tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Negan

Negan on kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy Robert Kirkmanin luomassa The Walking Dead -sarjakuvassa ja -televisiosarjassa. Negan teki ensiesiintymisen sarjakuvassa numerossa 100 ja TV-sarjassa kuudennen kauden viimeisessä jaksossa "Last Day on Earth". Hahmon ovat luoneet Robert Kirkman ja Charlie Adlard.
Negan on saavuttanut suuren suosion niin kriitikoiden kuin fanien keskuudessa, ja hänet tunnetaan erityisesti värikkäästä kielenkäytöstään sekä mustasta huumorintajustaan.
Sarjakuva.
Neganin taustaa ennen epidemiaa paljastetaan sarjakuvaspesiaalissa "Here's Negan". Negan on ammatiltaan liikunnanopettaja, mutta myi samalla käytettyjä autoja. Neganilla oli vaimo nimeltään Lucille, joka kuoli epidemian alkuvaiheessa syöpään. Negan matkaa eri ihmisten parissa, kuitenkin heihin kyllästyen, koska he ovat heikkoja. Pian Negan löytää Dwightin, miehen joka ohjaa hänet leiriinsä. Negan ottaa pian leirin ihmiset haltuunsa, ja yhdessä he etenevät pitkälle uudessa maailmassa. Dwight kuitenkaan ei perusta Neganista. Pian ryhmä tapaa toisen, samankokoisen ryhmän, jonka johtaja kertoo Neganille, että tämä voi hyväksikäyttää erästä naista ryhmästään. Negan pillastuu ja tappaa miehen pesäpallomailallaan. Negan käärii pesäpallomailan piikkilankaan ja julistaa ryhmänsä olevan "Pelastajat".
Negan esiintyi Rickin ryhmälle ensimmäistä kertaa sarjakuvassa numero 100. Negan ei pidä siitä, että hänen miehiään tapettiin ja alkaa kertoa Rickille, kuinka uudessa maassa pitää toimia. Puheen aikana Negan kertoo, että alexandrialaisten täytyy luovuttaa osa tavaroistansa heille. Negan ei kuitenkaan päästä ryhmäläisiä helpolla, vaan päättää tappaa rangaistukseksi Glennin ja Abrahamin pesäpallomailallaan Lucillella. 
Rick päätyy sotaan Neganin kanssa ja lopulta saa miehen vangittua. Kahden vuoden kuluttua kahden johtajan välit alkavat pikkuhiljaa lämmetä, ja Negan päätyy jopa pyytämään anteeksi sekä Rickiltä että Maggieltä tekojaan, eritoten Glennin surmaa. Negan karkotetaan Alexandriasta.
Saint-Quentin-Fallavier

Saint-Quentin-Fallavier on kunta itäisessä Ranskassa Isèren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan nähtävyyksiä on 1200-luvulta peräisin oleva puolustuslinna "Château de Fallavier". Linnassa kuvattiin ranskalainen keskiaikaan sijoittuva fantasiasarja "Kaamelott".
Lyyli Kaurila

Lyyli Kaurila, o.s. "Moisio" (6. maaliskuuta 1896 Helsinki – 1. helmikuuta 1987) oli suomalainen Oulussa asunut opettaja ja taidemaalari.
Lyyli Kaurilan vanhemmat olivat teknikko Heikki Moisio ja Liina Stade. Hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1919, Taideteollisen keskuskoulun kuvaamotaidonopettajalinjalla 1919 ja Pariisissa Académie Colarossissa 1924. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1910- ja 1920-luvulla sekä Suomen Taideyhdistyksen näyttelyyn 1919. Kaurila toimi kuvaamataidon opettajana oppikoulussa 1921–1960.
Lyyli Kaurila oli naimisissa vuodesta 1925 metsäneuvos Arvid Aksel Kaurilan (1893–1959) kanssa.
Dagneux

Dagneux on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Lyonista koilliseen.
Historia.
Toisessa maailmansodassa saksalaismiehityksen aikana saksalaissotilaat pidättivät tuhansia vastarintataistelijoita ja juutalaisia Rhône-Alpesin alueelta, joita he pitivät vangittuna Montlucin vankilassa Lyonissa. Keväällä 1944 alkoivat pidätettyjen mielivaltaiset teloitukset. Vankeja teloitettiin 33 paikassa Lyonin ympäristössä. 12. kesäkuuta 1944 Dagneux'ssa surmattiin 21 vankia. Surmapaikalla on tapahtuman muistomerkki.
Leo Rajama

Leo Kanutus Rajama (sukunimi vuoteen 1927 "Granqvist", 10. heinäkuuta 1899 Viipuri – 12. toukokuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen kuvataiteilija.
Leo Rajaman vanhemmat olivat Viipurin poliisilaitoksen vahtimestari Emil Granqvist ja Anna Granskog. Hän opiskeli Viipurin taiteenystävien piirustuskoulussa 1915–1922 ja teki opintomatkan Pariisiin 1935. Hän osallistui muun muassa Helsingin Taidehallin avajaisnäyttelyyn 1928, Viipurin Taidehallin avajaisnäyttelyyn 1930, Suomen Taideakatemian näyttelyihin 1938 ja 1953 sekä Suomen Taideyhdistyksen 100-vuotisnäyttelyyn 1946. Rajama kuului Viipurin Taiteilijaseuran perustajajäseniin ja hänestä tuli seuran kunniajäsen 1979.
Leo Rajaman tytär on kuvataiteilija Marjatta Sarasalo ja tyttärenpoika ympäristötaiteilija Sami Sarasalo.
Villars-les-Dombes

Villars-les-Dombes on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 40 kilometriä Lyonista koilliseen Dombesin alueella.
Nähtävyyksiä.
Kunnan suurin matkailukohde on lintupuisto Parc des Oiseaux. Puistossa on 3000 lintua kolmestasadasta eri lajista ja viideltä eri mantereelta. Toinen nähtävyys on 1100-luvulta peräisin oleva kirkko "Église de la Nativité-de-la-Sainte-Vierge".
FC Dila Gori

Football Club Dila Gori on jalkapalloseura Gorin kaupungista. Seura pelaa maansa korkeimmalla sarjatasolla Erovnuli Ligassa. Maansa mestaruuden seura on voittanut vuonna 2015. Georgian cupin Dila Gori on voittanut vuonna 2012.
Dila Gori on pelannut useana kautena UEFAn alaisissa kansainvälisissä turnauksissa. Ensimmäisen kerran se oli mukana UEFA Intertoto Cupissa vuonna 2004, jolloin se hävisi bulgarialaiselle Marek Dupnitsalle ensimmäisellä kierroksella 2-0. Kaudella 2012-13 Gori pääsi Eurooppa-liigaan, jolloin eteni aina play-off-kierrokselle, jolloin se hävisi portugalilaiselle Marítimolle 3-0. Seuraavalla kaudella seura eteni jälleen Eurooppa-liigan play-off-kierrokselle, jolloin itävaltalainen Rapid Wien oli parempi 4-0. Kaudella 2015-16 Dila Gori pääsi pelaamaan Mestarien liigaa, mutta se hävisi heti toisella karsintakierroksella serbialaiselle FK Partizanille 3-0.
Hautecourt-Romanèche

Hautecourt-Romanèche on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Ainjoen varrella, joka on Rhônen sivujoki.
Nähtävyyksiä.
Kunnan näkymää hallitsevat 1000-luvulta peräisin olevan puolustuslinnan "Donjon de Buenc"in rauniot.
Hauteville-Lompnes

Hauteville-Lompnes on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Nähtävyyksiä.
1100-luvulla rakennettu linna "Château d'Angeville" oli alkujaan d'Angevillen perheen omistuksessa. Linna rakennettiin uudelleen vuonna 1640. Myöhemmin linna myytiin hotelliksi. Vuonna 1917 Ranskan Punainen risti osti linnan ja muutti sen parantolaksi. Vuodesta 1970 linnassa on toiminut kuntoutuskeskus.
Lyyli Ollila

Lyyli Anni Inkeri Ollila, o.s. "Toikka" (20. joulukuuta 1888 Hietamäki, Inkeri – 14. tammikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Lyyli Ollilan vanhemmat olivat Annamoision koulun opettaja Pietari Toikka ja Maria Jamalainen. Perhe asui 1892–1904 Siperiassa jossa Pietari Toikka oli Verhie Sujetukin suomalaissiirtokunnan katekeettana. Lyyli Ollila opiskeli Académie Ransonissa Pariisissa 1920–1922. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1913, 1915, 1916, 1917, 1918, 1928, 1930, 1931, 1932, 1943 ja 1946. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä Kööpenhaminassa 1919. Ollila toimi opettajana ABC-piirustuskoulussa 1938–1940.
Lyyli Ollila oli naimisissa vuodesta 1912 taidemaalari Yrjö Ollilan kanssa. Molemmat olivat vuonna 1912 perustetun Septem-ryhmän jäseniä. He asuivat Pariisissa 1920–1927.
Andrei Lopatov

Andrei Vjatšeslаvovitš Lopаtov (, 12. maaliskuuta 1957 Inta, Komin ASNT, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 16. helmikuuta 2022) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Lopatov edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiapronssia Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Kolumbiassa 1982, kaksi MM-hopeaa, kolme Euroopan mestaruutta ja yhden EM-pronssin.
Valeri Miloserdov

Valeri Vladimirovitš Miloserdov (, 11. syyskuuta 1951 Elektrostal, Venäjän SFNT – 26. tammikuuta 2015 Moskova, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Miloserdov edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän voitti olympiapronssia Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980, maailmanmestaruuden Puerto Ricossa 1974 sekä kolme EM-mitalia. Miloserdovin poika Aleksandr Miloserdov edusti Venäjää vuoden 2001 EM-kilpailuissa.
Miloserdov kuoli Moskovassa 63-vuotiaana 26. tammikuuta 2015.
Lyyli Visanti

Lyyli Johanna Visanti (o.s. Myntti; 9. toukokuuta 1893 Vaasa – 15. syyskuuta 1971) oli suomalainen taidemaalari.
Lyyli Visannin vanhemmat olivat tehtailija Juho Myntti ja Maria Nissilä. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1938 ja 1947 sekä Suomen Taideakatemian 3-vuotisnäyttelyyn 1956. Ulkomailla hänen töitään oli näytteillä naistaiteilijoiden näyttelyissä Berliinissä 1943 ja Tukholmassa 1948.
Lyyli Visanti oli naimisissa vuodesta 1918 arkkitehti, kuvataiteilija Matti Visannin kanssa. Lyyli Visannin veli oli taidemaalari Eemu Myntti.
Bergenin raitiotieliikenne

Bergenin raitioliikenne on yksi Bergenin julkisen liikenteen muodoista.
Historia.
Vuonna 1894 tehtiin päätös rakentaa raitiotie Bergeniin ja rakentaminen aloitettiin vuotta myöhemmin. Liikennöinti aloitettiin vuonna 1897. Bussiliikenteen nousu ajoi raitiotien 1960-luvulla tilanteeseen, jossa sen liikennöinti päätettiin lakkauttaa. Kaupungissa aloitettiin vuonna 1994 kuitenkin museoraitiotien toiminta.
Bergenin ilmansaasteiden sekä liikenneruuhkien myötä keskustelu raitiotiestä käynnistyi uudestaan 2000-luvun alussa. Liikennöinti aloitettiin uudestaan vuonna 2010 ja verkoston toinen osuus otettiin käyttöön vuonna 2013. Raitiotie rahoitettiin suurilta osin kaupungin tietulleilla. Verkoston uusin laajennus ulottuu Bergenin lentoasemalle asti ja on määrä avata vuonna 2016. Lisäksi suunnitteilla on laajentaa verkostoa kaupungin pohjoisosiin.
Haut-Valromey

Haut-Valromey on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Historia.
Haut-Valromey kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun neljä kuntaa Hotonnes, Le Grand-Abergement, Le Petit-Abergement ja Songieu yhdistyivät.
Urheilu.
Kunnan alueelle sijaitsee hiihtokeskus "Les Plans d'Hotonnes", missä on mahdollista harrastaa alppi- ja maastohiihtoa. Lisäksi hiihtokeskuksessa on ampumahiihtostadion, jossa moni Ranskan ampumahiihtäjistä on harjoitellut.
Kaarlo Tetri

Kaarlo Tetri (29. maaliskuuta 1914 Yläsommee, Viipurin maalaiskunta – 27. lokakuuta 2001 Kauniainen) oli suomalainen juristi ja virkamies, joka toimi Valtiollisen poliisin (Valpo) päällikkönä kahden kuukauden ajan maalis–toukokuussa 1946.
Tetri kirjoitti ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta kaksoislyseosta 1933 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1941 sekä kauppatieteiden kandidaatin tutkinnon 1945. Hän sai varatuomarin arvon 1944. Hän osallistui talvisotaan sissipataljoona 2:n riveissä ja oli sotilasarvoltaan vänrikki. Tetri työskenteli vuodesta 1934 Valtion rautateillä, muun muassa VR:n liikevirkamiesyhdistyksen sihteerinä ja johtokunnan jäsenenä. Vuosina 1943–1944 hän oli Rautatievirkamiesliiton sihteerinä ja 1943–1945 "Rautatieliikenne"-lehden päätoimittajana. Sodan jälkeen hän oli 1944–1945 sisäministeriön siirtoväenosaston omaisuudenhoitotoimiston johtajana ja 1945–1946 kauppa- ja teollisuusministeriön kotimaankauppatoimiston päällikkönä.
Tetri nimitettiin 21. maaliskuuta 1946 Valtiollisen poliisin päälliköksi. Edellinen vakinainen viranhoitaja Otto Brusiin oli eronnut edellisen vuoden joulukuussa lyhyeksi jääneen kauden jälkeen ja virkaa oli sen jälkeen hoitanut apulaispäällikkö Jorma Kymentaka. Valpo oli tuolloin siirtynyt kommunistien haltuun, mutta Tetri ei kuulunut heihin. Vappuna 1946 Helsingissä tapahtuneiden vähäisten poliittisten levottomuuksien jälkipuinnin yhteydessä Tetri kuitenkin ehdotti Valpon toimivaltuuksien huomattavaa laajentamista muun muassa virkanimitysten kontrollointiin, sensuurin tiukentamista sekä Valpon arvostelun ja välirauhansopimuksen vastaisten tekojen kriminalisointia. Suomen hallitus ei halunnut toteuttaa ehdotuksia, joten Tetri erosi jo 29. toukokuuta ja jäi siten virastonsa lyhytaikaisimmaksi johtajaksi.
Valpon johdosta erottuaan Tetri toimi valtion eri liikelaitosten lakimiehenä. Vuosina 1952–1958 hän oli Suomen Wienin-pääkonsulinviraston sihteerinä ja suoritti 1955 Wienin yliopistossa kansainvälisten suhteiden diplomitutkinnon. Palattuaan Suomeen hän oli 1958–1962 valtiovarainministeriön esittelijänä, 1962–1968 sisäministeriön nuorempana hallitussihteerinä, 1968–1970 YK:n yleiskokouksen Suomen valtuuskunnan jäsenenä ja viimeksi 1971–1977 sisäministeriön hallitusneuvoksena. Tetri kuului vuosikymmenten ajan presidentti Urho Kekkosen luotettuun lähipiiriin.
Lochieu

Lochieu on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Nähtävyydet.
Kunnan alueelle sijaitsee museo "Musée départemental du Bugey-Valromey". Museo sijaitsee vanhassa 1500-luvulta peräisin olevassa talossa, ja siellä esitellään alueen kulttuuriperintöä sekä vanhaa puusepäntaitoa.
Dihydralatsiini

Dihydralatsiini ("Nepresol", "Pressalin", "Nonpressin") on verenpainelääke, jota on käytetty myös raskausmyrkytyksien hoidossa. Dihydralatsiinin vaikutusmekanismi sekä lääkkeen aiheuttamat haittavaikutukset ovat täysin täsmäävät hydralatsiiniin nähden.
Dihydralatsiinin hoitovaikutus pohjautuu sydänlihaksen stimulointiin sekä sen jälkeen ilmenevään perifeerisen eli ääreisverenkierron niin kutsutun suonivastuksen laskemiseen. Tämä aiheuttaa verenpaineen alenemisen. Dihydralatsiinin antamiksi eduiksi katsottiin edullinen eli ei-vähentävä vaikutus aivoverenkiertoon sekä munuaisverenkiertoon.
Merkittävimpiä eroja hydralatsiiniin nähden on ollut se, että tätä lääkettä saatettiin antaa suun kautta otettavan tabletin ohella myös lääkeruiskeina. Ainetta annosteltiin intravenoosisti eli suonensisäisesti. Intramuskulaarinen eli lihaksen sisäinen annostelu oli sekin mahdollista. Lisäksi dihydralatsiinia on yhdistelty muihin lääkeaineisiin, niin kutsuttuina yhdistelmälääkkeinä. Tippainfuusiossa dihydralatsiinia on saatettu sekoittaa muihin lääkeainevalmisteisiin. Tällaisesta käytöstä on ollut yleensä varsin tarkat ohjeet, kuten esimerkiksi sopivien liuotinaineiden käytöstä lääketiputuksissa. Näistä yhdistelmälääkityksistä on yleensä käytetty joitain seuraavista: nesteenpoistolääkkeet, beetasalpaajat sekä barbituraatit.
Ihor Pintšuk

Ihor Borysovytš Pintšuk (, , s. 11. lokakuuta 1967 Kiova, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa.
Miesten maajoukkuetasolla Pintšuk edusti Neuvostoliittoa, jonka pelaajana hän saavutti MM-hopeaa Argentiinassa 1990.
Djak

Djak () oli lähinnä 1500–1700-luvuilla tsaarien Venäjän aikainen korkea hovivirkamies, oikeastaan kirjuri. Djakien ja muodollisesti heitä alempiarvoisten okolnikkojen vaikutusvalta saattoi olla ajoittain hyvinkin suuri. Djakit eivät yleensä tullut pajari- eikä aatelissuvuista. He saattoivat kyllä olla maanomistajia, mutta ei välttämättä. Käytännössä djakit johtivat valtion virastoja eli "prikaz"eja, joilla oli omat kirjurinsa. 
On arveltu, että djakeista ja okolnikoista olisi kehittynyt länsimaistyyppinen hoviaatelisto, ellei Pietari Suuri olisi sitonut aatelisarvoja maanomistukseen.
Kuuluisimpia djakeja olivat Iivana Julman aikaiset Ivan Viskovati sekä veljekset Andrei ja Vasili Štšelkalov.
Djak-nimitystä on käytetty myös joistakin ortodoksisen kirkon palvelijoista.
Oleg Meleštšenko

Oleg Vladimirovitš Meleštšenko (, s. 14. heinäkuuta 1967 Ekibastuz, Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Meleštšenko edusti Neuvostoliittoa Argentiinan MM-kilpailuissa 1990, missä maa ylsi hopealle.
Valeri Koroljov

Valeri Nikolajevitš Koroljov (, s. 7. syyskuuta 1965 Leningrad, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Miesten maajoukkuetasolla Koroljov edusti Neuvostoliittoa Argentiinan MM-kilpailuissa 1990, missä maa ylsi hopealle.
BK Astana

BK Astana (, ) on kazakstanilainen koripalloseura Astanan kaupungista.
Seura on pelannut itäeurooppalaisessa VTB United-liigassa ja on menestynyt kotimaansa kilpailuissa. Kaudella 2015–2016 se osallistui FIBA Europe Cupiin.
Fiat Marea

Fiat Marea on Fiatin vuosina 1996–2002 valmistama keskiluokan automalli, joka oli saatavana sedan- ja farmarikorisena. Eri nimestään huolimatta Marea kuului samaan mallisarjaan kuin vuotta aiemmin esitellyt hatchback-mallit Bravo ja Brava. Fiat Marea korvasi markkinoille tullessaan Fiat Tempran, ja valmistuksen päätyttyä Bravo, Brava ja Marean farmarimalli korvattiin uudella Fiat Stilolla. Sedan-version seuraajaksi tuli vuonna 2007 Fiat Linea. Edeltäneen Tempran tavoin Marean farmarimallista tehty pakettiautoversio oli nimeltään Fiat Marengo.
Marean bensiinimoottorivalikoiman muodostivat 1,2 16V (85 hv), 1,4 FIRE 12V (79 hv), 1,6 16V (98/102 hv), 1,8 16V (112 hv) ja viisisylinterinen 2,0 20V (153/180 hv). 180-hevosvoimainen moottori oli turboahdettu ja peräisin Fiat Coupésta. Brasiliassa 2,0 20V korvattiin vuonna 2000 2,4 20V -moottorilla (160 hv), jota ei ollut tarjolla muilla markkinoilla. Dieselmoottorit olivat 1,9 8V (75/100 hv) ja yhteispaineruiskutteinen 1,9 JTD (105/110 hv). Kevääseen 1999 asti saatavana oli myös 2,4 10V (125 hv) ja keväästä 1999 vuoden 2000 loppuun 2,4 JTD (130 hv).
Fiat Duna

Fiat Duna on Fiatin vuosina 1985–2000 pääasiassa Etelä-Amerikan markkinoille valmistama henkilöautomalli, joka perustuu Fiat Unoon. Alkuperäinen korimalli oli kaksiovinen sedan, vuonna 1987 esiteltiin kolmiovinen farmarimalli Fiat Elba (myös nimellä Duna Weekend) sekä neliovinen sedan, ja vuonna 1989 farmarin viisiovinen versio. Kolmiovisesta farmarimallista oli myös saatavana Fiat Penny -niminen pakettiautoversio, jonka mallinimi oli Britanniassa Citivan. Brasiliassa Dunan nimenä oli Fiat Prêmio, ja Italiassa mallia myytiin vuosina 1991–1997 nimellä Innocenti Elba.
Moottorivalikoimassa olivat 1,1-, 1,3-, 1,5- ja 1,6-litraiset bensiinimoottorit sekä 1,7 litran diesel. Duna sai Unon tavoin kasvojenkohotuksen vuonna 1990.
Fiat Croma (2005)

Fiat Croma (Typ 194) on Fiatin vuosina 2005–2011 valmistama ylemmän keskiluokan farmariauto. Se perustuu General Motorsin Epsilon-pohjalevylle, jota käytettiin myös muun muassa Opel Vectrassa ja Saab 9-3:ssa.
Vuoden 2005 Euro NCAP -kolaritestistä Croma sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Croma on hieman tavallista farmariautoa korkeampi, mikä tekee siitä tila-automaisen. Tavaratila on 500 litran suuruinen. Virtalukko on Saabien tavoin sijoitettu keskikonsoliin etuistuinten väliin. 
Moottorivaihtoehdot olivat 1,8- (140 hv) ja 2,2-litraiset (145 hv) bensiinimoottorit sekä 1,9- (120/150 hv) ja 2,4-litraiset (200 hv) Multijet-dieselit.
Croma sai vuoden 2007 lopussa kasvojenkohotuksen, jossa ulkonäköä muutettiin vastaamaan uutta Bravo-mallia. 
Moottorivaihtoehdot.
Hakasulkeissa olevat arvot automaattivaihteistolla varustetuilla malleilla
Hakasulkeissa olevat arvot automaattivaihteistolla varustetuilla malleilla
Maksim Bardatšou

Maksim Aljaksandravitš Bardatšou (, ; s. 18. kesäkuuta 1986 Grodno, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Tom Tomskia ja on pelipaikaltaan puolustaja.
Caterham CT05

Caterham CT05 oli malesialaisen Formula 1 -talli Caterham F1 Teamin käyttämä auto kaudella 2014. Auto julkistettiin Jerezin radalla 28. tammikuuta 2014. Autolla kilpailivat ruotsalainen Marcus Ericsson, japanilainen Kamui Kobayashi, saksalainen André Lotterer ja brittiläinen Will Stevens. Testikuljettajina toimi Alexander Rossi, Roberto Merhi ja Robin Frijns. 
Talli ajautui kauden aikana talousvaikeuksiin, minkä vaikutuksesta se ei voinut osallistua Yhdysvaltain ja Brasilian osakilpailuihin. Kauden päätösosakilpailuun Abu Dhabiin talli pääsi varainkeruun avulla. Kauden parhaaksi tulokseksi jäi Ericssonin Monacon osakilpailussa ajama 11:nes tila. Talli oli valmistajien lopputuloksissa pisteittä viimeinen ja hävisi Sauberille.
Majakka (tornitalo)

Majakka on vuonna 2019 valmistunut tornitalo Helsingin Kalasatamassa. Se on ensimmäinen Redi-kokonaisuuden kahdeksasta suunnitellusta tornitalosta. Majakka on Suomen korkein asuintalo. Se on myös Suomen ensimmäinen yli 100 metriä korkea asuinrakennus, mikä on eräs pilvenpiirtäjän määritelmistä.
Majakassa on 282 asuntoa, joiden koot vaihtelevat 36–196 neliön välillä. Vain neljä asuntoa on yli sadan neliön kokoisia. Asukkaita on noin 500. Keskineliöhinta oli vuoden 2020 alussa 7 250 euroa. Majakan yläosassa on asukkaita varten omat klubi- ja juhlatilat sekä sauna. Ylimpien kerrosten kalleimmat neliöt maksavat noin 16 000 euroa.
Suunnitelman ja toteutuneen ero.
Alueen asemakaavan ja ennen rakentamista esiteltyjen havainnekuvien mukaan Majakan oli tarkoitus olla väriltään valkoinen. Todellisuudessa siitä tuli harmaa. Tapauksesta nousseen kohun jälkeen rakentamisen lupaehtoja muutettiin ja seuraavaksi rakennetun tornitalon, Loiston, väriä muutettiin aiempaa vaaleammaksi.
Majakka valmistui noin vuoden myöhässä alkuperäisestä aikataulusta. Tornitaloa ovat vaivanneet useat rakenteelliset ongelmat, kuten lasien huurtuminen ja asuntojen kuumuus.
Vesivahinko ja ensimmäiset asukkaat.
Ennen rakennuksen valmistumista siellä tapahtui vesivahinko, jossa yli 50 asuntoa vaurioitui lähes puolen tornin matkalta. Veden lähde oli 32-millinen työmaajohto, jonka liitos oli hajonnut ja josta vettä pääsi 6–7 tunnin ajan, koska työmaanousu oli jäänyt erehdyksessä yöksi sulkematta.
Ensimmäiset asukkaat muuttivat taloon 25. marraskuuta 2019. Muutot aikataulutettiin neljän viikon ajalle.
Kesällä 2022 Majakassa sattui uusi vesivahinko, joka poisti käytöstä kaikki hissit lähes vuorokaudeksi. 
Palvelut.
Majakasta on hissiyhteys kauppakeskus Rediin sekä Kalasataman metroasemalle. Talossa on hissejä kolme ja ne kulkevat 5 metriä sekunnissa, ollen nopeimmat asuintalokäyttöön tarkoitetut hissit Suomessa.
Majakassa on asukkaille oma aulapalvelu. Lisäksi asukkaiden käytössä on muun muassa pesula, kuntosali, polkupyörien huoltotila ja saunojen yhteydessä kattoterassilla ulkopalju sekä kesäkeittiö. Kaikki asunnot ovat kytkettynä 1 000 M/1 000 M laajakaistaan.
Muut tornitalot.
Redi-kokonaisuuden rakentuu kokonaisuudessaan kuusi muuta asuintornia sekä toimistotorni Horisontti. Loisto valmistui syyskuussa 2021, Lumo One syyskuussa 2022 ja Visio joulukuussa 2023.
Alun perin asuintorneja piti olla seitsemän sijaan kuusi, ja niiden nimet olivat Majakan ja Loiston lisäksi Kapteeni, Luotsi, Kartta ja Kompassi. Alkuperäistä suunnitelmaa kuitenkin muutettiin, kun Kompassi vaihdettiin Lumo Oneksi.
Caterham CT03

Caterham CT03 oli malesialaisen Formula 1 -talli Caterhamin käyttämä auto kaudella 2013. Autolla kilpailivat ranskalainen Charles Pic ja hollantilainen Giedo van der Garde. Tallin testikuljettajina toimi Heikki Kovalainen, Alexander Rossi ja Ma Qinghua, joista Kovalainen pääsi ajamaan kuusi, Rossi kaksi ja Qinghua kerran perjantain ensimmäisissä harjoituksissa. Talli ei kerännyt kauden aikana lainkaan MM-pisteitä ja hävisi myös pisteittä jääneelle Marussialle. Parhaimmaksi tulokseksi jäi 14:nes tila, jonka Pic ja van der Garde ajoivat kauden aikana kolmesti.
S/S Hudiksvall

S/S Hudiksvall oli ruotsalainen postia kuljettanut höyrylaiva, jonka saksalainen sukellusvene upotti ensimmäisen maailmansodan aikana Selkämerellä Rauman edustalla 2. elokuuta 1916. Laiva oli matkalla Tukholmasta Mäntyluotoon, kun saksalainen sukellusvene pysäytti sen. Laivan 22 hengen miehistö pakotettiin siirtymään pelastusveneisiin, ja sen jälkeen sukellusvene tulitti tykillään laivaa. Lähistöllä ollut S/S "Astrid" pelasti laivan miehistön. Heidät kuljetettiin sitten Öregrundiin, josta ruotsalaisen Svea-varustamon S/S "Carl XV" vei heidät Tukholmaan. S/S "Hudiksvall" syttyi palamaan tykkitulituksessa mutta ei heti uponnut vaan jäi ajelehtimaan. 6. elokuuta sen nähtiin Örskärin lähellä ajelehtivan etelään päin ja olevan uppoamaisillaan.
Laivalla oli ollut lastina myös Venäjällä olleille saksalaisille sotavangeille tarkoitettuja paketteja, mutta sukellusveneen päällikkö päätti siitä huolimatta tuhota aluksen. Laivan lastina oli kahvia, koneita, terästä ja 750 kollia postia, joista 650 kollia oli Ranskasta ja Englannista Venäjälle lähetettyä arvopostia ja 100 kollia sotavangeille tarkoitettua postia. Postilastin kokonaisarvo oli useita miljoonia. S/S "Hudiksvall" oli aiemmin heinäkuussa tuonut Raumalta Tukholmaan lastina Saksassa olleille venäläisille sotavangeille tarkoitettuja paketteja.
Laivan historiaa.
S/S "Hudiksvall", alun perin nimeltään S/S "Berzelius", valmistui vuonna 1849 Motalan telakalta Norrköpingissä. Laivan pituus oli 48,01 metriä, leveys 7,16 metriä ja syväys 3,58 metriä. Vetoisuus oli 473 bruttorekisteritonnia. Laivassa oli alun perin 2-sylinterinen 120 hevosvoiman höyrykone, mutta vuonna 1878 se korvattiin kahdella Lindbergin kompoundihöyrykoneella, joiden yhteisteho oli 280 hevosvoimaa. Laiva liikennöi aluksi Tukholmasta Pohjanlahden Ruotsin puoleisiin rannikkokaupunkeihin aina Haaparannalle saakka poiketen myös Suomen puolella Vaasassa. Kesällä 1851 se kuljetti matkustajia Tukholmasta Lontoon maailmannäyttelyyn ja takaisin.
Laiva myytiin 1878, ja sen uudeksi nimeksi tuli S/S "Örnsköldsvik". Samassa yhteydessä laivaa korjattiin, ja sen pääkone uusittiin. Vuonna 1882 laivan nimeksi tuli S/S "Hudiksvall", ja se alkoi liikennöidä Tukholman–Gävle–Hudiksvall-linjalla. Tämä liikenne jatkui aina ensimmäiseen maailmansotaan saakka.
Teruzuki (1941)

Teruzuki () oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 13. marraskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 21. marraskuuta 1941 ja otettiin palvelukseen 31. elokuuta 1942 päällikkönään komentaja Orita Tsuneo, joka oli aiemmin "Hamakazen" päällikkönä.
Palvelus.
Alus oli 8.-30. syyskuuta miehistönkoulutuksessa Yokosukassa ja liitettiin 7. lokakuuta Japanina 3. laivaston 10. hävittäjälaivueen 61. hävittäjäviirikköön. Alus lähti 10. lokakuuta Yokosukasta Trukille, jonne se saapui 14. lokakuuta. Alus liittyi laivastoon merellä Salomoninsaarten pohjoispuolella laivastoon, jonka mukana se osallistui 26.-27. lokakuuta Santa Cruz -saarten taisteluun suojaten amiraali Chūichi Nagumon osastoa. Taistelun jälkeen se saattoi vaurioituneen lentotukialus "Zuihōn" pois alueelta. Yhdysvaltain Consolidated PBY Catalinan pudottama pommi räjähti aluksen vierellä, jolloin aluksella sai surmansa seitsemän miehistönjäsentä ja aluksen runko vaurioitui lievästi. Alus saapui 29. lokakuuta korjausalus "Akashin" kanssa Trukille korjattavaksi.
Alus osallistui 12.-13. marraskuuta Guadalcanalin ensimmäiseen meritaisteluun, jossa se oli amiraali Hiroaki Aben tulitukiosaston saattajana. Alus osui jokaiseen vastassa olleeseen seitsemään liittoutuneiden alukseen. Auringon noustua alus saattoi vaurioitunutta taistelulaiva "Hieitä". Guadalcanalin toisessa meritaistelussa 14.-15. marraskuuta alus kuului amiraali Nobutake Kondōn tulitukiosaston saattajiin. Myöhemmin alus suojasi "Asagumon" kanssa raskaita pinta-aluksia. Se auttoi liikuntakykynsä menettänyttä "Kirishimaa" sekä lopulta "Asagumoa" ja "Samidarea" evakuoimaan liikuntakyvyttömän aluksen eloonjääneet. Alus saapui 18. marraskuuta Trukille, jossa siitä tehtiin 10. hävittäjälaivueen komentajan kontra-amiraali Kimura Susumun lippulaiva, kunnes "Agano" saapui 1. joulukuuta.
Alus vaurioitui lievästi osuttuaan Trukin edustalla riuttaan 3. joulukuuta. Se lähti 5. joulukuuta Shortlandsiin, jonne alus saapui 7. joulukuuta. Aluksesta tehtiin 2. hävittäjälaivueen komentajan kontra-amiraali Tanaka Raizon lippulaiva. Alus johti 11.-12. joulukuuta täydennystynnyreiden kuljetuksen Guadalcanalille. Partioidessaan rannikon läheisyydessa hitaalla nopeudella alus joutui Yhdysvaltain laivaston partioveneiden "PT-37" ja "PT-40" yllättämäksi. Alukseen osui torpedo, joka pysäytti sen. Aluksella syttynyt tulipalo raivosi seuraavat kolme tuntia, kunnes tuli saavutti syvyyspommit aiheuttaen tuhoisan räjähdyksen. Aluksella sai surmansa yhdeksän miehistönjäsentä. "Naganami" pelasti amiraali Tanakan ja 56 muuta eloonjäänyttä, "Arashi" 140 ja 156 eloonjäänyttä siirtyi pelastusveneillä Kamimboon Guadalcanalilla. Aluksenpäällikkö Orita oli pelastuneiden joukossa.
Allahina

Allahina on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Naran piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 190 kilometriä Narasta länteen. Kunnassa on 11 600 ja keskuskylässä 3 200 asukasta.
Allahinan kunnan pinta-ala on 1 551 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Naran piirin Dogofryn ja idässä Dabon, etelässä Kayesin alueen Diéman piirin Dioumara Koussatan ja lännessä Nioron piirin Koréra Korén, Baniéré Korén ja Diarran kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on ruohosavannia ja pensaikkoa. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu kahdeksan kylää. Asukkaat ovat soninkeja, maureja, fulbeja ja bambaroita. Yleisimmät kielet ovat soninke ja mauri.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Palveluihin kuuluu kahdeksan koulua ja terveyskeskus.
Dabo

Dabo on maalaiskunta Koulikoron alueen Naran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Boulal sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 140 kilometriä Narasta länteen. Kunnassa on 11 600 ja keskuskylässä 3 000 asukasta.
Dabon kunnan pinta-ala on 2 337 neliökilometriä. Se rajoittuu luoteessa Naran piirin Allahinan, pohjoisessa Dogofryn, idässä Dillyn ja kaakossa Falloun kuntiin sekä lännessä Kayesin alueeseen.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on maureja ja jonkin verran bambaroita.
Boulalista on ympärivuotiset tieyhteydet lähikuntiin. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, lehmänpapu, teehibiskus, maissi, maapähkinä, maapapu ja vihannekset. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, hevoset, aasit ja siipikarja. Boulalissa, Sekelossa ja Waouroussa pidetään viikoittaiset markkinat. Nuoriso muuttaa ansiotöihin kaupunkeihin ja ulkomaille. Palveluihin kuuluvat koulut ja kaksi terveyskeskusta.
Elvira Madigan

Elvira Madigan, oikea nimi "Hedvig Antoinette Isabella Eleonore Jensen" (4. joulukuuta 1867 Flensborg (saks. "Flensburg"), Schleswig-Holstein silloisessa Preussissa (Saksa) – 19. heinäkuuta 1889 Nørreskov, Tåsinge, Tanska) oli tanskalainen sirkustaiteilija: hän oli nuorallatanssija, taitoratsastaja, jonglööri ja tanssija.
Nykyisin Elvira Madigan tunnetaan suhteestaan aateliseen rakuunaluutnanttiin Sixten Sparreen. Heidän kuolemansa herätti suurta huomiota, ja sitä käsitteli muiden joukossa Johan Lindström Saxon suurta suosiota saaneessa laulussaan, joka alkaa sanoilla "Sorgeliga saker hända".
Yhteisestä sopimuksesta Sparre ampui ensin Madiganin, sitten itsensä. Madiganin taskusta löytyi ruotsin, tanskan, norjan ja saksan sekakielellä kirjoitettu runo, joka on käännetty nykyruotsiksi:
&lt;poem&gt;
En droppe föll i vattnet, 
förklingade blott sakta.
Och stället där den föll
omringades från krets till krets. 
Vad var det som där föll? 
och var’från kom den?
Det var ett liv blott,
och blott en död som kom
för att vinna sig ett spår.
† Nu vilar vattnet åter.
Hedvig
&lt;/poem&gt;
Laajalle levinneestä rakkaustarinasta tuli romanttisen rakkauden vertauskuva. Moralistinen ja viihdyttävä tarina kuvasi sirkusprinsessaa, jota piiritti aatelismies. Suosiota saaneesta tarinasta tehtiin lauluja ja runoja, ja siitä kerrottiin lehdissä. Klas Grönqvist on kirjassaan " En droppe föll – En bok om Elvira Madigan" (2013) esittänyt Sparren sairastaneen kaksisuuntaista mielialahäiriötä, sillä hän oli tuhlannut järjestelmällisesti omaisuutensa ja oli veloissa; hän oli irtaantunut perheestään ja asemaansa liittyvistä arvoista, ja suhdetta sirkustaiteilijaan pidetään sairauden ilmentymänä. Kathinka Lindhe puolestaan arvioi hänet kirjassaan "Sorgeliga saker hände: Elvira Madigan, Sixten och mig" narsistiseksi persoonallisuudeksi.
Elvira Madigan kulttuurissa.
Åke Ohberg on ohjannut tarinasta vuonna 1943 ensimmäisen elokuvaversion "Elvira Madigan", jossa pääosia näyttelevät hän itse ja Eva Henning. Sixten Sparren jälkeläisten painostuksesta etunimeksi tuli Christian.
Bo Widerbergin elokuvassa "Elvira Madigan" (1967) pääosia näyttelevät Pia Degermark ja Thommy Berggren. Samana vuonna myös tanskalainen Poul Erik Møller Pedersen teki aiheesta 65-minuuttisen elokuvan, jossa Anne Mette Michelsen näyttelee Elvira Madigania.
Aiheesta muualla.
 (useita versioita laulusta "Sorgeliga saker hända")
Elvira Madigan (täsmennyssivu)

Elvira Madigan tarkoittaa seuraavia
Dilly (Mali)

Dilly on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Naran piirissä Malissa. Se sijaitsee Naran ja Nioron välisen tien varrella 52 kilometriä Narasta länteen. Kunnassa on 38 400 ja keskuskylässä 5 100 asukasta.
Dillyn kunta rajoittuu idässä Naran piirin Korongan ja Ouagadoun, etelässä Niamanan ja Falloun ja lännessä Dabon ja Dogofryn kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan. Kuntaan kuuluu 55 kylää. Asukkaista 81 % on fulbeja ja 10,8 % bambaroita. Nomadeja on yksi neljäsosa.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, pienimuotoinen kaupankäynti ja käsityöammatit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Palveluihin kuuluvat koulut ja terveyskeskus.
Suzutsuki (1942)

Suzutsuki () oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1941. Alus laskettiin vesille 3. maaliskuuta 1942 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 29. joulukuuta.
Palvelus.
Alus siirrettiin reserviin 20. marraskuuta 1945 ja sijoitettiin aallonmurtajaksi heinäkuussa 1948.
Culoz

Culoz on kunta itäisessä Ranskassa Ainin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee Rhônejoen varrella. Kunnan alueella on 1 534 metriä korkea vuori "Grand Colombier".
Historia.
Kaksi culoz’laista puuseppää, veljekset Henri ja Léon Serpollet, olivat autoalan edelläkävijöitä. He ryhtyivät rakentamaan ensimmäisiä höyrykäyttöisiä autoja Culoz’ssa 1800-luvun lopulla. Veljeksien valmistama Serpolletin höyrykolmipyörä oli ensimmäisiä teollisesti valmistettuja autoja. Veljeksistä Léon tuli kuuluisammaksi, ja hän oli myös ensimmäinen ranskalainen, joka sai ajokortin.
Nähtävyydet.
Kunnan nähtävyyksiä on vuosina 1292–1316 rakennettu linna "Château de Montveran".
Dare to Be Nina Sublatti

Dare to Be Nina Sublatti on Nina Sublatin esikoisalbumi, joka julkaistiin laulajan kotimaassa Georgiassa vuonna 2014. Se nousi kotimaansa albumimyynnin piikkipaikalle.YouTubessa vuonna 2015. Laulajan kotimaassa Georgiassa albumi 
Albumi julkaistiin myöhemmin YouTubessa vuonna 2015.
Dogofry (Koulikoron alue)

Dogofry on maalaiskunta Koulikoron alueen Naran piirissä Malissa. Sen keskuskylä Ballé sijaitsee lähellä Mauritanian rajaa 170 kilometriä Narasta länteen. Kunnassa on 34 700 ja keskuskylässä 6 100 asukasta.
Dogofryn kunta rajoittuu idässä Naran piirin Dillyn ja etelässä Dabon ja Allahinan kuntiin, lännessä Kayesin alueeseen ja pohjoisessa Mauritaniaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole. Kasvillisuus on heinäsavannia ja pensaikkoa.
Kuntaan kuuluu 28 kylää. Asukkaat ovat soninkeja, maureja ja fulbeja.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, pienimuotoinen kaupankäynti ja kalankasvatus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, pavut ja teehibiskus. Palveluihin kuuluu joukko alakouluja, yläkoulu ja kolme terveyskeskusta.
St1 Group

St1 Group Oy oli osa St1-konsernia ja se keskittyi nestemäisten polttoaineiden valmistamiseen, kehittämiseen, jalostamiseen ja myymiseen Ruotsissa. Sen sisarkonserni St1 Nordic Oy keskittyi polttonesteiden markkinointiin Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa sekä uusiutuvan energian ratkaisuihin. 31.12.2017 St1 Group Oy fuusioitiin St1 Nordic Oy:öön.
St1 Groupilla oli öljynjalostamo Göteborgissa, jossa se työllisti noin 200 työntekijää. Kyseinen öljynjalostamo tuottaa bensiiniä, rikitöntä MK-1-dieseliä ja muita keskitisleitä sekä nestekaasua. Sen vuosittainen jalostuskapasiteetti on noin 30 miljoonaa barrelia raakaöljyä. Tuotteita myydään pääosin St1 Nordic-konserniin kuuluvan St1 Sverige AB:n jakeluasemaverkostossa sekä North European Oil Traden toimintoihin. Jalostamon yhteydessä toimii St1:n itse kehittämään teknologiaan perustuva Etanolix®- laitos, jossa tehdään liikennekäyttöön bioetanolia muun muassa alueella sijaitsevien leipomoiden jätteistä. Laitoksen toimitti St1 Biofuels ja sitä hallinnoi St1:n ja SOK:n omistama North European Bio Tech Oy (NEB). 
Organisaatio.
Vuonna 2015 St1 Group Oy -konserniin kuuluivat 
St1 Group Oy omisti 50 % lentokoneiden tankkausliiketoimintaa Norjassa harjoittavasta Aviation Fuelling Services Norway AS:sta. Toisen puolikkaan omisti Shell Exploration and Production Holdings B.V. 
St1 Group Oy:n toimitusjohtaja Kim Wiio oli toimitusjohtaja myös St1 Nordic Oy:ssä. Hallituksen puheenjohtaja Mika Anttonen on myös hallituksen ainoa jäsen, hänen varasijallaan on Kim Wiio. 
Historia.
Joulukuussa 2014 kerrottiin, että St1 Group Oy aloittaa lentopolttoaineiden yhteisyrityksen Shellin kanssa Norjassa.
Zeca

José Carlos Cracco Neto eli Zeca (s. 16. toukokuuta 1994 Paranavaí, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on vasen laitapuolustaja. Zeca edustaa Brasilian pääsarjassa pelaavaa Santosia. Zeca auttoi Brasiliaa voittamaan kultamitalin vuoden 2016 kesäolympialaisissa aloittamalla turnauksen kaikki kuusi ottelua ja pelaamalla 554 minuuttia mahdollisista 570 minuutista.
Moirans-en-Montagne

Moirans-en-Montagne on kunta itäisessä Ranskassa Juran departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee Vouglansin tekojärven itärannalla.
Seudun metsiä on hyödynnetty puusepäntöissä jo 1200-luvulta saakka. Ajan myötä paikalliset käsityöläiset alkoivat erikoistua tekemään shakkilautoja ja nappeja. Tämä johti kehityksen leluteollisuuteen. Nykyään kunnassa on lelumuseo "Le Musée du Jouet", jossa voi nähdä paikallista käsityötaitoa.
Hatsuzuki (1942)

Hatsuzuki () oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1939 hankinnoissa Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 25. heinäkuuta 1941. Alus laskettiin vesille 3. huhtikuuta 1942 ja otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 29. joulukuuta.
Palvelus.
Alus upposi 25. lokakuuta 1944 Cape Enganon edustalla käydyssä taistelussa ja poistettiin alusluettelosta 10. joulukuuta 1944.
Pione Sisto

Pione Sisto Ifolo Emirmija (s. 4. toukokuuta 1995 Kampala, Uganda) on tanskalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki. Sisto edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Celta Vigoa.
Seurajoukkueura.
Midtjylland.
Sisto edusti juniorivuosinaan Tjørringiä (2002–2010) ja Midtjyllandia (2010–2013). Hän pelasi ensimmäisen Tanskan Superliigan ottelunsa 18. marraskuuta 2012, kun Midtjylland hävisi vierasottelun FC Kööpenhaminalle 1–2. Yhteensä Sisto pelasi kymmenen liigaottelua kaudella 2012–2013. Seuraavien kolmen kauden ajan hän lukeutui Midtjyllandin runkopelaajiin pelaten niiden aikana yhteensä 78 liigaottelua, joissa hän teki 18 maalia. Ensimmäisen liigamaalinsa Sisto teki 19. heinäkuuta 2013 Midtjyllandin voittaessa Aarhus GF:n vieraissa 2–0. Kaudella 2014–2015 Sisto oli mukana voittamassa Tanskan-mestaruutta. Kaudella 2016–2017 Sisto ehti edustaa Midtjyllandia kahdessa liigaottelussa, joissa hän teki kaksi maalia.
Celta Vigo.
31. heinäkuuta 2016 Sisto siirtyi Espanjan pääsarjassa pelaavaan Celta Vigoon kuuden miljoonan euron siirtosummalla.
Maajoukkueura.
Tanskan A-maajoukkueessa Sisto pelasi ensimmäisen ottelunsa 4. syyskuuta 2015, kun Tanska pelasi kotonaan maalittoman tasapelin Albaniaa vastaan EM-kilpailujen 2016 karsinnoissa. Ottelu oli hänen ainoansa kyseisissä karsinnoissa.
Niizuki (1942)

Niizuki () oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 8. joulukuuta 1941. Alus laskettiin vesille 29. kesäkuuta 1942 ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1943 päällikkönään Kaneda Kiyoshi, joka oli aiemmin "Hayashion" päällikkönä.
Palvelus.
Alus liitettiin 1. huhtikuuta Japanin 1. laivaston 1. hävittäjälaivueeseen miehistön koulutukseen. Se lähti 18. toukokuuta Kuresta Yokosukaan Yhdysvaltain joukkojen noustua maihin Attulla. Alus palasi myöhemmin Kureen. Alus liitettiin 31. toukokuuta Japanin 8. laivastoon. Alus lähti 8. kesäkuuta Kuresta Yokosukaan, mistä se suojasi saattueen Trukille 16.-21. kesäkuuta. Alus suojasi "Suzukazen" ja "Ariaken" kanssa "Kumanoa" ja "Suzuyaa", jotka kuljettivat 5. ja 28. ilmapuolustusyksiköt Rabauliin, missä "Niizukista" tuli 3. hävittäjälaivueen komentajan kontra-amiraali Akiyama Teruon lippulaiva.
Alus lähti 1. heinäkuuta Rabaulista Shortlandsiin. Seuraavana päivänä alus johti Rendovan pommituksen suojausosastossa, jolloin se kohtasi Yhdysvaltain laivaston PT-veneitä. Alus johti 4.-5. heinäkuuta joukkojenkuljetusta Kolombangaraan, mikä kuitenkin peruutettiin osaston kohdatessa Yhdysvaltain laivaston osaston. Seuranneessa kahakassa upotettiin hävittäjä "USS Strong". Alus johti 5.-6. heinäkuuta joukkojenkuljetusta Kolombangaraan. Yhdysvaltain laivaston risteilijöistä ja hävittäjistä kootun osaston tykkituli upotti "Niizukin" viisi merimailia Kolombangarasta itään. Aluksen kokonaistappioista ei ole tietoa, mutta aluksenpäällikkö komentaja Kaneda ja laivueenkomentaja Akiyama saivat surmansa.
Wakatsuki (1942)

Wakatsuki () oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 9. maaliskuuta 1942. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 24. joulukuuta ja otettiin palvelukseen 31. toukokuuta 1943.
Palvelus.
Alus upotettiin 11. marraskuuta 1944.
Shimotsuki (1943)

Shimotsuki () oli keisarillisen Japanin laivaston Akizuki-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Mitsubishin Nagasakin telakalta, missä köli laskettiin 6. heinäkuuta 1942. Alus laskettiin vesille 7. huhtikuuta 1943 ja otettiin palvelukseen 31. maaliskuuta 1944.
Palvelus.
Alus upotettiin 25. marraskuuta 1944.
John Linsén

John Linsén (19. syyskuuta 1864 Alavus – 4. elokuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen lehtimies ja liikemies.
Linsénin vanhemmat olivat piirilääkäri Adolf Leopold Linsén (1840–1881) ja Johanna Matilda Elisabet Montin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1884 Kuopion yksityislyseosta ja toimi sitten lehtimiehenä ja liikemiehenä.
Linsén oli vuosina 1893–1895 ruotsinkielisen vuonna 1881 perustetun urheilulehti Sportenin toimittajana. Lehden levikki laski nopeasti Linsénin vähennettyä metsästyksen ja purjehduksen osuutta. Aluksi kerran ja Linsénin aikana kahdesti kuukaudessa ilmestynyt lehti jouduttiin lopettamaan taloudellisista syistä keväällä 1895. Osasyynä sen vaikeuksiin oli ruotsalaisen "Tidning för idrott" -lehden leviäminen Suomeen. Linsén oli sitten Nya Pressen-lehden aputoimittajana ja vuodesta 1898 Porissa ilmestyneen Björneborgs Tidning-lehden päätoimittajana aina vuoteen 1905 saakka. Hän oli mukana myös Voima-liiton toiminnassa.
Momi (1919)

Momi () oli keisarillisen Japanin laivaston Momi-luokan hävittäjä, joka oli palveluksessa maailmansotien välillä.
Valmistus.
Alus tilattiin Yokosukan laivastontelakalta. Sen köli laskettiin 23. tammikuuta 1918 ja alus laskettiin vesille 10. kesäkuuta 1919. Alus otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 27. joulukuuta.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1. huhtikuuta 1932.
Oaksin räjähdys

Oaksin räjähdys Yorkshiressa Englannissa surmasi 361 kaivostyöläistä. Ennen Senghenyddin kaivosturmaa vuonna 1913 se oli Ison-Britannian pahin kaivosonnettomuus.
Dearne Valley Landscape Partnershipin tutkimuksessa löydettiin 383 henkilön nimet, joiden oletetaan kuolleen onnettomuudessa.
Ricardo Esgaio

Ricardo Sousa Esgaio (s. 16. toukokuuta 1993 Nazaré, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on oikea laitapuolustaja.
Esgaio pelasi ensimmäisen ottelunsa Portugalin pääsarjassa 5. tammikuuta 2013, kun hänen edustamansa Sporting CP hävisi kotonaan Paços de Ferreiralle 0–1. Hän pelasi kaudella 2012–2013 yhteensä kolme pääsarjaottelua. Kaudella 2013–2014 Esgaio ei pelannut pääsarjaotteluita. Kaudella 2014–2015 Esgaio pelasi yhteensä 18 pääsarjaottelua, joista 15 lainalla Académicassa. Kaudella 2015–2016 Esgaio edusti Sporting CP:tä kahdeksassa pääsarjaottelussa.
Esgaio on edustanut Portugalia kaikissa ikäluokissa alle 16-vuotiaista alle 23-vuotiaisiin ja pelannut yhteensä yli 90 nuorten maaottelua. Hän oli mukana saavuttamassa alle 21-vuotiaiden EM-hopeaa 2015.
Hotel Lilla Roberts

Hotel Lilla Roberts on Helsingin Kaartinkaupungissa sijaitseva hotelli. Vuonna 2015 avatussa hotellissa on 130 huonetta, kaksi kokoustilaa, baari Lilla e. ja ravintola Krog Roba.
Lilla Roberts sijaitsee Kasarmitorin kulmassa Selim A. Lindqvistin suunnittelemassa ja vuonna 1909 rakennetussa talossa, joka rakennettiin alun perin Kasarmitorin sähköasemaksi, sekä Pienen Roobertinkadun puolelle vuonna 1931 valmistuneessa Gunnar Taucherin suunnittelemassa viereisessä rakennuksessa, joka oli alkuaan Helsingin teknillisten laitosten hallintorakennus. Vuosina 1974–2012 molempia rakennuksia käytti Helsingin poliisilaitos ja niissä toimi keskustan poliisipiiri sekä yksi Helsingin poliisiasemista. Kun poliisilaitos vuonna 2012 siirsi toimintonsa täältä Pasilan poliisitaloon, Royal Ravintolat osti kiinteistön Helsingin Energialta 10,8 miljoonalla eurolla ja myi kiinteistön eteenpäin Kämp Groupille. Jaakko Puron suunnittelema Lilla Roberts avattiin 12. elokuuta 2015.
Samsung Galaxy J5

Samsung Galaxy J5 on Samsung Electronicsin kesäkuussa 2015 esittelemä ja heinäkuussa julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 5.0 "Lollipop" -käyttöjärjestelmä.
Tekniset tiedot.
Muotoilu.
Samsung Galaxy J5 -älypuhelimessa on 5-tuumainen näyttö HD-resoluutiolla.
Fyysiset osat.
Laitteesta löytyy Qualcomm Snapdragon 410 8916 -neliydinprosessori. Laitteessa on 1,5 gigatavua keskusmuistia ja 8 tai 16 gigatavua sisäistä tallennustilaa. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.
Kamerat ja multimedia.
Laitteessa on 13 megapikselin takakamera. Etukameran tarkkuus on 5 megapikseliä, jonka lisäksi siinä on myös LED-salama.
Videokuvaus voidaan tehdä 1080p (Full HD) -resoluutioilla 30 fps.
Ohjelmisto.
Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 5.0 Lollipop. Myöhemmin laitteeseen on tullut päivitys Android 5.1 Lollipop -versioon ja sen jälkeen laite on vielä saanut päivityksen Android 6.0 Marshmallow -versioon.