tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gina Lückenkemper

Gina Lückenkemper (s. 21. marraskuuta 1996) on saksalainen pikajuoksija ja Euroopan-mestari. 
Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Lückenkemper saavutti pronssia sekä 200 metrillä ajalla 22,74 että 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän saavutti hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja sijoittui pikaviestissä neljänneksi. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai 100 metrillä hopeaa ajalla 10.98 ja pikaviestissä pronssia.
Lückenkemper saavutti IAAF World Relays -kilpailuissa 2019 pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Hän sijoittui vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa pikaviestissä viidenneksi. Hän karsiutui 60 metrin alkuerissä Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022. Eugenen 2022 MM-kilpailuissa Lückenkemper saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa, pronssia, pikaviestissä. 100 metrillä hän karsiutui välierissä. 
Münchenin 2022 EM-kilpailuissa Lückenkemper otti kotiyleisönsä edessä ensimmäisen arvokilpailuvoittonsa: hän voitti Euroopan-mestaruuden 100 metrin juoksussa ajalla 10,99. Voiton seurauksena suurilukuinen saksalaisyleisö alkoi laulaa Lückenkemperille. 4 × 100 metrin viestissä hän juoksi kolmannen osuuden Saksan voittaessa Euroopan-mestaruuden. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin välierissä. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä ja juoksi kolmannen osuuden Saksan pronssijoukkueessa 4 × 100 metrin viestissä.
Lückenkemper voitti 200 metrillä alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Eskilstunassa 2015 tuulituloksella 22,41. Junioreiden maailmanmestaruuskilpailuissa hänen paras henkilökohtainen saavutuksensa on 200 metrin viides sija Donetskin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista 2013. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 4 × 100 metrin viestissä 2014. 
Lückenkemperin ennätys 100 metrillä on 10,93 (2024) ja 200 metrillä 22,67 (2016).
Bugeat

Bugeat on kunta keskisessä Ranskassa Corrèzen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Kunnassa on entisen olympiavoittajan Alain Mimounin perustama useiden eri urheilulajien harjoittelukeskus.
Nähtävyyksiä.
Kaatuneiden muistomerkkiin ("Monument aux morts de Bugeat") on kaiverrettu sodassa kaatuneiden kyläläisten nimet. Niitä on ensimmäisestä maailmansodasta 74, toisesta maailmansodasta 11 ja Algerian sodasta 2.
Degeneratiivinen sairaus

Degeneratiivinen sairaus eli rappeuttava sairaus on mikä tahansa sairaus, joka aiheuttaa aikaa myöden haitallisia kudosmuutoksia rappeuttaen siten elimistöä tai muuta kehoa. 
Neurodegeneratiiviset sairaudet rappeuttavat lähinnä hermostoa aiheuttaen hermosolujen toimimattomuuden tai kuolemisen. Esimerkki tästä on Alzheimerin tauti. Toiset kaksi yleistä rappeuttavien sairauksien ryhmää ovat sydämeen ja verenkiertojärjestelmään vaikuttavat sairaudet (esimerkiksi sepelvaltimotauti), sekä epätavallista ja liikaa solukasvua aiheuttavat eli neoplastiset sairaudet (esimerkiksi syövät). Neurodegeneratiivisten sairauksien ajatellaan nykyisin alkavan nenänielusta vastaavissa aivojen osissa ja leviävän niistä muihin aivojen osiin. 
Rappeuttavia sairauksia on hyvin monia ja niistä osa liittyy ikääntymiseen. Sairauksia voivat pahentaa normaali kehon kuluminen, huono kunto ja huonot elintavat sairaudesta riippuen. Osa- tai pääsyynä voi olla myös geenit ja siten osa sairauksista voi olla selkeästi perinnöllisiä kuten Huntingtonin tauti. Joskus sairauksien aiheuttajina ovat virukset, myrkyt ja muut kemialliset aineet. Joskus syy on tuntematon.
Jotkin rappeuttavat sairaudet voidaan parantaa, mutta ei aina. Tautia potevan oireita voidaan silti ehkä helpottaa.
Meymac

Meymac on kunta keskisessä Ranskassa Corrèzen departementissa Uuden-Akvitanian alueella. Alueen politiikassa vaikutti ennen presidentiksi tulemistaan Jacques Chirac.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on 1100-luvulla perustettu luostari Abbaye Saint-André de Meymac, joka kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin. Luostarissa on nykyään kaksi museota. Arkeologinen museo on nimetty Marius Vazeilles'n mukaan. Hän oli paikallinen arkeologi, joka keräsi ympäröivältä Millevachesin ylängöltä ("Plateau de Millevaches") historiallista esineistöä. Toinen museoista on vuonna 1979 perustettu nykytaiteen museo "Centre d'art contemporain".
Väritehtaanranta

Väritehtaanranta on puisto Kuninkaalan kaupunginosassa Vantaalla. Se sijaitsee Tikkurilankosken etelärannalla ja pääradan itäpuolella. Puiston läheisyydessä sijaitsevat Tikkurila-osakeyhtiön tehdasalue ja tiedekeskus Heureka.
Yhdessä Tikkurilanrannan ja Vernissanrannan kanssa Väritehtaanranta muodostaa kilometrin mittaisen puiston Keravanjoen varren ulkoilureitillä. Puistomaisten elementtien lisäksi alueella on myös luonnonmukaisia alueita. Puistossa on pääradan alikäytävän lähellä vesiallas, joka on reunustettu luonnonkivellä. 
Kunnostus.
Puistossa käynnistyi 2010-luvun lopussa monivuotinen maisemointikunnostus, joka oli osa Tikkurilan jokirannan yleissuunnitelmaa. Vesialtaassa oli aikaisemmin suihkulähde, mutta remontin alkaessa se poistettiin. Maisemalampi kunnostettiin ja sen rannalle rakennettiin oleskelulaituri.
Puistokokonaisuus, johon luetaan myös Vernissanranta ja Vernissasilta-niminen pyöräilyn ja jalankulun silta, voitti vuoden 2022 ympäristörakenne -palkinnon. Jokirantaa kehuttiin muun muassa aikaisempaa viihtyisämmäksi ja saavutettavammaksi. Koko kunnostushankkeen kustannusarvio oli noin 12 miljoonaa euroa.
Hilkka Ahmala

Hilkka Kyllikki Ahmala (myös. Viitanen, 12. marraskuuta 1915 Helsinki – 2. maaliskuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka 1950–1960-luvuilla oli yksi tunnetuimmista suomalaisen työväenlehdistön toimittajista. Hän oli jo ennen sotavuosia aktiivisesti mukana maanalaisessa kommunistisessa liikkeessä ja joutui toimintansa vuoksi myös vankilaan. 
Elämä.
Kansakoulun käynyt Ahmala työskenteli Elannon maitokaupan myyjänä ja lähti 1930-luvun puolivälissä mukaan kielletyn Suomen Kommunistisen Puolueen toimintaan. Etsivä Keskuspoliisi raportoi hänestä ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän oli Jenny Pajusen ohella yksi sotaa edeltävien vuosien työläisnaisista, joka liikkui aktiivisesti Suomen harvalukuisen vasemmistoälymystön piirissä. Ahmala oli mukana muun muassa Helsingin Työväen Näyttämön toiminnassa, jossa hän näyttelemisen lisäksi lausui runoja. Vuosikymmenen lopulla Ahmala työskenteli kommunistien julkaiseman "Kirjallisuuslehden" konttorissa ja välirauhan aikana 1940–1941 lyhytaikaiseksi jääneen Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran toimistossa. Jatkosodan sytyttyä vuonna 1941, hänen kotoaan löydettiin laittomia lentolehtisiä ja Ahmala suljettiin turvasäilöön. 
Moskovan välirauhan jälkeen 1944 hän siirtyi "Vapaan Sanan" toimitukseen ja sieltä edelleen vuonna 1957 perustettuun "Kansan Uutisiin". 1950-luvun alussa hän kuului Suomi–Kiina-seuran hallitukseen ja oli myöhemmin mukana muun muassa Kansan Sivistystyön Liiton toiminnassa. Vuonna 1965 Ahmala käänsi yhdessä Raija Jänicken kanssa Kansankulttuurin julkaiseman satukirjan "Peikon lahja".
Perhe.
Hilkka Ahmalan isä oli työläisrunoilija Kössi Ahmala, jonka valkoiset teloittivat Viipurissa vuoden 1918 sisällissodan loppuvaiheessa. 1930-luvulla hän oli avioliitossa Kauno Viitasen (1912–1992) kanssa.
Neuvic (Corrèze)

Neuvic on kunta keskisessä Ranskassa Corrèzen departementissa Uuden-Akvitanian alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on Henri Queuille omistettu vuonna 1982 perustettu Ranskan vastarintaliikemuseo "Musée de la Résistance Henri Queuille".
Jim Barnes

Velvet James ”Jim” Barnes (13. huhtikuuta 1941 Tuckerman, Arkansas – 14. syyskuuta 2002 Silver Spring, Maryland) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja. NBA:ssa Barnes pelasi seitsemällä kaudella vuosina 1964–1970 ja voitti sarjan mestaruuden vuonna 1969.
Ura.
New York Knicks varasi isona laitahyökkääjänä ja sentterinä pelanneen Barnesin NBA:han territoriaalisten varausten jälkeen ensimmäisellä vuorolla . Hänet valittiin vuonna 1965 eseen. Viittä eri NBA-seuraa vuosina 1964–1970 edustanut Barnes voitti sarjan mestaruuden Boston Celticsissä vuonna 1969.
Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa Barnes voitti olympiakultaa Tokiossa 1964.
Pete McCaffrey

John Paul ”Pete” McCaffrey (24. joulukuuta 1938 Tucson, Arizona – 4. maaliskuuta 2012 Belleair, Florida) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
McCaffrey pelasi AAU:ssa ja voitti Yhdysvaltain miesten maajoukkueessa olympiakultaa Tokiossa 1964. Hän pelasi myös Yhdysvaltain neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa vuoden 1963 MM-kilpailuissa.
McCaffrey kuoli 73-vuotiaana Floridan Belleairissa 4. maaliskuuta 2012.
Mauriac (Cantal)

Mauriac on kunta keskisessä Ranskassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Historia.
Mauriac on yksi Cantalin departementin vanhimmista kaupungeista. 800-luvulla sinne perustettiin Saint Pierren luostari. Siitä muodostui pyhiinvaelluksen keskus, joka houkutteli lukuisia pyhiinvaeltajia. 1000-luvulla aloitettiin Notre Damen basilikan rakentaminen ja Mauriacista alkoi kehittyä myös markkinakaupunki. Kaupunki jatkoi kasvuaan läpi keskiajan ja siitä muodostui alueensa keskus.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on 1000-luvulla perustettu basilika "Notre-Dame-des-Miracles de Mauriac", joka kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.
Trimetyylialumiini

Trimetyylialumiini (C3H9Al) on alumiinin organometalliyhdisteisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa katalyyttinä polymeerien valmistuksessa ja lähtöaineena elektroniikassa.
Ominaisuudet.
Trimetyylialumiini on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä. Yhdiste täytyy säilyttää suojakaasua sisältävissä säiliöissä, sillä se reagoi erittäin voimakkaasti ilman hapen ja veden kanssa muodostaen alumiinihydroksidia, alumiinioksidia, hiilidioksidia ja metaania. Reaktion tuloksena syntyvä metaani voi syttyä palamaan. Reaktio tapahtuu myös –18 °C:n lämpötilassa. Trimetyylialumiini esiintyy kiinteässä ja nestemäisessä olomuodossa tyypillisesti dimeerinä ja kaasumaisessa olomuodossakin dimeeriä esiintyy jonkin verran. Yhdiste liukenee aromaattisiin ja alifaattisiin hiilivetyihin sekä hieman dietyylieetteriin. Proottisten liuottimien kanssa se reagoi. Trimetyylialumiini on Lewis-happo. Yhdiste on voimakas pelkistin
Valmistus ja käyttö.
Trimetyylialumiinia voidaan valmistaa metyylikloridin ja alumiinin välisellä reaktiolla. Reaktiossa syntyvä dimetyylialumiinikloridi pelkistetään natriumin avulla trimetyylialumiiniksi. Voidaan käyttää myös alumiinin ja magnesiumin seosta, jossa magnesium toimii pelkistimenä. Toinen tapa on transmetallaatioreaktio, jossa alumiini reagoi dimetyylielohopean kanssa.
2 Al + 6 CH3Cl + 6 Na → Al2(CH3)6 + 6 NaCl
Trimetyylialumiinia käytetään alkeenien polymeroinnissa käytettävien Ziegler–Natta-katalyyttien valmistamiseen. Orgaanisissa synteeseissä sitä käytetään myös metyloivana reagenssina, syklopropanoinneissa, ristikytkentäreaktioissa ja konjugaattiadditioissa. Yhdistettä voidaan käyttää valmistettaessa alumiinioksidiohutkalvoja kemiallisella kaasufaasipinnoituksella.
Henry Iba

Henry Payne ”Hank” Iba (6. elokuuta 1904 Easton, Missouri – 15. tammikuuta 1993 Stillwater, Oklahoma) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja.
Iba teki valmentajanuransa yliopistokoripallon parissa. Hän valmensi vuosikymmenien ajan Oklahoma Statea, joka voitti Bob Kurlandin tähdittämänä NCAA:n I-divisioonan mestaruuden vuosina 1945 ja 1946. Iba valmensi kolmissa kesäolympialaisissa myös Yhdysvaltain miesten maajoukkuetta, joka voitti kultamitalit Tokiossa 1964 ja Méxicossa 1968 ja saavutti ristiriitaisen loppuottelun hävittyään hopeaa Münchenissä 1972. Iba nimettiin Basketball Hall of Fameen jo vuonna 1969 ja FIBA Hall of Fameen vuonna 2007.
Shiratsuyu-luokka

Shiratsuyu-luokka () oli Keisarillisen Japanin laivaston kymmenen hävittäjän muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin vuosina 1933-1937. Ne olivat palveluksessa toisen maailmansodan aikana.
Englannin mestaruussarjan kausi 2016–2017

Englannin Mestaruussarjan kausi 2016–2017 oli englantilaisen seurajalkapalloilun toiseksi korkeimman sarjatason Mestaruussarjan 13. kausi. Kausi alkoi 6. elokuuta 2016 ja se päättyi 6. toukokuuta 2017.
Kauden päätteeksi Valioliigaan nousivat Newcastle, Brighton Hove Albion ja Huddersfield Town. Ykkösliigaan putosivat Rotherham United, Wigan Athletic ja Blackburn Rovers.
Sarjataulukko.
Kausi alkoi 6. elokuuta 2016.
Sijoituksen määrittäminen: 1) Pisteet; 2) Maaliero; 3) Tehdyt maalit.
Tilgmann (yritys)

Tilgmann oli suomalainen Helsingissä vuosina 1869–2000 toiminut kivi- ja kirjapainoalan yritys, joka oli aikanaan Suomen ja Euroopan suurin alallaan. 
Historia.
Tilgmannin kirjapainon perustaja on Saksasta Suomeen vuonna 1862 muuttanut kirjanpainaja ja kivipiirtäjä Ferdinand Tilgmann. Hän perusti Helsinkiin 1869 oman kivipainon ja sittemmin myös kirjapainon, kemigraafisen laitoksen ja korttitehtaan. Tilgmann osti 1872 tontin Lönnrotinkadun ja Annankadun kulmasta jonne rakennettiin sitten useassa vaiheessa 8-kerroksinen punatiilinen kirjapainotalo. Vuonna 1895 yrityksestä muodostettiin Oy F. Tilgmann Ab, jonka toimitusjohtajana Tilgmann oli kuolemaansa saakka. Tilgmann perusti Helsinkiin myös Suomen Pankin setelipainon ja toimi sen johtajana vuodesta 1886.
Tilgmann osti vuonna 1918 Öflund &amp; Petterssonin kirjapainon, Lilius &amp; Hertzbergin kirjapainon, Weilin &amp; Göösin kivipainon, Helsingin Kirja- ja Kivipainon sekä Åbo Stentryckerin kivipainon, jotka fuusioitiin emoyhtiöön 1921. Tilgmannin osake-enemmistön omisti vuodesta 1916 alkaen Amos Anderson. Toinen yhtiön omistajista oli Oskar Öflund (1876–1947) jolla oli neljäsosa osakkeista. 
Tilgmannin kirjapainotoiminta siirrettiin 1946 vuonna 1944 perustetulle Amos Anderson &amp; Öflund Ab:lle, jonka nimeksi muutettiin myöhemmin Oy Tilgmann Ab. Vanha emoyhtiö omisti edelleen kiinteistöjä, sen nimeksi muutettiin 1956 Graafinen Teollisuus Oy ja se fuusioitiin 1969 Forum Henrici -yhtiöön. Tilgmannin kirjapainotalossa oli 12. heinäkuuta 1960 tuhoisa tulipalo jonka sammutustöissä kuoli kolme palomiestä ja myöhemmin vielä sammutusta johtanut palopäällikkö.
Amos Anderssonin kuoltua 1961 Tilgmannin omistajaksi tuli Konstsamfundet. Tilgmannin kirjapainotoiminta alkoi muuttua tappiolliseksi 1960-luvulla. Vuonna 1970 Tilgmann lopetti vuodesta 1935 omistamansa vaasalaisen kirjapainon Lito-Björkell Oy:n, ja vuonna 1972 Tilgmannin kirjapaino siirtyi Helsingin keskustasta Espoon Suomenojalle. Kymi Oy osti vuonna 1977 Tilgmannin kirjapainon, ja vuonna 1985 omistajaksi tuli Yhtyneet Paperitehtaat. UPM-Kymmene myi Tilgmannin kirjapainotoiminnan vuonna 1999 Editalle, joka yhdisti sen vuonna 1998 hankkimaansa Lauttasaaren Paino Oy:hyn nimellä Edita Label. Edita Labelin vuonna 2002 ostanut saksalainen perheyhtiö Karl Rauch Verlag Gmbh vuonna 2014 myi yhtiön takaisin suomalaiselle omistajalle, joka otti Tilgmann-nimen uudelleen käyttöön.
Tilgmannin entisessä Helsingin painotalossa oli vuodesta 1980 alkaen Eläke-Varman pääkonttori, ja vuonna 2008 sinne siirtyi Euroopan kemikaalivirasto.
Lähteet.
Kiikka (taajama)

Kiikka on taajama ja kylä Sastamalan kaupungissa Pirkanmaalla. Taajama oli entisen Kiikan kunnan keskusta, ja vuoden 2009 kuntaliitokseen asti toinen Äetsän kunnan taajamista. Se sijaitsee Kokemäenjoen rannalla kaupungin keskustan ja Pehulan taajaman välissä. Vuonna 2014 taajaman asukasluku oli 1 252.
Kiikan taajama koostuu yhteenkasvaneista Kiikan ja Meskalan kylistä. Kiikka on ollut olemassa viimeistään vuonna 1250, mutta myös Meskala sekä muutamat lähikylät ovat peräisin varhaiskeskiajalta. Kiikasta on löytynyt esihistoriallinen kalmisto ja kirkonmäeltä on löytynyt merovingiaikainen hopea-aarre. Perimätiedon mukaan Meskalassa olisi ollut jo keskiajalla kirkko, mutta ensimmäinen Kiikan kirkko rakennettiin vuonna 1696. Nykyinen Kiikan kirkko on vuodelta 1806.
Kiikan entinen rautatieasema, joka avattiin vuonna 1895 ja suljettiin vuonna 1983, sijaitsee nykyisen taajama-alueen itäpuolella. Kirkon edustalla kulkee niin sanottu Kiikan raitti, joka edustaa 1920- ja 1930-lukujen jugend-tyylistä arkkitehtuuria.
Kiikassa on alakoulu, yläkoulu, kauppa, asiamiesposti, pankki, uimahalli ja apteekki.
Sigrid Lehrbäck

Sigrid Emilia Lehrbäck (26. lokakuuta 1876 Oulu – 20. kesäkuuta 1923 Oulu) oli suomalainen taidemaalari.
Lehrbäckin vanhemmat olivat lastinmittaaja Anders Lehrbäck ja Margareta Suutari. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1898–1899 sekä Taideteollisessa keskuskoulussa ja ulkomailla Pariisissa. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1899, 1900, 1903, 1904, 1905, 1906 ja 1907. Lehrbäck toimi 1890-luvun lopulla taidemaalari Albert Edelfeltin avustajana ja hän avusti 1897 kenraalikuvernööri, kreivi P. Suvalovin muotokuvan, vuonna 1898 Nikolai II:n muotokuvan sekä myöhemmin Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyä varten 1899 maalatun "Näköala Haikon yli" maalauksen tekemisessä Edelfeltiä.
Lehrbäck oli opettajana Taideteollisessa keskuskoulussa 1900–1918 mutta joutui luopumaan tehtävästä sairauden takia. Hän oli naimisissa vuodesta 1914 Gustav Valdemar Lehtisen kanssa.
Putaja

Putaja on kulmakunta Sastamalan kunnan Suodenniemellä. Se sijaitsee Mouhijoen varrella ja sen alueella risteää Vammalan ja Suodenniemen välinen yhdystie ja Valtatie 11. Putajassa on noin 300 asukasta.
Putaja ajatellaan usein kyläksi mutta se ei ole maarekisterikylä, vaan sen alue kuuluu pääasiassa entisen Mouhijärven kunnan Eskolan kylään. Vanha Mouhijoen ylittävä kolmiaukkoinen kivisilta on Putajan tunnusmerkki. Mouhijoen yli on tehty siltoja paikallista Putajan ja Aliskosken sahojen tarpeisiin. Sahatoiminta loppui kylästä 1950-luvulla.
Eckernfördenlahti

Eckernfördenlahti () on Jyllannin niemimaalla, Pohjois-Saksassa, Schleswig-Holsteinin osavaltiossa sijaitseva ja Kielinlahdesta erkaneva Itämeren lahti. Se on noin 17 kilometriä pitkä ja pinta-alaltaan noin 80 neliökilometriä. Lahti erottaa Dänischer Wohldin ja Schwansenin niemet toisistaan.
Lahden perukassa on Eckernförden kaupunki. Muita merkittäviä paikkakuntia lahde rannalla ovat Schwedeneck ja Waabs.
Anglards-de-Salers

Anglards-de-Salers on kunta keskisessä Ranskassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on 1400-luvun keskiaikainen linna "Château de la Trémolière". Linnassa on näytteillä harvinaisia 1500-luvulla kudottuja Aubussonin luontoaiheisia Verdure-seinävaatteita eli gobeliinejä. Linna kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.
Vin Mariani

Vin Mariani oli korsikalaisen Angelo Marianin kehittämä juoma, joka koostui ranskalaisesta viinistä ja kokaiinista. Kokaiini oli peräisin liotetuista kokapensaan lehdistä.
Juoma oli suosittu Euroopassa ja Yhdysvalloissa sen suuren kokaiinipitoisuuden ja keksijänsä markkinointikykyjen ansiosta. Sitä nauttivat muun muassa kolme paavia, kaksi Yhdysvaltain presidenttiä ja Yhdistyneen kuningaskunnan kuningatar Viktoria.
Juomaa myytiin patenttilääkkeenä, jotka olivat 1800-luvun Yhdysvalloissa suosittuja vaihtoehtolääkkeitä. Tavanomaiset lääkkeet olivat usein kalliita ja tehottomia, ja patenttilääkkeiden suosio heijasteli tavallisia lääkkeitä kohtaan tunnettua epäluottamusta. Monet patenttilääkkeet sisälsivät suuria määriä alkoholia, kofeiinia tai morfiinia, ja niitä markkinoitiin erityisesti sanomalehtimainosten avulla. Myöhemmin yhdysvaltalainen farmaseutti John Pemberton kopioi Vin Mariani -viinin ohjeen, muunsi sitä hieman ja alkoi myydä omaa ranskalaista kokaviiniä, joka toimi alkuna Coca-Colalle.
Bagdadin pommi-isku heinäkuussa 2016

Bagdadin pommi-isku heinäkuussa 2016 tehtiin sunnuntain vastaisena yönä 3. heinäkuuta Karradan ostosalueella Irakin pääkaupungissa Bagdadissa. Monet ihmiset olivat tulleet tekemään ostoksia juhliakseen ramadanin eli islamin paastokuukauden päättymistä, kun autopommi räjähti hieman puolenyön jälkeen. Terrori-iskussa kuoli yli 290 ihmistä.
Äärijärjestö Isis on ilmoittautunut iskun tekijäksi. Iskujen jälkeen Irakin sisäministeri Mohammed Al-Ghabban ilmoitti eroavansa.
Acroyoga

Acroyoga (myös "Akrojooga", "Acro-Yoga" tai "AcroYoga") on liikunnallinen harrastus ja harjoittelumuoto, joka yhdistää joogaa ja akrobatiaa.
Acroyogaan kuuluu useita eri koulukuntia. Lajin alkuperäiset kaksi koulukuntaa olivat Acroyoga Montreal ja Acroyoga Inc. Acroyoga Montrealin perustivat Jessie Goldberg ja Eugene Poku vuonna 1999. Montrealin koulukunnan mukainen acroyoga perustuu akrobatiaan, joogaan ja tanssiharjoitteluun. Acroyoga Inc. puolestaan perustettiin San Franciscossa vuonna 2006. Tämän koulukunnan perustajat olivat Jason Nemer ja Jenny Klein. Agroyoga Inc:n harjoittelumuodossa sulautuvat akrobatia, jooga ja erilaiset terveyttä korostavat taidot. Koulukuntia yhdistää taipumus käyttää samankaltaisia asentoja, joissa painovoimaa käytetään tehostamaan voimaharjoitteita ja venytyksiä. Molemmat koulukunnat myös tarjoavat harrastajilleen erilaisia sertifiointeja.
Acroyogan on väitetty parantavan harrastajansa fyysistä ja henkistä hyvinvointia. Acroyogassa on myös parin kanssa tehtäviä tasapainoharjoitteita, joilla voi parantaa keskittymistä. Lisäksi lajiin sisältyy hierontaopetusta joiden on väitetty helpottavan stressiä.
Acroyogassa käytetään enemmän voimaa kuin monissa perinteisissä joogamuodoissa, mikä voi altistaa loukkaantumisille.
Roolit.
Acroyogan pariharjoituksissa on olemassa kolme pääroolia. Pääroolit ovat pohja (base), lentäjä (flyer), ja varmistaja (spotter).
AS Monaco Basket

AS Monaco Basket on monacolainen, Ranskan sarjajärjestelmässä pelaava koripalloseura.
Keväällä 2016 Monaco voitti Ranskan pääsarjan runkosarjan, putosi välierissä ja voitti Leaders Cupin. Kaudella 2016–2017 se osallistuu Mestareiden liigaan.
Luettelo Jyväskylän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Jyväskylän julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä on luettelo Jyväskylässä sijaitsevista pysyvistä taideteoksista, muistomerkeistä, muistolaatoista ja ympäristötaideteoksista. Jyväskylään on liitetty Jyväskylän maalaiskunta sekä Korpilahden ja Säynätsalon kunnat. 
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat.
 Luettelossa on 171 kohdetta (20.8.2025).
Kirkkopuiston veistokset Nuori Minna Canth, majuri C. C. Rosenbröijerin muistopatsas ja Taipaleen taistelun muistomerkki on siirretty elokuussa 2022 pois rakennustyömaan tieltä, ja ne palautetaan paikoilleen kunnostettuna työmaan valmistuttua, luultavasti vuonna 2025, kun pysäköintitalo on valmis ja Kirkkopuisto kunnostettu.
Reyer Venezia Mestre

Reyer Venezia Mestre on italialainen koripalloseura Venetsian kaupungista.
Seura voitti Italian mestaruuden vuosina 1942 ja 1943. Vuonna 1981 se sijoittui Korać cupissa hopealle. Seuralla on myös Italian mestaruuteen ja cup-mestaruuteen yltänyt naisjoukkue.
Taimi Torvinen

Taimi Siviä Torvinen (15. joulukuuta 1911 Helsinki – 1. heinäkuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja historiantutkija. Hän työskenteli 1940-luvun lopulta lähtien parinkymmenen vuoden ajan journalistina ja teki sen jälkeen vielä pitkän akateemisen uran Helsingin yliopistossa.
Ura.
Torvinen syntyi Helsingissä kauppias Karl Viktor Torvisen ja hieroja anna Augusta Salakarin perheeseen. Hän kirjoitti ylioppilaaksi 1933 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1938. Opintojensa jälkeen Torvinen työskenteli 1938–1941 sosiaaliministeriön kanslistina, 1941–1943 Työväen arkiston arkistonhoitajana, 1943–1945 "Turun Sanomien" toimittajana, 1945–1946 Yleisradion tiedottajana sekä vielä Kansaneläkelaitoksen palveluksessa ennen siirtymistään "Helsingin Sanomiin" vuonna 1947. 1930-luvun jälkipuoliskolla hän liikkui myös vasemmistolaisten kulttuurivaikuttajien piireissä. Vuodet 1938–1941 Torvinen oli toimitsijana SDP:n ja SAK:n perustamassa pakolaistoimikunnassa, jonka tehtävä oli avustaa natsi-Saksasta saapuneita pakolaisia.
Torvinen keskittyi 1960-luvun puoliväliin saakka journalistin työhönsä, harrastaen samalla vapaa-ajallaan historiantutkimusta. Hänen J. R. Danielson-Kalmaria käsittelevä väitöskirjansa ilmestyi lopulta vuonna 1965. Väitöksensä jälkeen Torvista pyydettiin eroamaan Helsingin Sanomista, koska työnantaja piti häntä nyt ylikoulutettuna toimittajan tehtäviin. Seuraavana vuonna Torvinen aloitti Helsingin yliopiston poliittisen historian dosenttina, jota virkaa hän hoiti 12 vuoden ajan. Vuonna 1968 Helsingin yliopistoon perustettiin tiedotusopin laitos, jonka ensimmäiseksi lehtoriksi Torvinen valittiin. Väitöskirjansa ohella hän ehti 1960-luvun jälkipuoliskolta lähtien julkaisemaan toistakymmentä teosta. Niistä tunnetuimmat ovat natsi-Saksasta Suomeen saapuneita pakolaisia käsittelevä kirja vuodelta 1984 sekä 1989 julkaistu Suomen juutalaisten historia.
Nummelan harmoonitehdas

Nummelan harmoonitehdas oli vuosina 1923–1969 toiminut harmoneja valmistava tehdas Vihdin Nummelassa. Sen huippukausi oli 1920–1930-luvulla, jolloin se oli merkittävä työllistäjä ja sai palkintoja ulkomaisista näyttelyistäkin, muun muassa Antwerpenin maailmannäyttelyssä 1930 kultamitalin. Koulujen tilaukset olivat tehtaan merkittävä työllistäjä. Toiminta hiipui 1960-luvulla.
Kangasalta tullut soitinrakentaja J. E. Hedén, puuseppä Edvard Helle ja opettaja Urho Karhumäki perustivat yrityksen 1923 nimellä Hedén ja Kumpp. Taloudellisten vaikeuksien jälkeen yrityksen ja kiinteistön osti Hedén &amp; Kumpp. Oy, jonka pääomistaja oli Karhumäki. Pakkohuutokaupassa 1928 tila siirtyi turkulaiselle Osakeyhtiö Auralle, mutta jo joulukuussa 1932 se myytiin harmonitehtailija J. E. Hedénille. Hedénin kuoltua 1948 tehdas siirtyi Hedénin vaimon veljen Paavo Randellin omistukseen, joka työskenteli tehtaassa, ja sen jälkeen Randellin tyttärelle Lealle ja tämän miehelle Olle Kalliolle. Sotien jälkeen tehdas koki uuden nousukauden, kunnes toiminta hiipui ja lakkasi lopullisesti 1969.
Kasumi (1937)

Kasumi () oli Keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1934 Maru-2 ohjelmassa Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 1. joulukuuta 1936. Alus laskettiin vesille 18. marraskuuta 1937 ja valmistui 24. kesäkuuta 1938.
Palvelus.
Alus upotettiin 7. huhtikuuta 1945.
Shiratsuyu (1935)

Shiratsuyu () oli keisarillisen Japanin laivaston Shiratsuyu-luokan hävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 14. marraskuuta 1933. Alus laskettiin vesille 5. huhtikuuta 1935 ja valmistui 20. elokuuta 1936.
Palvelus.
Alus upotettiin 14. kesäkuuta 1944.
West Palm Beach

West Palm Beach on kaupunki Palm Beachin piirikunnassa Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungissa asui vuoden 2020 väestönlaskennassa 117 415 ihmistä.
West Palm Beach sijaitsee Floridan kaakkoisosassa Lake Worth -nimisen laguunin länsirannalla. Laguunin toisella rannalla on Palm Beach. Laguunin erottaa Atlantista kapea saari.
West Palm Beach sai kunnallisoikeuden 5. marraskuuta 1894, ja se on Floridan koillisosan vanhin kunta. Miamille oikeudet myönnettiin kaksi vuotta myöhemmin. West Palm Beachin perusti teollisuusmies Henry Flagler, joka suunnitteli kaupungin keskustan ja nimesi katuja paikallisten kasvien mukaan. Flagler rakensi Florida East Coast Railwaytä, ja hän teki West Palm Beachista työläisten tukikohdan ja vaihtopaikan. Kaupungista kehittyi parempien liikenneyhteyksien ansiosta matkailun, liiketalouden ja finanssialan keskus.
West Palm Beachin kunnallishallintoa johtaa vahva pormestari, jolla on toimeenpanovalta. Hallintojohtajana toimii "city administrator", joka vastaa kaupungin jokapäiväisistä toiminnoista. West Palm Beachin pormestariksi valittiin vuonna 2023 toiselle nelivuotiskaudelle Keith A. James.
Väärätalo

Väärätalo on Imatran kävelykadulla Koskenpartaalla sijaitseva 1930-luvulla rakennettu rakennus. Talossa on yrityksiä muun muassa Center Hotel Imatra, suutari ja parturi, mutta K-kauppa lopetti keväällä 2022.. Rakennuksen nimi johtuu julkisivun kaarevasta muodosta. Väärässätalossa on alusta asti ollut hotelli, ja vuosien aikana se on kokenut monet muutokset ja laajennukset.
Rakennuksen omistaa ulkomainen sijoitusyhtiö, joka on laiminlyönyt rakennuksen huollon. Rakennus on pantu myyntiin.
Rakennus on jäämässä tyhjilleen. Jos se päätyy kaupungille, edessä voi olla purkaminen. Rakennus on osittain suojeltu. Yleiskaavassa suojeltuja kohtia ovat Matinkadun puolen jugend-julkisivu ja kävelykadun julkisivu.
Center Hotel Imatra

Center Hotel Imatra on hotelli Imatran keskustassa Koskenpartaalla kävelykadun varrella. Paikallisten omistajien pyörittämä yksityinen hotelli avattiin pääsiäisenä 2014 noin puoli vuotta Cumulus-hotellin suljettua samaisessa rakennuksessa lokakuussa 2013. Hotelli on rakennuksessa nimeltä Väärätalo, joka on 1930-luvulta ja saanut nimensä julkisivun kaarevasta muodosta. Huoneille ja yleisille tiloille on tehty vuonna 2014 pintaremontti ja päivitys tähän hetkeen. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitseva ravintola on remontoitu tammikuussa 2016.
Center Hotel Imatra tarjoaa huoneita edullisimmasta päästä budjettimatkailijoille. Sijainti on loistava ajatellen kulkuyhteyksiä sekä Imatran nähtävyyksiä. Bussipysäkit sijaitsevat noin 200 metrin päässä, taksin saa rakennuksen viereen vastaanotosta ja juna-asemalle on vain 2,5 kilometriä. Imatran Koski sekä historiallinen Valtionhotelli ovat vain parin minuutin kävelymatkan päässä. Sieltä on upea näkymä Kävelykadulle joka etenkin kesäisin kukoistaa tapahtumien rinnalla. Huoneita on yhteensä 68 kpl - yhden, kahden ja kolmen hengen huoneita. Kaikkiin huoneisiin on mahdollisuus saada junnupatja ja joissain huoneissa on vuodesohva.
Hotellista on mahdollista varata myös kokoustiloja. Tiloihin kuuluu Inkeri - perinteinen max 20 hengen kokoustila, Takkahuone - Saunatilan yhteydessä sijaitseva noin 15 hengen rennompiin tilaisuuksiin sopiva tila sekä Valentino - max 310 henkeä mahduttava Yökerho joka on mainio suuremmille tapaamisille ja juhlatilaisuuksiin.
Shigure (1935)

Shigure () oli Keisarillisen Japanin laivaston Shiratsuyu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 9. joulukuuta 1933. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1935 ja valmistui 7. syyskuuta 1936.
Palvelus.
Alus upotettiin 24. tammikuuta 1945.
Aleksandr Poskrjobyšev

Aleksandr Nikolajevitš Poskrjobyšev (, 7. elokuuta 1891 Slobodskoi – 3. tammikuuta 1965 Moskova) oli Josif Stalinin henkilökohtainen sihteeri vuosina 1935–1952.
Poskrjobyšev oli sihteerintyönsä ohella päällikkönä niin sanotussa erikoisosastossa, joka valvoi valtio- ja puolue-elinten toimintaa, myös turvallisuus- ja tiedusteluelinten osalta. Hän teki Stalinin käyttöön poliittisia muistioita. Hän oli tärkeä lenkki pääsihteerin ja ulkomaailman välillä siten, että hän saattoi päättää, mitkä asiat kulkevat Stalin arvioitavaksi ja päätettäväksi.
Litmanen (Kuopio)

Litmanen on Kuopion kaupunginosa. Se sijaitsee noin kuusi kilometriä etelään kaupungin ruutukaavakeskustasta Valtatie 5:n itäpuolella.
Kaupunginosanimenä Litmanen on vähemmän tunnettu kuin sillä sijaitseva Petosen asuinalue.
Murasame (1935)

Murasame () oli Keisarillisen Japanin laivaston Shiratsuyu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Fujinagatan telakalta, missä köli laskettiin 1. helmikuuta 1934. Alus laskettiin vesille 20. kesäkuuta 1935 ja valmistui 7. tammikuuta 1937.
Palvelus.
Alus upotettiin 6. maaliskuuta 1943.
Enolieetterit

Enolieetterit ovat enolien kaltaisia orgaanisia yhdisteitä rakenteeltaan ja reaktiivisuudeltaan. Niitä voidaan pitää alkeeneina, joissa on alkoksisubstituentti kaksoissidoksessa. Mikäli ryhmä on silyylieetteriryhmä kutsutaan yhdistettä silyylienolieetteriksi. 
Ominaisuudet ja valmistus.
Enolieetterit ovat resonanssissa oksoniumionimuotojen kanssa. Enolieetterit ovat suhteellisen epästabiileja, varsinkin happamissa olosuhteissa. Enolieetterit hydrolysoituvat happamissa olosuhteissa ensin hemiasetaaliksi ja sitten aldehydiksi tai ketoniksi. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu elektrofiilinen oksoniumioni, joka reagoi nukleofiilin kanssa additioreaktiolla karbonyyliryhmän hiilen kanssa. Mikäli nukleofiilina on alkoholi muodostuu asetaali. Enolieetterit reagoivat enolien tavoin ja voidaan esimerkiksi alkyloida tai halogenoida.
Enolieettereitä voidaan valmistaa karbonyyliyhdisteiden ja alkoholien välisellä reaktiolla vedettömissä ja happamissa olosuhteissa. Metyylienolieettereitä voidaan valmistaa trimetyylioksoniumsuolojen ja enolaattien välisellä reaktiolla. Myös enoliesterit ja toiset enolieetterit reagoivat vaihtoeetteröintireaktiolla alkoholien kanssa muodostaen enolieettereitä. Katalyyttinä voidaan käyttää elohopea-asetaattia.
Akatsuki-luokka (1931)

Akatsuki-luokka () oli keisarillisen Japanin laivaston neljän aluksen muodostama hävittäjäluokka. Luokan alukset aloittivat palveluksensa jo hieman ennen toista maailmansotaa, jossa kolme aluksista tuhoutui.
Alukset.
Alukset valmistettiin osana vuoden 1927 laivasto-ohjelmaa. Ne poikkesivat Fubuki-luokan muista aluksista, koska niiden voimantuotosta vastasi kolme kattilaa. Tämän seurauksena etummainen savuhormi oli kapeampi. Lisäksi alusten runko oli lyhyempi ja niiden uppouma hieman pienempi kuin muiden erikoistyypin alusten. "Hibiki" oli keisarillisen Japanin laivaston ensimmäinen täysin hitsattu alus. Palveluksessa aluksilla havaittiin samoja ongelmia kuin Fubuki-luokan muilla aluksilla ja niitä korjattiin samoin.
K3 (animaatiosarja)

K3 (, "K3:n seikkailut", ) on ranskalais-belgialainen animaatiosarja, joka perustuu K3 nais-popyhtyeeseen.
Tuotanto.
Sarja on saanut inspiraationsa naismusiikkiyhtyeestä K3. Belgialaista ja hollantilaista alkuperää olevat sen jäsenet ovat erittäin suosittuja. Vuonna 2010 Studio 100 hankki oikeudet ja kehitti sarjan 2D-sarjakuvia ranskalaiselle televisiolle ympäri K3:n maailmaa. Hollantilaissarjassa laulajien nimet korvattiin myös K3:n jäsenillä: Hanne, Klaasje ja Marthe. Ja ääninä toimivat Hanne Verbruggen, Klaasje Meijer ja Marthe De Pillecyn.
CF Reus Deportiu

Club de Futbol Reus Deportiu on jalkapalloseura Reusin kaupungista Kataloniasta Espanjasta. Sen miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2019–2020 Espanjan neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla Tercera Divisiónissa.
Seuran kotistadion on vuonna 1977 avattu 4 300 -paikkainen Estadi Municipal. Miesten edustusjoukkueen lisäksi seuralla on reservijoukkue, kymmenen juniorijoukkuetta ja kaksi naisten joukkuetta.
Historia.
Seura perustettiin 23. marraskuuta 1909 ja keskittyi aluksi pelkästään jalkapalloon, jossa se kamppaili Tarragonan maakunnan hegemoniasta Gimnàstic de Tarragonan kanssa. Vuonna 1917 seurasta tuli yleisseura, kun se yhdistyi Club Velocipedistan ja Sport Club Olimpian kanssa. Vuonna 1918 seura liittyi Katalonian jalkapalloliittoon ja aloitti viralliset ottelut liiton sarjoissa.
Vuonna 1951 jalkapallo eriytyi seuran muista lajeista omaksi seurakseen. Emoseura Reus Deportiu on menestynyt erityisesti rullaluistinhockeyssa, jossa se on moninkertainen Espanjan- ja Euroopan-mestari. Jalkapallossa Reus pelasi Katalonian aluesarjoissa ja alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa 1980-luvulle asti. Kaudeksi 1981–1982 seura nousi Segunda División B:hen, jossa se pelasi kahden kauden ajan ennen putoamista. Reus käväisi sarjassa myös kausilla 2002–2003 ja 2005–2006.
Kaudeksi 2011–2012 Reus nousi jälleen Segunda B:hen ja onnistui tällä kertaa vakiinnuttamaan paikkansa sarjassa. Kaudella 2014–2015 se sijoittui Segunda B:ssä lohkonsa kolmanneksi ja pääsi nousukarsintoihin, joissa Racing de Ferrol oli kuitenkin vanhempi. Kaudella 2015–2016 Reus voitti Segunda B:n lohkonsa, kukisti lohkovoittajien nousukarsinnassa Racing de Santanderin ja nousi kaudeksi 2016–2017 ensimmäistä kertaa historiassaan Espanjan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle Segunda Divisióniin. Segunda B:n mestaruusottelussa Reus hävisi toiselle nousijalle UCAM Murcialle rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Kaudeksi 2019-2020 joukkue pudotettiin talousvaikeuksien takia Tercera Divisioniin.
Luettelo Rovaniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Rovaniemen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Rovaniemen pysyvästi, jatkuvasti avoimissa, julkisisissa ja ulkotiloissa sijaitsevat taideteokset, veistokset, muistomerkit ja muistolaatat. Rovaniemeen on liitetty Rovaniemen maalaiskunta.
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat.
 Tässä luettelossa on 69 kohdetta.
Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset.
Tässä luettelossa on lueteltu Rovaniemen julkisilla paikoilla olleita patsaita ja muistomerkkejä, jotka ovat tuhoutuneet tai muuten poistettu.
Salers

Salers on kunta keskisessä Ranskassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 100 kilometriä itään Brive-la-Gaillardesta ja 45 kilometriä pohjoiseen departementin pääkaupungista Aurillacista.
Kunta on maatalousvaltaista aluetta, ja se on tullut tunnetuksi nimeään kantavasta Salers-nautarodusta ja Salers-juustosta.
Salers on valittu kauneimpien ranskalaiskylien "Les Plus Beaux Villages de France" -järjestön jäseneksi. Puolen tunnin ajomatkan päässä Salersista etelään sijaitsee toinen järjestön jäsenkylä, Tournemire.
Herdalerin taistelu

Herdalerin taistelu käytiin Olavi Pyhän sotajoukon ja eteläsuomalaisten välillä vuonna 1008 Uudellamaalla.
Myöhemmin Norjan kuninkaaksi kohonneen Olavi Pyhän kerrotaan Snorri Sturlusonin vuoden 1230 tienoilla kirjoittamassa "Heimskringlassa" tehneen teini-iässä viikinkiretken Itämerelle. Hänen kerrotaan ensin ryöstelleen Mälarin aluetta Ruotsissa ja pysähtyneen joksikin aikaa Sigtunan lähistölle. Seuraavaksi hän purjehti Saarenmaalle yllättäen paikalliset, jotka aluksi lupautuivat suostumaan Olavin vaatimuksiin. Saarenmaalaiset kuitenkin lopulta hyökkäsivät Olavin ja hänen miestensä kimppuun, mutta Olavin retkikunta selvisi syntyneestä taistelusta.
Tämän jälkeen Olavi purjehti miehineen ryöstelemään Suomen rannikkoa, jota saagoissa kutsutaan nimellä "Balagaardssida" – roviorannikko. He jalkautuivat lopulta syvemmälle sisämaahan, jossa asukkaat olivat jo hylänneet asumuksensa ja tyhjentäneet ne arvoesineistä. Suunnatessaan takaisin laivoilleen Olavi ja hänen miehensä joutuivat suomalaisten väijytyksen kohteeksi menettäen useita miehiä. Olavi pääsi jäljelle jääneiden miestensä kanssa kuitenkin takaisin laivoilleen myrskyn samalla noustessa. Olavi käski tästä huolimatta laivat liikkeelle purjehtien rannikkoa pitkin. Suomalaisten kerrotaan "Heimskringlassa" lähteneen takaa-ajoon ja edenneen saman matkan maata pitkin kuin Olavi eteni laivoineen. Olavin onnistui miehineen kuitenkin päästä lopulta pakoon. Taistelun tapahtumapaikka on epävarma, mutta sen on epäilty tapahtuneen mahdollisesti jossain Uudellamaalla. 
Herdaler tai Härdalar on yhdistetty Länsi-Uudellamaalla mereltä katsottuna metsän takana sijaitsevaan Inkoon Hirdaliin. Ensimmäisen kerran Hirdal mainitaan 1500-luvun maakirjoissa. Alueen asutuksen on alun perin arveltu olleen suomalaista.
Setenil de las Bodegas

Setenil de las Bodegas on kylä Andalusiassa Espanjassa. Nimi juontaa alueen aiemmin kukoistaneista viinitiloista ("bodega"). Setenil de las Bodegasin väkiluku on noin 2800 (vuonna 2015).
Setenil de las Bodegas tunnetaan erityisesti kallionkielekkeiden alle rakennetuista taloista ja kaduista. Ihmisasutusta on kylässä ollut ainakin 1100-luvulta alkaen. Alueen luolia on käytetty mitä ilmeisimmin jo esihistoriallisena aikana.
Setenil de las Bodegas on yksi niistä 19 kylästä, jotka muodostavat Valkoisten kylien reitin (esp. Ruta de los pueblos blancos).
Love Is Love

Love Is Love () on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Peter Sollett. Sen on käsikirjoittanut Ron Nyswaner ja pääosissa nähdään Julianne Moore, Ellen Page, Michael Shannon, Luke Grimes ja Steve Carell. Elokuva perustuu Cynthia Waden vuoden 2007 lyhytdokumenttielokuvaan "Freeheld", joka kertoo syöpää sairastavan poliisin Laurel Hesterin kamppailusta taata eläke-etujensa päätyminen elämänkumppanilleen Stacie Andreelle kuolemansa jälkeen.
Elokuva sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla 13. syyskuuta 2015.
Juoni.
Elokuva perustuu tositarinaan Ocean Countyn poliisissa työskentelevästä syöpään sairastuneesta Laurel Hesteristä (Moore), joka kamppailee tasa-arvon toteutumisen puolesta yrittäessään taata eläke-etujensa päätymisen elämänkumppanilleen Stacie Andreelle (Page) kuolemansa jälkeen.
Albania yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

Albania on saavuttanut yleisurheilun ulkoratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa yhden mitalin ja yhden pistesijan. Luiza Gega sijoittui 3 000 metrin estejuoksussa hopealle Amsterdamissa 2016 ja neljänneksi Berliinissä 2018. Maa on EM-kisojen kaikkien aikojen mitalitilastossa 40. sijalla.
Maa on osallistunut EM-kisoihin vuosina 1938, 1966 ja vuodesta 1990 lähtien joka kerta. Ennen vuoden 2016 kisoja sillä ei ollut yhtään pistesijaa eli sijoitusta kahdeksan parhaan joukkoon. Keihäänheiton Euroopan-mestaruuden vuonna 2002 Kreikan edustajana voittanut Mirela Maniani oli syntyjään albanialainen ja edusti Albaniaa vuoden 1994 EM-kilpailuissa.
Yūdachi (1936)

Yūdachi () oli Keisarillisen Japanin laivaston Shiratsuyu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Sasebon laivastontelakalta, missä köli laskettiin 16. lokakuuta 1934. Alus laskettiin vesille 21. kesäkuuta 1936 ja valmistui 7. tammikuuta 1937.
Palvelus.
Alus upotettiin 13. marraskuuta 1942.
Harusame (1935)

Harusame () oli Keisarillisen Japanin laivaston Shiratsuyu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 3. helmikuuta 1935 ja alus laskettiin vesille 21. syyskuuta 1935. Alus valmistui 26. elokuuta 1937.
Samidare (1935)

Samidare () oli Keisarillisen Japanin laivaston Shiratsuyu-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Uraga Dock Companyltä, missä köli laskettiin 19. joulukuuta 1934. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1935 ja valmistui 19. tammikuuta 1937.
Palvelus.
Alus upotettiin 26. elokuuta 1944.
Sasebon laivastoarsenaali

Sasebon laivastoarsenaali () oli yksi neljästä keisarillisen Japanin laivaston tukikohdasta, joka oli varustettu telakalla.
Historia.
Sasebon laivastoalue perustettiin Saseboon Nagasakiin vuonna 1886 laivaston kolmantena Japanin kotisaarten puolustuksesta vastanneista laivastoalueista. Tukikohdan perustamisen jälkeen alueelle perustettiin kuivatelakalla varustettu korjaustelakka 1889. Telakkaa täydennettiin vuoteen 1897 mennessä alusten rakentamiseen vaadituilla työpajoilla ja tarvikkeilla, jolloin varsinainen Sasebon laivastontelakka sai alkunsa ja se nimettiin Sasebon laivastoarsenaaliksi vuonna 1903. Arsenaalin perustamisesta vastasi ranskalainen insinööri Louis-Émile Bertin.
Vuonna 1913 telakalle pystytettiin 250 tonnin nosturi ja telakkaa laajennettiin suurempien sotalaivojen valmistamiseksi. Washingtonin laivastosopimuksen aiheuttaessa Maizurun laivastoarsenaalin käytöstä poiston siirtyi pääosa uusien hävittäjien ja torpedoveneiden suunnittelusta ja niiden prototyyppien testauksesta Saseboon. Telakalla myös tehtiin "Akagin" ja "Kagan" muutostyöt taistelulaivoista lentotukialuksiksi.
Toisen maailmansodan aikana telakalla työskenteli jopa 50 000 työntekijää, jotka valmistivat ja huolsivat hävittäjiä, keveitä risteilijöitä ja sukellusveneitä sekä muita laivaston vaatimia aluksia. Telakka myös korjasi taistelulaivat "Yamatoa" ja "Musashia" Tyynenmeren sodan aikana. Sasebon ja Omuran yhdessä muodostama 21. laivastoarsenaali valmisti kaikkiaan 966 lentokonetta.
Japanin antauduttua 5. syyskuuta 1945 Yhdysvaltain 5. merijalkaväkidivisioona nousi maihin Sasebossa ja kesäkuussa 1946 Yhdysvallat avasi virallisesti laivastotukikohdan () Sasebossa osaan aiemmasta Sasebon laivastoarsenaalista. Jäljelle jäänyt osa telakoista siirrettiin siviilien omistukseen ja alueelle perustettiin 1946 Sasebo Heavy Industries Co. Ltd.
Hoviruoka

HoviRuoka oy on kouvolalainen elintarvikealan yritys. Yhtiön taustalla ovat kolme liikemiestä, jotka ostivat Karjaportin liiketoiminnan Kouvolassa vuonna 2011. Hoviruoka on lihapiirakoiden markkinajohtaja Suomessa.
Syksyllä 2015 Hoviruoka toi markkinoille kasvispiirakan, joka on vegaaninen vastine lihapiirakalle. Kasvispiirakassa on 304 kilokaloria ja rasvaa 14 prosenttia sataa grammaa kohti.
Graceland (albumi)

Graceland on Paul Simonin albumi, joka äänitettiin lokakuun 1985 ja kesäkuun 1986 välillä ja julkaistiin 25. elokuuta 1986. Eklektinen albumi yhdistelee Simonin omaa musiikkityyliä eteläafrikkalaiseen mbaqanga-musiikkiin. Albumin kokonaispituus on 63 minuuttia.
"Graceland" oli suuri menestys, mutta koska Etelä-Afrikka oli kulttuuriboikotissa maan harjoittaman apartheid-politiikan vuoksi, albumi herätti myös arvostelua. "Graceland" sai vuonna 1987 Grammy-palkinnon vuoden albumina. "Rolling Stone" valitsi albumin 1980-luvun viidenneksi parhaaksi rocklevyksi. Vuonna 2006 albumi valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Haptisuus

Haptisuus on kompleksiyhdisteiden ligandien ominaisuus, joka kuvaa ligandin metalliatomiin sitoutuneiden atomien määrää. Haptisuus on tärkeä käsite erityisesti organometalliyhdisteiden kemiassa. Haptisuus eroaa hampaisuudesta, siten, että haptisuus kuvaa yhteen keskusatomiin sitoutuneiden sidosten määrää, kun taas hampaisuus kuvaa koko ligandin kykyä muodostaa koordinaatiosidoksia.
Tyypillisin ligandin haptisuus on yksi, mutta myös useampihaptiset ligandit ovat yleisiä ja niissä haptisuus on tyypillisimmin 2–8. Kompleksien nimessä haptisuus ilmoitetaan kreikkalaisella aakkosella η (lausutaan hapto) ja numeerisella yläindeksillä. Numero kertoo haptisuuden. Esimerkiksi ferroseeni on bis(η5-syklopentadienyyli)rauta(II) (η5 lausutaan pentahapto). Samalla ligandilla voi olla komplekseja eri haptisuuksilla. Esimerkiksi syklopentadieeni voi olla mono-, tri- tai pentahaptinen (sitoutunut yhdellä, kolmella tai viidellä atomilla) ja bentseeni voi olla di-, tetra- tai heksahaptinen (sitoutunut kahdella, neljällä tai kuudella atomilla). Haptisuuden käsitteen ja terminologian esitti F. Albert Cotton vuonna 1968. Ligandin haptisuus voi muuttua kemiallisissa reaktioissa ja tämä on yksi toisiintumisreaktioiden tyyppi.
Haptisuudella on vaikutusta kompleksien reaktioihin esimerkiksi nukleofiilien reaktioilla ligandien kanssa. Ligandit, joiden haptisuus on parillinen reagoivat helpommin kuin ligandit, joiden haptisuus on pariton. Avoketjuiset ligandit reagoivat syklisiä ligandeja helpommin.
Nigerin sisämaasuisto

Nigerin sisämaasuisto on laaja tulvatasanko ja järvialue Nigerjoen keskijuoksulla Malissa.
Nigerjoen 400 kilometriä pitkä ja 125 kilometriä leveä sisämaasuisto ulottuu lounais-koillissuunnassa Ségousta Timbuktun jokisatamaan Koryoumeen. Se käsittää myös Nigerin sivujoen Banin alajuoksun. Alue rajoittuu etelässä ja idässä Bandiagaran ylänköön, lännessä ”kuolleeksi suistoksi” kutsuttuun muinaiseen tulva-alueeseen ja pohjoisessa itä-länsi -suuntaisiin hiekkadyyneihin. Sisämaasuiston laajuus on keskimäärin 40 000 neliökilometriä, mutta sen pinta-ala voi vaihdella kuivan ajan 30 000 neliökilometristä tulvakauden 80 000 neliökilometriin.
Aluetta luonnehtivat lukuisat jokihaarat ja tulvajärvet, joita yleensä esiintyy jokien suistoissa. Sen ylä- ja keskiosa Ké Macinasta ja Dounasta alaspäin käsittää Nigerin ja Banin kaksi päähaaraa sekä järvialueen, johon kuuluvat muun muassa Débo, Wallado ja Korientze -järvet. Alaosan muodostaa Diréen ulottuva monimutkainen jokien ja tulva-altaiden verkosto, jonka suurimmat sivuhaarat ovat Issa Ber, Barra Issa ja Koli Koli.
Sisämaasuisto varastoi vuosittain 7–70 kuutiokilometriä vettä. Tulva alkaa Koulikorosta syyskuussa, levittäytyy nopeasti tasangolle ja ohittaa Dirén kolme kuukautta myöhemmin. Ilmaan haihtuu ja maahan imeytyy noin 44 % virtauksesta. Sisamaasuiston reuna-alueilla sijaitsevien tulvajärvien kuten Aougoundoun, Dôn, Faguibinen, Garoun, Haribongon, Horon, Koraroun, Niangayen ja Télén pinta-ala on supistunut viime vuosikymmenten kuivuuden takia.
Nigerin sisämaasuistoa hyödynnetään kalastuksessa, karjan laidunmaana ja maanviljelyksessä. Siellä sijaitsee Länsi-Afrikan laajin keinokastelujärjestelmä Office du Niger. Alue on myös tärkeä muuttolintujen pysähdyspaikka. Sisämaasuisto sai Ramsar-alueen statuksen vuonna 2004.