tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Andrei Zubarev

Andrei Sergejevitš Zubarev (; s. 3. maaliskuuta 1987 Ufa, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkopuolustaja ja maailmanmestari, joka pelaa KHL-joukkue Spartak Moskovassa.
Ura.
Seuraura.
Zubarev on Salavat Julajev Ufan oma kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset Superliigan ottelunsa vain 16-vuotiaana kaudella 2003–2004, jolloin Zubarev pelasi kuusi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Seuraavalla kaudella 2004–2005 hän pelasi Superliigassa viisi runkosarjaottelua. Atlanta Thrashers varasi Zubarevin kuudennella kierroksella 187. pelaajana . Kaudeksi 2005–2006 hän siirtyi Ak Bars Kazaniin, jossa Zubarevin ensimmäinen kokonainen Superliigan kausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 2+11=13. Hän voitti kauden päätteeksi Venäjän-mestaruuden. Kaudella 2007–2008 Zubarev edusti Kazania myös Continental Cupissa, jonka joukkue voitti.
Kaudeksi 2008–2009 Superliigan tilalle perustettiin KHL, jossa Zubarev jatkoi uraansa Atlantin riveissä. Kahden siellä vietetyn kauden jälkeen hän teki elokuussa 2010 kaksivuotisen ja 1,375 miljoonan dollarin arvoisen tulokassopimuksen Atlanta Thrashersin kanssa. Zubarev pelasi lähes koko kauden 2010–2011 AHL-joukkue Chicago Wolvesissa, mutta runkosarjan lopulla hänet nostettiin Thrashersin NHL-joukkueen vahvuuteen. Zubarev teki NHL-debyyttinsä 5. huhtikuuta 2011 vieraissa Nashville Predatorsia vastaan. Hän pelasi loppukauden aikana NHL:ssä neljä runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Zubarevin visiitti Pohjois-Amerikassa jäi lopulta vuoden mittaiseksi ja hän palasi kaudeksi 2011–2012 Atlantiin.
Kaudeksi 2012–2013 Zubarev palasi kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Salavat Julajev Ufaan. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+14=18. Heinäkuussa 2014 Zubarev teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Ufan kanssa.
Vuosina 2015-2020 Zubarev pelasi KHL-joukkue SKA Pietarissa voittaen kertaalleen Gagarin Cupin vuonna 2017.
Kaudeksi 2020-21 Zubarev siirtyi kaksivuotisella sopimuksella KHL-seura Spartak Moskovan riveihin.
Maajoukkueura.
Zubarev oli voittamassa olympiakultaa venäläisten olympiaurheilijoiden joukkueessa 2018. Zubarev edusti Venäjää MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Zubarev pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2006 ja 2007 voittaen molemmista turnauksista hopeaa. Hän jakoi vuoden 2007 turnauksessa Venäjän sisäisen tehotilaston voiton Igor Makarovin kanssa lukemalla +5. Zubarev pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005 ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2004.
Reijo Tuomi

Reijo Antero Tuomi (1. lokakuuta 1935 Järvenpää – 30. lokakuuta 1986 Järvenpää) oli suomalainen mainostoimittaja, kääntäjä ja kirjailija. 
Tuomi tuli ylioppilaaksi 1957 Järvenpään yhteiskoulusta. Hänellä oli opintoja Helsingin yliopistossa. Tuomi toimi mainospäällikkönä Kirjayhtymässä vuoteen 1972. Vuodet 1975–1976 Tuomi työskenteli Tehomainoksessa. Tuomi oli naimisissa Laila Härmeen kanssa (eronneet 1974).
Henri-René Lenormand

Henri-René Lenormand (1882–1951) oli ranskalainen näytelmäkirjailija.
Henri-René Lenormand syntyi säveltäjä René Lenormandin pojaksi ja avioitui näyttelijä Marie Kalffin kanssa. Hän kiinnostui Ranskassa vielä tuolloin tuntemattoman Sigmund Freudin teksteistä ja psykoanalyysistä tutustuttuaan niihin tuberkuloosiparantolassa Sveitsin Davosissa 1916–1917. Siellä hän luki myös August Strindbergin tekstejä, jotka tulivat niin ikään vaikuttamaan hänen tuotantoonsa merkittävästi.
Lenormand on nykyisin lähes unohdettu, mutta maailmansotien välisenä aikana häntä pidettiin suurena nimenä näytelmäkirjallisuuden alalla ja hänen näytelmiään toivat näyttämölle monet ajan parhaat ohjaajat. Arthur Schnitzlerin päiväkirjoista voi päätellä Lenormandin innostaneen Schnitzleriä kirjoittamaan teoksensa "Unikertomus" ("Traumnovelle"), jonka pohjalta Stanley Kubrick teki viimeisen elokuvansa "Eyes Wide Shut".
Suomeksi Lenormandin teoksista on esitetty näytelmiä "Aasia" ("Asie", Suomen Kansallisteatteri 1942, Tampereen Teatteri 1947, 1948), "Samum" ("Le Simoun", Kansallisteatteri 1928) ja "Unien syöjä" ("Le Mangeur de rêves", Turun Työväen Teatteri 1928).
Timo Koivisto (kaupunginjohtaja)

Timo Ville Sakari Koivisto (s. 2. tammikuuta 1970 Pirkkala) on suomalainen virkamies ja Jyväskylän kaupunginjohtaja. Hän on toiminut kaupunginjohtajan tehtävässä toukokuusta 2015 lähtien. Vuosina 2005–2015 Koivisto oli Jyväskylän apulaiskaupunginjohtaja päävastuualueenaan kaupunkirakennepalveluiden johto. Hänet valittiin toiselle kahdeksanvuotiselle virkakaudelleen joulukuussa 2022.
Ura.
Koivisto valmistui ylioppilaaksi vuonna 1989 ja oikeustieteiden kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1995. Hän on työskennellyt Porissa Satakuntaliiton hallintosihteerinä (1996–1997) ja hallintopäällikkönä (1997–2000). Lisäksi hän on ollut kauppa- ja teollisuusministeri Sinikka Mönkäreen (2000–2002), pääministeri Paavo Lipposen (2002–2003) ja valtiovarainministeri Antti Kalliomäen (2003–2005) erityisavustajana.
Puoluetaustaltaan Koivisto on sosiaalidemokraatti. Vuosina 1993–1996 hän oli Pirkkalan kunnanvaltuuston jäsen.
Yksityiselämä.
Koiviston puoliso on SDP:n kansanedustaja Susanna Huovinen. Perhe asuu Säynätsalossa ja siihen kuuluu kaksi lasta. Koiviston isä on Pirkkalan entinen kunnanjohtaja Risto Koivisto.
Koivisto on sotilasarvoltaan luutnantti (2002).
Leif A. Waltari

Leif Aulis Waltari (s. 2. lokakuuta 1935 Helsinki) on suomalainen ruotsin kielellä kirjoittava kirjailija. Waltarin 1972 ilmestynyt romaani "Våld föder våld" sijoittuu vankilamaailmaan.
Katariina Venho

Katariina Venho (s. 7. huhtikuuta 1995) on suomalainen koripalloilija.
Ura.
Venho aloitti koripallon 7-vuotiaana. Hän edusti nuorisoikäluokissa BC Nokiaa ja Raholan Pyrkivää, ja hän kuului Suomen kokoonpanoon yhdessä B-nuorten maaottelussa. Kaudeksi 2013–2014 Venho siirtyi Tampereen Pyrintöön jossa pelasi A-tyttöjen I-divisioonaa ja kahdessa ottelussa naisten I-divisioonaa. Pyrintö nousi seuraavaksi kaudeksi Naisten Korisliigaan, ja Venho teki seuran kanssa pelaajasopimuksen. Naisten pääsarjadebyytissään 4. lokakuuta 2014 Venho pelasi Forssan Alkua vastaan kolme minuuttia ja 49 sekuntia, ja ensimmäiset pääsarjapisteensä, kahden pisteen korin, hän teki 1. marraskuuta Äänekosken Huimaa vastaan. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja karsiutui pudotuspeleistä. Venho kirjautti ottelukohtaisiksi keskiarvoikseen kauden aikana 0,6 pistettä ja 0,5 levypalloa.
Kimmo Hovi

Kimmo Markku Hovi (s. 31. toukokuuta 1994 Mäntsälä) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelaavaa Portugaletea. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Kotimaassaan hän on pelannut Veikkausliigaa FC Lahdessa.
Ura.
Hovi aloitti jalkapallon Mäntsälän Urheilijoissa ja siirtyi B-juniorina PK Keski-Uusimaahan. Hän teki kaudella 2013 PK Keski-Uusimaalle 17 maalia 21 Kakkosen ottelussa. Kauden jälkeen hän pelasi lainalla Maltan toiseksi korkeimman sarjatason FC Melitassa. 
Kaudeksi 2014 Hovi siirtyi Veikkausliigan FC Lahteen. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Hovi pelasi 11 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Hän pelasi kauden 2014 aikana myös neljä ottelua Kakkosta farmijoukkue FC Lahti Akatemiassa tehden yhden maalin.
Tammikuussa 2015 Hovi siirtyi Espanjan kolmanneksi korkeimman sarjatason Segunda División B:n Real Avilésiin, josta hänet kuitenkin lainattiin pian neljänneksi korkeimman sarjatason Tercera Divisiónin Méridaan. Jälkimmäinen saavutti kauden päätteeksi sarjanousun. Elokuussa 2015 Hovi siirtyi Segunda División B:n Portugaleteen.
Nashika Williams

Nashika Labria "Breezy" Williams (s. 22. syyskuuta 1992 Durham, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen koripalloilija.
Pelaajaura.
Williamsin perässä oli usea yliopisto. Hän valitsi Pohjois-Carolinan osavaltionyliopiston jossa pelasi neljä kautta vuosina 2010–2014 toimien kolmen kauden ajan joukkueen kapteenina. Senior-kaudellaan Williams teki 19,0 pistettä, otti 11,0 levypalloa ja antoi 5,0 syöttöä ottelua kohden. Lokakuussa 2014 hän matkusti omalla kustannuksellaan suomalaisen Tampereen Pyrinnön pääsarjajoukkueeseen kolmen viikon testijaksolle. Ensimmäisessä pääsarjaottelussaan Williams teki kymmenen pistettä ja otti yhdeksän levypalloa, joista jopa seitsemän hyökkäyspäässä. 8. marraskuuta hän teki ensimmäisen tupla-tuplansa Suomessa. Marraskuussa Williams siirtyi I-divisioonajoukkue Espoo Basket Teamiin.
Yksityiselämä.
Williams on Terry ja Katia Suggsin tytär.
Marcel Fässler

Marcel Fässler (s. 27. toukokuuta 1976 Einsiedeln) on sveitsiläinen kilpa-autoilija. Hän on vuodesta 2010 lähtien kilpaillut Audin tehdastallin riveissä. Vuodesta 2012 hän on ajanut tallissa FIA World Endurance Championship -sarjaa.
Fässler on kolminkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja. Prototyyppiautojen lisäksi hän on kilpaillut myös muun muassa DTM:ssä sekä sittemmin jo lakkautetussa A1GP-sarjassa.
Fässler toimi F1-sarjassa turva-auton kuljettajana vuoden 2001 Monacon GP:ssä ja 2001 Kanadan GP:ssä, vakituisen kuljettajan Bernd Mayländerin oltua loukkaantumisen takia sivussa.
Nicolai Boilesen

Nicolai Møller Boilesen (s. 16. helmikuuta 1992 Ballerup, Tanska) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Tanskan Superliigassa pelaavaa FC Kööpenhaminaa. Hän edusti kausina 2010–2016 Alankomaiden pääsarjassa Eredivisiessä pelaavaa AFC Ajaxia.
Boilesen siirtyi vuonna 2004 13-vuotiaana synnyinkuntansa seuransa Skovlunde IF:stä Tanskan suurseuraan Brøndby IF:ään. Ajaxiin hän siirtyi Brøndby-sopimuksen päätyttyä 31. joulukuuta 2009.
Boilesen teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 3. huhtikuuta 2011, kun Ajax voitti Heracles Almelon kotonaan 3–0. Hän tuli ottelussa kentälle ensimmäisen jakson lisäajalla Daley Blindin tilalle. Hän pelasi kaudella 2010–2011 myös viidessä muussa liigaottelussa, joissa kaikissa aloituskokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 Boilesen pelasi neljässä alkukauden liigaottelussa. Koko syksyn 2012 hän oli sivussa reisivamman vuoksi, eikä pelannut kaudella 2012–2013 ainuttakaan liigaottelua. Kaudella 2013–2014 Boilesen nousi Ajaxin runkopelaajien joukkoon pelattuaan 20 liigaottelua, joista 17:ssä hän oli avauskokoonpanossa. Kaudella 2014–2015 hän pelasi Eredivisiessa 22 ottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa. Kaudella 2015–2016 hän ei saanut pelata lainkaan, kun hän ei halunnut uusia sopimustaan Ajaxin kanssa. Kesällä 2016 hän siirtyi FC Kööpenhaminaan.
Tanskan maajoukkueessa Boilesen pelasi ensimmäiset kaksi otteluaan vuonna 2011. Vuosina 2013–2015 hän pelasi 13 maaottelua. Tämän jälkeen tuli taas taukoa ja hän pelasi kaksi maaottelua maaliskuussa 2018. Vuonna 2021 hän pelasi ennen EM-kilpailuja uransa 18. maaottelun maaliskuussa sekä 19. ja 20. maaottelun kesäkuussa. Toistaiseksi ainoan maaottelumaalinsa hän on tehnyt marraskuussa 2013 ystävyysottelussa Norjaa vastaan.
Saavutukset.
Ajax:
FC Kööpenhamina:
Roland Lessing

Roland Lessing (s. 14. huhtikuuta 1978 Tartto) on virolainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla Elva Skiclubia.
Lessing debytoi ampumahiihdon maailmancupissa vuonna 1998 Breznossa. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan kahdestoista Östersundin pikakilpailussa 2005. Lessingin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on toinen, jonka hän saavutti Pokljukan takaa-ajosta joulukuussa 2009. Tuo sijoitus on myös Lessingin maailmancup-uran ainoa palkintokorokesijoitus. 
Lessing on osallistunut neljiin talviolympialaisiin peräkkäin vuosina 2002-2014. Hänen paras sijoituksensa on 45. vuoden 2002 kisoista Salt Lake Citystä. Hän on myös osallistunut kolmiintoista MM-kisoihin. Ensimmäisiin aikuisten MM-kisoihinsa Lessing osallistui jo vuonna 1999. Parhaimmillaan hän on ollut viidestoista normaalimatkalla Kontiolahdella 2015, seitsemästoista pikakilpailussa Östersundissa 2008 ja yhdeksäs viestissä Hanti-Mansijskissa 2003. Rulla-ampumahiihdon MM-kilpailuissa hän on saanut pronssia viestissä 2000 ja pikakilpailussa 2007.
Prayer

Prayer on saksalaisen DJ-tuottaja Robin Schulzin debyyttialbumi. Sen julkaisivat TONSPIEL sekä Warner Music Group 19. syyskuuta 2014 ja sen tuotannosta vastasi kokonaan Schulz itse. Toisin kuin albumin singlet, albumi itsessään ei ole onnistunut saavuttamaan yhtä suurta menestystä. Albumi on päässyt viiden parhaan joukkoon toistaiseksi vain Sveitsissä. Kymmenen parhaan joukkoon se on onnistunut pääsemään Itävallassa ja Saksassa.
Kappalelista.
CD
iTunes bonusraita
Jonathan

Jonathan Cícero Moreira (eli Jonathan; s. 27. helmikuuta 1986 Conselheiro Lafaiete) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Paranaensea. Hän pelasi neljä vuotta Italian Serie A:ssa. Oikeajalkainen Jonathan on pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
Vuodet 2005–2010 Jonathan edusti Cruzeiroa. Ensimmäisen Série A-maalinsa Cruzeiron paidassa hän iski elokuussa 2007. Vuoden 2011 alussa Jonathan siirtyi Brasilian suurseuraan Santos FC:hen. Puolen vuoden aikana Jonathan voitti Santosin paidassa Copa Libertadoresin. Heinäkuussa 2011 Jonathan siirtyi Italian Serie A:n suurseuraan Inter Milaniin. Hän debytoi seuran paidassa syyskuussa 2011 Serie A:ssa US Palermoa vastaan. Kaudella 2011–2012 Jonathan debytoi myös Mestarien liigassa. Tammikuussa 2012 Jonathan siirtyi lainalle Serie A:ssa niin ikään pelanneeseen Parmaan. Hän pelasi seurassa kauden loppuun asti ja Parma oli hienosti sarjataulukon kahdeksas. Lainan jälkeen Jonathan palasi Interiin.
Maajoukkueura.
Jonathan edusti maataan alle 17-vuotiaiden MM-kisoissa vuonna 2003 Suomessa. Jonathan oli noissa kisoissa tärkeässä roolissa pelaten täydet minuutit muun muassa finaalissa Finnair-stadionilla Helsingissä, jossa Brasilia voitti Espanjan 1-0.
Vladimir Janko

Vladimir Vladimirovitš Janko () (18. tammikuuta 1949 – 16. toukokuuta 2022 Moskova, Venäjä) oli venäläinen hyökkääjänä pelannut jääpalloilija, joka edusti Moskovan Dynamoa ja Krasnogorskin Zorkia. Pelaajauransa jälkeen hän kouluttautui valmentajaksi ja valmensi Venäjällä Syktyvkarin Stroitelia, Krasnojarskin Jeniseitä, välillä Suomessa Lappeenrannan Veiterää ja sen jälkeen edelleen Venäjällä Arkangelin Vodnikia, Moskovan Dynamoa, Kemerovon Kuzbassia ja Dynamo Kazania. Kazanin valmentajana hän saavutti jo 10. Venäjän mestaruutensa. 
Neuvostoliiton jääpallomaajoukkueen valmentajana hän oli Neuvostoliiton vallan loppuvaiheessa 1987-1991. Venäjän jääpallomaajoukkueen valmentajana hän oli kolmeen otteeseen vuosina 1999-2002, 2004-2006, 2007-2009. Suomessa olleessaan Veiterän valmentajana hän toimi myös yhden kauden Suomen jääpallomaajoukkueen valmentajana 1992-1994.
Saavutukset pelaajana.
Seurajoukkueissa
Maajoukkueessa
Pirkanmaan kirjoituskilpailu

Pirkanmaan kirjoituskilpailu on Tampereen kaupunginkirjaston järjestämä maakunnallinen kirjoituskilpailu, joka on järjestetty vuodesta 1952. Kilpailun tarkoituksena on tukea uusia lahjakkaita kirjoittajia ja tarjota heille mahdollisuus saada tekstejään julkisuuteen. Kirjoituskilpailuun voivat osallistua Pirkanmaan alueella asuvat, työskentelevät tai opiskelevat kirjoittajat, jotka eivät ole julkaisseet kaunokirjallista teosta tai omakustannetta. Kilpailussa on kaksi sarjaa: proosa ja lyriikka.
Historia.
Kilpailun perusti Tampereen kirjastonjohtaja Mikko Mäkelä vuonna 1952. Kilpailussa palkittuja ovat olleet muun muassa rikoskirjailija Seppo Jokinen, runoilijat Mirkka Rekola, Kari Aronpuro ja Tuija Välipakka, näytelmäkirjailija Jussi Kylätasku, kirjailijat Jaakko Syrjä, Päivi Alasalmi, Vilja-Tuulia Huotarinen, Anni Kytömäki, Olli Jalonen sekä kirjailijaliiton puheenjohtaja Jyrki Vainonen.
Ruokojärvi (Punkalaidun)

Ruokojärvi on Pirkanmaalla Punkalaitumella Kestilänkulman ja Sastamalan Anttilankulman välissä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Ruokojärven pinta-ala on 4,6 hehtaaria, ja sen pituus on 600 metriä ja leveys 180 metriä. Se on muodostunut Ison Seinäkallion ja Nätkinpervonkankaan väliseen notkoon. Sen etelä- ja pohjoispuolen alavilla maille on kehittynyt suoaleet. Pohjoispuolella sijaitsee laajempi ja ojitettu Ruokostensuo. Iso Seinäkallio kohoaa yli 25 metriä vedenpinnasta. Järven rantaviiva on 1,4 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järvi on autio eikä siinä ole saaria. Sastamalan puoleinen kuntaraja kulkee aivan järven pohjoispään vierestä.
Vesistösuhteita.
Ruokojärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järvellä on kymmenkunta tulo-ojaa lähinnä suolta, joista yksi on nimeltään Ruokostenoja. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 4,4 kilometriä pitkä Ruokostenoja, joka laskee Sammaljokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 94,2 metriä.
Historiaa.
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa se on nimetön, Ruokostensuon etelälaidalla sijaitseva autio järvi. Suon laitaa virtaavan puron lounaispuolelta on raivattu heinäniittyjä. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa heinäniitty on peltomaana, jota on laajennettu. Peltoalueella on kaksi maatilaa. Järven eteläpäähän on raivattu rantaan ulottuva peltomaata. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on Ruokostensuon ojitus päässyt alkuun, kun suon läpi on kaivettu johtoja Pitkäkankaalle asti ja sille joitakin sivuojia. Samalla on Ruokostenojaa jatkettu eteläiselle suolle asti.
Sammakkajärvi

Sammakkajärvi eli Sammakkojärvi on Pirkanmaalla Punkalaitumella sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 30,4 hehtaaria, ja sen pituus on 1,3 kilometriä ja leveys 600 metriä. Se on muodostunut Kurjenvuoren, Sammakkavuoren, Särkikallion ja Järvikallion väliseen painaumaan. Sillä on alavia rantoja lounais-, itä- ja pohjoispäässä järveä. Jyrkärinteisiä rantoja esiintyy esimerkiksi Särkikallion ja Järvikallion edessä, missä esimerkiksi Järvikallio kohoaa yli 25 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven rantaviiva on 4,6 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Järven lounaispäässä on metsittynyttä rantasuota. Järven lähellä sijaitsee kaksi maatilaa ja rannoille on rakennettu 24 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet sekä Sammaljoen kylän että Punkalaitumen Liitsolan suunnalta. Järvi sijaitsee Punkalaitumen ja Sastamalan kuntarajalla niin, että suurin osa järvestä kuuluu Punkalaitumen alueelle.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järveen laskee muutama suo-oja ja pelto-oja. Järven luusua sijaitsee järven luoteisrannalla, josta saa alkunsa 2,9 kilometriä pitkä laskuoja Sammaljokeen. Laskuoja virtaa suuren tekolammen läpi ennen yhtymistään Sammaljokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 114,0 metriä mpy.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin "Sammakajärvi". Järven kautta kulkee etelän ja pohjoisen välinen talvitie, jonka rinnalle on piirretty kesäreitti. Järvi on erämaajärvi. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa järven nimi on kirjoitettu ”Sammakkojärvi” ja sen keskellä on saari. Eräille pohjoispään soille on raivattu peltomaata ja yksi maatila sijaitsee rannan tuntumassa luusuassa. Saari paljastaa järvessä tehdystä järvenlaskusta, joka toteutettiin 1930-luvulla tai sen jälkeen. Saari, jonka nykynimi on Kalliosaari, on maatunut rantaan kiinni. Saaren vesijättömaa on avosuota ja peltomaata. Muualla vesijättömaa on suomaata. Tyrvään kuntaraja seuraa järven pohjoispään rantoja niin, ettei järvi tule mukaan. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on rannoille rakennettu kolme kesämökkiä. .
Lailujärvi

Lailujärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Sammaljoella sijaitseva järvi.
Maantiede.
Lailujärven pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja sen pituus on 200 metriä ja leveys 50 metriä. Se on muodostunut Lailuvuoren juurelle sen pohjoispuolelle. Järven rannat ovat alavaa savimaastoa, jonka eteläpuoli kohoaa varsin jyrkkänä mäen päälle. Lailuvuori kohoaa yli 50 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järven rantaviiva on 0,67 kilometriä pitkä ja ranta on metsittynyttä suota, joka on syntynyt kosteikon umpeenkasvun seurauksena. Järvi on autio eikä sen rantaan tule tietä.
Vesistösuhteita.
Lailujärvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järvellä ei ole tulo-ojia, sillä se sijaitsee suon keskellä. Suolle tulee kuitenkin Lailujärvenojsa idästä päin ja lyhyt kuivatusoja lännestä. Järven laskuoja Kravi lähtee järven luoteisrannasta, joka yhtyy 1,6 kilometrin jälkeen Sammaljokeen. Järven vedenpinnan korkeus on 82,5–85,0 metriä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitetaan "Lainujärvi" ja se on kartassa autio. Järvelle tulee Sammaljoen sillalta polku. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa järvi on varsin pieni, joten sen vedenpinta on ehditty laskemaan ja järven pohjois- ja itäpuolen alueet on raivattu peltomaaksi. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järvi pohjoispuolen peltoihin verrattuna lähes kaksikertaa nykyistä pitempi. Syy saattaa olla rantojen umpeenkasvu.
Pikku Murtojärvi

Pikku Murtojärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Sammaljoen lähellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 1,8 hehtaaria, ja sen pituus on 370 metriä ja leveys 80 metriä. Se on muodostunut samaan painaumaan pohjoispuolella sijaitsevan Murtojärven kanssa. Järvet kohtaavat saman maatilan ylläpitämän peltoalueen ja järven ympäristö on eteläistä mäkeä lukuun ottamatta alavaa maastoa. Viereinen mäki kohoaa yli 17 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Järven rantaviiva on 0,8 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa ja peltoa. Rannalle ei ole rakennettu asuntoja eikä sille johda tietä.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järveen laskee vain muutama tulo-oja. Järven luusua sijaitsee järven länsirannalla, josta saa alkunsa 750 metriä pitkä laskuoja Murtoonmaanojaan, joka laskee Sammaljokeen Myllykosken yläpuolella. Lähellä sijaitseva Murtojärvi laskee samaan laskuojaan. Järven vedenpinnan korkeus on 122,7 metriä mpy.
Historiaa.
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Wähä Murtojärvi”. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa järvellä ei ole nimeä. Pikku Murtojärvi saattaa kartassa oli pitenpi, mutta mittakaavan takia sitä ei pitää varmana tietona. Murtojärven laskuoja laskee Pikku Murtojärveen ja jatkaa erillistä ojaa myöten eteenpäin. Tämä olisi ollut edullinen tapa hankkia viljelymaata järvien välistä. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa ei ihmistoiminnan suhteen ole eroavaisuuksia nykypäivään nähden.
Murtojärvi (Sastamala)

Murtojärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Sammaljoen lähellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 5,6 hehtaaria ja sen pituus on 490 metriä ja leveys 200 metriä. Se on muodostunut ylängölle kallioisten mäkien väliseen painaumaan. Itäpuolella mäki kohoaa lähes 15 metrin korkeuteen vedenpinnasta. Sen pohjoispuolella sijaitsee Puntonsuo, jonka suoalue jätkuu järvelle asti. Osia soista on raivattu peltomaaksi ja järven eteläpuolella sijaitsee maatila. Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonne johtaa tie Sammaljoen kylältä.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järvellä on tulo-ojina muutama suo-oja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 750 metriä pitkä laskuoja Murtoonmaanojaan, joka yhtyy Sammaljokeen Myllykosken yläpuolella. Lähellä sijaitseva Pikku Murtojärvi laskee samaan laskuojaan. Järven vedenpinnan korkeus on 123,3 metriä.
Historiaa.
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järven nimi on ”Iso Murtojärvi” erotukseksi etelässä sijaitsevasta ”Wähä Murtojärvestä”. Molemmat järvet on piirretty karttaan autiojärvinä. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa sitä kutsutaan vain ”Murtojärveksi” ja se on tässäkin kartassa vielä autiona. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven nimi nyt ”Iso Murtojärvi” ja siihen laskevat nykyiset suo-ojat on tuolloin ehditty kaivamaan. Eteläpuolinen maatilan pellonraivaus järven länsirannassa on vielä kesken. Järvellä ei ole kesämökkejä.
Iso-Kuovanen

Iso-Kuovanen on Pirkanmaalla Sastamalassa Mattilanmaan, Murtoonmaan ja Erkkilänmaan välissä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Iso-Kuovasen pinta-ala on 1,7 hehtaaria, ja sen pituus on 250 metriä ja leveys 100 metriä. Se on muodostunut mäkiselle ylänköalueelle kallioisten mäkien väliseen painaumaan, joka muodostaa pitkittäisen laakson. Samassa laaksossa sijaitsee kaksi muuta lampea, joita ympäröi samaan suohon liittyvät avosuot. Länsipuolella kohoaa Iso-Hassi ja kaakkoispuolella kallioinen mäkialue. Kaakkoisrannasta mäki kohoaa yli 20 metrin korkeuteen. Järven rantaviiva on 0,65 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Rantoja kiertää kapea suoreunus. Järvi on autio eikä siinä ole saaria. Kuovasen maatila sijaitsee kahden lammen takana.
Vesistösuhteita.
Iso-Kuovanen sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järvellä ei ole tulo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 900 metriä pitkä laskuoja Murtoonmaanojaan, joka laskee Sammaljokeen. Murtoonmaanoja laskee Pikku-Kuovasen läpi ennen Iso-Kuovasen yhtymiskohtaa. Alavirran puolella on vielä tekolampi. Järven vedenpinnan korkeus on 113,5 metriä.
Historiaa.
Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järvi on nykyistä pitempi, mikä tarkoittaa, että järven pintaa on alennettu. Kaksi muuta lampea ovat kuroutuneet järvenlaskussa erilleen ja avosuo on synynyt vesijättömaalle. Järvi oli kartassa merkitty autioksi. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on järvi kaventunut keskeltä lähde kahdeksi järveksi. Sen luoteispäähän on perustettu järven nimeä kantava maatila. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on Iso-Kuovanen samassa tilassa kuin nykyäänkin, mutta pohjoispuolen lampiin on vielä jäljellä yhdysojat. Kyseiset lammet ovat vielä yhdessä, mutta ne kuroutuvat myöhemmin erilleen, kun vedenpintaa lasketaan edelleen.
Vihdanlammi

Vihdanlammi on Pirkanmaalla Sastamalassa Sammaljoella sijaitseva järvi.
Maantiede.
Vihdanlammin pinta-ala on 2,0 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 80 metriä. Se sijaitsee Vihdanlamminkorvessa jyrkkärinteisien mäen juurella. Mäen rinteet kohoavat yli 20 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Järven rantaviiva on 0,75 kilometriä pitkä ja ranta on pääosin soista metsämaastoa. Rannan tuntumassa on pari loma-asuntoa, joille johtaa tie Ekojärveltä.
Vesistösuhteita.
Vihdanlammi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sammunjoen valuma-alueella (35.18). Järveen laskee muutama suo-oja. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa 4,3 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Ruoholansuonojaan. Tämä oja muuttuu pian Sammaljoeksi. Järven vedenpinnan korkeus on 113,6 metriä mpy.
Historiaa.
Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Wihdasjärvi” ja se on esitetty pienen suon keskellä sijaitsevana autiona erämaalampena. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa se on nimetön suolampi. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on järven nimi nyt ”Vihtaslammi” ja soiden ojittaminen on kartassa päässyt alkuun Vihaslamminsuolla. Lammelle ei vieläkään tule tietä ja se on edelleen autiona.
Hanhijärvi (Houhajärvi)

Hanhijärvi on Pirkanmaalla Sastamalassa Houhajärvellä sijaitseva järvi.
Maantiede.
Järven pinta-ala on 4,3 hehtaaria, ja sen pituus on 430 metriä ja leveys 190 metriä. Se sijaitsee vesijättömaan ympäröimänä laajalla koskeikkojen ja avosoiden täplittämällä suolaueella. Järven rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä. Suon luoteispuolella on laaja peltoaukea ja suon länsipuolella sijaitsee kaksi kiinteästi asuttua tilaa. Suo ja sen sisällä sijaitseva järvi muodostaa nykyään luonnonsuojelualueen.
Luontoarvoja.
Järven vesialue, kosteikko ja soistuneita rantoja on rauhoitettu luonnonsuojelulain perusteella. Järvenlaskuissa muodostuneet Keskistenjärvi, Tapiolanjärvi ja Hanhijärvi kuuluvat valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan ja Natura 2000 -suojelualueverkostoon (FI0350002, 151 hehtaaria). Järvikolmikko muodostaa myös kansallisesti arvokkaan lintualueen (FINIBA). Tapiolanjärvessä on avoveden määrä suurin, joten siellä viihtyvät vesilinnut paremmin.
Vesistösuhteita.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Kokemäenjoen alueen (35.1) Sarkolanjoen valuma-alueella (35.17). Järvellä ei ole tulo-ojia. Järven luusua sijaitsee järven etelärannalla, josta saa alkunsa suoraksi kanavaksi kaivettu kuivatusoja. Se yhtyy 1,1 kilometrin jälkeen 8,6 kilometriä pitkä Pikkujokeen, joka on Houhajärven laskujoki. Järven vedenpinnan korkeus on yli 90 metriä mpy.
Historiaa.
Sekä laamanni P.G. Falck että talonomistaja Henric Wanhakyrö ovat hakeneet Hanhijärvelle (mahdollisesti eri järvet) lupaa kuivattaa se. Kummankin hanke olisi toteutunut 1840-luvulla. Vuoden 1855−56 Kalmbergin kartastossa järvi on kuitenkin vielä laskematta. Kartassa näkyy mahdollisesti järven alkuperäinen koko, joten sen vedenpinta on alentunut huomattavasti. Järvellä on ollut suuri saari ja sen rannoilla on ollut kolme torppaa.
Vielä vuoden 1930 kartassa Hanhijärvi on vielä selkeästi nykyistä suurempi. Järvessä ollut saari on nyt maatunut niemeksi, joka on nykyään suojelualueen ulkopuolelle jäänyt metsäpalsta. Hanhijärven vesijättömaita ei olla vielä yksityistetty. Vuonna 1961 julkaistussa peruskartassa on peltomaita vielä jäljellä nykyistä enemmän. Vuodesta 1961 on metsitetty ainakin peltopalsta Soukonvuoren eteläpuolelta, kaksi Hanhijärven koillispuolelta ja joitakin pieniä peltopalstoja länsipuolen maatilalta. Lisäksi etelpuolella olevalta Palosaarelta on kaivettu soraa.
Pinguy OS

Pinguy OS on Ubuntuun perustuva Linux-käyttöjärjestelmä, joka on suunnattu aloittelijoille.
Ominaisuudet.
Pinguy OS:ssa on korjattu monia virallisen Ubuntu-jakelun puutteita muuttamalla käyttöliittymää ja valitsemalla työpöydälle aloittelijan yleensä tarvitsemat ohjelmat. Pinguy mielletään käyttäjiensä parissa usein Linux Mintin kilpailijaksi. Pinguy OS ei ole DistroWatchin mukaan niin suosittu kuin Linux Mint tai Ubuntu. Pinguy toimii LiveDVD-tilassa, jolloin sitä ei aivan välttämättä tarvitse asentaa koneen kiintolevylle. Pinguyn asennus vaatii USB-tikun, DVD:n tai vastaavan suuren asennusmedian, CD:lle se ei mahdu. Käyttöliittymä vahvasti muunneltu GNOME. PinGuy OS perustuu Debianiin samalla tavoin kuin Ubuntukin. Saatavissa sekä 32- että 64-bittisenä. Vähimmäisvaatimus x86-yhteensopiva prosessori 700 MHz kellotaajuudella. Lisäksi Pinguy OS tarvitsee ainakin 384 MB keskusmuistia ja 8GB kiintolevytilaa.
Kalevi Nyytäjä

Aarne Taisto Kalevi Nyytäjä (s. 9. kesäkuuta 1932 Tyrvää) on suomentaja, joka on kääntänyt muun muassa Honoré de Balzacin, Georg Büchnerin, Raymond Chandlerin, E. L. Doctorowin, Graham Greenen ja Ernest Hemingwayn teoksia. Hän sai valtion kääntäjäpalkinnon vuonna 1977 ja kirjallisuuden valtionpalkinnon vuonna 1999.
Nyytäjän virolainen kasvatusäiti opetti pojalle saksaa ja pani tämän ruotsinkieliseen leikkikouluun. Nyytäjä oppi englannin kielen sotien aikana venäläisen opettajan yksityisoppilaana. Nyytäjä on koulutukseltaan filosofian maisteri. Ennen kääntäjäksi ryhtymistään hän työskenteli uutistoimittajana UPI:ssa ja Yleisradiossa sekä mainostoimittajana Suomen Ilmoituskeskuksessa ja Mainosyhtymässä. 1970-luvun lopulla hän toimi Kääntäjien ja tulkkien liiton hallituksessa, 1980-luvun alkupuolella raamatunkäännöskomiteassa ja 1986–1991 valtion kirjallisuustoimikunnassa.
Nyytäjän puoliso oli dramaturgi Outi Nyytäjä. Suomen lisäksi he asuivat osan vuodesta Ranskan Bretagnessa.
Tekninen rikostutkinta

Tekninen rikostutkinta eli rikostekniikka on rikoksen selvittelyyn liittyvän materiaalin hankkimista rikospaikalta. Joskus siihen luetaan myös saadun materiaalin tieteellinen tutkimus eli forensinen tiede.
Määritelmä ja rajaus.
Teknisen rikostutkinnan käsitteen rajaaminen ei ole ollut Suomessa yksiselitteistä, mikä johtuu osin keskieurooppalaisen ja angloamerikkalaisen kirjallisuuden käyttämien määritelmien eroista. Eroja on siinä, luetaanko näytteiden tutkimuskin alaan kuuluvaksi.
Suomen sisäasiainministeriön määritelmän mukaan tekninen rikostutkinta on "tutkimuksia, joissa rikos-, onnettomuus- tai muuhun tapahtumaan liittyen kuvaamalla, piirroksia laatimalla, näytteitä ottamalla tai muulla vastaavalla tavalla hankitaan tietoja tutkittavasta asiasta." Tämän lisäksi sisäasiainministeriö lukee tekniseen rikostutkintaan kuuluvaksi "laboratorioissa tapahtuva näytteiden tutkiminen ja vertailu sekä näiden tutkimusten perusteella annettavat ja ulkopuolisilla teetettävät lausunnot".
Himberg (2002) määrittelee teknisen rikostutkinnan suppeammin: "rikospaikkaan, rikoksentekovälineisiin, tekijäksi epäiltyyn, uhriin tai muuhun asianosaiseen kohdistuvat dokumentointi sekä näytteenotto ja -käsittely, joka edeltää forensisia laboratoriotutkimuksia". Laboratoriotutkimukset ja niissä sovelletut tekniset ja luonnontieteet ovat erikseen forensista tiedettä, kuten myös oikeuslääketiedettä sivuavat oikeuskemia ja oikeustoksikologia.
Rikospaikkatutkinta.
Rikospaikkatutkinnan tekee rikostekninen yksikkö. Tutkintaan liittyy rikospaikan dokumentointi esimerkiksi valokuvaamalla, piirtämällä tai videoimalla, sekä erilaisten näytteiden otto. Rikostekninen yksikkö tekee myös laboratoriotutkimuksia valmistelevaa tutkimusta kuten sormenjälkien esillehakua sekä hiukkasnäytteiden seulontaa ja mikroskopointia.
Forensinen tiede.
Forensinen tiede on teknisten ja luonnontieteiden soveltamista esitutkintaan. Se koostuu useista metodologioiltaan erilaisista tutkimusalueista ja soveltaa useita eri tieteenalojen oppeja kuten kemian eri osa-alueita, molekyylibiologiaa, biologiaa, fysikaalisia tieteitä, fonetiikkaa, kielitiedettä ja tietojenkäsittelytiedettä sekä sivuaa muitakin aloja.
Monien forensisten tutkimusalojen keskeinen tavoite on osoittaa yhteys epäillyn sekä rikospaikan tai uhrin välillä. Tämä havaitaan joko materiaalin siirtymisestä näiden kahden välillä tai fyysisten ominaisuuksien yhteensopivuudesta. Toinen alan perustavoite on tapahtumainkulun selvittäminen eli rekonstruktio.
Forensisen tieteen tärkeimpiä tutkimusalueita ovat:
Ivan Šijan

Ivan Šijan (s. 2. kesäkuuta 1990 Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on kroatialainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjonin Gjøvik Hockeyssa. Hän on aiemmin pelannut ulkomailla myös Sloveniassa, Tanskassa ja Ruotsissa. Šijan laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Šijan on Medveščak Zagrebin kasvatti. Hän pelasi seurassa ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana Interligassa ja Kroatian pääsarjassa kaudella 2006–2007. Kahtena seuraavana kautensa Šijan edusti Medveščakia Kroatian ja Slovenian pääsarjoissa. Kaudeksi 2009–2010 joukkue siirtyi Itävallan pääsarja Erste Bank Eishockey Ligaan, jossa Šijan pelasi ensimmäisellä kaudellaan vain yhden ottelun. Valtaosan kaudestaan hän pelasi Medveščakin kakkosjoukkueessa Slohokej Ligaa. 
Ensimmäisellä täydellä EBEL-kaudellaan 2010–2011 Šijan pelasi liigassa 51 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua jääden ilman tehopisteitä. Kaudella 2011–2012 hän pelasi Medveščakin EBEL-joukkueessa 45 runkosarja- ja yhdeksän playoff-ottelua tehopistein 1+1=2 ja kaudella 2012–2013 36 runkosarja- ja viisi playoff-ottelua ilman tehopisteitä. Kaudella 2013–2014 Šijan pelasi ainoastaan seuran kakkosjoukkueessa Kroatian pääsarjaa. 
Kaudeksi 2014–2015 Šijan palasi EBEL:ään ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella slovenialaisen Olimpija Ljubljanan riveihin. Joulukuussa 2014 hän kuitenkin jätti joukkueen. Tammikuussa 2015 Šijan siirtyi loppukauden kattaneella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herlev Eaglesiin. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin neljänneksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyTvåan-joukkue Sandvikens IK:hon. Marraskuussa 2015 Šijan vaihtoi sieltä sarjatasoa ylemmäs Hockeyettan-joukkue Wings HC Arlandan riveihin.
Syyskuussa 2016 Šijan siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Norjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. divisjonissa pelaavan Gjøvik Hockeyn joukkueeseen oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2016–2017. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 3+12=15.
Maajoukkueura.
Šijan edusti Kroatiaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010, II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011 voittaen B-lohkon hopeaa sekä IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013. Vuoden 2012 turnaus päättyi pronssiin ja vuoden 2013 turnaus hopeaan sekä sarjanousuun IB-divisioonaan. Šijan pelasi myös Vancouverin 2010 ja Sotšin 2014 olympiakisojen karsinnoissa.
Šijan pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2007, 2008 ja 2009. Vuosien 2007 ja 2008 turnaukset päättyi lohkopronssiin ja vuoden 2009 turnaus B-lohkon kultaan sekä sarjanousuun I-divisioonaan. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2007 ja 2008 voittaen kahdesta jälkimmäisestä turnauksesta lohkopronssia.
Man Haron Monis

Man Haron Monis (1964 – 16. joulukuuta 2014) oli iranilainen itsejulistautunut uskonoppinut, joka otti panttivangeiksi useita sivullisia Sydneyssä joulukuussa 2014.
Haron syntyi Iranissa, mutta saapui Australiaan turvapaikanhakijana vuonna 1996. Hän oli sittemmin useaan otteeseen tekemisissä virkavallan kanssa. Vuosina 2007–2009 Haron lähetti useita vihakirjeitä taisteluissa kaatuneiden australialaissotilaiden perheille. Vuonna 2013 Haronia syytettiin avunannosta ex-vaimonsa murhaan. Häntä syytettiin sittemmin myös yli 50 seksuaalisesta hyväksikäytöstä toimiessaan henkiparantajana.
Joulukuussa 2014 Haron otti panttivangeiksi Sydneyssä sijainneen Lindtin kahvilan asiakkaat ja henkilökunnan. Panttivankitilanne päättyi poliisin rynnäkköön, jonka aikana sekä Haron että kaksi panttivankia menehtyi.
Johann Christian Friedrich Hæffner

Johann Christian Friedrich Hæffner (2. maaliskuuta 1759 – 28. toukokuuta 1833) oli saksalaissyntyinen, Ruotsissa vaikuttanut säveltäjä. Hän opiskeli urkujensoittoa ja laulua. Tukholmassa hän työskenteli Saksalaisen kirkon urkurina, laulunopettajana ja hovin musiikillisena johtajana sekä Uppsalan tuomiokirkkourkurina 1821–1833. Hän sävelsi oratorion "Försonaren på Golgatha" ja muuta hengellistä musiikkia, jota julkaistiin muun muassa Johan Olof Wallinin virsikirjassa. Hæffner sävelsi myös muihin genreihin lukeutuvaa musiikkia, kuten oopperan "Electra", jonka levytys julkaistiin Caprice-levymerkillä vuonna 1993. Hänen tuotantonsa oli suurelta osin tilapäismusiikkia. Hän oli merkittävä pedagogi ja kapellimestari ja hänet tunnetaankin ennen muuta kansanlaulujen sovittajana ja koraalikirjan tekijänä.
Kun Ruotsissa hyväksyttiin uusi virsikirja vuonna 1818, ns. Wallinin virsikirja, sai Hæffner tehtäväkseen laatia siihen koraalikirjan. Se valmistui 1820 ja sai nimekseen "Svensk Choralbok". Sille oli luonteenomaista, että edellisen, vuoden 1697 koraalikirjan rytmiltään vaihtelevat sävelmät oli muokattu tasajakoisiksi. Tätä perusteltiin pedagogisilla syillä; seurakunnan olisi siten helpompaa yhtyä lauluun. Hæffnerin näkemyksen kolmitahtiset sävelmät sotivat koraalimusiikkia vastaan, jonka tuli olla "vakavaa ja juhlallista". Myöhemmin Hæffnerin koraaleja nimitettiin "haeffnerin tasakäynniksi" (haeffnerlunken), johon syynä oli rytmin vaihtelun puuttuminen ja yhä hidastuva laulun tempo. Tempo saattoi olla jopa 2–4 sekuntia puolinuottia kohti. Hæffnerin koraalikirja oli käytössä 120 vuotta, vuoden 1939 koraalikirjan valmistumiseen saakka. Kuvaavaa Hæffnerin ajan virren laulun nopeudesta on ohje oppikirjassa vuodelta 1828: "Koraalia ei tule laulaa liian nopeasti eikä liian hitaasti. Se, että yhdellä hengityksellä laulaa kaksi yhtä pitkää nuottia, on yleensä sopiva tempo". Kuitenkin tuossa vaiheessa oli tarkoitus nopeuttaa virren laulua.
Hyperion Records

Hyperion Records on brittiläinen itsenäinen taidemusiikin levy-yhtiö. Se perustettiin vuonna 1980, ja sen katalogissa ovat edustettuina eri tyylisuuntaukset ja kaikki aikakaudet 1100-luvulta näihin päiviin. Tammikuussa 1996 Hyperion Recordsille myönnettiin MIDEMin Cannes Classical Award ("paras levymerkki"). Levy-yhtiö on nimetty kreikkalaisen mytologian hahmon mukaan. Hyperionin alaisuudessa toimii myös Helios-levymerkki. Vuonna 2005 
Hyperion juhlisti 25-vuotista taivaltaan muun muassa julkaisemalla yhtenä budjettihintaisena boksina sen aiemmat levytykset kaikista Schubertin lauluista. Tämän valtavan projektin käynnisti aikoinaan Hyperionin perustaja Ted Perry, ja levysarjan julkaisu aloitettiin vuonna 1987.
Hyperion Recordsin 30-vuotisjuhlavuoden kunniaksi (2010) julkaistiin uudelleen kolmekymmentä sen merkittävää levyä, jotka asetettiin myyntiin puoleen hintaan. Monet näistä levyistä olivat Gramophone-palkittuja (myös "Vuoden levytyksinä").
Rappiolla

"Rappiolla" on syksyllä 1980 ilmestynyt Hassisen koneen toinen single. Kyseessä on yhtyeen esikoisalbumin "Täältä tullaan Venäjä" avauskappale, joka äänitettiin Lempäälässä sijaitsevalla Mika Sundqvistin MSL-studiolla kesäkuussa 1980. Sen tuottajana toimi Pantse Syrjä. Single julkaistiin ilman kuvakantta. Kappale nousi jukeboxlistan ensimmäiselle sijalle.
Kappale aiheutti vuotta myöhemmin pienimuotoisen kohun, kun Yleisradion toimittaja Maija Dahlgren paheksui sen sanoitusta radio-ohjelmassaan. Hän siteerasi ilmeisesti tarkoituksella vain laulun ironista alkuosaa, mutta jätti sen kertosäkeen kokonaan huomiotta.
Dirofilaria repens

Dirofilaria repens on loinen, joka leviää hyttysten välityksellä eläimestä toiseen. Sen aiheuttamat oireet ovat lieviä. Koirilla toukat havaitaan verenkierrossa muiden tutkimusten yhteydessä. Toukka kehittyy aikuiseksi puolessa vuodessa. Naaras on aikuisena 25–30 senttimetriä pitkä. Loinen tarvitsee kehittyäkseen hyttystä, ja se leviää siten vain lämpimänä vuodenaikana.
Loista tavataan lihansyöjillä, kuten kissassa, sudessa, ketussa ja piisamissa. Ihmisessä se ei kehity aikuiseksi eikä siten levitä toukkia, mutta se voi aiheuttaa ihoon tai silmään tulehduspesäkkeitä.
Suomessa loinen on toistaiseksi havaittu vain kerran, Romaniasta tuodusta koirasta, jolta poistettiin ihopatti. Sen leviäminen Suomessa on todennäköistä vasta, jos ilmasto lämpenee edelleen, sillä se edellyttää hyvin lämpimiä kesiä. Virossa on havaittu kotoperäisiä loistapauksia vuonna 2014. Laajemmin sitä esiintyy Etelä-Euroopassa, joten sieltä tuotujen löytökoirien mukana sitä voi tulla Suomeen.
"Dirofilaria repens" on sukua vaaralliselle "Dirofilaria immitis" -loiselle, jota sanotaan myös sydänmadoksi. Siihen annettu estolääkitys tehoaa myös "D. repensiin".
Albanian merivoimat

Albanian merivoimat () on Albanian asevoimien merellinen puolustushaara, jonka nimi oli vuoteen 2010 saakka Albanian meripuolustusvoimat. Merivoimien esikunta sijaitsee Durrësissa ja sillä on kaksi tukikohtaa: "Kepi i Palit" Durrësissa ja "Pashaliman" Vlorëssa.
Laivastoprikaatin aluksista merkittävä osa partio- ja apualuksia, joista pääosa on saatu Italialta ja Yhdysvalloilta lahjoituksina. Aiemmin Neuvostoliitosta ja Kiinasta hankitut alukset on poistettu palveluksesta ja ainoastaan yksi neuvostoliittolainen miinanraivaaja jatkaa palvelustaan odotettaessa neljän Alankomaista toimitettavan Damen Stan tyyppi 4207 -vartioveneen luovutusta.
Historia.
Vuoteen 1996 saakka Albanian merivoimiin kuului yli 145 palveluksessa olevaa alusta, joista 45 oli kiinalaisvalmisteisia Huchuan-luokan (type 25) torpedoveneitä sekä muutama Shanghai-luokan sukellusveneentorjuntavene. Laivaston ylpeytenä olivat neljä neuvostoliittolaisvalmisteista Whiskey-luokan sukellusvenettä, joista kaksi jäi Albaniaan Neuvostoliiton vetäytyessä maasta 1961 Albanian erottua Varsovan liitosta. Kiinan tuella sukellusveneet saatiin palvelukseen, mutta 1980-luvun lopulla sukellusveneiden toimintakyky oli kyseenalainen Kiinan tuen päätyttyä. Virallisesti sukellusveneet poistettiin palveluksesta 1998.
Mike van der Hoorn

Mike van der Hoorn (s. 15. lokakuuta 1992 Almere, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa kaudella 2020–2021 Saksan pääsarjassa Bundesliigassä pelaavaa Arminia Bielefeldiä.
Seurajoukkueura.
Van der Hoorn aloitti ammattilaisuransa FC Utrechtissa, jossa hän teki ensiesiintymisensä Eredivisiessä 15. toukokuuta 2011 Utrechtin voittaessa kotonaan AZ Alkmaarin 5–1. Hän tuli ottelussa kentälle 77. minuutilla Mark van der Maarelin tilalle. Ottelu oli van der Hoornin ainoa kaudella 2010–2011. Kaudella 2011–2012 van der Hoornin vastuu kasvoi, ja hän pelasi 12 liigaottelua, joista seitsemässä hän oli avauskokoonpanossa. Kaudella 2012–2013 van der Hoorn nousi Utrechtin runkopelaajaksi ollen aloituskokoonpanossa kaikissa pelaamissaan 31 liigaottelussa. Hän aloitti myös kaikki neljä Eurooppa-liigan paikasta pelattua karsintaottelua.
Kaudeksi 2013–2014 van der Hoorn siirtyi Ajaxiin 3,8 miljoonan euron siirtosummalla. Ensimmäisellä Ajax-kaudellaan hän pelasi kolme liigaottelua ja 12 Eerste divisien ottelua kakkosjoukkue Jong Ajaxissa. Mestarien liigassa hän tuli neljässä ottelussa vaihdosta kentälle. Seuraavalla kaudella hän pelasi 15 Eredivisien ottelua, joissa teki kaksi maalia, kuusi liigaottelua kakkosjoukkueessa ja yhden Mestarien liigan pelin. Myös kaudella 2015–2016 hän pelasi 15 Alankomaiden pääsarjaottelua.
Van der Hoorn siirtyi Englannin Valioliigassa pelanneeseen Swanseaan 2,5 miljoonalla eurolla kesällä 2016. Hän pelasi avauskaudellaan kahdeksan liigaottelua ja seuraavalla 24 ja teki kummallakin kaudella yhden maalin. Swansean pudottua mestaruussarjaan hän pelasi kaikki 46 liigaottelua kaudella 2018–2019 sekä 28 mestaruussarjaottelua ja kaksi nousukarsintapeliä seuraavalla kaudella.
Van der Hoorn siirtyi Bundesliigan Arminia Bielefeldiin vapaalla siirrolla syyskuussa 2020.
Maajoukkueura.
Van der Hoorn pelasi kaksi ottelua Alankomaiden alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 2012. Alle 21-vuotiaissa hän pelasi 13 maaottelua ja teki yhden maalin vuosina 2013–2014. Hän pelasi kahdessa ottelussa Alankomaiden karsiutuessa välierissä ikäluokan EM-kilpailuissa 2013.
Saavutukset.
Ajax:
ARA Sarandí (D-13)

ARA Sarandí (runkonumero D-13) on Argentiinan laivaston Almirante Brown -luokan hävittäjä. Se oli Argentiinan laivaston neljäs ja viimeinen valmistuneista MEKO 360H2 tyypin fregateista, jotka luokiteltiin hävittäjiksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Hampurista Saksasta Blohm + Vossilta, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1982. Alus laskettiin vesille puoli vuotta myöhemmin 31. elokuuta ja luovutettiin tilaajalle 23. huhtikuuta 1984. Se saapui 21. kesäkuuta Puerto Belgranoon.
Palvelus.
Alus osallistui 2003 Välimerellä Solid Step -harjoitukseen, jossa se kuului Yhdysvaltain laivaston lentotukialus "USS Enterprisen" osastoon ja sen hävittäjälaivue 18. Harjoitus oli samalla ensimmäinen kerta, kun Argentiinan laivaston alus kuului Yhdysvaltain laivasto-osastoon.
Aluksen kotisatamana on Puerto Belgrano, missä se on sisaraluksistaan kootun 2. hävittäjäviirikön johtoaluksena.
Ida (elokuva)

Ida on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Paweł Pawlikowskin ohjaama puolalais-tanskalainen draamaelokuva. 
Juoni.
Kommunistisessa Puolassa vuonna 1962 nuori Ida, joka on jäänyt toisen maailmansodan aikana orvoksi, on aikeissa liittyä nunnaluostariin. Hän tapaa ainoan elossa olevan sukulaisensa, tätinsä ja entisen valtionsyyttäjän Wandan, joka kertoo Idalle että he ovat juutalaisia. Naiset lähtevät yhteiselle automatkalle Puolan maaseudulle, jossa he saavat tarkempaa tietoa perheenjäsentensä kohtaloista. Ida myös tapaa nuoren jazzmuusikkomiehen, ihastuu ja alkaa harkita palaako luostariin vai ei.
Vastaanotto.
Euroopan elokuva-akatemia palkitsi "Idan" . Se sai Golden Globe -ehdokkuuden vieraskielisten elokuvien sarjassa. Oscar-gaalassa 2015 se palkittiin parhaana vieraskielisenä elokuvana ja oli lisäksi ehdolla parhaasta kuvauksesta. Elokuva palkittiin myös parhaan ei-englanninkielisen elokuvan Baftalla.
Vuonna 2016 "Ida" äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.