tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Helmer J. Wahlroos

Helmer Jarl Wahlroos, kirjailijanimi Pontus Skrivare (22. tammikuuta 1897 Viipuri – 9. tammikuuta 1971 Porvoo) oli suomalainen päätoimittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut näytelmäkirjailija.
Helmer Wahlroosin vanhemmat olivat filosofian maisteri, Viipurin ruotsalaisen lyseon rehtori Gustaf Waldemar Wahlroos (1856–1936) ja Aina Anna Sofia Söderholm. Hän pääsi ylioppilaaksi 1914 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1919 ja filosofian maisteriksi 1923.
Wahlroos oli vuodesta 1920 alkaen Porvoossa ilmestyneen Borgåbladetin päätoimittajana. Hän toimi myös Porvoon kansanopiston johtajana vuodesta 1922 lähtien. Wahlroos oli Borgåbygdens Ungdomsförbundin perustaja ja puheenjohtaja 1923–1949, Hän oli Porvoon kaupunginvaltuuston jäsenenä vuodesta 1926 ja kaupunginhallituksen jäsenenä vuodesta 1946. Lisäksi Wahlroos oli Porvoon soturikyläsäätiön puheenjohtajana ja Kungälvin pohjoismaisen kansanopiston johtokunnan jäsenenä. 
Helmer Wahlroos oli naimisissa vuodesta 1920 Karin Elin Aline Åkerstedtin kanssa.
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Pontus Skrivare":
Parodius

Parodius on Konamin tekemä pelisarja, joka parodisoi "Gradiusta" sekä muita Konamin tekemiä pelejä.
Nimi on sulautuma parodiasta ja "Gradius"-pelin nimestä. Sarjan peleissä on korvattu tyypilliset avaruusalukset ampiaisilla, lehmillä ja pingviineillä ja useat tilanteet perustuvat "Gradius"-pelin tasoihin.
Sarjan hahmoja ovat muun muassa Tako (suom. mustekala, "Mr. Parodius"), Goemon ja Vic Viper.
Sarjan ensimmäinen peli on julkaistiin MSX:lle vuonna 1988. Sarjan viimeinen videopeli "Paro Wars" on vuoropohjainen strategiapeli.
Konamilla on myös toinen vastaava sarja nimeltä "Otomedius".
Pelit.
Pachinko-pelit.
Shueisha Game Creator’s Campin ja Tokyo Game Show 2022:n isännöimän Konami Action &amp; Shooting Contestin aikana Ooeshin Nichiro voitti Konamin oikeudet kehittää peliä kilpailun kautta. "Parodius Reiwa Edition" -niminen peli on kehitteillä.
Hakam I

Hakam I oli kolmas Umaijadi-dynastiaan kuulunut Córdoban emiiri vuosina 796–822 isänsä Hisham I:n jälkeen. Hakamin hallintokautta luonnehtivat veriset sisällissodat.
Al-Hakam sai kokea kertauksena isänsä valtaannousun tapahtumat, sillä häntä vastaan nousi heti kapinoita Toledossa ja Zaragosassa. Afrikkaan ajetut sedät Suleiman ja Abd Allah yrittivät samoin kaappausta. Vuosia kestänyt sota päättyi Suleimanin teloitukseen, kun taas Abd Allah onnistui vakiinnuttamaan asemansa Valenciassa.
Sisäpolitiikkaa.
Emiirinä Hakam perusti oman berberikaartin, johon hän värväsi 6 000 orjaa ja loi sisäisen vakoilujärjestelmän. Orjien ja berberien käyttö armeijassa johtui epäluottamuksesta arabiklaaneja kohtaan. Hakamin harjoittama ryöstöverotus johti jatkuviin kapinoihin häntä vastaan. Kapinat kukistettiin kovin ottein.
Valtaannousua seurannut kapina Toledossa kukistettiin, kun Hakam murhautti vuonna 796 kaupungin 700 johtohenkilöä. Kymmenen vuotta myöhemmin Córdobassa ristiinnaulittiin 72 salaliittolaista. Vuonna 818 kukistettiin pääkaupungin lähiössä Ramadanin aikana syntynyt kapinaliike. Sen osallistujista 300 ristiinnaulittiin riviin emiirin palatsin edustalle. Emiiri määräsi koko kaupunginosan tuhottavaksi, ja sen henkiin jääneet asukkaat ajettiin maanpakoon. Monet muuttivat Fèsin kaupunkiin Marokkoon. Juuri nämä muuttajat perustivat toisen Fèsin kahdesta suurimmasta alueesta, Adwat al-Andalusin.
Uskontopolitiikka.
Ibn Hayyan kertoo, että malikiittinen lakikoulukunta alkoi vallita Andalusiassa al-Hakamin hallintokaudesta alkaen eli heti 800-luvun alusta. Historiallisista lähteistä ei löydy tietoja islamista Andalusiassa ennen Hakamin valtakautta. 
Ulkopolitiikkaa.
Kaarle Suuri solmi vuonna 797 kalifi Harun al-Rashidin kanssa Hakamin valtaa vastustavan liittosopimuksen. Vuonna 815 frankkien kanssa puhkesi rajasota.
Seuraaja.
Hakam I:tä seurasi emiirinä hänen poikansa Abd ar-Rahman II (822-852).
Fanzine (musiikkilehti)

FANzine oli silloin 31-vuotiaan Waldemar Walleniuksen perustama ja päätoimittama suomenkielinen musiikkilehti, jonka oli tarkoitus ilmestyä neljä kertaa vuodessa Tampereelta käsin. Lehdestä ilmestyi kuitenkin vain neljä numeroa. Painopaikkana oli aluksi porilainen Satakunnan Kirjateollisuus ja numeron 2/1981 osalta pirkkalalainen Lehtijussi Oy. Kyseessä oli neljäs Walleniuksen perustama musiikkilehti.
FANzinen ensimmäinen numero ilmestyi vuonna 1980. Siinä oli sata sivua ja se maksoi 11,50 markkaa. Walleniuksen lisäksi sen tekoon olivat osallistuneet MUSA- ja/tai Soundi-lehdistä tutut Dougie Gordon, Väiski Sappinen ja Timo Kanerva. Graafisena taiteilijana toimi Juho Juntunen, joka on suunnitellut myös lehden logon. Lehden avustajia olivat myös Blues News -lehden soul-asiantuntija Heikki Suosalo, Jussi Niemi, Timo Vähäsilta ja Anssi Alanen.
Lehti oli tarkoitettu levykeräilijöille ja muille musiikin ystäville eli se oli logonkin mukaan ”Musiikin ystävien asian tunteva lehti”. Logossa on myös lueteltu tärkeimmät lehdessä käsitellyt musiikkigenret: Rock &amp; roll, pop, soul, reggae, blues, country, folk ja jazz. Kuten Wallenius ensimmäisen numeron 1/80 ”Pää”-kirjoituksessa toteaa, hänen silloisella projektillaan Soundilla oli tarpeeksi aiheita käsitellessään muun muassa uuden aallon mukanaan tuomia ajankohtaisia musiikkitapahtumia, joten ”vähemmistömusiikin” esittelemiseen tarvittiin Walleniuksen mielestä vielä uusi lehti. Laaja-alaisuutensa vuoksi sen ei kuitenkaan ollut tarkoitus kilpailla sellaisten suomalaisten erikoislehtien kuin Blues News ja Folk &amp; Country kanssa. Wallenius myös toivoi, että uuden lehden myötä sen toimialaan kuuluvan musiikin tarjonta Suomessa monipuolistuisi.
Alkuperäisten artikkeleiden lisäksi lehdessä oli käännettyjä artikkeleita sellaisista fanzine-lehdistä kuin Black Music, Goldmine, Living Blues, Not Fade Away, Omaha Rainbow, Time Barrier Express ja ZigZag.
Lehdessä oli muun muassa osasto "Old Junk – ”Löydöt”", jossa lukijat esittelivät omia levyjään. Wallenius myös toivotti tervetulleeksi laajemmatkin artikkelit. Tämä jo senkin vuoksi, että Walleniukselta oli kulunut pari kuukautta yksistään laatiessaan numerossa 2/80 ollutta Jerry Lee Lewis -diskografiaa. Lehti julkaisi myös lukijoiden kirjeitä "Mielipiteet"-palstalla, vastasi musiikkia koskeviin tiedusteluihin "Kysymykset"-palstalla ja tarjosi ilmaista palstatilaa pikkuilmoituksille.
Tilausmaksujen ja irtonumeromyynnin lisäksi lehti rahoitti toimintaansa julkaisemalla musiikkiin liittyviä mainoksia.
Oscar Behm

Carl Oscar Behm (24. joulukuuta 1862 Hangelby, Sipoo – 1. kesäkuuta 1933 Porvoo) oli suomalainen maanviljelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Behm kävi keskikoulun ja 1886–1888 Helsingin kauppakoulun sekä opiskeli sitten maataloutta ensin 1893 maatalouskoulussa Suomessa ja sitten ulkomailla Ruotsissa, Tanskassa ja Saksassa. Hän toimi maatilan vuokraajana ja tilanhoitajana Kirkkonummella ja Porvoon maalaiskunnassa. Behm oli myös Porvoon maalaiskunnan kunnansihteerinä ja vuosina 1899–1900 hän toimi Wasa-Posten-lehden toimittajana. Viimeksi Behm asui Tikkurilan Fastbölessä vuodesta 1928 alkaen.
Behm kirjoitti realistiseen ja naturalistiseen tyyliin uusmaalaisesta maalaiselämästä. Hän käsitteli monia ajankohtaisia ongelmia kuten torpparikysymystä ja naisten asemaa mutta ei ottanut kantaa silloin ajankohtaiseen kielikysymykseen. Behmin ensimmäinen novellikokoelma "Folkliv" ilmestyi 1886. Behm piti esikuvinaan muun muassa Pietari Päivärintaa ja Karl August Tavaststjernaa.
Tolva

Tolva on kylä Posion kunnassa, joka sijaitsee noin kolmenkymmenen kilometrin päästä kunnan keskustasta Aholasta koillisen suuntaan. 
Riisitunturin matkailukylänä tunnettu Tolvan kylä on kulttuurihistorialtaan mielenkiintoinen. Tolva kuului vielä 1600-luvulla Kemin Lapin metsäsaamelaisten asuinalueeseen, Kitkan Kylään, jossa pääelinkeinona olivat metsästys ja kalastus, ja jossa uskonnolla, shamanismilla, oli tärkeä merkitys. Itse sana Tolva juontaa juurensa sanasta tolvata, joka merkitsee lapin kielellä poron hiljaista juoksua, tolvaamista. 
Kyläläiset ovat yrittelijästä väkeä, joka saa elantonsa maa-, karja- ja metsätaloudesta, mutta myös poronhoidosta ja matkailusta. Kylässä sijaitsee Korpihillan kahvisalonki ja puoti.
Matthew Vaughn

Matthew Vaughn (s. 7. maaliskuuta 1971 Lontoo) on englantilainen elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Vaughn on tuottanut muun muassa elokuvat "Puuta, heinää ja muutama vesiperä" (1998), "Snatch – hävyttömät" (2000), "Harry Brown" (2009) ja "Fantastic Four" (2015) ja ohjannut elokuvat "Layer Cake – diilerin käsikirja" (2004), "Tähtisumua" (2007), "Kick-Ass" (2010), ' (2011) ja ' (2015). Alun perin Vaughnin oli tarkoitus ohjata myös vuonna 2014 ilmestynyt "", mutta hän vetäytyi hankkeesta lokakuussa 2012.
Vaugh on tehnyt yhteistyötä etenkin elokuvaohjaaja Guy Ritchien ja käsikirjoittaja Jane Goldmanin kanssa. Lisäksi hän on työskennellyt erityisesti Jason Stathamin, Vinnie Jonesin, Jason Flemyngin, Sienna Millerin, Brad Pittin, Mark Strongin, Robbie Geen, Alan Fordin, Tamer Hassanin, Dexter Fletcherin ja Rade Šerbedžijan kanssa.
Yksityiselämä.
Vaughn on ollut naimisissa saksalaismalli Claudia Schifferin kanssa vuodesta 2002. Heillä on kolme lasta: poika Caspar Matthew (2003) ja tyttäret Clementine de Vere Dummond (2004) ja Cosima Violet (2010).
Evita (lehti)

Evita oli Bonnier Publications Oy:n julkaisema, 10 kertaa vuodessa ilmestynyt naistenlehti. Lehti lanseerattiin maaliskuussa 2010. Lehden pääkohderyhmä oli hyvinvoinnistaan kiinnostuneet naiset.
"Evita" julkaisi uudet verkkosivut huhtikuussa 2011. Sivuston sisältö painottui erityisesti blogeihin. Mukana olivat muun muassa näyttelijä Laura Malmivaaran ja "Evitan" entisen päätoimittajan Minna Hietakankaan blogit. 
KMT 2010 -levikkitietojen mukaan lehden levikki oli 28 470.
Bonnier lopetti "Evitan" julkaisemisen yt-neuvottelujensa seurauksena vuonna 2013 ja lehden viimeinen numero ilmestyi 21. elokuuta samana vuotena.
Le Scrawl

Le Scrawl on saksalainen fuusiojazz-yhtye, jonka perustivat Peter Weiss ja Mario Anders Potsdamissa, Saksassa vuonna 1990.
Julkaisut.
Studioalbumit
EP:t
Kokoelma-albumit
7" singlet
Love?

Love? on poplaulaja Jennifer Lopezin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 28. huhtikuuta 2011. Albumin suureksi hitiksi muodostui sen ensimmäinen single "On the Floor", jolla vierailee rap-artisti Pitbull.
Albumi ylsi toisella listaviikollaan Suomen virallisen listan sijalle 5.
Divaani (lehti)

Divaani oli Bonnier Publications Oy:n perustama ja alkuvuodesta 2014 Aller Medialle siirtynyt, yhdeksän kertaa vuodessa ilmestynyt sisustuslehti. Lehti lanseerattiin keväällä 2008. Painettu lehti lopetettiin syksyllä 2015. Lehden levikki oli loppuaikoina 29 827 kappaletta.
Historia.
Bonnier kertoi lokakuussa 2007 aloittavansa seuraavan vuoden maaliskuussa yhdeksän kertaa vuodessa ilmestyvän sisustuslehden, jonka pääkohderyhmää ovat 35–55-vuotiaat naiset. Lehden päätoimittajaksi valittiin "Avotakka"-lehden toimituspäällikkö Jenny Brandt ja ulkoasuvastaavaksi "Deko"-lehden AD Anu Koski.
"Divaanin" lehtikonseptin suunnitteli seitsenhenkinen kehitysryhmä, jonka ydinjoukko oli sama kuin Bonnierin menestyksellisesti lanseeraamassa "Olivia"-lehdessä. Lehden sisällössä noin kolmannes oli aluksi Bonnierin muiden sisustuslehtien kuten Tanskan markkinajohtajan "Bo Bedren" materiaalia. Lehden lanseerauksessa luotettiin yhä vahvistuvaan sisustustrendiin: Bonnierin 2007 Taloustutkimuksella teettämän kyselyn mukaan 56 prosenttia suomalaisista 35–54-vuotiaista naisista oli valmis tinkimään muista menoista sisustuksen vuoksi ja 66 prosenttia sanoi haluavansa, että heidän sisustusratkaisunsa herättävät myönteistä huomiota.
Kesäkuun alusta 2011 "Divaani"-lehti avasi verkossa oman blogiyhteisön, jonka tavoitteina oli luoda vuorovaikutteinen ja visuaalinen verkkoyhteisö edistämään suomalaista sisustus- ja kodinlaittokulttuuria. Divaaniblogit-yhteisössä oli alkuvaiheessa mukana yksitoista blogia: "Avaruusasema, Adalmina's Secret, Cosy home, Kesällä kerran, Kettukarkki, Kotilo, Lounatuulia, Pics, dots and stripes, Sisustuskärpänen, Vihreä talo" ja "Villi piha". Ennen yhteisön muodostumista niillä oli yhteensä noin 20 000 viikoittaista lukijaa.
Alkuvuodesta 2014 "Divaani" siirtyi Bonnierin muiden yleisaikakauslehtien "Olivian" ja "Costumen" mukana Aller-kustantamolle. Kesällä 2015 Aller ilmoitti "Divaanin" ja "Olivian" paperiversioiden julkaisun loppuvan vuoden 2015 lopussa niiden mainosmyynnin laskusta johtuvan tappiollisuuden takia.
Abd ar-Rahman II

Abd ar-Rahman II oli neljäs Umaijadi-dynastiaan kuulunut Cordoban emiiri vuosina 822–852 isänsä Hakam I:n jälkeen. 
Abd ar-Rahman osallistui isänsä hallintokaudella veriseen Toledon kapinan kukistamiseen, ja peri isältään rauhoitetun valtakunnan, joka eli al-Rahmanin hallitusvuosina loisteliainta aikaansa. Emiiri suosi musiikkia ja muita taiteita, ja Ziryab-nimisestä muusikosta tuli jopa yksi hänen tärkeimpiä neuvonantajistaan. Myös sulttaanitar Tarub ja eunukki Nasr vaikuttivat voimakkaasti hallintoon ja vuosien mittaan kolmikon välinen kilpailu johti keskusvallan rappeutumiseen:Meridan kristityt nousivat kapinaan, samoin Toledon asukkaat. Ebron laakson vaikutusvaltainen Banu Quasi aiheutti emiirille hankaluuksia ja hän solmi diplomaattisuhteet Kaarle Kaljupään kanssa. Myös viikinkien ilmaantuminen vuonna 844 sai aikaan diplomaattista toimintaa: emiiri lähetti etevän Dzahdza Bekrin Tanskaan.
Abd ar-Rahman II kuoli 22. syyskuuta 852 ja häntä seurasi emiirinä hänen poikansa Muhammad I (852–886).
Eager to Please (Le Scrawlin albumi)

Eager to Please on saksalaisen fuusiojazz-yhtye Le Scrawlin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 2004.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet kirjoittanut Mario Anders sekä sovittanut Le Scrawl.
SUKOL

Suomen kieltenopettajien liitto SUKOL ry on vuonna 1957 perustettu kieltenopettajien pedagoginen järjestö ja yhteistyöverkosto, joka toimii kieltenopettajien ja kieltenopetuksen aseman sekä kansainvälistymisen edistämiseksi. SUKOLissa on jäseniä yhteensä noin 5 500. Heitä yhdistää koulutustausta ja kiinnostus vieraisiin kieliin ja kulttuureihin. Jäsenistössä on opettajia kaikilta eri koulutusasteilta.
Toiminta.
SUKOLilla ei ole henkilöjäseniä, vaan kaikki jäsenet kuuluvat SUKOLiin piiriyhdistyksen kautta. Piiriyhdistys määräytyy asuin- tai työpaikan perusteella jäsenen oman valinnan mukaan. Piirien tehtävänä on huolehtia paikallisesta edunvalvonnasta ja tarjota jäsenilleen koulutus- ja virkistystoimintaa.
Lisäksi jäsenet voivat liittyä yhteen tai useampaan kahdeksasta valtakunnallisesta kieliyhdistyksestä, englanti, espanja, italia, ranska, ruotsi, saksa, venäjä ja finska. Kieliyhdistyksillä on oma vuotuinen jäsenmaksunsa, jota vastaan ne tarjoavat jäsenpalveluja.
SUKOL julkaisee Tempus-lehteä, joka ilmestyy 6–7 kertaa vuodessa. Tempus on perustettu vuonna 1966, ja se on kieltenopettajien ja kieltenopetuksesta kiinnostuneiden ammatti- ja asiantuntijalehti. SUKOLin jäsenet saavat lehden kotiin kannettuna.
Turn It Down

”Turn It Down” on brittiläisen Sweet-yhtyeen kappale ja single vuonna 1974 ilmestyneeltä albumilta "Desolation Boulevard". Se oli yhtyeen viimeinen single, jonka olivat kirjoittaneet Nicky Chinn ja Mike Chapman Sweetin jäsenten sijaan.&lt;ref name="Väistö, Perttunen/46"&gt;Väistö, Perttunen 2003, s.46.&lt;/ref&gt; Kyseessä on raa'an riffin omaava hard rock -kappale.&lt;ref name="Väistö, Perttunen/44"&gt;Väistö, Perttunen 2003, s.44.&lt;/ref&gt;
Julkaisu ja vastaanotto.
Single ilmestyi RCA Recordsin julkaisemana marraskuussa 1974. Kappale oli joutua sanoitusrivinsä ”For God's sakes, turn it down!” () vuoksi pannaan BBC:n radiokanavilla, koska pelättiin, että radiokuuntelijat noudattaisivat kyseistä kehotusta.&lt;ref name="Väistö, Perttunen/46"&gt;Väistö, Perttunen 2003, s.46.&lt;/ref&gt; Yhdysvalloissa singlen julkaisi sama yhtiö.&lt;ref name="Väistö, Perttunen/138"&gt;Väistö, Perttunen 2003, s.138.&lt;/ref&gt; 
”Turn It Down” ei yltänyt Britanniassa sijaa 41 korkeammalle, mutta saavutti suurempaa menestystä Manner-Euroopassa; Länsi-Saksassa ja Norjassa se pääsi sijalle 4. Kappale ei saavuttanut sijoitusta Yhdysvalloissa.
Rateyourmusic.com-sivuston käyttäjien mielestä ”Turn It Down” on vuoden 1974 379:nneksi paras singlejulkaisu.
Alkuperäisen singlen B-puolella oli yhtyeen itse tekemä kappale ”Someone Else Will”, joka oli siistitympi versio yhtyeen konserteissa esittämästä kappaleesta ”Burning/Someone Else Will”. Kyseinen versio oli sanoitustensa ”If we don't fuck you, then someone else will” vuoksi julkaisukelvoton. Vuonna 1973 Sweet oli julkaissut ”Hell Raiser” -singlen B-puolella toisen sensuroidun version samasta kappaleesta nimellä ”Burning”.&lt;ref name="Väistö, Perttunen/46"&gt;Väistö, Perttunen 2003, s.46.&lt;/ref&gt;&lt;ref name="Väistö, Perttunen/33"&gt;Väistö, Perttunen 2003, s.33.&lt;/ref&gt; Espanjan-painoksessa B-puolena oli "Desolation Boulevard" -albumille sisältyvä ”Breakdown”.&lt;ref name="Väistö, Perttunen/138"&gt;Väistö, Perttunen 2003, s.138.&lt;/ref&gt;
Kappaleet.
A-puoli
B-puoli
Dia Mirza

Dia Mirza (syntymänimeltään Dia Handrich; s. 9. joulukuuta 1981 Hyderabad, Andhra Pradesh, Intia) on intialainen malli ja näyttelijä, joka työskentelee pääasiassa hindinkielisissä elokuvissa. Hän oli Miss Intian toinen perintöprinsessa vuonna 2000, joten hän pääsi edustamaan maataan Miss Asia Pacific -kilpailuun, jonka hän voitti. Hän teki ensiesiintymisensä näyttelijänä elokuvassa "Rehnaa Hai Terre Dil Mein" (2001). Myöhemmin hän näytteli menestyselokuvissa kuten "Lage Raho Munna Bhai" (2006) ja "Sanju" (2018).
Varhainen elämä ja yksityiselämä.
Dia Mirza syntyi ja kasvoi Hyderabadissa. Hänen saksalainen isänsä ja bengalilainen äitinsä erosivat hänen ollessaan neljävuotias, ja molemmat menivät uusiin naimisiin. Mirza käyttää isäpuolensa sukunimeä.
Mirza oli naimisissa Sahil Sanghan kanssa vuosina 2014–2019. Mirza meni naimisiin liikemies Vaibhav Rekhin kanssa hinduseremoniassa Mumbaissa 15. helmikuuta 2021. Mirza synnytti heidän poikansa toukokuussa 2021.
Korpihilla

Korpihilla Ritva Kokko Ky on vuonna 1997 perustettu suomalainen luonnontuotteisiin keskittyvä elintarvikeyritys. Korpihillan tuotantotilat, kahvila ja puoti sijaitsevat Posiolla Tolvan kylässä vanhassa yrityksen tarpeisiin kunnostetussa koulurakennuksessa. Tuotantoa ja myymälä on myös Tervolassa entisissä Lapin Saven tiloissa. Ympärivuotisen puodin ohella Tolvan pihapiirissä toimii kesäisin Korpihillan Mamsellin maalaispuoti, jonka valikoimaan kuuluvat myös sisustus- ja lahjaesineet ja lähiruoka.
Korpihilla valmistaa hillasta eli lakasta ja muista luonnonmarjoista muun muassa marmeladia ja makeisia, hyytelöitä, siirappeja, suklaakonvehteja. Kuusen vuosikasvuista eli kerkistä yritys valmistaa Kuohuva Kuusenkerkkä -juomaa. Se on Suomen ensimmäinen täysin alkoholiton kuohuva juhlajuoma. Juomaa ovat myyneet muun muassa Stockmann ja Ruohonjuuri sekä eri maatilatorit, ja sen ovat ottaneet listalleen myös monet suomalaisuutta korostavat ravintolat, kuten Helsingin Savoy ja Tampereen Näsinneula. 
Palkintoja ja tunnustuksia.
Vuonna 2002 Ritva Kokko palkittiin MTK:n Lahjakas Yrittäjä -liikelahjakilpailussa kuusenkerkkä-lahjapakkauksestaan. Korpihilla Ritva Kokko Ky sai vuonna 2005 yhtenä seitsemästä yrityksestä Maataloustuottajain Keskusliiton Pro Maaseutu -palkinnon Lapin aluekilpailussa. 
Yrityksen hillamarmeladit saivat kunniamaininnan ravintola-alan ammattilaisille suunnatun Viisi Tähteä -lehden Suomen Paras Elintarvike 2004 -kilpailussa Vuonna 2005 Viisi Tähteä arvioi Korpihillan Kuohuva Kuusenkerkkä-juoman jaetulle ykkössijalle vuosittaisessa Suomen Paras Juoma -kilpailussaan. Seuraavana vuonna lehti palkitsi Korpihillan siirapinvalmistuksen Suomen Parhaana Prosessina.. Vuonna 2007 Ritva Kokkolle myönnettiin Posion yrittäjäpalkinto. Samana vuonna Ritva Kokko herätti sijoittajien kiinnostuksen jatkoneuvotteluihin MTV3:n Leijonan kita -ohjelmassa. Vuonna 2009 julkkiskokki Markus Maulavirta vei Yhdysvaltain Valkoisen talon kokille suomalaisen ruokakorin, johon sisältyi myös pullo Korpihillan kuusenkerkkäjuomaa.Paikallislehtien Antti-patsaan Ritva Kokko vastaanotti vuonna 2011 paikalliskultturin ja luonnontuotteiden käytön edistämisestä. 
Chaîne des Rôtisseurs -järjestö myönsi Ritva Kokolle vuonna 2018 Chef de Table -arvonimen. Samana vuonna Posion matkailuyhdistys nimesi Kokon Vuoden posiolaiseksi, Korpihillan käsintehdyt hillamarmeladit saivat kultaa Raaseporissa pidetyissä artesaaniruuan SM-kilpailussa ja Kokon kahvilaksi ja asunnokseen muuttama vanha kansakoulu selviytyi kymmenen finalistin joukkoon MTV:n "Suomen kaunein koti" -ohjelman viidennellä tuotantokaudella.
Suur Tõll (vuoden 1980 elokuva)

Suur Tõll on virolainen vuonna 1980 valmistunut animaatioelokuva. Elokuvan on ohjannut Rein Raamat ja sen on piirtänyt Jüri Arrak. Elokuva kertoo samannimisestä virolaisessa mytologiassa esiintyvästä, saarenmaalaisesta hiidestä tai jättiläisestä. Elokuvassa oli vahvoja nationalistisia piirteitä, ja se kiellettiinkin Neuvosto­liitossa.
Tarina.
Suur Tõll on hiidenmaalainen jättiläinen, joka rakentaa vaimonsa kanssa taloa. Tõllin vastustaja Piru lähettää saksalaiset ritarit valtaamaan Hiidenmaan ja alistamaan virolaiset kristityiksi. Monia virolaisia ja hiisiä tapetaan, kunnes Suur Tõll puuttuu asiaan. Tõll torjuu saksalaisten ensimmäisen hyökkäyksen, mutta samalla Piru hajottaa hänen talonsa, surmaten samalla Suur Tõllin vaimon. Tästä kimmastuneena Tõll heittää Pirun mereen, haudaten samalla vaimonsa. Saksalaiset hyökkäävät Tõllin kimppuun, ja lopulta Tõll saa surmansa vietyään monia ritareita ensin mukanaan.
Hannele Harju

Hannele Heli Harju (2. marraskuuta 1951 Kauhajoki – 25. huhtikuuta 2022 Kurikka) oli suomalainen yleisurheilija, joka kilpaili aikuisten maaottelutasolla 1960–1970-lukujen taitteessa. Hän edusti seuratasolla Kauhajoen Karhua. Harju kilpaili moniottelijana sekä yksittäisistä lajeista etenkin pituushypyssä.
Harju sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1971 viisiottelussa 19:nneksi. Maaotteluissa hän sijoittui parhaimmillaan toiseksi pituushypyssä Göteborgin 1971 ulkorata- ja 1972 hallimaaottelussa. Hän voitti pituushypyn ja viisiottelun Suomen-mestaruuden 1971. SM-hopeaa hän saavutti 200 metrin aitajuoksussa ja viisiottelussa 1970 sekä SM-pronssia pituushypyssä 1969, 1970 ja 1972. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän oli pituushypyssä kolmas 1972.
Taksin taustapeili

Taksin taustapeili on Nääsvillen veljekset -nimisen yhtyeen studioalbumi vuodelta 1995. Tuotanto ja kappaleiden sovitukset ovat yhtyeen omaa käsialaa ja levymerkki on Kanerva Records Ky:n Kane Records.
Albumi on äänitetty Music Box -studiolla. Äänittäjänä ja miksaajana on toiminut Riddo Ridberg. CD-levyjä on valmistettu Itävallassa.
Levykannen on suunnitellut R. Kanerva ja kuvat on ottanut Rauli Karanen.
Kiitoksissa on mainittu Soitin-Laine instrumenttien lainauksesta.
Albumin nimikappaleen on levyttänyt myös Matti Esko albumilleen Viisi pitkää yötä.
Warlock (yhtye)

Warlock on vuonna 1982 perustettu saksalainen heavy metal -yhtye. Yhtye muutti nimensä vuonna 1987 laulajansa ja viimeisen alkuperäisjäsenensä mukaan Doroksi. 
Historia.
Warlock perustettiin Düsseldorfissa, Saksassa, vuonna 1982. Tuolloin yhtyeen jäsenet olivat Peter Szigeti (kitara), Frank Rittel (basso), Rudy Graf (kitara) ja rumpali Michael Eurich. Pian yhtyeeseen liittyi laulajaksi Snakebite-yhtyeestä Dorothee Pesch. Yhtye otti runsaasti vaikutteita esimerkiksi Acceptilta ja Scorpionsilta, ja sen musiikki oli punk rock -tyylisesti yksinkertaista ja hyökkäävää. Yhtye julkaisi debyyttinsä "Burning the Witches" levy-yhtiö Mausoleumille ja kenties raskaimman albuminsa "Hellbound" Vertigo Recordsille. Kitaristi Niko Arvanitis korvasi Rudy Grafin kesken Hellbound-kiertueen. 
1980-luvun puolivälin jälkeen yhtye siirtyi Phonogramille ja joutui muuttamaan tyyliään aikakauteen sopivammaksi ja popahtavammaksi. Yhtye itse ei ollut tyytyväinen uuteen, tuohon aikaan suosituilta yhtyeiltä kuten Scorpionsilta ja Dokkenilta kuulostavaan soundiinsa, ja soittikin livenä kappaleensa huomattavasti raskaampina. Albumi "True as Steel" sisälsi hitin ”Fight for Rock”, mutta albumin jälkeen Frank Rittel ja Peter Szigeti erosivat yhtyeestä ja tilalle liittyivät Tommy Bolan (kitara) sekä Tommy Henriksen (basso). Seuraavasta albumista "Triumph and Agony" tuli yhtyeen suosituin. Albumi sisälsi muun muassa hitit ”Für Immer” ja ”All We Are”, jonka videosta tuli MTV:llä suosittu. Pitkät kiertueet Amerikassa osoittautuivat kuitenkin liian rankoiksi Niko Arvanitikselle ja Michael Eurichille, ja heidän tilalleen yhtyeeseen liittyivät kitaristi Jon Levin sekä rumpali Bobby Rondinelli (ex-Rainbow). Tämän jälkeen Doro Pesch oli ainoa alkuperäisjäsen yhtyeessä.
Warlock ryhtyi uudessa kokoonpanossaan äänittämään viidettä albumiaan, jota ei kuitenkaan koskaan tullut. Yhtye nimittäin hävisi oikeudet nimeensä ex-managerilleen. Yhtye joutui siis vaihtamaan nimensä Doroksi, mutta kokoonpano pysyi kasassa, ja Doron vuoden 1989 albumista "Force Majeure" tulikin yhtyeen menestynein ja ainoa Yhdysvaltojen Billboard Top 200 -listalle päässyt albumi.
Warlock on esiintynyt vuonna 2004 muutaman kerran yhdessä vuoden 1986 kokoonpanossa.
Dream Team (koripallo)

 
Dream Team oli lempinimi Yhdysvaltain koripallomaajoukkueelle vuoden 1992 olympialaisissa. NBA:n mukaan olympialaisiin koottu joukkue oli monien mielestä kaikkien aikojen merkittävin kaikki lajit mukaan lukien.
Historia.
Soulin olympialaisissa vuonna 1988 Yhdysvallat sijoittui yliopistopelaajilla pronssille, vaikka oli kisojen ennakkosuosikki. Vuonna 1989 tehtiin päätös, että ammattilaispelaajat saavat jatkossa osallistua olympialaisiin. Päätöksen myötä Yhdysvallat päätti lähettää kisoihin parhaan mahdollisen joukkueen. Olympialaisten peleissä Dream Team voitti kaikki vastustajansa selkeästi; pienimmällä marginaalilla joukkue voitti Kroatian, jonka se voitti 32 pisteellä.
Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto

Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto () on Douglas Adamsin vuonna 1987 ilmestynyt romaani. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1989. Sarjan seuraava osa "Sielun pitkä pimeä teehetki" ilmestyi vuonna 1988.
Televisiosovitukset.
BBC tuotti Adamsin Dirk Gently -kirjoihin perustuvan neliosaisen televisiosarjan "Dirk Gently" vuosina 2010–2012. Sen pääosissa olivat Darren Boyd Richard Macduffina, Stephen Mangan Dirk Gentlynä ja Helen Baxendale Susan Harmisonina.
Vuodesta 2016 BBC America on tuottanut edelliseen liittymätöntä televisiosarjaa "Dirk Gently’s Holistic Detective Agency". Sen pääosia näyttelevät Samuel Barnett Dirk Gentlynä ja Elijah Wood hänen apulaisenaan Todd Brotzmanina.
Yushō

Yushō () on sana, jota käytetään kuvaamaan 1960-luvun lopulla Japanissa Fukuokan prefektuurissa potilaiden kokemia iho- ym. oireita, jotka johtuivat saastuneesta riisiöljystä. 
Japanin Fukuokassa tapahtui vuonna 1968 riisiöljyn saastuminen PCB-öljyllä, jota oli vuotanut rikkoutuneesta lämmönvaihtimesta riisiöljyn sekaan. Seurauksena oli ainakin 1 200 ihmisen myrkytys PCB-yhdisteillä ja niiden epäpuhtauksilla polyklooratuilla dibentsofuraaneilla (PCDF) ja dibentso-"p"-dioksiineilla (PCDD). Keskimääräinen altistus henkeä kohti oli yli 600 mg PCB-yhdisteitä ja yli 3 mg PCDD/F-yhdisteitä. Altistuksen on arvioitu olleen 154 000 pg/kg päivässä (I-TEQ-yksikköinä, ks. Dioksiinit.) Tämä on 100 000 kertaa tavanomainen tausta-altistus. Oireina oli mm. silmien Meibomin rauhasten laajentuminen ja liikaeritys, silmäluomien turvotus ja ihon ja limakalvojen pigmentaatio. Potilaille syntyneet vauvat olivat normaalia pienempiä, niillä oli epätavallista pigmentaatiota ja joillain vastasyntyneillä ennenaikaisia hampaita. Miespotilailla syöpä näyttää lisääntyneen. Vaikutukset ovat todennäköisesti johtuneet ennen muuta PCDF-yhdisteistä, vähemmän dioksiininkaltaisista PCB-yhdisteistä ja PCDD-yhdisteistä.
Ulkomaalaisten sotilaiden lapset Suomessa 1940–1948

Ulkomaalaisten sotilaiden lapset Suomessa 1940–1948 on Kansallisarkiston tutkimushankkeen tuloksena syntynyt teos, joka on julkaistu kirjana ja pdf-tiedostona Arkistolaitoksen sivuilla. 
Tutkimushankkeessa selvitettiin, paljonko Suomessa syntyi ulkomaalaisten sotilaiden lapsia vuosina 1940–1948 ja millainen on heidän asemansa. Hankkeessa selvitettiin myös suomalaissotilaiden lapsia Itä-Karjalassa. Siellä suomalaisille isille syntyi tutkimuksen mukaan noin 800 lasta.
Hanke sai alkunsa Pertti Hartikaisen perustaman Saksalaisten sotilaiden lapset -yhdistyksen aloitteesta. Saksalaisten lapsia syntyi tutkimuksen mukaan 700. Ruotsalaisten vapaaehtoisten kanssa suomalaisille syntyi noin sata lasta, ja nämä lapset muuttivat usein äitinsä kanssa isän kotimaahan. Neuvostoliittolaisten sotavankien kanssa syntyi parisataa lasta. Valvontakomission jäsenet olivat pääosin neuvostoliittolaisia. Komission puheenjohtajalla Andrei Zdanabill oli tuntemattomaksi jäänyt suomalainen rakastajatar, jonka arvellaan muuttaneen Ruotsiin. Hänen henkilöllisyyttään selvitetään.
Bitchūn provinssi

Bitchū () oli Japanin provinssi Honshūn saaren länsiosassa Seton sisämeren rannikolla. Se kattoi nykyisen Okayaman prefektuurin länsiosan. Se syntyi, kun aiempi Kibin provinssi hajotettiin Bizenin, Bitchūn ja Bingon provinsseihin. Se lakkautettiin muiden provinssien tavoin vuonna 1871 ja liitettiin lopulta vuonna 1875 Okayaman prefektuuriin.
Provinssi oli Muromachi-kaudella pääasiassa Shikokun Hosokawa-klaanin omistuksessa, mutta nautti siitä osittaista itsenäisyyttä. Sengoku-kaudella Oda Nobunaga ja Mori Terumoto taistelivat Bitchūsta, joka hajaantui osiin. Vuoden 1600 jälkeen provinssi jaettiin useisiin haneihin eli läänityksiin.
Malvern

 Malvern on noin 30 000 asukkaan kaupunki Worcestershiressä, Englannissa. Kaupunki sijaitsee noin 13 kilometriä Worcesteristä lounaaseen, Malvernin kukkuloiden jyrkällä rinteellä.
Malvernin kukkuloiden itärinteillä oli aikoinaan useita kyliä, joista Great Malvern oli suurin, mutta kylät ovat kasvaneet yhteen.
Maantiede.
Malvernissa on kaksi pääkatua: jyrkkä Church Street ja likimain vaakasuoraan kulkeva Bellevue Terrace. Church Streetin kauppojen takaovet aukenivat ennen Edith Walk -nimiselle kujalle, mutta nyt sen varrelle on avattu suuria marketteja.
Kaupungin länsipuolella aukeavat Malvernin kukkulat, joiden korkeimpia huippuja ovat Worcestershire Beacon (425 m), North Hill (397 m) ja British Camp Hill eli Herefordshire Beacon (338 m). 
Historia.
Malvernin alueella on jälkiä rautakautisesta asutuksesta. Keskiajalla kylässä oli vain muutamia mökkejä. Benediktiiniveljet perustivat sinne luostarikirkon vuonna 1085.
Kylä pysyi melko pienenä, kunnes sinne perustettiin 1800-luvulla kylpylä, johon matkalijat tulivat nauttimaan paikallisesta lähdevedestä, joka mainoslauseen mukaan ”ei sisältänyt mitään”. Terveysvesien nauttiminen oli hyvin muodikasta Yrjöjen ja Viktorian aikakaudella. Monet vesihoitoloiksi rakennetut talot ovat nykyisin muina julkisina rakennuksina. 
Säveltäjä Edward Elgar asui pitkään kaupungissa, kahdessakin eri osoitteessa, ja kaupungin keskustassa on hänen patsaansa. Elgar ja George Bernard Shaw aloittivat Malvernin teatteri- ja musiikkijuhlat kaupungin Talvipuutarhassa. 
Toisen maailmansodan aikana Malvernissa toimi Britannian Viestintäviraston tutkaosasto TRE, joka tuki Ilmavoimia suorittamalla kehitystyötä. TRE:n työ oli salaista, ja monet kaupunkilaiset paheksuivat tutkijoita, jotka eivät olleet rintamalla. Heidän työnsä merkitys paljastui vasta 1945.
Politiikka.
2010-luvun vaaleissa konservatiivit ja UKIP-puolue ovat menestyneet hyvin. Läntisen Worcestershiren vaalipiirin edustaja Britannian parlamentin alahuoneessa on konservatiivien Harriett Baldwin, joka sai vuoden 2017 vaaleissa yli puolet kaikista äänistä. Kesäkuun 2016 kansanäänestyksessä Malvern Hills äänesti EU:sta eroamisen puolesta. Piirikunnan valtuuston vaaleissa vuonna 2015 konservatiivit saivat 21 valtuuston 36 paikasta. Vuoden 2014 EU-parlamenttivaleissa Konservatiivit ja UKIP saivat kumpikin noin 7 000 ääntä, liberaalit, työväenpuolue ja vihreät noin 2 000 ääntä.
Yrityksiä.
Morgan Motor Company autotehdas toimii Malvernissa.
Malvernin lähdevesi tuli kuuluisaksi, kun J. Schweppe &amp; Co. esitteli sitä Lontoon maailmannäyttelyssä vuonna 1851. Schweppes pullotti Malvernin alueen lähdevettä vuoteen 2010 asti.
Higon provinssi

Higo () oli Japanin provinssi, joka kattoi nykyisen Kumamoton prefektuurin alueen Kyūshūn saarella. Sitä ympäröivät Chikugon, Bungon, Hyūgan, Ōsumin ja Satsuman provinssit.
Muromachi-kaudella Higoa hallitsi Kikuchi-klaani, mutta klaani menetti alueen hallinnan Sengoku-kaudella, jolloin Shimazu sekä muut ympäröivät klaanit valtasivat osansa provinssista. Toyotomi Hideyoshin vallattua Kyūshūn, osia Higosta siirtyi ensin Sasa Narimasan ja sittemmin Katō Kiyomasan haltuun. Kato joutui pian luopumaan läänityksestä, ja tämä annettiin edelleen Hosokawa-klaanille. Sengoku-kaudella Higo oli merkittävä kristinuskon keskittymä Japanissa.
Harri Ohra-aho

Harri Kalevi Ohra-aho (s. 27. huhtikuuta 1959 Ähtäri) on suomalainen sotilas ja kenraalimajuri. Ohra-aho aloitti lippueamiraali Georgij Alafuzoffin seuraajana Puolustusvoimien tiedustelupäällikkönä 1. huhtikuuta 2013.
Koulutus ja ura.
Ohra-aho on valmistunut Kadettikoulusta. Hän on työskennellyt vuodesta 2009 kesäkuuhun 2011 Puolustusvoimien tiedustelukeskuksen (PVTK) johtajana. Aikaisemmin hän on toiminut muun muassa Pääesikunnassa Helsingissä apulaisosastopäällikkönä sekä Pohjois-Karjalan Prikaatin komentajana Kontiolahdella. Ohra-aho suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1993.
Hänet nimitettiin kenraalin virkaan 1.7.2011 lukien ja samalla hänet määrättiin johtamisjärjestelmäpäälliköksi Pääesikunnassa. Tehtävässä Ohra-aho korvasi prikaatikenraali Kari Salmen.
Julkaisut.
Ohra-ahon koosteluonteisia julkaisuja Maanpuolustuskorkeakoulun Strategian laitoksella ovat muun muassa "Rysslands syn på informationskrigföringen" (1998), "Sodan kuva, venäläinen näkökulma" (1998) ja "Venäjän federaation sotilaallinen turvallisuuskehitys heinäkuu-joulukuu 1998" (1999). Ohra-aho toimi Helsingin Kadettipiirin hallituksen jäsenenä vuosina 1988–1989.
Viimeisimmät ylennykset.
Ohra-aho yleni everstiksi vuonna 2003, prikaatikenraaliksi vuonna 2011 ja kenraalimajuriksi 6.12.2015.
Huomionosoitukset.
Maanpuolustusmitalin toimikunta myönsi 2017 Harri Ohra-aholle maanpuolustusmitalin miekkojen kera, numeron 608. Mitaleja jaettiin tällöin 28.
Sami Raatikainen

Sami Raatikainen on suomalainen kitaristi, joka soitti saksalaisessa teknisen death metalin yhtyeessä Necrophagist. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 2006 Christian Münznerin jätettyä yhtyeen. Hän soittaa kitaraa myös suomalaisessa metalliyhtye Codeonissa, sekä soittaa kitaraa, bassoa, koskettimia ja rumpuja sooloprojektissaan Radiance.
Julkaisut.
Codeon
Radiance
Pontcysyllten akvedukti

Pontcysyllten akvedukti () on vesiliikenteeseen soveltuva akvedukti, jota pitkin Llangollenin kanava ylittää Deejoen laakson. Vuonna 1805 valmistunut rakennelma sijaitsee Walesissa, lähellä Wrexhamin kaupunkia.
Historia.
Britanniassa päätettiin 1790-luvulla Ellesmeren kanavan rakentamisesta. Kanavan tarkoituksena oli yhdistää Chester ja Merseyjoen estuaari Severnjokeen ja Midlandsin alueen kanavaverkostoon. Kanavaan suunniteltiin aluksi kolme haaraa, mutta siihen päätettiin yhdistää lisäksi haara Dee- ja Ceiriogjokiin, joiden laaksoissa oli mittavat kivihiili- ja kalkkikivivarannot. Deejoen pohjoispuolen yhdistäminen Ellesmeren kanavaan oli haaste, sillä Dee- ja Ceiriogjokien laaksot olivat syviä.
Kanavainsinööri William Jessop oli suositellut läntistä reittiä, mihin tarvittiin akveduktin rakentaminen. Hän suunnitteli myös Deen ylittävän akveduktin ja ehdotti siltaa, joka olisi noin seitsemän metriä kanavan alapuolella. Silta yhdistettäisiin kanavaan sen molemmissa päissä kolmella sululla. Kanavan rakennustöitä valvonut Thomas Telford vastusti kuitenkin suunnitelmaa ja ehdotti valurautaista akveduktia. Rakennustyöt alkoivat elokuussa 1795. Työt takeltelivat ja viisi vuotta myöhemmin akveduktin tiilipilarit olivat vielä kesken. Lisäksi kanavahankkeen järkevyyttä alettiin epäillä ja vaihtoehtoiseksi ratkaisuksi harkittiin rautatietä. Pontcysyllten akvedukti valmistui kuitenkin 26. marraskuuta 1805. Avausseremonioihin osallistui noin 8 000 ihmistä. Akvedukti tuli lopulta maksamaan 47 000 puntaa.
Rakennelma.
Pontcysyllten akveduktia kannattelee 19 valurautaista kaarta, jotka lepäävät korkeiden muurattujen pylväiden päällä. Akvedukti on kaikkiaan yli 300 metriä pitkä. Jokaisen kaaren pituus on noin 13,7 metriä ja pylväiden korkeus noin 35,4 metriä. Akveduktissa on noin 1,5 miljoonaa litraa vettä. Kanavan leveys on noin 3,4 metriä ja syvyys noin 1,6 metriä.
Mark Sheppard

Mark Andreas Sheppard (s. 30. toukokuuta 1964) on brittiläinen näyttelijä ja muusikko. Hänen roolejaan on muun muassa Crowley televisiosarjassa "Supernatural". Musiikkialalla Sheppard on rumpali ja studiomuusikko. Hän on myös soittanut samassa yhtyeessä Hanoi Rocksin jäsenten kanssa.
Love and Marriage

”Love and Marriage” on Jimmy Van Heusenin säveltämä ja Sammy Cahnin sanoittama musiikkikappale vuodelta 1955.
Kappale tehtiin Frank Sinatralle, joka nauhoitti sen 15. elokuuta 1955. Se sai ensiesityksensä TV-musikaalissa "Our Town". Van Heusen ja Cahn palkittiin kappaleesta Emmy-palkinnolla. Myöhemmin kappale on tullut tunnetuksi televisiosarja "Pulmusten" tunnusmusiikkina.
Kipparikvartetti nauhoitti kappaleen vuonna 1956 suomeksi nimellä ”Rakkaus ja rattaat”. Suomenkieliset sanat kirjoitti Sauvo Puhtila.
Kameruninvarpuspöllö

Kameruninvarpuspöllö ("Glaucidium sjostedti") on pöllöihin kuuluva lintu. Se on saanut tieteellisen nimensä ruotsalaisen luonnontieteilijän Yngve Sjöstedtin mukaan.
Sitä tavataan Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Päiväntasaajan Guineassa, Gabonissa ja Nigeriassa.
Sen luontaista elinpiiriä ovat subtrooppiset tai trooppiset kosteat alavat metsät.
HMS Aylmer

HMS Aylmer (viirinumero K463) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Captain-luokan fregatti toisessa maailmansodassa. Alus oli Lend-Lease-sopimuksen nojalla Yhdysvalloista saatu Buckley-luokan saattuehävittäjä "USS Harmon", joka luokiteltiin Kuninkaallisessa laivastossa fregatiksi. Se nimettiin yhdeksänvuotisen sodan Barfleurin taistelussa 1692 84-tykin toisen luokan linjalaivaa "HMS Royal Katherinea" komentaneen Matthew Aylmerin mukaan.
Valmistus.
Alus tilattiin 10. tammikuuta 1942 Bethlehem-Hingham Shipyard Inc.:ltä Hinghamista Massachusettsistä, missä köli laskettiin 12. huhtikuuta 1943. Alus laskettiin vesille samana vuonna 10. heinäkuuta nimellä "USS Harmon" (runkonumero DE72) ja valmistui vuoden lopulla 30. syyskuuta.
Palvelus.
"Aylmer" oli 5. saattajaryhmän johtoaluksena Pohjois-Atlantilla, Normandian maihinnousussa sekä Englannin kanaalissa. Alus upotti Pohjois-Atlantilla 6. toukokuuta "HMS Blighin" ja "HMS Bickertonin" sekä kahden 825 laivueen Fairey Swordfish -torpedopommittajan kanssa Saksan laivaston sukellusveneen "U-765" ().
Operaatio Goodwoodissa 22. elokuuta 1944 saattuetukialukset "HMS Trumpeter" ja "HMS Nabob" lähtivät Barentsinmerelle hyökätäkseen Norjan vuonoissa piileksivää Saksan laivaston taistelulaivaa "Tirpitziä" vastaan. Aluksia suojasivat 5. saattajaryhmän alukset, joiden mukana oli myös "Aylmer". Operaation aikana sukellusvene "U-354" onnistui torpedoimaan sekä "Nabobin" että saattajaryhmän johtoaluksena toimineen "Bickertonin". "Nabob" kykeni palaamaan satamaan, mutta "HMS Vigilant" upotti pahoin vaurioituneen "Bickertonin". Tässä yhteydessä saattajaryhmän komentaja Donald McIntyre siirtyi "Aylmerille".
Alus upotti 26. tammikuuta 1945 "HMS Bentinckin", "HMS Calderin" ja "HMS Mannersin" kanssa sukellusvene "U-1051:n" Irlanninmerellä Mansaaren eteläpuolella (). Sukellusvene pakotettiin syvyyspommein pintaan, minkä jälkeen syntyi tulitaistelu. Sukellusvene upposi lopulta "Aylmerin" törmättyä siihen.
Alus palautettiin Yhdysvalloille 5. marraskuuta 1945 ja poistettiin alusluettelosta 19. joulukuuta. Alus myytiin romutettavaksi.
päälliköt.
Aluksen päälliköinä olivat:
HMS Australia

HMS Australia oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1886 vesillelaskettu Orlando-luokan panssariristeilijä. 
Valmistus.
Alus tilattiin vuonna 1885 Robert Napier and Sonsilta Govanista osana vuoden 1884 niin kutsuttua Northbrookin ohjelmaa ja sen köli laskettiin vielä samana vuonna 21. huhtikuuta telakkanumerolla 397. Alus laskettiin vesille 25. marraskuuta 1886 ja valmistui 11. joulukuuta 1988, jolloin sen rungon tarjoukseen perustunut hinta oli 195 390 puntaa ja moottorin 63 000 puntaa.
Palvelus.
Alus liitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivastoon, josta se siirrettiin vuonna 1893 sisaralustensa "HMS Galatean" ja "HMS Auroran" kanssa rannikkovartiolaivueeseen. Se siirrettiin toisarvoisiin tehtäviin vuosisadan vaihteessa. Alus myytiin romutettavaksi 4. huhtikuuta 1905 Kingille Trooniin.
Sakari Talvitie

Sakari Talvitie (25. joulukuuta 1917 Juva – 7. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen toimittaja. Hän työskenteli pääosan urastaan Uudessa Suomessa.
Talvitien isä oli pappi, ja tämän työn vuoksi pohjalaisperhe muutti Karjalaan. Talvitie työskenteli 1950-luvulla Uuden Suomen ulkomaantoimituksessa ja vuodesta 1953 Lontoon-kirjeenvaihtajana. Välillä hän oli Uuden Auran päätoimittaja, mutta palasi Uuteen Suomeen, jonka pääkirjoitus- ja artikkelitoimittaja hän oli vuoteen 1976. Talvitie piti lehdessä Vanha Masi -kolumnia, joka lopetettiin ulkopoliittisista syistä 1971, ja päätöksen lopettamisesta teki Kokoomuksen puoluejohto. Uusi Suomi oli Kokoomuksen äänenkannattaja. Talvitie kirjoitti tapauksesta kirjan "Vanha Masin manifesti" (1972).
Perhe.
Sakari Talvitien tytär Liisa Talvitie on toimittaja ja kirjailija.
Elsa von Born

Elsa Maria von Born (20. kesäkuuta 1879 Sarvilahden kartano, Pernaja – 4. joulukuuta 1956 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija ja toimittaja.
Von Bornin vanhemmat olivat maamarsalkka, vapaaherra Viktor Magnus von Born ja taidemaalari Gunnar Berndtsonin sisar Hulda Berndtson. Perheessä oli seitsemän tytärtä ja kaksi poikaa. Elsa von Born pääsi ylioppilaaksi 1898 Helsingin privata svenska flickskolanista ja meni 1901 naimisiin vapaaherra Gustaf Adolf Silfverhjelmin kanssa. Sannäsin kartano, jossa Silfverhjelmin pariskunta asui, kuului Gustaf Silfverhjelmin ensimmäisestä avioliitosta syntyneelle tyttärelle. Silfverhjelmit ostivat kartanon 1920, mutta joutuivat jo 1925 luopumaan siitä velkojen hoitokulujen osoittauduttua ylivoimaiseksi hoitaa. Samaan aikaan he myös erosivat, ja Elsa von Bornille jäi vain perintönä saatu huvila Hudön saarella Pernajan saaristossa.
Suomen sisällissodan aikana Gustaf Silfverhjelm oli paikallisen suojeluskunnan päällikkönä. Edellisen vuoden syksyllä oli saksalainen sukellusvene tuonut aseita ja ampumatarvikkeita sekä joukon jääkäreitä Pernajan saariston kautta Suomeen. Tällöin Elsa von Bornin Hudön saaren huvilaa oli käytetty etappipaikkana, ja hän oli mukana avustamassa aselastin ja jääkärien pääsyä manner-Suomeen. Elsa von Born joutui tämän vuoksi punaisten pidättämäksi pitkäperjantaina 1918, ja hänet vietiin Porvooseen kuulusteltavaksi.
Elsa von Born aloitti kirjailijan uransa avioeronsa jälkeen, ja hänen esikoisteoksensa "Nio Syskon på landet" ilmestyi 1931. Von Born kirjoitti kotiseutuaiheista sekä laati paikallishistoriikkeja. Hän kirjoitti myös matkailu- ja kultturihistoriaa käsitelleitä artikkeleita sekä teki henkilöhaastatteluja. Von Born vietti useita talvia Italiassa, ja hän haastatteli muun muassa Benito Mussolinia. 
Elsa von Born oli Suomen Suomen Pen-klubin varapuheenjohtajana 1935–1937 ja 1938–1945.
Elsa von Born on haudattu Porvoon hautausmaalle Silfverhjelmien hautakappeliin.
Aiheesta muualla.
 Luettelo Elsa von Bornin lehtiartikkeleista
Saila Saari

Saila Saari (s. 1. marraskuuta 1989 Alavus) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Saari pelaa Kalevan Pallon liigajoukkueessa. Hän on pituudeltaan 170 cm.
Saaren kasvattajaseura on Alavuden Peli-Veikot, jota hän edusti 1. divisioonassa kaudet 2002–2008. SM-sarjassa hän on pelannut Jyväskylän Catsissa kaudella 2008–2009, JYPissä kausilla 2009–2016, Oulun Kärpissä kausilla 2016–2020 sekä KalPassa kaudesta 2020–2021 lähtien. Hän voitti Suomen-mestaruuden JYPissä kaudella 2015–2016 ja Kärpissä kausilla 2016–2017 sekä 2017–2018. SM-hopeaa hän sai KalPassa 2021 ja SM-pronssia Kärpissä 2019. Hänet valittiin SM-sarjan Fair play -pelaajaksi kausilla 2012–2013 ja 2017−2018 sekä All Stars -joukkueeseen kausilla 2014–2015 ja 2016–2017. Hän voitti pudotuspelien syöttötilaston 2019..
Saari on pelannut kauden 2020−2021 loppuun mennessä SM-sarjassa/liigassa 346 runkosarjaottelua. Niissä hän on tehnyt 193 maalia ja antanut 278 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 80 ottelussa 39 maalia ja antanut 44 maalisyöttöä.
Saari on ollut mukana myös Suomen naisten maajoukkueessa. Hän kuului pronssia saaneeseen joukkueeseen talviuniversiadeissa 2009. Hän sai pronssia ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan, Ruotsissa 2015. Hän oli mukana myös neljänneksi sijoittuneessa Suomen joukkueessa MM-kilpailuissa 2016. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän saavutti pronssia. Alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa hän on saanut kultaa Euro Hockey Tourilla.
Saari on pelannut 118 naisten maaottelua ja kerännyt niissä tehopisteet 14+14=28. MM-kilpailuissa hän on tehnyt 12 ottelussa yhden maalin ja antanut kaksi maalisyöttöä. Olympialaisissa hän on pelannut kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
HMS Termagant (R89)

HMS Termagant (viirinumerot R89 ja F189) oli Britannian kuninkaallisen laivaston T-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus muutettiin 1952 tyypin 16 fregatiksi.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. maaliskuuta 1941 kuudennessa hätälaivueessa () William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 25. marraskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1943 ja valmistui vielä saman vuoden lopulla 18. lokakuuta.
Palvelus.
Alus sijoitettiin vuoden 1945 lopulla Portsmouthissa reserviin. Se valittiin 1953 muutettavaksi tyypin 16 fregatiksi. Muutostöiden valmistuttua alus palautettiin palvelukseen 3. sukellusvenelaivueen maalilaivana. Alus liittyi laivueeseen Rothesayssa. Alus poistettiin palveluksesta ja siirrettiin reserviin Lisahallyssa. Alus myytiin 1965 BISCOlle ja saapui 5. marraskuuta hinattuna Arnott Youngille Dalmuiriin romutettavaksi.
Zeb Atlas

Zeb Atlas (s. 15. lokakuuta 1970, Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen kehonrakentaja, softcore-esiintyjä, kuntosaliohjaaja ja pornonäyttelijä. Zeb Atlas on 193 cm pitkä ja painaa 116 kiloa, hänen rintansa ympäryysmitta on 146 cm ja hauiksen 52 cm. Hänen peniksensä on 18 cm.
Vappu Heinonen

Vappu Linnea Heinonen (1. toukokuuta 1905 Turku – 10. tammikuuta 1999 Turku) oli suomalainen lastenhoidontarkastaja ja vuosina 1951–1962 ja 1966–1970 kansanedustaja Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän kuului ensin sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään, sitten sosialidemokraattisen opposition ryhmään ja lopulta Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattiseen liittoon (TPSL).
Heinonen kävi kansakoulun ja myöhemmin Työväen Akatemian vuonna 1941. Hän työskenteli kirjapaino- ja sitomoapulaisena vuoteen 1938, tyttöjen voimistelu- ja kerhotyöohjaajana 1928–1938, Sosialidemokraattisen raittiusliiton lastentyönohjaaja 1938–1942 ja Turun kaupungin lastensuojelulautakunnan lastenhoidontarkastajana 1942–1968, jolloin jäi eläkkeelle. 
Vuoden 1950 presidentinvaalissa Heinonen oli valitsijamiehenä. Seuraavana vuonna hän pääsi eduskuntaan sosialidemokraattisena kansanedustajana. Hän oli kansanedustaja vuoteen 1962 ja uudestaan kauden 1966–1970. Hän siirtyi vuonna 1958 sosialidemokraattisen opposition ryhmään ja vuonna 1959 Työväen ja pienviljelijäin sosialidemokraattiseen liittoon (TPSL). Toisen kerran hän oli valitsijamiehenä historiallisissa vuoden 1956 presidentinvaaleissa, joissa Urho Kekkonen valittiin presidentiksi kahden valitsijamiesäänen enemmistöllä.
Heinonen oli myös Turun kaupunginvaltuuston jäsen.