tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Telluriden elokuvajuhlat

Telluriden elokuvajuhlat on Yhdysvaltojen Coloradossa elo-syyskuun vaihteessa järjestettävä elokuvajuhla. Se pidetään osavaltion lounaisosan vuoristossa sijaitsevassa Telluriden entisessä kaivoskaupungissa, joka tunnetaan nykyisin retkeilykeskuksena.
Vuonna 1974 aloitetut elokuvajuhlat ovat amerikkalaisittain varsin epäkaupallinen festivaali sikäli, että Hollywood-tuotantojen lisäksi siellä esitellään myös independent-elokuvia, muiden maiden elokuvia, musiikkivideoita ja erikoisuuksia. Esimerkiksi vuonna 1979 Telluridesta alkoi pieni mykkäelokuvan renessanssi, kun Abel Gancen vuoden 1927 elokuva "Napoléon" otettiin siellä jälleen ohjelmistoon. Kotimaassaan Britanniassa huonosti menestynyt "The Crying Game" (1992) sai mainetta Telluridessa ja nousi siitä kansainväliseen suosioon.
Telluriden festivaali suosii uusia elokuvia ja yleensä vaatii, että festivaaliesitys on samalla elokuvan Yhdysvaltain-ensi-ilta. Tätä silmällä pitäen Telluride on ajoitettu Cannesin jälkeen mutta ennen Toronton ja New Yorkin elokuvajuhlia.
Vuodesta 2010 Telluriden festivaali on tehnyt yhteistyötä Kalifornian yliopiston Los Angelesissa toimivan UCLA School of Theater, Film and Televisionin kanssa. Vuonna 2013 festivaali sai 40-vuotisjuhlansa kunniaksi uuden, Werner Herzogin mukaan nimetyn elokuvasalin.
Vuonna 2015 Telluriden festivaali oli omistettu edellisenä vuonna kuolleelle suomalaiselle elokuva-asiantuntijalle Peter von Baghille, joka toimi Telluriden vierailevana taiteellisena johtajana vuonna 1997.
Vierailevat johtajat.
Muita kansainvälisiä elokuvan tai muiden taidealojen huippuja, jotka ovat olleet Telluriden vierailevina johtajina:
Hopeamitalilla palkitut.
Telluriden festivaaleilla ei jaeta palkintoja siellä esitettäville elokuville, mutta juhlien Silver Medallion on elokuva-alan merkittävistä saavutuksista jaettava palkinto. Sen saajia ovat olleet:
Varusmiessoittokunnan reserviläiset

Varusmiessoittokunnan reserviläiset ry on koko Suomen alueella toimiva rekisteröity yhdistys, jonka tavoitteena on mm. edistää ja kehittää Puolustusvoimien soittokunnissa palvelleiden reserviläistoimintaa niin musiikillisesti kuin sotilaallisesti. Yhdistyksen jäseneksi voivat liittyä sellaiset henkilöt, jotka ovat varusmiehenä tai kantahenkilökuntana palvelleet missä tahansa suomalaisessa sotilassoittokunnassa.
Yhdistys järjestää musiikillista toimintaa, kuten konserttiperiodeja sekä sotilaallisia harjoituksia yhteistyössä Puolustusvoimien Varusmiessoittokunnan ja MPK:n kanssa.
Historia.
Varusmiessoittokunnan reserviläiset ry. on perustettu 2014 Varusmiessoittokunnassa palvelleiden reserviläisten toimesta reserviläistoiminnan organisoimiseksi ja kehittämiseksi.
PacifiCorp

PacifiCorp on yhdysvaltalainen energia-alan yhtiö, joka tuottaa ja siirtää sähköä. Se palvelee 1,8 miljoonaa sähkön käyttäjää Yhdysvaltojen kuudessa osavaltioissa, lähinnä Oregonissa, Wyomingissa ja Washingtonissa sekä myös Kaliforniassa, Utahissa ja Idahossa. Yhtiö on osa Warren Buffettin Berkshire Hathaway sijoitusyhtiötä. Berkshire Hathaway omistaa 90 % Berkshire Hathaway Energy -yhtiöstä, joka on PacifiCorpin emoyhtiö. PacifiCorp ostettiin 9,4 miljardilla dollarilla vuonna 2005.
Justice League Action

Justice League Action on vuonna 2016 alkanut animaatiosarja, joka keskittyy "DC:n" sarjakuvien supersankareihin, pääasiassa Batmaniin, Teräsmieheen, Ihmenaiseen, jotka jahtaavat rikollisia. Sarja alkoi Yhdysvalloissa joulukuussa 2016 ja suomeksi se on ollut katsottavissa HBO Nordic -suoratoistopalvelusta. Sarjan on kääntänyt Jukka Jaatinen.
Vuoleminen

Vuoleminen on puukolla, tai joskus kirveellä tai muulla teräaseella, tehtävää puun työstämistä. Yleensä vuolemalla teroitetaan kepin tai seipään terä, mutta vuolemalla voidaan myös pyöristää puun reunoja ja kulmia tai katkaista melko ohuita puita. Vuolemalla voi tehdä pieniä veistoksia tai musikaalisia instrumenttejä kuten pajupillin.
Vuoleminen on hienojakeisempaa kuin veistäminen, jota jälkimmäistä yleensä harjoitetaan kirveellä tai moottorisahalla, vaikka myös puukkoa voidaan käyttää.
Astrid Lindgrenin hahmo Vaahteramäen Eemeli on kuuluisa vuolemistaan puu-ukoista, joita hän teki kärsiessään liiterissä vapausrangaistuksia kepposistaan.
Kino Diana

Kino Diana, tunnettu myös nimillä Astor ja Diana, on vuosina 1967–2004 Turun Humalistonkadulla toiminut ja vuonna 2018 jälleen aloittanut elokuvateatteri. Teatterin perustivat Kauko Nurmi ja Aito Mäkinen Astor-nimisenä vuonna 1967. Vuonna 1979 Nurmi lunasti Astorin itselleen, ja vuonna 1984 se siirtyi Kinoston omistukseen. Aito Mäkisen ja Virke Lehtisen omistama Filmiryhmä Oy osti Astorin Kinostolta ja avasi sen Diana-nimisenä heinäkuussa 1987. Helsingin samanniminen elokuvateatteri, sekin toimintansa lopettanut, on myös Filmiryhmän perua. Turun Diana oli lopulta Filmiryhmän omistuksessa vain kahden vuoden ajan. Vuosina 1998–2004 elokuvateatteri kuului yksityishenkilöiden omistamalle Oy Turun Diana Ab:lle. Diana sulki ovensa 19. heinäkuuta 2004, jolloin sen kalusto siirrettiin saman omistajan omistaman Kino Thalian pienimpään saliin. 
Diana oli suljettuna yli 13 vuotta, ja tiloissa toimi valtaosan ajasta jazzklubi Monk. Marraskuussa 2017 elokuva-alan yritys Cinemahouse Oy ilmoitti avaavansa teatterin uudelleen. Maaliskuussa 2018 avattu Kino Diana näyttää elokuvien ensi-iltoja ja oopperaesityksiä tekstityksineen. Lisäksi tarjontaa on lapsille ja lapsiperheille päivisin ja viikonloppujen aamupäivinä. 
Saliin mahtui ennen 99 katsojaa. Nykytilassaan laserprojektorilla varustettuun saliin mahtuu 70 katsojaa.
Telluride

Telluride on noin 2 500 asukkaan kunta Yhdysvaltojen Coloradon osavaltion lounaisosassa. Se on vuoristoisen San Miguelin piirikunnan hallintokeskus. 2 667 metrin korkeudella merenpinnasta, San Miguel -joen laaksossa sijaitseva Telluride on syntynyt toimintansa jo lopettaneen hopeakaivoksen ympärille, ja sen asukkaisiin on kuulunut paljon suomalaissiirtolaisia. Nykyisin Telluride on tunnettu kesäisin retkeily- ja patikointimaastoistaan, syksyisin kansainvälisistä elokuvajuhlistaan ja talvisin hiihtokeskuksena.
Suomalaissiirtolaiset.
Telluriden purkamiselta suojellussa keskustassa ovat suomalaisasutuksesta muistuttamassa ”haalit” Finn Hall ja Swede Finn Hall (nyk. Elks Lodge) sekä ”poortitalo” Finnish Boarding House. Pääkadulla on kauppias Pekkarisen talon kyljessä talon nimi kaakelilaatoin kirjoitettuna: Pekkarine House.
Citroën SM

Citroën SM on ranskalaisvalmisteinen henkilöauto. Kulmikasta muotoilua, edistyksellisiä innovaatioita sisältänyttä sekä siten 1970-lukulaista ja muutenkin merkille tunnusomaisia piirteitä noudattaneessa automallissa oli V6-moottori. Moottori on ollut aluksi 2,7-litrainen kaasutinmoottori, sittemmin ruiskutusmoottori. Sarjatuotantomalli oli näistä nopein, sillä sen suurin nopeus on 228 km/h. Myöhemmät mallit olivat 3,0 litran moottorilla varustettuja. Citroën SM:ää käytettiin varsinkin ratakilpailuautona.
Autossa oli joko kolmivalintainen automaattivaihteisto taikka viisinopeuksinen käsivalintavaihteisto. Malli oli valmistuksessa vuosina 1970–1975. Kehitysyhteistyötä tehtiin sekä Chryslerin että Maseratin kanssa. Tehostettu Diravi-ohjaus on nopea ja tarkka. Korin muotoilu muistuttaa Citroën DS:ää ja CX:ää suuresti, mutta se oli kolmiovinen coupé. Perusmallin teho on 170 hevosvoimaa (130 kW), se kiihtyy 0–100 km/h 8,5 sekunnissa, ja sen huippunopeus on 220 km/h.
Automallista tehtiin myös niin sanottu muskeliversio, joka sisälsi bi-turbon eli kaksoisturbomoottorilla varustetun version. Sillä tehtiin nopeusennätyksiä. Bonnevillen aavikolla tehostetulla kaksoisturboahdetulla autolla ajettiin nopeudella 325 km/h. Citroën SM:n eri versioita valmistettiin yhteensä 12 920 kpl. Neliovinen sedan sekä cabriolet-avomalli olivat harvinaisempia versioita tästä automallista. Neliovista Opéraa valmistettiin ainoastaan kahdeksan kappaletta.
Vuonna 1971 Citroën SM maksoi Suomessa 95 000 markkaa, mikä oli lähes kolminkertaisesti Citroën DS:n hintaan verrattuna (33 990 markkaa). Suomeen tuli uutena vain kaksi Citroën SM -autoa, joista toinen Helsinkiin ja toinen Savonlinnaan.
Chapron-SM:t.
 Koriräätäli Henri Chapron (Henri Albert Maurice Chapron, 1886-1978), jonka yritys toimi Levallois-Perretissä vuosina 1923-1985, oli eräs Ranskan merkittävistä erikoiskorien valmistajista. Chapron muokkasi monia Citroën-automalleja, ja yritys valmisti myös SM-mallista useita omintakeisia versioita.
Rose Chelimo

Rose Chelimo (s. 12. heinäkuuta 1989 Kenia) on kenialaissyntyinen kestävyysjuoksija, joka on edustanut Bahrainia 18. elokuuta 2015 lähtien.
Chelimo voitti Soulin maratonin 2016 ajalla 2.24.14. Rio de Janeiron olympialaisissa hän oli maratonilla kahdeksas. Hän sijoittui maastojuoksun MM-kilpailuissa Kampalassa 2017 yhdeksänneksi ja sai joukkuekilpailussa pronssia. Bostonin maratonilla 2017 hän oli toinen ennätyksellään 2.22.51.
Chelimo voitti maratonin maailmanmestaruuden Lontoossa 2017 ajalla 2.27.11. Hän kukisti toiseksi sijoittuneen Edna Kiplagatin seitsemällä sekunnilla. Hän voitti maratonkultaa Aasian kisoissa 2018 ajalla 2.34.51. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui maratonilla toiseksi ajalla 2.33.46.
BIND

BIND () on avoimen lähdekoodin DNS-nimipalveluohjelmisto. 
Ohjelma on lähtöisin Berkeleyn yliopistosta 1980-luvulta DARPAn rahoittamasta hankkeesta.
Ohjelma vastaa suuresta osasta internetin nimipalvelutoiminnoista. 
Vuoden 2004 tietojen perusteella BIND oli käytössä yli 70 prosentissa nimipalveluista.
Versio 9 on julkaistu syyskuussa vuonna 2000 ja on lähes täydellisesti uudelleenkirjoitettu toteutus. Aiemmat versiot eivät ole enää tuettuja.
ISC on kehittänyt seuraajan BIND 10, joka yhdistää myös DHCP-palvelun. ISC sai osuutensa valmiiksi ja julkaisi ohjelman nimellä "Bundy" päättäen samalla osallistumisensa siihen. ISC jatkaa DHCP:n kehitystä projektissa nimeltä "Kea".
Merten rakastavaiset

Merten rakastavaiset ("Arrastao les amants de la mer") on brasilialais-ranskalainen elokuva vuodelta 1967. Sen on ohjannut Antoine d’Ormesson. Elokuvassa keskiajalta periytyvä Tristanin ja Isolden rakkaustarina saa modernin tulkinnan. 
Elokuvan tapahtumapaikka on Brasiliassa vuorten ympäröimässä köyhässä Guanabara Bayn kalastajakylässä Rio de Janeiron lähistöllä. Serkukset Marcos ja Jeronimo nousevat paikallista päättäjää vastaan, joka määrää säännöt ja hinnat. Tällä roistomaisella miehellä on tytär Emaïsa, joka on Marcosin rakastettu.
Boeing 737-900

Boeing 737-900 on Boeing 737 -sarjan suurin lentokone. Boeing 737-900 ensilento tapahtui vuonna 1997. Lentokone on kapearunkoinen ja siihen mahtuu 134-205 istumapaikkaa. Boeing 737-900:n toimintasäde on 5 575 kilometriä.
Sagunto (1869)

Sagunto oli Espanjan laivaston vuonna 1869 vesillelaskettu ironclad, joka oli alun perin 100-tykkinen linjalaiva "Principe Don Alfonso".
Valmistus.
Aluksen muutostyöt tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin 21. maaliskuuta 1863. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1869 ja valmistui 1. helmikuuta 1877.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1891.
Megaforce (energiajuoma)

Megaforce tai Mega Force (kulttuurissa myös "möfö" tai "megis") on alankomaalaisen Refresco Beneluxin tuottama energiajuoma. Megaforcea myydään Suomessa 500 millilitran tölkeissä sokerillisena, sokerittomana sekä sitruksen ja marjan makuisina. 
Saatavilla on ollut myös 330 millilitran tölkeissä sokeriton haaraketjuisia aminohappoja sisältävä versio kahdessa eri maussa.
Maailmanlaajuisesti Megaforcesta on saatavilla myös guaranan ja kolan makuiset versiot, mutta makuja ei ole Suomen markkinoilla myynnissä.
13. toukokuuta 2025 Megaforce Cosmic Berry -maun julkaisun yhteydessä juomaa jouduttiin vetämään myynnistä Palpan rekisterin virheen takia, kun panttipalautusjärjestelmään ei ollut ehditty lisätä uutta viivakoodia. Juomat palautui hyllyille viimeistään seuraavana päivänä.
Suosio.
Ilta-Sanomien listauksessa 10 myydyimmästä energiajuomasta S-ryhmän kaupoissa tammi–maaliskuussa 2025 Megaforce piti hallussaan kolmea paikkaa.
"Tammi-maaliskuun kappalemäärissä myydyimmät energiajuomat on ilmoitettu aakkosjärjestyksessä."
X265

x265 on kirjasto High Efficiency Video Coding (HEVC/H.265) videonpakkaus formaatille, joka on kehitetty ja standardisoitu ISO/IEC MPEG ja ITU-T VCEG toimesta. x265 tarjotaan GNU General Public License (GPL) lisenssin toisella versiolla tai kaupallisella lisenssillä, samaan tapaan kuten x264 projektissa.
VQM objektiivisen laatutason arvostelun mukaan vuonna 2015, x265 tarjoaa saman laatuista videon laatua, kuten VP9 formaatissa, joka kilpailee HEVC:in kanssa. Vuonna 2015 tehtyjen videokoodekkejen vertailussa x265 oli johtavin HEVC täytäntöönpano, jonka mittasi SSIM. Elokuussa 2016 Netflix julkaisi vertailun videokoodekkejen x264, VP9 ja x265 välillä käyttäen videoklippejä 500 eri elokuvasta ja TV-sarjasta kuudella eri videon laadulla ja löysivät, että kumpikin VP9 ja x265 tarjoavat 40–50% parempaa videon laatua 1080p resoluutiolla verrattuna x264 videokoodekkiin. Netflix totesi että VMAF (Video Multimethod Assessment Fusion) laatuvertailussa x265 pärjäsi (19% - 22%) paremmin kuin VP9. VMAF on pääasiassa Netflixin itsensä kehittämä menetelmä joka heidän mukaansa tarkasti seuraa ihmisen visuaalista kokemusta.
Historia.
x265 perustuu x264 lähdekoodiin, vapaan lähteen videoenkooderi aiemmalle H.264/MPEG-4 AVC standardille.
Tekniset tiedot.
x265 lähdekoodi on kirjoitettu C++ ja Assembly -ohjelmointikielillä.
Avoimen lähdekoodin käyttäjät.
Avoimen lähdekoodin projektit jotka käyttävät x265 HEVC:in koodaukselle
Tatsia! Tatsia!

Tatsia! Tatsia! on Kari Kyrönsepän tuottama ja ohjaama Yleisradion viihdesarja. Se ensiesitettiin 1981–1982 osana Yle TV1 -kanavan perjantai-iltojen ohjelmakokonaisuutta nimeltä "Viihtymävisio", jossa ”viihdetoimituksen ohjelmien lomassa tarkastelevat viihdemaailman ajankohtaisia asioita Heikki Kahila ja Heikki Seppälä”. Sarjan käsikirjoittivat Jouni Lompolo (nimimerkillä Armas Jalonen) ja Heikki Vuento (nimimerkillä Heikki Trug). Kuvitteelliseen mainostoimistoon sijoittuvassa jatkuvajuonisessa komediasarjassa näyttelevät muiden muassa Vappu Jurkka, Matti Pellonpää, Paavo Piskonen, Matti Tuominen ja Vesa Vierikko, sekä kertojana Matti Keinänen.
Jukka Kajavan ja Ilse Raution mukaan "Tatsia, tatsia" yritti uudenlaista televisioilmaisua laajoine kamerakulmineen ja ”kuvaamalla ovenkarmeja ovella seisovan sijasta”, mutta yleisö ei sarjalle lämmennyt.
Jaksot.
Vajaan puolen tunnin mittaisia jaksoja tehtiin ainakin kahdeksan. Jaksojen esittelytekstejä:
Perinneruokaa prkl

Perinneruokaa prkl on suomalaisen ammattikokin Mika Rampan suomalaista ruokaperinnettä hyödyntävä kirja. Kirjan on julkaissut vuonna 2017 Tammi. 
Mika Rampa pitää myös samannimistä myös ruokablogia. Blogissa Rampa kokeilee uutta ja yhdistelee makuja. Tuoreista raaka-aineista valmistuu niin hyväksi todetut perinteikkäät ruoat kuin trendiherkut.
Duque de Tetuán (1874)

Duque de Tetuán oli Espanjan laivaston vuonna 1875 vesillelaskettu puurunkoinen uiva patteri.
Valmistus.
Alus tilattiin Reales Astilleros de Esteirolta, missä köli laskettiin 14. syyskuuta 1874. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1875 ja luovutettiin laivastolle vuonna 1876. Valmistumista viivästytti tykkien toimitusvaikeudet. Aluksen 80 nhp:n/190 ihp:n höyrykone saatiin kuunari "Santa Teresialta", joka poistettiin palveluksesta 1874. Kaksi kattilaa siirrettiin kuunari "Buonaventurelta", joka oli tuhoutunut maaliskuussa 1873 Ferrolissa tulipalossa. Propulsiojärjestelmä mahdollisti neljän viiden solmun nopeuden. Aluksen varastoissa oli 21 tonnia hiiltä, mikä mahdollisti 300 mailin toimintamatkan käytettäessä 9 tonnia hiiltä päivässä. Aluksen panssarointi oli 100 millimetriä, millä suojattiin runkoa ja kasemattia. Aseistuksena oli rihlattu 160 millimetrin tykki ja neljä 120 mm rihlattua tykkiä.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa karlistisota oli juuri päättynyt ja aluksen tehtävänä oli suojata Ferrolin laivastotukikohtaa. Alus oli jo 1881 huonossa kunnossa ja ajettu matalikolle palveluskelvottomana. Saksan kanssa alkanut kiista Karoliinien hallinnasta mahdollisti aluksen kunnostuksen. Töiden aikana uppouma kasvoi 700 tonniin, pituus 48 metriin ja syväys 2,27 metriin. Alukselle asennettiin myös tehokkaampi moottori, jolloin saavutettiin 6 solmun nopeus 190 hevosvoimalla. Alus vapautui telakalta 24. lokakuuta 1885. Alus siirrettiin Baleaareille, vaikka kiista Saksan kanssa oli ratkennut.
Alus oli laivaston kelluvana kouluna, jonka tehtävänä oli hinata "Princesa de Asturiasta" ankkuripaikkaa vaihdettaessa. Alus määrättiin romutettavaksi 1896, mutta sodan Yhdysvaltoja vastaan alkaessa se palautettiin palvelukseen 1898. Caviten kukistuttua alus määrättiin suojaamaan Espanjan rannikkoa. Alus lähti 25. huhtikuuta Ferrolista ja ankkuroitui Segañoon suojaamaan estuaaria, mistä se palasi 4. kesäkuuta Ferroliin. Alus kuului 27. kesäkuuta alkaen Ferroliin sijoitettuun 2. torpedovenedivisioonaan, jonka muut alukset olivat monitori "Puigcerdá" ja torpedovene "Ejercito".
Sodan päätyttyä alus myytiin romutettavaksi, joka alkoi 12. elokuuta 1898. Alus poistettiin laivastoluettelosta 1869.
Buick Regal

Buick Regal on Buickin vuodesta 1973 lähtien valmistama automalli. Auton myynti Pohjois-Amerikassa lopetettiin vuonna 2004, mutta se tuli takaisin mallistoon vuonna 2011. Regalia on myyty Kiinassa vuodesta 1999. 
Viidennen ja kuudennen sukupolven Regal-mallit ovat samoja autoja kuin Euroopassa myytävä Opel Insignia. Regalia myös valmistetaan Insignian kanssa samalla tehtaalla Saksan Rüsselheimissa.
Viinapiru (elokuva)

Viinapiru on suomalainen dokumenttielokuva päihdeongelmaisten elämästä. Lyhytelokuva on kuvattu Joensuussa, ja sen päätuottajana toimi Soroppi ry. Elokuvan ensi-ilta oli Asunnottomien yö -tapahtuman yhteydessä 17. lokakuuta 2016, ja heti sen jälkeen elokuva julkaistiin Youtubessa. Sittemmin lyhytelokuvasta on tehty myös jatko-osa nimeltään "Viinapiru 2: Kynnyksiä". 
Alkuidea.
Lyhytelokuvan tarkoitus on antaa päihdeongelmaisten osallistujien kertoa vapaammin omasta elämästään, ja sen tavoitteena on tuoda yleiseen tietoisuuteen päihdeongelmaisten ihmisten elämän todellisuudet. Yksi "Viinapirun" sanomista on se, että päihderiippuvuus on sairaus siinä missä fyysisetkin sairaudet, eikä se ole potilaan oma valinta. Tyylin on tarkoitus olla runollinen ja tunteellinen. 
Prosessi.
"Viinapirun" käsikirjoituksen tekeminen alkoi toukokuussa 2016 tutustumalla osallistujien omakohtaisiin kokemuksiin. Kesäkuussa käsikirjoituksen työstäminen jatkui ja osallistujat tutustuivat draaman kaariin ja nukketeatterimetodeihin. Heinäkuussa yksittäisten osallistujien tarinat koottiin yhteen ja aloitettiin tarinan analysoiminen sekä rakentaminen kokonaisuudeksi. Prosessin aikana etsittiin "isoa tarinaa", jonka julkituonnin tavasta päätettiin yhteisesti. Syyskuussa koko projekti saatiin päätökseen ja käsikirjoitusta alettiin tuottaa lyhytelokuvan muodossa. 
Rahoittajana hankkeessa toimi Joensuun kaupunki. Rahoitusta haettiin Joensuun Kaupunkikeskustan kehittämishankkeen kautta, joka perustuu Euroopan sosiaalialan rahoitukseen. 
Rooleissa.
Rooleissa dokumentissa ovat Aki "Tuhma hauva" Hietala, Markku "Kolmen tölkin karhu" Karhu, Seppo "Dynamiitti-Seppo" Turunen, Kristian "Krisu" Auvinen ja Ilkka Korpelainen. Lisäksi lyhytelokuvassa esittää Viinapiru-nimistä hahmoa Joensuun kaupunginteatterin näyttelijä Seppo Timonen.
Nettimenestys.
Ensimmäistä osaa oli katsottu 29. marraskuuta 2017 mennessä noin 100 000 kertaa ja toista osaa noin 33 000 kertaa.
Puigcerdá (1874)

Puigcerdá oli Espanjan laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu monitori.
Valmistus.
Kenraali Serrano ja meriministeri Rafael Rodrigues Arias hyväksyivät 25. elokuuta 1874 aluksen hankinnan. Alus tilattiin 11. syyskuuta Forges et Chantiers de la Méditerranéelta La Seyne-sur-Meristä Ranskasta, missä köli laskettiin 28. syyskuuta 1874. Alus laskettiin vesille 19. marraskuuta ja otettiin palvelukseen vuonna 1875.
Palvelus.
Kolmannen karlistisodan aikana alus partioi Nervión joella "Seguran", "Arlanzan" ja "Turian" kanssa. Osaston tehtävänä oli suojata Bilbaota. Sotatoimien päätyttyä alus makasi ankkurissa Ferrolissa, kunnes se poistettiin palveluksesta vuonna 1890.
Alus palautettiin palvelukseen sodan Yhdysvaltoja vastaan alkaessa vuonna 1898. Alus suojasi uudelleen aseistamisen jälkeen Ria de Vigoa. Sodan päätyttyä alus poistettiin palveluksesta vuonna 1900 ja se myytiin siviilikäyttöön 30 000 pesetalla nimellä "Anita". Alus myytiin myöhemmin John Holt and Companylle Liverpooliin.
Ford Super Duty

Ford F-Series Super Duty (lyhennetään usein Ford Super Duty) on Ford Motor Companyn vuodesta 1998 valmistama sarja suuria lava-autoja. Siihen kuuluu Ford F-250, F-350, F450 ja F550. Super Dutyn ensimmäinen mallivuosi oli 1999. 
Neljäs ja nykyinen sukupolvi esiteltiin 24. syyskuuta 2015.
Cenomanit

Cenomanit tai cenomannit () olivat Gallia Cisalpinassa () asunut kelttiheimo. Cenomanit siirtyivät 300-luvulla eaa. Alppien yli Pojoen pohjoispuolelle. He liittoutuivat 200- ja 100-luvuilla eaa. roomalaisten kanssa Gallian muita kelttiheimoja vastaan. Vuonna 200 eaa. cenomanit liittyivät aluksi karthagolaisen Hamilkarin johtamaan kapinaan Galliassa, mutta vuonna 196 eaa. he pettivät insubrien heimon Larius Lacusin taistelussa ja tekivät erillissopimuksen roomalaisten kanssa. Cenomanit asuivat luultavasti alueella, jonka rajasivat joet lännessä Oglio, etelässä Po ja idässä Adige.
Kirsi Salonen

Kirsi Leena Salonen (s. 19. huhtikuuta 1972 Masku) on suomalainen filosofian ja oikeustieteen tohtori sekä keskiajan historian professori Bergenin yliopistossa. Aiemmin hän toimi yleisen historian professorina Turun yliopistossa. Hän on perehtynyt erityisesti oikeushistoriaan, kirkollisiin oikeuslähteisiin ja keskiaikaan. Salonen on myös Tampereen yliopiston yleisen historian dosentti.
Kahdessa väitöskirjassaan Salonen on tutkinut Vatikaanin arkistoja. Hän on myös työskennellyt tutkijana Vatikaanin salaisissa arkistoissa vuosina 2002–2003. Vuonna 2024 Salonen valittiin British Academyn jäseneksi.
Salosen puoliso on tanskalaissyntyinen historioitsija, professori Kurt Villads Jensen.
Turun diskonttolaitos

Turun diskonttolaitos ("Diskontverket i Åbo") oli järjestyksessä kolmas suomalainen osakeyhtiö. Diskonttolaitosta voi pitää Suomen ensimmäisenä liikepankkina.
Diskonttolaitos sai toimiluvan ja säännöt vuonna 1805. Peruspääoma kerättiin osakeannilla. Anti onnistui yli odotusten. Osakkeita merkittiin 30 000, joista noin 7 000 meni suomalaisille ja loput ruotsalaisille osakkeenomistajille. Osakkeen merkintähinta oli 50 riikintaaleria hopeassa. Perustava yhtiökokous pidettiin Turussa 2.6.1806.
Pankki avasi ovensa 1.8.1806. Se toimi kauppias Jean Tjäderin konttorissa Turun Kirkkokadulla. Pankkitoiminta alkoi lupaavasti. Antolainaus ylitti miljoona riikintaaleria jo vuonna 1807.
Kauan ei pankki ehtinyt toimia, sillä Suomen sota syttyi 1808. Pankin omaisuus lähetettiin kiireesti Tukholmaan, missä yhtiökokous päätti pankin sulkemisesta. Selvittely sujui nopeasti, ja viimeinen yhtiökokous pidettiin 31.5.1812 Turussa.
Osakkeenomistajille jäi pankin toiminta-ajalta osakepääoman lisäksi 13 1/8 % osinko. Koska osakkeet oli maksettu hopearahassa ja osakepääoma palautettiin paperirahassa, osakkeenomistajat kärsivät todellisuudessa tappion.
Diskonttolaitos laski liikenteeseen assignaatteja, jotka olivat eräänlaisia setelin korvikkeita. Niitä tunnetaan kaksi kappaletta, arvoltaan 10 ja 50 riikintaalaria.
Sakari Taipale

Sakari Taipale (s. 1979) on yhteiskuntatieteilijä ja teknologiatutkija, joka on erikoistunut digitaalisten teknologioiden tutkimiseen, erityisesti mobiiliviestintäteknologioihin, internetiin, sosiaalisiin robotteihin ja digitaalisen lukemisen ja kirjoittamisen kysymyksiin. Hän on tutkinut eri ikäisten ja eri sukupolvien tapoja käyttää uusia teknologioita sekä tarkastellut teknologiakäytön yhteyttä eri elämänvaiheisiin 2000-luvun alusta lähtien. Taipale on julkaissut myös tutkimuksia sukupolvien välisestä vuorovaikutuksesta ja ikäihmisten teknologian käytöstä. Sakari Taipale on suorittanut tohtorintutkinnon Jyväskylän yliopiston yhteiskuntapolitiikan oppiaineesta vuonna 2009. 
Taipale työskentelee Jyväskylän yliopistossa humanistis-yhteiskuntatieteellisessä tiedekunnassa yhteiskuntapolitiikan professorina ja akatemiatutkijana. Hän on yhteiskuntapolitiikan dosentti Itä-Suomen yliopistossa. Lisäksi Taipale johtaa Uudet teknologiat, ikääntyminen ja hoiva tutkimusryhmää Ikääntymisen ja hoivan tutkimuksen huippuyksikössä (CoE AgeCare), jota rahoittaa Suomen Akatemia vuosina 2018–2025.
Insubrit

Insubrit () olivat kelttiläinen heimo, joka siirtyi Alppien yli ja asettui asumaan Pojoen pohjoispuolelle Gallia transpadanaan 300-luvun alussa eaa. Insubrit olivat Gallia cisalpinan voimakkain kelttiheimo. Heidän tärkein kaupunkinsa oli Mediolanum, nykyinen Milano.
Insubrit kärsivät tappion roomalaisille Clastidiumin taistelussa vuonna 222 eaa., mutta heimo oli vielä Hannibalin liittolainen toisessa puunilaissodassa. Roomalaiset alistivat insubrit lopullisesti vuonna 196 eaa. Insubrit saivat latinalaisoikeudet ("jus Latii") 89 eaa. ja 40 vuotta myöhemmin heille suotiin Rooman täydet kansalaisoikeudet.
Hepskukkuu

Hepskukkuu on Yleisradion tuottama television viihdeohjelmasarja vuosilta 1979–1981. Sen tuottajia, käsikirjoittajia ja ohjaajia olivat vaihtelevasti Pentti Järvinen ja Kari Kyrönseppä sekä nimimerkit Armas Jalonen ja Heikki Trug. Kapellimestarina oli Olli Ahvenlahti. Torstai-iltaisin esitetyssä sarjassa näyttelivät Rea Mauranen ja Paavo Piskonen juontajahahmoina ”Soili Auer” ja ”Altti Väisänen”.
"Hepskukkuun" ideaan kuului kankean asiallisuuden ja absurdiuden sekoittaminen niin, että katsojan oli vaikea aina tietää, mikä oli totta ja mikä ei. Esiintyjinä oli tuttujen ja tuntemattomampien ammattinäyttelijöiden lisäksi myös amatöörejä.
"Hepskukkuuta" pidettiin outona ja loukkaavanakin, ja se sai aikaan monia mielipidekirjoituksia lehtiin ja vihaisia soittoja ja kirjeitä Ylen ohjelmapäivystykseen. Kevätkaudella 1981 esitettäväksi aiottu jakso pierusta jäi Ylen ennakkosensuuriin ja hyllytettiin jo käsikirjoitusvaiheessa hyvän maun vastaisena. "Helsingin Sanomien" Jukka Kajavan ja Ilse Raution mukaan sarja oli suomalaisittain aikaansa edellä ja sille jäi siksi kovin huono maine.
"Hepskukkuusta" on peräisin Village Peoplen ”Y.M.C.A.”-hittiä suomeksi esittänyt sketsi ”NMKY”, josta tuli elokuussa 2007 hetkeksi maailman katsotuin YouTube-video. Videolla esiintyy laulaja ”Gregorius” (Esko Nick), Olli Ahvenlahden orkesteri sekä Jari Samulinin tanssiryhmä.
Gräsan kartano

Gräsan kartano oli Espoon ensimmäinen rälssi eli maaverosta vapautettu tila. Se sijaitsi nykyisten Olarin ja Niittykummun kaupunginosissa, nykyisen Olarin kirkon alueella. Aiemmin alue tunnettiin nimellä Olarsby. Gräsa luetaan yhdeksi Espoon tärkeimmistä kartanoista. Se sai rälssioikeuden todennäköisesti 1400-luvun jälkipuoliskolla. Asutusta Gräsan alueella on saattanut olla jo 1300-luvun alkupuoliskolla.
Historia.
Gräsa tunnettiin alkuaan nimellä Haldensböle omistajansa Haldenin mukaan. 1600-luvulle tultaessa Gräsan kartanoon kuuluivat kaikki Olarsbyn talot, tuolloin kartanon omisti Hammarstiernan suku. Seudun rannikkokylien asukkaita kutsuttiin tuohon aikaan yleisesti gräsalaisiksi. Vuonna 1683 rälssi peruttiin ja Gräsasta tehtiin säteri. Hammarstiernan sukuun kuuluneen Margaretan vanhin poika Erik Hyttner omisti Gräsan vuodesta 1698 vuoteen 1736. Hän lahjoitti Espoon kirkkoon malmisen kynttiläkruunun. Hyttnerin kuoleman jälkeen perhe myi kartanon. Seuraavia omistajia olivat jahtimestari Johan Henrik Amnorin, eversti Herman Fleming, everstiluutnantti Otto Wilhelm Lode puolisonsa Catarina Flemingin kautta ja edellisten poika, maaherra Johan Herman Lode.
Gräsan kartanon pitkäaikaisiin omistajiin kuului jahtimestari Amnorinin poika, kapteeni Amnorin, joka omisti sen 1780-luvulta aina 1830-luvulle. Hänen jälkeensä tilan omisti kihlakunnantuomari Johan Agricola. Kartanon viimeiseksi kukoistusajaksi on kutsuttu vuosia 1906–1911, jolloin tilan omisti kauppias Wilhelm Bensow. Hänen rakennuttamansa navetta on edelleen olemassa, myös 1870-luvulla rakennettu vilja-aitta on säilynyt. Gräsan päärakennus sitä vastoin on purettu ja sen paikalle on rakennettu Olarin kirkko. Kirkkoa ympäröivät puut ovat alun perin olleet osa päärakennuksen puutarhaa.
Gräsa oli yksi eteläisen Espoon viidestä alkukylästä, muut neljä olivat Espaby, Karvasmäki, Kaukalaksi ja Finnevik.
Gräsan nimi on säilynyt useissa yhteyksissä, kuten Gräsanoja ja Gräsan uurnalehto.
Kivi (romaani)

Kivi on Hannu Mäkelän vuonna 2010 ilmestynyt romaani.
Vastaanotto.
"Parnasson" Tuomas Juntusen mukaan ""Kivi" on kiinnostava ja nautittavakin romaani". Teos jää kuitenkin hieman latteaksi. Mäkelän leikittelevä kirjoitusasu ei yllä Aleksis Kiven tasolle, vaikkakin tyylin persoonallisuus "kiehtoo ja viihdyttää lähes siinä missä Kiven oma teksti".
Aineia

Aineia (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Krusiksessa nykyisen Chalkidikín niemimaan länsiosassa Kreikassa. Se sijaitsi niemimaan länsirannikolla nykyisen Thermaïkóksen kunnan alueella lähellä nykyisiä Néa Michaniónan kaupunkia ja Angelochórin kylää.
Maantiede.
Livius kuvaa Aineian sijainneen Pydnaa vastapäätä ja noin 15 roomalaisen mailin päässä Thessalonikesta. Se sijoitetaan pienelle kukkulalle niemen, jonka nykyinen nimi on Megálo Karampournoú (Karabournoú), etelärannikolle Thermainlahden (nyk. Thermaïkóslahti) rannalle. Niemi muodostaa nykyisen Chalkidikín niemimaan luoteisimman pään. Antiikin aikana kyseinen alue ei ollut osa Khalkidikea, jonka mukaan koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä.
Historia.
Kreikkalaisessa mytologiassa kaupungin perustajana pidettiin Aineiasta, josta paikka myös sai nimensä. Kaupungin paikka on ollut asuttu viimeistään varhaisella rautakaudella noin 1000–800 eaa. Historiallisella ajalla Aineias oli mahdollisesti Korintista tulleiden asuttajien perustama siirtokunta. Se löi hopearahaa jo 500-luvulla eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Aineatēs" (). 
Herodotos mainitsee Aineian. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. kaupunki kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Myöhemmin alue tuli osaksi Makedonian valtakuntaa. Aineia oli olemassa vielä hellenistisen kauden lopulla Makedonian roomalaisia vastaan käymien sotien aikaan, mutta suurin osa sen väestöstä oli ilmeisesti siirretty Thessalonikeen sen perustamisen 316/315 eaa. jälkeen.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin paikalla on suoritettu vain vähän arkeologisia kaivauksia. Aineian oletetaan olleen Thessalonikessa myöhemmin sijainneen marmorisen, arkaaisella kaudella noin 500 eaa. rakennetun temppelin alkuperäinen sijaintipaikka, joskin temppeli on yhdistetty myös Thermeen. Dionysios Halikarnassoslaisen mukaan Aineiassa oli Afroditelle omistettu temppeli.
Khalestre

Khalestre (, myös ; ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Mygdoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijoitetaan nykyiseen Anchíalokseen lähelle Síndoksen kaupunkia.
Maantiede.
Khalestre sijaitsi Thermainlahden rannalla lähellä Aksios-jokea. Se oli oletettavasti rakennettu matalalle kukkulalle, joka tunnetaan nykyisin Néa Anchíaloksen tumuluksena.
Historia.
Khalestren historiasta ei tiedetä paljoakaan. Herodotos mainitsee sen, ja sen kansalaisesta tiedetään käytetyn etnonyymiä "Khalestreos" (). Vaikka kaupunki on luetteloitu nykytutkimuksessa arkaaisen ja klassisen kauden kreikkalaisten polisten joukkoon, sen väestö koostui pääasiassa seudun ei-kreikkalaisesta, traakialaisesta väestöstä. Kaupungin kukoistuskautta oli arkaaisen kauden loppu eli 500-luvun eaa. loppu ja 400-luvun eaa. alku. Khalestre oli yksi niistä kaupungeista, joka yhdistettiin vuonna 316/315 eaa. perustetuksi Thessalonikeksi, jolloin väestö siirrettiin sinne.
Kaupungin nekropoliin eli hautausmaiden kaivaukset suoritettiin vuosina 1980–1982. Nykyinen Chalástran kaupunki on ottanut nimensä antiikin ajan kaupungista vuonna 1926.
Rakennukset ja löydökset.
Kaupungin paikalta on tehty rakennuksiin liittyviä löytöjä 700-luvulta 500-luvulle eaa. Merkittävin kaupunkiin liittyvä arkeologinen löydös on sen nekropolis, joka tunnetaan nykyisen kaupungin mukaan Síndoksen nekropoliina. Sitä ei kuitenkaan tule sekoittaa antiikin Sindokseen, joka sijaitsi ilmeisesti eri paikassa kuin nykyinen Síndos. Nekropoliin löydöt ajoittuvat pääosin arkaaiselle kaudelle. Joitakin hautoja on klassiselta kaudelta. Alueelta on löydetty 121 hautaa, jotka ovat enimmäkseen kistahautoja eli kivillä reunustettuja arkkumaisia ruumishautoja. Joissakin ruumis on haudattu sarkofagiin. Hautaesinelöytöihin lukeutuu vaaseja, pronssiastioita, aseita ja kypäriä sekä kulta- ja hopeakoruja.
Kissos

Kissos (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Traakiassa nykyisin Chalkidikína tunnetulla niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Néa Propontídan kunnan alueelle lähelle nykyistä Lákkoman kylää. 
Kissos sijaitsi Chalkidikín niemimaan luoteisrannikon läheisyydessä lähellä samannimistä vuorta, joka tunnetaan nykyisin nimellä Chortiátis, itään Aineian kaupungista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Kisseitēs" (). Kissos oli yksi niistä kaupungeista, joka yhdistettiin vuonna 316/315 eaa. perustetuksi Thessalonikeksi, jolloin väestö siirrettiin sinne.
Kissosta on joskus ehdotettu samaksi kaupungiksi kuin Kithas ja Skithai, mutta nykyään näitä kolmea pidetään erillisinä paikkoina.
Therma

Therma (), Therme () tai Thérma () voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
MC Ride

MC Ride, oikealta nimeltään Stefan Corbin Burnett, on Yhdysvaltalainen rap-artisti ja taiteilija. Parhaiten MC Ride tunnetaan Death Gripsin keulahahmona ja laulajana.
Elämä ja ura.
Stefan Burnett opiskeli kuvataidetta Hamptonin yliopistossa Virginiassa. Lopetettuaan koulun kesken hän alkoi tekemään musiikkia yhdessä hip hop-artisti Young G.n sekä Burnettin veljen Swank Daddyn kanssa Fyre-nimisessä hip hop-kollektiivissa. Burnett esiintyi tuolloin taiteilijanimellä Mxlplx, kunnes Fyre lopetti toimintansa Burnettin veljen mentyä naimisiin. Tämän jälkeen Burnett työskenteli ravintolassa ja harjoitti taidetta.
Death Grips.
2010 Burnett perusti naapurinsa Zach Hillin kanssa Death Grips-nimisen kokeellisen ja aggressiivisen hip hop bändin jonka jäseneksi liittyi myöhemmin myös Andy Morin. Samana vuonna bändi julkaisi omakustantaisen debyytti -EP:nsä "Death Grips" ja heti perään "Exmilitary" -mixtapen jonka Metacritic arvosteli pistein 82/100. 2012 yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "The Money Store."
2014 Death Grips ilmoitti lopettavansa, mutta jatkoikin toimintaansa ja toimii vieläkin aktiivisena yhtyeenä. Yhtye on julkaissut viisi studioalbumia, kolme EP:tä sekä yhden mixtapen ja soundtrackin.
Tyyli.
MC Ride on tunnettu aggressiivisesta, synkästä ja intensiivisestä lavaesiintymisestään sekä hardcore punk spoken word-tyylistään räpätä. Lyriikoissaan hän käsittelee muun muassa seksiä, huumeita, kuolemaa, vihaa, hulluutta, okkultismia ja vainoharhaisuutta. The A.V. Club kirjoitti "The Money Storea" käsittelevässä artikkelissaan: "MC Ride’s voice is just another instrument of abrasion as he hollers in a voice so tattered and blown-out it must physically pain him."
Perdikkas

Perdikkas (, ) voi viitata seuraaviin:
3Com

3Com oli yhdysvaltalainen elektroniikkavalmistaja, joka tunnettiin erityisesti verkkolaitteistaan.
Yhtiön perustivat Robert Metcalfe, Howard Charney, Bruce Borden ja Greg Shaw vuonna 1979. Bill Krause värvättiin Hewlett-Packardilta yhtiön toimitusjohtajaksi 1981 kun se sai rahoitusta pääomasijoittajilta. Yhtiön pääkonttori oli Santa Clarassa Kaliforniassa.
3Com keskittyi ethernet-verkkojen tekniikkaan. Metcalfe oli ollut kehittämässä ko. tekniikkaa. Tuotteisiin kuuluivat verkkokortit PC:lle, kytkimet, reitittimet ja langattomat tukiasemat. 
3Com kehitti 1980-luvulla myös verkkopalvelinohjelmistoja kuten 3+Share, jonka korvasi Microsoftin kanssa kehitetty LAN Manager, joka kilpaili Novell NetWaren kanssa. 3Com jätti palvelinohjelmistot 1991. Vuonna 1986 yhtiö julkaisi levyttömän 3Station-verkkotietokoneen, jossa käytettiin Intel 286-suoritinta.
Yhtiö perusti Huawein kanssa H3C Technologies Co., Limited -yhteisyrityksen ja osti sen kokonaan 2007. Näin 3Com sai jalansijan myös Kiinan markkinoilla. Yhtiö kehitti myös tietoturvaohjelmistoja tuotemerkillä TippingPoint.
Hewlett-Packard (HP) ilmoitti vuonna 2009 ostavansa 3Comin 2,7 miljardin dollarin hintaan. 
Huhtikuussa 2010 HP sai päätökseen 3Comin oston, eikä sitä ole enää erillisenä yksikkönä, eikä sen tavaramerkki ole käytössä.
Jean-Prince Mpandi

Jean-Prince Mpandi (myös Jean-Pierre/ Pandi), n. 1966 – 12. elokuuta 2016 Tšimbulu, Länsi-Kasai, Kinshasan Kongo) oli kinshasankongolainen bajila-kasanga-heimon johtaja, joka vastusti Kongon presidentin Joseph Kabilan hallintoa. Hänen heimonimensä oli Kamwina Nsapu (VI) (myös "Kamwena, Kamuina tai Kamina)" ().
Opiskelu ja työ.
Mpandi opiskeli maatalousteknologiaa Lubumbashissa, mutta keskeytti opinnot. 
1990-luvulla Mpandi teki kauppaa timanteilla, mutta joutui vuonna 2000 lähtemään maanpakoon, koska häntä epäiltiin timanttikaupoissa petoksesta. 
Vuosina 2004–2005 Mpandi perusti Kasain Tshikapaan kansanparannusta tarjoavan terveysaseman. Mpandin mukaan hän oli oppinut parannustaitoja kiinalaisilta parantajilta. Välillä Mpandi sanoi käyneensä Kiinassa, välillä kertoi olevansa eläinlääkäri. Mpandi asui myös Sambiassa ja Etelä-Afrikassa.
Bajila-kasangojen johtajana.
Mpandi ryhtyi heimonsa johtajaksi vuoden 2012 lopussa. Hänen edeltäjänsä, entinen Zairen armeijan eversti Anaclet Kabeya Mupala, oli kuollut muutamaa kuukautta aiemmin epäilyttävissä oloissa. Siirtyessään johtajaksi Mpandi otti nimekseen heimojohtajien perinteisen nimen Kamwina Nsapu. Hänestä tuli kuudes Kamwina Nsapu. Hänellä oli oma aseistautunut ryhmä. Ryhmäläisistä puolet oli vuonna 2017 alle 14-vuotiaita. Hallitus syytti Nsapun joukkoja huumeiden käytöstä.
Valtion viranomaiset kieltäytyivät huhtikuussa 2016 tunnustamasta Mpandia Kamwina Nsapuksi eli bajila-kasangojen johtajaksi. Hallitus päätti nimittää hänen tilalleen toisen heimojohtajan. Kamwina-nsaput aloittivat vastarinnan. Nsapu haastoi Kabilan ja hänen hallituksensa toiminnan. Kesäkuussa hän vannoi vapauttavansa kotimaakuntansa Keski-Kasain valtion turvallisuusjoukoista, joita hän syytti väärinkäytöksistä  asukkaita kohtaan. Nsapu hyökkäsi paikallista poliisia vastaan.
Hallituksen armeija hyökkäsi 12. elokuuta 2016 Nsapun kotiin ja surmasi hänet. 
Kuoleman jälkeen.
Sotilaat turmelivat Nsapun ruumista ja varastivat hänen uskonnolliset vallan tunnuksensa. Se oli isku Kamuina Nsapun jäsenille, jotka uskovat perinteiseen kongolaiseen mystiikkaan. Kannattajat vannoivat kostavansa murhan ja vaativat viranomaisia kaivamaan ruumiin ylös haudasta, koska Nsapua ei ollut haudattu perinteen mukaisesti.
Nsapun kannattajat tekivät kostoiskuja hallitusta vastaan, mistä seurasi Kasain alueella käytävä sisällissota. Heinäkuussa 2017 sodassa oli katolisen kirkon mukaan kuollut yli 3 000 ihmistä. Aiempien tietojen mukaan arvioidaan, että Kasain alueelta on paennut sotaa 1,3 miljoonaa ihmistä.
Sisäministeriön mukaan Nsapun ruumis palautettiin hänen perheelleen 15. huhtikuuta 2017, jolloin myös hautaus tapahtui. Nsapun perhe ilmoitti lopettavansa taistelut ja muut väkivaltaisuudet. Sisäministeriön mukaan kamwina-nsapu-joukot nimittivät Mpandin seuraajaksi Jacques Kabeya Ntumban.
Eino Sääskilahti

Eino Martti Sääskilahti (1. huhtikuuta 1922 Rovaniemen maalaiskunta – 16. maaliskuuta 2005) oli suomalainen poliitikko. Sääskilahti toimi Keskustan kansanedustajana vuosina 1962–1970 edustaen Lapin läänin vaalipiiriä. Kunnallispolitiikassa Sääskilahti toimi Suomen Kaupunkiliiton hallituksessa, Rovaniemen kaupunginhallituksen varapuheenjohtajana ja kaupunginvaltuuston varapuheenjohtajana. Sääskilahti toimi presidentin valitsijamiehenä vuosina 1956, 1962 ja 1968.
Työelämässä Sääskilahti toimi maanhankintatilallisena Rovaniemen maalaiskunnassa vuoteen 1946, ulosottomiehenä 1946–1948, Maalaisliiton Lapin piirin järjestöneuvojana 1948 ja toiminnanjohtajana 1949–1956, Lapin kansan levikkipäällikkönä Rovaniemellä 1956–1958, Pohjolan Sanomien levikkipäällikkönä 1958–1962, Suomen sotaveteraaniliiton toiminnanjohtajana Helsingissä 1970–1971 sekä Maaseudun nuorten liiton toiminnanjohtajana 1948–1951.
Sääskilahden vanhemmat olivat maanviljelijä ja kauppias Pekka Aukusti Sääskilahti ja emäntä Iida Posio. Sääskilahden puoliso vuodesta 1946 oli Sanni Emilia Seppänen. Heillä on kuusi lasta, Erkki (s. 1947), Mirjam (s. 1948), Liisa (s. 1953), Pekka (s. 1956), Kari (s. 1965), ja Susanna (s. 1969). Sääskilahdelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1975. Sääskilahti oli sotilasarvoltaan ylikersantti. Sääskilahden koulutus oli kansakoulu.
Smashburger

Smashburger on yhdysvaltalainen pikaruokatyylinen hampurilaisravintolaketju. Sillä on vuonna 2016 yli 370 ravintolaa yhdeksässä eri maassa.
Smashburgerin perustivat Tom Ryan, Rick Schaden, sekä pääomasijoitusyhtiö Consumer Capital Partners Denveristä vuonna 2007.
Lokakuussa 2015 Jollibee Foods Corporation (JFC) ilmoitti ostaneensa 40%-osuuden Smashburgerin toiminnasta.
España (1912)

España oli Espanjan laivaston vuonna 1912 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva.
Valmistus.
7. tammikuuta 1908 annettu laivastolaki vahvisti aluksen valmistuksen. Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1909. Alus laskettiin vesille 5. helmikuuta 1912 ja otettiin palvelukseen 23. lokakuuta 1913.
Palvelus.
Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. Espanjan pitäydyttyä puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa taistelulaivat jäivät sotatoimien ulkopuolelle.
Lokakuussa 1920 alus lähti Algecirasista viralliselle vierailulle Punta Arenasiin Chileen. Vierailu liittyi Magalhãesinsalmen löytymisen 400-vuotis ja Chilen itsenäisyyden 100-vuotis juhlallisuuksiin. Alus kulki Tenerifan, Puerto Ricon kautta Panaman kanavalle, jonka se läpäisi 2. marraskuuta. Joulukuun alussa alus vieraili vielä Lotassa ja Puerto Monttissa ennen saapumista Puerto Arenasiin, mistä se palasi 27. joulukuuta Puerto Mottiin. Alus lähti 8. tammikuuta 1921 Puerto Mottista, kun se ajoi karille Chacaon kanaalissa. Karilta irrotettu alus saapui kaksi päivää myöhemmin Chiloeen, mistä se jatkoi matkaansa 28. tammikuuta. Alus saapui 30. tammikuuta Talcahuanoon, missä vauriot lopulta korjattiin. Alus lähti 29. maaliskuuta Talcahuanosta ja saapui seuraavana päivänä Valparaisoon. Alus lähti 10. huhtikuuta Valparaisosta ja saapui 21. huhtikuuta Bilbaoon, missä se siirrettiin telakalle. Alus vapautui telakalta 14. heinäkuuta ja saapui 19. heinäkuuta Callaoon. Alus lähti 3. elokuuta kotimatkalle ja läpäisi Panaman kanavan 8. elokuuta. Alus saapui 4. syyskuuta Cartagenaan pysähdyttyään matkalla Trinidadissa, Las Palmasissa ja Cádizissa.
Syyskuun puolivälistä 1921 alkaen alus osallistui Marokossa käytyihin sotatoimiin. Laivueensa mukana alus osallistui lukuisiin operaatioihin Mar Chicassa ja Nadorin valtaukseen. Huhtikuussa 1922 se osallistui siviilien evakuointiin Peñón de Vélez de la Gomeralta. Varsinainen evakuointi toteutettiin sukellusveneillä. Alus saapui 1. elokuuta Santanderiin mukanaan Argentiinan presidentti Marcelo T. de Albear. Kuninkaallinen perhe juhli 7. elokuuta aluksella poikaansa Alfonso de Borbón y Battenbergia.
Elokuussa 1923 alus palasi riffisotaan, jossa sen miehistö ampui Pohjois-Afrikan rannikon maakohteita ja osallistui laivaston mukana Afraun maihinnousuun. Alus ajoi karille 26. elokuuta 1923 Cape Tres Forcasissa tiheässä sumussa, kun se oli paluumatkalla Melillaan oltuaan hiilestämässä Malagassa. Paikalle saapuneet alukset pelastivat miehistön. Aluksen tykit irrotettiin syyskuussa ja pudotettiin mereen, mistä sukellusveneiden pelastusalus "Kanguro" nosti ne myöhemmin. Alusta ei saatu irti karilta, jossa se tuhoutui 19. marraskuuta myrskyssä. Huhtikuussa 1924 sotaoikeus tuomitsi aluksen päällikön Sanz Garaun syylliseksi onnettomuuteen.
Alfonso XIII (1913)

Alfonso XIII oli Espanjan laivaston vuonna 1913 vesillelaskettu España-luokan taistelulaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin Sociedad Española de Construcción Navalin telakalta Ferrolista, missä köli laskettiin 23. helmikuuta 1910. Alus laskettiin vesille 7. toukokuuta 1913 kumminaan kuningatar Isabel ja otettiin palvelukseen 16. elokuuta 1915.
Palvelus.
Alus muodosti sisaralustensa kanssa Espanjan laivaston 1. laivueen. Espanjan pitäydyttyä puolueettomana ensimmäisessä maailmansodassa taistelulaivat jäivät sotatoimien ulkopuolelle, mutta valvoivat puolueettomuutta. Elokuussa 1917 alus osallistui yleislakkojen murskaamiseen Vizcayassa ja Bilbaossa.
Heinäkuussa 1920 alus vieraili Havannassa, mistä se teki vierailut Puerto Ricossa ja New Yorkissa. Alus oli 21. elokuuta 1923 Al Hoceiman edustalla "Españan", "Reina Regenten", tykkiveneiden "Laurian" ja "Bonifazin" sekä hävittäjä "Cardarson" ja pienempien alusten muodostamassa amiraali Riveran komentamassa laivueessa, jonka lippulaivana se oli. Everstiluutnantti Llanoksen johtamat joukot nousivat maihin vielä samana päivänä ja 23. elokuuta saapui täydennysjoukkoja. Joukot etenivät kolmena kolonnana avustamaan Tifaruinia, joka oli paikallisten asukkaiden saartama. Taistelulaivat ampuivat niille osoitettuja kohteita.
Huhtikuussa 1931 toisen tasavallan muodostamisen jälkeen alus nimettiin uudelleen "Españaksi" ja siirrettiin reserviin. Se ankkuroitiin supistetulla miehistöllä varustettuna Ferroliin reservinsijoituspaikaksi. Sisällissodan alkaessa 1936 alus oli huonokuntoinen ja ammusvarastot tyhjinä. Aluksen 305 millimetrin tykeistä ja kuusi 102 millimetrin tykkiä kunnostettiin. Elokuussa aluksen tykeistä oli toimintakykyisiä jo kuusi 305 millimetrin ja 12 102 millimetrin tykkiä.
Alus lähti 12. elokuuta Ferrolista "Velascon" saattamana saartaakseen tasavaltalaisten hallusssa olevan rannikon. Sen miehistö ampui Guipúzcoassa olevia kapinallisten asemia pakottaakseen San Sebastianin, Irúnin ja Fuenteraabian antautumaan. Alus selvisi naarmuitta lukuisista hyökkäyksistä kuten sukellusvene "C-5:n" laukaisemista torpedoista.
Alus partioi 30. huhtikuuta 1937 Biskajanlahdella "Velascon" kanssa, kun se ajoi muutamaa päivää aiemmin laskettuun miinakenttään. Aluksen osuttua miinaan siihen syöksyi vesi niin suurella voimalla, että alus piti hylätä. Onnettomuudessa sai surmansa vain neljä miestä.
Unix-putki

Unix-putki (myös "anonyymi putki" tai "komentoriviputki") on komentoriviohjelmille suunniteltu prosessien välinen kommunikaatiotapa välittää yhden ohjelman palaute toisen ohjelman syötteeksi. Putkitus on esimerkki Unix-käyttöjärjestelmän työkaluohjelmien filosofiasta ja vaikutti sen muodostumiseen.
Ominaisuuden lisäämistä käyttöjärjestelmään ajoi Douglas McIlroy vuonna 1973. Ken Thompson toteutti ominaisuuden yhdessä illassa.
Vastaava toiminnallisuus on toteutettu myös lukuisissa muissa käyttöjärjestelmissä.
Komentorivikäsittely.
Periaate kutsuttaessa kolmea ohjelmaa komentorivillä:
Putkitukseen liittyvät käsitteet "standardi syöte" (stdin), "standardi tuloste" (stdout) ja "standardi virhe" (stderr) datavirrat. Virheet voidaan palauttaa käyttäjän näytölle suoraan.
Esimerkki käyttötapauksesta:
Esimerkissä "ls"-ohjelman antamasta hakemistolistauksesta etsitään rivit, joilla on sana "key" ja lopulta tuloste annetaan sivuttavalle ohjelmalle "less".
Ohjelmallisesti.
Ohjelmissa putkia voidaan käsitellä codice_1 järjestelmäkutsun avulla.
Käsittelevälle ohjelmalle putki näkyy luettavana tai kirjoitettavana tiedostokahvana (), joista edeltävän ohjelman tulostetta voidaan lukea (stdin) ja seuraavalle kirjoittaa (stdout) normaaleilla codice_2 ja codice_3 funktioilla.