tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Clarence Weatherspoon

Clarence Weatherspoon (s. 8. syyskuuta 1970 Crawford, Mississippi) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Isona laitahyökkääjänä pelannut Weatherspoon edusti 13 kautta kestäneellä urallaan suurimmaksi osaksi ensimmäistä seuraansa Philadelphia 76ersiä. Sittemmin hän pelasi myös Golden State Warriorsissa, Miami Heatissa, Cleveland Cavaliersissa, New York Knicksissä ja Houston Rocketsissa.
Hän sijoittui toiseksi vuoden 1993 donkkikilpailussa, jonka voitti Harold Miner.
Weatherspoon pelasi myös Yhdysvaltain koripallomaajoukkueessa, jossa hän saavutti pronssia vuoden 1991 Pan-Amerikan kisoissa.
Ura.
Ennen ammattilaisuraansa Weatherspoon pelasi Southern Mississippi yliopiston joukkueessa, jossa hän teki 18,2 pistettä per ottelu. Philadelphia 76ers varasi hänet vuoden ensimmäisen kierroksen yhdeksännellä valinnalla. Weatherspoon nousi heti ensimmäisellä kaudellaan avausviisikkoon ja oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies heti Hersey Hawkinsin ja Jeff Hornacekin jälkeen. Pistetahti jatkui vakuuttavana, ja hän oli toisen kauden päätteeksi joukkueensa paras pistemies. Hän sai sen ansiosta lempinimekseen "Baby Barkley", koska hän muistutti pelityyliltään aikaisemmin seurassa pelannutta Charles Barkleyta. 76ers ei kuitenkaan koskaan selvinnyt pudotuspeleihin, vaikka joukkueella oli uusia hankintoja, kuten Jerry Stackhouse, Allen Iverson ja Derrick Coleman. Viiden ja puolen kauden jälkeen Weatherspoon kaupattiin helmikuussa 1998 Golden State Warriorsiin yhdessä Jim Jacksonin kanssa. Philadelphiassa Weatherspoon teki keskimäärin 16,2 pistettä ja keräsi 5,8 levypalloa ottelua kohden.
Uudessa seurassa Weatherspoon pelasi vain kauden loppuun ja siirtyi tammikuussa 1999 vapaana pelaajana Miami Heatiin. Miamissa hän jäi lähinnä vaihtopelaajan rooliin ja teki kahden kauden aikana vain 7,6 pistettä per ottelu. Joukkueen mukana hän pääsi kuitenkin pelaamaan pudotuspeleissä molemmilla kausilla, joista paras saavutus oli välierät kaudella 1999-2000.
Cleveland Cavaliers ja New York Knicks.
Elokuun lopulla 2000 Weatherspoon kaupattiin yhdessä Chris Gatlingin kanssa Cleveland Cavaliersiin, jossa hän pelasi kauden kaikki ottelut. Weatherspoon saavutti 11,2 pisteen keskiarvon ottelua kohden ja keräsi 9,7 levypalloa. Hän sijoittui kahdeksanneksi levypallotilastossa 796 levypallollaan. Siitä huolimatta hän vaihtoi kauden jälkeen seuraa siirtyessään vapaana pelaajana New York Knicksiin heinäkuussa 2001. Weatherspoon jäi jälleen vaihtopelaajan rooliin ja teki enää 7,7 pistettä ottelua kohden, mutta onnistui keräämään 7,9 levypalloa.
Houston Rockets.
Joulukuussa 2003 Weatherspoon kaupattiin Houston Rocketsiin, jossa hän jäi tyysti vaihtopelaajan rooliin. Joukkue selvisi pudotuspeleihin Weatherspoonin aikana, mutta jäi molemmilla kerroilla ensimmäiselle kierrokselle. Elokuussa 2005 Rockets luopui hänestä, jonka jälkeen Weatherspoon myös päätti uransa.
Koreanmastiffi

Koreanmastiffi () on korealainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Koreanmastiffi on mastiffityyppinen molossikoira. Se on samalla myös raskain korealainen koirarotu. Se on kookas ja yleisvaikutelmaltaan se muistuttaa muita mastiffeja. Karvapeite on lyhyt ja kiiltävä. Väritys vaihtelee mahongista punaiseen ja ruskeaan. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 64-76 cm ja paino 72-84 kg välillä; nartuilla vastaavat mitat ovat 59-68 cm ja 65-74 kg.
Alkuperä.
Koreanmastiffi polveutui 19. vuosisadalla eurooppalaisista ja aasialaisista roduista, joihin lukeutuivat tosa, mastiffi ja bordeauxindoggi. Lisäksi napolinmastiffin ja nykyisin mahdollisesti myös vihikoiran vaikutus on ollut suuri varsinkin rodun raskaaseen, ryppyiseen ulkonäköön.
Nick Anderson

Nelison "Nick" Anderson (s. 20. tammikuuta 1968 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut koripalloilija. Pienenä laitahyökkääjänä ja heittävänä takamiehemä pelannut Anderson edusti 13 kautta kestäneellä urallaan suurimmaksi osaksi ensimmäistä seuraansa Orlando Magicia. Sittemmin hän pelasi myös Sacramento Kingsissä ja Memphis Grizzliesissa. Anderson pelasi urallaan kerran NBA:n loppuottelussa vuonna 1995, jolloin Orlando hävisi Houston Rocketsille. 
Anderson pitää hallussaan useita Orlando Magicin sisäisen tilastojen ennätyksiä; eniten pelattuja otteluita (692), eniten pelattuja minuutteja (22 440), kahden pisteen koreja (4 075), kahden pisteen yrityksiä (8 976), kolmen pisteen yrityksiä (2 480), riistoja (1 004) ja pisteitä (10 650).
Miesten keihäänheitto yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010

Miesten keihäänheitto yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010 kilpailtiin Estadi Olímpic Lluís Companys -stadionilla 30. – 31. heinäkuuta.
Tulokset.
Karsinta.
Karsintarajan 81,00 heittäneitä (Q) oli kolme, joten 12 parasta pääsi finaaliin.
Holger

Holger on skandinaavinen miehen etunimi, joka tarkoittaa kunniallista keihäs­miestä. Tanskassa nimen on vanhastaan tehnyt suosituksi varsinkin kansan­laulun Holger Danske (Holger Tanskalainen), joka voitti Burman-nimisen jättiläisen.
Suomessa nimi Holger oli heinäkuuhun 2025 mennessä annettu 3 656 henkilölle, joista suurin osa on 1900-luvun alkupuolella syntyneitä. Nimeä ei ole suomen­kielisessä kalenterissa, mutta suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan Holgerin nimi­päivä on 2. elokuuta.
Romuttaja (Transformers)

Romuttajat () ovat kuvitteellinen "Transformers"-jatkumoissa esiintyvä Autobottien kommandoryhmä.
The Transformers.
Marvelin piirtämässä sarjakuvassa Romuttajiin kuuluivat:
Aligned-jatkumo.
Romaanit.
" -novellissa Romuttajat olivat Ultra Magnuksen alaisuudessa työskenteleviä Autobotteja, jotka suojelivat Suurneuvostoa.
Transformers: Prime.
Animaatiosarjan " mukaan Bulkhead ja Wheeljack olivat ryhmän entisiä jäseniä. Mutta sodan alkuaikoina Bulkhead erosi ja liittyi Optimus Primen ryhmään. Jaksossa ”Huijari” Bulkhead ja Wheeljack tapasivat taas, mutta Wheeljack lähtikin etsimään muita Romuttajia. Myöhemmin hän palasi jahdatessaan Decepticonia nimeltä Dreadwing kostaakseen tälle toisen Romuttajan, Seasprayn, kuoleman. Wheeljack oli niin tottunut Romuttajien taistelutapaan, ettei tullut toimeen järjestäytyneemmin taistelevan komentajansa, Ultra Magnuksen kanssa.
Elokuvasarja.
Michael Bayn ohjaamassa "Transformers"-elokuvasarjassa Romuttajat oli kirjoitettu tekstityksissä "Wreckereiksi". Heitä esiintyy elokuvissa vain kolme. Ja he kaikki muuntautuvat aseilla varustetuiksi Chevrolet Impala NASCAR-kilpureiksi. He saapuivat Maahan jo ennen "n" tapahtumia. Mutta he ovat lähinnä toimineet Maassa vain mekaanikkoina Kennedyn avaruuskeskuksessa huoltamassa alustaan, Xantiumia.
Elokuvasarjassa esiintyvät Wreckerit ovat:
Transformers: Kuun pimeä puoli.
Elokuva "" oli Wreckereiden ainoa esiintyminen elokuvasarjassa. Heidät nähtiin ensimmäisenä valmistelemassa Xantiumia lähtövalmiiksi, kun Autobotit joutuivat Sentinel Primen kiristyksen vuoksi lähtemään Maasta. Mutta Wreckerit keksivät piiloutua aluksen kantoraketteihin ja laskeutua niiden mukana takaisin Maahan. Alun perin he eivät epäkypsän käytöksensä takia päässeet aiemmin taistelemaan. Mutta Chicagossa käytyyn taisteluun he osallituivat. He ovat ammattiluokan taistelijoita kuten muutama muukin Autobotti, mutta säälimättömämpiä sillä he tekevät selvää jopa jo haavoittuneistakin Decepticoneista.
Roadbuster puhui elokuvassa skottilaisella aksentilla, Leadfoot cockneylaisella aksentilla ja Topspin ei puhunut ollenkaan.
Transformers – Tuhon aikakausi.
Elokuvassa "Transformers – Tuhon aikakausi" CIA:n erikoisyksikkö Cemetery Wind metsästi henkiin jääneitä transformereita. Kamerarobotin kautta Cade Yeager ja Autobotit näkivät kuinka agentit ampuivat Leadfootin palasiksi.
Transformers: Viimeinen ritari.
Elokuvassa "" esiintyi Autobotti, jolla oli Topspinin vartalo, mutta Leadfootin pää. Hän oleskeli Roadbusterin ja Seymour Simmonsin kanssa Kuubassa, jonne osa Autoboteista oli paennut Transformer Reaction Forcea. Hahmon äänenä oli Steven Barr ja lopputeksteissä hahmolle oli annettu nimi Volleybot.
Pungsan

Pungsan (hanguliksi "풍산개"; hanjaksi "豐|山|개") on pohjoiskorealainen koirarotu. Se on saanut nimensä P'ungsanin vuoristoisesta, pohjoisesta maakunnasta joka tunnetaan nykyisin Kimhyŏnggwŏnina. Kotimaassaan rotu on yleinen, mutta maailmanlaajuisesti hyvin harvinainen.
Ulkonäkö.
Pungsan on kookas, voimakas, nopea ja ketterä sekä hyvin sopeutunut metsästämään kotialueensa vuoristoissa. Se on alkuperäisistä korealaisista roduista kaikkein kookkain ja vahvin. Sillä on pystyt korvat ja selän päälle kiertyvä häntä. Karvapeite on erittäin hieno ja tiheä. Väritys on yleensä valkoinen, mutta myös punainen, harmaa, brindle ja musta ovat mahdollisia. Säkäkorkeus on 55–65 cm ja paino 25–35 kg.
Luonne ja käyttäytyminen.
Pungsan on erittäin sisukas ja vaatii sen vuoksi paljon liikuntaa. Se on uskollinen omistajalleen ja muille lähimmille ihmisilleen. Muiden ihmisten keskellä se ei hauku paljoa, koska rohkeutensa ansiosta se ei pelkää ketään. Se haukkuu ihmisiä vain sen ollessa välttämätöntä, mutta yleensä se haukkuu ainoastaan eläimiä.
Rotu tunnetaan hurjaluonteisena metsästäjänä. Metsästysviettinsä vuoksi se pureskelee pentuna paljon esineitä, minkä takia on suositeltavaa antaa sille paljon omaa pureskeltavaa.
Alkuperä.
Vaikka rodun alkuperää ei tiedetä, sen uskotaan toimineen metsästyskoirana jo Yi-dynastian aikaan. Se on kotoisin P'ungsanin maakunnasta (nykyinen Kimhyŏnggwŏn). Joidenkin lähteiden mukaan se polveutuisi venäläisistä laikoista, toisten mukaan se puolestaan kehittyi jo neoliittisella kaudella. 
Pungsania on perinteisesti käytetty suurriistan, kuten amurintiikerin, villisian ja kauriin metsästykseen kotimaansa vuoristoissa. Metsästyksen lisäksi sitä on käytetty myös omaisuuden vartiointiin. Se jalostettiin kylmyydenkestäväksi ja sitkeäksi, ja se kykenee työskentelemään jopa syvässä lumessa. Venäläisten metsästäjien tiedetään käyttäneen ainoastaan kolmea yksilöä kerrallaan siperiantiikerin metsästykseen. Vanhoissa korealaisissa saduissa rotu tunnettiin viisaudestaan, uskollisuudestaan ja metsästyskyvyistään - on olemassa jopa kuuluisa tarina koirasta joka voitti siperiantiikerin.
Kuten muutkin korealaiset rodut, pungsan kuoli toisen maailmansodan aikana lähes sukupuuttoon japanilaisten tapettua niitä turkin vuoksi. Vuonna 1964 sille myönnettiin Pohjois-Koreassa kansallisaarteen arvo. Venäjää lukuun ottamatta sitä ei tavattu Korean ulkopuolella ennen 1990-lukua. Vuonna 1994 eteläkorealainen farmari Lee Hee-hoon toi 18 yksilöä kotimaahansa. Lisäksi Yhdysvalloissa on muutama kasvattaja. Pohjois-Koreassa on nykyisin Poongsan Dog Research Centre, joka tukee rodun jalostusta.
Naisten keihäänheitto yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010

Naisten keihäänheitto yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010 kilpailtiin Estadi Olímpic Lluís Companys -stadionilla 27. – 29. heinäkuuta. 
Tulokset.
Karsinta.
Karsintarajan 59,50 (Q) ylitti viisi heittäjää, joten 12 parasta pääsi finaaliin.
Denis Abdulahi

Denis Abdulahi (s. 22. toukokuuta 1990 Mitrovica, Kosovo, Jugoslavia) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli keskikenttäpelaaja.
Abdulahi aloitti jalkapallouransa vantaalaisessa Hakunilan Riennossa. Juniorina hän pelasi myös FC Vantaassa, AC Allianssissa sekä A-juniori-ikäiseksi asti Helsingin Jalkapalloklubissa, mutta ei kyennyt lyömään itseään läpi seuran edustusjoukkueeseen. 
Keväällä 2009 Abdulahi siirtyi Ykkösen Viikinkeihin. Pelattuaan alkukaudesta jonkin aikaa Kakkosessa PK Keski-Uusimaassa hän teki läpimurron Viikinkien avainpelaajien joukkoon. Örebrohon hän siirtyi heinäkuun lopulla 2010. Hän debytoi Ruotsin korkeimmalla sarjatasolla Allsvenskanissa 2. elokuuta 2010 Åtvidabergiä vastaan.
Örebro lainasi Abdulahin 20.4.2011 Islannin korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan Vikinguriin heinäkuun 2011 loppuun asti kestävällä sopimuksella. Hän debytoi Vikingurissa Islannin pääsarjan avauskierroksella 2.5.2011 Thória vastaan. 
Helmikuussa 2010 Abdulahi pelasi ensimmäisen kerran Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueura sai jatkoa maalittomassa EM-karsintaottelussa Maltaa vastaan Valkeakoskella 3. kesäkuuta 2011.
Kaudella 2013 Abdulahi pelasi heinäkuun alkuun asti jälleen Viikingeissä. Seuraavalla kaudella Abdulahi siirtyi MyPaan. Abdulahi pelasi läpimurtokautensa Veikkausliigassa ja iski 31 ottelussa 6 maalia. Kaudeksi 2015 keskikenttäpelaaja palasi vanhaan seuraansa Vaasan Palloseuraan. 
Abdulahi lopetti uransa kauden 2015 jälkeen. Hän ilmoitti lopettamisen syyksi motivaation puutteen.
HMS Blean

HMS Blean (viirinumero L47) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa. Alus nimettiin Blean Beagles Huntin mukaan, mikä pidettiin Bleanin kylässä Canterburyn pohjoispuolella.
Valmistus.
Alus tilattiin 27. huhtikuuta 1940 osana vuoden 1940 hätäohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Hebburnistä, missä köli laskettiin 22. helmikuuta 1941 työnumerolla 4247. Alus laskettiin vesille 15. tammikuuta 1942 ja valmistui 23. elokuuta. Aluksen ensimmäiseksi ja ainoaksi päälliköksi määrättiin 20. heinäkuuta 1942 alkaen Norman John Parker.
Palvelus.
Elokuussa 1942 alus oli valmistajan koeajoissa, minkä jälkeen se läpäisi hyväksyntätestit. Alus siirtyi hyväksynnän jälkeen Scapa Flowhun varustettavaksi sekä koulutuksen aloittamiseksi. Alus oli syyskuussa koulutettavana Kotilaivastossa, minkä päätyttyä se aloitti Pohjanmeren saattueiden suojaamisen.
Lokakuussa alus oli huollettavana Thamesin alueen telakalla, jossa ollessaan se sai määräyksen siirtyä Välimerelle. Sen tehtävänä oli tukea Pohjois-Afrikan maihinnousua. Alus siirtyi saattueen mukana Gibraltarille, jonne saavuttuaan se liitettiin 58. hävittäjäviirikköön.
Alus suojasi 11. joulukuuta 1942 Algerian rannikolla saattuetta KMF4 yhdessä "HMS Wishartin" kanssa, kun Saksan laivaston sukellusvene "U-443" havaitsi saattueen. Sukellusvene laukaisi yhden torpedon kohti "Bleania" ja toisen kohden saattuetta, mutta kumpikin osui saattaneeseen hävittäjään. Torpedoitu alus upposi 60 merimailia rannikosta neljässä minuutissa, jolloin sai surmansa 89 miehistönjäsentä. "Wishart" pelasti kahdeksan upseeria ja 86 miehistönjäsentä.
Nureongi

Nureongi (hanguliksi "누렁이"), toiselta nimeltään "hwangu" (hanguliksi "황구"; hanjaksi "黃狗") on eteläkorealainen koirarotu, jota kasvatetaan lähinnä liharuuaksi.
Ulkonäkö.
Nureongi on keskikokoinen alkukantainen paariakoira. Rotu ei ole yhdenkään virallisen rotujärjestön virallisesti tunnustama, mutta korealaiset maanviljelijät ovat jalostaneet sitä pitkään sopivaksi lihakarjaksi, ja sillä on tiettyjä ominaispiirteitä kuten lyhyt ruskea tai kellertävä karvapeite, suhteellisen kookas runko ja musta kirsu. Nureongi on kookkaampi kuin koreanjindonkoira. Sillä on yleensä riippuvat korvat.
Alkuperä.
"Nureongi" ja "hwangu" tarkoittavat molemmat sananmukaisesti keltaista koiraa. Rotua kutsutaan usein myös nimellä "ddong-gae" ("똥개"), joka merkitsee "sontakoiraa" tai "paskakoiraa", koska se söi selviytyäkseen ihmisten ulosteita.
Korealaiset pitävät koiraa sekarotuisena eikä sillä ole virallista nimeä. Vuonna 2008 Korean hallitus käytti (keskustellessaan ehdotuksesta laillistaa ainoastaan nämä tietyt koirat lihanjalostuskäyttöön tehden samalla muiden rotujen käytöstä ko. tarkoitukseen laitonta) termiä nureongi tarkoittaen tätä rotua. Ehdotusta ei hyväksytty.
Korealaisilla on erilliset kiinalaiset termit lemmikkikoiralle, villikoiralle ja sudelle ("견;犬") sekä lihakarjana käytetyille koirille ("구; 狗"). Nureongia pidetään maultaan valkoista tai mustaa koiraa parempana.
Korealaiset koiranlihakasvattajat uskovat, että kun koiraa kiduttaa mahdollisimman raa'asti, lihasta tulee maukkaampaa. Vierasmaalaisten koirien mausta ei yleensä pidetä, joten rotua kasvatetaan puhtaana. Noin neljäsosa korealaisista syö koiranlihaa. Nureongia käytetään toisinaan ennen liharuoaksi tappamista vahtikoirana.
HMS Airedale

HMS Airedale (viirinumero L07) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin III saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 4. heinäkuuta 1940 osana vuoden 1940 hätäohjelmaa () John Brown and Companyltä Clydebankistä, missä köli laskettiin 20. marraskuuta työnumerolla J1578. Alus laskettiin vesille 12. elokuuta 1941 ja valmistui 8. tammikuuta 1942. Aluksen ensimmäiseksi ja ainoaksi päälliköksi määrättiin 8. lokakuuta 1941 alkaen Archibald George Forman.
Palvelus.
Tammikuussa alus oli valmistajan koeajoissa, minkä jälkeen se läpäisi hyväksyntätestit. Alus siirtyi hyväksynnän jälkeen Scapa Flowhun varustettavaksi sekä koulutuksen aloittamiseksi. Alus oli helmikuussa koulutettavana Kotilaivastossa, kun se määrättiin Neuvostoliittoon matkanneen saattueen PQ11 suojaksi yhdessä miinanraivaajien "HMS Nigerin" (johtoalus) ja "HMS Hussarin", "HMS Middletonin", korvetti "HMS Sweetbriarin" ja troolarien "HMT Blackflyn", "HMT Cape Argonan" ja "HMT Cape Mariaton" kanssa. Saattue lähti 14. helmikuuta matkaan Kirkwallista ja alus erkani 17. helmikuuta saattueesta "Nigerin" ja "Middletonin" kanssa palaten Scapa Flowhun.
Alus aloitti 28. helmikuuta matkansa Gibraltarille suojaten "SS Queen Victoriaa" sekä korvetti "HMS Petuniaa" hinaavaa "Samsonia". Alukset saapuivat 13. maaliskuuta Gibraltarille. Alus lähti kahta päivää myöhemmin kohti Simonstownia suojaten risteilijä "HMS Dauntlessia". Alukset saapuivat 3. huhtikuuta Simonstowniin, josta ne jatkoivat kohti Aleksandriaa.
Aleksandriassa alus liittyi 1. toukokuuta 5. hävittäjälaivueeseen. Alus suojasi 11. toukokuuta "HMS Beaufortin" ja "HMS Dulvertonin" kanssa hinattavana ollutta ilmahyökkäyksessä vaurioitunutta "HMS Jackalia" sen palatessa Aleksandriaan, missä tehtävässä kuitenkin epäonnistuttiin vaurioituneen aluksen kaatuessa. Alus määrättiin kesäkuussa operaatio Vigorousiin suojaamaan saattuetta MW11. Alus liittyi 13. kesäkuuta laivueensa mukana saattueeseen.
Saattue joutui seuraavana päivänä ilmahyökkäykseen ja seuraavana yönä Saksan laivaston E-veneiden maaliksi. Risteilijä "HMS Newcastleen" ja hävittäjä "HMS Hastyyn" osui hyökkäysten aikana torpedot. Saattue määrättiin 15. kesäkuuta palaamaan Aleksandriaan, koska pelättiin Italian laivaston taistelulaivojen kohtaamista. Käsky kuitenkin peruutettiin ja saattue jatkoi matkaansa kohti Maltaa, jolloin se joutui Kreetan eteläpuolella noin neljänkymmenen Dernasta saapuneen 3. syöksypommittajarykmentin II laivueen Junkers Ju 87 -syöksypommittajan maaliksi.
Noin kolmannes hyökkääjista keskittyi "Airedaleen", jonka kummallakin puolella räjähti raskas pommi ja sen takakannelle tykkitornin lähelle osui kaksi pommia. Osumista aluksen taaempi ammusvarasto ja/tai syvyyspommit räjähtivät sytyttäen suuren tulipalon. Alus jouduttiin hylkäämään, minkä jälkeen "HMS Aldenham" upotti aluksen torpedoimalla ja "HMS Hurworth" viimeisteli aluksen tuhon tykkitulella. Alukselta pelastui yhdeksän upseeria ja 124 miehistönjäsentä.
Niinku elokuvis

"Niinku elokuvis" on suomalaisen rap-artisti Uniikin 9. joulukuuta 2009 julkaistu toinen single albumilta "Juokse poika juokse". Kappaleella vierailee Technicolour -yhtyeen laulaja Jimi Pääkallo.
Musiikkivideo.
Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo. Videossa esiintyy Uniikin ja Jimi Pääkallon lisäksi Timo Pieni Huijaus, tosin vain muutaman sekunnin ajan lopussa.
Aiheesta muualla.
Niinku elokuvis -musiikkivideo YouTubessa
Luc Castaignos

Luc Castaignos (s. 27. syyskuuta 1992 Schiedam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on hyökkääjä.
Castaignos edusti juniorivuosinaan Excelsior '20:tä ja Spartaan '20:tä. Feyenoordin organisaatioon hän siirtyi vuonna 2007 ja pelasi ensimmäisen sarjaottelunsa edustusjoukkueessa vuonna 2009. Kauden 2011–2012 Castaignos edusti Italian Serie A:ssa pelaavaa Inter Milanoa. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Twenteen. Castaignos on edustanut Alankomaita nuorten maajoukkuetasolla. Hänen isänsä on ranskalainen ja äitinsä kapverdeläinen.
Naisten 4 × 400 metrin viestijuoksu yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010

Naisten 4 × 400 metrin viestijuoksu yleisurheilu Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010 kilpailtiin Estadi Olímpic Lluís Companys 31. heinäkuuta – 1. elokuuta.
Mitalistit.
&lt;br&gt;
Tulokset.
Alkuerät.
Kummankin erän kolme parasta joukkuetta (Q) ja kaksi joukkuetta aikavertailun kautta (q) finaaliin.
Praise &amp; Blame

Praise &amp; Blame on Tom Jonesin 39. studioalbumi. Albumi on julkaistu 26. heinäkuuta 2010.
Roger Vangheluwe

Roger Joseph Vangheluwe (s. 7. marraskuuta 1936) on belgialainen katolisen kirkon pappi, joka toimi Bruggen piispana vuosina 1985–2010.
Vangheluwe syntyi Roeselaressa, Belgiassa. Hänet vihittiin papiksi 1. helmikuuta 1963 ja hän on opiskellut teologian lisensiaatiksi sekä matematiikan kandidaatiksi. Vuosina 1968–1984 hän toimi professorina pappisseminaarissa Bruggessa. Vangheluwe vihittiin Bruggen piispaksi 3. helmikuuta 1985 ja hän toimi virassa 25 vuotta. Erotessaan huhtikuussa 2010 hän oli Belgian pitkäaikaisin katolinen piispa.
Vangheluwe erosi piispanvirasta 23. huhtikuuta 2010 tunnustettuaan seksuaalisesti hyväksikäyttäneensä veljenpoikaansa toimiessaan vielä pappina. Hän muutti eronsa jälkeen trappistiluostariin, josta muutti pois myöhemmin.
Yhdeksän hyvää ja kymmenen kaunista 2002–2010

Yhdeksän hyvää ja kymmenen kaunista 2002–2010 on Irinan 22. syyskuuta 2010 julkaistu ensimmäinen kokoelmalevy.
Kokoelma sisältää kaikki Irinan julkaistut singlet sekä kaksi uutta singleä. Ensimmäisenä julkaistu single on alun perin Kristina Hautalan vuonna 1968 levyttämä ”Kielletyt käskyt”. Myöhemmin julkaistiin Irinan ensimmäiselle "Vahva"-albumille sisältyneen ”Kunnon syy”-kappaleen päivitetty versio, jossa on mukana Maija Vilkkumaa.
Kokoelmasta julkaistiin kaksi erilaista versiota. Perusversio sisältää yhden CD:n, joka sisältää kaikki singlet sekä kaksi uutta singleä. Spesiaaliversio sisältää perusversion lisäksi 18 kappaleen bonuslevyn, jossa on mukana b-puolia, erilaisilla teemalevyillä julkaistuja kappaleita, julkaisemattomia kappaleita ja seitsemän helmikuussa 2010 Tavastialla äänitettyä liveversiota. Spesiaaliversiossa on mukana myös DVD, joka sisältää kaikki musiikkivideot.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Mr. Jones

Mr. Jones on walesilaisen muusikon Tom Jonesin studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2002, ja julkaisijana toimi V2 Records.
Nukkapähkämö

Nukkapähkämö ("Stachys byzantina"), tunnetaan myös nimellä "lampaankorva", on huulikukkaiskasveihin kuuluva perenna. Sen luontaiseen kasvualueeseen kuuluvat Turkki, Armenia ja Iran, mutta se on puutarhakasvina tunnettu ympäri maailmaa.
Nukkapähkämön korkeus on kukkivana 30−40 cm. Sen varret ovat nelisärmäiset ja nukkakarvaiset. Lehdet ovat ehyet, soikean suikeat, hopeanhohtoisen nukkaisia ja samettisen pehmeitä. Kukat ovat pienet, huomaamattomat, ruusunpunaiset ja huulimaiset sekä kasvavat tähkämäisissä kukinnoissa. Kukinta-aikaa on heinä-elokuu. Nukkapähkämö muodostaa tuuheita maanmyötäisiä lehtiruusukkeita ja leviää mattomaisesti rönsyjen avulla.
Kasvupaikat ovat aurinkoisia ja lämpimiä. Kasvualustan taas pitäisi olla kuiva, läpäisevä, hiekkapitoinen ja niukkaravinteinen.
Sosiaalitaloustiede

Sosiaalitaloustiede on teoreettistä ja empiiristä taloustieteellistä tutkimusta, jossa sovelletaan taloustieteen menetelmiä. Sosiaalitaloustieteellisen tutkimuksen avulla voidaan arvioida sosiaalipalveluiden ja sosiaalityön kustannusvaikuttavuutta, tehokkuutta, laatua ja taloudellisia riippuvuussuhteita sekä testata taloustieteen teorioita käytännössä sekä arvioida julkisen tai yksityisen sektorin tekemien uudistusten taloudellisia vaikutuksia. 
Sosiaalitaloustieteessä arvioidaan hyvinvoinnin tuotantofunktion ja terveystaloustieteellisen tutkimuksen näkökulmasta sosiaalipalveluiden vaikuttavuutta ja kustannusvaikuttavuutta. Keskeisiä taloustieteellisiä argumentteja ovat tehokkuus, kustannustehokkuus, laatu ja vaikuttavuus. Sosiaalipalveluista tarkastelun piirissä ovat kaikki eri palvelumuodot, kuten lastensuojelu, vanhustenhuolto, aikuissosiaalityö, AA-työ ja vammaispalvelut.
Sosiaalitaloustieteellisessä tutkimuksessa on vain harvoin mahdollista käyttää kontrolloituja kokeita. Tämän vuoksi sosiaalitaloustieteessä on keskitytty tutkimaan erityisesti sellaisia tilastollisia malleja, jossa selittävät muuttujat ovat kiinteiden sijaan satunnaismuuttujia.
Malleissa on usein endogeenisiä muuttujia (esim. epäformaali kotihoito laitoshoidon riskitekijöiden selittäjänä, lastensuojelun työntekijöiden määrä huostaanottojen selittäjänä) Endogeenisella selittävällä muuttujalla tarkoitetaan sitä, että selittävä muuttuja on korreloitunut ekonometrisen mallin virhetermin kanssa. 
Sosiaalitaloustieteellisen tutkimuksen yksikkö toimii Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen yhteydessä CHESS-tutkimusryhmän osana.
M/S Bore

M/S Bore on hostelli- ja ravintola- sekä museoalus Turun Aurajoessa Forum Marinumin tuntumassa. Alus on valmistunut höyrylaivaksi Oskarshamnissa Ruotsissa vuonna 1960. Aluksen aikaisempia nimiä ovat olleet S/S "Bore" ja S/S "Borea". Vuosina 1987–2010 alus tunnettiin risteilyaluksena nimellä "Kristina Regina." 
Historia.
Alus kuului alun perin turkulaiselle Bore-varustamolle nimellä S/S "Bore". Laivan nimestä puuttui yhtiölle tyypillinen numero. Laivayhtiö Boren suurin osakkeenomistaja Hans von Rettig halusi alukseen höyrykoneen, ja se on viimeisimpiä Skandinaviassa rakennettuja matkustajahöyrylaivoja. Alus risteili aluksi pääasiassa Turusta Maarianhaminan kautta Tukholman Skeppsbrolle. Aluksessa oli sivuportilla varustettu autokansi, jonne mahtui 65 henkilöautoa ja kuusi bussia. 1970-luvun alussa S/S "Boren" liikenteen markkinointi siirtyi Silja Linelle. Vuonna 1976 Silja Line supisti toimintaansa, ja S/S "Boren" liikennöinti Tukholmaan päättyi.
Alus myytiin vuonna 1977 Jakob Linesille, jolloin se liikennöi Pietarsaaren ja Skellefteån välillä nimellä S/S "Borea". Seuraavina vuosina alus oli muun muassa kolme kuukautta asuntolaivana Skotlannissa vuonna 1979. Folkline kokeili vuonna 1981 liikennettä Kaskisten ja Gävlen välillä, ja joulukuussa 1981 alus lähti Algeriaan kolmeksi vuodeksi asuntolaivaksi. Turkulainen Aura Line -yhtiö osti aluksen vuonna 1984 ja yritti palauttaa säännöllistä höyrylaivaliikennettä Turun ja Tukholman välille. Aura Line ajautui kuitenkin konkurssiin syksyllä 1984, ja alus jäi Aurajokeen.Kotkalainen Rannikkolinjat Oy eli nykyinen Kristina Cruises osti laivan vuonna 1987, jolloin sen nimeksi muutettiin M/S "Kristina Regina". Alukseen asennettiin tällöin dieselkoneet, ja se aloitti risteilyliikenteen Helsingistä ja Kotkasta Tallinnaan, Leningradiin, Riikaan ja Visbyhyn.
Vuonna 1989 aluksen hyttialueet rakennettiin uudelleen ajanmukaisiksi Hollmingin Rauman telakalla. Autokansi muutettiin esiintymistilaksi, jossa oli esiintymislava. 
Alus on liikennöinyt myös Välimerellä, Punaisella merellä ja Pohjois-Atlantilla reitillä Dakar – Kap Verden saaret – Banjul – Dakar. 
Kristina Cruises myi vuonna 2010 "Kristina Reginan" Oy S/S Borea Ab:lle. Laiva sijoitettiin Turun Aurajokeen, ja se toimii museo-, hotelli- ja ravintola-aluksena. Samalla se sai takaisin alkuperäisen nimensä.
Vuodesta 2018 alkaen "Bore" on toiminut Turun ammatti-instituutin opiskelijoiden oppimisympäristönä.
Tekniset tiedot.
"Boren" pituus on 99,83 m, leveys 15,25 m ja syväys 5,5 m. Suurin nopeus dieselkoneaikana on 16 solmua ja risteilynopeus 14 solmua. Hyttejä on 119 ja matkustajamäärä 245 henkilöä. Vetoisuus on 4 295 GRT.
Dudu

MacPherlin Dudu Omagbemi (pelaajanimeltään Dudu, s. 18. heinäkuuta 1985 Lagos, Lagos, Nigeria) on nigerialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen viimeisin seuransa oli East Bengal.
Dudu pelasi juniorivuotensa kotimaassaan Okobaba FC:ssa. Sittemmin 179 senttimetriä pitkä ja 75 kilogramman painoinen hyökkääjä pelasi pitkän aikaa Intian kahdella ylimmällä sarjatasolla Dempossa, Salgaocarissa ja Sporting Clube de Goassa sekä malesialaisessa Penangissa. Kaudella 2004–2005 hän voitti Intian liigan maalikuninkuuden Sporting Clube de Goan riveissä.
Kauden 2007–2008 Dudu pelasi puolalaisessa Wisla Krakovassa, jossa hän voitti maan liigamestaruuden. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Unkariin Debrecenin joukkueeseen, jossa hän voitti sekä Unkarin liiga- että cupmestaruuden. Kevätkauden 2010 hän pelasi Kecskemétissa. KuPSiin Dudu siirtyi elokuussa 2010 kauden loppuun ulottuvalla sopimuksella.
Siirryttyään KuPSiin Dudu teki heti vaikutuksen taidoillaan. Dudu iski maaleja lähes jokaisessa pelissä ja nousi yhdeksi Veikkausliigan tehokkaimmista hyökkääjistä kaudella 2010. Kruununa oli Tampere Unitedia vastaan tehty hattutemppu Tampereella.
Kaudeksi 2011 Dudu siirtyi FC Honkaan ja kaudeksi 2012 takaisin KuPSiin. Toisen Kuopion reissun jälkeen Dudu lähti kiertämään Intian Superliigaa, kun hän pelasi kausien 2013-2015 aikana peräti viidessä eri seurassa. Kaudeksi 2016 Dudu palasi Suomen kentille ja Ykköseen, kun hän teki sopimuksen Hakan kanssa. Ykkösessä maaleja syntyi 13 ottelussa 6 kappaletta. Kaudeksi 2016-2017 Dudu siirtyi jälleen Intiaan ja taas uuteen seuraan, Chennaiyiniin. Vuodesta 2018 eteenpäin Dudu pelaa jälleen eri seurassa, tällä kertaa vanhassa tutussa East Bengalissa, jossa hän pelasi kaudella 2014-2015.
Christina Stürmer

Christina Stürmer (s. 9. kesäkuuta 1982) on itävaltalainen pop/rock-laulaja. Hänen ensimmäinen kappaleensa ″Ich lebe″ julkaistiin vuonna 2003 ja se menestyi hyvin Itävallassa. Kappaletta seurasivat lukuisat ykköshitit.
Vuonna 2004 kappale ″Vorbei"″" sijoittui Saksan top 100 -listalle. Huhtikuussa 2005 julkaistiin uusi versio kappaleesta ″Ich lebe″, joka oli suunnattu Saksan ja Sveitsin markkinoille. Kappale sijoittui korkealle Saksassa, Sveitsissä ja Italiassa tehden Stürmeristä tunnetun saksankielisissä maissa. 2006 oli hänen menestyksekkäin vuotensa. Stürmerin albumeita on myyty yli 1,5 miljoonaa kappaletta Itävallassa, Saksassa, Sveitsissä ja Italiassa.
Saksan Lintutieteellinen Yhdistys

Saksan Lintutieteellinen Yhdistys ("Deutsche Ornithologische Gesellschaft", DO-G) on eräs maailman vanhimmista lintutieteellisistä seuroista. Se on perustettu vuonna 1850.
DO-G:n perustivat lokakuussa 1850 Johann Friedrich Naumann, Eduard Baldamus (1812–1893) ja Eugen Ferdinand von Homeyer Leipzigissa Saksassa. Vuonna 1853 julkaistiin ensimmäinen painos yhdistyksen lintutieteellisestä lehdestä, "Journal für Ornithologiesta" (Journal of Ornithology). Vuonna 1930 DO-G ryhtyi julkaisemaan myös rengastukseen ja muuttoon keskittyvää lehteä "Der Vogelzug". Nykyisin seuran toinen julkaisu on nimeltään "Vogelwarte". Toisen maailmansodan aikana yhdistyksen toiminta lamaantui, mutta virisi uudelleen vuonna 1949.
DO-G osallistuu kolmen saksalaisen lintuaseman toimintaan. Nämä ovat Helgolandin lintuasema, Max Planck -instituutin Radolfzellin lintuasema ja Greifswaldin yliopiston Hiddenseen lintuasema.
DO-G:n puheenjohtajina ovat toimineet:
Anne Åkerblom

Anne Carita Åkerblom (ent. Vainio, s. 15. lokakuuta 1960 Helsinki) on suomalainen judoka ja EM-mitalisti. Kilpaurallaan hän edusti helsinkiläistä Meido-Kania.
Åkerblom voitti yli 78-kilogramman sarjassa EM-hopeaa vuosina 1985 ja 1989. Hän sijoittui samassa painoluokassa viidenneksi EM-kilpailuissa 1992 ja 1993. MM-kilpailujen avoimessa luokassa hän oli seitsemäs 1991. Hän osallistui myös Barcelonan vuoden 1992 kesäolympialaisiin, joissa sijoittui 20:nneksi.
Åkerblom on avioliitossa painonnostaja Arto Savosen kanssa, ja heillä on yhteisiä lapsia.
Dazaifu Tenman-gū

Dazaifu Tenman-gū () on šintolainen pyhäkkö Dazaifun kaupungissa Fukuokan prefektuurissa Japanissa. Se on rakennettu Sugawara no Michizanen haudalle ja se on yksi tärkeimmistä Michizanen "kamille" Tenjinille omistetuista pyhäköistä.
Pyhäkkö kattaa yli 12 neliökilometrin suuruisen alueen ja siihen kuuluu useita rakennuksia. Pyhäkön päähallin ("honden") rakensi alun perin Yasuyuki Umasake vuonna 905 kaksi vuotta Michizanen kuoleman jälkeen. Fujiwara-klaani rakennutti suuremman hallin vuonna 919, mutta tuli tuhosi sen sisällissodan aikana. Nykyinen, Momoyama-kauden tyylinen rakennus on vuodelta 1591. Pyhäkön alueella on myös kaksi lampea, silta ja aarrehuone. Aarrehuoneessa säilytetään useita tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteita ja yhtä kansallisaarretta, nimellä "Kan’en" () tunnettua kalligrafista teosta.
Pyhäkkö tunnetaan myös 6 000 japaninaprikoosipuustaan ("ume"), jotka kuuluvat 167 eri lajikkeeseen. Yksi puista, "Tobiume"-nimellä tunnettu ume, kasvaa aivan päähallin oikealla puolella. Legendan mukaan puu kaipasi Michizanea niin paljon, että se nousi juuriltaan ja lensi Dazaifu Tenman-gūn pyhäkölle sen jälkeen kun Michizane oli lähtenyt maanpakoon Kiotosta.
Tyrnävän vaakuna

Tyrnävän vaakuna on Tyrnävän kunnan tunnus. Vaakunan pohjoispohjalaiset ladot ulospäin kaltevine seinineen viittaavat seudun niittylakeuksiin.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä kolme hopeista punaovista latoa asetettuina 2 + 1.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Tyrnävän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 28. maaliskuuta 1956. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 8. kesäkuuta samana vuonna.
Ateenan julistus (1931)

Ateenan julistus oli seitsemän kohdan manifesti, joka käsitteli historiallisten monumenttien suojelua. Se luotiin Ateenassa järjestetyssä ensimmäisessä historiallisia monumentteja käsitelleessä arkkitehtien ja teknisten asiantuntijoiden kansainvälisessä konferenssissa vuonna 1931. Julistus asetti ensimmäistä kertaa kansainväliset periaatteet kulttuuriperinnön suojelemiseksi, ja se on ollut myöhemmin vaikuttumassa kulttuuriorganisaatioiden, kuten ICOMin, Unescon ja ICCROMin, toiminnassa.
Seuraavat seitsemän kohtaa olivat julistuksen merkittävimmät määräykset:
Joan Allen

Joan Allen (s. 20. elokuuta 1956 Rochelle, Illinois) on yhdys­valtalainen näyttelijä. Hän on ollut kolmesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi: kerran kategoriassa paras nais­pää­osa elo­kuvasta "Kandidaatti" (2000), kahdesti kategoriassa paras nais­sivu­osa elo­kuvista "Nixon" (1995) ja "Noita­vaino" (1996). Hänen muita elo­kuviaan ovat "Psykopaatin jäljillä" (1986), "Face/Off – kahdet kasvot" (1997), "Jäämyrsky" (1997), "Pleasantville – onnellisten kaupunki" (1998), "Avalonin usvat" (2001), "Yes" (2004), "Kiukun parempi puoli" (2005), "Georgia O’Keeffe" (2009), "Medusan perintö" (2012) ja "Room" (2015).
Yksityiselämä.
Joan Allen oli naimisissa näyttelijä Peter Friedmanin kanssa vuosina 1990–2002. Heillä on vuonna 1994 syntynyt tytär. Allenilla on kolme sisarusta.
Mario Valery-Trabucco

Mario Valery-Trabucco (s. 19. helmikuuta 1987 Caracas, Venezuela) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa jääkiekon DEL-liigaa Augsburger Pantherin riveissä.
Ura.
Valery-Trabucco kävi vuodet 2006–2010 Union Collegea. Kausi 2009–2010 oli hänelle siellä paras, kun hän teki tehot 23+22=45. Hän voitti joukkueensa sisäisen piste- ja maalipörssin sekä valittiin kauden päätteeksi ECAC:n toiseen tähdistökentälliseen.
Huhtikuussa 2010 Valery-Trabucco pelasi kaksi AHL-ottelua Adirondack Phantomsin riveissä. Heinäkuussa 2010 hän teki vuoden mittaisen sopimuksen TPS:n kanssa. Kausi TPS:ssa oli vaikea. Hän teki 57 ottelussa 19 pistettä ja jäi tehotilastossa peräti peräti 23 maalia miinukselle. Kaudeksi 2011–2012 Valery-Trabucco siirtyi TPS:sta Saksan DEL-liigan Augsburger Pantheriin.
Gujaenkoira

Gujaenkoira ("Gujae Gae") on sukupuuttoon kuollut korealainen koirarotu.
Ulkonäkö.
Rotu muistutti tyypiltään koreanjindonkoiraa, mutta ensin mainittu on hieman kookkaampi ja sillä on pidemmät, hieman sisäänpäin taittuvat kulmahampaat kuin jälkimmäisellä.
Luonne ja käyttäytyminen.
Gujaenkoira oli lähinnä metsästys- ja paimenkoira. Se osasi ennakoida riistan liikkeet eikä se koskaan luovuttanut kesken jäljestyksen. Sillä oli kuitenkin erinomainen kesykoiran luonne ja päinvastoin kuin jindonkoira, se rakasti ihmisten kanssa leikkimistä. Tämän vuoksi moni luuli sitä tyhmäksi, vaikka tosiasiassa se oli äärimmäisen älykäs.
Alkuperä.
Rotu oli kotoisin Geojedon saarelta (joka on joissain yhteyksissä mainittu nimellä GuJae). Japanilaismiehityksen aikana vuosina 1930–1931 se hävitettiin sukupuuttoon.
Mikael Aaltonen

Mikael Aaltonen (s. 12. tammikuuta 1991 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja. Pelipaikkaansa nähden varsin pienikokoisen Aaltosen vahvuuksiin kuuluu maalinedustapelaaminen, asenne ja uhrautuvaisuus. Turun Palloseurasta Aaltonen siirtyi TUTO Hockey:n organisaatioon ja päätti ammattilaisuransa Vaasan Sportin paidassa. Voitti urallaan U-18 MM-Pronssia USA:ssa.
Ura.
Seuraura.
Aaltonen on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti joukkueessa B-nuorten SM-hopeaa vuonna 2007 ja A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2009. Aaltonen oli jälkimmäisenä mainitulla kaudella 2008–2009 tehoilla 5+9=14 TPS:n A-nuorten tehokkain puolustaja Veli-Matti Vittasmäen ja Markus Palmrothin kanssa. Hän sijoittui koko A-nuorten SM-liigan jäähypörssissä kahdeksanneksi 84 minuutillaan.
Kaudeksi 2009–2010 Aaltonen nostettiin TPS:n SM-liigarinkiin. Hän teki SM-liigadebyyttinsä 14. marraskuuta 2009 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan, jolloin Aaltonen tuurasi loukkaantunutta Jens Skålbergiä. Hänet merkittiin kokoonpanossa TPS:n ykköspakkipariin Aki-Petteri Bergin vierelle ja hän sai ottelussa jääaikaa 13.35 minuuttia. Liigauransa avausmaalin ja toistaiseksi ainoan tehopisteensä Aaltonen teki neljännessä ottelussaan 21. marraskuuta 2009 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Yhteensä hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kymmenen runkosarjaottelua. Miesten pelit tulivat tutuksi myös Mestiksestä, jossa Aaltonen pelasi TuTossa ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä 14 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä.
Kauden 2010–2011 Aaltonen pelasi suurimmaksi osaksi Mestiksessä ja A-nuorissa. Hän aloitti kauden TPS:ssä, jossa Aaltonen pelasi kauden ainoat kaksi SM-liigaotteluaan, jonka jälkeen joukkue lainasi hänet lokakuun 2010 lopulla KooKoohon. Aaltonen pelasi siellä kaksi ottelua ja syyskaudella myös alle 20-vuotiaiden maajoukkue tuli tutuksi kuuden Mestis-ottelun verran. Joulukuussa hänet lainattiin loppukaudeksi TuToon.
Heinäkuussa 2011 Aaltonen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen TuTon kanssa. Maaliskuussa 2012 hän jatkoi sopimustaan taas vuodella. Aaltonen nousi kaudella 2012–2013 TuTon varakapteeniksi ja otti urallaan askeleen eteenpäin. Hän oli tehoilla 8+13=21 TuTon tehokkain puolustaja ja sijoittui puolustajien pistepörssissä yhdeksänneksi. Aaltonen voitti kauden päätteeksi Mestis-pronssia.
Kaudella 2013–2014 Aaltonen jatkaa Mestis-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Vaasan Sportissa.
Maajoukkueura.
Aaltonen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009 ja voitti pronssia. Hän oli tehoilla 3+3=6 Suomen tehokkain puolustaja. Aaltonen jakoi koko turnauksen puolustajien maalipörssin voiton Ruotsin Tim Erixonin ja Yhdysvaltain William Wrennin kanssa. Hän jakoi myös 37 minuutillaan turnauksen jäähypörssin voiton Ruotsin Patrick Cehlinin kanssa. Aaltonen toimi aiemmin kaudella 2008–2009 Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Aaltonen pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2008, jolloin hän oli tehoilla 1+4=5 Suomen tehokkain puolustaja Sami Vatasen kanssa.
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1988

16. jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut pelattiin Marokossa 13.–27. maaliskuuta 1988. Turnauksen voitti toista kertaa Kamerun.
Maalipörssi.
2 maalia
Eduard Baldamus

August Carl Eduard Baldamus (18. elokuuta 1812 Giersleben, Saksi-Anhalt - 30. lokakuuta 1893 Coburg) oli saksalainen lintutieteilijä.
Eduard Baldamus opiskeli teologiaa Berliinin yliopistossa. Vuonna 1845 Baldamus kutsui koolle ensimmäisen lintutieteen kongressin. 1850 hän oli perustamassa Saksan Lintutieteellistä Yhdistystä, yhdessä Johann Friedrich Naumannin ja Eugen Ferdinand von Homeyerin kanssa. Hän myös toimi yhdistyksen puheenjohtajana. Baldamus julkaisi lintutieteellistä lehteä "Naumannia" vuosina 1849–1858.
Joensuun rautatiesilta

Joensuun rautatiesilta, jolla kulkevat sekä Pieksämäki–Joensuu-rata että Joensuu–Kontiomäki-rata, ylittää Pielisjoen Joensuun keskustan tuntumassa lähellä Joensuun rautatieasemaa.
Ensimmäinen rautatiesilta valmistui vuonna 1894. Sillan keskimmäinen osa oli kääntösilta.
Nykyinen silta valmistui vanhan sillan länsipuolelle vuonna 1985. Sillan keskimmäinen osa on nostosilta, jossa silta nousee ylös hissin tavoin. Nosto-osa ja sillan pilarit olivat täysin uusia, vanhasta sillasta siirrtettiin 60-luvulta olevat teräsristikot uuteen siltaan. Sillan alikulkukorkeus suljettuna on 4 metriä. Silta voidaan nostaa joko 7 metrin tai 12 metrin korkeuteen. 
Rautatiesillan avaus suoritetaan Joensuun kanavan kaukokäyttökeskuksesta. 
Muuta.
Joensuun taidemuseon kokoelmissa on Tapani Raittilan maalaus "Pielisjoen rautatiesilta" (1950).
Jesse Laaksonen

Jesse Laaksonen (s. 1. maaliskuuta 1989 Nakkila) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi viimeksi Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:n II joukkueessa II divisioonaa. Isokokoinen Laaksonen on pelityyliltään voimahyökkääjä, jonka vahvuuksiin kuuluu karvauspelaaminen, maaliahneus, urheilullisuus, 1 vs. 1 -tilanteet ja haastaminen. Hän ei ole kuitenkaan kovin nopea jaloistaan, eikä koostaan huolimatta kovin ilkeä tai fyysinen. Laaksosella on myös puutteita rytminvaihdoksessa. Hän laukoo oikealta.
Ura.
Seuraura.
Laaksonen on Porin Ässien kasvatti. Hän oli kaudella 2004–2005 joukkueen C-nuorten paras pistemies tehoilla 17+12=29. Seuraavan kauden 2005–2006 päätteeksi Laaksonen voitti B-nuorten SM-hopeaa. Hän voitti myös A-nuorten SM-hopeaa vuonna 2008. Kaudella 2008–2009 Laaksonen oli tehoilla 23+23=46 Ässien A-nuorten paras pistemies ja maalintekijä. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan maalipörssissä viidenneksi ja pistepörssissä kahdeksanneksi.
Toukokuussa 2009 Laaksonen teki vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen Ässien kanssa. Hän pelasi kauden 2009–2010 aikana SM-liigassa 17 runkosarjaottelua tehden yhden maalin, joka syntyi 13. helmikuuta 2010 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Laaksonen pelasi kuitenkin suurimman osan kaudestaan vielä A-nuorissa. Joulukuussa 2009 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Ässien kanssa.
Varsinainen tulokaskausi 2010–2011 toi Laaksoselle 39 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9. Kautensa lähinnä nelosketjussa pelannut Laaksonen otti kehityksessään ison askeleen eteenpäin, mutta lupauksia herättäneen tulokaskauden jälkeen Laaksosen rooli kuitenkin pieneni entisestään kaudella 2011–2012. Hän pelasi isoksi osaksi "sivustaseuraajan" roolissa kauden aikana SM-liigan runkosarjassa vain 23 ottelua. Marras-joulukuun 2011 vaihteessa Laaksonen kävi kolmen ottelun verran lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Kaudeksi 2012–2013 Laaksonen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Vaasan Sportin riveihin. Hänen runkosarjansa jäi kuitenkin vain 18 ottelun mittaiseksi loukkaantumisten takia. Kevään 2013 pudotuspeleissä Laaksonen onnistui kuitenkin ratkaisemaan 13. helmikuuta pelatun ensimmäisen puolivälieräottelun Jokipoikia vastaan tehtään Sportin 4–0-voittoon päättyneen ottelun avausmaalin. Hän teki ottelussa myös yhden syöttöpisteen. Jokipojat vei kuitenkin sarjan otteluvoitoin 3–1.
Laaksonen jatkoi kaudella 2013–2014 uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Savonlinnan Pallokerhossa. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue HC Satakuntaan. Kaudella 2015–2016 Laaksonen jatkaa uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjan nousijajoukkue Karhu HT:n riveissä.
Maajoukkueura.
Laaksonen pelasi World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2006.
Muuta.
Laaksosen isoveli Jose on pelannut myös jääkiekkoa.. Peliuransa jälkeen Laaksonen toimi Porin Ravien toimitusjohtajana vuoden 2023 loppuun saakka
Rudolf Heinrich Paul Blasius

Rudolf Heinrich Paul Blasius (25. marraskuuta 1842 Braunschweig - 21. syyskuuta 1907 Braunschweig) oli saksalainen lääkäri, bakteriologi ja lintutieteilijä.
Rudolf Blasiuksen isä oli Braunschweigin teknillisen yliopiston professori ja Herzog Anton Ulrich-Museumin johtaja Johann Heinrich Blasius. Hänen veljensä Wilhelm Blasius oli myös lintutieteilijä.
Rudolf Blasius opiskeli lääketiedettä Göttingenin ja Zürichin yliopistoissa. Hän väitteli tohtoriksi Göttingenissä 1866. 14. elokuuta 1868 hänet vihittiin Mally Hausmanin kanssa, ja heille syntyi kaksi tyttöä ja kaksi poikaa.
Vuonna 1884 Rudolf Blasius toimi Kansainvälisen lintutieteen kongressin isäntänä Wienissä. Hän toimi Saksan Lintutieteellisen Yhdistyksen puheenjohtajana kahteen otteeseen, 1875 ja 1901–1907. Blasius kuoli keuhkopussitulehdukseen 1907.
Ocean City (romaani)

Ocean City on Kauko Röyhkän vuonna 1999 ilmestynyt romaani..
Tom Regan

Tom Regan (28. marraskuuta 1938 Pittsburgh, Pennsylvania – 17. helmikuuta 2017 Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen eläinten oikeuksiin erikoistunut filosofi. Hän oli North Carolina State Universityn emeritusprofessori. Hän työskenteli yliopistossa vuodesta 1967 vuoteen 2001, jolloin hän vetäytyi eläkkeelle.
Reganin teos "The Case for Animal Rights" on vaikuttanut merkittävästi eläinaktivismin syntyyn. Hänen työhönsä vaikuttivat George Edward Mooren ja W. D. Rossin ajatukset.
Katōmado

Katōmado (, ”tulivaloikkuna”, myös 花頭窓 tai 華頭窓, ”kukkahuippuikkuna”) on japanilaisessa arkkitehtuurissa käytetty ylöspäin kapeneva tai kellon muotoinen ikkunatyyppi. Se omaksuttiin Japaniin alun perin Kiinasta yhdessä zenbuddhalaisuuden kanssa osana zen-tyylistä arkkitehtuuria, mutta 1500-luvun lopulta lähtien sitä alettiin käyttää myös muita buddhalaisia lahkoja edustavissa temppeleissä, šintolaisissa pyhäköissä, linnoissa ja samuraiden asuintaloissa. Ikkuna ei alun perin ollut sivuiltaan kaareutuva, mutta sen muoto muuttui ajan kuluessa: pystypuitteita levennettiin ja ne alkoivat kaareutua alaspäin. Myös sanan ”katōmado” kirjoittamiseen käytetyt "kanji"-merkit ovat muuttuneet vuosisatojen aikana alkuperäisestä ”tulivaloikkunasta” ”kukkahuippuikkunaan”, sillä puu- ja paperirakentein tehdyn ikkunan nimen kirjoittamista tulen merkillä pidettiin huonona enteenä.
Vanhin olemassa oleva katōmado-ikkuna on Engaku-jin temppelin "shariden"-pyhäinjäännöshallissa (1558–1570) Kamakurassa. Sen uskotaan noudattelevan alkuperäistä Japaniin saapunutta tyyliä, ja sen pystypuitteet ovat suorat. Toinen hyvin tunnettu esimerkki ovat Ishiyama-deran temppelin päähallin Genji-no-ma-huoneen () ikkunat Shigan prefektuurissa. Tästä syystä katōmadoa voidaan kutsua myös nimellä "genjimado" (, ”Genji-ikkuna”).
Peggle Nights

Peggle Nights on PopCap Gamesin ja BFG:n eli Big Fish Gamesin parhaiten myynyt tietokonepeli. Peli julkaistiin tietokoneelle vuonna 2008. Vuoden 2009 alkupuolella Peggle Nights julkaistiin myös Nintendo DS:lle ja Xbox Live Arcade -latauspalveluun. Peggle Nights on jatko-osa pelille Peggle.
Pegglessä ammutaan kuulia, ja pelin tarkoitus on sytyttää valo kaikkiin oransseihin, eli osua kaikkiin oransseihin palikoihin (). Palikoita on kahdenlaisia, pyöreitä ja laattoja. Pisteitä saa osumien mukaan. Pelissä voi saada myös tyylipisteitä, jos vuoro oli erityisen näyttävä tai täytti jonkun muun kriteerin. Yksinpelissä tyylipisteet ovat suurempia. Kenttiä pelissä on 60 ja ne kuvaavat hahmojen unia. Esimerkiksi Clauden unissa on ranskalainen keittiöteema. Renfieldin kentissä on taustana aina jokin kuuluisa maalaus. Näitä ovat muun muassa Salvador Dalin "Muiston pysyvyys" sekä Vincent van Goghin "Tähtikirkas yö".
Yksinpelissä kuulan mentyä koriin, tai tietystä määrästä pisteitä saa uuden kuulan. Näin tapahtuu, kun pistemäärä ylittää 25 000, 50 000 tai 75 000. Moninpelissä näin ei kuitenkaan ole, vaan ainoa keino saada uusi ylimääräinen kuula, on saada Warrenilla ylimääräinen kuula. 
Peggle Nightsille julkaistiin ilmainen kenttäpaketti, johon kuuluu viisi lisäkenttää sekä 10 uutta haastetta.
Modit.
Pelissä on neljä modia: tarinamodi, nopea peli (), kaksinpeli (kaveria tai tietokonetta vastaan) sekä haastemodi ().
Hahmot.
Pelissä on kymmenen hahmoa, jotka vapautuvat peliin sen jälkeen, kun on päässyt kyseisen hahmon ensimmäisen kentän läpi. Taikavoimia pääsee hyödyntämään osumalla vihreään palikkaan.
Tässä on lista hahmoista.
Aarne Koskinen (poliitikko)

Aarne Johannes Koskinen (7. maaliskuuta 1915 Akaa – 24. maaliskuuta 1995 Hämeenlinna) oli suomalainen poliitikko. Koskinen oli SKDL:n kansanedustaja vuosina 1970–1983. Hän vaikutti myös Hämeenlinnan ja Vanajan valtuustoissa sekä Suomen kommunistisessa puolueessa. Koskinen oli ammatiltaan betoniraudoittaja.
Koskinen valittiin kansanedustajaksi Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä. Eduskunnassa hän kuului laki- ja liikenne-/kulkulaitosvaliokuntaan.
Koskinen kuului ja hän johti puolueen Hämeenlinnan aluekomiteaa. Koskisella oli luottamustehtäviä myös Suomen Rakennustyöläisten Liitossa ja SAK:ssa.
Koskinen oli presidentin valitsijamies vaaleissa 1978 ja 1982. Hän kuului Hämeenlinnan ja Vanajan kunnanvaltuustoihin sekä kunnanhallituksiin.