Tapani II

Tapani II (unk. "II. István"); (1101– maaliskuu 1131) oli Unkarin ja Kroatian kuningas vuosina 1116–1131.
Suku.
Tapani II kuului Árpád-sukuun. Hänen vanhempansa olivat kuningas Kálmán ja Sisilian kreivin Roger I:n tytär Felicia (Elateria) (n. 1078—n. 1102). Hänellä oli kaksosveli Ladislaus (László), joka kuoli jo lapsena, ja vanhempi sisar Sofia (Zsófia), joka avioitui Biharin išpaanin Saulin kanssa. Tapani oli saanut nimensä Unkarin kuningaskunnan perustajan Tapani Pyhän mukaan, hänen veljensä László taas Kálmánin edeltäjän ja sedän, maineikkaan kuninkaan Ladislaus I Pyhän mukaan. Zsófia-sisaren nimeä oli kantanut suvussa aiemmin ainakin Ladislaus I:n ja hänen veljensä, Kálmánin isän Gézan sisar, mahdollisesti myös Gézan ensimmäinen puoliso, Kálmánin äiti.
Tapanin isän Kálmánin hallitusaikaa leimasi valtataistelu Álmos-veljen kanssa. Vallanperimyksen varmistaakseen Kálmán mahdollisesti kruunautti Tapanin kuninkaaksi jo lapsena, samoin kuin Kálmánin isän Gézan serkku Salamon oli aikoinaan kruunattu. Ainakin vuodelta 1105 säilyneessä lähteessä tuolloin vasta nelivuotias Tapani mainitaan kuninkaana Kálmánin rinnalla. Kymmenkunta vuotta myöhemmin, noin vuonna 1115, Kálmán samasta syystä antoi sokaista Álmosin ja tämän pienen pojan Bélan, etteivät nämä kelpaisi hallitsijoiksi. Kun Kálmán vähän tämän jälkeen, 3. helmikuuta 1116 kuoli, Álmosin kannattajat eivät enää mahtaneet mitään, vaan muutamaa päivää myöhemmin Tapani isänsä toivomuksen mukaisesti kruunattiin Székesfehérvárissa Unkarin kuninkaaksi.
Kuningas.
Tapani oli valtaistuimelle noustessaan vasta viisitoistavuotias, joten tosiasiallista valtaa luultavasti käyttivät kuninkaan lähipiiriin kuuluvat mahtimiehet, ja sikäli kuin hän pystyi tekemään itsenäisiä päätöksiä, niistä jälkimaailmalle välittynyt kuva on jonkin verran vääristynyt, koska hänen jälkeensä kronikoita kirjoitettaessa vallassa olivat hänen isänsä veljen ja vihamiehen, sokaistun Álmosin jälkeläiset. Tapani peri myös isältään useita ulkopoliittisia ongelmia ja joutui käymään sotia eri naapurimaiden kanssa. Hänen ensimmäisenä hallitusvuotenaan Venetsian tasavalta miehitti Dalmatian, eikä Tapani koskaan saanut takaisin valtaansa maakunnassa.
Unkarilaisen kronikoitsijan mukaan nuori Tapani ei ollut halukas avioitumaan vaan piti jalkavaimoja ja rakastajattaria, kunnes lopulta valtakunnan ylimykset järjestivät 1120-luvun alussa hänelle puolisoksi Capuan kreivi Robertin tyttären Cristianan. Joidenkin lähteiden mukaan hän olisi tämän jälkeen solminut toisenkin avioliiton saksalaisen Regensburgin kreivin Stefan von Riedenburgin tyttären Adelheidin kanssa. Tiettävästi häneltä ei kuitenkaan jäänyt ainakaan laillista poikaperillistä.
1120-luvun jälkipuoliskolla Tapani joutui vielä sotaan Bysantin kanssa, jonne hänen sokaistu setänsä Álmos oli paennut. Tapani vaati Bysanttia luovuttamaan tai karkottamaan Álmosin. Kiistaa yritti turhaan sovitella Bysantin keisarinna Irene (Piroska), Ladislaus I:n tytär eli Tapanin isän Kálmánin serkku. Vuonna 1127 Tapanin joukot hyökkäsivät Bysantin alueelle, ja ennen tätä Tapani nimesi perillisekseen Zsófia-sisarensa alaikäisen pojan Saulin. Sota Bysantin kanssa päättyi tappioon ja eteläisten maakuntien hävitykseen. Tämä nostatti Unkarin ylimystössä niin suurta tyytymättömyyttä, että Tapanille valittiin kaksikin vastakuningasta. Nämä Tapani kuitenkin kukisti ja rankaisi ankarasti heidän kannattajiaan.
Talvella 1128–29 Tapani sai tietää, että kruununtavoittelija Álmosin sokaistu Béla-poika olikin jäänyt Unkariin ja piileskeli Pécsváradin luostarissa. Yllättävää jalomielisyyttä osoittaen kuningas haetutti Bélan hoviin ja järjesti tälle vuonna 1129 puolisoksi uuden liittolaisensa, Serbian ruhtinaan tyttären Jelenan (unk. "Ilona"). Tämän jalomielisyyden taustalla saattoi olla myös laskelmointi: sisäisten riitojen repimässä valtakunnassa kuningas halusi varmistaa itselleen ja perilliselleen Saulille Álmosin ja Bélan kannattajien sympatiat. Tämä suunnitelma ei kuitenkaan onnistunut.
Kuolema ja perintö.
Tapani II kuoli lavantautiin vain noin 30-vuotiaana maaliskuussa 1131. Ennen kuolemaansa hän oli katumuksen merkiksi pukeutunut munkin kaapuun. Hänet haudattiin Nagyváradiin Ladislaus I:n rinnalle. Kruununperimyksestä syntyneen kiistan voitti Béla, joka kruunattiin kuninkaaksi huhtikuun lopulla.