tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ford Transit (1994)

Neljännen sukupolven Ford Transitia valmistettiin vuosina 1994–2000.
Ford Transit IV (1994–2000).
Kolmannen sukupolven Transitille suoritettiin perusteellinen kasvojenkohotus syyskuussa 1994, jonka myötä Transitin voidaan katsoa siirtyneen neljänteen sukupolveensa. Nämä mallit saivat koodimerkinnäkseen "VE83". Muotoilua uudistettiin Fordin uuden tyylisuunnan mukaiseksi, johon kuului muun muassa ”hymynaamainen” etusäleikkö. Ohjaamossa kojelauta uudistui täysin ja oli aiempaa henkilöautomaisempi. Erotukseksi pakettiautosta ja suuremmista pikkubusseista, kahdeksan- ja yhdeksänpaikkaisista tila-autoversioista alettiin käyttää nimeä Ford Tourneo.
Turvallisuus etusijalla.
1990-luvun puoliväliin tultaessa turvallisuusasiat tulivat yhä tärkeämmiksi automarkkinoilla, minkä seurauksena Transiteihin tuli saataville turvatyynyt. Suomessa kuljettajan turvatyyny oli vakio- ja matkustajan lisävaruste. Toinen merkittävä turvallisuusratkaisu oli keskimmäisen istumapaikan kolmipisteturvavyö, joka oli aikansa pakettiautoissa edistyksellinen. Keväästä 1995 lähtien myös kaikissa pikkubussimalleissa oli kolmipisteturvavyöt jokaisella istumapaikalla.
Moottorit.
"Pinto"-bensiinimoottorit alkoivat pikku hiljaa käydä jo vanhentuneiksi, ja henkilöauto-osastolla Ford olikin siirtynyt jo käyttämään nykyaikaisempia DOHC-moottoreita. Tämäntyyppisessä moottorissa on kaksi nokka-akselia avaamassa imu- ja pakoventtiileitä, ja joka sylinteriä kohden on kaksi venttiiliä, eli siis venttiileitä on yhteensä kahdeksan. Suuremman tehon ja puhtaampien pakokaasupäästöjen kustannuksella nousivat valmistuskulut, mutta kilpailukyvyn säilyttämiseksi ei vanhoja moottoreita haluttu enää Transitissa käyttää. Jotta uudet DOHC-moottorit mahtuisivat moottoritilaan, oli rintapelti muotoiltava kokonaan uusiksi. Tämä johti myös siihen, että lämmityslaitekin oli uusittava, ja samalla päätettiin vaihtaa koko kojelautakin uuteen. DOHC-moottorin iskutilavuus oli 2,0 litraa ja teho 114 hevosvoimaa. Dieselmoottori pysyi samana, mutta se koki pieniä uudistuksia, ja tarjolla oli nyt neljä tehovaihtoehtoa (70/75/85/100 hv).
Omer Damari

Omer Damari (, s. 24. maaliskuuta 1989 Rishon LeZion) on israelilainen jalkapalloilija, joka edustaa Itävallan Bundesliigassa pelaavaa FC Red Bull Salzburgia lainalla Saksan 2. Bundesliigan RB Leipzigista. Damari on molempijalkainen ja pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän kuuluu myös Israelin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura.
Seurajoukkueura.
Damari aloitti uransa kotimaansa Maccabi Petah Tikvassa, jossa hän pelasi vuosina 2006-2011 Ligat ha'Alia. Otteluita kertyi 118 ja maaleja 29. Vuodet 2011-2014 Damari edusti saman sarjan Hapoel Tel Aviv FC:tä, jonka paidassa hän debytoi myös Eurooppa-liigassa. Hapoelin riveissä Damari pelasi 101 ottelua viimeistellen hienot 56 maalia. 
Kaudeksi 2014-2015 Damari siirtyi Itävallan Bundesliigan Austria Wienin joukkueeseen. Hän pelasi seurassa puoli vuotta ja teki 13 ottelussa kahdeksan maalia. Tammikuussa 2015 Damari siirtyi Saksan 2. Bundesliigan RB Leipzigiin, jossa hän pelasi kevätkaudella kymmenen ottelua ilman maaleja. Kaudeksi 2015-2016 hän siirtyi lainalla Itävallan Bundesliigan FC Red Bull Salzburgiin.
Maajoukkueura.
Damari on edustanut Israelia monissa nuorten maajoukkueissa. Israelin jalkapallomaajoukkueessa debyytti tapahtui marraskuussa 2010 ystävyysottelussa Islantia vastaan. Tuossa ottelussa Damari teki myös maajoukkueuransa ensimmäiset kaksi osumaa. Lokakuussa 2014, EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan, Damari teki hattutempun.
Ford Transit (2006)

Kuudennen sukupolven Ford Transitia valmistettiin vuosina 2006–2013. Se valittiin Vuoden pakettiautoksi 2007.
Ford Transit VI (2006–2013).
Vuonna 2006 viidennen sukupolven Transit kävi läpi perusteellisen kasvojenkohotuksen. Eniten muotoilu muuttui keulan osalta, johon tuli samankaltainen ilme kuin vuoden 1998 konseptimallissa. Ulkonäön ohella muutoksia tehtiin myös ohjaamossa, jossa kojelauta ja ohjauspyörä vaihdettiin täysin uusiin.
Aiempi bensiinimoottori korvattiin Rangerin 2,3-litraisella 146-hevosvoimaisella, mutta Suomen tuontiohjelmasta se jätettiin pois. Kaikissa dieselmoottoreissa siirryttiin käyttämään yhteispaineruiskutusta. 2,0-litrainen diesel vaihtui 2,2-litraiseen, josta oli kolme tehovaihtoehtoa (85/110/130 hv). 2,4-litraisia oli myös tarjolla kolme eritehoista versiota (100/115/140 hv).
Vuonna 2007 130-hevosvoimaisen 2,2 litran dieselin teho nousi 140 hevosvoimaan. Transit-malliston uusi moottori oli viisisylinterinen 3,2-litrainen diesel, joka tuotti 200 hevosvoimaa tehoa. Kyseinen moottori oli saatavana ainoastaan takavetoiseen versioon.
Loppuvuodesta 2008 110-hevosvoimaisen 2,2-litraisen moottorin tehoa nostettiin 115 hevosvoimaan.
Ford Transit Sport Van.
Vuoden 2006 puolivälissä Ford esitteli urheilullisen Transit Sport Van -mallin, jossa oli moottorina 2,2 litran (130 hv, 2007 lähtien 140 hv) diesel. Ulkoasua on piristetty raidoituksella, 18 tuuman kevytmetallivanteilla, korinmuotoilusarjalla ja pakoputkien kaksoisulostulolla. Varusteluun sisältyi matkustajan turvatyyny, tuulilasinpyyhinten sadetunnistin, kuuden levyn CD-vaihtaja, veluuriverhoilu, monitoimiohjauspyörä ja kuormatilan suojasarja.
Ford Transit XXL.
Juhlistaakseen Transitin valintaa Vuoden pakettiautoksi 2007, Ford valmisti yhden kappaleen ekstrapitkää Transit XXL:ksi nimettyä mallia, joka rakennettiin yhdistämällä kaksi tavallista Tourneo-pikkubussia. Auto on 7,4 metriä pitkä ja siinä on istumapaikat kahdeksalle hengelle. Moottorina on 2,2-litrainen (130 hv) diesel, ja ylelliseen varusteluun kuuluu nahkaverhoilu, DVD-soitin matkustamon näyttöruuduilla ja 16 tuuman kevytmetallivanteet.
Ford Transit (2013)

Seitsemännen sukupolven Ford Transitia on valmistettu vuodesta 2013 lähtien.
Ford Transit VII (2013–).
Seitsemännen sukupolven Ford Transit -mallistossa on kaksi erikokoista mallia. Keskikokoinen, etuvetoinen Transit Custom esiteltiin vuonna 2012 Englannissa ja suurempi takavetoinen Transit Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2013.
Takavetoisen Transitin kehittivät yhteistyössä Fordin Euroopan ja Pohjois-Amerikan suunnitteluosastot. Pohjois-Amerikan markkinoilla takavetoinen Transit korvasi Ford Econolinen.
Pakettiauton koripituuksia on Suomessa tarjolla kolme (L2, L3, L4) ja -korkeuksia kaksi (H2, H3) kappaletta. Linja-automallin saa Suomessa vain keskipitkällä (L3) ja pisimmällä (L4) koripituudella. Keskipitkä linja-auto on aina keskikorkea (H2) ja pitkä korkea (H3). Istuimia on 14–18 henkilölle korimallista riippuen.
Suomeen tuodaan ainoastaan 2,2-litraista Duratorq TDCi -dieselmoottoria kahdella tehovaihtoehdolla (125/155 hv). Pienintä 100-hevosvoimaista versiota ei ole Suomen tuontiohjelmassa. Voimansiirtona on kuusivaihteinen manuaalivaihteisto. Muualla tarjolla ovat myös 2,3-litrainen Duratec-bensiinimoottori, 3,2 ja 2,4 litran TDCi:t sekä vain Pohjois-Amerikassa 3,5 EcoBoost- ja 3,7 Ti-VCT V6 -bensiinimoottorit. Kuusivaihteinen automaattivaihteisto on saatavana ainoastaan Pohjois-Amerikan markkinoilla.
Suomessa pakettiauton varustetasot ovat ECOnetic ja Trend.
ECOneticissa on vakiona kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut, ESP, sähköikkunat, 16 tuuman teräsvanteet, kauko-ohjattava keskuslukitus, ajotietokone, lämmitettävä kahdeksassa suunnassa säädettävä kuljettajan istuin, radio, Bluetooth-järjestelmä, päiväajovalot, ohjauspyörän kallistuksen ja etäisyyden säätö, lämmitettävät sähköpeilit ja ikkunaton liukuovi matkustajan puolella.
Trendissä on lisäksi pölykapselit, sumuvalot, CD-soitin, Ford SYNC -hätäaputoiminto, manuaali-ilmastointi, nahkaverhoiltu ohjauspyörä ja vaihteenvalitsimen nuppi sekä vakionopeudensäädin.
Transitin pikkubussiversiossa on turvaverhot, jotka suojaavat kaikkien viiden istuinrivin matkustajia. Verho on pituudeltaan 4,5 metriä, ja sen on sanottu olevan maailman suurin turvatyyny.
Kafi

Oy Kafi Ab oli Teuvalla vuosina 1974–1991 toiminut matkailuvaunujen valmistaja, joka ehti itsenäisenä yrityksenä valmistaa runsas tuhat vaunua ennen kuin siirtyi Lohja Caravans Oy:n omistukseen vuonna 1979. Kafi jatkoi Lohjan tuotemerkkinä vuoteen 1991 saakka, ja kaikkiaan Kafi-merkkisiä matkailuvaunuja tehtiin 9 300 kappaletta.
Historiaa.
Alun perin oli tarkoitus, että Teuvalla ryhdyttäisiin kokoamaan ruotsalaisen Karosseri AB Elitin laadukkaina pidettyjä Kabe-matkailuvaunuja. Tätä varten ruotsalaisyritys ja pari autoalan yrittäjää Porista perustivat tehtaan Teuvalle, jossa oli saatavana taitavia puuseppiä. Jostain syystä Kabe-vaunuja ei ryhdyttykään valmistamaan, vaan kehitettiin oma Kafi-mallisto (Kabe i Finland).
Ensimmäinen Kafi-malli oli 510, ja vuonna 1975 esiteltiin Kafi 460. Malliston myyntivaltteina olivat tukevuus, lämpimyys ja kodikkaana pidetty sisustus. Kafi esitteli usein muista valmistajista poikkeavia ratkaisuja, joista osasta jouduttiin kuitenkin luopumaan. Tuhannes Kafi-matkailuvaunu valmistui elokuussa 1978.
Tehtaan uusi omistaja Lohja Caravans teetti Teuvalla 1980-luvulla Kafi-vaunujen ohella myös Solifer-merkillä myytyjä vaunuja. Matkailuvaunujen lisäksi Kafin tehtaalla valmistettiin 3 000 taukotupavaunua Tielaitokselle ja suuria määriä myös Neuvostoliittoon. Kolmas tuoteryhmä olivat Kafi Commercial -kioskivaunut.
Kafin suosio matkailuvaunumerkkinä hiipui laatu- ja kosteusongelmiin. Vuoden 2014 lopussa Suomessa oli yhä rekisterissä lähes 3 000 Kafi-vaunua.
Ion Gheorghe Maurer

Ion Gheorghe Maurer (23. syyskuuta 1902 Bukarest – 8. helmikuuta 2000 Bukarest) oli romanialainen kommunistipoliitikko. Hän toimi Romanian ulkoministerinä 1957–1958, nimellisenä valtionpäämiehenä 1958–1961 ja pääministerinä 1961–1974.
Maurer oli osittain saksalaista sukujuurta. Hänellä oli keskiluokkainen tausta ja hän oli koulutukseltaan lakimies. Hän kuului Romanian kommunistiseen puolueeseen vuodesta 1936. Toisen maailmansodan aikana hän oli vangittuna. Sodan jälkeen hän toimi kommunistisessa Romaniassa monissa johtavissa asemissa. Vuosina 1958–1961 hän oli suuren kansalliskokouksen presidiumin puhemies eli Romanian nimellinen valtionpäämies, minkä jälkeen hän siirtyi pääministeriksi. Pääministerikaudellaan hänen on sanottu olleen Romanian toiseksi vaikutusvaltaisin johtaja presidentti Nicolae Ceaușescun jälkeen. Maurer omistautui varsinkin ulkopolitiikalle. Hän pyrki Ceaușescun tavoin lisäämään Romanian itsenäistä liikkumavaraa suhteessa Neuvostoliittoon ja yritti myös sovitella 1960-luvulla Neuvostoliiton ja Kiinan välistä kiistaa. Ideologisesti häntä pidettiin maltillisena.
Maurerin on oletettu vetäytyneen pääministerin tehtävistä vuonna 1974 siksi, että hän ei hyväksynyt Ceaușescun voimistuvaa itsevaltaisuutta. Virallisesti eron syynä oli heikentynyt terveys. Maurer oli loukkaantunut vakavasti, kun häntä kuljettanut jeeppi suistui tieltä metsästysmatkan aikana vuonna 1970. Maurer kuoli Bukarestissa 97-vuotiaana vuonna 2000.
Ilie Verdeț

Ilie Verdeț (10. toukokuuta 1925 Comănești – 20. maaliskuuta 2001 Bukarest) oli romanialainen kommunistipoliitikko ja diktaattori Nicolae Ceaușescun lanko. Hän toimi Romanian apulaispääministerinä vuosina 1966–1974 ja pääministerinä 1979–1982. Kun Ceaușescu syrjäytettiin joulukuussa 1989, Verdet julistautui väliaikaisen hallituksen johtajaksi, mutta hänet syrjäytettiin jo noin 20 minuutin kuluttua julistuksen antamisesta. Hän perusti vuonna 1990 Sosialistisen työväenpuolueen. Verdet johti tätä kääpiöpuoluetta vuoteen 1999.
Mari Jungstedt

Mari Jungstedt (s. 31. lokakuuta 1962) on ruotsalainen rikoskirjailija.
Jungstedt on opiskellut taloustiedettä Uppsalassa, käynyt opettajakorkeakoulua Tukholmassa ja valmistunut toimittajaksi Sundsvallin toimittajakorkeakoulusta. Hän on työskennellyt radio- ja televisiotoimittajana. Jungstedt toimi kymmenen vuotta Ruotsin television alueuutisten uutisankkurina ja myöhemmin TV4:n ajankohtaisohjelman vetäjänä. Nykyisin hän on vapaa kirjailija.
Jungstedt on ollut perustamassa Nobel-palkinnolle kilpailijaa, jonka jakaa Uusi akatemia, Den Nya Akademien, johon on liittynyt noin sata kulttuurialojen edustajaa. Palkinto jaetaan 10. joulukuuta, kuten Nobelin kirjallisuuspalkintokin on jaettu.
Jungstedt tunnetaan Gotlantiin sijoittuvasta dekkarisarjasta, jonka päähenkilöitä ovat komisario Anders Knutas ja journalisti Johan Berg. Kirjoissa kuvataan poliisin työtä, tv-työtä ja mediamaailmaa sekä tiedotusvälineiden ja poliisin yhteistyötä. Sarjan ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2003. Jungstedt on kirjoittanut myös Gran Canarialle sijoittuvaa dekkarisarjaa. Ruben Eliassenin kanssa kirjoitettu ensimmäinen osa ilmestyi vuonna 2015. Jungstedt ja Eliassen tapasivat Kanarialla vuonna 2012 ja kihlautuivat vuonna 2013. Pari erosi vuonna 2015 ja Jungstedt jatkaa sarjan kirjoittamista yksin.
Constantin Dăscălescu

Constantin Dăscălescu (2. heinäkuuta 1923 Breaza – 15. toukokuuta 2003 Bukarest) oli romanialainen kommunistipoliitikko, joka toimi Romanian pääministerinä vuosina 1982–1989.
Dăscălescu toimi Romanian kommunistisen puolueen Galațin piirin ensimmäisenä sihteerinä vuosina 1965–1974, minkä jälkeen hän työskenteli puolueen keskushallinnossa. Maan pääministeriksi hänet nimitettiin vuonna 1982. Dăscălescu oli viimeinen diktaattori Nicolae Ceaușescun valtakauden pääministereistä ja hänen on sanottu olleen heistä kaikkein uskollisin Ceaușesculle ja tämän vaimolle Elenalle. Häntä on luonnehdittu kasvottomaksi virkamieheksi, joka totteli presidentin määräyksiä. Vallankumouksellisen liikehdinnän puhjettua joulukuussa 1989 Dăscălescu lähetettiin Timișoaraan ensin tukahduttamaan mielenosoituksia ja sitten neuvottelemaan mielenosoittajien kanssa, mutta neuvottelut eivät johtaneet mihinkään Ceaușescun taipumattomuuden vuoksi. Välittömästi Ceaușescun teloituksen jälkeen Dăscălescu määräsi viimeisellä määräyksellään kaikki poliittiset vangit vapautettaviksi, ennen kuin joutui itse eroamaan.
Dăscălescu joutui vuonna 1990 muun entisen puoluejohdon kanssa oikeuteen syytettynä satojen mielenosoittajien surmauttamisesta edellisvuonna. Hänet tuomittiin vuonna 1991 murhasta elinkautiseen vankeuteen, mutta hänet vapautettiin myöhemmin heikon terveyden perusteella.
Bucciali

Bucciali on vuosina 1922-1933 valmistettu ranskalainen automerkki.
Angelo ja Paul Albert Bucciali valmistivat autoja aluksi BUC-merkkisinä. Niissä oli aluksi kaksitahtinen moottori, myöhemmin myös kuusisylinterinen 1,5 litran moottori. BUC-merkkiä valmistettiin vuosina 1922-26.
Bucciali TAV-6 kohahdutti Pariisin autonäyttelyssä lokakuussa 1928. Uusi malli TAV-6 oli etuvetoinen ja siinä oli portaaton automaattivaihteisto. Moottori oli 2,4 litrainen ja myöhemmin 6- tai 8-sylinterinen. Kaikissa pyörissä oli erillisjousitus. Etuvetoinen auto oli 1920-luvulla harvinainen. Vuotta myöhemmin esiteltiin ensimmäinen amerikkalainen etuvetoauto Cord ja pian sen jälkeen myös saksalainen DKW alkoi valmistaa etuvetoautoja.
Vain prototyypin asteelle pääsi 1930-luvulla kehitetty Bucciali Double Huit, jossa oli kaksi kahdeksansylinteristä rivimoottoria rinnakkain. Sen 16-sylinterisen moottorin iskutilavuus oli 8 litraa. Moottorin teho oli 88 kW (120 hv).
OM-asuntovaunu

OM-asuntovaunut ovat toiminimi Onni Mäkivirran Punkalaitumella vuosina 1962–1967 vamistamia matkailuvaunuja, joita tehtiin kaikkiaan noin 400 kappaletta. Yritys oli ensimmäinen teollisen mittakaavan matkailuvaununtekijä Suomessa ja työllisti parhaimmillaan noin 30 ihmistä.
Taksiautoilija Onni Mäkivirta rakensi ensimmäisen matkailuvaununsa omaan käyttöön vuonna 1960. OM-vaunuja tehtiin viittä eri mallia, pituudeltaan 2,8–4,4 metriä. OM 15 -mallissa oli takaosassa sauna. 
Ylellisimmän mallin OM-17 hinta vuonna 1966 oli 5 500 markkaa. Vaunuun sai lisävarusteina jääkaapin (310 mk), pistelämmittimen (380 mk) ja kaksinkertaiset ikkunat (200 mk). Vaunun omapaino oli 700 kg ja korin pituus neljä metriä.
OM-matkailuvaunujen rakennetta kehitettiin koko sen ajan, jonka ne olivat tuotannossa, ja ne osoittautuivat käytössä niin kestäviksi, että niitä on nähty liikenteessä vielä vuosikymmeniä jälkeenpäin.
OM-matkailuvaunujen lisäksi Mäkivirta valmisti samoille alustoille esittely- ja työmaavaunuja, telttaperävaunuja ja avolavaisia tavaraperävaunuja sekä välitti ruotsalaisten Heby-matkailuvaunujen rakennussarjoja omatoimitakentajille.
T:mi Onni Mäkivirran toiminta päättyi konkurssiin vuonna 1967.
Hannu Haahti (professori)

Hannu Gabriel Haahti, sukunimi vuoteen 1906 "Hahnsson" (3. marraskuuta 1895 Rymättylä – 29. kesäkuuta 1953) oli suomalainen lääkäri ja tuberkuloosiopin professori.
Haahden vanhemmat olivat kirkkoherra Hannu Haahti, vuoteen 1906 Hahnsson ja Lovisa Gabriela Geitlin (1870–1940). Hän oli naimisissa vuodesta 1922 Anna Elise Nevanlinnan, vuoteen 1906 Neovius (s. 1896) kanssa. Matematiikan professori Heikki Haahti ja lääketieteen tohtori Eero Haahti olivat heidän lapsiaan. Haahden sisaria olivat kirjailija Elli Kaarlehto ja sairaanhoitaja, henkilökohtaisen sosiaalityön kehittäjä Helvi Boothe ja veljiä everstiluutnantit Usko Haahti ja Yrjö Haahti. 
Haahti pääsi ylioppilaaksi 1913 ja valmistui lääketieteen kandidaatiksi 1917, lisensiaatiksi 1923 sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1928. Haahti vertasi väitöskirjassaan "Armeija terveydellisenä tekijänä yhteiskunnassa" tilastollisia menetelmiä käyttäen asevelvollisten kuolleisuutta siviilissä oleviin ikätovereihin verrattuna ja havaitsi asevelvollisten kuolleisuuden hälyttävän suureksi vaikka 1920-luvulla kutsunnoissa hylättiin muun muassa terveydellisistä syistä 40 prosenttia ikäluokista. 
Sisällissodan aikana ja sen jälkeen 1919-1923 pataljoonanlääkärinä eri joukko-osastoissa. Sittemmin Haahti toimi Helsingin sotilassairaalan alilääkärinä 1923–1928, Viipurin sotilassairaalan alilääkärinä 1928, Helsingin kaupungin tuberkuloosisairaalan röntgenalilääkärinä 1929–1945 sekä Vakuutus Oy Varmassa 2. lääkärinä 1929–1935 ja ylilääkärinä 1935–1946. Haahti oli Helsingin yliopiston tuberkuloosiopin dosenttina 1935–1945 ja tuberkuloosi- ja keuhkosairausopin vt. professorina 1943–1945 ja professorina 1945–1953. Haahti oli myös Tuberkuloosilääkäriyhdistyksen puheenjohtajana 1945–1953.
Erkki Mikkola

Erkki Mikael Mikkola (18. heinäkuuta 1904 Ikaalinen – 13. helmikuuta 1940) oli suomalainen maantieteilijä, valokuvaaja ja geologi.
Mikkolan vanhemmat olivat seminaarinjohtaja Juho Mikael Mikkola ja Fanny Maria Sirén. Hän pääsi ylioppilaaksi 1922 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1926 sekä lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1932.
Mikkola oli geologisessa toimikunnassa vt. nuorempana apulaisgeologina 1929–1933, vakinaisena nuorempana apulaisgeologina 1933–1936, vt. vanhempana apulaisgeologina 1935–1936 sekä vakinaisena vanhempana apulaisgeologin1 1936–1940. Hän oli Suomenmaa-teoksen toimitussihteerinä 1929–1931 ja Suomen geologisen seuran sihteerinä vuodesta 1928. Mikkola toimi muun muassa J. G. Granön apuna.
Mikkola oli myös valokuvaaja joka julkaisi kuvateokset "Inari-Lappi ja Petsamo" (1932) ja "Kainuu kuvissa" (1938). Teoksien maisemakuvat oli otettu panoraamakameralla. Mikkola kaatui talvisodan aikana Taipaleessa helmikuussa 1940. 
Erkki Mikkola oli naimisissa vuodesta 1935 filosofian maisteri Toini Aurora Teittisen kanssa.
Talouden haavoittuvuuden indeksi

 Talouden ja ympäristön haavoittuvuuden indeksi (, lyhennys EVI; aiemmin: Talouden haavoittuvuuden indeksi () on Yhdistyneiden kansakuntien käyttämä mittari kansantalouden kohtaamien äkillisten, talouselämään tai ympäristöön kohdistuvien muutosten määrälle ja talouden kyvylle kestää näitä muutoksia.
Indeksin arvoa käytetään yhtenä kolmesta ehdosta päätettäessä valtioiden kuulumisesta YK:n vähiten kehittyneiden maiden (LDC) listalle. LDC-lista on yleisesti tunnustettu kehitysavun kohdentamiskriteeri. Vähiten kehittyneiden maiden tavoin monet pienet saarivaltiot ovat keskimääräistä alttiimpia yllättäville luonnonkatastrofeille ja nopeille maailmantalouden muutoksille.
EVI-indeksin nimen ohella sen rakenne muuttunut vuosien saatossa. Siksi eri vuosien indeksiluvut eivät ole sellaisenaan vertailukelpoisia. Nykyään (2023) indeksi lasketaan seuraavien osatekijöiden perusteella. Kukin osatekijä saa painoarvon 1/8. Kunkin osatekijän raaka-lukemat maksimi-minimiarvon perusteella, ja näin muodostetaan pistearvot kullekin mittarin osatekijälle.
a) maa-, metsä- ja kalatalouden osuus kansantuotteesta (paino 1/8 indeksiarvosta)
b) eristyneisyys ja sisämaamaisuus (1/8)
c) vientituotteiden kapea-alaisuus (1/8)
d) tuotteiden ja palveluiden viennin epävakaus (1/8)
e) alavilla rannikkovyöhykkeillä asuvien osuus väestöstä (1/8)
f) kuivilla alueilla elävien väestöosuus (1/8)
g) maataloustuotannon epävakaus (1/8)
h) luonnonkatastrofien uhrit (1/8)
Aiemmin EVI muodostettiin seuraavien osatekijöiden perusteella:
a) väkiluku; ei yli 75 miljoonaa asukasta (paino 1/8 indeksiarvosta)
b) eristyneisyys (1/8)
c) vientituotteiden kapea-alaisuus (1/16)
d) maa-, metsä- ja kalatalouden osuus kansantuotteesta (1/16)
e) alavilla rannikkovyöhykkeillä asuvien osuus väestöstä (1/8)
f) tuotteiden ja palveluiden viennin epävakaus (1/4)
g) luonnonkatastrofien uhrit (1/8)
h) maataloustuotannon epävakaus (1/8)
Mitä suurempi indeksiarvo on, sitä herkemmin ulkoiset äkkimuutokset aiheuttavat vakavaa häiriötä valtion talouselämälle. Indeksiarvo 36 tai suurempi oli vuosina 2012–2015 (samoin 2018 ja 2024) kriteerinä valtion liittämiseksi vähiten kehittyneiden maiden listalle ja EVI-indeksi 32 katsottiin kynnykseksi kansantalouden riittävälle tokenemiskyvylle ulkoisia häiriöitä vastaan (kypsymisraja). Vuoden 2015 kolmivuotiskatsauksessa haavoittuvimpina talouksina pidettiin eli suurimmat indeksiarvot saivat Kiribati (71,5), Gambia (70,7), Liberia (57,9), Eritrea (56,8) ja Etelä-Sudan (56,0).
EVI on ollut käytössä LDC-kriteerinä vuodesta 1999.
Storeggan vyöry

Storeggan vyöry oli Norjanmerellä noin vuonna 6 200 eaa. tapahtunut suuri merenalainen maanvyöry. Sitä pidetään kaikkien aikojen suurimpana maanvyörynä, jonka yhteydessä liikkui arviolta 2 500 – 3 500 km³ verran maamassoja noin 290 kilometrin levyisellä alueella. Storeggan vyöry oli viimeinen jääkauden aikaisen mannerjäätikön sulamisen jälkeen alueella tapahtunut suuri maanvyöry. 
Euroopan mannerjalustan reunalla nykyisen Norjan ja Islannin välissä tapahtunut vyöry aiheutti Pohjois-Atlantin rannikoille tuhoisan tsunamin, joka iski Shetlandinsaarille jopa 30 metrin korkuisena. Storeggan vyöryn syynä oli todennäköisesti maanjäristys, mutta sen laukeamista edisti ilmeisesti myös mannerjalustan rinteen yläpäässä tapahtunut merenpohjan metaanihydraattiesiintymien purkautuminen.
Storeggan vyöryn aiheuttama tsunami iski tuhoisasti useiden metrien korkuisena myös muualle Pohjanmeren rannikoille muun muassa nykyisten Britannian, Belgian ja Hollannin alueille. Tsunamin arvellaan tuhonneen lopullisesti muinaisella Doggerlandin alueella vaikuttaneen neoliittisen kulttuurin.
Kramerspitz

Kramerspitz tai Kramer on 1985m korkea vuori Garmisch-Partenkirchenissä, Baijerin osavaltiossa Saksassa. Vuorelta on esteetön näköala Saksan korkeimmalle huipulle, Zugspitzelle, ja Karwendel-vuoristoon. Vuori kuuluu Ammergaun Alppien vuoristoalueeseen.
Nousu.
Vuoren huipulle voi vaeltaa Garmischista St. Martinin (1040 m) tai Stepbergalmin (1583 m) kautta. Vuorelle nousu onnistuu helposti kokeneelta vaeltajalta ja viimeiselle sadalle korkeusmetrille on asetettu joitakin varmistusvaijereita avuksi vaikeimpiin paikkoihin.
Andrea Doria (D553)

Andrea Doria (runkonumero D553) on Italian laivaston Andrea Doria -luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 27. lokakuuta 2000 Riva Trigososta Fincantierin telakalta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 2002. Se laskettiin vesille 14. lokakuuta 2005 ja luovutettiin laivastolle 22. joulukuuta 2007. Alus aloitti operatiivisen palveluksen lokakuussa 2010 Genovassa.
Palvelus.
Ensimmäiseen kansainväliseen operaatioon, operaatio Tucano, alus osallistui lokakuussa 2010 Luoteis-Afrikan rannikolla. Vuonna 2011 alus oli Välimerellä Libyan kriisissä ja osallistui Ocean Shield operaatioon Naton 1. pysyvän laivasto-osaston () lippulaivana. Operaatiossa osaston tehtävänä oli torjua merirosvousta Intian valtamerellä, Adeninlahdella, Arabianmerellä ja Somalian rannikolla.
Vuosina 2012 ja 2013 alus osallistui lukuisiin harjoituksiin ja Syyrian kriisin alkaessa se liitettiin osaksi Italian UNIFIL joukkoja. Vuonna 2014 alus nimettiin lippulaivaksi Euroopan operaatio Atalantaan, jonka tehtävänä oli torjua Afrikan sarven alueen merirosvousta. Aluksen miehistö laukaisi 26. lokakuuta 2015 ensimmäisen operatiivisen Aster 30 -ohjuksensa Joint Warrior 15-2 ja Sea Demonstration 2015 harjoituksessa Pohjois-Atlantilla.
Alus osallistui 2016-2020 Safe Sea operaatioon ja Open Sea harjoituksiin. Vuonna 2021 alus osallistui Naton Atlantilla järjestettyyn Steadfast Defender harjoitukseen. Seuraavana vuonna alus osallistui Joint Warrior 22-2 harjoitukseen Pohjanmerellä. Vuoden lopulla alus liittyi Naton 2. pysvään laivasto-osastoon.
Caio Duilio (D554)

Caio Duilio (runkonumero D554) on Italian laivaston Andrea Doria -luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 27. lokakuuta 2000 Riva Trigososta Fincantierin telakalta, missä köli laskettiin 19. syyskuuta 2003. Se laskettiin vesille 23. lokakuuta 2007 ja liitettiin laivastoon 3. huhtikuuta 2009. Alus otettiin operatiiviseen palvelukseen 22. syyskuuta 2011.
Palvelus.
Alus aloitti 12. helmikuuta 2008 avomerikokeet ja liitettiin laivastoon 3. huhtikuuta 2009 La Speziassa. Se osallistui 5. toukokuuta "Andrea Dorian" ja Ranskan laivaston "Forbinin" ja "Chevalier Paulin" kanssa sotaharjoitukseen ja 10. kesäkuuta 2010 Napolin sekä 2011 La Spezian laivastonäyttelyyn.
Alus osallistui ensimmäiseen Natoharjoitukseensa Proud Manta 2011:een 4.-17. helmikuuta 2011 Joonianmerellä. Alus vastaanotti sotalippunsa Gaetassa 22. marraskuuta, kun se saavutti operatiivisen valmiuden. Läpäistyään PAAMS-ohjuksen käyttöönottotestit 2012 alus saavutti taisteluvalmiuden ja osallistui Mare Aperto/Amphex -harjoitukseen, missä aluksen ase- ja valvontajärjestelmät todettiin toimiviksi.
Carriacou

Carriacou on Karibianmerellä sijaitsevan Grenadan saarivaltion toiseksi suurin saari pääsaari Grenadan jälkeen. Se sijaitsee koilliseen pääsaaresta ja on maan pohjoisimpia saaria yhdessä Petite Martiniquen kanssa. 34 neliökilometrin Carriacoulla asuu noin 6 000 ihmistä. Se on näin Grenadiinien saariryhmän suurin ja ilmeisesti myös väkirikkain saari.
Saaren väestö koostuu pääosin Afrikasta tuotujen orjien jälkeläisistä. Ensimmäinen saarella vieraillut eurooppalainen oli ilmeisesti Guadeloupella asunut ranskalainen kilpikonnanpyydystäjä Jean-Baptiste Du Tertre vuonna 1656. Saarella on yhä ranskalaista vaikutusta muun muassa kylien nimissä, kuten L’Esterre, La Resource ja Beausejour. Pääkielenä puhutaan nykyisin englantia, minkä lisäksi on paikallisia ranskan kielen ja afrikkalaisten kielten sekoituksina syntyneitä kreolikieliä.
Saaren suurin kaupunki ja pääsatama on noin tuhannen asukkaan Hillsborough, jossa on myös pieni sairaala ja saaren pääpoliisiasema. Saareen kulkee säännöllisiä vene- ja ilmatyynyalusreittejä, ja saarella on myös lentokenttä. Muita kyliä saarella ovat L'Esterre, Harvey Vale ja Windward.
Carriacou tunnetaan etenkin Windwardin kylässä harjoitetusta puuveneiden rakennuksesta. Elinkeinon toivat saarelle skotlantilaiset siirtomaaherrat 1800-luvulla. Saaren muita pääelinkeinoja ovat kalastus, maanviljely ja karjanhoito. Maanviljely on limettihedelmien tuotantoa lukuun ottamatta pientä omavaraisviljelyä.
Ariete-luokka

Ariete-luokan piti olla Italian kuninkaallisen laivaston 42 torpedoveneen muodostama alusluokka, joista ainoastaan "Ariete" valmistui ennen Italian antautumista. Ne olivat suurennettuja saattuetehtäviin suunniteltuja Spica-luokan aluksia.
Saksalaisten haltuun jäi telakoilla useita keskeneräisiä aluksia, joista toistakymmentä saatiin palvelukseen ennen Euroopan sotatoimien päättymistä.
Alukset.
Aluksia suunniteltiin valmistettavan 42, mutta Italian telakoiden ja muun teollisuuden kapasiteetti ei mahdollistanut alusten valmistusta. Lopulta ainoastaan 16 aluksen köli laskettiin. Valmistus jaettiin tasan länsirannikon ja Adrianmeren telakoiden kesken.
Christian Emil Krag-Juel-Vind-Frijs

Christian Emil Krag-Juel-Vind-Frijs (8. joulukuuta 1817 Frijsenborg – 12. lokakuuta 1896 Boller) oli tanskalainen konservatiivipoliitikko. Hän toimi Tanskan pääministerinä vuosina 1865–1870.
Tert-butyylitolueeni

tert"-Butyylitolueeni eli t"-butyylitolueeni (C10H14) on aromaattisiin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää liuottimena ja muiden orgaanisten kemikaalien synteesiin.
Ominaisuudet.
"tert"-Butyylitolueeni on huoneenlämpötilassa väritöntä tai kellertävää nestettä. Yhdiste on käytännöllisesti katsoen liukenematonta veteen, mutta liukenee hyvin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin, dikloorimetaaniin ja bentseeniin. Aine ärsyttää voimakkaasti ihoa, silmiä ja limakalvoja. Altistumisesta tert-butyylitolueenille voi seurata hermostovaurioita. "tert"-Butyylitolueenia on eristetty kissanminttuihin kuuluvan "Nepeta leucophylla"-kasvin eteerisistä öljyistä.
Valmistus ja käyttö.
"tert"-Butyylitolueenia valmistetaan tolueenista Friedel–Crafts-alkylointireaktiolla. Alkyloivana yhdisteenä käytetään isobuteenia, tert-butyylikloridia tai tert-butyylibromidia. Pääasiassa tolueeni alkyloituu p-asemasta, mutta sivutuotteena voi muodostua myös hieman m-isomeeria..
"tert"-Butyylitolueenia voidaan käyttää hartsien liuottimena. Lisäksi siitä valmistetaan muita yhdisteitä kuten hapettamalla saatavia tert-butyylibentsaldehydiä ja tert-butyylibentsoehappoa.
Liikuta mua

Liikuta mua on laulaja-lauluntekijä Tommi Kaleniuksen kolmas sooloalbumi, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2015.
Albumi sisältää Jipun kanssa esitetyn duettokappaleen ”Ajattele”. Levyn päätöskappaleen ”Suvivirsi” on sovittanut Matti Mikkola ja Saimaa-yhtyeen perkussionisti Toni Kulku. Nimikkobiisistä on julkaistu myös singleversio jonka sovitus on Tido Nguyenin käsialaa. Albumin on tuottanut Pekka Ruuska ja julkaissut Kaiku Recordings.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Port-de-Paix

Port-de-Paix (Haitin kreoliksi "Pòdepè" tai "Pòdpè") on Haitin kunta ja Nord-Ouestin departementin pääkaupunki Atlantin valtameren rannikolla. Vuonna 2009 Port-de-Paix'n väkiluku oli 250 000.
Aiemmin Port-de-Paix oli merkittävä banaanin ja kahvin vientisatama, mutta nykyään se on Miamista lähtevän salakuljetuksen keskus. Kristoffer Kolumbus nimesi kaupunkia ympäröivän alueen Valparaísoksi laskettuaan siellä maihin 6. joulukuuta 1492. Alueella on paljon kauniita hiekkarantoja. Kaupungin ja heti sitä vastapäätä sijaitsevan Tortugan saaren välillä kulkee lauttayhteys.
Port-de-Paix'n perustivat vuonna 1665 ranskalaiset sotajoukot, jotka englantilaiset miehittäjät olivat häätäneet Tortugasta. Vuonna 1676 ranskalainen Saint-Dominguen siirtokunta siirrettiin Tortugalta Port-de-Paix'iin, ja se säilyi hallintokeskuksena pääkaupungin siirtämiseen Cap Françaisiin asti vuonna 1711. Ensimmäinen mustien orjien kapina kaupungissa syttyi vuonna 1679.
1800-luku oli kaupungille suuren kasvun aikaa, mutta vuoden 1902 tulipalo tuhosi Port-de-Paix'n lähes täysin, eikä se koskaan saavuttanut aiempaa asemaansa.
Port-de-Paix on myös samannimisen arrondissementin pääkaupunki. Arrondissementtiin kuuluu neljä kuntaa: Port-de-Paix, Bassin-Bleu, Chansolme and Tortugan saari.
Hannibal Sehested

Hannibal Sehested (1609 – 13. syyskuuta 1666) oli tanskalais-norjalainen poliitikko ja Tanskan kuninkaan Kristian IV:n vävy. Hän toimi Norjan käskynhaltijana vuosina 1642–1651. 
Sehested osallistui Tanskan sodanjohtoon vuosien 1643–1645 sodassa Ruotsia vastaan. Sen yhtä vaihetta nimitetään hänen mukaansa "Hannibalsfejdeniksi". Rauhan tultua hän pyrki Norjan käskynhaltijana parantamaan Norjan asemaa Tanskan osana, mutta nämä pyrkimykset johtivat hänen kukistamiseensa vuonna 1651. Hän palasi kuitenkin merkittävään asemaan toimimalla sovittelijana ja neuvottelijana Ruotsin ja Tanskan sodassa 1658–1660. Sen jälkeen hän toimi muun muassa Tanskan kamarikollegion presidenttinä.
Seitsemän sisarusta (vuorijono)

Seitsemän sisarusta (, myös "De syv søstre") on vuorijono Alstenin saarella Alstahaugin kunnassa Norjan Nordlandissa. Vuorijono sijaitsee Vefsninvuonon edustalla.
Vuoret ovat pohjoisesta etelään Botnkrona 1 072 m, Grytfoten 1 019 m, Sjæringen 1 037 m, Tvillingene (”Kaksoset”) 945 m ja 980 m, Kvasstinden 1 010 m ja Breitinden 910 m.
RN Authion (1847)

RN Authion () oli Italian kuninkaalliseen laivastoon yhteysalua ().
Valmistus.
Sardinian laivasto tilasi aluksen Lontoosta Blackwallista. Sen köli laskettiin 1846 ja alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin. Alus liitettiin Regia Marinaan 1861.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1863 2. luokan avisoksi ja edelleen 1877 3. luokan apualukseksi. Vuodesta 1875 alkaen aluksen aseistuksena oli kaksi 75 millimetrin tykkiä. Alus poistettiin palveluksesta 1882.
RN Aquila (1840)

RN Aquila () oli Italian kuninkaalliseen laivastoon yhteysalua ().
Valmistus.
Bourbonien laivasto osti Britteinsaarilla valmistetun kauppa-aluksen, joka oli laskettu vesille 1840. Alus liitettiin Regia Marinaan 1861.
Palvelus.
Alus luokiteltiin 1863 2. luokan avisoksi. Se poistettiin palveluksesta 1875.
Sanakirja yleiseen sivistykseen kuuluvia tietoja varten

Sanakirja yleiseen siwistykseen kuuluwia tietoja varten on Agathon Meurmanin toimittama ensimmäinen suomenkielinen tietosanakirja. Se ilmestyi 12-osaisena vihkosarjana vuosina 1883–1890 G. W. Edlundin kustantamana. Teoksessa on kaikkiaan 945 sivua. Hakusanoja on yli 13 000. Meurmanin tietosanakirjan sisältö mukailee pääosin saksalaista Meyerin tietosanakirjaa.
Meurman valikoi teoksen hakusanat osin sattumanvaraisesti ja antoi oman aatemaailmansa näkyä teoksen sisällössä. Teoksessa on vain vähän laajempia artikkeleita. Se sisältää pääasiassa vierasperäisten sivistyssanojen selityksiä sekä aivan lyhyitä tiedonantoja esimerkiksi henkilöistä ja maantieteellisistä kohteista. Teosta voidaan pitää myös ensimmäisenä suomalaisena sivistyssanakirjana, koska noin kolmasosa hakusanoista on sivistyssanojen selityksiä. Meurmanin teoksen rajoitusten vuoksi ensimmäiseksi varsinaiseksi ja laajemmaksi suomenkieliseksi tietosanakirjaksi mainitaan joskus vasta vuosina 1909–1919 julkaistu kymmenosainen "Tietosanakirja".
Prakticum

Prakticum on monialainen ruotsinkielinen ammattioppilaitos, joka järjestää ammatillista koulutusta sekä nuorille että aikuisille. Päätoimipiste sijaitsee Helsingissä ja toinen toimipiste Porvoossa.
Tutkinnot.
Prakticumissa suoritettavat ammatilliset perustutkinnot:
Jukka Juusti

Jukka Matti Juusti (s. 16. toukokuuta 1955 Oulu) on suomalainen diplomi-insinööri ja puolustushallinnon virkamies. Hänet nimitettiin puolustusministeriön kansliapäälliköksi Arto Rädyn seuraajaksi 1. tammikuuta 2016 alkaen, ja hän jäi virasta eläkkeelle vuoden 2021 lopussa. Tätä ennen hän toimi puolustusministeriön resurssipoliittisen osaston osastopäällikkönä vuodesta 2012.
Juustin ylennys insinöörikenraaliluutnantiksi reservissä oli ensimmäinen laatuaan itsenäisen Suomen historiassa.
Juusti valmistui ylioppilaaksi Riihimäen yhteiskoulusta 1974 ja diplomi-insinööriksi Teknillisen korkeakoulun sähkötekniikan osastolta 1979. Tämän lisäksi hän on suorittanut Master´s Degree in Defence Administration -tutkinnon Isossa-Britanniassa vuonna 1989. Juustilla on takanaan pitkä työura puolustushallinnossa ja kansainvälisissä tehtävissä. Hän on toiminut muun muassa sotatalouspäällikkönä (2011-2012), puolustusvoimien pääinsinöörinä (2006) sekä sotavarustelupäällikkönä. Hän on myös työskennellyt Brysselissä Suomen Naton erityisedustuston puolustusasiantuntijana vuosina 1999-2003 ja Euroopan puolustusviraston materiaalijohtajana 2008-2010.
Juustin valinnasta kansliapäälliköksi käytiin poliittinen vääntö, ja se herätti runsaasti julkista keskustelua, sillä kokoomus ja monet asiantuntijat toivoivat Arto Rädyn jatkavan tehtävässään, ja valtiovarainministeri Alexander Stubb (kok.) pyysi esityksen pöydälle. Asiantuntijavirkamiesten mukaan kenraalit Juusti ja Räty olivat yhtä päteviä tehtävään. Valinnan päätti valtioneuvosto puolustusministeri Jussi Niinistön (ps) esityksen mukaisesti. Niinistön mukaan Juustissa yhdistyivät sotilas- ja siviiliosaaminen, tekninen tietämys ja talousosaaminen.
Virpiniemen golfkenttä

Virpiniemen golfkenttä sijaitsee Oulun Haukiputaan Kellon kaupunginosassa. Sen toiminnasta vastaa Virpiniemi Golf Oy. Kentällä on 18 väylää, joista yhdeksän sijaitsee meren äärellä ja yhdeksän metsäisellä harjualueella. Osakeyhtiön toimitusjohtajana ja kenttämestarina toimii Pasi Voutilainen.
Historia.
Virpiniemen golfkentän suunnittelu alkoi 1990-luvun alussa. Kenttä valmistui vuonna 1998, ja se avattiin virallisesti pelaajille saman vuoden kesänä. Kentän suunnittelijana toimi ruotsalainen golfarkkitehti Jan Sederholm, joka hyödynsi alueen luontaisia hiekkaharjuja ja merellistä maisemaa suunnitelmassaan.
Vuonna 2010 kentän infrastruktuuria uudistettiin, mukaan lukien uusien kastelujärjestelmien asennus ja klubitalon laajennus.
Kentän rakenne ja suunnittelu.
Virpiniemen golfkenttä perustuu Pohjanlahden merelliselle hiekkakankaalle. Kentän suunnitteli ruotsalainen golfarkkitehti Jan Sederholm, joka hyödynsi alueen luontaisia muotoja ja ympäristöä suunnitelmassaan.
Kentän kokonaispituus on 6 200 metriä miesten (keltaiselta) ja 5 100 metriä naisten (punaiselta) tiiltä pelattuna. Väylät on rakennettu tarjoamaan monipuolisia haasteita eri taitotasoille, ja niiden par-luku on yhteensä 72. Meren läheisyys ja hiekkaharjut luovat kentälle haastavia tuuliolosuhteita.
Palvelut ja varusteet.
Kenttäalueella sijaitseva klubitalo tarjoaa pelaajille pukeutumis-, suihku- ja säilytystilat, ja sen yhteydessä on ravintola, joka palvelee erityisesti sesonkiaikana. 
Lisäksi pelaajien käytössä on pro shop, josta voi hankkia golfvarusteita ja vaatteita. Kentän vieressä sijaitsee driving range, joka on avoinna harjoitteluun kentän aukioloaikoina. Rangella on katetut lyöntipaikat sekä lähipelialue putti- ja chippiharjoittelua varten.
Tapahtumat ja kilpailut.
Virpiniemen golfkenttä on isännöinyt useita kilpailuja, kuten Pohjois-Suomen mestaruuskilpailuja sekä useita amatöörigolfin kilpailuja. Kentällä järjestetään vuosittain myös paikallisia tapahtumia ja yritystapahtumia.
Sijainti ja yhteydet.
Virpiniemen golfkenttä sijaitsee noin 20 kilometrin päässä Oulun keskustasta. Kenttä sijaitsee lähellä muita ulkoilu- ja liikuntamahdollisuuksia, kuten Virpiniemen ulkoilukeskusta, jossa on kuntosali ja hiihtoreittejä talviaikaan.
Valentina Frascaroli

Valentina Frascaroli (oikealta nimeltään "Valeria Frasca", 29. heinäkuuta 1890 Torino – 18. tammikuuta 1955 Neuilly-sur-Seine) oli italialainen elokuvanäyttelijä.
Valentina Frascarolin elokuvaura alkoi vuonna 1909 Itala Filmillä André Deedin Cretinetti-hahmon vastanäyttelijänä. Hän teki joukon Gribouilette-komedioita ranskalaiselle Pathé-yhtiölle ja työskenteli myös draamanäyttelijänä. Frascarolin yli sadasta elokuvasta on säilynyt vain muutamia. Niistä merkittävimpiä on sensuurin kieltämä poliittinen elokuva "Il delitto della piccina" vuodelta 1920.
Frascaroli oli naimisissa näyttelijä André Deedin kanssa.
Naskalipeukaloinen

Naskalipeukaloinen ("Hylorchilus sumichrasti") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Naskalipeukaloista tavataan pienellä alueella Meksikon eteläosissa. Lajin population arvellaan olevan alle 50 000 yksilöä, ja se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Se on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Valkokurkkupeukaloinen

Valkokurkkupeukaloinen ("Hylorchilus navai") on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Valkokurkkupeukaloista tavataan pienellä alueella Meksikon eteläosissa, ja sen levinneisyysalueen pinta-alan arvioidaan olevan 4 800–4 900 km2. Vuoden 2012 uhanalaisuusarvioinnissa lajin kannaksi arvioitiin 2 500–9 999 yksilöä. Sitä uhkaa levinneen asutuksen ja karjanlaidunnuksen aiheuttama elinympäristöjen tuhoutuminen, ja laji on luokiteltu vaarantuneeksi.
TravelBird

TravelBird on vuonna 2010 perustettu alankomaalainen online-matkatoimisto ja startup-yritys, joka laajensi toimintansa myös Suomeen vuonna 2014. Suomen lisäksi TravelBird toimii 8 maassa, joihin kuuluvat Alankomaat, Belgia, Itävalta, Norja, Ranska, Ruotsi, Saksa, Sveitsi ja Tanska. Yhtiön päämaja sijaitsee Amsterdamissa. TravelBirdissä työskentelee 300 henkilöä 30 eri maasta.
Liiketoiminta.
TravelBirdin liikeidea on tarjota paikallisten matka-asiantuntijoiden valitsemia inspiroivia matkapaketteja aina lyhyistä kaupunkilomista pidempiin kaukolomiin. Yritys tarjoaa päivittäin uusia matkatarjouksia sekä pääsylippuja tapahtumiin ja muihin aktiviteetteihin.
Internetin laajasta matkatarjonnasta johtuen perustajat päättivät vuonna 2010 luoda oman ohjelmistoalustan, joka tarjoaa päivittäin vaihtuvia matkatarjouksia.
Ensimmäiset työntekijät palkattiin vuonna 2011 ja samana vuonna TravelBird laajensi toimintaansa Saksaan ja Belgiaan.
Vuonna 2013 online-matkatoimisto laajeni Luxemburgin, Ranskan, Tanskan, Itävallan ja Espanjan markkinoille. Samana vuonna yritys otti haltuunsa belgialaisen MyTrip-matkailualustan, hollantilaisen BoekVandaag-alustan sekä TravelCoupon.nl-varaussivuston.
Vuonna 2014 saksalaiset Samwer-veljekset ja Rocket Internet sijoittivat Global Founders Capital -sijoitusyrityksen nimissä TravelBirdiin. TravelBird laajensi toimintaansa Puolaan, Italiaan, Ruotsiin ja Britanniaan. Samana vuonna yritys laajeni myös Norjan, Suomen, Unkarin ja Portugalin markkinoille.
Yrityksen kasvutavoitteista johtuen päätettiin keskittyä ainoastaan nopeimmin kasvaviin maihin ja sulkea Espanjan, Puolan, Italian ja Britannian markkinat vuonna 2015.
Vuoden 2016 loppupuolella nopeasti kasvava matkatoimisto sai mezzanine- eli välirahoituksen Main Mezzanine Capital -yritykseltä.
Vuonna 2017 yritys otti käyttöönsä uuden reaaliaikaisen TravelBird-sovelluksen tarjotakseen matkailijoilleen reaaliaikaista asiakaspalvelua. Kesällä 2017 entinen talousjohtaja Steven Klooster, joka on työskennellyt TravelBirdillä vuodesta 2014 lähtien, valittiin TravelBirdin toimitusjohtajaksi. Entinen toimitusjohtaja, perustaja ja omistaja Symen Jansma astui syrjään, mutta on edelleen mukana toiminnassa osakkaana sekä neuvonantajana.
Yritys ilmoittautui 1. marraskuuta 2018 maksukyvyttömäksi ja lopetti matkatarjousten myymisen..
Silkkipaperi

Silkkipaperi on ohut hienopaperilaatu, joka on valmistettu sulfiittiselluloosasta, ja se on yleensä kemiallisesti puhdasta paperia. Sen paino on 10–30 g/m².
Silkkipaperia käytetään pakkausmateriaalina suojaamaan särkyviä esineitä ja askarteluun.
Silkkipaperi on ohuempaa kuin tavallinen paperi. Sitä voi myös värjätä.
Petite Martinique

Petite Martinique on Karibianmerellä sijaitsevan Grenadan saarivaltion pohjoinen pikkusaari. Se sijaitsee koilliseen maan toiseksi suurimmasta saaresta Carriacousta ja on sen kanssa maan pohjoisimpia saaria. 2,37 neliökilometrin Petite Martiniquella asuu noin 900 ihmistä.
Petite Martinique on tulivuoresta syntynyt saari, jonka korkein kohta Piton on 230 metriä merenpinnasta. Saaren itäranta on kallioinen ja asumaton, ja useimmat saaren asukkaat asuvat suojanpuolella eli saaren länsiosissa. Siellä sijaitsee myös saaren ainoa hiekkaranta.
Saarelaisten pääelinkeinot ovat kalastus ja veneenrakennus.
Adam Waczyński

Adam Waczyński (s. 15. lokakuuta 1989 Toruń) on puolalainen koripalloilija, joka edustaa Espanjan Liga ACB:ssa pelaavaa Obradoiro CAB:ta ja Puolan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 199-senttinen ja 96-kiloinen Waczyński on heittävä takamies tai pieni laitahyökkääjä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Waczyński aloitti ammattilaisuransa vuonna 2005 Asseco Prokom Gdyniassa. Hän edusti seuraa vuodet 2005–2008 voittaen neljästi Puolan mestaruuden ja käyden välissä kahdessa muussa puolalaisseurassa. Kaudella 2007–2008 hän debytoi myös Euroliigassa. Vuodet 2008–2009 Waczyński edusti Górnik Wałzbrychiä ja seuraavan kauden PBG Basket Poznańia. Vuonna 2010 Waczyński siirtyi Trefl Sopotiin, jota hän edusti neljä vuotta voittaen kahdesti supercupin.
Vuonna 2014 Waczyński siirtyi Espanjan Liga ACB:n Obradoiro CAB:iin.
Maajoukkueura.
Waczyński debytoi Puolan koripallomaajoukkueessa ja on edustanut maataan kolmissa EM-kilpailuissa, vuosina 2011, 2013 ja 2015.
Pau Ribas

Pau Ribas Tossas (s. 2. maaliskuuta 1987 Barcelona) on espanjalainen koripalloilija, joka edustaa Liga ACB:ssa pelaavaa FC Barcelonaa ja Espanjan koripallomaajoukkuetta. Pelipaikaltaan 196-senttinen ja 95-kiloinen Ribas on pelintekijä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Ribas aloitti uransa Joventut Badalonassa, jota hän edusti vuodet 2005-2009. Vuonna 2006 hän voitti seuran kanssa EuroChallengen ja vuonna 2008 ULEB Eurocupin. Vuodet 2009-2012 Ribas pelasi niin ikään Liga ACB:ssa, Saski Baskonian riveissä. Vuonna 2010 hän voitti liigamestaruuden. Vuonna 2012 Ribas siirtyi Valencia BC:hen. Hän edusti seuraa vuoteen 2015 asti pelaten 86 ottelua, joissa syntyi 862 pistettä. Vuonna 2014 hän oli toistamiseen mukana voittamassa ULEB Eurocupia.
Heinäkuussa 2015 Ribas siirtyi Liga ACB:n FC Barcelonaan.
Maajoukkueura.
Alle 20-vuotiaiden maajoukkueen kanssa EM-hopeaa vuonna 2007 saavuttanut Ribas kuuluu nykyisin Espanjan koripallomaajoukkueeseen. Hän kuului Espanjan joukkueeseen vuoden 2015 EM-kilpailuissa ja Kiinan MM-kilpailuissa 2019, joissa kummassakin maa voitti kultaa.
Muuta.
Ribas on kirjoittanut politiikka-artikkeleita nationalistiseen katalonialaislehteen "Ara". Hän on katalonialainen.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla.
Joventut Badalona
Saski Baskonia
Valencia BC
Maajoukkuetasolla.
Espanja
V. R. Kockström

Victor Reinhold Kockström (25. syyskuuta 1835 Jääski – 16. kesäkuuta 1912 Oulunkylä) oli suomalainen lyseon opettaja ja oppikirjojen tekijä.
Kockströmin vanhemmat olivat kappalainen, varapastori Karl Fredrik Kockström (1811–1882) ja Karolina Fredrika Wickholm (k. 1897). Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1856 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1863, filosofian maisteriksi 1864 ja opettajakandidaatiksi 1866.
Kockström toimi Helsingin ruotsalaisen normaalilyseon latinan, suomen ja matematiikan kollegana 1874–1902. Hän kirjoitti 1868 ruotsinkielisen kaksiosaisen suomen kielen oppikirjan "Lärobok i finska språket" josta otettiin uusia painoksia 1950-luvulle saakka.
Kockström oli naimisissa 1865–1888 Anna Natalia Grigorjeffin (k. 1888) kanssa.
Raranimus

Raranimus (nimen merkitys: "”harvinainen henki”") on permikauden Guadalupe-epookin aikana elänyt sukupuuttoon kuollut basaalinen eli ”primitiivinen” terapsidisuku. Sukuun luetaan laji nimeltään "Raranimus dashankouensis".
Fossiililöydöt.
"Raranimus" tunnetaan vain holotyypistään (IVPP V15424), yhdestä yläleuan palasesta, jonka pituus on noin 100 mm, ja korkeus 65 mm. Se on löydetty Gansun maakunnasta, Kiinasta. Tarkempi alue on nimeltään Dashankou, jonka nimestä eläimen lajinimi ("dashankouensis") tulee. Geologisen muodostuman nimi on Xidagou, josta on löydetty myös basaalinen Anomodontiaan kuuluva terapsidi "Biseridens".
Ominaisuudet.
"Raranimus" oli lihansyöjä. Lisäksi se muistuttaa terapsideihin kuulumattomia kladin Sphenacodontoidea jäseniä, Sphenacodontidae-heimoa siinä, että sillä on kaksinkertaiset kulmahampaat kummallakin puolella yläleuassa. Eläimen kallossa on sekä terapsideille, että varhaisemmille synapsideille tyypillisä piirteitä, ja kokonaisen kallon pituuden on arvioitu olleen noin 16 cm. "Raranimusilla" on myös kuusi etuhammasta. "Raranimus" on hyvin basaalinen terapsidi, ja se siis muistuttaa terapsidien kantamuotoa, mutta eli itse myöhemmin, noin 270 miljoonaa vuotta sitten Road-vaiheen aikana. "Raranimus" jakoi oman elinympäristönsä sitä erilaistuneempien terapsidilajien kanssa. 
Fylogenia.
Jun Liu, Bruce Rubidge ja Jinling Li (2009):
E. Amson &amp; M. Laurin (2010):
Homo naledi

Homo naledi on todennäköisesti noin 236 000–335 000 vuotta sitten elänyt ihmislaji, jonka fossiileita löydettiin Etelä-Afrikassa sijaitsevasta Rising Star -luolastosta vuonna 2013. Fossiileja saatiin talteen noin 1 500. Ne ovat peräisin 15 eri yksilöstä. Löytö julkistettiin Johannesburgissa syyskuussa 2015. Tuolloin niiden uskottiin olevan noin 2,5 miljoonaa vuotta vanhoja, mutta samasta luolasta myöhemmin löytyneiden fossiilien ikää määritettäessä tultiin uusiin tuloksiin, jotka julkistettiin toukokuussa 2017. Uuden ajoituksen perusteella on hyvin todennäköistä, että "Homo naledi" ja "Homo sapiens" elivät samaan aikaan.
Noin puolentoista metrin pituisella ja 45-kiloisella "Homo naledilla" oli apinamainen vartalo ja hyvin pienet aivot. Kasvot, jalkaterät ja kädet puolestaan olivat ihmismäiset. Käsien rakenne viittaa siihen, että laji saattoi osata valmistaa työkaluja. On mahdollista, että "Homo naledi" on käyttänyt kivityökaluja ennen "Homo sapiensia" ja luonut kulttuuria, johon on kuulunut muun muassa hautajaisrituaalieja, joista Rising Star -löydöt olisivat esimerkki. Luolastosta on löydetty merkkejä vainajista, jotka on asetettu sikiöasentoon, joka viittaa tarkoitukselliseen hautaamiseen. Lisäksi seinistä on löydetty symboleja.