tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Ahmat Kadyrovin moskeija

Ahmat Kadyrovin moskeija, myös Tšetšenian sydän (, ) on suuri moskeija Tšetšenian tasavallan pääkaupunki Groznyissa, Etelä-Venäjällä. 
Moskeija esiintyy Groznyin kaupungin uudessa vaakunassa ja lipussa. Se on Venäjän ja maantieteellisen Euroopan suurimpia moskeijoita. Rakennukseen mahtuu noin 10 000 rukoilijaa ja sitä on kutsuttu Euroopan suurimmaksi moskeijaksi.
Se ei kuitenkaan ole Euroopan tai Venäjän suurin. Tätä suurempia moskeijoita olivat jo valmistumishetkellä Euroopassa ainakin Rooman moskeija Italiassa ja Mahatškalan suuri moskeija Dagestanissa (jälkimmäisessä tilaa 17 000 rukoilijalle). Suhteuttamisen vuoksi on paikallaan todeta, että Ramzan Kadyroville rakennettu hulppea ja uusi "Tšetšenian valtionpäämiehen residenssi" (2011) on yli kaksi kertaa hänen edesmenneelle isälleen omistettua Ahmat Kadyrovin moskeijaa suurempi rakennus Groznyin keskustassa.
Vuonna 2013 Ahmat Kadyrovin moskeija valittiin Venäjän kymmenen kuuluisimman kulttuuri- ja luontokohteen joukkoon valtiollisen tv-kanava Rossija 1:n ja Venäjän maantieteellisen seuran järjestämässä, Venäjän imagon kohottamiseen tähdänneessä äänestyksessä. 
Moskeijassa säilytetään väitteiden mukaan profeetta Muhammadin reliikkeihin kuulunutta vanhaa maljaa.
Ohjelmasarjan Kaukasia 30 päivässä 3. jaksossa näyttelijä Ville Haapasalo vierailee kuvausryhmineen rakennuksessa ja keskustelee moskeijan pääimaamin kanssa.
Sperrbrecher

Sperrbrecherit olivat Saksan ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa käyttämiä miinanraivaaja-aluksia, jotka ajaessaan miinakenttään räjäyttivät miinoja aiheuttamansa melun, magneettikentän ja vedenpaineen avulla ja siten synnyttivät käytävän, jota pitkin laivasaattueet saattoivat edetä turvallisesti. 
Alukset olivat enimmäkseen muunneltuja rahtialuksia, jotka olivat aluksi Saksan merivoimien käytössä ensimmäisessä maailmansodassa.
Aluksiin asennettiin ylimääräisiä suojarakenteita esimerkiksi puusta suojaamaan laivaa ja miehistöä räjähdysten tapahtuessa. Aluksiin saatettiin myös asentaa ylimääräisiä laivojen tai lentokoneiden moottoreita tuottamaan vahvempia magneettikenttiä niihin asennettujen laitteiden avuksi, jotta miinat laukeaisivat laajemmalti. Esimerkiksi Sperrbrecher-131-aluksessa (Swan) oli kaksitoista Junkersin lentokonemoottoria lisäämässä magneettikentän tehoa.
Joillakin aluksilla oli partiotehtäviä varten myös lentokoneita, joilla etsittiin miinakenttiä ilmasta käsin.
Räjähdykset eivät saaneet osua laivan sivuille tai peräpäähän, jossa sijaitsi moottoritila. Työ miinanraivaajalla oli erittäin vaarallista, vaikka laivat olikin varustettu vahvoilla suojilla räjähdyksiä vastaan.
Suomalaisista rahtialuksista saksalaiset valtasivat ja muuttivat Kriegsmarinen käyttöön muun muassa Ernst Sohnin omistaman "S/S Balmungin", joka sai uuden nimen "Sperrbrecher-165". Se upposi 1943 Falsterin edustalla raivatessaan miinoja.
Seamus O’Connor

Seamus O’Connor (s. 4. lokakuuta 1997 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalaissyntyinen irlantilainen lumilautailija. O’Connorin isovanhemmat ovat lähtöisin Irlannista, minkä vuoksi hän on kelvollinen edustamaan maata.
O’Connor oli yksi Irlannin viidestä urheilijasta Sotšin olympialaisissa vuonna 2014, mutta ei onnistunut selviytymään slopestylen finaaliin. Hän toimi myös maan lipunkantajana päättäjäisissä. 
O’Connorilla on sponsorisopimus urheiluvälinejätti Niken kanssa.
Jaakko Kiiskilä

Jaakko Kiiskilä (s. 10. marraskuuta 1976 Seinäjoki) on Seinäjoen kaupunginjohtaja.
Laukaan kunnanvaltuuston valitessa kunnanjohtajaa 2012 Kiiskilä voitti Hankasalmen kunnanjohtajan Matti Mäkisen 33–10. Ennen valintaansa Laukaan kunnanjohtajaksi Kiiskilä toimi Laukaan hallintojohtajana. Aiemmin hän oli toiminut samassa tehtävässä Toivakassa.
Hän on koulutukseltaan kauppatieteiden maisteri Jyväskylän yliopistosta (tietojärjestelmätiede).
Kiiskilä on pelannut pesäpalloa Nurmon Jymyssä.
Kiiskilä aloitti syyskuussa 2020 Seinäjoen kaupunginjohtajana.
Jóhann Jóhannsson

Jóhann Gunnar Jóhannsson (19. syyskuuta 1969 Reykjavík, Islanti – 9. helmikuuta 2018 Berliini, Saksa) oli islantilainen säveltäjä, muusikko ja tuottaja. Hän sävelsi musiikkia muun muassa elokuviin "Vangitut" (2013) ja "Kaiken teoria" (2014), josta hänet palkittiin parhaan musiikin Golden Globella. Elokuvista "Kaiken teoria" ja "Sicario" (2015) Jóhann Jóhannsson sai myös parhaan musiikin Oscar-ehdokkuuden.Elokuvan "Arrival" sävellystyöstä hän oli vuonna 2016 parhaan musiikin Golden Globe -ehdokkaana.
Jóhann löydettiin kuolleena Berliinin asunnostaan 9. helmikuuta 2018. Kuolinsyyksi paljastui kokaiinin yliannostus. Hänen viimeiseksi työkseen jäi elokuvan "Maria Magdalena" (2018) musiikin säveltäminen.
Luke Steyn

Luke Steyn (s. 7. kesäkuuta 1993 Harare) on zimbabwelainen alppihiihtäjä.
Kaksivuotiaana Zimbabwesta Sveitsiin muuttanut ja vuonna 2008 kilpauransa aloittanut Steyn on synnyinmaansa historian ensimmäinen talviolympiakisojen urheilija. Sotšin olympialaisissa 2014 Steyn keskeytti pujottelussa, ja sijoittui suurpujottelussa 57:nneksi. Luonnollisesti hän toimi myös maan lipunkantajana.
Veiko Spolītis

Veiko Spolītis (; s. 5. syyskuuta 1971 Riiassa) on latvialainen poliitikko ja valtiotieteilijä.
Elämä ja koulutus.
Spolītis syntyi Riiassa latvialaisen isän ja virolaisen äidin perheeseen. Käytyään Riian 25. lukion aloitti hän opintonsa Tarton yliopiston valtiotieteellisen tiedekunnan kautta-aikain ensimmäisellä vuosikurssilla valmistuen vuonna 1996. Opiskeluaikanaan hän oli tarttolaisen Revelia-veljeskunnan jäsen. Vuonna 2003 hän valmistui geneveläisestä Graduate Institute of International Studies -instituutista (, IHEI). Vuonna 2006 hän väitteli Helsingin yliopistossa valtiotieteiden tohtoriksi maailmanpolitiikasta. 
Vuonna 1998 hän aloitti yhteistyön virolaisen Kuku Raadion kanssa ja vuodesta 2005 alkaen hän on toiminut Eesti Raadion radioesiintyjänä. Vuosina 2010–2014 hän toimi Latvian puolustusministerin parlamentaarisena sihteerinä. Huhtikuussa 2014 hänestä tuli Latvian ulkoministeriön neuvonantaja.
Spolītis on ollut Latvian liberaalidemokraattisen Yhtenäisyys-puolueen ehdokkaana vuosien 2011 ja 2014 europarlamenttivaaleissa. Lokakuun 2014 Latvian parlamenttivaaleissa hän tuli valituksi varakansanedustajaksi Riian vaalipiiristä. Kun varsinainen edustaja Edgars Rinkēvičs aloitti ulkoministerin tehtävässä, päätti Saeima antaa täyden edustajamandaatin hänen ja 10 muun ministeriksi valitun edustajan varamiehelle. Täten Spolītis nousi Rinkēvičsin tilalle Saeiman kansanedustajaksi 5. marraskuuta 2014. Kuitenkin 29. lokakuuta 2014 Spolītis jäi kiinni 1,4 promillen rattijuopumuksesta ja 12. tammikuuta 2015 ilmoitettiin hänen lopulta puoluejohdon kanssa käydyn keskustelun jälkeen eronneen puolueesta. Hän kuitenkin jatkaa edelleen Latvian kansanedustajana.
Johanna Luukkonen

Johanna Luukkonen (o.s. Aaltonen; s. 12. joulukuuta 1966 Riihimäki) on toiminut Hyvinkään kaupunginjohtajana 1. joulukuuta 2021 alkaen. Sitä ennen hän oli Rauman kaupunginjohtaja 2020–2021 ja Laitilan kaupunginjohtaja 2017–2020. Kangasniemen kunnanjohtajana Luukkonen toimi 2015–2017, kun Kangasniemen kunnanvaltuusto yksimielisesti sekä esitti että valitsi hänet kunnanjohtajaksi elokuussa vuonna 2014. Luukkonen on toiminut aiemmin mm. Hyvinkään kaupungin hankintapäällikkönä 2011–2014, Hyvinkään kaupungin varhaiskasvatuksen aluepäällikkönä 2002–2011 sekä ISS Suomi Oyj:n päivähoidon johtajana 1999–2002.
Johanna Luukkonen on valmistunut hallintotieteiden maisteriksi Itä-Suomen yliopistosta vuonna 2013, pääaineenaan oikeustiede. Luukkosen perheeseen kuuluu aviomies ja aikuinen poika.
Luukkonen tavoitteli syksyllä 2023 Lahden kaupunginjohtajan virkaa, mutta vetäytyi hausta hetkeä ennen kuin haastattelusta jatkoon päässeet julkaistiin.
Adam Lamhamedi

Adam Lamhamedi (s. 22. huhtikuuta 1995 Quebec City, Quebec) on kanadalaissyntyinen marokkolainen alppihiihtäjä.
Lamhamedi voitti nuorten talviolympialaisissa 2012 kultaa supersuurpujottelussa. Hänestä tuli ensimmäinen afrikkalainen talviolympiamitalisti. Sotšin talviolympialaisissa 2014 Lamhamedi toimi Marokon lipunkantajana. Hän keskeytti pujottelussa, ja sijoittui suurpujottelussa 47:nneksi.
Lamhamedin isä on kotoisin Marokosta.
Misha Ge

Misha Ge (s. 17. toukokuuta 1991 Moskova, Venäjän SFNT) on uzbekistanilainen taitoluistelija.
Moskovassa venäläis-kiinalais-korealaiseen perheeseen syntynyt Ge on edustanut Uzbekistania vuodesta 2010 lähtien. Hänen molemmat vanhempansa ovat luisteluvalmentajia, ja toimivat myös poikansa valmentajina.
Ge sijoittui 17:nneksi niin Sotšin olympialaisissa 2014 kuin neljä vuotta myöhemmin Pyeongchangin olympialaisissakin. MM-kisoissa hän on sijoittunut parhaimmillaan kuudenneksi vuonna 2015 ja hänen muut MM-sijoituksensa ovat 30:s vuonna 2011, 19:s vuonna 2012, 16:s vuonna 2013, 27:s vuonna 2014, 15:s vuonna 2016, 12:s vuonna 2017 sekä yhdeksäs vuonna 2018.
Hanish

Hanishsaaret () on Jemenille kuuluva saariryhmä Punaisellamerellä. Hanishsaaret ovat tuliperäisiä ja asumattomia. Niiden hallinnasta käytiin Jemenin ja Eritrean välillä Hanishsaarten konflikti vuosina 1995–1996. Marraskuun 1. päivänä 1998 Pysyvä välitystuomioistuin, jonka päätöksen konfliktin molemmat osapuolet sitoutuivat hyväksymään, totesi Hanishsaarten olevan osa Jemenin aluetta.
Saariryhmä muodostuu 23 vulkaanista alkuperää olevasta saaresta, joiden yhteenlaskettu pinta-ala on 190 neliökilometriä. Hanishin suurin saari on (Jabal) Zuqar, jonka huippu kohoaa 624 metrin korkeudelle merenpinnasta. Muita merkittäviä saaria ovat Quoin, Hanish al-Saghir (Pieni-Hanish), Hanish al-Kabir (Suuri-Hanish) ja Suyul Hanish. Saariryhmällä on merkittävä strateginen ja geopoliittinen asema Punaisenmeren eteläisen suuaukon läheisyydessä, tärkeän merireitin varrella. Saaria ympäröivät kalarikkaat vedet. Viitteitä mahdollisista mineraali- ja öljyesiintymistä saarten ympäristössä on löydetty.
Prévezan taistelu

Prévezan taistelu käytiin Osmanien valtakunnan ja paavi Paavali III:n kokoaman kristityistä maista koostuneen Pyhän liigan liittouman välillä 28. syyskuuta 1538. Taistelupaikkana toimi Prévezan kaupungin edustalla sijaitseva Amvrakikos-lahden suun seutu. 
Taistelun osapuolia johtivat aikansa kuuluisimmat amiraalit: osmanien Hayreddin Barbarossa ja Habsburgien monarkian palveluksessa ollut genovalaisamiraali Andrea Doria. Osmanit käyttivät taistelussa tuliaseita kekseliäästi; heillä oli tykkejä ja räjähtäviä terrakotasta valmistettuja kranaatteja. Taistelu päättyi selvästi alivoimaisen osmanilaivaston voittoon, mutta sen merkitys jäi suhteellisen pieneksi, sillä Doria vetäytyi pian huomattuaan laivastonsa kärsivän tappioita. Barbarossa puolestaan tyytyi suhteellisen lyhyeen takaa-ajoon. Paikalla ollut ranskalainen tarkkailija totesikin, että Barbarossa ja Doria olivat kuin "variksia, jotka eivät noki toistensa silmiä". 
Dorian ponneton esiintyminen taistelussa on herättänyt spekulointia. Koska hän omisti osan aluksista, hänen epäillään olleen taipuvainen säästämään laivastoa, jonka tuho olisi merkinnyt hänelle henkilökohtaista taloudellista tappiota. Toisaalta taustalla on uskottu olleen salatun poliittisen agendan: Hapsburgit eivät olisi olleet pahoillaan nähdessään venetsialaisten menettävän alueita. Lisäksi Dorian on genovalaiseen tapaan epäilty tunteneen vihaa ja epäluuloa venetsialaisia kohtaan. 
Barbarossan kaappaamistaan aluksista saatu hyöty jäi puolestaan lyhytaikaiseksi. Hieman taistelun jälkeen hän menetti myrskyssä enemmän aluksia kuin oli kaapannut Prévezassa.
Hooligans gegen Salafisten

Hooligans gegen Salafisten (lyh. HoGeSa, "Huligaanit salafisteja vastaan") on äärioikeistolaisten jalkapallokannattajien syksyllä 2014 Saksassa muodostama islaminvastainen kansalaisliike. HoGesa:n itsensä mukaan sen tarkoituksena on Saksassa esiintyvän salafismin vastustaminen sekä perinteisten saksalaisten perhearvojen puolustaminen. Liikkeen organisaation esikuvana on pidetty Englannissa vuonna 2009 perustettua English Defence League -järjestöä.
Mielenosoitukset.
Ensimmäisen mielenosoituksensa HoGeSa järjesti Dortmundissa 28. syyskuuta. Se keräsi yhteensä noin 300 osallistujaa, mukana oli muun muassa vuonna 1995 kielletyn uusnatsipuolue FAP:n johtohahmoihin lukeutunut Siegfried Borchardt. Samankokoisia tapahtumia pidettiin tämän jälkeen myös Essenissä, Mannheimissa ja Nürnbergissä. 
Kölnissä järjestettiin 26. lokakuuta HoGeSa:n ensimmäinen valtakunnallinen mielenosoitus. Osallistujia oli paikalla ainakin 1 500 ja joidenkin lähteiden mukaan jopa 3 000–4 000. Mielenosoittajien joukosta kuultiin uusnatsien iskulauseita ja osallistujat tekivät myös natsitervehdyksiä. Kölnin mielenosoitus päättyi lopulta mellakointiin ja yhteenottoon poliisin kanssa. Toinen valtakunnallinen mielenosoitus järjestettiin Hannoverissa 15. marraskuuta. Paikalla oli noin 3 000 HoGeSa:n mielenosoittajaa sekä 6 000 vastamielenosoittajaa ja 6 600 mellakkapoliisia.
Hannoverin tapahtuman jälkeen liike on ollut aktiivinen lähinnä internetissä. Seuraava suuri mielenosoitus oli suunnitteilla Esseniin 18. tammikuuta 2015, mutta poliisi kielsi sen järjestämisen. Kaupunkiin ilmaantui kuitenkin noin 50 HoGeSa:n kannattajaa, joilta poliisi takavarikoi muun muassa baseball-mailoja.
Burrito Deluxe

Burrito Deluxe on The Flying Burrito Brothersin toinen albumi. Levyn julkaisi 1970 A&amp;M Records, luettelotunnuksella 4258.
Verkkovalvonta

Verkkovalvonta tarkoittaa tietoliikenteeseen kohdistuvaa valvontaa. Siinä on kyse teknisestä pääsystä kaikkeen tietoliikenteeseen. Verkkovalvontaa käytetään useisiin tarkoituksiin. Teleoperaattorit tallentavat tietoja siltä varalta, että viranomaiset tarvitsevat niitä myöhemmin. Poliisi voi luvalla seurata tai tallentaa vakavasta rikoksesta epäillyn viestintää. Hätäkeskus voi puolestaan käyttää paikkatietoja vaarassa olevan ihmisen löytämiseksi. Teleyritykset ja Viestintäviraston Kyberturvallisuuskeskus valvovat verkkoa haittaohjelmien ja haitallisen liikenteen aiheuttajien poistamiseksi. Teleyrityksellä on velvollisuus huolehtia palvelujen tietoturvasta ja oikeus ryhtyä välttämättömiin toimenpiteisiin, kun haittaohjelmia havaitaan. Tarvittaessa ne rajoittavat tai estävät asiakkaansa liikennettä ja antavat opastusta. Suomi on muun muassa tämän johdosta yksi maailman puhtaimmista tietoliikenneympäristöistä.
Suomessa.
Tietoliikennetiedustelu tarkoittaa Suomessa tietoliikenteeseen kohdistuvaa kohdennettua tiedustelua. Aihetta pohtiva puolustusministeriön tiedonhankintaryhmä aloitti työnsä tammikuussa 2014. Se jätti mietintönsä keväällä 2017. Sillä hankittaisiin Suomen ylimmälle johdolle tietoa kansallisen turvallisuuden kannalta välttämättömistä asioista. Tieto koskisi sekä sotilaallisia että siviililuontoisia uhkia. Mukana olisi myös terrorismin vastainen työ ja kansainvälinen kriisinhallinta. Eduskunta hyväksyi 11.3.2019 hallituksen esityksen siviilitiedustelulaiksi.
Vaikka Suomen viranomaiset eivät saisi valvoa suomalaisia viestimiä, niitä valvovat useat ulkomaat. Suomen tietoliikenne kulkee todennäköisesti jo jonkin valtion verkkovalvonnan läpi. Esimerkiksi Yhdysvaltain tiedustelu NSA hankkii tietoja verkkovalvonnallaan paremmin kuin mikään muu toimija. Tämä varmistui Edward Snowdenin tietovuodon ja paljastusten myötä.
Jako verkkovalvontaan ja tietoliikennetiedusteluun on tulkinnanvarainen. Eroja nähdään tiedonhankinnan kohdentamisessa ja missä määrin se arvioidaan mahdolliseksi. Kohdennetussa tiedustelussa aiotaan soveltaa myös tiedustelukieltoa, joka tarkoittaa sitä, että aineistosta poistetaan ennen tarkempaa analysointia tiedustelukiellon alainen materiaali. Tiedustelukielto koskisi esimerkiksi asianajajan kohdalla hänen ja päämiehen välistä suhdetta sekä siihen liittyviä tietoja.
Dureeni

Dureeni eli 1,2,4,5-tetrametyylibentseeni (C10H14) on orgaaninen yhdiste ja tarkemmin aromaattinen hiilivety. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. 
Ominaisuudet.
Dureeni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta, joiden haju on kamferin kaltainen. Sen suhteellisen pienikokoiselle aromaattiselle hiilivedylle poikkeuksellisen korkea sulamispiste johtuu molekyylin suuresta symmetriasta. Dureeni on veteen liukenematonta, mutta liukenee moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Dureeni reagoi muiden aromaattisten hiilivetyjen tavoin erityisesti elektrofiilisella aromaattisella substituutiolla kuten nitraus-, halogenointi- ja sulfonointireaktioilla, mutta se on huomattavasti bentseeniä reaktiivisempi johtuen neljän metyylisubstituentin elektroneja luovuttavasta efektistä, mikä tekee aromaattisesta renkaasta nukleofiilisemman. Esimerkiksi kloorausreaktiossa dureeni reagoi 600 000 kertaa nopeammin kuin bentseeni.
Valmistus ja käyttö.
Dureenia esiintyy muun muassa maaöljyssä ja kivihiilitervassa, joista sitä voidaan eristää selektiivisillä zeoliittihartseilla. Pääasiassa sitä valmistetaan kuitenkin synteettisesti. Sitä voidaan valmistaa metyloimalla pseudokumeenia tai ksyleenin isomeereja kloorimetaanilla. Prosessissa katalyyttinä käytetään tyypillisesti alumiinikloridia. Metyloitaessa ksyleenejä muodostuu myös dureenin isomeereja isodureenia ja preniteeniä. Yhdiste voidaan erottaa isomeereistaan kiteyttämällä.
Dureenia käytetään orgaanisten synteesien lähtöaineena. Tärkeimmät siitä valmistettavat molekyylit ovat pyromelliittihappo ja pyromelliittihappodianhydridi, joita muodostuu hapetettaessa dureenia typpihapon, kromihapon tai kaliumpermanganaatin avulla tai käyttämällä hapetuskatalyyttejä, jotka perustuvat divanadiinipentoksidiin tai mangaanin, koboltin ja bromin muodostamiin katalyyttisysteemeihin.
Notung

S/S Notung oli suomalaisen varustaja Ernst Sohnin omistaman Rederi Ab Notung -laivanvarustamon nimissä ollut höyryrahtilaiva.
Laiva valmistettiin Koillis-Englannissa sijaitsevassa Middlesbroughissa, joka aluksi toimi myös laivan kotisatamana. Tuolloin laivan nimenä oli S/S Middlesbrought. Vuonna 1935 laivan osti Suomeen eri vaiheiden jälkeen Ernst Sohn, ja sen kotisatamaksi tuli Helsinki. Tammikuussa vuonna 1940 laiva tuhoutui Neuvostoliiton ilmahyökkäyksessä Ahvenanmaan saaristoon kuuluvan Sottungan edustalla ollessaan selluloosalastissa matkalla Turusta Englantiin. Venäläiset pommikoneet yllättivät Notungin Sottungan itäpuolisella laivaväylällä sen ollessa kiinnijäätyneenä mereen talvisodan kovissa pakkasissa. Venäläiset lentokoneet hyökkäsivät käyttäen sekä syvyyspommeja että lentotorpedoja. Osa pommeista osui myös Sottungan kylän läheisyyteen. Laivaan ei osunut yhtäkään täysosumaa mutta rajun pommituksen seurauksena yksi torpedo osui laivan peräosaan ja laiva alkoi täyttymään nopeasti vedellä. Miehistö teki tilannearvion ja päätteli että laiva ei kestäisi uppoamatta, joten vesille laskettiin pelastusveneet. Niiden avulla miehistö kiirehti Sottungan saareen suojaan. Matkalla Sottungaan lentokoneet ampuivat vielä konekivääritulta pelastusveneisiin, mutta ihmeen kaupalla miehistö selvisi maihin vahingoittumattomana ja kaikki miehistön jäsenet pelastuivat hyökkäyksestä.
Miehistö seurasi rannalta kuinka Notung upposi hitaasti perä edellä meren pohjaan. 
Venäläisten hyökkäys oli osa useamman muun hyökkäysten sarjaa Ahvenanmaalle tammi-helmikuussa 1940, jossa Neuvostoliitto ei kunnioittanut Ahvenanmaalle kansainvälisesti julistettua sodan aikaista puolueettomuutta. Notungin upotuksen ja muut Ahvenanmaan alueelle tehdyt selkkaukset ilmoitti YK:n pääsihteerille Geneveen delegaation mukana lähetetyssä ja 28.2.1940 päivätyssä kirjeessään aiemmin ulkoministerinä ja tuolloin Kansainliiton (YK:n edeltäjän) Suomen edustajana toiminut Rudolf Holsti.
Nykyisin Notung lepää n. 50 metrin syvyydessä lähes täydellisessä kunnossa. Sukellus hylylle on erittäin vaativaa ja näkyvyys on pohjasedimenttien ja virtausten takia harvoin yli 2m. Hylyn sijaintipaikka on noin 60°08´48 P ja 20°42´03 I WGS84, ja se on merkitty merikorttiin. Hylky on säilynyt myös melko koskemattomana.
Anthony Powell (puvustaja)

Anthony Powell (2. kesäkuuta 1935 Chorlton-cum-Hardy, Manchester – 18. huhtikuuta 2021) oli englantilainen puvustaja. Hän voitti parhaan puvustuksen Oscar-palkinnon kolme kertaa: vuonna 1972 elokuvasta "Tädin kanssa maailmalla", vuonna 1978 elokuvasta "Kuolema Niilillä" ja vuonna 1981 elokuvasta "Tess – viattomuuden tarina". 
"Tess – viattomuuden tarina" vaikutti aikanaan myös muotiin: esimerkiksi Ralph Laurenin mallistoissa esiintyi Tessin vaatteita muistuttavia asuja seuraavien kolmen kauden ajan. 
Anthony Powell oli pukusuunnittelija Sandy Powellin serkku.
Patrick Degerman

Patrick ”Pata” Degerman on suomalainen löytöretkeilijä ja vuorikiipeilijä. Hän on yhdessä kiipeilyretkikuntiensa kanssa kiivennyt 22 ensinousua ja nimennyt Etelämantereella sijaitsevat Mount Finlandin, Mount Sisun ja Mount Suomen sekä Grönlannissa sijaitsevan Mount Patapatan. Ensimmäisen löytöretkensä Degerman teki vuonna 1997 Etelämantereelle.
Arktisten alueiden lisäksi hän on retkeillyt myös muualla maailmassa, kuten Amazonin sademetsässä, Saharan aavikolla ja Tongan saaristovaltiossa. Degerman on kiipeillyt kaikilla mantereilla ja käynyt yhteensä yhdeksällä alueella, jossa ihminen ei ollut aiemmin käynyt. 
Degerman on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa teollista muotoilua ja toiminut Haltin suunnittelijana ja tuotekehitystiimin jäsenenä. Teollisena muotoilijana työskennellessään Degerman suunnitteli muun muassa Lapin Kullan puolen litran pullon. Degerman on myös aktiivinen partiolainen 13-vuotiaasta alkaen, ja hän on kertonut innostuksena luontoon tulleen alun perin juuri partiosta. 
Degerman on myös tunnettu puhuja. Hän puhuu oman arvionsa mukaan noin 150 tilaisuudessa vuodessa, ja vuonna 2006 Speakersforum valitsi hänet "Vuoden puhujaksi". Julkisuudessa Degerman puhuu aktiivisesti ilmastonmuutoksen torjumisen ja kestävän kehityksen puolesta.
Schlegeliaceae

Schlegeliaceae on vähälajinen kasviheimo koppisiemenisten laajassa Lamiales-lahkossa, johon kuuluvat monet tunnetut heimot, kuten akantti-, syyläjuuri- ja huulikukkaiskasvit.
Tuntomerkit.
Heimon kasvit ovat puuvartisia, pensaita tai köynnöksiä, jotka kasvavat usein päällyskasveina eli epifyytteinä; heimossa on myös jokunen kookkaaksi kasvava puulaji. Varret ovat vaaleakaarnaisia. Lehdet ovat vastakkaisia, usein paksuja, ehyt-, saha- tai piikkilaitaisia. Kukinto on toisinaan haarainen ja kukat ovat melko kookkaita ja vastakohtaisia. Verhiön ulkopuolella on mesirauhasia. Hetiössä on toisinaan yksi joutohede. Sikiäimessä on turvonneet istukat. Hedelmä on verhiön suojaama marja. Siemenet ovat litteitä tai kulmikkaita.
Levinneisyys.
Heimon lajit kasvavat Meksikossa ja trooppisessa Amerikassa Antillit mukaan lukien.
Luokittelu.
Schlegeliaceae-heimossa on neljä sukua, joista runsaslajisimmat ovat "Schlegelia" (15 lajia) ja "Gibsoniothamnus" (11 lajia); yhteensä heimossa on 28 lajia. Läheisin sukulaisheimo on vesihernekasvit (Lentibulariaceae).
Suvut:
Fok It

Fok_It on Joonas Rinta-Kannon vuodesta 2009 piirtämä sarjakuva, jonka tunnusmerkeiksi ovat nousseet absurdius ja varsinaisen vitsin jääminen ilmaan. Sarjakuva on saanut alkunsa blogista. Sen strippejä on levitetty Facebookissa ja julkaistu "Helsingin Sanomien" "Nyt"-liitteen paperiversiossa sekä nettisivulla vuodesta 2011. "Nyt"-liitteen ilmestymisen loputtua vuonna 2023 sarjakuvastrippi siirtyi "Helsingin Sanomien" sarjakuvasivulle. Stripeistä on julkaistu seitsemän kokoelma-albumia kirjoina.
Rinta-Kanto piirtää strippien originaalit tussilla, skannaa ne, ja värittää stripit lopulliseen muotoon tietokoneella.
Alun perin kolmesta kuvasta koostuvien "Fok_It"-strippien ideana olivat muun muassa vyölaukut ja viikset. Taiteilija itse kutsuu "Fok_It"-huumoria ”väsyneeksi”, tai sitä voisi sanoa myös nyrjähtäneeksi tai peräti absurdiksi. Aluksi ehkä jotkut sarjakuvissa esiintyvät hahmot vähän näyttivätkin toisiltaan, mikä tosin oli sattumaa, mutta myöhemmin mukaan ovat tulleet myös erilaiset vakiohahmot kuten Pete ja voimaeläimet. Myös ajankohtaiset asiat ja ilmiöt esiintyvät usein sarjakuvissa. Tällaisia ovat esimerkiksi juhlapäivien leivonnaiset, kuten tähtitortut tai laskiaispullat. 
Voimaeläimiä.
Sarjakuvassa esiintyviä voimaeläimiä ovat:
Sarjassa esiintyy joskus myös muita eläimiä, kuten pikkulintuja. Perjantaina hahmoilla on usein viikonloppu mielessä.
Niinistö (sukunimi)

Niinistö on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Niinistöjä ovat muun muassa:
Me ei vietetä joulua

Me ei vietetä joulua on koko perheen komedia. Lyhytelokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Khadar Ahmed. Pääosissa esiintyvät Aapo Puusti, Mikko Neuvonen, Jesse Raatikainen ja Isabella Haaksluoto. Elokuva sai ensi-iltansa syksyllä 2014. Elokuvassa suomalaiset nuoret miehet ja naapurin somaliperhe eivät vietä joulua, mutta juhlapyhä pakottaa heidät kohtaamaan toisensa.
Elokuva valittiin Helsingin lyhytelokuvafestivaalin kilpailusarjaan vuonna 2014.
Ooppera Skaala

Ooppera Skaala on vuonna 1996 perustettu nykyoopperaan keskittynyt ammattilaisryhmä.
Historia.
Ooppera Skaala perustettiin vuonna 1996 edistämään ja kehittämään oopperatoimintaa keskeisimpänä toimintamuotonaan korkeatasoisten ja valtavirrasta poikkeavien oopperoiden tuottaminen. Toimintansa aikana Skaala on tuottanut ja valmistanut yhteensä 23 kantaesitystä, joista kotimaisia kantaesityksiä on ollut 17. Skaala on esittänyt pääasiassa Helsingissä, mutta myös muualla Suomessa. Skaala on vieraillut mm. Turussa, Lainsuojattomat -festivaalilla Porissa, Joensuun Musiikkitalvessa, Tampere Biennalessa, Jämsässä, Jyväskylän Loiskis -lastenfestivaalilla, Keuruulla, Suolahdessa, Saarijärvellä ja Viitasaarella. Ulkomailla Skaala on esiintynyt Torontossa, Vilnassa ja Manchesterissa.
Ooppera Skaala sai vuonna 1998 Nuoren taiteen Suomi -palkinnon.
Musiikki- ja muu kulttuuriyleisö on löytänyt Ooppera Skaalan, mutta ryhmä on tavoittanut myös uuden, perinteisestä oopperayleisöstä poikkeavan yleisön, kuten lapset ja nuoret aikuiset. Paitsi omia jäseniään, Ooppera Skaala työllistää huomattavan paljon vierailijoita. Ooppera Skaala toimii aktiivisesti yhteistyössä suomalaisten muiden taidelaitosten, esittävien ryhmien sekä musiikki- ja teatterifestivaalien kanssa.
Ooppera Skaala osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun 2015 kappaleella "Heart of Light" ja sijoittui kilpailun kolmanneksi.
Thomandersiaceae

Thomandersiaceae on muutamalajinen kasviheimo koppisiemenisten Lamiales-lahkossa. Heimossa on vain yksi suku: "Thomandersia".
Tuntomerkit.
Kasvit ovat pensaita tai pieniä puita, joilla on erilaisia lehtiä samassa kasvissa (heterofyllia). Lehdet ovat vastakkaisia, tavallisesti ehyitä. Lehtilavan alapinnalla on litteitä rauhasia, jotka kuivuvat mustiksi, ja lapa on joskus liuskainen; lehtiruoti on kärjestään ja tyvestään turvonnut. Kukinto on melko pienikukkainen terttu. Verhiön ulkopuolella on mesirauhasia. Kotahedelmä on selkäluomainen ja verhiön suojaama. Siemenet sijaitsevat kodassa kuppimaisissa laajentumissa ja ovat suomu- tai nystypintaisia; alkio on vahvasti käyristynyt.
Levinneisyys.
Suku kasvaa Länsi- ja Keski-Afrikassa.
Luokittelu.
Aikaisemmin "Thomandersia"-suku on sisällytetty akanttikasveihin (Acanthaceae), joskin morfologisesti poikkeavana. Lajeja suvussa on kuusi:
Anton Kušnir

Anton Sjarhejevitš Kušnir (, ; s. 13. lokakuuta 1984 Krasnoarmijsk, Ukrainan SNT) on ukrainalaissyntyinen valkovenäläinen freestylehiihtäjä ja olympiavoittaja. Kušnir kilpailee hypyissä. Seuratasolla 176-senttinen ja 71-kiloinen Kušnir edustaa Dinamo Minskiä.
Kušnir saavutti olympiakultaa hypyistä kaikkien aikojen olympialaisten piste-ennätyksellä 134,50 vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa, kolmansissa talviolympialaisissaan. Torinossa 2006 hän oli kahdeksas ja neljä vuotta myöhemmin Vancouverissa 15:s. Vuoden 2011 MM-kisoissa Deer Valleyssä Kušnir saavutti pronssia hypyistä. Inawashiron MM-kilpailuissa 2009 hän oli kuudes.
Kušnir kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Mont Tremblantissa tammikuussa 2004 sijoittuen 24:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan toinen Deer Valleyssa tammikuussa 2007. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Inawashirossa helmikuussa 2008. Hän on voittanut kaikkiaan yhdeksän maailmancupin osakilpailua, sijoittunut seitsemän kertaa toiseksi ja kolme kertaa kolmanneksi. Hän voitti sekä maailmancupin kokonaiskilpailun että hyppyjen maailmancupin kaudella 2009–2010. Hän sijoittui hyppyjen maailmancupissa toiseksi kausilla 2007–2008 ja 2010–2011 sekä kolmanneksi 2013–2014.
Jouni Markkanen

Jouni Mikael Markkanen (s. 28. helmikuuta 1987 Siilinjärvi) on tamperelainen poliitikko. Markkanen valittiin Tampereen kaupunginvaltuustoon vuoden 2012 kunnallisvaaleissa Kokoomuksen listalta ensikertalaisena 574:llä äänellä.
Lisäksi hän on toiminut maaliskuusta 2016 lähtien Tampereen kaupunginhallituksen varajäsenenä, vuodesta 2021 Tampereen kaupunginhallituksen varsinaisena jäsenenä sekä vuodesta 2023 Tampereen kaupungin konsernijaoston varapuheenjohtajana. Ensimmäistä kertaa Markkanen oli ehdolla kevään 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 2579 ääntä.
Markkanen on kokoomuksen puoluevaltuuston jäsen, Pirkanmaan maakuntavaltuuston jäsen. ja YH-Kodit Oy:n hallituksen jäsen . Markkanen toimi myös kokoomuksen Tampereen aluejärjestön puheenjohtajana vuosina 2017-2021. 
Kansallisessa politiikassa Markkanen on tullut tunnetuksi etenkin tieto- ja digipolitiikan edelläkävijänä, ja hän on ollut yksi keskeisimmistä vaikuttajista parlamentaarisen tietopolitiikkatyöryhmän syntymiseen ja yhteistyössä laadittujen linjausten valmistumiseen.
Tausta ja ura.
Markkanen vietti lapsuutensa Siilinjärvellä ja suoritti ylioppilastutkintonsa Kuopion lyseon lukiossa vuonna 2006. Ennen muuttoaan Tampereelle Markkanen suoritti liikunnanohjaajan opintoja Haaga-Helia ammattikorkeakoulun Vierumäen yksikössä. Hän aloitti opintonsa Tampereen yliopiston johtamiskorkeakoulussa. Koulutukseltaan Markkanen on kauppatieteiden maisteri.
Markkanen on tehnyt merkittävän uran opiskelijapolitiikan parissa. Markkanen toimi vuonna 2010 Tampereen yliopiston kauppatieteiden opiskelijoiden, Boomi ry:n puheenjohtajana, ja palkittiin samana vuonna Vuoden Boomarin arvonimellä. Vuonna 2012 Markkanen palkittiin Boomi ry:n hopeisella ansiomerkillä. Markkanen on toiminut myös Tampereen yliopistossa monissa luottamustoimissa, mm. Johtamiskorkeakoulun johtokunnassa, opetusneuvoston varajäsenenä sekä Kauppakorkeakoulun johtoryhmän opiskelijaedustajana.
Vuonna 2011 Markkanen toimi Tampereen yliopiston ylioppilaskunnan hallituksen varapuheenjohtana, talous- ja yritysyhteistyövastaavana sekä yritysyhteistyötoimikunnan puheenjohtajana. Markkanen toimi Opiskelijan Tampereen puheenjohtajana vuosina 2011-2012 . Lisäksi hän oli ehdolla Suomen ylioppilaskuntien liiton puheenjohtajaksi vuodelle 2012, mutta ei tullut valituksi tehtävään.
Markkanen toimi vuosina 2013-2014 Akavan opiskelijoiden puheenjohtajana , ja toimi samalla myös jäsenenä Akavan hallituksessa, työvaliokunnassa ja eläkepoliittisessa työryhmässä sekä Suomen Ekonomien työelämätoimikunnan jäsenenä. Markkanen toimi vuoden 2015 Eurooppalaisten palkansaajajärjestöjen keskusjärjestön nuorisojärjestön ETUC Youth Committeen hallituksessa.
Markkanen on toiminut opiskeluaikojensa jälkeen aktiivisena jäsenenä Nuorkauppakamarissa (JCI), mm. Tampereella toimivan JCI Unitedin puheenjohtajana vuonna 2018 ja Suomen Nuorkauppakamarien kansallisena kehitysjohtajana vuonna 2024.
Fabian Bösch

Fabian Bösch (s. 6. heinäkuuta 1997 Hirschtal) on sveitsiläinen freestylehiihtäjä. Bösch kilpailee pääosin slopestylessä. Hän on 171 senttimetriä pitkä ja painaa 62 kilogrammaa.
Bösch voitti vain 17-vuotiaana kultaa vuoden 2015 MM-kisoista Kreischbergistä slopestylestä kerättyään parhaimmalla laskullaan pisteet 92.60. Hän osallistui myös vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa vain 16-vuotiaana ja oli slopestylessä 23.
Maailmancupissa Bösch on kilpaillut vuodesta 2013 asti. Hänen paras sijoituksensa maailmancupin osakilpailussa on kolmas, jonka hän on saavuttanut kahdesti, helmikuussa 2013 Silvaplanassa ja tammikuussa 2014 Gstaadissa.
Ryan Stassel

Ryan Stassel (s. 23. lokakuuta 1992 Anchorage) on yhdysvaltalainen lumilautailija. Hän kilpailee pääosin slopestylessä, mutta myös big airissa. Seuratasolla Stassel edustaa Auburn Ski Club Associatesia. Hän on 180 senttimetriä pitkä ja painaa 77 kilogrammaa.
Alaskassa syntynyt Stassel voitti kultaa vuoden 2015 MM-kisojen slopestylestä Itävallan Kreischbergistä pisteillä 97.50 ennen toiseksi sijoittunutta Suomen Roope Tonteria. Stassel osallistui myös vuoden 2014 talviolympialaisiin Sotšissa. Tuolloin hän oli slopestylessa sijalla 14.
Maailmancupissa vuodesta 2011 kilpaillut Stassel on parhaimmillaan ollut neljäs Istanbulin big air -kilpailussa joulukuussa 2014.
Tanajärvi

Tanajärvi on Etiopian suurin järvi. Se sijaitsee maan pohjoisosassa, Etiopian ylängöllä, Amharan osavaltiossa. Suurimmat kaupungit järven lähellä ovat Bahir Dar ja Gondar.
Tanajärven pinta-ala on 3 673 neliökilometriä, syvin kohta 14 metriä ja tilavuus noin 30 kuutiokilometriä. Järven pinnankorkeus on 1 788 mpy. Tanajärven valuma-alue on noin 11 650 neliökilometriä.
Niilin suurin alkujoki Sininen-Niili saa alkunsa Tanajärvestä. Tanajärven pintaa säännöstellään padoilla Bahir Darissa. Suuri osa järven vedestä on vuodesta 2010 lähtien ohjattu Belesin vesivoimalaitoksen kautta Belesjokeen, joka laskee Siniseen-Niiliin lähellä Sudanin rajaa .
Verbenakasvit

Verbenakasvit eli rautayrttikasvit (Verbenaceae) on kasvien heimo, jonka luokitus on ollut häilyväistä. Monet sen kasvit on siirretty heimoon Lamiaceae. Siihen on kuulunut noin 90 sukua, joissa on lähes kolmetuhatta lajia: puita, pensaita ja ruohovartisia kasveja. Nykyään sukujen määrä on vähentynyt 31:een, lajien 918:aan.
Tuntomerkit.
Verbenakasvit ovat köynnöksiä, pensaita tai puita, harvemmin moni- tai yksivuotisia ruohoja, usein aromaattisia. Varret ovat usein nelikulmaiset. Lehdet ovat vastakkaisia ja sahalaitaisia. Kukat ovat usein melko heikosti vastakohtaisia, sijaitsevat tertuissa tai mykeröissä, ja verhiö ja teriö ovat selvästi erillään toisistaan (välissä tilaa); teriö on torvimainen. Heteet ovat vaihtelevassa määrässä palhottomia. Emiön sikiäimessä on neljä siemenaihetta, ja vartalo on tavallisesti lyhyt, luotti tavallisesti pallomainen. Hedelmä on verhiön peitossa.
Levinneisyys.
Heimo on trooppinen, mutta on levinnyt myös lämpimänlauhkeille alueille. Enemmistö lajeista kasvaa Etelä-Amerikassa. Euroopassa lienee yksi ainoa alkuperäinen laji, rohtoverbena eli rohtorautayrtti ("Verbena officinalis").
Luokittelu.
Verbenakasvien 31 sukua ja 918 lajia ryhmitellään kymmeneksi tribukseksi:
Suvut.
 (suomenkieliset nimet:)
Huulikukkaiskasveihin (Lamiaceae) siirrettyjä sukuja ovat muun muassa jemanet ("Gmelina") ja "Tectona".
Lajeja.
Tunnettuja lajeja ovat esimerkiksi:
Sanaa (maakunta)

Sanaan maakunta () on yksi Jemenin maakunnista. Sanaan maakunta ympäröi Sanaan kaupunkia, joka muodostaa oman maakuntansa. Kaupunki toimii kuitenkin Sanaan maakunnan hallintokeskuksena.
Sanaan maakunnan pinta-ala on 11 900 neliökilometriä ja sen asukasluku on 1 141 800 (2012). Maakunta jakautuu 16 piirikuntaan.
Saada (maakunta)

Saadan maakunta ( , Ṣa'dah) on Jemenin maakunta maan pohjoisrajalla. Maakunnan keskus on Sa'dan kaupunki. Saadan pinta-ala on 12 400 neliökilometriä ja sen asukasluku vuonna 2012 oli 862 800. Saadan maakunta jakautuu 15 piirikuntaan.
Saadan maakunnasta on lähtöisin imaamisuku Al-Huthi, jotka aloittivat vuonna 2004 Huthikapinana tunnetun vastarinnan Jemenin hallintoa vastaan. Kapinallisia kutsutaan johtajansa mukaan hutheiksi ja he haluavat Saadan maakunnalle autonomiaa ja suojata alueen perinteistä islamin muotoa zaidilaisuutta alueen valtauskonnolta sunnilaisuudelta.
Uleå

S/S Uleå oli suomalaisen varustaja Ernst Sohnin vuosina 1937-1947 omistama höyryrahtilaiva.
Laivan rakensi John Priestman and Co:n telakka Englannin Sunderlandissa.
Alkuaan laivan kotisatamana oli vuosina 1925-1933 Norjan Bergen, jonka jälkeen laiva palasi Englantiin ja oli Newcastlelaisessa omistuksessa 5 vuotta. Vuonna 1937 laivan osti Suomeen laivanvarustaja Ernst Sohnin ja sen kotisatamaksi tuli Helsinki. Sohn osti samana vuonna toisenkin suurin piirtein saman kokoisen höyryrahtialuksen nimeltään S/S Onto. Vuoden 1947 jälkeen laiva jatkoi yhä jonkin aikaa Suomeen rekisteröidyn, mutta ulkomaalaisomistuksessa olevan varustamon Rederi AB Inger:in omistuksessa nimellä S/S Inger, kunnes se myytiin Neuvostoliittoon, jossa se lopulta romutettiin täysin palvelleena vuonna 1970. 
Laivan ollessa liikenteessä S/S Inger -nimisenä kuljetti se vuonna 1951 muun muassa pitkää puutavaraa Arkangelista ja Murmanskista Rotterdamiin. Lastaus kesti yleensä noin 2 viikkoa ja jokainen lauta laskettiin tarkasti. Laivan henkilökunta oli varmaan ensimmäisiä länsimaalaisia Arkangelissa sodan jälkeen. Lastauksia tehtiin myös Leningradista Tukholmaan ja joskus kansilastina tuli kaviaariakin kymmenen kilon purkeissa. Joskus jouduttiin jopa väistämään miinoja matkalla Leningradiin.
Rederi-ab Inger (per. 1937, nimi vuoteen 1947 Oy Finska Insjö Ab) oli ostanut tämän aluksen 1937 ja se sai silloin nimen S/S Uleå. Varustamoyhtiön osakkeiden omistaja oli panamalainen Compañía Dabaibe de Navegación SA ja A. H. Vang, mutta todellinen omistaja linee ollut Fred. Nichols &amp; Son. Laivan bareboat-varustaja John Carlbom &amp; Co (London) Ltd (Edward Carlbom, Lontoo), hoiti myynnin Suomen valtiolle. Laivan hoitaja oli lontoolainen Jakobson Shipping Co Ltd, joka ennen sotaa oli toiminut Pärnussa. [Erik Hag, Torsten Hagnéus.] (Suomi oli 1930-luvulla mukavuuslippumaa.)
Historia.
http://www.narc.fi:8080/VakkaWWW/Selaus.action?kuvailuTaso=SARJA&amp;avain=171069.KA (Lontoo, Karkaamiset ja rikokset)
Filipe Nyusi

Filipe Nyusi (s. 9. helmikuuta 1959 Cabo Delgado) on mosambikilainen poliitikko ja maan entinen presidentti vuosina 2015–2025.
Nyusi voitti lokakuussa 2014 presidentinvaalit, joissa hän oli valtapuolue Frelimon ehdokkaana. Nyusi sai 57 prosenttia äänistä.
Nyusi on kotoisin Cabo Delgadon maakunnasta läheltä Tansanian rajaa. Ennen presidentiksi valintaansa hän oli pitkään puolustusministeri.
Lokakuussa 2019 Nyusi valittiin suurella ääntenenemmistöllä uudelle viisivuotiskaudelle Mosambikin presidenttinä vaaleissa, joita oppositio syytti vilpillisiksi.
Nyusin toinen presidenttikausi päättyi 15. tammikuuta 2025 kun uusi presidentti Daniel Chapo astui virkaansa.
Suomen euroviisukarsinta 1992

Suomen euroviisukarsinta 1992 oli kilpailu, jossa valittiin Suomen edustaja vuoden 1992 Eurovision laulukilpailuun. Kilpailu järjestettiin edellisvuosien tavoin kutsukilpailun ja avoimen kilpailun yhdistelmänä. Suomalaisia säveltäjiä pyydettiin säveltämään kappaleita kilpailuun, minkä lisäksi kaikille avoimeen sävellyskilpailuun saatiin 435 kappaletta. Kappaleista kymmenen parasta valittiin lauantaina 29. helmikuuta Turussa Typhoon-hallissa pidettyyn finaaliin. Finaali televisioitiin suorana YLE TV1:ssä kello 19.00–20.30. Kilpailussa tuloksen ratkaisi asiantuntijaraati, joka suoritti valinnan kaksiosaisena. Ensin finalisteista valittiin neljä parasta superfinaaliin, josta voittaja valittiin. Finaali keräsi 1 480 000 televisiokatsojaa.
"Esiintymisjärjestys, superfinalistit keltaisella, ensimmäisen kierroksen tarkempaa tulosta ei julkistettu.
Aigínio

Aigínio (; ; myös "Egínio") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Pýdna-Kolindróksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αιγινίου, "Dimotikí Enótita Aiginíou") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 869 ja varsinaisen Aigínion kaupungin väkiluku 4 153 (vuonna 2011). Aigínio on Pýdna-Kolindróksen kunnan kuntakeskus.
Aigínion kaupunki sijaitsee noin 37 kilometriä Thessalonikista lounaaseen ja noin 17 kilometriä Alexándreiasta kaakkoon. Aigínio oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pýdna-Kolindróksen kunnaksi yhdessä Kolindróksen, Methónin ja Pýdnan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat.
Aigínion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Ámfissa

Ámfissa () on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Delfoín kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αμφίσσης, "Dimotikí Enótita Amfíssis") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Fokiin alueyksikössä Keski-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 8 370 ja varsinaisen Ámfissan kaupungin väkiluku 6 919 (vuonna 2011). Ámfissa on Delfoín kunnan kuntakeskus.
Ámfissan kaupunki sijaitsee sisämaassa noin 12 kilometriä Delfoín kylästä luoteeseen. Kaupungin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa Ámfissan arkeologinen museo sekä keskiaikainen Ámfissan linna.
Historia.
Antiikki.
Antiikin aikana nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Amfissan kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis"). Se oli alueen merkittävä linnoitus, ja sen historia kytkeytyy monin osin läheisen Delfoin historiaan. Makedonia tuhosi kaupungin vuonna 338 eaa. Myöhemmin se oli osa Aitolian liittoa.
Myöhempi historia.
Alarikin johtamat visigootit tuhosivat kaupungin vuonna 396 jaa. ja Attilan johtamat hunnit vuonna 448. Justinianus I kunnostutti kaupungin antiikin aikaisen akropoliin linnoitteet vuonna 530. Keskiajan kuluessa linnoitteet kehittyivät Ámfissan linnaksi. Se säilyi käytössä bysanttilaiselta kaudelta aina 1800-luvulle saakka.
Bulgarialaiset hyökkäilivät alueelle usein 800-luvulta lähtien ja tuhosivat kaupungin lopulta vuonna 996. Frankit valtasivat linnan vuonna 1205. Frankkivallan aikana asutus linnan ympärillä alettiin tuntea nimellä Salóna (Σάλωνα). Vuonna 1311 linnan valtasivat katalaanit. Osmanit valtasivat Salonan katalaaneilta vuonna 1397. Bysanttilainen Morean despotaatti sai Salonan takaisin vuonna 1402, mutta joutui myymään sen johanniittain ritarikunnalle. Osmaniturkkilaiset saivat kaupungin takaisin vuonna 1410. Se oli Venetsian hallussa lyhyesti vuosina 1687–1698. Kreikan vapaussodan alussa vuonna 1821 linna oli ensimmäisiä, jonka kreikkalaiset valtasivat turkkilaisilta.
Ámfissa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Delfoín kuntaan yhdessä Desfínan, Galaxídin, Gravián, Itéan, Kallieísin ja Parnassóksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat.
Ámfissan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
Amfissa

Amfissa (, ) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio ("polis") Ozolian Lokriin alueella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Ámfissan kaupungin paikalla Delfoín kunnan alueella. 
Maantiede.
Amfissa oli Ozolian Lokriin eli läntisen Lokriin tärkein kaupunki. Se sijaitsi solassa Krisan tasangon laidalla, vuorten ympäröimänä, mistä se on ilmeisesti saanut myös nimensä. Kaupunki sijaitsi noin 60 stadioninmittaa eli noin 11 kilometriä länteen Delfoista. Amfissan akropoliina toimi kukkula nykyisen kaupungin länsilaidalla.
Historia.
Amfissan paikka on ollut pysyvästi asuttu viimeistään geometrisella kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa Amfissa sai nimensä samannimisestä nymfistä, joka oli Makarin tytär ja Aioloksen lapsenlapsi, ja johon Apollon oli rakastunut. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä "Amfissaios" () ja "Amfisseus" ().
Persialaissotien aikaan vuonna 480 eaa. lokrislaiset ja fokislaiset Delfoin asukkaat mukaan lukien vetäytyivät Amfissaan turvaan, kun persialaiset lähestyivät aluetta. Vuonna 426 eaa. Amfissa tuki Spartan sotaretkeä Naupaktosta vastaan. Kolmannessa pyhässä sodassa kaupunki tuki Delfoin vallanneita fokislaisia.
Myöhemmin Delfoin amfiktyoniliitto julisti sodan Amfissaa vastaan, koska kaupunkilaiset olivat harjoittaneet maanviljelystä Apollonille pyhitetyllä Krisan tasangolla ja ahdistelleet Delfoin oraakkelin luo matkanneita pyhiinvaeltajia. Tämä johti neljänteen pyhään sotaan, jossa amfiktyonit antoivat Amfissan rankaisun Makedonian Filippos II:n hoidettavaksi. Tämä valtasi ja tuhosi kaupungin vuonna 338 eaa.
Tämän jälkeen kaupunki rakennettiin uudelleen. Vuonna 321 eaa. Amfissa vastusti kaupunkia piirittänyttä Aitolian liittoa, mutta joutui myöhemmin Aitolian vallan alle. Vuonna 279 eaa. se osallistui 400 hopliitilla Delfoin puolustamiseen Brennuksen johtamia galleja vastaan. Roomalaiset piirittivät Amfissaa vuonna 190 eaa. Se vapautui Aitolian vallasta vuonna 167 eaa. Octavianuksen perustettua Nikopoliin vuonna 31 eaa. monet aitolialaiset pakenivat Amfissaan välttyäkseen pakkomuutolta uuteen kaupunkiin. Tämän vuoksi Amfissa luettiin Pausaniaan aikana aitolialaiseksi kaupungiksi.
Alarikin johtamat visigootit tuhosivat Amfissan vuonna 396 jaa. ja Attilan johtamat hunnit vuonna 448.
Rakennukset ja löydökset.
Amfissan akropolis ja alakaupunki oli ympäröity vahvoilla muureilla. Akropoliilla on joitakin antiikin aikaisten muurien jäänteitä. Pääosa akropoliin linnoituksista on kuitenkin peräisin samalla paikalla olleesta frankkivallan aikaisesta linnasta.
Pausaniaan mukaan akropoliilla oli Athenelle omistettu temppeli. Kaupungissa oli myös pyhäkkö, joka oli omistettu dioskuureille tai kabiireille, sekä heeros Amfissoksen, nymfi Amfissan, heeros Andraimonin ja tämän vaimon Gorgen haudat. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungissa oli myös Asklepiokselle omistettu pyhäkkö, joka sijaitsi ilmeisesti akropoliin eteläpuolella lähellä paikalla ollutta lähdettä.
Amfissan alueelta on löydetty joitakin roomalaisaikaisten rakennusten mosaiikkilattioita. Kaupungin läheltä on löydetty hautoja. Kaupungista tehtyjä esinelöytöjä on Ámfissan arkeologisessa museossa.
Argostóli

Argostóli (; ) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αργοστολίου, "Dímos Argostolíou"), joka sijaitsee Kefalonián saarella, Kefalonián alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Koko kunnan väkiluku on 23 499 ja varsinaisen Argostólin kaupungin väkiluku 9 748 (vuonna 2011). Argostóli on Kefalonián saaren keskuskaupunki.
Maantiede.
Argostóli sijaitsee Kefalonián saaren lounaisosassa Argostólinlahden osana olevan pienemmän luonnonsatamalahden rannalla. Se on saaren suurin asutus ja tärkeimpiä satamia. Argostólin kunta käsittää saaren eteläosan. Siihen kuuluu myös Dionísin saari.
Historia.
Argostólin rakennuskanta oli aiemmin suurelta osin peräisin venetsialaisvallan ajalta. Kaupunki kärsi kuitenkin suuria tuhoja vuoden 1953 maanjäristyksessä ja se on rakennettu uudelleen. Kaupungin nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Argostólin arkeologinen museo. Kefalonián kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin kahdeksan kilometriä kaupungista etelään.
Argostóli oli jo aiemmin itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kefalonián kunnaksi yhdessä Eleiós-Prónnoin, Érisoksen, Leivathón, Omalán, Palikín, Pýlaroksen ja Sámin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Argostóli toimi kunnan kuntakeskuksena. Argostólista tuli itsenäinen kunta jälleen 1. syyskuuta 2019, kun Kefalonián kunta jaettiin Kleisthenes I -suunnitelman mukaisesti kolmeksi kunnaksi, joista muut ovat Lixoúrin kunta ja Sámin kunta. Uusi Argostólin kunta käsittää suuremman alueen kuin vanha.
Kunnan osat.
Argostólin kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka olivat vuosina 2011–2019 osa Kefalonián kuntaa ja jotka vastaavat vuoden 2011 Kallikrates-suunnitelmaa edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat (vuoden 2011 väestönlaskennan perusteella):
Amran (maakunta)

Amranin maakunta ( , 'Amrān) on yksi Jemenin maakunnista. Se on saanut nimensä pääkaupunkinsa 'Amranin mukaan. Maakunnan pinta-ala on 7 900 neliökilometriä ja sen asukasluku on 1 092 100.
Amran jakautuu 20 piirikuntaan, jotka ovat:
Aridaía

Aridaía (; myös "Aridéa") on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Almopían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αριδαίας, "Dimotikí Enótita Aridaías") ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Péllan alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 20 313 ja varsinaisen Aridaían kaupungin väkiluku 6 561 (vuonna 2011). Aridaía on Almopían kunnan kuntakeskus.
Aridaían kaupunki sijaitsee Kreikan pohjoisosissa noin 19 kilometriä Édessasta pohjoiseen. Aridaía oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Almopían kunnaksi yhdessä Exaplátanoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat.
Aridaían kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista: