tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Nuorisotyö

 
Nuorisotyö on kasvatustyötä. Kasvatus nuorisotyössä on nuoria sekä yksilöinä että yhteisön jäseninä kasvattavaa. Nuorisotyöllä tavoitellaan nuorten aktiivisen kansalaisuuden edistämistä, sosiaalista vahvistamista, nuorten kasvun ja itsenäistymisen tukemista sekä yhdenvertaisuutta, tasa-arvoa ja oikeuksien toteutumista. Nuorisolaki määrittelee nuorisotyön ja -politiikan kuuluvaksi kunnan tehtäviin sekä vastuun toteutuksesta kunnille, nuorisoyhdistyksille ja muille nuorisotyötä tekeville järjestöille.
Nuorisotyötä toteutetaan ehkäisevän työn ja korjaavan työn työottein:
Suomessa.
Virallisesti Suomessa nuorisotyötä määrittää nuorisolaki ja sen lisäksi lastensuojelulaki, Suomen perustuslaki, kuntalaki, kirkkolaki ja yhdistyslaki sekä niihin liittyvät valtioneuvoston asetukset ja muut sitovat päätökset. Kansalaisjärjestöillä on omia määritelmiään nuorisotyöstä; ne kuitenkin yleensä noudattelevat edellä lueteltuja peruslinjauksia.
Nuorisotyö käsittää laajan kirjon erilaisia sisältöjä ja nuorisotyön toteuttajia ovat kuntaorganisaatioiden työntekijät sekä yhdistys- ja järjestötoimijat. Nuorisotyön toteutus jakautuu kahteen eri kategoriaan: ammatillisen osaamisen omaaviin palveluntuottajiin ja vapaaehtoistoimintaan perustuviin palveluihin.
Ammatillista nuorisotyötä toteuttaa alalle soveltuvan koulutuksen saanut, palkallista työtä tekevä ammattilainen. Ammatillinen nuorisotyö perustuu kasvatukseen ja nuorten kohtaamiseen. Nuorisotyön ammattilainen lukeutuu ammattihenkilöiden piiriin, joilla on ilmoitusvelvollisuus lastensuojelutarpeen selvittämiseksi salassapitosäännösten estämättä kunnan sosiaalihuollosta vastaavalle toimielimelle.
Etsivä nuorisotyö.
Vuoden 2011 alussa voimaan astuneessa nuorisolain muutoksessa on säädetty etsivästä nuorisotyöstä. Lain mukaan kunnat toteuttavat etsivää nuorisotyötä tai hankkivat sen palveluna. Etsivällä nuorisotyöllä tarkoitetaan erityisnuorisotyötä, jossa tavoitteena on olla läsnä nuorten keskuudessa, ja tarjota mahdollisuus turvalliseen ja luottamukselliseen aikuiskontaktiin. Etsivä nuorisotyö pyrkii auttamaan nuoria saavuttamaan tarvitsemansa palvelut, ja etsimään vastauksia nuorten mieltä askarruttaviin kysymyksiin. Ensisijaisena kohderyhmänä ovat alle 29-vuotiaat nuoret, jotka ovat koulutuksen tai työmarkkinoiden ulkopuolella tai jotka tarvitsevat tukea saavuttaakseen tarvitsemansa palvelut.
Kulttuurinen nuorisotyö.
Kulttuurinen nuorisotyö on taiteen ja kulttuurin voimin tehtävää nuorisotyötä, jossa tuetaan nuorten kasvua, itsenäistymistä ja osallisuutta yhteiskunnassa.
A32

A32 on Ruotsissa käytössä oleva raitiovaunumalli. Flexity Swift-vaunutyyppiin perustuvaa A32-raitiovaunua valmistivat Adtranz ja Bombardier Transportation vuosina 1999–2009 yhteensä 37 vaunua. Yhdessä raitiovaunussa 78 istumapaikkaa ja 133 seisomapaikkaa. Vaunu on käytössä Tukholmassa Nockebybananilla ja Poikittaisradalla.
Johnny Handsome – kasvoton

Johnny Handsome – kasvoton on vuonna 1989 ensi-iltansa saanut rikosdraama. Elokuvan pääosia esittävät Mickey Rourke, Ellen Barkin, Elizabeth McGovern, Morgan Freeman, Forest Whitaker, Lance Henriksen ja Scott Wilson. Elokuvan on ohjannut Walter Hill. 
Juoni.
Ryöstökumppaniensa pettämä rikollinen (Rourke) joutuu vankilaan, jossa hän ilmoittautuu plastiikkakirurgin koekaniiniksi ja saa rujojen kasvojensa tilalle paremmat. Vapauduttuaan hän etsii entiset rikoskumppaninsa käsiinsä ja ryhtyy kostoon sen turvin, ettei häntä heti tunnisteta.
Vastaanotto.
Elokuva ei menestynyt taloudellisesti. Vuoden 1994 Video-oppaassa Bello Romano antaa elokuvan VHS-versiolle kolme tähteä viidestä ja kutsuu sitä yksioikoiseksi hyvien näyttelijöiden väkivaltaviritelmäksi.
Lullan Helo

Anna Elina Lullan Helo, o.s. "Valve" (22. elokuuta 1909 Valkeala – 4. syyskuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, näytelmäkirjailija ja sanoittaja, joka käytti salanimeä Kari Wilkman.
Elämä.
Lullan Helo oli naimisissa ministeri Johan Helon kanssa. Hän sanoitti salanimellä Kari Wilkman yhdessä Reino Helismaan kanssa Toivo Kärjen säveltämät kappaleet Tuopin jäljet ja Pigalle ja montmartti ja kirjoitti myös näytelmiä ja radiokuunnelmia. Helo on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Näytelmiä.
Nimellä "Kari Wilkman":
Lyyli Voutilainen

Lydia (Lyyli) Maria Voutilainen (20. syyskuuta 1891 Kotka – 28. lokakuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä "Outi".
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "Outi":
Lauri Pakkala

Lauri Ilmari Pakkala (3. marraskuuta 1924 Jalasjärvi – 12. heinäkuuta 1967 Ilmajoki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka käytti myös nimimerkkiä Eljas Raesalo.
Pakkala syntyi Jalasjärvellä viljelijäperheeseen, joka muutti pian perheen isän kotiseudulle Ilmajoen Tuomikylään. Kotitalo paloi, ja perhe muutti seuraavaksi Töysään pappilan vuokralaiseksi. Sodasta palattuaan Lauri Pakkala asettui Ilmajoelle ja alkoi työskennellä silloisessa "Ilmajoki"-paikallislehdessä. Pitäjän kulttuurivaikuttajat kuten kunnanlääkäri Niilo Koskiniemi kannustivat Pakkalaa myös näytelmien tekoon, mutta toimittajan työ vei pian Keski-Suomeen, jonne Pakkala perusti "Äänekosken Sanomat" ja toimi nelisen vuotta sen päätoimittajana. Hän kirjoitti myös "Jyväskylän Sanomiin" ja "Itä-Savoon", kunnes palasi Ilmajoelle ja alkoi keskittyä enemmän kaunokirjalliseen työhön.
Pakkalan esikoisromaani "Ei miestä väkevämpää" (1959) on kriittinen kuvaus miehen alkoholismista ja yhteiskunnan sen parannukseksi tarjoamista keinoista. Toini Havu piti Helsingin Sanomissa teosta vahvana tendenssiromaanina, joka kuitenkin kärsii kankeasta dialogista ja muista aloittelevan kirjailijan taidonpuutteista.
Pakkalan tunnetuin teos "Pikitie" (1963) kuvaa vanhemman ja nuoremman sukupolven erilaista suhtautumista eteläpohjalaiskylän läpi rakennettavaan, autoistuvan yhteiskunnan vaatimaan uuteen tiehen. Kirjailija sovitti romaanin yhdessä Lauri Markoksen kanssa myös näytelmäksi, joka sai kantaesityksensä Seinäjoen kesäteatterissa 1964 Kaarlo Kydön ohjaamana. Etelä-Pohjanmaan Nuorisoseuran toteuttama näytelmä esitettiin myös televisiossa kesäkuussa 1965, mukana muun muassa Kalevi Haapoja ja Antti Seppä.
Romaanin "Pojan maisema" (1964) teemoina ovat nuoren miehen avioliitto, liikennevamma ja alkoholismi. Viinan aiheuttama elämän alamäki on aiheena myös Pakkalan viimeiseksi jääneessä romaanissa "Miehen leipä" (1965), jonka päähenkilönä on hätäaputyömaan rakennusmestari.
Pakkala oli vuonna 1962 yksi Pohjanmaan Kirjailijat ry:n neljästätoista perustajajäsenestä. Hän toimi samoihin aikoihin myös Ilmajoen Koskenkorvaa omaksi kunnaksi ajaneen, vuoden verran ilmestyneen "Santavuori"-lehden päätoimittajana.
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä Eljas Raesalo:
EmCe Solution Partner

EmCe Solution Partner Oy on suomalainen tietotekniikan palveluyhtiö. Sen asiakkaita ovat pienet ja keskisuuret yritykset. EmCen ohjelmistot perustuvat omaan tuotekehitykseen ja valittujen yhteistyökumppaneiden tuotteisiin (mm. Microsoft Dynamics NAV). Asiakasmäärällä mitattuna se on Suomen suurin Microsoft Dynamics NAV -toiminnanohjausjärjestelmien toimittaja. 
EmCellä on yli 60 työntekijää neljässä toimipisteessä Helsingissä, Tampereella, Oulussa ja Lahdessa. Yhtiöllä on noin 1 500 asiakasta.
Historia.
EmCen perustivat vuonna 1980 Stig Haglund ja Kåre Norrgård. Nykyinen toimitusjohtaja Markus Backlund aloitti tehtävässään vuonna 2008. EmCe on eräs Suomen vanhimmista kirjanpito-ohjelmistojen toimittajista.
Koripallon miesten SM-sarjakausi 1969–1970

Koripallon miesten SM-sarjakausi 1969–1970 oli 30. kausi, jolloin pelattiin miesten koripallon Suomen mestaruudesta. Kauden päätteeksi pelatussa loppusarjassa Tapion Honka voitti kolmannen peräkkäisen Suomen mestaruuden.
Loppusarja.
Hongan joukkue: Rauno Ailus, Jyrki Immonen, Jussi Keto, Heikki Kokko, Kari Lahti, Klaus Mahlamäki, Uolevi Manninen, Mauno Pennanen, Kari Rönnholm, Jaakko Stillman, Erkki Turunen.
Tactical Force – erikoisjoukkue

Tactical Force – erikoisjoukkue on suoraan dvd:lle vuonna 2011 julkaistu kanadalainen toimintaelokuva. Sen pääosissa nähdään muun muassa WWE-painijatähti Stone Cold Steve Austin ja Michael Jai White. Elokuvan ikäraja on K-16.
Juoni.
Kapteeni Tate (Austin) ja hänen SWAT-iskuryhmänsä saavat hoidettavakseen kaupan panttivankitilanteen. Tate yrittää aluksi vastahakoisesti neuvotella tilanteessa kidnappaajan kanssa ohjekirjan mukaan mutta toiminnanmiehenä aikoo silti hoitaa tilanteen sillä tutummalla keinolla eli ammuskelulla. Myöhemmin tästä raivostuneena iskuryhmän pomo määrää kapteeni Taten ja hänen ryhmänsä palkattomalle vapaalle ja FBI:n pitämälle koulutukselle, jossa käsitellään vaihtoehtoisia ratkaisuja panttivankitilanteissa.
Iskuryhmä suunta syrjäiselle lentokonehallille harjoittelemaan toimintaa harjoitteluaseilla ja paukkupanoksilla mutta he eivät ole yksin. Samaan aikaan kaksi rikollisjengiä ovat tulleet hakemaan salaperäistä esinettä, jota kummatkin jengit jahtaavat. Kun yksi iskuryhmän jäsen tapetaan, kapteeni Tate on tiukan tilanteen edessä, koska heillä ei ole oikeita aseita tai viestimiä ja rikollisjengit yrittävät keinolla millä hyvänsä tappaa Taten ryhmän ja hankkia salaperäisen esineen.
Vähäsinisiipi

Vähäsinisiipi ("Brephidium exilis") on pohjoisamerikkalainen sinisiipilaji ja maailman pienikokoisin päiväperhonen.
Koko ja ulkonäkö.
Pieni, yläpinnaltaan kuparinruskea perhonen, jonka siipien tyviosassa on sinistä väriä. Siipien reunus on valkoinen ja etenkin takasiivessä siihen liittyy mustia täpliä. Siipien alapinta on tyviosasta harmaa ja kärkiosasta ruskea. Takasiiven keskellä on kolme mustaa pilkkua ja rivi mustia, valkokeskustaisia täpliä siiven ulkoreunassa. Siipiväli on 12–20 mm, mutta jopa alle 10 mm:n kokoisia yksilöitä esiintyy.
Levinneisyys ja lentoaika.
Vähäsinisiipeä tavataan Etelä-Amerikan pohjoisosista Keski-Amerikan poikki Yhdysvaltojen eteläosiin Kaliforniasta Texasiin. Vaeltaneita yksilöitä tavataan aina Oregonin korkeudella saakka. Levinneisyytensä pohjoisemmissa osissa lentoaika on heinäkuusta syyskuuhun, etelämpänä laji lentää ympäri vuoden.
Elinympäristö ja elintavat.
Suolapitoista ja emäksistä maaperää suosiva perhonen, jonka tyypillisiä elinympäristöjä ovat merenrannat, autiomaat ja suolaisten soiden ympäristöt. Koiraat lentävät kasvillisuuden joukossa aktiivisesti etsimässä naaraita. Naaras laskee munansa erityisesti ravintokasvin lehtien yläpinnoille. Kotelo talvehtii.
Ravintokasvi.
Toukka on polyfagi, joka elää erityisesti savikoilla ("Chenopodium") ja maltsoilla ("Atriplex").
Pages

Pages on Applen kehittämä tekstinkäsittely- ja sivuntaitto-ohjelma. Se on osa macOS:ille ja iOS:ille iWork-toimisto-ohjelmistopakettia, johon kuuluu Numbers ja Keynote. Pagesin ensimmäinen versio julkistettiin 11. tammikuuta, 2005. Pages 4 julkaistiin 6. tammikuuta. 2009, osana iWork-pakettia. 27. tammikuuta. 2010, Apple julkisti uuden version Pagesista iPadille aivan uudella kosketuskäyttöliittymällä. 31. toukokuuta. 2011, Apple päivitti iOS-version 1.4:ään, mahdollistaen käytön myös iPhonella ja iPod Touchilla. 
Apple on markkinoinut Pagesia helppokäyttöisenä ohjelmana, joka mahdollistaa käyttäjien luoda nopeasti dokumentteja kotitietokoneillaan. Useita Applen suunnittelemia malleja, sisältäen erilaisia teemoja (kuten kirjeitä, ansioluetteloita, julisteita sekä luonnoksia) on sisällytetty Pagesiin.
Oiva Korhonen

Oiva Korhonen (28. heinäkuuta 1928 Suonenjoki – 27. toukokuuta 1992 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Korhosen vanhemmat olivat työmies Kalle Korhonen ja Elin Emilia Karhunen. Hän toimi peruskoulunopettajana muun muassa Taivalkosken Metsäkylässä ja Jokijärvellä 1974–1980.
Lizard Dusk

Lizard Dusk on suomalaisen metallimusiikkia soittavan Tracedawn-yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistaan 15. helmikuuta 2012 Skandinaviassa ja 17. helmikuuta muualla maailmassa. "Lizard Dusk" on yhtyeen ensimmäinen albumi uuden laulajan Niko Kalliojärven kanssa. Kappaleesta ”Breed Insane” on tehty myös musiikkivideo.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 43.
Matthew Etherington

Matthew Etherington (s. 14. elokuuta 1981) on englantilainen jalkapalloilija, jonka tämänhetkinen joukkue on Stoke City. 
Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut aikaisemmin seuroissa Peterborough United, Tottenham Hotspur, lainasopimuksella Bradford Cityssä, sopimuksella taas West Ham Unitedissa ja nykyisessä seurassaan Stoke Cityssä.
Narvskajan metroasema

Narvskaja () on Pietarin metron asema Kirovin-Viipurin linjalla. Asema avattiin 15. marraskuuta 1955. Asema sijaitsee asemien Kirovski zavod (etelässä) ja Baltijskaja (pohjoisessa) välissä Pietarin ydinkeskustasta lounaaseen.
Asema sijaitsee 52 metrin syvyydessä. Maanpäällinen sisäänkäynti on rakennettu uusklassiseen tyyliin ja siinä on kupoli. Alun perin asemahallin päässä oli Josif Stalinia esittävä mosaiikki, joka piilotettiin näkyvistä vuonna 1961. Asemahallin arkadit on koristeltu 48 korkokuvalla, jotka esittävät 12 eri ammattia. Liukuportaiden yllä aseman sisäänkäynnillä on korkokuva "Kunnia työlle".
Keynote

Keynote on Applen kehittämä esitysgrafiikkaohjelma. Se on osa macOS:n ja iOS:n iWork-toimisto-ohjelmistopakettia, johon kuuluu Numbers ja Pages.
Numbers

Numbers on Applen kehittämä taulukkolaskentaohjelma osana iWorkiä, Pagesin ja Keynoten kanssa. Numbers 1.0 julkaistiin 7. elokuuta 2007, joten se on uusin ohjelma iWork-paketissa. 27. tammikuuta 2010 Apple julkisti uuden version Numbersista iPadille aivan uudella kosketuskäyttöliittymällä.
Toisin kuin perinteiset taulukkolaskentaohjelmat kuten Microsoft Excel, Numbers käyttää "free-form ”canvas”" -lähestymistapaa, joka alentaa taulukot yhdeksi monesta erilaisesta mediatyypistä.
Paljasjaloin törmäyskurssilla

Paljasjaloin törmäyskurssilla () on saksalaisen näyttelijän ja ohjaajan Til Schweigerin elokuva vuodelta 2005.
Kyseessä on romanttinen komedia, joka kertoo Nickistä (Til Schweiger), hedonistisesta poikamiehestä, joka rakastuu Leilaan (Johanna Wokalek), mielisairaalasta karanneeseen potilaaseen. Schweiger oli myös mukana käsikirjoituksen teossa.
Juoni.
Nick Kellerin (Til Schweiger) elämää voi tuskin kutsua hyvin järjestetyksi. Hän kompuroi väliaikaisesta työstä toiseen ja hänellä on erittäin vakavia ongelmia Heinrichin, rikkaan ja vaikutusvaltaisen isäpuolensa, kuten myös veljensä Viktorin kanssa. Nickin viimeisin väliaikainen työ on siivoojana psykiatrisella klinikalla, missä hän estää paljasjalkaisen potilaan Leilan (Johanna Wokalek) itsemurhan. Leilan tarina on myös monimutkainen; ensimmäiset yhdeksäntoista vuotta Leilan elämästä hänen äitinsä piti häntä kotona eristyksissä muusta maailmasta. Äidin kuoleman jälkeen hänet on viety sairaalaan, josta hän haluaa päästä pois. Mieleltään Leila on yhä lapsi, hän ottaa esimerkiksi todesta kaiken mitä hänelle kerrotaan eikä hän pidä fyysisestä kontaktista tuntemattomien kanssa.
Odottamaton seuraus Nickin teosta on se, että Leila seuraa häntä salaa, yöpuvussa ja paljain jaloin, ilmestyen yöllä hänen ovelleen. Leilan kieltäytyessä jatkuvasti palaamasta takaisin klinikalle hän ja Nick lähtevät yhdessä matkalle osallistuakseen Viktorin häihin – Nickin entisen tyttöystävän kanssa. Matkan aikana heidän suhteensa syvenee merkittävästi. Vakavien perhekeskeisten riitojen jälkeen Nick yrittää jälleen saada Leilan takaisin sairaalaan, mutta hänen täytyy tunnustaa itselleen rakastuneensa tähän.
Nick pidätetään kidnappauksen yrittämisestä ja Leila viedään takaisin klinikalle. Nick teeskentelee olevansa mieleltään sairas, jotta voisi mennä sinne hänen luokseen, mutta vasta Leilan yritettyä uudelleen itsemurhaa hänen lääkärinsä antaa siihen luvan.
Viimeinen kohtaus näyttää heidät molemmat ostoksilla supermarketissa kahdeksan kuukautta myöhemmin, jolloin heidät molemmat on päästetty klinikalta.
Suomen kirkkohistoriallinen seura

Suomen kirkkohistoriallinen seura (SKHS) – Finska kyrkohistoriska samfundet (FKHS) on kirkkohistorian alan tieteellinen seura, joka järjestää esitelmätilaisuuksia ja julkaisee oman alansa tutkimusta. Seura on muun muassa Tieteellisten seurain valtuuskunnan ja kirkkohistorian kansainvälisen kattojärjestön CIHEC:n jäsen.
Toiminta.
Seuralla on kaksi julkaisusarjaa. Toimitusten sarjassa on julkaistu itsenäisiä kirkkohistoriallisia tutkimuksia vuodesta 1895. Suomen kirkkohistoriallisen seuran vuosikirjaa taas on julkaistu vuodesta 1911. Vuosikirjaa edelsi vuosina 1892–1910 aikakauskirja "Suomen kirkkohistoriallisen seuran pöytäkirjat liitteineen – Finska kyrkohistoriska samfundets protokoll och meddelanden". Julkaisusarjojen ulkopuolella seuran hankkeena on syntynyt Turun hiippakunnan paimenmuisto 1554–1721, jonka Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran biografiakeskus toimitti verkkohakuteokseksi vuonna 2011.
Seura järjestää kuukausittain esitelmätilaisuuksia yliopiston lukukausien aikana sekä vuosittaisen kevätretken. Vuodesta 2001 lähtien seura on järjestänyt noin joka toinen vuosi Kirkkohistorian päivän, johon seuran jäsenet kokoontuvat vaihtuvan teeman ympärille linkittyvän keskustelun merkeissä. Aiheina Kirkkohistorian päivässä ovat tähän mennessä olleet Kirkko ja 1960-luku (2001), Kirkko ja keskiaika (2003), Baltian kirkkohistoria (2005), Sukupuoli ja uskonto 1800–1900-luvulla (2006), Arkkipiispa Martti Simojoki (1908–1999) 100 vuotta (2008), Verkostot historiassa (2010), Yksilö ja kristinuskon historia (2013), Ekumenia yhteiskunnan peilinä (2015) sekä Historia, yhteiskunta ja tutkimusetiikka (2021). Seuran vuosijuhla on vuodesta 1898 lähtien järjestetty Pyhän Henrikin päivänä 19. tammikuuta. Vuoden 2009 lopussa seuralla oli 670 jäsentä, joiden joukossa oli 11 kunniajäsentä.
Seuran syntyvaiheet.
Ajatus kirkkohistoriallisesta seurasta virisi papiston keskuudessa 1880-luvun loppupuolella, jolloin luterilainen kirkko oli voimakkaan arvostelun kohteena. Papisto halusi puolustaa kirkkoa, ajaa kirkollisia uudistuspyrkimyksiä ja toteuttaa fennomaanista ohjelmaa kirkon piirissä. Yksityisissä pappeinkokouksissa valmisteltiin kahden erillisen seuran perustamista, ja vuonna 1889 tehtiin Kuopion pappeinkokouksessa päätös Suomalaisen Teologisen Kirjallisuusseuran ja Suomen kirkkohistoriallisen seuran perustamisesta. Senaatti vahvisti seurojen säännöt vuonna 1891.
Suomen kirkkohistoriallisen seuran ensimmäisessä johtokunnassa toimi puheenjohtajana professori Herman Råbergh ja sihteerinä pastori Adolf Neovius. Muut jäsenet olivat Helsingin lääninvankilan saarnaaja pastori Elis Bergroth, käytännöllisen teologian professori Otto Immanuel Colliander, Uudenkaupungin kirkkoherra rovasti Johan Antero Cederberg, Jyväskylän seminaarin johtaja professori Karl Gabriel Leinberg ja Hämeenlinnan lyseon uskonnonlehtori Johan Samuel Pajula. Paitsi papistoa seuran johtohenkilöissä oli teologisen tiedekunnan ja koululaitoksen edustajia.
Luutalätkää

Luutalätkää () on vuonna 2002 julkaistu romanttinen komediaelokuva, joka keskittyy curlingiin. Elokuvan pääosia esittävät Paul Gross, Connor Price, Leslie Nielsen, Peter Outerbridge, Jed Rees, Kari Matchett, Molly Parker, Polly Shannon, Michelle Nolden ja James Allodi. Elokuvan on ohjannut Paul Gross.
Suomen kirkkohistoriallisen seuran vuosikirja

Suomen kirkkohistoriallisen seuran vuosikirja – Finska kyrkohistoriska samfundets årsskrift on vuodesta 1912 lähtien ilmestynyt kirkkohistorian alan tieteellinen aikakauskirja, jota julkaisee Suomen kirkkohistoriallinen seura. Vuosikirjassa julkaistaan vertaisarvioituja tutkimusartikkeleita sekä katsauksia ja arvosteluja. Kielinä ovat suomen ja ruotsin ohella lähinnä englanti ja saksa.
Historia.
Vuosikirjaa edelsi vuosina 1892–1910 aikakauskirja "Suomen kirkkohistoriallisen seuran pöytäkirjat liitteineen – Finska kyrkohistoriska samfundets protokoll och meddelanden", jossa julkaistiin Suomen kirkkohistoriallisen seuran kokousten pöytäkirjat sekä kokouksissa pidetyt esitelmät. Seuran sihteeri, professori Jaakko Gummerus esitti johtokunnan kokouksessa toukokuussa 1911, että aikaisempi lukuvuosittain ilmestynyt julkaisusarja muutettaisiin vuosikirjaksi, joka ilmestyisi kalenterivuosittain. Johtokunta hyväksyi esityksen, minkä johdosta esitelmät ja tutkimusartikkelit siirtyivät liitteistä kirjan alkuun pääasiaksi ja pöytäkirjat vastaavasti liitteiksi.
Vuosikirjan historiassa 1920-luku oli synkkä kausi. Vuosina 1921–1929 ei painettu kirjasarjaa lainkaan, koska vähäiset taloudelliset resurssit pakottivat seuran keskittymään itsenäisten tieteellisten teosten kustantamiseen. Lisäksi Gummeruksen siirtyminen piispaksi ja uuden sihteerin, professori Martti Ruuthin lukuisat muut tehtävät haittasivat seuran julkaisutoimintaa.
Seuran apulaissihteerinä toiminut ylioppilas Martti A. Ruuth, sittemmin tohtori Martti Ruutu, auttoi julkaisusarjan uuteen nousuun 1930-luvun aikana. Hän toimitti nopeassa tahdissa 1920-luvulla rästiin jääneitä niteitä. Martti Ruudun kauden jälkeen vastuu julkaisusarjan toimittamisesta palasi muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta pitkäksi aikaa seuran sihteerille. Erityisen pitkään, lähes neljännesvuosisadan, toimittajana oli seuran sihteeri Hannu Mustakallio, joka jätti tehtävän vuonna 2003 siirtyessään Joensuun yliopiston kirkkohistorian professoriksi.
Kirja-arvostelut tulivat vuosikirjaan 1970-luvulla, ja sittemmin niiden merkitys on tasaisesti kasvanut. Ne saivat rinnalleen myös historiaa koskettavia kulttuuriarvioita 2000-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä, kun dosentti Mikko Ketola ja dosentti, sittemmin professori Tuija Laine toimittivat vuosikirjaa. Seuran sihteerin ja vuosikirjan toimittajan tehtävät ovat olleet jälleen erilliset vuodesta 2007. Vuosikirjan historian aikana monet niteet ovat ilmestyneet kaksois- tai kolmoisnumerona, mutta vuosikirjasta 2002 lähtien julkaisu on ilmestynyt vuosittain. 2010-luvulla vuosikirjalle on useimpina vuosina määritelty teema, joka nivoo yhteen artikkelit.
Vuosikirjan toimittajat 2021 alkaen ovat teologian tohtori Petra Kuivala (vastaava toimittaja, artikkelit) ja teologian maisteri Annaleena Sevillano (kirja-arviot ja katsaukset).
Haapaniemi (Jyväskylä)

Haapaniemi on Jyväskylän 68. kaupunginosa (aiemmin Jyväskylän maalaiskunnan kylä). Sen väkiluku oli 1 359 vuoden 2020 lopussa. Haapaniemi on myös kyseisessä kaupunginosassa sijaitseva asumalähiö sekä Päijänteessä oleva niemi, jolla asuma-alue sijaitsee.
Alun perin Vaajakosken alue on kuulunut pääosin Haapaniemen rekisterikylään. Haapaniemen rekisterikylä oli pohjois-eteläsuunnassa pitkä maa-alue, joka ulottui Vuoritsalon saaren eteläpuolelta maantieteellisen Haapaniemen ja Vaajakosken rantojen kautta pohjoiseen aina Kivilammen tienoille saakka. Sahatoiminnan ja asutuksen laajetessa Naissaaren ja Vaajavirran tienoilla alettiin näitä seutuja kutsua Haapakosken kyläksi, ja Haapaniemi alkoi vähitellen tarkoittaa suunnilleen nykyistä Haapaniemen kaupunginosaa, erityisesti niemeä ja sen eteläkärkeä.
Postinumeroalueeseen 40820 Haapaniemi kuuluu niemen kärjessä olevat alueet, niemen ja Väinölän välissä sijaitseva Iso Haapasaari sekä Vuoritsalon saari ja muutama muu pieni saari niemen eteläpuolella. Isossa Haapasaaressa on luontopolku, joka esittelee alueen pienehköjä lehtoja, rantamaisemia, vanhaa metsää ja niittyjä sekä kallioalueita.
Sammallahti ja Varaslahti ovat teollisuus- ja asuinalueita, jotka kuuluvat Vaajakosken postinumeroalueeseen, kuten myös Varassaari.
Haapaniemessä sijaitsevat Noukanniemen veneilykeskus, Savutuvan Apaja, SOS-nuorisokoti ja Haapaniemen koulu. Sammallahden alueella entisissä Vaajakosken tehtaiden rakennuksissa sijaitsevat Palloilukeskus Hutunki sekä Pikvalin ja Hikinoron tuotantolaitokset. Varassaaren entisissä tehdasrakennuksissa toimii Yrityssatama Amiraali, joka koostuu erilaisista pienyrityksistä.
Haapaniemessä toimi nuorisoseura yli sadan vuoden ajan, mutta se lopetti toimintansa vuonna 2011. Haapaniemen postikonttori avattiin tammikuussa 1980. Se on myöhemmin lakkautettu ja lähin asiamiesposti sijaitsee nykyisin Jyskässä.
Kiovan taistelu

Kiovan taistelu oli Saksan ja Neuvostoliiton joukkojen välinen taistelu Kiovan kaupungin hallinnasta toisessa maailmansodassa 23. elokuuta – 26. syyskuuta 1941.
Taustaa.
Heinäkuun 1941 lopulla Saksan keskustan armeijaryhmän nopea eteneminen itärintaman keskiosassa ja suuret tasangot etelän armeijaryhmän välirajalla mahdollistivat lähes koko Neuvostoliiton Kiovan kaupungin ympäristöön ryhmittyneen Luoteisrintaman kohtaamisen. Puna-armeijan Umanin taistelussa kärsimät panssarivaunu- ja kuljetusvälinetappiot estivät joukkojen tehokkaan siirtämisen, mutta siitä huolimatta alueella olleet joukot aiheuttivat vakavan uhan saksalaisten etenemiselle. Keskittymä oli suurin itärintaman puna-armeijan ryhmityksistä.
Hitler keskeytti 3. elokuuta etenemisen kohti Moskovaa keskittäen joukkoja Kiovan kukistamiseen. Direktiivin No. 34 täydennys julkaistiin 12. elokuuta, ja siinä esitettiin kompromissi Kiovan ja Moskovan suuntien välillä. 2. ja 3. panssariryhmä pidettiin keskustan armeijaryhmässä eikä niitä siirretty alkuperäisen suunnitelman mukaisesti pohjoiseen ja etelään. Lisäksi pohjoisen armeijaryhmän 4. panssariryhmä siirrettiin keskustan armeijaryhmään, kunhan armeijaryhmä olisi saavuttanut suunnitellut tavoitteensa. Kolme panssariryhmää johtaisi lopullista marssia Moskovaan.
Taistelujen kulku.
Heinz Guderianin 2. panssariryhmä hyökkäsi 7. syyskuuta pohjoisesta Kiovan itäpuolen Romnyä kohti. Ewald von Kleistin 1. panssariryhmä hyökkäsi 10. syyskuuta etelästä Kiovan itäpuolelle.
Neuvostoliittolaisten komentaja Semjon Budjonnyi huomasi jo varhain uhkaavan mottivaaran ja suunnitteli vetäytymistä. Josif Stalin kielsi vetäytymisen.
Taistelussa Gerd von Rundstedtin johtamat 2. armeija ja 2. panssaridivisioona yhdessä 6. ja 17. armeijan kanssa onnistuivat lyömään Mihail Kirponosin komentamat Neuvostoliiton joukot, joihin kuuluivat muun muassa Neuvostoliiton 5., 37., 26., 21., ja 40. armeija. Kirponos kaatui taistelussa yrittäessään vetäytyä joukkoineen. Panssariryhmät kohtasivat toisensa 14. syyskuuta ja sulkivat Kiovan mottiin viisi armeijaa.
Lopputulos.
Saksalaiset ottivat taistelussa 665 000 vankia ja saivat tuhansittain tykkejä ja liki 900 panssarivaunua.
Difluorikarbeeni

Difluorikarbeeni (CF2) on karbeeneihin kuuluva yhdiste. Muiden karbeenien tavoin se on erittäin reaktiivinen yhdiste ja esiintyy lähinnä välituotteena.
Suurimmilla osilla karbeeneista on alimman energian omaavalla perustilassaan triplettitilaisena. Fluoriatomit kuitenkin stabiloivat singlettitilan luovuttamalla elektroniparin tyhjälle d-orbitaalille. Perustilan ja ensimmäisen triplettitilan välinen energiaero on 56,6 kcal/mol. Elektroniparien luovuttamisen vuoksi difluorikarbeeni on vain kohtalaisen voimakas elektrofiili, useimmat karbeeneista ovat elektrofiileina voimakkaampia. Täten difluorikarbeeni on huomattavasti stabiilimpi kuin muut halogeeniatomin sisältävät karbeenit.
Difluorikarbeenin valmistamiseen on useita eri tapoja. Näitä ovat esimerkiksi difluorikloorimetaanin dehydrohalogenointi käyttäen emäksenä alkoksideja tai alkyylilitiumyhdisteitä, fluorattujen orgaanisten yhdisteiden, kuten heksafluoripropyleenioksidin, perfluorisyklopropaanin, tetrafluorieteenin ja natriumklooridifluoriasetaatin, termolyysillä sekä elohopean, tinan, kadmiumin, piin ja fosforin organometalliyhdisteistä. 
Difluorikarbeenia käytetään pääasiassa alkeenien syklopropanointiin. Hyvin elektronirikkaat ja siten nukleofiiliset alkeenit reagoivat helposti difluorikarbeenin kanssa muodostaen difluorisyklopropaanirakenteen. Vähemmän nukleofiiliset alkeenit reagoivat sen kanssa kuitenkin vasta korotetussa lämpötilassa. Yhdiste reagoi myös imiinien kanssa muodostaen atsiridiinin johdannaisia.
Surf Ninjas

Surf Ninjas on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut toimintakomedia. Elokuvan pääosia esittävät Ernie Reyes, Jr., Ernie Reyes, Sr., Nicolas Cowan, Rob Schneider, John Karlen, Kelly Hu, Tone Loc, Leslie Nielsen ja Neal Israel. Elokuvassa kaksi surffaajaa yrittävät kaataa diktaattorin saatuaan selville olevansa Etelä-Kiinan merellä sijaitsevan saaren prinssejä. Elokuvan on ohjannut Neal Israel.
Osakan pörssi

Osakan pörssi () on Japanin toiseksi suurin pörssi. Se perustettiin kesäkuussa 1878.
Osakan pörssi ilmoitti vuoden 2011 lopussa yhdistyvänsä Japanin suurimman pörssin, Tokion pörssin, kanssa. Yhdistymisellä pörssit pyrkivät vastaamaan rahoitusalan kasvavaan kilpailuun. Japanin markkinaviranomainen hyväksyi yhdistymisen heinäkuussa 2012. Yhdistyminen toteutui vuoden 2013 tammikuussa. Käytännössä pörssien yhdistymisessä saavutettiin seitsemän miljoonan jenin säästöt toimien integroinnin johdosta Tokion pörssin sulauduttua osaksi Osakan pörssiä.
Yhdistymisen seurauksena syntyi Japanin pörssi (JPX). Tammikuussa 2016 JPX-pörssissä listattujen yritysten markkina-arvoksi laskettiin 4 522 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Japanin pörssi on maailman kolmanneksi tai neljänneksi suurin arvopapereiden markkinapaikka.
Bombayn pommi-iskut 1993

Bombayn pommi-iskut 1993 tapahtuivat Intian Bombayssa eli nykyisessä Mumbaissa 12. maaliskuuta 1993. Isku sisälsi 13 pommi-iskua. Mafiapomo Dawood Ibrahimin, jota ei ole saatu kiinni, uskotaan olleen iskujen suunnittelija. Iskujen uskotaan olleen kosto Baburin moskeijan tuhosta vuonna 1992.
Voimakas autopommi räjähti kello 13.30 Bombayn pörssin kellarissa ja 28-kerroksinen rakennus vaurioitui pahoin. Muita kohteita olivat muun muassa Chhatrapati Shivajin kansainvälinen lentoasema ja Air Indian toimisto. Kello 15.40 mennessä oli räjähtänyt yhteensä 13 pommia.
Kopimistiseurakunta

Kopimistiseurakunta () on Ruotsissa vuonna 2010 perustettu lähetystyötä tekevä uskonnollinen yhdyskunta.
Kopimistiseurakunnan keskeisiä opinkappaleita ovat informaatio ja sen jakaminen. Informaation kopiointi on sakramentti. Kopimismin lähetyssanoma kuuluu: "Kopioi ja levitä, kaikki tieto kaikille, minkä luonnonlait mahdollistavat, sitä älköön maallinen laki rajoittako."
Seurakunnan hengellinen johtaja ja lähetysvastaava on Isak Gerson.
Gyermekvasút

Gyermekvasút () on 11 kilometrin pituinen kapearaiteinen lastenrautatie Budan kukkuloilla Budapestissa. Sen liikennettä hoitavat 10–14-vuotiaat lapset. He vastaavat esimerkiksi vaihteiden ja merkinantolaitteiden käytöstä, myyvät ja tarkistavat lippuja ja hoitavat kuulutukset. Ainoastaan veturinkuljettajat ovat aikuisia. Lasten rautatie liikennöi Unkarin valtiollisen rautatieyhtiön MÁV:n sääntöjen mukaisesti, ja lapset toimivat aikuisten rautatieläisten valvonnassa. Rautatien pääteasemat ovat Széchenyi-hegy ja Hűvösvölgy.
Lasten rautatie avattiin liikenteelle kesällä 1948 Pioneerien rautatien nimellä. Sen esikuvana olivat Neuvostoliittoon ja Jugoslaviaan rakennetut vastaavat rautatiet.
Rodion Štšedrin

Rodion Konstantinovitš Štšedrin (; 16. joulukuuta 1932 Moskova – 28. elokuuta 2025) oli venäläinen taidemusiikin säveltäjä ja pianisti. Hän johti Venäjän neuvostotasavallan säveltäjäliittoa vuosina 1973–1990, ja hän kuuluu maansa kansainvälisesti tunnetuimpiin nykysäveltäjiin.
Rodion Štšedrin syntyi musikaaliseen perheeseen – hänen isänsä oli säveltäjä ja musiikinopettaja. Myös Rodion ryhtyi opiskelemaan musiikkia, aluksi Moskovan kuoro-oppilaitoksessa ja sitten Moskovan konservatoriossa. Sävellystä hänelle opettivat Juri Šaporin ja Nikolai Mjaskovski sekä pianonsoittoa Jakov Flijer. Hän suoritti loppututkinnon vuonna 1955. Vuonna 1958 hän avioitui balettitanssija Maija Plisetskajan kanssa.
Štšedrinin varhaistuotanto oli tonaalista ja värikkäästi soitinnettua, mutta sittemmin hän kokeili aleatorisuutta ja sarjallisuutta. Hänen laajaan sävellystuotantoonsa kuului useita konserttoja. Hän esiintyi kolmen ensimmäisen pianokonserttonsa kantaesityksessä solistina. Mstislav Rostropovitš esitti hänen teoksiaan lännessä. Štšedrinin viides pianokonsertto (1999) on omistettu Olli Mustoselle. Štšedrin on säveltänyt useita näyttämöteoksia venäläisen kirjallisuuden klassikoihin (Leo Tolstoi, Nikolai Gogol, Anton Tšehov).
Huonearalia

Huonearalia ("Fatsia japonica") on alkuperältään japanilainen ikivihreä pensas araliakasvien ("Araliaceae") heimossa. Sitä käytetään huonekasvina.
Huonearalia tuotiin ensimmäisen kerran Eurooppaan vuonna 1838.
Ulkonäkö.
Huonearalia on ainavihanta pensas, jolla on haaraton, suora ja 3–4 senttimetrin paksuinen varsi. Nuoressa kasvissa on lehtiä koko varren pituudella, mutta kasvin vanhetessa varren latvaan jää tuuhea lehtikimppu. Huonearalialla on isokokoiset, 7–9-sormiset, kiiltävät lehdet, joiden 30–40 senttimetrin mittaiset ruodit taipuvat alaspäin lehtien painosta.
Vanhalle kasville syksyllä tuleva kermankeltainen kukinto on melko mitätön ja kasvin lehtevyys yleensä kärsii kukinnasta.
Käyttö.
Huonearaliaa kasvatetaan usein huonekasvina, jolloin se on yleensä kukkimaton viherkasvi. Huonekasvina se viihtyy viileällä, hieman varjoisalla paikalla ja vaatii kasvukaudella runsasta kastelua. Mullan tulisi olla sekoitus kompostimultaa, savea ja hiekkaa. Kasvia lisätään siemenistä tai rungon palasista ja latvasta otetuista pistokkaista.
Kuivassa huoneilmassa huonearaliaan tulee helposti tuholaisia. Kasvavat lehdet eivät siedä voimakkaita torjunta-aineita, joten ennakkotorjunta on tarpeen.
Magyar Hírlap

Magyar Hirláp on Budapestissä ilmestyvä unkarinkielinen sanomalehti. Se perustettiin vuonna 1968, ja sen päätoimittaja on István Stefka.
Magyar Hirláp oli vuoteen 1989 Unkarin sosialistisen työväenpuolueen virallinen kannattaja. Vallankumouksen jälkeen sen toimitus suuntautui vasemmistolaiseen linjaan ja piti läheisiä yhteyksiä liberaalipoliitikoihin. Unkarilainen liikemies osti lehden 2005, ja sen jälkeen lehden linja on siirtynyt oikealle. Magyar Hirláp on yhdistetty erityisesti Viktor Orbánin Fidesz-puolueeseen. Joitakin lehden toimittajia on jopa kritisoitu äärioikeistolaisista kommenteista.
Christopher Loeak

Christopher Loeak (11. marraskuuta 1952 Ailinglaplap – 8. elokuuta 2025 Honolulu) oli marshallinsaarelainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä vuosina 2012–2016.
Loeak valittiin presidentiksi vuoden 2012 vaaleissa. Hän sai parlamentin äänestyksessä 21 ääntä voittaen istuvan presidentin Jurelang Zedkaian, joka sai 11 ääntä.
Presidentti David Kabua nimitti Loeakin presidenttiä avustaksi ministeriksi hallitukseensa vuonna 2020. Vuotta myöhemmin Loeak nousi kuitenkin Ailinglaplapin atollin suurpäälliköksi.
Loeak oli naimisissa Anono Lieom Loeakin kanssa. Pari sai kolme lasta. Äidinkielensä marshallin lisäksi Loeak puhui myös sujuvaa englantia.
Kannustin

Kannustin eli insentiivi tarkoittaa taloustieteessä mitä tahansa, mikä motivoi tiettyyn valintaan tai toimintaan.
Taloustiede onkin lähinnä kannustinvaikutusten tutkimista. Tulospalkkio (esimerkiksi johdon optiopalkkio) sekä urakkapalkka ovat tyypillisiä rahallisia kannustimia. Kannustin voi olla myös ei-rahallinen kuten sosiaalinen paine tai arvostus. Kasvumotivaatio on itsensä kehittämiseen liittyvä kannustin. 
Sanktio on negatiivinen kannustin. Usein kannustimilla on ikäviä tahattomia vaikutuksia, joten kannustimet pitää kohdentaa mahdollisimman oikein juuri siihen asiaan, mitä halutaan lisätä tai vähentää.
Kierot kannustimet.
Kieroksi kannustimeksi () nimitetään kannustinta, jolla on odottamattomia negatiivisia sivuvaikutuksia.
Sairauspäiväraha lisää sairauspoissaoloja.
Jos sairauspäivärahaa nostetaan 1 prosentilla, sairauspoissaolot lisääntyvät 1,4 prosenttia. 5 %:n korotus aiheuttaisi menetettynä tuotantona arviolta 80 miljoonan euron kansantaloudelliset kustannukset. Palkansaajien tutkimuslaitoksen Kelan tukemassa tutkimuksessa aineistona olivat Suomen sairauspoissaolot 2002-2012. Myös teorian mukaan korkeampi korvaustaso kannustaa enempään poissaoloon.
Bambi (täsmennyssivu)

Bambi voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Aleksei Sultanov

Aleksei Faizulhakovitš Sultanov (; ) oli neuvostoliittolais-yhdysvaltalainen pianisti.
Sultanovin kansainvälinen menestys alkoi, kun hän voitti Van Cliburn -pianokilpailun Yhdysvalloissa 1989 ja sai maahan heti 250 konsertin kiertueen. Hänen taistelunhaluinen soittonsa jakoi voimakkaasti mielipiteitä. Sultanovia arvioitiin määreillä "kuin nuori Chopin" ja "sukupolvensa huippua" mutta kritisoitiin myös "luonnonoikuksi" ja "rymistelijäksi". Hän saattoi olla liiankin aggressiivinen lyyrisempien teosten tulkkina. Hän itse sanoi: "Minä haluankin vain ylistäviä tai murskaavia arvioita. Jos kriitikot ovat liikaa samaa mieltä, taiteilija ei ole persoonallisuus."
Neuvostoliiton hajotessa Sultanov osti maatilan Fort Worthista Yhdysvalloista ja alkoi väsyä kiertueisiin. Samalla kriitikoiden mielenkiinto häntä kohtaan hiipui. Varsovan Chopin-kilpailussa 1995 ensimmäinen palkinto jäi jakamatta ja Sultanov sijoitettiin toiseksi.
Helmikuussa 2001 Sultanov sai aivoverenvuodon ja hänen vasen puolensa halvautui. Sultanov, joka oli ollut myös itämaisten kamppailulajien mestari, kuntoutti itseään sitkeästi ja soitti pianoa yhdellä kädellä pienimuotoisissa tilaisuuksissa. Hän sai marraskuussa 2004 Yhdysvaltain kansalaisuuden ja soitti seremoniassa viimeistä kertaa julkisesti. Sultanov kuoli kotonaan Fort Worthissa 30. kesäkuuta 2005 sairauskohtaukseen.
Kverkfjöll

Kverkfjöll on Islanninnin kolmanneksi korkein vuoriryhmä Islannissa Öræfajökullin ja Bárdarbungan jälkeen Vatnajökullin koillis-osassa. Kaksi kalderaa muodostaa Kverkfjöllin selänteen. Eteläinen kaldera on jään peitossa mutta pohjoinen kaldera suurimmaksi osaksi jäätön. Molemmat kalderat sijaitsevat noin 1 800 metrin korkeudessa. Korkein huippu on Skarphédinstur, 1936 metriä merenpinnan yläpuolella. Suuret jäätikön kielekkeet Vatnajökull-jäätiköstä kulkevat molemmin puolin Kverkfjöll-vuoria, ja kauempana länsi- ja itäpuolella sijaitsevat jäätiköt Dyngjujökull ja Brúarjökull.
Länsi-Kverkfjöll-vuoret on yksi Islannin aktiivisimmista geotermisistä alueista. Alueen alla on magmasäiliö joka pituus on 3 kilometriä ja leveys 1 kilometrin. Se on merenpinnasta noin 1 600-1 700 metrin korkeudessa. Se on saanut aikaan suuria luolia jäähän jäätikön alle. Niissä on sisällä kuumia lähteitä. Luolat ovat epävakaita ja niihin menemisestä varoitetaan "parkkipaikalla" kyltillä. Sinne johtaa tie jonka kunnon takia neliveto-auto on pakollinen.
GRAIL

Gravity Recovery and Interior Laboratory (GRAIL) on yhdysvaltalainen Kuuta tutkiva tiedeohjelma. GRAIL on osa NASAn Discovery-ohjelmaa, mihin kuuluu joukko Aurinkokuntaa tutkivia kustannuksiltaan edullisia, tehtäviltään rajattuja avaruustutkimusta edistäviä avaruusluotaimia. GRAIL-ohjelma koostuu kahdesta kuuluotaimesta, kaksoisluotaimista GRAIL A ja GRAIL B. Luotaimet laukaistiin onnistuneesti 10. syyskuuta 2011 Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisukompleksi 17B:stä, Floridasta Delta II -kantoraketilla. 
Luotaimien tehtävänä on selvittää Kuun rakennetta tarkoilla Kuun painovoimakentän mittauksilla. GRAIL A irtautui kantoraketista 9 minuutin päästä laukaisusta, GRAIL B seurasi sitä noin kahdeksan minuuttia myöhemmin. Ne saapuivat Kuun kiertoradalle noin 24 tunnin aikaerolla, GRAIL A 31. joulukuuta 2011 ja GRAIL B 1. tammikuuta 2012. Luotaimet saapuivat Kuun kiertoradalle Lagrangen piste L1:n kautta muun muassa polttoaineen säästämiseksi. Luotaimet kiertävät Kuuta peräkkäin 55 kilometrin korkeudessa. Luotaimet törmäytetään tehtävän päätyttyä Kuun pintaan.
Tavoitteet.
Kumpikin avaruusluotain vastaanottaa telemetriatietoja toisiltaan ja maa-asemalta. Mittaamalla avaruusluotainten etäisyyksien muutoksia voidaan laatia kartta Kuun painovoimakentästä ja malli Kuun sisäisestä rakenteesta. Painovoimakenttä kartoitetaan aikaisempaa paljon suuremmalla tarkkuudella. GRAIL mittaa painovoimaa samalla tavalla kuin vuonna 2002 laukaistu Maan painovoimakenttää tutkinut GRACE-satelliittipari.
Tietojenkeruuvaihe kestää 90 päivää mitä seuraa vuoden kestävä tietojen analysointi. Tulokset auttavat ymmärtämään maankaltaisten planeettojen kehitystä.
GRAIL-ohjelman päätutkijana on Maria Zuber MIT:stä. Ohjelman tiedotuksesta ja suhdetoiminnasta vastaa NASAn entinen astronautti Sally Ride. Yhdysvaltalaiset 5-8-luokkalaiset koululaiset voivat vaikuttaa luotainten kameroiden kuvauskohteisiin MoonKAM-projektissa (Moon Knowledge Acquired by Middle school students). GRAIL-ohjelman tiedot täydentävät aikaisemmin laukaistun NASAn Lunar Reconnaissance Orbiterin tietoja Kuusta.
Santa Who?

Santa Who? on vuonna 2000 kuvattu ja julkaistu komediallinen jouluelokuva. Elokuvan pääosia esittävät Leslie Nielsen, Steven Eckholdt, Robyn Lively, Max Morrow, Tommy Davidson, Darren Frost ja Karen LeBlanc. Elokuvassa joulupukki putoaa reestään huonon sään seurauksena New Yorkiin ja menettää muistinsa. Elokuvan on ohjannut William Dear.
HMS Terror (I03)

HMS Terror (viirinumero I03) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Erebus-luokan monitori ensimmäisen maailmansodan lopulla ja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin 29. heinäkuuta 1915 Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna 26. lokakuuta. Alus laskettiin vesille 18. toukokuuta 1916 ja valmistui 6. elokuuta.
Palvelus.
Elokuussa 1916 alus liitettiin Doverin partio-osastoon, jonka mukana se osallistui sotatoimiin saksalaisia vastaan Belgian rannikolla. Alukseen osui Dunkerquen edustalla 19. lokakuuta Saksan keisarikunnan laivaston moottoritorpedoveneen laukaisema torpedo. Sen miehistö ei kärsinyt tappioita, ja alus pelastui uppoamiselta kapteenin ajettua sen rantaan. Se hinattiin Portsmouthiin. Vietettyään kolme kuukautta telakalla alus palasi palvelukseen.
Huhtikuussa 1918 "Terror" kuului sisaraluksensa "HMS Erebuksen" sekä hävittäjien "HMS Termanentin", "HMS Truculentin" ja "HMS Manleyn" kanssa pitkän kantaman tulitukiosastoon Zeebruggen iskussa. Alus sisaraluksineen tuki 27. syyskuuta Ypresin neljättä taistelua. Sodan päätyttyä alus teki 1920-luvun alussa erilaisia ampumakokeita.
Toisen maailmansodan alkaessa "Terror" oli Singaporessa, mistä se määrättiin Välimerelle. Aluksi se tuki ilmatorjunta-aseillaan Maltan puolustusta Regia Aeronautican ensimmäisessä hyökkäyksessä 11. kesäkuuta 1940. Se osallistui operaatio Compassiin, jossa se käytti esimerkiksi Bardiaa tulittaessaan 660 pääaseidensa kranaattia. Alus kuljetti myös juomavettä eteneville joukoille. Alus joutui 22. helmikuuta 1941 Saksan ilmavoimien Junkers Ju 87 Stuka -syöksypommittajien maaliksi lähdettyään Bengasista. Se vaurioitui pahoin lähelle osuneista pommeista, minkä seurauksena sen miehistö määrättiin jättämään alus. Hinauksessa ollut alus upposi Dernan edustalla.
IWork.com

iWork.com on Applen online-palvelu, joka täydentää iWork-toimisto-ohjelmistopakettia. Se julkistettiin julkisena beetaversiona 6. tammikuuta 2009, Macworld Conference &amp; Expossa. iWork.com-palvelu tarjoaa verkkokäyttöliittymän dokumenttien katsomiseen, lataamiseen ja kommentointiin. Toisin kuin muut pilvipalvelimeen perustuvat toimisto-ohjelmat, kuten Google Docs ja Windows Live Office, ei se tarjoa muokkausmahdollisuutta.
IPhoto

iPhoto on Applen kehittämä digitaalisten valokuvien käsittelyohjelma, joka toimtetaan jokaisen Macintoshin mukana osana iLife-pakettia. Julkaisuvuonnaan 2002 iPhotolla pystyi tuomaan, organisoimaan, muokkaamaan, tulostamaan ja jakamaan digitaalisia valokuvia. 
Viimeisin versio, iPhoto 9, julkaistiin osana iLife '11-pakettia 20. lokakuuta. 2010.
Ominaisuudet.
Kuvien tuomisen jälkeen ne voidaan haluttaessa otsikoida, lajitella ja järjestellä ryhmiin (tunnetaan myös "Tapahtumina"). Yksittäisiä kuvia voidaan muokata yksinkertaisilla työkaluilla, kuten punaisten silmien poistotyökalulla, valotuksen säätötyökaluilla, sekä rajata. iPhoto ei kuitenkaan tarjoa edistyneempien kuvankäsittelyohjelmien kuten GIMP:in tarjoamia laajoja editointimahdollisuuksia.
iPhoto sisältää useita vaihtoehtoja kuvien jakamiseksi eteenpäin. Kuva-albumeista voidaan tehdä dynaamisia diaesityksiä, joihin voidaan lisätä musiikkia iTunesista. Nämä diaesitykset voidaan viedä QuickTime-mediasoittimeen videotiedostoiksi ja editoida edelleen iMoviella tai polttaa suoraan DVD-levylle käyttäen iDVD-ohjelmistoa. Sekä diaesitykset että valokuvat voidaan jakaa muille Mac-tietokoneille lähiverkon yli käytten Bonjour-ohjelmistoa. Ne voidaan myös ladata ja julkaista yksinkertaisella web-käyttöliittymällä Applen MobileMe-palvelussa. iPhoto voi myös synkronoida kuvat iPod- iPhone- ja iPad- laitteiden kanssa. iPhoto käyttäjät voivat myös tilata monenlaisia tuotteita internetin välityksellä, kuten tulosteita, julisteita ja kuvakirjoja. Ohjelmasta voi tulostaa kuvia ja kollaaseja myös kotitulostimella paikallisesti.
DeStorm Power

DeStorm Power on yhdysvaltalainen muusikko, joka on perustanut DeStorm-nimisen YouTube-kanavan. Kanavalla on yli 1,2 miljoonaa tilaajaa ja kanavan yli 200 videota on näytetty lähes 140 miljoonaa kertaa. Videot ovat enimmäkseen komediallisia rap-lauluja.
Hänellä on myös toinen kanava, DeStormTV, johon hän lataa monenlaisia erilaisia videoita, kuten vlogeja ja kuntovinkkejä. Power on tehnyt yhteistyötä useiden YouTube-kuuluisuuksien, kuten Freddie Wongin, Ray William Johnsonin, Nice Peterin ja Mystery Guitar Manin kanssa.
Jonas

Jonas (myös Jonás) on useissa kielissä esiintyvä muoto "Raamattuun" perustuvasta miehen etunimestä, jonka suomenkielisiä muunnoksia ovat Joonas ja Joona. Paitsi etunimenä, nimi esiintyy myös sukunimenä. 
Suomessa nimi Jonas oli näin kirjoitettuna annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 3 764 miehelle ja alle kymmenelle naiselle. Yli puolet heistä on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla. Jonaksen nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 29. maaliskuuta, joka suomenkielisen kalenterin mukaan on muun muassa Joonaksen nimipäivä.
Irene Vilvas

Aino Irene Pekkarinen (27. joulukuuta 1911 Kuopio – 5. toukokuuta 1971 Kuopio) oli suomalainen pankkivirkailija ja runoilija joka käytti nimimerkkiä Irene Vilvas. Hän oli myös hengellisten laulujen sanoittaja ja säveltäjä. 
Pekkarisen vanhemmat olivat räätäli Aaro Pekkarinen ja Johanna Julkunen. Hän suoritti keskikoulun Kuopion tyttölyseossa 1923–1929.
Teoksia.
Nimellä "Irene Vilvas":
Nimellä Aino Pekkarinen on julkaistu hänen säveltämänsä ja sanoittamansa suosittu hengellinen laulu Yksin en kulje en hetkeäkään. Hänen säveltämänsä laulun Helmiportin kautta kuljen on sanoittanut Seppo Partti. Aino Pekkarinen on sanoittanut myös laulut Laulajan rukous (säv. Eino Kirvessalo) , Maan turhuudella tyydyttääkö voisit (säv. Lauri Parkkinen), Surutonna vain (säv. Vilho S. Heikkinen) , Vieras on mulle maailma tää (säv. Vilho S. Heikkinen) , Yön varjoihin (säv. Anssi J. Gardemeister / Anssi Myyryläinen) , Yö yrttitarhassa (säv. Seppo J. Järvinen) ja Yö Öljymäellä (säv. Tero Kuparinen) . Lauluja on julkaistu useilla äänitteillä ja nuottikokoelmissa.
Paula Karasti

Lempi Pauliina (Paula) Kaskeala, kirjailijanimi Paula Karasti (24. tammikuuta 1898 Viipuri – 28. joulukuuta 1972 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Köyhän mutta yhteiskunnallisesti aktiivisen maanviljelijäperheen tytär Paula Karasti kävi keskikoulun synnyinkaupungissaan Viipurissa. Hän avioitui hiitolalaisen maanviljelijän kanssa ja toimi paikkakunnalla muun muassa nuoriso-ohjaajana. Sotien jälkeen Karasti päätyi Turkuun, jossa hän sai mahdollisuuden keskittyä kirjoittamiseen.
Karastin esikoisromaani "Syylliset" sai hyvät arvostelut pääkaupunkiseudun lehdissä mutta jäi markkinoinnin puutteessa ja ilman "Turun Sanomien" arviota harvojen tuntemaksi. Toisen romaaninsa "Rautalehti" käsikirjoituksen Karasti lähetti vuonna 1972 Weilin + Göösin satavuotisjuhlan kunniaksi pidettyyn kirjoituskilpailuun, ja se oli 370 kilpailutyöstä yksi kolmesta samanarvoisina palkitusta.
Kaarina Kaarna

Karin (Kaarina) Elisabet Kaarna (o.s. Viitainoja; 20. lokakuuta 1898 Helsinki – 7. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän käytti nimimerkkejä "Kleopatra", "Tuulikki Kallio", "Kaisu Vaara", "Katri Viita", "Kaarina Viitainoja" ja "Irja Vuosalo".
Kaarina Kaarna oli naimisissa taidemaalari ja elokuvaohjaaja Kalle Kaarnan kanssa.
Teoksia.
Nimellä "Kaarina Kaarna":
Nimimerkillä "Kleopatra":
Nimimerkillä "Kaisu Vaara":
Nimimerkillä "Katri Viita":
Nimimerkillä "Irja Vuosalo":
Nimimerkillä "Tuulikki Kallio":
IDVD

iDVD on Applen kehittämä DVD:n luontiohjelma OS X:ille. iDVD mahdollistaa käyttäjän lisätä QuickTime-elokuvia, MP3-musiikkia ja valokuvia DVD:hen, joita voidaan katsoa kaupallisilla DVD-soittimilla. Se on verratavissa Microsoft Windowsin vastavaan Windows DVD Makeriin.
Apple lopetti iDVD-ohjelman tukemisen viimeistään vuonna 2014.