Fayu

Fayu on pieni alkuperäiskansa, joka asuu Indonesiassa, erityisesti Papua-provinsissa Klikijoen alueella lähellä Tarikujokea ja Cenderawasikinlahtea. Heitä tavataan myös Papuan ja Keski-Papuan alueilla, erityisesti jokien ja soiden ympäristössä, muun muassa Otodemon kylässä ja sen lähialueilla. Fayu-kansaa on noin 1 400–1 600 henkeä. Aiemmin heidän määränsä oli noin 2 000, mutta sisäiset väkivaltaisuudet vähensivät lukua merkittävästi, ja ensimmäisten länsikontaktien aikaan heitä oli jäljellä vain noin 400. Nykyään väestö on kasvanut jälleen, osin parantuneen terveydenhuollon ansiosta, mikä on vähentänyt synnytys- ja tautikuolemia.
Kulttuuri ja elämäntapa.
Fayu-kansa kuuluu Uuden-Guinean kansojen ryhmään sekä Tyynenmeren saarilaisten kulttuuripiiriin. Heidän elämäntapansa perustui pitkään pieniin perheryhmiin, jotka tapasivat harvoin, yleensä puolisoiden vaihtoa varten. Perinteisesti he eivät harjoittaneet maanviljelyä, vaan elivät metsästyksestä ja keräilystä. Heillä oli kehittyneitä taitoja veneiden rakentamisessa ja purjehtimisessa. Heimon taide näkyi erityisesti jousien ja nuolten valmistuksessa, teatterinomaisissa esityksissä ja spontaanissa laulujen luomisessa, ja heidän taloutensa perustui vaihtokauppaan. Ulkopuolisissa kuvauksissa Fayuta on usein esitetty alkukantaisina, jopa kivikautisina, sotaisina ja kannibalistisina, ilman kehittyneitä laskutaitoja.
Sabine Kueglerin muistelmateos "Child of the Jungle" (2005, alkuperäinen nimi "Dschungelkind") kuvaa hänen lapsuuttaan Fayu-kansan parissa Länsi-Papuan sademetsissä. Kuegler kasvoi saksalaisten kielitieteilijä- ja lähetystyöntekijävanhempiensa kanssa eristyneessä ympäristössä, oppi fayun kielen ja metsässä selviytymisen taidot sekä omaksui paikallisen elämäntavan. Kirja kuvaa fayu-kulttuuria, kuten ruokavalion erikoisuuksia, esimerkiksi käärmeen, lepakoiden ja hyönteisten syömistä, sekä vahvaa yhteisöllisyyttä ja perhesiteitä. Kueglerin perhe toi mukanaan rauhanomaisia tapoja sovitella klaanien välisiä kiistoja, ja he oppivat vastavuoroisesti fayuilta syvää luonnon kunnioitusta.
Kieli.
Fayu-kansa puhuu omaa fayu-kieltään, joka on heidän äidinkielensä. Kielen erityispiirteenä on sanojen loppuminen vokaaliin sekä sävyjen käyttö. Kirjallista materiaalia, kuten Raamattua tai muuta hengellistä aineistoa, ei ole juurikaan saatavilla fayun kielellä. Länsimaisten vaikutusten myötä fayu-ihmiset ovat kuitenkin oppineet kirjoittamaan, lukemaan ja laskemaan.
Uskonto.
Uskonnoltaan noin 65 % Fayu-kansasta on kristittyjä, joista pieni osa kuuluu evankelisiin seurakuntiin, kun taas noin 35 % harjoittaa edelleen perinteisiä etnisiä uskontoja, kuten animismia, dynamiikkaa ja totemismia. Protestanttinen kristinusko, joka korostaa Raamatun auktoriteettia, pelastusta yksin Kristuksen kautta ja uskonvanhurskautta, on yleisin kristinuskon muoto heidän keskuudessaan. Fayut eivät kuulu tavoittamattomiin kansoihin, sillä evankelisia kristittyjä on yli kymmenen prosenttia väestöstä. Heidän asuinalueensa sijaitsee niin sanotun 10/40-ikkunan alueella, jossa elää monia maailman vähiten evankelioituja kansoja.
Länsimaisten vaikutusten muutokset.
Länsimaisten vaikutusten, erityisesti Sabine Kueglerin perheen lähetystyön, myötä Fayu-heimon perinteiset käytännöt ovat muuttuneet merkittävästi. Verikostoon ja väkivaltaan liittyneet tavat, kuten ryöstöt ja heimoryhmien väliset sodat, ovat vähentyneet, ja heimolaiset ovat oppineet anteeksiannon merkityksen. Terveydenhuollon paraneminen on vähentänyt synnytys- ja tautikuolemia, mikä on mahdollistanut väestön kasvun. Fayut ovat omaksuneet joitakin länsimaisia vaikutteita, kuten kirjoitustaitoa ja laskutaitoa, mutta he ovat muokanneet niitä omaan kulttuuriinsa sopiviksi.
Kirjallisuus ja tutkimus.
Fayu-heimoa on kuvattu kahdessa tunnetussa teoksessa: Sabine Kueglerin "Dschungelkind" (2005) ja Jared Diamondin "Guns, Germs, and Steel", jossa Fayu mainitaan esimerkkinä varhaisista ryhmäyhteisöistä. Kueglerin teosta on hyödynnetty tutkimuksessa, jossa sosiologisen lähestymistavan ja laadullisen analyysin avulla on tarkasteltu Fayu-heimon perinteitä ja länsimaisten vaikutusten muutoksia. Tutkimuksessa korostetaan heimon vahvaa yhteisöllisyyttä, perhesiteitä ja perinteistä työnjakoa, jossa jokaisella oli oma roolinsa.