tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pietari (artisti)

Pietari Kiviharju (s. 1976), taiteilijanimiltään Pietari ja Pietaripoika, on suomalainen rap-artisti.
Pietari kuvailee itseään artistina: "En ole tekninen räppäri. Vahvuuteni ovat muilla osa-alueilla. Minulla on yksinkertainen, maanläheinen flow, sekä iän mukanaan tuomaa perspektiiviä."
Pietarilla on myös blues/iskelmä-yhtye Pietari &amp; Kohtalon kauppiaat. Yhtye julkaisi ensialbuminsa Paratiisi odottaa vuonna 2013 Helmi Levyjen kautta. Keskisuomalaisen toimittaja Vesa Rantama kirjoitti albumista: "Rumpujen vispikomppi, pystybasson kohmeiset kuljetukset ja kuivasti soivat tarkat kitarat luovat kaurismäkeläisen ilmapiirin, kuin kuvan kadotetusta Suomesta, jossa monipuoliset amerikkalaiset vaikutteet yhdistyvät omaehtoiseksi tekemiseksi."
Pietari muodostaa Pietarin Spektaakkeli -yhtyeen yhdessä rumpali Tyko Haapalan ja basisti Mitja Tuuralan kanssa. Yhtye julkaisi debyyttialbuminsa Rakkauteen maaliskuussa 2014. Jos vielä kaipaat -kappale nousi julkaisuviikollaan suoraan Radio Suomen soitetuimmaksi. Radio Helsinki ja Nyt-liite valitsivat albumin viikon levykseen.
Pietarin Spektaakkeli osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun vuonna 2016 kappaleella "Liian kuuma", mutta ei päässyt semifinaalista jatkoon. 
Pietarin Spektaakkelissa vaikuttaa nykyään myös kosketinsoittaja Sami "Kanttori" Nieminen joka on ollut mukana Siivet-albumin tekemisestä lähtien. Pietari vaikuttaa nykyään Pietarin Spektaakkelin lisäksi myös Tasaraha-punkyhtyeessä ja monissa rapkokoonpanoissa.
Vuonna 2022 Pietari julkaisi Ryttylä City -nimisen albumin yhdessä tuottaja Koksukoon kanssa Katakombi Recordsin kautta.
Kick In

Kick In on Richard Wallacen ohjaama yhdysvaltalainen rikosdraamaelokuva vuodelta 1931. Elokuvan pääosia näyttelevät Clara Bow, Regis Toomey ja Wynne Gibson. Rikosdraaman tuotti ja levitti Paramount Pictures. "Kick In" oli Clara Bow’n viimeinen elokuva Paramount Picturesille. "Kick In" kertoo entisestä rikollisesta Chick Hewesistä (Regis Toomey), joka yrittää pysyä kaidalla polulla Molly-vaimonsa (Clara Bow) avulla. Kuitenkin olosuhteet pakottavat pariskunnan osallistumaan vakavaan rikokseen.
"Kick In" perustuu Willard Mackin vuoden 1914 Broadway-näytelmään, jossa oli pääosassa John Barrymore. Näytelmää esitettiin teatterissa myös vuonna 1925. Näytelmän pohjalta Bartlett Cormack oli laatinut käsikirjoituksen. Näytelmä oli filmatisoitu kahdesti mykkäelokuvakautena: Pathé filmatisoi näytelmän vuonna 1917 nimellä "Kick In" ja Paramount Pictures vuonna 1922 nimellä "Elämän seikkailut". "Elämän seikkailut" oli ollut kadoksissa yli 80 vuotta, kunnes se löydettiin moskovalaisesta elokuva-arkistosta vuonna 2010. "Elämän seikkailut" palautettiin Yhdysvaltoihin samana vuonna.
"Kick Inin" kuvaukset alkoivat 23. helmikuuta ja päättyivät maaliskuussa 1931. "Kick In" kuvattiin Paramount Picturesin studioilla Los Angelesin Hollywoodissa. "Kick In" sai ensi-iltansa 24. toukokuuta vuonna 1931. Elokuvan oikeuksia nykyään kontrolloi Universal Studios, joka omistaa tai kontrolloi kaikkia Paramount Picturesin vuosien 1929–1949 välillä valmistuneita elokuvia. Elokuvaa säilytetään UCLA Film &amp; Television Archive -arkistossa, ja siitä on säilynyt useita kopioita, vaikka elokuvaa ei ole julkaistu VHS:lle tai DVD:lle.
Matti Hannula

Matti Hannula (14. kesäkuuta 1943 Elimäki – 4. kesäkuuta 2013 Outokumpu) oli arvostettu suomalainen urkutaiteilija.
Hannula opiskeli kanttoriksi ja urkuriksi ensin Sibelius-Akatemian Kuopion yksikössä ja myöhemmin Helsingissä Enzio Forsblomin johdolla. Urkurin tutkinnon hän sai vuonna 1966, minkä jälkeen hän oli vuoden kanttorina Kuopiossa. Vuosina 1967–1974 Hannula oli Pyynikin seurakunnan urkurina Aleksanterin kirkossa. Tänä aikana hän oli perustamassa Pirkanmaan musiikkiopistoa vuonna 1970, missä hän oli myös rehtorina. Uransa päätyön hän teki Tampereen tuomiokirkon urkurina vuosina 1974–2013. Hän jäi eläkkeelle urkurin virasta kesäkuun alussa vuonna 2013 ja menehtyi vain muutama päivä tämän jälkeen.
Hannula konsertoi laajasti sekä Suomessa että ulkomailla. Tampereen tuomiokirkossa hän järjesti konserttisarjoja.
Rajua rakkautta

Rajua rakkautta (; myös "Red Headed Savage") on vuonna 1932 ensi-iltansa saanut John Francis Dillonin ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Clara Bow ja Gilbert Roland. "Rajua rakkautta" on "Pre-Code"-ajan Hollywood-elokuva, ja se jäi Clara Bow’n toiseksi viimeiseksi elokuvaksi. "Rajua rakkautta" -elokuvan tuotti ja levitti Fox Film Corporation. "Rajua rakkautta" kertoo villistä nuoresta naisesta (Bow), joka kapinoi isäkseen luulemaansa miestä vastaan.
Museum of Modern Art entisöi elokuvan vuonna 2012. Elokuvaa säilytetään myös Museum of Modern Artissa. "Rajua rakkautta" on julkaistu myös DVD:lle. "Rajua rakkautta" esitettiin Turner Classic Moviesin elokuvajuhlilla Hollywoodissa vuonna 2012. Dokumentin "The Celluloid Closet" (1995) mukaan "Rajua rakkautta" oli ensimmäinen Hollywood-elokuva, jossa esitetään homobaari.
Tuotanto.
"Rajua rakkautta" perustuu Tiffany Thayerin samannimiseen romaaniin (1931), jonka pohjalta Edwin J. Burke laati käsikirjoituksen. "Rajua rakkautta" -elokuvan tuotanto alkoi 12. syyskuuta 1932 ja päättyi 2. marraskuuta. Bow oli sitoutunut elokuvaan 7. toukokuuta 1932. Elokuvalla oli melkein puolen miljoonan dollarin budjetti. Bow sai palkaksi 125 000 dollaria, ja elokuva on Bow’n ensimmäinen elokuva huhtikuisen 1931 hermoromahduksen jälkeen. Bow’sta tuli sopimuksensa kautta Foxilla ensimmäinen näyttelijätär, jolle annettiin oikeus puuttua käsikirjoituksen laatimiseen ja sen hyväksyntään.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Rajua rakkautta" sai ensi-iltansa New Yorkissa 24. marraskuuta vuonna 1932. Elokuva pääsi maanlaajuiseen teatterilevitykseen 27. marraskuuta. Suomessa elokuva julkaistiin 8. tammikuuta vuonna 1933. "Rajua rakkautta" oli ilmestyessään taloudellinen menestys. Kriitikot ylistivät Bow’n roolisuoritusta. Vaikka itse elokuva ei saanut kriitikoilta hyvää vastaanottoa, se oli kuitenkin yleisömenestys. Bow oli kertonut "Rajua rakkautta" olleen hänen henkilökohtainen suosikkielokuvansa.
Vincenzo Bacchi

Vincenzo Bacchi (1. elokuuta 1854 Castelfranco Emilia – 23. tammikuuta 1924) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Bolognan arkkihiippakuntaan 17. maaliskuuta 1878 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Mynduksen titulaaripiispaksi 16. lokakuuta 1906. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Domenico Svampa, jota avustivat Arturo Marchi ja Vittorio Amedeo Ranuzzi de' Bianchi. 
Bacchi sai 2. joulukuuta 1912 nimityksen Faenzan piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 69-vuotiaana virassa.
1st Playable Productions

1st Playable Productions on yhdysvaltalainen pelitalo.
Pelitalon perustivat vuonna 2005 ryhmä Vicarious Visionsin entisiä työntekijöitä.
24 Caret Games

24 Caret Games on videopelien kehittämiseen perustunut yritys. Sen perustivat vuonna 2008 High Impact Gamesin entiset työntekijät. Sen pääkonttori sijaitsee Sherman Oaksilla, Californiassa.
20. kesäkuuta 2009 24 Caret Gamesin Matt Gilgenback ilmoitti, että he julkaisisivat ensimmäisen pelinsä PlayStation 3:lle.
Lanzaroten lentoasema

Lanzaroten lentoasema on matkustajaliikenteen lentoasema San Bartoloméssa, Lanzaroten saarella. Se sijaitsee viiden kilometrin päässä saaren suurimmasta kaupungista Arrecifesta lounaaseen. Sitä käytti vuonna 2023 yhteensä yli 8,2 miljoonaa matkustajaa, mikä teki siitä Kanariansaarten kolmanneksi vilkkaimman lentoaseman.
Lentoaseman rakentaminen alkoi vuonna 1940. Se oli vain sotilaskäytössä vuoteen 1946, jolloin se avattiin koeluontoisesti myös siviililennoille. Pysyvästi se avattiin Espanjan sisäisille lennoilla seuraavana vuonna. Sen kiitotie päällystettiin vuonna 1965, ja uusi terminaali matkustajaliikenteen käyttöön avattiin 3. maaliskuuta 1970. Tämän myötä se avattiin myös kansainväliselle lentoliikenteelle. Vuonna 1988 lentoasemaa laajennettiin ja remontoitiin vastaamaan kasvaneeseen kysyntään ja kiitotien rinnalle rakennettiin rullaustie. Uusi terminaalirakennus, pysäköintihalleja ja lennonjohtotorni valmistuivat vuonna 1999.
Lentoasema nimettiin vuonna 2019 virallisesti César Manriquen lentoasemaksi Kanariansaarilta kotoisin olevan taiteilija César Manriquen mukaan.
Wimbledonin tennisturnaus 2013 – miesten kaksinpeli

Roger Federer oli turnauksen hallitseva mestari. Hän hävisi kuitenkin jo toisella kierroksella maailmanlistan sijalla 116 olleelle Serhi Stah’ovskyille. Ensimmäisellä kierroksella maailmanlistalla viidentenä ollut Rafael Nadal hävisi maailmanlistan sijalla 135 olleelle Steve Darcisille.
Turnauksen voitti Andy Murray ollen ensimmäinen brittivoittaja vuoden 1936 jälkeen.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;ol start="17"&gt;
&lt;li&gt; Milos Raonic "(2. kierros)"
&lt;li&gt; John Isner "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Gilles Simon "(1. kierros)"
&lt;li&gt; Mihail Južnyi "(4. kierros)"
&lt;li&gt; Sam Querrey "(1. kierros)"
&lt;li&gt; Juan Mónaco "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Andreas Seppi "(4. kierros)"
&lt;li&gt; Jerzy Janowicz "(välierät)"
&lt;li&gt; Benoît Paire "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Aleksandr Dolgopolov "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Kevin Anderson "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Jérémy Chardy "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Grigor Dimitrov "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Fabio Fognini "(1. kierros)"
&lt;li&gt; Julien Benneteau "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Tommy Robredo "(3. kierros)"
Wimbledonin tennisturnaus 2013 – naisten kaksinpeli

Serena Williams oli turnauksen hallitseva mestari, mutta hän hävisi neljännellä kierroksella Sabine Lisickille. Mestaruuden voitti Marion Bartoli, joka voitti loppuottelussa Lisickin suoraan kahdessa erässä. Grand Slam -mestaruus oli Bartolille ensimmäinen hänen urallaan.
Sijoitetut pelaajat.
&lt;ol start="17"&gt;
&lt;li&gt; Sloane Stephens "(puolivälierät)"
&lt;li&gt; Dominika Cibulková "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Carla Suárez Navarro "(4. kierros)"
&lt;li&gt; Kirsten Flipkens "(välierät)"
&lt;li&gt; Anastasija Pavljutšenkova "(1. kierros)"
&lt;li&gt; Sorana Cîrstea "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Sabine Lisicki "(loppuottelu)"
&lt;li&gt; Peng Shuai "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Jekaterina Makarova "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Varvara Lepchenko "(1. kierros)"
&lt;li&gt; Lucie Šafářová "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Tamira Paszek "(1. kierros)"
&lt;li&gt; Alizé Cornet "(3. kierros)"
&lt;li&gt; Mona Barthel "(2. kierros)"
&lt;li&gt; Romina Oprandi "(1. kierros)"
&lt;li&gt; Klára Zakopalová "(3. kierros)"
Noora Komulainen

Noora Komulainen (o.s. Tamminen, s. 30. lokakuuta 1990 Tampere) on suomalainen golfaaja. Tammer-Golfia edustava Komulainen saavutti amatöörinä joukkuepelin MM-pronssia, maan ensimmäisen golfin arvokisamitalin, vuonna 2012. Vuodesta 2013 lähtien Komulainen on pelannut ammattilaisena. Euroopan kiertueella hän on sijoittunut parhaimmillaan neljänneksi toukokuussa 2016. Hän osallistui Rio de Janeiron kesäolympialaisiin 2016.
Urheilu-ura.
Komulainen saavutti amatöörinä yhdessä Sanna Nuutisen ja Krista Bakkerin kanssa joukkuepelin MM-pronssia vuonna 2012. MM-mitali oli Suomen kaikkien aikojen ensimmäinen.
Komulainen saavutti pelioikeuden naisten Euroopan kiertueelle joulukuussa 2012 ja on pelannut ammattilaisena vuoden 2013 alusta alkaen. Kesäkuussa 2013 hän saavutti siihenastisen parhaan sijoituksensa Euroopan kiertueella oltuaan Slovakian osakilpailussa kuudes. Euroopan kiertueella 2013 Komulainen voitti yhteensä 23 349,50 euroa ja sijoittui rahalistalla 82:nneksi, mikä takasi hänelle pelioikeuden myös seuraavalle kaudelle. Kauden 2014 Euroopan kiertueella Komulainen ylsi kahdesti kymmenen parhaan joukkoon. Komulainen oli 45. sijallaan rahalistan parhaiten sijoittunut suomalainen. Hänen palkintorahamääränsä kasvoi edelliskaudesta 38 374,59 euroon, ja hän uusi pelioikeutensa seuraavaksi vuodeksi.
Elokuussa 2015 Komulainen sijoittui Euroopan kiertueen Tšekin osakilpailussa jaetulle viidennelle sijalle, joka oli hänen kauden paras sijoituksensa. Komulainen sijoittui LET:n rankingissa kauden päätteeksi 33. sijalle toiseksi parhaana suomalaisena Ursula Wikströmin jälkeen 52 580,86 euron ansioillaan.
Komulaisen kehittynyt peli antoi hänelle mahdollisuuden tavoitella paikkaa Rio de Janeiron vuoden 2016 kesäolympialaisiin, kun laji palasi yli vuosisadan tauon jälkeen olympiaohjelmaan. Hän aloitti kauden 2016 Euroopan kiertueella 8 000 euron palkintorahan arvoisella 19. sijalla. Toukokuun alussa hän ylsi siihen mennessä parhaaseen sijoitukseensa Euroopan-kiertueella saavutettuaan Marokossa 20 000 euron arvoisen neljännen sijan. Kesäkuussa Komulaisen olympiapaikka alkoi Wikströmin tapaan varmistua, ja yhteensä Suomi saavutti neljä olympiapaikkaan Rioon. Heinäkuussa Komulainen osallistui ensimmäiseen major-turnaukseensa, Britannian avoimiin: hän pelasi kaksi kierrosta tulokseen +6 ja karsiutui jatkokierroksilta sijoittuen 124:nneksi. Rion olympialaisissa 2016 Komulaisen sijoitus oli jaettu 48. tuloksella +11.
Kaksi vuotta kestäneiden selkävaivojen jälkeen Komulainen selviytyi heinäkuussa 2019 karsinnasta Britannian avoimeen mestaruuskilpailuun.
Yksityiselämä.
Komulainen avioitui joulukuussa 2017 caddienaan toimineen ja itsekin golfia pelaavan, pitkäaikaisen poikaystävänsä Roope Komulaisen kanssa ja otti miehensä sukunimen.
The Lone Ranger (vuoden 2013 elokuva)

The Lone Ranger on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen lännenelokuva, jonka on ohjannut Gore Verbinski. Elokuvan pääosissa ovat Johnny Depp, Armie Hammer, William Fichtner, Barry Pepper, Ruth Wilson, James Badge Dale, Tom Wilkinson ja Helena Bonham Carter.
Juoni.
Intiaanisoturi Tonto sekä lainvalvoja John Reid ryhtyvät koomisen riitaisaan yhteistyöhön yrittäessään puhdistaa Villiä länttä.
Gorskoje

Gorskoje () on maalaiskunta Novgorodin alueen Volotin piirissä Venäjällä. Sen pinta-ala on 380,92 neliökilometriä. Asukkaita on 2 000 henkeä (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus.
Gorskojen kunta rajoittuu luoteessa Novgorodin alueen Soltsyn, pohjoisessa Šimskin ja koillisessa Staraja Russan piireihin, etelässä Volotin piirin Volotin ja Slavitinon kuntiin sekä lounaassa Pihkovan alueeseen. Pinta-alasta 59,6 % on metsää, 34,1 % maatalousmaata ja 4,1 % asuinaluetta.
Seutu kuuluu Ilmajärven alankoon. Tärkeimmät joet ovat Ilmajärveen laskevat Psiža ja Perehoda sekä Šelonin sivujoki Kološka. Kunnan alueella sijaitsee Dolžinskojesuon rauhoitusalue sekä yksi luonnonmuistomerkki.
Kuntaan kuuluu 45 kylää: Behovo, Borok, Boryni, Bozino, Derglets, Gnilovets, Goritsy, Gorodtsy, Gorki, Gorki Buharovy, Gorki Ratitskije, Gumništše, Hotigoštše, Hotjaža, Hutonka, Ivje, Jazvino, Kamen, Klenovets, Klevitsy, Krasnitsy, Krutets, Lesnaja, Markovo, Parnik, Plaksa, Podostrovje, Pogljazdovo, Pukovo, Raglitsy, Rakitno, Ramenje, Ratitsy, Rno, Rutšji, Seltso, Suharevo, Tšurakovo, Ustitsy, Utšno, Vjazovnja, Vojaža, Volot, Zaretšje ja Žarki. Hallinnollinen keskus on Volotin taajaman vieressä sijaitseva Volotin kylä, jossa on 400 asukasta (vuonna 2010). Toiseksi suurin asutuskeskus on reilun 300 asukkaan Gorodtsy. Gorodtsyn, Ratitsyn ja Volotin kunnat yhdistettiin Gorskojen kunnaksi vuonna 2010.
Liikenne, talous ja palvelut.
Kunnasta on linja-autoyhteydet Volotin taajamaan, Soltsyyn, Staraja Russaan ja Novgorodiin.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat erilaiset julkiset palvelut, kauppa (17,1 % vuonna 2010) sekä maa- ja metsätalous (9,2 %). Kunnassa toimii elintarvikeyhtiö Novgorodski bekon sekä kaksi yksityisyritystä. Noin puolet työvoimasta työskentelee kunnan ulkopuolella ja 35 % työikäisistä ei käy ansiotöissä.
Kunnan alueella toimii kolme lastentarhaa, kaksi peruskoulua, viisi lääkintäasemaa, viisi kulttuuritaloa, neljä kirjastoa ja kolme postikonttoria. Palvelut ovat keskittyneet Dergletsiin, Gorki Ratitskijeen, Goritsyyn, Gorodtsyyn, Ratitsyyn ja Volotiin.
Nähtävyydet.
Seudulla on muinaisia asuin- ja hautapaikkoja. Krutetsin kylän lähellä sijaitsee muinaislinna. Rakennusmuistomerkkeihin kuuluvat Dergletsyn, Gorodtsyn ja Utšnon kirkot sekä Dergletsin ja Klevitsyn kartanojen puistoalueet. Historialliset kohteet liittyvät toiseen maailmansotaan.
Eva Birnerová

Eva Birnerová (s. 14. elokuuta 1984 Duchcov) on tšekkiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 59 tammikuussa 2007. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta nelinpelissä.
Grand Slam -turnauksissa Birnerová on päässyt parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa 2007 ja Wimbledonissa 2013.
Petroskoin valtionyliopisto

Petroskoin valtionyliopisto () on vuonna 1940 perustettu Karjalan tasavallan Petroskoissa toimiva yliopisto. Vuosina 1940–1956 sen nimi oli "Karjalais-suomalainen valtionyliopisto". Nimenmuutos tapahtui samana vuonna, kun Karjalais-suomalainen SNT palasi takaisin osaksi Venäjän SFNT:aa.
Venäjän valtiollisten yliopistojen rankingissa vuosilta 2012/2013 Petroskoin valtionyliopisto sijoittui jaetulle sijalle 46–50, kun vertailtiin 105 keskeistä klassista ja tutkimusyliopistoa. Kansainvälistymisen osa-alueella Petroskoin yliopisto sijoittui neljänneksi.
Yliopistossa on 14 tiedekuntaa sekä useita erillisiä koulutus- ja tutkimusinstituutteja, ja siellä opiskelee yli 15 000 opiskelijaa. Vuonna 2013 valtionyliopistoon yhdistettiin toinen petroskoilainen korkeakoulu Karjalan pedagoginen akatemia, joka on nyt yliopiston kasvatustieteen ja psykologian instituutti.
IK Kronan

IK Kronan ("ruots." Idrottsklubben Kronan Kronoby) on vuonna 1906 perustettu kruunupyyläinen urheiluseura, jonka lajivalikoimaan kuuluvat maastohiihto, suunnistus, jääkiekko, yleisurheilu ja voimistelu. Seuran jääkiekkojoukkue pelaa II-divisioonassa. Sen kotihalli on Kruunuhovi eli Kruunupyyn jäähalli.
IK Kronan sai oman seuratalonsa vuonna 1984. Seurataloa laajennettiin ja kunnostettiin talkoovoimin vuonna 2006.
Bulgae

Bulgae ("불개") on eteläkorealainen koirarotu. Sen nimi tarkoittaa sananmukaisesti poltettua tai palanutta koiraa, mikä johtuu sen karvapeitteen, kirsun ja kynsien punaisesta väristä. Toisinaan nimi käännetään englanniksi väärin muotoon "bul dog", mistä saa sen vaikutelman että kyseessä olisi bulldoggirotu, vaikka oikeasti kyse on kääntämättä jätetystä alkuosasta.
Ulkomuoto.
Jopa silmiä kutsutaan usein "punaisiksi", vaikka ne ovat pikemminkin meripihkan väriset eli vaaleankeltaiset. Joka tapauksessa ne yhdistettynä karvapeitteen lähes tulenpunaiseen sävyyn ja punaruskeaan kirsuun luovat silmiinpistävän kokonaisvaikutelman. Keskimääräinen säkäkorkeus on 50–55 cm ja paino 15–25 kg.
Alkuperä.
Bulgae on yksi Etelä-Korean alkuperäisroduista ja täten osa kansanperintöä. Se oli vielä 1990-luvun alussa Pohjois-Gyeongsangin pohjoisosissa melko runsaslukuinen. Se kuitenkin harvinaistui viimeisten vuosikymmenten aikana ja vuonna 2002 se oli jo sukupuuton partaalla.
Gabriel Bullet

Gabriel Bullet (22. maaliskuuta 1921 Estavayer-le-Lac – 7. syyskuuta 2011) oli sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lausanne, Genève et Fribourgin hiippakuntaan 8. heinäkuuta 1945 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Glavinitzan titulaaripiispaksi 29. joulukuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. helmikuuta 1971. Pääkonsekraattorina toimi François Charrière, jota avustivat François-Nestor Adam ja Pierre Mamie. 
Bullet erosi tehtävistään vihkipiispana 16. marraskuuta 1993.
Bernard Genoud

Bernard Geroud (22. helmikuuta 1942 Châtel-Saint-Denis – 21. syyskuuta 2010) oli sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Lausanne, Genève et Fribourgin hiippakuntaan 22. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin sen johtoon 18. maaliskuuta 199. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amédée Grab, jota avustivat Pierre Bürcher ja Pierre Farine. 
Geroud kuoli 68-vuotiaana virassa.
Eemil Kokko

Eemil Kokko (5. toukokuuta 1903 Viipuri – 24. maaliskuuta 1955 Rauma) oli suomalainen poliisimestari, joka toimi Viipurin viimeisenä poliisipäällikkönä vuoteen 1944 saakka.
Sotavuosina 1939–1944 Kokko toimi muun muassa sotapoliisipataljoonan komentajana ja Viipurin sotilashallintopiirin päällikkönä. Kokon on väitetty olleen syyttäjänä kesällä 1944 käydyissä sotilaskarkurioikeudenkäynneissä, joissa tuomarina oli väitteen mukaan Toivo Tapanainen. Sodan jälkeen Kokko toimi Rauman kaupungin poliisimestarina. Kokko tunnettiin myös poliisin urheilutoiminnan kehittäjänä.
Kokon vaiheista on hänen tyttärensä toimittaja Anneli Vuorikoski kirjoittanut kirjan "Viipurin viimeinen poliisipäällikkö" (Karisto 1996).
Amédée Grab

Amédée Antoine-Marie Grab (3. helmikuuta 1930 – 19. toukokuuta 2019) oli sveitsiläinen benediktiineihin kuulunut roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi benediktiineihin 8. syyskuuta 1950 ja sai pappisvihkimyksensä 12. kesäkuuta 1954. Hänet nimitettiin Lausanne, Genève et Fribourgin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cenaen titulaaripiispaksi 3. helmikuuta 1987, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pierre Mamie, jota avustivat Gabriel Bullet ja Henri Schwery. 
Grab sai 9. marraskuuta 1995 nimityksen Lausanne, Genève et Fribourgin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. marraskuuta 1995. Hänet valittiin 8. kesäkuuta 1998 Churin piispaksi ja asetettiin uuteen virkaansa 23. elokuuta. Grab jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 2007.
Eugène Maillat

Eugène Maillat (30. heinäkuuta 1919 Courtedoux – 5. heinäkuuta 1988) oli Guineassa toiminut sveitsiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Afrikan lähetyssaarnaajien (Valkoisten isien) papiksi 14. huhtikuuta 1945 ja nimitettiin N'Zérékorén prefektiksi 4. toukokuuta 1951. Hän sai 25. huhtikuuta 1959 nimityksen N'Zérékorén hiippakunnan johtoon, ja piispaksi vihkiminen seurasi 27. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Franz von Streng, jota avustivat François Charrière ja Stefano Hász. 
Maillat erosi tehtävistään N'Zérékorén piispana 13. elokuuta 1979. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Vesna Dolonc

Vesna Dolonc (o.s. Manasijeva, s. 21. heinäkuuta 1989 Moskova, Venäjä) on serbialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 84 heinäkuussa 2013. Hän on voittanut urallaan kaksi ITF-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä. Vuonna 2012 Dolonc vaihtoi edustusmaansa Venäjästä Serbiaan.
Dolonc on päässyt Grand Slam -turnauksessa parhaimmillaan kolmannelle kierrokselle Australian avoimissa 2011 ja Wimbledonissa 2013.
Euroopansuokilpikonna

Euroopansuokilpikonna eli suokilpikonna ("Emys orbicularis") on suokilpikonnien heimoon kuuluva kilpikonnalaji.
Euroopansuokilpikonnalle kertyy pituutta 20–35 cm. Sen kilpi on pehmeä ja ovaalin muotoinen ja väriltään musta tai tummanruskea keltaisin pistein ja raidoin. Pää ja jalat ovat saman väriset. Plastronin saranan avulla kilpikonna voi sulkea kilven etuosan. Eläin lekottelee mielellään kaatuneiden puiden ja kivien päällä, mutta tuntiessaan itsensä uhatuksi se sukeltaa nopeasti veteen. Euroopansuokilpikonna munii 10–16 munaa. Lajin levinneisyys kattaa Euroopan Tanskaan saakka pohjoisessa sekä Afrikan ja Aasian luoteisosat. Se elää seisovissa tai hitaasti virtaavissa makeissa vesissä, joissa on tiheä kasvillisuus ja liejupohja. Joskus lajin olemassaolosta kertovat vain veden pinnalle nousseet, saaliiksi saatujen kalojen uimarakot. Euroopansuokilpikonnan ravintoon kuuluvat kalat, sammakkoeläimet, madot, kotilot ja joskus myös pienet jyrsijät ja linnut sekä kasvit ja raadot.
Euroopansuokilpikonna on nykyään äärimmäisen harvinainen, joten vain harva ihminen on nähnyt tämän lajin luonnossa. Viime aikoina kantaa on pyritty palauttamaan takaisin siirtoistutuksin. Kun euroopansuokilpikonna oli Keski-Euroopassa vielä yleinen, sitä syötiin paastonaikaan, jolloin tuli pidättäytyä liharuoasta. Kala kun oli sallittua, joten pieni sääntöjen kiertäminen ei kaikkia haitannut. Tämä ei kuitenkaan ole ollut kilpikonnan voimakkaan vähenemisen taustalla. Suurin syypää on sopivien elinympäristöjen tuhoutuminen. Laji on ollut Saksassa ja sen naapurimaissa erityisen suojelun kohteena jo vuosia.
Cornelio Sebastiano Cuccarollo

Cornelio Sebastiano Cuccarollo (5. heinäkuuta 1870 Casoni di Mussolente – 24. toukokuuta 1963) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin kapusiinien papiksi 23. syyskuuta 1893 ja nimitettiin Bovinon hiippakunnan johtoon 27. maaliskuuta 1923. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Anselmo Rizzi, jota avustivat Andrea Giacinto Longhin ja Gherardo Sante Menegazzi. 
Cuccarollo sai 24. lokakuuta 1930 nimityksen Otranton arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 28. helmikuuta 1931. Cuccarollo jäi eläkkeelle 10. heinäkuuta 1952 ja sai samana päivänä nimityksen Proconnesuksen titulaariarkkipiispaksi.
Ajla Tomljanović

Ajla Tomljanović (s. 5. toukokuuta 1993 Zagreb) on kroatialaissyntyinen australialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 40 helmikuussa 2018. Hän on voittanut urallaan neljä ITF-turnausta kaksinpelissä ja kolme nelinpelissä.
Junioreiden maailmanlistalla Tomljanović oli parhaimmillaan neljäntenä. Hän voitti Christina McHalen kanssa tyttöjen nelinpelin Australian avoimissa 2009.
Tomljanović muutti pysyvästi Australiaan vuonna 2014 ja sai Australian kansalaisuuden vuonna 2018.
Vanadyylisulfaatti

Vanadyylisulfaatti (VOSO4) on epäorgaaninen ioniyhdiste, joka koostuu vanadyyli- ja sulfaatti-ioneista. Yhdistettä käytetään muun muassa muiden vanadiiniyhdisteiden valmistukseen ja ravintolisissä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Vanadyylisulfaatti on huoneenlämpötilassa kirkkaansinistä kiteistä ainetta. Kidevedettömän yhdisteen lisäksi tunnetaan myös kidevedellinen pentahydraatti (VOSO4·5H2O). Yhdiste liukenee hyvin veteen muodostaen sinisen liuoksen. Vanadyylisulfaatilla on useiden vanadyyliyhdisteiden tavoin insuliinia muistuttavia ominaisuuksia. Yhdisteen heikkoutena tähän tarkoitukseen käytettäessä on kuitenkin sen huono imeytyvyys, joka aiheuttaa sivuoireina ruuansulatuskanavan vaivoja.
Vanadyylisulfaattia valmistetaan pelkistämällä divanadiinipentoksidia rikkidioksidilla rikkihappoisessa liuoksessa.
V2O5 + 7 H2O + SO2 + H2SO4 → 2 [V(O)(H2O)4]SO4 
Vanadyylisulfaattia käytetään divanadiinidioksidin sijasta katalyyttinä eräissä prosesseissa. Lisäksi yhdistettä voidaan käyttää divanadiinidioksidin sijasta hivenainevalmisteissa ja se parantaa glukoosin aineenvaihduntaa elimistössä. Lisäksi vanadyylisulfaattia käytetään vanadiini(III)sulfaatin kanssa vanadiiniakuissa ja vanadiiniyhdisteiden valmistuksessa. Se on myös välituote vanadiinin erotuksessa malmeista.
Anselmo Rizzi

Anselmo Rizzi (20. lokakuuta 1874 Ponteterra – 19. lokakuuta 1934) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 17. huhtikuuta 1897 ja nimitettiin Adrian hiippakunnan johtoon 4. kesäkuuta 1913. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Carlo Francesco Origo, jota avustivat Luigi Pellizzo ja Agostino Cattaneo.
Rizzi kuoli 59-vuotiaana virassa.
Tom Hooper (jääkiekkoilija)

Charles Thomas Hooper (24. marraskuuta 1883 – 24. maaliskuuta 1960) oli kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija. Hänen joukkueitaan olivat Kenora Thistles, Montreal Hockey Club ja Montreal Wanderers. Hooper voitti Stanley Cupin Thistlesin mukana 1907 ja Wanderersin kanssa 1908. Luistelunopeutensa ja kiekonkäsittelytaitonsa ansiosta hänet valittiin Hockey Hall of Fameen 1963.
Hooperin pelipaikka oli keskushyökkääjä.
Paolo Carlo Francesco Origo

Paolo Carlo Francesco Origo (12. maaliskuuta 1840 Milano – 13. marraskuuta 1928) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. elokuuta 1862 ja nimitettiin Mantovan hiippakunnan johtoon 18. maaliskuuta 1895. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. huhtikuuta.
Origo kuoli 88-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen nimitettiin Domenico Menna.
Myytinmurtajat (11. tuotantokausi)

Myytinmurtajat ("MythBusters") on yhdysvaltalainen televisiosarja. Jokaisessa jaksossa keskitytään kahteen tai useampaan kaupunkitarinaan, yleiseen uskomukseen, elokuvakohtaukseen tai nettihuhuun.
Kauden 11 jaksot 198–209 esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2013.
Jakso 204 - Kanjoniseikkailu.
Adam ja Jamie löytävät itsensä erämaasta bensiinin loputtua läheltä Desolation Canyon, Utah. Heillä on mukanaan vain ilmastointiteippiä, kuplamuovia ja hiukan muita tarvikkeita. Heidän pitää selvitä näillä asioilla kanjoniin ja jokea myöten sivilisaation pariin.
Heidän tehtävänään oli:
Giacinto Gaggia

Giacinto Gaggia (8. lokakuuta 1847 Verolanuova – 15. huhtikuuta 1933) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi mahdollisesti vuonna 1870 ja nimitettiin Brescian hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Hadrumetumin titulaaripiispaksi 29. huhtikuuta 1909. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco di Paolo Satolli, jota avustivat Prospero Scaccia ja Henri Doulcet. 
Gaggia sai 28. lokakuuta 1913 nimityksen Brescian piispaksi ja 29. maaliskuuta 1930 lisäksi Traianopolis in Rhodopen titulaariarkkipiispaksi.
Giuseppe Pronti

Giuseppe Pronti (8. elokuuta 1890 Assisi – 3. helmikuuta 1974) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. huhtikuuta 1915 ja nimitettiin Acquapendenten hiippakunnan johtoon 17. maaliskuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giulio Serafini, jota avustivat Stefano Corbini ja Giuseppe Placido Maria Nicolini. 
Pronti sai 1. tammikuuta 1951 nimityksen Nocera Umbra-Gualdo Tadinon piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 83-vuotiaana virassa. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Giuseppe Placido Maria Nicolini

Giuseppe Placido Maria Nicolini (6. tammikuuta 1877 Villazzano – 25. marraskuuta 1973) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hän liittyi benediktiineihin 25. maaliskuuta 1893 ja sai pappisvihkimyksensä 9. heinäkuuta 1899. Hänet nimitettiin La Trinità della Cavan apotiksi 18. elokuuta 1919 ja Assisin piispaksi 22. kesäkuuta 1928. Piispaksi konsekroinnin suoritti 2. syyskuuta Alessio Ascalesi, jota avustivat Gregorio Diamare ja Anselmo Filippo Pecci.
Nicolini osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 96-vuotiaana virassa.
Luigi Faveri

Luigi Faveri (18. maaliskuuta 1891 Colle San Lorenzo – 27. joulukuuta 1967) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. joulukuuta 1920 ja nimitettiin Tivolin hiippakunnan johtoon 13. toukokuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 29. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Adeodato Giovanni Piazza, jota avustivat Giuseppe Pronti ja Cristoforo Arduino Terzi. 
Faveri osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 76-vuotiaana virassa.
Jennifer E. Smith

Jennifer E. Smith on yhdysvaltalainen kirjailija, jonka teoksia ovat "This Is What Happy Looks Like", "The Storm Makers", "You Are Here", "The Comeback Season" ja "The Statistical Probability of Love at First Sight". Vain viimemainittu on suomennettu, nimellä "Tilastollinen todennäköisyys kohdata se ainoa oikea". Smithin kirjoja on käännetty 27 kielelle. Hänen seuraava kirjansa "The Geography of You and Me" julkaistaan englanniksi keväällä 2014.
Gregorio Diamare

Gregorio Diamare (13. huhtikuuta 1865 Napoli – 6. syyskuuta 1945) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin benediktiinien papiksi 28. kesäkuuta 1891 ja nimitettiin Montecassinon apotiksi 20. heinäkuuta 1909. Diamare sai 27. tammikuuta 1928 lisäksi nimityksen Constantia in Arabian titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 12. maaliskuuta Alessio Ascalesi, jota avustivat Carlo Gregorio Maria Grasso ja Anselmo Filippo Pecci.
Diamare kuoli 80-vuotiaana virassa.
Vink Vink

Vink Vink on suomalaisen poplaulaja Linda Vinkin debyyttisingle. Kappaleen ovat tehneet yhteistyössä Maki Kolehmainen, Jimi Constantine sekä Jonna Kärkkäinen ja sen julkaisi Suomen Musiikki Oy 14. kesäkuuta 2013 hänen Dödöö ja Meikkii-debyyttialbumilta. "Vink Vink" kertoo sanoituksellisesti pojan seksuaaliseen kanssakäymiseen saamisesta ja sen haasteista.
Kappale aiheutti kohua rajun kielenkäyttönsä takia, osin siksi että Vink oli alaikäinen. Kappaleelle on julkaistu singlen julkaisupäivänä myös musiikkivideo, joka noudattelee voimakkaasti kappaleen sanoituksia.
Gyeongjunkoira

Gyeongjunkoira ("동경이", "Dong-gyeong") on eteläkorealainen koirarotu. FCI ei ole tunnustanut sitä, mutta kotimaassaan sille on myönnetty kansallisaarteen arvo.
Ulkonäkö.
Gyeongjunkoiran silmiin pistävin tunnuspiirre erotuksena muihin korealaisiin pystykorviin on sen häntä: se syntyy joko kokonaan hännättömänä ("無尾") tai töpöhäntäisenä ("短尾"). Jälkimmäinen vaihtoehto on vain yhden nikaman mittainen ja muistuttaa kauriinhäntää. Karvapeite voi olla joko valkoinen, keltainen, brindle tai musta. Säkäkorkeus vaihtelee virallisesti uroksilla 54–60 cm välillä (ihanne 57 cm) ja nartuilla 49–57 cm välillä (ihanne 53 cm), mutta Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön ylläpitämän "Domestic Animal Diversity Information System" -datakannan mukaan virallisesti mitatut urokset ovat keskimäärin vain 49 cm ja nartut 45 cm korkeita.
Luonne ja käyttäytyminen.
Gyeongjunkoira on luonteeltaan lempeä, älykäs, siisti, oppivainen ja hyvin sopeutuvainen. Muista alkuperäisistä aasialaisista pystykorvista poiketen se suhtautuu jopa vieraisiin ihmisiin ystävällisesti ilman varautuneisuutta. Se on helppo kouluttaa, koska sillä on hyvä vastaanottokyky. Sillä on metsästystaustansa vuoksi hyvä vainu ja tarkka kuuloaisti, minkä lisäksi se on ketteränä koirana loistava hyppääjä. Sekä urokset että nartut saavuttavat sukukypsyyden noin vuoden iässä.
Alkuperä.
Rotu on kotoisin Pohjois-Gyeongsangin maakunnassa sijaitsevasta Gyeongjun rannikkokaupungista, joka tunnettiin 900-luvulla nimellä Dong-gyeong. Geneettisten tutkimusten perusteella se on yksi maan puhtaina säilyneistä alkuperäisroduista. Hännätön koira on mainittu jo 300-400 lukujen aikaisissa kirjoituksissa, ja sitä esittävä savinukke on löydetty 400-500-luvulta Sillan kuningaskunnasta peräisin olevasta hautakammiosta. Hännätöntä koiraa kuitenkin hyljeksittiin paikallisten keskuudessa, mikä oli vähällä johtaa sukupuuttoon. Gyeongjunkoira jalostettiin alun perin metsästyskoiraksi, mutta nykyisin sitä pidetään yksinomaan lemmikkinä ja vahtikoirana. Marraskuussa 2012 se nimettiin kotimaansa kansallisaarteeksi numero 540.
Under the Dome

Under the Dome on yhdysvaltalainen scifidraamasarja, joka perustuu Stephen Kingin romaaniin Kuvun alla ("Under the Dome"). Televisiosarjan kirjasta on kehittänyt Brian K. Vaughan.
"Under the Dome" alkoi CBS-kanavalla 24. kesäkuuta 2013. 30. heinäkuuta 2013 CBS tilasi sarjasta toisen tuotantokauden, joka esitettiin kesällä 2014. Sarjan kolmas kausi alkoi Yhdysvalloissa 25. kesäkuuta 2015. CBS ilmoitti 31. elokuuta 2015 peruuttaneensa sarjan tilauksen. Kolmas kausi, joka päättyi 10. syyskuuta 2015 jäi sarjan viimeiseksi.
Suomessa sarjan ensimmäinen kausi alkoi Nelosella 1. tammikuuta 2014. Toinen kausi alkoi Suomessa 10. syyskuuta 2014. Kolmas kausi alkoi 3. syyskuuta 2015.
Juoni.
Sarja sijoittuu Chester’s Millin pikkukaupunkiin, jonka asukkaat huomaavat joutuneensa eristyksiin suuren näkymättömän kuvun ilmestyttyä paikkakunnan ympärille. Kylän asukkaat yrittävät päätellä, mikä kupu on samalla kun sen toisella puolella Yhdysvaltain armeija miettii samaa. Käy ilmi, että kuvulla on kuin ”oma tahto”, joka määrää kaupunkilaisten elämää.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivustolle kootuista kriitikkojen ensimmäisen kauden arvioista 81 % oli myönteisiä. Toisen kauden arvioista myönteisiä oli 57 %. Metacritic-sivustolla sarjan ensimmäisen kauden keskiarvo oli 71/100 ja toisen 52/100 pistettä.
Florido Ambrogio Acciari

Florido Ambrogio Acciari (18. marraskuuta 1880 Roccalvecce – 10. maaliskuuta 1970) oli Kreikassa toiminut italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 10. elokuuta 1904 ja nimitettiin Rodoksen arkkihiippakunnan johtoon 30. maaliskuuta 1938. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Maria Dolci, jota avustivat Giovanni Maria Emilio Castellani ja Giuseppe Placido Maria Nicolini. 
Acciari osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 89-vuotiaana virassa.
Clichy-sous-Bois

Clichy-sous-Bois on kunta Seine-Saint-Denis’n departementissa lähellä Pariisia. Se sijaitsee 12 kilometrin päässä Pariisin keskustasta, puolivälissä matkalla Charles de Gaullen lentokentälle. Liikenneyhteydet lähiössä ovat kuitenkin kehnot, ja paljolti siksi keskiluokka on pitkälti jättänyt Clichy-Sous-Bois’n. Tilalle on tullut vähävaraisempia maahanmuuttajia, jotka usein asuvat 1960- ja 1970-luvuilla rakennetuissa korkeissa kerrostaloissa. Clichy-sous-Bois’ssa asuu noin 30 000 ihmistä, joiden arvioidaan edustavan ainakin 70:tä eri kansallisuutta.
Giuseppe Batignani

Giuseppe Batignani (16. maaliskuuta 1856 Buonconvento – 4. helmikuuta 1933) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1878 ja nimitettiin Montepulcianon hiippakunnan johtoon 28. marraskuuta 1898. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Lucido Maria Parocchi. 
Batignani kuoli 76-vuotiaana virassa.
Sepelmaina

Sepelmaina ("Acridotheres albocinctus") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Sepelmainaa tavataan Kiinassa, Intiassa ja Myanmarissa, ja sen levinneisyysalue on hyvin laaja. Lajia pidetään paikallisesti yleisenä, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Alois von Aehrenthal

Alois Leopold Johann Baptist Lexa von Aehrenthal (27. syyskuuta 1854 Hrubá Skála, Böömi – 17. helmikuuta 1912 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen kreivi ja diplomaatti, joka toimi Itävalta-Unkarin ulkoministerinä vuosina 1906–1912. Hänen johdollaan Itävalta-Unkari liitti lokakuussa 1908 Bosnia-Hertsegovinan itseensä, mistä oli seurauksena kansainvälisiä suhteita koetellut Bosnian kriisi.
Elämäkerta.
Von Aehrenthal oli lähtöisin Lexa-nimisestä varakkaasta maanomistajasuvusta, joka oli aateloitu vuonna 1790. Hän aloitti diplomaattiuransa 1877 attaseana Itävalta-Unkarin Pariisin-lähetystössä ja toimi vuosina 1888–1895 lähetystöneuvoksena Pietarissa, 1895–1899 lähettiläänä Bukarestissa, 1899–1900 ulkoministeriön poliittisen osaston päällikkönä sekä 1900–1906 suurlähettiläänä Pietarissa. Von Aehrenthal nimitettiin lokakuussa 1906 uudeksi ulkoministeriksi kreivi Agenor Gołuchowskin seuraajana. Hän omaksui pian edeltäjäänsä selvästi aggressiivisemman ulkopoliittisen linjan, joka suuntautui varsinkin Venäjää vastaan.
Ottomaanien valtakunnassa heinäkuussa 1908 tapahtuneen nuorturkkilaisten vallankumouksen jälkeen von Aehrenthal päätti liittää vuodesta 1878 Itävalta-Unkarin miehittämän Bosnia-Hertsegovinan kokonaan kaksoismonarkiaan, ennen kuin turkkilaiset saisivat sen hallintaansa. Syyskuussa 1908 hän teki Buchlaussa Venäjän ulkoministeri Aleksandr Izvolskin kanssa sopimuksen, jonka mukaan Venäjä ei vastustaisi Bosnian liittämistä Itävalta-Unkariin, jos Itävalta-Unkari vastaavasti tukisi Turkin salmien avaamista Venäjän sota-alusten käyttöön. Venäjän yllätykseksi Itävalta-Unkari toteutti Bosnian liittämisen vain kolme viikkoa myöhemmin. Tämä herätti tuohtumusta varsinkin Serbiassa, minkä lisäksi Izvolski katsoi von Aehrenthalin huijanneen häntä neuvotteluissa ja sota Venäjän kanssa näytti uhkaavan. Ilman liittolaistensa tukea jäänyt Venäjä kuitenkin perääntyi kiistassa ja tunnusti lopulta 1909 Bosnian kuulumisen Itävalta-Unkarille, minkä myötä kriisi päättyi.
Von Aehrenthal vastusti vuonna 1911 Itävallassa esitettyjä ideoita ehkäissodan aloittamisesta Venäjää tai Italiaa vastaan. Hän pyrki päinvastoin parantamaan Itävalta-Unkarin suhteita Italiaan ja tuki Italian valloituspyrkimyksiä Libyassa, vaikka vaatikin italialaisia pidättäytymään sotatoimista Adrianmerellä. Tämä aiheutti konfliktin hänen ja armeijan esikuntapäällikkö Franz Conrad von Hötzendorfin välillä, sillä Conrad von Hötzendorf vaati Itävalta-Unkaria ryhtymänä ennaltaehkäisevään sotaan Italiaa vastaan. Kumpikin osapuoli erotettiin lopulta tehtävistään, Conrad von Hötzendorf marraskuussa 1911 ja von Aehrenthal alkuvuonna 1912. Hän oli tuolloin jo kuolinvuoteellaan leukemian vuoksi.
Dear Darlin’

Dear Darlin’ on englantilaisen Olly Mursin kappale hänen kolmannelta studioalbumiltaan, "Right Place Right Time", joka julkaistiin vuonna 2012. Kappale julkaistiin albumin kolmantena singlenä 26. toukokuuta 2013.
Olly Mursin mukaan hän on tehnyt kappaleen Eminemin ”Stan”-kappaleen innoittamana.
Töyhtömaina

Töyhtömaina ("Acridotheres grandis") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu. Sitä pidetään usein samana lajina jaavanmainan kanssa.
Levinneisyys.
Töyhtömainaa tavataan luonnonvaraisena laajalla alueella Kaakkois-Aasiassa. Töyhtömainan on kuvattu olevan yleinen koko levinneisyysalueellaan, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
NHL 14

NHL 14 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle syyskuussa 2013. Pelin kannessa esiintyy kanadalainen Martin Brodeur. Brodeur voitti kansikuvaäänestyksen viimeisessä vaiheessa venäläismaalivahti Sergei Bobrovskin. Brodeurista tulee ensimmäinen maalivahti "NHL"-pelin kannessa sitten John Vanbiesbrouckin, joka esiintyi kannessa "NHL 97" -pelissä. Suomessa julkaistiin myös SM-Liiga-edition, jossa on kaikki SM-Liiga joukkueet. "NHL 14" juhlistaa myös "NHL"-pelisarjan 20:tta juhlavuotta julkaisemalla pelin mukana parannellun "NHL ’94" -pelimuodon. Peli oli toistaiseksi viimeinen, jossa Jokerit oli mukana ennen siirtymistä KHL:ään.
Pelissä Gary Thorne toimii viimeistä kertaa NHL-pelisarjassa selostajana. 
Liigat.
Pelissä on seuraavat liigat: 
Uusina joukkueina peliin tulee Utica Comets, Iowa Wild, Örebro HK, Leksands IF ja HC Lausanne.
Areenat.
Peli sisältää kaikkien NHL-joukkueiden areenat ja viiden NLA joukkueen hallit. Pelissä on myös Hartwall Arena ja Globen.
Gusztáv Kálnoky

Gusztáv Zsigmund Kálnoky (; 29. joulukuuta 1832 Lettowitz (nyk. Letovice), Määri – 13. helmikuuta 1898 Prödlitz, Määri) oli unkarilainen kreivi ja valtiomies, joka toimi Itävalta-Unkarin ulkoministerinä vuosina 1881–1895.
Elämäkerta.
Kálnoky kuului vanhaan siebenbürgeniläiseen aatelissukuun, joka sai vuonna 1697 Unkarissa kreivin arvon. Hän toimi aluksi ammattisotilaana, mutta siirtyi vuonna 1854 diplomaatiuralle Itävallan ulkoministeriöön. Hän pysyi muodollisesti myös armeijan palveluksessa ja sai 1879 kenraalin arvon. Kálnoky työskenteli Itävalta-Unkarin lähetystöissä Lontoossa, Roomassa ja Kööpenhaminassa sekä toimi 1880–1881 suurlähettiläänä Pietarissa, minkä jälkeen hänet kutsuttiin kotimaahan ulkoministeriksi Heinrich Karl von Haymerlen kuoleman jälkeen. Kálnokyn ulkopolitiikka oli konservativista ja suhteellisen menestyksekästä. Hän jatkoi Itävalta-Unkarin liittoa Saksan kanssa ja tuki Saksan valtakunnankanlseri Otto von Bismarckia kolmiliiton perustamisessa vuonna 1882. Kálnoky pyrki parantamaan Itävalta-Unkarin suhteita Venäjään, mutta samanaikaisesti myös vähentämään Venäjän vaikutusvaltaa Balkanilla. Jälkimmäistä tarkoitusta palvelivat salaiset sopimukset Serbian (1881) ja Romanian (1883) kanssa sekä sekaantuminen Bulgarian asioihin. Serbian kuningas Milan I tarjoutui jopa myymään maansa Itävalta-Unkarille, mutta Kálnoky kieltäytyi tarjouksesta, jotta kaksoismonarkian ongelmat vähemmistökansallisuuksien kanssa eivät lisääntyisi.
Vuonna 1891 Kálnoky herätti paheksuntaa varsinkin Italiassa todettuaan eräässä puheessaan, että paavin valtaan ja asemaan liittyvät kysymykset olivat vielä ratkaisematta. Hänen paavin valtaa tukeneet näkemyksensä saivat osakseen vastustusta Unkarissa, mikä osaltaan johti hänen eroonsa ulkoministerin tehtävistä vuonna 1895.
Pietro Fiordelli

Pietro Fiordelli (9. tammikuuta 1916 Città di Castello – 23. joulukuuta 2004) italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Città di Castellon hiippakuntaan 6. marraskuuta 1938 ja nimitettiin Praton hiippakunnan johtoon 7. heinäkuuta 1954. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Filippo Maria Cipriani, jota avustivat Beniamino Ubaldi ja Mario Longo Dorni. Fiordelli asetettiin virkaansa 17. lokakuuta.
Fiordelli osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 7. joulukuuta 1991.
Franco Agostinelli

Franco Agostinelli (s. 1. tammikuuta 1944 Arezzo) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Arezzon hiippakuntaan 9. kesäkuuta 1968 ja nimitettiin Grosseton hiippakunnan johtoon 17. marraskuuta 2001. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi paavi Johannes Paavali II, jota avustivat Leonardo Sandri ja Robert Sarah.
Agostinelli sai 29. syyskuuta 2012 nimityksen Praton piispaksi.
Celebesinviidakkomaina

Celebesinviidakkomaina ("Acridotheres cinereus") on kottaraisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Celebesinviidakkomainaa tavataan luonnonvaraisena Indonesiassa. Lisäksi sitä on istutettu Itä-Timoriin. Celebesinviidakkomainan on kuvattu olevan paikallisesti yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tammikukkajäärä

Tammikukkajäärä ("Strangalia attenuata") on sarvijääriin kuuluva kovakuoriaislaji. Se on luokiteltu Suomen lajien uhanalaisuusarvioinnissa vuodelta 2010 äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) ja on 1. heinäkuuta 2013 alkaen rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella.
Koko ja ulkonäkö.
Tammikukkajäärä on 12–16 mm pituinen, hoikka kovakuoriainen. Pää, keskiruumis ja peitinsiivet ovat mustat, mutta peitinsiipien poikki kulkee neljä leveää, oranssia poikkiraitaa, jotka katkeavat keskeltä. Peitinsiivet kapenevat huomattavasti takaruumiin kärkeä kohti. Keskiruumiin selkäkilpi on pitkä ja muistuttaa muodoltaan kirkonkelloa. Raajat ovat pääosin oranssit, mutta takimmaisen raajaparin polvet ja raajan kärkiosat ovat mustat. Tuntosarvet ovat punaruskeat tai enimmäkseen mustat.
Huomattavan samannäköinen laji on yleinen nelivyöjäärä ("Leptura quadrifasciata").
Levinneisyys.
Lajia tavataan Euroopasta Kaukasukselle, Pohjois-Iraniin ja idässä Siperian poikki Japaniin saakka. Suomesta lajilta tunnetaan vain pari esiintymispaikkaa Ahvenanmaalla sekä Varsinais-Suomessa. Turun Ruissalosta ja Raisiosta viimeisimmät havainnot ovat 1950-luvun alusta, mutta Paraisilta laji löytyi uudestaan vuonna 1987.
Elinympäristö ja elintavat.
Tammikukkajäärä elää lehtimetsissä, tammien läheisyydessä. Aikuiset kuoriaiset viihtyvät erilaisten kasvien kukinnoissa, kun toukat elävät lahoavassa puussa. Tanskassa, Ruotsissa ja ilmeisesti myös Suomessa toukat elävät tammella, mutta etelämpänä Euroopassa muillakin lehtipuilla ja Ruotsissa myös haavalla. Esiintymispaikaltaan laji vaatii valoisia kukkaniittyjä, joiden ympäristössä on lahonneita tammen kantoja tai maahan kaatuneita runkoja. Se on esiintymiseltään erittäin paikoittainen.
Aikuisia kuoriaisia tavataan kesäkuulta elokuulle ja ne suosivat oleskelupaikkoinaan valkoisia kukkia. Toukkien kehitys kestää ainakin kaksi vuotta ja täysikasvuiset toukat koteloituvat kesäkuussa. Toukat kaivertavat puuhun noin 3 mm leveitä käytäviä, jotka täyttyvät toukan tuottamasta puupurusta. Ulostuloaukot ovat pyöreitä ja läpimitaltaan noin 3–4 mm. Yksi puu voi tuottaa monia kuoriaissukupolvia.
Suomessa laji on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi, Ruotsissa se on vaarantunut.
Vasili Sleptsov

Vasili Sleptsov (1836–1878) oli venäläinen kirjailija ja yhteiskunnallinen uudistaja. Hän opiskeli ensin lääketiedettä ja pyrki sen jälkeen näyttelijäksi, mutta palasi pian Moskovaan, jossa oli nelisen vuotta vuodesta 1857 valtion palveluksessa. 1860-luvun alussa hän perusti Pietariin naisten kommuunin ja perusti naiskääntäjien yhteisön. Hän kirjoitti eri lehtiin kertomuksia, ja niitä kehui muun muassa Leo Tolstoi. 
Vuonna 1866 hänet pidätettiin poliittisen toimintansa vuoksi ja siksi että hän oli yhteydessä Dmitri Karakozoviin, joka oli yrittänyt murhata keisari Aleksanteri II:n. Vapauduttuaan hän perusti naisten asemaan keskittyneen lehden Zenskii mir (Naisten maailma).
Hän kirjoitti kymmenen kertomusta vaellettuaan tutkimassa kansanelämää, ja näitä kertomuksia pidetään parhaina narodnikkien piirissä syntyneistä.