tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Kulkuyökkönen

Kulkuyökkönen ("Spodoptera exigua") on Suomessa satunnaisesti tavattava yöperhonen. Sen on vaeltajalaji, joka voi aiheuttaa toukkavaiheessa runsaana esiintyessään huomattavia tuhoja viljelyskasveille.
Koko ja ulkonäkö.
Etusiipien pohjaväri on harmaa ja himmeäkuvioinen. Poikkiviirut erottuvat heikosti, mutta rengastäplä on oranssinruskea ja myös munuaistäplä on reunoiltaan oranssinruskea. Takasiivet ovat valkoiset, hieman läpikuultavat ja helmiäisenhohtavat. Niissä on lisäksi musta reunajuova. Lepäävä perhonen pitää siipiään hieman rullamaisesti vartalon ympärille kierrettynä. Siipien kärkiväli 27–31 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Alun perin aasialainen perhonen, jota tavataan vaeltajalajina laajalti ympäri maailmaa. Levinneisyys ulottuu Afrikkaan ja Etelä-Eurooppaan ja kattaa loput Euroopasta, suurimman osan Aasiaa, Tyynenmeren saaret ja suuren osan Pohjois-Amerikkaa. Suomesta perhosia on tavattu silloin tällöin hajanaisesti etelärannikolta Oulun korkeudelle saakka. Havainnot keskittyvät kuitenkin etelärannikon tuntumaan. Suomen havainnot on tehty pääasiassa elokuussa. Vuonna 1964 Pohjois-Eurooppaan suuntautui Keski-Aasiasta vaellus, jonka yhteydessä lajista tavattiin Suomestakin toistatuhatta yksilöä.
Elinympäristö ja elintavat.
Kulkuyökkönen on elää ilmeisesti pääasiallisesti aroilla ja vaeltaneetkin yksilöt näyttävät välttelevän metsiä ja suosivan avoimia ympäristöjä. Laji lentää ilmeisesti vain yöllä ja käyttää ilmavirtoja apuna pitkillä lentomatkoilla. Perhonen tulee valolle, mutta huonosti syötille. Kehitys munasta aikuiseksi kestää huoneenlämmössä noin kuukauden.
Naaras tuottaa 300–600 munaa, jotka se munii 50–150 munan ryhmiksi, usein lehtien alapinnoille lähelle kukintoja. Toukkavaiheita on viisi ja toukan väritys muuttuu jonkin verran vaiheiden aikana. Täysikasvuinen toukka koteloituu maaperään suunsa eritteellä vuorattuun onkaloon. Laji ei kykene vaipumaan diapaussiin eikä siksi myöskään talvehtimaan alueilla, joilla talvi tappaa ravintokasvit.
Lämpimän ilmaston alueilla kulkuyökkönen on huomattava maatalouden tuholainen, jonka toukat tekevät vahinkoa viljely- ja puutarhakasveille sekä hedelmille.
Lajilla elää monia loispistiäisiä ja -kärpäsiä. Myös muutamat petoluteet saalistavat erityisesti nuoria toukkia. Lajia voidaan torjua myrkytyksillä ja feromonipyydysten avulla.
Ravintokasvi.
Toukka elää syöden useiden eri kasvilajien lehtiä ja hedelmiä.
Arnold Riegger

Arnold O. Riegger (8. heinäkuuta 1920 Bothell, Washington – 6. heinäkuuta 1995 Battle Ground, Washington) oli yhdysvaltalainen ampuja. Hän kilpaili Rooman olympialaisissa 1960 trapissa, jossa hän sijoittui 30:nneksi.
Loris Francesco Capovilla

Loris Francesco Capovilla (14. lokakuuta 1915 Pontelongo – 26. toukokuuta 2016) oli italialainen roomalaiskatolinen kardinaali ja arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Venetsian patriarkaattiin 23. toukokuuta 1940 ja nimitettiin Chietin johtoon 26. kesäkuuta 1967. Piispaksi konsekroinnin suoritti 16. heinäkuuta paavi Paavali VI, jota avustivat Augusto Gianfranceschi ja Jacques-Paul Martin.
Capovilla sai 25. syyskuuta 1971 nimityksen Loreton prelaatiksi ja Mesembrian titulaariarkkipiispaksi. Hän erosi tehtävistään prelaattina 10. joulukuuta 1988. Hänet nimitettiin kardinaaliksi 22. helmikuuta 2014.
Donal Brendan Murray

Donal Brendan Murray (29. toukokuuta 1940 Dublin – 13. lokakuuta 2024) oli irlantilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Dublinin arkkihiippakuntaan 22. toukokuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Glenndálochan titulaaripiispaksi 4. maaliskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Dermot J. Ryan, jota avustivat Gaetano Alibrandi ja Joseph A. Carroll.
Murray sai 10. helmikuuta 1996 nimityksen Limerickin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 17. joulukuuta 2009.
Le Tréport

Le Tréport on pieni kalastajakaupunki Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa. Kaupunki sijaitsee Alabasterirannikolla Breslejoen varrella, Normandian ja Picardien rajalla. Le Tréport on suosittu lomanviettopaikka, johon varsinkin pariisilaiset tulevat viettämään viikonloppujaan.
Angry Birds Toons

Angry Birds Toons on "Angry Birdsiin" perustuva lyhytmuotoinen animaatiosarja. Alkuun Rovio ilmoitti sen alkavan syksystä 2012, mutta sen julkaisu siirtyikin keväälle 2013. Sarjaa esitetään jakso viikossa ja siinä on 52 osaa. Sarjan jaksot kestävät kahdesta kolmeen minuuttia. Rovio haluaa rakentaa Angry Birdsille oman videosovelluksen. Sen pohjalta on tehty elokuva, Angry Birds elokuva.
Rooleissa.
Possujen ääniä tekevät myös Ilmari Hakkola, Salla Hakkola, Kim Helminen, Antti Kemppainen, Ida Koivisto, Eero Koivunen, Douglas Heaton, Ilona Kyykoski, Johanna Råman ja Elina Penninkangas.
Hiisi (Pertteli)

Hiisi on kyläkeskus, postinumeroalue (25370 Pertteli) ja historiallinen kylä Perttelissä Salossa. Hiisi sijaitsee Perttelin pohjoisosassa Uskelanjoen yläjuoksulla, missä joen etelärannalla on Ison-Hiiden kylä ja joen pohjoisrannalla sijaitsevat Vähän-Hiiden ja Nokka-Hiiden kylät. Lähikyliä Perttelissä ovat joen eteläpuolella Inkere ja Patala etelässä ja joen pohjoispuolella Vihmalo lännessä ja Pitkäkoski ja Haali idässä. 
Historia.
Perimätiedon mukaan Hiisi on Perttelin vanhin kylä, mutta tosiasiassa se on Perttelin kylistä nuorimpia, minkä todistaa sen kuuluminen historiallisesti niin sanottuihin ruotsalaisen oikeuden kyliin yhdessä Uskelan suurpitäjän takamaakylien kanssa. Keskiaikainen Hiiden kylä on myöhemmin jakautunut kolmeksi kyläksi, Isoksihiideksi, Vähäksihiideksi ja Nokkahiideksi eli Härkähiideksi, jotka nykyään muodostavat kukin oman kylänsä. Sana hiisi tarkoittaa historiantutkija Aulis Ojan mukaan uhrilehtoa, ja samaan tulokseen on tullut myös kielitieilijä Mauno Koski. Kulttuurihistorioitsija Veikko Litzenin mukaan Hiisi-nimet kertoisivat muinaisen pitäjäyhteisön hajoamisesta kristinuskon vakiintumisen aikoihin kristilliseen ja ei-kristilliseen yhteisöön. 
Hiiden kautta kulkee historiallinen Hiidentie, jonka alkuosan Uskelan ja Perttelin välillä Museovirasto on määritellyt yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Palvelut.
Hiidessä toimii peruskoulun luokkien 1–6 opetusta antava Hiiden koulu.
Liikenne.
Tärkeimpiä liikenneväyliä alueella ovat Uskelanjoen etelärantaa seuraileva, Perttelin kirkolta tuleva ja Rekijoen suuntaan jatkuva yhdystie 2403 eli Isohiidentie sekä joen pohjoisrantaa noudatteleva, Perttelin kirkolta Vihmalon kautta tuleva Vähähiidentie. Näitä yhdistää Hiiden kyläkeskuksen luona Uskelanjoen ylittävä Illinkoskentie, ja Hiiden koulun luona Vähähiidentiestä erkanee Pitkäkosken ja Haalin suuntaan Uskelanjoen pohjoisrantaa noudatteleva Rekijoentie. Hiiden kyläkeskuksesta pohjoiseen kantatielle 52 johtavat Nokkahiidentie ja Isovuorentie ja Kiikalasta Kuusjoelle liikennettä välittävälle Yhdystielle 2405 eli Kärkeläntielle Ihamäentie. Historiallisen Hiidentien osuuksia ovat Vähähiidentie Hiiteen asti ja siitä eteenpäin Rekijoentie Haalin suuntaan.
Eu (Seine-Maritime)

Eu on kunta Seine-Maritimen departementissa Ylä-Normandian hallintoalueella Ranskassa.
Eun linna.
Eun linna on rakennettu vuonna 1578 samalle paikalle kuin Vilhelm Valloittajan linna, missä hän meni naimisiin serkkunsa Matilda Flanderilaisen kanssa vuonna 1050.
Vuosina 1843 ja 1845 Ranskan kuningas Ludvig Filip I tapasi linnassa Ison-Britannian kuningatar Victorian. Kuningas Ludvig Filip I mieltyi linnaan ja antoi arkkitehti Eugène Viollet-le-Ducin uudistaa linnan pojanpoikansa kreivi Ludvig Filip, Comte de Parisille asunnoksi.
Paul Gregory Bootkoski

Paul Gregory Bootkoski (s. 4. heinäkuuta 1940 Newark, New Jersey) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Newarkin arkkihiippakuntaan 29. toukokuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zarnan titulaaripiispaksi 7. heinäkuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 5. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Theodore Edgar McCarrick, jota avustivat John Mortimer Fourette Smith ja Michael Angelo Saltarelli.
Bootkoski sai 4. tammikuuta 2002 nimityksen Metuchenin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. maaliskuuta.
John Mortimer Fourette Smith

John Mortimer Fourette Smith (23. kesäkuuta 1935 Orange, New Jersey – 22. tammikuuta 2019 Lawrenceville, New Jersey) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Newarkin arkkihiippakuntaan 27. toukokuuta 1961 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tres Tabernaen titulaaripiispaksi 20. marraskuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi Theodore Edgar McCarrick, jota avustivat Peter Leo Gerety ja Walter William Curtis.
Smith sai 25. kesäkuuta 1991 nimityksen Pensacola-Tallahasseen piispaksi ja 21. marraskuuta 1995 Trentonin koadjuuttoripiispaksi. 30. kesäkuuta 1997 hänestä tuli Trentonin piispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 1. joulukuuta 2010.
Vuoden 2001 syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Catholic News Servicelle antamassaan haastattelussa Smith kertoi, miten teot olivat vaikuttaneet New Jerseyn (erityisesti Trentonin hiippakunnan) asukkaisiin, joista monet työskentelivät myös New Yorkin puolella, ja kuinka he olivat asettaneet enemmän uskoa työnsä merkitykselle: 
”Olen erittäin vakuuttunut uskon ja todellisen rohkeuden esiintymisestä ihmisten keskuudessa … Puolisonsa menettäneet vaimot ja poikansa menettäneet äidit; miten heillä on kyky elää uskossaan vaikeina aikoina.” (John Mortimer Smith, Catholic News Service)
Lisäksi Smith painotti haastattelussaan palokunnan, poliisin ja pelastushenkilöiden merkitystä kertomalla vierailustaan terroriteoissa tuhoutuneiden World Trade Centerin kaksoistornien raunioilla: 
”Uskon edustajana, mitä merkitystä minulla on täällä (tornien raunioalueella)? … Isokokoinen rautatehdastyöläinen tuli sanomaan minulle, että ’Haluan Teidän näkevän Herran huoneen … (osoitti romahtaneen rakennuksen kahta ristin muodostanutta tukipylvästä) Tuo on Jeesuksen vaikutus helvetin aiheuttamiin tekoihin.’ … kuin varhaiskirkon marttyyrit, he uhraavat henkensä silminnäkijöiden edessä.” (John Mortimer Smith, Catholic News Service)
Salvatore Joseph Cordileone

Salvatore Joseph Cordileone (s. 5. kesäkuuta 1956 San Diego, Kalifornia) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. 
Hänet vihittiin papiksi San Diegon hiippakuntaan 9. heinäkuuta 1982 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Natchesiumin titulaaripiispaksi 5. heinäkuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Robert Henry Brom, jota avustivat Raymond Leo Burke ja Gilbert Espinosa Chávez.
Cordileone sai 23. maaliskuuta 2009 Oaklandin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 5. toukokuuta.
Ignatius Chung Wang

Ignatius Chung Wang (s. 27. helmikuuta 1934 Peking) on kiinalaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 4. heinäkuuta 1959 ja nimitettiin San Franciscon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sitipan titulaaripiispaksi 13. joulukuuta 2002. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 2003. Pääkonsekraattorina toimi William Joseph Levada, jota avustivat Patrick Joseph McGrath ja John Charles Wester.
Wang jäi eläkkeelle 16. toukokuuta 2009.
Yhdystie 2405

Yhdystie 2405 on yhdystie Salossa Varsinais-Suomessa. Tie johtaa kantatieltä 52 Kuusjoella yhdystielle 2403 Kiikalan Kärkelässä. Osoitenimenä tiellä on koko matkallaan "Kärkeläntie".
Tie kulkee ensin Kuusjoen Kanungin kylän ja sitten Kiikalan Kärkelän kylän alueilla. Tien varressa Kärkelän kylän pohjoisosassa on sijainnut nyttemmin jo toimintansa lopettanut Kärkelän koulu. Tien loppupäässä Kärkelän kylässä sen varressa on Kiikalan Rekijoen kyläkeskuksen palveluihin kuuluva, aiemmin Kiikalan Rekijoen Osuuspankin konttorina toiminut Salon Osuuspankin konttori. 
Yhdessä yhdystieltä 2407 Kuusjoen Impolassa Kuusjoen keskustan kautta kantatielle 52 Kuusjoella johtavan yhdystien 2404 ja yhdystieltä 2410 Kiikalan keskustassa yhdystielle 2403 Kiikalan Rekijoella johtavan yhdystien 2411 kanssa tie muodostaa suorimman yhteyden Kuusjoen ja Kiikalan keskustaajamien välille.
Kiikalan Kärkelän kylässä tie ylittää Uskelanjoen sivujoen Rekijoen.
George Hugh Niederauer

George Hugh Niederauer (14. kesäkuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia – 2. toukokuuta 2017 San Rafael, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan 30. huhtikuuta 1962 ja nimitettiin Salt Lake Cityn hiippakunnan johtoon 3. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Roger Michael Mahony, jota avustivat William Joseph Levada ja Tod David Brown.
Niederauer sai 15. joulukuuta 2005 nimityksen San Franciscon arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 15. helmikuuta 2006. Hän jäi eläkkeelle 27. heinäkuuta 2012.
Jaime Soto

Jaime Soto (s. 31. joulukuuta 1955 Inglewood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Orange in Californian hiippakuntaan 12. kesäkuuta 1982 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Segian titulaaripiispaksi 23. maaliskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tod David Brown, jota avustivat Michael Patrick Driscoll ja Norman Francis McFarland.
Soto sai 11. lokakuuta 2007 nimityksen Sacramenton koadjuuttoripiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 19. marraskuuta. Hänestä tuli 29. marraskuuta 2008 Sacramenton piispa.
Michael Patrick Driscoll

Michael Patrick Driscoll (8. elokuuta 1939 Long Beach, Kalifornia – 24. lokakuuta 2017 Boise, Idaho) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Los Angelesin arkkihiippakuntaan James Francis Aloysius McIntyre 1. toukokuuta 1965. Hänet nimitettiin Orange in Californian vihkipiispaksi ja Maxitan titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1989. Piispaksi konsekroinnin suoritti 6. maaliskuuta 1990 Norman Francis McFarland, jota avustivat John Thomas Steinbock ja Thomas Joseph Connolly.
Driscoll sai 18. tammikuuta 1999 nimityksen Boise Cityn piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 17. maaliskuuta.
Patrick Joseph McGrath

Patrick Joseph McGrath (11. kesäkuuta 1945 Dublin – 7. toukokuuta 2023) oli irlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Franciscon arkkihiippakuntaan 7. kesäkuuta 1970 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Alleghenyn titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1989. Pääkonsekraattorina toimi John Raphael Quinn, jota avustivat Mark Joseph Hurley ja Michael Joseph Kaniecki.
McGrath sai 30. kesäkuuta 1998 nimityksen San Jose in Californian koadjuuttoripiispaksi, joksi hänet asetettiin 17. syyskuuta 1998. Hänestä tuli 27. marraskuuta 1999 San Jose in Californian piispa. Hän siirtyi eläkkeelle 1. toukokuuta 2019.
Valtatie (Oulu)

Valtatie on itä-länsi-suuntainen katu Oulussa Tuiran kaupunginosassa. Kadun pituus on 1,8 kilometriä, ja se yhdistää toisiinsa Itä- ja Länsi-Tuiran.
Tulliväylän ja Hartaantien välinen osuus on nykyisin käytössä pääasiassa katuosuutena sekä tärkeänä joukkoliikenneväylänä: kadun länsipään ja Merikoskenkadun välistä osuutta käyttävät Oulusta pohjoiseen kulkevat seutulinjat sekä Rajakylän ja Pateniemen alueen paikallisliikenne, ja Merikoskenkadun ja itäpään välistä osuutta käyttää itään suuntautuva seutu- ja paikallisliikenne. Valtatien kanssa risteävällä Merikoskenkadulla on merkittävä joukkoliikenteen solmukohta.
Kadulle on asetettu muita kuin linja-autoja koskeva läpiajokielto.
Historia.
Vuoden 1940 asemakaavassa Valtatie oli katuosuus, joka alkoi Tuiran Keskusaukealta ja päättyi rautatien varteen lähelle Rautasiltaa Itä-Tuirassa, josta se jatkui rautatien kanssa ristettyään Kuusamontienä kohti itäkoilliseen Kiiminkiä. Tuolloin nykyisen Valtatien länsiosuus oli nimeltään Toppilantie. Yhdessä ne muodostivat Tuiran itä-länsisuuntaisen läpikulkuväylän, joka yhdisti Kemiin johtavan valtatien (nykyinen Koskelantie) Kuusamontiehen.
Vuoden 1961 kaupunkikartassa Toppilantie on nimetty myös Valtatieksi, ja kadun länsipää on merkitty kaupunginvarikon luokse Koskitien risteykseen. Tämän jälkeen tien itäpääksi muuttui Tulliväylän risteys uuden Kuusamontien liittymän eli ns. "Miljoonamontun" rakentamisen myötä, ja suora yhteys Valtatieltä Kuusamontielle poistui.
Valtatie lyheni länsipäästään hieman rautatien varteen Tuiran kaupunginosan pohjoislaidalle rakennetun Kiertotien (myöh. Bertel Jungin tie) rakentamiseen liittyvien liikennejärjestelyjen myötä 1990-luvun lopulla, jolloin sen länsipää siirtyi Hartaantien risteykseen, loppuosan muuttuessa pihakaduksi ja jalankulun ja pyöräilyn väyläksi. Kiertotien rakentaminen myös poisti Valtatien merkityksen läpikulkuväylänä ja sille asetettiin muita kuin linja-autoja koskeva läpiajokielto.
Merikoskenkatu

Merikoskenkatu on 300 metrin pituinen katu Oulussa Tuiran kaupunginosan keskuksessa. Se alkaa Oulujoen pohjoisrannalta Koskitien risteyksestä ja päättyy seuraavan kadun, Valtatien, risteykseen ja jatkuu pohjoiseen kohti Kuivasjärveä Kemintienä numerolla 8156. Katu on koko matkaltaan nelikaistainen, ja suurimmalta osaltaan sen molemmin puolin on pysäkkikorokkeella erotetut linja-autokaistat sekä pysäköintialueet. Kadun maamerkkinä ovat sitä reunustavat korkeat kerrostalot.
Merikoskenkatu on saanut nimensä vasta vuoden 1961 jälkeen: tuolloin se tunnettiin nimellä Huvilatie.
Liikenne.
Merikoskenkatu on merkittävä liikenneväylä sekä joukkoliikenteen solmukohta. Kadulla on pikavuoro-, kauko-, seutu- ja paikallisliikenteen käytössä olevat linja-autopysäkit, joiden kautta kulkevat mm. lähes kaikki paikallisliikenteen sekä pohjoiseen ja itään kulkeutuvan seutuliikenteen vuorot, sekä kauko- ja pikavuoroliikenteen vuorot. Koskilinjojen linja-autonkuljettajien taukotilat sijaitsevat Merikoskenkadulla, jossa tapahtuu myös kuljettajien vaihto.
Conor Maynard

Conor Maynard (s. 21. marraskuuta 1992 Brighton) on brittiläinen laulaja. Maynard on julkaissut kuusi singleä, ”Can’t Say No”, ”Vegas Girl”, ”Turn Around”, ”Animal”, ”R U Crazy” ja ”Talking About” sekä esikoisalbumin "Contrast". Hän on kotoisin Brightonista Englannista.
Maynard on vuodesta 2008 lähtien ladannut YouTubeen videoita, joissa hän muun muassa laulaa cover-versioita kuuluisista lauluista. Hänen kanavallaan on yli viisi miljoonaa tilaajaa.
Gordon Dunlap Bennett

Gordon Dunlap Bennett (s. 21. lokakuuta 1946 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 14. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Baltimoren arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Nesquallyn titulaaripiispaksi 23. joulukuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. maaliskuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi William Henry Keeler, jota avustivat Carlos Arthur Sevilla ja George Vance Murry. 
Bennett sai 6. heinäkuuta 2004 nimityksen Mandevillen piispaksi Jamaikalle. Hän toimi virassa, kunnes erosi 8. elokuuta 2006.
George Vance Murry

George Vance Murry (28. joulukuuta 1948 Camden, New Jersey – 5. kesäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 9. kesäkuuta 1979 ja nimitettiin Chicagon arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Fuerteventuran titulaaripiispaksi 24. tammikuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph Louis Bernardin, jota avustivat Alfred Leo Abramowicz ja Timothy Joseph Lyne.
Murry sai 5. toukokuuta 1998 nimityksen Saint Thomasin koadjuuttoripiispaksi. Hiippakunta sijaitsee Yhdysvaltain Neitsytsaarille, ja Murrysta tuli sen piispa 29. kesäkuuta 1999.
Murry sai 30. tammikuuta 2007 nimityksen ohiolaisen Youngstownin hiippakunnan johtoon, ja hänet asetettiin sen piispaksi 28. maaliskuuta.
Chemnitzin tervamuumio

Chemnitzin tervamuumio on muumioitunut ruumis, joka on ollut yleisön nähtävillä Saksin teollisuusmuseossa Chemnitzissä vuodesta 2003 lähtien.
Vuonna 1884 Chemnitzin kaupungin kaasulaitoksen tervasäiliöstä löydettiin tuntemattoman, 1,66 metriä pitkän työmiehen ruumis. Miehen henkilöllisyys ja kuolinsyy jäivät arvoitukseksi. Koska ruumiissa ei havaittu merkkejä väkivallasta, se luovutettiin haudattavaksi. 23 vuotta myöhemmin, vuonna 1907, ruumis nostettiin ylös Leipzigissa tehtäviä oikeuslääketieteellisiä tutkimuksia varten. Tutkimukset paljastivat, että ruumis oli täysin muumioitunut.
Sekä ruumis että työvaatteet ovat säilyneet tervan konservoivan vaikutuksen vuoksi hyvin tähän päivään saakka.
George Leo Thomas

George Leo Thomas (s. 19. toukokuuta 1950 Anaconda) on yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Seattlen arkkihiippakuntaan Raymond Gerhardt Hunthausen 22. toukokuuta 1976. Hänet nimitettiin Seattlen vihkipiispaksi sekä Vagrautan titulaaripiispaksi 19. marraskuuta 1999, ja piispaksi vihkiminen seurasi 28. tammikuuta 2000. Pääkonsekraattorina toimi Alexander Joseph Brunett, jota avustivat William Stephen Skylstad ja Carlos Arthur Sevilla.
Thomas sai 23. maaliskuuta 2004 nimityksen Helenan piispaksi Montanaan, ja hänet asetettiin virkaansa 4. kesäkuuta.
Ernest John Primeau

Ernest John Primeau (17. syyskuuta 1909 Chicago, Illinois – 15. kesäkuuta 1989) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Chicagon arkkihiippakuntaan George William Mundelein 7. huhtikuuta 1934. Hänet nimitettiin Manchesterin hiippakunnan johtoon 27. marraskuuta 1959, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 1960. Pääkonsekraattorina toimi Albert Gregory Meyer, jota avustivat Martin Dewey McNamara ja Raymond Peter Hillinger. 
Primeau osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 30. tammikuuta 1974.
Merlin Joseph Guilfoyle

Merlin Joseph Guilfoyle (15. heinäkuuta 1908 San Francisco – 20. marraskuuta 1981) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi San Franciscon arkkihiippakuntaan 10. kesäkuuta 1933 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Bullan titulaaripiispaksi 24. elokuuta 1950. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joseph Mitty, jota avustivat James Joseph Sweeney ja Hugh Aloysius Donohoe. 
Guilfoyle sai 12. marraskuuta 1969 nimityksen Stocktonin piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi 4. syyskuuta 1979. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Rodolfo González

Rodolfo González (s. 14. toukokuuta 1986 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen autourheilija.
Ura.
González on kilpaillut urallaan muun muassa Formula Renault UK-, Formula 3 Euroseries- ja Britannian Formula 3 -sarjoissa vuosina 2003–2008 voittaen Britannian F3-sarjan National Class -mestaruuden vuonna 2006. González kilpaili myös Euroseries 3000 -luokassa vuosina 2008–2009 sijoittuen jälkimmäisellä kerralla sarjan viidenneksi.
Vuonna 2009 González debytoi GP2 -sarjassa Trident -tallissa ajaen kaksi kilpailua. González kilpaili myös Aasian GP2-sarjassa kausina 2008–2011 saavuttamatta pisteitä. González jatkoi GP2 -sarjassa kaudella 2010 Arden -tallissa. Valencian sprinttikilpailussa González kolaroi Josef Králin kanssa. Králin yrittäessä ohittaa Gonzálezia hänen autonsa osui Gonzalezin auton takapyörään ja teki voltin ilmassa osuen maahan pyörät edellä edeten rengasvalliin. González ei loukkaantunut, mutta Král sai murtumia selkänikamiinsa. González saavutti kauden aikana neljä pistettä. Kauden jälkeen González sai testata Caterhamin F1-autoa nuorten kuljettajien testissä Abu Dhabissa yhdessä Vladimir Arabadžievin kanssa. Gonzalez siirtyi Trident -talliin kaudeksi 2011. Hän ei saavuttanut pisteitä. Vuonna 2012 González ajoi Caterham Racing -tallissa saavuttaen kuusi pistettä, jotka tulivat Monacon sprinttikilpailusta.
Vuonna 2013 González toimi Formula 1 -talli Marussian testi- ja varakuljettajana. Hän ajoi kauden aika yhteensä kahdeksan kertaa perjantain ensimmäisissä harjoituksissa.
Vuonna 2014 González kilpaili European Le Mans Series -sarjassa.
Josef Král

Josef Král (s. 15. kesäkuuta 1990 Dvǔr Králové nad Labern) on tšekkiläinen moottoriurheilija.
Ura.
Hän on kilpaillut Formula BMW -sarjassa vuosina 2006–2007, A1 Grand Prix -sarjassa vuosina 2007–2008, International Formula Master -sarjassa vuosina 2008–2009 ja Aasian GP2-sarjassa kaudella 2009–2010 saavuttaen yhden kolmossijan.
Vuonna 2010 Král kilpaili GP2-sarjassa Super Nova Racing -tiimissä. Valencian sprinttikilpailussa Král yritti ohittaa Rodolfo Gonzálezia, mutta hänen autonsa osui Gonzálezin auton takapyörään, jolloin auto teki hurjan voltin ympäri osuen rengasvalliin. Král sai murtumia selkänikamaansa ja joutui olemaan sivussa toipumiseensa saakka. Hänen tilallaan ajoi loppukauden ajan Luca Filippi. Kral pääsi kuitenkin ajamaan kauden päättävässä Abu Dhabin kilpailussa. Hän ajoi kahdeksanneksi lauantain kilpailussa ja viidenneksi sunnuntain sprinttikilpailussa. Hän saavutti 3 pistettä. Kral jatkoi GP2-uraansa Arden-tallissa kaudella 2011. Hän keräsi 15 pistettä ja sijoittui sarjan 15:nneksi.
Kaudella 2012 Kral jatkoi GP2:ssa ajaen Barwa Addax Team -tallissa. Hänet kuitenkin korvattiin Bahrainissa Dani Closilla, mutta hän palasi takaisin Espanjassa. Hän ajoi ensimmäisen GP2-voittonsa Belgian sprinttikilpailussa. Kilpailun jälkeen hänet kuitenkin korvattiin Jake Rosenzweigilla. Král sijoittui loppupisteissä 17:nneksi keräten 27 pistettä. Vuonna 2013 Král ajoi kaksi kilpailua Auto GP World Series -sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Eurooppalainen sairaanhoitokortti

Eurooppalainen sairaanhoitokortti (ESHK tai EHIC) mahdollistaa jokaiselle sairausvakuutetulle tai asuinpaikkaan perustuvaan sosiaaliturvaan oikeutetulle Euroopan talousalueen ja Sveitsin asukkaalle terveydenhuollon saamisen muissa jäsenvaltioissa ilmaiseksi tai alennetulla hinnalla, jos tämä hoito tulee tarpeelliseksi maassavierailuaikana (esimerkiksi sairauden tai onnettomuuden seurauksena) tai jos heillä on krooninen pitkäaikaissairaus, joka vaatii säännöllistä hoitoa, kuten maksa-analyysien ottoa.
Järjestelmän tarkoituksena on mahdollistaa ihmisille maassaolon jatkuminen ilman, että heidän pitäisi palata kotimaahansa terveydenhuollon saamiseksi, ja sen takia se ei kata maahan saapumista pelkästään terveydenhoidon saamiseksi, eikä se kata hoitoa, kuten eri tyyppisiä hammashoitoja, joita voidaan viivyttää, kunnes vierailija saapuu kotimaahansa.
Sairaanhoitokortti kattaa vain sellaisen terveydenhoidon, joka katetaan normaalisti asuinperusteisesta terveydenhuoltojärjestelmästä, joten se ei tee matkavakuutusta tarpeettomaksi.
Kortti otettiin käyttöön 1.6.2004 ja vuoden 2005 kuluessa, minkä jälkeen siitä tuli ainoa tarvittava asiapaperi 1.1.2006. Kortti käy kaikissa Ranskan departementeissa (Martinique, Guadeloupe, Réunion ja Ranskan Guayana), jotka ovat osa ETA-aluetta, mutta se ei kata ETA:an kuulumattomia erityisalueita, kuten Jersey, Man-saari, Aruba tai Ranskan Polynesia. On kuitenkin olemassa sopimuksia, jotka mahdollistavat EHIC-kortin käytön Färsaarilla ja Grönlannissa., vaikka ne eivät ole ETA-alueen jäseniä.
Kortti korvasi seuraavat lääketieteelliset lomakkeet:
Eurooppalaiset sairaanhoitokortit ovat ilmaisia kaikille osallistujamaiden asukkaille. Suomessa sairausvakuutetut voivat tilata kortin Kelan nettisivujen kautta verkkopankkitunnuksin.
M110 (telahaupitsi)

8" Self-propelled Howitzer M110 on yhdysvaltalainen 203 mm järeä telahaupitsi. M110 otettiin käyttöön Yhdysvaltain asevoimissa vuonna 1963. Alkuperäisissä M110-telahaupitseissa oli tykkinä 203 mm 25 kaliiperia pitkällä putkella varustettu haupitsi mallia 8" Howitzer M2A2, joka pohjautui alun perin brittiläistä suunnittelua olevaan ensimmäisen maailmansodan aikaisen BL 8 inch Howitzer-tyyppisen haupitsin malliversioihin Mk VI–VIII.
Vuodesta 1977 alkaen M110-haupitseja alettiin varustaa uudella, 37 kaliiperia pitkällä tykillä mallia 8" Howitzer M201A1. Uudella tykillä varustetut haupitsit saivat nimikkeen M110A1. Pidemmällä putkella saavutettiin suurempi kantama. Pitkäputkisiin haupitseihin lisättiin myöhemmin suujarru rekyylin pienentämiseksi, ja suujarrulliset M110A1:t nimettiin M110A2:ksi.
M110 oli eri versioineen käytössä USA:n maavoimien ja merijalkaväen divisioonatason ja ylijohdon tykistössä, mutta on poistettu käytöstä 1990-luvulta alkaen. Käytöstä poistettujen haupitsien putkista valmistettiin laser-ohjattujen GBU-28 -panssaripommien runkoja.
Gerrit Graham

Gerrit Graham (s. 27. marraskuuta 1949) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja sanoittaja. Hän on esiintynyt enimmäkseen kulttielokuvissa, muun muassa elokuvissa "Autohuijarit", "TerrorVision", "Luokkakokous", "Greetings", "Proteus-aika", "Tuhon kuilu 2. Hitlerin voitto" ja "Rottanaama". Hänet muistetaan ehkä parhaiten roolistaan Beefinä, rocktähtenä Brian De Palman "Phantom of the Paradise – aavemuusa" -elokuvassa ja Phil Simpsonina epäilevänä, skeptisenä stereotyyppisenä isänä elokuvassa "Child's Play 2". Hän on esiintynyt myös kahdessa eri roolissa Star Trek -televisiosarjassa: Hunterina ""ssa, ja Q:na "in" jaksossa "Death Wish". Hän oli myös animaatiosarja "The Criticissä" Franklin Shermanin ääni.
Graham opiskeli muttei valmistunut Columbian yliopistosta vuonna 1970. Hän on kirjoittanut lauluja Ratdogin Bob Weirin kanssa.
Magda Paulányi

Magdolna ”Magda” Paulányi (o.s. Varga-Vidos, 19. kesäkuuta 1945 Budapest – 14. tammikuuta 2024 Budapest) oli unkarilainen yleisurheilija, joka kilpaili keihäänheitossa. Paulányi, tuolloin sukunimellä Vidos, saavutti hopeaa Ateenan EM-kisoista 1969 ja Torinon universiadeista 1970. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Münchenissä 1972. Tuolloin Paulányi sijoittui yhdenneksitoista tuloksella 52,36 metriä. Hän voitti maansa mestaruuden vuosina 1970 ja 1972.
Sauri

Sauri on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Humalaperhonen

Humalaperhonen ("Hepialus humuli") on melko kookas, vaalea yöperhonen. Se kuuluu alkeelliseen juuriperhosten heimoon.
Koko ja ulkonäkö.
Koiraan siivet ovat puhtaanvalkoiset ja naaraan vaaleankeltaiset. Naarailla on etusiivissä oranssinpunaista kuviointia, joka saattaa joskus erottua heikosti. Lajin siipiväli on 42–75 mm, ja naaras on selvästi koirasta suurikokoisempi. Etu- ja takasiivet ovat lähes samankokoiset. Ruumis on tukeva, karvainen ja molemmilla sukupuolilla väreiltään kellertävä. Raajat ovat oranssit. Juuriperhosille tyypilliseen tapaan humalaperhosen tuntosarvet ovat varsin lyhyet. Lepäävä perhonen pitää siipiään kattolaskuisesti ruumiin sivuilla.
Lennossa perhonen näyttää valkealta. Laji on vaivatonta tunnistaa myös rauhallisesta ja kevyen leijailevasta lentotavastaan. Juuri aavemainen lentotapa on antanut lajille mm. sen englanninkielisen nimen ”ghost moth”.
Levinneisyys ja lentoaika.
Humalaperhosta tavataan laajalti Euroopassa. Suomessa laji elää Etelä- ja Keski-Suomessa. Perhosen lentoaika alkaa kesäkuun alkupuoliskolla ja jatkuu heinäkuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat.
Humalaperhonen on esiintymisalueellaan yleinen, mutta yöaktiivisena siihen ei ehkä helposti törmää. Koiraat lentävät usein puiden latvustoissa kosiskelemassa naaraita, ja molempia sukupuolia voi nähdä lentämässä hitaasti matalan kasvillisuuden yläpuolella. Aikuisia perhosia saattaa myös lentää valolle. Toukat elävät maan alla ja syövät useiden eri kasvilajien juuria. Laji talvehtii toukkana.
Humalaperhosen pariutumiskäyttäytyminen on erikoinen. Koiraat parveilevat joka ilta yhden tunnin ajan. Parveilu alkaa auringonlaskun aikaan, jolloin koiraat lentävät noin puoli tuntia matalalla heinikon yläpuolella. Ajankohta riippuu valaistuksen määrästä ja käynnistyy suurella tarkkuudella oikeaan aikaan. Tämän jälkeen koiraat nousevat korkeammalle lentääkseen toisen puoli tuntia korkealla puiden latvustoissa. Parveilulennon aikana koiraat erittävät feromonia, jonka ilmaan jättämää vanaa naaraat seuraavat hyvinkin tarkoin. Koiraan siipi heijastaa jopa 40 % siihen osuvasta ultraviolettivalosta, minkä avulla naaras paikallistaa koiraan lopullisesti. Parin kohdatessa koiras koskettaa naarasta jolloin naaras pudottautuu maahan kasvillisuuden joukkoon. Koiras kiinnittyy naaraaseen hyvin erikoisella liikkeellä, jossa se asettuu naarasta vastapäätä ja sitten ohjaa takasiivillään naaraan takaruumista voidakseen kiinnittyä siihen. Kun koiras on kiinnittynyt naaraaseen, se pudottautuu roikkumaan naaraan takaruumiista pää alaspäin. Parittelun päätyttyä naaras munii aamuyön tunteina lentäen hitaasti maanpinnan yläpuolella.
Ravintokasvi.
Toukka syö useiden kasvilajien juuria. Tärkeitä ravintokasveja ovat mm. humala ("Humulus lupulus"), nokkoset ("Urtica"), takiaiset ("Arctium") sekä monet viljelykasvit.
Péter Gulácsi

Péter Gulácsi (s. 6. toukokuuta 1990 Budapest) on unkarilainen jalkapalloilija, joka on vuodesta 2015 edustanut saksalaista RB Leipzigia. Gulácsi on pelipaikaltaan maalivahti. 
Seurajoukkueura.
Gulácsi siirtyi MTK Budapestin junioreista englantilaisseura Liverpooliin kesällä 2007 lainasopimuksella ja pysyvästi 2008. Hän edusti Liverpoolia kesään 2013 saakka, muttei pelannut seurassa yhtään ykkösjoukkueen ottelua. Hän pelasi lainasopimuksella Englannin ykkösliigassa 18 ottelua Herefordissa kevätkaudella 2009 ja 15 ottelua Tranmeressä vuonna 2010 sekä Englannin mestaruussarjassa 15 ottelua Hullissa kaudella 2011–2012.
Gulácsi siirtyi Red Bull Salzburgiin ilmaissiirrolla kesällä 2013. Hän pelasi kahden kauden aikana 65 Itävallan Bundesliigan ja kymmenen Itävallan Cupin ottelua seuran voittaessa kummallakin kaudella tuplamestaruuden. Eurooppa-liigassa hän pelasi 19 ottelua ja Mestarien liigan karsinnoissa kuusi peliä.
Gulácsi siirtyi Saksan toisella sarjatasolla pelanneeseen RB Leipzigiin kolmella miljoonalla eurolla kesällä 2015. Hän oli vuosien ajan seuran ykkösmaalivahti helmikuusta 2016 lähtien. Nousuun päättyneellä avauskaudellaan hän pelasi 14 kakkosliigan ottelua. Seuraavina vuosina hän on pelannut kauden 2023–2024 loppuun mennessä 216 Saksan pääsarjaottelua, joissa hän on päästänyt 235 maalia ja pitänyt 73 ottelussa vastustajan maaleitta. Mestarien liigan 35 ottelussa hän on päästänyt 62 maalia ja pelannut viisi nollapeliä. Eurooppa-liigan 12 ottelussa hän on pitänyt kolme kertaa vastustajan maaleitta ja päästänyt 17 maalia. Hän voitti Saksan cupin 2022.
Maajoukkueura.
Gulácsi pelasi kaikkiaan 57 ottelua Unkarin 17–21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kolme ottelua Unkarin edetessä välieriin alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2008. Hän oli mukana voittamassa pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa Egyptissä 2009, jossa pelasi Unkarin kaikki seitsemän ottelua. Pronssiottelun rangaistuspotkukilpailussa Gulácsi ei päästänyt ainuttakaan laukausta maaliin.
Gulácsi valittiin Unkarin jalkapallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran maaotteluun Kroatiaa vastaan toukokuussa 2008. Ensimmäisen kerran hän pääsi kentälle ystävyysottelussa Tanskaa vastaan toukokuussa 2014. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi EM-karsinnassa Pohjois-Irlantia vastaan saman vuoden syyskuussa. Hän kuului Unkarin joukkueeseen EM-kilpailuissa 2016 muttei päässyt pelaamaan. Kesälle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän sen sijaan pelasi täyden ajan Unkarin kaikissa kolmessa ottelussa.
Gulácsi on huhtikuun 2024 loppuun mennessä pelannut 52 maaottelua, joissa hän on päästänyt 67 maalia ja pitänyt 17 ottelussa vastustajan maaleitta. MM-karsinnoissa hän on pelannut 15 ja EM-karsinnoissa 11 ottelua.
Pikkumittarit

Pikkumittarit ("Eupithecia") on varsin laaja mittariperhosten suku, johon kuuluu maailmanlaajuisesti satoja eri lajeja. Suomestakin tunnettiin vuonna 2009 kaikkiaan 53 eri pikkumittarilajia. Muutamat lajit, kuten kuusensiemenmittari ("Eupithecia abietaria"), ovat merkittäviä tuholaisia.
Piirteitä.
Ryhmänä pikkumittarit ovat ilmeisesti hyvin nuori ja osa lajeista on vasta eriytymässä toisistaan. Sukuun kuuluvat perhoset ovat pienikokoisia, hoikkaruumiisia ja niiden siipiväli on korkeintaan pari senttimetriä. Etusiivet ovat pituuteensa nähden kapeat. Lepäävä perhonen pitää siipiään tyypillisesti suoraan ruumiin sivuilla siten, että siiven etureuna on noin 90°:n kulmassa vartaloon nähden antaen perhoselle tunnusomaisen muodon. Takasiivet jäävät vaihtelevissa määrin etusiipien alle piiloon. Useimpien lajien väritys on harmaankirjava ja perhosen määrittäminen lajilleen vaatii usein kuvioinnin ja värityksen yksityiskohtien tutkimista. Tavallisesti määrittämiseen ei riitä yksittäinen tuntomerkki vaan lajinmääritys vaatii useiden tuntomerkkien yhdistämistä. Lisäksi muutamat lajeista on helpompaa tunnistaa niiden elintapojen ja esiintymispaikan kuin ulkoasun perusteella.
Aikuiset pikkumittarit lentävät tavallisesti iltahämärässä tai jopa päivällä, minkä vuoksi kovin monia lajeja ei lennä valolle.
Pikkumittarien toukat ovat pieniä ja liikkuvat heimolle ominaiseen tapaan ”mittaamalla”. Toukat ovat yleensä aikuista perhosta värikkäämpiä ja erikoistuneet tietyille ravintokasveille, joten niiden avulla lajistoa on melko helppoa kartoittaa. Ne käyttävät ravinnokseen pääsääntöisesti kasvien kukkia, siitepölyä tai siemeniä, harvemmin lehtiä. Eräät havaijilaiset lajit ovat muita hyönteisiä saalistavia petoja. Vaikka aktiivisesti saalistavia pikkumittarilajeja ei muualta tavatakaan, myös Suomessa tavattavien lajien toukat saattavat ainakin kasvatusolosuhteissa syödä toisiaan.
Bob James

Robert McElhiney James (s. 25. joulukuuta 1939) on yhdysvaltalainen jazz-kosketinsoittaja, sovittaja ja tuottaja.
Jazzhistorioitsija Joachim-Ernst Berendt mainitsi 1980-luvun alussa Bob Jamesin yhtenä kolmestatoista tärkeimmästä fuusiojazzpianistista.
Täpläsiilikäs

Täpläsiilikäs ("Parasemia plantaginis") on siilikkäiden heimoon kuuluva yleinen, päiväaktiivinen perhoslaji. Se on sukunsa ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö.
Täpläsiilikäs on keskikokoinen perhoslaji, jota ei voi sekoittaa mihinkään muuhun perhoseen. Etusiivet ovat pohjaväriltään valkoiset ja niitä kirjovat epäsäännöllisen muotoiset, tummanruskeat alueet. Takasiivet ovat pohjaväriltään keltaiset tai oranssinkeltaiset, mutta siiven tyviosasta keskelle ulottuu tumma alue ja ulko-osassa on tummanruskeita täpliä. Naaraan takasiivet ovat selvästi koiraan siipiä tummemmat. Perhosten värisävy ja kuviointi vaihtelee erittäin paljon ja esimerkiksi koiraan värimuodolla f. "hospita" takasiipien pohjaväri on etusiipien tapaan valkoinen. Siipiväli on 35–40 mm ja naaraat ovat koiraita kookkaampia ja rotevampia. Perhosen ruumiin karvoitus on mustaa, mutta keskiruumiin sivuilla on vaaleat raidat. Niskassa on oranssi poikkijuova, jossa on musta täplä. Takaruumis on selkäpuolen mustaa raitaa lukuun ottamatta oranssi.
Levinneisyys ja lentoaika.
Lajia tavataan Euroopasta Itä-Aasiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Lisäksi levinneisyysalue kattaa Pohjois-Amerikan pohjois- ja luoteisosat. Suomessa täpläsiilikästä tavataan koko maassa pohjoisinta Lappia myöten. Pohjoisessa se on kuitenkin etelää harvinaisempi. Aikuiset perhoset lentävät yhtenä sukupolvena toukokuun lopulta lentoajan painottuessa kesä-heinäkuun vaihteeseen
Elinympäristö ja elintavat.
Heimolleen hieman epätyypilliseen tapaan täpläsiilikäs lentää enimmäkseen päivällä. Tämän vuoksi se ei lennä myöskään valolle. Koiras lentää nopeasti, naaras hitaammin. Lento keskittyy aurinkoisiin iltapäiviin ja muun ajan perhoset lepäävät kasvillisuuden joukossa, etenkin lehtien alapinnoilla. Aikuinen perhonen ei nauti ravintoa vaan elää toukkana syömänsä ravinnon turvin. Laji viihtyy kosteapohjaisissa metsissä ja pensaikoissa, joskus jopa soilla, mutta avoimissa ympäristöissä sitä ei tavata.
Naaras munii noin 200 munaa, jotka se sijoittaa kasvien lehtien alapinnoille. Naaras kuolee heti saatuaan muninnan päätökseen. Täpläsiilikäs talvehtii keskenkasvuisena toukkana, yleensä kuolleiden lehtien seassa. Toukat ovat täysikasvuisia touko-kesäkuun vaihteessa, jolloin toukka koteloituu sammalen tai heinien sekaan, lähelle maanpintaa.
Ravintokasvi.
Toukka on polyfagi ja elää monilla ruohovartisilla kasvilajeilla, erityisesti kuitenkin ratamoilla ("Plantago").
Dudi Sela

Dudi Sela (s. 4. huhtikuuta 1985 Kirjat Shmona) on israelilainen tennispelaaja. Hän aloitti lajin harrastamisen seitsemänvuotiaana. Sela on pituudeltaan 175 cm ja on yksi kiertueen lyhimmistä pelaajista.
17-vuotiaana Sela voitti vuoden 2003 Ranskan avointen poikien nelinpelimestaruuden unkarilaisen Győrgy Balazsin kanssa. Hänen korkein juniorisijoitus oli kahdestoista kaksinpelissä ja kuudestoista nelinpelissä.
Wadah Khanfar

Wadah Khanfar (s. Palestiina) on tv-yhtiö al-Jazeeran pääjohtaja. Aiemmin hän toimi muun muassa kanavan Afganistanin ja Irakin kirjeenvaihtajana. Hänen pääjohtaja-aikanaan al-Jazeera on aloittanut englanninkielisen kanavan lähetykset vuonna 2006. Forbes valitsi hänet maailman vaikutusvaltaisimpien henkilöiden listalle sijalle 54.
Khanfar on opiskellut Jordaniassa insinööriksi. Hän on opiskellut myös filosofiaa ja kansainvälistä politiikkaa ja suorittanut jatko-opintonsa Etelä-Afrikassa. Hän aloitti toimittajana juuri perustetussa al-Jazeerassa 1996. Ennen pääjohtajaksi nousua 2006 hän työskenteli kanavan sotakirjeenvaihtajana muun muassa Irakissa ja Afganistanissa. 
Khanfar vieraili Suomessa 2010, jolloin hän osallistui ulkoministeriön paneeliin ja tutustui Nokiaan sekä kävi saaristoristeilyllä.
Jacques Charles

Jacques Alexandre César Charles (12. marraskuuta 1746 Beaugency, Loiret – 7. huhtikuuta 1823 Pariisi) oli ranskalainen keksijä, tiedemies, matemaatikko ja kuumailmapalloilija.
Charles ja Robertin veljekset laukaisivat maailman ensimmäisen (miehittämättömän) vedyllä täytetyn kuumailmapallon elokuussa 1783, ja myöhemmin saman vuoden joulukuussa Charles ja hänen apuohjaajansa Nicolas Louis Robert kohosivat noin 550 metrin korkeuteen miehitetyllä kuumailmapallolla. Heidän uraauurtava keksintönsä vedyn käyttämiseksi kuumailmapallon nostamiseksi johti tällaisen pallotyypin nimeämiseen "Charlièreksi".
Louis-Joseph Gay-Lussac julkaisi vuonna 1802 Charlesin lain, jonka mukaan kaasu laajenee kuumennettaessa, mutta hän antoi kunnian tästä Charlesille, joka oli havainnut saman asian mutta ei julkaissut sitä. 
Charles valittiin Ranskan tiedeakatemiaan vuonna 1793 ja tämän jälkeen hänestä tuli fysiikan professori.
Elämäkerta.
Charles syntyi Beaugencyssä, Ranskassa vuonna 1746. Hän meni naimisiin Julie Françoise Bouchaud des Hérettesin, häntä 37 vuotta nuoremman naisen kanssa. Kerrotaan myös, että runoilija Alphonse de Lamartine rakastui samaan naiseen, ja Hérettes toimi inspiraationa "Elvireen", Lamartinen vuoden 1820 omaelämäkertaan. Charles eli vaimoaan kauemmin ja kuoli Pariisissa 7. huhtikuuta 1823. Häntä pidettiin myös hyvin älykkäänä vastakkaista sukupuolta kohtaan.
Ryöväri paratiisin portilla

Ryöväri paratiisin portilla on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1924. Hän maalasi sen 62-vuotiaana. Se on taiteilijan 1920-luvun tärkeimpiä teoksia. Schjerfbeck ei yleensä käyttänyt miehiä mallinaan. Tässä työssä mallina oli Alku Jaakkola. Schjerfbeckiä inspiroivat tuohon aikaan Gauguinin ja El Grecon maalaukset.
Taulusta maksettiin Christie'sin huutokaupassa vuonna 2006 noin 940 000 euroa. Se on kolmanneksi korkein hinta, mitä suomalaisesta taideteoksesta on maksettu. Kaksi kalliimmalla hinnalla myytyä teosta ovat myös Schjerfbeckin käsialaa, "Tanssiaiskengät"-nimisen maalauksen versiot vuosilta 1882 ja 1939.
Sininauhainen tyttö

Sininauhainen tyttö on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1934. Tämän maalauksen Schjerfbeck teki 72-vuotiaana. Taiteilijan tätä Tammisaaressa vietettämää aikaa pidetään hänen tuotteliaimpana aikanaan. Tämä saattoi johtua velvollisuudesta, mutta myös taidekauppias Stenmanin antamasta innoituksesta. Tänä aikana teoksia syntyi peräti 300 tyylin samalla terävöityessä ja tummentuessa. Tämä guassi-vesivärityö tuli myyntiin ruotsalaisen elokuvaperheen Lars Schmidtin ja Ingrid Bergmanin omistamasta taidekokoelmasta. 
"Sininauhainen tyttö" on neljänneksi kallein suomalainen taideteos. Siitä maksettiin vuonna 2008 Christie'sin huutokaupassa noin 940 000 euroa eli saman verran kuin teoksesta "Ryöväri paratiisin portilla".
Hälytys (taideteos)

Hälytys on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1935. Hän maalasi sen 73-vuotiaana ja se on hänen Tammisaaren kautensa tärkeimpiä teoksia. Taidekauppias Stenmanin vaikuttamana Schjerfbeck maalasi tuona aikana kaikkiaan 300 teosta.
Työ on suomalainen taideteos, josta on tähän mennessä maksettu viidenneksi eniten eli Christie'sin huutokaupassa noin 900 000 euroa vuonna 2003. Myös kaikki neljä muuta vielä kalliimmalla hinnalla myytyä taideteosta ovat Schjerfbeckin töitä.
AD Ceuta

Asociación Deportiva Ceuta on jalkapalloseura, joka tulee Ceutan kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1996 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Sen kotistadionina toimii 6 500-paikkainen Estadio Municipal Alfonso Murube.
Historia.
Kaupungin toinen joukkue perustettiin nimellä "Agrupación Deportiva Ceuta" vuonna 1972, mutta vajaa kaksi vuosikymmentä myöhemmin se lopetettiin. Joukkue ehti pelata yhden kauden maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa.
Vuonna 1996 perustettiin "Asociación Deportiva Ceuta", joka pelasi ensimmäiset kaksi kauttaan maan alimmalla kansallisella sarjatasolla Tercera Divisiónissa. Tämän jälkeen se on pelannut yhtä jaksoisesti Segunda División B:ssä.
Omakuva, valoa ja varjoa

Omakuva, valoa ja varjoa on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1945, kooltaan 36x34 cm. Schjerfbeck maalasi sen 83-vuotiaana vain vuosi ennen kuolemaansa. Taiteilija maalasi eri vuosikymmeninä yhteensä 36 omakuvaa. Vanhemmiten hän alkoi yhä enemmän korostaa sisäistä olemustaan.
"Omakuva, valoa ja varjoa" myytiin vuonna 2003 Bukowskin huutokaupassa noin 900 000 eurolla ja on kuudenneksi kallein suomalainen taideteos. Myös kaikki tätä kalliimmalla myydyt suomalaiset taideteokset olivat tuolloin Helene Schjerfbeckin töitä.
Äitini

Äitini on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1909. Hän maalasi työn 47-vuotiaana. Maalaus on syntynyt ajanjaksona, jolloin taiteilija muutti äitinsä kanssa asumaan Hyvinkäälle. Taiteilijasta kertovassa elämäkerrassa on korostettu hänen äitinsä määräilevää asennetta tytärtään kohtaan, mutta taiteellisesti kausi oli Helene Schjerfbeckin kultaisinta aikaa. Hänen äitinsä henkinen ankaruus näkyy maalauksessa kuitenkin synkkyytenä. Tämä kuoli vuonna 1926.
Taulu myytiin vuonna 2001 Bukowskin huutokaupassa 874 000 eurolla. Se on seitsemänneksi kallein suomalainen maalaus, ja kaikki kuusi kalliimpaa taideteosta ovat myös Helene Schjerfbeckin töitä.
All Day and All of the Night

All Day and All of the Night on brittiläisen The Kinks -yhtyeen lokakuussa 1964 julkaisema kappale ja hittisingle, joka nousi brittilistan sijalle kaksi. Yhdysvaltain Billboard-listalla se oli korkeimmillaan sijalla seitsemän. Kappale ei sisälly millekään yhtyeen studioalbumille, mutta se oli mukana tammikuussa 1965 julkaistulla EP:llä "Kinksize Hits".
Rakenne ja sanoitus.
Kappale on rakenteellisesti hyvin samantapainen kuin yhtyeen edellinen single, Britanniassa listaykköseksi noussut ”You Really Got Me”. Myös ”All Day and All of the Night” on sävelletty voimasointujen ympärille, tosin sen kitarariffi (soinnut F, G, Bb) on astetta monimutkaisempi. Lisäksi molempien kappaleiden rytmi, taustalaulu ja jopa kitarasoolo ovat hyvin samankaltaisia. Myös kappaleen sanoituksen voi katsoa olevan jatkoa ”You Really Got Melle”. Kun ”You Really Got Me” kertoo laulajan ihastumisesta ja sen aiheuttamista voimakkaista tunteista, ”All Day and All of the Nightissa” kertojaminä on saanut tunteensa tyttöä kohtaan hallintaan ja hän uskoo rakkauden kestävyyteen. 
Kappaleen kirjoittaja, yhtyeen laulaja-kitaristi Ray Davies, on myöhemmin kertonut kuinka levy-yhtiö aluksi hylkäsi kappaleen, koska se oli sen mielestä liian työväenluokkainen. Lisäksi kitaran valitettiin kuulostavan koiran haukkumiselta. Davies on kuvaillut kappaletta omin sanoin seuraavasti; ”Neuroottinen laulu – nuorekas, piintynyt ja seksuaalisesti omistushaluinen.” 
Myöhempiä tapahtumia.
The Doors -yhtye julkaisi vuonna 1968 Yhdysvaltain listaykköseksi nousseen hitin ”Hello, I Love You”. Ray Davies väitti kappaleen olevan plagiaatti ”All Day and All of the Nightista”. Brittiläiset oikeusistuimet määräsivät Doorsin maksamaan kappaleesta royaltit Kinksille.
Vuonna 1981 Kinks kierrätti kappaleen riffiä "Give the People What They Want" -albumin kappaleessa ”Destroyer”. Se oli soitettu punk-tyylillä, jonka on sanottu tuovan mieleen Talking Heads -yhtyeen.
Kappaleet.
Single.
A-puoli
B-puoli
EP.
A-puoli
B-puoli
Hjördis (maalaus)

Hjördis on Helene Schjerfbeckin maalaus vuodelta 1934. Taiteilija oli 72-vuotias maalatessaan tämän teoksen. Teos on ajalta, jolloin Schjerfbeckin töitä alettiin ostaa enemmänkin. Legenda sairaasta, yksinäisestä ja henkistyneestä taidemaalarista luotiin 1930-luvulla. Ruotsissa asunut taidekauppias Gösta Stenman myi paljon Schjerfbeckin töitä uuteen kotimaahansa.
Bukowskin huutokaupassa 2002 tämä työ myytiin 500 000 eurolla. Siitä tuli samalla yhdeksänneksi kallein suomalainen taideteos, joista peräti seitsemän on jo ennestään Helene Schjerfbeckin teoksia.