Lina Sandell

Lina Sandell (oik. Carolina Wilhelmina Berg, o.s. "Sandell", 3. lokakuuta 1832 – 26. heinäkuuta 1903) oli ruotsalainen runoilija, kirjailija ja virsirunoilija. Sandell oli pappi Jonas Sandellin tytär, kotoisin Fröderydistä, Smålandista ja häntä pidetään Pohjoismaiden tuotteliaimpana hengellisten laulutekstien kirjoittajana.
Elämä.
Sandellin ensimmäinen runokokoelma "Andeliga vårblommor" julkaistiin anonyyminä 1853. Siinä on hänen lapsuusajan runojensa tavoin useita runoja jotka tuovat esiin kaipuuta pois tästä vaikeasta elämästä Jumalan luo. Sandellin elämään vaikutti merkittävästi hänen isänsä kuolema. Sandell ja hänen isäntä olivat laivalla matkalla 1858 Jönköpingistä Göteborgiin. Laiva kallistui rajusti myrskyssä, ja Linan isä putosi laivasta veteen ja hukkui. Seuraavana vuonna hänen sisarensa menehtyi tuberkuloosiin ja vuoden kuluttua kuoli hänen äitinsä. Koko ikänsä hän valitti päiväkirjoissaan kehollista heikkoutta ja raskasmielisyyttään. Kuitenkin hän teki useita ulkomaanmatkoja, matkusti Ruotsissa ja teki työnsä toimittajana, kääntäjänä ja kirjailijana.
Vuonna 1861 Lina Sandell muutti Tukholmaan Evankelisen isänmaansäätiön (Evangeliska Fosterslandsstiftelsen) palvelukseen. 1867 hän avioitui tukkukauppiaan ja raittiusmiehen Oscar Bergin kanssa. Lina Sandell toimitti hengellisiä lehtiä, julkaisi lukuisia kirjoituksia ja kirjasia pyhäkouluja varten. Vuosina 1866–1902 hän toimitti lehtiä "Korsblomma"n, "Christlig kalender", lasten lehtiä "Korn åt små fågla"r ja "Barnens tidning". Lehteä "Barnens vän" hän julkaisi kahdentoista vuoden ajan. Hän käytti nimimerkkiä L.S. lähes kaikissa julkaisuissaan kirjoittajana ja toimittajana, muissa yhteyksissä hän käytti nimeä Lina Berg. On arvioitu, että noin 150 hänen kirjoittamaansa laulua on edelleen käytössä etenkin Ruotsissa. Kaikkiaan hänen arvioidaan kirjoittaneen 1700 runoa.
Sandellin kirjoittamia tunnettuja hengellisiä lauluja ovat muiden muassa "Mua siipeis suojaan kätke", "Päivä vain ja hetki kerrallansa", "Joka aamu on armo uus" ja "Kun on turva Jumalassa". Nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kuusi Sandellin kirjoittamaa virttä. Ruotsin kirkon virsikirjassa on 14 hänen kirjoittamaansa virttä. Monet Ruotsin kirkon virsikirjassa olevista virsistä ovat tulleet tunnetuiksi Suomessa muun muassa kirjojen "Hengellisiä lauluja ja virsiä" (50 Sandellin laulua), "Hengellinen laulukirja" (26 Sandellin laulua) ja "Siionin kannel ("53 Sandellin laulua) välityksellä. Ruotsalainen säveltäjä ja maallikkosaarnaaja Oscar Ahnfelt on säveltänyt lukuisia Lina Sandellin lauluja, esimerkiksi "Päivä vain ja hetki kerrallansa" ja "Joka aamu on armo uus".
Sandell joutui kokemaan julkaisutoiminnassaa hankaluuksia Evankelisen Isänmaasäätiön kanssa, joka ei kaikilta osin hyväksynyt Sandellin tekstejä, vaan toimitti ja muokkasi hänen virsiään. Hänen feministiset sanavalintansa Jumalasta ja Jeesuksesta herättivät pahennusta. Jumalan ja Jeesuksen äidillisyys olivat Sandellin jo nuoruusiässä käyttämiä vertauksia. Nämä kuvat ovat kotoisin herrnhutismista, mutta 1800-luvun lopun Ruotsissa kirkollisissa piireissä kielikuvat eivät olleet sopivia, niinpä Jumalan ”äidinsydän” korjattiin Isäksi ja ”isänsydämeksi”. Useista hänen kirjoittamista virsistä ja lauluista jätettiin pois säkeistöt, jotka kuvasivat Jumalaa äidillisin piirtein.
Ruotsin kirkon vuoden 1937 virsikirjassa oli yksitoista Sandellin kirjoittamaa virttä ja monet niistä on edelleen suosituimpia virsiä. Vuoden 1986 Ruotsin kirkon virsikirjassa on 14 Sandellin virttä ja siten hän on toiseksi suosituin naispuolinen virsirunoilija Britt G. Hallqvistin jälkeen, jonka kirjoittamia virsiä kirjassa on 15.
Sandell kuoli 1903 ja hänet on haudattu Solnan hautausmaalle Tukholman pohjoispuolella. Hänen hautakiveensä on kaiverrettu rivi hänen tunnetuimmasta virrestään ”Tryggare kan ingen vara” (Kun on turva Jumalassa).
Sandell on myös "pienestä neekerlapsesta Mustasta Saarasta" kertovan, aikanaan suositun ja Suomessa koko lähetystyöaatteen symboliksi tulleen pyhäkoululaulun "Ei taivahassa kuolon vaaraa" kirjoittaja. Se on edelleen muun muassa Evankelisen herätysliikkeen laulukokoelmassa "Siionin kannel," laulu 405 ja Viidennen herätysliikkeen laulukirjassa "Viisikielinen", laulu 330 alkusanoilla "Taivaassa ei voi koskaan kuolla".