tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kolkonjärvi (Rantasalmi)

Kolkonjärvi on Etelä-Savossa Rantasalmella sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järvi sijaitsee noin 10 kilometriä Rantasalmelta länteen päin ja se on muodostunut viime jääkauden loppuvaiheessa moreenikerrokseen syntyneisiin valtaviin uurteisiin. Sen pinta-ala on 2 100 hehtaaria eli 21 neliökilometriä. Järvi on 15,4 kilometriä pitkä ja 2,4 kilometriä leveä.
Järvi on luodattu ja sen tilavuus on 184,5 miljoonaa kuutiometriä eli 0,185 kuutiokilometriä. Se on 24,8 metriä syvä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 8,8 metriä. Syvin kohta sijaitsee järven lounaisrannan lähellä Kiislammen kohdalla. Järvessä on 11 saarta. Niiden yhteispinta-ala on noin hehtaari, joten järven selkä on varsin avoin. Suurin saarista on nimeltään Kolkonsaari.
Järven rantaviivan pituus on 42,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 0,9 kilometriä. Rannat ovat peltotilkkujen harvakseltaan täplittämää metsämaastoa. Asustus on harvaa haja-asutusta. Järven ympäristössä maastosta kohoaa luode-kaakko-suuntaisia vaaroja, jotka ovat seudulle ominaisia drumliineja. Tällaisten mäkien laella sijaitsevat esimerkiksi Eteläkylä, Pirilä ja Ronkala. Valtatie 14 ohittaa järven eteläpään.
Vesistösuhteet.
Järvi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueessa (04.2) Kolkonjärven valuma-alueeseen (04.24), jonka osa Kolkonjärven alue (04.242) on. Siihen laskee Rappunen Kekkolanjokea myöten ja tuo Kekkolanjoen alueen (04.243) vedet. Järven oma lähialue sisältää vain kolme pientä järveä, jotka laskevat suoraan järveen. Järven laskujoki on yläjuoksullaan Kolkonjoki ja alajuoksullaan Enojoki, joka laskee Haukiveden Joroisselkään.
Fabien Bourgeois

Fabien Bourgeois (s. 6. huhtikuuta 1995 Thonon-les-Bains, Ranska) on ranskalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Ligue Magnusin Rapaces de Gapissa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Bourgeois on HC Morzine-Avoriazin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Brûleurs de Loups de Grenobleen. Bourgeois voitti Ranskan B-juniorisarjan puolustajien syöttöpörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä toiseksi sekä kaudella 2011–2012 tehoilla 2+16=18 että kaudella 2012–2013 tehoilla 3+28=31. Ensimmäisellä kaudella hän voitti myös Ranskan U22-sarjan mestaruuden. 
Kaudeksi 2013–2014 Bourgeois siirtyi HC Amiensiin. Hän oli seuran U22-joukkueen paras syöttäjä ja voitti koko sarjan puolustajien piste- ja syöttöpörssin tehoilla 5+20=25. Bourgeois debytoi samalla kaudella myös Ranskan pääsarjassa, Ligue Magnusissa, jossa hän pelasi seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Ranskan liigacupissa Bourgeois pelasi Amiensissa ja Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä seitsemän ottelua tehopistein 1+1=2. Hän teki jälkimmäisenä mainitussa joukkueessa miesten pääsarjadebyyttinsä 26. elokuuta 2013 Ligue Magnusissa pelaavaa Chamois de Chamonixia vastaan. Bourgeois'n ensimmäinen pääsarjamaali syntyi seuraavassa ottelussa 27. elokuuta 2013 vieraissa kahden miehen ylivoimalla Chamonixia vastaan. Hän sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Johan Saint-Andrén tekemään ylivoimamaaliin. Bourgeois pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kymmenen runkosarja- ja kuuden playoff-ottelun verran lainalla Ranskan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla FFHG Division 2:n HC Compiégnessa.
Varsinaisella Ligue Magnusin tulokaskaudellaan 2014–2015 Bourgeois teki 25 runkosarja- ja kahdeksassa playoff-ottelussa tehot 2+6=8. Ranskan liigacupissa hän pelasi Amiensissa ja Ranskan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä 11 ottelua tehopistein 1+1=2. Bourgeois pelasi ison osan kaudestaan myös Ranskan U22-sarjassa, jonka puolustajien piste- ja syöttöpörssin hän voitti tehoilla 6+21=27. Bourgeois oli Amiensin tehokkain puolustaja myös seuraavalla kaudella 2015–2016 tehoilla 2+12=14, vaikka hän pelasi kauden aikana U22-sarjassa vain kuusi runkosarjaottelua. Kaudella 2016–2017 Bourgeois teki Ligue Magnusin yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 3+10=13.
Bourgeois siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin, kun hänen aiemmin sarjassa pelannut ystävänsä suositteli Mestistä Bourgeois'lle. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi jatkamaan Mestis-uraansa Rovaniemen Kiekkoon.
Kaudeksi 2019–2020 Bourgeois palasi kotimaahansa ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Rapaces de Gapiin. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 4+16=20. Kesäkuussa 2020 Bourgeois teki Gapin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Maajoukkueura.
Bourgeois pelasi alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin. Hän on pelannut myös Ranskan A-maajoukkueessa kahdeksan ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä vain 18-vuotiaana jo ensimmäisellä pääsarjakaudellaan 2013–2014.
Pontiset suot

Pontiset suot (, ) on kuivatettu suoalue Tyrrhenanmeren rannikolla, Keski-Italiassa, Latinan maakunnassa, Velletrin ja Aprilian sekä Terracinan välisellä alueella. Se sijaitsee Roomasta kaakkoon Volskilaisten vuorten ja rannikon hiekkadyynien välissä. Alueen pinta-ala on noin 800 neliökilometriä. Soiden kuivaamiseksi tehtiin aikojen kuluessa useita yrityksiä, joissa osaksi onnistuttiin. Lopullisesti alue kuivatettiin 1930-luvulla malarian hävittämiseksi ja suon saamiseksi asutus- ja maanviljelyskäyttöön.
Historiaa.
Latinalaiset ja volskit perustivat seudulle siirtokuntia ja kuivattivat aluetta käyttöönsä 600- ja 500-luvuilla ennen ajanlaskun alkua. Rooman tasavallan alkuaikoina, 500-luvun eaa. jälkeen, seutu oli taajaan asuttu, ja siellä kerrotaan olleen 33 kaupunkia, mutta sittemmin harventunut väestö ei voinut pitää maan kuivaukselle välttämättömiä viemäreitä ja kanavia kunnossa. Alue rämettyi ja malaria karkotti väestön. Roomalaisten aikana alueen poikki rakennettiin Roomasta kaakkoon johtava Via Appia. Rooman ja Napolin välisellä kulkureitillä olleet suot olivat pahamaineinen ja vaarallinen malariapesäke. Rooman valtakunnan aikaan tästä viljavasta alueesta käytettiin nimeä Pomptinus ager.
Paavit Bonifatius VIII, Eugenius IV, Leo X, Pius IV ja Pius V jatkoivat alueen muuttamista asumiskelpoiseksi 1200-luvulta alkaen. Työt päättyivät Pius VI:n kaudella Napoleonin valloitettua Rooman 1790-luvun lopulla.
Italian kuningaskunnan aikana ajatus suoalueen hyväksikäytöstä heräsi uudelleen. Lainsäädännön muutokset vuosina 1925–1933 mahdollistivat viemäröinti-, kuivatus- ja maansiirtotöiden aloittamisen. Toisen maailmansodan taisteluiden aiheuttamien vahinkojen korjaaminen kesti 1960-luvulle asti. 
Nykytilanne.
Lopullisesti alue kuivatettiin 1930-luvulla. Lopputuloksena oli, että entisestä suoalueesta tuli merkittävä maanviljely- ja karjanhoitoalue. Seudulla on myös teollisuutta. Alueen väkiluku nousi 1920-luvun noin tuhannesta asukkaasta 300 000:een, kun alueelle perustettiin kokonaan uusia yhdyskuntia kuten Latina, tuolloin nimellä Littoria (vuonna 1932), Sabaudia (1933), Pontinia(1934), Aprilia (1936) ja Pomezia (1938).
Purple drank

Purple drank on slangisana päihdyttävälle juomalle joka on sekoitus virvoitusjuomaa ja reseptillä saatavaa, kodeiinia ja prometatsiinia sisältävää yskänlääkettä. Seos tuli suosituksi Yhdysvaltojen eteläosan hip hop -yhteisössä 1990-luvulla, alun perin Houstonissa.
Juoma sekoitetaan yleensä Spritestä tai Mountain Dewista, joskus myös Jolly Rancher -makeisista, jotka makeuttavat juomaa. Purppuranvärinen sävy on peräisin yskänlääkkeessä olevista väriaineista. Käytettävän yskänlääkkeen määrä "voi ylittää jopa 25 kertaa suositellun annoksen." Seos on "tyypillisesti nautittu kahdesta sisäkkäin pidetystä styroksisesta kertakäyttömukista".
Purple drankilla on lukuisia kutsumanimiä, mm. Purple drank, Lean, Syrup (siirappi), Barre, Texas tea (Teksasin tee), purple Jelly (purppura hyytelö), Dirty Sprite (likainen Sprite), Shnizz ja Tsikuni.
Vaikutukset.
Purple drankin vaikutukset vastaavat tyypillisiä kodeiinin ja prometatsiinin vaikutuksia. Juoman on kuvattu aiheuttavan euforiaa, motorisia häiriöitä, letargiaa, uneliaisuutta, sekavuutta ja dissosiaatiohäiriöitä. 
Houstonilainen kirjailija Lance Scott Walker totesi, että virvoitusjuoman, yskänlääkkeen ja karamellien erittäin makea yhdistelmä tarjoaa maun, joka pysyy kielellä pitkään. Tämä ilmiö on usein houkutteleva ensikäyttäjien kannalta.
Purple drankia käytetään usein alkoholin ja/tai muiden lääkkeiden kanssa. 
Käytön vaarat.
Rap-artisti Lil Wayne joutui sairaalaan, minkä syynä väitettiin olevan purple drankin liiallinen nauttiminen; juoman nauttiminen yleensäkin voi olla vaarallista, sillä siinä olevan yskänlääkkeen määrä ylittää suositellut annokset usein kymmenkertaisesti. Prometatsiinin on myös havaittu tehostavan kodeiinin euforisoivaa vaikutusta aivoissa.
Purple drankin käyttö saattaa aiheuttaa voimakkaan psyykkisen ja fyysisen riippuvuuden.
Casamance (joki)

Casamance on Atlantin valtamereen laskeva joki Senegalin eteläosassa. Sen pituus on noin 350 kilometriä ja valuma-alueen laajuus noin 12 500 neliökilometriä.
Alavalla tasangolla virtaava Casamance muodostaa alajuoksullaan estuaarin, jossa makea vesi sekoittuu meriveteen. Joki on liikennöintikelpoinen 64 kilometrin pituudelta. Sen suussa sijaitsee Ziguinchorin satamakaupunki. Joki on antanut nimensä Casamancen alueelle.
Korkeusvakain

Korkeusvakain eli korkeusvakaaja on lentokoneen pyrstön vaakasuora osa. Se on pieni nostetta tuottava taso, jonka avulla lentokoneeseen vaikuttavan nosteen keskipistettä on mahdollista säätää. Tämä mahdollistaa koneen vakaana pitämisen. Lisäksi korkeusvakaimessa on yleensä myös korkeusperäsin, jolla koneen nokkaa voidaan nostaa tai laskea.
Makenin yliopisto

Makenin yliopisto (), joka tunnettiin aiemmin nimeltä Fatima-instituutti (), on yksityinen katolinen yliopisto Makenissa, Sierra Leonessa. Sen perusti nimellä Fatima-instituutti katolisen kirkon emerituksen pastori George Biguzzi syyskuussa 2005. Elokuussa 2009 koululle myönnettiin yliopiston asema, jolloin se sai nykyisen nimensä. Vuonna 2016 yliopistossa oli opiskelijoita 1 700.
Tuomas Raunio

Tuomas Raunio (s. 13. marraskuuta 1993 Nurmo) on suomalainen pesäpalloilija, joka pelaa Superpesiksessä Seinäjoen JymyJussien joukkueessa. Raunio pelaa useimmiten sisävuoroissa kärkenä ja ulkopelipaikaltaan hän on kakkoskoppari. Raunio tunnetaan pesäpallokentällä nopeudestaan ja hyvästä heittokädestään. 
Siviiliammatiltaan Raunio on sairaanhoitaja.
G-Eazy

Gerald Earl Gillum (s. 24. toukokuuta 1989 Oakland, Kalifornia), taiteilijanimeltään G-Eazy, on yhdysvaltalainen rap-artisti ja tuottaja. G-Eazyn ensimmäinen albumi "Must Be Nice" julkaistiin 26. syyskuuta 2012, ja se sijoittui amerikkalaisen Billboard 200 -listan 3. sijalle. Kolmas albumi "When It’s Dark Out" julkaistiin 4. joulukuuta 2015. Levyllä on mukana hitti ”Me, Myself &amp; I”, joka sijoittui monien maiden top-listoille. Spotify-kuuntelukertoja kappaleella on yli 822 000 000. Räppärin The Beautiful &amp; Damned albumin kiertueen ensimmäisen keikan jälkeen Gerald pidätettiin kokainiin laittomasta hallussapidosta.
Sierraleonelainen keittiö

Sierraleonelainen keittiö seuraa tyyliltään muiden länsiafrikkalaisten ruokien tapaa. Syödyin ruoka Sierra Leonessa on riisi, jota tavallisesti tarjoillaan jokaisen ruoan yhteydessä ja jota pidetään niin perinteisenä osana maan ruokakulttuuria, etteivät sierraleonelaiset pidä ateriaa valmiina ilman sitä. Toinen suosittu ruoka on maniokki, jota murskataan fufuksi. Maniokinlehdistä tehdään kasvispataruokaa. Palmuöljyä sekä pähkinöitä syödään myös laajalti. Vaikka jamssia löytyy Sierra Leonessa, se ei kuitenkaan ole niin iso osa maan ruokakulttuuria kuin muissa Länsi-Afrikan maissa. 
Tavallisesti syötyjä lihoja ovat muun muassa vuohen ja kanan liha sekä naudanliha.
Pataruoat.
Pataruoat ovat keskeinen osa Sierra Leonen ruokakulttuuria ja maapähkinästä tehtyä pataruokaa on kutsuttu maan kansallisruoaksi. Kyseinen pataruoka koostuu kanasta ja vihanneksista, jotka maustetaan pähkinöillä kuten cashew-pähkinöillä tai maapähkinöillä. Sitä tarjoillaan usein isona ateriana perheille. 
Maniokinlehdet ovat tärkeä ainesosa sierraleonelaisessa ruoassa. Maniokkia pidetään niin sanottuna rahakasvina erityisesti sherbrojen keskuudessa. Ruokaa valmistaessa maniokinlehdet ensiksi pestään, minkä jälkeen ne murskataan joko hienosti tai morttelin kanssa. Tämän jälkeen ne silputaan ennen keittämistä, minkä jälkeen lehdet lisätään palmuöljyn kanssa tehtyyn palaver-kastikkeeseen ja sekoitetaan muiden ainesosien, kuten sipulien, pippurin, kalan, lihan tai vihannesten, kanssa, jolloin pataruoka on valmis. Tämä kyseinen pataruoka on sierraleonelaisten suosikkia niin kotona kuin ulkomaillakin. Palmuöljyn sijaan voidaan käyttää myös kookosöljyä antaakseen aterialle aistikkaamman maun.
Uljana Grebenštšikova

 
Uljana Grebenštšikova (, s. 3. kesäkuuta 1994 Pietari) on venäläinen karateka. Hän on kahdeksankertainen maailmanmestari ja kuusinkertainen Euroopan-mestari raskaassasarjassa. Grebenštšikova on voittanut yhden maailmanmestaruuksistaan avoimessasarjassa.
Kilpaura.
Grebenštšikova oli helmikuussa 2013 Espanjan Openissa, jossa hän saavutti raskaansarjan mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Anastasia Khasanovan. Samana vuonna Grebenštšikova saavutti ensimmäisen Euroopan-mestaruuden Ukrainassa, voitettuaan loppuottelussa Agnieszka Sypieninin. Hän saavutti samana vuonna myös EM-hopeaa avoimessasarjassa hävittyään loppuottelussa Yulia Pineginalle. Grebenštšikova otteli samana vuonna myös maailmanmestaruuskilpailuissa Japanissa, jossa hän eteni loppuotteluun ja voitti maailmanmestaruuden japanilaista Hitomi Endoa vastaan.
2014 Grebenštšikova voitti toistamiseen Euroopan-mestaruuden, tällä kertaa hän voitti loppuottelussa maannaisensa Elizaveta Ananinan. Grebenštšikova eteni myös MM-kilpailuissa loppuotteluun, jossa hän voitti myös maannaisensa Anna Egorovan.
Grebenštšikova saavutti 2015 neljä mestaruutta voittaen aluksi raskaansarjan maailman- ja euroopanmestaruudet. MM-kilpailuissa hän voitti loppuottelussa Alemgul Sabyrkhanin ja Euroopan kilpailujen loppuottelussa Maria Jaskon. Heinäkuussa hän saavutti maailmanmestaruuden joukkueturnauksessa, jossa hän kilpaili kumitessa. Marraskuussa Grebenštšikova voitti naisten historian toisen avoimen maailmanmestaruuden. Hän kohtasi voittokkaasti loppuottelussa Elena Gulkon.
2016 Grebenštšikova jatkoi menestystään voittamalla neljännen Euroopan-mestaruuden Bulgariassa. Hän eteni loppuotteluun voittamalla Maria Jaskon välierissä. Loppuottelussa Grebenštšikova voitti maannaisensa Ksenija Zasorinan. MM-kilpailuissa Grebenštšikova eteni myös loppuotteluun, jossa hän voitti Marianna Krashakovan. Se oli samalla hänen uransa viides maailmanmestaruus.
2017 Grebenštšikova voitti maaliskuussa Espanjan Openissa mestaruuden avoimessasarjassa. Kuukautta myöhemmin huhtikuussa hän MM-kilpailuissa loppuotteluun saakka. Tällä kertaa Grebenštšikova kohtasi Elizaveta Ivanovan, jonka hän voitti tuomariäänin. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Grebenštšikova eteni loppuotteluun, jossa hän kohtasi Maria Jaskon. Kaksikko oli edellisen kerran kohdannut toisensa loppuottelussa Saksassa 2015, jolloin Grebenštšikova oli parempi. Sama toistui tälläkin kertaa ja Grebenštšikova voitti uransa viidennen Euroopan-mestaruuden.
2018 Grebenštšikova eteni huhtikuussa kuudennen kerran peräkkäin MM-kilpailujen raskaansarjan loppuotteluun, jossa hän tällä kertaa jäi hopealle hävittyään Anastasiia Khripunovalle. Syyskuussa Grebenštšikova saavutti Venäjän mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Anastasia Hasanovan.
Grebenštšikova saavutti Venäjän keskisarjan mestaruuden maaliskuussa 2021 voitettuaan loppuottelussa Elizaveta Zabelinan. Hän kilpaili myös ensimmäistä kertaa keskisarjassa EM-kilpailuissa, jotka järjestettiin Puolassa. Grebenštšikova voitti ensimmäisellä kierroksella Carmen Slaterin. Hän eteni sittemmin välierien voiton jälkeen loppuotteluun, jossa Grebenštšikova hävisi Ksenia Zasorinalle.
Nastasia Iavorscaia

 
Nastasia Iavorscaia (s. 11. helmikuuta 1991 Chișinău) on moldovalainen karateka. Hän on sijoittunut kahdesti neljänneksi Kyokushinin EM-kilpailuissa 2014 ja 2017. Iavorscaia on voittanut Moldova Cupin kolmesti ja Ranskan mestaruuden kolmesti. Hän on voittanu myös katassa kultaa Ranskan Openissa.
Kilpaura.
Iavorscaia aloitti kamppailulajien harrastamisen Ashiharalla ja Shōtōkanilla. Hänellä on 1. danin musta vyö Ashiharassa ja on saavuttanut nuorten tasolla menestystä molemmissa tyylisuunnissa.
Kyokushin.
Iavorscaia osallistui toukokuussa 2013 painoluokallisiin EM-kilpailuihin Kiovassa harjoitellessaan vielä Ashiharaa. Hän saavutti kisojen jälkeen historian toisissa Moldovan cupissa mestaruuden 2013. Vuotta myöhemmin hän otteli EM-kilpailuissa Bulgariassa, jossa hän selvitti tiensä pronssiotteluun. Iavorscaia hävisi kevytsarjan pronssiottelussa Agata Zjawinskalle.
Helmikuussa 2015 Iavorscaia saavutti pronssia Ranskan cupissa. Hän saavutti pronssia myös Lyon Openissa alle 55-kiloisten sarjassa voitettuaan Ginger Alumin. Hän kilpaili myös katassa, jossa tuloksena oli neljäs sija. Iavorscaia oli mukana myös Saksan EM-kilpailuissa 2015, jossa hän sijoittui 5–8 parhaan joukkoon. Lokakuussa Iavorscaia otteli vielä Moldova Cupissa, jossa hän voitti kultaa alle 55-kiloisten sarjassa.
Iavorscaia voitti pronssia Ranskan cupissa 2016, kuten edellisvuoden tapaan. Sitä vastoin Ranska Openin kata-kilpailussa hän saavutti hopeaa. Toukokuussa Iavorscaia oli mukana Bulgarian EM-kilpailuissa, jossa hän eteni 8 parhaan joukkoon. Lokakuussa 2016 Iavorscaia voitti Moldova Cupin. Hän kohtasi loppuottelussa Inna Velixarin.
Tammikuussa 2017 Iavorscaia voitti Ranskan Openissa kultaa katassa. Helmikuussa hän sen sijaan voitti uransa neljännen pronssimitalin Ranskan Cupissa. Toukokuussa hän otteli toistamiseen EM-kilpailuissa pronssista, mutta hävisi tällä kertaa Lyonissa Lilia Baistiuchenkolle. Lokakuussa Iavorscaia saavutti Belgian Openin mestaruuden katassa. Joulukuussa hän saavutti Bayeux Openissa pronssia katassa.
Iavorscaia saavutti tammikuussa 2018 hopeaa katassa Ranskan Openissa. Pian helmikuussa hän saavutti Ranskan mestaruuden keskisarjassa voitettuaan loppuottelussa Juliette Lebonin tuomariäänin. Huhtikuussa Iavorscaia saavutti Saksan mestaruuden voitettuaan loppupottelussa Natalia Stachowiczin. Hänet palkittiin turnauksen naisten parhaasta taisteluhengestä.
Iavorscaia saavutti helmikuussa 2019 uransa toisen Ranskan mestaruuden. Tällä kertaa kevytsarjassa, jossa hän voitti loppuottelussa Camille Fostierin. Maaliskuussa Iavorscaia otti hopeaa kevytsarjassa Espanjan Openissa. Toukokuun EM-kisoissa Puolassa hänen matka päättyi alkukierrokselle.
Iavorscaia voitti uransa kolmannen Ranskan mestaruuden helmikuussa 2020, voitettuaan loppuottelussa Maeva Guigonisin.
Corubal

Corubal on Geban estuaariin laskeva joki Guinea-Bissaussa ja Guineassa. Sen pituus on noin 450 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 24 000 neliökilometriä.
Joki saa alkunsa Fouta Djallonin ylängöltä Guineassa. Sen alkujoet ovat Tominé ja Koumba, jotka yhtyvät Gaoualin luona "Kolibaksi". Guinea-Bissaussa joki saa nimen Corubal. Se oli aikoinaan tärkeä orjakaupan kulkureitti.
Chicago Justice

Chicago Justice on yhdysvaltalainen Dick Wolfin luoma draamasarja. Se on neljäs televisiosarja Wolfin Chicago-sarjoista.
Yhdysvalloissa sarjan esittäminen alkoi 1. maaliskuuta 2017 NBC-kanavalla. Toukokuussa 2017 NBC ilmoitti sarjan jäävän vain yhden kauden mittaiseksi.
Tarina.
Sarjassa seurataan Chicagossa sijaitsevan Cook Countyn piirisyyttäjien arkea oikeussalissa ja sen ulkopuolella.
Crossover-jaksot.
"Chicago Justice" sijoittuu samaan maailmaan sarjojen "Chicago Fire", "Chicago P.D." ja "Chicago Med" kanssa. Sarjoilla on useita crossover-jaksoja.
Tuotanto.
Vuoden 2016 tammikuussa ilmoitettiin "Chicago Law" -nimisen sarjan aloittamisesta. Saman vuoden maaliskuussa sarjan nimeksi vaihdettiin "Chicago Justice".
Ukonniemen stadion

Ukonniemen stadion on vuonna 2015 Imatralle valmistunut monitoimistadion, jossa pelataan pääsääntöisesti pesäpalloa, mutta siellä järjestetään myös hiihtoa ja ampumahiihtoa. Stadion toimii Superpesiksessä pelaavan Imatran Pallo-Veikkojen kotistadionina.
Stadionilla järjestettyjä tapahtumia.
Stadionilla järjestettiin tammikuussa 2016 hiihdon SM-kilpailut. Lisäksi stadionilla järjestettiin pesäpallon Itä–Länsi-ottelu vuonna 2017.
Kritiikkiä.
Stadion sai rakennusvaiheessa osakseen kritiikkiä ja närkästymistä Imatran paikallisissa. Stadionin saamasta ympäristöluvasta tehtiin kuusi valitusta Vaasan hallinto-oikeuteen. Valitusten syiksi kerrottiin mm. marjastuksen ja golffauksen häiriintymien sekä stadionin sijoittuminen liian lähelle asutusta.
Kangasjärvi (Mikkeli)

Kangasjärvi on Etelä-Savossa Mikkelissä, Pieksämäellä ja Juvalla sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 1 970 hehtaaria eli 19,7 km². Se on 8,6 kilometriä pitkä ja 4,8 kilometriä leveä. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven syvin kohta on kartan mukaan yli 6 metriä, vaikka lähes koko järvi on matalampaa. Järvessä on yli 50 saarta, joista suurimmat sijaitsevat järven eteläpäässä. Suurimmat saaret ovat Raakasaari, Kirkkosaari, Kotasaari ja Potkusaari. Järven rantaviivan pituus on 53,9 kilometriä ja rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Rannoilla näkyy siellä täällä peltotilkkiuja. Järven itäpuolella sijaitsee Karkeamaan kylä.
Vesistösuhteet.
Järvi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueella (04.2) olevassa Sysmäjärven valuma-alueella (04.25), johon Isojoen–Sahinjoen valuma-alue (04.253) kuuluu.
Järvi laskee Haapajärveen (718 ha) alle kaksikilometristä Rakkineenjokea myöten. Vesistön reitti jatkuu Ankeleenjärveen (50 ha) johtavalla lyhyellä Välijoella, josta vedet jatkavat Isojokea myöten Monniin ja sitten Maaveteen. Sitten vedet jatkavat Sysmän kautta Haukiveteen, joka on osa Saimaata. Isojoen–Sahinjoen valuma-alueeseen kuuluu 54 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä Kangasjärveen laskevista huomattavimmat ovat Iso-Tylönen (112 ha), Pitkäjärvi (80 ha), Hepokkaanjärvi (77 ha), Pikku-Tylönen (60 ha), Höytiönlampi (35 ha), Löytynlampi (23 ha), Mustalampi (17 ha) ja Haukilampi (16 ha).
Panguma

Panguma on kylä itäisessä Sierra Leonessa. Kylän väkiluku on 7 965.
Esanit

Esanit (esaniksi Ẹ̀bhò Ẹ̀sán) ovat Nigerian etninen ryhmä, jotka puhuvat esanin kieltä. Esanit ovat perinteisiä maanviljelijöitä, perinteisen lääketieteen harjoittajia sekä metsästäjiä. He viljelevät muun muassa palmupuita, kirsikoita, pähkinöitä, persikoita, jamssia, maissia, riisiä, papuja, banaaneja, appelsiineja, tomaatteja, perunoita, okraa, ananasta ja monia muita eri vihanneksia.
Esanin kieltä pidetään tärkeänä kielenä Nigeriassa ja sitä opetetaan peruskouluissa ja puhutaan radiossa sekä televisiossa. 
Arviot Nigerian esanien väkiluvusta vaihtelevat noin miljoonan ja puolentoista miljoonan välillä. Esanin kieltä puhuvia yhteisöjä on myös Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa, Espanjassa sekä Italiassa.
Kurankot

Kurankot, jotka tunnetaan myös nimillä korankot ja karankot, ovat etninen ryhmä, joka asuu Sierra Leonessa ja Guineassa. Kurankot puhuvat äidinkielenään kurankoa (tai korankoa), joka kuuluu nigeriläis-kongolaisiin kieliin. Heidän sukulaiskansansa mandinkat sekä susut ymmärtävät kurankon kieltä, sillä se on samanlainen mandinkan kielen kanssa. Kurankoja arvioidaan olevan Sierra Leonessa noin 368 000 ja Guineassa noin 112 000, joka tarkoittaisi heitä olevan yhteensä noin 482 000. Kurankot ovat pääasiassa islaminuskoinen kansa, mutta useat heistä harjoittavat silti perinteisiä uskontojaan. 
Kurankot asuttavat vuoristoista Sierra Leonen koillista puolta, josta heidän asuinalueensa jatkuu Guineaan. Kurankojen asuttamalta alueelta puuttuvat sopivat tieyhteydet eikä alueelle pääse helposti, jonka takia kurankot ovat sosiaalisesti eristettyinä.
Raimo Nurmi

Raimo Nurmi (s. 29. toukokuuta 1941 Turku) toimi Turun kauppakorkeakoulun johtamisen ja organisoinnin professorina 1982–2005. 
Nurmi väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Turun yliopistossa 1970. Vuosina 1969–1974 hän oli liikkeenjohdon konsulttina H.B. Maynardin suomalaisessa tytäryhtiössä, Oy Mec-Rastor ab:ssa. Sen jälkeen hän oli muun muassa Yhdistyneiden kansakuntien kehitysohjelman UNDP:n kehitysyhteistyötehtävissä Nigeriassa 1977–1978 ja Sierra Leonessa 1983. Näistä tehtävistä tasavallan presidentti Martti Ahtisaari myönsi hänelle Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkin vuonna 1996.
Vuosina 1996–2007 Nurmi toimi Tallinnassa Estonian Business Schoolin vierailevana professorina ja sai sieltä kunniatohtorin arvon vuonna 1998.
Tedros Adhanom Ghebreyesus

Tedros Adhanom Ghebreyesus (Ge'ez: ቴዎድሮስ አድሓኖም ገብረኢየሱስ;) (s. 1965) on etiopialainen poliitikko ja julkisen terveyden virkamies. Hän toimi terveysministerinä 2005–2012 ja ulkoministerinä 2012 –2016.
Tedros valittiin Maailman terveysjärjestön (WHO) pääjohtajaksi 1. heinäkuuta 2017 alkaen.
Pyyvesi

Pyyvesi on Etelä-Savossa Savonlinnassa ja Enonkoskella sijaitseva Saimaan järvenosa, joka jää Hanhivirran ja Savonrannan väliin.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 2 980 hehtaaria eli 29,8 km². Se on 13,4 kilometriä pitkä ja 6,3 kilometriä leveä. Järvialtaan länsipäässä sijaitsee isojen saarien rikkoma Hanhiselkä, josta työntyy kaakkoon Vuorilahti. Länsi- ja itäpään välissä on melko suora ja yli kilometrin leveä järviosuus. Itäpäässä järvialue laajenee etelään ja siellä aukeaa ensin Syvänniemenselkä, joka haarautuu lahtiin, joista suurin on idänpuoleinen Kokkolahti. Länsipuolella on karttoihin nimetty vain Siikalahti ja Luotolahti. Järven tilavuus on 316 miljoonaa m³ eli 0,316 km³. Järven keskisyvyys on 10,6 metriä ja suurin syvyys on 47,2 metriä.
Järvessä on laskettu olevan 126 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 322 ha, mikä on noin 9,8 % järvenosan kokonaispinta-alasta. Saarista 18 on yli hehtaarin suurisia, 100 yli aarin ja loput 8 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saarista ei ylitä neliökilometriä. Hanhiselällä sijaitsevat Hirvisaari, Ristisaari, Pylkönsaari, Sepänsaari ja Peukalosaari jotka ovat luonnonsuojelualueita. Itäpäässä sijaitsee Metsosaari, joka on lähes kokonaan suojeltu, ja Nimetön. Etelään työntyvissä lahdissa sijaitsee esimerkiksi Murtosaari ja Ollinsaari.
Järven rantaviivan pituus on 150,6 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 52,3 kilometriä. Rannat ovat pääasiassa metsämaata. Vapaa-ajan asutusta on harvakseltaan. Savonranta sijaitsee itäpäässä pohjoiseen tyntyvän pienten lahtien pohjukassa. Kokkolahden perällä sijaitsee pieni Kokkolahden kylä.
Vesistösuhteet.
Pyyvesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Haukiveden–Kallaveden alueella (04.2) Pyyveden alueeseen (04.23), johon Pyyveden lähialue (04.231) kuuluu.
Sen länsipäähän pohjoisrantaan laskee Kiurunjärvestä Kiurukoski, joka on Kiurunjärven valuma-alueen (04.232) laskujoki. Tästä hieman itään Saunasaaren taakse laskee Metsä-Pyylammesta oja, joka on Metsäpyylammen–Tielammen valuma-alueen (04.233) laskuoja. Kaidan alueen (04.234) reitti virtaa Savonrannan taajamassa kahden padon läpi ennen laskemistaan Pyyjärven Kääpäsaaren suojaan. Pyyveden etelärantaan Luotolahteen laskee Lakianjärveltä Karhukoski, joka on Lakiajärven alueen (04.236) laskujoki. Merkittävä määrä vettä saapuu Pyyveteen idästä Savonrannan saarien välistä Pukkivirtaa, Vuokalanvirtaa, Orivirtaa ja Vihtakannankanavaa myöten Orivedestä ja kaikki vesi poistuu länteen Hanhivirran kautta Enonveteen.
Pyyveden lähialueelta laskee suoraan tai välillisesti Pyyveteen 41 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Niistä huomattavimmat ovat Hietalampi (44 ha), Huosiinen (41 ha), Iso Valkealampi (27 ha), Iso-Musta (18 ha), Koirilampi (18 ha), Ristilampi (17 ha), Rauvaslampi (14 ha) ja Putkonlampi (12 ha).
Asmodeus

Asmodeus, hepreaksi Ashmedai ja kreikaksi Ασμοδαίος, Asmodaios, on juutalaisessa mytologiassa demonien kuningas. Asmodeus on alun perin lainattu vanhasta iranilaisesta uskonnosta.Apokryfisessä Tobitin kirjassa kerrotaan, että Asmodeus oli rakastunut Raguelin tyttäreen Saaraan, ja demoni tappoi peräjälkeen seitsemän Saaran aviomiestä heidän hääöinään. Arkkienkeli Rafael neuvoi Tobiakselle, miten demonin pystyisi voittamaan. Tässä onnistuttuaan Tobias nai Saaran.
Talmudin mukaan Salomo vangitsi Asmodeuksen ja pakotti demonin orjatyöhön Jerusalemin ensimmäisen temppelin rakennustyömaalle. Muissa legendoissa Asmodeus kuvataan hyväntahtoisempana hahmona.
Llandaffin tuomiokirkko

Llandaffin tuomiokirkko on anglikaaninen katedraali Cardiffissa, Walesissa.
Paikalla oli luostarikirkko jo ennen normanniaikaa, mutta piispa Urban päätti rakennuttaa suuremman vanhan tilalle vuonna 1120. Ensimmäisestä kirkosta on jäljellä kaksi oviaukkoa ja joitakin kappaleita, mutta piispa Henry de Abergavennyn 1200-luvun alussa rakennuttama katedraali, joka sekin koki laajennuksia ja muutoksia, korvasi aiemman. John Wood vanhempi palkattiin suunnittelemaan uutta kirkkoa vuonna 1734. Hän toteutti eräänlaisen jäljitelmän Salomon temppelistä.
Suihkujarru

Suihkujarru eli "reverssi" on lentokoneen moottorin toiminto, jolla sen tuottama työntövoima saadaan käännettyä lentokoneen hidastamiseksi koneen laskeuduttua. Se toimii niin, että moottorista ulos tulevat kaasut ohjataan esimerkiksi erilaisten levyjen avulla eteenpäin, lentokoneen kulkusuuntaa vastaan. Tällöin ne tuottavat negatiivisen työntövoiman tai vähintään kumoavat moottorin tuottaman työntövoiman, jolloin myös moottorin tuottama ilmanvastus hidastaa konetta. Vastaava toiminto voidaan toteuttaa myös potkurikoneessa muuttamalla potkurien lapakulmat negatiiviseksi.
Monet lentokoneet voivat myös peruuttaa suihkujarrun avulla, mutta sitä ei enää nykyään yleensä käytetä peruuttamiseen potkurikalustoa lukuun ottamatta. Esimerkiksi Finnair käytti suihkujarrujen avulla peruuttamista portilta työnnön korvikkeena muun muassa DC-9-laivastossaan ajoittain aina vuosituhannen vaihteeseen saakka. Käytännöstä luopuminen liittyy polttoaineen hintojen nousuun ja käänteisen käyttövirtauksen aiheuttamaan vierasesinevauriovaaraan -- esimerkiksi kiviä tai muuta irtainta ainesta voi osua koneeseen, jos suihkujarrua käytetään pidemmän aikaa. Toisaalta DC-8-koneessa suihkujarruja voitiin käyttää myös ilmassa jarruttamiseen. Joissakin nykysuihkukoneissa (esim.Airbus A380) vain osa moottoreista on varustettu suihkujarruilla, sillä niiden teho on nykymoottoreilla aiempaa pienempi, johtuen niiden aiempaa pienemmästä polttokammion läpivirtauksesta (ohivirtausmoottori). A380:n tapauksessa ilmailuviranomaiset eivät kuitenkaan hyväksyneet suihkujarrujen poisjättämistä, vaikka tätäkin ehdotettiin.
Le Petit Marcel

Le Petit Marcel (kansainvälisesti "Little Marcel") on vuonna 1976 ensi-iltansa saanut Jacques Fanstenin ohjaama ranskalainen draamakomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Jacques Spiesser, Isabelle Huppert ja Yves Robert, joka oli myös elokuvan tuottajana. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Fansten ja Jean-Claude Grumberg. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Zazi Films, Les Productions de la Guéville ja Société Française de Production (SFP).
"Le Petit Marcel" sai ensi-iltansa Ranskassa 7. huhtikuuta 1976, oli Gaumontin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 52 046 katsojaa. Elokuva julkaistiin Ranskassa DVD:lle 25. tammikuuta 2012.
Kuusamon rautatie

Kuusamon rautatie eli Akanlahden siirtorata oli Kuusamossa Kitkajärven Akonlahdesta Livojokeen kulkenut rautatie. Sen pituus oli 2,6 km, ja välillä sen katkaisi Kuorikkijärvi. Rautatien rakensi vuonna 1910 turkulainen puutavaraliike K. E. Blomberg Oy, jolta sen osti ranskalainen puutavarayhtiö Berner &amp; Nielsen. Valtion omistukseen rautatie siirtyi keväällä 1912. Siirtorata oli käytössä vuoteen 1929.
Rataa käytettiin puutavaran kuljetukseen Maanselän yli Livojokeen, jota pitkin ne uitettiin Iijokeen ja sitä kautta Pohjanmaan sahoille sahattavaksi. Konevoimana rautatiellä oli kolme 35 hevosvoimaista höyrykonetta. Työväkeä radalla oli viisikymmentä ja koneiden käyttäjinä yhdeksän miestä.
Kiantajärvi (Sotkamo)

Kiantajärvi (myös Kiantojärvi) on Kainuussa Sotkamossa sijaitsevan laajan Sapsojärven Kuolasalmen taakse jäävä järvenosa.
Maantietoa.
Järvialtaan pinta-ala on 2 330 hehtaaria eli 23,3 km². Se on 11 kilometriä pitkä ja 4,9 kilometriä leveä. Sen erottaa Sapsojärvestä Kuolaniemessä sijaitseva kapeahko Kuolasalmi. Sitä luonehtii avoin järvenselkä, jossa on vain pari suurempaa saarta, jotka ovat Selkäsaari ja Keinosensaari. Muita pienempiä saaria on viisi. Järviallas on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 137 miljoonaa kuutiometriä eli 0,137 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 5,9 metriä ja suurin syvyys on 29 metriä. Kartan mukaan Hautalahdessa on kuitenkin 32 metriä syvää. Järven rantaviivan pituus on 54,4 kilometriä ja rannat ovat pääasiassa metsämaata, jota täplittävät kalliot ja pienet peltotilkut. Järvellä on runsaasti vapaa-ajan asuntoja ja sen lähiympäristössä jonkin verran maatiloja. Länsirannassa sijaitsee Kuurikanlahden kylä, jossa rautatie viistää järven rantaa. Sotkamon taajamasta tulee seututie 899, joka ohittaa sen länsipuolelta. Kuolasalmen ylittää kylätie, joka kiertää järven ympäri.
Säännöstely.
Järven vedenpinnan korkeus on 137,9 metriä mpy. Järven vedenpinta on samalla korkeudella kaikilla Sotkamonjärvillä, joita ovat myös Nuasjärvi, Sapsojärvet, Kiantajärvi, Pirttijärvi-Kaitainjärvi ja Iso-Kiimanen. Niitä voi siten pitää Sotkamonjärvien eri järvialtaina. Tilanne johtuu kuitenkin Kajaaninjoessa olevasta Koivukosken voimalaitoksesta, jonka patoaltaaseen edellä luetellut järvet kuuluvat. Sotkamonjärviä on säännöstelty siten, että Kiantajärven vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 136,20 metriä ja 138,70 metriä mpy.
Vesistösuhteet.
Järvi kuuluu Oulujoen vesistössä (vesistöaluetunnus 59) Nuasjärven–Kiimasjärven alueella (59.8) Sapsojärven alueeseen (59.86), jonka Kiantajärven alueeseen (59.862) järvi kuuluu.
Sen eteläpäähään länsirantaan laskee Kivijoki, joka on Kivijoen valuma-alueen (59.868) laskujoki. Eteläpäähän laskee Pohjankoskessa Pohjanlammen kautta Lappajärvestä alkava Lappajoki, joka on Kiantajoen alueen (59.863) laskujoki. Kiantajärvi laskee Kuolasalmen kautta Sapsojärvien lähialueeseen (59.861), joka sisältää Sappojärven. Vesistön reitti jatkaa Sotkamon Hirvenniemessä Hirvensalmen läpi Pirttijärven–Kaitainjärven alueen (59.821) Pirttijärveen, josta se kulkee Nuasjärven kautta Oulujärveen. Oulujärvestä alkava Oulujoki laskee Perämereen Oulussa.
Viskoelastisuus

Viskoelastisuus on materiaalin ominaisuus, jossa yhdistyvät sekä viskositeettiset että elastiset ominaisuudet muodonmuutoksen aikana.
Viskoelastisuustyyppejä.
Lineaarinen viskoelastisuus: 
formula_1
tai
formula_2
missä 
Maxwellin malli.
Maxwellin malli voi edustaa viskoosivaimenninta ja elastista jousta kytkettyna sarjaan, kuten kuvassa näkyy. Malli voidaan esittää seuraavan yhtälön avulla:
formula_7.
Kimmo Sainio

Kimmo Sainio (s. 6. huhtikuuta 1979) on suomalainen radiojuontaja. Hän juonsi HitMix-radiokanavalla vuosina 2017–2020, kunnes hänet yllättäen irtisanottin. Aiemmin hän juonsi Metro FM:n aamua Juha Perälän kanssa. Sainio on juontanut aiemmin myös Radio Suomipopin keskipäivää. 
Sainio aloitti Ysäri-radiokanavalla helmikuussa 2021. Sainio työskenteli Bauer Medialla Bassoradion ja SuomiRäpin musiikkipäällikkönä vuosina 2021–2024. Sainio erosi alkuvuodesta 2024 puolisostaan Kristasta, jonka kanssa oli yhdessä 16 vuotta. Heillä on yhteinen lapsi, joka eron jälkeen asuu vuorotellen kummankin vanhemman luona.
Sadie Jones

Sadie Jones (s. 1967) on brittiläinen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Jones aloitti uransa elokuvakäsikirjoittajana, mutta menestys oli vähäistä. Lopulta hän laajensi erään käsikirjoituksensa esikoisromaanikseen "Kotiinpaluu" ("The Outcast"), joka ilmestyi 2008. Sen jälkeen hän on julkaissut kolme muuta romaania.
BBC on tuottanut vuonna 2015 Jonesin esikoisromaanin "Kotiinpaluu" pohjalta samannimisen, 180-minuuttisen minisarjan, jonka on ohjannut Iain Softley ja johon Jones itse on laatinut käsikirjoituksen. Minisarja esitetään myös Suomessa kesällä 2016.
Gregory Nava

Gregory Nava (s. 10. huhtikuuta 1949 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -⁠käsikirjoittaja ja -⁠tuottaja. Hän on tunnettu Yhdysvaltojen espanjan­kielisen väestönosan kuvaajana ja käsikirjoitus­yhteistyöstään vaimonsa Anna Thomasin kanssa. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscar-palkinnon voittajiksi elokuvasta "Pako pohjoiseen" (1983). Muita Gregory Navan ohjauksia ovat "Siirtolaiset" (1994) ja "Unohdetut" (2006).
Gregory Nava syntyi meksikolais-baskilaiseen perheeseen San Diegossa 1949. Hän pääsi opiskelemaan elokuvaa Kalifornian yliopistoon ja valmistui sieltä 1976. Jo opiskeluaikana tehty lyhytelokuva Federico García Lorcan elämästä herätti kiinnostusta, ja Navan ensimmäinen pitkä elokuva "The Confessions of Amans" (1977) voitti esikoiselokuvapalkinnon Chicagon elokuvajuhlilla. Hänen kansainvälinen läpimurtonsa oli vuoden 1983 "Pako pohjoiseen", joka kertoo guatemalalaisen nuoren miehen ja naisen matkasta Meksikon halki siirtolaisiksi Yhdysvaltojen Los Angelesiin. Se valittiin vuonna 1995 Yhdysvaltojen National Film Registryyn. 
Vuoden 1997 elämäkertaelokuvan "Selena" nimiosan esittäjä Jennifer Lopez sai roolistaan Oscar-ehdokkuuden. Lopez on pääosassa myös Navan elokuvassa "Unohdetut" (2006).
Artturi Aarre

Artturi Anshelm Aarre (ent. "Tilhimaa" ja sitä ennen "Fihlman", 31. lokakuuta 1887 Tampere – 10. syyskuuta 1922 Tampere) oli suomalainen taidemaalari.
Aarteen vanhemmat olivat räätäli Anton Fabian Fihlman ja Gustava Filander. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1905-1908 ja teki myös opintomatkan Pietariin 1906. Aarre osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910, 1911, 1912, 1913 ja 1920. Hän maalasi maisemia, kaupunkilaiselämää, henkilömuotokuvia ja asetelmia ekspressionistiseen tyyliin. Aarre työskenteli myös mainos- ja koristemaalarina sekä kuvittajana ja toimi lisäksi taidekriitikkona. Aarre kuoli keuhkotautiin 35-vuotiaana syksyllä 1922.
Artturi Aarre laati yhdessä työnjohtaja Hugo Heleniuksen kanssa pienoismallin kirjailija Minna Canthin Tampereella sijainneesta syntymäkodista.
Miguel Littin

Miguel Ernesto Littín Cucumides (s. 9. elokuuta 1942 Palmilla, Chile) on chileläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kirjailija. Hän on tehnyt elokuvia synnyinmaansa Chilen ohella Meksikossa, Nicaraguassa ja Espanjassa. Hänen elokuvistaan on Suomessa esitetty ilmeisesti vain nicaragualaisen Pedro Pradon romaaniin perustuva "Alsino, poika joka tahtoi lentää" (1982, Yle TV1 21.11.1985).
Littín syntyi palestiinalaisen isän ja kreikkalaisen äidin pojaksi Chilen Palmillassa. Hän ohjasi 1960-luvun lopulla Chilen kaikkien aikojen suosituimmaksi nousseen elokuvan "El Chacal de Nahueltoro" (1969). Tosipohjainen draama kertoo perheensä vuonna 1960 tappaneesta alkoholistista, joka teloitettiin 1963.
Littín lähti maanpakoon vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen ja asettui Meksikoon, jossa hän ohjasi useita elokuvia. "Actas de Marusia" (1974) kertoo Chilessä sattuneesta kaivoslakosta ja oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. "El Recurso del Método" (1978) perustuu Alejo Carpentierin samannimiseen romaaniin. Vuonna 1980 tuli ensi-iltaan Gabriel García Márquezin novelliin perustuva "La Viuda de Montiel", jonka pääosaa näyttelee Geraldine Chaplin.
Nicaraguassa kuvattu "Alsino, poika joka tahtoi lentää" (1981) oli myös Oscar-ehdokkaana ja palkittiin Moskovan elokuvajuhlilla. 1980-luvun alussa Littín muutti Espanjaan. Hän matkusti sieltä salaa sotilasjuntan Chileen tekemään dokumenttia maan oloista Augusto Pinochet’n valtakaudella. Siviilihallinnon palattua Littín asettui taas Chileen ja alkoi ohjata elokuvia siellä. Vuoden 2000 "Tierra del Fuego" perustuu tutkimusmatkailija Julius Popperin seikkailuihin. "Dawson, Isla 10" kertoo sotilasjuntan aikaisista poliittisista vangeista.
Littín toimi synnyinkaupunkinsa Palmillan pormestarina vuosina 1992–1994 ja 1996–2000.
Pat Summitt

Patricia Sue ”Pat” Summitt (o.s. Head, 14. kesäkuuta 1952 Clarksville, Tennessee – 28. kesäkuuta 2016 Knoxville, Tennessee) oli yhdysvaltalainen koripallovalmentaja, koripalloilija, olympiavoittaja, maailmanmestari, Pan-Amerikan kisojen kultamitalisti ja NCAA:n moninkertainen mestarivalmentaja. Hänet on nimetty Basketball Hall of Fameen ja FIBA Hall of Fameen.
Ura.
Pelaajana Summitt (o.s. Head) saavutti Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa olympiahopeaa Montréalissa vuonna 1976 ja kultaa vuoden 1975 Pan-Amerikan kisoista. Valmentajaksi siirryttyään Summitt teki pitkän uransa yliopistojoukkue Tennessee Lady Volunteersin päävalmentajana voittaen kahdeksan NCAA I:n eli yliopistomestaruutta. Summitt valittiin seitsemän kertaa kauden parhaaksi NCAA-valmentajaksi, ja hän on kumpikin sukupuoli mukaan lukien historian menestyneimpiä yliopistovalmentajia. Summitt toimi myös Yhdysvaltain naismaajoukkueen päävalmentajana ja saavutti tässä toimessa olympiakultaa Los Angelesissa vuonna 1984, maailmanmestaruuden Etelä-Koreassa vuonna 1979 ja MM- sekä Pan-Amerikan kisojen hopeamitalit.
Vuonna 2008 Summittille myönnettiin John R. Wooden Awardin valmentajapalkinto. Vuonna 2011 hänet valittiin Sports Illustratedin vuoden urheilijaksi, ja vuonna 2012 presidentti Barack Obama myönsi hänelle Yhdysvaltain korkeimman siviilikunniamerkin Presidential Medal of Freedomin. Vuonna 2000 Summitt nimettiin Basketball Hall of Fameen ja vuonna 2013 FIBA Hall of Fameen. Vuonna 2011 Summittilla diagnosoitiin Alzheimerin tauti. Hän kuoli Tennesseen Knoxvillessä 64-vuotiaana 28. kesäkuuta 2016.
Oh Se-jong

Oh Se-jong (, 9. lokakuuta 1982 Soul – 27. kesäkuuta 2016 Soul) oli eteläkorealainen kaukalopikaluistelija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian talvikisojen kultamitalisti.
Oh kuului Etelä-Korean olympiakultaa voittaneeseen viestijoukkueeseen Torinossa 2006. Hän kilpaili olympiatasolla myös Salt Lake Cityssä 2002.
Urallaan myös useita MM-mitaleita voittanut Oh kuoli 33-vuotiaana törmättyään moottoripyörällään u-käännöksen tehneeseen autoon Soulissa 27. kesäkuuta 2016.
Sangue bleu

Sangue bleu (”Sininen veri”) on vuonna 1914 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Nino Oxilian ohjaaman melodraaman pääosaa esittää elokuvadiiva Francesca Bertini.
Juoni.
Montvallonin ruhtinatar Elena epäilee, että hänen miehellään on suhde kreivitär Simone de la Croix’han. Ruhtinas ottaa mustasukkaisesta vaimostaan eron ja jättää tyttärensä Dianan hänen hoidettavakseen. Elena tutustuu näyttelijä Jacques Wilsoniin ja kreivitär de la Croix lavastaa heidät rakastavaisiksi. Ruhtinas riistää Dianan Elenalta, joka ajautuu aiemmin torjumansa Wilsoniin syliin. Näyttelijä tuhlaa Elenan omaisuuden ja pakottaa hänet ryhtymään kabareetanssijaksi. Elena kapinoi ja yrittää riistää henkensä näyttämöllä ”kuoleman tangon” aikana. Ruhtinas katuu ja vie Elenan takaisin heidän tyttärensä luokse.
Tuotanto, teema ja vastaanotto.
Roomalaisen Celio Filmin tuottama elokuva oli suunniteltu vahvistamaan Francesca Bertinin tähtikulttia. Celio tuotti vuosina 1912–1914 25 elokuvaa, joissa näyttelijä esitti pääosia. Baldassarre Negronin jätettyä yhtiön Bertiniä ohjasi Nino Oxilia. Näyttelijää pidettiin yhtiön ”kruununjalokivenä” kunnes hän pian siirtyi Caesar Filmille.
"Sangue bleu" on juonipainotteinen melodraama, jossa on myös yhteiskuntakriittisiä aineksia. Sen teemana on oikeudeton ja alistettu nainen, jonka epätoivoon ainoa ratkaisu on itsemurha. Hienovaraisesti kerrottu juoni päättyy diivaelokuville poikkeuksellisesti onnelliseen loppuun. Elokuvan ansioita ovat Bertinin karismaattinen näyttelijänsuoritus, Nino Oxilian taitava ohjaus ja kuvaaja Giorgino Riccin kauniit kuvakulmat. Ruhtinattaren esittämä hyväntekeväisyysnäytelmä on mukaelma Puccinin "Madama Butterflysta" ja aikoinaan paheksuntaa herättänyt tangokohtaus on lainattu Asta Nielsenin elokuvasta "Kuilu" (1910).
Elokuva oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Aikalaiskriitikot kiittivät sen näyttelijäsuorituksia, näyttämöllepanoa ja kuvausta, mutta kiinnittivät huomiota käsikirjoituksen heikkouksiin. Bertinille "Sangue bleu" oli jälleen yksi askel hänen diivamaineensa lujittamisessa.
Restaurointi ja DVD.
Jean Desmetin kokoelmassa säilynyt "Sangue bleu" on restauroitu Alankomaiden elokuvamuseossa. Bolognan elokuva-arkiston DVD:nä julkaisema värjätty ja sävytetty nitraattikopio on varustettu Daniele Furlatin musiikilla. Se sisältää hollannin lisäksi myös italian- ja englanninkielisen tekstityksen.
Pako pohjoiseen (vuoden 1983 elokuva)

Pako pohjoiseen ("El Norte") on Gregory Navan ohjaama brittiläis-yhdysvaltalainen, espanjankielinen independent-elokuva vuodelta 1983. Kolmeen osaan jakautuva elokuva kertoo nuoren orvoksi jääneen sisarusparin, Rosan ja Enriquen, elämästä ensin väkivaltaisessa kotimaassaan Guatemalassa ja sitten vaelluksella Meksikon halki siirtolaisiksi Kalifornian Los Angelesiin.
Elokuvan käsikirjoitti ohjaaja Nava yhdessä vaimonsa Anna Thomasin kanssa, joka toimi myös elokuvan yhtenä tuottajana. He olivat ehdolla parhaan alkuperäiskäsikirjoituksen Oscarin saajiksi. Ehdokkuutta ei aiemmin ollut myönnetty independent-elokuvalle eikä espanjankieliselle käsikirjoitukselle.
Elokuvan osarahoittajana oli Yhdysvaltojen julkisen palvelun televisiokanava PBS.
Vastaanotto.
"Video-oppaassa" vuodelta 1994 Bello Romano sanoo Navan ohjausta epävarmaksi, mutta pitää lopputulosta kuitenkin sydämellisenä ja koskettavana ja antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä. Myös ensi-illan jälkeen muun muassa "The New Yorker" -lehden Pauline Kael arvosteli sekä ohjauksen että käsikirjoituksen kömpelyyksiä, mutta piti kuitenkin useimpien kriitikoiden tavoin tarinan päähenkilöiden eeppistä kamppailua sankarillisen vaikuttavana.
Vuonna 1995 "Pako pohjoiseen" valittiin Yhdysvaltojen National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia.
Buddy Ryan

James David "Buddy" Ryan (17. helmikuuta 1931 – 28. kesäkuuta 2016) oli yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon valmentaja. Hän valmensi 26 vuotta NFL-liigassa, Philadelphia Eaglesin ja Arizona Cardinals päävalmentajana sekä Chicago Bearsin ja Houston Oilersin puolustuksen koordinaattorina. Ryan voitti Super Bowlin vuosina 1969 ja 1985.
Ryan oli lahjakas puolustuksen valmentaja ja hänet muistetaan etenkin kehittämästään 46-puolustuksesta, jolla Bears oli ylivoimainen 1980-luvun puolivälissä.
Valmennusura.
Ryanin ensimmäinen työ valmentajana alkoi vuonna 1961 Buffalon yliopistossa. Hänestä tuli New York Jetsin apuvalmentaja kaudelle 1968 ja kyseisenä kautena Jets voitti Super Bowl III:n. Ryan siirtyi apuvalmentajaksi Minnesota Vikingsiin kaudeksi 1975, josta hän kahden kauden jälkeen sai paikan puolustuksen koordinaattorina Chicago Bearsissa. Chicagossa hän tuli tunnetuksi poikkeuksellista ja aggressiivista puolustuksen kuvioista, joilla pyrittiin häiritsemään vastustajan pelinrakentajaa mahdollisimman paljon. Niin sanottu 46-puolustus toi Bearsille voiton Super Bowl XX:stä, ja Ryanin oppeja alettiin soveltaa NFL:ssä laajalti.
Ryan sai ensimmäisen paikkansa päävalmentajana mestaruuden jälkeen Philadelphia Eaglesissa kaudella 1986. Ryan valmensi Eaglesia seitsemän vuotta edeten kolmesti pudotuspeleihin, mutta hän ei voittanut ainuttakaan pudotuspeliottelua. Ryan erotettiin päävalmentajan tehtävistä kauden 1990 päätteeksi, minkä jälkeen hän piti kolmen vuoden tauon valmentamisesta. Hän palasi puolustuksen koordinaattoriksi Houston Oilersiin kaudella 1993. Seuraavaksi kaudeksi Arizona Cardinals palkkasi hänet päävalmentajakseen. Ryan valmensi Cardinalsia kaksi vuotta, ja sai potkut huonon menestyksen vuoksi. Potkujen jälkeen Ryan jäi eläkkeelle.
Yksityiselämä.
Ryan oli Korean sodan veteraani. Hänellä oli kolme lasta: Rex, Rob ja Jim.
Istanbul-Atatürkin lentoaseman terrori-isku 2016

Istanbul-Atatürkin lentoaseman terrori-isku 2016 tapahtui 28. kesäkuuta 2016 Istanbulin Atatürkin kansainvälisellä lentoasemalla Turkissa, kun kolme hyökkääjää räjäytti itsensä lentokentän 2. terminaalissa. Iskussa kuoli 42 ihmistä, ja 239 haavoittui.
Turkin viranomaiset kertoivat 30. kesäkuuta selvittäneensä terroristien kansallisuudet. He olivat Venäjältä, Uzbekistanista ja Kirgisiasta. Heistä julkaistiin myös valvontakameran ottamaa kuvaa ennen iskua.