tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Symbiosis

Symbiosis on Stefan Lindforsin muotoilema veistos Turussa, Aurajokirannassa Forum Marinum -merimuseon ja Suomen Joutsenen lähellä. Vuonna 2014 paljastettu ja 2015 nykyiselle paikalleen sijoitettu veistos liittyy Saaristomeren suojelukampanjaan: sen pintaan hitsataan jatkuvasti lisää teräslaattoja, joihin on kaiverrettu lahjoittajien nimiä.
”Suomuiksi ja suliksi” kutsuttuja haponkestäviä teräslaattoja voivat ostaa yksityishenkilöt, yritykset ja yhteisöt, ja tuotto ohjataan Saaristomeren Suojelurahastoon. Pienimmät laatat maksavat 75 ja suurimmat 5 000 euroa. Tavoitteeksi asetetusta 3 500 laatasta oli lokakuuhun 2015 mennessä saatu kokoon tuhat.
Kalan ja linnun päitä kuvaava veistos on pinta-alaltaan 8 × 4,5 metriä ja korkeudeltaan 2,5 metriä. 
Veistoksen paljastivat Turun Itämeri-päivillä kesäkuun 2014 alussa Suomen ja Viron pääministerit Jyrki Katainen ja Taavi Rõivas. Tämä tapahtui Forum Marinumin edustalla, minkä jälkeen veistos oli elokuussa 2014 tarkoitus lennättää näyttävästi joen yli ja sijoittaa Korppolaismäen kalliolle, jossa se olisi valaistuna toiminut eräänlaisena merelle näkyvänä ”majakkana”. Teoksen pysyväksi sijoituspaikaksi tuli yleisön ja myös Stefan Lindforsin toiveesta kuitenkin Aurajoen ranta Suomen Joutsenen katveessa, jossa se saa enemmän katsojia.
Väiski on aina Väiski

Väiski on aina Väiski ("The Bugs Bunny/Road Runner Movie") on Warner Bros. -studion tuottama vuonna 1979 valmistunut animaatioelokuva, jonka on ohjannut Chuck Jones yhdessä Phil Monroen kanssa. Kyseessä on kooste-elokuva, joka sisältää valikoiman parhaita Chuck Jonesin 1940–1960-luvuilla ohjaamista Looney Tunes -lyhytanimaatioista. Niiden väliin on sijoitettu lyhyitä juonto-osuuksia, joissa mahtavassa huvilassa eläkepäiviään viettävä Väiski Vemmelsääri esittelee Looney Tunes -animaatioiden hahmoja ja tapahtumia. Väiski Vemmelsäären ohella Repe Sorsa esiintyy suuressa osassa valikoiduista animaatioista. Koko elokuvan loppuosa on omistettu Kelju K. Kojootti ja Maantiekiitäjä -lyhytanimaatioista laaditulle yhtenäiselle koosteelle.
"Väiski on aina Väiski" sisältää useita Chuck Jonesin arvostetuimpia lyhytelokuvia, kuten jatkuvaan neljännen seinän rikkomiseen perustuva surrealistinen "Duck Amuck" (1953), jossa näkymätön animaattori piinaa Repe Sorsaa, niin sanotun metsästystrilogian käynnistänyt "Rabbit Fire" (1951), jossa Väiski ja Repe yrittävät kilvan usuttaa Elmerin toistensa kimppuun, sekä Richard Wagnerin oopperoita parodioiva Väiski ja Elmeri -tarina "What's Opera, Doc?" (1957). Eräitä vähemmän kuuluisia Jonesin lyhytelokuvia on tässä lyhennetty alkuperäisestä.
Lähes kaikkia elokuvan hahmoja ääninäyttelee Mel Blanc. Elmerin äänenä on Arthur Q. Bryan.
Warner Bros. julkaisi "Väiski on aina Väiskin" jälkeen seuraavan vuosikymmenen aikana kolme muuta vastaavaa kooste-elokuvaa vanhoista Looney Tunes -lyhytelokuvista. Kooste-elokuvan ideaa oli käytetty jo tätä ennen vuonna 1975 valmistuneessa dokumentissa "Väiski Vemmelsäären juhlagaala" ("Bugs Bunny Superstar"), jossa veteraanianimaattori Bob Clampett oli ottanut yksinään kunnian Väiski Vemmelsäären hahmon luomisesta ja sivuuttanut Chuck Jonesin osuuden. Kostoksi tästä Jones lisäsi "Väiski on aina Väiskiin" kohtauksen, jossa Väiski kertoo katsojille lukuisista "isistään" kuitenkaan mainitsematta Clampettia.
Arvioita.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Markku Salmi kehuu etenkin koosteen alun avaruusjaksoja ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Pacific Crest Trail

Pacific Crest Trail eli PCT on 4 265 kilometriä pitkä yhdysvaltalainen vaellusreitti, joka kulkee Meksikon rajalta Kanadan rajalle Kalifornian, Oregonin ja Washingtonin osavaltioiden läpi. Clinton Churchill Clarke esitti ajatuksen Yhdysvaltain läpi kulkevasta vaellusreitistä jo vuonna 1932, mutta virallisen statuksen Pacific Crest Trail sai vuonna 1968 ja se valmistui lopullisesti vasta 1990-luvun alkupuolella. Arviolta 180–300 vaeltajaa kulkee PCT:n läpi vuosittain.
PCT tuli kuuluisaksi Cheryl Strayedin omakohtaisiin kokemuksiin perustuvan kirjan "Villi vaellus" ("Wild: From Lost to Found on the Pacific Crest Trail") myötä. Kirja julkaistiin vuonna 2012, ja siitä tehty elokuvasovitus "Wild – Villi vaellus" sai ensi-iltansa joulukuussa 2014. Cheryl Strayed vaelsi sadan päivän ajan PCT:llä vuonna 1995.
Josef Wenzel I

Josef Wenzel I (9. elokuuta 1696 – 10. helmikuuta 1772) oli Liechtensteinin ruhtinas kahdesti, ensin vuosina 1712–1718 ja uudestaan vuodesta 1748 kuolemaansa saakka. Lisäksi hän toimi ruhtinaana käytännössä myös vuodet 1732–1745, joina hän oli alaikäisen Johann Nepomuk Karlin holhooja.
Hän meni 19. huhtikuuta 1718 naimisiin serkkunsa, prinsessa Anna Maria Antonien kanssa. He saivat viisi lasta, jotka kaikki kuolivat nuorina:
Peter Karlsson (jääkiekkoilija)

Peter Karlsson (17. helmikuuta 1966 Västerås – 11. maaliskuuta 1995 Västerås) oli ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan lähinnä Ruotsilla toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa, mutta edusti Västeråsia myös Elitserienissä kaudella 1992–1993. 
Karlsson kuoli maaliskuussa 1995 19-vuotiaan uusnatsin puukotettua häntä. Teon syynä oli Karlssonin homoseksuaalisuus. Elokuussa 1997 hänen muistokseen pelattiin ottelu, jossa vastakkain olivat Västerås IK ja ruotsalaisista NHL-pelaajista koottu joukkue.
Anton Florian

Anton Florian (28. toukokuuta 1656 – 11. lokakuuta 1721) oli Liechtensteinin ruhtinas vuodesta 1718 kuolemaansa saakka.
Hän meni 15. lokakuuta 1679 naimisiin Thun-Hohensteinin kreivitär Eleonore Barbara Catharinan kanssa. He saivat 11 lasta, joista useimmat kuolivat nuorina:
Blås ut mitt månljus

Blås ut mitt månljus on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin kymmenes albumi, joka julkaistiin vuonna 1986 levymerkillä Nacksving. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet on kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
Evert Wilhelm Åberg

Evert Wilhelm Åberg (9. syyskuuta 1890 – 29. tammikuuta 1959 Iisalmi) oli suomalainen teollisuusneuvos ja iisalmelaisen panimoyritys Olvi Oy:n toimitusjohtaja.
Åbergin vanhemmat olivat panimomestari William Gideon Åberg (1849–1930) ja Onni Edith Alfhild Nygrén (1864–1940). Hän oli naimisissa Hedvig Johanna Frohnen (s. 1892) kanssa. 
Åberg hankki omistukseensa vuonna 1919 olutta, sahtia, simaa ja limonadia valmistaneen "Iisalmen Oluttehdas Oy":n jonka hänen isänsä oli perustanut kahdeksan yhtiökumppanin kanssa vuonna 1878. Vuonna 1925 hän perusti Kajaanissa toimineen "Kajaanin Kalja Oy":n. Kun kieltolaki kumottiin 1932 Kajaanin Kalja Oy:n nimeksi muutettiin "Oluttehdas Oiva Oy" joka sitten vuokrasi Iisalmen Oluttehdas Oy:n laitteet ja aloitti III-oluen valmistuksen. Vuonna 1952 tehtaan nimeksi tuli "Olvi Oy" ; nimi ostettiin toimintansa lopettaneelta helsinkiläiseltä oluttehtaalta. 
E. W. Åberg perusti vuonna 1955 vaimonsa Hedwigin kanssa Olvi-säätiön jolle siirrettiin enemmistö Olvi Oy:n osakkeista. Samana vuonna voimaan astunut uusi oluen myyntialuejärjestely johti siihen että Olvi Oy:n valmistaman vahvan oluen menekki laski lähes neljänneksen. 1950-luvulla Olvi Oy:n päätuotteena oli I-olut. Olvin tuotteiden menekki alkoi kasvaa 1960-luvulla kun oluen myyntialuerajoituksia lievennettiin ja Olvi pääsi markkinoimaan tuotteitaan myös Etelä-Suomeen. I-olut säilyi Olvin päätuotteena aina vuoteen 1969 saakka jolloin keskioluesta tuli Olvin tärkein myyntituote.
Free Range

Free Range ("Free Range - ballaad maailma heakskiitmisest") on Veiko Õunpuun ohjaama vuonna 2013 valmistunut virolainen elokuva.
Ensimmäisellä julkaisuviikollaan elokuvan kävi katsomassa 3 928 ihmistä. Vuoden 2013 aikana elokuvalla oli Virossa kaikkiaan 6 237 katsojaa.
Elokuva valittiin Viron viralliseksi ehdokkaaksi parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkintosarjassa.
Johanna Puhakka

Johanna Julia Puhakka (s. 3. huhtikuuta 1993) on suomalainen näyttelijä. Hän on tullut tunnetuksi Alissa Nikkisen roolistaan televisiosarjoissa "Salatut elämät" ja "Rantabaari". Vuonna 2003 hän näytteli Sibeliuksen tytärtä "Sibelius"-elokuvassa. Hän on esiintynyt myös erilaisissa mainoksissa ja näytellyt harrastelijateatterissa. Lisäksi Puhakalla on ollut "Papupata"-podcast yhdessä Sara Parikan kanssa.
Puhakka aloitti syksyllä 2019 draaman ja tanssin opiskelun Lontoossa sijaitsevassa East 15 Acting Schoolissa. Näyttelijäksi hän valmistui koulusta elokuussa 2020. Hän oli aiemmin pyrkinyt Suomessa Teatterikorkeakouluun kuudesti pääsemättä sisään.
Yksityiselämä.
Puhakan isä on kapellimestari Jari Puhakka.
Puhakka on asunut avoliitossa jalkapalloilija Paulus Arajuuren kanssa Kyproksella. Parin erosta uutisoitiin alkuvuodesta 2022. Kesäkuussa 2023 Puhakan kerrottiin olevan parisuhteessa näyttelijä Samuel Glassarin kanssa. Puhakka sai Glassarin kanssa kaksospojat heinäkuussa 2024.
Janne Saarinen (näyttelijä)

Janne Saarinen (s. 1. marraskuuta 1995 Vesilahti) on suomalainen näyttelijä ja radiojuontaja, joka on tullut tutuksi Anton Heleniuksen roolistaan televisiosarjassa "Salatut elämät" sekä Niklas ”Nikke” Uotilan roolistaan sairaalasarjassa "Syke". 
Teatterilavalla Saarinen on näytellyt Marco Bjurströmin ohjauksessa Valkeakosken kaupunginteatterin "Grease"-musikaalissa keväällä 2016 sekä Helsingin Kaupunginteatterissa "Prinsessa Ruusunen – Paluu tulevaisuuteen" -musikaalissa loppuvuodesta 2017. Keväällä 2018 hän näytteli Matti Hurmalaa Kulttuuritalo Martinuksen "Blondi tuli taloon" -televisiosarjaan perustuvassa näytelmässä.
Vuoden 2020 alussa Saarinen aloitti Radio Suomipopin keskipäivän juontajana. Aiemmin hän on juontanut eri viikonloppuohjelmia Iskelmässä sekä lauantai-illan ohjelmaa Loop-kanavalla.
Saarinen laulaa vapaa-ajallaan Kaksoisveljet-nimisessä bändissä ja pelaa jalkapalloa Gilla FC:ssä. Saarinen osallistui Idols-laulukilpailun kuudennelle tuotantokaudelle vuonna 2012 edeten koelauluista teatteriviikonloppuun. Hän oli Kokoomuksen sitoutumattomana ehdokkaana Vesilahden kuntavaaleissa 2017 saaden 29 ääntä ja jääden varasijalle.
Saarinen ilmoitti tavoittelevansa kelkkailijana paikkaa vuonna 2026 pidettäviin Milano–Cortinan olympialaisiin. Maaliskuussa 2024 Saarinen voitti epävirallisen aloittelijoiden Pohjoismaiden-mestaruuden pariohjaskelkkailussa yhdessä Tristan Jeskasen kanssa.
Saarinen joutui vakavaan kelkkailuonnettomuuteen Norjan Lillehammerissa 20. marraskuuta 2024. Hänen ja kelkkailijaparinsa Tristan Jeskasen kelkka kaatui 115 kilometrin tuntivauhdissa ja Saarinen sai keskivaikean aivovamman. Kesäkuussa 2025 Saarinen kertoi kelkkailuprojektinsa päättyneen.
Michael Barratt (televisiojuontaja)

Michael Barratt (3. tammikuuta 1928 Leeds – 10. heinäkuuta 2022 Berkshire) oli englantilainen televisiojuontaja ja toimittaja sekä tietokirjailija. Hän tuli tunnetuksi etenkin suositun, joka arki-ilta lähetetyn "Nationwide"-ajankohtaisohjelman juontajana BBC:ssä vuosina 1969–1977.
Elämä ja ura.
Leedsiläiseen virkamiesperheeseen syntynyt Michael Barratt kävi Rossall School -poikakoulun Lancashiressa ja Paisley Grammar Schoolin Skotlannissa. Hän kiinnostui lehtialasta ja kertoo aloittaneensa toisen maailmansodan aikana 16-vuotiaana teetarjoilijana "The Sunday Mail" -lehdessä Glasgow’ssa. Hän eteni ensin urheilutoimittajaksi ja vähitellen yleistoimittajaksi ja lähti 1956 Nigeriaan, jossa hän työskenteli "Nigerian Citizen" -sanomalehdessä ja maan radioyhtiössä. 
Palattuaan Englantiin Barratt oli toimittajana alueellisissa sanomalehdissä. Samanaikaisesti hän avusti BBC:n ulkomaanpalvelun vastaperustetulla Afrikan-osastolla ja toimi freelance-reportterina myös televisiolle, aluksi Midlandsin alueellisessa ohjelmassa "Scan". Pian Barratt siirtyi kokonaan televisioon ja alkoi tehdä BBC:n ajankohtaisohjelmaa "Midlands Today", sitten kaksi vuotta valtakunnallista "Panoramaa" kunnes lähti mukaan tekemään "24 Hours" -nimistä uutiskatsausta. Pisin rupeama oli "Nationwide"-ohjelman juontajana vuodesta 1969 vuoteen 1977. Sen jälkeen hän juonsi Thames Televisionin "Reporting London" -ohjelmaa, kunnes perusti oman yritysvideoita tekevän tuotantoyhtiönsä Michael Barratt Limited, joka toimi vuoteen 1997 saakka. Hän toimi myös luennoijana, viestintäkonsulttina ja erilaisten kongressien puheenjohtajana.
Barratt kirjoitti myös tietokirjoja kuten "Michael Barratt's Complete Gardening Guide", "Making the Most of the Media" ja "Making the Most of Retirement". Vuonna 2013 hän julkaisi muistelmansa nimeltä "Mr. Nationwide". Ensimmäiset muistelmansa hän julkaisi jo 1970-luvun loppupuolella.
Jared Fogle

Jared Scott Fogle (s. 23. elokuuta 1977) on Subway-pikaruokaketjun entinen mainoskasvo. Hän nousi julkisuuteen 1990-luvun lopussa, kun hän ilmoitti laihduttaneensa Subwayn tuotteiden avulla noin vuodessa lähes 200 kilosta 80:een kiloon. Laihdutuksen ansiosta hän esiintyi 15 vuoden ajan lukuisissa yhtiön mainoskampanjoissa Yhdysvalloissa. Lisäksi hän on kiertänyt puhumassa lihavuudesta kouluissa sekä sairaaloissa ja perustanut lasten ylipainoon keskittyneen hyväntekeväisyysjärjestön.
Fogle kasvoi juutalaisessa perheessä. Hänestä tuli bar mitsva 13-vuotiaana hänen matkalla Israeliin. 
Vuonna 2015 Fogle sai yli 15 vuoden vankeustuomion lapsipornon hallussapidosta ja maksullisesta seksistä alaikäisten kanssa. Foglen ensimmäinen mahdollisuus päästä vapaaksi on keväällä 2029. Foglesta on tehty amerikkalainen dokumenttisarja "Jared from Subway:" "Catching a Monster", joka sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa maaliskuussa 2023"."
Aidyn Ajymbetov

Aidyn Aqanuly Ajymbetov (, s. 27. heinäkuuta 1972 Zarja Kommunizma, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on kazakstanilainen kosmonautti. Ajymbetov on koulutukseltaan Kazakstanin ilmavoimien hävittäjälentäjä ja sotilasarvoltaan eversti. 
Ajymbetov valittiin kosmonauttikoulutukseen vuonna 2003. Kesäkuussa 2015 hänet valittiin Sojuz TMA-18M -lennon miehistön jäseneksi kun laulaja Sarah Brightman ja hänen varamiehensä Satoshi Takamatsu peruivat kumpikin osallistumisensa lennolle. Hän lähti lennolle Kansainväliselle avaruusasemalle 2. syyskuuta 2015 ja palasi maahan Sojuz TMA-16M -aluksella 12. syyskuuta 2015.
Flatus (yhtye)

Flatus oli 1980-luvun alussa vaikuttanut, Helsingin Maunulaan voimakkaasti identifioitunut suomenkielistä rock-painotteista musiikkia esittänyt yhtye. Flatuksen single "Daisy Love" nousi Suomen virallisen singlelistan neljänneksi vuonna 1981, mutta yhtyeen lopullinen läpimurto jäi toteutumatta.
Flatuksen tunnetuimpaan kokoonpanoon kuuluivat Ilkka "Ile" Nieminen (laulu), Markku Mutru (kitara ja laulu), Tote Hatakka (koskettimet), Anssi Salminen (basso) ja tuolloin vielä teini-ikäinen Kinde Leskinen (rummut).
Radio Helsingin haastattelussa maaliskuussa 2016 Kärtsy Hatakka kertoi veljensä Toten alun perin perustaneen yhtyeen uuden aallon hengessä, mutta aluksi kysymys oli vain "jamimeiningistä". Sellaiseksi kaikki olisi Hatakan mukaan jäänytkin, kunnes Maunulasta löytynyt Nieminen toi Flatukseen singer-songwriter-tyyppisen lauluntekokulttuurin. Karismaattisena esiintyjänä ja lahjakkaana lauluntekijänä Niemisestä tulikin nopeasti yhtyeen keulakuva.
"Daisy Loven" menestyksen jälkeen Finnlevy julkaisi kaksi Jaakko Salon tuottamaa singleä, jotka sisälsivät Flatuksen kappaleita Niemisen esittäminä. Flatus yhtyeenä ei kuitenkaan ollut näillä julkaisuilla mukana, vaan taustalla soittivat studiomuusikot. Etenkin fanien parissa levisi myös Studio 303:ssa äänitetty ja Jarno "Jabba" Patalan miksaama 13 raidan demo, joka sisälsi keikoilla suosittuja kappaleita. Näitä olivat muun muassa koskettava "Valkoinen kuolema" sekä ajan henkeä hyvin kuvaava "Liikaa Progee", jonka lauloi kitaristi Markku Mutru.
Yhtyeen toiminta hiipui pian tämän jälkeen. Ile Nieminen menehtyi syöpään vuonna 2006 ja Markku Mutru vuonna 2012.
Maunula-levy 2016.
Maaliskuussa 2016 Stupido Records julkaisi "Maunula"-levyn, joka sisältää Kärtsy Hatakan kokoaman yhtyeen versioita Flatuksen tuotannosta sekä Tote Hatakan ennen julkaisemattomia kappaleita. Levyn on tuottanut Pave Maijanen ja se on toteutettu osin Maunula-seuran rahoittamana ja osin yhteisörahoituksella.
Huittisten meijeri

Huittisten meijeri on Huittisten kaupungin keskustaajamassa Lauttakylässä sijaitseva kulttuurihistoriallisesti arvokas vanha meijerikiinteistö. Vuonna 1922 valmistuneessa rakennuksessa toimi meijeri aina vuoteen 1988 saakka, jonka jälkeen paikalla on ollut muun muassa erilaista yritys- ja kulttuuritoimintaa. Punkalaitumenjoen rannalla sijaitseva meijeri liittyy maisemallisesti läheiseen Kivirannan kartanoon ja sen rakennuksiin. Huittisten meijeriä pidetään Nummen ja Isonkyrön osuusmeijerien ohella yhtenä Suomen merkittävimmistä vanhoista meijerirakennuksista. 
Historia.
Huittisten ensimmäinen meijeri rakennettiin Kivirannan kartanon maille vuonna 1876. Nykyisellä paikalla Punkalaitumenjoen ylittävän Särkimyssillan kupeessa toiminta alkoi maaliskuussa 1900, jolloin edellisen vuoden puolella valmistunut ajanmukainen meijerirakennus otettiin käyttöön. Osuusmeijerin perustaja oli Huittisten Maamiesseuran edeltäjä Huittisten Isäntäyhdistys. 
Heinäkuun 1917 maatalouslakon aikana Huittisten Osuusmeijerillä sattui välikohtaus, jossa lakkoilevat maataloustyöntekijät ottivat yhteen meijerille linnoittautuneiden maataloustuottajien muodostaman vartiokaartin kanssa. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen väkivaltainen poliittinen yhteenotto yli kymmeneen vuoteen, ja sitä on pidetty myös Suomen sisällissotaan johtaneiden tapahtumien lähtölaukauksena.
Nykyinen Hankkijan suunnitteleman mallin mukaisesti rakennettu meijerikiinteistö valmistui vuonna 1922. Se oli niin moderni, että meijeri pääsi jopa Vihtori Ylisen maalaamaan Valistuksen opetustauluun maitoteollisuuden esimerkkinä. Varsinaiset tuotantotilat sijaitsivat kaksikerroksisen rakennuksen ensimmäisessä kerroksessa ja toisessa oli toimisto- sekä asuinhuoneistoja. Rakennuksessa oli myös laajat kellari- ja ullakkotilat. Tuotantolaitoksen lisäksi alueella on myös 1900-luvun alkuvuosilta peräisin oleva puinen asuinrakennus. 
Meijerin oma myymälä sijaitsi nykyisen kaupunginkirjaston kohdalla maantien toisella puolella. Meijerin toiminta päättyi lopulta vuonna 1988, minkä jälkeen kiinteistö siirtyi Huittisten kaupungin omistukseen.
Nykyinen käyttö.
Rakennuksessa on parin viime vuosikymmenen aikana ollut muun muassa erilaista kulttuuri- ja yritystoimintaa sekä kaupungin varastotiloja. Lisäksi rakennuksessa on useita asuntoja. Meijerin tiloissa toimii nykyään myös Huittisten kierrätyskeskus.
Vuonna 2010 käynnistyi Tekesin osittain rahoittama projekti, jonka myötä meijerirakennukselle syntyi korjaussuunnitelma. Lisäksi sen viereen kaavoitettiin asuinalue. Aikaisemmin rakennuksesta on suunniteltu muun muassa monitoimitaloa, jonne saneerattaisiin tilaa kulttuuri- ja yritystoiminnalle. Huittisten meijeristä kertova teos "Ehheetä maitoo. Muisteluksia Huittisten meijeristä" julkaistiin vuonna 2013.
Jan Both

Jan Dirksz. Both (n. 1618–1622 Utrecht – 9. elokuuta 1652 Utrecht) oli alankomaalainen taidemaalari ja etsaaja. Hän oli italialaistyyppisen maisemamaalauksen merkittävimpiä edustajia Alankomaissa. 
Elämä ja ura.
Both opiskeli vuosina 1634–1637 Utrechtissa Gerrit van Honthorstin opastuksella. Opintojensa jälkeen Both matkusti Italiaan, jossa hän maalasi veljensä Andries Bothin, ranskalaisen Claude Lorrainin ja hollantilaisen Herman van Swaneveldtin kanssa. Matkalla takaisin Alankomaihin Bothin veli Andries hukkui kanaaliin Venetsiassa. 
Both maalasi usein yhteistyössä toisten maalarien kanssa, esimerkiksi veljensä kanssa siten, että Andries maalasi hänen maalaamiinsa taustoihin hahmoja. Both maalasi teoksia myös esimerkiksi Claude Lorrainin, Nicholas Knüpflerin ja Cornelis van Poelenburchin kanssa. 
Tyyli.
Italiassa Both oli maalannut myös kuvaelmia päivittäisestä elämästä, mutta palattuaan Alankomaihin hän keskittyi maisemamaalauksiin. Both maalasi laajoja maisemia, joissa realistisen tarkasti kuvatut metsät kylpivät kultaisessa auringonvalossa. Maalaukset ovat realistisia, vaikka eivät kuvaakaan tiettyä paikkaa, vaan perustuivat Bothin Italiassa tekemiin luonnoksiin. Bothista tuli yksi maansa huomattavimmista maisemamaalareista, jonka maalauksia kopioivat ja jäljittelivät sekä hänen aikalaisensa että myöhemmät alankomaalaiset maisemamaalarit.
China Northern Airlinesin lento 6901

China Northern Airlinesin lento 6901 oli China Northern Airlinesin reittilento Pekingin kansainväliseltä lentoasemalta Ürümqin Diwopun kansainväliselle lentoasemalle. 13. marraskuuta 1993 lentoa operoinut McDonnell Douglas MD-82 syöksyi maahan lähestymisen aikana lentäjän virheen vuoksi. 102 lennolla olleesta 12 kuoli.
Onnettomuus.
Loppulähestymisen aikana koneen autopilotti kytkeytyi automaattisesti pois päältä. Kapteeni kytki sen uudestaan päälle uskoen, että se on edelleen lähestymistilassa. Näin ei kuitenkaan ollut, vaan autopilotti kytkeytyi vajoamisnopeutta säätelevään tilaan, ja alkoi laskea konetta 800 jalkaa minuutissa. Miehistö ei huomannut tätä. Kun maanpinnan läheisyydestä kertova GPWS-järjestelmä alkoi varoittaa miehistöä, he eivät tienneet, mitä varoitus ”Pull up” tarkoitti. He jatkoivat lähestymistä korjaamatta vajoamisnopeuttaan, kunnes lentokone osui voimalinjoihin ja muuriin ja syöksyi maahan pellolle.
Lennolla oli 92 matkustajaa ja kymmenen miehistön jäsentä. Matkustajista kahdeksan ja miehistön jäsenistä neljä kuoli maahansyöksyssä.
Hanne Aho

Hanne Maarika Aho (s. 15. elokuuta 1973) toimi Suomen Journalistiliiton puheenjohtajana 2015–2025. Hän seurasi tehtävässä kahdeksan vuotta tehtävää hoitanutta Arto Niemistä.
Aho on valmistunut graafiseksi suunnittelijaksi vuonna 2001 ja työskenteli 2001–2014 graafikkona "Suomen Kuvalehdessä". Hän on myös toiminut useissa järjestö- ja luottamustehtävissä, kuten Otavamedian pääluottamushenkilönä 2004–2012 ja Suomen Aikakauslehdentoimittajain Liiton puheenjohtajana 2011–2014. 
Aho toimi SDP:n edustajana Sipoon kunnanvaltuustossa vuosina 1993–2014.
Puheenjohtajakaudellaan Journalistiliitossa hän toimi Julkisen sanan neuvoston kannatusyhdistyksen puheenjohtajana 2017–2018 sekä 2021–2022. 
Aho on ehdottanut media-alalle joustavampia työnteon malleja. Hän on myös pitänyt esillä mediatuen tarpeellisuutta Suomessa.
Tähti-Baari

Tähti-Baari on Turun Puutarhakatu 15:ssä vuodesta 1971 toiminut lounasravintola ja kahvila. Se on alusta asti tarjonnut paikan päällä tehtyä suomalaista kotiruokaa. Tähti-Baarin omisti kevääseen 2016 saakka yrittäjäuransa vuonna 1966 aloittanut Hilda Tolmunen. Uusi omistaja on keittiömestari Eero Salonen.
Tähti-Baarin ruokalistalla on pihvien ja leivitettyjen leikkeiden ohella päivittäin vaihtuvia kotiruokia kuten tilliliha, läskisoosi, ryynimakkara. kaalikääryleet, nakkikastike, lihapullat, silakkalaatikko, lihakeitto ja puurot. Salaattipöytää ei ole, ja keskiolutta saa vain ruoan kanssa. Suurimpia muutoksia vuosikymmenten varrella ovat olleet klimppisopan poistuminen listalta ja tupakointikielto. Tähti-Baari on nykyisin auki vain arkisin klo 18 saakka, kun menneinä vuosina se on ollut auki iltaisin ja sunnuntaisinkin.
50 vuoden yrittäjäura.
1920-luvun lopulla syntynyt Hilda ”Hilu” Tolmunen on kotoisin Kemistä, josta hän lähti vuonna 1950 etelään tarkoituksenaan päästä töihin Ruotsiin. Hän jäikin Turkuun, jossa työskenteli insinööri Wahlroosin perheessä, Barkerin tehtaan ruokalassa ja Puolalan keskuskeittiön emäntänä, kunnes ryhtyi yrittäjäksi 1966. Hän on vuosikymmenten mittaan perustanut Turkuun puolen tusinaa muutakin ruokapaikkaa, mutta luopunut muista kuin Tähti-Baarista, kotileipomosta ja pitopalvelusta. Ensimmäinen Tolmusen oma paikka oli Martinkadun Perhe-Baari, joka on vuokraajayrittäjien käsissä ottanut uudelleen käyttöön vanhan nimensä. Seuraavaksi avattiin Itä-Baari Itäiselle Pitkäkadulle 1968. Tähti-Baari avautui 1971, ja sen jälkeen baari Hämeenkadulle 1981. 1970-luvulla Tolmusella oli kahvila-ravintola myös Varissuolla, ja Wäinö Aaltosen museon kahvilaa hän hoiti 24 vuotta. Tolmunen muistelee, että hänen aloittaessaan 1966 Turussa toimi yli 50 ”ruokabaariksi” kutsuttua lounasravintolaa. Melkein kaikki niistä ovat korvautuneet työpaikkaruokaloilla tai nykyaikaisemmilla kahvila-ravintolakonsepteilla, ja Tähti-Baari on lajinsa viimeisiä edustajia. Parhaimmillaan Tolmuset-yhtiö työllisti lähes 60 ravintola- ja leipomotyöntekijää.
Turun Nuorkauppakamari valitsi Hilda Tolmusen vuoden 2008 positiivisimmaksi turkulaiseksi. Vuonna 1982 Tolmunen valittiin Turun ensimmäiseksi naisyrittäjäksi, ja 1983 hän sai Suomen Yrittäjien kuntakohtaisen yrittäjäpalkinnon.
Pokkén Tournament

Pokkén Tournament () (saksassa nimellä Pokémon Tekken) on japanilaisille kolikkopelihalleihin ja Wii U:lle julkaistu taistelupeli. 
Peli on yhdistelmä Namco Bandain "Tekken" pelimekaniikkoja Nintendon Pokémon-hahmojen kanssa. Hahmot on lisensoitu The Pokémon Companylta.
Pokkén Tournament DX.
Pelistä tuli päivitetty käännös Nintendo Switchille syyskuussa 2017.
Palladiumjodidi

Palladiumjodidi (PdI2) on palladium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää katalyyttinä orgaanisen kemian synteeseissä ja palladiumin pitoisuuden määrittämiseen gravimetrisesti.
Ominaisuudet.
Palladiumjodidi on huoneenlämpötilassa mustaa kiteistä ainetta ja tämä on niin kutsuttu palladiumjodidin γ-muoto. Yhdiste on polymorfista ja sillä on myös kaksi muuta kidemuotoa, jotka ovat α-muoto ja β-muoto. Näistä punaista β-muotoa syntyy kuumennettaessa palladiumjodidin γ-muotoa alennetussa paineessa suljetussa putkessa laimean vetyjodidiliuoksen kanssa alle 600 °C:n lämpötilaan. Yli 600 °C:n lämpötilassa muodostuu mustaa α-muotoa. Palladiumjodidi on veteen liukenematonta, eikä se liukene orgaanisiinkaan liuottimiin metyyliasetaattia lukuun ottamatta. Ammoniakkiliuokset liuottavat yhdistettä ja palladiumjodidi liukenee myös natriumjodidia sisältäviin liuoksiin, jolloin muodostuu kompleksinen tetrajodopalladaatti(II)-ioni ([PdI4]2-). Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen monohydraatti (PdI2·H2O)
Valmistus ja käyttö.
Palladiumjodidia voidaan valmistaa saostamalla lisäämällä natriumjodidia liukoisten palladiumsuolojen kuten palladiumkloridin tai palladiumperkloraatin vesiliuoksiin. Yhdistettä voidaan valmistaa myös kuumentamalla palladiumia alumiinijodidin kanssa.
PdCl2 + 2 NaI → PdI2 + 2 NaCl
Palladiumjodidia voidaan käyttää katalyyttinä valmistettaessa uusia hiiliatomien välisiä sidoksia kytkentäreaktioilla ja myös uusia hiilen ja heteroatomien välisiä sidoksia muodostavien reaktioiden katalyyttinä. Aikaisemmin näytteen palladiumpitoisuus määritettiin gravimetrisesti saostamalla näytteen sisältämä palladium palladiumjodidina.
Filippikos (sotapäällikkö)

Filippikos tai Philippikos (, . Eli 500-luvun lopulla ja 600-luvun alussa) oli itäroomalainen sotapäällikkö. Hänen vaimonsa oli keisari Maurikioksen sisar Gordia. Filippikos toimi keisarillisen kaartin (Excubitores) komentajana noin vuosina 582/584–603 ja vuonna 584 hänet nimitettiin valtakunnan itäisten joukkojen joukkojen ylipäälliköksi (magister militum per Orientem). Hän sai tehtäväkseen johtaa sotaa sassanidien Persiaa vastaan. Tässä virassa hän kukisti keväällä 586 Kardariganin johtaman persialaisarmeijan Solakhonin taistelussa. Filippikos kuitenkin sairastui pian tämän jälkeen ja hänet korvattiin Priscuksella.
Filippikos nimitettiin uudestaan magister militumiksi vuonna 588 tai 589 sen jälkeen kun armeija oli kapinoinut Priscusta vastaan. Filippikos kuitenkin epäonnistui Martyropoliksen takaisinvaltaamisessa, jonka jälkeen hänet korvasi Comentiolus. Myöhemmin Maurikioksen valtakaudella ehkä syksyllä tai talvella 598 hänen kerrotaan tehneen onnistuneen sotaretken Traakiaan hyökänneitä bulgaareita tai avaareita vastaan. Hänet ehkä nimitettiin hetkellisesti Traakian magister militumiksi. 
Maurikioksen kerrotaan epäilleen vuonna 602 Filippikoksen uskollisuutta erään ennustuksen perusteella, jonka mukaan Maurikioksen seuraajan nimi tulisi alkamaan Φ-kirjaimella (Fii). Ennustus näytti tulleen toteen kun sotapäällikkö Fokas kaappasi vallan Maurikiokselta. Fokas epäili Filippikoksen uskollisuutta ja pakotti tämän luopumaan urastaan ja ryhtymään munkiksi. Vuonna 610 Fokas kuitenkin menetti vallan Herakleiokselle, joka lähetti vielä munkkina toimineen Filippikoksen neuvottelemaan Fokaksen veljen Comentioluksen kanssa. Tämä kuitenkin vangitsi Filippikoksen ja aikoi teloittaa hänet, mutta Comentiolus murhattiin ennen kuin teloitus ehdittiin toteuttaa. 
Herakleios nimitti Filippikoksen vuonna 612 jälleen magister militum per Orientemin virkaan ja hän otti osaa Itä-Rooman ja persialaisten väliseen sotaan. Filippikos kuitenkin kuoli pian vuoden 614 jälkeen, ja hänet haudattiin itse rakennuttamaansa kirkkoon Konstantinopoliin.
Perjantai (televisio-ohjelma)

Perjantai oli Yle TV1 -kanavalla perjantai-iltaisin esitetty ajankohtaisohjelma. Ohjelmaa kuvattiin syyskuusta 2019 alkaen Suomen Muusikkojen Liiton musiikkiklubi G Livelab Tampereella. Alun perin ohjelma kuvattiin Tampereen TTT-klubilla. 
Ohjelma alkoi tammikuussa 2016, ja vuosina 2016–2017 sitä juonsivat Sean Ricks ja Pekka Vahvanen. Vuosina 2018–2019 Ricksin juontajaparina toimi Rosa Kettumäki. Syksystä 2019 alkaen kullakin lähetyksellä on ollut vain yksi juontaja, Ricks ja Vahvanen juonsivat ohjelmaa vuoroviikoin. Ohjelmaa muutettiin myös niin, että suorat lähetykset siirtyivät Yle Areenaan perjantai-iltapäiville. Yle TV1:ssä jaksot esitettiin edelleen perjantai-iltaisin. Sean Ricks juonsi Perjantain kaikki jaksot syksystä 2020 lähtien.
Viimeinen jakso esitettiin 20. joulukuuta 2024.
Trent Sullivan

Trent Sullivan (s. 8. huhtikuuta 1993 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia) on australialainen näyttelijä.
Sullivan aloitti näyttelemisen nelivuotiaana, kun hän esiintyi draamakomediassa "Me Myself I – Toinen kerta toden sanoo" (1999). Hänen tunnetuin roolinsa on nuortensarjassa "H2O", jossa hän esitti sarjan päähenkilön Emman pikkuveljeä Elliot Gilbertia vuosina 2006–2008.
Eeva Sederholm

Eeva Sederholm on suomalainen toimittaja. 
Sederholm oli Etelä-Karjalan maakuntalehden "Etelä-Saimaan" vastaava päätoimittaja huhtikuusta 2016 kesään 2022, jolloin hän siirtyi A-lehtien sisältöpäälliköksi.
Sederholm työskenteli "Etelä-Saimaassa" vuodesta 1998 alkaen harjoittelijana ja kesätoimittajana ja välivaiheiden jälkeen syksystä 2004 vakituisena. Hän toimi myös lehden uutispäällikkönä ja toimituksen päällikkönä. Hänestä tuli lehden vastaava päätoimittaja Pekka Lakan siirtyessä lehteä julkaisevan Kaakon Viestinnän sisältöjohtaksi. Sederholm on työskennellyt toimittajana myös Suomen Tietotoimistossa ja "Iltalehdessä".
Sederholm on koulutukseltaan filosofian maisteri.
Mamut Saine

Mamut Saine (s. 31. joulukuuta 1993) on gambialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan molempijalkainen Saine on keskikenttäpelaaja.
Saine siirtyi vuonna 2012 kotimaastaan tunisialaiseen CA Bizertiniin, jota hän edusti vuodet 2012–2014. Vuonna 2014 hän kävi lainalla toisessa tunisialaisseurassa ES Métlaouissa. Elokuussa 2014 Saine siirtyi kreikkalaiseen AS Fokikosiin, josta matka jatkui tammikuussa 2015 toiseen kreikkalaisseuraan Anagennisi Karditsaan, jonka paidassa Saine esiintyi 18 ottelussa. Elokuussa 2015 Saine siirtyi niin ikään kreikkalaiseen AO Chaniaan. Maaliskuussa 2016 Saine teki loppukauden kattavan sopimuksen Suomen Veikkausliigan Rovaniemen Palloseuran kanssa.
Saine on pelannut Gambian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa ja ollut vaihtopelaajana myös maan A-maajoukkueessa.
Lina Heydrich

Lina Mathilde Heydrich, o.s. "von Osten", toisessa avioliitossa "Lina Manninen" (14. kesäkuuta 1911 Fehmarn – 14. elokuuta 1985 Fehmarn) oli naimisissa Reinhard Heydrich kanssa, josta tuli aikanaan Obergruppenführer, Reichssicherheitshauptamtin (RSHA) johtaja ja Bööhmin ja Määrin valtakunnanprotektorin sijainen.
Elämä.
Alkuperä.
Lina von Osten oli tanskalaista alkuperää olevan köyhtyneen saksalaisen aatelisen tytär. Hän liittyi 19-vuotiaana Saksan kansallissosialistiseen työväenpuolueeseen jäsennumerolla 1.201.380. Von Osten kävi Oldenburgissa keskikoulua, jonka hän päätti 1927. Seuraavana hän vuonna aloitti ammattikoulunopettajanopinnot Kielissä tyttöjen ammattikoulussa.
Äärioikeistolainen tausta.
Heydrich oli jo nuorena "vakaumuksellinen kansallissosialisti ja kiihkeä antisemitisti". Hänen perheensäkin oli äärioikeistolainen, hänen veljensä Hans liittyi vuonna 1928 SA:han.
Avioliitto Reinhard Heydrichin kanssa.
Von Osten tutustui Reinhard Heydrichiin joulukuussa 1930. He kihlautuivat kahden viikon kuluttua siitä, kun Heydrich oli pyytänyt von Ostenin isältä tämän kättä. 
Morsiamensa – ja tämän äärimmäisen kansallismielisen perheen – vaikutuksesta alkuun poliittisesti välipitämätön Heydrich läheni kansallissosialismia, ja Lina Heydrich oli painostanut tulevaa miestään menemään Müncheniin oikeastaan jo peruutettuun haastatteluun Heinrich Himmlerin kanssa, jolloin ura kääntyi jyrkkään nousuun. 26. joulukuuta 1931 – hänen miehensä oli tuolloin jo kansallissosialisti ja työskenteli Himmlerille – pidettiin Großenbrodessa luterilaisen tunnustuksen mukaiset häät, ja tilaisuudessa laulettiin Horst-Wesseliä. Pariskunnalle syntyi neljä lasta, kaksi poikaa (Klaus, s. 17. kesäkuuta 1933, kuoli 24. lokakuuta 1943 liikenneonnettomuudessa, Heider, s. 23. joulukuuta 1934) ja kaksi tytärtä (oopperalaulajaksi kouluttautunut (Silke.
Reinhard Heydrich kuoli pommiattentaatin seurauksiin.
Avioliitto Mauno Mannisen kanssa.
Lomaillessaan Suomessa Lina Heydrich tutustui Intimiteatterin johtajaan Mauno Manniseen, ja he avioituivat. Se ei ollut Heydrichille suurta rakkautta vaan lähinnä keino vaihtaa sukunimeä. Avioliitto päättyi muutaman vuoden kuluttua.
Kirjallisuutta.
Lina Heydrich on Terhi Rannelan romaanin "Frau" (2016) aiheena.
Castrosua City Versus

City Versus on Castrosuan valmistama matala kaupunkilinja-auto. Se tuli markkinoille vuonna 2004, jolloin se korvasi vanhan CS40 City II -mallin. Alustavaihtoehtoina olivat Irisbus-Iveco, MAN, Scania ja harvinaisempi Volvo.
Malleja sai sekä maakaasuautona että biodieselinä. Myös eri kokoisia autoja oli tarjolla, minibussi (9–10 metriä), perusmalli (12 metriä) ja nivellinja-auto (18 metriä).
Mallin valmistus päättyi vuonna 2014, jolloin esiteltiin uusi New City.
Lassilan linnavuori

Lassilan linnavuori on linnavuori, joka sijaitsee Ruokolahdella Latvajärven rannalla lähellä nykyistä Venäjän rajaa. Lassilantie, jonka varrella linnavuori sijaitsee, poikkeaa Niskapietilän museotieltä, joka on osa historiallisesti tärkeää Savonlinna–Viipuri-maantietä. Linnavuori on tunnettu myös luolasta, joka muodostaa vuoren halki kulkevan käytävän. Luolan suu sijaitsee linnavuoren kupeessa, korkeassa pystysuorassa graniittikalliossa.
Perimätiedon mukaan isovihan aikana vuoren onkaloissa oli ollut piilossa 40 kyläläistä. Aseistetut vartiomiehet olivat valvoneet luolan molempia suuaukkoja. Kun venäläiset eivät saaneet suomalaisia ajettua ulos luolista, he olivat kaataneet kallionrakosista kiehuvaa vettä luolassa olevien päälle. Keino ei ollut kuitenkaan tepsinyt, sillä kylmä kallio jäähdytti veden ennen kuin se satoi luolassa olevien niskaan.
...det här är mitt liv...

...det här är mitt liv... on ruotsalaisen blueskitaristi-laulajan Rolf Wikströmin yhdestoista albumi, joka julkaistiin vuonna 1986 levymerkillä MNW . 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Rolf Wikström, ellei toisin mainita.
Shanghai Dragons (jääkiekkoseura)

Shanghai Dragons (, ) on Venäjällä toimiva nimellisesti kiinalainen jääkiekkoseura, joka liittyi KHL-liigaan kaudeksi 2016–2017 nimellä "Kunlun Red Star". Vaikka joukkueen kotipaikka olikin virallisesti Peking, pelasi se kotiottelunsa alkuvuosinaan suurelta osin Shanghaissa. Vuonna 2020 joukkue siirtyi kuitenkin Venäjälle Mytištšin kaupunkiin koronaviruspandemian takia. Vaikka siirron ilmoitettiin olevan tilapäinen, siirtyi joukkue lopulta myös KHL:n itäisestä konfrenssista läntiseen kaudelle 2022–2023. Kaudeksi 2025–2026 joukkue muutti Mytištšista Pietariin ja otti nimekseen "Shanghai Dragons".
Historia.
Joulukuussa 2015 Roman Rotenberg tiedotti KHL:n suunnitelmista laajentaa toimintaansa Kiinan rajojen sisäpuolelle, mikä tarkoitti käytännössä uuden joukkueen perustamista. Kyseisellä seuralla ei Rotenbergin mukaan ollut vielä nimeä, mutta oli jo varmaa, että projekti tulisi saamaan taloudellista tukea Kiinan hallitukselta. Neljä kuukautta myöhemmin kiinalaisseura nimettiin HC Red Star Kunluniksi.
Maaliskuussa 2016 kiinalaisseura solmi esisopimuksen KHL:n kanssa. Sopimuksen mukaan se tulisi pelaamaan kotiotteluitaan Pekingin LeSports Centerillä kaudesta 2016–2017 lähtien.
Venäjän jääkiekkoliiton edustaja Vladislav Tretjak, KHL:n puheenjohtaja Gennadi Timtšenko ja Red Star Kunlunin puheenjohtaja Ngok Yan Yu olivat sopineet kiinalaisseuran liittymisen protokollasta kokouksessaan. Tämän protokollan mukaan uuden seuran tuli vielä täyttää taloudelliset ehdot 30. huhtikuuta mennessä. Kun seura täytti kaikki vaatimukset, KHL:n hallitus hyväksyi ja antoi uudelle tulokkaalle mahdollisuuden liittyä mukaan monikansalliseen liigaan.
Joukkueenjohto.
"Lähde: EliteProspects"
Yos Sudarso

Yos Sudarso on Indonesiaan kuuluva saari Papuan provinssissa Uuden-Guinean saaren länsipuolella. Saaresta käytetään myös nimiä Kimaam, Dolok ja Frederik Hendrik Island. Saari on nimetty indonesialaisen amiraali Yos Sudarson mukaan.
Vain kapea salmi erottaa saaren Uudesta-Guineasta. Saaren rannikolla on laajoja mangrovealueita, joitta on suojeltu Pulau Kimaamin / Pulau Dolokin luonnonsuojelualueilla. Haitallinen vieraslaji vesihyasintti on aiheuttanut saarella pahoja ympäristöongelmia.
Alueella puhutaan lukemattomia kieliä, ja kahta niistä puhutaan vain tällä saarella.
Pekka Vahvanen

Pekka Vahvanen (s. 1983 Lappeenranta) on suomalainen vapaa toimittaja ja kirjailija. Hän toimi vuosina 2016–2017 ja 2019–2020 Ylen ajankohtaisohjelma "Perjantain" juontajana. Vahvanen on valmistunut filosofian maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2010 pääaineena yleinen historia. Hän suoritti harjoittelun Suomen suurlähetystöissä Washingtonissa ja Haagissa. 
Vahvanen on aikaisemmin työskennellyt kesätoimittajana "Keskisuomalaisessa" 2010 ja myöhemmin "Helsingin Sanomissa", Sunnuntaisuomalaisessa, MTV3:ssa ja "Etelä-Saimaassa". Vahvanen on lisäksi ideoinut ja järjestänyt Suuri väittelyilta -tapahtumia Helsingissä ja Jyväskylässä sekä juontanut ISTV:n vaaliväittelyitä. 
Yksityiselämä.
Vahvanen on syntynyt Lappeenrannassa, asunut lapsena Kotkassa ja Savitaipaleella, jossa hän kävi peruskoulun ja lukion. Sittemmin hän on muuttanut Helsinkiin. Hän on luddiitti eli suhtautuu vastahakoisesti moderniin teknologiaan. Hän on kiinnostunut Yhdysvaltain ulkopolitiikan historiasta. Vahvasesta ”elämä kokonaisuutena olisi parempaa”, jos tietokonetta ei olisi keksitty. Hän toistaa Karl Polanyin varoituksia ”kapitalismin saatanallisesta myllystä”.
Chimediin Saikhanbileg

Chimediin Saikhanbileg (; s. 17. helmikuuta 1969) on mongolialainen poliitikko. Hän toimi Mongolian pääministerinä vuosina 2014–2016. Demokraattista puoluetta edustava Saikhanbileg nimitettiin pääministeriksi edellisen pääministerin saaman epäluottamuslauseen ja väliaikaisen toimitusministerin jälkeen.
Elämä ja ura.
Saikhanbileg syntyi vuonna 1969 Mongolian Dornodissa. Hän opiskeli Mongolian kansallisessa yliopistossa, Moskovan valtionyliopistossa sekä Yhdysvalloissa George Washingtonin yliopistossa. Ennen poliittista uraansa hän toimi lakimiehenä.
Saikhanbileg toimi Mongolian Nuorisoliiton puheenjohtajana 1997–2002 ja ryhtyi sitten demokraattipuolueen poliitikoksi. Vuosina 2008–2012 hän toimi puolueen parlamenttiryhmän puheenjohtajana. ja sitten maan opetusministerinä, kunnes hänet nimitettiin pääministeriksi 21. marraskuuta 2014 edeltäjänsä Norovyn Altankhuyagin saatua epäluottamuslauseen.
Kesäkuun lopulla 2016 oppositio voitti parlamenttivaaleissa, ja Saikhanbileg joutui väistymään pääministerin tehtävästä. Hänen seuraajakseen valittiin Jargaltulgyn Erdenebat.
Yhdysvaltain republikaanisen puolueen esivaalit 2016

Yhdysvaltain republikaanisen puolueen esivaalit 2016 alkoivat 1. helmikuuta ja päättyivät 7. kesäkuuta 2016. Ne järjestettiin kaikissa Yhdysvaltain osavaltioissa sekä merentakaisilla alueilla. Esivaaleissa valittiin edustajat heinäkuussa 2016 pidettyyn Yhdysvaltain republikaanisen puolueen puoluekokoukseen, joka valitsi puolueen presidenttiehdokkaan vuoden 2016 presidentinvaaleihin. Newyorkilainen yrittäjä ja televisiopersoona Donald Trump voitti puolueen esivaalit ja hänet valittiin sen ehdokkaaksi. 
Trump valitsi varapresidenttiehdokkaakseen Indianan kuvernööri Mike Pencen ja voitti demokraattisen puolueen ehdokkaan Hillary Clintonin ja tämän varapresidenttiehdokkaan Tim Kainen presidentinvaaleissa 8. marraskuuta 2016.
Hainanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri

 
Hainanin tiibetiläisten autonominen prefektuuri (, "Colho Poirig Ranggyong Kü", ) on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan itäosassa. Prefektuurin pinta-ala on 43 377 neliökilometriä ja väkiluku 441 691 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka sijaitsee Gonghen piirikunnassa, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 110 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä länsilounaaseen. Prefektuurin nimi viittaa siihen, että se sijaitsee Qinghaijärven eteläpuolella ("hǎi": lyhenne Qinghaijärvestä; "nán": etelä).
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan viiteen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Väestö.
Vuonna 2010 väestölaskennassa Hainanin prefektuurissa asui 441 691 henkilöä, josta oli 292 888 tiibetiläistä (66,13%), 109 694 han-kiinalaista (24,84%), 30 203 hui-kiinalaista (6,84%), 3 991 monguoria (0,90%), 3 096 mongolia (0,70%), 1 040 salaaria (0,24%) ja 777 muuta vähemistöedustajaa (0,17%).
BAIC Group

BAIC Group (BAIC, täydellisemmin "Beijing Automotive Industry Holding Company Limited", , pinyun: Běijīng qìchēgōngyè jìnchūkǒu gōngsī; myös muodossa Beijing Automotive Industry Group Co., Ltd.) on vuonna 1958 perustettu kiinalainen autoteollisuuskonserni. Vuonna 2014 se myi 2,4 miljoonaa ajoneuvoa ja oli tuolloin Kiinan viidenneksi suurin autonvalmistaja. Vuoden 2015 myynniksi yhtiö kertoi 2,49 miljoonaa autoa ja operatiiviseksi liikevaihdoksi 345,22 miljardia CNY (kasvua noin 10 %). Konsernilla on noin 130 000 työntekijää, toisen lähteen mukaan töissä oli 108 000 henkeä (2014). BAIC-autokonserni on kiinalainen valtionyhtiö, vaikka joitain konsernin tytäryhtiöitä noteerataan pörssissä.
Vuonna 2015 yhtiö sijoittui sijalle 207 Fortune-talouslehden maailmanlaajuisella Fortune Global 500 -suuryrityslistalla. BAIC Groupin tytäryhtiö BAIC Motor ylsi puolestaan Forbes-talouslehden vuoden 2015 maailman suurimpien pörssiyritysten listalla sijalle 867.
Historiaa.
Autokonserni sai alkunsa vuonna 1958. Vuonna 1983 solmittiin yhteistyösopimus amerikkalaisten Jeep-maastoautojen valmistamisesta Kiinassa. ...
Automerkkejä.
BAIC Group tekee valmistusyhteistyötä muun muassa saksalaisen Daimler AG:n (Mercedes-Benz automerkki) ja eteläkorealaisen Hyundai Motor Companyn kanssa (Hyundai). BAIC-konsernilla on yhteistyötä myös japanilaisen Suzuki Motor Corporationin kanssa (Changhe, Changhe Suzuki ja Suzuki -automerkit), ja lisäksi on yhteisyritys nimeltään BFDA. BAIC Groupin ja sen yhteisyritysten nykyisiä tai viimeaikaisia automerkkejä ovat: BAIC, BAW, Beiqi, Changhe, Changhe-Suzuki, Foton, Huansu, Hyundai, Jeep, Mercedes-Benz, Suzuki ja Weiwang.
Jevgeni Gabritševski

Jevgeni Georgijevitš Gabritševski (ven. Евгений Георгиевич Габричевский, 1893 Moskova, Venäjä – 5. huhtikuuta 1979 München, Länsi-Saksa) oli venäläinen mikrobiologi, taidemaalari ja piirtäjä.
Lapsuus.
Gabritševskin isä Georgi Norbertovitš Gabritševski oli tunnettu mikrobiologi, Aleksandr-veli taas oli taideasiantuntija ja filosofi. Lapsena Gabritševski sai maalaus- ja kuvanveisto-opetusta tunnetuilta venäläisiltä taiteilijoilta, Aleksei Korinilta, Sergei Volnuhinilta ja Sergei Konjonkovilta.
Mikrobiologina.
Gabritševski aloitti biologian opinnot, ja työskenteli valmistuttuaan Moskovan yliopistossa Aleksei Severtsovin alaisena. Vuonna 1924 hän lähti Yhdysvaltoihin töihin saatuaan kansainvälisen stipendin ja koulutusministeriön luvan. Gabritševski työskenteli genetiikan uranuurtaja Thomas Hunt Morganin kanssa Columbian yliopistossa. Työkomennusta pidennettiin kaksi kertaa, mutta sen loputtua Gabritševits ei palannut Neuvostoliittoon, vaan muutti Ranskaan, jossa sai töitä Louis Pasteur -instituutissa Pariisissa. 
Urallaan Gabritševski erikoistui perinnöllisyyteen ja tutki esimerkiksi banaanikärpästen mutaatioita ja kukkakärpäsiin kuuluvien kimalaisvieraiden värien periytymistä. Hän totesi periytymisen noudattavan Mendelin lakia.
Gabritševski sairastui skitsofreniaan. Biologin ura päättyi sairastumisen takia vuonna 1930, ja seuraavana vuonna hän muutti pysyvästi asumaan mielisairaalaan Münchenin lähelle. Toisen maailmansodan aikaan natsit murhasivat Hitlerin käskystä mielisairaita, joten Gabritševskin pikkuveli Juri salakuljetti hänet ulos sairaalasta ja piilotti Münchenissä sijaitsevan kotinsa kellariin.
Taidemaalarina ja -graafikkona.
Biologin uran päätyttyä Gabritševski alkoi sairaalassa asuessaan taiteilijaksi. Hän maalasi ja piirsi vesiväreillä, peiteväreillä ja musteväreillä fantasiamaisia ja puoliabstrakteja näynomaisia sommitelmia. Hänen töitään ovat esimerkiksi "Avaruus" (Космос), "Maailmankaikkeus" (Мирозданье), "Valkoiset lohikäärmeet" (Белые драконы), "Fantasiamaalaus hahmoineen" (Фантастический пейзаж с фигурами) ja "Ilmestys" (Видение). Fantasia-aiheiden lisäksi hän piirsi myös esimerkiksi hyönteisiä.
Vuonna 1960 art brut -taidesuunnan perustanut Jean Dubuffet ja kaksi muuta taidekeräilijää ostivat lähes koko Gabritševskin tuotannon. He järjestivät töistä ensimmäisen näyttelyn Ranskan Alpes-Maritimesissa sijaitsevassa Vansissa. Myöhemmin töitä on ollut esillä esimerkiksi Frankfurt am Mainissa, New Yorkissa ja Lausannessa. Juhlavuonna 1993, jolloin Gabritševskin syntymästä tuli kuluneeksi 100 vuotta, työt olivat esillä Tretjakovin galleriassa Moskovassa.
Haibein tiibetiläisten autonominen prefektuuri

Haibein tiibetiläisten autonominen prefektuuri (, "Cojang Poirig Ranggyong Kü", ) on tiibetiläisille varattu autonominen prefektuuri Kiinan Qinghain maakunnan koillisosassa. Prefektuurin pinta-ala on 33 350 neliökilometriä ja väkiluku 273 304 (2010). Prefektuurin päähallintopaikka sijaitsee Haiyanin piirikunnassa, linnuntietä noin 90 kilometriä maakunnan pääkaupunki Xiningistä luoteeseen. Prefektuurin nimi viittaa siihen, että se sijaitsee Qinghaijärven pohjoispuolella ("hǎi": lyhenne Qinghaijärvestä; "běi": pohjoinen).
Hallinnollinen jako.
Piirikuntatasolla autonominen prefektuuri jaetaan kolmeen piirikuntaan ja yhteen autonomiseen piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Väestö.
Vuoden 2013 lopussa Haibein prefektuurissa asui 292 617 henkilöä, josta oli 98 455 han-kiinalaista (33,65%), 95 083 hui-kiinalaista (32,49%), 72 766 tiibetiläistä (24,87%), 15 560 mongolia (5,32%), 8 958 monguoria (3,06%) ja 1 795 muuta vähemistöedustajaa (0,61%).
Kimiya Yui

Kimiya Yui, (; s. 30. tammikuuta 1970 Kawakami, Nagano, Japani) on japanilainen astronautti. Yui on koulutukseltaan Japanin itsepuolustusvoimien hävittäjälentäjä ja sotilasarvoltaan everstiluutnantti. 
Yui valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2009. Lokakuussa 2012 hänet valittiin Sojuz TMA-17M -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 45 ja varajäseneksi Retkikuntaan 42.
Sébastien Bourdon

 &lt;ns&gt;0&lt;/ns&gt;
 &lt;revision&gt;
 &lt;parentid&gt;19762756&lt;/parentid&gt;
 &lt;timestamp&gt;2022-05-05T17:54:21Z&lt;/timestamp&gt;
 &lt;contributor&gt;
 &lt;username&gt;TommiWalle&lt;/username&gt;
 &lt;/contributor&gt;
 &lt;minor /&gt;
 &lt;comment&gt;poistettu &lt;/comment&gt;
 &lt;origin&gt;20463583&lt;/origin&gt;
 &lt;model&gt;wikitext&lt;/model&gt;
 &lt;format&gt;text/x-wiki&lt;/format&gt;
Sébastien Bourdon (1616–1671) oli ranskalainen barokkimaalari ja graafikko, Poussinin ja Lorrainin opettama. Bourdon oli vuosina 1652–1654 Ruotsissa kuningatar Kristiinan hovimaalari ja teki Kristiinasta monta muotokuvaa. Niitä ovat mm. rintakuva Ruotsin kansallismuseossa ja ratsastajakuva Prado-museossa Madridissa. Muotokuvien lisäksi Bourdon maalasi uskonnollisia, historiallisia ja mytologisia sommitelmia. Tyyli niissä on kevyt ja taiturillinen. Vuodesta 1655 hän oli Ranskan taideakatemian johtaja.