tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Klordaani

 
Klordaani (C10H6Cl8) on kloorattuihin rengasrakenteisiin alkeeneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Aikaisemmin yhdistettä on käytetty hyönteismyrkkynä, maataloudessa ja termiittien torjuntaan. Nykyään klordaanin käyttö on kielletty useassa maassa sen myrkyllisyyden ja ympäristövaikutusten vuoksi.
Ominaisuudet.
Puhtaana klordaani on valkoista kiteistä ainetta. Tekninen tuote sisältää kuitenkin 60–75 % klordaanin cis- ja trans-isomeereja ja loput rakenteeltaan samankaltaisia yhdisteitä muun muassa heptaklooria, klordeenia (C10H6Cl6) ja nonaklooria (C10H5Cl9). Teknisessä klordaanissa (CAS 12789-03-6) on vähintään 14 eri yhdistettä. Näiden epäpuhtauksien vuoksi tekninen tuote on väritöntä, kellertävää tai oranssinruskehtavaa viskoosia nestettä. Klordaani on veteen liukenematonta, mutta liukenee alifaattisiin ja aromaattisiin hiilivetyihin. Emäksisissä olosuhteissa klordaani hajoaa, jolloin klooriatomeja eliminoituu. Klordaanin insektisidiset ominaisuudet perustuvat GABA-aktivoitujen kloridikanavien salpautumiseen. Yhdiste on myrkyllistä myös useille muille eliöille. Aineelle altistumisesta voi seurata päänsärkyä, huonovointisuutta, ärtyneisyyttä, kouristuksia ja tajuttomuus. Suurelle pitoisuudelle altistuminen voi johtaa kuolemaan hengityselimistön lamaantumisen vuoksi. Klordaanin on eläinkokeissa todettu olevan karsinogeenista ja se on erittäin myrkyllistä maksalle ja munuaisille. Yhdiste on luonnossa hyvin pysyvää ja se kertyy eliöihin.
Valmistus ja käyttö.
Klordaania valmistetaan lähtemällä heksakloorisyklopentadieenistä ja syklopentadieenistä, jotka reagoivat Diels–Alder-reaktiolla klordeeniksi. Klordeenia klooraamalla muodostuu klordaania ja muita vastaavankaltaisia yhdisteitä.
Ensimmäisen kerran klordaani tuli markkinoille vuonna 1945. Sitä on käytetty hyönteismyrkkynä vihannes-, sitrus-, maissi- ja koristekasviviljelmillä, termiittien torjuntaan sekä puunsuoja-aineena. Kotitalouksissa sitä on käytetty myös torakoiden torjuntaan. Nykyään klordaanin käyttö on kielletty yli 40 maassa sen terveys- ja ympäristövaikutusten vuoksi. Suomessa käyttö torjunta-aineena maataloudessa kiellettiin vuonna 1972 ja puunsuoja-aineena vuonna 1994. Yhdysvalloissa aineen käyttö kiellettiin vuonna 1988. Klordaani kuuluu Tukholman sopimuksessa kiellettyihin kemikaaleihin.
Ro-51 (1919)

Ro-51 (aiemmin "sukellusvene No. 25") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1920 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1919 ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 1920 nimellä "sukellusvene No. 25".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-51":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Ro-52 (1920)

Ro-52 (aiemmin "sukellusvene No. 26") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1920 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 10. elokuuta 1918. Alus laskettiin vesille 9. maaliskuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 30. marraskuuta nimellä "sukellusvene No. 26".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-52":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1932.
Gameberry

Gameberry on suomalainen vuonna 2008 perustettu Internet-sivusto, joka keskittyy videopelien keräilyyn. Käyttäjät voivat listata sivustolle oman peli- ja elokuvakokoelmansa. Sivustolle on rekisteröitynyt yli 700 pelikeräilijää, jotka ovat listanneet omiin kokoelmiinsa lähes 150 000 videopeliä ja yli 11 000 elokuvaa. Lisäksi sivuston tietokanta sisältää tiedon yli 12 000 videopelistä, joista yli 5 000 peliä sisältää myös hintatiedon, joita sivusto tilastoi. Gameberry kerää hintatietonsa sekä ylläpidon asettamista keskihinnoista että keräilijöiden maksamista hinnoista, joita he voivat merkitä lisätessään pelejä kokoelmiinsa.
Gameberry sisältää myös runsaasti tietoa vanhoista pelikoneista, pelisarjoista kertovia artikkeleita sekä pelinkeräilyä käsitteleviä artikkeleita ja ohjeita aloitteleville pelikeräilijöille. Sivustolla on lisäksi oma keskustelupalstansa, jossa voi keskustella peleistä ja pelikeräilystä.
Ro-53 (1920)

Ro-53 (aiemmin "sukellusvene No. 27") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 1. huhtikuuta 1919. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 10. maaliskuuta 1921 nimellä "sukellusvene No. 27".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-53":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Ro-54 (1920)

Ro-54 (aiemmin "sukellusvene No. 28") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 1. marraskuuta 1919. Alus laskettiin vesille 13. lokakuuta 1920 ja otettiin palvelukseen 10. syyskuuta 1921 nimellä "sukellusvene No. 28".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-54":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Ro-55 (1921)

Ro-55 (aiemmin "sukellusvene No. 29") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1921 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 30. maaliskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 10. helmikuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 15. marraskuuta nimellä "sukellusvene No. 29".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-55":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Ro-56 (1921)

Ro-56 (aiemmin "sukellusvene No. 30") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1917 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 10. heinäkuuta 1920. Alus laskettiin vesille 11. toukokuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 16. tammikuuta 1922 nimellä "sukellusvene No. 30".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-56":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 1. huhtikuuta 1940.
Bliss (valokuva)

Bliss (suomenkielisessä Windows XP:ssä nimeltään "Maisema") on Microsoftin Windows XP -käyttöjärjestelmän työpöydän oletustaustakuva. Se on kuva vihreästä kukkulasta ja sinisestä taivaasta, jossa on cumulus- ja cirrus-pilviä.
Yleiskatsaus.
Entinen "National Geographicin" valokuvaaja Charles O’Rear otti valokuvan Yhdysvaltain Kalifornian osavaltion Napa Valleyssä vuonna 1996. O’Rear sanoo, että kuvaa ei ole digitaalisesti manipuloitu.
Seuraavan vuosikymmenen aikana on väitetty, että "Bliss" olisi katsotuin valokuva maailmassa tuona aikana. Maisema on muuttunut niistä ajoista, kun kuva otettiin: mäellä ja kentän etualalla on nykyään viiniköynnöksiä.
Afganistan kesäparalympialaisissa 2016

Afganistan osallistui Rio de Janeiron kesäparalympialaisiin vuonna 2016 yhden urheilijan joukkueella. Maan ainoa edustaja Mohammad Durani osallistui miesten keihäänheittoon luokassa F42-44. Hän ei saavuttanut mitaleita. Hän myös toimi maan lipunkantajana avajaisissa.
Joukkue.
Yleisurheilu.
42-vuotias Mohammad Durani oli maan ainoa edustaja kisoissa. Hän osallistui miesten keihäänheittoon luokassa F42-44 sijoittuen viimeiseksi eli 16:nneksi ennätyksellään 26,51 metriä.
Sukulan suojatit

Sukulan suojatit on 28. syyskuuta 2016 Nelos-kanavalla alkanut tositelevisiosarja, jonka pääosassa on Jyrki Sukula. Ohjelmassa Sukula auttaa kahdeksaa 18–24-vuotiasta työtöntä nuorta pääsemään ravintola-alalle töihin.
Ro-57 (1921)

Ro-57 (aiemmin "sukellusvene No. 46") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 20. marraskuuta 1920. Alus laskettiin vesille 3. joulukuuta 1921 ja otettiin palvelukseen 30. heinäkuuta 1922 nimellä "sukellusvene No. 46".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-57":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945.
Ro-58 (1922)

Ro-58 (aiemmin "sukellusvene No. 47") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1922 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 15. helmikuuta 1921. Alus laskettiin vesille 2. maaliskuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 25. marraskuuta nimellä "sukellusvene No. 47".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-58":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 15. syyskuuta 1945.
Ro-59 (1922)

Ro-59 (aiemmin "sukellusvene No. 57") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1923 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 18. toukokuuta 1921. Alus laskettiin vesille 28. kesäkuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 20. maaliskuuta 1923 nimellä "sukellusvene No. 57".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-59":ksi. Se poistettiin alusluettelosta 20. marraskuuta 1945.
Elämä on tässä

Elämä on tässä on turkulaisen muusikon ja laulaja-lauluntekijä Olli Leppäsen esikoisalbumi. Se julkaistiin toukokuussa 2011. Albumin on kustantanut ja julkaissut levy-yhtiö Magnum Music Oy. 
Sisältö.
"Elämä on tässä" -albumilta nousivat Radio Suomen ja paikallisradioiden soittolistoille esikoissingle Ilo tulvii ja sekä toinen single Myrskyn silmä, joka soi ahkeraan erityisesti paikallisradioissa. Molemmat kappaleet ovat Olli Leppäsen säveltämiä ja sanoittamia. Lisäksi soittolistoille nousivat kappaleet Arvoitus ja Ärsyttävää, vaikka niitä ei koskaan julkaistu singleinä.
Kappale Suuntatähti tuli koko kansan tietoisuuteen vuonna 2013, jolloin saman vuoden tangokuningas Kyösti Mäkimattila levytti sen uudelleen ja julkaisi samannimisen oman esikoisalbuminsa. Suuntatähti on Olli Leppäsen sävellys. Siinä on Kyösti Mäkimattilan teksti. Kappaletta on verrattu Eino Leinomaisiin runolaulelmiin. 
Mäkimattilan tekstejä on albumilla Suuntatähden lisäksi kaksi muutakin. Lisäksi Olli on tehnyt yhteistyössä veljensä J-P:n kanssa levylle kolme kappaletta, joista yhdessä on Mäkimattilan teksti. 
Suuntatähti-kappaleessa sopraanosaksofonia soittaa Leppäsen veli J-P.
Tähti (roolipeli)

Tähti on Mike Pohjolan suunnittelema vaihtoehtotulevaisuuteen sijoittuva roolipeli, joka julkaistiin vuonna 2007. 
"Tähdessä" eläydytään ”maolaisen mutanttityttöbändin” elämään vuoden 2017 Suomessa. Hahmot ovat teini-ikäisiä bändin jäseniä, ja pelin keskiössä ovat ihmissuhteet sekä bändielämä. Pelin maailma kuvaa Suur-Helsinkiä, jossa on toista miljoonaa asukasta. Suomen presidentti on Heidi Hautala. Pelin mukaan nuorison keskuudessa ihaillaan kommunistista Kiinaa ja sen pop-kulttuuria.
Pohjola on kertonut pelin idean syntyneen illanvieton aikana käydystä nuoruuden kyberpunkroolipelien muistelusta. Kyberpunkkliseiden sijaan pelin keskiöön nousi ajatus tyttöbändin pelaamisesta. Illanvieton ideasta kehittyi ajan myötä "Tähti"-roolipeli, jota Pohjola ryhtyi kehittämään eteenpäin. Pohjola olisi sijoittanut pelin utopistiseen tulevaisuuteen, jossa naiset ja miehet ovat tasa-arvoisia, mutta pelin naispuoliset pelitestaajat toivoivat peliin lisää vastakkainasettelua tyttöbändin jäsenten ja ”limaisten setämiesten” välillä.
Pohjola halusi pitää "Tähden" säännöt hyvin keveinä, joten pulmatilanteissa käännytään onnenkeksien puoleen. Käytännössä pelaajat siis tulkitsevat onnenkeksien sisältämät ennustukset yhdessä ja soveltavat niitä pelitilanteeseen.
Pohjola on kertonut pelin ja sen taustamaailman suunnittelusta blogissaan Atsipoppaa, josta löytyy myös peliraportteja.
"Tähti" päätyi lehtipisteisiin kustantajansa Riimuahjon julkaiseman "Roolipelaaja"-aikakauslehden imussa.
Ro-60 (1922)

Ro-60 (aiemmin "sukellusvene No. 59") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1923 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1918 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 5. joulukuuta 1921. Alus laskettiin vesille 22. joulukuuta 1922 ja otettiin palvelukseen 17. syyskuuta 1923 nimellä "sukellusvene No. 59".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-60":ksi. Alus haaksirikkoutui 31. joulukuuta 1941 Kwajaleinilla ja poistettiin alusluettelosta 10. tammikuuta 1942.
Sääksjärvi (järvi Pirkanmaalla)

Sääksjärvi on Pirkanmaalla Lempäälän, Pirkkalan ja Tampereen raja-alueella sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Sääksjärvi on osa Härmälänojan valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järvi on 2,2 kilometriä pitkä, 750 metriä leveä ja sen pinta-ala on 80 hehtaaria. Järveen laskee kuusi ojaa, joista järven länsirantaan laskeva Kortesjärvenoja on tärkein. Sen valuma-alueella ovat Pikku Rajajärvi, Rajajärvi, Ammejärvi ja Kortejärvi. Toinen on Saunaoja, joka on Kaitajärven laskuoja, joka laskee järven pohjoispään länsirantaan. Järven oma laskuoja Arranmaanoja lähtee itärannan Multivuoren juurelta ja seuraa rautatietä Peltolammiin. Sääksjärvessä on kaksi saarta. Toinen on nimeltään Rajasaari, jonne on pystytetty kuntien yhteinen rajapyykki, ja toinen on pieni luoto saman lahden pohjukassa. Rajasaaressa on kiinteistö.
Järven rantaviivan pituus on 6,5 kilometriä. Kaikki rannat muutamaa kohtaa lukuun ottamatta ovat rakennettuja. Koko itärantaa on varattu rautatielle ja viidelle kiinteistölle johtavalle tielle, joka alkaa järven eteläpäästä. Sääksjärven kaakkoispuolella sijaitsee samanniminen asuinalue. Yhdessä valtatien 3 kanssa ne ovat houkutelleet järven lähiympäristöön teollisuutta ja muita asuinalueita, joita on pääasiassa Lempäälän puolella itä- ja lounaisrannoilla (Sipilä). Pirkkalan puoleisilla rannoilla Kaitalankulmalla on jonkin verran asutusta. Rajasaaresta lähtevät rajat jakavat järven kolmen kunnan kesken. Suurin osa järvestä kuuluu Lempäälän kuntaan, pohjoispäästä yhteensä noin kolmannes kuuluu sekä Tampereen kaupunkiin että Pirkkalan kuntaan.
Historiaa.
Vuoden 1953 peruskartassa Rajasaaren nimi kirjoitettiin ”Saviansaari” ja vuoden 1975 kartassa Saunaoja kirjoitettiin ”Saunapuro”. Rautatien itäpuolelle ja järven lounaspuolelle oli tuolloin alkanut asuntoalueita, jossa oli rakennettu vain omakotitaloja. Vuoteen 1961 mennessä voitiin karttaan piirtää kolme suunnitelmallista omakotitalojen aluetta, joiden välistä valtatie 3 puikkelehti vuoden 1975 kartassa.
Ro-61 (1923)

Ro-61 (aiemmin "sukellusvene No. 72") oli keisarillisen Japanin laivaston vuonna 1924 valmistunut L-luokan sukellusvene.
Valmistus.
Alus tilattiin vuoden 1923 hankinnoissa Mitsubishin Kōben telakalta, missä köli laskettiin 5. kesäkuuta 1922. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1923 ja otettiin palvelukseen 9. helmikuuta 1924 nimellä "sukellusvene No. 72".
Palvelus.
Alus nimettiin 1. marraskuuta 1924 "Ro-61":ksi. Alus upposi 1. syyskuuta 1942 Atokalla ja se poistettiin alusluettelosta 20. lokakuuta.
Afganistan kesäparalympialaisissa 2012

Afganistan osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 yhden urheilijan joukkueella, eli kaikkien aikojen pienimmällä joukkueellaan. Kyseessä oli maan neljäs esiintyminen paralympialaisissa. 
Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahimi toimi samalla myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa, eikä hän saavuttanut mitaleita.
Joukkue.
Voimanosto.
Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahini osallistui miesten alle 75-kiloisten voimanostoon. Hän sijoittui kilpailun toiseksi viimeiseksi, eli 12:nneksi, nostamalla 127 kiloa.
Supernauts

Supernauts oli Grand Crun kehittämä reaaliaikainen hiekkalaatikkopeli, joka julkaistiin vuonna 2013 iOS:lle. Pitkään kestäneen testimarkkinavaiheen jälkeen peli julkaistiin kansainvälisesti Applen laitteille kesäkuussa 2014. 
Peli saavutti alle viikossa miljoonan latauksen rajan. Julkaisuviikolla pelillä oli yli 250 000 aktiivista pelaajaa, mutta määrä väheni pian vain kymmeniin tuhansiin, jolloin pelin päivittäminen ei enää ollut kannattavaa. Peli suljettiin vuonna 2015 liian vähäisten myyntimäärien ja korkeiden ylläpitokustannusten vuoksi.
"Supernautsin" maailmassa mannerjäätiköt ovat sulaneet, ja pelaajien täytyy rakentaa avaruuteen ihmisille uusi koti. Pelissä keskeisessä osassa oli mielikuvituksellisten avaruusasemien rakentelu. Mikromaksuja sisältänyt "Supernauts" panosti pelaajien väliseen sosiaaliseen vuorovaikutukseen, mikä johti innostuneeseen vastaanottoon erityisesti naisten ja kolmekymppisten keskuudessa.
Pollen (videopeli)

P·O·L·L·E·N (vaihtoehtoisesti: "P.O.L.L.E.N") on suomalaisen Mindfield Gamesin peli. Peli on julkaistu Steam-palvelussa vuonna 2016 Windows-alustalle.
Peli tukee Oculus Rift virtuaalitodellisuuslaitteita ja sitä on mahdollista pelata myös ilman virtuaalilaseja.
Saturnuksen Titan-kuulle sijoittuvan "Pollenin" esikuviin kuuluvat tieteiselokuvan merkkiteokset "" (1968), "Solaris" (1972) ja "Kuu" (2009). Pelissä on useita eri tarinalinjoja joita seurata, eikä peli pidä pelaajaa kädestä kiinni. Pelaajan pitää tutkia alueita, selvittää pulmia ja päästä tarinassa eteenpäin. Pelissä on muun muassa "Myst"-tyylisiä pulmia. Esikuvana toimi myös "Gone Home" -peli.
Pelin äänimaailman suunnittelivat Antti Laitinen ja Jarno Sarkula. 
Arvioita.
GameSpot antoi pelille pisteet 5/10 arvostelussaan.
Pythagoraan luola

Pythagoraan luola () on nimitys, jota käytetään eräästä luolasta Kérkis-vuorella Sámoksen saarella Kreikassa. Legendan mukaan filosofi ja matemaatikko Pythagoras asui ja opetti luolassa 500-luvulla eaa.
Pythagoraan luola sijaitsee Kérkis-vuoren kaakkoisrinteessä noin 300 metrin korkeudella merenpinnasta, länteen Marathókampoksen kylästä. Pythagoraan sanotaan vetäytyneen kaupungista luolaan piiloon saaren tyranni Polykrateen vihaa. Hänen kerrotaan sekä asuneen paikalla että opettaneen siellä oppilaitaan. Paikalla on myös lähde, josta filosofin kerrotaan ottaneen juomavetensä. Tieto siitä, että Pythagoras asui saarella jossakin luolassa, on peräisin antiikin ajalta ja tunnetaan Iamblikhoksen teoksesta "Pythagoraan elämä". On kuitenkin mahdoton sanoa, onko kyseessä todella sama luola.
Luolat ja kappelit.
”Pythagoraan luolaksi” kutsutussa paikassa on oikeastaan kolme eri luolaa, joissa on useita haaroja ja ”huoneita”. Lisäksi paikalla on kaksi kappelia. Luolien lähelle johtaa autotie. Loppumatka, noin 200–300 metriä, on jyrkkenevää polkua.
Pythagoraan luola
Varsinainen Pythagoraan luola on luolista alin. Sinne johtaa erillinen pienempi polku, joka erkanee pääpolulta oikealle. Tämän vuoksi se jää monilta paikalla kävijöiltä kokonaan huomaamatta. Luolalle päästäkseen täytyy kiivetä noin 2,5 metriä ylös jyrkkää rosoista kalliota, mutta se onnistuu paikalla olevan köyden avulla. Luolan sisäänkäynti on ahdas. Sisällä luolassa on suurempi, alempi kammio sekä pienempi, ylempi kammio. Ylemmässä kammiossa on suuri ”ikkuna-aukko”, josta avautuu näköala etelään.
Ágios Ioánnis Theológos
Seuraavana, pääpolkua hieman Pythagoraan luolalle johtavan polun risteämästä ylöspäin, on Johannes Teologille ("Ágios Ioánnis Theológos") omistettu kappeli.
Panagía Sarantaskaliótissa ja sen luolat
Vielä ylempänä pääpolkua, portaiden yläpäässä, on toinen kappeli, joka on omistettu ”Neljänkymmen portaan” Neitsyt Marialle ("Panagía Sarantaskaliótissa"). Se on rakennettu bysanttilaisella kaudella 1000-luvulla , kun alueella asui sinne turvaan vetäytyneitä munkkeja. Kappelin takana on kaksi luolaa, Panagía Sarantaskaliótissan luolat, joista vasemmanpuoleinen on pienempi ja oikeanpuoleinen suurempi. Luolat laskeutuvat jopa 90 metriä syvemmälle ja niissä on stalaktiitteja ja stalagmiitteja. Useimmat kävijät vierailevat näillä luolilla, koska ne ovat polun päässä ja helpommin saavutettavissa, ja siksi juuri ne esiintyvät usein ”Pythagoraan luolana”.
Zeuksen luola (Náxos)

Zeuksen luola (myös "Zasin luola") on luola Zas-vuorella Náxoksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee vuoren luoteisrinteessä Filótin kylän kaakkoispuolella noin 630 metrin korkeudessa.
Paikallisissa myyteissä luola on paikka, jossa ylijumala Zeus vietti lapsuutensa. Hänen syntymäpaikakseen esitetään sen sijaan joku Kreetalla sijaitsevista luolista (Díktin luola tai Ídan luola). Zas-vuorella Zeus sai muun muassa hallintavaltansa tunnusmerkin salaman, jonka kotka hänelle toi. Luolassa on useita kammioita ja niissä on useita stalagtiitteja ja stalagmiitteja.
Luola on ollut antiikin aikana Zeuksen kulttipaikka. Siellä on suoritettu arkeologisia tutkimuksia vuosina 1962, 1985–1986 sekä 1994. Niissä on löydetty esineistöä neoliittiselta kaudelta klassiselle ja roomalaiselle kaudella saakka. Löydökset ovat esillä Náxoksen arkeologisessa museossa.
Osmanivallan aikana luola on toiminut saarelaisten piilopaikkana. Luolan lähellä on Elävöittävälle lähteelle ("Zoodóchos Pigí") omistettu pieni kirkko.
LGA 1151

LGA 1151 on Intelin valmistama suoritinkanta. LGA 1151 julkaistiin Skylake- ja Kaby Lake suoritinarkkitehtuureja varten vuonna 2015 korvaamaan LGA 1150 suoritinkanta. LGA 1151 tunnetaan myös nimellä "Socket H4".
Vuonna 2017 LGA 1151 suoritinkannasta julkaistiin versio joka tukee vain Coffee Lake suorittimia, käyttäen 300-sarjan piirisarjoja. Vuonna 2017 julkaistu versio on sähköisesti epäyhteensopiva vanhempien suoritinten kanssa koska osa prosessorikannan varatuista pinneistä on otettu virransyöttö- sekä maadoituskäyttöön. Tämä tekee myös 300-sarjan piireistä epäyhteensopivia vanhempien Skylake- sekä Kaby Lake prosessorien kanssa.
Suurin osa LGA 1151 emolevyistä tukee vain DDR4 muisteja, pienemmän määrän tukiessa DDR3(L) muisteja. Lisäksi muutamasta emolevymallista löytyy tuki kummallekin muistityypille, joista vain toinen voi olla käytössä samaan aikaan.
Sakari Kajander

Sakari Keijo Antero Kajander (20. helmikuuta 1931 Helsinki – 24. helmikuuta 2012 Kauniainen) oli suomalainen virkamies, valtiotieteiden maisteri. 
Kajander oli valtiovarainministeriön palkkaosaston (valtion työmarkkinalaitoksen) osastopäällikkö eli valtion työmarkkinajohtaja 1990–1994. Sitä ennen hän oli apulaisosastopäällikkö 1983–1990. Kajander sai ansioistaan kanslianeuvoksen arvonimen.
Heikki Kalli

Heikki Juhani Kalli (s. 1938) on suomalainen tekniikantutkija. Hän oli vuodesta 1979 Lappeenrannan teknillisen korkeakoulun ydintekniikan apulaisprofessori ja vuodesta 1989 ydintekniikan professori. Hänen tutkimuskohteenaan oli ydinreaktoreiden käyttäytyminen onnettomuustilanteessa.
FTO-geeni

FTO-geeni näyttää nykytiedon valossa olevan painoindeksiin eniten vaikuttava geeni.
Lihavuus ei silti näytä juurikaan liittyvän geeneihin. Jopa homotsygoottina esiityvän FTO-geenin vaikutus painoon oli BMJ-lehden meta-analyysissä vain 0,9 kiloa, muussa tutkimuksessa 3 kiloa. Esimerkiksi Englannissa tyypillinen ylipaino on suuruusluokkaa 15-50 kiloa.
FTO-geenilla ei ollut yhteyttä painoon niillä, jotka harjoittivat liikuntaa keskimääräistä enemmän.
BMJ-lehden meta-analyysin mukaan FTO-geeni ei myöskään vaikuta ihmisen kykyyn pudottaa painoaan. Analyysin tutkimuksissa käytettiin ruokavaliota, liikuntaa ja lääkkeitä.
Tutkijoiden mukaan tämäkin tulos osoitti, että geenien sijaan elämäntavat ovat ratkaisevia painonhallinnassa, etenkin liikunta ja ruokavalio.
Aiheesta muualla.
Afganistan kesäparalympialaisissa 2008

Afganistan osallistui Pekingin kesäparalympialaisiin vuonna 2008 yhden urheilijan joukkueella, eli kaikkien aikojen pienimmällä joukkueellaan. Kyseessä oli maan kolmas esiintyminen paralympialaisissa. 
Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahini toimi samalla myös joukkueen lipunkantajana avajaisissa sekä päättäjäisissä, eikä hän saavuttanut mitaleita.
Joukkue.
Voimanosto.
Maan ainoa edustaja Mohammad Fahim Rahini osallistui miesten alle 67.5-kiloisten voimanostokilpailuun muttei saanut tulosta aikaiseksi.
Raimo Kantola (ammattiyhdistysjohtaja)

Raimo Johannes Kantola (s. 1940 - 2025) on suomalainen ammattiyhdistysjohtaja ja sittemmin Työturvallisuuskeskuksen toimitusjohtaja. Kantola toimi sähköalalla ja tullin palveluksessa 1955–1969 ennen kuin hänestä tuli valtion henkilöstöjärjestö VTY:n toimitsija 1970. Vuosina 1983–1996 hän oli SAK:n johtotehtävissä, siitä 1983–1991 3. puheenjohtaja ja johtaja vuodesta 1991. Sittemmin hän oli Työturvallisuuskeskuksen toimitusjohtaja vuoteen 2000. Hän on ollut SDP:n ay-toimikunnan pitkäaikainen jäsen ja puolueyhdistyksensä puheenjohtaja 1999–2007. Hän on julkaissut kirjan "Tulokahinoiden kaprokkimies" (2014).
Sonic Jam

Sonic Jam on Sonic Teamin kehittämä ja Segan julkaisema videopeli, joka julkaistiin Sega Saturnille Japanissa on 20. kesäkuuta 1997, Pohjois-Amerikassa 22. elokuuta 1997 ja Euroopassa 28. elokuuta 1997. Peli sisältää uudelleenjulkaistuna Sega Mega Driven 7 alkuperäistä Sonic-peliä. 
Pelikokoelma.
Pelit jotka sisältyvät tähän kokoelmaan ovat:
Lisäksi kun valitaan "Sonic &amp; Knuckles", pelaajalla on mahdollisuus emuloida alkuperäisen kasetin "lock-teknologia" -toimintoa ja yhdistää "Sonic &amp; Knuckles" johonkin kolmesta pelistä kokoelmassa. Tämä mahdollistaa seuraavien pelien pelaamisen:
James Carr

James Carr (13. kesäkuuta 1942 Coahoma, Mississippi – 7. tammikuuta 2001 Memphis) oli yhdysvaltalainen soullaulaja.
Elämä ja ura.
Carr syntyi baptistipapin perheeseen Coahomassa, Mississippissä ja kasvoi Memphisissä. Teini-ikäisenä hän alkoi laulaa paikallisilla klubeilla. Carr sai levytyssopimuksen Goldwaxilta vuonna 1965. Hänen ensimmäinen hittinsä oli ”You’ve Got My Mind Messed Up”. Carrin tunnetuin esitys on ”The Dark End of the Street”. Kappale on Dan Pennin ja Chips Momanin kirjoittama ja monen tunnetun laulajan levyttämä. Carr levytti sen ensimmäisen version vuonna 1966.
Carr kärsi masennuksesta ja katatonisista kohtauksista sekä käytti paljon lääkkeitä ja marihuanaa. Vaikeuksiensa seurauksena hänen uransa käytännössä loppui jo vuonna 1971. Carr yritti paluuta 1990-luvun alussa ja levytti vielä kaksi albumia.
Carr kuoli syöpään Memphisissä 7. tammikuuta 2001. Hänellä oli viisi lasta.
Kirppupeli

Kirppupeli () on seurapeli, jossa kukin pelaaja yrittää saada omia nappuloitaan ”hyppäämään” kuppiin. Nappulaa painetaan hieman joustavaa alustaa (vaikkapa mattoa) vastaan esim. isommalla nappulalla. Sitten kirppu-nappulaa painavaa nappulaa siirretään sivulle ja kirppu hypähtää.
Historia.
Peli oli aluksi englantilainen aikuisten seurapeli. Joseph Assheton Fincher teki pelistä patenttihakemuksen 1888 ja haki tuotemerkkiä "Tiddledy-Winks" vuonna 1889. 1950-luvulta lähtien peliä on pelattu myös monimutkaisemmin kilpailullisin säännöin. Englannissa on vuonna 1958 perustettu pelijärjestö The English Tiddlywinks Association (ETwA). 
Kirppupeli Suomessa.
Peliä myytiin Suomessa jo vuonna 1892 nimellä "Tiddledy-Vinks." Suomessa Sarvis on valmistanut peliä. Plaston tekemä sammakkopeli on kirppupelin muunnelma.
Tappava ase (televisiosarja)

Tappava Ase ("Lethal Weapon") on samannimiseen elokuvaan perustuva yhdysvaltalainen televisiosarja. Sen esittäminen aloitettiin Yhdysvalloissa Fox -kanavalla 21. syyskuuta 2016. Suomessa sarjaa voi seurata Viasatin Viaplay-palvelun kautta.
Fox kertoi toukokuussa 2019 sarjan jäävän kolmen tuotantokauden pituiseksi.
Traaginen viikko

Traaginen viikko oli Katalonian maaseudulla heinäkuussa 1909 syntynyt kapina, jonka organisoi viinin vuokraviljelijöiden liike. Espanjan armeija kukisti kapinan, jossa kuoli toistasataa henkeä. 
Vuokraviljelijöiden ("rabassaire") järjestäytyminen alkoi vuoden 1890 viinikriisistä. Heidän järjestönsä organisoitiin hyvin ja se oli valmis väkivaltaiseen toimintaan. Heidän tavoitteenaan oli saada vuokraajille turvatumpi asema vuokraehtoja parantamalla. Monet heistä pääsivätkin hyvään asemaan, lähes maanomistajan tasolle. Vuokraviljelijät kuuluivat kuitenkin Katalonian anarkistimieliseen työväenliikkeeseen, jossa oli suurta valtionvastaista tyytymättömyyttä, sillä valtion vastatoimet liikettä kohtaan olivat ankaria.
Traaginen viikko alkoi yleislakolla, joka oli suunnattu Espanjan reserviläiskutsuntoja vastaan. Valtio aikoi lähettää joukkoja Marokkoon sotimaan marokkolaisia vastaan. Kansaa ärsytti, että varakkaat saattoivat kutsunnoissa ostaa itsensä vapaiksi. Ärtymys johti kapinaan, joka syttyi ilman johtajia tai julkilausuttuja tavoitteita. Syntyi katumellakoita, tuhopolttoja ja työläiskomiteoita. Myös kirkko oli vihan kohteena ja kirkkorakennuksia tuhottiin. Ensimmäiset paikalle tuodut sotilasyksiköt koostuivat katalaaneista ja tunsivat solidaarisuutta kapinallisia kohtaan eivätkä halunneet ampua heitä kohti. Kapinan kukistajat oli tuotava armeijan yksiköistä muualta Espanjasta. Jälkiselvittelyissä 1 700 henkeä joutui sotaoikeuteen syytettynä aseellisesta kapinasta. Viisi heistä sai kuolemantuomion ja teloitettiin.
Boglárka Kapás

Boglárka Kapás (s. 22. huhtikuuta 1993 Debrecen) on unkarilainen uimari, joka on erikoistunut vapaa- ja perhosuintiin.
Kapás saavutti hopeaa 800 metrin vapaauinnissa Eindhovenin lyhyen radan EM-kilpailuissa 2010 ja voitti kultaa samalla matkalla Debrecenin EM-kilpailuissa 2012. Berliinin EM-kilpailuissa 2014 hän saavutti kolme mitalia; hopeaa 1 500 metrin vapaauinnissa sekä pronssia 800 metrin vapaauinnissa ja 4×200 metrin vapaauintiviestissä.
Kazanin MM-kilpailuissa 2015 Kapás saavutti pronssia 1 500 metrin vapaauinnissa maansa ennätysajalla 15.47,09. Netanyan lyhyen radan EM-kilpailuissa 2015 hän sai hopeaa 800 metrin vapaauinnissa ja pronssia 400 metrin vapaauinnissa.
Lontoon EM-kilpailuissa 2016 Kapás voitti neljä Euroopan mestaruutta; 400, 800 ja 1 500 metrin vapaauinnissa sekä 4×200 metrin vapaauintiviestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän saavutti pronssia 800 metrin vapaauinnissa maansa ennätysajalla 8.16,37 ja oli neljäs 400 metrin vapaauinnissa maansa ennätysajalla 4.02,37.
Budapestin MM-kilpailuissa 2017 Kapás sijoittui 1 500 metrin vapaauinnissa neljänneksi sekä 400 ja 800 metrin vapaauinnissa viidenneksi. Lyhyen radan EM-kilpailuissa 2017 Kööpenhaminassa hän voitti kultaa 400 metrin vapaauinnissa ja saavutti hopeaa 800 metrin vapaauinnissa. Glasgow’n EM-kilpailuissa 2018 hän voitti kultaa 200 metrin perhosuinnissa ennätysajallaan 2.07,13.
Kapás voitti 200 metrin perhosuinnin maailmanmestaruuden Gwangjussa 2019 ajalla 2.06,78. 400 metrin vapaauinnissa hän oli kuudes. Budapestin pitkän radan EM-kilpailuissa 2021 hän saavutti 200 metrin perhosuinnissa kultaa ajalla 2.06,50, 4×200 metrin vapaauintiviestissä hopeaa sekä 400 metrin vapaauinnissa pronssia. Tokion olympialaisissa hän sijoittui 200 metrin perhosuinnissa neljänneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2022 hän oli 200 metrin perhosuinnissa seitsemäs. Dohan MM-kilpailuissa 2024 hän sijoittui 400 metrin sekauinnissa viidenneksi ja 200 metrin sekauinnissa kuudenneksi. Belgradin pitkän radan EM-kilpailuissa 2024 hän saavutti 200 metrin perhosuinnissa pronssia.
Kalvassara

Kalvassara ("Carex pallescens") on sarakasvien heimoon kuuluva monivuotinen ruohovartinen kasvilaji.
Ulkonäkö.
Kalvassara kasvaa löyhinä mättäinä ja se voi kasvaa noin 20–80 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat lehtiruodittomat, vihreät ja muutaman millimetrin levyiset. Kalvassara on erilaistähkäinen sara, ja sen kukinto koostuu yhdestä hedetähkästä ja muutamasta emitähkästä. Hedetähkä on yleensä ruskehtava ja emitähkiä lyhyempi. Emitähkät ovat noin 1–2 cm pitkiä ja aluksi pystyjä sekä vaaleanvihreitä, mutta muuttuvat hedelmien kypsyessä nuokkuviksi ja ruskehtaviksi. Kalvassara on tuulipölytteinen ja se kukkii tavallisesti kesä-heinäkuussa.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Suomessa kalvassara on yleinen etelässä, Pohjanmaan ja Kainuun eteläpuolella, ja selvästi harvinaisempi Lapissa. Kalvassara kasvaa monenlaisilla, kohtuullisen viljavilla kasvupaikoilla, kuten niityillä, pientareilla sekä metsissä.
Peter Ruzicka

Peter Ruzicka (s. 3. heinäkuuta 1948 Düsseldorf) on saksalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänen sävellysopettajiaan olivat Hans Werner Henze ja Hans Otte. Hän opiskeli myös musiikkitiedettä ja oikeustiedettä Münchenissä, Hampurissa ja Berliinissä; hänen tohtorin väitöskirjansa on vuodelta 1977 Berliinistä. Ruzicka nimitettiin Hochschule für Musik und Theater Hamburgin professoriksi vuonna 1990. Hän on Münchenin taideakatemian ja Freie Akademie der Künste Hamburgin jäsen.
Ruzicka toimi Berliinin radion sinfoniaorkesterin taiteellisena johtajana 1979–87 ja Hampurin valtionoopperan johtajana 1988–97. Hän oli myös Concertgebouw-orkesterin taiteellinen neuvonantaja (1997–99), Salzburger Festspielen taiteellinen johtaja (2001–06) ja Münchenin biennaalin taiteellinen johtaja (1996–2014). Ruzicka on johtanut useita huomattavia kansainvälisiä orkestereita ja levyttänyt niiden kanssa mm. Gustav Mahlerin ja Hans Werner Henzen teoksia. Lukuisat johtavat kansainväliset orkesterit ovat myös esittäneet Ruzickan omia teoksia. Hänen tuotantoonsa kuuluu orkesteri- ja kamarimusiikin lisäksi muun muassa "Celan", ooppera, joka kantaesitettiin Dresdenissä 2001; toinen ooppera, "Hoelderlin", kantaesitettiin Berliinin valtionoopperassa 2008.
Lauri Karén

Lauri Erik Karén (29. huhtikuuta 1927 Iida, Japani – 7. toukokuuta 2006 Gex, Ranska) oli suomalainen valtiotieteen maisteri ja lehtien ulkomaankirjeenvaihtaja.
Japanissa syntyneen Lauri Karénin vanhemmat Artturi Karén ja Irene Tengström olivat Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen lähetystyöntekijöitä. Hänen nuorempi veljensä oli näyttelijä Aarre Karén. Maisteriksi valmistuttuaan Karén oli ensin työssä kolmen vuoden ajan vakuutusalalla, kunnes hän siirtyi vuonna 1952 toimittajaksi "Kotimaa"-lehteen. Hän oli sitten viiden vuoden ajan työssä Britannian yleisradioyhtiön BBC World Servicen suomenkielisessä toimituksessa vuoteen 1959 saakka. Karén oli sen jälkeen "Uusi Suomi" -lehden toimittajana Helsingissä, ja parin vuoden kuluttua hän siirtyi lehden Lontoon-kirjeenvaihtajaksi. Seuraavaksi Karén toimi "Helsingin Sanomien" kirjeenvaihtajana Pariisissa 1965–1971, Genevessä 1971–1975 ja Washingtonissa 1975–1978. Viimeksi Karén oli "Helsingin Sanomien" kirjeenvaihtajana Genevessä 1978–1992 ja toimi samalla myös lehden Ranskan-kirjeenvaihtajana. Karén jäi eläkkeelle 1992. Eläkevuosinaan Karén asui Ranskan Gexissä lähellä Sveitsin rajaa ja kesäisin Bretagnessa ranskalaissyntyinen vaimonsa Solangen kanssa.
Karén joutui yhteenottoon presidentti Urho Kekkosen kanssa kirjoitettuaan Kekkosen Unkarin valtiovierailun aikana vuonna 1969 presidentin virallisen vastaanoton maassa olleen tavallista vaisumman. Tämä johtui siitä, että Neuvostoliitto ei silloin sallinnut Itä-Euroopan maiden olevan liian läheisissä suhteissa myöskään puolueettomiin maihin kuten Suomeen.
Vuonna 2018 Otava julkaisi Karénin kirjoittaman, jo vuonna 2005 valmistuneen Aatos Erkon elämäkerran. Se perustuu Karénin Erkon kanssa käymiin keskusteluihin, mutta Erkko oli vaatinut, ettei sitä saa julkaista hänen elinaikanaan. Kirjan esipuheen on kirjoittanut Lauri Karénin tytär Michelle Karen (s. 1960), joka on kirjoittanut kirjoja muun muassa astrologiasta. Michelle Karenin kirjoista yksi on suomennettu ("Astrologiaa työn merkeissä: pomot ja alaiset astrologisina luonnetyyppeinä", WSOY 2000)
Sos.-Dem. Naisliitto

Sosialidemokraattinen Naisliitto (yhdistysrekisterissä Sos.-Dem. Naisliitto) oli vuosina 1921–1979 toiminut suomalainen sosialidemokraattinen naisjärjestö.
Historia.
Liitto perustettiin nimellä Suomen Sosialidemokraattinen Työläisnaisliitto vuonna 1921, kun vähemmistöön jääneet SDP:n kannattajat irtauduttuaan Suomen sosialidemokraattisesta naisliitosta (1900–1923) vuonna 1920 kärjistyneiden linjakiistojen vuoksi. Sen puheenjohtajana toimi Miina Sillanpää vuoteen 1932. Vuoden 1950 liittokokous päätti muuttaa järjestön nimeksi Sos.-Dem. Naisliitto. Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen Liiton kannattajat saivat liitossa enemmistön vuonna 1959, jolloin SDP:n kannattajat muodostivat Sosialidemokraattisten Naisten Keskusliiton. Liitot yhdistyivät vuonna 1979 Sosialidemokraattisiksi Naisiksi.
Jäsenet.
Liittoon kuului parhaimmillaan hieman yli 12 000 jäsentä 1950-luvun alussa. Perustettaessa jäseniä oli hieman yli tuhat ja vuonna 1978 noin 5800. Liiton toiminnasta irtautuivat erillisiksi yhdistyksiksi muun muassa Ensi Kotien Liitto, Työväen Kukkasrahasto, Koteja Vanhuksille, Vanhusten Kotiapu, Kotineuvontaliitto, Äitien Lomahuolto ja Kotien Puolesta Keskusliitto.
Yhteydet.
Liitto osallistui kansainvälisiin sosialististen naisten edustajakokouksiin vuodesta 1923 alkaen ja Sosialidemokraattisten naisten kansainvälisen neuvoston edustajakokouksiin 1955 lähtien sekä Sosialistisen internationaalin naissihteeristön toimintaan. Liitto osallistui myös pohjoismaisten sosialidemokraattisiin naisten kokouksiin 1930-luvulta lähtien ja Sosialidemokraattisten naisten pohjoismaisen yhteistyökomitean toimintaan 1947 alkaen.
Kuningas Faravidin testamentti

Kuningas Faravidin testamentti on tietokirjailija Heikki Lehikoisen kirjoittama lastenkirja, joka ilmestyi 2016 Teoksen kustantamana. Kirja on ensimmäinen kertomus sarjassa "Sukelluslabradori Tufunus tutkii".
Lehikoinen oli romaanilla vuoden 2017 Lasten LukuVarkaus -palkintoehdokas.
Tarina.
Sarjan päähenkilö on labradorinnoutaja sukelluslabradori Tufunus. Kirjan kertoja saa väärään osoitteeseen toimitetun kirjeen, ja hän lähtee viemään sitä Tufunukselle. Heidän ja Tufunuksen ystävän Maroksen tehtäväksi tulee selvittää Suomen muinaisen kuninkaan Faravidin testamentin arvoitusta. Apua he saavat apua Erittäin Salaisen Poliisin edustajilta ja nykyajan šamaanilta.
Möllit

Möllit () on suomalaisen Zaibatsu Interactiven kehittämä ongelmanratkaisutyyppinen kosketusnäyttöisillä laitteilla pelattava mobiilipeli. Pelin on julkaissut Suomessa Yleisradio yhteistyössä Pikku Kakkosen ja BUU-klubbenin kanssa. Se julkaistiin ilmaiseksi 8. lokakuuta 2015.
Peliä voi pelata joko yksinpelinä tai usean pelaajan kanssa samalla laitteella. Pelissä liikutetaan neljää ”mölliä”, joista jokainen tulee ohjata erilaisten kenttien läpi. Peli on tarkoitus julkaista myös ulkomailla myöhempänä ajankohtana.
Pelin kohderyhmä on 6–8-vuotiaat. Peli on saatavilla sekä iOS- että Android-alustoille.
Liana Liberato

Liana Daine Liberato (s. 20. elokuuta 1995 Galveston, Texas) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen kotikaupungissaan seitsemänvuotiaana ja 10-vuotiaana alkoi esiintyä televisiorooleissa ja independent-elokuvissa. Hän esiintyi ensimmäisen kerran tv-ruudulla vuonna 2005 sarjan "Todistettavasti syyllinen" jaksossa. Liberaton ensimmäinen elokuvarooli taas oli vuoden 2007 elokuvassa "The Last Sin Eater". Hän on siitä eteenpäin esiintynyt mm. sarjoissa "House" ja "Sons of Anarchy" sekä elokuvissa "Trust", "Stuck in Love" ja "Jos vielä jään".
Liberato syntyi Texasissa George ja Rhondelle Liberatolle. Hänellä on italialaisia sukujuuria.
Liberato oli mukana Miley Cyrusin musiikkivideolla ”7 Things” vuonna 2008.
Klordekoni

 
Klordekoni eli keponi (C10Cl10O) on kloorattuihin rengasrakenteisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty aikaisemmin maataloudessa hyönteismyrkkynä ja fungisidina, mutta nykyisin sen käyttö on kielletty useassa maassa klordekonin terveys- ja ympäristövaikutusten vuoksi.
Ominaisuudet.
Klordekoni on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin vähän veteen ja paremmin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja asetoniin. Klordekoni tehoaa useisiin hyönteisiin ja myös eräisiin sieniin. Yhdiste on myös erittäin myrkyllistä monille muille eliöille kuten nisäkkäille. Klordekonille altistumisesta voi seurata pääkipua, huonovointisuutta, lihasten heikkoutta, vapinaa ja kouristuksia. Eläinkokeissa klordekonin on todettu olevan karsinogeeninen. Yhdiste on luonnossa pysyvä yhdiste ja kertyy eliöihin. Ympäristössä mireksi hapettuu klordekoniksi.
Valmistus ja käyttö.
Ensimmäisen kerran klordekonia valmistettiin vuonna 1951. Ainetta valmistetaan heksakloorisyklopentadieenistä rikkitrioksidin tai klooririkkihapon avulla.
Klordekonia on käytetty hyönteismyrkkynä maataloudessa 1950-luvun puolivälistä alkaen muun muassa koloradonkuoriaisten ja ripsiäisten torjuntaan. Lisäksi sillä on kontrolloitu myös torakoita, muurahaisia, termiittejä sekä omenarupea ja härmää. Suomessa yhdistettä ei kuitenkaan ole koskaan käytetty. Klordekonin käyttö on nykyään kielletty useassa maassa. Yhdysvalloissa se kiellettiin vuonna 1978, koska Chesapeakenlahti ja Jamesjoki saastuivat klordekonia sisältävistä jätevesistä. Euroopan unionin alueella yhdisteen käyttö on ollut kiellettyä vuodesta 2007 ja yhdiste kiellettiin myös Tukholman sopimuksessa.
Dale of Merchants

Dale of Merchants on Sami Laakson vuonna 2015 julkaisema pakanrakennuskorttipeli. Pelissä kauppiaat kilpailevat asemasta mahtavassa kauppiaiden killassa. "Dale of Merchants" suunniteltiin alusta asti englanniksi, sillä sen joukkorahoituskampanja suunnattiin kansainvälisille markkinoille.
Lautapelioppaan arvostelussa "Dale of Merchantsin" katsottiin kuuluvan ”vuoden parhaisiin peliuutuuksiin”. Hiidenpeli.comin mukaan peli on saanut kansainvälisesti hyvän vastaanoton.
Vuonna 2016 peliin julkaistiin jatko-osa "Dale of Merchants 2", jota voi pelata joko yksinään tai yhdessä alkuperäisen pelin kanssa. Ensimmäinen kampanja sai rahoitusta 14 000 euroa, kun jatko-osaa rahoitettiin jo 72 000 euron edestä.
Pelaaminen.
Pelin kortit jakautuvat eri pakkoihin eläinlajien mukaan. Jokaiseen peliin otetaan vain tietty määrä pakkoja pelaajamäärän mukaisesti. Omalla vuorollaan pelaaja voi tehdä vain yhden toiminnon: joko ostaa kauppapaikalta kortin, pelata kädestään kortin, pöydätä kortin tai hylätä kädestään kortteja poistopakkaansa. Sen jälkeen pelaaja täydentään kätensä nostopakastaan viiteen korttiin; kun pelaajan nostopakasta loppuvat kortit, poistopakasta sekoitetaan uusi nostopakka. Pelaajan tavoitteena on rakentaa kahdeksan kojua korteistaan, jotka nousevat arvossa yhdestä kahdeksaan. Yhteen kojuun voi (poikkeuksia lukuun ottamatta) rakentaa vain yhden eläinlajin korteista. Korttien arvot vaihtelevat yhdestä viitteen ja se on myös niiden pohjahinta marketista ostettaessa − mitä taaempana marketissa kortti on, sitä enemmän sen pohjahinnan päälle tulee lisähintaa. Ensimmäinen kortti maksaa arvonsa verran, viimeinen +4. Ostetut kortit nostetaan käteen. Erityisiä tekniikkakortteja voi pelata korteissa mainittujen toimintojen toteuttamiseksi.
Kari Karanko

Kari Juhani Karanko (12. maaliskuuta 1941 Suomussalmi – 9. toukokuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan ekonomi. Hän vaikutti merkittävästi Suomen kehityspolitiikkaan.
Karanko aloitti ulkoasiainministeriössä kehitysyhteistyösihteerinä vuonna 1970 ja teki ministeriössä lähes 40-vuotisen uran. Hän oli suurlähettiläänä Dar es Salaamissa, Tansaniassa, 1988–1993 ja sen jälkeen toimi ulkoasiainministeriön kehitysyhteistyöneuvoksena kahdesti (1993–1998 ja 2000–2005). 
Hän oli suurlähettiläänä Windhoekissa, Namibiassa 1998–2000; sieltä hän joutui palaamaan Namibian pyynnöstä, sillä hän oli kritisoinut maan hallitusta koska se oli ottanut osaa Toiseen Kongon sotaan. Sen jälkeen hän oli ulkoministeriön kansainvälisen ympäristöpolitiikan yksikön päällikkö. Vuosina 2006–2007 Karanko oli suurlähettiläänä Kathmandussa, Nepalissa.
Viivauskone

Viivauskone on William Orville Hickokin 1800-luvun puolessa välissä paperin viivaamiseen kehittämä menetelmä. Koneella tehdään paperiin viivoja ja se soveltuu näin ollen taulukoiden ja ruutupaperin valmistukseen. Koneen toiminta perustuu erityisiin konetta varten valmistettuihin vierekkäin oleviin kyniin, joihin vesipohjainen painoväri johdetaan lankojen avulla. Kyniin on pyörähdyssylintereihin asennettavien kappaleiden avulla mahdollista ohjelmoida mekaanisesti nostoja siten, että linjat katkeavat halutuksi matkaksi.
Laskennan digitalisoitumisen myötä 1960- ja 1980-lukujen välillä myös taulukoiden ja ruutupaperin kysyntä väheni voimakkaasti. Nykyisin olemassa oleva tarve täytetään pääasiassa käyttämällä offset-painoa.
The Swapper

The Swapper on suomalaisen Facepalm Gamesin kehittämä ja julkaisema pulmapohjainen tasohyppelypeli. Se julkaistiin vuonna Steam-palvelussa Microsoft Windowsille ja vuonna 2014 Mac OS X:lle ja Linuxille.
Curve Studios teki pelistä käännöksen Sonyn ja Nintendon alustoille vuonna 2014.
Pelaaminen.
Peli on scifi-teemainen peli, jossa pelaaja ohjaa tutkimusasemalle jäänyttä selviytyjää. Hän löytää oudon laitteen, jonka avulla hän voi luoda itsestään klooneja. Kloonauksen avulla pelaaja voi ratkoa pulmia ja selvittää tutkimusaseman tutkijoiden kohtalon.
Peli on metroidvania-tyyppinen toimintaseikkailupeli.
Kehitys.
Helsingin yliopiston opiskelijat Otto Hantula ja Olli Harjola kehittivät pelin vapaa-ajallaan. He aloittivat kehityksen vuonna 2010. Indie Fund rahoitti pelin kehitystä vuonna 2012.
Curve Studios kehitti pelin käännöksen Sonyn alustoille ja Wii U:lle vuonna 2014.
Pelin kehitysprosessista tekee erityislaatuisen sen, että pelin taustagrafiikat on tehty savesta. Pelin taustoja tehdessä ei siis hyödynnetty ollenkaan 3d-mallinnusohjelmia.
Arvioita.
"The Swapper" sai julkaisussaan kriitikoilta myönteisen vastaanoton. Arvostelijat kehuivat pelin visuaalista tyyliä ja tunnelmaa sekä laadukkaita pulmia.
IGN antoi arvostelussaan pelille 9.3/10.
PC Gamer antoi arvostelussaan pelille 88/100.
Kuka, mitä, häh?

Kuka, mitä, häh? on vuonna 2007 Nelonen-kanavalla esitetty keskusteluohjelma, jota juonsi Mikko Silvennoinen ja jonka vakiokeskustelijoina toimivat Lotta Backlund, Riikka Pulkkinen, Marko Parkkinen, Juha Itkonen ja Pirjo Suhonen. Ohjelma lopetettiin viidennen jakson jälkeen alhaisten katsojalukujen vuoksi.
De Blob

De Blob on THQ Wirelessin vuonna julkaisema tasohyppely- ja pulmapeli. Peliä kehitti alun perin Wiille Blue Tongue Entertainment ja Nintendo DS:lle Helixe Studio. Suomalainen Universomo kehitti pelin mobiiliversion. "De Blobin" mobiiliversio sai kritiikkiä ohjaustavastaan, jossa pelihahmo liikkui puhelinta kallistamalla.
Arvioita.
Pelin J2ME-versio sai 7/10 PocketGamer arvostelussa.
Alustat.
Peli on julkaistu mm. seuraaville alustoille:
Mikko Heliövaara

Mikko Ahti Heliövaara (23. elokuuta 1929 Tampere – 2. marraskuuta 2011) oli suomalainen arkkitehti. 
Henkilöhistoria.
Heliövaaran vanhemmat olivat Aatto Heliövaara ja Lempi Löfgren. Hänen puolisonsa vuodesta 1953 oli arkkitehti Marianna Helena Avellan. Kari Heliövaara (s. 1954), Eero Heliövaara (s. 1956) ja Jaakko Heliövaara (s. 1960) ovat heidän lapsiaan. Heliövaara tuli ylioppilaaksi 1948 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1956. Hänellä oli yhteinen arkkitehtitoimisto puolisonsa kanssa vuodesta 1963.
Heliövaara suunnitteli urallaan runsaasti kohteita puolustusministeriölle ja puolustusvoimille. Hän on suunnitellut muun muassa Upinniemen varuskunnan päävartion ja kirkon sekä Pansion varuskunnan aliupseerikerhon.
Suunnittelutöitä.
Heliövaaran suunnittelutöitä ovat muun muassa seuraavat:
Lola Panda

Lola Panda on kuvitteellinen pandahahmo, joka on pääosassa suomalaisen BeiZ-pelitalon kehittämässa samannimisessä opetuspelien sarjassa. Pelit ovat suosittuja erityisesti Kiinassa ja Yhdysvalloissa, ja Suomi on vain marginaalinen markkina-alue. Peleissä on ääniohjaus kymmenillä kielillä.
BeiZ perustettiin Kiinassa vuonna 2010. Yhtiö hankittiin suomalaisomistukseen kaksi vuotta myöhemmin. Tuolloin suomalaisen peliteollisuuden kivijalkana pidettiin Rovion, Supercellin, Remedyn, Bugbearin ja Fingersoftin kaltaisia viihdepelien tekijöitä. "Lola Panda" -oppimispelit ovatkin menestyneet kansainvälisesti, erityisesti Kiinassa, ilman tunnetumpien pelitalojen saamaa julkisuutta.
Lola Panda opettaa alle kouluikäisiä eri taitojen oppimiseen.
Pelit.
"Lola Panda" -pelisarjaan kuuluvat pelit:
Iljanne

Iljanne on tasainen, tiivis jääkerros, joka yleensä on läpinäkyvä. Se muodostuu jäätävän sateen osuessa maahan.
Muodostuminen.
Kun alijäähtynyt sadepisara kohtaa kylmän maanpinnan tai muun kiinteän kohteen, se jäätyy. Maahan muodostuu näistä alijäähtyneistä vesipisaroista erittäin liukasta jääpeitettä, jota kutsutaan iljanteeksi. Pohjoismaissa iljanteeksi kutsutaan myös pakkasella maanpintaan jäätynyttä vettä.
Vaikutukset.
Läpinäkyvä iljanne aiheuttaa vaaratilanteita autoilijoille ja jalankulkijoille. Rankka jäätävä sade aiheuttaa vahinkoja: se voi katkoa esimerkiksi voimajohtoja ja puiden oksia. Suurimman vaaran se aiheuttaa lentokoneille ja laivoille. Lentokoneen runkoon voi kertyä nopeasti jäätä, joka vaikuttaa koneen aerodynamiikkaan ja nopeuteen. Jos purjeveneen mastoon kertyy jäätä, vene voi kaatua.
Iljanne sulaa yleensä muutamassa tunnissa, mutta joskus se voi pysyä maassa useita päiviäkin. Ennätys on tiettävästi Yhdysvaltain Connecticutista vuodelta 1969, jolloin iljanne pysyi maassa puolitoista kuukautta. Tietyissä olosuhteissa teiden suolaus voi estää iljanteen muodostumisen tielle.