tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paola Livorsi

Paola Livorsi (s. 1967 Alessandria) on Suomessa asuva italialainen säveltäjä.
Livorsi opiskeli musiikin historiaa Giorgio Pestellin johdolla Torinon yliopistossa ja sai sieltä diplomin. Tämän jälkeen hän suoritti sävellysopintoja opettajanaan Riccardo Piacentini Torinon Giuseppe Verdi -konservatoriossa, josta hän valmistui vuonna 1996. Vuonna 1997 Livorsi opiskeli CIMO:n apurahan turvin Helsingissä elektronista musiikkia opettajanaan Kaija Saariaho ja sävellystä Jean-Baptiste Barrièren johdolla. Saariaholta hän sai opetusta myös Pariisissa 1999–2001. Tietokonemusiikkia Livorsi opiskeli vielä De Sono Associazione per la Musican apurahan turvin Pariisin CCMIX:ssä (1999–2000) ja IRCAM:ssa (2000–01). 
Livorsi on asunut vuodesta 2001 Suomessa. Hänen teoksiaan on Suomen ja Italian lisäksi esitetty myös Ranskassa ja Saksassa. Vuonna 1996 hän aloitti työskentelyn "Il Giornale della Musican" ulkomaankirjeenvaihtajana. Hänen saamiensa palkintojen ja tunnustusten joukossa on ensipalkinto kansallisessa lapsille sävelletyn vokaali- ja soitinmusiikin kilpailussa Comossa (1994, teoksesta "Il Gatto dal serraglio").
Etelä-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue

Etelä-Korean naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Korean tasavaltaa eli Etelä-Koreaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkue pelaa Etelä-Korean jääkiekkoliiton alaisuudessa.
Etelä-Korealla oli vuonna 2017 noin 260 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, vuonna 2022 noin 400 ja vuonna 2024 yli 500. Vuonna 2025 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa 19. sijalla. Ensimmäistä kertaa joukkue sijoitettiin listalle vuonna 2004.
Joukkue pääsi ensimmäistä kertaa olympialaisten jääkiekkoturnaukseen, kun Etelä-Koreassa järjestettiin talviolympialaiset vuonna 2018. Vuodeksi 2024 joukkue nousi maailmanmestaruuskilpailujen 1. divisioonan A-lohkoon.
Joukkuetta on valmentanut yhdysvaltalais-kanadalainen Sarah Murray. Hänen jälkeensä toimessa ovat olleet eteläkorealaiset Sang Joon Kim ja Do Yun Kim.
Alibaba Group

Alibaba Group Holding Limited () on kiinalainen verkkokauppayritys, joka on listattu New Yorkin pörssiin vuonna 2014.
Yrityksen on perustanut vuonna 1999 kiinalainen liikemies Jack Ma yhdessä 17 muun henkilön kanssa. Ennen yrityksen perustamista Jack Ma työskenteli englanninopettajana.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2013 oli 7,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (USD). Maaliskuussa 2014 yrityksellä oli 22 000 työntekijää. Vuoden 2017 lopussa konsernilla oli jo lähes 64 000 työntekijää. Vuonna 2019 liikevaihto oli jo 73,2 miljardia USD ja konsernissa työskenteli 117 600 ihmistä.
Historia.
Vuonna 2005 amerikkalainen Yahoo osti 40 % osuuden Alibabasta miljardilla dollarilla käteistä. Yahoo myi vähitellen omistusosuuttaan, mutta Alibaban mennessä pörssiin 2014, sen 15 % osuus oli 31 miljardin dollarin arvoinen.
Vuonna 2020 Alibaban arvioitiin olevan tytäryhtiöineen maailman suurimpia verkkokauppakonserneja; useiden lähteiden mukaan Amazon.com olisi kuitenkin ollut usealla mittarilla sitä suurempi. Alibaban digitaalinen kauppavaihto (GMV, Gross Merchandise Volume) oli noin 1 000 miljardia Yhdysvaltain dollaria maaliskuun 2020 loppuun päättyneen tilivuoden aikana.
Maaliskuussa 2023 konserni jakoi Alibaban liiketoimet kuudeksi liiketoiminta-alueeksi. Ajatuksena oli, että näistä voitaisiin luoda erillisiä yhtiötä, jotka voitaisiin viedä haluttaessa pörssiin. Esimerkiksi konsernin pilvipalveluista muodostettiin Cloud Intelligence Group -niminen liiketoiminta-alue, johon tytäryhtiö Alibaba Cloud kuuluu.
Toiminta.
Yhtiöllä on kansainvälisesti, myös englanninkielellä toimivia verkkokauppoja, joista Alibaba.com on tukkukauppamainen, ensisijaisesti yrityksille ja kauppiaille suunnattu kauppapaikka. Kuluttajille suunnattuja ovat AliExpress (AliExpress.com) ja Lazada (erityisesti Kaakkois-Aasiassa). Konsernin kiinankieliset kauppasivustot, jotka osa länsimaisista lehdistölähteistä sivuuttaa, tuovat suuren osan konsernin liikevaihdosta. Tukkukauppaa edustaa 1688-sivusto. Maailman suosituimpiin verkkosivuistoihin lukeutuvat brändituotteita kuluttajille myyvä Tmall.com-verkkokauppa. Sinne ja konsernin Taobao-kauppapaikkaan (taobao.com) käyttäjiä ohjaavat tuotemainonnallaan länsimaiden tubettajia vastaavat, youkuttajiksi kutsutut verkkovideoiden tekijät. Youku (Youku Tudou) on eräs Kiinassa kielletyn Youtuben paikallinen vastine, joka myös kuuluu Alibaba-konserniin. Alibaban tytäryhtiöihin lukeutuu myös elokuvateollisuuden alalla toimiva Alibaba Pictures.
Lisäksi Alibabaan kuuluu esimerkiksi vuonna 2015 perustettu Freshippo-ketju (Kiinassa nimellä Hema), joukko futuristisia supermarketteja. Uutismedioista esimerkiksi Hongkongin suurin englanninkielinen julkaisu South China Morning Post on nykyään Alibaban omistuksessa oleva joukkotiedotusväline.
Alibaballa on myös mikropiirejä suunnitteleva tytäryhtiö T-Head Semiconductor. Yhtiö on erikoistunut RISC-V-prosessoreihin, joihin käyttöä amerikkalaiset eivät voi kontrolloida. Yhtiö julkaisi ensimmäiset suorittimensa 2019.
Alibabasta on osin irtautunut pankki- ja rahoitusyhtiö Ant Financial, jonka tytäryhtiö on Alipay.
Claude Lenners

Claude Lenners (s. 1956 Luxemburg) on luxemburgilainen säveltäjä. Hän opiskeli Luxemburgin konservatoriossa ja Strasbourgissa; hänen opettajiaan olivat François-Bernard Mâche ja Alexander Müllenbach. Lenners pääsi stipendillä Rooman Villa Mediciin, jossa hän oli vuosina 1989–1991. Hän kävi myös Darmstadtin Ferienkursella vuonna 1992. Hän sai ensipalkinnon Henri Dutilleux -kilpailussa (1991), kamarimusiikin Irino-palkinnon (Tokio, 1993) ja Prix de Lionsin (Luxemburg, 1997).
Lenners perusti elektronisen musiikin yhdistyksen Pyramiden ja toimi Rainy Days -nykymusiikkifestivaalin taiteellisena johtajana vuonna 2000. Hän on opettanut analyysiä, sävellystä ja tietokonemusiikkia Luxemburgin konservatoriossa vuodesta 1992. Hänen kustantajansa on Éditions Henry Lemoine.
Lenners'n teosten joukossa ovat "Pentagramma" (oboelle, klarinetille, saksofonille, fagotille, harpulle, pianolle, lyömäsoittimille, 2 jousiorkesterille, 1985), "Nachtschattengesänge" (orkesterille, 1989), "Buch der Unruhe" (orkesterille, 1997), "Unter fremden Sternen" (sellolle, orkesterille, 1998) ja "Phaeton" (pianolle, jousiorkesterille, 1999). Lenners on säveltänyt myös runsaasti kamarimusiikkia ja soolosoitinteoksia sekä vokaalimusiikkia.
Litteähukankorento

Litteähukankorento ("Libellula depressa") on hukankorentoihin kuuluva sudenkorento, jolla on leveä ja litteä takaruumis.
Ulkonäkö ja koko.
Sukukypsällä koiraalla on väriltään selkäpuolelta sininen takaruumis, ja takaruumiin selkäpuolen reunoilla on keltaisia laikkuja. Naaras ja nuori koiras ovat väriltään keltaisia. Korennon takaruumis on muodoltaan litteä ja huomattavan leveä. Siipien tyviosissa on laajat ruskeat värialueet, mutta muuten siivet ovat kirkkaat.
Litteähukankorento muistuttaa ulkonäöltään jonkin verran muita hukankorentolajeja ja jossakin määrin merisinikorentoa, mutta on helposti tunnistettavissa.
Litteähukankorennon takaruumiin pituus on 25–29 mm ja takasiiven pituus 33–37 mm.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Litteähukankorentoa tavataan yleisenä laajalla alueella Euroopassa sekä Länsi- ja Keski-Aasiassa. Se kuuluu monin paikoin elinalueensa yleisimpiin sudenkorentolajeihin. Levinneisyysalue rajoittuu idässä Iranin pohjoisosiin ja Turkmenistaniin. Laji ei elä aivan Euroopan pohjoisimmilla alueilla.
Laji on saapunut Suomeen alkujaan 1910-luvulla kaakosta. Nykyään se on maassa jokseenkin harvinainen ja paikoittainen. Kannan suuruudessa kuitenkin esiintyy vaihtelua, ja silloin tällöin laji on ollut yleisempi. Lajin esiintymisalue rajoittuu Suomessa maan eteläosiin.
Litteähukankorento elää useanlaisissa seisovissa ja hitaasti virtaavissa pienissä vesistöissä. Erityisen yleisiä asuinpaikkoja ovat ihmistoiminnasta syntyneet ojat, tuoreet pihalammikot ja sorakuoppien lampareet. Korennot voivat usein vaeltaa etäälle vedestä.
Elintavat.
Lajin lentoaika Suomessa ajoittuu touko-kesäkuun vaihteesta elokuun alkupuolelle. Päälentoaika on kesäkuun alkupuoliskolta heinäkuun puoleenväliin.
Litteähukankorento parittelee hyvin lyhyesti ilmassa lentäessään.
Ophelia Lovibond

Ophelia Lucy Lovibond (s. 19. helmikuuta 1986 Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa elokuvissa "Nowhere Boy" (2009), "4.3.2.1" (2010), "Herra Popper ja pingviinit" (2011) ja "Guardians of the Galaxy" (2014). Lisäksi hän on näytellyt monissa brittiläisissä draamasarjoissa ja tilannekomedioissa. Lovibond tunnetaan myös roolistaan yhdysvaltalaisessa tv-sarjassa "Holmes NYC".
Lovibond on kotoisin Lontoosta. Hän aloitti näyttelemisen paikallisessa teatteriryhmässä kymmenvuotiaana. 12-vuotiaana hän sai ensimmäisen roolinsa televisiosarjasta "The Wilsons" – valehdeltuaan olevansa kaksi vuotta vanhempi. Elokuvadebyyttinsä hän teki Roman Polańskin "Oliver Twistissä" vuonna 2005. Hän on valmistunut Sussexin yliopistosta.
Libyanarabia

Libyanarabia on Libyassa puhuttava arabian puhekielimuoto. Sitä puhuu äidinkielenään noin neljä miljoonaa ihmistä, minkä lisäksi Libyan berberikielten kuten awijilah’n puhujat käyttävät sitä toisena kielenä. Libyanarabia on hyvin samanlaista kuin Tunisian eteläosassa asuvien beduiinien puhuma tunisianarabia. Libyan lisäksi libyanarabiaa puhutaan Egyptin länsiosassa ja Nigerissä.
Dominic Garcia Quejada

Dominic Garcia Quejada (s. 1978 Manila) on filippiiniläinen säveltäjä. Hän on säveltänyt enimmäkseen kamarimusiikkia. Hänen teoksiaan on esitetty Filippiinien lisäksi myös Kiinassa, Saksassa, Unkarissa, Indonesiassa ja Uudessa-Seelannissa.
Garcia Quejada opiskeli sävellystä Jonas Baesin ja Ramón Pagayon Santosin johdolla Filippiinien yliopistossa, Dilimanissa (Quezon City) vuosina 2000–10. Hän sai sieltä musiikin kandidaatin arvon ja opiskeli myös orkestraatiota opettajanaan Josefino Chino Toledo vuosina 2005–07. Vuonna 2012 Garcia Quejada pääsi Deutscher Akademischer Austauschdienstin stipendillä opiskelemaan Lyypekin musiikkiakatemiaan Dieter Mackin johdolla.
Vuonna 2007 Garcia Quejada oli ehdolla International Society for Contemporary Musicin nuorten säveltäjien palkinnon saajaksi teoksella "Movement as Stasis".
Nok-kulttuuri

Nok-kulttuuri oli Nigerian Benuen ylätasangolla noin 500 eaa. – 200 jaa. vallinnut rautakautinen kulttuuri. Nok-kulttuurin esineistöä löydettiin ensimmäisen kerran vuonna 1928 pienestä Nokin tinakaivoskaupungista, ja sille ominaisia saviveistoksia on sen jälkeen löydetty noin 300 × 500 kilometrin laajuiselta alueelta. Veistokset esittävät yleisimmin eläinten päitä tai tyyliteltyjä ihmispäitä, joissa on rei'itetyt soikionmuotoiset tai kolmionmuotoiset silmät. Kulttuurin esineistöön kuuluu myös rautatyökaluja, kivikirveitä ja muita kivityökaluja sekä kiviornamentteja.
Sejad Salihović

Sejad Salihović (s. 8. lokakuuta 1984 Zvornik) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija, joka pelasi pitkään Saksassa sekä uransa loppupuolella myös Sveitsissä ja Kiinassa. Pelipaikaltaan Salihović oli keskikenttäpelaaja. Hän pelasi myös Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa. Salihović muutti perheineen Saksaan kahdeksanvuotiaana juuri ennen Bosnian sodan alkua.
Ura.
Seurajoukkueura.
Salihovićin kasvattajaseura on Hertha BSC. Hän aloitti ammattilaisuransa seuran kakkosjoukkueessa, jossa vastuuta ja maaleja tuli hyvin, mutta ykkösjoukkueessa Bundesliigassa Salihović pelasi vain viiden ottelun verran eikä hänelle ollut käyttöä. 
Vuonna 2006 hän siirtyi tuolloin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneeseen TSG Hoffenheimiin, jossa hän oppi elämään jalkapalloilijan ammatille sopivalla tavalla. Hoffenheim nousi sensaatiomaisesti kahdessa vuodessa kolmosliigasta Bundesliigaan. Vakiopelaajaksi seurassa noussut Salihović piti seuran Bundesliigassa kaudella 2012-13, kun hän teki viime hetkillä kaksi rankkarimaalia Borussia Dortmundia vastaan. Hän toimi myös pitkään Hoffenheimin kapteenina. Salihović pelasi Hoffenheimissä yhteensä 229 liigaottelua tehden 62 maalia.
Kesäkuussa 2015 Salihović allekirjoitti sopimuksen Kiinan Superliigan Guizhou Renhen kanssa.
Maajoukkueura.
Nuorten maajoukkueessa pelannut Salihović debytoi Bosnia ja Hertsegovinan jalkapallomaajoukkueessa lokakuussa 2007. Hän oli mukana, kun Bosnia ja Hertsegovina selviytyi lyhyen historiansa ensimmäiseen arvoturnaukseen, vuoden 2014 MM-kisoihin. Itse kisoissa Salihović pelasi kahdessa ottelussa ja saavutti yhden syöttöpisteen, kun Bosnia ja Hertsegovinan tie päättyi alkulohkoon.
Alexándreia

Alexándreia () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Αλεξάνδρειας, "Dímos Alexándreias"), joka sijaitsee Imathían alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 473,4 neliökilometriä ja väkiluku 41 570. Varsinaisen Alexándreian kaupungin väkiluku on 14 821 (vuonna 2011).
Alexándreian kaupungin nimi oli aiemmin "Gidás" (Γιδάς). Kaupunki nimettiin uudelleen Aleksanteri Suuren kunniaksi vuonna 1953. Aleksanterin syntymäpaikka sijaitsee lähellä kaupunkia, eikä hänen mukaansa ollut aiemmin nimetty Kreikassa sijaitsevaa kaupunkia. Nykyinen Alexándreian kunta muodostui, kun Alexándreia, Antigonídes, Melíki ja Platý yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Alexándreian kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Robert Muteba Kidiaba

Robert Muteba Kidiaba (s. 1. helmikuuta 1976) on kinshasankongolainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa kotimaansa pääsarjassa pelaavaa TP Mazembea. Kidiaba on pelannut seurassa vuodesta 2002. Samasta vuodesta asti hän on myös pelannut Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Kidiaba on voittanut kaksi kertaa Mazemben kanssa Afrikan Mestarien liigan ja selviytynyt seurajoukkueiden MM-kisojen loppuotteluun joulukuussa 2010, jossa Inter Milan kuitenkin oli parempi.
Kidiaba tunnetaan erikoisesta tuuletuksestaan, jonka hän on tehnyt muun muassa 2010 seurajoukkueiden MM-kisojen välierissä ja vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoissa Ghanaa vastaan. Tuuletuksessa Kidiaba pomppii takamuksellaan ja liikuttelee käsiään kuten Gangnam Stylessä, kun oma joukkue tekee maalin.
Luonnos

Luonnos tarkoittaa kuvataiteessa nopeasti tehtyä tutkielmaa. Se voi olla pohjana myöhemmin tehtävälle työlle, kun taiteilija hakee omasta luonnoskokoelmastaan sommitteluideoita tai tarkistaa jonkin näkymän yksityiskohtia. Taiteilijamestari voi tehdä luonnoksiaan myös apulaistensa työn pohjaksi. Luonnos voi joskus olla itsessäänkin taiteellisesti arvokas teos.
Luonnos kuvaa yleensä näkymän laajempaa sommitelmaa ja vaikutelmaa. Luonnoksia tehdään usein kartuusipaperista tehtyyn luonnoslehtiöön. Luonnoksia tehdään esimerkiksi lyijykynillä, värikynillä tai tusseilla. Luonnokseen voi myös kirjoittaa tarpeellisia muistiinpanoja esimerkiksi näkymän värejä tai valoisuutta koskien.
Perinteistä luonnosta on kolmea tyyppiä. "Croquis" on nopea piirustus, jonka tarkoitus on muistuttaa taiteilijaa näkemästään, jonka hän aikoo tallentaa pysyvämpään muotoon myöhemmin. "Pochade" on yleensä värillinen vaikutelma maisemasta. Kolmas luonnostyyppi on mallista tehty nopea ilmeen, pään asennon ja muiden ominaispiirteiden tallennus.
1700-luvulta lähtien luonnoksia on alettu nähdä myös itsenäisinä teoksina, jotka vangitsevat visuaalisen kokemuksen vaatimattomasti yksinkertaisin välinein. Esimerkiksi John Constablen luonnoksia arvostetaan nykyisin yhtä korkealle kuin hänen valmiita töitään.
Oikeudenkäynneissä on vuosisatojen ajan nähty taiteilijoita, jotka tallentavat tapahtumia nopein ja kuvaavin luonnoksin. Ennen helppokäyttöisten kameroiden käyttöönottoa tämä oli ainoa tapa tallentaa näkymiä oikeussalissa, mutta taiteilijoita käytetään nykyisinkin, kun valokuvaaminen on kielletty.
Almopía

Almopía ( eli Δήμος Αλμωπίας, "Dímos Almopías") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Péllan alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 980,9 neliökilometriä ja väkiluku 27 556 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Aridaía.
Almopían kunta on ottanut nimensä samalla seudulla sijainneelta antiikin aikaiselta Almopian alueelta, joka oli yksi Makedonian valtakunnan osista. Almopían kunta syntyi, kun Aridaía ja Exaplátanos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Almopían kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Almopia

Almopia () oli antiikin aikainen Makedonian valtakunnan osa. Se sijaitsi valtakunnan rajalla sen luoteisosassa, ja sen kaakkoispuolella sijaitsi Bottiaia, lounaispuolella Eordaia ja Lynkestis, länsipuolella Derriopos, pohjoispuolella Pelagonia ja Paionia ja koillispuolella Parorbelia.
Almopiaa asutti almopien heimo ("Almōpes", ). Antiikin lähteiden mukaan seutu oli Argeadien ("Temenidai") varhaisia valloituksia alueella. Klaudios Ptolemaioksen mukaan Almopiassa sijaitsivat kaupungit Apsalos, Europos eli Almopia sekä Horma.
Kreikan nykyinen, samalla alueella sijaitseva Almopían kunta on ottanut nimensä antiikin aikaisesta alueesta.
Amfípoli

Amfípoli (; ) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αμφίπολης, "Dímos Amfípolis"), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 414,3 neliökilometriä ja väkiluku 9 182. Varsinaisen Amfípolin kylän väkiluku on 147 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Rodolívos.
Amfípolin kylä ja kunta ovat ottaneet nimensä antiikin ajan Amfipoliin kaupungista, joka sijaitsi nykyisen kylän lähellä. Kylän nähtävyyksiin kuuluvat Amfipoliin raunioiden lisäksi uudelleen pystytetty Amfipoliin leijonapatsas sekä Amfípolin arkeologinen museo.
Nykyinen Amfípolin kunta muodostui, kun Amfípoli, Kormísta, Próti ja Rodolívos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Amfípolin kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Dío-Ólympos

Dío-Ólympos ( eli Δήμος Δίου-Ολύμπου, "Dímos Díou-Olýmpou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 493,2 neliökilometriä ja väkiluku 25 668 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Litóchoro.
Dío-Ólympoksen kunta syntyi, kun Anatolikós Ólympos, Dío ja Litóchoro yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta sijaitsee Kreikan korkeimman vuoren Olympoksen juurella. Vuoren itäosa on kunnan alueella. Muihin alueen nähtävyyksiin kuuluu antiikin aikaisen Dionin arkeologinen alue. Kunta on saanut nimensä näistä kahdesta paikasta.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Dío-Ólympoksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Emmanouíl Pappás (kunta)

Emmanouíl Pappás () on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Εμμανουήλ Παππά, "Dímos Emmanouíl Pappá"), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 338,8 neliökilometriä ja väkiluku 14 664. Varsinaisen Emmanouíl Pappáksen kylän väkiluku on 601 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Chrysó.
Kylä ja kunta on nimetty Kreikan vapaussodan sankareihin luetun Emmanouíl Pappáksen mukaan. Nykyinen Emmanouíl Pappáksen kunta muodostui, kun Emmanouíl Pappás ja Strymónas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Emmanouíl Pappáksen kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Irákleia (Sérres)

Irákleia () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηρακλείας, "Dímos Irakleías"), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 448,8 neliökilometriä ja väkiluku 21 145. Varsinaisen Irákleian kaupungin väkiluku on 3 786 (vuonna 2011).
Nykyinen Irákleian kunta muodostui, kun Irákleia, Skotoússa ja Strymonikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Irákleian kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Néa Zíchni

Néa Zíchni () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Νέας Ζίχνης, "Dímos Néas Zíchnis"), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 405,6 neliökilometriä ja väkiluku 12 397. Varsinaisen Néa Zíchnin kaupungin väkiluku on 2 530 (vuonna 2011).
Nykyinen Néa Zíchnin kunta muodostui, kun Néa Zíchni ja Alistráti yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Néa Zíchnin kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Salli Lund

Salli Lund, o. s. "Hill", aikaisemmin "Mäkelä" (12. joulukuuta 1902 Oulu – 23. kesäkuuta 1979 Sortavala) oli suomalaissyntyinen Karjalan tasavallassa asunut toimittaja ja runoilija.
11-lapsiseen perheeseen syntyneen Lundin vanhemmat olivat perämies Matti Mäkelä (1850–1929) ja Kaisa Kristiina Sankilampi (1860–1938). Lund kävi kansakoulun ja oli sitten vuodesta 1920 alkaen Osuusliike Arinan palvelyksessa myyjänä. Lund muutti 1927 Suomesta Kanadaan ja sieltä edelleen 1932 Neuvosto-Karjalaan. Hän työskenteli apuhoitajana ja sittemmin Totuus-lehden oikolukijana. Toisen maailmansodan aikana Lund oli evakossa Uralin alueella ja oli työssä kolhoosissa ja paperikombinaatissa. Lundin aviomies Väinö Lund kuoli lavantautiin ja lapset tytär Raija ja poika Reijo kuolivat aliravitsemukseen. Perheensä menettänyt Lund palasi 1944 Petroskoihin ja toimi sitten ensin entisessä työssään oikolukijana ja sittemmin Karjala-kustantamon toimittajana. Lundista tuli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen 1970.
Salli Lund oli naimisissa vaasalaisen Väinö Lundin kanssa ja myöhemmin Polvijärvellä syntyneen Jukka Hillin kanssa.
Salli Lundin elämästä Neuvosto-Karjalassa on tehty näytelmä "Punaisten lintujen maa", jonka kantaesitti Teatteri Saaga syyskuussa 2019.
Paionía (kunta)

Paionía ( eli Δήμος Παιονίας, "Dímos Paionías") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Kilkíksen alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 923,7 neliökilometriä ja väkiluku 28 493 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Polýkastro.
Paionía sijaitsee Kreikan pohjoisosassa Pohjois-Makedonian rajalla. Maiden välisen rajan tärkeimpiin rajanylityspaikkoihin kuuluvat Évzonoin Tsoliádes (maantieliikenteelle) ja Eidoméni (rautatieliikenteelle) sijaitsevat kunnan alueella. Paionían kunta syntyi, kun Axioúpoli, Evropós, Gouménissa, Livádia ja Polýkastro yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty antiikin aikaisen Paionian alueen mukaan.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Paionían kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Pélla

Pélla () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Πέλλας, "Dímos Péllas"), joka sijaitsee Péllan alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 668,6 neliökilometriä ja väkiluku 63 122. Varsinaisen Péllan kaupungin väkiluku on 2 398 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Giannitsá.
Péllan kaupunki ja kunta ovat ottaneet nimensä nykyisen kaupungin paikalla sijainneelta antiikin aikaiselta Pellan kaupungilta, joka oli Makedonian valtakunnan pääkaupunki.
Historia.
Antiikki.
Antiikin ajan Pella sijaitsi nykyisen kaupungin paikalla, ja sitä on kaivettu esiin erityisesti nykyisen kaupungin länsi- ja lounaispuolella. Pella toimi Makedonian valtakunnan pääkaupunkina noin vuodesta 400 eaa., jolloin kuningas Arkhelaos siirsi hallinnon Aigaista Pellaan. Pella oli myös muun muassa Filippos II:n pääkaupunki, ja Aleksanteri Suuri syntyi siellä. Politiikan ja taiteen suhteen Pellan kulta-aikaa oli Antigonos Gonataksen hallituskausi (274–239 eaa.). Kaupunki menetti asemansa roomalaisten voitettua Makedonian Pydnan taistelussa vuonna 168 eaa. Vanha kaupunki myös tuhoutui maanjäristyksessä ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Roomalaiset perustivat vanhan Pellan lähelle uuden roomalaisen kolonian, Uuden Pellan. Se sijaitsi nykyisen Néa Péllan kylän paikalla, ja tällaisena Pella oli ilmeisesti olemassa vielä 500-luvulla jaa.
Nykyinen kaupunki ja kunta.
Nykyinen asutus on syntynyt paikalle myöhemmin. Se tunnettiin osmanivallan aikana nimellä "Ágioi Apóstoloi" (Άγιοι Απόστολοι). Kylä otti antiikin aikaisen kaupungin mukaan nimen "Pélla" (myös "Paliá Pélla", Παλιά Πέλλα, ”Vanha Pélla”) vuonna 1926. Asukasluku kasvoi, kun alueelle muutti paljon evakkoja Kreikan sotien seurauksena. Sittemmin kylä on kasvanut pieneksi kaupungiksi.
Péllan nähtävyyksiin kuuluvat antiikin Pellan arkeologinen alue, jonka pääalue sijaitsee kaupungin lounaispuolella, sekä sen löytöjä esittelevä Péllan arkeologinen museo kaupungin länsilaidalla. Kaupungissa on myös antiikin aikaan palautuva lähdekaivo ("Kríni tis Péllas") sekä Aleksanteri Suurta esittävä patsas. Kaupungin kirkko on Pyhien Apostolien ("Ágioi Apóstoloi") kirkko eli Pyhien Pietarin ja Paavalin kirkko.
Nykyinen Péllan kunta muodostui, kun Pélla, Giannitsá, Krýa Vrýsi, Kýrros ja Mégas Aléxandros yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Péllan kunta muodostuu viidestä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Kustavi Kaila

Kustavi Kaila (vuoteen 1906 Johansson, 16. helmikuuta 1885 Helsinki – 9. maaliskuuta 1944 Laukaa) oli suomalainen lainvalmistelija ja korkeimman oikeuden jäsen.
Kaila kuului Johansson-Kailan sukuun. Hänen isänsä oli arkkipiispa Gustaf Johansson ja äitinsä Sofia Emilia Björkman. Kaila valmistui ensin filosofian kandidaatiksi ja auskultoi opettajaksi 1906, mutta jatkoi opintojaan ja tuli 1910 molempien oikeuksien kandidaatiksi. Heinolan tuomiokunnassa työskenneltyään hän sai varatuomarin arvon 1913 ja samana vuonna hänestä tuli senaatin oikeusosaston kopisti. Korkeimman oikeuden notaariksi hänet nimitettiin 1918 ja nuoremmaksi oikeussihteeriksi seuraavana vuonna. Hän toimi myös valtiopäivillä työväenasiain- ja perustuslakivaliokunnan sihteerinä. Jo aiemmin 1917 hänestä oli tullut lainvalmisteluvaliokunnan jäsen. Hän osallistui keskeisesti Filip Grönvallin kanssa uuden avioliittolain valmisteluun, jonka mukaan puolisot olivat oikeudellisesti tasavertaisia, samoin kuin muidenkin lakien valmisteluun erityisesti avioliitto- ja lapsioikeuden alalta.
Kaila oli kiinnostunut myös rikosoikeudesta ja toimi sen tutkijana Helsingin yliopistossa 1920–1927. Hän oli mukana rikoslain uudistukseen tähdänneessä työssä 1926, joka ei kuitenkaan johtanut lain muutoksiin. Kaila julkaisi artikkeleita "Lakimies" -lehdessä, jonka toimitussihteerinä ja vuodesta 1936 myös päätoimittajana hän toimi. 1930 hänet nimitettiin Korkeimman oikeuden jäseneksi. Oikeusneuvoksena hän puuttui myös lakikielen kehittämiseen, esimerkiksi 1943 hän julkaisi "Lakimiehessä" huomiota herättäneen artikkelin "Virkakielen rikkaruohoja". Hän työskenteli Lakikielen sanakirjan tarkastustoimikunnassa ja valvoi Matthias Caloniuksen teoksen "Praelections in iuris-prudentiam civilem" -teoksen suomentamista. Hän myös suomensi itse useita teoksia saksasta ja ruotsista.
Vapaa-ajallaan Kaila oli innokas kasvitieteen harrastaja ja kasvien keräilijä. Hänen puolisonsa vuodesta 1909 oli opettaja Ida Marja Makkonen (s. 1884). Shakkimestari, toimittaja Osmo Kaila (1916–1991) ja maanviljelyskemian ja -fysiikan professori Armi Kaila (1920–2003) olivat heidän lapsiaan.
Sintikí

Sintikí ( eli Δήμος Σιντικής, "Dímos Sintikís") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 1 112,4 neliökilometriä ja väkiluku 22 195 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Sidirókastro.
Sintikín kunta syntyi, kun Achladochóri, Ágkistro, Kerkíni, Petrítsi, Promachónas ja Sidirókastro yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Sintikín kunta muodostuu kuudesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Skýdra

Skýdra () on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Σκύδρας, "Dímos Skýdras"), joka sijaitsee Péllan alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 239,525 neliökilometriä ja väkiluku 20 188. Varsinaisen Skýdran kaupungin väkiluku on 5 406 (vuonna 2011).
Skýdran kaupunki on nimetty sen lähellä sijainneen antiikin ajan Skydran kaupungin mukaan. Nykyisen asutuksen nimi oli vuoteen 1926 saakka "Vertekóp" (Βερτεκόπ). Nykyinen Skýdran kunta muodostui, kun Skýdra ja Meniída yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Skýdran kunta muodostuu kahdesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Skydra

Skydra (, ) oli antiikin aikainen kaupunki Makedoniassa nykyisen Kreikan alueella. Se sijoitetaan nykyisen Skýdran kunnan alueelle lähelle nykyisiä Arsénin ja Loutrochórin kyliä.
Skydran kaupunki sijaitsi Bottiaiassa, joka tunnettiin roomalaisella kaudella Emathiana. Klaudios Ptolemaios sijoittaa sen Tyrissan ja Miezan välille. Kyseessä on mahdollisesti sama paikka kuin "Scurio", joka esiintyy "Itinerarium Burdigalensessa", jossa se sijoitetaan Edessan ja Pellan välille 15 roomalaisen mailin päähän kummastakin.
Skydra kukoisti hellenistisellä ja roomalaisella kaudella. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä "Skydraios" ().
Kaupunki sijoitetaan nykyisen Arsénin ja Loutrochórin tienoille seudulta tehtyjen piirtokirjoituslöytöjen vuoksi. Toisaalta lähempää nykyistä, antiikin aikaisen kaupungin mukaan nimettyä Skýdran kaupunkia on löydetty hellenistiselle kaudelle ajoittuvan temppelin jäänteet. Se oli mahdollisesti peripteraalitemppeli, joka oli jäänyt keskeneräiseksi. Sitä on arveltu Zeuksen temppeliksi.
Visaltía

Visaltía ( eli Δήμος Βισαλτίας, "Dímos Visaltías") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 659,2 neliökilometriä ja väkiluku 20 030 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Nigríta.
Nykyinen Visaltían kunta muodostui, kun Visaltía, Achinós, Nigríta ja Trágilos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty samalla seudulla sijainneen antiikin aikaisen Bisaltian alueen mukaan.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Visaltían kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Pýdna-Kolindrós

Pýdna-Kolindrós ( eli Δήμος Πύδνας-Κολινδρού, "Dímos Pýdnas-Kolindroú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Kunnan pinta-ala on 341,2 neliökilometriä ja väkiluku 15 179 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Aigínio.
Pýdna-Kolindróksen kunta syntyi, kun Aigínio, Kolindrós, Methóni ja Pýdna yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Pýdna-Kolindróksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Pekka Pöllä

Pekka Pöllä (10. elokuuta 1940 Inkeri – 22. maaliskuuta 1989) oli Karjalan tasavallassa asunut suomen kielellä kirjoittanut toimittaja, kääntäjä ja runoilija.
Pöllä syntyi Poritsan kylässä Leningradin alueella. Jatkosodan aikana Pöllän perhe evakuoitiin Suomeen josta Pöllä muutti myöhemmin työnhakuun edelleen Ruotsiin. Pöllä palasi 1957 Neuvostoliittoon ja asettui asumaan Petroskoihin. Hän suoritti 1970 loppututkinnon Petroskoin yliopiston suomen kielen osastolla.
Pöllä toimi Petroskoissa ensin kirjanpainajana Anohinin kirjapainossa ja sitten puuseppänä. Tämän jälkeen hän oli toimittajana Neuvosto-Karjala-lehdessä, Suomalaisessa draamateatterissa, Progress-kustantamon suomenkielisessä toimituksessa ja Punalippu-lehdessä. Pöllän ensimmäinen runo julkaistiin Punalippu-lehdessä 1958 ja hän kirjoitti lehteen runoja ja artikkeleita Petroskoin kulttuuritapahtumista käyttäen salanimeä "M. Kuisma". Pöllä oli Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäsen vuodesta 1983.
Vuodesta 1984 alkaen Pöllä keskittyi suomalais-ugrilaisten kansojen synty- ja varhaisvaiheiden selvittelyyn käyttäen pohjana omia nimistötieteellisiä havaintojaan.
Archánes-Asteroúsia

Archánes-Asteroúsia ( eli Δήμος Αρχανών-Αστερουσίων, "Dímos Archanón-Asterousíon") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 335,4 neliökilometriä ja väkiluku 16 692 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Pezá.
Archánes-Asteroúsian kunta sijaitsee Kreetan keskiosissa ja ulottuu lähes koko saaren poikki Iraklionin eteläpuolelta saaren etelärannikolle. Kuntaan kuuluu myös pieni Thétisin saari. Kunta syntyi, kun Archánes, Asteroúsia ja Níkos Kazantzákis yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Archánes-Asteroúsian kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Chersónisos

Chersónisos (; suomeksi joskus myös "Hersonissos") on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Χερσονήσου, "Dímos Chersonísou"), joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 271,6 neliökilometriä ja väkiluku 26 717. Varsinainen Chersónisos muodostuu kahdesta erillisestä asutuksesta, Chersónisoksen kylästä (myös Άνω Χερσόνησος, "Áno Chersónisos"), jonka väkiluku on 1 115; sekä tämän satamakaupungista, varsinaiselta nimeltään Liménas Chersonísou (Λιμένας Χερσονήσου), jonka väkiluku on 2 968. Kunnan kuntakeskus on Goúrnes.
Maantiede.
Chersónisoksen kaupunki eli Liménas Chersonísou (”Chersónisoksen satama”) sijaitsee Kreetan saaren pohjoisrannikolla noin 25 kilometriä itään Iraklionista ja 9 kilometriä länteen Máliasta. Etäisyys Iraklionin lentoasemalle on noin 23 kilometriä ja Ágios Nikólaokseen noin 34 kilometriä. Kaupungin eteläpuolelta kulkee saaren päätie eli EO90-kansallistie, joka on osa Eurooppatietä 75. Vanha yläkylä Chersónisoksen kylä eli Áno Chersónisos sijaitsee rinteessä noin kaksi kilometriä kaupungista sisämaahan. Kuntaan kuuluvat Kreetan pohjoispuolella sijaitseva Dían saari sekä pienet saaret Aféntis Christós, Agía Varvára, Paximádi ja Petalídi.
Historia.
Antiikki.
Chersónisoksen paikalla on ollut asutusta viimeistään minolaisella kaudella. Antiikin aikana nykyisen kaupungin paikalla sijaitsi Khersonasoksen eli Khersonesoksen kaupunki, joka oli sisämaassa sijainneen Lyktoksen poliksen eli kaupunkivaltion satama. Se kukoisti hellenistisellä ja roomalaisella kaudella, ohittaen merkityksessä Lyktoksen, sekä vielä varhaisella bysanttilaisella kaudella. Antiikin aikaisesta kaupungista on säilynyt joitakin jäänteitä.
Myöhempi historia.
Keskiajalla asutus siirtyi merirosvojen ja maanjäristysten vuoksi ylemmäksi vuorenrinteeseen, mihin kehittyi Chersónisoksen kylä. Siksi se tunnetaan myös ”Vanhana Chersónisoksena” (Παλιά Χερσόνησος, "Paliá Chersónisos"). Myöhemmin asutus palasi rannikolle antiikin aikaisen kaupungin paikalle, ”Uuteen Chersónisokseen” (Νέα Χερσόνησος, "Néa Chersónisos") eli nykyiseen Liménas Chersonísouhun. Vielä vuonna 1900 Liménas Chersonísoussa oli vain 133 asukasta, ja vanha yläkylä säilyi pääasiallisena asutuksena 1960-luvulle saakka. Rannikolla sijaitseva kaupunki on kasvanut tämän jälkeen erityisesti seudun turismin lisääntymisen myötä.
Nykyinen Chersónisoksen kunta muodostui, kun Chersónisos, Episkopí, Goúves ja Mália yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Chersónisoksen kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Faistós

Faistós ( eli Δήμος Φαιστού, "Dímos Faistoú") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 412,7 neliökilometriä ja väkiluku 24 466 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Moíres.
Faistós sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Faistóksen kuntaan kuuluvat saaret Makronísi, Mikronísi, Papadóplaka ja Tráfos. Faistóksen kunta syntyi, kun Moíres, Tympáki ja Zarós yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty sen alueella sijainneen Faistoksen minolaisaikaisen kaupungin mukaan.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Faistóksen kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Górtyna (kunta)

Górtyna ( eli Δήμος Γόρτυνας, "Dímos Górtynas") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 462,7 neliökilometriä ja väkiluku 15 632 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Ágioi Déka.
Górtyna sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Nykyinen Górtynan kunta muodostui, kun Górtyna, Agía Varvára, Kófinas ja Roúvas yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunta on nimetty alueella sijainneen antiikin aikaisen Gortynin kaupungin mukaan.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Górtynan kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Malevízi

Malevízi ( eli Δήμος Μαλεβιζίου, "Dímos Malevizíou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 292,7 neliökilometriä ja väkiluku 24 864 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Gázi.
Malevízi sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla Iraklionin länsipuolella. Malevízin kunta syntyi, kun Gázi, Krousónas ja Týlisos yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Malevízin kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Minóa Pediáda

Minóa Pediáda ( eli Δήμος Μινώα Πεδιάδας, "Dímos Minóa Pediádas") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 394,2 neliökilometriä ja väkiluku 17 563 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Evangelismós.
Minóa Pediáda sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Kunta syntyi, kun Arkalochóri, Kastélli ja Thrapsanó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kunnan nimi tarkoittaa "Minolaista tasankoa".
Kunnan osat.
Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Minóa Pediádan kunta muodostuu kolmesta kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
Viánnos

Viánnos ( eli Δήμος Βιάννου, "Dímos Viánnou") on Kreikan kunta, joka sijaitsee Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella. Kunnan pinta-ala on 221,5 neliökilometriä ja väkiluku 5 563 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Áno Viánnos.
Viánnos sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Sen nimi palautuu Áno Viánnoksen lähellä sijainneen antiikin ajan Biannoksen kaupungin nimeen.
Kunnan osat.
Viánnoksen kunta muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
Diafra Sakho

Diafra Sakho (s. 24. joulukuuta 1989) on senegalilainen jalkapalloilija, joka edustaa Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Oikeajalkaisen Sakhon pelipaikka on hyökkääjä. Sakho pelaa myös Senegalin jalkapallomaajoukkueessa.
Seurajoukkueura.
Sakho aloitti ammattilaisuransa ranskalaisessa FC Metzissä. Hän teki debyyttinsä ykkösjoukkueessa tammikuussa 2010. Kaudella 2011-2012 Sakho oli lainalla US Boulognessa, jossa peliaikaa tuli vain seitsemän ottelun verran. Sakho palasi takaisin Metziin ja oli mukana nostamassa perinteikkään seuran Ligue 1:teen kaudeksi 2014-15. Sakho valittiin Ligue 2:n kauden pelaajaksi kaudella 2013-14. Kesällä 2014 hän siirtyi Valioliigaseura West Ham Unitediin. Debyytti Valioliigassa tapahtui elokuussa 2014 Crystal Palacea vastaan. Ensimmäisen maalinsa Valioliigassa Sakho teki syyskuussa Hull Cityä vastaan. Hän teki syyskuussa myös voittomaalin Liverpool FC:tä vastaan chipattuaan pallon Liverpool-vahti Simon Mignolet´n yli. 
Maajoukkueura.
Sakho debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa toukokuussa 2014 Burkina Fasoa vastaan. Hänen ensimmäinen maaottelumaalinsa tuli neljä päivää myöhemmin epävirallisessa maaottelussa Kosovoa vastaan.
Slime

Slime oli 1970- ja 1980-luvulla suosittu leikkikaluna käytetty löllyvä massa. Mattel toi sen markkinoille vuonna 1976. Sen pääasiallinen valmistusaine oli guarkumi. Alkuperäisten slimen markkinointi loppui 1979, mutta sen jälkeen siitä tehtiin erilaisten televisiosarjojen mukaan nimettyjä erikois-slimejä, kuten Masters of the Universe Slime ja Nickelodeon Green Slime. Haamujengi-elokuvan suosion aikana sitä myytiin nimellä "ektoplasma".
Slime myytiin roskatynnyrin muotoisessa purkissa, jossa sitä myös säilytettiin. Purkin ulkopuolelle unohtunut slime kuivui nopeasti korpuksi ja menetti kimmoisuutensa.
Nykyään slime on tullut uudelleen suosioon, ja YouTube on täynnä erilaisia ohjevideoita slimejen valmistukseen. Tukesin mukaan niiden valmistuksessa käytettävät aineet saattavat olla haitallisia ja aiheuttaa herkistymistä. Vastaavia myrkyllistä booraksia sisältäviä tuotteita on myynnissä.
Soccer Physics

Soccer Physics on suomalaisen indie-videopelikehittäjä Otto-Ville Ojalan kehittämä urheilupeli, joka julkaistiin 12. heinäkuuta 2014 iOS:lle. Peli julkaistiin myöhemmin myös selaimelle. Peli on noussut suureen suosioon: se on ollut App Storen maksullisten pelien 11. sijalla.
Pelissä on kaksi joukkuetta, ideana on saada pallo vastustajan maaliin. Pelaajia ohjataan ainoastaan yhtä tai valinnaisesti kahta nappia painamalla, silloin pelaajat hyppäävät, mutta pelaajien eri asennoista riippuen hahmot voivat liikkua eri suuntiin ja pelaamisesta tulee hyvin satunnaista. Peliä pelataan sivultapäin kuvattuna. Peliä voi pelata joko yksin tietokonetta vastaan, jolloin pelaaja ohjaa yksin jokaista oman joukkueensa hahmoa tai toista pelaajaa vastaan, jolloin jokainen ohjaa oman joukkueensa hahmoja. Myös nelinpeli on mahdollista, jolloin jokainen ohjaa omaa hahmoaan.
Jordan Rossiter

Jordan Rossiter (s. 24. maaliskuuta 1997 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, joka on pelannut Englannin Valioliigan Liverpoolissa ja skotlantilaisseura Rangersissa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Rossiter aloitti uransa Liverpoolissa. Hän debytoi edustusjoukkueessa 23. syyskuuta 2014 Englannin liigacupin ottelussa Middlesbroughia vastaan ja teki maalin 30 metristä. Rossiterista tuli näin Liverpoolin toiseksi nuorin maalintekijä Michael Owenin jälkeen.
Keikyän riippusilta

Keikyän riippusilta on Sastamalassa sijaitseva, Kokemäenjoen ylittävä jalankulun ja pyöräilyn silta ja Suomen pisin puurakenteinen riippusilta. Sen kannen pituus on 228 m ja leveys 165 cm. Kokonaispituus Destian tiedoissa on 252,1 m.
Silta yhdistää Peevolan kylän entisen Äetsän kunnan keskustaajamaan Pehulaan ja kulkee Äetsän voimalaitoksen itäpuolella.
Silta rakennettiin vuonna 1948 silloisen Keikyän kunnan ja seudun suurimman työnantajan Finnish Chemicalsin rahoituksella. Vuonna 1957 silta särkyi myrskyssä, mutta se korjattiin ja vahvistettiin heti.
Kesällä 2018 valmistuneessa Destian tarkastusraportissa todettiin sillan tarvitsevan välittömien toimien ohella peruskorjauksen kolmen vuoden kuluessa tai sitä uhkaisi käyttökielto. Sillan korjausurakan otti vastuulleen perinneyhdistys Keikyän Perikunta, joka on vuonna 1981 lakkautetun Keikyän kunnan kyläyhdistysten kattojärjestö. Sillan korjaustyö tehtiin talkoilla, jotka aloitettiin keväällä 2020. Silta avattiin yleisölle lokakuun lopussa 2020. Sillan kunnostamiseen tehtiin noin 12 000 talkootyötuntia. Keikyän Perikunta sai tehdystä työstä Sastamalan kaupungin vuoden 2020 kulttuuripalkinnon.
Admiralspalast

Admiralspalast on teatteri ja entinen huvittelukeskus Berliinin keskustassa osoitteessa Friedrichstrasse 101–102.
Admiralspalastin paikalla oli ensin 1860-luvulla löydetyn suolavesilähteen päälle perustettu terveyskylpylä. Kylpylä rakennettiin vuosina 1873–1874. Nykyinen Admiralspalastin talo valmistui sen tilalle vuonna 1910. Rakennuksessa toimi huvittelukeskus, jossa oli ravintoloita, revyyteatteri, elokuvateatteri, kuntosali ja luistinrata. Paikka oli suosittu 1920-luvulla, mutta natsit sulkivat paheellisena pidetyn keskuksen heti valtaan tultuaan vuonna 1933. Tiloihin kuitenkin avattiin suosittu operettinäyttämö, jonka katsomon ensimmäiselle riville rakennettiin oma loosi Adolf Hitleriä varten. Se purettiin vasta vuonna 2006 tehtyjen korjaustöiden yhteydessä. Rakennus säilyi toisesta maailmansodasta lähes vahingoittumattomana. Sodan jälkeen tiloja käytti Saksan valtionooppera siihen asti, kunnes Unter den Lindenin vanha oopperatalo saatiin kunnostettua vuonna 1955. Sen jälkeen salissa toimi elokuvateatteri. Nyttemmin se on kunnostettu musiikkiteatteriksi.
Admiralspalastissa järjestettiin huhtikuussa 1946 Itä-Saksaa hallinneen Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen (SED) perustava kokous.
Tulisoihtu pimeään

Tulisoihtu pimeään – Olavi Paavolaisen elämä on Panu Rajalan laatima elämäkerta Olavi Paavolaisesta. Teos ilmestyi 2014, ja sen on kustantanut WSOY.
Alkusanat.
Rajala luotaa alkusanoissa Paavolaisen rooleja, joista viimeinen oli väsähtänyt, kyyninen valtakunnanpessimisti. Mutta sitä ennen hän oli Panulan sanoin ”ihailtu ja kadehdittu, rakastettu ja vihattu – – ainutlaatuinen ilmestys, poseeraava dandy, tenhoava vaikuttaja, innostava joukonjohtaja, loistava tyyliniekka, jalostuneen taideaistin lävistämä kriitikko, modernin runon esitaistelija, kulttuuritietoinen esseisti ja matkakirjailija, lopulta maan seuratuimman teatterin [Radioteatterin] johtaja”. Näitä kaikkia rooleja Panula elämäkerrassa kuvaa.
Rajala antaa arvion aiemmista elämäkerroista: Matti Kurjensaaren työtä haittasi Paavolaisen lesken puuttuminen käytettävissä olleeseen aineistoon, eikä Kurjensaari käsittele teoksia. Myöskään Jaakko Paavolaisen elämäkerrassa ei käsitelty tuotantoa, vaan teos oli Rajalan mielestä ”hyödyllinen tietolähde, asiakirjan tapaan jäsennelty [ja] faktoissa pysyttelevä”. Rajala toteaa, että tuotantoa ovat sittemmin käsitelleet useat tekijät, mutta hän oli huomannut, että Paavolaisen koko kaaren kattavalle elämäkerralle tuntui olevan tilaa.
Alkusanoissa Rajala huomauttaa, ettei hänen aineistonsa ollut kattava; kaikkea ei ole vielä kerrottu, sillä paitsi että Paavolainen hävitti aineistoa, Paavolaisen oikeuksien haltija Pekka Paavolainen ilmoitti vaikenevansa kuin muuri. Toisaalta Rajala kuitenkin sanoo, että ”tuskin löytyy enää käänteen tekeviä todisteita”. Myönteisesti hänen työhönsä oli suhtautunut veljenpoika Eero-Pekka Paavolainen.
Arviot.
Helena Pilke kirjoitti Agricola-sivuston kirja-arvostelussa, että aiemmat elämäkerrat lukeneelle teoksessa on paljon tuttua. Rajalalla on kuitenkin ollut ilmeisesti käytettävissään lähteitä, joita Matti Kurjensaari ja Jaakko Paavolainen eivät olleet saaneet käsiinsä.
Kuisma Korhonen ("Helsingin Sanomat") sanoi arviossaan, että teoksessa näkyy kiireen jälki. Korhonen toteaa myös, että Rajala kertoo enemmän Paavolaisen naissuhteista kuin teoksista. Hän huomauttaa myös, että Paavolaisen kuva on Rajalan tekemänä pikemmin satiirinen kuin arvostava. Teos antaa kuvan ”narsistisesta opportunistista, joka pyrki vimmatusti huomion keskipisteeksi”.
Ville Hänninen kirjoitti "Lapin Kansassa": ”Teos ei tuo Paavolais-kirjallisuuteen paljon uutta. Se on kuitenkin sujuvasti kirjoitettu, samanaikaisesti innoittunut ja kriittinen.”