tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Sean Toomey

Sean Toomey (s. 27. kesäkuuta 1965 St. Paul, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen, uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Minnesota North Stars varasi Toomeyn 7. kierroksella vuonna 1983, mutta NHL-pelejä Toomey pelasi vain yhden. Kaikkiaan Toomey pelasi kaksi kautta Minnesota North Starsin organisaatiossa ennen suuntaamistaan Eurooppaan.
Ura.
Toomey pelasi High School sarjaa Cretin-Derham High Schoolissa, kotikaupungissaan St. Paulissa ennen kuin pääsi pelaamaan ja opiskelemaan kotiosavaltionsa Minnesotan yliopistoon. Opiskelupaikan valintaan saattoi vaikuttaa myös kesän 1983 NHL-varaus, jossa Minnesota North Stars varasi hänet 7. kierroksella. Yliopistokiekkoilun parissa kului tavanomaiset neljä vuotta, vaikkakin kausikohtaiset ottelumäärät jäivät keskimäärin 36 otteluun kaudessa. Viimeisen kauden aikana Toomey siirtyi pelaamaan miesten sarjoihin saaden vyölleen myös sen ainoaksi jääneen NHL-ottelunsa. Sen lisäksi hän pelasi 13 ottelua IHL-liigan Indianapolisin joukkueessa. Seuraava kausi kului myöskin farmiliigoissa. AHL:n Baltimoressa pelejä kertyi 49 ja IHL:n Kalamazoossa 23. 
Kaudeksi 1988–1989 Toomey tuli pelaamaan Porin Ässiin. Ässien riveissä Toomey pelasi 34 ottelua ja teki niissä 14 maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Jäähyllä Toomey istui vain 18 minuuttia. Toomey oli joukkueen 6. paras pistemies kyseisellä kaudella.
Yhden SM-liigassa pelatun kauden jälkeen Toomey suuntasi kuitenkin Ruotsiin, toiseksi korkeimman sarjatason Nybro IF:aan. 32 ottelussa tehdyt 15 maalia ja 36 pistettä eivät kuitenkaan joukkuetta auttaneet, vaan seuraavaksi kaudeksi Nybro putosi kolmannelle sarjatasolle. Toomey jatkoi joukkueessa myös 2. divisioonassa tehden 32 ottelussa 24 maalia ja 41 pistettä. Tämä jäi Toomeyn viimeiseksi kaudeksi ja hän palasi takaisin Yhdysvaltoihin.
Peter Aerts

 
Peter Aerts (s. 25. lokakuuta 1970 Eindhoven) on hollantilainen potkunyrkkeilijä. Hän on kolminkertainen K-1 mestari, jota pidetään potkunyrkkeilyssä yhtenä parhaimpana raskaansarjan ottelijana yhdessä Ernesto Hoostin, Remy Bonjaskyn, Andy Hugin, Mirko Filipovićin ja Semmy Schiltin kanssa.
Michel Rolle

Michel Rolle () oli ranskalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan differentiaalilaskentaan liittyvästä Rollen lauseesta. Rolle toimi Ranskan tiedeakatemian palkattuna jäsenenä, tutkimusaloinaan geometria ja algebra. Hän julkaisi tutkimuksensa lähinnä artikkelimuodossa akatemian "Mémoires"-aikakausjulkaisuissa. Algebrasta Rolle kirjoitti myös kaksi kirjaa.
Rollen lause.
Rolle julkaisi nimeään kantavan lauseen vuonna 1691. Sen mukaan suljetulla välillä formula_1 jatkuvan ja avoimella välillä formula_2 derivoituvan funktion derivaatta saa arvon formula_3 jossain avoimen välin formula_2 pisteessä mikäli funktio saa saman arvon suljetun välin formula_1 päätepisteissä formula_6 ja formula_7.
Sasky Ammatti-instituutti Iisakki

Sasky Ammatti-instituutti Iisakki on ammatillinen oppilaitos ja osa Sasky-koulutuskuntayhtymää. Oppilaitoksella on toimipisteet Hämeenkyrön Pappilanmetsässä ja Osaralla sekä Parkanossa. Oppilaitokseen haetaan pääsääntöisesti yhteishaussa tai jatkuvassa haussa.
Koulutusalat ja tutkinnot.
Sasky Ammatti-instituutti Iisakki on toisen asteen oppilaitos, jossa voi suorittaa ammatillisia perustutkintoja seuraavilla aloilla:
AMD Am29000

AMD Am29000 (lyh. 29k) on AMD:n 32-bittinen RISC-tyyppinen suoritin- ja mikrokontrollerisarja. Suoritin on julkaistu vuonna 1988. AMD lopetti suorittimen kehityksen vuonna 1995.
Suorittimessa on sulautettujen järjestelmien kannalta hyödyllisiä ominaisuuksia ja se on eräässä vaiheessa ollut suosituin RISC-suoritin ("the most popular RISC processor").
Suoritin on kehitetty Berkeley RISC -arkkitehtuurista, josta kehittyi myös SPARC. Suoritin käyttää liukuvan ikkunan periaatetta rekisterien hallintaan. Suoritin käyttää "load-store"-arkkitehtuuria.
Mallit.
Ensimmäisessä mallissa oli muistinhallintayksikkö (MMU), mutta erillinen matematiikkasuoritin Am29027.
Vuonna 1991 ADM julkaisi Am29030 ja Am29035 -mallit, jotka sisälsivät 8 KB tai 4 KB välimuistia. Suoritin voi nyt sisäisesti toimia kaksinkertaisella kellotaajuudella muistiväylään nähden. Saman suorittimen voi liittää 16- tai 32-bittiseen muistiväylään. Suorittimet olivat saatavissa 16, 25 ja 33 MHz kellotaajuuksilla.
Främling

Främling on ruotsalainen iskelmä vuodelta 1983. Sen sävelsi Lasse Holm ja sanoitti Monica Forsberg. Kuusitoistavuotias Carola Häggkvist esitti sen Melodifestivalen-kilpailussa 1983 ja siitä tuli hänen läpimurtonsa. Sävelteos voitti kyseisen kilpailun: se sai 88 pistettä. Samana vuonna Münchenissä pidetyssä Eurovision laulukilpailussa "Främling" sijoittui kolmanneksi. Se sai täydet 12 pistettä Norjalta ja Saksalta.
Versiot.
Carola levytti "Främlingistä" myös saksan-, hollannin- ja englanninkieliset versiot "Fremder", "Je ogen hebben geen geheimen" ja "Love isn't Love". Kappaleesta tehtiin myös suomenkielinen versio, "Muukalainen", jonka tulkitsi Meiju Suvas. Finn Evensen kirjoitti kappaleeseen humoristisen norjankielisen tekstin nimeltään "Strømling".
Sanoitus ja rakenne.
"Främling" alkaa noin kahdeksan sekuntia kestävällä introlla, jonka melodia vastaa kertosäettä. Ensimmäisessä säkeistössä laulun minä-kertoja asettaa muukalaiselle kysymyksiä ja pyyntöjä: "Främling, vad döljer du för mig I dina mörka ögon" ja edelleen "En främling, så känner jag för dig Jag ber dig, låt mig få veta". Silta-osiossa kiinnostus kohoaa "Vem vill du vara". Kertosäkeessä minä-kertoja rinnastaa muukalaisen kätkemän salaisuuden Mona Lisan hymyyn: "Som Mona Lisa har sitt leende Så gömmer också du en hemlighet". Hän haluaa myös, että muukalainen tekee aloitteen: "Ta första stegen och visa mig vägen i kväll", ja uskoo rakkauden etenevän "Sen blir vår kärlek aldrig främmande igen". Kertosäkeen ja toisen säkeistön väliin on sijoitettu intron toistava kahdeksansekuntinen välisoitto. Toinen säkeistö on huomattavasti ensimmäistä lyhyempi ja siitä edetään sillan kautta kertosäkeeseen. "Främling" päättyy ilman loppuhäivytystä.
Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi

Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi eli propionyyli-KoA-karboksylaasi on ligaaseihin kuuluva entsyymi. Entsyymi katalysoi propionyylikoentsyymi-A:n karboksyloitumista, jolloin tuotteeksi muodostuu (S)-metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta eli D-metyylimalonyylikoentsyymi-A:ta. Entsyymi on tärkeä eräiden aminohappojen ja rasvahappojen aineenvaihdunnasa ja polyketidien biosynteesissä. Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasin EC-numero on EC 6.4.1.3 ja entsyymiä esiintyy niin esi- kuin aitotumaisissakin eliöissä.
Rakenne ja toiminta.
Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi on molekyylimassaltaan hyvin suurikokoinen entsyymi. Esimerkiksi ihmisen entsyymi on massaltaan noin 750 kDa. Rakenteeltaan propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi on dodekameeri, joka koostuu kuudesta α-alayksiköstä ja kuudesta β-alayksiköstä. Entsyymin β-yksiköt muodostavat onton sylinterimäisen rakenteen ja jokainen α-alayksiköistä on sitoutunut yhteen β-alayksikköön sylinterin reunalle. Toimiakseen propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasi vaatii koentsyymikseen biotiinia ja magnesiumioneja. 
Entsyymiä esiintyy solujen mitokondrioissa. Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasin α-alayksikössä tapahtuu biotiinin karboksyloiminen. Alayksikkö sitoutuu ATP-molekyylin ja magnesiumionien muodostamaan kompleksiin ja hydrolysoi ATP:n ADP:ksi. Tässä reaktiossa vapautuvan energian avulla entsyymi katalysoi biotiinin ja vetykarbonaatti-ionin välistä reaktiota, jossa muodostuu karboksibiotiini. Eräs kantajaproteiini siirtää katalyyttisesti aktiivisen koentsyymin β-alayksikölle. Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasin β-alayksiköt katalysoivat karboksyyliryhmän siirtoa karboksibiotiinilta propionyylikoentsyymi-A:lle. Mekanismin osana on karbanionin muodostuminen propionyylikoentsyymi-A:sta.
Propionyylikoentsyymi-A-karboksylaasin puutteellinen toiminta on autosomeissa resessiivisesti periytyvä sairaus. Tämä johtaa propionyylikoentsyymi-A:n kertymiseen ihmisen elimistöön ja sitä kautta propionihappoasidemiaan. Vastasyntyneille lapsille tämä tila voi olla hengenvaarallinen.
Sasky Huittisten ja Kokemäen oppilaitos

Sasky Huittisten ja Kokemäen oppilaitos on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, jolla on toimipisteet Huittisissa ja Kokemäellä. Oppilaitos kuuluu Sasky-koulutuskuntayhtymään. Oppilaitoksessa järjestetään koulutusta kaupan ja hallinnon alalla, maa- ja metsätalousalalla, tekniikan alalla sekä tietojenkäsittelyn ja tietoliikenteen (ICT) alalla. Oppilaitokseen haetaan joko yhteishaussa tai jatkuvan haun kautta.
Koulutusalat.
Huittisten yksikössä järjestetään liiketoiminnan perustutkintokoulutusta (merkonomi), liiketoiminnan ammattitutkintokoulutusta, tieto- ja viestintätekniikan perustutkintokoulutusta (IT-tukihenkilö ja ohjelmistokehittäjä) ja TUVA-koulutusta. Kokemäen toimipisteessä järjestetään maatalousalan perustutkintokoulutusta (eläintenhoidon, maatalousteknologian ja maatilatalouden osaamisalat), puutarha-alan perustutkintokoulutusta (puutarhatuotannon, kukka- ja puutarhakaupan sekä viheralan osaamisalat), puutarha-alan ammattitutkintokoulutusta (floristiikan, puutarhakasvituotannon, viheralueiden kunnossapidon ja vihersisustamisen osaamisalat) sekä talotekniikan perustutkintokoulutusta (putkiasennuksen osaamisala).
Muuta.
Oppilaitoksen Kokemäen toimipisteessä toimii puutarhamyymälä Pehtorska.
Team Bahrain Victorious

Team Bahrain Victorious on bahrainilainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli, joka osallistuu korkeimpaan UCI World Tour -kilpailusarjaan. Talli perustettiin vuonna 2017 nimellä Bahrain-Merida Pro Cycling Team. Vuonna 2020 sen nimi oli Bahrain-McLaren.
Joukkueen kokoonpano 2025.
Lähde: UCI
Blood (Franz Ferdinandin albumi)

Blood (tunnetaan myös nimellä Blood: Franz Ferdinand) on skotlantilaisen indie-rockyhtye Franz Ferdinandin remix-albumi, joka julkaistiin 1. kesäkuuta 2009. Se sisältää dub-versioita kaikista albumin "" kappaleista, lukuun ottamatta kappaleita ”Bite Hard”, ”Lucid Dreams” ja ”Katherine Kiss Me”.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat yhtyeen jäsenten tekemiä, paitsi ”Be Afraid”, jonka on kirjoittanut Franz Ferdinand ja Philipp Plessman.
Moses Laken C-124-onnettomuus

Moses Laken C-124-onnettomuus tapahtui lähellä Moses Laken kaupunkia Washingtonin osavaltiossa 20. joulukuuta 1952, kun Yhdysvaltain ilmavoimien Douglas C-124 Globemaster II oli nousemassa ilmaan. Koneen vasen siipi osui maahan, minkä seurauksena kone hajosi ja syttyi tuleen. Koneen 115 matkustajasta ja miehistön jäsenestä 87 kuoli.
Lento oli osa operaatiota, jossa kuljetettiin Korean sodan veteraaneja jouluksi kotiin.
Dan Carey

Daniel De Mussenden ”Dan” Carey (s. 24. joulukuuta 1969 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen musiikkialalla toimiva tuottaja, sanoittaja ja remixaaja. Hän on työskennellyt muun muassa CSS:n, Bat for Lashesin, Franz Ferdinandin ja Sian kanssa. 
Vuonna 2014 hän sai kaksi Mercury Prize-ehdokkuutta työstään albumeissa "Everybody Down" ja "First Mind".
Ei mikään naurun asia

Ei mikään naurun asia () on vuonna 1986 ilmestynyt omaelämäkerrallinen romaani, jossa yhdysvaltalainen kirjailija Joseph Heller ja hänen ystävänsä, taiteilija Speed Vogel kertovat vuorotellen omasta näkökulmastaan Hellerin sairastumisesta ja sairaudesta toipumisesta. Teos ilmestyi suomeksi vuonna 1989 Liisa Ryömän suomentamana ja WSOY:n kustantamana. Suomennos on lyhennetty ruotsinkielisen laitoksen mukaan.
Sisältö.
Joseph Heller hakeutui sairaalaan vuoden 1981 joulukuussa vakavien nielemiseen ja lihaksien hallintaan liittyvien oireiden vuoksi. Hänellä todettiin Guillain–Barrén oireyhtymä, joka on vakava hermostosairaus. Samaan aikaan hänellä oli menossa avioeroprosessi, ja hän oli muuttanut omaan asuntoon New Yorkissa. Speed Vogel saa luottamustehtävän asettua asumaan Hellerin asuntoon ja vastaamaan tämän postiin Hellerin käsialalla. Heller ja Vogel kertovat kirjassa vuorotellen sairaudesta ja siitä toipumisesta. 
Heller kertoo myös vakavia asioita kuoleman pelosta sairauden alkuvaiheessa. Enimmäkseen hän tuntuu sairaudessaankin olevan oma vitsaileva itsensä, ja hänestä ovat enemmän huolissaan ne, jotka käyvät häntä katsomassa. Tähän joukkoon kuuluu myös useita julkisuuden henkilöitä kuten Mario Puzo, Dustin Hoffman, Mel Brooks ja Kinky Friedman.
Sasky Mäntän seudun koulutuskeskus

Sasky Mäntän seudun koulutuskeskus (MSKK) on toisen asteen ammatillinen oppilaitos, joka kuuluu Sasky-koulutuskuntayhtymään. Oppilaitos antaa koulutusta matkailu-, ravitsemis- ja talousalalla, sosiaali-, terveys- ja liikunta-alalla, tekniikan ja liikenteen alalla, yhteiskuntatieteiden, liiketalouden ja hallinnon alalla sekä luonnontieteiden alalla. Oppilaitokseen haetaan yhteishaussa tai jatkuvassa haussa.
Kristian Kostov

Kristian Kostov ( ja ) (s. 15. maaliskuuta 2000 Moskova, Venäjä) on bulgarialais-venäläinen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän edusti Bulgariaa kappaleella "Beautiful Mess" vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa sijoittuen toiseksi. Kostov oli finalisti Venäjän "The Voice Kids" -kilpailussa ja tuli toiseksi "X Factor Bulgarian" 4. tuotantokaudella.
Ura.
Lapsuus.
Kostov syntyi Moskovassa bulgarialaiselle isälle ja kazakstanilaiselle äidille.
2014: The Voice Kids Russia.
Kostov osallistui Venäjän "Golos Deti" (Venäjän versio The Voice Kidsistä) -kilpailun ensimmäiselle tuotantokaudelle, jossa hänen ohjaajana toimi Dima Bilan ja hän ylsi finaaliin asti.
2015-2016 X-Factor Bulgaria.
Menestyksensä jälkeen Venäjällä, Kristian päätti Bulgarian matkallansa koe-esiintyä X-Factor Bulgaria -kilpailussa, sillä hän on alkuperältään bulgarialainen. Hän pääsi kilpailun finaaliin asti mutta tuli toiseksi kilpailun voittaneelle Christiana Louizulle.
2016- Virginia Records, debyyttisingle ja Eurovision.
7. lokakuuta 2016 Virginia Records julkaisi hänen debyyttisinglensä "Ne si za menin". Kappale oli Venci Vencin sanoittama ja Ray Hedgesin, Nigel Butlerin ja Isaac Evansin säveltämä.
13. maaliskuuta 2017 ilmoitettiin että Kristian Kostov tulisi edustamaan Bulgariaa kappaleella "Beautiful Mess" vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa. Kostov sijoittui kilpailussa toiseksi.
Aiheesta muualla.
Sergei Portugalov

Sergei Portugalov (, s. 17. marraskuuta 1950) on venäläinen lääkäri ja Venäjän yleisurheilun dopingohjelman pääsuunnittelija.
Urheilun kansainvälinen vetoomustuomioistuin CAS asetti Portugalovin elinikäiseen toimintakieltoon maaliskuussa 2017. Portugalov toimi Venäjän yleisurheiluliiton konsulttina. Maailman antidopingtoimisto WADA totesi vuonna 2015 julkaistussa raportissaan Portugalovin toimittaneen dopingia venäläisille yleisurheilijoille.
Brittilehti "The Times" päätyi omissa tutkimuksissaan johtopäätökseen, että Portugalov oli luonut järjestelmällisen dopingohjelman Venäjän uintiin vuodesta 2009 lähtien.
Suomessa Portugalov vaikutti 1990-luvun puolivälissä maastohiihdossa. Hän oli yksi henkilöistä, jotka olivat luomassa Suomeen immunologista projektia ja farmakologista ohjelmaa, mikä myöhemmin osoittautui dopingohjelmaksi.
Cryo Interactive

Cryo Interactive oli ranskalainen videopelien kehittäjä ja julkaisija, joka virallisesti on perustettu vuonna 1992. Aiemmin epävirallisesti oli olemassa kehittäjäryhmä nimellä "Cryo".
Yhtiöllä oli myös tytäryhtiö nimellä Cryo Networks.
Vuonna 2002 yhtiö ajautui konkurssiin ja suurimman osan siitä hankki DreamCatcher Interactive.
Vuonna 2008 Microïds hankki Cryo Interactiven brändit ja oikeudet. Vuonna 2009 Anuman Interactive osti "Microïds" -yhtiön.
Pelit.
Yhtiön tunnetuimpia pelejä ovat:
Elina Suomela-Härmä

Marja Elina Suomela-Härmä (o.s. Suomela; s. 30. marraskuuta 1946 Helsinki) on suomalainen filosofian tohtori, romanisti ja Helsingin yliopiston italialaisen filologian emeritaprofessori.
Suomela-Härmä valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1970, filosofian lisensiaatiksi 1973 ja väitteli filosofian tohtoriksi romaanisen filologian alalta 1981 tutkimuksella "Les structures narratives dans le Roman de Renart". Ennen professuuriaan hän oli Helsingin yliopiston romaanisen filologian dosentti (1984–1998).
Suomela-Härmä on ollut Helsingin yliopistossa romaanisen filologian virkaatekevä lehtori ja virkaatekevä assistentti 1972–1981, assistentti 1981–1986, lehtori 1987–1992 ja italialaisen filologian professori 1998–2014. Hän on ollut Suomen Akatemian nuorempi tutkija 1985–1987 ja varttunut tutkija 2006–2007, Tampereen yliopiston ranskan kielen apulaisprofessori ja professori 1992–1998. Hän on ollut Pariisin III yliopiston suomen kielen ja kulttuurin vieraileva apulaisprofessori 1988–1991 ja Pariisin VII yliopiston ranskan keskiajan kirjallisuuden ja kielen apulaisprofessori 1994–1996.
Liisa Tiittula

Liisa Maria Tiittula (s. 28. lokakuuta 1950 Tampere) on suomalainen käännöstieteilijä, kielitieteilijä ja Helsingin yliopiston saksan kielen professori.
Elämä.
Liisa Tiittula on nelilapsisen perheen ainoa tyttö ja syntyperäinen tamperelainen. Tampereelta Tiittulan perhe muutti Helsinkiin, missä Liisa Tiittula kävi koulunsa ja kirjoitti ylioppilaaksi Pohjois-Haagan yhteiskoulusta vuonna 1969. Saman vuoden syksyllä Tiittula aloitti kauppatieteen opinnot Helsingin kauppakorkeakoulussa (nykyisin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu). Hän opiskeli pääaineinaan suomea ja saksaa. Valantehneen kielenkääntäjän tutkinnon (nykyisin auktorisoitu kääntäjä) kieliparissa saksa–suomi hän suoritti vuonna 1974 ja valmistui kauppatieteiden maisteriksi vuonna 1975. Tiittula jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa, josta hän valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi 1978, filosofian maisteriksi 1984 ja filosofian lisensiaatiksi 1985 yleisen kielitieteen alalta. Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi kielitieteestä Akademie der Wissenschaftenissa Berliinissä 1990.
Ura.
Liisa Tiittula on työskennellyt saksan kielen assistenttina, lehtorina ja vt. apulaisprofessorina sekä soveltavan kielitieteen, erityisesti talouselämän viestinnän yliassistenttina 1975‒1995 Helsingin kauppakorkeakoulussa. Tiittula on ollut Suomen Akatemian tutkija 1990‒1991, varttunut tutkija 1998‒1999 ja 2005‒2006. Tampereen yliopiston UTACAS-tutkijakollegiumissa hän on ollut tutkijana vuosina 2003‒2004. Vuodesta 1992 Liisa Tiittula on ollut soveltavan kielitieteen dosentti Helsingin kauppakorkeakoulussa ja vuodesta 1994 Tampereen yliopistossa saksan kielen ja kulttuurin dosentti (erityisalana kulttuurienvälinen viestintä).
Liisa Tiittula on työskennellyt saksan kielen professorina Tampereen yliopistossa vuosina 1995–2010, missä hänen opetusalanaan oli kääntämisen teoria ja käytäntö. Tiittula on jatkanut professorin uraansa Helsingin yliopistossa saksan kääntämisen professorina vuodesta 2010 lähtien. Lisäksi Tiittula on työskennellyt vierailevana käännöstieteen professorina Grazin yliopistossa Itävallassa (saks. Karl-Franzens-Universität Graz). 
Tiittula on tehnyt pitkäaikaisesti yhteistyötä Mannheimissa Saksassa sijaitsevan tutkijoiden kanssa ja osallistunut useisiin IDS:n tutkimusprojekteihin. Kansainvälisissä tutkimus- ja opetustehtävissä Liisa Tiittula on toiminut myös esimerkiksi Bielefeldin ja Würzburgin yliopistoissa Saksassa. 
Liisa Tiittulan tutkimusalueita ovat kaunokirjallisuuden kääntäminen, kirjoitustulkkaus, ohjelmatekstitys, multimodaalinen vuorovaikutus, puheen ja kirjoituksen suhde, talouselämän viestintä ja poliittiset televisiokeskustelut. Tutkimustyössä Tiittula korostaa tieteidenvälisyyttä ja yhteistyötä. 
Jäsenyydet.
Liisa Tiittula on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2009. 
Muita jäsenyyksiä:
Kunnianosoituksia ja palkintoja.
Liisa Tiittulalle on myönnetty Suomen Valkoisen Ruusun I luokan ritarimerkki 6. joulukuuta 2016.
Díon arkeologinen museo

Díon arkeologinen museo (myös "Dionin arkeologinen museo"; ) on arkeologinen museo Díon kylässä Dío-Ólympoksen kunnassa Kreikassa. Se esittelee läheiseltä antiikin Dionin arkeologiselta alueelta sekä lähiseudulta löydettyä pääosin antiikin aikaista esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1983. Museorakennus on kaksikerroksinen ja sijaitsee Díon kylän eteläosassa vajaan kilometrin arkeologiselta alueelta lounaaseen.
Kokoelmat.
Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Dionista sekä muualta Ólympos-vuoren lähistöltä ja Pierian alueelta. Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä Dionin pyhäköistä, roomalaisesta kylpylästä ja muista rakennuksista sekä kaupungin hautausmailta klassiselta kaudelta roomalaiselle ja varhaiskristilliselle ajalle saakka. Esineisiin kuuluu muun muassa kulttikuvia ja muita veistoksia, hautakiviä, votiivilahjoja, rakennusten koristeosia, keramiikkaa, lattiamosaiikkeja, piirtokirjoituksia sekä rahoja ja jokapäiväisiä käyttöesineitä. Merkittäviin löytöihin lukeutuvat muun muassa Zeuksen, Afroditen ja Isiksen sekä Asklepioksen perheenjäsenten kulttikuvat, sekä niin kutsutusta Hydraulis-talosta löydetyt maailman vanhimmat tunnetut vesiurut.
Demeterin pyhäkkö (Dion)

Demeterin pyhäkkö oli antiikin aikainen Demeter-jumalattarelle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Dionin Demeterin pyhäkkö on varhaisin tunnettu makedonialainen pyhäkkö ja yksi koko pohjoisen Kreikan vanhimpia Demeterille omistettu pyhäkköjä. Se sijaitsi jonkin verran Dionin kaupunginmuurin ulkopuolella kaupungin eteläpuolella pääkadun päässä. Pyhäkön paikalla on ollut historian kuluessa useita temppeleitä arkaaiselta kaudelta roomalaiselle kaudelle saakka. Varhaisin tunnettu pyhäkkö paikalla on ajoitettu 500-luvulle eaa. Se muistutti mykeneläisten palatsien megaron-huonetta. 300-luvun lopulla eaa. arkaaisen ajan rakennukset korvattiin Demeterille ja Korelle eli Persefonelle omistetuilla doorilaista tyyliä edustaneilla temppeleillä. Pyhäkkö säilyi käytössä 300-luvulle jaa. saakka.
Demeterin ja Koren kulttirakennusten lisäksi pyhäkköön kuului tiloja, jotka oli omistettu erilaisille hedelmällisyyskulteille, mukaan lukien Afrodite, Baubo sekä Kurotrofos (Kourotrofos). Pyhäkön merkitys väheni roomalaisella ajalla. Myös sen ala pieneni tuolloin, ja paikalla toimi muun muassa keramiikanpolttouuneja. Pyhäkön itäpuolella sijaitsivat Zeus Hypsistoksen pyhäkkö sekä Isiksen pyhäkkö.
Pyhäköstä löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa. Niihin kuuluvat muun muassa Demeterin ja Afroditen patsaiden päät, Afroditen patsaan torso sekä peplokseen pukeutuneen tytön patsaan torso.
Dionin kreikkalainen teatteri

Dionin kreikkalainen teatteri ("Dionin hellenistinen teatteri") oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Teatteri rakennettiin hellenistisellä kaudella, todennäköisesti kuningas Filippos V:n aikana noin vuonna 221–179 eaa. Se rakennettiin varhaisemman, klassisella kaudella todennäköisesti kuningas Arkhelaoksen aikana rakennetun teatterin paikalle. Tämä varhaisempi teatteri oli paikka, jossa saattoi tapahtua muun muassa Euripideen "Bakkhanttien" ensiesitys. Teatterin käyttö lakkasi tai ainakin väheni vuoden 168 eaa. jälkeen. Lopullisesti se hylättiin kun lähelle rakennettiin niin kutsuttu Roomalainen teatteri.
Teatteri sijaitsi Dionin kaupunginmuurien ulkopuolella kaupungin eteläpuolella. Se oli rakennettu pienen luonnonkukkulan rinteeseen ja sen katsomo suuntautui koilliseen. Teatteri oli tyypillinen kreikkalainen puolikaarenmuotoinen teatteri, jonka keskellä oli pyöreä orkhestra. Orkhestran halkaisija on noin 26 metriä ja siinä oli maapohja. Näyttämörakennus eli skene ja sen proskenion oli tehty osittain marmorista ja edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen katsomo oli tehty tiilestä, ja se oli myöhemmin päällystetty marmorilla. Orkhestran alapuolella oli maanalainen käytävä, jota voitiin käyttää ktoonisten jumaluuksien nousuun orkhestran keskelle niin kutsuttuja ”Kharonin portaita” pitkin.
Teatterin paikansi W. M. Leake vuonna 1806 ja sen arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1970. Teatterin raunioiden päälle on rakennettu uudet, puiset katsomorakenteet, ja sitä käytetään erilaisiin esityksiin.
Dionin roomalainen kylpylä

Dionin roomalainen kylpylä ("Suuret termit") oli antiikin aikainen roomalainen kylpylä ("thermai") Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Kylpylä rakennettiin roomalaisella kaudella 100-luvun jaa. lopulla. Se sijaitsi kaupungin eteläosassa forumin laidalla, juuri kaupunginmuurien sisäpuolella. Kylpylä oli rakennettu eteläisen kaupunginportin viereen Dionin pohjois-eteläsuuntaisen pääkadun ("Cardo Maximus") länsipuolelle. Rakennus tuhoutui maanjäristyksessä 200-luvun jaa. lopulla.
Kylpylän keskiössä oli suuri atrium-piha. Sen ympärillä oli pukeutumistiloja, lämpimien ja kuumien kylpyjen huoneita, suuri marmorinen kylmän veden allas sekä hierontahuoneita. Rakennuskokonaisuudessa oli myös liiketiloja, työpajoja, pieni katettu odeion eli musiikkiteatteri musiikki-, pantomiimi- ja lausuntaesityksille, sekä suuret latriinit eli yleiset käymälät. Kylpylän alla oli hypokaustit kuuman ilman kuljettamiseksi sekä laaja vesijohto- ja viemäriverkosto. Koko rakennuksen pinta-ala on noin neliömetriä.
Kylpylän pohjoissiipi oli omistettu parantajajumala Asklepioksen kultille, jolla oli terapeuttinen tarkoitus kylpyjen ohella. Kylpylästä on löydetty paitsi Asklepioksen ja tämän perheenjäsenten myös monien muiden jumalten, kuten Apollonin ja Dionysoksen, sekä nymfien patsaita. Lattiat oli koristeltu mosaiikeilla. Kylpylästä löydetyt patsaat ovat Díon arkeologisessa museossa.
Dionin roomalainen teatteri

Dionin roomalainen teatteri oli antiikin aikainen roomalainen teatteri Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Roomalainen teatteri rakennettiin roomalaisella kaudella 100-luvulla jaa., todennäköisesti keisari Hadrianuksen aikana. Se korvasi tuolloin varhaisemman, hellenistisellä kaudella rakennetun niin kutsutun Kreikkalaisen teatterin, joka jäi tämän jälkeen käyttämättömäksi. Roomalaista teatteria muutettiin vielä 300-luvulla mahdollisesti maanjäristysvaurioiden korjaamiseksi tai käyttötarkoituksen muututtua.
Teatteri sijaitsi hellenistisen kauden teatterin kaakkoispuolella Dionin kaupunginmuurien ulkopuolella. Heti sen pohjoispuolella sijaitsi varhaisempi, Dionin tärkeimpiin kuulunut Zeus Olympioksen pyhäkkö. Teatteri oli edeltäjäänsä pienempi ja sen katsomo avautui itään. Orkhestran halkaisija oli noin 10,7 metriä ja katsomon halkaisija noin 16,5 metriä. Katsomo oli jaettu neljään sektoriin kolmella käytävällä ja siinä oli 24 penkkiriviä, joista vain muutama on jäljellä. Näyttämörakennus eli skene oli koristeltu marmorisilla veistoksilla, joista eräs tunnettu esitti Hermestä ja toinen rintapanssariin pukeutunutta keisaria.
Dionysoksen talo (Dion)

Dionysoksen talo ("Dionysoksen huvila") oli antiikin aikainen yksityistalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Dionysoksen talo rakennettiin roomalaisella kaudella noin vuonna 200 jaa. Rakennus on saanut nimensä sen suurikokoisesta Dionysos-jumalaa esittävästä lattiamosaiikista. Rakennus tuhoutui mahdollisesti maanjäristyksen aiheuttamassa tulipalossa.
Talo on yksi Dionin suurimpia ja vaikuttavimpia yksityistaloja. Rakennuksen keskiössä oli joonialaisin pylväin koristeltu peristyylipiha. Siitä oli pääsy muun muassa suureen ruokasaliin ("tablinum"). Talossa oli myös lukuisia pienempiä huoneita. Yhdessä tällaisessa huoneessa oli syvennys, jossa oli sarvea kädessä pitävän Dionysoksen patsas. Huone oli mahdollisesti Dionysoksen kulttikäytössä. Taloon kuului myös muun muassa pieni kylpylä sekä liiketiloja.
Talo oli koristeltu jumalten, keisarillisen perheen jäsenten ja yksityishenkilöiden patsailla sekä lattiamosaiikeilla. Dionysos-mosaiikki koristi pitosalin lattiaa, ja esittää jumalan triumfikulkuetta, jossa tämä on alastomana meripantterien vetämissä vaunuissa. Jumalan toisessa kädessä on rhyton ja toisessa thyrsos-sauva. Dionysoksen vieressä on Silenos, ja panttereita ohjaavat merikentaurit. Muissa salin mosaiikeissa on muun muassa teatterinaamioita. Talon lukuisat muut lattiamosaiikit esittävät erilaisia geometrisiä kuvioita. 
Osa raunioista on nykyisin katettu. Dionysos-mosaiikki on siirretty Díon arkeologiseen museoon.
Hydraulis-talo

Hydraulis-talo ("Hydraulis-sektori") on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta yksityistalosta Dionin kaupungissa Kreikassa. Rakennuksen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Hydraulis-talo rakennettiin roomalaisella kaudella, alun perin 100- tai 200-luvulla jaa. Se on ollut käytössä vielä 300–400-luvuilla, koska siihen on tuolloin tehty muutoksia. Rakennuksen keskiössä oli peristyylipiha. Sen ympärillä oli suuri joukko muita huoneita, jotka oli ryhmitelty kahteen tasoon. Niitä yhdisti tiilinen portaikko. Pihan länsipuolella eli pääkadun puolella oli katettu pylväskäytävä.
Rakennus on saanut nimensä siitä, että sen raunioista on löydetty vanhimmat tunnetut vesiurut ("hydraulis"). Ne on ajoitettu ensimmäiselle vuosisadalle jaa. Urut oli tehty pronssista ja niiden korkeus oli 1,2 metriä ja leveys 0,7 metriä. Uruissa oli kaksi ryhmää eri pituisia urkupillejä: 24 pillin halkaisija oli noin 1,8 senttiä ja 16 pillin halkaisija noin 0,9 senttiä. Urut löytyivät rakennuskokonaisuuden itäosasta.
Lisäksi rakennuksesta on löydetty paljon muita pronssiesineitä, kuten astioita, lamppuja ja lääketieteellisiä instrumentteja. Ne, samoin kuin urut, on oletettavasti tuotu korjattavaksi rakennuksessa toimineeseen työpajaan. Urut ja muut löydökset ovat nykyisin Díon arkeologisessa museossa.
Rakennuksen koillispuolella sijaitsee niin kutsuttu Dionysoksen talo ja eteläpuolella Praetorium.
Isiksen pyhäkkö (Dion)

Isiksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Isis-jumalattarelle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Pyhäkkö sijaitsi Dionin kaupunginmuurin kaakkoiskulman ulkopuolella, kaupungin itäpuolelta virranneen Bafyras-joen toisella puolella. Paikalla oli antiikin aikana pyhänä pidetty lähde. Pyhäkkö oli alun perin omistettu Afroditelle sekä synnytyksen suojelijalle Artemiille. Hellenistisellä ajalla 100-luvulla eaa. se omistettiin Isikselle, jonka kultti tuli Kreikkaan Egyptistä. Paikan vesistöt symbolisoivat todennäköisesti Niili-virtaa, ja se oli siksi sopiva paikka egyptiläiselle pyhäkölle. Paikalla vietettiin suurta Isiksen juhlaa aina keväisin ja syksyisin. Siihen kuului pyhiinvaeltajien yöpyminen pyhäkössä siinä toivossa, että Isis ilmestyisi heille unessa.
Pyhäkön rakennukset oli ryhmitelty keskuspihan ympärille. Pääsisäänkäynti oli itäsivulta. Toinen pienempi sisäänkäynti, jossa oli propylon-portti, oli pohjoissivulla. Pihan poikki kulki itäiseltä sisäänkäynniltä alkanut kivetty käytävä, joka kuvasi Niiliä. Pyhäkön keskellä sen länsilaidalla oli nelipylväinen Isis Lokhian temppeli alttareineen. Tämä Isis suojeli naisia synnytyksen jälkeen. Temppelin vieressä sen oikealla puolella oli pieni Afrodite Hypolympidian eli ”Olympoksen juuren Afroditen” temppeli, ja vasemmalla puolella pieni Isis Tykhen temppeli. Lisäksi pyhäkössä oli neljäs, todennäköisesti myös Afroditelle omistettu pieni temppeli.
Pyhäkössä oli lukuisia mainittujen jumalatarten kuvapatsaita. Kokonaisuuteen kuului marmorinen vesiallas, josta patsaat heijastuivat. Pyhäkössä oli myös kaksi marmorista Apis-härkäpatsasta sekä dionlaisten Julia Frugiane Alexandran kunniaksi pystyttämä suuri patsas. Rakennuksen pohjoissivulla oli stoa eli pylväshalli, joka toimi "enkoimeterionina" eli pyhiinvaeltajien yöpymispaikkana. Rakennuksen pylväät edustivat joonialaista tyyliä.
Nykyisin paikalla olevat rauniot ovat peräisin roomalaiselta ajalta 100-luvulta jaa., ja vanhempien rakennusvaiheiden rauniot ovat niiden alla. Pyhäkkö tuhoutui maanjäristyksessä ja tulvissa 300-luvulla jaa. Rauniot ovat suurelta osin vedessä, joka on peräisin samasta lähteestä, joka paikalla oli myös antiikin aikana.
Pyhäköstä löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa.
Ledan talo

Ledan talo oli antiikin aikainen yksityistalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Ledan talo oli rakennettu roomalaisella kaudella noin 100- tai 200-luvulla jaa. Se sijaitsee juuri Dionin kaupunginmuurien sisäpuolella kaupungin kaakkoiskulmassa. Talo on saanut nimensä sieltä löydetystä pöytää tukeneesta veistoksesta, joka esittää Ledaa ja joutsenta. Rakennuksessa oli myös lukuisia muita vastaavantyyppisiä veistettyjä pöydänjalkoja. Heti talon länsipuolella sijaitsee niin kutsuttu Zosaksen talo.
Talosta löydetyt veistokset ovat Díon arkeologisessa museossa. Raunioissa on esillä niiden kopioita.
Polygoni (Dion)

Polygoni ("Polygonin muotoinen rakennus") on nimitys, jota käytetään eräästä antiikin aikaisesta rakennuksesta Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen oletetaan toimineen kauppapaikkana. Rakennuksen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Polygonin muotoinen rakennus oli rakennettu roomalaisella kaudella 200-luvulla jaa. Se sijaitsi Dionin pohjois-eteläsuuntaisen pääkadun ("cardo maximus") ja itä-länsisuuntaisen pääkadun ("decumanus maximus") risteyksessä lähellä Praetoriumia. Rakennus oli ulkopuolelta pohjakaavaltaan suorakulmion muotoinen. Sen keskiössä oli rakennukselle nimen antanut 12-kulmainen, lähes pyöreä piha, jonka ympärille muut rakennuksen tilat oli sijoiteltu. Pihaa kiersi kauttaaltaan portiikki, josta oli pääsy näihin muihin huoneisiin. Pihan ja portiikin sekä etelä- että pohjoispuolella oli pitkulaiset etuhuoneet, joiden itä- ja länsipäät olivat apsiksen muotoisia. Pihan länsi- ja itäpuolella oli puolestaan eksedrat, joista ensin mainittu oli suorakulmainen ja viimeksi mainittu puolikaaren muotoinen. Etuhuoneiden ja eksedrojen välissä oli neljä paria pienempiä huoneita. Koko rakennuksen sisäänkäynti oli eteläsivulta etelänpuoleisen etuhuoneen kautta.
Rakennuksen lattiat oli koristeltu mosaiikeilla. Eteläisen etuhuoneen mosaiikissa on kaksi paria painijoita sekä vanhempi mies, joka voidaan kampauksensa perusteella tunnistaa ammattimaiseksi urheilijaksi, todennäköisesti painijoiden valmentajaksi.
Rakennuksen kokonaispinta-ala oli noin neliömetriä.
Praetorium (Dion)

Praetorium oli antiikin aikainen majatalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Praetorium sijaitsi Dionin pohjois-eteläsuuntaisen pääkadun ("cardo maximus") ja itä-länsisuuntaisen pääkadun ("decumanus maximus") risteyksessä. Se tarjosi majoitusta sekä viranomaisille että tavallisille matkaajille. Majatalon sisäänkäynti oli eteläsivulta, jossa sisäänkäynnin vieressä kadun puolella oli kolme liiketilaa. Sisäänkäynti johti pihalle, jonka itäsivulla oli viisi makuuhuonetta ja länsisivulla ruokailutiloja. Rakennuskokonaisuuden länsisivulla cardo maximuksen puolella oli kaksi tavernaa. Majatalon ja tavernojen välissä oli tila eläimille.
Praetoriumin lähellä kadun toisella puolella sijaitsi Polygoniksi kutsuttu rakennus.
Zeus Hypsistoksen pyhäkkö

Zeus Hypsistoksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Pyhäkkö sijaitsi Dionin kaupunginmuurin kaakkoispuolella kaupunginmuurin ulkopuolella. Se koostui pihasta, jonka ympärillä oli pylväikkökäytävät ja useita huoneita. Pihan pohjoisosassa oli pieni Zeus Hypsistoksen eli ”Korkeimman Zeuksen” temppeli, josta on löydetty Zeuksen patsas sekä suuri marmorinen kotka. Ympärillä olleista huoneista on löydetty votiivilahjoiksi jätettyjä pylväitä, joiden päässä oli myös kotkat.
Pyhäkön raunioista on löydetty myös muun muassa Heran patsas. Rakennuksen lattiat oli koristeltu mosaiikeilla, joissa esiintyy muun muassa valkoinen härkä, kaksoiskirveitä sekä lintuja. Raunioista tehdyt veistoslöydöt ovat Díon arkeologisessa museossa.
Pyhäkön länsipuolella oli Demeterin pyhäkkö ja itäpuolella Isiksen pyhäkkö.
Zeus Olympioksen pyhäkkö

Zeus Olympioksen pyhäkkö oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu pyhäkkö Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Zeus Olympioksen eli ”Olymposvuoren Zeuksen” pyhäkkö sijaitsi kaupungin eteläpuolella. Paikka oli alun perin pyhä lehto, ja se kehittyi rakennetuksi pyhäköksi hellenistisellä kaudella 300-luvulla eaa. Aitolialaiset tuhosivat pyhäkön vuonna 219 eaa., mutta se rakennettiin uudelleen tämän jälkeen.
Pyhäkön pääalue oli suuri neliömäinen alue, jonka sivujen pituus oli noin 100 metriä. Sen itälaidalla oli suuri pylväikkö, jonka keskellä oli propylon-portti. Pylväikkö erotti neliömäisen alueen itäpuolella sijainneesta suuresta alttarista, jonka pituus oli noin 22 metriä. Alttarilla suoritettiin suuri hekatombiuhri eli sadan härän uhraaminen, mikä oli Zeuksen kultin keskeisin piirre paikalla. Alttarissa oli pronssiset renkaat, joihin uhrieläimet voitiin kiinnittää.
Pyhäkössä oli Makedonian kuninkaiden kullatut patsaat. Siellä oli myös muita kuninkaallisten lahjoittamia patsaita, kuten Aleksanteri Suuren Granikosjoen taistelun vuonna 334 eaa. jälkeen lahjoittamat taistelussa kaatuneiden 25 sotapäällikön patsaat. Pyhäköstä on löydetty stelejä eli kiviä, joihin on kirjoitettu muun muassa erilaisia säädöksiä sekä sopimuksia koskien liittolaisuuksia ja rajakiistojen sovittelua.
Roomalaisella kaudella heti pyhäkön eteläpuolelle rakennettiin niin kutsuttu Roomalainen teatteri.
Zosaksen talo

Zosaksen talo oli antiikin aikainen yksityistalo Dionin kaupungissa Kreikassa. Sen rauniot sijaitsevat Dionin arkeologisella alueella nykyisen Díon kylän lähellä Dío-Ólympoksen kunnassa.
Zosaksen talo oli rakennettu roomalaisella kaudella noin 100- tai 200-luvulla jaa. Se sijaitsee juuri Dionin kaupunginmuurien sisäpuolella kaupungin kaakkoiskulmassa. Heti talon itäpuolella sijaitsee niin kutsuttu Ledan talo.
Talo on koristeltu lukuisilla lattiamosaiikeilla, jotka esittävät geometrisiä kuvioita sekä lintuja. Talo on saanut nimensä siitä, että eräässä mosaiikissa on kirjoitus ("Tō eutykhi Zōsa", ”Onnelliselle Zosakselle”). Talon mosaiikit ovat nykyisin Díon arkeologisessa museossa.
Ricky Burns

Ricky Burns (s. 13. huhtikuuta 1983 Bellshill, Skotlanti) on englantilainen ylemmän kevytsarjan nyrkkeilijä. Ylemmässä kevytsarjassa Burns on pitänyt hallussaan WBA liiton mestaruusvyötä vuosina 2016 ja 2017 ennen häviöään Julius Indongolle. Aiemmin urallaan Burns on ollut ylemmässä höyhensarjassa WBO liiton mestari mutta menetti mestaruusvyön siirryttyään nyrkkeilemään kevytsarjaan. Kevytsarjassa Burns on voittanut WBO liiton mestaruuden. Kevytsarjasta Burns siirtyi vuonna 2016 ylempään kevytsarjaan jossa voitti WBA liiton mestaruuden.
Ammattiura.
Burns aloitti ammattinyrkkeilyn vuonna 2001. Vuonna 2006 Burns kärsi uransa ensimmäisen tappion otellessaan ylemmän höyhensarjan euroopan mestaruusottelussa jossa Alex Arthur löi hänet kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Uransa toisen tappion Burns kärsi vuonna 2007 Carl Johannesonille. Vuonna 2010 Burnsista tuli ylemmän höyhensarjan WBO liiton metari hänen lyötyään Roman Martinezin kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisessä ottelussa. Burns puolusti mestaruutta kolmesti ennen siirtymistään kevytsarjaan jossa hän pääsi suoraan WBO liiton mestaruusotteluun Michael Katsidista vastaan. Kamppailussa Burns voitti Katsidisin kaikin tuomariäänin kaksitoistaeräisen ottelun päätteeksi. Burns puolusti mestaruutta menestyksekkäästi viisi kertaa voittaen muut ottelut selkeästi mutta kamppailu Raymundo Beltrania vastaan päättyi tasatulokseen. Seuraavan ottelunsa Burns hävisi kaikin tuomariäänin Terence Crawfordille. Tämän jälkeen Burns pääsi suoraan kevytsarjan WBC liiton mestaruusotteluun Dejan Zlaticaninia vastaan mutta hävisi kamppailun hajaäänituomiolla täysien erien jälkeen. Vuonna 2015 Burns otteli kolmesti kahden ottelun päättyessä voittoon ja ylempään kevytsarjaan tapahtuneen siirtymisen myötä Omar Figueroa junioria vastaan käyty ottelu päättyi selkeään pistetappioon. Vuonna 2016 Burns nosti painonsa ylempään kevytsarjaan ja pääsi suoraan WBA liiton mestaruusotteluun jossa voitti Michele Di Roccon teknisellä tyrmäyksellä kahdeksannessa erässä. Burns on puolustanut mestaruuttaan kahdesti. Ensimmäisessä puolustusottelussa Burns kohtasi Kiryl Relikhin voittaen ottelun yksimielisellä tuomaripäätöksellä. Toisessa puolustusottelussa Burns hävisi Julius Indongolle kaksitoistaeräisessä ottelussa kaikin tuomariäänin.
Beautiful Mess

Beautiful Mess on bulgarialaislaulaja Kristian Kostovin esittämä kappale, jolla hän edusti Bulgariaa vuoden 2017 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa 11. toukokuuta, jossa se sijoittui ensimmäiseksi 403 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 615 pistettä ja saavutti sijan 2.
Lähteet.
Naisten asioita

Naisten asioita () on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Claude Chabrolin ohjaama ranskalainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Isabelle Huppert ja François Cluzet.
"Naisten asioita" perustuu tositapahtumiin ja Francis Szpinerin samannimiseen teokseen "Une affaire de femmes" (1986), jonka pohjalta Claude Chabrol ja Colo Tavernier laativat elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva perustuu tosielämän Marie-Louise Giraudin (1903–1943) tapaukseen. Pesulatyöntekijä Giraud teki Cherbourgin alueella naisille yhteensä 27 laitonta aborttia, mistä hänet tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin giljotiinilla. Elokuvan tuottajana oli Marin Karmitz.
"Naisten asioita" sai ensi-iltansa vuoden 1988 Venetsian elokuvajuhlilla, missä Claude Chabrol oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen leijonan saajaksi. Isabelle Huppert palkittiin roolisuorituksestaan Venetsian elokuvajuhlien parhaan naisnäyttelijän Coppa Volpi -palkinnolla. Elokuva oli ehdokkaana myös muun muassa kolmen Césarin ja parhaan vieraskielisen elokuvan Golden Globen saajaksi.
Juoni.
"Naisten asioita" sijoittuu toisen maailmansodan keskelle natsi-Saksan miehittämään Ranskaan. Ranskalainen työväenluokkaan kuuluva Marie Latour (Isabelle Huppert) on rähjäisessä asunnossa asuva kahden lapsen äiti ja vaimo, jonka aviomies Paul (François Cluzet) palaa rintamalta vuonna 1941. Paul on liian heikossa kunnossa tehdäkseen töitä, joten Marie lähtee aviomiehensä sijasta tienaamaan rahaa. Hän alkaa tehdä abortteja naisille, jotka ovat tulleet raskaaksi lähinnä saksalaissotilaille.
Tuotanto.
"Naisten asioita" kuvattiin Coulommiersin kunnassa Seine-et-Marnessa ja Dieppen kaupungissa Seine-Maritimessa Ranskassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat La Sept Cinéma, Les Films du Camélia, Films A2 ja MK2 Productions.
Julkaisu ja vastaanotto.
"Naisten asioita" sai ensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 2. syyskuuta 1988. Elokuvan Ranskan ensi-ilta oli 14. syyskuuta 1988 ja teatteriensi-ilta 21. syyskuuta 1988. Elokuva oli Ranskassa MK2 Diffusionin teatterilevittämä ja keräsi teatterikierroksensa aikana 975 770 katsojaa. Elokuva esitettiin myös muun muassa vuoden 1988 Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta televisioensi-iltansa se sai Yle TV1 -kanavalla 7. helmikuuta 1993.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 80% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7,4/10 keskiarvolla. Keräys perustuu kymmeneen arviointiin. 1 158 käyttäjästä 77% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,7/5 keskiarvolla. Internet Movie Databasen 2 924 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,6/10.
"Naisten asioita" julkaistiin Ranskassa DVD:lle 7. helmikuuta 2001.
Yle Teema &amp; Fem

Yle Teema &amp; Fem on Yleisradion kanavapaikka televisiossa. Se aloitti 24. huhtikuuta 2017, jolloin Yle Fem- ja Yle Teema -kanavat muuttivat samalle kanavapaikalle 5. 
Kanavauudistuksen taustalla on mediankäytön muutos. Suomalaiset katselevat televisiota yhä enemmän verkon kautta. Uudistuksessa yhä enemmän Ylen ohjelmia siirtyy katsottavaksi Yle Areenaan.
Jaetulta kanavapaikalta löytyy sekä Teeman että Femin sisältöjä. Ohjelma-aika jakautuu tasaisesti kahden kanavan välille. Kuvaruudussa vaihtuva logo kertoo, kuuluuko näytettävä ohjelma Teeman vai Femin ohjelmistoon. Yläkulman kanavalogossa näkyy suurempana sen kanavan nimi, jonka ohjelmistoon ohjelma kuuluu. Teeman ohjelmia nähdään iltaisin tiistaista lauantaihin klo 20.00 alkaen sekä iltapäivisin joka päivä klo 12.00–17.25. Yle Femin ohjelmia lähetetään aamupäivisin ja viitenä päivänä viikossa tiistaista lauantaihin klo 17.25-20 sekä koko illan sunnuntaisin ja maanantaisin klo 17.25 alkaen. 
SVT Worldin ohjelmia ei enää näytetä osana Yle Femin ohjelmistoa, sillä SVT päätti kustannussyistä lopettaa palvelun toukokuussa 2017. Osa SVT:n suosituimmista ohjelmista näkyy vain Yle Femillä.
Uudistuksessa Yle Teema ja Yle Fem säilyvät omina brändeinään. Kumpikin kanava tekee ohjelmapäätöksensä itsenäisesti, ja niillä on omat ohjelmistot.
Yle Teeman ja Yle Femin ohjelmistot muodostavat omat kokonaisuutensa Yle Areenassa. 
Kun muuta ohjelmaa ei öisin ja aamuisin tule, kanavalla esitetään Textnyttiä eli Yle Nyheterin ruotsinkielistä uutisikkunaa.
Papahānaumokuākea

Papahānaumokuākean merellinen kansallismonumentti () on luonnonsuojelualue Tyynellämerellä Luoteisilla Havaijisaarilla. Kymmenen atollia ja laajan merialueen kattava suojelualue on pinta-alaltaan noin 1,5 miljoonaa neliökilometriä.
Sijainti.
Papahānaumokuākean merellinen kansallismonumentti sijaitsee Tyynellämerellä Luoteisilla Havaijisaarilla. Se on pinta-alaltaan noin 1,5 miljoonaa neliökilometriä, kooltaan suurempi kuin kaikki Yhdysvaltain kansallispuistot yhteenlaskettuna.
Papahānaumokuākeaan kuuluu kymmenen atollia, joista suurin on Midway. Sen pinta-ala on 592 hehtaaria. Yli 100 hehtaarin atolleja ovat myös Laysan (414) ja Lisianski (148). Muut atollit ovat Kure, Nihoa, Pearl and Hermes Atoll, French Frigate Shoals, Mokumanamana, Gardner Pinnacles ja Maro Reef.
Luonto.
Kasvillisuus.
Papahānaumokuākean merialueelta tunnetaan 353 merilevä- ja 2 meriheinälajia. Merilevälajisto on suhteellisen samantapainen koko alueella. Siihen kuuluu muun muassa Chlorophyta-, Rhodophyta-, Phaeophyta- ja Cyanophyta-lajeja. "Halimeda"-suvun viherleviä löytyi vuonna 2004 yli 70 prosentilta tutkituista alueista.
Papahānaumokuākean maa-alue on suhteellisen pieni, mutta sieltä löytyy monia kotoperäisiä lajia. Useimmat lajit ovat suolaa ja kuivuutta kestäviä kasveja. Monia kasveja on kuollut sukupuuttoon saarilta eurooppalaisten tulon jälkeen vieraslajien takia. Joillain alueilla sen sijaan on tiheästi lajeja, jotka ovat rottien takia hävinneet Havaijin pääsaarilta. Tällaisia lajeja ovat muun muassa leuhupalmuihin kuuluva "Pritchardia remota" ja kolibrinpapuihin kuuluva "Sesbania tomentosa".
Eläimet.
Pehmytkoralleja on erityisesti Papahānaumokuākean keskiosien saarien ympäristössä, kun taas kivikoralleja on erityisesti pohjoisimmilla ja kaakkoisimmilla saarilla. Pehmytkoralleista "Sinularia"- ja "Palythoa"-sukujen lajit ovat yleisimmät. "Acropora"-suvun pöytäkoralleja ei tavata muualla Havaijilla, mutta Papahānaumokuākealla niitä on seitsemän lajia. Syvänmeren korallilajeja on löytynyt 365–406 metrin syvyydestä. Yli 500 metrin syvyydestä löytyy sulkakoralleja ja sienieläimiä, mutta alueen syvänmeren lajistoa on tutkittu vain vähän.
Merinisäkkäistä Papahānaumokuākealla elää muun muassa erittäin uhanalainen havaijinhylje. Sen lisäksi saaren rannat ovat liemikilpikonnan tärkeä lisääntymispaikka.
Papahānaumokuākean saarilla pesii vuosittain 5,5 miljoonaa lintua. Peräti 99 prosenttia maailman havaijinalbatrosseista ja 98 prosenttia mustajalka-albatrosseista pesii saarilla. Lisäksi japaninalbatrossikanta on merkittävä.
Saarten rannoilla on havaittu 47 rantalajia, mutta niistä suurin osa on vain vierailevia lintuja. Muuttolinnuista saaret ovat erityisen merkittäviä siperiankurmitsalle, alaskankuoville, harmaaviklolle ja karikukolle. Papahānaumokuākeallä elää myös neljä kotoperäistä maalintua, nihoanpalila, laysaninpalila, laysaninkerttunen ja laysaninsorsa.
Matt Kenseth

Matt Kenseth (s.10. maaliskuuta 1972 Madison, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija, joka kilpailee Joe Gibbs Racingin Toyota Camrylla Amerikan suurimmassa moottoriurheilusarjassa NASCAR:issa. Kenseth on voittanut sarjan mestaruuden kerran, vuonna 2003, Roush Racingin Fordilla.
NASCARin ohella Kenseth on pärjännyt vuosittaisessa International Race of Champions tapahtumassa. Kolmen osallistumiskerran tuloksena on ollut yksi voitto, yksi toinen ja yksi kolmas sija.