tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Vardan Minasjan

Vardan Minasjan (, s. 5. tammikuuta 1974) on armenialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. 
Ura pelaajana.
Minasjan aloitti pelaajauransa Neuvostoliiton romahtamisen jälkeen Zankezour Gorisissa, josta siirtyi jo 1992 FC Pyunik Jerevaniin. Minasjan voitti seuran paidassa kaksi Armenian jalkapalloliigan mestaruutta, kunnes siirtyi kaudeksi 1997–1998 paikallisvastustaja Erebuni Jerevaniin. Tämän jälkeen hän kokeili siipiään myös ulkomailla ja edusti kaudella 1998–1999 sveitsiläistä FC Lausanne-Sportia, mutta otteluita Lausannessa Minasjanille kertyi vain kaksi. Epäonnistuneen kauden jälkeen hän siirtyi Venäjälle, jossa pelasi 1. divisioonassa FK Lokomotiv Pietarissa. Vuonna 2001 Minasyan palasi Pyunikiin, jossa lopetti pelaajauransa 2003.
Armenian maajoukkueessa Minasjan esiintyi 11 maaottelussa.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Minasjan aloitti FC Pyunikin apuvalmentajana 2006. Hän toimi myös skotlantilaisen Ian Porterfieldin apulaisvalmentajana Armenian maajoukkueessa. Porterfieldin erottua elokuussa 2007 terveyssyiden vuoksi nousi Minasjan yhdessä toisen apuvalmentajan Tom Jonesin kanssa maajoukkueen peräsimeen. Tanskalaisen Jan Børge Poulsenin noustua tammikuussa 2008 päävalmentajaksi jatkoi Minasjan apuvalmentajana. 
Samaan aikaan maajoukkuepestinsä ohella Minasjan toimi FC Pyunikin apuvalmentajana. Kesäkuussa 2008 hän nousi seuran päävalmentajaksi. Jan B. Poulsen sai potkut maajoukkueesta maaliskuun lopussa 2009, ja Minasjan nousi jälleen päävalmentajaksi. Helmikuussa 2010 hän teki EM2012-karsinnat kattavan sopimuksen maajoukkueen kanssa. 
Seuratasolla Minasjan luotsasi Pyunikin Armenian mestariksi kolmesti perättäin vuosina 2008–2010 ja hänet valittiin maan parhaaksi valmentajaksi 2010 ja 2011. Syyskuussa 2011 Minasjanista tuli myös Pyunikin urheilutoimenjohtaja. Hän jätti päävalmentajan tehtävät joulukuussa 2011. 
Maajoukkuevalmentajana Minasjan ei onnistunut viemään Armeniaa EM-kisoihin 2012 eikä MM-kisoihin 2014. Hän sai potkut tehtävästään lokakuun lopussa 2013.
Asko Rantanen

Asko Rantanen (s. 6. syyskuuta 1974 Punkalaidun) on suomalainen jääkiekkopuolustaja ja -valmentaja. Oikealta laukova puolustaja edusti Forssan Palloseuraa lähes koko uransa ajan. Rantanen on I-divisioonan/Mestiksen kaikkien aikojen jäähypörssissä kahdeksas 578 minuutillaan. Hän on pelannut I-divisioonassa ja Mestiksessä yhteensä 322 ottelua tehoin 37+79=116. 
Nykyään Rantanen toimii Forssan Palloseuran päävalmentajana.
Ura.
Rantanen debytoi FPS:n miesten joukkueessa kaudella 1994–1995, jolloin joukkue pelasi I-divisioonaa. Hän pelasi FPS:ssä kevääseen 1999 asti ja siirtyi joukkueen kapteeninakin toimittua kaudeksi 1999–2000 pelaamaan SM-liigajoukkue Tapparaan, jonne Rantanen sai sopimuksen try-outin kautta. Hän pelasi 47 runkosarjaottelua tehden niissä yhden maalin. Kauden 2000–2001 Rantanen pelasi Espoo Bluesissa. Hän pelasi 31 ottelua ilman tehopisteitä ja kävi kauden aikana myös lainalla KJT:ssä kolmen Mestis-ottelun verran.
Kaudeksi 2001–2002 Rantanen palasi kasvattajaseuraansa FPS:ään. Hän ei ole sen jälkeen enää edustanut muita seuroja. Rantanen on parhaillaan tehnyt yhdessä I-divisioona/Mestis-kaudessa 20 pistettä kausina 1996–1997 ja 2002–2003. Noista jälkimmäisellä hän teki myös yhden kauden jäähyennätyksensä 140 minuutilla. Rantanen oli tuolloin Mestiksen jäähypörssin toinen Jää-Kotkien Pasi Reunasen jälkeen. Hän kärsi useana kautena loukkaantumisista ja pelasi kaudella 2005–2006 vain 11 ottelua. Rantanen lopetti pelaajauransa keväällä 2006 ja hän siirtyi FPS:n apuvalmentajaksi kaudelle 2006–2007. FPS kuitenkin putosi Suomi-sarjaan keväällä 2007.
FPS:n pudottua Suomi-sarjaan Rantanen teki paluun kaukaloihin ja siirtyi vahvistamaan joukkuetta. Hän oli kausina 2008–2009, 2009–2010 ja 2010–2011 FPS:n tehokkain puolustaja. Toukokuussa 2011 Rantanen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa.
Muuta.
Rantasen pikkuveli Anssi on myös jääkiekkoilija ja pelannut muun muassa Unkarin pääsarjassa ja SM-liigassa Lukon ja TPS:n paidassa.
Asko Rantanen on siviiliammattiltaan painaja.
Kivujärvi

Kivu on yksi Afrikan suurista järvistä. Itä-Afrikan hautavajoamassa sijaitseva järvi muodostaa osan Ruandan ja Kongon demokraattisen tasavallan välisestä rajasta. Kivu laskee Ruzizijoen kautta Tanganjikajärveen ja edelleen Kongojokeen. Järven pinta-ala on 2 700 neliökilometriä ja sen pinta on 1 460 metriä merenpinnan yläpuolella. Syvin kohta on 480 metriä syvä.
Kaasujärvi.
Kivujärvi on yksi maailman kolmesta kaasujärvestä. Muut kaksi järveä, Nyos- ja Monounjärvi, sijaitsevat Kamerunissa, ja niissä on kaasuna vain hiilidioksidia. Kivujärvessä on hiilidioksidin lisäksi myös metaania. Kaasut ovat veteen sekoittautuneena satojen metrien syvyydessä, mutta tulivuorenpurkaus tai maanjäristys voi vapauttaa kaasut tuhoisin seurauksin. Hiilidioksidi on myrkyllistä hengittää ja metaani voi räjähtää.
Järven syvyyksissä on tutkijoiden arvion mukaan satoja kuutiokilometrejä metaania ja hiilidioksidia, jotka ovat peräisin vulkaanisesta toiminnasta. Wärtsilän rakentama 25 MW Kiwuwattin voimalaitos on optimoitu käyttämään Kivujärven tuottamaa metaania, joka on heikompaa polttoarvoltaan kuin perinteinen maakaasu. Valmistuessaan kolmella Wärtsilän 34SG-moottorilla toimiva voimalaitos siirtää kaasun putkea pitkin 300 m syvyydestä 13 km päähän rannikolle. Näin saadaan vaarallinen kaasujärvi valjastettua hyötykäyttöön turvaamalla lähialueet.
Gargždai

Gargždai on Liettuan läntisessä osassa, Klaipėdan kunnallispiirissä ja Klaipėdan läänissä sijaitseva kaupunki. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 15 324 asukasta.
Gargždai toimii Klaipėdan kunnallispiirin hallinnollisena keskuksena.
Arizona Diamondbacks

Arizona Diamondbacks on vuonna 1998 Major League Baseball-liigaan liittynyt ammattilaisbaseballjoukkue, joka pelaa National Leaguen Läntisessä divisioonassa. Joukkue pelaa kotiottelunsa Phoenixissa Arizonan osavaltiossa Chase Field -stadionilla. Myös nimellä D-backs tunnettu seura on voittanut yhden World Series -mestaruuden, vuonna 2001, kun se kukisti loppuottelusarjassa New York Yankeesin voitoin 4-3. Diamondbacks on nopeimmin World Seriesin voittanut seura voitettuaan mestaruuden jo neljä vuotta perustamisensa jälkeen. 
Baseballilla oli ollut pitkät perinteet Arizonassa huolimatta MLB-joukkueen puuttumisesta ennen vuotta 1998, esimerkiksi MLB-joukkueiden kevätharjoituksia oli järjestetty Arizonassa jo vuodesta 1946 lähtien. 9. maaliskuuta vuonna 1995 koripalloseura Phoenix Sunsin omistaja Jerry Colangelo sai liigan johdolta luvan perustaa laajennusjoukkueen, joka aloittaisi pelaamisen kaudella 1998. Diamondbacks sai nimensä kannattajille suunnatun nimeämiskilpailun jälkeen Yhdysvaltojen lounaisosissa ja Meksikossa esiintyvän teksasinkalkkarokäärmeen ("Crotalus atrox") mukaan.
Merkittävimpiä joukkueen riveissä pelanneita pelaajia ovat Luis Gonzalez, jolla on hallussaan valtaosa seuran kaikkien aikojen lyöntiennätyksistä, sekä syöttäjät Curt Schilling ja suurinta osaa seuran syöttöennätyksistä hallussaan pitävä Randy Johnson. Kesällä 2010 Diamondbacks kunnioitti Gonzalezia jäädyttämällä hänen pelinumeronsa 20.
Ei elämästä selviä hengissä

”Ei elämästä selviä hengissä” on Juice Leskisen säveltämä ja sanoittama kappale vuodelta 1980. Se ilmestyi albumilla "XV yö (Tauko III)" ja siitä julkaistulla singlellä, jonka B-puolella oli ”Viidestoista yö”. Singlen kummastakin kappaleesta tuli hitti. Kappaleen esittävät levyllä Juice Leskinen (laulu), Eero ”Safka” Pekkonen (taustalaulu), Petteri Salminen (akustinen kitara ja taustalaulu), Jari Yliaho (akustinen kitara ja taustalaulu), Hannu Tervaharju (basso ja taustalaulu), Matti A. Takala (rummut ja taustalaulu), Ila Loueranta (akustinen kitara ja taustalaulu) sekä Timo Ulkuniemi (huuliharppu ja akustinen kitara). Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan sijalle 7.
”Ei elämästä selviä hengissä” on saanut nimensä Hank Williamsin kappaleesta ”I'll Never Get Out of This World Alive”. Juice Leskisen sanoituksia tutkineen Lasse Halmeen mukaan se on ohjelmajulistus itsenäisen elämän puolesta ja turhaa moralismia vastaan. Kappale kuvastaa myös Leskisen omaa elämäntapaa, ja sitä soitettiin hänen kuolemansa jälkeen paljon radiossa.
Leskinen on itse kertonut, että kun hän makasi sairaalassa saatuaan maksakirroosin, eräs lääkäri siteerasi hänelle kappaleen sanoitusta: ”Maksasi sanoi poks, däng däng.” Leskisen mielestä se oli osuvin tilanne, missä kappaletta on esitetty.
Abel Meeropol

Abel Meeropol (10. helmikuuta 1903 – 30. lokakuuta 1986 Longmeadow, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä, joka käytti salanimeä Lewis Allen. Päätyönään hän toimi opettajana.
Vuonna 1937 Meeropol näki valokuvan, joka esitti kahden miehen lynkkausta. Kuva sai hänet kirjoittamaan runon "Strange Fruit", joka julkaistiin ensimmäisen kerran ammattiliiton julkaisussa "New York Teacher" nimellä "Bitter Fruit". Runon pohjalta syntyi laulu, jonka Billie Holiday levytti vuonna 1939. Vuonna 1999 "Time-lehti" valitsi kappaleen vuosisadan lauluksi. Meeropolin muita kappaleita ovat muun muassa Frank Sinatran esittämä "The House I Live In" ja Peggy Leen "Apples, Peaches and Cherries".
Meeropol adoptoi teloitettujen Ethel ja Julius Rosenbergin lapset, Michaelin ja Robertin, jotka molemmat myöhemmin vaihtoivat sukunimensä Meeropoliksi.
Rugby kesäolympialaisissa 1924

Vuoden 1924 kesäolympialaisten rugby järjestettiin 4. – 18. toukokuuta 1924 Stade Olympique Yves-du-Manoir'ssa Pariisissa. Tämä oli neljäs kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 54 osanottajaa kolmesta eri maasta. Rugby järjestettiin ainoastaan miehille. Pelin muotona oli rugby union.
Nuorten kesäolympialaiset 2010

Nuorten kesäolympialaiset 2010 olivat ensimmäiset vain nuorille suunnatut olympiakisat. Ensimmäiset kesälajien nuorten olympialaiset järjestettiin Singaporessa 14.–26. elokuuta 2010. Kesäkisoihin osallistui noin 3 500 urheilijaa 14–18-vuotiaiden ikäluokista. Kisoissa oli 184 tapahtumaa 26 lajissa. Ohjelmaan kuuluivat samat urheilumuodot kuin olympialaisissa (kesäkisoissa 26 ja talvikisoissa 15), mutta kilpailuja ja osallistujia oli kuitenkin vähemmän kuin olympialaisissa.
Kilpailujen ohessa toteutettiin koulutus- ja kulttuuriohjelmat. Nuorten olympialaiset järjestetään joka neljäs vuosi siten, että kesäkisat ovat samana vuonna kuin talvilajien olympialaiset ja talvikisat samana vuonna kuin kesälajien olympialaiset.
Valintaprosessi.
Pitopaikka päätettiin 21. helmikuuta 2008.
Mike Boland

Michael Anthony Boland (16. joulukuuta 1949 Montréal, Québec – 5. lokakuuta 2025) oli kanadalainen jääkiekkoilija. Hän oli oikea laitahyökkääjä ja pelasi rightin puolelta.
Ura.
Bolandin kasvattajaseura oli St. Michael's Buzzers. Hän pelasi sen jälkeen vuodet 1967–1970 Toronton yliopistojoukkueessa. Vuodet 1970–1972 kuluivat AHL-joukkue Springfield Kingsissä. Boland siirtyi sieltä kaudeksi 1972–1973 WHA-joukkue Ottawa Nationalsiin, jossa hän teki 41 ottelussa tehot 1+15=16. Kausi oli Bolandille ainoa WHA:ssa. Hän pelasi sen jälkeen AHL:ää Richmond Robinsissa ja NAHL:ää Philadelphia Firebirdsissä. Kaudella 1974–1975 Boland pelasi kaksi NHL-ottelua Philadelphia Flyersissä. Kausi kului kuitenkin suurimmaksi osaksi Firebirdsissä, ja hänet valittiin sen päätteeksi NAHL:n toiseen tähdistökentälliseen.
Marraskuussa 1975 Boland vaihtoi seuraa NAHL:ssä, kun hänet kaupattiin Cape Cod Coddersiin vaihdossa Mike Penasseen. Boland siirtyi kaudeksi 1976–1977 Suomeen ja SM-liigajoukkue Forssan Palloseuraan. Hän pelasi FPS:ssä piste per peli -tahdilla 17 ottelua tehoin 5+12=17 ja lähinnä Timo Sutisen ketjukaverina. Boland kuitenkin vaihtoi sieltä kesken kauden HIFK:hon, jossa 18 ottelussa syntyivät tehot 6+4=10.
Boland pelasi kaudella 1978–1979 AHL:ää Philadelphia Firebirdsissä ja lopetti sen jälkeen uransa. NHL:ssä on pelannut toinenkin Mike Boland (s. 1954). Puolustajana pelannut täyskaima edusti urallaan Kansas City Scoutsia ja Buffalo Sabresia.
Pilatus P-3

Pilatus P-3 oli sveitsiläinen Pilatus Aircraftin valmistama sotilaskoulukone, jonka ensilento tehtiin 3. syyskuuta 1953. Konetta valmistettiin 79 kappaletta.
Sveitsin ilmavoimat tilasivat 72 konetta ja Brasilian laivasto kuusi. Sveitsin asevoimat käyttivät konetta vuoteen 1983 asti.
Aurelius Prudentius

Aurelius Prudentius (348 – n. 410) oli espanjalainen kristillinen runoilija. Hän oli ensimmäisiä tunnettuja latinankielisiä kristillisiä runoilijoita, ja häntä pidetään myös yhtenä antiikin suurimmista kristillisistä runoilijoista. Hän kuului vielä keskiajallakin luetuimpiin kristittyihin runoilijoihin. 
Prudentius oli kotoisin Hispaniasta ja oli todennäköisesti lapsuudestaan saakka kristitty. Joidenkin lähteiden mukaan hän otti vastaan kasteen vasta ollessaan 57 vuotias. Hän toimi julkishallinnon korkeissa viroissa, kuten käskynhaltijana ja senaattorina. Prudentius kohosi korkeaan virkaan, mutta luopui siitä ennen pitkää ja eli loppuikänsä yksinomaan hengellisiä tarkoituksia varten. Paitsi virsiä Prudentius on kirjoittanut myös opettavaisen allegorisen runoelman "Psychomachia" ("Taistelu sielusta").
Prudentius kirjoitti muun muassa hymnejä ja kirjan marttyyreista. Runokokoelmansa hän julkaisi vuonna 404 tai 405. Suomen virsikirjassa on Prudentiuksen hautajaishymni "Iam moesta quiescue querla". Se on käännetty suomeksi Hemminki Maskulaisen virsikirjaan, joka ilmestyi 1605 ja vuoden 1701 virsikirjassa se oli suomeksi ja latinaksi. Vuoden 1986 virsikirjassa se on virsi 242 "Jo vaietkoon vaikerrus, itku" . Se on myös Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 623 "Jo vaietkoon vaikerrus, itku", Anna-Maija Raittilan 1999 uudelleen muokkaamana."
Mercedes-Benz-museo

Mercedes-Benz-museo on moottoriajoneuvomuseo ja osa Stuttgartissa olevaa Mercedes-Benz-maailmaa (saks. "Mercedes-Benz Welt"). Mercedes-Benz-maailma sijaitsee 53 000 neliömetrin tontilla kehätien B14 varrella Stuttgartin Untertürkheimin alueella. Rakennuskompleksin muodostavat Mercedes-Benz-museo ja Mercedes-Benz-keskus. Keskus on suorassa yhteydessä museoon noin sadan metrin mittaisen maanalaisen tunnelin kautta, sekä puistoalueen kautta. Puistoalueella on ulkoilmanäyttämö ja erilaisia tapahtumatiloja.. 
Museorakennus.
Mercedes-Benz-museon pohjapiirros on kolmiapilan muotoinen. Museon on suunnitellut amsterdamilainen arkkitehtitoimisto UN Studio van Berkel &amp; Bos, joka voitti kansainvälisen kilpailun vuonna 2001. Rakentaminen aloitettiin vuonna 2003 ja museo avattiin yleisölle vuonna 2006.
Pääsisäänkäynti on nostettu kerroksella ylöspäin. Rakennuksessa on kahdeksan päätasoa. Tavallisia tasoja ovat kerrokset (tasot 3–7) ja erikoiskerrokset (tasot 0, 2, Z2 ja 8). Jaottelun perustana ovat kantavat rakenteet ja käyttötarkoitus. Viisi horisontaalista tasoa ovat joko yksi tai kaksikerroksisia. Tekniset elementit on keskitetty isoihin yksikköihin. Jotta kaikille tasoille on saatu pilarittomat rakenteet, ne ovat kotelopalkkeina joko valopihalla tai julkisivulla. Valopihalta pääsee näyttelyyn, museon koulutustiloihin, museokauppaan ja maisematason alla olevaan ravintolaan.. 
Näyttelyt.
Pre-show-hissit vievät kävijän korkeasta atriumimaisesta aulasta ylimpään kerrokseen, mistä kiertokäynti etenee ylhäältä alaspäin. Viidessä kaksikerroksisessa legendahuoneessa on yhtiön historian esittely kuvatauluina. Viiteen ulosavautuvaan yksikerroksiseen kokoelmahuoneeseen on järjestetty näyttelyosiot teemojen mukaan. Näyttelyssä esitellään brändin ja yhtiön kaikki aikakaudet aina henkilöajoneuvojen historian alusta hamaan tulevaisuuteen.
TU4

TU4 () on neuvostoliittolainen teollisuusveturisarja. TU4-tyyppisiä kapearaiteisia vetureita valmistettiin runsaat 3100 kappaleita vuosina 1962–1974. 
Suomeen niitä on tullut vain yksi kappale, vuonna 1970 valmistunut numero 2091 joka on Jokioisten Museorautatiellä. Museorautatie hankki veturin työkäyttöön vuonna 2010. Sen kunnostuksessa on käytetty uudempaa tekniikkaa, esim. moottori on vuodelta 1990. Veturin hankinnalla säästetään vanhempaa museokalustoa.
Abingdon (Oxfordshire)

Abingdon on kaupunki Etelä-Englannissa Oxfordshiressa Thamesin varrella, 9 km Oxfordista etelään. Se on Vale of White Horsen keskuspaikka. Se on yksi Britannian vanhimpia jatkuvasti asuttuja paikkakuntia.
Vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungissa oli noin 33 000 asukasta.
Abingdon kuului Berkshireen ennen liittämistään Oxfordshireen vuonna 1974.
FWB-yhdistys

FWB-yhdistys ry (vuosina 1980–2017 "Ratsujalostusliitto ry") on suomalainen yhdistys, jonka toiminnan päätarkoituksena on edistää suomalaisen lämminveriratsun jalostusta ja kasvatusta. Yhdistys toimii yhteistyössä Suomen Hippoksen, Suomen Ratsastajainliiton sekä eurooppalaisten kasvattajajärjestöjen kanssa.
Yhdistys järjestää vuosittain useita tapahtumia, kuten näyttelyitä, kilpailuja ja seminaareja. Nuorille ratsuille tarkoitettuja tilaisuuksia ovat esimerkiksi "Kyvyt esiin" 2–3-vuotiaille, "Laatuarvostelu" 4-vuotiaille ja "Breeders' Prize" 6-vuotiaille.
Historia.
Ratsujalostusliitto perustettiin vuonna 1926 nimellä "Hevosjalostusliitto lämminverisiitosta varten". Perustamisvaiheessa liiton tarkoituksena oli kehittää ja jalostaa Suomen oloihin soveltuva lämminverinen hevonen, joka soveltuisi sekä urheilu- että sotilaskäyttöön. Perustamiskokous pidettiin Helsingissä 26. huhtikuuta 1926. Ensimmäiseen johtokuntaan valittiin jäseniksi tilanomistaja E. Dahlström, eversti G. D. von Essen, eversti V. Forssell, tilanomistaja A. Hamberg, johtaja N. Kavaleff, kunnallisneuvos J. Meurman, tilanomistaja K.H. Mäkinen, eläinlääkintäeverstiluutnantti H. Tallqvist ja paroni R. Wrede.
Toimintansa aluksi liitto ryhtyi keräämään tietoja Suomessa olevista siitokseen soveltuvista täysi- ja puoliverihevosisista sekä valmisteli hevosten hankintaa Saksasta. Liiton edustajia matkusti Saksaan tutustumaan siittoloiden tarjontaan ja lisäksi neuvoa kysyttiin ruotsalaisilta ja norjalaisilta asiantuntijoilta. Kerättyjen tietojen pohjalta päädyttiin hankkimaan hannoverinhevosia suomalaisen ratsujalostuksen perustaksi. Cellen siittolasta ostettiin oriit Flingrad ja Flüchtling. Vuonna 1926 tuotiin Suomeen lisäksi 13 hannoveritammaa.
Alkuvuosinaan liitto kohtasi paljon kritiikkiä ja vastustusta. Suomalaisten maatiaishevosten katsottiin riittävän senhetkisiin tarpeisiin sekä siviili- että sotilaskäytössä ja jyrkimmin suhtautuvat pitivät lämminverihevosten maahantuontia ja kasvatusta jopa suoranaisena uhkana suomenhevoselle. Toiset suhtautuivat kuitenkin uuteen jalostussuuntaan myönteisesti, sillä esimerkiksi Ruotsissa ja Norjassa oli jo saatu hyviä tuloksia hannoverilaisten ratsujen soveltuvuudesta pohjoisiin oloihin.
Liitto ryhtyi pitämään kantakirjoja ja luetteloita lämminverisistä ratsuhevosista. Kantakirjaan A merkittiin puhdasrotuiset hannoverilaiset hevoset, luetteloon B muut lämminveriset tai sekarotuiset tammat ja kantakirjaan C englantilaiset täysiveriset. Vuonna 1933 perustetun C-osan viralliseksi nimeksi tuli Suomen täysiverisiitoskirja.
Abondance (juusto)

Abondance on puolikova juustotyyppi, jota valmistetaan Ranskassa Haute-Savoien departementissa. Se on saanut nimensä Abondancen kunnasta. Juustolla on ollut vuodesta 1990 EU:n alkuperäsuoja Suojattu alkuperänimitys (SAN).
Abondance-juustoa alkoivat valmistaa Abondancen luostarin augustinolaiset munkit 1100-luvulla. Juusto valmistetaan myös abondance-nimellä tunnetun lehmärodun maidosta. Abondance on suojattu alkuperänimitys ja sen tuottajien tulee seurata tietynlaisia tuotannon vaiheita. "Fermier"-nimeä käyttävien maatilojen tulee tuottaa juusto maidosta, joka on lypsetty vähintään 45 % abondance-rodun lehmistä koostuvasta karjasta. Muita maidon tuotannossa käytettyjä rotuja ovat tarentaise ja montbéliarde. Juusto valmistetaan lehmän raakamaidosta. Maito saadaan kahdesta lypsystä ja maito on käytettävä juuston valmistukseen 14 tunnin sisällä edellisestä lypsystä, sekä ennen seuraavaa keskipäivää. Maito lämmitetään kerran noin 30–35 °C lämpötilaan ja siihen lisätään "Streptococcus thermophilus", "Lactobacillus del­brueckii" ja "Lactobacillus helveticus" -bakteerikannat. "Fermier"-leimaa käytettäessä osa työvaiheista tulee suorittaa käsin. Juustomassa leikellään ja kuumennetaan 45–50 °C lämpötilaan enintään 45 minuutin ajaksi. Juusto kypsytetään vaihtelevasti vähintään sata päivää tai 8-12 kuukautta. Kypsennettäessä juusto säilytetään 10–13 °C lämpötilassa ja vähintään 90 % ilmankosteudessa. Kypsytettäviä juustoja säilytetään kellareissa tai luolissa kuusi lankuilla ja kypsytyksen aikana juustoja käännellään ja hierotaan suolalla. 
Abondance-juustoa tuotetaan noin 65:llä maatilalla ("fermier") ja viidellätoista osuuskunnalla ("laitier"). Vuonna 2014 juustoa tuotettiin yhteensä 2 400 tonnia ja tästä määrästä noin 800 tonnia tuotettiin fermier-nimellä.
Valmiit juustokiekot painavat 6-12 kiloa. Juuston kuori on keltainen tai ruskea ja sisältä juusto on väriltään kellertävä tai norsunluun värinen. Rakenteeltaan juusto on notkeaa ja hienojakoista. Juuston makua on kuvailtu hedelmäiseksi, umamiksi. Juusto voidaan syödä raakana tai "berthoud"-nimellä tunnettuna ateriana.
Juhana Piha

Sampo Juhana Piha (s. 29. syyskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen dosentti, kliinisen fysiologian erikoislääkäri ja seksuaalilääketieteen asiantuntija ja kouluttaja.
Ura.
Juhana Piha valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1985 ja lääketieteen tohtoriksi 1989 Turun yliopistosta. Hänen monografiana julkaistu englanninkielinen väitöskirjansa vuodelta 1988 oli otsikoitu "Cardiovascular autonomic function tests: responses in healthy subjects and determination of the age related reference values". Fysiologian dosentiksi hänet otettiin Turun Yliopistoon 1993 ja fysiologian, erityisesti autonomisen hermoston fysiologian, dosentiksi Kuopion Yliopistoon 1994. Kliinisen fysiologian erikoislääkärin tutkinnon hän suoritti Turun Yliopistossa 1999. Hän on erikoistui 1990-luvulta alkaen peniksen verenkiertohäiriöihin ja alkoi tutkia niiden vaikutuksia erektioon. Pihan tutkimustoiminta on myöhemmin laajentunut kokonaisvaltaiseksi miesten ja naisten seksuaaliongelmien kartoittamiseksi ja hoitamiseksi Hänellä hänellä on NACSin vuonna 2007 myöntämä kliinisen seksologin (VET) tutkinto. Euroopan Erikoislääkäriyhdistyksen (UEMS) seksuaalilääketieteen jaos (Multidisciplinary Joint Committee of Sexual Medicine, MJCSM) myönsi hänelle seksuaalilääketieteen erityispätevyyden (Fellow of European Committee of Sexual Medicine, FECSM) vuonna 2012 ja seksuaalilääketieteen erityispätevyyden kouluttajan oikeudet vuonna 2016 .
Piha on kirjoittanut yli 50 kansainvälisissä tieteellisissä lehdissä julkaistua vertaisarvioitua tutkimusta, kymmenittäin oppikirjatasoisia tekstejä seksuaalihäiriöistä ja antanut sadoittain haastatteluja erilaisille medioille seksuaalihäiriöistä. Suomalaisiin lääketieteellisiin lehtiin hän on kirjoittanut useita katsausartikkeleita seksuaalihäiriöistä . Hän on toimittajana ja kirjoittajana vuonna 2019 julkaistavassa "Seksuaalilääketiede" -oppikirjassa (Duodecim). Pihalla on lääkärin vastaanotto Turussa ja hän ylläpitää seksuaalihäiriöitä käsittelevää internet-sivustoa.
Piha on ollut myös mukana miesten seksuaalihäiriöitä käsittelevässä Jaakko Virtasen dokumenttielokuvassa "Miehen mitta" (1999). Dokumentti näytettiin Suomessa ja useissa Euroopan maissa. Toisessa Pihan dokumentissa perehdytään nuoren miehen seksuaaliongelmiin ehkäisyneuvolan olosuhteissa.
Yksityiselämä.
Juhana Pihan isä oli Turun kauppakorkeakoulun liiketaloustieteen professori Kalevi Piha ja äiti ekonomi Katarina Piha. Piha on naimisissa tiedotuspäällikkö Pia Pihan kanssa, ja hänellä on neljä lasta.
Acasta River

Acasta River on joki Ison Orjajärven itäpuolella, Luoteisterritoriossa, Kanadassa. Joki laskee Camsell River -jokeen, joka puolestaan laskee Isoon Karhujärveen. Sen saaresta on löydetty maailman vanhin kivi, Acasta-gneissi.
Wax

Wax on lappeenrantalaisen Jam Rock Bandin studioalbumi vuodelta 1979. Levyn on julkaissut Poko Records ja sen on tuottanut ja äänittänyt Richard Stanley Microvox-studiolla 1979.
Yhtyekuvat on ottanut Henrik Schütt ja takakannen gramofonikuvan Veijo Aulio. Kannesta on vastannut Moonshine ja sen valmistaja on Kirjapaino E. Kuronen.
Kiitoksissa on mainittu Sandy &amp; Maria Casablancasta sekä Peter Heathcliffe. Yhtyeen managerina on ollut Joni Heinonen / Goldrush ja Fan Club on toiminut Helsingissä.
Kappaleet.
A-puoli
1. I’ve Got a Lovely Bunch of Cocoanuts - 2:02
 (Heatherton) Box-cox
2. Letter to You - 3:04
 (Nykter / Hämäläinen / Stanley) Jee-Jee Music Oy
3. Speedo - 2:15
 (Navarro) Father Enterprises
4. Short Shorts - 2:35
 (Austin / Gaudio) Tro Essex Music
5. The Wanderer - 2:14
 (Maresca) Schwarz-Marimba
6. Return to Sender - 2:55
 (Blackwell / Scott) Aberbach
7. Where Are You Now Buddy Holly? - 3:10
 (Tokazier / Stanley) Jee-Jee Music Oy
B-puoli
1. Pony Time - 2:06
 (Covay / Berry) Columbia
2. Duke of Earl - 3:08
 (Edwards / Williams / Dixon) Arc Music / Conrad Music
3. Philadelphia Baby - 2:30
 (Rich) Knox Music
4. Sh-Boom - 2:42
 (Feaster / Keyes / McCrae / Edwards) Hill &amp; Range Songs
5. Wasting Your Time - 2:45
 Copyright Control
6. Pretty Little Angel Eyes - 2:50
 (Lee / Boyce) SPR Music
7. The Big Beat - 2:17
 (Domino) Metronome
Lähteet.
Jam Rock Band LP "Wax" (Poko Rekords PÄLP 9, 1979)
His Band and the Street Choir

His Band and the Street Choir on pohjoisirlantilaisen laulaja-lauluntekijä Van Morrisonin studioalbumi vuodelta 1970. Albumin on tuottanut Morrison itse yhtiölle Inherit Productions, joka on osa yhtiötä Schwaid-Merenstein, Personal Management Inc. Albumin on julkaissut Warner Bros. Records sarjatunnuksella WB K 46 066 (WAS 1884) ja Ranskassa tunnuksella WE 321.
Levyllä soittavista muusikoista ei ole mainintaa, mutta takakannen ryhmäkuvassa on Morrisonin lisäksi kuusi henkilöä.
Kappaleet.
Kaikki kappaleet ovat Van Morrisonin tekemiä.
Lähteet.
Van Morrison LP "His Band and the Street Choir" (Warner Bros. Records K 46066, 1970)
Carl Godager Kaas

Carl Godager Kaas (ent. Carl Waaler Kaas, s. 28. heinäkuuta 1982) on norjalainen suunnistaja, joka voitti maailmanmestaruuden keskimatkalla 2010 ja viestissä 2016.
Godager Kaas, silloiselta nimeltään Waaler Kaas, saavutti Otepään EM-kilpailuissa 2006 viestipronssia Lars Skjesetin ja Øystein Kvaal Østerbøn kanssa sekä sijoittui sprintissä 14:nneksi. Seuraavana vuonna avoimissa Pohjoismaiden mestaruuskilpailuissa hän sijoittui keskimatkalla neljänneksi. Ensimmäisissä aikuisten MM-kilpailuissaan Olomoucissa 2008 hän sijoittui pitkällä matkalla 11:nneksi. Vuoden 2009 O-Ringenin keskimatkalla hän saavutti ensimmäisen maailmancupin osakilpailuvoittonsa.
Primorskon EM-kilpailuissa 2010 Godager Kaas voitti jälleen viestipronssia sekä sijoittui pitkällä matkalla neljänneksi, keskimatkalla kahdeksanneksi ja sprintissä 26:nneksi. Viestissä hänen kanssaan suunnistivat Holger Hott ja Olav Lundanes. Samana vuonna Trondheimin MM-kilpailuissa hän voitti keskimatkan maailmanmestaruuden ja sai viestissä hopeaa. Savoien MM-kilpailuissa 2011 saavutuksina olivat hopea viestissä, 13. sija keskimatkalla ja 15. sija pitkällä matkalla. Vuoden 2012 EM-kilpailuista Falunista tuli pronssia keskimatkalta, neljäs sija viestistä ja 15. sija sprintistä. Saman vuoden MM-kilpailuissa Lausannessa Godager Kaas sai hopeaa viestissä ja sijoittui 22:nneksi keskimatkalla.
Kaksi seuraavaa vuotta eivät tuoneet lisää arvokisamitaleja. Vuokatin MM-kilpailuissa 2013 Godager Kaas sijoittui viestissä kuudenneksi, keskimatkalla seitsemänneksi ja sprintissä 21:nneksi. Vuonna 2013 hän voitti yhden maailmancupin osakilpailun.
Trentinon MM-kilpailuissa 2014 hän sijoittui viestissä neljänneksi ja keskimatkalla seitsemänneksi. Invernessin MM-kilpailuissa 2015 tuloksena oli hopeaa viestissä ja 18. sija keskimatkalla. Jeseníkin EM-kilpailuissa 2016 hän sai hopeaa viestissä ja sijoittui neljänneksi pitkällä matkalla ja 14:nneksi keskimatkalla. Samana vuonna Strömstadissa hän voitti maailmanmestaruuden viestissä Magne Dæhlin ja Olav Lundanesin kanssa sekä sijoittui MM-kisojen pitkällä matkalla viidenneksi.
Seuratasolla Godager Kaas edustaa Bækkelagets SK:ta. Aikaisemmin hän on edustanut Heming/Njård OL (–2001), IL Tyrvingia (2002–2003), NTNUI:ta (2002–2009).
Sami Vehkakoski

Sami Vehkakoski (s. 6. joulukuuta 1968 Lahti) on suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Vehkakoski edusti koko uransa Kuusysiä vuosina 1986–1995. Lisäksi hän pelasi yhden ottelun Jarossa kaudella 1993. Vehkakoski voitti Kuusysissä kolme Suomen mestaruutta 1986, 1989 ja 1991 sekä Suomen Cupin 1987. Vehkakoski pelasi urallaan kaikkiaan 180 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 15 maalia. Juniorivuosilta Vehkakoskella on saavutuksena lukuisten poikamaajoukkue-edustusten lisäksi B-junioreiden Suomen mestaruus Kuusysissä vuodelta 1984.
Pelaajauran jälkeen Vehkakoski on toiminut muun muassa FC Lahden urheilutoimenjohtajana ja kehityspäällikkönä sekä Suomen Palloliiton alueellisena liittovalmentajana sekä Suomen Melonta- ja soutuliiton toiminnanjohtajana (2011–2015).
Kalle Lehtinen

Juha-Kalle Lehtinen (s. 12. lokakuuta 1968 Helsinki) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Lehtinen edusti urallaan vuosina 1986–1999 Kontulan Urheilijoita, FC Kuusysiä, Finnairin Palloilijoita, Helsingin Jalkapalloklubia, Pallokerho-35:a ja FC Jokereita. Lisäksi hän pelasi sveitsiläisessä FC Locarnossa kaudella 1989–1990. Lehtinen voitti kolme mestaruutta – Kuusysissä 1989 ja 1991 sekä HJK:ssa 1997. Lisäksi hän voitti Suomen Cupin HJK:ssa 1996 ja Jokereissa 1999. Lehtinen pelasi urallaan kaikkiaan 247 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 77 maalia.
Lehtinen valmensi FC Hongan reservijoukkue Pallohonkaa Kakkosessa kausina 2013–2014.
Lehtisen poika Alex Lehtinen on myös jalkapalloilija.
Ruger Hauer

Ruger Hauer oli helsinkiläinen rap-yhtye, jonka muodostivat Paperi T, Pyhimys sekä Tommishock. Yhtye on nimetty alankomaalaisen Hollywood-näyttelijän Rutger Hauerin ja asevalmistaja Rugerin mukaan.
Historia.
Ruger Hauerin ensimmäinen studioalbumi "Se syvenee syksyllä" julkaistiin lopulta 24. marraskuuta 2010 Monsp Recordsin kautta. Albumin tuotannosta vastasi tuolloin Huge L. Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin huhtikuussa 2011 kappaleesta ”Täällä”. Toinen musiikkivideo julkaistiin marraskuussa 2011 kappaleesta ”Jokaiselle jotakin”. Musiikkivideolla nähdään yli 120 suomalaista rap-artistia laulamassa yhtyeen kappaletta ja se nosti Ruger Hauerin suurenkin yleisön tietoisuuteen. Videota oli katsottu YouTubessa kesäkuun 2020 loppuun mennessä yli 6,5 miljoonaa kertaa. "Se syvenee syksyllä" julkaistiin myös vinyyliversiona 30. marraskuuta 2011.
Ruger Hauerin toinen pitkäsoitto "Erectus" julkaistiin 26. lokakuuta 2012. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 16. sijalle, ja sen kappaleesta ”Iso paha susi” julkaistiin musiikkivideo huhtikuussa 2013.
Ruger Hauerin kolmas pitkäsoitto "Ukraina" julkaistiin 25. lokakuuta 2013. Se nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan 15. sijalle, ja sen kappaleesta ”Jenkem” on julkaistu musiikkivideo.
Ruger Hauerin neljäs albumi "Mature" julkaistiin 23. maaliskuuta 2016. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan sijalle 1 viikolla 13/2016. Sen ensimmäinen single "Typerykset jotka polttavat pilveä avoautoissa" julkaistiin 4. maaliskuuta 2016 videona YouTubessa. Albumin toinen musiikkivideo "Sekasin" julkaistiin 29. maaliskuuta 2016, joka on kuvattu mielenterveyttä käsittelevän Sekasin -draamasarjan kuvausten yhteydessä Kellokosken mielisairaalassa.
Lokakuussa 2016 yhtye tiedotti lopettavansa. Ruger Hauerin jäähyväiskonsertti järjestettiin 12. marraskuuta 2016 Helsingin Kaapelitehtaan Merikaapelihallissa. . Yhtye julkaisi viimeisen kappaleensa "Koomaan" lokakuussa 2016. .
Tracks on Wax 4

Tracks on Wax 4 on englantilaisen kitaristi, laulaja ja tuottaja Dave Edmundsin studioalbumi vuodelta 1978. Levyn on julkaissut newyorkilainen Swan Song Records –levy-yhtiö ja sen on tuottanut Edmunds itse Rockpile Productionsille. Jakelusta on huolehtinut newyorkilainen Atlantic Recording Corporation.
Albumin on äänittänyt Roger Bechirian Eden-studioilla Lontoossa maaliskuussa 1978. Levykannen valokuvat on ottanut Keith Morris.
Kappaleet.
Sivu 1
1. Trouble Boys (B. Murray) - 2:58
 Geoff &amp; Eddie Music Co. Inc., BMI
2. Never Been in Love (N. Lowe / Rockpile) - 2:26
 Geoff &amp; Eddie Music Co. Inc. / Anglo Rock Inc. BMI
 Plangent Visions Music, Inc., ASCAP
3. Not a Woman, Not a Child (B. Murray / R. Peters) - 3:19
 Geoff &amp; Eddie Music Co. Inc., BMI
4. Television (N. Lowe) - 3:17
 Anglo Rock Inc., BMI
5. What Looks Best on You (N. Lowe / D. Edmunds) - 2:23
 Anglo Rock Inc., BMI / Plangent Visions Music Inc., ASCAP
6. Readers Wives (N. Brown) - 3:10
 Plangent Visions Music Inc., ASCAP
Sivu 2
1. Deborah (N. Lowe / D. Edmunds) - 2:36
 Anglo Rock Co., BMI, Plangent Visions Music Inc., ASCAP
2. Thread Your Needle (B. Jones / W. Young) - 3:24
 Just Music Corp., BMI
3. A. 1. on the Jukebox (D. Edmunds / W. Birch) - 3:13 
 Plangent Visions Music Inc., ASCAP
4. It's My Own Business (C. Berry) - 3:53
 Isalee Music Inc., BMI
5. Heart of the City (N. Lowe) - 3:04
 Anglo Rock Co., BMI
Muusikot.
Billy Bremner ja Nick Lowe esiintyvät levy-yhtiöidensä State Records ja Columbia Records suosiollisella luvalla.
Lähteet.
Dave Edmunds LP "Tracks on Wax 4" (Swan Song SS 8505, 1978)
Timo Mäkinen (jalkapalloilija)

Timo Mäkinen (s. 10. heinäkuuta 1942) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Mäkinen edusti koko uransa ajan FC Kuusysiä ja sitä edeltäneitä Lahden Pallo-Miehiä ja Upon Palloa. Hän pelasi urallaan kaikkiaan 151 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 39 maalia. Mäkinen pääsi myös Suomen maajoukkueeseen, jossa hän pelasi kaksi B-maaottelua 1965.
Keltatiheikkötimali

Keltatiheikkötimali ("Mixornis gularis") on Etelä-, Kaakkois- ja Itä-Aasiassa tavattava timaleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan keltatiheikkötimali on noin 13 cm. Laji on selästään väritykseltään oliivinruskea ja päälaeltaan punaruskea. Linnun kurkku ja rinta ovat väritykseltään vaaleankellertävät ja niissä on mustia pystyraitoja. Selän tummuus ja rinnan ja vatsan viirujen määrä vaihtelevat alalajeittain. Keltatiheikkötimalinaaras ja -koiras muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Nuoret yksilöt ovat aikuisia lintuja vaaleampia.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keltatiheikkötimalin levinneisyysalue ulottuu Intiasta Kaakkois-Aasian maihin ja Kiinaan. Linnun elinympäristöä ovat metsät, metsien reunamaiden tiheiköt ja pensaikot sekä puutarhat. Lajin elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 1 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat.
Keltatiheikkötimalit elävät pieninä ryhminä ja liikkuvat puiden lehvästöjen sisäosissa. Ravintonaan lintu käyttää hyönteisiä ja muita selkärangattomia, joita se etsii puiden lehdiltä.
Keltatiheikkötimalin pesimäkausi kestää toukokuulta heinäkuulle. Kupolimainen pesä rakennetaan heinistä ja lehdistä tiheään pensaaseen lähelle maan pintaa. Naaras munii kolme valkeahkoa punaruskeapilkullista munaa.
Raimo Valtonen

Raimo (Roni) Lennart Päiviö Valtonen (2. elokuuta 1930 Lahti – 2. heinäkuuta 2015 Lahti) oli suomalainen jalkapallovalmentaja.
Ura.
Valtonen pelasi nuoruudessaan jalkapalloa Lahden Pallo-Miehissä ja voitti seuran paidassa A-poikien SM-hopeaa. Hän pelasi tämän jälkeen vielä pari vuotta, kunnes siirtyi seuran muihin tehtäviin.
Valtonen liittyi Upon Pallon valmennusryhmään vuonna 1964. Neljä vuotta myöhemmin hänet määrättiin Lahden Reippaan päävalmentajaksi. Kaudella 1971 Valtonen valmensi jälleen kasvattajaseuraansa. Hän toimi Lahti-69:n valmentajana kaksi kautta, ennen kuin lähti seurasta. Vielä vuosiksi 1976–1978 Valtonen palasi joukkueen päävalmentajaksi.
Kuusysin johtokuntaan Valtonen kuului vuosina 1958–1968. Lahden piirin hallitukseen Valtonen osallistui useita vuosia, ja hän on saanut Suomen Palloliiton, piirin, ja Lahti-69:n hopeisen ansiomerkin. Ammatiltaan Valtonen oli ostaja.
Oulaisten vaakuna

Oulaisten vaakuna on Oulaisten kaupungin tunnus. Vaakunan aihe viittaa rapupitäjän runsaaseen ja taloudellisestikin merkittävään rapukantaan.
Vaakunan selitys on ”vihreässä kentässä pystyssä kultainen rapu.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, Oulaisten kunnanvaltuusto hyväksyi nimeä ”rapu nurmella” kantaneen ehdotuksen kunnan vaakunaksi kokouksessaan 27. marraskuuta 1953. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 16. helmikuuta 1954.
Into the Purple Valley

Into the Purple Valley on yhdysvaltalaisen kitaristi ja laulaja Ry Cooderin toinen studioalbumi vuodelta 1972. Levyn on julkaissut Reprise Records ja sen ovat tuottaneet
Lenny Waronker ja Jim Dickinson.
Euroopan markkinoille levyä on valmistanut Länsi-Saksassa WEA Musik GmbH, joka on osa Warner Communications -yhtiötä.
Tuotannosta ja levyllä soittavista muusikoista ei ole muuta mainintaa.
Kappaleet.
CD 2.
Levyetiketissä B-puolen kolmas kappale on merkitty muotoon "Great Dream from Heaven".
Bwindin kansallispuisto

 Bwindin kansallispuisto (Bwindi Impenetrable National Park) on laaja kansallispuisto Ugandan lounaisosassa Itä-Afrikan hautavajoaman rinteellä 1 160–2 600 metrin korkeudessa. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1994.
Puisto tunnetaan biodiversiteetistään – siellä kasvaa yli 160 puulajia ja sata saniaislajia – ja ennen kaikkea noin 300 vuorigorillan populaatiosta (mikä on noin puolet maailman vuorigorilloista). Niiden lisäksi puistossa elää 10 muuta apinalajia, kaikkiaan 90 nisäkäslajia ja monia lintuja, joiden joukossa on 23 alueelle endeemistä lajia. Bwindi on yksi harvoja Afrikan sademetsistä, joka on rehottanut lähes koskemattomana edellisen jääkauden loppumisesta asti.
Puiston koko nimi "Bwindi Impenetrable National Park" tarkoittaa läpipääsemätöntä, ja tulee sen metsien tiheästä aluskasvillisuudesta.
The Idea of Justice

The Idea of Justice on taloustieteilijä, nobelisti Amartya Senin oikeudenmukaisuutta tutkiva teos. Kirjassaan Sen kehittelee oikeudenmukaisuusajattelua, jossa tarkastelun kohteena ovat oikeudenmukaisuuden ihanneolosuhteiden sijasta sen toteutumisen todelliset yhteiskunnalliset olosuhteet.
Kirjan lähtökohtana on kaksi sosiaalista oikeudenmukaisuutta tarkastelevaa ajatteluperinnettä: sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ideaa pohtiva (transcendental institutionalism) ja sosiaalisen oikeudenmukaisuuden toteutumista tarkasteleva (realization-focused comparison) perinne. Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ihanteita pohtiva "sopimusteoreettinen" perinne on alkanut Thomas Hobbesin ajattelusta ja jatkunut John Lockella, Jean-Jacques Rousseaulla ja Immanuel Kantilla. Siinä keskitytään täydellisen oikeudenmukaisuuden (perfect justice) käsitteelliseen pohdintaan, eikä oikeudenmukaisuuden ja epäoikeudenmukaisuuden vertailuun tosiasiallisissa yhteiskunnallisissa olosuhteissa. Lisäksi tarkastelussa painottuvat yhteiskunnalliset laitokset ja niiden täydellisesti oikeudenmukainen toiminta olemassa olevien yhteiskuntien ja ihmisten tosiasiallisen käyttäytymisen ja keskinäisen toiminnan kustannuksella. 
Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden yhteiskunnallista toteutumista tutkivassa perinteessä pyritään ottamaan huomioon olemassa olevien instituutioiden lisäksi ihmisten käyttäytyminen ja muut oikeudenmukaisuuden tosiasialliset edellytykset. Tämän vertailevan ajatteluperinteen edustajia ovat olleet muun muassa Adam Smith, Markiisi de Condorcet, Jeremy Bentham, Mary Wollstonecraft, Karl Marx ja John Stuart Mill. Näistä ajattelijoista lähtöisin olevassa tavassa tutkia sosiaalista oikeudenmukaisuutta vertaillaan olemassa olevia tai ajateltavissa olevia yhteiskuntia pikemminkin kuin rajoitutaan tosiasialliset olosuhteet ylittävään täydellisesti oikeudenmukaisen yhteiskunnan etsintään. 
Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden ihanteita ja ideaa pohtivalle transendentaalisen institutionalismin sopimusteoreettiselle perinteelle tyypillinen kysymys on, millainen olisi täydellisen oikeudenmukainen yhteiskunnallinen laitos? Sosiaalisen oikeudenmukaisuuden todellisia olosuhteita tarkastelevalle vertailevalle perinteelle tyypillinen kysymys on, kuinka oikeudenmukaisuutta voitaisiin edistää? 
Amartya Sen asettuu kirjassaan valistuksen perinteen jatkajaksi ja puolustaa vertailevaa oikeudenmukaisuusajattelua: "Meitä ei liikuta sen tajuaminen, ettei maailma ole täydellisen oikeudenmukainen - tätä vain harva odottaa -, vaan se, että näemme ympärillämme selvästi korjattavia epäoikeudenmukaisuuksia, jotka haluamme poistaa"
Jorma Kallio (jalkapallovalmentaja)

Jorma Kallio (s. 16. marraskuuta 1955 Lahti) on suomalainen jalkapallovalmentaja ja entinen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Kallio edusti urallaan FC Kuusysiä, Kouvolan Susia ja Myllykosken Palloa. Hän voitti Kuusysissä mestaruuden 1982 ja Suomen Cupin 1983. Kallio pelasi urallaan kaikkiaan 46 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki kaksi maalia.
Pelaajauran jälkeen Kallio on toiminut muun muassa Kuusysin päävalmentajana 1994–1995.
Suomenlinnan pelastusasema

Suomenlinnan pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen yhdeksäs pelastusasema. Asema on miehitettynä toukokuusta syyskuun loppuun kahdella ensihoitaja-palomiehellä. Talvikaudella asema miehitetään Erottajan pelastusasemalta tarvittaessa saapuvilla palomiehillä. Suomenlinnassa on pelastuslaitoksella vuosittain noin sata tehtävää, joista noin kaksikymmentä on talvikaudella.
Pelastustoiminta Suomenlinnassa.
Pelastuslaitos ilmoitti keväällä 2017 lopettavansa Suomenlinnan huoltotunnelin käyttämisen sen huonon kunnon vuoksi. Samana vuonna tunnelissa aloitettiin jo ennalta suunniteltu remontti ja se saneerattiin pääosin saman vuoden aikana.
Koska Suomelinnan pelastusasema on vain kesäisin miehitetty, ovat asukkaat opetelleet ensiaputaitoja ja alkusammutusta. Tarvittaessa ovat myös puolustusvoimat ja rajavartiolaitos voineet antaa apua resurssien salliessa. Suomenlinnassa on täysin varusteltu paloauto ja ambulanssi. Erottajan paloasemalta on tarvittaessa tullut miehistö linnakkeeseen huoltotunnelia pitkin ja kiireellisissä tapauksissa on voitu käyttää rajavartiolaitoksen helikopteria. Huonolla säällä pelastusmiehistö on päässyt Suomenlinnaan Kaivopuiston rannassa olevalla venellä, jolla sinne pääsee noin kymmenessä minuutissa.
Rakennuksen historia.
Pelastusaseman rakennus rakennettiin alun perin talliksi vuonna 1916. Sen julkisivu on muurattu tiilistä. Rakennuksesta tehtiin ruokalan varasto, kun vieressä ollut linnoitustykistön maneesi 1930-luvun alussa muutettiin rannikkotykistön keittiöksi ja miehistöruokalaksi. Sitä käytettiin tähän tarkoitukseen vuoteen 1965 asti. Pelastusasema on nykyisin vuokrattu Helsingin kaupungille. Sen oviaukkoja on jouduttu suurentamaan useita kertoja autojen koon kasvaessa.
Soutu kesäolympialaisissa 1900

Vuoden 1900 kesäolympialaisten soutu järjestettiin 25. – 26. elokuuta 1900 Pariisissa. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 99 osanottajaa kahdeksasta maasta. Soutu järjestettiin ainoastaan miehille. Lajiryhmiä oli neljä.
Helsingin keskuspelastusasema

Helsingin keskuspelastusasema sijaitsee Kallion kaupunginosassa, osoitteessa Agricolankatu 15.
Asemalla on sekä perus- että erikoisyksiköitä. Asemalla on Helsingin pelastuslaitoksen keskusvarasto, ajoneuvokorjaamo sekä varushuolto. Asemalla on myös helikopterikenttä. Ambulanssi HE 1314 on 15 minuutin lähtövalmiudessa. Asemalla on myös kaksi palotarkastajaa.
Alkuperäinen Kallion paloasema valmistui tälle paikalle vuonna 1913. Jugend-tyylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Selim A. Lindqvist. Sitä laajennettiin vuonna 1933 Gunnar Taucherin suunnitelman mukaan, jolloin rakennuksen ulkoasu muuttui täydellisesti. Nykyinen, Seppo Kasasen suunnittelema rakennus valmistui vuonna 1978, jolloin siitä tuli myös Helsingin keskuspaloasema. Joitain osia vanhasta rakennuksesta on säilynyt sen sisällä. Korttelissa ei ole muita rakennuksia.
No Mercy (2002)

No Mercy (2002) oli showpaini pay-per-view (PPV) tapahtuma, minkä tuotti World Wrestling Entertainment. Se pidettiin 20. lokakuuta, 2002 Alltel Arenalla North Little Rock, Arkansasissa. Se oli viides jokavuotinen No Mercy tapahtuma, missä esiintyvät painijat olivat RAW ja SmackDown! brändeistä.
Tapahtumassa pidettiin kahdeksan ottelua. Päätapahtuma matsina nähtiin Brock Lesnarin ja The Undertakerin välinen WWE Mestaruus ottelu, mikä käytiin Hell in a Cell matsissa. Lesnar voitti 'Takerin ja säilytti mestaruuden. Tapahtumassa nähtiin myös World heavyweight Mestarin Triple H:n ja Kanen välinen tittelin yhdistmis matsi, minkä HHH voitti. Tapahtumassa julistettiin myös ensimmäiset WWE Tag Team Mestarit, missä ottelivat turnauksessa finaliin etenet joukkueet: Chris Benoit ja Kurt Angle vs. Rey Mysterio ja Edge. Benoit ja Angle voittivat ja heistä tuli ensimmäiset WWE Tag Team Mestarit.
Turnaus WWE Tag Team Mestaruudesta.
Turnaus pidettiin 3. lokakuusta 20. lokakuuhun. Wrestling Observer Newletter on palkinnut Chris Benoit ja Kurt Angle vs. Edge ja Rey Mysterion välisen ottelun "Vuoden otteluksi".
Haagan pelastusasema

Haagan pelastusasema on Helsingin pelastuslaitoksen alaisuudessa oleva pelastusasema Etelä-Haagassa, Vihdintien eteläpään vierellä. Se otettiin käyttöön 1. lokakuuta 1961 pelastuslaitoksen satavuotisjuhlien yhteydessä. Aseman yhteydessä sijaitsee myös Haagan toimistotalo. Aseman osoite on Vanha Turun Maantie 2.
Pelastusasemarakennuksessa on kaksi kerrosta ja muun muassa keittiö, kuntosali, liikuntahalli, saunatilat, tilat nukkumiseen sekä toimistohuoneita.
Pelastusasemalla alkoi kesäkuussa 2015 noin 10,7 miljoonaa euroa maksava peruskorjaus. Remontti valmistui aikataulun mukaisesti marraskuussa 2016, ja avajaiset vietettiin 18. toukokuuta 2017. Pelastusasema oli toiminnassa koko korjaushankkeen ajan. Ensimmäisessä vaiheessa palomiehet työskentelivät samalla tontilla sijaitsevassa Haagan toimistotalossa, kun taas paloauto, ambulanssit ja niiden aputilat olivat aseman viidessä autohallissa rakennustyömaasta eristettynä.
20 suosikkia – Anna pois

Anna pois on kokoelma-albumi laulaja Lasse Liemolan tuotannosta vuosilta 1957–1963. Levyn on julkaissut vuonna 1996 Warner Music Finlandiin kuuluva Fazer Records 20 suosikkia -sarjassaan. Arkistonauhojen jälleenmasteroinnin on tehnyt Antti Joki.
Kappaleet.
1. Anna pois - 2:08
 (Trad., sov. Erkki Ertama, san. Lala)
 1959 PSO FIFPS5900005
2. Diivaillen – Puttin' on the Style - 2:58
 (N. Cazden – suom. san. Lala)
 Air Music Scand. Ab
 1957 PSO FIFPS5700004
3. Diana - 2:24
 (P. Anka, suom. san. M. Maunola)
 Stockholms Musikprod. / Warner Third Part
 1958 PSO FIFPS5800009
4. Olen rakastunut – I Love You, Baby - 2:11
 (P. Anka, suom. san. M. Maunola, sov. E. Ertama)
 Warner/Chappell Finland
 1958 PSO FIFPS5800011
5. Vaivaton tie – Travellin' Light – 2:35
 (S. Tepper – R. Bennett, suom. san. Lala, sov. P. Lasanen)
 Warner/Chappell Scand.
 1960 PSO FIFPS6000001
6. Pity, Pity - 1:47
 (P. Anka, suom. san. Lala, sov. P. Lasanen)
 Stockholms Musikprod.
 1958 PSO FIFPS5800012
7. Pik-pik-pikkutyttösein - 2:14
 (Trad., sov. P. Lasanen, san. Lala)
 1959 PSO FIFPS5900012
8. Clementine - 2:39
 (Trad., sov. E. Ertama, san. Erla)
 1960 PSO FIFPS6000002
9. No niin, Mary Lou – Hello, Mary Lou - 2:12
 (G. Pitney – C. Mangiaracina, suom. san. K. Tuomisaari, sov. P. Lasanen)
 Warner/Chappell Scand.
 1961 PSO FIFPS6100500
10. Me nuoret – The Young Ones - 2:48
 (S. Tepper – R. Bennett, suom. san. Lala, sov. J. Petersen)
 Lasse Liemola ja Four Dogs
 EMI Music Publ.
 1962 PSO FIFPS6200002
11. Olet kohtaloni – You Are My Destiny - 2:57
 (P. Anka, suom. san. Saukki, sov. E. Ertama)
 Stockholms Musikprod.
 1959 PSO FIFPS5900013
12. Marina - 2:24
 (R. Granata – R. Maxwell, suom. san. Saukki, sov. E. Ertama)
 EMI Music Publ.
 1960 PSO FIFPS6000003
13. Älä leiki rakkaudella - Don't Gamble with Love - 2:09
 (P. Anka, suom. san. M. Maunola, sov. E. Ertama)
 Air Music Scand. Ab
 1958 PSO FIFPS5800013
14. Living Doll - 2:39
 (L. Bart, suom. san. Lala, sov. P. Lasanen)
 Warner/Chappell Finland
 1959 PSO FIFPS5900014
15. Hei twist jo saa – Let's Twist Again – 2:15 
 (K. Mann – D. Appell, suom. san. L. Liemola, sov. R. Henriksson)
 Warner/Chappell Finland
 (P) 1962 PSO FIFPS6200003
16. Tanssikengät – Dancing Shoes - 2:07
 (H. Marvin – B. Welch, suom. san. Kullervo, sov. J. Petersen)
 EMI Music Publ.
 1963 PSO FIFPS6300001
17. Toiveloma – Summer Holiday - 2:11
 (B. Welch – B. Bennett, suom. san. L. Kersti, sov. J. Petersen)
 EMI Music Publ.
 1963 PSO FIFPS6300002
18. Bonnie cha-cha - 2:18 
 (Trad., sov. E. Ertama, san. Lala)
 1959 PSO FIFPS5900015
19. Tyttö kulta, herää jo! - 2:17
 (Trad., sov. P. Lasanen, san. Lala)
 1959 PSO FIFPS5900016
20. Viimeinen mohikaani – Den sista mohikanen – 2:48
 (W. Scharfenberger – P. Wehle, suom. san. K. Tuomisaari, sov. K. Kaartinen)
 Lasse Liemola ja Four Cats
 Warner/Chappell Scand.
 1961 PSO FIFPS6100002