tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Lentopallon SM-liigakausi 2005–2006

Lentopallon miesten SM-liigassa pelasi kaudella 2005–2006 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasa jakoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.
Miesten sarjataulukko.
Pudotuspelit.
Loppuottelut.
Mestarit: Juha Aho, Markus Flinck, Jussi Heino, Sami Juvonen, Tapio Kangasniemi, Jukka Lehti, Kari Lehtola, Mika Pyrhönen, Tommi Roininen, Tuomas Tihinen, Anssi Vesanen, Ossi Vesanen, Ahti Viita, Tero Viitanen. Valmentaja: Kai Mattila.
Liigakarsinta.
Liigakarsinta huipetui viimeiseen otteluun, jossa Riento oli veitsi kurkulla neljännessä erässä, jonka selvitti lopulta pistein 45-43 useiden vastustajan ottelupallojen jälkeen. Tämän jälkeen Riennon oli vielä voitettava viides erä liigasopimuksensa uusimiseksi (sen hetkisen tiedon mukaan). Lopulta myös kolmanneksi sijoittunut Korson Veto sai pitää liigapaikkansa, kun Perungan Pojat ja Napapiirin Palloketut yhdistivät voimansa ja pelasivat kaudella 2006-2007 Santasport -nimisenä joukkueena.
Kerstin Knabe

Kerstin Claus-Knabe (s. 7. heinäkuuta 1959 Oschatz) on saksalainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili pika-aitajuoksussa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla SC DHfK Leipzigia. Knabe voitti 100 metrin aidoissa hopeaa MM-kisoissa 1983 ja pronssia vuoden 1982 EM-kisoissa. Hän sai myös kolme mitalia 60 metrin aitajuoksusta sisäratojen EM-kisoista. Knabe osallistui olympialaisiin kahdesti, Moskovassa 1980 ja Soulissa 1988. Moskovan kisoissa hän oli neljäs 100 metrin aidoissa, mutta Soulissa hän ei selvinnyt samalla matkalla finaaliin saakka.
Knabe voitti yhteensä neljä maansa mestaruutta, joista kaksi sisä- ja kaksi ulkoradoilta.
Castlevania (videopeli)

Castlevania () on Konamin kehittämä ja julkaisema tasohyppely. Peli julkaistiin vuonna Japanissa Famicom Disk Systemille. Vuonna 1987 peli julkaistiin pelimoduulilla Pohjois-Amerikassa ja Euroopassa vuonna 1988 Nintendo Entertainment Systemille. Peli julkaistiin myös PlayChoice-10:lle. Peli julkaistiin Japanissa uudelleen vielä vuonna 1993 uudestaan pelimoduulina Famicomille.
Pelin Famicom Disk System -versio on "Castlevania" -pelisarjan ensimmäinen julkaisu. Castlevania oli ilmestyessään suuri menestys ja lukeutuu yhdeksi NES-alustan tunnetuimpien pelien joukkoon ja tämän myötä syntyi yksi Konamin menestyneistä pelisarjoista "Metal Gear" -pelisarjan oheella.
Juoni.
Pelin tapahtumat sijoittuvat vuoden 1691 Transylvaniaan. Jälleen, kuten joka sadas vuosi, koittaa aika, jolloin Kristuksen voiman uskotaan heikentyneen ja pahat voimat pääsevät valloilleen. Pahat rukoilevat niiden puolesta ja sen seurauksena pimeyden prinssi, kreivi Dracula, ilmestyy maan päälle aloittaakseen maailman valloituksen pimeyden olentojen ja hirviöiden avustuksella.
Mutta toivoa kumminkin löytyy, jotta Dracula voitaisiin kukistaa. Nimittäin sata vuotta aiemmin hänet kukisti Christopher Belmont, arvostetun vampyyrintappajista koostuvan Belmont-klaanin perheenjäsen. Jälleen on koittanut aika turvautua Belmontien apuun ja nyt koko Transylvanian toivo on klaanin perillisen, nuoren Simon Belmontin käsissä. Näin Simon aloittaa päättäväisenä matkansa kohti Draculan synkkää linnaa, aseenaan suvussa hänelle kulkeutunut myyttinen taikaruoska, "Vampyyrintappaja".
Julkaisut.
Samaa ensimmäisen "Castlevanian" tarinaa on käytetty useaan otteeseen. Ennen "Castlevaniaa" Konami julkaisi MSX2-alustalle pelin "Vampire Killer", joka poikkesi "Castlevaniasta" ainoastaan tutkintapainotteisuudella ja avainten keräämisellä. Koska tämä ei odotetusti menestynyt Japanin ulkopuolelle, teki Konami länsimaita varten NESille suoraviivaisemman ja toiminnallisemman pelin.
SNES-alustalle Konami julkaisi pelin nimeltään "Super Castlevania IV", joka on päivitetympi versio ensimmäisestä Castlevaniasta. Myös X68000:lle julkaistu "Akumajō Dracula" ja PlayStationille tehty "Castlevania Chronicles" ovat uusintaversioita.
Peli oli yksi marraskuussa 2016 julkaistun Nintendo Classic Mini -pelikonsolin peleistä. Toukokuussa 2019 peli julkaistiin PlayStation 4:lle, Xbox Onelle, Nintendo Switchille ja Steamissä osana "Castlevania Anniversary Collectionia", joka julkaistiin Konamin 50-vuotisjuhlien kunniaksi.
Vastaanotto.
Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi pelin NES-versiolle ensin kolme tähteä viidestä ja myöhemmin 73 pistettä sadasta.
Kenain niemimaa

Kenain niemimaa sijaitsee Alaskan osavaltion etelärannikolla Yhdysvalloissa. Niemimaa ulottuu noin 240 kilometriä lounaaseen Chugachvuorista ja rajoittuu lännessä Cook Inletiin ja idässä Prince William Soundiin ja Alaskanlahteen. Niemimaan pinta-ala on noin 23 000 neliökilometriä. Niemimaan nimi juontuu sanasta "Kenajskaja", jolla venäläiset alkoivat kutsua sen länsipuolella sijaitsevaa Cook Inletiä 1700-luvun lopulla. 
Noin 190 kilometrin pituiset Kenaivuoret kulkevat pitkin niemimaan kaakkoisosaa Alaskanlahden rannalla. Niemimaan suurimmat järvet ovat Skilak Lake ja Tustumena Lake. Urheilukalastus lohikannoistaan tunnetulla Kenaijoella on lisääntynyt viime vuosikymmenien aikana hurjasti, ja joki onkin nykyään osavaltion suosituin urheilukalastuspaikka. Muita tärkeitä jokia ovat Russian River, Kasilof River ja Anchor River. Kenain niemimaan tärkeimpiä kaupunkeja ovat Seward, Soldotna, Kenai ja Homer. Alaskan osavaltion suurin kaupunki Anchorage sijaitsee noin 25 kilometriä niemimaasta pohjoiseen.
Marcel Schelbert

Marcel Schelbert (s. 26. helmikuuta 1976) on sveitsiläinen entinen yleisurheilija, joka kilpaili 400 metrin aitajuoksussa. Hän edusti seuratasolla Leichtathletik Club Zürichiä. Schelbert voitti pronssia Sevillan MM-kisoista 1999 ja saman vuoden universiadeista. Hän osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1996. Tuolloin Schelbert sijoittui alkuerässään kuudenneksi eikä päässyt jatkoon.
Schelbert pitää hallussaan Sveitsin ennätystä ajallaan 48,13 sekuntia. Hän voitti maansa mestaruuden yhteensä viisi kertaa vuosina 1996–2002.
Lentopallon SM-liigakausi 2004–2005

Lentopallon miesten SM-liigassa pelasi kaudella 2004–2005 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasta jatkoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.
Miesten sarjataulukko.
Pudotuspelit.
Loppuottelu.
Mestarit: Salvis Cielavs, Sergei Ivanov, Jarmo Korhonen, Markku Lehto, Saku Määttä, Petteri Penttinen, Jari Salokangas, Ilkka Sammelvuo, Pekka Seppänen, Jani Säisä, Tatu Säisä, Timo Tolvanen, Mika Turkka. Valmentaja: Jukka Tuovinen
Liigakarsinta.
Muuramen Lentopallo voitti ykkössarjan mestaruuden ja onnistui karsintasarjasta nousemaan seuraavalle kaudelle SM-liigaan, jossa Vaasan Kiisto säilytti paikkansa. Kempeleen Pyrintö jäi ykkössarjaan, johon putosi myös Lentopalloseura Etta.
Irina Belova

Irina Belova (omaa sukua Iljitšova, s. 17. helmikuuta 1968 Angarsk) on venäläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili moniotteluissa. Hän edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa sen hajoamiseen saakka ja seuratasolla Spartak Irkutskia. Belova voitti seitsenottelussa hopeaa Barcelonan olympialaisista 1992 ja pronssia Tokion MM-kisoista 1991. Viisiottelussa hän sai hopeaa sisäratojen MM-kisoista 1999 ja vuoden 1998 sisäratojen EM-kilpailuista. Belova voitti myös sisäratojen MM-kisoissa 1993 näytöslajina olleen viisiottelun, mutta jäi kiinni dopingin käytöstä ja joutui neljän vuoden kilpailukieltoon.
Belova otteli vuonna 1992 viisiottelun sisäratojen maailmanennätyksen 4991 pistettä. Natalja Dobrynska rikkoi ennätyksen vuonna 2012 oteltuaan 5013 pistettä. Belova voitti yhteensä kolme maansa mestaruutta, yhden seitsenottelusta Neuvostoliiton ulkoratojen mestaruuskilpailuista ja yhden viisiottelusta sekä Neuvostoliiton että Venäjän sisäratojen mestaruuskilpailuista.
"Lähde: IAAF"
Lentopallon SM-liigakausi 2003–2004

Lentopallon miesten SM-liigassa pelasi kaudella 2003–2004 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kuusi parasta jakoi ylemmässä ja loput joukkueet alemmassa jatkosarjassa. Lopulta kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.
Miesten sarjataulukko.
Pudotuspelit.
Loppuottelut.
Mestarit: Salvis Cielavs, Antti Esko, Sergei Ivanov, Olli Kunnari, Markku Lehto,
Saku Määttä, Esa Penttinen, Jari Salokangas, Ilkka Sammelvuo, Tatu Säisä,
Timo Tolvanen, Mika Turkka, Tero Viitanen. Valmentaja: Timo Hoivala.
Liigakarsinta.
Vaasan Kiisto nousi kolmantena joukkueena, kun East Volley joutui luopumaan sarjapaikastaan.
Andamaanienpalokärki

Andamaanienpalokärki ("Dryocopus hodgei") on Intialle kuuluvan Andamaanien saariryhmän kotoperäinen tikka. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Andamaaneilta vuonna 1860.
Andamaanienpalokärki on enimmäkseen musta. Vatsa ja perä ovat valkoiset. Koiraan otsa, päälaki, takaraivo ja viiksijuova ovat punaiset. Naaraalla punaista on ainoastaan takaraivossa. 
Andamaanienpalokärki elää metsissä ja avoimilla alueilla, joilla on joitain korkeampia puita. Lajin kannaksi arvioidaan 1 000–2 500 täysikasvuista yksilöä. Laji liikkuu pareittain tai muutaman yksilön ryhminä. Andamaanienpalokärjen ravintoa ovat hyönteiset. 
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut andamaanienpalokärjen vaarantuneeksi, koska lajin populaatiokoko on pieni ja todennäköisesti vähenemässä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen.
Walter Krüger

Walter Krüger (11. huhtikuuta 1930 Altenpleen – 28. lokakuuta 2018 Prohn, Mecklenburg-Etu-Pommeri) oli saksalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili keihäänheitossa. Hän edusti maajoukkuetasolla Itä-Saksaa ja seuratasolla Schweriner SC:tä. Krüger voitti hopeaa Rooman olympialaisissa 1960 tuloksellaan 79,36 metriä. 
Krüger voitti maansa mestaruuskilpailuissa kaksi mitalia, kultaa vuonna 1960 ja pronssia vuonna 1958.
STS-133

STS-133 (lento ULF5) oli Nasan 35. avaruussukkulalento Kansainväliselle avaruusasemalle (ISS) ja avaruussukkula Discoveryn 39. ja samalla viimeinen lento. Sukkulan lähtöä lykättiin toistuvasti teknisten ongelmien vuoksi. Discovery laukaistiin 24. helmikuuta 2011 kello 21.53 (UTC) matkaan. Lento oli 12. huhtikuuta 1981 alkaneen avaruussukkulaohjelman 133. lento. Discovery laskeutui 9. maaliskuuta 2011 kello 16.58,4 (UTC) Kennedyn avaruuskeskukseen, Floridaan.
Discoveryn pääasiallisena hyötykuormana ISS-avaruusasemalle oli rahtikontti Multi-Purpose Logistics Module Leonardosta pysyvään avaruudessa oleskeluun muunnettu Permanent Multipurpose Module Leonardo ja suurikokoinen paineistamaton ExPRESS Logistics Carrier kuljetusalusta (ELC3).
Discovery kuljetti avaruusasemalle myös ihmisenkaltaisen robotin, Robonaut 2:n eli R2:n. Aluksi R2 toimii vain sisätiloissa, mutta myöhemmät mallit saattavat avustaa miehistöä avaruuskävelyllä. Lennolle oli suunniteltu kaksi avaruuskävelyä, Bowen ja Drew avaruuskävelijöinä, mikä myös toteutui.
Discovery telakoitui ISS-avaruusasemaan 26. helmikuuta 2011 kello 19.14 (UTC). Avaruusasemaa ja sukkulaa yhdistävät luukut avattiin kello 21.16 (UTC) ja kuusihenkinen sukkulamiehistö ja kuusi avaruusaseman Retkikunta 26:n miehistön jäsentä tervehtivät toisiaan. Kaksi päivää aikaisemmin asemaan oli telakoitunut myös Euroopan avaruusjärjestön huoltoalus ATV-02 Johannes Kepler. Discovery irtautui avaruusasemasta 7. maaliskuuta 2011 kello 12.00 (UTC).
Lennon jälkeen Discovery kuljetetaan Smithsonian-instituuttiin Washingtoniin näytteille. Discoveryn jälkeen tehtiin vielä kaksi sukkulalentoa: STS-134 "Endeavour" huhtikuussa ja STS-135 "Atlantis" kesäkuussa 2011.
Miehistö.
Boven korvasi polkupyöräonnettomuudessa loukkaantuneen Timothy Kopran lennolla.
Taksim-aukio

Taksim-aukio on Turkin Istanbulissa sijaitseva turistien ja paikallisten asukkaiden suosima liikenteen keskipiste, jonka läheisyydessä on hotelleja, kauppoja ja ravintoloita.
Vuonna 2000 Istanbulin liikennettä helpottamaan saatiin metro, jonka M2-linjan asema on Taksim-aukiolla. Aukiolla sijaitsee Atatürk Kültür Merkezi, joka on kulttuurikeskus ja oopperatalo. Aukion keskellä on vuonna 1928 valmistunut Tasavallan monumentti Cumhuriet Anıtı.
Historiallinen raitiovaunu kuljettaa matkustajia pitkin İstiklal Caddesi -kävelykatua Galatan tornin juurelle Tüneliin.
Adipocere Records

Adipocere Records on entinen ranskalainen itsenäinen levy-yhtiö, joka lopetti toimintansa vuonna 2008.
Levy-yhtiö ehti julkaista mm. yhtyeiden Moonspell ja Christ Agony levytyksiä.
Nunivak

Nunivak () on Yhdysvalloille kuuluva saari, joka sijaitsee Beringinmeressä noin 50 kilometriä Alaskan länsirannikolta länteen. Saaren pinta-ala on noin 4 200 neliökilometriä ja se on Yhdysvaltojen kahdeksanneksi suurin saari. Siellä asui vuoden 2000 väestönlaskennan aikaan yhteensä 210 ihmistä. Saaren koko väestö on keskittynyt Mekoryukin kaupunkiin saaren pohjoisosassa.
Nunavik syntyi pleistoseenikaudella vulkaanisen toiminnan seurauksena. Purkaukset alkoivat noin 6,1 miljoonaa vuotta sitten, ja suurin osa saaresta syntyi kahden arviolta 300 000 vuotta sitten päättyniden purkausjaksojen seurauksena.
Mystic Production

Mystic Production on puolalainen levy-yhtiö, joka on yksi maansa suurimmista itsenäisistä levy-yhtiöistä.
Valikoitu yhtyelista.
Yhtyeitä:
Goljathaikara

Goljathaikara ("Ardea goliath") on maailman suurin haikaralaji.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Goljathaikara elää laajalla alueella Afrikassa, ulottuen Etelä-Egyptistä Etelä-Afrikkaan, sekä paikoin Lähi-idässä ja Intian niemimaalla. Sen elinympäristö kattaa suuret joet, järvet, suistot, suot ja muut matalat vesiympäristöt, joissa on runsaasti kaloja. Laji suosii alavia alueita, mutta sitä tavataan jopa 2 100 metrin korkeudessa.
Ulkonäkö ja koko.
Goljathaikara on suurikokoinen lintu; sen pituus on 135-150 cm ja siipien kärkiväli 210-230 cm. Linnun vatsapuoli, pää sekä kaulan takaosat ovat punaruskeat. Kaulan etupuoli taas on valkoinen ja mustien juovien koristama. Siivet ovat harmaat. Jalat ja nokka ovat väriltään mustat. Vanhoilla yksilöillä on lisäksi punaruskea töyhtö takaraivollaan. Nuorilta se puuttuu ja ne ovat lisäksi vähän himmeämmän värisiä kuin vanhat yksilöt.
Lisääntyminen ja pesintä.
Lisääntyessään goljathaikara muodostaa yksinkertaisia parisidoksia, joissa molemmat emot huolehtivat pesästä ja poikasista. Pesät rakennetaan kepeistä, usein matalaan kasvillisuuteen tai saarille, ja ne ovat halkaisijaltaan jopa metrin kokoisia. Pesiminen ajoittuu yleensä sadekauteen, mutta joidenkin alueiden populaatiot pesivät ympäri vuoden. Haikara munii kahdesta viiteen munaa, mutta yleensä vain yksi tai kaksi poikasta selviytyy aikuisuuteen saakka, osittain sisarusten välisen kilpailun vuoksi.
Käyttäytyminen.
Goljathaikara ei kuulu muuttolintuihin, mutta saattaa siirtyä paremmille saalistusalueille, jos olosuhteet tekevät sen tarpeelliseksi. Tavallisesti se viettää lisääntymiskauden ulkopuolella aikaa yksin, vaikka toisinaan sitä voi nähdä myös pareittain. Lajin yksilömäärä on niin alhainen, ettei se synnytä merkittävää kilpailua tai reviirien puolustamista yksilöiden välillä. Haikara suojelee aluettaan ainoastaan petoeläimiltä.
Suurimman osan ajastaan goljathaikara seisoo vedessä pitkien jalkojensa varassa odottaen saalista. Tämä yöaktiivinen lintu liikkuu enimmäkseen pimeän aikaan. Tarvittaessa, esimerkiksi väistääkseen saalistajaa, se nousee ilmaan hitailla ja vakaan rytmisillä siiveniskuilla. Goljathaikara on melko arka ja poistuu nopeasti, jos jokin sen mielestä uhkaava lähestyy.
Elinvoimaisuus.
Goljathaikaroilla ei ole juurikaan luonnollisia vihollisia suuren kokonsa ja lentokykynsä ansiosta. Joitain poikasia saalistavat kuitenkin esimerkiksi afrikanmerikotkat. Vaikka lajin maailmanlaajuinen populaatio on vakaa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi, pesimäympäristöjen säilyttäminen on tärkeää lajin tulevaisuuden kannalta.
Tuomas Teppoinen

Tuomas Teppoinen (k. 1609, syntymäaika ja -paikka tuntemattomat) oli ratsumestari ja knaappitalollinen Karjalankannaksen Äyräpäästä. 
Teppoisen vanhempia ei tunneta, mutta hänen puolisonsa oli Anna Svennintytär. Teppoinen asui vuosien 1522-1523 tietämissä Kivennavalla ja hänet mainitaan vuodesta 1572 venäläissotien eli ns. pitkän vihan aikana vakoojana, mistä hän sai 1573 palkinnoksi verovapauden Muolaan Valkiapään kylässä olleeseen tilaansa. Teppoisen ratsujoukot kunnostautuivat 1576 useissa taisteluissa siinä määrin, että useimpien osallistujien määrä-aikainen verovapaus muutettiin 19. syyskuuta 1594 elinikäiseksi. Heidän oli oltava aatelismiesten tavoin valmiit ratsupalvelukseen verovapaiden tilojensa edestä. Vuodesta 1578 muodostetun lippueen ratsumestarina toiminut Teppoinen oli miehineen 1580 valloittamassa Pontus De la Gardien kanssa Käkisalmen lääniä, 1599 Kaarle-herttua lähetti hänelle Helsingistä suosiollisen kirjeen, jossa kehotti Teppoista valvomaan itärajan turvallisuutta. Hänen ratsumieslipuston vahvuus oli enimmillään 400 miestä.
Teppoinen sai palkaksi ansioistaan hallitukselta neljä savua läänitysmaata sekä kaupunkiasunnon Viipurista. 
Teppoisesta on kaunokirjallinen kuvaus Santeri Ivalon ja Kyösti Vilkunan kirjassa Suomalaisia sankareita.
Istro-romania

Istro-romania on romaaninen kieli, jota puhutaan Istrian niemimaan koillisosissa Kroatiassa. Kieli on rakenteellisesti erilainen kuin romanian kieli, ja se erosi muista romanialaisista kielistä 500−1 000 vuotta sitten. Kieltä ei tule sekoittaa istriotin kieleen. UNESCO on listannut istro-romanian vakavasti vaarantuneeksi kieleksi. Arviot kielen puhujien määrästä vaihtelevat 560–1 500 välillä. Kieli on lähestulkoon sammunut.
Sanasto.
Sanastolliset erot suhteessa romanian kieleen näkyvät mm. istro-romanian viikonpäivien nimissä:
Five Live Yardbirds

Five Live Yardbirds on englantilaisen The Yardbirds -yhtyeen dedyyttialbumi vuodelta 1964. Se sisältää yhtyeen tulkinnat kymmenestä amerikkalaisesta r&amp;b- sekä blueskaapleesta. Levy sisältää myös joitakin varhaisia äänitteitä kitarisi Eric Claptonin kanssa.
Levy on nauhoitettu Marquee Clubilla Lontoossa 20.3.1964. Columbia Records julkaisi sen Englannissa 9 kk myöhemmin. Vaikka albumia kriitikot arvostivat, se ei koskaan päässyt UK:n albumilistalle. Sitä ei koskaan julkaistu USA:ssa, mutta 4 albumin kappaletta oli mukana Yardbirdsin toisella amerikkalaisella albumilla "Having a Rave Up"
Castlevania Adventure

Castlevania: The Adventure () on Konamin kehittämä videopeli Game Boy -käsikonsolille. Peli kuuluu "Castlevania" -sarjaan. Se julkaistiin vuonna 1988 Japaniin ja Amerikkaan, ja vuonna 1990 Eurooppaan. Peli oli Konamin ensimmäinen peli Game Boylle.
Juoni.
On vuosi 1576, kun verenhimoinen kreivi Dracula herää jälleen henkiin vallatakseen maailman ja tuhotakseen kaiken hyvän. Pääosassa on ensimmäisestä Castlevaniasta tutun Simon Belmontin esi-isä, Christopher Belmont, joka päättää haastaa Draculan. Ennen matkaansa kohti Draculan demonista linnaa, Castlevaniaa, hän kaivaa esille legendaarisen Vampyyrintappaja-ruoskansa.
Kritiikki.
"Castlevania: The Adventure" ei ollut ilmestyessään menestys, sillä se oli aikataulullisesti myöhässä ja se ilmestyi kauppojen hyllyille keskeneräisenä, mistä syystä pelissä on havaittavissa puutteita, kuten tasojen vähyys, lisäaseiden poisjääminen ja heikohko äänenlaatu. Lisäksi hahmon liikettä ei pidetty sulavana NES-alustoille tehtyihin peleihin verraten.
Erilaisia versioita.
"Castlevania: The Adventure" julkaistiin Japanissa ja Euroopassa värillisenä Game Boy Colorille, osana "Konami GB Collection" -kokoelmaa. Vuonna 2009 pelistä tehtiin uudistetumpi versio nimeltään "", joka tehtiin WiiWare -pelinä Wiille.
Muussa mediassa.
IDW Publishing julkaisi vuonna 2005 pelin tarinaan pohjautuvan viisiosaisen sarjakuvan nimellä "Castlevania: The Belmont Legacy".
HXMT

Hard X-ray Modulation Telescope eli HXMT on Kiinan kansantasavallan röntgensatelliitti, joka laukaistaan vuonna 2012. 
Sen runko pohjautuu JianBing 3 kaukokartoitussatelliittiin. Sen pääinstrumentti on detektori joka koostuu 18 NaI(Tl)/CsI(Na) skintillaattorista, jonka näkökulma on 5,7°×1°. Se mittaa niin sanottua kovaa röntgensäteilyä. NaI-ilmaisimien pinta-ala on 286 cm2. Ne toimivat 20–200 keV energia-alueessa.
Hanketta rahoittaa Kiinan tiede- ja teknologiaministeriö, Kiinan tiedeakatemia ja Tsinghuan yliopisto. Hankkeen ideointi tehtiin vuonna 2000.
Lentopallon SM-liigakausi 2002–2003

Lentopallon miesten SM-liigassa pelasi kaudella 2002–2003 kaksitoista joukkuetta. Runkosarjan kahdeksan parasta jatkoi pudotuspeleihin.
Miesten sarjataulukko.
Pudotuspelit.
Loppuottelut.
Mestarit: Jussi Aamuvuori, Kimmo Junttila, Timo Keisala, Ugis Krastins, Pasi Leikkainen, Ismo Moilanen, Ville Muranen, Juha Mäkikokko, Jaakko Sammelvuo, Marko Stålnacke, Normunds Veinbergs. Valmentaja: Jukka Tuovinen.
Živilė Balčiūnaitė

Živilė Balčiūnaitė (s. 3. huhtikuuta 1979 Vilna) on liettualainen kestävyysjuoksija.
Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 Balčiūnaitė alun perin voitti maratonkilpailun ajalla 2.31.14. Hänen dopingnäytteensä sisälsi kuitenkin epänormaalin määrän testosteronia ja epitestosteronia. Hän sai kahden vuoden kilpailukiellon ja menetti EM-kultansa. Hän valitti kilpailukiellostaan urheilun vetoomustuomioistuimeen, joka kuitenkin hylkäsi hänen valituksensa. Balčiūnaitė jäi toistamiseen kiinni dopingista huhtikuussa 2016 ja sai kahdeksan vuoden kilpailukiellon.
Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 Balčiūnaitė sijoittui maratonilla neljänneksi. Olympiamaratonilla hän on ollut neljästoista Ateenassa 2004 ja yhdestoista Pekingissä 2008. Ensimmäisen kilpailukieltonsa jälkeen hän sijoittui Moskovan MM-kilpailuissa 2013 20:nneksi ja Zürichin EM-kilpailuissa 2014 27:nneksi.
NanoSail D

NanoSail D on kolmois-CubeSat-nanosatelliittiin perustuva yhdysvaltalainen aurinkopurjeen koelento. NASAn Amesin tutkimuskeskus on kehittänyt kaksi tällaista satelliittia yhteistyössä NASAn Marshallin keskuksen kanssa. Ensimmäisen laukaisu epäonnistui 3.8.2008 Falcon-raketilla. Toinen laukaisu onnistui 20. marraskuuta 2010 Kodiakinsaarelta Minotaur 4-raketilla. NanoSail-D2 erkani Fastsat-HSV satelliitista 6. joulukuuta 2010.
Satelliitista purkautuu 10 m² pinta-alainen aurinkopurje, jota voi käyttää myös satelliitin pudottamiseen ilmakehään pyrkimyksenä vähentää avaruusromua. 4-kiloinen satelliitti toimii vain viikon ajan 330 km x 685 km korkealla radalla.
Steven Lindsey

Eversti Steven Wayne Lindsey (s. 24. elokuuta 1960) on NASAn astronautti ja viiden avaruussukkulalennon veteraani. Hän on kansallisuudeltaan yhdysvaltalainen.
Sotilasura.
Lindsey on eläköitynyt Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri. Hän on toiminut hävittäjälentäjänä, lennonopettajana ja laivueen komentajana. Hän on ollut myös koelentäjä. Lindsey on opiskellut ilmailuteknologiaa ja toiminut aseupseerina. Hän on lentänyt yli 4 500 tuntia yli 50 erilaisella lentokoneella.
Avaruuslennot.
Lindseyn aloitti maaliskuussa 1995 NASAn astronauttikoulutuksen. Hän toimi avaruussukkulalentojen STS-87 (1997) ja STS-95 (1998) pilottina ja lentojen STS-104 (2001) ja STS-121 (2006) komentajana. Hän toimi myös avaruussukkula "Discoveryn" viimeisen avaruuslennon STS-133:n (2011) komentajana.
Lindsey on toiminut NASAn astronauttitoimistossa teknisissä ja johtotehtävissä. Syyskuusta 2006 lokakuuhun 2009 hän toimi astronauttitoimiston tärkeimmässä virassa, sen johtajana ("Chief of the NASA Astronaut Office").
Lindsay on naimisissa Diane Renee Lindseyn (o.s. Trujillo) kanssa. Heillä on kolme lasta.
Lindsay ilmoitti 14. heinäkuuta 2011 jättävänsä NASAn ja siirtyvän yksityisen sektorin palvelukseen.
Able Archer 83

Able Archer 83 () oli kymmenpäiväinen Nato-johtoinen asemaharjoitus, joka alkoi 2. marraskuuta 1983. Se kattoi Länsi-Euroopan, ja sen keskuksena oli Shapen päämaja Casteaussa belgialaisen Monsin kaupungin pohjoispuolella. Able Archer -harjoitukset simuloivat laajenevaa konfliktijaksoa, joka kärjistyi koordinoituun ydinaselaukaisuun. Siihen osallistuivat valtionpäämiehet, ja siihen kuului uusi koodattu viestinnän formaatti, radiohiljaisuus ja DEFCON 1 -valmiustilan simulointi.
Harjoituksen kulku.
Suuri osa harjoituksen kulusta ja tapahtumista on yhä salassa pidettyä tietoa. Lokakuussa 2013 australialainen entinen tiedustelujohtaja Paul Dibb kuitenkin paljasti vuoden 1983 harjoituksen kiristäneen ydinasevaltioiden suhteita jopa vakavammin kuin Kuuban ohjuskriisi. Marraskuussa 2013 tuli julkisuuteen asiaan liittyviä salaisia papereita. Ne sai käsiinsä johtaja Peter Burt ydinaseita vastustavasta järjestöstä "Nuclear Information Service (NIS)". Uusien tietojen mukaan harjoituksessa oli 40 000 Nato-maiden sotilasta. Harjoituksessa kuviteltiin tilanne, että Naton joukot puolustivat liittolaismaitaan Varsovan liiton joukkoja vastaan. Varsovan liitto oli lähettänyt joukkoja Jugoslaviaan hillitsemään poliittisia levottomuuksia ja hyökännyt saman tien Suomeen, Norjaan ja Kreikkaan saakka. Harjoituksen mukaan perinteinen sota oli kiihtymässä kemiallisten aseiden ja jopa ydinaseiden käyttöä kohti. Dibbin mukaan harjoitus olisi voinut ”laukaista tahattomasti äärimmäisen katastrofin”.
NATO-harjoituksen alkusoitto.
Suurin katalyytti Able Archerin sodanpelolle oli syntynyt kahta vuotta aiemmin. Suljetussa kokouksessa toukokuussa 1981 Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Leonid Brežnev ja KGB:n puhemies Juri Andropov ilmoittivat yksioikoisesti, että Yhdysvallat valmisteli ydinaseiskua Neuvostoliittoon. Tätä uhkaa vastaan taistellaakseen Andropov ilmoitti, että KGB ja GRU aloittaisivat operaatio RJANin. RJAN oli venäläinen akronyymi ”ydinaseiskusta” (); operaatio RJAN oli neuvostohistorian suurin ja kaikkein kokonaisvaltaisin rauhanajan tiedustelutiedon keräysoperaatio.
Reaktiot.
Harjoituksen todenmukaisuus sekä Yhdysvaltain ja Neuvostoliiton suhteiden heikkeneminen ja Pershing-ohjusten tulo Eurooppaan saivat jotkut Neuvostoliiton kommunistisen puolueen keskuskomitean politbyroon jäsenet luulemaan, että Able Archer 83 oli sotajuoni, jolla oli tarkoitus hämätä valmistautumista oikeaan ensiydinaseiskuun. Neuvostoliitto reagoi harjoitukseen saattamalla ydinaseensa käyttövalmiuteen ja nostamalla ilmavoimien yksikköjä Puolassa ja Itä-Saksassa hälytysvalmiuteen. Joidenkin historioitsijoiden mielestä tämä tapahtuma oli tilanne, jossa maailma oli lähimpänä ydinsotaa sitten vuoden 1962 Kuuban ohjuskriisin. Ydinsodan uhka lakkasi äkillisesti, kun Able Archer 83 -harjoitus päättyi 11. marraskuuta.
Pusher

Pusher on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut tanskalainen rikoselokuva. Se oli valtava menestys Tanskassa ja monissa muissa Euroopan maissa. "Pusher" oli Nicolas Winding Refnin ensimmäinen ohjaustyö, ja se oli myös ensimmäinen osa kirjailija-ohjaaja Refnin trilogiasta.
Tarina.
Frank (Kim Bodnia) on huumediileri, joka välittää kamaa Kööpenhaminan melskeissä kaverinsa Tonnyn (Mads Mikkelsen) kanssa. Eräs heroiinikeikka menee Frankilta pahasti pieleen, ja hän jää velkaa huomattavan summan jugoslavialaiselle huumemafiosolle Milolle (Zlatko Burić). Frankin on kaikin keinoin yritettävä saada maksettua velkansa, joka kasvaa koko ajan, tai Milo tapattaa hänet.
Husaariapinat

Husaariapinat ("Erythrocebus") on marakattiapinoihin kuuluva apinasuku, joka elää Afrikan savanneilla. Aiemmin sukuun luettiin vain yksi laji, husaariapina ("Erythrocebus patas"), jolla katsottiin olevan enintään neljä alalajia, joissakin lähteissä ei yhtäkään. Vuonna 2017 tehdyssä tutkimuksessa todettiin kuitenkin, että Koillis-Afrikassa elää vähintään kaksi kuvattua mutta tunnustamatonta husaariapinalajia, joita on perusteltua pitää omina lajeinaan. Niinpä Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) jakaa suvun nykyään kolmeen lajiin, joista yhdellä on lisäksi kolme alalajia. Lisätutkimuksia tarvitaan kuitenkin edelleen suvun taksonomian selvittämiseksi.
Lajit ja alalajit.
Husaariapinoiden lajit ja alalajit:
Beljajev DB-LK

Beljajev DB-LK (ven. "dalni bombardirovštšik konstruktsii letajuštšeje krylo" eli pitkän kantaman pommikone/lentävä siipi) oli neuvostoliittolainen lentävän siiven prototyyppi vuodelta 1939.
Koneen pääsuunnittelija oli Viktor Beljajev, joka oli toiminut lukuisissa ilmailuviroissa: TsAGI, AVIAVnito, Aeroflot, OMOS, AGOS, KOSOS ja Tupolevin OKB. Hän suunnitteli ja rakensi 1920-luvulta lähtien lukuisia liitokoneita, mukaan lukien lentävä siipi -konfiguraatioita. Vuonna 1934 hän suunnitteli kaksiperäpuomisen 8-paikkaisen matkustajalentokoneen. 
DB-LK oli kokometallinen kuorirakenteinen lentokone. Koneessa oli 2 M-88-moottoria (708,41/745,7 kW tai 950/1 000 hv). Koneessa oli neljän hengen miehistö.
Koneen koelensi M. A. Njuhtikov vuonna 1940. Koneella todettiin olevan hyvät lento-ominaisuudet, mutta turhan suuri herkkyys painopisteen aseman suhteen. Kone ei edennyt sarjatuotantoon.
Hukou

Hukou () tai huji () on asumisoikeutta säätelevä järjestelmä Kiinassa. 
Asuinpaikka määritellään rekisteröinnillä, ja paikan muuttaminen vaatii viranomaisen luvan. Ilman lupaa siirtotyöläiset ovat kaupungeissa kuin toisen luokan kansalaisia. Asumislupaan sisältyy asumiseen, terveydenhuoltoon ja lasten koulutukseen liittyviä etuja. Järjestelmään merkitään vanhempien nimet, perheen jäsenten syntymät, kuolemat, avioliitot ja -erot, osoitteenmuutokset ja koulutus. Liikkumisen kannalta tärkeintä on tieto kotipaikasta.
Miljoonia toiselle paikkakunnalle muuttajia rangaistaan sillä, että heidän lapsensa eivät pääse edes yläkouluun eikä heille kuulu edes sairausvakuutusta. Järjestelmä on auttanut valvomaan suuria väestömääriä.
Järjestelmän historia ulottuu noin kahden tuhannen vuoden taakse Han-dynastian aikakaudelle, jolloin hukouta käytettiin muun muassa veronkeräykseen. Nykymuotoinen hukou juontaa juurensa Mao Zedongin kommunistihallinnon päätökseen vuodelta 1958. Hukoun avulla hillittiin väestön muuttoryntäystä maaseudulta kaupunkeihin.
Vladimir Vahmistrov

Vladimir Sergejevitš Vahmistrov () (1897 Moskova –1972 Moskova) oli neuvostoliittolainen lentokonesuunnittelija. Hänen kuuluisin suunnitelmansa oli Zveno-parasiittilentokonesarja.
Antero Parma

Kari Antero Parma (s. 1950) on suomalainen teollisuussijoittaja. Hän on perustanut sukelluslaitteita maahantuovan Polarsukelluksen (nyk. Polar Safety) sekä AVS-Yhtiöt Oy:n. Parma omistaa Olkkalan kartanon.
Parma kävi kansakoulun jälkeen ammattikoulun, josta valmistui koneistaja-viilaajaksi. Nuorena alkanut sukellusharrastus vei hänet teknisen sukeltajan ammattiin, jossa hän tarkasti laivojen pohjia. Kun alan ammattilaitteita ei saanut Suomesta, hän ryhtyi tuomaan niitä maahan. Toiminta laajeni myös muiden teollisuuslaitteiden maahantuontiin, ja 1980-luvulla hän perusti AVS-Yhtiöt. 
Parma omisti jonkin aikaa myös Lännen Tractors -yrityksen, jonka liikevaihto lähes kolminkertaistui niiden viiden vuoden aikana, jotka hän sen omisti. Hänen perustamansa Polarsukellus (nyk. Polar Safety) on Suomen tunnetuimpia sukellusvälineiden myyjiä ja alan kouluttajia. 
AVS-Yhtiöt myytiin vuonna 2024 ruotsalaiselle Beijer Techille. Hydrauliikkaan, pneumatiikkaan, automaatioon ja teollisuusventtiileihin erikoistuneeseen yhtiöryhmään ovat kuuluneet Automatik Ventiler System Oy (AVS), Hylar Oy, Hytar Oy ja Hydoring Oy.
Parmalla ei ole lapsia. Hän on perustanut säätiön, joka tukee meriarkeologista luonnonsuojelua.
Antero Parma osti vuonna 2020 Helsingin Ullanlinnassa Neitsytpolku 1 A:ssa sijaitsevan, Neuvostoliitolle kuuluneen ja 1970-luvulta asti tyhjillään olleen kivitalon saneeratakseen sen asuintaloksi.
Speed Metal Symphony

Speed Metal Symphony on Cacophonyn ensimmäinen studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 1987.
Vuonna 2009 albumi sijoittui sijalle 9. "Guitar World" -lehden artikkelissa "Top 10 Shred Albums of All Time".
Oliivikoukkunapsija

Oliivikoukkunapsija ("Oncostoma olivaceum") on Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava napsijoihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan oliivikoukkunapsija on noin 9 cm. Selästään laji on väriltään oliivinruskea ja siivet ovat hieman tummemmat ja niissä on kaksi keltaista juovaa. Oliivikoukkunapsijan nokka on paksu ja alaspäin taipunut. Vatsastaan lintu on väriltään vaalean ruskehtavan keltainen. Ulkonäöltään oliivikoukkunapsija muistuttaa koukkunapsijaa ("Oncostoma cinereigulare"), joka kuitenkin eroaa harmaan kurkkunsa perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Oliivikoukkunapsijaa tavataan Panaman keskiosista Pohjois-Kolumbiaan. Linnun elinympäristöä ovat metsien pohjakerrosten tiheiköt ja pensaikkoiset metsien reunamaat. Laji elää melko piilottelevaa elämää yksin tai pareittain eikä liity sekaparviin. 
Oliivikoukkunapsijan pesä on pallomainen rakennelma, joka sijaitsee puussa oksiin tuettuna.
Some of These Days

”Some of These Days” on Shelton Brooksin säveltämä ja sanoittama musiikkikappale vuodelta 1910. Erityisesti Sophie Tuckerin esittämänä tunnetun laulun nuottijulkaisua on myyty yli kaksi miljoonaa kappaletta. Kappaleen ovat levyttäneet lukuisat artistit ja se on yksi varhaisimmista jazzstandardeista.
Kappale synnystä kerrotaan, että Brooksilla oli pitkään mielessä tarttuva melodianpätkä, jolle hän ei pystynyt keksimään sanoja. Eräänä päivänä hän istui ravintolassa ja kuuli ohimennen mustan naisasiakkaan toteavan miespuoliselle seuralaiselleen: ”some of these days, you’re gonna miss me, honey” (jonakin päivänä tulet vielä kaipaamaan minua, kulta). Sanat sopivat Brooksin melodiaan täydellisesti, ja loput laulusta syntyi kuin itsestään.
Brooks esitteli laulunsa ensimmäisenä laulaja Sophie Tuckerille, joka innostui kappaleesta niin paljon että alkoi esittää sitä heti seuraavana päivänä. ”Some of These Daysistä” tuli ennen pitkää Tuckerin tunnuskappale ja laulaja jopa nimesi vuonna 1945 kirjoitetun omaelämäkertansa sen mukaan. Tucker kirjoitti elämäkerrassaan: ”Olen laulanut kappaletta kaikilla mahdollisilla tavoilla – dramaattisena lauluna, noveltynä, tunteellisena balladina – ja kuulijat ovat aina pitäneet siitä ja pyytäneet kuulla sen.”
Helena Siltala lauloi kappaleen Reino Helismaan suomentamin sanoin nimellä "Näinä päivinä" vuonna 1955. M. A. Numminen teki siitä omaperäisen tulkintansa kolmella kielellä – suomeksi, ruotsiksi ja saksaksi – vuonna 1970. Eugen Malmstén levytti kappaleen alkuperäiskielellä englanniksi vuonna 1974. Veikko Lavi on tehnyt kappaleesta oman suomennoksensa nimellä "Elämäni kronikka", jonka hän levytti vuonna 1988.
Olli Mäenpää

Olli Ilmari Mäenpää (s. 2. marraskuuta 1950 Perniö) on suomalainen oikeustieteilijä ja Helsingin yliopiston hallinto-oikeuden emeritusprofessori. Häntä on pidetty hallinto- ja julkisoikeuden johtavana asiantuntijana Suomessa.
Elämä ja ura.
Mäenpää kirjoitti ylioppilaaksi Salon yhteislyseosta vuonna 1970. Hän valmistui Helsingin yliopistosta oikeustieteen kandidaatiksi 1974, oikeustieteen lisensiaatiksi vuonna 1976 ja oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1979. Lisäksi hän suoritti Harvardin yliopistossa Master of Laws -tutkinnon vuonna 1987.
Mäenpää työskenteli tutkijana Helsingin yliopistossa 1976–1979 ja Suomen Akatemiassa 1979–1981. Hän toimi hallinto-oikeuden professorina Turun yliopistossa 1982–1992 ja Helsingin yliopistossa 1992–2018. Hän on myös toiminut Helsingin yliopistossa oikeustieteellisen tiedekunnan dekaanina 1998–2003 ja Kansainvälisen talousoikeuden instituutin (KATTI) johtajana 1994–1998.
Mäenpää on toiminut korkeimmassa hallinto-oikeudessa ylimääräisenä virkamiehenä vuosina 1976–1979 ja määräaikaisena hallintoneuvoksena vuosina 1994 ja 2006. Hän toimi Julkisen sanan neuvoston puheenjohtajana 1999–2003, Tutkimuseettisen neuvottelukunnan jäsenenä 2001–2004, Ahvenanmaan valtuuskunnan jäsenenä 2002–2018, Yliopiston Apteekin hallituksen puheenjohtajana 2007–2017 ja Suomen Akatemian kulttuurin ja yhteiskunnan tutkimuksen toimikunnan jäsenenä 2010–2015, mukaan lukien puheenjohtajana 2013–2015. Mäenpää on ollut mukana useissa lainvalmisteluhankkeissa ja useasti kuultavana eduskunnan valiokunnissa. Hän on myös aktiivisesti kommentoinut ajankohtaisia hallinto-oikeudellisia kysymyksiä mediassa.
Vuonna 2017 Mäenpää laati Yleisradion pyynnöstä raportin sen journalistisesta päätöksenteosta liittyen etenkin Terraframe-tapaukseen.
Mäenpää sai Sanomalehtien liiton Sanomalehdistön kunniamitalin vuonna 2006, Suomen Valkoisen Ruusun komentajamerkin vuonna 2010, Suomalaisen Lakimiesyhdistyksen Allan Serlachius-Särkilahti -palkinnon vuonna 2015 ja Turun yliopiston kunniatohtorin arvon vuonna 2017. Hänet valittiin Pohjoismaiden hallinnollisen liiton Suomen osaston kunniajäseneksi vuonna 2012. Hänen artikkelinsa "Euroopan ihmisoikeussopimus ja oikeusturvan takeet hallintoasioissa" palkittiin parhaana Lakimies-aikakauskirjassa vuonna 1989 julkaistuna kirjoituksena.
Colossus-luokka (taistelulaiva, 1882)

Colossus-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston kahden aluksen muodostama ironclad-taistelulaivaluokka, jonka pääaseet oli sijoitettu torneihin. Luokka oli laivaston ensimmäisen, missä aluksiin asennettiin suuret rihlatut takaaladattavat tykit.
Suunnittelu.
Vuosien 1878-1879 laivasto-ohjelmaan kuuluneet alukset olivat periaatteessa suurennettuja Ajax-luokan aluksia, joiden nopeus oli hieman suurempia, raskaampi apuaseistus, kasvatettu toimintasäde ja parempi käsiteltävyys ja merenkulkuominaisuudet. Aluksissa oli otettu käyttöön uusia keksintöjä, mitkä tekivät niistä merkittävästi parempia edeltäjiinsä verrattuna. Tärkein uusi ominaisuus oli kuitenkin suustaladattivien tykkien korvaaminen takaaladattavilla. Samoin niiden rungon ja tornien suojana otettiin käyttöön komposiittiratkaisut ja lisäksi alusten rakennusmateriaalina oli pääosin teräs aiemman (valu)raudan sijasta.
Taisteluasema oli samanlainen kuin Ajax-luokassa, mutta sen koko oli kasvatettu ja ovaalimuotoa oli täydennetty pyöristyllä sivuilla ammusten kimmottamiseksi. Asema oli 123 jalkaa pitkä ja 16 jalkaa syvä ja sen ulkoseinien suojaa oli lisätty vaimentamalla sitä korkilla.
Alusten aseistuksen piti alun perin olla sama kuin Ajax-luokassa, mutta sen pääaseiksi vaihdettiin 12 tuuman takaaladattavat tykit rakennustyön aikana. Apuaseina olleet viisi kuuden tuuman BL tykkiä vaihdettiin 1898 QF tykeiksi paremman lähisuojan takaamiseksi.
Rakkaus alkaa aamuyöstä

Rakkaus alkaa aamuyöstä on Jarno Hiilloskorven ohjaama ja Jouni Lompolon käsikirjoittama suomalainen elokuva vuodelta 1966. Se kertoo asepalveluksesta päässeestä nuorukaisesta, joka empii, kenen kanssa seurustelussaan vakiintuisi. Elokuva on toinen Hiilloskorven kahdesta pitkästä ohjaustyöstä. Elli Castrén voitti elokuvasta parhaan naispääosan Jussi-palkinnon.
Vastaanotto.
Aikalaisarvioijat tyrmäsivät Lompolon käsikirjoituksen, jota ohjaaja Jarno Hiilloskorpi ei heidän mielestään onnistunut pelastamaan. Heikki Eteläpään ("Uusi Suomi") mukaan se on paluuta 1940-luvulle. Erkka Lehtolan ("Aamulehti") mukaan katsoja ei vakuutu filmin nuorten ongelmien todellisuudesta ja merkitsevyydestä, ja nuorten suustaan päästämä puhe on hänestä omituista. Leo Stålhammar ("Suomenmaa") kuuli sen sijaan repliikit luontevina. Näyttelijöistä Elli Castrénin ja Martti Järvisen roolisuoritukset saivat Yrjö Kempiltä ("Ilta-Sanomat") kiitosta, samoin Osmo Harkimon kuvaus.
Televisioesityksen yhteydessä "Helsingin Sanomien" kriitikko Arto Pajukallio piti elokuvan käsikirjoitusta kielellisesti luontevana ja ajatuksellisena, etenkin puutarhurin (Leo Jokela) pohdiskeluissa, ja kerrontaa hyvin elokuvallisena. Kriittisemmin suhtautui eräs toinen arvioija, jonka mukaan elokuva jäi ”syystäkin” samana vuonna valmistuneen elokuvan "Käpy selän alla" varjoon. "Käpy" käsittelee kriitikon mukaan nuorison asioita luontevammin.
For Your Love

For Your Love on englantilaisen rockyhtyeen The Yardbirdsin albumi vuodelta 1965.
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Antti Karhu

Antti Karhu (6. tammikuuta 1844 Suomenniemi – 9. maaliskuuta 1926 Suomenniemi) oli suomalainen kansanrunoilija.
Antti Karhu julkaisi runojaan sanomalehtiin kirjoittamissaan "Karhun kirjeissä" joissa käsiteltiin myös Suomenniemen paikallisia uutisia.
Antti Karhu toimi Suomenniemen kuntakokousten esimiehenä 1869-1874, 1878-1883 ja 1887-1982.
K. J. Hidén

Karl Julius Hidén (8. lokakuuta 1867 Pori – 4. elokuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja antiikin kirjallisuuden suomentaja.
Hidénin vanhemmat olivat merikapteeni Julius Viktor Hidén ja Rosa Charlotta Jusélius. Hän pääsi ylioppilaaksi Turun ruotsinkielisestä klassillisesta lyseosta 1886 ja opiskeli Helsingin yliopistossa pääaineinaan roomalainen kielitiede ja roomalainen kirjallisuus valmistuen filosofian kandidaatiksi 1892, maisteriksi 1894, lisensiaatiksi 1896 ja tohtoriksi 1897.
Hidén toimi Helsingin suomalaisen yhteiskoulun latinan ja suomenkielen opettajana 1897–1913 ja Uuden yhteiskoulun opettajana 1899–1903. Hän oli Helsingin yliopiston roomalaisen filologian dosentti 1899–1925, klassillisen filologian apulainen 1925 sekä roomalaisen kirjallisuuden vt. professori 1920–1923.
Hidén kuului Suomen Sukututkimusseuraan sen perustamisesta lähtien ja oli viisi viimeistä vuotta sen seuran varaesimiehenä. Hän oli myös Helsingin yliopiston dosenttiyhdistyksen puheenjohtajana, yliopiston virkamiesliiton sihteerinä, Helsingin vuokralaisten yhdistyksen varapuheenjohtajana, suomalaisen normaalilyseon vanhempain neuvoston puheenjohtajana ja mukana Suomen Eläinsuojeluyhdistyksessä. Hidén otti osaa Tietosanakirjan ja Maailmanhistorian toimitustyöhön ja avusti kirjoituksillaan eri lehtiä.
Hidén oli naimisissa vuodesta 1897 Helmi Liisi Parmasen kanssa. Heillä oli seitsemän lasta, joista tunnetuimpia olivat kasvitieteilijä Ilmari Hiitonen, oikeustieteen tohtori, diplomaatti, toimittaja ja poliitikko Ensio Hiitonen sekä rintamavalokuvaaja Unio Hiitonen.
Erik Johan Tammelin

Erik (Erkki) Johan Tammelin (sukunimi myöh. "Tammio"; 5. elokuuta 1861 Hämeenlinna – 15. heinäkuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori ja kouluneuvos.
Tammelinin vanhemmat olivat kirvesmies Erik Johan Tammelin ja Maria Sulander. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1880 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1884, maisteriksi 1886, lisensiaatiksi 1889 ja tohtoriksi 1890. 
Tammelin oli kreikan- ja latinankielen apulaisopettajana Hämeenlinnan normaalilyseossa 1884–1885, latinan-, kreikan- ja suomenkielen opettajana opettajana Turun suomalaisessa yksityislyseossa 1885–1887 sekä samaan aikaan suomenkielen opettajana Heurlinin yksityisessä tyttökoulussa, v.t. kreikan ja latinankielen lehtorina Hämeenlinnan lyseossa 1888–1890 sekä vakinaisena kreikan ja latinankielen lehtorina Oulun lyseossa 1892–1894 ja Porin lyseossa 1894–1904. Vuonna 1904 hänet nimitettiin kielten ylitarkastajaksi kouluhallitukseen sekä vuonna 1918, kouluhallitusta uudelleen järjestettäessä, kouluneuvokseksi ja oppikouluosaston päälliköksi. Hän toimi myös kouluhallituksen v.t. ylijohtajana. Opettajavuosinaan Tammelin työskenteli myös sanomalehtimiehenä Hämeen Sanomain ja Auran toimittajana sekä Louhen ja Satakunnan päätoimittajana. 
Erkki Tammelin oli naimisissa vuodesta 1892 Eva Alina Silanderin kanssa.
Teoksia.
Nimellä "Erik Johan Tammelin":
Nimellä "E. J. Tammio":
Lev Tolstoin piiri

Lev Tolstoin piiri () on kunnallinen itsehallintoalue Lipetskin alueella Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 970 neliökilometriä. Asukkaita on 16 800 henkeä (vuonna 2010).
Lev Tolstoin piiri sijaitsee Lipetskin alueen pohjoisosassa. Se rajoittuu Rjazanin alueeseen sekä Dankovin, Dobrojen, Lebedjanin ja Tšaplyginin piireihin. Seutu kuuluu mustanmullan vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostukseltaan se on laaksojen ja rotkojen halkomaa ylävää tasankoa. Hyötykaivannaisia ovat hiekka, savi ja turve.
Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa: Domatši, Gagarino, Lev Tolstoi, Novotšemodanovo, Oktjabrski, Ostryi Kamen, Pervomaiskoje, Topki, Troitskoje ja Znamenskoje. Hallinnollinen keskus on Lev Tolstoin taajama. Asutuskeskuksia on yhteensä 39. Kaupunkiväestöä ei ole.
Lev Tolstoin taajama on merkittävä rautateiden risteyspaikka. Seudun tärkein elinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien, herneen, rapsin, auringonkukan, maissin ja sokerijuurikkaan viljelyyn sekä maidon, lihan ja villan tuotantoon. Keskustaajamassa on elintarviketeollisuutta.
Piirissä on 13 koulua ja ammattikoulu. Kulttuurilaitoksia ovat piirin kulttuuritalo, kylien kulttuuri- ja kerhotalot sekä kirjastolaitos. Keskustaajamassa on taidegalleria ja kirjailija Leo Tolstoille omistettu museo. Paikallislehtenä ilmestyy "Narodnoje slovo" (”Kansan sana”).
Rolf Boije

Rolf Gustaf Casimir Boije af Gennäs (17. syyskuuta 1863 Janakkala – 8. marraskuuta 1930 Janakkala) oli suomalainen tilanomistaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "A.B.C.-Å.Ä.Ö", "1.2.3.-16.17.18" ja "R.B.".
Henkilöhistoria.
Boijen vanhemmat olivat tilanomistaja, kamariherra, vapaaherra Hans Gustaf Boije (1828–1903) ja Amelie Sofie Elise Baer. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin yksityislyseosta 1882 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1885, maisteriksi 1886 ja molempien oikeuksien kandidaatiksi 1890. Boije omisti Hakoisten kartanon Janakkalassa 1903–1930.
Hän oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891, edustaen von Numers -sukua.
Selkämeren kansallispuisto

Selkämeren kansallispuisto on Varsinais-Suomen ja Satakunnan välisellä Selkämeren merialueella sijaitseva kansallispuisto. Puisto perustettiin vuonna 2011, ja sen avaiset pidettiin Kuuskajaskarissa. Selkämeren kansallispuisto on merkittävän kokoinen Itämeren suojelualue, joka ulottuu Kustavista Merikarvialle 160 kilometrin pituiselle merialueelle. Pinta-alaltaan puisto on 917 neliökilometriä.
Alueen perustamisesta tehtiin valtioneuvoston periaatepäätös 2. lokakuuta 2009 ja lakiehdotus huhtikuussa 2010. Kansallispuistohanke aiheutti kuitenkin kiihkeää vastustusta, minkä vuoksi aluevarausta pienennettiin alkuperäisestä. Merimetsojen ja harmaahylkeiden metsästys on sallittu alueella tietyin edellytyksin.
Kansallispuiston alue.
Maantiede.
Majakkasaaret.
Kansallispuiston suurin majakkasaari on Isokari, jossa sijaitsee Isokarin majakka, joka on pohjanlahden alueen suurin majakka. Pelkästään Isokarilla elää 380 kasvilajia, joista tavanomaisia saaristokasveja on 35 prosenttia, loput lajit ovat peräisin mantereelta, korpimetsistä ja soilta. Toinen majakkasaari Isokarin lisäksi on Kylmäpihlaja, jossa sijaitsee Kylmäpihlajan majakka. Kyseisellä saarella sijaitsee eniten eläimistöä suhteessa sen pinta-alaan. Puiston kolmas majakkasaari on avomeren reunalla, Porin ja Luvian edustalla sijaitseva 150 hehtaarin kokoinen Säppi. Säppi on saarista tunnetuin lintujen harrastajille.
Linnakesaaret.
Majakkasaarten lisäksi kansallispuisto alueella sijaitsee kaksi linnakesaarta. Näistä eteläisempi Katanpää on monimuotoisempi historiansa osalta. Siellä sijaitsee vuosina 1915–1917 perustettu Katanpään linnake, joka muodosti Pietari Suuren merilinnoitusketjun pohjoisimman päädyn. Toinen linnakesaari on Kuuskajaskari. Siellä sijaitsee majoitus- ja ravintolapalveluja. Saarelle saatiin sähköt 1950-luvulla, jonka lisäksi alueella toimi koulu 1960-luvulle asti.
Linnusto.
Selkämeren kansallispuisto on tunnettu sen linnuista. Erityisesti ulkosaaristo on merilinnustolle tärkeä alue. Saaristoissa sijaitsevat katajikot ja rantojen matalat poukamat tarjoavat pesimä- ja levähdysrauhan muun muuassa haahkalle, isokoskelolle, merikihulle ja merihanhelle.
Talvi.
Talvella Selkämeren kansallispuistossa on laajat mahdollisuudet kävelylle sen erittäin suuren meripinta-alan vuoksi. Talvella alueella esiintyvät muun muuassa silkki- ja mustakurkku-uikku, punasotka, telkkä ja nokikana. Liesluodolla on mahdollisuus nähdä valkohäntäpeuroja ja merikotkia.
Giri Granlund

Ingrid Hjördis (Giri) Granlund (18. marraskuuta 1894 Porvoo – 24. maaliskuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen suomen ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkiä "Pennskaftet".
Granlundin vanhemmat olivat kamarineuvos John Isidor Granlund ja Elna Elise Bade. 
Giri Granlund oli useiden ruotsinkielisten viikko- ja päivälehtien palveluksessa. Hän julkaisi runokokoelman "Opal" ja lisäksi satukokoelman. Granlund kuoli 37-vuotiaana lyhyen sairauden jälkeen.
Granlund oli naimisissa vuodesta 1920 Hufvudstadsbladetin toimittajan Gustaf Johanssonin (nimimerkki "Jumbo") kanssa.
Gustaf Johansson (toimittaja)

Gustaf Alexander Johansson (11. syyskuuta 1880 Turku – 17. toukokuuta 1959 Helsinki) oli suomenruotsalainen toimittaja ja pakinoitsija nimimerkillä "Jumbo".
Johanssonin vanhemmat olivat merikapteeni Magnus Wilhelm Johansson ja Anna Mathilda Willgren. Hän pääsi ylioppilaaksi 1898 ja opiskeli Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1901 ja maisteriksi 1907. Johansson toimi aluksi opettajana ruotsinkielisissä kouluissa Kuopiossa ja Kotkassa. Hän oli Nya svenska läroverketin opettajana Helsingissä vuodesta 1907, Helsingin kauppakoulun opettajana vuodesta 1909 ja Helsingin ruotsalaisen lyseon opettajana vuoteen 1923 saakka.
Lehtialalla Johansson toimi Tammerfors Nyheterin päätoimittajana 1910–1911, Dagens Tidningin toimitussihteerinä 1912–1913 sekä Hufvudstadsbladetin toimittajana 1909 ja 1914–1959. Hän kirjoitti lehteen pakinoita nimimerkillä "Jumbo".
Johansson oli naimisissa vuodesta 1920 lähtien kirjailija Giri Granlundin kanssa.