tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sonia Bompastor

Sonia Bompastor (s. 8. kesäkuuta 1980 Blois, Ranska) on ranskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän toimii kesästä 2021 alkaen Olympique Lyonin naisten edustusjoukkueen päävalmentajana.
Bompastor edusti Ranskan naisten maajoukkuetta vuosina 2000–2012. Hän pelasi 156 maaottelua ja teki niissä 19 maalia. Bompastorin viimeinen seurajoukkue oli Olympique Lyonnais, jossa hän voitti viisi Ranskan mestaruutta ja kaksi naisten mestarien liigan mestaruutta. Montpellierin joukkueessa hän voitti aiemmin kaksi Ranskan mestaruutta.
Yksityiselämä.
Bompastor paljasti vuonna 2025 olleensa salaisessa romanttisessa parisuhteessa Camille Abilyn kanssa 13 vuoden ajan. Paljastuksen hän teki omaelämäkertakirjassaan "Une vie de foot." Pariskunnalla on neljä yhteistä lasta.
Maximilian Riedmüller

Maximilian Riedmüller (s. 4. tammikuuta 1988) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Bayern Müncheniä.
Riedmüller ei ole tehnyt ensiesiintymistään Bayern Münchenin edustusjoukkueessa Bundesliigan otteluissa. Seuran kakkosjoukkueessa hän on pelannut 18 Regionalligan ja 34 3. Ligan ottelua.
Lorze

Lorze on joki Keski-Sveitsissä. Sen pituus on 30,7 km
Joen kulku.
Lorze saa alkunsa Zugin kantonissa, Zugin kaupungin kaakkoispuolella sijaitsevasta Ägerisee-järvestä. Joki laskee Zuginjärveen Zugin kaupungissa ja jatkaa Chamista kymmenkunta kilometriä luoteeseen laskien Reussiin Obfeldenin, Hünenbergin ja Merenschwandin rajalla.
Lorze virtaa Zugin kantonin alueella - pienen matkaa se on Zürichin kantonin rajajokena. Merkittävimmät paikkakunnat joen varrella ovat Baar, Zug ja Cham.
Vesivoima.
Lorzessa on kuusi vesivoimalaa, joista neljä on Ägeriseen ja Zuginjärven välillä. Järvien välinen korkeusero on 311 metriä.
Virtaama.
Lorzen virtaama vaihtelee vuosien 1935-2008 tietojen perusteella vuosittain melko vähän: joen vuotuinen keskivirtaama alajuoksulla Frauenthalissa - ennen joen yhdistymistä Reussiin - on ollut 7,4 m³/s. Suurin keskivirtaama oli vuonna 1999 (11 m³/s) ja pienin keskivirtaama vuonna 1949 (3,1 m³/s). Lyhyemmän jakson vaihtelu on isompaa: suurin vuorokausikeskivirtaama on mitattu vuoden 2007 elokuussa (38 m³/s) sekä pienin vuoden 1947 syys-lokakuussa (0,65 m³/s).
Vesirakentaminen.
Lorzen vesistössä on tehty lukuisia muutostöitä, joista merkittävimmät ovat:
Vaskijärvi (Yläne)

Vaskijärvi on Laajoen valuma-alueeseen kuuluva, Yläneellä Pöytyän kunnassa sijaitseva, noin 70 hehtaarin laajuinen järvi. Se sijaitsee Vaskijärven luonnonpuiston etelälaidalla, hieman yli viiden kilometrin päässä Yläneen keskustaajamasta. Vaskijärvi laskee pienen puron kautta pohjoispuolellaan sijaitsevaan Vähä-Valanen -nimiseen järveen, joka puolestaan laskee Valasojan kautta Elijärveen ja sitä kautta lopulta Laajokeen.
Vaskijärvi ei nimestään huolimatta sijaitse luonnonpuiston alueella, vaan puiston eteläraja myötäilee järven suohon rajoittuvaa pohjoisrantaa. Järven metsäisellä ja kallioisella etelärannalla on puolestaan runsaasti vapaa-ajan asutusta.
Meksikonmustarastas

Meksikonmustarastas ("Turdus infuscatus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Meksikonmustarastasta tavataan Keski-Amerikassa. Lajia esiintyy Meksikossa, Guatemalassa, Hondurasissa ja El Salvadorissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Taiturirastas

Taiturirastas ("Turdus lawrencii") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Taiturirastasta esiintyy Etelä-Amerikan luoteisosissa. Sitä esiintyy Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta lajia on kuvattu epätavalliseksi ja laikuttaisesti esiintyväksi. Laji on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkokurkkurastas

Valkokurkkurastas ("Turdus albicollis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se on jaettu 21 alalajiin.
Levinneisyys.
Valkokurkkurastasta tavataan Etelä-Amerikan pohjois- ja itäosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kaakaorastas

Kaakaorastas ("Turdus fumigatus") on rastaiden (Turdidae) heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit.
Kaakaorastas on 22–24 cm pitkä. Se on yläpuolelta tummanruskea ja vaaleamman ruskea vatsapuolelta. Eri alalajit eroavat toisistaan höyhenpuvun kirkkauden perusteella. Sukupuolet ovat samannäköiset, mutta nuoret yksilöt ovat väriltään himmeämpiä kuin vanhat.
Levinneisyys.
Kaakaorastasta esiintyy Etelä-Amerikan pohjoisosissa sekä Brasilian itäosissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu melko yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö.
Kaakaorastas elää tiheissä metsissä, erityisesti soisilla alueilla ja várzealla.
Lisääntyminen.
Kaakaorastaan pesä on matalalla puussa. Naaras munii kaksi tai kolme munaa, joita se hautoo 12–13 päivää. Poikaset pysyvät pesässä 13 päivää. Laji pesii kerran vuodessa.
Ravinto.
Kaakaorastas etsii ravintonsa pääasiassa maasta ja syö hyönteisiä, erityisesti muurahaisia, muita selkärangattomia ja marjoja.
The Legend of Chin

 
The Legend of Chin on amerikkalaisen Switchfoot-yhtyeen debyyttialbumi. Albumi julkaistiin kesäkuussa 1997 pienen -levy-yhtiön kautta.
Hammastammi

Hammastammi ("Quercus dentata") on pyökkikasveihin kuuluva puu, metsätammen Aasiassa kasvava sukulainen.
Se voisi kasvaa 15 metriä korkeaksi, mutta leikataan usein matalammaksi. Nahkeat lehdet ovat 15–30 cm pitkät ja 6–20 cm leveät. Karvaton terho on 1,5–2,2 cm pitkä.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1973

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1973 pelattiin Haarlemissa, Alankomaissa 30. kesäkuuta - 8. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat aluksi yksinkertaisen sarjan, jonka jälkeen neljä parasta jatkoi otteluita mitalisijoista ja kaksi viimeistä viidennestä sijasta.
Jatkosarjat.
Ylempi jatkosarja.
Keskinäiset ottelut alkulohkosta laskettiin mukaan lopputuloksiin.
Alempi jatkosarja.
Keskinäinen ottelu alkulohkosta laskettiin mukaan lopputuloksiin.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1973
 &lt;br&gt;Alankomaat
10. mestaruus
Symmediaaninen piste

Symmediaaninen piste (myös Lemoinen piste tai Greben piste ) on geometriassa kolmion kulmien symmediaanien leikkauspiste. Leikkauspiste on eräs kolmion merkillisestä pisteistä ja se on luetteloitu "Kimberlingin pisteiden luetteloon" tunnuksella formula_1, mutta paljon käytetään myös tunnusta K.
Sijainti kolmiossa.
Trilineaariset koordinaatit.
Pisteen trilineaariset koordinaatit ovat formula_2.
Barysentriset koordinaatit.
Pisteen barysentriset koordinaatit ovat formula_3.
Historia.
Symmediaaneja tutkittiin 1800-luvun lopulla muiden kulmanjakajien ohella. Saksalainen Ernst Grebe huomasi symmediaanien leikkaavan aina toisensa ja julkaisi tuloksen vuonna 1847. Merkillisen pisteen nimesi E. Hain vuonna 1875 Greben pisteeksi. Ranskalainen Emile Lemoine julkaisi joitakin tuloksia antiparalleelisten mediaanien eli symmediaanien ominaisuksita vuonna 1873. Vuonna 1884 J. Neuberg nimesi löydetyn merkillisen pisteen nimeksi Lemoinen pisteeksi. Vaikka pisteen nimenä onkin monissa kielissä Lemoine ja Grebe, tiedetään L'Huilier esitelleen sen jo 1809. Symmediaanin nimen otti käyttöön M. d'Ocagne 1883.
Hannu Karjalainen

Hannu Karjalainen (s. 1978 Haapavesi) on suomalainen kuvataiteilija. Hän valmistui taiteen maisteriksi Taideteollisen korkeakoulun valokuvataiteen koulutusohjelmasta vuonna 2005. Karjalainen piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 2004. Yhteisnäyttelyihin hän on osallistunut vuodesta 2003 lähtien. Vuoden nuoreksi taiteilijaksi Karjalainen valittiin 2009.
Karjalaisen kiinnostus kuvataiteeseen syntyi elokuvan kautta. Kiinnostuksen herätti Michelangelo Antonionin "Blow-Up – erään suudelman jälkeen", jonka hän näki televisiosta 1990-luvun alussa. Myös Andrei Tarkovskin elokuvat ovat olleet hänelle merkittäviä kokemuksia.
Karjalaiselle myönnettiin valtion kolmivuotinen taiteilija-apuraha 2021.
New Way to Be Human

 
New Way To Be Human on amerikkalaisen Switchfoot-yhtyeen toinen studioalbumi. Albumi julkaistiin maaliskuussa 1999 re:think Recordsin kautta. Tuottajana toimi Charlie Peacock. Tunnetuimmat kappaleet levyllä ovat "New Way To Be Human", "Company Car" ja Muistojen polku -elokuvasta tuttu "Only Hope".
Ange Leccia

Ange Leccia (s. 19. huhtikuuta 1952 Barrettali, Ranska) on Korsikalla syntynyt ranskalainen nykytaiteilija. Hän työskentelee erityisesti valokuvauksen ja videon parissa. Leccia asuu ja työskentelee Pariisissa ja Korsikalla.
Leccia opiskeli kuvataiteita Panthéon-Sorbonnen yliopistossa. Alkujaan hän harjoitti sekä maalaustaidetta että valokuvausta, mutta suuntautui 1980-luvulla valokuvaukseen ja videoon . 
Leccia luennoi Cergy-Pontoisen taidekorkeakoulussa (ENSAPC). Hän myös ohjaa nuorten taiteilijoiden tutkimusta Palais de Tokyo'ssa Pariisissa. 
Hänen ensimmäinen elokuvansa oli lyhytfilmi, "Stridura", vuonna 1980. Joulukuussa esitettiin 2004 hänen elokuvansa "Azé", jonka hän teki vuonna 1999. Siinä korostuivat valo- ja äänitehosteet kuten aiemmissa lyhytelokuvissa "Île de beauté" (Kauneuden saari) (1996) ja "Gola" (2000), jotka hän teki yhdessä Dominique Gonzalez-Foersterin kanssa. 
Leccia käyttää itse töistään mieluummin asetelma- kuin installaatio-nimitystä, koska se viittaa avoimeen ja väliaikaiseen . 
Leccian töitä on esillä useissa kansainvälisissä museoissa (mm. Guggenheim-museo New Yorkissa, Pompidou-keskus Pariisissa, Hiroshiman kaupungin taidemuseo). 
Suomessa Ange Leccian töitä on ollut esillä Ars95-taidenäyttelyssä Helsingissä. 
Lähteet.
Artikkeli toimitettu ranskan- ja englanninkielisen Wikipedian (4.5.2013) pohjalta
Lea Whittington

Lea Whittington (s. 1960 Riverside, Kalifornia) on yhdysvaltalainen kuvataiteilija. Hän käyttää teoksissaan koristeellisten esineiden ja huonekalujen muotoa, useimmiten eurooppalaista sisustustaidetta. Whittington valmistui ensin vaatesuunnittelijaksi ja suuntautui vasta myöhemmin luovaan taiteeseen.
Näyttelyt.
Whittingtonin teos Kananluukattokruunu vuodelta 1995 kuuluu Kiasman kokoelmiin. Hänen töitään on ollut esillä The Breweryn Hausguest-näyttelyssä 2007 Los Angelesissa.
Joel Shapiro

Joel Shapiro (27. syyskuuta 1941 New York – 14. kesäkuuta 2025 New York) oli yhdysvaltalainen kuvanveistäjä. Hän asui ja työskenteli New Yorkissa.
Shapiron teokset ovat tyypillisesti ei-esittäviä tai abstraktin ja esittävän rajamailla häilyviä veistoksia, jotka koostuvat erisuuntaisista, palkkimaisista kappaleista. Hän on käyttänyt teostensa materiaaleina muun muassa pronssia, puuta ja kipsiä. Hän on esitellyt näyttelyissä myös samantapaiseen geometriaan perustuvia piirroksia. Shapiro on tehnyt useita kymmeniä julkisia taideteoksia eri puolille maailmaa.
Shapiro aloitti uransa 1960- ja 1970-lukujen taitteessa. Hän kertoi tuolloin vaikuttuneensa muun muassa Robert Morrisin, Richard Serran, Carl Andren ja Donald Juddin veistotaiteesta, jolle on ominaista abstrakti ja pelkistetty, minimalistinen ilmaisu. Myös Shapiron omaa työskentelyä leimasi kiinnostus materiaalien, rakenteen ja suhteiden tutkimiseen. Uransa alun jälkeen hän kuitenkin halusi ottaa etäisyyttä suoranaiseen minimalismiin. Hän korosti taiteestaan puhuessaan pyrkimystä kokemusten ja tunteiden luomiseen. 
Lukuisat Shapiron veistokset ovat tulkittavissa pelkistetyiksi ihmishahmoiksi – toisiinsa liitettyjen suorakulmaisten kappaleiden voi hahmottaa esittävän vartaloa ja raajoja. Erityisesti uudemmissa veistoksissa painottuu liikkeen tuntu ja vaikutelma painovoiman uhmaamisesta: värikkäät puukappaleet näyttävät ikään kuin leijuvan ilmassa tai pysähtyneen kesken räjähtävän liikkeen. 
Aiheesta muualla.
Joel Shapiro Valtion taidemuseon kokoelmissa
Maa (vuoden 2001 elokuva)

Maa on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Veikko Aaltosen ohjaama suomalainen dokumenttielokuva. Siinä seurataan maatilojen ja niiden viljelijöiden elämää Elimäellä, Kauhavalla ja Kerimäellä vuodesta 1996 vuoteen 2000. "Maa" kuvaa maaseudun muutosta juuri Euroopan unioniin liittyneessä 1990-luvun lopun Suomessa. 
Ohjaajan omin sanoin "Maa" ”yrittää kertoa ihmisistä, jotka ikiaikaisen elämäntavan muuttuessa ja hävitessä jaksavat yrittää pitää kiinni omasta historiastaan. He yrittävät löytää perustan elämänuskolleen työstä, luonnosta, maasta ja Jumalasta”.
Kerimäellä Auvo ja Riitta Pekkinen pitävät maitotilaa ja harjoittavat kalastusta, Heikki Makkonen metsittää peltonsa ja keskittyy metsänhoitoon ja kalastukseen. Heli ja Osmo Karvinen joutuvat ratkaisemaan tilansa tulevaisuuden. Kauhavalla Jukka ja Kaija Aro uskovat lujasti tilansa kehittämiseen. Susanna Haapoja ja Risto Ranne edustavat nuoria viljelijöitä. Elimäkeläinen Seppo Kujala on syvästi uskonnollinen siemenviljayrittäjä, ja Heini Mäkelä pitää yksin sikatilaa.
Työväenluokka (vuoden 2004 elokuva)

Työväenluokka on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut Veikko Aaltosen ohjaama dokumenttielokuva, jossa seurataan kahden eri sukupolven tehdastyöläisten elämää Imatra Steelin tehtaalla ja valkea­koske­laisella Tervasaaren paperitehtaalla vuosina 2002–2003. Elokuvassa esiintyy muun muassa myöhemmin kansanedustajana toiminut pääluottamusmies Jukka Kärnä.
Paimenet

Paimenet on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Veikko Aaltosen ohjaama dokumenttielokuva. Se kertoo Helsingin Kallion seurakunnan pappien työstä.
Vastaanotto.
Kati Sinisalon mukaan "Paimenet" on ”hyvin rajattu ja kiinnostava dokumentti. Se ulottuu kuitenkin pappien työn ja ajatusten taltiointia syvemmälle. Parhaimmillaan siitä välittyy jonkinlainen arjen ’pyhyys’. Tutut rituaalit näyttävät oudoilta ja tuoreilta.” "Aamulehden" Jukka Kangasjärvi suhtautui elokuvaan kriittisemmin: ”Hyvin hitaasti "Paimenet" kasvaa kokokuvaksi seurakunnan sisäänpäinlämpiävyydestä. Seuraamalla rinnakkain papiksi vihittävää, vielä epävarmaa nuorta teologia ja kasvoiltaan kurillista ja äänenkäytöltään jäykkää, kokenutta kappalaisrovastia, kuvastuu heidän välinen eronsa pelottavan johdannollisena. Kirkollisen arvokkuuden elämänmittainen tavoittelu nouseekin elokuvassa niin hallitsevaan osaan, että puhtaasti tunteen tasolla Paimenet on raskas ja ahdistava kuin tavallinen jumalanpalvelus, pidempikin.”
Itäisten Salomoninsaarten taistelu

Itäisten Salomonsaarten taistelu oli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltojen ja Japanin välinen meritaistelu, joka käytiin Salomonsaarten itäpuolella olevan Santa Isabelin saren lähistöllä 24.–25. elokuuta 1942.
Tausta.
Japanilaiset olivat kesällä 1942 ryhtyneet rakentamaan lentokenttää Guadalcanalin saarelle. Yhdysvaltalaiset valtasivat lentokentän elokuun alussa. Itäisten Salomoninsaarten taistelu käynnistyi, kun japanilaiset lähettivät laivasto-osaston tavoitteenaan karkottaa yhdysvaltalaiset.
Tulos.
Taistelussa Yhdysvaltain laivaston lentotukialus "USS Enterprise" vaurioitui pahoin ja 20 lentokonetta ammuttiin alas. Keisarillisen Japanin laivasto menetti yhden kuljetusaluksen "Kinryumarun" ja kevyt lentotukialus "Ryūjō" upposi hyökkäyksen seurauksena. Lisäksi lentokoneiden kuljetusalus "Chitose" ja hävittäjä "Jintsu" vaurioituivat pahasti ja 75 lentokonetta ammuttiin alas.
Taistelu oli liittoutuneiden strateginen voitto, vaikka molemmat osapuolet vetäytyivät alueelta taistelun jälkeen. "USS Enterprise" purjehti Pearl Harboriin korjattavaksi, jonka jälkeen se osallistui Santa Cruzin saarten taisteluun. Alus vaurioitui pahasti myös siinäkin taistelussa. Toinen lentotukialus "USS Saratoga" selvisi vahingoittumatta.
Ebba Bohlin

Ebba Bohlin (s. 1976) on ruotsalainen nykytaiteilija.
Taiteellinen työskentely.
Ebba Bohlinin taiteelle ovat tyypillisiä paikkasidonnaiset teokset, jotka muuttavat arkisia ympäristöjä tai näyttelytilan arkkitehtuuria. Toisinaan ne ovat hyvinkin hienovaraisia: teos voi olla kiillotettu alue gallerian lattiassa tai ulkona kallion graniitissa (Teos "1.5 x 2.1573733..."; toteutettu vuosina 2005, 2006, 2008, 2010 ja 2013). Toisissa teoksissaan Bohlin on tuonut näyttelytilaan suuria rakenteita, kuten rakennustelineitä ("Bauwerk I" ja "II", 2008 ja 2009), trailerille nostetun purjeveneen ("Vereiste Häfen am Weissen Meer", 2008) tai kokonaan uuden seinän, joka on naamioitu esittämään moottorin tärisyttämää autolautan kylkeä ("The Turning", 2009). 
Ebba Bohlin on tehnyt useita julkisia taideteoksia Ruotsissa.
Koulutus ja uran alku.
Ebba Bohlin on valmistunut taiteen maisteriksi Tukholman Konstfackista vuonna 2008. B.A.-tutkinnon hän suoritti samassa koulussa keramiikka- ja lasitaiteesta (2003). Hän on esitellyt teoksiaan näyttelyissä vuodesta 2005.
Ebba Bohlin Suomessa.
Ebba Bohlinin ensiesiintyminen Suomessa oli kolmen taiteilijan yhteisnäyttely "Copy, Paste, Add Layer" helsinkiläisessä Galleria Sinnessä keväällä 2013. Hänen teoksensa "Hygge (Homely)" oli puupino, joka näytti jatkuvan ikkunan läpi galleriatilasta kadulle. Tilakokemuksen ja -illuusion lisäksi oleellinen osa teosta oli galleriaan leviävä tuoreen puun tuoksu.
Teos synnytti pienimuotoisen taidekeskustelun Helsingin Sanomien yleisönosastossa. Keskiössä oli kysymys, miten puupino galleriassa voi olla taidetta, kun puupinot pihoilla ja teiden varsilla eivät ole. Kuvataidekasvatuksen professori Helena Sederholm liitti omassa puheenvuorossaan teoksen käsitetaiteen perinteeseen. Hän korosti, että teos on tärkeää kokea omassa ympäristössään ja suhteessa esimerkiksi muihin näyttelyn teoksiin: ”tai­tees­ta yk­si ku­va ker­too yh­tä vä­hän kuin pelk­kä ot­te­lu­tu­los 4–3 pal­lo­pe­lin ku­lus­ta”.
Bohlinin teos "1.5 x 2.1573733…" oli mukana Nykytaiteen museo Kiasman "Kiasma Hits" -näyttelyssä 2013–2014.
Proletari

Proletari () on taajama ja kaupunkikunta Novgorodin alueen Novgorodin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Bolšaja Niša -joen varrella 30 kilometriä Novgorodista kaakkoon. Taajamassa on 5 100 ja kunnassa 6 100 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus.
Proletarin kunnan pinta-ala on 319,4 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Novgorodin piirin Bronnitsan kuntaan, idässä ja etelässä Kresttsyn piiriin sekä lännessä Ilmajärveen. Pinta-alasta 71,1 % on metsää ja 24,0 % maatalousmaata.
Kunta sijaitsee Ilmajärven–Olhavanjoen tasangolla. Sen alueella virtaavat Niša- ja Olšankajoet. Luonnonsuojelualueita ovat Ilmajärven itärannan rauhoitusalue sekä Proletarin ja Nilskon tammimetsät.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 15 kylää: Bor, Dorožno, Gostsy, Krasnyje Stanki, Lzen, Nilsko, Osmojevo, Poljany, Povodje, Šabanovo, Sljuzovo, Veisko, Veretje, Zamlenje ja Zaretšje. Kahden-kolmensadan asukkaan paikkakuntia ovat Gostsy, Krasnyje Stanki ja Dorožno.
Historia.
Nišajoen rannalla sijainnut kylä mainitaan ensimmäisen kerran vuoden 1495 verokirjassa. Vuonna 1885 paikkakunnalle perustettiin posliinitehdas, jonka työläisasutus sai vuonna 1922 nimen Proletari (”Proletaari”). Vuodesta 1931 lähtien sillä oli kaupunkimaisen taajaman status. Vuosina 1941–1963 Proletari oli Mstan piirin keskus. Gostsyn maalaiskunta liitettiin Proletarin kaupunkikuntaan vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut.
Proletarin kautta kulkee Moskovan ja Pietarin välinen M10-valtatie. Taajamasta on linja-autoyhteys Novgorodiin.
Kunnan tärkeimmät elinkeinot ovat rakentaminen (35,1 %), kauppa (13,7 %) ja julkiset palvelut. 27,2 % työssäkäyvistä työskentelee kunnan ulkopuolella ja 36,5 % työikäisistä ei käy ansiotöissä. Proletarin tärkein yritys posliinitehdas on konkurssitilassa.
Keskustaajaman palveluihin kuuluu kaksi lastentarhaa, keskikoulu, lasten harrastuskeskus ja taidekoulu, ammattikoulu, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, poliklinikka ja piirisairaala, yleinen sauna, posti ja pankki. Eräitä julkisia palveluja on myös Gostsyssa.
Nähtävyydet.
Veiskon ja Zamlenjen kylien lähellä on muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Proletarin posliinitehtaan rakennukset sekä Gostsyn, Nilskon, Veretjen ja Zamlenjen vanhat asuintalot. Proletarissa toimii posliinitehtaan museo.
Apinajuttu

Apinajuttu on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Esa Illin ohjaama elokuva.
Juoni.
"Apinajutussa" keski-ikäistyvät nuoruuden bändikaverit kokoontuvat harjoittelemaan ja keskustelemaan yhtyeen naisjäsenen häiden alla.
Sibelius-kvartetti

Sibelius-kvartetti on suomalainen jousikvartetti, joka vuoteen 1933 toimi nimellä Radion jousikvartetti. Vuonna 1927 perustetusta Radio-orkesterista muodostettiin toiminnan monipuolistamiseksi ja loma-aikoja varten kokoonpanoja, joista tunnetuin on ollut vuonna 1931 koottu jousikvartetti. Vuonna 1933 Sibelius ehdotti sille omaa nimeään. Kvartetin toiminta päättyi vuonna 1974.
Vuodesta 1980 on toiminut Jean Sibelius -kvartetti.
Soittajia eri aikoina.
Muun muassa seuraavat muusikot ovat kuuluneet kvartetin kokoonpanoon:
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1975

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1975 pelattiin Barcelonassa, Espanjassa 25. heinäkuuta - 3. elokuuta. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat kahdessa lohkossa yksinkertaisen sarjan, jonka jälkeen lohkovoittajat kohtasivat finaalisarjassa ja lohkokakkoset pelasivat pronssimitalista. Alankomaat, joka oli koko Euroopan-mestaruuskisahistorian aikana hävinnyt vain yhden ottelun kärsi nyt kolme tappiota Italialle ja sai tyytyä hopeamitaleihin. Mestaruus oli Italialle toinen, edellinen oli ensimmäisistä Euroopan-mestaruuskilpailuista vuodelta 1954.
Pronssia kilpailussa sai Länsi-Saksan joukkue, jolla kisapaikka aukesi vasta ylimääräisessä karsintaottelussa sen jälkeen, kun Belgia oli ilmoittanut jättävänsä kisat väliin.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1975
 &lt;br&gt;Italia
2. mestaruus
Hysteria (vuoden 1993 elokuva)

Hysteria on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut Pekka Karjalaisen käsikirjoittama ja ohjaama elokuva, joka perustuu Rosa Liksomin ja Kari Pullisen ideoimaan tarinaan. Siinä romanttiselle lomareissulle lähtenyt suomalainen Sam (Sam Huber) päätyy etsimään tyttöystäväänsä Maria ympäri Baltiaa. Mari kuljettaa tärkeitä filmikeloja virolaisen elokuvan filmauspaikalle, mutta salaperäinen Sergei yrittää katkaista pariskunnan matkanteon.
Vastaanotto.
Pääosan esittäjä Sam Huber palkittiin 1994 parhaan debytantin Jussi-palkinnolla suorituksestaan tässä sekä "Ripa ruostuu" -elokuvassa.
Toimivalta (sopimusoikeus)

Toimivalta sopimusoikeudessa määrittää sitä, kuinka laaja oikeus sitoumusten tekemiseen henkilöllä on toisen puolesta. Toimivalta liittyy toisen edustamiseen tai toimeksiantojen suorittamiseen. Toimivallasta on kyse myös silloin, kun toimeksisaaja hoitaa toimeksiantajan asioita toimeksiannon perusteella.
Toimivalta edustuksessa.
Edustajan toimivalta määräytyy sen mukaan, mitä päämiehen ja edustajan välillä on asiasta sovittu. Toimivalta määrittää sitä, kuinka laaja oikeus sitoumusten tekemiseen edustajalla on suhteessa valtuuttajaan (päämieheen). Toimivaltarajoitukset vaikuttavat valtuuttajan ja valtuutetun välillä, ja ne eivät usein ole sopimuskumppanien tiedossa. 
Toimivalta on suppeampi käsite kuin kelpoisuus. Jos edustaja ylittää toimivaltansa, mutta ei ylitä kelpoisuuttaan, hän rikkoo päämiehen antamia ohjeita. Jos valtuutettu tehdessään oikeustoimen on toiminut vastoin valtuuttajan hänelle antamia ohjeita, ei oikeustoimi sido valtuuttajaa, jos kolmas henkilö tiesi tai hänen olisi pitänyt tietää, että valtuutettu ylitti toimivaltansa.
Kelpoisuuden ja toimivallan ero.
Kelpoisuuden ja toimivallan ero liittyy niihin oikeusvaikutuksiin, joita seuraa jommankumman ylittämisestä. Oikeustoimi ei sido päämiestä, jos edustaja on sen tehdessään ylittänyt kelpoisuutensa; oikeustoimi on toisin sanoen pätemätön kaikkia kohtaan. Toimivallan ylittäminen siten, että edustaja pysyy kelpoisuutensa sisällä, on sen sijaan menettelyvirhe, jonka vaikutuksia arvoidaan erikseen sekä päämiehen ja sopimuskumppanin että päämiehen ja edustajan suhteessa. Päämiehen ja sopimuskumppanin välisen oikeustoimen pätevyyden arvioinnissa on ratkaisevaa sopimuskumppanin vilpitön mieli. Ellei sopimuskumppani tiennyt eikä hänen olisi pitänytkään tietää edustajan toimivallan ylittämisestä, sopimus sitoo päämiestä. Toisaalta päämiehen ja edustajan suhteessa edustaja voi joutua vahingonkorvausvelvolliseksi toimivallan ylittämisen aiheuttamasta haitasta .
Esimerkkinä asiasta on valtuutus, jossa valtuuttaja (päämies) valtuuttaa edustajansa myymään jonkun tietyn esineen, ja tämä kelpuutus kirjataan valtakirjaan, minkä lisäksi päämies antaa edustajalle suullisen toimiohjeen, jossa kielletään esineen myyminen alle tietyn vähimmäishinnan. Edustajalla on näin kelpoisuus myydä esine, mutta hänen toimivaltaansa on rajoitettu kauppahinnan osalta. Jos edustaja myy toisen esineen kuin on yksilöity valtakirjassa, hän ylittää kelpoisuutensa ja kauppa on kokonaan pätemätön. Jos edustaja taasen myy sovitun esineen alle määrätyn vähimmäishinnan, hän ylittää toimivaltansa. Tällöin kauppa sitoo päämiestä, mikäli ostaja on ollut vilpittömässä mielessä eli toisin sanoen ei ole tiennyt edustajalle annetusta ohjeesta.
Tarharastas

Tarharastas ("Turdus grayi") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tarharastasta tavataan Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Esiintyy myös Etelä-Teksasissa erityisesti talvisin. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Sähköaita (laidun)

Sähköaita on laitumen rajaamiseksi rakennettu aita, joka estää tuotantoeläimen karkaamisen laitumen ulkopuolelle. Sen teho perustuu langassa kulkevaan sähkövirtaan. Virta aitaan saadaan joko sähköpaimenesta tai aurinkokennosta. Eläimen koskettaessa aitaa, se saa lievän sähköiskun ja oppii välttämään sitä. Suomessa sähköaitaa ryhdyttiin laiduntamisessa kokeilemaan laidunyhdistyksen aloitteesta vuonna 1939, mutta varsinaisesti se otettiin käyttöön talvisodan jälkeen, jolloin puolustuslaitos keräsi maatiloilta lähes kaiken ylimääräisen piikkilangan, eikä uutta ollut saatavilla tilalle. 1940-luvulla sähköaita alkoi nopeasti yleistyä tehokkuutensa ja edullisuutensa johdosta. Sähköaitaa voidaan käyttää lehmien ja hevosten laiduntamisessa aukeilla laitumilla, lähinnä pelloilla ja raivatuilla hakamailla.
Pilvimetsärastas

Pilvimetsärastas ("Turdus plebejus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pilvimetsärastasta esiintyy Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajin populaation kooksi arvioidaan 50 000−500 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jussi Hietanen

Elis Johannes ”Jussi” Hietanen (29. maaliskuuta 1903 Tampere – 19. elokuuta 1941 Kiestinki) oli suomalainen kuvanveistäjä, jonka päätyö on Tampereen Kalevankankaan hautausmaalla sijaitseva punaisten hautamuistomerkki.
Elämä.
Tehdastyöläisen perheeseen syntynyt Hietanen oli sisällissodan aikana 14-vuotiaana punakaartin lääkintäosaston juoksupoikana Tampereella. Hänet vangittiin Tampereen taistelun jälkeen Kaupunginhotellista ja vietiin Tampereen vankileirille. Lokakuussa 1918 valtiorikosoikeus hylkäsi häntä vastaan nostetun syytteen avunannosta valtiopetokseen.
Hietanen opiskeli kuvanveistoa vuodesta 1923 Richard Rautalinin ja vuosina 1924–1926 Evert Porilan johdolla. Vuosina 1934–1935 Hietanen opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa. Hänen teoksiaan oli ensi kertaa esillä näyttelyssä vuonna 1923 Tampereella. Vuonna 1939 Hietanen työskenteli Porilan avustajana tämän veistäessä Tampereelle pystytettyä Mannerheimin patsasta. Syksyllä 1940 Tampereen työväenjärjestöjen muistomerkkitoimikunta tilasi Hietaselta suunnitelmat Kalevankankaalle pystytettävään punaisten muistomerkkiin, joka paljastettiin helatorstaina toukokuussa 1941. Hänen muita töitään ovat Ikaalisten sankaripatsas sekä Messukylän vuonna 1918 kaatuneiden muistomerkki, jonka Viljo Savikurki valmisti hänen luonnostensa pohjalta vuonna 1945. 
Hietanen kaatui jatkosodan hyökkäysvaiheessa Kiestingissä, ja hänet on myös itse haudattu Kalevankankaan hautausmaalle. Jussi Hietasen poika oli kuvanveistäjä Unto Hietanen.
Valkokaulusrastas

Valkokaulusrastas ("Turdus albocinctus") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkokaulusrastasta tavataan Bhutanissa, Kiinassa, Intiassa, Nepalissa, Bangladeshssa ja Myanmarissa. Lajin kannan kokoa ei tiedetä, mutta sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lavertajarastas

Lavertajarastas ("Turdus assimilis") on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Lavertajarastasta tavataan Meksikossa, Keski-Amerikassa ja Etelä-Amerikan luoteisosissa. Yksittäisiä lintuja on löytynyt äärimmäisessä Etelä-Teksasissa. Lajin populaatioksi arvioidaan 500 000−5 000 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Cal Heeter

Calvin ”Cal” Heeter (s. 2. marraskuuta 1988 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti.
Ura.
Heeter pelasi vuodet 2006–2008 juniorisarja NAHL:ssä, joukkueinaan Wichita Falls Wildcats ja St. Louis Bandits, ja vuodet 2008–2012 yliopistosarja CCHA:ssa, joukkueenaan Ohion osavaltionyliopiston Buckeyes. Hän oli voittamassa vuonna 2008 NAHL:n mestaruutta Robertson Cupia. 
Heeter teki maaliskuussa 2012 vapaana pelaajana kaksivuotisen sopimuksen NHL-seura Philadelphia Flyersin kanssa. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa suurimmaksi osaksi Flyersin farmijoukkueessa Adirondack Phantomsissa AHL:ssä, 32 ottelua torjuntaprosenttinaan 90,8 ja päästettyjen maalien keskiarvonaan 2,92. Hän pelasi kauden aikana myös kahdeksan ottelua Trenton Titansissa ECHL:ssä.
Heeter valittiin Yhdysvaltain joukkueeseen jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin 2013. Hän oli joukkueen kolmosmaalivahti, eikä pelannut turnauksessa yhtään ottelua. Yhdysvallat sijoittui turnauksessa kolmanneksi voitettuaan pronssiottelussa Suomen.
Samson Kimobwa

Samson Kimobwa (15. syyskuuta 1955 Bomet, Kenian kruununsiirtomaa, Brittiläinen imperiumi – 16. tammikuuta 2013 Nairobi) oli kenialainen kestävyysjuoksija ja maailmanennätysmies.
Samson Kimobwa oli ensimmäisiä kenialaisurheilijoita, joita amerikkalaisyliopistot rekrytoivat yliopistoonsa. Kimobwa aloitti opiskelun Washingtonin osavaltionyliopistossa 1970-luvun puolivälissä. Hän menestyi opiskeluaikanaan Yhdysvaltain yliopistojen NCAA-kisoissa ja sijoittui kolmanneksi AAU:n mestaruuskilpailuissa. Kimobwa valmistui vuonna 1980 ja palasi kotimaahansa.
Kimobwa juoksi 10 000 metrillä maailmanennätyksen 27.30,47 minuuttia Helsingissä 30. kesäkuuta 1977 Maailmankisoissa. Hän piti ME:tä hallussaan hieman alle vuoden.
Kimobwa ei juurikaan menestynyt juoksijana maailmanennätyksensä lisäksi. Hän kuoli 57-vuotiaana nairobilaisessa sairaalassa kärsittyään vatsakivusta.
Uransa jälkeen Kimobwa toimi aluksi kotimaassaan Keniassa nuorten urheilijoiden, pääasiassa 3 000 metrin estejuoksijoiden, koulutuksessa. Menestyneimpiä hänen valmentamistaan urheilijoista olivat kolminkertainen maailmanmestari Moses Kiptanui, Pekingin olympiavoittaja Brimin Kipruto ja ME-mies Saif Saaeed Shaheen. Kimobwa työskenteli myöhemmin matematiikan ja fysiikan opettajana Kapenguriassa Keniassa.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1977

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1977 pelattiin Haarlemissa, Alankomaissa 23. – 31. heinäkuuta. Alkuperäisen suunnitelman mukaan turnaus piti aloittaa kahdessa kolmen joukkueen lohkossa kuten Barcelonassa 1975, mutta Länsi-Saksan joukkueen pois jäänti viime hetkellä aiheutti muutoksia sarjaohjelmaan. Kaikki mukana olleet viisi joukkuetta pelasivat yhdessä alkulohkossa, jonka kaksi parasta selvisi finaaleihin. Italia pystyi jälleen kolmeen voittoon Alankomaista ja uusi kahden vuoden takaisen mestaruutensa. Länsi-Saksa suljettiin luovutuksen takia Euroopan-mestaruuskilpailuista seuraaviksi viideksi vuodeksi.
Alempi jatkosarja.
Alkusarjan keskinäiset ottelut huomioitu lopputuloksiin.
Loppuottelut.
Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu finaalisarjan 1.peliksi.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1977
 &lt;br&gt;Italia
3. mestaruus
Italia, Alankomaat ja Belgia selviytyivät vuonna 1978 Italiassa pelattuihin maailmanmestaruuskilpailuihin.
Idänsiili

Idänsiili eli itäsiili ("Erinaceus concolor") on siililaji.
Levinneisyys.
Idänsiiliä tavataan Turkista ja Välimeren itärannikolta Kaspianmeren länsi- ja itärannikolle. Lajin populaatiota ei tiedetä tarkkaan, mutta se on yleinen ainakin osassa levinneisyysaluettaan. Lajilla ei ole mitään vakavia uhkia ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elintavat.
Idänsiili on yöaktiivinen eläin. Se käyttää ravinnokseen pääasiassa kovakuoriaisia ja matoja.
Learning to Breathe

 
Learning To Breathe on amerikkalaisen Switchfoot-yhtyeen kolmas albumi ja viimeinen ennen siirtymistä Columbia Records -levy-yhtiölle. Albumi julkaistiin syyskuussa 2000. Sen tunnetuimmat kappaleet ovat "Learning to Breathe" ja "I Dare You To Move". Jälkimmäisen kappaleen Switchfoot äänitti uudestaan seuraavalle albumilleen The Beautiful Letdown ja siitä tuli suuri hitti. "Learning To Breathe" oli ehdolla Grammy-palkinnon saajaksi vuonna 2001 sarjassa Best Rock Gospel Album.
Pliskan taistelu

Pliskan taistelu oli Bysantin keisarin Nikeforos I:n ja Bulgarian kaanin Krumin välillä käyty taistelu, jossa bulgaarit löivät Bysantin joukot ja surmasivat Nikeforoksen. 
Tausta.
Bulgaarit olivat valloittaneet Bulgarian alueen 680-luvulla ja he sotivat sittemmin Bysantin kanssa. Bulgaarien kaani Krum oli aloittanut omat sotaretkensä Bysanttia vastaan 810-luvulla ja Bysantin keisari Nikeforos I päätti tehdä lopun bulgaareista kokoamalla 70 000 miehen armeijan. Armeijaan kuului koko Tagmata (Bysantin vakinainen armeija), sekä yksiköitä Vähästä-Aasiasta ja Traakiasta. Mukana oli myös Nikeforoksen poika Staurakios. Kuultuaan armeijan koosta Krum pyysi rauhaa, mutta Nikeforos ei tähän suostunut, vaan eteni kohti bulgaarien pääkaupunki Pliskaa. Bysanttilaiset voittivat helposti kaupungin avuksi lähetetyn bulgaarijoukon. Bulgaarit pakenivat ja jättivät kaupungin ilman puolustusta. Kaupunkiin edenneet bysanttilaiset surmasivat yli 12 000 sen asukasta sekä polttivat ja ryöstivät Krumin palatsin. Pääkaupungin valloitus ei kuitenkaan riittänyt sodan voittoon. Krumin armeijaa ei ollut lyöty ja hän keräsi lisää joukkoja vuorilla Pliskan pohjoispuolella. 
Taistelu.
Krum suunnitteli bysanttilaisille ansan pystyseinäiselle rotkolle Pliskan pohjoispuolelle. Laiminlyöden tiedustelun Nikeforoksen joukot etenivät suoraan rotkoon ja ansa huomattiin vasta bulgaarien suljettua ulospääsyn paaluvarustuksella. Bysanttilaisia oli kuitenkin bulgaareja enemmän ja Nikeforoksen kenraalit yrittivät taivutella häntä tekemään rynnäkön varustuksia vastaan. Nikeforos päätti kuitenkin leiriytyä rotkoon. Kolmantena yönä leiriytymisestä bulgaarit hyökkäsivät alas rinnettä ja bysanttilaiset voitettiin nopeasti. Myös Nikeforos sai surmansa. Edellinen taistelussa surmansa saanut keisari oli ollut Adrianopolin taistelussa vuonna 378 kuollut Valens. Nikeforoksen poika Staurakios haavoittui pahoin, mutta hänen onnistui paeta muutamien kaartilaisten kanssa. Hän kuitenkin kuoli haavoihinsa muutaman kuukauden jälkeen. Koko armeijasta pääsivät pakenemaan vain jäännökset.
Seuraukset.
Kuolleen Nikeforoksen kaula katkaistiin, ja pää laitettiin esille seipään kärjessä. Myöhemmin keisarin kallo silattiin hopealla, ja Krum käytti sitä juomakuppinaan. Konstantinopolissa uutinen tappiosta otettiin vastaan tyrmistyneenä. Keisari Mikael I soti vielä myöhemmin Krumia vastaan, yhtä huonolla menestyksellä. Rauha Bulgarian ja Bysantin välille solmittiin vuonna 814.
Tango Kabaree

Tango Kabaree on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Pekka Lehdon ohjaama elokuva, joka on fiktiivinen tarina Aira Samulinin elämästä. Samulinin ohella elokuvassa esiintyvät enemmän tai vähemmän itsensä kaltaisissa rooleissa monet muutkin suomalaiset julkisuuden hahmot.
Elokuva on kuvattu pääosin ravintola Kaisaniemessä Helsingissä.
Huoltorykmentti

Huoltorykmentti (lyh. "hr" tai "HR") on Suomen puolustusvoimien rauhan ja sodan ajan joukkoihin kuuluva huollon toiminnoista vastaava sotilasläänin yksikkö. Sen tehtävänä on keskitetysti tukea sotilaslääninsä joukkojen huoltoa.
Puolustusvoimien organisaatioon on vuoden 2008 alusta kuulunut neljä alueellisesti sijoitettua huoltorykmenttiä, jotka olivat maavoimien materiaalilaitoksen alaisia. Ne alistettiin PVLOGL:lle vuoden 2015 alusta. Pääosin huoltorykmentit muodostettiin varikoista ja varastoalueista.
Valmiutta kohotettaessa huoltorykmentti perustaa teknisen huoltokomppanian (TeknHK) ja ajoneuvojen korjauskeskuksen (AjonKorjK).
Huoltorykmentillä on oma esikunta. Rykmentti jakaantuu sektoreihin ja sen alaisuudessa voi toimia varasto-osastoja ja varikkoja.
Huoltorykmentit 31.12.2014 asti.
Huoltorykmentit ja niiden esikuntien sijoituspaikat olivat:
Näistä ESHR:iin kuului poikkeuksellisesti myös huoltokeskus Helsingin Santahaminan varuskunnassa.
Otto Wels

Otto Wels (15. syyskuuta 1873 – 16. syyskuuta 1939) oli Saksan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtaja vuosina 1919–1933 ja kansanedustaja 1920–1933.
Elämä.
Wels syntyi Berliinissä majatalon isännän perheeseen. Hän aloitti työt tapiseeraajan oppipoikana ja liittyi SPD:hen vuonna 1891. Vuosina 1895–1897 hän palveli Saksan armeijassa. Sen jälkeen hän työskenteli ammattiyhdistyksessä, puolueen tehtävissä ja SPD:n pää-äänenkannattajan "Vorwärtsin" lehdistökomiteassa.
Saksan vallankumouksen aikana marraskuussa 1918 Wels oli Berliinin työläisneuvoston jäsen ja kaupungin sotilaskomentaja. Vuonna 1920 SPD:n puheenjohtajana hän organisoi yleislakon, jonka avulla äärioikeistolainen Kappin vallankaappaus nujerrettiin. Tämän jälkeen hän painosti puoluetoverinsa Gustav Nosken eroamaan puolustusministerin paikalta. Wels tuki SPD:n puolisotilaallisten järjestöjen Reichsbannerin ja Eiserne Frontin perustamista äärioikeiston ja -vasemmiston samantyyppisiä järjestöjä vastaan. Vuonna 1923 Welsistä tuli Saksan edustaja Sosialistiseen työväen internationaaliin.
Maaliskuussa 1933 Wels oli ainoa valtiopäiväedustaja, joka piti puheen Hitlerin valtalakia vastaan. SPD:n edustajat äänestivät lakia vastaan viimeisessä valtiopäivien istunnossa, johon osallistui useita puolueita. Kommunistit eivät voineet osallistua, koska heidät oli siinä vaiheessa jo kielletty. Kaikki muut puolueet keskustasta oikeistoon äänestivät Hitlerin hyväksi. Wels valittiin vielä huhtikuussa puolueen puheenjohtajaksi. Pian valtalain hyväksymisen jälkeen natsihallitus kielsi SPD:n, muut puolueet lakkauttivat itsensä ja Saksasta tuli yksipuoluediktatuuri.
Wels lähti maanpakoon Saarin alueelle, joka kuului siihen aikaan Kansainliiton hallintaan, ja häneltä evättiin Saksan kansalaisuus. Hän työskenteli SPD:n pakolaisorganisaatiossa Prahassa ja sitten Pariisissa, jossa hän kuoli syksyllä 1939.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1979

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1979 pelattiin Triestessa ja Ronchi dei Legioniarissa, Italiassa 11. - 19. elokuuta. Mukana olleet neljä joukkuetta pelasivat yhdessä alkulohkossa, jonka kaksi parasta selvisi finaaleihin kahden muun jäädessä pronssikamppailuun. Italia pystyi jälleen löylyttämään Alankomaita, tällä kertaa voitoin 4-1, ja voitti jo kolmannen peräkkäisen ja kaikkiaan neljännen Euroopan-mestaruutensa.
Pronssiottelut.
Alkusarjan keskinäinen ottelu laskettu 1.pronssiotteluksi
Loppuottelut.
Alkusarjan keskinäinen ottelu laskettu 1.loppuotteluksi
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1979
 &lt;br&gt;Italia
4. mestaruus
Puhelinvastaaja

Puhelinvastaaja on puhelimeen kytkettävä laite, johon tallennettu viesti toistetaan tuohon puhelinnumeroon soittavalle, mikäli kukaan ei vastaa puhelimeen. Yleensä soittaja voi myös tallentaa siihen oman vastausviestinsä, jonka puhelimen omistaja voi myöhemmin kuunnella.
Vastaajatoiminto voidaan toteuttaa myös operaattorien palveluna, jolloin erillistä laitetta ei tarvita puhelinkoneen yhteydessä. Puhelinyhtiöiden vastaajapalvelu on ollut käytössä jo lankapuhelimien aikaan.
Historiaa.
Ensimmäinen kaupallinen puhelinvastaaja tuli markkinoille Yhdysvalloissa 1949. Laitteen nimi oli "Tel-Magnet". Se soitti viestin puhelimeen soittavalle ja nauhoitti soittajan viestin magneettinauhalle. Laite maksoi 200 dollaria, mutta se ei ollut kaupallinen menestys. Ensimmäinen menestynyt puhelinvastaaja oli "Ansafone", jonka kehitti "Phonetel"-yrityksessä työskennellyt Kazuo Hashimoto. Yritys alkoi myydä laitettaan Yhdysvalloissa vuonna 1960.
Hengittämättä ja nauramatta

Hengittämättä ja nauramatta () on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Saara Saarelan ohjaama draamaelokuva. Se on kuvaus temperamenttisen sarjakuvataiteilijan Inkan ja hänen läheistensä elämäntilanteista ja ihmissuhteista. Elokuva sai ensi-iltansa Moskovan elokuvajuhlien kilpailusarjassa heinäkuussa 2002 ja Suomessa elokuussa.
Turilas ja Jäärä

Turilas ja Jäärä tai Turilas &amp; Jäärä on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut Mariko Härkösen ja Ismo Virtasen ohjaama nukkeanimaatio, josta tuotettiin myös 13-osainen animaatiosarja. Ohjaajien lisäksi kolmantena käsikirjoittajana toimi Liisa Helminen. Ääntelyistä ja keksitystä ”ötökkäkielestä” rakentuvissa äänirooleissa näyttelevät Sam Huber, Vesa Vierikko ja Max Bremer.
Turilas ja Jäärä ovat ötökkäystävyksiä, jotka kehittelevät ihmisten hylkäämille esineille uusia käyttötarkoituksia. Jäärä on puuhakas ja nokkela keksijä, Turilas taas hyväntuulinen herkkusuu. Tarinoissa käsitellään elämän perusasioita, kuten lähimmäisten ja ympäristön kunnioittamista.
The Death and Life of Great American Cities

The Death and Life of Great American Cities on Jane Jacobsin vuonna 1961 julkaistu teos. Siinä arvostellaan 1900-luvun kaupunkisuunnittelupolitiikkaa, jota syytetään useiden kaupunginosien rappiosta Yhdysvalloissa. Teoksessa esitetään näkemyksiä niistä tekijöistä, jotka luovat kaupunkeihin elävyyttä.
Sisältö.
Jane Jacobs argumentoi, että modernistinen kaupunkisuunnittelu ylenkatsoo kaupunkia, koska se ylenkatsoo ihmisyhteisöjä ja ihmisten toimintaa niissä. Hän arvostelee myös Le Corbusierin Ville Radieuse- ja Ebenezer Howardin puutarhakaupunki-malleja. Jacobs piti tuhoisimpana vanhan rakennuskannan päälle sijoitettavaa uudisrakentamista () ja eri toimintojen, kuten asumisen, liiketoiminnan ja työpaikkojen erottelua. Hän väitti näiden toimintatapojen tuhoavan yhteisöjä ja liiketoimintaa luomalla eristettyä ja toimimatonta kaupunkitilaa.
Näiden tilalle Jacobs esittää neljää monimuotoisuuden tekijää. "Näiden neljän tekijän välttämättömyys on tämän kirjan tärkein sisältö. Yhdessä nämä ehdot luovat tehokkaita taloudellisia varantoja" (). Jacobsin neljä ehtoa monimuotoisuuden toteutumiselle ovat seuraavat:
Jacobsin estetiikkaa voidaan pitää vastakohtana modernistisen arkkitehtuurin estetiikalle, korostaen elävyyttä ja suunnittelmattomuutta korkeammalle kuin järjestystä ja tehokkuutta. Jacobs käyttää usein New York Cityn Greenwich Villagea, jossa hän itsekin on asunut ja toiminut, esimerkkinä elävästä urbaanista yhteisöstä.
Vaikutus.
"The Death and Life of Great American Cities" on Jacobsin tunnetuin teos. Se on käännetty kuudelle kielelle ja sitä on myyty yli 250 000 kappaletta.
Teoksella oli merkittävä vaikutus Uusi urbanismi -liikkeeseen (). Liike syntyi 1980-luvulla puolustamaan tiiviitä kävelykaupunkeja esikuvanaan vanhat keskieurooppalaiset kaupungit.
Henry McCullough

Henry Campbell Liken McCullough (21. heinäkuuta 1943 – 14. kesäkuuta 2016) oli irlantilainen kitaristi. Hän soitti Wings-yhtyessä sen ensimmäisellä albumilla. Sen jälkeen hän ryhtyi sessiomuusikoksi ja soitti Marianne Faithfullin, Roy Harperin, Ronnie Lanen, Frankie Millerin ja Eric Burdonin levyillä. sekä Spooky Toothin, Joe Cockerin ja Pink Floydin kanssa.
McCullough sai sydänkohtauksen marraskuussa 2012, ja vuonna 2013 ilmoitettiin hänen saaneen sen yhteydessä parantumattoman aivovaurion. Hän kuoli 14. kesäkuuta 2016.
Erland Sihvonen

Henrik Erland Sihvonen (25. lokakuuta 1873 Loppi – 10. lokakuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen lähetyssaarnaaja Kiinassa 1902–1929.
Sihvonen oli aluksi kauppaalalla, kunnes hän 24-vuoliaana tuli oppilaaksi Suomen Lähetysseuran mieskouluun ja sai päästötodistuksen vuonna 1902. Hänet vihittiin saman vuonna lähetyssaarnaajaksi ja hänen toimipaikakseen tuli Kiina.
Toiminta Kiinassa.
Sihvonen työskenteli Kiinassa vuosina 1902−1910, 1912−1923 ja 1926−1929. Sihvonen perusti Kiinaan useita lähetysasemia ja hän toimi 1906−1910 ja 1913−1914 Kiinan lähetyksen esimiehenä. Vuonna 1914 hän siirtyi Shekoun seminaariin, jossa koulutettiin kiinalaisia pappeja ja toimi siellä muun muassa useita vuosia oppilaitoksen vararehtorina. Vuonna 1929 Sihvonen joutui sairauden takia palaamaan takaisin Suomeen ja oli sitten Suomen Lähetysseuran palveluksessa. Hän oli myös sinologi, joka arvosti kiinalaisia ja kiinalaista kulttuuria erittäin paljon. Hän laati kiinankielisiä teologian oppikirjoja sekä käänsi runsaasti virsirunoutta kiinan kielelle. Hän palasi pysyvästi Suomeen 1929.
Sihvonen otti osaa Kiinan luterilaisen kirkon perustamiseen ja edusti 1929 Kiinan luterilaista kirkkoa Kööpenhaminan yleisluterilaisessa kokouksessa. Hän kirjoitti opetustyön avuksi seminaaria varten kiinankielellä symboliikan, liturgiikan ja kaleketiikan oppikirjat sekä käänsi 200 virttä, 150 rukousta ja 20 käsikirjakaavaa. Hän hoiti lisäksi lukuisia luottamustoimia lähetyssaarnaajien kesäajan virkistyspaikassa Killingissä.
Teologian kunniatohtorin arvon hän sai 1963.
Sihvonen järjesti käydessään Suomessa 1910 kiinalais-afrikkalaisen näyttelyn, joka kiersi maata. Hän esiintyi näyttelyssä kiinalaisessa mandariinin puvussa.
Aiheesta muualla.
 Luettelo Erland Sihvosen lehtiartikkeleista
Max Irons

Maximilian "Max" Paul Diarmuid Irons (s. 17. lokakuuta 1985, Camden, Lontoo) on englantilainen näyttelijä. Hän on näyttelijöiden Sinéad Cusackin sekä Jeremy Ironsin poika. Hänet tunnetaan parhaiten elokuvista "Red Riding Hood – Punahilkka," "Vieras" sekä televisiosarjasta "Valkoinen kuningatar." 
Elämä ja ura.
Max Irons valmistui vuonna 2008 Guildhall School of Music and Dramasta. Hän opiskeli siellä näyttelijäksi ja alkoi saada rooleja 15-vuotiaana. Ironsilla oli kouluvuosinaan lukihäiriö. 
Irons työskenteli ennen näyttelijän uraansa baarimikkona ja lisäksi hän on työskennellyt mallina Burberrylla ja Mangolla.
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1981

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1981 pelattiin Alankomaissa 11.–19. heinäkuuta. Mukana olleet neljä joukkuetta pelasivat yhdessä alkulohkossa, jonka kaksi parasta selvisi finaaliin kahden muun jäädessä pronssikamppailuun. Ruotsi sai kisoista ensimmäisen mitalinsa voitettuaan pronssiottelussa Belgian. Avausottelussaan Ruotsi ahdisteli jopa Alankomaita ja hävisi vain 6–5. Muissa otteluissa Euroopan kaksi suurta, Alankomaat ja Italia, olivat omaa luokkaansa. Alankomaat voitti kultaa kahdeksan vuoden tauon jälkeen voittamalla finaalissa Italian kolmesti.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1981
 Alankomaat
11. mestaruus
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1983

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1983 pelattiin Italiassa 28. heinäkuuta - 7. elokuuta. Turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta, jotka pelasivat aluksi yksinkertaisen sarjan. Kaksi parasta pelasi loppuottelusarjan mestaruudesta ja muut pelasivat sarjamuotoisesti pronssista ja muista sijoituksista. Kilpailu oli samalla karsinta Los Angelesin olympialaisten näytösturnaukseen. Italia voitti Euroopan-mestaruuden ja olympia paikan. Vuoden 1984 maailmanmestaruusturnaukseen pääsi Italian ohella myös hopeajoukkue Alankomaat.
Jatkosarjat.
Alempi jatkosarja.
Alkusarjan keskinäiset ottelut mukana lopputuloksissa.
Lopulliset sijoitukset.
Euroopan mestari 1983
 &lt;br&gt;Italia
5. mestaruus
Girl

Girl on englantia ja tarkoittaa "tyttöä".
Se voi viitata seuraaviin:
Victor Auer

Victor Lee ("Vic") Auer (24. maaliskuuta 1937 Santa Ana, Kalifornia – 3. toukokuuta 2011 Thousand Oaks, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen ampuja. Hän sai vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä hopeaa 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa ja kilpaili siinä myös vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa.
Auer valmistui Kalifornian yliopistosta, Los Angelesista. Olympiahopean lisäksi hän voitti kolme kultamitalia Pan-Amerikan kisoissa. Hän toimi myös televisiokäsikirjoittajana.
The Very Best of the Electric Light Orchestra

The Very Best of the Electric Light Orchestra on kahden albumin kokoelma brittiläisen Electric Light Orchestra -yhtyeen tuotannosta. LP-levyjä on valmistettu Hollannissa. LP-levyjen etiketeissä nimi on lyhennetty muotoon "The Very Best of E.L.O."
Julkaisuvuosi on 1990, levymerkki CBS Recordsin Epic ja tuottaja Jeff Lynne.
Kappaleet.
Kappaleiden tekijä on yhtä lukuun ottamatta Jeff Lynne.