tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
ʻAkilisi Pōhiva

Samuela ʻAkilisi Pōhiva (7. huhtikuuta 1941 Fakakakai, Tonga – 12. syyskuuta 2019) oli tongalainen poliitikko, joka oli maan pääministerinä vuodesta 2014 kuolemaansa asti. Tongan parlamenttiin hänet valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1987. Pōhiva oli aktiivinen maan demokratialiikkeessä ja vaati muun muassa korruption kitkemistä ja hallinnon läpinäkyvyyttä.
Nuoruus ja opettajana.
ʻAkilisi Pōhiva syntyi vuonna 1941 Fakakakain kylässä. Hän sai opetusluvan vuonna 1961 ja opiskeli myöhemmin Etelä-Tyynenmeren yliopistossa, josta hän valmistui vuonna 1978. Hän opiskeli yliopistossa historiaa, politiikan tutkimusta ja sosiologiaa.
Pōhiva toimi opettajana useiden vuosien ajan. Hän opetti myös historiaa Etelä-Tyynenmeren yliopiston Tongan kampuksella.
Poliittinen ura.
Pōhiva oli aktiivinen Tongan demokratialiikkeessä 1970-luvun lopulta asti. Hän oli mukana 1980-luvun alussa liikkeen "Matalafo Laukai" -nimisessä kuukausittaisessa radio-ohjelmassa ja toimi sen jälkeen myös liikkeen kuukausittaisen lehden "Keleʻan" toimittajana.
Tongan parlamenttiin Pōhiva valittiin vuonna 1987 Tongatapun vaalipiiristä. Hän taisteli poliittisen uransa aikana Tongan monarkiaa vastaan ja pyrki edistämään demokratiaa ja läpinäkyvyyttä sekä kitkemään korruptiota. Hänet vangittiin vuonna 1996 "Tonga Timesin" päätoimittajan kanssa lehdistönvapauteen liittyvässä jutussa ja vuonna 2002 häntä syytettiin kansankiihottamisesta, kun hän oli julkaissut artikkelin Tongan kuninkaan salaisesta omaisuudesta.
Pōhiva perusti vuoden 2010 vaaleja varten Paati Temokalati ʻa e ʻOtu Motu ʻAngaʻofa -puolueen (”Ystävällisten saarten demokraattinen puolue”). Pōhiva toimi vuonna 2011 terveysministerinä, ja vuonna 2014 hänet valittiin maan uudeksi pääministeriksi. Hänellä oli pääministerinä myös ulkoasioiden ja ulkomaankaupan ministerin sekä sisäasianministerin salkut. Vaikka Pōhiva on taistellut lehdistönvapauden puolesta, pääministerinä hän sai kritiikkiä hyökättyään useasti valtion omisteisen Tonga Broadcasting Commissionin toimittajien kimppuun. Pōhiva syytti TBC:n toimittajia ”hallituksen vihollisiksi” Pōhiva valittiin uudestaan pääministeriksi vuonna 2017.
Pōhiva kärsi viimeisten vuosiensa aikana terveysongelmista, ja häntä hoidettiin vuoden 2019 aikana pitkään maksavaivojen takia Aucklandissa Uudessa-Seelannissa. Häntä oli hoidettu Tongan pääkaupungissa Nukuʻalofassa parin viikon ajan, kun hänet päätettiin syyskuussa siirtää Aucklandiin. Keuhkokuumeesta kärsinyt Pōhiva kuoli seuraavana päivänä, ja hänen tilalleen virkaa tekeväksi pääministeriksi nousi Sēmisi Sika.ja varsinaiseksi pääministeriksi tämän jälkeen Pohiva Tu'i'onetoa
Maksakooma

Maksakooma liittyy maksakirroosin viimeisiin vaiheisiin. Siinä maksan vauriot ovat niin vakavia että ne johtavat vaikeisiin aineenvaihdunnan häiriöihin, jotka loppuvaiheessa vaikuttavat myös aivojen toimintaan aiheuttaen hepaattisen enkefalopatian, jonka viimenen vaihe maksakooma on. Tämä voi ilmetä tajunnan laskuna ja jopa syvänä tajuttomuutena, jota kutsutaan maksakoomaksi. Maksakirroosi on maksan normaalin kudoksen arpeutumista, ja se voi alkoholin/päihteiden lisäksi johtua esimerkiksi lääkkeistä, infektioista (ei päihteisiin liittyvistä), synnynnäisistä sairauksista, erilaisista maksasairauksista, rasvamaksasta jne.
Oireet.
Maksakooman oireita ovat aluksi euforia tai depressio, sekavuus, unirytmin häiriöt ja epäselvä puhe. Sairauden edetessä uneliaisuus lisääntyy ja tulee vapinaa. Ennen kuolemaa vapina loppuu, potilas lakkaa reagoimasta kipuun ja vaipuu syvään tajuttomuuteen.
Etiologia.
Aivoödeema kehittyy 85-50 % potilaista ja se on myös yleinen kuolinsyy maksakoomassa.
Hoito.
Maksakooma on hoidettavissa maksansiirrolla.
Dumosh

Dumosh (albaniaksi) eli Dumoš (serbiaksi) on Kosovon kylä. Vuoden 2011 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 1 207. Dumosh kuuluu Podujevën kuntaan.
Dumosh sijaitsee noin 25 kilometrin päässä pääkaupungista Pristinasta.
Knut Lindberg

Knut Ferdinand Lindberg (5. tammikuuta 1880 Inkoo – 23. kesäkuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen olympiatason painija, ja hän osallistui muiden suomalaisten ohella Venäjän lipun alla Tukholman olympialaisiin vuonna 1912. Hän osallistui kreikkalais-roomalaiseen painiin silloisessa keskisarjassa B. Olympiakisoissa hän voitti ensimmäisellä kierroksella selätyksellä Saksan Fritz Langen 13 minuutissa ja pääsi toista kierrosta käymättä levähtämällä kolmannelle. Mutta hävittyään kolmannella kierroksella lähes tunnin (55 minuuttia) kestäneessä ottelussa selätyksellä Unkarin Béla Vargalle joutui uudelleen ruotsalaista, tällä kertaa Ernst Nilssonia vastaan. Tästä hän selvisi voittajana tuomaripäätöksin. Viimeiseksi vastustajakseen hän sai niin ikään isäntämaan jaettuun hopeaan päätyneen Anders Ahlgrenin, joka selätti hänet ajassa 35.00. Kun kulta- enempää kuin pronssimitaleitakaan ei jaettu, vaan hopea jaettiin Ahlgrenin ja suomalaisen Ivar Böhlingin kanssa, jotka painivat yhdeksän tuntia saavuttaakseen ratkaisemattoman tuloksen.
Bert Berns

Bertrand Russell ”Bert” Berns (tunnettu myös nimellä Bert Russell, 8. marraskuuta 1929 – 30. joulukuuta 1967) oli yhdysvaltalainen 1960-luvulla työskennellyt lauluntekijä ja musiikkituottaja. Hän kirjoitti erityisesti rock and roll- ja soul-musiikkia, ja kuuluisia hänen kirjoittamiaan kappaleita ovat ”Twist and Shout”, ”Piece of My Heart”, ”Here Comes the Night”, ”Hang On Sloopy”, ”Under the Boardwalk” ja ”Everybody Needs Somebody to Love”.
Berns kuoli sydänkohtaukseen 38-vuotiaana 30. joulukuuta 1967. Hän oli kärsinyt sydänvaivoista lapsesta asti.
Wimbledonin tennisturnaus 2017 – miesten nelinpeli

Pierre-Hugues Herbert ja Nicolas Mahut oli puolustava mestaripari, mutta he hävisivät toisella kierroksella parille Jay Clarke ja Marcus Willis.
Turnauksen voittivat pari Łukasz Kubot ja Marcelo Melo.
Keskusta (Kerava)

Keskusta on Keravan neljäs kaupunginosa. joka pitää sisällään Keravan rautatieaseman ja sitä ympäröivän ydinkeskustan. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa asui 4 704 henkeä.
Keskustan kaupunginosassa sijaitsee myös Aurinkomäki-puisto, ja kaupunginosassa toimivat esimerkiksi Keravan keskuskoulu, Keravan kirkko, Keravan lukio ja Keravan taidemuseo.
La Caméra de Claire

La Caméra de Claire (; kansainväliseltä nimeltään Claire’s Camera) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut Hong Sang-soo ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama ranskalais-eteläkorealainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Isabelle Huppert ja Kim Min-hee.
Juoni.
Elokuva-alan yrityksessä esimiehenä työskentelevä Jeon Manhee (Kim Min-hee) saa yllättäen potkut pomoltaan Nam Yanghyeltä (Chang Mi-hee) Cannesin elokuvajuhlien aikana. Myöhemmin käy ilmi, että Yanghye irtisanoi Manheen mustasukkaisuuden sokeuttamana eikä Manheen epärehellisyyden takia. Yanghye on mustasukkainen Manheen ja elokuvantekijän So Wansoon (Jung Jin-young) rakkaussuhteesta.
Pariisilainen opettaja ja kirjailija Claire (Isabelle Huppert) on Cannesiin saapunut turisti. Kun hän kävelee pitkin Promenade de la Croisetten rantakatua ja ottaa valokuvia Polaroidin pikakamerallaan, hän tutustuu Manheen kanssa ja muodostaa tämän kanssa ystävyyden. Clairella on myös omat erilliset kanssakäymisensä niin Yanghyen kuin Wansoonkin kanssa.
Tuotanto.
"La Caméra de Clairen" kuvaukset alkoivat 11. toukokuuta 2016. Elokuva kuvattiin vuoden 2016 Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat ranskalainen Les Films du Camélia ja eteläkorealainen Jeonwonsa Films. Elokuvan virallinen traileri julkaistiin 22. toukokuuta 2017.
Julkaisu ja vastaanotto.
"La Caméra de Claire" sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlien "Séances spéciales" -esityssarjassa Ranskassa 21. toukokuuta 2017.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 73% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 7/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 11 arviointiin. Metacritic-sivuston mukaan viiden arvostelun perusteella elokuva on saanut 77 pistettä sadasta mahdollisesta.
Wimbledonin tennisturnaus 2017 – sekanelinpeli

Heather Watson ja Henri Kontinen oli puolustava mestaripari, mutta he hävisivät loppuottelussa parille Martina Hingis ja Jamie Murray.
Wimbledonin tennisturnaus 2017 – naisten nelinpeli

Serena Williams ja Venus Williams oli puolustava mestaripari, mutta he eivät osallistuneet turnaukseen tänä vuonna Serenan raskauden vuoksi.
Turnauksen voittivat pari Jekaterina Makarova ja Jelena Vesnina.
Katie Boulter

Katie Boulter (s. 1. elokuuta 1996 Leicester) on brittiläinen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 88 tammikuussa 2019.
Vuonna 2014 Boulter pelasi Australian avointen tyttöjen nelinpelin loppuottelussa Ivana Jorovićin kanssa. Boulter pääsi villillä kortilla mukaan Wimbledonin naisten kaksinpelin pääsarjaan vuonna 2017. Hän hävisi avauskierroksella Christina McHalelle luvuin 6–3, 5–7, 3–6. Wimbledonissa 2018 ja Australian avoimissa 2019 Boulter ylsi toiselle kierrokselle.
Tukholman keskustan rautatieasema

Tukholman keskusta eli "Tukholman keskustan rautatieasema "() on Tukholman paikallisjunaliikenteen käytössä oleva maanalainen rautatieasema. Se on rakennettu osana Citybanan-hanketta, ja se sijaitsee T-Centralenin metroaseman alapuolella Tukholman ydinkeskustassa. Asema on rakennettu Norrströmintunneliin, joka on kalliotunneli Riddarholmenin ja Kungsgatanin alueen välillä. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 2009, ja se otettiin liikennekäyttöön 10. heinäkuuta 2017.
Asema koostuu kahdesta laiturihallista, joilla kummallakin on kaksi raidetta. Laiturihallien yläpuolella on kaksi erillistä välitasannetta: pohjoinen ja eteläinen, joista jälkimmäinen on kaksitasoinen ja jaetaan vielä keski- ja etelävälitasanteeseen. Lippuhalleja on kolme: Sergelin torilla, Vasagatanin ja Bryggargatanin alla ja keskusrautatieaseman alla. Suorimmat kulkureitit paikallisjuna-asemalle ovat Vasagatanin ja keskusrautatieaseman lippuhalleista; Sergelin torilta yhteys kulkee sinisen metrolinjan laiturihallin kautta.
Hanke.
Asema korvaa paikallisjunaliikenteen osalta Tukholman keskusrautatieaseman kahdella kahden raideparillisen asemalaiturilla, joilta on uloskäynti Hotelli Continentalin kautta Centralplanille ja toinen keskusrautatieasemalla. Noin 255 metrin pituiset laiturit sijaitsevat seitsemän kerrosta katutason alapuolella 40−44 metrin syvyydessä, noin 12 metriä metron sinisen linjan aseman alapuolella. Asemalla on yhteensä kilometrin pituiset lasiset laituriseinät ja -ovet, 44 liukuporrasta, 17 hissiä ja lukuisia portaita.
Rakennustyöt edellyttivät suoraan aseman yläpuolella olevan metron sinisen linjan liikenteen keskeyttämisen Raatihuoneen ja Kungsträdgårdenin välillä kolmesti vuosina 2009, 2011 ja 2012. Jokainen liikennekatkos kesti noin kolme kuukautta. Rakennustöiden yhteydessä sinisen linjan raiteita laskettiin hieman alemmas, jolloin laiturikorkeus nousi ja metrojunien esteettömyyttä voitiin parantaa. Katkosten aikana myös peruskorjattiin asemalaitureita, mukaan lukien niillä sijaitsevat Per Olov Ultvedtin seinämaalaukset.
Aseman, tunnelien ja sisäänkäyntien urakoitsija oli NCC, ja urakan toimeksianto oli 1 600 miljoonaa kruunua.
Kuvia rakennusajalta.
Rakennustöiden aikaisia kuvia asemalta kuvattuna lehdistötilaisuudessa 19. lokakuuta 2012.
Aseman nimi.
Aseman nimestä keskusteltiin laajalti suunnittelu- ja rakennusvaiheen aikana. Ruotsin liikennevirasto käytti alusta asti nimeä Stockholm City, jota myös Storstockholms Lokaltrafik käyttää asemasta. Esimerkiksi kaupungin kulttuurijohto ja kaupunkikuvatoimikunta kannattivat aseman nimeksi Klaraa tai Stockholm Klaraa, sillä asema sijaitsee Klaran kaupunginosan ja kirkon välittömässä läheisyydessä. Myös nimeä T-Centralen ehdotettiin, sillä metron ja paikallisjunien asemat ovat kytköksissä toisiinsa ja niillä on yhteiset sisäänkäynnit, mutta kulkumuodot haluttiin pitää selvästi toisistaan erillään ja ehdotus hylättiin.
Mazzanti Automobili

Mazzanti Automobili on italialainen urheiluautojen valmistaja. Sen perustivat Luca Mazzanti ja Walter Faralli toscanalaisessa Pontederan kaupungissa vuonna 2002. Alun perin yhtiön toimialana oli erikoisautojen entisöinti ja kehitystyö. Vuonna 2010 se jaettiin kahteen erilliseen osaan: Mazzanti Automobili ja Faralli Restauri. Mazzanti valmistaa autoja käsityönä ja tuotantomäärät ovat pieniä. Päämarkkina-alueet ovat Eurooppa, Venäjä, Kiina ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat.
Mazzantin valmistamia malleja on muun muassa vuonna 2013 esitelty Mazzanti Evantra, jossa on 7-litrainen V8-moottori teholtaan 514 kW (700 hv). Evantran kiihtyvyys 0–100 km/h on 3,2 sekuntia ja huippunopeus yli 350 km/h. Evantran pituus on 4325–4425 mm, leveys 1980–2008 mm ja korkeus 1225 mm. Akseliväli on 2550 mm. Malli painaa 1300–1350 kg.
Vuonna 2016 esiteltiin Evantra Millecavalli, edelleen kehitelty versio Evantrasta. Sen paino on laskettu 1300 kg:aan ja moottoriteho nostettu "Millecavalli"-nimen mukaisesti 1000 hv:aan (n. 735 kW). Evantra Millecavallin huippunopeus on yli 400 km/h ja kiihtyvyys 0–100 km/h 2,7 sekuntia. Erikoismallia tuotetaan vain 25 kappaletta.
Ekstruusioreaktio

Ekstruusioreaktio on kemiallisen reaktion tyyppi, jossa atomi tai atomiryhmä irtoaa molekyylistä ja tuotteeseen muodostuu uusi kemiallinen sidos niiden kahden atomin välille, joihin irtoava ryhmä alun perin oli sitoutunut. Ekstruusioreaktio on insertioreaktion käänteisreaktio. Ekstruusioreaktiota voidaan kuvata yleisellä reaktioyhtälöllä:
A–B–C → B + A–C
Ekstruusioreaktioissa irtoava ryhmä on usein pienikokoinen kaasumainen molekyyli. Tällaisia ovat esimerkiksi typpi, hiilimonoksidi, hiilidioksidi tai rikkidioksidi. Ekstruusioreaktio voi tapahtua joko kuumennettaessa tai fotokemiallisesti säteilyttämällä. Tyypillisiä esimerkkejä ekstruusioreaktioista ovat typen ekstruusio pyratsoliinijohdannaisista, jolloin muodostuu syklopropaanijohdannaisia, rikkidioksidin irtoaminen sulfoneista Ramberg–Bäcklund-reaktiossa sekä hiilimonoksidin irtoaminen aldehydeistä säteilytettäessä niitä ultraviolettivalolla.
Joel Willans

Joel Willans (s. 11 toukokuuta 1972 Iso-Britannia) on brittiläinen tekstisuunnittelija, digitaalisen markkinoinnin asiantuntija ja kirjailija. 
Tausta.
Willans muutti Suomeen vuonna 2002 Lontoossa tapaamansa suomalaisen tyttöystävänsä, nykyisen vaimonsa kanssa. 
Ennen Suomeen muuttoa Willans ehti opiskella historiaa Lontoossa, työskennellä mainosalalla ja kirjoittaa novelleja erilaisiin lehtiin.
Suomessa hän on perustanut mainostoimiston Helsinkiin vaimonsa kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta.
Kirjallinen ja muu tuotanto.
Willansin esikoiskirja, novellikokoelma "Spellbound – Stories of Women's Magic over Men" julkaistiin vuonna 2013 Englannissa. Kirjan tarinoissa kuvaillaan miehiä, jotka ihastuvat naisiin. 
Toisen kirjan, "101 Very Finnish Problems – The Foreigner’s Guide to Surviving in Finland", julkaisi suomalainen Gummerus-kustantamo vuonna 2017. Teos on kokoelma lyhyitä englanninkielisiä pakinankaltaisia esseitä, jotka huumorin avulla kuvailevat suomalaista kulttuuria ulkopuolisen silmin. 
Kirjan teema pohjautuu suosittuun "Very Finnish Problems" -sivuun Facebookissa, joka kuvameemien avulla vitsailee Suomesta esittelemällä maahan liittyviä piirteitä ja ilmiöitä ”ongelmina”. Very Finnish Problems -brändillä on yhteensä yli 650 000 seuraajaa eri sosiaalisissa medioissa. Gummerus kustansi myös jatko-osan "More Very Finnish Problems - An Even More Essential Guide To Surviving In Finland" (2018), joka syventää edeltäjänsä kirjoitustyyliä lisäten kuvitusta sosiaalisesta mediasta tutuilla meemeillä. 
Sekä kirjoissaan että haastatteluissa Willans on nostanut esille kontrastin pohjoismaisten yhteiskuntien myönteisten erityispiirteiden ja brittiläisen, syvälle juurtuneen "pinnallisen" luokkayhteiskunnan välillä.
Britanniassa Willansin novelleja on palkittu Yeovil Literary Prizellä ja luettu ääneen BBCn radiokanavalla.
Willansin mainostoimisto julkaisee myös Very Finnish Problems -nimistä podcastia Ink Tank -verkkojulkaisun alaisuudessa.
Lucky Luke (vuoden 1992 animaatiosarja)

Lucky Luke on vuosina 1991–1992 tuotettu ranskalainen animaatiosarja, joka perustuu Morrisin ja René Goscinnyn "Lucky Luke" -sarjakuviin. Sarjaa tehtiin yhden tuotantokauden verran ja se on ensimmäinen neljästä Ranskassa tuotetusta Lucky Luke -animaatiosarjasta.
Sarjan kaikki 26 jaksoa perustuvat Morrisin alkuperäisiin Lucky Luke -sarjakuviin. Poiketen Hanna-Barberan "Lucky Luke" -sarjasta, 1990-luvun animaatiosarja noudattaa uskollisimmin sarjakuvien juonen kulkua ja kuvakulmia. Poikkeuksen tekee Morrisin tavallista lyhyempään tarinaan perustuva jakso, jota on pitkitetty ja mukaan on lisätty muun muassa Daltonin veljekset. Sarjan kaikki jaksot on julkaistu Suomessa DVD:lle tekstitettynä ja ruotsiksi puhuttuina.
Vaikka sarja tehtiin eri studiossa kuin aiemmin tuotetut Lucky Luke -piirretyt, se käyttää silti samaa tunnusmusiikkia ja aloitusta kuin vuoden 1984 animaatiosarja.
Dallara GP2/11

Dallara GP2/11 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto, joka korvasi edeltäjänsä Dallara GP2/08:n. Auto teki debyyttinsä GP2:sten pääsarjassa Turkin osakilpailussa 2011, jossa voittoon ajoi DAMS-tallin kuljettaja Romain Grosjean. 
Autolla kilpailtiin vuosina 2011–2016 GP2-sarjassa ja vuonna 2017 FIA Formula 2 Championship -sarjassa, jolloin kyseessä on viimeinen kausi Dallara GP2/11 -autoilla, sekä Mecachromen vapaasti hengittävillä V8-moottoreilla. Kaudesta 2018 lähtien ajetaan Dallaran valmistamalla Dallara F2/18 -autolla.
Tukholman Odenplanin rautatieasema

Tukholman Odenplanin rautatieasema tai pelkkä Odenplanin rautatieasema () on Tukholman paikallisjunaverkon maanalainen asema, joka sijaitsee metron vihreän linjan Odenplanin aseman alapuolella Odininaukiolla Tukholman kantakaupungissa.
Aseman rakentaminen on osa Tomtebodan ja Eteläisen aseman välille rakennettavaa Citybanan-hanketta, ja se otettiin käyttöön 10. heinäkuuta 2017. Laiturit on rakennettu 30 metrin syvyyteen, metroaseman alapuolelle. Vaikka asema koostuu aluksi vain yhdestä asemahallista ja kahdesta raiteesta, on sille tulevaisuudessa mahdollista rakentaa toinen asemahalli ja siten kaksinkertaistaa raidekapasiteetti.
Asema hyödyntää jo olemassa ollutta Odenplanin metroaseman sisäänkäyntiä, joka peruskorjattiin rakennustöiden yhteydessä. Kokonaan uusi, vain paikallisjuna-asemaa palveleva sisäänkäynti rakennettiin Dalagatanin ja Vanadisvägenin risteykseen Pyhän Matteuksen kirkon viereen. Lisäksi metro- ja paikallisjuna-asemien laiturien välillä on suora yhteys, jolloin matkustajien ei tarvitse kulkea lippuhallin kautta. Asema on rakennettu Vasatunneliin. Sekä tunnelin että aseman urakoitsija oli saksalainen Bilfinger Berger, ja urakan arvo oli 1,1 miljardia kruunua. Täydentävät rakennustyöt, mukaan lukien sisäänkäyntirakennukset, teetettiin Q-gruppen AB:llä.
Aseman yhteydessä on myös polkupyörien pysäköintihalli, johon mahtuu 347 polkupyörää. Pysäköintilaitosta rakennettiin aseman rinnalla, mutta se valmistui aiemmin ja avattiin jo 1. syyskuuta 2016. Ruuhka-aikojen ulkopuolella myös junaan saa ottaa pyörän mukaan, kunhan käyttää uutta Dalagatanin/Vanadisvägenin sisäänkäyntiä (metron yhteisellä sisäänkäynnillä polkupyörien kuljettaminen on kokonaan kiellettyä).
Aseman pitkää nimeä Tukholman Odenplan käytetään kylteissä ja näytöissä, mutta asemakuulutuksissa käytetään lyhyempää nimeä Odenplan.
Aseman taide.
Asemalla on kuusi taideteosta, jotka ovat Jessica Faiss "Voyage", Anders Kapplen "Itinerary", Sunniva McAlindeinin "Länk", Thomas Bernstrandin "Rörlig rymd", David Svenssonin "Life Line" ja Mari Rantasen "Odens trädgård".
Matti Finell

Matti Finell (22. heinäkuuta 1889 Vaasa – 20. tammikuuta 1978) oli suomalainen arkkitehti joka suunnitteli erityisesti pien- ja kerrostaloja.
Matti Finell pääsi ylioppilaaksi Brobergin yhteiskoulusta Helsingissä 1909. Hän opiskeli Teknillisessä korkeakoulussa vuoden ajan konerakennusta ja siirtyi siiten arkkitehtiosastolle. Diplomiarkkitehtitutkinnon Finell suoritti 1916. Hän teki opintomatkoja Ruotsiin, Norjaan, Saksaan, Ranskaan ja Englantiin sekä tutki stipendiaattina asuinrakennustoimintaa Ruotsissa ja Norjassa vuonna 1937. 
Finell oli 1913–1914 työssä yleisten rakennusten ylihallituksessa. Hän oli harjoittelevana arkkitehtinä professori Gustaf Nyströmin, arkkitehti Valter Jungin ja vuosina 1923–1929 professori Lars Sonckin toimistoissa. Itsenäisenä arkkitehtina Finell toimi vuodesta 1929 alkaen laatien piirustuksia liike- ja asuintaloja sekä tehdasrakennuksia varten Helsingissä ja maaseudulla. Finell oli useiden helsinkiläisten teollisuus- ja liikeyritysten hallitusten jäsen. Hänellä oli yhteinen toimisto arkkitehti Marius af Schulténin kanssa 1919–1924.
Dallara GP2/05

Dallara GP2/05 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto. Autolla kilpailtiin GP2-sarjassa kaudet 2005–2007. Sekä myöhemmin Aasian GP2-sarjassa kaudet 2008–2010. Autoa testasi ensimmäinen kerran 16. heinäkuuta 2004 Franck Montagny Paul Ricardin moottoriradalla Ranskassa.
Auton debyytti tapahtui historian ensimmäisessä ajetussa GP2-kilpailussa San Marinon GP:ssä, jonka voittoon ajoi Ardenin Heikki Kovalainen.
Cristiano Felício

Cristiano Silva Felício (s. 7. heinäkuuta 1992 Pouso Alegre) on brasilialainen koripalloilija.
Sentterinä tai isona laitahyökkääjänä pelaava Felício aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan. Vuonna 2015 hän siirtyi kesäliigassa pelattuaan NBA:han Chicago Bullsiin. Felício ja Bulls tekivät jatkosopimuksen heinäkuussa 2017.
Felício on edustanut myös Brasilian miesten maajoukkuetta, jonka kokoonpanoon hän kuului muun muassa Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016, missä Brasilia sijoittui yhdeksänneksi.
Dallara GP2/08

Dallara GP2/08 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto, joka korvasi edeltäjänsä Dallara GP2/05:n. Autolla kilpailtiin GP2 -sarjassa kaudet 2008–2010.
Auton debyytti tapahtui Espanjan GP:ssä 2008, jonka ensimmäisen kilpailun voittoon ajoi Super Novan Álvaro Parente.
William Carrier

William Carrier (s. 20. joulukuuta 1994) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Carolina Hurricanesia. Carrier on pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Heinäkuussa 2024 Carrier teki vapaana agenttina Carolina Hurricanesin kanssa kuusivuotisen ja yhteensä 12 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Pasi Koskela

Pasi Markus Koskela (s. 28. syyskuuta 1980 Vaasa) on suomalainen pikaluisteluvalmentaja ja kilpauransa päättänyt pikaluistelija.
Pääasiassa 500 ja 1 000 metrin matkoilla kilpaillut Koskela kuului Suomen maajoukkueluistelijoihin kilpaillen neljissä arvokilpailuissa. Parhaimmillaan hän sijoittui 500 metrillä 19:nneksi vuoden 2008 matkakohtaisissa MM-kilpailuissa. Sprintterien SM-kilpailuista Koskela voitti hopeaa vuonna 2009 ja pronssia vuosina 1999 ja 2004.
Koskela toimi urheilijanuransa jälkeen Suomen pikaluistelumaajoukkueen valmentajana ja joukkueenjohtajana suurimmissa ulkomaan kilpailuissa. Vuonna 2011 hänet nimettiin Suomen pikaluistelun valmennuspäälliköksi. Hänen uudelleenvalintansa ko. tehtävään vuonna 2014 otettiin ristiriitaisesti vastaan lajitoimijoiden keskuudessa, ja vuonna 2015 Koskelan sopimusta ei jatkettu.
Koskelan vaimo on oopperalaulaja Tiina-Maija Koskela (o.s. Hirvilammi). Koskelan veli, pikaluistelija Pekka Koskela, piti yli vuoden ajan hallussaan 1 000 metrin maailmanennätystä ja on lajin moninkertainen arvokisamitalisti. Veljekset ovat myös sukua painin olympiamitalisti Harri Koskelalle.
Dallara GP3/10

Dallara GP3/10 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto. Autolla kilpailtiin GP3 -sarjassa vuosina 2010–2012.
Autolla tehtiin debyytti Espanjan GP:ssä 2010, jonka ensimmäisen kilpailun voittoon ajoi Jenzer Motorsport -tallin kuljettaja Pål Varhaug.
Dallara GP3/13

Dallara GP3/13 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto, joka korvasi edeltäjänsä Dallara GP3/10:n. Autolla kilpailtiin GP3 -sarjassa vuosina 2013–2015.
Autolla tehtiin debyytti Espanjan GP:ssä 2013, jonka ensimmäisen kilpailun voittoon ajoi Manor Motorsport -tallin kuljettaja Tio Ellinas.
Johan Falk 1 – erikoisyksikkö

Johan Falk 1 – erikoisyksikkö (ruots. "Johan Falk: GSI – Gruppen för särskilda insatser") on ruotsalainen vuonna 2009 ilmestynyt jännityselokuva, joka on Johan Falk -elokuvasarjan ensimmäinen osa. Jakob Eklund esittää Ruotsin poliisin erikoisyksikössä työskentelevää Johan Falkia.
Petit Le Mans 2012

Petit Le Mans 2012 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 20. lokakuuta 2012 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailu oli American Le Mans Series -kauden 2012 ja European Le Mans Series -kauden 2012 osakilpailu.
European Le Mans Series -sarjan koko kauden ajavat kuljettajat saivat kutsun osallistua kilpailuun kun kaksi kauden viimeistä kilpailua peruttiin.
Kilpailun voittivat Lolalla ajaneet Neel Jani, Nicolas Prost ja Andrea Belicchi.
Liisan seikkailut peilimaailmassa (elokuva)

Liisan seikkailut peilimaailmassa ("Alice Through the Looking Glass)" on fantasiaelokuva vuodelta 2016, jonka on ohjannut James Bobin ja käsikirjoittanut Linda Woolverton. Elokuva perustuu kirjailija Lewis Carrollin luomiin hahmoihin, ja se on jatko-osa elokuvalle "Liisa ihmemaassa". Elokuvan ovat tuottaneet Tim Burton, Joe Roth, Suzanne Todd ja Jennifer Todd.
Juoni.
Liisa on seurannut edesmenneen isänsä jalanjälkiä ja lähtenyt merille. Oltuaan kolme vuotta poissa ja palattuaan Kiinasta takaisin Lontooseen, hän kuulee entisen sulhasehdokkaansa Hamish Ascotin siirtyneen tämän isän seuraajana yrityksen johtoon. Liisan äiti on myynyt miehensä perimät yrityksen osakkeet ja joutunut panttaamaan talon. Liisa on vaarassa menettää joko laivansa tai perheensä kodin. Liisa kohtaa yllättäen Absolem-perhosen ja seuraa tätä peilin läpi Alimaailmaan.
Alimaailmassa Liisa tapaa vanhat tuttunsa Valkoisen kuningattaren, Irvikissan, Valkoisen kanin, Tittelityyn ja Tittelitomin ynnä muut. He toivovat, että Liisa pelastaisi Hullun Hatuntekijän, joka on nyt todella sekaisin ja huonovointinen. Hatuntekijä on aiemmin kertonut perheensä kuolleen, mutta väittää nyt, että perhe on sittenkin elossa. Hän pyytää Liisaa pelastamaan perheensä.
Valkoisen kuningattaren mielestä ainoa keino saada Hatuntekijä jälleen terveeksi, on tuoda tämän perhe takaisin. Liisan olisi matkustettava ajassa taaksepäin. Siihen tarvitaan kronosfääri, joka hallitsee kaikkea Alimaailman aikaa. Liisa lähtee itse Ajan luokse. Aika kertoo Liisalle, että menneisyyden muuttaminen on mahdotonta. Siitä huolimatta Liisa varastaa kronosfäärin, ja matkustaa aikaan, jolloin Hatuntekijä oli nuori. Kronosfäärin perässä on myös Punainen kuningatar, joka haluaisi kronosfäärin avulla saada Alimaailman hallintaansa.
Petit Le Mans 2013

Petit Le Mans 2013 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 9. lokakuuta 2013 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa. Kilpailu oli osa American Le Mans Series -sarjaa.
Kilpailun voittivat Lolalla ajaneet Nick Heidfeld, Neel Jani ja Nicolas Prost.
Leo Yllö

Leonid (Leo) Yllö () oli Inkerissä syntynyt suomalainen agronomi ja Valtion siementarkastuslaitoksen johtaja ja professori. 
Yllö valmistui ylioppilaaksi Narvan 1. gymnasiumista vuonna 1934. Hän valmistui Tarton yliopistosta agronomiksi vuonna 1938 ja suoritti agronomin maisteritutkinnon vuonna 1939; vironkielisen maisterityön nimenä oli "Põlluviljade saakide tõus maaparandustööde mõjul". Hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa, josta valmistui maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1949, lisensiaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1958. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin. Hänen saksankielisen väitöskirjatyönsä (1956) otsikkona oli "Über den Einfluss der Anbautechnik auf dem Ertrag der Blattrübe in Finnland".
Yllö työskenteli vuosina 1937–1943 Tarton yliopiston "Maaparanduse ja sookultuurin" laitoksen assistenttina. Vuosina 1945–1953 hän oli Helsingin yliopiston Biokemian laitoksen opetetustehtävissä. Sitten Yllö jatkoi Lisenssiviraston kemian osaston esittelijänä 1953–1957 ja Peräpohjolan koeaseman assistenttina 1958–1959. Hän oli Maatalouden tutkimuskeskuksen kasvinviljelylaitoksella (Tikkurilassa) tutkijana vuosina 1960–1961, vanhempana tutkijana 1962–1968 ja erikoistutkijana vuonna 1969. Valtion siementarkastuslaitoksen johtaja professorin nimekkeellä vuosina 1969–1978. Hän siirtyi eläkkeelle syyskuun 1978 alussa.
Yllön julkaisut liittyvät erityisesti kasvinsuojeluun ja Inkeriin. Hän toimi Inkeriläisten sivistyssäätiön hallituksessa ja vuodesta 1974 säätiön puheenjohtajana.
Pyynikin ylävesisäiliö

Pyynikin ylävesisäiliö on Tampereen vanhin ylävesisäiliö eli maanalainen ”vesitorni”. Yhä käytössä oleva ylävesisäiliö sijaitsee Pyynikinharjulla näkötornin vieressä ja se valmistui vuonna 1898. Alkuperäisen säiliön vesitilavuus oli 800 kuutiometriä. Säiliötä on laajennettu 1930-luvulla, työ valmistui vuonna 1938. Laajennusosan vesitilavuus on 2 400 kuutiometriä.
Vuonna 1938 Pyynikin ylävesisäiliöiden ja vuonna 1928 valmistuneen Kaupin vanhan vesitornin yhteenlaskettu vesitilavuus oli 5 200 kuutiometriä, joka vastasi noin kahta kolmasosaa vuorokausikulutuksesta. Nykyään Tampereen kuuden vesitornin ja ylävesisäiliön yhteiskapasiteetti on 23 200 kuutiometriä, joka on noin 45 prosenttia päivittäin verkostoon pumpatusta vesimäärästä (2016).
Real Madridin kausi 2017–2018

Kausi 2017–2018 oli Real Madridin 114. kausi ja seuran 87. perättäinen kausi Espanjan jalkapalloilun pääsarjassa. Artikkeli kattaa ajan 1. heinäkuuta 2017 – 30. kesäkuuta 2018.
Siirrot.
Lähteneet.
Nettotulot yhteensä: €94,5M
Kilpailut.
FIFA Club World Cup.
Real Madrid liittyi suoraan kilpailun välierävaiheeseen.
Jani Vakoniemi

Jani Vakoniemi (s. 16. tammikuuta 1974 Jyväskylä) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan heittävä laitahyökkääjä ja pituutta hänellä on 197 cm. Vakoniemen kasvattajaseura on Äänekosken Huima.
Ura.
Miesten 1. divisioonassa Vakoniemi edusti Äänekosken Huimaa vuodesta 1991 vuoteen 1996, kunnes Äänekosken Huima nousi SM-sarjaan (nykyinen Korisliiga). SM-sarjassa hän edusti Äänekosken Huimaa vuodet 1996–1999. Vuonna 1999 Äänekosken Huima sijoittui SM-sarjassa neljänneksi, joka on seuran historian paras saavutus miesten sarjassa. 1999 Vakoniemi siirtyi 1. divisionassa pelaavaan Säynätsalon Rientoon. Visiitti 1. divisionassa oli vain kauden mittainen, kun Säynätsalon Riento keväällä 2000 nousi SM-sarjaan. Se muutti nimensä Säyri Basketiksi, jossa Vakoniemi pelasi vielä kauden 2000–2001. Hän lopetti pääsarjauransa 27-vuotiaana sairauden vuoksi.
Kaudella 1999–2000 Vakoniemen yleiskunto alkoi heikentyä, hän kärsi voimakkaista pääkivuista ja näkö alkoi sumentua. Hän hakeutui Jyväskylän Keskussairaalaan, jossa havaittiin munuaisten vajaatoiminta. Hän joutui viettämään sairaalassa kaksi viikkoa juuri runkosarjan loppuvaiheessa. Vakoniemi palasi SM-sarjakarsintoihin vastoin lääkärin ohjeita.
Vuonna 2016 Vakoniemen munuaissairaus oli edennyt munuaisten toimimattomuuteen ja hän joutui dialyysihoitoihin. Kahdeksan kuukauden jälkeen hän sai munuaissiirteen. Munuaisten romahtamisesta, dialyysihoidoista ja elinsiirrosta hän on kertonut blogissaan.
Dave Prior

Dave Prior (s. 16. elokuuta 1956 Guelph, Ontario) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja. Hän on toiminut vuosikymmeniä maalivahtivalmentajana.
Prior aloitti valmennusuransa kaudella 1984–1985 Guelphin yliopiston jääkiekkojoukkueen apuvalmentajana. Hän on ollut NHL:ssä maalivahtivalmentajana Winnipeg Jetsissä 1990–1992, San Jose Sharksissa 1992–1993, Detroit Red Wingsissä 1993–1994, Dallas Starsissa 1996–1997, Washington Capitalsissa 1997–2013 ja Vegas Golden Knightsissa 2016–2020. Vuosina 1995–1998 hän toimi arvokilpailuissa Saksan maajoukkueen maalivahtivalmentajana.
Mahlatti

Mahlatti () on Inarijärven suurin, ja Suomen sisävesien 21. suurin saari eteläisellä Inarijärvellä. Sen pinta-ala on 21 km².
Dan Asplund

Dan Arvo Asplund (1. helmikuuta 1948 Helsinki – 24. syyskuuta 2020 Jyväskylä) oli suomalainen tekniikan lisensiaatti sekä VTT:n laboratorion johtaja ja tutkimusprofessori. 
Asplund kirjoitti ylioppilaaksi Svenska normallyseumista vuonna 1967. Hän valmistui Teknillisestä korkeakoulusta diplomi-insinööriksi vuonna 1973 ja tekniikan lisensiaatiksi 1982.
Hän työskenteli TKK:n assistenttina vuonna 1972, Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen tutkijana 1973–1980, erikoistutkijana 1980, laboratorion johtajana (professori) ja VTT-Energian tutkimusprofessorina vuosina 1981–1996.
Asplund tutki erityisesti turpeen, puun ja metanolin sekä muiden biopolttoaineiden käyttöä energiantuotannossa. Hän kirjoitti runsaasti aihepiiristä. Hänet tunnetaan bioenergian tutkijana ja aktiivisena puolestapuhujana. Hänelle myönnettiin vuonna 2008 pohjoismainen bioenergiapalkinto (arvoltaan 50 000 Tanskan kruunua). Hän toimi myös Jyväskylän tiedepuiston teknologiajohtajana.
Krister Höckerstedt

Krister Anders Victor Höckerstedt (s. ) on suomalainen lääkäri ja Helsingin yliopiston kirurgian emeritusprofessori. 
Höckerstedt kirjoitti ylioppilaaksi Svenska normallyseumista vuonna 1961. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1970 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1979. Hän erikoistui kirurgiaan (1977) sekä gastroenterologiseen kirurgiaan (1979). Hän teki tutkimustyötä Cambridgen yliopistossa vuonna 1980. Hänen englanninkielinen väitöskirjatyönsä liittyi koiralla tehtävään kokeelliseen maksansiirtoon. Väitöskirjan otsikkona oli "Liver hilus dearterialization: An experimental study in the dog". Höckerstedt oli myös yksi kirurgeista, jotka tekivät Pohjoismaiden ensimmäisen maksansiirron ihmisillä 11. joulukuuta 1982.
Osana julkaisutoimintaansa hän on ollut tekijänä useissa alansa oppikirjoissa, joista mainittakoon seuraavat:
Krister Höckerstedtille on myönnetty useita huomionosoituksia, muun muassa professorin arvonimi vuonna 1997, Nevanlinna-mitali vuonna 2005 ja J. W. Runebergin palkinto vuonna 2009.
Leevi Kääriäinen

Leevi Joel Kääriäinen (s. ) on suomalainen lääkäri, virologi, Helsingin yliopiston Biotekniikan instituutin aiempi tutkimusjohtaja ja emeritusprofessori. 
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kouvolan lyseosta vuonna 1954. Hän valmistui Helsingin yliopistosta lääketieteen lisensiaatiksi 1961 ja lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1965. Hänen englanninkielinen väitöskirjatyönsä (1965) liittyi virusten kasvuun ja metaboliikkaan vaikuttaviin tekijöihin; työn otsikkona oli "Factors affecting the growth and metabolic inhibition test of louping ill virus in cell cultures". Hän teki opintomatkan Yhdysvaltoihin vuosina 1966–1967, ja oli vierailevana tutkijana New Yorkissa Sloan–Kettering-instituutissa vuosina 1976–1977. 
Kääriäisen tieteellinen tuotanto käsittää yli 200 artikkelia tai kirjoitusta virologian, bakteriologian ja lääketieteen piiristä. Professori Kääriäinen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1985. Hänet on palkittu usein tunnustuksin, muun muassa A. I. Virtanen -palkinnolla (1985), Matti Äyräpään palkinnolla (1991) ja Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnolla (1998). 
Kääriäisen vanhemmat olivat talousneuvos Arvo Kääriäinen ja Irja Karoliina Taxell. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1960 oli kuvaamataidon opettaja Kaarina Ester Pakkala, arkkitehti Erkki Pakkalan tytär. Kääriäisen toinen puoliso on professori Marja Makarow.
David King

David Anthony King (s. 12. elokuuta 1939) on fysikaalisen kemian emeritusprofessori Cambridgen yliopistossa, johtaja tutkimus- ja koulutusinstituutio Collegio Carlo Albertossa, Liverpoolin yliopiston kansleri ja finanssialan yritys UBS:n ylin tieteellinen neuvonantaja. Hän toimi Yhdistyneen kuningaskunnan ulkoministeriön ilmastonmuutoksesta vastaavana erityisedustajana ja puheenjohtajana tutkimus- ja kehitysorganisaatio Future Cities Catapultissa.
King on toiminut Yhdistyneen kuningaskunnan johtavana tieteellisenä neuvonantajana Tony Blairin ja Gordon Brownin pääministerikausilla ja ollut keskeisenä vaikuttajana puhumassa julkisesti maiden hallitusten ilmastonmuutoksen torjumiseen liittyvän toiminnan tärkeyden puolesta.
Itä–Länsi-ottelu 2017

Vuoden 2017 Itä–Länsi-ottelu oli järjestyksessään miesten 83. pesäpallon vuotuinen arvo-ottelu. Se pelattiin Imatran Ukonniemen stadionilla 29. kesäkuuta – 2. heinäkuuta 2017. Miesten ottelussa Itä voitti Lännen ja katkaisi Lännen kuuden ottelun voittoputken. Voitot jakautuivat tämän jälkeen Itä 37 – Länsi 36.
Leena Bruckner-Tuderman

Leena Kaarina Bruckner-Tuderman (s. ) on suomalais-saksalainen ihotautilääkäri, joka toimii Freiburgin yliopiston ihoklinikan lääketieteellisenä johtajana ja ihotautiopin professorina. 
Hän valmistui Oulun yliopistosta lääkäriksi 1976 (LL), sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1977. 
Professori Bruckner-Tuderman on saanut urallaan monia palkintoja ja muita tunnustuksia. Vuonna 1992 hän sai Cloetta-palkinnon ja vuonna 1993 Zürichin yliopiston Friedrich Götz -säätiön tutkimuspalkinnon. Hänet valittiin Saksan kansallinen tiedeakatemia Leopoldinan jäseneksi vuonna 2007. Vuonna 2009 hänelle myönnettiin Eva Luise Köhlerin harvinaisten sairauksien tutkimuspalkinto. Vuonna 2010 hänet valittiin Heidelbergin tiedeakatemian jäseneksi ja vuonna 2012 Berlin-Brandenburgin tiedeakatemian jäseneksi. Vuonna 2014 hän sai kansainvälisen matriisibiologian seuran (ISMB) Distinguished Investigator -palkinnon Award. Vuonna 2015 hänet valittiin Budapestin lääketieteellisen Semmelweis-yliopiston kunniatohtoriksi. Vuonna 2016 hän sai Euroopan dermatologian ja venereologian akatemian tiedepalkinnon (EADV Scientific Achievement Award). Vuonna 2017 hänet kutsuttiin Oulun yliopiston kunniatohtoriksi.
Perjantai (sarjakuvahahmo)

Perjantai () on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä kuvitteellinen tekoäly, joka nähtiin ensimmäisen kerran kolmannen "Iron Man" -lehtisarjan numerossa 53. Hahmon loivat Mike Grell ja Michael Ryan.
Fiktiivinen historia.
Kun Tony Stark ei halunnut palkata uutta sihteeriä, hän päätti ohjelmoida siihen tarkoitukseen tekoälyn nimeltä Perjantai, joka näyttäytyy nuorta tyttöä esittävänä hologrammina. Starkin alettua käyttää häntä vähemmän, Perjantai alkoi tulla vihaiseksi. Perjantai otti hallintaansa osan Rautamies-haarniskoista ja kidnappasi Pepper Pottsin. Stark löysi heidät myöhemmin Coney Islandilla sijaitsevasta Stark-yhtiöiden laitoksesta ja saapui neuvottelemaan Perjantain kanssa mukanaan muutama hallinnassa säilynyt Rautamies-haarniska sekä Fin Fang Foomin hologrammi. Perjantai ei vastedes saanut enää poistua Baxter Buildingin ulkopuolelle, vaan pysyi tiukasti Edwin Jarvisin valvonnassa.
Myöhemmin, kun Stark alkoi jälleen käyttää Perjantaita, tämän holograafinen ulkonäkö oli päivitetty näyttämään nuorelta punatukkaiselta naiselta.
Muissa medioissa.
Marvel Cinematic Universe.
Marvel Cinematic Universessa tekoäly F.R.I.D.A.Y. teki ensiesiintymisensä elokuvassa ' (2015), kun Tony Stark valitsi hänet uudeksi tekoälypalvelijakseen Ultronin eliminoitua J.A.R.V.I.S.:n, jonka jäänteet Stark latasi Visioniin. F.R.I.D.A.Y.:n äänenä on Kerry Condon, ja hän myös uusi roolinsa elokuvissa ' (2016), ' (2017), ' (2018) ja "" (2019), sekä Disney+-animaatiosarjassa "Marvel Zombies" (2025). Orla Brady puolestaan näyttelee Valkoisen Visionin mielessä esiintyvää F.R.I.D.A.Y.:n ihmismuotoa Disney+-sarjassa "VisionQuest" (2026).
Rautahämähäkki

Rautahämähäkki () on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä fiktiivinen haarniska, joka nähtiin ensimmäisen kerran "The Amazing Spider-Man" -lehden numerossa 529 maaliskuussa 2006 ja Joe Queseda suunnitteli sen Chris Bachalon luonnoksen pohjalta.
Tunnetut käyttäjät.
Hämähäkkimies.
Kun Peter Parkerilla alkoi ilmetä uudenlaisia kykyjä, Tony Stark / Rautamies suunnitteli Peterille uuden puvun, jota kutsuttiin nimellä "Rautahämähäkki", joka oli punainen ja kullattu niin kuin Starkin Rautamies-puvut. Peter käytti sitä virallisena pukunaan Sisällissotaan asti, jolloin otti käytti käyttöön vanhan sinipunaisen pukunsa. Tämä symboloi hänen puolenvaihtoaan kyseisen konfliktin aikana.
Purppurahämähäkit.
Myöhemmin Starkin suunnittelema haarniska kopioitiin ja ne luovutettiin kolmelle Michael Van Patrickin kloonille hankkeessa nimeltä "Red Team". Myöhemmin Sotakone antoi heille nimen Purppurahämähäkit.
Lasse Piirainen

Lasse Piirainen (s. 1982) on suomalainen pianisti. Hän on "Bumtsibum" -ohjelman toinen vakiokapteeni. Hän on soittanut monien suomalaisten viihdeohjelmien (Tähdet, tähdet, Suomilove, Voice) orkestereissa. Piirainen soittaa myös yhtyeessä Norma John, ja monien suomalaisten muusikoiden taustayhtyeissä.
Lasse on toiminut myös säveltäjänä muutamille artisteille kuten Jesse Kaikurannalle.
Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2017

Uinnin maailmanmestaruuskilpailut 2017 järjestettiin Budapestissa, Unkarissa 14.–30. heinäkuuta. Kisojen menestynein maa oli Yhdysvallat, joka saavutti kaikkiaan 46 mitalia; 21 kultaa, 12 hopeaa ja 13 pronssia.
Aikataulu.
Lähde: FINA
Mitalitaulukko.
      Isäntämaa
Worldvision Enterprises

Worldvision Enterprises, Inc. oli yhdysvaltalainen mediayhtiö, joka toimi televisio-ohjelmien ja kotivideoiden levittäjänä. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 1954 nimellä ABC Film Syndication, ja se toimi ABC-televisioverkon levitysyhtiönä. Yhtiö keskittyi levittämään pääasiassa ulkopuolisten tuottajien teoksia, eikä sillä ollut juurikaan omaa tuotantoa.
Worldvisionin omistaja vaihtui tiuhaan vuosien saatossa. Vuonna 1979 Worldvisionin osti paikalliskanavia omistanut Taft Broadcasting, jonka omistuksessa yhtiö keskittyi erityisesti videokasettien levitykseen. Vuonna 1987 Great American Communications osti Taftin omistukset ja niiden mukana myös Worldvisionin. 1990-luvun puolivälissä puolestaan videovuokraamoketju Blockbuster omisti hetkellisesti Worldvisionin osakkeiden enemmistön.
Yhtiö siirtyi kokonaisuudessaan televisiotuottaja Aaron Spellingin yhtiöiden omistukseen vuonna 1989. Worldvisionin toiminta päättyi vuonna 1999, jolloin Spelling Entertainment Group fuusioitui Viacomin kanssa. Nykyään Worldvision Enterprisesin levittämien elokuvien ja televisiosarjojen oikeudet omistaa ViacomCBS.
Per Stenius (professori)

Per Johan Stenius (s. ) on suomalainen TKK:n puunjalostustekniikan fysikaalisen kemian emeritusprofessori (virassa 1991–2003).
Hänen isänsä oli filosofian professori Erik Stenius. Per Stenius Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turussa vuonna 1955 (Åbo svenska samskola). Hän valmistui Åbo Akademista filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1963, lisensiaatiksi 1968 ja tohtoriksi 1973. Hän opiskeli Bristolin yliopistossa vuosina 1968–1969. Hänen englanninkielisen väitöskirjatyönsä (1973) otsikkona oli "An investigation of the association equilibria and the micelle formation of fatty acid sodium salts in the ionic medium 3 M sodium (chloride)". 
Hän toimi Åbo Akademin assistenttina, lehtorina ja yliassistenttina vuosina 1964–1978. Hän oli vieraileva tutkija Kanadassa McGill-yliopistossa 1974–1975, ja New Yorkin Clarkson-yliopistossa (Potsdam) vuonna 1985. Vuosina 1977–1991 hän oli Pintakemian instituutin (Ytkemiska Institutet, YKI) toimitusjohtaja Tukholmassa ja osa-aikainen KTH:n professori vuosina 1979–1991. Vuosina 1991–2003 hän toimi TKK:n puunjalostuksen fysikaalisen kemian professorina ja vuosina 1997–1999 myös Bergenin yliopiston osa-aikaisena professorina. 
Hän on useiden suomalaisten ja ruotsalaisten tiedeakatemioiden jäsen (Ruotsin kuninkaallinen insinööritieteiden akatemia 1979, Teknillisten tieteiden akatemia 1983, Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia 1983, Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland 1986 ja Suomen Tiedeseura 1993). Hän sai vuonna 1999 Magnus Ehrnroothin säätiön palkinnon. 
Hänen tieteellinen tuotantonsa käsittää yli 320 artikkelia pinta- ja kolloidikemian alalta. Stenius on lisäksi toimittanut yhdeksän kirjaa.
Ylikerava

Ylikerava (myös Yli-Kerava, ruots. "Överkervo") on Keravan seitsemäs kaupunginosa, joka sijaitsee kaupungin pohjoisosassa. Vuoden 2014 lopussa kaupunginosassa oli asukkaita 193; koko Keravan asukasluku oli tuolloin 35 317. 
Historiallisesti Ylikerava on toinen (silloin Tuusulan kuntaan kuuluneen) Keravan kylistä Alikeravan ohella, tarkoittaen koko Keravan pohjoisosaa. Kylien raja kulki suunnilleen Sompiosta Ahjoon siten, että Sompio ("Berga") ja Ahjo ("Smeds") ovat Ylikeravaa.
Kari J. Eskola

Kari Juhani Eskola (s. 1963) on suomalainen fyysikko ja Jyväskylän yliopiston teoreettisen fysiikan professori.
Eskolan teoreettisen hiukkasfysiikan alaan kuuluva englanninkielinen väitöskirjatyö Helsingin yliopistolle (1991) oli otsikoitu "Quark and gluon production in ultrarelativistic heavy ion collisions". 
Professori Eskola on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2013.
Disc

Disc oli viikoittain ilmestyvä brittiläinen musiikkilehti, jota julkaistiin vuosina 1958–1975, kunnes se sulautettiin "Record Mirror" -lehteen. Lehti tunnettiin myös nimillä Disc Weekly (1964–1966) ja Disc and Music (1966–1972). Lehden pääpiste oli popmusiikissa ja myyntilistoissa, kun taas sen kilpailijat "Melody Maker" ja "New Musical Express" käsittelivät musiikkialaa yleisemmin. 
Lehden toimittajia olivat muun muassa Jack Good ja John Peel.
Petit Le Mans 2010

Petit Le Mans 2010 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 2. lokakuuta 2010 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailu oli Intercontinental Le Mans Cup -kauden 2010 toiseksi viimeinen osakilpailu ja American Le Mans Series -kauden 2010 viimeinen osakilpailu.
Kilpailun voittivat Peugeotilla ajaneet Franck Montagny, Stéphane Sarrazin ja Pedro Lamy.
Petit Le Mans 2009

Petit Le Mans 2009 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 26. syyskuuta 2009 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Peugeotilla ajaneet Franck Montagny ja Stéphane Sarrazin.
Luettelo Porvoon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Porvoon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Porvoossa julkisilla paikoilla olevat pysyvät julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat. Porvooseen on liitetty Porvoon maalaiskunta.
Petit Le Mans 2008

Petit Le Mans 2008 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 4. lokakuuta 2008 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Emanuele Pirro, Rinaldo Capello ja Allan McNish.
Petit Le Mans 2007

Petit Le Mans 2007 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 6. lokakuuta 2007 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailu oli American Le Mans Series -kauden 2007 toiseksi viimeinen kilpailu.
Yleiskilpailun voittivat LMP1-luokassa ajaneet Rinaldo Capello ja Allan McNish.
Petit Le Mans 2006

Petit Le Mans 2006 oli moottoriurheilun kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 30. syyskuuta 2006 Road Atlantan moottoriradalla Yhdysvalloissa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Rinaldo Capello ja Allan McNish.