tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Meltola (Karjaa)

Meltola () on kylä Karjaalla Raaseporissa. Kylä sijaitsee Mustionjoen ja rantaradan välissä Mustion ja Karjaan keskustan puolimatkassa.
Meltola on saanut suomenkielisen nimensä siellä sijaitsevan sairaalan mukaan. Ruotsalaiset asuttivat Meltolan viimeistään 1300-luvulla, ja sen kirjoitusasu on vaihtunut historian aikana Mjölbullstadista Myklebolstadiin (1427), sitten oli vuorossa Mögelbolstad (1540) ja Mjölbolstad (1541).
Historia.
Meltolassa on ollut asutusta jo varhain. Kylästä on löytynyt sekä pronssi- että rautakautisia kalmistoja. 1300-luvulla Meltolasta kehittyi Mustionjokilaaksoon yhdessä Sannäsin, Mangårdin, Högbenin ja Ingvallsbyn kylien kanssa alueen ruotsalaisen asutuksen keskus.
Keskiajalla kyläläisiä rasittivat Turku–Viipuri-tien ylläpito ja Raaseporin linnan päivätyöt. Kylässä sijaitsi tuolloin kuusi kantatilaa, joista yksi kuului Karjaan pappilalle. Asutus keskittyi kylämäelle, jonka yhtenäisyyttä ei rikottu isojaossa.
Meltola sai oman seisakkeen 1920-luvulla. 1929–1930 Meltolaan rakennettiin Meltolan keuhkoparantola. Sairaala ja seisake kasvattivat kylää. Siirtoväelle perustettiin sotien jälkeen pari maatilaa.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1982

Mestaruussarja-kausi 1982 oli Suomen jalkapalloilun Mestaruussarjan 50. kausi. Kauden mestaruuden voitti FC Kuusysi.
Sarjataulukko.
Suomen mestarit.
Ismo Korhonen, Tapani Rantanen, Esa Pekonen, Juha Saarikunnas, Kari Eloranta, Ilkka Remes, Timo Kautonen, Juha Annunen, Petri Kurki, Jorma Kallio, Raimo Kumpulainen, Ilpo Talvio, Keijo Kousa, Markus Törnvall, Jarmo Koivuniemi, Gary Morrow, Reijo Lindström. Ari Inkeroinen . Valmentaja: Keijo Voutilainen.
Menestys eurokentillä.
"Euroopan Cup:"
"UEFA Cup:"
Vasara ja nauloja

Vasara ja nauloja on Leevi and the Leavings -yhtyeen vuonna 1994 julkaistu single, jonka b-puolella on kappale ”Sunnuntaiksi San Franciscoon”. Single oli tulevalta, vuonna 1995 julkaistulta "Rakkauden planeetta" -albumilta. 
Kappaleen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut Gösta Sundqvist.
Rautia otti laulun tunnuskappaleeksi televisiomainoksiinsa.
Luomistyö.
Gösta Sundqvist saattoi toisinaan ottaa sanoituksiinsa otteita levytyssessioiden välissä pidettyjen kahvitaukojen keskusteluista. Tuottaja Pekka Aarnio oli remontoimassa vanhaa puutaloa kodikseen, ja päätti kysyä Sundqvistilta neuvoa: ”eikö ollut aika erikoista, että oli tarjolla palonkestävää lasivillaa, joka oli niin kovaa, että sitä saattoi sahata sahalla.” Sundqvist ei tuolloin vastannut kysymykseen, mutta kuukautta myöhemmin viittasi siihen laulun kertosäkeessä.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1984

Mestaruussarja-kausi 1984 oli Suomen jalkapalloilun Mestaruussarjan 52. kausi. Kauden mestaruuden voitti FC Kuusysi.
Sarjataulukko.
Pudotuspelit.
Osaottelut pelattiin kaksiosaisina.
Suomen mestarit.
Ismo Korhonen, Jyrki Hännikäinen, Ari Inkeroinen, Esa Pekonen, Ilkka Remes, Raimo Kumpulainen, Kenneth Mitchell, Jari Rinne, Ilpo Talvio, Petri Tiainen, Keith Armstrong, Jarmo Kaivonurmi, Keijo Kousa, Ismo Lius, Markus Törnvall, Arto Viljanen. Valmentaja: Keijo Voutilainen.
Menestys eurokentillä.
"Euroopan Cup:"
"UEFA Cup:"
Anny Ondra

Anny Ondra (oik. Anna Sophie Ondráková ) oli tšekkiläinen elokuvanäyttelijä. Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat Alfred Hitchcockin "Man-saaren tuomari" ja "Puhtauden lunnaat" (kumpikin 1929).
Yksityiselämä.
Anny Ondran isä oli Itävalta-Unkarin armeijan upseeri. Hän syntyi Tarnówissa nykyisen Puolan alueella, mutta vietti lapsuutensa Pulassa ja Prahassa. Hän oli jo nuorena ollut kiinnostunut teatterista ja opiskelikin tanssijaksi Svanda-teatterissa.
Hän oli naimisissa kaksi kertaa. Ensin tšekkiläisen ohjaajan Karel Lamacin kanssa, joka ohjasi Ondraa noin 15 mykkäelokuvassa. He erosivat 1933 ja samana vuonna Ondra avioitui nyrkkeilijä Max Schmelingin kanssa. Avioliitto kesti Ondran kuolemaan asti.
Ura.
Anny Ondra sai ensimmäisen elokuvaroolinsa 1920, mutta vasta Karel Lamacin ohjaamissa elokuvissa hän pääsi osoittamaan kykynsä. Lamac ohjasi häntä noin 15 mykkäelokuvassa. Heidän yhteistyönsä jatkui myös avioeron jälkeen (1933) äänielokuvissa.
1929 hän näytteli kahdessa Alfred Hitchcockin elokuvassa: "Man-saaren tuomari" ja "Puhtauden lunnaat" (kumpikin 1929). Kun "Puhtauden lunnaista" tehtiin ääniversio, Ondran ääni jouduttiin dubbaamaan, sillä hänellä oli erittäin vahva aksentti. Useimmat äänielokuvansa Onra tekikin Saksassa.
Auxois’nhevonen

Auxois’nhevonen on Ranskasta kotoisin oleva voimakas ja lihaksikas hevosrotu.
Ominaisuudet.
Auxois’nhevonen on hyvin raskasrakenteinen. Leveäotsainen pää on pieni suhteessa runkoon. Kaula on lyhyt ja paksu, säkä matalahko ja rinta syvä ja leveä. Selkä on leveä, perä pitkä, lihaksikas ja laskeva, häntä kiinnittyy alas. Lapa on suhteellisen loiva. Jalat ovat hyvin lihaksikkaat.
Väritys on yleensä ruunikko tai ruunipäistärikkö, joskus rautias tai rautiaanpäistärikkö. Auxois’nhevosella on kokoonsa nähden nopeat askellajit ja se on luonteeltaan kiltti, rauhallinen ja aulis. Säkäkorkeus vaihtelee välillä 152–168 cm.
Historia.
Auxois’nhevonen on kotoisin Ranskan Côte-d'Orin ja Yonnen alueilta ja polveutuu burgundilaisesta hevostyypistä. Sitä risteytettiin 1800-luvulla boulognen-, perchen- ja ardennienhevosen sekä trait du nordin kanssa. 1900-luvulta alkaen rotuun on lisätty vain ardennienhevosverta. Rodun kantakirja perustettiin vuonna 1913.
Auxois’nhevosta kuten sen läheistä sukulaista, hieman pienempää ardennienhevosta, kasvatetaan Ranskassa hevosenlihantuotantoon.
Pohjanhevonen

Pohjanhevonen on vanha norjalainen hevosrotu. Rotua on käytetty ajohevosena, ratsuna ja työhevosena. Rodusta käytetään myös nimitystä pohjoisnorjanponi. Se on yleensä rautias.
Pohjanhevosta on kasvatettu puhtaana pitkään. Rodun kannat vähenivät 1800-luvulla, ja vuonna 1899 sen uskottiin kuolleen sukupuuttoon. Pieni joukko pohjanhevosia kuitenkin löydettiin, ja rotu onnistuttiin pelastamaan. Vuonohevosta ja dölehevosta yritettiin käyttää rodun geenikannan laajentamiseksi, mutta risteytysten tuloksia pidettiin epäonnistuneina. Vuonna 1966 syntynyttä suomenhevosoria Viri 522-72P (Viri 97) käytettiin ilmeisesti samaan tarkoitukseen. Aiemmista kokeiluista poiketen ori vaikutti rotuun laajemmin. Sitä käytettiin myös linjasiitoksessa ilmeisesti hyvän vaikutuksensa vuoksi; toisaalta pohjanhevosen puhdasjalostusta kannattavat kasvattajat ovat halunneet pitää viriläiset eläimet pois kannoistaan.
Martin Verkerk

Martin Willem Verkerk (s. 31. lokakuuta 1978 Leiderdorp, Alankomaat) on entinen alankomaalainen tennispelaaja.
Oikeakätinen Verkerk aloitti ammattilaisuransa vuonna 1996. Hän voitti urallaan kaksi ATP-turnausta, molemmat kaksinpelissä. Kaksinpelissä Verkerk on ollut parhaimmillaan ATP-rankingissa sijalla 14, ja nelinpelissä sijalla 63. Vuonna 2003 Ranskan avoimissa Verkerk ylsi finaaliin saakka, mutta taipui lopulta Juan Carlos Ferrerolle. Matkalla finaaliin hän voitti mm. Carlos Moyàn ja Guillermo Corian. Samana vuonna hän hävisi Pariisin Bercyn turnauksessa kolmannella kierroksella Sveitsin Roger Federerille kolmessa tie break -erässä lukemin 7–6 (7–3), 6–7 (12–14), 6–7 (6–8).
Tim Birkhead

Timothy Robert ”Tim” Birkhead (s. 20. helmikuuta 1950) on englantilainen lintutieteilijä.
Birkhead opiskeli Newcastlen yliopistossa ja valmistui sieltä 1972. Hän väitteli David Lackin ohjauksessa filosofian tohtoriksi Oxfordin yliopistosta 1976. Sen jälkeen hän on toiminut Sheffieldin yliopistossa lehtorina ja luennoitsijana 1976–1992 ja käyttäytymisekologian professorina vuodesta 1992 alkaen. Royal Societyn jäseneksi hänet valittiin vuonna 2004.
Birkhead on tutkinut lintujen lisääntymistä, promiskuiteettia ja luonnonvalinnan käsitettä. Hänen tutkimiaan lintulajeja ovat muun muassa seeprapeippo, harakka, punatulkku ja etelänkiisla. Hän on julkaissut useita kirjoja, joista on suomennettu "Lintujen viisaus – Lintutieteen kuvitettu historia".
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1971

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1971 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 40. kausi. Kaudella 1971 Mestaruussarja pelattiin 14 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Joukkuemäärää lisättiin kaudelle 1971 kahdella, kun Palloliitto oli päättänyt siirtyä 14 joukkueen sarjaan vuonna 1969.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti TPS, joka varmisti kuudennen mestaruutensa viimeisellä kierroksella, kun se otti ratkaisevan pisteen 26. syyskuuta 0–0-tasapelissä MiPK:a vastaan. Viimeisiksi sijoittuneet OTP, MiPK ja I-Kissat putosivat suoraan II divisioonaan. Yhdenneksitoista sijoittunut TPV putosi karsintasarjan kautta.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1971 voitti MP:n Pentti Toivola 17 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1971 oli yhteensä 500 031 henkeä eli keskimäärin 2 747 katsojaa ottelua kohti. Kokonaisyleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 18. elokuuta Lahden Kisapuistossa pelatussa paikallisottelussa Reipas–Lahti-69, kun ottelua saapui seuraamaan 6 471 katsojaa.
Reipas hävisi kaudella 1971–72 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa sveitsiläiselle Grasshopperille yhteismaalein 1–9. MP hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa turkkilaiselle Eskişehirsporille yhteismaalein 0–4. HIFK pelasi kaudella 1971–72 ensimmäisenä suomalaisjoukkueena UEFA Cupissa. HIFK hävisi ensimmäisen kierroksen otteluparinsa norjalaiselle Rosenborgille yhteismaalein 0–4.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 14 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1970 ja neljä nousijaa kauden 1970 II divisioonasta. II divisioonan Itälohkon voittaja MiPK, Länsilohkon voittaja TPV ja Pohjoislohkon voittaja VPS nousivat suoraan. Pohjoislohkossa toiseksi sijoittunut OTP nousi karsintasarjan kautta. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet Innon ja Elon.
Sarjataulukko.
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Karsintasarja.
Karsintasarjassa pelasivat Mestaruussarjassa yhdenneksitoista sijoittunut TPV sekä II divisioonan Itälohkon voittaja Helsingin Ponnistus, Länsilohkon voittaja Tampellan Palloilijat (TaPa) ja Pohjoislohkon voittaja Kuopion Pallo-Toverit (KPT). Kaksinkertaisen sarjan kaksi parasta pääsivät Mestaruussarjaan kaudeksi 1972. Karsintasarjan ottelut pelattiin 3.–24. lokakuuta.
(N) = Nousija; (P) = Putoaja
 
 
 
 
 
 
 
 
Eurocupit.
Euroopan Cup.
1. kierros
"Grasshoppers voitti yhteismaalein 9–1."
Cup-voittajien cup.
1. kierros
"Eskişehirspor voitti yhteismaalein 4–0."
UEFA Cup.
1. kierros
"Rosenborg voitti yhteismaalein 4–0."
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1972

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1972 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 41. kausi. Kaudella 1972 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Joukkuemäärää vähennettiin kaudelle 1972 kahdella, kun Palloliitto oli päättänyt siirtyä vain yhden kauden jälkeen takaisin 12 joukkueen sarjaan vuonna 1970.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti toista kertaa peräkkäin TPS, joka varmisti seitsemännen mestaruutensa viimeisellä kierroksella, kun se voitti 1. lokakuuta Heikki Suhosen ja Teuvo Andelminin maaleilla HJK:n 2–0. Viimeisiksi sijoittuneet HIFK, VPS ja Haka putosivat I divisioonaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1972 jakoivat HIFK:n Matti Paatelainen ja TPS:n Heikki Suhonen 16 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1972 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen TPS:n hyökkääjä Miikka Toivolan. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1972 oli yhteensä 317 149 henkeä eli keskimäärin 2 403 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 2. heinäkuuta Mikkelin Urheilupuistossa pelatussa ottelussa MP–KuPS, kun ottelua saapui seuraamaan 5 544 katsojaa.
TPS hävisi kaudella 1972–73 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa itäsaksalaiselle Magdeburgille yhteismaalein 1–9. MP hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa itäsaksalaiselle Carl Zeiss Jenalle yhteismaalein 4–8. HIFK:n vastustajaksi kauden 1972–73 UEFA Cupin ensimmäiselle kierrokselle arvottiin tanskalainen Hvidovre, mutta HIFK luopui cupin paikastaan.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista kymmenen kaudelta 1971 ja kaksi nousijaa kauden 1971 II divisioonasta. II divisioonan Pohjoislohkon voittaja KPT ja Länsilohkon voittaja TaPa nousivat karsintasarjan kautta. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet TPV:n, OTP:n, MiPK:n ja I-Kissat.
Sarjataulukko.
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Eurocupit.
Euroopan Cup.
1. kierros
"Magdeburg voitti yhteismaalein 9–1."
Cup-voittajien cup.
1. kierros
"Carl Zeiss Jena voitti yhteismaalein 8–4."
UEFA Cup.
"HIFK luopui UEFA Cupin paikastaan pelaamatta otteluakaan."
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1973

Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1973 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 42. kausi. Kaudella 1973 Mestaruussarja pelattiin 12 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Putoavien joukkueiden määrää vähennettiin kaudelle 1973 yhdellä, ja Mestaruussarjan alapuolelle perustettiin uusi 12 joukkueen I divisioona.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti HJK, joka varmisti 11. mestaruutensa toiseksi viimeisellä kierroksella, kun se voitti 23. syyskuuta Markku Peltoniemen maalilla TPS:n 1–0. Viimeisiksi sijoittuneet Ponnistus ja TaPa putosivat I divisioonaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1973 voitti KPV:n Hannu Lamberg 13 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1973 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen KPT:n keskikenttäpelaaja Jouko Suomalaisen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1973 oli yhteensä 312 493 henkeä eli keskimäärin 2 367 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 29. heinäkuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HJK–KuPS, kun ottelua saapui seuraamaan 7 326 katsojaa.
TPS hävisi kaudella 1973–74 Euroopan Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa skotlantilaiselle Celticille yhteismaalein 1–9. Reipas hävisi Cup-voittajien cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa ranskalaiselle Lyonille yhteismaalein 0–2. MP hävisi UEFA Cupin ensimmäisen kierroksen otteluparinsa itäsaksalaiselle Carl Zeiss Jenalle yhteismaalein 0–6.
Joukkueet.
Mestaruussarjaan osallistui 12 joukkuetta, joista yhdeksän kaudelta 1972 ja kolme nousijaa kauden 1972 II divisioonasta. II divisioonan Itälohkon voittaja Ponnistus, Länsilohkon voittaja I-Kissat ja Pohjoislohkon voittaja OTP nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeisiksi jääneet HIFK:n, VPS:n ja Hakan.
Sarjataulukko.
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Eurocupit.
Euroopan Cup.
1. kierros
"Celtic voitti yhteismaalein 9–1."
Cup-voittajien cup.
1. kierros
"Lyon voitti yhteismaalein 2–0."
UEFA Cup.
1. kierros
"Carl Zeiss Jena voitti yhteismaalein 6–0."
Lemlahti

Lemlahti () on kylä Satakunnassa Eurajoen kunnan Luvialla. Kylä sijaitsee Selkämeren rannalla.
Lemlahti asutettiin aikoinaan aivan meren rannalle, mutta asutus on nyt maankohoamisen vuoksi noin kahden kilometrin päässä merestä. Suurin osa kylän pinta-alasta on entistä hyvin kiviperäistä merenpohjaa. Maanviljelyä voidaan harjoittaa vain muutamilla mäkiä reunustavilla savimaill. Lemlahdenoja halkoo metsäisen kyläalueen.
Lemlahden kylä on muodostunut vasta keskiajalla, minkä vuoksi se maksoi veronsa ruotsalaisen oikeuden mukaan. Varhaisin maininta kylästä on 1420-luvulta. Perinteinen tiivis kylämäki alkoi hajota vuonna 1784 suoritetun isojaon jälkeen. 1800-luvun aikana muodostuivat torpparialueet Antinkadunvarsi ja Katinhäntä sekä erillinen rannikon kyläalue.
Maanviljelyksen lisäksi kalastus oli 1900-luvulle saakka Lemlahdessa tärkeä elinkeino. Kylässä harjoitettiin 1800-luvulle saakka myös laivanrakennusta.
Hedwiga Rosenbaumová

Hedwiga Rosenbaumová (3. heinäkuuta 1864 Praha – 31. heinäkuuta 1939) oli böömiläinen tennispelaaja ja olympiamitalisti. Hän voitti Pariisin olympialaisissa 1900 pronssia sekä kaksinpelistä että sekanelinpelistä, jossa hän pelasi brittiläisen Archibald Wardenin kanssa.
Hippolyte Mège-Mouriès

Hippolyte Mège-Mouriès (24. lokakuuta 1817 Draguignan, Ranska – 31. toukokuuta 1880 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti ja apteekkari.
Keisari Napoleon III lupasi vuonna 1866 huomattavan rahasumman sille, joka kehittäisi köyhän kansan käyttöön voin korvikkeen. Mège-Mouriès sai keksintönsä valmiiksi 1869. Hänen keksinnössään naudan ihraa maustettiin maitorasvalla ja näin saatiin voita muistuttavaa seosta. Tämä seos sai nimen margariini. Sittemmin margariinin valmistuksessa siirryttiin eläinrasvoista kasvirasvoihin.
Mikael Herbert

Mikael Herbert (s. 27. heinäkuuta 1993 Uusikaupunki) on suomalainen entinen koripalloilija. Herbertin isä, Gordon Herbert, on koripallovalmentaja.
Ura.
Herbertin kasvattajaseura on UU-Korihait, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kaudeksi 2009–2010. Kesällä 2009 hän teki debyyttinsä myös maan juniorimaajoukkueissa. Yhden kauden jälkeen Herbert siirtyi Kouvoihin, jonne oli jo aikaisemmin siirtynyt Korihaiden valmentaja, Jyri Lehtonen. Hän pelasi seurassa yhden kauden ajan ja palasi vuonna 2011 Korihaihin kaksivuotisella sopimuksella. 
Kaudella 2012–2013 Herbert teki 7,2 pistettä ja otti 2,9 levypalloa ottelua kohden. Kauden jälkeen hän sai lukuisia tarjouksia yhdysvaltalaisilta yliopistoilta. Lopulta hän siirtyi Tulanen yliopistoon. Yhden pelikauden jälkeen hän ilmoitti koululleen haluavansa siirtyä muualle ja palasi takaisin Korihaihin.
Kesäkuussa 2016 Herbert teki Korihaiden kanssa jatkosopimuksen.
Toukokuussa 2018 Herbert joutui toistaiseksi lopettamaan ammattilaiskoripallouran terveysongelmien vuoksi.
Punakäärmetähti

Punakäärmetähti ("Ophiura albida") on varsinaisten käärmetähtien lahkoon kuuluva punaruskea käärmetähti, joka elää Atlantin valtameren koillisosissa ja Välimeressä.
Koko ja ulkonäkö.
Punakäärmetähdellä on pieni ja pyöreä keskiruumis, jonka halkaisija on enintään 1,5 senttimetriä. Keskiruumiista erkanee viisi lyhyttä, lonkeromaista "sädehaaraa", joiden tyvessä on nivel ja 10–12 pientä ihokidusta eli "papulaa". Koko eläin on punaruskea sädehaarojen tyvessä sijaitsevia valkoisia täpliä lukuun ottamatta.
Sädehaarat ovat muodostuneet pyöreäreunaisista kalkkilevyistä, joiden molemmilla laidoilla on kolme piikkiä segmenttiä kohti. Keskiruumista peittävät suuret suomut sekä melko huomaamattomat kalkkilevyt. Sisimmissä imujalkapareissa on 2–3 uloketta, mutta ulommissa vain yksi. Keskiruumiin alapinnalla sijaitsevaa suuaukkoa ympäröivät säteittäin pienet leualliset kalkkikilvet. Jokaisessa leuassa on rivi hampaita sekä 3–5 suupapulaa kummallakin puolella.
Levinneisyys.
Punakäärmetähteä tavataan Atlantin valtameren koillisosissa Norjasta Azoreille ulottuvalla vyöhykkeellä sekä Välimeressä.
Elinympäristö.
Punakäärmetähti elää pehmeällä pohjalla 4–850 metrin syvyydessä.
Lisääntyminen.
Punakäärmetähti on yksineuvoinen eläin, joka elää korkeintaan kolme vuotta. Sen munat hedelmöittyvät merivedessä ruumiin ulkopuolella ja niistä kehittyy vedessä uivia toukkia, jotka kasvavat nopeasti täysikasvuisiksi käärmetähdiksi.
Ravinto.
Punameritähti syö pääasiassa pieniä selkärangattomia, varsinkin monisukasmatoja, simpukoita ja äyriäisiä.
Suontaka (Laitila)

Suontaka on 175 asukkaan kylä Laitilassa, Varsinais-Suomessa. Kylä sijaitsee kaupungin koillisosassa Kantatie 43:n varrella 9 kilometriä Laitilan keskustasta koilliseen.
Suontaan kyläalue on suuri Malkon, Padon ja Kivijärven kylien väliin jäävä alue. Lisäksi Suontakaan kuuluu erillään oleva Takamaa-niminen suoalue. Kylän pohjoisosassa on suuria soita ja metsäisiä kalliomäkiä. Länsiosa on tasaisempaa savimaata, joka on maanviljelykäytössä.
Historia.
Suontaka on todennäköisesti ollut pitkään asuttu. Ensimmäisten 1500-luvulta peräisin olevien verotietojen mukaan Suontaan kylä on muodostunut jo ennen 1300-lukua. 1500-luvulla Suontaka oli keskikokoinen, 6–8 tilan kunta Laitilan pitäjässä. Kylän tilat siirtyivät kylämäelle 1600-luvun aikana, minkä seurauksena kylä paloi muutamaan otteeseen.
1700-luvulla Suontaan kantatilat olivat keskittyneet kylämäelle, jota kutsuttiin Isokyläksi. Ympäröivillä mäillä oli torppariasutusta. Isojaon seurauksena kylämäki harveni tilallisten siirtäessä talojaan omille mailleen. Kylän läpi kulki Hinnerjoelle vievä maantie, jonka varrelle kehittyi useita liikeyrityksiä, kuten kauppaa ja leipomoa.
1900-luvun alussa Suontakaan perustettiin kansakoulu, osuusmeijeri ja puhelinkeskus. Suontaan länsirajalla on ollut kaksi järveä, mutta ne kuivattiin peltomaaksi 1950-luvulla. Kantatie 43:n valmistuttua Suontaka alkoi hiljalleen hiljentyä, ja se jäi kasvavan Laitilan kirkonkylän varjoon.
Museovirasto määritteli vuonna 2009 tiiviinä säilyneen Suontaan ryhmäkylän valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Tero Somppi

 
Tero Somppi (s. 1972 Helsinki) on suomalainen jännityskirjailija, joka päivätyössään toimii turvallisuusalalla.
Elämä ja ura.
Somppi on kirjoittanut ylioppilaaksi vuonna 1994 ja toiminut erilaisissa turvallisuusalan tehtävissä muun muassa Puolustusvoimissa sekä Hartwall Areenalla. Sompin esikoisromaani "Kuka murhasi Asikaisen" julkaistiin vuonna 2005. Somppi kertoo kirjallisiksi innoittajikseen suomalaisista jännityskirjailijoista Ilkka Remeksen, Taavi Soininvaaran sekä Jarkko Sipilän, ja hänen kirjoitustyyliään on myös kirja-arvosteluissa verrattu edellä mainittuihin kirjailijoihin. Sompin tapa kuvailla poliisitutkintaa on varsin yksityiskohtainen ja sen perusteella on helppo muodostaa mielikuva nykyaikaisesta poliisityöstä.
János Vas

János Vas (s. 29. tammikuuta 1984 Dunaújváros) on unkarilainen uransa lopettanut ammattilaisjääkiekkoilija ja 1. divisioonan maailmanmestari vuodelta 2008.
Vas on pelannut Unkarin maajoukkuepaidassa 37 ottelua. Myös hänen isoveliensä Márton Vas on jääkiekkoilija. János Vas edusti Unkaria esimerkiksi MM-kisoissa 2009 ja sai turnauksessa yhden syöttöpisteen ottelussa Unkari-Valko-Venäjä. Unkari kuitenkin hävisi ottelun 1–3.
Ura.
Vas aloitti jääkiekkoilun harrastuksen Dunaújvárosin joukkueessa vuonna 1991 ja pelasi siinä aina vuoteen 1999. Tämän jälkeen hän siirtyi Ruotsin Malmön riveihin neljäksi kaudeksi. Dallas Stars varasi János Vasin toisella kierroksella numerolla 32. Vas jatkoi kuitenkin vielä kaksi kautta Malmössä ja hän vaihtoi tämän jälkeen ja pelasi kauden 2004–2005 Allsvenskanin Halmstad Hammersin hyökkäyksessä.
Vuonna 2005 hän siirtyi AHL-liigaan pelaamaan Dallas Starsin farmijoukkueessa kolme kautta ja vuonna 2008 hän palasi Ruotsiin, tällä kertaa Elitserienin Brynäs IF:n riveihin. Tämän jälkeen hän palasi kaudeksi 2009–2010 unkarilaiseen Székesfehérváriin, joka pelaa Itävallan pääsarjassa. Kaudeksi 2010–2011 hän kuitenkin päätti palata Ruotsiin ja tällä kertaa Allsvenskanin Tingsrydin riveihin. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi saman sarjan IF Troja/Ljungbyyn. Troja/Ljungbyssä Vas pelasi yhden kauden ja vaihtoi sen jälkeen Ranskan pääsarjan Dijoniin.
Teenage Dream (Katy Perryn albumi)

Teenage Dream on yhdysvaltalaisen poplaulaja-lauluntekijä Katy Perryn toinen studioalbumi, joka julkaistiin Yhdysvalloissa 24. elokuuta 2010. Maailmanlaajuisesti albumi julkaistiin 30. elokuuta 2010. Albumi myi ensimmäisellä viikollaan 192 000 kappaletta. Albumin ensimmäinen single ”California Gurls” julkaistiin 7. toukokuuta 2010 ja toinen single ”Teenage Dream” 22. heinäkuuta 2010. Albumin kolmas single ”Firework” julkaistiin lokakuussa.
Taustatietoa.
Perry aloitti albumin äänitykset 13. lokakuuta 2009. Hän on kertonut, että albumin teossa auttoivat Greg Wells, Guy Sigsworth, Dr. Luke, Max Martin, Ryan Tedder, Rivers Cuomo, Thaddis ”Kuk” Harrell, Greg Kurstin, Benny Blanco, Darkchild, Cathy Dennis, Ester Dean, The-Dream ja Christopher ”Tricky” Stewart, joka kertoi Rap-Up -lehdessä joulukuussa 2009, että albumi kuulostaa samalta kuin ensimmäinen albumi "One of the Boys".
Singlet.
Albumilta on julkaistu kuusi singleä. Albumin ensimmäinen single on 7. toukokuuta 2010 julkaistu ”California Gurls”, jolla vierailee Snoop Dogg. Kappale vietti kuusi viikkoa Billboard Hot 100 -listan ykkössijalla. Kappaletta on myyty digitaalisesti yli kolme miljoonaa kappaletta.
Toinen single, albumin nimikkokappale ”Teenage Dream”, julkaistiin 22. heinäkuuta 2010. Kappale debytoi Billboard Hot 100 -listan sijalla 20 ja nousi seuraavalla viikolla seitsemänneksi.
Kaikkiaan viisi singleä albumilta oli Billboard Hot 100 -listan kärjessä: California Gurls, Teenage Dream, Firework, E.T ja Last Friday Night (T.G.I.F). Albumin kuudes single The One That Got Away pääsi listalla kolmanneksi. Albumi jakoi Billboardin ennätyksen Michael Jacksonin Bad-albumin kanssa, jossa viisi singleä yhdeltä albumilta on ollut listan kärjessä. Ennätyksen vei myöhemmin Taylor Swiftin albumi The Tortured Poets Department.
Something or Nothing

Something or Nothing on brittiläisen hard rock -yhtye Uriah Heepin kappale vuodelta 1974. Se julkaistiin albumilla "Wonderworld" ja olikin levyn ainoa singlejulkaisu. Kappaleen ovat kirjoittaneet kitaristi Mick Box, yhtyeen tuolloinen urkuri-kitaristi Ken Hensley ja basisti Gary Thain.
Singlen B-puoli oli "Wonderworld"-albumille kuulumaton ”What Can I Do”. 
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Asterit

Koruasterit eli asterit ("Aster") on suku asterikasvien (Asteraceae) heimossa. Sukuun kuuluu monia koristekasveja. Nimi "Aster" tulee muinaiskreikan sanasta "astēr" (), joka tarkoittaa ”tähteä”, sillä kukinto on tähden muotoinen.
Kuvaus.
Asterit ovat ruohovartisia monivuotisia kasveja, jotka usein kasvattavat maarönsyjä. Lehdet ovat kierteisiä ja ehyitä. Kukinto on mykerö. Mykeröstö on tavallisesti huiskilomainen. Mykerön kehräkukat ovat keltaisia tai purppuranpunaisia torvikukkia. Laitakukat ovat valkoisia, sinisiä tai violetteja ja tavallisesti kielimäisiä. Hedelmä on litteä ja karvainen pähkylä, jossa on lenninhaiven.
Luokittelu.
Uudemman luokittelun mukaan astereiden sukuun luetaan vain lajit, jotka ovat selvästi läheistä sukua suvun tyyppilajille elokuunasterille ("Aster amellus"). Sukuun kuuluneita pohjoisamerikkalaisia lajeja on erotettu omiin sukuihinsa, muun muassa "Eurybia" ja "Symphyotrichum". Kiinanasteri ("Callistephus chinensis") kuuluu omaan sukuunsa.
Lajeja ja muunnoksia.
Alla oleva luettelo perustuu Viljelykasvien nimistöön 2004. Suluissa uudemman luokittelun tieteellisiä nimiä.
Hietakäärmetähti

Hietakäärmetähti ("Ophiura ophiura") on varsinaisten käärmetähtien lahkoon kuuluva hiekanruskea käärmetähti, joka elää Atlantin valtameren koillisosissa ja Välimeressä.
Koko ja ulkonäkö.
Hietakäärmetähdellä on pieni ja kulmikas keskiruumis, jonka halkaisija on enintään 3,5 senttimetriä. Keskiruumiista erkanee viisi lyhyttä, lonkeromaista "sädehaaraa", joiden tyvessä on nivel ja kolmekymmentä hyvin pientä ihokidusta eli "papulaa". Eläimen väri vaihtelee harmaanruskeasta hiekanruskeaan ja on keskiruumiin alapuolella hieman vaaleampi kuin muualla.
Sädehaarat ovat muodostuneet leveistä kalkkilevyistä, joiden molemmilla laidoilla on kolme sädehaaran myötäistä piikkiä. Keskiruumista peittävät suuret suomut ja kalkkilevyt. Sisimmissä imujalkapareissa on 3–4 uloketta, keskimmäisissä kaksi ja uloimmassa vain yksi. Keskiruumiin alapinnalla sijaitsevaa suuaukkoa ympäröivät säteittäin suuret leualliset kalkkikilvet. Jokaisessa leuassa on rivi hampaita sekä 4–6 suupapulaa kummallakin puolella.
Levinneisyys.
Hietakäärmetähteä tavataan Atlantin valtameren koillisosissa Norjasta Madeiralle ulottuvalla vyöhykkeellä sekä Välimeressä.
Elinympäristö.
Hietakäärmetähti elää yleensä pehmeällä pohjalla vuorovesivyöhykkeellä tai sen alapuolella 200 metrin syvyyteen saakka. Joskus se kätkeytyy pohjahiekkaan- tai liejuun.
Venäjän metsäpalot 2010

Ennätyskorkeat lämpötilat aiheuttivat useita metsäpaloja Venäjällä vuonna 2010, minkä vuoksi presidentti Dmitri Medvedev julisti hätätilan seitsemälle eri alueelle.
Palaneen alueen pinta-alaksi arvioitiin 7. elokuuta 1 935 km². Viranomaisten mukaan Moskovan kuolleisuus kaksinkertaistui väliaikaisesti huonon ilmanlaadun vuoksi. Kuolleita oli noin 700 päivässä. Hätätilaministeri Sergei Šoign uskoi, että palot saataisiin hallintaan noin viikon kuluessa.
Moskovassa oli elokuussa 2010 ainakin 22 maastopaloa poikkeuksellisen kuuman ja kuivan kesän vuoksi. Muun muassa suopalojen savusumu heikensi kaupungin ilman kuusi kertaa tavanomaista huonommaksi. Viranomaiset kehottivat välttämään ulkoilua. Yhdysvallat, Saksa ja Ranska kehottivat välttämään Moskovaan matkustamista.
Riskit.
Venäjän hätätilaministeri Sergei Šoigu varoitti 5. elokuuta 2010, että maastopalojen leviäminen voi vapauttaa Tšernobylin ydinonnettomuuden radioaktiivisia partikkeleita.
Väärinajattelija

Väärinajattelija on Joensuussa vuonna 1998 perustettu anarkistinen aikakauslehti. Lehteä tehdään vapaaehtoisvoimin.
Väärinajattelija julkaisee tekstejä anarkistisista aiheista ja antiautoritaarisista näkemyksistä. Lehti kannustaa monenlaiseen ja -tyyliseen kirjoittamiseen ja ilmaisutapoihin teoreettisista tarkasteluista kaunokirjallisiin esitystapoihin, esseistä arvioihin, polemiikista pohdiskeluun. Lehdessä julkaistaan myös suomennoksia.
Besicovitchin peitelause

Besicovitchin peitelause on teoria jonka mukaan on olemassa dimensiosta formula_1 riippuvat luonnolliset luvut formula_2 ja formula_3 niin, että seuraava pätee: Olkoon formula_4 rajoitettu ja formula_5 perhe formula_6:n suljettuja kuulia s.e. jokaista formula_7 kohti on olemassa formula_8. Tällöin:
1. On olemassa numeroituva (mahd. äärellinen) kokoelma kuulia formula_9, jotka peittävät formula_10:n ja jokainen formula_6 piste kuuluu korkeintaan formula_2:ään kuulaan formula_13
2. On olemassa numeroituvat perheet formula_14 s.e.
formula_15
ja jokaisen perheen formula_16, kuulat ovat erilliset.
Aleksei Romanov

Aleksei Lavrantjevitš Romanov, myöhemmin Alexis Lawrence Romanoff (1892 Pietari, Venäjä − 24. tammikuuta 1980 Yhdysvallat) oli venäläinen biologi, joka pakeni kommunistihallintoa Yhdysvaltoihin.
Romanovin isä oli pietarilainen maanomistaja, mutta ei ollut tiettävästi Romanovin tsaariperheelle sukua. Aleksei Romanov aikoi muotokuvamaalariksi ja opiskeli Taideakatemiassa sekä toimi opettajana. Ensimmäinen maailmansota keskeytti hänen opintonsa, ja hän siirtyi opiskelemaan Pietarin Kansalliseen Pioneeriakatemiaan (National Military Engineering Academy). Hän palveli luutnantin arvoisena pioneerijoukoissa. Lokakuun vallankumouksen jälkeen alkaneessa sisällissodassa Romanov taisteli valkoisten puolella. Bolševikkien noustua valtaan hän pakeni ensin Vladivostokiin 1920 ja sieltä Kiinaan, josta hän matkusti Yhdysvaltoihin 1921.
Vuonna 1923 Romanov pääsi opiskelemaan biologiaa Cornellin yliopistoon. Hän valmistui luonnontieteiden kandidaatiksi 1925 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1928. Hän työskenteli 36 vuotta Cornellin Siipikarjanhoitolaitoksen tutkijana, myöhemmin kokeellisen alkionkehitysopin (embryologia) professorina, ja jäi eläkkeelle 1960. Vuonna 1928 Romanov avioitui puolalaissyntyisen Anastasia Sajenkon kanssa.
Romanov kiinnostui kananmunan alkionkehityksestä opiskeluaikanaan ja päätti kirjoittaa aiheesta kirjan. Yhdessä vaimonsa Anastasian kanssa hän kirjoitti teosta 20 vuotta, ja lopulta 918-sivuinen teos "The Avian Egg" julkaistiin vuonna 1949. He kirjoittivat myös toisen aiheeseen liittyvän teoksen "The Avian Embryo", joka julkaistiin 1960.
Dallas Roberts

Dallas Mark Roberts (s. 10. toukokuuta 1970 Houston, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura.
Dallas Roberts syntyi Houstonissa Texasissa. Hän on valmistunut Juilliardista. Roberts on asuu New Yorkissa, missä hän esiintyy säännöllisesti Off Broadwayn näytelmissä. Roberts esiintyi vuonna 2005 Broadwaylla näytelmässä "Lasinen eläintarha".
Roberts on näytellyt useissa elokuvissa kuten "Koti maailman laidalla", "Winter Passing" ja "". Hän esitti musiikkituottaja Sam Phillipsiä elokuvassa "Walk the Line". Roberts esiintyi televisiosarjassa "L-koodi" vuosina 2006–2007. Vuonna 2010 hänellä oli rooli televisiosarjassa "Rubicon". Sarja kuitenkin lopetettiin yhden kauden jälkeen. Roberts on vieraillut useissa televisiosarjan "Good Wife" jaksoissa.
Yksityiselämä.
Dallas Roberts on naimisissa Christine Jonesin kanssa. Jones on työskennellyt lavastajana ja New Yorkin yliopiston professorina. Pariskunnalla on kaksi poikaa.
Anastasia Sayenko Romanoff

Anastasia J. Sayenko Romanoff (s. 1905 Puola) oli Puolassa syntynyt, Yhdysvalloissa vaikuttanut biologi.
Anastasia Sayenko asui Mantšuriassa Kiinassa ennen muuttoaan Yhdysvaltoihin. Hän opiskeli farmasiaa Philadelphian College of Pharmacyssa, ja teki pro graduaan varten tutkimuksia Cornellin yliopistossa. Valmistuttuaan hän vuonna 1928 avioitui venäläisen emigrantin Aleksei Romanovin kanssa. Yhdessä he kirjoittivat kaksi laajaa teosta embryologiaan alalta, "The Avian Egg" (1949) ja "The Avian Embryo" (1960).
Rodrigo Moreno

Rodrigo Moreno Machado eli Rodrigo (s. 6. maaliskuuta 1991 Rio de Janeiro, Brasilia) on brasilialaissyntyinen espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa qatarilista Al-Rayyania ja on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänet tunnetaan hyvästä maalivainustaan, jota täydentää loistava vasemman jalan laukaus. Hän pystyy pelaamaan sekä laidalla että keskellä hyökkäävässä roolissa.
Seurajoukkueura.
Rodrigo siirtyi vuonna 2009 Celta Vigon junioriakatemiasta Real Madridin junioreihin, jossa hän teki nopeaa nousua ja pääsi lopulta seuran reservijoukkueeseen saman kauden 2009–2010 aikana.
31. heinäkuuta 2010 Rodrigo teki viisivuotisen sopimuksen portugalilaisseura Benfican kanssa. Hänestä maksettiin arvioiden mukaan noin kuuden miljoonan euron siirtokorvaus. Real Madridilla oli takaisinosto-oikeus ensimmäisten kahden kauden aikana 12 miljoonalla eurolla. 31. elokuuta 2010 hän siirtyi kauden kestäneellä lainasopimuksella englantilaisseura Boltoniin, jossa hän pelasi 17 Englannin Valioliigan ottelua ja teki yhden maalin. Kausilla 2011–2014 hän pelasi Benficassa 68 Primeira Ligan ottelua, joissa hän teki 27 ja syötti 13 maalia. Mestarien liigan 15 ottelussa hän teki kaksi maalia ja Eurooppa-liigan 13 ottelussa neljä maalia. Hän voitti Portugalin-mestaruuden ja Portugalin cupin 2014 sekä liigacupin 2012 ja 2014.
Rodrigo pelasi kauden 2014–2015 lainalla Primera Divisiónin Valenciassa ja siirtyi seuraan pysyvästi 30 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2015. Hän pelasi Valenciassa kaikkiaan 172 Espanjan pääsarjaottelua. Niissä hän teki 38 ja syötti 33 maalia. Mestarien liigan 15 ottelussa hän onnistui maalinteossa kahdesti. Eurooppa-liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki neljä maalia. Hän teki voittomaalin Valencian kukistettua Barcelonan Copa del Reyn loppuottelussa 2019.
Elokuussa 2020 Rodrigo siirtyi Valenciasta Englannin Valioliigassa pelanneeseen Leeds Unitediin 29 miljoonan euron siirtokorvauksella. Rodrigon sopimus Leedsin kanssa oli nelivuotinen. Hän pelasi Leedsissä kolmen kauden aikana 88 valioliigaottelua, ja teki niissä 26 maalia. Hän siirtyi Qatar Stars Leaguen Al-Rayyaniin 3,5 miljoonalla eurolla kesällä 2023.
Maajoukkueura.
Rodrigo pelasi neljä ottelua ja teki kaksi maalia Espanjan saavuttaessa hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2010. Hän pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2011 neljä ottelua ja viimeisteli kolme maalia. Hän pelasi kahdessa ottelussa Lontoon olympialaisissa 2012. Hän teki yhden maalin pelaamissaan neljässä ottelussa Espanjan voittaessa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2013.
Rodrigo pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan jalkapallomaajoukkueessa EM-karsintaottelussa Luxemburgia vastaan lokakuussa 2014. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki toisessa maaottelussaan, MM-karsintaottelussa Albaniaa vastaan lokakuussa 2017. MM-kilpailuissa 2018 hän tuli kolnessa ottelussa loppuhetkillä vaihdosta kentälle. Hän oli voittamassa Kansojen liigaa 2023. Hän on pelannut heinäkuuhun 2023 mennessä 28 A-maaottelua ja tehnyt kahdeksan maalia.
David González Giraldo

David González Giraldo (s. 20. heinäkuuta 1982 Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa englantilaisseura Manchester Citya.
González edusti uransa alkuaikoina kotikaupunkinsa Independiente Medellín -seuraa. Vuonna 2006 hän siirtyi Deportivo Caliin ja sieltä kahdeksi kaudeksi turkkilaiseen Rizesporiin. Vuonna 2009 hän pelasi lyhyen ajan Athletico Huracanissa ja tammikuussa 2010 hän allekirjoitti sopimuksen Manchester Cityn kanssa.
Kolumbian jalkapallomaajoukkueessa González on pelannut voitokkaissa ystävyysotteluissa Sveitsiä ja Paraguayta vastaan.
Katafalkki

Katafalkki on koroke, jolle ruumisarkku sijoitetaan siunauskappelissa tai kirkossa. Se voidaan valmistaa eri materiaaleista, kuten puusta, kivestä tai joskus metallista. Katafalkki asetetaan normaalisti pitkittäin, niin että luterilaisessa kirkossa vainajan pää on alttaria kohti, ortodoksisessa ja roomalaiskatolisessa toisin päin erilaisen perinteen johdosta.
Siunauskappeleissa katafalkki voi olla rakenteellinen osa kappelin lattiaa, joskin käytännön syistä se on hyvin usein irrallinen, mikä helpottaa muun muassa siivousta ja kiinteistön huoltoa. Kirkoissa katafalkki on irrallinen ja säilytetään erikseen hautajaisten väliajat.
Krematoinnin tultua muissa kuin katolisissa kirkoissa yhä suositummaksi on moniin luterilaisiin kappeleihin rakennettu erikseen pyörillä liikkuva katafalkki, joka nostetaan kellarikerroksen ruumishuoneesta kappelin puolelle erityisellä hissilevyllä, jonka lava sulkee väliajat nostoaukon. Näin siksi, että tuhkaus toimitetaan useimmiten erillisessä laitoksessa. Tällainen hissikoneisto asennettiin myös Helsingin ortodoksisen seurakunnan hautausmaan uuteen kirkkoon täyskorjauksen yhteydessä vuonna 2010. 
Helsingin Krematorion kappelissa, johon liittyy oma tuhkaamo, arkku siirretään vaakatasossa liikkuvalla alustalla kappelin ja sen takana olevan ruumishuoneen välillä.
Ortodoksisissa kirkoissa käytetään useimmiten puista siirrettävää katafalkkia. Kristuksen hautausikoniin liittyy eritoten Venäjän vallan aikana rakennetuissa kirkoissa oma monesti koristeellinen katafalkkinsa. Hautausikonin katafalkki on muista poiketen aina poikittain.
David C. Broderick

David Colbreth Broderick (4. helmikuuta 1820 – 16. syyskuuta 1859) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko. Hän toimi Kalifornian senaattorina Yhdysvaltain senaatissa sekä osavaltion varakuvernöörinä. 
Broderick syntyi Washingtonissa. Hänen vanhempansa olivat Irlannista. Broderick muutti perheensä kanssa kolmevuotiaana New Yorkiin ja kävi siellä julkisia kouluja. Hän muutti San Franciscoon vuonna 1849 Kalifornian kultaryntäyksen mukana. 
Broderick pääsi Kalifornian senaattiin vuonna 1850 ja toimi virkakautensa, 1850-–851 ajan myös Kalifornian varakuvernöörinä. Hän kuoli vuonna 1859 39-vuotiaana.
M.O.R.E.

Me Olemme Rikollisten Eliittiä eli -M.O.R.E- on suomalainen rikollisjärjestö. 
M.O.R.E. harjoittaa laaja-alaista rikollista liiketoimintaa, josta huume- ja talousrikollisuus muodostavat vain osan. M.O.R.E. on eräänlainen
neuvoa antava elin tai verkostotyyppinen ryhmittymä, joka tekee yhteistyötä eri rikollisryhmittymien kanssa.
Kaksi sen jäsentä on tuomittu taideväärennösjutussa, joka sai alkunsa Wäinö Aaltosen museosta vuonna 2009.
Tarki Kangas

Tarki Ilari Kangas (s. 1969) on rikollisjärjestö M.O.R.E.:n entinen johtaja. Hänen isänsä on entinen poliisi Pekka Erkkilä.
Marraskuussa 1992 Hauhon kihlakunnanoikeus tuomitsi Kankaan viideksi vuodeksi vankeuteen törkeästä petoksesta ja törkeästä ryöstöstä. Tuomio liittyi niin sanottuun Hattulan valuuttaryöstöjuttuun, jossa eräältä liikemieheltä varastettiin noin 2,2 miljoonaa markkaa markkoina ja Ruotsin kruunuina. Pekka Erkkilä oli myös syytettynä tapauksesta, mutta oikeus hylkäsi hänen syytteensä kesäkuussa 1993.
Tammikuussa 2000 Kangas tuomittiin Tampereen käräjäoikeudessa 9 vuodeksi vankeuteen niin sanotusta Ruoveden huumejutusta. Tapauksessa ammattimainen liiga toi hasista Suomeen Espanjasta ja Hollannista lähes 160 kiloa, jota kaupattiin ympäri Suomea Seinäjoen ja Janakkalan jakelupisteistä. Hasiksen lisäksi heillä oli kaupan pieniä eriä amfetamiinia. Turun hovioikeus tuomitsi Kankaan tapauksen johdosta 10 vuodeksi vankeuteen. Kyseisessä tapauksessa takavarikoitiin Suomen siihen mennessä suurin yksittäinen huume-erä, 94 kiloa.
Kangas ja Pekka Erkkilä tuomittiin marraskuussa 2009 Helsingin käräjäoikeudessa vankeuteen törkeästä petoksesta ja törkeän petoksen yrityksestä.
Maaliskuussa 2012 Kouvolan hovioikeus tuomitsi Kankaan 2 vuodeksi 7 kuukaudeksi vankilaan törkeästä kiristyksestä ja sen yrityksestä. Hänen lisäkseen oikeus langetti Simeon Kärkkäiselle 2 vuoden 6 kuukauden ja Mika Tapio Leivoselle 2 vuoden 5 kuukauden vankeusrangaistuksen törkeästä kiristyksestä. Hovioikeuden päätöksen mukaan miehet olivat perineet velkoja ilman perusteita ja rahojen vaatimiseen oli liittynyt uhkailua. Kymenlaakson käräjäoikeus oli aiemmin hylännyt syytteet aiheettomina.
Toukokuussa 2012 Kankaalle luettiin Pirkanmaan käräjäoikeudessa syyte törkeästä kiristyksestä. Syyttäjän mukaan Kangas ja viisi muuta olivat perineet olemattomia velkoja yhteensä yli 270 000 euroa Vaasassa, Tampereella ja Helsingissä. Näyttö perustui suurelta osin poliisin salaa nauhoittamiin puhelinkeskusteluihin, joissa käytettiin syytteen mukaan peitekieltä. 15. kesäkuuta 2012 Kangas tuomittiin vuodeksi ja kahdeksaksi kuukaudeksi vankeuteen. Samassa jutussa tuomittiin törkeästä kiristyksestä kahdeksi vuodeksi vankeuteen Hells Angels MC:n jäsen Harri Juhani Nääppä, sekä Mika Leivonen törkeästä kiristyksestä puoleksitoista vuodeksi vankeuteen.
Kesäkuussa 2022 Kangas tuomittiin Pohjanmaan käräjäoikeudessa 2 vuoden ja 7 kuukauden vankeusrangaistukseen kahdesta törkeästä petoksesta. Kangas oli rikoskumppaninsa kanssa esiintynyt helluntaiuskovaisina sisaruksina. He huijasivat kahdelta herkkäuskoiselta mieheltä näiden koko omaisuuden eli 535 000 euroa.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2000

Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2000 alkoi 28. elokuuta ja päättyi 10. syyskuuta 2000. Miesten turnauksen puolustava mestari Andre Agassi putosi jatkosta toisella kierroksella hävittyään Arnaud Clémentille. Marat Safin voitti miesten kaksinpelin finaalissa Pete Samprasin. Naisten kaksinpelin hallitseva mestari Serena Williams hävisi puolivälierässä Lindsay Davenportille. Naisten puolella voiton vei Venus Williams, joka voitti finaalissa Davenportin.
Miesten nelinpelin voittivat Lleyton Hewitt ja Maks Mirny. Naisten nelinpelin voittivat Julie Halard-Decugis ja Ai Sugiyama. Sekanelinpelin voiton veivät Arantxa Sánchez Vicario ja Jared Palmer.
Loppuottelut.
Miesten kaksinpeli.
 Marat Safin – Pete Sampras 6–4, 6–3, 6–3
Naisten kaksinpeli.
 Venus Williams – Lindsay Davenport 6–4, 7–5
Miesten nelinpeli.
 Lleyton Hewitt / Maks Mirny – Ellis Ferreira / Rick Leach 6–4, 5–7, 7–6
Naisten nelinpeli.
 Julie Halard-Decugis / Ai Sugiyama – Cara Black / Jelena Lihovtseva 6–0, 1–6, 6–1 
Sekanelinpeli.
 Arantxa Sánchez Vicario / Jared Palmer – Anna Kournikova / Maks Mirny 6–4, 6–3
Kosket

Kosket on Juice Leskisen kirjoittama runokokoelma. Se ilmestyi Tammen julkaisemana vuonna 2007. Kokoelma on Leskisen viimeinen, ja sen runoissa on uupumista ja luopumista, mutta myös elämänhalua. Runot kertovat rakkaudesta, matkasta, sairaudesta ja terveydestä. Kokoelman runot ovat paljaita ja rehellisiä, jopa armottomia runoilijaa itseään kohtaan. 
Osiossa "Muistatko" runoilija käsittelee vaimonsa kanssa tekemää ulkomaanmatkaa, ja "Lääketieteen opintopäivät" kertoo hänen sairaalakokemuksistaan. Kokoelma päättyy säkeisiin: ”koska on tapahtunut jotakin /hyvää /joskus tuntuu että /olen ansainnut sen”.
Juice Leskinen toi käsikirjoituksen kustantajalle toukokuussa 2006, mutta ei enää jaksanut hioa sitä julkaisukuntoon. Runoilija Satu Koskimies järjesti materiaalin yhtenäiseksi kokoelmaksi, ja "Kosket" ilmestyi postuumisti helmikuussa 2007. Se sai ilmestyttyään hyvän vastaanoton; tosin kyse saattoi olla myös juuri kuolleen Leskisen elämäntyön kunnioittamisesta. Esimerkiksi Väinö Immonen piti sitä Savon Sanomissa Leskisen parhaana runoteoksena. Hannu Kankaanpään mukaan "Kosket" sisältää samoja heikkouksia ja vahvuuksia kuin Leskisen aiemmatkin runoteokset, "mutta saa eräänlaisena testamenttina myös riipaisevaa painokkuutta".
Echinus elegans

Echinus elegans on "Diadematoidea"-lahkoon kuuluva vaalea merisiili, joka elää Atlantin valtameren koillisosissa.
Koko ja ulkonäkö.
"E. elegansilla" on matala, kaareva ruumis, jonka halkaisija on enintään 8 senttimetriä. Ruumis on tavallisesti valkeahko ja päältä punertava, mutta se voi olla myös violetti. Tukirangon pinnalla on suuria kalkkipiikkejä säännöllisinä, pystysuuntaisina jonoina sekä niiden välissä pienempiä piikkejä. Piikkien väritys vaihtelee voimakkaanpinkistä ja valkokärkisestä tasaisenpunertavaan tai -kellertävään. Piikkien lomassa on kahdenlaisia pihtipiikkejä eli "pedikellaarioita", joista toiset ovat pyöreäpäisiä ja toiset kolmileukaisia. Suuta ympäröivistä kalkkilevyistä piikit puuttuvat kokonaan.
Levinneisyys.
"E. elegans" elää Atlantin valtameren koillisosissa sekä mahdollisesti Välimeressä ja Pohjois-Amerikan itärannikolla. Levinneisyysalue ulottuu pohjoisessa Trondheiminvuonoon ja Islannin etelärannikolle ja etelässä Biskajanlahdelle ja Azoreille. Pohjanmeressä sitä tavataan lähinnä Shetlandsaarten pohjoispuolella.
Elinympäristö.
"E. elegans" elää yleensä 50 metrin syvyydestä aina 2 kilometriin asti.
Charles Otis Whitman

Charles Otis Whitman (14. joulukuuta 1842 Woodstock, Maine – 6. joulukuuta 1910) oli yhdysvaltalainen eläintieteilijä.
Whitmanin vanhemmat Joseph ja Marcia Whitman olivat adventisteja ja pasifisteja ja estivät hänen värväytymisensä Etelävaltioiden armeijaan 1862. Hän toimi tuntiopettajana ja kääntyi sitten unitaariksi. Hänet nimitettiin pienen unitaarien hallitseman collegen, Westford Academyn, rehtoriksi. Vuonna 1872 Whitman muutti Bostoniin, ja liityttyään Bostonin luonnontieteelliseen seuraan (Boston Society of Natural History) hän päätti ryhtyä opiskelemaan eläintiedettä. 1875 hän pääsi opiskelemaan Leipzigin yliopistoon Saksaan Rudolf Leuckartin johdolla ja väitteli filosofian tohtoriksi 1878. Seuraavana vuonna hän pääsi post doc-stipendiaatiksi Johns Hopkinsin yliopistoon, mutta luopui siitä saman tien, koska Edward Sylvester Morse suositteli häntä seuraajakseen Tokion yliopiston professoriksi. Japanin hallitus nimitti hänet virkaan vuosiksi 1879-1881. Saksassa saamansa perusteellisen opetuksen ansiosta Whitman toi modernin eläintieteen ja etologian opetuksen Japaniin ja aloitti muun muassa mikroskoopin käytön.
Japanista Whitman sai pestin Napolin eläintieteelliselle asemalle (Stazione zoologica Anton Dohrn) 1882. Sitten hänet nimitettiin Harvardin yliopiston vertailevan eläintieteen museon assistentiksi vuosiksi 1883–1885. Tämän jälkeen hän työskenteli Allis Lake Laboratoryssa Milwaukeessa 1886–1889. Siellä hän vuonna 1887 perusti "Journal of Morphology"n.
Vuonna 1884 Whitman ja Emily Nunn vihittiin, ja he muuttivat Clark Universityyn Massachusettsissa (1889–1892). Tämän jälkeen Whitman toimi Chicagon yliopiston Eläinmuseon professorina ja kuraattorina 1892–1910. Hän toimi myös Marine Biological Laboratoryn ensimmäisenä johtajana Woods Holessa Massachusettsissa (1888–1908). 1880-luvulla Whitman nousi keskeiseksi hahmoksi Yhdysvaltain akateemisten luonnontieteilijöiden joukossa. 1890-luvulla hän ryhtyi tutkimaan lintuja, etenkin kyyhkyjä, ja piti kotonaan satoja siivekkäitä. Hän tutki pääasiassa perinnöllisyyttä, alkionkehitystä ja ilmiasun muuntelua.
Whitman oli myös lahjakas taiteilija. Hän maalasi tutkimiaan kyyhkyjä ja myös valokuvasi. Hän oli tuottelias kirjoittaja. Joulukuussa 1910 hän vilustui ja kuoli muutaman päivän kuluttua.