tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Dinamo Riika (1946–1995)

Dinamo Riika oli pitkään Latvian ainoa ja maan historian menestyksekkäin jääkiekkoseura. Se pelasi kulta-aikoinaan Neuvostoliiton mestaruussarjassa 1973–1991. Parhaimmillaan Dinamo sijoittui sarjassa toiseksi vuonna 1988.
Historia.
Dinamo Riika perustettiin vuonna 1946 täyttämään toisen maailmansodan synnyttämän aukon. Sodan aikana latvialaiset jääkiekkoseurat olivat lakkauttaneet toimintansa. Se liittyi vastaperustettuun Neuvostoliiton jääkiekon mestaruussarjaan samana vuonna. Seura sai vuonna 1949 uuden nimen "Daugava Riika".
Vuonna 1958 seura putosi Pervaja Ligaan, jossa se kilpaili kaksi kautta nimellä "RVR Riika" kunnes se otti nimen Daugava jälleen käyttöönsä. Seura menestyi kehnosti vuoteen 1967 saakka, jolloin Viktor Tihonovista tuli seuran päävalmentaja. Joukkue nimettiin uudelleen Dinamo Riiaksi ja Tihonovin johdolla se nousi takaisin mestaruussarjaan kaudella 1972–1973.
Dinamo pelasi mestaruussarjassa sen lopettamiseen saakka 1991. Dinamosta tuli ensimmäinen latvialainen ammattilaisjoukkue vuonna 1976, ja siitä tuli ponnahduslauta useille latvialaisille jääkiekkoilijoille sen kulta-aikoina. Kaudella 1987–1988 Dinamo selvisi sarjan finaaliin saakka, jossa se hävisi Moskovan Dynamolle. Hopea jäi seuran parhaaksi saavutukseksi.
Neuvostoliiton romahdettua Dinamon menetys hupeni. Sen tähtipelaajat lähtivät Pohjois-Amerikkaan ja seura oli ajautumassa talousvaikeuksiin. Sponsorisopimusten myötä seuran nimi oli kaudella 1991–1992 "Stars Riika", ja seuraavina vuosina "Pārdaugava Riika". Seura pelasi neljä kautta ssa, kunnes seura teki konkurssin ja se lakkautettiin 1995.
Seuran junioritoiminta jatkoi Dinamon perinnettä perustamalla joukkueen Juniors Riika uuteen Itä-Euroopan jääkiekkoliigaan. Vuonna 2008 Venäjällä perustettiin monikansallinen KHL-liiga, johon haettiin ulkomaisia seuroja. Latviassa luotiin uusi Dinamo Riika osallistumaan tuohon sarjaan.
Länsiterminaali 1

Länsiterminaali 1 oli Helsingin Jätkäsaaressa sijainnut punatiilinen matkustajaterminaali, joka oli osa Länsisatamaa. 
Gunnar Taucherin suunnittelema rakennus valmistui satamavarastoksi vuonna 1941. Vuonna 1992 rakennus päätettiin muuttaa Tallinnan laivaliikennettä palvelevaksi matkustajaterminaaliksi, ja se avattiin vappuna 1995. Terminaalista liikennöivät Tallink ja Eckerö Line.
Rakennus oli kahdesta Länsiterminaalista vanhempi ja tunnettiin alun perin pelkkänä Länsiterminaalina. Helmikuussa 2017 valmistunut Länsiterminaali 2 toi satama-alueelle kaksi uutta laivapaikkaa, ja sen avaaminen johti Länsiterminaali 1:n käytön hiipumiseen. Vuoden 2017 jälkeen rakennus seisoi tyhjillään. Helsingin kaupunkiympäristölautakunnan mukaan rakennus oli liikenteen tarpeisiin liian pieni, ei vastannut kaivattua palvelutasoa ja lisäksi elinkaarensa päässä.
Terminaalin maihinnoususiltoja ja katoksia alettiin purkaa joulukuussa 2024. Itse rakennuksen purkutyöt aloitettiin maaliskuussa 2025, ja purku valmistui saman vuoden syyskuussa. Se korvataan uudella, korkeammalla terminaalirakennuksella, Merikeskuksella, jonka neliömääräksi on ilmoitettu noin 55 000. Uuden terminaalin alle suunnitellaan Jätkäsaaren tunnelia, jonka on arvioitu olevan liikennekelpoinen vuonna 2032.
Purkutyöt ja materiaalit.
Länsiterminaalin purkutöistä arvioitiin kertyvän yhteensä noin 500 kuorma-autollista purkujätettä. Terminaalin noin 100 000 tiiltä on tarkoitus hyödyntää uuden Merikeskuksen seinärakenteissa. Samoin hyödynnetään vanhat teräsrakenteet ja lasi uusioraaka-aineena. Rakennuksen teräsbetonirunko murskataan ja hyödynnetään täyttömateriaalina muualla.
Naton pääsihteeri

Naton pääsihteeri (, ) on Naton korkein virkamies, joka vastaa järjestön päätöksenteosta ja päätösten toimeenpanosta toimien muun muassa Pohjois-Atlantin neuvoston kokousten puheenjohtajana.
Pääsihteerin nimittävät Naton jäsenmaat nelivuotiselle toimikaudelle. Perinteisesti pääsihteerin tehtävää ovat hoitaneet eurooppalaiset valtiomiehet. Ensimmäisenä pääsihteerinä toimi brittiläinen kenraali Hastings Ismay.
Vuonna 2023 pääsihteerin kuukausipalkka oli 26 878 euroa.
Luettelo Naton pääsihteereistä.
Lähde:
Matkalla seikkailuun

Matkalla seikkailuun on Yrjö Nortan ohjaama ja ruotsalaisen Gösta Rodinin käsikirjoittama jännityskomedia vuodelta 1945.
Saman käsikirjoituksen pohjalta tehtiin myös ruotsalainen elokuva "Biljett till äventyret", jonka ohjasi käsikirjoituksen tehnyt Gösta Rodin. Sen ensiesitys oli 1945 Örebrossa. Se sai kuitenkin pian uuden nimen "Botte i farten", jolla se tuli 1951 ensi-iltaan Tukholmassa.
Juoni.
Pienen ja rauhallisen maaseutukaupungin kemianalan tehtaalla kehitetään hormonivalmiste, jonka kustannuksista johtaja Suurkari on henkilökohtaisessa vastuussa. Näin hän ainakin kertoo luotettavuuden ja suoraselkäisyyden perikuvalle, kirjanpitäjä Lehtoselle, joka ihmettelee johtajan yksityistilin suuruutta. Hieman epäilyttävää on se, että Suurkari lähettää Lehtosen Helsinkiin muka työtehtäviin juuri päivää ennen kuin tilintarkastaja on saapumassa. Suurkari pyytää Lehtosta olemaan vaiti asiasta eikä kerro tälle, mitä tämän matkaan annettu lukittu salkku sisältää: tilikirjan ja pullon hormonivalmistetta.
Lehtonen on tietämätön sekä Suurkarin tekemisistä että tehtaalla työskentelevän ja johtajan kanssa salaa seurustelevan Veran yrityksistä saada valmiste käsiinsä. Juttuun sekaantuvat vielä konttorin henkilökuntaan kuuluvat nuoret Pertti ja Inkeri sekä valmisteen kehittänyt tohtori Hellner. Vera ja hänen veljensä Manne vaativat salkkua, mutta Pertti ja Lehtonen lukitsevat heidät ikkunattoman asunnon huoneeseen. Heidän etsiessään salkkua hotellissa sattuu monenlaisia kommelluksia.
Vastaanotto.
Arvostelijat ottivat teoksen vastaan varovaisen myötämielisesti. Eräs kriitikko luonnehti elokuvaa seuraavasti: ”Aihe vaikuttaa hiukan etsityltä ja ohuelta, mutta käsikirjoittaja Gösta Rodin on laittanut joitakin hauskoja vuorosanoja ja muutamia lystikkäitä tilanteita, jotka suuresti huvittivat yleisöä.” Toisen arvostelijan mukaan elokuvan menestyksestä saa ensisijaisesti kiittää näyttelijöitä, joiden ansiosta elokuva on ”iloinen puolentoista tunnin hupailu.” Näyttelijöistä juuri Aku Korhonen nähtiin elokuvan ”koossapitävänä voimana”. Myös Tapio Ilomäen musiikki kriitikoiden mukaan ”tiivisti elokuvan tunnelmia”.
Siimaskorpionit

Siimaskorpionit (Thelyphonida, aikaisemmin yhdessä Schizomidan kanssa Uropygi) on pieni hämähäkkieläinten lahko, jonka noin 15 sukuun kuuluu kaikkiaan noin sata eri lajia. Siimaskorpioneja tavataan Pohjois-Amerikan eteläosista Etelä-Amerikkaan, Länsi-Afrikassa sekä Etelä-Aasiasta Oseanian saarille. Joitakin lahkon lajeja pidetään terraarioeläiminä.
Varhaisimmat tunnetut siimaskorpionien fossiilit "Geralinura" ja "Proschizomus" ovat kivihiilikaudelta.
Piirteitä.
Siimaskorpionit ovat ulkonäöltään hieman oikeita skorpioneja muistuttavia litteäruumiisia eläimiä, joiden ruumis muodostuu selvästi erillisestä etu- ja takaruumiista. Koko ruumiin pituus vaihtelee 25 mm ylöspäin "Mastigoproctus giganteus" -lajin saavuttaessa jopa 85 mm pituuden. Leveyttään pitemmän eturuumiin sivuilla on neljä paria raajoja. Ensimmäinen raajapari on muuntunut ohuiksi ja huomattavan pitkiksi tunnusteluelimiksi, ja niissä on kuusi jaoketta, joista uloin (eli nilkka) on edelleen jakaantunut yhdeksään pienempään jaokkeeseen. Kolmessa muussa raajaparissa on seitsemän jaoketta. Eturuumiin etuosassa sijaitsevat pedipalpit ovat voimakkaat ja niiden kärkiosassa on pihtien tapaan toimiva tarttumaelin. Suun vieressä sijaitsevat pienet kelikerit, joissa ei ole pihtimäistä rakennetta. Aivan eturuumiin etuosassa on vierekkäin kaksi pistesilmää ja molemmilla sivuilla kolmen pistesilmän ryhmät. Takaruumiissa on 12 jaoketta, joista kolme takimmaista ovat selvästi muita pienempiä ja aivan kärjessä on tuntoelimenä toimiva, kauttaaltaan ohuiden sukasten peittämä siima.
Hengityseliminä toimii kaksi paria lehtikeuhkoja, jotka avautuvat takaruumiin etuosan vatsapuolelle.
Siimaskorpionit voivat uhattuina suihkuttaa takaruumiin kärkiosan rauhaisista väkevää etikkahappoa uhkaajaa kohti. Muuten siimaskorpionit eivät ole myrkyllisiä.
Elinympäristö ja elintavat.
Kaikki siimaskorpionit ovat öisin saalistavia petoja, jotka viettävät päivät piilotellen koloissa tai karikkeen joukossa. Ne käyttävät ravinnokseen erilaisia selkärangattomia, mutta kookkaimmat lajit myös pieniä selkärankaisia kuten sammakoita. Saaliinsa siimaskorpionit tappavat pitämällä siitä kiinni pedipalppien kärkipihdeillä ja murskaamalla sen palppien tyvessä olevia piikikkäitä kyhmyjä vasten.
Parittelu käynnistyy kosiomenoilla, joiden päätteeksi koiras asettaa tuottamansa spermapaketin useiksi tunneiksi naaraan sukuaukkoa vasten. Paritellut naaras kaivaa erityisen pesäkammion, munii siellä tuottamalleen kalvolle ja kuljettaa tuottamiaan munia mukanaan takaruumiin alapintaan kiinnitettyinä. Kuoriutuneet poikaset kiinnittyvät emonsa selkäpuolelle. Poikaset kasvavat hitaasti ja niiden aikuistuminen kestää jopa kolme vuotta.
Flashback (romaani)

Flashback () on Dan Simmonsin vuonna 2011 ilmestynyt dystopia- ja rikosromaani. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 2012 Liken kustantamana Einari Aaltosen käännöksenä.
Teoksessa lähitulevaisuuden Yhdysvallat on romahduksen partaalla, mutta suurin osa väestöstä ei välitä ollessaan addiktoituneita huumeeseen nimeltä "flashback". Teoksen maailmassa isoa osaa planeetasta hallitsee islamilainen Kalifikunta.
Vastaanotto.
"Tähtivaeltaja"-lehden päätoimittaja Toni Jerrman luonnehti teosta kehnoksi ja äärioikeistolaisia mielipiteitä huokuvaksi.
Savon Sanomien arvostelun mukaan kirja latistuu loppua kohden kuten kirjailijan itsensä kritisoimat Hollywood-tuotokset.
Bermudan jalkapallomaajoukkue

Bermudan jalkapallomaajoukkue on Bermudan jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Bermudaa kansainvälisissä otteluissa. 
Bermudan jalkapalloliitto on perustettu vuonna 1928 ja se on Kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n sekä Pohjois-Amerikan, Keski-Amerikan ja Karibian alueen jalkapalloliiton CONCACAFin jäsen. Bermuda pelasi ensimmäisen jalkapallomaaottelunsa vuonna 1964 kohdatessaan Islannin Reykjavikissa.
Bermudan suurin menestys on selviytyminen vuoden 1967 Pan-Amerikan kisojen loppuotteluun Meksikoa vastaan. Vuonna 2007 Bermuda sijoittui Kansainvälisten saarikisojen jalkapalloturnauksessa neljänneksi, voittamalla alkulohkossa muun muassa Ahvenanmaan.
MM-kisojen lopputurnaukseen tai CONCACAFin mestaruusturnaukseen Bermuda ei ole selviytynyt kertaakaan.
Suomi ja Bermuda ovat kohdanneet kerran. Marraskuussa 1979 Bermudan pääkaupungissa Hamiltonissa pelatun ottelun voitti Suomi maalein 2-0.
Verkko (romaani)

Verkko on Anna-Kaari Hakkaraisen esikoisromaani, joka ilmestyi Tammen kustantamana 2011. Teos sijoittuu vaihtoehtohistoriaan, jossa Suomi on neuvostotasavalta.
Vastaanotto.
"Verkko" sai ristiriitaisen vastaanoton. "Pohjalaisen" Mirjam Silvén kiitteli Hakkaraisen kieltä ja "Helsingin Sanomien" Antti Majander totesi, että kirja on hyvin kirjoitettu mutta sanottava ei riitä täyttämään sivumäärää. "Portin" Markku Soikkeli kirjoitti teoksen olevan keskeneräinen. Kirjassa ei näy erityistä historiallista asiantuntemusta eikä sitä voi suositella myöskään spekulatiivisuutensa puolesta. Historiaa kuvataan romaanissa ”siten kuin se olisi vinksahtanut moraalisesti tarkoituksenmukaiselta raiteeltaan” ja historia ”edustaa metafysiikkaa tavalla, joka on kovasti tuttua nationalistisessa retoriikassa”.
Operation IVY (yhtye)

Operation IVY oli vuosina 1987-1989 toiminut ska punk/hardcore punk-yhtye Kalifornian Berkeleysta. Yhtyeen musiikki on pääosin sekoitus ska -ja hardcore punkia. Yhtyeen ainoa studioalbumi "Energy" on ska punkin klassikoita.
Kitaristi Armstrong sekä Matt Freeman perustivat Rancid-nimisen punkyhtyeen Operation IVyn hajottua.
Aiheesta muualla.
Operation IVY rateyourmusic.comissa &lt;br&gt;
Operation IVY discogs.comissa
Monstercat

Monstercat (myös Monstercat Media) on kanadalainen elektroniseen musiikkiin keskittynyt levy-yhtiö ja mediaverkosto. Yhtiön perusti Mike Darlington, elektronisen musiikin tuottaja Jonathan Winter (artistinimeltään Going Quantum) ja Ari Paunonen vuonna 2011. Yhtiön tavoitteena on ollut alusta lähtien tukea ja auttaa tulevia elektronisen musiikin aloittelijoita.
Julkaisut.
Monstercat julkaisee uuden kappaleen kolme kertaa viikossa: maanantaisin, keskiviikkoisin ja perjantaisin. Monstercat julkaisee myös uuden kokoelma-albumin aina joka toinen kuukausi, ja vuoden vaihteessa levy-yhtiö julkaisee Monstercat Best of -albumin, joka sisältää edellisvuoden yleisön mielestä parhaat Monstercatin julkaisemat kappaleet. Albumin kappaleet valitaan äänestyksellä Monstercatin Facebook-sivulla vähän ennen albumin julkaisua. Äänestysaika on yleensä kuukausi. Lisäksi ajoittain julkaistaan Best Of Genre -levy, joka sisältää tietyn genren suosituimmat kappaleet. Toistaiseksi Best Of Genre -levyjä on julkaistu 8. Ensimmäisestä best of -albumista lähtien jokaisesta kokoelma- tai erikoisalbumeissa lähtien niissä julkaistaan tunnin mittainen Monstercat Album Mix eli miksaus, jossa on miksattuna jokainen albumin kappale yhteen. Sen tekee yleensä Going Quantum, Ephixa, joku toinen Monstercatin artisti tai Monstercat Album Mix -kilpailun voittaja.
Pitsihietakyyhky

Pitsihietakyyhky ("Pterocles lichtensteinii") on hietakyyhkylaji.
Tuntomerkit.
Pitsihietakyyhky on 22-25 senttimetriä pitkä. Sen koko ruumiissa on tiheässä mustia poikkiraitoja, jotka koiraalla ovat tummempia ja tiheämmässä kuin naaraalla. Koiraalla on otsassa musta ja valkea poikkivyö ja rinnassa ja siivillä ruosteenkellertävää väriä sekä oranssi nokka. Naaraalta koiraan pään ja rinnan kuvioinnit puuttuvat ja sen nokka on harmaa.
Levinneisyys.
Pitsihietakyyhkyjä elää Pohjois-Afrikassa, Itä-Afrikan pohjoisosissa, Arabian niemimaalla sekä Iranissa ja Pakistanissa.
Elinympäristö.
Pitsihietakyyhkyt pesivät karuissa ympäristöissä, joissa on joitakin yksittäisiä puita, mutta ei kuitenkaan puoliaavikolla. Ne käyvät iltaisin juomapaikoilla melko pienissä, alle 50 yksilön, parvissa.
Punaparatiisimonarkki

Punaparatiisimonarkki ("Terpsiphone rufiventer") on laajalla alueella läntisessä ja keskisessä Afrikassa elävä varpuslintu. Lajin nykyistä populaation kokoa ei tiedetä, mutta sen uskotaan olevan laskussa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut punaparatiisimonarkin elinvoimaiseksi lajiksi.
Esiintyminen ja elinympäristö.
Punaparatiisimonarkki elää laajalla alueella läntisen ja keskisen Afrikan kosteissa alankometsissä. Lajia tavataan Angolassa, Beninissä, Burkina Fasossa, Gabonissa, Gambiassa, Ghanassa, Guineassa, Guinea-Bissaussa, Kamerunissa, Keniassa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Kongon tasavallassa, Liberiassa, Malissa, Nigeriassa, Norsunluurannikolla, Päiväntasaajan Guineassa, Sambiassa, Senegalissa, Sierra Leonessa, Tansaniassa, Togossa ja Ugandassa. Punaparatiisimonarkin alalaji "Terpsiphone rufiventer smithii" laskettiin aiemmin omaksi lajikseen. Se on São Tomén saaresta lounaaseen sijaitsevan pienen Päiväntasaajan Guinealle kuuluvan Annobónin saaren kotoperäinen laji.
Annobónilla elävän "Terpsiphone rufiventer smithii" -alalajin elinympäristöä saattavat uhata metsien raivaaminen ja muuttaminen öljypalmun, sokeriruo’on ja hedelmien viljelyä varten.
Giovanni Giorgio Trissino

Giovanni Giorgio Trissino (22. heinäkuuta 1877 Vicenza – 22. joulukuuta 1963 Milano), kreivi, oli italialainen esteratsastaja ja olympiavoittaja. Trissino osallistui Pariisin olympialaisissa 1900 sekä korkeus- että pituushyppyyn, joista hän voitti korkeushypyssä jaetun kullan tuloksella 185 ja pituushypyssä hopeaa tuloksella 570. Hänestä tuli samalla Italian ensimmäinen olympiavoittaja.
Risto Ivanoff

Risto Juhani Ivanoff (s. 5. heinäkuuta 1945 Turku) on suomalainen yleisurheilija, joka edustaa nykyisin Turun Senioriurheilijoita. Hän on saavuttanut Kalevan kisoista seiväshypyssä kultaa vuosina 1966 ja 1967, hopeaa 1969, 1970 ja 1973 ja pronssia 1968 ja 1972 sekä pronssia kymmenottelussa 1966. Sisäratojen SM-kilpailuista Ivanoff on saavuttanut kaksi kultaa, kaksi hopeaa ja kolme pronssia seiväshypyssä. Hän on myös edustanut Suomea Yleisurheilun EM-kisoissa seiväshypyssä vuosina 1966, 1969 ja 1971.
HMS Mermaid (1897)

HMS Mermaid oli Britannian kuninkaallisen laivaston Mermaid-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 7. syyskuuta 1896 telakkanumerolla 344. Alus laskettiin vesille 14. heinäkuuta 1897 ja valmistui helmikuussa 1900, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 53 935 puntaa.
Palvelus.
Alus palveli uransa Britteinsaarilla lukuun ottamatta vuotta 1910, jolloin se oli sijoitettuna Gibraltarille. Alus myytiin 23. heinäkuuta 1919 romutettavaksi Wardille New Hollandiin.
HMS Cheerful (1898)

HMS Cheerful oli Britannian kuninkaallisen laivaston Mermaid-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä, missä köli laskettiin 7. syyskuuta 1896 telakkanumerolla 343. Alus laskettiin vesille 22. helmikuuta 1898 ja valmistui kesäkuussa 1899, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 54 509 puntaa.
Palvelus.
Alus palveli uransa Britteinsaarilla. Se upposi 30. kesäkuuta 1917 Shetlannin rannikolla osuttuaan miinaan.
Metakryylihappo

Metakryylihappo (C4H6O2) on tyydyttymätön karboksyylihappo. Metakryylihappoa käytetään pääasiassa sen estereiden ja polymeerien valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Metakryylihappo on huoneenlämpötilassa pistävänhajuista nestettä, joka liukenee kohtalaisesti veteen. Paremmin se liukenee muun muassa etanoliin ja dietyylieetteriin. Yhdiste on erittäin reaktiivista ja sen polymeroitumisen estämiseksi sen joukkoon lisätään usein hydrokinonia tai p-metoksifenolia eli hydrokinonin monometyylieetteriä. Metakryylihappo reagoi sekä alkeenina että karboksyylihappona. Alkeenille tyypillisiä reaktioita ovat muun muassa additiotuotteiden muodostuminen vetyhalogenidien kanssa. Karboksyylihapoille tyypillisiä reaktioita ovat muun muassa esterien muodostuminen alkoholien kanssa väkevän rikkihapon toimiessa katalyyttinä. 
Ensimmäisen kerran metakryylihappoa valmistettiin vuonna 1865 hydrolysoimalla etyylimetakrylaattia, jota oltiin valmistettu etyyli-α-hydroksi-isobutyraatista. Varhaisin teollinen tapa valmistaa metyylimetakrylaattia on niin kutsuttu syanohydriinireitti. Siinä asetonista muodostetaan asetonisyanohydriiniä käsittelemällä asetonia vetysyanidilla, josta valmistetaan rikkihapon avulla metakryyliamidisulfaattia, josta hydrolysoimalla saadaan metakryylihappoa. Tämä prosessi tuottaa sivutuotteena huomattavan määrän ammoniumvetysulfaattia, minkä vuoksi korvaavia synteesejä on etsitty.
Muita tapoja valmistaa metakryylihappoa ovat muun muassa isobuteenin hapetus metakroleiiniksi ja edelleen metakryylihapoksi sekä propeenin, hiilimonoksidin ja veden reaktiotuotteena syntyvän isovoihapon hapettava dehydraus metakryylihapoksi.
Metakryylihappoa käytetään jonkin verran orgaanisessa synteesissä valmistettaessa muita kemikaaleja, mutta sen tärkein käyttö on polymeeriteollisuudessa. Metakryylihappoa ja siitä saatavia estereitä, erityisesti metyylimetakrylaattia, käytetään polymetakrylaattimuovien monomeereina.
Monet kovakuoriaisten ("Coleoptera") lahkoon kuuluvat hyönteiset erittävät metakryylihappoa (allomoni) puolustautuessaan niihin kohdistuvissa hyökkäyksissä.
Punatavi

Punatavi ("Spatula cyanoptera") on sorsalintulaji.
Tuntomerkit.
Punatavi on 38-48 senttimetriä pitkä. Sillä on vihreä siipipeili sekä loistavansininen siiven etuosa. Koiras on tasaisen punaruskea lukuun ottamatta tummaa päälakea ja selkää. Naaras on väriltään ruskeankirjava ja muistuttaa erityisesti sinisiipitavinaarasta, mutta se on punertavampi ja sen pään kuviot ovat sinisiipitavin kuvioita heikommat.
Levinneisyys.
Punataveja elää Pohjois-Amerikan länsiosissa, Väli-Amerikassa ja Etelä-Amerikan länsi- ja eteläosissa. Punataveja on tavattu vapaana hyvin harvoin Euroopassakin, mutta kaikki havainnot koskevat luultavasti tarhoista karanneita lintuja.
Mermaid-luokka (hävittäjä)

Mermaid-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahdesta aluksesta muodostunut torpedovenehävittäjäluokka. Luokan alukset liitettiin lokakuussa 1913 kolmisavuhormisista yli 30 solmun nopeuden omaavista muodostettuun C-luokkaan.
Alukset.
Alukset tilattiin Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä osana vuosien 1896-1897 laivasto-ohjelmaa.
Kauppakeskus Kirsikka

Kauppakeskus Kirsikka on kauppakeskus Kirkkonummella. Se sijaitsee Kirkkolaaksossa, aivan Kirkkonummen keskustassa. Kauppakeskus avasi ovensa 15. lokakuuta 2009. Sen ankkuriyritys on K-Citymarket ja muita liikkeitä ovat muun muassa Kirkkonummen 1. apteekki, Musti ja Mirri, Kultajousi, Instrumentarium, Kotipizza ja Subway. Kauppakeskuksen kokonaispinta-ala on noin 23 440 m², josta K-Citymarket kattaa 11 700 m².
Kauppakeskuksessa on yhteensä noin 730 ilmaista pysäköintiruutua. Länsipuolella sijaitsee rautatie-, linja-auto- ja taksiasema sekä pysäköintitalo Asemantalli, jossa on 380 autopaikkaa.
Kauppakeskusta ympäröi "Kirkkolaakson puisto", jossa on lenkkeilyrata sekä lasten leikkikenttiä. Puistoon on rakennettu ja rakennetaan yhä kerrostaloja. Kauppakeskuksen piha-aluetta kutsutaan nimellä "Limnellin aukio", johon tulevaisuudessa kehitetään mahdollisesti iltatori.
Kauppakeskus Kirsikka järjestää tavallisesti joka kuukauden ensimmäisenä lauantaina "Kirsikkamarkkinat" Limnellin aukiolla. Silloin aukio täyttyy monenlaisista myyntikojuista. Lisäksi aivan Kirsikan naapurissa palvelee ravintola Bistro O Mat, joka valittiin vuonna 2012 Suomen 18. parhaaksi ravintolaksi. Bistro O Mat toimii osoitteessa Asemankulma 2.
Lauri Ruuska

Lauri Ruuska (s. 28. joulukuuta 1993) on suomalainen ammattigolfari. Hän edustaa Tarinagolfia. Ruuska voitti vuonna 2013 Finnish Tourin kokonaisrankingin, Finnish Amateur Rankingin 2013-2014, Reikäpelin Suomen Mestaruuden 2013 sekä avoimet Suomen mestaruuskilpailut (Erkko Trophy) 2014, Suomen Mestaruuden 2015, ennätyksellisellä 13 lyönnin erolla (-19) seuraavaan. Ruuska voitti 2023 Vierumäellä pelatun Finnish Challengen (Challenge Tour) seitselmällä lyönnillä (59, 71, 64, 64; -27). 
Urheilijaura.
Ruuska aloitti urheilijan uransa jo alle kouluikäisenä Siilinjärven Pesiksen riveissä. Nopeana juoksijana hän oli usein etenijän roolissa ja ulkokentällä polttolinjassa tai kopparina. Pesäpallotausta osaltaan on vaikuttanut myös siihen, että hän lyö palloa erittäin pitkälle. Ruuska on pelannut myös jääkiekkoa maalivahtina KalPassa.
Golf liittyi mukaan 8-vuotiaana, jolloin hän aloitti Tarinagolfin poikien ryhmässä. Ensimmäiset nuorten golfkisat olivat Viipuri Golfin Aluetour vuonna 2007. Viisitoistavuotiaana kun Ruuska pääsi ensikertaa poikien golfmaajoukkuerinkiin, pesäpallo ja jääkiekko saivat jäädä ja golfista tuli yksinään päälaji.
Ruuska harjoitteli talvet 2012-2015 Aurinkorannikolla Fuge Golf Team Laurossa Tapani Saarentolan ja kesät Tarinassa Janne Eskolan kanssa.
Lauri Ruuska siirtyi ammattilaiseksi lokakuussa 2015 ja harjoitteli vuodet 2015-2022 Season Golf Academyssä ja valmentajanaan David Da Silva. Kaudet 2015-2020 Ruuska pelasi pääasiassa Nordic-liigaa ja golfliiton villeillä korteilla Challenge Tourilla.
Marraskuusta 2022 päävalmentajaksi vaihtui Petteri Nykky ja heti seuraavalla kaudella Ruuska voitti Finnish Openin 20.8.2023 Lauri Ruuska sai täyden pelioikeuden Challenge Tourille. Kisa sai lentävän lähdön, Ruuskan pelattua ensimmäisellä kierroksella Vierumäen Cooke kentän huiman kenttäennätyksen 59. Kilpailun voittomarginaali oli peräti seitsemän lyöntiä (-27).
Saavutukset.
&lt;br&gt;
Siirtyessään ammattilaiseksi Ruuska ylsi kaikkien aikojen toiseksi parhaaseen sijoitukseen kansainvälisissä amatöörirankingeissa (Janne Kaske 2009):
&lt;br&gt;
Roger Summers

Roger Francis Hugh Summers (1907 Englanti – 26. kesäkuuta 2003) oli zimbabwelainen arkeologi ja kansatieteilijä, joka tutki erityisesti eteläisen Afrikan arkeologiaa.
Summers syntyi 1907 Englannissa. Hän kiinnostui arkeologiasta vasta toisen maailmansodan jälkeen ja opiskeli tämän jälkeen alaa Lontoon yliopistossa. Summers muutti 1947 Rhodesiaan ja aloitti kansallismuseon muinaisosaston apulaisintendenttina. Seuraavana vuonna hänestä tuli ensin osaston intendentti ja myöhemmin samana vuonna koko museon johtaja. Summers kuului 1951–1959 Rhodesian muistomerkkikomissioon. Hän siirtyi 1970 Etelä-Afrikan museon arkisto-osastoon ja jäi sieltä eläkkeelle 1974.
Rhodesiassa Summers organisoi merkittäviä kaivauksia maan kaikissa kiviraunioissa ja julkaisi uraauurtavia tutkimuksia eteläisen Afrikan rautakaudesta. Hän osoitti lopullisesti, että Suur-Zimbabwe ja muut vastaavat rauniot olivat täysin afrikkalaisperäisiä. Summers tutki myös muinaisia kultakaivoksia ja julkaisi bibliografian eteläisen Afrikan arkeologiasta. Hän teki arkeologian ohella myös muitakin tutkimuksia. Summers julkaisi muun muassa kansatieteellisen tutkimuksen ndebelien sotahistoriasta ja kirjan Etelä-Afrikan museon historiasta. Summers kirjoitti uransa aikana 76 tutkimusartikkelia ja seitsemän kirjaa.
Zephyrhills

Zephyrhills on kaupunki Pascon piirikunnassa Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Zephyrhills sijaitsee noin 60 kilometrin päässä Tampasta. 
Laskuvarjohyppy.
Zephyrhillsin lentokentällä sijaitseva Skydive City on suosittu laskuvarjohyppykeskus. Se on perustettu 1960-luvulla ja 1980-luvulla se oli maailman suurin hyppykeskus. Talviaikana siellä käy paljon hyppääjiä ympäri maailman, muun muassa Suomesta.
Astrid

Astrid on vanha pohjoismainen naisen etunimi. Nimen alkuosa viittaa aasoihin, loppuosa johtuu joko "kaunista" tai "ratsastajatarta" tarkoittavasta sanasta.
Suomessa nimi Astrid on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 6 795 naiselle ja muutamalle miehelle. Suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Astridin nimipäivä on 27. marraskuuta.
Energy (Operation IVYn albumi)

Energy on yhdysvaltalaisen ska punk -yhtye Operation IVYn ensimmäinen ja ainoaksi jäänyt studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1989. Albumi on saavuttanut kulttimainetta ska punkin klassikkona, ja albumin kappaleista on tehty usein omia versioita, esimerkiksi Green Day on tehnyt oman versionsa kappaleesta ”Knowledge”.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet sanoittanut Jesse Michaels, säveltänyt ja sovittanut Operation IVY, ellei toisin mainita.
Todistettavasti elossa

Todistettavasti elossa ("Proof of Life") on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut Taylor Hackfordin ohjaama elokuva. Sen pääosissa nähdään Meg Ryan ja Russell Crowe.
Juoni.
Etelä-Amerikan valtiossa huumeroistot kidnappaavat Peter Bowmanin, yhdysvaltalaisen öljy-yhtiön insinöörin. Yhtiö kutsuu avuksi neuvottelijan, Terry Thornen, australialaisen entisen ammattisotilaan. Kun öljy-yhtiön paikallinen tytäryhtiö tekee konkurssin, yhtiö pesee kätensä Bowmanin tapauksesta ja erottaa Thornen. Bowmanin vaimo ja sisar jatkavat yhteistyötä Thornen kanssa.
Kirkkonummen Ostari

Kirkkonummen Ostari on pieni kauppakeskus Kirkkonummella. Kauppakeskus avasi ovensa 20. syyskuuta 2010 nimellä Aseman Ostari. Se sijaitsee osoitteessa Asemankaari 1, 02400 Kirkkonummi, aivan Kirkkonummen juna-aseman läheisyydessä. Vieressä ovat myös linja-autoasema sekä taksiasema. Pysäköintitilaa on sekä ulkona että ostarin pysäköintihallissa. Lisäksi aivan ostarin vieressä on vuonna 2011 avattu pysäköintitalo Asemantalli, jossa on 380 pysäköintipaikkaa. Ostarin pinta-ala on reilut 5000 m². Kauppakeskuksen nimi muuttui Kirkkonummen Ostariksi vuonna 2015, kun omistaja vaihtui. 
Vuonna 1991 valmistuneessa rakennuksessa toimi ennen K-Supermarket Senaattori, mutta Kirkkonummen K-Citymarketin valmistuttua vuonna 2009 K-Supermarketin toiminta Kirkkonummen keskustassa lopetettiin. Aseman Ostarin 2. kerroksessa on Kirkkonummen kunnan teknilliset osastot, josta on suora kulkuyhteys vuonna 2011 valmistuneeseen Kirkkonummen kunnantaloon. Aseman Ostarin rakennus on peruskorjattu vuosina 2010–2011.
Aseman Ostari Kirkkonummen liikkeitä ovat:
Nokia Asha 205

Nokia Asha 205 on Nokian matkapuhelin, joka julkistettiin marraskuussa 2012. Siinä on näppäin, jolla pääsee suoraan Facebook- yhteisöpalveluun. Puhelinmalli tuli myyntiin vuonna 2013.
Vedätys

Vedätys ("The Hoax") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut ruotsalaisen Lasse Hallströmin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva. Tositapaukseen perustuvassa tarinassa kirjailija Clifford Irving (Richard Gere) suunnittelee julkaisevansa väärennetyn omaelämäkerran eksentrisestä miljardööristä Howard Hughesista. Koska Hughes tavallisesti karttaa julkisuutta, Irving olettaa ettei tämä ryhdy toimenpiteisiin kirjan ilmestyttyä.
Näyttelijät.
Lähde:
Keittiötarinoita

Keittiötarinoita ("Salmer fra kjøkkenet") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Bent Hamerin ohjaama ruotsalais-norjalainen elokuva.
Juoni.
1950-luvulle sijoittuvassa draamakomediassa Ruotsin ”Kotitalouksien tutkimuslaitos” suuntaa perheenemäntien jälkeen huomionsa yksinasuviin miehiin. Niinpä joukko ruotsalaisia tutkijoita tulee matkailuvaunuineen ja laitteineen tutkimusmatkalle Norjan poikamiestalouksiin. Jokainen tutkija saa oman tutkimuskohteen, jonka keittiössä heidän on määrä istua hiljaa ja dokumentoida tapahtumia ja yöt nukkua matkailuvaunussa. Vaikka kaikki yhteydenpito tutkijan ja tutkittavan välillä on kiellettyä, Isakin ja tutkija Folken välillä syttyy kuitenkin ystävyys.
Elokuvan idea perustuu 1950-luvulla Ruotsissa tehtyihin samantapaisiin perheenemäntien työntutkimuksiin, joissa tutkija tuli kotiin tarkkailemaan, mutta hänen kanssaan ei saanut kommunikoida.
Arvioita.
"Turun Sanomien" Päivi Valotien mielestä "Keittiötarinoita" raapaisee komediapintansa alla myös isompia teemoja. ”Tärkeilevien tutkijoiden kautta ruumiillistuva byrokraattinen pilkunviilaus tehdään varsin naurettavaksi. Toisaalla ymmärrystä annetaan omintakeisten peräkammarinpoikien edustamille maan hiljaisille, joita etelän herrat ja markkinamiehet yrittävät parhaansa mukaan joskin onnistumatta muokata omiin kaavoihinsa sopiviksi eurokansalaisiksi.”
Haruta

Haruta () on taajama ja Hoseda-Hardskin maalaiskunnan keskus Zapoljarnyin piirissä. Taajama muodostaa Nenetsian autonomisessa piirikunnan eksklaavin Komin tasavallan pohjoisosassa Pohjois-Venäjällä. Pinta-alaltaan Hoseda-Hardskin maalaiskunta on pieni, vain 5,12 neliökilometriä.
Harutan taajama sijaitsee Petšoran sivujoen Usan oikeanpuoleisen eli pohjoisen sivuhaaran Adzevan alajuoksulla.
Historiaa.
Komin tasavallan silloisen Ižman piiri asukkaat perustivat Harutan kylän 1800-luvun loppupuolella. Venäjän keisarikunnan Arkangelin kuvernementin vuoden 1897 väestönlaskentaan liittyvissä dokumenteissa mainitaan "luvattomasti perustettu Harutan asuinpaikka Arkangelin kuvernementin Petšora kihlakunnassa". Hoseda-Hardiskin tundran nomadien neuvosto kokoontui ensimmäisen kerran vuonna 1925.
Väestö.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Hoseda-Hardskin maalaiskunnassa asui yhteensä 538 ihmistä. Haruta on kunnan ainoa pysyvästi asutettu asutuskeskus.
Harutan palvelut ja liikenneyhteydet.
Taajamassa sijaitsee muun muassa päiväkoti, koulu, kolme kauppaa, maataloustuotanto-osuuskunta, terveysasema, kulttuurikeskus, yleinen sauna, postitoimisto, vapaapalokunta ja lentokenttä.
Haruta ei vielä äskettäin johtanut ympärivuotisesti liikennöitävissä olevaa maantietä Komin tai Nenetsian suuremmista taajamista. Heikompilaatuinen kärrytie ja talvitie johtaa Komin Intaan ja Usinskiin; samoin joihinkin Nenetsian puolella tundralla oleviin erillisiin puutaloihin (izba) ja talvella myös Narjan-Mariin. Yhteyslentoja lennetään pienkoneella (An-2) ympärivuotisesti kahdesti viikossa Nenetsian pääkaupunkiin Narjan-Mariin ja tarvittaessa helikopterilla (Mi-8) suurempaan ja läheisempään Komin tasavallan Intaan.
Suomen romanien historia

Suomen romanien historia on Suomalaisen kirjallisuuden seuran vuonna 2012 julkaisema laaja monialainen teos Suomen romaneista. Teoksen julkaisemiseksi perustettiin tutkimushanke, jossa oli mukana eri alojen asiantuntijoita, ja kirjoittajat ovat siten johtavia romanihistorian tutkijoita. Teoksen päätoimittajana ja hankkeen johtajana toimi dosentti Panu Pulma. Teoksen tekijät palkittiin vuonna 2013 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
Tausta.
Tutkimushankkeen tehtäväksi asetettiin laatia vuosina 2009–2011 yhtenäinen esitys eri tieteenalojen näkökulmasta romanien historiallisista vaiheista Suomessa. Hankkeessa mukana olleet tutkijat edustivat historian-, perinteen- ja kulttuurintutkimusta, ja lisäksi mukana yhteistyössä oli Romaniasiain neuvottelukunta. 
Hankkeen aikana järjestettiin muistitiedon keruu, jossa osallisina olivat suomalaiset romanijärjestöt. Lisäksi SKS:n piirissä on tehty aiemmin tutkimusta ja koottu muistitietoa. Teos julkistettiin juhlaseminaarissa lokakuussa 2012.
Sisältö.
Teos jakautuu kolmeen osaan. Ensimmäinen osa, ”Ulkoa marginaaliin”, kuvaa historiaa alkaen 1500-luvulta, jolloin ensimmäiset romanit tulivat Ruotsiin ja Suomeen. Tämä osa kattaa historian toiseen maailmansotaan saakka. Toinen osa ”Kohti täyttä kansalaisuutta" kuvaa kehitystä 1940-luvulta nykypäivään. Kolmannen osan aiheena on ”Kielen ja kulttuurin muutos”. 
Arviot.
Kritiikissä "teosjärkälettä" on pidetty merkittävänä. Teos kumoaa monelta osin romaneista luotuja stereotypioita, kuten kuvan kansasta joka oli jatkuvasti liikkeessä tai eristäytyi muusta yhteiskunnasta. "Hiidenkivi"-lehdessä Lassi Saressalo arvioi julkista sanaa erityisesti kiinnostavan Anna-Maria Viljasen artikkelin, jossa hän kertoo valkolaisilta salatusta romanien omasta kulttuurista.
Dosentti Kai Åberg kirjoittaa arviossaan, että "paikoin - - vaikutelmaksi jää jo kertaalleen kirjoitetun historian toisto näennäisesti kulttuurin sisäistä perspektiiviä korostaen". Hän ennustaa kuitenkin, että teoksesta tulee oppikirja ja historiantutkijoiden aineistoa.
Palkinnot.
Teoksen tekijöistä Suomen ja Skandinavian historian dosentti Panu Pulma, filosofian maisteri Tuula Rekola, filosofian tohtori Miika Tervonen, filosofian tohtori Risto Blomster, yhteiskuntatieteiden tohtori Sarita Friman-Korpela ja dosentti, filosofian tohtori Anna Maria Viljanen saivat Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. 
Teos on saanut lisäksi kunniamaininnan Historian Ystäväin Liiton Vuoden historiateos 2012 -kilpailussa sekä erityismaininnan Suomen Kotiseutuliiton Vuoden kotiseutukirja 2013 -kilpailussa.
Noita perheessä

Noita perheessä ("En häxa i familjen") on vuonna 2000 julkaistu Harald Hamrellin ohjaama lastenelokuva.
Juoni.
8-vuotias Maria ei tykkää pikkuveljestään. Eräänä päivänä naapuriin muuttaa Makka-tyttö, jolla on toiveita toteuttava taikapallo. Maria toivoo että pikkuveli katoaisi. Kun lastenhoitaja tulee hoitamaan sairasta Mariaa, tämä kuvittelee että nyt tuli noita viemään pikkuveljen. Nyt Maria jo katuu syvästi toivomustaan ja tekee kaikkensa estääkseen noidan aikeet.
Wonder Boys

Wonder Boys ("Wonder Boys") on Curtis Hansonin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 2000. Yliopistokampukselle sijoittuvan tarinan pääosissa näyttelevät Michael Douglas, Tobey Maguire ja Robert Downey Jr.
Juoni.
Seitsemän vuotta on kulunut Grady Trippin (Douglas) esikoisromaanista, joka oli valtava menestys. Muuta tuotantoa ei ole syntynyt, ja Grady elättää itsensä opettamalla kirjallisuutta Carnegie Mellon -yliopistossa. Kolmas vaimokin jättää hänet. Hänen kirjallisuusagenttinsa Terry Crabtree (Downey) ilmaantuu patistamaan Gradya viimeistelemään käsikirjoituksensa. Mukana pilventuoksuisessa viikonlopunvietossa pyörii kirjallisuuden opiskelija James Leer (Maguire), johon Grady kohdistaa isällisiä ja Crabtree homoeroottisia tunteita.
Vastaanotto.
Amerikkalaiskriitikko Roger Ebertin mielestä "Wonder Boys" oli ehkä totuudenmukaisin ja tarkin yliopistoelämästä tehty elokuva siihen mennessä. Hänestä siinä ymmärretään kaksi asiaa: että opiskelijat tulevat ja menevät, mutta henkilökunta asuu kampuksella, ja että monet professorit jumittuvat elokuvan Gradyn tavoin jatko-opiskelijan mielenmaisemaan vuosikymmeniksi. Ebertin mielestä Michael Douglas tekee tässä parhaan roolinsa moniin vuosiin.
Ilmatorjuntakoulu

Ilmatorjuntakoulu (lyh. "ItK") oli Suomen puolustusvoimiin kuuluva, ilmatorjunnan aselajikoulutusta varusmiehille, reserviläisille ja kantahenkilökunnalle antava sotilasopetuslaitos. Se toimi itsenäisenä perustamisestaan 1. elokuuta 1940 alkaen elokuun 1987 loppuun, jolloin siitä tuli Helsingin Ilmatorjuntarykmentin joukkoyksikkö.
Koulu sijaitsi Helsingin Santahaminassa vuosina 1940–1963 ja Tuusulan Hyrylässä vuosina 1963–2007 osana Helsingin Ilmatorjuntarykmenttiä. Ilmatorjuntakoulu sulautettiin Ilmasotakoulun organisaatioon Jyväskylän Tikkakoskelle vuoden 2008 alussa. 
Koulun tehtäviin kuuluvat muun muassa tutkimus- ja kehittämistoiminta sekä henkilöstön perus-, jatko- ja täydennyskoulutus. Vuodesta 2008 lähtien Tikkakoskella hoidetaan muun muassa ilmatorjunnan tutkimusta ja kehittämistä sekä taktiikka-, taistelutekniikka- ja johtamisjärjestelmäkoulutusta. Järjestelmä- ja varusmieskoulutusta annetaan joukko-osastoissa ja reserviupseerikoulussa. 
Johto.
Koulun johdossa ovat toimineet muun muassa seuraavat henkilöt:
Grigore I Ghica

Grigore I Ghica (1623 Istanbul, Osmanien valtakunta – 1675 Istanbul, Osmanien valtakunta) oli Valakian ruhtinas syyskuusta 1660 joulukuuhun 1664 ja jälleen maaliskuusta 1672 marraskuuhun 1674. 
Ghica oli Moldovan hallitsijan Gheorghe Ghican poika. Hän opiskeli Istanbulissa. Hän avioitui Gheorghe Ştefanin veljentyttären Măria Sturdzan kanssa. Heille syntyi neljä poikaa ja neljä tytärtä. Ghica eteni urallaan ja saavutti arvovaltaa nopeasti. 1659 hänestä tuli sulttaanin edustaja Romaniassa. Seuraavana vuonna hän siirtyi Romaniaan, joka oli tuohon aikaan köyhtynyt sekä tataarien että turkkilaisten ryöstöretkien seurauksena. Omaten hyvät suhteet osmanihallintoon hän rupesi jälleenrakentamaan ja vaurastuttamaan maata. 1662 Ghica osallistui sotaan Itävaltaa vastaan. Sodan päätyttyä 1664 sulttaani piti häntä vastuullisena tappioon, joten Ghica pakeni maasta Itävaltaan. Jälleen 1672 hän pääsi kuitenkin uudelleen hallitsijaksi. Vuonna 1673 syttyi uusi sota Puolaa vastaan. Seuraavana vuonna sota kääntyi tappiolliseksi ja Ghicaa pidettiin jälleen syyllisenä. Hän joutui siirtymään Istanbuliin ja hän kuoli kotiarestissa 1674.
Ytterby

Ytterby on Länsi-Ruotsissa sijaitseva rautatieasemayhdyskunta, joka on vuoden 1980 taajamarajauksesta lähtien luettu osaksi Kungälvin taajamaa. Ytterby sijaitsee Bohuslänin historiallisessa maakunnassa ja Länsi-Götanmaan läänissä. Kungälvin kuntaan Ytterby on kuulunut vuodesta 1971 lähtien. Aivan yhdyskunnan eteläpuolella virtaa Nordre älv, joka on Götajoen pohjoinen suuhaara.
Ytterby on myös entinen pitäjä, josta muodostettiin maalaiskunta vuoden 1862 kunnallislakien astuessa voimaan. Maalaiskunta lakkautettiin vuoden 1970 lopussa, ja siitä lähtien sen alue on kuulunut nykyiseen Kungälvin kuntaan.
Ytterbyssä on kaksi kirkkoa. Ytterbyn vanha kirkko on 1100-luvulta, ja uusi kirkko on vihitty käyttöön vuonna 1870.
Idrætsparken

Københavns Idrætspark eli yleisemmin Idrætsparken oli vuosina 1911–1990 Tanskan pääkaupungissa Kööpenhaminassa toiminut jalkapallostadion. Østerbron kaupunginosassa sijainnut stadion oli Tanskan jalkapallomaajoukkueen sekä Kjøbenhavns Boldklubin kotikenttä. Stadionilla pelattiin myös maahockeyta ja siellä järjestettiin erilaisia konsertteja. Idrætsparkenin paikalla sijaitsee vuonna 1992 valmistunut jalkapallostadion Parken. Lisäksi samalla alueella ovat vuonna 1912 rakennettu yleisurheiluareena Østerbro Stadion sekä 1930 avattu uimahalli Øbro Hallen.
Historia.
Idrætsparkenin avausottelu oli toukokuussa 1911, jolloin KB:n ja B.93:n pelaajista koottu joukkue kohtasi englantilaisen Sheffield Wednesdayn. Tanskan maajoukkue pelasi stadionilla vuosien saatossa yhteensä 233 ottelua. 
1950-luvun lopulla valmistuneiden uusien katsomonosien myötä Idrætsparkenilla alettiin järjestämään myös konsertteja. Nimekkäimpiä paikalla esiintyneitä artisteja ovat muun muassa Bruce Springsteen, The Rolling Stones, Bob Dylan, David Bowie ja Tina Turner. 
Idrætsparkenin purkaminen aloitettiin marraskuussa 1990. Samalle paikalle rakennettu uusi Tanskan kansallistadion Parken vihittiin käyttöön syyskuussa 1992. Vanhasta stadionista jäi aluksi jäljelle "Tribune D" -niminen katsomonosa. Se kuitenkin purettiin vuonna 2007 ja tilalle rakennettiin moderni katsomo, joka valmistui 2009.
Greyhound-luokka (hävittäjä)

Greyhound-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kolmen aluksen muodostama torpedovenehävittäjäluokka. Luokan alukset liitettiin lokakuussa 1913 kolmisavuhormisista yli 30 solmun nopeuden omaavista muodostettuun C-luokkaan.
Alukset.
Alukset tilattiin Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä osana vuosien 1898-1899 laivasto-ohjelmaa.
Margaret Yorke

Margaret Yorke, oik. "Margaret Beda Nicholson", (30. tammikuuta 1924 Compton, Surrey, Britannia – 17. marraskuuta 2012) oli brittiläinen dekkarikirjailija. Hän kirjoitti runsaat 40 teosta, joista on suomennettu kolme.
Britanniassa syntynyt Yorke vietti lapsuutensa Irlannissa. Hän palasi Britanniaan 1937 ja asui sittemmin kuolemaansa saakka Buckinghamshiressa Long Crendonissa.
The Black Sabbath Story, Vol 2

The Black Sabbath Story, Vol 2 - 1978-1992 on Black Sabbath -yhtyeestä kertova dokumentti. Se keskittyy yhtyeen vuosiin 1978-1992. Alun perin se julkaistiin vuonna 1992 VHS-videona ja sittemmin vuonna 2002 hieman muokattuna DVD-versiona. Dokumentissa musiikkivideo-näytteiden ohella nähdään ja kuullaan Tony Iommin, Geezer Butlerin, Ronnie James Dion, Bill Wardin, Vinny Appicen, Geoff Nichollsin ja Cozy Powellin haastatteluja. Kappaleet eivät ole täyspitkinä versioina, tosin DVD-versiossa ne ovat pitempinä kuin VHS-versiossa. Julkaisu on myynyt kultaa (yli 50 000 kpl.) Yhdysvalloissa.
Kappaleet.
DVD.
DVD-ekstrat:
Aprilin juhlat

Aprilin juhlat ("Pieces of April") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Peter Hedgesin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamakomedia.
Juoni.
April Burns, ongelmaperheen vanhin tytär, asuu poikaystävänsä Bobbyn kanssa pienessä vuokra-asunnossa Manhattanin kaakkoiskulmilla. He kutsuvat Aprilin etäisen perheen kiitospäivän aterialle, joka on hänen rintasyöpää potevalle äidilleen kenties viimeinen. Elokuva keskittyy kuvaamaan kolmea matkaa: Perheen vaivalloista siirtymistä esikaupungista Manhattanille, jossa pysähdytään ostoksille ja polttelemaan lääkekannabista; Bobbyn puvunetsintää, jotta voisi luoda hyvän vävyehdokkaan kuvaa; sekä Aprilin päivällisvalmisteluja naapurien avulla kun hän huomaa uuninsa olevan epäkunnossa.
Alexandran suunnitelma

Alexandran suunnitelma ("Alexandra’s Project") on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Rolf De Heerin käsikirjoittama ja ohjaama australialainen elokuva.
Juoni.
Steve, keski-ikäinen kahden lapsen isä (Gary Sweet), palaa töistä kotiin syntymäpäivänään ja löytää talon pimeänä ja tyhjillään. Hän huomaa, että nojatuoli, televisio ja videokasetti on asetettu valmiiksi häntä varten. Hän ryhtyy katselemaan vaimonsa Alexandran (Helen Buday) tekemää videota, joka aluksi näyttää vain syntymäpäivälahjaksi tarkoitetulta striptease-esitykseltä. Sitten Stevelle alkaa valjeta, että Alexandra on tehnyt videon kiduttaakseen häntä vuosia hautomiensa avio-ongelmien takia. Videolla Alexandra teeskentelee rintasyöpää, harrastaa seksiä naapurin kanssa ja kertoo ettei hän eivätkä lapset koskaan palaisi.
Ruma ankanpoikanen ja MINÄ

Ruma ankanpoikanen ja MINÄ ("The Ugly Duckling and Me!") on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut Michael Hegnerin ohjaama, ranskalais-saksalais-irlantilais-tanskalaisena yhteistuotantona tehty animaatioelokuva.
HMS Greyhound (1900)

HMS Greyhound oli Britannian kuninkaallisen laivaston Greyhound-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus.
Alus tilattiin 30. maaliskuuta 1899 osana vuoden 1899 laivasto-ohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Birkenheadistä ja sen piti sopimuksen mukaan valmistua viidessätoista kuukaudessa. Köli laskettiin 18. heinäkuuta 1899 telakkanumerolla 377. Alus laskettiin vesille 6. lokakuuta 1900 ja valmistui tammikuussa 1902, jolloin sen tarjoukseen perustunut hinta oli 61 066 puntaa.
Palvelus.
Alus myytiin 10. kesäkuuta 1910 romutettavaksi.
Arian Foster

Arian Isa Foster (s. 24. elokuuta 1986 Albuquerque, New Mexico) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Foster pelasi vuosina kahdeksan kautta NFL-liigassa vuosina 2009–2016, edustaen valtaosan uranstaan Houston Texansia. Uransa huippuaikoina Foster oli yksi liigan parhaimpia keskushyökkääjiä. Hänet valittiin NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin urallaan neljä kertaa.
NFL-ura.
Yliopistojalkapalloa Tennesseen yliopiston joukkueessa pelannutta Fosteria ei varattu vuoden 2009 NFL:n varaustilaisuudessa. Hän teki vapaana pelaajana sopimuksen Houston Texansin kanssa toukokuussa 2009.
Fostersista tuli Texansin avainpelaaja vuosiksi. Uransa loppuvuosina loukkaantumiset vaivasivat häntä. Texans ei uusinut Fosterin sopimusta kauden 2015 jälkeen, joten hän siirtyi Miami Dolphinsiin. Hän pelasi Dolphinsissa neljä ottelua, kunnes loukkaantuminen pakotti hänet sivuun loppukaudeksi. Loukkaantumisen jälkeen Foster ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Yön Raivon lahja

Yön Raivon lahja (engl. "Gift of the Night Fury") on Dreamworks Animationin tekemä "Näin koulutat lohikäärmeesi" -elokuvaan perustuva lyhytelokuva. Se julkaistiin 15. marraskuuta 2011 Yhdysvalloissa, ja vuotta myöhemmin 14. marraskuuta 2012 Suomessa. Elokuvan pituus on noin 21 min. Joulukuussa 2019 ilmestyi "Näin koulutat lohikäärmeesi Kotiinpaluu" (engl. "How train your dragon Homecoming")
Juoni.
Öystilässä on tullut talvi ja viikingit valmistautuvat Sukkelintuukka (engl. "Snoggletogg")-nimiseen juhlaansa. Hikotus lähtee päivittäiselle lennolla lohikäärmeystävänsä Hampaattoman kanssa, samalla kun muut viikingit ja lohikäärmeet koristelevat kylää juhlia varten. Yhtäkkiä kuitenkin kaikki lohikäärmeet nousevat siivilleen ja lähtevät lentoon. Ne lentävät Hikotusta ja Hampaatonta vastaan, jonka seurauksena Hikotuksen kypärä putoaa mereen. Hampaaton haluaisi hakea sen, mutta Hikotus lennättää ystävänsä takaisin kylään.
Kylässä kaikki ovat murheissaan, eivätkä ymmärrä miksi lohikäärmeet häipyivät. Illan tullen nuori viikinkitytö Astrid keksii, että kyläläisiä voisi piristää uusilla juhlaperinteillä. Seuraavana aamuna hän tarjoilee oma tekemäänsä Jakkigöligä, mikä ei kuitenkaan maistu monenkaan mielestä hyvältä. Samaan aikaan Hikotus on kehitellyt Hampaattomalle uuden hännän lahjaksi, jonka avulla lohikäärme voi lentää yksin, ilman Hikotusta.
Hikotus antaa hännän Hampaattomalle, mutta tämä nousee siivilleen ja katoaa kolmeksi päiväksi. Hikotus huomaa Suomusintin käyttäytyvän oudosti ja huomaa tämän kuljettavan ruokaa vajaan. Hikotus löytää vajasta Suomusintin löhikäärmeen Läskilötkön (engl. "Meatlug"), joka ottaa vahingossa Hikotuksen kyytiinsä ja kuljettaa muiden lohikäärmeiden luokse. Muut viikingit huomaavat, että Läskilötkö on muninut munia.
Hikotus tulee suurelle saarelle, jossa lohikäärmeet pesivät. Hän tapaa siellä Astridin lohikäärmeen Myrskykiitäjän (engl. "Stormfly"), sekä Limalotjan lohikäärmeen Koukkupurun (engl. "Hookfang"). Koukkupuru suostuu viemään Hikotuksen takaisin juhlimaan Snoggletoggia, mutta kaikki lohikäärmeet haluavat tulla mukaan. Silloin Hikotus keksii, että vielä lentokyvyttömät poikaset voidaan kuljettaa takaisin Öystilään haaksirikkoutuneen laivan kyydissä.
Kylässä Läskilötkön munat ovat kuoriutuneet ja aiheuttaneet tuhoa kylässä. Kun koko juhla näyttää olevan pilalla, Hikotus ja lohikäärmeet palaavat takaisin ja kaikki juhlivat niiden paluuta. Myöhemmin Astrid pahoittelee, ettei Hikotus löytänyt Hampaatonta, joka sitten tuleekin yllättäen ovesta sisään suoraan Hikotuksen luokse. Hampaaton oli käynyt hakemassa Hikotuksen kypärän merestä ja siksi viipynyt niin kauan poissa.
Myöhemmin Hikotus herää juhlan jälkeen ja menee pihalle, jossa Hampaaton odottaa häntä. Hikotuksen suureksi yllätykseksi, lohikäärme rikkoo nykyisen häntänsä ja kiskoo vanhan hännän ja satulan esiin. Hikotus vaihtaa vanhat kamat lohikäärmeelleen ja he lentävät yhdessä taivaalla. Hikotus toteaa kertojan tavoin, että Hampaaton antoi hänelle hyvän lahjan.
NaVorro Bowman

NaVorro Roderick Bowman (s. 28. toukokuuta 1988 District Heights, Maryland) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan keskimmäinen tukimies. Hän pelaa tällä hetkellä NFL-liigan San Francisco 49ersissa. Ennen ammattilaisuraa Bowman pelasi Pennsylvanian osavaltionyliopiston joukkueessa, "Penn State Nittany Lionsissa".
Bowman muodostaa yhdessä 49ersin toisen keskimmäisen tukimiehen Patrick Willisin kanssa yhden NFL:n vaarallisimmista tukimiespareista. Hänet on valittu NFL:n tähdistöotteluun Pro Bowliin vuosina 2012 ja 2013.