tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Steam Machine

Steam Machine on Valve Corporationin pelikonsoli/pelitietokonekonsepti. Konsolin on tarkoitus toimia osin franchise-periaatteella. Valve kehittää laitteelle ohjelmiston, SteamOS:n, ja prototyyppilaitteita mutta ei varsinaisia myytäviä laitteita. Lisäksi Valve on kehittänyt laitetta varten peliohjaimen. SteamOS on Linuxiin perustuva käyttöjärjestelmä, jossa keskeisessä osassa on Valven Steam-ohjelmistojenjakeluohjelmisto. Varsinainen pelikoneiden valmistus ja myynti on jaettu useille eri valmistajille.
Valve ilmoitti SteamOSin kehittämisestä 23. syyskuuta 2013 ja kaksi päivää myöhemmin Steam Machine -alustasta.
PC-pelikoneissa käytettiin tuolloin pääasiassa Windows 8 -käyttöjärjestelmää, jota Gabe Newell kutsui katastrofiksi. Microsoft yritti myös periä kuukausimaksuja PC-verkkopelaamisesta Games for Windows -palvelulla.
SteamOS ei ollut läheskään valmis julistuksen aikaan vaan buginen ja siitä puuttui luvattuja ominaisuuksia. Peliohjain Steam Controller myöhästyi vuoteen 2015. SteamOS julkaistiin viimein loppuvuodesta 2015. Tämän mennessä suurin hype alustan ympäriltä oli jo kuollut.
Kun Steam Machinet viimein julkaistiin marraskuussa 2015, koneita myytiin 7 kuukauden aikana alle 500 000 kpl, jota pidettiin pettymyksenä. PlayStation 4 ja Xbox One -konsoleita myytiin miljoona julkaisupäivänä vuonna 2013 ja seitsemässä kuukaudessa PS4:ää myytiin 10,2 miljoonaa.
Vuoden 2026 malli.
Marraskuussa 2025 Valve kertoi vuonna 2026 tulevasta uudesta Steam Machine -tietokoneesta, joka käyttää Steam Deckin tavoin SteamOS-käyttöjärjestelmää. Samalla Valve kertoi itsenäisesti toimivista Steam Frame VR-laseista sekä uudesta Steam Controller -ohjaimesta.
Uusi Steam Machine tulee kahtena vaihtoehtona tallennustilan mukaan (512 GB tai 2 TB), ja perustuu AMD Zen4 -suorittimelle AMD RDNA3 -grafiikkasuorittimella. Steam Machinessa on 16 gigatavua DDR5 RAM-muistia ja 8 gigatavua GDDR6 näyttömuistia (VRAM). Valven suunnittelija Jeff Mucha kertoo laitteen suunnittelun perustuneen lämmönvaihdon tehokkuuteen, akustiikkaan ja sopimiseen tiettyyn hyllytilaan. Kuution muoto tuli myöhemmin lämpötehokkuuden johdosta koska osat päätettiin sovittaa tähän tarkasti. Virtalähde on laitteen pohjalla ja se on suunniteltu yksinkertaistamaan osia sekä signaalisuojausta. Emolevy on virtalähteen yläpuolella ja jäähdytyselementti on yhteinen kaikille komponenteille yhden tuulettimen kanssa. Laitteessa on neljä antennia: yksi Bluetoothille, yksi neljää peliohjainta varten ja kaksi Wi-Fi 6E -yhteyttä varten. Tallennustila on NVMe SSD -levyllä ja tallennustilaa voi lisätä microSD-korttipaikan avulla. RAM-muisti on SODIMM-tyyppistä, joka on päivitettävissä.
Uudessa ohjaimessa on TMR-tyyppiset joystickit (magneettiseen sensoriin perustuvat), kosketuslevyt sekä liikeohjaus. Ohjainta voi käyttää 2,4 GHz langattoman yhteyden, langallisen yhteyden tai Bluetooth-yhteyden kautta. Steam Machinessa on sisäänrakennettuna 2,4 GHz yhteys ja muissa tapauksissa voi käyttää mukana olevaa laitetta, jota käytetään myös ohjaimen lataamiseen.
Lazar Marković

Lazar Marković (, s. 2. maaliskuuta 1994 Čačak, Jugoslavia) on serbialainen jalkapalloilija joka edustaa FK Partizania. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki.
Seurajoukkueura.
Marković aloitti ammattilaisuransa Partizanissa 2011–2013. Hän voitti Serbian Superliigan mestaruuden 2012 ja 2013. Hän pelasi kauden 2013–2014 Benficassa, jossa voitti triplamestaruuden: Primeira Ligan, Portugalin cupin ja Taça da Ligan. Hän siirtyi 25 miljoonan euron siirtosummalla Liverpooliin kesällä 2015. Hän pelasi 19 valioliigaottelua kaudella 2014–2015. Tämän jälkeen hän ei enää esiintynyt LIverpoolin ykkösjoukkueessa. Hän vietti lainajakson Fenerbahçessa, Sportingissa, Hullissa ja Anderlechtissa. Tammikuussa 2019 hän siirtyi Fulhamiin, jossa pelasi vain yhden ottelun. Seuraavana kesänä hän palasi FK Partizaniin.
Maajoukkueura.
Marković pelasi alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Armeniaa vastaan helmikuussa 2012. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsinnassa Walesia vastaan saman vuoden syyskuussa. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki Chileä vastaan marraskuussa 2012. Viimeisimmän maaottelunsa hän on pelannut marraskuussa 2016.
Mariano Barbosa

Mariano Damián Barbosa (s. 27. heinäkuuta 1984 Lanús, Argentiina) on argentiinalainen uransa päättänyt jalkapallomaalivahti.
Seurajoukkueura.
Barbosa aloitti ammattilaisuransa Club Atlético Banfieldista vuonna 2002. Hän siirtyi kesällä 2005 espanjalaisseura Villarrealiin 2 miljoonan euron siirtokorvauksella. Samaan aikaan joukkueeseen saapui kilpailemaan ykkösmaalivahdin paikasta uruguaylaisvahti Sebastián Viera.
Barbosa joutui lopulta tyytymään kakkosvahdin rooliin, mutta hän pääsi paikkaamaan Vieraa satunnaisesti. Yhtenä tärkeimpinä näistä kauden 2005–2006 Mestarien liigan välieräottelu englantilaista Arsenalia vastaan. Vaikka hän onnistui pitämään ottelussa maalinsa puhtaana, tämä ei riittänyt espanjalaisseuralle jatkopaikkaan, sillä se oli hävinnyt ensimmäisen osaottelun luvuin 0–1.
Kesällä 2007 Diego Lópezin saavuttua seuraan, Barbosa jatkoi matkaansa Recreativo de Huelvaan. Hän ei kuitenkaan kauden aikana saanut tililleen yhtään sarjaottelua ja palasikin kesällä 2008 takaisin kotimaahansa. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi meksikolaiseen Club Atlasiin.
Vuonna 2010 Barbosa palasi Espanjaan ja siirtyi Segunda Divisiónissa pelanneeseen Las Palmasiin. Hän pelasi neljän kauden aikana joukkueessa yhteensä 156 sarjaottelua.
14. heinäkuuta 2014 Barbosan uutisoitiin tehneen sopimuksen Sevillan kanssa. 15. kesäkuuta 2015 jäätyään kolmosvahdin paikalle Barbosan sopimus joukkueen kanssa purettiin yhteisymmärryksessä.
9. heinäkuuta 2015 hän palasi kahdeksan vuoden tauon jälkeen takaisin Villarrealiin ja teki joukkueen kanssa kaksivuotisen sopimuksen.
20. heinäkuuta 2020 Barbosa lopetti uransa Villarrealissa.
Bentsoiini

Bentsoiini (C14H12O2) on hydroksiketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste eli sen rakenne sisältää sekä hydroksyyli- että ketoryhmän. Yhdistettä käytetään orgaanisissa synteeseissä ja polymeeriteollisuudessa.
Ominaisuudet.
Bentsoiini on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta, jonka haju muistuttaa kamferia tai karvasmanteleita. Yhdiste liukenee vain vähän veteen ja paremmin kuumaan kuin viileään veteen. Se liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, asetoniin, väkevään etikkahappoon ja kloroformiin.
Bentsoiini on optisesti aktiivinen yhdiste, josta tunnetaan raseemisen seoksen lisäksi puhtaat R-(-)-ja S-(+)-enantiomeerit. R-enantiomeerin ominaiskiertokyky asetoniliuoksessa on  -119,2 ° ja S-enantiomeerin ominaiskiertokyky on +120,5 °. Enantiomeerit voidaan erottaa toisistaan valmistamalla niistä hapan ftalaattiesteri, joka muodostaa diastereomeerisen suolan (+)-kinidiinin kanssa. Nämä iastomeeriset suolat voidaan erottaa toisistaan niiden erilaisten liukoisuusominaisuuksien vuoksi.
Valmistus ja käyttö.
Bentsoiinia valmistetaan kondensoimalla bentsaldehydiä syanidien kuten kaliumsyanidin läsnä ollessa. Tätä reaktiota kutsutaan bentsoiinikondensaatioksi.
Tärkein bentsoiinin käyttökohde on sen hapetus bentsiiliksi, jota käytetään polymerointireaktioissa fotoinitiaattorina erityisesti valmitettaessa polyestereitä. Tähän tarkoitukseen voidaan käyttää myös bentsoiinia tai siitä saatavia bentsoiinieettereitä.
USS Burns

USS Burns (runkonumerot DD-171 ja DM-11) oli Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä, joka valmistui pian ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Alus muutettiin miinanraivaajaksi, jolloin sen runkonumeroksi tuli DM-11.
Valmistus.
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen San Franciscosta Kaliforniasta Union Iron Worksiltä, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1918 nimettömänä hävittäjä No. 171:nä. Alus laskettiin vesille 4. heinäkuuta kumminaan neiti Alice H. Palmer. Laivastoesikunnan 1. elokuuta 1918 päivätyllä käskyllä alus nimettiin "USS Burnsiksi". Alus otettiin palvelukseen 7. elokuuta ensimmäisenä päällikkönään W. H. Lee.
Palvelus.
Alus liitettiin partioaluksena Yhdysvaltain länsirannikolle Tyynenmeren hävittäjävoimiin, missä se oli aina maaliskuuhun 1920. Lokakuusta 1919 alkaen alus oli kuitenkin San Diegossa vajaalla miehistöllä. Maaliskuusta 1920 alkaen alus palasi täyteen palvelukseen vesilentokoneiden emälaivana.
Alus luokiteltiin kevyeksi miinalaivaksi 15. maaliskuuta 1921, jolloin sen runkonumeroksi tuli DM-11, ja se liitettiin 5. toukokuuta Tyynenmeren miinaosastoon. Ollessaan edelleen Mare Islandin laivastontelakalla muutettavana miinalaivaksi alukselle tuli 11. heinäkuuta määräys kotisataman vaihtumisesta Pearl Harboriksi. Telakalta vapauduttuaan alus siirtyi Havaijille, jossa muutostyöt saatettiin päätökseen.
Kevyenä miinalaivana alus kuitenkin teki ajoittain tehtäviä muuallakin kuten osallistui vuotuiseen sotaharjoitukseen Panaman kanavalla. Vuonna 1925 alus matkasi laivaston mukana lounaiselle Tyynellemerelle vieraillen Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Seuraavat kolme kesää alus teki koulutuspurjehduksia perehdyttäen reserviläisiä. Ollessaan Havaijilla alus osallistui miinoitus- ja tykistökoulutukseen ja se oli toisinaan myös sukellusveneiden maalina. Alus purjehti marraskuussa 1929 San Diegoon, jonne se saapui 26. marraskuuta.
Alus poistettiin palveluksesta 2. kesäkuuta 1930. "Burns" hinattiin 11. kesäkuuta Mare Islandin laivastontelakalle majoitusalukseksi. Se poistettiin alusluettelosta 18. marraskuuta. Alus romutettiin Lontoon laivastosopimuksen rajoitusten vuoksi ja materiaali myytiin 22. huhtikuuta 1932.
Hallin lava

Hallin lava on Perniössä Salossa vuonna 1954 perustettu tanssilava.
Historia.
Ensimmäiset tanssit järjestettiin helluntaisunnuntaina 5. kesäkuuta 1954 ja pääsyliput maksoivat 100 markkaa. Lavan perustivat
Perniön urheilijat ja Perniön metallityöväen osasto. Lavalla on järjestetty myös bingoa kohta 40 vuotta.
Kaithi

Kaithi on abugida-tyyppinen kirjoitusjärjestelmä, jota on käytetty useiden Pohjois-Intian kielien kirjoittamiseen. Kirjaimisto muistuttaa läheisesti devanagaria, joskin devanagarin osaaminen ei riitä kaithilla kirjoitetun tekstin lukemiseen tai päinvastoin. Kaithilla kirjoitettiin 1500-luvulta lähtien muun muassa awadhia, bengalia, bhodžpuria, magahia ja urdua. 1900-luvun alussa kaithin käyttö alkoi vähentynyä ja se on vähitellen korvattu alueen valtakirjaimistoilla, devanagarilla ja bengalilaisella kirjaimistolla, mutta se on yhä epävirallisessa käytössä osassa Pohjois-Intian maaseutua.
Kaithi kehittyi gupta-kirjaimistosta, jonka juuret ovat muinaisessa brahmi-kirjoituksessa. Guptasta ovat lähtöisin myös muun muassa devanagari ja gurmukhi sekä bengalilainen, gudžaratilainen ja orijalainen kirjaimisto.
Kaithi-kirjaimet lisättiin Unicode-standardin versioon 5.2 vuonna 2009.
Awadhin kieli

Awadhi on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Pohjois-Intiassa Uttar Pradeshin, Biharin ja Madhya Pradeshin osavaltioissa, Delhissä ja Nepalissa. Awadhi kuuluu indoarjalaisten kielten itäis-keskiseen ryhmään ja sen läheisiä sukukieliä ovat muun muassa chhattisgarhi, bagheli ja fidžinhindi. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan awadhilla on noin 3 miljoonaa puhujaa.
Awadhi ei kuulu Intian kansallisiin kieliin. Intian väestönlaskennassa awadhia äidinkielenään puhuvat lasketaan hindin puhujiksi.
Giancarlo Stanton

Giancarlo Cruz Michael Stanton (s. 8. marraskuuta 1989 Panorama City, Kalifornia) on yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän on vuodesta 2010 lähtien pelannut MLB-liigan Miami Marlinsin riveissä. Pelipaikaltaan Stanton on oikea koppari.
Stanton solmi Marlinsin kanssa marraskuussa 2014 urheiluhistorian arvokkaimman pelaajasopimuksen, kestoltaan 13 vuotta ja arvoltaan 325 miljoonaa dollaria.
Stanton tunnettiin uransa alkuvaiheissa etunimellä "Mike".
Alaston Maja

Alaston Maja () on espanjalaisen taidemaalarin Francisco de Goyan maalaus noin vuodelta 1800. Se on muotokuva alastomasta naisesta lepäilemässä sametin ja tyynyjen peittämällä divaanilla. "Alaston Maja" on eräs Goyan tunnetuimmista maalauksista. Sekä kuvassa olevan naisen että maalauksen alkuperäisen tilaajan henkilöllisyys ovat pysyneet tuntemattomina. "Alastomalle Majalle" on olemassa rinnakkainen maalaus, "Puettu Maja" ("La maja vestida"), joka esittää samaa naista samassa asennossa samalla sängyllä mutta vaatteet päällä.
"Alaston Maja" oli ensimmäinen alastonkuva espanjalaisessa taiteessa sitten Velázquezin "Peilaavan Venuksen". Se mukailee perinteisiä Venus-jumalatarta esittäviä maalauksia. Teos on luultavasti maalattu joskus vuosien 1795 ja 1800 välillä. Se muistuttaa Goyan varhaisempaa tyyliä ajalta ennen kuin hänen taiteensa muuttui huomattavasti aivan 1700-luvun viimeisinä vuosina. Varhaisin maininta taulusta on marraskuulta 1800, jolloin sen mainitaan olleen ruhtinas Manuel de Godoyn yksityispalatsissa. "Puetusta Majasta" ei ole mainintaa samassa yhteydessä. Sen sijaan vuonna 1808 Madridin vallanneet ranskalaiset laativat luettelon, jonka mukaan molemmat teokset kuuluivat Godoyn kokoelmaan. Yleensä Godoy on oletettu myös maalausten tilaajaksi. Suositun tulkinnan mukaan maalauksen nainen olisi tuolloinen Alban herttuatar. Toisen arvelun mukaan kyseessä olisi Godoyn rakastajatar Pepita Tudó.
Maalaus oli varastossa vuosien 1808–1813 ranskalaismiehityksen ajan, minkä jälkeen Espanjan inkvisitio takavarikoi sen. "Alaston Maja" oli yksi todistuskappaleista, joita käytettiin Goyaa vastaan, kun hänet haastettiin inkvisition eteen vuonna 1814. Hänet kuitenkin vapautettiin syytteistä. Maalaus siirrettiin vuonna 1836 San Fernandon kuninkaalliseen taideakatemiaan. Vuodesta 1901 se on ollut näytteillä Madridin Museo del Pradossa. "Alaston Maja" ja "Puettu Maja" ovat galleriassa näytteillä vierekkäin.
Maalauksesta julkaistiin vuonna 1930 Espanjassa postimerkki, jolloin monien maiden, muun muassa Yhdysvaltojen postilaitos kieltäytyi käsittelemästä ”säädyttömällä” postimerkillä varustettuja lähetyksiä.
Öljymaalauksen leveys on 191 ja korkeus 98 senttimetriä.
Mustafa Doğan

Mustafa Doğan (s. 1. tammikuuta 1976 Yalvaç, Turkki) on saksalainen uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Doğan syntyi Turkissa, mutta aloitti jalkapallon pelaamisen Saksassa. Hän pelasi yhteensä 56 ottelua Saksan pääsarjassa Bundesliigassa edustaen Bayer Uerdingeniä ja 1. FC Kölniä sekä yhteensä 209 ottelua Turkin pääsarjassa Superliigassa edustaen Fenerbahçea ja Beşiktaşia. Turkissa Doğan voitti mestaruuden Fenerbahçessa kaudella 2000–2001 ja Turkin cupin Beşiktaşissa kausina 2005–2006 ja 2006–2007.
Saksan maajoukkueessa Doğan pelasi kaksi A-maaottelua vuonna 1999. Hän oli mukana Maanosaliittojen cupissa 1999.
Chhattisgarhin kieli

Chhattisgarhi on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Pohjois-Intiassa Chhattisgarhin, Biharin ja Odishan osavaltioissa. Se kuuluu indoarjalaisten kielten itäis-keskiseen ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa awadhille, baghelille ja fidžinhindille. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan chhattisgarhilla on noin 13 miljoonaa puhujaa.
Chhattisgarhi ei kuulu Intian kansallisiin kieliin. Intian väestönlaskennassa chhattisgarhia äidinkielenään puhuvat lasketaan hindin puhujiksi.
Bundelin kieli

Bundeli eli bondili tai bundelkhandi on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Pohjois-Intiassa Uttar Pradeshin, Madhya Pradeshin, Maharashtran, Rajasthanin, Gujaratin ja Andhra Pradeshin osavaltioissa. Vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan sillä on noin 3 miljoonaa puhujaa.
Bundeli kuuluu indoarjalaisten kielten läntisen hindin ryhmään ja on muun muassa hindin, urdun, kanaujin ja haryanvin läheinen sukukieli. Sillä ei ole kansallisen kielen asemaa Intiassa, ja väestönlaskennassa bundelia äidinkielenään puhuvat lasketaan hindin puhujiksi.
HMS St. Marys (I12)

HMS St. Marys (viirinumero I12) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli alun perin Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä "USS Bagley", joka luovutettiin Halifaxissa Britannian kuninkaalliselle laivastolle hävittäjiä tukikohdista -sopimuksen mukaisesti.
Valmistus.
Yhdysvaltain laivasto tilasi hävittäjän No. 185 Newport Newsistä Virginiasta Newport News Shipbuilding and Dry Dock Companyltä, missä köli laskettiin 11. toukokuuta 1918. Alus laskettiin vesille puolisen vuotta myöhemmin 19. lokakuuta kumminaan vänrikki Bagleyn äiti rouva Adelaide Worth Bagley ja otettiin palvelukseen 27. elokuuta 1919 ensimmäisenä päällikkönään Reuben L. Walker.
Palvelus.
"Bagley" poistettiin palveluksesta 12. heinäkuuta 1922. Alus oli ankkuroituna Philadelphiaan lähes kaksi vuosikymmentä, jona aikana se joutui 31. toukokuuta 1935 luovuttamaan nimensä uudelle hävittäjälle "USS Bagley (DD-386)". Toisen maailmansodan alkaessa ja Britannian kuninkaallisen laivaston tarve saattajista pelasti nimellä DD-185 tunnetun aluksen romutukselta. Alus nimettiin 20. marraskuuta 1939 "USS Doraniksi" ja sen huolto aloitettiin. Alus palasi palvelukseen Philadelphiassa 17. kesäkuuta 1940.
Alus liitettiin hetkeksi Atlantin laivastoon samalla kun sen siirtoa valmisteltiin. Alus luovutettiin Britannian kuninkaalliselle laivastolle Halifaxissa Nova Scotiassa 23. syyskuuta tukikohtia hävittäjistä -sopimuksen mukaisesti.
HMS St. Marys.
Alus nimettiin vielä samana päivänä "HMS St. Marysiksi". Alus siirtyi Newfoundlandiin 29. syyskuuta. Saavuttuaan Plymouthiin alus siirrettiin 14. lokakuuta Devonportin laivastontelakalle huollettavaksi ja Britannian kuninkaallisen laivaston muutostöitä varten, jotta se soveltuisi paremmin saattuepalvelukseen. Alus liitettiin 1. miinalaivueeseen.
Alus ajoi Lerwickin edustalla karille marraskuussa 1942 ja seuraavan kuukauden aikana alus irrotettiin karilta ja se siirrettiin Leithiin korjattavaksi.
Tammikuussa 1944 alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin. Alus siirrettiin helmikuussa Tyneen, jossa sen varastot tyhjennettiin ennen ankkurointia. Alus sijoitettiin elokuussa poistolistalle ja myytiin 20. maaliskuuta 1945 Metal Industriesille romutettavaksi. Alus hinattiin joulukuussa Tynestä Rosythiin romuttamolle.
Pedro Martín

Pedro José Martín Moreno eli Pedro Martín tai pelkästään Pedro (s. 16. tammikuuta 1992 Málaga, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan toiseksi korkeimmalla sarajatasolla pelaavaa Mirandésia. Pedro on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Atlético Madridin kykyjenetsijät kiinnittivät huomionsa Pedroon tämän pelatessa Málagan juniorijoukkueessa. Siirryttyään pääkaupunkiin hän eteni nopeasti juniorijoukkueista C- ja B-joukkueiden kautta seuran edustusmiehistöön. Hän teki liigadebyyttinsä huhtikuussa 2012 Real Betisiä vastaan pelatussa vierasottelussa. Atlético lainasi Pedron Numanciaan ensimmäisen kerran tammikuussa 2013 ja lainaa jatkettiin kesällä koko seuraavan kauden kattavaksi. Hän siirtyi nykyiseen seuraansa yksivuotisella sopimuksella elokuussa 2014.
Tamang

Tamang on tiibetiläis-burmalainen murrejatkumo, jonka variantteja puhutaan eri puolilla Nepalia. ISO 639 -standardissa tamang on jaettu viiteen kieleen: itäinen tamang, itäinen gorkha-tamang, luoteinen tamang, lounainen tamang ja läntinen tamang.
Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan tamangia puhuu äidinkielenään 1 350 000 ihmistä.
Alexander Zverev

Alexander Zverev (s. 20. huhtikuuta 1997 Hampuri) on saksalainen, venäläistä syntyperää oleva tennispelaaja ja olympiavoittaja.
Tenniksen maailmanlistalla Zverev on ollut parhaimmillaan 2. sijalla kesäkuussa 2022. Hän piti hallussaan juniorien rankinglistan ykköspaikkaa lokakuusta 2013 kesäkuuhun 2014 saakka. Zverev on voittanut 22 kaksinpeliturnausta, joista kuusi on ATP World Tour Masters 1000 -turnauksia.
Tokion olympialaisissa Zverev voitti olympiakultaa voittaen loppuottelussa Karen Hatšanovin ja saavutti maalleen sen historian ensimmäisen olympiakullan tenniksessä.
Zverevin molemmat vanhemmat ovat entisiä tennispelaajia. Lisäksi hänen isoveljensä Mischa Zverev on myös tennisammattilainen.
Zverev menetti malttinsa helmikuussa 2022 nelinpelissään Acapulcon ATP-turnauksessa hakateni mailansa rikki tuomaritorniin ja solvaten tuomaria. Zverev sai 40 000 dollarin sakon ja menetti turnauksen palkintorahansa 31 500 dollaria ja hänet suljettiin pois turnauksesta. Maaliskuussa 2022 hän sai tapahtuneesta vielä ehdollisen lisärangaistuksen. Mikäli hän syyllistyy seuraavan vuoden aikana vastaavaan, niin hänet suljetaan pois ATP-kiertueelta kahdeksaksi viikoksi ja hän saa 25 000 dollarin lisäsakon.
Maksim Vorobjov

Maksim Nikiforovitš Vorobjov (; 17. elokuuta 1787 Pihkova - 11. syyskuuta 1855 Pietari) oli venäläinen romantiikan ajan maisemalaalari.
Elämäkerta.
Vorobjov syntyi sotilasperheeseen, jonka isästä oli eläköidyttyään tullut Pietarin taideakatemian vartija. Maksim pääsi sinne opiskelemaan vuonna 1798 arkkitehtuuria, mutta valmistui sieltä maisemamaalarina vuonna 1809.
Vuonna 1814 hänestä tuli akateemikko, vuonna 1815 apulaisprofessori, vuonna 1823 professori ja vuonna 1843 kunniaprofessori. Hänellä oli monia oppilaita, heidän joukossaan Ivan Aivazovski, Aleksei Bogoljubov ja Tšernetsovin veljekset. 
Huolimatta opetustyöstään Vorobjov maalasi koko elämänsä ajan. Hän maalasi kaupunki- ja merinäkymiä, arkkitehtuurisia monumentteja, maisemia ja sotakuvia. Hän matkusteli paljon, erityisesti vuonna 1813 Venäjän joukkojen matkassa, aikana jolloin hän loi joitain unohtumattomimmista maisemistaan, merinäkymistään ja kaupunkinäkymistään ulkomailta. Kotimaasta joitakin merkittäviä teoksia ovat "Näkymä Moskovasta" ja "Näkymä Jauzalta Kremliin Moskovassa". Hänen Lähi-idän matkallaan tekemät maalaukset, kuten "Näkymä Jerusalemiin" ja "Itämainen maisema", toivat hänelle ehkä eniten mainetta. 1820-luvun lopussa Vorobjov vieraili Venäjän–Turkin sodan sotanäyttämöllä Tonavalla, jossa hän teki joitain merkittävimmistä myöhäisistä töistään. Maksim Vorobjovin teokset vaikuttivat moniin venäläisiin taidemaalareihin, hiedän joukossaan hänen adoptoitu poikansa Sokrat Vorobjov.
Carl Wenig

Carl Gottlieb Wenig (; 26. helmikuuta 1830 Rääveli - 6. helmikuuta 1908 Pietari) oli baltiansaksalaistaustainen, venäläinen taidemaalari. Hän on taidemaalari Johann Gottlieb Wenigin (1837-1872) vanhempi veli
Elämäkerta.
Carl Wenigin isä oli musiikinopettaja Gottlieb Friedrich Wenig, joka toimi Räävelin Pyhän Nikolaoksen kirkon urkurina ja viulistina. Wenigin äiti oli Agathe Fabergé, joka oli kuuluisan korusepän Carl Fabergén täti. Perhe muutti Pietariin vuonna 1848, jossa Wenigin isä työskenteli keisarillisten teattereiden johdossa.
Wenig opiskeli Keisarillisessa taideakatemiassa Pietarissa akatemian rehtorin Fjodor Brunin (1799-1875) historiamaalaustunneilla. Wenig palkittiin suurella kultamitalilla vuonna 1854 hänen maalauksestaan "Ester Artakserkseen edessä", jonka ansiosta hän pystyi hakemaan apurahaa Roomassa oleskelua varten. Hänen teoksensa "Enkelit ilmoittavat Sodoman tuhon" ansiosta Wenig sai taideakatemian professuurin, jossa hän toimi vuoteen 1894 asti.
Wenig on sotamaalausten, raamatullisten aiheiden ja historiamaalausten tekijä. Hän sai myös muotokuvatilauksia.
Hänen oppilaisiinsa kuului muun muassa Abram Arhipov ja Sergei Vinogradov.
USS Hogan

USS Hogan (runkonumero DD-178, DMS-6 ja AG-105) oli Yhdysvaltain laivaston Wickes-luokan hävittäjä, joka valmistui pian ensimmäisen maailmansodan päätyttyä. Alus muutettiin miinanraivaajaksi, jolloin sen runkonumeroksi tuli DMS-6.
Valmistus.
Yhdysvaltain laivasto tilasi aluksen San Franciscosta Kaliforniasta Union Iron Worksiltä, missä köli laskettiin 25. marraskuuta 1918. Alus laskettiin vesille 12. huhtikuuta 1919 kumminaan sisäministeri Franklin K. Lanen sisar ja Magnus A. Andersonin puoliso ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna 1. lokakuuta ensimmäisenä päällikkönään B. M. Williams.
Palvelus.
Koeajojen päätyttyä "Hogan" saapui 21. marraskuuta San Diegoon liittyen Tyynenmeren laivaston hävittäjiin. Alus purjehti 23. marraskuuta - 6. helmikuuta 1920 viirikkönsä mukana osallistuen sotaharjoituksiin, partiointiin, torpedoharjoituksiin sekä maalilaivana pitkin Kalifornian rannikkoa. Alus lähti 25. maaliskuuta Havaijille, jossa se oli kuukauden. Alus palasi viirikköönsä San Diegossa huhtikuun lopulla.
Jan Oblak

Jan Oblak (s. 7. tammikuuta 1993 Škofja Loka, Slovenia) on slovenialainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Oblak on pelipaikaltaan maalivahti.
Seurajoukkueura.
Oblak aloitti ammattilaisuransa Slovenian pääsarjassa pelanneessa Olimpija Ljubljanassa ja herätti jo varhain italialaisten ja englantilaisten suurseurojen kiinnostuksen. Vuonna 2010 hän siirtyi Benficaan, mutta vietti seuraavat kolme kautta lainalla pienemmissä portugalilaisseuroissa. Oblak teki läpimurtonsa Benfican edustusjoukkueessa kaudella 2013–2014. Seura voitti tuolloin Portugalin liigan, cup-mestaruuden sekä liigacupin. Kauden päätteeksi Oblak äänestettiin liigan parhaaksi maalivahdiksi. 
Oblak siirtyi nykyiseen seuraansa kuusivuotisella sopimuksella heinäkuussa 2014. Benfican julkaiseman tiedotteen mukaan Atlético maksoi hänestä 16 miljoonan euron siirtokorvauksen, mikä teki hänestä kaikkien aikojen kalleimman Espanjan liigaan hankitun maalivahdin. Ensimmäisellä kaudella Oblak pelasi 11 liigaottelua noustuaan maaliskuussa ykkösmaalivahdiksi. Seitsemänä seuraavana kautena hän pelasi kausittain joukkueensa kaikki tai yhtä vaille kaikki ottelut lukuun ottamatta kautta 2016–2017, jolloin hän joutui olkapäävamman vuoksi olemaan poissa kahdeksasta liigaottelusta. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 28 liigaottelua jäätyään kauden loppupuolella vammojensa vuoksi kokoonpanon ulkopuolelle. Kaudella 2023–2024 hän pelasi joukkueensa kaikki 38 Espanjan liigan ottelua ja kaikki kymmenen Mestarien liigan ottelua. Hän on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä kaikkiaan 84 Mestarien liigan ottelua. Hän pelasi kaudella 2017–2018 Atlético Madridin voittamassa Eurooppa-liigassa kuusi ottelua, muun muassa puolivälierät, välierät ja loppuottelun, ja päästi niissä vain kaksi maalia. Elokuussa 2018 hän oli voittamassa Real Madridia UEFA Super Cupissa.
Kotimaassaan Sloveniassa Oblak valittiin vuoden parhaaksi jalkapalloilijaksi vuosina 2015, 2016, 2017, 2018, 2020, 2021 ja 2023.
Maajoukkueura.
Oblak on pelannut vuoden 2024 loppuun mennessä 74 maaottelua Slovenian A-maajoukkueessa. Ensimmäisen niistä hän pelasi 11. syyskuuta 2012 Norjaa vastaan. Hän pelasi joukkueensa kapteenina neljä ottelua EM-kilpailuissa 2024. Maaotteluista 21 on kuulunut MM-karsintaan, 19 EM-karsintaan ja 16 Kansojen liigaan.
Adidas Cafusa

Adidas Cafusa on saksalaisen urheiluvälinevalmistaja Adidaksen valmistama jalkapallo vuoden 2013 Confederations Cupiin. Pallon nimi on kontaminaatio sanoista carnaval" (karnevaali), futebol" (jalkapallo) ja "samba". Pallon esitteli joulukuun alussa entinen jalkapallolegenda Cafu. Pallo on koostumukseltaan samanlainen kuin vuoden 2012 EM-kisojen pelipallo Tango 12. Cafusaa käytettiin myös vuoden 2012 seurojen MM-kisoissa Japanissa sekä muutamissa pääsarjoissa, kuten Veikkausliigassa.
Franz Xaver Winterhalter

Franz Xaver Winterhalter (20. huhtikuuta 1805 Menzenschwand, Schwarzwald – 8. heinäkuuta 1873 Frankfurt am Main) oli saksalainen taidemaalari ja graafikko, joka tunnetaan parhaiten maalaamistaan Euroopan kuninkaallisia esittävistä muotokuvista.
Winterhalter opiskeli Freiburgissa ja Münchenissä. Hänestä tuli vuonna 1828 Badenin suurherttuakunnan kruununprinssin puolison Sophien piirustuksenopettaja, ja hän pääsi siten Badenin hovimaalariksi. Vuonna 1836 Winterhalter muutti Pariisiin, jossa hänen teoksensa kohosivat pian muotiin. Hän sai suojelijakseen ensin Ranskan kuningas Ludvig Filipin ja sittemmin tätä seuranneen keisari Napoleon III:n sekä hänen vaimonsa keisarinna Eugénien. Vuonna 1841 hänet kutsuttiin myös Englannin hoviin sekä myöhemmin Belgian ja useiden Saksan ruhtinaskuntien hoveihin. Hän ikuisti muotokuviin huomattavan osan aikansa kuninkaallisista ja ylhäisaateliin kuuluneista.
Winterhalter mukautti muotokuvat aina kunkin hovin toiveisiin sopiviksi, ja ne palvelivat siten myös vallanpitäjien poliittisia tarpeita. Joukossa oli myös joitain ryhmämuotokuvia. Hän teki muitakin maalauksia, kuten "Decamerone" (1837) ja "Florinda" (1852). Winterhalterin maalaustyyli oli alkuun varsin perinteinen, mutta myöhemmin hän siirtyi vapaampien siveltimenvetojen ansiosta romanttisempaan tyyliin, joka lisäsi hänen suosiotaan. Hän otti tavaksi maalata suoraan valmis muotokuva tekemättä lainkaan tutkielmia sitä varten. Hänen maalauksensa levisivät ja tulivat tunnetuiksi monina kopiona. Nykyään niitä arvostetaan enemmän historiallisina todistuskappaleina aikansa yhteiskunnasta kuin taideteoksina.
Winterhalterin tunnettuja maalauksia ovat muun muassa "Keisarinna Eugénie hovineitojensa ympäröimänä" (1855) sekä Itävallan keisarinna Elisabetin muotokuva. Winterhalterin veli Hermann Winterhalter (1808–1891) oli myös muotokuvamaalari ja toimi hänen avustajanaan.
Adidas Kopanya

Adidas Kopanya on saksalaisen urheiluvälinevalmistaja Adidaksen valmistama jalkapallo vuoden 2009 Confederations Cupiin Etelä-Afrikkaan. Sana "kopanya" on eteläsothon kieltä (yksi Etelä-Afrikan 11 virallisesta kielestä) ja tarkoittaa "liittykää yhteen". Pallossa on monta väriä, kuten sinistä, vihreää, keltaista ja punaista. Sen rakenne on sama kuin +Teamgeist ja Europass-palloissa, jotka olivat käytössä edellisissä MM- ja EM-kisoissa.
Anil Gurung

Anil Gurung (; s. 23. syyskuuta 1988 Pokhara, Nepal) on nepalilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa Manang Marsygandia. Hän pelaa myös Nepalin jalkapallomaajoukkueessa vuodesta 2007, jossa hän on pelannut 40 ottelua ja tehnyt kymmenen maalia. Gurung on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän on pelannut koko uransa Nepalissa lukuun ottamatta yhtä Intian I-Leaguessa vietettyä kautta. Uransa aikana hän on käynyt englantilaisen suurseuran Chelsea FC:n harjoitusleirillä, mutta ei saanut paikkaa joukkueeseen. Gurung on 165 senttimetriä pitkä.
Anton Losenko

Anton Pavlovitš Losenko ( ; 10. elokuuta 1737 Hlukhiv - 4. joulukuuta 1773 Pietari) oli venäläinen uusklassinen taidemaalari ja akateemikko, joka erikoistui historiallisiin aiheisiin ja muotokuviin.
Elämä.
Syntynyt vuonna 1737 venäläisen kauppiaan Pavel Jakovlevitš Losevin perheeseen. Hänestä tuli orpo ja seitsemänvuotiaana hänet lähetettiin Pietariin hovikuoroon. Vuonna 1753 hän oli menettänyt äänensä, mutta oli osoittanut lahjakkuutta maalaamisessa ja hänet lähetettiin taiteilija Ivan Argunovin oppiin. Viiden ja puolen vuoden opiskelun jälkeen hänet hyväksyttiin Keisarilliseen taideakatemiaan vuonna 1759. Siellä maalaamiinsa teoksiin kuuluu "Ivan Šuvalovin muotokuva" (1760) ja "Aleksandr Sumarokovin muotokuva" (1760).
Vuonna 1760 Akatemia lähetti Losenkon Pariisiin opiskelemaan ranskalaisen uusklassisen taidemaalarin Jean II Restout'n alaisuudessa. Pariisissa ollessaan hän maalasi suuren Uuteen testamenttiin Luukkaan evankeliumiin perustuneen maalauksen Pietarin kalasaaliista (Luuk. 5:1-11). Vuosina 1766-1769 Losenko työskenteli Roomassa opiskellen Italian taidetta, erityisesti Rafaelin maalauksia. Siellä hän teki maalaukset "Kain" ja "Abel".
Vuonna 1769 Losenko palasi Pietariin. Hänelle tarjottiin mahdollisuus historiamaalauksen tekemiseen keinona saada akateemikon arvonimi Keisarillisessa taideakatemiassa. Hän maalasi teoksen klassisen teoksen "Volodymyr ja Rohnida" Kiovan rusien historiasta. Tämän teoksen ansiosta hän ei saanut vain akateemikon arvonimeä vaan myös professuurin Keisarillisesta taideakatemiasta (aluksi vuonna 1770 dosentuuri, mutta 1772 alkaen professuuri ja akatemian johtajuus). Tässä asemassa Losenko kirjoitti teoksen "Ihmisen mittasuhteiden lyhyt selostus", joka palveli monia taidemaalarien sukupolvia Venäjän keisarikunnassa. Losenko työskenteli taideakatemian johtajana aina kuolemaansa asti vuonna 1773.
Tunnustukset ja vaikutus.
Anton Losenkoa pidetään Venäjän historiamaalauksen yhtenä perustajana, ja yhdessä oppikirjansa kanssa hän vaikutti taiteen opetukseen Venäjän keisarikunnassa. Taidemaalari Ivan Akimov ja kuvanveistäjä Mihail Kozlovski opiskelivat hänen alaisuudessaan.
Losenkon kunniaksi julkaistiin vuonna 1972 Neuvostoliitossa hänestä postimerkki, johon oli kuvattu hänen teoksensa "Fjodor Volkovin muotokuva".
Kryosfääri

Kryosfääri käsittää maapallolla esiintyvän veden kiinteän olomuodon eli merien, jokien ja järvien jään, jäätiköt, lumen, ilmakehän jään ja roudan. Kryosfääriä tutkitaan eri tieteenaloilla, esimerkiksi luonnonmaantiede, geofysiikka, hydrologia, meritiede ja meteorologia. 
Suurimmat mannerjäätiköt sijaitsevat Antarktiksella ja Grönlannissa. Edellä mainittujen jäätiköiden sisempänä mantereella sijaitsevissa osissa jäätikkö on huomattavasti paksumpaa kuin lähempänä jäätikön reunaa sijaitsevat osat. Jääkauden aikana mannerjäätiköiden globaali laajuus oli enimmillään kaksi kertaa niin suuri kuin nykyiset Grönlannin ja Antarktiksen jäätiköt yhteensä. Laajoja vuoristojäätiköitä ovat Chilessä ja Argentiinassa sijaitseva Patagonian jäätikkö ja Alaskassa sijaitseva St. Eliaksen vuoriston jäätikkö. Lumi- ja jäävyöryjä, jotka aiheuttavat silloin tällöin vahinkoja tapahtuu eniten Alpeilla. Lumipeitteen albedo eli valonheijastavuus on suuri ja samalla sillä on merkittävä viilentävä vaikutus lämpötilaan. Lumi ja jää liittyvät olennaisesti säähän ja näin ollen jäätiköiden sulaminen ilmaston lämmetessä on merkittävä asia ilmastonmuutoksessa. Jäätiköiden sulaminen ilmaston lämmetessä saattaa nostaa tulevaisuudessa merkittävästi valtamerien pintaa.
Fredrik Ludvig de la Myle

Fredrik Ludvig de la Myle (noin 1752 – 17. tammikuuta 1797 Eura) oli suomalainen majuri, vapaamuurari ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
De la Mylen vanhemmat olivat Kuurinmaalta Tuckumista kotoisin ollut Rymättylän Maanpään tilan omistaja, kapteeni Karl Johan de la Myle (1728−1798) ja runoilijana tunnettu Agata Lovisa Brunnengräber. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1768 tai 1769.
De la Myle oli korpraalina henkirakuunarykmentissä vuodesta 1774 ja kornettina vuodesta 1778. Hän oli sitten luutnanttina venäläisten palveluksessa Pietarin tykistössä ja palasi sitten takaisin Ruotsin palvelukseen kornetiksi 1782. De la Mylestä tuli kapteeni 1788 ja majuri 1791. Hän erosi armeijan palveluksesta 1793. De la Myle vei 1788 Kustaa III:n sodanjulistusilmoituksen Venäjän keisarinna Katariina II:lle. aikana de la Myle osallistui Ruotsinsalmen taisteluun ja hän teki taistelusta myös piirroksen.
De la Myle julkaisi kaksi kirjoittamaansa ruotsinkielistä muistorunoa.
De la Myle oli naimisissa vuodesta 1791 Karolina Charlotta Saloniuksen kanssa.
Bernhard Seifert

Bernhard Seifert (s. 15. helmikuuta 1993) on saksalainen keihäänheittäjä.
Seifert oli alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa Tallinnassa kuudes 2011 ja MM-kilpailuissa Barcelonassa 2012 neljäs. Vuonna 2013 hän sai hopeaa Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa ennätystuloksellaan 82,42. Moskovan MM-kisoissa Seifert sijoittui oman karsintaryhmänsä kahdeksanneksi tuloksella 80,02 eikä päässyt loppukilpailuun.
Vuonna 2015 Seifert sai pronssia Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Seifert heitti ennätyksensä 89,06 Offenburgissa 26. toukokuuta 2019. 
Kausien parhaat heitot.
Lähteet
Ilmir Hazetdinov

Ilmir Rišatovitš Hazetdinov (, ; s. 28. lokakuuta 1991 Ufa, tai Uljanovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen mäkihyppääjä, joka edustaa CSKA-seuraa.
Hän on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2012 asti ja hänen paras henkilökohtainen sijoituksensa on 19. Kuopion osakilpailusta maaliskuulta 2015. Hazetdinov oli mukana vuoden 2014 talviolympialaisissa, jossa hän oli suurmäen 29. ja normaalimäen 36. Hazetdinov on kilpaillut myös mäkihypyn Continental Cupissa, jossa hän on sijoittunut parhaimmillaan kolmanneksi. Hänen ennätyksensä on 174,5 metriä, joka on hypätty Kulmissa vuonna 2014. Hazetdinov saavutti kultaa normaalimäen joukkuekilpailusta ja hopeaa normaalimäen henkilökohtaisesta kilpailusta vuoden 2015 talviuniversiadeista Štrbské Plesosta.
Etnisyydeltään Hazetdinov on tataari.
Denis Suárez

Denis Suárez Fernández (s. 6. tammikuuta 1994 Salceda de Caselas, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja ja edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Deportivo Alavésia.
Seurajoukkueura.
Suárez teki sopimuksen 23. toukokuuta 2011 englantilaisen Manchester Cityn kanssa. Manchesteriläisseura maksoi hänestä 850 000 punnan siirtokorvauksen, joka saattoi kohota 2,75 miljoonaan puntaan mikäli sopimukseen asetetut menestysehdot täyttyvät.
22. elokuuta 2013 Suárez palasi takaisin kotimaahansa, kun hän siirtyi Barcelonaan nelivuotisella sopimuksella. Hän pelasi kauden 2013–2014 seuran reservijoukkueessa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Kaudeksi 2013–2014 Suárez siirtyi lainasopimuksella Sevillaan osana Ivan Rakitićin kauppaamista.
29. elokuuta 2015 hän siirtyi Villarrealiin nelivuotisella sopimuksella. Barcelonalla oli pelaajaan takaisinosto-optio ensimmäisen kauden jälkeen.
4.heinäkuuta 2016 Barcelona julkaisi Suárezin paluun maksettuaan takaisinostosumman. Barcelona maksoi 3,5 miljoonaa euroa ja Suárez allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen, jossa oli lisäoptio riippuen pelatusta ottelumäärästä. Ensimmäisenä vuonna Suárez oli mukana vain 12 La Liga avauksessa.
30. tammikuuta 2019 Arsenal kiinnitti Suárezin lainalle kauden 2018–2019 loppuun saakka.
30. kesäkuuta 2019 Denis Suárez allekirjoitti neljän vuoden sopimuksen Celta Vigon kanssa 16 miljoonan euron siirtosummalla. Suárez pelasi kevätkauden 2023 lainalla Espanyolissa.
Kesällä 2023 Suárez palasi Villarrealiin kolmivuotisella sopimuksella.
Elokuussa 2025 Suárez purki sopimuksensa Villarrealin kanssa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Deportivo Alavésiin.
Ivan Zaitsev (keihäänheittäjä)

Ivan Viktorovitš Zaitsev (; s. 11. marraskuuta 1988 Taškent, Neuvostoliitto) on uzbekistanilainen keihäänheittäjä. Hänen ennätyksensä on Žukovskissa vuonna 2012 heitetty 85,03. Zaitsev voitti Aasian mestaruuden vuonna 2013 ja sai pronssia vuonna 2011. Aasian kisoista Zaitsev saavutti pronssia 2014. Hän jäi vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa karsintaan heitettyään 73,94. Hän oli lopulta kisan 36. Seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Zaitsev sijoittui finaalin 11:nneksi heitettyään 78,33. Hän heitti ensimmäistä kertaa yli 80 metrin vuonna 2012.
Ivan Zaitsevin isä on Neuvostoliiton mestari Viktor Zaitsev, keihäänheiton EM-hopeamitalisti vuodelta 1990.
Rolando Fonseca Jiménez

Rolando Fonseca Jiménez (s. 6. kesäkuuta 1974 San José) on uransa lopettanut costaricalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan yhteensä 440 peliä Costa Rican, Guatemalan, Meksikon ja Kolumbian sarjoissa. 
Maajoukkueessa Fonseca, lempinimeltään "El Principito" (pikku prinssi) tai "El Rolo", pelasi 104 ottelua ja teki niissä 45 maalia. Vuoden 2002 MM-kilpailuissa hän pelasi yhdessä ottelussa avauskokoonpanossa ja tuli yhdessä ottelussa vaihtopelaajana kentälle.
Omavastuu

Omavastuu tarkoittaa taloustieteessä sitä riskiä, joka jää vahinkotapauksessa vahingon aiheuttajan korvattavaksi. Vakuutustoiminnassa omavastuulla tarkoitetaan sitä osaa vastuusta, joka jää vahinkotapauksessa vakuutuksenottajan kannettavaksi. Omavastuulla voidaan tarkoittaa myös sitä osaa maksusta, joka palvelun saajan tai tuotteen ostajan pitää itse maksaa silloin, kun hänellä on oikeus saada korvausta tai verovähennystä maksamistaan kustannuksista.
Vakuutuksen omavastuu.
Vakuutussopimuksissa on yleisesti käytössä omavastuuehto, jonka mukaan vakuutetun on kannettava osa vahingosta itse. Omavastuun määrä voi olla kiinteä euromääräinen summa tai sovittu prosenttiosuus vahingon määrästä.
Omavastuuehdoilla on tyypillisesti kaksi erillistä tarkoitusta:
Käytännössä omavastuuehtojen tarkoitusten erottaminen toisistaan ei ole mahdollista, koska yleensä omavastuuehdoilla pyritään saavuttamaan yhtä aikaa molemmat tavoitteet. Omavastuuehto voi olla esimerkiksi sellainen, että vakuutetun on kaikissa tapauksissa kannettava 250 euron suuruinen omavastuu vahingosta, mutta sen lisäksi kannettava vahingosta myös sovittu prosentuaalinen osuus (kuten 10 prosenttia vahingon määrästä).
Collegehousut

Collegehousut ovat pehmeästä neulemateriaalista valmistetut rennot housut. Ne ovat malliltaan väljät, niissä on joustava vyötärö, usein resori lahkeensuussa sekä kiristysnyöri vyötäröllä. Niitä käytetään sekä oloasuina että urheilun yhteydessä. Collegehousut valmistetaan yleensä puuvillasta tai polyesteristä.
Elokuva Taivas saa odottaa (1978) toi harmaat collegehousut muoti-ilmiöksi.
Unkarilainen jalkapallomaalivahti Gábor Király on tullut tunnetuksi siitä, että hän käyttää pelatessaan harmaita college-housuja.
Joseph Kahn

Joseph Kahn (s. 12. lokakuuta 1972), korealaiselta nimeltään An Jun-hui (안준희), on yhdysvaltalainen musiikkivideo- ja elokuvaohjaaja. Hän on ohjannut videoita lukuisille nimekkäille artisteille sekä tunnetuille tuotemerkeille. Hänen yhteistyökumppaneitaan ovat olleet muun muassa U2, Gwen Stefani, Lady Gaga, BMW, Asics ja Smirnoff.
Kahnin ohjaamia musiikkivideoita on ollut usein ehdolla MTV Video Music Awards -gaalassa, ja vuonna 2002 hän sai parhaan videon ja parhaan ohjaajan palkinnot Eminemille tehdyllä videolla "Without Me". Seuraavana vuonna hän sai Grammy-palkinnon samasta ohjauksesta. Vuonna 2000 Janet Jacksonille tehty "Doesn't Really Matter" on edelleen yksi maailman kalleimmista musiikkivideoista. Tästä ohjauksesta Kahn alkoi käyttää töissään japanilaisen pop-kulttuurin tyylikeinoja.
Kahn on ohjannut vuonna 2010 kauhukomedian "Detention" ja vuonna 2004 toimintaelokuvan "Torque".
Äärirajoille

”Äärirajoille” on Cheekin kappale, joka julkaistiin singlenä 2. heinäkuuta 2014 Iltalehden yhteydessä julkaistun Cheek-lehden kanssa. Digitaaliseen myyntiin kappale tuli 8. elokuuta, jolloin se julkaistiin myös Spotifyssa. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Cheek itse. Sitä ovat olleet säveltämässä myös Antti Riihimäki ja tamperelainen rap-musiikkia tuottava muusikkoduo MMEN. 
Artisti on kertonut kappaleen syntyneen ajatuksista, joita hänen päähänsä kertyi vuoden 2013 aikana. Kappale kertoo rohkeudesta, kun on uskallettava hypätä, vaikka ei tiedä, minne se kuljettaa.
Kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa 1. heinäkuuta 2014. Islannissa kuvatun musiikkivideon on ohjannut Hannu Aukia. Musiikkivideo palkittiin vuoden 2015 Emma-gaalassa "vuoden musiikkivideona".
Sexmanen Versio.
Vuonna 2023 Sexmane julkaisi oman versionsa, jonka kertosäkeenä käytetään kappaleen Pre-Chorusta. Versio oli listamenestys ja nousi suoraan singlelistan kärkeen.
Piitimenjoki

Piitimenjoki (, sje "Bihtámädno") on Ruotsissa Norrbottenin läänissä virtaava 410 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Piitimenjoen vesistössä sen pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 11 285 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden perämereen Piitimessä.
Se saa alkunsa Sulitelman jäätiköltä Norjan rajan lähettyviltä. Se virtaa yhteensä kuuden kunnan alueelta, jotka ovat sen yläjuoksulta lukien Jokimukka, Arjeplog, Arvidsjaur, Boden, Älvsbyn, sekä Piitime.
Piitimenjoki on usein jaoteltu kolmeen osaan. Tunturiosuus kattaa joen alkulähteen Norjan rajalta päättyen Tijeggelvasiin. Siitä alkava joen metsäinen osuus etenee aina Storforsenin koskille asti ja lopulta joen rannikko-osuus päätyy lopulta Perämereen. Joen yläjuoksuosuus sijaitsee Laponian maailmanperintöerämaa-alueella. Joen yläosa muodostuu yhteensä viidentoista tunturijärven ketjusta, joista suurimpia ovat Bieskehávrre, Tjieggelvas sekä Vuolvojávrre. Järvet ovat kirkkaita ja syviä ja niitä ympyröivät jyrkät tunturirinteet. Metsäosuuden lopussa oleva Storforsen on Pohjoismaiden suurin valjastamaton koski. Joen varrella on myös useita luonnonsuojelualueita, joista suurin on Tjieggelvanin tunturiaarniometsä, kun taas Storforsenin alueella käy eniten matkailijoita.
Piitimenjoki oli aikoinaan tärkeä tukinuittoväylä. Uitot loppuivat vuonna 1982.
Vesivoima.
Joki on yksi neljästä Ruotsin lähes valjastamattomista ja lainsäädännöllä suojelluista kansallisjoista ja siinä on siten useita vapaita koskia. Sen ainoa voimalaitos on rakennettu vuonna 1912 Sikforsin koskeen (teho on 40 megawattia ja vuosituotanto 185 gigawattituntia ) ja voimalaitosrakentamisen yhteydessä jokeen on rakennettu kolme patoa Malmesjauriin, Bieskehávrreen ja Rappeniin.
Petruška

Petruška (, ) on Igor Stravinskyn säveltämä baletti. Sen tilasi alkujaan Sergei Djagilev johtamaansa Ballets russes -balettiseuruetta varten.
Baletin kantaesitys oli Pariisin Châtelet-teatterissa 13. kesäkuuta 1911. Libreton on kirjoittanut Aleksandr Benois, joka myös suunnitteli alkuperäisessä versiossa käytetyt puvut ja lavasteet. Alkuperäisen koreografian laati Mihail Fokin ja pääroolin tanssi kantaesityksessä Vatslav Nižinski.
Juoni.
Baletin kolme päähenkilöä ovat nukkehahmot Petruška, ballerina ja mauri, jotka taikuri herättää henkiin laskiaismarkkinoiden (ven. "Maslenitsa") aikaan. Nukkien välillä on rakkaudesta ja kateudesta sukeutuva kolmiodraama. Mauri ja Petruška kilpailevat ballerinan suosiosta, kunnes lopuksi mauri surmaa Petruškan sapelillaan. Petruška kuitenkin palaa vielä kummittelemaan. Yön tultua Petruškan haamu kohoaa nukketeatterin ylle. Hän pui nyrkkiään kohti taikuria ja putoaa sitten toiseen kuolemaansa.
Baletti on jaettu neljään kohtaukseen.
Baletin taustaa.
Stravinsky oli ennen "Petruškaa" säveltänyt Sergei Djagilevin seurueelle menestykseksi muodostuneen baletin "Tulilintu". Kesällä 1910 hän oli säveltämässä musiikillista ilveilyä (burleski) pianolle ja orkesterille, ja antoi teokselle nimen "Petruškan huuto" venäläisestä nukketeatterista tutun koomisen Petruška-nuken mukaan. Stravinsky ryhtyi kuitenkin laajentamaan teosta, ja Vatslav Nižinskin kanssa Stravinskyn luona Sveitsin Clarensissa vieraillut Djagilev sai idean muuttaa se baletiksi.
Alkuperäisestä sävellyksestä tuli lopulta baletin toisen kohtauksen musiikki. Aleksandr Benois kirjoitti tämän jälkeen Djagilevin pyynnöstä traagisen juonen Petruška-nuken ja Stravinskyn siihen mennessä säveltämän musiikin ympärille. Valmiina ollut musiikki käsitti kaksi kohtausta, ja Benois'n laajennettua tarinan nelikohtauksiseksi libretoksi Stravinsky sävelsi puuttuneen musiikin. Stravinsky käytti siinä useita venäläisten kansanlaulujen melodioita.
Ajauduttuaan riitaan Léon Bakstin kanssa lavastuksen yksityiskohdasta Benois jätti paikkansa seurueen näyttämötaiteellisena johtajana. Kantaesityksessä tanssivat Vatslav Nižinski Petruškana, Tamara Karsavina ballerinana, Aleksandr Orlov maurina ja Enrico Cecchetti (1850–1928) taikurina. Bronislava Nižinska tanssi katutanssijan sivuosan, joka oli tarkoitettu Keisarillisen baletin sovinnaisen tanssityylin parodiaksi, nimenomaan Mathilde Krzesinskan klassiseen "adagioon" tähdättynä. Nižinski tanssi silloin tällöin osan toisesta näytöksestä "en pointe" eli varpaankärjillään, mikä on miestanssijalle harvinaista.
Musiikki.
"Petruškan" musiikissa Stravinskyn on sanottu alkaneen irtautua "Tulilinnussa" käyttämästään tyylistä. Rytmin ja tempon äkilliset muutokset ennakoivat myöhemmän "Kevätuhri"-baletin tyyliä. "Petruškassa" toistuu niin sanottu Petruška-sointu eli päällekkäin soitetut C-duuri- ja Fis-duurikolmisoinnut, jotka luovat bitonaalisuuden tunnun.
Myöhemmät versiot.
Stravinsky teki baletista vuonna 1947 uudistetun version pienemmälle orkesterille. Lisäksi hän teki baletin musiikista vuonna 1921 pianosovituksen "Trois mouvements de Petrouchka" pianisti Arthur Rubinsteinia varten.
Postivaunu

Postivaunu on postin kuljetukseen rakennettu junanvaunu.
Suomessa ensimmäinen postivaunu otettiin käyttöön 1. marraskuuta 1870 Helsingin ja Viipurin välillä. Marraskuun lopussa vaunut alkoivat matkata myös Pietariin. Eniten posti- ja postiljoonivaunuja käytettiin 1950-luvulla, minkä jälkeen niiden käyttö alkoi vähentyä. Viimeiset postivaunulinjat Helsinki–Rovaniemi ja Rovaniemi–Helsinki lakkautettiin 31. joulukuuta 1995.
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 1997

Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 1997 järjestettiin Göteborgissa Ruotsissa 17.–20. huhtikuuta 1997. Kilpailujen järjestäjänä toimi Kansainvälinen uimaliitto FINA.
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa