tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Boštjan Nachbar

Boštjan Nachbar (s. 3. heinäkuuta 1980 Slovenj Gradec) on slovenialainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin FC Barcelonaa.
Ura.
Nachbar aloitti koripallon KK Mariborin juniorijoukkueissa, joista hän nousi kaudeksi 1997–1998 KK Union Olimpijaan. Seuraavaksi kaudeksi Nachbar myytiin takaisin Mariboriin, josta hän siirtyi yhden kauden jälkeen Pivovarna Laskoon. Vuonna 2000 Nachbar siirtyi Benetton Trevisoon, jota hän edusti kahden kauden ajan. Kaudella 2001–2002 Nachbar nousi Trevison aloitusviisikkoon ja johdatti joukkueensa Euroliigan neljän parhaan joukkoon. 
Hän osallistui NBA:n varaustilaisuuteen, jossa hän oli Houston Rocketsin viidestoista varaus. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan Nachbar teki 2,1 pistettä ottelua kohden. Kauden 2004–2005 Nachbar aloitti Houstonissa, mutta siirtyi joulukuussa New Orleans Hornetsiin. Helmikuussa 2006 hän siirtyi New Jersey Netsiin, jossa hän pelasi kesään 2008 asti. Viimeinen NBA-kausi oli häneltä tilastollisesti paras, sillä hän teki 9,8 pistettä ottelua kohden. 
Heinäkuussa 2008 Nachbar palasi Eurooppaan ja solmi Dynamo Moskovan kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Yhden kauden jälkeen Nachbar siirtyi Efes Pilseniin vuoden sopimuksella, vaikka oli saanut tarjouksia myös NBA-seuroilta. Hän pelasi seurassa vuoteen 2011 asti. Nachbar ei pelannut kauden 2011–2012 missään seurassa, mutta allekirjoitti tammikuussa 2012 loppukaudeksi sopimuksen UNIKS Kazanin kanssa. Kaudeksi 2012–2013 Nachbar siirtyi saksalaiseen Brose Basketsiin. Kesällä 2013 hän teki monivuotisen sopimuksen FC Barcelonan kanssa.
Star FM

Star FM oli radioasema, joka toimi Suomessa vuosina 1999-2001 kunnes se muutti nimensä nykyiseksi Radio Suomipopiksi. Kanavan omisti silloin Oy P4 Finland, joka toimii tätä nykyään nimellä Metroradio Finland Oy. Star FM:n tunnuslause oli "mieluummin musiikkia" ja soitossa oli pääasiassa 1980- ja 1990-lukujen kotimaisia ja kansainvälisiä klassikkohittejä. Star FM:n lisäksi P4 Finland omisti myös Groove FM:n.
Oy P4 Finlandin omistanut ruotsalainen Modern Times Group päätti loppuvuonna 2000 keskittää radio-omistuksensa Suomessa Radio Novaan . Yhtiön kanavat myytiin lokakuussa 2000 Metromedia International Groupille, joka muutti toimilupayhtiön nimen Metromedia Finlandiksi. Kanavan uutta nimeä kuuntelijat saivat ehdottaa Star FM:lle kilpailun muodossa, josta syntyi loppujen lopuksi Radio Suomipop vuonna 2001.
Kokoonpanot koripallon maailmanmestaruuskilpailuissa 2010

Lohko A.
Angola.
Päävalmentaja: Luís Magalhães
Argentiina.
Päävalmentaja: Sergio Hernández
Australia.
Päävalmentaja: Brett Brown
Saksa.
Päävalmentaja: Dirk Bauermann
Jordania.
Päävalmentaja: Mário Palma
Serbia.
Päävalmentaja: Dušan Ivković
Lohko B.
Brasilia.
Päävalmentaja: Rubén Magnano
Kroatia.
Päävalmentaja: Josip Vranković
Iran.
Päävalmentaja: Veselin Matić
Slovenia.
Päävalmentaja: Memi Bečirovič
Tunisia.
Päävalmentaja: Adel Tlatli
Yhdysvallat.
Päävalmentaja: Mike Krzyzewski
Lohko C.
Kiina.
Päävalmentaja: Bob Donewald
Norsunluurannikko.
Päävalmentaja: Randoald Dessarzin
Kreikka.
Päävalmentaja: Jonas Kazlauskas
Puerto Rico.
Päävalmentaja: Manolo Cintrón
Venäjä.
Päävalmentaja: David Blatt
Turkki.
Päävalmentaja: Bogdan Tanjević
Lohko D.
Kanada.
Päävalmentaja: Leo Rautins
Ranska.
Päävalmentaja: Vincent Collet
Libanon.
Päävalmentaja: Tab Baldwin
Liettua.
Päävalmentaja: Kęstutis Kemzūra
Uusi-Seelanti.
Päävalmentaja: Nenad Vučinić
Espanja.
Päävalmentaja: Sergio Scariolo
Merimieseläkekassa

Merimieseläkekassa (MEK) on Suomen vanhin yksityisen sektorin eläkelaitos. Sen toimintaa valvovat sosiaali- ja terveysministeriö ja finanssivalvonta.
Merimieseläkekassan toiminnan perustana oleva merimieseläkelaki (MEL) astui voimaan 1. kesäkuuta 1956. Samana vuonna perustetun Merimieseläkessan tehtävänä on huolehtia suomalaisilla ulkomaanliikenteen kauppa-aluksilla ja jäänmurtajilla työskentelevien merenkulkijoiden lakisääteisestä työeläketurvasta. Eläkekassa myöntää ja maksaa merenkulkijoille ansiotyöhön perustuvia MEL-eläkkeitä.
Vuonna 2019 eläkekassan vakuuttamia työntekijöitä oli noin 7 400 ja eläkkeensaajia noin 8 200. MEL-eläke antaa turvan vanhuuden, työkyvyttömyyden tai työttömyyden varalle. Kuolemantapauksissa merenkulkijan lähiomaiset voivat saada perhe-eläkettä.
Merimieseläkekassan toimitusjohtaja on ollut 1. tammikuuta 2021 alkaen Jari Puhakka.
Dzordzorin kappeli

Dzordzorin kappeli on pieni kappeli Āzārbāyjān-e Gharbīn provinssissa Iranissa. Se on ainoa jäänne suuremmasta Dzordzorin luostarikokonaisuudesta. Se muodostaa Stefanoksen ja Taddeuksen luostarin kanssa Unescon maailmanperintöluettelon kohteen: Iranian armenialaiset luostarit.
Kappelin ikää ei ole pystytty varmasti todistamaan. Toiset tutkijat arvelevat sen rakennetun 800- tai 900-luvulla, kun toiset ovat taas sitä mieltä, että se rakennettiin 1300-luvulla. Se oli kuitenkin osa Dzordzorin luostaria, jonka Abbas I hävitti 1600-luvun alussa. 
Kappelia uhkasi tuhoutuminen 1980-luvulla, kun Iranin hallitus päätti rakentaa padon kappelin läheltä menevään jokeen. Vuosien 1987–1988 aikana kappelia siirrettiin 600 metriä yläjuoksun suuntaan, ja samalla sen kupolia peruskorjattiin. Kaikki kappelin kivet numeroitiin, ja se rakennettiin uudelleen uuteen paikkaan. Osa kivistä jouduttiin kuitenkin korvaamaan, ja 1548 kivestä 250 on uusia.
U103

Radio U103 oli pääkaupunkiseudulla vuosina 1995–1999 toiminut paikallisradio. Kanavan lähetin taajuudella 102,8 MHz toimi silloin Keski-Uudellamaalla Hyrylän varuskunnan alueella olevassa mastossa. U103:n musiikki koostui 1970–1990-lukujen pop- ja rock-musiikista. Kanavan sloganina toimi "Hyvän Tuulen Radioasema". Loppu aikoina U103:lta tuli vain tauotonta musiikkia ennen kuin kanavan nimeksi tuli Sävelradio. Myös kanavan kuuluvuusalue laajentui kanavan loppuaikoina, kun U103 yhdistyi Hyvinkäällä ja Riihimäellä toimivan Radio Voima Aseman kanssa, joka toimi taajuudella 90,1 MHz.
Ohjelmat.
U103:n ohjelmia oli mm. Danny &amp; Fredi Aamushow, U-Klubi, Jokebox, Terassiradio.
Clock

Clock oli 1970-luvulla perustettu ruotsalainen pikaruokaketju, jonka päätuote olivat hampurilaiset. Clock kaatui 1990-luvulla taloudellisiin vaikeuksiin ja viimeinen Clock-ravintola Ruotsissa suljettiin 1999. 
Clock Suomessa.
Suomessa Clock-ketjulla oli 1980- ja 1990-luvuilla viisi hampurilaisravintolaa pääkaupunkiseudulla: Helsingissä Erottajalla, Itäkeskuksessa, Messukeskuksessa, Espoon Tapiolassa Sampokujalla ja Keravalla sisähuvipuisto Fanfaarissa. Ne saivat alkunsa 1980-luvun alussa, kun Alkon tytäryhtiö Arctia teki lisenssisopimuksen Clock-ketjun silloisen ruotsalaisomistajan SARAn kanssa, joka oli Arctian tavoin valtio-omisteinen ravintolayhtiö. Lisäksi ainakin Mikkelissä oli 1980-luvun lopulla yksi ravintola.
Nils Bäckström

Nils Bäckström (s. 29. kesäkuuta 1986 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SHL-joukkue AIK IF:ssä. Hän on pelityyliltään all-round -puolustaja, jolla ei ole erityisiä vahvuuksia eikä heikkouksia. Bäckström on kohtalaisen hyvä liikkumaan ja pitämään kiekkoa, mutta hän ei tee kovin paljon tehopisteitä, eikä Bäckströmin laukaus ole kovin hyvä.
Ura.
Bäckström on Danderyds SK:n kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Hammarby IF:ssä kevääseen 2003 asti, jonka jälkeen Bäckström siirtyi Stocksunds IF:ään. Detroit Red Wings varasi Bäckströmin yhdeksännellä kierroksella 209. pelaajana . Hän oli edellisellä kaudella 2003–2004 pelannut Stocksundin J18-joukkueessa. Bäckström siirtyi kaudeksi 2004–2005 Djurgårdens IF:n J20-junioreihin. Hän pelasi kaudella 2005–2006 myös yhden ottelun Elitserienissä.
Vuodet 2006–2010 Bäckström kävi Alaska-Anchoragen yliopistoa. Hänet valittiin kausina 2008–2009 ja 2009–2010 WCHA:n akateemiseen tähdistökentälliseen. Keväällä 2010 Bäckström pelasi myös yhteensä viiden ottelun verran ECHL-joukkue Alaska Acesissa. Kesällä 2009 Bäckström kävi NHL-joukkue Washington Capitalsin harjoitusleirillä. Joukkueessa pelaava Nicklas Bäckström ei ole sukua hänelle.
Bäckström teki elokuussa 2010 kuukauden mittaisen try-out -sopimuksen SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksen kanssa. Hän sai syyskuussa 2010 vuoden mittaisen sopimuksen. Bäckström kärsi lokakuussa 2010 olkapäävammasta, joka lyhensi hänen runkosarjansa 48 ottelun mittaiseksi. Bäckström teki pelaamissaan otteluissa tehot 4+2=6. Joulukuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ilveksen kanssa.
Kahden Ilveksessä vietetyn kauden jälkeen Bäckström teki huhtikuussa 2012 vuoden mittaisen sopimuksen Timrå IK:n kanssa. Kesken kauden 2012–2013, tammikuun 2013 lopulla hän siirtyi kuitenkin loppukaudeksi AIK IF:ään. Yhteensä ensimmäinen kokonainen Elitserien-kausi toi Bäckströmille 53 runkosarjaottelussa viisi syöttöpistettä.
Lentopallo kesäolympialaisissa 1972

Vuoden 1972 kesäolympialaisten lentopallo järjestettiin 27. elokuuta – 9. syyskuuta 1972 Volleyballhallessa, Münchenissä, Saksassa. Tämä oli kolmas kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 231 osanottajaa 14 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi.
Vilnan kunnallispiiri

Vilnan kunnallispiiri () on yksi Liettuan kuudestakymmenestä kunnallispiiristä, joka sijaitsee Vilnan läänissä. Kunnallispiiri ympäröi Liettuan pääkaupunkia Vilnaa, joka ei ole osa kunnallispiiriä vaan on oma kuntansa. Tästä huolimatta Vilna on kunnallispiirin hallinnollinen keskus. Kaakkoisosassa kunnallispiiri rajoittuu Valko-Venäjään. Vuonna 2008 kunnallispiirin väkiluku oli 95 078 asukasta.
Radhouane Slimane

Radhouane Slimane (s. 16. elokuuta 1980 Kairouan) on tunisialainen koripalloilija. Pienenä ja isona laitahyökkääjänä pelaava Slimane edustaa Arabiemiirikuntien pääsarjassa pelaavaa Al-Waslia.
Slimane on pelannut urallaan kotimaansa lisäksi Portugalissa. Maajoukkuetasolla hän on edustanut Tunisiaa vuosien 2001, 2003, 2005 ja 2007 Afrikan kisoissa. Lisäksi Slimane pelasi maansa historian ensimmäisissä MM-kisoissa 2010. Vuotta myöhemmin hän oli voittamassa myös Tunsialle ensimmäisen Afrikan-mestaruuden.
Luettelo Suomen katsotuimmista kotimaisista elokuvista

Tämä artikkeli on luettelo kaikkien aikojen katsotuimmista suomalaisista elokuvista Suomessa. 
Suomen elokuvasäätiö aloitti katsojamäärien tilastoinnin kotimaisista elokuvista vuonna 1970 ja ulkomaisista vuonna 1972. Arviot katsojamääristä ennen vuotta 1970 perustuvat elokuvahistorioitsija Kari Uusitalon laskelmiin, poikkeuksina eräät yksittäiset 1930- ja 1940-luvun elokuvat, joiden tarkat katsojalukutiedot ovat säilyneet.
Marouan Laghnej

Marouan Laghnej (, s. 22. huhtikuuta 1986 Kairouan) on tunisialainen koripalloilija. Pelintekijänä ja heittävänä takamiehenä pelaava Laghnej edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa JS Kairouania.
Laghnej pelasi vuonna 2004 Tunisian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja kuului myös vuoden 2007 Afrikan kisoissa Tunisian joukkueeseen.
Swoop

Swoop on Transformers-universumissa esiintyvä Dinobotti. Hasbron luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 "The Transformers" -animaatiosarjassa.
The Transformers.
Sarjassa "The Transformers" Swoop on yksi kahdesta uudesta Dinobotista, jotka Wheeljack rakensi alkuperäisten Dinobottien: Grimlockin, Slagin ja Sludgen tueksi. Swoopin ohella toinen uusi Dinobotti oli Snarl, joka muuntautuu "Stegosaurukseksi". Hän on myös Dinoboteista älykkäimpiä.
Transformers: Energon.
"" -sarjaan pohjautuvissa leluissa Swoop ja Grimlock olivat kaksi dinosauruksiksi muuntautuvaa Autobottia, jotka olivat myytävänä samassa paketissa.
Swoopin oli tarkoitus esiintyä myös "Transformers: Energoniin" pohjautuvassa sarjakuvassa, mutta Dreamwave ehti päätyä konkurssiin ennen tätä.
Transformers: Animated.
Sarjassa "" Swoop oli yks kolmesta Isaac Sumbacin luomista robottidinosauruksista, jotka syntyivät Ikikipinän voimaa sisältävällä Sarin avaimella. Swoop muuttuu Pteranodoniksi ja on muiden Dinobottien lisäksi ihastunut Decepticon Blackarachniaan.
Johnson-oppi

Johnson-oppi oli Yhdysvaltojen vuonna 1965 omaksuma ulkopoliittinen kanta, joka sai nimensä presidentti Lyndon B. Johnsonin mukaan. Opin mukaan vallankumousyritykset läntisellä pallonpuoliskolla eivät olleet valtioiden sisäinen asia, vaan Yhdysvallat aktiivisesti pyrki estämään kommunismin leviämisen Keski- ja Etelä-Amerikkaan.
Oppi sai alkunsa Yhdysvaltojen aseellisesta interventiosta Dominikaanisen tasavallan sisäpoliittiseen kriisiin vuonna 1965. Se oli kuitenkin myös jatkumo Eisenhowerin ja John F. Kennedyn politiikalle.
Dead Nation

Dead Nation on Housemarquen kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema isometrinen shoot ’em up -peli. Peli julkaistiin 30. marraskuuta 2010 PlayStation Storen kautta ladattavana pelinä. 
Pelin tapahtumat sijoittuvat zombien riivaamaan maailmaan. Pelaaja voi valita hahmokseen joko Jack McReadyn tai Scarlett Blaken, jotka kuitenkin eroavat toisistaan vain ulkoisesti. Pelaajan täytyy taistella erityyppisiä zombeja vastaan, joiden ominaisuudet ja kyvyt vaihtelevat. Pelin etenemistä, kuten tapettujen zombien määrää, voi seurata maakohtaisista nettitilastoista. Yksinpelin lisäksi pelattavana on yhteistyöpelimuoto samalla koneella ja verkon yli. Pelissä voi myös tuhota autoja samalla lähellä olevat zombit tuhoutuvat.
"Dead Nation" on yksi peleistä, jotka kuuluvat PSN:n huoltokatkon takia PlayStation Storesta saatavaan Welcome Back -pakettiin.
Peli on julkaistu PlayStation 3:lle ja käännös PlayStation Vitalle.
"Dead Nation: Apocalypse Edition".
"Dead Nation: Apocalypse Edition" on PlayStation 4 -konsolille vuonna 2014 julkaistu versio pelistä.
Peli sai arvioksi 8/10 IGN:n arvostelussa.
Esteban Gutiérrez

Esteban Manuel Gutiérrez (s. 5. elokuuta 1991 Monterrey, Nuevo León, Meksiko) on meksikolainen rata-autoilija.
Vuonna 2016 Gutiérrez kilpaili Formula 1 :ssä uuden Haas -tallin kuljettajana. Aiemmin hän kilpaili kaudet 2013–2014 Sauber-tallin kilpakuljettajana. Vuonna 2015 Gutiérrez toimi Ferrarin testikuljettajana.
Vuonna 2010 Gutiérrezista tuli ensimmäinen GP3-sarjan mestari kaudella 2010. Hän oli samalla ensimmäinen, joka siirtyi suoraan GP3-sarjasta "isoveliluokkaan" GP2-sarjaan.
Vuonna 2017 Gutiérrez siirtyy kilpailemaan Formula E -sarjaan ajaen Techeetah -tallissa kotikilpailustaan Meksikon ePrix’istä lähtien.
Gutiérrezin managerina toimii nykyään entinen IndyCar -kuljettaja Adrián Fernández. Aiemmin hänen managerina toimi Didier Coton.
Ura.
Gutiérrez aloitti kilpailu-uransa kartingissa vuonna 2004 ja kilpaili kartingsarjoissa vuoteen 2006. Vuonna 2007 Gutiérrez siirtyi Formula BMW USA -sarjaan, jossa hän sijoittui toiseksi ja saavutti vuoden tulokkaan palkinnon. Seuraavana vuonna hän siirtyi Euroopan FBMW-sarjaan ja voitti sarjan mestaruuden. Hänestä tuli 17-vuotiaana nuorin kansainvälisen moottoriurheilumestaruuden voittanut meksikolaiskuljettaja.
Vuonna 2009 Gutiérrez kilpaili F3 Eurosarjassa, jossa hän saavutti kaksi palkintosijaa. Vuonna 2010 hän voitti GP3-sarjan mestaruuden. Gutiérrez ajoi kaudella 2011 GP2-sarjassa Lotus ART -tallissa. Hän otti ensimmäisen GP2 voittonsa Valencian sprinttikisassa. Hän keräsi 15 pistettä ja sijoittui vasta sarjan 13:nneksi. Gutiérrez jatkoi GP2:ssa kaudella 2012. Hän saavutti kolme voittoa ja viisi kilpailun nopeinta kierrosta sijoittuen sarjan kolmanneksi.
F1-ura.
Palkinnoksi Formula BMW -mestaruudestaan Gutiérrez sai testata BMW Sauberin autoa joulukuussa 2009. Syyskuussa 2010 hänet pestattiin F1-talli Sauberin testi- ja varakuljettajaksi kaudeksi 2011. Hän jatkoi tallin testikuljettajana kaudella 2012. Gutiérrez sai tilaisuuden ajaa Intian GP:n viikonloppuna sairastuneen Sergio Pérezin tilalla perjantain ensimmäisessä vapaissa harjoituksissa.
Vuonna 2012 hänet nimitettiin Sauberin F1-tiimin kilpakuljettajaksi kaudelle 2013. Kauden 2013 avauskilpailussa Gutiérrez ajoi maaliin 13:nneksi ollen parhain tulokkaista kilpailussa. Espanjan GP:ssä Gutiérrez johti ensimmäistä kertaa urallaan kilpailua ja ajoi nopeimman kierroksen, mutta sijoittui kuitenkin 11:nneksi. Japanin GP:ssä hän saavutti uransa parhaan sijoituksen ajaen maaliin seitsemäntenä ja saavuttaen näin uransa ainoat pisteet. Gutiérrez jatkoi Sauberilla kaudella 2014 jääden koko kautena ilman pisteitä.
Kauden 2014 päätteeksi Gutiérrez joutui lähtemään Sauberilta, ja hän jäi kaudeksi 2015 ilman kilpailukuljettajan paikkaa. Hän siirtyi Ferrarin testikuljettajaksi. Kaudella 2016 Gutiérrez teki paluun Formula 1 -sarjaan uudessa Haas F1 Team -tallissa. Gutiérrez ei saavuttanut kauden aikana yhtään pistettä ollen parhaimmillaan 11:s viidesti. Gutiérrez ei saanut jatkosopimusta Haasilta kaudelle 2017.
Formula 1 -tulokset.
Tulokset kilpailuittain.
• Abu Dhabin GP:ssä 2014 jaettiin tuplapisteet.&lt;br&gt;
† – keskeytys, ajoi yli 90 % kilpailusta.
Nixonin oppi

Nixonin oppi oli Yhdysvaltain presidentin Richard Nixonin mukaan nimetty ulkopoliittinen doktriini. Oppi sai alkunsa Nixonin lehdistökonferenssista Guamissa vuonna 1969. Puheessaan Nixon sanoi että Yhdysvallat olettaa liittolaistensa pitävän huolta omasta maanpuolustuksestaan itsenäisesti, mutta hän myös lupasi Yhdysvaltojen auttavan puolustusvalmisteluissa tarvittaessa.
Oppi liittyi vahvasti Vietnamin sodan huonoon menestykseen, mutta sitä hyödynnettiin myös Lähi-idässä. Yhdysvallat tuki Irania ja Saudi-Arabiaa aseellisesti ja taloudellisesti Lähi-idän tilanteen vakauttamiseksi.
Syöntikilpailu

Syöntikilpailu tarkoittaa kilpailua, jossa pyritään syömään mahdollisimman nopeasti kilvan kohteena oleva annos ruokaa. Syöntikilpailussa vaikeus voi määräytyä esimerkiksi ruoka-annoksen koolla, tulisuudella, maulla tai hajulla tai annoksen syöntitavalla, kuten ilman käsiä apuna käyttäen syömistä tai syömäpuikoilla syömistä. Nämä vaikeudet sisältävät usein myös aikarajan tai aikatavoitteen (esimerkiksi suorittaa syönti ennen muita kilpailijoita), mutta ajan sijaan voidaan myös määrittää, että tietty annos tulee syötyä esimerkiksi niin, ettei syönnin aikana tule oksennusta.
Muun muassa "Pelkokerroin"-televisio-ohjelmassa yhteen tehtävään kuuluu maultaan tai myös hajultaan iljettävän annoksen syöminen ilman oksennusta syönnin aikana sekä aikatavoitteen kera (joissain tapauksissa kuitenkin ilman aikatavoitetta).
Historia.
Maailman ensimmäinen piirakansyöntikilpailu järjestettiin Torontossa vuonna 1878. Sen voitti Albert Piddington.
Kaikista eniten syöntikilpailuja voittanut mieskilpailija on Joey Chestnut, joka on voittanut kaikkiaan 15 kilpailua. Chestnut on syönyt kerralla 76 hot dogia vuonna 2021, mikä on maailmanennätys. Naisten maailmanennätyksen on tehnyt Miki Sudo syömällä 48,5 hot dogia vuonna 2020. Sudo on voittanut Nathan’s Hot Dog Eating Contest -kilpailun seitsemän kertaa.
Kritiikki.
Syöntikilpailuja on kritisoitu huonon esimerkin näyttämisestä nuorille. Kiinassa syöntikilpailuja on kritisoitu ruokajätteen tuottamisesta. Syöntikilpailut kiellettiin Kiinassa lailla vuonna 2021. Lain rikkomisesta voi saada jopa 100 000 yuanin sakot.
Terveysvaikutukset.
Syöntikilpailujen haitallisia terveysvaikutuksia ovat muun muassa aspiraatiokeuhkokuume, vatsan repeämä, ruokatorven repeämä ja ylipaino. Syöntikilpailut ovat myös johtaneet tukehtumiskuolemiin.
Alexandru Epureanu

Alexandru Epureanu (; s. 27. syyskuuta 1986 Chișinău, Moldavian SNT, Neuvostoliitto) on moldovalainen jalkapalloilija, joka edustaa turkkilaista İstanbul Başakşehiriä. Hän on pelannut useita vuosia myös Venäjällä. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Hänellä on myös Venäjän kansalaisuus.
Epureanu valittiin Moldovan vuoden jalkapalloilijaksi vuosina 2007 ja 2009.
Seurajoukkueura.
Kaudella 2002–2003 ammattilaisuransa aloittanut Epureanu edusti kotimaassaan Zimbru Chișinăuta ja Sheriff Tiraspolia, jossa hän voitti kaksi Moldovan kansallisen divisioonan mestaruutta.
Vuonna 2007 Epureanu siirtyi Venäjälle Moskovan joukkueeseen, jota hän edusti kolmen kauden ajan. Epureanun ensimmäisellä kaudella joukkue saavutti Venäjän valioliigan neljännen sijan. Kaudella 2009 sijoitus oli kuudes, mutta vuoden 2010 alussa seura päätti vetäytyä liigasta. Epureanu siirtyi kaudeksi 2010 paikallisvastustaja Dynamoon, joka maksoi hänestä neljä miljoonaa euroa, mikä oli suurin koskaan moldovalaispelaajasta maksettu siirtokorvaus.
Maajoukkueura.
Epureanu debytoi Moldovan maajoukkueessa vuonna 2004. Hän on pelannut 91 maaottelua, eniten maansa pelaajista, ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.. Hän on toiminut maajoukkueen kapteenina.
Pirttikosken voimalaitos (Kaustinen)

Pirttikoski on Killin Voima Oy:n omistama voimalaitos Perhonjoessa Kaustisella. 
Voimalaitoksen on rakennuttanut vuosina 1917–1918 Kaustisen Sähkö-Sahakone osuuskunta. Alussa voimalaitoksen sähköteho oli 18 kVa ja putouskorkeus kolme metriä. Voimalaitosta uusittiin vuonna 1922. Putouskorkeus nostettiin 3,5 metriin. Koneistoksi vaihdettiin Tampereen Konepajan Francis-pystyturbiinit 90 ja 60 Hp ja Strömbergin generaattorit 75 kVA ja 18 kVA. Vuosituotanto oli noin 400 000 kilowattituntia. Voimalaitosta uusittiin toisen kerran vuonna 1995. Koneisto vaihdettiin Flygt Ab:n säätyvään ja kiinteään turbiinigeneraattoriin. Molempien teho on 250 kilowattia.
Voimalaitoksen vuosituotanto on nyt noin 2 200 megawattituntia. Se vastaa noin 120 sähkölämmitystalon vuosikulutusta tai noin 500 kotitalouden vuotuista taloussähköä.
Pirttikosken voimalaitoksen kalatie.
Perhonjoessa sijaitseva Pirttikosken vesilaitos sai perustamisluvan Vaasan läänin maaherran päätöksellä 31. tammikuuta 1925. Päätöksessä vesilaitoksen omista ja velvoitetaan rakentamaan ja kunnostamaan tarkoituksen mukaista kalatietä kalastushallituksen vahvistamien piirustuksien mukaan, jos kalatie vastaisuudessa katsotaan tarpeen vaatimaksi. Länsi-Suomen vesioikeus antoi vuonna 1994 Pirttikosken voimalan omistajalle luvan rakentaa uudet voimalaitosyksiköt Pirttikoskeen ja poistaa vanhan voimalan rakenteet käytössä. Luvassa muutettiin 31. tammikuuta 1925 annetun maaherran päätöksen lupamääräyksiä, mutta kalatietä koskeva lupamääräys jäi edelleen voimaan.
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskuksen kalatalouspalvelut-yksikkö, joka toimii alueellisen kalatalousviranomaisena ja yleisen kalatalousedun valvojana mm. Pirttikosken voimalaitoksen alueella, sai Perhonjoen kalastusalueelta, Norra svenska fiskeområdenilta, joukolta osakaskuntia ja muita kalastusoikeuden haltijoita sekä Metsähallitukselta aloitteen edistää kalatien rakentamisasiaa Pirttikoskella. Varsinais-Suomen Ely-keskus lähetti Pirttikosken voimalaitoksen luvan haltijalle Korpelan Energia Oy:lle kirjeen 31. tammikuuta 2017, jossa vaati luvanhaltijaa ryhtymään toimenpiteisiin kalatievelvoitteen täyttämiseksi sekä vastaamaan kirjeeseen 31. maaliskuuta 2017 mennessä. Ely-keskus esitti kirjeessään myös perustelut sille, miksi se katsoo, että kalatien rakentaminen on katsottava
tarpeen vaatimaksi.
Aluehallintovirasto päätti 4. syyskuuta 2018, että Pirttikosken vesivoimalaitokselle on rakennettava kalatie.
Perhon Voima hankki Kaustisella Perhonjoen vesistössä sijaitsevan Pirttikosken vesivoimalaitoksen omistukseensa 29. kesäkuuta 2018 Korpelan Energia Oy:ltä. Velvoite kalatien rakentamisesta oli Perhon Voiman tiedossa jo kaupantekovaiheessa ja yhtiö oli varautunut mahdollisen kalatien rakentamiseen. Aluehallintoviraston päätöksen saatuaan, Perhon Voima Oy:n hallitus päätti, ettei yhtiö hae muutosta aluehallintoviraston päätökseen, vaan ryhtyy valmistelemaan lupahakemusta kalatien rakentamiseksi. Yhtiö jättää lupahakemuksen kalatien rakentamiseksi 12 kuukauden kuluessa.
Josh MacNevin

Josh MacNevin (s. 14. heinäkuuta 1977 Calgary, Alberta, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija ja nykyinen valmentaja. MacNevin oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän päätti pelaajauransa TPS:n riveissä kevääseen 2013. Hän laukoo oikealta. MacNevinin vahvuuksiin kuuluu kiekollinen peli, tekniikka, laukaus ja johtamistaidot. Hänen heikkouksiin kuuluu hitaus sekä ajoittaiset puolustuspään vaikeudet ja riskialtis kiekollinen peli. MacNevin saa useimmiten vastuuta ylivoimalla.. Pelaajauran jälkeen MacNevin on toiminut WHL-joukkue Lethbridge Hurricanesin apulaisvalmentajana.
Ura.
MacNevin pelasi kauden 1995–1996 BCJHL-joukkue Vernon Vipersissa, jonka jälkeen New Jersey Devils varasi hänet neljännellä kierroksella 101. pelaajana . MacNevin kävi vuodet 1996–2000 Providence Collegea, jonka joukkueen tehokkain puolustaja hän oli kaudella 1998–1999 tehoilla 6+29=35. MacNevin pelasi viimeisen NCAA-kautensa 1999–2000 loppuun AHL-joukkue Albany River Ratsissa. Kauden 2000–2001 hän pelasi ECHL:ssä edustaen Charlotte Checkersiä ja Birmingham Bullsia.
Kaudeksi 2001–2002 MacNevin siirtyi Eurooppaan ja italialaisen SHC Fassan riveihin. Hän kävi pelaamassa keväällä 2002 WCHL-joukkue Bakersfield Condorsissa, mutta MacNevin pelasi seuraavat kolme kautta taas Fassassa. Hän oli jokaisella kaudellaan joukkueensa tehokkain puolustaja. Parhaillaan MacNevin teki 40 pistettä kaudella 2003–2004, jolloin hän pelasi myös kaksi ottelua Itävallan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Österreichische Nationalligan EK Zell am Seessä. Vuodet 2005–2007 MacNevin pelasi Saksan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Bundesligassa EV Regensburgin joukkueessa. Kaudella 2006–2007 hän oli koko liigan tehokkain puolustaja tehoilla 16+44=60, joilla MacNevin voitti myös Regensburgin sisäisen piste- ja syöttöpörssin. Kaudeksi 2007–2008 hän siirtyi sarjatasoa ylemmäs DEL-joukkue ERC Ingolstadtiin. Hän teki siellä 49 ottelussa tehot 2+10=12.
Vuodet 2008–2010 MacNevin pelasi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa Växjö Lakersin riveissä. Hän oli sekä kaudella 2008–2009 (10+32=42) että kaudella 2009–2010 (14+32=46) koko sarjan tehokkain puolustaja. Kaudella 2009–2010 MacNevin voitti myös Allsvenskanin +/- -tilaston lukemalla +26 ja ulkomaalaisten pistepörssin. Hän oli myös Växjön paras pistemies kevään 2010 Kvalserienissä tehoilla 2+7=9, joilla MacNevin jakoi myös puolustajien pistepörssin voiton AIK IF:n Dick Tärnströmin kanssa. Hän siirtyi Elitserienin nousijajoukkue AIF IF:ään kaudeksi 2010–2011, mutta MacNevin aloitti kautensa kuitenkin SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhossa, jossa hän pelasi viiden ottelun verran lainalla paikatessaan Joni Haverisen ja Mathias Porselandin loukkaantumisia. MacNevinin ensimmäinen Elitserien kausi jäi kuitenkin loukkaantumisten takia vain 20 runkosarja- ja yhden playoff-ottelun mittaiseksi.
MacNevin pelasi HPK:ssa lainalla myös syyskuussa 2011. Hän oli AIK:ssa tehoilla 2+7=9 koko Elitserienin tehokkain puolustaja kevään 2012 pudotuspeleissä.
Muuta.
MacNevinin isoveli Ryan on pelannut myös jääkiekkoa.
Rüdesheim am Rhein

Rüdesheim am Rhein on kaupunki Reinjoen laaksossa Hessenin osavaltiossa Saksassa. Kaupungissa asui 9 892 ihmistä vuoden 2016 lopussa.
Rüdesheimissa on matkailijoiden suosima katu Drosselgasse', jonka leveys on kolme metriä ja pituus 144 metriä, ja sen varrella on runsaasti matkamuistomyymälöitä. Alueelta johtaa köysirata Niederwalddenkmal patsaalle.
Myös Rein antaa kaupungille leimansa. Esimerkiksi joen varrella on kävelyreitti. Lisäksi hotelleja ja ravintoloita on rakennettu niin, että niistä avautuu näkymä joelle. Veneliikenne on runsasta, sekä vastapäisellä rannalla olevaan Bingen am Rheiniin että myös kauempana oleviin kaupunkeihin.
Kaupungissa pidetään vuosittain viinijuhla "Rüdesheimer Weinfest".
Dingle

Dingle () on kaupunki Kerryn kreivikunnassa Irlannissa. Dingle on Dinglenniemen ainoa kaupunki ja sijaitsee rannikolla suojaisan lahden perukassa noin 49 km lounaaseen Traleesta ja noin 71 km luoteeseen Killarneysta. Dingle sijaitsee iirinkielisellä alueella (gaeltacht).
Kaupunki perustettiin satamapaikaksi normannien valloitettua Irlannin 1100-luvulla. 1500-luvulle tultaessa Dingle oli yksi Irlannin tärkeimmistä kauppasatamista, josta vietiin kalaa sekä vuotia ja jonne tuotiin viiniä Manner-Euroopasta. Vuonna 2006 Dinglessä oli 1 920 asukasta. Nykyään kaupungin tärkeimmät elinkeinot ovat turismi, kalastus ja maatalous.
Vuodesta 1984 saakka Dinglen sataman tuntumassa on elänyt Fungi-niminen pullokuonodelfiini, joka ei poikkeuksellisesti tunnu etsivän lajitovereidensa seuraa vaan hakeutuu säännöllisesti satamassa liikkuvien veneiden läheisyyteen. Dinglessä on Fungia esittävä pronssipatsas, ja turisteille järjestetään veneretkiä delfiiniä tapaamaan.
Vuosina 1891–1953 Dingleen kulki Traleesta kapearaiteinen rautatie.
Nizar Knioua

Nizar Knioua (, s. 8. kesäkuuta 1983 Nabeul) on tunisialainen koripalloilija. Heittävänä takamiehenä pelaava Knioua edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Stade Nabeulienia.
Knioua on voittanut kolme Tunisian mestaruutta Stade Nabeulienin joukkueessa ja oli voittamassa Tunisialle Afrikan mestaruus pronssia vuoden 2009 Afrikan kisoissa.
David Mateos

 
David Mateos Ramajo (s. 22. huhtikuuta 1987 Madrid, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Zaragozaa lainasopimuksella Real Madridista. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja, mutta kykenee pelaamaan myös keskikentällä.
Seurajoukkueura.
Mateos liittyi Real Madridin junioreihin 12-vuotiaana. Hän oli seuran edustusjoukkueen mukana ensimmäistä kertaa kaudella 2006–2007, ja kaudeksi 2010–2011 hänet nostettiin vakituisesti joukkueen kokoonpanoon vakuutettuaan uuden valmentajan José Mourinhon harjoituskauden aikana. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 23. marraskuuta 2010 Mestarien liigan ottelussa Ajaxia vastaan.
Kauden 2010–2011 loppupuoliskon Mateos vietti lainalla kreikkalaisessa AEK:ssa. Kaudeksi 2011–2012 hänet lainattiin Zaragozaan.
Maajoukkueura.
Mateos on pelannut Espanjan juniorimaajoukkueissa. Hän osallistui vuoden 2005 Meridian Cupiin.
Naim Dhifallah

Mohamed Naim Dhifallah (s. 12. huhtikuuta 1982 Nabeul) on tunisialainen koripalloilija. Heittävänä takamiehenä ja pienenä laitahyökkääjänä pelaava Dhifallah edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa Club Africainia.
Dhifallah aloitti uransa jo 17-vuotiaana ja voitti Tunisian mestaruuden vuonna 2004. Sittemmin hän siirtyi pelaamaan Egyptiin kaudella 2008-2009, mutta palasi kauden jälkeen takaisin kotimaahansa, kun joukkue putosi pois pääsarjasta. Dhifallah oli voittamassa Tunisialle Afrikan mestaruus pronssia vuoden 2009 Afrikan kisoissa.
Sherlock Koira

Sherlock Koira () on japanilais-italialainen animaatiosarja vuodelta 1984. Sarjasta on tehty 26 jaksoa, joista vain 13 on julkaistu ja esitetty Suomessa. Sarja perustuu löyhästi Sir Arthur Conan Doylen kirjoittamiin Sherlock Holmes -tarinoihin. Sarjassa hahmot ovat antropomorfistisia koiria. Sarjassa ominaista on myös se, että vaikka sarja sijoittuu Doylen tarinoiden tapaan 1800-luvun Isoon-Britanniaan, steampunk-tyylinen teknologia on siellä yleistä. Hayao Miyazaki on ohjannut sarjasta kuusi jaksoa. Tämä oli ensimmäinen Sherlock Holmes -sarja, joka oli suunnattu enemmän lapsille.
Sarjaa esitettiin Suomessa kaksi kertaa kokonaisuudessaan Yle TV1-kanavalla 1998–2000 välisenä aikana lauantaiaamuisin Veturi-ohjelmassa.
Hayao Miyazaki koosti ohjaamistaan jaksoista myös kaksi elokuvaa. Kumpaakaan ei tiettävästi ole esitetty tai julkaistu Suomessa.
Suomessa esitetyt jaksot.
Suomeksi jälkiäänitetyt jaksot julkaistiin Suomessa kolmen DVD:n boksina vuonna 2012 ja kaikki 26 jaksoa kuuden levyn boksina japaniksi puhuttuna suomenkielisillä tekstityksillä vuonna 2013.
Kapo – keskitysleirin vartija

Kapo – keskitysleirin vartija on Gillo Pontecorvon ohjaama elokuva vuodelta 1960.
Juoni.
Hiukan yksinkertainen nelitoistavuotias Edith (Susan Strasberg) ja hänen juutalaiset vanhempansa joutuvat keskitysleirille, jolla vanhemmat kuolevat. Edithiä vanhempi poliittinen vanki Sofia (Didi Perego) ja ystävällinen leirilääkäri pelastavat hänet samalta kohtalolta antamalla hänelle uuden ei-juutalaisen henkilöllisyyden, jonka tiedot ovat vasta kuolleen Nichole Niepasin. 
Ajan myötä hän kovettuu ankaralle elämälle. Hän myy ruoasta itseään saksalaiselle vartijalle, hän kiintyy toiseen vartijaan Karliin (Gianni Garko). Tuttavuus auttaa häntä nousemaan "kapoksi", vangiksi, joka valvoo muita vankeja. Hän pärjää, kun taas ihanteellinen Sofia menee yhä heikompaan kuntoon. 
Rakastuessaan venäläiseen sotavankiin Saschaan (Laurent Terzieff) Edith joutuu keskeiseen osaan joukkopaossa, ja valta menettää mielenkiintonsa. Useimmat pakolaiset kuolevat, muutamat kuitenkin onnistuvat pakenemaan, mutta Edith ei ole heidän joukossaan. Tehdessään kuolemaa hän sanoo Karlille: ”Meitä huijattiin, Karl, meitä kumpaakin huijattiin.”
Kritiikkiä.
Ranskalainen ohjaaja Jacques Rivette arvosteli "Kapon" kohtausta, jossa Emmanuelle Rivan näyttelemä Terese kuolee kädet koholla sähköistettyyn piikkilanka-aitaan. Bernard-Henri Lévy toteaa, että kritiikki leimasi Pontecorvon koko loppuiäksi. Lévy vertaa kohtausta tuoreeseen natsihistorian hyväksikäyttöön Hollywoodin pahojen poikien leikkikenttänä ja kysyy, pitääkö nykyinen historian banalisointi vain sivuuttaa olankohauksella.
Nicolás Bertolo

Nicolás Santiago Bertolo (s. 2. tammikuuta 1986 Córdoba, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Palermoa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Bertolo on Boca Juniorsin kasvatti. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki 10. tammikuuta 2006 ottelussa Vélez Sarsfieldia vastaan. Vuonna 2007 joukkue voitti Copa Libertadoresin.
Tammikuussa 2008 Bertolo siirtyi Nacionaliin, jossa hän pelasi yhteensä 15 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Puolen vuoden jälkeen heinäkuussa 2008 hän teki sopimuksen Banfieldin kanssa.
20. syyskuuta 2009 hän siirtyi italialaisseura Palermoon. Hän sai ensimmäisellä kaudellaan kohtalaisesti peliaikaa. Seuraavaksi kaudeksi 2010–2011 Bertolo siirtyi lainasopimuksella Zaragozaan.
Sydäntuli

 Sydäntuli eli moppa on höyryvetureissa käytetty tulen ylläpitotapa.
Kun kivihiili yleistyi höyryveturien polttoaineena, osoittautui pian tarpeelliseksi kehittää kevyempiä keinoja kuin jatkuva polttoaineen lisäys pitää veturin tulta yllä sen seisoessa kuumana esimerkiksi öisin.
Ratkaisuksi kehitettiin sydäntuli eli puhekielessä "moppa". Hehkuvista hiilistä koottiin sopivaan kohtaan arinaa eräänlainen miilu, joka paineltiin tulipesätyökaluilla hyvin tiiviiksi ja peitettiin sopivanvahvuisella kuonalla. Oikein tehty sydäntuli hehkui koko yön ajan. Aamulla pari tuntia ennen ajoon lähtöä tallipäivystäjä tai lämmittäjä hajotti miilukasan ja levitti hehkuvat hiilet sopivasti ennakkoon levittämiensä varsinaisten hiilten päälle. 
Työ vaati ammattitaitoa mutta oikein hoidettuna sydäntuli piti peruspaineet yllä seisonnan ajan ja liikkeelle lähtö oli helppoa.
Marouan Kechrid

Marouan Kechrid (, s. 2. kesäkuuta 1981 Dreux, Ranska) on ranskalais-tunisialainen koripalloilija. Pelintekijänä pelaava Kechrid edustaa Marokon pääsarjassa pelaavaa Maghreb Fèsia.
Kechrid oli voittamassa kaksi peräkkäistä Tunisian mestaruutta vuosina 2002 ja 2003. Sittemmin hän siirtyi pelaamaan Marokkoon, jossa Kechrid oli voittamassa IRT Tangertin joukkueessa kaksi Marokon mestaruutta vuosina 2008 ja 2009. Maajoukkuetasolla Kechrid oli voittamassa Tunisialle Afrikan mestaruus pronssia vuoden 2009 Afrikan kisoissa ja hänet valittiin myös seuraavana vuonna pidettyihin MM-kisoihin, Tunisian maajoukkueeseen.
Rosalyn Sussman Yalow

Rosalyn Sussman Yalow (19. heinäkuuta 1921 New York – 30. toukokuuta 2011 New York) oli yhdysvaltalainen lääketieteellinen fyysikko, joka palkittiin radioimmunomenetelmän kehittämisestä Nobelin lääketieteen palkinnolla vuonna 1977. Hän oli järjestyksessä toinen nainen, jolle on myönnetty Nobelin lääketieteen palkinto. Ensimmäinen oli Gerty Cori.
Rosalyn Sussman syntyi New Yorkissa 1921 juutalaissiirtolaisten perheeseen. Hän valmistui New Yorkin yliopiston Hunter Collegesta 1941 ja väitteli tohtoriksi fysiikasta Illinois’n yliopistosta 1945. Opiskellessaan hän tapasi Aaron Yalow ja meni naimisiin 1943. Valmistumisen jälkeen hän opetti muutamia vuosia fysiikkaa Hunter Collegessa. Vuonna 1947 Yalow ryhtyi konsultoimaan Bronxin veteraanisairaalaa ydinfysiikasta ja vuodesta 1950 alkaen hän työskenteli siellä fyysikkona ja radioisotooppilaboratorion apulaisjohtajana. Työskennellessään sairaalassa Yalow ja hänen työtoverinsa Solomon Berson ryhtyivät käyttämään radioaktiivisia isotooppeja tutkiessaan sairauksia. Työ johti lopulta radioimmunomenetelmän kehittämiseen, mistä Yalow sai Nobelin 1977 Bersonin ehdittyä jo kuolla aiemmin. Menetelmä mullisti biologista ja lääketieteellistä tutkimusta ja sitä on hyödynnetty lukuisilla tavoilla. Yalow palkittiin työstään myös Albert Lasker -palkinnolla 1976 ja National Medal of Sciencella 1988.
Sinfonia nro 9 (Schubert)

Franz Schubertin yhdeksättä sinfoniaa (C-duuri, D. 944) kutsutaan lisänimellä "Suuri". Teos sävellettiin vuosina 1825–1826 eikä vuonna 1828, kuten ennen oletettiin. Monet tutkijat ovat tulkinneet yhdeksännen sinfonian myös seitsemänneksi, kahdeksanneksi tai jopa kymmenenneksi. Teos esitettiin kokonaisuudessaan vasta 21. maaliskuuta 1839 Leipzigissa Mendelssohnin johdolla.
”Suureksi” sinfonian nimitti 1800-luvun kustantaja erottaakseen sen ”Pienestä” sinfoniasta (VI) samassa sävellajissa.
Robert Schumann ylisti sinfoniaa kuuluisissa sanoissaan "Neue Zeitschriftin" artikkelissa sen "taivaallisesta pituudesta". Schumannin kerrotaan myös sanoneen pitävänsä sitä suurimpana soitinmusiikkiteoksena sitten Ludwig van Beethovenin kuoleman. Teoksen temaattinen kehitys muistuttaa Beethovenista, mutta Schubert, satojen liedien säveltäjä, kiinnitti erityistä huomiota melodioihin. Teoksen uusi tyyli innoitti Schumannia itse ryhtymään sinfonikon uralle. 
Muun muassa Nicolaus Harnoncourt ja Anton Dvorak ovat pitäneet teosta yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä sinfonioista.
Tabrizin basaari

Tabrizin basaari () on basaari Tabrizin kaupungissa luoteisessa Iranissa. Se on yksi Lähi-idän vanhimpia basaareita ja maailman suurin katettu basaari. Se listattiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2010.
Tabrizin basaarin rakennusvuotta ei tarkalleen tiedetä, mutta sen nykyinen ulkoasu on kuitenkin Zandin dynastian loppuvuosilta 1700-luvun jälkimmäiseltä puoliskolta. Se oli jo kuitenkin merkittävä silkkitien keskus, ja Tabriz ja sen basaari olivat kuuluisia jo 1200-luvulla. Tabriz menetti asemansa 1500-luvulla safavidien pääkaupunkina, mutta säilytti silti merkityksensä taloudellisena keskuksena Ottomaanien valtakunnan nousukauteen asti 1700-luvun lopulle.
Tabrizin basaari on muodostunut useista toisiinsa yhdistetyistä ja katetuista tiilirakennelmista ja suljetuista aukioista, joilla on monia eri käyttötarkoituksia. Basaari on jaettu moniin osioihin, kuten Amirin basaari (kulta ja korut), kenkäbasaari ja Mozzafarieh (matot). Kaupat ja työpajat reunustavat basaarin käytäviä. Kaupat ovat usein kaksikerroksisia, ja niiden ensimmäisessä kerroksessa on yleensä työ- ja kauppatila ja toisessa kerroksessa on varasto tai toimisto. Kauppojen pinta-ala on 10–25 neliömetriä. Kaupat on erotettu käytävistä pienellä rappusella.
Kansainvälinen geodeettis-geofysikaalinen unioni

Kansainvälinen geodeettis-geofysikaalinen unioni (lyh. "IUGG", ) on kansainvälinen geofysiikan ja geodesian alojen yhteistyöjärjestö. Sen tavoite on edistää Maan ja lähiavaruuden tutkimusta. IUGG on perustettu vuonna 1919, mutta jotkin siihen kuuluvista järjestöistä ovat vanhempia. Se koostuu kahdeksasta alajärjestöstä:
"(suluissa pääasiallinen tieteen ala ja perustamisvuosi)"
Sekä vuonna 2024 viidestä aktiivisesta komissiosta:
Suomi.
Suomea IUGG:ssä edustaa Suomen geodeettis-geofysikaalinen kansallinen komitea, jonka puheenjohtajana kaudella 2023-2026 toimi professori Tapani Rämö Helsingin yliopiston Geotieteiden ja maantieteen osastolta. Komiteassa on kahdeksan jäsentä edustamassa IUGG:n alajärjestöjä, sekä yhdeksäntenä äänioikeutettuna jäsenenä Suomen Geofysiikan seuran puheenjohtaja.
Amine Rzig

Amine Rzig (, s. 25. elokuuta 1980 Nabeul) on tunisialainen koripalloilija. Isona laitahyökkääjänä pelaava Rzig edustaa Egyptin pääsarjassa pelaavaa Al-Ahlia.
Ura.
Rzig vietti ensimmäiset kymmenen vuotta kotimaansa pääsarjassa ja voitti tuona aikana kaksi Tunisian mestaruutta vuosina 2006 ja 2008. Mestaruus kauden jälkeen Rzig matkasi Egyptiin, jossa hän pelasi armeijan koripallojoukkueessa Talaa Jaiechissa. Yhden kauden jälkeen Rzig palasi takaisin kotimaahansa ja voitti saman tien Tunisian mestaruuden.
Maajoukkueura.
Rzig oli voittamassa kapteenin roolissa Tunisialle Afrikan mestaruus pronssia vuoden 2009 Afrikan kisoissa. Samassa turnauksessa hänet valittiin tähdistöjoukkueeseen. Rzig valittiin myös Tunisian joukkueeseen Turkissa pidettyihin vuoden 2010 MM-kisoihin, jossa hän toimi toistamiseen maansa kapteenina.
Murha 3. kerroksessa

Murha 3. kerroksessa ("Stranger on the Third Floor") on Boris Ingsterin ohjaama rikoselokuva vuodelta 1940. Sitä pidetään yhtenä varhaisimmista film noir -elokuvista. 64 minuuttia pitkä b-elokuva kuvattiin pikaisesti RKO Pictures -studiossa.
Arvioita.
Iltalehden Jyrki Laelma piti Nicholas Musuracan kuvausta komeana ja elokuvan unijaksoa upeana. Elokuva on hänen nähdäkseen hyökkäys amerikkalaista oikeusjärjestelmää vastaan.
Tunisian koripalloliiga

Tunisian koripalloliiga () on Tunisian koripallosarjojen korkein sarjataso.
Sarja.
Sarjassa pelaa yhteensä 10 joukkuetta, jotka on jaettu kahteen eri lohkoon. Jokainen joukkue kohtaa toisensa kahdesti, vieraissa ja kotona, jolloin otteluita kertyy joukkuetta kohden 18. Kauden päätteeksi molempien lohkojen neljä parasta pääsevät sarjamuotoiseen pudotuspeleihin. Tämän lisäksi molempien lohkojen kaksi heikointa seuraa pelaavat pieni muotoisen neljän joukkueen jatkosarjan. Sarjamuotoinen pudotuspeli muodostuu kahdeksasta joukkueesta, josta kuusi parasta pääsevät varsinaiseen pudotuspeliin. Voittajat selviävät loppuotteluun, jossa ratkaistaan Tunisian mestaruus.
Historian saatossa menestyksekkäin joukkue on ollut ES Radès 13 mestaruudellaan. Toiseksi ja kolmanneksi eniten mestaruuksia ovat voittaneet Stade Nabeulien 8 mestaruudella ja EO La Goulette Kram, US Monastir 7 mestaruudella.
Švitrigaila

Švitrigaila (noin 1370–1452) oli Liettuan suuriruhtinas vuosina 1430–1432. Ennen suuriruhtinuuttaan hän taisteli vallasta Vytautasia vastaan. Asemastaan hänet kukisti Žygimantas Kestutis.
Alkuajat.
Švitrigaila syntyi Algirdasin ja Tverin suuriruhtinatar Uljanan avioliitosta. Švitrigaila kastettiin katolilaiseen uskoon Krakovassa yhdessä usean muun veljensä kanssa Jogailan kruunaamisen yhteydessä vuonna 1386. Vuonna 1393 hän yritti vallata Vitebskin, minkä johdosta hänen serkkunsa Vytautas lähetti hänet vangiksi Krakovaan. Hänen onnistui kuitenkin paeta Unkariin. Vytautasin taistellessa Saksalaista ritarikuntaa vastaan vuosina 1401–1403 Švitrigaila taisteli ritarikunnan puolella tavoitellen valtaa itselleen. Ritarikunta lopetti tukensa hänelle Raciążin rauhansopimuksen myötä vuonna 1403. Švitrigaila teki rauhan Vytautasin kanssa vasta vuonna 1420.
Suuriruhtinaaksi.
Švitrigaila nousi Liettuan suuriruhtinaaksi Vytautasin kuoleman jälkeen vuonna 1430. Hän jatkoi Vytautasin politiikkaa ja tarjosi Saksan keisarille Sigismundille apuaan kruunua vastaan. Lisäksi hän muodosti Puolaa vastaan tähdätyn liiton Saksalaisen ritarikunnan kanssa. Tämä johti Puolan hyökkäykseen maahan ja Vytautasin veljen Žygimantas Kestutisin johtamaan kapinaan, joka karkotti Švitrigailan Vilnasta vuonna 1432.
Loppuaika.
Švitrigaila jatkoi taistelua vallasta vielä kukistumisensakin jälkeen. Hänen edukseen toimi Žygimantasin heikkous vallanpitäjänä ja Liettuan kallistuminen Puolan valtaan, mikä ärsytti liettualaista aatelistoa. Švitrigailalla oli myös tukea Liettuan rusilaisilla alueilla, sillä hänhän oli puoliksi venäläinen. Heikentääkseen hänen otettaan rusilaisista maista Žygimantas antoi vuonna 1434 ortodoksisille aatelisille samat oikeudet, kuin katolilaisilla aatelisilla jo oli. Ratkaiseva yhteenotto kilpailijoiden välillä käytiin lähellä Ukmergeä 1. syyskuuta 1435. Žygimantasin johtamat liettualais-puolalaiset joukot kukistivat Švitrigailan ja häntä tukeneet Liivinmaan ritarikunnan joukot. Žygimantasin tappoi eräs Švitrigailan kannattajista vuonna 1440 ja hän sai palata hallitsemaan Volynian ja Podalsien alueita Kasimir Jagiellon alaisuudessa. Švitrigaila kuoli 2. lokakuuta 1452.
Urpo Ahola

Urpo Antipas Ahola (11. huhtikuuta 1905 Loimaa – 14. maaliskuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja näytelmäkirjailija. 
Lapsuus ja nuoruus.
Ahola syntyi Loimaalla maanviljelijäperheeseen, mutta muutti sieltä jo lapsena vanhempiensa mukana Turun läänin Koskelle ja täältä edelleen Somerolle. Kansakoulun jälkeen hän kävi Suomen Nuoriso-opiston ja opiskeli vuosina 1929–1932 Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa sanomalehtimieslinjalla.
Näytelmäkirjailija ja toimittaja.
1920- ja 1930-luvuilla Ahola julkaisi neljä näytelmää ja työskenteli toimittajana Turussa ilmestyneessä Maalaisliiton puoluelehdessä "Turunmaassa" vuosina 1929, 1934 ja 1935 sekä lehden toimitussihteerinä vuosina 1941–1943 ja saman lehden pakinoitsijana 1943. Maalaisliiton pää-äänenkannattajassa "Maakansassa", joka vuoteen 1939 ilmestyi Viipurissa, hän työskenteli toimitussihteerinä vuosina 1936–1940 kirjoittaen myös teatteri- ja kirjallisuusarvosteluja ja pakinoita. 
Maanviljelijä ja poliitikko.
Vuodesta 1943 Ahola toimi maanviljelijänä kotitilallaan Somerolla, mutta jatkoi pakinoiden kirjoittamista vapaana toimittajana "Turunmaa"-lehdelle. Somerolla hän oli kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen jäsenenä vuodesta 1950 toistakymmentä vuotta ja yhdeksän vuoden ajan Someron kunnanvaltuuston puheenjohtajana. Hän toimi myös Maalaisliiton Someron kunnallisjärjestön puheenjohtajana ja oli Keskustapuolueen puoluevaltuuskunnan jäsen. Presidentinvaaleissa 1962 hän oli presidentin valitsijamiehenä.
Poliittinen pakinoitsija.
Vuonna 1959 Ahola palasi 20 vuoden tauon jälkeen vakinaiseen lehtityöhön Maalaisliiton pää-äänenkannattajan "Maakansan" (vuodesta 1965 "Suomenmaa") poliittiseksi pakinoitsijaksi samassa lehdessä nimimerkillä Hela 1950-luvulla pakinoineen Kalevi Kuuselan siirryttyä Maalaisliiton Joensuussa ilmestyneeseen "Karjalan Maa" -lehden päätoimittajaksi. Tässä tehtävässä hän toimi eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 1967. Pakinoitsijana Ahola käytti nimimerkkiä "Antipas", jota oli käyttänyt myös jo ennen sotia "Maakansan" ilmestyessä vielä Viipurissa. Edeltäjänsä Kuuselan tavoin Ahola kirjoitti poliittisista aiheista ja kohdisti kritiikkinsä etenkin presidentti Urho Kekkosen poliittisiin vastustajiin ja ammattiyhdistysliikkeen maatalousvastaisuuteen. Kun Kuusela vielä 1950-luvulla kirjoitti poliittisista kysymyksistä usein ärhäkkääseen sävyyn, Ahola esitti teilaavankin kritiikkinsä kohteliaasti ja hienovaraisesti. Palattuaan myöhemmin "Suomenmaahan" Kuuselakin muutti tyyliään leppoisammaksi. 
Ahola kuoli vuonna 1970 Helsingissä pitkään sairastettuaan.
Chino Rheem

David Y. "Chino" Rheem on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän on voittanut kolme World Poker Tourin pääturnausta: Doyle Brunson Classicin ja 1 538 730 dollarin ykköspalkinnon joulukuussa 2008, WPT World Championshipin Las Vegasissa 2013 ja WPT Seminole Hard Rock Poker Showdownin 2016. Rheem pelasi myös World Series of Pokerin pääturnauksen finaalipöydässä marraskuussa 2008. Hän sijoittui seitsemänneksi ansaiten yli 1,7 miljoonaa dollaria. WSOP:ssa hän on ollut parhaimmillaan toinen vuonna 2006 1 000 dollarin no limit holdem -turnauksessa. Rheem on myös voittanut PokerStars Caribbean Adventuren pääturnauksen vuonna 2019.
Syyskuussa 2020 Rheemin pokeriuran turnausansiot ylittivät 11,2 miljoonaa dollaria.
Edit Karf

Edit Sofia Karf, o.s. "Gustavsson", (27. tammikuuta 1894 Jepua – 18. helmikuuta 1970 Munsala) oli suomalainen opettaja, maatalon emäntä ja kirjailija.
Karf toimi opettajana Uudenkaarlepyyn Pensalassa, Seinäjoella, Närpiössä, Monäsissä ja Purmon Sexsjössä. Hänen ainoa julkaistu teoksensa talonpoikaisromaani "Fädernas missgärningar" sijoittuu Pohjanmaan maaseudulle.
Taiwaninsibia

Taiwaninsibia ("Heterophasia auricularis") eli aiemmalta nimeltään taiwaninpyrstötimali on Taiwanissa endeemisenä elävä pyrstötimaleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan taiwaninsibia on 23–24 cm. Selästään ja rinnastaan lintu on väritykseltään harmaa. Lajin päälaki on musta ja valkoinen silmäkulmajuova muuttuu silmien takana valkoiseksi höyhentupsuksi. Vatsa on väriltään vaaleanpunertava ja perä on kanelinruskea. Siivet ovat mustat ja niissä on valkoinen viiru. Taiwaninsibian pyrstö on musta ja valkokärkinen.
Elinympäristö ja elintavat.
Taiwaninsibian elinympäristöä ovat vuorenrinteiden ainavihannat lehti- tai sekametsät, joissa kasvaa erityisesti tammea. Lajin elinympäristöt sijaitsevat 1 200–3 000 metrin korkeudella merenpinnasta. Talveksi laji siirtyy matalammalla kasvaviin metsiin.
Taiwaninsibiat elävät pienissä ryhmissä ja liikkuvat lehvästöjen keski- ja yläosissa. Ravintonaan lintu käyttää pääasiassa marjoja, hedelmiä ja kukkien mettä, mutta voi syödä myös hyönteisiä.