tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Haploryhmä N (Y-DNA)

Haploryhmä N (N-M231, "Niilo") on ihmisen Y-kromosomin haplotyyppi, joka on yleinen Pohjois-Euraasiassa. Isälinjan haploryhmän tyyppi N on yleinen suomensukuisilla kansoilla.
Muualla maailmassa tyyppiä N tavataan erityisesti pohjois-Venäjällä muun muassa jakuuteilla. Tutkijat olettavat tyypin N kehittyneen Kaakkois-Aasiassa ja levinneen sieltä pohjoiseen, josta länteen.
Suomalaisille ominainen N:n alatyyppi on N1a1a (N-M178).
Määrittely.
Isälinjan Y-kromosomin haplotyypin N määrittää Y-kromosomin SNP M231. Myös b2/b3 deleetio Y-kromosomin AZFc-alueella on tyypillistä N-haploryhmälle. Tämä deleetio on kuitenkin syntynyt itsenäisesti neljä eri kertaa, eikä sitä siksi tule pitää uniikkina haploryhmän polveutumista kuvaavana tuntomerkkinä.
Alkuperä.
Haploryhmä N polveutuu haploryhmästä NO (toiselta nimeltä NO-M214) noin 36 000 eaa. jossakin Pohjois-Vietnamin hujakoilla. Miehen, joka on tämän sukulinjan uusin yhteinen esi-isä, arvioidaan syntyneen noin vuonna 21 000 eaa. jossakin Mongolian hujakoilla. Sitä pidetään suhteellisen nuorena, ja se on levinnyt Pohjois-Euraasiaan viime jääkauden jälkeen. 
Markkeria kantavat miehet ilmeisesti siirtyivät pohjoiseen kohti ilmaston lämmetessä holoseenikaudella. N-haploryhmän puuttuminen Amerikan intiaaneilla viittaa siihen, että heidän levittäytymisensä Aasiaan tapahtui Beringinsalmen syntymisen jälkeen. Haploryhmän on esitetty syntyneen Kaakkois-Aasiassa 15 000–20 000 vuotta sitten ja levinneen sitten vastapäivään nykyisen Mongolian ja Pohjois-Kiinan alueelta Koillis-Eurooppaan saakka. N1c syntyi ehkä 12 000–8 000 vuotta sitten.
Levinneisyys.
Haploryhmä N:llä on laaja maantieteellinen levinneisyys kautta koko Pohjois-Euraasian, ja sitä on tavattu satunnaisesti eteläisemmiltäkin alueilta kuten Kaakkois-Aasiasta, Nepalista, Lähi-idästä ja Etelä-Euroopasta. Suurimmat esiintymistaajuudet on löydetty Pohjois-Euroopan suomensukuisilta ja balttilaisilta kansoilta, Länsi-Siperian obinugrilaisilta ja pohjoisen samojedeilta sekä Siperian turkinsukuisia kieliä puhuvilta jakuuteilta. Korkeimmillaan taajuus voi olla 75 %:n luokkaa. Venäläisillä haploryhmän taajuus on 10–20 %:n luokkaa.
Alaryhmät.
N1c1 haploryhmä (SNP M178+) on laajalti levinnyt Itämeren, Volgan, Uralin ja Siperian alueille. 
Alaryhmä N1c1-L1026 N-ryhmästä eurooppalaisin ja mahdollinen muodostumispaikka on Uralilta länteen.
Oletettavin alkuperä alaryhmälle L708+ on Siperia.
Alaryhmä N1c1-L550 on levinnyt Etelä-Baltian alueelle, Skandinaviaan, Pyreneiden niemimaalle ja Britteinsaarille.
Alhaisina tiheyksinä (&lt;1%) haploryhmää N1c1 tavataan alkuperäisenä Espanjassa, Portugalissa, Saksassa ja Britteinsaarilla.
Suomessa yleisintä haploryhmää N1c1:tä on Euroopassa viisi pääalaryhmää:
Sukupuu.
Vuosien 2015–2016 tietämykseen pohjautuva isälinjan haploryhmän N sukupuu.
Tetrahydropyraani

Tetrahydropyraani eli oksaani (C5H10O) on heterosyklinen eetteri. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena ja orgaanisessa synteesissä.
Valmistus.
Tetrahydropyraania valmistetaan pelkistämällä dihydropyraania vedyn avulla. Tässä reaktiossa katalyyttinä toimii Raney-nikkeli. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on 1,5-dihydroksipentaanin kuumennus 190–210 °C:n lämpötilaan ja tätä reaktiota katalysoi butyylitinatrikloridi.
Käyttö.
Tetrahydropyraani on aproottinen liuotin ja sitä käytetään teollisuudessa muun muassa liuottamaan hartseja, muoveja ja kumeja. Yhdistettä voidaan käyttää myös orgaanisessa synteesissä. Typpihappo hapettaa yhdisteen glutaarihapoksi ja reaktiossa veden ja hiilimonoksidin kanssa muodostuu pimeliinihappoa. Vetykloridin tai vetybromidin ja tetrahydropyraanin välisessä reaktiossa muodostuu 1,5-diklooripentaania tai 1,5-dibromipentaania.
Vasili Tihonov

Vasili Viktorovitš Tihonov (; 13. toukokuuta 1958 Moskova, Neuvostoliitto − 7. elokuuta 2013 Moskova, Venäjä) oli venäläinen jääkiekkovalmentaja. 
Valmennusura.
Oman valmennusuransa Tihonov aloitti silloisessa kotikaupungissaan Riiassa vuonna 1985. Kesällä 1990 hän saapui Suomeen Porin Ässien A-juniorijoukkueen valmentajaksi. Tihonov nimitettiin jo joulukuussa liigajoukkueen päävalmentajaksi tehtävästä erotetun Matti Keinosen tilalle. Tihonov jatkoi Ässien valmentajana aina kevääseen 1993 saakka, ja hän johdatti joukkueensa kahdesti SM-liigan välieriin. 
Porista Tihonov siirtyi NHL-liigaan San Jose Sharksin apuvalmentajaksi, jossa tehtävässä hän toimi 1990-luvulla kahteen otteeseen. Tihonov valmensi SM-liigassa myös Rauman Lukkoa vuosina 1999–2001. Lisäksi hän toimi päävalmentajana sveitsiläisessä SCL Langnaussa ja yhdysvaltalaisessa Kansas City Bladesissa.
Yksityiselämä.
Vasili Tihonovin isä on Viktor Tihonov, joka valmensi Neuvostoliiton jääkiekkomaajoukkuetta 1970–1990-luvuilla. Vasili Tihonovin poika Viktor Tihonov jr. pelaa jääkiekkoa KHL-liigassa SKA Pietarin joukkueessa.
Vasili Tihonov kuoli pudottuaan kerrostalon neljännessä kerroksessa sijainneesta asunnostaan elokuussa 2013.
Mårtenson

Mårtenson tai Mårtensson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Demetrianukselle

Demetrianukselle () on Cyprianuksen kirjoittama apologeettinen teos kristinuskon ja kristittyjen puolustukseksi.
Teos on kirjoitettu vuosien 252 ja 253 välisenä aikana, jolloin Karthagossa vallitsi kulkutautiepidemia. Samalta ajalta on peräisin myös Cyprianuksen teos "Kuolemantaudista". Teos on osoitettu nimensä mukaisesti eräälle Demetrianus-nimiselle henkilölle, josta ei tiedetä muuta kuin se mitä teos kertoo. Perinteisesti hänen on ajateltu toimineen African provinssin prokonsulina.
Teos koostuu 26 lyhyehköstä luvusta. Sen tarkoituksena on kumota pakanoiden esittämät väitteet, joiden mukaan kristityt olisivat syypäitä kaikenlaisiin maailmaa vaivaaviin onnettomuuksiin, kuten sotiin, kulkutauteihin, nälänhätiin ja muihin vastoinkäymisiin. Cyprianuksen mukaan juuri Demetrianus esitti kulkutautiepidemian aikana tällaisia syytteitä kristittyjä vastaan, koska nämä eivät palvoneet kreikkalais-roomalaisen uskonnon jumalia. Cyprianus vastaa Demetrianukselle, että maailma yleensäkin rappeutuu vanhan ikänsä vuoksi. Toiseksi, pakanat itse ovat syypäitä onnettomuuksiin, koska eivät palvele Jumalaa ja vainoavat kristittyjä epäoikeudenmukaisesti.
Cyprianus sai teokseensa vaikutteita Tertullianuksen teoksesta "Apologeticum".
Herran rukouksesta

Herran rukouksesta () on Cyprianuksen kirjoittama Isä meidän -rukouksen selitysteos. Se on kirjoitettu vuosien 251 ja 253 välisenä aikana. Cyprianus hyödyntää teoksessaan Tertullianuksen teosta "De oratione" ("Rukouksesta").
Teos koostuu 36 lyhyehköstä luvusta. Alussa Cyprianus käsittelee Jumalan tahdon mukaista rukoilemista yleensä. Tämän jälkeen hän käy Isä meidän -rukouksen läpi kohta kohdalta ja esittää siitä oman tulkintansa. Teoksen lopussa Cyprianus siirtyy jälleen yleisimpiin huomioihin rukoilemista koskien.
Kuolemantaudista

Kuolemantaudista () on Cyprianuksen kirjoittama teos, joka antaa kristityille neuvoja siitä, kuinka näiden tulisi suhtautua elämässä kohdattaviin onnettomuuksiin ja lopulta kuolemaan.
Cyprianus kirjoitti teoksen Karthagossa vallinneen ruttoepidemian aikana, vuosien 252 ja 253 välillä. Samalta ajalta on peräisin myös Cyprianuksen teos "Demetrianukselle".
Teos koostuu 26 lyhyehköstä luvusta. Cyprianus selittää, että kuolemassa on kyse vain Jumalan lupaaman lopullisen palkkion lähestymisestä. Kristus ennusti tulevat kärsimykset ennalta. Kuolemantautia ei tarvitse pelätä, sillä se johtaa kuolemattomuuteen. Se, joka ei odota innolla parempaa elämää tuonpuoleisessa, on uskossaan vajavainen. Maailman pahuus kohtaa yhtälailla sekä kristittyjä että pakanoita, mutta kristityt joutuvat kärsimään enemmän. Heidän esikuvinaan voivat toimia Job ja Tobit. Kaikissa kärsimyksissä on oltava kärsivällinen, sillä voitto ei voisi seurata, ellei ensin olisi taistelua. Vaikka taudit ovat yhteisiä sekä hyveellisille että paheellisille, kuolema ei kuitenkaan ole heille yhteinen, koska vanhurskaat pääsevät lohdutukseen, jumalattomat taas joutuvat rangaistukseen.
Avid Audio

Avid Audio (aiemmin Digidesign) on yhdysvaltalainen elektroniikkayritys, joka valmistaa muun muassa miksauslaitteita ja musiikkiohjelmistoja. Yritys on kehittänyt esimerkiksi MIDI- ja audiosekvensseri-ohjelmistosarja Pro Toolsin. Yrityksen perustivat Peter Gotcher ja Evan Brooks vuonna 1984.
Vuodesta 1995 lähtien yritys on ollut elokuvaleikkausohjelmistoistaan tunnetun Avid Technologyn omistama.
Yhtiö kehitti audioeditointiohjelman nimeltä Sound Designer, josta tuli myöhemmin Sound Tools. Sound Tools esiteltiin vuonna 1989 ja kaksi vuotta myöhemmin siitä tuli audiotyöasema Pro Tools.
Acid Mothers Temple

Acid Mothers Temple (&amp; the Melting Paraiso U.F.O.) on japanilainen psykedeelinen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1995. Yhtyeen keulahahmo on kitaristi Kawabata Makoto ja muut jäsenet ovat vaihtuneet tiuhaan tahtiin.
Émile eli kasvatuksesta

Émile eli kasvatuksesta () on Jean-Jacques Rousseaun vuonna 1762 ilmestynyt kirja. Teoksen on suomentanut Jalmari Hahl vuonna 1905. 
Teoksessa käsitellään Rousseaun oikeana pitämää kasvatusta periaatteellisella tasolla. Hänen mukaansa lapsi on kasvatettava todella vapaaksi, autonomiseksi ihmiseksi. Ajatuksena on, että ihminen on lähtökohtaisesti hyvä, mutta vääristyneessä ympäristössä pahuus ja väärä pääsevät ihmiseen. Siksi Émile-lapsi ja hänen kasvattajansa vetäytyvät teoksessa kasvatuksen toteuttamiseksi puhtaaseen, turmeltumattomaan luonnonmukaiseen yhteisöön, jossa lapsi kuitenkin kasvatetaan yhteisön jäseneksi. Kasvatuksen jälkeen Émile palaa sivistyksen pariin. 
Vastaanotto.
Teoksen neljänteen kirjaan sisältyvä "savoijilaisen papin julistus", jossa saarnattiin suvaitsevaisuuden ja rakkauden puolesta ja joka oli vapaa kaikista kirkon opinkappaleista, herätti myrskyn, ja Rousseau joutui pakenemaan Sveitsiin. Myös Sveitsissä Rousseau joutui vainojen kohteeksi, ja hänen täytyi taas lähteä liikkeelle. Muutaman vuoden pakoilun jälkeen hän päätyi vuonna 1766 Englantiin, minne hän oli tervetullut.
Yhteiskuntasopimuksesta

Yhteiskuntasopimuksesta, eli, Valtio-oikeuden johtavat aatteet () on Jean-Jacques Rousseaun vuonna 1762 ilmestynyt kirja. Teoksen on suomentanut J. V. Lehtonen vuonna 1918.
Sisältö.
Yhteiskuntasopimuksesta alkaa kuuluisalla paradoksilla:Ihmiset ovat syntyneet vapaiksi ja kaikkialla he ovat kahleissa.Rousseau piti ristiriidan syynä sitä, että kansa ja hallitus oli erotettu toisistaan. Se ei Rousseaun mielestä ollut kuitenkaan väistämätöntä, vaan kansalaisten vapaus ja valtion auktoriteetti oli yhdistettävissä.
Teoksessa Rousseau käsitteli ajatusta yhteiskuntasopimuksesta ja esitteli yleistahdon käsitteen. Yleistahtoa voisi Rousseaun mukaan toteuttaa vain välitön kansanvalta, jossa yleiseen kokoukseen kerääntyneet kansalaiset päättäisivät vapaasti maansa asioista. Yhteiskuntasopimuksesta -teosta on sanottu "vallankumouksen Koraaniksi", koska Rousseau vaatii siinä ehdotonta kansalaisuskollisuutta ja ehdotonta yhteiskunnallista kuria. Hänen vaatimustensa noudattaminen oli äärimmäisiltä seurauksiltaan suvaitsematonta ja sisälsi hirmuvallan edellytykset. Ilmestymisensä jälkeen Yhteiskuntasopimuksesta -teos tuomittiin Genevessä roviolla poltettavaksi.
Fredrik Blom

Fredrik Blom (1781–1853) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän toimi professorina Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa ja suunnitteli merkittäviä rakennuksia uusklassiseen tyyliin, jonka merkittävimpiin edustajiin hänet luetaan.
Tunnustuksia

Tunnustuksia () on Jean-Jacques Rousseaun vuonna 1770 ilmestynyt kirja. Teoksen on osittain suomentanut Edwin Hagfors vuonna 1938. Se on Rousseaun nykyaikaisin ja sekä kirjallisessa että psykologisessa suhteessa huomattavin teos, vaikka tutkimus on osoittanut siinä olevan vääriä tietoja Rousseaun elämänvaiheista.
Niko 2 – Lentäjäveljekset

Niko 2 – lentäjäveljekset on tietokoneanimaatioelokuva, joka on jatko-osa elokuvalle "Niko – Lentäjän poika". Elokuvan ensi-ilta oli 12. lokakuuta 2012.
Elokuva aloitti Suomessa 115 valkokankaalla. Saksassa sitä näytettiin 460:llä, Ranskassa 350:llä ja Venäjällä 570 kopiolla. Elokuva myytiin myös Belgiaan, Alankomaihin, Puolaan, Tanskaan, Islantiin, Itävaltaan ja Etelä-Koreaan. Elokuva keräsi lopulta Suomessa vajaat 156 000 katsojaa.
Kirjoituksia sodasta ja rauhasta

Kirjoituksia sodasta ja rauhasta on kokoelma Jean-Jacques Rousseaun kirjoituksia. Summan vuonna 2010 julkaiseman teoksen kirjoitukset on suomentanut ja selityksin varustanut Alex Aissaoui. Teokseen sisältyvät muun muassa lyhyet kirjoitukset "Sotatila syntyy yhteiskuntatilasta" ja "Katkelmia sodan luonteesta luonnontilassa ja yhteiskuntatilassa". Johdannon on kirjoittanut Harto Hakovirta.
Jerusalem (virsi)

”Jerusalem” on englantilainen isänmaallinen hymni, jonka sanat pohjautuvat William Blaken kirjoittamaan runoon ”And did those feet in ancient time”. Runo sisältyi Blaken teoksen "Milton" (aloitettu 1804) johdantosanoihin. Musiikin sävelsi Sir Hubert Parry vuonna 1916. Virren ja runon sanat pohdiskelevat mahdollisuutta, että Jeesus olisi nuoruudessaan käynyt Englannin Glastonburyssa tinakauppiaana työskennelleen setänsä Joosef Arimatialaisen seurassa. Ajatus on peräisin tunnetusta legendasta. Viimeisessä säkeistössä kehotetaan tämän innoittamana rakentamaan uusi Jerusalem Englantiin.
Blaken runo oli pitkään melko vähän tunnettu, kunnes ensimmäisen maailmansodan aikana runoilija Robert Bridges julkaisi sen uudelleen kansakunnan hengen nostattamiseksi ja pyysi Parrya säveltämään siihen musiikin. Säveltäjä Edward Elgar teki Parryn melodiasta orkesterisovituksen vuonna 1922. Suosittua kappaletta on myöhemmin useasti ehdotettu Englannin kansallishymniksi, sillä ”God Save the King” on koko Yhdistyneen kuningaskunnan kansallislaulu, eikä Englannilla siten ole virallista kansallislaulua. Muun muassa Englannin rugby- ja krikettimaajoukkueet ovat käyttäneet sitä epävirallisena kansallishymninä. 
Samoin kuin Gustav Holstin sävellykseen pohjaavan ensimmäisen maailmansodan aikaisen kappaleen ”I Vow to Thee, My Country”, on myös ”Jerusalemin” laulaminen kirkoissa saanut osakseen kritiikkiä kirkon palveluksessa olijoilta kappaleen väitetyn sopimattoman sanoituksen vuoksi.
Sävelmä soi erilaisina versioina Tony Richardsonin draamaelokuvassa "Kaikista kapinallisin" (1962). Sitä on käytetty myös muun muassa elokuvissa "Neljät häät ja yhdet hautajaiset" (1994) ja "Singaporen kuningas" (1979).
Korisliiga-kausi 2012–2013

Korisliiga-kausi 2012–2013 oli 73. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Korisliiga-kauteen sarjanousijana lähtivät Forssan Koripojat sekä Korikobrat. Hallitseva mestari oli Nilan Bisons, joka myös uusi mestaruutensa.
Liigajoukkueista Tampereen Pyrintö ja Joensuun Kataja kilpailivat kauden aikana myös Eurochallengessa.
Pallokiista.
Korisliigassa oli helmikuussa 2013 tarkoitus siirtyä käyttämään pelipalloina ”älypalloja”, jotka sisältävät mitta-anturin pelitapahtumien analysointia varten. Uusien pallojen käyttäytymistä kritisoitiin muun muassa joidenkin liigavalmentajien ja -pelaajien taholta, ja Suomen Koripalloliitto lykkäsi pakollista uusiin palloihin siirtymistä. Älypallojen vapaaehtoinen käyttö oli jonkin aikaa kuitenkin mahdollista ottelukohtaisesti seurojen näin sovittua. 12. maaliskuuta pidetyssä kokouksessa Korisliigan seurat päättivät siirtyä älypallojen käyttöön kokouksen jälkeisen päivän otteluista lähtien. Joensuun Katajan otteluissa älypalloja ei käytetty ennen seuran putoamista EuroChallengesta.
Runkosarja.
Pelaajien tilastot.
Tehoindeksi.
Tehoindeksillä mitataan pelaajan kokonaistehokkuutta. Indeksi ottelua kohti muodostuu siten, että pisteet, levypallot, koriinjohtaneet syötöt, pallonriistot ja koriinheiton torjunnat lasketaan yhteen, jonka jälkeen tuloksesta vähennetään ohiheittojen ja pallonmenetysten määrä.
Ennätyksiä ja merkkipaaluja.
Tampereen Pyrinnön Damon Williams siirtyi sarjan kaikkien aikojen tripla-tuplatilaston kärkeen ohi Faisal Abrahamin ja nousi Mikko Koskisen ohi Pyrinnön kaikkien aikojen eniten pisteitä tehneeksi pelaajaksi. Petri Virtanen ylitti historian ensimmäisenä pelaajana 1500 koriin johtaneen syötön rajan, ja teki Kari-Pekka Klingan jälkeen historian toisena pelaajana tuhat onnistunutta kolmen pisteen koria.
Martin Zeno antoi tammikuussa ottelussa Korikobria vastaan 16 syöttöä, mikä oli suurin yksittäisen ottelun syöttölukema sitten vuoden 2004. Salon Vilpas teki Loimaata vastaan pääsarjahistorian pienimmän pistemäärän (2) yhdellä neljänneksellä.
Lappeenrannan NMKY teki 11. huhtikuuta 2013 käydyssä ottelussa Pyrintöä vastaan vain 40 pistettä, mikä oli miesten pääsarjan alhaisin pistemäärä vuodesta 2000 käytössä olleen 24 sekunnin hyökkäysaikana. Vuosina 1957–2000 käytössä olleen 30 sekunnin hyökkäysajan aikana alhaisin pistemäärä oli 29 pistettä.
Päävalmentajat.
Lähde:
Talous.
Lähde:
Palkitut.
Suomen Koripalloliiton kauden parhaat.
Vapaaheittopalkinnon sai Forssan Koripoikien Sami Ikävalko. Fair Play -palkinto myönnettiin Kouvoille, ja parhaan toimitsijapöydän palkinnon sai KTP-Basket.
Kari Juusonen

Kari Juusonen (s. 16. huhtikuuta 1967 Jyväskylä) on suomalainen elokuvaohjaaja ja animaattori. 
Juusonen on opiskellut elokuvaa Lahden muotoiluinstituutissa ja valmistunut maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta.
Juusonen on ohjannut useita lyhyitä animaatioelokuvia, sarjoja sekä kolme pitkää animaatioelokuvaa. Hänet tunnetaan erityisesti kolmesta pitkästä Niko-animaatioelokuvasta. Niko-nimisestä poropojasta kertovat elokuvat on myyty yli sataan maahan. Kahdella ensimmäisellä Nikolla on yli kuusi miljoonaa katsojaa. Kari Juusonen on todennäköisesti maailmalla kaikkien aikojen katsotuin suomalainen elokuvaohjaaja.
Juusonen voitti ohjaamallaan ja käsikirjoittamallaan animaatiolla "Pizza Passionata" Cannesin elokuvajuhlilla 2001 lyhytelokuvien kilpailun 3. palkinnon (Prix du Jury). "Niko – Lentäjän poika" sai parhaan elokuvan Jussi-palkinnon sekä parhaan käsikirjoituksen Jussin. Juusonen oli ehdolla ohjauksesta.
Juusosen puoliso on AVEK:in johtaja, elokuvatuottaja Ulla Simonen.
Malala Yousafzai

Malala Yousafzai (, , s. 12. heinäkuuta 1997 Mingora, Khyber Pakhtunkhwan provinssi, Pakistan) on pakistanilainen pataaniheimoon kuuluva Nobel-palkittu rauhanaktivisti. Hänet tunnetaan lasten oikeuksien puolestapuhujana ja blogiaktivistina. Yousafzai alkoi 11-vuotiaana pitää salanimellä BBC:n urdunkielisellä osastolla blogia, jossa arvosteltiin Pakistanin Tehrik-i-Talibanin vallan aikaisia lapsiin kohdistuneita ihmisoikeusloukkauksia ja julmuuksia. Hän oli lasten rauhanpalkintoehdokkaana vuonna 2011.
Vuonna 2013 Yousafzai sai Euroopan parlamentin myöntämän Saharov-palkinnon. Vuonna 2014 Yousafzai sai Nobelin rauhanpalkinnon yhdessä intialaisen Kailash Satyarthin kanssa. Hän on kaikkien aikojen nuorin Nobel-palkittu. Yousafzai on asunut perheensä kanssa Birminghamissa vuodesta 2013.
Hän pääsi opiskelemaan filosofiaa, politiikkaa ja taloustiedettä Oxfordin yliopistoon Isossa-Britanniassa loppukesästä 2017 ja valmistui kesällä 2020. Marraskuussa 2021 Yousafzai avioitui Birminghamissa Asser Malikin kanssa.
Malala on yhdessä brittijournalisti Christina Lambin kanssa kirjoittanut kokemuksistaan kirjan "Minä olen Malala: Koulutyttö, jonka Taliban yritti vaientaa". Se julkaistiin englanniksi 2013 ja suomeksi seuraavana vuonna. 
Yousafzain ampumistapaus.
9. lokakuuta 2012 aseistettu Taliban-mies avasi tulen Yousafzaita kohti tämän ollessa koulumatkalla. Yousafzai loukkaantui vakavasti silmään ja solisluuhun osuneista luodeista, mutta selvisi hyökkäyksestä. Malalaa ammuttiin, koska hän puhui Talibania vastaan ja muun muassa koulujen avaamisen puolesta. Malala oli raportoinut medialle paikallisesta tilanteesta.
Myös kaksi Yousafzain koulutoveria loukkaantui vakavasti luodeista. Yousafzai vietiin hoitoon Britanniaan, jonne hän jäi asumaan ja käymään koulua. Malalan toinen puoli kasvoista on halvaantunut ampumisen takia. Talibanin tiedottaja Ihsanullah Ihsan kertoi tiedotusvälineille Talibanin olevan iskun takana.
C-vene

C-vene, tai Erikoisluokka C, ruotsiksi Särklass C, on pienehkö suomalainen klassinen vene. Vene oli Suomen purjehtijaliiton ratkaisu uudeksi veneluokaksi sodanjälkeisen aikaan, jolloin rakennustarvikkeita ja muita resursseja oli heikosti käytettävissä. Suunnitteluajatukseltaan C-veneet muistuttavat paljon isosiskojaan A-veneitä, joiden purjepinta-ala on kaksinkertainen C-veneisiin verrattuna.
C-vene on konstruktioluokka, eli kaikki veneet ovat keskenään erilaisia, mutta ne noudattavat tiettyjä mittarajoja, koskien esimerkiksi veneen pituutta, purjepinta-alaa ja painoa. C-veneen mittasääntö päivitti vanhaa Pojkbåt 15 m² -luokkaa ja muun muossa uuden mittasäännön purjepinta-ala on sama. Veneenä C-vene on hiukan pienempi kuin pienimmät Saaristoristeilijät ja Hai-veneet, joissa on noin 22 m² purjepinta-ala.
C-veneet ovat pieniä, tavallisesti kolmen hengen miehistöllä purjehdittavia kilpailukelpoisia retkiveneitä. Veneet on ruffattu, eli niissä on pieni kannen päällä oleva kajuutta, joka kasvattaa sisätiloja. Veneillä kilpailtiin säännöllisesti 60-luvun lopulle saakka jonka jälkeen kilpailutoiminta lakkasi toisin kuin isosiskolla A-veneellä jolla kilpaillaan edelleen suuremmissa regatoissa.
C-luokka oli hyvin suosittu sotaa seuranneina vuosina ja luokkaan rakennettiin kaikkiaan 32 venettä. Luokan tärkeimpiä suunnittelijoita oli Gösta Kyntzell, joka suunnitteli C-veneistä kaikkiaan 25, joista kahdeksan itselleen. Gösta Kyntzellin itselleen suunnittelemat veneet kuuluvat Inga-Lill -sarjaan, jossa kaikilla veneillä on sama nimi, mutta yksilöllinen järjestysnumero. Inga-Lill -veneitä rakennettiin kaikkiaan 44 kappaletta. Myös mm. Birger Slotte suunnitteli varhaisen C-veneen.
Tänään C-veneet ovat huvenneet ja SPVn rekisteristä ei löydy yhtään C-venettä. Veneitä lienee vielä Suomessa kourallinen perustuen silloin tällöin julkaistaviinveneiden myynti-ilmoituksiin.
Roofdier-luokka

Roofdier-luokka oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston kuuden fregatin muodostama alusluokka, jonka alukset valmistettiin Yhdysvaltain MDAP-rahotuksella Yhdysvalloissa 1950-luvulla. 
Suunnittelu.
Alukset suunniteltiin suojaamaan hitaita rannikkosaattueita Englannin kanaalissa ja Pohjanmerellä. Ne olivat hitaita toisen maailmansodan mallin mukaisin ilmatorjunta- ja valvontajärjestelmin varustettuja. Ne osoittautuivat kuitenkin sopiviksi rauhan ajan tehtäviinsä erityisesti kalastuksen valvontaan ja osa aluksista jatkoikin tehtävässä aina 1980-luvulle saakka.
Alukset.
Aluksista muodostettiin yksi laivue. Ne poistettiin palveluksesta 1980-luvun puolivälissä, jotta niiden ylläpitoon käytetyt varat voitiin käyttää uudishankintoihin.
Costa Coffee

Costa Coffee on brittiläinen kahvilaketju, joka oli osa Whitbread-yhtiötä. Vuonna 2019 The Coca-Cola Company osti Costa Coffeen. Ketjun perustivat italialaiset veljekset Sergio ja Bruno Costa Lontoossa vuonna 1971. Nykyisin ketjulla on noin 2200 toimipistettä, joista lähes 1400 sijaitsee Yhdistyneessä kuningaskunnassa.
Teenage Mutant Ninja Turtles (IDW)

Teenage Mutant Ninja Turtles on IDW:n kustantama sarjakuvalehti, jossa keskitytään Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien seikkailuihin. Sarjakuvan julkaisemisen aloitti Mirage Studios vuonna 1984, jonka luojina olivat Kevin Eastman ja Peter Laird. IDW alkoi julkaista uutta sarjaa elokuusta 2011 lähtien.
2. huhtikuuta 2011 IDW Publishing julkisti WonderCon tapahtumassa ostaneensa Turtlesien sarjakuvaoikeudet. Alustavasti kustantamon tarkoitus on aloittaa uuden sarjakuvan julkaiseminen myöhään kesällä 2011. Lisäksi he aikovat julkaista kovakantisen painoksen, joka sisältää ensimmäiset yksitoista alkuperäistä sarjakuvaa. Kesäkuussa 2011 IDW julkisti Kevin Eastmanin palaavan sarjakuvan pariin, jota hän tekee yhdessä Tom Waltzin ja Dan Duncanin kanssa. 24. elokuuta IDW julkaisi sarjakuvan ensimmäisen numeron.
Tarina.
Leonardo, Donatello ja Michelangelo elävät Mestari Tikkun kanssa. Turtles kolmikko muuttui salaperäisen mönjän seurauksena mutanteiksi, joista neljäs kilpikonna, Raphael joutui vielä muuttumisvaiheessa kissan nappaamaksi, josta myöhemmin muuttui mönjän myötä Old Hob niminen roisto. Tikku yritti pelastaa Raphaelin Old Hobilta, mutta onnistui osittain. Old Hob pakeni paikalta Tikun raapaistua hänen naamaansa, kun taas Raphael tippui kadulle. Tikku pelasti kassissa olleet kilpikonnat vetämällä heidät suojaan viemäriin, ennen kuin roistot pääsisivät heidän käsiksi. Tarina alkaa kun kahdeksantoista kuukautta on kulunut tapahtuneesta, Turtlesit ovat harjoitelleet ninjutsua ja jatkaneet kadonneen veljensä etsintöjä. Sillä välin Raphael on elänyt yksin New Yorkin kaduilla, ja tapaa myöhemmin Casey Jonesin. Hän joutuu kuitenkin Jonesin kanssa heti pulaan, kun Old Hob jengeineen käy hänen kimppuunsa. Taistelun jälkeen Raphael löytää kadonneet veljensä ja ryhmä yhdistää voimansa aloittaakseen uudet seikkailut Turtles nelikkona. Old Hobin vielä väijytessä taustalla nousee Turtleseille uusi uhka, Kenraali Krang ja hänen apurinsa Baxter Stockman.
Pallekärhö

Pallekärhö ("Clematis cirrhosa") on ikivihreä kukkiva köynnös.
Pallekärhö kasvaa 3–4 metriä pitkäksi. Sen lehdet ovat ainavihannat, ja kasvavat kolmen lehden ryhmissä. Lehdykät ovat pienet ja hammaslaitaiset. Pallekärhö kukkii varhain keväällä. Sen kukat ovat kuppimaiset, halkaisijaltaan 2–7 cm kermanväriset, usein punaläikkäiset. Kukissa on neljä terälehteä. Ne kasvavat edellisen vuoden versojen lehtihankoihin yksin, pareittain tai joskus kolmittain. Kukkien tuoksu muistuttaa sitruksia. Kukkien lakastuttua niiden paikalle kehittyvät hopeanhohtoiset pähkyläpallot jotka lisäävät köynnöksen näyttävyyttä myöhemmin kesällä.
Pallekärhö on kotoisin Etelä-Euroopasta ja Välimeren seudulta. Sen muunnos "Clematis cirrhosa" var. "balearica" kasvaa Mallorcalla, Minorcalla, Sardiniassa ja Korsikalla. Sen lehdet muuttuvat talvella pronssinvärisiksi. Luonnonvaraisten pallekärhöjen kukkien väri ja varsinkin niissä olevien punaisten pilkkujen määrä vaihtelee, ja puutarhurit ovatkin jalostaneet niistä lukuisia viljelylajikkeita.
Raisio-tunneli

Raisio-tunneli oli 220 metriä pitkä vuonna 1992 käyttöön otettu ja 2012 purettu katuverkkoon kuulunut tunneli Raisiossa Mahittulan kaupunginosassa, Varsinais-Suomessa. Raisio-tunnelissa kulkevan tien nimi oli "Kuninkaanväylä" ja se oli tarkoitettu vain autoille. Jalankulku ja pyöräily kulki Turun ohikulkutien (kt 40) vieressä. Tunneli oli vilkkaassa käytössä ja se on ollut oikotie Pohjois-Kuninkojan liikemyymälöihin. Raisio-tunneli oli ensimmäisiä kuituvahvisteisella ruiskubetonilla vuorattuja tunneleita Suomessa.
Tunneli suljettiin turvallisyyssyistä lokakuussa 2011. Tuolloin tunneli oli huonokuntoinen ja sen korjaaminen arvioitiin liian hankalaksi ja kalliiksi. Tunneli muutettiin syksyn 2012 aikana kallioleikkaukseksi ja se avattiin liikenteelle saman vuoden marraskuussa. Kalliosta louhittiin noin 121 000 kuutiota ja siitä syntyi mursketta 300 000 tonnia. Urakoitsijana toimii Destia Oy ja urakan hinta oli 1,9 miljoonaa euroa.
Raisio-tunnelin viereisessä luolassa sijaitsee Elisan tietoliikennekeskus.
Petri Kaijansinkko

Petri Olavi Kaijansinkko (s. 26. tammikuuta 1967 Äänekoski) on suomalainen pesäpallovalmentaja ja pelinjohtaja.
Jyväskylän Kirissä A-juniori-ikäiseksi asti pelannut Kaijansinkko aloitti valmennustehtävät jo 15-vuotiaana. Kaijansinkko on toiminut muun muassa Kirin naisten pelijohtajana mestaruusvuonna 1989 sekä Lapuan Virkiän pelinjohtajana sen voittaessa naisten Suomen mestaruuden vuosina 1992 ja 1993. Hän toimi Superpesiksen toimitusjohtajana syyskuusta 2011 lokakuuhun 2012. Sen jälkeen hän toimi Hyvinkään Tahko kakkospelinjohtajana, toiminnanjohtajana ja urheilutoimenjohtajana marraskuusta 2012 heinäkuuhun 2013, jolloin osapuolet purkivat sopimuksensa. Ennen pestiään Tahkossa Kaijansinkko toimi pitkään Porin Pesäkarhujen pelinjohtajana. Lisäksi hän on toiminut Jyväskylän Kirissä, Lapuan Virkiässä, Oulun Lipossa sekä Pattijoen Urheilijoissa.
Kaijansinkko oli osallisena vuonna 1998 Pesäpallon sopupeliskandaalissa ja sai lyhyen ehdollisen vankeusrangaistuksen. 
Kaijansinkko esitti joulukuussa 2021 julkisen anteeksipyynnön siitä, että oli vuonna 2014 syyllistynyt valmentamansa nuoren naispelaajan seksuaaliseen häirintään. Hänet irtisanottiin vuonna 2014 silloisesta seurastaan häirinnän vuoksi, mutta tapaus tuli julkisuuteen vasta seitsemän vuotta myöhemmin. Hän työskenteli irtisanomisen jälkeen Kirittärissä eri tehtävissä. "Urheilulehti" paljasti joulukuun 2021 alussa, että naispesäpalloilija traumatisoitui 17–18-vuotiaana jouduttuaan vuosina 2013–2014 valmentajan seksuaalisen häirinnän ja valta-aseman väärinkäytön uhriksi. Kaijansinkko esitti Kirittärien tiedotteessa 14. joulukuuta 2021 julkisen anteeksipyynnön paitsi asianosaiselle myös ”kaikille muille, joita oli pitkän uransa aikana käytöksellään loukannut”. Kävi ilmi, että vuosien 2013–2014 tapaus liittyi raumalaiseen seuraan. "Ilta-Sanomat" raportoi myös toisesta Kaijansinkon väitetystä uhrista. Kun Kirittärien pääsponsori esitti epäluottamustaan, joutui seura vapauttamaan Kaijansinkon valmentajan työsuhteestaan 18. joulukuuta 2021.
Saavutukset.
Pelinjohtajana.
Ansiomerkit
Hr. Ms. Van Nes (F805)

Hr. Ms. Van Nes (runkonumero F805) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Van Speijk -luokan ohjusfregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 25. heinäkuuta 1965. Se laskettiin vesille 26. maaliskuuta 1966 ja valmistui 9. elokuuta 1967.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja luovutettiin 1988 Indonesialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KRI Oswald Siahaan".
Hr. Ms. Van Galen (F803)

Hr. Ms. Van Galen (runkonumero F803) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Van Speijk -luokan ohjusfregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Royal Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin 25. heinäkuuta 1963. Alus laskettiin vesille 19. kesäkuuta 1965 ja se valmistui 1. maaliskuuta 1967.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja se luovutettiin 1987 Indonesian laivastolle nimellä "KRI Yos Sudarso".
Hr. Ms. Van Speijk (F802)

Hr. Ms. Van Speijk (runkonumero F802) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Van Speijk -luokan ohjusfregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 1. lokakuuta 1963. Se laskettiin vesille 5. maaliskuuta 1965 ja valmistui 14. huhtikuuta 1967.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja luovutettiin 1986 Indonesialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KRI Slamet Riyadi".
Hr. Ms. Tjerk Hiddes (F804)

Hr. Ms. Tjerk Hiddes (runkonumero F804) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Van Speijk -luokan ohjusfregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 1. kesäkuuta 1964. Se laskettiin vesille 17. joulukuuta 1965 ja valmistui 16. elokuuta 1967.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja se luovutettiin 1986 Indonesialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KRI Ahmad Yani".
Hr. Ms. Isaac Sweers (F814)

Hr. Ms. Isaac Sweers (runkonumero F814) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Van Speijk -luokan ohjusfregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Amsterdamin telakalta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1965. Se laskettiin vesille 10. maaliskuuta 1967 ja valmistui 15. toukokuuta 1968.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja luovutettiin 1989 Indonesialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä "KRI Karel Satsuit Tubun".
Hr. Ms. Wolf (F817)

Hr. Ms. Wolf (runkonumero F817) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin New Orleansista Avondale Marine Inc:ltä, missä köli laskettiin 15. marraskuuta 1952. Se laskettiin vesille 2. tammikuuta 1954 ja valmistui 26. maaliskuuta 1954.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1985.
Hr. Ms. Panter (F821)

Hr. Ms. Panter (runkonumero F821) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin New Orleansista Avondale Marinelta, missä köli laskettiin 1. joulukuuta 1952. Se laskettiin vesille 30. tammikuuta 1954 ja valmistui 11. kesäkuuta 1954.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1987.
Hr. Ms. Jaguar (F822)

Hr. Ms. Jaguar (runkonumero F822) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin New Orleansista Avondale Marinelta, missä köli laskettiin 10. joulukuuta 1952. Se laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1954 ja valmistui 22. kesäkuuta 1954.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1988.
Hr. Ms. Fret (F818)

Hr. Ms. Fret (runkonumero F818) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Bostonista General Shipbuilding &amp; Engineering Worksiltä, missä köli laskettiin 18. joulukuuta 1952. Se laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1953 ja valmistui 4. toukokuuta 1954.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1988.
Hr. Ms. Hermerlijn (F819)

Hr. Ms. Hermerlijn (runkonumero F819) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Bostonista General Shipbuilding &amp; Engineering Worksiltä, missä köli laskettiin 2. maaliskuuta 1953. Se laskettiin vesille 6. maaliskuuta 1954 ja valmistui 5. elokuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1987.
Hr. Ms. Vos (F820)

Hr. Ms. Vos (runkonumero F819) oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Roofdier-luokan fregatti.
Valmistus.
Alus tilattiin Bostonista General Shipbuilding &amp; Engineering Worksiltä, missä köli laskettiin 3. elokuuta 1952. Se laskettiin vesille 1. toukokuuta 1954 ja valmistui 2. joulukuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta ja romutettiin 1988.
Lähilehti

Lähilehti on Hartolan ja Sysmän kuntien alueella julkaistava tabloid-kokoinen sanomalehti, joka on ilmestynyt vuodesta 1969 lähtien. Lehden toimituspaikkana on Sysmä, ja toimitus sijaitsee osoitteessa Sysmäntie 16. Vuodesta 1992 "Lähilehden" julkaisija ja omistaja on ollut Sysmän Sanomat Oy, jonka toimitusjohtaja on lehden päätoimittaja Marttiina Lallukka. Aiemmin ilmaisjakeluna jaettu "Lähilehti" muuttui tilattavaksi lehdeksi vuonna 2016.
Lehden kokonaislevikki jakelualueellaan Sysmässä ja Hartolassa on yhteensä noin 3000 kappaletta. "Lähilehti" ilmestyy kerran viikossa, keskiviikkoisin.
Rihmakrotit

Rihmakrotit eli vanhemmalta nimeltään rihmaeväkrotit (Caulophrynidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Lajit ja anatomia.
Rihmakrottien heimon kuuluu 2 sukua ja 5 lajia. Lajeja ovat muun muassa atlantinrihmakrotti ("Caulophryne polynema") ja rihmakrotti ("C. jordani"). Heimon lajeilla esiintyy hyvin selkeää sukupuolidimorfiaa. Naaras voi saavuttaa 15–18 cm:n pituuden, suurin laji on "Caulophryne pelagica", kun koiras kasvaa korkeintaan 1,2—1,6 cm pitkäksi. Naaras on ruumiinrakenteeltaan lyhyehkö ja pyöreähkö. Ensimmäinen selkäevän ruoto on ipdentynyt saalistuselimeksi, mutta siinä ei ole valoa tuottavaa elintä. Selkä- ja peräevän ruodot ovat hyvin pitkät ja rihmamaiset. Vatsaevät puuttuvat ja rintaevät ovat viuhkamaiset. Poikasilla ja vapaina elävillä koirailla on vatsaevät. Aikuinen koiras on pieni ja elää naaraiden loisena ja jakaa verenkierron naaraan kanssa. Rihmakrottilajit ovat väriltään tumman ruskeita tai mustia.
Levinneisyys.
Rihmakrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Lajit kiinnisaaminen on harvinaista ja usein lajien tarkan levinneisyysalueen selvittäminen on hankalaa. Rihmakrottilajit elävät 500–3 000 metrin syvyydessä.
Hilppa Kinos

Hilppa Aino Ilona Kinos (3. marraskuuta 1916 Tampere – 2. joulukuuta 1994 Tampere) oli suomalainen filosofi, psykoterapeutti ja kirjailija.
Hilppa Kinoksen isä oli kelloseppä Evert Kinos. Kinos opiskeli vuodesta 1936 Helsingin yliopistossa kirjallisuutta, taloustiedettä, sosiologiaa ja englantilaista filologiaa. Hän osallistui 1939 myös professori Eino Kailan filosofianluennoille. Kinos palasi Tampereelle syksyllä 1939. Hän tutustui siellä filosofian kirjastokerhossa kirjastonhoitaja Uuno Saarnioon joka palkkasi hänet kirjastoon töihin. Saarnion muutettua Helsinkiin 1940 myös Kinos siirtyi sinne Helsingin kaupunginkirjaston palvelukseen.
Kinos valmistui filosofian kandidaatiksi 1942 ja Filosofian maisterin arvon hän sai 27.2.1943. Myöhemmin hän erikoistui psykoterapeutiksi Tukholmassa. Kinos työskenteli Helsingin kaupunginkirjastossa vuoteen 1946 saakka ja sen jälkeen hän oli työssä Tukholman kaupunginkirjastossa 1948–1958 sekä Söderbyn sairaalassa 1950–1952. Kinos toimi sittemmin psykologina Väestöliiton Tampereen neuvolassa.
Kinos sai 1953 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon romaanistaan "Sivuhenkilö".
Myrkkypistiäiset

Myrkkypistiäiset ("Aculeata") on hoikkatyvisten alalahkoon kuuluva ryhmä. Naarailla on myrkkyrauhanen ja munanasettimen yhteydessä niillä on yleensä pistin. Toisaalta suurimmalla osalla muurahaisia pistintä ei ole. Myrkkypistiäisten naarailla on tyypillisesti tuntosarvissa 12 jaoketta ja koirailla 13. Myrkkypistiäisten väritys toimii usein varoitusvärinä. Myrkkypistiäisten pesimäpaikkoja ovat esimerkiksi puunkolot, rakennukset ja maan sisäiset onkalot. Osa niistä muodostaa yhteiskuntia, osa on erakkohyönteisiä ja osa pesäloisia. Niitä esiintyy avoimilla paikoilla, kuten niityillä ja pihamailla ja myös sisätiloissa. Monet myrkkypistiäiset syövät mettä ja siitepölyä. Joidenkin myrkkypistiäisten toukkien ravintona on toiset hyönteiset.
Uuno Sinisalo

Uuno Sinisalo (9. lokakuuta 1904 – 29. tammikuuta 1985 Tampere) oli suomalainen Tampereella asunut toimittaja ja kotiseutuneuvoksen arvonimellä palkittu lukuisten Tampere-aiheisten kirjojen tekijä.
Sinisalo toimi 1940-luvulta alkaen "Aamulehden" toimittajana ja toimitussihteerinä, myöhemmin "Uuden Suomen" Tampereen-kirjeenvaihtajana. Hän laati Tampere-aiheisia historia-, kuva- ym. teoksia ja teki myös tamperelaisten yritysten ja yhteisöjen historiikkeja. Hän oli Tampere-Seuran sihteeri ja toiminnanjohtaja vuosina 1937–1964 sekä "Tammerkoski"-lehden päätoimittaja vuosina 1977–1980.
Sinisalo sai 1947 Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinnon teoksestaan "Tampereen kirja" ja Tampere-palkinnon 1961. Kotiseutuneuvoksen arvonimi hänelle myönnettiin vuonna 1972.
E. M. Staf

Emil Martinus (Martti) Staf (5. toukokuuta 1906 Tampere – 2. kesäkuuta 1985 Tampere) oli suomalainen lehtivalokuvaaja, joka kuvasi erityisesti Tamperetta ja tamperelaisia. Hän käytti taiteilijanimeä E. M. Staf.
Staf aloitti lehtikuvaamisen toimiessaan tamperelaisen "Aamulehden" autonkuljettajana 1925–1927 ja hän oli Aamulehden valokuvaajana vuoteen 1931 saakka. Hän opiskeli sitten valokuvausta harjoittelijana helsinkiläisessä Aarne Pietinen Oy:n valokuvaamossa 1931–1932 ja palattuaan Tampereelle perusti vaimonsa Olga Stafin kanssa "Valokuvausliike E.M. Stafin". Staf kuvasi useille eri lehdille puoluekannasta riippumatta ja suoritti myös teollisuuskuvausta ja teatterikuvausta. Staf oli mukana perustamassa Tampereen Kameraseuraa ja Tampere-Seuraa 1930-luvulla sekä sotien jälkeen Lehtikuvaajat ry:tä. Hän lopetti ammattimaisen valokuvaamisen jäätyään eläkkeelle 1976.
Myida

Myida on meressä elävien simpukoiden lahko. Myida-simpukat elävät pohjamutaan tai -saveen, jotkin myös kallioon tai puuainekseen kaivautuneina.
Myida-lahkon nilviäislajeja ovat muiden muassa Suomessakin tulokaslajina esiintyvä hietasimpukka ("Mya arenaria"), joka on syötäviä ja paikoin kaupallisen pyynnin kohteita, sekä puurakenteita tuhoava laivamato ("Teredo navalis").
Brian Kobilka

Brian K. Kobilka (1955 Little Falls) on yhdysvaltalainen tieteilijä, joka sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 2012 G-proteiinikytkentäisten reseptorien tutkimisesta. Hän jakoi palkinnon Robert Lefkowitzin kanssa.
Lefkowitz ja Kobilka tutkivat proteiineja, joiden avulla ihmiskehon solut reagoivat ympäristöstä tuleviin signaaleihin. Palkintoraadin mukaan tutkijat ovat tehneet uraauurtavaa työtä solureseptoreiden kanssa. Kobilka liittyi Lefkowitzin johtamaan työryhmään 1980-luvulla ja onnistui eristämään β-adenergistä reseptoria koodaavan geenin. Kobilka on myös mallintanut adenergisen reseptorin, G-proteiinin ja reseptorin agonistin muodostaman kompleksin rakenteen käyttämällä hyväksi röntgenkristallografiaa. Hän toimii lääketieteen ja molekulaarisen ja solufysiologian professorina Stanfordin yliopistossa.
USS Burrows (DE-105)

USS Burrows (runkonumero DE-105) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa Atlantilla suojaten saattueita.
Valmistus.
Alus tilattiin Wilmingtonista Delawaresta Dravo Corporationilta. Sen köli laskettiin 24. maaliskuuta 1943 ja alus laskettiin vesille 2. lokakuuta kumminaan Ruth C. Tech. Alus otettiin palvelukseen 19. joulukuuta, ja sen ensimmäisenä päällikkönä oli Robert W. Graham.
Palvelus.
Alus lähti 30. joulukuuta 1943 Philadelphiasta koeajoihin Bermudalle, mistä "USS Burrows" palasi Philadelphiaan 9. helmikuuta 1944. Se käväisi telakalla, jossa koeajoissa havaitut viat korjattiin, ennen lähtöään Norfolkiin koululaivaksi. Kolmisen viikkoa myöhemmin alus sai määräyksen siirtyä New Yorkiin odottamaan ensimmäistä saattuetehtäväänsä.
Vuoden 1945 joulukuun lopun ja tammikuun 1946 alus makasi ankkurissa Guiuanin satamassa tai sään seurantapartiossa. Alus sai 31. tammikuuta määräyksen liittyä 16. saattajaviirikköön palatakseen Yhdysvaltoihin. Vierailtuaan Pearl Harborissa 13. helmikuuta alus jatkoi edelleen San Pedroon, jossa se kiinnittyi laituriin 23. helmikuuta. Maaliskuussa alus jatkoi matkaansa Norfolkiin palveluksesta poistamista varten. Se siirrettiin reserviin 14. kesäkuuta 1946 Green Covessa Floridassa.
Hr. Ms. Van Amstel.
Vuonna 1950 "USS Burrows" päätettiin luovuttaa Alankomaille osana MDAP-ohjelmaa (). Alus hinattiin helmikuussa Bostoniin huollettavaksi ja se siirrettiin uusille omistajille 1. kesäkuuta. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston alusluettelosta 26. syyskuuta.
Alankomaiden laivasto nimesi aluksen "Hr. Ms. Van Amsteliksi" ja se palveli seitsemäntoista vuotta, kunnes se poistettiin palveluksesta 1968. Alus myytiin Simons Scheepsslooparij N. V.:lle Rotterdamiin romutettavaksi.
Matti-Trikoo

Matti-Trikoo Oy oli suomalainen Tampereella toiminut tekstiiliteollisuusyritys (trikookutomo ja ompelimo). Yrityksen perusti Matti Sutinen 1922 ja se toimi vuoteen 1949 saakka nimellä "Matti Sutisen Kutomo Oy".
Historia.
Matti-Trikoon kolmikerroksinen rapattu funkkistyylinen tehdas- ja konttorirakennus sijaitsi Viinikan liikenneympyrän pohjoisreunassa Viinikankadun ja Tehdaskadun kulmauksessa. Talo kärsi vaurioita talvisodan pommituksissa mutta sitä korjattiin ja vuonna 1950 talo sai lisäkerroksen. Vuonna 1967 valmistui vielä yksi lisäkerros ja talon kellariin rakennettiin varastotiloja. Enimmillään Matti-Trikoon palveluksessa oli vajaa 200 työntekijää.
Yrityksen pitkäaikainen toimitusjohtaja 1945–1972 oli teollisuusneuvos Eero Tuomola, jonka puoliso oli Matti Sutisen tytär Aila Sutinen.
1990-luvulla toimintansa lopettaneen tehtaan tiloissa toimi osto- ja myyntiliike. Tehdaskiinteistöstä kaavailtiin hotellia, mutta lopulta rakennus purettiin keväällä 2000.
USS Rinehart

USS Rinehart (runkonumero DE-196) oli Yhdysvaltain laivaston Cannon-luokan saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa Atlantilla suojaten saattueita.
Valmistus.
ALus tilattiin Federal Shipbuilding and Dry Dock Companyltä Newarkista New Jerseystä, missä köli laskettiin 21. lokakuuta 1943. Alus laskettiin vesille 9. tammikuuta 1944 kumminaan Dorothy Ruth Rinehart ja otettiin palvelukseen 12. helmikuuta ensimmäisenä päällikkönään Partee W. Crouch.
Palvelus.
Alus lähti Wakelta 1. joulukuuta 1945 ja se otti kyytiin laivaston henkilöstöä Eniwetokilta kuljetettavaksi Pearl Harboriin, jonne se saapui 14. joulukuuta. Palveltuaan sääaluksena Pearl Harborissa alus lähti 2. helmikuuta kohti Yhdysvaltain länsirannikkoa. Alus käväisi San Pedrossa ennen Panaman kanavan läpäisyä 1. maaliskuuta ja se saapui 7. maaliskuuta Bostonin laivastontelakalle. Alus palasi telakalta 13. huhtikuuta ja se poistettiin palveluksesta 16. huhtikuuta Green Cove Springsissä Floridassa. Alus sijoitettiin 17. heinäkuuta 1946 muodostettuun Yhdysvaltain laivaston Atlantin reservin Floridaan sijoitettuun osaan.
Hr. Ms. De Bitter.
Vuonna 1950 alus päätettiin luovuttaa Alankomaille osana MDAP-ohjelmaa (). Alus siirrettiin uusille omistajille 1. kesäkuuta. Alus poistettiin Yhdysvaltain laivaston alusluettelosta 26. syyskuuta.
Alankomaiden laivasto nimesi aluksen "Hr. Ms. De Bitteriksi" ja se palveli kuusitoista vuotta, kunnes se poistettiin palveluksesta joulukuussa 1967.
Iron Man – The Best of

Iron Man – The Best of Black Sabbath on Black Sabbath-yhtyeen vain Euroopassa julkaistu kokoelma-albumi. Se on periaatteessa vuoden 2009 "Greatest Hits"-kokoelman uusintajulkaisu eri nimellä.
Albumi nousi Britannian albumilistan sijalle 27.
Tampereen Saippuatehdas

Tampereen Saippuatehdas Oy oli vuosina 1909–1972 Tampereella toiminut kemianteollisuuden yritys joka valmisti saippuaa ja kynttilöitä. Parhaimmillaan yritys vastasi 1940-luvun lopulla 20–25 %:sta Suomen saippuan tuotannosta.
Saippuatehdas aloitti toimintansa 1909 ja kynttilätehdas perustettiin 1920. Alun perin saippuatehdas sijaitsi Ilmarinkadulla Tammelassa ja lisäksi yrityksellä oli kaksi myymälää Tampereella. Yrityksen perustajan pankinjohtaja Alex Nordman (1870–1924) kuoltua toimitusjohtajaksi tuli hänen poikansa Eki Norvasmaa (vuoteen 1932 Nordman; 1902–1973). Vuonna 1928 saippuatehtaalla oli 28 työntekijää.
Puhdistusaineiden menekki kasvoi 1920- ja 1930-luvuilla nopeasti ja vuonna 1934 yritykselle valmistui uusi arkkitehti Jaakko Tähtisen suunnittelema punatiilinen funkistyylinen tehdasrakennus Viinikanojan varrelle Jokikadun ja Oriveden rautatien väliin. Saippuatehdas siirtyi uuteen rakennukseen ja kynttilätehdas puolestaan siirtyi vanhaan Ilmarinkadun tehtaaseen. Vuonna 1938 saippuatehtaalla oli 30 työntekijää ja kynttilätehtaalla kausivaihteluista riippuen 17–46 työntekijää. Sodan jälkeen yrityksen kahdessa tehtaassa oli enimmillään noin 200 työntekijää. Ilmarinkadun tehdas valmisti kynttilöitä sekä kosmetiikkaa ja Viinikanojan tehdas puolestaan saippuaa, pulvereita ja glyseriiniä. 
Tampereen Saippuatehtaan toiminta alkoi hiipua 1960-luvulla muun muassa Eki Norvasmaan ikääntymisen ja sairastelun takia. Tehdas lopetti toimintansa 1972. Entisessä Viinikanojan tehdasrakennuksessa oli sitten vuokralaisina eri yrityksiä. Vuonna 2004 entisen tehdasrakennuksen osti "Tampereen Palvelukiinteistöt Oy". Rakennus purettiin ja sen paikalle valmistui 2005 Tietotalo Tampereen kaupungin tietotekniikkakeskukseksi.
Sauli Kemppainen

Sauli Kemppainen (s. 1968 Oulu) on suomalainen kokki. Kemppainen aloitti vuonna 2009 saksalaisen Die Quadriga -ravintolan keittiöpäällikkönä ja saavutti samana vuonna arvostetun Michelin-tähden. Aiemmin Kemppainen on toiminut helsinkiläisen La Cocina -ravintolan keittiömestarina. Tuolta ajalta on myös julkaistu teos Moderni tapas. Nykyään Kemppainen on töissä moskovalaisessa Orange Tree-ravintolassa.
Kemppainen toimi myös keittiöpäällikkönä Gordon Ramsayn kansainväliseen formaattiin perustuvassa televisiosarjassa, Hell's Kitchen Suomessa vuonna 2013.
W H Smith

WHSmith plc on brittiläinen vähittäiskaupan yritys, joka on erikoistunut kirjojen, lehtien, paperitarvikkeiden, makeisten ja lelujen myyntiin kioskeissa ja suuremmissa myymälöissä. Yritys on perustettu Lontoossa vuonna 1792.
WHSmithillä on yhteensä noin 1 100 liikettä, joista suurin osa on Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Liikkeistä noin puolet on suuria kirjakauppoja ja puolet lento- ja rautatieasemilla, sairaaloissa ja huoltoasemilla sijaitsevia pieniä toimipisteitä.
Vuodesta 2016 WHSmith on pitänyt kioskejaan myös Helsinki-Vantaan lentoasemalla.
Vuonna 1966 WHSmith otti käyttöön SBN-kirjanumerointijärjestelmän, josta myöhemmin kehittyi kansainvälinen standardi ISBN.
Läpi 2010-luvun WHSmith on äänestetty Which?-kuluttajajärjestön kyselyissä Britannian huonoimmaksi kauppaketjuksi. Perusteina mainitaan muun muassa töykeä asiakaspalvelu, taitamattomasti hoidetut myymälät ja kallis hintataso. Yritys on ollut mediakohujen kohteena muun muassa markkinoituaan itävaltalaisesta insestiorjuuttajasta Josef Fritzlistä kertovaa kirjaa isänpäivän lahjaideana ja myytyään sairaalakioskeissaan hygieniatuotteita jopa kymmenen kertaa tavallisia kauppoja kallimmalla.
Crimson (Edge of Sanityn albumi)

Crimson on viides studioalbumi ruotsalaiselta death metal -yhtye Edge of Sanitylta. Se on yhtyeen ensimmäinen konseptialbumi, joka sisältää yhden yhtäjaksoisen kappaleen "Crimson". Levyllä vierailee laulu- ja kitaraosuuksissa Mikael Åkerfeldt ruotsalaisesta Opeth -yhtyeestä. Japanissa julkaistussa versiossa on lisäksi bonuskappale "Murder. Divided.". Albumin julkaisi vuonna 1996 Black Mark -levy-yhtiö.
Tarina.
Tasan 40-minuuttinen kappale on eroteltu kymmeneen osioon, eikä siinä tarinamuotoisen kerronnan takia ole kertosäkeitä. Kappaleessa kerrotaan tarinaa kaukaisesta tulevaisuudesta, jossa ihmiskunta on tuhoutumaisillaan, kun ihmiset ovat menettäneet kyvyn lisääntyä.