tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nokia X

Nokia X oli Nokian helmikuussa 2014 esittelemä edullisen hintaluokan älypuhelin, jossa on käyttöjärjestelmänä Nokian räätälöimä Android. Se julkaistiin 24. helmikuuta 2014 Mobile World Congress -tapahtumassa Barcelonassa. Puhelimessa on neljän tuuman kosketusnäyttö ja 3 megapikselin kamera.
Puhelin ei tue Googlen palveluita, sovelluksia tai Play-kauppaa. Puhelin käyttää Nokian HERE-karttoja, Microsoftin OneDrive-pilvipalveluita ja käyttäjän haluamat Android-sovellukset asennetaan vaihtoehtoisista sovelluskaupoista, kuten esimerkiksi Jollan Sailfish-käyttöjärjestelmässä.
Yhtä aikaa Nokia X:n kanssa julkaistiin Nokia X+, Nokia XL ja Nokia Asha 230.
Opera -selaimen Android versio on oletusselain.
Netsky

Netsky (oikealta nimeltään Boris Daenen, s. 22. maaliskuuta 1989) on belgialainen drum’n’bass-tuottaja. Nimi Netsky tulee samannimisestä tietokoneviruksesta.
Netskyn musiikki edustaa pääasiassa liquid funkia, joka on drum’n’bassin alalaji. Netsky teki levytyssopimuksen Hospital Recordsin kanssa vuonna 2009 ja hänen debyyttialbuminsa julkaistiin 31. toukokuuta 2010. Toinen albumi julkaistiin 25. kesäkuuta 2012.
Homeerinen kreikka

Homeerinen eli eeppinen kreikka on muinaiskreikan muoto, jota Homeros käytti 700-luvulla eaa. kirjoittaessaan runoelmansa "Ilias" ja "Odysseia". Homeerinen kreikka on daktyylisessä heksametrissä kirjoitettua taidekieltä, joka perustuu arkaaisen kreikan kahteen murteeseen, joonialaiseen ja aiolialaiseen kreikkaan, sekä yhdistelee siihen myös vielä vanhempia piirteitä. Lisäksi teosten kieleen on myöhempien muokkausten myötä päätynyt myös uudempia kielimuotoja. Homeerinen kieli toimi koko antiikin kreikkalaisen eeppisen runouden runokielen perustana. Eeppisellä kreikalla kirjoitettua runoutta tuotettiin vielä vuoteen 400 saakka; sen viimeisiin edustajiin kuuluu Nonnoksen runoelma "Dionysiaka".
Kielioppi.
Seuraavassa on esitetty homeerisen kreikan merkittävimmät eroavat piirteet verrattuna klassiseen attikalaiseen kreikkaan:
Substantiivit.
Ensimmäinen deklinaatio (a-deklinaatio)
Toinen deklinaatio (o-deklinaatio)
Kolmas deklinaatio
 = 
 = 
Muuta
Pronominit.
Yksikön 1. persoona ('minä')
Yksikön 2. persoona ('sinä')
Yksikön 3. persoona, maskuliini ('hän')
Yksikön 3. persoona ('hän', 'se') tai (harvemmin) määräinen artikkeli
Duaali ('he kaksi', 'ne kaksi') tai (harvemmin) määräinen artikkeli
Monikon 1. persoona ('me')
Monikon 2. persoona ('te')
Monikon 3. persoona ('he')
Monikon 3. persoona ('he', 'ne') tai (harvemmin) määräinen artikkeli
Interrogatiivipronominit, yksikkö ja monikko ('kuka', 'mikä', 'kumpi')
Verbit.
Persoonapäätteet
Aikamuodot
Infinitiivi
Tapaluokat
Kontrahoidut verbit
Olla-verbi (εἰμί)
Mennä-verbi ()
Tietää-verbi ()
Adverbit.
Adverbiaalipäätteet
Sanasto.
Homeroksen teoksissa ("Ilias" ja "Odysseia") esiintyy noin 9000 eri sanaa, joista 1382 on erisnimiä. Jäljelle jäävistä 7618 sanasta 2307 on vain kerran esiintyviä ("hapaks legomena").
Homeerisessa kielessä esiintyy monista sanoista ja nimistä erilaisia muotoja runomitan vaatimuksesta; esimerkiksi = ('Akhilleus'); = ('Olympos-vuori'). Kadonneen digamman vaikutus näkyy edelleen monissa sanoissa ja yhdistelmissä, vaikka kirjainta ei enää kirjoitettukaan näkyviin; esimerkiksi näennäisinä hiatuksina metristen kolonien sisällä sekä tavun sijaintiin perustuvissa pidennyksissä.
Esimerkki.
Homeros: "Ilias", 1. laulu, säkeet 1–12:
Alivääpeli

Alivääpeli on vanha sotilasarvo, joka on käytössä ainakin Viron puolustusvoimissa.
Virossa.
Alivääpelin sotilasarvo on tällä hetkellä käytössä Viron puolustusvoimissa muodossa "nooremveebel" (n-vbl) (). 
Viron armeijan laaja aliupseeristo jakaantuu kahteen osaan: alempaan ja ylempään aliupseeristoon. Alempaan aliupseeristoon kuuluvat "nooremseersant" (), "seersant" () ja "vanemseersant" (). Ylempään aliupseeristoon kuuluvat "nooremveebel" (), "veebel" (), "vanemveebel" (), "staabiveebel" () ja "ülemveebel" (). Alivääpelin englanninkielinen kansainvälinen vastine on "Junior Warrant Officer".
Suomessa.
Suomessa on ollut alivääpeleitä ainakin aikana, jolloin Oulun vapaajoukoissa oli alivääpeleitä.
Hay Day

Hay Day on suomalaisen Supercell-peliyhtiön luoma maatilapeli, joka on saatavilla iOS- ja Android-laitteille.
Pelaaminen.
Pelissä harjoitetaan maataloutta kasvattamalla viljaa, juureksia, hedelmiä ja marjoja. Pelissä myös rakennetaan erilaisia tuotantolaitteita ja ruoanlaittokoneita joilla voidaan tuottaa monenlaisia tuotteita, kuten jäätelöä, kakkuja ja siirappia. Pelaaja voi myydä omalla tilallaan valmistamia tuotteita ja ostaa muiden tuotteita. Pelissä voi myös ostaa ja ruokkia muun muassa aaseja, kanoja, hevosia, koiria, kissoja, sikoja, lehmiä, lampaita ja vuohia. Joiltain eläimiltä saa resursseja, kuten esimerkiksi lehmältä maitoa ja sialta pekonia. Tietyn tason saavutettuaan (10) pelaajat voivat liittyä naapurustoon, mikä mahdollistaa yhteisen chatin sekä viikoittaiset kilpailut (derby) muita naapurustoja vastaan. Naapuruston jäsenet voivat auttaa toisiaan muun muassa lahjoittamalla resursseja.
Tasot ja tasopisteet.
Tasoja pääsee ylöspäin keräämällä tasopisteitä (XP). Pelissä saa tasopisteitä muun muassa korjaamalla satoa, keräämällä munia kanoilta ja maitoa lehmiltä. Niitä saa myös kun tekee kuljetustehtäviä, joissa tietty määrä resursseja, esimerkiksi viisi maitoa, pitää viedä jonnekin. Kuljetuksista saa tasopisteiden lisäksi rahaa ja joskus timantteja. Tasopisteitä tarvitaan aina tietty määrä, jotta voi nousta seuraavalle tasolle.
Tasolla 10 pelaaja voi liittyä naapurustoon, joka mahdollistaa yhteisen chatin muiden naapuruston jäsenten kanssa, sekä viikoittaisen kilpailun muita naapurustoja vastaan. Naapuruston jäsenet voivat auttaa toisiaan lahjoittamalla esimerkiksi viljaa ja muita tuotteita.
Tasolla 14 pelaajalle avautuu juoksupoika Tom. Hänet voi palkata timanteilla, jolloin Tom etsii parhaat tarjoukset halutusta tuotteesta. Tom kuitenkin lepää aina kaksi tuntia noudettuaan tuotteen.
Tasolla 33 avautuvat farmiapurit Rose ja Ernest. Rose auttaa eläimien ja kasvien hoidossa. Ernest taas auttaa meijerin ja sokerimyllyn tuotantotöissä.
Tasolla 34 avautuu mahdollisuus oman kylän perustamiseen. Asiakkaat saapuvat kylään junalla. Kylään voi rakentaa palveluita kuten elokuvateatterin, kahvilan ja lahjatavarakaupan, joista pelaaja ansaitsee pelin sisäistä rahaa ja tasopisteitä. Kylässä saa myös kylän omia tasopisteitä.
Pelin edetessä avautuu myös mahdollisuus kalastamiseen, kaivoksen louhimiseen sekä hunajan, puuvillakankaan, paitojen, mekkojen ja monien muiden tavaroiden tuotantoon.
Imanol Rojo

Imanol Rojo (s. 30. marraskuuta 1990) on espanjalainen maastohiihtäjä. 
Rojo osallistui Sotšin olympialaisissa 2014 neljälle matkalle ollen parhaimmillaan 33. 50 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa. Hän oli kisan kärkijoukossa vielä noin 15 kilometriä ennen maalia. Hän sijoittui 33:nneksi myös 2018 Pyeongchangin olympialaisten perinteisen hiihtotavan 50 kilometrillä. 
Rojo on osallistunut MM-kilpailuihin Val di Fiemmestä 2013 lähtien. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 18:nneksi 50 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja 19:nneksi yhdistelmäkilpailussa Oberstdorfissa 2021. 
Rojo saavutti ensimmäisen maailmancupin pistesijansa oltuaan 30:s Lillehammerin yhdistelmäkilpailussa joulukuussa 2019. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 18:nneksi Tour de Skin päätösetapilla Val di Fiemmessä tammikuussa 2021.
Donin Rostovin lentoasema

Donin Rostovin lentoasema (, ) on Venäjän Rostovin aluetta palveleva kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee Rostov-na-Donun itäosassa, 8 kilometriä tämän Eteläisen federaatiopiirin miljoonakaupungin ydinkeskustasta itään.
Matkustajamäärältään Donin Rostov on keskisuuri venäläinen lentoasema, maassaan noin kymmenenneksi suurin. Vuonna 2013 Rostov-na-Donun kautta kulki yhteensä 2 190 726 lentomatkustajaa.
Donin Rostovin muita lentoasemia.
Miljoonakaupungin eteläpuolelle, noin 29 kilometrin päähän, aiotaan rakentaa uusi kansainvälinen lentoasema 3,6 kilometrin kiitotiellä (Rostov-na-Donu Eteläinen, Южный). Uuden lentokentän kapasiteetin on ajateltu voivan nousta vuositasolla 4,4-11,6 miljoonaan matkustajaan. Kaupungin eteläistä lentoasemaa suunnitellaan käyttävän esimerkiksi vuonna 2025 noin 5 miljoonaa lentomatkustajaa vuosittain. Suunniteltu rakennusaikataulu oli aluksi 2012-2017. Vuoden 2013 lopulla rakentamisen aloituksen suunniteltiin tapahtuvan vuoden 2014 aikana. Hankkeen aikataulullisena tavoitteena ja eräänä perusteluna on käytetty vuoden 2018 jalkapallon MM-kisoja. 
Donin Rostovissa lentotoimintaa on siviililentoaseman ohella muun muassa kaupungin sotilaslentokentältä (Rostov-Pohjoinen, lentotukikohta) ja helikopterivalmistaja Rostvertolin kopterikentältä.
Boridi

Boridi on boorin ja sitä elektropositiivisemman atomin, tyypillisesti metallin, muodostama yhdiste. Borideja yhdistäviä ominaisuuksia ovat muun muassa kovuus, inerttiys ja kuumuudenkestävyys, minkä vuoksi niitä käytetään näitä ominaisuuksia vaativissa sovellutuksissa.
Ominaisuudet ja rakenne.
Binäärisiä metalliborideja tunnetaan yli 200. Ne vaihtelevat huomattavasti stoikiometrialtaan ja rakenteiltaan ja lisäksi useat niistä ovat koostumukseltaan epästoikiometrisia. Eri borideissa metallin ja boorin stoikiometrinen suhde voi vaihdella välillä 5:1–1:66. Borideille, erityisesti siirtymämetalliborideille, tyypillisiä ominaisuuksia ovat korkeat sulamispisteet, hyvin suuri kovuus, kemiallinen reagoimattomuus. Ne eivät esimerkiksi liukene hapettamattomiin happoihin lainkaan. Alkalimetalliboridit sen sijaan voivat hajota happojen vaikutuksesta boraaneiksi.
Boridit voidaan jakaa kahteen ryhmään yhdisteen sisältämien metalliatomien ja booriatomien suhteen mukaan. Vähäboorisissa borideissa boori-metalli-suhde on alle 4:1 ja runsasboorisissa yli 4:1. Tyypillisimmät koostumukset ovat monoboridit MB, diboridit MB2, tetraboridit MB4, heksaboridit MB6 ja dodekaboridit MB12. Vähäboorisissa borideissa booriatomit ovat yksinään sitoutuneet metalliatomeihin tai ovat katenoituneina pareiksi tai ketjuiksi, jotka voivat olla haarautuneita. Runsasbooriset boridit ovat rakenteeltaan monimutkaisia. Tyypillisesti ne koostuvat metalliatomeista ja kahdestatoista booriatomista koostuvasta B12-klustereista tai booriverkoista. Näissä klustereissa booriatomit voivat olla sitoutuneena oktaedrisesti, romboedrisesti tai kubo-oktaedrisesti.
Valmistus.
Borideja voidaan valmistaa usealla eri tavalla. Monet metallit reagoivat korkeassa lämpötilassa ja sulina boorin kanssa muodostaen borideja. Metallioksidien pelkistys on myös usein käytetty tapa ja pelkistimenä voidaan käyttää booria, boorikarbidia, pelkistämällä metallioksidin ja booritrioksidin seosta hiilellä tai pelkistävillä metalleilla, kuten magnesiumilla, alumiinilla tai alkalimetalleilla, mutta tämä menetelmä johtaa usein ternäärisiin borideihin, joissa on epäpuhtautena myös pelkistävää metallia. Muita tapoja ovat metallioksidin ja boorioksidin seoksen elektrolyysi ja boorihalogenidien, kuten booritrikloridin, pelkistys vedyn avulla metallin läsnä ollessa.
The Killer’s Song

”The Killer’s Song” on italialais-kolumbialaisen Carolina Márquezin kappale. Sen julkaisi Do It Yourself Entertainment CD-singlenä 18. marraskuuta 2004. Se on artistin toistaiseksi parhaiten menestynyt kappale, sillä se pääsi jopa kuudelle eri singlelistalle. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin lukuisilla musiikkikanavilla pian singlejulkaisun jälkeen ja videopalvelu YouTubessa marraskuussa 2013.
Kappalelista.
CD-single
Vartsala (Kustavi)

Vartsala on yksi Kustavin kolmesta pääsaaresta. Vartsalan saaresta on 952 metrin mittainen lauttayhteys mantereelle. Matka kestää noin kymmenen minuuttia. Saapuessaan Kustavin Kivimaalta Ströömin salmen yli Vartsalan lautalla saareen saapuja huomaa, ettei lauttarannassa ole palveluja. Rannasta alkaa maantieyhteys saaren vastakkaiselle laidalle (länsireunalle), jossa on Vuosnaisten satama. Sieltä on lauttayhteys Ahvenanmaalle Brändön Åvaan. Kesäisin satamassa on tarjolla palveluja. Vartsalan saarella on neljä kylää: Etelä-Vartsala, Koelsuu, Pohjois-Vartsala ja Vuosnainen. Vartsala ja naapurisaari Anavainen ovat kasvaneet kiinni toisiinsa niin, että niitä erottaa vain oja.
Vartsalan kappeli eli Pyhän Johanneksen kappeliseurakunta yhdistettiin Pyhän Jaakopin kappelin eli Kunnaraisten kappelin kanssa vuonna 1782. Tällöin muodostui Kustavin seurakunta. Vartsalan kappelin vanha kirkkotarha on yhä saarella. Pyhän Johanneksen kappelista on maininta Mikael Agricolan 1554 laatimassa luettelossa saaristokirkkojen omaisuudesta. Ei ole varmaa oliko silloinen kappeli sama rakennus, joka 1783 purettiin ja kellotapuli myytiin Brändön kirkolle. Se tiedetään, että 1748 kappeliin rakennettiin uusi parveke ja 1764 kappelin sakaristo uusittiin. Kustavin seurakunnan nykyisten tietojen mukaan kappeliseurakuntien yhdistyminen olisi tapahtunut 1783.
Nystatiini

Nystatiini on makrolidi ja sienilääke. Eri maissa sitä käytetään muun muassa ihon sienitartunnoissa voiteena paikallisesti ja suutartunnoissa nesteliuoksina tai pastilleina. Kuurit kestävät pari viikkoa. Se toimii muun muassa hiivasienitulehduksiin. Nieltynä se imeytyy suolistosta huonosti kehoon. Suomessa sitä käytetään ensisijaisesti suun sienitartuntoihin.
Nystatiinin kauppanimiä ovat muun muassa Nystimex, Nystatin, Mycostatin ja Flagyl Comp. Jälkimmäinen on metronidatsolin yhdistelmälääke.
"Streptomyces noursei" -aktinobakteerit tuottavat nystatiinia, joista tutkijat Elizabeth Lee Hazen ja Rachel Fuller Brown eristivät sen 1950 Albanyssa. "Nystatiini" tulee sanasta "New York State".
Annostus.
Nystatiinin annostelussa käytetään kansainvälistä yksikköä (IU). 100 milligrammaa (mg) nystatiinia on noin 5710 IU. Ihovoiteena vuorokausiannokset aikuisille ovat noin 200 000–600 000 IU eli 35–105 mg. Liuokset ja pastilliannokset ovat likimain samaa kokoluokkaa.
Haittavaikutukset.
Nystatiini voi aiheuttaa suuhun pahan maun. Tämä on yleisin sivuvaikutus. Harvinaisempia ovat muun muassa oksentelu, pahoinvointi, ruokahaluttomuus ja vatsakivut.
Kemia.
Nystatiini on vaalean kellertävä kiinteä aine. Lämmitys, happi ja valo nopeuttavat sen hajoamista. Hajoaminen kiihtyy noin 160 °C:ssa. Se hajoaa huoneenlämpöisissä vesiliuoksissa hitaasti. 100 °C:ssa pH-arvon 7 vesiliuoksissa se säilyy hyvin ainakin 10 minuutin ajan.
28 °C:ssa sen liukoisuus metanoliin on 11.2 mg/ml, etanoliin 1.2 mg/ml, hiilitetrakloridiin 1.23 mg/ml, kloroformiin 0.48 mg/ml, bentseeniin, 0.28 mg/ml ja etyleeniglykoliin 8.75 mg/ml.
Toimintamekanismi.
Nystatiini on ionofori. Se tuottaa tiettyjen sienien solukalvoihin ionikanavia useista nystatiinimolekyyleistä. Siten ne päästävät hallitsemattomasti ioneita kalvon eri puolin. Tämä purkaa kalvojen välisiä elintärkeitä ionipitoisuuseroja, joka johtaa solun kuolemaan. Solukalvoissa nystatiini sitoutuu ergosteroliin voimakkaammin kuin kolesteroliin. Siksi sen vaikutukset kohdistuvat lähinnä sienisoluihin eläinsolujen sijaan. Muun muassa "Aspergillus"- ja "Candida"-sienien soluissa on paljon ergosterolia, jota ei ole eläinsoluissa.
Musta aurinko nousee (EP)

Musta aurinko nousee on suomalaisen doom metal -yhtye Kuolemanlaakson EP-levy. Se julkaistiin marraskuussa 2013 levymerkillä Svart Records.
Albumi julkaistiin normaalien cd- ja digiversioiden lisäksi 300:n kappaleen vinyylipainoksena.
Tulijoutsen

Tulijoutsen on suomalaisen doom metal -yhtye Kuolemanlaakson toinen studioalbumi. Se julkaistiin 28. helmikuuta 2014 levymerkillä Svart Records. Albumi julkaistiin rajoitettuna digipakina, digitaalisena latauksena sekä kahtena erivärisenä vinyylipainoksena.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.
Aiheesta muualla.
[[Luokka:Vuoden 2014 albumit]]
[[Luokka:Kuolemanlaakson albumit]]
[[Luokka:Svart Recordsin albumit]]
Ottave rime

Ottave rime (mon. ital. sanoista "ottava rima", ”kahdeksas säe”) eli stanza on kahdeksasta jambisäkeestä koostuva runomuoto, jossa jokainen säe jakaantuu viiteen runojalkaan. Säkeiden 2-tavuiset loppusoinnut vastaavat kaavaa a b a b a b c c. Toisin sanoen runon ensimmäisen, kolmannen ja viidennen säkeen loppusoinnut vastaavat toisiaan, samoin kuin toisen, neljännen ja kuudennen loppusoinnut. Seitsemäs ja kahdeksas säe muodostavat oman loppusointuparinsa.
Esimerkki:
Ottave rime, joka tunnetaan myös nimityksellä stanza, syntyi renessanssin ajan Italiassa, missä Ludovico Ariosto ja Torquato Tasso käyttivät sitä eeppisissä runoelmissaan. Myöhemmin runomuotoa sovelsivat teoksissaan muun muassa Byron ja Goethe. Suomessa taitavia ottave rime -säkeitä ovat Eino Leinon ohella kirjoittaneet Otto Manninen ja Kaarlo Sarkia.
Integroitu tuotanto

Integroitu tuotanto (IP), integroitu viljely, integroidut menetelmät ja IP-viljely viittaavat maatalouteen, jossa pyritään täsmätoimin vähentämään ympäristörasitteita tehokkuudesta juurikaan tinkimättä. Kaikki hyödylliset keinot lannoitteista geenimuunteluun ovat sallittuja, mutta mm. lannoitteita ja kasvinsuojeluaineita pyritään käyttämään vain tarvittava määrä, tarkkaan kohdennettuna.
Parhaimmillaan integroidussa viljelyssä satojen pieneneminen voi olla niin vähäistä, että vähäisemmän panostarpeen vuoksi se on tavanomaista viljelyä kannattavampaa.
Koska Suomessa lannoitteiden käyttö on muutenkin suhteellisen vähäistä nitraattidirektiivin (typpi) ja ympäristötuen (fosfori) ehtojen vuoksi, täällä "IP-viljelyllä" tarkoitetaan usein integroitua kasvinsuojelua. Integroitu kasvinsuojelukin tosin tuli Suomessa pakolliseksi 1.1.2014. Siinä kasvinsuojeluaineiden käyttöä minimoidaan ehkäisemällä tuholaisia ennalta, tarkkailemalla ja käyttämällä ei-kemiallisia torjuntamenetelmiä.
Suhteellisen pienestä erosta huolimatta Suomessakin eräät valmistajat käyttävät IP-viljelyä PR-valttina.
Ympäristövaikutukset.
Oxfordin yliopiston tutkijaryhmä kävi Hanna Tuomiston johdolla läpi tieteelliset tutkimukset ja totesi, että luomutuotannon ja tavanomaisen tuotannon keskinäinen paremmuus ympäristölle on epäselvää. Tuomisto totesi molemmat ympäristölle haitallisemmiksi kuin integroidut menetelmät, joissa mikään hyödyllinen käytäntö ei ole kiellettyä. Integroidut menetelmät ja perinteinen tuotanto näyttävät paljon paremmilta päästöjen, energiankulutuksen ja biodiversiteettivaikutuksen suhteen, kun otetaan huomioon luomun vaatima laajempi peltoala.
Aiheesta muualla.
Berlin, Germany, 03 – 05 June, 2013. Editors: Jörg Romeis and Michael Meissle. 
 [X + 124 pp.]
Ergosteroli

Ergosteroli on sienien solukalvon steroli samalla tavalla kuin kolesteroli on eläimillä. Sterolit vakaannuttavat solukalvon rakennetta, mutta ne ovat myös monien muiden yhdisteiden esiasteita. Ergosteroli on kolesterolin pelkistymistuote ja D2-vitamiinin esiaste, joka muuttuu ultraviolettisäteilyn vaikutuksesta ergokalsiferoliksi eli D2-vitamiiniksi. 
Ergosterolia esiintyy myös monissa kasveissa ja eräillä eliöillä semiokemikaalina toimien feromonina.
Asevarikko 3

Asevarikko 3 oli vuoteen 2003 asti toiminut Suomen puolustusvoimien asevarikko, joka sijaitsi Vammalan Tyrväällä. Sen toimialaan kuuluivat mm. kiväärikaliiperisten aseiden ja tykkien huolto, kunnossapito ja varastointi.
Vammalan Konepaja ja Vammaskosken tehdas sijaitsevat entisen varikon tuntumassa.
Sen organisaatioon kuului muista asevarikoista poiketen myös oma optinen huoltola ja -varasto, myöhemmin optillinen korjaamo.
Valtionrautateiden Porin rata kulki aikaisemmin varikon ja tehdasalueiden kautta.
Historia.
Varikko perustettiin Helsingissä 1918, josta se siirtyi Vammalaan vuonna 1939. Se toimi alkuvuodet Sotaministeriön käskystä nimellä Asevarikko 1 (AV 1). 1. johtaja oli majuri Otto Havo. Tunnettu johtaja jatkosodan aikana oli jääk.evl. J. V. Rosenbröijer.
Vallisaaren yksikössä tapahtui 9. heinäkuuta 1937 vakava räjähdysonnettomuus ja laaja tulipalo, jossa henkensä menetti 12 työntekijää.
Talvisodan aikana varikon alueelle siirtyi ns. Päämaja II eli sotatalousesikunta.
Vammalan aikaisia nimiä olivat Ampumatarvikevarikko 1 (ATV 1), Ase- ja Ampumatarvikevarikko 1 (AATV 1; 1943 alk.) ja Vammalan Asevarikko (lyh. VammAseV) ja Asevarikko 3 (AseV 3).
Toiminnan loppuajat.
Kun Puolustusvoimien Materiaalilaitos 90-luvulla perustettiin tuli Vammalan Asevarikosta sen alainen joukko-osasto. Varikko lakkautettiin puolustusvoimien rationalisointitoimien myötä vuoden 2003 lopussa.
Dödöö ja meikkii

Dödöö ja meikkii on suomalaisartisti Linda Vinkin debyyttialbumi. Suomen Musiikki julkaisi sen digitaalisesti ladattavana 21. helmikuuta 2014 ja CD-levynä 14. maaliskuuta 2014.
Albumilta on julkaistu singleinä kappaleet "Vink Vink" ja "Pussauskoppiin".
Yrjö Nikkola

Yrjö Antero Nikkola (8. joulukuuta 1884 Seinäjoki – 14. elokuuta 1963) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "Vilho Peitsi" ja "Sonsar".
Nikkolan vanhemmat olivat maanviljelijä Antti Nikkola ja Serafina Jouppila. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan reaalilyseosta 1905 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1909 ja maisteriksi 1910. 
Nikkola kuului aluksi Uuden Suomettaren toimitukseen ja hän työskenteli sen jälkeen toimittajana Hämeenlinnassa ja Vaasassa. Vuosina 1913–1918 hän kuului Suomen Tietotoimiston toimituskuntaan. Vuonna 1918 hän oli muutamia kuukausia silloin viikkolehtenä ilmestyneen Kauppalehden toimitussihteerinä ja vuosina 1918–1919 hän oli liikealalla. Nikkola toimi Helsingin Sanomain kotimaanosaston toimittajana 1920–1926 sekä Uudessa Suomessa kotimaanosaston toimittajana 1926–1932 ja ulkomaanosaston toimittajana 1932–1957. Päätoimensa ohella hän toimitti useita vuosia Kiinteistölehteä sekä avusti tai toimitti muitakin viikko- ja kuukausilehtiä.
Nikkola kuului Helsingin Sanomalehtimiesyhdistyksen johtokuntaan. Hän teki valtion ja Kordelinin säätiön stipendeillä opintomatkoja Ruotsiin, Saksaan ja Ranskaan.
Yrjö Nikkola oli naimisissa vuodesta 1927 Katri Siviä Alénin (1887–1961) kanssa.
Julkaisuja.
Nimimerkillä "Vilho Peitsi":
Nimimerkillä "Sonsar":
Samara-Kurumotšin lentoasema

Samara-Kurumotšin lentoasema (, ) on Venäjän Samaran aluetta palveleva kansainvälinen lentoasema. Se sijaitsee noin 45 kilometriä Samaran kantakaupungista pohjoiseen ja Kurumotšin () taajaman itäpuolella, hieman M5-valtatien pohjoispuolella. Lentokenttä palvelee myös noin 55 kilometrä kentän länsipuolella sijaitsevaa Toljattia. 
Matkustajamäärältään Kurumotšin lentoasema on keskisuuri venäläinen lentoasema. Vuonna 2013 sen kautta kulki yhteensä 2 167 728 lentomatkustajaa. Heistä 914 262 oli kansainvälisen lentoliikenteen matkustajia.
Jääpallon pohjoismaisen sarjan kausi 1938–1939

Jääpallon pohjoismaisen sarjan kausi 1938–1939 oli vuonna 1938 perustetun Pohjoismaisen sarjan ainoa sarjakausi. Pohjoismaiseen sarjaan osallistui Suomesta neljä ja Ruotsista neljä parasta jääpallojoukkuetta, jotka kaikki pelasivat neljä ottelua toisen maan joukkueita vastaan. Pohjoismaisen sarjan kausi oli kaksitalvinen. Pohjoismaiden sarjaa sanktioivat Suomen Palloliitto ja Ruotsin jääpalloliitto, mutta käytännön järjestelyistä vastasi osallistuvien seurojen asettama toimikunta.
Pohjoismaisen sarjan voitti karlstadilainen IF Göta.
Historia.
Pohjoismainen sarja perustettiin ruotsalaisen jääpallovaikuttaja Erik "Pampen" Borgströmin aloitteesta, minkä johdosta sarjaa kutsuttiin myös Pampen Borgströmin sarjaksi. Talvisodan alkamisen vuoksi sarjan pelaamista ei jatkettu seuraavana talvena.
Sandhja

Sandhja [sandia] (oikealta nimeltään Sandhja Kuivalainen, s. 16. maaliskuuta 1991 Helsinki) on suomalais-guyanalainen poplaulaja.
Ura.
Sandhja julkaisi ensimmäisen singlensä, ”Hold Me”, 15. marraskuuta 2013. YleX-radiokanavan toimittaja Pirita Pykäläinen nosti kappaleen kanavan "Viikon teho" -kappaleeksi ja se voitti myös kanavalla olleen "Rytmibarometri"-äänestyksen. Myöhemmin kappale nostettiin myös kanavan soittolistalle. Kappaleesta on julkaistu Ville Nuorahon ohjaama musiikkivideo, joka on kuvattu Israelissa. Toinen single, ”Gold”, sai radioensisoittonsa YleX-kanavan "Uuden musiikin iltavuorossa", kun toimittaja Venla Kokkonen soitti sen ohjelmassa 24. helmikuuta 2014. Artistin esikoisalbumi "Gold" julkaistiin 23. toukokuuta 2014.
Keväällä 2016 Sandhja voitti Uuden Musiikin Kilpailun kappaleellaan ”Sing It Away” ja edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa Tukholmassa. Hän oli kymmenen eri aloja edustaneen kansalaisraadin suosikki, mutta yleisöäänestyksessä vasta kolmas. Kappale sijoittui ensimmäisen semifinaalin 15:nneksi saaden 51 pistettä, eikä siten päässyt kilpailun finaaliin. ”Sing It Away” sisältyy myös artistin huhtikuun 2016 lopussa julkaistulle toiselle studioalbumille, "Freedom Venture".
Yksityiselämä.
Sandhja on valmistunut vuonna 2015 sairaanhoitajaksi Metropolia Ammattikorkeakoulusta. Hän on työskennellyt sairaanhoitajana muun muassa Jorvin ja Meilahden sairaaloissa.
Sandhjan isä on suomalainen ja hänen äitinsä on kotoisin Guyanasta. Hänen äitinsä vanhemmat ovat puolestaan alun perin kotoisin Intiasta.
1499 Pori

1499 Pori (myös 1938 UF) on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän 16. lokakuuta 1938 löytämä päävyöhykkeen asteroidi. Hän nimesi sen Porin kaupungin mukaan.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Kohteen läpimitta on noin ja pyörähdysaika akselin ympäri on . Albedo on ja magnitudi .
Samsung Galaxy S5

Samsung Galaxy S5 on korealaisen Samsung Electronicsin helmikuussa 2014 esittelemä ja huhtikuussa julkaisema älypuhelin. Käyttöjärjestelmä oli julkaisuhetkellä Android 4.4.2 KitKat, alkuvuodesta 2015 lähtien siihen on saanut ladattua päivityksen 5.0 Lollipop -versioon. Kesästä 2016 lähtien siihen on ollut mahdollista ladata versio 6.0.1. Puhelin saapui maailmalla myyntiin 11.4.2014 Laitteen suositushinta oli julkaisuhetkellä Suomessa 699 euroa.
Ominaisuudet.
Puhelimesta löytyy 2,5 gigahertsin neliydinsuoritin, kaksi gigatavua RAM-muistia ja 2 800 milli­ampeeri­tunnin vaihdettavissa oleva akku. Sisäistä tallennustilaa Galaxy S5:ssä on mallista riippuen joko 16 tai 32 gigatavua. Puhelimesta löytyy myös MicroSD -korttipaikka, joka tukee jopa 128 Gt muistikortteja.
Galaxy S5 sisältää 16 mega­pikselin takakameran ja 2,1 megapikselin etukameran. Kamerasovellus mahdollistaa muun muassa kuvien tarkennuksen jälkikäteen ja sisältää reaaliaikaisen HDR-tilan. Videoiden kuvaaminen onnistuu 4K-tarkkuudella. Näyttönä on 1 920 × 1 080 -resoluution Super AMOLED -kosketusnäyttö. Puhelin on IP67-sertifioitu, eli pölyn- ja vedenkestävä.
Miss Saigon

Miss Saigon on Claude-Michel Schönbergin ja Alain Boublilin säveltämä musikaali, jonka libreton kirjoittivat Boublil ja Richard Maltby. Se perustuu Giacomo Puccinin säveltämään oopperaan Madama Butterfly.
Musikaali kertoo amerikkalaisen sotilaan Chrisin ja vietnamilaisen tytön Kimin rakkaustarinan Vietnamin sodan loppuvaiheissa ja traagiset vaiheet sen jälkeen. He tutustuvat ja seurustelevat Saigonissa, kunnes Chris evakuoidaan Yhdysvaltoihin. Tämä luulee menettäneensä Kimin ja menee amerikkalaisen Ellenin kanssa naimisiin. Chrisin ystävä Joh kertoo että Kim on elossa ja synnyttänyt Chrisin lapsen. Kim tulee Thaimaahan tapaamaan Chrisiä ja Elleniä, antaa lapsen heille ja surmaa itsensä.
Keskeiset roolit ja niiden äänialat:
Intel Westmere

Intel Westmere (myös Nehalem-C) on Intelin kehittämä suoritinarkkitehtuuri, jonka yhtiö julkaisi 7. tammikuuta 2010. Arkkitehtuuriin perustuvat suorittimet valmistetaan 32 nanometrin tekniikalla, mutta niiden sisäänrakennetut grafiikkaohjaimet valmistetaan vanhemmalla 45 nanometrin prosessilla. Arkkitehtuuri kehitettiin vanhemman Nehalem-arkkitehtuurin seuraajaksi. Westmeren korvasi myöhemmin Sandy Bridge -arkkitehtuuri.
Ominaisuudet.
Prosessoreiden ensimmäiset työpöytäversiot tunnettiin Clarkdale-koodinimellä ja ne asentuivat Socket 1156 -suoritinkantaan kuten vanhemmat Nehalem-suorittimet. Suorittimet tukivat Nehalemeille tyypillisiä Turbo Boost - ja HyperThearding -toimintoa. Uutena ominaisuutena Westermere-prosessoreissa oli suorittimen kanssa samaan kotelointiin yhdistetty grafiikkaohjain. Westermere-suorittimissa suoritinydin ja grafiikkaohjain olivat erillisiä piirejä, jotka on yhdistetty saman koteloinnin alle. Grafiikkaohjain on suorittimen kanssa yhteydessä QPI-väylän kautta. Westermeret toivat uutena ominaisuutena myös käskykantauudistuksia, joista kuusi kehitettiin AES-algoritmin nopeuttamiseksi. Seitsemäs käskykantauudistus kohdistettiin kryptauksen nopeuttamiseksi. Westmere-arkkitehtuuriin pohjautuneissa kuusiytimisissä Gulftown-suorittimissa piisiru sisälsi 1,17 miljardia transistoria ja sen pinta-ala oli 240 neliömillimetriä. Westmereen pohjautuneissa kaksiytimisissä Clarkdale-suorittimissa oli 384 miljoonaa transistoria ja niiden pinta-ala oli 81 neliömillimetriä.
Booritrikloridi

Booritrikloridi (BCl3) on boorin ja kloorin muodostama epäorgaaninen molekyyliyhdiste. Yhdistettä käytetään puolijohdeteollisuudessa, orgaanisissa synteeseissä katalyyttinä ja muiden booriyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa booritrikloridi on väritön ja ilmaa tiheämpi kaasu. Yhdiste savuaa ilmassa ilman kosteuden vuoksi. Booritrikloridi reagoi veden kanssa eksotermisesti muodostaen vetykloridia ja boorihappoa. Muiden boorihalogenidien tavoin myös booritrikloridi on vahva Lewis-happo ja muodostaa additiotuotteita Lewis-emästen, kuten halogenidi-ionien, amiinien, tiolien ja fosfori- ja happinukleofiilien kanssa. Nämä additiotuotteet eivät hydrolysoidu yhtä helposti kuin booritrikloridi ja niitä käytetään usein booritrikloridin lähteenä orgaanisissa reaktioissa.
BCl3 + 3 H2O → B(OH)3 + 3 HCl
Valmistus ja käyttö.
Teollisesti booritrikloridia valmistetaan kolmella tapaa. Yhdistettä saadaan klooraamalla booraksin ja raakaöljyn seosta kloorilla korkeassa lämpötilassa, pelkistämällä booritrioksidia hiilellä kloorin läsnä ollessa tai boorikarbidin ja kloorin välisellä reaktiolla. Pelkistettäessä booritrioksidia hiilellä kloorin läsnä ollessa muodostuu sivutuotteena usein fosgeenia, jonka erottaminen booritrikloridista on vaikeaa.
B2O3 + 3 C + 3 Cl2 → 2 BCl3 + 3 CO
Laboratoriomittakaavassa yhdistettä voidaan valmistaa alumiinikloridin ja booritrifluoridin tai tetrafluoroboraattien välisellä reaktiolla tai klooraamalla boraattiestereitä fosforyyli- tai tionyylikloridilla.
Booritrikloridia voidaan käyttää hyvin puhtaiden boorikuitujen valmistamiseen kemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä. Reaktiossa pelkistimenä käytetään vetyä. Puolijohdeteollisuudessa yhdistettä käytetään douppaamaan piitä. Muita käyttökohteita ovat karbidien ja nitridien poistaminen metalliseoksista, teräksen etsaus ja muiden booriyhdisteiden valmistaminen. Orgaanisessa synteesissä booritrikloridia käytetään katalyyttinä Friedel–Crafts-alkyloinneissa ja -asyloinneissa, alkeenien kuten eteenin, propeenin, isobuteenin ja vinyylikloridin polymeroinneissa ja epoksidoitumisissa.
OVV Asuntopalvelut

OVV Asuntopalvelut on suomalainen vuokra-asuntojen välittämiseen erikoistunut ketju, joka toimii franchising-periaatteella 12 paikkakunnalla: Helsingissä, Hyvinkäällä, Joensuussa, Jyväskylässä, Lahdessa, Lappeenrannassa, Kouvolassa, Kuopiossa, Oulussa, Porissa, Tampereella ja Turussa. 
Nykyisin OVV kuuluu Investors House -konserniin.
Historia.
OVV Asuntopalvelut aloitti toimintansa Turussa vuonna 1994 välittämällä aluksi asuntoja opiskelijoille. Alkuvaiheessa yritys tunnettiin nimellä Opiskelijoiden vuokravälitys, josta myös kirjainlyhenne OVV tulee. Ydinliiketoimintana on alusta lähtien ollut asuntojen vuokravälitys ja vähitellen OVV on laajentunut usealla paikkakunnalla toimivaksi franchising-ketjuksi. Vuonna 2016 pörssinoteerattu Investors House Oyj osti OVV Asuntopalvelut -ketjun liiketoiminnan.
Organisaatio.
OVV Asuntopalvelut toimii franchising-periaatteella, ja sen aluetoimistot ovat itsenäisten yrittäjien omistamia. Toimistoja on 12 paikkakunnalla.
Kokonaispalvelu.
OVV Asuntopalvelut on pyrkinyt kehittämään vuokravälitysalaa perinteisestä asuntojen vuokrauksesta kohti konaisvaltaisempaa palvelukokonaisuutta, joka kattaa koko vuokrasuhteen. Tästä esimerkkinä OVV Asuntopalvelut oli ensimmäinen vuokravälittäjä Suomessa, joka tarjosi täyden takuun vuokran maksusta koko vuokrasuhteen ajalta.
Aigunin sopimus

Aigunin sopimus (, , "Àihún Tiáoyuē") oli Venäjän keisari­kunnan ja Qing-dynastian hallitseman Kiinan vuonna 1858 tekemä sopimus, jolla Kiina luovutti Amur-joen pohjois­puolella olleen osan Mantšuriaa Venäjälle. Sopimus kumosi vuonna 1689 tehdyn Nertšinkin rauhan­sopimuksen, jonka mukaan Venäjän ja Kiinan rajana olivat Stanovoivuoret. Kiinan Venäjälle luovuttaman alueen pinta-ala oli yli 600 000 neliö­kilo­metriä.
Tausta.
Venäjä oli jo 1700-luvulla pyrkinyt merivaltaan Tyynellämerellä. Sitä varten se oli perustanut laivasto­tuki­kohtia Japaninmeren rannalle lähelle Amurin suuta, rohkaissut kansalaisiaan muuttamaan sinne ja tullut vähitellen sotilaalliseksi mahtitekijäksi alueelle. Qing-dynastian hallitsema Kiina ei koskaan hallinnut pohjoisimpia rajaseutujaan tehokkaasti eikä kiinnittänyt huomiota Venäjän toimiin alueella.
Vuonna 1850 Kiinassa alkoi hallitsevaa mantšulaista Qing-dynastiaa vastaan suunnattu Taiping-kapina, joka johti 14 vuotta kestäneeseen veriseen sisällis­sotaan. Samaan aikaan Venäjän kauko­idän kenraali­kuvernööri Nikolai Muravjov
sijoitti kymmeniä­tuhansia sotilaita lähelle Mongolian ja Mantšurian rajoja aikoen saada Amurin laakson tosiasiallisesti Venäjän hallintaan. Muravjov havaitsi sopivan tilaisuuden tulleen, kun kävi selväksi, että Kiina oli häviämässä toisen oopiumi­sodan Britanniaa vastaan, ja hän uhkasi Kiinaa sodalla toisella rintamalla. Qing-dynastia myöntyi neuvottelemaan Venäjän kanssa.
Allekirjoittaminen.
Neuvottelut olivat jännittyneitä ja kestivät kuusi päivää, minkä aikana Venäjän sotajoukot jatkuvasti ampuivat tykeillä ja uhkasivat paikallista väestöä karkotuksilla. Venäjän edustaja Nikolai Muravjov ja Qing-dynastian edustaja Yishan, jotka molemmat olivat raja­seudulla toimivia sotilas­johtajia, alle­kirjoittivat sopimuksen Amurin varrella sijaitsevassa Aigunin kaupungissa 28. toukokuuta 1858.
Vaikutukset.
Sopimus vahvisti Amurin suurelta osin Venäjän ja Kiinan väliseksi rajaksi. Sopimuksen mukaisesti:
Ussuri-joen itä­puoliset alueet jäivät Venäjän ja Kiinan yhteis­hallintaan.
Keisari Xianfeng katsoi voittaneensa sopimuksella aikaa ennen kuin hän saattoi "toimia venäläisiin nähden päättäväisemmin", mutta siihen ei koskaan tarjoutunut tilaisuutta. Sen sijaan venäläiset tunkeutuivat Kiinaan uudestaan marras­kuussa 1860 ja vaativat yhteis­hallinnassa olleet alueet kokonaan itselleen. Tällöin he perustivat Primorjen aluepiirin, joka sulki Kiinalta kokonaan yhteyden Japaninmereen. Vuonna 1860 Pekingin rauhansopimus vahvisti, että nämä alueet kuuluivat Venäjään.
Emilia Appelgren

Emilia Appelgren () oli suomalainen maisemamaalari. Maisemamaalarina Appelgren oli poikkeus ajan maalaustaiteessa, sillä tuolloin naistaiteilijoiden aiheita olivat lähinnä henkilökuvat, joita tunnetaan muutamia myös hänen tuotannossaan. Hän aloitti uransa 1850–1860-lukujen vaihteessa.
Piotr Stokowiec

Piotr Stokowiec (s. 25. toukokuuta 1972) on puolalainen jalkapallovalmentaja. 
Ura.
Stokowiecilla ei ole takanaan omaa pelaajauraa, vaan hän aloitti valmentajana 34-vuotiaana Wigry Suwałkissa vuonna 2006. Hän valmensi seuraa yhden kauden ja palasi valmennustehtäviin jälleen kesällä 2010 Polonia Varsovan apuvalmentajana. Poloniassa Stokowiec toimi José Mari Bakeron, Theo Bosin ja Paweł Janasin apuvalmentajana. Maaliskuussa 2011 hän toimi yhdessä ottelussa seuran päävalmentajana. Jacek Zielińskin noustua seuran päävalmentajaksi, Stokowiec jatkoi pelaajatarkkailijana. Heinäkuussa 2011 hän siirtyi Polonian II-joukkueen päävalmentajaksi.
Heinäkuussa 2012 Stokowiecista tuli Polonian edustusjoukkueen päävalmentaja. Hän luotsasi seuran Ekstraklasassa kuudenneksi, mutta seura putosi konkurssin vuoksi liigasta. Stokowiec jätti seuran ja siirtyi Jagiellonia Białystokin päävalmentajaksi. Hän sai potkut huhtikuun alussa 2014. 
Toukokuussa 2014 Stokowiecin ura jatkui Zagłębie Lubinin päävalmentajana. Stokwiec luotsasi Lubinin kaudella 2014/15 Puolan I ligan voittoon ja joukkue nousi takaisin pääsarjaan. Kaudella 2015/16 joukkue sijoittui liigassa kolmanneksi. Menestyksekkään paluukauden jälkeen tulokset heikentyivät ja lopulta Stokowiec sai potkut seurasta marraskuussa 2017. 
Maaliskuussa 2018 Stokowiecista tuli Lechia Gdańskin päävalmentaja. Hän luotsasi joukkueen Puolan cupin mestaruuteen 2019. Stokowiec jätti Gdánskin elokuussa 2021.
Joulukuussa 2021 hän palasi 2,5-vuotisella sopimuksella Zagłębie Lubinin päävalmentajaksi. Viisi perättäistä liigatappiota ja putoaminen cupista johtivat Stokowiecin potkuihin marraskuussa 2022.
Hortonomien Yhdistys

Hortonomien Yhdistys ry on perustettu vuonna 1925. Yhdistys on puutarhaopistoista ja alan ammattikorkeakouluista valmistuneiden hortonomien aatteellinen yhdistys. Sen tarkoituksena on edistää jäseniensä ammatillisia tietoja ja taitoja järjestämällä kursseja, kustantamalla julkaisuja ja lehteä. Yhdistys valvoo kannanotoin koulutuksen, työolojen ja palkkauksen kehittymistä. Hortonomien Yhdistykseen voi liittyä hortonomiksi opistosta tai ammattikorkeakoulusta valmistunut hortonomi tai ammattikorkeakoulussa opiskeleva tuleva hortonomi.
Historia.
Perustettaessa vuonna 1925 yhdistys sai nimekseen Suomen Puutarhateknikkojen Seura ry. Vuonna 1956 oli nimenmuutoksen aika. Hortonomi-nimi otettiin käyttöön opistotason tutkinnon suorittaneista ja puutarhateknikko-nimi jäi toisen asteen tutkinnon suorittaneiden käyttöön. Yhdistyksen nimeksi tuli siis Hortonomien Yhdistys ry. Hortonomien Yhdistys ry. on yksi Suomen vanhimpia puutarha-alan ammattilaisten muodostamia yhdistyksiä. 
Yhdistyksen toiminta.
Hortonomien Yhdistys valitsee vuosittain ansioituneen hortonomin Vuoden Hortonomiksi. Yhdistys hallinnoi myös stipendirahastoa, josta myönnetään vuosittain stipendejä yhdistyksen jäsenten ammatilliseen kehittämiseen, kuten kurssien tai opintomatkojen suorittamiseen. Lisäksi yhdistys osallistuu julkiseen keskusteluun hortonomia koskettavista asioista ja antaa kannanottoja esimerkiksi alan koulutusta, palkkausta tai työoloja koskeviin asioihin. 
Hortonomien Yhdistys järjestää kurssitoimintaa jäsenilleen, tukee jäsentensä verkostoitumista Hortoklubeissa sekä julkaisee Hortonomi-lehteä, joka ilmestyy 2 kertaa vuodessa. Yhdistyksen toiminnasta vastaa johtokunta, johon kuuluu puheenjohtaja ja kahdeksan jäsentä.
Viheltäjämesikko

Viheltäjämesikko ("Meliphaga mimikae") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viheltäjämesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajia on kuvattu yleisestä runsaslukuiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Erakkomesikko

Erakkomesikko ("Meliphaga montana") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Erakkomesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tammimesikko

Tammimesikko ("Meliphaga orientalis") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Tammimesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan yleinen korkeissa korkeuksissa ja harvinaisempi matalammalla. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pensasmesikko

Pensasmesikko ("Meliphaga albonotata") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Pensasmesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on raportoitu olevan harvinainen, vaikkakin paikallisesti melko yleinen. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Matkijamesikko

Matkijamesikko ("Meliphaga analoga") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu. 
Levinneisyys.
Matkijamesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin on kuvattu olevan pääasiassa yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tagulanlaulumesikko

Tagulanlaulumesikko ("Meliphaga vicina") on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Tagulanlaulumesikkoa tavataan kotoperäisenä Tagulan saarella Papua-Uudessa-Guineassa. Laji on huonosti tunnettu, eikä siitä ole tehty kannanarvioita. Tagulanlaulumesikon uskotaan elävän alankojen metsissä ja metsänreunoilla 800 metrin korkeuteen asti. Metsien hakkuut saattavat olla sille uhka.
Alvin

Alvin, Saksassa "Alwin", on miehen etunimi. Alvinin nimipäivä on suomenruotsalaisessa almanakassa 9. maaliskuuta.
Nimen alkuperästä on erilaisia selityksiä. Se saattaa olla muunnos latinalaisesta nimestä Albin, joka merkitsee valkoista. Toisaalta se saattaa olla peräisin muinaisenglantilaisesta nimestä Adelvin tai Æðelwine, jotka merkitsevät jalosukuista ystävää.
Suomessa nimi Alvin on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 533 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä.
Katja Lukin

Katja Lukin (s. 1974 Kemi) on suomalainen laulaja. Hän on tullut tunnetuksi Dannyn taustalaulajana D’Voices-yhtyeessä. Hän on esiintynyt taustalaulajana myös lukuisten muiden suomalaisten artistien levytyksillä. 
Lukin syntyi Kemissä mutta varttui Keminmaassa. Lukin on valmistunut nuoriso- ja vapaa-ajanohjaajaksi Peräpohjolan Opistosta. Myöhemmin hän on käynyt esiintymisalan jatkokoulutusta myös Oulussa. Lukin on saavuttanut sittemmin myös luokanopettajan pätevyyden Helsingin yliopistossa.
Lukin aloitti soolouransa vuonna 2003 julkaisemalla singlen ”Vitamiini”. Sittemmin hän on julkaissut useita kappaleita, jotka ovat muun muassa olleet Radio Suomen soitetuimpien listalla.
Lukin on palkittu Vuoden Tanssihitti -palkinnolla Tampereella 16. syyskuuta 2012 kappaleestaan ”Kaipaan Yyteriin”.
Vuonna 2020 presidentti Sauli Niinistö myönsi Lukinille tunnustuksena Suomen Valkoisen Ruusun I luokan mitalin kultaristein.
Ilmavalvonta-aluekeskus

Ilmavalvonta-aluekeskus oli Suomessa talvisodan jälkeinen keskus, jonne koottiin ilmahälytyksiä ja torjuntahälytyksiä varten tieto ilmavalvonta-asemilta. Ilmavalvonta-aluekeskukset olivat 17. kesäkuuta 1940 alkaen ilmapuolustusaluekeskusten seuraajia.
Aluekeskuksen alaisten havaintoasemien, ilmavalvonta-asemien, määrävahvuinen miehitys oli 1+8 tai, mikäli asema oli Lotta Svärdin ylläpitämä niin sitten 1+1 ja 12 lottaa. Rintamantakaisille ilmavalvonta-aluekeskuksen ilmavalvonta-asemille ei ollut sallittua määrätä reserviläisiä eikä ensimmäisen luokan nostoväkeä (nykyään lisäreservi).
Ilmavalvonta-asemien päälliköiksi ja varapäälliköiksi pyrittiin sijoittamaan suojeluskuntien jäseniä tai invalideja. Valvontaa suorittamaan kutsuttiin lottia ja suojeluskuntapoikia, joita saattoi olla puolet vahvuudesta.
Uloimman valvontalinjan ja epäedullisten alueiden ilmavalvonta-asemat sai miehittää rintamapalvelukseen soveltumattomilla reserviläisillä ilmavalvonta-aluekeskuksissa ja ilmavalvonta-aluekeskusten esikunnissa ainoastaan päällikkö, valvontapäällikkö, radiomestari sekä radio- ja valvonta-aliupseeri voivat olla reserviläisiä. Henkilöstöä varattaessa pyrittiin siihen, että valittiin ilmavalvonta-aseman alueella toimivan ja jo ilmavalvontatehtävissä olleiden saamiseen ilmavalvonta-asemille.
Ilmavalvonta-asema

Ilmavalvonta-asema on yksittäinen näköhavaintopaikka ilmavalvontahavainnoille. 
Suomen talvisodassa.
Suomen talvisodan aikaan ilmavalvonta-asemalla oli yleensä yksi tai kaksi lottaa kahden tunnin valvontavuoroissa. Tavallisimmat ilmavalvonta-asemat oli perustettu kirkontorneihin, kellotapuleihin, tehtaiden katoille. Yksi kuuluisimmista ilmavalvonta-asemista oli Lahden kaupungintalon tornissa, joka menetettiin tammikuun 1940 pommituksessa. Sen jälkeen havaintopaikka siirrettiin urheilukentän katolle ja lopuksi hyppyrimäelle.
Kullakin ilmavalvonta-asemalla oli nelinumeroinen peiteluku, jonka perusteella ne erotettiin toisistaan sijaintipaikkaa paljastamatta. Näillä tiedoilla asemien sotapäiväkirjat on edelleen jäljitettävissä sota-arkistosta.
Katja Sirkiä

Katja Sirkiä (s. 1974) on suomalainen näyttelijä ja laulaja.
Sirkiä valmistui näyttelijäksi vuonna 1999 ja opiskeli alaa vuonna 2004 New Yorkissa The Actors Studiolla. Hän on suorittanut lauluopintoja muun muassa Sibelius-Akatemiassa sekä Helsingin Pop &amp; Jazz Konservatoriossa. Sirkiä on äänialaltaan korkea sopraano.
Sirkiä on myös tunnettu ääninäyttelijänä useissa elokuvissa, tv-sarjoissa ja mainoksissa. Hän on myös ohjannut dubbauksia. Sirkiä on toiminut suomalaisen Contemporary Dead Finnish Music Ensemble -yhtyeen solistina vuodesta 2009. Sirkiä ääninäyttelee esim. Hän ääninäyttelee Rainbow Dash -nimistä Pegasos-ponia animaatiosarjassa "" sekä hän ääninäyttelee myös sarjoissa "Halinallet, Tomi Traktori, Kauhula" yms. Katja Sirkiä esiintyy myös "Frozen – huurteinen seikkailu" ja "Frozen II" -elokuvissa kuningatar Elsan ääninäyttelijänä. Sirkiä ääninäyttelee myös Martta-nimistä koiraa "Martta puhuu" -animaatiosarjassa.
Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema

Kiova-Žuljanyn kansainvälinen lentoasema (, )) on Ukrainan pääkaupunki Kiovan lounaisosissa, 8 kilometrin päässä ydinkeskustasta sijaitseva kansainvälinen lentoasema. Lentoasemalla on yksi 2,31 kilometriä pitkä kiitotie. Juridisesti lentoasema on Kiovan kaupungin hallitsema liikeyritys.
Vuonna 2013 Kiova-Žuljany oli matkustajamäärän perusteella Ukrainan toiseksi vilkkain lentoasema maan suurimman lentoaseman, Boryspilin kansainvälisen lentoaseman jälkeen. Kiova-Žuljanyn kansainvälistä lentoasemaa käytti vuonna 2013 kaikkiaan 1 838 393 lentomatkustajaa.
Ingmar Pörn

Gustav Ingmar Pörn (19. elokuuta 1935 Runsor, Mustasaari – 8. helmikuuta 2014 Tölby, Mustasaari) oli suomenruotsalainen filosofi, joka toimi filosofian professorina Helsingin yliopistossa vuosina 1978–1998.
Ingmar Pörn syntyi Mustasaaressa Runsorin kylässä maanviljelijäperheen keskimmäiseksi pojaksi. Hän pääsi oppilaaksi Vaasan ruotsinkieliseen lyseoon, alun perin vain nuoremman veljensä seuraksi. Tultuaan ylioppilaaksi keväällä 1955 hän tutustui sattumalta Erik Steniuksen kirjaan "Tankens gryning" päätti ryhtyä opiskelemaan filosofiaa Steniuksen johdolla Åbo Akademissa. Lisäksi hän opiskeli sosiologiaa, matematiikkaa, teologiaa ja kreikan kieltä. Opiskeluaikanaan hän toimitti myös "Studentbladet"-lehteä. Hän suoritti kandidaatintutkinnon vuonna 1960 aiheena John Locke.
Suoritettuaan asevelvollisuutensa vuonna 1961 Pörn lähti Oxfordin yliopistoon suorittamaan filosofian jatko-opintoja Alfred Ayerin ja William Knealen johdolla. Lisensiaatintutkinnon Pörn suoritti Åbo Akademissa vuonna 1964, ja vuonna 1965 hän siirtyi Birminghamin yliopistoon lehtoriksi. Siellä hän suoritti myös tohtorintutkintonsa vuonna 1968. Toisen tohtorintutkinnon hän suoritti Uppsalan yliopistossa vuonna 1978. Pörn opetti Birminghamissa lähes neljätoista vuotta. Hänelle tarjottiin Birminghamista professuuria, mutta hän kaipasi kotimaahansa, ja Helsingin yliopistosta järjestyi ruotsinkielinen professuuri; hän hoiti virkaa Pohjanmaalta käsin. Pörnin erityisaloihin kuuluivat logiikka sekä terveyden ja lääketieteen filosofia.
Jäätyään eläkkeelle Pörn ohjasi edelleen jatko-opiskelijoita ja toimi asiantuntijana professorinimityksissä.
Ingmar Pörnin puoliso oli Margaret Cooper 1960-luvulta tämän kuolemaan saakka 2005.