tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
SAT-koe

SAT-koe on Yhdysvalloissa yleisesti käytössä oleva tasokoe, joka mittaa kriittistä lukutaitoa, matemaattisia taitoja ja kirjoitustaitoa. Kokeen järjestää voittoa tavoittelematon College Board -järjestö. SAT oli alun perin lyhenne sanoista "Scholastic Aptitude Test". Vuonna 1993 nimeksi vaihdettiin "Scholastic Assessment Test". Vuodesta 1997 kokeen nimi ei ole ollut lyhenne.
SAT:n avulla mitataan Yhdysvalloissa opiskelijoiden valmiuksia yliopisto-opintoihin. SAT (tai sitä vastaava koe) on yhdysvaltalaisten yliopistojen toiseksi tärkein valintakriteeri lukion arvosanojen jälkeen, sillä Yhdysvalloissa ei järjestetä ylioppilaskoetta tai yliopistojen pääsykokeita. Joissain yliopistoissa SAT on kuitenkin vapaaehtoinen, tai sen sijaan käytetään jotain kilpailevaa koetta kuten ACT:tä.
SAT:ssä on kolme osiota: lukeminen ("reading"), kirjoittaminen ja kieli ("writing and language") sekä matematiikka ("math"). Kokeen kokonaiskesto on 180 minuuttia, jonka lisäksi vapaaehtoiseen ainekirjoitukseen ("essay") saa 50 minuuttia.
SAT luotiin Yhdysvalloissa alun perin auttamaan vähäosaisia nousemaan vähemmän arvostetuista lukioista. SAT:n perusti voittoa tavoittelematon College Board -järjestö vuonna 1926 nimellä Scholastic Aptitude Test. Nykyisen muotonsa erillisine sanallisine ja matemaattisine osioineen koe sai vuoteen 1930 mennessä. SAT:stä oli tullut 1940-luvun puolivälissä yhdysvaltalaisten yliopistojen standardikoe. Ainekirjoitus oli pitkään pakollinen osa koetta, mutta siitä tehtiin vapaaehtoinen vuonna 2014. Muutoksen tarkoituksena oli tehdä kokeesta tasaveroisempi niille opiskelijoille, jotka eivät ole käyneet valmennuskursseja. Samalla vähentääkseen rahan merkitystä kokeessa menestymisessä SAT-kokeita pyörittävä järjestö alkoi tarjota ilmaista valmennusta.
SAT on periaatteessä älykkyystesti, ja valmennuskurssien käynnillä on vain pieni vaikutus kokeen tulokseen.
Suomessa SAT-kokeita järjestää Suomi-Amerikka Yhdistysten Liitto. Yhdysvalloissa koetta järjestävä College Board järjestää myös SAT II -kokeita, joissa testataan yksittäisten aineiden osaamista.
Eikö sua hävetä

”Eikö sua hävetä” on tubettajana tutuksi tulleen Tuure Boeliuksen esikoissingle, joka julkaistiin 11. elokuuta 2017. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Tido, Aku Rannila sekä Saara Törmä. Tuotannosta vastaavat KOI-yhtyeen Tido ja Minna Koivisto.
Kappale esitettiin ensimmäisen kerran julkisesti Tubecon-tapahtumassa 13. elokuuta 2017. Boelius oli kappaleen julkaisuhetkellä 16-vuotias.
”Eikö sua hävetä” -kappaleen musiikkivideo julkaistiin YouTubessa levy-yhtiö Kaiku Entertainmentin kanavalla 25. elokuuta 2017. Videon on ohjannut koreografi Reija Wäre.
Osuusmeijeri

Osuusmeijeri on osuuskunta, jonka tarkoitus on jäsentensä karjantuotteiden (maidon ja kerman) jalostus ja kauppa. Osuusmeijeriliike alkoi 1870-luvulla.Suomen ensinmäinen osuusmeijeri perustettiin Ilmajoen kunnassa Etelä-Pohjanmaalla.
Vuoden 1949 lopussa Suomessa kuului osuusmeijereihin noin 3/4 karjanomistajista ja vähän yli puolet lehmäluvusta. Toiminnassa oli 427 osuusmeijeriä ja maidonmyyntiosuuskuntaa. Voinvientiä varten on Suomessa perustettu keskusosuuskunnat Valio ja Enigheten. Osuusmeijereillä on myös ollut sivuliikkeitä kuten sikaloita, myllyjä ja sahoja.
Sulfentratsoni

Sulfentratsoni (C11H10SN4Cl2O3F2) on heterosyklinen triatsoloni- ja sulfonamidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet.
Huoneenlämpötilassa sulfentratsoni on ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen niukkaliukoista ja liukenee hieman asetoniin ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Sulfentratsonin herbisidinen vaikutus perustuu siihen, että se on kasvien protoporfyrinogeenioksidaasientsyymin inhibiittori. Tämän seurauksena kasviin kertyy yhdisteitä, jotka aktivoituvat valon vaikutuksesta ja kuihduttavat kasvin.
Valmistus ja käyttö.
Sulfentratsonia valmistetaan 4-difluorimetyyli-4,5-dihydro-3-metyyli-5-okso-1H-1,2,4-triatsolin ja 2,4,5-trikloorimetaanisulfonanilidin välisellä reaktiolla emäksen läsnä ollessa. Ainetta käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa soijapapu-, sokeriruoko- ja tupakkaviljelmillä sekä nurmilla. Yhdistettä käytetään emulsiona tai kostutettavana jauheena ja se levitetään kasvien lehdille tai maaperään. Sulfentratsoni on rekisteröity käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa, mutta ei Euroopan unionin alueella.
Osuusteurastamo

Osuusteurastamo (aik. karjanmyyntiosuuskunta) on osuuskunta, joka huolehtii jäsentensä teuraskarjan myynnistä ja harjoittaa karjatuotteiden jalostusta. 
Vuonna 1950 toimi Suomessa kaksitoista alueellista osuusteurastamoa. Niiden jäsenmäärä oli yhteensä 89 000. Osuusteurastamoiden keskusliike oli vuosina 1936–1991 toiminut Tuottajain Lihakeskuskunta.
Mother!

Mother! (mother!) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Darren Aronofsky. Elokuvan pääosissa ovat Jennifer Lawrence, Javier Bardem, Ed Harris ja Michelle Pfeiffer.
Elokuvan ensi-ilta oli syyskuussa 2017 Venetsian elokuvajuhlilla, jossa se kilpaili Kultaisesta leijonasta. Suomen valkokankaille elokuva saapui 15. syyskuuta 2017.
Symbolinen laskin

Symbolinen laskin on laite, jolla voidaan suorittaa symbolista laskentaa muuttujakirjaimilla. Käytännössä tämä tarkoittaa laskimen sisältävän erilaisia algoritmeja, joilla se käsittelee tyypillisiä muuttujakirjaimia sisältäviä tilanteita. Näitä ovat mm. lausekkeiden sieventäminen, yhtälön ratkaiseminen sekä funktion derivointi. Symboliset järjestelmät (laskin tai ohjelmisto) saattavat myös näyttää laskutoimituksille välivaiheet.
Esimerkiksi seuraavat laskut ovat mahdollisia:
Perinteiset laskimet suorittavat laskutoimitukset numeroiden avulla ja ne ovat olleet pitkään käytössä Suomen kouluissa. Symbolisten laskinten merkitys on Suomessa korostunut sen jälkeen kun sen käyttö sallittiin ylioppilaskokeessa keväällä 2012. Tämä on myös osaltaan vaikuttanut ylioppilaskokeen rakenteeseen ja tehtäviin keväällä 2016 valmistuneessa matematiikan ylioppilaskokeen rakenneuudistuksessa. Lukion lisäksi symboliset laskimet eivät ole merkittävästi yleistyneet muilla kouluasteilla.
Mäkihypyn maailmancup 2017–2018

Mäkihypyn maailmancup 2017–2018 alkoi 18. marraskuuta 2017 Puolan Wisłassa ja päättyi Slovenian Planicassa sekä Saksan Oberstdorfissa 25. maaliskuuta 2018.
Miesten kilpailukalenterissa oli 23 henkilökohtaista kilpailua sekä kahdeksan joukkuekilpailua. Naisten kalenterissa oli 17 henkilökohtaista kilpailua, joiden lisäksi mukana oli maailmancup-tasolla ensimmäistä kertaa joukkuekilpailuja, yhteensä kaksi.
Eeva Lepistö

Eeva Lepistö (s. 21. syyskuuta 1943) on suomalainen toimittaja ja sarjakuvien suomentaja. Hän toimi "Helsingin Sanomien" sarjakuvatoimittajana vuosina 1964–2007. Tuona aikana hän valitsi lehdessä julkaistut sarjakuvat ja suomensi vieraskieliset sarjat. Suomen sarjakuvaseura myönsi hänelle vuonna 2006 sarjakuvaneuvoksen arvonimen ja kutsui häntä perusteluissaan ”Suomen luetuimmaksi mutta myös tuntemattomimmaksi kääntäjäksi”. Lepistön erityisenä ansiona mainittiin useiden kotimaisten strippisarjakuvien nostaminen suosioon "Helsingin Sanomien" avulla. Hänen ”löytöjään” ovat muun muassa Juba Tuomolan "Viivi ja Wagner", Pauli Kallion ja Christer Nuutisen "Kramppeja ja nyrjähdyksiä", Timo Mäkelän "Kalliokadun blues" ja Pertti Jarlan "Fingerpori". Lepistö on saanut myös Suomen Valkoisen Ruusun ansioristin vuonna 2005.
Lepistö oli usean vuosikymmenen ajan Jim Davisin "Karvisen" ainoa suomentaja. Lepistö nosti sarjan "Helsingin Sanomien" sunnuntaisivuille vuonna 1981 ja keksi nimelle "Garfield" suomennoksen "Karvinen". Hän suomensi 1990-luvun loppuun mennessä yli 50 "Karvinen"-kokoelmaa sekä kaksi kokoelmaa Dik Brownen "Harald Hirmuista" ja yhden kokoelman Bud Gracen "Hannesta".
Älykkyystesti

Älykkyystesti on psykologinen testi, jolla mitataan testattavan henkilön älykkyyttä. Älykkyystesti koostuu varta vasten älykkyystestiä varten luoduista tehtävistä, joista suoriutumisen perusteella henkilön älykkyyttä arvioidaan.
Suurin osa älykkyystesteistä pyrkii mittaamaan niin sanottua g-tekijää eli yleisälykkyyttä. Jotkin testit mittaavat älykkyyden eri osa-alueita. Ne antavat testatulle henkilölle älykkyysprofiilin, josta ilmenevät muun muassa hänen kognitiiviset vahvuusalueensa.
Älykkyystestin antamaa tulosta voidaan verrata suureen joukkoon muiden henkilöiden testituloksia, ja näin henkilön älykkyys voidaan määritellä suhteessa muihin ihmisiin. Älykkyys ilmoitetaan älykkyysosamääränä (ÄO). ÄO:ta määriteltäessä henkilön älykkyystestin pistemäärää verrataan normaalijakaumaan, jonka keskiarvo on 100, minkä jälkeen pistemäärä suhteutetaan testattavan ikään.
Yleisälykkyyttä mittaavia testejä on muodoltaan erilaisia. Niille on tyypillistä se, että ne vaativat mahdollisimman vähän ennalta opittuja tietoja tai taitoja. Niitä yhdistää se, että niiden ongelmanratkaisussa tarvitaan tiettyjä yleisen tason komponentteja, joiden esiintyminen todennetaan testien välisellä korrelaatiolla ja testien korrelaatiolla g-tekijään. Niille on ominaista myös standardointi.
Älykkyystestien soveltuvuutta eri kultturitaustaisten ja koulutukseltaan toisistaan poikkeavien ihmisten testaamiseen on toisinaan epäilty. Vuonna 1994 kaikkiaan 52 psykologia totesi ÄO-testin olevan hyvä ja kulttuurisesti riippumaton keino mitata ihmisen älykkyyttä.
Älykkyystestit syntyivät tarpeesta selvittää, onko oppilas laiska vai heikko. Ensimmäisen älykkyystestin kehitti psykologi Alfred Binet vuonna 1905. Psykologi Lewis Terman kehitti testiä edelleen Stanfordin yliopistossa, jonka mukaan testi sai nimekseen Stanford-Binet. Vuoden 1916 koesarjaan perustuvat edelleen useimmat nykyisetkin älykkyystestit.
Yhdysvalloissa nykyisin käytetyimpiä aikuisten älykkyystestejä ovat Wechsler Adult Intelligence Scale (WAIS) ja Stanford–Binet. Suomen Mensan käyttämä älykkyystesti on kulttuurineutraali yleistä älykkyystekijää mittaamaan pyrkivä tasokuviopäättelytesti.
Tolerance 0

Tolerance 0 on suomalaisen metalliyhtye S-Toolin musiikkialbumi, joka julkaistiin 15. syyskuuta 2017.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt sekä sanoittanut Ville Laihiala ja sovittanut S-Tool.
Stephen Wooldridge

Stephen Brian Wooldridge (17. lokakuuta 1977 Sydney – 15. elokuuta 2017) oli australialainen ratapyöräilijä, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Wooldridge voitti joukkuetakaa-ajon olympiakultaa Ateenassa 2004, missä hänet palkittiin Peter Dawsonin tavoin kultamitalilla, vaikka he osallistuivat vain karsintavaiheeseen. Wooldridge voitti joukkuetakaa-ajossa myös muun muassa neljä maailmanmestaruutta. Hän kuoli vain 39-vuotiaana 15. elokuuta 2017.
Eurooppatie E40

Eurooppatie E40 on pisin eurooppatie, jolla on pituutta noin 8 600 kilometriä. Tien länsipää on Ranskassa ja itäpää Kazakstanissa. Tie alkaa Pohjois-Ranskan Calaisista ja kulkee Belgian, Saksan, Puolan, Ukrainan, Venäjän, Länsi-Kazakstanin, Uzbekistanin, Turkmenistanin ja Kirgisian halki Itä-Kazakstanin Ridderiin.
Reitti.
Calais - Oostende - Gent - Bryssel - Liège - Aachen - Köln - Olpe - Gießen - Bad Hersfeld - Herleshausen - Eisenach - Erfurt - Gera - Chemnitz - Dresden - Görlitz - Legnica - Wroclaw - Opole - Gliwice - Krakova - Przemyśl - Lviv - Rovno - Zhitomir - Kiova - Harkova - Donin Rostov - Lougansk - Volgograd - Astrahan - Atıraw - Beineu - Kungrad - Nukus - Dasshaus - Buchara - Nawoy - Samarkand - Dihzak - Taškent - Šymkent - Taraz - Biškek - Almaty - Sary-Ozek - Taldykorgan - Ucharal - Taskesken - Ayaguz - Georgiyevka - Öskemen - Ridder.
Suurimmat tien varrella olevia kaupungit ovat Bryssel, Köln, Dresden, Wrocław, Krakova, Lviv, Kiova, Harkova, Volgograd, Taškent, Samarkand, Biškek ja Almaty.
Francesco La Macchia

Francesco La Macchia (9. lokakuuta 1938 Tonnarella – 31. heinäkuuta 2017) oli italialainen ratameloja ja olympiamitalisti.
La Macchia saavutti parinsa Aldo Dezin kanssa kanadalaiskaksikkojen 1 000 metriltä olympiahopeaa Roomassa 1960. Hän kuoli 78-vuotiaana 31. heinäkuuta 2017.
Metalliruiskuvalu

Metalliruiskuvalu () on prosessi joka muistuttaa muovien ruiskuvalua. Ruiskuvalun jälkeen MIM-osasta (ns. vihreä osa) poistetaan muovinen sideaine. Tämän jälkeen ns. ruskeat osat sintrataan uunissa. Menetelmä soveltuu pienten (usein alle 30 g) monimuotoisten osien massavalmistukseen.
Run–D.M.C. (albumi)

Run–D.M.C. on yhdysvaltalaisen hip hop -yhtyeen Run–D.M.C:n esikoisstudioalbumi. Albumi julkaistiin 27. maaliskuuta 1984, ja sitä pidettiin aikanaan mullistavana, koska se esitti aggressiivisempaa hip hop -tyyliä vastakohtaisena kevyelle hip hopille, joka oli suosittua siihen aikaan. Tämän albumin ansiosta Run–D.M.C:tä on pidetty 1980-luvun puolivälin new school hip hopin pioneereina.
Mario Cantaluppi

Mario Cantaluppi (s. 11. huhtikuuta 1974 Schlieren, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli puolustava keskikenttäpelaaja.
Cantaluppi pelasi Sveitsin pääsarjassa 345 ottelua edustaen Grasshopper Club Zürichiä, FC Baselia, Servetteä ja FC Luzernia. Hän oli voittamassa Sveitsin-mestaruutta Grasshopper Club Zürichissä kaudella 1990–1991 sekä FC Baselissa kausina 2001–2002 ja 2003–2004. Sveitsin cupin Cantaluppi voitti FC Baselissa kausina 2001–2002 ja 2002–2003.
Vuosina 2004–2006 Cantaluppi pelasi 58 Bundesliigan ottelua 1. FC Nürnbergissä. Vuosina 2008–2010 hän edusti belgialaista Sint-Truidensea pelaten 47 ottelua maan pääsarjassa ja 34 ottelua toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 2. divisioonassa. 
Cantaluppi pelasi Sveitsin maajoukkueessa 22 ottelua ja teki neljä maalia vuosina 1997–2003.
Valmentamisen Cantaluppi aloitti vuonna 2010 SC Buochsissa, jossa hän toimi pelaaja-valmentajana. Keväällä 2014 Cantaluppi toimi seitsemän ottelun ajan Servetten päävalmentajana Sveitsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Challenge Liigassa.
Henrik Parviainen

Henrik (Heikki) Parviainen (Parwiainen) (25. helmikuuta 1814 – 2. toukokuuta 1877) oli suomalainen kauppias ja valtiopäivämies.
Pohjois- ja Raja-Karjalasta on lähtöisin ns. Kiihtelysvaaran Oskolan sukuhaara, josta useat suvun jäsenet ja heidän puolisonsa ovat kohonneet merkittäviksi kauppiaiksi tai tehtailijoiksi ja vaikuttaneet muillakin aloilla 1800-luvulta alkaen. Tämän sukuhaaran vanhin on Antti Ollinpoika Parviainen (syntynyt 1674, kuollut 27. toukokuuta 1737 Kiihtelysvaaran Oskolassa).
Henrik Parviainen oli mainitun sukuhaaran maakauppias Kiihtelysvaarasta. Parviaisen ensimmäinen vaimo oli Elin Simonsdotter (1826–1847 Kiihtelysvaarassa) ja toinen Sofia Cajander (1829–1897). Parviaisella oli kolmetoista lasta, joista mainittakoot poika Simo Frithiof Parviainen, piirilääkäri ja valtiopäivämies, tytär Johanna Selina Parviainen, tehtailija C. J. Cederbergin vaimo sekä tytär Elise Parviainen, joka vuosi isänsä kuoleman jälkeen oli ensimmäinen ja ainoa nainen, joka sai Joensuussa porvarioikeudet.
Parviainen harjoitti kaupankäyntiä Joensuussa jo ennen kaupungin perustamista 1848 ja hankki porvarioikeudet perustetussa kaupungissa kuten veljensä Simon Parviainen, Petter Parviainen ja Erik Parviainen sekä Jyväskylässä Michel Parviainen. 
Parviainen hankki perustetusta Joensuun kaupungista tontin asuntoa ja kauppahuonetta varten Torikadun ja Suvantokadun kulmasta (korttelista 52 tontti 4 vanhan numeroinnin mukaisesti), nykyään K-Citymarketin kohdalla. Hän asui siinä koko loppuelämänsä. Vuonna 1862 siihen rakennettiin Joensuun ensimmäinen lämmitettävä eteinen. Parviainen kauppasi muun muassa voita, turkiksia, suolaa, kahvia ja kankaita. Ehkä hänen hyväntahtoisuutensa takia liike ajautui konkurssiin 1877, hän itse kuoli samana vuonna.
Parviainen rakennutti Joensuuhun kolme asuintaloa, mutta yksikään niistä ei enää ole säilynyt. Lisäksi hän urakoi yhdessä talollinen Tuomas Laurikaisen kanssa Niskasaaren viljamakasiinin, joka valmistui 1852. Se on Joensuun vanhin kivirakennus ja museoviraston valtakunnallisesti merkittävä kulttuuriympäristö. Parviainen osallistui myös laivaliikenteen kehittämiseen kahdessa laivayhtymässä, mm. höyrylaiva "Väinämöisen" osakkaana vuodesta 1866 lähtien. 
Oman kaupankäynnin ohella hän toimi Joensuussa järjestysoikeuden vannotettuna apujäsenenä, kaupunginvanhimpina (valtuutettujen edeltäjä) ja kaupungin rahavarainhoitajana eli kaupunginkasöörinä (kamreerin edeltäjä) sekä rakennuslainavarain toimikunnassa. Parviainen oli porvarissäädyssä Joensuun edustaja valtiopäivillä 1863–1864. Valtiopäivillä hyväksyttiin muun muassa Parviaisen ja A. J. Europaeuksen esitys Joensuun yläalkeiskoulun (myöhemmin Joensuun lyseo) perustamisesta. Hän oli perustamassa myös Joensuun porvariston eläkekassaa 1856 ja toimi seurakunnan kirkkovaltuuston jäsenenä 26 vuotta ja lukkarina 12 vuotta. Parviainen oli Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran aktiivijäsen.
Terminator (tuotesarja)

Terminator on tuotesarja, joka on alkanut James Cameronin ohjaamasta elokuvasta.
Sarjaan kuuluu useita elokuvia, videopelejä, sarjakuvia ja muita tuotteita.
Hahmot.
Keskeisiä hahmoja tuotesarjassa ovat Sarah Connor, John Connor, Terminator ja Skynet.
Videopelit.
Videopelejä ovat kehittäneet useat eri yritykset eri alustoille.
King of Rock

King of Rock on yhdysvaltalaisen hip hop -trion Run–D.M.C:n toinen studioalbumi. Albumi tuotettiin sekä julkaistiin vuonna 1985 ja se on rocksävytteisempi yhtyeen aikaisempaan albumiin "Run–D.M.C." verrattuna. Monet albumin "King of Rock" kappaleista sisältävät raskaita kitarariffejä. Albumi sijoittui Billboard 200 -listan sijalle 52.
sekä "Billboardin" Top R&amp;B/Hip-Hop Albums -listan sijalle 12.
Carl Johan Cederberg

Carl Johan Cederberg, myös C. J. Cederberg tai Janne Cederberg (20. heinäkuuta 1847 – 19. maaliskuuta 1908), oli suomalainen kauppias ja tehtailija Joensuussa.
C. J. Cederbergin isä Jakob Gustaf Cederberg (3. toukokuuta 1823 – 16. marraskuuta 1875) perusti Petter Parviaisen kanssa Joensuussa yhtiön Gustaf Cederberg &amp; Co ja Penttilän sahan. Petter Parviaisen vetäydyttyä hankkeesta ja 1875 isän sekä 1886 veljen ja yhtiökumppanin Bernhardin kuoltua, C. J. Cederberg jäi 1880-luvulla yksin johtamaan yhtiötä.
C. J. Cederbergin ensimmäinen vaimo oli Anna Kristina Watanen, (25. huhtikuuta 1850 – 26. toukokuuta 1881), Simon Parviaisen sisaren tytär, ja toinen vaimo Johanna Celina (Hanna) Parviainen, (11. joulukuuta 1856 – 4. elokuuta 1914), Henrik Parviaisen tytär. 
C. J. Cederbergillä oli yhteensä 10 lasta, joista mainittakoot: Väinö Cederberg (s.1881) yhtiön toimitusjohtaja C. J. Cederbergin kuoleman jälkeen, yhtiön johtokunnan jäsenet John Cederberg (s.1875) ja Aarne Cederberg (s.1885) sekä Arla Cederberg (s.1886), Joensuun taidemuseon suurlahjoittaja. Lapsista John ja Aarne olivat yhtiön johtokunnassa, mutta erityisesti karjatalouden kehittämisessä heillä oli suuri ansio. Gustaf Cederberg &amp; Co. -yhtiö harjoitti Penttilän sahan lisäksi mm. maa- ja karjataloutta, johon kuului peltoja ja mylly, suuri tiilinavetta sekä karjanhoitokoulu. Cederbergien kauppa oli Torikadulla, nykyisen K-Citymarketin kohdalla.
Penttilän sahaa palvelleista tervahöyryistä S/S Suomi on nykyisin Lappeenrannan satamassa kahvilana nimellä Prinsessa Armaada.
Carl Johan Cederberg kuoli työmatkalla Pariisissa 1908
. Carl Johan Cederberg, Hanna Cederberg ja useita muita Cederberg-suvun henkilöitä on haudattu Joensuun hautausmaalle. Hautamuistomerkin on suunnitellut Eliel Saarinen.
Immigration Act of 1924

Immigration Act of 1924 () oli Yhdysvaltain liittovaltion laki, jossa säädettiin maahanmuuton rajoituksista. Laki tuli voimaan 26. toukokuuta 1924. Laki rajoitti kiintiöiden avulla vuosittaista maahanmuuttajien määrää. Lain mukaan maahan sai tulla 2 % ihmisiä niistä kansalaisuusryhmistä, joita Yhdysvalloissa asui vuoden 1890 väestönlaskennan perusteella. Laki tiukensi vuonna 1921 säädettyä Emergency Quota Actia, joka asetti maahanmuuton kiintiön kolmeen prosenttiin perustuen vuoden 1910 väestönlaskentaan.
Maahanmuuton kiintiöt olivat voimassa vuoteen 1965 asti, jolloin lain korvasi uusi maahanmuuttolaki Immigration and Nationality Act of 1965.
Bengt Meyer

Bengt Oskar Meyer (25. lokakuuta 1928 Helsinki – 17. heinäkuuta 2017 Tammisaari) oli suomalainen gynekologi, joka vaikutti merkittävästi kohdunkaulansyöpäseulontojen kehittymiseen Suomessa.
Meyerin vanhemmat olivat lääketieteen lisensiaatti Julius Frans Christina Meyer ja Ragnhild Boije ja puoliso vuodesta 1953 sairaanhoitaja Ulla Helena Emilia Westerlund. Meyer tuli ylioppilaksi 1947 ja valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1954. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1959 tutkielmalla "Tetany and Pregnancy: A Clinical Study". Hän sai synnytysopin ja gynekologian erikoispätevyyden vuonna 1962. Meyer toimi Helsingin Naistenklinikalla erikoislääkärinä vuodesta 1958 ja sittemmin apulaisylilääkärinä, kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1991. 
Nuoruudessaan Meyer harrasti ampumaurheilua ja oli kahtena perättäisenä vuonna skeet-ammunnan Suomen mestari.
State House (Sierra Leone)

State House on Sierra Leonen presidentin virka-asunto. Se sijaitsee Tower Hillin State Avenuella, Sierra Leonen Freetownin keskustassa. 
Historia.
State House rakennettiin vuonna 1895 ja rakennusta kutsuttiin alun perin nimeltä Fort Thornton. Sierra Leonen siirtomaa-aikana se toimi Sierra Leonen kuvernöörin residenssinä. Valtion ollessa Commonwealth realmina vuosina 1961–1971 se toimi Sierra Leonen pääministerin virka-asuntona. Vuodesta 1971 State House on ollut Sierra Leonen presidentin virka-asuntona.
Ranskan Länsi-Afrikan frangi

Ranskan Länsi-Afrikan rahayksikkö oli vuoteen 1945 saakka frangi. Ranskan frangin kanssa samanarvoiset setelit laski liikkeelle Dakarissa toiminut Banque de l’Afrique occidentale (BAO). Niitä käytettiin myös Ranskan Kamerunissa, Ranskan Keski-Afrikassa ja Ranskan Togomaassa. Toisen maailmansodan Ranskassa aiheuttaman inflaation takia afrikkalaisia siirtomaita varten perustettiin vuonna 1945 erillinen valuutta CFA-frangi. Sen arvo oli aluksi 1,70 ja vuodesta 1948 lähtien kaksi Ranskan frangia.
BAO:n edeltäjä oli vuonna 1853 perustettu Banque du Sénégal, joka laski liikkeelle 5, 25, 100 ja 500 frangin seteleitä vuodesta 1855. Vuonna 1901 perustettu BAO julkaisi useana sarjana 5, 10, 25, 50, 100, 500 ja 1 000 frangin seteleitä. Vuonna 1955 perustettiin erillinen emissiolaitos Institut d’emission de l’Afrique occidentale française et du Togo, jonka vuonna 1962 korvasi Länsi-Afrikan valtioiden keskuspankki BCEAO.
Maksuvälineinä Ranskan Länsi-Afrikassa toimivat vuoteen 1945 saakka myös ranskalaiset setelit ja kolikot. Varainsiirrosta siirtomaiden ja emämaan välillä perittiin vuosina 1934–1942 pieni vaihtomaksu. Kolikoita ryhdyttiin lyömään Länsi-Afrikkaa varten vasta vuonna 1944. Samaan aikaan julkaistiin vaihtorahaksi myös 50 centimen sekä yhden ja kahden frangin setelit.
Ardwickin rautatieasema

Ardwickin rautatieasema on rautatieasema Manchesterin Ardwickissa. Se sijaitsee Hope Valley Linen varrella teollisuusalueella Manchesterin itälaidalla. Asema avattiin marraskuussa 1842.
Asemaa käytti 882 matkustajaa kaudella 2017–2018. Kaudella 2014–2015, jolloin sitä käytti 542 matkustajaa, se oli Manchesterin vähiten ja Suur-Manchesterin neljänneksi vähiten käytetty rautatieasema.
Milkshake (televisiosarja)

Milkshake on suomalainen 17-osainen draamasarja, joka esitettiin Yle TV1:llä vuonna 1994. Sarjan pääosissa näyttelivät Mari Rantasila, Niina Nurminen, Hellen Willberg, Tiina Lymi sekä Minna Koskela. Sarjan tapahtumapaikkana oli kuvitteellinen helsinkiläinen hampurilaisravintola TOHR (The Original Hamburger Restaurant).
Alkusyksystä 1993 Yleisradio halusi uudistaa draamatarjontaansa ja teki tuotantopäätöksen Jukka Vienon käsikirjoituksesta, jonka tapahtumapaikkana toimi kuvitteellinen hampurilaisravintola. Sarjalla haluttiin vastapainoa televisioalaa ja sisältöjä vaivanneeseen miesvaltaisuuteen, kun sarjan pääosissa olivat nuoret, identiteettiään etsivät naiset.
Sarjasta kaavailtiin alun perin 20-osaista, mutta liian nopean kuvausaikataulun ja rahanpuutteen vuoksi sarja typistyi 17 osaan. Yhden jakson kuvaamiseen oli varattu aikaa yksi viikko. Kuvausten alettua oli käsikirjoittaja Jukka Vieno ehtinyt saamaan valmiiksi vasta viiden ensimmäisen jakson käsikirjoituksen. Myös katsojalukujen osalta sarjassa epäonnistuttiin; tavoitteeksi asetettu miljoona katsojaa jäi lopulta noin 300 000:een.
Sarja kuvattiin Helsingissä Sinebrychoffin vanhalla tehtaalla. Kuvaustila oli ajoittain niin kylmä, että muun muassa puheen aikana hengitys saattoi höyrytä.
Vastaanotto.
Jukka Kajava ihmetteli "Helsingin Sanomissa", miten erinomaisena pitämänsä minisarjan "Tuntemattomalle jumalalle" tekijät Jukka Vieno ja Hannu Kahakorpi olivat saaneet aikaan jotakin näin huonoa. Erityisesti hän kammoksui sarjan kuudetta jaksoa, jossa muuan päähahmoista jauhettiin hampurilaispihveiksi. Käsikirjoittaja Jukka Vieno on syyttänyt sarjan heikosta tasosta aivan liian kiireistä tuotantoaikataulua.
Down by Law (elokuva)

Down by Law on Jim Jarmuschin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 1986. Sen pääosissa näyttelevät Tom Waits, John Lurie, Roberto Benigni, Nicoletta Braschi ja Ellen Barkin. John Lurie teki myös musiikin elokuvaan. Tämä oli italialaisen Roberto Benignin ensimmäinen rooli muunkielisessä elokuvassa.
Juoni.
Kolme toisilleen tuntematonta miestä pidätetään ja laitetaan samaan vankiselliin New Orleansissa. Tiskijukka Zack (Tom Waits) ja sutenööri Jack (John Lurie) on lavastettu syyllisiksi, italialainen turisti Bob (Roberto Benigni) on pidätetty taposta. Lakkaamatta puhuva Bob kehittää pakosuunnitelman, ja pian kolmikko harhaileekin jo vankilaa ympäröivällä suolla. He päätyvät talolle, jossa Bob rakastuu heti kauniiseen Nicolettaan ja haluaa jäädä tämän luokse. Keskenään riitautuneet Zack ja Jack jatkavat pakoa omille tahoilleen.
Näyttelijät.
Lähde: 
Vastaanotto ja jälkimaine.
"The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Down by Law’n" vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Amerikan setä

Amerikan setä ("Mon oncle d’Amérique") on Alain Resnais’n ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1980. Sen ovat käsikirjoittaneet Jean Gruault ja Henri Laborit, ja pääosia esittävät Gérard Depardieu, Nicole Garcia ja Roger Pierre.
Juoni.
"Amerikan setä" on kokeellinen elokuva, joka perustuu ranskalaisen neuropsykologin Henri Laborit’n kertojanääneen. Elokuvan alussa Laborit luonnehtii kutakin henkilöhahmoa ja tämän elämäntilannetta katsojalle. Itse tarinassa nuori René (Depardieu) jättää perheensä maatilan ja etenee päälliköksi ranskalaisessa tekstiiliyrityksessä. Janine () jättää puolestaan perheensä teatteriuraa rakentaakseen ja tutustuu Jeaniin, sivistyneeseen poliitikko-kirjailijaan.
Näyttelijät.
Lähde: 
Vastaanotto ja jälkimaine.
"Amerikan setä" voitti Cannesin elokuvajuhlien Grand Prix’n ja oli käsikirjoituksestaan Oscar-ehdokkaana. Vuonna 2004 "The New York Timesin" kriitikot valitsivat "Amerikan sedän" yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Markus Schopp

Markus Schopp (s. 22. helmikuuta 1974 Graz, Itävalta) on itävaltalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelipaikaltaan hän oli keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Schopp nostettiin SK Sturm Grazin junioreista edustusjoukkueeseen kesällä 1991. Ensimmäiset Itävallan Bundesliigan ottelunsa hän pelasi kaudella 1992–1993. Schopp edusti SK Sturm Grazia 203 liigaottelussa ja voitti Itävallan-mestaruuden kausina 1997–1998 ja 1998–1999 sekä Itävallan cupin kausina 1995–1996 ja 1998–1999.
Kaudella 2000–2001 SK Sturm Graz pelasi historiansa parhaan Mestarien liiga -kauden voittaen lohkonsa ensimmäisessä lohkovaiheessa ja yltäen 16:n parhaan joukkoon. Ensimmäisessä lohkovaiheessa Schopp teki maalin 3–0-kotivoitossa Galatasaraysta ja molemmat maalit 2–0-kotivoitossa AS Monacosta. Toisessa lohkovaiheessa hän onnistui maalinteossa 2–1-vierasvoitossa Panathinaikosista. Neljällä maalillaan Schopp oli joukkueensa paras maalintekijä kyseisellä Mestarien liiga -kaudella.
Itävallassa Schopp pelasi lisäksi Red Bull Salzburgissa 31 liigaottelua kaudella 2005–2006. Ulkomailla hän edusti puolentoista kauden ajan saksalaista Hamburger SV:tä, jossa hän pelasi 40 Bundesliigan ottelua vuosina 1996–1998, neljän kauden ajan italialaista Brescia Calciota pelaten 80 Serie A:n ottelua vuosina 2001–2005 ja elokuusta 2006 joulukuuhun 2007 yhdysvaltalaista New York Red Bullsia pelaten kymmenen ottelua Major League Soccerissa.
Maajoukkueura.
Schopp pelasi Itävallan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 16 ottelua ja teki yhden maalin. Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi 56 ottelua ja teki kuusi maalia vuosina 1995–2005. Schopp kuului joukkueeseen, kun Itävalta ainoan kerran hänen pelaajauransa aikana selviytyi MM-lopputurnaukseen vuonna 1998.
Valmennusura.
Schopp valmensi SK Sturm Grazissa juniorijoukkueita vuosina 2009–2012 ja kakkosjoukkuetta vuosina 2012–2017. Välissä hän toimi kuuden Itävallan Bundesliigan ottelun ajan seuran edustusjoukkueen päävalmentajana keväällä 2013. Vuosina 2010–2011 Schopp toimi seurapestinsä ohella Itävallan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa päävalmentaja Andreas Herzogin apulaisena.
Salvo Montalbano

Salvo Montalbano (italiaksi "commissario Salvo Montalbano") on kuvitteellinen poliisikomisario Sisiliassa, Italiassa. Hän seikkailee Andrea Camillerin romaani- ja novellisarjoissa. Hän taistelee mafiaa, korruptiota ja alamaailmaa vastaan Vigatan kuvitteellisessa kaupungissa, Sisiliassa. 
Televisiossa on myös esitetty "eurodekkarina" sarja "Komisario Montalbano", ohjaajana Alberto Sironi. Niissä pääosaa esitti Luca Zingaretti. DVD-julkaisuina niitä on julkaistu 10 tuotantokautta.
Top R&amp;B/Hip-Hop Albums

Top R&amp;B/Hip-Hop Albums on "Billboard"-aikakauslehden julkaisema lista, joka sijoittaa R&amp;B- sekä hip hop -albumeita niiden Yhdysvaltain myyntien mukaan. Listan nimi oli alun perin "Top R&amp;B Albums", mutta sen nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa vuonna 1999. Kun lista esiintyi "Billboardissa" ensimmäistä kertaa, oli sen nimi vuonna 1965 "Hot R&amp;B LPs". Listan nimi on ollut myös "Top Black Albums".
Nationen

Nationen on Oslossa ilmestyvä sanomalehti, joka ilmestyy kuusi kertaa viikossa maanantaista lauantaihin. Se on perustettu vuonna 1918, ja se oli aiemmin Senterpartietin pää-äänenkannattaja mutta nykyisin se on puolueista riippumaton, ja sen omistaa Tun Mediam jonka suurimmat omistajat ovat TINE, Norges Bondelag, Nortura, Felleskjøpet Agri ja Landkreditt. Vuonna 2016 lehden levikki oli 12 972. Päätoimittaja on ollut vuodesta 2016 Irene Halvorsen.
Nationen perustettiin vuonna 1896 perustetun Landmandspostenin seuraajaksi. Lehden ensimmäinen päätoimittaja oli vuoteen 1942 saakka Thorvald Aadahl, Lehti siirtyi tabloidikokoon vuonna 1986. Verkkosivusto nationen.no perustettiin 2001 sen jälkeen kun omistus muuttui 1997.
Opplag.
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
Scientific Data Systems

Scientific Data Systems (SDS) on yhdysvaltalainen vuonna 1961 perustettu yritys, jonka perustajiin kuuluivat Max Palevsky ja Robert Beck.
Xerox osti yhtiön vuonna 1969 ja lakkautti osaston vuonna 1975. Xeroxin omistuksessa ollessaan yhtiö tunnettiin myös nimellä Xerox Data Systems (XDS).
Yhtiö oli varhainen mikropiirien käyttäjä ja ensimmäinen piisirulle tehdyille transistoreille.
Yhtiön SDS Sigma 7 oli ensimmäisiä suurtietokoneita, jotka käyttivät monoliittisiä mikropiirejä.
Yhtiön valmistama SDS 940 oli käytössä Stanfordin tutkimusinstituutin (SRI) oN-Line Systemissä ja SRI:n tietokone oli toinen ARPANETiin kytketty tietokone. SDS 940 tuki Berkeley Time-Sharing Systemiä ja käytettiin Project Geniessä, johon se kehitettiin SDS 930:stä.
Wolfsberger AC

Wolfsberger Athletik Club on jalkapalloseura Wolfsbergin kaupungista. Seura pelaa kaudella 2018–2019 Itävallan pääsarjassa Itävallan Bundesliigassa.
Wolfsberg sijoittuu vuosien 2020–2025 eurooppalaisten seurojen keskinäisessä UEFA:n seurapisterankingissa sijalle 162.
Osuusmaksu

Osuusmaksu on osuuskunnan osuuden nimellisarvo. Osuusmaksun suuruus voidaan määrätä osuuskunnan säännöissä. Maksetut osuusmaksut kirjataan osuuspääomaan.
Osuusmaksu eli nimellisarvo voi olla sama kuin osuuden merkintähinta eli "ostohinta", mutta tämä ei ole välttämätöntä. Merkintähinta voi sisältää esimerkiksi erillisen liittymismaksun. Osuus voi olla myös nimellisarvoton. Silloin merkintähinta voidaan asettaa tarpeen mukaan muuttamatta sääntöjä.
Jokaisen osuuskunnan jäsenen on otettava yksi osuus. Osuuskunnan säännöissä voidaan määrätä velvollisuudesta ottaa useampia osuuksia.
Kun jäsenyys päättyy tai osuus muuten lakkaa, osuuskunta palauttaa siitä maksetun merkintähinnan joko kokonaan tai osittain. Palautettavasta määrästä voidaan säännöissä määrätä toisinkin.
Osuusmaksu kirjanpidossa.
Osuudesta maksettu merkintähinta merkitään osuuskunnan taseessa osuuspääoman korotukseksi, jollei sitä ole päätetty kirjata kokonaan tai osittain sijoitetun vapaan oman pääoman rahastoon (SVOP). Jos jäseneltä peritään liittymismaksu, jota ei jäsenen erotessa palauteta, liittymismaksu kirjataan vararahastoon.
Kun jäsenyys päättyy ja osuus lakkaa, osuusmaksu palautetaan odotusajan jälkeen. Lähtökohtaisesti odotusaika on niin sanottu odotusvuosi. Irtisanotut mutta vielä palauttamattomat osuusmaksut esitetään taseessa siten, että osuuspääoman alakohtana esitetään vähennyserä esimerkiksi nimikkeellä "Odotusajaksi vieraaseen pääomaan siirretyt irtisanotut osuusmaksut". Vastaava erä esitetään myös taseen vieraassa pääomassa.
Palautettava määrä ei välttämättä ole sama kuin aikanaan osuuspääomaan merkitty määrä. Jos palautettava määrä on osuuspääomaan merkittyä määrää suurempi, ylittävä osuus vähennetään ensisijaisesti ylijäämästä tai muusta vapaasta omasta pääomasta. Jos palautettava määrä on pienempi, erotus jätetään osuuspääomaan, ellei sitä tule sääntöjen mukaan merkitä SVOP-rahastoon.
Osuuspääoma

Osuuspääoma tarkoittaa osuuskunnan kirjanpidossa sitä määrää, mikä osuuksien merkintähinnoista ja osuuspääoman korotuksista on osuuspääomaan merkitty. 
Osuuspääoma on osuuskunnan sidottua omaa pääomaa. Se esitetään osuuskunnan taseessa.
Kansallisilla osuuskunnilla ei ole laissa määrätty osuuspääoman minimimäärää. Eurooppaosuuskunnilla osuuspääoman on oltava vähintään 30 000 euroa.
Osuuskunnalla voi olla myös osakepääoma, jos sillä on osakkeita.
Lisäosuuspääoma ja sijoitusosuuspääoma.
Jos osuuskunta on antanut lisäosuuksia tai sijoitusosuuksia, osuuspääoma jakautuu taseessa seuraaviin alanimikkeisiin:
Myös lisäosuudet ja sijoitusosuudet kuuluvat osuuskunnan sidottuun omaan pääomaan.
Irtisanotut osuudet.
Irtisanottuja osuuksia vastaavat, vielä palauttamattomat osuusmaksut ovat osuuskuntaoikeudellisesti osa osuuspääomaa. Kirjanpidossa ne kuitenkin kuuluvat taseen vieraaseen pääomaan. Osuuspääoma esitetään taseessa bruttomääräisenä, mutta irtisanotut osuudet vähennetään sen alla erillisenä eränä esimerkiksi nimikkeellä "Odotusajaksi vieraaseen pääomaan siirretyt irtisanotut osuusmaksut".
Magnus Erik Alopaeus

Magnus Erik Alopaeus (15. elokuuta 1806 Porvoo – 16. toukokuuta 1874) oli suomalainen lääninrovasti, teologian kunniatohtori ja valtiopäivämies
Magnus Erik Alopaeuksen isä oli porvoolainen tuomiorovasti Pehr Johan Alopaeus ja isoisä piispa Magnus Jacob Alopaeus. Äiti oli Johanna Elisabeth Solitander, Erik Solitanderin tytär. Alopaeuksen vaimo oli Margareta Solitander, Johan Solitanderin tytär.
Alopaeus opiskeli Turussa ja valmistui Turun palon jälkeen 1830 filosofian kandidaatiksi Helsingissä. Pappisvihkimyksen 1840 jälkeen hän toimi Juvan kirkkoherrana vuodesta 1846 ja lääninrovastina vuodesta 1869.. Hän sai teologian kunniatohtorin arvon 1864. Alopaeus oli Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862 ja pappisäädyssä edustaja valtiopäivillä 1863–1864, 1867 ja 1872.
Magnus Erik Alopaeuksen poika oli pormestari, valtiopäivämies Gerhard Pehr Alopaeus.
Fenoprofeeni

Fenoprofeeni (C15H14O3) on fenyylipropaanihappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä tulehduskipulääkkeenä nivelkipujen hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa fenoprofeeni on väritöntä öljymäistä nestettä. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja hieman paremmin alkoholeihin. Fenoprofeeni on heikko happo ja sen pKa-arvo on 4,5. Monien muiden tulehduskipulääkkeiden tavoin fenoprofeenin vaikutusmekanismi perustuu syklo-oksigenaasientsyymin toiminnan estoon. Tämän seurauksena tulehduksen välittäjäaineina toimivien prostaglandiinien synteesi estyy. Teholtaan aine on verrattavissa ibuprofeeniin. Fenoprofeenia käytetään useimmiten kalsiumsuolana nivelreuman ja nivelrikon aiheuttaman kivun lievittämiseen. Fenoprofeenin haittavaikutukset ovat tyypillisiä tulehduskipulääkkeille ja tyypillisten haittavaikutusten lisäksi esiintyy myös allergista ihottumaa ja munuaistoksisuutta.
Valmistus.
Fenoprofeenin synteesin ensimmäisessä vaiheessa m-hydroksiasetofenoni reagoi emäksisissä olosuhteissa kuparin katalysoimana bromibentseenin kanssa muodostaen m-fenoksiasetofenonia. Tämän yhdisteen karbonyyliryhmä pelkistetään hydroksyyliryhmäksi natriumboorihydridillä. Seuraavalla vaiheessa tuote bromataan fosforitribromidin avulla ja tämän jälkeen bromiatomi korvataan syanoryhmällä nukleofiilisella substituutioreaktiolla natriumsyanidin kanssa. Viimeisessä vaiheessa syanoryhmä hydrolysoidaan ja tuotteena muodostuu fenoprofeenia.
UC3 Nautilus

UC3 Nautilus on yksityisesti rakennettu pienoissukellusvene, joka upposi 11. elokuuta 2017 Køgen lahteen Kööpenhaminan eteläpuolelle. Aluksen on rakentanut tanskalainen keksijä Peter Madsen. Sukellusveneessä oli uppoamista edeltävänä päivänä ollut Madsenin lisäksi ruotsalainen toimittaja Kim Wall, joka on ilmoitettu kadonneeksi. Tanskan poliisi epäilee Madsenia osalliseksi Wallin katoamiseen.
Madsen esitteli "Nautiluksen" tiedotusvälineille vuonna 2008. Aluksen rakentaminen kesti kolme vuotta, ja se rahoitettiin joukkorahoituksella, jolla saatiin kerättyä 1,5 miljoonaa Tanskan kruunua eli yli 200 000 euroa. Valmistuessaan "Nautilus" oli maailman suurin ja nykyisin kolmanneksi suurin yksityishenkilön rakentama sukellusvene. Se on pituudeltaan 18-metrinen.
Ovumia

Ovumia on Tampereella, Helsingissä ja Jyväskylässä toimiva hedelmöityshoitoklinikka, joka on tehnyt hedelmöityshoitoja vuodesta 1993. Klinikkaketjun laboratorioissa tehdään vuosittain noin 2000 hedelmöityshoitoa, ja yhtiön asiakkaille on syntynyt yli 12 000 vauvaa. Ovumia tekee yli 70 prosenttia Suomessa tehtävistä munasolulahjoitushoidoista. Yhtiön hallituksen puheenjohtajana toimii Pekka Sillanaukee. 
Ovumialla on asiakkaita Suomen lisäksi Ruotsista, Norjasta, Saksasta, Sveitsistä, Itävallasta, Hollannista, Englannista, Irlannista, Kanadasta ja Yhdysvalloista.
Yhtiö toimi aluksi lapsettomuushoitojen palvelulaboratoriona vuosina 2007–2015 ja aloitti yksityisvastaanottotoiminnan laajamittaisesti vuonna 2013. Yhtiö on investoinut yli 2,5 miljoonaa euroa naisesta ja miehestä johtuvan lapsettomuuden hoito- ja laboratoriomenetelmien kehittämiseen yhteistyössä Tekesin kanssa vuosina 2013-2017.
Ovumia integroi Terveystalolta ostamansa Fertinova Tampere (entinen AVA Klinikka Tampere) -klinikan osaksi yhtiötä vuonna 2016. Lisäksi yhtiö osti Terveystalolta Fertinova brändin (entinen AVA Klinikka Suomi), sekä Fertinova Helsinki ja Fertinova Jyväskylä klinikat vuonna 2017. 
Ovumia koordinoi Suomen munasolupankkia ja toimii lisääntymiskehitysbiologian ja sukusolupankkiteknologian osaamiskeskuksena. Yhtiön laboratorio Tampereella vastasi munasarjakudoksen pakastamisesta, sulattamisesta ja alkiotuotannosta, kun Suomessa vuonna 2016 syntyi ensimmäinen vauva pakastetun munasarjakudoksen takaisinsiirron ansiosta.
Gustav Fischer (ratsastaja)

Gustav Fischer (8. marraskuuta 1915 Meisterschwanden – 22. marraskuuta 1990) oli sveitsiläinen kouluratsastaja ja olympiamitalisti.
Fischer kilpaili kaikissa kesäolympialaisissa vuosien 1952–1968 välillä ja ylsi hopealle tai pronssille jokaisella kerralla. Roomassa 1960, jolloin joukkuekilpailua ei käyty, Fischer ylsi yksilökilpailussa hopealle. Hänet muut arvokisamitalinsa tulivat joukkuekilpailusta.
Gottfried Trachsel

Gottfried Trachsel (5. lokakuuta 1907 – 1974 Thun) oli sveitsiläinen kouluratsastaja ja olympiamitalisti.
Trachsel saavutti joukkuekilpailussa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ja olympiapronssia Tukholmassa 1956. Hän sijoittui olympialaisissa hyvin myös yksilötasolla, Helsingissä neljänneksi ja Tukholmassa kuudenneksi.
Mirjam Ott

Mirjam Ott (s. 27. tammikuuta 1972 Bern) on sveitsiläinen kilpauransa päättänyt curlingpelaaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Ott kuului Sveitsin olympiahopeaa saavuttaneisiin joukkueisiin Salt Lake Cityssä 2002 ja Torinossa 2006. Vancouverin 2010 ja Sotšin 2014 talviolympialaisissa Ottin Sveitsi sijoittui neljänneksi. Ott saavutti urallaan myös maailmanmestaruuden vuonna 2012, MM-pronssia vuonna 2008 ja yhdeksän EM-mitalia joista kultamitalit vuosina 1996 ja 2008.
Markku Teräsvasara

Markku Teräsvasara (s. 1965 Turku) on toiminut Metso Outotecin varatoimitusjohtajana vuoden 2020 kesäkuusta lähtien. Teräsvasara oli Outotecin toimitusjohtaja vuoden 2016 lokakuusta vuoden 2020 kesäkuuhun. 
Ura.
Markku Teräsvasara valmistui rakennusinsinööriksi Porin teknillisestä opistosta. Hän aloitti uransa Nord-Engineering Oy:n suunnittelijana vuonna 1988. Sen jälkeen hän jatkoi suunnittelijan töitä vuosina 1990-1993 Insinööritoimisto Lauri Pitkälä Oy:ssä. Vuosina 1994-1997 hän toimi projektipäällikkönä Insinööritoimisto Pitkälä Oy &amp; Pitla Oy:ssä. Vuodesta 1997 vuoteen 2016 hän työskenteli ruotsalaisessa Atlas Copco -teknologiayrityksessä, ensin myyntitehtävissä, myöhemmin erilaisissa johtotehtävissä. Atlas Copco -vuosinaan hän työskenteli Kirkkonummen Masalassa, Ruotsin Örebrossa ja Kiinassa. Teräsvasara oli Ruotsin myyntiyhtiön ensimmäinen ulkomainen toimitusjohtaja ja toimi lopuksi toimialansa palveludivisioonan johtajana. Hänellä oli alaisia eri mantereilla yli 5 000 ja hänen johtamansa divisioonan liikevaihto oli yli miljardi euroa. Teräsvasara toimi yhtiössä rakennus- ja kaivostekniikan toimialalla. Kesäkuussa 2016 Outotec nimitti hänet toimitusjohtajakseen Pertti Korhosen jälkeen. Vaikka sekä Atlas Copco että Outotec toimivat kaivannaisteollisuuden alueella, ne eivät ole kilpailijoita, sillä Atlas Copco toimii jalostusketjun alkupäässä ja Outotec loppupäässä. Atlas Copco valmistaa muun muassa paineilmakompressoreja ja erilaisia rakennus- ja louhintalaitteita.
Outotecin hallituksen puheenjohtaja Matti Alahuhdan mukaan nimitykseen vaikutti Teräsvasaran pitkä nousujohteinen ura Atlas Copcossa, jossa hän toimi johtajana kaivosalan laite- ja palveluliiketoiminnoista ja menestyi niin nousu- kuin laskukaudellakin.
Outotecillä yksi Teräsvasaran ensimmäisistä muutoksista oli palveluliiketoiminnan eriyttäminen omaksi yksikökseen.
Yksityiselämä.
Teräsvasara on naimisissa ja hänellä on yksi tytär. Hän harrastaa muun muassa melontaa ja juoksua.
Konstantin von Benckendorff

Konstantin Friedrich von Benckendorff (, Konstantin Khristoforovich Benkendorf, 31. tammikuuta 1785 – 6. elokuuta 1828), oli venäläinen kenraali ja diplomaatti.
Elämä ja ura.
Konstantin von Benckendorff syntyi Venäjän balttilaiseen perheeseen Revalissa (Tallinnassa) nykyisessä Virossa. Hänen isänsä oli kenraali, paroni Christoph von Benckendorff (12. tammikuuta 1749 Hamina - 10 kesäkuuta 1823), ja palveli Liivinmaan sotilaskomentajana. Hänen äitinsä paronitar Anna Juliane Charlotte Schilling von Canstatt (31. heinäkuuta 1744 Thalheim - 11. maaliskuuta 1797), palveli keisarinna Maria Fjodorovnan vanhempana hovineitinä ja parhaana ystävättärenä. Hänen veljensä Aleksandr von Benckendorff (1783-1844) oli kenraali ja valtiomies.
Diplomaattikoulutuksen jälkeen Konstantin von Benckendorff liittyi armeijaan ottaakseen osaa Napoleonin sotien loppuvaiheisiin 1810-luvulla, erityisesti Kasselissa, Fuldassa, Hanaussa, Rheimsissä ja Soissonsissa. Sotien jälkeen Konstantin von Benckendorff palasi diplomaattityöhön. Noin viiden vuoden päästä Konstantin von Benckendorff nimitettiin Badeniin ja Stuttgartiin täysvaltaiseksi ministeriksi. Venäjän-Persian sodan puhjettua hän palasi Venäjälle, osallistui Vagharšapatin valtaukseen ja sotatoimiin Jerevanin lähellä. Sen jälkeen hän ylitti Arak-joen ja löi persialaisen ratsuväen.
Von Benckendorff kuoli Varnan lähellä kuumeeseen, joka levisi Venäjän armeijassa Venäjän-Turkin sodan 1828-1829 aikana.
Perhe.
Konstantin von Benckendorff vihittiin 1.9.1814 Natalia von Alopäuksen (4. helmikuuta 1796 - 29.tammikuuta 1823) kanssa. Hän oli Magnus Maximilian Alopeuksen tytär. Heillä oli kaksi lasta:
Kalle Samooja

Kalle Samooja (s. 25. tammikuuta 1988) on suomalainen golfammattilainen, joka edustaa Kultaranta Golfia.
Amatööriura.
Ennen ammattilaisuraansa Samooja edusti Suomea maajoukkueessa seitsemän vuoden ajan. Amatööriuran merkittävimmät voitot tulivat Erkko Trophysta (Finnish Amateur Open) vuosina 2008 ja 2009 sekä Ranskan avoimista 2009.
Ammattilaisura.
Samooja siirtyi ammattilaiseksi vuonna 2010. Hän pelasi muun muassa Asian Tourilla (2011–2013) sekä Euroopan Challenge Tourilla (2016–2018). Vuodesta 2019 Samooja on pelannut European Tourilla. 
Kaudella 2020 Samooja sijoittui European Tourin kokonaisrangingin sijalle 42, joka on kautta aikojen kolmanneksi paras suomalaissijoitus.
Samooja sijoittui vuoden 2020 Scottish Openissa sijalle 9 ja sai siitä palkintorahana 116 884 euroa. Samoin vuoden 2020 Euroopan kiertueelle kuuluneessa Kyproksen kilpailussa Samooja sijoittui toiseksi. Kakkossijastaan Samooja kuittasi 105 188 euroa.
Samoojan ensimmäinen major-turnaus oli vuoden 2021 PGA Championship. Hän sai kahdella avauskierroksella tuloksen +10 ja karsiutui jatkosta.
Kesäkuussa 2022 Hampurissa Samooja otti ensimmäisen voittonsa Euroopan-kiertueella. Hän oli viides Euroopan-kiertueella voittanut suomalaismies ja kaikkiaan yhdeksäs suomalainen voittaja. Turnaus oli osa Euroopan-kiertueen DP World Tour sarjaa ja Samoojan kenttäennätys (64 lyöntiä) viimeisellä kierroksella varmisti voiton ja 291 660 euron pääpalkinnon.
Samooja voitti joulukuussa 2023 Abu Dhabissa järjestetyn LIV Golf -kiertueen karsintakilpailun ja lunasti paikan vuoden 2024 LIV Golf -kiertueelle ensimmäisenä suomalaisena.
Saugues

Saugues on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Sauguesin kautta kulkeva Via Podiensis on yksi Ranskassa olevia Pyhän Jaakobin pyhiinvaellusreittejä kohti Santiago de Compostelaa. Kunnan nähtävyyksiä on suuri puinen veistos, jossa on kuvattuna alueella 1700-luvulla kauhua herättänyt Gévaudanin peto.
Robert Newton

Robert Newton (1. kesäkuuta 1905 Shaftesbury, Dorset, Englanti – 25. maaliskuuta 1956 Beverly Hills, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen teatteri- ja elokuvanäyttelijä.
Newton oli suosittu näyttelijä sekä teatterissa että valkokankaalla parin vuosikymmenen ajan. Hän aloitti uransa teatterissa, ja hänen elokuvauransa alkoi vuonna 1937, jolloin hänet nähtiin "Kuningatar Elisabet" -elokuvassa yhdessä maamiehensä, näyttelijä Laurence Olivierin kanssa. Vuonna 1939 hän teki sivuosasuorituksen Alfred Hitchcockin elokuvassa "Jamaica Innin rannikkorosvot" (1939), ja hänet nähtiin myöhemmin mm. elokuvissa "Oliver Twist" (1948), "Salainen aarresaari" (1950) ja "Maailman ympäri 80 päivässä" (1956).
Newtonin tunnetuin roolisuoritus oli merirosvo 'Pitkä John' Silverin osa elokuvissa "Salainen aarresaari" (1950) ja "Pitkä John Silver (1954). Vuonna 1953 hänet nähtiin Richard Burtonin ja James Masonin ohella elokuvassa "Erämaan rotat".
Menestyksekkäästä urastaan huolimatta Newtonin uraa varjosti hänen vaikea alkoholiongelmansa, minkä vuoksi hän menehtyi vain 50-vuotiaana. Newton toimi eräänlaisena roolimallina näyttelijä Oliver Reedille ja etenkin rumpali Keith Moonille.
Polignac (Haute-Loire)

Polignac on kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Kunta on saanut nimensä Polignacn suvusta, joiden linnoitus Château de Polignac hallitsee maisemaa vulkaanisen kukkulan laella. Linnoitus on innoittanut ja houkutellut kuuluisia kävijöitä. Kirjailija George Sand sijoitti kohtauksia linnaan romaanissaan "Marquis de Villemerin". Kirjailija ja historioitsija Prosper Mérimée alkoi työssään luetteloida Ranskan historiallisia monumentteja, ja Polignacin linna oli listan ensimmäisiä vuonna 1840.
Ashburysin rautatieasema

Ashburysin rautatieasema on rautatieasema Manchesterin Openshaw’ssa. Se sijaitsee Glossop Linen varrella keskustan itäpuolella. Se on aiemmin tunnettu nimillä Ashbury’s, Ashbury’s for Openshaw ja Ashbury’s for Belle Vue.
Asema avattiin heinäkuussa 1855. Sitä käytti 90 950 matkustajaa kaudella 2017–2018.