tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
God Rest You Merry, Gentlemen

God Rest You Merry, Gentlemen on vanha englantilainen joululaulu. Se tunnetaan myös nimellä Tidings of Comfort and Joy.
Laulun nimi kirjoitetaan usein muodossa God rest ye, merry gentlemen, siis virheellisellä pseudoarkaismilla "ye" ja pilkulla väärässä paikassa ("rest" tarkoittaa tässä ”pitää” eikä ”levätä”, "merry" tarkoittaa ”rauhassa ja onnellisina” eikä ”iloiset” eikä ole adjektiivi herrasmiehiä tarkoittavalle sanalle gentlemen).
Laulun sanojen arvellaan olevan jo 1500-luvulta, mutta ensimmäiset painetut versiot löytyvät vasta 1700-luvulta. Sanoitus sisältää monia englannin kielestä sittemmin pois jääneitä ilmaisuja. Laulun säveltä pidetään vanhana englantilaisena kansansävelmänä, ja sen alkuperästä on erilaisia teorioita. Varhaisin tunnettu painettu versio, joka yhdistää sävelen tähän lauluun, sisältyy William Honen vuonna 1820 julkaisemaan poliittiseen satiiriin "A Political Christmas Carol". Laululle on olemassa myös vaihtoehtoinen, cornwallilaiseen kansansävelmään perustuva melodia. Laulu mainitaan Charles Dickensin novellissa "Joulutarina" ("A Christmas Carol", 1843), jonka alkukielellä joululaulua tarkoittava nimi viittaa todennäköisesti juuri tähän lauluun. Dickensin teoksessa lauluun viitataan nimellä ”God bless you, merry gentleman”.
Liisa Tenkku on suomentanut laulun sanat nimellä ”Vanha joululaulu” ja K. V. Valve nimellä ”Ah, iloitkaatte ystävät”.
Christian Gentner

Christian Gentner (s. 14. elokuuta 1985 Nürtingen, Saksa) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Union Berliniä. Hän on edustanut aiemmin VfB Stuttgartia, jonka kapteeninakin hän on toiminut, ja VfL Wolfsburgia. Gentner on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Gentner debytoi VfB Stuttgartin paidassa pääsarjatasolla helmikuussa 2005 Hertha BSC:tä vastaan. Avausmaali syntyi seuraavan vuoden toukokuussa VfL Wolfsburgin verkkoon. Kaudella 2006–2007 Gentner pelasi 15 ottelua ja juhli Bundesliigan voittoa. Avausjaksollaan seurassa hän teki 39 ottelussa tuon yhden maalin.
Heinäkuussa 2007 Gentner siirtyi Bundesliigan VfL Wolfsburgiin, jonka paidassa debyytti tapahtui seuraavassa kuussa Arminia Bielefeldiä vastaan ja avausmaali syntyi saman vuoden joulukuussa Eintracht Frankfurtin verkkoon. Kaudella 2008–2009 Gentner juhli Wolfsburgin kanssa uransa toista Bundesliigan mestaruutta. Seuraavalla kaudella hän debytoi Mestarien liigassa. Wolfsburgissa Gentner pelasi 99 ottelua tehden 11 maalia.
Heinäkuussa 2010 Gentner palasi takaisin vanhaan seuraansa Stuttgartiin. Debyytti uusvanhan seuran paidassa tapahtui seuraavassa kuussa Mainzia vastaan. Avausmaali syntyi marraskuussa 2010 Werder Bremenin verkkoon. Vuonna 2013 Serdar Tascin siirryttyä pois seurasta Gentneristä tuli seuran kapteeni.
Maajoukkueura.
Vuosina 2004–2006 Gentner pelasi Saksan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 14 ottelua tehden kolme maalia. Saksan jalkapallomaajoukkueessa hän debytoi toukokuussa 2009 ystävyysottelussa Kiinaa vastaan. Viimeisimmän maaottelunsa hän on pelannut elokuussa 2010.
Muuta.
Myös Gentnerin pikkuveli Thomas Gentner oli omalla urallaan ammattilaisjalkapalloilija, joka pelasi parhaimmillaan 3. Ligassa. Christian Gentner on naimisissa.
Saavutukset.
Seurajoukkuetasolla
Suheil al-Hassan

Suheil al-Hassan (s. 1970 Jabla, Latakia), tunnettu myös kutsumanimellä "al-Nimr", "Tiikeri" on Syyrian ilmavoimien ja tiedustelupalvelun kenraalimajuri, joka johtaa omaa "Tiikerijoukot"-osastoaan.
Hassan on tullut kuuluisaksi maan sisällissodassa kovana ja menestyksekkäänä johtajana, joka yleensä voittaa vaikeatkin taistelut.
Ennen sisällissotaa.
Hassan on etniseltä ryhmältään alaviitti. Suheil al-Hassan valmistui Syyrian ilmavoimien sotilasakatemiasta vuonna 1991. Lisäksi Hassan suoritti mm komppanian ja pataljoonan johtajan sekä henkilöstökurssit. Näiden lisäksi Hassan on luokiteltu Syyrian armeijassa luokiteltu laskuvarjosotilaaksi, näiden komentajaksi ja kommandoksi. Akatemian jälkeen Hassan oli monissa ilmavoimien ja ilmapuolustuksen yksiköissä töissä. Sitten Hassan liittyi ilmavoimien tiedustelupalveluun.
Sisällissodassa.
Suhail al-Hassanin johtamat joukko-osastot taistelivat menestyksekkäästi muun muassa Aleppossa 2013–2014 ja Hamassa 2014, ja valtasivat erään kaasukentän Isisiltä 2014 yhdessä muiden joukkojen kanssa. Legenda väittää, ettei Hassan olisi hävinnyt ainuttakaan taistelua, mutta tämä ei pidä paikkaansa. Hassanin Tiikerijoukot epäonnistuivat opposition rintaman murtamisessa 2015. Sitä ennen Hasan koki Wadi Deifin toisen saarron vuonna 2014 tappion henkilökohtaiseksi häviöksi. Tässä taistelussa kapinalliset ja islamilaistsistelijat valtasivat kaksi hallituksen tukikohtaa ja tarkastuspisteitä mm tunnelipommien avulla. Hassan haavoittui Al-Ghaban taistelussa kesällä 2015 kranaatin sirpaleesta. Heinäkuussa 2016 Hassanin johtamat Tiikerijoukot onnistuivat katkaisemaan Itä-Aleppon viimeisen huoltotien.
Toimintatapa.
Hassan on onnistuneissa hyökkäyksissään käyttänyt vihollisiaan vastaan poltetun maan taktiikkaa, vaikka on aina antanut viholliselle mahdollisuuden luopua taistelusta. Hassanilla on ollut tapana lukea vihollisilleen kovaäänisellä runoja, joissa varoittaa vihollista, jos tämä ei antaudu. Hassanin mielestä viholliset eivät ansaitse armoa, koska he tappavat siviilejä uskonnon nimissä ja ovat ulkomaisia palkkasotureita. Vuonna 2014 Hassan kieltäytyi ylennyksestä prikaatinkenraaliksi, koska halusi jatkaa taistelua kentältä käsin. Vuotta myöhemmin hänet ylennettiin suoraan everstistä kenraalimajuriksi.
Kansansuosio.
Hassanilla on kulttimaine Syyrian hallituksen kannattajien keskuudessa. Joidenkin tietojen mukaan ainakin jotkut Assadin tukijat haluaisivat korvata Assadin jollain kovaotteisella sotilaskomentajalla, vaikkapa Hasanilla. Ranskalainen "le Monde" -lehti väitti vuonna 2014 Hassania Assadin kilpailijaksi Syyrian alaviittien keskuudessa.
Sotarikosepäilyt.
Syyrian asevoimien eversti Suheil al-Hassan on epäillyistä sotarikoksista EU:n "mustalla listalla".
Léopold Zborowski

Léopold Zborowski (10. maaliskuuta 1889 Varsova – 24. maaliskuuta 1932 Pariisi) oli puolalainen runoilija, kirjailija ja taidekauppias. 
Léopold Zborowski syntyi Varsovassa juutalaiseen perheeseen. Pariisissa asuessaan hän tunsi hyvin boheemit taiteilijapiirit. Hän välitti taidekauppiaana muiden muassa Marc Chagallin, André Derainin ja Amedeo Modiglianin töitä. Modigliania hän usein patisteli maalaamaan. Zborowskin toimeksiannostaan Modigliani maalasi kuuluisan sarjan alastonkuvia 1910-luvun lopulla sekä kolme Zborowskin muotokuvaa. Zborowskin onnistui hankkimaan taidekauppiaana omaisuuden, mutta menetti sen vuoden 1929 pörssiromahduksessa. Hän kuoli köyhänä vuonna 1932.
Blaine Sexton

Blaine Nathaniel Sexton (3. toukokuuta 1892 Falmouth, Nova Scotia, Kanada – 29. huhtikuuta 1966 Folkestone, Englanti) oli brittiläinen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti. Hän osallistui talviolympialaisiin vuosina 1924 ja 1928. Vuonna 1924 hänen edustamansa Ison-Britannian joukkue voitti pronssia.
Huangshan maofeng

Huangshan maofeng () on Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Anhuin maakunnan prefektuuritason Huangshanin kaupungin alueella, Huangshanvuorten eli Keltaisten vuorten rinteillä. Huangshan maofeng arvioitiin huhtikuussa 2015 Kiinan kolmanneksi arvokkaimmaksi teebrändiksi. Sen arvoksi arvioitiin 5,573 miljardia yuania eli noin 850 miljoonaa euroa.
Teenkasvatus alkoi Keltaisilla vuorilla jo 1000-luvun puolivälissä. Hiuksenkärkeä tarkoittavan "maofeng"-nimi teelle annettiin 1800-luvulla. Varsinaisen Huangshan maofeng -teen tuotannon käynnisti kauppias Xie Zheng’an vuonna 1875 Fuxissa (富溪), toisen lähteen mukaan Huichengissa, Huangshanin 1 841 metrin korkuisen huipun eteläpuolella. Tee sai välittömästi suuren suosion, ja kauppiaasta tuli Huangshanin rikkain mies. Hän perusti yhdeksän teemyymälää eri puolille Kiinaa.
Teeviljelmät sijaitsevat keskimäärin 800 metrin korkeudella. Tornimaisten vuorenhuippujen läheisyyden takia teepensaat saavat vähemmän aurinkoa. Vuoden keskimääräinen sademäärä on 2 000 millimetriä ja keskilämpötila 15 °C. Seutuun liittyvän legendan mukaan kauan sitten paikkakunnalla asui toisiaan palavasti rakastanut nuori mies ja paikallinen neito, joiden rakkauden naisen jalkavaimokseen pakottanut ylimys tuhosi. Erosta puolihulluksi tullut neito karkasi ylimyksen luota päästäkseen rakkaansa luo mutta sai kuulla ylimyksen surmauttaneen tämän. Löytäessään rakastajansa ruumiin nainen itki niin, että kehittyi kaatosade. Naisen kivettynyt keho muuntui teepuuksi. Tarinaa kerrotaan nykyäänkin kuvattaessa vuoriston kosteaa ilmaa ja pilvisyyttä.
Parhaimpiin teelaatuihin käytetään ennen kevään qingming-juhlaa poimittuja kärkisilmua ja ylimmäistä lehteä. Muita Huangshan maofeng -laatuja tuotetaan myöhemmin keväällä poimituista kärkisilmusta ja ylimmäisestä lehdestä. Teejuomaan käytettäviä lehtiä kuvataan pitkiksi, hennoksi ja erittäin kauniiksi.
Haudutus 80 °C vedessä 1–2 minuuttia. Minuutin haudutus tuo esille herkemmät aromit, pitempi haudutus antaa voimakkaamman maun. Teelehdistä saa 3–4 haudutusta. Toinen lähde suosittelee 3–5 minuutin haudutusta 85 °C:ssa. Vaihtoehtoisesti asteittain pitenevä haudutus: gaiwan-maistelu (esim. 30, 60 ja 90 s haudutukset). Ranskalainen teetalo Mariage Frères suosittelee myymälleen Huangshan maofengille kolmen minuutin haudutusta 95-asteisella vedellä. Teejuoma on väriltään hennon vihreää. Makua kuvataan raikkaan täyteläiseksi, ja juomasta voi löytää pähkinäisiä sävyjä ja miellyttävää kukkaisaa jälkimakua.
Lu’an guapian

Lu’an guapian () on Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Anhuin maakunnan luoteisosan Lu’anin kaupunkitason prefektuurin alueella. 
Teenviljely alkoi Lu’anin eteläosiin ulottuvilla Dabievuorilla (Dabieshan) Tang-kaudella. Lu’anin vihreää teetä vietiin Ming- ja Qing-kausilla veroteenä hoville. Laadultaan korkeatasoisinta teetä kasvaa Qiyun-vuoren Xianhua-huipun viljelmillä. Nykyään tätä teetä lahjoitetaan usein ulkomaisille valtiovieraille. 
Vuosisademäärä on noin 1 200 millimetriä ja ilman suhteellinen kosteus keskimäärin noin 70 %. 
Guapian tarkoittaa meloninsiementä ja viittaa käsiteltyjen teelehtien ulkonäköön. Lu’an guapian -tee valmistetaan ennen huhtikuun 20. päivää poimituista "guyu"-sadon lehdistä. Tee valmistetaan teepensaan verson toisesta lehdestä, josta poistetaan lehtiruoti. Hapettaminen katkaistaan pannukuumennuksella. Ennen huhtikuun 5. päivää poimituista ensisadon lehdistä valmistetaan "Lu’an tipian" -nimellä tunnettua toista laatuteetä. 
Haudutus 1-2 minuuttia 80 °C vedellä. Lehtiä voi hauduttaa jopa neljä kertaa. Teejuoma on kirkasta, heikosti kellertävän vihreää. Teetä luonnehditaan hyvin piristäväksi ja pehmeäksi. Miellyttävä kukkainen makeus kasvaa suussa. Juoman jälkimausta voi löytää samankaltaisuutta Tie Guanyin -wulongteen kanssa.
Taiping houkui

Taiping houkui (, suom. ’rauhallinen apinapäällikkö’) on Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Anhuin maakunnan Huangshanin kaupunkitason prefektuurin alueella. 
Tee on nimetty Huangshanin historiallisen Taiping-nimen mukaan. Taiping houkui -teen valmistus aloitettiin 1800-luvun lopulla. Tee saavutti vuonna 1915 kansainvälisestä huomiota voittamalla Panamassa järjestetyn Tyynen valtameren alueen näyttelyn kultamitalin. Parhaimman Taiping houkuin hinta nousi muutamia vuosia sitten erittäin korkeaksi, kun Kiinan kansantasavallan presidentti Hu Jintao valitsi teen valtionpäämiehille annettavaksi valtiovieraslahjaksi. 
Nykyään teeviljelmät sijaitsevat Huangvuoriston (Keltainen vuori) pohjoisilla rinteillä. Parasta teetä saadaan Xinmingin kaupungin kolmen kylän alueelta: Houkeng, Hougang ja Yanjiacun. Teepensaslajike on suurilehtinen, ainoastaan Anhuissa kasvatettu "Shi Da Ye". Teepensaan lehtien annetaan kasvaa tavanomaista suuremmiksi, joten paras sato poimitaan vasta huhtikuun 19. ja toukokuun 6. päivän välisenä aikana. Teepensaan oksasta valmistusta varten kerättävä suuren, usein valkonukkaisen kärkisilmun ja kaksi suoraa lehteä sisältävä latvaverso voi olla jopa 15 senttimetrin pituinen. Uunikäsittelyn jälkeen lehtien väri on syvän vihreä. Valmiin teen teelehdet ovat poikkeuksellisen pitkiä ja ohuita. Taidokkaasti valmistettua Taiping houkuita pidetäänkin yhtenä Kiinan kauneimmista vihreistä teelaaduista.
Tuotantotavan mukaan tee luokitellaan kolmeen eri luokkaan: Nie Jian, Li Jian ja Bu Jian. 500 grammaa valmista käsin tehtyä Nie Jiania vaatii viideltä ihmiseltä yli tunnin työpanoksen, joten se on kalleinta Taiping houkou -teetä.
Teelehtiä suositellaan haudutettavan 80 °C vedessä 1–2 minuuttia. Lehtiä voi hauduttaa neljä kertaa. Toinen lähde ohjeistaa 2–3 minuutin haudutukseen 75–80-asteisella vedellä. Teejuoma on väriltään vaaleankeltaista. Makua kuvaillaan kevyeksi, pehmeäksi, ja juomasta voi löytää seudulla runsaina kukkivien villiorkideoiden tuoksun tuomaa aromia. Ensimmäistä haudutusta kuvataan aromikkaaksi, toista täyteläiseksi ja kolmatta ja neljättä miellyttävän sävyiseksi. Parhaiden Taiping houkui -laatujen makeaa jälkimakua kuvataan ainutlaatuiseksi (Hou Yun).
Eclipse (lautapeli)

Eclipse on Touko Tahkokallion ja Sampo Sikiön suunnittelema avaruusaiheinen lautapeli. Suomalainen Lautapelit.fi julkaisi pelin vuonna 2011 ennakkokohun saattelemana. Lautapeliharrastajat ovat arvostelleet Eclipsen yhdeksi parhaimmista lautapeleistä.
Pelin kulku.
Eclipsessä pelaajat edustavat erilaisia galaktisia sivilisaatioita, jotka laajenevat ja liittävät uusia tähtijärjestelmiä imperiumiinsa. Se on tyypiltään ns. 4X-peli. 4X tulee englannin sanoista "explore, expand, exploit ja exterminate" eli tutki, laajene, käytä hyväksi ja tuhoa.
Pelissä voi esimerkiksi kehittää uuttaa teknologiaa ja erilaisia avaruusaluksia. Pelin eri roduilla on omat vahvuutensa ja heikkoutensa, joiden hyödyntäminen on tärkeää pelissä menestymiselle.
Peli kestää yhdeksän kierrosta.
Arvostelut.
Eclipse on ollut pitkään vaikutusvaltaisen BoardGameGeek-sivuston suosittujen lautapelien kärkikastissa. Lautapeliharrastajat ovat arvostelleet Eclipsen Board Game Geek -sivustolla 2022 joulukuussa 68. parhaaksi lautapeliksi ja 59 parhaaksi strategia-lautapeliksi. Eclipsen vuonna 2020 julkaistu jatko-osa Eclipse: Second Dawn for the Galaxy oli arvioitu sivustolla 26. parhaimmaksi lautapeliksi ja 14 parhaimmaksi strategia-lautapeliksi.
Suomalaiset lautapeliharrastajat äänestivät Eclipsen vuoden parhaaksi peliksi kolmesti vuosina 2011-2014.
Xinyang maojian

Xinyang maojian () on Kiinan kymmenen parhaimman teen joukkoon lukeutuva vihreä tee. Sitä tuotetaan Henanin maakunnan Xinyangin kaupunkitason prefektuurin alueella. Seudulla tuotettiin korkealaatuista teetä jo Tang-dynastian kaudella. Vuonna 1987 arkeologit löysivät Xinyangin Gushin piirikunnasta muinaisia hautoja, joista löytyi vielä vanhempaa, yli 2300 vuotta sitten valmistettua teetä. 
Teeviljelmät sijaitsevat noin 800 metriä merenpinnan yläpuolella, ja niitä suojaavat suuret metsäalueet ja bambutiheiköt. Vuoden keskilämpötila on noin +13 °C ja sademäärä noin 1200 millimetriä. 
Korkealaatuista teetä tuotetaan vuosittain vain pieni määrä. Teejuoma voidaan valmistaa hauduttamalla teelehtiä 3–5 minuuttia 85 °C vedessä. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää kiinalaista, monivaiheista gaiwan-maistelua (gonfu) 80 ℃ lämpöisellä vedellä (esim. 20, 40, 60 ja 90 s haudutukset). Teejuoma on väriltään poikkeuksellisen tumman keltaista, lähes oranssia. Juomassa luonnehditaan olevan viehättävää kitkeryyttä yhtyneenä kastanjaan. Sillä on pitkä jälkimaku.
Väinö Arjava

Väinö Arjava (alk. Lamberg; 23. tammikuuta 1899 Sortavala – 10. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen viulisti ja konserttimestari, "director musices". Hän sai Sortavalassa musiikinopetusta urkuri Onni Pakariselta sekä pianisti Bertta Relanderilta (o.s. Wiger), joiden säestyksellä esitti jo silloin mm. Max Bruchin viulukonserton ja Ludwig van Beethovenin "Kevät"-sonaatin. Saatuaan stipendin hän pääsi 1917 Helsingin musiikkiopistoon (myöh. Sibelius-Akatemia). Siellä hänen opettajiaan olivat Heikki Halonen ja Leo Funtek. Pariisissa Arjava opiskeli Yvonne Astrucin johdolla 1935.
Helsingin kaupunginorkesterin I viuluun Arjava kiinnitettiin 1920. Hänet valittiin 2. konserttimestariksi 1934, missä virassa hän oli vuoden 1960 loppuun lukuun ottamatta jaksoa 1942–45, jolloin toimi 1. konserttimestarina.
Arjava konsertoi ja esiintyi orkestereiden solistina kotimaassa. Puolisonsa, pianisti Kaisa Arjavan kanssa hän esitti radiossa merkittävän osan klassisesta sonaattikirjallisuudesta. Hän oli Suomen Kamarimusiikkiseuran perustajajäseniä. Myös hänen tyttärensä Ritva Arjava on pianisti.
Jouhikkoperinteen tutkimukseen Väinö Arjava antoi arvokkaan panoksen välittäessään kansanmusiikintutkija A. O. Väisäselle yhteyden kansansoittaja-isäänsä Pekka Lambergiin, joka sitten pyynnöstä rakensi kaksi jouhikkoa sekä soitti sävelmiään, joiden julkaisukuntoon saattamisessa Arjava auttoi tutkijaa.
Kuului laulu enkelten

Kuului laulu enkelten () on alkuperältään ranskalainen joululaulu. Laulun kertosäkeenä toistuvat latinankieliset sanat ”Gloria in excelsis Deo” (”Kunnia Jumalalle korkeudessa”), jotka lauletaan "gloria"-sanan o-äännettä huomattavasti venyttäen.
Virheellisen tiedon mukaan laulu olisi saanut alkunsa paavi Telesforuksen vuonna 129 antamasta kehotuksesta laulaa ”Gloria in excelsis deoa” joka vuosi jouluiltana Jeesuksen syntymän kunniaksi. Laulun ranskankieliset sanat ilmestyivät painettuina ensi kerran vuonna 1842 Quebecissä julkaistussa laulukokoelmassa "Choix de cantiques sur des airs nouveaux". Epävarman tiedon mukaan laulusta olisi tosin ilmestynyt jo vuonna 1816 James Montgomeryn laatima englanninkielinen sanoitus ”Angels from the Realms of Glory”, josta on myös tullut tunnettu joululaulu ja jota lauletaan nykyään samalla sävelellä.
Sävelmä on peräisin ranskalaisesta laulusta ”Les anges dans nos campagnes”, joka on ilmeisesti 1700-luvulla syntynyt kansanlaulu. Se saattaa olla peräisin Lorrainen tai Provencen alueelta, ja se on julkaistu painettuna vuonna 1842. Sävelmään on liittynyt useita erilaisia ja erikielisiä tekstejä, esimerkiksi ”Angels we have heard on high”, ”Engel lassen laut erschallen”, ”Hört, der Engel helle Lider” ja ”Hört, wir singen Jubellieder”. Nykyään sävelmä esitetään usein yhdysvaltalaisen urkurin Edward Shippen Barnesin laatiman sovituksen mukaisena.
Laulun sanat on suomentanut R. R. Ryynänen. Sävelmä on Ruotsin kirkon virsikirjassa jouluvirrellä 429 ”Mitä saitte kuulla, nähdä”. Tämän tekstin tekijäksi mainitaan englantilainen virsirunoilija George Ratcliffe Woodward (1848–1934). Hän julkaisi vuonna 1908 parafraasin ”Shepherds in the field abiding” Sarumin luostarista Salisburysta lähtöisin olevaan antifoniin ”Quem vidistis pastores dicite” (”Kertokaa, paimenet, mitä te olette nähneet”).
Tauno Juurtola

Tauno Tapio Juurtola, vuoteen 1937 Juslin (19. marraskuuta 1914 Kuopio – 21. kesäkuuta 2006) oli suomalainen alppihiihdon opettaja, opetusneuvos, tietokirjailija ja Suomen Urheiluopiston pitkäaikainen johtaja.
Henkilöhistoria.
Juurtolan vanhemmat olivat kirjaltaja Kaarlo Juslin ja Ida Sivén ja puoliso vuodesta 1939 voimistelunopettaja Marja Kyllikki Koskela. Hän tuli Suomen Urheiluopiston opettajaksi vuonna 1949 ja johtajaksi 1955. Opiston pitkäaikaista johtajaa seurasi Tapani Ilkka vasta vuonna 1976. Juurtolan johdolla Suomen Urheiluopisto laajeni täysimittaiseksi valmennus- ja koulutuskeskukseksi. Hän oli Suomen ensimmäisiä pujottelijoita ja pujottelun valmentajia. Hänen valmennuksessaan suomalaiset alppihiihtäjät saivat ensimmäisen kerran kansainvälistä menestystä 1960-luvulla. Juurtola loi myös suhteet alppihiihdon kansainvälisiin tahoihin, hänet kutsuttiin ensimmäisenä suomalaisena Kansainvälisen hiihtoliiton alppivaliokuntaan. Juurtolan oma tytär Ritva (s. 1941) oli 1960-luvulla Suomen parhaita pujottelijoita naisten sarjassa. Opiston johtajana Juurtolaa pidettiin ammattitaitoisena ja perinteitä kunnioittavana. Suomen Hiihtoliiton Hannu Koskivuori -mitali numero 8 myönnettiin Juurtolalle vuonna 1992.
Sitterviadukt

Sitterviadukt tarkoittaa seuraavia Sitterjoen ylittävää rautatiesiltaa Sveitsissä:
Juho Forsell

Juho Forsell (myös Johan tai John, sukunimi joissakin lähteissä Forssell, alkujaan "Juho Mäkynen"; 27. helmikuuta 1853 Ilmajoki – 1. lokakuuta 1939 Santa Barbara, Kalifornia, Yhdysvallat) oli suomalaissyntyinen taidemaalari, joka opiskeli Antwerpenissa ja Pariisissa ja lähti 1884 siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin. Hän asui ja työskenteli siellä ainakin Chicagossa vuoden 1910 paikkeilla ja vuodesta 1917 Los Angelesin seudulla Kaliforniassa, jossa hän kuoli 1939.
Torppari Antti Kaarlonpoika Mäkysen poika Jussi oli ensimmäisiä oppilaita Ilmajoelle vuonna 1860 perustetussa kansakoulussa ja tuli pian tunnetuksi taitavana piirtäjänä. Vartuttuaan hän lähti 1870 Helsinkiin ja pääsi senaattori Otto Reinhold af Schulténin juoksupojaksi. Työnantaja, joka harrasti itsekin kuvataiteita, pani pojan käsityökouluun, jonka johtaja, arkkitehti Granholm ohjasi hänet Ateneumiin. Mäkynen jatkoi opintoja Helsingin yliopistossa Adolf von Beckerin johdolla. Albert Edelfeltin kehotuksesta ja valtion stipendin turvin Mäkynen lähti jatkamaan opintojaan Belgian Antwerpeniin kuninkaalliseen taideakatemiaan vuosiksi 1876–1879.
Vuonna 1881 Mäkynen lähti opiskelemaan Carolus-Duranin johdolla Pariisiin, jossa tuohon aikaan oleskeli myös muun muassa Edelfelt. Pian Mäkynen osallistui ensimmäiseen julkiseen taidenäyttelyynsä ja sai hyviä arvioita. Näihin aikoihin hän maalasi Akaan kirkon alttaritaulun "Kristuksen kirkastuminen". Hän on tehnyt alttaritaulun myös Hauhon kirkkoon ("Jeesus Getsemanessa", 1883).
Mäkynen muutti sukunimensä Forselliksi ja lähti 1884 siirtolaiseksi Amerikkaan, asui siellä muun muassa Chicagossa ja teki tilaustöitä. Vuonna 1917 hän asettui asumaan Kalifornian Venturan piirikunnan Ojain laaksoon ja meni naimisiin ruotsalaisen näyttelijän Emmy Helena Sjelvinin kanssa. Puoliso tutustutti Forsellin teosofiaan ja okkultismiin, ja Forsell ystävystyi muun muassa Krishnamurtin kanssa ja maalasi hänestä muotokuvan.
Forsellin vaimo kuoli 1926 ja Forsell itse 1939. Ilmajoen museon kokoelmissa on hänen Suomeen lahjoittamiaan töitä.
Joulukirkkoon

Joulukirkkoon ("Kello löi jo viisi, lapset herätkää") on suomalainen joululaulu, joka kertoo joulukirkkoon lähtemisestä. Laulun sanat kirjoitti Immi Hellén alkujaan runoksi vuonna 1898. R. Raalan eli Berndt Sarlinin säveltämä melodia julkaistiin ensi kerran vuonna 1911.
Terho Pulkkinen

Terho Untamo Pulkkinen (28. maaliskuuta 1926 Siilinjärvi – 13. toukokuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä ja professori. Hän oli Turun yliopiston sosiaalipolitiikan professori 1971–1989. Pulkkinen tutki muun muassa työttömyyttä ja vanhuuden ongelmia.
Pulkkinen kävi Oulun lyseota, mutta opinnot keskeytyivät jatkosodan vuoksi helmikuussa 1944. Pulkkinen palveli Karjalankannaksella kenttätykistössä. Sodan jälkeen hän suoritti opintonsa loppuun ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 1947. Seuraavana vuonna Pulkkinen aloitti sosiaalipolitiikan opinnot Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa. Sosiaalipolitiikan professorina toimi tuolloin vasta perustussa virassa Heikki Waris. Pulkkinen valmistui valtiotieteen kandidaatiksi 1953 ja lisensiaatiksi 1953. Hän väitteli tohtoriksi marraskuussa 1957 väitöskirjalla "Työttömyyden levinneisyys Suomessa".
Vuosina 1953–1954 ja 1956–1957 Pulkkinen työskenteli Tilastollisen päätoimiston apulaisaktuaarina. Vuosina 1957–1964 hän toimi kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä työmarkkinatutkimustoimistossa ensin tarkastajana (1957–1959), sitten esittelijänä (1959–1961) ja lopulta toimistopäällikkönä (1961–1964). Vuosina 1961–1964 Pulkkinen toimi myös Oulun yliopiston kansantaloustieteen vt. professorina. Vuonna 1961 hänet nimitettiin dosentiksi Turun yliopistoon.
Pulkkisen tutkimuksista oli merkittävä erityisesti monografia "Eläketurva ja toimeentulo" (1969), jonka rahoittivat Kansaneläkelaitos ja Eläketurvakeskus. Tutkimuksessa arvioitiin eläkejärjestelmää, väestökehitystä ja sosiaalimenoja.
HMS Queen Charlotte (1790)

HMS Queen Charlotte oli Britannian kuninkaallisen laivaston Royal George -luokan 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 12. joulukuuta 1782 Chathamin telakalta, missä rakennustöistä vastasi Nicholas Phillips heinäkuuhun 1790 ja sen jälkeen John Nelson. Amiraliteetti varasi alukselle nimen 21. tammikuuta 1783. Köli laskettiin syyskuussa 1785. Alus laskettiin vesille 15. huhtikuuta 1790 ja valmistui purjehduskelpoiseksi 7. kesäkuuta, jolloin sen kokonaiskustannukset olivat 66 112 puntaa 3 šillinkiä ja 8 pennyä sisältäen varustamiskustannukset 11 464 puntaa 3 šillinkiä ja pennyn.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen toukokuussa 1790 kontra-amiraali John Leveson Gowerin lippulaivana päällikkönään Roger Curtis. Alus kuului lordi Howen Espanjan armadaa vastaan koottuun laivastoon. Saman vuoden lopulla alus poistettiin palveluksesta.
Alus palasi palvelukseen helmikuussa 1793 Kanaalin laivaston komentajan lordi Howen lippulaivana päällikkönään edelleen Curtis ja lippukapteenina Hugh C. Christian. Huhtikuussa 1794 lippukapteenina oli Sir Andrew Snape Douglas. Alus osallistui 1. kesäkuuta 1794 toiseen Ushantin taisteluun (). Vara-amiraali lordi Keithin lippulaivana oleva aluksella, jonka päällikkönä oli Andrew Todd, syttyi 17. maaliskuuta 1800 Livornon edustalla tulipalo. Seuranneessa räjähdyksessä sai surmansa noin 690 merimiestä.
Taksiliitto

Suomen taksiliitto on Suomessa toimiva taksiyrittäjien etu- ja palvelujärjestö. Taksiliittoon kuuluu vajaat 85 prosenttia Suomen taksiyrittäjistä.
Historia.
Taksiliitto syntyi vuonna 1955 kun Ammattiautoliitto (perustettu 1945) jakautui Suomen taksiliitoksi ja Suomen kuorma-autoliitoksi.
Sitterviadukt (SOB)

Sitterviadukt on Koillis-Sveitsissä, Schweizerische Südostbahn -yhtiön rautatiellä, välillä Sankt Gallen–Lichtensteig sijaitseva silta vuodelta 1910. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Sankt Gallenin kantonissa sijaitsevan Sankt Gallenin kaupungin ja Appenzell Ausserrhodenin kantonissa sijaitsevan Herisaun kaupungin rajalla.
Silta on 380 metriä pitkä, ja sen pisin jänneväli on 120 metriä. Silta on 99 metriä joenpinnasta, ja se on Sveitsin rautateiden korkein silta.
Nyt syttyy valot tuhannet

Nyt syttyy valot tuhannet () on alkuperältään ruotsalainen joululaulu. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut ruotsalainen Emmy Köhler, ja se ilmestyi ensimmäisen kerran "Korsblomman"-nimisessä julkaisussa vuonna 1898. Laulu on varsinkin Ruotsissa suosittu ja se sisältyy virtenä Ruotsin ja Norjan luterilaisten kirkkojen virsikirjoihin sekä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon ruotsinkieliseen virsikirjaan (virsi nro 34). Laulun sanat on suomentanut Kullervo. Suomenkielisessä Ruotsin kirkon virsikirjassa se on Niilo Rauhalan vuonna 1994 tekemänä uutena käännöksenä numerolla 116 ja nimellä ”Nyt jouluvalot syttyvät myös tänne Pohjolaan”.
Norjalainen arkkitehti Sigurd Muri sanoitti vuonna 1963 samaan säveleen lasten adventtilaulun ”Nå tenner vi det første lys”, jonka Anna-Maija Raittila suomensi vuonna 1983 nimellä ”Nyt sytytämme kynttilän”. Tämä laulu on kuulunut vuodesta 1986 suomenkieliseen virsikirjaan virtenä numero 13. Sitä käytetään varsinkin seurakuntien lapsityössä.
Diogo Salomão

Diogo Ferreira Salomão (s. 14. syyskuuta 1988, Amadora, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija, joka pelaa kotimaassaan Sporting CP:ssä vasempana laitahyökkääjänä.
Ura.
Amadorassa syntynyt Salomão pelasi junioriuransa aikana kolmessa eri joukkueessa. Aikuisten tasolla hän debytoi vuonna 2007, jolloin auttoi heti ensimmäisellä kaudellaan Casa Pia AC:ta nousemaan Portugalin 4. divisioonaan.
Kaudella 2009–2010 Salomão aloitti yhtä lukuun ottamatta kaikki joukkueensa ottelut, kun Real Sport Clube sijoittui maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla sijalle 12. Tämän kauden jälkeen hän teki sopimuksen maan korkeimmalla sarjatasolla pelaavan Sporting CP:n kanssa.
Salomão debytoi Primeira Ligassa 26. syyskuuta 2010 pelaten 45 minuuttia 1–1-tasapeliin päättyneessä kotiottelussa CD Nacionalia vastaan. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi yhteensä 23 ottelua mukaan luettuna Eurooppa-liigan lohkovaiheessa pelatut kaksi kotiottelua PFK Levski Sofiaa sekä KAA Gentiä vastaan. Vaikkei hän päässytkään aloittamaan säännöllisesti, moni vertasi häntä Portugalin maajoukkuepelaaja Naniin.
28. kesäkuuta 2011 Sportingin uusi pomo Domingos Paciência lainasi Salomãon kaudeksi espanjalaiseen Deportivo de La Coruñaan, kun Sportingissa oli ylitarjontaa nuorista pelaajista. Hän teki neljä maalia ja aloitti 16 ottelussa sekä pelasi yhteensä 1475 minuuttia. Hänet lainattiin joukkueeseen takaisin vain vuosi myöhemmin.
Salomão lainattiin "Deporiin" uudelleen kaudella 2012–2013 yhdessä toisen Sporting-pelaaja André Santosin kanssa. Hän debytoi korkeimmalla sarjatasolla 20. lokakuuta 2012, kun pelasi 11 minuuttia FC Barcelonaa vastaan kärsityssä 4–5-kotitappiossa.
Salomão palasi Sportingiin kesällä 2013, jolloin hänet siirrettiin pelaamaan kakkosjoukkueeseen 2. divisioonaan. 18. tammikuuta 2014 hän palasi jälleen väliaikaisella lainasopimuksella Deportivoon. 23. heinäkuuta sopimusta jatkettiin vielä yhdellä vuodella.
23. toukokuuta 2015 vasta kuudetta liigaotteluaan pelannut Salomão teki 76. minuutilla maalin ja auttoi joukkueensa FC Barcelonaa vastaan 2–2-tasapeliin, joka esti joukkueen putoamisen alemmalle sarjatasolle.
Kettu juoksi yli järven

Kettu juoksi yli järven () on vanha ruotsalainen joululaulu, johon kuuluu piirileikki. Lauluun liittyvässä roolileikissä jokainen säkeistö on omistettu jollekin ihmisryhmälle: ensin esitetään tyttöjen, poikien, eukkojen ja ukkojen laulut, minkä jälkeen siirrytään erilaisiin ammatteihin. Kullervon laatimassa suomenkielisessä sanoituksessa aloitetaan suoraan ammateista ja heti ensimmäiseen säkeistöön sisältyy leipurin laulu. Ruotsiksikaan laulun sanat eivät liity erityisesti jouluun ja ketun juoksun mainitsemisen merkitys on epäselvä.
Laulu mainitaan jo Olof Rudbeck vanhemman vuonna 1689 julkaiseman "Atlantica"-kirjan toisessa osassa nimellä ”Hå, hå Räfwen han låckar på isen”. Laulu ja leikki levisivät laulukirjojen myötä 1900-luvun alkupuolella myös Suomen ruotsinkielisten keskuuteen.
Sam &amp; Cat

Sam &amp; Cat on yhdysvaltalainen nuorille suunnattu tilannekomediasarja. Nickelodeonin esittämä sarja on sarjojen "iCarly" ja "Victorious" spin-off, sen päähahmoja ovat "iCarlyn" Sam Puckett (Jennette McCurdy) ja "Victoriousin" Cat Valentine (Ariana Grande). Sarjaa tehtiin yksi tuotantokausi vuosina 2013–2014.
Hirvaskangas

Hirvaskangas on tilastollinen taajama Uuraisilla ja pieneltä osin Äänekoskella, Keski-Suomen maakunnassa, noin kymmenen kilometriä Äänekosken keskustasta etelään. 
Valtatie 4 kulkee Hirvaskankaan läpi, ja sieltä alkaa Suonenjoelle johtava kantatie 69. Päivittäin näitä väyliä pitkin Hirvaskankaan lävitse kulkee noin 11 000 ajoneuvoa. Kylässä sijaitsee ABC-, Shell-, Teboil-huoltoasema, kaasuajoneuvon tankkausasema St1 sekä Heavy Center auto- ja rekkakorjaamo. 
Kylä rajoittuu idässä Koivistonkylään, pohjoisessa Honkolaan ja etelä-länsisuunnassa Uuraisten kunnanrajaan. Aivan liikennemyymälän vieressä sijaitsee Hirvaskylän asuinalue kouluineen sekä uuskarismaattinen Elävät kivet -vapaaseurakunta.
Suomen huutokauppakeisari -ohjelmassa esiintyvän Aki Palsanmäen huutokauppa sijaitsee Hirvaskankaalla. Huutokauppa rajoittuu kuitenkin täpärästi Äänekosken kuntarajan ulkopuolelle Uuraisten Kangashäkkiin.
Brandon Jefferson

Brandon Jefferson (s. 25. marraskuuta 1991) on yhdysvaltalainen koripalloilija, joka edustaa nykyisin saksalaista Bundesliigassa pelaavaa Phoenix Hagenia.
Jefferson pelasi vuodet 2010-2014 Yhdysvalloissa NCAA:ssa Metro State Roadrunnersissa. Kaudella 2014-2015 hän pelasi Korisliigassa KTP-Basketin joukkueessa.
Ivar Vapaa

Ivar Vapaa (vuoteen 1906 saakka "Leikkanen", 20. helmikuuta 1885 Taipalsaari – 1973 Berkeley, Alameda) oli amerikansuomalainen toimittaja ja työväenliikkeen aktivisti.
Vapaa kävi kansakoulun, liittyi jo Suomessa sosialidemokraatteihin ja oli suurlakon aikana paikallisen lakkokomitean sihteerinä. Hän saapui merimiehenä Yhdysvaltoihin, työskenteli sekatyömiehenä ja liittyi Amerikan sosialistipuolueeseen. Hän toimi vähän aikaa "Toveri"-lehdessä, opetti Työväen Opistossa ja työskenteli vuodesta 1920 lähtien pitkään Duluthissa "Industrialistin" päätoimittajana.
Juhlimaan tulkaa

Juhlimaan tulkaa (myös ”"Nyt riemuiten tänne"”, ) on monissa maissa tunnettu, alkujaan latinankielinen virsi ja joululaulu.
Laulun alkuperä oli pitkään epäselvä ja latinankielisen sanoituksensa vuoksi sitä arveltiin alkujaan keskiaikaiseksi. Sanoittajaksi väitettiin muun muassa 1200-luvun Italiassa elänyttä pyhää Bonaventuraa, kun taas Englannissa eli pitkään virheellinen käsitys laulun portugalilaisesta alkuperästä. Vuonna 1947 oxfordilainen pastori Maurice Frost päätteli, että laulun on luultavasti sekä säveltänyt että sanoittanut 1740-luvun alussa englantilainen John Francis Wade (n. 1711–1786). Frost löysi laulusta ilmeisesti vuosien 1740 ja 1744 välillä kirjoitetun aiemmin tuntemattoman käsikirjoituksen, jossa ei mainita tekijän nimeä. Lisäksi tunnetaan viisi muuta myöhemmältä ajalta olevaa kopiota, jotka näyttäisivät olevan samalla käsialalla kirjoitettuja ja joissa on kaikissa Waden allekirjoitus. Laulun sanat painettiin ensimmäisen kerran Ranskassa vuonna 1760.
Waden kirjoittamaksi oletettu alkuperäinen versio käsitti vain neljä säkeistöä, mutta laulua on myöhemmin täydennetty. Ranskalainen piispa Étienne Jean François Borderies lisäsi siihen kolme uutta säkeistöä vuonna 1822. Tuntematon, mahdollisesti ranskankielinen sanoittaja lisäsi 1800-luvun puolivälissä vielä kahdeksannen säkeistön. Laulu on sittemmin käännetty ainakin 125 eri kielelle ja on siten maailmanlaajuisesti yksi kaikkein suosituimpia virsiä. 
"Adeste Fidelesin" suomensi ensimmäisenä P. J. Hannikainen. Hänen käännöksensä alkaa sanoilla ”Nyt riemuiten tänne kiiruhusti tulkaa” ja ilmestyi ensi kerran "Pieni lauluseppele II" -nimisessä laulukokoelmassa vuonna 1892. Nykyisessä Suomen ev. lut. kirkon virsikirjassa laulu on Pekka Kivekkään laatimana uutena suomennoksena virtenä numero 27 nimellä ”Juhlimaan tulkaa toivon täyttymystä”. 
Laulu on suomeksi myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, numero 122, ”Päivä jo koittaa, rakkauden juhlaan rientäkää, kutsuu nyt Betlehem”. Tässä versiossa on viisi säkeistöä. Suomenkielinen teksti on Pekka Kivekkään ruotsinkielisen tekstin pohjalta vuonna 1998 tekemä uusi käännös.
Senorita Helmsman

Senorita Helmsman on ruotsalaisen Håkan Södergrenin vuonna 1977 suunnittelema edullinen retki- ja kilpakäyttöön suunniteltu purjevene. Venettä valmistettiin vuoteen 1985 asti, yhteensä noin 180 kappaletta. Se on edellisenä vuonna julkaistun Lady Helmsmanin pienempi versio.
Veneessä on nukkumapaikat viidelle henkilölle: yksi pistopunkassa kajuutan sisäänkäynnin oikealla puolella, kaksi kajuutan keskellä sohvilla ja kaksi keulassa. Erillisiä hyttejä ei ole. Kajuutan sisäänkäynnin vasemmalla puolella on keittokomero spriikeittimellä ja pienellä lavuaarilla. WC (vakiovarusteena kemiallinen) löytyy keulapunkan alta. Kapean kajuutan keskellä on avattava puupöytä.
Runko on valmistettu lasikuidusta. Veneessä on vakiovarusteena sisämoottori. Senorita Helmsmanille ei ole Suomessa lajiliittoa tai luokkakilpailuja, joten kilpailumiehistön kokoa ei ole määrätty. Sen sijaan veneellä kilpaillaan yleensä LYS-tasoituksilla kilpailuissa, joihin osallistuu erityyppisiä yksirunkoisia purjeveneitä. Retkeilykäytössä makuupaikkoja on viidelle henkilölle, mutta käytännössä vene on viidelle aikuiselle yöpymiseen ahdas. 
Purjeet ja takila.
Senorita Helmsmanissa on normaalisti osatakila. Mastossa on yksi pari saalinkeja. Isopurje on 19m², 13,5m² fokka ja kaksi genoaa: 17,5m² ja 20,2m². Fokalle on itsejalustava kisko. Isopurjeelle on levanki, joka on kajuutan ja istumatilan välissä.
AquAdvantage-lohi

AquAdvantage-lohi on yhdysvaltalaisen AquaBounty Technologiesin kehittämä geenimuunneltu lohen ("Salmo salar") lajike. Siitä tuli 19. marraskuuta 2015 maailman ensimmäinen elintarvikkeeksi hyväksytty geenimuunneltu eläin, kun Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA julkisti tutkimustuloksensa, joissa kala todettiin turvalliseksi, ja salli lajikkeen elintarvikekäytön Yhdysvalloissa.
Geenimuuntelu.
AquAdvantage-lohi on muodostettu siirtämällä Atlantin rannikolla luontaisena elävälle lohelle Tyynenmeren rannikon kuningaslohesta ("Oncorhynchus tshawytscha") sekä kivinilkkoihin kuuluvasta kalalajista "Zoarces americanus" eristettyjä geenejä, jotka säätelevät kalan kasvuhormonin tuotantoa. Muunneltu lohi saavuttaa täyden koon noin puolessa siitä ajasta, mikä tavallisen lohen kasvuun kestää.
Elintarvikekäyttö.
AquaBounty Technologies tarjosi muunneltua lohilajiketta FDA:lle tutkittavaksi ja hyväksyttäväksi jo vuonna 1995. Pitkään kestäneissä FDA:n tutkimuksissa todettiin AquAdvantage-lohen olevan ihmisten ravintona yhtä turvallinen kuin tavallisen lohen ja vastaavan sitä myös ravintoarvoltaan. Tutkimuksissa arvioitiin myös lohen ympäristövaikutuksia. Kaloja tai niiden munia ei saa päästää luontoon, ja lohia kasvatetaan vain kahdessa sisämaassa sijaitsevassa kasvattamossa Kanadassa ja Panamassa.
Carol of the Bells

Carol of the Bells on ukrainalaiseen kuoroteokseen pohjautuva englanninkielinen joululaulu. Joululauluna se on suosittu varsinkin Yhdysvalloissa.
Historia.
Laulun pohjana on Mykola Leontovytšin säveltämä ja kahteen ukrainalaiseen kansansävelmään perustuva kuoroteos "Štšedryk". Teoksen ensiesitys oli Kiovan yliopiston opiskelijakuoron joulukonsertissa 29. joulukuuta 1916 Kiovassa. Leontovytšin alkuperäisen teoksen aiheena on uusivuosi, ei joulu. Kuoroteoksen laulun tarina kertoo pääskystä, joka palaa kotiseudulleen keväällä. Se löytää miehen, jolla on kaunis vaimo. Maatila on pullollaan tervettä karjaa ja vaurautta. Sanoitukset noudattavat pakanallisen uudenvuoden juhlinnan tyylillistä perinnettä, jossa talon isäntää ja hänen perhettään kehutaan, ja toivotetaan hänelle vaurautta.
Viidenkymmenen laulajan ryhmä Ukrainan kansalliskuorosta matkusti esittämään kuoronsa ohjelmistoa Pohjois-Amerikkaan syksyllä 1922. He nauhoittuvat suosituimpia teoksiaan, mukaan luettuna "Štšedrykin", New Yorkissa Brunswickin levy-yhtiössä syyskuussa 1922; tällöin taltioitiin sävelmän vanhin tunnettu levytys. Sävelmä esitettiin konsertissa Carnegie Hallissa lokakuussa 1922. Sittemmin ukrainalainen versio melodiasta on esitetty 70 kertaa yksistään Carnegie Hallissa.
Ukrainalaissukuinen, New Yorkissa julkisen koulun hallinnossa työskennellyt ja kuoronjohtajana toiminut Peter J. Wilhousky oli yksi kuorokappaleen Carnegie Hallissa kuulleista. Hän innostui kappaleen sävelkulusta ja pyysi esittäjiltä kappaleen nuotit. Kirjeessään ukrainalaiselle musiikkitieteilijä Roman Sawyckylle Wilhousky kertoi, että koska nuoret eivät luonnollisesti laulaisi New Yorkissa ukrainaksi, hänen täytyisi kirjoittaa kappaleeseen englanninkieliset sanat. Koska Wilhouskyn mielestä melodia muistutti kellojen lyöntiä, hän keskittyi tähän teemaan ja poisti pääskyn tarinasta. Syntyi joulun kelloista kertova ”Carol of the Bells”, jonka Wilhousky sanoitti ja sovitti. Englanninkielinen versio nauhoitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1936 Wilhouskyn koulun kuoron esittämänä National Broadcasting Companyn radio-ohjelmassa. Pian ohjelman jälkeen kappaleen englanninkielinen version nuotit julkistettiin, mikä inspiroi joululaulun esityksiä ympäri Yhdysvaltoja.
Käyttö elokuvissa.
”Carol of the Bells” kuullaan muun muassa yhdysvaltalaisessa elokuvassa "Yksin kotona" (1990) ja sen jatko-osassa "Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa" (1992). "Yksin kotona" on toistuvasti lukeutunut suosituimpiin Ukrainassa katsottuihin ulkomaisiin elokuviin..
Citroën Picasso

Picasso on termi, jolla Citroënin mallistossa nimettiin vuodesta 1998 vuoteen 2018 tila-autoja ja kompakteja monikäyttöautoja. 
Citroën osti luvan käyttää tätä nimeä kuuluisan taidemaalarin Pablo Picasson jälkeläisiltä erittäin tiukalla sopimuksella. 
Kahdenkymmenen vuoden ajan oli erilaisia ajoneuvoja, joilla oli tämä nimi:
Vilhola

Vilhola tai Wilhola on Kurikassa entisen Jalasjärven kunnan keskustassa sijaitseva perinteikäs seurantalo ja nykyinen monitoimitalo, jossa toimi pitkään myös Jalasjärven kunnantoimisto.
Vilhola rakennettiin vuonna 1909 oikeistolaisen Jalasjärven Suomalaisen Seuran eli Nuijan toimitaloksi, mutta rakentaminen tuli odotettua kalliimmaksi. Talon ylläpitämiseksi perustettiin pian Kansallistalo Osakeyhtiö Wilhola ja tiloja vuokrattasiin Jalasjärven kunnan virastokäyttöön. Jalasjärven kunta osti talon 1919 Nuijalta, ja kunnantoimisto sijaitsi Vilholassa vuoteen 1975 saakka, jolloin valmistui nykyinen kunnantalo.. Sen lisäksi talossa toimi aluksi Jalasjärven Säästöpankki. Osa Vilholasta pysyi juhlahuoneistona läpi vuosikymmenien.
Vuodesta 1975 Vilhola on toiminut monitoimitalona, jossa on ollut muun muassa nuorisotilat ja lasten päiväkerhotilat. Vilholaa on peruskorjattu viimeksi vuosina 1986 ja 2008, ja sen varustelua on paranneltu asentamalla muun muassat nykyaikaiset äänentoisto- ja valaistuslaitteet. Taloon on myös saatu uusia askartelu- ja kerhotiloja, kun koululaisten iltapäivätoiminta on siirtynyt muualle. Vilholan näkyvin toimintamuoto on toimiminen nuorisotalona, jossa käy arki-iltaisin puolensataa ja viikonloppuisin satakunta nuorta. Vilholaa vuokrataan myös yksityisille juhlakäyttöön ja muihin tilaisuuksiin.
Vilholan satavuotisjuhlien yhteydessä 2009 talosta julkaistiin historiikkikirja "Talo täynnä elämää", joka sisältää paljon myös yleisempää tietoa Jalasjärven kunnan historiasta läpi 1900-luvun.
Vilholan pihassa on Suomen Tasavallan Vartioston patsas (Armas Hutri 1993) sekä niin ikään vuonna 1993 paljastettu Talvi- ja jatkosotaan lähdön sekä lottien ja kotirintamanaisten muistokivi.
Ankkurit ylös

Ankkurit ylös () on Charles A. Zimmermannin säveltämä sotilasmarssi, joka yhdistetään erityisesti Yhdysvaltain laivastoon sekä laivastoihin yleisesti.
Yhdysvaltain laivastoakatemian orkesterin kapellimestarina toiminut Zimmermann sävelsi marssin vuonna 1906 ja merikadetti Alfred Hart Miles kirjoitti siihen kahden säkeistön verran sanoja. Kappale oli alun perin tarkoitettu laivastoakatemian vuoden 1907 vuosikurssin hengennostatuslauluksi, mutta siitä tuli sittemmin koko laivaston epävirallinen tunnuslaulu. Vuonna 1926 alkuperäinen sanoitus korvattiin George Lottmanin laatimalla uudella sanoituksella, jotta se viittaisi koko laivastoon eikä pelkästään laivastoakatemiaan. Samassa yhteydessä lisättiin Royal Lovellin kirjoittama kolmas säkeistö. Nykyisin käytössä oleva sanoitus John Haganin vuonna 1997 tekemä hieman muunneltu versio Lottmanin sanoituksesta. Kappaleesta lauletaan useimmiten toinen säkeistö. Kappaleen on suomentanut Sauvo Puhtila ja siitä on useita suomenkielisiä levytyksiä.
”Anchors aweigh” on vanha englanninkielinen sanonta, joka tarkoittaa sitä, että laivan ankkurit on nostettu vedestä ja se on valmis lähtemään matkaan.
Merijalkaväen hymni

Marines’ Hymn eli Merijalkaväen hymni on yhdysvaltalainen marssilaulu ja Yhdysvaltain merijalkaväen virallinen kunniamarssi.
Merijalkaväen hymni on vanhin Yhdysvaltain asevoimien virallisista tunnuslauluista. Laulun sanoittajaa tai sanojen laatimisen ajankohtaa ei tunneta. Niiden oletetaan syntyneen joskus 1800-luvulla, mutta varhaisimmat julkaistut versiot ovat vasta 1900-luvulta. Lauluun kuuluu kolme säkeistöä. Melodia on lainattu saksalais-ranskalaisen säveltäjän Jacques Offenbachin vuonna 1859 säveltämän operetin "Geneviève de Brabant" niin sanotusta santarmiduetosta, operetin vuoden 1867 uudistetusta versiosta. Hymnin tekijänoikeus vahvistettiin vuonna 1919 kuuluvaksi Yhdysvaltain merijalkaväelle. Kun sanat vahvistettiin vuonna 1929 merijalkaväen komentajan määräyksellä, ensimmäisen säkeistön jälkimmäinen puolisko muutettiin nykyiseen muotoonsa.
Laulun ensimmäisissä säkeissä (”"From the Halls of Montezuma / To the shores of Tripoli"”) mainitut kaukaiset paikat viittaavat eräisiin merijalkaväen varhaisiin taisteluihin. ”Montezuman salit” ("The Halls of Montezuma") viittaavat vertauskuvallisesti Yhdysvaltain–Meksikon sodassa vuonna 1847 käytyyn Chapultepecin taisteluun, ”Tripolin rannat” ("the shores of Tripoli") puolestaan ensimmäisessä barbareskisodassa vuonna 1805 käytyyn Dernan taisteluun, jossa Yhdysvaltain joukot suorittivat ensimmäisen maihinnousunsa Vanhan maailman alueella. Ensimmäisen säkeistön neljäs rivi muutettiin alkuperäisestä muodostaan ”"On the land as on the sea"” nykyiseen muotoiluun ”"In the air, on land, and sea"” vuonna 1942.
Faarao Pirttikangas

Pekka Pirttikangas, taiteilijanimeltään Faarao Pirttikangas, on suomalainen laulaja-lauluntekijä.
Ura.
Pirttikangas perusti vuonna 1998 Cosmo Jones Beat Machine -yhtyeen, jolloin hän esiintyi vielä nimellä Pekka Pirttikangas. Ennen Cosmo Jones Beat Machinea Pekalla oli yhtyeet Cruel ja Rama-Tuts. Cosmo Jones Beat Machinelta on ilmestynyt neljä albumia, yksi EP ja kaksi singleä.
Vuonna 2001 perustettiin ”avaruusjatsia” soittava jazzyhtye Astro Can Caravan. Silloin Pirttikangasta ruvettiin kutsumaan Pharaoh Pirttikankaaksi joka viittaa saksofonisti Pharoah Sandersiin. Yhtyeessä on vaikuttanut monia eri muusikoita Pekan lisäksi kuten Artturi Taira. Perustajajäsenistä mukana on ollut myös Otto Eskelinen sekä Tomi Kosonen.
Pirttikangas vieraili vuonna 2004 Pharaoh Overlord-yhtyeen livelevyllä "The Battle of the Axehammer" kitaristina. Hän ja Mika Sonninen aloittivat oman radio-ohjelman nimeltään Pekan ja Mikan rytmikerho vuonna 2008. Vuonna 2011 Pirttikangas julkaisi Faarao Pirttikangas-nimellä ensimmäisen suomenkielisen levyn nimeltään "Kuhmalahden Nubialaiset" jonka aikana syntyi samanniminen kokoonpano. Samannimisen kokoonpanon kanssa tehtiin myös Kaatopaikan kuningas vuonna 2013.
Pirttikangas käynnisti vuonna 2013 yhteistyön Pekko Käpin kanssa jolloin syntyi musiikkiprojekti "Faarao &amp; Kakspäinen Narttu". Johon otettiin mukaan myös Juhana Nyrhinen yhtyeeseen jolloin yhtyeen musiikissa yhdistyi kansanmusiikki, delta blues, gospel blues ja punk. Lisäksi Pirttikangas on tehnyt duokeikkoja Pekon kanssa. Pirttikangas ja Pekko ovat tehneet keikkoja myös Halme Prospektin kanssa mm. Porissa.
Pirttikangas on tehnyt vuodesta 2015 lähtien yhteiskeikkoja Talmud Beach -yhtyeen kanssa. Albumin he julkaisivat vuonna 2017.
Pirttikankaalla on ollut monia projekteja kuten Fistpost ja yhtä aktiiviset Paha-Viitanen sekä Goblin Shark.
Faarao Pirttikankaan uusin kokoonpano on Faarao Pirttikangas &amp; Kalloreki
Sitterviadukt (AB)

Sitterviadukt on Appenzeller Bahnen -yhtiön (AB) rautatiellä, Koillis-Sveitsissä, välillä Appenzell–Gais sijaitseva silta vuodelta 1924. Silta ylittää Sitterjoen. Se sijaitsee Schwenden ja Rüten kuntien alueella Appenzell Innerrhodenin kantonissa. 
Sillan pisin aukko, joen ylittävä osuus on 50 metriä pitkä terässilta. Silta on kokonaisuudessaan 296 metriä pitkä. Kaikkiaan silta-aukkoja on 34 kpl.
007 ja kultainen ase (täsmennyssivu)

007 ja kultainen ase ("The Man with the Golden Gun") voi tarkoittaa:
Hakusana ”The Man with the Golden Gun” ohjaa artikkeliin 007 ja kultainen ase. Se voi tarkoittaa myös: