tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Juho Savio

Juho Savio (25. joulukuuta 1899 Hartola – 3. marraskuuta 1965 Helsinki) oli suomalainen ekonomi, kirjailija, suomentaja ja Intian kunniapääkonsuli (Honorary Consul General for India). 
Savio valmistui ekonomiksi vuonna 1922. Hän toimi G:A:Serlachius AB:n kirjeenvaihtajana, kassanhoitajana ja tilastonhoitajana vuosina 1918-1919 ja 1920-1921 sekä sen jälkeen Suomen Sahanomistajayhdistyksen kirjeenvaihtajana vuoteen 1923.
Siirryttyään Ranskaan hän toimi aluksi Jules Meensin puutavaraliikkeessä Rouenissa ja sitten G.F. Neame &amp; Co. Ltd:llä Pariisissa. Palattuaan takaisin Suomeen vuonna 1925 hän toimi Suomen Puuliiton Myynti Oy:n prokuristina ja sitten johtokunnan jäsenenä sekä Suomen Propsinviejien yhdistyksen sihteerinä ja asiamiehenä. Vuonna 1931 hän tuli Aunuksen Puuliike Oy:n apulaisjohtajaksi, ja työskenteli samanaikaisesti Oy Woodsellers AB:ssa, jonka johtokunnan jäsenenä hän oli vuosina 1933-39. Ennen talvisotaa hän siirtyi Enso-Gutzeit Oy:n palvelukseen, kunnes hän kesällä 1941 tuli Foresta Oy:n johtajaksi. Oltuaan sitten Suomen puunvalmisteteollisuuden vientiyhdistyksen toimitusjohtajana 1945-48, hän siirtyi 1948 Puutalo Oy:n kaupalliseksi johtajaksi, missä tehtävässä hän toimi myös sen jälkeen, kun Puutalo Oy muuttui Myyntiyhdistys Puutaloksi. Hän oli myös Suomalaiset Intian ystävät ry:n perustajajäsen ja hallituksen puheenjohtaja vuosina 1949-1963. Intian kunniapääkonsuliksi johtaja Savio nimitettiin vuonna 1953.
Savio oli puutavaramies, joka ilmeisesti aluksi liikeasioissa oli perehtynyt Intian oloihin ja sitten ruvennut harrastamaan Intiaa muutenkin, muun muassa Suomen Intian ystävien perustajajäsenenä ja ennen kaikkea kääntäjänä. Jo 1952 hän julkaisi sanskrit-otteilla varustetun pienen ”Upanishad”-valikoiman. Vuonna 1962 hän julkaisi noin 450 sivua käsittävän lyhennelmän ”Ramayana”-eepoksesta, ja seuraavana vuonna melkein saman kokoisen lyhennelmän yhtä kuuluisasta ”Mahabharata”-kansaneepoksesta. 
Ulkoasiainministeriön ja Intian vastaavan viranomaisen välisestä kirjeenvaihdosta vuodelta 1953 ilmenee, että Juho Savion virallinen nimike oli kunniapääkonsuli. Asia vahvistettiin molemmista maista saaduin lausunnoin. ”Kun herra Savio ei ole liikkeensä toimeenpaneva johtaja, Intian ulkoministeriö alkuaan oli epätietoinen siitä, olisiko hänet nimitettävä pääkonsuliksi vai vain konsuliksi. Päätöksen oli kuitenkin ratkaissut hra Savion ansioituminen Intian hyväksi Suomalaiset Intian Ystävät -nimisen yhdistyksen puheenjohtajana.” 
Juho Saviolla oli kaksi veljeä, Joel (k.1943) ja Pauli Savio sekä sisar Salli Savio (k.1996). Ekonomi Veli-Juhani Savio oli Joel Savion poika.
Kirjallinen tuotanto, suomennokset.
Juho Savion keskeinen kirjallinen tuotanto:
Kissanruoka

Kissanruoka on kissoille suositeltavaa ruokaa.
Kissat eivät kaikkien mielestä tarvitse lainkaan kaupallista, eläinruokavalmistajien tuottamaa kuivamuonaa. Voi olla kuitenkin hyvä totuttaa kissa pentuvaiheessa erilaisiin ruokiin. Jos kissa tuntee pentuajaltaan myös kuiva- ja tölkkiruuan, suostuu se helpommin syömään näitä täysikasvuisenakin, mikäli tällaiseen tulee tarve esimerkiksi eläinlääkinnällisestä syystä.
Kaupallinen kissanruoka on periaatteessa tarkoitettu kissoille, joten sen vitamiinit ja hivenaineet eivät sovellu välttämättä kaikille petoeläimille, kuten koirille. Mutta kaikkiruokaiset eläimet kuten rotat ja siilit voivat syödä kissanruokaa.
Kuninkaallinen viktorialaisritarikunta

Kuninkaallinen viktorialaisritarikunta () on brittiläinen kunniaritarikunta, jonka kuningatar Viktoria perusti 23. huhtikuuta 1898. Ritarikuntaan nimitettävien henkilöiden määrä ei ole rajoitettu. Saajan tulee olla Yhdistyneen kuningaskunnan kansalainen, mutta ulkomaalaisia voidaan nimittää kunniajäseniksi.
Ritarin arvoja myönnetään miehille ja naisille, jotka ovat tehneet kuningasperheelle henkilökohtaisia palveluksia. Ritarikunnan suurmestarina toimii Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija. 
Kunniamerkin saajat voidaan jakaa viiteen luokkaan:
Kaksi ylintä luokkaa oikeuttavat käyttämään titteliä Sir (miehillä) tai Dame (naisilla). Korkeimpaan luokkaan nimitetyt henkilöt saavat myös käyttää vaakunassaan kilvenkantajia. Ritarikunnan jäsenet saavat käyttää Lontoossa sijaitsevaa Savoyn kappelia mm. häiden ja hautajaisten järjestämiseen.
FV105 Sultan

FV105 Sultan on brittiläinen panssarivaunu, jota on käytetty komentovaununa. Sen panssarointi on alumiininen. FV105 kuuluu kokonaiseen Alvis Vickersin tekemään vaunuperheeseen, jonka ensimmäinen malli oli FV101 Scorpion. Vaunutyypissä on niin kutsuttu NBC-suojaus joukkotuhoaseita vastaan. Vaunun aseistuksena toimii 1x 7,62 mm konekivääri.
Radiotila, työskentelytila sekä karttapöytä sijaitsevat miehitykseltään kolmihenkisen vaunun takaosassa. Varsinkin luukut suljettuina (NBC-tilassa), oli ahdas vaunutila jokseenkin hankalalta tuntuva työtila taistelua johtaville upseereille. Matkapahoinvointi oli tällaisessa työskentelytilassa hyvin yleinen vaiva.
Gerhard Sohlberg

Bruno Gerhard Sohlberg (24. syyskuuta 1862 Pohja – 10. syyskuuta 1923 Villarrica, Paraguay) oli suomalainen arkkitehti. 
Sohlbergin isä oli Pohjan kirkkoherrana toiminut Herman Fredrik Sohlberg. Hänellä oli kymmenen sisarusta, joista tunnettuja ovat vuorineuvos Seth Sohlberg ja kansanedustaja Hedvig Sohlberg. Sohlberg avioitui vuonna 1895 Tukholmassa haminalaisen Rachel Kuschakin kanssa. Perheeseen syntyi Paraguayssa kolme lasta. 
Tammisaaressa koulunsa käynyt Sohlberg opiskeli myöhemmin Turun teknillisessä reaalikoulussa. Valmistuttuaan hän toimi aluksi arkkitehtina Viipurissa ja sen jälkeen 1895–1902 Paraguayn pääkaupungissa Asunciónissa. Vuodesta 1902 lähtien Sohlberg vaikutti jälleen Viipurissa kahdentoista vuoden ajan, kunnes muutti vuonna 1914 takaisin Etelä-Amerikkaan ja työskenteli kaupunginarkkitehtina Paraguayn Villaricassa. Sohlbergin elämästä ja urasta ei tiedetä paljoakaan, esimerkiksi hänet myöhemmät vaiheensa Etelä-Amerikassa ovat Suomessa tuntemattomat.Suomessa Sohlberg suunnitteli lukuisia asuin- ja liikerakennuksia eri puolille Viipuria sekä laati muun muassa Viipurin synagogan ensimmäiset piirustukset. Viipurin lisäksi hän suunnitteli rakennuksia ainakin Sortavalaan.
Iniö (saari)

Iniö on saari Paraisilla. Se oli Iniön kunnan pääsaari. Saaren pinta-ala on 7,4 neliökilometriä ja sillä asuu ympärivuotisesti 108 asukasta, mikä on miltei puolet Iniön väestöstä. Saarella on kaksi kylää Söderby ja Norrby, joista jälkimmäinen on Iniön kirkonkylä.
Iniöstä on tehty pronssi- ja rautakausien aikaisia löytöjä. Pysyvä asutus on tullut saarelle viimeistään ruotsalaisten uudisasukkaiden myötä varhaiskeskiajalla. Saarella on edelleen kattavasti palveluita. Iniöllä toimivat peruskoulu, päiväkoti, terveysasema, vanhainkoti, kirjasto ja kunnan aluekonttori.
Saaren asutus on keskittynyt pohjoisosan Norrbyhyn ja eteläosan Söderbyhyn. Iniön länsirannalla on Dalenin satama ja pohjoisrannalla Skagenin satama. Saaren tasaiset alueet on pääosin muutettu viljelyalaksi. Iniön kalliomäistä korkeimmalle nousee 39,8 metrin korkuinen Kasberg. Saaresta kulkee Houtskariin yhteysalus M/S Antonia sekä Iniön lähisaaristoon ja Brändöhön yhteysalus M/S Satava. Iniö on yhteydessä naapurisaariin Keistiön ja Skagenin losseilla.
Keit Pentus-Rosimannus

Keit Pentus-Rosimannus (s. 3. maaliskuuta 1976 Tallinna) on virolainen reformipuolueen poliitikko. Hän oli Viron valtiovarainministeri vuosina 2021–2022. Aiemmin hän toimi marraskuusta 2014 heinäkuuhun 2015 maansa ulkoministerinä. Vuoden 2023 alusta alkaen hän on toiminut Euroopan tilintarkastustuomioistuimen jäsenenä. 
Kesäkuusta heinäkuuhun 2022 Pentus-Rosimannus toimi myös Viron julkishallintoministerinä, kun pääministeri Kaja Kallas erotti keskustapuolueen ministerit.
Vuosina 2011–2014 Pentus-Rosimannus oli Taavi Rõivasin johtaman hallituksen ympäristöministeri. Hän siirtyi ulkoministeriksi Urmas Paetin siirryttyä Euroopan parlamenttiin. 1. heinäkuuta 2015 Pentus-Rosimannus ilmoitti eroavansa ministerin tehtävästä perheyritykseen liittyvien epäselvyyksien vuoksi.
Reformipuolueen jäseneksi Pentus-Rosimannus liittyi vuonna 1998. Hän oli ollut vuonna 1997 mukana perustamassa nuorten poliitikkojen klubia, josta kasvoi myöhemmin Reformipuolueen nuoriso-osasto. Viron parlamenttiin Pentus-Rosimannus valittiin vuoden 2007 vaaleissa.
Yksityiselämä.
Pentus-Rosimannuksen veli Sten Pentus on moottoriurheilija.
Elokuussa 2014 Pentis-Rosimannus meni naimisiin Rain Rosimannusin kanssa.
Promised Land (Elvis Presleyn albumi)

Promised Land on Elvis Presleyn tammikuussa 1975 julkaistu studioalbumi, jonka kappaleet ovat alkujaan muun muassa Chuck Berryn, Waylon Jenningsin ja Larry Gatlinin tuotantoa. Levyn hittejä olivat kappaleet ”Promised Land” ja ”If You Talk in Your Sleep”, jotka molemmat nousivat Billboard Hot 100 -listan top 20:een. Itse albumi ylsi Billboardin albumilistan sijalle 47, sekä country-listan kärkeen.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Moldovan valtionyliopisto

Moldovan valtionyliopisto () on Moldovan pääkaupungissa Chișinăussa toimiva klassinen yliopisto. Yliopisto perustettiin 1. lokakuuta 1946 alkujaan nimellä Chișinăun valtionyliopisto. Yliopistossa oli alkuvaiheessa 5 tiedekuntaa ja 12 ainelaitosta. Opetusta koordinoitiin vuosina 1946-1988 Moskovasta, Neuvostoliiton pääkaupungista. Jo ennen Moldovan itsenäistymistä 1991 yliopisto nimettiin Moldovan valtionyliopistoksi 19. tammikuuta 1990. 
Moldovan valtionyliopisto on maan tärkein ylempää opetusta antatava oppilaitos. Sillä on noin 17 000 opiskelijaa, jotka opiskelevat 14 tiedekunnassa yli 100 eri erikoistumisalaa. Henkilökuntaan kuuluu 8 akateemikkoa, 90 professoria (dosenttitaso) ja noin 360 tohtoritason muuta opettajaa. 
Moldovan valtionyliopisto on osallistunut Euroopan yhteisön Tempus- ja Erasmus Mundus -yhteistyöohjelmiin. Espanjalainen Webometrics-yliopistoranking luokitteli yliopiston kansallisesti sijaluvulle 1 ja maailmanlaajuisesti sijalle 2914.
Myllykallio

Myllykallio () on Helsingin Lautta­saaren osa-alue, joka käsittää saaren länsiosan. 
Nimi johtuu osa-alueen keskellä sijaitsevasta saman­nimisestä, viheralueena olevasta kukkulasta, jonka nimi on vanhastaan ollut "Kvarnberg". Puiston nimeksi Mylly­kallio – Kvarn­berget vahvistettiin vuonna 1951, ja osa-alueen nimeksi se vahvistettiin vuonna 2012, kun Lautta­saari jaettiin osa-alueisiin.
Myllykallion rajana Kotka­vuorta vastaan on Särki­niemen­tien pohjois­osa ja sen jatkeena Lemis­saaren­tie. Rajana Vattu­niemeä vastaan on Merikylpylän puisto. Mylly­kallion osa-alueeseen kuuluu myös Lautta­saaren pohjoisin osa, Katajaharju, jonka Länsiväylä erottaa muusta Lautta­saaresta. Alueen kokooja­katuja ovat Lautta­saaren­tien länsi­osa sekä Iso­kaari ja tämän jatkeena Kataja­harjun­tie.
Osa-alueen pinta-ala on 1,64 km², ja asukkaita siellä oli vuoden 2024 lopussa 7 626.
Suurimmaksi osaksi alueen rakennuskanta on vuosien 1946 ja 1960 välisenä aikana väljähkösti rakennettuja kerrostaloja, mutta varsinkin rantojen läheisyydessä on myös pien­taloja. Mylly­kallion alueella sijaitsevat myös Lauttasaaren kirkko, Lauttasaaren yhteiskoulu ja Lauttasaaren ala-aste, kaikki Mylly­kallion puisto­alueen laidoilla.
Alun perin Myllykallio tarkoitti alueen keskellä olevaa 31 metrin korkuista kukkulaa, jonka huippu on Lauttasaaren korkein kohta. Kukkula on nykyisin metsäisenä viher­alueena, jonka huipulla on lintutorni. Toisen maailman­sodan aikana paikalla toimi yksi Helsingin ilma­puolustuksesta vastanneista raskaista ilmatorjuntapattereista. Muistoksi sodanaikaisesta ilma­puolustuksesta paikalle on jätetty kaliiberiltaan 76-millimetrinen ilma­torjunta­tykki ”Itko”.
Varsinaisen Mylly­kallion ohella viher­alueita ovat saaren eteläiset ja läntiset ranta-alueet, eivät kuitenkaan Kataja­harjun niemellä, jossa yksityiset tontit ulottuvat yleensä rantaan saakka. Länsi­väylän pohjois­puolella on lisäksi Lautta­saaren urheilu­puisto urheilu­kenttineen.
Juratsit

Juratsit olivat samojedeihin kuulunut kansa, joka asui Siperiassa alisen Jeniseijoen länsipuolella olevalla tundra-alueella. Nykyisin nämä seudut kuuluvat Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piiriin ja Jamalin Nenetsian autonomiseen piirikuntaan.
Juratsit ovat sulautuneet nenetseihin, jotka laajensivat asuma-alueitaan itään 1700- ja 1800-luvuilla. Itäisimpien tundra-alueen nenetsien voidaan katsoa polveutuvan juratseista. Juratsin kieli sammui 1800-luvun alussa.
Juratsit olivat läheistä sukua muille pohjoissamojedeille, nenetseille ja enetseille. Alun perin heidän kielensä ilmeisesti muistutti enemmän enetsin kieltä, mutta myöhemmin siihen kohdistui erittäin syvällinen vaikutus nenetsin kielestä.
Kotkavuori

Kotkavuori () on Helsingin Lautta­saaren osa-alue, joka käsittää saaren itäisen, lähimpänä kanta­kaupunkia olevan osan. 
Nimi johtuu alueella sijaitsevasta saman­nimisestä kukkulasta, jonka nimi on vanhastaan ollut "Örnberg". Puiston nimeksi Kotka­vuori - Örn­berget vahvistettiin vuonna 1951, ja osa-alueen nimeksi se vahvistettiin vuonna 2012, kun Lautta­saari jaettiin osa-alueisiin. Kukkula on pääosin puistoaluetta, mutta siellä säilynyt myös muutamia vanhoja huviloita, ja sen laella sijaitsi vuosina 1958–2015 Lauttasaaren vesitorni.
Kotkavuoren maapinta-ala on 1,01 km², ja vuoden 2024 lopupussa siellä oli 8 543 asukasta. Alueen rajana Myllykalliota on Särki­niemen­tien pohjois­osa ja sen jatkeena Lemis­saaren­tie, rajana Vattu­niemeä vastaan on Hevosenkenkäpuisto.
Kotkavuori on pääasiassa kerros­talo­aluetta, mutta Gyldénin­tien pohjois­osan varrella on myös "ekonomitaloiksi" kutsuttu ryhmä pientaloja.. Alueen suurimpia puistoja ovat länsi­laidalla Lahna­lahden puisto ja etelä­laidalla Paja­lahden puisto.
Kotkavuoren alueelta kanta­kaupunkiin johtavat Lauttasaaren silta ja Lapinlahden silta, joka on osa Länsiväylää. Osa-alue sijaitsee lähes kokonaan Länsi­väylän etelä­puolella; sen pohjois­puolella on vain muutaman talon ryhmä rannassa Maamon­lahden­tien varrella. Lautta­saaren sillalta länteen johtaa vilkas­liikenteinen Lautta­saaren­tie. Sen ohella alueen kokooja­katuja ovat Tall­bergin puisto­tie, joka on saanut nimensä Julius Tallbergin mukaan ja on leveä puistokatu, sekä Meri­puisto­tie ja alueen länsi­rajaa pitkin kulkevat Särki­niemen­tie ja Lemis­saaren­tie, joka johtaa Länsi­väylän varressa olevaan eritasoliittymään. Lauttasaaren metroasema sijaitsee myös kokonaan Kotka­vuoren alueella.
Iso Karstujärvi

Iso Karstujärvi sijaitsee Eurassa Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Säkylän Pyhäjärveen laskevan Vähä Karstujärven valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,23 hehtaaria ja sen pituus on 650 metriä ja leveys on 300 metriä. Järven luusua sijaitsee järven koillisrannassa ja sen kaivamalla suoristettu laskuoja laskee vetensä peltojen läpi Vähä Karstujärveen. Järvi saa vetensä lähialueen ojitetuilta soilta.
Järven rantaviiva on 1,5 kilometriä ja ranta on enimmäkseen suota, joka on järven eteläpäässä ja luoteiskulmassa avosuota. Järven itäranta rajautuu kallioiseen ja moreenipohjaiseen mäkeen, jossa kasvaa metsää. Läheiset pellot kuuluvat Karstun maatilaan ja järvien välissä on Karstunmäki.
Järvelle pääseen Yläneen ja Honkilahden väliseltä seututieltä 210. Säkylän ja Euran välisen rajan pyykki sijaitsee 140 metriä itään järven länsirannasta.
Luonto.
Järvessä elää luontaisena jokirapu.
Hulavanne

Hulavanne eli lannevanne () on suuri vanne jota pyöritetään lantion, kaulan tai raajojen ympärillä. Se on perinteisesti valmistettu pajusta, rottingista tai muusta luonnonmateriaalista, ja sellaisia tiedetään käytetyn jo antiikin Kreikassa. Nykyiset hulavanteet ovat yleensä muovia. On olemassa myös koottavia hulavanteita. Ontosta muoviputkesta taivutetun vanteen sisään laitetaan usein kuulalaakerin kuulia, soraa tai muita pieniä esineitä pitämään ääntä vannetta pyöritettäessä.
Hulavanne on myös liikuntaväline. On olemassa sekä kevyitä hulavanteita, mutta myös lisäpainoilla varustettuja hulavanteita (esimerkiksi 1,2–2 kg), jotka soveltuvat erityisesti kuntoiluun. Lasten hulavanteiden läpimitta on noin 70 senttimetriä, aikuisten noin metrin.
Hulavanteesta tuli suosittu muotivillitys ympäri maailmaa 1950-luvun lopulla. Sitä alkoi valmistaa vuonna 1958 kalifornialainen yritys nimeltä Wham-O, ja jo vuoden kuluttua siitä oli noin sadan miljoonan kappaleen myynnillä tullut suosittu Pohjois-Amerikan lisäksi Euroopassa, Japanissa ja Lähi-idässä. Suomessakin villityksestä tuli niin suosittu, että Olavi Virta levytti vuonna 1958 siitä kertovat kappaleet ”Lannevannelaulu” (säv. Carl Maduri, san. Saukki) ja ”Hula Hula Hula Hula Hula Hoop” (säv. W. Stone, san. Orvokki Itä), jotka julkaistiin singlelevyn kahden puolen.
Muovinen hulavanne perustui "Marlex"-kauppanimellä kutsutun uudenlaisen muovimateriaalin, polypropeenin, keksimiseen Phillips Petroleum -yhtiössä. Se sopi mainiosti edullisten ja värikkäiden lannevanteiden valmistamiseen. Hulavanne oli ensimmäisiä muovituotteita, jotka nousivat suosioon ympäri maailmaa.
Fā’

Fā’ (, ) on arabialaisen kirjaimiston 20. kirjain. Sen itsenäinen muoto on ف ja vastine heprealaisessa kirjaimistossa pe (פ). Fā’ lausutaan arabiaksi ja persiaksi .
Fā’n kirjoitusasu riippuu siitä, missä kohdassa sanaa kirjain esiintyy. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, jotka on pakko kirjoittaa erilleen seuraavasta kirjaimesta, fā’ kirjoitetaan فـ (esim. فو "fū"). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä fā’n kirjoitusasu on ـفـ (esim. نفو "nfū"), ja sanan lopussa edeltävään kirjaimeen liitettynä se kirjoitetaan ـف (esim. نف "nf").
Kurdin kielessä käytetään fā’sta muodostettua kirjainta ڤ ilmaisemaan soinnillista -äännettä. Malaijin kielessä käytetyssä jawi-aakkostossa sama kirjain ilmaisee äännettä .
Mongi Slim

Mongi Slim () (1. syyskuuta 1908 – 24. lokakuuta 1969) oli tunisialainen lakimies, diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Tunisian ulkoministerinä 1962–1964. Syyskuussa 1961 hänestä tuli ensimmäinen afrikkalainen, joka johti Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokousta.
Slim oli Habib Bourguiban ohella keskeinen tekijä Neo Destour -puolueessa ja joutui kahdesti ranskalaisten siirtomaaisäntien vangitsemaksi ennen Tunisian itsenäistymistä. Slim johti Tunisian valtuuskuntaa autonomiaan ja sitten itsenäisyyteen johtavissa neuvotteluissa vuosina 1954–1956. Sen jälkeen Slim toimi itsenäistyneen maan sisäministerinä sekä Yhdysvaltain, Kanadan ja YK:n suurlähettiläänä Washingtonissa 1956–1961. Hän edusti Tunisiaa YK:n turvallisuusneuvostossa ja toimi YK:n 16. yleiskokouksen puheenjohtajana 1961 pääsihteeri Dag Hammarskjöldin kuoltua lento-onnettomuudessa.
Slim kuului arvovaltaiseen kreikkalais-turkkilais-arabialaiseen sukuun Tunisiassa. Slimin isoisän isä oli kreikkalainen laivapoika, jonka merirosvot kaappasivat 1800-luvun alussa ja myivät mamelukkiorjaksi Tunisiaan turkkilaiselle beylle, joka koulutti pojan, päästi vapaaksi ja teki tästä ministerin. Hänen äitinsä kuului turkkilaiseen Beyrum-sukuun, joka oli noussut merkittäväksi islamilaisen lain tuntijaksi Tunisiassa. Slimin isänisä oli toiminut Tunisian koillisen Cap Bonin maakunnan hallitsijana.
Vähä Karstujärvi

Vähä Karstujärvi sijaitsee Eurassa Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Säkylän Pyhäjärveen laskevaan Vähä Karstunjärven valuma-alueeseen.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 8,1 hehtaaria ja sen pituus on 500 metriä ja leveys 250 metriä. Se saa vetensä laskuojan välityksellä Iso Karstujärvestä. Järven luusua sijaitsee sen koillisrannassa ja sen 1,6 kilometriä pitkä laskuoja (Karstunoja) johtaa vedet Pyhäjärveen. Järveen johtaa neljä muuta ojaa.
Järven rantaviiva on 1,3 kilometriä pitkä ja järven ranta on enimmäkseen joutomaata, mutta sen lähiympäristössä on peltomaata ja idässä on kallioita ja moreenimaata metsässä.
Järvelle pääsee Yläneen ja Honkilahden väliseltä seututieltä 210, joka ylittää laskujoen järven lähellä. Säkylän ja Euran välisen raja kulkee 150 metriä kaakkoon järven itärannasta. Myös laskujoki purkaa vetensä rajan lähellä.
Historia.
Vuonna 1930 tilanomistaja Toivo Sillanpää haki lupaa laskea järveä, mihin hän saikin luvan samana vuonna.
Luonto.
Järvessä elää luontaisena jokirapu.
Vähäjärvi (Eura)

Vähäjärvi on pieni lampimainen järvi, joka sijaitsee Eurassa Köyliön Tuiskulaan vievän keskiaikaisen tien varrella Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistön Eurajokeen laskevan "Ruononojan valuma-alueeseen".
Maantiede.
Ovaalin muotoisen järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 230 metriä pitkä ja 120 metriä leveä. Sen luusua sijaitsee länsirannalla, josta "Ruosteoja" alkaa ensin metsäojana ja sitten kaivettuna suorana pelto-ojana virrata luoteeseen päin. "Korvenkulman" tienoilla se kääntyy lounaaseen ja yhtyy siellä "Ruonojaan". Oja yhtyy Eurajokeen "Kuurnamäessä".
Järvelle johtaa polku alas mäkeä yhdystieltä 2141. Rantaviivaa on 530 metriä eikä järvellä ole loma-asuntoja taikka vakituista rakennuskantaa.
Luonto.
Järvessä elää luontaisena jokirapu.
Aitokaksisirkkaiset

Aitokaksisirkkaiset (Eudicotidae) ovat koppisiemenisiä, joilla on kaksi sirkkalehteä ja siitepölyhiukkasessa kolme ituaukkoa.
Koppisiemenisten evoluution ymmärtämisessä on ollut suuri muutos tajuta, että perustava ero ei olekaan yksi- ja kaksisirkkaisten välillä. Aitokaksisirkkaiset ovatkin kehittyneet erilleen ryhmästä, johon kuuluvat varhaiset koppisiemeniset ja yksisirkkaiset. Aitokaksisirkkaiset on monofyleettinen ryhmä, jonka tuntomerkkinä on siitepölyhiukkasen ulomman eksiinikerroksen kolme uurretta tai huokosta, joita kutsutaan iturei'iksi tai ituaukoiksi. Siitepölyhiukkasen itäessä siiteputki kasvaa läpi näistä kohdista. Muilla siemenkasveilla eli paljassiemenisillä, yksisirkkaisilla ja varhaisilla koppisiemenisillä on vain yksi itureikä.
Monet yleiset ravintokasvit, puut ja koristekasvit ovat aitokaksisirkkaisia. Esimerkiksi auringonkukat, voikukat, lemmikit, keräkaali, omena, leinikit ja vaahterat kuuluvat aitokaksisirkkaisiin. Useimmat lehtipuut kuuluvat myös aitokaksisirkkaisiin, lukuun ottamatta magnolioita ja tulppaanipuita, jotka kuuluvat magnolideihin, ja neidonhiuspuita, jotka eivät ole koppisiemenisiä, vaan paljassiemenisiä.
Seuraavassa on yksityiskohtaisempi erittely APG IV:n mukaan.
Dragon Age (pelisarja)

Dragon Age on BioWaren kehittämä fantasiapohjainen tietokoneroolipelisarja. Sarjan ensimmäinen osa julkaistiin vuonna 2009, jatko-osa Dragon Age II vuonna 2011 ja kolmas osa nimeltä vuoden 2014 loppupuolella. Pelisarjaan perustuvaa fantasiatarinaa on hyödynnetty paljon muissa medioissa, kuten esimerkiksi kirjoissa ja lautapeleissä.
Muissa medioissa.
Action-figuurit.
DC Direct on julkaissut neljä action-figuuria pelisarjaan pohjautuen: Morrigan, Duncan, Loghain ja Genlock.
Animaatioelokuva.
"Dragon Age: Dawn of the Seeker" tehtiin yhteistyössä EA:n, BioWaren ja Funimation Entertainmentin kanssa. Animaatioelokuva julkaistiin 11. helmikuuta 2012.
Pöytäroolipeli.
Green Ronin julkaisi "Dragon Age"-nimisen roolipelin 25. tammikuuta 2010.
Romaanit.
On julkaistu viisi romaania, jotka sijoittuvat Dragon Age -maailmaan:
Web-sarja.
"Dragon Age: Redemption" on BioWaren luoma ja Felicia Dayn käsikirjoittama ja näyttelemä kuusiosainen web-sarja, joka julkaistiin vuoden 2011 kesällä Machiniman YouTube-kanavalla.
Redemptionin web-sarja julkaistiin samana päivänä kuin "Dragon Age II: Mark of the Assassin" -lisäosapaketti, joka sisältää Felicia Dayn hahmoon perustuvan tehtävän.
Macho Fantastico

Macho Fantastico on suomalaisen rap-artisti Spektin toinen studioalbumi, jonka julkaisi 5. joulukuuta 2014 Rähinä Records. Se nousi heti Suomen virallisen listan sijalle 33 ja ylimmillään sijalle 18. Albumi pysyi listalla yhteensä 21 viikkoa.
Albumin ensimmäinen single Macho Fantastico, jolla vierailee Tasis, julkaistiin 21. marraskuuta 2014.
Qāf

Qāf (, ) on arabialaisen kirjaimiston 21. kirjain. Sen itsenäinen muoto on ق ja se vastaa heprealaista kirjainta qof (ק). Suomeksi qāf korvataan usein k-kirjaimella arabiaperäisissä sanoissa kuten Koraani (arab. القرآن "al-Qur’ān"), Kairo (arab. القاهرة‎ "al-Qāhirah") ja Irak (arab. العراق "al-ʿIrāq").
Standardiarabiassa qāf-kirjaimen ääntämys on soinniton uvulaarinen klusiili . Ääntöasu vaihtelee alueittain ja esimerkiksi egyptinarabiassa qāf voidaan ääntää glottaaliklusiilina ja marokonarabiassa soinnillisena velaarisena klusiilina . Persiassa qāfin ilmaisema uvulaarinen klusiili voidaan ääntää joko soinnittomana tai soinnillisena .
Qāfin kirjoitusasu riippuu siitä, missä kohdassa sanaa kirjain esiintyy. Sanan alussa ja sellaisten kirjainten jälkeen, jotka on pakko kirjoittaa erilleen seuraavasta kirjaimesta, qāf kirjoitetaan قـ (esim. قو "qū"). Sanan keskellä edeltävään ja seuraavaan kirjaimeen liitettynä qāfin kirjoitusasu on ـقـ (esim. نقو "nqū"), ja sanan lopussa edeltävään kirjaimeen liitettynä se kirjoitetaan ـق (esim. نق "nq").
Anwar El Ghazi

Anwar El Ghazi (s. 3. toukokuuta 1995 Barendrecht) on marokkolaiset sukujuuret omaava alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa PSV Eindhovenia. Oikeajalkaisen El Ghazin pelipaikka on oikea laitahyökkääjä. Hän kuuluu myös Alankomaiden jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
El Ghazi siirtyi AFC Ajaxin juniorijoukkueeseen vuonna 2013 Sparta Rotterdamista. Alun perin hänen piti aloittaa kausi 2014–2015 Jong Ajaxissa, mutta pelattuaan hyvin kautta edeltävissä harjoituspeleissä El Ghazi pääsi edustusjoukkueeseen. Hän debytoi Eredivisiessä kauden 2014–2015 avausottelussa Vitesseä vastaan. Ensimmäinen liigamaali tuli elokuussa 2014 AZ Alkmaaria vastaan. Hän debytoi myös Mestareiden liigassa, jossa avausosuma syntyi 88. minuutilla FC Barcelonaa vastaan Camp Noulla. Ajax hävisi ottelun 1-3. Kaudella 2014–2015 El Ghazi teki 31 pelaamassaan Eredivisien ottelussa yhdeksän maalia. Tammikuussa 2017 El Ghazi siirtyi ranskalaisseura Lilleen. Kauden 2018–2019 hän pelasi lainalla Englannin mestaruussarjan Aston Villassa ja siirtyi kesällä 2019 Valioliigaan nousseen Aston Villan omistukseen. Hän pelasi kaudella 2019–2020 Valioliigassa 34 ottelua, joista 26 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki niissä neljä maalia. Sekä FA Cupissa että liigacupissa hän teki yhden maalin. Kauden 2020–2021 Valioliigassa hän pelasi 28 ottelua, joista 17 ottelua avauskokoonpanossa, ja teki kymmenen maalia.
Maajoukkueura.
Syntyperästään johtuen El Ghazi olisi voinut edustaa maajoukkuetasolla joko Alankomaita tai Marokkoa. Vuodesta 2014 alkaen hän on kuulunut Alankomaiden alle 21-vuotiaiden maajoukkueeseen. Alankomaiden jalkapallomaajoukkueessa El Ghazi debytoi lokakuussa 2015 EM-karsintaotteluissa Kazakstania ja Tšekkiä vastaan.
Souvanna Phouma

Souvanna Phouma (laoksi. ສຸວັນນະພູມາ; (tai Suvanna Phuma, oik. "Khampeng Souvannaphouma Rattanavongsa", 7. lokakuuta 1901 – 10. tammikuuta 1984) oli laosilainen prinssi, joka toimi Laosin pääministerinä 1951–1954, 1956–1958, 1960 ja 1962–1975. Hän oli prinssi Bounkhongin poika ja presidentti Souphanouvongin velipuoli.
Prinssi Souvanna opiskeli insinööriksi Ranskassa, josta palasi kotimaahansa 1931. Toisen maailmansodan jälkeen hän kuului Vapaan Laosin liikkeen (Lao-issarak) perustajiin. Hän kohosi itsenäistyneen Laosin johtotehtäviin ja toimi ensi kerran pääministerinä 1951–1954 levottomana aikana, jolloin hänen velipuolensa Souphanouvong asettui kommunistisen Pathet Lao -järjestön joukkojen puolelle ja Ranska menetti otteensa Indokiinasta.
Elokuussa 1956 Souvanna Phouma ja Souphanouvong antoivat yhteisen julistuksen vihollisuuksien lopettamisesta. Souvanna Phouma vieraili sen jälkeen Kiinassa ja Pohjois-Vietnamissa, joissa hän korosti Laosin puolueettomuutta ja sanoi, ettei maa aio solmia diplomaattisuhteita näiden kommunistimaiden kanssa. Vuonna 1958 kommunistit vahvistivat yhä asemaansa Laosissa, ja Souvanna Phouma erosi pääministerin tehtävistä ja siirtyi suurlähettilääksi Pariisiin.
Prinssi Souvanna palasi Laosiin 1960 ryhtyäkseen parlamentin puhemieheksi, mutta syntyi vallankaappaus, jossa hänet nimitettiin pää-, ulko- ja puolustusministeriksi. Hän julisti Laosin kunnioittavan muiden maiden kommunismia, mutta buddhalaiseen maahan aate ei sovi. Joulukuussa 1960 syntynyt vasemmistovallankumous katkaisi Souvanna Phouman hallituskauden muutaman kuukauden jälkeen. Tilanteen rauhoituttua valta siirtyikin Yhdysvaltojen tukemalle oikeistolle, johtajanaan kenraali Phoumi Nosavan. Yhdysvallat tunnusti uuden pääministerin, prinssi Bon Oumin hallituksen, mutta Neuvostoliitto ja Kiina asettuivatkin Souvanna Phouman puolelle. Phouma pakeni Kambodžaan amerikkalaisille katkeroituneena.
Lokakuussa 1961 Souvanna Phoumasta tuli taas Laosin pääministeri, mutta hänen laaja kokoomushallituksensa pääsi levottomuuksien takia työhön vasta elokuussa 1962. Genevessä oli tehty Laosin puolueettomuus sopimus , ja Souvanna Phouma rinnasti puheissaan maan aseman Itävaltaan.
Souvanna Phouma pysyi pääministerinä vuoteen 1975, jolloin Pathet Lao sai vallan maassa.
Souvanna Phouman poika on Mangkra Souvannaphouma.
Recorded Music NZ

Recorded Music NZ (ennen Recording Industry Association of New Zealand (RIANZ)) on voittoa tavoittelematon musiikkituottajien, jakelijoiden sekä muusikkojen organisaatio, joka markkinoi musiikkia Uudessa-Seelannissa. Recorded Music NZ:n jäsenyys on vapaa ihan mille tahansa Uudessa-Seelannissa toimivalle levy-yhtiölle ja sitä dominoi yhdysvaltalaista sekä brittiläistä alkuperää oleva "Big Four" (EMI, Sony, Universal ja Warner Music) jolla on neljä viidestä täydestä jäsenyydestä Recorded Music NZ:lla. Organisaatiolla on yhteensä 53 jäsentä.
Ennen kesäkuuta 2013 organisaatio tunnettiin nimellä "Recording Industry Association of New Zealand" (RIANZ). RIANZ ja PPNZ Music Licensing yhdistyivät tuolloin ja uudeksi nimeksi tuli "Recorded Music NZ".
"Recorded Music NZ" tarjoaa palveluja kolmella alueella: Member Services (New Zealand Music Awards, Official NZ Top40-lista ja suorat yhteydet artisteihin ja levy-yhtiöihin), Music Licensing (toteutettu PPNZ Music Licensingin ansiosta) sekä Pro Music-palvelut koskien tekijänoikeussuojaa sekä yritysasioita.
Productores de Música de España

Productores de Música de España (Espanjaksi: Productores de Música de España, lyhennettynä Promusicae, joskus tyyliteltynä PROMUSICAE) on ammattijärjestö, joka vastaa Espanjan musiikkiteollisuudessa yli 90 prosentin osuudesta. Se on International Federation of the Phonographic Industryn (IFPI) espanjalainen organisaatio. Promusicae perustettiin IFPIn edustajana Espanjassa vuonna 1958 nimellä Spanish Group of the International Federation of the Phonographic Industry (Grupo Español de la Federación Internacional de la Industria Fonográfica), jokseenkin ei virallisena yhdistyksenä, koska Espanjan oikeus Francon aikakaudella ei suostunut järjestäytymisvapauteen aina vuoteen 1977 asti.
Media Forest

Media Forest on vuonna 2005 Israelin Netanyassa perustettu radiosoiton seurantaan ja musiikkiteollisuuden mediatutkimuksiin perehtynyt palveluntarjoaja. Yhtiö seuraa kappaleiden ja kanavien kuten radioasemien ja TV-kanavien lähetyksiä sekä vastaavasti antaa lisäarvoa sisältö- sekä tietopalveluille.
Perustamisestaan lähtien "Media Forest" on perustanut kansallisia franchise-omistajia, jotka toimivat Ranskassa, Argentiinassa, Moldovassa, Belgiassa, Bulgariassa, Romaniassa, Kreikassa ja Sveitsissä.
Dodekaanidihappo

Dodekaanidihappo eli 1,10-dekaanidikarboksyylihappo (C12H22O4) on dikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien, hajusteiden ja voiteluaineiden valmistukseen.
Ominaisuudet.
Dodekaanidihappo on huoneenlämpötilassa väritöntä kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vain vähäisessä määrin veteen ja bentseeniin, mutta muihin orgaanisiin liuottimiin paremmin. Dodekaanidihappo on diproottinen heikko happo ja sen pKa-arvot ovat 5,7 ja 6,6.
Valmistus.
Dodekaanihapon teollinen valmistus perustuu syklododekatrieenistä saataviin yhdisteisiin. Yhdisteen valmistusprosessissa syklododekatrieeni pelkistetään ensin vedyttämällä katalyyttien läsnä ollessa syklododekaaniksi, joka hapetetaan ilman ja boorihapon avulla syklododekanolin ja Syklododekanonin seokseksi. Kun tätä seosta hapetetaan väkevällä typpihapolla, muodostuu dodekaanidihappoa. Toinen teollisuudessa käytettävä tapa on syklododekaanin otsonolyysi ja muodostuvan tuotteen hapetus muodostaa dodekaanidihappoa. Yhdistettä voidaan valmistaa bioteknisesti dodekaanista "Candida tropicalis"-hiivan avulla, mutta tällä valmistusmenetelmällä ei ole juurikaan kaupallista merkitystä.
Dodekaanidihappoa käytetään polyestereiden ja polyamidimuovien valmistukseen esimerkiksi dodekaanidihaposta ja heksametyleenidiamiinista muodostuu Nylon-6,12ä ja toinen yleisesti käytetty diamiini on bis(4-aminosykloheksyyli)metaani. Lisäksi yhdisteestä voidaan valmistaa hajusteita, voiteluaineita, väriaineita, pinta-aktiivisia aineita, palonestoaineita ja muovien pehmentimiä.
Maison de la Radio

Maison de la Radio on Ranskan radion (Radio France) päätoimitalo Pariisissa. Se sijaitsee Pariisin länsiosassa, 16. kaupunginosassa.
Historia.
Toisen maailmansodan jälkeen radio- ja televisiotoiminta kehittyivät voimakkaasti. Ranskan radion toiminnot sijaitsivat kymmenissä paikoissa ympäri Pariisia. Tämä oli hyvin epäkäytännöllistä ja syntyi ajatus rakentaa talo, jossa kaikki toiminnot olisivat saman katon alla. Hankkeelle saatiin tontti Seinen rannalta olevalta vanhalta telakalta. Tontti oli lähellä kaupungin keskustaa ja se antoi myös mahdollisuuden käyttää Eiffel-tornia lähettimenä. Vuonna 1952 julistettiin arkkitehtikilpailu, jonka voitti seuraavana vuonna arkkitehti Henry Bernard. Rakennuslupa talolle haettiin vuonna 1954, ja lopulta 14. joulukuuta 1963 rakennuksen avasi käyttöön Ranskan presidentti Charles de Gaulle.
Rakennus.
Maison de la Radio on monumentaalinen rakennuskompleksi, jonka keskellä on 68 metriä korkea 22-kerroksinen torni. Tornin ympärillä on kaksi rengasmaista rakennusta, joista ulompi on paikoin 10-kerroksinen, ja sen ympärysmitta on 500 metriä. Rakennuksen muodosta on tyylitelty myös Ranskan radion logo.
Rakennuksessa on kolme suurta salia, joita kutsutaan numeroilla 102, 103 ja 104. Niitä käyttää Ranskan radion orkesterit Orchestre national de France ja Orchestre Philharmonique de Radio France sekä Chœur et le Maîtrise de Radio France.
Uudistaminen.
Vuonna 2005 aloitettiin rakennuksen täydellinen uudistaminen.
Hans Speidel

Hans Speidel (s. 28. lokakuuta 1897 Metzingen – 28. marraskuuta 1984 Bad Honnef) oli saksalainen Wehrmachtin kenraali, josta toisen maailmansodan jälkeen tuli ensimmäinen saksalainen Nato-komentaja kylmän sodan aikana. Hän oli vuonna 1944 mukana heinäkuun 20. päivän salaliitossa Adolf Hitlerin murhaamiseksi.
Speidel aloitti sotilasuransa 1914 opiskellessaan samalla taloustieteitä ja filosofiaa Tübingenin yliopistossa ja Berliinin teknillisessä korkeakoulussa. Hän palveli jo ensimmäisessä maailmansodassa ja toimi maailmansotien välillä muun muassa sotilasattaseana Pariisissa. Toisessa maailmansodassa hän toimi muun muassa Erwin Rommelin alaisena esikuntatehtävissä. Speidel pidätettiin Hitlerin murhayrityksen yhteydessä 1944 ja oli vangittuna seitsemän kuukautta, kunnes pakeni liittoutuneiden joukkojen suojaan.
Sodan jälkeen Speidel opetti nykyajan historiaa Tübingenin yliopistossa 1949–1955 ja toimi samalla liittohallituksen sotilasneuvonantajana. Vuosina 1955–1957 hän toimi Saksan liittotasavallan puolustusvoimien yleisesikunnan päällikkönä ja nimitettiin sitten komentajaksi Naton Euroopassa oleville maajoukoille, joista huomattava osa oli saksalaisia. Hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1963 asti.
Aldege &quot;Baz&quot; Bastien Memorial Award

Aldege "Baz" Bastien Memorial Award on vuosittain American Hockey Leaguen parhaalle maalivahdille vuosittain annettava palkinto. Palkinnon saajan valitsee media sekä AHL:n pelaajat.
Palkinto on nimetty Pittsburgh Penguinsin entisen toimitusjohtajan Aldee "Baz" Bastienin mukaan.
Marjatta Kekki

Marjatta Kekki (s. 1966) on suomalainen kuvanveistäjä.
Kekki on opiskellut taiteita muun muassa Lahden taideinstituutissa ja Aalto-yliopistossa. Hän piti ensimmäisen yksityisnäyttelynsä vuonna 1994 Lahden Taiteilijaseuran galleriassa. Hänen teoksiaan on muun muassa Lahden kaupunginsairaalan, Suomen Valtion ja Helsingin kaupungin taidemuseon kokoelmissa.
Jacob Hübner

Jacob Hübner (20. kesäkuuta 1761 – 13. syyskuuta 1826) oli saksalainen hyönteistieteilijä. Hänen pääteoksensa "Sammlung Europäischer Schmetterlinge" oli alan perusteos, jossa on kuvattu 2627 eurooppalaista perhoslajia. Teoksessa on perhoset ja niiden toukat on esitelty yksityiskohtaisin värikuvin, jotka Hübner maalasi elävästä mallista korostaen niitä piirteitä, jotka ovat tärkeitä lajien tunnistamisen kannalta.
Ennen Hübnerin aikaa perhoset jaettiin päivä- ja yöperhosiin ja ajateltiin, ettei niiden anatomia anna perusteita tämän tarkempaan jakoon eri sukuihin. Hübner oli eri mieltä, mutta koska hän toimi yksin ja vaikutti vähäisessä Augsburgin kaupungissa, hänen työnsä jäi vaille huomiota.
Unelma (veistos)

Unelma on kuvataiteilija Oona Tikkaojan siirrettävä julkinen veistos. Se julkistettiin ensimmäisen kerran Helsingin Kalliossa Siltasaarenkadulla metroaseman läheisyydessä niin sanotulla Unioninakselilla elokuussa 2012. Veistos sijoitettiin uudelleen Kannelmäen Sitratorille, jossa se julkistettiin marraskuussa 2013. Teos on monivärinen ja muistuttaa hieman kuumailmapalloa tai karusellia ja sisältää tuulivoimalla liikkuvan Savonius-roottorin.
Teos on noin kymmenen metriä korkea ja teosmateriaaleina on käytetty terästä ja polykarbonaattia.
"Unelma" juhlisti Helsinki 200 vuotta pääkaupunkina -juhlavuotta sekä Design-pääkaupunkivuotta 2012 ja se suunniteltiin väliaikaiseksi.
Veistoksia ei siirretä usein niiden korkeiden siirtokustannuksen vuoksi, jotka ovat noin 20 000 – 25 000 euroa. "Unelman" siirtokustannuksista Kannelmäen Sitratorille vastasi pääosin Helsingin kaupungin Lähiö-projekti, ja lisäksi Helsingin kaupungin taidemuseo osallistui kustannuksiin jonkin verran.
Tikkaoja on käyttänyt lähtökohtana teokselleen kuumailmapalloa, joka pyrkii korkeuksiin sitä ympäröivien rakennusten tavoin. Ideoita on haettu myös tivolilaitteista. Taiteilijan mukaan ""Unelma" liittyy niin ihmisen haaveisiin ymmärtää luonnon mysteerejä, tavoitella fyysisiä ja filosofisia korkeuksia kuin unelmoida kauneudesta ja järjestyksestä.".
Dungeness

Dungeness on niemimaa Kentin rannikolla Englannissa. Niemimaa ja sen tyvi muodostavat Romneyn kosteikkoalueen, jonka laajuus on 260 neliökilometriä. Alue on merkittävä luonnonsuojelualue.
Niemellä sijaitsee Dungenessin ydinvoimala. Voimalan A-yksikkö suljettiin 2006, mutta B-yksikkö jatkaa edelleen toimintaansa.
Subandrio

Subandrio (15. syyskuuta 1914 Malang, Itä-Jaava – 3. heinäkuuta 2004) oli indonesialainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Indonesian ulkoministerinä presidentti Sukarnon aikana vuodesta 1957 vuoteen 1966, jolloin hän joutui 29 vuodeksi vankilaan epäonnistuneen vallankaappausyrityksen jälkeen.
Subandrio oli koulutukseltaan kirurgi. Opiskeluaikanaan Jakartan lääketieteellisessä yliopistossa hän otti osaa Indonesian itsenäistymiseen tähtäävään toimintaan. Hän otti toisen maailmansodan aikana osaa Japanin vastaiseen liikkeeseen, kun taas Sukarno ja puolustusministeri Abdul Haris Nasution olivat yhteistoiminnassa japanilaisten kanssa. Sodan jälkeen Subandrio toimi suurlähettiläänä Lontoossa 1950–1954 ja Moskovassa vuoteen 1957, jolloin hänet nimitettiin ulkoministeriksi, toiseksi varapääministeriksi ja tiedustelupalvelun johtajaksi.
Vuoden 1965 vallankaappausyrityksen jälkeen Subandrio tuomittiin kuolemaan, mutta Britannian avulla tuomio muutettiin elinkautiseksi vankeudeksi. Hänet vapautettiin 81 vuoden iässä heikentyneen terveydentilan vuoksi.
Édgar Benítez

Édgar Milciades Benítez Santander (s. 8. marraskuuta 1987 Repatriación) on paraguaylainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa Libertad-seuraa. Benítez on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa. 176-senttinen Benítez tunnetaan lempinimellä "Pájaro" ().
Ura.
Benítez aloitti ammattilaisuransa Paraguayn pääkaupungin Asunciónin Club Libertadissa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2007 ja voitti kahdesti maan mestaruuden. Vuoden 2008 hän vietti lainalla Club Sol de Américassa, jossa 37 pelissä syntyi 21 maalia. Vuonna 2009 Benítez siirtyi Meksikon liigan CF Pachucaan. Hän pelasi seurassa vuoteen 2013 asti tehden 85 pelissä 21 maalia. Pachucassa Benítez saavutti CONCACAF:in Mestareiden liigan voiton kaudella 2009–2010. Vuodet 2011–2012 hän oli lainalla kotimaansa Cerro Porteñossa, jossa tilille tuli Aperturan voitto, ja vuodet 2012-2013 Deportivo Tolucassa Meksikon pääsarjassa. Toluca osti Benítezin omakseen kesällä 2013. Vuodet 2015–2018 Benítez pelasi meksikolaisseura Querétarossa.
Paraguayn jalkapallomaajoukkueessa Benítez debytoi vuonna 2008. Hän kuului valmentaja Gerardo Martinon ryhmään vuoden 2010 MM-kisoissa. Benítez pelasi kisoissa kahdessa ottelussa, kun Paraguay eteni puolivälieriin. Hän on pelannut maajoukkueessa 56 ottelua, joissa hän on tehnyt kahdeksan maalia.
Torso (Marjo Lahtisen veistos)

Torso on kuvanveistäjä Marjo Lahtisen teos, joka paljastettiin Helsingin Ullanlinnan Tähtitorninvuorella Helsinki-päivänä 12. kesäkuuta 2008. Torso kuuluu Helsingin kaupungin taidemuseon julkisen taiteen kokoelmaan. 
"Torso" on sijoitettu vesialtaaseen samalle paikalle, jossa vielä 1990-luvulla sijaitsi Wäinö Aaltosen vuonna 1925 pystytetty "Kahlaaja"-niminen naisfiguuria esittävä teos. "Kahlaaja" jouduttiin ilkivallan seurauksena siirtämään sisätiloihin Rikhardinkadun kirjastoon vuonna 1994. 
Torso on veistetty Vesannon punaisesta graniitista. Se on kooltaan selvästi suurempi kuin Marjo Lahtisen aiemmat työt, mutta edustaa muuten hyvin taiteilijalle tyypillistä ihmisvartaloa pelkistävää ja tasaista pintaa ja täsmällistä muotoa tavoittavaa veistotapaa.
Petrifun

Petrifun on suomalainen Kuopiosta lähtöisin oleva vaatevalmistaja.
Liikevaihto vuonna 2014 (12kk) oli 5 129 000€.
Yhtiö perustettiin vuonna 1973 nimellä Petritex. Vuonna 2013 se vaihtoi nimekseen Petrifun. Sillä on omia myymälöitä, ja monet ketjut toimivat sen jälleenmyyjinä. Paitojen tuotanto on ulkoistettu Tallinnaan ja Vietnamiin.
Gekko (taideteos)

Gekko on keramiikkataiteilija Pekka Paikkarin, Kristiina Riskan ja Kati Tuominen-Niittylän tekemä tilateos Kampin metroasemalla Helsingissä. Teos on keramiikkalaatoilla päällystetty, muotoiltu liukuportaiden betoninen suojakansi. Metron liukuportaiden putki menee Kampin katutason keskusaulasta kaukoliikenteen bussiterminaalin läpi alas metroasemalle. Putken halkaisija on noin neljä metriä, ja siinä on noin 275 neliömetriä keramiikkaa. "Gekko" on valmistunut vuonna 2005.
Keltaisista keramiikkalaatoista rakentuva pinta ja laattojen hieman summittainen sijoittelu antavat vaikutelman liskon nahasta. Keltainen teos houkuttelee luoksensa ja kutsuu kokeilemaan sen pintaa. Teos on hallitseva elementti Kampin terminaalissa ja antaa ympäristölleen väriä ja piristystä. Vaikka Kampin teos ei liiku kuten gekko luonnossa, sen sisällä kulkeva ihmisvirta liikkuu melkein katkeamattomana virtana ja luo näin liikkuvan hengen myös "Gekolle".
"Gekko" hallitsee Kampin terminaalin maisemaa. Sen ajatuksena on luoda inhimillisyyttä ja rauhallisuutta ruuhkaiseen Kampin liikenneterminaaliin.
Työ toteutettiin yhteistyössä arkkitehtien Aki Davidsson ja Timo Kiukola kanssa.
Süleyman Koç

Süleyman Koç (s. 9. kesäkuuta 1989 Berliini, Saksa) on turkkilaista syntyperää oleva saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa SC Paderbornia. Pelipaikaltaan Koç on keskikentän oikea laita.
Ura.
Koçin kasvattajaseura on berliiniläinen Berliner AK 07. Vuonna 2008 hän siirtyi Türkiyemspor Berliniin. Vuonna 2010 hän solmi ensimmäisen ammattilaissopimuksensa 3. Ligan eli kolmannen sarjatason SV Babelsberg 03:n kanssa. Ensimmäisen ammattilaiskauden keväällä Koç kuitenkin joutui vankilaan lukuisista kasinokahvilaryöstöistä ja pahoinpitelyistä. Hän joutui lopettamaan ammattilaisuransa väliaikaisesti. Vuonna 2012 hänet siirrettiin avovankilaan, joten hän sai jatkaa Babelsbergissä. Hän pelasi seurassa hyvin ja siirtyikin 2. Bundesliigan SC Paderborniin talvella 2014. Paderbornin kausi päättyi nousujuhliin ja Koç pääsi pelaamaan Bundesliigaa. Hän on kuulunut alkukaudesta joukkueen avainpelaajiin.
Fabian Schär

Fabian Schär (s. 20. joulukuuta 1991 Wil) on sveitsiläinen jalkapalloilija, joka on edustanut Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia heinäkuusta 2018 lähtien. Oikeajalkaisen Schärin pelipaikka on keskuspuolustaja. Hän on kuulunut myös Sveitsin jalkapallomaajoukkueeseen.
Seurajoukkueura.
Schär on FC Wil 1900:n kasvatti. Hän edusti seuran toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa edustusjoukkuetta vuodet 2009–2012. Vuonna 2012 Schär siirtyi maan suurimpaan seuraan FC Baseliin. Hän debytoi kaudella Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa, jossa Basel eteni välieriin, sekä voitti myös maan mestaruuden. Mestaruuden Schär voitti Baselin kanssa myös seuraavalla kaudella eli kaudella 2013–2014. Kesäkuussa 2015 hän siirtyi TSG 1899 Hoffenheimiin, jossa hän pelasi kahden kauden aikana Bundesliigassa 30 ottelua ja teki yhden maalin huhtikuussa 2016 Hertha Berliniä vastaan. Kauden 2017–2018 Schär pelasi Espanjassa Deportivo de La Coruñan joukkueessa, jossa hänelle kertyi 25 La Liga -ottelua ja niissä kaksi maalia. Vuonna 2018 hän siirtyi Englantiin Newcastle Unitediin. Hän on seitsemän kauden aikana pelannut 195 valioliigaottelua ja tehnyt niissä 18 maalia. Hän pelasi syksyllä 2023 Mestarien liigan alkulohkossa kuusi ottelua ja teki maalin kotiottelussa Paris Saint-Germainia vastaan. Hän pelasi viisi ottelua ja teki kaksi maalia Newcastlen voittaessa Englannin liigacupin kaudella 2024–2025.
Maajoukkueura.
Schär edusti Sveitsiä nuorten maajoukkueissa. Hän pelasi myös vuoden 2012 kesäolympialaisissa Sveitsin paidassa. Sveitsin A-maajoukkueessa Schär debytoi vuonna 2013. Hän kuului päävalmentaja Ottmar Hitzfeldin ryhmään vuoden 2014 MM-kisoissa. Schär oli turnauksessa kentällä kahdessa ottelussa, kun Sveitsi eteni 16 parhaan joukkoon.
Schär pelasi Sveitsin kaikki neljä ottelua alusta loppuun EM-kilpailuissa 2016 ja teki alkulohkon ensimmäisessä ottelussa Albaniaa vastaan ottelun ainoan maalin. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täydet minuutit Sveitsin kolmessa alkulohko-ottelussa mutta joutui jäämään varoitustilin täyttymisen vuoksi pois neljännesvälieräottelusta, jonka Sveitsi hävisi. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi avauskokoonpanossa Sveitsin kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle molemmissa pudotuspeliotteluissa. MM-kilpailuissa 2022 hän oli avauskokoonpanossa alkulohko-ottelussa Serbiaa ja neljännesvälierässä Portugalia vastaan. EM-kilpailuissa 2024 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa. Puolivälierän Englantia vastaan ratkaisseessa rangaistuspotkukilpailussa hän teki maalin joukkueensa toisena laukojana, mutta Englanti meni ottelusta jatkoon. Schär ilmoitti elokuussa 2024 lopettavansa maajoukkueuransa. Hän pelasi 86 A-maaottelua, joissa hän oli 80 kertaa avauskokoonpanossa, ja teki niissä kahdeksan maalia.
President’s Awards

President’s Awardsit ovat kaksi vuosittain American Hockey Leaguessa jaettavaa palkintoa. Ensimmäinen annetaan AHL-organisaatiolle, joka on osoittanut huippuosaamista jään ulkopuolella. Toinen annetaan loistavasti esiintyneelle pelaajalle. Palkinnot jaettiin liigassa ensimmäisen kerran kaudella 2008-2009.
Ensimmäiset palkinnon saajat kaudella 2008-2009 olivat Manitoba Moose ja Alexandre Giroux. Pelaajapalkinnon voittanut ei ole kertaakaan kuulunut organisaatiopalkinnon saaneeseen joukkueeseen.
Chato (apassi)

Chato oli chiricahua-apassi, joka osallistui moniin hyökkäyksiin Arizonan amerikkalaisia uudisasukkaita vastaan 1870-luvun aikana. Seuraavalla vuosikymmenellä Chato kävi Geronimon alaisuudessa sissisotaa Yhdysvaltain ja Meksikon armeijoita vastaan, kunnes antautui kenraali George Crookille. Riitaannuttuaan Geronimon kanssa vuonna 1884 Chato siirtyi kenraali Crookin joukkojen tiedustelijaksi Yhdysvaltain armeijaan ja opasti armeijan kapinallisten chiricahuoiden piilopaikkaan Sierra Madreen.
Vuonna 1886 Chato johti apassien rauhanlähetystöä Washingtoniin, missä presidentti Chester Arthur palkitsi hänet hopeisella urhoollisuusmitalilla.
Chato kuoli auto-onnettomuudessa vuonna 1934.