Kotka (kaupunki)

Kotka on kaupunki Kaakkois-Suomessa ja se kuuluu Kymenlaakson maakuntaan. Kaupunki sijaitsee Suomenlahden rannalla. Kotka on Kouvolan ohella toinen Kymenlaakson maakunnan keskuksista. Kotka on merkittävä satama- ja teollisuuskaupunki sekä monipuolinen koulu- ja kulttuurikaupunki. 
Kotkan kaupungissa asuu noin henkilöä ja laajemmin koko seudulla asuu noin henkilöä. Asukasluvultaan Kotka on Suomen :nneksi suurin kaupunki. Kotkan naapurikunnat ovat Hamina, Kouvola ja Pyhtää.
Kotkan historia liittyy emäpitäjänsä Kymin historiaan. Pyhtääseen kuulunut Kyminkartanon kappeli rakennettiin noin vuonna 1440. Kymin seurakunta itsenäistyi vuonna 1642. Kaupungistumisen myötä Kymistä erotettiin ensin Kotkan kaupunki vuonna 1879 ja Karhulan kauppala vuonna 1951. Vuoden 1977 kuntaliitoksessa Kotkan kaupunki laajeni käsittämään lähes kaikki eri aikoina Kymiin kuuluneet alueet.
Nimen alkuperä ja vaakuna.
Kotkan kaupungin nimi juontuu Kotkansaaresta. Saaren nimen nimi tullee siitä, että siellä on pesinyt merikotkia.
Kotkan kaupungin vaakunan suunnitteli Olof Eriksson vuonna 1957.
Historia.
Esihistoria.
Nykyisen Kotkan alueen varhaisimmat asuinpaikat kuuluvat kivikauden aikaiseen kampakeraamiseen kulttuuriin. Merenpinta on ollut tällöin noin 20 metriä nykyistä korkeammalla ja nykyiset Kotkan alueella olevat Kymijoen ja Nummenjoen varret ovat olleet merenlahtia. Asuinpaikkoja on löydetty näiden muinaislahtien rannoilta Laajakoskelta, Juurikorvesta ja Ylänummelta.
Myöhempään vasarakirveskulttuuriin kuulunut asuinpaikka on löydetty Juurikorvesta ja kulttuuriin kuuluneita irtolöytöjä myös muualta. Pronssikautisia röykkiöhautoja eli hiidenkiukaita tunnetaan merkittävä ryhmä Östringinlahden Höyterinpohjan alueelta Itärannan ja Kaarniemen välillä. Alueella on myös Suomessa harvinaisia pronssikautisia tai pronssi- ja rautakauden vaihteen aikaisia laivan- tai veneenmuotoisia kivilatomuksia. Eräs alueen hautaröykkiöistä on ajoitettu varhaisrautakaudelle.
Kuutsalon ja Kirkonmaan välisen salmen itäistä suuta on joskus arveltu viikinkien idäntien yöpymissatamaksi. Tiutisen vieressä sijaitseva Pirköyrin saari on toiminut mahdollisesti jo viikinkiajalla kauppapaikkana. Itämeren alueen jouduttua 1100-luvun loppupuolelta lähtien saksalaisten hansakauppiaiden valtaan Suomenlahden pohjoisrannikon kauppayhteydet etelään vilkastuivat.
Keskiaika (1200–1599).
Varhaiskeskiajalla vilkastunut kaupankäynti ja Kymijoen lohi- ja siikakosket toivat Kymijoen suulle runsaasti uudisasukkaita. Kymijoen suualueiden merkittävän asutuskauden katsotaan alkaneen 1200-luvun alkupuolella. Paikan- ja henkilönnimien perusteella alueelle muuttanut väestö oli suurimmaksi osaksi hämäläisperäistä, mutta joukossa on ollut myös savolaista ja karjalaista väestöä. Viipurin linnan rakentamisen jälkeen 1293 Kymijoen suualue tuli liitetyksi Ruotsin valtapiiriin ja Viipurin linnalääniin. Alueen ruotsinkielisen asutuksen syntyminen on ajoitettu 1300-luvun alkupuolelle, jolloin saaristoon ja rannikolle muutti ruotsalaisia uudisasukkaita. Tallinnan saksalaisten hansakauppiaiden oikeus käydä vapaata kauppaa Kymijoen ja Nummenjoen suualueilla rajoittui vuonna 1336, jolloin Viipurin linnanpäällikkö Pietari Joninpoika myönsi heille oikeuden käydä kauppaa Viipurissa, Virolahdella ja Vehkalahdella.
Kymijoen suualueelle syntyi noin vuonna 1350 Kyminkartano, jonka Ruotsin valtakunnan drotsi Bo Joninpoika Grip lahjoitti vuonna 1380 Vadstenan luostarille. Kartanon yhteyteen rakennettiin noin vuonna 1440 Pyhtääseen kuulunut Kyminkartanon kappeli. Kartano siirtyi Kustaa Vaasan aikana 1556 kuninkaankartanoksi ja siitä tuli Kymenkartanon läänin voutikunnan hallintokeskus.
Korkeakosken länsirannalla tiedetään olleen Kyminkartanon jauhomylly jo ainakin 1550-luvulla ja sinne rakennettiin myös sahamylly vuonna 1563. Korkeakosken jokihaaran alajuoksulle Helilään perustettiin 1560-luvulla kruunun laivanveistämö.
1600–1899.
Kymi itsenäistyi omaksi seurakunnaksi Pyhtään itäosasta vuonna 1642. Kymiin liitettiin kyliä myös Vehkalahden länsiosista eli Kymijoen Pernoonhaaran, Koivukoskenhaaran ja Huumanhaaran itäpuolelta. Seurakunnan ensimmäinen kirkko rakennettiin Kyminkartanon kappelin paikalle. Tämä puukirkko oli 1720-luvulle tultaessa huonokuntoinen, jolloin uusi kirkko päätettiin rakentaa Helilään. Helilästä kasvoi myöhemmin Karhulan kauppalan keskusta.
 ja siihen kuuluneiden Ruotsinsalmen meritaistelujen jälkeen venäläiset rakensivat 1790-luvulla Kymin alueelle Ruotsinsalmen–Kyminlinnan kaksoislinnoituksen Svartholman ja Viaporin vastineeksi. Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluivat Fort Katarina Kotkansaarella, Fort Elisabeth Varissaaressa ja Fort Slava Kukourin saarella sekä pienempiä linnakkeita lähisaarilla. Kotkansaaren itäosaan perustettiin satama ja varsinainen linnoituskaupunki kasarmeineen ja varastoineen rakennettiin saaren sisäosaan.
Mantereen puolelle rakennettiin Kyminlinna vanhan Kyminkartanon alueelle paikkaan, jossa Alinen Viipurintie eli Suuri Rantatie ylittää Kymijoen Langinkosken- ja Huumanhaaran. Ensimmäistä niin sanottua Suvorovin linnoitusta laajennettiin vuodesta 1803 lähtien käsittämään koko Hovinsaaren pohjoisosa.
Linnoituskaupungin väestö oli pääosin ortodoksisia venäläisiä, kohoten parhaimmillaan noin kahdeksaan tuhanteen, mikä oli suunnilleen saman verran kuin Suomen pääkaupungissa Turussa. Kymin pitäjän luterilainen väestö oli samaan aikaan noin 2 200. Linnoitukset menettivät kuitenkin pian sotilaallisen merkityksensä Venäjän ja Ruotsin rajan siirryttyä Suomen sodassa vuonna 1809 Kymijoelta Tornionjokeen. Tämän seurauksena keisari Aleksanteri I alensi Ruotsinsalmen toisen luokan linnoitukseksi ja torjui anomuksen kaupungin perustamiseksi. Ruotsinsalmen linnoituskaupunki alkoi tyhjentyä, ja sinne jäi vain muutamia satoja asukkaita. Monet venäläiskauppiaat, kuten Sinebrychoff, siirtyivät muun muassa Helsinkiin. Krimin sodassa vuonna 1855 brittiläis-ranskalainen laivasto tuhosi merilinnoitukset ja linnoituskaupunki tuhoutui suurimmaksi osaksi tulipalossa. Nykypäivään on parhaiten säilynyt ortodoksinen Pyhän Nikolaoksen kirkko vuodelta 1801 sekä linnoituksista Kyminlinna, joka ei sijaintinsa vuoksi joutunut sotatoimien kohteeksi.
Sahateollisuuden voimakas kasvu 1870-luvun alkupuolella johti lukuisien höyrysahojen perustamiseen Kymissä. Kymijoen suulla sijainnut alue oli otollinen sahateollisuudelle, koska jokea pitkin saattoi uittaa puutavaraa Päijänteeltä ja Saimaalta asti ja Kymijoki oli luonnollinen paikka sahojen perustamiselle. Ensimmäisen höyrysahan rakennuttivat Kotkansaaren itäosaan yhteisesti Carl Henrik Ahlqvist ja Johan Friedrich Hackman. Vuonna 1871 valmistunutta sahaa alettiin kutsua uusien sahojen rakentamisen myötä Vanhaksi sahaksi. Vuonna 1872 norjalainen yhtiö W. Gutzeit &amp; Co perusti Kotkansaaren itäosaan sahan, joka oli valmistuessaan Suomen suurin. Sahaa nimitettiin myöhemmin Norjan sahaksi, koska siellä työskenteli paljon norjalaisia, joista Gutzeit piti hyvää huolta. Hän rakennutti heille oman koulun ja kaupan sekä järjesti hyvät asumisolot ja korotti palkkoja. Gutzeitin kiinnostus purjehtimiseen näkyi siinä, että Gutzeitin järjestämistä tapahtumisisista suurin osa oli purjehdukseen liittyviä. Gutzeit perusti myös lasitehtaita, konepajoja ja tiilitehtaita. Vuoteen 1876 mennessä Kymissä oli yhdeksän höyrysahaa, esimerkkeinä Norjan saha, Vanha saha, Hallan, Karhulan, Hovinsaaren, Jumalniemen ja Sunilan saha. Niiden ympärille syntyi nopeasti muuta teollisuutta. Teollistumisen myötä Kymin väkiluku alkoi nousta voimakkaasti. Vuonna 1870 se oli noin 3 200 henkeä, mutta vuosikymmenen loppupuolella noin 5 000, joista Kotkansaarella asui noin 1 000 asukasta. Ruotsinsalmen linnoituskaupungin raunioille alkoi muodostua uudelleen kaupunkimainen yhteisö.
Suomen suuriruhtinaskunnan senaatti antoi 16. huhtikuuta 1878 julistuksen kaupungin perustamisesta Kotkan saarelle Kymin pitäjästä, joten vuonna 1879 Kotkansaari ja Hovinsaaren eteläosat irrotettiin Kymin kunnasta ja perustettiin Kotkan kaupunki, joka sai meri- ja tapulikaupungin oikeudet. Kaupungin ensimmäisessä asemakaavassa vuodelta 1878 katuverkosto laadittiin pääpiirteissään samansuuntaiseksi linnoituskaupungin katujen kanssa. Kaava laadittiin silloin yleisesti käytössä olleeksi ruutukaavaksi. Nopeasti kasvava kaupunki tarvitsi lisää maata ja jo vuonna 1884 Kotkaan liitettiin Hovinsaari suurimmaksi osaksi ja Hietanen.
Kouvola-Kotka -rautatien valmistuminen vuonna 1890 vahvisti Kotkan kehitystä alueensa merkittävimmäksi teollisuus- ja satamakaupungiksi ohi Haminan. 
1900–1999.
Toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1945 perustettiin uusi Kymen lääni, jonka väliaikainen pääkaupunki Kotka hetken oli. Hovinsaaren pohjoisosa eli Kyminlinna liitettiin Kotkaan vuonna 1948.
1950-luvun alussa Kymi oli suurkunta, jonka hallintoa ja rakennustoimintaa ei pystytty enää hoitamaan maalaiskuntien lainsäädännön mukaan. Vuonna 1951 Kymin teollisuustaajamista muodostettiin Karhulan kauppala, maaseutukylien jäädessä edelleen maalaiskunnaksi. Kauppalaan liitettiin Kymin kunnan keskeiset alueet; kirkonkylä Helilä sekä Karhulanniemen, Sunilan ja Korkeakosken teollisuusalueet. Alvar Aallon suunnittelema Sunilan asuntoalue oli alun perin kaavoituksella muuhun kuntakokonaisuuteen liittymätön alue Kymissä. 
Vuonna 1954 Kymin länsiosista liitettiin kaupunkiin laaja alue, joka käsitti muun muassa Mussalon saaren sekä Ruonalan, Lankilan ja Sutelan kylät. Alueella on nykyisin myös Karhuvuoren ja Aittakorven kaupunginosat.
Otto-Iivari Meurmannin luomassa Karhulan kauppalan ensimmäisessä yleiskaavassa vuodelta 1955 pyrittiin kokoamaan kylätaajamia kauppalan asumalähiöiksi ja luomaan Helilästä liikekeskusta.
Vuonna 1965 kaupunkiin liitettiin Karhulan kauppalasta Tiutisen saari. 
Vuonna 1974 Kotkaan liitettiin Haapasaaren kunta, joka oli irtautunut Kymistä 1913 ja joka oli 1970-luvulla ollut asukasluvultaan Suomen pienin kunta. Kotkan, Karhulan ja Kymin kuntaliitoksessa vuonna 1977 kaupunki laajeni käsittämään pääosin kaikki eri aikoina Kymiin kuuluneet alueet.
Haarla Oy:n Hovinsaaren paperitehdas lakkautettiin vuonna 1999.
2000–.
Kotkan suurimmat elinkeinot vuonna 2004 olivat yhteiskunnalliset palvelut (31,7 %) ja teollisuus (21,9 %).
Vuoden 2006 lopulla asukkaista oli suomenkielisiä 52 131 (95,5 %) ja ruotsinkielisiä 579 (1,1 %). Muiden kielten puhujien määrä oli 1 897 (3,5 %). Ulkomaan kansalaisia Kotkassa asui 1 582 (2,9 %). Ulkomaan kansalaisten määrä on kasvanut nopeasti 1990- ja 2000-luvuilla, vielä vuonna 1990 se oli vain 0,3 % väestöstä.
Maantiede.
Kotkan keskusta sijaitsee Kotkansaarella. Toinen tärkeä keskus on entisen Kymin pitäjän kirkonkylä ja Karhulan kauppalan keskusta, joka nykyisin kuuluu Karhulan ja Helilän kaupunginosiin. Merkittävimmät kerrostalolähiöt ovat Karhuvuori lännessä ja Sunila idässä. Kotkan keskustaajama on jaettu asemakaavallisiin kaupunginosiin. Keskustaajaman ulkopuolella on maaseutumaisia pääosin kaavoittamattomia kyliä. Kotkan maapinta-ala on neliökilometriä, josta neliökilometriä on sisävesistöjä. Meripinta-ala on neliökilometriä.
Kotkan saarista ovat suurimmat Mussalo, Kirkonmaa, Kuutsalo ja Kotkansaari. Suomenlahden ulkosaaristossa on Haapasaaren saaristo. Hovinsaari ja Kolkansaari ovat Kymijoen suuhaarojen välistä mereen työntyviä niemiä, joita voidaan pitää myös saarina, koska Kymijoki erottaa ne mantereesta.
Kymijoki virtaa mereen kolmena haarana kaupungin alueella, lännestä itään lueteltuna Langinkoskenhaara, Huumanhaara ja Korkeakoskenhaara. Hovinsaari jää Langinkosken- ja Huumanhaaran väliin ja Kolkansaari Huuman- ja Korkeakoskenhaaran väliin. Kymijoessa on Kotkan alueella useita koskialueita. Suurimmat vapaana virtaavat kosket ovat Pernoonkosket, Langinkoski, Siikakoski ja Kultaankosket. Vesivoimalaitokset on rakennettu Korkeakoskeen ja Koivukoskeen.
Kotkassa on kaksi pientä, noin yhden kilometrin halkaisijaltaan olevaa järveä, niitä pienempi Saarijärvi ja joitakin noin 300 metriä halkaisijaltaan olevia lampia. Laajakoskenjärvi Kymijoen Pernoonhaaran vieressä on alun perin ollut joenpoukama. Laajakosken perkauksen ja oikaisun ja siitä johtuneen vedenpinnan laskun seurauksena sen erottaa joesta nykyään kapea kannas. Rapakivenjärvi Kotkan ja Kouvolan rajalla on lähes umpeenkasvanut järvi, joka sijaitsee nykyiseen Nummenjokeen johtaneen muinaisen Kymijoen haaran varrella. Laajakoskenjärvi ja Rapakivenjärvi kuuluvat Natura 2000 -alueisiin.
Kotkan korkein kohta on lähellä Haminan rajaa sijaitseva Suurivuori, jonka korkeus on 87 metriä merenpinnasta. Muita korkeita kohtia ovat Kymin lentokentän seutu (noin 72 metriä) ja Pernoon Haukkavuori (69,1 metriä). Kallioperä on suurimmaksi osaksi rapakiveä. Kymijoen itäpuolella kulkee osin katkonainen pitkittäisharju. Kymijoen ja Nummenjoen varrella on tasaista savikkoa ja entisiä suoalueita, jotka on raivattu pelloiksi. Luonnontilaisista suoalueista merkittävin on lähellä Pyhtään rajaa sijaitseva Mustanjärvensuo, joka kuuluu Valkmusan kansallispuistoon. 
Ilmasto.
Ilmastoon vaikuttaa erityisesti rannikon tuntumassa Suomenlahti, jonka seurauksena kaupungin eteläosissa on meri-ilmaston piirteitä. Kaupungin pohjoisosissa ilmasto on jo huomattavasti mantereisempi.
Kaupunkikuva.
Kotkan kaupunkikuvalle on tyypillistä rikkonainen Suomenlahden rannikko saaristoineen ja Kymijoen suuhaarat.
Puistot.
Kotkan kaupunkipuistot saivat vuonna 2019 kunniamaininnan Euroopan neuvoston maisemapalkinto -kilpailussa.
Puistoista kuuluisin on Sapokan vesipuisto, joka on useasti palkittu viheralue. Siellä sijaitsee muun muassa 20 metriä korkea vesiputous, johon pumpataan merivettä. Kaupunginpuutarhuri Heikki Laaksonen suunnitteli puiston 1990-luvun alussa. Hän on suunnitellut myös 
Kotkansaaren eteläisimmässä kärjessä sijaitsevan Katariinan meripuiston. Sieltä löytyy muun muassa skeittiparkki, kuntoiluvälineitä ja nurmikenttä ja pienoismalleja suomalaisista majakoista. Tammisotilaat muistuttaa Ruotsinsalmen meritaistelusta. Alue on yli 20 hehtaarin suuruinen puisto- ja virkistysalue. Öljysatamasta merelliseksi kansanpuistoksi vähitellen kasvanut Katariinan Meripuisto on erittäin monipuolinen toimintapuisto kaiken ikäisille. Kymijoen varrella sijaitseva Koskipuisto on Kotkan uusin vesiaiheinen puisto.
Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt.
Kotkassa on 17 valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.
Hallinto.
Kotkan kaupungin ylintä päätösvaltaa käyttää kaupungin asukkaiden joka neljäs vuosi kunnallisvaaleissa valitsema kaupunginvaltuusto. Kotkan kaupunginvaltuustossa on 51 jäsentä, jotka valitsevat 13-jäsenisen kaupunginhallituksen ja lautakunnat. Kaupunginvaltuuston puheenjohtajana toimii kokoomuksen Jouko Rauhala ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana SDP:n Sami Virtanen. Kaupunginjohtajana toimii Esa Sirviö. Kotkassa toimii myös nuorisovaltuusto, jolla on edustajansa eri lautakunnissa.
Ystävyyskaupungit.
Kotkan kaupungilla on 10 ystävyyskaupunkia eri puolilta maailmaa.
Väestö.
Kotkan asukasluku oli asukasta ja asukastiheys asukasta neliökilometrillä. 
Vuoden 2024 asukkaista oli suomenkielisiä oli 89 prosenttia, venäjänkielisiä viisi prosenttia, ruotsinkielisiä prosentti ja ukrainankielisiä vajaa prosentti. Ulkomaan kansalaisia Kotkassa asui 6,6 prosenttia.
Nykyisen Kotkan alueen asukasluku oli suurimmillaan noin 62 000 henkeä 1970-luvun puolivälissä hieman ennen suurta kuntaliitosta. 1970-luvun lopulta alkoi väestökato, jota kesti 1990-luvun lopulle. Muuttoliike suuntautui erityisesti pääkaupunkiseudulle. 2000-luvulla asukasluku pysyi suunnilleen ennallaan. Vuodesta 2013 alkaen Kotka on kuitenkin jälleen kokenut väestökatoa, joka kasvaneen muuttotappion takia syveni voimakkaasti 2020-luvun alussa.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Taajamat.
Vuoden 2018 lopussa Kotkassa oli 52 883 asukasta, joista 51 410 asui taajamissa, 920 haja-asutusalueilla ja 553:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kotkan taajama-aste on 98,2 %. Kotkan taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kotkan keskustaajama ulottuu pieniltä osin myös Haminan kaupungin alueelle.
Talous.
Suurimmat elinkeinot vuonna 2023 olivat: 
Kotkan työttömyysaste oli vuoden 2015 lopussa 22,2 prosenttia, mikä on eräs Suomen korkeimpia ja suurin maan kaupungeista. Vuoden 2022 alussa Kotkan työttömyysaste oli 13,9 %, mikä oli Kaakkois-Suomen kunnista Rautjärven jälkeen toiseksi korkein luku.
Suurimmat työnantajat.
Kotkan suurimmat työnantajat 2023: 
Kotkassa toimii myös Sonoco, Karhulan kartonkitehdas (aik. Karhula Osakeyhtiö ja Ahlström).
Liikenne.
Kaupunki sijaitsee valtatien 7, E18 varrella, jonka kautta etäisyys Helsinkiin on noin 130 kilometriä. Vuodesta 1890 lähtien Kotkasta on päässyt rautatieyhteydellä Kouvolaan. Kotkan rautatieasema sijaitsee osoitteessa Kotkantie 1. Junien pääteasema Kotkan Satama sijaitsee Kantasatamassa Tornatorintiellä. Juna kulkee Kotkasta Kouvolaan, josta on vaihtoyhteydet eri suuntiin.
Kotkan saaristoliikennettä hoitavat useat yritykset. Kuusisen satamasta pääsee Haapasaareen, Kaunissaareen, Kirkonmaalle, Kuutsaloon ja Rankkiin. Sapokan satamasta pääsee Lehmänsaareen, Tammioon, Ulko-Tammioon ja Varissaareen. Katariinan Meripuistosta pääsee Langinkoskelle. Reitteillä operoi Finferriesin Otava ja Tekla, Tuuriliikenteen M/S Tuula ja MeriSetin Vikla-alukset. Varissaareen pääsee M/S Klippan -aluksella.
Kymin lentokenttä on pienkonekenttä kaupungin pohjoisosissa.
Paikallis­liikennettä Kotkassa hoitaa nykyisin vain Pohjolan Liikenne, joka osti ensin Karhulanpuoleisen linja-autoliikenteen Onni Vilkas Oy:ltä Onni Vilkkaan kuoltua ja sitten Mussalo-Karhuvuoren liikenneoikeudet marraskuussa 2007 Jyrkilä-liikenneyhtiöltä, joka jatkaa kuitenkin tilausmatka-liikenneyhtiönä. Palvelulinjoja sekä seutu- ja kaukoliikenteen vakiovuoroja Kotkassa ajavat lisäksi Savonlinja-Yhtiöt, Henkilöliikenne Heino Oy sekä Liikenne Vuorela.
Vuodesta 2022 lähtien Kotkan kaupungin, Haminan kaupungin ja Pyhtään kunnan joukkoliikenteen paikallisbussien nimi on ollut Jonne &amp; Minne.
Satamat.
Kotkan satama yhdistyi vuonna 2011 Haminan sataman kanssa Hamina-Kotkan satamaksi, joka on Suomen suurin yleissatama. Kotkan satama oli jo ennen yhdistymistään yleissatamista Suomen suurin vientisatama.
HaminaKotka Sataman osakeyhtiöön kuuluvat satamat Kotkan alueella:
Kotkassa on lisäksi muita kuin HaminaKotka Sataman osakeyhtiöön kuuluvia satamia:
Entisen Puistolan öljysataman alueella sijaitsee nykyisin Katariinan meripuisto.
Kantasatama.
HaminaKotka Sataman osakeyhtiöön kuuluva Kantasatama on keskittynyt pääasiassa lolo-tyyppiseen liikenteeseen. Kantasatamassa sijaitsee
Palvelut.
Koulutus.
Kotkassa on yhteensä 15 peruskoulua. Alakouluja niistä on 10, yläkouluja 3 ja yhtenäiskouluja 2. Kaupungissa on yksi ruotsinkielinen koulu, yksityinen Kotka Svenska Samskola, jossa toimii peruskoulun luokkien 1–9 lisäksi lukio.
Kaupungin ylläpitämiä lukioita on kolme.
Kotkassa toimivia toiseen asteen oppilaitoksia:
Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulu (XAMK) muutti Kotkan kampuksensa Kantasatamaan syksyllä 2024. Tekniikan, sosiaali- ja terveysalan, merenkulun ja logistiikan ja pelialan opiskelijoita siellä on noin 3500. XAMKin tutkimus- ja kehityshankkeet keskittyvät kyberturvallisuuteen ja öljyntorjuntaan.
Vesi-, jäte- ja energiahuolto.
Kaupungin energiayhtiö Kotkan Energia tuottaa 60 % energiastaan uusiutuvista energianlähteistä. Yli puolet kotkalaisista kiinteistöistä lämmitetään Kotkan Energian tuottamalla ja jakelemalla kaukolämmöllä.
Vesihuollosta vastaa Kymen Vesi, jolla on jätevedenpuhdistamo Mussalossa.
Asuinkiinteistöjen jätteiden kuljetuksesta vastaa Kymenlaakson Jäte Oy. Lajiteltuja jätteitä voi toimittaa Jumalniemen jäteasemalle ja Kotkansaaren kierrätysasemalle.
Kulttuuri.
Kymenlaaksossa toimivan sinfoniaorkesterin Kymi Sinfoniettan toinen pääkonserttitalo on Kotkan konserttitalo. Tunnettuja kotkalaisia kevyen ja rockmusiikin yhtyeitä ovat muun muassa Harmony Sisters, Sten's Stoned, Sydänmaa ja Ypö-Viis. Musiikin perusopetuksesta on jo vuodesta 1946 lähtien vastannut Kotkan-seudun musiikkiopisto, joka toimii Kotkan lisäksi neljän lähikunnan alueella.
Kotkan kaupunginteatterin historia alkaa Kotkan Työväenteatterin perustamisesta vuonna 1908. 
Nähtävyydet.
Kotkansaarella sijaitsevat Merikeskus Vellamo Kantasatamassa ja sen laiturissa museojäänmurtaja Tarmo. 
Sapokanlahden rannalla sijaitsee myös Maretarium, joka on vuonna 2002 valmistunut suomalaisten kalojen akvaariotalo. Suurimmat kalat akvaariossa ovat monneja, jotka ovat kadonneet Suomen luonnosta 1930-luvulla. Maretariumin vierestä lähtee Juha Vainion katu, jonka varrelta löytyy noin 30 riimikiveä joihin on taltioitu Vainion säkeitä. 
Kotkan veistospromenadi on kokoelma nykykuvanveistäjien teoksia, joista pääosa sijaitsee Keskuskadun lehmusbulevardilla, mutta kokoelma on laajentunut myös ympäröiviin puistoihin ja katuihin. Veistospromenadille on hankittu uusia teoksia lähes vuosittain.
Haukkavuoren näkötorni on alun perin ollut vesitorni.
Teollisuushistoriaa ja siihen liittyvää arkkitehtuuria edustavat A. Ahlström Oy:n Karhulan Teollisuuspuisto Karhulassa, joka on Suomen valtakunnallisesti merkittävimpiä teollisuus- ja rakennushistoriallisia ympäristökokonaisuuksia, sekä Sunilan sulfaattisellutehdas ja asuinalue Sunilassa (Alvar Aalto).
Museot.
Merkittäviä museoita ovat Suomen merimuseo ja Kymenlaakson museo, jotka siirtyivät heinäkuussa 2008 Kotkan Kantasatamassa sijaitsevaan Merikeskus Vellamoon. 
Ulkomuodoltaan Vellamo muistuttaa jättimäistä aallonharjaa. Merimuseon näyttely Kohtalona Ruotsinsalmi kertoo 1700-luvun lopulla Kotkan edustalla käydyistä meritaisteluista. Ruotsinsalmen toinen meritaistelu oli Itämeren suurin ja siinä oli mukana noin 400 alusta. Taistelussa Ruotsi voitti Venäjän, johon Kotka, tuolloin Kymi, kuului. Vellamoon kuuluu merimuseon ja Kymenlaakson museon ohella Venehalli, Merivartiomuseo ja useita museolaivoja, esimerkiksi Tarmo.
Murre.
Kotkan alueella puhutun kielen perustana on kaakkoishämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Kotkan alueella puhuttu murre on Kymin murretta, joka kuuluu kaakkoishämäläisen murteen Iitin ryhmään.
Ruokakulttuuri.
Kotkan pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla "hailiserpa, silakkaserpa, lohisoppa, punsa, lanttujyrköt" ja "ryynipiirakka". 
Uppopaistettuja possot ovat kotkalaisia perinneleivonnaisia. Omenahillolla täytettyjä sokeriherkkuja alettiin valmistaa 1940-luvulla. Munkkipossuista ne eroavat valmistustavaltaan ja rakenteeltaan. Löysästä taikinasta valmistettujen possojen kuori on ohut ja rapea. Possot valittiin Suomen parhaaksi toriherkuksi Iltalehden vuonna 2023 järjestämässä äänestyksessä.
Uskonto.
Seurakuntia.
Vuoden 2017 alusta lähtien Kotkan alueella on toiminut Suomen evankelis-luterilaisen kirkon Kotka–Kymin seurakunta, joka muodostui entisistä Kotkan, Kymin ja Langinkosken seurakunnista ja näiden muodostamasta Kotka–Kymin seurakuntayhtymästä.
Suomen evankelisluterilaisen lähetyshiippakunnan Luterilainen Siilas-seurakunta kokoontuu Kotkan Karhulassa.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Kotkassa toimivat Karhulan helluntaiseurakunta ja Kotkan helluntaiseurakunta.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Kotkan alueella toimii Kaakkois-Suomen ortodoksinen seurakunta.
Kotka kuuluu roomalaiskatolisen Pyhän Ursulan seurakunnan alueeseen. Kyseinen seurakunta on osa Katolisen kirkon Helsingin hiippakuntaa.
Pyhäkköjä.
Kotkansaaren kirkkoja ovat Kotkan kirkko, vuonna 1898 valmistunut uusgoottilainen punatiilikirkko sekä Pyhän Nikolaoksen kirkko, joka on Kotkan ortodoksisen seurakunnan kirkko ja Kotkan vanhin kivirakennus.
Kymin kirkko on vuonna 1850 valmistunut Kotkan alueen vanhin luterilainen kirkko. Uusklassista arkkitehtuuria edustava kirkko sijaitsee Helilän kaupunginosassa.
Urheilu.
Liikuntapaikkoja.
Kotkan merkittävimmät yleisurheilukentät ovat Karhulan keskuskenttä Karhulassa ja Puistolan urheilukenttä Kotkansaarella Katariinan kaupunginosassa. Kaupungissa on kaksi uimahallia, Uimala Katariina Kotkansaarella Katariinassa ja Karhulan uimahalli. Katariinan uimalaan kuuluu myös 50-metrinen maauimala, joka on auki kesäkuukausina. Arto Tolsa Areena on erityisesti jalkapallolle tarkoitettu stadion Kotkansaarella Uimala Katariinan vieressä. Uimalan viereen rakennettiin uudet kuntoportaat keväällä 2025.
Jääkiekkoa ja taitoluistelua varten on käytössä Kotkan jäähalli Rauhalassa ja sen vieressä oleva harjoitushalli. Ruonalan urheiluhalli toimii harjoitushallina useille eri lajeille (muun muassa jalkapallo). Monille sisäurheilulajeille on käytössä Steveco-areena Karhuvuoressa (erityisesti koripallo). Aittakorvessa sijaitsevat keilahalli sekä Liikuntakeskus Kotka, jossa voi harjoittaa muun muassa squashia ja sulkapalloa.
Mussalossa on 18-väyläinen golfkenttä ja Koivulassa pienempi 6-väyläinen par 3 -kenttä. Kymin lentokenttä toimii purjelentokeskuksena, ja sen lähistöllä on Kotkan moottoriurheilukeskus.