tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Natriummetavanadaatti

Natriummetavanadaatti (NaVO3) on natrium- ja metavanadaatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Ainetta käytetään reagenssina muun muassa valokuvauksessa ja analyyttisessä kemiassa.
Valmistus.
Natriummetavanadaattia voidaan valmistaa natriumkloridin ja divanadiinipentoksidin välisellä reaktiolla kuumentamalla niitä happi- tai ilmavirrassa. Tuotteina muodostuu natriummetavanadaattia ja klooria tai vetykloridia. Sitä voidaan valmistaa myös divanadiinipentoksidin ja natriumhydroksidin välisellä reaktiolla.
Käyttö.
Natriummetavanadaattia käytetään valokuvauskemikaalina, musteissa, peittausaineena ja kiinnitteenä. Sitä käytetään myös korroosionestoaineena hiilidioksidia sisältävissä pesuliuoksissa esimerkiksi tuotettaessa hiilivedyistä vetyä ja pieninä määrinä metaboliaa kiihdyttävänä yhdisteenä.
Lombardian ympäriajo 2010

Lombardian ympäriajo 2010 oli järjestyksessään 104. maantiepyöräilyn Lombardian ympäriajo. Kilpailu käytiin 260 kilometrin reitillä Milanosta Comoon 16. lokakuuta 2010. Reitti suuntautui Milanosta pohjoiseen Como-järven ympäri. Ennen Leccon kaupunkia olivat Intelvi Tartavellen ja Colle Balision nousut. Leccon jälkeen pyöräilijät nousivat perinteisesti Madonna del Ghisallon huipulle ja tämän jälkeen 1 124 metrin korkeuteen, Colma di Sormanon vuorelle. Muutama kilometri ennen maalia oli vielä lyhyt San Fermo di Battaglian nousu.
Vuoden 2010 Lombardian ympäriajo käytiin kylmissä ja sateisissa oloissa. Kilpailuun lähteneistä 195 pyöräilijästä vain 34 saapui maaliin. 15 kilometrin ajon jälkeen lähtivät irtiottoon Michael Albasini, Diego Caccia, Kjell Carlström, Mauro Da Dalto, Tony Gallopin ja Gianluca Mirenda, jotka olivat parhaimmillaan seitsemän minuuttia pääjoukon edellä. Philippe Gilbertin Omega Pharma-Lotto -joukkue vastasi pääjoukon vetotyöstä.
Madonna del Ghisallon nousussa pääjoukosta irtosivat Vladimir Gusev ja Giovanni Visconti, jotka tavoittivat karkulaisryhmästä jäljellä olleet ajajat, viimeisenä Michael Albasinin. Seuraavaksi irtiottoa yritti Bauke Mollema, mutta liian aikaisin kilpailun voittoa ajatellen. Colma di Sormanon huipulta laskettaessa Philippe Gilbert siirtyi kärkeen saaden peräänsä Vincenzo Nibalin, Pablo Lastrasin ja Haimar Zubeldian.
Nibali kaatui hiusneulamutkassa pudoten kärkiryhmästä, josta puolestaan Gilbert lähti irtiottoon. Michele Scarponi tavoitti hänet pitkän takaa-ajon jälkeen. Gilbert ratkaisi toisen peräkkäisen Lombardian ympäriajon voittonsa karattuaan Scarponilta viimeisessä nousussa, San Fermossa. Maalissa heidän eronsa oli 12 sekuntia. Pablo Lastras sijoittui kolmanneksi. 
Tulokset.
Lähde: Cyclingnews
Osallistuneet joukkueet.
Kilpailuun kutsuttiin kaikkiaan 26 joukkuetta.
Cinema (elokuvateatteri)

Cinema oli elokuvateatteri Helsingin Etu-Töölössä Museokadulla samoissa tiloissa, joissa aiemmin oli ollut Taru ja sitä ennen Mikki ja Revy. Teatteri lopetti toimintansa 3. marraskuuta 1995.
Elokuvakriitikko Mårten Kihlman osti Tarun sen omistajalta, muutti nimen Cinemaksi ja avasi 23. marraskuuta 1967. Ensimmäinen elokuva oli Jacques Demyn ohjaus "Lola". 
Teatteri profiloitui laatuelokuvien esittäjänä. Kriitikko Mikael Fränti piti sitä ensiaskeleena kohti kunnallista elokuvateatteria, "jonka on pakko olla todellisuutta tässä maassa viimeistään 70-luvun lopulla".
Vuonna 1990 Kihlman myi Cineman Mika Siltalalle, Pekka Lanervalle ja Matti Pauniolle. Kihlman kuoli pian kaupanteon jälkeen. Ensimmäinen uudessa Cinemassa esitetty elokuva oli Krzysztof Kieślowskin "Lyhyt elokuva tappamisesta".
Teatterin nimet sen historian 3.11.1929–3.11.1995 aikana:
Michelle (kappale)

Michelle on Paul McCartneyn säveltämä The Beatles -yhtyeen kappale. 
Kappaleessa McCartney laulaa hieman ranskaksi, mikä on lähtöisin kappaleen musiikillisesta luonteesta. McCartney kuuli noin 19-vuotiaana ranskalaisen laulun taideopiskelijoiden juhlissa. Tästä tuli inspiraatio Michelleen, joka jäi kuitenkin vuosiksi hautumaan (sävelmä tuli valmiiksi, kun vuoden 1965 albumi "Rubber Soul" kaipasi kipeästi lisää kappaleita).
”Michellen” on nauhoittanut The Beatlesin lisäksi brittiläinen lauluduo David and Jonathan, jonka coverversio nousi top 20:een sekä Britanniassa että Yhdysvalloissa vuonna 1966.
Giulio Berruti

Giulio Berruti, koko nimeltään Giulio Maria Berruti, (s. 27. syyskuuta 1984 Rooma, Italia) on italialainen näyttelijä.
Berruti on koulutukseltaan hammasteknikko ja suorittanut hammaslääketieteen opintoja. Hän on kiinnostunut mekaniikasta ja patentoinut vuonna 2011 sukeltajien pelastamiseen tarkoitetun järjestelmän S.A.S.
Giulio Berrutin ura kameroiden edessä alkoi valokuvamallina ja esiintymällä tv-mainoksissa. Hänen ensiesiintymisensä valkokankaalla oli pieni sivurooli vuonna 2003 valmistuneessa, yhdysvaltalaisen Jim Fallin ohjaamassa elokuvassa Lizzie McGuire. Jatkoa seurasi vuonna 2005, jolloin hän esiintyi Luca Guadagninon ohjaamassa elokuvassa Melissa P. Hänen ensiesiintymisensä televisiossa nähtiin vuotta myöhemmin 2006 draamasarjassa La freccia nera. 
Suomessa Giulio Berruti muistetaan erityisesti romantiikkaa tihkuvista sankarirooleistaan TV2:n esittämissä televisiosarjoissa Ihanan Elisan tytär "(La Figlia di Elisa)" ja Haukka ja kyyhkynen "(Il falco e la Colomba)".
Haukka ja kyyhkynen

Haukka ja kyyhkynen "(Il falco e la Colomba)" on romantiikkaa tihkuva, vuonna 2009 valmistunut italialainen historiallinen draamasarja. Suomessa sarjaa on esittänyt TV2 vuonna 2011. Sarja perustuu löyhästi ranskalaisen kirjailijan Stendhalin "(oik. Marie-Henri Beyle)" romaaniin "(L'Abbesse de Castro, 1832)".
Sarjan tapahtumat sijoittuvat 1500-luvun Italiaan, jolloin vallasta taisteltiin verisesti maallisen ja kirkollisen hallinnon välillä. Aatelissuvut liittoutuivat toisiaan vastaan, ja vihollisen varalta piti aina turvata selustansa.
Kapteeni Giulio Branciforte "(Giulio Berruti)" on lähtöisin köyhistä oloista mutta onnistunut etenemään sotilasuralla. Hän kuuluu kardinaali Pompeo Colonnan joukkoihin, jonka pyrkimyksenä on syöstä paavi vallasta. Elena Campireali "(Cosima Coppola)" on viettänyt suojattua lapsuutta luostarissa mutta nyt hänen perheensä on naittamassa tyttärensä varakkaalle vanhemmalle miehelle. Erityisesti Elenan äidin mielestä Prinssi Savelli on varsin sovelias naimakauppa paavimielisen Campirealin tyttärelle. Toisin kuitenkin käy. Elenan ja Giulion maailmat ovat yhtä kaukana toisistaan kuin yö ja päivä, mutta kun kohtalon oikku johdattaa heidät yhteen, nuoret rakastuvat toisiinsa palavasti, ja ovat valmiita uhmaamaan aikansa tiukkoja sosiaalisia normeja ja vaarallista poliittista vehkeilyä.
Rooleissa.
tietoa:
Uudessa romanttisessa draamasarjassa eletään 1500-lukua Italiassa, aikana jolloin vallasta taisteltiin verisesti maallisen ja kirkollisen hallinnon välillä. Aikana jolloin aatelissuvut liittoutuivat toisiaan vastaan, ja vihollisen varalta piti aina turvata selustansa. Kaksi rakastavaista, Elena ja Giulio, taistelevat oikeudesta onneen. Vaihtoehtoja on vain kaksi: rakkaus tai kuolema!
Rääkkylän ufoaalto

Rääkkylän ufoaalto on 1990-luvun alussa Pohjois-Karjalassa Rääkkylässä tapahtunut ufohavaintojen sarja. Ilmiöiden havainnot keskittyivät järvialueelle ja erityisesti Pohjois-Karjalan Orivedelle. Havaintojen huippu saavutettiin talvella 1993, jolloin ufotutkijat myös järjestivät tarkkailun aktiivisimmalle alueelle. Muutamissa tapauksissa havaitsijat pystyivät tuttujen maamerkkien avulla paikantamaan kohteet tarkasti sekä tekivät etsintöjä jälkien löytämiseksi.
Yleiskuvaus.
Havaintoja tehtiin kymmeniä. Havainnot olivat pääasiassa valoja, joiden sijainti ja käyttäytyminen kiinnittivät havaitsijan huomion. Jotkin ilmiöt olivat niin lyhytkestoisia, että esimerkiksi ryhmästä vain yksi, joka sattumalta katsoi oikeaan suuntaan, ehti tehdä havainnon. Tyypillisesti kohde nähtiin liikkessä hieman jään pinnan yläpuolella ja ilmestyessään se "syttyi" näkyviin ja vastaavasti katosi "sammumalla".
Useita havaintoja tehtiin selkeämpirajaisesta pyöreäkulmaisesta valokolmiosta. Kerran havaittiin aivan pinnan tuntumassa tai mahdollisesti laskeutuneena olleessa kohteessa aluksen kaltaisia piirteitä. Siitä voitiin erottaa ikkunat, mahdollinen valaistu sisätila sekä ikkunasta toiseen kiertävä valo.
Kerran jäältä löydettiin jälki, josta otettiin näytteitä.
Myllyojan silta

Myllyojan silta () on teräsrakenteinen, vuonna 1980 rakennettu silta, joka ylittää Maarian altaan Turussa. Silta on tarkoitettu lähinnä ulkoilijoille ja tarjoaa yhteyden Maarian altaan länsipuolelta Paimalantieltä altaan itäpuoliselle metsäalueelle.
Myllyojan siltaa on kutsuttu ”sillaksi, joka ei johda mihinkään”. Siitä kohuttiinkin aikoinaan, koska mikään tie ei johtanut sinne ja se päättyi vastarannalla kallionnyppylään. Silta on kuitenkin osoittautunut hyödylliseksi, sillä ilman sitä ulkoilijat pääsisivät altaan toiselle puolelle vain kaukaa kiertämällä.
Dom Sovetov

Dom Sovetov (, ) on stalinistiseen tyyliin rakennettu toimistorakennus Pietarin kaupungissa Moskovskaja ploštšadin aukiolla Venäjällä. Rakennusta alettiin rakentaa vuonna 1936 ja se valmistui vuonna 1941. Rakennus on 51 metriä korkea. Dom Sovetovin edessä sijaitseva Lenin-patsas rakennettiin vuonna 1970, jolloin myös aukio uudistettiin. Vuonna 2006 Dom Sovetovin eteen lisättiin suihkulähteitä. Nykyään rakennuksen omistaa JSC Holding Company Leninets. Rakennuksen suunnitteli venäläinen arkkitehti Noi Trotski. Dom Sovetovin edessä sijaitsevan Lenin-patsaan on suunnitellut Mihail Anikušin. 
Rakennus rakennettiin alun perin kommunistista puoluetta varten. Neuvostoliiton kaaduttua rakennus siirtyi toimistokäyttöön.
Rick McCallum

Richard ”Rick” McCallum (s. 23. elokuuta 1952 Heidelberg) on saksalaissyntyinen yhdysvaltalainen elokuvatuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten "Indiana Jones Junior" -televisiosarjan ja "Tähtien sota" -elokuvasarjan vuosien 1999–2005 ”esiosien” (', ' ja "") tuottajana.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012

Vuoden 2012 kesäolympialaisten jalkapalloturnaus pelattiin 25. heinäkuuta ja 11. elokuuta välisenä aikana. 
Stadionit.
Kuusi eri stadionia Britanniassa isännöi olympialaisten jalkapalloturnausta.
Ison-Britannian miesten joukkue pelasi ottelunsa Manchesterissa (26. heinäkuuta), Lontoossa (29. heinäkuuta) ja Cardiffissa (1. elokuuta).
Konkona Sen Sharma

Konkona Sen Sharma (, ; s. 3. joulukuuta 1979 New Delhi) on intialainen näyttelijä, elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän esiintyy pääasiassa taide-elokuvissa. Hän on voittanut kaksi National Film Awards -palkintoa, kolme Filmfare Awards -palkintoa ja yhden Filmfare Awards East -palkinnon. Hänen äitinsä on näyttelijä ja elokuvantekijä Aparna Sen.
Yksityiselämä.
Konkona Sen Sharma meni naimisiin näyttelijä Ranvir Shoreyn kanssa 3. syyskuuta 2010. Heidän poikansa syntyi maaliskuussa 2011. Pari muutti erilleen vuonna 2015 ja avioero astui voimaan vuonna 2020.
Astronomy (Dragonlandin albumi)

Astronomy on power metal -yhtye Dragonlandin viides studioalbumi, joka julkaistiin 13. marraskuuta 2006.
Demons &amp; Wizards (albumi)

Demons &amp; Wizards on Blind Guardianin ja Iced Earthin voimahahmojen Hansi Kürschin ja Jon Schafferin yhteisen musiikkiprojektin Demons &amp; Wizardsin debyyttialbumi. Se julkaistiin vuonna 2000.
Tuotanto.
"Fiddler on the Green" kertoo kahdesta auto-onnettomuudesta ja ennenaikaisesta kuolemasta, jossa viulunsoittaja viittaa viikatemieheen. "Winter of Souls" kertoo Kuningas Arthurista ja Mordredista.
Heksokinaasi

Heksokinaasi on entsyymi, joka katalysoi heksoosisokereiden fosforylaatiota. Tavallisin substraatti on glukoosi osana glykolyysiä, mutta entsyymi katalysoi fosfaattijohdannaisten muodostumista myös muista heksooseista, kuten mannoosista ja fruktoosista. Heksokinaasin EC-numero on EC 2.7.1.1.
Isoentsyymit ja rakenne.
Monilla eliöillä heksokinaasi on kooltaan noin 50 kDa oleva monomeeri, jossa on kolo, johon substraatti sitoutuu. Ihmisillä ja muilla nisäkkäillä kolme neljästä tavattavasta isoentsyymistä ovat dimeerejä ja kooltaan noin 100 kDa. Nisäkkäillä on neljä heksokinaasin isoentsyymiä. Näistä heksokinaasi I on yleisin ja esiintyy aivoissa, lihaksissa ja erytrosyyteissä. Heksokinaasi II on yleinen lihaksistossa, heksokinaasi III erytrosyyteissä ja heksokinaasi IV eli glukokinaasi haimasaarekkeissa ja maksassa. Heksokinaasi on usein sitoutuneena mitokondrion ulkokalvon poriiniproteiiniin.
Toiminta.
Heksokinaasissa tapahtuu heksoosisokerin sitoutuessa konformaation muutos, jota kutsutaan indusoiduksi sovitteeksi. Sokerin sitoutuessa entsyymiin toinen alayksiköistä pyörähtää 12° ympäri ja substraatti jää entsyymin sisään muodostuvaan kammioon. Tämän vuoksi substraatin kemiallinen ympäristö muuttuu poolittomammaksi, mikä edesauttaa reaktiota. Tällöin myöskään vesi ei pääse aktiiviseen keskukseen aiheuttamaan ATP:n hydrolyysiä ADP:ksi ja fosfaatti-ioniksi.
Heksokinaasi tarvitsee toimiakseen Mg2+- tai Mn2+-ioneja, jotka koordinoituvat ATP-molekyyliin. Entsyymin aktiivisessa kohdassa oleva aspartaamihappo deprotonoi C6-hiilessä olevan hydroksyyliryhmän, joka hyökkää ATP-molekyylin fosforihappoon ja samalla yksi fosfoesterisidos katkeaa ja muodostuu ADP-molekyyli. Tämän jälkeen heksoosi-6-fosfaatti, usein glukoosi-6-fosfaatti, irtoaa.
Heksokinaasia inhiboivat reaktion tuotteet heksoosi-6-fosfaatit, esimerkiksi glykolyysin yhteydessä glukoosi-6-fosfaatti. Heksokinaasin substraateista korkeat glukoosikonsentraatiot heikentävät heksokinaasi III -isoentsyymin toimintaa.
Heksokinaasin puutos.
Mutaatiot heksokinaasin toimintaa ohjaavissa geeneissä aiheuttavat virheellisesti toimivan entsyymin tuotantoa. Mutaatio periytyy resessiivisenä autosomaalisesti. Tällainen heksokinaasi ei muuta konformaatiotaan aktiiviseksi substraatin sitouduttua. Puutoksen oireita ovat hemolyyttinen anemia ja toisinaan myös hyperbilirubinemia. Potilaat voivat olla myös henkisiltä kyvyiltään kehittymättömiä.
ATP-haastajakiertue

ATP-haastajakiertue () on miesten kansainvälinen tennisturnaussarja. Haastajakiertue on toiseksi korkeatasoisin tennisturnaussarja ATP Tour -turnausten jälkeen. Kolmas ja viimeisin taso on Futures, joka kuuluu Kansainvälisen tennisliiton kalenteriin. ATP-haastajakiertueita järjestää Association of Tennis Professionals.
Monet tennispelaajat nousevat huipulle haastajakiertueen turnausten kautta. Turnauksista saatavat ATP-pisteet määräytyvät turnauksista saatavien palkintorahojen mukaan. Turnauksista saatavien pisteiden avulla voi saada paikan isompiin turnauksiin. Vuonna 2008 järjestettiin 177 ATP-haastajaturnausta yli 40 maassa, jolloin niissä oli yhteensä 10,7 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria palkintorahoja.
Vuonna 2010 kiertueen parhaaksi turnaukseksi valittiin Helsingissä pelattava IPP Open.
Gdynian laivastotukikohta

Gdynian laivastotukikohta (, Puolan sotasatama) on Puolan laivaston tukikohta Gdynian satamassa Gdynian ja Oksywien alueella. Se on 3. Laivaston ("3 Flotylla Okrętów") tukikohta. Se on hallinnollisesti erillinen Gdynian satamasta, ja se toimii itsenäisesti. Sillä on oma pääsy merelle ja liikenneyhteydet. 
Tukikohdan rakentaminen alkoi 1923.
Derrick Sharp

Derrick Sharp (s. 5. lokakuuta 1971 Orlando) on yhdysvaltalais-israelilainen entinen koripalloilija.
Ura.
Sharp pelasi Brevardin collegessa koripalloa vuosina 1989–1991, mutta siirtyi kahdeksi kaudeksi Etelä-Floridan yliopistoon, jossa hän pelasi yliopistokoripalloa. Sharp aloitti ammattilaisuransa Maccabi Haderassa Israelin toisella sarjatasolla. Vuonna 1994 hän siirtyi samalla sarjatasolla pelanneeseen Hapoel Migdal-HaEmekiin, joka putosi kaudeksi 1995–1996 kolmannelle sarjatasolle. Tästä huolimatta Sharp siirtyi vuonna 1996 pääsarjan Maccabi Tel Aviviin. Hän voitti joukkueen paidassa Israelin mestaruuden vuosina 1996–2007, 2009 ja 2011. Lisäksi Sharp voitti Suproleaguen vuonna 2001 ja Euroliigan vuosina 2004 ja 2005. Kauden 2010–2011 päätteeksi hän lopetti ammattilaisuransa ja siirtyi Maccabi Tel Avivin apuvalmentajaksi.
Sharp on saanut myös Israelin kansalaisuuden. Tämän ansiosta hän on edustanut maata vuosien 2001 ja 2003 EM-kilpailuissa.
The Human Centipede

The Human Centipede "(First Sequence)" (suom." Ihmistuhatjalkainen") on alankomaalainen kauhuelokuva, joka valmistui vuonna 2009. Elokuvan on käsikirjoittanut ja ohjannut Tom Six. Elokuva kertoo saksalaisesta, eläkkeellä olevasta kirurgista, joka kidnappaa kolme turistia ja tekee heistä "ihmistuhatjalkaisen" liittämällä heidän suunsa kiinni toistensa peräaukkoihin.
Jatko-osat.
Vuonna 2011 elokuva sai jatko-osan The Human Centipede 2 "(Full Sequence)". Elokuvalle on tehty myös kolmas jatko-osa The Human Centipede 3 (Final Sequence).
Míchel (jalkapalloilija, 1985)

Miguel Marcos Madera eli Míchel (s. 8. marraskuuta 1985 Lena, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa israelilaista Maccabi Haifaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Míchel aloitti ammattilaisuransa Sporting Gijónin reservijoukkueesta, jota ennen hän oli pelannut seuran junioirijoukkueissa. Vuonna 2005 hän nousi seuran edustusjoukkueeseen ja pelasi ensimmäisellä kaudellaan yhteensä 24 ottelua. Kaudeksi 2007–2008 joukkue palasi maan korkeimmalle sarjatasolle Primera Divisióniin 10 vuoden tauon jälkeen. Seuraavalla kaudella 2008–2009 hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi.
11. tammikuuta 2010 Míchel siirtyi 3 miljoonan punnan siirtokorvauksella englantilaisseura Birmingham Cityyn. 27. tammikuuta 2010 hän teki ensiesiintymisensä Englannin Valioliigassa vierasottelussa Chelseaa vastaan.
Vuoden päästä tammikuussa 2011 Míchelin jäätyä Birminghamissa vähälle peliajalle, hänet lainattiin loppukauden kestävällä lainasopimuksella kreikkalaiseen AEK Ateenaan.
8. elokuuta 2011 hän teki sopimuksen espanjalaisseura Getafen kanssa.
Miekkailu kesäolympialaisissa 2012

Miekkailussa kilpailtiin Lontoon 2012 kesäolympialaisissa 28. heinäkuuta – 5. elokuuta. Tapahtumia oli kymmenen, joista viisi on miehille ja viisi naisille. Kilpailijoita oli yhteensä 212. Miekkailuottelut käytiin Exhibition Centre Londonissa. Menestynein valtio oli Italia seitsemällä mitalillaan, joista kolme oli kultaisia.
Tapahtumia miehille olivat floretti, floretin joukkuekilpailu, kalpa, säilä ja säilän joukkuekilpailu. Naisten tapahtumat puolestaan olivat floretti, floretin joukkuekilpailu, kalpa, kalvan joukkuekilpailu ja säilä.
Yhdestä kansallisesta olympiakomiteasta sai osallistua kaksi miekkailijaa yksilötapahtumaa ja kolme miekkailijaa joukkuetapahtumaa kohden. Isäntämaasta, eli Yhdistyneestä kuningaskunnasta osallistuu miekkailuun vähintään kahdeksan miekkailijaa.
22-vuotias unkarilaismiekkailija Áron Szilágyi voitti säilän yksilökilpailun, ja hänestä tuli nuorin miekkailun henkilökohtainen olympiavoittaja 116 vuoteen.
Ukba ibn Nafi

Ukba ibn Nafi (myös "Uqba ibn Nafi", "Sidi Okba"; kuoli 683) oli arabialainen sotapäällikkö, joka valtasi suuren osan Pohjois-Afrikkaa.
Ukba ibn Nafi oli Egyptin valloittajan Amr ibn al-Asin sisarenpoika. Hän tunkeutui vuonna 642 Fezzaniin ja valtasi Zawilan kaupungin. Vuosina 662–663 tai 666–667 hän osallistui Tripolin eteläpuolella asuneiden heimojen vastaiseen sotaretkeen valloittaen garamantien entisen pääkaupungin Djarman. Libyasta hänen kerrotaan edenneen Sudaniin ja vallanneen Kawarin alueen. Vuonna 670 Ukban johtama kymmenen tuhannen miehen ratsujoukko valloitti Ghadamesin ja Gafsan kaupungit sekä Kastiliyan alueen, jonne perustettiin Kairouanin kaupunki. Vuonna 673 omaijadikalifi Muawija I erotti Ukban Ifriqiyan käskynhaltijan virasta peläten ehkä tämän vaikutusvallan kasvua.
Muawijan kuoltua vuonna 680 hänen seuraajansa Jazid I nimitti Ukban jälleen Ifriqiyan käskynhaltijaksi. Vuonna 681 hän lähti sotaretkelle kohti Atlantin valtamerta. Ukban armeija eteni Maghrebin keskiosaan, löi berberit ja bysanttilaiset Zabvuoristossa, valloitti Tiaretin kaupungin ja eteni Tangeriin asti. Sieltä hän kääntyi etelään, valtasi Volubilisin kaupungin, ylitti Atlasvuoriston ja tunkeutui aina Sousin alueen Taroudantiin saakka. Paluumatkalla Kairouaniin berberien päällikkö Kusaila (Kasila) löi arabien joukot Biskran kaakkoispuolella Maghrebin keskiosassa. Ukba sai surmansa taistelussa.
Ukba oli loistava sotapäällikkö, mutta hän ei ymmärtänyt berberien merkitystä Bysantin vastaisessa taistelussa. Pohjois-Afrikan pysyvä valloitus jäi hänen seuraajiensa tehtäväksi. Ukbaa koskevat kertomukset sisältävät paljon legendaarisia aineksia, joita on vaikeaa erottaa historiallisista tapahtumista.
Turpeisen baari

Turpeisen baari on Esa Kotilaisen säveltämä albumi vuodelta 2003 joka sisältää Maalaiskomedia-televisiosarjan soundtrackkeja. 
Kappaleet.
Kaikki kappaleet säveltänyt Esa Kotilainen.
Kokoonpano.
Raidalla 8 Wanhat Kurtut:
Oldedalen

Oldedalen on Strynin kunnassa, Sognin ja Fjordanen läänissä, Norjassa sijaitseva laakso.
Maantiede.
Oldedalen on selväpiirteinen U-laakso, joka on jäänne aikanaan paikalle levinneestä suuresta laaksojäätiköstä. Useat laakson reunoilla olevista vuorenhuipuista yltävät noin 1 500–1 850 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta.
Jäätiköt.
Laakso on jäätiköiden ympäröimä. Perukalta alkaen laakson ympärille levittäytyy suuri Jostedalsbreen-lakijäätikkö. Lisäksi kaksi merkittävää lakijäätikköä laakson eri puolilla ovat Myklebustbreen ja Ramnefjellbreen. Laakson perukalla Jostedalsbreeniltä virtaa alas laaksojäätiköitä, joista tunnetuimmat lienevät Briksdalsbreen ja Melkevollbreen. Näistä Briksdalsbreen on suosittu retkeilykohde ja Melkevollbreen puolestaan näkyy pitkälle Oldedalenin laaksoon. Vähemmän tunnettu, mutta silti merkittävä laaksojäätikkö laakson varrella on Briksdalenin pohjoisen puoleisessa laaksohaarassa, Brenndalenissa oleva Brenndalsbreen, joka ei näy hyvin laakson pohjalle ja jää monilta helposti huomaamatta.
Laakson vesi.
Laakson perukalta lähtien pohjalla virtaa Dalelva-joki. Laakson suun luona sama vesi virtaa kuitenkin Oldeelva-nimistä uomaa pitkin kohti pohjoisempana olevaa Nordfjordin Oldebukta-lahtea. Laaksossa virtaavan joen varrella on kaksi järveä, Oldevatnet ja Floen. Oldevatnet on järvistä huomattavasti suurempi. Oldevatnetin keskikohta on erityisen kapea, minkä vuoksi järvi näyttää koostuvan kahdesta osasta, eteläisestä ja pohjoisesta.
Liikenne.
Laakson pohjalla kulkee Fv724-tie, joka johtaa laakson suulla sijaitsevasta Oldenista laakson perukalle, Briksdalsbre Fjellstove -keskukseen.
Veitikanlampi

Veitikanlampi on pieni lampi Rovaniemellä. Se sijaitsee Lampelan kaupunginosassa, kaupungin ydinkeskustan lounaispuolella. Lammen vedet laskevat Harjulammen kautta Kemijokeen.
Vuonna 2007 laaditussa Rovaniemen keskustan seudun viheraluesuunnitelmassa Veitikanlampi ja siihen laskeva Veitikanoja on merkitty luonnonarvoiltaan erityisen merkittäviksi alueiksi. Rovaniemen ympäristönhoito-ohjelman mukaan Veitikanojan varsi, Veitikanlampi ja Harjulampi muodostavat arvokkaan virkistys- ja luontokohteen.
Veitikanlammen ympäristö on asemakaavassa virkistysaluetta, mutta alueelle ei ole tehty siihen liittyvää kehittämistä ja lampea ympäröivä maasto on enimmäkseen tiheän kasvillisuuden peitossa. Tulevaisuudessa lammen eteläpuolelle on tarkoitus rakentaa kerrostaloja sekä ulkoilureitti.
Some of Love

Some of Love on suomalaisen rockyhtyeen Blues Sectionin vuonna 1969 julkaistu kokoelmalevy. Se sisältää yhtyeen omia singlejä sekä Kirkan kappaleet ”Anna suukko vain” ja ”Avaruuslaulu”.
Pekka Koskinen

Pekka Tapio Koskinen (1. tammikuuta 1943 Helsinki – 14. elokuuta 2011 Helsinki) oli Helsingin yliopiston rikosoikeuden professori. Hänen rikoslainsäädäntöön antamaansa panosta pidetään erityisen merkittävänä.
Pekka Koskinen suoritti ylioppilastutkinnon Helsingin lyseossa 1961 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1965. Hän väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1973 väitöskirjalla "Yksitekoisesta rikosten yhtymisestä". Hän teki pitkän uran Helsingin yliopistossa: hän aloitti rikosoikeuden assistenttina 1968 ja hoiti oppiaineen apulaisprofessorin virkaa vuodet 1970–1973 ja professorin virkaa 1974–2007; vuosina 1974–1977 hän hoiti myös osaa prosessioikeuden ruotsinkielisen professorin virasta.
Koskinen osallistui Kriminaalihuoltoyhdistyksen toimintaan 1974–1996. Hän teki pitkän päivätyön myös oikeusministeriön asettamassa rikoslakiprojektissa jäsenenä ja puheenjohtajana (1980–1999). Projektissa suoritettiin laaja rikoslain uudistus. Koskinen osallistui lainvalmisteluun ja toimi vuosikymmeniä eduskunnan arvostamana asiantuntijana.
Koskinen julkaisi ja toimitti useita teoksia rikosoikeuden alalta.
Anaganaga O Dheerudu

Anaganaga O Dheerudu (, suomeksi ”Olipa kerran soturi”) on vuonna 2011 ilmestynyt telugunkielinen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Prakash Kovelamudi ja tuottanut Walt Disney Pictures. Elokuvan sankareita näyttelevät Siddharth, Shruti Haasan ja telugudebyyttinsä tekevä Harshita; antagonistina nähdään Lakshmi Manchu. Elokuvaa kuvattiin lokakuusta 2009 alkaen Intiassa ja Turkissa ja se julkaistiin 14. tammikuuta 2011.
Juoni.
Sangarashtra-nimisessä maassa asuu 9-vuotias Moksha-tyttö, jolla on parantavia erikoisvoimia. Sokean miekkamiehen avustuksella Mokshan on pelastettava kotimaansa pahan kuningattaren hirmuvallasta.
Tukkijoki

Tukkijoki saa nimensä vanhasta tavasta kuljettaa puutavaraa veden virran mukana korkeilta vuoristoilta alas. Nykyään sillä kuitenkin tarkoitetaan vesivuoristorataa, jossa liikutaan tukkia muistuttavilla veneillä. Suomessa tunnetuin Tukkijoki on Särkänniemessä.
Tukkijoen ominaisia piirteitä ovat nopeat, yhtäkkiset laskut ja nousut sekä lopussa kastuminen.
Rokiškisin rautatieasema

Rokiškisin rautatieasema () on Liettuan rautateiden (Lietuvos Geležinkeliai) asemaverkostoon kuuluva rautatieasema Rokiškisin kaupungissa Liettuan koillisosissa. 
Rautatie kaupunkiin saapui 1873 Venäjän keisarikunnan rakentaessa Radviliškis– Panevėžys– Rokiškis– Latvian Daugavpils -rataosuuden Liettuan pohjoisosiin. Baltian maiden itsenäistymisen seurauksena rajoja raideliikenne hiljentyi merkittävästi tällä radalla 1990-luvun alussa, sillä vielä Neuvostoliiton aikana jatkunut liikenne Venäjältä Daugavpilsin kautta Liettuan pohjoista poikittaisrataa pitkin esimerkiksi Klaipėdaan paljolti tyrehtyi.
Armenian oopperateatteri

Armenian oopperateatteri tai Armenian valtionooppera ja -baletti, joka on nimetty Alexander Spendiaryanin mukaan () on Alexander Tamanianin suunnittelema oopperateatteri, joka sijaitsee Jerevanin kaupungissa Armeniassa. Rakennus valmistui vuonna 1933 ja otettiin virallisesti käyttöön 20. tammikuuta 1933. Oopperan edessä on runoilija Hovhannes Tumanianin ja säveltäjä Alexander Spendiaryanin patsaat.
Maahockey kesäolympialaisissa 2012

Maahockeyssä kilpailtiin Lontoon 2012 kesäolympialaisissa 29. heinäkuuta – 11. elokuuta Olympic Hockey Centressä. Tapahtumia oli kaksi, yksi miehille ja yksi naisille. Kilpailijoita oli yhteensä 384, joista 192 miehiä ja 192 naisia. Joukkueita kilpaili kummassakin tapahtumassa 12. Joukkueeseen kuului 11 pelaajaa ja viisi vaihtopelaajaa.
Karsinnat.
Jokainen maa voi saada korkeintaan yhden paikan tapahtumaa kohden. 
Miehet.
Miesten turnaus alkoi 30. heinäkuuta ja päättyi 11. elokuuta. Turnauksen 12 joukkuetta oltiin jaettu kuuden joukkueen lohkoihin, joista molemmista kaksi selsivisi välieriin. Loput joukkueet pelasivat keskenään sijoituksista. Välieriin etenivät Kainsainvälisen liiton maailmanrankingin neljä parasta (Isolla-Britannialla ei ole rankingsijoitusta, mutta rankingin sijalla neljä oli Englanti).
Alkulohkot.
 
Naiset.
Naisten turnaus alkoi 29. heinäkuuta ja päättyi 10. elokuuta. Turnauksen 12 joukkuetta oltiin jaettu kuuden joukkueen lohkoihin, joista molemmista kaksi selsivisi välieriin. Loput joukkueet pelasivat keskenään sijoituksista. Välieriin etenivät Kainsainvälisen liiton maailmanrankingin neljästä parhaasta kolme: maailmanlistanen ensimmäinen Alankomaat, toinen Argentiina sekä neljäs Iso-Britannia (Isolla-Britannialla ei ole rankingsijoitusta, mutta rankingin sijalla neljä oli Englanti). Välieriin eteni yllättäen maailmanlistan kuudes, Uusi-Seelanti, jolle välieräpaikka oli historian ensimmäinen. 
Lopulliset sijoitukset.
Vuohijärven rautatieasema

Vuohijärven rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Savon radalla Kouvolan Vuohijärvellä.
Vuohijärven asema avattiin Selänpään aseman alaisena laiturivaihteena samannimisen järven etelärannalle 9. lokakuuta 1889. Ensimmäinen laiturirakennus valmistui vuonna 1901. Pari kilometriä lännempänä oli jo 1800-luvun alusta lähtien toiminut saha, mutta liikennepaikan suurin merkitys oli yhteys vesitiehen. Vuonna 1934 perustetun vaneritehtaan myötä Vuohijärvi kasvoi pienehköksi tehdasyhdyskunnaksi. Vuohijärvi korotettiin pysäkiksi 1941. Nykyinen puurakennus on vuodelta 1941.
Vuohijärvi muutettiin miehittämättömäksi 1977. Henkilöliikenne lopetettiin 1981, mutta sitä jatkettiin vielä vuosina 1982–1990. Henkilöliikenteen lakkauttamisen jälkeen henkilöjunat siirtyivät käyttämään noin kilometrin verran etelämpänä sijainnutta Horpun seisaketta tämän ollessa lähempänä taajaman keskustaa sekä Kalson vaneritehdasta. Myös tavaraliikenne lakkautettiin vuonna 1990, ja nykyisin liikennepaikkaa käytetään lähinnä junakohtauksiin. 1960-luvun rataoikaisujen jälkeen käytöstä poistetulla vanhalla linjauksella on pistoraide, jota Puolustusvoimat käyttää Karjalan Prikaatin junakuljetuksiin. Vuohijärven asemarakennus, vesitorni ja asema-alueen muita rakennuksia siirtyi Senaatti-kiinteistöille vuonna 2007. Vesitorni purettiin vuonna 2016.
Mustafa Dağıstanlı

Mustafa Dağıstanlı (3. marraskuuta 1931 Söğütpınar, Samsun – 18. syyskuuta 2022) oli turkkilainen vapaapainija, olympiavoittaja ja maailmanmestari.
57–62 kilogramman painoluokissa kilpaillut Dağıstanlı voitti painijanurallaan vapaapainissa olympiakultaa Melbournessa 1956 ja Roomassa 1960. Lisäksi hän voitti kolme maailmanmestaruutta ja kreikkalais-roomalaisessa painissa yhden Välimeren kisojen kultamitalin.
Vuonna 2009 Dağıstanlı nimettiin kansainväliseen painin hall of fameen.
Naisten Futsal-Liiga

 Naisten Futsal-Liiga on kaudella 2011–2012 ensimmäistä kertaa pelattu naisten futsalin korkein sarjataso. 
Vuosina 1997–2005 ja 2009–2011 naisten Suomen mestaruus ratkaistiin Futsalin naisten SM-lopputurnauksessa. Vuosina 2006–2008 mestariksi nimettiin Futsal Cupin voittaja.
Kausi 2024–2025.
Kaudella 2024–2025 sarjassa pelasi 12 joukkuetta.
Rouva Sherlock Holmes

Rouva Sherlock Holmes () on Stephen Robertsin ohjaama yhdysvaltalainen mysteerinen komediaelokuva vuodelta 1936. Pääosissa olevat William Powell ja Jean Arthur näyttelevät eronnutta pariskuntaa, jotka ratkaisevat murhaa kilparadalla.
"Rouva Sherlock Holmes" perustuu James Edward Grantin tarinaan, josta käsikirjoituksen laati Anthony Veiller. "Rouva Sherlock Holmes" ilmestyi teattereihin Yhdysvalloissa 13. toukokuuta vuonna 1936 ja Suomessa sai ensi-iltansa vuotta myöhemmin 7. marraskuuta. RKO Pictures tuotti elokuvan.
Elokuva jäi ohjaaja Stephen Robertsin viimeiseksi ohjaustyöksi hänen kuoltuaan pari kuukautta myöhemmin heinäkuussa 1936 sydänkohtaukseen.
Visaginasin rautatieasema

Visaginasin rautatieasema () on Liettuan rautateiden rautatieasema metsän keskellä Liettuan koillisosissa Visaginasin ydinvoimalakaupungissa. 
Rautatie paikkakunnan kautta rakennettiin jo vuosina 1859-1861 Venäjän keisarikunnan Pietari–Varsova-ratahankkeen osana. Kaupunki ja rautatieasema on uudempaa perua. Ne rakennettiin vasta Ignalinan ydinvoimalan rakentamisen myötä. Nykyisin Liettuan rautateiden maan sisäisillä junilla liikennöidään Visaginasiin Vilnasta. Kansainvälisistä junista ainakin osa pysähtyy asemalla (rata Pietari–Pihkova–Ostrov–Rezekne–Daugavpils–Visaginas–Ignalina–Vilna). Varsovaan matkustettaessa on junaa vaihdettava Vilnan rautatieasemalla.
Jyrki Vesikansa

Jyrki Äänis Kaleva Vesikansa (s. 28. lokakuuta 1941 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija.
Jyrki Vesikansan vanhemmat olivat partioliikkeessä vaikuttaneet Osmo ja Sirkka Vesikansa. Vesikansa työskenteli pitkään "Uuden Suomen" toimittajana. Hän aloitti lehden palveluksessa vuonna 1964. Vuosina 1969–1972 hän toimi sen kirjeenvaihtajana Länsi-Saksassa, vuosina 1972–1976 taloustoimituksen päällikkönä ja vuosina 1976–1978 toimituspäällikkönä. Vuonna 1978 hän siirtyi Kansallis-Osake-Pankin tiedotuspäälliköksi, mutta palasi "Uuteen Suomeen" vuonna 1983, jolloin hän aloitti yhtenä sen päätoimittajista. Hän jatkoi lehden palveluksessa vuoteen 1991, sen julkaisun lopettamiseen saakka. Vuodesta 1992 alkaen hän toimi "Iltalehden" ja "Kauppalehti Option" artikkelitoimittajana.
Vesikansa valmistui filosofian lisensiaatiksi vuonna 1994 ja filosofian tohtoriksi 2021. Hänen lisensiaatintyönsä on nimeltään "Uuden Suomen viimeinen nousu ja tuho 1976–1991" ja väitöskirjansa "Satavuotisen lehtisodan ratkaisuvaihe?", josta on ilmestynyt myös kansapainos "Satavuotinen lehtisota" (Readme.fi 2021). Hän on kirjoittanut myös lehden aiemmista vaiheista kertovan teoksen "Sinivalkoiseen Suomeen: Uuden Suomen ja sen edeltäjien historia I", joka ilmestyi vuonna 1997. Hänen muihin kirjoihinsa kuuluvat muun muassa Perloksen historiikki "Parakin perältä pörssiyhtiöksi" vuodelta 2003 ja Björn Westerlundin elämäkerta "Nokian Nalle" vuodelta 2004.
Vesikansan luottamustehtäviin on kuulunut muun muassa Suomalaisen Sanomalehtimiesliiton puheenjohtajuus. Hänelle on myönnetty valtion journalistipalkinto vuonna 2005 ja lehdistöneuvoksen arvonimi vuonna 2011. Sotilasarvoltaan Vesikansa on reservin yliluutnantti.
Jyrki Vesikansan puoliso oli toimittaja Päivi Vesikansa (1943–2023), ja heillä on kaksi poikaa ja yksi tytär. Heidän toinen poikansa on Ylioppilaslehden päätoimittaja ja "Suomen Kuvalehden" toimittaja Jarkko Vesikansa ja tytär Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja apulaispormestari Sanna Vesikansa. Jyrki Vesikansa itse toimi "Ylioppilaslehden" vt. päätoimittajana vuonna 1966.
Hillosensalmen rautatieasema

Hillosensalmen rautatieasema () on rautatieliikennepaikka Kouvolan Hillosensalmella Savon radalla Vuohijärven rannan läheisyydessä.
Historia.
Hillosensalmi avattiin Voikosken aseman alaisena vaihteena radan valmistuttua vuonna 1889, ja se korotettiin henkilöliikenteen pysähdyksien aloittamisen yhteydessä laiturivaihteeksi vuonna 1900. Laiturirakennus valmistui kuusi vuotta myöhemmin vuonna 1906. Nykyinen, puurakenteinen asema on vuodelta 1946. Hillosensalmen laiturivaihde korotettiin pysäkiksi vuonna 1947, mutta se alennettiin takaisin laiturivaihteeksi 1963.
Rautatie oli ainoa maayhteys Hillosensalmelle vuoteen 1969, jolloin maantieyhteys valmistui. Sitä ennen aseman ympärille oli kehittynyt asutuskeskittymä, johon pääsi rautatien ohella vain vesitse. Sotien jälkeen Hillosensalmelle perustettiin lounasravintola Kymi-yhtiön miehiä varten, ja toiminta laajeni palvelemaan myös rautatieläisiä. Seutu alkoi saada matkailullista merkitystä, kun Suomen Kultareitin risteilyt aloitettiin Vuohijärvellä ja Repovedellä vuonna 1959. Pari kilometriä Hillosensalmen asemalta pohjoiseen sijaitsevalla Orilammen matkailumajalla oli radalla oma Orilammen seisake vuosina 1933–2002.
Hillosensalmen ratapihaa uudistettiin 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa tehtyjen rataoikaisujen yhteydessä; linjausta suoristettiin rakentamalla etelään Kulonpalonvuoren alittava Kulonpalonvuoren rautatietunneli sekä pohjoiseen Repoveden ylittävä penger. Orilammen suuntaan vanha linja on nykyisin seututietä 368. Miehitys Hillosensalmella lopetettiin vuonna 1976 tavaraliikenteen lopettamisen yhteydessä. Tavaraliikennettä jatkettiin kuitenkin vielä vuosina 1980–1984, ja ratapihaa käytettiin tavaravaunujen säilytykseen vuoteen 2000 asti. Henkilöliikenteen tarpeisiin rakennettiin korkea asvalttipintainen laituri vuonna 1999, joka jäi vähälle käytölle pitkäksi aikaa matkustajajunien pysähdysten loputtua 2. kesäkuuta 2002.
Asemarakennuksessa on toiminut myös kahvila ja Repoveden kansallispuiston infopiste. Tällä hetkellä asemarakennuksessa ei ole toimintaa.
Vuonna 2022 VR aloitti kokeilun, jossa kaksi Helsingin ja Kuopion välistä junaa pysähtyi päivittäin Hillosensalmella. Kokeilu alkoi 20. kesäkuuta 2022 ja päättyi 14. elokuuta 2022. Tällöin muun muassa asemalaiturin valaistus uusittiin. Kokeilu osoittautui suosituksi ja keräsi kiinnostusta monilta eri tahoilta. VR avasi junayhteyden Hillosensalmen asemalle myös kesäkaudeksi 2023, jolloin junat pysähtyivät päivittäin aikavälillä 29.4.–28.10.2023. Pysähtyvät junat olivat IC 63 Helsingistä Kuopioon ja IC 68 Kuopiosta Helsinkiin. Kouvolan kaupungin paikallisliikenteen kesälinja 15 tarjosi vaihtoyhteydet asemalta Repoveden kansallispuistoon viikonloppuisin. Junat pysähtyvät asemalla myös kesäkaudella 2024.
Abdollah Movahed

Abdollah Movahed (, s. 10. maaliskuuta 1940 Babolsar, Māzandarān) on aktiiviuransa lopettanut iranilainen vapaapainija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian kisojen kultamitalisti.
68–70 kilon painoluokissa kilpaillut Movahed voitti painijanurallaan vapaapainissa vuosina 1965–1970 kuusi peräkkäistä olympia- tai MM-kisojen kultamitalia. Kyseisiin mitaleihin lukeutuvat olympiakulta Méxicossa 1968 ja viisi maailmanmestaruutta. Lisäksi Movahed voitti kaksi Aasian kisojen kultamitalia. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän sijoittui viidenneksi ja Münchenissä 1972 hän keskeytti turnauksen loukkaantumisen vuoksi.
Vuonna 2004 Movahed nimettiin kansainväliseen painin Hall of Fameen.
Lindita Arapi

Lindita Arapi (s. 1972 Lushnja) on Albanian johtavia kommunismin ajan jälkeisen polven naisrunoilijoita. Hän on työskennellyt lisäksi journalistina. Hän on asunut vuodesta 1996 Saksassa. Hänen ensimmäinen romaanins "Vajzat me çelës në qafë" (2010, saksannettu 2012), palkittiin Albanian vuoden kirjana 2010.
Arapi syntyi Lushnjëssa. Hän opiskeli albanian kieltä ja kirjallisuutta Tiranan yliopistossa vuosina 1990–1994. Kolme vuotta myöhemmin hän muutti Saksaan, missä opiskeli saksaa Kölnissä. Samana vuonna, 1996, hän sai stipendin Heinrich Böll -säätiöltä ja työskenteli kunnioitettuna luennoijana kirjoittamisessa Iowan yliopistossa. Sitten hänestä tuli lakitieteen tohtori Wienin yliopistossa. Vuonna 2010 hän julkaisi ensimmäisen romaaninsa ja käänsi albaniaksi Günter Grassin, Joseph Rothin, Elias Canettin ja Felicitas Hoppein runoja. Lukuisissa lehdissä on julkaistu hänen novellejaan ja esseitään. Arapi on työskennellyt freelancetoimittajana Deutsche Welle -radiokanavalla. Hän asuu nykyisin Bonnissa, Saksassa. Hän on naimisissa, ja hänellä on kaksi tytärtä.
Etapit 1–11 Espanjan ympäriajossa 2011

Espanjan ympäriajon 2011 etappien 1–11 tulokset:
1. etappi.
20. elokuuta 2011, Benidorm, 13,5 km, joukkueaika-ajo.
Lähde: Cyclingnews
2. etappi.
21. elokuuta 2011 La Nucia – Playas de Orihuela, 171,5 km.
Lähde: Cyclingnews
3. etappi.
22. elokuuta 2011 Petrer–Totana, 164 km.
Lähde: Cyclingnews
4. etappi.
23. elokuuta 2011, Baza – Sierra Nevada, 172 km.
Lähde: Cyclingnews
5. etappi.
24. elokuuta 2011, Sierra Nevada – Valdepeñas de Jaén, 187 km.
Lähde: Cyclingnews
Sagan leads Liquigas lashing in Córdoba 
6. etappi.
25. elokuuta 2011, Úbeda–Córdoba, 185,7 km.
Lähde: Cyclingnews
7. etappi.
26. elokuuta 2011, Almadén – Talavera de la Reina, 185 km.
Lähde: Cyclingnews
8. etappi.
27. elokuuta 2011, Talavera de la Reina – San Lorenzo de El Escorial, 183 km.
Lähde: Cyclingnews
9. etappi.
28. elokuuta 2011, Villacastín – Sierra de Béjar – La Covatilla, 199,5 km.
Lähde: Cyclingnews
10. etappi.
29. elokuuta 2011, Salamanca, 47 km (henkilökohtainen aika-ajo).
Lähde: Cyclingnews
11. etappi.
31. elokuuta 2011, Verín – Estación de Esquí Alto de la Manzaneda, 171 km.
Lähde: Cyclingnews
Skellern (albumi)

Skellern on brittiläisen laulaja-lauluntekijä ja kosketinsoittaja Peter Skellernin studioalbumi vuodelta 1978. Skellern on itse tuottanut albumin Pendulum Records -levy-yhtiölle. Julkaisijana on toiminut myös Sonet. Musiikin tyylilaji sijoittuu äänitysajankohdasta puolen vuosisadan taakse ns. jazz-aikakauteen.
Albumi on äänitetty huhti-toukokuussa 1978 Lontoossa Chappell-studioilla. Äänittäjä on Steve James apunaan Brian Robson. Vastaava tuottaja on Johnny Stirling.
Levykannen suunnittelusta ja valokuvista vastaa Martin Reavley. Takakannessa on valokuva klassiseen juhlapukuun sonnustautuneesta Skellernistä.
Kappaleet.
Kappaleiden tekijä on Peter Skellern ellei toisin ole mainittu.
Kokoonpano.
Mukana on myös puhallinorkesteri The Grimethorpe Colliery Band. Puhallinsovituksista vastaavat Andrew Pryce Jackman ja Peter Skellern.
BÖÖ! Maailman parhaita kummitustarinoita

BÖÖ! Maailman parhaita kummitustarinoita on Helsinki Media Company Oy:n kustantama novellikokoelma, jonka toisen painoksen on valmistanut vuonna 1999 Juvalla WSOY:n Kirjapainoyksikkö. Novellit on ruotsin kielestä suomentanut Taija Kuula. Kirja on osa Sisters Club -tyttökirjasarjaa. Kirjastoluokitus on 84.5. 
Kirjassa on alkusanat sekä viisi klassista kummitustarinaa:
Keihäskäärme

Keihäskäärme eli ruskeakeihäskäärme ("Bothrops atrox") on keski- ja eteläamerikkalainen kyykäärmeiden heimoon kuuluva myrkkykäärme. Sitä kutsutaan usein ranskankielisellä keihäänkärkeä merkitsevällä nimellä fer-de-lance. Sen puremaan kuolee Amerikassa enemmän ihmisiä kuin minkään muun lajin puremiin. Yhdellä puraisulla käärme erittää 100 mg myrkkyä, tappava annos ihmiselle on 50 mg.
Ulkonäkö ja koko.
Keihäskäärme voi kasvaa yli kaksi metriä pitkäksi. Sen väri vaihtelee harmaan, ruskean ja vihreän välillä. Selässä on kolmiokuvioita, jotka kohtaavat selän keskellä.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Keihäskäärmeen levinneisyysaluetta ovat Venezuela, Kolumbia, Peru, Ecuador, Brasilia, Bolivia ja Argentiinan pohjoisosat sekä Keski-Amerikka, Länsi-Intian saaristo ja mahdollisesti myös Meksiko. Se elää yleensä maassa, vaikka osaa uida ja kiipeillä. Sen luontaista elinympäristöä on metsä, mutta sitä tavataan myös viljelmillä ja autiotaloissa, joista se saalistaa rottia ja hiiriä. 
Lisääntyminen.
Keihäskääme synnyttää eläviä poikasia, joita voi syntyä kerralla 80.
Enallopsammia rostrata

Enallopsammia rostrata on korallilaji. Sillä ei ole symbioottisia zooksantellileviä, jotka tuottaisivat ravintoa yhteyttämällä, joten se voi elää myös pimeässä: syvällä meressä tai luolissa. Sitä tavataan 110–2 100 metrin syvyydellä useimmilla maailman valtamerillä. Uuden Seelannin lähivesillä se on syvän veden koralliriuttojen yleisin korallilaji.
Solenosmilia variabilis

Solenosmilia variabilis on korallilaji. Sillä ei ole symbioottisia zooksantellileviä, jotka tuottaisivat ravintoa yhteyttämällä, joten se voi elää myös pimeässä: syvällä meressä tai luolissa. Sitä tavataan 220–2200 metrin syvyydellä useimmilla maailman valtamerillä.
Se on yleinen sekä Uuden-Seelannin lähivesillä, että Skotlannin pohjoispuolella.
ORP Rybitwa (1921)

ORP Rybitwa (vuoteen 1920 "SMS FM 31") oli Puolan merivoimien Tanskasta ostama FM-luokan miinanraivaaja "Finlandia IV", joka oli alkujaan Saksan keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Valmistus.
Saksan keisarikunnan laivasto tilasi FM-luokan miinanraivaajat, jonka ensimmäisen ryhmän aluksena "SMS FM 31" () tilattiin. Alusluokka oli pienennetty versio vuoden 1916 avomeriraivaajista. Aluksen aseistuksena oli yksi 8,8 cm KL/30 -tykki.
Palvelus.
Saksa myi aluksen Tanskalle, joka myi sen 24. syyskuuta 1920 edelleen Puolalle. Alus saapui Puolaan nimettynä "Finlandia IV":ksi ja se nimettiin laivastoon liitettäessä "ORP Rybitwaksi". Puolassa aluksen aseistukseksi muutettiin yksi 47 millimetrin tykki, kaksi konekivääriä sekä 20 miinaa ja kaksi erilaista miinanraivainta.
Alus poistettiin palveluksesta 1930-luvun alussa ja se myytiin siviilikäyttöön.
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2011

Vuoden 2011 Yhdysvaltain avoin tennisturnaus pelattiin 29. elokuuta – 12. syyskuuta 2011 Queensissä, New Yorkissa. Se oli kaikkiaan 131. Yhdysvaltain avoin tennisturnaus ja vuoden neljäs Grand Slam -turnaus.
Naisten kaksinpelin voitti Samantha Stosur, jolle Grand Slam -mestaruus oli uran ensimmäinen kaksinpelissä. Miesten kaksinpelin voitti Novak Đoković, jolle Yhdysvaltain avointen voitto oli hänen uransa ensimmäinen.
Kaksinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Espanjan Rafael Nadal ja naisissa Belgian Kim Clijsters. Nelinpelien puolustavat mestarit olivat miehissä Yhdysvaltain Bob ja Mike Bryan sekä naisissa Yhdysvaltain Vania King ja Kazakstanin Jaroslava Švedova. Sekanelinpelin puolustava mestaripari oli Liezel Huber ja Bob Bryan.
Caroline Wozniacki oli toista kertaa naisten turnauksen ykköseksi sijoitettu. Miesten turnauksen ykköseksi sijoitettu oli ensimmäistä kertaa Novak Đoković. Turnauksen ottelukaaviot julkaistiin 25. elokuuta 2011.
Poisjäännit.
Naisten hallitseva mestari Kim Clijsters ei pystynyt osallistumaan turnaukseen vatsalihasvamman vuoksi. Miesten puolella turnauksesta jäi pois lonkkaleikkauksesta toipuva 20-vuotias Milos Raonic. Robin Söderling vetäytyi ennen ensimmäisen kierroksen otteluaan sairastumisen vuoksi.
Tapahtumia.
Turnauksen ensimmäisen kierroksen jälkeen kukaan tänä vuonna jo Grand Slam -turnauksen voittanut nainen ei päässyt toiselle kierrokselle. Ranskan avointen mestari Li Na hävisi avauskierroksella Simona Halepille ja Wimbledonin mestari Petra Kvitová Alexandra Dulgherulle. Puolustava mestari ja Australian avointen hallitseva mestari Kim Clijsters puolestaan ei osallistunut turnaukseen luokkaantumisen vuoksi. Venus Williams vetäytyi ennen toisen kierroksen otteluaan sairauden takia. Kolmannella kierroksella pelattiin Yhdysvaltain avointen naisten kaksinpelin kaikkien aikojen pisin ottelu katkaisupelien aikakaudella, kun Samantha Stosur voitti Nadja Petrovan kolmessa tunnissa ja 16 minuutissa luvuin 7–6, 6–7, 7–5(5).
Sateen vuoksi tiistaina 6. syyskuuta ei pystytty pelaamaan yhtään ottelua, joten ottelut jouduttiin siirtämään seuraavalle päivälle. Seuraavana päivänä otteluja ehdittiin aloittamaan, mutta jo noin vartin pelaamisen jälkeen ne jouduttiin jälleen keskeyttämään sateen vuoksi. Torstaina pystyttiin taas pelaamaan, mutta siitä huolimatta järjestäjät päättivät siirtää naisten loppuottelun sunnuntaille ja miesten loppuottelun maanantaille. Miesten loppuottelu pelataan jo neljännen kerran peräkkäin maanantaina.
Sateiden siirrettyä pelejä lauantaina, "Super Saturday" -päivänä, oli vuorossa sekä miesten että naisten välierät. Miesten välierissä kohtasivat Novak Đoković ja Roger Federer sekä Rafael Nadal ja Andy Murray. Nadal ei ollut hävinnyt ennen välieriä yhtään erää. Naisten välieräparit olivat Caroline Wozniacki ja Serena Williams sekä sijoittamaton Angelique Kerber ja Samantha Stosur. Loppuotteluun menivät miehistä Novak Đoković, joka voitti Roger Federerin viisieräisessä ottelussa hävittyään kaksi ensimmäistä erää, sekä Rafael Nadal, joka hävisi yhden erän Andy Murraylle. Naisten loppuotteluun selvisivät Samantha Stosur sekä Serena Williams.
Jack Holt

Jack Holt (31. toukokuuta 1888 New York, New York – 18. tammikuuta 1951 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän aloitti elokuvanäyttelemisen vuonna 1913. Uransa huipulla Holt oli 1920-luvulla ja ensimmäisten äänielokuvien aikaan. Toisen maailmansodan jälkeen hän näytteli pääasiassa sivurooleissa. Holtin elokuviin kuuluu muun muassa vuonna 1942 valmistunut "Kissaihmiset" ("1942").
Chester Gould hahmotteli luomansa sarjakuvapoliisi Dick Tracyn kasvonpiirteet Holtin mukaan. Näyttelijät Tim Holt ja Jennifer Holt ovat Jack Holtin lapsia. Holt on saanut tähden Hollywood Walk of Famelle.
ORP Jaskółka (1921)

ORP Jaskółka (vuoteen 1920 "FM27") oli Puolan merivoimien Tanskasta ostama FM-luokan miinanraivaaja "Finlandia I", joka oli alkujaan Saksan keisarikunnan laivaston miinanraivaaja.
Valmistus.
Saksan keisarikunnan laivasto tilasi aluksen Wollheimin telakalta Breslausta. Alus laskettiin vesille 1918 nimellä "FM27" ja otettiin palvelukseen 24. elokuuta 1918. Aluksen aseistuksena oli yksi 8,8 cm KL/30 -tykki.
Palvelus.
Saksa myi aluksen Tanskalle, joka myi sen 24. syyskuuta 1920 edelleen Puolalle miljoonalla Saksan markalla. Alus saapui Puolaan nimettynä "Finlandia I":ksi ja se nimettiin laivastoon liitettäessä "ORP Jaskółkaksi". Puolassa aluksen aseistukseksi muutettiin yksi 47 millimetrin tykki, kaksi konekivääriä sekä 20 miinaa ja kaksi erilaista miinanraivainta.
Alus poistettiin alusluettelosta 1935 ja se myytiin siviilikäyttöön.
Oulunkylän tekojäärata

Oulunkylän tekojäärata on jääpallokenttä ja pikaluistelurata Oulunkylässä, Helsingissä. Tekojäärata valmistui syksyllä 1977, ja se oli Suomen ensimmäinen iso tekojäärata. Valmistumisestaan lähtien Oulunkylän tekojäärata on ollut keskeinen paikka Suomen jääpalloilulle ja pikaluistelulle. Oulunkylän tekojäärata on toiminut useasti jääpallon Suomen mestaruusloppuottelun pelipaikkana, muun muassa vuoden 2008 ensimmäisen jääpallon Suomen mestaruusfinaalin 100-vuotisjuhlafinaalissa. Jääpallon maailmanmestaruuskilpailuiden pelipaikkana ja finaaliareenana se oli vuosina 1983 ja 1991. Oulunkylän tekojäärataa käyttää kotikenttänään jääpalloseura Botnia-69. Helsingin Työväen Luistelijat ja Helsingin Luistinkiitäjät käyttävät jäärataa pikaluistelussa. 
Oulunkylän tekojääradan pikaluisteluradan pituus on 400 metriä. Tekojääradan itäisenpuoleisella sivustalla sijaitsee kattamaton seisomakatsomo. Tekojäärata on valaistu kentän yllä riippuvilla valaisimilla.