tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Punky Brüster - Cooked on Phonics

Punky Brüster - Cooked on Phonics on parodinen metal/punk rock -konseptialbumi, jonka on kirjoittanut Devin Townsend. Albumi on julkaistu nimellä Punky Brüster.
Albumi kertoo puolalaisesta death metal -yhtyeestä, joka päättää luopua imagostaan tullakseen kaupalliseksi punk rock -yhtyeeksi nimeltä Punky Brüster.
Jäsenet.
Jokaisella projektin jäsenellä on kaksi henkilöhahmoa, joista ensimmäinen on Punky Brüsterin jäsen, toisen ollessa Cryptic Coronerin jäsen:
 Dr. Skinny - laulu, kitara
 Lord Stenchlor - Brustal sword of Baphonet's greasy spoon
 Squid Vicious - basso, laulu
 Jokor, King of the Orcs - Battering old containers of poop strewn from the bowels of pure nasty Hell
 Dances With Chickens - rummut (ja hysteria)
 Underwator - Rotting corpse sucker from the world beyond the one before the last one
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend.
Kokoonpano.
Muut laulajat ja muusikot
Tuotanto
Strapping Young Lad (albumi)

Strapping Young Lad on kanadalaisen Strapping Young Lad -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 11. helmikuuta 2003.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Strapping Young Lad, ellei toisin mainita.
See colon, enter colon, pound, pound, pound

C:enter:### on kanadalaisen extreme metal -yhtye Strapping Young Ladin 7" vinyyli-EP, joka on julkaistu vuonna 2007. Se julkaistiin saksalaisen levy-yhtiön Restrain Recordsin kautta, ja se on rajoitettu 500:n käsin numeroituun kopioon. Yhtyeen rumpalin Gene Hoglanin mukaan albumin nimi lausutaan "See colon, enter colon, pound, pound, pound", mikä viittaa anaaliseksiin.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Matilda Gyllenberg

Matilda Gyllenberg (s. 11. joulukuuta 1980 Helsinki) on suomenruotsalainen toimittaja ja dramaturgi. Gyllenberg on juontanut ruotsinkielisiä uutisia, TV-Nyttiä, ruotsinkielisiä uutisia Ykkösen Aamu-TV:n yhteydessä ja aamuohjelma "Min Morgonia".
Gyllenberg on toiminut myös näyttelijänä ja käsikirjoittajana. Hän on julkaissut romaanit "Det lungsjuka huset" (2019) ja "Hundra dagar hemma" (2022). Jälkimmäisestä romaanista SLS myönsi hänelle 25 000 euron palkinnon.
Matilda Gyllenbergin sisar on näyttelijä Linda Zilliacus, ja heidän isoisänsä oli professori Helge Gyllenberg.
Kəlbəcər

Kəlbəcər (; ) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee Pienellä-Kaukasuksella Tərtərjoen varrella 445 kilometriä Bakusta länteen.
Paikkakunnasta tuli Kəlbəcərin piirin keskus vuonna 1930 ja kaupunki vuonna 1980. Neuvostoaikana Kəlbəcər oli karjatalousalueen keskus, jossa toimi elintarviketeollisuutta. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan siellä oli 7 200 asukasta.
Armenialaiset joukot valtasivat Kəlbəcərin Vuoristo-Karabahin sodan aikana maalis-huhtikuussa 1992, jolloin koko azeriväestö pakeni kaupungista. Vuoteen 2020 asti se kuului "Qarvatšar"-nimisenä de facto itsenäisen Vuoristo-Karabahin tasavallan Šahumjanin piiriin. Asukkaita oli 600 henkeä vuonna 2009. Kəlbəcər luovutettiin takaisin Azerbaidžanille vuoden 2020 sodan jälkeen 25. marraskuuta. Paikalliset armenialaiset siirtyivät Armeniaan.
WIDER

WIDER voi viitata seuraaviin:
WIDER- lyhenne sanasta 'World Institute for Development Economics Research' (WIDER)(suomeksi 'maailman talouskehityksen tutkimuslaitos').
Frederick Cornwallis

Frederick Cornwallis (5. maaliskuuta 1713 – 19. maaliskuuta 1783) oli Canterburyn arkkipiispa. Vuonna 1750 hänestä tuli St Paulin katedraalin pappi ja myöhemmin samana vuonna Lichfieldin piispa. Thomas Seckerin kuoltua vuonna 1768 hänen ystävyytensä silloisen pääministerin ja Graftonin herttuan, Augustus FitzRoyn, kanssa auttoi häntä saamaan nimityksen arkkipiispaksi.
Hänen veljenpoikansa oli kenraali Charles Cornwallis.
Suloinen nainen

Suloinen nainen ("Une femme douce") on Robert Bressonin ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1969. Se perustuu Fjodor Dostojevskin novelliin ”Lempeä luonne”. Sen pääosissa ovat Dominique Sanda ja Guy Frangin.
"Suloinen nainen" kertoo nuoresta parista, jonka avioliitto on jäänyt aivan täysin vaille kommunikaatiota. Elokuvan alussa nainen tekee itsemurhan, ja tämän jälkeen mies yrittää ymmärtää sitä, miksi hänen vaimonsa oli päätynyt itsemurhaan, kertomalla parin tarinan palvelijalle. 
Tuotanto.
Bresson muokkasi hieman Dostojevskin novellia elokuvakäsikirjoitusta varten. Novellissa lähes 50-vuotias mies kertoo tarinansa suoraan lukijalle, kun elokuvassa pääosamies on vain noin 30-vuotias ja kertoo tarinansa palvelijalle. Lisäksi Bresson siirsi elokuvan menneestä Pietarista nykyajan Pariisiin. Elokuva oli Bressonin ensimmäinen värielokuva.
Bresson valitsi elokuvan pääosiin Dominique Sandan ja taidemaalari Guy Franginin, jonka hän tapasi taidenäyttelyssä. Lisäksi pienessä sivuroolissa on muun muassa kirjailija Claude Ollier. Rooli oli mallina tunnetun Sandan ensimmäinen valkokangasesiintyminen. Sanda oli niitä harvoja Bressonin ”malleina” käyttämistä henkilöistä, jotka pystyivät tekemään pitkän elokuvauran.
Ryhmätyö (yhdistys)

Ryhmätyö ry on vuosina 1958–2017 toiminut sitoutumaton suomalainen yhdistys, jonka tavoitteena oli edistää erilaisten ryhmien toimintaa ja ihmisten välistä vuorovaikutusta. 
Yhdistys kuului Terveyden edistämisen keskuksen jäsenyhteisöihin.
Ryhmätyö ry järjesti ihmissuhde- ja vuorovaikutustaitojen opiskelua sekä ammatillista jatko- ja täydennyskoulutusta: ryhmänohjaaja-, perheterapia- ja työnohjaajakoulutusta sekä työyhteisö- ja johtajuuskoulutusta. Yhdistys loi lähes 60-vuotisen toimintansa aikana opiskelumenetelmän, joka perustuu ryhmän jäsenen omakohtaiseen kokemukseen ja oppimiseen sen kautta. 
Ryhmätyö ry julkaisi vuosina 1972–2013 neljä kertaa vuodessa ilmestynyttä Ryhmätyö-lehteä. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli Pehr Charpentier. Muita päätoimittajia on ollut suomalaisen sosiaalityön uranuurtaja Marjatta Eskola.
Fred Willard

Frederick Charles ”Fred” Willard (18. syyskuuta 1933 Shaker Heights, Ohio – 15. toukokuuta 2020 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen koomikko ja näyttelijä, joka tunnettiin improvisaatiotaidoistaan. Hänet tunnetaan muun muassa Christopher Guestin pseudodokumenteista "Hei me rokataan!", "Broadwayn kutsu", "Best in Show", "Hei me folkataan" ja "Ja Oscarin saa…" kuten myös televisiosarjasta "D.C. Follies". Hän sai kolme Emmy-ehdokkuutta Robert Baronen appiukon roolista televisiosarjassa "Kaikki rakastavat Raymondia".
Lielvārdelainen

Lielvārdelainen oli "Henrikin Liivinmaan kronikassa" vuonna 1213 mainittu liettualainen ruhtinas. Historioitsija Tomas Baranauskasin mukaan kyseessä oli mahdollisesti koko Liettuan ruhtinas eli suuriruhtinas. Liivinmaan kronikka ei mainitse ruhtinaan nimeä, mutta esimerkiksi Baranauskas käyttää hänestä nimitystä lielvārdelainen hänen kuolinpaikkansa mukaan. Samoin Baranauskasin mukaan lielvārdelaista seurasi suuriruhtinaana samassa teoksessa mainittu Steckse ja hän oli mahdollisesti myöhemmän suuriruhtinas Mindaugasin isä.
Lielvārdelainen Henrikin kronikassa.
"Henrikin Liivinmaan kronikan" mukaan lielvārdelainen oli vuonna 1213 Liivinmaalle suunnanneen sotajoukon päällikkö. Sotaretki tapahtui kostoksi Kokneselaisten ritarien ja lättiläisten suorittamista sotaretkistä seelejä ja liettualaisia vastaan. Lielvārdelaisen joukot tulivat Väinäjoen yli Lielvārdeen, jossa liettualaiset surmasivat ja ottivat vangeiksi paikallisia liiviläisiä. Vangiksi joutui myös paikallinen vanhin nimeltä Uldewene. Paikalle saapui Volkwinin johtama kalparitari- ja kauppiasjoukko, joka hyökkäsi liettualaisten kimppuun. Lielvārdelainen sai surmansa seuranneessa taistelussa, jossa liettualaiset kärsivät tappion. Lielvārdelaisen pää irrotettiin ja se annettiin lopulta liettualaisille lunnaina Uldewenestä. Kronikan mukaan liettualaiset hautasivat pään pakanallisten tapojen mukaisesti hautajaisissa, joihin liittyi juomingit.
Euroopan rahoitusvakausväline

Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV; ) on 9. toukokuuta 2010 muodostettu 16 euroalueen maan rahasto, joka voi myöntää lainaa ongelmiin ajautuneille maille. Euromaat antoivat rahastolle 440 miljardin euron takuut, jotka myöhemmin kasvatettiin 780 miljardiin euroon. ERVV:n päämaja on Luxemburgissa. Muodoltaan se on Luxemburgin lain mukainen osakeyhtiö. Sen johdossa on saksalainen Klaus Regling. ERVV voi myöntää lainoja jäsenmaan pyynnöstä Euroopan komission, IMF:n ja euroalueen valtiovarainministerien kanssa käytyjen neuvottelujen jälkeen.
Muita ongelmiin ajautuneita euromaita avustavia tahoja ovat IMF ja Euroopan rahoituksenvakautusmekanismi (ERVM; ), joka on Euroopan komission kokoama ja taattu EU:n budjetista.
Kreikalla on ollut erillinen pelastusohjelmansa, mutta loka-marraskuulle 2011 suunniteltu noin 113 miljardin euron suuruinen Kreikka II -paketti hoidetaan ERVV:n kautta. Irlantia tukevat lisäksi Britannia, Ruotsi ja Tanska bilateraalisilla sopimuksilla. Kesäkuun 2013 jälkeen ERVV ja ERVM on tarkoitus korvata Euroopan vakausmekanismilla (EVM; ).
ERVV on tarkoitettu väliaikaiseksi ja se lakkautetaan 30.6.2013 jälkeen, sitten kun sillä ei enää ole lainoja euroalueen maille. 
Komission mukaan ERVV ei ole Lissabonin sopimuksen yhteisvastuun kieltävän 125 artiklan vastainen, koska kyse on lainoista, ei velkojen ottamisesta muiden maiden vastattavaksi.
Saksan valtiosääntötuomioistuin tutki Rahoitusvakausvälineen lainmukaisuutta ja totesi sen syyskuussa 2011 Saksan perustuslain mukaiseksi.
Tammikuussa 2012 luottoluokittaja Standard &amp; Poor's laski rahaston luottoluokituksen parhaimmasta luokasta pykälän alemmas, koska sitä takaamassa ei ollut enää tarpeeksi AAA-maita. Euroopan keskuspankin pääjohtaja Mario Draghi vaati tuolloin, että rahaston lainanantokykyä pitää vahvistaa lisäämällä talletuksia siihen.
Helmikuussa 2015 Nordean pääanalyytikko Jan von Gerich arvioi, että Kreikalle myönnetyt lainat ovat arvoltaan enää kolmanneksen niiden nimellisarvosta. ERVV on myöntänyt Kreikalle lainoja 142 miljardilla eurolla.
Trampled Under Foot

Trampled Under Foot on brittiläisen Led Zeppelin -yhtyeen vuonna 1975 julkaistu kappale, jonka kirjoittivat yhteistyössä Robert Plant, Jimmy Page ja John Paul Jones. Se ilmestyi albumilla "Physical Graffiti" sekä erikseen singlenä, jolloin se ylsi top 40:een Yhdysvalloissa.
Studiojammailun seurauksena syntynyt kappale sisältää vaikutteita funk- ja R&amp;B-musiikista. Tätä ilmentää muun muassa John Paul Jonesin soittama klavinetti sekä se, että kappaleen riffi on osin kopioitu Stevie Wonderin kappaleesta ”Superstition”. Kappaleessa ei ole lainkaan varsinaista kertosäettä. 
Laulun sanoitus pohjautuu Robert Johnsonin kappaleeseen ”Terraplane Blues”. ”Trampled Under Footissa” auto toimii metaforana naiselle.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Devlab

Devlab on kanadalaisen muusikon Devin Townsendin kuudes sooloalbumi sekä ensimmäinen ambient-albumi. Se julkaistiin 4. joulukuuta 2004 Townsendin omalla levymerkillä HevyDevy Records. Townsend kutsuu itse musiikkia metalliambientiksi ja se luokitellaan miehen kokeiluksi. Se on hyvin tekninen albumi ja se voidaan laskea jopa konemusiikiksi. Albumin raitoja ei ole varsinaisesti nimetty, joten ne on vain numeroitu.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend.
Euroopan vakausmekanismi

Euroopan vakausmekanismi (EVM; ) on euromaiden perustama kansainvälinen rahoituslaitos, jonka avulla on tarkoitus turvata euroalueen rahoitusvakaus. EVM aloitti toimintansa virallisesti 8. lokakuuta 2012. Sen kautta voidaan myöntää rahoitustukea talousvaikeuksissa oleville EVM:n jäsenmaille.
EVM on muodoltaan Luxemburgiin rekisteröity osakeyhtiö.
Voimaan tullessaan Euroopan vakausmekanismi korvasi väliaikaiset Euroopan rahoitusvakausväline (ERVV; ) ja Euroopan komission ja budjetin alaisen Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin (ERVM; ).
EVM perustuu 80 miljardin euron maksettuun pääomaan ja enintään 620 miljardin euron korotusvaltuuksiin. Sen lainanantokyky on 500 miljardia euroa.
Vero- ja vastuuvapaus.
Kaikki vakausmekanismin hallitsema omaisuus ja varat on täysin vapautettu veroista. EVM:n henkilöstö on EVM:n maksamien palkkojen ja korvausten osalta vapautettu kansallisesta tuloverosta. Lisäksi vakausmekanismin kaikki toimitilat ja omaisuus on suojattu takavarikoilta ja pakkolunastuksilta. Vakausmekanismia tai mitään sen osaa ei myöskään voida koskaan syyttää oikeudessa.
Määräenemmistö päätöksiin ja lisävaatimukset.
Joulukuussa 2011 EU-maiden päämiehet sopivat Saksan ja Ranskan ehdotuksesta, että päätökset EVM:n käytöstä voi tehdä ilman kaikkien osapuolten hyväksyntää 85 %:n määräenemmistöllä.
Suomen eduskunnan perustuslakivaliokunnan mukaan muutos on vastoin Suomen perustuslakia. Kokoomuksen Kimmo Sasi oli ainoa, joka jätti eriävän mielipiteensä. Valtiovarainministeri Jutta Urpilainen sanoi, ettei Suomi hyväksy määräenemmistön käyttöä ja voi jäädä pois vakausmekanismista.
Alkuvuodesta 2012 on esitetty vaatimuksia, että rahaston koko pitäisi jopa kaksinkertaistaa.
Suomen vastuut EVM:ssä.
Suomen osuus EVM:n pääomasta on noin 1,8 prosenttia, mikä vastaa noin 12,6 miljardin euron osuutta. Vastuu voi nousta, jos eduskunta hyväksyy EVM:n osakepääoman korotuksen. EVM voi vaatia Suomea maksamaan 11,14 miljardia euroa EVM:n tappioiden kattamiseksi tai sen maksukyvyttömyyden välttämiseksi. EVM:n aiheuttamien riskien mittaluokkaa ei voida arvioida tarkasti.
Kritiikki.
Taloustoimittaja Jan Hurri arvosteli Suomen liittymistä vakausmekanismiin, koska Suomen osallistuminen ei vaikuta kriisin kehittymiseen eikä suomalaisilla rahoituslaitoksilla ole merkittäviä taloudellisia vastuita kriisimaissa. Brittiläinen ajatushautomo Open Europe kyseenalaisti vakausmekanismin lainmukaisuuden ja sen toimien tehokkuuden kriisin ratkaisemisessa. Euroopan vakausmekanismia vastaan on järjestetty kaksi mielenosoitusta kesäkuussa 2012.
Lokakuussa 2013 oikeustieteen tohtori Kari Uoti arvioi, että valtiovarainministeri Jutta Urpilainen oli esteellinen päättäessään Euroopan vakausmekanismin osakkeiden merkinnästä.
Takaus

Takaus on sitoumus, jolla sitoumuksen antaja ("takaaja") lupautuu vastuuseen toisen henkilön velvoitteesta (kuten velasta).
Takaus kuuluu vakuussitoumuksiin ja se on yksi henkilövakuuksista. Velan vakuutena on takaajan varallisuus kokonaan eikä vain yksilöity osa hänen omaisuudestaan, niin kuin reaalivakuuksissa. Vakuus on laajempi käsite kuin takaus.
Velkaa, josta takaaja menee vastuuseen, sanotaan päävelaksi.
Takauksen ominaisuudet.
Takaukselle ovat ominaisia muun muassa seuraavat seikat:
Takaus on oikeudellinen kolmikantasuhde, jossa osapuolina ovat velkoja, päävelallinen ja takaaja. "Päävelallinen" on vastuussa velan maksamisesta "velkojalle". Jos velallinen ei maksa velkaansa, velkojalla voi olla oikeus vaatia suoritusta "takaajalta" ja jos takaaja joutuu suorittamaan velan, hän saa vaatia korvausta päävelalliselta.
Takaustyyppejä.
Omavelkainen ja toissijainen takaus.
"Omavelkainen takaus" on takaus, jonka mukaan takaaja vastaa päävelasta niin kuin henkilökohtaisesti vastuussa oleva velallinen. Omavelkainen takaus ilmaistaan sanoilla ”omavelkainen takaus”, ”takaan kuin oman velan” tai ”takaan omavelkaisesti”. Omavelkainen takaaja on päävelasta ensisijaisessa vastuussa. Velkoja saa omavelkaisen takauksen perusteella vaatia takaajalta suoritusta, kun päävelka on erääntynyt (Takauslaki 22 §). Velkojat vaativat takauksen yleensä aina omavelkaisena, koska sen perusteella perintätoimet on helppo kohdistaa samanaikaisesti ja yhteisvastuullisesti sekä päävelallista että takaajaa vastaan.
"Toissijainen takaus" on takaus, jonka mukaan takaaja vastaa päävelasta vain, jollei suoritusta saada velalliselta. Tällaista takausta kutsuttiin ennen "lailliseksi takaukseksi". Jos takauksessa ei ole mainintaa omavelkaisuudesta, se katsotaan toissijaiseksi takaukseksi. Toissijaiset takaukset ovat käytännössä erittäin harvinaisia.
Vierasvelkapanttaus.
"Vierasvelkapanttauksella" tarkoitetaan sitoumusta, jonka perusteella sitoumuksen antaja (pantinantaja) antaa omaisuuttaan (pantin) velkojalle toisen henkilön velvoitteen suorittamisen vakuudeksi. Vierasvelkapanttaus ei ole takaus – se kuuluu esinevakuuksiin, mutta koska siinä annetaan vakuus toisen henkilön velasta, tällaisesta vieraan velan maksamisen varalta annetusta, jossain määrin takauksen kaltaisesta panttaussitoumuksesta säädetään takauslaissa.
Rebekka (romaani)

Rebekka () on Daphne du Maurierin kirjoittama romaani. Kun se julkaistiin vuonna 1938, du Maurier nousi – suureksi yllätyksekseen – yhdeksi tuon ajan suosituimmista kirjailijoista. "Rebekkaa" on luonnehdittu yhdeksi hänen parhaista töistään. Kirjassa on huomattu yhtäläisyyksiä Charlotte Brontën "Kotiopettajattaren romaaniin". Du Maurier kirjoitti suuren osan romaanista Egyptin Aleksandriassa, jonne hänen miehensä oli tuolloin lähetetty.
Perintö.
Kun Rebekka julkaistiin ensimmäisen kerran, sitä painettiin 20 000 kappaletta ja se oli huikea menestys. Se ei kuitenkaan ollut kriitikoiden suosiossa. "The Times" -lehti luonnehti romaania seuraavasti: ”aineisto on vähäpätöistä... mikään tässä ei yllä pienoisromaanin tasolle...”. Muutama näki romaanissa sen, mitä kirjailija halusi heidän näkevän: voimakkaan miehen ja heikon naisen suhteen tarkastelun.
Sovitukset.
Elokuvat.
Alfred Hitchcock ohjasi romaanin pohjalta ensimmäisen yhdysvaltalaisen elokuvansa "Rebekka" vuonna 1940. Hitchcockin elokuvista se oli ainoa, joka voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. "Rebekka" oli Hitchcockin toinen ohjaus du Maurierin teoksen pohjalta. Hänen edellinen ohjaustyönsä "Jamaica Innin rannikkorosvot" perustui niin ikään du Maurierin romaaniin. Hitchcockin kolmas du Maurier -filmatisointi oli "Linnut" vuonna 1960. Daphne Du Maurierin isä, näyttelijä, tuottaja ja kirjailija Gerald du Maurier, oli Hitchcockin ystävä. Siksi Daphne du Maurier lienee ollut yksi Hitchcockin suosikkikirjailijoista. Hitchcock ei näet ole tehnyt kenenkään muun kirjailijan teoksista näin monta elokuvasovitusta.
Romaanit.
Romaani on innoittanut kolmea uutta kirjaa ja kirjailijaa:
Delawaren piirikunta (Pennsylvania)

Delawaren piirikunta ("Delaware County") on piirikunta Pennsylvanian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2000 väestönlaskennassa piirikunnassa oli 550 864 asukasta, mikä tekee siitä väkiluvultaan osavaltion viidenneksi suurimman piirikunnan. Piirikunta sijaitsee Delawarejoen rannalla osavaltion suurimman kaupungin ja piirikunnan Philadelphian länsipuolella ja on osa niin sanottua Delaware Valleyn metropolialuetta.
477 neliökilometrin laajuinen Delawaren piirikunta on Pennsylvanian vanhinta asutettua aluetta. Uuden-Ruotsin kuvernööri Johan Printz rakennutti linnoituksen läheiselle Tinicum Islandille vuonna 1643. Pennsylvanian perustaja William Penn rantautui Chesteriin vuonna 1682. Delawaren piirikunta perustettiin vuonna 1789 Chesterin piirikunnasta erottamalla ja nimettiin Delawarejoen mukaan. Piirikunnan hallintokeskus on vuodesta 1851 lähtien ollut Media, mitä ennen hallintokeskus oli Chester, joka toimi alun perin myös Chesterin piirikunnan hallintokeskuksena.
Piirikunnassa on 49 kunnallishallinnollista aluetta, jotka käyttävät nimityksiä city, borough ja township. Väkiluvultaan suurin kunta on Upper Darby, jossa oli vuoden 2000 väestönlaskennassa 81 821 asukasta.
Piirikunnan alueella sijaitsee Riddley Creekin osavaltionpuisto ja osa William Pennin osavaltionmetsästä.
Füzuli (kaupunki)

Füzuli (, ) on kaupunki Azerbaidžanin Füzulin piirikunnassa. Se sijaitsee Araksin sivujoen Quruçayn varrella 310 kilometriä Bakusta lounaaseen.
Paikkakunta on saanut alkunsa Qarabulaqin kylästä, josta tuli Jelizavetpolin lääniin kuuluneen Cəbrayılin kihlakunnan ja vuodesta 1930 lähtien hallintopiirin keskus. Aluksi kaupungin nimenä oli "Karjagino" (ven. Карягино, ). Vuonna 1959 se nimettiin runoilija Füzulin mukaan. Neuvostoaikana kaupungissa toimi elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta. Vuoden 1989 väestönlaskennan mukaan siellä oli 17 100 asukasta.
Armenialaiset joukot valtasivat Füzulin Vuoristo-Karabahin sodan aikana elokuussa 1993, jolloin koko azeriväestö pakeni kaupungista. Lähes täydellisesti hävitetty paikkakunta kuului "Varanda"-nimisenä kansainvälisesti tunnustamattoman Artsakhin tasavallan Hadrutin piiriin. Azerbaidžan valtasi kaupungin takaisin lokakuussa vuoden 2020 sodassa.
Virta (televisiosarja)

Virta on Rike Jokelan ohjaama, suomalainen televisiosarja. Sen ensimmäinen osa esitettiin Nelosella torstaina 7. huhtikuuta 2011. "Virta" on dekkarisarja, jota on kuvailtu suomalaisten vastauksena "Beckin" ja "Wallanderin" heittämään haasteeseen.
Heavy as a Really Heavy Thing

Heavy as a Really Heavy Thing on Strapping Young Ladin esikoisalbumi, joka julkaistiin 4. huhtikuuta 1995.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Devin Townsend, ellei toisin mainita.
Armagh

Armagh () on Armagh’n kreivikunnan pääkaupunki Pohjois-Irlannissa. Siellä on noin 14 000 asukasta (2001). Armagh oli Ulsterin kuningaskunnan pääkaupunki 400-800-luvulla.
Uskonto.
Armagh on Irlannin kirkollinen keskus. Se oli tärkeä paikka Pyhälle Patrickille. Hän perusti kaupungin rakentamalla kirkon Ard Mhacha -kukkulalle vuonna 455, mistä kaupunki on saanut myös nimensä. Samalla paikalla sijaitsee nykyään Irlannin kirkon Armagh'n Pyhän Patrickin katedraali. Viereisellä kukkulalla on roomalaiskatolinen Armagh'n Pyhän Patrickin katedraali kaksoistorneineen. Kirkon rakennustyöt kestivät Pyhän Patrickin päivästä 1840, jolloin peruskivi siunattiin ja muurattiin, aina vuoteen 1904 saakka. Rakennustöitä hidasti muun muassa Irlannin nälänhätä 1800-luvun puolivälissä. Kaupungissa on kuuluisa luostarikoulu.
Nähtävyyksiä.
Kaupungissa on observatorio ja planetaario.
Noske

Noske (myös noskelainen) on suomalaisten kommunistien 1920–1930-luvuilla käyttämä haukkumasana sosiaalidemokraateista. Sen taustalla on saksalainen sosiaalidemokraattipoliitikko Gustav Noske, jonka kommunistit katsoivat pettäneen työväenluokan ja vallankumouksen kukistaessaan vuonna 1919 Spartakistikapinan sekä Münchenin neuvostotasavallan. Termin käyttö alkoi 1920-luvun alussa kommunistisen SSTP:n lehdissä kuten "Suomen Työmiehessä" ja se lisääntyi vähitellen vuosikymmenen kuluessa.
Mark Visentin

Mark Visentin (s. 7. elokuuta 1992 Waterdown, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka torjuu AHL-seura Rockford IceHogsissa. Hänellä on tulokassopimus NHL-seura Phoenix Coyotesin kanssa, joka varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 27. pelaajana .
Ura.
Visentinin kasvattajaseura on Halton Hurricanes. Hän voitti joukkueessa paikallisen juniorisarjan mestaruuden keväällä 2003. Kesällä 2008 Niagara IceDogs varasi Visentinin 54. pelaajana OHL:ään. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Seuraavalla kaudella 2009–2010 Visentinistä tuli IceDogsin ykkösmaalivahti. 
Phoenix Coyotes varasi Visentinin NHL:n varaustilaisuuden 27. pelaajana ja toisena maalivahtina kesällä 2010. Hän vietti IceDogsissa vielä kauden 2010–2011. Visentin teki huhtikuussa 2011 tulokassopimuksen Coyotesin kanssa. Hän pelasi kuitenkin IceDogsissa vielä yhden kauden ja siirtyi vasta kaudeksi 2012–2013 Coyotesin organisaatioon.
Wells teki maalin OHL:ssä huhtikuussa 2012.
Maajoukkue.
Visentin torjui Kanadalle alle 20-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2011. Hän toimi lähtökohtaisesti kakkosmaalivahtina Olivier Roylle, mutta nousi lopputurnauksen ajaksi ykkösmaalivahdiksi Kanadan hävittyä Ruotsille alkulohkon viimeisessä ottelussa. Visentin valittiin Kanadan ottelun parhaaksi pelaajaksi Yhdysvaltoja vastaan pelatun välierän jälkeen.
Visentin voitti myös alle 17-vuotiaiden World Hockey Challengen kultaa edustaessaan Canada Ontarion joukkuetta.
Vakuus

Vakuus tarkoittaa yleisesti jotakin, joka olemassaolollaan varmistaa tai takaa jonkin (tulevan) seikan. Sen synonyymi on "tae". Konkreettisesti vakuus on jonkin seikan takeena oleva pantti, takuu, lupaus tai muu senkaltainen sitoumus.
Vakuus oikeustieteessä.
Velan vakuudella tarkoitetaan velkojalle etukäteen annettua varallisuusarvoista etuutta, joka on velkojan käytettävissä siinä tapauksessa, että velallinen ei maksa velkaansa.
Vakuudet jaetaan yleisesti henkilövakuuksiin ja esinevakuuksiin eli reaalivakuuksiin.
Henkilövakuus.
Henkilövakuuksille on ominaista, että vakuuden antaja sitoutuu takaamaan velan koko varallisuudellaan.
Henkilövakuuksia ovat muun muassa
Henkilövakuuksista ylivoimaisesti yleisin on takaus. Eri vakuustyypeistä takaus on pantin jälkeen tärkein.
Esinevakuus.
Esinevakuudelle on ominaista, että velan vakuutena on tietty yksilöity osa vakuuden antajan omaisuudesta, esimerkiksi pantin arvo, eikä vakuuden antajan koko varallisuus.
Esinevakuuksia eli reaalivakuuksia ovat muun muassa
Esinevakuuksista yleisin on pantti.
Muu vakuus.
Esimerkiksi jonkun suorituksen täyttämisen takaamiseksi voidaan antaa vakuudeksi rahaa. Tällainen rahavakuus ei kunnolla jäsenny henkilö- ja esinevakuuksien kategorioihin. Kyseessä ei ole varsinainen henkilövakuus, koska vakuudeksi on annettu tietynsuuruinen rahasumma; toisaalta siinä on henkilövakuuden piirteitä, koska jos vakuus ei riitä, sen asettaja voi joutua täydentämään vakuutta omalla varallisuudellaan. Se ei myöskään ole puhtaasti esinevakuus, koska käteinen raha ei ole irtain esine; toisaalta mikäli vakuus on annettu pankkitalletuksena, tällainen pankkitili voidaan pantata, mutta tällöin kyseessä on saamisoikeuden panttaus vakuudeksi. Käsitteiden pohdinta ei kuitenkaan ole asiassa olennaista; kyseessä on tilanne, jossa vakuuden saaja voi käyttää rahavakuuden hyväkseen, jos velallinen ei tee suoritusta tai tekee sen puutteellisena. Tyypillinen tällainen rahavakuus on alla mainittu "vuokravakuus".
Vuokravakuus.
Vuokravakuudella tarkoitetaan vuokranmaksun tai muun vuokrasuhteeseen liittyvän velvoitteen takaamiseksi annettua vakuutta. Asuinhuoneiston vuokrauksesta annetun lain 8 §:ssä säädetään, että "kohtuullisen vakuuden asettamisesta sen vahingon varalle, että sopijapuoli ei täytä velvoitteitaan, voidaan sopia". Tällaista vakuutta kutsutaan yleensä myös nimellä "takuuvuokra" tai "vuokratakuu". Tyypillisesti vuokravakuus on sovitun suuruinen rahasumma, Suomessa korkeintaan kolmen kuukauden vuokraa vastaava määrä. Mikään ei kuitenkaan estä sopimasta vakuudeksi myös jotain irtainta esinettä, joka luovutetaan vuokranantajalle pantiksi, tai jonkun toisen henkilön antamaa takausta vuokravelvoitteiden täyttämisen vakuudeksi.
Keskiryhmä

Keskiryhmään kuuluvat keskustapuolueet, liberaalit, kristillisdemokraattiset sekä vihreät puolueet Pohjoismaissa. Keskiryhmä on Pohjoismaiden neuvoston toiseksi suurin puolueryhmä. 
Ryhmän hallituksessa on kymmenen jäsentä.
Puolueet.
Ahvenanmaa 
Färsaaret 
Grönlanti 
Islanti 
Norja 
Suomi 
Ruotsi 
Tanska
Härkäpää (perhonen)

Härkäpää ("Phalera bucephala") on kookas, melko yleinen ja hyvin helposti tunnistettava yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Kookas perhonen, jonka naaraat ovat koiraita suurempia ja rotevampia. Lepäävä perhonen pitää siipiään kiertyneenä ruumiin sivuille ja muistuttaa erehdyttävästi tasapaksua oksanpätkää. Etusiivet ovat kiiltävän harmaat ja niissä on himmeää poikkijuovitusta. Siiven kärjessä on laaja, melko pyöreä, kellanruskea laikku, jolla on siiven puolella punaruskea reunus. Takasiivet ovat vaalean kellanruskeat ja niiden keskiosassa on harmahtavaa väriä. Ruumis on tukeva ja perhosen niskassa on kellanruskea huppumainen tupsu. Siipiväli naaraalla 53–62 mm ja koiraalla 48–56 mm.
Toukka on oranssi ja siinä on viisi mustaa, katkeilevaa pitkittäisraitaa. Pää on musta ja otsalla on keltainen, Y-kirjaimen muotoinen kuvio. Toukka on kauttaaltaan pitkähköjen, vaaleiden karvojen peittämä. Täysikasvuisena se on 70–80 mm pitkä.
Levinneisyys ja lentoaika.
Härkäpäätä tavataan jokseenkin koko Euroopassa aivan pohjoisimpia osia lukuun ottamatta. Idässä levinneisyys yltää Kaukasukselle ja Koreaan saakka. Suomessa se on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa. Pohjoisimmat havainnot ovat Oulun korkeudelta. Lentää kesäkuun alusta elokuun alkuun, huipun ollessa heinäkuun loppupuoliskolla.
Elinympäristö ja elintavat.
Härkäpää elää erilaisissa kuivahkoissa lehti- ja sekametsissä, pensaikoissa, puistoissa ja puutarhoissa. Yksilömäärät vaihtelevat vuosittain. Perhoset lentävät pimeän laskeutumisesta aamuyölle melko nopeasti muutaman metrin korkeudella maanpinnasta. Koiraat tulevat valolle, naaraat vain harvoin. Päivällä perhonen näyttelee katkennutta oksankappaletta ja häirittynä pudottautuu kuollutta esittäen maahan.
Naaras munii suurina munaryhminä lehtien alapinnoille kaikkiaan 250–320 munaa, jotka kuoriutuvat reilua viikkoa myöhemmin. Pienet toukat elävät suurissa ryhmissä, joissa voi olla jopa 150 toukkaa ja viihtyvät auringonpaisteessa lehtien yläpinnoilla. Viimeisen toukkavaiheen alkaessa ryhmät hajoavat. Toukat ovat täysikasvuisia elokuun lopulla ja kulkevat pitkiäkin matkoja etsien sopivaa koteloitumispaikkaa, jonka löydettyään ne kaivautuvat maahan useiden senttimetrien syvyyteen ja rakentavat sinne pienen onkalon. Kotelo talvehtii, joskus kaksikin kertaa.
Ravintokasvi.
Toukka elää monilla lehtipuilla ja pensailla, etenkin koivuilla ("Betula") ja pajuilla ("Salix").
Yrjö Rosola

Yrjö Rosola, ent. Rosvall (27. marraskuuta 1904 Helsingin pitäjä – 2. helmikuuta 1989 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä ja lasitaiteilija.
Henkilöhistoria ja ura.
Yrjö Rosolan vanhemmat olivat puuseppä Robert Werner Rosvall ja Vilhelmiina Suominen ja puoliso vuodesta 1936 mainospiirtäjä Hilkka Aina Margareta Lavi. Rosolan taiteilijan ura alkoi 1920-1930-lukujen vaihteessa. Hän kirjoittautui 17-vuotiaana Taideteollisen keskuskouluun kuvanveistolinjalle ja jo opiskeluvaiheessa hänestä tuli opettajansa Gunnar Finnen apulainen. Yhteistyötä kesti kymmenen vuotta. Yrjö Rosola oli mukana muun muassa Topeliuksen muistomerkin luomisessa ja Eduskuntatalon koristelutöissä. Rosola oli Taideteollisen oppilaitoksen yliopettaja vuodesta 1958. Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulun Rosola kävi 1931–1932 ja teki useita opintomatkoja Pohjoismaihin ja Keski-Eurooppaan 1920-, 1930- ja 1940-luvuilla. Rosola tuli tunnetuksi lasin reliefikoristelijana ja monumentalistina, hänen töitään oli esillä näyttelyissä kotimaassa ja ulkomailla. Rosolan huomattava muovailun ja veiston opettajan ura kesti 1930-luvulta aina vuoteen 1970 asti. Rosola oli Suomen kuvanveistäjäliiton ja Ornamon kunniajäsen.
Teoksia.
Pakilan kirkon alttarireliefi.
Rosola suunnitteli Pakilan kirkkoon alttarireliefin, jonka aineena on Hyvä Paimen. Reliefi valmistui jo edellisenä vuonna ja oli paikoillaan alttariseinällä kirkon ensimmäisessä jumalanpalveluksessa jouluna 1949. Reliefi oli vaalea ja sen taustaseinä oli sininen. Teos sai sivuvaloa alttarisyvennyksessä olleesta ikkunasta. Kun Pakilan kirkkoa eli nykyistä Hyvän Paimenen kirkkoa laajennettiin 2000-luvun alussa, vanhan kirkkosalin alttariseinä joutui purettavaksi. Vanha kirkkosali tulisi toimimaan seurakuntasalina ja sen erottaisi uudesta kirkkosalista siirtoseinä. Reliefiä ei voinut siirtää ehjänä, mutta sen haluttiin säilyvän. Akateemikko Juha Leiviskä ratkaisi ongelman siten, että reliefistä tehtiin muotti, jolla se valettiin uudelleen ja sijoitettiin vanhan alttariseinän vierelle vanhan kirkkosalin sivuseinälle. Kun Hyvän Paimenen kirkon kirkkosalin ja seurakuntasalin välinen siirtoseinä on auki, näkyy Hyvä Paimen -reliefi kirkkosaliin ja se saa sivuvaloa uuden kirkkosalin alttariseinän ikkunoista. Reliefin tähtien kultaus on uutta, vanhassa Pakilan kirkossa niitä ei oltu kullattu.
Timašovsk

Timašovsk () on Venäjällä Krasnodarin aluepiirissä sijaitseva kaupunki ja kaupunkikunta sekä on 106 130 asukkaan (2010) Timašovskin piirin keskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 53 924 henkeä, minkä lisäksi Timašovskin kaupunkikunnassa asui tuolloin 78 maaseutuasukasta.
Läroverket för gossar och flickor

Läroverket för gossar och flickor (”Oppikoulu pojille ja tytöille”) oli Helsingissä vuosina 1883–1977 toiminut yksityinen ruotsinkielinen oppikoulu. Se oli Suomen ensimmäinen virallinen yhteiskoulu. 
Historia.
Koulun perustivat professori Fridolf Gustafsson, asessori Uno Kurtén ja anatomian professorin apulainen Georg Asp. Koulun ensimmäisenä rehtorina toimi vuoteen 1900 pastori K. T. Broberg, jonka mukaan koulua alettiin kutsua nimellä "Brobergska samskolan" (”Brobergin yhteiskoulu”) eli ”Broban”. Virallinen nimi oli vuoteen 1912 "Helsingfors läroverk för gossar och flickor" (kirjoitettiin myös muodossa ”lärovärk”) ja sen jälkeen "Läroverket för gossar och flickor i Helsingfors".
Koulu toimi vuodesta 1895 arkkitehti Gustaf Nyströmin suunnittelemassa talossa Kaartinkaupungissa osoitteessa Korkeavuorenkatu 23. Molemmille sukupuolille annetun yhteisopetuksen vuoksi koulu herätti alkuaikoinaan pahennusta, ja valtionapua anottaessa senaatin kirkollisasiain toimituskunnan päällikkö Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen totesi pitävänsä oppilaitoksen kasvatusperiaatteita ”lievästi sanoen epäilyttävinä”.
Läroverket för gossar och flickor yhdistettiin syksyllä 1973 yksityisen Laguska skolanin kanssa, ja seuraavana vuonna uuden koulun nimeksi tuli Minerva skolan, johon yhdistettiin vuonna 1975 myös Tölö svenska samskolan. Koko koulu kunnallistettiin Helsingin kaupungille peruskouluun siirryttäessä syksyllä 1977, minkä jälkeen toiminta jatkui vain Töölössä.
Entiseen Korkeavuorenkadun koulurakennukseen asettui vuonna 1978 Taideteollisuusmuseo (vuodesta 2002 nimeltään Designmuseo), ja nykyään siinä toimii Arkkitehtuuri- ja designmuseo.
Richard Clayderman

Richard Clayderman (s. Philippe Pagès 28. joulukuuta 1953 Pariisi) on ranskalainen viihdepianisti. Alun perin klassisen pianistin uraa tehnyt Clayderman vaihtoi 1970-luvulla tyyliä ja tuli tunnetuksi vuoden 1976 hitistään ”Ballade pour Adeline”. Sittemmin Clayderman on levyttänyt yli tuhat kappaletta ja myynyt yli 70 miljoonaa albumia. Niiden myynti on yltänyt eri maissa yhteensä satoihin kultalevyihin ja sataankuntaan platinalevyyn. Claydermanin klassista ja viihdemusiikkia yhdistelevä ”uusromanttinen” tyyli on saanut musiikkipiireissä kritiikkiä.
Clayderman on konsertoinut usein myös Suomessa. Soolopianoalbumien lisäksi hän on levyttänyt myös yhdessä muiden instrumentaaliviihteen suurten nimien, kuten kapellimestari James Lastin ja kitaristi Francis Goyan kanssa.
Ole Finell

Ole Herman Finell (27. heinäkuuta 1895 Vaasa – 23. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia.
Nimimerkillä "Poggio Bracchiano":
Apple ID

Apple ID on tunnistautumisjärjestelmä, joka on käytössä monissa Applen tuotteissa kuten iWork-ohjelmistossa, iTunes Storessa ja App Storessa. Apple ID toimii all-in-one-tunnuksena, joka mahdollistaa monien eri palveluiden käytön samalla tunnuksella.
Apple ID:n hankkiminen.
Apple ID koostuu kahdesta osasta: käyttäjänimestä tai käyttäjä-ID:stä ja salasanasta. Käyttäjä-ID:n tulee olla toimiva sähköpostiosoite. Salasana on aakkosnumeerinen merkkijono, jossa on oltava vähintään 8 merkkiä, yksi iso kirjain ja yksi numero.
Kun käyttäjä luo Apple ID:n, Apple lähettää hänelle vahvistussähköpostin käyttäjän rekisteröinnin aikana antamaan sähköpostiosoitteeseen. Käyttäjän tulee seurata vahvistussähköpostiin sisällytettyä aktivointilinkkiä aktivoidakseen tunnuksen.
Osvald Sirén

Osvald Sirén (6. huhtikuuta 1879 Helsinki – 12. kesäkuuta 1966 Tukholma) oli suomalainen taidehistorioitsija, intendentti ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Sirén toimi Tukholman Nationalmuseumin intendenttinä 1928–1946 ja sitä ennen taidehistorian professorina Tukholman yliopistossa 1908–1923.
Cajsa Warg

Anna Christina "Cajsa" (Kajsa) Warg (23. maaliskuuta 1703 Örebro - 5. helmikuuta 1769 Tukholma) oli ruotsalainen taloudenhoitaja ja keittokirjailija.
Cajsa Wargin isä oli raatimies Anders Warg ja äiti Karin Livijn. Hän muutti kotoa jo nuorena ansaitakseen elantonsa ja pääsi taloudenhoitajaksi (”husmamsell”) merkittäviin tukholmalaisperheisiin, kuten Wolter Reinhold von Stackelbergille, Berndt Otto von Stackelbergille ja lopulta valtiosihteeri, ylipostitirehtööri, vapaaherra Leonard Klinckowströmille Tukholmaan.
Warg julkaisi äidiltään saamallaan perinnöllä palveluspaikoissaan kokoamiaan reseptejä vuonna 1755 kirjana nimellä "Hjelpreda I Hushållningen För Unga Fruentimber", ja kirja ilmestyi sittemmin useina painoksina. 14. ja viimeinen painos ilmestyi 1822.
Etunimelle Cajsa tai Kajsa ei ole historiallisia vahvistuksia, vaan hänen nimensä on ollut aina Christina, vaikka hänet nykyisin tunnetaan Cajsana.
Warg tunnetaan Ruotsin keittotaidon äitinä. Häneltä on peräisin lentävä lause ”man tager vad man haver” (otetaan mitä on), tosin sitä ei löydy hänen keittokirjastaan.
Wargin keittokirja ei ollut ensimmäinen ruotsalainen keittokirja, kuten usein sanotaan, vaan gastronomisessa bibliografiassa kolmaskymmeneskolmas, mutta se oli kylläkin omana aikanaan laajimmalle levinnyt.
Selena Gomez &amp; the Scene

Selena Gomez &amp; the Scene oli yhdysvaltalainen popyhtye, jonka näyttelijä ja laulaja Selena Gomez perusti vuonna 2008. Yhtyeeltä on julkaistu kolme albumia: "Kiss &amp; Tell" (29. syyskuuta 2009), "A Year Without Rain" (17. syyskuuta 2010) ja "When the Sun Goes Down" (28. heinäkuuta 2011). Yhtye lopetti vuonna 2012 Gomezin keskittyessä soolouraansa ja näyttelemiseen.
Salisburyn rautatieasema

Salisburyn rautatieasema on Salisburyn kaupungin päärautatieasema Wiltshiressä Englannissa. Asemaa ylläpitää South West Trains, minkä lisäksi asemalla pysähtyy First Great Westernin junia. Nykyisin käytössä oleva vuonna 1859 avattu asemarakennus on suojeltu.
Salisburyssa pysähtyvät South West Trainsin liikennöimät junat Lontoosta Waterloon rautatieasemalta Exeteriin ja Bristoliin. Lisäksi liikennettä on Romseyn ja Southamptonin kautta Chandler's Fordiin. Asemalla pysähtyy myös First Great Westernin liikennöimiä junavuoroja Cardiffin, Bristolin, Southamptonin ja Portsmouthin sataman välillä.
Vuonna 1906 Salisburssa liian kovalla vauhdilla mutkaan ajanut juna suistui raiteilta. Onnettomuudessa menehtyi yhteensä 28 ihmistä.
Nélson Oliveira

Nélson Miguel Castro Oliveira (s. 8. elokuuta 1991 Barcelos, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Citya ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura.
Oliveira saapui Benfican junioriakatemiaan 15-vuotiaana Bragasta. Tammikuussa 2010 hän siirtyi kauden loppuun asti kestävällä lainasopimuksella Rio Aveen. 7. helmikuuta 2010 Oliveira pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa sekä teki ensiesiintymisensä Primeira Ligassa Leixõesia vastaan.
Kaudeksi 2010–2011 Oliveira lainattiin Paços Ferreiraan. Hän onnistui maalinteossa heti ensimmäisessä ottelussaan 12. syyskuuta 2011 Marítimoa vastaan.
Kesällä 2011 hän palasi takaisin Benficaan ja teki ensiesiintymisensä joukkueessa 14. lokakuuta 2011 ottelussa Portimonensea vastaan. Kaudella 2012-2013 Oliveira pelasi jälleen lainalla. Hän iski espanjalaiselle RC Deportivo de La Coruñalle 30 ottelussa neljä maalia. Kaudeksi 2013-2014 Benfica lainasi Oliveiran Stade Rennais'hin. 
Oliveira pelasi seuraavilla kausilla Englannissa kaksi kertaa lainasopimuksella. Ensin puoli vuotta Valioliigaa Swanseassa kauden 2015 loppuun ja kaudella 2015-2016 Mestaruussarjassa Nottinghamissa. Oliveira siirtyi nelivuotisella sopimuksella Norwichiin 30. elokuuta 2016.
Singaporen vaakuna

Singaporen vaakuna on Singaporen tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Se on otettu käyttöön vuonna 1959, kun Singapore sai itsehallinnon. Samaan aikaan otettiin käyttöön myös lippu ja kansallislaulu.
Vaakunan kilven tähdet ja puolikuu ovat myös maan lipussa. Ne kuvaavat demokratian, rauhan, edistyksen, oikeudenmukaisuuden ja tasa-arvon ihanteisiin pyrkivää kansaa. Punainen ja valkoinen väri kuvaavat maailmanlaajuista veljeyttä ja puhtautta. Kilvenkannattajina on oikealla puolella leijona, joka edustaa Singaporea, "leijonien kaupunkia", ja vasemmalla tiikeri kuvaamassa taloudellisia ja poliittisia yhteyksiä Malesiaan.
Alhaalla on valtion malaijinkielinen motto "Majulah Singapura", suomeksi "Eteenpäin, Singapore".
Lorenzo Magalotti

Lorenzo Magalotti (1637 Rooma – 1712 Firenze) oli italialainen diplomaatti, tiedemies ja kirjailija.
Magalotti vieraili Ruotsissa vuonna 1674. Hänen matkakuvaus "Notizie di Svezia" ilmestyi nimellä "Sverige under år 1674" vuonna 1912, ja kirjankustantamo Rediviva julkaisi sen uudelleen 1986. Magalotti oli tuohon aikaan Firenzen suurherttuan Cosimo III:n (1642-1723) diplomaatti. Hän matkusti kaikkialla Euroopassa ja tarjoaa kirjassaan monipuolisen kuvauksen Ruotsin tilanteesta. Kirjassa on kuvituksena runsaasti laveerauksia, jotka kuvaavat Ruotsia sen suurvalta-aikana.
John H. Jones

John H. Jones (Joulukuu 1873 – 27. joulukuuta 1955) oli brittiläinen jalkapalloilija. Hän kuului maalivahtina Upton Park -joukkueeseen, joka voitti kultamitalin vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Anarkistinen insurrektionalismi

Anarkistinen insurrektionalismi (kapinallinen anarkismi) on Italiassa 1970-luvulla kehittynyt anarkismin suunta, jonka juuret ovat klassisessa anarkismissa, etenkin Bakuninin, Malatestan ja Luigi Galleanin kirjoituksissa. Insurrektionalismi hylkää syndikalistiset metodit aikansa eläneinä, ja painottaa epämuodollista organisaatiota, joka koostuu perussoluista ja läheisryhmistä. Insurrektionalistien päämäärä on yleinen kapina, kansannousu, joka kehittyy anarkistiseksi vallankumoukseksi. Perinteisen ”luokkasodan” käsitteen sijaan insurrektionalistit ovat puhuneet ”sosiaalisesta sodasta”. Insurrektionaaliseen anarkismiin liitetään usein termi ”teon propaganda” (), jolla tarkoitetaan erilaisia väkivallan tekoja, kuten pommituksia ja salamurhia. Näistä kuuluisimpia ovat Leon Czolgoszin suorittama Yhdysvaltain presidentti William McKinleyn murha sekä Gaetano Brescin suorittama Italian kuningas Umberto I:n murha.
Anarkistisen insurrektionalismin keskeinen teoreetikko on italialainen Alfredo M. Bonanno. Insurrektionalismi on voimakkainta Välimeren maissa sekä Etelä-Amerikassa. 2000-luvulla insurrektionalismi on ollut anarkismin voimakkaimmin kasvavimpia suuntauksia, ja sen vaikutukset näkyvät yhä enemmän eri maiden anarkistiliikkeissä.
François Mansart

François Mansart (13. tammikuuta 1598 – 23. syyskuuta 1666) oli yksi ranskalaisen varhaisklassismin arvostetuimmista arkkitehdeista. Hänen päätöinään pidetään Blois’n linnan niin sanottua Orléansin siipeä sekä Pariisin lähellä sijaitsevaa Maisons-Laffitten linnaa.
François Mansart käytti rakennuksissaan usein aumakattoa, jonka lappeet rakennettiin kahteen eri kulmaan niin, että uloimmat lappeet tehtiin hyvin jyrkiksi ja varustettiin ikkunoilla. Rakenne kasvatti asuttavaa lattiapinta-alaa rakennuksen ulkoseinien vierellä. Tämä teki kattotyypistä suositun ja sitä alettiin kutsua hänen tyylikseen () ja lopulta hänen nimellään eli mansardikatoksi ("toit mansart"). Jyrkän lappeen rajaamia huonetiloja alettiin kutsua mansardihuoneiksi ("mansarde") tai mansardikerroksiksi.
Ylimääräisellä taitteella varustettuja kattoja on kuitenkin rakennettu Ranskassa jo 1500-luvun puolivälissä. Esimerkiksi vuonna 1546 rakennetun Lescot-siiven katto Louvren palatsissa on sellainen. Tämän kauden katoissa alempi lape jää kuitenkin näyttävän attikan vuoksi usein maan pinnalta katsoen näkymättomiin. Pierre Lescot'n suunnittelema kattotyyppi tulikin tunnetuksi vasta myöhemmin nimellä mansardikatto.
Sonic Shuffle

Sonic Shuffle on Hudson Softin ja Sonic Teamin kehittämä partypeli, joka julkaistiin Pohjois-Amerikassa 14. marraskuuta ja Japanissa 21. joulukuuta 2000 sekä Euroopassa 9. maaliskuuta 2001 Sega Dreamcastille. Peli on toistaiseksi ainoa Sonic-partypeli.
Pelaaminen.
Sonic Shuffle muistuttaa pelaamiseltaan paljon Mario Party -pelisarjan pelejä, mistä se onkin saanut jonkun verran kritisointiakin. Peli sisältää Tarinatilan, jossa pelaajan täytyy läpäistä erilaisia pelilautoja juonen mukaisesti, moninpelillä pelattavan Versus-moodin ja Sonic Roomin. Pelissä pelaajan täytyy saada kerättyä jokaisessa ottelussa muita hahmoja ennen kaikki minipeleistä saatavat Emblemit. Peli sisältää yhteensä viisi erilaista pelilautaa, jotka ovat Emerald Coast, Fire Bird, Nature Zone, Riot Train ja Fourth Dimension Space.
Peli sisältää yhteensä kahdeksan erilaista pelattavaa hahmoa, joista puolet ovat avattavia. Avattaviin hahmoihin kuuluu Sonic, Tails, Knuckles, Amy, Super Sonic, Big the Cat ja Chao.
Peli sisältää yhteensä 50 erilaista minipeliä, jotka on luokiteltu Variety- ja Challenge-luokkiin, joista Challenge-pelit on luokiteltu omiin joukkueluokkiin. Minipelit sisältävät aina pienen tarinan tai haasteen ja normaalisti myös valinnan, jossa saa valita joko sen että maksaa voittajalle rahaa tai ottaa rangaistuksen. Aina kun pelaaja on pelannut minipelin läpi, hän voi avata sen Versus-moodiin tai Sonic Roomiin pelattavaksi peliksi.
Pelissä pelaajan täytyy myös pelata satunnaisesti annetuilla korteilla. Pelin korteista kolme on S-kortteja, kun taas yksi on ROBOTNIK-kortti. Pelin kortit määräävät aina myös sen että kuinka monta ruutua pelaaja voi liikkua seuraavalla vuorolla. ROBOTNIK-kortti puolestaan aiheutti joko pelaajalle tai kaikille hahmoille jonkinlaista ongelmaa.
Tarina.
Tarina alkaa siitä kun Sonic ja kumppanit joutuvat siirretyiksi "Maginary Worldin" mielikuvitteelliseen maailmaan. Kylän asukki nimeltään Void on laittanut Master Precioustonen moniksi palasiksi, saaden aikaan kaaosta ympäri maailmaa. Lumina Flowlight ja kaikki muut Maginary Worldin asukkaat kannustavat Sonicia ja hänen kumppaneitaan palauttaakseen Maginary Worldin takaisin normaaliksi sekä kootakseen Master Precioustonen takaisin ehjäksi, hän kuitenkin katosi mystisesti Precioustonen katoamisen jälkeen.
Pelin lopussa selviää että Lumina ja Void molemmat ovat Illumina ja sen Illumina todisti itse. Lopuksi Sonic ja hänen ystävänsä jättävät Maginary Worldin taakseen tietäen että se on taas turvassa ja lopputekstien aikana Sonic, Tails, Knuckles ja Amy suuntaavat kohti heidän seuraavaa seikkailuaan.
Vastaanotto.
Peli sai vaihtelevia vastaanottoja ristiriitaisista negatiivisiin. Eniten kritisoitiin sitä, että peli muistuttaa liikaa Mario Party -pelejä. ScrewAttack sijoitti sen huonoimpien Sonic-pelien listallaan kolmanneksi ja kritisoi lisäksi massiivista tarinaa, joka koitui pettymykseksi.
Peli sai seuraavilta arvostelijoilta seuraavat arvosanat.
Giuseppe Castelli

Giuseppe Castelli (5. lokakuuta 1907 Frugarolo – 19. joulukuuta 1942) oli italialainen yleisurheilija. Hän kilpaili vuoden 1928 kesäolympialaisissa Amsterdamissa 200 metrin juoksussa ja 4 × 100 metrin viestijuoksussa. 
Vuoden 1932 kesäolympialaisissa Los Angelesissa Castelli sai 4 × 100 metrin viestijuoksussa pronssia Ruggero Maregattin, Gabriele Salviatin ja Edgardo Toettin kanssa.
Castelli kaatui toisessa maailmansodassa.
Luettelo vihanneksista

Luettelo vihanneksista. Vihanneksiksi määritellään tässä sellaiset viljellyt ihmisen ravintokasvit, joista korjataan syötäväksi muita osia kuin hedelmiä tai marjoja, esimerkiksi juuria, varsia, lehtiä tai kukintoja. Tosin sellaisista kasvinosista, jotka ovat kasvitieteellisesti hedelmiä, vihanneksiksi kutsutaan muun muassa tomaatin marjoja, kurkkukasvien hedelmiä ja palkokasvien hedelmiä eli palkoja, papuja ja herneitä. Yksistään yrtti- ja maustekasveina viljellyt lajit eivät ole tässä mukana, koska niitä ei ole Suomessa.
Juurivihannekset.
Kasveja joista hyödynnetään juuria ja muita maanalaisia osia.
Kukintovihannekset.
Kasveja joista hyödynnetään kukintoja ja kukinnoista kehittyviä osia, kuten hedelmiä.
Andrei Melnitšenko

Andrei Melnitšenko (, , s. 8. maaliskuuta 1972) on venäläinen liikemies. Hän työskentelee SUEK:n (СУЭК, Siberian Coal Energy Company) ja EuroChemin hallituksen puheenjohtajana.
Melnitšenko opiskeli fysiikkaa Moskovan yliopistossa, mutta jätti opintonsa kesken 1991, alkoi myydä tietokoneita ja perusti valuutanvaihtoketjun. Vuonna 1993 hän perusti MDM-pankin. MDM hoiti muun muassa Roman Abramovitšin rahaliikennettä. Vuonna 2000 Melnitšenko alkoi Sergei Popovin kanssa koota kemikaali-, hiilikaivos- ja terästeollisuusimperiumia. Vuonna 2006 Melnitšenko myi teräsputkia valmistavan TMK:n Dmitri Pumpjanskille. Melnitšenko myi osuutensa MDM:stä Popoville ja sai vastineeksi osuuden EuroChemista, Venäjän suurimmasta lannoitteiden tuottajasta. Hiilentuottaja SUEK on edelleen (2008) heidän yhteisomistuksessaan. Melnitšenko on myös hankkinut osuuden saksalaisesta lannoitetuottaja K+S Groupista ja Gazpromin kanssa osan Venäjän sähköverkosta.
Vuonna 2005 Melnitšenko meni naimisiin serbialaisen mallin ja laulajan Aleksandra o.s. Kokotovićin (s. 1977) kanssa.
Melnitšenko omistaa "A"-nimisen huvipurren.