tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kristijan Koren

Kristijan Koren (s. 25. marraskuuta 1986 Postojna, Notranjska) on slovenialainen maantiepyöräilijä. Hän 
aloitti ammattilaisuransa italialaisessa Bottoli Nordelettrica Ramonda -joukkueessa 2009, minkä jälkeen edusti niin ikään italialaista Liquigas/Cannondale Pro Cycling Teamia 2010–2014. Vuosina 2015–2017 hän on ajoi yhdysvaltalaistallissa, nimeltään viimeksi Cannondale-Drapac. Vuosina 2018–2019 hän edusti Bahrain-Meridaa.
Koren joutui keskeyttämään osallistumisensa Italian ympäriajoon toukokuussa 2019 epäillyn dopingrikkomuksen vuoksi. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon 15. toukokuuta 2019 – 14. toukokuuta 2021. Hän edusti slovenialaista Adria Mobil -joukkuetta viimeisillä ammattilaiskausillaan 2022–2023.
Koren on voittanut Slovenian-mestaruuden aika-ajossa vuonna 2007 ja maantieajossa 2022.
Saavutuksia.
Lähteet: Cycling Archives, Pro Cycling Stats
Aika-ajon alle 23-v. Slovenian-mestaruus
Aika-ajon Slovenian-mestaruus
Kuuban ympäriajo, 5. ja 13. etapin voitto
Istrian Spring Trophy, prologin voitto
Côte picarde (alle 23-v. kilpailu), voitto
MM-kilpailut, alle 23-v. aika-ajossa seitsemäs
Maantieajon sotilaiden maailmanmestaruus
Giro della Regione Friuli Venezia Giulia, 3. etapin voitto
Baby Giro, 8. ja 9. etapin voitto
Giro della Valle d'Aosta, 6. etapin voitto
GP Città di Camaiore, voitto
Slovenian ympäriajo, kokonaiskilpailussa kolmas, pistekilpailun voitto, 4. etapin (aika-ajo) voitto
MM-kilpailut, aika-ajossa 17:s
GP Beghelli, toinen
Maantiajon Slovenian-mestaruus
Riikka Honkanen

Riikka Honkanen (s. 17. heinäkuuta 1998 Nurmijärvi) on suomalainen alppihiihtäjä. Honkanen edustaa Helsinki Ski Clubia (edusti Alpine Race Team Taaboria kesään 2017 asti).
Hänen valmentajinaan toimivat Bozo Jaklin ja Sergei Poljsak.
Honkanen voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2018 pujottelussa ja paripujottelussa sekä vuonna 2019 pujottelussa ja suurpujottelussa.
Honkanen saavutti Sampo Kankkusen kanssa pronssia sekakilpailusta vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista Lillehammerista. Noissa kisoissa Honkanen oli pujottelun seitsemäs ja suurpujottelun 11:s. Maaliskuussa 2016 hän saavutti nuorten MM-hopeaa suurpujottelusta Sotšista.
Aikuisten arvokilpailuissa Honkanen kilpaili ensimmäisen kerran St. Moritzin MM-kilpailuissa 2017. Hän sijoittui suurpujottelussa 34:nneksi ja keskeytti pujottelun toisella kierroksella. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurpujottelussa 29:nneksi ja keskeytti pujottelun ensimmäisellä kierroksella. Hän osallistui myös joukkuekilpailuun, jonka ensimmäisellä kierroksella Suomi hävisi Italialle eikä selviytynyt puolivälieriin. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 Honkanen keskeytti pujottelun ensimmäisellä ja suurpujottelun toisella kierroksella. Joukkuekilpailussa Suomi hävisi ensimmäisellä kierroksella jälleen Italialle, tällä kertaa aikavertailulla voittojen mentyä tasan 2–2. Honkanen hävisi parilleen Laura Pirovanolle 0,05 sekunnilla. Pekingin olympialaisissa 2022 Honkanen sijoittui pujottelussa 37:nneksi ja keskeytti suurpujottelun ensimmäisellä kierroksella.
Maailmancupissa Honkanen debytoi tammikuussa 2016 Mariborin suurpujottelussa. Parhaimmillaan hän on sijoittunut 28:nneksi Levin pujottelussa marraskuussa 2021.
Honkasen isä Jakke Honkanen on entinen rallin kartanlukija. Sittemmin hän on selostanut moottoriurheilua ja alppihiihtoa Eurosport-kanavalla.
Timo Välisaari

Timo Välisaari (s. 5. tammikuuta 1980) on suomalainen näyttelijä.
Välisaari valmistui Tampereen yliopiston näyttelijäntyönlaitokselta vuonna 2004 ja on sen jälkeen näytellyt muun muassa Tampereen teatterissa, Kansallisteatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa ja Lahden kaupunginteatterissa. Lisäksi hän on näytellyt elokuvissa ja tv-sarjoissa, kuten Betoniyö, Roba ja Sydänjää.
Yksityiselämä.
Timo Välisaari asuu avoliitossa näyttelijä Elsa Saision kanssa, ja heillä on kaksi lasta.
Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016

Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 2016 järjestettiin Lee Valley VeloParkilla Lontoossa, Britanniassa 2.–6. maaliskuuta 2016. Kilpailujen ohjelmassa oli kymmenen lajia miehille ja yhdeksän naisille.
Mitalistit.
Lähde: tissottiming
Magnus Kim

Magnus Kim (, Norjassa "Magnus Bøe", s. 21. heinäkuuta 1998 Busan, Etelä-Korea) on eteläkorealais-norjalainen maastohiihtäjä. Kim edustaa Fossum IL -seuraa ja kilpailee Etelä-Korean väreissä.
Kim saavutti kaksi kultaa ja yhden hopean vuoden 2016 nuorten talviolympialaisista Lillehammerista. Vuoden 2016 nuorten MM-kilpailuista Romaniasta hän saavutti kaksi hopeaa.
Kim debytoi maailmancupissa joulukuussa 2015 Lillehammerin sprintissä sijoittuen sijalle 66.
Kimin isä on norjalainen ja äiti eteläkorealainen. Kim on saanut hiihto-oppinsa Norjassa, mutta edustaa Etelä-Koreaa. Etelä-Koreassa hän on tunnettu talk show- ja urheiluohjelmien juontajana.
Nexhmije Hoxha

Nexhmije Hoxha (o.s. Xhuglini; 7. helmikuuta 1921 Bitola, Jugoslavia – 26. helmikuuta 2020) oli albanialainen kommunistipoliitikko ja johtaja Enver Hoxhan puoliso maan kommunistisen hallinnon aikana.
Elämäkerta.
Nexhmije Xhuglini syntyi Bitolassa 7. helmikuuta 1921. Hän valmistui pedagogisesta tyttökoulusta Tiranassa vuonna 1941 ja työskenteli sittemmin opettajana samassa kaupungissa. Hän oli vuodesta 1937 ollut yhteyksissä shkodërilaiseen kommunistiryhmittymään ja oli kommunistisen puolueen jäsen vuodesta 1941. Hänet tuomittiin kommunistiyhteyksistään poissaolevana 12 vuoden vankeusrangaistukseen ja vuodesta 1944 hän taisteli kommunistisissa sissijoukoissa ja kuului kansallisen vapautusrintaman johtoon. Vuosien 1945 ja 1991 välillä Hoxha oli kansanedustaja ja vuodesta 1948 myös Albanian työn puolueen keskuskomiteassa toimien useissa erilaisissa kulttuuriin, koulutukseen ja propagandaan liittyneissä tehtävissä. 
Hoxhan aviopuoliso ja maan diktaattori Enver Hoxha kuoli vuonna 1985, minkä jälkeen Nexhmijeä pidettiin puolueen kovan linjan edustajien ytimenä. Hänet erotettiin Albanian työn puolueesta kesäkuussa 1991 sen jälkeen, kun häntä oltiin kritisoitu suurellisista elämäntavoista. Hoxha pidätettiin 4. joulukuuta 1991 ja tammikuussa 1993 hänet tuomittiin yhdeksän vuoden vankeusrangaistukseen 750 000 Albanian lekin kavalluksesta. Valituksen jälkeen tuomiota korotettiin yhteentoista vuoteen. Hoxha vapautui vankeudesta tammikuussa 1997 ja julkaisi seuraavan vuoden puolella teoksen "Jeta imë më Enverin: Kujtime" (vapaasti käännettynä "Elämäni Enverin kanssa: Muistelmat").
Oscar (Ruotsin prinssi)

Prinssi Oscar, Skånen herttua (Oscar Carl Olof; s. 2. maaliskuuta 2016) on kruununprinsessa Victorian ja prinssi Danielin toinen lapsi ja prinsessa Estellen nuorempi veli. Syntyessään prinssi painoi 3 655 grammaa ja hän oli 52 senttimetriä pitkä. Hän on Ruotsin kruununperimysjärjestyksessä kolmas äitinsä ja prinsessa Estellen jälkeen.
Prinssi Oscar kastettiin perjantaina 27. toukokuuta 2016 Tukholman kuninkaanlinnan kirkossa. Hänen kummejaan ovat Tanskan kruununprinssi Frederik, Norjan kruununprinsessa Mette-Marit, Ruotsin prinsessa Madeleine, kruununprinsessa Victorian serkku Oscar Magnuson ja prinssi Danielin serkku Hans Åström. Prinssi Oscarin kastoi arkkipiispa Antje Jackelén yhdessä ylihovisaarnaaja Johan Dalmanin ja kuninkaallisen hoviseurakunnan pastori Michael Bjerkhagenin avustuksella.
Fairfax (1650)

Fairfax oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1650 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. huhtikuuta 1649 Deptfordin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi Peter Pett senior. Se laskettiin vesille huhtikuussa 1650.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1650 päällikkönään William Penn, joka oli samalla vara-amiraalina Irlannin rannikolla. Alus osallistui kahteen tai kolmeen taisteluun Kanaalin alueella ranskalaisaluksia vastaan vielä ensimmäisen vuoden aikana. Aluksen päälliköksi tuli loppuvuodesta 1650 John Lawson, joka oli tehtävässä vuoteen 1651 luovuttaen tehtävän takaisin amiraaliksi korotetulle Pennille. Alus siirtyi Välimerelle.
Lawson oli jälleen vuonna 1652 aluksen päällikkönä vara-amiraaliksi ylennettynä. Ensimmäisessä Englannin-Hollannin sodassa alus osallistui 19. toukokuuta 1652 Doverin taisteluun osana Bournen osastoa. Portlandin taistelussa 18. helmikuuta 1653 alus oli punaisen laivueen vara-amiraalin aluksena.
Alus tuhoutui tulipalossa 21. maaliskuuta 1653 Chathamissa.
Fairfax (1653)

Fairfax oli Englannin tasavallan laivaston vuonna 1653 vesillelaskettu 52-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Edellinen "Fairfax" paloi Chathamissa vesirajaan 21. maaliskuuta 1653 ja vain kahdeksan päivää myöhemmin valtiopäivät määräsi rakennettavaksi korvaavan uuden aluksen. Alus tilattiin 29. maaliskuuta 1653 Chathamin telakalta, jossa rakennustöistä vastasi John Taylor. Tilausta kuitenkin täsmennettiin 6. huhtikuuta siten, että valmistajaa velvoitettiin käyttämään käyttökelpoiset osat palaneesta aluksesta uudisrakennukseen. Alus laskettiin vesille syyskuussa ja sen valmistuskustannukset olivat 7 065 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1654 päällikkönään Edward Blagg, joka luovutti päällikkyyden vielä saman vuoden lopulla John Lawsonille. Alus vietti talven St. Helenalla. Vuonna 1656 alus oli jälleen Blaggin alaisuudessa osana Blaken laivastoa.
Alus haaksirikkoutui 1682.
Aitoffin projektio

Aitoffin projektio on David A. Aitoffin vuonna 1889 esittämä karttaprojektio. Se on muodostettu muuntamalla sellaisesta oikeakeskipituisesta tasoprojektiosta, jossa sivuamispiste on päiväntasaajalla. Aitoffin projektio muodostetaan siten, että ensin ajatellaan kaikkien paikkakuntien pituusasteet kartan keskimeridiaanista luettuina puolitetuiksi, sitten projisoidaan niiden tällä tavoin saadut sijainnit oikeakeskipituisen tasoprojektion tavoin tasolle ja lopuksi venytetään saatua karttaa vaakasuorassa suunnassa suhteessa 2:1, mikä kompensoi pituusasteiden alkuperäisen puolittamisen. Maapallolla oleva paikka, jonka leveysaste on "φ" ja pituusaste "λ", kuvautuu oikeakeskipituisessa tasoprojektiossa pisteeseen, jonka karteesiset koordinaatit ovat 
formula_1
formula_2,
mutta Aitoffin projektiossa vastaavat koordinaatit ovatkin:
formula_3
formula_2,
missä
formula_5
ja sinc("α") tarkoittaa normalisoimatonta sinc-funktiota:
formula_6
jatkettuna origossa siten, että sinc(0) = 0. 
Kolme vuotta myöhemmin Ernst Hermann Heinrich Hammer ehdotti, että Lambertin oikea­pintaisesta taso­projektiosta voitaisiin kehittää uusi kartta­projektio muuntamalla sitä samalla tavalla kuin Aitoffin projektio oli muodostettu oikea­keski­pituisesta projektiosta. Vaikka Hammer asian­mukaisesti viittasi Aitoffiin ja teki selväksi, mikä ero projektioiden välillä on, alan kirjallisuudessa on näin saatua Hammerin projektiota myöhemmin toisinaan virheellisesti nimitetty Aitoffin projektioksi.
Teatteri Taimine

Teatteri Taimine on Carl Gustaf ”CG” Wentzelin vuonna 2002 perustama kiertueteatteri lapsille ja nuorille. Taimine esiintyy päiväkodeissa, ala- ja yläkouluissa ja lukioissa. Ammattilaisista koostuva teatteri esiintyy vuosittain 45 000 katsojalle ensisijaisesti Suomessa, mutta myös muissa Pohjoismaissa. 
Opetus- ja kultturiministeriö on myöntänyt Lapsen-päiväpalkinnon 2015 Teatteri Taiminelle. Taiminelle myönnettiin myös Svenska Kulturfondendin Kulttuuripalkinto vuonna 2018.
Tekijät.
Teater Taiminen tekijät:
Osmo Oittinen

Osmo Untamo Oittinen (20. marraskuuta 1914 Äänekoski – 5. tammikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen yritysjohtaja ja kokoomuspoliitikko. Hän toimi sanomalehti Uuden Suomen kustannusyhtiön toimitusjohtajana 1958–1970 ja Kansaneläkelaitoksen johtajana 1973–1979.
Elämä ja ura.
Äänekoskelaiseen talonpoikaisperheeseen syntynyt Osmo Oittinen suoritti 1937 yleisen oikeustutkinnon, valmistui sotavuosina lakitieteen kandidaatiksi ja opiskeli sotien jälkeen myös ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hän toimi asianajajana vuodesta 1941, Maanomistajain Liiton lakimiehenä 1945–1949 ja samoissa tehtävissä Metsäliitossa 1948–1949. Vuosina 1949–1952 Oittinen oli Suomen Teollisuusvaltuuskunnan verokomitean sihteeri ja sitten johtajana Suomen Teollisuusliitossa, kunnes hänet 1958 nimitettiin myös "Kauppalehteä" vuodesta 1958 julkaisseen Oy Uuden Suomen ja sen tytäryhtiön, Suomalaisen Kirjallisuuden Kirjapaino Oy:n toimitusjohtajaksi.
Vuodesta 1964 "Uudessa Suomessa" työskennelleen Jyrki Vesikansan mukaan Oittinen ei kyennyt kääntämään lehden 1950-luvulla alkanutta laskevaa suosiota uuteen nousuun osittain siksi, ettei tullut kovin hyvin toimeen päätoimittajien Eero Petäjäniemen eikä Pentti Poukan kanssa. Oittisen vaikutuksella Uusi Suomi kokeili alueellisten liitteiden julkaisemista Lahdessa, Turussa ja pääkaupunkiseudulla, kun taas toimitus halusi paikallisuuden sijaan panostaa pikemminkin ulkomaanuutisiin.
Oittinen alkoi sanomalehtien ohella panostaa aikakauslehtiin ja perusti television suosiota hyödyntävän ohjelmalehti "Katson" 1960. Vuonna 1964 Oittinen osti Ilmari Turjan päätoimittaman "Uuden Kuvalehden", joka yhdistettiin "Naisten Maailman" kanssa Jussi Talven päätoimittamaksi "Uusi Maailma" -lehdeksi.
Erimielisyyksien ja heikon kannattavuuden takia Oittinen joutui lähtemään Uudesta Suomesta 1970. Hän siirtyi ensin Suomen Työnantajain Keskusliittoon ja sitten 1973 kokoomuksen mandaatilla Kelan johtajistoon. Hän jäi eläkkeelle 1979 ja kuoli 1982.
Ura kokoomuksessa.
Vuosina 1947–1949 Oittinen toimi Kansallisen Kokoomuksen eduskuntaryhmän sihteerinä. Vuonna 1962 kokoomus pyysi Oittista Ahti Karjalaisen ensimmäisen hallituksen valtiovarainministeriksi, mutta Uusi Suomi ei antanut toimitusjohtajalleen virkavapautta.
Sabine Forsblom

Sabine Forsblom (s. 15. tammikuuta 1961 Porvoo) on suomalainen ruotsiksi kirjoittava kirjailija.
Forsblom on valmistunut filosofian maisteriksi pääaineenaan pohjoismaiset kielet ja kirjallisuus. Hän työskenteli 15 vuoden ajan toimittajana FST:llä.
Forsblomin esikoisromaani "Maskrosguden" ilmestyi vuonna 2004 ja sai Svenska litteratursällskapetin palkinnon. Hänen toinen romaaninsa "Maskrosgudens barn" (2015) on Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkintoehdokkaana vuonna 2016. Molemmat teokset sijoittuvat Itä-Uudenmaan suomenruotsalaisiin työläispiireihin.
Kolmas kirja "Betinkan" on julkaistu suomeksi nimellä "Betinka". Se käsittelee teinielämää 1970-luvun Porvoossa.
Wiik &amp; Ström

Oy Wiik &amp; Ström Ab on mustasaarelainen linja-autoyhtiö. Wiik &amp; Ström omistaa useita Mercedes-Benz-minibusseja sekä Volvo 9700-linja-autoja. Heinäkuussa 2015 Wiik &amp; Ström osti pietarsaarelaisen Haldin &amp; Rosen Vaasan toiminnot. Wiik &amp; Ström ajaa Vaasan Paikallisliikenteen linjaa 6 sekä useita numeroimattomia seutulinjoja. Vuonna 2012 Wiik &amp; Ström osti Veolia Finlandilta Westerlinesin liiketoiminnan.
Yhtiön perustivat vuonna 1996 Patric Wiik ja Fredrik Ström, joista Wiik työskentelee toimitusjohtajana ja Ström liikennepäällikkönä. Ensimmäinen oma linja Vaasasta Mustasaaren Tuovilaan tuli yhtiölle vuonna 1997 toimintansa lopettaneelta V. U. Syrenius &amp; Co:lta. Vuonna 2002 Wiik &amp; Ström osti Mustasaaren kunnan itäosiin liikennöineen Ab Autobuss Bäck &amp; Östman Oy:n koko osakekannan. Samana vuonna Wiik &amp; Ström osti myös Jan Finneltä linjat Vaasasta Sundomiin sekä eteläisen Mustasaaren alueen liikenteen. Linja Vaasa–Sepänkylä siirtyi yritykselle Liikenne Joki Oy:ltä vuonna 2003. Entisiä Postin linjoja ajanut Satakunnan Liikenne vetäytyi Vaasan alueelta keväällä 2008, jolloin nämä linjat sekä neljä linja-autoa siirtyivät Wiik &amp; Strömille. Alun perin avoimena yhtiönä toiminut yritys muuttui osakeyhtiöksi vuonna 2004, jolloin myös Patric Wiik lunasti Fredrik Strömin osuuden itselleen. Vuonna 2011 Wiik &amp; Strömillä oli 16 linja-autoa, siinä työskenteli 12 vakituista kuljettajaa ja yhtiön liikevaihto oli 1,1 miljoonaa euroa, josta 90 prosenttia tuli linjaliikenteestä ja loput tilausajoista. Wiik &amp; Ström valittiin Mustasaaren vuoden yrittäjäksi vuonna 2010.
Franklin (yksikkö)

Franklin (Fr), statcoulombi (statC) eli sähköstaattinen varausyksikkö (esu) on sähkövarauksen yksikkö sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin yksikköjärjestelmässä. Yksi franklin on varaus, joka vaikuttaa toiseen yhtä suureen, yhden senttimetrin etäisyydellä olevaan varaukseen yhden dynen voimalla.
Nimi franklin on annettu yksikölle Benjamin Franklinin mukaan, kun taas nimi statcoulombi johtuu varauksen SI-yksikön nimestä coulombi, jonka viittaa Charles Augustin de Coulombiin. Yleensäkin sähköstaattisen CGS-järjestelmän yksiköille käytetään nimiä, jotka on muodostettu lisäämällä saman suureen SI-yksikön nimen eteen etuliite stat-.
Yksi coulombi c/10 = 2 997 924 580 franklinia, missä c on valonnopeus, joka cgs-yksiköissä on 29 979 245 800 cm/s. Kääntäen yksi franklin vastaa noin 3,33564  10-10 coulombia.
Sen sijaan, että Coulombin laki saa SI-järjestelmässä muodon
formula_1,
se saa sähköstaattisessa CGS-järjestelmässä ja Gaussin järjestelmässä muodon
formula_2
jossa ei esiinny dimensiollista sähkövakiota formula_3. CGS-järjestelmässä franklin käsitetäänkin johdannaisyksiköksi:
 1 Fr =dyn1/2 cm= cm3/2 g1/2 s-1,
kun taas SI-järjestelmässä coulombia ei voida esittää pelkästään metrin, kilogramman ja sekunnin avulla, vaan neljäntenä perusyksikkönä on ampeeri.
Venäläinen yhteiskunta

Venäläinen yhteiskunta on nykyisen Venäjän federaation alueella vallitseva ihmisten välinen normijärjestelmä. Venäjällä on yhteisökeskeinen arvopohja, jonka juuret ovat syvällä idässä, mutta jossa on mukana myös länsimaisia vaikutteita.
Venäläistä yhteiskuntaa verrataan yleensä länsimaiseen yhteiskuntaan, koska niillä katsotaan olevan yhteinen kristillinen alkukoti Välimeren alueella. Etelä-Venäjällä ja rajan eteläpuolella entisissä neuvostotasavalloissa on klaaniyhteiskuntia, jotka nojautuvat uskonnolliseen järjestykseen. Länsimaihin on kehittynyt yksilökeskeinen yhteiskunta, kun taas Venäjä on jäänyt vanhaan yhteisökeskeisyyteen. Venäläisen ja länsimaisen yhteiskunnan eroavuudet johtuvat erilaisesta, eri suuntiin kehittyneestä perimästä. Idässä ja myös Venäjällä perimästä johtuen ihmiset käsittävät "oikean ja väärän" eri tavalla kuin lännessä. Venäjällä asiat useimmiten käsitetään mystisen yhteisöllisyyden kautta. Lännessä mystiikka ja rationaalisuus on selvästi erotettu toisistaan, jonka katsotaan vaikuttaneen läntisen oikeuskäsityksen syntymiseen.
1900-luvulla Venäjällä ovat olleet esillä myös ihmisoikeudet, demokratia, oikeusvaltio ja kansalaisyhteiskunta, mutta ne ovat alisteisia valtakunnallisen johtajan edustamalle totuudelle. Yhteisölliset näkemykset eivät voi olla suoraan ristiriidassa tämän valtavirtauksen kanssa. Venäläinen yhteiskunta pyrkii myös fundamentalismiin.
Kehityksen vaiheet.
Venäläisen yhteiskuntajärjestyksen omaleimaistuminen alkoi jo keskiajalla ennen 1100-lukua, jolloin Kiovan Rusin ruhtinas Vladimir (980-1015) valitsi kristillisen uskonnon Bysantista. Venäjän hidas länsimaistuminen pysähtyi kokonaan 1700-luvulla Pietari Suuren kaudella ja kääntyi ylhäältä johdetuksi johtajakeskeisyydeksi.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Venäjälle syntyi sosialistinen yhteiskunta, jossa riisuttiin lähes kokonaan perinteinen venäläinen arvopohja, jolloin syntyi neuvostoihminen. Kuitenkin 1930-luvulla valtakunnan henkisen ja moraalisen kestokyvyn vahvistamiseksi aloitettiin kasvatus neuvostopatrionismiin, siinä yhteydessä palautettiin monia vanhoja venäläisiä kulttuuriarvoja. Suuren isänmaallisen sodan aikana näitä arvoja edelleen vahvistettiin.
Kanssakäyminen.
Venäläisten ihmisten kanssakäymisessä tärkeitä asioita ovat ystävät, lahjat ja suuret kukkakimput. Ihmisten arvoa mitataan sen mukaan kuinka paljon hänellä on ystäviä. Vierailujen yhteydessä tulee olla aina lahjoja. Perhejuhlissa suuri merkitys on kukkasilla. Ennen matkalle lähtöä tulee aina istua minuutti, mikäli näin ei toimita, se tietää huonoa onnea. Politiikka on suuri tabu.
Mitja Oranič

Mitja Oranič (3. huhtikuuta 1986 Tržič, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen, uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Oranič kilpaili olympialaisissa kahdesti, osallistui MM-kilpailuihin neljästi ja kilpaili maailmancupissa vuodet 2007–2004, osallistuen 95:een osakilpailuun.
Oranič osallistui vuosien 2010 Vancouverin ja 2014 Sotšin olympialaisiin. Vancouverissa hän oli normaalikilpailun 31:s ja suurmäenkilpailun 41:s. Neljä vuotta myöhemmin Sotšissa hän oli normaalimäen 37:s ja suurmäen 39:s.
MM-kilpailuissa Oranič oli mukana vuosina 2007, 2009, 2011 ja 2013. Paras henkilökohtainen tulos oli 2009 suurmäenkilpailun 24:s tila.
Paras tulos yksittäisestä maailmancupin osakilpailuista tuli kaudella 2008–2009, kun hän oli Itävallan Seefeldissä järjestetyn kilpailun kymmenes. Parhaimmillaan hän oli maailmancupissa 33:s kaudella 2012–2013.
Knight of Cups

Knight of Cups on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Terrence Malick. Elokuva kertoo käsikirjoittajasta nimeltä Rick (Christian Bale), joka etsii itseään ja elämäänsä tarkoitusta. Elokuva on osittain saanut inspiraationsa John Bunyanin allegorisesta kristillisestä romaanista "Kristityn vaellus", "Tuomaan teot" -kirjoituksen runosta "Helmihymni", sekä Suhrawardin allegoriasta "A Tale of the Western Exile".
Vastaanotto.
Ilmestyessään "Knight of Cups" sai ristiriitaisen vastaanoton. Elokuvasivusto Rotten Tomatoes ilmoittaa 47 prosentin kriitikoista arvostelleen sen myönteisesti: sivustolla arvioidaan jopa Malickin vannoutuneimpienkin fanien kokevan elokuvan tarinankerronnallinen vähäisyys haastavana. 
"Helsingin Sanomien" elokuvakriitikko Veli-Pekka Lehtonen antoi "Knight of Cupsille" neljä tähteä viidestä; hänen mukaansa elokuva on "niin henkilökohtainen ja jahkaileva, että kuka tällaista haluaa katsoa? Malickin fanit, tietysti, ja elokuvahullut, mutta kuka muu? Ehkä kaikki me, jotka jahkailemme, harhailemme". Lehtonen kehuu Malickin tarinankerrontataitoja, ja elokuvan kameratyöskentelyä, joka "ikään kuin ohi mennen imee katsojan kulkemaan maisemassa, luonnossa ja Los Angelesin kattohuoneistoissa ja kodittomien parissa".
Klara Johanson

Klara Johanson (6. lokakuuta 1875 Halmstad, Ruotsi – 8. lokakuuta 1948 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen esseisti ja kirjallisuuskriitikko. Hän kirjoitti ja käänsi myös kirjailijanimellä "Huck Leber".
Vuonna 1907 herätti runsaasti keskustelua hänen julkaisemansa vasta kuolleen prostituoidun päiväkirja "Den undre världen: en livshistoria" (josta on julkaistu kolme suomennosta). Carina Burman on kirjoittanut kirjasta Johanson-elämäkerrassaan, ja pohtii siinä sen autenttisuutta.
Cape Canaveral AFS LC-12

Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 12 (LC-12) oli rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveral Space Force Stationissa Floridassa. Kompleksia käytettiin vuosina 1958–1967 Atlas-rakettien laukaisuihin.
Historia.
Alustan rakennustyöt käynnistyivät tammikuussa 1956 ja Yhdysvaltain ilmavoimat hyväksyi sen käyttöön seuraavan vuoden elokuussa. Rakentamiseen meni kaikkiaan noin 7,3 miljoonaa dollaria. Kompleksin ensimmäinen laukaisu tapahtui 10. tammikuuta 1958, kun siltä laukaistiin Atlas A -raketti. Saman vuoden joulukuussa laukaistiin ensimmäinen päivitetty Atlas C -raketti. LC-12:ssa sattui 24. syyskuuta 1959 onnettomuus, jossa Atlas-raketti räjähti maassa tehdyn koekäytön yhteydessä. Alustalta tehtiin myös 26. syyskuuta 1959 ja 15. joulukuuta 1960 kaksi epäonnistunutta Pioneer-luotaimen laukaisuyritystä Atlas Able -raketilla. Alustalta laukaistiin viisi Atlas D -rakettia toukokuun 1960 ja tammikuun 1961 välisenä aikana. Näitä seurasivat Nasan Ranger- ja Mariner-ohjelmien Atlas Agena B ja -D -laukaisut. Alustalta tehtiin myös kaksi Atlas Antares II FIRE -laukaisua. Alustalta laukaistiin sen käyttöhistorian aikana kaikkiaan 37 Atlas-rakettia, jotka veivät Ranger-, Mariner- ja Pioneer-ohjelmien luotaimia, ATS-, OAO- ja OGO-satelliitteja, sekä projekti FIRE:n koehyötykuormia avaruuteen. Alusta deaktivoitiin lopullisesti 5. marraskuuta 1967 Atlas Able D -raketin ATS-3-satelliitin laukaisun jälkeen, joka jäi alustan viimeiseksi. LC-12:n laukaisualustarakenteet purettiin noin yhdeksän vuotta myöhemmin joulukuussa 1976. Alustan betonibunkkeri purettiin syyskuussa 2009.
Vähäjärvi (Parkano)

Vähäjärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Vahojärven kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Vähäjärvi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 850 metriä, leveys 800 metriä ja sen pinta-ala on 35 hehtaaria. Se sijaitsee välittömästi Vahojärven länsipuolella. Järvi on nykyään kaksialtainen, sillä Tampere-Seinäjoki-junarata ylittää sen länsipuolelle rakennetun penkereen päällä. Itäpuolinen allas on suurin, koska se on 550 metriä leveä. Keskellä allasta sijaitsee 150 metriä pitkä Tervasaari. Länsipuolinen allas on niemien ja pienen saaren takia epäyhtenäinen. Järveen laskee vain pari metsäojaa. Tärkein virtaus tulee Vahojärvestä kapean salmen kautta. Vesi poistuu Vähäjärvestä ensin rautatiepenkereiden välistä, missä on 40-metrinen aukko, ja sitten länsialtaan Tulilammen ja Raappiolahden kautta 550 metriä pitkään jokeen. Joessa on koski, missä syntyy parin metrin pudotus Hankalampeen mennessä. Rantaviivan pituus on 4,6 kilometriä. Järven ympäristössä sijaitsee neljä maatilaa ja rannoille on rakennettu kahdeksan vapaa-ajan asuntoa. Järven pohjoispuolella kulkee yhdystie 13289.
Luonto.
Järven koillisrantaan ulottuu luonnonsuojelualue, joka jatkuu yhtenäisenä Vahojärven pohjoisrantaan saakka.
Järven vedenlaatu on sama kuin Vahojärvellä pienellä viiveellä.
Virkistys.
Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Historiaa.
Salmenharjun niemen länsisivua on kaskettu viljelytarkoituksiin, ja pelloilta raivatut kivet löytyvät metsästä kaskiraunioina.
Hankalampi (Parkano)

Hankalampi on Pirkanmaalla Parkanossa Vahojärven kylässä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Hankalampi on osa Vahojärven-Aurejoen aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 1,0 kilometriä, leveys 550 metriä ja sen pinta-ala on 29 hehtaaria. Se sijaitsee Ruojärven ja Vahojärven välissä. Lampi on yhteydessä Hankajärveen kapean salmen kautta, jolloin vedenpintojen korkeusero on vain 20 senttimetriä. Lampeen laskee Vähäjärvestä 550 metriä pitkä joki, jossa on pudotusta pari metriä. Se tuo suurimman osan Hankalammen läpi virtaavasta vedestä. Joki laskee Supakkoon, joka on erillinen lahti, ja sitten vesi virtaa pohjoispäässä olevan niemen ympäri ja päätyy Hankajärveen. Muu osa lammesta on sivussa veden virtauksesta. Kaakkoisosaan laskee metsäoja, joka tuo Haverin suunnalta ojitettujen soiden sekä Kaakkurilampi ja Haverinlammen vettä. Rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä. Puolet rannoista ovat peltoa ja loput metsää. Järven ympärillä sijaitsee kaksi maatilaa ja kuusi vapaa-ajan asuntoa.
Virkistys.
Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Lammen vedenlaatu seuraa Vahojärven vedenlaatua pienellä viiveellä.
Alcántaran silta

Alcántaran silta on Tajojoen ylittävä roomalainen silta Espanjassa. Se sijaitsee Alcántarassa Cáceresin maakunnassa lähellä Portugalin rajaa. Sillan suunnitteli arkkitehti Caius Julius Lacer, ja se rakennettiin vuosien 104 ja 106 välillä Trajanuksen keisarikaudella.
Aiheesta muualla.
Mikko Kunnas

Mikko Kunnas (s. 1962) on suomalainen Nokialla asuva animaatiotaiteilija, kirjailija ja kuvittaja. Hän on valmistunut visuaalisen kulttuurin maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta. Mikko Kunnas on lastenkirjailija Mauri Kunnaksen veljenpoika.
Animaatiot.
Kunnas on tehnyt animaatioita televisioon, varsinkin Yle TV2 -kanavalla esitettävään "Pikku Kakkonen" -ohjelmaan. Hän on tehnyt muun muassa sarjat: 
Kunnas on tehnyt 1980-luvulta alkaen yli 150 yksittäistä lyhytanimaatiota. Lisäksi hän suunnitteli hahmot ja ohjasi animaatio-osuudet tietokoneanimaationa toteutettuun vuorovaikutteiseen lastenohjelmaan "Galilei ja kadonneet lelut" (1996–1997). Yle on myynyt joitain Kunnaksen sarjoja myös ulkomaille; esimerkiksi "Kolme Ässää" on myyty 16 maahan ja "Albi Lumiukko" noin 30 maahan. Kunnas oli myös yhtenä piirtäjänä elokuvassa "Eetu ja Konna" (2011).
Mikko Kunnaksen "Noksu"-kirjojen perusteella on tehty 65-osainen kansainvälinen "Noksu"-animaatiosarja, joka on käännetty englanniksi, ranskaksi ja espanjaksi. "Noksu"-kirjoihin pohjautuva "Noksun ja Nupin puutarha" -peli julkaistiin "Pikku Kakkosen" sovelluksessa kesällä 2019.
Kirjat.
Kunnas on kirjoittanut ja kuvittanut lastenkirjoja, kuten "Noksu"-sarjan teokset:
Kunnaksen suomentamat teokset:
Fritz Hochwälder

Fritz Hochwälder (28. toukokuuta 1911 Wien – 1986) oli itävaltalainen, Sveitsissä vuodesta 1938 asunut kirjailija Hänen näytelmistään maailmanmainetta toivat hänelle "Das heilige Experiment" (1941, suomeksi esitetty nimellä "Pyhä koe") ja "Der öffentliche Ankläger" (1948). Hochwälder oli katolilainen sosialisti, ja hänen historiallisten näytelmiensä aiheet liittyvät usein eettisiin ongelmiin, varsinkin uskonnollisten ja poliittisten motiivien välillä vallitsevaan ristiriitaan.
Studio 303

Studio 303 Helsingin Tapanilassa sijaitseva Jarno ”Jabba” Patalan omistama musiikkistudio, joka siirtyi yksinomaan Patalan nimiin vuonna 1981. Toiminta oli alkanut jo 1976 Jaakko Riihisen toiminimenä, mutta Patala oli jo silloin täysillä mukana. 303 on Suomen vanhin pienstudio.Käytössä Pro Tools -ohjelmisto ja n. 150 lisäohjelmaa. Soittohuone 50 m2, miksaamo 30 m2 ja kahvihuone 10 m2, lisäksi puutarhamaista pihatilaa.
Studiolla ovat äänittäneet muun muassa Charon, Kärtsy Hatakka, Kauko Röyhkä, Kotiteollisuus, Lapinlahden Linnut, Piirpauke ja Tiktak.
Äänittämisen lisäksi studio tarjoaa myös harjoitusaikoja bändeille. Nyt suuri osa toiminnasta keskittyy Patala Bandin äänittämiseen ja sen äänitteiden digijulkaisuun esim. Spotifyssa.
Alberto Palacio

Alberto de Palacio y Elissague (24. tammikuuta 1856 Sare – 11. toukokuuta 1939 Getxo) oli espanjalainen insinööri ja arkkitehti. Hän oli niin sanotun ”rauta-arkkitehtuurin” kannattaja ja teki yhteistyötä myös Gustave Eiffelin kanssa. Kuuluisimpina töinään Palacio suunnitteli Madridiin paviljonkeja sekä Atochan rautatieaseman. Hän suunnitteli myös Vizcayan sillan, joka oli maailman ensimmäinen laatuaan.
Carl Magnus Dahlström

Carl Magnus Dahlström (25. marraskuuta 1805 Loviisa – 23. helmikuuta 1875 Turku) oli suomalainen kauppias, teollisuudenharjoittaja ja laivanvarustaja. Hän oli mukana perustamassa muun muassa Auran sokeritehdasta Turkuun ja Kymi Osakeyhtiön puuhiomoa ja paperitehdasta Kuusankoskelle.
Loviisassa syntynyt ja varttunut Carl Magnus menetti Ruotsista Suomeen muuttaneen puutarhuri-isänsä 12 vuoden iässä. Poika sai aluksi työpaikan paikalliselta Nordmanin kauppiaalta, kunnes vuonna 1832 muutti Turkuun Abraham Kingelinin kauppahuoneen kirjanpitäjäksi. Yhdessä toisen loviisalaisen, Carl Gustaf Eschnerin kanssa Dahlström perusti 1836 vähittäistavarakaupan, joka siirtyi 1844 kokonaan hänelle. Dahlström avioitui Abraham Kingelinin tyttären kanssa ja sai appiukoltaan tukea liikeyhteyksiensä laajentamisessa Keski-Eurooppaan. Kingelinin kuoltua 1849 kauppahuone ajautui vaikeuksiin, ja vävypoika Dahlström otti myös sen hoitoonsa ja omistukseensa.
Varmistaakseen kauppahuoneen vienti- ja tuontikuljetukset Dahlström ryhtyi myös laivanvarustajaksi. Hän meni myös osakkaaksi Åbo nya ångfartygsbolagiin ja perusti 1856 Auran höyrylaivayhtiön, jonka uusi alus Aura ajoi konevoimalla Turusta Tukholmaan 14 tunnissa. Vuonna 1861 yhtiöt yhdistettiin. Dahlström oli osakkaana myös vuonna 1874 perustetussa Turun konepajassa (Åbo mekaniska verkstads Ab), josta sittemmin kehittyi Ab Vulcan ja edelleen Crichton-Vulcan.
Vuonna 1870 Dahlström luopui vuosikymmenien vähittäiskauppaurastaan keskittyäkseen omistuksiinsa eri teollisuuslaitoksissa. Näitä olivat Auran sokeritehdas, Littoisten verkatehdas, Akaan höyrysahayhtiö ja Kymi-yhtiön puunjalostustehtaat Kuusankoskella. Dahlström sai kauppaneuvoksen arvon 1859.
Dahlström edusti Turkua porvarissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, joilla hän oli valtiovarain- ja säätytalovaliokuntien jäsen. Hän peri appensa Kingelinin paikan yhtenä kaupunginvanhimpana. Hän istui myös monissa muissa johto- ja lautakunnissa.
Carl Magnus Dahlströmin työtä kauppahuoneen johtajina jatkoivat hänen poikansa Ernst ja Magnus Dahlström.
Mika Simola

Mika Simola (s. 24. elokuuta 1985) on suomalainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän edustaa Turun Urheiluliittoa.
Simola sijoittui ratapyöräilyn MM-kilpailuissa Lontoossa 2016 kilometrin aika-ajossa 15:nneksi Suomen ennätys -ajalla 1.04,641. Aiempi Suomen ennätys oli Mika Hämäläisen vuonna 1993 ajama 1.04,900. Simolan aiempi oma ennätys oli 1.06,238.
Simola on saavuttanut maantiepyöräilyssä maantieajon SM-pronssia 2012 ja 2013. Hän voitti alle 23-vuotiaiden maantieajon Suomen-mestaruuden 2007.
Krste Velkoski

Krste Velkoski (; s. 20. helmikuuta 1988 Vevčani) on pohjoismakedonialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on edustanut FK Sarajevoa kesäkuusta 2017 lähtien.
Hän aloitti uransa FK Rabotničkissa. Vuosina 2006–2008 hän pelasi tämän seuran ykkösjoukkueessa. Vuonna 2009 hän pelasi Metalurg Skopjessa. Maaliskuussa 2010 hän siirtyi Ceahlăul Piatra Neamțiin. Kesäkuussa 2010 hän teki kolmen vuoden sopimuksen Enosis Neon Paralimnissa kanssa. Tammikuussa 2011 hän teki kahden vuoden sopimuksen FK Rabotničkin kanssa. Tammikuussa 2014 hän teki kahden ja puolen vuoden sopimuksen FK Sarajevon kanssa. Maaliskuussa 2016 hän siirtyi Incheon Unitediin. Tammikuussa 2017 hän siirtyi Nakhon Ratchasima FC. Kesäkuussa 2017 hän palasi FK Sarajevoon.
Hän teki debyyttinsä Pohjois-Makedonian maajoukkueessa 5. maaliskuuta 2014 Latviaa vastaan.
Cerklje na Gorenjskem

Cerklje na Gorenjskem on Slovenian kunta. Se sijaitsee historiallisella Kranjskan alueella. Kunnan väkiluku oli vuoden 2020 arvion mukaan 7 769. Vuosina 2011–2020 Cerklje na Gorenjskemin väkiluku kasvoi 9,3 prosenttia.
HD 154672 b

HD 154672 b on eksoplaneetta joka kiertää vanhaa ja metallipitoista G-tyypin tähteä HD 154672 noin 210 valovuoden päässä Aurinkokunnasta, Alttarin tähdistön suunnalla. Sen löytämisestä ilmoitettiin julkisesti 5. syyskuuta 2008. Eksoplaneetta on tyypiltään jättiläisplaneetta, koska sen massa on vähintään viisinkertainen Jupiteriin verrattuna.
Fyysiset ominaisuudet.
HD 154672 b kiertää emotähteään 0,597 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 164 vuorokautta. Eksoplaneetta on massaltaan poikkeuksellisen suuri, lähes 5 kertaa Jupiterin massainen ja yli 1500 kertaa maapallon massainen. HD 154672 b:n kiertoradan eksentrisyys on 0,61, eli rata on hyvin elliptinen. Tämän vuoksi planeetan lämpötila vaihtelee 300 K ja 600 K välillä. Mikäli nestemäistä vettä on planeetan kaasukehässä, se mahdollisesti muuttaa olomuotoaan nesteestä kaasuksi kun planeetta on eri pisteissä kiertoradallaan.
Enric Miralles

Enric Miralles i Moya (12. helmikuuta 1955, Barcelona – 3. heinäkuuta 2000, Sant Feliu de Codines) oli espanjalainen arkkitehti. Miralles syntyi Barcelonassa vuonna 1955. Vuosina 1973–1983 hän teki yhteistyötä arkkitehtien Alberto Viaplana ja Helio Piñon kanssa. Vuonna 1985 hän aloitti oman uransa yhdessä Carme Pinosin kanssa. Vuodesta 1993 hän työskenteli Benedetta Tagliabuen kanssa.
Monteriggioni

Monteriggioni on kaupunki Italiassa Toscanan alueella olevassa Sienan maakunnassa. Se on rakennettu Montagnola Senesen alueen kukkuloille. 
Historiaa.
Kunta on tunnettu sienalaisten 1200-luvulla Via Francigenan pyhiinvaellusreittiä suojaamaan rakentamasta valloittamattomasta linnoituksesta. Sienalaiset taistelivat linnan omistuksesta useasti vuosisatojen saatossa firenzeläisiä vastaan.
Scream Queens

Scream Queens on yhdysvaltalainen kauhukomediasarja, jota esittää Fox. Sen ovat luoneet Ryan Murphy, Brad Falchuk ja Ian Brennan. Sarja kertoo yliopiston kampusta riivaavasta murhien sarjasta. Sarjassa näyttelevät muun muassa Emma Roberts, Jamie Lee Curtis, Lea Michele, Keke Palmer, Oliver Hudson, Abigail Breslin, Nick Jonas, Ariana Grande ja Skyler Samuels
Ohjelman esitys alkoi Yhdysvalloissa 22. syyskuuta 2015. Sarjasta tehtiin myös toinen kausi, joka jäi sarjan viimeiseksi.
Suomessa "Scream Queens" alkoi 17. maaliskuuta 2016.
Vorna (yhtye)

Vorna on vuonna 2008 perustettu pirkanmaalainen pakanametalliyhtye, jonka musiikissa on viitteitä black- ja folk metalista. Yhtye ammentaa aiheita kappaleisiinsa muun muassa kansanperinteestä, ja sanoituksissa on vahvasti esillä luontoon ja myyttisyyteen liittyviä teemoja kuten henkinen kamppailu ja Tuonela.
Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "Ajastaika" vuonna 2013 ja kaksi vuotta myöhemmin toisen albuminsa "Ei valo minua seuraa". Kaksi vuotta myöhemmin julkaistun toisen albumin tiimoilta yhtye kiersi klubityyppisillä keikoilla Suomen lisäksi myös Saksassa ja Alankomaissa. 2015 julkaistiin myös yhteistyössä Panimo Hiisin kanssa yhtyeen oma Stout-olut, joka kantaa nimeä Hiisi Vorna Taival.
Vuonna 2016 yhtye äänitti kaksi singleä: "Aalloista", joka julkaistiin elokuussa ja jota seurasi Suomikiertue Whispered-yhtyeen kanssa, sekä "Tie varjoista", joka julkaistiin tammikuussa 2017 ja jota seurasi toinen kiertue kotimaassa Thyrfingin ja Kalmahin kanssa. Vorna esiintyi vuonna 2017 Nummirockissa.
Vuonna 2019 julkaistiin yhtyeen kolmas levy "Sateet palata saavat". Albumi on saanut useita erinomaisia arvioita sekä kotimaisissa että ulkomaisissa medioissa: Inferno (4/5) , Kaaoszine (9+/10) , Metal Injection (9.5/10) , Angry Metal Guy (4.0/5.0), Metal Utopia (8.5/10), Metal Storm (8.3/10).
Keräsirkunjyvät

Keräsirkunjyvät eli sirkunjyvät ("Lappula") on lemmikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 76 lajia.
Ulkonäkö.
Pohjoismaissa ja Suomessa kasvaa kolme luonnonvaraista sirkunjyvälajia: kalliosirkunjyvä, rikkasirkunjyvä ja kyläsirkunjyvä. Ne ovat yksi- tai kaksivuotisia karvaisia ruohoja, joiden kukinnot muistuttavat silmälemmikkejä eli lemmikkejä. Sirkunjyvien hedelmysten särmissä on tukevia koukkukarvoja, jotka ovat ankkuripäisiä.
Lajeja.
Kalliosirkunjyvä kuuluu päivitetyssä luokituksessa korusirkunjyvien ("Hackelia") sukuun.
Lajit Suomessa.
Suomessa kalliosirkunjyvä on hyvin harvinainen, uhanalainen ja rauhoitettu kalliojyrkänteiden laji. Rikkasirkunjyvä ja kyläsirkunjyvä ovat Euroopasta levinneitä uustulokkaita.
Helmirusojuuret

Helmirusojuuret eli rusojuuret ("Lithospermum") on lemmikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 80 lajia. Tieteellinen nimi ("Litho"-"spermum", kivi-siemen) viittaa kasvien kivikoviin lohkohedelmyksiin.
Pohjoismaissa luonnonvaraisia rusojuuria ovat monivuotinen rohtorusojuuri ja yksi–monivuotinen peltorusojuuri. Suomessa ensimmäinen on harvinainen uustulokas. Jälkimmäinen on aiemmin peltojen rikkakasvina kasvanut muinaistulokas, joka kuuluu Suomen uhanalaisiin kasveihin. Peltorusojuuren suku on viimeksi muuttunut helmirusojuurista suvirusojuuriin ("Buglossoides").
Lajeja.
Helmirusojuuriin aiemmin luokiteltuja lajeja:
Housing Development Finance Corporation

Housing Development Finance Corporation Ltd (HDFC) on suuri intialainen holdingyhtiömuotoinen rahoitus- ja vakuutuskonserni. Sen keskeistä toimialaa on asuntolainoitus. Yhtiö palvelee yhteistyökumppaneineen 4 014 konttorissa ja 11 766 automaattiasemalla kaikkiaan 2 464 paikkakunnalla. Lisäksi ulkomaan toimipisteet Dubaissa, Lontoossa ja Singaporessa. Yhtiön kotipaikka on Mumbai.
Yhtiön perustettiin vuonna 1977.
Yhtiön osake noteerataan Intian Mumbain molemmissa pörsseissä (BSE ja NSE). Maaliskuun 2016 alussa Housing Development Finance Corporation oli markkina-arvoltaan (168 790,85 crorea Intian rupiaa) Intian yhdeksänneksi suurin julkisesti noteerattu yhtiö.
Nunnat (kasvisuku)

Nunnat ("Nonea") on lemmikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 44 lajia.
Pohjoismaissa esiintyy tulokkaana kaksi nunnalajia: rusonunna ja kirjonunna. Ne ovat yksi–monivuotisia tiheäkarvaisia ruohoja, joilla violettiteriölliset suppilomaiset kukat.
Sarah Tait

Sarah Outhwaite-Tait (23. tammikuuta 1983 Perth – 3. maaliskuuta 2016 Melbourne) oli australialainen soutaja, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Tait kilpaili kolmissa kesäolympialaisissa. Ateenassa 2004 ja Pekingissä 2008 hän kuului Australian kahdeksikkojoukkueeseen, joka sijoittui kummallakin kerralla kuudenneksi. Lontoossa 2012 Tait kilpaili kaksikoissa parinaan Kate Hornsey. He hävisivät loppukilpailussa vain emäntämaan kaksikolle ja sijoittuivat hopealle. Tait voitti urallaan myös MM-mitaleja.
Taitilla diagnosoitiin kohdunkaulan syöpä tämän toisen lapsen syntymän jälkeen. Hän lopetti kilpauransa helmikuussa 2014. Tait kuoli Melbournessa 33-vuotiaana 3. maaliskuuta 2016
Keltalemmikit

Keltalemmikit ("Amsinckia") on lemmikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 13 lajia.
Pohjoismaissa, samoin Suomessa, on tavattu harvinaisena tulokkaana Pohjois-Amerikasta levinneitä lajeja rikkakeltalemmikkiä ja piennarkeltalemmikkiä. Ne ovat yksivuotisia, keltakukkaisia, karheakarvaisia ruohoja.
Maja Benedičič

Maja Benedičič (27. tammikuuta 1982 Kranj, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen, uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Benedičičin kilpaili vuoden 2006 talviolympialaisissa. Hän osallistui maastohiihdossa kolmelle matkalla ja oli osa Slovenian sprinttijoukkuetta. Hän oli naisten takaa-ajokilpailun 39:s ja 10 kilometrillä 65:s. Hän keskeytti 30 kilometrin kilpailun. Sprinttijoukkue oli kilpailunsa 14:s.
Maastohiihdon maailmancupissa Benedičič osallistui yhteensä 36:een osakilpailuu, parhaana henkilökohtaisena sijoituksena ollen 33:s sija kaudella 2005–2006 Saksan Oberstdorfissa kilpailussa sprintissä.
Hannes Löhr

Johannes ”Hannes” Löhr (5. heinäkuuta 1942 – 29. helmikuuta 2016 Köln) oli saksalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Pelaajaurallaan pitkään 1. FC Kölniä edustanut Löhr voitti kaudella 1967–1968 Bundesliigan maalikuninkuuden. Hän edusti myös Saksan miesten maajoukkuetta, joka voitti MM-pronssia Meksikossa 1970. Vuoden 1972 EM-kultajoukkueessa hän oli mukana mutta ei saanut peliaikaa. Valmentajana Löhr johdatti Saksan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen olympiapronssille Soulissa 1988. Löhr kuoli 73-vuotiaana Kölnissä 29. helmikuuta 2016.
Silmikit

Silmikit ("Eritrichium") on lemmikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 78 lajia. Suuri osa silmikkilajeista esiintyy Aasiassa, etenkin Kiinassa (39 lajia), mutta myös Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa on joitain lajeja. Esimerkiksi laji "Eritrichium nanum" esiintyy Euroopassa Alpeilla ja Pohjois-Amerikassa Kalliovuorilla. Se on laajalle Maan pohjoisosan vuoristoihin levinnyt patjakasvi. Yhtä silmikkilajia, tunturisilmikkiä eli tunturilemmikkiä, esiintyy Fennoskandiassa, Kuolan niemimaan Kalastajasaarennossa.
Rudolf Cvetko

Rudolf Cvetko (17. marraskuuta 1880 Senožeče, Itävalta-Unkari – 15. joulukuuta 1977 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) oli slovenialainen miekkailija.
Cvetko oli historian ensimmäinen olympialaisissa kilpaillut sloveeni. Hän oli osa Itävallan miekkailujoukkuetta vuoden 1912 Tukholman olympialaisissa. Cvetko osallistui henkilökohtaiseen florettikilpailuun, jääden kuitenkin jo ensimmäiselle kierroksella. Hän osallistui säilän joukkuekilpailuun, voittaen hopeaa. Hän oli näin ensimmäinen olympiamitalin voittanut sloveeni.
Cvetko palveli ensimmäisessä maailmansodassa keskusvaltojen puolella Itävalta-Unkarin armeijassa. Hän sai palveluksestaan pronssisen ansiomerkin, jääden armeijasta eläkkeelle vuonna 1926. 
Vuonna 2012, 100 vuotta Cvetkon mitalista, Slovenian valtio juhlisti hänen olympiamitalia julkaisemalla hänen kunniakseen kolmen euron arvoisen juhlarahan. Kolikkoon on kirjattu Cvetkon nimi sekä sloveeniksi ”1912 PRVA OLIMPIJSKA MEDALJA” ().
Daily fantasy sports

Daily Fantasy Sports (DFS) on fantasiaurheilun ja manageripelaamisen alamuoto. Perinteisesti fantasialiigoissa pelaajat kilpailevat toisiaan vastaan kokoamalla joukkueita tietyn lajin tai sarjan urheilijoista ja keräävät pisteitä oikeiden ottelussa tapahtuvien suoritusten mukaan. Daily Fantasy Sports on nopeutettu päivittäinen tai viikoittainen versio tästä konseptista verrattuna yleisiin koko kauden kestäviin turnauksiin. Suurimpia eroja on myös se, että DFS-turnauksiin pelaaja osallistuu maksamalla osallistumismaksun ja kierroksen päätteeksi parhaiten menestyneet managerit voittavat yhteisestä potista oikeaa rahaa ennalta määritetyn voitonjaon mukaan. Pieni osa rahapoolista menee järjestäjälle rake-maksuna, kuten pokerissa. Daily Fantasy Sportsia onkin luonnehdittu vedonlyönnin, pokerin ja klassisten manageripelien yhdistelmäksi. 
DFS turnauksissa käytetään tyypillisesti palkkakattoa, jonka rajoissa managerien pitää valita pelaajat joukkueeseensa. Jokaisella pelaajalla on oma hintansa ja mitä parempi pelaaja on kyseessä, sitä korkeampi on myös hänen hintansa. Euroopassa suosituimmat DFS lajit joihin turnauksia järjestetään ovat jalkapallo, jääkiekko, koripallo sekä eSports.
Cape Canaveral AFS LC-11

Cape Canaveral Air Force Station Launch Complex 11 (LC-11) oli rakettien laukaisukompleksi Cape Canaveral Space Force Stationissa Floridassa. Kompleksia käytettiin vuosina 1958–1964 Atlas-rakettien laukaisuihin.
Historia.
Kompleksin rakennustyöt alkoivat elokuussa 1956, ja Yhdysvaltain ilmavoimat hyväksyi sen käyttöön seuraavan vuoden helmikuussa. Rakennustöihin kului 4,4 miljoonaa dollaria. Alustan ensimmäinen laukaisu tapahtui 6. heinäkuuta 1958, kun siltä laukaistiin Atlas B -raketti. Saman vuoden joulukuussa alustalta laukaistiin Atlas B -raketilla ensimmäinen tietoliikennesatelliitti SCORE, jota käytettiin Yhdysvaltain silloisen presidentin, Eisenhowerin, joulutervehdyksen lähettämiseen eri puolille maailmaa. Alustalta laukaistiin tämän jälkeen Atlas-raketin paranneltuja D, E ja F-versioita. Viimeiset alustalta tehdyt laukaisut kuuluivat ABRES-ohjelmaan, jossa kehitettiin ballististen ohjusten paluuosia. Alustan viimeinen laukaisu tapahtui 1. huhtikuuta 1964.
Kompleksin purkutyöt käynnistyivät kesäkuussa 1967, kun sen alustarakenteet ja laukaisutorni myytiin romuksi. Betonibunkkeri purettiin huhtikuussa 2013.
Antelope (1546)

Antelope oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1546 vesille laskettu 44-tykkinen kaljuuna. Alus rakennettiin olemassaolonsa aikana kolmasti uudelleen vuosina 1558, 1581 ja 1618. Siten se esiintyy erilaisena aina Henrik VIII:n hallituskaudelta Englannin sisällissotaan. Sen uran merkittävin tapahtuma oli Espanjan voittamattoman Armadan lyöminen vuonna 1588.
Valmistus.
Alus laskettiin vesille 1546 ja sillä oli sisaralus "Hart", joka poistui alusluetteloista 1568. Alus oli alun perin nelimastoinen.
Palvelus.
Kuninkaallisen vuoden 1547 varusluettelon mukaan aluksella oli 170 hengen miehistö sekä 30 tykkimiestä. Sen aseistuksena oli pronssinen puolikanuuna, kolme pronssista kulveriinia, neljä valurautaista puolikulveriinia sekä lukuisa joukko pienempiä tykkejä. 5. tammikuuta 1548 alusluetteloon se oli merkitty 300-tonniseksi kaljuunaksi, jonka valmistusvuodeksi oli merkitty 1546 ja miehistöksi 200. Tuolloin aseistuksena oli neljä pronssitykkiä ja 40 rautaista tykkiä.
Alus otettiin palvelukseen vuoden 1558 uudelleen rakentamisen jälkeen vuonna 1559–1560 Skotlannin rannikolle päällikkönään William Southwick. Alus rakennettiin uudelleen 1577–1581 ja se modernisoitiin Deptfordissa 1585–1586. Vuonna 1588 aluksen päällikkönä oli Sir Martin Frobisher, joka oli tehtävässä toukokuuhun asti. Tämän jälkeen päällikkönä oli Sir Henry Palmer elokuuhun ja edelleen John Wynter. Vuonna 1597 aluksen päällikkönä oli Sir John Gilbert, jonka korvasi Sir Thomas Vavasour Azoreille tehtävää retkeä varten. Vuonna 1599 aluksen päällikkönä oli Sir Robert Mansell ja se oli sijoitettuna Irlantiin. Vuodet 1601–1602 alus oli Kanaalissa päällikkönään Jeremy Turner. Alus rakennettiin uudelleen 1618.
Lotte Verbeek

Lotte Verbeek (s. 24. kesäkuuta 1982 Venlo, Alankomaat) on alankomaalainen näyttelijä, tanssija ja malli. Hänet tunnetaan muun muassa roolistaan Giulia Farnesena televisiosarjassa "Borgiat, maan ja taivaan valtiaat" ja Ana Jarviksena televisiosarjassa "Agent Carter".
Jo Jung-suk

Jo Jung-suk (, s. 26. joulukuuta 1980 Soul, Korean tasavalta) on korealainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa seuraavissa televisiosarjoissa: