Chamaecyparis hodginsii

Chamaecyparis hodginsii eli Fokienia hodginsii on sypressikasvien heimoon kuuluva havupuulaji. Lajin edustajat ovat itäisen ja kaakkoisen Aasian vuoristometsien ainavihantia puita. Puulajin piirteitä ovat litteät oksanhaarat, voimakkaasti kaksimuotoiset suomumaiset lehdet ja tavallisesti vasta toisena vuonna kypsyvät pyöreät kävyt.
Puu on perinteisesti luokiteltu omaan yksilajiseen sukuunsa "Fokienia". Useiden 2000-luvulla ja 2010-luvulla tehtyjen geneettisten tutkimusten perusteella kuitenkin valesypressien sukuun ("Chamaecyparis") kuuluvat lawsoninsypressi ja japaninsypressi ovat läheisempää sukua tälle puulajille kuin muille valesypresseille, mikä puoltaa vahvasti lajin luokittelua valesypresseihin. Puulaji kuvattiin vuonna 2007 valesypressien suvun lajina nimellä "Chamaecyparis hodginsii".
Nimet.
Puun tieteellinen lajinimi "hodginsii" viittaa kapteeniin nimeltä A. E. N. Hodgins, joka keräsi lajista ensimmäiset näytteet tieteelle vuonna 1908. Lajista kuvatun suvun tieteellinen nimi "Fokienia" viittaa Kiinan Fujianin maakuntaan. Puun luontaisella esiintymisalueella siitä käytetään kiinankielistä nimeä 福建柏 ("fú jiàn bǎi", suom. "Fujianin sypressi") ja vietnaminkielistä nimeä "pơ mu". 
Kuvaus.
"Chamaecyparis hodginsii" on keskisuuri ainavihanta puu. Se tulee tavallisesti noin 30 metriä korkeaksi ja rungon rinnankorkeusläpimitaltaan noin metrin paksuiseksi.
Laji eroaa muista valesypresseistä ulkoisesti siementen selvästi suurempien lenninsiipien ja tavallisesti vasta toisena vuonna kypsyvien käpyjen perusteella.
Varsi.
Puun runko on yleensä suora ja alaosastaan oksaton. Rungon purppuranruskea tai ruskean harmahtava kuori on aluksi melko sileää, mutta tulee myöhemmin hilseileväksi ja lopulta vanhemmiten epäsäännöllisen uurteiseksi. Tiheä latvus on aluksi muodoltaan kartiomainen, mutta vanhemmilla puilla pyöristynyt. Oksat voivat olla vaakasuuntaisesti siirottavia tai alaspäin kaartuvia. Sivuttaiset versot haarautuvat tasossa muodostaen litteitä oksanhaaroja, jotka ovat nuorilla puilla muodoltaan sulkamaisia, mutta vanhemmilla puilla usein lyhyempiä ja epäsäännöllisempiä. Uloimmat sivuttaiset versot ovat rangaltaan litteitä.
Lehdet.
Lehdet ovat enimmäkseen suomumaisia ja kannaltaan johteisia. Lehtiasento on ristikkäin vastakkainen. Litteiden versojen suomumaiset lehdet ovat vahvasti kaksimuotoisia; litteän versorangan leveiden pintojen litteät keskilehdet ovat rangan kapeiden reunojen kourumaisia laitalehtiä pienempiä. Uloimmissa versoissa kapean vastapuikeat keskilehdet ovat 2–7 millimetriä pitkiä ja 1–2 millimetriä leveitä, kun taas puikeat laitalehdet ovat 4–10 millimetriä pitkiä ja 1,5–2 millimetriä leveitä, mutta vanhempien oksanhaarojen lehdet voivat olla selvästi suurempia. Ilmaraot muodostavat vaaleita juovia lehtien alapinnoille. Keskilehdissä on kaksi vaaleaa ilmarakojuovaa keskisuonen ympärillä, laitalehdissä yksi juova.
Kukinnot.
Yksikotinen puu tuottaa erillisiä hede- ja emikukintoja. Kukinnot kehittyvät versojen kärkiin. Hedekukinto eli hedekäpy muodostuu yleisimmin 10–12 hedelehdestä, jotka ovat asettuneet rangan ympärille ristikkäin vastakkaisesti viiteen tai kuuteen pariin. Kunkin hedelehden abaksiaalisella eli alapinnalla on kolme siitepölyä tuottavaa pölylokeroa. Hedekäpy on pölytysvaiheessa 4–5 millimetriä pitkä ja 1,5–2 millimetriä leveä.
Emikukinto eli käpy koostuu 10–16 kilpimäisestä käpysuomusta, jotka ovat asettuneet rankaan ristikkäin vastakkaisesti viidestä kahdeksaan pariin. Muodoltaan lähes pallomainen käpy on kypsänä 15–25 millimetriä pitkä ja 12–22 millimetriä leveä. Toisena vuonna hedelmöityksen jälkeen kypsyvät kävyt karisevat pian käpysuomujen avauduttua. Kukin yksittäinen käpysuomu itsessään muodostuu yhteenkasvettuneesta emisuomusta ja peitinsuomusta. Käpysuomu on muodoltaan kiilatyvisen kilpimäinen ja lavaltaan litteä. Sen keskellä on pieni peitinsuomun kärjen muodostama piikki. Yksi käpy tuottaa tavallisesti 20–30 siementä.
Siemenet ovat munanmuotoisia ja neljästä viiteen millimetriä pitkiä. Siemenellä on kaksi keskenään hyvin erikokoista lenninsiipeä. Suurempi siipi on keskimäärin kuusi millimetriä pitkä ja viisi millimetriä leveä, kun taas pienempi siipi on vain noin 1,5 millimetriä pitkä.
Luokittelu.
"Chamaecyparis hodginsii" on sypressikasvien heimon (Cupressaceae) alaheimoon Cupressoideae kuuluva havupuulaji. Se luokiteltiin yleisesti suvun "Fokienia" ainoaksi lajiksi nimellä "Fokienia hodginsii" 1910-luvulta 2000-luvulle asti. 2000-luvulla suoritetut molekyylibiologiset genetiikan tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että valesypressien suvun ("Chamaecyparis") lajit lawsoninsypressi ("Chamaecyparis lawsoniana") ja japaninsypressi ("Chamaecyparis obtusa") ovat läheisempää sukua tälle puulajille kuin muille valesypressilajeille. Siten valesypressien suku on kladistisena ryhmänä parafyleettinen ilman tätä lajia. Modernissa luokittelussa kaikkien taksonomisten ryhmien tulisi kuitenkin olla monofyleettisia eli sisältää kaikki yhteisen kantamuodon jälkeläiset, joten luokitusta on ehdotettu korjattavaksi siirtämällä laji valesypressien sukuun. Puulaji kuvattiinkin valesypressinä nimellä "Chamaecyparis hodginsii" vuonna 2007.
Levinneisyys.
"Chamaecyparis hodginsii" kasvaa luonnonvaraisena itäisen ja kaakkoisen Aasian vuoristoissa 300 metrin korkeudelta aina 2 300 metriin. Lajia esiintyy laajalti Kiinassa Chongqingin, Fujianin, Guangdongin, Guangxin, Guizhoun, Hunanin, Jiangxin, Sichuanin, Yunnanin ja Zhejiangin maakunnissa sekä Vietnamissa ja Laosin pohjoisosissa.
Elinympäristö ja ekologia.
"Chamaecyparis hodginsii" kasvaa luonnossa subtrooppisen tai lämpimänlauhkean ilmaston ainavihannissa metsissä. Sitä esiintyy luonnontilassa usein lehtipuuvaltaisissa metsissä, joiden tyypillisiä valtalajeja ovat erityisesti Kiinassa pyökkikasvien (Fagaceae) puut, kuten tammet ("Quercus") sekä sukujen "Lithocarpus" ja "Castanopsis" puut sekä varsinkin Vietnamissa myös laakerikasvien (Lauraceae) ja magnoliakasvien (Magnoliaceae) puut. "Chamaecyparis hodginsii" voi kuitenkin myös paikoin olla metsän valtalajina ja muodostaa puhtaita metsiköitäkin.
Laji kasvaa tyypillisesti happamilla ja hyvin vettä läpäisevillä hiekkapitoisilla mailla. Lajin luontaisten elinalueiden keskimääräinen vuosittainen sadanta on vähintään 1 200 millimetriä.
"Chamaecyparis hodginsii" kestää huonosti varjostusta erityisesti nuorena. Se lisääntyy luonnossa parhaiten metsien reunoilla, veden äärellä ja metsätuhojen aiheuttamilla aukeilla. Vanhemmat ja korkeammat puut menestyvät tiheänkin metsän keskellä ja lajin tiedetään voivan elää ainakin noin 1 500 vuotta vanhaksi.
Uhat ja suojelu.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto (IUCN) on määritellyt uhanalaisuusluokituksessaan "Chamacyparis hodginsiin" vaarantuneeksi lajiksi. Lajin levinneisyysalue on suhteellisen laaja, mutta erittäin pirstoutunut. Hakkuut ja elinympäristön tuhoutuminen jatkuvat yhä, vaikka laji on suojeltu lailla Kiinassa ja Vietnamissa.
Merkitys ihmiselle.
Puun tasasyistä ja lahonkestävää tumman punertavaa puuainesta arvostetaan suuresti. Sitä on käytetty lajin kotiseudulla runsaasti puurakentamisessa, sisustuksessa ja huonekalujen valmistuksessa. Lajia kasvatetaan lähinnä Kiinassa nykyisin myös koristepuuna erityisesti puistoissa ja hautausmailla, mutta talousmetsien istutukseen se soveltuu huonosti hitaan kasvunopeutensa vuoksi. Pitkäikäistä puulajia on käytetty myös ilmastohistorian tutkimuksessa vuosirengasajoituksen avulla.