tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Gwenllian ferch Gruffydd

Gwenllian ferch Gruffydd oli 1100-luvulla elänyt walesilainen prinsessa. Hän oli Gwyneddin kuningas Gruffudd ap Cynanin tytär ja Deheubarthin kuningas Gruffudd ap Rhys ap Tewdwrin aviopuoliso. Gwenllian sai surmansa johtaessaan joukkoja normanneja vastaan vuonna 1136 ja häntä on joskus verrattu historiallisiin naispuolisiin sankarihahmoihin, kuten Boudiccaan.
Elämäkerta.
Gwenllianin isä Gruffudd ap Cynan oli Pohjois-Walesissa sijainneen Gwyneddin kuningaskunnan hallitsija. Gwenllianin isä järjesti hänen avioliittonsa Deheubarthin kuningas Gruffudd ap Rhys ap Tewdwrin kanssa ja parin lapsista kuuluisin oli Rhys ap Gruffud.
1100-luvulla walesilaiset hallitsijat kävivät useita sotia Englantia hallinneita normannejavastaan. Osana yhtä näistä Gwenllianin aviopuoliso Gruffudd matkasi pohjoiseen saadakseen tukea langoltaan Gwyneddissä ja Gwenllian jäi etelään Deheubarthiin. Tällä välin normannit rantautuivat Walesiin tarkoituksenaan vahvistaa Maurice de Londresin johtamaa varuskuntaa Kidwellyn linnassa. Gwenllian päätti johtaa pienen miehensä taakse jättämän joukon normanneja vastaan mukana kaksi poikaansa, Morgan ja Maelgwn. Gwenllianin joukot asettuivat väijytykseen linnan lähistölle Mynydd y Garreg -nimisen kukkulan juurella odottaen normannien vahvistusten saapumista. Tiedustelijat toivat uutiset saapuvasta walesilaisen Mynydd y Garreg normannijoukosta kahden päivän jälkeen. Gwenllian määräsi suurimman osan joukoistaan hyökkäämään normanneja vastaan, mutta osa normanneista oli kiertänyt kukkulan taakse ja taistelun alettua he kiipesivät sen huipulle hyökäten sen rinnettä alas walesilaisten selustaan. Maurice de Londres johti samaan aikaan linnan varuskunnan hyökkäystä. Suurin osa walesilaisista sai surmansa ja heidän joukossaan oli Gwenllianin poika Maelgwn. Gwenllian itse jäi vangiksi, mutta Maurice de Londres määräsi hänet teloitettavaksi välittömästi.
Kulttuurissa.
Taistelupaikka tunnetaan edelleen nimellä Maes Gwenllïan, eli vapaasti kääntäen Gwenllianin kenttä. Nykyisin paikka on osa Kidwellyn kaupunkia. Gwenlliania on joskus verrattu muihin sankarillisiin historiallisiin naishahmoihin, kuten Boudiccaan ja Penthesileiaan. Walesilaisen taiteilija Christopher Williamsin maalauksen "Deffroad Cymru" valmisteleva piirros oli "Gwenllian". Maalaus esittää naishahmoa kansallisromanttiseen tyyliin.
The Plague Dogs

The Plague Dogs on vuonna 1982 ilmestynyt animoitu seikkailuelokuva. Elokuva perustuu Richard Adamsin vuonna 1977 ilmestyneeseen romaaniin "Ruttokoirat". Elokuvan ohjasi Martin Rosen, ja se julkaistiin Isossa-Britanniassa 21. lokakuuta 1982 ja Yhdysvalloissa 16. joulukuuta 1982. Yhdysvalloissa elokuvan ikärajoitus oli PG-13. Cracked-verkkojulkaisun mukaan elokuvaa on pidetty yhtenä pelottavimpana animaationa koskaan.
Juoni.
Rowf-niminen labradorinnoutaja ja Snitter-niminen kettuterrieri ovat koe-eläiminä eläintieteellisessä laboratoriossa Luoteis-Englannin järvialueella. Snitterille on tehty aivokokeita, kun taas Rowf on pakotettu uimaan itsensä uuvuksiin ja sen jälkeen elvytetty toistuvasti. Eräänä iltana Snitter pakenee häkistään ja vapauttaa Rowfin. He tutkivat laitosta ja hiipivät polttouuniin, josta he myöhemmin pakenevat pois tutkimuslaitoksesta. Tutkimuslaitoksen jäsenet myöhemmin alkavat jahtaamaan koiria uskoen näiden kantavan jonkinlaista tautia. Koirat ystävystyvät Tod-nimisen ketun kanssa, joka avustaa heitä metsästämään lampaita kukkuloilla selviytyäkseen. Snitter toivoo saavansa uuden kodin löydettyään isännän, mutta vahingossa tappaa heidän kohtaamansa miehen hypättyään tämän kantaman aseen päälle, joka laukeaa ja ampuu tätä kasvoihin. Ajan kuluessa koirat joutuvat varastamaan ruokaa selviytyäkseen. Todin avustuksella koirat huijaavat laboratorion palkkaaman aseistetun miehen putoamaan kuolemaansa ja syövät tämän ruumiin. Myöhemmin median kertomana kaikki lähtevät jahtaamaan koiria laboratorion väitettyä koirien saaneen ruttoviruksen laboratorion rotilta. Takaa-ajon aikana Tod saa surmansa metsästäjien käsissä. Hänen harhautuksensa ansiosta Rowf ja Snitter pääsevät junaan, joka vie heidät Ravenglassin rannikkokylään. Yrittäessään etsiä ruokaa kahvilasta RAF:n helikopteri havaitsee heidät ja heitä jahdataan rannikolle saakka. Aseistetun joukon lähestyessä heitä Snitter väittää nähneensä saaren ja alkaa uida sitä kohti. Rowf epäröi, mutta lähtee hänen peräänsä. Valkoinen sumu ympäröi koirat ja Snitter silminnähden on valmis luovuttamaan ja hyväksyy kohtalonsa, mutta Rowf väittää näkevänsä saaren, josta Snitter puhui ja käskee häntä jatkamaan uimista. Koirat uivat sumun läpi ja heidän kohtalonsa jää avoimeksi. Lopputekstien aikana näytetään kuva saaresta, jonka Snitter näki.
Llandulasin rautatieasema

Llandulasin rautatieasema oli rautatieasema Llanddulasin kylässä nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.
Historia.
Asema avattiin 1. heinäkuuta 1889. Siellä oli kaksi laituria, joilla oli yksinkertaiset odotustilat. Asema sijaitsi lähellä rannikkoa ja lomailijoiden suosimia hiekkarantoja. Siellä pysähtyivät paikallisjunat sekä lomailijoita kuljettaneet erikoisjunat. Lomakauden ulkopuolella asema olikin luultavasti varsin hiljainen, mikä johti sen sulkemiseen 1. joulukuuta 1952. Tuntemattomasta syystä aseman nimessä oli koko sen olemassaolon ajan vain yksi d-kirjain, kun taas kylän nimessä niitä on kaksi.
Llandulasin asema purettiin sulkemisen jälkeen, eikä siitä ole enää mitään merkkejä jäljellä.
Ron Johnson

Ron Johnson (s. 8. huhtikuuta 1955 Mankato, Minnesota) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän on toiminut Wisconsinin osavaltion senaattorina Yhdysvaltain senaatissa vuodesta 2011 lähtien. Hän toimii senaatissa kotimaan turvallisuudesta ja valtiollisista asioista vastaavan komitean ("Committee on Homeland Security and Governmental Affairs") puheenjohtajana.
Ennen politiikkaan lähtemistä Johnson työskenteli muoviteollisuuden parissa. Johnson opiskeli kauppatieteitä Minnesotan yliopistossa ja valmistui maisteriksi vuonna 1979.
Abergele &amp; Pensarnin rautatieasema

Abergele &amp; Pensarnin rautatieasema () on rautatieasema Abergelen markkinakaupungin Pensarnin lähiössä Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella.
Asema avattiin 1. toukokuuta 1848 nimellä Abergele. Ei ole tiedossa, missä vaiheessa nimi on täydentynyt nykyiseen muotoonsa. Asemaa käytti 70 114 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Abergelen ja Llandulasin välillä sattui vuonna 1868 junaonnettomuus, kun Holyheadiin matkalla ollut postijuna törmäsi Llandulasista alamäessä karkuun päässeisiin tavaravaunuihin. Törmäyksessä ja sitä seuranneessa palossa kuoli 33 ihmistä.
Mankato (Minnesota)

Mankato on kaupunki Minnesotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Kaupungin pinta-ala on reilut 47 neliökilometriä ja asukasluku noin 41 000.
Mankato oli alkujaan Dakota-intiaanien asuinaluetta. Ensimmäiset eurooppalaiset uudisasukkaat tulivat alueelle 1700-luvulla. Mankaton ensimmäinen kauppa avattiin vuonna 1800-luvun puolivälissä ja vuonna 1868 kaupunki liitettiin osaksi rautateitä. Samana vuonna kaupunkiin perustettiin normaalikoulu, josta kehittyi monien vaiheiden kautta nykyinen Minnesotan osavaltionyliopisto, Mankato.
Davis Love III

Davis Love III (s. 13. huhtikuuta 1964 Charlotte, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.
Love voitti PGA:n mestaruusturnauksen vuonna 1997. Hän sijoittui toiseksi Masters-turnauksessa vuosina 1995 ja 1999 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1996. Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella 21 kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 1993, 1995, 1997, 1999, 2002 ja 2004 sekä toimi Yhdysvaltain Ryder Cup -joukkueen kapteenina vuosina 2012 ja 2016.
Shelley Moore Capito

Shelley Moore Capito (s. 26. marraskuuta 1953 Glen Dale, Marshallin piirikunta, Länsi-Virginia) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko, joka on toiminut vuodesta 2015 lähtien Länsi-Virginian senaattorina Yhdysvaltain senaatissa. Ennen senaattia Capito toimi vuosina 1997–2001 Länsi-Virginian lainsäädäntöelimessä ja 2001–2015 Länsi-Virginian kongressiedustajana Yhdysvaltain edustajainhuoneessa.
Capiton isä oli Länsi-Virginian kuvernöörinä ja kongressiedustajana toiminut Arch A. Moore Jr..
Suomen lasten lauluja

Suomen lasten lauluja on lauluyhtye Rajattoman lastenmusiikkialbumi. Se julkaistiin 5. syyskuuta 2012.
Albumilla on yksitoista tunnettua suomenkielistä lastenlaulua sekä aiemmin julkaisemattomat kappaleet ”Ukko Nooan arkistossa”, ”Minä ratsastan” ja ”Meidän möröt”.
Albumin kanssa samoihin aikoihin ilmestyi Otavan julkaisema "Suomen lasten laulukirja". Kirjan on koonnut Essi Wuorela, ja se sisältää 140 lastenlaulua.
Jevhen Petruševytš

Jevhen Petruševytš (; 3. kesäkuuta 1863 Busk, Galitsia, Itävallan keisarikunta – 29. elokuuta 1940 Berliini, Saksa) oli ukrainalainen poliitikko, joka toimi vuosina 1918–1919 lyhytaikaisen Länsi-Ukrainan kansantasavallan presidenttinä.
Petruševytš opiskeli oikeustiedettä Lvivin yliopistossa ja toimi lakimiehenä Sokalissa ja Skolessa. Hänet valittiin Ukrainan kansallisdemokraattisen puolueen edustajana Itävallan valtakunnanneuvostoon vuonna 1907 ja Galitsian maapäiville vuonna 1910. Vuonna 1917 hänestä tuli Itävallan parlamentin ukrainalaisryhmän puheenjohtaja. Kun keisari Kaarle I ensimmäisen maailmansodan lopussa lupasi muuttaa Itävalta-Unkarin liittovaltioksi, Petruševytš kutsui Lviviin 18. lokakuuta 1918 ukrainalaisten kansalliskokouksen, jossa julistettiin perustetuksi Länsi-Ukrainan valtio. Keisarikunnan hajottua se julistettiin kokonaan itsenäiseksi kansantasavallaksi ja Petruševytš valittiin sen presidentiksi. Länsi-Ukrainan kansantasavalta yhdistyi tammikuussa 1919 Ukrainan kansantasavallan kanssa, jolloin hänet nimettiin Ukrainan direktoriohallituksen kuudenneksi jäseneksi. Puolan armeijan vallattua pääosan Galitsiasta Länsi-Ukrainan hallitus luovutti kesällä 1919 kaiken toimivaltansa Petruševytšille, josta tuli nimellisesti alueen diktaattori, mutta hänen armeijansa joutui pian peräytymään itään Ukrainan kansantasavallan alueelle. Riitaannuttuaan direktorion johtajan Simon Petljuran kanssa hän erosi hallituksesta ja lähti Ukrainasta marraskuussa 1919.
Petruševytš perusti heinäkuussa 1920 Wienissä Länsi-Ukrainan pakolaishallituksen. Se menetti merkityksensä, kun Kansainliitto vuonna 1923 tunnusti koko Galitsian kuuluvan Puolalle. Petruševytš asui sen jälkeen maanpaossa Saksassa.
Etiopian kansallisarkisto ja -kirjastolaitos

Etiopian kansallisarkisto ja -kirjastolaitos (, , lyh. "NALA") on Addis Abeban kaupungissa toimiva Etiopian valtiollinen laitos, johon kuuluu maan kansalliskirjasto ja kansallisarkisto.
Ethiopian kansalliskirjasto ja -arkistolaitos sai alkunsa vuonna 1944 yleisenä kirjastona, joka tunnettiin alkujaan nimellä "wemezekir". Kirjaston vihki käyttöön Ethiopian keisari Haile Selassie; kirjaston pohjan muodostivat keisarin lahjoittamat teokset. 
Marraskuussa 2017 uutisoitiin 13-kerroksisen laajennusosan rakentamisesta NALE:lle Addis Abebaan. Rakennuksen on tarkoitus nousta jo kesään 2018 mennessä. Etiopian kansallisarkisto ja -kirjastolaitos tähtää visiossaan Afrikan viiden johtavan kansallisarkisto- ja kirjastolaitoksen joukkoon vuoteen 2020 mennessä.
Gwyneddin kuningaskunta

Gwyneddin kuningaskunta oli kuningaskunta Pohjois-Walesissa suurin piirtein nykyisen Gwyneddin kreivikunnan alueella. Se perustettiin Rooman valtakunnan vallan romahdettua Britanniassa, ja sen kuninkailla oli merkittävä rooli itsenäisen Walesin historiassa. Osa heistä hallitsi suuria osia nykyisestä Walesista. Sen viimeisenä itsenäisenä hallitsijana pidetty Llywelyn ap Gruffudd sai surmansa taistelussa Englantia vastaan.
Historia.
Gwynedd muodostui Rooman valtakunnan vallan luhistuessa Britanniassa. Nimi Gwynedd mainitaan ensimmäisen kerran 500-luvulla tehdyssä kivikaiverruksessa Penmachnossa, jossa käytetään nimen latinalaista muotoa "Venedotia". Nimi on todennäköisesti kelttiläistä alkuperää, mutta sen tarkemmasta merkityksestä on useita toisistaan poikkeavia teorioita. Gwyneddin myyttinen perustaja oli Cunedda, mutta ensimmäinen sen aikalaislähteissä mainittu hallitsija oli Maelgwn. 600-luvulla Gwynedd soti anglosaksien perustamaa Northumbrian kuningaskuntaa vastaan. Merfyn ap Gwriad perusti uuden dynastian vuonna 825 ja monet sittemmän Walesin historian merkkihenkilöt polveutuvat hänestä. Rhodri Mawr oli ensimmäinen Walesin yhdistänyt hallitsija, mutta alue hajosi jälleen hänen kuoltuaan. Sittemmin Gwyneddistä tuli osa Deheubarthin kuningas Hywel Ddan alueita 900-luvun lopulla ja 1000-luvun alussa alue saattoi olla viikinkien perustaman Dublinin kuningaskunnan alaisuudessa.
Gwyneddistä tuli jälleen merkittävä tekijä Gruffudd ap Llywelynn valtakaudella. Hän valtasi suuria osia Walesista, mutta alue hajosi jälleen hänen kuollessaan vuonna 1064. 1000-luvun lopulla valtaan nousi Merfyn ap Gwriadin jälkeläinen Gruffudd ap Cynan ja vuonna 1137 hänen poikansa Owain Gwynedd. Owainin kuoltua kuningaskunta ajautui taisteluihin hänen poikiensa välillä, mutta lopulta valtaan nousi hänen pojanpoikansa Llywelyn ap Iorwerth. Englanti tunnusti hänen pojanpoikansa Llywelyn ap Gruffuddin Walesin prinssiksi vuonna 1267. Llywelyn ajautui kuitenkin kahteen sotaan englantilaisia vastaan vuosina 1276–7 ja 1282–3 saaden surmansa taistelussa vuonna 1282. Hänen veljensä Dafydd ap Gruffudd jäi vangiksi vuonna 1283 ja teloitettiin. Rhuddlanin säädöksellä vuonna 1284 entinen Gwynedd jaettiin Angleseyn, Caernarfonin ja Merionethin kreivikuntiin.
Mária Littomeritzky

Mária Littomeritzky (12. toukokuuta 1927 Szeged – 24. joulukuuta 2017) oli unkarilainen uimari.
Littomeritzky osallistui kolmiin perättäisiin kesäolympialaisiin vuosina 1948–1956. 4×100 m vapaauintiviestissä hän sijoittui Unkarin joukkueessa Lontoossa 1948 viidenneksi, Helsingissä 1952 olympiakultaan uiden kuitenkin vain alkuerässä ja Melbournessa 1956 seitsemänneksi. Melbournessa hän sijoittui myös 100 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Samalla matkalla Littomeritzky saavutti EM-hopeaa Torinossa 1954, missä hän kuului myös Unkarin kultaa voittaneeseen viestijoukkueeseen. Littomeritzky kuoli 90-vuotiaana 24. joulukuuta 2017.
Corey Pavin

Corey Pavin (s. 16. marraskuuta 1959 Oxnard, Kalifornia) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.
Pavin voitti Yhdysvaltain avoimen turnauksen vuonna 1995. Hän sijoittui toiseksi PGA:n mestaruuskilpailussa 1994 ja kolmanneksi Masters-turnauksessa vuonna 1992. Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella 15 kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 1991, 1993 ja 1995 sekä toimi Yhdysvaltain Ryder Cup -joukkueen kapteenina vuonna 2010.
Tsen Tou Jilin

Tsen Tou Jilin () on kiinalainen jääkiekkoseura, joka on kotoisin Jilinin kaupungista, Kiinasta. Se pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa. 
Nykyinen joukkue.
"(Tilanne 18. elokuuta 2021)"
Lee Janzen

Lee Janzen (s. 28. elokuuta 1964 Austin, Minnesota) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.
Janzen voitti Yhdysvaltain avointen mestaruuden vuosina 1993 ja 1998. Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella kahdeksan kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 1993 ja 1997.
David Toms

David Toms (s. 4. tammikuuta 1967 Monroe, Louisiana) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.
Toms voitti PGA:n mestaruuskilpailun vuonna 2001. Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella 13 kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 2002, 2004 ja 2006.
Mykola Mih’novskyi

Mykola Ivanovytš Mih’novskyi (; 1873 Turivka, Pultavan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 3. maaliskuuta 1924 Kiova, Ukrainan neuvostotasavalta, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen nationalistinen poliitikko ja Ukrainan itsenäisyysliikkeen tärkeä ideologi.
Mih’novskyi opiskeli lakimieheksi Kiovan yliopistossa ja osallistui opiskeluaikanaan vuonna 1891 kansallismielisen Tarasilaisen veljeskunnan perustamiseen. Hän julkaisi vuonna 1900 pamfletin "Samostijna Ukrajina" (”Itsenäinen Ukraina”), jossa hän vaati Karpaateilta Kaukasukselle ulottuvan itsenäisen Ukrainan valtion perustamista. Samana vuonna perustettu Ukrainan ensimmäinen nykyaikainen puolue, Vallankumouksellinen ukrainalainen puolue (RUP), omaksui sen ohjelmakseen. Puolue kuitenkin luopui kiistanalaisena pidetystä itsenäisyysvaatimuksesta jo vuonna 1902, jolloin Mih’novskyi perusti uuden, entistä jyrkemmän Ukrainan kansallispuolueen (UNP). Hän levitti itsenäisyysaatetta seuraavina vuosina useissa julkaisemissaan lyhytikäisissä lehdissä. Yhteiskunnallisilta mielipiteiltään hän oli vasemmistolainen.
Helmikuun vallankumouksen jälkeen vuonna 1917 Mih’novskyi oli ensimmäisten joukossa organisoimassa Ukrainalle omaa armeijaa. Hän liittyi nyt porvarilliseen Ukrainan demokraattiseen talonpoikaispuolueeseen. Hän tuki Pavlo Skoropadskin hetmanaatin kukistamista marraskuussa 1918, koska Skoropadski oli ilmoittanut luopuvansa Ukrainan itsenäisyydestä. Bolševikkien valtaantulon jälkeen Mih’novskyi pakeni lyhyen vangitsemisen Kubanille ja myöhemmin Pultavan alueen maaseudulle. Hän palasi Kiovaan vuonna 1924, mutta jouduttuaan neuvostoviranomaisten vainoamaksi hän teki itsemurhan samana vuonna.
Vietnamin kansalliskirjasto

Vietnamin kansalliskirjasto (, , ) on Hanoin kaupungissa toimiva Vietnamin kansalliskirjasto.
Kirjaston johtaja on Nguyễn Xuân Dũng.
Kansalliskirjasto tulkitsee toimintansa alkaneen 29. marraskuuta 1917, kun Ranskan Indokiinan julkinen keskuskirjasto perustettiin. Ovet yleisölle avattiin 1. syyskuuta 1919. Kirjaston myöhempiä nimiä olivat Pierre Pasquierin kirjasto (28.2.1935–), Kansalliskirjasto (20.10.1945–) ja Hanoin keskuskirjasto (2/1947–). Nykyisen nimen kirjasto sai 21. marraskuuta 1958.
Latokartano (Perniö)

Latokartano () on kylä Perniön etelälaidalla Kiskonjoen varrella Salon kaupungissa Varsinais-Suomessa.
Historia.
Perniönjoen ja Kiskonjoen varsilta on löytynyt useita viitteitä pronssi- ja rautakautisesta asutuksesta. Ne sijaitsevat Latokartanon tuntumassa naapurikylien puolella. Latokartanon alueella on jäänteitä etenkin keskiaikaisesta asutuksesta. Latokartanon asuttivat luultavasti ruotsalaiset 1200- ja 1300-lukujen aikana. Nykyisen kylän alue kuului alkujaan viereisen Pyhäjoen kuninkaankartanon maihin, jotka lahjoitettiin 1400-luvulla kirkolle. Maat palasivat kruunulle 1500-luvulla ja Kustaa Vaasa perusti Kiskonjoen varteen Näsen kuninkaankartanon, josta Latokartanon kylä on saanut alkunsa.
Näse sijaitsi aluksi Kiskonjoen ja Perniönjoen yhtymäkohdassa Muntolannokalla, johon syntyi merkittävä varhaisteollinen keskittymä ja kauppapaikka. Kartano siirtyi nykyiselle paikalleen vuonna 1690 ja hiljalleen teollisuus siirtyi hieman idemmäs Latokartanonkosken ympäristöön, jossa oli ollut myllyjä jo 1300-luvulta lähtien. Myös kauppapaikka siirtyi teollisuuden mukana. Teollisuuskeskittymä siirtyi 1800-luvulla naapurikylään Kuustoon, jossa kartanolla oli myös omistuksia.
Elastic Band

Elastic Band oli walesilainen 1960-luvun lopulla toiminut yhtye, joka yhdisteli musiikissaan psykedeelistä ja progressiivista rockia sekä soulia. Se aloitti uransa nimellä SilverStone, mutta muutti sittemmin nimensä ja sai vuonna 1968 levytyssopimuksen Decca Recordsilta.
Yksi yhtyeen jäsenistä oli kitaristi Andy Scott, joka myöhemmin vaikutti Sweet-yhtyeessä. Hänen lisäkseen yhtyeeseen kuuluivat vuosina 1968–1969 hänen veljensä Dave Scott (basso, saksofoni), Sean Jenkins (rummut) ja Ted Yeadon (laulu, kosketinsoittimet, puhallinsoittimet, lyömäsoittimet). Yhtye levytti kaksi heikosti menestynyttä singleä ja albumin "Expansions on Life" (1969). Lisäksi yhtye keikkaili Britanniassa ja esiintyi televisio-ohjelmissa. Elastic Band hajosi, kun solisti Ted Yeadon siirtyi Love Affair -yhtyeeseen Steve Ellisin tilalle.
Alkuperäiset Elastic Band -levyt ovat arvokkaita, mutta Repertoire Records julkaisi vuonna 1992 "Expansions on Life" -albumista CD-painoksen, jossa on lisäksi bonuskappaleina yhtyeen julkaisemat singlet. Uusi painos albumista ilmestyi 2009.
Sixties Man

Sixties Man on brittiläisen Sweet-yhtyeen kappale ja single vuonna 1980 julkaistulta albumilta "Waters Edge". Se jäi alkuperäisen Sweetin viimeiseksi singleksi.&lt;ref name="Perttunen/77"&gt;Perttunen &amp; Väistö 2003, s. 77.&lt;/ref&gt; Kappaleen kirjoittivat yhtyeen entinen tuottaja Pip Williams ja Peter Hutchins. Laulu käsittelee tunnustusta 1960-luvun musiikille ja ikävää Woodstockiin ja Strawberry Fieldiin.
Britanniassa singlen julkaisi Polydor ja Yhdysvalloissa Capitol. Singlen B-puolella on Britannian-painoksessa heavy-tyylinen ”Oh Yeah!” ja Amerikan-painoksessa ”Waters Edge”.
Pertti Seppälä

Pertti Tapani Seppälä (s. 23. lokakuuta 1951 Viitasaari) on suomalainen sinologi, kirjailija, suomentaja, luennoitsija, antikvaarinen kirjakauppias ja kustantaja. 
Henkilöhistoria.
Seppälä syntyi Viitasaarella, vietti lapsuutensa Helsingissä, Espoossa ja Porissa. Hän tuli ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1971 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1977. Hän opiskeli siellä myös kiinan kieltä 1974–1977 ja jatkoi kiinan kielen ja kirjallisuuden opintoja Pekingissä 1977–1978 (Beijing yuyan xueyuan eli Pekingin kieli-instituutti) ja Shanghaissa 1978–1980 (Fudan daxue eli Fudanin yliopisto). Hän opiskeli Pekingin kieli-instituutissa lähinnä kiinan kieltä, Fudanin yliopistossa Kiinan klassista ja modernia kirjallisuutta. 
Rabindranath Tagoren innoittamana hän opiskeli Helsingissä bengalin kieltä vuosina 1991–1993. Seppälä on opiskellut myös muinaisegyptiä ja japania. Vuodesta 2015 lähtien hän on opiskellut Helsingin kesäyliopistossa, avoimessa yliopistossa ja työväenopistossa espanjaa, latinaa, klassista kreikkaa ja portugalia ja italiaa. 
Suomi–Kiina-seuran "Kiina sanoin ja kuvin" -lehden päätoimittajana Seppälä työskenteli 1982–1985. Seppälä perusti vanhoja kirjoja myyvän antikvaarisen kirjakaupan, Antikvariaatti Syvän unen, 1988 veljensä Matti Seppälän kanssa, samoin Memfis Books -kustantamon 2001. Antikvariaatti Syvä uni lopetti toimintansa kivijalkakauppana Fredrikinkatu 55:ssä kesäkuun lopussa 2015. Sittemmin liike on toiminut netissä osana antikvaarista sivustoa www.antikvaari.fi.
Seppälä on toiminut tuntiopettajana Helsingin yliopistossa sekä kirjallisuuskriitikkona. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut radiodokumentteja Yleisradiolle. Seppälä kävi Ylen järjestämän freelancer-kurssin 1976. Radio Yle 1:n Radioateljeelle hän käsikirjoitti ja ohjasi vuosina 1986–2016 noin 40 tunnin mittaista radiodokumenttia ja featurea. Radio Yle 1:n Kolmannen maailman puheenvuoroihin Seppälä teki lähes 20 radioesseetä, joista useimmissa kritisoitiin vahvasti Kiinan diktatuuria. Radioateljeen toiminta Ylessä loppui vuonna 2017. Seppälä käsikirjoitti vielä yhden ohjelman sen nykyiselle jatkajalle, Radio Yle 1:n Radiogallerialle.
Seppälä on toiminut koko ajan kirjailijana ja suomentajana. Suomennoksensa hän on tehnyt valtaosin kiinan kielestä. 
Kirjallinen tuotanto.
Suomennoksia.
Lisäksi Seppälä on tehnyt lukuisia suomennoksia kiinan kielestä Radio Yle 1:n Radioateljeelle tehtyihin tunnin pituisiin dokumentteihin: runoilijoista muun muassa Meng Haoran (Tang-dynastia), Wei Yingwu (Tang-dynastia), Jia Dao (Tang-dynastia), Lu You (Song-dynastia), Shiwu (Yuan-dynastia), Guo Moruo (1920-luku), Bing Xin (1920-luku), Dai Wangshu (1930–1940-luvut), Gu Cheng (1970–1980 -luvut), Yu Di (1980-luku) Hän on suomentanut myös japanilaiselta Enniniltä (Tang-dynastian 800-luku); myyttisiä kiinalaisia tarinoita klassisen kauden Kiinasta; suomennoksia Ai Weiwein kriittisestä proosasta; taolaista filosofiaa Yang Zhun (200 eaa.) mukaan; klassisia seksologisia tekstejä 200-luvulta jaa.
Johannes Linnankosken nuoruudenkoti

Johannes Linnankosken nuoruudenkoti on Vihtori Peltosen, kirjailija Johannes Linnankosken, museoitu nuoruudenkoti "Niemenpelto" Askolassa Vakkolan kylässä. Suuri osa sisustuksesta on Vakkolan kylästä, mutta esillä on myös Linnankoskelle kuulunutta esineistöä. Linnankosken tuotantoa ja valokuvia on myös esillä. Museo perustettiin vuonna 1938.
Askolan kotiseutumuseo

Askolan kotiseutumuseo on paikallismuseo Askolassa, Itä-Uudellamaalla. Museossa esitellään sekä esihistoriaa että maatalousvaltaista Askolaa 1900-luvun alkupuolella. 
Näyttely.
Askola kuuluu Suomen vanhimpiin asuinpaikkoihin. Esihistoriallinen osasto valottaa kivikautista aikaa esittelemällä poikkeuksellisen monipuolista arkeologista kokoelmaa. Noin 10 000 vuotta sitten ensimmäiset ihmiset tulivat alueelle, meren rannalle. 
Museossa pääsee näkemään leivän eri vaiheita viljan kylvöstä torimyyntiin saakka. 1800-luvun loppupuolella ruisleipä oli pitäjän tärkein myyntituote. Museossa pääsee tutustumaan myös rakentamiseen, metsästämiseen ja tukinuittoon liittyvään esineistöön. Viljamakasiinissa on katseltavaa kaikenikäisille. Yksi museon aarre on puinen polkupyörä, kansanpyörä 1900-luvun alusta. Askolalainen pitopöytä on kävijöiden suosikki. 
Vuonna 1948 avattu näyttely pappilan navetan ylisillä on kasvattanut kokoaan ja muuttanut muotoaan vuosikymmenten kuluessa. Nykyään museo sijaitsee viljamakasiinissa kirkon ja kellotapulin naapurissa. Askola-seura ry:n ylläpitämä museo on auki kesäsunnuntaisin ja sinne on vapaa pääsy. Seura hoitaa myös Askolan hiidenkirnuja.
Forydin rautatieasema

Forydin rautatieasema (myöhemmin Kinmel Bay Halt) oli rautatieasema Kinmel Bayn kylässä nykyisen Conwyn county borough’n alueella, Walesissa. Se sijaitsi North Wales Coast Linen varrella.
Historia.
Alkuperäinen Forydin asema avattiin 5. lokakuuta 1858 Vale of Clwyd Railwayn varrelle. Tämä ensimmäinen asema suljettiin 20. huhtikuuta 1885, kun sen tilalle avattiin uusi asema North Wales Coast Linen varrelle. Aseman kohdalla radalla oli neljät raiteet, mutta asemalle tuli vain kaksi laituria ja yksinkertaiset odotustilat.
Forydin asemaa käyttivät pääasiassa rannikolle tulevat lomailijat, ja lomakauden ulkopuolella se olikin hiljainen. Se suljettiin säästösyistä ensimmäisen maailmansodan ajaksi 2. heinäkuuta 1917 ja avattiin uudelleen 1. heinäkuuta 1919. Pitkään sitä ei kuitenkaan pidetty auki, vaan se suljettiin jo 5. tammikuuta 1931.
Vielä sulkemisen jälkeenkin asema avattiin kokeeksi uudestaan kesäkausiksi 1938 ja 1939 nimellä Kinmel Bay Halt. Viimeisen kerran sitä käytettiin 2. syyskuuta 1939, vaikka virallisesti se suljettiin vasta 9. lokakuuta 1948. Sulkemisen jälkeen asema purettiin eikä siitä ole enää mitään jäljellä.
Nurmijärven rovastikunta

Nurmijärven rovastikunta entinen Suomen evankelis-luterilainen kirkon rovastikunta. Se oli osa Espoon hiippakuntaan. Rovastikuntaan kuuluivat Hyvinkään, Nurmijärven ja Mäntsälän seurakunnat. Nurmijärven rovastikunnan lääninrovasti oli Ilkka Järvinen.
Nurmijärven rovastikunta erotettiin Tuusulan rovastikunnasta samalla, kun Espoon hiippakunta perustettiin vuonna 2004. Espoon tuomiokapituli aloitti vuonna 2016 rovastikuntajakouudistuksen. Sen tarkoituksena on muun muassa yhditää Nurmijärven rovastikunta ja Tuusulan rovastikunta. Rovastikunnat yhdistyivät Tuusulan rovastikunnaksi vuoden 2018 alussa.
Rhylin rautatieasema

Rhylin rautatieasema on rautatieasema Rhylin kaupungissa Denbighshiressä, Walesissa. Se sijaitsee North Wales Coast Linen varrella.
Asema avattiin 1. toukokuuta 1848. Sitä käytti 520 198 matkustajaa kaudella 2017–2018.
Kerteselkä

Kerteselkä on Keski-Suomessa Jämsässä sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 524 hehtaaria eli 5,2 neliökilometriä. Se on 7,3 kilometriä pitkä ja 2,9 kilometriä leveä. Järvellä on koilliseen työntyvä lahti, jossa on Mustalahden ja Kivilahden lahdenhaarat, ja ne kasvattavat järven leveyttä. Järven keskikohdalla järvi on leveimmillään 1,5 kilometriä leveä. Järven ympäristö on alavaa maata ja sen ympäristössä on vain muutama mäki, mutta sen rannat voivat olla paikoin jyrkät. Viitavuoren kallioinen pää ulottuu lähes järven kaakkoispäähän asti.
Järvessä on laskettu olevan 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 6 hehtaaria, mikä on noin 1,1 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista Ruunusaari ja Lammassaari ovat yli hehtaarin suuruisia, muista saarista 8 ovat yli aarin ja yksi on alle aarin kokoinen. Muita karttaan nimettyjä saaria ovat Pikku-Ruopas, Iso-Ruopas, Pikku-Harmaa ja Pukkisaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 36 miljoonaa kuutiometriä eli 0,036 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,8 metriä ja suurin syvyys on 35,1 metriä. Järven luoteispäästä Kylmälahdesta sen kaakkoispään Likolahteen ulottuu järven pituinen syvänne. Siinä on useita yli 15 metriä syviä syvänteitä, joita ovat luoteispään järvenosassa, Kertteen kulmakunnan kohdalla ja Matokulman kohdalla. Syvin kohta sijaitsee Kertteen kohdalla, missä on 1,5 kilometriä pitkä yli 30 metriä syvä syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 35 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 3 kilometriä. Sen rannat ovat kartasta katsoen metsämaata, joka on paikoin soistunutta ja jota rikkovat jotkin rantaan asti ulottuvat pellot. Järvellä on muutama kulmakunta, joita ovat Vedenpää, Ylösvesi, Kerte ja Matokulma. Asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet pohjoispuolella kulkevalta kantatieltä 56 tai siitä haarautuvalta yhdystieltä 14329.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6, Keuruun reitti) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kerteselän lähialueeseen (35.692) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,4 metriä mpy.
Kerteselkä on Kertejoen valuma-alueen keskusjärvi. Se saa pääosan vedestään Myllyojan valuma-alueelta (35.693), Syväojan valuma-alueelta (35.694), Palsinajärven valuma-alueelta (35.695) ja Kuorikkaojan valuma-alueelta (35.696). Siellä sijaitsee Palsinajärvi (42 ha), joka laskee Kerteselän kaakkoispäähän. Kerteselän lähialueella on kahdeksan muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Iso-Mustinki (13 ha), joka laskee Särkisjärven (1 ha) ja Lepolan (1 ha) kanssa Kivilahteen, Ohralammi (1 ha), joka laskee Kivilahteen etelästä päin, Ehunlammi (3 ha), Suolammi (1 ha), Iso-Haukinen (3 ha) ja Pikku-Haukinen, jotka laskevat yhdessä Kivilahteen, sekä vielä Kotajärvi (2 ha), joka laskee järven kaakkoispäähän.
Järven laskujoki Kertejoki laskee Säynäänlahdessa 5,5 metriä alempana sijaitsevaan Kuoreveteen.
Galerna (S71)

Galerna (runkonumero S71) on Espanjan laivaston vuonna 1981 vesille laskettu Galerna-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin toukokuussa 1975 Cartagenasta, missä köli laskettiin 5. syyskuuta 1977. Alus laskettiin vesille 5. joulukuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 22. tammikuuta 1983.
Palvelus.
Alus on palveluksessa vuonna 2018.
Uuranjärvi

Uuranjärvi on Keski-Suomessa Keuruulla ja Multialla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 400 hehtaaria eli 4,0 neliökilometriä. Se on 4,6 kilometriä pitkä ja 2,0 kilometriä leveä. Järvi on pitkän ja kapean muotoinen, mutta siitä työntyy kilometrin verran itään Pesälahti. Järvessä on kartan mukaan kaksi saarta, joista on karttaan on nimetty vain Korkatinsaari.
Järven rantaviivan pituus on 17 kilometriä. Se rannat ovat metsämaata paitsi Pesälahden lahdensuulla olevat Peltoniemen pellot. Asutus on haja-asutusta ja vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet seututieltä 621, yhdystieltä 16515 ja 16517. Järvestä noin puolet kuuluu Multialle ja loput Keuruulle.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6, Keuruun reitti) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Uuranjärven valuma-alueeseen (35.635) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 185,9 metriä mpy.
Järvi saa pääosan vedestään omalta valuma-alueeltaan, sillä se kuuluu Tarhianjoen alueen latvavesiin. Uuranjärven valuma-alueella on neljä muuta yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat yhteiseltä ojitetulta suolta Rautolahteen laskevat Uuranmäenlampi (8 ha), Nevalampi (4 ha) ja Talkkunalampi (2 ha).
Järven laskujoki Pesäjoki yhtyy Soutujoella Soutujokeen, joka laskee Tarhapäänjärveen. Tämä laskee Keurusselän Tarhian lahteen.
Luettelo Kruunupyyn julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kruunupyyn julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kruunupyyn kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat. Kruunupyyhyn on liitetty Alavetelin ja Teerijärven kunnat.
Yhdysvaltain kansallinen maatalouskirjasto

Yhdysvaltain kansallinen maatalouskirjasto () on Yhdysvaltain Marylandin osavaltion Beltsvillen kaupungissa toimiva maatalouteen keskittynyt USA:n kansallinen erikoiskirjasto. Kirjasto toimii osana Yhdysvaltain maatalousministeriötä (, lyh. USDA).
Yhdysvaltain kansallinen maatalouskirjasto on perustettu vuonna 1862, kun presidentti Abraham Lincolnin vahvisti kansallisen maatalousministeriön ja sen kirjaston perustamista käsittelevän lakiesityksen. 
Kirjasto on yksi Yhdysvaltain viidestä kansalliskirjaston asemassa olevasta kirjastosta (muut ovat Kongressin kirjasto, Yhdysvaltain kansallinen lääketieteellinen kirjasto, National Transportation Library, ja National Library of Education).
Hänen majesteettinsa tahdosta

Hänen majesteettinsa tahdosta () on lainopillinen sanonta, joka viittaa joidenkin nimitettyjen virkamiesten viran määrittämättömään pituuteen. Se perustuu käsitteeseen, jonka mukaan kaikki hallitukselle tuleva laillinen käskyvalta tulee kruunulta. Sanonta on saanut alkunsa Yhdistyneestä kuningaskunnasta, mutta sitä käytetään nykyään kaikissa Commonwealth realm -valtioissa.
Britanniassa ilmausta käytetään myös rikosoikeuden piirissä: Englannissa ja Walesissa alaikäinen tuomitaan murhasta vangittavaksi hänen majesteettinsa tahdosta.
Maissa, joiden valtionpäämies Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija edelleen on, hallitsijan valtaa käyttää kenraalikuvernööri, jonka kauden pituus on usein virallisesti hänen majesteettinsa tahdosta. Näin on esimerkiksi Uudessa-Seelannissa, jossa kenraalikuvernöörin virkakauden pituutta ei ole erikseen määritelty, mutta käytännöksi on muodostunut viisi vuotta. Myös Kanadassa kenraalikuvernöörin virkakauden pituus on virallisesti hänen majesteettinsa tahdosta, mutta käytännössä viisi vuotta.
Tasavalloissa.
Ilmausta ja sen suomia valtaoikeuksia voidaan käyttää myös sellaisissa maissa, jotka ovat aiemmin olleet Britannian siirtokuntia, mutta ovat sittemmin muuttuneet tasavalloiksi (esim. Intia, Singapore ja Etelä-Afrikka). Tällöin "majestetti" tosin korvataan valtionpäämiehen tittelillä.
Yhdysvaltain perustuslain 2. artikla antaa presidentille valtuudet nimetä joitakin julkisia viranhaltijoita senaatin suostumuksella. Tämä koskee kaikkia Yhdysvaltain hallituksen jäseniä paitsi varapresidenttiä, joka valitaan vaaleilla presidentin kanssa. Näin ollen presidentti voi erottaa ministereitä milloin tahtoo ja mistä tahansa syystä. Yhdysvalloissa lainopillinen ilmaus on "presidentin tahdosta" ().
Luettelo Kärsämäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Kärsämäen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Kärsämäen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tähtelä (Inkoo)

Tähtelä (ruots. "Täkter") on Inkoon kunnassa sijaitseva kylä, jota halkoo Helsingin ja Turun välinen raideliikenne. Tähtelän rautatieasema on kuitenkin tavara- ja henkilöliikenteeltä lakkautettu vähäisen tarpeen vuoksi. Porkkalan vuokrauksen aikaan Tähtelän asema oli vielä käytössä ja oli lännestä tultaessa viimeinen asema ennen neuvostovyöhykettä. Alueella on sijainnut lisäksi koulu ja kyläkauppa. Nykyisin käytössä on nuorisoseurantalo Ingobohed. Tähtelän vanhassa kyläkeskustassa on edelleen säilynyt hyvin isojakoa edeltäneen tiiviin ryhmäkylän olemus ja se on otettu mukaan valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt -luetteloon.
Edesmenneen presidentti Mauno Koiviston ja hänen perheensä kesämökki sijaitsee Tähtelässä.
Aldaarihapot

Aldaarihapot ovat useita hydroksyyliryhmiä sisältäviä hydroksikarboksyylihappoihin kuuluvia orgaanisia yhdisteitä. Aldaarihappojen voidaan katsoa syntyvän aldooseista, kun hiilivetyketjun molempien päiden ryhmät ovat hapettuneet karboksyylihapporyhmiksi. Aldaarihappojen nimet johdetaan vastaavien happojen nimistä korvaamalla nimien pääte -oosi päätteellä -aarihappo. Useista aldaarihapoista käytetään myös triviaalinimiä esimerkiksi glukaarihappo on sakkariinihappo, galaktaarihappo on limahappo ja treaarihappo on viinihappo.
Aldaarihapoista tärkeimpiä ovat viinihappo, glukaarihappo, galaktaarihappo ja ksylaarihappo. Näistä glukaarihappoa valmistetaan hapettamalla tärkkelystä tai glukoosia typpihapolla. Galaktaarihappoa ja ksylaarihappoa valmistetaan hapettamalla laktoosia, ksyloosia tai ksylaaneja typpihapolla. Hapetusprosessiin on pyritty löytämään ympäristöystävällisempiä ja tehokkaampia vaihtoehtoja ja platina- tai kultakatalysoitu hapetus ilman avulla on osoittautunut lupaavaksi. Aldaarihapot muodostavat herkästi rengasrakenteisia estereitä eli laktoneja. Aldaarihapot ovat tyypillisesti joko optisesti aktiivisia yhdisteitä tai optisesti inaktiivisia mesoyhdisteitä.
Kaijamari Sivill

Kaijamari Sivill, o.s. Heikkilä (s. 9. huhtikuuta 1963 Kuusamo) on palkittu suomentaja. 
Sivill syntyi lehtori Jorma Heikkilän ja kampaaja Raija Niemelän perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1983 ja on suorittanut englantilaisen filologian ja taidehistorian opintoja Helsingin yliopistossa. Suomen kääntäjien ja tulkkien liiton hallituksen jäsenenä hän toimi 1999–2009 ja puheenjohtajana 2005–2009.
Sivill on suomentanut lukuisten kirjailijoiden teoksia, muun muassa Truman Capotelta, Steven Hallilta, Sue Harrisonilta, Kent Harufilta, Donna Leonilta, Ann-Marie MacDonaldilta, Daniel Masonilta, Cormac McCarthylta, Juliette Meadilta, Anne Michaelsilta, Jacquelyn Mitchardilta, Toni Morrisonilta, Joyce Carol Oatesilta, Darren Shanilta, Danielle Steelilta ja Colm Tóibínilta.
Vuonna 2005 Sivill sai Mikael Agricola -palkinnon edellisen vuoden parhaasta kaunokirjallisesta käännöksestä, joka oli Ann-Marie MacDonaldin romaanin "Linnuntietä" suomennos. Vuonna 2009 Sivillin suomentama Cormac McCarthyn "Tie"-romaani sai Tähtivaeltaja-palkinnon. Sivill sai kirjallisuuden valtionpalkinnon 2011 Anne Michaelsin romaanin "Routaholvi" suomentamisesta. Erkki Reenpään mukaan nimetyn Otavan kirjasäätiön suomentajapalkinnon Sivill sai 2016. Vuonna 2023 Sivill sai J. A. Hollon palkinnon Maggie Nelsonin teoksen "Vapaudesta" suomennoksesta.
Christopher Foxley-Norris

Christopher Foxley-Norris (16. maaliskuuta 1917 – 28. syyskuuta 2003) oli brittiläinen Kuninkaallisten ilmavoimien upseeri. Hän lensi Hawker Hurricane -koneita taistelussa Britanniasta ja palveli toisen maailmansodan aikana Kanadassa, Kyproksella ja Skotlannissa.
Toisen maailmansodan jälkeen Foxley-Norris jäi ilmavoimien palvelukseen ja palveli muun muassa RAF Germanyn eli Kuninkaallisten ilmavoimien Saksan-osaston päällikkönä. Hänen viimeiseksi tehtäväkseen jäi ilmavoimien henkilöstö- ja logistiikkapäällikön työ ennen kuin hän siirtyi eläkkeelle vuonna 1974. Hän osallistui vuonna 1974 Sandhurstin kuninkaallisen sotakorkeakoulun sotapeliin, jossa tutkittiin operaatio Seelöwen onnistumisen mahdollisuuksia, jos Saksa olisi yrittänyt sitä syyskuussa 1940.
Foxley-Norris oli säännöllinen piipunpolttaja ja toimikin eläkkeelle siirtymisensä jälkeen FOREST-nimisen tupakoinnin rajoittamista vastustavan järjestön johtajana. Lisäksi hän toimi vastuutehtävissä entisen opiskelutoverinsa Leonard Cheshiren perustamassa Cheshire Foundation -järjestössä.
Vuonna 1948 Foxley-Norris avioitui Joan Lovell Hughesin kanssa. Parilla ei ollut lapsia.
Kunnianosoitukset ja arvonimet.
Vuonna 1973 Foxley-Norrisista tehtiin Bathin ritarikunnan korkeimman jäsenluokan ritari. Lisäksi hän oli brittiläisen imperiumin upseeri (, OBE).
Joe Manchin

Joseph "Joe" Manchin III (s. 24. elokuuta 1947 Farmington, Länsi-Virginia) on yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko ja entinen Länsi-Virginian senaattori. Hän aloitti Länsi-Virginian senaattorina Yhdysvaltain senaatissa vuonna 2010, jolloin hänet valittiin täytevaaleissa kesken virkakauden kuolleen Robert Byrdin tilalle. Hänet valittiin täydelle kaudelle vuonna 2012 ja hän tuli valituksi uudelleen vuonna 2018. Hän ei ollut enää ehdolla jatkokaudelle vuoden 2024 senaatin vaaleissa. Manchin toimi Yhdysvaltain senaatin energia- ja luonnonvaravaliokunnan puheenjohtajana 2021–2025.
Ennen Yhdysvaltain senaattia Manchin työskenteli pitkään Länsi-Virginian osavaltionpolitiikassa. Hän oli vuosina 1982–86 Länsi-Virginian kongressin alahuoneen kongressiedustaja ja tämän jälkeen 1986–96 saman kongressin ylähuoneen senaattori. Vuonna 1996 Manchin pyrki Länsi-Virginian kuvernööriksi, mutta hän hävisi demokraattien esivaaleissa Charlotte Prittille. Vuosina 2000–04 Manchin toimi Länsi-Virginian "secretary of state" -virassa. Vuonna 2004 Manchin pyrki jälleen osavaltionsa kuvernööriksi, tällä kertaa onnistuneesti. Hänet valittiin vuonna 2008 jatkokaudelle, joka jäi kuitenkin kesken Manchinin päästessä Yhdysvaltain senaattiin. Manchin valittiin uudestaan Yhdysvaltain senaattiin vuonna 2012 ja 2018.
Manchinia on pidetty konservatiivisena demokraattina, ja hän edustaa senaatissa yleisesti konservatiivista sekä republikaanipuolueen vahvasti hallitsemaa Länsi-Virginiaa. Hän on aikaisemmin toiminut hiiliyhtiöiden johdossa, ja hiili- sekä kaasuteollisuus ovat Länsi-Virginian merkittävimpiä työllistäjiä. Manchin vastusti useita presidentti Barack Obaman kauden demokraattien asettamia säädöksiä ja sääntelyä, jotka koskivat hiili- ja kaasuteollisuutta. Manchin on kritisoinut Yhdysvaltojen kuulumista Pariisin ilmastosopimukseen..
Hanna Tarkka

Hanna Liisa Tarkka (o.s. "Savolainen," s. 8. kesäkuuta 1955 Turku) on suomentaja. 
Tarkka syntyi tietokirjailija, diplomi-insinööri Pentti O. Savolaisen ja Alma Anna-Liisa Rikalan perheeseen. Hän tuli ylioppilaaksi 1973 ja sai Certificate of Proficiency in English -todistuksen samana vuonna Cambridgesta. Filosofian kandidaatiksi hän valmistui Turun yliopistosta 1980 ja toimi opettajana 1981–1982. Kääntäjänä hän on työskennellyt vuodesta 1983 asti. Tarkka on suomentanut englannin kielestä useita kymmeniä teoksia, muun muassa E. M. Forsterilta ("Hotelli Firenzessä"), Carl Saganilta ("Ensimmäinen yhteys"), Arundhati Roylta ("Joutavuuksien jumala"), Carol Shieldsiltä, Margaret Atwoodilta ja Annie Proulx'lta.
Tarkan ensimmäinen puoliso oli Juha Timonen vuosina 1979–1987, ja toinen vuodesta 1991 alkaen on toimittaja Pekka Tarkka.
Luettelo Pyhäjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pyhäjärven julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pyhäjärven kaupungissa (vuosina 1993–1995 Pyhäsalmi) olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Luettelo Taivalkosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Taivalkosken julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Taivalkosken kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Taivalkosken torilla on kirjailija Kalle Päätalon muistomerkki "Kirja". Päätalo puolestaan lahjoitti kunnalle Iijoen tukkilaisten muistoksi teräsveistoksen "Uneutettu vonkamies", joka on Päätalon lapsuudenkodin pihassa.
Satu Tiivola

Satu Taimi Irene Tiivola (o.s. Haavisto, vuosina 1944–1946 Kare, 1946–1975 Vuoristo; 1. syyskuuta 1924 Sipoo – 7. joulukuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen yrittäjä ja kauppaneuvos, joka toimi vaatetus-, hotelli- ja ravintola-alalla.
Ura.
Tiivolan vanhemmat olivat autoilija Svante Haavisto ja Lempi Widberg, jotka olivat lähtöisin Isojoelta mutta asettuivat myöhemmin Helsinkiin. Tiivola työskenteli nuoruudessaan tekstiililiikkeen myymälänhoitajana ja kävi iltaoppikoulua. Hän nai vuonna 1944 Paavo Kareen (ent. Bogdanoff), mutta he erosivat jo kaksi vuotta myöhemmin.
Tiivolan toinen puoliso oli vuodesta 1946 ravintolanjohtaja Leo Vuoristo (1919–1973). Miehensä veikkausvoiton turvin Tiivola hankki vuonna 1950 Helsingin Kampinkadulta vaatetusliikkeen, ja hänen johdollaan Helsinkiläinen Muotihuone Oy kasvoi liikeketjuksi. Hän osallistui myös perheen ravintolatoimintaan, johon kuului muun muassa Suomen ensimmäinen hampurilaisravintola Broadway; puolisot uudistivat myös Porvoon Seurahuonetta ja Helsingin Espilää. Vuonna 1955 Satu Tiivola perusti alusvaateketju Lollon. Nimen innoittajana oli italialainen näyttelijä ja malli Gina Lollobrigida, jonka mainosfilmejä Tiivola oli nähnyt lomamatkallaan Roomassa.
Vuoristojen hotelli- ja ravintolayritys arvioitiin 1970-luvun alussa pohjoismaiden suurimmaksi perheomisteiseksi ketjuksi, johon kuuluivat muun muassa Helsingin Adlon, Kaivohuone ja Seurahuone sekä Haikon kartano.
Leo Vuoriston kuoleman jälkeen Tiivola jatkoi yrityksen johtamista. Hän avioitui vuonna 1975 Suomen Yhdyspankin pääjohtajan, niin ikään vuonna 1973 leskeksi jääneen Mika Tiivolan kanssa. Vuoristo-yhtymä on keskittynyt Haikkoon, ja Tiivola jatkoi 2000-luvulla työskentelyä yhtiön hallituksen päätoimisena puheenjohtajana sekä toimi lukuisissa luottamustehtävissä. Hänelle myönnettiin kauppaneuvoksen arvonimi vuonna 1977.
Satu Tiivolalla oli kolme lasta, joista vanhin, vuonna 1946 syntynyt Irmeli-tytär, on hänen ensimmäisestä ja nuoremmat Veikko (s. 1952) ja yrittäjä Katriina Vuoristo (nyk. Wuoristo, s. 1954) hänen toisesta avioliitostaan.
Libyan kansalliskirjasto

Libyan kansalliskirjasto () on Bengasin kaupungissa toimiva Libyan kansalliskirjasto.
Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1972.
Tunisian kansalliskirjasto

Tunisian kansalliskirjasto (, lyh. BnT, ) on Tunisin kaupungissa toimiva Tunisian kansalliskirjasto.
Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1885. Nykyisessä päärakennuksessaan kirjasto on toiminut vuodesta 2005 lähtien.
Algerian kansalliskirjasto

Algerian kansalliskirjasto (, lyh. BNA, ) on Algerin kaupungissa toimiva Algerian kansalliskirjasto.
Kansalliskirjasto perustettiin vuonna 1835. Nykyinen kirjastorakennus on 1950-luvulta.
Samsung Gear S3

Samsung Gear S3 on Samsungin Gear -tuoteperheeseen kuuluva kolmannen sukupolven älykello. Laitteesta on saatavilla kahdenlaista mallia, Gear S3 Classic ja Gear S3 Frontier. Classic on hienostuneempi ja soveltuu hyvin käytettäväksi minkä tahansa asukokonaisuuden kanssa. Frontier taas on hieman enemmän sporttinen ja sopii paremmin urheiluun tai retkeilyyn.
Gear S3 julkaistiin syyskuussa 2016, kun Samsung oli aikaisemmin kertonut julkaisevansa kolme uutta Gear S3 -mallia.
Rasmus Tarkiainen

Rasmus ”Rasse” Tarkiainen (s. 14. lokakuuta 1992 Pori) on porilainen jääkiekkoilija ja näyttelijä, joka tunnetaan rooleistaan jääkiekkoilija Mika Strömbergina elokuvassa "95". ja sotilaspoliisina sarjassa Kalifornian kommando
Rasmus on opiskellut liikuntapedagogiikkaa Jyväskylän yliopistossa.
Sakkola-museo

Sakkola-museo on Lempäälässä Kuokkalan museoraitilla sijaitseva museo. Museossa on esillä luovutetulle alueelle jääneen Sakkolan pitäjän alueelta kerättyä perinneaineistoa.
Lempäälä oli niitä alueita joille Karjalan-evakkoja sijoitettiin eniten. He perustivat Sakkola-museon, jossa on esillä evakkomatkalle mukaan otettuja esineitä. Sakkola-museon toiminnasta vastaa Sakkola-säätiö. Museoalueella järjestetään myös kesäteatteriesityksiä.
Museo avattiin 30. kesäkuuta 2000. Museossa on muun muassa Sakkolan kirkon pienoismalli.
Llandoveryn linna

Llanymddyfrin linna (, ) on keskiaikainen linnanraunio Walesissa Llanymddyfrissä. Llywelyn ap Gruffudd onnistui valloittamaan sen lyhyeksi aikaa vuonna 1282. Nykyisen linnan on luultavasti rakennuttanut John Giffard. Hywel ap Rhys poltti sen kapinan aikana, jonka jälkeen se jäi pois käytöstä ja siitä otettiin kiveä rakennusaineeksi.
Linnan säilyneet osat ovat suuri D-muotoinen torni, kaksitorninen porttihuone ja osia kehämuurista keskuskukkulan ympärillä.