tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Rigi

Rigi on vuori Keski-Sveitsissä, Schwyzin ja Luzernin kantoneissa. Vuoren korkeimmat huiput ovat "Rigi Kulm" (1 798 m mpy.), "Rigi Hochflue" (1 698 m) ja "Rigi Scheidegg" (1 656 m). 
Matkailukohde.
Rigi sijaitsee näyttävällä paikalla Vierwaldstätterseen, Zuginjärven ja Lauerzerseen välissä, näköetäisyydellä muun muassa Luzernista ja Zugista. Vuori onkin ollut matkailukohde jo 1700-luvun lopulla. Ensimmäinen majatalo vuorella otettiin käyttöön vuonna 1816. Parhaimmillaan Rigillä oli 1900-luvun alkupuolella noin 2 000 vuodepaikkaa. 1900-luvun jälkipuoliskolla Rigistä tuli enemmänkin päivämatkojen kohde. Rigillä käy vuosittain noin yli miljoona matkailijaa.
Rautatiet.
Rigille rakennettiin rautatiet läheisiltä järviltä 1870-luvulla. Ensimmäisenä Rigibahn AG (RB) rakensi radan Vierwaldstätterseeltä, Vitznausta "Rigi Staffelhöheen" vuonna 1871. Rata on ensimmäinen yleisen liikenteen hammasrata Europassa. Arth–Rigi-Bahn (ARB) avasi radan Rigi Staffelhöhestä Rigi Kulmille vuonna 1873. Seuraavana vuonna Rigi Kaltbad–Scheidegg-Bahn (RSB) avasi radan "Rigi Kaltbadista" "Rigi Unterstetteniin". Rata jatkui Rigi Scheideggiin vuonna 1875. Sama vuonna ARB aloitti liikenteen Zuginjärveltä Arthista Rigin korkeimmalle vuorelle Rigi Kulmille. 
RSB lopetti toimintansa vuonna 1931. RB:n radan pääteasema siirtyi Arthista Arth-Goldauhun SBB:n aseman yhteyteen ja liikenne välillä Zuginjärvi – Arth-Goldau päättyi vuonna 1959. Rigin rautatieliikennettä hoitaa nykyään Rigi Bahnen AG.
Köysiradat.
Rigi Kaltbadiin on Rigi Bahnenin köysirata Weggisistä ja Rigi Scheideggiin on köysirata Kräbelin asemalta. Lisäksi vuorella on useita hiihtohissejä.
Sabina Sharipova

Sabina Alfredovna Sharipova (; s. 4. syyskuuta 1994 Taškent) on uzbekistanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 122 marraskuussa 2018. Hän on voittanut urallaan 15 ITF-turnausta kaksinpelissä ja seitsemän nelinpelissä.
Kansanpuolue (Färsaaret)

Kansanpuolue () on färsaarelainen vuonna 1939 perustettu Färsaarten itsenäisyyttä kannattava puolue. Se kuuluu saaren merkittävimpiin puolueisiin, ja se on usein saanut noin viidenneksen annetuista äänistä.
Historia.
Kansanpuolueen tausta on itsehallintopuolueessa, josta se erosi maauudistuksesta johtuneiden kiistojen takia vuonna 1939. Jóannes Patursson perusti kansanpuolueen, johon liittyi sekä vuonna 1936 perustettu talouspuolue että noin puolet itsehallintopuolueen jäsenistä. Kansanpuolue alkoi ajaa Färsaarten taloudellista itsenäisyyttä Tanskasta, mihin vaadittiin paikallisten varojen parempaa hyödyntämistä.
Kansanpuolue on saanut Färsaarten parlamenttivaaleissa yleensä noin viidenneksen äänistä. Parhaimmillaan se sai 1940-luvulla kolmissa vaaleissa yli 40 prosentin ääniosuuden. Paikkamäärältään kansanpuolue on ollut suurin puolue kuusien vaalien jälkeen. Vuoden 2011 vaaleissa kansanpuolue sai 22,5 prosenttia äänistä ja muodosti unionipuolueen, keskustapuolueen ja itsehallintopuolueen kanssa hallituksen.
Tarha-adiantumi

Tarha-adiantumi eli kanadanhiussaniainen ("Adiantum aleuticum") on adiantumeihin kuuluva saniaislaji.
Ulkonäkö ja koko.
Lehdet ovat ohuet ja hienojakoiset. Niissä on viuhkamaiset lehdykät. Kasvin korkeus on 30–40 cm.
Levinneisyys.
Tarha-adiantumi on kotoisin Alaskasta.
Elinympäristö.
Tarha-adiantumi menestyy varjossa. Maan tulee olla multava, ravinteikas ja kostea. Se soveltuu maanpeittokasviksi ja sopii rodo- ja metsäpuutarhaan.
Englannin 1. divisioonan kausi 1895–1896

Englannin 1. divisioonan kausi 1895-1896 oli kahdeksas kausi, kun ratkottiin The Football Leaguen mestaruus. Mukana 1. divisioonassa oli kuusitoista joukkuetta. Sarjan voittaja oli liigan mestari, ja kaksi viimeistä joutuivat testiotteluihin 2. divisioonan parhaita vastaan.
Uutena joukkueena 1. divisioonassa pelasi 2. divisioonasta noussut Bury FC, joka korvasi sarjasta pudonneen Liverpool FC:n.
Liigan mestaruuden voitti Aston Villa.
Sarjataulukko.
Kaksi viimeistä joukkuetta joutuivat testiotteluihin 2.divisioonan kolmea parasta vastaan.
Ottelut.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
Testiottelut.
Testiotteluissa kohtasivat 1.divisioonan kaksi viimeistä ja 2.divisioonan kaksi parasta joukkuetta. Mikäli 1.divisioonan seura voitti ottelun, se säilytti sarjapaikkansa ja 2.divisioonan seura pysyi 2.divisioonassa. Mikäli 2.divisioonan seura voitti, oli edessä vaaliprosessi jonka jälkeen seura saattoi päästä 1.divisioonaan.
Testiotteluiden jälkeen Liverpool nousi 1.divisioonaan ja Small Heath putosi 2.divisioonaan.
Robert Lytton

Robert Bulwer-Lytton, Lyttonin 1. jaarli (8. marraskuuta 1831 Lontoo – 24. marraskuuta 1891 Pariisi, Ranska) oli brittiläinen runoilija ja diplomaatti, joka toimi Intian varakuninkaana vuosina 1876–1880.
Elämäkerta.
Robert Bulwer-Lyttonin isä oli Lyttonin paronin arvon saanut tunnettu kirjailija ja poliitikko Edward Bulwer-Lytton. Robert Lyttonin diplomaattiura käynnistyi vuonna 1850 attašeana hänen setänsä Henry Bulwerin johtamassa Britannian Washingtonin-lähetystössä. Seuraavina vuosikymmeninä hän työskenteli lähetystöissä eri puolilla Eurooppaa. Vuonna 1873 hän peri isänsä paroninarvon ja sai seuraavana vuonna nimityksen lähettilääksi Lissaboniin.
Pääministeri Benjamin Disraeli järjesti marraskuussa 1875 Lyttonin nimityksen Intian varakuninkaaksi ja hän aloitti tehtävässä seuraavana vuonna. Lytton järjesti Delhissä 1. tammikuuta 1877 seremonian, jossa kuningatar Viktoria huudettiin Intian keisarinnaksi. Hän oli huolissaan Venäjän vaikutusvallan kasvusta Intian naapurimaassa Afganistanissa ja halusi turvata brittiläisen Intian rajat sotilaallisesti. Lytton kävi neuvotteluja Afganistanin johtajan Shir Ali Khanin kanssa, mutta yhteisymmärrystä ei syntynyt. Seurauksena oli toinen afgaanisota vuosina 1878–1880. Lytton toteuttamia uudistuksia Intiassa olivat maan sisäisten tullien lakkauttaminen ja yhden kuudesosan siviilihallinnon viroista varaaminen intialaisille. Hän joutui lisäksi kamppailemaan maassa riehunutta suurta nälänhätää vastaan. Liberaalipuolueen William Gladstonen tultua pääministeriksi vuonna 1880 Lytton jätti tehtävänsä Intiassa ja sai samalla Lyttonin jaarlin sekä Knebworthin varakreivin arvon. Hän eleli sen jälkeen tiluksillaan Englannissa, kunnes sai 1887 nimityksen Britannian suurlähettilääksi Pariisiin. Tätä virkaa hän hoiti kuolemaansa asti.
Kirjallinen ura.
Lytton kirjoitti ja julkaisi runoja nimellä Owen Meredith ja aikalaiset tunsivat hänet luultavasti paremmin runoistaan kuin virkaurastaan. Hänen teoksiaan olivat muun muassa runokokoelmat ""Clytemnestra... and other poems" (1855) ja "The wanderer" (1858), runoteos "Lucile" (1860), romaani "The ring of Amasis" (1863) sekä kaksiosainen "The Life, Letters and Literary Remains of Edward Bulwer, Lord Lytton" (1883). Hänen kirjeenvaihtonsa julkaistiin vuonna 1906.
Perhe.
Robert Bulwer-Lyttonin poika Victor Bulwer-Lytton toimi 1920-luvulla Bengalin kuvernöörinä ja lyhyesti Intian varakuninkaana. Nuorempi poika Neville Bulwer-Lytton oli sotilas, taidemaalari ja urheilija.
Matti Lainema

Matti Kustaa Juhani Lainema (s. 1939) on suomalainen tietokirjailija, yrityskonsultti ja -kouluttaja, hallitusammattilainen ja sijoittaja. Hän väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulusta 1996.
Lainema aloitti uransa kulutustavaroiden markkinoinnin parissa ja oli muun muassa perustamassa kahden kansainvälisen yrityksen Suomen-tytäryrityksiä. Yritysjohtajauran jälkeen Lainema perusti vuonna 1982 liikkeenjohdon strategiakonsultointiin erikoistuneen S.A.M.I. Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi 14 vuotta. Hän myi yrityksensä Ernst &amp; Youngille mutta jatkoi sen partnerina. Vuodesta 2001 Lainema on keskittynyt eri yritysten hallitustehtäviin.
Lainema on ollut mukana muun muassa seuraavien yritysten hallituksissa: Axel Technologies Oy, Aw-Energy Oy, Chat Republic Games Oy, Denali Oy, Joutsen Media Oy, M.A.S.I Company Oy, Magisys Oy, Meconet Oy, Musti ja Mirri Group Oy, Neo Industrial Oyj, Reka Kumi Oy, Suomen Tukkinosto Oy ja Virvo Oy.
Vuodesta 2007 Lainema on toiminut pääomasijoitusyhtiö Vaaka Partnersin senior advisorina.
Lainema on tehnyt tietokirjoja ja artikkeleita ja pitänyt luentoja muun muassa markkinoinnista, monialayritysten johtamisesta, yksityisestä riskisijoittamisesta, hallituksen strategisesta roolista, mutta myös kokemuksistaan eräretkeilystä Alaskassa ja arktisista löytöretkistä.
Vuonna 2012 Lainema valittiin kauppakamarien Vuoden kouluttajaksi.
Saksan 13. panssaridivisioona

13. panssaridivisioona () oli Saksan maavoimien panssariyhtymä, joka osallistui toisessa maailmansodassa sotatoimiin.
Perustaminen.
Wehrkreis IV muodosti 1. lokakuuta 1934 Magdeburgissa divisioonan peitenimellä Infanterieführer IV, jonka nimi vaihdettiin 15. lokakuuta 1935 Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 13. jalkaväkidivisioonaksi. Divisioonasta muodostettiin 12. lokakuuta 1937 13. motorisoitu jalkaväkidivisioona.
Palvelus.
Divisioonassa toteutettiin liikekannallepano 18. elokuuta 1939 ja se ryhmittyi 22. elokuuta Lansberg an der Warthen alueelle, mistä se aloitti Puolan sotaretken 10. armeijan mukana. Sotatoimien päätyttyä divisioona siirrettiin Eifelin alueelle Dillenburgiin. Ranskan taisteluiden aikana se osallistui sotatoimiin Laonissa, Calais'ssa, Amiensissa ja Lyonissa. 
Divisioonasta muodostettiin Wienissä lokakuussa 1940 13. panssaridivisioona, joka lähetettiin heti perustamisen päätyttyä Romaniaan koulutukseen. Operaatio Barbarossaa varten se liitettiin Etelä armeijaryhmän 1. panssariryhmään, jonka mukana se piiritti Lublinissa ja Kiovassa olleet neuvostojoukot. Vuoden 1941 lopulla divisioona oli Rostovissa, josta se joutui vetäytymään neuvostojoukkojen aloitettua vastahyökkäyksen. Divisioona kuului 1942 ja 1943 panssariryhmästä muodostettuun armeijaryhmä A:n 1. panssariarmeijaan, jonka mukana se osallistui taisteluihin Kaukasuksen öljykentistä sekä Stalingradin taistelun jälkeen Kubanin puolustukseen. Syksyllä 1943 yhtymä vedettiin Länsi-Ukrainaan, jossa se osallistui Dneprin puolustustaisteluihin.
Neuvostojoukot työnsivät akselivaltojen joukot niiden kesän 1941 lähtöalueille ja divisioona sai määräyksen pitää hallussaan Romanian öljykentät. Neuvostojoukkojen elokuussa 1944 tekemä hyökkäys tuhosi divisioonan sen jouduttua Budapestissa saarroksiin.
Tidemannus de Cume

Tidemannus de Cume (, ; k. 8. kesäkuuta 1318) oli Kokemäenjokilaaksossa 1200–1300-lukujen vaihteessa vaikuttanut saksalaissukuinen hansakauppias. Hänen hautakiveään säilytetään nykyään Ulvilan Pyhän Olavin kirkon asehuoneessa. Se on yksi Suomen vanhimmista henkilönimellä varustetuista hautamuistomerkeistä. Esimerkiksi Suomen vanhimpina pidetyt, 1200-luvun alkupuolelta peräisin olevat Raision kirkon hautakivet eivät sisällä nimiä.
Tidemannus.
Tidemannus de Cumen nimen loppuosa sisältää Kokemäen pitäjästä keskiajalla käytetyn Kumo-nimityksen latinankielisen muodon. Hautakivi on yhdessä 1200-luvun lopulta peräisin olevan Pyhän Henrikin legendan kanssa vanhin tunnettu lähde, jossa Kokemäen pitäjän nimi esiintyy. Tidemannuksen taustoista ei ole tarkkaa tietoa, mutta hänen kutsumisensa kokemäkeläiseksi osoittaa Tidemannuksen asettuneen vakituisesti asumaan seudulle. Erään teorian mukaan hän saattaisi olla Gotlannista 1200-luvulla Ulvilaan saapuneita saksalaisia kauppiaita. Tidemannus on todennäköisesti haudattu Ulvilan Liikistössä sijainneelle hautausmaalle. Muistokivi on myöhemmin siirretty Ulvilan kirkkoon ja sitä on saatettu käyttää esimerkiksi kynnys- tai porraskivenä.
Hautakivi.
Tidemannuksen hautakivi on kalkkikivestä valmistettu suorakulmainen kivi, joka on todennäköisesti peräisin Gotlannista. Sen keskelle on kaiverrettu vaakunakilpi ja puumerkki, joka esittää kummulla olevaa ristiä. Kiven reunaa kiertää latinankielinen teksti:
Ulvilan keskiaikaisen kirkon asehuoneessa on myös useita muita vanhoja hautakiviä. Niistä vanhimpia ovat Tidemannus de Cumen ohella itämerensaksalaisten kauppiaiden Herbordus Wiperenvorden (k. 1313) ja Arnoldus Stolten (k. 1346) kivet. Kokonaisten lisäksi on useita hajonneita kappaleita, joita on käytetty kirkon rakennusmateriaalina.
Luettelo Linkin Parkin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Linkin Park on yhdysvaltalainen rock-yhtye. Sen perustivat Mike Shinoda (laulu ja kitara), Brad Delson (kitara) ja Rob Bourdon (rummut) Agoura Hillsissä, Kaliforniassa vuonna 1996. Joe Hahn ja Dave Farrell liittyivät yhtyeeseen myöhemmin, ja vuonna 1999 Chester Benningtonista tuli yhtyeen laulaja.
Linkin Parkin albumeita on myyty maailmanlaajuisesti yli 50 miljoonaa kappaletta, ja se on voittanut kaksi Grammy-palkintoa singleistä "Crawling" ja "Numb/Encore". Yhtye on saavuttanut kymmenen ykkössingleä "Billboardin" Alternative Songs -listalla, ja on toinen yhtye listan historiassa, jolla on ollut kolme tai enemmän kappaleita listalla yli kymmenen viikon ajan.
Victor Bulwer-Lytton

Victor Alexander George Robert Bulwer-Lytton, Lyttonin 2. jaarli (9. elokuuta 1876 Simla, Brittiläinen Intia – 26. lokakuuta 1947 Knebworth, Hertfordshire, Iso-Britannia) oli brittiläinen siirtomaahallinnon virkamies.
Victor Lytton oli Intian varakuninkaana toimineen Robert Lyttonin poika ja syntyi Intiassa. Hän kävi Etonin poikakoulua sekä Trinity Collegea Cambridgessä ja peri alaikäisenä isältään Lyttonin jaarlin arvon. Lytton toimi amiraliteetin palveluksessa ensimmäisen maailmansodan aikana, Intian asioiden alivaltiosihteerinä vuosina 1920–1922 sekä Intiassa Bengalin kuvernöörinä 1922–1927. Kuvernöörikautenaan hän toimi ajoittain myös virkaatekevänä Intian varakuninkaana varsinaisen varakuninkaan ollessa virkavapaalla.
Lordi Lytton johti vuonna 1932 Lyttonin komissiona tunnettua Kansainliiton valtuuskuntaa, joka pyrki selvittämään Mantšuriassa Kiinan ja Japanin välille puhjenneen konfliktin syitä. Komission laatima nk. Lyttonin raportti tuomitsi Japanin hyökkääjänä ja sai ulkomailla myönteisen vastaanoton, mutta se ei johtanut tehokkaisiin toimiin Japanin rankaisemiseksi. Toimittuaan vielä useissa muissa tehtävissä Lytton jäi eläkkeelle vuonna 1945.
Janne Öfverström

Janne Öfverström (s. 18. maaliskuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Öfverströmiä on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Ura.
Öfverström on Karhu-Kissojen kasvatti. Hän pelasi juniorina sittemmin Helsingin Jääkiekkoklubissa, jonka C-nuorten kapteenina Öfverström toimi kaudella 2006–2007. Hän oli tuolloin joukkueen paras pistemies sekä C-nuorten I-divisioonan runkosarjassa että SM-karsinnoissa. Kaudeksi 2007–2008 Öfverström palasi Karhu-Kissoihin, jonka B-nuorten II-divisioonajoukkueen paras maalintekijä hän oli 11 osumallaan.
Kaudeksi 2008–2009 Öfverström siirtyi Helsingin IFK:n B-nuoriin, joissa hän voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 2009–2010 Öfverström voitti HIFK:n A-nuorten sisäisen jäähypörssin ja sijoittui koko A-nuorten SM-liigan jäähypörssissä viidenneksi. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kausi 2011–2012 päättyi A-nuorten Suomenmestaruuteen.
Öfverström teki kaudeksi 2012–2013 vuoden mittaisen sopimuksen Mestis-joukkue TuTon kanssa. Hän vietti suurimman osan runkosarjastaan kuitenkin lainalla sarjatasoa alempana Suomi-sarjajoukkue Salon Kiekkohaissa, jossa Öfverström pelasi 15 ottelua piste per peli -tahdilla. Hän pelasi loppukaudella TuTossa 12 runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Öfverström oli Mestiksessä aluksi otsikoissa lähinnä pelikieltojensa vuoksi. Hän sai runkosarjan päätöskierroksella 9. helmikuuta 2013 vieraissa Vaasan Sportia vastaan pelatussa ottelussa 5+20-minuutin rangaistuksen päähän kohdistuneesta taklauksesta ja Öfverströmille asetettiin kolmen ottelun pelikielto. Palattuaan kaukaloihin neljännessä puolivälieräottelussa 19. helmikuuta 2013 vieraissa Heinolan Peliittoja vastaan hän sai taas jo ensimmäisessä vaihdossaan 5+20-minuutin rangaistuksen ryntäämisestä telottuaan Peliittojen Roope Westermanin. Öfverström sai kahden ottelun pelikiellon, mutta pelikieltojen jälkeen Öfverström kuului kuitenkin TuTon onnistujiin. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Kaudeksi 2013–2014 Öfverström palasi vuoden mittaisella SM-liigasopimuksella Helsingin IFK:hon. Hän teki liigadebyyttinsä kauden toisessa ottelussa 15. syyskuuta 2013 vieraissa paikallisvastustaja Jokereita vastaan. Öfverström pelasi kauden aikana HIFK:ssa kaikkiaan 13 runkosarja- ja kaksi European Trophy -ottelua jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän vietti suurimman osan kaudestaan kuitenkin lainalla HC Keski-Uusimaassa, jonne Öfverström jäi lopulta loppukaudeksi lainalle. Kaudella 2014–2015 Öfverström ei pelannut otteluakaan loukkaantumisen vuoksi. Kaudella 2015–2016 hän palasi kaukaloihin ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen.
Koiranhampaat

Koiranhampaat ("Erythronium") on liljakasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Ulkonäkö ja koko.
Kukkien värejä ovat valkoinen, vaaleanpunainen ja keltainen.
Levinneisyys.
Koiranhampaita tavataan luonnonvaraisina Pohjois-Amerikassa. Keski-Euroopassa on viljeltynä kaikki tunnetut lajit, joita on 20.
Elinympäristö.
Koiranhampaat menestyvät puolivarjossa tai varjossa. Ne viihtyvät kosteahkossa ja ravinteikkaassa maassa.
Käyttö.
Rusokoiranhammas ja keltakoiranhammas soveltuvat kivikkoon sekä metsä- ja rodopuutarhaan. Lisäksi keltakoiranhammasta käytetään kukkatarhassa. Kasveja voidaan lisätä paitsi siemenistä, myös jakamalla, mikä tehdään joko keväällä tai kukinnan jälkeen.
Tihvinän kanavajärjestelmä

Tihvinän kanavajärjestelmä ( ) oli Volgan ja Itämeren yhdistänyt vesitie Luoteis-Venäjällä 1800- ja 1900-luvuilla. Se alkoi Rybinskistä ja kulki Mologa, Tšagodoštša, Gorjun, Sominka ja Valtšina -jokien kautta Tihvinän yhdyskanavalle, Tihvinänjokea ja Säsjokea pitkin Laatokalle ja sieltä edelleen Laatokan kanavan ja Nevan kautta Pietariin. Reitin pituus oli 924 kilometriä.
Tihvinän kautta kulki Kiovan Rusin ajoista lähtien idän ja lännen yhdistänyt kauppareitti. 1600-luvulla tavarat kuljetettiin Volgalta Mologaa ja Sominkaa pitkin Sominon satamaan, jossa ne siirrettiin veneisiin tai vietiin maata pitkin Tihvinään. 1700-luvun alussa ryhdyttiin Pietari I:n aloitteesta suunnittelemaan jokien yläjuoksuja yhdistävää kanavaa, mutta rahanpuutteen takia hanke lykkäytyi 1800-luvun alkuun.
Kanavajärjestelmän rakentaminen alkoi vuonna 1802 kenraali François Sainte de Wollantin suunnitelman mukaisesti. Se otettiin käyttöön vuonna 1811, mutta eri puolilta Venäjää komennettujen talonpoikien suorittamat rakennustyöt jatkuivat vielä myöhemminkin. Kaikkiaan rakennettiin seitsemän sulkua sekä 66 yksittäistä sulkuporttia, jotka muutettiin kammiosuluiksi vuoteen 1842 mennessä. Sulutettujen osuuksien yhteispituus oli 188 ja Tihvinän yhdyskanavan pituus 5,33 kilometriä.
Tihvinän kanavajärjestelmää pitkin kuljetettiin Volgalta Pietariin etupäässä viljaa ja puutavaraa ja Pietarista Volgalle sokeria, viinejä ja rautatavaraa. Kalusto käsitti pieniä 1200–1500 puudan yksipurjeisia aluksia, joita kutsuttiin rakennuspaikkojensa mukaan nimillä "tihvinka" ja "sominka". Kanavalla oli myös matkustajaliikennettä. Matka Rybinskista Pietariin kesti 29 päivää. Kanava tarjosi työtä Tihvinän ja Ustjužnan kihlakuntien talonpojille ja kaupunkilaisille sekä edisti paikallisen teollisuuden kehitystä.
Kanavajärjestelmä menetti taloudellisen merkityksensä Pietarin ja Vologdan välisen rautatien valmistuttua vuonna 1905. Sen jälkeen sitä käytettiin lähinnä puutavaran uittoon sekä maataloustuotteiden kuljetuksiin. Kanava suljettiin virallisesti vuonna 1956, mutta paikoittain se oli käytössä vuoteen 1965 saakka.
Nykyään kaikki sulut ovat rikki ja Tihvinänjoen pinta on laskenut yli viisi metriä. Kanavan jäänteiden tutkimus ja toimenpiteet niiden suojelemiseksi alkoivat 2000-luvun vaihteessa. Jefimovskin taajaman pohjoispuolella sijaitsevalla vedenjakajalla on paikalla käyneelle Pietari I:lle vuonna 1862 pystytetty muistomerkki.
Prism (Katy Perryn albumi)

Prism on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Katy Perryn neljäs studioalbumi. Se julkaistiin 18. lokakuuta 2013. Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 15, ja se pysyi listalla yhteensä 22 viikkoa.
Albumin tekeminen alkoi in valmistumisen jälkeen. Albumin johdantosingle "Roar" julkaistiin Yhdysvaltain radioasemilla 10. elokuuta 2013 ja se pääsi Billboard Hot 100 -listan kärkisijalle.
Lorraine-Dietrich

Lorraine-Dietrich oli vuosina 1908–1934 valmistettu ranskalainen automerkki. Automerkin edeltäjä oli vuosina 1897-1908 valmistettu De Dietrich -merkkinen auto. Aiemmin rautatievaunuja valmistanut De Dietrich alkoi 1897 valmistaa autoja Ranskan Lunévillessä.
1902 de Dietrich -tehdas palkkasi myöhemmin kuuluisan Ettore Bugatin suunnittelemaan nelisylinterisen kansiventtiilimoottorin, joka tuotti 18 kW.
1920-luvun taitteessa Lorraine-Dietrich alkoi varustaa valmistamiaan autoja kansiventtiilimoottorilla, jossa oli kuusi sylinteriä. Tärkein Lorraine-Dietrich-auto oli 1923 esitelty B3-6 -malli.
Lorraine-Dietrich osallistui moniin autokilpailuihin. Vuosina 1924-1926 Le Mansin 24 tunnin ajossa Lorraine-Dietrich B3-6 Sport menestyi erinomaisesti. Lujan alustansa ja etujarrujensa ansiosta B3-6-malli oli Bentley 3.0 -loistoauton kilpailija.
Autotehtaan omistanut de Dietrich -perhe myi osuutensa yhtiöstä, joka muutti nimensä vuonna 1928 Lorraineksi.
Lähteet.
Mobilisti 5/2012
Kupukirjovahakas

Kupukirjovahakas ("Hygrophorus korhonenii") on Suomessa yleinen syötävä metsävahakaslaji. Se muistuttaa suuresti harmaakirjovahakasta, mutta on tanakampi ja tummempi. Sillä on myös selkeämpi kuvioitus jalassa. Kyseessä on kuusen juurisieni. Mikroskooppisesti lajin itiöt ovat hieman pienemmät kuin harmaakirjovahakkaalla.
Laji on kuvattu tieteelle vasta 1980-luvulla, vaikka se on suhteellisen yleinen ainakin paikoittain. Lajin tieteellinen nimi on annettu sienitieteilijän ja tietokirjailijan Mauri Korhosen kunniaksi. Laji on syötävä.
Martti Kirsitie

Martti Tapio Kirsitie (11. helmikuuta 1943 Helsinki – 18. heinäkuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen radiotoimittaja, mainonnan suunnittelija ja mainostoimistojohtaja.
Diplomaatin urasta haaveillut Kirsitie toimi 1960- ja 1970-luvun vaihteessa Yleisradion radiotoimittajana ja juonsi muun muassa suosittua viikoittaista "Lista"-ohjelmaa.
Vuodesta 1972 Kirsitie omisti Helsingin Fredrikinkadulla sijaitsevan ravintola Angleterren, ennen kuin uusi omistaja Elanto teki siitä englantilaistyylisen pubin 1976. Sittemmin Kirsitie toimi copywriterina ja johtajana mainostoimistoissa, kuten ruotsalaislähtöisessä Anderson &amp; Lembkessä aluksi Helsingissä ja sitten Lontoossa, kunnes 1984 muutti perheineen takaisin Suomeen U.S.P. Helsinki Oy:n toimitusjohtajaksi.
Kirsitien ”brittiläisen sivistynyt” kirjoitustyyli teki hänestä yhden 1980-luvun arvostetuimmista ja palkituimmista mainonnan suunnittelijoista, ja hänet palkittiin ansioistaan Platinahuippu-palkinnolla Grafian Vuoden huiput 1989 -gaalassa.
Vuodesta 1991 vuoteen 2008 Kirsitie toimi Farnish &amp; Company Ltd. -mainostoimiston johtajana Lontoossa. Vuonna 1993 hän perusti Helsingissä Kensington Limited -nimisen pienkustantamon, joka aikoi julkaista suomalaisten klassikkojen uusintapainoksia.
Vuonna 2000 Kirsitie ohjasi Yleisradiolle opetusohjelmasarjan "Etälukio: Kansainväliset suhteet."
Yksityiselämä.
Martti Kirsitie avioitui Miss Maailma -tittelin vuonna 1957 voittaneen Marita Lindahlin kanssa vuonna 1970. Kirsitie jäi leskeksi Lindahlin kuoltua 21. maaliskuuta 2017.
Suojoki (Somero)

Suojoki on kylä Somerniemellä Somerolla. 
Kylä.
Kylä sijaitsee Somerniemen Oinasjärveltä Someron Terttilään johtavan yhdystien 2801 varrella ja sen lähimpiä naapurikyliä ovat saman tien varressa sijaitsevat Somerniemen Kaskisto ja Mäyrämäki. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 25, mikä tekee siitä Someron 47 varsinaisesta kylästä väkiluvultaan seitsemänneksi pienimmän. 
Naapurikylissä Kaskistossa, Suojoella ja Mäyrämäessä toimii kyläyhdistys, joka järjestää juhlia ja tapahtumia ja omistaa entisen Kaskiston koulurakennuksen, jota käytetään juhla- ja harrastustilana.
Luonnonympäristö.
Kylä rajoittuu etelässä Uskelanjoen latvahaaran Terttilänjoen lähdejärveen Halkjärveen, joka on koko Uskelanjoen vesistön suurin järvi.
Historia.
Historialtaan Suojoki, jonka keskiaikainen nimi oli "Suonkanto", oli vuoteen 1766 saakka yksinäistalo mutta jaettiin tuolloin kahteen osaan: Ylitaloon eli Veikkolaan ja Alitaloon. Vuonna 1990 sekä Veikkolan että Ylitalon talot sijaitsivat alkuperäisillä paikoillaan yhdystien 2801 varrella, kulttuurihistoriallisesti ja maisemallisesti merkittävä Veikkola Suojoen yksinäistalon vanhalla paikalla ja rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä Alitalo pienellä kumpareella siitä jonkin matkan päässä. Sittemmin kylään muodostui myös torppia ja myöhemmin lohkotiloja. Vuonna 1930 kylässä oli jo 16 itsenäistä tilaa. 
Hallinnollisesti Suojoki on yhdessä naapurikyliensä Kaskiston ja Mäyrämäen kanssa yksi niistä eteläisen Someron kylistä, jotka alkujaan olivat osa varsinaissuomalaista Uskelan seurakuntaa, mutta tulivat liitetyiksi osaksi hämäläistä Someron seurakuntaa vuonna 1492. Kun Somerniemestä tuli Someron kappeliseurakunta 1600-luvun lopulla, Suojoki, Kaskisto ja Mäyrämäki luettiin Someron emäseurakuntaan, vaikka kylien asukkaat käyttivätkin tai alkoivat viimeistään tuolloin käyttää Somerniemen kappelikirkkoa 
Kun Etelä-Someron kylät vuonna 1492 oli siirretty osaksi Someron seurakuntaa, jäivät ne edelleen maallisessa hallinnossa kuulumaan samoihin hallinnollisiin kokonaisuuksiin Uskelan puoleisten naapurikyliensä kanssa ja olivat näin osa Turun ja Porin lääniä kun Somero ja koko Somerniemen kappeli kuuluivat Hämeen lääniin. Vasta kun lääninrajat vuonna 1870 koko Suomessa yhtenäistettiin seurakuntarajojen kanssa, näistä kylistä tuli myös hallinnollisesti osa Hämeen lääniä muun Someron tavoin.
Somerniemen seurakunnan itsenäistyessä Suojoki, Kaskisto ja Mäyrämäki tulivat osaksi Somerniemeä, mutta liitos toteutui Suojoen ja Kaskiston osalta vasta Someron kirkkoherran vaihtuessa vuonna 1927, vaikka muu Somerniemi oli muodostettu itsenäiseksi seurakunnaksi jo vuonna 1917. Mäyrämäen yksinäistalo, jonka Somerniemen kunta oli hankkinut omistukseensa vuonna 1922, liitettiin Somerniemeen jo vähän tätä ennen vuonna 1924.
Lähteet.
Viitteet.
&lt;br&gt;
Marskinliljat

Marskinliljat ("Eremurus") on soihtukasvien heimoon kuuluva suku. Se on välillä luokiteltu kuuluvaksi heinäpuukasveihin. Lajeja tunnetaan 35.
Ulkonäkö ja koko.
Kukkien värejä ovat valkoinen, vaaleanpunainen ja keltainen.
Levinneisyys.
Marskinliljoja tavataan luonnonvaraisina lähinnä Keski-Aasian vuoristossa.
Elinympäristö.
Kasvit viihtyvät auringossa. Kasvupaikan tulee olla ravinteikas. Kasvi menestyy kuivassa tai kosteahkossa maassa.
Käyttö.
Himalajanmarskinlija, jättimarskinlilja, tarhamarskinlilja ja keltamarskinlilja soveltuvat käytettäviksi kukkatarhassa sekä leikkokukkana.
Amerikadeutscher Bund

Amerikadeutscher Bund eli German American Bund oli Yhdysvalloissa ennen toista maailmansotaa toiminut amerikansaksalainen natsijärjestö, jota johti Baijerissa syntynyt ensimmäisen maailmansodan veteraani Fritz Julius Kuhn. Järjestö järjesti jäsenilleen harjoitusleirejä ja marssiharjoituksia sekä boikotoi juutalaiskauppoja.
20. helmikuuta 1939 järjestö sai noin 20 000 katsojaa tapahtumaansa New Yorkin Madison Square Gardenille. Pitämässään puheessa Kuhn kritisoi juutalaisia, Yhdysvaltain presidenttiä Franklin D. Rooseveltia sekä maan hallitusta. Sen sijaan hän ylisti George Washingtonia, jota hän piti "ensimmäisenä fasistina". 
Aluksi Natsi-Saksa tuki järjestöä, mutta myöhemmin se otti siihen etäisyyttä peläten sen toiminnan vaikuttavan negatiivisesti Saksan ja Yhdysvaltojen suhteisiin. Yhdysvallat kielsi järjestön toiminnan vuonna 1941.
Studio Killers (albumi)

Studio Killers on suomalais-tanskalais-englantilaisen samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2013. Kappaleet "Ode to the Bouncer", "Eros And Apollo", "Jenny" sekä "Who Is In Your Heart Now?" on julkaistu myös singlenä.
Albumi nousi julkaisupäivänään ensimmäisenä suomalaisvaikutteisena yhtyeenä Yhdysvaltojen iTunesin dance-listan ensimmäiseksi. Albumi saavutti ensimmäisen sijan myös Kanadan iTunesin dance-listalla. Suomen virallisella listalla albumi pysytteli yhtäjaksoisesti 12 viikkoa saavuttaen korkeimmillaan sijan 10.
Kappaleet.
Chubby Cherry, Dyna Mink sekä Goldie Foxx ovat kirjoittaneet albumin kaikki kappaleet, ellei listauksessa toisin mainita. Studio Killers on myös tuottanut albumin.
Dustin Colquitt

Dustin Farr Colquitt (s. 6. toukokuuta 1982 Knoxville, Tennessee) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan lentopotkun potkaisija. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan Kansas City Chiefsissä.
Ennen ammattilaisuraansa Tennesseen yliopistossa yliopistojalkapalloa pelannut Colquitt on valittu urallaan kerran NFL:n tähdistöotteluun, Pro Bowliin.
Perhe.
Colquittin suvussa on myös useita muita NFL-tason lentopotkun potkaisijoita. Hänen isänsä Craig, setänsä Jimmy ja pikkuveli Britton ovat kaikki pelanneet urallaan NFL:ssä. Britton edustaa tällä hetkellä Denver Broncosia, joka pelaa Kansas Cityn kanssa samassa divisioonassa. Näin ollen veljekset pelaavat aina vähintään kerran kaudessa toisiaan vastaan.
Paavo Hiltunen

Paavo Oskar Hiltunen (2. kesäkuuta 1923 Helsinki – 31. elokuuta 2013 Järvenpää) oli suomalainen juristi, hovioikeudenneuvos ja evankelista. 
Hiltunen valmistui lakitieteen kandidaatiksi 1946, lakitieteen lisensiaatiksi ja varatuomariksi 1948. Hän toimi asianajajana 1945–1950 ja Helsingin hovioikeudessa hovioikeudenneuvoksena 1957–1987. 
Hänen väitöskirjansa hylättiin 1952, jonka jälkeen hän koki voimakkaan uskonnollisen heräämisen. Hiltunen oli julkisuudessa voimakkaiden moraalisten kannanottojensa vuoksi, muun muassa Hannu Salaman "Juhannustanssit"-kirjaa koskevassa keskustelussa sekä pastori Jouni Apajalahden "Minimessu"-kirjaa koskeneessa arvostelussaan. Hän kirjoitti kymmeniä uskonnollisia kirjoja sekä omaelämäkerrallisia teoksia.
Tutkija Ville Okkonen on luonnehtinut Hiltusen ajattelua oikeiston marginaaliin kuuluvaksi. Hiltunen uskoi, että maailmassa alkaa pian Raamatun profetioiden mukainen antikristillinen diktatuuri, josta Suomen 1970-luvun ”vasemmistovyöry” oli yksi oire. Hiltunen kuvasi omaa Raamatun lukutapaansa sanomalla, että se on samanlainen kuin Israelin entisillä kuninkailla.
Paavo Hiltusen elämäkerta ilmestyi vuonna 2023. Sen nimi on Paavo Hiltunen, persoonallinen vaikuttaja. Kerkeän kirjurin syntymästä 100 vuotta. Kirjan on kirjoittanut Petri Hiltunen ja kustantanut Kuva ja Sana.
Boss (televisiosarja)

Boss on yhdysvaltalainen poliittinen draamasarja. Se kertoo fiktiivisestä Chicagon pormestarista Tom Kanesta, jolla on diagnosoitu dementoiva aivosairaus, Lewyn kappale -tauti. Sarjan pääosaa esittää Emmy- ja Golden Globe -palkittu näyttelijä Kelsey Grammer.
Yhdysvalloissa sarja näkyy Starz -maksukanavalla, kun taas Suomessa sarjaa esittää Yle TV2.
Bertel Hintze

Bertel Olof Hintze (14. toukokuuta 1901 Helsinki – 3. heinäkuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen taidehistorioitsija, joka toimi Helsingin Taidehallin intendenttinä vuosina 1928–1968.
Hintze väitteli vuonna 1926 Helsingin yliopistossa filosofian tohtoriksi tutkielmalla, joka käsitteli R. W. Ekmania. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1965. Hintze tutki varsinkin 1800-luvun suomalaista maalaustaidetta. Hän oli myös yksi Nykytaide ry:n perustajista vuonna 1939, ja hän toimi yhdistyksen ensimmäisenä puheenjohtajana vuoteen 1954 saakka.
Hintzen merkittävimpiin teoksiin kuuluu kolmiosainen elämäkerta Albert Edelfeltistä (1942–1944). Hintze haastatteli teosta varten Edelfeltin ystäviä ja aikalaisia, kuten Ville Vallgrenia. Elämäkerrassa käsitellään Edelfeltin uraa, avioliittoa ja taloudellista tilannetta.
Kopila

Kopila on kylä Somerniemellä Somerolla. Kylä sijaitsee seututien 280 varrella ja sen lähimpiä naapurikyliä Somerniemellä ovat Oinasjärvi lännessä ja Viuvala idässä. Etelässä kylä rajoittuu Nummen Leppäkorven kylään ja kaakkoiskulmastaan myös Pusulan Marttilan kylään. Vuoden 2010 lopussa kylässä oli 78 asukasta, mikä teki siitä asukasluvultaan Someron 47 varsinaisesta kylästä 28:nneksi suurimman.
Yhdessä Somerniemen Oinasjärven, Jakkulan ja Viuvalan kanssa Kopila on yksi Karjaanjoen vesistöön kuuluvan Oinasjärven rantakylistä. Kylän itärajana Somerniemen Viuvalan kylää vastaan on Oinasjärvestä alkava ja Nummen Pitkäjärveen Lohjalla laskeva Pitkiönjoki. Pitkiönjoen varressa sijaitseva 12 metriä korkea siirtolohkare Pitkäpaasi on rajakivenä Someroon nykyisin kuuluvien Somerniemen Viuvalan ja Kopilan sekä Lohjaan nykyisin kuuluvien Nummen Leppäkorven ja Pusulan Marttilan välillä.
Historiallisesti Kopilan kylä on ollut samaa jakokuntaa viereisen Oinasjärven kylän kanssa ja kylän vanha tontti on sijainnut lähellä Oinasjärven rantaa. Vuoteen 1543 Kopila oli yksinäistalo, mutta jaettiin sitten kahtia. 1650-luvulla kylän taloista muodostettiin Kopilan kartano. Kopilan kylän vanhalla kylätontilla sijaitseva, 1840-1860-lukujen välillä rakennettu Kopilan kartanon päärakennus on rakennus- ja kulttuurihistoriallisesti merkittävä.
Ari Lohenoja

Ari Tapani Lohenoja (s. 13. toukokuuta 1958) on suomalainen entinen levy-yhtiöjohtaja, televisiotuottaja ja Puolustusvoimien markkinointiasiantuntija.
Helsinkiläinen Lohenoja pääsi jo teinipoikana tekemään Yleisradiolle ohjelmasarjaa "Huippuhittejä" ja juontamaan "Nuorten Radiota." Radio- ja tiskijukan työt jatkuivat opiskeluvuosina Turun kauppakorkeakoulussa.
Lohenoja teki 15-vuotisen uran levy-yhtiöissä, ensin CBS:llä, josta siirtyi Warner Musicin markkinointipäälliköksi edistämään muun muassa Kaija Koon ja Taikapeilin levymyyntiä. Warnerilta Lohenoja siirtyi Sony Musiclle suomalaisen musiikin, kuten Aki Sirkesalon, markkinoijaksi.
Vuonna 1998 Lohenoja kutsuttiin mainoselokuvista televisio-ohjelmien tuottajaksi laajentuneen Storyfilmin yhdistetyksi markkinointi- ja varatoimitusjohtajaksi, myöhemmin toimitusjohtajaksi. Storyfilmin menestysohjelmiksi tuolloin nousivat tv-sarja "Aaken ja Sakun kesäkeittiö" sekä 1960-luvulle sijoittuva musiikkisarja "Iskelmäprinssi".
2000-luvun alussa Ari Lohenoja työskenteli Fremantle Mediassa ja Filmiteollisuus Finen omistaman Mediastationin varatoimitusjohtajana. Vuosikymmenen puolessavälissä hän siirtyi Puolustusvoimien viestintäosastolle vastaamaan markkinoinnin suunnittelusta.
For The Imperium

For The Imperium on vuonna 2008 perustettu suomalainen crossover metal -yhtye. Yhtye julkaisi Warner Music Finlandin kautta 2011 nimialbuminsa, joka nousi Suomen virallisella listalla sijalle 26 ja "Rumban" listalla sijalle 5. Yhtye on tullut tunnetuksi energisestä lavaesiintymisestään ja omaperäisistä kappaleistaan. Toinen albumi "Hail The Monsters" julkaistiin maaliskuussa 2013, josta singlenä julkaistun "Sudden Deathin" musiikkivideo joutui sensuurin kouriin Britanniassa. For the Imperium on esiintynyt ahkerasti ympäri Suomea sekä lämmitellyt Devin Townsend Projectia Britannian kiertueella.
Historia.
For The Imperium on perustettu Helsingissä 2008, kun muualta muuttaneet opiskelutoverit tutustuivat toisiinsa. Yhtye julkaisi itse kaksi EP:tä, jotka herättivät huomiota ja saivat ylistäviä arvioita musiikkimedioissa. Warner Music Finland kiinnitti yhtyeen riveihinsä 2010 ja A&amp;R-henkilöksi tuli Asko Kallonen.
Esikoisalbumi.
Ensimmäisen pitkäsoiton äänitykset alkoivat 2010 Kari Huikurin johdolla Scandal Studiolla Helsingissä. Albumi sai myönteisiä arvioita mediassa, ja singlet "Pike River" ja "Creator" saivat radiosoittoa muun muassa YleX:llä ja Radio Rockilla. Ensialbumin julkaisi koko Euroopassa huhtikuussa 2012 saksalainen Lifeforce-yhtiö. Euroopan painos sisälsi yhden ennenjulkaisemattoman kappaleen "He's a Whore", joka on alun perin Cheap Trick -yhteen tuotantoa.
Hail the Monsters.
"Hail the Monsters" julkaistiin 2013. Albumin on tuottanut ja äänittänyt Kari Huikuri Scandal Studiolla, miksannut Miitri Aaltonen ja masteroinut Mika Jussila Finnvox-studiolla. Levyltä julkaistu single "Sudden Death" joutui musiikkivideonsa takia brittiviranomaisten sensuurin kouriin. Levy sai kiitettäviä arvioita kriitikoilta musiikkilehdistössä ja "Metal Hammer" nosti yhtyeen "Hot New Band" -poiminnaksi.
For The Imperium on esiintynyt ahkerasti ympäri Suomea sekä lämmitellyt Devin Townsend Projectia Britannian kiertueella. Yhtye on esiintynyt muun muassa Qstock- ja Tuska-festivaaleilla kesällä 2012 ja lämmitellyt Children of Bodomia syyskuussa 2013. Yhtye esiintyi vuonna 2014 myös Wacken Open Air -festivaaleilla.
Samuel Cockburn

Samuel Cockburn, tunnetaan myös nimellä Samuel Cobron, (n. 1574 Skotlanti – 1621 Kuurinmaa) oli skotlantilainen eversti ja palkkasotilas, joka taisteli ruotsalaisissa sotajoukoissa.
Itsestään sukunimeä Cobron käyttänyt Cockburn saapui Ruotsiin vuonna 1598 usean muun skottilaisen upseerin kanssa. Hän osallistui Ruotsin sisällissotana tunnettuun Sigismundin ja Kaarlen valtataisteluun, Inkerin sotaan sekä Puolan sotaan Liivinmaalla vuonna 1621. Ennen Puolan sotaan osallistumistaan Cockburnin oli tarkoitus vaihtaa Venäjän palvelukseen. Hän sai ruotsalaisilta luvan siirtyä miehineen Venäjälle, mutta Cockburn ei ilmeisesti kuitenkaan milloinkaan värväytynyt venäläisten joukkoihin.
Vuonna 1612 Cockburn sai haltuunsa tiluksia Pohjanmaalta, sekä myöhemmin Porvoon ja Raaseporin seuduilta, vastineeksi rästiin jääneistä palkoistaan, joita hänellä oli yli 8 000 taalerin arvosta. Vuonna 1621 Cockburn toimi komentajana Suomen maarykmentin yhteyteen muodostetussa ns. Cobronin rykmentissä. 
Samuel Cockburn kuoli Riian valtauksen jälkeen sotaretkellä Latviassa joulukuussa 1621. Cockburn haudattiin Turun tuomiokirkkoon 29.6.1622. Hänen viimeinen leposijansa on kirkossa sijaitsevassa Tavastin kappelissa, johon on hänen lisäkseen haudattu myös useita piispoja. Cockburnille on pystytetty kirkkoon suuri marmorinen muistomerkki. 
Tavastin kappelin eteläisen seinän latinankielinen epitafi.
D. Samueli Cokburno Scoto, duci 
fortissimo, duorum exercituum
chiliarchae praestantissimo,
totiusq. Suetici exercitus summo
maiori qui postquam musarum
castra cum laude sequutus
esset, in bello sub Augustissimus
Caralo et Gustavo Adalpho Suec.
Goth. Vand. Regibus faeliciter vixit
annos 23, et pie in pace mortuus
est an. aetatis suae 47 Christi 1621
Ioan frater moerens posuit.
Cokburne vixti fortis ast obis ferus
Martem et Minervam tecum qui condis simul
uno in sepulchro, quo non Scoti tristius
Sueci aut videbunt, nec Poloni laetius.
Herra Samuel Cockburnille, skotille, mitä urhoolli-
simmalle sotapäällikölle, kahden sotajoukon mitä mai-
neikkaimmalle päällikölle, koko Ruotsin armeijan
everstille, joka menestyksellä muusien linnakkeessa pal-
veltuaan eli onnellisesti 23 vuotta sodassa palvellen ma-
jesteetteja Kaarlea ja Kustaa Aadolfia, Ruotsin, Götan
ja Vendin kuninkaita, ja kuoli hurskaasti rauhassa
Kristuksen vuonna 1621 47 vuoden ikäisenä. Veli John
pystytti surren.
Oi Cockburn, elit urhoollisena, kuolit kesyttämät-
tömänä, mukanasi viet samaan hautaan Marsin ja Mi-
nervan, mistä syystä eivät skotit eivätkä ruotsalaiset voi
olla surullisempia, eivätkä puolalaiset iloisempia.
Aberdourin linna

Aberdourin linna sijaitsee Aberdourissa, Skotlannissa. Se on yksi vanhimmista ajoitetuista linnoista Skotlannissa, vanhimmat osat ovat 1200-luvulta.
Historic Scotland -järjestön hallinnassa oleva linna on avoin yleisölle ympärivuotisesti.
Historia.
Sir Alan de Mortimer sai Aberdourin paronikunnan avioliiton kautta haltuunsa vuonna 1126, jolloin tornin arvioidaan rakennetun. Linna siirtyi vuonna 1351 Sir James Douglasin omistukseen ja säilyi Douglasien omistuksessa 1900-luvulle. Tornia laajennettiin 1400-luvulla. Linnaa laajentanut Mortonin 4. jaarli James Douglas sai inspiraatiota Hampton Courtin ja muiden palatsien terassipuutarhoista.
Mortonit ostivat viereisen Cuttlehill Housen vuonna 1725, koska linna oli vahingoittunut kahdessa tulipalossa asuinkelvottomaksi. Itäsiipi tosin korjattiin. Valtion hallinnassa linna on ollut vuodesta 1924.
Puutarha.
Linnalla on ollut puutarha ainakin vuodesta 1540, jolloin kyyhkyslakasta on ensimmäinen maininta. Kyyhkyslakalla on erikoinen mehiläispesää muistuttava muoto.
Saksan 170. jalkaväkidivisioona

170. jalkaväkidivisioona () oli Saksan maavoimienn jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Wherkreis X perusti divisioonan 1. joulukuuta 1939 Münsterin sotaharjoitusalueella. Siihen liitettiin tammikuussa 1940 kenttätäydennyspataljoonat 28 ja 30, jotta sen miesvahvuus saataisiin täydennettyä.
Historia.
Divisioona sai tulikasteensa Tanskan valtauksessa, mistä se siirrettiin heinäkuussa 1940 16. armeijan XXXII armeijakuntaan Lilleen ja edelleen armeijakunnan mukana 9. armeijaan elokuussa. Marraskuussa divisioona siirrettiin saman armeijan XXXXIII armeijakuntaan.
Divisioona siirrettiin toukokuussa 1941 Ploestiin, josta se aloitti operaatio Barbarossan alkaessa Etelän armeijaryhmään liitetyn 11. armeijan LIV armeijakunnan osana etenemisen Neuvostoliittoon.
Sinililjat

Kevättähdet eli sinililjat ("Scilla") on parsakasvien (Asparagaceae) heimoon kuuluva suku. Ne luokiteltiin aikaisemmin toisinaan liljakasveihin ja toisinaan hyasinttikasveihin. Niiden läheisimpiä sukulaisia ovatkin hyasintit ("Hyacinthus"), helmililjat ("Muscari") ja posliinihyasintit ("Puschkinia").
"Scilla"-suvussa on noin 90 lajia. Aiemmin se on käsitetty laajempana, mutta nykyisin siihen kuuluneista lajeista erotetaan kellosinililjat ("Hyacinthoides"), sinililjat ("Othocallis") ja lumotähdet ("Prospero") ja toisaalta yhdistetään välillä eri sukuna käsitelty "Chionodoxa". Myös mesisinililjojen ("Nectaroscilla") suku erotetaan mahdollisesti.
Ulkonäkö ja koko.
Kukat ovat sinisiä, valkoisia tai sinivalkoisia.
Levinneisyys.
Sinililjoja esiintyy luonnonvaraisina Euroopassa, Aasiassa ja jonkin verran myös Afrikassa.
Elinympäristö.
Kasvit viihtyvät yleensä auringossa tai puolivarjossa, mutta osa lajeista menestyy myös varjossa. Maan tulee olla kosteahko tai kostea ja ravinteikas.
Käyttö.
Pikku-, espanjan-, persian- ja idänsinililjaa käytetään koristekasveina kukkatarhoissa, ja ne sopivat myös kivikkoon. Pikku-, espanjan-, englannin- ja idänsinililja sopivat rodo- ja metsäpuutarhaan.
Saksan 198. jalkaväkidivisioona

198. jalkaväkidivisioona () oli Saksan maavoimien jalkaväkiyhtymä toisessa maailmansodassa.
Perustaminen.
Divisioona perustettiin 1. joulukuuta 1939 Prahan/Pilsenin alueen täydennysjoukoista. Siihen liitettiin 17. tammikuuta 1940 Landwehrin 35. jalkaväkirykmentti, jotta sen miesvahvuus saataisiin täydennettyä.
Historia.
Divisioona sai tulikasteensa Tanskan valtauksessa, mistä se siirrettiin kesäkuussa 1940 1. armeijaan Epinaliin ja Vesouliin ja edelleen heinäkuussa saman armeijan XII armeijakuntaan itäisen Ranskan miehitysjoukoksi. Syyskuussa divisioona siirrettiin 2. armeijan XIV armeijakuntaan ja lokakuussa edelleen XXXXV armeijakuntaan. Se siirrettiin armeijakunnan mukaan 1. armeijaan marraskuussa ja joulukuussa divisioona siirrettiin XXVII armeijakuntaan.
Divisioona siirrettiin huhtikuussa 1941 12. armeijan XI armeijakunnan mukana Romaniaan, josta se aloitti operaatio Barbarossan alkaessa Etelän armeijaryhmään liitetyn 11. armeijan XXX armeijakunnan osana etenemisen Neuvostoliittoon.
Tähdikit

Tähdikit eli liljatähdikit eli valkotähdikit eli "linnunmaidot" ("Ornithogalum") on parsakasvien heimoon kuuluva suku, johon kuuluu 50 - 300 lajia lähteestä riippuen.
Ulkonäkö ja koko.
Tähdikkien kukat ovat pääsääntöisesti valkoisia, mutta myös oransseja ja keltaisia kukintoja löytyy. Tähdikit kasvatetaan sipuleista.
Levinneisyys.
Tähdikkejä esiintyy luonnonvaraisina Euroopassa, Afrikassa ja Länsi-Aasiassa.
Elinympäristö.
Kasvit viihtyvät auringossa tai puolivarjossa. Maan tulee olla kosteahko ja ravinteikas.
Käyttö.
Tähdikkejä käytetään koristekasveina. Sarjatähdikki sopii kivikkoon ja harjupuutarhaan. Nuokkutähdikki sopii metsäpuutarhaan ja leikkokukaksi.
Onnimanni

Onnimanni on Lastenkirjainstituutin julkaisema suomalainen kulttuurilehti, joka ilmestyy neljä kertaa vuodessa. Sen tehtävä on edistää lasten- ja nuortenkirjallisuutta ja sen tutkimusta. Lehdessä julkaistaan muun muassa haastatteluja, teemakatsauksia ja tutkimusartikkeleita, joissa esitellään niin uutuuskirjallisuutta ja klassikoita kuin niiden tekijöitäkin. Lisäksi lehti raportoi ja uutisoi alan palkinnoista, tapahtumista, kampanjoista ja ilmiöistä. Lehdessä julkaistaan vuosittain arviot noin 120–150 lasten- ja nuortenkirjasta. Lisäksi siinä käsitellään alan tutkimus- ja lähdekirjallisuutta. Kirjoittajat ovat lasten- ja nuortenkirjallisuuden asiantuntijoita, esimerkiksi tutkijoita, opettajia, kirjastonhoitajia, kirjailijoita ja kuvittajia.
Onnimannin edeltäjä oli Lastenkirjainstituutin perustamisvuodesta 1978 asti ilmestynyt Suomen Nuorisokirjallisuuden Instituutin "Tiedote". Lehti ilmestyi ensimmäisen kerran nimellä Onnimanni vuonna 1985. Vuonna 1990 Onnimanni alkoi ilmestyä neljä kertaa vuodessa. Vuodesta 2006 se on ilmestynyt nelivärisenä. Lehden päätoimittajana toimi vuosina 1988–2018 kirjailija Tuula Korolainen. Hänen jälkeensä päätoimittajaksi valittiin tietokirjailija ja lastenkirjallisuuden tutkija FT Päivi Heikkilä-Halttunen.
Saksan 14. panssaridivisioona

14. panssaridivisioona () oli Saksan maavoimien panssariyhtymä, joka osallistui toisessa maailmansodassa sotatoimiin.
Perustaminen.
Wehrkreis IV perusti lokakuussa 1934 Dresdenissä divisioonan peitenimellä Artillerieführer IV., jonka nimi vaihdettiin Saksan irtautuessa Versailles'n rauhan rajoituksista 15. lokakuuta 1935 4. jalkaväkidivisioonaksi. Sen yksiköt muodostettiin Reichswehrin 4. jalkaväkidivisioonasta. Divisioonan esikunta oli sijoitettu Dresdeniin.
Palvelus.
Divisioona oli toukokuussa 1939 Sleesiassa ja se asetettiin liikekannalle 18. elokuuta. Puolan offensiivin alkaessa divisioona ylitti rajan 1. syyskuuta Guttenbergistä osallistuen taisteluihin Lublinitzissä, Mokrsescissä ja Kielcessä. Se osallistui Veikselin ylimenoon Anapolissa sekä eteni sen jälkeen Krasnislawiin. Taisteluiden päätteeksi se osallistui vielä sotatoimiin Lublinissa, Pulawyssä ja Wlodawassa. Divisioona siirrettiin länteen joulukuussa 1939 ja se ryhmittyi Reininmaalle.
Divisioona ylitti Ranskan rajan 10. toukokuuta 1940 St. Vithin kaakkoispuolella. Sotatoimien päättyessä divisioona oli Cherissä. Heinäkuussa se siirrettiin takaisin kotivaruskuntiin Saksaan, missä divisioonasta muodostettiin 14. panssaridivisioona 15. elokuuta 1940 Milowitzin ja Königsbrückin koulutusalueilla. Marraskuussa divisioona liitettiin armeijaryhmä C:n 11. armeijan XLVI armeijakuntaan, mistä se siirrettiin helmikuussa 1941 edelleen armeijaryhmä B:n 17. armeijan XLVII armeijakuntaan. Divisioona oli marraskuussa armeijan reservinä Unkarissa.
Recharged

Recharged on yhdysvaltalaisen Linkin Park -yhtyeen toinen remix-albumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2013. Albumi sisältää uudelleentulkintoja yhtyeen vuonna 2012 julkaistulta "Living Things" -albumilta. Lisäksi albumilla on ”A Light That Never Comes” -kappale, jonka yhtye teki yhdessä Steve Aokin kanssa.
Albumi ylsi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 38.
Karin Oberhofer

Karin Oberhofer (s. 3. marraskuuta 1985) on italialainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä.
Arvokilpailut.
Oberhofer on saanut EM-hopeaa naisten viestissä Ridnaun-Val Ridannassa 2011.
Oberhofer osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010. Nové Měston MM-kilpailuissa 2013 Oberhofer oli mukana Italian pronssia saavuttanessa viestijoukkueessa. Sotšin olympialaisista 2014 Oberhofer voitti pronssia sekaviestissä Italian joukkueessa, sijoittui neljänneksi sprintissä ja kahdeksanneksi takaa-ajokilpailussa. Kontiolahdella 2015 Oberhofer voitti pronssia yhteislähdössä ja Italian viestijoukkueessa.
Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa Oberhofer voitti pikakilpailun pronssia Forni Avoltrissa 2013.
Maailmancup.
Oberhofer saavutti ensimmäisen palkintosijansa ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa oltuaan toinen Hochfilzenin pikakilpailussa kaudella 2014–2015. Cupin kokonaistilanteessa hän on sijoittunut parhaimmillaan kymmenenneksi kaudella 2014–2015.
Oberhofer lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2018.