tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
KNM Odin

KNM Odin oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä, joka osallistui toisessa maailmansodassa Norjan puolustukseen Saksan hyökättyä maahan huhtikuussa 1940.
Valmistus.
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 126. Alus laskettiin vesille 24. tammikuuta 1939 ja otettiin palvelukseen vielä samana vuonna.
Palvelus.
Toisen maailmansodan alkaessa alus kuului 1. meripuolustusalueen 3. hävittäjälippueeseen Kristiansandin puolustusvyöhykkeellä. Alus pelasti 8. huhtikuuta 1940 vartiolaiva "Lyngdalin" kanssa merimiehiä ja sotilaita Puolan laivaston sukellusveneen "ORP Orzelin" Lillesandin lähistöllä upottamalta saksalaiselta rahtialukselta "Rio de Janeirolta". Seuraavana aamuna alus osallistui Kristiansandin puolustukseen saksalaisjoukkojen aloittaessa maihinnousunsa. Tulitaistelun alettua Odderøyan linnakkeen ja Saksan laivaston välillä "Odin" lähti merelle Toppdalsfjordista ja avasi tulen hyökänneitä Saksan ilmavoimien lentokoneita vastaan. Alus kykeni väistämään pudotetut pommit ja sai joitakin osumia hyökänneisiin koneisiin.
Alus sai aamupäivällä käskyn olla avaamatta tulta brittiläisiä tai ranskalaisia joukkoja vastaan, mitkä ottaisivat vastuun Kristiansandin puolustuksesta. Käsky aiheutti sekaannuksen, jonka seurauksena saksalaiset pääsivät satamaan esteettä. "Odin" vallattiin Marvikan laivastoasemalta saman aikaisesti useiden muiden Norjan laivaston alusten kanssa.
Saksan laivaston "Panther".
Aluksen valtaamisen jälkeen se luovutettiin 11. huhtikuuta Saksan laivastolle, joka otti sen palvelukseensa 20. huhtikuuta nimellä "Panther". Aluksen aseistus kuitenkin yhdenmukaistettiin muiden Saksan laivaston alusten kanssa korvaamalla pääaseet yhdellä 10,5 cm tykillä. Ilmatorjuntakonekiväärit korvattiin neljällä 2 cm ilmatorjuntatykillä. Lisäksi aluksen aseistusta täydennettiin 24 miinalla.
Alus oli sodan lopun saattajana ja koululaivana Skagerrakin ja Kattegatin alueella, missä se muodosti yhdessä vallatun sisaraluksensa "KNM Gyllerin" kanssa 7. torpedovenelaivueen. Alus siirrettiin tammikuussa 1942 torpedoiden keräysalukseksi Gotenhafeniin.
Sodan jälkeen.
Toisen maailmansodan päätyttyä alus löytyi toukokuussa 1945 Holmestrandista Norjasta, jolloin se palautettiin Norjan laivastolle. Aluksen nimi palautettiin "KNM Odiniksi". Se jatkoi palvelustaan laivastossa, kunnes se muutettiin 1948 fregatiksi. Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin romutettavaksi 1959.
KNM Tor

KNM Tor oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli edelleen varusteltavana ja koulutuksessa Saksan hyökätessä Norjaan huhtikuussa 1940. Aluksen norjalainen miehistö upotti aluksensa estääkseen sen joutumisen miehittäjien käsiin. Saksalaiset nostivat hylyn. Korjausten jälkeen alus liitettiin Saksan laivastoon, jossa se palveli sodan ajan saattajana sekä koululaivana. Alus palautettiin sodan päätyttyä Norjan laivastolle.
Valmistus.
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta telakkanumerolla 128. Aluksen runko valmistettiin Fredrikstad Mekaniske Verkstedilla Fredrikstadissa ja se viimeisteltiin Hortenissa. Alus laskettiin vesille 7. syyskuuta 1939, mutta se oli edelleen varusteltavana ja miehistö koulutettavana Saksan aloitettua hyökkäyksensä Norjaan. Miehistö upotti aluksen Fredrikstadin satamaan.
Palvelus.
Saksalaisten miehitettyä Fredrikstadin he aloittivat satamaan upotetun hylyn nostamisen. "Tor" nostettiin satama-altaasta 16. huhtikuuta vain viikko uppoamisen jälkeen. Hylky siirrettiin 22. huhtikuuta Drammeniin korjattavaksi ja varustettavaksi. "Torin" ja sen sisaraluksen "Balderin" kunnostus valmistui kesällä 1940 Karljohansvernin laivastontelakalla Hortenissa.
Alus liitettiin Saksan laivastoon 13. kesäkuuta "Tigeriksi" nimettynä päällikkönään Friedrich Nose. Se uudelleenluokiteltiin samalla torpedoveneeksi. Alus liitettiin sisaralustensa kanssa 7. torpedovenelaivueeseen, jossa se aloitti palveluksensa saattajana Skagerrakissa ja Kattegatissa. 
Heinäkuusta joulukuuhun 1940 alus oli laivueen mukana koululaivana. Laivueen lakkauttamisen jälkeen alus siirrettiin 27. sukellusvenelaivueeseen Gotenhafeniin torpedoiden keräysalukseksi. Alus löytyi sodan päätyttyä toukokuussa 1945 Korsøristä Tanskasta, minkä jälkeen se palautettiin Norjan laivastolle.
Sodan jälkeen.
Alus liitettiin Norjan laivastoon ja sen nimi palautettiin "KNM Toriksi". Aluksen viirinumeroksi määrättiin 19. syyskuuta 1946 L04. Norjan parlamentille vuonna 1946 esitetyssä laivastoluettelossa aluksen tyypiksi oli merkitty saattuehävittäjä. Alus muutettiin 1948 fregatiksi.
Norjan liityttyä Natoon aluksen runkonumeroksi merkittiin 1950-luvun alussa F303. Alus poistettiin palveluksesta ja myytiin 1959 romutettavaksi.
KNM Balder

KNM Balder oli Norjan laivaston Sleipner-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Norjan valtauksen jälkeen alus oli Saksan laivastossa saattajana ja koululaivana. Sodan jälkeen se palautettiin Norjalle.
Valmistus.
Alus tilattiin Hortenin laivastontelakalta, missä köli laskettiin telakkanumerolla 127. Alus laskettiin vesille 1938 ja se oli huhtikuussa 1940 edelleen varusteltavana ja koulutuksessa Saksan hyökätessä Norjaan. Saksalaiset valtasivat 9. huhtikuuta aluksen Karljohansvernissä. "Balderin" kunnostus valmistui kesällä 1940 Karljohansvernin laivastontelakalla Hortenissa. Alus otettiin Saksan laivaston palvelukseen 26. heinäkuuta "Leopardiksi" nimettynä ja torpedoveneeksi luokiteltuna.
Palvelus.
Palvelukseen otettaessa alus liitettiin sisaralustensa kanssa 7. torpedovenelaivueeseen, jossa se oli saattajana Skagerrakissa ja Kattegatissa. Se oli heinäkuusta 1940 alkaen koululaivana ja joulukuussa se siirrettiin 27. sukellusvenelaivueeseen Götenhafeniin torpedoiden kerääjäksi. Alus löytyi sodan päätyttyä toukokuussa 1945, minkä jälkeen se palautettiin Norjan laivastolle.
Sodan jälkeen.
Alus liitettiin 10. syyskuuta 1946 Norjan laivastoon viirinumerolla L05. Norjan parlamentille 1946 esitetyssä laivastoluettelossa aluksen tyypiksi oli merkitty saattuehävittäjä. Alus muutettiin 1948 fregatiksi, jolloin sen nimi palautettiin "KNM Balderiksi". Sen viirinumero vaihtui Natoon liittymisen jälkeen F304:ksi.
Alus poistettiin palveluksesta 1959 ja sijoitettiin poistolistalle. Alus myytiin 1962 romutettavaksi Stavangeriin.
Tantaalikarbidi

Tantaalikarbidi (TaC) on epäorgaaninen yhdiste ja tantaalin karbidi. Aine on erittäin kovaa ja sitä käytetään työkalujen terissä.
Rakenne ja ominaisuudet.
Rakenteeltaan ja ominaisuuksiltaan tantaalikarbidi muistuttaa huomattavasti niobiumkarbidia. Tantaalin ja hiilen yhdisteellä on kaksi faasia: ditantaalikarbidi ja tantaalikarbidi, joiden koostumusta voidaan kuvata kaavoilla Ta2C ja TaC. Näistä ainoastaan tantaalikarbidilla on merkittävää käyttöä. Tantaalikarbidi ei ole täysin stoikiometrinen ja sen koostumus vaihtelee rakenteesta TaC0,73 lähes stoikiometriseen. Tantaalikarbidilla on pintakeskeinen kuutiollinen alkeiskoppi.
Tantaalikarbidi liukenee ainoastaan väkevän typpihapon ja vetyfluoridin seokseen. Hapen läsnä ollessa se hapettuu yli 800 °C lämpötiloissa tantaalipentoksidiksi. Muuten se on kemiallisesti hyvin inertti.
Valmistus.
Tantaalikarbidia valmistetaan kuumentamalla tantaalipentoksidin ja hiilen välisellä reaktiolla 1 700 °C lämpötilassa. Tantaalikarbidia voidaan valmistaa kuumentamalla tantaalipentoksidia hiilen kanssa. Hieman epäpuhtaampaa tuotetta saadaan kuumentamalla ferrotantaalia tai tantaalia sisältävää romua hiilen kanssa.
Ta2O5 + 7 C → 2 TaC + 5 CO
Yhdistettä voidaan valmistaa myös kemiallisella kaasufaasipinnoituksella. Tällöin reaktion lähtöaineina käytetään tantaalimetallia ja metaania tai tantaalitetrakloridia, kloorimetaania ja vetyä. Kloridia käytettäessä tarvitaan alhaisempi lämpötila.
Ta + CH4 → TaC + 2 H2
TaCl4 + CH3Cl + H2 → TaC + 5 HCl
Käyttö.
Tantaalikarbidia käytetään muiden karbidien tavoin parantamaan metallien kemiallista ja sään kestävyyttä sekä kovuutta. Tantaalikarbidin lisääminen teräkseen parantaa erityisesti materiaalin kovuutta korkeissa lämpötiloissa. Yleensä yhdistettä käytetään muiden karbidien, kuten niobiumkarbidin, volframikarbidin ja titaanikarbidin kanssa. Tantaalikarbidia käytetään myös valmistettaessa metallista tantaalia.
Henry Huntingdonilainen

Henry Huntingdonilainen (, k. noin 1157) oli Huntingdonin arkkidiakoni melkein viidenkymmenen vuoden ajan. Tässä virassa hän seurasi isäänsä Nicholasta. Hän kirjoitti muutamia merkittäviä teoksia, tärkeimpänä "Historia Anglorum", Englannin historia, jota hän kirjoitti 1120-luvulta aina Henrik II:n hallituskaudelle saakka. "De contemptu mundi" puolestaan kertoo satiirin keinoin aikansa johtavista miehistä ja naisista.
KK Šibenik

GKK Šibenik on kroatialainen koripalloseura Šibenikistä. Seura tunnettiin nimellä KK Šibenik vuosina 1973–2010 ja vuodesta 2010 eteenpäin nimellä GKK Šibenik.
Historia.
Šibenikin parhaat vuodet olivat 1980-luvulla, jolloin seura selviytyi suurimman tähtensä, Dražen Petrovićin, johdolla Korać Cupin loppuotteluun vuosina 1982 ja 1983. Molemmilla kerroilla seura hävisi kuitenkin CSP Limogesille. Kaudella 1982–1983 Šibenik voitti Jugoslavian mestaruuden, mutta poliittisten syiden takia seuralta vietiin mestaruus. 
Kroatian itsenäistyttyä seuran parhaaksi sijoitukseksi on jäänyt neljäs tila vuodelta 2004. Seura pelasi kaudella 2004–2005 Adrianmeren liigaa, mutta hävisi yksitoista ottelua kolmestakymmenestä. Kaudella 2009–2010 joukkue sijoittui A1 Ligan kolmanneksitoista ja putosi. KK Šibenikin toiminta lopetettiin loppuvuonna 2010, jolloin tilalle perustettiin GKK Šibenik. Perustetun seuran katsotaan olevan KK Šibenikin perillinen.
Novalukomal

Novalukomal tai Novalukoml () eli Novolukoml () on pienehkö kaupunki Tšašnikin hallintopiirissä Vitsebskin alueen eteläosissa Valko-Venäjällä. Novalukomal sijaitsee linnuntietä 130 kilometriä pääkaupunki Minskistä koilliseen. Vuoden 2017 väestönlaskennassa Novalukomalin kaupungin asukasluku oli 13 072.
Novalukomalin kaupunki Minskin ja Vitsebskin välimaastossa on tunnettu Lukomlskajan voimalan sähköenergian tuotannosta. Kaupunki sijaitsee valkovenäläisittäin suurehkon eli runsaat 10 kilometriä pitkän Lukomskaja-järven itärannalla.
Jelizaveta Kozlova

Jelizaveta Vladimirovna Kozlova (, 19. elokuuta 1892 Kraassela, Pietari – 10. helmikuuta 1975 Leningrad) oli venäläinen lintutieteilijä.
Jelizaveta Kozlovan isä oli lääkäri. Hän avioitui tunnetun tutkimusmatkailijan, eversti Pjotr Kozlovin kanssa, joka oli häntä 29 vuotta vanhempi. Vuosina 1923–1926 Kozlova osallistui Mongoliaan suuntautuneeseen tutkimusmatkaan. Matkan järjesti Venäjän maantieteellinen seura, ja sen johtajana toimi Pjotr Kozlov. Kozlova palasi Mongoliaan 1929 ja 1930 keräämään lisää lintunäytteitä ja jatkamaan tutkimuksiaan, joista hän laati julkaisun 1930 ("Lounais-Transbaikalian, Pohjois-Mongolian ja keskisen Gobin linnusto"). Maantieteellinen seura myönsi hänelle hopeisen ansiomerkin ansiokkaasta työstä. Hän kirjoitti myös tutkielmat "Tiibetin ylängön linnusto, sen geneettinen sukulaisuus ja historia" (1952), ja "Keski-Aasian aavikko- ja arovyöhykkeen linnusto" (1975).
Kozlova työskenteli Neuvostoliiton tiedeakatemian eläintieteen laitoksella Leningradissa vuosina 1932–1975. Toisen maailmansodan aikana eläinmuseo siirrettiin Dušanbeen Tadžikistaniin, missä Kozlova perehtyi vuoristojen linnustoon ja fasaanin alalajiin "bianchii". Elämä Dušanbessa oli raskasta, ja Kozlovan terveys romahti niin paljon, että hän ei enää jatkossa pystynyt osallistumaan tutkimusretkille. Sodan jälkeen Kozlova teki lajitutkielmat Neuvostoliiton kuikkalinnuista, ulappalinnuista, ruokkilinnuista ja kahlaajista. Kaksiosainen tutkielma kahlaajista ("Charadriidae", 1961–1962) on suuresti arvostettu maailman lintutieteilijöiden keskuudessa. Kozlova julkaisi lisäksi lukuisia kirjoituksia lintujen luokittelusta ja fylogeniasta. Hän osallistui myös suurteosten "Neuvostoliiton linnusto" (1951–1953) ja "Neuvostoliiton eläimistö" kirjoittamiseen.
Kozlova oli British Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen.
Kuka hän on

"Kuka hän on" on suomalaisen rap-artisti Brädin 16. kesäkuuta 2010 julkaistu toinen single hänen ensimmäiseltä toukokuussa 2010 ilmestyneeltä studioalbumilta "Repullinen hiittiä". Singlen julkaisi Rähinä Records.
Kappaleen kertosäkeen sanat on lainattu Kasevan "Striptease-tanssija" -kappaleesta. 
Kappale oli myös ehdolla The Voicen vuoden 2010 kesähittiäänestyksessä sijoittuen sijalle 8.
YUBA Liga

YUBA Liga oli Jugoslavian ja Serbia ja Montenegron korkein sarjataso koripallossa.
Historia.
Ensimmäistä kertaa sarjaa pelattiin vuonna 1945, jolloin sarja pelattiin cup-muotoisena Suboticassa. Seuraavana vuonna sarja pelattiin sarjamuotoisena. Kaudella 1949 YUBA Ligan pelit järjestettiin ensimmäistä kertaa kisakaupungin ulkopuolella ja sarja laajeni kaksinkertaiseksi. Kaudesta 1967–1968 lähtien sarjaa pelattiin syksy-kevät-rytmillä. Kaudeksi 1992–1993 sarja jaettiin ylempään Plava- ja alempaan Bela-liigaan. Näin pelattiin kaksi kautta, kunnes palatiin takaisin yhteen sarjaan. Kaudella 2003–2004 sarja jaettiin uudestaan ylempään Super Ligaan sekä alempaan Ligaan. Tätä pelitapaa käytettiin sarjan loppuun asti.
Mestarit.
Serbia ja Montenegrossa
Aldo Giuffrè

Aldo Giuffrè (10. elokuuta 1924 – 26. kesäkuuta 2010) oli italialainen näyttelijä ja koomikko, joka esiintyi yli 90 elokuvassa vuosien 1948–2001 aikana. Hän oli kotoisin Napolista ja kuoli Roomassa peritoniittiin eli vatsakalvon tulehdukseen 86-vuotiaana.
Giuffrè esiintyi lähinnä italialaisissa tuotannoissa. Hänen tunnetuimmat esiintymisensä olivat elokuvissa "Napolin neljä päivää" ("Quattro giornate di Napoli"), joka käsitteli liittoutuneiden Napolin-valloitusta toisen maailmansodan lopussa, ja Yhdysvaltain sisällissotaan sijoittuvassa Sergio Leonen spagettiwesternissä "Hyvät, pahat ja rumat".
Elokuvassa "Hyvät, pahat ja rumat" Giuffrè esittää Yhdysvaltojen Pohjoisvaltioiden armeijan alkoholisoitunutta kapteenia, joka ystävystyy elokuvassa seikkailevien Blondien (Clint Eastwood) ja Tucon (Eli Wallach) kanssa. Kapteeni on lopen kyllästynyt turhalta tuntuvaan sisällissotaan ja toivoo Blondielta ja Tucolta apua sillan räjäyttämiseen. Silta on kapteenin joukkojen miehiä haaskaavan taistelun syy. Kuolettavasti haavoittunut kapteeni hymyilee viimeisillä hetkillään kuullessaan sillan räjähtävän.
Tšulym (kaupunki)

Tšulym () on kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Tšanyjärveen laskevan Tšulymjoen varrella 131 kilometriä Novosibirskistä länteen. Kaupunki on Tšulymin piirin keskus. Sen kautta kulkee Barabinskin ja Novosibirskin välinen rautatie. Asukkaita on 12 000 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on perustettu vuonna 1947. Siellä toimii rautatieliikennettä palvelevia yrityksiä sekä meijeri.
Haradok

Haradok () eli Gorodok () on pienehkö kaupunki ja Haradokskin hallintopiirin keskus Vitsebskin alueen pohjoisosissa Valko-Venäjällä melko lähellä Venäjän rajaa. Vuoden 2009 väestönlaskennassa Haradokin kaupungin asukasluku oli 12 968. Koko hallintopiirissä asui 26 760 henkeä, mikä sisältää myös Jezjaryštšan kaupunkimaisen taajaman väestön (1 575 as.).
Haradok on liikenteen kauttakulkukaupunki; siellä on Valko-Venäjältä Venäjän Pihkovaan ja Pietariin vievän rautatien asema. Kaupunki sijaitsee myös valtatien eli :n läheisyydessä. Maakunnan pääkaupunki Vitsebsk sijaitsee 35 kilometriä eteläkaakkoon.
Heyday Films

Heyday Films on brittiläinen elokuvatuotantoyritys, jonka perusti elokuvatuottaja David Heyman Lontoossa vuonna 1997.
Sen ensimmäinen tuotanto oli Antonia Birdin ohjaama "Ravenous". Se on myös tunnettu tuottamistaan "Harry Potter -elokuvista.
Suomen Palopäällystöliitto

Suomen Palopäällystöliitto ry () (SPPL) on vuonna 1932 perustettu valtakunnallinen järjestö, jonka tavoitteena on kohottaa ja edistää henkilö- ja omaisuusturvallisuutta erilaisten onnettomuuksien varalta ja sattuessa.
Palopäällystöliitolla ei ole ammatilliseen edunvalvontaan liittyviä tehtäviä vaan sen tärkein tehtävä on turvallisuuden edistäminen.
SPPL:n puheenjohtajana toimii Länsi-Uudenmaan Pelastuslaitoksen pelastusjohtaja Veli-Pekka Ihamäki. SPPL:n toiminnanjohtajana toimii Ari Keijonen.
Suomen palokuntien mestaruuskilpailut.
Suomen Palopäällystöliitto on järjestänyt vuodesta 1998 alkaen Suomen palokuntien mestaruuskilpailun, Jehumaljakilpailut, jossa palokunnat kilpailevat keskenään. Kilpailu sai alkunsa 1951, kun Liitin Oy:n toimitusjohtaja Herman Lindgrén lahjoitti Jehumaljan kilpailtavaksi. Ensimmäisen Jehumaljakilpailut pidettiin 27. ja 28. syyskuuta 1952 Tampereella. Maljan luovutustilaisuuteen osallistuivat pääministeri Urho Kekkonen ja valtiovarainministeri Viljo Rintala.
Tšerepanovo

Tšerepanovo () on kaupunki Novosibirskin alueella Venäjällä. Kaupunki on "Tšerepanovon piiri"n hallintokeskus. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asui 19 803 henkeä ja koko piirissä 47 842 asukasta. Tšerepanovon kaupungin lisäksi piirissä oli kaksi kaupunkityyppisestä taajamaa: Dorogino ja Posevnaja.
Tšerepanovo sijaitsee Novosibirskin ja Barnaulin välisen rautatien varrella 109 kilometriä Novosibirskistä kaakkoon. Paikkakunta on saanut alkunsa rautatien rakentamisen yhteydessä vuonna 1912. Aluksi taajaman nimenä oli Svobdnyi. Vuonna 1925 siitä tuli Tšerepanovon kaupunki. Nykyään siellä on kone-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta.Sen ohi kulkee myös Novosibirskin ja Mongolian rajan välinen M52-valtatie.
Top Ten

Top Ten on elektronista musiikkia esittävän Uusi Fantasia -yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 26. huhtikuuta 2004 norjalaisen Tellé-levymerkin alla.
Heimo (albumi)

Heimo on elektronista musiikkia esittävän Uusi Fantasia -yhtyeen toinen studioalbumi. Sen julkaisi Celebrities Records 10 marraskuuta 2010. Kappaleesta "Liian myöhään" on julkaistu musiikkivideo.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 11.
Tudeer

Tudeer (alkujaan Tuderus) on suomalainen pappis- ja virkamiessuku, joka polveutuu 1500-luvulla eläneestä Someron kirkkoherrasta Bartholdus Johanniksesta. 
Nimi oli aluksi Somerus, mutta 1650-luvun puolivälissä nimeksi otettiin tuntemattomasta syystä Tuderus. 
Myöhemmin suvussa on käytetty myös suomennettua muotoa Tuuteri. 
Hovitallimestari Sten Carl Tudeer aateloitiin 1897, mutta hän kuoli lapsettomana. Suvun muita jäseniä ovat olleet
Leif Jakobsson

Leif Verner Jakobsson (s. 22. elokuuta 1953 Pietarsaari) on suomenruotsalainen ohjelmajohtaja, joka on vuodesta 2012 toiminut suomenruotsalaisen Svenska Kulturfonden -säätiön johtajana.
Jakobsson valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1982, oppiaineinaan skandinaavinen historia, taidehistoria, arkeologia, yleinen historia ja valtio-oppi. Vuosina 1983–2007 hän työskenteli julkisen palvelun TV-toiminnassa sekä Suomessa että Ruotsissa. Hän toimi FST5-kanavan johtajana vuosina 1996–2000. Jakobssonin viisivuotisella ohjelmajohtajakaudella SVT:llä käynnistyi kaksi uutta digitaalista tv-kanavaa ja digitalisoinnin ohella myös SVT:n verkkotuotanto kehittyi huomattavasti. Vuosina 2010–2011 hän toimi Taiteen keskustoimikunnan puheenjohtajana.
Jakobssonilla on ollut useita luottamustehtäviä mm. Teatterikorkeakoulun, Kansallisoopperan ja Tukholman kuninkaallisen oopperan hallituksissa. Vuosina 2009-2015 hän toimi puheenjohtajana Färsaarten kulttuuritalossa Nordens Hus. Jakobsson on tehnyt tai ollut mukana tekemässä useita kulttuuri- ja media-alan selvityksiä sekä Suomessa että Ruotsissa.
Tordenskjold-luokka

Tordenskjold-luokka oli Norjan laivaston rannikkopanssarilaivaluokka, johon kuului kaksi Armstrong Whitworthin 1800-luvun lopulla valmistamaa alusta. Aluksia kutsuttiin Norjassa panssarilaivoiksi (). Luokan alukset olivat ensimmäiset Norjan laivastolle hankitut tämän tyyppiset alukset.
Alukset muodostivat Norjan laivaston rungon yhdessä niitä seuranneiden Eidsvold-luokan alusten kanssa aina Saksan hyokkäykseen huhtikuussa 1940 saakka. Alusten aseistus oli valmistusajankohdalleen tyypillisesti useaa eri kaliiperia käsittävä. Alusten pääaseina olleet kaksi raskasta 210 millimetrin tykkiä oli asennettu torneihin keulaan ja perään. Apuaseina olleet kuusi 120 millimetrin tykkiä oli asennettu kasematteihin kolme kumpaankin laitaan. Kevyemmät 76 millimetrin tykit oli ryhmitelty pareittain laitoihin sekä perään ja keulaan. Alusten aseistuksen täydensivät kaksi 450 millimetrin torpedoputkea.
Luokan alusten suoja oli suunniteltu lähinnä tykistötaistelua silmällä pitäen eikä niissä ollut torpedovöitä. Alusten kyljissä oli kuuden tuuman Krupp-panssarointi ja pääaseiden torneissa yhdeksän tuuman panssarointi. Apuaseiden kasemattien panssarointi oli ainoastaan kaksi tuumaa.
Joonas Lindroos

Joonas Lindroos (s. 5. toukokuuta 1985) on suomalainen ralliautoilija, joka on voittanut useita Suomen-mestaruuksia.
Lindroos ajoi kauden 2003 kesäkilpailuista lähtien itse rakentamallaan Honda Civic Type-R:llä. Hondalla hän saavutti peräkkäin kolme Suomen-mestaruutta vuosina 2007–2009 (kaksi kertaa pienessä N-luokassa ja vuonna 2009 SM2-luokassa). Vuonna 2009 alle 25-vuotiaat kuljettajat ajoivat myös nuorten Suomen-mestaruuspisteistä, ja koska Lindroos oli tuolloin 24-vuotias, hän sai myös nuorten mestaruuden.
Lindroos siirtyi ajamaan rallin SM-sarjaa SM1-luokassa Tommi Mäkinen Racingin Subaru Impreza WRX Sti:llä. Ensimmäisenä nelivetokautenaan Subarulla vuonna 2010 hän ajoi SM-pronssisijalle. Vuonna 2012 hän voitti Suomen-mestaruuden SM2-luokassa, vuonna 2013 SM3-luokassa ja vuonna 2017 SM4-luokassa.
Joonas Lindroosin isosisko Minna Lindroos tunnetaan myös SM-tason ralliautoilijana, samoin kuin isä Jouni Lindroos ja isoisän veli Harras Lindroos.
Betsy Clifford

Elisabeth "Betsy" Clifford (s. 15. lokakuuta 1953 Ottawa) on kanadalainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Ottawa Ski Clubia.
Clifford aloitti uransa hyvin nuorena, sillä hän laski ensimmäisen maailmancup-kilpailunsa jo 14-vuotiaana alkuvuodesta 1968. Hän jatkoi uraansa maailmancupissa vuoteen 1976 saakka ja voitti kaksi osakilpailua, molemmat pujottelusta. Clifford voitti pujottelun maailmancupin kaudella 1970–1971.
Clifford osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa 14-vuotiaana vuonna 1968. Tuolloin hän oli syöksylaskussa 23., mutta ei saanut tulosta pujottelussa eikä suurpujottelussa. Val Gardenan MM-kisoissa 1970 Cliffordista tuli historian nuorin alppihiihdon maailmanmestari, kun hän voitti suurpujottelun ennen ranskalaista Ingrid Lafforgueta. Hän sijoittui samoissa kisoissa pujottelussa kahdeksanneksi. Clifford osallistui MM-kilpailuihin seuraavan kerran vuonna 1974, jolloin hän voitti hopeaa syöksylaskusta. Hän kilpaili olympialaisissa viimeistä kertaa Innsbruckissa 1976, jossa hän oli kahdeskymmenestoinen sekä syöksyssä että suurpujottelussa, mutta keskeytti pujottelussa. Clifford lopetti uransa myöhemmin samana vuonna vain 23-vuotiaana.
Clifford valittiin kanadalaisen urheilun kunniagalleriaan vuonna 1970. Myös hänen setänsä Harvey oli alppihiihtäjä.
J. T. R. Sharrock

John Timothy Robin Sharrock (s. 1937) on brittiläinen lintutieteilijä ja kirjailija.
Tohtori Sharrock on kirjoittanut useita lintutieteellisiä kirjoja, joista mainittavimpana Britteinsaarten Lintuatlas "The atlas of breeding birds of Britain and Ireland" (1976). Hän oli päätoimittaja British Birds-lintulehdessä, ja asuu Bedfordissa Englannissa.
Hilkka Silvekoski

Hilkka Ilona Silvekoski (24. tammikuuta 1913 Viipuri – 18. maaliskuuta 1972) oli suomalainen taiteilija, taidegraafikko ja lastenkirjojen kuvittaja. Hänen isänsä oli maanmittausinsinööri Jaakko Verneri Silvekoski ja äitinsä Hanna o.s. Korhonen.
Silvekoski tunnetaan herkistä, keveistä naishahmoista ja lapsista. Monissa teoksissa näkyy myös metsän, kukkien ja ihmisten välinen yhteys. Hänen töissään on myös piirustuksellista herkkyyttä ja kepeyttä. Silvekosken taidegrafiikalle on ominaista mustan värin käyttö, sävyvastakohtien jyrkkyys ja viivan karkeus. Hän teki puupiirroksia, litografioita ja metalligrafiikkaa. Silvekoski opiskeli Aukusti Tuhkan taidegrafiikan kurssilla 1950–1951. Lisäksi hän on kuvittanut Yrjö Hämäläisen kirjan "Kettu Repolaisen teatteri".
Silvekoski syntyi Viipurissa, josta hänen tiensä johti karjalaisevakkona Lahteen. Silvekoski debytoi Hämeenlinnassa vuonna 1948 ja piti näyttelyn myös Helsingissä 1949. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa saamiinsa vammoihinsa 1972.
Silvekoski osallistui Nuorten näyttelyihin, lukuisiin Suomen Taiteilijaseuran ja Taidegraafikoiden ja SKjL:n näyttelyihin. Yksityisnäyttelyitä hänellä oli Lahdessa ja Tampereella. Ulkomailla hän osallistui näyttelyihin mm. Ålesundissa, Weimarissa, Tukholmassa, Moskovassa, Rostockissa ja Oslossa.
Lahden taidemuseossa on Hilkka Silvekoski -kokoelma, joka käsittää 216 teosta Silvekosken grafiikkaa ja piirustuksia vuosilta 1950–1971. Suomen taidegraafikoiden kokoelmassa häneltä on n. 30 teosta vuosilta 1950–1970. Ulkomailla hänen teoksiaan on Tukholman kansallismuseossa sekä Ålesundin, Rostockin, Dresdenin kaupunkien ja Dresdenin Künstlerkalenderin kokoelmissa.
Herrnhut

Herrnhut on paikkakunta Saksassa Saksin osavaltiossa Görlitzin piirikunnassa. Kaupungin asukasluku oli 6 033 vuoden 2016 lopussa.
Paikkakunnalta ovat peräisin herrnhutilaisuus sekä Herrnhutin tähtenä tunnettu joulukoriste.
Vlado Janevski

Vladimir Vlado Janevski (; s. 27. marraskuuta 1960 Skopje, Makedonian sosialistinen tasavalta, Jugoslavia) on pohjoismakedonialainen laulaja. Hän edusti maataan Eurovision laulukilpailussa 1998 kappaleella "”Ne zori, zoro”", jolloin Pohjois-Makedonia (tai tuolloinen Makedonian tasavalta) osallistui euroviisuihin ensimmäistä kertaa. Kappale sijoittui 19. sijalle saaden yhteensä 16 pistettä.
Pieli

Pieli on heraldinen airutkuvio, jonka leveys on noin kolmannes kilven leveydestä, ja joka kulkee kilven oikeassa reunassa. Suomalainen heraldiikka ei tunne kavennettua pieltä.
Pieli yltää aina korkeussuunnassa kilven reunasta reunaan. Samaa kuviota kilven vasemmassa reunassa kutsutaan vastapieleksi.
Jordi Amat

Jordi Amat Maas (s. 21. maaliskuuta 1992 Canet de Mar, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Primera Divisiónissa pelaavaa Real Betisiä ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Amat teki ensiesiintymisensä Espanyolin edustusjoukkueessa 24. tammikuuta 2010 ottelussa Mallorcaa vastaan. Toisen ottelunsa hän pelasi vajaa kaksi viikkoa myöhemmin Real Madridia vastaan.
Japani talviolympialaisissa 1932

Japani osallistui Lake Placidin talviolympialaisiin 1932 16 miesurheilijan joukkueella. Kaikissa kolmessa pohjoismaisessa hiihtolajissa, pikaluistelussa ja taitoluistelussa (kahdessa viimeisimmässä ensimmäistä kertaa olympiatasolla) kilpailleet japanilaiset jäivät ilman mitaleja. Parhaan sijoituksen saavutti mäkihyppääjä Goro Adachi oltuaan kahdeksas.
Joukkue.
Pikaluistelu.
Kunkin erän kaksi nopeinta luistelijaa etenivät loppukilpailuun. Tämä oli Japanin ensiesiintyminen talviolympialaisten pikaluistelussa.
Taitoluistelu.
Kyseessä oli Japanin ensiesiintyminen taitoluistelussa olympiatasolla.
Smile Audiovisual

Smile Audiovisual Oy on vuonna 1984 perustettu helsinkiläinen audiovisuaalisen viestinnän erikoistoimisto. Asiakkaita ovat yritykset, järjestöt, yhdistykset, liitot sekä julkishallinto. Smile Audiovisual Oy aloitti tekemällä 80-luvulla useita palkintoja voittaneita multivisio-ohjelmia. 80-luvun lopulta lähtien yritys on tehnyt myös videotuotantoa. Smile Audiovisual Oy:n päätuotteena ovat mm. videot, animaatiot, virtuaalitodellisuuden ratkaisut ja tilalliset ratkaisut. Yritys on osallistunut 80-, 90-, ja 2000-luvulla ohjelmillaan useille kotimaisille ja kansainvälisille festivaaleille.
Harmaa alue (elokuva)

Harmaa alue () on Tim Blake Nelsonin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2001. Sen pääosissa näyttelevät David Arquette, Steve Buscemi, Harvey Keitel, Mira Sorvino ja Daniel Benzali. Elokuva perustuu lääkärin ja keskitysleirivangin Miklós Nyiszlinin kirjaan ().
Kansallinen Sateenkaariryhmä

Kansallinen Sateenkaariryhmä – Kasary ry on Kansallisen Kokoomuksen läheisjärjestö, joka pyrkii ajamaan seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia yhteiskunnassa ja joka myös toimii Kokoomuksen sisäisenä asiantuntijaverkostona. Järjestöön voi kuulua kuulumatta itse puolueeseen. Joulukuussa 2011 Janne Hälinen tuli valituksi yhdistyksen puheenjohtajaksi.
Kasary perustettiin vuonna 2010, ja sen suojelijaksi tuli Alexander Stubb.
Teodor Palic

Teodor Palic (s. 1945) on romanialainen kääntäjä, joka on kääntänyt suomenkielistä kirjallisuutta romaniaksi.
Palic on koulutukseltaan insinööri. Hän lähti Romaniasta 1990 Itä-Berliinin kautta Länsi-Berliiniin, jossa hän haki poliittista turvapaikkaa. Seuraavana vuonna hän tuli Suomeen ja sai siivoojan paikan ja opiskeli suomea. Hänen ensimmäinen käännöksensä, Mika Waltarin "Sinuhe", ilmestyi Romaniassa 1999 ja sai siellä runsaasti huomiota ja kiitoksia. Sen jälkeen hän käänsi useita Waltarin teoksia. Hän on saanut käännöstyöhön apurahoja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralta ja on kääntänyt myös Arto Paasilinnaa, Anna-Leena Härköstä, Matti Klingeä ja Mauri Kunnasta. Hän on sittemmin palannut takaisin Romaniaan.
Unkari talviolympialaisissa 1932

Unkari saavutti Lake Placidin talviolympialaisista 1932 yhden mitalin, kun Emília Rotter ja László Szollás saivat pariluistelusta pronssia. Kisojen mitalitilastossa Unkari sijoittui kymmenenneksi. Unkari kilpaili näissä talviolympialaisissa ainoastaan taitoluistelussa, jossa se debytoi olympiatasolla saavuttaen heti ensimmäisen mitalinsa talviolympialaisista. Toinen Unkarin pari Olga Orgonista / Sándor Szalay sijoittui neljänneksi.
Joukkue.
Taitoluistelu.
Unkari teki Lake Placidissa ensiesiintymisensä olympialaisten taitoluistelussa. Rotter ja Szollás voittivat maan ensimmäisen talviolympiamitalin.
Ernesto Geisel

Ernesto Beckmann Geisel (3. elokuuta 1907 – 12. syyskuuta 1996) oli brasilialainen sotilasjohtaja, kenraali ja poliitikko. Hän toimi Brasilian presidenttinä vuosina 1974–1979.
Geisel oli neljäs viidestä sotilasjohtajasta, jotka hallitsivat Brasiliaa 1964-1985. Geiselin kaudella Brasilia alkoi avautua ulkomaailmalle hitaasti. Geiselin hallinto kuitenkin syyllistyi toisinajattelijoiden teloituksiin kuten edeltäjänsäkin, presidentti määräsi henkilökohtaisesti hallinnon vastustajia kidutettaviksi ja surmattaviksi ilman oikeudenkäyntiä.
Sooyoung

Sooyoung (, oik. Choi Soo-young (), s. Gwangju) on eteläkorealainen laulaja, tanssija, näyttelijä ja malli, joka tunnetaan erityisesti Girls' Generation -yhtyeen jäsenenä.
Ennen Girls' Generationia Sooyoung kuului japanilaiseen Route 0 -tyttöduoon vuosina 2002–2003. Girls' Generation debytoi vuonna 2007.
Elokuussa 2011 Sooyoung joutui autokolariin matkalla vapaaehtoistyöhön. Vastakkaisella kaistalla ajanut auto ajautui väärälle kaistalle ja törmäsi autoon, jossa Sooyoung oli. Hänet toimitettiin sairaalahoitoon, jossa hänellä todettiin murtuma ristiluussa. Loukkaantumisensa takia Sooyoung oli kuukauden ajan sivussa Girls' Generationin toiminnasta.
Hän on näyttelijänä muun muassa draamasarjassa "Run On" sekä elokuvassa "New Year Blues".
Diskografia.
Route 0 -duo julkaisi kolme singleä.
Sooyoungin ensimmäinen soolosingle nimeltä "Winter Breath" on julkaistu joulukuussa 2018.
Sami Tapani Korhonen

Sami Tapani Korhonen (s. 1. lokakuuta 1977) on suomalainen muotisuunnittelija ja Sampaco-yrityksensä johtaja.
Korhonen asuu tällä hetkellä Pariisissa. Hän on opiskellut Brasiliassa, sekä vaatetusta ammattikorkeassa Helsingissä 2003.
Adenium

Adenium eli aavikkoruusu ("Adenium obesum") on punakukkainen mehikasvi. Se kasvaa luonnossa Afrikassa ja Lähi-idässä, mutta sitä käytetään koristekasvina muuallakin.
Adenium on pensasmainen mehikasvi, jonka varsi haaroittuu iän myötä. Se kasvaa usein 50 senttimetriä, joskus jopa 150 cm korkeaksi. Lehdet ovat tummanvihreät ja kiiltävät. Kukinto on suppilomainen, keskeltä keltainen ja muuten punainen, valkoinen tai vaaleanpunainen.
Baran (Valko-Venäjä)

Baran (, ) on pienehkö kaupunki Valko-Venäjän Vitsebskin alueella, alle 10 kilometriä Oršan kaupungista lounaaseen. Hallinnollisesti molemmat kaupungit kuuluvat Oršan kaupunkipiiriin ().
Vuoden 2009 väestönlaskennan mukaan Baranin kaupungissa asui 11 662 henkeä.
Historia.
Baran kuului Liettuan suuriruhtinaskuntaan. Puolan ensimmäisessä jaossa vuonna 1772 se liitettiin osaksi Venäjän keisarikuntaa, jonka puitteissa se kuului Mogiljovin kuvernementtiin. Neuvostovallan aika alkoi Baranissa marraskuussa 1917. Helmikuusta marraskuuhun 1918 Baran oli Saksan miehittämä. Toisen maailmansodan aikana saksalaismiehitys alkoi Baranissa 16. heinäkuuta 1941 ja päättyi 27. kesäkuuta 1944.
Alduksen lehti

Alduksen lehti (, "floral heart"; 'muratti') on vanha typografinen ornamentti, joka on tavallisesti joko kukan tai lehden muotoinen. Hedera on yksi kreikkalaisten ja roomalaisten kaiverrusten ja kirjoitusten varhaisimpia välimerkkejä.
Venetsialainen kirjanpainaja Aldus Manutius käytti Alduksen lehteä tiettävästi jo vuonna 1499, ja muutamissa kielissä, kuten saksassa ("Aldusblatt"), ruotsissa ("alduslöv") ja suomessa, merkki on nimetty hänen mukaansa.
Alduksen lehteä käytetään vinjettinä ja välimerkkinä graafisessa suunnittelussa.
Useita Alduksen lehden versioita on muun muassa Zapf Dingbats -fontissa.
Hyvien ihmisten kylä

Hyvien ihmisten kylä on alun perin yhdeksänosainen suomalainen draamasarja, joka esitettiin ensimmäisen kerran Yleisradion kanavilla vuonna 1993. Sarja on esitetty uusintana vuonna 2010 leikattuna viideksi noin 50-minuuttiseksi jaksoksi.
"Hyvien ihmisten kylä" sijoittuu vuoteen 1980. Suomen presidenttinä on Urho Kekkonen, YYA-sopimus on voimassa ja suomalaiset urheilijat menestyvät Moskovan olympialaisissa. Turkistarhaaja Reino Toppari (Tapio Liinoja) tuo kotitilalleen vaimonsa Emilian (Jaana Järvinen) Vaasasta asti. Naapurit ovat nyreissään, kun eivät saaneet kutsua häihin. Mutta vasta sitten tilanne muuttuu vakavaksi, kun nuoren parin postilaatikkoon ilmestyy aatteeltaan väärän värinen sanomalehti.
Sarja kuvattiin Ylihärmän Kankaankylässä ja Alahärmässä. Siinä oli alun perin yhdeksän puolituntista jaksoa. Vuoden 2010 esitykseen sarja leikattiin ja osia yhdistettiin viiteen 50-minuuttiseen osaan. Sarjaan mahtuu monenlaista tapahtumaa neuvostoliittolaisen kenraalin vierailusta urheilukentän vihkiäisiin, bingoa ja kunnallisvaaleja unohtamatta.
Neil Young (jalkapalloilija)

Neil James Young (14. helmikuuta 1944 – 3. helmikuuta 2011) oli englantilainen jalkapalloilija, joka edusti suurimman osan urastaan Manchester Cityä. Hän pelasi pääasiassa laitahyökkääjänä. Young voitti urallaan Englannin mestaruuden, FA Cupin ja Cup-voittajien cupin.
Ura.
Youngin ura alkoi Manchester Cityn junioreissa. Hän teki amatöörisopimuksen 15-vuotiaana 1959 ja ammattilaissopimuksen kaksi vuotta myöhemmin. Young pelasi ensimmäisen ottelunsa edustusjoukkueessa joulukuussa 1961 ja murtautui heti vakiokokoonpanoon. City putosi 2. divisioonaan 1963, mutta nousi takaisin kolme vuotta myöhemmin voittaen divisioonan mestaruuden. Young teki kaudella 14 maalia.
Nousua seuranneella kaudella City sijoittui 1. divisioonan keskikastiin. Kaudella 1967–1968 seura voitti Englannin mestaruuden ja Young teki 19 maalia, joista kaksi mestaruuden ratkaisseessa kauden päätösottelussa. Seuraavalla kaudella City voitti FA Cupin Youngin maalilla. City pääsi voittonsa ansiosta kaudella 1969–1970 Cup-voittajien cupiin, jonka se voitti. Young viimeisteli välierässä kahdesti ja finaalissa kerran.
Alkuvuodesta 1971 tapahtunut Youngin veljen kuolema vaikutti tähän syvästi. Hänen peliesityksensä heikkenivät ja kaudella 1971–1972 hän ei saanut enää peliaikaa entiseen tapaan. Kauden päätteeksi Young myytiin 2. divisioonan Preston North Endiin. Young vietti Prestonissa kaksi kautta, minkä jälkeen hän pelasi vielä yhden kauden Rochdalessa ennen lopettamista.
Young pelasi Manchester Cityssä 412 ottelua, joissa hän teki 107 maalia. Häntä ei arvostettu Cityn ulkopuolella eikä hän päässyt maajoukkueeseen. Manchester Cityn kannattajien keskuudessa häntä kuitenkin arvostetaan valtavasti ja hänet on muun muassa valittu seuran kunniagalleriaan.
Yksityiselämä.
Pelaajauran päättymisen jälkeen Young jäi aluksi työttömäksi. Myöhemmin hän työskenteli muun muassa vakuutusmyyjänä, kauppa-apulaisena ja urheilukaupan myyjänä. Young oli naimisissa kolmesti ja hän sai neljä lasta - kolme ensimmäisestä ja yhden toisesta avioliitosta.
Young kuoli syöpään 3. helmikuuta 2011.
Vita Ædwardi Regis

Vita Ædwardi Regis ("Vita Ædwardi regis qui apud Westmonasterium requiescit") on Englannin historiaan liittyvä latinankielinen teos, joka on ilmeisesti kirjoitettu Hastingsin taistelun aikoihin. Kirjoittaja on nimeltä tuntematon St. Omerin flaamilainen munkki ja teos on omistettu kuningatar Edithille, kirjoituksen tilaajalle ja kuningas Edvard Tunnustajan puolisolle. Vaikka teos on nimellisesti kuvaus kuningas Edvardista, oli sen alkuperäinen tarkoitus ylistää jaarli Godwinia ja tämän perhettä. Ilmeisesti teoksen alkuosa on kirjoitettu ennen normannivalloitusta 1066 ja kirjan loppuosa valloituksen jälkeen, jolloin Edith otti etäisyyttä veljeensä, kuningas Harald Godwininpoikaan ja keskittyi kuningas Edvardin ihmetekojen kuvauksiin. Huomionarvoisaa on, ettei teoksessa viitata suoraan Stamford Bridgen taisteluun tai Hastingsin taisteluun, joissa kaatui neljä kuningatar Edithin veljistä.
Musta toukokuu (1992)

Musta toukokuu () on nimitys, jolla viitataan Bangkokissa 17.-20. toukokuuta 1992 järjestettyihin mielenosoituksiin ja niiden veriseen kukistamiseen. Noin 200 000 ihmistä osallistui kenraali Suchinda Kraprayoonin hallituksen vastaiseen protestiin Bangkokin keskustassa. Armeijan voimankäyttö mielenosoittajia vastaan johti virallisen tiedon mukaan 52 ihmisen kuolemaan, lukuisiin katoamisiin ja satoihin loukkaantumisiin. Yli 3 500 ihmistä pidätettiin, ja useat heistä ovat kertoneet että heitä kidutettiin. 
Taustaa.
23. helmikuuta 1991 armeijan komentaja Suchinda Kraprayoon kaappasi vallan Chatichai Choonhavanin hallitukselta. Vallankaappaajat kutsuivat itseään "Kansalliseksi rauhanturvaneuvostoksi" ja nimittivät väliaikaishallituksen pääministeriksi Anand Panyarachunin. Uudet vaalit määrättiin pidettäväksi 22. maaliskuuta 1992.
Vaalien jälkeen Suchinda nimitettiin pääministeriksi, mistä seurasi heti laajoja mielenosoituksia. 
Mielenosoitukset.
Toukokuun 17. päivänä Bangkokissa alkoi Thaimaan historian suurin mielenosoitus sitten vuoden 1973. Enimmillään 200 000 ihmistä kokoontui Sanam Luang -aukiolle ja sitä ympäröiville kaduille. Protestoijat alkoivat marssia pääministerin virkahuonetta kohti, kunnes heidät pysäytettiin Phan Fa -sillalla, jonka poliisi oli sulkenut piikkilangalla. Mielenosoittajia ammuttiin vesitykeillä, ja he yrittivät ottaa yhden tykin haltuunsa. Kaksi vesitykein varustettua ajoneuvoa sytytettiin tuleen. 
20. toukokuuta Thaimaan kuningas Bhumibol Adulyadej vetosi osapuoliin väkivaltaisuuksien lopettamiseksi. Mielenosoittajat hajaantuivat, ja neljä päivää myöhemmin Suchinda erosi pääministerin paikalta. Hänestä tuli myöhemmin Telecom Asian hallituksen puheenjohtaja.
Ammunta kesäolympialaisissa 1952 – miesten 25 metrin olympiapistooli

Helsingin olympiakisojen 25 metrin kuvioammuntaan pistoolilla osallistui 53 ampujaa 28 eri maasta. Laji on ollut olympiakisojen ohjelmassa alusta lähtien. Laji tunnetaan myös olympiapistoolin nimellä.&lt;br&gt;Kilpailun ensimmäinen osa suoritettiin 27. heinäkuuta, jolloin ammuttiin 30 laukausta ja seuraavana päivänä ammuttiin loput 30.&lt;br&gt; Lajin maailmanennätys ennen kilpailua oli Unkarin Károly Takácsin 580 Lontoon olympiakisoista. Takács jäi ennätyksestään pisteen päähän ja voitti jälleen olympiakultaa.&lt;br&gt; Hopeamitali jouduttiin ratkaisemaan uusinta-ammunnoilla. Ensimmäisen 15 laukauksen kilpailun Unkarin Kun ja Romanian Lichiardopol ampuivat tasan 142–142. Toisessa uusinnassa Kun oli parempi 140–137 ja näin ollen unkarilaisille kaksoisvoitto.&lt;br&gt;Yhdysvaltain Hualet Leo Bennerin, vapaapistoolin kultamitalistin kohtaloksi koitui yksi täydellinen pummi. Tulos 572 olisi vielä riittänyt 9. sijaan, mutta koska ensimmäisenä ratkaisi osumien määrä, putosi Benner sijalle 34.
Pentukuumetta

 Pentukuumetta on Helena Meripaaden 2005 julkaistu romaani. Teos on "Koirahullun päiväkirja" -sarjan kuudes osa.
Juoni.
Kirjassa seikkailee taas tutut hahmot, mm. Ulla, Kisse, Dara, Furi ja muut. Kirjan alussa Dara on pari viikkoa sitten astutettu Daran kasvattajan uudella koiralla Xafirilla. Alussa on pieniä vaikeuksia, kun Ullan äiti ei haluaisi, että Ulla lähtee Beritille pentujen ajaksi, mutta sekin selviää myöhemmin kirjassa... Ullalle tulee myös vaikeuksia, kun kaikille pennuille ei tahdo oikein löytyä kunnon kotia, milloin valitetaan Ullan iästä, ja milloin haluttaisiin kilttiä ja rauhallista koiraa lasten kaveriksi.
Idioventrikulaarinen rytmi

Idioventrikulaarinen rytmi on sydämen kammioista lähtöisin oleva rytmi, jossa kammioissa oleva ektooppisesti aktiivinen alue tahdistaa sydämen kammioita. Syke on tavallisesti 20–40, mutta joskus se voi olla yli 40, jolloin sitä kutsutaan nimellä kiihtynyt idioventrikulaarinen rytmi. Joissain tapauksissa, esim. sydäninfarktissa, ektooppiselta alueelta lähtöisin oleva supistumiskäsky saattaa jäädä kiertämään ympyrää kammioihin aiheuttaen kammiotakykardian (syke yli 100).
Hoito.
Idioventrikulaarinen rytmi hoidetaan yleensä tahdistimella tai erilaisilla lääkityksillä riippuen aiheuttajasta. Mikäli aiheuttaja on sairas sinus -oireyhtymä, muut sinussolmukkeen ongelmat tai täydellinen eteis-kammiokatkos, hoitona on tahdistin ja muissa tapauksissa yleensä lääkitys.
Oireet.
Idioventrikulaarisen rytmin sekoittaa helposti erilaisiin bradykardioihin oireiden perusteella. Oireet ovat samat kuin bradykardioissa: huimaus ja tajuttomuus sekä hidas syke. Oireita voi aiheuttaa myös se, että kammiot lyövät ennen eteisiä vähentäen sydämestä ulos menevän veren määrää.
Diagnosointi.
Idioventrikulaarisen rytmin erottaa helposti EKG:ssä laajoista QRS-komplekseista, jotka ovat yleensä alaspäin.
Agonaalinen rytmi.
Agonaalinen rytmi (engl. "Agonal rhythm" tai "Extreme ventricular bradycardia") on kammioista lähtöisin oleva bradykardia, jonka syke on yleensä 10–20, tai kammiot eivät reagoi ollenkaan supistumiskäskyihin. Agonaalinen rytmi on sydämen lopetusrytmi, jota seuraa yleensä nopeasti täydellinen sydänpysähdys, asystole. Agonaalisen rytmin erottaa hyvin laajoista QRS-komplekseista, jotka ovat hyvin matalia. Agonaalinen rytmi hoidetaan asystolen hoito-ohjeiden mukaan. Agonaalista rytmiä aiheuttavat yleensä samat aiheuttajat kuin asystolea, lukuun ottamatta pitkäkestoista kammiovärinää.
The Unforgiving

The Unforgiving on alankomaalaisen sinfonista metallia soittavan Within Temptationin viides studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 2011.
"The Unforgiving" on konseptialbumi, joka perustuu samoihin aikoihin julkaistuun samannimiseen sarjakuvakirjaan, jonka on kirjoittanut Steven O’Connell ja kuvittanut Romano Molenaar. Albumin kappaleista "Faster", "Sinéad" ja "Shot in the Dark" on tehty myös lyhytelokuvat, jotka julkaistiin albumin erikoispainoksessa. Albumin ensimmäinen single on "Faster". Toinen single "Sinéad julkaistiin heinäkuussa 2011.
Kappaleet.
CD.
Puolalainen painos
Saksalainen painos (Saturn Edition
Japanilainen painos
Yhdysvaltalainen painos
Please Mr. Postman

Please Mr. Postman on The Marvelettes -lauluyhtyeen kappale vuodelta 1961. Se nousi Billboard Hot 100 -listan ykköseksi ja oli Motown-levymerkin ensimmäinen ykköshitti. The Mervelettesin alkuperäinen laulaja Georgia Dobbins oli yksi kappaleen tekijöistä ja rumpuosuuksista vastasi nuori Marvin Gaye ennen tähdeksi tulemistaan.
Muita kappaleen levyttäneitä yhtyeitä ovat muun muassa The Carpenters ja The Beatles.
Kärsäkuninkaat

Kärsäkuninkaat (Callorhinchidae) on trooppisissa merissä tavattava koppapäisten rustokalojen heimo. Tieteellinen nimi tulee kreikan kielen sanoista "kallis" (kaunis) ja "rhyngchos" (kärsä).
Lajit ja levinneisyys.
Nykyään kärsäkuninkaiden heimosta tunnetaan yksi suku, jossa on kolme lajia (ks. laatikko).
Heimon fossiileja on säilynyt jurakaudelta. Tällaisia, nyt jo sukupuuttoon kuolleita sukuja, olivat "Brachymylus", "Ischyodus", "Pachymylus" ja "Edaphodon". Varhaisimmat "Callorhinchus"-suvun fossiilit ovat eoseenikaudelta Etelämantereelta.
Kärsäkuninkaat ovat eteläisen pallonpuolen lajeja, niitä tavataan meristä Australian etelärannikolta, Uudesta-Seelannista, Etelä-Afrikasta ja Etelä-Amerikasta. Kalat elävät merien pintakerroksista aina 200 metrin syvyyteen. Toisinaan kärsäkuninkaiden heimon lajeja saadaan saaliiksi trooleilla.
Anatomia.
Kärsäkuninkaiden selkein tuntomerkki on pitkähkö, joustava ja koukkupäinen kärsä. Kärsä toimii tuntoelimenä, kun kalat etsivät ravintoaan. Kiduksia peittää yksi kiduskansi ja vesi otetaan sisään sieraimien kautta. Suussa hampaat ovat kasvaneet yhteen luulevyiksi. Selkäevät ovat korkeat ja rintaevä on suuri ja liikkuvainen ja sitä käytetään myös uimiseen. Koiraalla on vatsaevissä ja päässä elimet, joilla se pitää naaraasta kiinni parittelun aikana. Naaras munii yhdestä kahteen oranssinruskeaa munakoteloa.
Shakers Ringette

Shakers Ringette on Keravalla toimiva ringetteseura. Seurassa pelaa tyttöjä ringettekouluikäisistä C-junioreihin asti ja seuran joukkueet osallistuvat Ringetteliiton järjestämiin otteluihin kukin joukkue omassa sarjassaan. 
Ringetteä on pelattu Keravalla syksystä 1987 alkaen. Tuolloin perustettiin ensimmäinen ringettejoukkue osaksi Jääkiekkoseura Shakers Kerava ry:tä. Kun vuonna 1995 emoseuran toiminta loppui, aloitti Shakers Ringette ry toimintansa itsenäisenä seurana. Keravalaisen ringeten syntymisen taustalla vaikutti kourallinen aktiivisia vanhempia, jotka olivat löytäneet tyttärilleen harrastukseksi uuden eksoottisen lajin.
Lajia saa kokeilla ilmaiseksi ringette- ja luistelukoulussa neljän viikon ajan. Kun luistelun perustaidot on opittu ringette- ja luistelukoulussa, ringetteharrastusta voi jatkaa oman ikäryhmän joukkueessa. Nuorimmat joukkuepelaajat ovat 5-vuotiaita ja oma joukkue löytyy kaiken ikäisille tytöille.
Lähteet.
Shakers Ringeten kotisivut 
Ringetteliitto
Alberto Toril

José Alberto Toril Rodríguez (s. 7. heinäkuuta 1973 Pueblonuevo, Córdoban maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän valmentaa Real Madridin kakkosjoukkuetta Castillaa.
Pelaajaura.
Toril liittyi Real Madridin junioreihin kaudella 1988–1989. Kaudella 1990–1991 hän nousi seuran kakkosjoukkueeseen Castillaan ja kaudella 1992–1993 edustusjoukkueeseen. Ensiesiintymisensä Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa hän teki 20. syyskuuta 1992 ottelussa Sporting de Gijónia vastaan. Hän kuului kaudella 1992–1993 Espanjan cupin ja kaudella 1993–1994 Espanjan supercupin voittaneeseen joukkueesen.
Lähdettyään Real Madridista vuonna 1994 Toril pelasi korkeimmalla sarjatasolla vielä Celtassa, Espanyolissa ja Extremadurassa sekä toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Extremadurassa, Albacetessä, Ferrolissa ja Numanciassa. Extremaduran ja Numancian kanssa hän saavutti sarjanousun Primera Divisióniin.
Toril pelasi urallaan yhteensä 44 Primera Divisiónin ja 178 Segunda Divisiónin ottelua. Hän päätti pelaajauransa kauteen 2004–2005, jolloin hän edusti Segunda División B:n Quintanar del Reytä.
Valmentajaura.
Toril aloitti valmentajauransa Ferrolin juniorijoukkueissa kaudella 2002–2003. Kaudella 2004–2005 hän toimi Quintanar del Reyn kakkosvalmentajana ja vuodesta 2005 alkaen kolmen kauden ajan Albaceten juniorijoukkueiden valmentajana.
Marraskuussa 2008 Toril palasi Real Madridiin, jossa hän osallistui juniorijoukkueiden valmennuksen suunnitteluun, kunnes otti vastuulleen seuran kolmosjoukkueen Real Madrid C:n valmentamisen maaliskuussa 2009. Kaudella 2009–2010 hän valmensi alle 19-vuotiaiden joukkuetta, joka saavutti hänen johdollaan Espanjan-mestaruuden ja kakkostilan Espanjan cupissa. Tammikuussa 2011 Toril siirtyi seuran kakkosjoukkueen Castillan valmentajaksi Alejandro Menéndezin tilalle.
Marianne Jahn

Marianne Jahn-Nutt (14. joulukuuta 1942 Zürs am Arlberg – 30. heinäkuuta 2025 Balzers) oli itävaltalainen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Ski Club Arlbergiä.
Jahn osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Squaw Valleyssa 1960. Tuolloin hän oli pujottelussa ensimmäisen kierroksen jälkeen toisena, mutta keskeytti jälkimmäisessä laskussa. Jahn voitti vuoden 1962 MM-kisoissa kolme mitalia: kultaa suurpujottelusta ja pujottelusta sekä hopeaa alppiyhdistetystä. Hän oli Innsbruckin olympialaisissa 1964 suurpujottelussa kolmastoista, mutta keskeytti jälleen pujottelussa.
Kemiallinen käymälä

Kemiallinen käymälä on käymälä, jossa käytetään kemiallisia yhdisteitä jätteen hajun poistamiseen ja desinfiointiin – tappamaan hajua aiheuttavat bakteerit, joita syntyy jätteen hajoamisprosessissa. Kemikaaleina käytetään formaldehydiä, glutaraldehydiä tai kvartäärisiä ammoniumyhdisteitä. 
Kemiallisia käymälöitä käytetään muun muassa lentokoneissa, linja-autoissa ja matkailuvaunuissa. Ulkoilmatapahtumissa ja rakennustyömailla käytettävät siirrettävät käymälät ovat myös kemiallisia käymälöitä (muun muassa Bajamaja). Jätteet kerätään säiliöön, joka tyhjennetään imuautolla.