Itsenäiset olympiaurheilijat

Itsenäiset olympiaurheilijat (IOP &lt; ) on olympialaisissa kilpaileva joukko urheilijoita, jotka eivät saa edustaa kotimaatansa usein poliittisesta tai sanktiollisesta syystä. Ensimmäistä kertaa itsenäisten olympiaurheilijoiden edustajia oli mukana Barcelonassa 1992, jossa IOP saavutti historiansa ainoat mitalit, hopean ja kaksi pronssia ammunnasta. Tuolloin mukana oli entisen Jugoslavian alueen urheilijoita. IOP:n urheilijat kilpailevat olympialipun alla ja heidän voittaessaan soitetaan olympiahymni.
Barcelona 1992.
Ensimmäistä kertaa Itsenäisten olympiaurheilijoiden edustajia kilpaili olympialaisissa Barcelonassa 1992. Tuolloin he olivat juuri hajonneen Jugoslavian alueen urheilijoita. IOP:n riveissä kilpaili Barcelonassa yhteensä 58 urheilijaa Makedonian, Montenegron ja Serbian alueelta. He saavuttivat kolme mitalia, jotka tulivat kaikki ammunnasta. Nämä mitalit olivat vuoteen 2016 asti itsenäisten olympiaurheilijoiden ainoat mitalit. Saman vuoden paralympialaisissa kilpaili 16 IPP:n (Independent Paralympic Participants) urheilijaa, jotka saavuttivat yhteensä kahdeksan mitalia.
1992 olympiamitalistit.
Kolmesta saavutetusta mitalista vuonna 1992 kirkkain oli hopea, jonka saavutti Jasna Šekarić naisten 10 metrin ilmapistoolista. Muut kaksi pronssimitalia tulivat myös ammunnasta Aranka Binderille ja Stevan Pletikosićille.
Sydney 2000.
Yhden olympiadin tauon jälkeen Itsenäiset olympiaurheilijat tekivät paluun kesäolympialaisiin 2000 Sydneyyn. Tuolloin joukkueessa kilpaili neljä parhaillaan itsenäistymässä olleen Itä-Timorin urheilijaa. He eivät saavuttaneet yhtään mitalia. Paras sijoitus oli painonnostaja Martinho de Araújon 20. sija alle 56-kiloisten painonnostossa. Paralympialaisissa kilpaili kaksi IPP:n urheilijaa. Hekään eivät päässeet paralympiamitaleille.
Lontoo 2012.
Itsenäiset olympiaurheilijat tekivät paluun 12 vuoden jälkeen kesäolympialaisiin 2012 Lontooseen. Mukana oli kolme curaçaolaista urheilijaa, joista 400 metrin juoksija Liemarvin Bonevacia selviytyi semifinaaleihin ennen loukkaantumistaan, sekä yksi eteläsudanilainen maratoonari, Guor Marial. Curaçao kuului ennen vuonna 2010 lakkautettuun Alankomaiden Antilleihin, ja Etelä-Sudan oli itsenäistynyt vuonna 2011. Jälleen itsenäisten olympiaurheilijoiden menestys jäi vaisuksi, eikä yhtään mitalia tullut tälläkään kertaa. Alun perin myös Kuwaitin urheilijoiden piti kilpailla IOP:n lipun alla, mutta lopulta Kuwaitin olympiakomitea lähetti oman joukkueen kisoihin.
Sotši 2014.
Itsenäiset olympiaurheilijat esiintyivät ensimmäistä kertaa talviolympialaisissa vuonna 2014 Sotšissa. Joukkueessa oli kolme intialaista urheilijaa, sillä heidän olympiakomiteansa oli KOK:n pannassa. Kelkkailija Shiva Keshavan oli kuitenkin ainoa IOP:n edustaja kisoissa, sillä panna loppuikin kesken kisojen ja loput kaksi intialaisurheilijaa saivat kilpailla omat kilpailunsa Intian väreissä. Menestys jäi siis Keshavanin varaan, eikä tämä onnistunut saamaan mitalia.
Rio de Janeiro 2016.
Kuwaitin olympiakomitean kisoista hyllyttämisen takia kuwaitilaiset urheilijat urheilivat kisoissa itsenäisinä urheilijoina. Miesten kaksoistrapissa kilpaillut Fehaid Al-Deehani voitti kultaa ensimmäisenä itsenäisenä olympiaurheilijana. Hänen lisäkseen Abdullah Al-Rashidi voitti pronssia miesten skeetissä.
Muut kilpailijat olympialipun alla.
Vuonna 1980 olympialaisboikotin johdosta Alankomaat, Andorra, Australia, Belgia, Irlanti, Iso-Britannia, Italia, Luxemburg, Puerto Rico, Ranska, San Marino ja Sveitsi kilpailivat olympialipun ja -hymnin alla. Uusi-Seelanti, Espanja ja Portugali kilpailivat puolestaan kansallisten olympiakomiteoidensa lippujen alla. Vuonna 1992, jolloin myös nykymuotoinen "Itsenäiset olympiaurheilijat" debytoi olympialaisissa, olympialipun alla kilpailivat myös hajonneen Neuvostoliiton urheilijat (IVY/Yhdistynyt joukkue), jotka voittivat tuolloin Barcelonan mitalitaulukon 45 kultamitalillaan, ja sijoittuivat Albertvillen talvikisojen mitalitaulukossa toiseksi 9 kultamitalilla.