Nostradamus

Michel de Nostredame (latinankielinen kirjailijanimi Nostradamus; 14. joulukuuta 1503 Saint-Rémy-de-Provence, Ranska – 2. heinäkuuta 1566 Salon-de-Provence, Ranska) oli ranskalainen lääkäri, astrologi ja ennustaja. Hänen monitulkintaisissa nelisäkeisten runojen kokoelmissaan on satoja ennustuksia, joista on väitetty löytyvän viittauksia myöhempiin maailmanhistoriallisiin tapahtumiin.
Elämäkerta.
Michel de Nostredame, myöhemmin kirjailijanimeltään Nostradamus, syntyi 14. joulukuuta 1503 Saint-Rémy-de-Provencessa, Etelä-Ranskassa perheensä esikoiseksi. Hänen juutalaissyntyiset vanhempansa, menestynyt notaari Jacques de Nostredame ja tämän vaimo Renée olivat joutuneet kääntymään katolisuuteen kaksi vuotta aiemmin kuninkaan määräyksestä, ja he kastoivat myös lapsensa. Ennen koulun aloittamista Micheliä opetti hänen äidinisänsä ja tämän kuoltua isänisä. Sen jälkeen poika lähetettiin kouluun Avignoniin. Siellä hän luki kielioppia, filosofiaa ja retoriikkaa, ja hänen kerrottiin olleen erityisen kiinnostunut astrologiasta.
Avignonin koulun jälkeen Nostradamus lähetettiin 19-vuotiaana opiskelemaan lääketiedettä arvostettuun Montpellier’n yliopistoon. Hän luki alemman tutkinnon kolmessa vuodessa, mutta joutui lykkäämään tohtorintutkintoa ruttoepidemian puhjettua eteläisessä Ranskassa vuonna 1525. Nostradamus siirtyi hoitamaan ruttopotilaita Montpellier’stä maaseudulle, sitten Narbonneen, Carcassonneen, Toulouseen, Bordeaux’hon ja Avignoniin, missä hän alkoi opiskella kirjastossa itsekseen alkemiaa. Nostradamus tunnettiin lääkärinä siitä, että hän käytti usein itse kehittämiään lääkkeitä.
Kun ruttoepidemia oli ohi, Nostradamus palasi vuonna 1529 Montpellier’hen aikomuksenaan lukea lääketieteen tohtoriksi. Hänet kuitenkin erotettiin yliopistosta jo seuraavana vuonna puoskaroinnista sekä lääkkeiden valmistuksesta ja myynnistä syytettynä. Hän työskenteli vuoden ajan tiedekunnassa ja ryhtyi vuonna 1532 kiertäväksi lääkäriksi. Hän vakiintui lopulta Ageniin, perusti siellä menestyvän lääkärinpraktiikan, meni naimisiin ja sai kaksi lasta. Hänen vaimonsa ja lapsensa kuolivat muutamaa vuotta myöhemmin ruttoon. Vuonna 1538 hän joutui inkvisition kuulusteluun syytettynä ikonoklasmista, sillä hän oli kutsunut erästä Neitsyt Marian patsasta paholaisen näköiseksi.
Nostradamus lähti jälleen tien päälle kuudeksi vuodeksi 1538–1544 ja kävi aina Venetsiassa ja Sisiliassa asti. Matkansa aikana hän pyrki parantamaan tietojaan lääketieteestä ja lääkkeistä. Näistä vuosista kerrotaan useita tarinoita, joissa Nostradamus osoittaa jo ennustajan kykyjä.
Nostradamus muutti vuonna 1544 Marseilleen, missä hän joutui jälleen hoitamaan ruttopotilaita. Hän väitti kehittämänsä punaisen pillerin pelastaneen kaikkien sen ottaneiden potilaiden hengen. Hän muutti seuraavaksi Salon-de-Provencen kaupunkiin, jota hän piti sen jälkeen kotikaupunkinaan koko loppuelämänsä. Hän meni vuonna 1547 naimisiin rikkaan lesken kanssa. Nostradamus sai elantonsa etupäässä valmistamalla kosmetiikkaa varakkaalle väelle, jonka riveihin hänet itsensäkin hyväksyttiin.
Nostradamuksen profeetan ura alkoi vuonna 1550. Hän muutti kotitalonsa ylimmän kerroksen tutkimushuoneeksi ja observatorioksi ja luki kaikki löytämänsä kirjat astrologiasta ja magiasta. Hän julkaisi ensimmäisen monista almanakoistaan vuonna 1550. Sen osoittauduttua menestykseksi hän julkaisi uusia almanakkoja seuraavina vuosina. Nostradamuksen almanakat sisälsivät ennustuksia tulevasta vuodesta. Almanakkojen ohella Nostradamus muun muassa käänsi klassisia tekstejä sekä rahoitti kastelukanavien rakentamista kotiseudulleen.
Nostradamus alkoi ennusmerkkien pohjalta uskoa suuren käänteen olevan käsillä Ranskan historiassa. Hän alkoi julkaista vuodesta 1555 alkaen "Prophéties"-nimistä kirjasarjaa, joka sisälsi ennustuksia aina vuoteen 3797 saakka. Jokaisessa osassa ("siècle") oli sata nelisäkeistä jaksoa. Kirjasarjasta oli tarkoitus tulla kymmenosainen. Sen ensimmäiset seitsemän osaa olivat painossa viimeistään vuonna 1557, joskin seitsemäs osa jäi pysyvästi vajaaksi. Sen jälkeen Nostradamus jatkoi seuraavien osien kirjoittamista muiden kirjoitustöidensä ohella. Kymmenosaisena ja oikeaksi todennettuna kirjasarja julkaistiin tiettävästi ensimmäisen kerran vasta vuonna 1568 Nostradamuksen jo kuoltua.
Nostradamus kirjoitti ennustuksensa hyvin epämääräiseen muotoon, joskus täysin käsittämättömiksi. Nostradamuksen ennustukset saivat aikanaan ristiriitaisen vastaanoton. Yläluokka arvosti niiden arvoituksellisuutta, mutta vähemmän koulutetut ja jotkut koulutetutkin pitivät niitä vain siansaksana ja Nostradamusta paholaisen sanansaattajana. Jotkut lääkärit ja astrologit syyttivät Nostradamusta ammattinsa häpäisemisestä, filosofit vastustivat hänen premissejään, ja runoilijat kauhistelivat tekstin laatua. Nostradamuksen suurin tukija oli Ranskan kuningatar Katariina de’ Medici, joka kutsui Nostradamuksen vierailulle hoviin Pariisiin ja pyysi tältä omaa perhettään koskevia ennustuksia. Nostradamus kertoi kuningattarelle kaikkien tämän poikien nousevan kuninkaaksi, mikä yhtä poikaa lukuun ottamatta tapahtuikin.
Palattuaan Pariisista Saloniin Nostradamus jatkoi erilaisia kirjoitustöitään. Hän sairasti pahenevaa kihtiä ja nivelreumaa, ja hän kuoli 2. heinäkuuta 1566. Hän jätti perintönsä kolmelle pojalleen ja kolmelle tyttärelleen, joista tytärten kautta hänellä saattaa olla jälkeläisiä. Nostradamus haudattiin Salonin kappeliin, vaatimuksensa mukaisesti pystyasentoon, väitetysti jotta paikalliset moukat eivät saisi tilaisuutta kävellä hänen kasvoillaan.
Ennustukset.
Nostradamuksen almanakoissaan vuodesta 1550 alkaen julkaisemat ensimmäiset ennustukset olivat yleisluontoisia, kuten ”Galliassa tulee olemaan kansannousuja, jotka lepytään ankaran neuvonpidon avulla”. Seuraavina vuosina hän alkoi vaiheittain käyttää tarkempia joskin vertauskuvallisia ilmaisuja, kuten ”uusi Themistokles aiheuttaa suurta harmitusta kansassaan”. Hän alkoi myös lisäillä tekstiinsä latinankielisiä lainauksia runoista ja historiallisista kertomuksista, virheellisesti käytettyjä sanoja, "non sequitur" -virhepäätelmiä sekä abstraktioita ja vertauksia, jotka kaikki antoivat vaikutelman suuresta tarkkuudesta.
Nostradamus julkaisi kymmenosaisessa kirjasarjassaan "Prophéties" vuodesta 1555 alkaen runomuotoisia ennustuksia tulevaisuudesta. Näiden kirjojen ansiosta Nostradamuksen maine ennustajana ja profeettana elää edelleen. Pääteoksessaan Nostradamus kuvaili tulevia apokalyptisia tapahtumia hyvin monitulkintaisin säkein, joissa jokainen lukija saattoi nähdä mitä halusi. Nostradamus ennusti sotia, nälänhätiä, dynastioiden romahduksia ja maailmanloppua. Hän kirjoitti, että ”ajan vaarat” vaativat sen, että hänen tietämänsä salaisuudet saattoi paljastaa vain arvoituksellisin lausein. Nostradamuksen päättömiltä vaikuttavat säkeet aiheuttivatkin pilkkaa ja vastustusta jo hänen aikalaisissaan. Nostradamuksella oli aikanaan merkittäviä tukijoita, mutta myös moni piti häntä huijarina. Kun Ranskan kuningas Henrik II kuoli vuonna 1559 turnajaisissa tavalla, joka saatettiin nähdä Nostradamuksen ennustuksessa, kunhan tietyt yksityiskohdat unohdettiin, Nostradamukseen uskoneiden usko vahvistui. Nostradamus oli kirjoittanut: ”Nuori leijona lyö vanhan / taistelukentällä yhdessä kamppailussa / hänen silmänsä puhkeavat kultaisessa häkissä / kaksi haavaa (tai armeijaa) yksi, sitten kuolee julmasti.”
Nostradamuksen kuolemaa seuranneina vuosisatoina hänen ennustuksissaan on jälkikäteen nähty usein viitteitä maailmanhistorian merkittäviin tapahtumiin, kuten Ranskan suureen vallankumoukseen, ”antikristusten” Napoleonin ja Hitlerin nousuun sekä vuoden 2001 New Yorkin terrori-iskuihin. Nostradamuksen ennustuksia salanimellä Jean Jovaliste tulkinneen suomalaisen Juho Hämäläisen mukaan hän ennusti myös Neuvostoliiton hajoamisen. 
Nostradamuksen valitsema hankala kirjallinen esitystapa on johtanut useasti vääriin johtopäätelmiin alkutekstin merkityksestä sekä tulkintoihin käsitellä ennustussäkeiden sisältöä ja sanomaa niissä kulloinkin halutuksi nähdyn tapahtuman mukaisesti. Ennustukset on kirjoitettu hankalasti muotoilluiksi loppusoinnullisiksi säkeiksi. Ranskankielisten ennustusten alkutekstissä on monia kieliopillisia ja sanastollisia virheitä. Arkaaisten sekä vieraskielisten sanojen lisäksi sanojen oikeinkirjoitus on usein epäsäännönmukaista ja sekavaa. Moni sana on vaihdettu homonyymikseen. Sanat siis ääntyvät oikein mutta kirjoitetaan kuin toista merkitsevä sana, kuten "deux" ’kaksi’ ja "d’eux" ’heistä’, tai "dame" ’rouva’ ja "d’âme" ’sielun’. Näistä virheistä on vaikea sanoa, ovatko ne Nostradamuksen tietoisia tehokeinoja vai ladontavirheitä. Oikeinkirjoituksen epäsäännöllisyyksien lisäksi paikannimet on usein korvattu muinaisilla vastineillaan, ja henkilönnimien paikalla on myyttisiä tai raamatullisia pseudonyymejä, jotka joskus ovat lisäksi anagrammeina. Ennustukset eivät ole kronologisessa järjestyksessä, ja selkeät päivämäärät ovat hyvin harvinaisia.
Historioitsija Roger Prévost on osoittanut, että Nostradamuksen tunnetuimmat ennustukset hänen "Propheties"-teoksessaan olivat toisintoja menneistä tapahtumista, jotka oli kuvattu vanhoissa historiakirjoissa ja keskiaikaisissa kronikoissa. Toisinaan Nostradamus jopa lainasi vanhoja tekstejä sanatarkasti. Tästä havainnosta tehdyn teoriamallin mukaan sykliseen historiaan uskonut Nostradamus laati profetiansa sillä periaatteella, että menneisyydessä tapahtuneet tapahtumat tulevat toistumaan, kun planeetat ovat jälleen samassa asennossa.