tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viinin dekantointi

Viinin dekantointi on toimenpide, jossa viinin säilytysastiasta eli viinipullosta kaadetaan viini toiseen astiaan, vaikkapa karahviin, siten että pullon pohjalle kertynyt sakka ja "viinikivi" eli kiteytyneet omena- ja viinihappo jäävät pulloon. Samalla viini saadaan reagoimaan ilman kanssa. Viinin dekantoinnissa ilman happi vaikuttaa oleellisesti viinin makuun, tuoksuun ja luonteeseen. Tällä ”ilmastoinnilla” voidaan kypsyttää viinejä varsinkin, jos ne ovat vielä kovin tuoreita ja kypsymättömiä. Viini dekantoidaan tarjoiluastiaansa, joka on usein koristeellinen lasikarahvi.
Viinin dekantoinnin suoritus.
Viinin dekantointi aloitetaan sijoittamalla viinipullo pullokoriin, jossa se saa levätä lappeellaan, jotta sakka asettuu. Tai jos viini on varastoitu, pullokorin tehtävä on pitää pullo varastotelineen asennossa. Pullokoria ei käytetä viinin annosteluun pöydässä. Korkki avataan pullon maatessa pullokorissa, mielellään korkin ulos vetävällä korkkiruuvilla, häiritsemättä viiniä. Lyijykapseli ja korkin purut on poistettava pullon suulta. Pullo otetaan pullokorista ja viini kaadetaan varovasti karahviin sen reunaa myöten. Kynttilän liekki (tai joku muu valolähde) helpottaa sakan näkemistä ja sakkarajan erottamista viinistä.
Dekantoinnin hyödyt.
Dekantoinnista hyötyvät nuoret viinit. Tavallinen dekantointiaika on noin 1–2 tuntia, mutta jopa 24 tuntia voi sopia joillekin viineille. Beaujolais Nouveau -viinin dekantointi saattaa muuttaa puolessa tunnissa ”kuolleen tuntuisen” viinin kukoistukseen.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1915

Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut 1915 järjestettiin Helsingin Oulunkylässä 16. toukokuuta. Kilpailujen järjestäjänä toimi Helsingin Jyry. Kilpailut olivat kolmannet maastojuoksun SM-kilpailut. Osanottajia kilpailuun oli 15, joista 10 juoksi maaliin saakka.
Miehissä Suomen mestaruuden voitti niukasti Albin Stenroos ja piireissä mestaruuden voitti Helsinki. Joukkuekilpailussa ainoastaan järjestävä seura Helsingin Jyry sai kaikki kolme edustajaa maaliin ja voitti näin ollen joukkuekilpailun. Kilpailun matka oli 9 km mittainen ja se juostiin kolmena lenkkinä osin raviradan alueella. Kilpailun maasto oli kohtalaisen tasainen, mutta sisälsi tiheitä metsiä ja risukoita. Kilpailu päivänä ilma oli poutainen, mutta kylmähkö.
Mitalistit.
Lähteet:
RIM-2 Terrier

RIM-2 Terrier oli Yhdysvaltain merivoimien käyttämä ilmatorjuntaohjus. Ohjustyypin valmistaja oli Convair. Testaukset aloitettiin vuonna 1951. Vuosien 1954–1960 välillä asejärjestelmää käytti myös Yhdysvaltain merijalkaväki, joskaan ei kovin laajasti. Maavoimat eivät RIM-2 Terrieriä käyttöönsä hyväksyneet. 
Vuoteen 1966 mennessä ohjusta oli valmistettu kahdeksan kehitysversiota ja noin 8 000 kappaletta. Kehitystyö paransi aseen toimintakorkeutta, joka oli ensimmäisellä käyttöön hyväksytyllä tyypillä 12 km, myöhemmin 20 km. Myös ulottuvuus parani, joka kohosi 24 km:stä 75:een. Kehitystyön ohella, ohjuksen lentonopeus kohosi 1,8 Machista 3,0:aan. Versio D käytti taistelulatauksenaan 1 kT vahvuista "W-45" ydinkärkeä.
Ohjustyypin ohjausjärjestelmä perustui säteenseurantaan (), joka ei soveltunut maavoimien käyttötarpeisiin yhtä hyvin kuin merivoimien. RIM-2 Terrierin yhdestä kehitysversiosta syntyi lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjus laivastolle: RIM-24 Tartar.
Angelan kosto

Angelan kosto () on kirjailija Nora Robertsin tuotantoa 1990-luvulta. Kirja kertoo kahden naisen Deanna Reynoldsin ja Angela Perkinsin välisestä kamppailusta rakkaudessa ja vallassa.
Juoni.
Aiemmin Deanna ja Angela olivat parhaita ystäviä. CBC-TV:n nuori juontaja Deanna oli talk show-kuningatar Angelan innokkain ja paras oppilas. Angela, jonka platinanvaalea täydellisyys naamioi taakseen hirvittävän epävarmuuden, otti Deannan siipiensä suojaan. Angela antaa Deannalle henkeäsalpaavan tarjouksen lähteä kanssaan New Yorkiin luomaan täydellistä ja ylellistä uraa tv-alalla. Deanna kieltäytyy järkisyistä, koska hänen perheensä on Chicagossa, eikä hän halua jättää myöskään ihanan lempeää sulhasehdokastaan Marshallia. Angela katkeroituu Deannan kieltäytymisestä ja viettelee Marshallin. Juuri silloin Deanna yllättää heidät, ja tajuaa koko jutun olleen Angelan kiero juoni. Löydettyään Marshallin rakkaan ystävänsä sylistä Deanna ryntää suoraa päätä komean Finn Rileyn syliin. Riley oli ulkomaankirjeenvaihtaja ja samalla Angelan entinen rakastettu. Finn ja Deanna rakastuvat palavasti toisiinsa, eikä edes Angela pääse heidän väliinsä. Angelan lähdettyä New Yorkiin luomaan omaa hienoa ja täydellistä uraansa Deanna aloittaa "Deannan tunti" -ohjelman, joka lyö kirkkaasti laudalta Angelan katsojaluvut. Nyt kun Deanna on vienyt Angelalta sekä maineen että rakkauden, ei Angelan kostonhimolla ole minkäänlaista rajaa!
Deanna on onnellinen Finnin kanssa, ja pian he jo suunnittelevat häitä. Deanna on miltei uransa alusta asti saanut palvovia ja rakastavia rakkauskirjeitä samalta ihmiseltä. Aluksi herttaisen ihailevat kirjeet eivät hetkauttaneet Deannaa, mutta nyt häntä alkaa hiljalleen pelottaa. Kun tavalla tai toisella Deannaa satuttaneet ihmiset alkavat kuolemaan, Deannaa rupeaa tosissaan pelottamaan. Ensin kuoli Angelan kätyri Lew McNeil, sitten Angela ja lopuksi myös Marshall joka oli uhkaillut Deannaa ja käynyt käsiksi häneen.
Loppua kohden paljastuu, että ihailevat kirjeet ja raa’at murhat liittyvät toisiinsa. Deannan uskollinen ihailija on tappanut heidät suojellakseen Deannaa. Ihailija kaappaa Deannan, ja tämä paljastuu Jeffiksi eli hänen ohjelmansa ohjaajaksi. Jeff on vanginnut Deannan kuolleen enonsa perintötalon äänieristettyyn huoneeseen, jonne hän on kantanut Deannalle kaiken, mitä nainen saattaa tarvita. Deanna yrittää aluksi puhua järkeä Jeffille, mutta mies vakuuttaa ajattelevansa vain naisen parasta.
Finn ei kuitenkaan ole mikään typerys, vaan viime tingassa löytää Deannan toimittajan vaistojensa avulla. Deannan tarina päättyy häkellyttävän onnellisesti.
Hermínio Malzone Hugo

Hermínio Malzone Hugo (6. maaliskuuta 1915 Guaxupé – 20. helmikuuta 2002) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Guaxupén hiippakuntaan 27. maaliskuuta 1938 ja nimitettiin Governador Valadaresin hiippakunnan piispaksi 29. tammikuuta 1957. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Armando Lombardi, jota avustivat Inácio João Dal Monte ja Lafayette Libânio. 
Malzone Hugo osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään piispana 7. joulukuuta 1977.
Salon seudun ammattiopisto

Salon seudun ammattiopisto on Salossa sijaitseva toisen asteen ammatillinen oppilaitos. Ammattiopistossa opiskelee noin 3 200 opiskelijaa. Ammattiopistolla on useita toimipisteitä, joissa ammattiopetuksen lisäksi löytyy lukuisia opiskelijatyö- ja tilauspalveluita.
Oppilaitoksen tutkinnot.
Salon seudun ammattiopistossa voidaan suorittaa seuraavat perustutkinnot.
Ammattiopisto tarjoaa näiden lisäksi kaksi täydennys- ja valmennuskoulutusta.
Tilat.
Salon seudun ammattiopistolla on kaksi päärakennusta: Taitajankatu 6 ja Hyvoninkatu 1.
Taitajankatu 6:ssa sijaitsevat Taitajankadun ruokala, terveydenhoitaja ja opintotoimisto, liikuntasali sekä Salon seudun koulutuskuntayhtymän toimisto. Hyvoninkatu 1:ssä sijaitsevat Hyvoninkadun ruokala, terveydenhoitaja ja opintotoimisto.
Taitajankatu 6.
Opetustarjonta.
Yhteisistä tutkinnon osista tarjolla on: äidinkieli, matematiikka, fysikaaliset ja kemiaaliset ilmiöt, työkyvyn ja hyvinvoinnin ylläpitäminen, yhteiskunnassa ja kansalaisena toimiminen.
Taitajankatu 6:ssa ovat seuraavat tutkintokoulutukset: hiusala, matkailuala, pintakäsittely, ravintola-ala, sähköala, talotekniikka, tieto- ja viestintätekniikka, tekninen suunnittelu.
Palvelut.
Rakennuksen aulasta löytyy Kahvila Purje. Rakennuksessa on opetusravintola Poukama, joka on oppilaitoksen aukioloaikoina tiistaista perjantaihin klo 11–12.30. Venemestarinkadun puolella on parturi-kampaamo AmiStyle, joka on avoinna ajanvarauksella koulun aukioloaikoina.
Hyvoninkatu 1.
Opetustarjonta.
Yhteisistä tutkinnon osista tarjolla on: englanti, ruotsi, taide ja luova, äidinkieli.
Hyvoninkatu 1:ssä ovat seuraavat koulutukset: johtaminen, kiinteistöpalveluala, liiketoiminta, metalliala, puhtausala, sosiaali- ja terveysala, visualisti, TUVA.
Palvelut.
Rakennuksesta löytyy opiskelijaravintola Hyrrä.
Taitajankatu 8.
Opetustarjonta.
Taitajankatu 8:ssa ovat seuraavat tutkintokoulutukset: puuseppä, rakennusala.
Taitajankatu 4.
Opetustarjonta.
Yhteisistä tutkinnon osista tarjolla on: englanti.
Taitajankatu 4:ssa ovat seuraavat tutkintokoulutukset: autoala, logistiikka-ala, maanrakennusala.
Taitajankatu 2.
Taitajankatu 2:ssa toimii Edusalo, joka tarjoaa monipuolisia koulutus- ja työelämän palveluja.
Peppursuo.
Peppursuolla sijaitsee logistiikan ja maarakennusopiskelijoiden harjoittelualueet. Opiskelijoiden ruokailu tapahtuu Peppursuolla.
Wacław Świerzawski

Wacław Józef Świerzawski (14. toukokuuta 1927 – 7. lokakuuta 2017 Sandomierz) oli puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Eugeniusz Baziak 11. joulukuuta 1949. Świerzawski nimitettiin Sandomierzin hiippakunnan piispaksi 25. maaliskuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Józef Kowalczyk, jota avustivat Ignacy Tokarczuk, Boleslaw Pylak ja Marian Jaworski.
Świerzawski jäi eläkkeelle 7. lokakuuta 2002.
Brovary

Brovary () on kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 20 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta koilliseen. Se on Kiovan esikaupunki ja asukasluvultaan Kiovan alueen toiseksi suurin kaupunki. Se oli hallinnollisesti alueen alainen kuntatason yksikkö, mutta heinäkuussa 2020 siitä tuli osa laajentunutta Brovaryn piiriä. Kaupunki on tämän piirin hallintokeskus. Vuonna 2010 kaupungissa asui 96 000 ja ympäröivässä piirissä 68 600 henkeä. Vuonna 2021 kaupungin väkiluvuksi arvioitiin 109 473, ja laajentuneen Brovarun piirin väkiluvuksi 242 180 ihmistä.
Brovary mainitaan historiallisissa dokumenteissa jo 1628 talonpoikien ja kasakoiden asuinpaikkana. Kaupungin nimi tarkoittaa ukrainan kielessä olutpanimoita. Nykyään kaupunki tunnetaan muun muassa usean ukrainalaisen kenkätehtaan kotikaupunkina. Se on myös usean ukrainalaisen huippu-urheilijan aiempi tai nykyinen kotipaikkakunta. Kaupungissa toimii paikallishistoriaa esittelevä museo ja suuri vesipuisto/vapaa-ajankeskus.
Kaupungista on melko sujuvat lähi- ja taajamajunayhteydet lounaaseen Kiovan suuntaan ja luoteeseen Nežiniin. Brovaryn rautatieasema sijaitsee Ukrainan rautateiden Kiovasta koilliseen esimerkiksi Moskovaan tai Homeliin ja Pietariin johtavan pääradan varrella, mutta näihin kaupunkiin menevät pitkän matkan pikajunat eivät pysähdy kaupungissa. Maantieyhteyksistä tärkeimpiin kuuluu Ukrainan valtatie M01, joka on osa euroopateitä ja ja joka ohittaa Brovaryn kaupungin sen itäpuolelta.
Kesäyö (maalaus)

Kesäyö on turkulaisen modernistin ja surrealistin Otto Mäkilän öljyvärimaalaus kankaalle, 70×90 cm, vuodelta 1938. Maalaus ostettiin Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1939.
Maalaus kokoaa yhteen Mäkilän maalausten 1930-luvun kehityksen piirteitä. Etualalla on mystinen naishahmo, joka antaa syvyysvaikutelmaa, ja taustalla heinäseipäitä pellolla vähävaloissa joskaan ei aivan pimeässä kesäyössä. Maalauksessa näkyy Mäkilän kiinnostus ihmisen kaksijakoiseen olemukseen. Naisen kasvot ja kesäöinen maisema - eli sisäinen ja ulkoinen todellisuus ovat maalauksessa läsnä.
Mäkilän aiheet olivat muuttuneet synkemmiksi hieman ennen maailmansotaa.
Hän oli 1930-1931 Pariisissa opiskellessaan saanut virikkeen siirtyä kohti mystistä unimaailmaa ja surrealismia. Mäkilän taiteeseen vaikutti tutustuminen Pablo Picasson, Henri Matissen ja Marc Chagallin teoksiin, joista erityisesti Chagall johdatti häntä kohti surrealismia.
"Kesäyö" samoin kuin "Poésie" olivat runollisia näkyjä, jotka muistuttivat ihmisen yhteydestä luontoon, niissä oli mukana panteistista salaperäistä ja tuntematonta maailmaa. Niissä oli siten uusia vaihtoehtoja sisäiseen maailmaansa sulkeutuneelle ihmiselle. Mäkilän oppaana tämänsuuntaisissa ajatuksissa oli ollut Rabindranath Tagore.
Modernismi ja klassismi yhdistyvät usein Mäkilän maalausten hahmoissa. Niissä on antiikin piirteitä kuten egyptiläisten tapaan kuvatut silmät ja picassolaista hahmojen kubistisuutta.
Horisonttiviiva tuo mukaan tilaan ja sijoittaa hahmot mielen maisemaan.
Neal Morse

Neal Morse (s. 2. elokuuta 1960 Van Nuys, Kalifornia) on yhdysvaltalainen multi-instrumentalisti sekä progressiivisen rockin säveltäjä. Rockin maailmankartalle hän nousi progesuuruus Spock's Beardin perustajajäsenenä ja biisinikkarina. Myöhemmin hän perusti Transatlantic-yhtyeen yhdessä entisen Dream Theater -rumpali Mike Portnoyn kanssa, joka on ollut mukana hänen soololevyillään.
Tausta.
Morse kasvoi San Fernandossa, Los Angelesissa, ja oli yksi neljästä lapsesta. Hänen isänsä toimi kuoronjohtajana. Morse alkoi soittaa pianoa viisivuotiaana ja opetteli soittamaan kitaraa pian sen jälkeen.
Musiikki.
Musiikillisen läpimurtonsa hän teki yhdessä veljensä Alan Morsen kanssa perustaessaan progressiviista rockia soittavan Spock's Beardin vuonna 1992. Bändiin liittyivät myös rumpali Nick D'Virgilio sekä basisti Dave Meros.
Vuonna 1999 syntyi uusi superbändi (Transatlantic), joka koostui viidestä huippumuusikosta: (Neal Morse, Mike Portnoy, Roine Stolt, Pete Trewavas).
Vuonna 2002 Neal Morse tuli uskoon, ja jätti yhtyeensä Spock's Beardin sekä Transatlanticin (johon hän myöhemmin palasi). Nykyään hän tekee soolouraa. Nealin vakiokokoonpanossa soittavat rumpali Mike Portnoy sekä basisti Randy George.
Victor Maréchal

Victor Maréchal (7. lokakuuta 1838 – 21. syyskuuta 1887) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Versailles’n hiippakuntaan 6. heinäkuuta 1862 ja nimitettiin Lavalin hiippakunnan piispaksi 16. huhtikuuta 1887. Piispaksi konsekroinnin suoritti 25. heinäkuuta Pierre-Antoine-Paul Goux, jota avustivat Paul-Félix-Arséne Billard ja Alfred-François Fleury-Hottot.
Amerikantapiiri

Amerikantapiiri ("Tapirus terrestris") on kavioeläimiin kuuluva nisäkäslaji. Amerikantapiiria esiintyy Etelä-Amerikassa Venezuelasta ja Kolumbiasta Brasiliaan, Argentiinaan ja Paraguayhin saakka.
Piirteet.
Amerikantapiiri painaa 225 kiloa ja se kasvaa noin metrin korkuiseksi ja kahden metrin pituiseksi. Aikuisella eläimellä on ruskea karvapeite, kun taas nuorilla yksilöillä on tummanruskea pohjaväri ja vaaleampia pitkittäisraitoja. Aikuisilla eläimillä on myös paksu harjas, joka alkaa korvien välistä ja päättyy lapojen väliin. Tapiirien etujaloissa on kolme ja takajaloissa neljä varvasta.
Elintavat.
Amerikantapiiri on arka yöeläin. Se viihtyy Etelä-Amerikan sademetsissä, etenkin tulva-alueilla, koska liikkuu mielellään vedessä ja on hyvä uimaan ja sukeltamaan. Tapiirien ruokavalioon kuuluvat puiden ja pensaiden lehdet ja hedelmät.
Naaraan kantoaika on 400 vuorokautta ja se synnyttää vain yhden jälkeläisen. Vastasyntynyt yksilö painaa noin kuusi kiloa. Vieroittaminen alkaa noin 6-8 kuukauden iässä ja ne saavuttavat sukukypsyytensä noin neljän vuoden iässä. Tapiirit voivat elää jopa 35-vuotiaiksi.
Uhat.
Amerikantapiiri on uhanalainen laji, ja sen kanta pienenee jatkuvasti. Lajin häviämiseen on monia syitä. Tapiirit ovat jaguaarien ja puumien luonnollista ravintoa, minkä lisäksi uhkana ovat alligaattorit. Syinä lajin uhanalaistumiseen ovat metsästys ja luontaisten elinalueiden häviäminen etenkin puunhakkuiden takia.
Per Arne Nilsen

Per Arne Dalene Nilsen (s. 30. maaliskuuta 1961 Mandal) on norjalainen entinen purjehtija. Hän edusti seuratasolla Mandal Seilforeningia.
Nilsen voitti vuonna 1983 Laser-luokan MM-hopeaa ja kilpaili seuraavan vuoden olympialaisissa finnjollassa, jossa hän jäi 21:seksi. Hän oli mukana maansa Tornado-luokan joukkueessa sekä Soulin olympialaisissa 1988, joissa Norja oli kuudes, että Barcelonan kisoissa 1992, joissa Nilsen jäi joukkueineen viidenneksitoista.
Poésie

Poésie on Otto Mäkilän klassikoksi sanottu maalaus vuodelta 1938.
Maalaus kuvaa punaista hevosta, ja etualalla vaaleanpunaista miestä lepäämässä vihreällä niityllä. Pastoraalisen ja panteismihenkisen maalauksen värit ovat intensiivisiä. Maalaustyylissä on matisselaista henkeä. Mäkilä yhdistää maalaustensa hahmoissa usein modernismia ja klassismia. Muutamilla viivoilla luonnostellut hahmot saavat ajattoman alastomuutensa ja kreikkalaisen profiilinsa antiikista. Horisonttiviiva tuo mukaan tilaan ja sijoittaa hahmot mielen maisemaan.
"Poésie" on runollinen näky, joka muistuttaa ihmisen yhteydestä luontoon. Mukana on panteistista salaperäistä ja tuntematonta maailmaa. Mäkilän oppaana tämänsuuntaisissa ajatuksissa oli ollut Rabindranath Tagore.
"Poésie" on Turun taidemuseon omistuksessa.
Giuseppe Gamba

Giuseppe Gamba (25. huhtikuuta 1857 – 26. joulukuuta 1929) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1880 ja nimitettiin Biellan hiippakunnan piispaksi 16. joulukuuta 1901. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. toukokuuta 1902. Pääkonsekraattorina toimi Giacinto Arcangeli.
Gamba sai 13. elokuuta 1906 nimityksen Novaran piispaksi ja 20. joulukuuta 1923 Torinon arkkipiispaksi. Hänet ylennettiin kardinaaliksi 20. joulukuuta 1926 ja nimitettiin 23. joulukuuta Santa Maria sopra Minervan kardinaalipapiksi.
Lauran huone

Lauran huone on vuonna 1988 ilmestynyt, reilun 50 minuutin mittainen komediaelokuva, joka käsittelee ydinperheen ihmissuhteita satiirisesti. Elokuvan pääosissa nähdään Mari Rantasila, Ilkka Merivaara, Kristiina Halkola ja Paavo Piskonen.
Elokuvan käsikirjoitus syntyi Kaisa Rastimon opiskellessa Teatterikorkeakoulussa Jussi Parviaisen dramaturgiakurssilla, ja elokuva toteutui Taideteollisen korkeakoulun ohjauslopputyönä.
Elokuvan idea.
Elokuva kertoo Silvennoisen perheestä, jossa kauhistellaan normaaleja asioita, muun muassa sitä että äiti (Kristiina Halkola) värjää hiuksensa tummiksi, tai että isä (Paavo Piskonen) kasvattaa parran. Perheen vanhimman tyttären Lauran (Mari Rantasila) poikaystävä Transu (Ilkka Merivaara) on nimensä veroinen. Hän meikkaa yhdessä Lauran kanssa ja pyytää saada Lauran vaatteita lainaksi. Äiti ajaa päänsä kaljuksi, ja vastapainoksi sille isä taas kasvattaa pitkän tukan. Perheen nuorin tytär Skinny (Liisa Kuoppamäki) kärsii anoreksiasta.
Televisioesitykset ja julkaisut.
Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1988, 1990, 1996, 2002 ja 2003. Yle on julkaissut elokuvan VHS-kasettina.
Vastaanotto.
"Lauran huone" sai ristiriitaiset, osin jopa teilaavat arvostelut. Se kuitenkin palkittiin Risto Jarva -palkinnolla Tampereen elokuvajuhlilla sekä Jussi-kunniakirjalla.
Mouhijärvi (järvi)

Mouhijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Kauvatsanjoen valuma-alueen "Mouhijärven alueeseen". Järven länsipää ulottuu entisen Suodenniemen kunnan alueelle, ja sen ympärillä ovat Putajan, Jalkavalan ja Vesunnin kylät. Mouhijärven kunta on aikoinaan saanut nimensä järven mukaan. "Mouhi" on pieni kalanpoikanen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 687 hehtaaria, ja sen pituus on 5,2 kilometriä ja leveys 1,5 kilometriä. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa noin 12 kilometriä pitkä Mouhijoki (eli Kiikoisjoki eli Kolusjoki), joka laskee Kiikoisjärveen ja sitten Jaaranjokena Sääksjärveen, josta se jatkaa Kauvatsanjokena kohti Puurijärveä ja lopulta Ala-Kauvatsan jokena Kokemäenjokeen.
Järven tulo-ojia ovat luoteisrannalla "Koliseva", joka tuo vettä soilta, ja "Karhuoja", joka on Ylisen Alhajärven, vahlosen, Kailojärven, Iso-Ympyriäisen ja Pikku-Ympyriäisen laskuoja. "Kourajoki" tuo valuma-alueen pohjoisten vesistöjen vedet Kourajärven kautta Mouhijärveen. Idästä laskeva "Karinoja" on Kuusjärven, Irriäisjärven, Ison Suksijärven, Pienen Suksijärven, Hiki-Suitun, Pohjusjärven ja pieni Paskalammin laskuoja. "Uuhioja" on Onkijärven laskuoja, joka laskee samalla "Uuhisuon" vedet. "Sammalusoja" on Sammalusjärven ja "Pahaoja" on Pahalammin laskuoja.
Mohijärvessä on kolme suurempaa saarta. Suurin on noin 300-metrinen "Mouhisaari". Pohjoisrannassa on lisäksi matalat "Iso Takkasaari", sitä suurempi "Pieni Takkasaari" ja luotona "Pikkusaari". Saaria on yhteensä 12, ja niiden kokonaispinta-ala on 5,9 ha ja rantaviivaa niissä on 2,3 km.
Järven rantaviiva on 23 kilometriä pitkä, ja ranta on puoliksi peltoa ja puoliksi kallio- ja moreenipohjaista metsämaata. Järven yleisilme on peltomaisema, jota rikkoo metsämaisema eteläisessä osassa järveä. Rantoja kiertää loma- ja haja-asutus, jonne kulkee teitä valtatieltä 11.
Virkistystoiminta.
Mouhijärvestä kalastetaan pääasiassa haukea, kuhaa, ahventa ja lahnaa. Järvellä on käytettävissä kolme laavua yökalastajien ja retkeilijöiden lepopaikoiksi. Mouhijärvessä on Mouhijoen luusuassa säännöstelypato, jonka alla joki aloittaa virtaamisen koskiosuudella. Siellä voi kalastaa kirjolohta.
Veneen voi laskea vesille veneelaskupaikoista, joita on Vilpunrannassa ja Putajanrannassa. Mouhijärven läpi on opastettu myös niin sanottu "Kymmenen joen ja kymmen järven melontareitti". Järvessä on kaksi uimarantaa.
Historiaa.
Järven vedenpinnan korkeutta on aikoinaan laskettu.
Fedora-hattu

Fedora-hattu eli fedora on pehmeästä huovasta tehty lierihattu. Fedorahatut saavuttivat suuren suosion länsimaissa 1900-luvun alkupuolella ja näyttäytyivät säännöllisesti mm. 1950-luvun Hollywood-elokuvissa. Fedora yhdistetään usein myös Indiana Jonesiin. Fedoralla onkin melko vanhanaikaisen päähineen maine ja se on nykyisin harvinaistunut käytössä. Ortodoksijuutalaiset, etenkin haredit, kuitenkin käyttävät fedoraa edelleen hyvin yleisesti.
Fedora-hattu sai nimensä Victorien Sardoun näytelmän "Fédora" (1882) sankarittaren hatusta.
Käyttö.
Vaikka fedora jättää korvat paljaiksi, se varaa lämpöä kupuunsa ja on siksi melko lämmin talvellakin. Sen lieri myös suojaa sateelta ja auringonpaisteelta. Fedora on muodollisempi kuin sitä kapealierisempi trilby-hattu, mutta rennompi kuin knalli tai silinterihattu.
Arjeplog

Arjeplog (pohjoissaameksi "Árjepluovve", eteläsaameksi "Aarjepluevie", uumajansaameksi "Árjjepluovve") on taajama, jossa on 1 977 asukasta. Se sijaitsee Ruotsin Lapin keskiosissa, Norrbottenin läänissä ja on 3 000 asukkaan Arjeplogin kunnan keskustaajama.
Arjeplog sijaitsee suurten järvien Hornavanin ja Uddjaurin välissä Skelleftejoen valuma-alueella. 
Nimi "Arjeplog" mainitaan lähteissä ensimmäisen kerran 1636, ja se on saamelaista alkuperää. Galtispuodan vuorelta Arjeplogin läheltä näkyy keskiyön aurinko 10.6.–3.7. välisenä aikana, vaikka Arjeplog sijaitsee muutaman kymmentä kilometriä Pohjoiselta napapiiriltä etelään. Valtatie 95 Skellefteån ja Bodøn välillä kulkee Arjeplogin kautta. Lisänimensä "Silvervägen" tie on saanut Nasatunturin hopeakaivoksen mukaan. 
Arjeplogissa on Einar Wallquistin perustama Silvermuseet (tarkoittaa "Hopeamuseo"), joka vihittiin käyttöön vuonna 1965.
Autoteollisuuden testialue.
Euroopan autoteollisuus tekee Arjeplogissa talvitestejä. Se on nykyisin kunnan merkittävintä yksityistä elinkeinotoimintaa. Joulukuusta maaliskuun loppuun Arjeplogissa käy noin 2 300 insinööriä ja teknikkoa testaamassa autoja talvioloissa.
Kunnassa on lukio, jonka painotus on autojen testaustoiminta. Luulajan teknillinen yliopisto järjestää siellä opetusta.
Eräjärven kirkko

Eräjärven kirkko on Orivedellä, entisen Eräjärven kunnan alueella sijaitseva puukirkko. Nykyinen kirkko on Eräjärven kolmas puukirkko ja sen on rakentanut paikkakuntalainen Mats Åkergren. Käyttöön se vihittiin vuonna 1821. 1800-luvulla vaikuttaneita tyylisuuntauksia mukaillen Eräjärven kirkko on länsitornillinen, tasavartinen ristikirkko.
Kirkon tornissa on vuodesta 1974 lähtien toiminut kirkkomuseo, jossa on esineistöä sekä Oriveden seurakunnasta että kiertokoulusta vuosien varrelta. Nykyisin kirkko on normaalissa käytössä kesäisin, mutta talvisin jumalanpalvelukset ja muu toiminta siirretään pidettäväksi Eräjärven seurakuntakodilla.
Louis Bernot

Louis Bernot (26. heinäkuuta 1896 – 19. helmikuuta 1975) oli ranskalainen painonnostaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja sai siellä raskaan sarjan pronssia.
Fabien Sanchez

Fabien Sanchez (s. 30. maaliskuuta 1983 Hyères) on ranskalainen entinen ratapyöräilijä.
Sanchez oli voittamassa nuorten MM-kultaa joukkuetakaa-ajosta vuonna 2001 ja sai aikuisten MM-kisoissa 2003 lajissa pronssia. Hän voitti vuonna 2003 myös ensimmäinen yhdeksästä Ranskan-mestaruuskilpailujen mitalistaan. Sanchez sijoittui Ateenan olympialaisissa 2004 kuudenneksi takaa-ajossa ja pyöräili myös maansa seitsemänneksi sijoittuneessa takaa-ajojoukkueessa. Hän vaihtoi vuonna 2006 tallia Française des Jeuxista Cofidisiin ja oli vuoden 2008 olympiakisoissa henkilökohtaisen takaa-ajokilpailun 15.
Maximilian Aichern

Maximilian Aichern (s. 26. joulukuuta 1932 Wien) on benediktiineihin kuuluva itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. heinäkuuta 1959 ja nimitettiin Linzin hiippakunnan piispaksi 15. joulukuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. tammikuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Franz König, jota avustivat Franz Sales Zauner ja Alois Wagner.
Aichern erosi tehtävistään piispana 18. toukokuuta 2005.
Tapenade

Tapenade on provencelainen maustetahna, joka pääasiassa koostuu hienonnetuista oliiveista, sardelleista, kapriksista ja oliiviöljystä. Nimi tapenade juontuu provensaalin kielisestä sanasta tapéno, joka tarkoittaa kaprista. Tapenade on suosittua Etelä-Ranskassa, ja sitä syödään siellä usein hors-d'œuvre (alkupalana) levitettynä canapélle, patongille tai ciabattalle, tai sitä käytetään dippikastikkeena kasvissuikaleiden kanssa. Tapenade voi myös käyttää fileen täytteenä.
Historia.
Ensimmäisen kerran tapenadea valmisti kokki Meynier vuonna 1880 Maison Doréen ravintolassa Marseillessa. Silloin pohjana oli kapris, 30 prosenttia mustia oliiveja ja makua antamassa tonnikalaa, sardellia, rommia, sinappia ja muskottipähkinää.
Ainekset.
Tapenaden perusaines on oliivi. Oliivit, yleensä mustat, ja kapris murskataan morttelissa tai silputaan pieneksi. Oliiviöljyä sekoitetaan hitaasti, kunnes seoksesta tulee tahnaa. Tapenade voidaan maustaa esimerkiksi lisäämällä puristettua sitruunamehua, valkosipulia, sardellia, valkopippuria, yrttejä (esimerkiksi basilikaa, timjamia, rosmariinia, oreganoa) ja konjakkia.
Clevin Hannah

Clevin Hannah (s. 15. marraskuuta 1987 Rochester, New York) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan pääsarjassa ACB:ssa sekä ULEB Eurocupissa pelaavaa CB Bilbao Berria. Aiemmin Hannah on pelannut muun muassa Ranskan, Suomen ja Romanian pääsarjoissa. Hän pelaa pelintekijän sekä heittävän takamiehen pelipaikkoja.
Pelaajaura.
Clevin Hannah siirtyi Wichica Staten yliopistoon pelattuaan ensimmäisen yliopistokautensa Paris Junior Collegessa ja toisen Chipola Collegessa. Ammattilaiskoripalloilijan ura alkoi Romanian pääsarjasta, jonne Hannah siirtyi puolessa välissä kautta 2010–2011. Kaudelle 2011–2012 Hannah teki sopimuksen Korisliigassa pelaavan Kauhajoen Karhun kanssa.
Halikon Hakoniskat

Halikon Hakoniskat on Salossa entisen Halikon kunnan alueella toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1932. Hakoniskat on yleisseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat lentopallo, ampumahiihto ja ampumajuoksu, hiihto, yleisurheilu, palloilu, suunnistus sekä voimailu. Yhteensä seuralla jäseniä on noin 800. Lentopallo on ollut seuran ohjelmassa vuodesta 1976 lähtien ja seuralla on edustusjoukkueet sekä miehissä että naisissa. Molemmat edustusjoukkueet pelaavat 2-sarjassa.
Aiheesta muualla.
Seuran kotisivut
Egon Kapellari

Egon Kapellari (s. 12. tammikuuta 1936) on itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Seckaun hiippakuntaan 9. heinäkuuta 1961 ja nimitettiin Gurkin hiippakunnan piispaksi 7. joulukuuta 1981. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. tammikuuta 1982. Pääkonsekraattorina toimi Karl Berg, jota avustivat Johann Weber ja Maximilian Aichern.
Kapellari sai 14. maaliskuuta 2001 nimityksen Graz-Seckaun piispaksi, joksi hänet asetettiin 22. huhtikuuta.
Auran Vannas

Auran Vannas, lyhenne AuVa, on Aurassa toimiva urheiluseura, joka on perustettu vuonna 1928. Tällä hetkellä seurassa toimii aktiivisesti neljä jaostoa: yleisurheilu, suunnistus, lentopallo ja sulkapallo. Lentopallossa seura sai miesten edustusjoukkueen kokoon kuuden vuoden tauon jälkeen kaudeksi 2011-2012 ja se pelaakin 2-sarjassa. Naisten joukkue pelaa Lounaisessa aluemestaruussarjassa (entinen 3-sarja) ja ikämiesten joukkue harrastemielessä Auranmaa-sarjaa.
Aiheesta muualla.
Seuran kotisivut
Yleisluistelun Suomen-mestaruuskilpailut 1914

Suomen luistelumestaruudesta kilpailtiin Viipurissa 7.-8. maaliskuuta 1914. Vain kolme Helsingfors Skridskoklubbin miesluistelijaa otti osaa kilpailuun. Julius Skutnabb voitti mestaruuden ja luisteli 10 000 metrillä uuden Suomen ennätyksen.
SVUL:n mestaruus.
Luisteluliiton lisäksi myös SVUL:lla oli luistelujaosto ja se järjesti omat mestaruuskilpailunsa. Myös nämä kilpailut käytiin Viipurissa Viipurin Pontevan järjestämänä 21. - 22. helmikuuta. Osanottajia kilpailussa oli seitsemän. Tampereen Pyrinnön Arvo Tuomainen oli nopein kaikilla matkoilla.
Johann Weber

Johann Weber (26. huhtikuuta 1927 Graz – 23. toukokuuta 2020) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 2. heinäkuuta 1950 ja nimitettiin Graz-Seckaun hiippakunnan piispaksi 10. kesäkuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Andreas Rohracher, jota avustivat Josef Schoiswohl ja Josef Köstner.
Weber jäi eläkkeelle 14. maaliskuuta 2001.
Vieras mies tuli taloon (vuoden 1938 elokuva)

Vieras mies tuli taloon on Wilho Ilmarin ohjaama elokuva vuodelta 1938. Käsikirjoituksen on tehnyt Mika Waltari omien romaaniensa "Vieras mies tuli taloon" (1937) ja sen jatko-osan "Jälkinäytös" (1938) pohjalta.
Kun Waltarin romaania "Vieras mies tuli taloon" paheksuttiin, hän kirjoitti sille jatko-osan, jossa tilanne korjaantui. Elokuvassa tarina kerrotaan jatko-osan perusteella, ja alkuperäisen teoksen osuus kuvataan takaumina.
Vastaanotto.
Ilmarin ohjaustyötä on luonnehdittu jäyhäksi moraliteetiksi. Kumaraisilla hartioilla ja lasketuilla katseilla luodaan ”puhuttelevaa, korostetun teatraalista paatosta ja dramaattista latausta”, kuten "Helsingin Sanomien" kriitikko Arto Pajukallio elokuvaa luonnehtii.
Vieras mies

Vieras mies on Hannu Lemisen ohjaama elokuva vuodelta 1957. Se perustuu Mika Waltarin romaaneihin "Vieras mies tuli taloon" (1937) ja "Jälkinäytös" (1938), joista Ilmari Unho laati käsikirjoituksen.
Elokuva oli Lemisen viimeinen ohjaus, ennen kuin hän välien katkettua Suomi-Filmin kanssa siirtyi Mainos-Televisioon. Samoin se oli vanhaa isäntää näytelleen, jo sairaan Aku Korhosen viimeinen roolityö elokuvan parissa. Korhonen palkittiin roolisuorituksestaan Jussilla.
Juoni.
Tarina on kertomus juoppuhullun isännän, vahvatahtoisen, kauniin vaimon ja komean rengin välisestä kolmiodraamasta.
Arviot.
Aikalaisarvioissa elokuva sai yleisesti myönteisen vastaanoton. Leo Nordbergin (Uusi Suomi) mukaan onnistuu Leminen yhdessä kuvaajansa Erkki Imbergin kanssa paikkaamaan käsikirjoituksen puutteita notkistaen samalla juonimateriaalia sujuvammaksi.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Harri Närhi sanoo "Vierasta miestä" karuksi mutta vahvasti näytellyksi kolmiodraamaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Eräässä myöhemmässä arviossa melodraamaa luonnehditaan väkeväksi ja Lemisen luottokuvaajan Imbergin kuvausta sävyltään hienoiksi. Korhosen roolisuoritusta pidetään jämeränä.
Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1914

Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1914 olivat Sveitsin St. Moritzissa ja Suomen Helsingissä käydyt taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut, jotka kilpailtiin kahdessa vaiheessa. Miehet kilpailivat Helsingissä 21.–22. helmikuuta. Naisten ja parien kilpailu käytiin 24.-25. tammikuuta St. Moritzissa. Tyytymättömyyttä varsinkin itävaltalaisissa aiheutti miesten kilpailun tuomaritoiminta. Hajonta sijaluvuissa olikin melkoinen.
Kilpailijat.
Kilpailun tuomaristo: H. Bardy (SWE), Walter Jakobsson (FIN), I. Kolomenkin (RUS), O. Petterson (SWE), Eugen Minich (AUT).
Willie May

William Lee "Willie" May (11. marraskuuta 1936 Knoxville, Alabama, Yhdysvallat – 28. maaliskuuta 2012 Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pika-aitajuoksija ja olympiamitalisti.
May saavutti 110 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Roomassa 1960 ja Pan-Amerikan kisojen hopeaa vuonna 1963. Roomassa Yhdysvaltain kolmoisvoittoon päättyneessä loppukilpailussa hän hävisi sadasosalla Lee Calhounille.
May työskenteli myöhemmin high schoolissa urheiluvalmentajana ja liikunnanopettajana sekä urheilujohtajana (1983–1999) Evanston Township High Schoolissa Illinoisissa. May kuoli amyloidoosiin 28. maaliskuuta 2012 ollessaan 75 vuoden ikäinen.
Adam Hefter

Adam Hefter (6. joulukuuta 1871 – 9. tammikuuta 1970) oli itävaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Gurkin hiippakuntaan 22. heinäkuuta 1894 ja nimitettiin sen piispaksi 26. joulukuuta 1914. Piispaksi konsekroinnin suoritti 7. helmikuuta 1915 Balthasar Kaltner.
Hefter erosi tehtävistään piispana 4. toukokuuta 1939, jolloin hänet nimitettiin Marcianan titulaaripiispaksi. 5. joulukuuta 1939 hänet nimitettiin Maximianopolis in Rhodopen titulaariarkkipiispaksi. Hän kuoli 98-vuotiaana.
Fastiv

Fastiv () on keskikokoinen kaupunki Ukrainan Kiovan alueella, 67 kilometriä maan pääkaupungista Kiovasta lounaaseen. Se on tärkeä rautateiden risteysasemapaikkakunta. Osana Ukrainan heinäkuun 2020 aluehallinnollisia muutoksia, Fastivista tuli osa laajennettua Fastivin piiriä. Vuonna 2010 kaupungissa asui 48 500 ja ympäröivässä piirissä 31 800 henkeä.
Kaupungissa on kotiseutumuseo.
Kaupunki on tunnettu tärkeänä Ukrainan rautateiden risteyspaikkakuntana. Sieltä on sujuvat lähi-, taajama- ja kaukojunayhteydet koilliseen Kiovaan. Fastivin päärautatieasema on nimeltään Fastiv I ja se sijaitsee Kiovasta lounaaseen, esimerkiksi Lviviin tai Odessaan johtavan pääradan varrella. Kaupungissa maan päärataverkko haarautuu myös itään kohti itäisen Ukrainan teollisuuskaupunkeja; myös länteen lähtee sivurata.
Tenimberintornipöllö

Tenimberintornipöllö ("Tyto sororcula") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan Indonesiassa Bandamerellä Etelä-Malukussa Burun saarella (luultavasti myös Seramin saarella) sekä Pienten Sundasaarten Tanimbarin saarten Yamdenan ja Laratin saarilla.
Linnusta on kirjattu tietoja 1800-luvun lopulta ja 1900-luvun alusta. Viime aikaiset havainnot ovat yksi valokuvattu yksilö, joka luultavasti esittää tätä lajia, ja yksi havainto Yamdenassa. Lukumäärästä ei ole tietoa, mutta vaikka sitä on sanottu harvinaiseksi, se todennäköisesti on yleisempi kuin kirjaukset antavat ymmärtää. Siitä ei ole tehty uhanalaisuusluokitusta. Sen elinpiiriä ovat IUC:n mukaan todennäköisesti subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät.
Lintu on kooltaan 29–31 cm. Se on keskipieni ja väriltään vaalean kellertävänruskea ja ruskea pöllö. Naamakiehkuraa ympäröi tumma reunus. Sen yläosa on ruskea- tai mustatäpläisen valkoinen, alapuoli valkoinen, jossa kyljissä tummaa pilkutusta. Silmät mustat, jalat vaaleat ja höyhenten peittämät.
Alalajit.
Sillä on kaksi alalajia:
Lokshen kugel

Lokshen kugel on juutalainen paistosruoka, joka muistuttaa makaronilaatikkoa.
Lokshen kugel valmistetaan keitetyistä leveistä nuudeleista, jotka kypsennetään uunissa. Muita yleisiä raaka-aineita ovat juusto, rusinat, kananmuna, kaneli, sokeri, ranskankerma ja voi.
Lokshen kugel on peräisin Itä-Euroopasta, ja se on suosittu aškenasijuutalaisten parissa.
Patrick Teugels

Patrick Teugels (s. 1960 Dendermonde, Belgia) on belgialainen kuvataiteilija ja entinen karateka ja potkunyrkkeilijä.
Kilpailu-ura.
Teugels alkoi harjoittelemaan kamppailulajeja 15-vuotiaana nähdessään ranskalaisessa karatelehdessä artikkelin kyseisestä lajista. Hän huomasi lehdessä listan eri saleista, joissa opetettiin kamppailulajeja. Teugels kiinnitti huomionsa Claude Goetzin johtamaan belgialaiseen Centre National de Karate saliin. Hän harjoitteli Shotokan karatea vuosina 1975–1978 yhdessä Jean-Claude Van Dammen kanssa. Tuona aikana hän saavutti vuoden 1978 Belgian kevyensarjan mestaruuden voitettuaan Van Dammen päätöksellä.
Sittemmin vuoden 1978 aikana Teugels siirtyi harjoittelemaan Antwerpeniin Bushidos saliin Rachid Ben Alitemin oppiin. Teugels jatkoi ottelemista ja saavutti hopeaa vuoden 1979 WAKOn potkunyrkkeilyn maailmanmestaruuskisoissa. Hän kuului myös Belgian karatemaajoukkueeseen, joka voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 1979. Teugels kertoi otelleensa shotokan karaten ja potkunyrkkeilyn lisäksi nyrkkeily-, savate- ja kyokushin otteluissa, koska tuolloin Belgiassa oli hankalaa järjestää vain yhdelle lajille useita turnauksia. Teugels päätti kilpailemisen vuonna 1980 Van Dammea vastaan käydyn ottelun jälkeen. Hän harjoitteli vielä kaksi vuotta kilpailemisen jälkeen, mutta lopetti sen jälkeen kamppailulajien harjoittelun halutessaan keskittyä täysin kuvataiteen opiskeluunsa. Hän suoritti opintonsa loppuun vuonna 1983 Antwerpenin kuninkaallisessa akatemiassa. Sittemmin vuodesta 1989 lähtien hän on osallistunut teoksillaan taidenäyttelyihin Belgiassa.
Iiris Vesik

Iiris Vesik (s. 16. heinäkuuta 1991) on virolainen muusikko, joka tunnetaan myös taiteilijanimellä Iiris.
Vesik on hakenut kahdesti edustamaan Viroa Eurovision laulukilpailussa. Vuonna 2008 hän esiintyi karsinnoissa Riine Pajusaaren kappaleella ”Ice-cold Story”, joka sijoittui karsinnoissa toiseksi. Vuonna 2010 hän esitti karsinnoissa Ago Teppandin kanssa itse kirjoittamansa kappaleen ”Astronaut”, ja sijoittui karsinnoissa neljänneksi.
Vuonna 2011 Vesik sai levytyssopimuksen EMI Music Finlandin kanssa, ja hänen ensialbuminsa "The Magic Gift Box" julkaistiin 28. maaliskuuta 2012.
Mieletön elokuu

Mieletön elokuu on Taru Mäkelän ohjaama elokuva. Se on suomalais-tšekkiläis-norjalainen yhteistuotanto, jonka on käsikirjoittanut Raija Talvio. Pääosaa näyttelee Kati Outinen. Elokuva on saanut Suomen elokuvasäätiöltä 700 000 euron tuotantotuen. Elokuvan ensi-ilta oli 4. lokakuuta 2013.
Juoni.
Hattukauppias ja selvänäkijä Elsa Aho (Outinen) elää 1960-luvun alun Helsingissä. Yhtäkkiä hänen elämäänsä palaa kadonnut rakastettu, tšekkoslovakialainen muusikkomies Jan (Miroslav Etzler), joka on saapunut Helsingin kansainvälisille nuorisofestivaaleille. Elsa haluaa saada takaisin entisen onnensa, mutta ymmärtää että hänen täytyy luopua paljosta. Elsan valintoja eivät helpota villi sisarentytär Minni (Elena Leeve) eikä naapurissa asuva poliisipäällikkö (Esko Salminen) monimutkaisine lemmenhuolineen.
Kekkonen tulee!

Kekkonen tulee! on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Marja Pyykön ohjaama elokuva. Elokuvan on käsikirjoittanut Elias Koskimies ja se perustuu kertomukseen "Allin baari" Pia Pesosen novellikokoelmassa "Urho Kekkonen Strasse". Tuotannosta vastaavat Markus Selin, Jukka Helle ja tuotantoyhtiö Solar Films. Elokuvan DVD ilmestyi kauppoihin 4. joulukuuta 2013.
Tarina.
Uutinen saapuu sähkeen muodossa sekoittaen kerta heitolla koko kyläpahasen 1970-luvun alun Lapissa. Sen viesti on lyhyen ytimekäs: Tasavallan Presidentti Urho Kaleva Kekkonen piipahtaa Allin Baarissa matkalla kauemmas Pohjois-Lappiin.
Michael Rackl

Michael Rackl (31. lokakuuta 1883 – 5. toukokuuta 1948) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Eichstättin hiippakuntaan 29. kesäkuuta 1909 ja nimitettiin sen piispaksi 4. marraskuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Konrad von Preysing Lichtenegg-Moos.
Rackl kuoli 64-vuotiaana virassa.
Ville Suokkaan viimeinen reissu

Ville Suokkaan viimeinen reissu on Kai Lehtisen ohjaama, tuotantovaiheessa oleva elokuva.
Elokuva kertoo Mannerheim-ristin ritari, kaukopartiomies ja vääpeli Viljo ”Ville” Suokkaan viimeisestä tiedusteluretkestä vihollisen linjojen taakse.
Elokuvasäätiö myösi elokuvalle 15 000 euroa kehittämistukea. Kuvaukset on tarkoitus aloittaa vuoden 2014 keväällä.
Karl Heinrich Braun

Karl Heinrich Braun (s. 13. joulukuuta 1930) on saksalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Augsburgin hiippakuntaan 10. lokakuuta 1958 ja nimitettiin Eichstättin hiippakunnan piispaksi 17. huhtikuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 16. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alois Brems, jota avustivat Elmar Maria Kredel ja Josef Stimpfle.
Braun sai 25. maaliskuuta 1995 nimityksen Bambergin arkkipiispaksi, joksi hänet asetettiin 25. toukokuuta. Hän erosi tehtävistään 2. heinäkuuta 2001.
Täplätornipöllö

Täplätornipöllö ("Tyto aurantia") on tornipöllöjen sukuun kuuluva lintulaji. Se on kotoperäinen Papua-Uudessa-Guineassa Uuden-Britannian saarella. Läheisiltä Mussaun ja Uuden-Irlannin saarilta se on kadonnut jo ennen historiallisen ajan alkua, mutta syyt eivät ole tiedossa. Lajin uhkana ovat metsien hakkuut. Se saattaa kuitenkin havaintojen teon vaikeuden vuoksi olla arvioitua yleisempi ja sietää hakattujakin metsiä.
Täplätornipöllön elinympäristöä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat ja vuoristometsät. Muiden trooppisten tornipöllöjen tavoin sitä on vaikea havaita luonnosta, ja siksi laji on huonosti tutkittu.
Luotettavien tietojen vähäisyyden takia IUCN luokitteli täplätornipöllön jossakin vaiheessa luokkaan "tiedot puuttuvat". Kun sen status viimein voitiin arvioida kunnolla, aiemmat määrittely havaittiin oikeiksi, ja se on jälleen vuonna 2008 liitetty uhanalaisiin lajeihin.
Valkotupsusilkkiapina

Valkotupsusilkkiapina tai valkotupsumarmosetti ("Callithrix jacchus") on pienikokoinen kynsiapinalaji, joka elää Itä-Brasilian sademetsissä.
Piirteet.
Valkotupsusilkkiapinan selkeimmät tuntomerkit ovat korvien kohdalla pitkistä valkoisista, kellertävistä tai kellanruskeista karvoista muodostuneet tupsut sekä valkoinen otsa, muuten ne ovat väritykseltään mustia tai harmaita. Valkotupsusilkkiapinan ruumis on 20–25 senttimetriä pitkä, häntä 29–35 senttiä. Apina painaa noin 300 grammaa, naarat ovat hieman koiraita kevyempiä.
Elintavat.
Valkotupsusilkkiapinan levinneisyysaluetta on pääasiassa Brasilia. Laji elää laumassa, johon kuuluu 9–15 yksilöä.
Ravinto koostuu muun muassa hedelmistä, puiden mahlasta, hyönteisistä, kukista, siemenistä, pikkulinnuista ja linnunmunista.
Naaraan kantoaika kestää 140–150 päivää, ja naaras saa 1–3 poikasta, tavallisimmin kaksoset. Uros huolehtii vastasyntyneistä poikasista ja kantaa niitä selässään, mikä on tyypillistä kynsiapinoille. Valkotupsusilkkiapinat saavuttavat sukukypsyyden noin puolentoista vuoden iässä.
TDF-konserni

TDF (TéléDiffusion de France) on ranskalainen 1975 perustettu tietoliikennekonserni, joka omisti suomalaisen Digitan ja TV Viihde-maksutelevisio-operaattorin. Aiemmin TDF-konserni oli ranskalaisen France Télécomin tytäryhtiö. Konsernin liikevaihto on noin 1,5 miljardia euroa ja sillä on yli 5000 työntekijää (2011). TDF myi Digitan australialaiselle First State Investmentsille vuonna 2012 ja TV Viihde lopetti toimintansa vuonna 2012.
TDF-ryhmän yhtiöt.
Konserniin kuuluu seuraavat yritykset:
Wolfgang Kirchgässner

Wolfgang Kirchgässner (1. kesäkuuta 1928 Mannheim – 26. maaliskuuta 2014) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Freiburg im Breisgaun arkkihiippakuntaan 30. toukokuuta 1954 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Druasin titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. helmikuuta 1980. Pääkonsekraattorina toimi Oskar Saier, jota avustivat Karl Gnädinger ja Anton Herre.
Kirchgässner erosi tehtävistään vihkipiispana 31. joulukuuta 1998.
Germantown (Philadelphia)

Germantown on Philadelphian kaupunginosa noin 12 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Saksalaiset perustivat sen jo 1683, ja se tunnetaankin nykyään monista historiallisista rakennuksista.
Historia.
Pennsylvaniaan saapui 1680-luvulla 13 saksalaista mennoniittaperhettä, jotka tulivat William Pennin lupaaman uskonnollisen vapauden perässä. Franz Daniel Pastoriuksen johtama ryhmä osti noin 170 neliökilometriä maata Philadelphian pohjoispuolelta. Germantownissa käytiin merkittävä taistelu Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Britit olivat asettaneet Germantowniin monia yksiköitään. Siirtokuntien armeija hyökkäsi näitä joukkoja vastaan, ja vaikka se kärsikin raskaita tappioita, osittain taistelun ansiosta Ranska päätti tukea siirtokuntia sodan aikana.
Philadelphian vuoden 1793 keltakuume-epidemian aikana useat varakkaat kaupunkilaiset jättivät kaupungin keskustan. Myös presidentti George Washington lähti kaupungista ja vuokrasi Germantownista Deshler-Morrisin talon. Germantownissa on edelleen pystyssä useita 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla rikkaiden kaupunkilaisten rakennuttamia taloja, joihin he pystyivät pakenemaan Philadelphian hälinää. Germantown kasvoi 1800-luvulla teollisuuskeskukseksi, ja vuonna 1854 se liitettiin Philadelphian kaupunkiin.
Germantownin väestörakenne alkoi muuttua radikaalisti 1930-luvulla. Se oli ollut keski- ja yläluokkalainen valkoisten asuinalue, mutta sinne alkoi muuttaa entistä enemmän köyhiä afroamerikkalaisia. Parissa vuosikymmennessä Germantownin alkuperäisistä saksalaissiirtolaisten jälkeläisistä suurin osa oli muuttanut Philadelphian esikaupunkialueille. Vuonna 2000 Germantownissa oli 50 614 asukasta, ja niistä peräti 86 prosenttia oli tummaihoisia.
Petšoranmeri

Petšoranmeri () on merialue Venäjän Nenetsian rannikon ja Novaja Zemljan välillä Barentsinmeren kaakkoisosassa, jonka laajemman osameren osa se on.
Merialue on saanut nimensä Uralin länsirinteiltä Komin tasavallassa alkavasta Barentsinmeren suurimmasta laskujoesta Petšorasta, joka purkaa vetensä merialueen eteläosiin, matalaan Petšoranlahteen. Merialueen länsiraja kulkee Nenetsian pohjoisrannalla, Indigan taajaman pohjoispuolella sijaitsevasta Svjatyi Nos -niemestä (, ) pohjoiseen Kolgujevin saarelle. Pohjoisraja kulkee Kolgujevilta Novaja Zemljan eteläosan Tšjornyi Nos -niemelle (, ). Idässä Petšoranmeri rajautuu Novaja Zemljan ja Vaigatšin sekä mantereen välisiin salmiin.
Petšoranmeri on melko matala, keskisyvyys on kuusi metriä ja syvin kohta yltää 210 metriin. Merialue on jäässä marraskuusta kesäkuulle; merivesi lämpenee kesällä ylimmillään noin +9 Celsius-asteeseen. Meriveden suolaisuus on 23—30 ‰. Vuorovesivaihtelun suuruus on 0,5–1,8 metriä. Merialueelta pyydystetään esimerkiksi turskaa, jonkun verran myös hylkeitä ja valaita. Merkittävä osa seudun hylkeenpyynnistä on loppunut kuuttien pyyntikiellon seurauksena. 
Tämän luonnoltaan herkän, arktisen merialueen merkittävimmät luonnonsuojelualueet ovat useasta osasta koostuva "Nenetsian luonnonpuisto" ja heti sen ydinosan länsipuolella oleva "Nenetsian suojelualue".
Merialueen lähettyvillä mantereella tuotetaan jo maaöljyä ja kaasua, jonka johdosta Nenetsia on 2010-luvulla noussut väkilukuunsa suhteutettuna Venäjän vauraimmaksi federaatiosubjektiksi. Myös Petšoranmerelle on suunniteltu useita petrokemianteollisuuden porauskenttiä. Pohjoisen jäämeren altaan ensimmäinen operatiiviseksi tähtäävä öljyntuotantohanke, Gazpromin Prirazlomnaja on herättänyt suurta huolta niin Venäjän alkuperäisväestön, pohjoisten alueiden tutkijoiden kuin ympäristöjärjestöjenkin taholla. Öljyntuotannon käynnistymisestä Prirazlomnajan öljykentällä uutisoitiin joulukuussa 2013.
Vartijat (manga)

Vartijat on Heikki Valkaman kirjoittama pseudomanga-sarja. Kahdessa ensimmäisessä kirjassa kuvittaja on Elli Puukangas ja kolmannessa Heidi Haataja. Ensimmäinen "Vartijat"-kirja on vuodelta 2008, toinen 2009 ja kolmas 2011.
The Magic Gift Box

The Magic Gift Box on virolaisen Iiriksen esikoisalbumi, joka julkaistiin 28. maaliskuuta 2012. Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Astronaut", "Melyse" ja "Weirdo". Lisäksi näistä Melyselle ja Weirdolle on kuvattu musiikkivideot.
Keskisuomalaisen Aki Lehti toteaa arvostelussaan levyn olevan toimiva paketti pop-lauluja, joiden sovituksissa on nähty tavallista enemmän vaivaa. Hän vertaa Iiristä Avril Lavigneen, mutta väittää Iiriksen voittavan tämän joka osa-alueella. Soundin Juha Leveelä kehuu arvostelussaan Iiriksen ääntä, mutta toteaa levyn sortuvan paikoittain "kiusallisiin europop-tunnelmiin".