tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Pursukääpä

Pursukääpä ("Amylocystis lapponica") on harvinainen vanhojen metsien kääpälaji. Suomessa se luokitellaan silmälläpidettäväksi lajiksi. Laji kasvaa vanhoissa kaatuneissa kuusenrungoissa, harvoin myös männyllä. 
Pursukäävän itiöemä on kermanvärinen ja nukkapintainen. Vanhemmiten siihen tulee ruskeita läikkiä. Reuna on nuorena tylppä ja epätasainen, mutta terävöityy ikääntyessä. Likaisenvalkoinen alapinta muuttuu ruosteenväriseksi hiertyneistä kohdista ja vanhetessaan. Pillejä on 2-3 millimetrillä. Malto on väriltään ruosteenvalkoista. Tuoreena siinä on erikoinen, melko miellyttävä tuoksu, joka tuo mieleen suopursun tai pihkan. Nuorena pursukääpä on niljainen ja tahmea, vanhana korkkimainen ja kuivana kova. 
Pursukääpää tavataan ikimetsissä taiga-alueilla Skandinaviasta Venäjälle ja Yhdysvaltoihin asti ulottuvalla vyöhykkeellä. Suomessa laji on vielä melko yleinen Pohjois- ja Itä-Suomessa, mutta Keski-Suomessa on enää vain muutama esiintymä suojelualueilla.
Vertaa lajeihin: tahrakääpä ja punahäivekääpä, jotka ovat pienempiä ja pehmeitä sekä kuivina hauraita; tervakääpä joka on karvaton, mustanruskeatyvinen ja tuoksuu hedelmältä.
Kuriton sukupolvi (vuoden 1937 elokuva)

Kuriton sukupolvi on Wilho Ilmarin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1937. Se pohjautuu Mika Waltarin samannimiseen menestysnäytelmään. Elokuva kertoo väärinymmärretystä ja outona pidetystä professorista Reinhold Varavaarasta, jota hänen perheensä pitää aluksi pilkkanaan, ja hänen äkillisestä ryhdistäytymisestään. Elokuvaa on luonnehdittu ”lempeäksi komediaksi”. 
Wilho Ilmari oli ohjannut Waltarin näytelmän ensin Tampereen Teatteriin 1936 ja seuraavana vuonna Kansallisteatteriin. Waltari teki käsikirjoituksen elokuvaan näytelmänsä pohjalta itse. 
Tuotanto.
"Kuriton sukupolvi" oli ensimmäinen Ilmarin ohjaama äänielokuva. Waltarin kuvakäsikirjoituksessa oli peräti 259 sivua, vaikka hän karsikin näytelmän keskusteluja. Ilmari kuvasi elokuvan käsikirjoituksen mukaan, ja vaikka siitä leikattiin pois monta jaksoa, elokuvasta tuli lähes kahden tunnin pituinen.
Elokuvan tarinassa on joitakin eroja näytelmään verrattuna, ja niistä huomaa, että tekijät ovat ymmärtäneet elokuvan ominaisluonteen eivätkä ole yrittäneet tehdä vain filmattua teatteria. Esimerkiksi näytelmä alkaa Kalin syntymäpäiviltä, mutta elokuva alkaa farssimaisesti, kun Kali on pidätetty hänen talutettuaan lehmän eduskuntatalon eteen ja professori joutuu hoitamaan lehmää. Varavaaran ryyppyreissu, joka kerrotaan näytelmässä takaumana, näytetään elokuvassa kronologisesti. Elokuva keskittyy myös professorin ja Marjan rakkaustarinaan enemmän kuin näytelmä. Näytelmän lopussa professori tekee sovinnon vaimonsa kanssa, mitä elokuvassa ei näytetä.
Näyttelijät ovat enimmäkseen samoja kuin Kansallisteatterin näytelmässä. Siellä tosin Uuno Laakson vastanäyttelijänä Marjan roolissa oli ollut Henny Valjus, kun taas elokuvassa Marjaa esittää Ansa Ikonen. Rajalan mukaan Laakso ”vieroksui” muutosta. Tampereen Teatterin näyttelijöistä elokuvassa esiintyy Oke Tuuri Kalin roolissa. 
Vastaanotto.
Waltari-elämäkerrassaan Panu Rajala luonnehtii elokuvan kuvausta sanoin ”suunnattoman hidas”, ja hänestä siinä on huonosti perusteltuja välikuvia. Televisioesityksen aikaisessa arviossa kiitosta on saanut Uuno Laakson pääroolisuoritus, joka on herkkävireinen ja elokuvan kantava voima.
Kitáb-i-Aqdas

Kitáb-i-Aqdas: Kaikkein pyhin kirja (, ; myös suomennettu "Kaikkein pyhin laki") on bahai-uskon yksi keskeisimpiä kirjoja. Sen kirjoitti uskon perustajaprofeetta Baha’ullah vuonna 1873. Kirja kirjoitettiin alun perin arabiaksi. Se käsittelee laajamittaisesti teemoja ihmisen henkilökohtaisen elämän ohjeista maailman uudelleen järjestelyyn.
Raron

Raron (, wallisinsaksaksi: "Raro") on kunta Sveitsissä, Wallisin kantonin saksankielisessä osassa. Se sijaitsee Rhônen laaksossa, Vispin kaupungin länsipuolella. Kunnan pinta-ala on 30,3 km², ja se on Läntisen Raronin hallintoalueen (Bezirk Westlich Raron) keskus. Vuoden 2008 lopussa kunnan väkiluku oli 1 635. 
Matkailu.
Raron on vanha kylä, jonka nähtävyyksiä ovat muun muassa
Liikenne.
Raronin kautta kulkee Rhônen laaksoa seuraava valtatie 9 (Eurooppatie E62). Raronissa on Brig-Lausanne-rautatien asema, jossa paikallisjunat pysähtyvät kerran tunnissa. Lisäksi Bern-Visp-radalla sijaitsevan Lötschbergin pohjatunnelin eteläinen pää on Raronissa. Raronista on köysiratayhteys Eischollin ja Unterbächin vuoristokyliin. Raronissa on siviililentokenttä, jolla on helikopteriyhtiö Air Zermattin tukikohta .
Janne Mäkelä (pesäpalloilija)

Janne Mäkelä (s. 31. joulukuuta 1981 Vimpeli) on suomalainen pesäpalloilija, joka edustaa Superpesiksessä pelaavaa Vimpelin Vetoa kauteen 2025.
Mäkelä on kolmannen polven pääsarjatason pesäpalloilija. Hän on voittanut Superpesiksen lyöjäkuninkuuden kolmesti, vuosina 2011, 2013 ja 2021. Hänellä on neljä Suomen mestaruutta kausilta 2010, 2016, 2017 ja 2022. Pelaajien äänestämän kauden parhaan sisäpelaajan palkinnon, Kultaisen mailan, Mäkelä voitti kaudella 2021.
Superpesisura.
Mäkelä on pelannut kasvattajaseuransa Vimpelin Vedon ykkösjoukkueessa vuodesta 2002 alkaen lähinnä kakkoskotiuttajana. Kaudella 2010 hän sai suurempaa vastuuta toimiessaan ykköskotiuttajana Jere Dahlströmin jouduttua umpilisäkeleikkaukseen. 
Kaudella 2011 Mäkelä voitti lyöjätilaston ylivoimaisesti 91 lyödyllä juoksulla. Myös kaudella 2013 Mäkelä voitti lyöjäkuninkuuden, 99 lyödyllä juoksulla.
Mäkelä saavutti urallaan tuhat lyötyä juoksua Superpesiksen runkosarjassa 16. kesäkuuta 2021 Pattijoen Urheilijoita vastaan pelatussa ottelussa.
Kätketyt sanat

Kätketyt sanat (, ) on bahai-uskon perustajaprofeetta Baha’ullahin kirjoittama kirja. Se on moraaliaforismien kokoelma. Kirja on kirjoitettu osittain arabiaksi ja osittain persiaksi
Utajärven vaakuna

Utajärven vaakuna on Utajärven kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa tervanpolttoon ja tervakauppaan sekä yleensäkin kaikkeen Oulujokea pitkin tapahtuneeseen tavaran rahtaamiseen.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen aaltokoroinen vastapalkki, jossa musta tervavene.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, Utajärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 22. maaliskuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 7. kesäkuuta samana vuonna.
Ruben Schaken

Ruben Schaken (s. 3. huhtikuuta 1982 Amsterdam) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa azerbaidžanilaista Inter Bakua. Pelipaikaltaan hän on oikea laitalinkki.
Schaken on edustanut ammattilaisurallaan myös Cambuuria (2002–2005), Veendamia (2005–2008), VVV-Venloa (2008–2010) ja Feyenoordia (2010–2015).
Alankomaiden maajoukkueessa Schaken teki ensiesiintymisensä vuonna 2012.
Xiezhi

Xiezhi () on kiinalaisessa mytologiassa tunnettu olento, joka ulkonäöltänsä muistuttaa leijonaa, mutta todellisuudessa on tulta syövä koira. Sen on uskottu olevan tuhojen ja vaarojen vastainen vartija.
Nostolaitteet

Nostolaitteet ovat traktorissa työkoneiden kiinnittämiseen tarkoitettuja tukivarsia. Nostolaite voi sijaita traktorin edessä tai takana, joista takana sijaitseva nostolaite on yleisempi. Nostolaitteiden nostovarret operoivat yleensä myös vetokoukkua, eli avoinna oleva vetokoukku nostetaan lukitukseen nostovarsien välittämän voiman avulla. Nykyaikaisen maataloustraktorin nostolaitteen nostovoima on traktorin koosta riippuen noin 5–13 tonnia.
Kolmipistenostolaite.
Kolmipistenostolaite on yleinen liitäntämalli traktorin ja työkoneen välillä. Nostolaitteisiin kuuluu kaksi vetovartta ja yksi työntövarsi, jotka toimivat yleensä hydraulisesti. Kolmipistetuenta muodostaa traktorin takaa katsottuna tasakylkisen kolmion, jonka kärki osoittaa ylöspäin; tämän kärjen päässä on työntövarsi ja alakulmissa vetovarret.
Kaksipistenostolaite.
Kolmipistenostolaite toimii myös "kaksipistenostolaitteena", jolloin työntövarsi jätetään kytkemättä. Kaksipisteisenä vetovarret säätävät laitteen korkeuden ja rajoittavat sivuvapauden. Kaksipistekytkentää saatetaan käyttää esimerkiksi paalikoneissa, joissa ei ole tarvetta kolmannen tuennan tarjoamalle pituussuntaisen kallistuksen kontrolloinnille.
Nostolaitekategoriat.
Nostolaitekategorioita on 5.
Ruutukurkkumuuranen

Ruutukurkkumuuranen ("Epinecrophylla fulviventris") on puumuurien heimoon kuuluva pieni lintu, jota tavataan Costa Ricassa, Ecuadorissa, Hondurassissa, Kolumbiassa, Nicaraguassa ja Panamassa. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Mahindra Satyam

Mahindra Satyam oli intialainen tietotekniikkayritys, josta tuli osa Mahindra Group -konglomeraattia. Yrityksen pääkonttori oli Hyderabadin kaupungissa. Yritys oli listautunut sekä Mumbain (BSE, vuodesta 1991) että New Yorkin pörssiin (vuodesta 2001). 
Vuonna 2012 Mahindra Satyamin liitettiin osaksi Tech Mahindra-yhtiötä ja vuonna 2013 uusi yhtiönimi korvasi vanhan. Tech Mahindra on Intian suurimpia IT-alan toimijoita. Yrityksellä on noin 84 000 työntekijää. Sitä suurempia intialaisia IT-yrityksiä ovat TCS (Tata Consultancy Services), Cognizant and Infosys, Wipro ja HCL.
Gladys Davies

Gladys Muriel Davies (23. maaliskuuta 1892 Bristol – 1981 Bristol) oli brittiläinen miekkailija ja olympiamitalisti. Hän voitti hopeaa florettikilpailusta Pariisin olympialaisissa 1924.
Alex Dimitriades

Alex Dimitriades (s. 28. joulukuuta 1973) on kreikkalais-australialainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Parhaiten hänet tunnetaan elokuvasta "Aavelaiva" (2002). Australialainen scifielokuva "The Infinite Man" (2014) sai kriitikoilta paremmat arviot.
John Saxon

John Saxon, oik. Carmine Orrico (5. elokuuta 1936 New York, New York – 25. heinäkuuta 2020 Murfreesboro, Tennessee) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Saxon tunnettiin roolista Roperina elokuvassa "Lohikäärmeen kidassa" sekä rooleista elokuvissa "Painajainen Elm Streetillä" ja "Musta joulu".
Gstaad

Gstaad on kylä sekä talviurheilu- ja lomanviettokeskus Bernin kantonissa läntisessä Sveitsissä. Se kuuluu Saanenin kuntaan. Kylä sijaitsee Saanejoen laaksossa 1 000–1 200 metrin korkeudessa. Vakituisia asukkaita kylässä on noin 2 500.
Historiaa.
Gstaadista kehittyi talviurheilun keskus 1900-luvun alkuvuosikymmeninä sen jälkeen kun kylä oli palanut vuonna 1898 ja sen kautta avattiin Compagnie du Chemin de fer Montreux Oberland bernois SA:n rautatie Montreux’stä Zweisimmeniin vuosina 1904–1905. Gstaadin hiihtokerho perustettiin vuonna 1907. Gstaadilla on ollut yläluokkaisen lomapaikan maine alusta alkaen. Se on ollut Le Roseyn sisäoppilaitoksen talvikurssipaikka vuodesta 1916.
Gstaad tunnetaan maailmanluokan hiihtokeskuksena ja lomakohteena, jonka nimellä markkinoidaan laajan seudun lomapalveluja. 
Gstaadissa on 1900-luvun loppupuolelta alkaen asunut ainakin osan vuotta monia varakkaita kansainvälisiä kuuluisuuksia, kuten Bernie Ecclestone, Audrey Hepburn, Roger Moore, Jeanne Moreau, Roman Polanski, Peter Sellers ja Elizabeth Taylor.
NHL 2K11

NHL 2K11 on Visual Conceptsin kehittämä ja 2K Sportsin julkaisema jääkiekkoaiheinen urheilupeli. Peli julkaistiin vain Nintendo Wiille ja sen julkaisupäivä oli 24. elokuuta 2010. Peli kilpailee EA Sportsin NHL pelisarjan kanssa jääkiekkopelien markkinoilla. Pelin kannessa poseeraa Vancouver Canucksin keskushyökkääjä Ryan Kesler.
AGM-154 JSOW

AGM-154 JSOW ("Joint Standoff Weapon") on yhdysvaltalainen lentokoneesta laukaistava ilmasta maahan -liitopommi. Vaikka JSOW onkin ohjattavissa, se ei suomalaisen terminologian mukaan ole ohjus moottoroinnin puuttumisen vuoksi. JSOW:tä valmistaa Raytheon, ja sen kehitystyö saatiin valmiiksi vuonna 1999.
Koska kehittyneempien JASSM-risteilyohjusten hankinta Suomeen oli pitkään vastatuulessa Yhdysvaltain kongressin vastustaessa myyntiä, Suomen ilmavoimat oli hankkimassa AGM-154-liitopommeja osana sen Hornet-hävittäjien MLU2-päivitysprojektia. Marraskuussa 2011 kongressi antoi kuitenkin JASSM-ohjuksille myyntiluvan, ja poliittinen päätös hankinnasta tehtiin 3. maaliskuuta 2012.
Ensimmäistä kertaa AGM-154 JSOW:ia käytettiin taistelussa operaatio Desert Foxissa Irakissa 17. joulukuuta 1998, jolloin yhdysvaltojen USS Enterpriselta noussut F-18-hävittäjä laukaisi sen Bagdadin esikaupungissa sijaitsevaan maaliin. Vuodesta 1998 lähtien on eri operaatioissa laukaistu yli 400 JSOW:ia.
Muunnelmat.
Kuorma on BLU-97/B.
Kuorma on BLU-108/B. Kehitys valmistui mutta tuotantoa ei aloitettu.
Kuorma on BROACH (taistelukärki). AGM-154C hyväksyttiin tuotantoon joulukuussa 2004.
Mallissa on Link-16-tuki.
Maaliinohjautumisjärjestelminä ovat GPS ja inertianavigaatiojärjestelmä (INS), sekä loppuvaiheen infrapunahaku.
Paul Scott

Paul Scott (25. maaliskuuta 1920 Palmers Green, Lontoo, Britannia – 1. maaliskuuta 1978 Lontoo, Britannia) oli brittiläinen kirjailija ja runoilija, jonka tunnetuin teos on Intia-kvartetti ("Kuningattaren jalokivi", "Skorpionin päivä", "Hiljaisuuden tornit" ja "Saaliinjako"). Hän sai Booker-palkinnon vuonna 1977 romaanista "Staying on", joka on tavallaan Intia-kvartetin päätösosa.
Scott työskenteli kustannusalalla ja oli toisen maailmansodan aikana sotilaallisissa tehtävissä Intiassa, Burmassa ja Malaijassa. Scott kuvaa Intia-kvartetissa Intian itsenäistymisen taustalla olleita ristiriitoja ja tapahtumia. Häntä voi imperiumin tutkimisessa verrata lähinnä E. M. Forsteriin, joka kirjoitti 1920-luvulla.
Bahai-uskon kirjoitukset

Bahai-uskon kirjoitukset käsittävät keskeiset bahai-uskon toimijoiden kirjoitukset. "Kanonisoidut tekstit" ovat Babin, Baha’ullahin, Abdulbaha’n, Shoghi Effendin ja Yleismaailmallisen oikeusneuvoston laatimat kirjoitukset sekä Abdulbaha’n puheet. Babin ja Baha’ullahin kirjoitukset katsotaan olevan jumalallista alkuperää. Uskovaisia kannustetaan tutustumaan itsenäisesti pyhiin kirjoituksiin. Monet kirjoista ovat kokoelmia kirjeidenvaihdosta.
Alla koottuna muutamia keskeisimpiä kirjoituksia.
The Happening

The Happening on yhdysvaltalainen M. Night Shyamalanin ohjaama ja käsikirjoittama jännityselokuva vuodelta 2008. Elokuvassa perhe pakenee yliluonnollisia tapahtumia. Pääosia pariskuntana näyttelevät Mark Wahlberg ja Zooey Deschanel. M. Night Shyamalan tekee roolin miehenä, jonka kanssa Alma puhuu puhelimessa pitkän ajan elokuvasta.
Juoni.
Eräänä aamuna New Yorkin keskuspuistossa ihmiset jähmettyvät äkkiä paikoilleen ja alkavat tehdä itsemurhia. Ensin epäillään jonkinlaista terrori-iskua, mutta Philadelphiassa muuan luonnontieteiden opettaja keksii ilmiön liittyvän ehkä kasveihin ja leviävän tuulen mukana ympäri maata.
Arvioita.
Elokuva sai kaikkialla maailmassa ensi-iltansa perjantaina 13. päivä eli 13. kesäkuuta 2008.
"Turun Sanomien" Tapani Maskulan mukaan "The Happening" on häpeämättömän naiivi pikkufilmi, joka paremmin tehtynä saattaisi kiehtoa mehiläiskadosta tai ilmansaasteita huolestuneita katsojia. Sen sijaan Shyamalan vesittää hänestä ison teemansa pelkäksi perusteettomaksi ydinperhe vaarassa -tarinaksi uskomatta juttuun itsekään.
Never Before

Deep Purple on hard rock/heavy metal -yhtye Deep Purplen kappale vuoden 1972 albumilta "Machine Head". Kappaleen albumiversio kestää 3 minuuttia 59 sekuntia, mutta singleversiota on lyhennetty 3 minuuttiin ja 25 sekuntiin. Alun perin ”Never Before” ja ”Smoke on the Water” olivat ainoat "Machine Headin" singlejulkaisut.
Vaikka ”Never Before” on "Machine Headin" tunnetuimpia kappaleita, yhtye on soittanut sitä vain harvoin keikoillansa. Kappale on julkaistu kerran livealbumilla; vuonna 1980 "Deep Purple in Concert 1970–1972:lla". Yhtye kuitenkin soitti kappaleen vuoden 2004 kiertuellaan, jolla se esitti kaikki "Machine Headin" kappaleet.
Kappaleet singlellä.
A-puoli
B-puoli
Alfred Chalk

Alfred Ernest Chalk (27. marraskuuta 1874 Plaistow – 25. kesäkuuta 1954 Herne Bay) oli brittiläinen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hän pelasi maataan edustaneessa Upton Park FC:ssä, joka voitti kultaa Pariisin olympialaisissa 1900. Chalk pelasi oikeana keskikenttäpelaajana ja häntä pidettiin yhtenä joukkueensa parhaista pelaajista.
Fidžinhindi

Fidžinhindi (omakielinen nimi: फ़िजी हिंदी, "fiji baat") tai hindustani on indoarjalaisiin kieliin kuuluva kieli, jota äidinkielenään puhuu noin 400 000 fidžinintialaista. Fidžin lisäksi kielen puhujia löytyy Australiasta, Uudesta-Seelannista, Kanadasta ja Yhdysvalloista.
Kieli on erilainen kuin tavallinen hindi, jota puhutaan Intiassa; esimerkiksi verbien taivutus on yksinkertaistettu fidžinhindissä. Kieli on muodostunut bhodžpurin ja awadhin murteista, nykyisen Uttar Pradeshin itäosista, sekä lukuisista englannin ja saarivaltion alkuperäisen fidžin kielen sanoista. Fidžinhindi alkoi kehittyä 1879–1916, kun englantilaiset siirtomaaisännät toivat Fidžin sokeriplantaaseille intialaisia työntekijöitä. Huolimatta fidžinintialaisten monista etnisistä taustoista (esim. tamilit ja bengalit) fidžinhindi on kaikkien yhteinen kieli. Ennen itsenäistymistä fidžinhindiä käytettiin myös sokeriplantaaseilla, mutta tämä kielimuoto oli englantiin pohjautuva pidginkieli, josta käytetään nimitystä "fiji baat".
Kieltä kirjoitetaan sekä latinalaisin aakkosin että devanagarilla. Uusi testamentti on käännetty fidžinhindiksi vuonna 2002. 
Fonologia.
Fidžinhindin fonologia muistuttaa pitkälti hindiä, mutta erojakin on.
Konsonantit.
Fidžinhindissä ei ole retrofleksikonsonantteja, kun taas [θ] ei esiinny hindissä. 
Joidenkin äänteiden välillä on vaihtelua: [pʰ]~[f], [k]~[q], [s]~[ʃ], [x]~[kʰ] ja [z]~[ʤ]. 
Vokaalit.
Hindistä poiketen fidžinhindissä ei ole lainkaan nasaalivokaaleja. Vokaalien lisäksi kielessä on kaksi diftongia [aɪ] ja [aʊ]. 
Eroja hindiin.
Sekä intialaisista kielistä, lähinnä hindistä, että englannista lähtöisin olevat sanat ovat muuttaneet merkitystään fidžinhindissä. Intialaisista kielistä lähtöisin olevia lainoja ovat muun muassa:
Fidžinintialaiset ja fidžinhindi.
Fidžinintialaisten joukkopako Fidžiltä maan sotilasvallankaappauksen vuoksi 1987 on ajanut väestöä mm. Uuteen-Seelantiin, jossa on kova paine oppia hyvää englantia, ja varsinkin nuoremmat polvet kokevat tämän paineen erityisen kovaksi.
Etelä-Tyynenmeren yliopisto on alkanut tarjota Fidžillä hindin opintoja, joita tuetaan Intiasta käsin.
Fidžin intialaisten keskuudessa fidžinhindi on hindiä suositumpi kieli ja sitä käytetään jokapäiväiseen keskusteluun ennemmin kuin hindiä. Myös kielitieteilijät ovat asettuneet fidžinhindin puolelle ja tuoneet esille, että kieli on oma, hindistä itsenäinen, kielensä, jonka puhujat eivät ole vain huonosti hindiä puhuvia fidžiläisiä. Asiantuntijoiden piireistä on myös kannustettu kouluja opettamaan fidžinhindiä.
Jordan Ladd

Jordan Elizabeth Ladd (s. 14. tammikuuta 1975) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa "Kauhujen Klubi", "Cabin Fever" ja "Death Proof".
Varhaiselämä.
Ladd syntyi Hollywoodissa, Kaliforniassa. Hänen äitinsä on Cheryl Ladd ja isänsä tuottaja ja entinen näyttelijä David Ladd. Hänen isänisänsä oli näyttelijä Alan Ladd, ja hänen isänäitinsä Sue Carol (alkuperäiseltä nimeltään Evelyn Lederer) oli näyttelijöiden agentti ja näyttelijä.
Tiger Rag

”Tiger Rag” on Original Dixieland Jass Bandin tunnetuksi tekemä jazzstandardi vuodelta 1917.
Kappaleen alkuperä on epäselvä, mutta yleensä tekijöiksi merkitään ensimmäisen nauhoituksen tehneen Original Dixieland Jass Bandin kokoonpano: Nick LaRocca, Eddie Edwards, Henry Ragas, Tony Sbarbaro ja Larry Shields. Sanat kirjoitti Harry Da Costa. Jelly Roll Morton puolestaan on sanonut haastattelussa säveltäneensä kappaleen vanhan ranskalaiset katrillin pohjalta. Toiset väittävät tosiasiallisen säveltäjän olleen pasunisti nimeltä Jack Carey.
ODJB:n alkuperäisen nauhoituksen jälkeen kappaleesta tuli suosittu standardi Dixieland-artistien keskuudessa, mutta se alkoi jäädä muodista swing-aikakauden alettua 1930-luvulla. Alkuperäisen nauhoituksen lisäksi yksi tunnetuimmista versioista on Art Tatumin virtuoosimainen pianosoolo vuodelta 1932. Natsi-Saksassa Tiger Ragin sävelmää esitettiin nimellä "Schwarzer Panther".
Reino Helismaa teki kappaleeseen suomenkieliset sanat nimellä "Tiikerinmetsästys" ja sen levyttivät Pekka Tiilikainen "ja hänen tiikerinmetsästäjänsä" vuonna 1957.
Margit Korondi

Margit Korondi (myöh. Plachy, Szalay, o.s. Kronstein, 24. kesäkuuta 1932 Celje, Jugoslavian kuningaskunta – 6. maaliskuuta 2022 Las Vegas, Yhdysvallat) oli unkarilainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla budapestiläistä Vasasia. Korondi osallistui kesäolympialaisiin sekä Helsingissä 1952 että Melbournessa 1956 ja voitti yhteensä kahdeksan mitalia, joista kaksi oli kultaisia, kaksi hopeisia ja neljä pronssisia.
Elämä ja urheilu-ura.
Korondi voitti Helsingin kesäolympialaisista 1952 kuusi mitalia: kultaa eritasonojapuilta, hopeaa joukkuekilpailusta ja pronssia kahdeksanottelusta, permannolta, puomilta ja yhteisvoimistelusta. Hän oli jo käytännössä lopettanut uransa Helsingin-kisojen jälkeen tapahtuneiden loukkaantumisten vuoksi eikä osallistunut vuoden 1954 MM-kilpailuihin mutta teki kuitenkin paluun Melbournen kesäolympialaisiin 1956 voittaen yhteisvoimistelussa kultaa ja joukkuekilpailussa hopeaa. Korondi ei palannut Melbournen olympiakisoista Unkariin vaan loikkasi ja asui loppuelämänsä Yhdysvalloissa. Hän kuoli Las Vegasissa 89-vuotiaana 6. maaliskuuta 2022 sairasteltuaan pitkään.
Memphis Blues

”Memphis Blues” on yksi varhaisimmista julkaistuista blueskappaleista. Sen sävelsi W. C. Handy ja sanoitti George A. Norton. Sanojen kanssa kappale julkaistiin vuonna 1912, mutta Handy oli julkaissut instrumentaaliversion musiikista jo vuonna 1910. Kaksi kappaleen kolmesta osasta on 12 tahdin blueskaavassa.
Sävellys perustui Handyn memphisiläiselle poliitikolle kirjoittamaan kannustuslauluun nimeltä ”Mr. Crump”. Kampanjan loputtua Crump valittiin Memphisin pormestariksi ja Handy vaihtoi laulun nimen ”Memphis Bluesiksi”. Ajattelematta, että kappaleesta voisi tulla suosittu, säveltäjä myi oikeudet kappaleeseen 50 dollarilla. Kun sävellys nousi julkaisemisensa jälkeen Yhdysvalloissa maanlaajuiseen suosioon, se toi oikeuksien omistajille tuhansien dollarien voitot, mutta Handy itse ei saanut tuotoista mitään.
Joel Järnstedt

Joel Järnstedt (13. heinäkuuta 1881 Porvoo – 1934 Neuvostoliitto) oli suomalainen toimittaja, joka Suomen sisällissodan jälkeen pakeni Neuvosto-Venäjälle ja työskenteli siellä muun muassa opetustehtävissä.
Järnstedt työskenteli Porvoossa taloudenhoitajana, suutarina ja "Työläinen"-lehden toimittajana. Vuonna 1917 hän oli perustamassa Porvoon punakaartia. Sisällissodan aikana hän kuului Suomen punaisen kaartin ylipäällikön esikuntaan sekä Uudenmaan lääninvaltuuskuntaan. Venäjälle paettuaan Järnstedt osallistui SKP:n perustavaan kokoukseen ja kuului puolueen keskuskomitean huoltokomiteaan Pietarissa. Vuodesta 1921 lähtien hän työskenteli Karjalan työkansan kommuunin kansanvalistusosastossa ja vuodesta 1923 Petroskoin suomalaisen puoluekoulun opettajana.
Ville Ojanen

Ville (Villehard) Ojanen (, 30. joulukuuta 1893 Hollola – 23. kesäkuuta 1938 Moskova, Neuvostoliitto) oli suomalainen toimittaja, joka sisällissodan jälkeen pakeni Neuvosto-Venäjälle ja työskenteli siellä muun muassa SKP:n ja Kominternin tehtävissä.
Ville Ojanen syntyi Hollolassa talonpoikaisperheeseen, jolla oli varaa palkata ulkopuolista työvoimaa. Myöhemmin Ojanen määritteli kotinsa "kulakkitaloudeksi". Ojanen valmistui ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lukiosta vuonna 1913, minkä jälkeen hän työskenteli toimittajana Savon Työmiehessä. Ojanen opiskeli Helsingin yliopistossa. Sisällissodan aikana hän toimi kansanvaltuuskunnan liikenneasiain osaston raha-asiain toimikunnan rahastonhoitajana. Paettuaan Venäjälle Ojanen osallistui SKP:n perustavaan kokoukseen, työskenteli puoluetehtävissä ja suoritti punakomentajakurssin. Vuosina 1922–1928 hän oli Lännen vähemmistökansojen kommunistisen yliopiston opettaja.
Vuosina 1930–1931 Ojanen opetti Kominternin Lenin-koulussa Moskovassa poliittista taloustiedettä ja talouspolitiikkaa. Vuosina 1931–1932 hän toimi Karjalan ASNT:n kansankomissaarien neuvoston suunnitteluosaston johtajana ja vuodesta 1932 jälleen Lenin-koulun opettajana. 1920-luvulla hän kuului Kustannusliike Kirjan hallintoon ja vuonna 1932 Kommunisti-lehden toimituskuntaan. Ojanen toimi myös Kominternin maasihteeristössä. Hän kuului SKP:n keskuskomitean ulkomaantoimistoon vuosina 1936–1937. SKP:ssä hän oli Otto-Wille Kuusisen läheinen tukija.
Ojanen vangittiin helmikuussa 1938, tuomittiin kuolemaan syytettynä osallistumisesta neuvostovastaisen suomalaisen kapinallisjärjestön toimintaan ja ammuttiin Moskovan lähellä Butovossa. Hänen maineensa puhdistettiin vuonna 1955. 
Myös Ojasen vaimo Aino Pesonen kuului SKP:n perustajiin. Hän työskenteli Lenin-koulun suomalaissektorin sihteerinä. Pesonen säästyi 1930-luvun vainoilta. Hän kuoli vuonna 1975.
IPP Open

IPP Open on Helsingissä vuosittain pelattava miesten ATP-haastajaturnaus. Turnaus pelataan Talin tenniskeskuksessa kovilla kentillä ja se järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2001. Turnaus järjestetään marraskuussa, paitsi ensimmäisenä vuonna se järjestettiin lokakuussa. 
IPP Openissa 2009 Jarkko Nieminen pelasi näytösottelun Hevisaurusta vastaan. IPP Open 2010 valittiin vuoden ATP-haastajaturnaukseksi. Valinnan tekivät ATP:n ja ITF:n Challenger-komitea. Vuonna 2015 turnausta ei järjestetä, koska turnauksen sponsorin, IPP:n johtaja Gennadi Timtšenko kuuluu Yhdysvaltain asettamalle pakotelistalle.
Turnausta jatkettiin 2019 nimellä Tali Open ja vuoden koronatauon jälkeen 2021 lähtien turnaus on nimetty uuden pääsponsorin mukaan HPP Open.
PZL M-2

PZL M-2 oli puolalainen WSK-Mielecin suunnittelema koulukoneen prototyyppi, jonka ensilento tapahtui 26. kesäkuuta 1958.
Kone suunniteltiin Puolan ilmailukerhon koulukoneeksi. Sen suunnitteli Stanisław Jachyra. Koneen toinen prototyyppi lensi 13. syyskuuta 1958. Moottori Praga Doris aiheutti voimakkaita värähtelyitä koneeseen eikä soveltunut taitolentoon. Koneessa om kannuspyörä ja kerho halusi koneen, jossa on nokkapyörä. Nämä tekijät lopettivat koneen kehittelyn. Koneesta kehitettiin PZL M-4 Tarpan, jossa on sisäänvedettävät laskutelineet.
Ensimmäinen prototyyppi (SP-PAC) on Puolan ilmailumuseossa Krakovassa (osina) ja toinen (SP-PBA) on Radomyśl Wielkissä.
Beale Street Blues

”Beale Street Blues” on W. C. Handyn säveltämä ja sanoittama blueskappale vuodelta 1916. Kappaleesta alkoi Handyn kaupallinen suosio säveltäjänä – Earl Fullerin kappaleesta tekemä äänite ansaitsi Handylle kerralla 1 800 dollarin rojaltišekin Victor Recordsilta, mikä oli enemmän rahaa kun säveltäjä oli koskaan nähnyt yhdessä paikassa. 1920-luvulla ”Beale Street Bluesin” ohitti kuitenkin Handyn suosituimpana sävellyksenä ”St. Louis Blues”, josta tuli ennen pitkää yksi Yhdysvaltojen musiikkihistorian suosituimmista kappaleista.
Ensimmäisenä kappaleen nauhoitti Charles A. Princen johtama Prince’s Band vuonna 1917. Gilda Gray lauloi kappaleen musikaalinäytelmässä "Gaieties of 1919", mikä aiheutti laajaa kiinnostusta ja keskustelua bluesmusiikkiin tottumattomassa Broadway-yleisössä. Paul Whitemanin orkesteri otti kappaleen ohjelmistoonsa ja soitti sitä toisinaan konserteissaan ”A Stairway to Paradise” -kappaleen keskellä. Jazzpasunisti Jack Teagarden käytti sävellystä tunnuskappaleenaan.
Brasilian presidentti

Brasilian presidentti () on Brasilian valtionpäämies ja hallituksen johtaja. Nykyinen presidentti Luiz Inácio Lula da Silva astui virkaan 1. tammikuuta 2023. Hän oli presidenttinä myös vuosina 2003–2011.
Valinta ja pätevyysvaatimukset.
Presidentti valitaan neljän vuoden välein. Jos yksikään ehdokas ei saa vaaleissa tarvittavaa 51 prosentin enemmistöä äänistä, järjestetään toinen kierros kuukauden kuluessa.
Presidentin tulee perustuslain mukaan täyttää seuraavat ehdot:
Palkkio ja virka-asunto.
Vuonna 2022 presidentin kuukausipalkka oli 30 934,70 realia kuukaudessa.
Presidentillä on käytössään kaksi virka-asuntoa: Palácio da Alvorada ja Granja do Torto.
Pirttijärvi (Tampere)

Pirttijärvi on Pirkanmaalla Tampereen pohjoisosassa Terälahdessa
sijaitseva järvi.
Maantietoa.
Järven pinta-ala on 12 hehtaaria. Se on 800 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järven rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä.
Vesistösuhteet.
Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Velaattajärven valuma-alueella (35.38), jonka Ukaanjärven alueeseen (35.383) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,3 metriä mpy. Laskuoja lähtee järven pohjoispäästä ja vie Ukaanpohjaan.
Kolumbian presidentti

Kolumbian presidentti hän on Kolumbian tasavallan valtion- ja hallituksen päämies. Presidentti on kansallisen hallituksen toimeenpanoelimen päällikkö ja Kolumbian armeijan ylipäällikkö. 
Presidentin valta on kasvanut huomattavasti sen jälkeen, kun ensimmäinen presidentti Simón Bolívar astui virkaan vuonna 1819. Vaikka presidentin valta on kasvanut ja heikentynyt ajan myötä, presidentin rooli on ollut yhä tärkeämpi rooli Kolumbian poliittisessa elämässä 1900-luvun alusta lähtien. huomattava laajentuminen Álvaro Uriben presidenttikauden aikana.
Presidentin virka perustettiin vuoden 1819 perustuslain ratifioinnin jälkeen Angosturan kongressin toimesta, joka kutsuttiin koolle joulukuussa 1819, jolloin Kolumbia oli "Gran Colombia". Ensimmäinen presidentti, kenraali Simón Bolívar,[2] astui virkaan vuonna 1819. Hänen alun perin itsejulistautuneen asemansa ratifioitiin myöhemmin kongressissa.
Presidentti valitaan suorilla yleisillä vaaleilla neljäksi vuodeksi varapresidentin kanssa. Vuonna 2018 ratifioidun pykälän 125 mukaan ketään, joka on valittu presidentin kaudeksi, ei voida valita toiseksi ajaksi. Lisäksi kolmesta varapresidentistä on tullut presidentti presidentin kuoleman tai eron johdosta toimikauden aikana. Yhteensä 34 henkilöä on palvellut 36 presidenttikaudella, jotka kattavat 48 neljän vuoden toimikautta, ja Alfonso López Pumarejo, Álvaro Uribe ja Juan Manuel Santos ovat ainoita, joilla on kaksinkertainen toimikausi, López Pumarejo tapauksessa ei peräkkäisiä. Gustavo Petro on Kolumbian tasavallan 34. ja nykyinen presidentti, joka astui virkaan 7.8.2022.
Pätevyys ja tehtävät.
Kolumbian perustuslain mukaan presidentti toimii sekä hallituksen että valtionpäämiehenä sekä maan yhtenäisyyden symbolina. Virassa oleva presidentti ei saa muuttaa ulkomaille. Lisäksi presidentiksi valittavan henkilön tulee täyttää seuraavat ehdot, jotka pätevät myös varapresidenttiehdokkaaseen:
Mikäli presidentti ei voi hoitaa virkaansa, sitä hoitaa varapresidentti. Presidentti voi myös valtuuttaa varapresidentin mihin tahansa toimeenpanevaa valtaa käyttävään virkaan. Näin ovat toimineet mm. Juan Manuel Santosin kaudella, jolloin varapresidentti Germán Vargas Lleras nimitettiin päävastuuseen infrastruktuurista, asumisesta ja vesiongelmista.
Perustuslaki nimeää presidentin tehtäviksi mm. seuraavat:
Etuudet.
Vuonna 2015 presidentin kuukausipalkka oli 24,7 miljoonaa pesoa. Tämä perustuu samana vuonna annettuun määräykseen, jonka mukaan presidentin palkka on sama kuin kongressiedustajilla. Lisäksi presidentin edustuskuluihin varattu budjetti on määräyksen mukaan kaksinkertainen suhteessa kongressiedustajiin.
Presidentin työtiloina sekä virka-asuntona toimii Bolívarin aukion laidalla Bogotássa sijaitseva Casa de Nariño.
Virassa olevaa presidenttiä ei voi asettaa syytteeseen, mutta maan parlamentti voi panna hänet viralta.
PZL M-4 Tarpan

PZL M-4 Tarpan oli puolalainen WSK-Mielecin toteuttama koulukoneen prototyyppi, joka lensi 7. syyskuuta 1961.
M-4 suunniteltiin Puolan ilmailuseuran pyynnöstä, koska sen tehtaalta tilaama edellinen prototyyppi PZL M-2 oli epäonnistunut. M-4 koneesta tuli liian raskas (noin 150 kg ylipainoa), joka johti toisen muutetun prototyypin rakentamiseen vuonna 1964. Koneesta tuli tämän jälkeen liian kallis eikä koneen kehitelmäkään PZL WN-6 onnistunut. Vuonna 1965 molemmat M-4-prototyypit muunnettiin yksipaikkaisiksi taitolentokoneiksi. 
Jälkimmäinen prototyyppi (SP-PAK) on Puolan ilmailumuseossa Krakovassa.
Marco Estrada

Marco Andrés Estrada Quinteros (28. toukokuuta 1983, Viña del Mar, Chile) on chileläinen jalkapalloilija. Hän edusti vuosina 2010–2013 ranskalaista Montpellier’ta. Estrada on edustanut Chileä maajoukkuetasolla muun muassa Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa 2010. Maajoukkueessa hän debytoi Sveitsiä vastaan 7. syyskuuta 2007 .
Estrada on edustanut kotikaupunkinsa Viña del Marin Evertonia, josta hän siirtyi 2006 pelaamaan Universidad de Chileen. Vuonna 2010 hän siirtyi ranskalaiseen Montpellier’hen. 
Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa Estrada pelasi yhden ottelun saaden ottelussa punaisen kortin. Kaikkiaan hän pelasi 33 maaottelua, viimeisen vuonna 2011, ja teki niissä yhden maalin.
Mark Ryden

Mark Ryden (s. 20. tammikuuta 1963) on yhdysvaltalainen taidemaalari. 
Suurin osa Rydenin teoksista on luokiteltavissa Lowbrow-taiteeksi tai surrealistisiksi. Pääosa Rydenin teoksista on öljymaalauksia. Hänen teoksilleen ominaista on runsas yksityiskohtaisuus ja toistuvat aiheet, kuten nuoret tyttöhahmot, eläinten liha, uskonnolliset symbolit ja Abraham Lincoln. Hän on myös suunnitellut levynkansia muun muassa Michael Jacksonille, Ringo Starrille ja Red Hot Chili Peppersille.
Kultainen Venla

Kultainen Venla on vuonna 2010 perustettu televisioalan kilpailu, joka syntyi, kun aiemmin Kultainen TV- ja Venla-palkinnot yhdistettiin. Gaalan järjestää vuosittain Televisioakatemia, joka on MTV:n, Yleisradion, Sanoma Media Finlandin ja SATU ry:n perustama yhdistys. Jäseneksi ovat liittyneet myös Discovery Networks Finland, Fox International Channels ja Elisa Viihde. Gaala on lähetetty suorana MTV3-kanavalla vuodesta 2011 lähtien. Vuosina 2017–2019 gaalat lähetettiin Yle TV2-kanavalla sekä vuodesta 2020 alkaen Nelosella. 
Kilpailu on kaksivaiheinen. Ensin esiraati valitsee jokaisesta kategoriasta jatkoon korkeintaan viisi ehdokasta. Raatiin kuuluu Televisioakatemian hallituksen jäsenten lisäksi enintään seitsemän kutsuttua asiantuntijajäsentä. Akatemian kannatus- eli henkilöjäsenet äänestävät voittajat raadin asettamien ehdokkaiden joukosta. Televisioakatemian hallitus voi jakaa myös muita erityispalkintoja. Yleisöäänestyksen perusteella jaetaan palkinnot parhaalle esiintyjälle sekä parhaalle televisio-ohjelmalle.
Vuonna 2011 lisättiin kategorioihin paras mies- ja naisnäyttelijä sekä vuoden käsikirjoittaja. Samana vuonna myönnettiin myös ensimmäistä kertaa TV-maailma-lehden tunnustuspalkinto TV-vuoden valopilkku. Vuodesta 2012 on palkittu myös paras ohjaaja.
Vuonna 2022 palkinnot muutettiin sukupuolineutraaleiksi: vuoden mies- ja naisnäyttelijän palkintojen sijaan gaalassa jaetaan vuoden pääosanäyttelijän ja vuoden sivuosanäyttelijän palkinnot. Lisäksi kategoria "uutis- ajankohtais- ja asiaohjelma" jaettiin kahtia: "uutis- ja ajankohtaisohjelma" sekä "asiaohjelma ja dokumenttisarja". Samoin "urheilu ja events" jaettiin omiksi kategorioikseen. Juontajille perustettiin uusi palkintokategoria.
Voittajat ja ehdokkaat.
2010.
Ensimmäinen Kultainen Venla -gaala pidettiin 16. tammikuuta 2011, jossa juontajina toimivat Korkojen kera -ohjelmassa esiintyneet Jenni Pääskysaari ja Vappu Pimiä. Gaalassa esiintyjä oli Ilkka Alanko.
Elämäntyöpalkinnot
2011.
Kultainen Venla -gaala pidettiin toisen kerran 15. tammikuuta 2012. Juontajina toimivat Heikki Paasonen ja Mikko Leppilampi. Esiintyjinä nähtiin taikuri ja mentalisti Noora Karma sekä laulajat duettona Freeman ja Olavi Uusivirta.
Elämäntyöpalkinnot
2012.
Kultainen Venla -gaala pidettiin kolmannen kerran 20. tammikuuta 2013. Juontajina toimivat Aki Linnanahde ja Elina Viitanen. Esiintyjinä lauloivat Jesse Kaikuranta ja Diandra Flores.
Elämäntyöpalkinnot
Lähteet: 
2013.
Neljäs Kultainen Venla -gaala järjestettiin 17. tammikuuta 2014 Suomen Kansallisoopperassa. Gaalan juonsi Jenni Pääskysaari. Gaalassa esiintyi vuoden 2013 Idolsin voittaja Mitra Kaislaranta.
Yhdeksänhenkinen esituomaristo (puheenjohtaja Jorma Sairanen, Riitta Pihlajamäki, Olli Haikka, Jani Hartikainen, Kari Voutila, Paula Noronen, Iris Olsson, Juha Heinisuo ja Stiina Laakso) valitsi jatkoon 38 ohjelmaa ja 14 tekijää, joista Televisioakatemian varsinaiset jäsenet äänestivät finalistit kuhunkin kategoriaan.
Elämäntyöpalkinnot
Lähteet
2014.
Viides Kultainen Venla -gaala järjestettiin Suomen Kansallisoopperassa 16. tammikuuta 2015. Sen juonsi edellisvuoden tapaan Jenni Pääskysaari.
Elämäntyöpalkinnot
Arto Tuunela

Arto Samuli Tuunela (s. 18. heinäkuuta 1979) on suomalainen säveltäjä, sanoittaja, laulaja, kitaristi, tuottaja, äänittäjä ja miksaaja. Hänet tunnetaan Pariisin Kevät -yhtyeen keulahahmona, ja hän oli päävaikuttajana yhtyeessä Major Label. Hän on molempien kokoonpanojen laulaja sekä pääasiallisia lauluntekijöitä. Tuunela aloitti Pariisin Kevään sooloprojektina, ja yhtyeen kahdeksasta albumista kaksi ensimmäistä julkaistiin ennen bändin kokoamista kuusihenkiseksi. 
Tausta.
Tuunela on kotoisin Helsingin Kannelmäestä, missä hän asui lapsuutensa ja nuoruutensa. Hän opiskeli medianomiksi Pohjois-Karjalan ammattikorkeakoulussa kulttuurialan koulutusohjelmassa Joensuussa. Major Label sai alkunsa hänen opiskeluaikanaan. Valmistumisensa jälkeen hän palasi Helsinkiin ja aloitti työskentelyn tuottajana Finnvox-studiolla.
Ura.
Tuunela toimii Pariisin Kevään lauluntekijänä, laulajana, kitaristina ja tuottajana. Yhtyeen viidennen studioalbumin "Musta laatikko" (2015) Tuunela tuotti yhdessä Artturi Tairan kanssa. Tuunela ja Mira Luoti ovat tehneet yhdessä Luodin ensimmäisen soololevyn, joka julkaistiin syksyllä 2016. Lisäksi Tuunela on tuottanut muun muassa CMX:n 15. studioalbumin "Mesmeria" (2015), Pete Parkkosen toisen albumin "I’m An Accident" (2010) ja Katri Ylanderin (2009) kolmannen albumin "Valvojat". Hän on säveltänyt ja sanoittanut kappaleita myös muille artisteille, kuten Kaija Koolle ja Mitralle, ja toiminut äänittäjänä, miksaajana tai tuottajana muun muassa Damn Seagullsin, Kerkko Koskisen, So Called Planin ja CMX:n levyillä. 
Tuunela on tehnyt tai äänittänyt musiikkia elokuviin "Hilton!" (2013), "Kulman pojat" (2012), "Sisko tahtoisin jäädä" (2010), "Ilman käsikirjoitusta, ilman ohjausta" (2006), "Kaksipäisen kotkan varjossa" (2005), "Voittoruoskasenunet" (2005) ja "Falling" (2004). Tuunela on käyttänyt taiteilijanimiä Arthur Tunes ja Samuel Tubak, joka tulee hänen toisesta nimestään ja suvun kaukaisesta sukunimestä Tupakka. Tuunelalla oli myös musiikkiprojekti nimeltään Helsinki Blues Driver. 
Tuunelan tekemistä kappaleista tunnetuimpia ovat muun muassa Pariisin Kevään esittämät ”Tämän kylän poikii” ja ”Kesäyö”. ”Kesäyö”-kappale oli Teoston mukaan vuoden 2012 kolmanneksi soitetuin kappale kaupallisessa radiossa.
Yksityiselämä.
Tuunela asuu Helsingissä valokuvaajana toimivan avopuolisonsa kanssa. Hänellä on yksi lapsi. Luonnettaan Tuunela on kuvaillut introvertiksi ja hieman ujoksi. "Helsingin Sanomien" mukaan suositun yhtyeen keulahahmoksi Tuunelasta tiedetään hyvin vähän.
Suomen Viikkolehti

Suomen Viikkolehti on vuonna 1887 perustettu Suomen Vapaakirkon äänenkannattaja. Lehti ilmestyy kuukausittain. Lehden sisältö käsittelee ajankohtaisia uutisia, henkilökuvia ja ilmiöitä kristillisyydestä, uskosta, Vapaakirkosta ja sen seurakunnista sekä ulkomailta. Lehden päätoimittaja on Manuel Rautalahti
Suomen Viikkolehti on yksi kauimmin ilmestyneistä vapaakristillisistä lehdistä Suomessa. Lehti vakiinnutti asemansa vapaakirkollisen liikkeen äänenkannattajana 1900-luvun vaihtessa.
 
Historia.
Lehti ilmestyi ensimmäisinä vuosinaan A3-kokoisena, kahdessa arkissa, neljä palstaa sivulla, ilman kuvia, kerran viikossa torstaisin. 
Antti Mäkisen ollessa lehden päätoimittajana 1888–1900, oli lehdessä tunnettujen julistajien, kuten C. H. Spurgeonin ja F. B. Meyerin saarnojen suomennoksia, Antti Mäkisen omia opetuskirjoituksia sekä uutisia Suomesta ja ulkomailta. Siinä julkaistiin kirjoituksia raittiustyöstä, kertomuksia lähetystyöstä ja lähetystyöntekijöistä, Wilhelmiina Arpiaisen runoja ja myöhemmin lähetyskirjeitä sekä Antti Mäkisen runoja "Lieto" nimimerkillä. Lehdessä oli myös ruotsalaisesta "Sanningswittnet" lehdestä suomennettuja kirjoituksia, kertomuksia vuosikokouksista ja lähetyskokouksista, sunnuntaikertomuksia pyhäkouluja varten, valuuttakurssit ja kokousilmoituksia Helsingin alueella. Antti Mäkisen jälkeen päätoimittajana toimi Eskil Renfors.
Callaway Golf

Callaway Golf on yhdysvaltalainen golfvälineihin erikoistunut urheilutarvikevalmistaja, jonka perusti Ely Reeves Callaway nuorempi vuonna 1982. Callaway tekee rautamailoja, puumailoja, draivereita, wedgejä ja puttereita. Tuotemerkillä on myös kenkiä ja erilaisia oheistuotteita. Yhtiö toimii maailmanlaajuisesti yli 70:sä maassa.
1982 Ely Reeves Callaway nuorempi osti puolet "Hickory Sticks":sta ja nimesi yhtiön uudelleen "Callaway Hickory Stick USA":ksi. Vuotta myöhemmin hänestä tuli yhtiön johtaja ja hän siirrätti tuotantotehtaat Kaliforniaan. 1984 Callaway osti loputkin yrityksestä 400 000 dollarin hinnalla. Vasta vuonna 1988 yritys sai nykyisen Callaway Golf nimensä.
Callaway Golf markkinoi tuotteitaan myös ostamiensa muiden yhtiöiden nimien alaisuudessa, kuten Odyssey, Top-Flite, Strata ja Ben Hogan. Vuonna 2012 Callaway myi Top-Flite brändin Dick's Sporting Goodsille heikentyneen myynnin takia.
Yhtiö listautui New Yorkin pörssiin vuonna 1992 250 miljoonan dollarin markkina-arvolla.
C. S. Lee

Charles S. "Charlie" Lee (s. 30. joulukuuta 1971 Cheongju, Etelä-Korea), virallisesti tunnettuna C. S. Lee, on korealais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt Vince Masukan roolissa televisiosarjassa "Dexter".
Elämä.
Lee kiinnostui koulussa näyttelemisestä ja Cornish College of the Artsista. Hän jatkoi opiskelua Yalen yliopistossa. Myöhemmin hän muutti New Yorkiin näytelläkseen erilaisissa teatteri-, elokuva- ja televisiorooleissa.
Leen aviopuoliso on Lara Cho.
H’oiniki

H’oiniki () eli Hoiniki () on pieni kaupunki Homelin alueella Valko-Venäjällä. H’oinikin kaupunki on samannimisen (rajon) piirin keskus ja sijaitsee linnuntietä noin 92 kilometriä Homelin (Gomel) lounaispuolella ja noin 52 kilometriä Mazyrista itäkaakkoon. Yhteensä H’oinikin piirissä asui syksyn 2009 väestönlaskennan mukaan 22 412 henkeä, joista kaupunkilaisia oli 13 844 ja maaseudun asukkaita vajaa 8 600.
H’oiniki mainitaan ensimmäisen kerran kirjoituksissa vuonna 1504 Liettuan suurherttuakunnan siirtokuntana. Asutus liitettiin Venäjän valtakuntaan Puolan toisen jakamisen jälkeen vuonna 1793. Vuodesta 1927 kaupunki oli Valko-Venäjän SNT:n jäsenenä ja vuodesta 1938 lähtien kaupunkikylä. H’oiniki oli 25. elokuuta 1941 – 23. marraskuuta 1943 Saksan miehityksen alla. H’oinikin ja sen lähialueisiin vaikutti merkittävästi 26. huhtikuuta 1986 tapahtunut Tšernobylin ydinonnettomuus.
&lt;br clear=left&gt;
Sijainti, ympäristön tila ja liikenneyhteydet.
H’oinikin kaupunki sijaitsee vain 55 kilometriä Tšernobylista pohjoiseen Ukrainan rajan pohjoispuolella. H’oinikin piiri saastui huomattavasti vuoden 1986 Tšernobylin ydinvoimalakatastrofin seurauksena. Erityisesti H’oinikin piirin eteläosa kuuluu voimakkaimmin säteileviin Valko-Venäjän alueisiin ja on radioaktiivisuutensa takia liitetty kymmenine hylättyine kylineen osaksi Polesian säteily-ekologista rauhoitusaluetta.
H’oinikiin saapuu P35-kantatie Mazyrin suunnalta lännestä ja P33-kantatie vie pohjoiskoilliseen M10-valtatielle kohti Retšytsaa. Myös rautatie ulottuu H’oinikiin.
Beida (Libya)

Beida (, al-Baiḍāʾ) on kaupunki Koillis-Libyassa. Sen väkiluku vuoden 2006 väestönlaskennassa oli 105 000. Vuonna 2011 väkiluvuksi arvioitiin 250 000.
Beida kuului ensimmäisiin kaupunkeihin, jotka nousivat arabikevään 2011 kapinaan Gaddafia vastaan. Gaddafin toinen vaimo oli kotoisin kaupungista, ja hänen sukulaisensa toimivat neuvottelijoina kaupungin ja everstin välillä.
Rusokääpä

Rusokääpä ("Pycnoporellus fulgens") on harvinainen yksivuotinen kääpälaji. Rusokääpä on ekologialtaan erikoinen kääpä, sillä se pystyy elämään vain kantokäävän ("Fomitopsis pinicola") lahottamassa puussa. Suomessa levinneisyys painottuu Etelä- ja Keski-Suomeen.
Ulkonäkö ja koko.
Rusokäävän itiöemä on yksivuotinen, pileaattinen tai harvoin puoliresupinaattinen, keskikokoinen tai pienehkö, hyllymäinen. Yläpinta on oranssinsävyinen, jossa oranssinruskeita vöitä ja lakin tyvi on nukkapintainen. Oranssi malto on kosteana pehmeää, kuivuessaan kevyttä ja haurasta. Alapinta aluksi kermanvalkoinen, myöhemmin siitä tulee orassi. Pillit on erityisen muotoisia, kulmikkaita tai sokkeloisia repeytyviä, työntyvät esille lakin alta niin että ylimmät pillit näyttävät hampailta. Yleensä se elää kuolleissa havupuissa aiheuttaen ruskolahoa. 
Elinympäristö ja levinneisyys.
Rusokääpä on vanhojen, tuoreiden kuusikoiden laji, mutta ei vaadi aarniometsää. Sen saattaa myös löytää kaupunkien puistometsistä, joihin on jäänyt kaatuneita puita tai vanhoista talousmetsistä, joissa on lahopuuta. Isäntäkasvina on yleensä osittain kuorellinen kuusen maapuu, joskus harvoin mänty, koivu tai haapa. Puut ovat olleet melkein poikkeuksetta kantokäävän lahottamia. Harvinainen Keski-Euroopassa, Ruotsissa ja Balttian maissa ja kasvaa harvakseltaan kautta Pohjois Amerikan. Suomessa päälevinneisyysalue on eteläinen. Sitä on tavattu harvinaisena Tammisaaresta Rovaniemelle.
Anglosaksiset peruskirjat

Anglosaksiset peruskirjat ovat varhaiskeskiaikaisia brittiläisiä dokumentteja, jotka yleensä antavat omistajalleen oikeuden maahan tai myöntävät jonkin etuoikeuden. Dokumentit laadittiin yleensä latinaksi pergamentti-paperille. Dokumenteissa oli kuitenkin myös kansankielisiä osioita, joissa kuvattiin maa-alueen rajat. Varhaisimmat säilyneet peruskirjat laadittiin 670-luvulla, ja ne koskivat roomalaiskatolisen kirkon oikeutta maa-alueisiin. 700-luvulta lähtien peruskirjoja ryhdyttiin myöntämään enenevissä määrin myös tavallisille kansalaisille.
Peruskirjan määritelmä kattaa muun muassa kuninkaan myöntämät diplomit ja kirjelmät sekä testamentit.
Fosforibosyylipyrofosfaatti

Fosforibosyylipyrofosfaatti (C5H13O14P3) on riboosisokerin johdannainen, johon on esteröitynyt fosfaattiryhmiä. Fosforibosyylipyrofosfaatilla on tärkeä rooli puriinin nukleotidien synteesissä.
Biosynteesi ja biologinen rooli.
Eliöiden soluissa fosforibosyylipyrofosfaattia tuotetaan riboosi-5-fosfaatista ja ATP-molekyylin ja magnesiumioninkompleksista. Reaktiota katalysoiva entsyymi on riboosifosfaattidifosfokinaasi eli fosforibosyylipyrofosfaattisyntaasi.
Fosforibosyylipyrofosfaatti toimii fosfaattiryhmän luovuttajana puuriinimonofosfaattinukleotiden synteeseissä. Yhdisteestä pyrofosfaattiryhmä voi liittyä suoraan muun muassa adeniiniin, guaniiniin ja hypoksantiiniin, jolloin muodostuu AMP:tä, GMP:tä ja IMP:tä. Reaktioita katalysoivat entsyymit ovat adeniinifosfosribosyylitransferaasi ja hypoksantiini-guaniinifosforibosyylitransferaasi. IMP-molekyyli ja siitä muut nukleotidit voivat muodostua fosforibosyylipyrofosfaatista myös toista reittiä pitkin, jonka yhtä vaihetta katalysoi amidofosforibosyylitransferaasi, joka käyttää substraattinaan fosforibosyylipyrofosfaattia.
Juurta jaksain

Juurta jaksain on Mokoman EP, joka julkaistiin 1. syyskuuta 2010.
EP sisältää neljä ennenjulkaisematonta kappaletta (”Ei enää askeltakaan”, ”Huomenhaamu”, ”Maailmantappiin”, ”Taakka”) yhtyeen "Sydänjuuret"-albumin äänityksistä, yhden ennenjulkaisemattoman kappaleen (”Musta katras”) "Luihin ja ytimiin" -albumin äänityksistä sekä akustisen version "Sydänjuuret"-albumin nimikappaleesta. EP nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 1.
EP:n kansitaiteen on piirtänyt Ville Pirinen.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet san. Marko Annala ja sov. Mokoma.
FIFA Street 3

FIFA Street 3 on EA Canadan kehittämä ja EA Sportsin julkaisema katujalkapalloaiheinen jalkapallopeli. Peli julkaistiin 18. helmikuuta 2008. 
Maajoukkueet.
Pelissä on seuraavat maajoukkueet
Roland Burris

Roland Wallace Burris (s. 3. elokuuta 1937 Centralia, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta ja entinen Yhdysvaltain senaatin jäsen Illinois'sta.. 
Burris nimitettiin Yhdysvaltain senaatin jäseneksi 31. joulukuuta 2008, kun hänen edeltäjänsä Barack Obama oli jättänyt paikkansa tultuaan valituksi Yhdysvaltain presidentiksi, ja hän vannoi virkavalansa 15. tammikuuta 2009. Burris toimi senaattorina vajaat kaksi vuotta, 29. marraskuuta 2010 asti. Hän ei ollut ehdolla jatkokaudelle marraskuun 2010 senaatinvaaleissa.
Burris valmistui Centralia High Schoolista vuonna 1955 ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon Southern Illinois Universityssä vuonna 1959 sekä Juris Doctor -tutkinnon Howard Universityssä vuonna 1963. Ennen toimimistaan Yhdysvaltain senaatin jäsenenä hän toimi muun muassa Illinois'n osavaltion oikeusministerinä vuosina 1991–1995.