tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Atriumtalo

Atriumtalo () on erillispientalo, jossa L-, T- tai U-kirjaimen muotoinen asunto rajaa sisäpihan yhdessä asuntoon kiinteästi liittyvien lisärakennusten ja aitojen kanssa.
Atriumtaloksi sanotaan myös atriumrivitaloa, kytkettyä asuinrakennusta, joka muodostuu vierekkäisistä L-, T- tai U-kirjaimen muotoisista asunnoista. Asunnot rajaavat sisäpihan yhdessä lisärakennusten ja aitojen kanssa.
Historiallisessa merkityksessä atriumtalo tarkoittaa roomalaista asuintaloa, jossa huoneet ryhmittyivät sisäpihan tapaisen päähuoneen (atrium) ympärille.
Victor Andrade

Victor Andrade Santos (s. 30. syyskuuta 1995) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Vitória Guimarãesia lainalla saman sarjan Benficasta. Andraden pelipaikka on hyökkääjä.
Andrade edusti vuonna 2007 Benfican nuorten joukkuetta, mutta palasi samana vuonna takaisin kotimaahansa. Andrade debytoi vain 16-vuotiaana kesäkuussa 2012 Série A:ssa tultuaan vaihdosta kentälle Fluminensea vastaan Santosin paidassa. Samana vuonna hän saavutti Santosin riveissä myös Recopa Sudamericanan voiton. Monen suurseuran tavoiteltua Andradea Santos asetti tälle yli 60 miljoonan euron siirtohinnan. Kesällä 2014 Andrade kuitenkin palasi takaisin Benficaan, nyt seuran kakkosjoukkueeseen. Seuran edustusjoukkueen paidassa Primeira Ligassa hän debytoi elokuussa 2015 Estorilia vastaan. Mestarien liiga -debyyttinsä Andrade teki saman vuoden lokakuussa Galatasarayta vastaan. Helmikuussa 2016 Andrade siirtyi lainalla Primeira Ligan Vitória Guimarãesiin.
Andrade on pelannut myös Brasilian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
BINAP

BINAP eli 2,2'-bis(difenyylifosfino)-1,1'-binaftyyli (C44H32P2) on orgaaninen yhdiste, joka kuuluu organofosfiineihin. BINAPia käytetään ligandina useissa asymmetrisissä synteeseissä käytettävissä katalyyteissä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa BINAP on valkoinen kiinteä ja kiteinen aine. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee orgaanisiin liuottimiin kuten alkoholeihin, dietyylieetteriin, bentseeniin, tetrahydrofuraaniin ja dikloorimetaaniin. BINAP on optisesti aktiivinen yhdiste ja sillä on R- ja S-isomeerit, vaikka yhdisteellä ei olekaan asymmetristä kiraliakeskusta. BINAP on yksi yhdisteistä, jotka ovat optisesti aktiivisia johtuen aksiaalisesta epäsymmetriasta.
Valmistus ja käyttö.
Optisesti puhdasta BINAP:ia voidaan valmistaa resoluutiolla kamferisulfonihapolla yhdisteen oksidista BINAPO:sta, joka pelkistetään BINAP:iksi trikloorisilaanin avulla. Muita tapoja ovat nikkelikatalysoitu 1,1'-Bi-2-naftolista muodostetun triflaatin reaktio trifenyylifosfiinin kanssa. Reaktiossa vaaditaan katalyytiksi myös jotain emästä ja tyypillisimmin käytetty on DABCO.
BINAP on hyvin usein käytetty kiraalinen ligandi asymmetrisissä reaktioissa. BINAP:in ja ruteenin tai rodiumin komplekseja käytetään katalyytteinä asymmetrisissä vedytysreaktioissa ja ne ovat hyvin tehokkaita erityisesti allyylisten alkoholien ja α,β-tyydyttymättömien karboksyyliyhdisteiden asymmetrisissä vedytyksissä. Teollisuudessa ruteenin ja BINAP:in komplekseja käytetään runsaasti muun muassa L-mentolin synteesiin. Palladiumin ja BINAP:in komplekseja käytetään katalyytteinä kytkentäreaktioissa, joissa muodostuu uusia hiiliatomien välisiä sidoksia.
Wizard (kappale)

Wizard on alankomaalaisen DJ-tuottaja Martin Garrixin sekä tuottaja Jay Hardwayn kappale. Se julkaistiin digitaalisesti ladattavana singlenä 2. joulukuuta 2013. Kappale sijoittui Belgiassa kuudennelle, Isossa-Britanniassa seitsemännelle ja Alankomaissa 17. sijalle. Kappaleen sanoittivat sekä tuottivat Martin Garrix ja Jay Hardway.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Remixes
HMS Cam (K264)

HMS Cam (viirinumero K264) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 13. joulukuuta 1941 G. Brownilta Greenockista osana vuoden 1941 laivasto-ohjelmaa työnumerolla J1513 ja sen köli laskettiin 30. kesäkuuta 1942 telakkanumerolla 226. Alus laskettiin vesille 31. heinäkuuta 1943 ja se otettiin palvelukseen 21. tammikuuta 1944.
Palvelus.
Alus siirtyi helmikuussa 1944 Tobermoryyn koeajojen loppuunsaattamiseksi ja varustettavaksi palvelukseen. Sen miehistö sai myös koulutuksensa Tobermoryssä. Alus aloitti palveluksensa läntisen reitin alueella maaliskuussa ja se siirrettiin luoteisen reitin alueelle kuukautta myöhemmin. Toukokuussa alus sijoitettiin Normandian maihinnousuun.
Alus siirrettiin kesäkuussa 15. saattajaryhmään, jonka muuta alukset olivat "HMS Inglis", "HMS Lawson", "HMS Moorsom" ja "HMS Mounsey". Se torjui ryhmän mukana sukellusveneiden aiheuttamaa uhkaa Normandiaan matkanneille saattueille. Alus siirrettiin 12. kesäkuuta ryhmän mukana Plymouthiin, jossa ne muodostivat osan sukellusvenesulusta Plymouthista Triagosiin. Vapauduttuaan heinäkuussa operaatiosta alus palasi saattueiden suojaksi läntisen reitin alaisuuteen.
Pohjanmerellä alus osui elokuussa miinaan, jolloin se kärsi merkittäviä vaurioita. Alus hinattiin tutkittavaksi Tyneen, jossa se poistettiin korjauskelvottomana palveluksesta. Syyskuusta alkaen alus makasi ankkuroituna Tynessä, kunnes se toukokuussa 1945 asetettiin poistolistalle. Alus myytiin 22. kesäkuuta romutettavaksi T. Youngille ja se siirrettiin Sunderlandiin romutettavaksi.
Pomarkun vanha kirkko

Pomarkun vanha kirkko Pomarkussa on rakennettu vuonna 1802. Kirkon suunnittelusta ja rakentamisesta vastasivat tavalliset talonpojat. Perimätiedon mukaan rakennustyöstä vastasivat Huhdanmäen isäntä ja Heikki Lintula Kullaalta sekä Iso-Savon isäntä Pomarkusta apunaan joukko muita paikallisia talollisia ja heidän renkejään. Kirkko on kopio Lintulan Kauvatsalle Per Wilhelm Palmrothin piirustusten pohjalta vuonna 1800 rakentamasta Kauvatsan vanhasta kirkosta lukuun ottamatta tornin yläosan muotoa. Kirkon ulkoseinät saivat lautaverhoilun vasta vuonna 1838. Sitä ennen seinä hirret olivat verhoilemattomat. Kirkon sisäseinät laudoitettiin vuonna 1854 Jaakko ja Iisakki Marttilan johdolla jonka jälkeen leväsjokelainen Henrikki Lilja maalasi sisäseinät valkoisiksi sinisin koristein.
Kirkon ratkaisuissa poikkeavaa on alttarin sijainti pohjoisen puoleisella sivuseinällä ja kellotornin sijainti sitä vastapäätä eteläisellä sivustalla. Nykyisin alkuperäinen saarnatuoli toimii lukupulpettina ja alttarin yläpuolella on uusi, evankelistojen kuvilla varustettu saarnatuoli. Kirkossa ei ole lainkaan alttaritaulua mutta peräseinällä on suuri puinen krusifiksi. Kirkon ovella oleva vaivaispoika on Artturi Kasevan veistämä ja peräisin 1920-luvulta.
Kirkko on 1800-luvun alkupuolen puukirkoista eräs alkuperäisimpänä säilyneitä esimerkkejä. Uuden kirkon valmistuttua vanha ja osin huonokuntoinenkin, kansalaissodassa vaurioitunut kirkko aiottiin purkaa, mutta Heikki Klemetin aloitteen johdosta aikeista luovuttiin. Nykyisin Museovirasto tukee kirkon ylläpitoa ja muun muassa sen paanukate on uusittu ainakin vuosina 1935 ja 1976. Kirkko on niin sanottu autiokirkko ja nykyisin käytössä vain kesäisin.
Gwich’init

Gwich'init ovat Kanadan Luoteisterritorioiden ja Yukonin sekä Yhdysvaltojen Alaskan alueella asuva intiaanikansa. Heitä on arviolta noin 2 900. Gwich'inin kieli kuuluu athabasca-kieliin ja sillä on noin 370 puhujaa Kanadassa ja 200 Yhdysvalloissa. Pohjois-Amerikan intiaanikansoista gwich'init asuttavat kaikkein pohjoisimpia seutuja.
Historia.
Gwich'init törmäsivät eurooppalaisiin ensimmäisen kerran 1700-luvun lopulla. Enemmissä määrin eurooppalaisia alkoi tulla alueelle vuosina 1806–1836. Eurooppalaiset olivat lähinnä tutkijoita ja turkismetsästäjiä. Eurooppalaisten mukana tuli aseiden ja muiden tavaroiden mukana myös kulkutauteja, joille gwich'ineillä ei ollut vastustuskykyä. Tautien vaikutuksesta gwich'inien määrä putosi alkuperäisestä 5 400:sta noin tuhanteen. Tautien ohella määrän putoamiseen vaikutti myös gwich'inien harjoittama tyttölasten surmaaminen. Vuosisadan toisella puoliskolla paikalle tulivat myös lähetyssaarnaajat, joiden vaikutuksen myötä alkuperäiset tavat ja uskomukset paljolti hävisivät. Kanadan hallinto kiinnostui pohjoisista alkuperäiskansoista vasta 1900-luvun alkupuolella. Ensimmäiset gwich'inejä koskeneet sopimukset laadittiin vuonna 1921. Sopimusten nojalla alkuperäiskansojen oikeuksia vähennettiin taloudellisten korvausten vastineena, joihin lukeutui muun muassa turkistenmetsästysoikeudet. Yhdysvaltojen Alaskassa vastaava sopimus, Alaska Native Claims Settlement Act, astui voimaan vuonna 1971. Sopimuksella gwich'init luopuivat joistakin maaoikeuksistaan rahaa vastaan. Kanadassa gwich'init kuitenkin 1990-luvun puolella vaativat suuria maa-alueita Luoteisterritorioissa ja Yukonissa. 2000-luvun puolella huolenaiheeksi gwich'inien keskuudessa nousivat suunnitelmat öljynporauksesta ja maakaasuputkista heidän alueillaan.
Kulttuuri.
Alun perin gwich'init jakautuivat noin yhdeksään heimoon, jotka saatettiin jakaa edelleen pienempiin alueellisiin yksiköihin. Asumismuoto vaihteli heimoittain, osan liikkuessa ja osan pysytellessä aloillaan. Talvella asuttiin puusta ja sammaleesta rakennetuissa taloissa, kun taas muina vuodenaikoina oli käytössä nahoista kyhätyt asumukset. 1900-luvulta lähtien yleistyivät kuitenkin tavallisemmat kiinteät talot. Ruokaa saatiin metsästämällä esimerkiksi karibuja ja hirviä sekä kalastamalla. Turkismetsästys oli myös elinkeinona tärkeä, ja turkiseläimiin kuuluivat esimerkiksi kanadanilves, ahma ja majava. Turkeilla saatiin taas ostettua käyttötavaraa eurooppalaisilta.
Perinteiseen uskoon kuuluivat erilaiset henget, aaveet, yliluonnolliset olennot tähdissä ja kuussa sekä esimerkiksi erilaiset paikallisissa järvissä asuvat hirviöt. Gwich'init uskoivat myös uudelleensyntymiseen. Lähetyssaarnaajien tulon myötä suuri osa heistä kääntyi anglikaanisuuteen tai katolilaisuuteen, mutta perinteistä uskoa harjoitetaan yhä.
Anna Immonen

Anna Immonen (s. 1984) on suomalainen sopraano. 
Immonen aloitti musiikin opinnot Keski-Savon musiikkiopistossa 1990 soittiminaan piano ja viulu. Hän opiskeli ensin laulua yksityisesti Mervi Rautiaisen johdolla sekä vuodesta 2004 lähtien Sibelius-Akatemiassa opettajanaan mezzosopraano Eeva-Liisa Saarinen. Immonen valmistui musiikin maisteriksi 2011 Sibelius-Akatemian kirkkomusiikin koulutusohjelmasta sekä 2017 Taideyliopiston Sibelius-Akatemian laulumusiikin aineryhmästä. Hän suoritti laulun A-tutkinnon erinomaisin arvosanoin keväällä 2015. Immonen on opiskellut myös Hochschule für Musik Carl Maria von Weber -musiikkikorkeakoulussa Dresdenissä 2013–2014.. Hän on osallistunut myös monille mestarikursseille opettajinaan muun muassa Olaf Bär, Soile Isokoski, Jorma Hynninen, Hannu Niemelä, Andreas Schmidt ja Jorma Silvasti.
Immonen on laulanut vuodesta 2007 Suomen kanttorikuorossa, myös kuoron solistina, Kuninkaantien muusikot -kokoonpanossa sekä kaudella 2010–2011 Savonlinnan oopperajuhlakuorossa. Hän on esiintynyt useiden kirkkomusiikkiteosten solistitehtävissä, kuten esimerkiksi Mozartin, Faurén ja Dvořakin Requiemit. Immonen on laulanut muun muassa Helsingin kaupunginorkesterin, Helsingin Barokkiorkesterin, sekä Kuopion, Mikkelin ja Kemin kaupunginorkesterien solistina.
Immonen voitti vuonna 2012 Kangasniemen laulukilpailun.
Immosen debyytti Savonlinnan oopperajuhlilla oli kesällä 2014 "Taikahuilun" Paminan roolissa. Suomen Kansallisoopperassa hän debytoi samana vuonna "Figaron häiden" kreivitär Almavivan roolissa.
Unity Temple

Unity Temple on arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema kirkkorakennus Oak Parkissa, Yhdysvaltojen Illinoisin osavaltiossa. Talo rakennettiin vuonna 1909. Työ kuului Wrightin omiin suosikkeihin. Sen kubistinen rakenne ja paikalla valetun betonin käyttö olivat ennennäkemättömiä tuohon aikaan. 
Paikallisella unitaariuniversalistiseurakunnalla oli puinen, 1800-luvulla rakennettu kirkko, joka paloi maan tasalle salaman sytyttämässä tulipalossa vuonna 1905. Wright alkoi suunnitella uutta kirkkoa heti tulipalon jälkeisenä aamuna. Siitä piti tulla riittävän halpa jotta seurakunnalla olisi varaa siihen.
Wright oli itse aktiivinen seurakunnan jäsen ja asui ja työskenteli lähellä kirkkoa. Koska kirkko sijaitsee meluisan kadun varrella, sen kadunpuoleisissa seinissä on mahdollisimman vähän ikkunoita.
Kim Jäämeri

 
Kim Erkki Akseli Jäämeri (s. 5. kesäkuuta 1964 Helsinki) on suomalainen upseeri ja kenraaliluutnantti. Tasavallan presidentti nimitti Jäämeren kenraalin virkaan ja Suomen sotilasedustajaksi Euroopan unioniin ja Natoon 1. tammikuuta 2023 alkaen. Hän toimi Puolustusvoimien strategiapäällikkönä vuosina 2017–2022 ja sitä ennen ilmavoimien komentajana.
Tasavallan presidentti Sauli Niinistö vahvisti 8. marraskuuta 2013 Jäämeren presidentin esittelyssä valtioneuvoston esityksestä ylennettäväksi kenraalin virkaan 1. tammikuuta 2014 ja määrättäväksi ilmavoimien komentajaksi huhtikuun 2014 alusta. Hänet ylennettiin tuolloin prikaatikenraaliksi ja jo itsenäisyyspäivänä 2014 hän sai kenraalimajurin arvon.
Sotilasurasta.
Jäämeri valmistui Kadettikoulusta ilmasotalinjalta vuonna 1987. Hän on palvellut seuraavissa tehtävissä:
Hornet-tunnistuslentokohu.
Vuonna 2014 Jäämeren toimiessa Ilmavoimien komentajana hänen vastuulleen lankesi ykkösuutiseksi nousseen Hornet-kohun selittely. Kolme venäläiskonetta oli tunkeutunut Suomen ilmatilaan, ja silloinen pääministeri Jyrki Katainen oli väittänyt Hornetien olleen ilmassa ”alta aikayksikön”. Todellisuudessa koneet olivat pysyneet maassa eikä tapahtumiin reagoitu. Julkisuudessa nousi keskustelua ilmavoimien rauhanajan valmiudesta ja kyvystä vastata yllättävään uhkaan. Tieto Hornetien maassa pysymisestä tuli kiusallisesti julkisuuteen Savon Sanomien uutisesta, jonka presidentti myöhemmin vahvisti. Jäämeri syytti Savon Sanomien uutisointia väärästä tiedosta ja epäili asiassa myyrää ja tietovuotoa. Myöhemmin hän perui epäilyn tietovuodosta, mutta sanoi ilmavoimien tekevän selvityksen siitä kannattaako ”väärän tiedon” lähdettä alkaa selvittämään. Savon Sanomat ilmoitti kuitenkin seisovansa uutisensa takana eikä myöntänyt tietojen olleen virheellisiä.
Yksityiselämä.
Jäämeri kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1982. Hän suoritti yleisesikuntaupseerin tutkinnon vuonna 1999 ja hänet ylennettiin everstiksi vuonna 2006. Jäämeri on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.
SYK:n alumniyhdistys Syke ry valitsi Jäämeren Vuoden sykkiläiseksi vuonna 2022.
Per Wilhelm Palmroth

Per Wilhelm Palmroth (1765–1825) oli ruotsalainen arkkitehti, joka työskenteli Tukholman yli-intendentin virastossa. Hänet tunnetaan lukuisista kirkoistaan, joita Palmroth suunnitteli eri puolille Ruotsia ja Suomea. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Kungsholmin kirkon torni Tukholmassa sekä Kuopion tuomiokirkko.
Sirkka Rapola

Sirkka Talvikki Rapola (myös Rapola-Kalijärvi, myöh. Poijärvi sekä kirjailijanimi Kaija Vaara, 21. marraskuuta 1905 Pori – 31. heinäkuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen kustannustoimittaja, lastenkirjailija ja kääntäjä.
Elämä.
Rapola kirjoitti ylioppilaaksi Porin tyttölyseosta vuonna 1924 ja opiskeli sen jälkeen Helsingin yliopistossa. Elämänuransa hän teki kustannusosakeyhtiö Otavassa, jossa Rapola työskenteli kustannustoimittajana vuodet 1930–1971. Hänen oma tuotantonsa käsittää lasten kuvakirjoja ja mietekokoelmia sekä salanimellä Kaija Vaara julkaistun tyttöromaanin, jonka tapahtumat sijoittuvat 1920-luvun Poriin. Lisäksi Rapola toimitti useita runokokoelmia yhdessä Eino Kauppisen kanssa ja käänsi Otavalle useita kymmeniä teoksia, kuten lasten- ja nuortenkirjallisuutta sekä rikosromaaneja. Hän on suomentanut muun muassa H. C. Andersenin, Susan Coolidgen, Johanna Spyrin, A. J. Croninin ja Agatha Christien tuotantoa sekä Stig Jägerskiöldin Mannerheim-elämäkerran. Hän toimitti myös teatteriaiheisia pakinoita Yleisradiolle 1940- ja 1950-luvuilla.
Perhe.
Rapolan isä oli opettaja, kansanedustaja Frans Rapola, äiti Agda Olga Esperance Enlund ja veljet isän edellisestä avioliitosta professori Martti Rapola ja juristi Marjos Rapola. Hänen toinen aviopuolisonsa oli tohtori L. Arvi P. Poijärvi.
Edo (ohjausvaunu)

Edo on VR-Yhtymän käyttämä ohjausvaunu. Edon valmistaja on Transtech. Se kuuluu VR:n vihreään Intercity-kalustoon.
Ohjausvaunullinen juna voi vaihtaa kulkusuuntaansa esimerkiksi pääteasemalla ilman, että veturi siirretään junan keulalle. Tällöin kuljettaja ohjaa Edosta junan perässä työntävää veturia. Yhteensopivia veturisarjoja ovat Sr2 ja Sr3. Edon alakerrassa on myös lemmikkieläinosasto.
Kaupallinen liikenne ohjausvaunuilla aloitettiin 17. heinäkuuta 2013. Niitä käytettiin aluksi rantaradalla.
Elizabeth Olsen

Elizabeth Chase Olsen (s. 16. helmikuuta 1989 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näyttelijä- ja muotisuunnittelijakaksosten Mary-Kate ja Ashley Olsenin nuorempi sisar.
Olsen näytteli pientä roolia televisioelokuvassa "How the West Was Fun" vuonna 1994, jossa hänen sisarensa esittivät pääosaa. Hän aloitti näyttelemisen elokuvissa vuonna 2011 ja teki läpimurtonsa samana vuonna elokuvassa "Martha Marcy May Marlene". Rooli toi Olsenille monia kriitikkopalkintoja ja -ehdokkuuksia. Olsen esiintyi jatkossakin pienen budjetin independent-elokuvissa, kuten "Liberal Arts" (2012), "Kill Your Darlings" (2013) ja "Very Good Girls" (2013), kunnes sai roolin suuremman luokan elokuvasta "Godzilla" (2014). Olsen valittiin vuonna 2014 esittämään sarjakuvahahmo Wanda Maximoffia Marvel Cinematic Universen elokuvissa. Hahmo nähtiin ensi kerran "in" (2014) lopussa, jonka jälkeen Olsen on esittänyt hahmoa elokuvissa ' (2015), ' (2016), ' (2018), ' (2019). Disney+-sarjassa "WandaVision" (2021) hahmosta tuli ensi kertaa Purppuranoita, jona hän esiintyi myös elokuvassa "Doctor Strange in the Multiverse of Madness" (2022).
Olsen on kirjoittanut lastenkirjan aviopuolisonsa Robbie Arnettin kanssa. Kirja julkaistiin vuonna 2022 nimellä Hattie Harmony: Worry Detective.
Yksityiselämä.
Olsen syntyi vuonna 1989 Los Angelesissa, Kaliforniassa. Hänen vanhempansa ovat Jarnette Jones ja David Olsen. Hän on nuorina elokuvatähdiksi nousseiden kaksosten, Mary-Kate ja Ashley Olsenin, nuorempi sisar. Olsen paljasti kesäkuussa 2021, että hän on naimisissa muusikko Robbie Arnettin kanssa. Olsen on ollut ateisti 13-vuotiaasta lähtien.
Aleksei Šahmatov

Aleksei Aleksandrovitš Šahmatov (, 17. kesäkuuta 1864 Narva – 16. elokuuta 1920 Pietari) oli venäläinen kielitieteilijä ja muinaisitäslaavinkielisten kronikoiden tutkija.
Aleksei Šahmatov valmistui Moskovan yliopistosta vuonna 1887, toimi sen dosenttina vuodesta 1890 ja Pietarin yliopiston professorina vuodesta 1910. Hänet nimitettiin Pietarin tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1894. Vuodesta 1906 lähtien hän johti tiedeakatemian venäjän kielen ja kirjallisuuden osastoa.
Šahmatov on venäjän kielihistorian tutkimuksen perustanlaskija. Teoksissaan "Issledovanija v oblasti russkoi fonetiki" (1894), "K istorii zvukov russkogo jazyka" (1903) ym. hän pyki rekonstruoimaan yhteisvenäläisen kantakielen vertailemalla muinaisia murteita venäjän nykymurteisiin ja muihin slaavilaisiin kieliin historiallisen kielitieteen metodeja käyttäen. Šahmatov pani alulle muinaisvenäläisten kronikoiden tekstikriittisen tutkimuksen ja kehitti tekstikritiikkiä tieteenalana. Teoksissan "Kurs istorii russkogo jazyka" (1909), "Otšerk drevneišego perioda istorii russkogo jazyka" (1915), "Drevneišije sudby russkogo plemeni" (1919), "K voprosu ob obrazovanii russkih naretši i russkih narodnostei" (1899) ym. hän yhdistää kielihistorian itäslaavien ja venäläisten varhaishistorian tutkimukseen. Nykyvenäjän morfologiaa ja syntaksia käsittelevät teokset "Otšerk sovremennogo russkogo literaturnogo jazyka" (1925) ja "Sintaksis russkogo jazyka" (osat 1–2, 1925–1927). Šahmatov tutki myös muita slaavilaisia ja indoeurooppalaisia kieliä, itämerensuomalaisia kieliä ja mordvaa sekä kansatiedettä, folkloristiikkaa ja muinaisvenäläisen kirjallisuuden historiaa.
Šahmatov johti akateemisen venäjän kielen sanakirjan toimitustyötä vuosina 1891–1916. Hänen johtamastaan tiedeakatemian venäjän kielen ja kirjallisuuden osastosta muodostui venäläisen filologian keskus. Hänellä oli suuri merkitys myös venäjän kielen oikeinkirjoituksen uudistuksessa.
Steve Kordek

Steve Kordek (26. joulukuuta 1911 – 19. helmikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen liikemies, joka tunnetaan parhaiten flipperin () keksijänä. Kordek kehitti yli sata flipperiä, joista viimeiseimmän hän suunnitteli 2003. Kordek työskenteli suunnittelijana muun muassa Goncolle, Williamsille ja Ballylle.
Kordek kuoli 19. helmikuuta 2012 satavuotiaana.
Meir

Meir on norjalaisen metalliyhtye Kvelertakin toinen albumi. Sen on julkaissut 25. maaliskuuta 2013 Sony Music Scandinavia Pohjoismaissa, Roadrunner Records muualla maailmassa ja vinyylimuotoisena Indie Recordings -levy-yhtiö. Levyn kansitaiteesta vastaa Baroness-yhtyeen John Dyer Baizley. Levyn on tuottanut Kurt Ballou.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 18, jolla se vietti 2 listaviikkoa.
Efanda

Efanda () tai "Alfvind" (noin 850 – noin 881) oli norjalainen prinsessa 800-luvulla. Hänen ensimmäinen miehensä oli tuntematon ja toinen miehensä oli Novgorodin valtakunnan perustanut varjagiruhtinas Rurik. Hänen pojastaan Igorista tuli Kiovan ruhtinas noin vuonna 882.
Efanda oli Sköldungaättenin norjalaista kuninkaallista sukua 800-luvulta. Hänen nimensä mainitaan historioitsija Vasili Tatištševin tutkimusten mukaan Joakimin kronikassa. Hänestä tiedetään hyvin vähän. Hänen kanssaan rusien valtakuntaan muutti myös hänen vanhempi veljensä Odd Orvar, jonka Novgorodin sloveenit nimesivät slaavilaisittain Olegiksi. Olegista tuli myöhemmin Kiovan ruhtinas.
Efanda sai ilmeisesti vain yhden lapsen eli Igorin, josta tuli myöhemmin Kiovan ruhtinas. Eräiden oletusten mukaan Efandalla olisi ollut ensimmäisestä avioliitosta Hoskuld (ilmeisesti venäläisten kronikoiden mainitsema Kiovan ruhtinas Askold).
Ćićarija

Ćićarija () on Istrian niemimaan pohjois- ja koillisosassa sijaitseva 45 kilometrin pituinen ja 10–15 kilometrin levyinen vuoristoinen ylänkö. Suurin osa ylängöstä sijaitsee Kroatiassa, mutta sen pohjoisin osa ulottuu Slovenian puolelle. Alueen korkein vuori on Veliki Planik, jonka huippu on 1 272 metrin korkeudella merenpinnasta.
Vuoden 2001 laskennan mukaan Ćićarijan väestötiheys oli 7 asukasta neliökilometrillä. Harvaan asutukseen ovat osaltaan johtaneet alueen heikko taloudellinen kehitys, ympäröiviä seutuja ankarampi ilmasto ja karstipitoinen maaperä, johon mitä ilmeisimmin viittaa alueen lempinimi "Halkeamavuoret".
Etymologia.
Nimi "Ćićarija" on johdettu eteläslaavilaisten kielten sanasta "Čić", jolla nykyään tarkoitetaan Učka-vuorten pohjoispuolella asuvia istrialaisia. Alun perin nimitystä käytettiin seudulla asuneista istroromanialaisista. Etnonyymin uskotaan olevan peräisin istroromanian kielen sanasta "ce "('"mikä"'), joka on semanttisena pohjana myös muille alueen etnonyymeille ("kajkavian murre", "čakavian murre" jne.).
Organokatalyysi

Organokatalyysi on katalyysin laji, jossa katalyytteinä toimivat metalliyhdisteiden sijaan tyypillisesti molekyylimassaltaan suhteellisen pienikokoiset orgaaniset yhdisteet. Organokatalyyttien tutkimus on herättänyt huomiota erityisesti 2000-luvulla.
Organokatalyysiluokat.
Tyypillisimmät organokatalyytit ovat amiineja tai muita aminoryhmiä sisältäviä yhdisteitä kuten aminohappoja, ureoita, tioureoita tai niiden johdannaisia. Käytettyjä ovat muun muassa kiina-alkaloidit ja proliini. Hyvän enantioylimäärän saavuttamiseksi käytettävä katalyytti on kiraalinen. Organokatalyyttien on todettu olevan tehokkaita muun muassa aldoliadditioissa, Michael-additioissa, Mannich-reaktioissa, Diels–Alder-reaktioissa, vedytyksissä ja epoksidoinneissa. Organokatalyyttien etuna metalliatomeja sisältäviin katalyytteihin on alhaisempi myrkyllisyys, helppo kierrätettävyys, usein alhaisempi hinta ja vedensietokyky. Organokatalyyttien katalyyttinen aktiivisuus on kuitenkin usein alhaisempi kuin siirtymämetallikatalyyteillä, minkä vuoksi reaktioissa tulee saman konversion saavuttamiseksi käyttää suurempaa katalyyttimäärää tai pidempiä reaktioaikoja.
Kovalenttinen nukleofiilinen ja happo-emäskatalyysi organokatalyyteillä.
Tyypillisimmin organokatalyytteinä käytetään nukleofiilisia kiraalisia amiineja. Amiinit toimivat reaktioissa elektronipareja luovuttavina Lewis-emäksinä. Esimerkiksi aldolireaktioissa amiinit muodostavat karbonyyliyhdisteistä helpommin reagiovia enamiineja. Aldolireaktioissa organokatalyyteillä on saavutettu hyvin korkeita saantoja ja jopa 99%:n enantioylimäärä.
Lewis-happamuuden tai -emäksisyyden lisäksi organokatalyytit voivat toimia myös tavanomaisina happoemäskatalyytteinä eli toimia protonin luovuttajina tai vastaanottajina. Eräissä molekyyleissä on sekä hapan että emäksinen ryhmä. Esimerkkinä tästä ovat aminohapot ja kiina-alkaloidit. Erilaisia funktionaalisia ryhmiä sisältävät orgaaniset yhdisteet toimivat myös tehokkaina faasinsiirtokatalyytteinä.
Katalyysi vetysitoutumisen kautta.
Nukleofiilisessa katalyysissä organokatalyytit nopeuttavat reaktiota kovalenttisen sitoutumisen kautta muodostaen reaktiivisempia välivaiheita. Eräät organokatalyytit, erityisesti tioureajohdannaiset, katalysoivat reaktioita myös ilman kovalenttista sitoutumista vetysidoksien muodostumisen avulla. Näillä katalyyteillä on saatu lupaavia tuloksia muun muassa Claisen-toisiintumisissa ja typen ja hiilen väliseen kaksoissidokseen tapahtuvissa additioreaktioissa.
Jason Clarke

Jason Clarke (s. 17. heinäkuuta 1969 Winton, Queensland, Australia) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Public Enemies", "Zero Dark Thirty", "Laittomat", "The Great Gatsby – Kultahattu", Uinu uinu lemmikkini ja "Terminator Genisys".
Alexander Paischeff

Alexander Paischeff (1. maaliskuuta 1894 Viipuri – 15. marraskuuta 1941 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari, kuvittaja ja taidegraafikko. 
Elämäkerta.
Paischeff opiskeli aluksi syntymäkaupungissaan Viipurin taiteen ystävien piirustuskoulussa 1908–1912 sekä myöhemmin Helsingissä Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa ja Taideteollisessa keskuskoulussa 1912–1915. Debyyttinäyttelynsä hän piti Helsingissä vuonna 1914. Sen jälkeen Paischeffin teoksia oli 1930-luvulla esillä Suomen lisäksi myös Neuvostoliitossa, Latviassa, Saksassa, Itävallassa, Unkarissa ja eri Pohjoismaissa. Paischeff kuvasi uransa alkuaikoina lähinnä eläimiä, erityisesti hevosia, mutta siirtyi myöhemmin maisemamaalauksiin, joita hän teki Helsingistä sekä kaupungin ympäristöstä. Akvarellien ja öljymaalausten lisäksi Paischeffin tuotanto käsittää grafiikkaa. Hän kuvitti erilaisia lehtiä ja kirjoja sekä teki myös postikortteja ja opetustauluja. Hän teki yhteistyötä muun muassa venäläissyntyisen Elena Kojinen kanssa.
Paischeff toimitti myös Suomen Taiteilijaseuran julkaiseman Kuvataiteilijamatrikkelin toisen laitoksen, joka julkaistiin kaksi vuotta hänen kuolemansa jälkeen nimellä "Suomen Kuvaamataiteilijat". Paischeffin puoliso oli vuodet 1917–1918 taidemaalari ja tekstiilitaiteilija Eva Anttila. Heidän tyttärensä Eila Pajastie tuli tunnetuksi taidekriitikkona.
Laittomat

Laittomat "(Lawless)" on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut John Hillcoatin ohjaama rikoselokuva. Se perustuu Matt Bondurantin romaaniin "The Wettest County in the World". Sen pääosissa ovat Shia LaBeouf, Tom Hardy, Gary Oldman, Mia Wasikowska, Jessica Chastain, Jason Clarke ja Guy Pearce.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2012.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 201 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 67 prosenttia oli positiivisia.
The Voice of Finland (3. tuotantokausi)

The Voice of Finlandin kolmas tuotantokausi alkoi 3. tammikuuta 2014 ja päättyi 18. huhtikuuta 2014.
Ohjelmassa oli mukana vaiheet Ääni ratkaisee, Kaksintaistelu ja kaappaus, Knock out ja Suorat lähetykset. Ohjelmassa oli kuusi Ääni ratkaisee -jaksoa, neljä Kaksintaistelu-jaksoa, kolme Knock out -jaksoa ja neljä suoraa lähetystä.
Lisäksi tähtivalmentajatiimissä on tapahtunut muutoksia sillä Lauri Tähkän ja Paula Koivuniemen tilalle on tulleet tähtivalmentajiksi Mira Luoti ja Anne Mattila. Elastinen ja Michael Monroe jatkavat edelleen myös tähtivalmentajina. Ohjelmaa juonsivat Axl Smith ja backstage-toimittajana toimiva Jenni Alexandrova.
Kaksintaistelut.
Mikäli toinen Kaksintaistelu-vaiheessa mukana ollut kilpailija pääsi jatkoon, hänet kaappasi toinen tähtivalmentaja painamalla nappia. 
Jakso 1 (14.2.2014).
Elastinen kaappasi Anne Carlssonin Miralta omaan tiimiinsä, nappia painoi Elastinen ja Michael.
Michael kaappasi Tiia Erämeren Elastiselta omaan tiimiinsä, nappia painoi Mira, Anne ja Michael.
Anne kaappasi Sonja Perkiön Michaelilta omaan tiimiinsä, nappia painoi Anne.
Jakso 2 (21.2.2014).
Mira kaappasi Maya Kurjen Elastiselta omaan tiimiinsä, nappia painoi Mira ja Anne.
Anne kaappasi Netta Pietilän Elastiselta omaan tiimiinsä, nappia painoi Anne.
Elastinen kaappasi Sanna Hannuksen Annelta omaan tiimiinsä, nappia painoi Elastinen.
Jakso 3 (28.2.2014).
Mira kaappasi Kazumi Tanakan Michaelilta omaan tiiminsä, nappia painoi Mira.
Jakso 4 (7.3.2013).
Michael kaappasi Ivone Kätkän Elastiselta omaan tiimiinsä, nappia painoi Michael.
Knock Out.
Knock Out -vaiheessa kaksintaisteluista edenneet kilpailijat jaettiin pareiksi, jotka esittivät tähtivalmentajalleen valitsemansa kappaleen. Valmentaja valitsi toisen laulajista jatkoon livelähetyksiin.
Kill Your Darlings

Kill Your Darlings on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut John Krokidasin ohjaama draamaelokuva. Sen pääosissa ovat Daniel Radcliffe, Dane DeHaan, Ben Foster, Michael C. Hall, Jack Huston, Jennifer Jason Leigh ja Elizabeth Olsen.
Elokuva kertoo beat-sukupolven varhaisten edustajien Lucien Carrin, Allen Ginsbergin, William S. Burroughsin, Jack Kerouacin ja David Kammererin nuoruusvuosista. Se sai ensi-iltansa Sundancen elokuvajuhlilla 18. tammikuuta 2013.
Vastaanotto.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 123 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 76 prosenttia oli positiivisia.
Qulsarı

Qulsarı () eli Kulsary () on kaupunki ja Jılıoyn piirin hallinnollinen keskus Atırawin alueella Kazakstanissa. Se sijaitsee Kaspianmeren alangolla 230 kilometriä Atırawista itään. Kaupungissa on 43 500 asukasta (vuonna 2003).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1937 perustetusta öljy- ja kaasukentän työläisasutuksesta. Vuonna 1941 siitä tuli taajama ja vuonna 1954 piirikeskus. Qulsarın kautta kulkee Maqatista etelään haarautuva rautatie. Se on huomattava öljyteollisuuden keskus.
Krister Löfroth

Krister Löfroth on suomalainen valokuvaaja. Löfrothille on myönnetty Suomen Ammattivalokuvaajat ry:n mestari-arvonimi.
Päivätyönsä KuvaSeppälä -yhtiöissä lisäksi Löfroth on toiminut aktiivisesti Suomen Ammattivalokuvaajat ry:ssä, muun muassa puheenjohtajana 2010–2011.. Hän on opetushallituksen kuvallisen ilmaisun tutkintotoimikunnan varapuheenjohtaja.
Finavian kutsusta Löfrothin näyttely "Anti-Gravity Women" on helmikuusta 2014 alkaen ollut esillä Helsinki-Vantaan lentoasemalla. Tällä kuvasarjalla FEP Federation of European Photographers myönsi Löfrothille QEP (Qualified European Photographers) arvonimen. Vuonna 2014 Nikon kutsui Löfrothin lähettilääkseen.
Maaliskuussa 2016 julkaistaan Löfrothin tietokirja "Suomen parhaat henkilökuvat – ideoita ja vinkkejä kuvaamiseen". Siinä esittäytyvät Löfrothin itsensä lisäksi valokuvaajat Jere Hietala, Harri Hinkka, Mikaela Holmberg, Antti Karppinen, Krista Keltanen, Onni Kinnunen, Vesa Koivunen, Mitja Kortepuro, Lauri Laukkanen, Juha Metso, Sami Reivinen, Nana Simelius, Vesa Tyni ja Ville Wikstedt.
Epäkäs (geometria)

Epäkäs on geometriassa nelikulmio, jolla ei ole yhtään yhdensuuntaista sivuparia, eli nelikulmio, joka ei ole puolisuunnikas eikä suunnikas.
Epäkäslihas on saanut tästä nimensä.
Dimitri Isberg

Dimitri Isberg on suomalainen iskelmälaulaja, joka osallistui Seinäjoen tangomarkkinoille vuonna 1994 ja pääsi semifinaaliin. Hän on julkaissut yhden CD-levyn Bluebird-kustantajan kautta vuonna 1994. Vuonna 2000 Isberg julkaisi CD-levyn nimeltä "Nuori sydän", Xanadun tuottamana. Singlet "Kuuma yö" ja "Taivas itkee puolestain" julkaistiin vuonna 2013, jolloin Isberg teki uuden paluun musiikkipuolelle. Viimeisin iskelmä-äänite on vuodelta 2014 nimeltä "Virran tuomaa". Levy sisältää pääosin Olavi Virran tuotantoa. Isberg kuuluu nykyisin Romano Gospel -yhtyeeseen ja on sen toinen pääsolisti. Yhtye esittää hengellistä romanimusiikkia ja kiertää konsertoimassa eri puolilla Suomea. 2023 Dimitri Isberg julkaisi yhtyeen kanssa äänitteen nimeltä "Nuo kädet". Äänitteen tuottaja on Romano Gospel ja Joni Blomerus.
Lähteet.
Youtube. 11.6.2023, Youtube.25.6.2023, Tv7 Arkki. 19.5.2024, Helsingin sanomat / Menokone 11.7.2024
The Stain

The Stain on vuonna 1914 ensi-iltansa saanut Frank Powellin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Edward José ja Thurlow Bergen. Elokuvassa Theda Bara tekee ensiesiintymisensä elokuvissa gangsterin tyttöystävänä. Bara on mainittu teksteissä nimellä Theodosia Goodman.
"The Stain" kuvattiin Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä ja New Yorkin Long Islandilla. Long Islandilla elokuvan kuvauspaikkana oli Lake Ronkonkoma. Elokuvan tuotti Pathé Frères ja levitti Eclectic Film Company. "The Stain" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta vuonna 1914. "The Stainin" luultiin olevan kadonnut elokuva, mutta elokuvasta löydettiin kopio Australiasta 1990-luvulla. Nykyään elokuvan kopiota säilytetään George Eastman Housessa.
I Luh Ya Papi

I Luh Ya Papi on yhdysvaltalaisartisti Jennifer Lopezin kappale hänen kahdeksannelta studioalbumilta A.K.A.. Kappaleella vierailee yhdysvaltalaisräppäri French Montana ja sen julkaisivat 2101 Records sekä Capitol Records albumin johdantonsinglenä 11. maaliskuuta 2014. Kappaleen sanoittivat Lopez, Andre Proctor, Karim Kharbouch sekä Noel "Detail" Fisher, joista viimeisin myös tuotti kappaleen. Musikaalisesti "I Luh Ya Papi" on hip hop ja synthpop-kappale, joka sisältää myös synthsejä sekä metallityylisiä biittejä, jotka sanoituksellisesti sisältävät vihjailuja sekä viittauksia Lopezin vartaloon.
"I Luh Ya Papi" sai pääosin positiivisen vastaanoton musiikkikriitikoilta, jotka kehuivat kappaletta itsessään, mutta kritisoivat sen nimeä. Kappaleeseen liittyvän musiikkivideon kuvasi Jessy Terrero, Lopezin entinen yhteistyökumppani. Video kuvattiin Miamissä, Floridassa ja se kuvaa hänen fantasiaa käsitteestään objektismisia miehiä kohtaan. Video sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Kappale esiteltiin ensimmäisen kerran livenä American Idolin kolmannellatoista tuotantokaudella, jossa Lopez toimi myös tuomarina. Montana esitti Lopezin kanssa kappaleen, johon liittyi myös aiempien kilpailujen voittajien, Jessica Sanchezin, Allison Irahetan ja Pia Toscanon mukaan osallistuminen.
Astoria (musiikkiklubi)

Astoria-klubi eli London Astoria oli lontoolainen Sohossa sijainnut musiikkiklubi, joka toimi alun perin elokuvateatterina vuodesta 1927 lähtien. Myöhemmin se muutettiin teatteriksi ja 1980-luvulla yökerhoksi, jossa esiintyi tunnettuja brittiläisiä ja kansainvälisiä artisteja. Vuonna 2009 Astoria suljettiin ja purettiin Crossrail-projektin tieltä, vaikka se oli Lontoon keskusta-alueen suurin musiikkiklubi.
Lukuisten yhtyeiden ja artistien keikkoja on taltioitu Astoria-klubilla ja julkaistu äänilevyillä ja videoilla. Näihin kuuluvat muun muassa:
Hanoi Rocks aloitti viimeisen Englannin-kiertueensa vuonna 2008 Astoria-klubilta. Astorian tiloissa pitkään toiminut G-A-Y -klubi muutti toiseen yökerhoon kesällä 2008.
Lista Hämähäkkimiehen vihollisista

Lista Hämähäkkimiehen vihollisista on suomalaisen Herra Ylppö &amp; Ihmiset-yhtyeen kappale heidän neljänneltä, Luuranko-studioalbumilta. Sen julkaisi Sony Music Entertainment sekä albumin toisena että yhtyeen uran viimeisenä singlenä 23. elokuuta 2013. Sanoituksiltaan kappale kertoo nuorten päättämättömyydestä sävyisästi. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin videopalvelu YouTubessa 27. syyskuuta 2013. Videolla vierailee toimittajana, kuvataiteilijana sekä pornotähtenä toiminut Rakel Liekki. Kappale ei onnistunut pääsemään single- ja latauslistalle, sen sijaan radiolistalla se oli parhaimmillaan 55. sijalla.
Madame Du Barry (vuoden 1917 elokuva)

Madame Du Barry (myös Du Barry) on vuonna 1917 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä historiallinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Theda Bara ja Charles Clary. Fox Film Corporation toimi elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä. "Madame Du Barry" sijoittuu 1700-luvun Ranskaan ja kertoo Jeanne Vaubernierista eli madame DuBarrysta (Theda Bara), viimeisestä kuningas Ludvig XV:n (Charles Clary) rakastajattaresta.
"Madame Du Barry" perustuu ranskalaisen Alexandre Dumasin romaaniin "Memoirs d’un médecin" (1848), jonka pohjalta Adrian Johnson laati käsikirjoituksen. "Madame Du Barry" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 30. joulukuuta vuonna 1917. "Madame Du Barry" on nykyisin listattu kadonneeksi elokuvaksi.
Mätikän luolan kalliomaalaus

Mätikän luolan kalliomaalaus sijaitsee Maskussa Varsinais-Suomessa. Luolassa olevan mahdollisen kalliomaalauksen löysi Tuomo Kesäläinen vuonna 2012. Sen ikää ei ole määritety ja sen sijainti näin lännessä tekee siitä poikkeuksellisen maalauksen Suomessa.
Kallio ja sen sijainti.
Mätikkä on kukkula, joka sijaitsee Maskun kirkolta noin 2 kilometriä koilliseen. Mätikän huipulla on kallioinen kohta ja siellä sijaitsee mainittu luola. Rinteessä kallio kohoaa pystysuorana ylös ja seinämässä kalliossa oleva vaakasuuntainen halkeama muodostaa luolan. Tuomo Kesäläinen huomasi luolan seinällä punavärijälkiä tarkastaessaan luolaa. Jäljet ovat kuitenkin heikkoja ja ne erottuvat hyvin vasta digitaalikuvien vahvistamisen myötä.
Luola on matala ja syvä ja sen perältä löytyy pieni seisottava kammio. Kammioon pääsee hieman valoa ja siellä näkee tyydyttävästi. Perimätieto muistelee luolaa käytetyn pakopaikkanakin ja ehkä niistä retkistä on muistona kiveen hakattuja vuosilukuja.
Maalaus.
Punavärijälki sijaitsee kammiossa sen takaseinässä. Kuvioita valaisee päivävalo ja se saattaa olla ihmisen valitsema kohta. Valokuvien punavärin vahvistamisen jälkeen maalauksesta erottuu viivamaisia jälkiä. Tulevat tarkemmat tutkimukset valaisevat sitä, onko maalaus ihmisen tekemä vai luontainen. Tällä hetkellä se vaikuttaa maalaukselta.
Carmen (vuoden 1915 Raoul Walshin elokuva)

Carmen on vuonna 1915 ensi-iltansa saanut Raoul Walshin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka nimiroolissa on Theda Bara. Fox Film Corporation toimi elokuvan tuotanto- ja levittäjäyhtiönä.
"Carmen" perustuu Prosper Mériméen pienoisromaaniin "Carmen", joka oli ilmestynyt vuonna 1845. Elokuva kuvattiin Foxin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. "Carmen" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 31. lokakuuta vuonna 1915 New Yorkissa, ja maanlaajuiseen teatterilevitykseen elokuva pääsi 1. marraskuuta 1915. "Carmen" oli ilmestymisvuonnaan suuri yleisömenestys. "Carmen" ja aiemmin samana vuonna ilmestynyt "A Fool There Was" tekivät Barasta supertähden. "Carmen" on nykyisin listattu kadonneeksi elokuvaksi.
"Carmenin" ensi-iltapäivänä sai samanniminen elokuva myös ensi-iltansa. Cecil B. DeMillen ohjaaman "Carmenin" pääosassa on Geraldine Farrar Carmenin roolissa.
Juoni.
"Carmen" kertoo vapaasta ja ylpeästä mustalaisnaisesta Carmenista (Theda Bara), johon espanjalainen Don José -niminen sotilas (Einar Linden) tulisesti rakastuu. Kuitenkaan tämän villin naisen tunteita ei voi kahlita. Don José jättää entisen elämänsä ja morsiamensa Michaelan (Elsie MacLeod) taakseen Carmenin tähden, mutta Carmenin vie toreadori Escamillo (Carl Harbaugh), jonka rakastajattareksi hän päätyy. Carmenin tunteettomuus Don Joséa kohtaan syöksee intohimojen sekoittaman miehen epätoivoiseen tekoon.
Sarno

Sarno on kunta Etelä-Italiassa Salernon maakunnassa Campanian alueella. 
Keväällä 1998 satoi alueella runsaasti. 5. toukokuuta 1998 runsaat sateet aiheuttivat alueella maanvyörymän, joka tappoi 137 ihmistä aiheuttaen samalla huomattavia aineellisia vahinkoja. Vyörymä on nykyajan tuhoisimpia Italiassa.
Cannesin elokuvajuhlat 2014

67. Cannesin elokuvajuhlat alkoivat Ranskan Cannesissa 14. toukokuuta 2014 ja päättyivät 25. toukokuuta 2014. Pääpalkinnon eli Kultaisen palmun jakavan tuomariston puheenjohtajana toimi uusiseelantilainen elokuvaohjaaja Jane Campion. Kultaisen palmun voitti turkkilainen "Kış Uykusu".
Kultainen palmu (Palme d'Or).
Ehdokkaat.
Kultaisesta palmusta kilpailevat elokuvat julkistettiin 17. huhtikuuta 2014. Palkinnon voitti Nuri Bilge Ceylanin ohjaama "Kış Uykusu" ("Winter Sleep").
Voittajat.
Voittajat julkistettiin 25. toukokuuta 2014.
Tuomaristo.
Pääkilpailun tuomaristo julkistettiin 28. huhtikuuta 2014.
Vektorikimppu

Vektorikimppu on matemaattinen konstruktio, jossa jonkin avaruuden, nk. pohja-avaruuden, pisteisiin liitetään vektoriavaruus. Näiden vektoriavaruuksien oletetaan liittyvän yhteen "jatkuvasti", ts. tarvitaan topologian käsitteistö. 
Helpoin esimerkki vektorikimpusta on niin sanottu triviaali vektorikimppu. Olkoon formula_1 topologinen avaruus ja formula_2 mielivaltainen kokonaisluku. Tällöin voi jokaiseen formula_1:n pisteeseen liittää "sama" vektoriavaruus formula_4. Toisin sanoen saadaan aikaan avaruus formula_5. Yleisessä vektorikimpussa tosin vektoriavaruus voi kaareutua. Tästä esimerkkinä on Möbiuksen nauha, jossa pohja-avaruus on yksikköympyrä formula_6, ja vektoriavaruus on reaalilukujen joukko formula_7, joka "käännetään ympäri".
Määritelmä.
Olkoon formula_8 topologisia avaruuksia, ja olkoon formula_9 jatkuva kuvaus. Tällöin pari formula_10 on topologinen vektorikimppu, jos nämä toteuttavat seuraavat ominaisuudet .
Avaruus formula_1 on pohja-avaruus, ja formula_19 on nk. totaaliavaruus. Kuvaus formula_20 on projektio, ja on esimerkki topologisesta submersiosta. Kokonaisluku formula_2 on vektorikimpun ulottuvuus.
Samalla lailla voidaan määritellä sileät vektorikimput, jos pohja- ja totaaliavaruus oletetaan sileiksi monistoiksi. Tällöin oletetaan, että kuvaukset yllä ovat kaikki sileitä. Yleisimmin geometriassa tarkastellaan juuri vektorikimppuja monistoilla.
Säiekuvaukset.
Olkoot formula_22 topologisia vektorikimppuja, joiden pohja-avaruudet ovat formula_23ja ulottuvuudet formula_24, vastaavasti. Sanomme, että jatkuva kuvaus formula_25 on säiekuvaus, jos seuraavat kaksi ominaisuutta pätevät:
Jos kyseessä on sileä vektorikimppu, niin samalla lailla määrittelemme sileät säiekuvaukset. Jos kuvaus formula_30 on homeomorfismi, tai diffeomorfismi, niin sen käänteiskuvaus on myös säiekuvaus ja tällöin vektorikimput ovat isomorfisia. 
Sektiot.
Sektiot yleistävät vektorikenttiä. Vektorikentät liittävät moniston pisteisiin sen tangenttiavaruuden vektorin, joka euklidisen avaruuden formula_4 tapauksessa voidaan samaistaa avaruuden formula_4 kanssa. Yleisesti ottaen sektio formula_33 on jatkuva kuvaus, joka liittää jokaiseen pisteeseen formula_14 vektorin, joka kuuluu joukkoon formula_35, eli 
formula_36
missä formula_37 on identiteettikuvaus. Edelleen voimme määritellä sileät sektiot. Esimerkkinä olkoot "nolla-sektio", jossa formula_38.
Midway Gardens

Midway Gardens oli arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema puistokokonaisuus Chicagossa, Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Puisto avattiin vuonna 1914 ja hävitettiin 1929. Kokonaisuuteen kuului musiikkipaviljonki ja näyttämö sekä pylväskäytäviä, klubirakennus, taverna, huvimajoja, puistokäytäviä, vesiaiheita, parvekkeita, terasseja, puutarhoita ja sisäpihoja.
Puiston avajaisissa soitti Yhdysvaltain kansallisorkesteri, ja kahtena ensimmäisenä vuonna siellä oli näyttäviä tilaisuuksia ja nimekkäitä esiintyjiä kuten Anna Pavlova. Puisto oli talousvaikeuksissa ja vuonna 1916 se myytiin panimolle, joka käytti sen terasseja anniskelualueina. Kieltolaki toi lisää ongelmia vuonna 1920. Puisto vaihtoi omistajaa useasti. Sen rakennukset purettiin lopulta 1929.
Price Tower

Price Tower on arkkitehti Frank Lloyd Wrightin suunnittelema tornitalo Bartlesvillessä, Yhdysvaltojen Oklahoman osavaltiossa. Se on 67 metriä (221 jalkaa) korkea ja siinä on 19 kerrosta.
Talo valmistui vuonna 1956. Se oli paikallisen kemikaali- ja öljyputkiyhtiön pääkonttori, ja ainoa toteutettu Wrightin piirtämä pilvenpiirtäjä. Tilaaja, Pricen perheyrityksen johto, ajatteli sijoittaa rakennukseen myös asuntoja. Nykyisin se on taide- ja muotoilumuseona.
Rakennus poikkeaa Wrightin perinteisestä tyylistä. Useimmissa muissa töissä vaakalinjat ratkaisevat, tässä Wright on korostanut pystysuoria linjoja. Hän näyttää myös osittain luopuneen avoimen tiilan periaatteistaan.
Pimeiden öiden elokuvafestivaali

Pimeiden öiden elokuvafestivaali (, lyhennys PÖFF) tai Tallinnan elokuvajuhlat on vuosittain marraskuussa Tallinnassa järjestettävä elokuvajuhla.
Vuodesta 1997 alkaen järjestetty PÖFF on Baltian maiden suurin elokuvajuhla. Sen yhteydessä järjestetään alafestivaaleja, kuten lasten- ja nuortenelokuvalle ja alan opiskelijoille.
Festivaali palkitsi Jörn Donnerin vuonna 2017 hänen elämäntyöstään.
Boon linna

Boon linna on rakennus Ruotsissa Hallsbergin kunnassa. Linna valmistui vuonna 1882 Johan Fredrik Åbomin piirustusten mukaisesti ja se on saanut vaikutteita keskiajan linnoista. Paikalta purettiin vanhempi päärakennus ja rakennettiin uusia talousrakennuksia. Linnan sisällä tehtiin rakennustöitä Ivar Tengbomin johdolla vuosina 1925-1927, jolloin iso salonki sai 1700-lukulaisen ulkoasun ja eteiseen rakennettiin marmoritakka. Samalla kertaa rakennettiin linnan ympärille uusi maisemapuisto. 
Linnan lähellä sijaitsee Bon kirkko ja entinen koulu, jossa toimii nykyisin kotiseutuyhdistys.
Manipurin kieli

Manipuri (manipuriksi মেইতেই লোন্ "meitei lon") on koillis-Intiassa Manipurin osavaltiossa puhuttu tiibetiläis-burmalainen kieli. Kielellä on vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan 1,5 miljoonaa puhujaa ja sitä puhutaan Manipurin lisäksi Assamin, Länsi-Bengalin, Nagalandin, Tripuran, ja Uttar Pradeshin osavaltioissa sekä Bangladeshissa. Kielestä käytetään kansainvälisesti myös nimiä ”meitei” ja ”meithei”. Manipurista tehtiin Manipurin osavaltion virallinen kieli vuonna 1992 Intian perustuslain 71. lisäyksessä.
Bangladeshissa ja Intiassa puhutut manipurin murteet eroavat toisistaan huomattavasti, joten bangladeshilaisilla ja intialaisilla puhujilla on jonkin verran vaikeuksia ymmärtää toisiaan. Yhteensä päämurteita katsotaan olevan kolme.
Manipurilla on oma kirjaimistonsa meitei, joka oli käytössä 1000-luvulta 1700-luvulle asti. Sittemmin manipuria on kirjoitettu bengalin ja assamin tavoin bengalilaisella kirjaimistolla. 1900-luvun puolivälistä alkaen manipurin puhujat ovat kuitenkin alkaneet osoittaa uutta mielenkiintoa vanhaa kirjaimistoa kohtaan, ja 1980-luvulta lähtien meitei-kirjaimistoa on opetettu Manipurin osavaltion kouluissa bengalilaisten kirjainten rinnalla.
Fonologia.
Vokaalit.
Lähde:
Konsonantit.
Lähde:
Barsebäckin linna

Barsebäckin linna on rakennus Ruotsissa Kävlingen kunnassa. Barsebäck on mainittu 1300-luvulla säteritilana ja sitä käytettiin puolustukseen kuten monia muitakin skånelaisia säteritiloja samaan aikaan. Päärakennuksen nykyiseen ulkonäköön ovat vaikuttaneet 1800-luvun lopun rakennustyöt, jolloin siihen tehtiin renessanssista inspiroitunut tyyli. Todennäköisesti rakennuksessa on osia noin vuoden 1500 tienoilla tehdystä kivitalosta.
Barsebäckin linnan omisti aikoinaan kreivi ja sotamarsalkka Gustaf David Hamilton, joka teki siitä sukunsa sääntöperinnön.