tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Danie Malan

Danie Malan (s. 1949 Salomonsvlei, Etelä-Afrikka) on eteläafrikkalainen keskimatkojen juoksija. Malanin aktiivivuodet olivat 1967–1975.
Danie Malan voitti 1967 400 metrillä alle 17-vuotiaiden ja 1969 800 metrillä alle 19-vuotiaiden Etelä-Afrikan mestaruuden. Hän suoritti BSc-tutkinnon Stellenboschin yliopistossa pääaineenaan maatalous. Opiskeluaikanaan Malanin kilpakumppaneita olivat Dicky Broberg ja Marcello Fiasconaro. Malan nousi Etelä-Afrikan maajoukkueurheilijaksi keväällä 1970. Maaliskuussa 1971 Broberg ja Malan juoksivat Coetzenburgissa maailman senvuotiset kärkiajat; Broberg 1.44,7 ja Malan 1.45,1. Seuraavana kautena 1971 Malanilla oli jalkavaivoja, jonka vuoksi kausi 1972 jäi väliin.
Kaudesta 1973 tuli Malanin urheilu-uran huippuvuosi. Toukokuussa 1973 hän sijoittui toiseksi Los Angelesissa juostussa 800 metrin kisassa Yhdysvaltain Rick Wohlhuterin jälkeen uudella Etelä-Afrikan ennätysajalla 1.44,5. Kuukautta myöhemmin 24. kesäkuuta hän juoksi Münchenissä uuden 1 000 metrin ME:n 2.16,0 parantaen Itä-Saksan Jürgen Mayn ja Länsi-Saksan Franz-Josef Kemperin nimissä ollutta ennätystä kahdella kymmenyksellä. Kaksi viikkoa myöhemmin Malan voitti Zürichissä Euroopan sen hetkisen ykkösnimen Neuvostoliiton Jevgeni Arzhanovin. Palattuaan kotimaahansa hän voitti vielä 800 metrin silloisen ME:n haltijan Marcello Fiasconaron.
Kaudella 1975 Malan paransi Etelä-Afrikan mailin ennätystä Stellenboschissa numeroihin 3.54,6 ja seuraavana vuonna maan 1 500 metrin ennätystä Zürichissä aikaan 3.35,98. Näin hänellä oli hallussa Etelä-Afrikan ennätykset 800 metriltä mailille. Ensimmäiset eli 1 500 metrin ja mailin ennätykset rikottiin näistä kaudella 1981. 1 000 metrin ME-aika säilyi Etelä-Afrikan ennätyksenä aina vuoteen 2007 eli 34 vuoden ajan. Ennätyksen rikkoi Mbulaeni Mulaudzi. 
Malan päätti huippu-urheilijan uran vuonna 1976. Pääsyynä oli Etelä-Afrikan apartheid-politiikasta johtunut muun maailman Etelä-Afrikan urheiluun kohdistunut boikotti, joka esti maan urheilijoiden osallistumisen kansainvälisiin suurkilpailuihin, kuten olympialaisiin. Danie Malan siirtyi sen jälkeen hoitamaan kotitilaansa, joka oli maitotila ja tuotti myös hedelmiä. Malan avioitui huippu-urheilu-uransa loppuvaiheessa, ja hänellä on neljä lasta.
Myöhemmällä iällä 1990-luvulla Malan on osallistunut ikäluokkansa triathlon-kisoihin.
Nokiankoski

Nokiankoski eli Emäkoski on entinen koski Nokianvirrassa. 
1900-luvun alussa koskeen rakennettiin Nokiankosken vesivoimala, joka sijaitsi entisen sellutehtaan kohdalla lähellä Nokian keskustaa. Voimalan omisti selluloosaa valmistanut Nokia-yhtiö. Padon jäänteet ovat vielä selvästi nähtävissä Emäkoskentien sillalta. Sen korvaajaksi on rakennettu Melon vesivoimalaitos.
Yrjö Liipolan taidemuseo

Yrjö Liipolan taidemuseo on taidemuseo Tl. Koskella Varsinais-Suomessa. Museossa on esillä noin 210 teosta käsittävä Yrjö Liipolan taidekokoelma. 
Museota ylläpitää Kosken Tl taidesäätiö. Arkkitehti Eero Ponkalan suunnittelema museorakennus Tl. Kosken keskustassa valmistui vuonna 1970.
Kuvanveistäjä Yrjö Liipola syntyi Tl. Koskella vuonna 1881. Hän teki pääosan elämäntyöstään Budapestissä Unkarissa ja Helsingissä Suomessa mutta palasi myöhäisvuosinaan Tl. Koskelle, jonne hän oli vuonna 1956 lahjoittanut myös taidekokoelmansa.
Syyrian armenialaiset

Syyrian armenialaiset ovat Syyriassa asuvia armenialaisia. Suurin osa heistä polveutuu armenialaisista, jotka pakkosiirrettiin alueelle Armenialaisten kansanmurhan aikana Osmanien valtakunnassa vuonna 1915. Ennen Syyrian sisällissotaa Syyriassa oli arviolta 100 000 ja sittemmin monet heistä ovat päätyneet pakolaisiksi.
Historia.
Suurin osa Syyrian armenialaisista polveutuu Syyriaan Osmanien valtakunnan aikana tapahtuneen Armenialaisten kansanmurhan aikana Syyriaan pakkosiirretyistä ja sinne paenneista armenialaisista. Deir ez Zorin alue Syyriassa oli merkittävä pakkosiirtojen päätepiste. Sittemmin Syyrian armenialaisten keskukseksi muodostui Aleppon kaupunki, jossa asui ennen sisällissotaa noin 60 000 armenialaista. Pienempiä armenialaisyhteisöjä on ollut Kessabissa, Kamishlissa, Yacubiyahissa, Kobanessa ja Damaskoksessa. Arabinationalismin myötä monet Syyrian armenialaiset kokivat olonsa uhatuiksi ja suuret määrät heitä muutti maasta 1960- ja 1970-luvuilla. Ennen Syyrian sisällissodan alkua heitä oli kuitenkin vielä arviolta 100 000.
Sisällissodan puhjettua armenialaisia alkoi muuttaa pakolaisiksi vuodesta 2012 lähtien. Tuona vuonna yhteensä noin 6 500 armenialaista pakeni maasta, ja seuraavana vuonna luku kasvoi 11 000:een. Pakolaisten suosima kohdemaa on Armenia, jossa oli vuonna 2015 arviolta noin 15 000 syyrialaista turvapaikanhakijaa, ja suurin osa heistä oli Syyrian armenialaisia. Osa Syyriasta tulleista armenialaisista on asettunut kiistellylle Vuoristo-Karabahin alueelle. Sisällissodan aikana armenialaiset ovat tukeneet enimmäkseen Syyrian presidentti Bashar al-Assadin hallintoa. Armenialaisten historiallisena vihollisenaan pitämä Turkki kannattaa puolestaan Assadin hallinnon kaatamista. Syyrian armenialaiset ovat syyttäneet Turkkia esimerkiksi jihadistien päästämisestä maan Syyrian vastaisen rajan yli pääasiassa armenialaiseen Kessabin kaupunkiin vuonna 2013. Sisällissodan aikana armenialaiset ovat joutuneet sieppausten, kiristysten ja murhien uhreiksi. Aleppossa asuu vielä noin 40 000 armenialaista, ja suurin osa heistä hallituksen hallitsemissa osissa kaupunkia.
Kulttuuri.
Suurin osa armenialaisista kuuluu Armenian ortodoksiseen kirkkoon, jonka lisäksi Armenian katolilaisella kirkolla on noin 20 000 jäsentä. Armenialaiset ovat säilyttäneet omat tapansa, kielensä, koulunsa ja lehtensä. Monille ajatus sulautumisesta ympäröivään yhteiskuntaan on vastenmielinen. Monet armenialaisista ovat perinteisesti olleet kauppiaita, ja heidän taloudellinen tilanteensa on tyypillisesti hyvä. Suurin osa Syyrian armenialaisista puhuu armeniaa ja arabiaa.
Sojuz TMA-11M

Sojuz TMA-11M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 7. marraskuuta 2013 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 38:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan toukokuussa 2014.
Speed of Light

Speed of Light on brittiläisen Iron Maiden -yhtyeen kappale ja single vuonna 2015 ilmestyneeltä tupla-albumilta "The Book of Souls". Single julkaistiin ennen itse albumia, 14. elokuuta 2015. Digitaalisen formaatin lisäksi ”Speed of Light” julkaistiin CD-singlenä Yhdysvalloissa, missä sen jakelusta vastasi yksinoikeudella Best Buy -kauppaketju. 
Kappaleesta tehtiin Llexi Leonin tuottama ja ohjaama musiikkivideo. Yhtye kertoi sen olevan kunnianosoitus videopelien 40-vuotiselle historialle. Iron Maiden julkaisi verkkosivustollaan kappaleen musiikkivideon teemaa mukailevan videopelin.
Sojuz TMA-12M

Sojuz TMA-12M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 25. maaliskuuta 2014 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 39:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan syyskuussa 2014.
Jalkapalloseura Hercules

JS Hercules on 1998 perustettu aikuisjalkapallon ja futsalin erikoisseura Oulusta. Miesten edustusjoukkue nousi kaudeksi 2016 Kakkoseen, jossa se pelasi edelleen kaudella 2024. Kaudella 2024 Hercules edustusjoukkueen päävalmentajana toimii Conor Edwards, apuvalmentajna Gary Christie, Olli-Pekka Leppilahti (fys.) ja joukkueenjohtajana Marko Halmekangas. 
Historia.
Kun joukkue pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa vuonna 1998, ei osa pelaajista ollut pelannut aiemmin missään joukkueessa. Muutamilla oli hieman jalkapallotaustaa paikallisissa juniorijoukkueissa tai puulaakisarjoissa. Joukkueen ydinryhmä muodostui pääasiassa Oulun yliopiston tekniikan opiskelijoista, jotka olivat yhdessä perustaneet seuran. Näistä pelaajista suurin osa on jo lopettanut ja muuttanut töiden perässä ympäri maata, mutta muutama jatkaa vielä pelaamista seuran muissa ikämiesjoukkueessa Herkku-Papoissa tai on mukana toimihenkilöinä.
Kentän ulkopuolella.
JS Hercules on järjestänyt useana vuonna FootCoop-tapahtuman, joka on tuonut yhteen joukkueita ja urheilun parissa toimivia henkilöitä ympäri pohjoista Fennoskandiaa. Vuoden 2012 seminaarissa oli puhujina mm. entinen Englannin maajoukkuepelaaja Brian Deane, Etiopian silloinen maajoukkuevalmentaja Tom Saintfiet, entinen maajoukkuevalmentaja Martti Kuusela, entinen maajoukkuepelaaja sekä HJK:n toimitusjohtaja Aki Riihilahti sekä NHL-seura Columbuksen silloinen toimitusjohtaja Jarmo Kekäläinen. Seminaarin jälkeiseen jalkapalloturnaukseen osallistuivat Alta IF Norjasta, AC Oulu, Rovaniemen Palloseura, Bodens BK Ruotsista ja järjestävä seura JS Hercules.
Ennätykset.
Eniten kausia seurassa: Miska Visuri (23)
Eniten otteluita seurassa: Jani Kytöaho
Eniten maaleja seurassa: Sami Karjalainen (58)
Eniten maaleja yhdellä kaudella: Tommi Siekkinen (31)
Aleksandr Fadejev (taiteilija)

Aleksandr Aleksandrovitš Fadejev (; 1811 Tallinna – 16. marraskuuta 1889) oli venäläinen heraldiikkaan erikoistunut taiteilija.
Fadejev valmistui Pietarin taideakatemiasta vuonna 1848. Hän teki vuosien ajan yhteistyötä heraldikko Bernhard Karl von Koehnen kanssa. He suunnittelivat yhdessä koristeita keisari Aleksanteri II:n kruunajaisjuhliin vuonna 1856 sekä Venäjän keisarikunnan niin sanotun suuren valtakunnanvaakunan, joka otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1857. Fadejev suunnitteli itse suuren valtakunnanvaakunan keskuksena toimivan niin sanotun pienemmän valtakunnanvaakunan, joka hyväksyttiin 1856. Suuri valtakunnanvaakuna pysyi käytössä pääosin muuttumattomina vuoteen 1917. Vuonna 1857 Fadejev nimitettiin hallitsevan senaatin heraldisen osaston vaakunatoimiston johtajaksi, missä tehtävässä hän jatkoi yli 30 vuotta. Fadejev suunnitteli myös keisarillisen perheen jäsenten vaakunat ja satojen venäläisten aatelissukujen aatelisvaakunat. Hän sai 1861 kollegireistraattorin ja 1875 kollegiasessorin arvonimet.
Fadejev suunnitteli Suomen suuriruhtinaskuntaa varten vuosina 1860–1862 ensimmäiset markkasetelit ja -kolikot.
Caernarfon

Caernarfon on muun muassa linnastaan ja muureistaan tunnettu pikkukaupunki Gwyneddissä, Pohjois-Walesissa. Vuonna 2011 siellä oli 9 615 asukasta. Caernarfon sijaitsee Menainsalmen rannalla Angleseyn saarta vastapäätä, runsaat kymmenen kilometriä Bangorista länteen. Kaupungin nimestä on aiemmin ollut käytössä myös anglisoidut muodot Carnarvon ja Caernarvon.
Historia.
Caernarfonilla on pitkä historia. Kaupungin laidalla sijaitsevat roomalaisaikana rakennetun Segontiumin linnoituksen rauniot. Chesterin jaarli Hugh valloitti Caernarfonin alueen lyhyeksi aikaa 1000-luvun lopulla ja rakensi sinne paaluvarustuksen, jonka walesilaiset pian tuhosivat. Nykyisen linnan rakennutti Edvard I Walesin-valloituksensa yhteydessä 1280-luvulla, joskin rakennustyöt jatkuivat vaiheittain pitkälle 1300-luvulle saakka.
Max Dreyer

Max Dreyer (25. syyskuuta 1862 – 27. marraskuuta 1946) oli saksalainen kirjailija.
Dreyer oli vuosina 1885–1888 oppikoulunopettaja mutta siirtyi sitten vapaaksi kirjailijaksi. Dreyer aloitti naturalistisena näytelmäkirjailijana Gerhart Hauptmannin tyyliin. Hän saavutti probleemanäytelmillään suuren menestyksen. Hänen teoksiaan ovat "Drei" (1892), "Winterschlaf" (1895), "Hans" (1898), "Der Probekandidat" (1899, esitetty suomeksi "Koeopettaja"), "Das Tal des Lebens" (1903), "Die Siebzehnjährigen" (1904, esitetty suomeksi "Seitsentoistavuotiaat") sekä "Der Unbestechliche" (1918). Dreyer kirjoitti myös realistisia novelleja ja romaaneja, kuten "Lautes und Leises" (1893), "Auf einiger Erde" (1911), "Die Siedler von Hohenmoor" (1922), sekä "Das Gymnasium von Sankt Jürgen" (1925). Hän kirjoitti myös kertomuksia ja lyriikkaa alasaksan murteella.
Kylmälle maalle

Kylmälle maalle on vuonna 1989 ilmestynyt virolaisen punkyhtyeen J.M.K.E.:n debyyttialbumi, jonka julkaisi suomalainen Stupido Records. Sanoituksiltaan avoimen neuvostovastainen levy sisältää muun muassa yhtyeen tunnetuimman kappaleen "Tere perestroika". Albumi julkaistiin samana vuonna myös Neuvostoliitossa, jossa se ilmestyi Kuldnokk-levymerkin kasettiversiona vironkielisellä nimellä "Külmale maale". Albumin myöhemmät uusintajulkaisut ovat myös samalla nimellä. 
Helsingissä nauhoitetun albumin tuottivat Joose Berglund sekä Jorma Ristilä ja sen miksaajana toimi Mikko Karmila. Levyn kannen suunnitteli Rami Kuusinen. "Kylmälle maalle" oli Berglundin ja Ristilän aikaisemmin vuonna 1989 perustaman Stupido Records -levy-yhtiön ensimmäinen albumijulkaisu sekä myös ensimmäinen ulkomailla äänitetty virolaisen rockyhtyeen albumi. Vuonna 2011 se ilmestyi J.M.K.E.:n 25-vuotisjuhlavuoden kunniaksi remasteroituna CD-versiona, joka bonuskappaleiden lisäksi sisältää 24-sivuisen vihkosen.
Viron yleisradioyhtiön radiokanava Raadio 2 valitsi levyn vuonna 2014 maan kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi musiikkialbumiksi. Sen alkuperäinen vinyylipainos on myös yksi Viron arvokkaimpia äänilevyjä. Vuonna 2011 siitä maksettiin paikallisessa nettihuutokaupassa 220 euroa.
Rifamysiinit

Rifamysiinit ovat ansamakrolideihin kuuluvia antibioottisia ominaisuuksia omaavia orgaanisia yhdisteitä. Rifamysiineihin kuuluvat niin "Amycolatopsis rifamycinica"-aktinobakteerin (aikaisemmin "Streptomyces mediterranei" tai "Nocardia meriterranei") luontaisesti syntetisoimat yhdisteet kuin niistä valmistetut puolisynteettiset yhdisteet. Ryhmän aineita käytetään runsaasti erityisesti mykobakteerien aiheuttamien infektioiden kuten tuberkuloosin ja lepran hoidossa.
Rakenne ja kemialliset ominaisuudet.
Ensimmäisen kerran rifamysiinejä eristettiin "Amycolatopsis rifamycinica"-bakteerin fermentointiliemestä vuonna 1957. Tyypillistä yhdisteille on 3-amino-5-hydroksibentsoehaposta johdettu naftokinoniyksikkö, jota ympäröi etikkahaposta ja propaanihaposta johdettu alifaattinen polyketidiketju. Naftokinonirungon vuoksi rifamysiinit ovat väreiltään keltaisia tai oransseja. Yhdisteet liukenevat huonosti veteen ja paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten metanoliin, etanoliin, etyyliasetaattiin ja bentseeniin. Bakteerin ja sen mutaatioiden tuottamina tunnetaan 12 eri rifamysiiniä, jotka ovat rifamysiinit B, G, L, O, P, Q, R, S, SV, W, X, Y ja verde. Tutkituimmat ovat rifamysiinit B, O, S, SV ja X. Rifamysiini B hapettuu helposti hapen tai vetyperoksidin vaikutuksesta rifamysiini O:ksi. Rifamysiini O voidaan hydrolysoida rifamysiini S:ksi ja glykolihapoksi ja rifamysiini S voidaan pelkistää askorbiinihapolla rifamysiini SV:ksi. Rifamysiini SV on ensimmäinen antibioottina myyty tämän ryhmän yhdisteistä.
"Amycolatopsis rifamycinica"-bakteerin tuottamat rifamysiinit reagoivat helposti konjugaattiadditiolla ammoniakin, amiinien, alkoholien ja hydratsiinien kanssa muodostaen amideja, estereitä ja hydratsideja. Monet näistä puolisynteettisistä johdannaisista ovat niiden luonnollisia esiasteita tehokkaampia, vaikutuksiltaan laajakirjoisempia tai farmakologisilta ominaisuuksiltaan parempia. Näitä puolisynteettisiä johdannaisia ovat muun muassa rifampisiini, rifabutiini, rifapentiini, rifalatsiili ja rifaksimiini.
Biologinen aktiivisuus.
Rifamysiinien antibioottiset ominaisuudet johtuvat siitä, että ne inhiboivat bakteerien RNA-polymeraasientsyymiä. Ne ovat tehokkaita sekä grampositiivisia bakteereja, esimerkiksi mykobakteereja, ja eräitä gramnegatiivisia bakteereita vastaan. Rifamysiinit muodostavat kompleksin RNA-polymeraasin β-alayksikön kanssa ja RNA:n rakenneyksiköiden yhdistyminen pitkiksi ketjuiksi estyy. Ryhmän yhdisteiden on todettu myös estävän eräiden virusten käänteiskopioijaentsyymien toimintaa.
Gergely Czuczor

Gergely Czuczor (17. joulukuuta 1800 − 9. syyskuuta 1866) oli unkarilainen benediktiinimunkki, runoilija, kielitieteilijä ja Unkarin tiedeakatemian jäsen. Hänet kastettiin Istvániksi, mutta hän otti munkkinimekseen Gergely. 
Czuczor on Petőfin kaltainen kansanomainen runoilija, ja myös hänen kansallismieliset runonsa levisivät nopeasti kansan keskuudessa. Molempien runoilijoiden käyttämä runomitta oli usein kansanlauluja myötäilevää, ja runot päätyivätkin myös kansanlauluiksi. Runomitan valinta ajoi kansallismielisten asiaa kansanomaisen tavan kautta.
Czuczor osallistui vapaustaisteluun Habsburgien valtaa vastaan. Eräs hänen kuuluisimpia runojaan, "Riadó" (), ilmestyi Lajos Kossuthin toimittamassa lehdessä 21. joulukuuta 1848, kun itävaltalaiset joukot jo lähestyivät Pest-Budaa. Runo ilmestyi myös erikseen lentolehtisillä ja levisi sotilaitten ja kansan keskuudessa kansallismielisen vallankumouksen eräänä marssina.
Czuczor meni 1824 benediktiiniläismunkiksi ja oli 1825−1835 lukion opettajana Györissä ja Komáromissa, 1835−1839 Unkarin tiedeakatemian toisena sihteerinä ja arkistonhoitajana, 1839−1844 unkarin kielen ja kirjallisuuden professorina Györin akatemiassa. Saatuaan 1844 tiedeakatemialta tehtäväkseen suuren unkarin kielen sanakirjan toimittamisen hän siirtyi 1845 kokonaan Budapestiin, jossa hän asui kuolemaansa saakka.
Czuczor herätti ensiksi huomiota kolmella sankarirunolla, joista "Aradi gyülés" (, 1828) ja "Botond" (1830) ovat huomattavimmat. Vielä enemmän menestystä hän saavutti lyyrisillä runoillaan, varsinkin romansseillaan ja balladeillaan, joista huomattavimmat ovat ne, joissa on aiheena János Hunyadi. Näissä kaikissa on selvästi havaittavissa kansanrunouden vaikutus. Runojensa vuoksi Czuczor kärsi vainoa sekä kirkollisten että valtiollisten viranomaisten puolelta. Niinpä hän esimerkiksi joutui isänmaallisen "Herätyshuuto"-runonsa vuoksi vapaussodan aikana vankilaan, jossa hän istui toista vuotta (1849−1851). Czuczor teki huolellista sanakirjatyötä yhdessä János Fogarasin kanssa. Valmiiksi painettuna tämä kuusiosainen merkkiteos ilmestyi vasta vuosia Czuczorin kuoleman jälkeen, vuonna 1874. Sanakirjan tieteellinen tausta oli vanhentunut jo 1900-luvun alussa, mutta sillä on ollut arvoa tarkkojen ja luotettavien sananmerkityksen-selitysten vuoksi.
Czuczor toimitti myös mukailuja ja käännöksiä nuorisoa ja kansaa varten. Hän unkarinsi Cornelius Nepoksen, Tacituksen "Germanian" sekä Horatiuksen "Ars poetican". Czuczorin kootut runoelmat, joiden yhteydessä on elämäkerta, ilmestyivät 1858.
Westfield House

Westfield House on Englannin evankelis-luterilaisen kirkon (ELCE) teologinen seminaari Cambridgessa Englannissa.
Oppilaitoksen alku juontaa juurensa 1950-luvulle. ELCE:n oman jäsenkunnan lisäksi seminaarissa järjestetään teologista koulutusta myös niille muista maista kotoisin oleville opiskelijoille, joilla ei omassa maassaan ole vastaavaa tunnustukselliseen luterilaisuuteen painottunutta oppilaitosta.
Frutas Tropicales -festivaali

Frutas Tropicales oli latinalaisamerikkalaisen kevyen musiikin viikonloppufestivaali, jota järjestettiin Vantaan Konserttitalo Martinuksessa vuodesta 1998 vuoteen 2015, yleensä maaliskuun jälkipuoliskolla. Festivaalin nimi oli aluksi ”Martinuksen latinalaisamerikkalainen viikonloppu”, mutta vakiintui Frutas Tropicales -muotoon 1999.
Tapahtumassa kuultiin pääasiassa brasilialaista, kuubalaista ja argentiinalaista musiikkia, mutta vieraita oli myös muista Etelä-Amerikan maista, kuten Kolumbiasta ja Venezuelasta. Frutas Tropicales -festivaaleilla vierailivat mm. Ivan Lins, Joyce (laulaja), Hamilton de Holanda, João Bosco, João Donato, Eliane Elias ja Rosa Passos (Brasilia), Pancho Amat ja Reinaldo Creagh (Kuuba), Marta Gomez (Kolumbia) sekä Larry Harlow (USA), joka kuitenkin ehti osallistua vain harjoituksiin Martinuksessa, ennen kuin sairastui ja joutui peruuttamaan esiintymisensä.
Frutas Tropicales -festivaalin perusti Martinuksen ohjelmatoiminnanjohtaja Kimmo Tammivaara , joka myös vastasi 17 vuoden ajan festivaalin taiteilijakiinnityksistä ja järjestelyistä. Vuoden 2007 festivaalin järjesti Tammivaaran vuorotteluvapaan johdosta Kimmo Kepsu. 
Frutas Tropicales oli osa Vantaan kaupungin omistaman Konserttitalo Martinuksen omaa ohjelmatuotantoa ja sellaisena yksi Vantaan kulttuuripalvelujen vuotuisista tapahtumista.
Frutas Tropicales –tapahtumassa vierailivat vuosien mittaan mm. seuraavat esiintyjät.
2015
2014
2013
2012
2011
2010
2009
2008
2007
2006
2005
2004
2003
2002
2001
2000
1999
1998
Lähteet.
--&gt;
Lea Ahlborn

Lea F. Ahlborn (o.s. "Lundgren"; 18. helmikuuta 1826 – 13. marraskuuta 1897) oli ruotsalainen kaivertaja ja mitalitaiteilija. Hän toimi vuosina 1855–1896 Ruotsin rahapajan virallisena kaivertajana ja oli siten Ruotsin ensimmäinen naispuolinen virkamies.
Ahlbornin isä Ludvig Lundgren oli Ruotsin kuninkaallisen rahapajan kaivertaja, ja hän sai oppia isältään. Hän opiskeli myös vuoden ajan Ruotsin taideakatemiassa 1850–1851 ja yksityisoppilaana Pariisissa talvella 1852–1853. Hänen isänsä viran oli tarkoitus siirtyä hänen veljelleen P. H. Lundgrenille, mutta tämä oli sairaalloinen. Isän kuoltua vuonna 1853 Ahlborn nimitettiin rahapajan vt. kaivertajaksi ja veljensäkin kuoltua vuonna 1855 hänestä tuli virallinen kolikonkaivertaja. Ahlborn jatkoi tässä virassa vuoteen 1896 asti. Hän tosin jatkoi työskentelyä sen jälkeenkin. Hänen eläkeanomustaan ei ehditty käsitellä ennen hänen seuraavana vuonna tapahtunutta kuolemaansa, sillä Ruotsin valtio ei ollut koskaan aiemmin joutunut myöntämään naiselle virkaeläkettä.
Ahlborn kaiversi yli 40 vuoden ajan rahapajan leimasimet kaikille ruotsalaisille kolikoille sekä tilaustyönä myös Norjan ensimmäisille kultarahoille ja 1860-luvun alussa Suomen ensimmäisille markka- ja pennikolikoille. Ahlbornin on sanottu elvyttäneen ruotsalaisen mitalitaiteen. Hän toteutti useita juhlarahoja ja yli 300 muistomitalia, kuten Uppsalan yliopiston 400-vuotisjuhlamitalin vuonna 1877 ja Yhdysvaltain itsenäisyyden tunnustamisen 100-vuotisjuhlamitalin vuonna 1883. Ahlborn toteutti myös vuonna 1865 Suomen vuosien 1863–1864 valtiopäivien muistomitalin, joka oli ensimmäinen Suomen Rahapajan liikkeelle laskema tuote. Hänen aloitteestaan suomalaisissa kolikoissa otettiin myös käyttöön niin sanottu rahamestarin merkki. Hänet valittiin Ruotsin taideakatemian jäseneksi vuonna 1881.
Lea Ahlbornin puoliso oli vuodesta 1854 koristeveistäjä Carl Ahlborn.
Ivan Dvornyi

Ivan Vasiljevitš Dvornyi (, 5. tammikuuta 1952 Jasnaja Poljana, nyk. Omskin alue, Venäjän SFNT – 21. syyskuuta 2015 Omsk ) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Dvornyi voitti Neuvostoliiton joukkueessa olympiakultaa Münchenissä 1972. Olympiaturnauksen loppuottelun sekavat päätöshetket johtivat Neuvostoliiton voittoon Yhdysvalloista, joka jäi ensimmäistä kertaa lajin historiassa ilman miesten olympiavoittoa. Vuonna 1970 Dvornyi voitti nuorten Euroopan mestaruuden.
Dvornyi voitti BK Spartak Pietarissa Cup-voittajien cupin vuonna 1973. 22. syyskuuta 2015 hänen uutisoitiin kuolleen keuhkosyöpään 63-vuotiaana.
Aleksandr Bološev

Aleksandr Aleksandrovitš Bološev (, 12. maaliskuuta 1947 Elektrogorsk, Venäjän SFNT – 16. heinäkuuta 2010 Volgograd, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Bološev voitti Neuvostoliiton joukkueessa olympiakultaa Münchenissä 1972, maailmanmestaruuden vuonna 1974 ja MM-hopeaa vuonna 1978 sekä EM-kilpailuista kultaa vuosina 1969 ja 1971, hopeaa vuonna 1975 ja pronssia vuonna 1973.
Vasili Iljin

Vаsili Petrovitš Iljin (, 8. tammikuuta 1949 Revonnenä, Venäjän SFNT – 21. syyskuuta 2015) oli Neuvostoliittoa edustanut käsipalloilija.
Iljin voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa olympiakultaa Montréalissa 1976. Hän kilpaili myös Münchenin kesäolympialaisissa 1972, missä Neuvostoliitto sijoittui viidenneksi. Iljin kuoli 66-vuotiaana 21. syyskuuta 2015 sairastettuaan pitkään.
Jorma Torkkeli

Jorma Torkkeli (1. maaliskuuta 1954 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija. 
Torkkeli on Oulun Kärppien kasvatti ja edustikin seuraa koko ikänsä. Ensimmäiset miesten ottelunsa Torkkeli pelasi Kärpissä kaudella 1974–1975 I-divisioonassa. Seuraavalla kaudella, 1975–1976, Torkkeli oli joukkueensa neljänneksi paras pistemies. Kausi 1976–1977 kului vielä I-divisioonassa. Torkkeli pelasi I-divisioonassa yhteensä 98 ottelua ja teki niissä 67 tehopistettä.
Kärpät nousi jääkiekon SM-liigaan kaudeksi . Torkkeli oli Kärppien mukana kuusi kautta liigassa, voittaen kaudella pronssia ja Kärppien ensimmäisen Suomen mestaruuden kaudella . SM-liigassa Torkkeli pelasi 170 ottelua ja teki niissä 65 tehopistettä. Pudotuspelejä Torkkeli pelasi 21 ja oli kaudella liigakarsinnoissa pitämässä Kärppiä SM-liigassa.
Nikita Zlobin

Nikita Sergejevitš Zlobin (ru. Никита Сергеевич Злобин, s. 4. huhtikuuta 1996 Moskova) on venäläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä Sergei Zlobin on myös moottoriurheilija. 
Zlobin aloitti uransa Karting-sarjoista. Vuonna 2011 Zlobin aloitti kilpauransa MegaFon MitJet Cup -sarjassa sijoittuen neljänneksi. Vuonna 2012 Zlobin piti välivuoden kilpaurastaan. Vuonna 2013 Zlobin kilpaili Saksan Formula 3 -sarjassa jossa hän ajoi vain yhdeksän kilpailua saavuttaen kolme pistettä. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault Alps -sarjassa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2014 Zlobin jatkoi Saksan F3 -sarjassa sijoittuen sarjan kahdeksanneksi. Hän ajoi samana vuonna myös Britannian Formula 3 ja International GT Open -sarjoissa. Vuonna 2015 Zlobin kilpaili Auto GP -sarjassa. Samana vuonna hän debytoi Formula Renault 3.5 -sarjassa. Hän ajoi neljä kilpailua mutta ei saavuttanut yhtään pistettä.
Palokuja

 
Palokuja on tonttien perällä yleensä korttelin läpi kulkeva lehtipuuvyöhyke, jonka tarkoituksena on estää tulipalojen leviämistä. 
Palokujat suomalaisissa asemakaavoissa.
Palokujia sijoitti Suomessa 1800-luvulla ruutukaavoihin ainakin Carl Ludvig Engel. Palokujat olivat yksi paloturvallisuusjärjestelyistä, jotka hän sijoitti vuonna 1828 laatimaansa Turun palon jälkeiseen Turun asemakaavaan. Asemakaava määräsi, että rakennuksia sai sijoittaa tontin laidoista vain kolmelle sivulle, neljännelle oli istutettava lehtipuita. Engel sijoitti palokujia myös uusien kaupunkien asemakaavoihin (ainakin Jyväskylän ja Mikkelin asemakaavoihin).
Palokujien lisäksi joihinkin kaupunkeihin on jätetty palokatuja ja puistikoita estemään tulipalojen leviämistä. Esimerkiksi Vaasan Keskuspuistikot ja palokadut periytyvät lääninarkkitehti C.A. Setterbergin vuoden 1855 asemakaavasta.
Jouni Tilli

Jouni Tilli (s. 1979 Jyväskylä) on suomalainen valtiotieteilijä. Hän toimii Pyhäjärven kunnan hyvinvointijohtajana. Aiemmin Tilli työskenteli tutkijana Jyväskylän yliopistossa.
Tilli valmistui ylioppilaaksi Reisjärven lukiosta vuonna 1998 ja yhteiskuntatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2007 pääaineenaan valtio-oppi. Hän väitteli yhteiskuntatieteiden tohtoriksi Jyväskylän yliopistossa vuonna 2012. Väitöskirja valittiin samana vuonna yliopiston parhaaksi.
Tilli on tutkinut muun muassa uskonnon ja politiikan suhdetta, sotiin liittyvää historiapolitiikkaa ja uskonnollista retoriikkaa. Hänen kirjansa "Suomen pyhä sota: papit jatkosodan julistajina" valittiin vuoden 2014 kristilliseksi kirjaksi.
Jänninjärvi

Jänninjärvi on Pirkanmaalla Nokian ja Sastamalan rajalla sijaitseva pieni järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Mahnalanselän lähialueeseen.
Maantietoa.
Pitkän ja kapean järven pituus on 200 metriä ja leveys 30 metriä. Se sijaitsee mäkien välisessä notkelmassa, jossa metsä on soistunutta ja ojitettu. Ojat laskevat järveen ja yksi niistä toimii samalla laskuojan alkuna. Se virtaa Pahlavanvuoren rinteessä olevan notkelman kautta koilliseen Hämeenkyrön puolelle, missä se yhtyy alajuoksulla Kolunojaan. Jänninjärvi on valuma-alueensa ainoa järvi.
Järven pohjoispuolella on autioitunut maatila, jonka yhteydessä sijaitsee kaksi vapaa-ajan asuntoa järven Sasatamalan puoleisella rannalla. Suurin osa järvestä kuuluu Nokialle ja vain pieni osa Sastamalaan.
HMS Antares (J282)

HMS Antares (viirinumero J282) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM325", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Valmistus.
Alus tilattiin Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM326" Torontosta Kanadasta, missä köli laskettiin 26. tammikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 15. elokuuta ja valmistui 23. elokuuta 1943.
Palvelus.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle, joka romututti sen seuraavana vuonna Marylandissä.
Vasikanjuottaja

Vasikanjuottaja on kuvanveistäjä Aukusti Veuron veistos vuosilta 1940–1954. Se sijaitsee Hämeenlinnan taidemuseon edessä. Se on ensimmäinen Hämeenlinnan kaupungin tilaama julkinen veistos.
Veuro oli tehnyt kipsisen luonnoksen, jonka perusteella työ tilattiin. Se valettiin pronssiin ja paljastettiin marraskuussa 1954. Teoksen aihe on peräisin maaseudun arkisista töistä ja kunnioittaa maaseudun naisten työtä karjanhoidon parissa.
Teos oli Veuron viimeinen työ. Taidemuseon esittelyn mukaan "Veuro on elävästi ja taitavasti yhdistänyt ihmisen ja eläimen suhteen veistokselliseksi kokonaisuudeksi".
HMS Arcturus (J283)

HMS Arcturus (viirinumero J283) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM326", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Valmistus.
Alus tilattiin Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM326" Torontosta Kanadasta, missä köli laskettiin 21. helmikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 31. elokuuta ja valmistui 23. lokakuuta 1943.
Palvelus.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle, joka myi sen 1947 Kreikalle. Alus liitettiin Kreikan laivastoon nimellä "Pirpolitis". Alus tuhoutui 1984 maalilaivana Kreetalla.
HMS Aries

HMS Aries (viirinumero J284) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM327", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Valmistus.
Alus tilattiin Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM327" Torontosta Kanadasta, missä köli laskettiin 23. maaliskuuta 1942. Alus laskettiin vesille 19. syyskuuta ja valmistui 17. heinäkuuta 1943.
Palvelus.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle, joka myi sen 1947 Kreikalle. Alus liitettiin Kreikan laivastoon nimellä "Armatolos". Alus tuhoutui 1977 maalilaivana.
HMS Clinton (J286)

HMS Clinton (viirinumero J286) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1943 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston "USS AM328", joka luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle lend lease -sopimuksen nojalla.
Valmistus.
Alus tilattiin Yhdysvaltain laivastolle nimellä "USS AM328" Torontosta Kanadasta Toronto Ship Building Companylta, missä köli laskettiin 7. huhtikuuta 1942. Alus laskettiin vesille 5. lokakuuta ja valmistui 25. elokuuta 1943.
Palvelus.
Alus palautettiin 1946 Yhdysvaltain laivastolle ja romutettiin seuraavana vuonna.
Nawazuddin Siddiqui

Nawazuddin Siddiqui (s. 19. toukokuuta 1974 Budhana, Uttar Pradesh, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hän voitti National Film Awards -erikoispalkinnon työstään neljässä menestyselokuvassa vuonna 2012.
Yksityiselämä.
Siddiqui on ollut naimisissa kaksi kertaa. Hänen toinen vaimonsa Aaliya Siddiqui (oik. Anjana Kishor Pandey) ilmoitti hakevansa avioeroa vuonna 2020. Heillä on kaksi lasta, tytär ja poika. Siddiqui on uskonnoltaan muslimi.
Goodgame Big Farm

Goodgame Big Farm on Goodgame Studiosin kehittämä peli. Se on yhtiön toiseksi suosituin peli heti Goodgame Empiren jälkeen. Peli on voittanut "MMO of the Year 2013" -palkinnon "Best Casual Browser MMO" -sarjassa.
Big Farm: Mobile Harvest.
Big Farmista on olemassa myös mobiiliversio Android -ja iOS-laitteille. Big Farm: Mobile Harvest on hyvin samanlainen kuin alkuperäinen selainpeli, mutta sen ominaisuudet ovat hieman rajatummat.
Pelaaminen.
Goodgame Big Farmin ideana on kerätä satoa pelloilta, siilolta, tarhoilta, kanaloista, vesitornista ym. Sadon keräämisestä voi saada kokemuspisteitä, jos käyttää erikoisvaikutuksen omaavia tuotteita. Näitä tuotteita voi ostaa vain kullalla ja ne ovat siten arvokkaita.
Jodie Marsh

Jodie Marsh (s. 23. joulukuuta 1978) on englantilainen mediapersoona, kehonrakentaja ja glamourmalli. Hän on esiintynyt miestenlehdissä ja keltaisessa lehdistössä yläosattomissa, sekä esiintynyt omassa tositelevisio-ohjelmassaan "Totally Jodie Marsh".
Marshilta julkaistiin vuonna 2005 omaelämäkertakirja "Keeping it Real". Vuonna 2006 hän oli kilpailijana Britannian "Big Brotherin" julkkisversiossa "Celebrity Big Brotherissa". Vuonna 2013 hän alkoi juontaa dokumenttisarjaa "Jodie Marsh On..." TLC-kanavalla. 
Marsh osallistui ensimmäiseen kehonrakennuskilpailuunsa vuonna 2011 ja voitti vuonna 2012 International Natural Bodybuilding Federationin (INBF) kilpailun Washingtonissa sarjassa ”Women's Fit Body”.
Kiinan pyhät vuoret

Kiinassa on viisi pyhää vuorta. Ne ovat:
Näistä pyhistä vuorista kuuluisin on Taishan, jossa on käynyt meditoimassa 72 Kiinan keisaria.
Sorcha Cusack

Sorcha Cusack (s. 9. huhtikuuta 1949 Dublin) on irlantilainen näyttelijä. Hän on näytellyt monissa brittiläisissä televisiosarjoissa, kuten "Sairaalaelämää", "Kyläsairaala", "Isä Brown ja hänen laumansa" ja "Coronation Street" sekä vuonna 1973 "Jane Eyre" -minisarjassa, jossa hän näytteli pääosaa. 
Cusackin vanhemmat olivat näyttelijät Cyril Cusack ja Maureen Cusack. Hänen siskonsa Sinéad Cusack, Niamh Cusack ja Catherine Cusack ovat näyttelijöitä ja veli Pádraig on tuottaja. Sinéad-siskon kautta Sorcha Cusackin lanko on Oscar-palkittu näyttelijä Jeremy Irons ja siskonpoika näyttelijä Max Irons.
Keinutaan

”Keinutaan” on Antti Tuiskun kappale hänen kymmenenneltä studioalbumiltaan "En kommentoi". Kappaleella esiintyy myös VilleGalle. ”Keinutaan” julkaistiin albumin kolmantena singlenä toukokuussa 2015. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Tuiskun itsensä lisäksi Kalle Lindroth ja Jurek. Sitä on ollut sanoittamassa myös VilleGalle. Kappaleella sämplätään otetta ”Pää, olkapää, peppu” -lastenlaulusta.
Kappale menestyi sekä single- että latauslistalla hyvin. Kummallakin se pysyi yli kahdenkymmenen viikon ajan ollen parhaimmillaan kolmen parhaan joukossa. Radiolistalla kappaleen parhaaksi sijoitukseksi jäi 19. sija. Tuisku on saanut singlestä kultalevyn.
Kappaleesta julkaistiin heinäkuussa 2015 Miro Laihon ohjaama musiikkivideo. Kappaleessa esitettävästä koreografiasta Tuisku toivoi tulevan "Macarenan" kaltainen ilmiö. Videota on katsottu YouTubessa yli 14 miljoonaa kertaa.
Ralf Aron

Ralf Aron (s. 21. maaliskuuta 1998) on virolainen moottoriurheilija. Hänen nuorempi veli Paul on myös moottoriurheilija.
Ura.
Aron aloitti uransa karting-luokissa. Vuonna 2014 Aron aloitti kilpauransa Formula Renault 1.6 NEC -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa, kolme nopeinta kierrosta ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen loppupisteissä toiseksi. Samana vuonna hän kilpaili myös Pohjoismaiden Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan kuudenneksi, sekä Formula Renault 1.6 NEZ -sarjassa saavuttaen kolme voittoa, kaksi paalupaikkaa sijoittuen sarjan toiseksi. Vuonna 2015 Aron siirtyi kansainvälisiin sarjoihin ja kilpaili Italian Formula 4 -sarjassa jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän kilpaili Saksan ADAC Formula 4 -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2016 Aron siirtyi kilpailemaan Euroopan Formula 3 -sarjaan. Hän ajoi sarjassa myös vuosina 2017 ja 2018 sijoittuen parhaimmillaan sarjan kuudenneksi.
Tämän jälkeen Aron on toiminut Prema Powerteam -tallissa tiimi managerina ja ajanut muun muassa Porsche Sprint Challenge NEZ -sarjaa.
Vuonna 2023 Aron teki paluun kilpa-autoiluun ajaen ADAC GT Masters ja GT World Challenge Europe -sarjoissa.
Nokkimisjärjestys

Nokkimisjärjestys tarkoittaa laumaeläimillä vallitsevaa sosiaalista arvojärjestystä eli hierarkiaa. Se havaittiin ensin linnuilla, mistä nimikin, etenkin kana- ja varislinnuilla. Tätä järjestystä tavataan kuitenkin myös nisäkkäillä, kuten sorkka- ja kavioeläimillä, koiraeläimillä, joillakin apinoilla ja eräillä kalalajeilla. 
Hierarkian edellytyksenä on sosiaalinen ryhmä ja tietynlainen psyykkinen kehitys. Yksilön asemaan hierarkiassa vaikuttava yleensä sukupuoli ja ikä. Linnuilla korkeimmassa asemassa ovat usein suuret ja vahvat yksilöt, mutta asemaan vaikuttaa myös jokin erityisen silmiinpistävä rakenteellinen piirre tai väri, esimerkiksi pitkä pyrstö tai signaalina toimiva väritys. Arvojärjestys voidaan ratkaista myös oikeilla tai rituaalisilla otteluilla. 
Hierarkiat estävät keskinäistä aggressiivisuutta, ja etuna on myös, että vahvimmat yksilöt lisääntyvät parhaiten.
Kanoilla ja kukoilla on eri nokkimisjärjestys, eivätkä ne siten ole keskenään aggressiivisia. Samankaan sukupuolen edustajat eivät yleensä ole aggressiivisia toisia kohtaa, sillä alempana olevat pyrkivät välttelemään hierarkiassa ylempänä olevia.
Yan’an

Yan’an () on prefektuuritason kaupunki Kiinan Shaanxin maakunnassa Keltaisen joen sivujoen Yan Shuin varrella. Vuoden 2010 väestönlaskennassa kaupungin väkiluku oli 2,187 miljoonaa ja pinta-ala noin 37 030 neliökilometriä. Nimestä esiintyy myös länsimaiset kirjoitusmuodot Yanan ja Jenan.
Maantiede ja hallinnollinen jako.
Yan’an sijaitsee Shaanxin maakunnan pohjoisosassa. Alue on lössiylänköä, jota halkovat veden uurtamat rotkot. Kaupunki on rakennettu Yanjoen rannalle syvänteeseen, jota ympäröivät kukkulat. Piirikuntatasolla kaupunki jakautuu kahteen kaupunkipiiriin (Baota, 475 234 as., 2010; Ansai) ja 11 piirikuntaan (Fuxian, Ganquan, Huangling, Huanglong, Luochuan, Wuqi, Yanchang, Yanchuan, Yichuan, Zhidan, Zichang).
Historia.
Yan’an-nimitys tuli ensimmäistä kertaa käyttöön vuonna 607 jaa. Sui-dynastian alaisena sotilaspäällikön johtamana piirikuntana. Sittemmin paikka oli tärkeä raja-alueen tukikohta Tang-dynastialle ja Song-dynastialle. Song-dynastian aikana Yan’an oli osa puolustukseen käytettyjä tukikohtia läntistä Xia-dynastiaa vastaan. Vuonna 1221 Yan’an oli näyttämö taistelulle, jossa mongolit Jin-dynastian joukot. Alueen merkitys väheni 1400-luvulta eteenpäin. Muslimikapinat vuosina 1864-75 nälänhätä 1870-luvulla hävittivät aluetta. Myös 1920- ja 1930-luvuilla alueella koettiin kuivuuden aiheuttamia nälänhätiä.
Vuonna 1935 kommunistit saapuivat alueelle suoritettuaan 9 600 kilometrin pituisen pitkän marssin Jiangxista, jonka Kuomintangin kannattajat olivat vallanneet. Yan’anista tuli kommunistien päätukikohta Kiinan–Japanin sodan ja sitä seuranneen sisällissodan aikana. Yan’anista tulikin kommunistisen vallankumouksen symboli.
Kaupunkikuva.
Yan’anin alkuperäinen muurin ympäröimä vanhakaupunki tuhoutui japanilaisten pommituksissa toisen maailmansodan aikana. Alue on kärsinyt myös maaperän eroosiosta. Kaupungin pohjoispuolella on noin 100 historiallista paikkaa, jotka liittyvät tavalla tai toisella kommunistien toimintaan Japanin vastaisen sodan aikana. Kaupungissa oli Kiinan kommunistien päämaja 1935-45 ja siellä on museona Mao Zedongin asuinluola.
Liikenne.
Yan’an on Pohjois-Shaanxin liikenteen solmukohta. Rautatie yhdistää kaupungin Shaanxin pääkaupunki Xi’aniin. Xi’aniin kulkee myös moottoritie, joka jatkuu pohjoisessa Sisä-Mongoliaan. Kaupungin lentokentältä lähtee lentoja Xi’anin ohella Pekingiin ja muihin Kiinan kaupunkeihin.
Étricourt-Manancourt

Étricourt-Manancourt on kunta Pohjois-Ranskassa Sommen departementissa Picardien alueella.
Historia.
Ensimmäisessä maailmansodassa saksalaisten suunnitteleman Operaatio Michaelin mukaan Étricourtin kylä tuhottiin pommittamalla. Pommituksen jälkeen 24. maaliskuuta 1918 saksalaiset joukot ylittivät kunnassa olevan Canal du Nordin kanavan käyttäen kahta väliaikaista siltaa. Operaatio kuitenkin epäonnistui.
Kalervo Noponen

Veikko Kalervo Noponen (24. maaliskuuta 1896 Helsinki – 9. joulukuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen oikeustieteilijä ja professori. Hän oli Teknillisen korkeakoulun talousoikeuden professori 1932–1961. Hänen tutkimusalaansa olivat rakennusoikeus ja jakolainsäädäntö.
Noponen väitteli aiheesta "Oikeudesta ryhtyä liikennettä ja voimansiirtoa tarkoittaviin rakennustoimiin naapurin maalla" (1931).
Arvo Tamminen

Arvo August Tamminen (24. heinäkuuta 1904 Alatornio – 22. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen elokuvatuottaja, kuvaaja ja ohjaaja.
Tamminen aloitti elokuvauransa kuvausapulaisena jo 1920-luvulla ja hän toimi monien dokumenttielokuvien kuvaajana aina 1950-luvulle saakka. Tamminen kierteli 1947–1950 Yhdysvalloissa suomalaissiirtolaisten parissa ja kuvasi siellä useita filmidokumentteja muun muassa siirtolaisten elämästä ("Autolla halki Amerikan" (1950), "Autolla Floridaan" (1949), "Amerikkaa suomalaissilmin" (1949), "Suomalaiset farmareina" (1949), "Suomalaisia Hollywoodissa" (1949), "Suomalaisia kalastajia Tyynellämerellä" (1949), "Suomalaisia kesäjuhlia U.S.A:ssa" (1950)). Hän ohjasi ja kuvasi siellä myös pitkän dokumenttielokuvan "Sydämeni laulu".
Longueval

Longueval on kunta Pohjois-Ranskassa Sommen departementissa Picardien alueella.
Historia.
Longuevalissa käytiin ensimmäisessä maailmansodassa Sommen taisteluun liittyvä Delvillen metsän taistelu. Eteläafrikkalaiset joukot taistelivat Delvillen metsässä 15. – 20. heinäkuuta 1916 kärsien suuria tappioita. Tämän muistoksi taistelujen paikalle on pystytetty muistomerkki "Mémorial national sud-africain du Bois Delville".
Leif Nordberg

Leif Bertil Nordberg (s. 1943) on suomalainen tilastotieteilijä ja emeritusprofessori. Hän oli vuodesta 1975 Åbo akademin tilastotieteen ja ekonometrian professori. Hänen tutkimusalaansa on ollut muun muassa päätöksentekoa hyödyttävän tiedontuotannon kehittäminen.
Nordberg väitteli tohtoriksi 1972 Åbo akademista väitöskirjalla "Värdering av beslutsstrukturer : En analys av några beslutsteoretiska problem i anknytning till valet av investeringar inom den offentliga sektorn".
Sojuz TMA-13M

Sojuz TMA-13M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 28. toukokuuta 2014 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 40:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan marraskuussa 2014.
Epp Mäe

Epp Mäe (s. 2. huhtikuuta 1992 Rakvere) on virolainen naispainija. Häntä ovat valmentaneet Riho Mäe ja Arvi Aavik.
Mäe voitti 75-kiloisten painoluokassa MM-pronssia Las Vegasissa 2015 ja saavutti samalla maapaikan Rion kesäolympialaisiin 2016. Rion olympialaisissa hän oli kolmastoista. Hän sai MM-kilpailujen 76 kg:n sarjassa hopeaa Oslossa 2021 sekä pronssia Nur-Sultanissa 2019 ja Belgradissa 2022. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän oli kahdeksas. Hän saavutti 75-kiloisissa EM-pronssia Novi Sadissa 2017. Hän voitti 76 kg:n sarjan Euroopan-mestaruuden Varsovassa 2021 ja sai EM-hopeaa Budapestissa 2022. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi 75 kg:n painoluokassa 2014 ja 2017 sekä 76-kiloisissa 2018. EM-kilpailuissa hän oli viides 72-kiloisissa vuonna 2013 ja 76 kg:n sarjassa 2018. Euroopan kisoissa 2019 hän sijoittui 76-kiloisissa kolmanneksi.
Mäe saavutti nuorten MM-pronssia 72 kg:n sarjassa 2009. Hän saavutti alle 23-vuotiaiden EM-hopeaa 75-kiloisissa 2015. Hän voitti nuorten Euroopan-mestaruuden 72 kg:n painoluokassa 2012 ja sai EM-pronssia 2011. Kadettien (eli 17-vuotiaiden) EM-kilpailuissa hän saavutti 70-kiloisissa hopeaa 2009 ja pronssia 2007.
Sojuz TMA-14M

Sojuz TMA-14M () oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz FG -kantoraketilla 25. syyskuuta 2014 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle.
Avaruuslennolle osallistuneet toimivat ISS-aseman Retkikunta 41:n täydennysmiehistönä. Alus toimi ISS:n pelastusaluksena kunnes palasi maahan maaliskuussa 2015.
Miska Alanko

Miska Henri Juhana Alanko (5. huhtikuuta 1977 Kempele – 14. lokakuuta 1997 Mäntsälä) oli suomalainen koripalloilija.
Elämä ja ura.
Erinomaisena yksi vastaan yksi -pelaajana tunnettu Alanko nousi jo B-juniori-ikäisenä Pussihukkien I-divisioonassa pelanneeseen edustusjoukkueeseen. Hänet valittiin vuonna 1997 vuoden I-divisioonapelaajaksi. Pussihukat nousi kaudeksi 1997–1998 miesten pääsarjaan, jossa Alanko ehti pelata kaksi ottelua: 11. lokakuuta 1997 Helsingin NMKY:tä vastaan hän teki 16 pistettä ja seuraavana päivänä Kouvoja vastaan 13 pistettä sekä otti kuusi levypalloa.
Suomen maajoukkueessa Alanko pelasi kaksi maaottelua Ruotsia vastaan tehden jälkimmäisessä ottelussa yhden kahden pisteen korin. Alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa Alanko pelasi 14 ottelua 14,2 pisteen keskiarvolla ollen Hanno Möttölän kanssa joukkueen tärkeimpiä pelaajia.
Alangon oli tarkoitus siirtyä yhden SM-sarjakauden jälkeen Yhdysvaltoihin yliopistokentille ja sen jälkeen Eurooppaan ammattilaiseksi. Hän kuoli autokolarissa 14. lokakuuta 1997 vain 20 vuoden iässä. Kolari tapahtui Mäntsälässä Alangon oltua matkalla Urheilukoulusta Pussihukkien harjoituksiin. Samassa autossa mukana olleet koripalloilijat Mikko Ulander ja Lassi Utrio loukkaantuivat onnettomuudessa.
2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä toimi Alangon mukaan nimetty stipendirahasto, joka rahoitti lähes 20 nuoren suomalaiskoripalloilijan yliopisto-opintoja Yhdysvalloissa.
Horizon League

Horizon League (lyh. Horizon) on NCAA:n kuuluva korkeakoulujen konferenssi. Konferenssiin kuuluu 11 yliopistoa ja 19 eri urheilulajia. Konferenssin päämaja sijaitsee Indianan Indianapolisissa ja se on perustettu vuonna 1979. Konferenssi on yksi kolmestatoista I-divisioonan konferenssista, joissa ei pelata amerikkalaista jalkapalloa.
Najaf (maakunta)

Najafin maakunta () on Irakin lounaisosassa sijaitseva kuvernoraatti (maakunta). Sen pinta-ala on 28 824 neliökilometriä, joka on 6,6 prosenttia Irakin pinta-alasta.
Maakunnan väkiluku oli vuoden 1997 väestönlaskennassa 775 042. Vuonna 2013 asukkaita arvioitiin olevan 1,22 miljoonaa. Väestöstä noin 71,1 prosenttia asui kaupungeissa ja 28,9 prosenttia maaseudulla.
Kuvernoraatti jakautuu kolmeen piirikuntaan: Al-Manatheran piirikuntaan (19 % väestöstä), Najafin piirikuntaan (56 %) ja Kufan piirikuntaan (25 %). Nafid on kuvernoraatin pääkaupunki, jota sekä šiia- että sunnimuslimit arvostavat pyhänä paikkakuntana. Uskonnollinen ja muu turismi muodostaa 30 prosenttia maakunnan bruttokansantuotteesta. Merkittäviä elinkeinoja ovat myös maatalous (vehnän, riisin, taatelin ja vihannesten viljelyä), mineraalien kaivaminen, maaperän hiilivetyjen pumppaus, sementti- ja lasiteollisuus, kauppa ja koulutus.
&lt;br clear=all&gt;