tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
851 Naval Air Squadron

851 Naval Air Squadron (851 NAS) oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue, joka perustettiin alun perin lokakuussa 1943 MAC-alusyksiköksi. Euroopan sotatoimien päätyttyä laivue lakkautettiin heinäkuussa 1945. Laivue perustettiin uudelleen osana Australian asevoimia 3. elokuuta 1954 ja se lakkautettiin 1984.
Palvelus.
Laivue perustettiin 1. lokakuuta 1943 Squantumissa torpedopommittajatiedustelulaivueena kalustonaan kaksitoista Avenger I -torpedopommittajaa. Se siirrettiin tammikuussa 1944 "HMS Shahille" Intian valtamerelle siirtymistä varten. Laivueeseen liitettiin Wildcat-lentue huhtikuussa ja elokuun aikana laivue hyökkäsi kolmea sukellusvenettä vastaan. Helmikuussa 1945 lentotukialus oli huollettavana Durbanissa, joten laivue siirrettiin maihin Stamford Hilliin ja sen hävittäjälentue lakkautettiin. Huhti-toukokuussa laivueen koneet iskivät Burman rannikkokohteisiin ja 15. toukokuuta Japanin keisarillisen laivaston risteilijää ja hävittäjää vastaan laivueen ollessa tilapäisesti sijoitettuna "HMS Emperorille". Japanin antauduttua laivue palasi "HMS Shahin" mukana Britteinsaarille, jossa se lakkautettiin 7. lokakuuta Gourockissa.
Laivueen numero siirrettiin sodan jälkeen Australian laivastolle ja laivue perustettiin uudelleen sukellusveneentorjuntakoulutuslaivueena Nowrassa 3. elokuuta 1954 kalustonaan Firefly AS.6 -koneet. Laivue kuitenkin lakkautettiin jo 13. tammikuuta 1958.
Australian laivasto perusti laivueen uudelleen 2. syyskuuta 1968 sekalaivueena, jonka tehtäviin kuuluivat sukellusveneidentorjuntakoulutus, laivaston huolto, VIP kuljetukset ja yhteyslennot. Laivueen kalustona oli Tracker, C-47 ja HS.748 -koneita. Yhdysvaltain laivaston mukainen merkintä VC-851 otettiin käyttöön 1969. Vuodesta 1974 alkaen laivue lähetti osaston Broomeen rannikko- ja kalastuksen valvontaan. Lentokonesuojan tulipalon jälkeen laivue varustettiin S-2G Tracker -konein ja helmikuussa 1981 laivue aloitti öljynporauslauttojen suojauksen Bassinsalmessa. Laivueeseen liitettiin 2. heinäkuuta 1982 VC-816 ja se jatkoi palvelustaan kalustonaan kuusi S-2G Tracker ja kaksi HS.748-konetta. Laivue lakkautettiin 31. elokuuta 1984.
Päälliköt.
Laivueenpäällikköinä olivat:
Vasilije Micić

Vasilije Micić (, s. 13. tammikuuta 1994 Kraljevo) on serbialainen koripalloilija.
Ura.
Seurajoukkueet.
Micić aloitti koripallon OKK Belgradin juniorijoukkueissa vuonna 2002 ja pelasi seuran juniorijoukkueissa vuoteen 2006 asti. Kauden 2006–2007 hän vietti KK Crvena zvezdan juniorijoukkueissa, joista hän siirtyi vuosiksi 2007–2010 FMP Železnikin juniorijoukkueisiin.
Kaudeksi 2010–2011 Micić siirtyi KK Mega Vizuraan, jonka paidassa hän myös debytoi samana kautena Serbian koripalloliigassa. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan hän teki keskimäärin 8,5 pistettä ja antoi 2,8 syöttöä ottelua kohden. Kautena 2011–2012 hän joutui olemaan valtaosasta otteluista sivussa polvivamman vuoksi. Maaliskuussa 2014 hän päätti ilmoittautua vuoden . Philadelphia 76ers varasi Micićin kesällä 2014 NBA:han varausnumerolla 54.
Kaudelle 2014–2015 Micić siirtyi saksalaiseen Bayern Müncheniin kaksivuotisella sopimuksella. Joulukuussa 2015 hänet vuokrattiin Crvena zvezdalle loppukaudeksi. Kaudeksi 2016–2017 hän teki sopimuksen turkkilaisen Tofaş Bursan kanssa.
Kauden 2017–2018 Micić edusti liettulaista BC Žalgirista, jonka kanssa hän voitti maan mestaruuden sekä cup-mestaruuden. Kauden päätteeksi hän teki pelaajasopimuksen Anadolu Efesin kanssa. Hän voitti joukkueen kanssa Euroliigan kaudella 2020–2021 ja hänet valittiin kauden arvokkaimmaksi pelaajaksi. Micić ja Efes voittivat toistamiseen Euroliigan kaudella 2021–2022. Micić valittiin lopputurnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Micić teki kaudeksi 2023–2024 monisopimuksen NBA-seura Oklahoma City Thunderin kanssa. Hänet kaupattiin kuitenkin kesken kauden Thunderista Charlotte Hornetsiin.
Maajoukkue.
Micić edusti maansa juniorimaajoukkueita jo alle 16-vuotiaiden joukkueista alkaen. Hän saavutti EM-hopeaa alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuista vuonna 2011 sekä MM-hopeaa alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuista vuonna 2013. Hänet valittiin myös vuoden 2013 nuorten MM-turnauksen tähdistöjoukkueeseen.
Micić pelasi ensimmäiset aikuisten arvokisansa vuonna 2013, jolloin hän edusti Serbiaa EM-kilpailuissa. Hän teki turnauksessa keskimäärin 4,4 pistettä ottelua kohden. Vuoden 2017 EM-kilpailuissa hän kuului Serbian hopeajoukkueeseen. Hän edusti Serbiaa myös MM-kilpailuissa 2019 ja EM-kilpailuissa 2022. Micić oli voittamassa olympiapronssia Pariisissa 2024.
Kemiönsaaren musiikkijuhlat

Kemiönsaaren Musiikkijuhlat () on vuosittain heinäkuun puolivälissä järjestettävä kamarimusiikkifestivaali. Kauniissa Lounais-Suomen saaristossa sijaitsevan Kemiönsaaren seitsenpäiväisellä festivaalilla esiintyy sekä kotimaisia että ulkomaisia huippumuusikoita.
Festivaalin perustivat vuonna 1999 suomalainen pianisti Martti Rautio ja viulisti Katinka Korkeala. Katinka toimi taiteellisena johtajana jakaen pestin kaksoissisarensa viulisti Sonja Korkealan kanssa vuosina 2008–2019. Vuodesta 2020 lähtien taiteellisena johtajana on toiminut Sonja Korkeala. Toiminnanjohtajana on vuodesta 2009 lähtien toiminut Jukka Mäkelä.
Kemiönsaaren Musiikkijuhlat tilaa vuosittain tilausteoksen suomalaiselta säveltäjältä. Teoksia on tilattu ja kantaesitetty mm. seuraavilta säveltäjiltä: Aulis Sallinen, Kalevi Aho, Jouni Kaipainen ja Einojuhani Rautavaara.
Konsertit järjestetään paikallisissa kirkoissa, kartanoissa ja ruokapaikoissa. Konsertteja isännöivät mm. Sandön ja Söderlångvikin kartano. Söderlångvik on aikoinaan kuulunut suomalaiselle mesenaatille, Amos Andersonille. Saaristolaisruokaa musiikin ohella tarjoavat Westers ja Labbnäsin lomakoti. Konserttipaikkoina toimivat myös keskiaikaiset Kemiön kirkko ja Sauvon kirkko, pienemmät Dragsfjärdin kirkko, Västanfjärdin uusi kirkko ja Västanfjärdin vanha kirkko sekä Karunan kirkko.
Kemiönsaaren Musiikkijuhlat kuulu Finland Festivals -ketjuun.
Il gigante di Metropolis

Il gigante di Metropolis (”Metropoliksen jättiläinen”) on vuonna 1961 valmistunut italialainen seikkailuelokuva. Tieteisfiktiota ja peplumia yhdistävän elokuvan on ohjannut Umberto Scarpelli. Sen pääosaa esittää yhdysvaltalainen Gordon Mitchell.
Juoni.
Vuonna 20 000 eaa. joukko ihmisiä lähestyy tieteen salaisuudet tuntevaa Metropoliksen kaupunkia. Heitä pommitetaan magneettisäteillä, ja vain voimakas Obro jää eloon. Hänet vangitaan ja viedään kaupunkiin, jonka suuruudenhullu kuningas Yotar tekee kokeita ikuisen elämän löytämiseksi. Obro ja Yotarin tutkijat varoittavat tieteen väärinkäytön aiheuttamasta luonnonkatastrofista, mutta kuningas päättää jatkaa koetta isänsä aivojen siirtämiseksi pojalleen Elmosille. Kuningatar Texen yrittää pelastaa Elmosin vapauttamalla Obron, johon liittyy myös Yotarin tytär Meseda. Obro kapinoi Yotaria vastaan, mutta lopulta maanjäristys tuhoaa Metropoliksen ja vain Obro, Meseda ja Elmos pelastuvat.
Tuotanto, teemat ja vastaanotto.
"Il gigante di Metropolis" on kuvattu Scope-laajakangastekniikalla Eastmancolor-väreissä Incir De Paolisin ja Olimpian studioilla sekä tulivuori Etnan maisemissa. Pääosaa esittävän Gordon Mitchellin mukaan elokuvan varsinainen ohjaaja on sen tuottaja Emimmo Salvi.
Elokuva on kiinnostava, joskaan ei täysin onnistunut yritys yhdistää tieteisfiktion kuvastoa ja teemoja tyypilliseen peplum-juoneen. Sen kohokohtia ovat futuristinen lavastus sekä puhdasta peplumia edustavat lihaksikkaan sankarin voimainkoetukset. Synkkä ja painostava, aikaansa edellä ollut elokuva menestyi Italiassa huonosti.
DVD-julkaisut.
"Il gigante di Metropolis" on saatavilla ranskalaisen M6 Vidéon hyvälaatuisena DVD-julkaisuna, joka sisältää myös italiankielisen ääniraidan.
Carlos Strandberg

Carlos Strandberg (s. 14. huhtikuuta 1996 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Hatayspor. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut myös Ruotsin nuorisomaajoukkueissa.
Ura.
Seurajoukkueura.
Mosambikilaisen sukutaustan omaava Strandberg aloitti ammattilaisuransa vuonna 2011 Hisingsbackan joukkueessa seitsemännessä divisioonassa 15-vuotiaana. Hän siirtyi vuonna 2012 BK Häckeniin, jossa hän teki debyyttinsä aikuisten joukkueessa vuonna 2013. Strandberg pelasi seuran paidassa 30 ottelua ja teki yhdeksän maalia. Kesällä 2014 Strandberg oli aikeissa siirtyä Dortmundiin, mutta lääkärintarkistus epäonnistui. Helmikuussa 2015 Strandberg siirtyi Venäjän valioliigaan TsSKA Moskovaan. Syksyllä 2015 hän meni lainalle FC Uraliin, mutta siellä hän pelasi vain kahdessa ottelussa. Maaliskuussa 2016 Strandberg meni taas lainalle, tällä kertaa takaisin kotimaahan, AIK:hon. Kaudella 2016 Strandberg iski 7 maalia 12 otteluissa Allsvenskanissa. Tammikuussa 2017 Strandberg kirjoitti jälleen sopimuksen ulkomaille, tällä kertaa Belgiaan Club Bruggeen. Sopimus oli nelivuotinen, mutta lyhyen lainan Westerloossa jälkeen Malmö FF osti Strandbergin takaisin Ruotsiin. Kahden vuoden kuluttua oli taas edessä laina, tällä kertaa Örebro SK:hon. Syksyllä 2019 Strandberg muutti saudiseuraan Al-Hazemiin, ensin lainalla ja myöhemmin tuli oikea siirto. Myös Al-Hazemissa Strandberg lainattiin toiseen seuraan, tällä kertaa Abha:an samassa liigassa. Kausi Abhassa oli Strandbergin parhaita. Vuonna 2022 hän siirtyi Qatarin Al-Sailiya SC:hen, missä hän teki 12 maalia kaudessa. Otteet Lähi-idässä vakuuttivat turkkilaisseura Hataysporian, ja Strandberg teki sopimuksen Antakyan rannan lähellä sijaisevaan seuraan. Hatayspor oli hänen uransa kolmastoista seura.
Maajoukkueura.
Strandberg valittiin edustamaan Ruotsia alle 17-vuotiaiden MM-kisoihin 2013. Kisoissa Ruotsi voitti pronssia ja Strandberg teki yhden maalin, pronssiottelussa Argentiinaa vastaan. Vuonna 2013 hän teki myös debyyttinsä alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa, jota hän edusti vuoteen 2015 asti tehden 13 ottelussa neljä maalia. Kesäkuussa 2015 Strandberg debytoi alle 21-vuotiaissa tehden avausottelussaan heti kaksi maalia. Strandberg ei ole vielä saanut kutsun Ruotsin A-maajoukkueeseen.
Mario Petri

Mario Petri (oikealta nimeltään "Mario Pezzetta", 21. tammikuuta 1922 Perugia – 26. tammikuuta 1985 Città della Pieve) oli italialainen oopperalaulaja ja elokuvanäyttelijä.
Petri aloitti oopperalaulajana työskennellen muun muassa Herbert von Karajanin ja Maria Callasin kanssa. Hän esiintyi myös televisiossa ja teki lyhyen mutta intensiivisen uran peplum- ja seikkailuelokuvien näyttelijänä. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli "Tataarien kuningatar" ("La regina dei Tartari") vuonna 1960. Tukeva, kiharatukkainen ja parrakas Petri esitti yleensä elokuvien roistoja.
Ohjelmisto.
Mozart
Monteverdi
Paisiello
Pergolesi
Cherubini
Galuppi
Rossini
Donizetti
Verdi
Jacopo Fiesco/ Simon Boccanegra
Puccini
Ponchielli
Boito
Debussy
Pizzetti
Bernardo Ribeiro

Bernardo Ribeiro, taiteilijanimeltään Bernardo (9. lokakuuta 1989 Nova Friburgo, Rio de Janeiro, Brasilia – 7. toukokuuta 2016) oli brasilialainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Brasilian passin lisäksi Ribeirolla oli Italian passi.
Flamengossa uransa aloittanut Ribeiro siirtyi vuonna 2009 Serie A:ssa pelanneeseen Catania Calcioon, mutta ei lopulta päässyt sopimukseen seuran kanssa työlupaongelmien johdosta. Italiasta hän siirtyi albanialaiseen KF Skënderbeu Korçëen. Skënderbeusta hän siirtyi australialaisen Newcastle Jetsin riveihin ennen kuin IFK Mariehamn hankki hänet vuonna 2013 loukkaantuneen Diego Assisin korvaajaksi.
Hän kuoli sydäninfarktiin Brasiliassa 7. toukokuuta 2016 26-vuotiaana.
Adrian Rizvani

Adrian Rizvani (s. 1. marraskuuta 1981 Tirana, Albania) on albanialaissyntyinen Suomen kansalaisuuden omaava futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Futsalissa Rizvani on edustanut Futsal-liigan Tervareita syksystä 2002 lähtien eli kaikkiaan 16 kautta. Suomen futsalmaajoukkueessakin esiintynyt Rizvani on pelipaikaltaan hyökkääjä. 
Rizvani on Futsal-Liigan kaikkien aikojen tehokkain pelaaja. Hänen on tehnyt urallaan 329 pistettä (203+126). Pisteiden lisäksi hän pitää ykköspaikkaa hallussaan maalien määrässä. Hän voitti kaudella 2009–2010 Futsal-liigan pistepörssin. Rizvani on voittanut Tervareiden riveissä Futsal-liigan hopeaa kaudella 2013–2014. Kaudella 2016-2017 Rizvani toimi tuolloin myös Tervareiden päävalmentajana. 
Rizvani kuului vuonna 1998 Suomeen tulleeseen albanialaiseen jalkapallojoukkueeseen, josta hän ja mm. Dritan Stafsula anoivat turvapaikkaa Suomesta. Heidät sijoitettiin Ouluun, jossa he aloittivat 1990-luvun lopussa futsalin ja jalkapallon pelaamisen oululaisessa Tervareiden joukkueessa. Vuosina 2003–2006 Rizvani pelasi jalkapallossa 76 Ykkösen ottelua tehden kaikkiaan seitsemän maalia. Ykkösen joukkueina olivat AC Oulu, GBK, OLS ja FC Hämeenlinna. Myöhemmin hän on pelannut Kakkosta OLS:n ja Tervareiden riveissä.
Muuraslampi

Muuraslampi on Pirkanmaalla Parkanossa ja Ikaalisissa Varessalmen kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Muuraslampi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 950 metriä, leveys 300 metriä ja sen pinta-ala on 20 hehtaaria. Se sijaitsee pohjois-etelä-suuntaisen harjujakson kohdalla, missä Ruojärvestä lähtevä Aurejoki (?) on tunkeutunut Leppäsjärveen. Kolme kilometriä pitkässä ja 14 metriä putoavassa joessa Muuraslampi on läpivirtausjärvi. Lampeen laskee kuusi metsäojaa, jotka tuovat vettä ympäröiviltä soilta. Joen yläpuolinen osuus on vain 600 metriä, josta Kalliokoski on 200 metriä pitkä. Alajuoksulla on matkaa 1,1 kilometriä padolle, jossa toimii Leppäkosken Sähkön omistama Leppäskosken voimala (vuosituotanto 2,2 GWh). Voimalasta on vielä puoli kilometriä Leppäsjärvelle. Voimalan padon alle jääneestä koskesta on vielä 200 metriä näkyvissä. Muuraslammen vesiallas on kaksialtainen, koska keskellä on 60 metriä leveä kavenne eikä järvellä ole saaria. Rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä. Ranta on peltomaata muuten paitsi kaakkoisrannassa, jossa Jyrkänkallionmäki putoaa lampeen. Lammen lähiympäristössä on kuusi maatilaa ja sen rannalle on rakennettu kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet yhdystieltä 13275. Järven keskellä kulkee Parkanon ja Ikaalisten välinen raja.
Vedenlaatu.
Lammen vedenlaatua on tutkittu ainakin vuonna 1994. Sen mukaan tulokset olivat samantapaiset kuin Ruojärven päällysvedessäkin oli.
Historiaa.
Läpivirtausjokea on ennen vanhaa kutsuttu myös Aurejoeksi.
Melontareitti.
Lampi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Florence

Florence voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Henkilöitä.
Florence etunimenä.
Florence on muun muassa englannin- ja ranskankielisissä maissa esiintyvä naisen etunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Florence sukunimenä.
Florence on myös seuraavien henkilöiden sukunimi:
Erkki Kivi (äänisuunnittelija)

Erkki Juhani Kivi (26. syyskuuta 1946 Jyväskylä – 29. huhtikuuta 2023 Lahti) oli suomalainen elokuvien äänisuunnittelija sekä elokuva-alan yrittäjä, tietokirjailija ja opettaja. Hän oli perustamassa Crea Ääni-, Crea Video- ja Cinemix-yhtiöitä sekä Storyfilmiä, jonka toimitusjohtajana hän työskenteli 1978–1998.
Kivi kirjoitti ylioppilaaksi Jyväskylän normaalilyseosta ja pääsi sitten Yleisradion Ammattiopiston äänittäjäkoulutukseen vuosiksi 1966–1967. Jo ennen kurssin päättymistä hän sai paikan Mainostelevision filmiryhmästä, aluksi Paul Jyrälän assistenttina, sitten itsenäisenä ammattilaisena Aarne Tarkaksen, Veikko Kerttulan ja Pauli Virtasen johtamissa työryhmissä. Hän teki ääntä muun muassa MTV-teatterin Aitiopaikka- ja Teatterituokio-näytelmiin. Eräs isoimpia töitä oli kymmenosainen tv-sarja "Kunnon sotamies Svejkin seikkailuja".
1970-luvun alussa Kivi siirtyi perustamaan elokuvaääneen erikoistuvaa tytäryhtiötä Kyösti Varesvuon ja Hans Haatajan Crea-Filmille. Crea-yhtiöiden ääni- ja videostudioiden päällikkyyden ohella hän toimi äänisuunnittelun opettajana Taideteollisen korkeakoulun elokuvaosastolla. Kiven yrittäjätaival alkoi hänen ostettuaan Finnvox Oy:n elokuvaäänittämön, josta tuli nimellä Cinemix Oy yksi 1970-luvun suosituimmista suomalaiselokuvien äänituotantopaikoista.
Vuonna 1978 Erkki Kivi perusti yhdessä kahden ohjaajan, Paul Brückin ja Juha Tapanisen kanssa uuden mainoselokuvien tuotantoyhtiön, Story Filmi Oy:n, jonka toimitusjohtajana hän toimi parikymmentä vuotta. Se nousi 1980-luvulla vakavaksi kilpailijaksi Kiven aiemmalle työnantajalle, Varesvuon Crea-yhtiöille. Kivi irtautui Storyfilmistä 1998.
Vuonna 1997 Erkki Kivi valittiin Tuusulassa sijaitsevan, aikuiskoulutuskeskus Adultaan kuuluneen av-alan jatkokoulutuskeskuksen Koulutusstudio Alexiksen johtajaksi.
Laskujensa mukaan Kivi on ollut mukana tekemässä noin kolmea tuhatta mainoselokuvaa ja paria sataa yritysvideota. Äänityön lisäksi Kivi myös ohjasi, käsikirjoitti ja tuotti sekä dokumenttielokuvia että televisiodraamaa. Hän myös kirjoitti ja toimitti useita elokuva-alan tietokirjoja.
Kivi kuoli 76-vuotiaana pitkän sairauden uuvuttamana. Kivi on haudattu Helsingin pitäjän kirkon hautausmaalle Vantaalle.
Kapteeni Britannia

Kapteeni Britannia (Brian Braddock) on Chris Claremontin ja Herb Trimpen luoma Marvel-supersankari jonka ensi esiintyminen oli vuoden 1976 sarjakuvassa Captain Britain Weekly #1. Kapteeni Britannia on Britanniasta vastaava sankari kun Amerikassa on jo Kapteeni Amerikka.
Kostajat.
Kapteeni Britannia on palvellut monissa ryhmissä kuten Salaiset Kostajat.
Santamartanluura

Santamartanluura ("Grallaria bangsi") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Santamartanluuraa tavataan Kolumbian pohjoisosissa. Laji on luokiteltu vaarantuneeksi, koska sen levinneisyysalue on pieni, ja koska se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi. Lajin populaatioksi arvioidaan 3 500–15 000 yksilöä.
Cundinamarcanluura

Cundinamarcanluura ("Grallaria kaestneri") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Cundinamarcanluuran pää selkä ja siivet ovat ruskeat. Harmaassa rinnassa on valkoisia viiruja ja vatsa on valkoinen. Lajin elinympäristöä ovat metsät. Cundinamarcanluura syö hyönteisiä. 
Levinneisyys.
Cundinamarcanluuraa tavataan Kolumbiassa. Lajin levinneisyysalue on hyvin pieni ja tunnettuja esiintymiä on vain kolme. Laji on vähenemässä, ja se on luokiteltu erittäin uhanalaiseksi. Sen populaatioksi arvioidaan 500–1 200 yksilöä. Kantaa uhkaa elinympäristön häviäminen.
Viirupääluura

Viirupääluura ("Grallaria andicolus") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Viirupääluuraa tavataan Boliviassa ja Perussa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harmaalakkiluura

Harmaalakkiluura ("Grallaria griseonucha") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Harmaalakkiluuraa tavataan Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kastanjahuppuluura

Kastanjahuppuluura ("Grallaria rufocinerea") on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys.
Kastanjahuppuluuraa tavataan Kolumbiassa ja Ecuadorissa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, joskin kanta on vähenevä.
Domino (kappale)

Domino on brittiläisen laulaja-lauluntekijä Jessie J:n kappale hänen Who You Are -debyyttialbumiltaan. Se julkaistiin albumin viidentenä singlenä 29. elokuuta 2011. Musikaalisesti "Domino" on electropopkappale, joka sisältää viittauksia diskosta ja R&amp;B:stä. Jessie J sanoitti "Dominon" hänen tuottajiensa, "Dr. Luken ja Cirkutin kanssa ja jonkin verran sanoituksiin osallistuivat myös Claude Kelly sekä Max Martin. Kappaleesta tuli Jessie J:n toinen Britannian singlelistan kärjen saavuttanut single, ensimmäisen ollessa Dr. Luken ja Claude Kellyn käsialaa oleva "Price Tag". Yhdysvalloissa kappale pääsi parhaimmillaan Billboard Hot 100 -listan 6. sijalle, muodostuen hänen menestyneimmäksi singleksi Yhdysvalloissa. Kappaletta käytettiin Disneyn Re-Micksissä. Kappale palkittiin Brit Awardilla kategoriassa "Paras brittiläinen single" vuoden 2013 BRIT Awards-gaalassa.
Lieksan palo 1934

Lieksan palo 1934 syttyi 9. toukokuuta 1934. Palossa tuhoutui 70 puurakennusta Lieksan kirkonkylässä.
Palo sai alkunsa luultavasti Lieksan työväentalon pärekatolle lentäneestä kipinästä ja levisi sieltä sitten tapahtumahetkellä vallineen navakan tuulen ansiosta nopeasti naapuritalojen pärekatoille. Palo tuhosi 70 rakennusta noin 250 × 300 metrin suuruiselta alueelta Lieksan keskustasta ja noin 200 ihmistä menetti kotinsa.
Aikakirjat (albumi)

Aikakirjat on suomalaisen power metal -yhtyeen Heavy Metal Perseen toinen pitkäsoitto. Se debytoi Suomen virallisen listan sijalla 49.
Ajankohtainen Nelonen

Ajankohtainen Nelonen on suomalainen viihdeohjelma, jossa parodioitiin ajankohtaisia uutisia. Ohjelmaa juonsivat Pihla Penttisen ja Robin Svartströmin esittämät Meggi Halonen ja Lennu Niinistö. Ohjelman kanavakuuluttajaa esitti Kaarina Hazard.
Nelosen maanantaista torstaihin kello 19:30 esittämässä ohjelmassa perehdyttiin tuoreisiin näkökulmiin päivän uutisista sekä käsikirjoitettuihin skuuppeihin. Ohjelmaa tehtiin toukokuuhun 2014 asti.
Penttisen, Svartströmin ja Hazardin näyttelemien hahmojen lisäksi sarjassa vierailevina näyttelijöinä olivat muun muassa Pirjo Heikkilä, Mari Turunen, Teemu Aromaa, Santtu Karvonen ja Jaakko Saariluoma.
Vuoristoaallot

Vuoristoaalto syntyy, kun stabiilia ilmaa poikkeutetaan pystysuunnassa, jolloin ilmamassa jää heilahtelemaan alkuperäisen tasapainotilansa molemmin puolin. Luonnossa vuoristoaaltoja syntyy ilman ylittäessä vuorijonon, mistä tuleekin nimitys vuoristoaalto. Joissain lähteissä käytetään myös nimitystä gravitaatioaalto kuvaamaan täysin samaa ilmiötä. Koska vuoristoaallot aiheuttavat ilman pystysuuntaista liikettä, muodostavat aallot myös pilviä. 
Vuoristoaallon aallonpituus, eli myös pilvien etäisyys toisistaan, saadaan ratkaistua laskemalla aallolle Brunt-Väisälän taajuus. 
 formula_1
missä τ on heilahdusaika, g painovoimakiihtyvyys, formula_2 lämpötila aallon syntyessä, formula_3 kuivan ilman lämpötilavähete,formula_4 ilmapaketin lämpötilavähete, formula_5 potentiaalilämpötila ja z korkeus. Värähtelyn taajuuden formula_6 yksikkö on rad/s.
Kun aallonpituus formula_7 , jossa "V" on tuulen nopeus, saadaan vuoristoaaltoon liittyvä aallonpituus siis laskettua kun tunnetaan tuulen nopeus formula_8, ilman lämpötila vuoren huipulla formula_2 ja ilman lämpötilavähete formula_4 tai vaihtoehtoisesti potentiaalilämpötilan formula_5 paikallinen muutos korkeuden suhteen. Kaavan mukaisesti vuoristoaaltoja ei siis voi syntyä epävakaalle ilmalle formula_12, koska neliöjuuren alle tulisi negatiivinen luku.
Kirkkojärvi (Parkano)

Kirkkojärvi on Pirkanmaalla Parkanossa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Kirkkojärvi on osa Vuorijoen valuma-aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 2,0 kilometriä, leveys 700 metriä ja sen pinta-ala on 72 hehtaaria. Se sijaitsee Parkanon keskustassa. Vuorijoki on suurin joki, joka laskee järveen. Se tuo Vuorijärven vedet Kirkkojärveen. Muut ojat tuovat vettä keskustan pohjoispuolen- ja lounaispuolen soilta. Järven oma laskujoki Kirkkojoki on vain 850 metriä pitkä ja se yhtyy neljä kilometriä pitkään Viinikkajokeen 700 metriä ennen sen laskemista Parkanonjärveen.
Järvessä on kaksi järviallasta. Pääallas on 1,4 kilometriä pitkä ja 700 metriä leveä. Pienempi järviallas sijaitsee pääaltaan kaakkoispäässä noin 20 metriä leveä salmen erottamana. Sitä kutsutaan Pappilansalmeksi. Salmen yli kulkee valtatien 3 silta. Altaan pituus 500 metriä pitkä ja 140 metriä leveä. Kirkkojoki lähtee salmen eteläpäästä. Rantaviivan pituus on 5,8 kilometriä. Se on pääosin taajamaa, mutta pohjoisrannat ovat peltojen reunaa.
Historiaa.
Järven nimi oli aiemmin "Kanajärvi". Parkanon kirkko, joka rakennettiin jo vuonna 1800, ei ole ollut heti alussa järven nimen perustana.
Carl Gottfried Seuerling

Carl Gottfried Seuerling (1727 Ortrand, Saksa – 14. toukokuuta 1795 Örebro, Ruotsi) oli saksalaissyntyinen näyttelijä ja teatterinjohtaja. Taiteellisen uransa hän teki pääasiassa Ruotsissa, mukaan luettuna uraauurtava kiertueteatteritoiminta valtakunnan itäisissä maakunnissa eli nykyisessä Suomessa. Hänen johtamansa teatteriryhmä esitti ensi kertaa Suomessa useita teatteritaiteen klassikoita.
Ura.
Carl Gottfried Seuerling syntyi pienessä Ortrandin kaupungissa nykyisen Brandenburgin osavaltion alueella. Hän oli mukana Pohjois-Saksaa kiertäneissä teatteriryhmissä 1750-luvulla. Seuerling asettui Ruotsiin vuoden 1760 tienoilla ja liittyi Peter Lindahlin seureeseen. Sittemmin Seuerling nai Lindahlin tyttären, näyttelijä Margaretha Lindahlin. Teatteriseurueen johtajana Seuerling aloitti vuonna 1768. Suomeen seurue suuntasi matkansa ensimmäisen kerran talvella 1767–1768. Aikakirjojen mukaan kiertue aloitettiin Turusta, missä teatteriryhmä esiintyi Uudellatorilla sijainneessa varastorakennuksessa. Kiertue jatkui Helsingin, Porvoon ja Loviisan kautta Venäjän puolelle Friedrichshafeniin eli nykyiseen Haminaan. Toisen kerran Seuerlingin seurue rantautui Turkuun ja Suomeen vuonna 1778.
Seuerlingin teatteriryhmä niitti mainetta koko Suomessa aina Oulua myöten. Ryhmä näytteli muun muassa Calderónin, Holbergin, Lessingin, Molièren, Racinen, Shakespearen ja Voltairen kirjoittamia näytelmiä. Mitään teatteritaloja Suomessa ei ollut, vaan kappaleet esitettiin hyvinkin vaatimattomissa puitteissa, ja kömmähdyksiä sattui tavan takaa.
Seuerling uudisti teatteria siten, että näyttämö jäi vain näyttelijöiden käyttöön, jolloin nuoret mieskatsojat eivät enää saaneet katsomopaikkaa näyttämöltä. Päinvastoin kuin useimmat kollegansa, Seuerling hallitsi taloudenpidon. Hän hankki vanhoilla päivillään talon Örebrosta. Näyttelijöihin ja teatteritoimintaan suhtauduttiin melko penseästi 1700-luvun Ruotsissa, mutta Seuerling onnistui hankkimaan itselleen arvostusta ja hän kuoli kunnioitettuna kansalaisena.
Perhe.
Carl Gottfried Seuerlingin ensimmäinen aviopuoliso oli kapteeni Henrik Heidensköldin tytär Maria Ekman, jonka ensimmäinen aviopuoliso puolestaan oli ollut kapteeni Peter Ekman. Maria Ekman oli Seuerlingia neljännesvuosisadan vanhempi. Seuerlingin toinen puoliso oli näyttelijä Margaretha Lindahl, joka oli Seuerlingia 19 vuotta nuorempi. Margaretha Lindahlin isä Peter Lindahl ja veli olivat niin ikään näyttelijöitä. Seuerlingilla oli lapset Carolina Fredrica (Höijer) (1769–1821), Carl Fredric Seuerling (1770–1831), Gustaf Wilhelm Seuerling (1771–), Gottfrid Ferdinand Seuerling (1775–1826), Augusta Sofia Seuerling (1776), Charlotta Albertina Seuerling (1777), Gustafva Margaretha (Gustafsson) (1780–1863), Charlotta Antoinetta Seuerling (1782–1828) ja Johan Petter Seuerling (1789–1799). Heistä näyttelijöinä työskentelivät Carolina Fredrica ja Gustaf Wilhelm.
Portsan pojat

Portsan pojat on Viljo Mäkisen pronssiveistos Turun VIII kaupunginosassa eli ”Portsassa”, osoitteessa Puutarhakatu 34.
Veistos kuvaa 1900-luvun alun juoksevia lyseolaispoikia. Tammikuun 14. päivänä 1972 paljastetun teoksen lahjoittivat Turun kaupungille Turun Työväen Säästöpankki ja sen entinen toimitusjohtaja Eero Numerla. Pronssiveistoksen korkeus on 180 cm ja punagraniittisen jalustan 70 cm.
Tuomaskuoro

Tuomaskuoro (saksaksi "Thomanerchor") on poikakuoro Saksassa Leipzigissa. Kuoro perustettiin vuonna 1212, ja se on siten vanhimpia kuoroinstituutioista. Kuorossa laulaa 92 iältään 9-18-vuotiasta poikaa. Tuomaskuorolaiset, saksaksi "Thomaner", asuvat sisäoppilaitoksessa, "Thomasalumnatissa", ja käyvät koulua "Thomasschule zu Leipzigissa", joka on painottunut kieliin ja musiikkiin. Kuoron kotikirkko on Leipzigin Tuomaskirkko, "Thomaskirche". Johann Sebastian Bach työskenteli tuomaskanttorina (kuoron johtajana) vuosina 1723–1750. Nykyinen tuomaskanttori on Andreas Reize.
Birthday (Katy Perryn kappale)

Birthday on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Katy Perryn kappale hänen neljänneltä, vuonna 2013 ilmestyneeltä "Prism"-studioalbumiltaan. Kappaleen sanoittivat Perry ja Bonnie McKee sekä tuotti Dr. Luke, Max Martin ja Cirkut. Kriitikot sekä Perry itse on vertaillut kappaletta Princeen ja Mariah Careyhyn. "Birthdayn" sanoituksien kaksimielisyydellä Perry antaa seksuaalisia viittauksia kaverin syntymäpäivän juhlintaan. Kappale lähetettiin CHR:ään ja rytmikkään musiikin radioihin "Prism"-albumin neljäntenä singlenä 21. huhtikuuta 2014.
"Birthday" on julkaisunsa jälkeen saanut musiikkikriitikoilta pääosin positiivisia vastaanottoja, jotka yllättyivät kappaleen melodiasta, mutta kritisoivat puolestaan seksuaalisia viittauksia. "Prism"-albumin julkaisun jälkeen "Birthday" pääsi singlelistoille Etelä-Koreassa ja Ranskassa. Kun kappale oli julkaistu virallisena singlenä, se saavutti sijoituksia viidenkymmenen parhaan joukkoon Australiassa, Kanadassa ja Alankomaissa, samalla kun se sijoittui Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listan 83. sijalle. Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 24. huhtikuuta 2014. Video on ensisijaisesti taltioitu piilokameroilla ja siinä Perry on viitenä erilaisena hahmona lukuisilla syntymäpäiväjuhlilla sekä juhlatilaisuuksissa. Kriitikot yllättyivät videon teemasta mutta kritisoivat hänen hahmokuvaansa.
Liisa Lääveri

Liisa Lääveri (1948–2025) oli suomalainen laulaja ja toimittaja, joka tunnettiin lastenmusiikin esittäjänä sekä pitkästä urastaan Yleisradiossa.
1960-luvun puolivälissä Oulun tyttölyseota käynyt Lääveri otettiin laulajaksi oululaiseen Pomfelis-nimiseen folkyhtyeeseen, jonka muut jäsenet olivat Matti Partanen ja Jouni Suistola. Yhtyeen esikuva oli yhdysvaltalainen Peter, Paul and Mary. 
Lääveri oli 1970-luvulla mukana lastenmusiikkiin ja kansanlauluihin erikoistuneissa lauluyhtyeissä Ykä, Matti ja Liisa sekä Ykä, Risto ja Liisa, joiden muut jäsenet olivat Yrjö Mattila, Risto Suurla ja Matti Kontio. Ykä, Matti ja Liisa levytti albumit "Jouten" (1971) ja "Kissapa Uu" (1977); Ykä, Risto, Liisa ja lapset teki albumin "Musabusa" (1974). Lääveri oli mukana lukuisilla muillakin 1970- ja 1980-lukujen lastenmusiikkialbumeilla ja teki useita albumeja muun muassa Paroni Paakkunaisen kanssa. 
Liisa Lääveri toimi pitkään Yleisradion toimittajana ensin Helsingissä ja vuodesta 1983 Oulu Radiossa, josta jäi eläkkeelle 2009. Helsingin-vuosinaan Lääveri juonsi muun muassa television "Iltatähti"-musiikkiohjelmaa sekä radion "Rock-viikkoa" ja "Nuorten sävellahjaa".
Lääveri toimi 1980-luvulta alkaen oululaisten kehitysvammaisten musiikkiryhmä Estottomien ohjaajana. Vuonna 2003 hänet palkittiin näistä ansioista Nuorten Ystävät ry:n mitalilla.
Mukana albumeilla.
Liisa Lääveri lauloi ainakin seuraavilla albumeilla:
Adam Driver

Adam Driver (s. 19. marraskuuta 1983 San Diego, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Adam Sacklerin roolistaan televisiosarjassa "Girls" (2012–2017). Hän sai roolistaan Emmy-ehdokkuuden parhaasta sivuosasta komediasarjassa vuosina 2013, 2014 ja 2015. Hänet tunnetaan myös Kylo Renin roolista "Tähtien sodan" jatko-osatrilogiassa (2015–2019).
Driver näytteli isä Francisco Garupea Martin Scorsesen elokuvassa "Silence" (2016). Hän oli pääosassa Jim Jarmuschin elokuvassa "Paterson" (2016). Vuonna 2018 Driver näytteli etsivä Flip Zimmermania Spike Leen elokuvassa "BlacKkKlansman", josta hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden. Vuonna 2019 Driver näytteli draamaelokuvassa "Marriage Story", josta hän sai parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden.
Elämä.
Driver kasvoi Indianan osavaltiossa. World Trade Centerin pommi-iskun jälkeen hän värväytyi merijalkaväkeen. Ennen kuin häntä ehdittiin lähettää Irakiin, hänen rintalastansa murtui ja sotilasura päättyi siihen.
Driver yritti päästä opiskelemaan New Yorkin kuuluisaan Juilliard Schooliin, mutta hänet hylättiin. Myöhemmin Driver yritti kuitenkin uudestaan päästä Juilliardiin, ja tällä kertaa onnistui. 
Driver meni naimisiin Joanne Tuckerin kanssa kesäkuussa 2013. Heillä on yksi lapsi.
Oscar Isaac

Oscar Isaac, oikealta nimeltään Óscar Isaac Hernández Estrada (s. 9. maaliskuuta 1979 Guatemala) on guatemalalais-yhdysvaltalainen näyttelijä.
Nuoruus.
Isaac syntyi Guatemalassa guatemalalaisen äidin ja kuubalaisen isän perheeseen. Perhe muutti isän työn vuoksi Yhdysvaltoihin viisi kuukautta myöhemmin. He asuivat ensin Baltimoressa ja New Orleansissa, ja asettuivat Miamiin.
Isaac alkoi näytellä yläasteella. High schoolissa hän soitti kitaraa ja lauloi punk- ja skayhtyeissä, ja harkitsi uraa muusikkona. Esiintyessään teatterissa New Yorkissa vuonna 2001 hän päätti hetken mielijohteesta osallistua Juilliard School -taideopiston pääsykokeisiin. Hänet otettiin kouluun, josta hän valmistui vuonna 2005.
Ura.
Isaac esiintyi aluksi pienissä rooleissa elokuvissa ja televisiossa, kunnes hän sai Joosefin roolin raamatullisessa elokuvassa "Matkalla Beetlehemiin" (2006). Neljä vuotta myöhemmin hän esitti Juhana-prinssiä Ridley Scottin elokuvassa "Robin Hood". Sitä seurasivat muun muassa entisen vangin rooli toimintadraamassa "Drive" (2011) ja CIA-agentin rooli toimintatrillerissä "Medusan perintö" (2012).
Isaacin läpimurtorooli oli nimirooli folklaulajana Coenin veljesten elokuvassa "Inside Llewyn Davis" (2013). Hän sai pääosasuorituksestaan Golden Globe -ehdokkuuden. Seuraavina vuosina Isaac näytteli elokuvissa "Väkivallan vuosi" ja "Ex Machina".
Vuodesta 2015 alkaen Isaac on esittänyt hävittäjälentäjä Poe Dameronia "Star Wars" -elokuvissa. Vuonna 2016 hän esitti superroistoa elokuvassa "".
Vuonna 2016 Isaac palkittiin parhaan miespääosan Golden Globella minisarjasta "Show Me a Hero".
Isaacin 2020-luvun elokuvia ovat olleet muun muassa "The Card Counter" (2021) ja "Dyyni" (2021). Hän on esiintynyt 2020-luvulla myös television minisarjoissa "Scenes from a Marriage" ja "Moon Knight".
Elokuvanäyttelemisen lisäksi Isaac on tuottanut elokuvia sekä näytellyt teatterin lavalla.
Yksityiselämä.
Isaac on naimisissa kirjailija ja elokuvantekijä Elvira Lindin kanssa.
Forever 21

Forever 21, muotoiltuna FOREVER 21 on yhdysvaltalainen kansainvälisesti toimiva pikamuoti-ketju. Ensimmäinen ketjun liike avattiin vuonna 1984 ja oli nimeltään FASHION 21, mutta ketju muutti nimensä myöhemmin, tosin alkuperäinen liike on edelleen alkuperäisellä nimellä.
Alun perin ketju myi vain naistenvaatteita, mutta nykyään se myy esimerkiksi lastenvaatteita, miestenvaatteita, meikkejä, kodin sisustusta sekä Plus-mallistoa josta löytyy suurempia kokoja.
FOREVER 21 -liikkeitä löytyy ympäri maailmaa esimerkiksi Yhdysvalloista, Kanadasta, Japanista, Kiinasta, Intiasta, Saksasta, Espanjasta, sekä Venäjältä.
Turbulenttinen kineettinen energia

Turbulenttinen kineettinen energia (TKE) kuvaa turbulenssiin liittyvää keskimääräistä liike-energiaa massayksikköä kohden. Turbulenssiin liittyvän hetkellisen liike-energian aikakeskiarvo on verrannollinen turbulenttisuuden voimakkuuteen, joten sen muutoksia tutkimalla voidaan havainnollistaa turbulenttisuuden vaihteluita. Liike-energian hetkellisen aikakeskiarvon muutokset saadaan selvitettyä TKE-yhtälöllä.
TKE-yhtälö.
TKE-yhtälö ilmaisee turbulenssiin liittyvän hetkellisen liike-energian aikakeskiarvon muutosta tietyllä hetkellä. Tässä kohdassa TKE-yhtälöä tutkitaan ilmakehän rajakerroksen tapauksessa. Turbulenssin hetkellinen turbulenttinen kineettinen energia kt on:
formula_1,
missä formula_2, formula_3 ja formula_4 ovat tuulen kolme komponenttia ja ' tarkoittaa turbulenttista poikkeamaa keskiarvosta (esim. 30 min).
Keskimääräinen turbulenttinen kineettinen energia saadaan laskemalla tuulikomponenttien varianssien summan puolikas:
formula_5
Varsinainen TKE-yhtälö saadaan, kun määritellään keskimääräisen turbulenttisen kineettisen energian aikaderivaatta. Tällöin saadaan siis yhtälö, joka havainnollistaa turbulenttisuuden voimakkuuden muutoksia, esimerkiksi tuulen vaihteluita. Yhtälö on johdettavissa ilmakehän rajakerroksen liikeyhtälöistä, ja yksinkertaisuuden vuoksi tässä oletetaan:
Nyt TKE-yhtälöksi saadaan:
formula_8,
missä formula_9 on ilmanpaine, formula_10 ilman tiheys ja formula_11 gravitaatiokiihtyvyys.
Vasemmalla puolella yhtälössä on keskimääräisen turbulenttisen kineettisen energian muutosnopeus, jonka suuruuteen vaikuttavat yhtälön oikealla puolella olevat termit. Näiden termien merkitys on:
Honkanummen kappelit

Honkanummen kappelit ovat Helsingin seurakuntayhtymän Honkanummen hautausmaan siunauskappelit Vantaalla. Erik Bryggmanin suunnittelema rakennus on valmistunut vuonna 1955 ja se on vihitty käyttöön seuraavana vuonna. Bryggman voitti kappelin rakentamiseksi järjestetyn suunnittelukilpailun. Kappelien yhteydessä oleva krematorio rakennettiin vuonna 1991.
Rakennuksessa on kaksi erillistä kappelitilaa, joista pienessä kappelissa on 60 istumapaikkaa ja isossa kappelissa 120. Rakennuksessa on myös muun muassa uurnan luovutustila, krematorio ja vainajien säilytystilat. Kappelirakennus on suojeltu.
Ison ja pienen kappelin yhteydessä oleva krematorio on Helsingin ja Vantaan seurakuntayhtymien yhteisessä omistuksessa. Siinä on kaksi tuhkausuunia. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Pirkko ja Pekka Piirta.
HMCS Alberni

HMCS Alberni (viirinumero K103) oli Kanadan kuninkaallisen laivaston Flower-luokan korvetti toisessa maailmansodassa. Alus otettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1941 ja suojasi Atlantilla saattueita. Se tuhoutui 21. elokuuta 1944 Saksan laivaston sukellusveneen "U-480" torpedoimana.
Valmistus.
Alus tilattiin 14. helmikuuta 1940 Yarrow Limitediltä Esquimaltista Kanadasta, missä köli laskettiin 29. huhtikuuta. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta ja otettiin palvelukseen 4. helmikuuta 1941.
Palvelus.
Huhtikuussa 1941 alus liitettiin Halifaxissa Kanadan Atlantin laivastoon. Se liitettiin toukokuussa vasta muodostettuun Newfoundlandin saattajaosastoon, jonka mukana se suojasi toukokuuhun 1942 Pohjois-Atlantin saattueita matkan läntisellä osalla. Alus osallistui saattueen SC42 suojaamiseen syyskuussa 1941.
Alus pelasti "HMCS Assiniboinen" kanssa 3. toukokuuta 1942 Saksan laivaston sukellusveneen "U-455" torpedoiman brittiläisen tankkerin "British Workmanin" 47 eloonjäänyttä. Satamaan palattuaan "Alberni" siirrettiin kattiloiden vaihtoon telakalle, josta se palasi vasta kesäkuussa.
Lokakuusta 1942 helmikuuhun 1943 alus suojasi Pohjois-Afrikan maihinnousun saattueita Gibraltarin ja Britteinsaarten välillä. Alus pelasti 27. lokakuuta 1942 12 eloonjäänyttä amerikkalaiselta tankkerilta "Gurney E. Newliniltä", jonka Saksan laivaston sukellusvene "U-436" oli torpedoinut. Tankkerin upotti vuorokautta myöhemmin "U-606". Samana päivänä "Alberni" pelasti "HMCS Ville de Quebecin" kanssa 81 eloonjäänyttä "U-436:n" upottamalta brittiläiseltä valaanpyyntialukselta "Sourabayalta".
Alus palasi operaatio Torchiin maaliskuussa 1943 kuuluen hetken aikaa läntiseen saattajaosastoon ennen liittymistään Quebecin osastoon. Seuranneet viisi kuukautta alus suojasi Quebecin ja Labradorin välisiä saattueita. Oltuaan huollon jälkeen Bermudalla koulutettavana alus liittyi Britannian kuninkaalliseen laivastoon saattajaryhmä 4:n johtoaluksena. Huhtikuussa 1944 alus liitettiin läntisen reitin alaisuuteen Normandian maihinnousuun.
Alus suojasi 21. elokuuta 1944 saattuetta noin 25 merimailia kaakkoon Isle of Wightin St. Cetherinen niemestä, kun kello 11:45 Hans-Joachim Försterin komentama sukellusvene "U-480" torpedoi "Albernin" Englannin kanaalissa. Aluksen upotessa menetti henkensä 59 miehistönjäsentä. Moottoritorpedoveneet pelastivat 31 eloonjäänyttä.
Päälliköt.
Aluksenpäällikköinä olivat:
Daisy Ridley

Daisy Jazz Isobel Ridley (s. 10. huhtikuuta 1992 Westminster, Lontoo, Englanti) on brittiläinen näyttelijä, joka näyttelee Reytä "Tähtien sodan" jatko-osatrilogiassa.
Ridley on aiemmin näytellyt muun muassa televisiosarjoissa "Hiljainen todistaja", "Mr Selfridge" ja "Sairaalaelämää".
Juicen kirjasto

Juicen kirjasto on Tampereella toimiva kirjasto ja kulttuurikeskus. Se perustettiin vuonna 2011. Kirjasto sijaitsee Tampellan kaupunginosassa Pellavantorin laidalla. Kirjastossa on Juice Leskisen kotikirjasto, kaikkiaan noin 2 300 teosta. Reino &amp; Aino Kotikenkä Oy osti Leskisen kirjaston perikunnalta ja lahjoitti sen vuonna 2009 taiteilijan toiveen mukaisesti Viola-kotiyhdistys ry:lle. 
Kirjastossa järjestetään kuukausittain kulttuuritilaisuuksia, joiden tarkoituksena on paitsi tehdä taiteilijan kirjallista työtä tunnetuksi, myös edistää yleisesti suomen kieltä ja kirjallisuutta. Kirjastoa voi myös vuokrata kokouksiin ja yksityistilaisuuksiin. Kirjastossa toimii sen aukioloaikoina myös kahvila anniskeluoikeuksin.
Viola-kodin yhteydessä Tampereella toimivan Juicen kirjaston tueksi on perustettu yhdistys, Juicen Kirjaston Tuki ry., joka tukee, kehittää ja tekee tunnetuksi kirjaston toimintaa.
Catacombs of the Black Vatican

Catacombs of the Black Vatican on heavy metal -yhtye Black Label Societyn yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 8. huhtikuuta 2014 levymerkillä E1 Music.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12.
Kreetan kirkko

Kreetan kirkko () on Kreetalla toimiva osa maailmanlaajuista ortodoksista kirkkoa. Kirkolla on puoliautonominen asema Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alaisuudessa. Kirkko ei siis ole osa Kreikan kirkkoa.
Historia.
Kreetan kirkko ja arkkihiippakunta pitää ensimmäisenä piispanaan apostoli Titusta. Kirkko on ollut itsehallinnollinen osmanivallan ajan loppupuolelta. Kreikan valtio kirjasi kirkon aseman lakiin vuonna 1961, noin 50 vuotta sen jälkeen kun Kreeta oli liittynyt Kreikkaan. Vuonna 1962 patriarkaatti antoi kaikille saaren piispoille metropoliitan aseman. Vuonna 1967 Kreetan metropoliitta sai arkkipiispan aseman.
Hallinto.
Kreetan kirkkoon kuuluu arkkihiippakunnan lisäksi 8 hiippakuntaa. Kreetan arkkipiispa on vuodesta 2006 Eirenaios (Eirinaíos). Kreetan arkkipiispan istuin on Iraklionissa sijaitseva Kreetan arkkihiippakunnan katedraali Pyhän Menaksen katedraali.
Kreetan kirkon hiippakunnat ovat:
Eeva Puukka

Eeva Puukka (s. 13. elokuuta 1989) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa LP Viestiä. Puukka on saavuttanut kolme SM-hopeaa, kolme SM-pronssia sekä kaksi Suomen Cupin hopeaa. Hänet on valittu Mestaruusliigan kuukauden tähdistöön kahdeksan kertaa. Kaudella 2016–2017 Puukka voitti Mestaruusliigan torjuntatilaston 73 torjunnalla. Hän toimi joukkueensa kapteenina vuosina 2013-2018.
Mestaruusliigassa Puukka on pelannut yhteensä 342 ottelua. Hän on pelipaikaltaan keskitorjuja, ja hänen pituutensa on 183 senttimetriä.
Eeva Puukka edusti Suomen naisten lentopallomaajoukkuetta vuosina 2012–2015. Otteluita maajoukkueessa kertyi 27. Puukka oli edustamassa Suomea lentopallon MM- ja EM-karsinnoissa Turkissa, Valko-Venäjällä ja Azerbaidžanissa sekä Etelä-Korean Universiadeissa. 
Puukka pelasi Euroopan CEV-cupia ja Challenge Cupia Oriveden Ponnistuksen paidassa. Lisäksi hän pelasi kaksi Euroopan Mestareiden liigan ottelua LP Salon joukkueessa. 
Eeva Puukka valmistui vuonna 2015 maisteriksi Jyväskylän yliopistosta, ja hän siviiliammatiltaan englannin lehtori.
Kaisa Kymäläinen

Kaisa Emilia Kymäläinen (s. 11. lokakuuta 1994) on suomalainen lentopalloilija ja kuulantyöntäjä. 
Lentopallon Mestaruusliigassa hän on edustanut Oriveden Ponnistusta ja saavuttanut kaksi hopeaa ja yhden pronssin. Hän on pelipaikaltaan yleispelaaja ja hänen pituutensa on 183 senttimetriä.
Kuulantyönnössä Kymäläinen on edustanut Oriveden Ponnistusta vuoteen 2021 asti ja sen jälkeen Hirsilän Pyrkivää. Häntä valmensi aiemmin Jaakko Hassi ja vuodesta 2021 Teijo Kööpikkä. Hän on saavuttanut Kalevan kisoissa kultaa 2017 ja 2023, hopeaa 2018 sekä pronssia Kalevan kisoissa 2016, 2021 ja 2022. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 2017 ja 2019, hopeaa 2018 sekä pronssia 2015 ja 2021. Hän on voittanut lajin Suomen-mestaruuden 15-vuotiaissa (vuonna 2009), 17-vuotiaissa (2011) ja 22-vuotiaissa (2014, hallissa 2015 ja 2016). Hänen ennätyksensä 4 kilogramman kuulalla on ulkoradoilla 16,94 m ja sisäradoilla 16,50 m.
Royal Tramps

Royal Tramps oli vuonna 1988 perustettu rockyhtye, joka keikkaili 1980- ja 1990-luvulla sekä Suomessa että Suomen rajojen ulkopuolella. Yhtye esiintyi muun muassa Deep Purplen, Neil Youngin ja Pearl Jamin lämmittelijänä.
Royal Tramps ehti julkaista neljä pitkäsoittoa. Ensimmäinen levy "First Move" ilmestyi 1989 ja viimeiseksi jäänyt "Dreams/Reality"-levy 1995. Yhtye hajosi vuonna 2005. 
Myös tuottajana tunnettu kitaristi Olli Kykkänen perusti 2005 yhtyeen Los Bastardos Finlandeses.
Salamakannel

Salamakannel oli 1990-luvun taitteessa toiminut suomalainen kansanmusiikkiyhtye. Yhtye on julkaissut uusimman albuminsa IV 2024.
"Helsingin Sanomien" Pirkko Kotirinta kuvaili yhtyeen esikoisalbumin arvostelussaan sen tyyliä afrovaikutteiseksi ja rockpohjaiseksi maailmanmusiikiksi, johon kanteleet ja viulu tuovat oman itäisen vivahteensa hieman ruotsalaisen Filarfolket-yhtyeen tapaan.
Thomas Piketty

Thomas Piketty (s. 7. toukokuuta 1971 Clichy, Ranska) on ranskalainen ekonomisti, joka on École d’Économie de Paris'n ja École des Hautes Études en Sciences Sociales’n professori. Pikettyn vuonna 2013 ilmestynyttä teosta "Pääoma 2000-luvulla" on pidetty tärkeimpänä taloustieteellisenä teoksena vuosiin, ehkä vuosikymmeniin ja se on herättänyt runsaasti keskustelua, saaden osakseen sekä kehuja että kritiikkiä.
Ura.
Piketty palkittiin Yrjö Jahnssonin säätiön taloustieteen palkinnolla vuonna 2013.
Piketty kieltäytyi joulukuussa 2014 hänelle tarjotusta Ranskan Kunnialegioonan kunniamerkistä ja sanoi syyksi sen, ettei ole hallituksen asia päättää, kuka on ”kunnianarvoisa”.
Perintöveron suuruudeksi Piketty ja Emmanuel Saez ovat suosittaneet 50–60 prosentin, suurimpien osalta 80 prosentin veroa. Veroparatiiseja vastaan pitäisi toimia, jotta ansiotuloveroja voisi laskea, sillä monikansalliset yritykset eivät välttämättä nykyisin maksa veroa ollenkaan.
Yksityiselämä.
Thomas Pikettyn puoliso, sosialistipoliitikko Aurélie Filippetti nosti vuonna 2009 syytteen Pikettyä vastaan perheväkivallasta. Sosialistipuolue välitti sopimuksen, jolla Piketty pyysi tekojaan anteeksi ja Filipetti perui syytteen. Anteeksipyynnössään Piketty myönsi harjoittaneensa väkivaltaa Filipettiä kohtaan monesti heidän suhteensa aikana. Vuonna 2019 Piketty puolustautui kysyttäessä, että Filipettin asenne olisi ollut "hyvin aggressiivinen" Filipettiä itseään ja Pikettyn lapsia kohtaan. Filipettin mukaan Piketty mustamaalasi uhria tyypilliseen tapaan. Vuonna 2022 Piketty tuomittiin syylliseksi kunnianloukkaukseen Filipettiä kohtaan näiden väitteiden vuoksi. Filipettistä tuli Ranskan kulttuuriministeri. Hän päätti kaksivuotisen suhteen paettuaan heidän kodistaan poliisiasemalle helmikuussa 2009.
Quosego

Quosego – Tidskrift för en ny generation oli suomenruotsalainen kulttuurijulkaisu, josta ilmestyi 1928–1929 neljä numeroa. Lehden päähuomio kohdistui Suomen modernismiin.
Aiemmin lyhyen aikaa ilmestyneen Ultran monet kirjoittajat siirtyivät 1928 perustettuun Quosegoon, jossa Elmer Diktonius oli jälleen vahva voima. Lehden toinen perustaja ja toimittaja oli Hagar Olsson. Mukaan tulivat merkittävällä panoksella myös Rabbe Enckell ja Gunnar Björling. Lehti poikkesi kuitenkin Ultrasta sikäli, että siltä puuttui kansainvälinen tavoite ja se oli yksinomaan ruotsinkielinen. Päähuomio kohdistui kotimaisiin tapahtumiin. Sisältö oli johtavien kotimaisten kirjoittajien runoa ja proosaa ja niiden rinnalla esseitä, jotka käsittelivät modernismin estetiikkaa.
Lehdestä ilmestyi neljä numeroa, yhteensä 208 sivua. Ulkoasultaan se ei, kuten ei Ultrakaan, edustanut modernismia. Alaotsikko oli ”Tidskrift för en ny generation”, ja päätoimittaja oli ensin kääntäjä ja yliopiston opettaja Cid Erik Tallqvist, sitten Rabbe Enckell ja lopuksi Kurt Reuter. Lehti oli kytköksissä kustannustalo Söderströmsiin, joka tiettävästi rahoitti lehden numerot 2 ja 4. Päätoimittaja ja kirjoittajat vastasivat numeroiden 1 ja 3 kustannuksista. Lehden ensimmäisen numeron painoksen suuruus oli 900. Ahkerimpia kirjoittajia olivat Enckell ja Björling. Lehti muodosti sillan suomenruotsalaisen avantgarden ja Ruotsissa nousemassa olevan modernismin välille.
Quosego oli vähemmän radikaali kuin Ultra. Se tarjosi foorumin individualistisemmalle ja kokeellisemmalle modernismille. Sillä ei myöskään ollut selvää radikaalia ohjelmanjulistusta. Erik Kihlman määritteli Nya Arguksessa sen kiukkuisen uuden sukupolven äänitorveksi, jolla oli käytössään myös Hufvudstadsbladet ja Svenska Pressen. Rolf Lagerborg katsoi, että lehti otti itsensä liian vakavasti. Ruotsalainen kriitikko Göran von Rettig piti lehteä surullisenkuuluisana lehtenä, jota siteerattiin kaikilla ruotsalaisilla pilapalstoilla.