tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Talmud Beach

Talmud Beach on suomalainen blues- ja boogierockia soittava yhtye, joka on kotoisin Jyväskylästä. TB:ssä soittavat Petri Alanko, Aleksi Lukander ja Mikko Siltanen. Yhtye aloitti toimintansa duona vuonna 2006 Alanko–Lukander-kokoonpanolla. Mikko "Silli" Siltanen liittyi yhtyeeseen vuonna 2010. Yhtye itse kuvailee tyyliään sanoilla "Lempeää boogieta ja herkkää bluesia hiustenlähdöstä sateen saapumiseen". Vaikutteikseen yhtye nimeää esimerkiksi Blind Willie Johnsonin ja ZZ Topin.
Historia.
Yhtyeen historia alkaa vuodesta 2006. Alanko ja Lukander asuivat tuolloin Helsingissä ja keksivät viettää aikaa katusoittajina ja ansaita näin myös hieman rahaa. Samalla miehet alkoivat tehdä katukävelyreissuja. Näiden yhdistelmänä alkoi syntyä omia biisejä. Bändin nimi sen sijaan syntyi vasta vuonna 2010 duon Baltian reissun tuloksena. Lukanderia oli Virossa "epäilty juutalaiseksi", minkä seurauksena miehiin kohdistui väkivallan uhkaa. Matka jatkui Liettuaan. Kuurinkynnään hiekkarannan avaruus ja meren läheisyys yhdessä aiempien koettelemusten kanssa yhdistyi nimeksi "Talmud Beach". Talmud on juutalaisten yhteiskunnallisten ja lainopillisten kirjoitusten kokoelma, johon juutalainen laki perustuu.
Matka poiki uutta materiaalia, jota miehet innoissaan äänittivät Helsingin Pihlajamäessä joulukuussa 2010. Uutta potkua kokoonpanoonsa kaipaavat miehet pyysivät kaveriaan Silli Siltasta liittymään yhtyeeseensä basistiksi. Talmud Beachin lisäksi Alangon meriittilistalle kuuluvat yhtyeet Joose Keskitalon Kolmas Maailmanpalo, Muuan Mies ja Inariveljet. Silli Siltasella on taustallaan muun muassa Räjäyttäjät.
Trion ensimmäinen levy "Talmud Beach" tuli ulos vuonna 2012. Vinyylin julkaisi Helmi Levyt ja vuonna 2013 saman levyn CD-formaatissa Bone Voyage Recordings. Jukka Nousiainen soittaa esikoislevyllä huuliharppua "The Wizard" -kappaleella. Ville Pirinen vertasi "Soundissa" muutamia levyn kappaleita pieniin hermolomiin, "joilta palatessaan on valmis taas kohtaamaan julman maailman piirun verran onnellisempana".
Toinen levy "Chief" ilmestyi vinyylinä ja CD:nä vuonna 2016 Svart Recordsin julkaisemana. "Chiefillä" vierailevat Okke Komulainen (perkussiot) ja Sami Sippola (saksofoni). "Soundin" Pekka Laine kuvailee trion musiikkia sekä juurevaksi että karvaiseksi ja toisaalta lauluissa on "värit päällä".
Niklas Jokelainen

Niklas Jokelainen (s. 30. maaliskuuta 2000, Oulu) on suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa hyökkääjänä Veikkausliigan AC Oulussa. Jokelainen debytoi Veikkausliigassa kaudella 2017 Ilveksen riveissä.
Seurajoukkueet.
Niklas Jokelaisen pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2015, kun hän nousi vain 15-vuotiaana Ykkösessä pelanneen AC Oulun kokoonpanoon. Jokelaisesta tuli 15 vuoden ja yhden kuukauden ikäisenä nuorin AC Oulun paidassa sarjaottelussa esiintynyt pelaaja. Hän pelasi kausina 2015 ja 2016 kuudessa Ykkösen ottelussa, kunnes siirtyi kaudeksi 2016–17 Englannin liigassa pelanneen Stoke Cityn Akatemiaan.
Jokelainen siirtyi elokuussa 2017 Veikkausliigassa pelanneen Ilveksen riveihin. Hän debytoi Veikkausliigassa 8. huhtikuuta 2018 ottelussa HJK–Ilves. Jokelainen pelasi kaudella 2018 yhteensä 18 liigaottelua ja yhden Eurooppa-liigan karsintaottelun. Ensimmäisen liigamaalinsa hän teki 25. huhtikuuta 2018 VPS:aa vastaan. Ilves oli kaudella 2018 Veikkausliigassa viides. Jokelainen siirtyi kaudeksi 2019 liigassa pelanneeseen RoPS:iin. Jokelainen pelasi kaudella 2019 yhteensä 20 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän pelasi myös RoPS:in molemmissa Eurooppa-liigan karsintaotteluissa. RoPS oli kaudella 2019 Veikkausliigassa kymmenes.
Jokelainen palasi kaudeksi 2020 takaisin Ykkösen AC Ouluun. Hän pelasi kaudella 2020 yhteensä 21 sarjaottelua ja teki viisi maalia, kun AC Oulu voitti Ykkösen ja nousi Veikkausliigaan. Jokelainen teki AC Oulun kanssa sopimuksen myös kaudesta 2021.
Niklas Jokelainen on pelannut Veikkausliigassa kauden 2024 loppuun mennessä kuusi kautta kolmessa joukkueessa (Ilves, RoPS ja AC Oulu) yhteensä 130 ottelua ja tehnyt 20 maalia.
Maajoukkue.
Niklas Jokelainen debytoi poikien maajoukkueessa 14-vuotiaana 10. maaliskuuta 2015 Consdorfissa pelatussa ottelussa Luxemburg–Suomi. Debyytti tapahtui vuotta vanhempien (1999) ikäluokan mukana. Jokelainen pelasi yhteensä 44 poikien maaottelua. Hän kuului Suomen joukkueeseen Vaasassa ja Seinäjoella pelatuissa vuoden 2018 alle 19-vuotiaiden EM-kisoissa.
Heikki Lang

Armas Henrik (Heikki) Lang (20. maaliskuuta 1933 Helsinki – 19. maaliskuuta 2013) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Henkilöhistoria.
Langin vanhemmat olivat laamanni Niilo Alarik Lang ja Annette Helene Hvidt. Hänen puolisonsa vuodesta 1957 oli sairaanhoitaja Hely Inkeri Takala. Lang tuli ylioppilaaksi Jämsän yhteiskoulusta 1951 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1958. Uransa alkuvaiheessa hän työskenteli muun muassa Turun yliopistossa ja Oulun yliopistossa. Lang oli Turun yliopiston kliinisen neurologian professori vuodesta 1988. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet neurofysiologian kysymykset sekä alkoholin vaikutus. Lang oli Suomen ensimmäinen kliinisen neurofysiologian professori.
Musiikki ja kuvataide olivat Langille erityisen läheisiä. Hän oli harrastajasäveltäjä, jonka säveltämiä teoksia esitettiin muun muassa Turun Soitannollisen Seuran tilaisuuksissa ja kliinisen neurofysiologian kongresseissa. Lang oli mukana perustamassa Turkuun yksityistä laboratoriota, jonka yhteyteen hän perusti myös kustannusyhtiö Kiasman. Sen kautta hän kustansi alan teoksia.
Flindersinsaari

Flindersinsaari () on suurin Furneauxsaarten yli 60 saaresta. Muodoltaan Flindersinsaari on pitkä, kapea saari. Sen pituus on 75 km ja leveys 40 km. Se sijaitsee Bassinsalmella, Australian Victorian osavaltion rannikon ja Tasmanian välissä.
Tasmanian aboriginaalit ovat asuttaneet Flindersinsaarta jo yli 35 000 vuotta sitten. Tuntemattomasta syystä, noin 4 000–9 000 vuotta sitten, aboriginaalit hylkäsivät Furneuauxsaaret, joihin Flindersinsaarikin kuuluu, kokoaikaisena asuinpaikkanaan. Nykyisin hieman yli 16 % saaren väestöstä on Tasmanian aboriginaaleja. Flindersinsaarella on noin 900 pysyvää asukasta (2015).
Backhendl

 
Backhendl (Itävallan saksan murteella sanasta "Backhänchen", ) on 1700-luvulta lähtien ollut oleellinen osa wieniläistä keittiötä. Backhendelannos koostuu erikokoisista kananpaloista, joissa osassa on vielä luut sisällä ja jotka on maustettu, leivitetty ja kypsennetty uppopaistamalla.
Bakhendel valmistetaan nuoresta broilerista, joka jaetaan kahteen rintapalaan, kahteen koipi- ja kahteen siipipalaan, maustetaan suolalla, pippurilla tai kuminalla. Sen jälkeen palaset käännellään jauhossa, upotetaan nopeasti rikottuun kananmunaan ja lopuksi vielä käännellään korppujauhoissa ennen kuin ne paistetaan runsaassa voissa tai öljyssä paistinpannulla tai uppopaistimessa suljetun kannen alla. Perinteisesti annokseen on kuulunut myös leivitetty ja uppopaistettu maksa, sydän ja maha. Ravintoloissa on yleistä, että kanapalat on esikypsennetty ennen paneerausta ja uppopaistamista.
Backhendel tarjoillaan persiljan, sitruunapalan ja lehtisalaatin tai perunasalaatin kera, joskus myös keitettyjen perunoiden kera. 
Biedermeier-aikaan backhendel oli hienon wieniläiskeittiön ruumiillistuma ja varattu vain aatelisille ja ylemmälle porvaristolle.
Ammeliini

 
Ammeliini (C3H5N5O) on triatsiinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää voiteluaineiden valmistamiseen.
Ominaisuudet.
Ammeliini on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste on useisiin liuottimiin niukkaliukoinen ja liukenee kuumaan veteen ja kuumaan dimetyylisulfoksidiin. Sen sijaan yhdiste liukenee hyvin emäksisiin ja happamiin liuoksiin. Yhdiste on amfolyyttinen johtuen emäksisistä triatsiinirenkaan typpiatomeista ja happamasta hydroksyyliryhmästä. Laskennallisesti hydroksyyliryhmän on todettu olevan fenolin hydroksyyliryhmää happamampi. Ammeliinilla on kaksi tautomerista muotoa, joista toisessa on hydroksyyliryhmä ja toisessa ketoryhmä. Ammeliini reagoi hypokloorihapokkeen tai dikloorioksidin kanssa muodostaen trikloori-isosyanuurihappoa.
Valmistus ja käyttö.
Ammeliinia voidaan valmistaa hydrolysoimalla melamiinia. Lisäksi muodostuu ammelidia (C3H4N4O2). Yhdistettä muodostuu myös sivutuotteena melamiinin ja syanuurihapon valmistuksessa.
Ammeliinia voidaan käyttää paksuntimena voiteluaineissa.
Sirkka Lauri

Sirkka Helena Lauri (o.s. Ihalainen; 17. maaliskuuta 1939 Ilmajoki – 5. tammikuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen erikoissairaanhoitaja ja filosofian tohtori, joka toimi hoitotieteen tutkijana ja oli hoitotieteen professori sekä Turun yliopistollisen keskussairaalan (TYKS) aiempi ylihoitaja. 
Lauri tuli ylioppilaaksi Kuopion tyttölyseosta (1958). Hän suoritti Helsingissä erikoissairaanhoitajan tutkinnon (1963), valmistui kasvatustieteen kandidaatiksi Jyväskylän yliopistosta (1972) ja filosofian tohtoriksi Joensuun korkeakoulusta (myöhempi Joensuun yliopisto; FT 1979). Hän kävi opinto- ja tutkimusmatkalla Kalifornian yliopistossa vuonna 1976. Hänen suomenkielinen väitöskirjansa (1979) oli otsikoitu "Terveydenhoitaja 1–2-vuotiaan lapsen hoidon ja kasvatuksen ohjaajana". Hän oli Kuopion korkeakoulun terveyden- ja sairaanhoidon didaktiikan dosentti (1980–1983).
Työuransa alkupuolella Lauri oli HYKS:n sairaanhoitaja (1961–1962), SPR:n terveydenhoitaja (1963–1964), Pohjois-Karjalan sairaanhoitajaopiston opettaja (1964–1967) ja Honkalammen keskuslaitoksen ylihoitaja (1971–1973). Kasvatustieteen korkeakoulututkinnon suoritettuaan hän oli Joensuun korkeakoulun assistentti (1973–1977) ja yliassistentti (1978–1982). Sitten hän toimi Kuopion korkeakoulun terveyden- ja sairaanhoidon apulaisprofessorina (1983–1986), vuodesta 1984 Kuopion yliopistossa, ja oli saman yliopiston hoitotieteen professori (1986–1988) sekä johti yhteiskuntatieteen osastoa (1984–1986). Vuodesta 1988 vuoteen 2002 saakka hän oli Turun yliopiston hoitotieteen professori toimien samalla osan aikaa hoitotieteen laitoksen johtajana (1989–1995 ja 1998–2000) sekä TYKS:n ylihoitajana (1991– eläkkeelle jäämiseensä saakka). Hän oli kanadalaisen Manitoban yliopiston vieraileva professori vuonna 1992. Hän jäi Turun yliopistosta eläkkeelle 2002. 
Turun yliopistossa Sirkka Lauri oli hoitotieteen ensimmäinen professori 1. heinäkuuta 1988 lukien. Hoitotieteen laitos puolestaan perustettiin Turkuun 1. tammikuuta 1989. Hoitotieteellinen tutkimus käynnistettiin Turussa erityisesti tieteellisen jatkokoulutuksen alettua syksyllä 1988. Laitoksen ensimmäinen tutkimusohjelma laadittiin vuonna 1991. Tutkimuksen lähtökohta oli terveystieteellinen, ja se kohdistui hoidollista toimintaa koskevan tiedon eri alueille.
Laurin tutkimuskohteita olivat hoitotieteen teoria ja käytäntö. Hän oli luottamustehtävänään esimerkiksi aikakauskirja "Hoitotieteen" päätoimittaja (1989–1991) ja Turun kesäyliopiston rehtori (1997–1998).
Laurin saamiin tunnustuksiin kuuluu Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarin arvo. 
Lauri on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehtoon.
Birgitan polku

&lt;mapframe text="Birgitan polku" width="300" height="300"&gt;
 "type": "ExternalData",
 "service": "geoline",
 "ids": "Q27995617"
&lt;/mapframe&gt;
Birgitan polku on Lempäälän alueella kulkeva retkeilypolkuverkosto. Se muodostaa noin 50 kilometriä pitkän ympyräreitin. Polkureitin varressa on monia laavuja. Birgitan polulta on yhteys Kangasalan Kaarinanpolulle. 
Historia.
Birgitan polku avattiin käyttöön vuonna 1997. Polku on saanut nimensä Lempäälän keskustassa sijaitsevan Pyhän Birgitan kirkon mukaan.
Birgitan polku valittiin Vuoden retkikohteeksi vuonna 2006.
Rakkopensaat

Rakkopensaat ("Colutea") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 28 lajia. Useimmat lajit esiintyvät Länsi- tai Keski-Aasiassa. Euroopassa esiintyy muutama rakkopensaslaji, laajimmin on levinnyt keltarakkopensas, jota kasvaa alkuperäisenä Välimereltä Saksan korkeudelle.
Sulkapensaat

Sulkapensaat ("Amorpha") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 15 lajia, jotka kasvavat alkuperäisenä Pohjois-Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Meksikossa.
Korallipuut

Korallipuut ("Erythrina") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu yli 120 lajia, joita esiintyy tropiikissa ja subtropiikissa.
Jouko Ylihannu

Jouko Ylihannu (25. elokuuta 1912 Viipurin maalaiskunta – 3. joulukuuta 1987) oli suomalainen arkkitehti.
Ylihannu pääsi ylioppilaaksi Viipurin klassillisesta lyseosta vuonna 1931 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1937. Hän työskenteli Jalmari Peltosen arkkitehtitoimistossa vuosina 1935–1937 ja valmistumisensa jälkeen Viipurin kaupungin rakennuskonttorissa 1938–1940 ja 1942. Hän toimi samalla myös suunnittelijana Martikainen-Ypyä &amp; Ypyän arkkitehtitoimistossa. Sotavuosina Ylihannu oli työssä Turun kaupungin rakennustoimistossa 1940–1941 ja jatkosodan aikana hän oli jälleenrakennustehtävissä sekä valvoi armeijan talo- ja korsurakennustoimintaa. Sotavuosien jälkeen Ylihannu oli vuodesta 1945 Suomen Matkailijayhdistyksen ja Matkaravinto Oy:n arkkitehtinä ja 1949–1951 Teknillisen korkeakoulun rakennusopin assistenttina. Myöhemmin hän työskenteli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton (KK) arkkitehtiosastolla, jonka päällikkönä hän oli vuodesta 1954 1970-luvun lopulle. Ylihannun tuotanto on laaja sisältäen erilaisia uudisrakennuskohteita ja muutossuunnitelmia esimerkiksi saunoista, kesämökeistä ja hiihtomajoista hotelleihin, asuinkerrostaloihin, kouluihin ja muihin julkisiin rakennuksiin, tavarataloihin ja tehtaisiin. Ylihannu teki paljon suunnittelutyötä etenkin Lapin lääniin, jonka rakennuskanta tuhottiin suurimmalta osin Lapin sodan aikana.
Ylihannu pelasi nuorena pesäpalloa Viipurin Pallonlyöjien joukkueessa, joka voitti pronssia vuoden 1933 suomenmestaruuskisoissa.
Veripihkapuut

Veripihkapuut ("Pterocarpus") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 40 lajia, joita kasvaa enimmäkseen tropiikissa. Useat veripihkapuulajit ovat taloudellisesti merkittäviä puutavaran lähteitä.
Hevonpalot

Hevonpalot ("Hippocrepis") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 33 lajia, joita esiintyy Länsi-Euroopasta Lounais-Aasiaan ja Afrikkaan.
Linssit

Linssit ("Lens") on hernekasveihin kuvattu kasvisuku, joka on tunnettu erityisesti sen lajien syötävistä siemenistä. Sukuun on kuulunut ainakin neljä lajia, nykyisin linssilajit kuitenkin yhdistetään lähisukuisiin virnoihin ("Vicia"). Linssiä ja villilinssiä viljellään ravintokasveina. Linssi kasvaa noin 40 cm korkeaksi.
Skorpionipalot

Skorpionipalot ("Scorpiurus") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita esiintyy Välimeren ympäristössä ja Lounais-Aasiassa. Piikkiskorpionipalkoa ja matoskorpionipalkoa viljellään ravintokasvina.
Kärsäpalot

Kärsäpalot ("Securigera") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 14 lajia, jotka ovat Euroopassa, Länsi-Aasiassa ja Pohjois-Afrikassa alkuperäisenä esiintyviä ruohoja.
Kolibrinpavut

Kolibrinpavut ("Sesbania") on kasvisuku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 60 lajia, joita esiintyy koko maailmassa trooppisella ja subtrooppisella vyöhykkeellä.
Peugeot 2008

Peugeot 2008 on Peugeot’n vuodesta 2013 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka korvasi markkinoille tullessaan Peugeot 207:n farmarimallin.
Peugeot 2008 I (2013–).
Ensimmäisen sukupolven Peugeot 2008 perustuu alustaltaan ja tekniikaltaan ensimmäisen sukupolven Peugeot 208 -malliin, ja samaa alustarakennetta käytetään myös Opel Crossland -mallissa.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä 2008 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Geneven autonäyttelyssä helmikuussa 2016 esiteltiin uudistunut Peugeot 2008, jonka ulkonäköä on muokattu vastaamaan uudempia Peugeot-malleja. 
Peugeot 2008 II (2019–).
Toisen sukupolven 2008 paljastettiin kesällä 2019. Se perustuu samalle pohjalevylle kuin toisen sukupolven Peugeot 208, DS 3 Crossback ja Opel Corsa F. Edeltäjäänsä verrattuna auto on 140 millimetriä pidempi kokonaispituudeltaan ja 60 millimetriä akseliväliltään. Lisäksi auto leveni 30 millimetrillä.
Vuoden 2019 Euro NCAP -kolaritestistä 2008 sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Moottorivalikoimassa ovat kolmesylinterinen 1,2-litrainen (99/128/153 hv) Puretech-bensiinimoottori sekä 1,5-litrainen (99 hv) BlueHDi-dieselmoottori. Lisäksi auto tuli saataville myös täyssähköisenä versiona.
Revonpavut

Revonpavut ("Thermopsis") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu 27 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Aasiassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Muutamia suvun lajeja käytetään monivuotisina koristekasveina.
Linnunjalat

Linnunjalat ("Ornithopus") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu kuusi lajia ruohoja, joita esiintyy Euroopassa, Välimeren alueella, Lounais-Aasiassa ja Etelä-Amerikassa.
Roibospensaat

Roibospensaat ("Aspalathus") on suku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 290 lajia pensaita, jotka kasvavat eteläisessä Afrikassa. Suvun tunnetuin laji on mauste- ja teekasvina käytetty kapinroibos eli kapinroibospensas ("Aspalathus linearis"), joka kasvaa luontaisesti Etelä-Afrikan Kapmaalla.
Sennat

Sennat ("Senna") on kasvisuku hernekasvien heimossa. Siihen kuuluu noin 280 lajia, joita esiintyy alkuperäisenä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Etelä-Aasiassa ja Australiassa. Sennoja viljellään muun muassa lääkekasvina. Aleksandriansennan sisältämistä sennaglykosideista valmistetaan ulostuslääkettä.
Shibori

Shibori ( tai 絞り) on japanilainen värjäystekniikka, jolla luodaan kuvioita tekstiileihin. Shiborin tekniikkana on taitella, kiertää ja solmia kangasta kuvioiden luomiseksi. Tekniikka muistuttaa jossain määrin batiikkivärjäystä.
Historia.
Varhaisin shibori-tekniikalla värjätty kangas on peräisin 700-luvun Japanista. Kangas oli keisari Shōmun Naran Tōdai-jille lahjoittamien esineiden joukossa 1900-luvulle asti tärkeimmät käytetyt tekstiilit olivat silkki, hamppu ja puuvilla. Pääasiallinen väriaine oli indigo. Myös alitsariinia ja punajuurta käytettiin jossain määrin.
Will Brooks

Willie Love Brooks (s. 8. lokakuuta 1986 Chicago, Illinois) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän on entinen Bellatorin kevytsarjan mestari.
Vapaaottelu.
Brooks aloitti vapaaottelemisen XFO-järjestössä tammikuussa 2011. Hän voitti avauskamppailunsa J.R. Hinesia vastaan teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Brooks otteli yhteensä viisi kamppailua XFO:ssa ja voitti kaikki kamppailunsa. Hän voitti muun muassa Chris Pagen tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä ja Joseph Richardsonin käsilukolla myös ensimmäisessä erässä.
Brooks otteli samaan aikaan myös Chicago Cagefighting Championship -järjestössä kaksi kamppailua. Hän voitti molemmat kamppailunsa takakuristuksella toisen erän alussa. Ensimmäisessä kamppailussaan hän voitti Guillermo Sermentin ja toisessa Ryan Bixlerin. 
Brooks otteli yhden ottelun Japanissa Satoru Kitaokaa vastaan DREAMissa. Hän voitti entisen Sengokun kevyensarjan mestarin teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä.
UFC.
Brooks allekirjoitti kuuden ottelun sopimuksen UFC:n kanssa ja otteli ensimmäisen kerran heinäkuussa 2016 Ross Pearsonia vastaan. Hän voitti kamppailun tuomariäänin.
Omenastruudeli

Omenastruudeli () on suosittu struudeli. Sana "struudeli" tulee saksankielisestä sanasta "Strudel" ja tarkoittaa pyörrettä. Valmistukseen käytetään etenkin sitä varten kehitettyä struudelitaikinaa mutta myös lehtitaikinaa tai tarkoitukseen sopivaa hiivataikinaa. Leipurin bravuuri on osata tehdä paperinohut n.s. "vedetty struudelitaikina", jolloin struudeliakin kutsutaan vedetyksi struudeliksi eli saksaksi "ausgezogener Apfelstrudel". Tällä tavoin valmistettu omenastruudeli on perinteinen Itävalta-Unkarin ajalta periytyvä jälkiruoka ja Itävallan kansallisruoka.
Omenastruudelin täyte koostuu (ilman siemenkotaa) viipaloidusta, sopivan happamista omenista, rusinoista, voissa ruskistetuista korppujauhoista, kanelista ja sokerista. 
Omenastruudeli tarjoillaan lämpimänä, kylmänä tai jälkikäteen lämmitettynä. Yleensä se puuteroidaan tomusokerilla ja tarjoillaan joskus vaniljakastikkeen, vaniljajäätelön tai kermavaahdon kanssa, vaikka lisukkeet eivät kuulu perinteiseen itävaltalaiseen versioon.
Omenastruudelista tehdään muunnelmia myös mantelitikkujen, hienonnettujen saksanpähkinöiden, Stroh-rommissa turvonneiden rusinoiden ja raastetun sitruunankuoren kanssa.
Historia.
Struudelitaikinan alkuperä on luultavasti Arabian niemimaalla, mistä se tuli Egyptin, Palestiinan ja Syyrian kautta Turkkiin. Sieltä resepti tuli Konstantinopolin valloituksen jälkeen vuonna 1453 turkkilaisen baklavan tai kenties täytetyn pitaleivän reseptistä edelleen kehiteltynä Balkanin kautta Wieniin. Hyvin säilyvänä sitä käytettiin armeijoiden muonituksessa. Itävalta-Unkarin keisarikunnan aikana tuli omenastruudeli (unkariksi: "Almás rétes") Unkarista Wieniin. Unkarilaiset oppivat paperinohuen taikinan valmistuksen Wienin turkkilaispiirityksen aikana 1500- ja 1600-luvuilla. Omenastruudeli mainitaan kirjallisesti ensimmäistä kertaa vuonna 1696. 
Muuta.
Omenastruudeliin sopivia happamahkoja omanalajikkeita myydään Itävallassa toreilla nimellä "Strudler" eli struudeloija. 
Vuonna 1991 sai itävaltalainen kondiittori Roman Huemer televisioidussa struudelikilpailussa venytettyä struudelitaikinan alle kahdessa minuutissa kolmen neliömetrin kokoiseksi, ja hän kääri siihen 252 cm pitkän struudelin.
Itävallassa on sanonta ”das zieht sich wie ein Strudelteig” eli "se venyy kuin struudelitaikina", mikä tarkoittaa sellaista, missä ei näytä tapahtuvan edistystä eikä sen loppua ole nähtävissä.
Kashmirin vuoden 2016 levottomuudet

Kashmirin vuoden 2016 levottomuudet viittaa Intian turvallisuusjoukkojen ja muslimiprotestoijien välisin yhteenottoihin Kashmirissa. Levottomuudet alkoivat 8. heinäkuuta 2016 ja loppuivat helmikuussa 2017. Intia ja Pakistan ovat pitkään kiistelleet muslimienemmistöisestä Kashmirista. 
Intian turvallisuusjoukot surmasivat maailmalla terroristina yleisesti pidetyn nuoren separatistijohtaja Burhan Wanin, jonka johdosta Kashmirin separatistit kutsuivat tämän jälkeen muslimeita protesteihin. Nämä hyökkäsivät poliisiasemille ja heittelivät kiviä. Väkivaltaan vastattiin ulkonaliikkumiskielloin, turvallisuusjoukkojen voimin väkivalloin ja estämällä puhelinten ja internetin toimintaa. Intia ja Pakistan syyttelivät toisiaan tapahtumista. Levottomuudet rauhoittuivat hieman heinäkuun lopussa, mutta tämän jälkeen ne jatkuivat kuitenkin yhä seuraavina kuukausina. Levottomuuksissa loukkaantui yli 10000 ihmistä ja kuoli yli 70. Syyskuussa 17 Intian sotilasta kuoli terrori-iskussa ja Intian joukot tappoivat kaksi Pakistanin sotilasta raja-alueella, mikä kiristi Intian ja Pakistanin välejä entisestään.
Protestien syy.
Intian turvallisuusjoukot tappoivat musliminuorison ihaileman 22-vuotiaan separatistijohtaja Burhan Wanin. Intialaiset epäilivät Wania turvallisuusjoukkojen jäsenten ja poliitikon surmista. Hänen johtamaansa Hizbul Mujahideen-järjestöä pidettiin yleisesti terroristijärjestönä. Pakistan taas kutsui Wania marttyyriksi. Intian pääministeri Singh syytti Pakistania levottomuuksien lietsomisesta. Separatistijohtajat kutsuivat kansaa protesteihin. Vastatoimena Intia julisti Kashmirin joihinkin osiin ulkonaliikkumiskiellon ja sulki Internetin palveluita.
Kapina.
9. heinäkuuta väkijoukot hyökkäsivät 20:lle poliisiasemalle, jolloin 200 ihmistä haavoittui ja yhdeksän kuoli. Protestoijat jatkoivat hyökkäyksiään intialaishallinnon kohteisiin. Protestoijien joukossa oli kranaatteja heitelleitä separatisteja. Hallitus evakuoi työntekijöitään levottomilta alueilta. Hallitus julisti 15. heinäkuuta ulkonaliikkumiskiellon koko Kashmiriin ja sammutti puhelinliittymät. Levottomuudet alkoivat hieman rauhoittua heinäkuun lopuilla. Mutta ne jatkuivat yhä elo-syyskuussa.
Intia vuorotellen kovensi ja lievensi eri alueilla ulkonaliikkumiskeltoja ja muita keinoja tilanteen mukaan pyrkien hallitsemaan protestointia. Turvallisuusviranomaiset jahtasivat separatisteja.
Intian kirurgiset iskut.
Muslimimilitantit tappoivat 18 Intian sotilasta hyökkäyksessä armeijan tukikohtaan Urissa.
Intia ilmoitti julkisesti iskeneensä separatisteja vastaan Pakistanin ja Intian välisellä rajalla. Pakistan sanoi, että välikohtauksessa kuoli 2 sotilasta kiistäen Intian joukkojen käyneen alueellaan.
Seuraukset.
Kashmirin yhteenotoissa lokakuun alkuun mennessä oli kuollut yli 70 ihmistä. Lisäksi loukkaantui 4 000 turvajoukkojen jäsentä ja 7 000–13 000 siviiliä. Intia ja Pakistan kielsivät toistensa tuottamat elokuvat.
Guanidiinifosfaatti

 
Guanidiinifosfaatti (CH6N3H2PO4) on guanidinium- ja divetyfosfaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää palonsuoja-aineena ja lannoitteena.
Ominaisuudet.
Guanidiinifosfaatti on huoneenlämpötilassa valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja muodostuva vesiliuos on hapan. Guanidiinifosfaatin paloaestävät ominaisuudet perustuvat siihen, että sen hajotessa kuumuuden vaikutuksesta muodostuu palamattomia kaasuja, jotka estävät hapen pääsyn palavalle aineelle.
Valmistus.
Guanidiinifosfaattia valmistetaan guanidiinisuolan kuten guanidiinikarbonaatin tai -nitraatin ja fosforihapon välisellä reaktiolla.
(CH6N3)2CO3 + 2 H3PO4 → 2 CH6N3H2PO4 + CO2 + H2O
Guanidiinifosfaattia käytetään palonsuoja-aineena erityisesti selluloosapohjaisten tuotteiden kuten puun, paperin, tekstiilien ja laminaattien palonsuoja-aineena, mikäli runsaasta vesiliukoisuudesta ei ole haittaa. Sitä voidaan käyttää myös lannoitteena.
Te Atua Mou E

Te Atua Mou Ē () on Cookinsaarten kansallislaulu. Sen on säveltänyt vuonna 1981 maan silloinen pääministeri, Sir Thomas Davis. Kansallislaulun on sanoittanut hänen puolisonsa, Tepaeru Terito.
Sanat rarotongan kielellä.
&lt;poem&gt;
Te Atua mou e
Ko koe rai te pu
O te pa enua e
Akarongo mai
I to matou nei reo
Te kapiki atu nei
Paruru mai
Ia matou nei
Omai te korona mou
Kia ngateitei
Kia vai rai te aroa
O te pa enua e
&lt;/poem&gt;
Lähde:
Epävirallinen käännös englanniksi.
&lt;poem&gt;
To God Almighty
Ruler of the isles of the sea
Hearken our call
Protect us
Crown us with liberty
May peace and love reign supreme
throughout the land
&lt;/poem&gt;
Lähde:
Aggregaatti (täsmennyssivu)

Aggregaatti tarkoittaa yleisesti kahden tai useamman asian kokoumaa tai yhdistelmää. Erityisesti sillä voidaan tarkoittaa seuraavaa:
Belau rekid

Belau rekid (engl. Our Palau), Palaun kansallislaulu, otettiin käyttöön vuonna 1981. Kansallislaulun on säveltänyt Ymesei O. Ezekiel, laulun sanat on koottu useilta eri sanoittajilta.
Kansallislaulu esitettiin Helsinki-areenalla vahingossa vuonna 2021 valkovenäläisen Dinamo Minsk -joukkueen pelin jälkeen, kun DJ:nä toiminut Amanda Harkimo ei löytänyt Valko-Venäjän kansallislaulua.
Sanat.
Lähde:
Aiheesta muualla.
Belau Rekid -äänitiedosto
Brackets

Brackets on Adobe Systemsin kehittämä avoimen lähdekoodin tekstieditori Windowsille, Macille ja Linuxille. Brackets on suunniteltu erityisesti verkkosivuja ja -sovelluksia varten.
Adobe Systems ilmoitti maaliskuussa 2021 lopettavansa Bracketsin tuen 1. syyskuuta 2021 alkaen.
The Poetry in Hellenic Music

The Poetry in Hellenic Music () on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin studioalbumi vuodelta 2003. Levy painottuu kreikkalaisrunoilijoiden, kuten Odysséas Elýtiksen sekä Giánnis Rítsoksen tuotantoon.
Ransom Riggs

Ransom Riggs (s. 3. helmikuuta 1979 ) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka tuli tunnetuksi menestyneestä esikoisromaanistaan Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille. Riggs on kotoisin Yhdysvaltain Marylandista ja on naimisissa kirjailija Tahereh Mafin kanssa. 
Teoksesta Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille julkaistiin elokuvaohjaaja Tim Burtonin filmatisoitu versio 25. syyskuuta 2016. Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 30. syyskuuta 2016. 
Yksityiselämä.
Ransom Riggs syntyi Marylandissa vuonna 1979 yli 200-vuotiaalla maatilalla. Riggs vietti nuoruutensa Floridassa, missä hän kävi Pine View School of the Gifted -nimistä koulua. 
Riggs opiskeli englantilaista kirjallisuutta yksityisessä taidekoulussa, Kenyon Collegessa. Myöhemmin hän opiskeli elokuvataidetta Etelä-Kalifornian yliopistossa. 
Tällä hetkellä Riggs asuu Santa Monicassa Kaliforniassa. Hän meni naimisiin kirjailija Tahereh Mafin kanssa vuonna 2013. Riggsillä ja Mafilla on yksi yhteinen lapsi, tytär Layla, joka syntyi 30. toukokuuta 2017. 
Ura.
Internetiin tekemiensä lyhytfilmien ja Mental Floss -medialle bloggaamisen ansiosta Riggs sai mahdollisuuden kirjoittaa -teoksen. Teos julkaistiin osana Sherlock Holmes -elokuvien oheistuotteita vuonna 2009. 
Riggs otti yhteyttä julkaisijaansa, Quirk Books -yhtiöön, ja ehdotti, että voisi käyttää keräämiään vanhoja valokuvia osana suunnittelemaansa kuvakirjaa. Toimittajan suosituksesta Riggs päätti käyttää kuvia pohjana kertomukselle. Tuloksena tästä syntyi vuonna 2011 Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille, joka pääsi The New York Times -lehden bestseller-listalle. Vuonna 2016 kirjasta tehtiin Eva Greenin tähdittämä filmatisoitu versio. 
Vuonna 2012 Harper Collins julkaisi Riggsin toteuttaman -kuvakirjan, joka perustuu vanhoihin valokuviin. 
Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille -kirjan jatko-osa, , julkaistiin Yhdysvalloissa tammikuussa 2014. Kolmas jatko-osa, , julkaistiin syyskuussa 2015.
Kauko Kokko

Kauko Erik Kokko (18. elokuuta 1923 Kurkijoki – 1. syyskuuta 2016 Espoo) oli suomalainen arkkitehti ja tekniikan tohtori. Hän oli Rakennushallituksen yliarkkitehti.
Ura.
Kokko kirjoitti ylioppilaaksi Käkisalmen yhteiskoulusta 1944, valmistui diplomiarkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1949, tekniikan lisensiaatiksi Oulun yliopiston teknillisestä tiedekunnasta 1970 ja väitteli 1971 Oulun yliopiston teknillisessä tiedekunnassa tekniikan tohtoriksi aiheenaan "The general hospital ward".
Kauko Kokko aloitti arkkitehdin uransa Yhdysvalloista, jossa hän työskenteli 1949–1952 arkkitehtitoimistoissa John W Maloney ja Manley &amp; Meyer Arch AIA. Suomeen palattuaan hän oli toimistoarkkitehtina Arkkitehtitoimisto Aarne Ervissä 1952–1953 ja yksityisenä arkkitehtina 1953–1959. Rakennushallituksen yliarkkitehtina Kokko työskenteli 1959–1975 ja Lahden teknillisen oppilaitoksen yliopettajana 1974–1983, jonka jälkeen hän jäi eläkkeelle. Sivutoimenaan hän oli Arkkitehtitoimisto Kauko Kokko &amp; Co:n vastuunalainen yhtiömies 1959–1977 ja Oulun yliopiston arkkitehtiosaston dosentti 1972–1983.
Kokko työskenteli vuodesta 1953 yhteistyössä Niilo Kokon kanssa. Hän oli mukana Tapiolan suunnittelussa.
Mika Ikonen

Mika Ikonen on suomalainen laulaja, joka tuli alun perin tunnetuksi XL5-yhtyeen solistina taiteilijanimellä Mica. XL5 nousi suursuosioon vuonna 1996 erityisesti hitillään ”Kaunis peto”, ja myi "Pedon merkki" ja "Jäätä ja tulta" -albumejaan yli 50 000 kappaletta. Yhtyeen kauden 1996–1998 jälkeen Ikonen on vaikuttanut Käsityöläiset-yhtyeessä ja ollut mukana XL5:n paluualbumilla "" vuonna 2008. Syksyllä 2016 Ikonen julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa "Kuu ja maa". Albumijulkaisua edelsivät singlet ”Kaikki on oolrait” keväällä 2015 sekä ”Kesäkuun aikaan” ja ”Anna mun halata” vuonna 2016. "Anna mun halata" -kappale musiikkivideoineen innosti kokonaisen halauskampanjan, missä Ikonen tavoittelee 50 000 halausta. Single "Niinku Nykäsen Matti" on nimensä mukaan ylistys Matti Nykäselle.
Käsityöläiset-yhtye on perustettu 1998, ja se on esittänyt yli tuhat keikkaa. Yhtye julkaissut albumin "Suurimmat hitit" vuonna 2001. Ikonen on yhtyeen laulusolisti.
Uransa aikana Mika Ikonen on toiminut myös muun muassa vuonna 2004 esitetyn Suomen Popstars -ohjelman toisen tuotantokauden tuomarina.
Ikonen kokeili soolouraa nimellä Mica Ikonen vuonna 2012, jolloin hän osallistui Uuden Musiikin kilpailuun kappaleella "Antaa mennä". 
Kesällä 2019 Ikonen julkaisi singlen "7 Donaa (feat. Blaka)". Syksyllä 2019 julkaisuvuoron sai "Bulevardin puu", jossa Mika kuvailee vanhemmuutta siinä vaiheessa, kun lapsi on muuttamassa omilleen. 
Tammikuussa 2020 julkaistu "Sä tiedät" inspiroitui pienestä onnettomuudesta. "Mietin sitä, että mitä itsestäni jää jäljelle. En ole rakentanut taloa, mökkiä tai mitään monumenttia. Mun kohdallani jäljelle jää kuitenkin biisit", Ikonen kertoo kappaleen synnystä. Kevään ja kesän 2020 aikana Ikonen julkaisi kolme EP-levyä: "Sata vuotta" maaliskuussa, "Ainoo" kesäkuussa ja "Levoton sydän" elokuussa. Ainoo-EP:n nimiraita on duetto Auroran kanssa. Toinen sooloalbumi, "Sinun", julkaistiin 2.10.2020.
Champagne Pool

Champagne Pool on kuuma lähde ja osa Wai-O-Tapun geotermistä aluetta Uuden-Seelannin pohjoissaarella. Champagne Poolilta on matkaa noin 30 kilometriä Rotoruaan ja 50 kilometriä Taupoon. Hydroterminen purkaus muodosti halkaisijaltaan 65-metrisen ja 62 metriä syvän kraatterin noin 900 vuotta sitten synnyttäen kuuman lähteen. Champagne Poolin arvioidaan olevan vetoisuudeltaan 5 000 m3 ja veden pinnan lämpötila on 74 °C. Champagne Poolin alla oleva syvä geoterminen vesi on lämpötilaltaan suunnilleen 260 °C.
Thomas Davis (pääministeri)

Thomas Robert Alexander Davis (11. kesäkuuta 1917 Rarotonga, Cookinsaaret – 23. heinäkuuta 2007), myös Sir Tom Davis tai Papa Tom tunnetaan muun muassa johtajana, poliitikkona, tohtorina ja merenkävijänä. Davis on säveltänyt Cookinsaarten kansallislaulun, Te Atua Mou En, vuonna 1981.
Akateeminen ura.
Davis kävi koulunsa Kings Collegessa Aucklandissa, Uudessa-Seelannissa. Hän sai lääketieteen opinnot päätökseen Otagossa vuonna 1945. Tämän jälkeen hän palasi Cookinsaarille. Muita Davisin akateemisia saavutuksia on Sydneystä tohtoriasteen tutkinto Trooppisessa lääketieteessä ja hygieniassa ja vuonna 1952 hän sai apurahan Harvard School of Public Healthiin Bostonissa. 60-luvulla hän mm. työskenteli NASA:ssa, avaruusohjelman biologisella osastolla, johtaen ”apinat avaruuteen” –projektia. Otagon yliopisto myönsi Sir Thomasille oikeustieteen kunniatohtorin arvon (an honorary degree of Doctor of Laws) vuonna 2005. Akateemisen uransa aikana hän julkaisi kaksi kirjaa ja yli 60 tieteellistä julkaisua.
Poliittinen ura.
Davis palasi Cookinsaarille vuonna 1971. Samana vuonna hän perusti Cookinsaarten Demokraattisen Puolueen (the Cook Islands Democratic Party). Davisin tarkoituksena oli syrjäyttää silloinen pääministeri Sir Albert Henry. Tämä yritys epäonnistui. Davisista kuitenkin tuli lopulta pääministeri, 61-vuotiaana, vuoden 1978 vaalien jälkeen. Hän toimi pääministerinä vuodesta 1978 vuoteen 1987. Dr Thomas Davis aateloitiin vuonna 1981. Hän sai arvon ”Ordinary Knight Commander of the Civil Division of the said Most Excellent Order” ja hänestä tuli Sir Thomas Davis.
Valeri Alikov

Valeri Alikov, kirjailijanimi "Valeri Mikor" (Валери Микор) (1. tammikuuta 1960 Marin tasavalta – 11. syyskuuta 2016 Helsinki) oli vuorimarilainen kirjallisuudenkääntäjä, kriitikko, runoilija ja toimittaja.
Alikov opiskeli Tartossa ja Helsingissä kirjallisuutta ja semiotiikkaa. Hän ei ollut saanut työstään virallista tunnustusta Marissa, ja hän asettui työskentelemään ja asumaan Helsinkiin 1990-luvulla.
1990-luvun lopulla Alikov onnistui herättämään huomiota marilaisissakin kirjallisuuspiireissä etnofuturistisella esikoisrunokokoelmallaan "Šälä tigrvlän myländyjlän" eli "Terveisiä Tiikerin maalle". Runsaan käännöstyön tehnyt Alikov oli MariUverin mukaan ahkerin marin kielelle kääntänyt. Alikov käänsi vuorimariksi suomalaista ja virolaista kirjallisuutta; suomesta hän käänsi muun muassa "Tuntemattoman sotilaan", "Sinuhe egyptiläisen", "Seitsemän veljestä" ja uudempaa, kuten Katja Ketun "Yöperhosen", ja virosta esimerkiksi A. H. Tammsaarea. Hän sai Suomen Kulttuurirahaston apurahan Tove Janssonin muumikirjojen "Muumipeikot ja suuri tulva", "Muumipeikko ja pyrstötähti" sekä "Taikurin hattu" kääntämiseen marin kielelle. Alikov myös toimitti vuorimarinkielistä kulttuuri- ja kirjallisuuslehti "Tsikmää" ja työskenteli muun muassa M. A. Castrénin seurassa.
SEAT Arona

SEAT Arona on SEATin vuodesta 2017 lähtien valmistama crossover-tyyppinen henkilöautomalli, joka perustuu samalle MQB A0 -pohjalevylle kuin esimerkiksi SEAT Ibiza. Malli esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syksyllä 2017. Sen kilpailijoita ovat esimerkiksi Nissan Juke, Hyundai Kona ja Kia Stonic. Auton nimi tulee Teneriffalla sijaitsevasta Aronan kunnasta.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Arona sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoriksi on valittavissa kolmesylinterinen 1,0-litrainen (95/115 hv) tai nelisylinterinen 1,5-litrainen (148 hv). Dieselmoottori on 1,6-litrainen (95/115 hv). 
Huhtikuussa 2021 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokenut Arona, joka sai muun muassa uudelleenmuotoillut puskurit ja uudistetun etusäleikön. Uudessa Xperience-mallissa sumuvalot on nostettu aiempaa ylemmäksi. Autoon tuli myös uudistettu SEAT-logo ja takaluukun Arona-tekstin fontti muuttui samanlaiseksi kuin uudessa Leónissa. LED-ajovalot tulivat vakiovarusteeksi. Sisällä uudistettiin kojelautaa.
Nousuvesi (televisiosarja)

Nousuvesi (ruots. "Springfloden") on ruotsalainen Cilla ja Rolf Börjlindin rikosromaaneihin perustuva SVT:n rikosdraamasarja. Sarjan pääosissa näyttelevät Julia Ragnarsson ja Kjell Bergqvist. Bergqvist sai roolistaan parhaan miespääosan esittäjän Kristallen-palkinnon vuonna 2016.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi alkoi ruotsissa SVT1-kanavalla maaliskuussa 2016. Suomessa sarja alkoi Yle TV1 -kanavalla 11. syyskuuta 2016.
Sarjan toisen tuotantokauden esitys YLE TV1:llä alkoi 9. elokuuta 2021.
Juoni.
Nuori poliisiopiskelija Olivia Rönning (Julia Ragnarsson) saa kesäksi kotitehtäväksi tutustua vuonna 1990 tapahtuneeseen ratkaisemattomaksi jääneeksi rantamurhaan. Tapausta tutki aikoinaan Olivian edesmennyt isä. Olivia kiinnostuu jutusta ja alkaa tutkia murhaa. Olivia saa apua murhan tutkintaa aikoinaan johtaneelta rikoskomisario Tom Stiltonilta (Kjell Bergqvist), joka on nykyään raihnainen asunnoton.
Samaan aikaan nettiin julkaistaan videoita, joissa joukko naamioituneita nuoria miehiä pahoinpitelee asunnottomia. Kaupungin asunnottomat pelkäävät pian henkensä puolesta. Kun Stiltonin ystävätär tapetaan, hän alkaa kuntoilla ja tutkia pahoinpitelyjä.
American Karate

American Karate on yleisnimitys yhdysvalloissa harjoitetulle karatelle, jolla ei ole varsinaista ominaistyyliä. Useat American Karaten mestarit pohjauttivat tyylinsä sekoittaen perinteisiä itämaisia kamppailulajeja, kuten karatea, taekwondoa ja judoa.
Perustajat.
Virallista perustajaa ei ole, koska tyyli sekoitus useita eri tyyleja ja systeemejä. Kuitenkin seuraavat yksilöt ovat väittäneet olevansa oman American Karate -tyylin perustajia.
Fenformiini

Fenformiini (C10H15N5) on biguanideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty aikaisemmin lääketieteessä diabeteksen hoidossa, mutta se on vedetty markkinoilta vuonna 1977 sivuvaikutuksena ilmenevän vakavan maitohappoasidoosin vuoksi.
Ominaisuudet ja käyttö.
Huoneenlämpötilassa fenformiini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja vesiliuos on lähes neutraali. Fenformiinin vaikutusmekanismi perustuu siihen, että molekyyli sitoutuu AMP-aktivoituihin proteiinikinaaseihin ja aktivoi ne. Tämän vuoksi elimistö tulkitsee insuliinitason olevan liian matala. Yhdiste myös estää glykogeenin pilkkoutumista maksassa ja nämä vaikutukset alentavat veren glukoositasoa. Fenformiini tuli markkinoille vuonna 1957 kakkostyypin diabeteksen hoitoon ja sitä käytettiin sen hydrokloridisuolana. 1960-luvulla alkoi ilmestyä raportteja, jotka esittivät potilaiden maitohappoasidoosin ja ketoosin sekä fenformiinin käytön välillä olevan yhteyden. Vuonna 1976 julkaistun tutkimuksen mukaan näillä oli selkeä yhteys ja lääkeaine vedettiin markkinoilta useassa maassa vuonna 1977. Kuolleisuus fenformiinin aiheuttamaan maitohappoasidoosiin oli jopa yli 50 %. Yhdysvaltain lääketurvallisuusviranomainen FDA on nimittänyt fenformiinia yleiselle terveydelle vaaralliseksi aineeksi.
Valmistus.
Fenformiinia voidaan syntetisoida fenyylietyyliamiinin ja disyandiamidin välisellä reaktiolla.
Niittomiehet

Niittomiehet on Pekka Halosen öljyvärimaalaus, joka valmistui vuonna 1891. Maalaus esittää maaseudulla työskenteleviä ihmisiä. Etualalla olevan miehen mallina toimi Pekka Halosen nuorempi veli Antti ja taka-alalla oleva mies muistuttaa huomattavasti Halosta itseään. Teoksen miljöönä toimii Halosen kotiseutu Lapinlahdella.
Halonen maalasi teoksen kotiseudullaan sen jälkeen, kun hän oli palannut Pariisin Académié Julianista.
"Niittomiehet" oli Haloselle tärkeä maalaus, sillä hän osoitti sen avulla osaavansa kuvata valoa ja luonnon ääressä olevia ihmisiä. Teos pääsi esille Ateneumin taidemuseoon jo julkaisuvuonnaan.
Taulu on kooltaan 91x64 senttimetriä ja se on nykyisin yksityisessä kokoelmassa.
Tienraivaajia Karjalassa

Tienraivaajia Karjalassa on Pekka Halosen öljyvärimaalaus vuodelta 1900. Maalaus esittää kahta miesryhmää, joista toinen kaataa puuta ja toinen kampeaa kiveä.
Halonen sai inspiraation "Tienraivaajille" ilmeisesti Puvis de Chavannesin "Talvi"-freskosta (1893), jossa esiintyy samankaltainen ryhmä puunkaatajia. "Tienraivaajia Karjalassa" oli ensimmäisen kerran esillä Suomen Taiteilijain näyttelyssä Ateneumissa lokakuussa 1900..
Teoksen mitat ovat 237 × 200 senttimetriä. Nykyisin se on esillä Ateneumin taidemuseossa Helsingissä.
Mariazell

Mariazell on Steiermarkin pohjoisin kunta Itävallan vuoristossa aivan Ala-Itävallan rajalla. Mariazell on Steiermarkin pinta-alaltaan suurin kunta ja koko Itävallan kolmanneksi suurin kunta Söldenin ja Wienin jälkeen. Mariazellin pinta-ala on 413 neliökilometriä. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 3 722 asukasta.
Mariazellin basilika on Itävallan ylivoimaisesti merkittävin pyhiinvaelluskirkko ja tärkeä pyhiinvaelluskohde myös Itävallan itäisten naapurimaiden katolisten keskuudessa. Itävallan uskonnollisessa keskuksessa on Benediktiinien munkkiluostari ja Fransiskaanien ja Karmeliittojen nunnaluostarit. Fransiskaaninunnat ylläpitävät Marienheim nimistä matkustajakotia , mutta luonnollisesti kylässä on monia muitakin hotelleja.
Kaiken uskonnollisen aktiviteetin lisäksi Mariazell on myös merkittävä talviurheilukeskus. Välittömässä läheisyydessä, mutta kuitenkin jo Ala-Itävallan puolella, sijaitsevat Annaberg-, Josefsberg- ja Gemeindeberg-laskettelukeskukset.
Idyllisessä Mariazellissä on 75 kulttuurihistoriallisesti rakennussuojeltua kohdetta.
Mariazellin idyllisissä kulisseissa ja vuoristoilmaston ansiosta yleensä kauniin lumiset jokavuotiset joulumarkkinat kestävät yleensä marraskuun lopusta joulunalusviikolle.
Sijainti.
Mariazell sijaitsee 868 metrin korkeudessa Steiermarkin pohjoisosassa, ja korkean sijainnin vuoksi siellä vallitsee viileä vuoristoilmasto, eli talvet ovat kylmiä ja lumisia ja kesät viileitä.
Mariazellissä risteävät useat Itävallan päätiet, ja se on keskeinen liikenteen solmukohta. Lisäksi Mariazelliin päättyy Mariazell-juna (Mariazellerbahn), Sankt Pöltenistä lähtevä kapearaiteinen rautatie, joka rakennettiin jo Itävalta-Unkarin aikana kuljettamaan pyhiinvaeltajia keisarikunnan suosituimpaan pyhiinvaelluskohteeseen.
Kunnan alueella on sijaitsee kolme mainittavan kokoista järveä: Erlaufsee, Hubertussee ja Walster.
Mariazellin basilika

Mariazellin basilika on Itävallan tärkein pyhiinvaelluskohde ja yksi tärkeimmistä katolisista pyhiinvaelluskohteista Euroopassa. 1100-luvulla perustetussa pyhiinvaelluskohteessa osoitetaan kunnoitusta puiselle marianpatsaalle eli armonkuvalle. Tätä armonkuvaa kunnioitetaan Itävallan Suurena äitinä (Magna Mater Austriae), Unkarin Suurena valtiattarena (Magna Hungarorum Domina) ja slaavilaisten Suurenmoisena äitinä (Mater Gentium Slavorum) 
Basilika on pyhitetty Neitsyt Marian syntymän muistolle, ja legendan mukaan pyhiinvaelluskohde perustettiin 21. joulukuuta 1157. Mariazell mainitaan kirjallisesti ensimmäisen kerran vuonna 1243, ja yksi kirkon Marian alttareista vihittiin käyttöön vuonna 1266.
Mariazellin basilika kuuluu Fatiman, Lourdesin, Loreton, Altöttingin ja Częstochowan ohella Shrines of Europe -luetteloon, eli se on Eupoopan merkittävimpiä katolisia pyhiinvaelluskohteita. Siellä käy vuosittain lähes miljoona pyhiinvaeltajaa.
Will Palmer

William ”Will” Palmer (s. 15. helmikuuta 1997 Horsham) on brittiläinen moottoriurheilija. Hänen isänsä on entinen Formula 1 -kuljettaja Jonathan Palmer ja myös hänen isoveljensä Jolyon Palmer on entinen F1-kuljettaja.
Ura.
Palmer aloitti uransa karting-sarjoista. Vuonna 2011 Palmer aloitti kilpauransa Ginetta Junior Championship -sarjassa sijoittuen sarjan 18:nneksi. Vuonna 2012 Palmer jatkoi sarjassa sijoittuen 12:nneksi. Samana vuonna hän sijoittui Ginetta Junior -talvisarjassa kolmanneksi. Vuonna 2012 Palmer jatkoi kolmannen kauden sarjassa ja sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Samana vuonna hän ajoi yksittäisiä kilpailuja BRDC Formula 4 -sarjassa. 
Vuonna 2014 Palmer ajoi täyden kauden BRDC F4 -sarjassa saavuttaen kaksi voittoa ja seitsemän palkintosijaa sijoittuen sarjan kuudenneksi. Vuonna 2015 Palmer jatkoi sarjassa saavuttaen 12 voittoa, kymmenen paalupaikkaa ja 15 palkintosijaa voittaen sarjan mestaruuden. Samana vuonna hän ajoi kolme kilpailua Eurocup Formula Renault -sarjassa vierailevana kuljettajana. Hän voitti vuoden aikana arvostetun McLaren Autosport BRDC Award -palkinnon. 
Vuonna 2016 Palmer kilpailee täyden kauden Eurocup-sarjassa. Samana vuonna hän ajoi Formula Renault NEC -sarjassa sijoittuen sarjan 13:nneksi.
Jukka Lehtinen (kasvatustieteilijä)

Jukka Kalervo Lehtinen (29. joulukuuta 1928 Perniö – 13. maaliskuuta 1999) oli suomalainen kasvatustieteilijä. Hän oli Tampereen yliopiston kasvatustieteen professori 1975–1984. Hänen tutkimuskohteitaan olivat muun muassa jatkokoulutuksen ja koulutuspalvelujen alueellinen ryhmittyminen sekä koulutusrakenteen erilaistuminen.
Marita Laukkanen

Marita Laukkanen on suomalainen taloustieteilijä. Hän työskentelee johtavana ekonomistina Valtion taloudellisessa tutkimuskeskuksessa ja on erikoistunut muun muassa ympäristöpolitiikan arviointiin ja energiakysymyksiin. Laukkanen on Helsingin yliopiston taloustieteen dosentti.
Laukkanen on koulutukseltaan taloustieteen tohtori. Hän väitteli tohtoriksi Kalifornian yliopistossa Berkeleyssä vuonna 2001.
Kannanottoja.
Julkisuudessa Laukkanen on Valtion taloudellisen tutkimuskeskuksen edustajana vuonna 2016 kritisoinut Sipilän hallituksen lakiesitystä "Päästökaupasta johtuvien epäsuorien kustannusten kompensaatiosta".
Laukkanen on kritisoinut että Rinteen hallituksen syyskuussa 2019 julkistetusta ensimmäisestä budjetista puuttuu konkretia. Laukkasen näkemyksen mukaan hallitus ottaa pieniä haparoivia askelia, vaikka "nyt pitäisi olla menossa jämerillä loikilla eteenpäin". Tavoite siitä että Suomi olisi hiilineutraali vuoteen 2035 mennessä, on hänen mukaansa hallituksen toimien perusteella kaukana. Laukkanen epäilee, että hallitus ei ole hahmottanut, miten kovan tavoitteen se on itselleen asettanut.
Anna-Maija Aalto

Anna-Maija Aalto (12. elokuuta 1918 Helsinki – 4. heinäkuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän suoritti ylioppilastutkinnon ja opiskeli taidealaa Helsingin yliopiston piirustussalissa ja Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1936–1941. Lisäoppia Aalto hankki ulkomaanmatkoillaan Tanskaan 1938 ja Saksaan 1939.
Aallon teoksia nähtiin ensi kerran omassa taidenäyttelyssä 1943 ja suomalaisissa jurynalaisissa yhteisnäyttelyissä Suomen Taiteilijaseuran näyttelyissä 1942, 1943, 1945–1951 sekä Nuorten näyttelyssä 1945 ja 1946. Suomen taideakatemian kolmevuotisnäyttelyyn hän osallistui 1950. Aalto saavutti viidennen palkinnon valtakunnallisessa taidekilpailussa 1944 ja toisen palkinnon 1946. Hänet hyväksyttiin Taidemaalariliiton jäseneksi.
Eino Aaltonen

Eino Niilo Aaltonen (15. lokakuuta 1906 Turku – 19. elokuuta 1960 Turku) oli suomalainen taidemaalari. Hän kävi seitsemän luokkaa lyseota ja suoritti taideopintoja Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1928–1930. Lisäoppia hän hankki tekemällä opintomatkan Tukholmaan 1930.
Aaltosen teoksia oli ensi kerran esillä taidenäyttelyssä 1929 Turussa ja 1940 Helsingissä. Suomalaisiin yhteisnäyttelyihin hän osallistui muun muassa vuoden 1940 Nuorten näyttelyyn ja ulkomailla järjestettyihin suomalaisen taiteen näyttelyihin Oslossa Norjassa 1940 sekä Ruotsissa Tukholmassa 1940 ja Göteborgissa 1940. Vuonna 1933 Aaltoselle myönnettiin Dahlströmin apuraha. Hänen teoksiaan on hyväksytty Ateneumin taidemuseon ja Turun taidemuseon kokoelmiin. Aaltonen oli Turun taiteilijaseuran jäsen.