista tuli Britannian pääministeri.
Bariumoksidi

Bariumoksidi (BaO) on barium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään metallisen bariumin, bariumyhdisteiden, keramiikan ja suprajohtavien oksidimateriaalien valmistuksessa. Bariumoksidista käytetään myös nimiä "bariummonoksidi", "bariumprotoksidi" ja "kalsinoitu baryytti".
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa bariumoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteestä tunnetaan alkeiskopiltaan kaksi erilaista muotoa, heksagonaalinen ja kuutiollinen. Bariumoksidi on melko reaktiivinen yhdiste, joka veteen liuotessaan muodostaa bariumhydroksidia. Liukeneminen on voimakkaasti eksoterminen reaktio. Yhdiste reagoi myös esimerkiksi hiilidioksidin kanssa muodostaen bariumkarbonaattia. Veden lisäksi myös pienimolekyyliset alkoholit kuten metanoli liuottavat bariumoksidia. Kuumennettaessa noin 500 °C bariumoksidi muuttuu helposti bariumperoksidiksi eli bariumdioksidiksi (BaO2). Bariumoksidi voidaan pelkistää alumiinin avulla metalliseksi bariumiksi.
BaO + H2O → Ba(OH)2
4 BaO + 2 Al → 3 Ba + BaAl2O4
Valmistus ja käyttö.
Bariumoksidia valmistetaan tyypillisimmin kuumentamalla bariumkarbonaattia. Bariumkarbonaatin joukkoon lisätään usein hiiltä, mikä vähentää reaktiossa tarvittavaa lämpötilaa noin 1 300 °C:sta noin 1 050 °C:n lämpötilaan. Nykyään suurin osa bariumoksidista tuotetaan jatkuvatoimisena prosessina. Bariumoksidia muodostuu myös kuumennettaessa bariumnitraattia.
BaCO3 + C → BaO + 2 CO
Bariumoksidia käytetään metallisen bariumin, bariumperoksidin ja bariumhydroksidin valmistamiseen. Kuumennettuna yhdessä kupari(I)oksidin ja yttriumoksidin kanssa muodostuu suprajohtavaa yttriumbariumkuparioksidia. Muita käyttökohteita ovat keramiikan valmistus, voiteluaineiden lisäaineena, fluoresoivien kuvaputkien valmistus, ja litografisten musteiden valmistus.
Kāf

Kāf (, ) on arabialaisen kirjaimiston 22. kirjain. Sen vastine heprealaisessa kirjaimistossa on kaf (כ). Kirjaimen ääntämys on .
Kāf-kirjaimesta käytetään eri kielissä erilaisia kirjoitusasuja. Arabiassa kāf näyttää sanan lopussa ja itsenäisessä muodossa lām-kirjaimelta, johon on lisätty pieni S:n muotoinen tarke. Persiassa kāfin kirjoitusasu sanan alussa ja keskellä muistuttaa arabiaa, mutta sanan lopussa ja itsenäisessä muodossa se kirjoitetaan eri tavalla. Sindhin kāf-kirjain näyttää vaakasuunnassa venytetyltä persialaiselta kirjaimelta. Sindhissä käytetään lisäksi persian kāfin näköistä kirjainta (ک, sindhiksi کي "khē") ilmaisemaan aspiroitua konsonanttia .
Kāfin pohjalta on muodostettu persian kirjain gaf (گ) ja uiguurissa käytetty ng (ڭ).
Human Protein Atlas

Human Protein Atlas on verkkotietokanta ja tätä kehittävä projekti, jonka tavoitteena on kartoittaa ihmisen proteiinisto käyttäen vasta-aine -pohjaista proteomiikkaa. 6. marraskuuta 2014 julkaistu 13. pääversio teoksesta sisältää yli 24 000 vasta-ainetta, jotka vastaavat yli 16 900 proteiinia, mikä on noin 83 prosenttia ihmisen proteiineja koodaavista geeneistä. Tietokanta on avoimesti saatavilla verkossa.
Projektin aloitti vuonna 2003 Ruotsin Kuninkaallinen teknillinen korkeakoulu. Hanketta rahoittaa Knut ja Alice Wallenberg -säätiö.
Gaf

Gaf (, ) on joissakin arabialaista kirjaimistoa käyttävissä kielissä esiintyvä kirjain, joka ilmaisee soinnillista velaarista klusiilia . Arabian standardiaakkostoon gaf-kirjain ei kuulu.
Persian gaf (گ) on muodostettu lisäämällä vinoviiva kāf-kirjaimen persialaiseen varianttiin (ک). Kirjainta käytetään tässä muodossa myös muun muassa urdussa, pandžabissa ja sindhissä. Paštussa käytetty gaf (ګ) kirjoitetaan kāf-kirjaimena, johon on lisätty pieni ympyrä. Tarkka kirjoitusasu riippuu siitä, esiintyykö kirjain sanan alussa, lopussa, keskellä vai itsenäisenä kirjaimena.
Toni Etu-Seppälä

Toni Etu-Seppälä (s. 3. syyskuuta 1978 Imatra) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Etu-Seppälä on Rovaniemen Palloseuran kasvatti. Hän pelasi Veikkausliigassa 11 ottelua kaudella 1999 edustaen FC Lahtea ja yhden ottelun kaudella 2000 FC Jazzssa. Ensiesiintymisensä pääsarjatasolla hän teki 20. kesäkuuta 1999, kun FC Lahti hävisi kotonaan Kotkan TP:lle 0–1.
Ykkösessä Etu-Seppälä pelasi kuusi ottelua FC Lahdessa ja lainalla AC Vantaassa sekä Kakkosessa yhteensä 64 ottelua edustaen Pallo-Lahden ja Kajaanin Hakan riveissä. Hän pelasi yhden nuorten maaottelun vuonna 1999 ja kolme ottelua alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 1996.
Rickard Rydell

Rickard Rydell (s. 22. syyskuuta 1967 Vallentuna) on ruotsalainen kilpa-autoilija.
Eri vakioautoluokissa kunnostautunut Rydell kilpaili vuosina 1994–2000 BTCC-sarjassa, ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 1998 ajaessaan tehdastallin Volvo S40:llä. Vuosina 2005–2015 hän kilpaili WTCC-sarjassa.
Rydell on osallistunut neljästi Le Mansin 24 tunnin ajoon. Vuonna 2007 hänen autokuntansa voitti GT1-luokan Aston Martinilla, ja sijoittui yleiskilpailun viidenneksi.
Rydellin pikkuformulauran paras saavutus oli vuoden 1992 Formula 3-luokan arvostetun Macaon Grand Prix'n voitto.
Mīm

Mīm () on arabialaisen kirjaimiston 24. kirjain, joka äännetään ja kirjoitetaan itsenäisessä muodossa م. Se vastaa heprealaisen kirjaimiston kirjainta mem (מ).
Arabialaista kirjaimistoa käytetään hyvin erilaisissa kielissä ja sen kirjoitusasussa ja ääntämyksessä on runsaasti kielikohtaista vaihtelua, mutta mīm-kirjaimen muoto ja äänneasu ei juuri muutu. Mīm kirjoitetaan ja äännetään samalla tavalla muun muassa arabiassa, persiassa, urdussa, pandžabissa, paštussa, sindhissä ja kurdissa.
Muiden arabialaisten kirjainten tavoin mīmin kirjoitusasu riippuu ympäröivistä kirjaimista. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, joita ei liitetä seuraavaan kirjaimeen, mīm kirjoitetaan muodossa مـ (esim. محمد‎, "Muḥammad"). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä mīmin kirjoitusasu on ـمـ (esim. أحمد‎‎, "’Aḥmad"), ja sanan lopussa se kirjoitetaan ـم (esim. کریم‎, "Karīm").
Ibrahim Ismail

Sulttaani Ibrahim Ismail on Johorin 25. sulttaani sekä Malesian 17. Yang di-Pertuan Agong. Ismail nousi valtaan isänsä Iskandarin kuoltua vuonna 2010.
On pitkälti hänen isänsä kyseenalaisten toimien ansiota, että Malesian sulttaanien koskemattomuus lain edessä poistettiin vuonna 1993. Isänsä Iskandarin tavoin myös Ibrahim on saanut ristiriitaista mainetta pahoinpitelysyytösten takia. Malesian valtio ei myöskään enää rahoita Johorin kuningashuonetta mielivaltaisen tuhlailun takia.
Stuart Symington

William Stuart Symington Jr. (26. kesäkuuta 1901 Amherst, Massachusetts – 14. joulukuuta 1988 New Canaan, Connecticut) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi senaattorina 1953–1976.
Symington opiskeli Yalen yliopistossa, muttei suorittanut tutkintoa. Hän avioitui senaattori James W. Wadsworth Juniorin tyttären kanssa, toimi 12 vuotta liikkeenjohtotehtävissä appiukkonsa yrityksessä, keräsi näin huomattavan omaisuuden ja yritti vetäytyä työelämästä 37-vuotiaana. Hänelle tarjottiin kuitenkin johtajuutta missourilaisesta Emerson Electric -yrityksestä, joka kaipasi saneeraajaa. Sodan alettua presidentti Harry S. Truman kutsui hänet hallituksensa erityistehtäviin, jotka huipentuivat ilmailuministerikauteen 1947–1950. Missourin senaattoriksi hänet valittiin 1953.
Symington pyrki demokraattien presidenttiehdokkaaksi vuonna 1960, mutta ehdokkaaksi nimitettiin John F. Kennedy.
Symingtonin poikia ovat entinen kongressiedustaja James Symington ja Stuart Symington III.
René Vydarený

René Vydarený (s. 6. toukokuuta 1981) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Tšekin Extraliga-joukkue HC České Budějovicessa. Vydarený on pelannut urallaan Slovakian jääkiekkomaajoukkueessa MM-kisoissa vuosina 2005, 2006, 2008, 2009, 2012 ja 2013 sekä olympialaisissa vuonna 2014.
Rakkauden kaupunki

Rakkauden kaupunki on Vanessa Philippin studio-albumi vuodelta 2001
Kappaleet.
Duetot: Vanessa Philipp &amp; Bablo (nro. 9). Vanessa Philipp &amp; Tero Moilanen (nro. 8).
Talladega Superspeedway

Talladega Superspeedway on moottoriurheilurata Talladegassa, Alabaman osavaltiossa Yhdysvalloissa, jota NASCAR -sarja käyttää kilparatanaan. Vuonna 1969 avatulla radalla on mittaa 4,28 kilometriä, ja radan nykyinen katsomokapasiteetti on 80 000 paikkaa.
Pitkien suorien myötä NASCAR-kilpailuissa autojen nopeuksia joudutaan mekaanisesti rajoittamaan. Kyseistä menetelmää käytetään Talladegan lisäksi nykyään ainoastaan Daytona International Speedwayllä, joka on toinen perinteinen ovaalirata.
Talladega Superspeedwayn yhteydessä sijaitsee ansioituneille kunniakuljettajille ja tiiviisti moottoriurheilun parissa työskennelleille henkilöille tarkoitettu International Motorsports Hall of Fame -kunniagalleriamuseo.
Pogo (Mali)

Pogo on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen pohjoispuolisella tasangolla 40 kilometriä Nionosta etelään. Kunnassa on 16 300 asukasta (vuonna 2009).
Pogon kunta rajoittuu lännessä Nionon piirin Siribalan, pohjoisessa Nionon, idässä Macinan piirin Bokyweren ja Kolongon sekä etelässä Ségoun piirin Sibilan ja Sansandingin kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunnan alueella sijaitsevat Dosséguélan kosteikko ja M’Bèwanin keinokastelualue.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaiden enemmistö on bambaroita. Heidän lisäkseen kunnassa asuu fulbeja ja bozoja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeino on maanviljely, Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, lehmänpapu, maapähkinä, maissi sekä Dosséguélan reunoilla ja M’Bèwanin alueella riisi. Lisäksi harjoitetaan karjanhoitoa, kalastusta, käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot. Palveluihin kuuluvat seitsemän alakoulua, kaksi koraanikoulua, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveysasema.
Maxwell D. Taylor

Maxwell Davenport Taylor (26. elokuuta 1901 Keytesville, Missouri, Yhdysvallat – 19. huhtikuuta 1987 Washington D. C., Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kenraali, joka teki huomattavan uran Yhdysvaltain asevoimissa.
Taylor valmistui West Pointin sotilasakatemiasta 1922 ja kävi sitten armeijan insinöörikoulun. Hän opetti ranskaa ja espanjaa West Pointissa ja toimi jo ennen toista maailmansotaa muun muassa sotilasasiamiehenä Pekingissä ja Tokiossa sekä erikoistehtävissä Etelä-Amerikassa. Sodassa hän sai mainetta laskuvarjojoukkojen divisioonankenraalina Ranskassa ja Italiassa.
Sodan jälkeen Taylor toimi West Pointin johtajana ja vuodesta 1949 Euroopassa olevien Yhdysvaltain joukkojen esikuntapäällikkönä, minkä jälkeen hänet nimitettiin Länsi-Berliinin sotilaskuvernööriksi. Vuonna 1953 hän sai tehtävän amerikkalaisjoukkojen komentajana Korean sodassa. Vuonna 1954 hänestä tehtiin Yhdysvaltain Itä-Aasian joukkojen ylipäällikkö ja seuraavana vuonna myös siellä olevien YK-joukkojen komentaja. Vuosina 1955–1959 Taylor oli Yhdysvaltain armeijan esikuntapäällikkö, minkä jälkeen hän siirtyi liike-elämän palvelukseen.
Presidentti John F. Kennedy kutsui Taylorin 1962 uudelleen armeijan johtotehtäviin vuosiksi 1962–1964. Sen jälkeen Taylor toimi vuoden verran suurlähettiläänä Saigonissa ja vuosina 1965–1969 presidentin neuvonantajana ja ulkomaantiedustelun johtajana.
Sarit Thanarat

Sarit Thanarat (16. kesäkuuta 1897 Bangkok – 8. joulukuuta 1963 Bangkok) oli thaimaalainen sotamarsalkka, joka toimi Thaimaan pääministerinä 1958–1963.
Sarit valmistui Chula Chom Klaon sotilasakatemiasta Bangkokissa vuonna 1929. Armeijan upseerina hän aluksi tuki sotamarsalkka Phibunin valtaanpääsyä vuoden 1947 vallankaappauksessa ja palveli vuoteen 1957 asti tuon hallinnon puolustusministerinä ja asevoimien komentajana. Vuonna 1957 Sarit syrjäytti Phibunin. Hän tuli pääministeriksi syyskuussa 1959, lakkautti puolueet ja julistautui myös armeijan ylipäälliköksi.
Kun hänen edeltäjänsä Phibun oli estänyt kuningasperhettä esiintymästä julkisesti, Sarit salli kuningas Bhumibolin tulla taas esiin ja esiintyi itse kuninkaan alamaisena. Niinpä Saritin kuoltua 1963 armeija oli lojaali kuninkaalle ja valta siirtyi rauhanomaisesti Saritin lähipiiriin kuuluville upseereille.
Siribala

Siribala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Nionon piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoesta lähtevän kastelukanavan varrella 25 kilometriä Nionosta etelään. Kunnassa on 37 100 asukasta (vuonna 2009).
Siribalan kunta rajoittuu pohjoisessa Nionon piirin Kala Siguidan, koillisessa Nionon ja idässä Pogon sekä etelässä Ségoun piirin Sansandingin ja Dougabougoun ja lännessä N’Koumandougoun kuntiin. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Kunta sijaitsee Office du Nigerin keinokastelualueella.
Kuntaan kuuluu 19 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja, dogoneja, boboja, miniankoja, tuaregeja, bozoja ja somonoja.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Siribalassa on laajat sokeriruokoviljelmät ja sokeritehdas. Lisäksi viljellään riisiä ja vihanneksia. Muita elinkeinoja ovat karjanhoito, kalastus, käsityöammatit ja kaupankäynti. Siribalassa pidetään viikoittaiset markkinat.
Siribalan kautta kulkee Ségoun ja Nionon välinen maantie RN33. Palveluihin kuuluvat alakoulut, yksi yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä kolme terveysasemaa.
Roy Thomson

Roy Herbert Thomson eli Lord Thomson of Fleet (5. kesäkuuta 1894 – 4. elokuuta 1976) oli kanadalainen sanomalehdenkustantaja, josta tuli yksi huomattavimmista hahmoista Lontoon Fleet Streetin sanomalehtipiireissä.
Torontolaisen parturin poika Roy Thomson myi nuorena radiovastaanottimia Kanadan Ontariossa ja sai idean perustaa oma radioasema, jotta radionostajilla olisi enemmän kuunneltavaa kuin huonosti kuuluvat asemat rajan takana Yhdysvalloissa. Hän sai selville, että läheisellä Abitibi Paper -yhtiön paperitehtaalla North Bayssä on hallussaan käyttämätön radiolähetyslupa, joka hänen onnistui vuokrata käyttöönsä vuodeksi yhdellä dollarilla. Radioasema alkoi menestyä ja pian hän perusti asemat myös Timminsiin ja Kirkland Lakeen, jotka 1930-luvun lamasta huolimatta olivat menestyviä kaupunkeja kultaesiintymiensä ansiosta.
Timminsin radioaseman alakerrassa oli käyttämättömäksi jäänyt lakkautetun Timmins Citizen -sanomalehden painokone, jonka Thomson sai halvalla omistukseensa. Hän perusti ensimmäisen sanomalehtensä, jonka nimeksi tuli The Paper. Lehti ilmestyi aluksi kerran viikossa, sitten muutaman kerran kunnes 1935 muuttui seitsenpäiväiseksi. Kanadan radioyhtiö (nykyinen CBC) tiukensi radiotoimilupien myöntämistä niin, ettei samalle henkilölle enää sallittu useita toimilupia. Tästä syystä Thomson päättikin keskittyä sanomalehtibisnekseen, joka ei ollut luvanvaraista toimintaa.
Thompson perusti yhteisyrityksen lehdenkustantaja Rupert Daviesin kanssa, joka halusi laajentua radiotoimintaan.
He perustivat Peterborough’n ja Kingstonin kaupunkeihin uudet radioasemat, jotka pian saivat haltuunsa myös televisiotoimiluvat.
Näiden medioiden tuotolla Thomson alkoi hankkia omistukseensa yhä enemmän sanoma- ja aikakauslehtiyhtiöitä vähitellen ympäri maailmaa. Pian hän omisti tusinan verran tv-asemia ympäri maailmaa, ja totesi pian kasvavan televisiotoiminnan olevan ”kuin lupa painaa rahaa”. Yksi tärkeimmistä televisioasemista oli Skotlannin Glasgow’ssa sijainnut Scottish Television. Sen johtamiseksi Thomson päätti muuttaa Skotlantiin vuonna 1953 ja osti siellä pian myös arvostetun The Scotsman -sanomalehden. Vuonna 1959 hänen lehti-imperiuminsa alkoi kasvaa, kun hän osti Kemsley-ryhmän lehdet, tärkeimpänä niistä The Sunday Times. Vuonna 1967 hän osti arvovaltaisen The Times -sanomalehden Astorin perheeltä ja yhdisti nämä kaksi lehteä yhtiöksi Times Newspapers.
Suurimmillaan Thomsonin lehti-imperiumiin kuului noin 200 lehteä Kanadassa, Yhdysvalloissa ja Britanniassa. Vauraudestaan huolimatta hän eli huomaamattomasti Lontoossa ja kulki töihin Fleet Streetille metrolla. 1970-luvulla hän sijoitti J. Paul Gettyn kanssa menestyksellisesti Pohjanmeren öljynporaustoimintaan.
Roy Thomson kuoli 1976. Hänen poikansa ja paronin tittelin perijä Kenneth (1923–2006) otti hoitoonsa Thomson Organization -perheyrityksen. Kenneth Thomson myi brittilehdet 1980-luvun alussa mediaimperiumiaan kasvattaneelle Rupert Murdochille ja vähitellen luopui lähes kaikista muistakin omistuksistaan ja omistautui harvinaisen taiteen keräilylle. Thomsonin perheen haltuun jäi vain 20 prosentin omistusosuus torontolaisesta The Globe and Mail -sanomalehdestä.
Ryan Mason

Ryan Glen Mason (s. 13. kesäkuuta 1991 Enfield) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Kesäkuusta 2025 lähtien hän on toiminut West Bromwich Albionin päävalmentajana.
Mason edusti lopettaessaan Englannin mestaruussarjassa pelannutta Hull Cityä. Oikeajalkaisen Masonin pelipaikka oli keskikenttäpelaaja. Hän kuului myös Englannin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Mason oli Tottenham Hotspurin kasvatti. Vuonna 2009 hän siirtyi lainalle Yeovil Towniin. Hän pelasi seurassa 28 ottelua ja teki kuusi maalia. Mason pelasi vuosina 2009–2014 lainalla myös Mestaruussarjan Doncaster Roversissa, saman sarjan Millwall FC:ssä, Ranskan Ligue 1:n FC Lorientissa ja Ykkösliigan Swindon Townissa. Hän pelasi lainajaksojen välissä muutamia otteluita Tottenhamin edustusjoukkueessa, muun muassa Eurooppa-liigassa.
Kaudeksi 2014–2015 Mason palasi takaisin Tottenhamiin ja teki debyyttinsä Valioliigassa syyskuussa 2014 Arsenal FC:tä vastaan. Hän pelasi siitä lähtien seuran jokaisessa Valioliigan ottelussa lukuun ottamatta loukkaantumisesta aiheutunutta kahden ottelun taukoa. Avausmaalinsa Valioliigassa hän teki maaliskuussa 2015 Swansea Cityä vastaan.
Mason mursi kallonsa Chelseaa vastaan pelatussa ottelussa vuoden 2017 tammikuussa ja hänen uransa jalkapalloilijana loppui siihen. Hän palasi Hullin harjoituksiin jo saman vuoden toukokuussa, mutta ei kuitenkaan pelannut enää yhdessäkään ottelussa. 
Maajoukkueura.
Mason pelasi Englannin nuorten maajoukkueissa. Hän edusti vuosina 2009-2010 alle 19-vuotiaita ja vuonna 2011 alle 20-vuotiaita. Debyytti Englannin jalkapallomaajoukkueessa tapahtui maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Italiaa vastaan. Ottelu jäi hänen ainoakseen Englannin A-maajoukkueessa.
Ura valmentajana.
Mason toimi vuosina 2018–2021 valmentajana Tottenham Hotspurin junioriakatemiassa. Huhtikuussa 2021 Mason nimitettiin Tottenhamin päävalmentajaksi loppukauden kattavalla sopimuksella José Mourinhon saatua potkut. Tottenham pelasi hänen alaisuudessaan huhti-toukokuussa 2021 seitsemän ottelua, joista se voitti neljä ja hävisi kolme. Mason toimi Tottenhamin apuvalmentajana marraskuusta 2021 maaliskuuhun 2023 Antonio Conten valmennusryhmässä.
Huhtikuussa 2023 Mason palasi jälleen Tottenhamin väliaikaiseksi päävalmentajaksi. Kaudet 2023–2024 ja 2024–2025 Mason toimi jälleen Tottenhamin apuvalmentajana.
Kesäkuussa 2025 Mason nimitettiin Englannin mestaruussarjassa pelaavan West Bromwich Albionin päävalmentajaksi kolmivuotisella sopimuksella.
Donetskin kansallinen lääketieteellinen yliopisto

Maksim Gorkille nimetty Donetskin kansallinen lääketieteellinen yliopisto (DonNMU) (, ) on Itä-Ukrainassa, Donetskin kaupungissa toimiva, vuonna 1930 perustettu lääketieteellinen yliopisto. Itä-Ukrainan sotatilan ja alueen yhteiskuntarauhaa häiritsevien, aluetta kontrolloivien aseellisten separatistijoukkioiden takia muun muassa yliopiston keskushallinto on siirretty syystalvella 2014 Krasnyi Lymaniin.
Donetskin kansallinen lääketieteellinen yliopiston pohjana on 12. kesäkuuta 1930 Ukrainan SNT:n keskuskomitean tekemä päätös Stalinon lääketieteellisen instituutin perustamisesta. Stalino oli nykyisen Donetskin tuonaikainen nimi. Opetus alkoi saman vuoden marraskuussa; ensimmäiselle vuosikurssille oli valittu 200 opiskelijaa. Vuonna 1994 instituutti sai yliopiston aseman ja vuonna 2007 se nimettiin kansalliseksi lääketieteelliseksi yliopistoksi. Se on nimetty Maksim Gorkin mukaan. 
Yliopistossa on nykyään seitsemän tiedekuntaa sekä (ulkomaalaisille hakijoille tarkoitettu) valmistava laitos. Opetusta annetaan venäjäksi, ukrainaksi ja englanniksi. Yliopistossa opiskelee noin 4 200 opiskelijaa, joista moni tulee ulkomailta. Vuosien 2013 ja 2014 kahdensadan ukrainalaisen yliopiston vertailussa Donetskin lääketieteellinen yliopisto pisteytettiin Ukrainan 23. parhaaksi yliopistoksi. Maan lääketieteellisistä yliopistoista se oli tässä luokittelussa 2. paras. Kun huomioon otettiin muitakin yliopistoluokitteluja (eli Scopus siteeraukset ja espanjalainen Webometrics-ranking), pärjäsi DonNMU näissä vuonna 2014 muita lääketieteellisiä yliopistoja paremmin.On huomattava, että lääketieteen yliopisto-opetusta annetaan Ukrainassa lisäksi joidenkin klassillisten yliopistojen lääketieteellisissä tiedekunnissa tai instituuteissa; lääketieteellinen instituutti on esimerkiksi Sumyn valtionyliopistossa.
Marraskuussa 2014 yliopiston rehtori ilmoitti yliopistohallinnon siirtyneen poikkeuksellisesti Donetskin alueen pohjoisosan Krasnyi Lymanin kaupunkiin, eikä ole enää pääkampuksensa alueella Donetskissa. Itäisimmässä Ukrainassa oli tässä vaiheessa vallalla laiton separatistihallinto (itseään Donetskin kansantasavallaksi kutsuva separatistiryhmä sekä muita venäläismielisiä vahvasti aseistettuja taistelijaryhmiä) ja osin rosvovaltio Venäjän sotilaallisella osallistumisella ja tuella ylläpidetty Donetsin laakion sotatila, tuhansia kuolonuhreja vaatinut Donbassin sota. Yliopiston johto viestitti osoitemuutoksellaan halusta pysyä osana Ukrainan yliopistojärjestelmää. Toimella pyrittiin takaamaan myös henkilökunnan palkkojen, opiskelijastipendien ja yliopiston budjettiin liittyvien maksujen saaminen, jotka Ukraina oli muuten kertonut lopettavansa kapinallisalueelle.
Wāw

Wāw (, ) on arabialaisen kirjaimiston 27. kirjain. Sen vastine heprealaisessa kirjaimistossa on vav (ו). Wāw voi sanasta riippuen esiintyä joko vokaalina tai konsonanttina, ja sen äänneasu vaihtelee huomattavasti kielestä toiseen. Joissakin kielissä kirjaimesta on muodostettu tarkkeellisia variantteja arabiasta puuttuvien äänteiden esittämiseen.
Wāw-kirjaimen itsenäinen muoto on و. Sanan keskellä ja lopussa se liitetään viivalla edeltävään kirjaimeen (esim. سو "sw"). Wāwia ei koskaan yhdistetä seuraavaan kirjaimeen, joten esimerkiksi yhdistelmässä وس "ws" kirjaimet kirjoitetaan hieman erilleen.
Arabiaksi konsonanttinen wāw ääntyy labiovelaarisena approksimanttina , ja tämä ääntämys on käytössä myös paštussa, kurdissa ja kašmirissa. Persiassa ja joissakin indoarjalaisissa kielissä kuten urdussa ja sindhissä wāw äännetään konsonanttina ja tavallisesti myös translitteroidaan "v".
Wāw-kirjainta käytetään vokaalina ilmaisemaan arabian pitkää u-äännettä . Persiassa se äännetään sanasta riippuen joko , tai diftongina . Urdussa vokaalinen wāw voi saada äännearvon , , tai , ja pandžabissa se ääntyy joko , , tai . Sekä paštussa että sindhissä wāw ääntyy joko vokaalina tai . Kurdissa yksi wāw lausutaan takavokaalina , ja kahdennetulla wāw-kirjaimella (وو) ilmaistaan etuvokaalia . Kašmirin kielessä wāwia käytetään viiden eri vokaalin esittämiseen, joista jokaisella on oma kirjoitusasunsa: و , ۇ , ۆ , ۄ ja ۄآ .
Benjamin Stambouli

Benjamin Stambouli (s. 13. elokuuta 1990 Marseille) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Schalke 04:ää. Oikeajalkainen Stambouli on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Stambouli debytoi kasvattajaseuransa Montpellier HSC:n paidassa Ligue 1:ssä elokuussa 2010 Girondins de Bordeauxia vastaan. Hän teki tuossa pelissä hattutempun volleymaaleilla. Stambouli oli mukana voittamassa Montpellier’lle sen historian ensimmäistä Ligue 1:n mestaruutta kaudella 2011–2012 ja hän pelasi myös seuraavalla kaudella Mestareiden liigassa. Kesällä 2014 Stambouli siirtyi Valioliigaseura Tottenham Hotspurin miehistöön. Hän debytoi liigassa syyskuussa 2014 Sunderland AFC:tä vastaan. Hän siirtyi ranskalaisseura Paris Saint-Germainiin kesällä 2015. Hän voitti Ranskan-mestaruuden, Ranskan Cupin ja liigacupin 2016 sekä supercupin 2015 ja 2016. Liigaotteluja hän pelasi 27. Hän siirtyi saksalaisseura Schalke 04:ään elokuussa 2016 ja on pelannut neljän kauden aikana 81 bundesliigaottelua. Kauden 2019–2020 hän aloitti vakiokokoonpanossa mutta joutui marraskuussa 2019 jäämään loukkaantumisen vuoksi koko loppukaudeksi pois kentiltä.
Maajoukkueura.
Stambouli pelasi Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa 14 ottelua vuosina 2010–2012.
Muuta.
Stambouli tulee jalkapalloperheestä. Hänen isänsä Henri Stambouli on entinen jalkapalloilija ja isoisänsä Gérard Banide entinen jalkapallovalmentaja. Myös Baniden poika eli Stamboulin eno Laurent Banide on myös jalkapallovalmentaja, joka valmentaa tällä hetkellä Arabiemiraateista tulevaa Al-Wasl FC:tä.