tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Viktor Vlasov (koripalloilija)

Viktor Petrovitš Vlasov (, 1. syyskuuta 1925 Moskova, Venäjän SFNT – 2002) oli Neuvostoliittoa edustanut koripalloilija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
Vlasov saavutti olympiahopeaa Neuvostoliiton koripallomaajoukkueen pelaajana Helsingissä 1952. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1951 ja 1953 sekä pronssia vuonna 1955.
Viktor Vlasov (ampuja)

Viktor Aleksejevitš Vlasov (, s. 11. kesäkuuta 1951 Moskova, Venäjän SFNT) on Neuvostoliittoa edustanut, aktiiviuransa lopettanut kilpa-ampuja ja olympiavoittaja.
Vlasov voitti 50 metrin pienoiskiväärin asentokilpailun olympiakultaa Moskovassa 1980.
VSMPO-AVISMA

VSMPO-AVISMA () on yksi Venäjän keskeisistä kaivos- ja metalliteollisuusyhtymistä. Se on maailman suurin titaanin ja suuri alumiinin tuottaja. Yhtiön päätuotteet valmistetaan titaanista, sen yhdisteistä kuten ferrotitaanista. Tuotannossa ovat myös alumiini ja sen yhdisteet, teräs ja nikkelipohjaiset yhdisteet. Näistä valmistetaan tankoja, levyjä, kalvoja, putkia ja kehittyneempiä rakenteita kuten kuluttajamarkkinoille suunnattuja ajoneuvojen alumiinivanteita. Yhtiön titaani- ja alumiinituotteita käytetään runsaasti ilmailun, koneenrakennuksen, laivanrakennuksen ja muiden teollisuusalojen tarpeisiin.
Yhtiön palveluksessa työskentelee noin 19 000 henkeä.
Yhtiö toimittaa metallituotteitaan 300 asiakasyritykselle kaikkiaan 48 maahan. Yhtiön merkittäviin asiakkaisiin lukeutuvat Boeing, Embraer, Rolls-Royce, Airbus, Goodrich, Pratt &amp; Whitney, Safran ja Messier-Bugatti-Dowty sekä venäläinen ilmailuteollisuus. Keskeisten asiakkaittensa kanssa yhtiö on sopinut kumppanuussopimuksia. Esimerkiksi 100 prosenttia Embraerin käyttämästä titaanista tulee VSMPO-AVISMA -yhtymästä. Boeingilla osuus on 35%, EADS:llä (Airbus) 65% ja Goodrichillä 90%.
Yhtiön pääkonttori on Uralin itäpuolella Sverdlovskin alueen Verhnjaja Saldan kaupungissa. Yhtiön osake on noteerattu Moskovan pörssiissä (MCX:VSMO). Yhtiön jouduttua taloudellisiin ongelmiin Venäjän valtionkorporaatio Rosteh osti enemmistön yhtiön osakkeista turvatakseen ilmailuteollisuudelle keskeisen tuotantoalan jatkuvuuden ja hallinnan. Vuonna 2012 Rosteh myi kuitenkin runsaan 45 prosentin osakeomistuksen ja jätti itselleen yhä 25 prosentin (+1 osake) omistusosuuden. Yhtiön johdolle siirtyi 50% (+1 ääni) osakekannasta. VSMPO-AVISMA hallitse noin 30 prosenttia maailman titaanintuotannosta. 
RIAraitingin sadan venäläisen suuryritysten vuoden 2014 vertailussa yhtymä sijoittui markkina-arvoltaan 48 suurimmaksi. Yhtiön arvoksi arvioitiin 87,312 miljardia ruplaa vuoden 2013 lopussa (+18,6 % edellisvuoteen).
Lucas Orbán

Lucas Alfonso Orbán (s. 3. helmikuuta 1989 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa kotimaassaan Racing Clubia. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Ranskassa, Espanjassa ja Italiassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura.
31. heinäkuuta 2013 Orbán teki nelivuotisen sopimuksen ranskalaisseura Bordeaux’n kanssa. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 13. syyskuuta 2013 ottelussa Paris Saint-Germainia vastaan.
11. elokuuta 2014 Orbán siirtyi espanjalaisseura Valenciaan viisivuotisella sopimuksella.
Shazam

Shazam on sovellus, jonka avulla käyttäjät voivat tunnistaa soivia musiikkikappaleita. Ohjelma on saataville iOS-, Android-, BlackBerry-, Symbian- ja Windows Phone -mobiilikäyttöjärjestelmille sekä vuodesta 2014 alkaen myös Windows 8- ja Mac-tietokoneille.
Shazam kerää musiikista älypuhelimen tai kannettavan tietokoneen sisäänrakennetulla mikrofonilla lyhyen näytteen, josta muodostetaan akustinen sormenjälki (ks. musiikkitiedonhaku). Jos Shazamin palvelimelta löytyy sormenjälkeä vastaavan kappaleen tiedot, ne näytetään käyttäjälle. Jotkin Shazamin versiot näyttävät käyttäjälle myös linkkejä esimerkiksi iTunesiin, YouTubeen, Spotifyhin tai muihin musiikkipalveluihin, josta kappale löytyy.
Helmikuussa 2014 IT-asiantuntijat havaitsivat, että Shazamin Android-versio välittää käyttäjän henkilökohtaisia tietoja mainostajille.
Iskuryhmä

Iskuryhmä () on vuonna 1985 valmistunut neuvostoliittolainen toimintaelokuva, jonka on ohjannut Mihail Tumanišvili. Tammikuussa 1986 ensi-iltaan tullut Iskuryhmä oli vuoden toiseksi katsotuin elokuva Neuvostoliitossa.
Tausta.
Elokuvaa on usein kutsuttu "Neuvosto-Ramboksi" amerikkalaisten Rambo-elokuvien mukaan, vaikka sen sankareina on kokonainen sotilasyksikkö yksittäisen taistelijan sijaan. Noin seitsemän kuukautta "Rambo – taistelija 2:n" jälkeen ensi-iltaan tullutta Iskuryhmää on lännessä pidetty myös Neuvostoliiton harkittuna vastavetona Rambolle. Iskuryhmässä on useiden muiden kylmän sodan aikaisten neuvostoelokuvien tavoin vahvaa amerikkalaisvastaista propagandaa, mutta se jäi Mihail Gorbatšovin aloittaman uudistuspolitiikan myötä tiettävästi viimeiseksi lajityyppinsä edustajaksi. Elokuvaa itsessään ei pidetä kovinkaan korkeatasoisena.
Juoni.
Floridassa sijaitsevalle golfkentälle kokoontuneet amerikkalaiset teollisuuspohatat päättävät aiheuttaa aseellisen selkkauksen Neuvostoliiton ja Yhdysvaltojen välille, koska pelkäävät aseistariisuntasopimuksien vähentävän heidän omistamiensa asetehtaiden voittoja. He päättävät upottaa Singaporesta San Diegoon matkalla olevan amerikkalaisen luksusristeilijän ja lavastaa Neuvostoliiton syylliseksi tapahtuneeseen. Tehtävään palkataan entinen sotilas Jack Hessalt, joka Vietnamin sodan aikana oli syyllistynyt lukuisiin siviilien joukkomurhiin. Hänen pieneltä Tyynenmeren saarelta laukaisemansa ohjus osuu kuitenkin väärään alukseen, jolla purjehtinut pariskunta pelastuu samalle saarelle. Sotaharjoituksesta palaamassa oleva Neuvostoliiton Tyynenmeren laivaston alus vastaanottaa upotetun veneen hätäsignaalin ja rientää pelastamaan sen matkustajia autiona pidetyltä saarelta, jossa kuitenkin sijaitsee CIA:n salainen ohjustukikohta. Sota-aluksessa on mukana majuri Shatokhinin johtama laivaston erikoisjoukkojen yksikkö, jonka tehtäväksi muodostuu lopulta pelastaa maailma kolmannelta maailmansodalta, kun epäonnistumisestaan suuttunut Hessalt päättää iskeä Neuvostoliittoa vastaan ydinohjuksella.
Mihail Tumanišvili

Mihail Iosifovitš Tumanišvili (, , 19. kesäkuuta 1935 Moskova – 22. joulukuuta 2010 Moskova) oli georgialaistaustainen venäläinen elokuva- ja teatteriohjaaja. Hänet tunnetaan parhaiten 1980–1990-luvun toiminta- ja historiallisista elokuvistaan, joista tunnetuin on vuonna 1985 valmistunut "Iskuryhmä".
Näyttelijäksi opiskellut Tumanišvili toimi pitkään ohjaajana Moskovan Puškin-teatterissa, sekä esiintyi muutamassa elokuvassa 1950–1960-lukujen vaihteessa. Omia elokuviaan hän alkoi tehdä vuonna 1981 ja ohjasi niiden lisäksi myös useita televisiosarjoja 1990- ja 2000-luvuilla. Vuonna 1980 Tumanišvili toimi Moskovan olympialaisten avajais- ja päätösseremonioiden pääohjaajana.
Ungulata

Kaviokyntiset eli ungulaatit (Ungulata) on luokittelematon taksoni ylälahkon Laurasiatheria ja lahkojen välissä. Siihen kuuluvat kavioeläimet (Perissodactyla), sorkkaeläimet (Artiodactyla), valaat (Cetacea) sekä joitakin sukupuuttoon kuolleita lahkoja. Kaikki ryhmän lahkot todennäköisesti polveutuvat yhteisestä kantamuodosta, joka oli varhaisin kaviokyntisiin kuuluva eläin. Varhaisin tunnettu ryhmän edustaja on "Protungulatum", joka eli Pohjois-Amerikassa liitukaudella.
Laurasiatheria

Laurasiatheria on yleisimpiä istukkanisäkkäiden osalahkoon kuuluvia ylälahkoja. Siihen kuuluvia lahkoja ovat kavioeläimet (Perissodactyla), sorkkaeläimet (Artiodactyla), valaat (Cetacea), petoeläimet (Carnivora), muurahaiskävyt (Pholidota), lepakot (Chiroptera), siilit (Erinaceomorpha) sekä muun muassa päästäiset sisältävä Soricomorpha.
Psikoosi

Psikoosi (C6H12O6) on ketooseihin kuuluva heksoosimonosakkaridi. Luonnossa yhdiste esiintyy harvinaisena ja sillä on jonkin verran käyttöä makeutusaineena vähäkalorisissa tuotteissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Psikoosia esiintyy "Streptomyces hygroscopicus"-bakteerin tuottamissa nukleosidiantibiooteissa psikofuraniinissa ja dekoyiniinissa, joista sitä saadaan hydrolyysin avulla. Sitä esiintyy myös eräissä kasveissa, kuten "Itea"-suvun kasvien lehdissä, joissa se esiintyy 6-fosfaatti- ja 1,6-bisfosfaattijohdannaisina ja pieniä määriä sokeriruo'osta saatavassa melassissa. Luonnossa esiintyy ainoastaan D-enantiomeeria.
Psikoosi liukenee veteen ja alkoholeihin ja esiintyy vesiliuoksessa pääasiassa rengasrakenteisina furanooseina ja pyranooseina ja avoketjuista ketoheksoosia on vain hyvin vähän. Eri muotojen suhteet ovat seuraavat: 39 % α-furanoosia, 24 % β-pyranoosia, 22 % α-pyranoosia ja 15 % β-furanoosia. Psikoosin vesiliuoksen ominaiskiertokyky on +4,7 °. Mutarotaatiota ei juurikaan esiinny.
Psikoosin on havaittu vaikuttavan hyödyllisesti sokeriaineenvaihduntaan. Yhdiste myös parantaa proteiinien kuumuudenkestoa ja sillä on havaittu kasvien kasvua parantavia ominaisuuksia.
Psikoosia valmistetaan pääasiallisesti bioteknillisesti. Lähtöaineina käytetään muita sokereita kuten D-alloosia tai halvempaa D-fruktoosia. Fruktoosista psikoosia tuotetaan tagatoosi-3-epimeraasientsyymin avulla ja käytetty bakteerikanta on "Agrobacterium tumefaciens". Näin tuotettuna muodostuu psikoosin lisäksi usein myös glukoosia ja mannoosia, joista psikoosi voidaan puhdistaa käyttämällä glukoosi ja mannoosi hiivojen avulla etanoliksi.
Psikoosia voidaan käyttää makeutusaineena vähäkalorisissa ruuissa ja juomissa. Sillä on myös mahdollisesti käyttöä funktionaalisessa lääketieteessä.
Rebekka Haase

Rebekka Haase (s. 2. tammikuuta 1993) on saksalainen pikajuoksija.
Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Haase pääsi 100 metrillä välieriin ajalla 11,35. Välierässä hän juoksi 11,52 ja karsiutui jatkosta. Vuonna 2015 Haase karsiutui Prahan EM-hallikilpailuissa 60 metrin juoksun välierissä. IAAF World Relays -kilpailuissa hän kuului Saksan pronssijoukkueeseen 4 × 200 metrin viestissä. Hän voitti Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa kultaa 100 ja 200 metrillä sekä Saksan pikaviestijoukkueessa. Pekingin MM-kisoissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ajalla 11,29 ja sijoittui 4 × 100 metrin viestissä viidenneksi.
Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Haase karsiutui 100 metrin välierissä ja sai pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ja kuului neljänneksi sijoittuneeseen Saksan pikaviestijoukkueeseen. Hän sijoittui Belgradin EM-hallikilpailuissa 2017 kahdeksanneksi 60 metrillä ajalla 7,21. IAAF World Relays -kilpailuissa 2017 hän saavutti kultaa 4 × 100 metrin ja hopeaa 4 × 200 metrin viestissä. Lontoon MM-kilpailuissa hän karsiutui 200 metrin välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti 4 × 100 metrin viestissä pronssia ja karsiutui 200 metrillä välierissä. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän karsiutui 60 metrin välierissä.
Haase kuului Saksan 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen, joka sijoittui viidenneksi vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Hän juoksi ankkuriosuuden Saksan saavuttaessa pikaviestin MM-pronssia Eugenessa 2022 sekä voittaessa Euroopan-mestaruuden samana vuonna Münchenissä. EM-kilpailujen 100 metrillä hän karsiutui välierissä. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä ja oli 4 × 100 metrin viestissä kuudes. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän karsiutui 100 metrin välierissä ja oli pikaviestissä neljäs. Saman vuoden Pariisin olympialaisissa hän juoksi ankkuriosuuden Saksan saadessa 4 × 100 metrin viestissä pronssia. 100 metrillä hän karsiutui alkuerissä.
Haasen ennätys 100 metrillä on 11,06 ja 200 metrillä ulkoradoilla 22,76. Sisäradoilla hän on juossut 60 metriä 7,14 ja 200 metriä 22,77.
Koch Industries

Koch Industries on lähinnä petrokemian alaan keskittyvä monikansallinen yritysryväs, jonka kotipaikka on Wichita, Kansas, Yhdysvalloissa. Se omistaa myös yhtiöt Invista, Georgia-Pacific, Flint Hills Resources, Koch Pipeline, Koch Fertilizer, Koch Minerals ja Matador Cattle Company. Vuonna 2013 yhtiöllä oli noin 60 000 työntekijää. Sen liikevaihto vuonna 2012 oli 115 miljardia Yhdysvaltojen dollaria, millä se oli Yhdysvaltojen toiseksi suurin yksityinen yritys. Georgia-Pacific toimii metsäteollisuudessa ja Flit Hills Resourcesilla on öljynjalostamoita Alaskassa, Minnesotassa ja Texasissa.
Yhtiön pääomistajat ovat Charles ja vuonna 2019 kuolleen David Kochin perilliset. Kummankin omaisuudeksi on arvioitu yli 50 miljardia dollaria. Heidän isänsä Fred Koch aloitti liiketoiminnan Wichitassa 1925. Koch Industries on tärkeä osa Wichitan talouselämää, mutta muualla veljeksiä arvostellaan poliittisesta painostuksesta. Yhtiötä lähellä olevat tahot ovat rahoittaneet konservatiivista Teekutsuliikettä, kongresiin pyrkiviä republikaaniehdokkaita ja kampanjaa, jolla vastustetaan Kalifornian ilmastonmuutoslakia.
J. Howard Marshallin kuolinpesä omistaa yhtiöstä 14,6 %.
Clémence Calvin

Clémence Calvin (s. 17. toukokuuta 1990) on ranskalainen kestävyysjuoksija.
Calvin saavutti hopeaa 10 000 metrillä Zürichin EM-kilpailuissa 2014 ajalla 32.23,58. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sai hopeaa maratonilla ajalla 2.26.28. Ostravan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 hän oli 5 000 metrillä kolmas ajalla 16.02,07.
Maastojuoksun EM-kilpailuissa Calvin on saavuttanut joukkuekilpailussa hopeaa 2013 ja 2015. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli seitsemäs 2015. Alle 23-vuotiaiden henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai pronssia 2012.
Hänen ennätyksensä 3 000 metrillä on 8.53,20, 5 000 metrillä 15.07,58, 10 000 metrillä 31.52,86, puolimaratonilla 1.09.52 ja maratonilla 2.26.28.
Calvin jäi vuonna 2019 kiinni dopingin käytöstä ja sai neljän vuoden kilpailukiellon.
S-mobiili

S-mobiili on S-ryhmän mobiilisovellus, jolla voi seurata bonustietoja ja sijoituksia, hoitaa pankki- ja vakuutusasioita, katsella ajankohtaisia etuja sekä etsiä bonustoimipaikkoja. 
Ohjelma on saatavilla iOS- ja Android-järjestelmille. S-mobiili tukee Android-versiota 8.0 tai uudempaa ja iOS-versiota 12.0 tai uudempaa.
Māra Grīva

Māra Grīva (s. 4. elokuuta 1989) on latvialainen yleisurheilija, joka kilpailee pituushypyssä ja kolmiloikassa. Myös hänen sisarensa, Lauma ja Gundega ovat yleisurheilijoita.
Grīva sijoittui pituushypyssä viidenneksi Ostravan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 tuloksella 6,59 metriä. Kolmiloikassa hän oli yhdeksäs tuloksella 13,23 metriä. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 Grīva hyppäsi tasan kuusi metriä, ja jäi karsintaan. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 Grīva jäi ilman tulosta pituuden karsinnassa. Hän sai Taipein Universiadeissa 2017 pronssia kolmiloikassa tuloksella 13,58. Hän karsiutui pituushypyn loppukilpailusta Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019.
Grīvan ennätys pituushypyssä on 6,59 metriä ja kolmiloikassa 13,81 metriä.
Lasten Eurovision laulukilpailu 2014

Lasten Eurovision laulukilpailu 2014 järjestettiin 15. marraskuuta 2014 Maltalla. Kilpailun järjestelyistä vastasi Maltan yleisradioyhtiö PBS, koska Malta oli voitettuaan edellisen vuoden kilpailun saanut Euroopan yleisradiounionilta oikeudet kilpailun järjestämiseen. Tämä oli ensimmäinen Maltan järjestämä Lasten Eurovision laulukilpailu. Montenegro, Slovenia ja Italia (joka myös voitti kilpailun) osallistuivat Lasten Eurovision laulukilpailuun ensimmäistä kertaa.
Kilpailun voitti ensikertaa osallistunut Italia Vincenzo Cantiellon kappaleella "Tu primo grande amore" (suom. "Sinä, ensimmäinen suuri rakkaus"), joka sai yhteensä 159 pistettä .
Online-äänestys.
EBU ilmoitti 30. lokakuuta 2014 vaihtavansa Lasten Eurovision laulukilpailun ääntenlaskennasta vastaava yhtiötä . Uusi yhtiö, Alankomaiden Rotterdamissa päämajaansa pitävä Sound of Data, oli kehittänyt uudenlaisen internet-äänestyksen ulkomailla asuville Lasten Eurovision laulukilpailun katsojille. Äänestysikkuna oli avoinna samaan aikaan, kun puhelin- ja tekstiviestiäänestyskin ja eniten nettiääniä saaneelle artistille oli valmistettu oma palkinto. Äänestäminen oli ilmaista ja kuka tahansa 16 kilpailevan maan ulkopuolella internetiä käyttävä saattoi antaa yhden äänen suosikkikappaleelleen.
Internet-äänestys ei kuitenkaan toiminut suunnitellusti, sillä odotetun noin 8 000 äänestäjän sijasta nettipalvelua käytti ensimmäisten kolmen sekunnin aikana 37 tuhatta ihmistä . Edellisen vuoden kilpailua Kiovasta oli katsonut internetissä noin 4 000 henkilöä, eikä Euroopan yleisradiounioni osannut odottaa niin suurta kiinnostusta. Äänestyksen järjestäjä Sound of Datakin oli varautunut vain 15 tuhannen henkilön ääniin . Äänestäjien suuren määrän vuoksi palvelu kaatui, eikä kaikkia nettiääniä saatu annettua.
Äänestyksen epäonnistumisen vuoksi internet-äänestyksen tuloksia ei koskaan julkistettu, eikä palkintoa jaettu .
Involutiini

Involutiini, tarkemmin (–)-involutiini, on aromaattinen yhdiste, joka on eristetty ja saanut nimensä pulkkosienestä ("Paxillus involutus"). Se on kemiallisesti 2,5-aryylisyklopentenoni, C17H13O6. Sinimukulasta ("Chamonixia caespitosa") eristetty "(+)-chamoniksiini" muistuttaa involutiinia, mutta sillä on yksi happiatomi vähemmän. Näillä yhdisteillä on taipumus aiheuttaa sieniin ruskeita ja sinisiä värireaktioita kosketeltaessa. Involutiinia on epäilty pulkkosienimyrkytyksen aiheuttajaksi, mutta mahdollisesti oletus ei ole oikea, koska myös lepänpulkkosienessä ("Paxillus filamentosus") on samaa ainetta eikä sen aiheuttamia myrkytyksiä ole todettu; toisaalta sen ravintokäyttö lienee vähäisempää.
Kouvola (Punkalaidun)

Kouvola on kylä Punkalaitumella Pirkanmaan maakunnassa. Kylän aikaisempi nimi oli "Kouvonoja".
Kouvola sijaitsee valtatie 2:n varrella kunnan lounaisosassa. Alastaron kirkonkylältä tuleva seututie 231 yhdistyy valtatiehen kylän kohdalla, ja eteenpäin Punkalaitumen kirkonkylälle jatkuu yhdystie 2310. Kylä rajoittuu pohjoisessa Punkalaitumeen kuuluvaan Kanteenmaan kylään ja etelässä Loimaan kaupunkiin. Ennen kuntaliitosta Kouvola rajoittui myös Alastaron kuntaan.
Lauma Grīva

Lauma Grīva (s. 27. lokakuuta 1984) on latvialainen yleisurheilija, joka kilpailee pituushypyssä. Myös hänen sisarensa, Māra ja Gundega ovat yleisurheilijoita.
Grīva karsiutui pituusfinaalista Daegun MM-kilpailuissa 2011 hypättyään karsinnassa 6,27 metriä. Lontoon olympialaisissa 2012 hän hyppäsi karsinnassa 6,10 metriä, eikä selviytynyt finaaliin. Myöskin Moskovan MM-kilpailuissa 2013 Grīvan kisat päättyivät karsintaan hänen hypätessään 6,50 metriä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 6,54. Hän karsiutui loppukilpailusta EM-kilpailuissa 2010, 2012 ja 2014 ja 2018. 
Griva sijoittui 11:nneksi Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018. Hän karsiutui loppukilpailusta sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 ja 2014 ja sisäratojen EM-kilpailuissa 2011, 2013 ja 2019.
Grīvan ennätys pituushypyssä on 6,86 metriä.
Jordan Rhodes

Jordan Luke Rhodes (s. 5. helmikuuta 1990 Oldham, Englanti) on jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Middlesbroughia. Rhodes on pelipaikaltaan hyökkääjä. Englannissa syntynyt Rhodes sai luvan edustaa Skotlannin jalkapallomaajoukkuetta, sillä hän kävi koulunsa Skotlannissa hänen englantilaisen isänsä Andy Rhodesin pelatessa siellä.
Ura.
Seurajoukkueura.
Ipswich Townin kasvatti Rhodes oli Ipswichissä kirjoilla vuoteen 2009 asti, mutta ei pelannut seurassa kuin 10 ottelua Mestaruussarjassa. Lähes koko Ipswich-uransa Rhodes oli lainalla alempien sarjatasojen seuroissa. 
Vuonna 2009 Rhodes siirtyi Englannin Ykkösliigassa pelanneeseen Huddersfield Towniin. Saman vuoden lokakuussa hän teki kahdeksassa minuutissa hattutempun Exeter City FC:tä vastaan. Hän oli Huddersfieldin kauden paras maalintekijä 23 osumallaan kaikissa kilpailuissa ja seuraavana vuonna hän toisti saman tehtyään 22 maalia kaikissa kilpailuissa. Kaudella 2011-12 Rhodes teki kuusi hattutemppua, mukaan lukien viisi maalia 6-0-voitossa Wycombe Wanderersia vastaan ja neljä maalia 4-4-tasapelissä Sheffield Wednesdayta vastaan. Rhodes voitti kaudella 2011-12 Ykkösliigan maalikuninkuuden 36 osumallaan ja hänet valittiin myös liigan parhaaksi pelaajaksi. 
Elokuussa 2012 Rhodes siirtyi valioliigaseurojen kosiskeluista huolimatta Mestaruussarjan Blackburn Roversiin arviolta kahdeksan miljoonan punnan siirtosummalla. Rhodesin maalitahti jatkui hyvänä ja hänet nimettiin Blackburnin kauden 2012-13 pelaajaksi iskettyään kaudella 26 maalia. Myös seuraavalla kaudella maaleja tuli hyvin, 25 kappaletta 46 ottelussa. Heinäkuussa 2014 Rhodes jatkoi sopimustaan Blackburnissa vuoteen 2019 asti. Kaudella 2014-2015 Rhodes teki 45 ottelussa 21 osumaa. Yhteensä Rhodes pelasi Blackburnin paidassa 159 ottelua tehden 82 maalia.
Helmikuussa 2016 Rhodes siirtyi Mestaruussarjan Middlesbrough FC:hen. Syyskuussa 2016 Rhodes teki Middlesbrough'n paidassa valioliigadebyyttinsä Tottenhamia vastaan.
Maajoukkueura.
Englannissa syntynyt Rhodes valitsi maajoukkuekseen Skotlannin, jossa hän oli käynyt kouluja nuorena. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa kahdeksassa maaottelussa kahdeksan maalia iskenyt Rhodes on kaikkien aikojen paras maalintekijä. Skotlannin jalkapallomaajoukkueessa debyytti tuli vuonna 2011 Kyprosta vastaan ja ensimmäinen maaottelumaali elokuussa 2012 Australiaa vastaan Edinburghissa.
Chakwalin piirikunta

Chakwalin piirikunta (pandžabiksi ja , ) on yksi Pakistanin Punjabin provinssin 36 piirikunnasta. Se perustettiin vuonna 1985 yhdistämällä osa Attockin ja Jhelumin piirikunnista. Piirikunta rajautuu pohjoisesta Rawalpindin ja Attockin piirikuntiin, idästä Jhelumin piirikuntaan, etelästä Khushabin piirikuntaan ja etelästä Mianwalin piirikuntaan.
Vain 12 % Chakwalin yli miljoonasta asukkaasta asuu kaupungeissa, mikä tekee siitä Punjabin maaseutupainotteisimman piirikunnan. Piirikunta on jaettu viiteen tehsiliin: Chakwal, Choa Saidan Shah, Kallar Kahar, Lawa ja Talagang.
Matt Bartkowski

Matthew Richard ”Matt” Bartkowski (s. 4. kesäkuuta 1988 Pittsburgh, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa AHL-joukkue Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa. Hän on Florida Panthersin seitsemännen kierroksen varaus vuodelta 2008.
Bartkowski laukoo vasemmalta. Hän on 185 senttimetriä pitkä ja painaa 89 kilogrammaa.
Sergei Litvinov (s. 1986)

Sergei Sergejevitš Litvinov (s. 27. tammikuuta 1986 Rostov-na-Donu, Neuvostoliitto) on venäläinen moukarinheittäjä. Hänen isänsä ja valmentajansa on moukarinheiton maailmanmestari ja olympiavoittaja Sergei Litvinov. Litvinov nuoremman ennätys on vuonna 2012 Moskovassa heitetty 80,98 metriä. Hän oli Valko-Venäjän kansalainen 15. heinäkuuta 2008 saakka, sitten Saksan kansalainen vuoden 2010 loppuun, jonka jälkeen hän on edustanut Venäjää.
Litvinov voitti pronssia vuoden 2014 EM-kisoista Zürichistä tuloksella 79,35 metriä. Hän voitti niin ikään pronssia vuoden 2013 kesäuniversiadeista Kazanista. Yleisurheilun MM-finaalissa 2009 Berliinissä Litvinov sijoittui viidenneksi tuloksella 76,58 metriä. Hän oli viides myös Pekingin MM-kilpailuissa 2015 tuloksella 77,24. MM-finaalissa Litvinov oli myös vuonna 2013 Moskovassa. Tuolloin sijoitus oli yhdestoista. 
183 senttimetriä pitkä ja 105 kiloa painava Litvinov edusti aiemmin Eintracht Frankfurtia. Nykyään hän edustaa mordvalaista seuraa.
Litvinov tunnusti vuoden 2023 alussa sosiaalisessa mediassa käyttäneensä dopingia ennätysvuonnaan 2012. Hänen ottamansa dopingaineet olivat anabolisia steroideja nimeltään turinaboli ja oksandroloni. "Doping auttoi minua parantamaan tuloksia kahdella metrillä", Litvinov kirjoitti.
Kévin Menaldo

Kévin Menaldo (s. 12. heinäkuuta 1992 Bordeaux, Ranska) on ranskalainen seiväshyppääjä. Hänen sisärataennätyksensä on Clermont-Ferrandissa vuonna 2018 hypätty 588. Ulkona hän on hypännyt parhaimmillaan 583 Forbachissa toukokuussa 2017. 
Menaldo voitti pronssia vuoden 2014 EM-kisoissa tuloksella 570. Menaldo jakoi pronssisijan Jan Kudličkan kanssa. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Pekingissä Menaldo oli finaalin kuudes tuloksella 580.
Vuoden 2013 Välimeren kisoissa Menaldo voitti hopeaa. Saman sijan hän saavutti alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2011 Tallinnassa. 
Menaldo edustaa Entente Franconville Cesamea.
HMS Valiant (1863)

HMS Valiant oli Ison-Britannian merivoimien vuonna 1861 vesillelaskettu Hector-luokan panssarifregatti. Vuonna 1868 valmistunut alus romutettiin vuonna 1957.
Valmistus.
Isaac Wattsin suunnittelema alus tilattiin 12. tammikuuta 1861 alun perin Millwallista Westwood &amp; Baillielta, jonka ajauduttua konkurssiin tilaus siirrettiin vielä samana vuonna Thames Ironworks and Shipbuilding Companylle Leamouthiin Lontooseen. Köli laskettiin 1. helmikuuta 1861 ja alus laskettiin vesille 14. lokakuuta 1863. Alus valmistui telakan konkurssin ja aseistukseen tehtyjen muutosten vuoksi vasta 15. syyskuuta 1868.
Palvelus.
Alus siirrettiin reserviin elokuussa vuonna 1885 Devonportissa. Se sijoitettiin satamapalvelukseen 1897 varastolaivaksi ja alus nimettiin 1904 "HMS Indus IV":ksi. Alus nimettiin uudelleen 1916 "HMS Valiant (Old)iksi" ja edelleen "HMS Valiant III":ksi 3. tammikuuta 1918. Vuonna 1924 alus muutettiin kelluvaksi polttoainevarastoksi, missä tehtävässä se palveli romuttamiseensa saakka. Alus saapui 9. joulukuuta 1956 romutettavaksi Zeebruggeen.
Eric Dier

Eric Jeremy Edgar Dier (s. 15. tammikuuta 1994 Cheltenham, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Monacoa. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuodesta 2015. 
Kauteen 2014–2015 asti Dier pelasi pääsääntöisesti keskuspuolustajan roolia sekä ajoittain tuurasi loukkaantuneita pelaajia oikeana laitapuolustajana. Kaudesta 2015–2016 lähtien hän pelasi pääasiassa puolustavana keskikenttäpelaajana, mutta myös keskuspuolustajana, mihin rooliin hän palasi vakituisesti maaliskuusta 2020 lähtien.
Seurajoukkueura.
Dier muutti perheensä mukana Portugaliin alle kymmenvuotiaana ja pelasi juniorivuodet Sporting Lissabonin joukkueessa. Englantiin ja Tottenhamin joukkueeseen hän muutti vuonna 2014. Hän pelasi Portugalin liigassa kahden kauden aikana 28 ottelua ja teki maalin toisessa liigaottelussaan marraskuussa 2012 Moreirensea vastaan. Tottenhamissa hän pelasi 274 valioliigaottleua ja teki 12 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi Tottenhamin joukkueessa 30, Eurooppa-liigassa 20 ja Konferenssiliigassa kaksi ottelua. Hän tuli vaihdosta kentälle Tottenhamin tappiollisessa Mestarien liigan loppuottelussa 2019.
Tammikuussa 2024 Dier siirtyi saksalaisseura Bayern Müncheniin loppukauden mittaisella lainasopimuksella, johon sisältyi myös osto-optio. Kevätkaudella 2024 hän pelasi Bayernissa 15 Bundesliigan ottelua ja viisi Mestarien liigan ottelua. Bayern käytti lainasopimukseen sisältyneen osto-option ja kesällä 2024 Dier siirtyi Bayerniin pysyvästi. Kaudella 2024–2025 Dier pelasi Bayernin voittamassa Bundesliigassa 21 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia: ensimmäisen 26. huhtikuuta 2025 ottelussa Mainzia vastaan ja toisen 3. toukokuuta 2025 heti seuraavassa ottelussa RB Leipzigiä vastaan. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua ja teki maalin 16. huhtikuuta 2025 puolivälierien toisessa osaottelussa Interiä vastaan.
Kesällä 2025 Dier siirtyi Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Monacoon kolmivuotisella sopimuksella.
Maajoukkueura.
Dier on pelannut Englannin maajoukkueessa 49 ottelua. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi täydet minuutit Englannin kolmessa alkulohko-ottelussa ja oli avauskokoonpanossa myös tappiollisessa neljännesvälieräottelussa Islantia vastaan mutta tuli 45 minuutin pelin jälkeen vaihtoon. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Venäjää vastaan. MM-kilpailuissa 2018 Englanti sijoittui neljänneksi ja Dier pelasi joukkueensa seitsemästä ottelusta kuusi, joista täydet minuutit Belgiaa vastaan sekä alkulohkossa että pronssiottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän tuli vaihdosta kentälle kahdessa ottelussa. Hän on tehnyt maalin EM-kilpailujen 2016 lisäksi ystävyysottelussa Saksaa vastaan maaliskuussa 2016 ja MM-karsintaottelussa Slovakiaa vastaan syyskuussa 2017.
Saint Helenan punta

Saint Helenan punta (SHP) on Saint Helenan saaren rahayksikkö, joka on käytössä myös Ascensionin saarella. Rahayksikkö on sidottu Englannin puntaan. Kolikoiden ja seteleiden ulkonäöt ja nimitykset vastaavat suurilta osin Yhdistyneessä kuningaskunnassa käytettyjä. Saint Helenan punta jakaantuu 100 penceen.
Assodé

Assodé on muinainen kaupunki Nigerin Aïrvuoristossa. Se sijaitsee Agadezin alueen Arlitin departementin Timian kunnassa samannimisen kuivuneen joenuoman varrella.
Aïrvuoristoon 1100-luvulla muuttaneiden issandalan-tuaregien perustamaa Assodéa pidetään alueen vanhimpana kaupunkina. Se oli yksi Saharan poliittisista ja taloudellisista keskuksista. Kel gress ja kel owey -heimojen välisen valtataistelun seurauksena alueen karavaanikauppa siirtyi ensin Tadelizaan ja sen jälkeen Tin Chamaniin ja lopulta Agadeziin. Assodé säilyi Kel owey -heimon päällikön anastafidetin asemapaikkana 1910-luvun lopulle saakka, jolloin kaupunki jäi autioksi. Vuoden 2001 väestönlaskennassa Assodé mainitaan vedenottopaikkana, jossa oli 169 asukasta.
Kaupungista on säilynyt kivestä rakennettujen asuin- ja talousrakennusten sekä suuren moskeijan rauniot. Arkeologisissa kaivauksissa tehtyjen esinelöytöjen radiohiiliajoituksen perusteella se on syntynyt 1300-luvulla ja oli suurimmillaan 1500–1600-luvuilla. Kaivauksissa löydetty keramiikka on samanlaista kuin muissa kel owey -heimoon liittyvissä kohteissa.
Idles

Idles (myös "Idélès", ) on kylä, kunta ja keidasalue Algerian Tamanrassetin maakunnassa. Se sijaitsee Ighargharin laaksossa Ahaggarvuoristossa Saharan keskiosassa. Kunnassa on 4 900 asukasta (vuonna 2008).
Idlesin kunta käsittää Ighargharenin laaksoa rajoittavat Aleksodin, Tédefestin, Turhan ja Eğérén vuoret sekä Amadghorin ja Ameğîdin tasangot. Idlesin kylä koostuu keskuskylän lisäksi Idebnânin korttelista sekä Ésewelin, Imsawenin ja Tifôkrawînin pikkukylistä. Kuntaan kuuluvat myös Hirafokin, Mertoutekin ja Amguidin kylät sekä entisten paimentolaisten muodostamat Istenin, Talezzitin, Tamôdehetin ja Abdenézén asutukset.
Tuaregipäällikön asemapaikkana tunnetun Idlesin vakituinen asutus koostui 1800-luvulla muutamista Touatin alueelta muuttaneista maanviljelijöistä. Vuonna 1955 kylässä oli vain 250, mutta vuonna 1986 jo yli tuhat asukasta. He ovat etupäässä tuaregeja ja mustien orjien jälkeläisiä. Seudun perinteinen elinkeino on keinokasteluun perustuva hedelmien ja vihannesten viljely. Nykyään monet saavat elantonsa pienimuotoisesta kaupankäynnistä ja erilaisista julkisista palveluista. Kunnassa on kymmenkunta alakoulua, keskikoulu, naisten ammattikoulu ja lukuisia koraanikouluja.
Matkailijoita houkuttelevat Mertoutekin kalliomaalaukset ja vuorikiipeilyyn soveltuvat Oudanin kalliorinteet, jotka tunnetaan paremmin nimellä Garet-el-djenoun. Ahaggarin asukkaat islaminuskoon 1000-luvulla käännyttäneen Aggag-Aleminen hautapaikka on vuotuinen pyhiinvaelluskohde. Ouksemin kraatterin natronsuolaa hyödynnetään ajoittain perinteisin menetelmin. Amadghorin suolaesiintymät ylläpitivät aikoinaan hausojen maahan suuntautunutta karavaanireittiä.
Äetsän lyhyttavaratehtaat

Äetsän lyhyttavaratehtaat (tuotemerkki ÄLY) oli Äetsässä toiminut teollisuuslaitos, jonka perusti vuonna 1929 Lauri Anselmi Hellström (1893–1977). Tehtaiden valmistamia tuotteita olivat mm. sarvi-, galaliitti- ja selluloidikammat, piiput, savukeimukkeet, tupakkapussit, kukkarot ja lompakot, sukka- ja hihanauhat, vyöt, salkut ja olkaimet. Oman valmistuksen ohella yritys toi maahan tupakointivälineitä, selluloidi- ja kumitavaroita, leluja sekä kodin koriste- ja käyttötavaraa. Työntekijöitä oli enimmillään noin 60–70.
Huittisten Keikyässä syntyneen Lauri Hellströmin isä teki sarvikampoja ja kutomasukkuloita, ja poika osallistui jo nuorena niiden myymiseen. Aluksi hän välitti isänsä ja muiden keikyäläisten käsityöläisten tuotteita paitsi Suomeen, myös Viroon ja muihin Baltian maihin, joista toi maahan raaka-aineita. Vuoden 1928 paikkeilla hän hankki auton, jolla hän kiersi tekemässä tukkukauppaa. Seuraavana vuonna oli aika avata oma tehdas Äetsän rautatieaseman lähelle. Oma nelikerroksinen teollisuuskiinteistö valmistui 1933. 
Hellström kehitti tehtaissaan kampojen käsityövalmistuksen koneelliseksi teollisuudeksi. 1930-luvulla Äetsän lyhyttavaratehtaat oli vanhin ja suurin täysin koneistettu kampatehdas Suomessa. Tehtaista muodostui myös seudun nahka- ja laukkuteollisuuden uranuurtaja, joka myi laukkuja muun muassa Hollantiin, Ruotsiin, Saksaan ja Tanskaan.
Sotien jälkeen tehtaiden menestys alkoi hiipua, kun verotus suosi tehdastuotannon sijasta kotivalmistusta, josta ei tarvinnut maksaa liikevaihtoveroa. Hellströmin yritys siirtyi kotityönä tehtyjen ja maahantuotujen tuotteiden välitykseen laajan kauppaedustajaverkoston avulla. Kesäkuussa 1960 tehtaiden koneet myytiin huutokaupalla.
Lauri Hellström kuoli 1977, ja Äetsän lyhyttavaratehtaat poistettiin kaupparekisteristä vuonna 1981.
Juha Koponen

Juha Koponen (s. 27. kesäkuuta 1966 Turku) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi vuodesta 2020 kesäkuuhun 2024 Lähi-Tapiolan pääjohtajana. Koulutukseltaan hän on kauppatieteiden maisteri.
Ura.
Koponen on valmistunut kauppatieteiden maisteriksi Åbo Akademista vuonna 1990 pääaineenaan yritystalous. Koulu- ja opiskeluaikanaan Koponen toimi Turun oppilaskunnat ry:n puheenjohtajana ja Suomen lukiolaisten liiton varapuheenjohtajana.
Vuosina 1990–2002 hän toimi eri yrityksissä johtotehtävissä Suomessa, Britanniassa ja Belgiassa.
Vuonna 2002 Koponen siirtyi Tamroon, jossa hän toimi aluksi konsernin talousjohtajana ja johtoryhmän jäsenenä. Hän aloitti Tamro Suomen toimitusjohtajana vuonna 2006 ja Tamro-konsernin konsernijohtajana elokuussa 2009.
Tamron jälkeen hän toimi Veikkauksen toimitusjohtajana vuodet 2012–2016 siihen saakka, kun Veikkaus, Raha-automaattiyhdistys ja Fintoto yhdistyivät. Tammikuussa 2017 hän ryhtyi yrittäjäksi ja osti isänsä vuonna 1990 perustaman Build Care Oy:n, jonka Elaproof-tuote on vesipohjainen, myrkytön ja hengittävä vesieriste.
Koponen toimi myös Lähi-Tapiolan Pääkaupunkiseudun yhtiön hallituksessa.
Huhtikuussa 2019 hänet valittiin Lähi-Tapiolan pääjohtajaksi, jossa tehtävässä hänen piti aloittaa alkuvuonna 2020. Finanssivalvonnan (Fiva) mukaan Koposella ei kuitenkaan ollut riittävästi tehtävässä vaadittua osaamista vakuutusalalta, ja hänen virallinen aloituksensa lykkääntyi. Lähi-Tapiola hankki hänelle räätälöityjä opintoja muun muassa Tampereen yliopistosta. Fiva hyväksyi Koposen pääjohtajuuden kesäkuussa 2020. Fivan vaatima lisäkokemus oli kerätty muun muassa Lähi-Tapiolan vahinko- ja henkiyhtiöiden hallitusten puheenjohtajana. Juha Koponen kertoi luopuvansa Lähi-Tapiola-ryhmän pääjohtajuudesta toukokuussa 2024.
Luottamustehtäviä.
Koposen entisiä tai nykyisiä luottamustehtäviä:
Yksityiselämä.
Koponen on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Hän harrastaa shakkia ja on toiminut Lounais-Suomen shakkiliiton puheenjohtajana 1990-luvulla.
Olli Lyytikäinen, Pakeneva Hamlet

Olli Lyytikäinen, Pakeneva Hamlet on Salon taidemuseon julkaisema teos kuvataiteilija Olli Lyytikäisestä ja hänen tuotannostaan. Teos on julkaistu taidemuseon Veturitallissa 7. kesäkuuta – 28. syyskuuta 2014 järjestetyn näyttelyn yhteydessä. Teos sisältää kuvia Lyytikäisen teoksista sekä artikkelit:
Näyttelyssä on esillä 137 Lyytikäisen teosta ja lisäksi Elonkorjaajat-ryhmän muiden taiteilijoiden teoksia. Näyttely oli laajempana esillä alkuvuodesta Ruotsissa Skärhamnissa Nordiska Akvarellmuseetissa, joka tuotti näyttelyn. 
Veikko Halmetoja kiittää Helsingin Sanomiin kirjoittamassaan artikkelissa kirjaa ja toteaa: "Salosen tekstin kaltaista arjen taidehistoriaa olisi kiinnostava lukea enemmän ja pidemminkin. Se tarjoaa mukavan tavan sukeltaa kiinnostavan taiteilijan elämään muutoinkin kuin teosten kautta."
Luettelo Suomen seurakuntayhtymistä

Tämä on luettelo Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakuntayhtymistä vuoden 2017 alussa.
Seurakuntayhtymät, joissa on sekä suomen- että ruotsinkielisiä seurakuntia tai vähintään yksi kaksikielinen seurakunta, kuuluvat sen hiippakunnan tuomiokapitulin alaisuuteen, johon enemmistö seurakuntien yhdistetystä väkiluvusta kuuluu. On olemassa yksi tapaus, jossa seurakuntien yhdistetyn väkiluvun enemmistön kieli ei ole sama kuin vastaavan kunnan asukkaiden enemmistökieli: Hangon tapauksessa seurakuntayhtymän enemmistökieli on ruotsi, vaikka kaupungilla se onkin suomi. Ruotsinkielisten kirkkoonkuuluvuusprosentti on Hangossa reilusti suomenkielisiä korkeampi. Espoon, Kauniaisten, Kirkkonummen ja Siuntion seurakuntayhtymät kuuluvat Espoon hiippakunnan alaisuuteen, Helsingin, Loviisanseudun, Porvoon, Sipoon ja Vantaan seurakuntayhtymät Helsingin hiippakunnan alaisuuteen, Kokkolan seurakuntayhtymä Oulun hiippakunnan alaisuuteen, Hangon, Kristiinankaupungin, Kruunupyyn, Maalahden, Mustasaaren, Paraisten, Pietarsaarenseudun ja Raaseporin seurakuntayhtymät Porvoon hiippakunnan alaisuuteen, Tampereen seurakuntayhtymä Tampereen hiippakunnan alaisuuteen, Turun ja Kaarinan seurakuntayhtymä Turun arkkihiippakunnan alaisuuteen ja Vaasan seurakuntayhtymä Lapuan hiippakunnan alaisuuteen. Ennen vuotta 2005 oli olemassa täydellisiä ja osittaisia yhteistalouksia, mutta vuoden 2005 lakimuutoksen myötä kaikki seurakuntayhtymät ovat yhdenmukaisia ja niitä koskevat samat perussäädökset.
Lakisääteiset (yhden kunnan alueella).
Seurakuntayhtymän nimen alla on mainittu yhtymän jäsenseurakunnat. Entisten seurakuntien kohdalla on mainittu vain ne, jotka ovat joskus olleet jäsenseurakuntina kyseisessä yhtymässä, ei sellaisia, jotka on lakkautettu kuntaliitoksen yhteydessä (kuten Jaala, Kiihtelysvaara ja Tuupovaara) tai jo ennen sitä (kuten Yli-Ii, Ylikiiminki ja Ylämaa).
Vapaaehtoiset (useamman kunnan alueella).
Seurakuntayhtymän nimen alla on mainittu yhtymän jäsenseurakunnat.
Entiset seurakuntayhtymät.
Seurakuntayhtymän nimen alla on mainittu yhtymän jäsenseurakunnat yhtymän lakkautushetkellä.
Ikaalisten myrkytystapaus 1914

Ikaalisten myrkytystapaus 1914 tapahtui tammikuussa 1914 Ikaalisten maalaiskunnan Vatulan kylässä. Myrkytyksen uhreina kuoli kuusi ihmistä ja viisi sairastui vakavasti. Kymmenet saivat lisäksi lievempiä oireita.
Tapahtumien kulku.
Vatulan kylän Yli-Nurmenkosken talossa pidettiin 22. tammikuuta 1914 lukukinkerit joihin otti osaa noin 40 henkilöä. Kinkerien yhteydessä tarjottiin vieraille ruokaa ja juomia. Kinkerien jälkeen suurin osa kinkerivieraista sairastui vakavasti ja kuusi heistä kuoli seuraavien päivien aikana. Aluksi luultiin että myrkytys olisi aiheutunut huonosti tinatuista kuparipannuista tarjotusta kahvista mutta laboratoriotutkimukset paljastivat että ruokiin oli sekoitettu arsenikkia. Teosta epäiltynä vangittiin aluksi kinkeritalon isäntä Frans Yli-Nurmikoski (s. 1884) ja hänen veljensä Väinö Yli-Nurmikoski (s. 1894) jotka kiistivät syyllisyytensä. Frans Yli-Nurmikoski kertoi olleensa kinkeripäivien aikaan juovuksissa eikä hän tiennyt mitään tapauksista.
Kuulusteluissa selvisi että Frans Yli-Nurmikoski oli tapellut muutamia päiviä ennen kinkereitä veljiensä Nestori Yli-Nurmikosken (s. 1883) ja Väinö Yli-Nurmikosken kanssa sillä seurauksella että jälkimmäiset olivat olleet useita päiviä pois talon töistä. Todistajien mukaan Fransin ja hänen veljiensä välit olivat jo pitkään olleet riitaisat. Selvisi myös että Nestori Yli-Nurmikoski oli ostanut tammikuun alkupuolella 1914 ennen kinkereitä arsenikkia sisältävää ns. keisarinvihreää Ikaalisten kauppalasta kauppias J. E. Järvisen kauppapuodista ja Väinö Yli-Nurmikoski oli ostanut arsenikkia kauppias J. Grönmanin puodista. Frans Yli-Nurmikoski vapautettiin tämän seurauksena ja Nestori Yli-Nurmikoski vangittiin.
Kihlakunnanoikeuden päätös jutussa tuli syyskuun alussa 1914. Nestori Yli-Nurmikosken todettiin lisänneen salaa arsenikkia kinkeriruokiin ja hänet tuomittiin 12 vuoden kuritushuonerangaistukseen ruokien myrkyttämisestä. Väinö Yli-Nurmikoski sai neljän vuoden tuomion avunannosta rikokseen. Veljesten tarkoituksena oli ilmeisesti vain aiheuttaa sekasortoa kinkereillä ja kostaa näin veljelleen Fransille.
Nestori Yli-Nurmikoski pääsi ilmeisesti vapautumaan keväällä 1917 Venäjän maaliskuun vallankumouksen jälkeen vankilasta tai sitten hänen tuomionsa täytäntöönpano oli viivästynyt. Hän muutti pois kotoaan ja työskenteli työnjohtajana Ikaalisten Särkikosken saha- ja myllylaitoksella. Hän liittyi Ikaalisten suojeluskuntaan lokakuun lopulla 1917. Suomen sisällissodan aikana punaiset ampuivat hänet 4. maaliskuuta 1918 Vatulan kylässä. Yli-Nurmikoski haudattiin huhtikuussa 1918 Ikaalisten valkoisten sankarihautaan.
Haasta Hans

Haasta Hans oli suomalainen viihdeohjelma, joka alkoi 1. syyskuuta 2014 Jim-kanavalla. Ohjelmassa tunnetut julkisuuden henkilöt kilpailivat Michelin-tähdillä palkittua Hans Välimäkeä vastaan. Ensimmäisellä kaudella kilpailemassa olivat muun muassa Jethro Rostedt, Marco Bjurström ja Anni Hautala yhdessä Radio Suomipopin tiimin kanssa. Ohjelmaa juonsi Marja Hintikka. "Haasta Hans" sai toisen tuotantokauden, joka alkoi 24. maaliskuuta 2015 Jimillä.
Ohjelman kulku.
Kilpailijat haastoivat Hansin kokkaamalla alku-, pää- ja jälkiruoat, joiden teeman ja raaka-aineet kilpailija itse oli päättänyt. Kilpailijan apuna oli kaksi hänen valitsemaansa henkilöä sekä henkilökohtainen valmentaja, joka sai auttaa ruoan esillelaittamisessa kahden viimeisen minuutin aikana. Henkilökohtaisina valmentajina toimivat Henri Alén, Jaakko Sorsa ja Sikke Sumari. Voittajan valitsi tuomaristo, johon kuuluivat "Top Chef Suomi" -voittaja Akseli Herlevi, "Köökistä kajahtaa" -blogin pitäjä Maija Männistö ja "Glorian Ruoka &amp; Viini" -lehden ruoka- ja viinitoimittaja Outi Väisänen.
Dolphin Browser

Dolphin Browser on älypuhelimille tarkoitettu verkkoselain, joka on saatavilla iOS -ja Android käyttöjärjestelmille. Ohjelman on kehittänyt MoboTap Inc ja ensimmäinen versio selaimesta ilmestyi vuonna 2012, jolloin se oli kehittynein HTML5 selain.
Palkinnot.
Dolphin Browser on myös voittanut seuraavat palkinnot:
Keisarinvihreä

Keisarinvihreä on erittäin myrkyllinen kupariasetoarsenaatti eli kupariarseniitin ja kupariasetaatin seos, joka on väriltään hyvin kirkkaan vihreää. Ainetta on käytetty väriaineena ja hyönteismyrkkynä. Keisarinvihreällä värjättiin vaatteita, tapetteja ja jopa makeisiakin. Sitä käytettiin myös maalien väriaineena. Tapeteista vapautunut arseeni aiheutti usein myrkytysoireita kun kosteissa huonetiloissa homesieni hajotti arseenia sisältävää väriainetta, jolloin huoneilmaan haihtui arseeniyhdisteitä.
Keisarinvihreän käyttö kiellettiin sen myrkyllisyyden vuoksi useissa maissa jo 1920-luvulla ja lopullisesti se poistui käytöstä 1960-luvulla.
Keisarinvihreästä on käytetty myös nimityksiä Schweinfurter Grün, kasselinvihreä tai pariisinvihreä. Siitä johtuu myös sana myrkynvihreä.
Blas Pérez

Blas Antonio Miguel Pérez Ortega (s. 13. maaliskuuta 1981 Panamá, Panama) on panamalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa FC Dallasta. Pérez kuuluu myös Panaman jalkapallomaajoukkueseen. Häntä pidetään yhtenä Panaman kaikkien aikojen parhaista pelaajista. 
Ura.
Pérezin kasvattajaseura on Panamá Viejo. Ensimmäistä kertaa hän siirtyi ulkomaille vuonna 2002, kun hän siirtyi uruguaylaiseen Club Nacional de Footballiin. Pitkällä urallaan Pérez on edustanut viittätoista eri seuraa, joista tunnetuin on todennäköisesti espanjalainen Hércules CF, joka pelasi Pérezin jakson aikana Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa. Espanjan ja Uruguayn lisäksi Pérez on pelannut muun muassa Meksikossa, Kolumbiassa ja Arabiemiraateissa. Kolumbian liigassa Pérez voitti mestaruuden kahdesti, Deportivo Calin ja Cúcuta Deportivon riveissä. Dallasiin hän siirtyi vuonna 2012. 
Panaman jalkapallomaajoukkueessa hän teki debyyttinsä vuonna 2001. Hän on edustanut Panamaa 84 maaottelussa, joissa maaleja on kertynyt 32 kappaletta. Pérez oli yksi Panaman parhaista pelaajista vuoden 2007 Gold Cupissa, jossa Panama selviytyi puolivälieriin. Pérez teki turnauksessa kolme maalia ja syötti yhden. Hänet nimettiinkin turnauksen tähtikentälliseen. 
Pérez on 187 senttimetriä pitkä.
Yhdystie 2070

Yhdystie 2070 on tie, joka kulkee Eurajoelta Rauman Lappiin. Tien pituus on 13 kilometriä.
Tie kulkee eurooppatien 8 ja valtatien 8 risteyksestä Eurajoen ja Rauman kuntarajalle nimellä "Lapintie". Tästä eteenpäin koko loppumatkan ajan tie kulkee nimellä "Eurajoentie".
Google Hangouts

Google Hangouts oli Googlen kehittämä pikaviestintä- ja videopuheluohjelma.
Hangouts oli alun perin Google+-palvelun osa. Siitä tuli itsenäinen ohjelma johon Google siirsi Hangoutsin ja Google Talkin toiminallisuuden.
Ohjelma julkaistiin 15. toukokuuta 2013 Google+ Messengerin, Talkin ja Hangouts-videopuhelupalveluiden korvaajaksi. Palvelu on käytettävissä internetin kautta sekä Chrome OS-, Android- ja iOS-sovelluksina ja Google Chrome -laajennuksena Windowsilla, Mac OS:lla ja Linuxilla.
Vuonna 2017 Google alkoi kehittää Google Meet ja Google Chat -ohjelmia osana Google Workspace -toimisto-ohjelmaa.
Google siirsi Workspace-käyttäjät Meet- ja Chat-käyttäjiksi kesäkuussa 2020. Hangoutsin käyttäjiä alettiin siirtää vuoden 2021 aikana, ja Google Hangouts lakkautettiin 1. marraskuuta 2022.
Ominaisuudet.
Google Hangoutsilla voi lähettää pikaviestejä ja soittaa videopuheluita. Pikaviesteissä voi käyttää emojihymiöitä, kuvia ja gif-animaatioita. Lisäksi Google Hangoutsissa voi luoda ryhmäkeskusteluja. Videopuheluissa voi olla 2–10 osallistujaa, ja ne voi jakaa suoratoistona reaaliaikaisesti YouTubeen Hangouts On Air -palvelun avulla.
Denis Kudrjavtsev

Denis Aleksandrovitš Kudrjavtsev (s. 13. huhtikuuta 1992 Tšeljabinsk, Venäjä) on venäläinen aitajuoksija, joka kilpailee 400 metrin aidoissa. Hänen ennätyksensä on Pekingin MM-kisoissa 2015 finaalissa juostu 48,05. Tulos on myös Venäjän ennätys.
Kudrjavtsev voitti pronssia yleisurheilun EM-kisoissa 2014 Zürichissä tuloksella 49,16. Vuosien 2014 ja 2015 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa Kudrjavtsev voitti 400 metrin aidat. Hän saavutti hopeaa vuoden 2015 MM-kilpailuista uudella maansa ennätyksellä.
Kudrjavtsevin valmentajana toimii Vladimir Širjaev.
Euroopan kisat

Euroopan kisat () ovat Euroopan parhaille urheilijoille suunnatut urheilukilpailut, jotka järjestettiin ensimmäistä kertaa vuonna 2015. Kisojen järjestämisestä vastaa Euroopan olympiakomiteat (EOC), joka julkisti tiedon uuden kilpailun järjestämisestä 8. joulukuuta 2012 pitämässään yleiskokouksessa Roomassa. Ensimmäiset Euroopan kisat järjestettiin Bakussa, Azerbaidžanissa kesäkuussa 2015. Sen jälkeen kisat ovat vuorossa aina neljän vuoden välein.
Vuoden 2019 Euroopan kisat oli tarkoitus järjestää Alankomaissa, mutta maa ilmoitti vain muutamaa päivää ennen vuoden 2015 kisoja luopuvansa kisojen järjestämisestä. Lokakuussa 2016 Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka ilmoitti, että kisat järjestetään Minskissä 2019, koska se oli ainut jäljelle jäänyt ehdokas kilpailujen järjestäjäkaupungiksi. Vuonna 2023 kisat järjestetään Puolan Krakovassa.
Urheilulajit.
Bakun kisoissa 2015 kilpailtiin seuraavissa urheilulajeissa:
Gianmarco Tamberi

Gianmarco Tamberi (s. 1. kesäkuuta 1992 Civitanova Marche) on italialainen korkeushyppääjä. Tamberia valmentaa hänen isänsä Marco Tamberi, joka oli urallaan myös korkeushyppääjä ja Italian sisäratojen ennätyksen haltija.
Tallinnan alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2011 Tamberi saavutti pronssia. Hän sijoittui viidenneksi Helsingin EM-kilpailuissa 2012, mutta karsiutui loppukilpailusta Lontoon olympialaisissa. Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hän oli viides ja Zürichin EM-kisoissa 2014 seitsemäs. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui seitsemänneksi ja Pekingin MM-kilpailuissa 2015 kahdeksanneksi. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista hän voitti kultaa tuloksella 236. Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 Tamberi voitti kultaa tuloksella 232.
Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017 ja sijoittui neljänneksi Berliinin EM-kilpailuissa 2018. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Glasgow'ssa 2019 tuloksella 232. Vuoden 2019 Dohan MM-kilpailuissa hän oli kahdeksas. Hän saavutti hopeaa Toruńin EM-hallikilpailuissa 2021 tuloksella 235. Tokion olympialaisissa 2021 Tamberi jakoi olympiakullan samalla tuloksella 237  Mutaz Essa Barshimin kanssa. Hän saavutti Belgradin MM-hallikilpailuissa 2022 pronssia tuloksella 231. Elokuussa 2022 hän voitti kultaa Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 230. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 hän oli neljäs tuloksella 233. Vuonna 2023 Tamberi voitti uransa ensimmäisen maailmanmestaruuden Budapestin MM-kilpailussa tuloksella 236. Hän voitti Euroopan-mestaruuden Roomassa 2024 tuloksella 237. Pariisin olympialaisissa Tamberi sijoittui 11:nneksi tuloksella 222. Hän kärsi olympialaisten aikaan munuaiskivistä, ja loppukilpailupäivänäkin hän kertoi oksentaneensa verta ja joutuneensa ambulanssilla päivystykseen.
Tamberi on voittanut Italian mestaruuden ulkoradoilla vuosina 2012, 2014, 2016, 2018, 2020 ja 2022 sekä sisäradoilla 2016, 2019 ja 2021. 
Tamberin ennätys ulkoradoilla on vuonna 2016 Monacossa hypätty 239, joka on myös Italian ennätys. Helmikuussa 2016 Tamberi hyppäsi sisäratojen Italian ennätystuloksen 238.