tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Expo Expo

Expo Expo on japanilaisen hip hop -yhtyeen m-flon toinen studioalbumi. Se julkaistiin 28. maaliskuuta 2001.
"Expo Expo" ilmestyi noin vuosi m-flon ensimmäisen albumin "Planet Shining" jälkeen, ja se oli yhtyeen viimeinen kolmijäsenisenä äänitetty studioalbumi. Vuonna 2002 laulaja Lisa lähti yhtyeestä ja aloitti soolouran. "Expo Expo" menestyi hyvin. Se saavutti Oricon-listan kolmannen sijan, ja sitä myytiin yhteensä noin 800 000 kappaletta. Siltä julkaistiin useita singlejä: ”How You Like Me Now?”, ”Come Again”, ”Orbit-3”, ”Prism”, ”Dispatch” ja ”Yours Only, / Lies”. Niistä etenkin yhtyeen yhdeksäs single ”Come Again” oli hitti ja sijoittui Oricon-listan neljännelle sijalle.
Albumin kehystarina sijoittuu ”virtuaaliseen maailmannäyttelyyn” vuonna 2012. Sillä on kuusi teemaan liittyvää välisoittoa: ”pääportti”, ”itäportti”, ”eteläportti”, ”keskustorni”, ”länsiportti” ja ”kiitos”. Välisoitoilla esiintyvät muiden muassa Mako Hattori ja Coldfeet-yhtyeen Lori Fine. Albumia seuranneelta kiertueelta m-flo julkaisi livealbumin "m-flo Tour 2001 ”Expo Expo”", ja myöhemmin samana vuonna ilmestyi albumin kappaleista tehty remix-albumi "Expo bōei robotto Gran Sonik".
Henri Sauguet

Henri Sauguet (1901–1989) oli ranskalainen säveltäjä. Hän oli kotoisin Bordeaux'sta, mutta muutti Darius Milhaud'n rohkaisemana Pariisiin opiskelemaan Charles Koechlinin johdolla. Häneen vaikutti Eric Satien tapaaminen. Hän sai mainetta varsinkin balettimusiikillaan, ja lisäksi hänen tuotantoonsa kuluu muun muassa oopperaa, sinfonioita, konserttoja ja pianokappaleita. Balettien joukossa on Sergei Djagileville kirjoitettu "La chatte" (1927).
Sauguet pääsi Académie des Beaux-Artsiin vuonna 1976. Hän oli myös Kunnialegioonan sekä Ordre National du Mériten upseeri ja Ordre des Arts et des Lettres'n komentaja. Hänen elämänkumppaninsa oli Jacques Dupont.
Andy Palacio

Andy Palacio (2. joulukuuta 1960 – 19. tammikuuta 2008) oli belizeläinen muusikko ja lauluntekijä. Hän kuului garifuna-kansaan ja oli johtavana vaikuttajana sen musiikkiperinteen elvyttämisessä. Lisäksi hän toimi garifunan kielen säilymisen hyväksi. Hän julkaisi muun muassa albumin "Watina" Ivan Duranin kanssa kokoamansa Garifuna Collectiven kanssa vuonna 2007; albumi menestyi listoilla eri puolilla maailmaa. Palacio työskenteli myös opettajana ja hallintotehtävissä. Hänet otettiin Order of Meritorious Serviceen syyskuussa 2007, ja marraskuussa hänet nimitettiin Unescon rauhanartistiksi. Hän kuoli 47-vuotiaana Belize Cityssä kärsittyään sydänkohtauksen ja aivoverenkiertohäiriökohtauksen.
Gay &amp; Lesbian Alliance Against Defamation

GLAAD on vuonna 1985 perustettu järjestö, joka pyrkii vaikuttamaan tiedotusvälineiden seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä antamaan kuvaan. Se työskentelee media-ammattilaisten kanssa antaakseen näille asianmukaista tietoa seksuaali- ja sukupuolivähemmistöistä ja pyrkii oikaisemaan loukkaavia esityksiä. Alun perin järjestön tarkoituksena oli vastustaa "New York Postin" tapaa uutisoida AIDSista. Toiminta laajeni sittemmin valtakunnalliseksi. Vuonna 1992 GLAAD pääsi "Entertainment Weeklyn" "Hollywood's 100 Most Powerful Entities" -listaukseen.
GLAAD jakaa GLAAD-mediapalkintoja homoystävällisyydestä mediassa ja viihteessä.
Vuoteen 2013 asti järjestön virallinen nimi oli "Gay &amp; Lesbian Alliance Against Defamation".
Percy Whitlock

Percy William Whitlock (1. kesäkuuta 1903 Chatham – 1. toukokuuta 1946 Bournemouth) oli englantilainen säveltäjä ja urkuri. Hän opiskeli Ralph Vaughan Williamsin johdolla Lontoon Royal College of Musicissa. Hänen teoksissaan on vaikutteita muiden muassa Vaughan Williamsilta, Elgarilta, Gershwinilta, Stanfordilta, Quilterilta ja Rahmaninovilta. Whitlockin sävellyksiä uruille ovat muiden muassa "Five Short Pieces" (1929), "Fourt Extemporisations" (1933), "Seven Sketches on Verses of the Psalms" (1934), "Plymouth Suite" ja c-mollisonaatti (1936). Hän sävelsi myös g-mollisinfonian uruille ja orkesterille.
Whitlock sairastui parikymppisenä tuberkuloosiin. Lisäksi hän kärsi verenpainetaudista, ja elämänsä loppuvaiheissa hän sokeutui. Hän kuoli 42-vuotiaana ja joutui pitkälti unohduksiin vuosikymmeniksi. Myöhemmin romanttisen ja postromanttisen urkukirjallisuuden suosio on kasvanut, ja Whitlockin teoksia on myös levytetty. Vuonna 1983 perustettiin Percy Whitlock Trust, joka on pyrkinyt tekemään Whitlockin tuotantoa tunnetummaksi. Sen puheenjohtaja on Francis Jackson. Sihteerinä toimii Malcolm Riley, joka julkaisi säveltäjän elämäkertateoksen vuonna 1998 ja jatkoi sitä kirjalla "The Percy Whitlock Companion" (2007).
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2012 – miesten keihäänheitto

Miesten keihäänheittoon Lontoon olympiakisoissa 2012 osallistui kaikkiaan 44 heittäjää 31 eri maasta. Karsintakilpailu käytiin keskiviikkona 8. elokuuta ja loppukilpailu lauantaina 11. elokuuta.
Karsinta.
Karsintaraja oli 82 m (Q), mutta vähintään 12 parasta finaaliin (q).
Pekka Ritvos

Pekka Ritvos (18. maaliskuuta 1946 Helsinki – 25. heinäkuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen päätoimittaja.
Ritvos valmistui Sanomien toimittajakoulusta ja työskenteli uransa aikana Helsingin Sanomissa, Kauppalehdessä ja Uudessa Suomessa. Välillä hän toimi jonkin aikaa tiedottajana KOP:ssa ja Suomen Yrittäjäin Keskusliiton tiedotusjohtajana. Hän palasi Kauppalehteen päätoimittajaksi vuonna 1987. Hänen aikanaan ja ansiostaan syntyi Kauppalehti Optio.
Ritvoksen harrastuksiin kuului kulinarismi, ja hän julkaisi Ari Larnemaan ja Kaius Hedenströmin kanssa kirjan "Suomalainen ruokaretki". Helsingin Suomalaisen Klubin puheenjohtajana hän oli toteuttamassa klubin suurhanketta, Jean Sibelius -verkkosivustoa.
Ritvos jäi Kauppalehdestä eläkkeelle vuoden 2007 suurten henkilöstöjärjestelyjen yhteydessä.
Sundae

Sundae on jäätelöstä valmistettava jälkiruoka. Se koostuu jäätelöstä ja päälle laitettavasta kastikkeesta tai siirapista ja joissakin tapauksissa muista koristeista, kuten hienonnetuista pähkinöistä, strösseleistä, kermavaahdosta tai maraschinokirsikoista. Sundaejäätelöitä myydään pääosin jäätelöbaareissa, mutta muutamat pikaruokalat kuten McDonalds myyvät myös niitä. Sundaeta alettiin tarjoilla Yhdysvalloissa 1890-luvulla, mutta sen tarkemmasta kotikaupungista on useita eri varmentamattomia tarinoita.
Historia.
Sundaen alkuperää ei tunneta täysin tarkasti ja siihen on liitetty useita varmentamattomia tarinoita. Sundaen tarjoilu on alkanut ilmeisesti 1890-luvulla Yhdysvalloissa. Sen kotikaupungiksi on esitetty useita eri kaupunkeja, joita ovat esimerkiksi Buffalo, Evanston, Norfolk, Plainfield, New York, Cleveland ja New Orleans. Ehkä yleisimmin sundaen kotikaupungiksi väitettyjä kaupunkeja ovat Two Rivers Wisconsinissa ja Ithaca New Yorkin osavaltiossa. Yleisen tarinan mukaan sundaen keksiminen liittyi niin sanottuihin sunnuntailakeihin ("blue laws"). Sunnuntailait olivat uskonnollisista syistä säädettyjä lakeja, tarkoituksena oli kieltää tiettyjä huveja sapattina eli sunnuntaina. Tarinan mukaan lailla kiellettiin aikanaan virvoitusjuomat, mutta laki ei koskenut jäätelöitä. Tarinan todenperäisyydestä ei ole kuitenkaan sen enempää näyttöä. Two Riversissä ja Ithacassa sunnuntailakeja ei edes ollut käytössä.
Two Riversin kaupunkiin liitetyn tarinan mukaan sundaen keksi jäätelöjä myynyt Edward C. Berners ja hänen asiakkaansa George Hallauer. Hallauer pyysi hetken mielijohteesta Bernersiä lisäämään jäätelöönsä suklaakastiketta. Berners piti ideaa huonona, mutta tarjoili asiakkaansa pyytämän annoksensa. Hallauer piti kuitenkin annoksestaan tilaten vielä toisenkin. Idea levisi näin muidenkin asiakkaiden keskuuteen ja lopulta kaupungin ulkopuolellekkin. Ithacan tarinan mukaan jäätelön tilaajana oli eräs pappi, joka asioi sunnuntaina Platt and Colt -jäätelöbaarissa pyytäen jäätelöönsä kirsikkasiirappia. Paikallisessa sanomalehdessä "Ithaca Daily Journal" tiedetään ilmestyneen 5. huhtikuuta 1892 mainos, jossa mainostettiin uutta tuotetta "Cherry Sunday". Myöhemmin lehdessä kuvailtiin annosta vielä tarkemmin jäätelönä samppanjalasista tarjoiltuna kirsikkasiirapin kera ja kirsikalla koristeltuna. Lehdestä huolimatta ei voida sanoa täysin varmasti, oliko kyseessä ensimmäinen vastaavan annoksen tarjoilu. 
"Ithaca Daily Journal" käytti annoksesta nimeä "Sunday" (sunnuntai), mutta nimi esiintyi sittemmin useissa eri muodoissa muissa lehdissä. Muita käytettyjä nimiä olivat esimerkiksi sondie, sundi, sundhi ja myös nykyinen sundae. Jälleen varmistamattoman tarinan mukaan syynä oli se, että hartaasti uskonnolliset eivät halunneet jäätelöstä käytettävän pyhäpäivä sunnuntain nimeä.
Vaarnakalat

Vaarnakalat (Triacanthodidae) on jäykkäleukakaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista ja indopasifiselta merialueelta.
Lajit ja anatomia.
Vaarnakalojen heimoon kuuluu 11 sukua ja noin 20 lajia, muun muassa rusovaarnakala ("Triacanthodes ethiops"). Vaarnakalat ovat kooltaan pieniä ja saavuttavat korkeintaan noin 20 cm:n pituuden. Ruumiinmuodoltaan ne ovat korkeita ja litteitä. Selkäevässä on 6 terävää piikkiä ja takaosassa pehmeämpiä ruotoja. Vatsaevät koostuvat pitkästä terävästä piikistä ja yhdestä ruodosta. Vaarnakalalajien pyrstöevä on muodoltaan pyöreähkö. Heimon lajien silmät ovat kookkaat ja kuono terävä. Suussa on kummassakin leuassa noin 10 kartiomaista hammasta. Vaarnakalojen nahka on paksu ja suomut ovat pienikokoisia. väriltään kalat ovat usein punertavia ja ruumiissa voi olla keltaisia, sinisiä tai vihreitä laikkuja.
Levinneisyys ja elintavat.
Vaarnakaloja tavataan Atlantin länsiosista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä subtrooppisilta ja trooppisislta alueilta. Ne elävät lähellä kivikkoista pohjaa tyypillisesti 35–900 metrin syvyydessä merenpinnasta. Heimon lajien ravinto koostuu pohjalla elävistä selkärangattomista eläimistä.
Kokoäänialueen kaiutin

Kokoäänialueen kaiutin eli laajakaistakaiutin on kaiutin, jonka kautta soitetaan kaikkia äänitaajuuksia. Käytännössä taajuusvaste ei ole täysin suora, mutta kokoäänialueen kaiuttimet toistavat kokonaisuutena kuuloalueen taajuudet paremmin kuin muissa kaiutinelementtityypeissä. Elementti voi olla esimerkiksi 4-tuumainen. Suurta dynamiikkaa bassoalueella ei voi saavuttaa eivätkä korkeat taajuudet välttämättä soi niin laadukkaasti kuin diskanttikaiuttimen kautta, mutta rakenteen äänenlaatua lisäävänä tekijänä voi mainita sen, että vaihevirhe jää pieneksi, koska kaikki taajuudet tulevat samasta elementistä.
Periaatteella on tehty kaiuttimia, jotka sopivat vaativallekin kuuntelijalle.
Mannakorven mailla

Mannakorven mailla on Reino Palmrothin sanoittama laulu, jonka sävel on kansansävelmä. Sen tunnetuin levyttäjä on Tapio Rautavaara. Palmroth kirjoitti sanat 1930-luvulla. Samaan sävelmään on S. Albert Kivinen tehnyt sanat ”Oikeuden jumalatar”, ja hän levytti sen kokoelma-ep:lle "Lauluja oikeuslaitoksesta" vuonna 1970. Sävelmän tunnetuimpia levytyksiä on Rauli Badding Somerjoen vuonna 1971 salanimellä Mauri Mannakorpi tekemä "Levanterin laulu". Isto Hiltunen on salanimellä Reima Levonsalo tehnyt kappaleesta rautalankahenkisen instrumentaaliversion "Levanders Theme". Samaan sävelmään perustuu myös rap-muusikko Palefacen kappale ”Helsinki – Shangri-La”.
Myristoleiinihappo

Myristoleiinihappo eli n-tetradekeenihappo (C14:1 n-5) on harvinainen omega-5-rasvahappo, jota tuotetaan myristiinihaposta delta-9-desaturaasi-entsyymin avulla. Yhdistettä esiintyy luonnossa muun muassa muskottikasvien ("Myristicaceae"-heimo) siementen sisältämässä öljyssä, jossa yhdisteen pitoisuus on jopa 30 %.
Rade des Basques

Basque Roads on suojainen Biskajanlahden poukama Ranskan Charente-Maritimen läänin rannikolla. Poukaman suojana lännessä on Oléronin saari () ja pohjoisessa Rén saari (). La Rochellen satamakaupunki sijaitsee poukaman koilliskulmassa ja etelässä Rochefortin kaupunki lähellä Charentejoen suuta.
Alue tunnetaan muun muassa Britannian kuninkaallisen laivaston 1809 Ranskan laivastosta saamasta voitosta sekä Britannin epäonnistuneesta hyökkäyksestä 1757.
Charles Villiers Stanford

Charles Villiers Stanford (30. syyskuuta 1852 Dublin – 29. maaliskuuta 1924 Lontoo) oli Isossa-Britanniassa toiminut irlantilaissyntyinen säveltäjä.
Stanford valmistui Cambridgen Queens’ Collegesta ja täydensi opintojaan Saksassa. Hän toimi Trinity Collegen urkurina lähes 20 vuotta ja oli myös kuoronjohtajana yliopistossa. Vuonna 1882 hän liittyi Royal College of Musicin henkilökuntaan, ja vuonna 1887 hänestä tuli Cambridgen yliopiston professori. Hänet lyötiin ritariksi vuonna 1902. Hänet haudattiin Henry Purcellin viereen Westminster Abbeyyn.
Stanfordin oppilaiden joukossa olivat Ralph Vaughan Williams, Gustav Holst, Samuel Coleridge-Taylor, John Ireland, Frank Bridge ja Arthur Bliss. Hänen sävellystuotantoonsa lukeutuu hengellisiä teoksia, seitsemän sinfoniaa ja kolme pianokonserttoa. Hänen ainoa suosiota saavuttanut oopperansa oli "Shamus O’Brien" (1896).
Vaahteraliigan kausi 2005

Vaahteraliigan kausi 2005 oli Vaahteraliigan historian 26. kausi. Kausi käynnistyi 4. kesäkuuta 2005 ja Vaahteramalja XXVI pelattiin 10. syyskuuta 2005. Porvoon Butchers voitti ensimmäisen mestaruutensa kaudella. Uutena Vaahteraliigajoukkueena nähtiin Sea City Storm joka otti Pori Bearsin paikan liigassa.
Runkosarja.
Runkosarjassa pelattiin kymmenen kierrosta, joissa jokaisella joukkueella oli viisi koti- ja viisi vierasottelua. Runkosarja saatiin päätökseen 28. elokuuta.
Pudotuspelit.
&lt;br&gt;
Rajaritarit – Jaguaarit : 
&lt;br&gt;
GS Demons – Jaguaarit : 14–0 (7–0)
Mosenergo

Mosenergo () on Gazprom-konserniin kuuluva energiantuotantoyhtiö Venäjällä. Yhtiö tuottaa lämpö- ja sähköenergiaa Moskovaan ja Moskovan alueelle käyttäen energialähteenään lähinnä fossiilisia polttoaineita.
Energiayhtiön kotipaikka on Moskova. Mosenergon osakkeet noteerataan Moskovan pörssissä () ja Lontoon pörssissä ().
Gazpromin suurin energiantuotantoyhtiö.
Mosenergon osuus Gazpromin lämpöenergian tuotannosta oli vuonna 2011 noin kaksi kolmasosaa ja sähköntuotannosta kolmasosa:
Tuotantokapasiteettinsa puolesta Mosenergian osuudet olivat likimain tuotantomääriä vastaavat osuudet. Yhtiön sähköntuotantokapasiteetti oli vuonna 2011 yhteensä 12,3 GW (Gazprom yhteensä 37 GW) ja lämmöntuotantokapasiteetti oli 35,0 Gcal/h (konserni 53,9 Gcal/h).
Kaapeliliitin

Kaapeliliitin (kaapelikenkä, "Abiko-liitin") on sähköliitin, joka on yleinen auton sähköisissä kytkennöissä, jotka voivat olla esim. releitä tai valoja. Kaapeliliittimet yhdistetään johtoon kuorimalla ensin johtoa, jotta kuparia on esillä. Sitten puristetaan liitinpihdeillä kaapeliliitin siten että johto jää puristuksiin.
Kaapeliliittimiä on eri mallisia:
KHM

KHM tai khm voi viitata johonkin seuraavista:
Lido (ravintola)

Lido on latvialainen ravintolaketju, joka on perustettu vuonna 1987. Sen omistaa Gunārs Ķirsons. Ketjuun kuuluu yhdeksän ravintolaa, joissa työskentelee yli 1 000 henkilöä. Yrityksen päämarkkina-alue on Latvian pääkaupunki, Riika. Ketju on tunnettu siitä, että asiakkaat saavat itse kasata annokset buffet-tyyppisesti ja maksavat annoksen painon mukaan kassalle. Lidolla on myös oma panimo, jossa se tuottaa muutamaa erityyppistä olutta.
Vuonna 2009 yritys avasi ensimmäisen ravintolansa Viroon. Lido suunnitteli ravintolan ja huvipuiston avaamista myös Suomeen vuodeksi 2013. Vuoden 2015 alussa Lido sai jatkettua sille Lappeenrannassa varatun tontin varausta vuodella, mutta toimitusjohtajan myönsi, että viivytykset ovat mahdollisia.
Miesten karsinnat maahockeyssa kesäolympialaisissa 2012

Miesten karsinnat maahockeyssa kesäolympialaisissa 2012 järjestettiin kolmena erillisenä turnauksen, joiden voittajat pääsivät vuoden 2012 olympialaisten miesten maahockeyturnaukseen. Karsintoihin osallistui yhteensä 18 joukkuetta, jotka oltiin jaettu kolmeen lohkoon. Karsinnat käytiin Intiassa, Irlannissa ja Japanissa vuoden 2012 aikana. 
Ensimmäisessa turnauksessa Intia eteni olympialaisiin lyötyään Ranskan 8–1, toisessa turnauksessa Etelä-Korea voitti Irlannin 3–2 ja viimeisessä turnauksessa Etelä-Afrikka voitti Japanin 2–1.
Joukkueet.
Seuraavat 18 joukkuetta osallistuivat kolmeen olympiaturnaukseen. Paikan karsintoihin joukkueet olivat ansainneet maaosaturnausten kautta:
1 korvattu Italialla
2 korvattu Brasilialla
3 korvattu Singaporella
4 Etelä-Afrikka osallistui karsintoihin, joten Espanjan kisoihin rankingsijoituksen perusteella
Ensimmäinen karsintaturnaus.
Ensimmäinen karsintaturnaus pelattiin Intian New Delhiissä 16. helmikuuta – 25. helmikuuta 2012 välisenä aikana. Areenana toimi Dhyan Chand National Stadium.
Ancyluskotilo

Ancyluskotilo ("Ancylus fluviatilis") on virtavesissä elävä pieni makean veden nilviäislaji.
Koko ja ulkonäkö.
Ancyluskotilon kuori on noin 6 mm pitkä ja 5 mm leveä. Se on kierteetön, kupumainen, ja kuoren huippuna on taaksepäin kaartuva, hieman koukkumainen kärki. Kuoren ulkopinnassa voi olla heikkoja pitkittäisuurteita. Väriltään kuori vaihtelee kellanruskeasta tummanharmaaseen.
Levinneisyys.
Lajia tavataan laajalti Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa. Uudempien tutkimusten mukaan se saattaa muodostaa kryptisen lajiryhmän kolmen muun kotilolajin kanssa. Tällöin varsinaisen "Ancylus fluviatilis" -lajin levinneisyys rajoittuisi Espanjasta Sloveniaan ulottuvan linjan pohjoispuoliseen Eurooppaan. Suomessa ancyluskotiloa tavataan suunnilleen Oulun korkeudelle saakka.
Elinympäristö ja elintavat.
Laji elää veden alla kiinnittyneenä kivien pintaan. Se on paikoittainen makean veden laji, joka edellyttää elinpaikaltaan voimakkaasti virtaavaa ja hapekasta vettä sekä yleensä kivikkoista pohjaa. Joskus sitä tavataan myös järvien rannoilla, joille kohdistuu riittävän voimakas aallokko. Laji ei siedä veden laadun tai lämpötilan muutoksia ja paikoin vesistöjen saastuminen aiheuttaa vaaran kotilopopulaatioille. Kotilo käyttää ravinnokseen leviä.
Evoluutio ja subfossiilit.
Ancyluskotilo tunnetaan fossiiliaineistosta ainakin 2,5–1,7 miljoonaa vuotta sitten vallinneelta varhaiselta pleistoseenikaudelta saakka. Toisaalta se esiintyy subfossiilina Itämeren paikalla noin 10 000 vuotta sitten sijainneen makeavetisen Ancylusjärven aikaisissa sedimenteissä. Ancylusjärvi on nimetty näiden sille tyypillisten kuorilöytöjen mukaan.
Roger Quilter

Roger Quilter (1. marraskuuta 1877 Brighton – 21. syyskuuta 1953 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä. Hänet tunnetaan ensisijaisesti säveltämistään lauluista.
Quilter opiskeli Eton Collegessa ja myöhemmin Frankfurtissa, Saksassa. Hän sai mainetta, kun Denham Price esitti hänen teoksensa "Songs of the Sea" vuonna 1900; merkittäviä olivat myös Gervase Elwesin kantaesitykset teoksista "To Julia" vuonna 1905 ja "Seven Elizabethan Lyrics" vuonna 1908. Joskus Quilter säesti omien laulujensa esityksiä, ja hän levytti niistä monia Mark Raphaelin kanssa.
Quilterin ooppera "Julia" (1936) ei onnistunut kokonaisuutena, mutta osia siitä on julkaistu erillisinä lauluina. Säveltäjän kevyt orkesterimusiikki oli menestyneempää. Tähän kuuluu muun muassa "A Children's Overture" (1919). Myös Quilterin säveltämä "Where the Rainbow Ends" -näyttämömusiikki saavutti suosiota. Hänen maineensa kuitenkin perustuu lauluihin, joita hän sävelsi toistasataa.
Quilter oli homo, joka kärsi seksuaalisuudestaan. Varsinkin elämänsä myöhemmissä vaiheissa häntä vaivasivatkin mielenterveysongelmat ja psykosomaattiset sairaudet.
Edinburghin kirjamessut

Edinburghin kirjamessut ("Edinburgh International Book Festival") on vuosittain elokuussa Skotlannissa Edinburghissa järjestettävä kirjallisuustapahtuma. Messuja on mainittu lajissaan maailman suurimmaksi tapahtumaksi. Tapahtumassa järjestetään erilaisia kulttuuri- ja politiikka-aiheisia keskusteluja, ja siellä on myös runsaasti lastenohjelmaa. 
Messut järjestetään samaan aikaan kuin muun muassa Edinburgh Festivaliin kuuluvat esittävien taiteiden festivaalit Edinburgh International Festival ja Edinburgh Festival Fringe.
Historia.
Kirjamessut järjestettiin ensimmäisen kerran teltassa Edinburghissa vuonna 1983, ja alkuun ne järjestettiin joka toinen vuosi, vuodesta 1997 vuosittain. Nykyisin kirjamessut on suuri ja koko ajan kasvava kansainvälinen tapahtuma, joka liittyy Edinburghin elokuisiin kulttuuritapahtumiin. Mahdollisesti juuri tästä syystä nimesi Unesco vuonna 2004 Edinburghin ensimmäiseksi kirjallisuuskaupungiksi, City of Literature.
John Bradley

John Bradley (s. 15. syyskuuta 1988) on englantilainen näyttelijä, joka esittää Samwell Tarlya yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Game of Thrones". Rooli oli Bradleyn ensimmäinen.
Rostelecom

Rostelecom (myös Rostelekom, ) on Venäjän merkittävimpiä tietoliikenneyhtiötä. Rostelecomilla oli vuonna 2015 laajakaistaliittymistä 37 prosentin osuus kuluttajamarkkinoilla, 35 % yritysasiakkaista, IPTV-liittymistä 67 % osuus, maksu-tv-liittymistä 28 % osuus ja kiinteistä puhelinliittymistä 62 % osuus. Matkapuhelinverkoissa yhtiö on yhteistyössä Tele2 Russian kanssa, joka oli vuonna 2015 maan neljänneksi suurin operaattori 15 prosentin tilaajaosuudella. Vuonna 2011 Rostelecomin oman matkapuhelinoperaattoritoiminnan markkinaosuus oli 6 %. 
Yhtiö on kirjoilla Pietarissa, mutta sen pääkonttori on Moskovassa. Yhtiön osakkeet noteerataan Moskovan pörssin (MCX) lisäksi Lontoon (LSE) ja Frankfurtin pörssissä. Forbes luokitteli yhtiön Venäjän 14. suurimmaksi yritykseksi kevään 2012 suuryritysten listallaan.
RIAratingin sadan venäläisen suuryrityksen vuoden 2014 vertailussa yhtiö sijoittui markkina-arvoltaan 27. suurimmaksi. Yhtiön arvoksi arvioitiin vuoden 2013 lopussa noin 177 miljardia ruplaa (−49,7 % edellisvuoteen). Kolme vuotta myöhemmin yhtiö oli sijalla 37, markkina-arvon ollessa noin 200 miljardia ruplaa (3 559 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria).
Stephen Kiprotich

 
Stephen Kiprotich (s. 27. helmikuuta 1989 Kapchorwa) on ugandalainen kestävyysjuoksija.
Kiprotich voitti Lontoon olympialaisissa 2012 maratonjuoksun ajalla 2.08.01. Hän ratkaisi juoksun 37 kilometrin kohdalla ylämäkiosuudella. Kiprotichin olympiakulta oli Ugandan ensimmäinen olympiamitali vuoden 1996 jälkeen ja ensimmäinen kulta vuoden 1972 jälkeen. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Kiprotich voitti maailmanmestaruuden ajalla 2.09.51. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän oli maratonilla kahdeksas, Pekingissä 2015 kuudes, Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 neljästoista ja Dohan MM-kilpailuissa 2019 kahdeksastoista. Hän keskeytti maratonin vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa.
Kiprotich karsiutui 5 000 metrin juoksun alkuerissä Osakan MM-kilpailuissa 2007. Hän sijoittui alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 viidenneksi 10 000 metrillä. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui miesten sarjassa 23:nneksi 2009, kuudenneksi 2011 ja 17:nneksi 2017. MM-joukkuekilpailussa hän sai pronssia 2011 ja 2017. Junioreiden sarjassa hän oli parhaimmillaan kahdestoista 2008, ja sai tuolloin myös pronssia joukkuekilpailussa.
Kiprotich sijoittui Tokion maratonilla kolmanneksi vuonna 2012 ja toiseksi vuonna 2015.
Kiprotichin ennätys maratonilla on 2.06.33 Tokion maratonilta 2015.
Carice van Houten

Carice van Houten (s. 5. syyskuuta 1976 Leiderdorp, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä. Hän on voittanut viisi hollantilaista elokuvapalkintoa (”kultaista vasikkaa”) vuosina 1999, 2001, 2006, 2010 ja 2011. Hänen roolinsa elokuvassa "Black Book" avasi hänelle tien Hollywoodiin ja elokuviin "Operaatio Valkyrie" ja "Repo Men – noutajat". Van Houten on näytellyt Melisandrea yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa "Game of Thrones".
Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut 1950

Uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1950 seitsemännen kerran. Kilpailut pidettiin Itävallan Wienissä 20.–27. elokuuta. Kilpailujen pitopaikkana toimi Wiener Stadionbad ja ne järjesti Euroopan uimaliitto LEN. Kilpailulajeina olivat uinti, uimahypyt ja miesten vesipallo.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Greta Schalin

Margareta (Greta) Ester Ingeborg Schalin (s. "Kegel", 20. marraskuuta 1897 Turku – 22. maaliskuuta 1993 Turku) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko. Schalinia on pidetty yhtenä Suomen parhaista kukkamaalareista ja häntä on kutsuttu Suomen kukkamaalauksen äidiksi yhdessä Anna Snellmanin kanssa.
Schalinin vanhemmat olivat kirjansitojamestari Hermann Kegel ja Edla Kegel (s. Ahlgren). Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1915–1918. Vuonna 1921 hän avioitui häntä koulussa opettaneen Teodor Schalinin kanssa, joka oli myös taitava graafikko. Aluksi Schalin teki pääasiassa akvarelleja ja grafiikkaa, mutta vuodesta 1945 lähtien hän suuntautui öljymaalaukseen. Hän maalasi erityisen mielellään luonnonkukkia, joita hänelle toivat muun muassa monet turkulaiset lapset sekä kukkakauppiaat. Vaikka Schalin tunnetaan parhaiten juuri kukkamaalauksistaan, hänen teostensa aiheina oli myös maisemia, kaupunkinäkymiä ja sisätiloja. Vanhemmiten hänen teoksensa muuttuivat yhä modernimmiksi, ja hän maalasi useita voimakkaimmista kukka-asetelmistaan vasta noin 90-vuotiaana.
Schalin toimi Turun taideyhdistyksen piirustuskoulussa myös opettajana.
Djalonket

Djalonket ("dialonket", "jalunkat") ovat Fouta Djallonin ylängön lähialueilla Guineassa, Sierra Leonessa, Guinea-Bissaussa, Malissa ja Senegalissa asuva mande- eli mandingoryhmään kuuluva kansa. Kieleltään he ovat lähellä susuja. Djalonkeja on noin 200 000 henkeä. Toisten lähteiden mukaan heitä olisi Guineassa noin 118 000, Sierra Leonessa noin 39 000, Malissa noin 15 000 ja Senegalissa noin 13 000.
Djalonket ovat Fouta Djallonin alkuperäisväestöä, joka joutui fulbejen alistamaksi 1700-luvulla. Samory Tourén johtamat malinket käännyttivät heidät muslimeiksi 1800-luvun lopussa. Djalonkejen pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Nykyään monet työskentelevät Sierra Leonen timanttikaivoksilla tai kaupungeissa.
Kita (Mali)

Kita on kaupunkikunta ja Kitan piirin hallinnollinen keskus Kayesin alueella Malissa. Se sijaitsee 637 metriä korkean Kitakourouvuoren juurella noin 300 kilometriä Kayesista kaakkoon. Kaupungissa on 49 000 asukasta (vuonna 2009).
Maantiede ja ilmasto.
Kitan kaupunkikunta rajoittuu pohjoisessa Kita Nordin, idässä Bendougouban, etelässä Benkadi Founian ja lännessä Kita Ouestin kuntiin. Maisemaa leimaavat tasanko ja kukkulat, joista suurin on Kitakourou. Sadeaikaan virtaavat joet kuten Foloni ja Damala kuuluvat Bakoyen vesistöön.
Seutu kuuluu Sudanin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 800 millimetriä ja keskilämpötila 27 °C. Sadekausi kestää kesäkuusta lokakuuhun, kuiva ja viileä kausi marraskuusta helmikuuhun ja kuiva ja kuuma kausi helmikuusta toukokuuhun. Luonnonvarainen kasvillisuus on metsäsavannia. Kaupungin etelärajalla sijaitsee Kayaban metsäalue.
Asutus.
Kita on asukasluvultaan Kayesin alueen toiseksi suurin kaupunki. Se käsittää 16 kaupunginosaa ja Koulékon kylän. Kaupunginosat ovat Camarala, Darsalam, Doumbacoura, Farabala, Kita Gare, Kofoulabé, Kolibougou, Kossilabougou, Makandiambougou, Moribougou, Moussabougou, Niafala, Saint Félix, Samédougou, Ségoubougouni ja Tounkarala.
Asukkaat ovat etupäässä mandinkoja. Lisäksi on muun muassa fulbeja, soninkeja, bambaroita, bozoja, khasonkoja, maureja ja songhaita.. Enemmistön uskonto on islam. Lisäksi on katolisia, protestantteja, jehovantodistajia ja animisteja.
Historia.
Kitan päällikkö solmi ranskalaisten siirtomaavalloittajien kanssa protektoraattisopimuksen vuonna 1880. Seuraavana vuonna ranskalaiset rakensivat linnoituksen, josta he etenivät Bamakoon vuonna 1883. Myöhemmin Kitasta tuli Ranskan Sudaniin kuuluneen hallintopiirin keskus. Kristityt lähetyssaarnaajat perustivat sinne vuonna 1888 maan ensimmäisen katolisen seurakunnan.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kitan kautta kulkevat Senegalin rajalle johtava maantie RN24 ja Dakarin–Nigerin rautatie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Tärkeimmät myyntitavarat ovat puuvilla, maapähkinä, karja ja vilja. Teollisuutta edustavat puuvillanjalostamo, kaksi öljynpuristamoa sekä kolme pientä maapähkinävoitehdasta.
Kaupungissa toimii lyseo, ammattikoulu, maatalouskoulu ja kauppakoulu. Terveyspalveluihin kuuluu poliklinikka, kolme terveyskeskusta ja kaksi yksityistä klinikkaa. Vesijohtoverkko kattaa suurimman osan kaupungista. Kitassa on Énergie du Malin sähköverkko sekä Malitelin ja Orangen matkapuhelinverkot.
Matkailu ja nähtävyydet.
Kita on Malin katolisten pyhiinvaelluskohde. Sen nähtävyyksiä ovat pyhänä pidetty Kitakourouvuori sekä lähistöllä sijaitseva Boucle du Baoulén kansallispuisto, joka on tunnettu myös arkeologisista kohteistaan. Kaupungissa on muutamia hotelleja.
Maurice Karkoff

Maurice Ingvar Karkoff (17. maaliskuuta 1927 Tukholma – 2013) oli ruotsalainen säveltäjä. Hänestä tuli Föreningen svenska tonsättaren jäsen vuonna 1954. Hän on säveltäjä Ingvar Karkoffin isä. Hän sävelsi vuonna 1965 elokuvamusiikin "Juninattiin", ja vuonna 2006 hän voitti Christ Johnson -suurpalkinnon.
Vuonna 2007 julkaistiin Olof Höjerin soittama kokoelma Karkoffin pianomusiikkia.
Karvakuisma

Karvakuisma ("Hypericum hirsutum") on monivuotinen, 40–80 cm korkea ruoho. Terälehdet ovat keltaiset. Nimensä mukaisesti karvakuisman varsi ja lehdet ovat karvaiset. Lajinmäärityksen varmistavat liereä varsi, suippotyviset lehdet ja nystyhampainen verhiö. Karvakuisma on keskieurooppalainen lauhkean vyöhykkeen kasvi, jonka levinneisyys Suomessa on rajoittunut maan lounaissaaristoon. Sen kasvupaikkoja ovat katajikot, metsiköt, metsänreunat ja pientareet.
Select Sport

Select Sport A/S on tanskalainen urheiluvälinevalmistaja. Se on erikoistunut joukkuepeleissä käyttäviin varusteisiin, kuten palloihin ja jalkineisiin. Yhtiön perusti vuonna 1947 jalkapallomaalivahti Eigil Nielsen. 
Vuonna 1951 Select toi markkinoille maailman ensimmäisen sisäpuolelta ommellun jalkapallon. Uusi pallotyyppi piti muotonsa vanhoja paremmin. Pallon ulkopinnalla olleiden ompeleiden puuttuessa sitä oli myös helpompi käsitellä pelatessa. Arvoturnauksissa palloa käytettiin ensimmäisen kerran vuoden 1952 Helsingin olympialaisissa.
1960-luvun alussa yhtiö kehitti kuuluisimman pallomallinsa. Vuonna 1962 esiteltiin käsinommeltu jalkapallo, joka koostui 32:sta nahanpalasta. Niistä 12 on mustia säännöllisiä viisikulmioita ja 20 valkoisia säännöllisiä kuusikulmioita. Se oli suunniteltu erityisesti mustavalkotelevisiolle. Amerikkalaisen teoreetikon Buckminster Fullerin kehittämän geometrisen mallin mukaan tehty pallo on edelleen maailman tunnetuin jalkapallomalli.
Jalkapallojen lisäksi Select tunnetaan myös käsipallojen valmistajana. Muun muassa Lontoon olympialaisten 2012 virallinen pallo oli yhtiön valmistama.
Adélio Tomasin

Adélio Giuseppe (José) Tomasin (27. huhtikuuta 1930 Montegaldella – 30. syyskuuta 2024) oli italialaissyntyinen Brasiliassa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli Poveri Servi della Divina Provvidenzan jäsen 17. lokakuuta 1951, ja hän sai pappisvihkimyksensä 26. maaliskuuta 1955. Hänet nimitettiin Quixadán hiippakunnan johtoon 16. maaliskuuta 1988, ja piispaksi vihkiminen seurasi 26. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi João Cláudio Colling, jota avustivat Alfredo Vicente Scherer ja Thadeu Gomes Canellas.
Tomasin jäi eläkkeelle 3. tammikuuta 2007.
Major League Roller Hockey

Major League Roller Hockey on Pohjois-Amerikassa toimiva rullakiekon ammattilaissarja. Se perustettiin vuonna 1998 ammattilaissarjaksi, mutta joutui ensimmäisen toimintavuotensa jälkeen muuttamaan toiminnan puoliammattimaiseksi.
Ensimmäisellä, ammattilaissarjana pelatulla kaudella mukana oli 14 joukkuetta Yhdysvalloista ja kuusi Isosta-Britanniasta.
Vuosina 2005–2008 pelattiin niin kutsuttu Super League, jossa Amerikan ja Euroopan parhaat joukkueet kohtasivat. Vuosina 2000–2008 amatööri- ja puoliammattilaispohjalta pyörinyt sarja muuttui uudelleen ammattilaissarjaksi vuonna 2009, jolloin pelattiin niin kutsuttu Pro Tour. Vuodesta 2010 alkaen sarja on pyörinyt uudelleen sarjamuotoisena ammattilaisliigana.
Vuonna 2012 toiminta laajeni uudelleen Eurooppaan, kun Major League Roller Hockey Europe alkoi järjestää turnauksia eurooppalaisille seurajoukkueille, tavoitteena eurooppalaisen ammattilaisliigan perustaminen. Kausi huipentui huhtikuussa 2013, kun Amerikan ja Euroopan parhaat kohtasivat Floridassa. Mestaruuden vei kalifornialainen Breakaway Bullies ennen Tukholman Marsblade Capitalsia ja Koovee Rollersia Tampereelta.
Brigetta Barrett

 
Brigetta Barrett (s. 24. joulukuuta 1990 Avondale, Arizona) on yhdysvaltalainen korkeushyppääjä, olympia- ja MM-mitalisti.
Barrett sijoittui Daegun MM-kilpailuissa 2011 kymmenenneksi ja voitti samana vuonna universiadit. Hän voitti olympiahopeaa vuoden 2012 Lontoon olympiakisoissa ennätyksellään 203 cm. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sai hopeaa tuloksella 200.
Barrett opiskeli ja kilpaili Arizonan yliopiston riveissä vuosina 2009–2013. Hän on voittanut NCAA:n ulko- ja sisäratamestaruuden 2011, 2012 ja 2013 sekä Yhdysvaltojen ulkoratamestaruuden 2011 ja 2013. Hän on hypännyt ulkoradoilla parhaimmillaan 204 cm (2013) ja sisäradoilla 197 cm (2012).
USC Trojans

USC Trojans on yleisnimitys Etelä-Kalifornian yliopiston (USC) urheilujoukkueille. Yliopiston joukkueet kilpailevat Big Ten -konferenssissa. Trojans on yksi Yhdysvaltain yliopistourheilun menestyneimmistä seuroista.
Trojansin perinteisiä vihollisia ovat muun muassa Notre Damen yliopisto sekä paikallisvastustaja UCLA.
Lajit.
Amerikkalainen jalkapallo.
Trojans pelaa amerikkalaisessa jalkapallossa NCAA:n I-divisioonan korkeimmassa FBS-sarjassa. Trojans pelaa kotiottelunsa Los Angeles Memorial Coliseumilla. Trojans on voittanut amerikkalaisessa jalkapallossa 9 kansallista mestaruutta.
Utah Utes

Utah Utes on yleisnimitys Utahin yliopiston urheilujoukkueille. Yliopiston joukkueet kilpailevat Big 12 -konferenssissa, johon ne ovat kuuluneet syksystä 2024 lähtien.
Utesin suurimpia vihollisia ovat paikallisen Brigham Youngin yliopiston joukkueet, jotka tunnetaan nimellä BYU Cougars. Utahin ja BYU:n väliset ottelut amerikkalaisessa jalkapallossa tunnetaan nimellä "Holy War" (suomeksi "Pyhä sota").
Saavutukset.
Utah Utes on saavuttanut seuraavat NCAA:n kansalliset mestaruudet:
Alvin Ulbrickson

Alvin Edmund "Al" Ulbrickson (10. lokakuuta 1930 Seattle, Washington – 6. heinäkuuta 2012) oli yhdysvaltalainen soutaja ja olympiamitalisti.
Ulbrickson voitti Yhdysvaltain joukkueessa perämiehellisen nelosen olympiapronssia Helsingissä 1952. Yhdysvaltain joukkue hävisi loppukilpailussa Tšekkoslovakialle ja Sveitsille.
Ulbrickson kuoli keuhkosyöpään 6. heinäkuuta 2012, 81-vuotiaana.
Olen kuullut on kaupunki tuolla

Olen kuullut on kaupunki tuolla (tunnetaan myös nimellä "Laulu taivaasta") on käännöskappale venäläisen Aleksander Gurilevin (1803–1858) säveltämästä ja Nikolai Makarovin sanoittamasta "Однозвучно гремит колокольчик" (Odnozvutšno gremit kolokoltšik). Alkuperäinen sanoitus kertoo hevosajurista, joka laulaa kaunista ja surullista laulua. Suomenkielisen käännöksen kappaleeseen on tehnyt Vali Kunnas.
Laulun ovat levyttäneet muun muassa Mauno Kuusisto, Kari Tapio ja Viktor Klimenko.
Maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut

Maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut on Kansainvälisen maahockeyliiton eli FIH:n järjestämä kansainvälinen turnaus. Turnaus pelattiin ensi kertaa vuonna 1971. Se pelataan neljän vuoden välein, olympiaturnausten välissä.
Maahockeyn naisten maailmanmestaruuskilpailut pelataan erikseen, myös neljän vuoden välein. Ensimmäinen naisten turnaus oli vuonna 1974, jonka järjesti Naisten kansainvälinen maahockeyliitto eli IFWHA vuoteen 1981. Vuodesta 1982 FIH ja IFWHA ovat olleet sama organisaatio.
Kuusi joukkuetta on pystynyt voittamaan turnauksen. Pakistan on voittanut turnauksen neljästi, Alankomaat ja Australia kolmesti, Saksa kahdesti ja Intia ja Belgia kerran.
Historia.
Idean MM-kisoista loi Pakistanin ilmavoimien marsalkka Nur Khan vuonna 1969. FIH päätti, että ensimmäinen MM-turnaus järjestetään Pakistanissa vuonna 1971.
Pakistanin poliittinen epävakaus esti kuitenkin kisojen järjestämisen. Maa oli ollut sotatilassa Intiaa vastaan vain kuusi vuotta aiemmin ja vuonna 1970 alkoi Bangladeshin itsenäisyyssota Pakistanista. Sotaan Pakistania vastaan osallistui myös intialaisia joukkoja. Tästä syttyi kolmas Intian–Pakistanin sota vuonna 1971.
Intian ja Pakistanin välit olivat niin kireät, että FIH päätti siirtää kisat. Pakistan, krikettipelaaja Abdul Hafeez Kardarin johdolla, protestoi Intian osallistumista turnaukseen. Maaliskuussa 1971 FIH ilmoitti, että turnaus järjestetään Espanjan Barcelonassa.
FIH ei säätänyt joukkueiden määrää turnaukseen. Ensimmäisessä turnauksessa mukana oli vain 10 joukkuetta, mikä tekee siitä historian pienimmän MM-turnauksen. Turnaus järjestettiin kahden vuoden välein, poikkeuksena vuoden 1978 kisat, joita ennen kisat olivat olleet vuonna 1975. Vuoden 1978 kisoista lähtien ne on pelattu neljän vuoden välein. Vuoden 1978 kisoissa oli mukana 14 joukkuetta, vuonna 2002 joukkueita oli 16. Muissa turnauksissa joukkueiden määrä on ollut 12.
Mitalitaulukko.
Tilanne vuoden 2018 kilpailujen jälkeen.
# = "Ei enää olemassa"
Geoffrey Kondogbia

Geoffrey Edwin Kondogbia (s. 15. helmikuuta 1993 Nemours, Ranska) on keskiafrikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa Ranskan Ligue 1:ssa pelaavaa Marseillea ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut vuodesta 2018 lähtien Keski-Afrikan tasavallan maajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Kondogbia siirtyi kesällä 2012 Sevillaan kasvattajaseurastaan Lensistä arvioilta noin 3 miljoonan euron siirtokorvauksella. Hän teki joukkueen kanssa viisivuotisen sopimuksen. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Espanjan pääsarjassa Primera Divisiónissa 15. syyskuuta 2012, kun joukkue kohtasi kotikentällään hallitsevan mestarijoukkue Real Madridin. Ensimmäisen maalinsa andalusialaisseurassa hän teki 28. tammikuuta 2013 pelatussa kotiottelussa Granadaa vastaan.
27. elokuuta 2013 ilmoitettiin Kondogbian siirtyvän 20 miljoonan euron siirtokorvauksella Monacoon.
22. kesäkuuta 2015 Kondogbia siirtyi viisivuotisella sopimuksella italialaisseura Internazionaleen ja hänestä maksettiin 35 miljoonan euron siirtokorvaus.
Kahden Interissä pelatun kauden jälkeen Kondogbia siirtyi kaudeksi 2017–2018 espanjalaisseura Valenciaan vuoden mittaisella lainasopimuksella, johon sisältyi myös 25 miljoonan euron osto-optio. Valencia käytti keväällä 2018 sopimukseen kuuluneen osto-option ja Kondogbia siirtyi seuraan pysyvästi. Keväällä 2019 Kondogbia voitti Valenciassa Espanjan cupin.
Marraskuussa 2020 Kondogbia siirtyi Valenciasta Atlético Madridiin nelivuotisella sopimuksella. Kondogbia pelasi debyyttikaudellaan Atléticossa 25 pääsarjaottelua ja voitti Espanjan mestaruuden.
Kesällä 2023 Kondogbia siirtyi Atléticosta ranskalaisseura Marseilleen kolmivuotisella sopimuksella. Siirtosummaksi uutisoitiin kahdeksan miljoonaa euroa.
Maajoukkueura.
Ranskan eri juniorimaajoukkueita edustanut Kondogbia debytoi Ranskan A-maajoukkueessa 14. elokuuta 2013 ystävyysottelussa Belgiaa vastaan. Hän pelasi vuosina 2013–2014 Ranskan maajoukkueessa yhteensä viisi maaottelua, joista kaikki ystävyysotteluita.
Elokuussa 2018 Kondogbia sai FIFA:lta luvan edustaa Ranskan sijaan maajoukkuetasolla vanhempiensa kotimaata Keski-Afrikan tasavaltaa. Kondogbia pelasi Keski-Afrikan tasavallan maajoukkueessa ensimmäistä kertaa 12. lokakuuta 2018 AM-karsintaottelussa Norsunluurannikkoa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki 18. marraskuuta 2018 Ruandaa vastaan.
Katkera kuu (albumi)

 
Katkera kuu on Neljä Ruusua -yhtyeen 13. studioalbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2012. Levy on Neljän Ruusun ensimmäinen yhtyeen jäätyä määräämättömän pituiselle tauolle vuonna 2007. Se on myös yhtyeen ensimmäinen albumi Ratas Music Groupilla. Levyn on tuottanut Rake Eskolin. "Katkera kuu" nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen albumilistan neljännelle sijalle. Yhteensä listaviikkoja albumille kertyi kuusi. Ennen albumin julkaisua yhtye järjesti akustisen levynjulkaisukonsertin noin 60 ihmiselle Helsingin olympiastadionilla.
”Seitsemän päivää selvinpäin” julkaistiin albumin ensimmäisenä singlenä, ja se nousi radiosoittolistan sijalle 16. Kappaleeseen tehtiin myös Ilosaarirockissa kuvattu musiikkivideo. Levyn nimikkokappale nousi radiolistan viidennelle sijalle, ja Herra Ylppö ohjasi siihen musiikkivideon. ”Nuori ikäisekseen” nousi radiolistan sijalle 31, ja kappaleesta julkaistiin myös Jaakko ”JS16” Salovaaran tuottama remix-versio. Tommi Tikka ohjasi kappaleen musiikkivideon. ”Toiset saa” julkaistiin neljäntenä singlenä, ja kappaleella vierailee Haloo Helsinki! -yhtyeen Elli Haloo.
Kappaleet.
Kaikki san. Ilkka Alanko, säv. Kode Koistinen sekä sov. Neljä Ruusua ja Rauli Eskolin, ellei muuta mainittu.
Arvostelut.
AudioVideon Riku Hakala kehui "Katkeran kuun" kuulostavan ”helpolta ja luontevalta” ja yhtyeen säteilevän ”positiivista ja rehellisen aitoa suomalaisen keski-ikäisen miehen itsevarmuutta ja elämänkokemuksen tuomaa rentoutta”. "Keskisuomalaisen" Juhana Unkuri kehui albumia yleisilmeeltään ”raikkaaksi ja viihdyttäväksi” sekä ”jonkin verran kitaravetoisemmaksi” ja ”tempoltaan nopeammaksi” kuin yhtyeen aiemmat albumit. Hän kuitenkin totesi, ettei yhtye ”ole tauon jälkeen varsinaisesti uusiutunut”, mutta ”biisimateriaalissa on runsaasti tarttuvuutta”. "Soundin" Sauli Vouti kehui tauon tehneen yhtyeelle hyvää, sillä ”musiikissa on uutta intohimoa ja yritystä”. Hän myös totesi, ettei Neljä Ruusua ”yritä tehdä mitään ihmeellistä tai uusiutua keinotekoisesti, vaan pyrkii nojaamaan tarttuviin sävellyksiin vanhaan tuttuun tyyliinsä.”
Tekijät.
Neljä Ruusua
Muut esiintyjät
Tuotanto
Savannihiirihaukka

Savannihiirihaukka, aikaisemmalta nimeltään punapyrstöhiirihaukka ("Buteo auguralis") on hiirihaukkojen sukuun kuuluva lintu. Sitä tavataan keskisen ja läntisen Afrikan alueella Angolassa, Beninissä, Burkina Fasossa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Tšadissa, Kongossa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Norsunluurannikolla, Päiväntasaajan Guineassa, Etiopiassa, Gabonissa, Ghanassa, Guineassa, Liberiassa, Malissa, Mauritaniassa, Nigerissä, Nigeriassa, Senegalissa, Sierra Leonessa, Sudanissa, Togossa ja Ugandassa.
Sen populaation arvioidaan olevan kasvamassa.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset alavat metsät ja kuivat savannit.
Rantatennis

Rantatennis eli beach tennis on tenniksen muunnos, jota pelataan kaksihenkisin joukkuein hiekka-alustalla. Peliä pelataan rantalentopallokentillä, madalletuilla verkoilla. Mailat ovat erityisesti rantatennikseen suunniteltuja ja pallot ovat hieman tennispalloja pehmeämpiä. Pistelasku toimii lähes samaan tapaan kuin tenniksessä.
International Tennis Federation aloitti rantatenniskiertueen vuonna 2008. Ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin seuraavana vuonna.
Anamilaiset

Anamilaiset (Anamim) ovat muinainen kansa tai heimo, joka Raamatun mukaan polveutuu Nooan pojanpojasta Misraimista. Nimi Anamim on heprealainen monikkomuoto, joka esiintyy sellaisenaan myös englanninkielisessä Raamatussa. Koska egyptiläisten on yleisesti arvioitu olevan Misraimin jälkeläisiä, niin myös anamilaisten asuinpaikan arvellaan olleen Egypti. 
Assyrian kuninkaan Sargon II:n ajalta (700-luvulta eaa.) peräisin olevassa nuolenpäätekstissä arvioidaan viitattavan Anamimin jälkeläisiin nimellä ”Anami”.
Sukupuu.
Anamilaisten sukupuu Raamatun mukaan:
Sukkulamerietana

Sukkulamerietana ("Limapontia depressa") on pieni, merivedessä elävä kuoreton kotilolaji. Se kuuluu pussikielikotiloiden lahkoon ja on yksi kolmesta Suomessa esiintyvästä merietanalajista.
Koko ja ulkonäkö.
Pieni, korkeintaan 8 mm:n pituiseksi kasvava sileäpintainen nilviäinen. Yksilöt ovat tavallisesti alle 4 mm:n pituisia. Ruumis on enimmäkseen ruskea tai mustanruskea, mutta pään sivuilla ja joskus selkäpuolella on vaaleat laikut. Silmät erottuvat pään sivuilla ja niiden välissä on kaksi harjannemaista uloketta. Peräaukko on eläimen selkäpuolella takaosassa.
Levinneisyys.
Sukkulamerietanaa tavataan Pohjois-Atlantin Euroopan-puoleisella rannikolla ja Itämeressä sen sisäosiin asti. Suomessa lajia tavataan Merenkurkusta Haminaan.
Elinympäristö ja elintavat.
Sukkulamerietana elää matalan rantaveden sekä vuorovesilammikoiden runsaissa leväkasvustoissa ja käyttää ravinnokseen rihmamaisia viherleviä.
Laji on muiden nilviäisten tapaan hermafrodiitti ja eläin munii leväkasvustoihin satoja munia sisältäviä pyöreitä tai pitkänomaisia munarykelmiä. Yksilön elinaika on noin vuosi.
Adelaide-luokka

Adelaide-luokka on Australian laivaston kuuden aluksen muodostama ohjusfregattiluokka, jonka alukset valmistettiin Yhdysvalloissa ja Australiassa. Luokka pohjautuu Yhdysvaltain laivaston Oliver Hazard Perry -luokkaan, mutta sitä muokattiin Australian esittämien vaatimusten mukaiseksi. Neljä ensimmäistä valmistettiin Yhdysvalloissa ja loput kaksi Australiassa.
Luokan ensimmäinen alus otettiin palvelukseen marraskuussa 1980, ja aluksista on edelleen vuonna 2017 palveluksessa kolme. Palveluksesta poistetuista kaksi on upotettu sukelluskohteiksi. Ne poistettiin palveluksesta, jotta saavutettaisiin miljardin Australian dollarin säästö palvelukseen jäävien alusten modernisoimiseksi. Loput neljä korvataan vuodesta 2013 alkaen Hobart-luokan ilmatorjuntahävittäjillä.
G. E. Asp

Gustaf Edvard (Kustaa) Asp (21. lokakuuta 1866 Tampere – 10. huhtikuuta 1952) oli suomalainen arkkitehti ja teollisuuskoulun rehtori joka tuli tunnetuksi ensimmäisten suomenkielisten rakennusalan oppikirjojen tekijänä.
Aspin isä Gustaf Asp (1822–1895) toimi vuodesta 1866 Tampereen Pellavatehtaan rakennusmestarina Tampereella ja Aspin perhe asui Näsijärven rannalla Tammerkosken itäpuolella sijainneessa Aspinniemessä.
Asp kävi reaalikoulun ja valmistui arkkitehdiksi 20-vuotiaana Helsingin polyteknillisestä opistosta. Hän opiskeli sitten Saksassa ja piti jonkin aikaa omaa suunnittelutoimistoa Tampereella. Vuonna 1888 Asp siirtyi opettajaksi vastaperustettuun Turun teollisuuskouluun. Asp toimi Turun teollisuuskoulun lehtorina 1891–1925 sekä koulun rehtorina 1903–1910 ja uudelleen 1913–1919. Opettajantyössään hän havaitsi pian että rakennusalalla tarvittiin suomenkielistä oppimateriaalia ja niinpä hän julkaisi 1900-luvun alussa alan perusoppikirjaksi muodostuneen kuusiosaisen "Huonerakenteiden opin". Kirjassa Asp käytti rakennustyömailla käytettyä arkisanastoa.
Asp suunnitteli 1900-luvun alussa taidemaalari ja kirjailija Kaarlo Enqvist-Atran jugendtyylisen taiteilijahuvilan Lempäälän Hauralaan.
Asp toimi myös Akseli Skutnabbin perustamassa Evankeliset ystävät-liikkeessä kustantaen ja toimittaen hengellisiä kirjoja ("Evankelinen kustannusliike G. E. Asp"). Hän oli Armon Sanomat -lehden aputoimittajana 1916–1952. 
Gustaf Edvard Aspin puoliso vuodesta 1892, ammattientarkastaja Adele Nikander oli yksi Suomen ensimmäisistä naispuolisista rakennusmestareista. Hän avusti miestään oppikirjojen teossa piirtämällä muun muassa kirjoissa käytetyt havaintokuvat.
Odert Lackschéwitz

Odert Harald Lackschéwitz (13. lokakuuta 1930 Liepāja, Latvia – 11. kesäkuuta 2009 Helsinki) oli latvialaissyntyinen valokuvaaja, joka erikoistui Suomessa 1970–1990-luvuilla näyttävien diaohjelmien eli multivisioiden tuotantoon.
Maatalouskorkeakoulua Saksassa käynyt Lackschéwitz tuli Suomeen työharjoitteluun Hankkijan koetilalle Tuusulan Hyrylään 1952. Hän löysi Suomesta vaimon ja he asuivat Riihimäellä 1954–1963. Hän toimi aluksi Tilauskuva Oy:n laboratoriopäällikkönä ja valokuvaajana, sitten 1956–1962 Filmiyhtymä Oy:n kuvaajana ja laboratorion johtajana. Vapaa-aikanaan Lackschéwitz kuvasi kotikaupunkiaan lähes päivittäin, ja Riihimäen kaupunginmuseon kokoelmiin on kertynyt noin 700 Lackschéwitzin valokuvaa.
Vuonna 1962 Lackschéwitz perusti oman yrityksen, Codia Oy:n, joka kilpaili aluksi Filmiyhtymän kanssa koulujen opetusdiasarjojen ja -rainojen tuottajana, filmimateriaalien kehityspalveluissa ja diakuvien suurentajana. Isoimmillaan Codia Oy työllisti 30 henkilöä ja valmisti puolitoista miljoonaa diakuvaa vuodessa. 1970-luvun alussa Codia erikoistui multivisio-ohjelmien tuotantoon ensimmäisten joukossa Suomessa. Vuonna 1982 yrityksen nimeksi tuli Multivisiostudio Odert Lackschéwitz Oy. Multivisioaikakauden eräs huipentuma suomalaisittain oli Lackschéwitzin 120 diaprojektorilla toteuttama Suomi–Finlandia-multivisio Sevillan maailmannäyttelyyn 1992.
Lackschéwitzin kuvia on nähty Suomen Kameraseurojen Liiton näyttelyissä vuodesta 1956 alkaen. Jo vuonna 1958 hänet palkittiin harrastajavalokuvaajien kansainvälisellä AFIAP-arvonimellä. Hän piti yksityisnäyttelyitä kuten "Pienet Hetket Helsingissä" –multivisio Tukholmassa 1971 ja "Kotimaa tää Pohjoinen" Helsingin tuomiokirkon kryptassa 1986. Kesällä 1996 Lackschéwitz oli mukana Oriveden Purnun näyttelyssä, ja vuonna 2008 Riihimäen kaupunginmuseo kokosi näyttelyn yli sadasta hänen 1950-luvun lopun ja 1960-luvun alun kuvistaan eri puolilta kaupunkia.
Photorent-yhtiönsä kustantamana Lackschéwitz julkaisi 1990-luvulla kaksi valokuvakirjaa Suomesta.