tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Mikromortti

Mikromortti (engl. "micromort") on äkkikuoleman riskiä kuvaava mittayksikkö. Yksi mikromortti on yhden suhde miljoonaan eli 0,0001 prosenttia. Jos jokin toiminta aiheuttaa kuoleman esimerkiksi todennäköisyydellä yksi miljoonasta, sen riski on yksi mikromortti.
Mikromortin käsitteen kehitti vuonna 1968 yhdysvaltalaisen Stanfordin yliopiston professori Ronald Howard.
Mikromorttia käytetään helpottamaan kuolemaan johtavien toimien vertaamista toisiinsa. Esimerkiksi keskimääräisen suomalaisen päivittäinen kuolemanriski on 34 mikromorttia. Yhdellä mikromortilla kuolemanriski kasvaa esimerkiksi 400 kilometrin autoajelulla, 32 kilometrin pyöräilyllä, yhdellä ekstaasihuumeen käyttökerralla, tai korkeiden tikkaiden käyttämisellä kotia remontoitaessa. Laskuvarjohyppy aiheuttaa 10 mikromortin riskin, nukutus samoin 10 mikromortin riskin, kalliokiipeilykerta noin 3 mikromortin riskin ja sukelluskerta 8 mikromortin riskin. Himalajalla yli kahdeksan kilometrin korkeudelle ulottuva kiipeilyretki on noin 12 000 mikromortin, BASE-hyppy kalliolta 430 mikromortin, sydänleikkaus 16 000 mikromortin, maratonin juokseminen seitsemän mikromortin ja sadan grillipihvin syöminen runsaan yhden mikromortin riski.
Marco Dallago

Marco Dallago (s. 14. huhtikuuta 1990) on itävaltalainen alamäkiluistelija ja lajin vuoden 2014 maailmanmestari. Hän asuu Grazissa, Itävallassa. 
Laskettelun jo nelivuotiaana aloittanut Dallago ihastui alamäkiluisteluun katseltuaan sitä televisiosta vuonna 2003. Hän debytoi lajin MM-sarjassa Münchenin osakilpailussa vuonna 2011. Kesällä 2013 Dallago rakensi metsään Grazin laidalle ystävänsä ja pikkuveljensä kanssa puusta tehdyn harjoitteluradan. Se tuotti tulosta, ja Marco Dallago voitti kaudella 2014 alamäkiluistelun maailmanmestaruuden. Hän on pienikokoinen ja mahtuu siksi hyvin pienistäkin raoista. 
Dallagon pikkuveli Luca on myös alamäkiluistelija.
MachineGames

MachineGames on ruotsalainen, vuonna 2009 perustettu videopelien kehittäjä. Yrityksen ovat perustaneet Starbreeze Studiosin perustajajäsenet.
ZeniMax Media on ostanut yrityksen vuonna 2010 ja yritys on nimetty uudestaan ZeniMax Sweden AB. Yrityksen nimi on kuitenkin edelleen muodossa MachineGames julkaisutiedoissa.
Tammikuussa 2021 kerrottiin yrityksen kehittävän Indiana Jones -aiheista peliä, mutta tarkempia tietoja ei kerrottu. Joulukuussa 2022 kerrottiin Starbreeze Studiosille työskennelleen Jens Anderssonin liittyneen pelin kehitykseen Axel Torveniusin ja Jerk Gustafssonin rinnalle.
Andrea Roda

Andrea Roda (s. 11. huhtikuuta 1990 Como) on italialainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. 
Ura.
Formula Renault.
Vuonna 2006 Roda kilpaili Italian Formula Junior 1600 -sarjassa sekä Italian Formula Renault Talvisarjassa. Vuonna 2007 Roda kilpaili Italian Formula Renault -sarjassa. Samana vuonna hän ajoi myös Sveitsin Formula Renault -sarjaa. Vuonna 2008 Roda jatkoi Italian Formula Renault -sarjassa sijoittuen sarjan 26:nneksi. Vuonna 2009 Roda siirtyi Eurocup Formula Renault -sarjaan saavuttamatta pisteitä. 
Formula 3.
Vuonna 2010 Roda kilpaili Italian Formula 3 -sarjassa sijoittuen sarjan 22:nneksi. Vuonna 2011 hän jatkoi samassa sarjassa sijoittuen sarjan 12:nneksi. Vuonna 2012 Roda kilpaili Formula 3 Euroseries -sarjassa sijoittuen sarjan 13:nneksi. 
Auto GP.
Vuonna 2013 Roda siirtyi Auto GP World Series -sarjaan sijoittuen sarjan 12:nneksi ja jatkoi vuonna 2014 voittaen yhden kilpailun sijoittuen sarjan neljänneksi. Samana vuonna ajoi yhden kilpailun Formula Renault 3.5 -sarjassa saavuttamatta pisteitä.
Olli Pöyliö

Olli Pöyliö (s. 11. elokuuta 1995, Rovaniemi) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Pöyliö edustaa futsal-liigassa pelaavaa jyväskyläläistä Liikunnan Riemua sekä Suomen maajoukkuetta.
Pöyliö on pelaajaprofiililtaan puolustukseen ja pelin avaamiseen keskittyvä pohjapelaaja. Pöyliö toimii myös Riemun kapteenina kaudella 2020-2021. Maajoukkuedebyyttinsä Pöyliö teki EM-karsinnoissa keväällä 2021 Italiaa ja Belgiaa vastaan.
Jalkapallon puolella hän on pelannut Veikkausliigaa Rovaniemen Palloseuran ja kakkos divisioonaa jyväskyläläisen JJK:n riveissä. Jalkapallossa Pöyliön pelipaikkana on ollut keskikenttä. Debyyttinsä aikuisten peleissä liigatasolla hän teki vuonna 2013 ja kauden aikana hän pääsi pelaavaan kokoonpanoon kahdeksan kertaa.
Under the Yoke

Under the Yoke on vuonna 1918 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä melodraama, jonka pääosissa ovat Theda Bara ja G. Raymond Nye.
Käsikirjoituksesta vastasi Adrian Johnson, joka laati sen George Scarboroughin novellin "Maria of the Roses" pohjalta. "Under the Yoke" kuvattiin Kalifornian San Jacinto Mountainsilla työnimellä "Spanish Love", ja sen tuotanto- ja jakeluyhtiönä toimi Fox Film Corporation. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 9. kesäkuuta vuonna 1918. "Under the Yoken" oletetaan olevan kadonnut elokuva.
Juoni.
"Under the Yoke" sijoittuu Filippiineille. Nuori espanjalaisnainen Maria Valverde (Theda Bara) palaa kotiin luostarista, missä hän oli ollut koulussa. Pian Mariaa alkaa lähennellä paikallinen plantaasien työnjohtaja Diablo Ramirez (G. Raymond Nye), joka toivoo voittavansa Marian sydämen. Maria kuitenkin torjuu Ramirezin lähentely-yritykset, koska hän on tavannut Manilassa komean amerikkalaisen armeijassa työskentelevän kapteeni Paul Winterin (Albert Roscoe). Raivostunut Diablo organisoi kapinallisien joukon, joka tappaa Marian isän ja pitää Mariaa vankina omassa kodissaan. Kun kapteeni Winter kuulee kapinasta, hän kiirehtii Marian avuksi. Kapteeni joutuu kuitenkin itsekin vangiksi. Pian vahvistukset saapuvat Amerikan armeijan toimipaikasta, ja taistelun lomassa talo syttyy ilmiliekkeihin. Diablon aikomuksena on siepata Maria, mutta kapteeni Winter tulee paikalle ja ampuu hänet. Viimein amerikkalaiset voittavat, ja Maria saa rakkaan kapteeninsa.
Tommi Saarinen

Tommi Saarinen (s. 31. tammikuuta 1995 Espoo) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskuspuolustaja tai puolustava keskikenttäpelaaja. Debyyttinsä Saarinen teki liigatasolla FC Hongan riveissä vuonna 2013 ja kauden aikana hän pääsi pelaavaan kokoonpanoon kaikkiaan viisi kertaa.
Matti Leino (näyttelijä)

Matti Juhani Leino (s. 18. marraskuuta 1987 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Leinon äiti on suomalainen ja isä kenialainen. Hän on tullut tutuksi rooleistaan televisiosarjoissa "Laura kesäleirillä", "Mogadishu Avenue", "Uusi päivä" ja "Rantabaari". Hän on myös juontanut nuortenohjelma "Summerin" talviversiota vuonna 2008.
Leino on näytellyt myös muun muassa Helsingin kaupunginteatterissa, Turun kaupunginteatterissa, Aleksanterin teatterissa ja Tampereen Teatterissa.
Heart and Soul (elokuva)

Heart and Soul on vuonna 1917 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Theda Bara ja Claire Whitney.
Adrian Johnson laati elokuvan käsikirjoituksen H. Rider Haggardin romaanin "Jess" (1887) pohjalta. "Heart and Soul" kuvattiin sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Elokuvaa kuvattiin myös Floridan St. Augustinessa. "Heart and Soul" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 21. toukokuuta vuonna 1917. Elokuva ei ollut yleisö- tai arvostelumenestys, koska elokuvaa pidettiin hyvin epätavanomaisena Bara-elokuvana. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut elokuva.
Juoni.
Äitinsä kuoltua Jess (Theda Bara) on pitänyt erityisen hyvää huolta nuoremmasta Bess-sisarestaan (Claire Whitney). Vuosia myöhemmin sisaret asuvat setänsä luona Puerto Ricon plantaaseilla, missä siskokset tapaavat John Neilin (Harry Hilliard), joka rakastuu ensisilmäyksellä Jessiin. Kun Jess tajuaa Bessin olevan rakastunut Neiliin, hän uhraa oman onnellisuutensa sisarensa onnen tähden. Pian sen jälkeen korruptoitunut istuttaja Drummond (Walter Law) aloittaa vallankumouksen Yhdysvaltain hallitusta vastaan. Tästä seuraa sota, joka johtaa plantaasin ja kaikkien sen asukkaiden vangitsemiseen. Jess pakenee amerikkalaiseen sotilastukikohtaan pyytämään apua, mutta taistelun aikana hän haavoittuu kuolettavasti. Jess viime sanoikseen rukoilee Neilin ja Bessin puolesta.
Timo Santalainen

Timo Juhani Santalainen on suomalainen kauppatieteiden tohtori ja valtiotieteen lisensiaatti, joka on erikoistunut tutkimaan organisaatioiden strategista johtamista. Hän työskentelee Genevessä perustamansa yritysjohdon kehittämis- ja tutkimuspalveluja tarjoavan Stratnetin (www.stratnet.org) toimitusjohtajana. Hän toimii Helsingin kauppakorkeakoulun (nykyisin Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu), Lappeenrannan teknillisen yliopiston ja Maanpuolustuskorkeakoulun dosenttina. Hän on aiemmin ollut vierailevana professorina Texas Tech -yliopistossa sekä Thunderbird Graduate School of Global Management -korkeakoulussa Arizonassa ja Sveitsissä sekä Management Centre Europessa. Hän on Strategic Management Societyn perustajajäsen ja ollut sen Strategy Practice-intressiryhmän puheenjohtaja.
Santalainen teki valtiotieteen lisensiaatintyönsä henkilöstöhallinnon alalta Turun yliopistossa. Santalainen väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Turun kauppakorkeakoulussa. Santalainen toimi 1990-luvun alkuvuosiin saakka liike-elämässä muun muassa säästöpankkiryhmässä Säästöpankkiopiston johtajana sekä Skopbankin vähittäispankkitoiminnasta ja henkilöstöhallinnosta vastaavana johtajana ja johtoryhmän jäsenenä. Hän on hankkinut henkilöstöhallinnon kokemusta SOK:n palveluksessa.
Santalainen on toiminut Suomen lentopalloliiton puheenjohtajana ja vuosina 1992–2002 Kansainvälisen lentopalloliiton varapuheenjohtajana.
Thelma Siberg

Thelma-Lydia Tuulikki Siberg (s. 6. huhtikuuta 1992) on suomalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi erityisesti Krista Kortelaisen roolistaan televisiosarjassa "Uusi päivä". 
Ura.
Siberg tuli tunnetuksi vuosina 2010-2018 esitetystä Yleisradion päivittäisdraamasta Uudesta Päivästä, jossa hän näytteli Krista Kortelaista. Siberg on kirjoittanut ylioppilaaksi Helsingin medialukiosta keväällä 2011. Syksyllä 2013 Siberg vuorotteli Viivi Pumpasen kanssa Valkeakosken kaupunginteatterissa esitetyssä "James Dean - Ikuisesti sinun"-musikaalissa Pier Angelin roolissa. Kesällä 2016 hän näytteli Taaborin Kesäteatterin "Risto Räppääjä ja Nelli Nuudelipää" -näytelmässä yhden päärooleista. Elokuusta 2016 alkaen hän juonsi YleX-radiokanavalla yhdessä Valtteri Lehtisen kanssa "Bäkkäri"-nimistä ohjelmaa. Kesällä 2017 hän esitti Taaborin Kesäteatterin "Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset" -näytelmässä Heinähattua. Elokuusta 2019 helmikuuhun 2023 saakka Siberg piti Yle Areenassa julkaistua "Yhden yön juttuja" -podcastia yhdessä Amelie Blaubergin ja Hennariikka Laaksolan kanssa. Helmikuussa 2023 kolmikko aloitti uuden Podimo-palvelussa julkaistavan "Gaala"-podcastin.
Yksityiselämä.
Sibergin esikoislapsi syntyi loppuvuodesta 2021 ja toinen lapsi lokakuussa 2024.
Chisun diskografia

Tämä on suomalaisen laulaja-lauluntekijä Chisun diskografia.
Singlet.
" "Listasijoitukset Suomen viralliselta singlelistalta (Single Top 20), Suomen virallinen latauslista (Top 30) ja Suomen suosituimmat (Music Control -radiolista) (Radio Top 20).
American Horror Story

American Horror Story on yhdysvaltalainen kauhusarja, jonka ovat luoneet Ryan Murphy ja Brad Falchuk. "American Horror Story" alkoi FX-kanavalla 5. lokakuuta 2011. Suomessa Sub aloitti sarjan esittämisen 11. kesäkuuta 2013.
"American Horror Story" kuuluu niin sanottuihin antologiasarjoihin. Joka tuotantokaudella on eri tarina ja henkilöhahmot. Sarjan luoja Ryan Murphy on tosin kertonut haastattelussa, että sarjan jokainen tuotantokausi on jollain tavalla kytketty aikaisempiin tuotantokausiin.
Tuotantokaudet.
"Murder House" sijoittuu Los Angelesiin, Kaliforniaan. Harmonin perheen isä Ben (Dylan McDermott), hänen vaimonsa Vivien (Connie Britton) ja heidän teini-ikäinen tyttärensä Violet (Taissa Farmiga) muuttavat ostamaansa vanhaan remontoituun kartanoon tietämättään talonsa synkkää historiaa.
"Asylum" sijoittuu vuoteen 1964, Massachusettsenissa sijaitsevaan Briarcliffin mielisairaalaan, jossa keskitytään mielisairaalan potilaisiin ja henkilökuntaan.
"Coven" sijoittuu New Orleanssin Louisianaan, jossa seurataan Salemin noitien jälkeläisiä, jotka asuvat Miss Robichauxin Akatemiassa, ja taistelevat ylinoidan paikasta.
"Freak Show" sijoittuu Jupiteriin, Floridaan vuoteen 1952, jossa seurataan kummajaisia, jotka työskentelevät sirkuksessa.
"Hotel" sijoittuu Los Angelesissa sijaitsevaan Hotel Corteziin ja sen henkilökuntaan ja vieraisiin.
"Roanoke" sijoittuu Roanoke Islandissa sijaitsevaan syrjäiseen maalaistaloon, jossa tapahtuu paranormaaleja tapahtumia. 
"Cult" sijoittuu Michiganissa olevaan kaupunkiin marraskuussa 2016, kun Donald Trump voittaa presidentinvaalit.
12. tammikuuta 2017 vahvistettiin, että sarjasta on tulossa 8. tuotantokausi vuonna 2018. Myöhemmin 19. heinäkuuta 2018 julkistettiin, että 8. tuotantokauden nimi tulee olemaan "Apocalypse". Kaudella antikristus Michael Langdon (Murder House) on aiheuttanut maailmanlopun ja toteuttaa maailmanlopun jälkeistä suunnitelmaansa saaden vastaansa kolmannen kauden noidat.
Gold and the Woman

Gold and the Woman on vuonna 1916 ensi-iltansa saanut James Vincentin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä western-tyylinen draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. "Gold and the Woman" kertoo puoliverisen Juliet DeCordovan kostosta espanjalaisten konkistadorien jälkeläisille.
"Gold and the Woman" kuvattiin työnimellä "Retribution" sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 13. maaliskuuta vuonna 1916. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Lili &amp; Susie

Lili &amp; Susie (myös "L&amp;S") on ruotsalainen popduo, jonka jäsenet ovat ruotsinsuomalaiset sisarukset Inga-Lill ("Lili", s. 5. tammikuuta 1966) ja Susanne ("Susie") Päivärinta (s. 10. toukokuuta 1964). Sisarukset aloittivat ammattimuusikon uransa kuorolaulajina yhtyeessä "Suzzies Orkester" vuonna 1984. Levy-yhtiö EMI pani sisarukset merkille televisioesiintymisen yhteydessä ja tarjosi heille levytyssopimusta. Ensilevy ilmestyi vuonna 1985, jonka jälkeen duon musiikki menestyi etenkin Ruotsin listoilla hyvin aina vuoteen 1993 saakka. Yhtyeen englanninkieliset levytykset saavuttivat jonkin verran huomiota myös Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Japanissa 1986-87. Heidän suurimpia hittilevytyksiään ovat "Oh Mama" ja "Bara du och jag" vuodelta 1987 sekä "What's the Colour of Love" vuodelta 1990. 
Yhtye yritti paluuta julkisuuteen vuonna 1996 nimellä L&amp;S, julkaisten singlet "Love Never Dies" ja "Hypnotized". Levyt eivät saaneet kuitenkaan suurempaa huomiota. Uusi paluuyritys tapahtui vuonna 2000. Susie Päivärinta alkoi soolouralle vuonna 2003. Sisarukset palasivat yhteen vuoden 2009 Melodifestivalen-kilpailuun, johon he osallistuivat laululla nimeltä "Show Me Heaven." Laulu karsiutui finaalista. He olivat mukana kilpailussa toista kertaa, ensimmäinen osallistumiskerta oli vuonna 1989 laululla "Okey Okey!", joka sijoittui kilpailussa viidenneksi.
Lili &amp; Susie ovat julkaisseet yhdessä yhteensä 18 kokoelmalevyä sekä 33 singlelevytystä vuoteen 2014 mennessä.
Diskografia.
Albumit
Singlet
Her Greatest Love

Her Greatest Love (Isossa-Britanniassa nimikkeenä "Redemption") on vuonna 1917 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara. "Her Greatest Love" -elokuvan kautta Bara yritti päästä irti vamppirooleistaan. Elokuvassa hän näytteleekin "kilttiä tyttöä".
Adrian Johnson laati elokuvan käsikirjoituksen Ouidan (Marie Louise de la Ramée) vuonna 1880 ilmestyneestä romaanista "Moths". "Her Greatest Love" kuvattiin työnimellä "The Greatest Sacrifice" sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. "Her Greatest Love" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 2. huhtikuuta vuonna 1917. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Juoni.
Koko yksinkertaisen elämänsä ajan Vera Herbert (Theda Bara) on ollut naiivi ja käynyt englantilaista koulua. Hän menee vierailemaan häijyn äitinsä, lady Dollyn (Marie Curtis), luokse. Lady Dolly asuu avoimesti lordi Juran (Glen White) kanssa, mikä aiheuttaa ihmisissä pahennusta. Myöhemmin Vera tapaa ja rakastuu oopperalaulaja Lucies Coreszeen (Harry Hilliard). Veran äiti, jolla on sosiaalisia tavoitteita, vaatii tytärtään avioitumaan venäläisen prinssi Zuroffin (Walter Law) kanssa. Vera tottelee äitiään ja avioituu prinssin kanssa. Pian Vera saa selville, että hänen aviomiehensä on antanut rakastajattarelleen, kreivitär Jeanne DeSonnazille (Callie Torres), suojapaikan saman katon alta. Vera ei kestä tätä, ja lähtee hoitajansa (Alice Gale) kanssa prinssin Siperiassa sijaitsevaan kartanoon, jonne heitä seuraavat Correze ja lordi Jura. Correze haluaa Veran ottavan avioeron prinssistä, jotta he voisivat avioitua. Keskustelun aikana prinssi astuu huoneeseen, mikä johtaa prinssin ja lordi Juran väliseen riitaan, joka johtaa sanoista väkivaltaan. Kaksinkamppailu surmaa molemmat miehet, ja Correze ja Vera ovat tällöin vapaita avioitumaan.
Vadym Novynskyi

Vadym Vladyslavovytš Novynskyi (, , s. 3. kesäkuuta 1963, Staraja Russa, Novgorodin alue, Venäjän SNT) on Ukrainassa asuva oligarkki.
Novynskyin arvioidaan kuuluvan Ukrainan kymmenen varakkaimman suurliikemiehen joukkoon. Vuoden 2014 keväällä Forbes-lehti arvioi Novinskin varallisuudeksi 1,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi 2,8 miljardia dollaria.
Miljardööri Novynskyin omaisuus on peräisin erityisesti terästeollisuudesta.
Juri Kosjuk

Juri Anatolijovytš Kosjuk (, s. 27. toukokuuta 1968 Katerynopil, Tšerkasyn alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen oligarkki.
Kosjukin arvioidaan kuuluvan Ukrainan kymmenen tai viidentoista varakkaimman oligarkin joukkoon. Vuoden 2014 keväällä Forbes-lehti arvioi Kosjukin varallisuudeksi 1,3 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Edellisvuonna toinen julkaisu oli arvioinut omaisuudeksi 1,1 miljardia dollaria. Keväällä 2021 Kosjukin julkisesti noteeratun varallisuuden arvioksi esitettiin 780 miljoonaa dollaria.
Suurliikemies Kosjukin omaisuus on peräisin erityisesti maataloussektorilta. Omistuksia hänellä on esimerkiksi siipikarjatuotannon toimialalla, jossa toisinaan helikopterilla töihinsä saapuvan oligarkin johtamalla, pörssinoteeratulla Myronivskyi h’liboprodukt -konsernilla on ollut hallitseva, yli 50 prosentin markkina-asema Ukrainassa. Jotkut lähteet arvioivat oligarkin yhtiöiden harjoittaneen epätervettä, kilpailevaa ukrainalaista broilerituotantoa estävää hinnoittelua.
Elokuussa 2008 Ukrainan presidentti Viktor Juštšenko myönsi hänelle Ukrainan sankarin arvonimen ja tähän liittyvän kunniamerkin.
Susie Päivärinta

Susanne Elisabeth ”Susie” Päivärinta (s. 10. toukokuuta 1964 Sundbyberg, Ruotsi) on ruotsalainen poplaulaja ja lauluntekijä. Hän aloitti muusikonuran vuonna 1985 yhdessä nuoremman sisarensa Lilin kanssa duossa Lili &amp; Susie, joka saavutti eniten julkisuutta 1980- ja 1990-luvuilla.
Susie Päivärinta aloitti soolouran 2002, jolloin kappale ”New Day” alkoi soida radioissa. Vuonna 2005 ilmestyi sooloalbumi "In the Sun", jolta julkaistiin single ”What Goes Around”. Päivärinta on myös ollut aktiivinen myös lauluntekijänä, hän osallistui muun muassa Lili &amp; Susien Melodifestivalen-kappaleen ”Show Me Heavenin” tekemiseen 2009. Vuonna 2011 hän oli mukana tekemässä kahta laulua, ”C’est la Vie! It’s Alright!” ja ”Diamonds”, Espanjan Eurovision-laulukilpailukarsintoihin. Samana vuonna hän levytti kappaleen ”De månbleka tingen” Mr Jones Machine -yhtyeen kanssa.
Vuoteen 2014 mennessä Päivärinta oli säveltänyt noin 60 kappaletta eri artisteille.
Brentford FC

Brentford Football Club on lontoolainen ammattilaisjalkapallojoukkue, joka on perustettu vuonna 1889. Sen kotikenttä on ollut vuodesta 1904 Griffin Park. Vuodesta 2002 lähtien on kaavailtu joukkueen uudeksi kotikentäksi Lionel Roadilla sijaitsevaa 20 000 henkeä vetävää uutta stadionia, joka on avattu 2020 ja saanut nimensä seuran sponsorin Grey Techology Communityn mukaan. Seuran edustusjoukkue pelaa Englannin Valioliigassa. 
Korkeimmalla sarjatasolla, silloisessa ensimmäisessä divisioonassa, joukkue pelasi muutamia vuosia toisen maailmansodan kynnyksellä. Vuonna 1935 joukkue sijoittui kaikkien aikojen parhaaseen sijoitukseensa viidenneksi ja seuraavana vuonna kuudenneksi. Toinen maailmansota pysäytti kehityksen.
Sodan aikana joukkue otti osaa London War Cup -otteluihin, joiden finaalissa 1941 joukkue hävisi Readingille, mutta 1942 voitti Portsmouthin.
Sittemmin joukkue ei ole kuulunut menestyjiin. Kaudella 2013–2014 joukkue keräsi 94 pistettä ja sijoittui sarjassaan toiseksi Wolverhampton Wanderersin jälkeen ja nousi suoraan Mestaruussarjaan. Vuonna 2021 Brentford nousi karsintojen kautta Valioliigaan ensimmäisen kerran yli 60 vuoteen.
Joukkueen eniten esiintynyt pelaaja on Ken Coote (1949–1964) 559 ottelullaan. Viime vuosikymmenten pelaajista Irlannin nuorten maajoukkueessakin esiintynyt Kevin O'Connor (vuodesta 2000 alkaen) on pelannut Brentfordin riveissä 500 ottelua. Maaleja on tehnyt eniten Jim Towers (1951–1961), yhteensä 163 maalia. Brentfordin kokoonpanossa on esiintynyt myös lukuisia eri maiden maajoukkuepelaajia, eniten maaotteluita on Brentfordin ulkomaalaispelaajista seuraan kuuluessaan Maltan puolustajalla John Buttigiegilla (22). 
Brentfordilla on myös naisten jalkapallojoukkue.
"Päivitetty 14. elokuuta 2022."
Serhi Kurtšenko

Serhi Vitalijovyts Kurtšenko (, s. 21. syyskuuta 1985, Harkova, Harkovan alue, Ukrainan SNT) on ukrainalainen oligarkki.
Arviot Kurtšenkon omaisuudesta vaihtelevat lähteestä toiseen. Jotkut tunnustetut lähteet ryhmittelevät hänet Ukrainan kymmenen varakkaimman oligarkin joukkoon. Esimerkiksi vuoden 2013 listauksessa ukrainanlainen Korrespondent-lehti (joka tosin kuuluu oligarkin hallitsemaan viestintäyhtiöön) arvioi hänen omistuksensa arvoksi 2,4 miljardia dollaria, listaten hänet Ukrainan 7. varakkaimmaksi henkilöksi. 
Suurliikemies Kurtšenkon omaisuus on peräisin erityisesti maakaasukaupasta. Kurtšenkolla on myös merkittävää mediaomistusta. Hänen VETEK-holdingyhtiön kautta hallitsemansa mediaholdingyhtiötä UMH groupia on pidetty eräänä mahdollisena Sanoman venäläisen tytäryrityksen, Sanoma Independent Median ostajaehdokkaana.
Ukrainan sisäministeri on kuitenkin kertonut julkisuudessa, että Kurtšenkosta on annettu Interpolin kansainvälinen etsintäkuulutus. Syyttäjä haluaisi kuulla VETEKin hallitusta johdossa toimivaa liikemiestä maaliskuussa 2014 tehdyn tarkastuksen yhteydessä toteamiensa petosepäilyjen johdosta. Bensiinituotteiden laajamittaiseksi väitetyn maahantuonnin ja jälleenviennin asiakirjoja epäillään väärennetyn. Tästä saattoi syyttäjän käsityksen mukaan aiheutua Ukrainan valtiolle vuonna 2013 jopa 26 miljardin
hryvnian menetys (runsas 2 mrd euroa). Syyttäjä toivoo saavansa kuulla Kurtšenkoa myös nesteytetyn maakaasun (LNG) keinotteluun liittyen.
Lahti Lacrosse

Lahti Lacrosse ry on vuonna 2008 perustettu lahtelainen lacrosseseura, jonka alaisuudessa pelaavat miesten, poikien ja naisten joukkueet. Seuran fieldlacrossejoukkueet tunnetaan nimillä Lahti Predators, kun taas box lacrossejoukkueen nimi on Lahti BoxMonkeys.
Seuran perustamisen taustalla oli kesällä 2008 järjestetyt haavipallon Euroopan-mestaruuskilpailut. Tämä nosti lajin mielenkiintoa alueella, jonka seurauksena vuoden 2008 syyskuussa muodostettiin Lahti Lacrosse ry. Naisten joukkue, Lahti Predators Women, perustettiin vuonna 2010.
Lahti Lacrosse on voittanut yhteensä viisi mitalia SM-sarjassa: vuonna 2013 miesten joukkue voitti pronssia, box lacrossejoukkue ja poikien joukkue hopeaa. Vuonna 2014 U16- juniorit voittivat SM-kultaa ja Box Monkeys sijoittui boxlacrossen SM-sarjassa toiselle sijalle.
Täktomin neuvostomonumentti

Täktomin neuvostomonumentti on jatkosodassa Hangon taisteluiden yhteydessä kaatuneiden neuvostoliittolaisten sotilaiden hautamuistomerkki, joka sijaitsee Täktomintien varrella Hangossa.
Muistomerkin kyljessä lukee venäjäksi, suomeksi ja ruotsiksi: ”"Suuren isänmaallisen sodan vuosina sankarillisesti kaatuneille neuvostosotureille kiitollisena synnyinmaa"”. Muistomerkissä on punatähden sekä sirpin ja vasaran kuva. 
Kaatuneiden neuvostokansalaisten muistomerkki on kooltaan suurin Hangon sotilaallisista muistomerkeistä.
Vaiheet.
Aloitteen hautausmaan perustamisesta teki Hangon sotavankileirien johtaja majuri Sven Lundqvist vuonna 1942. Neuvostoliittolaisten sotavankileirien vangit raivasivat hautausmaan ja hautakummut, jotka reunustettiin pyöreillä kivillä. Haudoille laitettiin puuristit. 
Paikalle pystytettiin vuonna 1960 uusi muistomerkki, jonka piirustukset tehtiin Moskovassa. Valmistaja oli Granit Oy Salossa (entinen Hangon Graniitti). Materiaali on harmaa, ristipäähakattu graniitti. Kivimuurin pinta hakattiin karheaksi. Vuonna 1969 monumentti palkittiin kauneimpana Neuvostoliiton ulkopuolella sijaitsevana neuvostoliittolaisena sotamuistomerkkinä. 
Vuonna 2000 graniittikiviin kiinnitettiin kymmenen nimilaattaa, joihin on kaiverrettu 186 neuvostosotilaan nimet. Myös monumentin lippuun asennettiin muistolaatta. 
Vuonna 2008 muistomerkistä tuli osa Hangon kansallista kaupunkipuistoa.
Haudat.
Paikalle on haudattu kaikkiaan 453 sotilasta. Pieni osa haudatuista on miinanraivaustöissä surmansa saaneita sotavankeja, valtaosa on taisteluissa kuolleita. Vainajista 267 jäi tunnistamatta.
Magnus Scharmanoff

Magnus Scharmanoff (s. 1964 Porvoo) on suomalainen valokuvaaja. Hänet tunnetaan huolellisesti lavastetuista, karnevalistisen värikkäistä fantasiakuvistaan, joissa hän on usein itse mukana erilaisissa miehen asemaa peilaavissa sankarirooleissa.
Scharmanoffille on ominaista elokuvallinen ilmaisu ja taidehistoriallisten sitaattien käyttö.
Marja-Terttu Kivirinta luonnehtii Scharmanoffin valokuvia ”suuren luokan elokuvamaisiksi pysäytyskuviksi meille totena tarjoillusta todellisuudesta.”
Scharmanoff valmistui Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1994. Hänen vuonna 1997 pitämästään näyttelystä "Tappion tunne" ja sen valmisteluista teki Timo Humaloja puolen tunnin dokumenttielokuvan "Tappion tunne - Magnus Scharmanoff valokuvaaja". Kokoelman kuvia julkaistiin myös samannimisessä valokuvateoksessa.
Scharmanoff on toiminut valokuvaajana mukana myös Alvar Gullichsenin Bonk Business -hankkeissa ja tehnyt mainosvalokuvausta.
Vuonna 1999 Scharmanoff suunnitteli lavastuksen ja puvustuksen Kari Hotakaisen ja Iiro Rantalan lasten musiikkinäytelmään "Hukassa on hyvä paikka", jonka ohjasi Kari Väänänen Helsingin kaupunginteatterille.
Tero Koskinen

Tero Koskinen on suomalainen toimittaja.
Koskinen on työskennellyt vuosina 1996–2012 ja uudelleen vuodesta 2014 vuoteen 2017 Yleisradion palveluksessa, muun muassa ohjelmissa "A-studio, MOT" ja "Valopilkku" sekä "Yle Uutisten" politiikan toimituksessa. Vuosina 2012–2013 hän työskenteli MTV3:n "45 minuuttia" -ohjelman tuottajana.
Helmikuusta 2017 Koskinen on työskennellyt valmiuspäällikkönä Mediapoolissa. 
Koskinen palkittiin lokakuussa 2011 Euroopan parlamentin journalismipalkinnolla televisioraportistaan ”Romanien paluu”, joka esitettiin "A-studiossa" huhtikuussa 2010. Jutussa käsiteltiin romanien oloja Helsingin Kalasatamassa sijainneella leirillä. 
Koskinen on Tutkivan journalismin yhdistyksen jäsen. Vuosina 2007–2008 hän toimi yhdistyksen sihteerinä ja vuosina 2008–2010 sen varapuheenjohtajana.
Koskinen on koulutukseltaan medianomi Helsingin taide- ja viestintäoppilaitoksesta vuodelta 1997 ja filosofian maisteri Helsingin yliopistosta vuodelta 2002.
Konstvägen sju älvar

Konstvägen sju älvar () on turistireitti Västerbottenin läänissä Ruotsissa.
Konstvägen sju älvar vie Uumajan satamasta kohti länttä Lapissa sijaitsevaan Borgafjälliin. Tie kulkee Uumajan ja Dorotean läpi pitkin E12:ta, riksväg 92:ta ja länsväg 1052:ta. Tien varrelle on vuodesta 1997 lähtien pystytetty 13 taideteosta. Tie on pituudeltaan 350 kilometriä ja ylittää matkallaan seitsemän jokea, jotka ovat Vindeljoki, Uumajanjoki, Örejoki, Lögdejoki, Gidejoki, Ångermanjoki ja Saxjoki. Taideprojektia hallinnoi "Konstvägen sju älvar" -yhdistys, jonka jäseninä on henkilöitä viidestä kunnasta.
Tien varrella sijaitsevat myös Umedalenin patsaspuisto sekä Älgens Hus -maatila.
Giulio Donati

Giulio Donati (s. 5. helmikuuta 1990 Pietrasanta, Italia) on italialainen jalkapalloilija, joka on pelipaikaltaan useimmiten oikea laitapuolustaja. Hän on pituudeltaan 178-senttimetrinen. Hän edustaa Serie A:ssa pelaavaa Lecceä.
Donati pelasi Lucchesen ja Interin junioreissa mutta aloitti liigauransa Interistä lainalla Leccessä, Padovassa ja Grossetossa, joista Lecce pelasi Serie A:ssa. Hän siirtyi Interistä Saksan Bundesliigassa pelaavaan Leverkuseniin heinäkuussa 2013 neljän vuoden mittaisella sopimuksella. Hän edusti Leverkusenia tammikuuhun 2016 ja myöskin Bundesliigassa pelaavaa Mainzia heinäkuuhun 2019. Hän pelasi Bundesliigassa kuuden kauden aikana 124 ottelua eikä tehnyt maaleja. Mestarien liigassa hän pelasi Leverkusenin joukkueessa 15 ottelua ja teki maalin lokakuussa 2014 Leverkusenin voittoon päättyneessä kotiottelussa Pietarin Zenitiä vastaan.
Donati oli syksyllä 2019 muutaman kuukauden ilman seuraa, kunnes hän liittyi Leccen joukkueeseen. Hän on pelannut kaudella 2019–2020 Serie A:ssa yhdeksän ottelua ja teki tuolla tasolla ensimmäisen maalinsa maaliskuussa Atalantaa vastaan ottelussa, jonka Lecce hävisi 2–7.
Donati on edustanut Italiaa alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa.
Roger Thompson

Roger Thompson (s. 19. joulukuuta 1991 Clarendon, Jamaika) on jamaikalais-kanadalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Kausina 2013–2014 Thompson edusti Veikkausliigassa pelannutta IFK Mariehamnia, jonne siirtyi kauden 2012 päätteeksi vaasalaisesta Vasa IFK:sta. Ensimmäisellä liigakaudellaan hän esiintyi 30 ottelussa.
Helsinki Design Week

 Vuonna 2005 perustettu Helsinki Design Week on Pohjoismaiden suurin muotoilu- ja arkkitehtuurifestivaali. Vuosittain syyskuussa järjestettävällä festivaalilla esitellään luovien alojen uusia tekijöitä ja ilmiöitä yhteistyössä eri toimijoiden kanssa.
Festivaali tarjoaa kaupunkilaisille toiminta-alustan osallistua muotoilun keinoin kaupungin kehittämiseen ja siitä keskustelemiseen. Kansainvälinen, monialainen ohjelmisto sisältää vuosittain noin 150 tapahtumaa, niin ammattilaisille kuin suurelle yleisöllekin. Tapahtumakalenteri koostuu päätapahtumista, kumppanuustapahtumista ja satelliittitapahtumista. 
HDW:sta on kasvanut merkittävin Helsingin ja Suomen muotoilumainetta ylläpitävä tapahtuma, joka on keskeisellä tavalla edistänyt muotoiluun ja arkkitehtuuriin liittyvän kaupunkikulttuurin luomista. Vuosittain vaihtuvat teemat tuovat ohjelmistoon erikoisnäyttelyitä ja tapahtumia. 
Helsinki Design Weekin perustaja on Luovi Productions Oy.
Päätapahtumat.
Päätapahtumiin kuuluu mm. Kaapelitehtaalla järjestettävä varastomyyntitapahtuma Design Market, suurlähettiläiden residensseissä järjestettävä keskustelutapahtuma Design Diplomacy, nopeatempoinen esitysten sarja PechaKucha Night, luovien työtilojen avointen ovien ilta Open Studios sekä vuosittaiset muotoilu- ja arkkitehtuurialojen seminaarit ja näyttelyt. Tärkeä osa ohjelmistoa on myös HDW Lasten Designviikko ja Helsinki Design Night -klubi-ilta. HDW:n päätapahtumapaikka vaihtuu vuosittain ja festivaali onkin vallannut viime vuosina mm. Helsingin Olympiastadionin, renessanssipalatsin Erottajalla, Alvar Aallon suunnitteleman Enso-Gutzeitin pääkonttorin eli “Sokeripalan”, Punavuoren Merikorttelin sekä vanhan pankkisalin Hakaniemessä. 
Kumppanuus- ja satelliittitapahtumat.
Helsinki Design Weekin ohjelmisto rakentuu yhteistyössä laajan sidosryhmäverkoston kanssa. Sisältöhaun kautta kalenteriin kerätään vuosittain yli 150 tapahtumaa; muotinäytöksiä, lanseerauksia, näyttelyitä, työpajoja ja keskustelutilaisuuksia. Mukana on monenlaisia toimijoita yrityksistä ja tukijoista muotoilualojen korkeakouluihin, ammattijärjestöihin, ym. alan voittoa tavoittelemattomattomiin organisaatioihin. 
Helsinki Design Weekly.
Luovi Productions Oy on perustanut myös Helsinki Design Weeklyn, Suomen ainoan itsenäisen muotoilu- ja arkkitehtuurimedian. Weekly on viikoittainen, suomen- ja englanninkielinen uutiskirje, verkkomedia sekä radio-ohjelma. Medioitumisen ansiosta Luovin toiminta on ympärivuotistunut ja laajentunut.
Josef Ibrahim

Josef Ibrahim (s. 13. maaliskuuta 1991 Örebro, Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä keskikenttäpelaaja, joka kykenee pelaamaan myös laidalla.
Ibrahim on edustanut IFK Mariehamnia syksystä 2013 lähtien, jolloin hänet hankittiin paikkaamaan loukkaantuneita pelaajia. Ibrahim onnistui lopulta niin hyvin, että hän teki vakituisen sopimuksen seuran kanssa. Hän pelasi lainasopimuksensa aikana kymmenen ottelua, joissa viimeisteli kuusi maalia ja antoi kaksi maaliin johtanutta syöttöä.
The Serpent

The Serpent (Isossa-Britanniassa nimikkeenä "Fires of Hate") on vuonna 1916 ensi-iltansa saanut Raoul Walshin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jonka pääosassa on Theda Bara.
"The Serpent" perustuu Philip Bartholomaen novelliin "The Wolf’s Claw", minkä pohjalta ohjaaja Walsh ja George Walsh laativat elokuvan käsikirjoituksen. "The Serpent" kuvattiin sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä ja Pohjois-Carolinan Chimney Rockissa. "The Serpent" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 23. tammikuuta vuonna 1916. Ilmestyessään "The Serpent" oli suuri yleisömenestys. Fox julkaisi elokuvan uudestaan 5. tammikuuta vuonna 1919. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Juoni.
Maalta kotoisin olevaa Vania Lazaria pahoinpitelee herttua, joka murhaa Vanian rakastajan ja lähettää tytön Lontooseen, missä Vaniasta tulee kuuluisa näyttelijä. Herttua näkee hänen esiintyvän, mutta ei tunnista häntä. Herttua saa tietää, että hänen poikansa on haavoittunut. Tästä Vania keksii suunnitelman kostaakseen häntä kohdistuneet vääryydet.
Soman kaivosonnettomuus

Soman kaivosonnettomuus tapahtui 13. toukokuuta 2014 Somassa Turkissa. Räjähdystä seurasi tulipalo, minkä seurauksena 301 kaivostyöläistä sai surmansa Turkin vakavimmassa teollisuusonnettomuudessa.
Kaivosonnettomuudet ovat yleisiä Turkissa huonon työturvallisuuden vuoksi. Toiseksi pahimmassa kaivosonnettomuudessa vuonna 1992 kuoli 263 ihmistä.
Tuhannet mielenosoittajat vaativat hallituksen ja pääministeri Recep Tayyip Erdoğanin eroa.
The Galley Slave

The Galley Slave on J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva vuodelta 1915. Melodraaman pääosaa näyttelee Theda Bara. "The Galley Slave" on ohjaaja Edwardsin ja Baran ensimmäinen yhteistyö. He tekivät yhteensä 23 elokuvaa yhdessä. Draamaelokuva kertoo Francesca Brabaut’ista, joka haluaa kostaa pettävälle aviomiehelleen ja tuhota kaikkien häntä lähellä olevien miesten elämät. Sen sijaan Brabaut rakastuu mukavaan taiteilijaan.
"The Galley Slaven" käsikirjoituksen laativat Rex Ingram ja Clara Beranger Bartley Campbellin samannimisen näytelmän (1879) pohjalta. "The Galley Slave" kuvattiin elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. "The Galley Slave" sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 29. marraskuuta vuonna 1915. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
131. panssaridivisioona Centauro

131. panssaridivisioona Centauro () oli Italian kuningaskunnan maavoimien panssaridivisioona toisessa maailmansodassa. Yhtymä osallistui Albanian, Kreikan ja Jugoslavian vastaisiin sotatoimiin ja se lähetettiin Pohjois-Afrikkaan elokuussa 1942.
Perustaminen.
Huhtikuussa 1937 perustettiin Italian 1. panssariprikaati (), joka laajennettiin divisioonaksi 20. huhtikuuta 1939 Sienassa ensimmäisenä komentajanaan kenraali Giovanni Magli. Perustettaessa divisioonaan kuuluivat 131. panssarirykmentti, 5. bersaglieri-rykmentti ja 131. tykistörykmentti. Yhtymä muodosti 132. panssaridivisioona Arieten kanssa panssariarmeijakunnan, joka otti osaa Pojoen laaksossa pidettyyn sotaharjoitukseen 1930-luvun lopulla.
Sotatoimet.
Albaniaan sijoitettu divisioona, jonka vahvuus oli 4 037 miestä ja 163 L3/35 kevyttä panssarivaunua, osallistui 28. lokakuuta 1940 aloitettuun hyökkäykseen Kreikkaan. Sen tavoitteena oli Epeiros Joonian­meren rannikolla. Eversti Solinasin johtama divisioonan kärki eteni rankkasateessa pitkin mutaisia teitä kaksi vuorokautta tulvivalle Thýamis- eli Kalamás-joelle. Kärkiosasto oli menettänyt tällä 25 kilometrin matkalla yhteyden pääjoukkoon eikä se kyennyt ylittämään jokea. Osasto teki joitakin tuloksettomia hyökkäyksiä joen takana olevia hyvin linnoitettuja kreikkalaisten asemia vastaan. Osasto ryhmittyi puolustukseen ja joutui lopulta peräytymään saarrostusuhan vuoksi kreikkalaisten aloitettua vastahyökkäyksensä 16. marraskuuta. Peräytyessään joukot joutuivat hylkäämään panssarivaununsa. Osasto siirrettiin 9. joulukuuta reserviin uudelleen varustettavaksi keskiraskain vaunuin.
Divisioona osallistui lukuisiin vastahyökkäyksiin, joilla yritettiin pysäyttää kreikkalaisten eteneminen. Vuoristoinen maasto ei kuitenkaan sopinut panssaridivisioonalle. Maaliskuun lopulla 1941 divisioona siirrettiin pohjoiseen Jugoslavian valtaukseen ja divisioona eteni 11. huhtikuuta Jugoslaviaan. Divisioonan joukot kohtasivat 17. huhtikuuta lähellä Trebinjeä Dalmatiassa etelästä etenemisen aloittaneen 133. panssaridivisioona Littorion joukot. Taisteluiden päätyttyä divisioona kuljetettiin Italiaan täydennettäväksi ja uudelleen varustettavaksi ennen siirtoa marraskuussa 1942 Pohjois-Afrikkaan.
Divisioona antautui Tunisiassa 13. toukokuuta 1943.
Vallox

Vallox on loimaalainen pääasiassa ilmanvaihtokoneita kehittävä ja valmistava yritys. Valloxin tuotteita ovat myös liesikuvut ja -tuulettimet, huippuimurit ja muut ilmanvaihdon rakentamisessa tarvittavat tarvikkeet. Vallox työllistää noin 180 henkeä, jotka työskentelevät Suomessa.
Tuotteet.
Vallox suunnittelee ja valmistaa
Historia.
Valloxin juuret ovat Valtion metallitehtaiden, Valmet, Tampereen tehtaalla, jossa ilmanvaihtolaitteita alettiin valmistaa sotakorvauksena jo vuonna 1945. Vuonna 1965 ilmanvaihtolaitteiden valmistus siirrettiin Tampereelta tilanpuutteen vuoksi Valmetin Pansion telakalle jossa laivanrakennusta vähennettiin. 
Loimaan tehdas aloitti toimintansa 1971 - osana Pansion Tehdasta ja asumisen ilmanaihtolaitteiden kokoonpano siirretään Pansiosta Loimaalle. Valmet Pansion tehtaan laivailmastointi osasto liitettiin Loimaan tehtaaseen 1985. 
Vallox Oy syntyi vuonna 1987, jolloin Valmet ja Wärtsilä jakoivat paperikone- ja laivanvalmistuksen. Samalla Valmet luopui ilmanvaihtoalasta ja myi sen MBO-kaupalla toimivalle johdolle. Vallox luopui laivailmastoinnista 1991 ja myi sen tanskalaiselle Novenco As:lle. Vuonna 2002 saksalainen TOP AIR AG osti Valloxin osake-enemmistön. 
Vallox jatkoi asumisen ilmanvaihdon parissa. Vuonna 2011 Vallox täytti 40 vuotta ja samalla valmistui Loimaan tehtaan neljäs tehdaslaajennus. 
Tunnettuja tuotteita.
Vallox valmisti vielä Valmet-nimen alla toimiessaan Kotilämpö-nimistä ilmalämmitysjärjestelmää 1976-1984. 1980-luvulla valmistettiin myös Saituri-nimistä poistoilmapumppua sekä takan sisälle asennettavaa Valmet Vesitakkaa. 1984 kehitettiin lämmöntalteenotolla varustettu tulo-poistoilmanvaihtokone MUH-Ilmava, josta alkoi lämmöntalteenottolaitteiden valmistus.
2000-luvulla Vallox on kehittänyt Vallox-tuotemerkillä kulkevia matalaenergia-ilmanvaihtokoneita. Niistä Vallox 145 SE voitti TM rakennusmaailman testin isojen ilmanvaihtokoneiden sarjassa.
Lady Audleyn salaisuus (vuoden 1915 elokuva)

Lady Audleyn salaisuus (; myös "Secrets of Society") on vuonna 1915 ensi-iltansa saanut Marshall Farnumin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva, jossa pääosassa on Theda Bara.
"Lady Audleyn salaisuus" perustuu Mary Elizabeth Braddonin ja Colin Henry Hazlewoodin samannimisiin romaaniin (1862) ja näytelmään (1863), joiden pohjalta Mary Asquith laati elokuvan käsikirjoituksen. Romaanin ja näytelmän pohjalta on tehty myös lyhytelokuvat vuosina 1906, 1908, 1912 ja 1915 sekä elokuva vuonna 1920 ja televisioelokuva vuonna 2000.
Elokuva kuvattiin elokuvan tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. "Lady Audleyn salaisuus" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 4. elokuuta vuonna 1915. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Marianna Kurtto

Marianna Kurtto (s. 1980 Helsinki) on suomalainen runoilija, prosaisti ja suomentaja.
Elämä ja ura.
Koulutukseltaan Kurtto on filosofian maisteri. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa englantilaista filologiaa, elokuvatutkimusta ja teoreettista filosofiaa. Kirjoittamista hän on opiskellut Kriittisessä korkeakoulussa.
Kurtto on julkaissut useita runokokoelmia. Hänen esikoiskokoelmansa "Eksyneitten valtakunta" ilmestyi vuonna 2006. Teos sai Kalevi Jäntin palkinnon, jonka perusteluissa sitä kiitettiin proosarunon nuoren perinteen jatkamisesta. Se oli myös Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas. Vuonna 2013 Kurtto sai Tiiliskivi-palkinnon teoksestaan "View-Master". Kurton runoja on julkaistu myös "Parnassossa" ja "Nuori Voima" -lehdessä.
Runokokoelmien lisäksi Kurtto on julkaissut kolme romaania. Vuonna 2017 julkaistu romaani "Tristania" oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinnon saajaksi vuonna 2019. Vuonna 2021 Kurtolta ilmestyi kaksi romaania, "Seitsemäs piste" ja "Hellä leijona".
Vuonna 2018 Kurtto valittiin kolmivuotiskaudelle asumaan ja työskentelemään Eeva Joenpellon kirjailijakotiin Sammattiin.
Vuonna 2023 ilmestynyt runoteos "Ellen valkeudessa" on tulevaan maailmaan sijoittuva runoelma, jossa Ellen herää laboratoriossa henkiin oltuaan syväjäädytettynä. Juha-Pekka Kilpiö toteaa "Parnasson" kritiikissään: "Teos jää juuri sillä tavoin hankalasti runon ja proosan väliin, ettei lopulta lunasta kummankaan mahdollisuuksia." "Helsingin Sanomien" kriitikko Vesa Rantaman mukaan ”Pitkä runoelma on haastava laji, jota harvoin toteutetaan näin taitavasti.”
Kurtto toimii myös englanninkielisen kaunokirjallisuuden suomentajana. Vuonna 2020 hänen suomentamansa Naomi Aldermanin "Voima" ("The Power") oli Tähtivaeltaja-palkintoehdokkaana. Kurtto sai suomennostyöstään Kaarlen palkinnon vuonna 2020. Vuonna 2021 Kurton suomentama Valeria Luisellin "Kadonneiden lasten arkisto" ("Lost Children Archive") oli Jarl Hellemann -palkintoehdokas.
Timo Viherkenttä

Timo Viherkenttä (s. 7. tammikuuta 1958 Kouvola) on suomalainen oikeustieteen tohtori. Hän on Aalto-yliopiston Senior Fellow ja Helsingin yliopiston dosentti. 
Vuosina 2020 - 2022 Viherkenttä toimi Aalto-yliopistossa työelämäprofessorina. Vuonna 2015 Viherkenttä oli lyhyen aikaa valtiovarainministeriön alivaltiosihteeri, mutta kesäkuun 2015 alusta hänet nimitettiin viisivuotiskaudelle Valtion Eläkerahaston toimitusjohtajaksi. 
Viherkenttä oli korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos vuodesta 2010 vuoteen 2015. Sitä ennen hän oli Kuntien Eläkevakuutuksen Kevan varatoimitusjohtajana 2002 -2010. Hän on toiminut lisäksi Helsingin yliopistossa finanssioikeuden professorina 1990-luvulla ja sen jälkeen valtiovarainministeriön lainsäädäntö- ja finanssineuvoksena vuoteen 1998 sekä budjettipäällikkönä 1998-2002.
Viherkenttä on toiminut useissa luottamustehtävissä talouselämän, kulttuurin ja tieteen aloilla. Hän oli Suomen Kansallisteatterin Oy:n hallituksen jäsen 2002 - 2014 ja Suomen Kulttuurirahaston hallituksen jäsen 2005 - 2012 sekä puheenjohtaja 2012 - 2014. Kansallisgallerian hallituksessa hän on toiminut puheenjohtajana (2014 - 2015), varapuheenjohtajana ja jäsenenä. Suomen Rooman-instituutin Säätiön valtuuskunnan puheenjohtaja hän on ollut 2019 - 2024. VIherkenttä nimitettiin Taideyliopiston hallitukseen keväällä 2024.
Viherkenttä on ollut Georgian eläkerahaston Investment Boardin jäsen vuodesta 2019 ja Työeläkevakuutusyhtiö Elon hallituksen jäsen vuodesta 2020.
Timo Viherkenttä on Antero Viherkentän poika.
Olé

Olé on norjalaisartisti Adelénin kappale. Sen julkaisi Sony Music Entertainment Norway artistin neljäntenä singlenä 12. toukokuuta 2014. Kappaleesta julkaistiin singlen kanssa samaan aikaan "Stadium Anthem Mix" -versio, jota käytetään FIFA World Cup 2014-kilpailussa. Sekä kappaletta että kilpailua varten tehtiin myös 24. toukokuuta julkaistu musiikkivideo, joka on yksi kaikkien aikojen kalleimmista norjalaislaulajien musiikkivideoista kokonaiskustannuksien ollessa 800 000 Norjan kruunua. Kappale sisältää samplen Steamin vuoden 1969 menestyskappaleesta ""Na Na Hey Hey Kiss Him Goodbye". Samaa samplea on käyttänyt myös yhdysvaltalaisartisti Kristinia DeBarge hänen vuoden 2009 debyyttisinglellään "Goodbye"".
Kappale on myös nauhoitettu singlen julkaisupäivänä julkaistulle "One Love, One Rhythm – The 2014 FIFA World Cup Official Album" -albumille. Kappale on päässyt listoille Norjassa ja Yhdysvalloissa.
Kappalelista.
Digitaalinen lataus
Team Jayco-AlUla

Team Jayco-AlUla (UCI-tunnus JAY) on australialainen maantiepyöräilyn ammattilaistalli. Joukkue perustettiin vuoden 2011 alussa, ja kaudesta 2012 lähtien se on kilpaillut korkeimmalla tasolla World Tourissa. Tallin nimisponsorina toimii vuodesta 2023 lähtien matkailuautoja valmistava australialainen Jayco ja toisena sponsorina saudiarabialainen matkailu- ja kulttuuripalveluja tarjoava AlUla.. Vuosina 2021–2022 pääsponsorina toimi nettipyöräkauppa BikeExchange. Sitä ennen sponsoreina toimivat joukkueen omistajan Gerry Ryanin viinialan yritys Mitchelton ja pyöräntoimittaja Scott. Aiempi pääsponsori on ollut myös monialayritys Orica ja toisena sponsorina pyöräilytarvikeketju BikeExchange.
Joukkueen kokoonpano.
2025.
Lähde: UCI
Eri lippujen alla (vuoden 1916 elokuva)

Eri lippujen alla () on J. Gordon Edwardsin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva vuodelta 1916. Elokuvan pääosassa on Theda Bara. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
"Eri lippujen alla" perustuu Ouidan romaaniin "Eri lippujen alla" (1867) ja Arthur Shirleyn Broadway-näytelmään "Eri lippujen alla" (1901). Elokuva kuvattiin sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 31. heinäkuuta vuonna 1916. Ilmestyessään "Eri lippujen alla" oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Fox julkaisi elokuvan uudestaan 26. tammikuuta vuonna 1919.
Vuoden 1916 elokuvaversio oli ensimmäinen pitkä "Eri lippujen alla" -elokuva ja neljäs elokuvasovitus. Kaksi romaaniin perustuvista lyhytelokuvista julkaistiin vuonna 1912 ja yksi vuonna 1915. Viides elokuvaversio julkaistiin vuonna 1922 nimellä "Eri lippujen alla" ja kuudes vuonna 1936 samalla nimellä "Eri lippujen alla".
Juoni.
Englantilaismies Bertie Cecil ottaa häntä nuoremman Berkeley-veljensä rikokset niskoilleen. Bertie Cecil jättää rakastettunsa Venetian ja liittyy Ranskan muukalaislegioonan Algeriassa sijaitsevaan yksikköön. Algeriassa hän ystävystyy muun muassa emiirin kanssa pelastettuaan tämän vaimon. Bertien lapsuudenystävä Rockingham ja rakastettu Venetia vierailevat Algeriassa, missä he tunnistavat Bertien. Rockingham suostuttelee häntä ottamaan omansa, talon ja maineen, takaisin. Hänen kieltäytymisensä johtaa siihen, että hän lyö esimiestään, ja Bertie tuomitaan kuolemaan. Myöhemmin rykmentin maskotti Cigarette, joka rakastaa Bertietä, ratsastaa läpi hiekkamyrskyn ja arabirosvojen Bertien luo. Hän kuitenkin saapuu liian myöhään eikä armahdukseen ole aikaa. Cigarette ottaa Bertieen kohdistuneet luodit tämän puolesta. Lopussa syytteistä vapautettu Bertie palaa Venetian kanssa yhteen.
Newport County AFC

Newport County Association Football Club on yksi neljästä Englannin liigaa pelaavasta ammattijalkapallojoukkueesta, jotka ovat kotoisin Walesista. Muut ovat Cardiff City FC, Swansea City FC ja Wrexham FC.
Joukkueen kotikenttänä on Rodney Parade, mutta aiemmin sen sallittiin pelata kotiottelunsa suuremmalla Somerton Parkin monitoimistadionilla, joka on nykyisin kaavoitettu asuinalueeksi. Välillä käytössä oli Newport Stadium. 
Newportin merkittävin saavutus on kaudelta 1979 – 1980. Joukkueen suuri tähti oli tällöin John Aldridge. Silloin se voitti Walesin cupin, mikä antoi sille pääsyn eurokentille Cup-voittajien cupiin 1981. Tällöin Newport voitti ensin pohjoisirlantilaisen Crusadersin Belfastista, sitten norjalaisen Haugarin Haugesundista, mutta neljännesfinaalissa putosi niukasti itäsaksalaista Carl Zeiss Jenaa vastaan yllettyään vierastasapeliin.
Vuonna 1989 joukkue putosi Englannin liigasta ja joutui konkurssiin, mutta herätettiin uudelleen henkiin alasarjoissa. Vuonna 2013 joukkue palasi liigaan.