tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gonián luostari

Panagía (Neitsyt Maria) Gonián luostari () on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Rodopóksen niemellä Plataniáksen kunnassa lähellä Kolymvárin kylää. Sieltä on matkaa Chaniáan noin 25 kilometriä.
Paikalla on ollut luostari viimeistään 800-luvulla. Luostarilla on ollut suuri merkitys Kreetan historiassa. Se on aina vastustanut vieraita valloittajia, kuten osmanivaltaa, ja siksi se on tuhottu useita kertoja. Hallinnoltaan luostari on stauropegiaalinen. Vuonna 2011 luostarissa oli 21 asukasta.
Luostarin kokoelmiin kuuluu muun muassa ikoneita 1300-luvulta sekä vanhoja käsin kirjoitettuja ja painettuja kirjoja. Luostarin yhteydessä toimii Kreetan ortodoksinen akatemia.
Gouvernéton luostari

Gouvernéton luostari () eli "Enkelten valtiattaren luostari" (Μονή Κυρίας των Αγγέλων, "Moní Kyrías ton Angélon") on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Akrotírin niemellä Chanián kunnassa lähellä Chordákin kylää, noin 19 kilometriä pohjoiseen Chanián kaupungista ja noin neljä kilometriä pohjoiseen Pyhän Kolminaisuuden luostarista.
Gouvernéton luostari on perustettu vuonna 1537. Sen perustivat mahdollisesti läheisestä Katholikón luostarista siirtyneet munkit. Siksi myös sen perustajana pidetään Katholikón perustajaa Johannes Hermiittiä, jonka erakkoluola on läheisessä Avlákin rotkossa. Luostari on omistettu Neitsyt Marialle ja siksi sitä kutsutaan myös ”Enkelten valtiattaren (Neitsyt Marian) luostariksi”. Vuonna 1637 eli hieman ennen turkkilaisvallan alkua luostarissa asui 60 munkkia, mikä teki siitä yhden Kreetan suurimmista luostareista. Toisen maailmansodan aikana saksalaiset käyttivät luostaria koko lähialueen valvomiseen.
Luostari sijaitsee keskellä karua, kivistä maastoa noin 260 metrin korkeudessa. Luostari muistuttaa muodoltaan venetsialaista linnoitusta, mikä on suojellut sitä tunkeilijoilta. Luostarirakennuksen mitat ovat noin 40 x 50 metriä. Rakennuksessa on ollut useita torneja, mutta nykyisin niistä on jäljellä vain kaksi. Rakennus on keltaoranssi ja siinä on punatiilinen katto. Luostarin keskellä olevassa pääkirkossa ("katholikon") on paljon venetsialaisia vaikutteita. Luostariin kuuluu myös kaksi kappelia, joista toinen on omistettu Johannes Hermiitille ja toinen Kreetan kymmenelle marttyyrille. Luostarissa on 50 keljaa. Luostarin yhteydessä toimii pieni museo.
Vuonna 2011 luostarissa oli kuusi asukasta.
Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1996

Jääkiekon D-sarjan maailmanmestaruuskilpailut 1996 pelattiin Liettuan Kaunasissa ja Elektrėnaissa 25.–31. maaliskuuta. Joukkueita oli mukana kahdeksan, ja ne pelasivat kertaalleen jokainen jokaista vastaan.
Karsinnat.
Välimeren lohko (Metulla, Israel).
"+ luovutus"
Turnaus.
Alkulohkot.
Lohko B.
"+ Luovutus"
Kaisarianín luostari

Kaisarianín luostari () on ortodoksinen luostari, joka sijaitsee Ateenan itäpuolella Kaisarianín kaupungin alueella. Luostari on rakennettu Ymittós-vuoren pohjoisrinteelle.
Kaisarianín luostari on perustettu bysanttilaisella ajalla 1100-luvun lopulla tai 1200-luvun alussa, jolloin sen pääkirkko ("katholikon") on rakennettu. Kirkko on omistettu Neitsyt Marian temppeliin tuomiselle. Antiikin aikana sama paikka on ollut mahdollisesti omistettu Afroditeen kultille.
Luostarin muihin rakennuksiin kuuluu muun muassa kylpyrakennus, joka oli osmanivallan aikana käytössä oliivinpuristamona. Lähellä luostaria on varhaiskristillisen basilikakirkon sekä 900-luvulla rakennetun kirkon rauniot. Luostarilla oli aiemmin suuri kirjasto, joka siirrettiin sittemmin Ateenan Akropoliille ja tuhoutui vuoden 1821 kansannousussa.
Kalamiótissan luostari

Panagía Kalamiótissan luostari () on ortodoksinen luostari Anáfin saarella Kreikassa.
Luostari sijaitsee Anáfin kaakkoisosassa ja se on rakennettu Kálamos-vuoren huipulle noin 480 metrin korkeuteen. Luostari edustaa arkkitehtuuriltaan kykladista tyyliä. Sen kirkko on ristinmuotoinen ja siinä on kupoli. Keljarakennukset on niissä olevan kirjoituksen mukaan rakennettu vuonna 1715. 
Luostarilta on hyvät näkymät Egeanmerelle ja se on saarella suosittu vaelluskohde.
Kardiótissan luostari

Kerán Kardiótissan luostari ( eli Μονή Παναγίας Κεράς, "Moní Panagías Kerás", myös "Kerán luostari", "Kardiótissan luostari") on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se on omistettu Neitsyt Marialle ja sijaitsee Chersónisoksen kunnassa lähellä Kerán kylää, noin 50 kilometriä kaakkoon Iraklionista.
Luostarin tarkkaa perustamisaikaa ei tunneta. Se sijoittuu vuosien 961–1204 välille. Perustaminen ja luostarin nimi liittyy todennäköisesti alueella vaikuttaneeseen ihmeitätekeväksi uskottuun 800-luvulta peräisin olevaan Neitsyt Marian ("Kyría" &gt; "Kerá") ikoniin. Kerrotaan, että ikoni vietiin ikonoklasmin aikana Konstantinopoliin, mutta palasi saarelle ihmeellisellä tavalla. Venetsialaisvallan aikana ikoni vietiin Roomaan ja se on nykyisin kaupungin Pyhän Alfonson kirkossa. Roomaan viety ikoni korvattiin toisella vastaavalla vuonna 1735. Myös sitä pidetään ihmeitätekevänä. Luostarin nimi on siirtynyt läheisille Kerán ja Áno Kerán kylille.
Turkkilaiset tuhosivat luostarin vuonna 1822, mutta se korjattiin pian. Luostari tuhottiin uudestaan vuonna 1842. Kreetan kansannousun aikana 1866–1867 luostari toimi yhtenä kansannousun tukikohdista suojaisan sijaintinsa ansiosta. Vuonna 2011 luostarissa oli 26 asukasta.
Luostarin pääkirkko ("katholikon") on omistettu Neitsyt Marian syntymälle. Kirkko on muodostunut neljässä vaiheessa lisäämällä alkuperäiseen kirkkoon lisää huoneita ja pienempi kappeli. Kirkon seinämaalaukset ovat 1300-luvulta. Luostari on hallinnoltaan stauropegiaalinen.
Prévelin luostari

Prévelin luostari () on ortodoksinen luostari Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren eteläosassa Ágios Vasíleioksen kunnassa lähellä Prévelin luontoaluetta ja Giannioún kylää, noin 37 kilometriä etelään Réthymnosta.
Prévelin luostari koostuu oikeastaan kahdesta erillisestä luostarista, jotka ovat Giannioún eteläpuolella lähempänä merenrantaa sijaitseva Taempi (tai Ylempi) Prévelin luostari ("Píso Moní Préveli"), joka on omistettu Johannes Teologille, sekä kylän itäpuolella sijaitseva Alempi Prévelin luostari ("Káto Moní Préveli"), joka on omistettu Johannes Kastajalle. Luostarien etäisyys toisistaan on noin 1,7 kilometriä. Taempi luostari on rakennettu Prévelin rotkoa reunustaville kallioille.
Alempi luostari on perustettu 900-luvulla tai 1000-luvun alussa ja taempi luostari 1500-luvulla. Osmanit tuhosivat alemman luostarin vallattuaan Kreetan vuonna 1649. Myöhemmin se rakennettiin uudestaan. Luostarin nimen kerrotaan tulevan Prévelin suvusta, joka edesauttoi jälleenrakennusta 1700-luvulla. Luostari oli merkittävässä osassa kreetalaisten kansannousussa turkkilaisia vastaan. Se toimi osmanivallan aikana myös merkittävänä kreikkalaisen kulttuurin ja koulutuksen keskuksena. Osmanit tuhosivat alemman luostarin uudestaan vuonna 1867, mutta taempi luostari säästyi. Kreetan taistelun aikana luostari tarjosi apuaan liittoutuneille ja toimi liittoutuneiden joukkojen piilopaikkana näiden paetessa saarelta.
Nykyisin ainoastaan taempi luostari on asuttu ja siellä oli vuonna 2011 kaksi asukasta. Hallinnoltaan luostari on stauropegiaalinen. Luostarissa on museo, jossa on suuri määrä ikoneita 1500–1900-luvuilta sekä muuta kirkollista esineistöä.
Préveli

Préveli () on luontoalue ja ranta Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren etelärannikolla eli Libyanmeren rannalla Ágios Vasíleioksen kunnassa Réthymnon alueyksikössä lähellä Asómatoksen kylää. Etäisyys Réthymnon kaupungista on noin 35 kilometriä.
Prévelissä on rotko, joka on Kourtaliótiksen rotkon eteläpäätä. Siinä virtaa Megalopótamos-joki. Prévelin alueella niiden pituus on noin 1–2 kilometriä. Prévelissä jokea kutsutaan joskus myös Prévelinjärveksi, sillä sen voi nähdä muodostavan loppupäässään noin 500 metriä pitkän järven. Joen varret ovat palmumetsää, jossa kasvaa kreetantaatelipuita ("Phoenix theophrasti"). Joki päättyy Libyanmereen Prévelin hiekkarannalle, jonka pituus on noin 200 metriä. Préveli on suosittu turistikohde ja yksi Kreetan etelärannikon tunnetuimpia rantoja. Luontoalueen lähellä sijaitsee Prévelin luostari.
Prévelin alue on Kourtaliótiksen rotkon ohella osa kahta Natura 2000 -aluetta, joista toinen on luonto- ja toinen lintudirektiivin mukainen. Prévelissä oli suuri metsäpalo vuonna 2010, mutta alueen kasvisto on toipunut palosta melko hyvin.
Satu Taavitsainen

Satu Johanna Taavitsainen (s. 6. tammikuuta 1977 Mikkelin maalaiskunta) on suomalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hänet valittiin SDP:n kansanedustajaksi Kaakkois-Suomen vaalipiiristä 5 416 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Taavitsainen sai 5 419 ääntä ja jäi varasijalle.
Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Taavitsainen oli ehdolla Liike Nytin listalla. Hän sai 1 325 ääntä eikä tullut valituksi.
Taavitsainen oli myös vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa ehdolla Liike Nytin ehdokkaana. Hän sai 2 161 ääntä eikä tullut valituksi.
Marraskuussa 2022 Mikkelin kaupunginvaltuusto erotti Taavitsaisen kaupunginhallituksen ensimmäisen varapuheenjohtajan tehtävästä luottamuspulan vuoksi. Taavitsainen oli jo aiemmin eronnut SDP:n valtuustoryhmästä.
Syyskuussa 2024 Taavitsainen siirtyi Liike Nytistä vasemmistoliittoon. Samalla hänestä tuli vasemmistoliiton ensimmäinen edustaja Mikkelin kaupunginvaltuustossa. Hän toimii myös Etelä-Savon aluevaltuustossa.
Taavitsaisen puoliso on Aki Taavitsainen, joka on tähtitieteen harrastajien yhdistyksen Mikkelin Ursan puheenjohtaja.
Maaliskuussa 2025 uutisoitiin, että syyttäjä vaatii Taavitsaiselle ehdollista vankeusrangaistusta johtuen kunnianloukkauksesta ja perättömien väitteiden julkaisusta, jotka kohdistuivat puoluetoveriin. Käräjäoikeus tuomitsi kesäkuussa 2025 Taavitsaisen 60 päivän ehdolliseen vankeuteen törkeästä kunnianloukkauksesta. Lisäksi hänet velvoitettiin vahingonkorvauksiin kärsimyksestä sekä maksamaan oikeudenkäyntikulut, todistelukustannukset ja rikosuhrimaksu.
Profeetta Elian luostari

Profeetta Elian luostari () on ortodoksinen luostari Thíran saarella Santorínilla Kreikassa. Se sijaitsee saaren kaakkoisosassa Profítis Ilías -vuorella 567 metrin korkeudessa. Sen lähin kylä on Pýrgos.
Luostari on perustettu vuonna 1711. Se on omistettu profeetta Elialle. Hallinnoltaan luostari on stauropegiaalinen. Luostari oli aiemmin vauras ja sillä oli muun muassa oma laiva kaupankäyntiä varten. 1800-luvulla luostari oli merkittävä paikallinen kulttuurikeskus ja siellä toimi vuosina 1806–1845 koulu, joka opetti kreikan kieltä ja kirjallisuutta. Vuonna 2011 luostarissa oli 19 asukasta.
Luostarissa on kaksi museota, kirkollinen museo ja kansanperinnemuseo. Museoiden kokoelmiin kuuluu muun muassa ikoneita ja muita uskonnollisia esineitä, kirjoja ja kansanperinneaineistoa. Luostarissa on useita pyhäinjäännöksiä. Siellä säilytetään myös muun muassa Konstantinopolin patriarkka Gregorios V:n mitraa.
Jari Ronkainen

Jari Pekka Ronkainen (s. 28. toukokuuta 1972 Hollola) on suomalainen perussuomalainen poliitikko, joka on toiminut kansanedustajana vuodesta 2015 alkaen. Hollolan kunnanvaltuuston jäsen hän ollut vuodesta 2009 alkaen ja vuodesta 2015 Yleisradion hallintoneuvoston jäsen.
Tausta.
Ronkainen on politiikan ulkopuolella ammatiltaan kirvesmies. Vuosina 2005–2014 hän toimi myös rakennusalan yrittäjänä.
Poliittinen ura.
Ronkainen valittiin Hollolan kaupunginvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa, joissa hän sai 259 ääntä. Hän uusi valtuustopaikkansa vaaleissa 2012, jolloin hän sai 532 ääntä. Ronkainen valittiin kolmannelle valtuustokaudelle 334 äänellä kuntavaaleissa 2017.
Eduskuntavaaleissa 2011 Ronkainen oli ehdolla Hämeen vaalipiiristä, mutta ei tullut 4 362 äänellä valituksi. Kansanedustajan paikka irtosi toisella yrityksellä eduskuntavaaleissa 2015, jolloin Ronkainen sai 4 442 ääntä. Eduskuntavaaleissa 2019 hän tuli valituksi 6 038 äänellä. Ronkainen valittiin myös eduskuntavaaleissa 2023.
Näkemykset.
Arvot.
Ronkainen sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan tai keskusta-oikeistoon. "Ylen" vaalikoneessa Ronkainen sijoittuu arvoasteikolla vahvasti konservatiiviselle puolelle. "Helsingin Sanomien" vaalikoneen käyttämällä GAL–TAN-jakaumalla Ronkaisen näkemykset ilmentävät kansalliskonservatismia (TAN). HS:n vaalikoneeseen Ronkaisen antamissa näkemyksissä korostuu voimakkaimmin kansalliskonservatiiviset mielipiteet.
Yksityiselämä.
Ronkaisen avopuoliso on entinen kansanedustaja Johanna Jurva.
Pertti Hakanen

Pertti Arvo Konrad Hakanen (s. 8. huhtikuuta 1969 Tyrvää) on suomalainen poliitikko ja entinen kansanedustaja. Hakanen on koulutukseltaan viljelijä-koneenkorjaaja ja ammatiltaan maanviljelijä ja opistoupseeri. Hänet valittiin Suomen Keskustan edustajaksi Pirkanmaan vaalipiiristä 4 709 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Hakanen jäi varasijalle. Vuoden 2023 eduskuntavaaleissa Hakanen jäi jälleen valitsematta, saatuaan 1310 ääntä. Hakanen on ollut Maa- ja metsätaloustuottajain Keskusliiton johtokunnan jäsen 2012–2020. 
Hakanen toimi aiemmin Karjalan Liiton puheenjohtajana ja sittemmin toiminnanjohtajana Hakanen toimii nykyisin Karjalan Liiton liittovaltuuston puheenjohtaja. Hakanen nimitettiin maa- ja metsätalousministeri Antti Kurvisen erityisavustajaksi vuonna 2022. Hän on toimivapaalla MTK:n järjestöpäällikön tehtävästä.
Gump ja kumppani

Gump ja kumppani ("Gump and Co.") on yhdysvaltalaisen Winston Groomin vuonna 1995 julkaistu romaani. Tyylisuunnaltaan lähinnä poliittista satiiria edustava teos on jatko-osa vuonna 1986 ilmestyneelle kirjalle "Forrest Gump". "Gump ja kumppani" ilmestyi suomeksi vuonna 1996. Käännöksen on tehnyt Erkki Jukarainen.
Forrest Gump päätyy, useimmiten täysin tahtomattomasti, erilaisten hyvin hämmentävien asioiden ääreen sekä arvaamattomilta tuntuviin ja hyvin haastaviin tilanteisiin. Osin luottavaisuutensa vuoksi (Forrest ei nimittäin tahdo uskoa mitään pahaa kanssaihmisistä) hän on usein sivustakatsojana kiusallisissa tilanteissa. Tällaisia tilanteita aiheutuu, kun Forrest joutuu mukaan 1980-luvun skandaaleihin ja muihin maailmanpolitiikan merkittäviin tapahtumiin, kuten Berliinin muurin murtuminen ja Iran-Contra-skandaali.
Tampereen keskuspaloasema

Tampereen keskuspaloasema sijaitsee osoitteessa Satakunnankatu 16 Jussinkylän kaupunginosassa Tammerkosken itärannalla. Jugendtyylisen vuonna 1908 valmistuneen paloasemarakennuksen on suunnitellut arkkitehti Wivi Lönn.
Tampereelle perustettiin vakinainen palokunta 5.7.1898, vapaaehtoinen palokunta kaupunkiin oli perustettu jo 1873. Vakinainen palokunta toimi aluksi tilapäisissä tiloissa kauppias Axel Sirenin talossa Puutarhakatu 6:ssa, mutta jo 1900-luvun alussa alettiin suunnitella uuden paloaseman rakentamista. Rakennukselle saatiin 1903 tontti Satakunnankadun varrelta ja vuonna 1905 järjestettiin paloaseman suunnittelukilpailu, jonka voitti helmikuussa 1906 arkkitehti Wivi Lönn. Paloaseman suunnittelussa lienee käytetty esimerkkinä Ruotsista Malmön paloasemaa.
Asema suunniteltiin alun perin hevosvetoiselle kalustolle ja hevosten tallit ja kalustohalli sijoitettiin aseman kaarevaan keskiosaan. Aseman toiminnalliseen suunnitteluun antoi panoksensa myös Tampereen palomestarina toiminut arkkitehti Berndt Blom. Paloaseman rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 1907 ja rakennus otettiin käyttöön 30. syyskuuta 1908. Rakennuksen valmistuminen viivästyi neljä kuukautta rakennustyömaalla jouluaattona 1907 syttyneen tulipalon vuoksi. Rakennus muurattiin tiilistä mutta siinä käytettiin myös rautabetonirakenteita. Julkisivut verhoiltiin graniitilla. Paloasemaan kuului myös palotorni.
Paloasemalla tehtiin 1920-luvulla Tampereen kaupunginarkkitehti Bertel Strömmerin suunnitelmien mukaiset muutostyöt, kun autot korvasivat hevosvetoisen kaluston. Tässä yhteydessä myös rakennuksen kaarevaa keskiosaa korotettiin yhdellä kerroksella, johon tuli miehistötiloja. Vuonna 1982 paloasemalle valmistui punatiilinen lisärakennus Palokunnankadun puolelle ja sen jälkeen paloaseman ns. vanha osa peruskorjattiin 1983–1986.
Keskuspaloaseman kellarikerroksessa sijaitsee Tampereen palomuseo, joka on perustettu vuonna 1998.
Kari Kulmala

Kari Juhani Kulmala (s. 21. huhtikuuta 1965 Ylistaro) on suomalainen ylikonstaapeli, entinen kansanedustaja ja Sinisen tulevaisuuden entinen puheenjohtaja. Hänet valittiin perussuomalaisten edustajaksi Savo-Karjalan vaalipiiristä 5 188 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Kulmala on Rääkkylän kunnan historian ensimmäinen kansanedustaja.
Poliittinen ura.
Kulmala valittiin Rääkkylän kunnanvaltuustoon vuoden 2008 kunnallisvaaleissa 109 äänellä ja uudelleen 165 äänellä vuoden 2012 vaaleissa. Kuntavaaleissa 2017 Kulmala valittiin kolmannelle valtuustokaudelle 141 äänellä. Vuonna 2021 hänet valittiin neljännelle valtuustokaudelle 117 äänellä.
Vuoden 2011 eduskuntavaaleissa Kulmala sai 2 761 ääntä Pohjois-Karjalan vaalipiiristä jääden varasijalle. Vaaleissa 2015 hän oli ehdolla uudesta Savo-Karjalan vaalipiiristä ja tuli valituksi eduskuntaan 5 188 äänellä.
13. kesäkuuta 2017 Kulmala ilmoitti eroavansa perussuomalaisista puolueen puheenjohtajavaihdoksen takia. Hän kuului Sininen tulevaisuus -eduskuntaryhmään.
Kulmala oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa mutta jäi valitsematta. Hän kertoi aikovansa palata poliisiksi.
Kulmala valittiin Sinisen tulevaisuuden uudeksi puheenjohtajaksi puoluekokouksessa 8. kesäkuuta 2019. Kulmala jätti puolueen puheenjohtajuuden Keravan puoluekokouksessa 18. syyskuuta 2021.
Vuoden 2022 aluevaaleissa Kulmala valitiin Kokoomuksen ehdokkaana Pohjois-Karjalan hyvinvointialueen 
aluevaltuustoon 367 äänellä.
Yksityiselämä.
Kulmala on vakaumukseltaan herännäinen.
Matti Semi

Veli Matti Semi (s. 26. tammikuuta 1957 Varkaus) on suomalainen entinen kansanedustaja ja kunnallispoliitikko. Hänet valittiin vasemmistoliiton edustajaksi Savo-Karjalan vaalipiiristä 2 140 äänellä vuoden 2015 eduskuntavaaleissa. Hän keräsi kotikaupungistaan Varkaudesta äänistään peräti 1300, mikä oli 11,6 prosenttia kaikista kaupungissa annetuista äänistä. Hän on Varkauden kaupunginvaltuuston pitkäaikainen jäsen.
Matti Semi valittiin vuoden 2019 vaaleissa uudelleen eduskuntaan yli 3 400 äänellä. Vuoden 2023 vaaleissa häntä ei valittu eduskuntaan. Eduskunnassa Semi toimii hallintovaliokunnan jäsenenä (vuodesta 2015) ja puolustusvaliokunnan varajäsenenä (vuodesta 2019). 
Semi toimi vasemmistoliiton eduskuntaryhmän toisena varapuheenjohtajana vuodesta 2015. Vuodesta 2015 Semi oli Yleisradion hallintoneuvoston jäsen.
Kotikaupungissaan Varkaudessa Matti Semi on kaupunginvaltuuston 2. varapuheenjohtaja. Hän on myös urheiluseura Varkauden Tarmon puheenjohtaja.
Semi on kilpaillut nyrkkeilyssä. Hän saavutti lajissa SM-pronssia 71 kg:n sarjassa vuosina 1978 ja 1979.
Hankeranjärvi

Hankeranjärvi on kuivatettu järvi Varsinais-Suomessa Laitilassa. Entinen järvi kuuluu Sirppujoen vesistön Hankeranojan valuma-alueeseen. Järven vedenpintaa laskettiin 1800-luvun lopulla ja nykyään se on kuivatettu peltomaaksi tai suomaaksi. Järven paikalla lukee nykykartoissa Hankeranoja.
Nimityksiä.
Vuoden 1853 järvenlaskua anovassa hakemuksessa järven nimi oli "Hangerajärvi" ja vuoden 1891 hakemuksessa "Hankerajärvi". Toisessa yhteydessä sitä kutsuttiin "Hankerojärveksi" tai "Hankeroiseksi". Kalmbergin ruotsinkielisessä kartassa järven nimi kirjoitettiin "Angarjärvi".
Koska järveä ei enää ole, löytää järven paikan nykykartoista etsimällä Laustin ja Palttilan kylien välistä sellaisia nimiä kuin Hankeran Vähäjärvi, Hankeranoja ja Hankeransuo.
Historiallinen maantieto.
Järven ulkomitat mahtuivat Kalmbergin kartaston mukaan noin kaksi kilometriä pitkän ja alle kaksi kilometriä leveän suorakulmion sisälle. Järvessä oli kuitenkin pitkiä lahtia ja niemiä, jotka jotka rikkoivat järven yhtenäisyyden. Kuivattamisessa jäi jäljelle tasainen peltomaa, jonka perusteella voidaan päätellä järven olleen matala ja tasapohjainen. Kalmbergin kartaston mukaan järven etelä-, itä- ja pohjoispuolet rajautuivat suohon. Suon eri kohtiin oli raivattu niittyjä ja itäpuolelle peltomaata. Rannoilla ei tuolloin ollut asutusta, mutta "Undamalan" talo ja Lausten kylä sijaitsivat järven lähellä.
Länsipuolen kallioylängön järvillä tehtiin vesistöjärjestelyitä jo 1700-luvulla. Männäisten ruukin tarvitseman vesivoiman turvaamiseksi ylängön valuma-alueen järvien vedet päätettiin ohjata 1780-luvulla Hankerajärven kautta Sirppujokeen. Lukujärven laskuojaan Taminanojaan rakennettiin pato, joka nosti järvien vedenpinnan tason noin 1,5 metriä korkeammalle. Uuden laskuojan todennäköinen reitti on kulkenut Särkijärven ja Lamminjärven kautta Hankeranjärveen. Hankkeen vastustajat purkivat padon vuonna 1817, jolloin vesi palasi aikaisempaan uomaansa.
Järvenlaskun historia.
Sirppujoen perkaus vuonna 1818 liittyi "Hankeroisen", Ruotjärven ja Valkojärven kuivattamishankkeisiin, vaikka Valkojärven vedenpintaa ei saatukaan tällöin laskettua. Tilanomistaja Karl Verner Rosendal teki vuonna 1853 useita samanaikaisia hakemuksia. Hän anoi lupaa kuivatuttaa "Hangerajärven", Hankerasuon ja Isosuon, Velhojärven, Peräjärven, Ruotjärven ja Valkojärven. Kaikissa näissä hakemuksissa vastausta sai odottaa vuoteen 1860. Vuonna 1885 alkoi talollisen Gustaf Uusikartanon nimissä käynnistetystä Valkojärven järvenlaskuhankkeesta, jolla suuri järvi aiottiin kuivattaa lopullisesti, ja siihen saatiin lupa vuonna 1892. Gustav Uusikartano ja kumppanit olivat anoneet lupaa kaivaa kanava Hankeranjärvestä "Ruojärveen" ja se toteutettiin tässä yhteydessä. Järvien kuivattamiseksi perustettiin 1890-luvun alussa järvenkuivatusyhtiö, johon saatiin liittymään 137 osakasta, sillä suuri yhteinen hanke vaati paljon osallistujia. Paljastuneen järven pohja oli liejua tai liejusavea, joka soveltui hyvin viljelyyn.
Koska tässä käytetyt lähteet ovat vähäsanaisia, on järvenlaskuja voitu tehdä 1−3 kertaa. Mikä osuus kartoissa näkyvällä Hankeroisen Vähäjärvellä on näiden kanssa, jää toistaiseksi auki.
Päivi Nerg

Päivi Elina Nerg (o.s. Vesterinen; s. 28. huhtikuuta 1958 Suolahti) on suomalainen entinen virkamies ja nykyinen politiikan taustavaikuttaja. Kesäkuusta 2023 lähtien Nerg on toiminut maa- ja metsätalousministeri Sari Essayahin valtiosihteerinä. 
Ura.
Ennen tehtäväänsä valtiosihteerinä Nerg on työskennellyt kesäkuusta 2022 kesäkuuhun 2023 etujärjestö MTK:n elinvoimajohtajana. Hän oli Suomen valtiovarainministeriön hallintopolitiikan alivaltiosihteeri vuosina 2018–2022. Vuosina 2012–2017 Nerg toimi puolestaan Suomen sisäministeriön kansliapäällikkönä.
Nerg on koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden maisteri ja agronomi. Työuransa alkupuolella hän työskenteli muun muassa Atrialla ja Lihapolar Oy:ssä. Ennen ministeriötä hän työskenteli Kuopion yliopistossa, ensin koulutus- ja kehittämiskeskuksen johtajana vuosina 1996–2002 ja sen jälkeen hallintojohtajana 2002–2009. Vuoden 2007 alusta hän oli johtamassa Kuopion ja Joensuun yliopistojen yhdistymistä Itä-Suomen yliopistoksi. Vuosina 2009–2012 hän toimi valtiovarainministeriön hallinto- ja kehitysjohtajana.
Nerg oli ehdolla eduskuntaan vuoden 2007 eduskuntavaaleissa kristillisdemokraattien listalla. Jäätyään varasijalle hän erosi puolueesta. Asia nousi esille Nergin kansliapäällikkönimityksen yhteydessä, kun lehdistössä arveltiin sisäministeri Päivi Räsäsen suosineen häntä puoluetaustan takia.
Maaliskuussa 2016 Nerg väitti Euroopan pakolaiskriisiin liittyen, että ”Suomi on siinä aivan kärjessä, että tiedetään jokainen henkilö, joka tänne on tullut, minkälaisella taustalla hän on tullut”. Elokuussa 2017 Turun puukotusten jälkeen hän kertoi, ettei Migri tiedä, kuinka moni turvapaikanhakija esiintyy väärällä nimellä.
Nerg on saanut tunnustuspalkinnon pakolaiskriisin aikaisesta viestinnästään.
Nergin isoisä oli ministeri Vihtori Vesterinen ja setä keskustan kansanedustajana toiminut Paavo Vesterinen.
Haku valtiovarainministeriön kansliapäälliköksi.
Nerg on hakenut valtiovarainministeriön kansliapäälliköksi. Nimitystä kannattaa keskusta, sitä vastustavat SDP, vasemmistoliitto ja RKP sekä oppositiosta kokoomus. Nimitystä on lykätty valtioneuvostossa kaksi kertaa ja lopulta esitys vedettiin pois. Syynä ovat erimielisyydet ja meneillään oleva selvitys.
Asiantuntijat ovat pitäneet Nergin ja muutamien virkamiesten toimintaa lainvastaisena. Perustuslakivaliokunta päätti 28.4.2020 tehdä selvityksen eduskunnan tiedonsaantioikeuden perustuslainmukaisesta toteutumisesta. Taustalla on se, että Nerg oli Sipilän hallituksen sote-johtaja eli virkamies, jonka vastuulla oli muun muassa turvata eduskunnan valiokuntien tiedonsaanti hallituksen tekemien sote-lakiesityksien vaikutuksista. Hän oli tietoinen siitä, että virkamiehet eivät kertoneet että eduskunnan valiokunnille laaditussa valtiovarainministeriön sotevastineessa ei kerrottu lomitusten ja kotoutusten aiheuttamista 210 miljoonan euron vuosikustannuksista.
Jestas sentään

Jestas sentään on suomenkielinen versio brittiläisen Mud-yhtyeen musiikkikappaleesta ”Crazy”. Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin säveltämän kappaleen sanoitti Vexi Salmi ja levytti ensimmäisenä Markku Aro vuonna 1973. Se on Aron tunnetuimpia kappaleita. 
Yö-yhtye levytti kappaleesta oman versionsa vuonna 1989 ja Bat &amp; Ryyd vuonna 1998. Lisäksi Matti Nykänen levytti Vexi Salmen salanimellä Guzetti sanoittaman version ”Topless” vuonna 1992.
Markku Aron versio.
Ensimmäisenä Vexi Salmen sanoittaman kappaleen levytti Markku Aro 3. lokakuuta 1973. Sovituksesta vastasi Markku Johansson. ”Jestas sentään” ilmestyi samana vuonna singlenä b-puolenaan kappale ”Maija vaan” sekä albumilla "Niin käy kun rakastuu". ”Jestas sentään” nousi Suomessa listasijalle 12.
”Jestas sentään” on Markku Aron tunnetuimpia kappaleita. Sanoitukseltaan se edustaa 1970-luvun alussa muotiin tullutta seksuaalisesti avoimempaa linjaa, kuten myös esimerkiksi Rauli Badding Somerjoen ”Fiilaten ja höyläten”, Markku Karjalaisen ”Läähätän ja läkähdyn” ja Wolde Valdemar Punnalan ”Naulaan ja naputan”. Aikoinaan pahennustakin herättäneen kappaleen tarina on kirjoitettu kalakauppiaan näkökulmasta.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Yön versio.
Yö-yhtye julkaisi oman versionsa singlenä tammikuussa 1989. B-puolen kappale ”Kokonaan et minua saa” on mukana myöhemmin kesäkuussa ilmestyneellä albumilla "Toinen puoliaika", jonka materiaalia äänitettiin MTV:n mobiilistudiolla Esa ”Nätsi” Rosvallin luona Köyliön Tuiskulassa. Poko Rekordsin toimitusjohtajan Epe Heleniuksen mukaan ”Jestas sentään” oli ainoa julkaiskelpoinen kappale, joka studiosessioissa syntyi. Se on myöhemmin julkaistu ainoastaan vuoden 1998 kokoelmalla "Yön pimeä puoli".
Esa Rosvall

Esa ”Nätsi” Rosvall (s. 11. maaliskuuta 1945 Rauma) on suomalainen jazzrumpali ja sirkustaiteilija. Hänet tunnetaan muun muassa Seitsemän seinähullua veljestä -yhtyeen perustajajäsenenä. Lisäksi Rosvall on soittanut progeyhtyeessä Woodoo, joka julkaisi yhden albumin 1970-luvun alussa, sekä Pekka Pohjola Groupissa. Hänen omia yhtyeitään ovat olleet Nätsi Rosvall &amp; Friends sekä Tuiskulan sirkusorkesteri, jossa Rosvallin lisäksi soittivat muun muassa Jukka Tolonen, Ippe Kätkä ja Jukka Siikavire. 
Rosvall on jo 1970-luvulta lähtien asunut Köyliössä, Tuiskulan kylässä hän omisti vanhan kansakoulun, jonka tiloissa Rosvall on järjestänyt erilaisia musiikki- ja sirkusleirejä sekä koonnut niitä yhdisteleviä esiintyjäryhmiä, kuten Almost Circus Tuiskula ja Tuiskulan Sirkus. Nykyään kyseisen koulun omistaa samoin tuiskulalainen sirkustaiteilija Antti Tuomento. Rosvallin pääelinkeino oli eläkkeelle jäämiseen asti teltanvuokraus eri festivaaleille ja kesätapahtumille ympäri Suomea. Vuonna 2005 valmistui Rosvallista kertova Sami Kuokkasen ohjaama dokumenttielokuva "Amerikan taikuri", jonka ensi-ilta oli Rauman Blue Sea Film Festivalilla. Lisäksi hän esiintyy Pirjo Honkasalon elokuvassa "Tulennielijä" (1998).
Pentti Oskari Kankaan mukaan Rosvallin lempinimi Nätsi tulee saamenkielisestä tähteä tarkoittavasta sanasta.
Rosvallille myönnettiin vuonna 2017 taiteilijaeläke. Hän asuu talvet henkilöautossaan Espanjan Aurinkorannikolla.
Mutant Enemy Productions

Mutant Enemy Productions on tuotantoyhtiö, jonka Joss Whedon perusti vuonna 1996 voidakseen tuottaa televisiosarjaansa "Buffy, vampyyrintappaja". Yhtiö on tuottanut muutkin Whedonin luomat televisiosarjat, mukaan lukien "Buffyn" spin-off "Angel", lyhytikäinen tieteis-western "Firefly", tieteissarja "Dollhouse" ja Marvelin "S.H.I.E.L.D. Agentit".
Televisiosarjojen lisäksi yhtiö on tuottanut internetmusikaalin "Dr. Horrible’s Sing-Along Blog" ja elokuvan "The Cabin in the Woods".
Adrianne Palicki

Adrianne Palicki (s. 6. toukokuuta 1983 Toledo, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa televisiosarjassa "Unelmien kentät" (2006–2011) ja elokuvissa "Legion" (2010), "Red Dawn" (2012), "" (2013) ja "John Wick" (2014). Hän on esittänyt 2014–2016 Barbara ”Bobbi” Morsea televisiosarjassa "S.H.I.E.L.D. Agentit" vuosina.
Näyttelijänä.
Palicki on kotoisin Ohion osavaltiosta Toledosta. Hän kiinnostui näyttelemisestä nuorena, ja high schoolin jälkeen hän lähti collegessa opiskelun sijaan New Yorkiin teatteriuran toivossa. Sieltä Palicki tosin palasi vielä kotikaupunkiinsa ennen kuin suuntasi länsirannikolle. Parin vuoden ajan hän elätti itseään vaihtelevilla töillä samalla kun kävi teatterikursseilla ja roolitustilaisuuksissa, kunnes häntä alkoi lykästää. Hänen ensimmäinen roolinsa oli John Woon uusintaversiossa 1960-luvun "Matkalla avaruuteen" -sarjasta, mutta se ei edennyt pilottijaksoa pidemmälle.
Palicki teki läpimurtonsa Tyra Colletten roolissa amerikkalaisesta jalkapallosta texasilaisessa pikkukaupungissa kertovassa "Unelmien kentät" -sarjassa, joka alkoi vuonna 2006. Palicki kuului sarjan päänäyttelijöihin kolmella ensimmäisellä tuotantokaudella, kunnes hänen roolihahmonsa lähti collegeen. Hän palasi vielä rooliinsa sarjan kahdessa viimeisessä jaksossa vuonna 2011.
Palicki on lapsesta lähtien ollut innostunut sarjakuvista – hänen isoveljensä Eric on sarjakuvapiirtäjä – ja hän on maininnut lempihahmokseen ja unelmaroolikseen Terästytön. Vuonna 2011 Palicki valittiin näyttelemään Ihmenaista David E. Kelleyn kehittämässä televisiosarjassa, mutta NBC hylkäsi sarjan pilottijakson.
Vuonna 2014 Palicki pääsi näyttelemään sarjakuvahahmoa, kun hänet valittiin Barbara ”Bobbi” Morsen eli Matkijalinnun rooliin ABC:n "S.H.I.E.L.D. Agentit" -sarjan toisella tuotantokaudella. Kauden puolessavälissä hänet nostettiin sarjan pääosanäyttelijöiden joukkoon. ABC tilasi pilottijakson spin-off -sarjalle nimeltä "Marvel’s Most Wanted", jossa Palickin hahmo oli toinen päähenkilöistä, mutta sitä ei päädytty ottamaan tuotantoon.
Kesällä 2016 Palicki valittiin näyttelemään naispääosaa Seth MacFarlanen avaruuteen sijoittuvaan draamakomediasarjaan "The Orville".
Elizabeth Henstridge

Elizabeth Frances Henstridge (s. 11. syyskuuta 1987 Sheffield, Englanti) on englantilainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi televisiosarjasta "S.H.I.E.L.D. Agentit" (2013–2020), jossa hän näytteli Jemma Simmonsia.
Brett Dalton

Brett Patrick Dalton (s. 7. tammikuuta 1982 San José, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa agentti Grant Wardin sekä Hiven rooleissa vuonna 2013 alkaneessa televisiosarjassa "S.H.I.E.L.D. Agentit".
Dalton on kotoisin Kalifornian San Josésta. Hän kiinnostui näyttelemisestä high schoolin lopulla. Hän opiskeli ensin Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä ja sitten Yalen teatterikoulussa. Valmistuttuaan Dalton etsi ensin parin vuoden ajan töitä New Yorkin teattereista, mutta ei saanut rooleja ja koetti sitten onneaan elokuvien ja television parissa. Hänen ensimmäisiin roolitöihinsä lukeutuvat vierailuroolit televisiosarjoissa "Blue Bloods" ja "Kasarmin naiset" sekä sivuosa televisioelokuvassa "Killing Lincoln".
Dalton valittiin 2012 näyttelemään yhtä päärooleista Marvelin ja ABC:n televisiosarjassa "S.H.I.E.L.D. Agentit". Hänen roolihahmonsa on S.H.I.E.L.D.-järjestön kenttäagentti Grant Ward, joka liittyy Phil Coulsonin kokoamaan tiimiin. Sarjan edetessä Wardista paljastuu pimeämpiä puolia. Dalton sai roolistaan parhaan televisiossa läpimurron tehneen miesnäyttelijän Teen Choice -palkinnon vuonna 2014.
Dalton esiintyy ääninäyttelijänä vuonna 2015 julkaistussa videopelissä "Until Dawn". Hän sai roolin alun perin jo pian valmistumisensa jälkeen, mutta peliä päätettiin sen jälkeen muuttaa erilaiseksi ja julkaisu viivästyi. Roolituksia tehtiin uudestaan, mutta Dalton sai pitää roolinsa.
Jeffrey Bell

Jeffrey Jackson Bell on yhdysvaltalainen televisiotuottaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän aloitti uransa vuonna 1999 käsikirjoittamalla televisiosarjassa "Salaiset kansiot" (1993–2002), josta hän siirtyi televisiosarjaan "Angel" (1999–2004), jonka showrunner hän oli sen kahdella viimeisellä tuotantokaudella. Hän on myös yksi showrunner televisiosarjassa "S.H.I.E.L.D. Agentit" (2013–2020).
Maurissa Tancharoen

Maurissa Tancharoen Whedon (s. 28. marraskuuta 1975 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen televisiokäsikirjoittaja, tuottaja, näyttelijä ja laulaja. Hän on työskennellyt aviomiehensä Jed Whedonin ja tämän velipuolen Joss Whedonin kanssa internetmusikaalissa "Dr. Horrible’s Sing-Along Blog" (2008) ja televisiosarjassa "Dollhouse" (2009–2010). Lisäksi hän loi Whedonien kanssa televisiosarjan "S.H.I.E.L.D. Agentit" (2013–2020), jonka showrunner hän on yhdessä Jed Whedonin ja Jeffrey Bellin kanssa.
Woodoo

Woodoo oli 1970-luvun alussa toiminut suomalainen progressiivisen rockin yhtye, joka julkaisi yhden albumin vuonna 1971.
Historia.
Woodoon perustajajäseniä olivat rumpali Esa "Nätsi" Rosvall ja saksofonisti Pentti Ilmonen, jotka molemmat olivat aikaisemmin soittaneet Pentti Oskari Kankaan yhtyeessä. He esiintyivät Turku Jazztapahtumassa keväällä 1970 ja myöhemmin ensimmäiseen varsinaiseen kokoonpanoon tulivat mukaan Jukka Siikavire (kitara ja laulu) sekä Alarik Repo (basso). Yhtyeen kappaleista vastasi Siikavire.
Woodoon ainoan albumin "Taikakulkunen" julkaisi Finnlevyn progeen keskittynyt UFO-levymerkki vuonna 1971. Samana kesänä yhtye esiintyi muun muassa järjestyksessään toisessa Ruisrockissa sekä myöhemmin syksyllä Yle TV2:n kaikkien aikojen ensimmäisessä värilähetyksessä. Kesällä 1971 Woodoo soitti myös Siikavireen säveltämässä Tampereen Popteatterin musikaalissa "Huuto ihmisestä". Vuonna 1972 yhtyeeseen liittyivät toinen lyömäsoittaja Ippe Kätkä, kitaristi Patti Karlsson sekä laulaja Raija Alenius. Uudeksi basistiksi vaihtui samalla Make Lindfors. Woodoo ei kuitenkaan saavuttanut suurta suosiota ja hajosi vuotta myöhemmin.
Mats Löfström

Mats Åke Löfström (s. 27. lokakuuta 1983 Eckerö) on ahvenanmaalainen poliitikko, joka valittiin Ahvenanmaan vaalipiirin edustajaksi eduskuntaan vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Åländsk Samlingin listalta. Hänet valittiin uudestaan eduskuntaan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa För Åland -nimiseltä yhteislistalta. Hän uusi paikkansa myös vuoden 2023 eduskuntavaaleissa. Tälläkin kertaa hänet valittiin För Åland -nimiseltä yhteislistalta.
Poliittinen ura.
Löfström toimi vuodesta 2012 europarlamentaarikko Carl Haglundin erityisavustajana Brysselissä. Kun Haglund valittiin kesällä 2013 puolustusministeriksi, jatkoi Löfström europarlamentaarikko Nils Torvaldsin erityisavustajana. Hän vastasi talouteen ja raha-asioihin, kalatalouteen sekä Ahvenanmaahan liittyvistä asioista.
Vuonna 2015 Löfström valittiin Ahvenanmaan vaalipiirin edustajaksi eduskuntaan vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Åländsk Samlingin listalta. Åländsk Samling on poliittinen allianssi, joka koostuu Ahvenanmaan pääpuolueista. Löfström valittiin Åländsk Samlingin listalle Ahvenanmaan keskustan ehdokkaana. Hänet valittiin kansanedustajaksi 5217 äänellä. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa hänet valittiin jatkamaan kansanedustajana 11051 äänellä. Hän uusi paikkansa vielä toistamiseen vuonna 2023 saatuaan melkein 80 % ahvenanmaalaisten antamista äänistä.
Eduskunnassa hän toimii osana ruotsalaista eduskuntaryhmää, kuten aiemmatkin Ahvenanmaan edustajat.
Näkemykset.
Arvot.
Löfström sijoittuu vaalikonevastausten perusteella poliittiseen keskustaan. "Ylen" vaalikoneessa Löfström ei erotu vahvasti konservatiivina tai liberaalina.
Yksityiselämä.
Löfström on vuodesta 2014 lähtien ollut naimisissa Noora Löfströmin kanssa.
Äidinkielensä ruotsin lisäksi Löfström osaa myös suomea, englantia ja saksaa.
Moondog (albumi)

Moondog on yhdysvaltalaisen Moondogin albumi, joka julkaistiin vuonna 1956 omalla levymerkillä Moondog Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Louis Hardin.
More Moondog

More Moondog on yhdysvaltalaisen Moondogin albumi, joka julkaistiin vuonna 1956 levymerkillä Prestige Records.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Louis Hardin.
Aubrey Plaza

Aubrey Christina Plaza (s. 26. kesäkuuta 1984 Wilmington, Delaware) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko. Hän esitti April Ludgatea televisiosarjassa "Puisto-osasto". Plazalla on ollut myös sivurooleja elokuvissa. Ensimmäisen pääroolinsa hän näytteli elokuvassa "Safety Not Guaranteed" vuonna 2012.
Plaza aloitti uransa teatterista, jossa hän näytteli sketseissä ja improvisaatioesityksissä. Myöhemmin hän on esiintynyt elokuvissa "Funny People" (2009), "Scott Pilgrim vastaan maailma" (2010), "Dirty Grandpa" (2016) ja "Ingrid Goes West" (2017). Plaza on myös esiintynyt ääninäyttelijänä animaatioelokuvassa "Monsterit-yliopisto" (2013) ja animaatiosarjassa "The Legend of Korra".
Plaza meni naimisiin ohjaaja Jeff Baenan kanssa vuonna 2021. Baena kuoli 47-vuotiaana tammikuussa 2025.
Gianni Infantino

Giovanni Vincenzo Infantino (s. 23. maaliskuuta 1970 Brig, Sveitsi) on italialais-sveitsiläinen juristi, joka on toiminut helmikuusta 2016 lähtien jalkapalloliitto Fifan puheenjohtajana. Ennen kuin Infantino valittiin Fifan puheenjohtajaksi, hän työskenteli Uefan pääsihteerinä.
Infantino aloitti työt Uefassa vuonna 2000 toimittuaan sitä ennen Neuchâtelin yliopistoon kuuluvan jalkapallon kansainvälisen tutkimuskeskuksen CIES:n pääsihteerinä sekä muun muassa Italian, Espanjan ja Sveitsin jalkapallosarjojen neuvonantajana. Vuosina 2004–2007 hän työskenteli Uefan lakiasioista ja seuralisensseistä vastaavana johtajana ja vuosina 2007–2009 varapääsihteerinä. Infantino ehti hoitaa myöhemmin pääsihteeriksi nimettyä toimitusjohtajan tehtävää väliaikaisena jo helmikuusta toukokuuhun 2007, kunnes hänet lokakuussa 2009 nimettiin pääsihteeriksi.
Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän puhuu italiaa, ranskaa, saksaa, englantia, espanjaa, portugalia ja arabiaa.
Ulla Parviainen

Ulla Mari Parviainen (s. 11. huhtikuuta 1962 Kuusamo) on suomalainen entinen keskustan kansanedustaja Oulun vaalipiiristä. Hänet valittiin eduskuntaan vuoden 2015 vaaleissa 4 523 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2019 Parviainen sai 3 955 ääntä, mikä ei riittänyt valituksi tulemiseen. Parviainen toimii kotikuntansa Kuusamon kaupunginvaltuutettuna ja kaupunginhallituksen jäsenenä. Ennen kansanedustajuuttaan Parviainen toimi Kuusamossa Rukan koulun rehtorina, sekä myös aiemmin Nilonkankaan koulun rehtorina.
Peräjärvi (Laitila)

Peräjärvi on kuivatettu järvi Varsinais-Suomessa Laitilassa. Sen vieressä sijainnut Velhojärvi laskettiin samassa yhteydessä. Entiset järvet kuuluivat Sirppujoen vesistön kuivatetun Valkojärven alueeseen, joka on nykyään Pontoonojan valuma-aluetta. Järvet laskettiin 1800-luvulla osittain niityiksi ja peltomaaksi, mutta nykyään se on peltomaata ja osittain metsäistä suota. Järvien paikalla lukee nykykartoissa "Peräjärvi" ja "Velhojärvi".
Nimityksiä.
Vuoden 1855-1856 Kalmbergin kartastossa järvien niminä lukee "Peräjärvi" ja "Wähäperäjärvi" ja järvet olivatkin erikokoiset. Pienempää järveä kutsuttiin samoihin aikoihin myös nimellä "Velhojärvi".
Historiallinen maantieto.
Noin 2000 vuotta sitten alue oli merenlahtea. Koko se peltoaukea, joka levittäytyy kuivatetun Valkojärven ympärillä Laitilasta länteen, oli saarien rikkomaa avovettä. Lahdelta johti kaksi kapeaa salmea ulos saaristoon. Peräjärven paikka löytyy tuon lahden pohjoispäässä olevasta lahdenpohjukasta. Noin 1500 vuotta sitten meri oli madaltunut niin paljon, että Velhonjärvi, Peräjärvi ja Valkojärvi olivat jo muodostuneet. Järvien välille jäi virtaamaan pienet ojat.
Peräjärvi oli pari kilometriä pitkä ja alle kilometrin leveä. Sen eteläpää kapeni pitkäksi lahdeksi. Järven keskiosan itäpäässä sijaitsi pari taloa ja niiden pellot. Lähes koko järvien rannat olivat niittyinä. Järvi laski Valkojärveen. Lännessä sijainnut Velhojärvi on alle kilometrin leveä ja pitkä. Se puolestaan laski Peräjärveen. Myös Velhonjärven rannat olivat niittyä tai peltomaata.
Järvenlaskun historia.
Tilanomistaja Karl Verner Rosendal teki vuonna 1853 useita samanaikaisia hakemuksia. Hän anoi lupaa kuivatuttaa Hangeranjärven, Hankerasuon ja Isosuon, Velhojärven, Peräjärven, Ruotjärven ja Valkojärven. Kaikissa näissä hakemuksissa vastausta sai odottaa vuoteen 1860. Vuonna 1885 alkoi talollisen Gustaf Uusikartanon nimissä käynnistetystä Valkojärven järvenlaskuhankkeesta, jolla suuri järvi aiottiin kuivattaa lopullisesti, ja siihen saatiin lupa vuonna 1892. Peräjärven vedenpinnan lasku riippui siitä, saataisiinko Valkojärven pinta ensin alas. Järvien kuivattamiseksi perustettiin 1890-luvun alussa järvenkuivatusyhtiö, johon saatiin liittymään 137 osakasta, sillä suuri yhteinen hanke vaati paljon osallistujia.
Tuiskula (Köyliö)

Tuiskula on kylä, joka sijaitsee Säkylässä entisen Köyliön kunnan alueella. Kylä on Köyliönjoen ja yhdystien 2141 varrella noin seitsemän kilometriä entisen Köyliön kunnan kuntakeskuksen Kepolan pohjoispuolella. Aivan sen läheisyydessä kulkevat myös valtatie 12 sekä Säkylän ja Kokemäen yhdistävä yhdystie 2140. Tuiskulan postinumeroalueella (27730 Tuiskula) oli 180 asukasta vuonna 2022. Tuiskula on Köyliön vanhin asuttu kylä, jonka esihistoria ulottuu jo 4 000 vuoden päähän. 
Tuiskula tunnetaan kulttuurikylänä, jossa sijaitsevat muun muassa vuonna 1934 perustettu Köyliön torpparimuseo, 1974 toimintansa aloittanut Tuiskulan kesäteatteri sekä taidematkailukohde Pelimannimäki. Kylässä toimivat myös vapaaehtoinen palokunta, jolla on oma paloasema, sekä Tuiskulan Seurataloyhdistyksen ylläpitämä seuratalo. Tunnettuja Tuiskulan asukkaita ovat Antti Tuomento ja Esa "Nätsi" Rosvall.
Fitnesspäiväkirjat

Fitnesspäiväkirjat on AVA-kanavalla vuosina 2015–2016 esitetty tositelevisiosarja, jossa seurattiin neljän tunnetun suomalaisen naisen fitnessharrastusta. Ohjelman teemoina olivat kuinka treenataan oikein, miten syödään terveellisesti ja miten voidaan kokonaisvaltaisesti hyvin.
Ohjelma oli pääosin ohjelmassa esiintyvien itsensä kuvaama.
Vuonna 2019 sarja uusiutui Fitnesspäiväkirja-nimellä.
Ensimmäinen tuotantokausi.
Ensimmäisellä tuotantokaudella ohjelmassa esiintyivät Venla Savikuja, Mari Valosaari, Eevi Teittinen ja Nanna Koivisto (nyk. Karalahti), sekä heidän miehensä ja poikaystävänsä. Kauden kuvaukset alkoivat marraskuussa 2014.
Toinen tuotantokausi.
"Fitnesspäiväkirjojen" toinen tuotantokausi esitettiin keväällä 2016. Kaudella esiintyivät edellisellä kaudella mukana olleiden Eevi Teittisen ja Nanna Karalahden (ent. Koivisto) lisäksi Oona Kivelä ja Janni Hussi. MTV Katsomo -palvelussa esitettiin lisäksi bloggaaja Johanna Alvestadin kuvaamaa materiaalia.
Staffan de Mistura

Staffan de Mistura (s. 25. tammikuuta 1947 Tukholma) on italialais-ruotsalainen diplomaatti, joka on tehnyt pitkän uran YK:ssa.
Elämä ja ura.
Staffan de Misturan äiti oli ruotsalainen ja isä italialainen. Hänellä itsellään on molempien maiden kansalaisuus. De Mistura opiskeli valtio-oppia ja kehitystaloustiedettä Rooman yliopistossa.
Vuonna 1971 de Mistura aloitti uransa YK:ssa Maailman ruokaohjelman virkailijana Sudanissa. Hän on työskennellyt myös Somaliassa, Etiopiassa, Balkanilla ja Ruandassa. Vuosina 2001–2004 de Mistura toimi YK:n pääsihteerin edustajana Etelä-Libanonissa. Hän toimi YK:n lähettiläänä Irakissa 2007–2009 ja Afganistanissa 2010–2011. YK-tehtävien lisäksi de Mistura toimi Italian varaulkoministerinä Mario Montin hallituksessa. Vuonna 2013 hänet lähetettiin Intiaan neuvottelemaan kahden merirosvoiksi luullun intialaisen surmasta pidätetyn Italian merijalkaväen sotilaan pidätyksestä.
Vuonna 2014 YK:n pääsihteeri Ban Ki-moon valitsi de Misturan korvaamaan Lakhdar Brahimi YK:n lähettiläänä Syyrian sisällissodassa. Brahimista poiketen de Mistura edustaa ainoastaan YK:ta, kun taas Brahimi toimi Syyriassa YK:n ja Arabiliiton yhteisenä edustajana.
De Mistura on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2016

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Yhdysvalloissa 14.–24. huhtikuuta 2016. Kyseessä olivat järjestyksessä 18:nnet jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut. Turnauksen voitti historiansa kolmatta kertaa Suomi kukistamalla loppuottelussa Ruotsin lukemin 6–1. Isäntämaa Yhdysvallat puolestaan voitti pronssia päihittämällä Kanadan runsasmaalisessa pronssiottelussa lukemin 10–3. Yhdysvallat pelasikin erinomaisesti voittamalla kaikki lohkopelinsä ja puolivälierän. Tie loppuotteluun katkesi kuitenkin välierässä, jonka maa hävisi lopulta mestariksi nousseelle Suomelle maalein 2–4. Tämä välierätappio jäikin Yhdysvaltojen ainoaksi tappioksi kotikisoissaan.
Kyseessä oli ensimmäinen kerta sitten vuoden 2000 kisojen, kun kultamitalia ei voittanut Yhdysvallat, Kanada tai Venäjä.
Ennen kisoja Venäjän joukkue jäi kiinni dopingin käytöstä, ja koko joukkue uudistettiin. Lopulta Venäjää edusti kisoissa aiottua vuotta nuorempi ikäryhmä. Joukkue kohtasi Suomen puolivälierässä, jonka Suomi voitti tiukan kamppailun päätteeksi lukemin 4−3. Välierässä Suomen joukkue kohtasi ennakkoon huomattavasti parempana pidetyn Yhdysvaltain joukkueen. Kuitenkin Suomi päihitti Yhdysvallatkin, maalein 4−2.
Lopputulokset.
Pääsarjan kisat &lt;br&gt;&lt;br&gt;
1. divisioona &lt;br&gt; A-Lohko
 B-lohko
2. divisioona &lt;br&gt; A-lohko
 B-lohko
3. divisioona&lt;br&gt; A-lohko
 B-lohko
Tilastot.
Palkinnot.
Paras pelaaja
Tähtikentällinen
IIHF:n valitsemat parhaat pelaajat
John Rankin

John Rankin (s. 7. kesäkuuta 1983 Bellshill) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Dundee Unitedia, johon siirtyi kesällä 2011.
Rankin pelasi vuosina 2000–2003 Manchester Unitedin junioriakatemiassa. Hän oli seurasta lainalla vuonna 2001 kahden viikon ajan brasilialaisseura Corinthiansissa yhdessä toisen junioripelaajan Ben Muirheadin kanssa.
Lentopallo (urheiluväline)

Lentopallo on lentopallossa käytettävä peliväline, joka on tarkoituksena saada vastustajan kenttäpuoliskon lattiaan pisteiden voittamiseksi. Normaalin lentopallon lisäksi on olemassa myös rantalentopalloon tarkoitettava pallo, joka on hieman erikokoinen kuin normaali lentopallo. Lentopallo koostuu kahdeksastatoista yhteen kiinnitetystä palasesta, jotka ovat synteettistä tai aitoa nahkaa.
Normaali lentopallo on ympärysmitaltaan 65-67 senttimetriä ja painaa 260-280 grammaa. Rantalentopallossa ympärysmitta on 66-68 senttiä ja paino sama kuin normaalissa lentopallossa. Tunnettuja lentopallovalmistajia ovat muun muassa Wilson Sporting Goods ja Mikasa, joka valmistaa pelipallon muun muassa kesäolympialaisiin ja MM-kilpailuihin.