Lumiukko (elokuva)

Lumiukko () on brittiläinen vuonna 1982 ensi-iltansa saanut animaatioelokuva, joka perustuu Raymond Briggsin samannimiseen lasten kuvakirjaan vuodelta 1978. "Lumiukko" oli vuonna 1982 parhaan lyhytanimaation Oscar-ehdokkaana ja se voitti muun muassa BAFTAn palkinnon parhaana lastenelokuvana. Elokuvan jatko-osa, "Lumiukko ja lumikoira" sai ensiesityksensä jouluaattona 2012.
Juoni.
Lumisena jouluaattopäivänä sataa lunta. Pieni poika menee nauttimaan ulos lumisateesta ja tekee lumiukon. Lumiukon valmistuttua on hänen aika mennä nukkumaan. Hän ei kuitenkaan saa unta ja lähtee keskellä yötä katsomaan tekemäänsä lumiukkoa, joka herää pojan hämmästykseksi yhtäkkiä henkiin. Poika ja lumiukko seikkailevat talon sisällä ja ulkopuolella, kunnes lumiukko ottaa pojan kädestä kiinni ja lähtee lentoon vieden pojan meren yli salaiseen paikkaan, jossa muut lumiukot viettävät joulua. Poika tapaa lumiukkojen luona Joulupukin, joka antaa hänelle lahjaksi sinisen kaulaliinan. Kaulaliinapaketista paljastuu pojan nimi; James. Lumiukko ja James palaavat takaisin kotiin. Poika hyvästelee hymyilevän lumiukon ja menee nukkumaan lumiukon jäädessä paikalleen lumeen. Seuraavana aamuna on joulupäivä ja poika herää riemuissaan katsomaan lumiukkoa. Tarina päättyy traagisesti, sillä aamu on ollut lämmin ja Lumiukko on sulanut pois. Tässä vaiheessa sekä poika että katsoja voivat luulla koko tarinaa vain uneksi, mutta samassa poika löytää taskustaan saman sinisen kaulaliinan, jonka hän sai Joulupukilta. Tajuten menettäneensä ystävänsä, poika lyyhistyy lumeen polvilleen suremaan. Lopputekstit alkavat.
Elokuva Suomessa.
"Lumiukko" esitettiin ensimmäisen kerran Suomen televisiossa Yle TV1 -kanavalla jouluaattona 1983. Suomen televisiossa esitetty elokuva on alkuperäinen brittiläisellä Channel 4 -kanavalla esitetty versio, joka sisältää elokuvan alussa kirjailija Raymond Briggsin johdannon, jossa hän kävelee pellolla Sussexin maaseudulla, ja kuvailee inspiraatiotaan tarinaan, joka sitten siirtyy elokuvan animoituun maisemaan. Elokuvan johdannon, ja ”Walking in the Air” -laulun tekstitti tuolloin suomeksi filmille Yleisradion kääntäjä Merike Ilves. Elokuva esitettiin uusintana jouluaattoina 1986 ja 1989.
Vuodesta 1992 lähtien elokuva on esitetty joka jouluaatto, viime vuosina yleensä "Joulupukin Kuuma linja" -ohjelman lopuksi juuri ennen Turun joulurauhan julistuksen televisioinnin alkua. Ilveksen tekstityksen sisältämää elokuvaa esitettiin pitkään, jonka jälkeen Yleisradio alkoi esittämään elokuvasta 2010-luvun alkupuoliskolla teräväpiirtokuvaversiota. Kuitenkin Suomessa nykyisin esitettävä elokuva sisältää kuitenkin vielä alkuperäisen kirjailija Briggsin johdannon Ilveksen vuonna 1983 tekemällä kuvaan painetulla suomenkielisellä tekstityksellä vanhasta esitysversiosta. Elokuvan johdannon ja alkutekstien jälkeen vanha esitysversio siirtyy nykyisin esitettävään teräväpiirtokuvaversioon. Nykyisessä teräväpiirtoversiossa laulun ”Walking in the Air” tekstitys tulee näkyviin, kun asettaa sen näkymään televisiossa tai katsoessa Yle Areenasta. Yleisradio on tehnyt elokuvaan myös suomenkielisen kuvailutulkkauksen.
"Lumiukko"-elokuvasta on muodostunut monille suomalaisille tärkeä osa joulunviettoa, ja siihen suhtaudutaan nostalgisesti. "Lumiukkoa" seuraa aattoisin televisiosta jopa 400 000 ihmistä. Elokuva on julkaistu myös DVD- ja VHS-julkaisuina. SF Filmin vuonna 2008 markkinoille tuodussa "Lumiukko"- DVD- ja VHS-julkaisussa on elokuvan alussa David Bowien johdanto elokuvaan.
Tunnusmelodia.
Animaatioelokuvan musiikin on säveltänyt Howard Blake. Lentokohtauksen aikana soivan tunnusmelodian ”Walking in the Air” laulaa Peter Auty. 
Kappaleesta on tehty suomenkieliset käännöskappaleet nimillä ”Avaruus” ja ”Sun nimesi on maa”.
Uusi versio.
Televisiokanava Channel 4:n 30-vuotisjuhlien osana valmistui 2012 jatko-osa nimeltä "Lumiukko ja lumikoira". 24 minuuttia kestävää elokuvaa kuvattiin muutama vuosi ja se ensiesitettiin jouluaattona 2012.