tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Evelyn de Rothschild

Evelyn Robert Adrian de Rothschild (29. elokuuta 1931 Lontoo – 2022) oli brittiläinen miljardööri, filantrooppi ja Rothschildin pankkiirisuvun jäsen. Hänen nettovarallisuutensa oli 20 miljardia Yhdysvaltain dollaria eli noin 18,9 miljardia euroa.
Rothschild toimi urallaan muun muassa "The Economist" -lehden, De Beersin, IBM:n ja London School of Economicsin johdossa sekä kuningatar Elisabet II:n taloudellisena neuvonantajana. Kuningatar löi hänet ritariksi vuonna 1989.
Rothschildin vanhemmat olivat Anthony Gustav de Rothschild (1887–1961) ja Yvonne Lydia Louise Cahen d’Anvers (1899–1977) ja hänen lapsensa ovat Jessica, Anthony, David, Benjamin ja John.
Liègen lentoasema

Liègen lentoasema (; ) on Liègeä palveleva lentoasema Grâce-Hollognen kunnassa. Se sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä Liègestä. Sitä käytti vuonna 2015 299 292 matkustajaa.
Liègen lentoasema on vilkas rahtiliikenteen solmukohta. Vuonna 2015 se oli Euroopan kahdeksanneksi ja maailman 22. vilkkain rahtilentoasema. Vuoden 2016 aikana lentoaseman kautta kulki 649 829 tonnia rahtia.
Lentoyhtiöt ja kohteet.
Rahtilentoyhtiöt.
Seuraavat yhtiöt lentävät säännöllisiä rahtilentoja Liègeen.
Lost Equilibrium

Lost Equilibrium on metalliyhtye Convulsen single, joka julkaistiin vuonna 1993 osana Relapse Recordsin "Underground Series" -sarjaa.
Kappaleet.
Kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Rami Jämsä.
Eurovision laulukilpailu 2018

Eurovision laulukilpailu 2018 oli järjestyksessään 63. Eurovision laulukilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa Portugalissa,
Salvador Sobralin voitettua kilpailun vuonna 2017 kappaleella ”Amar pelos dois”. Tapahtumapaikkana toimi Lissabonin Altice Arena. Kilpailun semifinaalit järjestettiin 8. ja 10. toukokuuta ja finaali 12. toukokuuta 2018. Kilpailun juonsivat Catarina Furtado, Daniela Ruah, Filomena Cautela ja Sílvia Alberto. Eurovision laulukilpailun 2018 voitti Israelin Netta Barzilai kappaleella ”Toy”. Isäntämaa Portugali sijoittui finaalissa viimeiselle sijalle.
EBU vahvisti 17. marraskuuta 2017, että 43 maata osallistuu vuoden 2018 kilpailuun. Tämä on suurin osallistujamäärä kisassa yhdessä vuosien 2008 ja 2011 kanssa. Venäjä teki paluun kilpailuun vuoden tauon jälkeen.
Kiinassa nähtiin vain 1. semifinaali, koska EBU kielsi Mango TV:tä lähettämästä muuta osaa kilpailusta sen jälkeen, kun Kiinassa oli sensuroitu Irlannin ja Albanian esitys sekä sensuroitu katsomossa olleita sateenkaarilippuja.
Tapahtumapaikka.
Pitopaikka.
Vuoden 2018 kilpailu järjestettiin Lissabonin Altice Arenalla. Alun perin vuoden 1998 maailmannäyttelyyn rakennetussa areenassa on 20 000 istuinta, mikä tekee siitä Portugalin suurimman ja yhden Euroopan suurimmista sisäareenoista. Areena sijaitsee Parque das Naçõesin sydämessä. Se on yhdistetty metrolla Lissabonin kansainväliseen lentoasemaan ja junalla (Gare do Oriente) muuhun Portugaliin sekä Eurooppaan.
Valintavaihe.
Salvador Sobralin voiton jälkeen vuonna 2017, vuoden 2018 kilpailu järjestettiin Portugalissa 8., 10. ja 12. toukokuuta 2018.
Lissabon, Braga, Guimarães, Gondomar ja Santa Maria da Feira osoittivat kiinnostusta kisojen isännöimisestä. Porton pormestari Rui Moreira ilmoitti, ettei hän haluaisi käyttää miljoonia euroja kisojen isännöintiin. Viimein 25. heinäkuuta EBU ja RTP ilmoittivat Lissabonin olevan vuoden 2018 kilpailun isäntäkaupunki.
Selite:
 Isäntäkaupunki
Formaatti.
Semifinaaleihin jako.
Maat jaettiin semifinaaleihin 29. tammikuuta 2018. Automaattisia finaalimaita lukuun ottamatta (Portugali ja Big 5) maat jaettiin kuuteen ryhmään. Jako perustui äänestyksiin edellisten vuosien ajalta. 
Graafinen design.
RTP valitsi yhden tietyn logon sijaan 13 meriteemaista logoa. Kilpailun päälogona kuitenkin toimii simpukka. Kilpailun logot kuvaavat valtameren elämää ja sen ihmeitä. Lissabonin Euroviisujen tunnuslause on "All Aboard!" ().
Juontajat.
8. tammikuuta 2018 ilmoitettiin, että vuoden 2018 Eurovision laulukilpailun juontaa neljä naishenkilöä: Catarina Furtado, Daniela Ruah, Filomena Cautela ja Sílvia Alberto.
Osallistujamaat.
Vuoden 2018 kilpailuun osallistui yhteensä 43 maata.
1. semifinaali.
Espanja, Iso-Britannia ja Portugali äänestivät tässä semifinaalissa. Jatkoon päässeet on lihavoitu.
2. semifinaali.
Italia, Ranska ja Saksa äänestivät tässä semifinaalissa. Jatkoon päässeet on lihavoitu.
Suomen lähetykset ja kommentaattorit.
Suomenkielisenä kommentaattorina toimi Mikko Silvennoinen ja ruotsiksi kommentoivat Eva Frantz sekä Johan Lindroos.
Kiimajärvi (kylä Kiikassa)

Kiimajärvi on kylä ja entinen taajama Sastamalan kaupungissa Kiikan alueella. Kylä sijaitsee Kiimajärven rannalla kantatie 44:n varrella. Kylässä on noin 180 asukasta.
Kiimajärven kylässä on ollut kuusi tilaa vuonna 1560. Varhaisin kartta kylästä on vuodelta 1644. Alkuperäinen kylätontti on sijainnut Sopan talon kohdalla järven rannassa. Kylä kasvoi merkittävästi myöhäiskeskiajalla ja sinne asettui useita kädentaitajia kuten suutareita, kraatareita, seppiä, karvareita, nikkareita ja varvareita. Sittemmin kylään perustettiin myös saha, meijeri ja tiilitehdas. Kylä alkoi hiljentyä 1950-luvulla, ja kylästä on poistunut varhainen pienteollisuus, koulu, posti ja muut palvelut.
Tre-Funk III

Tre-Funk III on kolmen Tampereella vaikuttavan räppärin/tuottajan eli Hannibalin, Haamun ja 6mäen muodostama trio. Kokoonpano on konseptibändi joka sai alkunsa vuonna 2015 räppäreiden yhteiskeikasta. Yhtyeen musiikkityyli on räpin ja funkin fuusio. Sanoitukset käsittelevät muun muassa eskapismia tai kuten Haamu sanoo: ”Haluamme herätellä ihmiskuntaa räppäämällä siitä, mihin se voi ajautua.”
Yhtye julkaisi kesällä 2016 ensimmäiset musiikkivideonsa "Rauhan merkeissä" ja "Planeetta Funk" ja albumin "Planeetta Funk" 21. lokakuuta 2016.
Albumi sai hyviä arvioita. "Aamulehden" Arttu Rantakärkkä antoi levylle 4/5 tähteä, hän piti kolmikon flow’ta hyvänä ja sanoituksia nokkelina ja mainitsi ainoana moitteena albumia vaivaavan lievän tasapaksuuden. "Rumban" Niko Toiskallio antoi levylle arvosanan 8,7 ja kehuu kolmikon ominaisuuksia hyvin toisiaan täydentäviksi ja levyä erinomaiseksi tripiksi.
Anssi Kela ja isot biisit

Anssi Kela ja isot biisit on TV5:llä 27. helmikuuta 2017 alkanut muusikko Anssi Kelan vetämä musiikkiviihdeohjelma. Ohjelman jokaisessa jaksossa yksi artistivieras haastaa Kelan versioimaan yhden vanhan suomalaisen hittikappaleen. Artistivieras saa itse valita oman kappaleensa, Kelalle versioitavaksi tuleva kappale on aina yllätys. Sarjassa kuullaan tarina kappaleen synnyn taustalta sekä esitellään kappaleen alkuperäinen esittäjä tai siihen liittyvä merkittävä henkilö.
Uudet versiot kappaleista esitetään jokaisen jakson päätteeksi. Ne julkaistaan myös Spotifyssa, iTunesissa ja Iltalehden verkkosivuilla. Viikon kuluttua Iltalehden IL-TV:ssä suorana lähetettävässä tuloslähetyksessä selviää kumpi kappale on menestynyt paremmin ja kumpi siten voittaa viikoittaisen kilpailun.
Ohjelmassa vierailevat Sanni, Lauri Tähkä, JVG, Ellinoora, Arttu Wiskari, Elias Kaskinen, Egotrippi sekä Erin. Ohjelmassa esitetyistä kappaleista julkaistiin kokoelmalevy 21. huhtikuuta 2017.
Timo Rautiaisen &amp; Trio Niskalaukauksen diskografia

Timo Rautiainen &amp; Trio Niskalaukaus (1996–2004, 2017–) on julkaissut olemassa olonsa aikana kuusi studioalbumia, joista "In frostigen Tälern" sekä "Hartes Land" sisältävät pääosin saksankielisiä käännöskappaleita yhtyeen omasta tuotannosta, minkä lisäksi yhtyeen tuotantoon kuuluu kokoelma-albumi, EP-levyjä, singlejä sekä musiikki-DVD:itä.
Richard Cregan

Richard Cregan (s. 5. toukokuuta 1960) on irlantilainen Sotši Autodromin Formula 1 -radan toimitusjohtaja. Aiemmin hän toimi Yas Marina Circuitin radan toimitusjohtajana vuodet 2009–2013. Cregan toimi myös Toyotan Formula 1 -tallin managerina ja operatiivisena johtana vuosina 2002–2008.
Joulukuussa 2013 Cregan nimettiin Sotši Autodromin radan toimitusjohtajaksi.
Hänen poikansa Robert Cregan on moottoriurheilija.
Metal Ligaenin kausi 2015–2016

Metal Ligaenin kausi 2015–2016 oli Tanskan jääkiekon pääsarjan Metal Ligaenin 56. kausi. Tanskan mestaruuden voitti lopulta Esbjerg Energy, jolle mestaruus oli historian viiden ja ensimmäinen sitten kauden 2003–2004.
Pudotuspelit.
Maalivahdit.
Vähintään neljä ottelua pelanneet maalivahdit.
Zaz (laulaja)

Zaz (oik. Isabelle Geffroy, s. 1. toukokuuta 1980 Tours, Ranska) on ranskalainen laulaja-lauluntekijä. Hän sekoittaa jazzia, ranskalaista musiikkia, soul-musiikkia sekä akustista musiikkia keskenään. Hän on kuuluisa hitistään ”Je veux” hänen ensimmäiseltä albumiltaan "Zaz", joka julkaistiin 10. toukokuuta 2010. Zaz on myynyt yli 3,4 miljoonaa albumia maailmanlaajuisesti ja on tällä hetkellä yksi menestyneimmistä ranskalaisista laulajista maailmalla.
Varhainen elämä.
Geffroyn äiti oli espanjan opettaja ja isä työskenteli sähköyritykselle. Vuonna 1985 hän meni Conservatoire de Tours -kouluun siskonsa ja veljensä kanssa. Hän opiskeli siellä kuusi vuotta musiikin teoriaa sekä viulua, pianoa, kitaraa ja kuorolaulua. Vuonna 1994 Geffroy muutti Bordeaux’hon. Seuraavana vuonna hän alkoi ottaa laulutunteja ja harrasti urheilua vuoden Bordeaux’ssa, samalla kun opetteli kungfua ammattilaisvalmentajan kanssa. Vuonna 2000 hän voitti maakuntaliiton stipendin, joka antoi hänelle mahdollisuuden liittyä modernin musiikin kouluun CIAM:iin (Centre d’Information et d’Activités Musicales) Bordeaux’ssa. Zazin musiikillisia vaikutteita ovat muun muassa Vivaldin ”Neljä vuodenaikaa”, jazz-laulajat kuten Enrico Macias, Bobby McFerrin ja Richard Bona sekä afrikkalais-, latinalaisamerikkalais- sekä kuubalaisrytmit. Vuonna 2006 hän muutti Pariisiin.
Parov Stelar

Parov Stelar (oik. Marcus Füreder, s. 27. marraskuuta 1974 Linz, Itävalta) on itävaltalainen muusikko, tuottaja ja DJ. Hänen musiikillinen tyylinsä perustuu yhdistelmään jazzia, housea, elektroa sekä breakbeatia.
Hänet tunnetaan myös yhtenä electro swingin edelläkävijöistä.
TUL Cup 2017

TUL Cup 2017 oli 76. kerran järjestetty Suomen Työväen Urheiluliiton jalkapallomestaruuskilpailu. Turnaukseen ilmoittautui seitsemän joukkuetta, joista Warkaus JK arvottiin suoraan välieriin. Heinäkuussa pelatussa finaalissa Toejoen Veikot voitti Atlantis FC:n maalein 3–0. 
Ottelut.
Välierät.
1 "Pelattiin 2×40 min, rangaistupotkukilpailu suoraan varsinaisen peliajan jälkeen."
Loppuottelu.
ToVe:n joukkue: Eetu Lindfors (mv), Janne Järnstedt (mv), Paavo Yli-Kesti (mv), Eemil Aavikko, Sami Ahvonen, Eero Alakruuvi, Otto Ceder, João Gaetti, Kalle Grönlund, Samuli Heikkilä, Teemu Heinonen, Petteri Itäranta, Aki Jylli, Tuomas Kallioinen, Sami Kirvesmäki, Matias Koskinen, Tero Laiho, Kalle Marttila, Ville Mäkelä, Onni Nevala, Veli-Pekka Pörsti, Matias Vilja. Päävalmentaja: Kaj-Markus Rantala.
Purity Ring

Purity Ring on kanadalainen vuonna 2010 perustettu elektronista musiikkia tuottava duo. Purity Ring tulee Edmontonista, Albertasta. Yhtye koostuu Megan Jamesista (laulaja) sekä Corin Roddickista (soittimet).
Tausta.
Molemmat varttuivat Edmontonissa, Albertassa. James soitti pianoa ja Roddick rumpuja ennen yhtyeen perustamista, tosin kumpikaan ei soita niitä ensisijaisina soittiminaan yhtyeessänsä. Live-esitysten aikana molemmat pitävät päällänsä Jamesin itse räätälöityjä sekä ompelemia vaatteita ja Roddick käyttää erikoisvalmisteista puunmuotoista soitinta ajaakseen sekä liveääntä että valaistusta. James käyttää monissa yhtyeen sanoituksissa usein kirjallista työtänsä, jota hänen ei ollut alun perin tarkoituksena julkaista.
Kalliotoko

Kalliotoko ("Lophoceros hemprichii") on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Djibouti, Eritrea, Etiopia, Kenia, Somalia, Etelä-Sudan, Sudan ja Uganda.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan yleinen Etiopiassa ja muualla levinneisyysalueellaan harvinaisehko. Lajilla ei ole merkittäviä uhkia, joten kantaa pidetään vakaana.
Sen pääasiallista elinympäristöä ovat sisämaan joet, mutta myös kuivat savannit ja metsät jopa 4 300 metrin korkeuteen asti.
Hämeenkyrön Lehti

Hämeenkyrön Lehti oli Hämeenkyrössä ja Tampereella vuosina 1895–1897 ilmestynyt paikallislehti. Vuosina 1896–1897 sen nimenä oli "Kunnalliset Sanomat".
Frans Enok Nymanin perustama "Hämeenkyrön Lehti" oli järjestyksessä toinen Suomessa ilmestynyt paikallislehti. Sen tärkeimpiä tehtäviä oli Hämeenkyrön ja Viljakkalan kunnallisten asioiden käsittely. "Kunnallisina Sanomina" lehti pyrki laajentamaan levikkialuettaan ja sisältöään, mutta lakkasi lopulta kannattamattomana.
Lehti ilmestyi aluksi kahdesti kuussa ja vuodesta 1896 lähtien kerran viikossa. Sen vastaavina toimittajina työskentelivät Frans Enok Nyman (Ania) vuosina 1895–1896 ja Gustaf Adolf Andersson. Painos oli 1 500 kappaletta kesäkuussa 1896.
Kyrön Sanomat

Kyrön Sanomat oli Hämeenkyrössä vuosina 1916–1921 ilmestynyt paikallislehti.
"Kyrön Sanomat" perustettiin puolueista riippumattomaksi paikallislehdeksi, jonka tarkoituksena oli käsitellä kunnallisia ja taloudellisia kysymyksiä sekä julkaista ilmoituksia ja kuulutuksia. Sen levikki kärsi sisällissodan tapahtumista ja lehden takana ollut yhtiö lopetti sen viimein kannattamattomana.
Tampereella painettu lehti ilmestyi aluksi kerran viikossa ja kesäkausina joka toinen viikko. Vuonna 1921 se muutettiin kuukausilehdeksi. Päätoimittajina työskentelivät Eero Alpi (1917–1919), T. V. Mattila (1919) ja Jalmari Helo (1919–1921). Eero Alpin jälkeen toimittajana ja pakinoitsijana toimi myös F. E. Sillanpää.
Räisälän Kuulumisia

Räisälän Kuulumisia oli Räisälässä vuosina 1911–1912 ilmestynyt paikallislehti.
Räisälän kansanopiston johtajan Antti A. Niskalan julkaisema ja toimittama "Räisälän Kuulumisia" pyrki olemaan puolueeton, edistysmielinen ja valistava paikallislehti. Se jouduttiin kuitenkin lopettamaan taloudellisesti kannattamattomana. Käkisalmessa painettu lehti ilmestyi aluksi kerran viikossa ja loppuvaiheessa kahdesti kuukaudessa. Räisälän seuraava paikallislehti "Räisälän Sanomat" perustettiin vuonna 1925.
Emilia Kullas

Emilia Kullas (s. 1970) on Elinkeinoelämän valtuuskunnan EVA:n johtaja keväästä 2019 alkaen. Hän on toiminut "Talouselämän" päätoimittajana vuosina 2016–2019.
Kullas on toiminut Talouselämän toimituspäällikkönä ja Sijoituselämä-osiosta vastaavana uutispäällikkönä. Hän on kirjoittanut kaksi kirjaa sijoittamisesta. Kullas toimi Talouselämän väliaikaisena päätoimittajana syyskuusta 2016 lähtien, kun edellinen päätoimittaja Reijo Ruokanen siirtyi Tekniikan Maailman päätoimittajaksi. Kullas aloitti Talouselämän päätoimittajana 15. marraskuuta 2016.
Talouselämän ja Kauppalehden toimitukset ovat kumpikin osa Alma Talentin yhteistä toimitusta. Kullaksen aviopuoliso Arno Ahosniemi on Alma Talentin toimitusten esimies ja Kauppalehden päätoimittaja. Kullas valittiin helmikuussa 2019 Elinkeinoelämän valtuuskunnan EVA:n johtajaksi, ja hän aloitti tehtävässä keväällä 2019.
Kannanottoja.
Emilia Kullas kritisoi kesäkuun 2019 alussa sitä, että Rinteen hallituksen niin sanottujen tulevaisuusinvestointien listalta puuttuvat varsinaiset investoinnit ja että sen sijaan hallitus aikoo käyttää valtion omaisuudesta myytäviä tuloja juokseviin menoihin jopa kolmen miljardin euron arvosta. Hänen mukaansa omaisuustuloja olisi järkevämpää käyttää juoksevien menojen sijaan tuottavuutta parantaviin investointeihin, tai jos tuottavia investointikohteita ei ole, julkisen velan lyhentämiseen.
Kauko Talpo

Kauko Einari Talpo (21. marraskuuta 1902 Helsinki – 31. elokuuta 1985) oli helsinkiläinen taidemaalari.
Talpon vanhemmat olivat rakennusmestari Evert Alfred Talpo ja kotirouva Hilda Talpo omaa sukua Fagerlund. Kauko Talpo kävi 3 luokkaa oppikoulua, kauppakoulun, merenkulkukoulun ja merenkulkuoppilaitoksen suorittaen yliperämiehen tutkinnon 1936. Taidealaa hän opiskeli Suomen Taideakatemian koulussa 1942–1945 ja Vapaassa Taidekoulussa 1945–1947.
Talpon maalauksia hyväksyttiin ensi kerran taidenäyttelyyn 1941 Helsingin Taidehallissa järjestetyssä Suomen taiteilijain 48. vuosinäyttelyssä. Taidehallissa pidettyyn Suomen taiteilijain vuosinäyttelyyn hän osallistui myös 1942 ja 1947. Vuonna 1962 Talpon teoksia oli näytteillä Vaasassa järjestetyssä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton vuosinäyttelyssä. Talpo oli Taidemaalariliiton jäsen ja 1947 hänet hyväksyttiin Suomen Taiteilijaseuran jäseneksi.
Kauko Talpon sisar oli taidemaalari Alli Talpo joka oli naimisissa taidemaalari Arthur Heickellin kanssa tämän toisessa avioliitossa.
Johanna Appelberg

Johanna (Hanna) Elisabet Appelberg o.s. Schjerfbeck (13. toukokuuta 1901 Helsinki – 27. elokuuta 1975 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari.
Elämäkerta.
Appelbergin isä oli taidemaalari Helene Schjerfbeckin veli arkkitehti Magnus Schjerfbeck (1860–1933) ja äiti Betty Schjerfbeck omaa sukua Bergh. Johanna Appelbergin puoliso oli filosofian maisteri Eilif Appelberg.
Johanna Appelberg kävi 8 luokkaa ruotsinkielistä oppikoulua. Taidealaa hän opiskeli Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1918–1921 ja ranskalaisessa Pariisissa sijaitsevassa Académie Colarossissa 1923–1924.
Appelbergin teoksia hyväksyttiin näytteille ensi kerran 1921. Hän oli Suomen Taiteilijaseuran ja Taidemaalariliiton jäsen.
Force India VJM10

Force India VJM10 on brittiläisen Andrew Greenin suunnittelema Formula 1 auto, jolla intialainen Force India -talli kilpailee kaudella 2017. Autolla kilpailevat meksikolainen Sergio Pérez ja ranskalainen Esteban Ocon. Testikuljettajana toimii Alfonso Celis Jr. Auto esiteltiin 22. helmikuuta 2017 Silverstonessa, Englannissa.
Näkyvimmät muutokset edellisen kauden autoon Force India VJM09 ovat sääntömuutosten edellyttämät leveämmät takarenkaat sekä matalampi ja leveämpi takasiipi. Autossa on myös takavuosilta tuttu "hainevä" moottorikatteen päällä.
Talli teki ennen kauden alkua sponsorisopimuksen vesiteknologiayhtiö BWT:n kanssa, jonka myötä autot muuttuivat vaaleanpunaisiksi. Australian GP:n perjantain ensimmäisissä harjoituksissa Pérez ajoi ylinopeutta varikolla, ja sai 200 euron suuruisen sakon. Perez ylitti varikon nopeusrajoituksen 1,6 kilometrillä tunnissa. Kilpailussa molemmat kuljettajat sijoittuivat pisteille Pérezin ajettua seitsemänneksi, ja uransa ensimmäisen MM-pisteen saavuttanut Ocon kymmenenneksi.
Gunna Möller

Gunvor Helena Möller (29. kesäkuuta 1913 Helsinki – 12. heinäkuuta 1988) oli suomalaissyntyinen taidemaalari, joka asui myöhemmällä iällään Ruotsissa.
Gunna Möllerin vanhemmat olivat maasihteeri Axel Theodor Möller ja Edith Möller omaa sukua Hammarström. Hän kävi 7 luokkaa helsinkiläistä yksityistä ruotsinkielistä oppikoulua (läroverket för gossar och flickor). Taidetta Möller opiskeli taideteollisuuden keskuskoulussa 1930–1935 ja 1936–1937 sekä Vapaassa taidekoulussa 1936–1939. Hän haki oppia myös ulkomailta tekemällä opintomatkan Tukholmaan, jossa hän opiskeli Edward Barggumin johdolla 1935–1936.
Teoksiaan Möller sai ensi kerran näytteille 1938. Hänen töitään oli esillä keväällä 1939 Helsingin Taidehallissa pidetyssä Suomen taiteilijain 47. vuosinäyttelyssä ja Taidehallissa syksyllä 1939 ensimmäistä kertaa järjestetyssä Nuorten taiteilijain näyttelyssä. Taidehallissa pidettyyn näyttelyyn hän osallistui myös 1940 ja 1941 sekä Vapaan taidekoulun näyttelyyn 1945 ja Taidehallissa 1947 järjestettyyn Nuorten taiteilijain näyttelyyn. Suomen Taiteilijaseuran jäseneksi Möller hyväksyttiin 1939 ja hänelle myönnettiin von Beckerin stipendi samana vuonna.
Natural Cycles

Natural Cycles on ehkäisyn suunnitteluun tarkoitettu maksullinen puhelinsovellus. Sen toiminta perustuu kuukautisten ajankohdan ja päivittäisen kehon lämpötilan mittauksen perusteella toimivaan algoritmiin. Sovelluksen ehkäisyteho riippuu suuresti käyttäjän tarkkuudesta ja aktiivisuudesta. Oikein käytettynä sovelluksella on mahdollista saavuttaa lähes yhtä hyvä teho kuin ehkäisypillereillä.
Kehitys.
Ruotsalainen CERN:issä työskentelevä hiukkasfyysikko Elina Berglund halusi pitää taukoa hormonaalisesta ehkäisystä. Hän löysi internetistä tiedon, jonka mukaan ovulaatio ilmenee kehon lämpötilan nousuna. Berglund alkoi mitata kuumemittarilla kehonsa lämpötilaa ja kehittää tietojen perusteella algoritmia, joka laskee pienimmän hetken tulla raskaaksi. Berlund sai lisää dataa muilta CERN:issä työskenteleviltä naisilta. Ollessaan puolisonsa Raoul Scherwitzlin kanssa häämatkalla hän päätti ohjelmoida algoritmin ympärille mobiilisovelluksen, jonka ensimmäinen versio valmistui vuonna 2013.
Toiminta.
Käyttäjä syöttää sovellukseen joka päivä aamulla kielen alta mitatun kehon lämpötilan. Sovellus laskee lämpötilan ja kuukautisten ajankohdan perusteella, tarvitseeko kyseisenä päivänä ehkäisyä. Sovellus näyttää päivät, jolloin ehkäisyä tarvitaan, punaisella ja turvallisiksi katsotut päivät vihreällä. Raskaaksi tulemisen todennäköisyyden laskeva algoritmin toiminta perustuu siihen, että ovulaatio nostaa kehon lämpötilaa 0,45 celsiusasteella. Sovellusta voi käyttää sekä ehkäisyyn että potentiaalisen raskaaksi tulemisen ajankohdan laskemiseen.
Luotettavuus.
Natural Cyclesiin suhtauduttiin erityisesti aluksi epäilevästi. Vuonna 2015 sen markkinointi ehkäisykeinona kiellettiin. Sovellusta kehittävä yritys järjesti kliinisen tutkimuksen, johon osallistui 317 iältään 18–39-vuotiasta naista. Myöhemmin, vuonna 2016, se järjesti laajemman kliinisen tutkimuksen. Siihen osallistui 4 054 iältään 20–35-vuotiasta naista. Heistä 143 tuli tutkimuksen aikana suunnittelemattaan raskaaksi, 10 sovelluksen turvallisiksi määrittäminä päivinä. Riippumattoman TÜV Süd -sertifiointijärjestön testattua sovelluksen se hyväksyttiin viralliseksi ehkäisykeinoksi. Oikein käytettynä sovelluksen ehkäisyteho on 99,5 prosenttia, mikä on lähes yhtä hyvä kuin ehkäisypillereillä. Korkean ehkäisytehon saavuttaminen vaatii tarkkuutta, päivittäistä kehon lämpötilan syöttöä sovellukseen sekä säännöllistä kuukautiskiertoa.
Biotiinisyntaasi

Biotiinisyntaasi on entsyymi, joka katalysoi biotiinin biosynteesin viimeistä vaihetta, jossa detiobiotiinista muodostuu biotiinia. Entsyymiä esiintyy muun muassa useissa bakteereissa, kasveissa ja sienissä. Eläimillä ei entsyymiä ole. Biotiinisyntaasin EC-numero on EC 2.8.1.6.
Rakenne ja toiminta.
Biotiinisyntaasi on rakenteeltaan kahdesta samanlaisesta alayksiköstä muodostuva homodimeeri. Esimerkiksi "Escherichia coli" -bakteerin entsyymin alayksiköiden molekyylimassa on noin 39 kDa ja koko entsyymin molekyylimassa on 78 kDa. Biotiinisyntaasi on rauta-rikkiproteiini ja sisältää kahdenlaisia raudan ja rikin muodostamia klustereita. Nämä klusterit ovat 2Fe-2S-klusteri, jossa rautaioni on sitoutunut kysteiiniaminohappoihin ja 4Fe-4S-klusteri, joka on muodostunut rauta- ja sulfidi-ioneista. Biotiinisyntaasi tarvitsee koentsyymikseen S-adenosyylimetioniinin. Lisäksi entsyymi vaatii toimiakseen ferredoksiinin tai flavodoksiinin.
Biotiinisyntaasi kuuluu niihin harvoihin entsyymeihin, jotka katalysoivat radikaalireaktioita. Entsyymissä rikin lähteenä toimii rauta-rikkiklusteri. Reaktiomekanismin ensimmäisessä vaiheessa entsyymi siirtää elektroneja ferredoksiinilta tai flavodoksiinilta S-adenosyylimetioniilille, josta muodostuu radikaali. Tämä radikaali vastaanottaa detiobiotiinin metyyliryhmältä protonin abstraktioreaktiolla, ja pelkistyy itse metioniiniksi ja 5'-deoksiadenosiiniksi. Näin detiobiotiinista muodostuu radikaali, joka muodostaa sidoksen rauta-rikki-klusterin sulfidi-ionin kanssa. Seuraavassa vaiheessa toinen S-adenosyylimetioniinista muodostunut radikaali ottaa vastaa saman detiobiotiinimolekyylin toiselta metyyliryhmältä protonin, jolloin muodostuu uusi radikaali. Tämäkin radikaali reagoi klusterin sulfidi-ionin kanssa, jolloin muodostuu rikkiä sisältävä heterosyklinen rengasrakenne ja biotiini vapautuu entsyymistä. Prosessissa rauta pelkistyy hapetusluvulta +III hapetusluvulle +II.
Leo Sormunen

Leo Daniel Johannes Sormunen (s. 6. maaliskuuta 1996 Espoo) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue Kiekko-Espoossa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura.
Sormunen valittiin Pohjola-leirille Helsingin IFK:sta vuonna 2010. Hän siirtyi juniorina sittemmin Karhu-Kissoihin. Sormunen oli kaudella 2011–2012 C-nuorten I-divisioonassa joukkueensa paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 25+35=60, joilla hän sijoittui sarjan pistepörssissä kuudenneksi. Sormunen pelasi samalla kaudella myös yhden ottelun lainalla Jokereiden C-nuorten SM-sarjajoukkueessa. Kaudella 2012–2013 hän nousi Karhu-Kissojen B2-nuorten kapteeniksi. Sormunen oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä sekä B2-nuorten SM-karsinnoissa tehoilla 6+12=18 että B2-nuorten Mestiksen runkosarjassa tehoilla 12+29=41. Hän voitti koko jälkimmäisenä mainitun sarjan piste- ja syöttöpörssin, kuten myös pudotuspeleissä tehoilla 5+6=11.
Kaudeksi 2013–2014 Sormunen siirtyi Jokereiden B-nuoriin, jossa hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 Sormunen pelasi seuran A-nuorten lisäksi myös kuusi ottelua lainalla Karhu-Kissojen A-nuorten Mestisjoukkueessa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi Saimaan Pallon A-nuoriin. Kaudella 2016–2017 Sormunen debytoi seuran SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 23. helmikuuta 2017 vieraissa Helsingin IFK:ta vastaan. Sormuselle avautui paikka SaiPan kokoonpanosta, kun joukkue kärsi lukuisista poissaoloista. Lisäksi joukkueen SaiPan oli poistunut siirtotakarajalla viisi kenttäpelaajaa. Hän sai ottelussa jääaikaa 4.31 minuuttia. Sormunen sai myös yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä. Hän pelasi kauden aikana SM-liigassa kaikkiaan seitsemän runkosarjaottelua ilman tehopisteitä.
Sormunen siirtyi kaudeksi 2017–2018 Kiekko-Vantaan A-nuorten Mestisjoukkueeseen. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 10+25=35. Sormunen voitti kauden päätteeksi A-nuorten Mestiksen mestaruuden. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Kiekko-Espooseen.
Muuta.
Sormunen valmistui ylioppilaaksi Leppävaaran lukiosta syksyllä 2015.
Luettelo televisiosarjan Blacklist jaksoista

"Blacklist" ("The Blacklist") on yhdysvaltalainen rikosdraamasarja, jonka on luonut Jon Bokenkamp. Sitä alettiin esittää Yhdysvalloissa NBC-kanavalla 23. syyskuuta 2013. Suomessa sarja on katsottavissa Netflixissä ja Elisa Viihde Viaplayssa.&lt;onlyinclude&gt;
&lt;/onlyinclude&gt;
Jaksot.
3. tuotantokausi (2015–2016).
Bokenkamp ja Eisendrath käsikirjoittivat Michael Dinnerin ohjaaman 22:n jakson tarkoituksenaan mahdollistaa tuleva sisarsarja. Toukokuussa 2016 NBC tilasi sisarsarjan nimeltä "", jonka esittäminen aloitettiin yhdysvalloissa 23. helmikuuta 2017.
Alfa Romeo Giulietta (1977)

Alfa Romeo Giulietta on Alfa Romeon vuosina 1977–1985 valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan, joka korvasi edeltäneen Giulia-mallin. Nimi lainattiin vuosina 1954–1965 valmistelulta Giuliettalta. Mallin korvaajaksi tuli Alfa Romeo 75.
Alfa Romeo Giulietta esiteltiin vuonna 1977 pienemmän Alfasud- ja suuremman Alfetta-mallin väliin. Suurin osa auton tekniikasta oli yhteistä Alfettan kanssa. Alun perin tarjolla oli vain kaksi bensiinimoottoria, 1,3- (95 hv) ja 1,6-litraiset (109 hv). Vuonna 1979 mallistoa laajennettiin 1,8-litraisella (122 hv), ja seuraavana vuonna 2,0-litraisella (130 hv).
Vuonna 1981 Giuliettaa uudistettiin ensi kerran: se sai muun muassa korin muovilistat ja pienen ilmanottoaukon C-pilariin. Sisätilojen uudistuksia olivat uudet istuimet ja ohjauspyörä.
Pariisin autonäyttelyssä 1982 esiteltiin Giulietta 2.0 Turbo Autodelta -malli, jossa oli turboahdettu 2,0-litrainen moottori, jonka teho oli 175 hevosvoimaa. Kaikissa pyörissä oli ilmajäähdytetyt levyjarrut ja jousitukseen oli tehty muutoksia. Samana vuonna valmistettiin myös pieni erä 2.0 Ti -mallia, joka erosi tavallisesta 2,0-litraisesta lähinnä vain ulkonäöllisesti.
Toinen kasvojenkohotus tuli vuonna 1983, jolloin puskurit ja kojelauta vaihdettiin uusiin. Giulietta 2.0 Turbo Autodelta nimettiin yksinkertaisemmin Giulietta Turbodeltaksi, ja kyseistä mallia valmistettiin noin 200 kappaletta. Vuoden 1983 uutuutena oli myös 2,0-litrainen (82 hv) turbodiesel.
Riz Ahmed

Rizwan ”Riz” Ahmed (s. 1. joulukuuta 1982 Lontoo) on brittiläis-pakistanilainen näyttelijä ja rap-artisti. Hänet tunnetaan myös taiteilijanimellään Riz MC. 
Hän sai vuoden 2020 elokuvasta "Metallin soundi" parhaan miespääosan Golden Globe- ja Oscar-ehdokkuuden sekä palkinnon Film Independent Spirit Awards -gaalassa.
DS 7 Crossback

DS 7 Crossback on DS Automobilesin vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2017. Se perustuu samalle EMP2-pohjalevylle kuin esimerkiksi Citroën C5 Aircross ja Peugeot 3008.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä DS 7 Crossback sai tulokseksi täydet viisi tähteä. 
Bensiinimoottorivalikoimassa ovat kolmesylinterinen 1,2-litrainen (130 hv) ja nelisylinterinen 1,6-litrainen (181/225 hv) Puretech. Dieselmoottorit ovat 1,5- (130 hv) ja 2,0-litraiset (177 hv) BlueHDi:t. Lisäksi vuodesta 2019 lähtien saatavana on ollut nelivetoinen lataushybridimalli E-Tense, jossa on 1,6-litraisen bensiinimoottorin apuna sähkömoottori. Niiden yhteisteho on 300 hevosvoimaa. 
DS esittelee 27. kesäkuuta 2022 DS 7 Crossbackin uudistetun version, joka on samanlainen kuin viimeaikainen DS 4 II. Se menettää tässä yhteydessä nimensä "Crossback" ja siitä tulee DS 7, joka oli jo sen nimi Kiinassa.
Uunsi

Uunsi on somalialainen hajuste. Sitä valmistetaan pihkasta, sokerista ja tuoksuöljyistä, jotka sekoitetaan toisiinsa kuumana.
Uunsia poltetaan suitsutusastiassa nimeltä dab-qaad. Se tarkoittaa ”tulen pitäjää”. Uunsia käytetään muun muassa vaatteiden hajustamisessa. Perinteisesti somalit hajustavat kotinsa ruokailun jälkeen uunsilla tai luubaanilla. Naimisissa olevat naiset käyttävät uunsia raikasteena. Hajustettu pihka pannaan suitsukeastiaan, joka asetetaan naisen jalkojen väliin, perinteisen somalimekon diraan sisälle. Hajusteen väitetään puhdistavan intiimialueet ja kainalot.
Mullutu-Suurlaht

Mullutu-Suurlaht on Virossa Saarenmaalla sijaitseva luonnollinen järvi, joka muodostuu kahdesta järvialtaasta Mullutu laht ja Suurlaht. Järveltä on Kuresaareen pari kilometriä matkaa.
Maantietoa.
Järven vesialueen pinta-ala on 960 hehtaaria (ha) ja siinä on yli 7 saarta, joiden yhteinen pinta-ala lisää järven alaa vielä 7,4 ha. Järven laskujoki on vain 3 kilometriä pitkä Nasva jõgi, joka laskee Itämereen Kuresaaren länsipuolella. Järven vedenpinnan korkeus vastaa meren vedenpinnan korkeutta. Korkeanveden aikana vesi virtaa Nasvaa pitkin järveen ja matalanveden aikana takaisin mereen. Tämän vuoksi järven vesi on suolaista. Järvessä on kaksi toisiinsa yhteydessä olevaa järviallasta.
Itäpuolinen järviallas on Suurlaht (myös "Kellamäe laht"), jonka vesialueen pinta-ala on 538 ha ja johon tulee lisätä saarten osuus 5 ha. Suurin saarista on Rahinu saar, jonka pinta-ala on noin 3 ha. Järveen laskee Unimäe jõgi ja muita järveen johdettuja ojia. Vettä tulee myös pohjassa olevista lähteistä. Järvialtaan keskisyvyys on 1,2 metriä ja suurin syvyys 2,1 metriä. Järven rantaviivan pituus on 16,2 kilometriä. Yhteistä kaikille rannoille on mataluus ja kivisyys, mutta paikoin ne ovat myös savisia ja mutaisia.
Länsipuolella sijaitsee Mullutu laht (myös "Suur Mullutu laht"). Sen pinta-ala on 413 ha, johon lisätään vielä 6 saaren yhteispinta-ala 2,4 ha. Suurin saari on Rombirahu, jonka pinta-ala on hehtaarin suuruinen. Järveen laskevat Kaarmise- ja Kärla jõgi ja järven eteläpäästä alkaa laskujoki Nasva jõgi. Altaan keskisyvyys on 0,9 metriä ja suurin syvyys 1,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 19,5 kilometriä ja rannat ovat samanlaisia kuin Suurlahdessakin.
Järven luokittelu ja ekologia.
Järvi on Viron järviluokituksen mukaan ”rantajärvi” (), joka on siis kuroutunut erilleen merestä geologisesti ajatellen varsin hiljattain. Tällaiset järvet muodostavat muutaman sadan vuoden ajan murtovesialtaan, jossa menestyvät sekä makean- että suolaisen veden lajisto. Yleisesti näitä järviä voidaan kutsua halotrofisiksi järviksi.
Järvi on lievästi rehevöitynyt tai rehevöitynyt ja matalana järvenä valoa riittää hyvin järven pohjalle asti. Järven happitilanne on hyvä paitsi talvella jään alla, jolloin happitilanne heikkenee. Yhtyeys merenlahteen on avoin kaloille, mikä näkyy järven kalastosta. Yleisesti tavattavia kalalajeja ovat salakka, made, ruutana, seipi, ankerias, törö, säyne, ahven, hauki, kiiski, särki, sorva ja suutari.
Järvelle tehtiin vasta 2007 ensimmäinen eliöstön tilaa kartoittava tutkimus osana laajempaa 20 Viron rannikkojärven kartoitusta.
Mastodonsaurus

Mastodonsaurus on jättimäinen sukupuuttoon kuolleiden panssarisammakoiden suku, joka eli triaskauden keskivaiheilla noin 230 miljoonaa vuotta sitten Euroopassa ja Afrikassa. "Mastodonsaurus" kasvoi jopa neljä metriä pitkäksi. Sillä oli lyhyt ruumis ja häntä, sekä massiivinen litteä kallo. Täysikasvuisen yksilön kallon pituus saattoi olla 1,5 metriä. Sen leuat olivat täynnä pieniä, teräviä hampaita, ja pari torahammasta työntyi ylös sen alaleuasta ja yläleuan aukkojen läpi.
"Mastodonsaurus" söi ainoastaan kalaa, jota se saalisti järvissä, lammissa ja soilla joissa se eli.
Anna-Liisa Haavikko

Anna-Liisa Haavikko (s. 23. helmikuuta 1960 Toivakka) on suomalainen toimittaja. Hän on valmistunut filosofian maisteriksi 1993 Helsingin yliopistosta pääaineenaan folkloristiikka.
Haavikko aloitti uransa kirjoittavana toimittajana paikallislehdessä mutta on sittemmin siirtynyt toimittamaan radio- ja televisio-ohjelmia. Hän on toimittanut muun muassa Ylen "Julkinen sana" -ohjelmaa, jossa käsitellään ajankohtaisia median, julkisuuden ja tietoyhteiskunnan aiheita.
Haavikko on ollut Kopioston hallituksen jäsen vuodesta 2015, Journalistiliiton tekijänoikeusvaliokunnan puheenjohtaja ja jäsen vuodesta 2015, liiton hallituksen jäsen 2011–2014 ja Tiedonjulkistamisen neuvottelukunnan jäsen vuodet 2009–2018.
Anna-Liisa Haavikko on naimisissa kustantaja Heikki Haavikon kanssa, jonka isä oli kirjailija Paavo Haavikko.
Stereospondyli

Stereospondyli on sukupuuttoon kuollut panssarisammakoiden kladi, joka eli permikauden lopulta liitukauden alkuun. Ryhmän jäsenet selvisivät permikauden joukkosukupuuttosta alueella, joka todennäköisesti sijaitsee nykyisessä Australiassa. Niinpä ne levittäytyivät adaptiivinen radiaatio -prosessin ansiosta muihin osiin Pangeaa, ja ryhmä saavutti laajimman levinneisyytensä ja monipuolisuutensa triaskauden alussa.
Fylogenia.
Yates &amp; Warren (2000) ja Damiani (2001) pohjalta:
Yukinori Oguni

Yukinori Oguni (s. 19. toukokuuta 1988) on japanilainen ammattinyrkkeilijä ja hallitseva ylemmän kääpiösarjan IBF liiton maailmanmestari.
Ammattiura.
Oguni debytoi ammattinyrkkeilykehissä vuonna 2009. Vuonna 2011 Oguni kohosi OPBF liiton mestariksi voittamalla Roli Gascan kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Oguni kärsi uransa ensimmäisen tappion vuonna 2012 Shingo Wakelle joutuen luovuttamaan ottelun kymmenennen erän jälkeen. IBF liiton mestariksi Oguni kohosi vuonna 2016 voittamalla Jonathan Guzmanin kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi.
Oukitel

Oukitel on kiinalainen vuonna 2007 perustettu elektroniikkayhtiö. Se aloitti älypuhelinten massatuotannon 2009. Vuonna 2016 sen tehtaissa työskenteli noin tuhat henkilöä.
Oukitelin puhelinmalleihin kuuluu muun muassa K6000 Pro.
Sana (kulttuurilehti)

Sana oli Mikkelissä vuosina 1910–1914 ilmestynyt kulttuuripoliittinen aikakauslehti.
Kustannusosakeyhtiö Valonvallan julkaiseman "Sanan" taustalla oli sittemmin sosiaalidemokraatteihin liittynyt lehtimies Otto Orasmaa. Sen tarkoituksena oli toimia kansanomaisena ja yleistajuisena kulttuurilehtenä, joka levittäisi sivistystä myös kansan pohjakerroksiin. Puolueista riippumattomaksi julistautunut "Sana" kannatti yksilönvapautta, yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta ja kansanvallan lisäämistä. Sen menestystä edisti vuonna 1911 lakanneen "Päivän" avustajajoukon siirtyminen lehden tukijoiksi. Vuonna 1912 "Sanaan" liitettiin Helsingissä ilmestynyt kaunokirjallinen viikkolehti "Varpunen" ja vuonna 1913 ainoastaan näytenumeroina ilmestynyt hämeenlinnalainen "Viikon Viesti".
Lehdessä käsiteltiin muun muassa uskontoa, naisen asemaa, työväenliikettä ja muita yhteiskunnallisia kysymyksiä sekä kirjoitettiin paljon taiteista ja sivistyksestä. Muista kulttuurilehdistä poiketen "Sanassa" julkaistiin myös varsin paljon kuvia. Toimituskuntaan kuuluivat Orasmaan lisäksi Selma Anttila, Eero Eerola, Ilmari Kianto ja Jaakko Päivärinta.
Aluksi kahdesti ja sittemmin kerran kuukaudessa ilmestynyt lehti lakkasi Orasmaan siirryttyä Sörnäisten työväennäyttämön johtajaksi. Sen jatkajaksi perustettiin Kaarlo Kaslinin vuosina 1915–1917 julkaisema samanniminen lehti, joka sisällöltään muistutti paljon Orasmaan alkuperäistä lehteä.
Paracyclotosaurus

Paracyclotosaurus on sukupuuttoon kuollut panssarisammakoiden suku, joka eli triaskaudella noin 235 miljoonaa vuotta sitten. Fossiileja on löydetty Australiasta, Intiasta ja Etelä-Afrikassa. "Paracyclotosauruksella" oli litteä ruumis, ulkonäöltään samankaltainen kuin nykyisillä salamantereilla – mutta paljon isompi, se kasvoi jopa 2,3 metriä pitkäksi. "Paracyclotosaurus" kuului Capitosauria -kladiin, jotka palasivat veteen kynodonttien ja dikynodonttien syrjäyttämänä. Ne siis pystyivät elää maalla, mutta ne viettivät suurimman osan ajastaan vedessä.
"Paracyclotosaurus" oli kalansyöjä ja saalisti luultavasti odottaen saalista juuri vedenpinnan alla. Kun pahaa aavistamaton kala ui sen leukojen ulottuville, "Paracyclotosaurus" nosti jättimäistä päätänsä, avasi kitansa ammolleen ja imaisi kalan sisäänsä. Nykyaikaiset saalistajat, kuten krokotiilit, käyttävät samaa taktiikkaa napatakseen osan saaliistaan.
"Paracyclotosauruksen" suuri pää oli päältä litteä ja lähestulkoon 60 senttiä pitkä. Sen litteys tarkoitti sitä että niskan jänteistyksen kohta oli miltei samalla tasolla kuin leukojen liitoskohta. Tuloksena suu avautui helposti korottamalla päätä.
Otava (kuvalehti)

Otava oli Helsingissä vuosina 1912–1920 ilmestynyt kulttuurille ja kaunokirjallisuudelle omistettu kuvalehti.
Kustannusosakeyhtiö Otavan julkaisema makasiinityyppinen lehti oli vakava yritys popularisoida kulttuurielämän eri puolia. Nimekkään avustajakuntansa ansiosta se saavutti enimmillään lähes 10 000 kappaleen levikin. Ruotsinkielisen "Arenan" tavoin "Otava" ei kuitenkaan ollut kannattava, ja sen julkaiseminen päättyi samantyyppisen "Maailman" tultua markkinoille vuonna 1920. Kerran kuukaudessa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät Helmi Krohn (1912–1919) ja Ilmari Ahma (1920).
Peltobatrachus

Peltobatrachus on sukupuuttoon kuollut panssarisammakoiden suku, joka eli permikauden lopulla Afrikassa (Tansaniassa). Sen ruumiin yläpuolta peitti panssarin asetelma, joka tuo mieleen nykyiset vyötiäiset. "Peltobatrachus" oli noin 70 senttiä pitkä, ja panssarinsa takia hidasliikkeinen sammakkoeläin. Vaikka eläin olikin hyvin maaelämään sopeutunut, se joutui silti palaamaan veteen munimaan.
Luinen panssari oli järjestynyt leveiksi kilviksi hartioiden päälle ja lanteiden taakse, ja poikittaisiksi nauhoiksi pitkin ruumista. Eläimen hampaita ei ole löydetty, mutta se on saattanut syödä hyönteisiä, matoja ja kotiloita, aivan kuten vyötiäiset nykyään. Vertailut lähisukuisten sammakkoeläinten kanssa ovat osoittaneet että leuat saattoivat soveltua näykkimiseen nykyisten krottien tapaan.
Nuoret leijonat (elokuva)

Nuoret leijonat ("The Young Lions") on Edward Dmytrykin ohjaama yhdysvaltalainen sota-draamaelokuva vuodelta 1958. Se perustuu Irwin Shaw’n samannimiseen romaaniin, ja elokuvan kolmea miespääosaa näyttelevät Marlon Brando, Montgomery Clift ja Dean Martin.
Arena (kuvalehti)

Arena oli Helsingissä vuosina 1916–1920 ilmestynyt ruotsinkielinen aikakauslehti.
Söderström &amp; Co:n julkaisema "Arena" oli suomenkielisen "Otavan" kaltainen kulttuurielämää popularisoiva kuvalehti. Se oli pakinoiva ja pirteä, mutta tyyliltään kovin opettavainen ja sisällöltään köykäinen. "Arenan" elinmahdollisuudet kantaa ottavien kulttuuripoliittisten lehtien ja ajanmukaisten yleiskuvalehtien välissä olivat heikot, eivätkä ruotsinkieliset yleisölehdet muutenkaan pystyneet kunnolla kilpailemaan ruotsinmaalaisten lehtien kanssa. Aluksi neljästi ja vuosina 1917–1918 kuudesti vuodessa sekä vuonna 1919 kerran kuukaudessa ilmestyneen lehden toimittajina työskentelivät Henning Söderhjelm (1916), Erik Grotenfelt (1917–1918) ja Nils Lüchou (1918–1920).
Love or Leave

Love or Leave on 4Funin esittämä kappale, joka edusti Liettuaa vuoden 2007 Eurovision laulukilpailussa Helsingissä.
Kappale pääsi suoraan kilpailun finaaliin, jossa se sijoittui 24 maan joukosta sijalle 21.
Reino Raitasaari

Reino Kalevi Raitasaari (27. kesäkuuta 1927 Joroinen – 23. tammikuuta 2014 Hämeenlinna) oli suomalainen upseeri, joka toimi muun muassa useissa YK-tehtävissä ja Panssarikoulun johtajana.
Raitasaaren vanhemmat olivat vääpeli Niilo Raitasaari ja Helmi Immonen. Hänen puolisonsa vuodesta 1952 oli Kaija Sirkiä.
Raitasaari tuli ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulusta 1947, Kadettikoulusta hän valmistui 1949 ja suoritti Sotakorkeakoulun 1961. Maanpuolustuskurssin Raitasaari kävi 1966. Hän toimi 1941–1942 vapaaehtoisena 2. Rajaprikaatissa.
Nuorempana upseerina Jääkäripataljoona 4:ssä Raitasaari toimi 1950–1951 ja Panssaripataljoonassa–Panssarivaunupataljoonassa–Panssarirykmentissä 1951–1954. Komppanianpäällikkö Panssarirykmentissä ja Panssarikoulussa Raitasaari oli 1954–1962 ja sotilastarkkailija Kashmirissa 1962–1964. Kyproksella hän palveli 1964. Raitasaari toimi Panssarirykmentin teknisen toimiston päällikkönä 1964–1965, rykmentin Panssarivaunupataljoonan komentajana 1965–1966, Etelä-Suomen sotilasläänin esikunnan toimistopäällikkönä 1966–1966, puolustusministeriön YK-toimiston päällikkönä 1967–1969, YK:n suomalaisen pataljoonan komentajana Kyproksella 1969–1970, Panssarikoulun johtajana 1970–1971, uudelleen Panssarivaunupataljoonan komentajana 1971–1973 sekä YK:n suomalaisen valmiusjoukon komentajana Siinailla 1973–1976, ennen eroamistaan vakinaisesta palveluksesta viimeksi mainittuna vuonna.
Raitasaari ylennettiin vänrikiksi 1948, luutnantiksi 1950, yliluutnantiksi 1953, kapteeniksi 1956, majuriksi 1963, everstiluutnantiksi 1969 ja everstiksi 1975.
Kotkan Riento

Kotkan Riento oli vuosina 1906–1931 toiminut kotkalainen urheiluseura. Sen lajeina olivat muun muassa paini, nyrkkeily, voimistelu, yleisurheilu sekä jalkapallo. Riennon tunnetuin urheilija oli Tukholman olympialaisissa vuonna 1912 kultaa voittanut painija Kaarlo Koskelo, joka palasi seuran riveissä myös jalkapalloa.
Historia.
Seura perustettiin vuoden 1905 suurlakon aikana syntyneen Kotkan punakaartin urheiluseuraksi vuonna 1906 nimellä "Kotkan Punaisen Kaartin Voimistelu- ja Urheiluseura Riento". Kotkan työväenyhdistyksen alaosastona toimineella seuralla oli muiden aikakauden työläisurheiluseurojen tapaan myös huvitoimikunta, jonka alaisuudessa toimivat muun muassa näytelmäjaosto sekä mieskuoro. Ensimmäisen maailmansodan alla vuonna 1913 seurassa oli 430 jäsentä. Osa Riennon voimistelijoista oli tuolloin liittynyt Kotkan Intoon. Vuoden 1918 sisällissodan aikana punakaartin riveissä taisteli Kotkan Riennon urheilijoista koottu komppania, joka Helsingin Jyryn urheilijoiden muodostaman Jyryn komppanian tavoin oli yksi punaisten eliittiosastoista. Sodan yhteydessä Riennon jäsenistä ainakin 20 kuoli taisteluissa, teloituksissa ja vankileireillä. Sodan jälkeen punaisten puolella taistelleet seurat erotettiin SVUL:n jäsenyydestä ja Riento liittyi vuonna 1919 perustettuun Työväen Urheiluliittoon.
1920-luvulla Riento tunnettiin erityisesti jalkapalloseurana. Se oli voittanut Suomen Palloliiton Kymin piirinmestaruuden jo 1913 ja oli alusta lähtien mukana myös TUL:n jalkapallomestaruuskilpailuissa. Riento selvisi finaaliin vuonna 1921, mutta hävisi loppuottelun Helsingin Kullervolle. Riento tunnettiin kovaotteisena joukkueena ja myös seuran kiihkeät kannattajat herättivät huomiota. Vuonna 1926 Ola Fogelberg luonnehti "Työväen Urheilulehdessä" Riennon pelityyliä ”väkivaltaiseksi” ja moitti myös kannattajia niiden huutelemista ”räikeistä tyhjänpäiväisyyksistä”. Vuosina 1923 ja 1925 Riento pelasi ystävyysottelun Kotkassa vieraillutta neuvostoliittolaista joukkuetta vastaan. Jalkapalloilijat olivat kuitenkin tyytymättömiä lajinsa asemaan seuran sisällä ja lisäksi kommunistien lisääntynyt vaikutusvalta aiheutti ristiriitoja. Tämän seurauksena syksyllä 1927 osa jalkapalloilijoista erosi Riennosta, perustaen uuden jalkapalloseuran Kotkan Työväen Palloilijat. Hankkeen puuhamiehenä oli Riennossa yli 20 vuoden ajan pelannut Axel Andersson, joka valittiin myös KTP:n ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Riennon toiminta loppui, kun Kotkan raastuvanoikeus lakkautti sen kommunistilakien nojalla 15. huhtikuuta 1931. Kommunistien ja sosialidemokraattien väliset riidat näkyivät vielä tämän jalkeenkin, sillä osa Rientoon jääneistä jalkapalloilijoista siirtyi seuran lakkauttamisen jälkeen KTP:n sijasta porvarillisen Kotkan Palloseuran riveihin. Keväällä 1935 Metsolan kaupunginosassa toimineen Riennon alajaoston jatkajaksi perustettiin Metsolan Kiri -niminen seura, joka nykyään tunnetaan nimellä Kotkan Kiri.
Punggolin metroasema

Punggol on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Punggolissa Singaporen koillisella suuralueella. Sitä käyttävät North East Linen junat sekä Punggolin Light Rail Transit -pikaraitiotie.
Asema avattiin osana metron North East Linea 20. kesäkuuta 2003. LRT:n itäisellä lenkillä liikenne alkoi 29. tammikuuta 2005 ja läntisellä lenkillä 29. kesäkuuta 2014.
Federico Gastaldi

Federico Gastaldi (s. 1964) on argentiinalainen entinen Lotus F1 Teamin Formula 1 -tallin tallipäällikkö. Gastaldi toimi vuodesta 2010 lähtien Lotuksella kaupallisten osaston johtajana. Vuonna 2014 Gastaldi nousi Lotus F1 -tiimin tallipäälliköksi korvaten Éric Boullierin, joka siirtyi McLarenille.
Kullervo Muurinen

Kersti Kullervo Muurinen (19. tammikuuta 1927 Kuolemajärvi – 16. huhtikuuta 1991 Imatra) oli suomalainen jääpallomaalivahti, jonka pelaajaura kesti aina vuoteen 1969.
Kullervo Muurinen aloitti uransa HPS:ssä talvella 1941 puolustajana. Muutettuaan Tainionkoskelle vuonna 1947 hän siirtyi YVPS:n maalivahdiksi. Muurinen pääsi B-maajoukkueeseen talvella 1949 ja A-maajoukkueeseen Oslon talviolympialaisten näytösturnaukseen. Oslon turnauksessa hän oli velä varamaalivahti, mutta kaudesta 1953 alkaen hän oli maajoukkueen ykkösmaalivahti. Hän pelasi kaikkiaan 21 A-maaottelua vuosina 1953–1961. Hän edusti Suomea vuosien 1957 ja 1961 MM-kisoissa ja saavutti MM-hopeaa ja -pronssia.
Muurinen siirtyi YVPS:stä edelleen aikansa huippujoukkueeseen Oulun Palloseuraan, joka oli ottanut jo mestaruuden. Muurinen oli vuonna 1956 voittamassa mestaruuden seuran riveissä. Uransa loput vuodet vuosina 1958–1962 Muurinen pelasi Lappeenrannassa Veiterän maalilla ja oli tuomassa Veiterälle useina vuosina mitalisijoituksia.
Muurisen torjunnat Suomen maalissa olivat 1950-luvulla kuuluisia. Vuoden 1955 jääpallomaaottelussa Ruotsia vatsaan Muurinen torjui ilmiömäisesti kaksi ruotsalaisrangaistuslyöntiä. Muurinen johti huudoillaan puolustuspeliä. Maajoukkueen sen aikaiset puolustajat totesivat, että 
Siviilielämässä Kullervo Muurinen toimi taksiautoilijana, mutta joutui lopettamaan työuransa vuonna 1978.