tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Horst Schumann

Tohtori Horst Schumann (1. toukokuuta 1906 Halle – 5. toukokuuta 1983 Frankfurt am Main) oli SS-lääkäri Auschwitzin keskitysleirillä syksystä 1942 tammikuuhun 1945. Horst Schumann työskenteli Auschwitzin lääketieteellisissä osissa 1942–1945 SS-päälääkäri Eduard Wirthsin alaisuudessa. Auschwitzissa Schumann keskittyi kehittämään naisten massasterilointimenetelmää röntgensäteilytyksen avulla.
Sodan jälkeen.
Yhdysvaltalaisten vankina ollut Schumann muutti vapauduttuaan sotavankeudesta Gladbeckiin, jossa hän toimi urheilulääkärinä vuoteen 1951. Schumannin haettua metsästys- ja kalastuslupaa huomattiin miehestä tuolloin voimassa ollut pidätysmääräys. Schumann pääsi kuitenkin pakenemaan ennen pidätystä Saksasta. Viimein vuonna 1966 Schumann pidätettiin Ghanassa ja luovutettiin Saksaan. Oikeudenkäynti Schumannia vastaan alkoi 1970, mutta keskeytettiin syytetyn erittäin korkean verenpaineen takia. Mies vapautettiin vuonna 1972, ja hän eli vapaana vielä 11 vuotta.
Sheikki al-Islam

Sheikki al-Islam (, ) on arvonimi, jota käytetään johtavista islamilaisen tieteen oppineista. Sheikki al-Islamit tulevat yleensä uskonoppineista koostuvasta ulama-luokasta.
Varhainen käyttö.
Arvonimeä käytettiin ensimmäisen kerran historiallisella Khorasanin alueella 900-luvulla. Vaikka jälkiliitettä -Islam saatettiin käyttää arvonimien yhteydessä sekulaarista valtaa käyttävistä henkilöistä, kuten djalal al-Islam tai saif al-Islam, oli sheikki al-Islamin arvo aina varattu uskonoppineille. Arvonimen jälkeen saatettiin lisätä paikannimi, yleensä joku Khorasanin alueen keskuksista, mikä viittaisi arvonimen olleen verrattavissa piispanvirkaan. Osa sheikki al-Islameista oli sufeja ja osa Hadithin tutkijoita.
Osmanien valtakunta.
Myöhemmin arvonimi otettiin käyttöön Osmanien valtakunnassa, jossa se merkitsi aluksi todennäköisesti johtavaa muftia. Sheikki al-Islamia käytettiin muftin kanssa rinnakkain ja on mahdollista, että osmanien vallattua uuden pääkaupunkinsa Istanbulin 1453 sheikki-al Islam tuli tarkoittamaan erityisesti Istanbulin muftia. Myöhemmin siitä tuli korkein uskonoppineen arvo. Osmaneilla oli tiukan hierarkkinen ulama-järjestelmä, jonka huipulla sheikki al-Islam oli. 
Osmanien sheikki al-Islam lausui vaikutusvaltaisia fatwoja ja oli korkea-arvoinen šaria-lain edustaja. Lain merkitys kasvoi 1500-luvulla, mikä nosti sheikki al-Islamin asemaa. Vallanvaihdoksen aikana sheikki al-Islamilla oli valta hyväksyä uusi sulttaani. Tosin kruunaamisen jälkeen sulttaani nousi valtakunnan korkea-arvoisimmaksi ja ohitti näin sheikki al-Islamin. 
Ennen 1800-lukua sheikki al-islameilla ei ollut vakinaista virka-asuntoa, vaan he toimittivat virkaansa omista kodeistaan tai vuokraamistaan huoneistoista. Viimein vuonna 1826 Mahmud II, joka oli juuri lakkauttanut janitsaarilaitoksen, antoi janitsaarien aghan asunnon sheikki al-Islamien käyttöön. Viran merkitys oli kuitenkin laskussa ja 1800-luvun lopulla sheikki al-Islamien samoin kuin koko ulama-luokan arvovalta laski. Erityisesti vuoden 1908 vallankumouksen ja sitä seuranneina aikoina sheikki al-Islamin merkitys romahti. Viimeinen sheikki al-Islam erosi tehtävästään 4. marraskuuta 1922, pian sen jälkeen kun viimeinen sulttaani Mehmed VI luopui kruunustaan ja pakeni Istanbulista. Virka lakkautettiin virallisesti, kun kalifaattina jatkanut Osmanien valtakunta lakkautettiin 3. maaliskuuta 1924.
Nykyaika.
Sheikki al-Islamin arvo on yhä käytössä Bangladeshissa, Intiassa ja Thaimaassa, jossa sheikki al-Islamin nimitys on "tšulaaratšamontri" (จุฬาราชมนตรี).
Johan Elfvengren

Jonne Johan Elfvengren (s. 10. kesäkuuta 1994 Hartola) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinassa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura.
Elfvengren on Pelicansin kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippaassa, jonka varakapteenina Elfvengren toimi kaudella 2009–2010. Hän voitti kauden päätteeksi C-nuorten I-divisioonan mestaruuden. Kaudeksi 2010–2011 Elfvengren siirtyi Pelicansin B-nuoriin, joiden kapteeniksi hän nousi kaudella 2011–2012.
Kaudella 2013–2014 Elfvengren nousi Pelicansin A-nuorten varakapteeniksi. Kaudella 2014–2015 hän nousi joukkueen kapteeniksi ja teki kauden aikana myös SM-liigadebyyttinsä. Elfvengren pelasi ensimmäisen liigaottelunsa 23. tammikuuta 2015 vieraissa Saimaan Palloa vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 5.36 minuuttia. Kaikkiaan Elfvengren pelasi kauden aikana viisi SM-liigaottelua.
Kesällä 2015 Elfvengren harjoitteli Pelicansin SM-liigajoukkueen mukana. Hän siirtyi kaudeksi 2015–2016 kuitenkin vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän pelasi loukkaantumisen vuoksi kuitenkin kauden aikana vain 20 runkosarjaottelua.
Elfvengren siirtyi kaudeksi 2017–2018 vuoden mittaisella ja try-outin sisältävällä sopimuksella TuToon. Syyskuussa 2017 hän sai koejaksonsa päätteeksi jatkosopimuksen. Elfvengren jäi TuTossa varsin pieneen rooliin ja hän mahtui pudotuspeleissä vain kerran joukkueen kokoonpanoon. Hän voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Elfvengren voitti kauden aikana myös Suomen Cupin.
Kaudeksi 2018–2019 Elfvengren siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue HC Indians Kaarinaan.
Muuta.
Elfvengren on toistaiseksi ainoa Hartolassa syntynyt SM-liigapelaaja.
Kang Sheng

Kang Sheng (; alkuperäinen nimi Zhang Zongke, ; myöh. Zhao Rong; 1898 Zhucheng, Shandong – 6. joulukuuta 1975 Peking) oli kiinalainen kommunistipoliitikko. Hän johti kulttuurivallankumouksen aikana 1960–1970-luvulla Kiinan kommunistisen puolueen (KKP) pelättyä sisäistä turvallisuuselintä.
Useimmista kiinalaisista kommunistijohtajista poiketen Kang Sheng oli lähtöisin maanomistajaperheestä. Hän kävi länsimaista koulua Shanghaissa, liittyi kommunistiseen puolueeseen vuonna 1925 ja johti useita järjestäytyneiden työläisten kansannousuja Shanghaissa. Hän pelastautui vuoden 1927 Shanghain verilöylystä, jossa Kuomintangin joukot hyökkäsivät kommunistien kimppuun. Myöhemmin hänestä tuli KKP:n tiedusteluosaston johtaja. Vuosina 1933–1940 Kang asui pääasiassa Neuvostoliitossa ja työskenteli Kominternin tehtävissä. Hänet valittiin KKP:n keskuskomiteaan ja politbyroohon ensimmäisen kerran vuonna 1934. Hän otti käyttöön nimen "Kang Sheng" asuessaan Neuvostoliitossa vuonna 1935. Oleskellessaan vuonna 1937 tilapäisesti puolueen päämajakaupungissa Yan’anissa hän johti puolueen sisäisiä turvallisuusoperaatioita. Toisen maailmansodan aikana hänestä tuli KKP:n keskuskomitean alaisen turvallisuuselimen, ”sosiaalisten asiain osaston” johtaja vuoteen 1946 asti. Hän johti vuonna 1942 ”oikaisukampanjaksi” kutsuttua poliittista puhdistusta puolueessa.
Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen Kang toimi useissa korkeissa valtion ja puolueen tehtävissä. Hän osallistui pääministeri Zhou Enlain rinnalla useille diplomaattisille komennuksille ulkomailla. Kangin vaikutusvalta väheni 1950-luvun aikana ja vuonna 1956 hänet pudotettiin politbyroon varajäseneksi. Hän kuitenkin jatkoi vaikuttamista tiedustelu- ja turvallisuusasioiden parissa. Puoluejohtaja Mao Zedong suojeli häntä ja hän tuki Maon henkilökultin vahvistamista. Vuonna 1962 Kang nimitettiin KKP:n sihteeristöön ja vuonna 1965 kansankongressin pysyvän komitean varapuhemieheksi.
Kulttuurivallankumouksen aikana vuodesta 1966 alkaen Kangin on sanottu olleen yksi Kiinan hallituksen kolmesta tai neljästä vaikutusvaltaisimmasta henkilöstä. Hänet valittiin 1966 takaisin politbyroon täysjäseneksi ja 1969 myös sen viisijäseniseen pysyvään komiteaan. Vuonna 1966 perustettiin myös hänen johtamansa ”puoluekeskuksen erityistapausten tutkimusryhmä”, josta tuli kulttuurivallankumouksen aikana hyvin vaikutusvaltainen ja pelätty turvallisuuselin. Lisäksi Kang toimi Kulttuurivallankumouksen pienryhmän neuvonantajana. Vuonna 1973 hänet nimitettiin KKP:n kolmanneksi varapuhemieheksi.
Kang yhdistettiin niin sanottuun neljän koplaan. Hänellä oli jo vanhastaan läheiset suhteet varsinkin Mao Zedongin vaimoon Jiang Qingiin. Hän ehti kuolla ennen neljän koplan syrjäyttämistä, mutta vuonna 1980 hänet erotettiin postuumisti puolueesta.
Marianna Zaikova

Marianna Melanie Zaikova (s. 5. huhtikuuta 1985 Leningrad) on suomalainen ultrajuoksija. Hän on ainoa suomalainen ja maailman ensimmäinen nainen, joka on juossut World Marathon Challengen, eli seitsemän maratonia seitsemässä maanosassa viikon aikana. Lisäksi hän on juossut pohjoisnavan maratonin vuonna 2012 ensimmäisenä suomalaisena naisena, ja lukuisia kaupunkimaratoneja. Hän on myös osallistunut Team Rynkebyn järjestämiin pyöräilytapahtumiin (Travemünde–Pariisi), joilla on tuettu syöpää sairastavia lapsia.
Marraskuussa 2015 Zaikova osallistui Atacaman autiomaassa yli 4 000 metrin korkeudessa Lascar-tulivuoren juurella järjestettyyn Volcano Marathoniin, ja oli lopputuloksissa kolmas naisten sarjassa. Pisin hänen juoksemansa ultramatka on Marathon des Sables, joka on Saharassa kuuden päivän aikana juostava 250 kilometrin pituinen ultramaraton. Sitä pidetään maailman vaativimpiin kuuluvana ultrajuoksuna muun muassa kovan kuumuuden takia ja siksi, että kilpailijoiden pitää kuljettaa ruokaa ja varusteita mukanaan koko matkan ajan. Zaikova juoksi Marathon des Sables’n huhtikuussa 2017.
Vuosina 2008 ja 2010 Zaikova osallistui "Big Brother Suomi" -tositelevisio-ohjelmaan. Vuonna 2017 hän oli Vegaanihaaste-kampanjan suojelija.
Danilo Medina

Danilo Medina Sánchez (s. 10. marraskuuta 1951) on dominikaanilainen poliitikko, joka on toiminut maansa presidenttinä vuosina 2012−2020.
Medina voitti vuoden 2012 vaalit niukasti, hän sai vain 51 prosenttia äänistä. Vastaehdokkaana oli toisen suuren puolueen PRD:n Hipólito Mejía, joka on toiminut presidenttinä 2000−2004. Tarkkailijat raportoivat molempien puolueiden maksaneen äänestäjille. Presidenttikautensa kuluessa Medina on kuitenkin noussut kansansuosioon, vuonna 2014 julkaistun gallupin mukaan häntä kannatti 90 prosenttia kansasta. Suosiota on kasvattanut Medinan kansanläheisyys ja panostaminen koulutukseen. Hän on onnistunut luomaan kansasta yhtenäisemmän ja kutistamaan valtion velkaa. Ongelmina ovat edelleen energiasektori, mikä näkyy yleisinä sähkökatkoina, sekä poliisin tehottomuus ja korruptio, mikä näkyy rehottavana rikollisuutena.
Vuonna 2016 Medina valittiin toiselle kaudelle selvällä erolla vastaehdokas Luis Abinaderiin.
Perttu Kauppinen

Perttu Kauppinen (s. 1978 Oulu) on suomalainen toimittaja. Helmikuussa 2021 hänet valittiin "Iltalehden" vastaavaksi päätoimittajaksi. Hän siirtyi tehtävään lehden uutispäätoimittajan paikalta, jossa hän työskenteli vuodesta 2018 alkaen. Sitä ennen hän työskenteli "Etelä-Suomen Sanomien" vastaavana päätoimittajana ja Keskisuomalainen Oyj:hin kuuluvan Mediatalo Esan sisältöjohtajana vuosina 2015–2018. Aiemmin hän on työskennellyt "Helsingin Sanomien" digitaalisista sisällöistä vastaavana toimituspäällikkönä, uutispäällikkönä ja toimittajana. Kauppinen on koulutukseltaan yhteiskuntatieteiden kandidaatti.
Kauppinen on kirjoittanut säännöllisesti kolumneja ja pääkirjoituksia "Iltalehteen" ja aiemmin "Etelä-Suomeen Sanomiin". Keskisuomalainen Oyj:n toimitusjohtajan Vesa-Pekka Kangaskorven mukaan Kauppisen iltapäivälehtimäinen tyyli toi silloin tällöin palautepuheluja myös lehden kustantajalle.
Kauppinen on ollut mukana digitaalisen journalismin kehitysprojekteissa. "Helsingin Sanomissa" hän oli tekemässä digitaalista HS Ilta -iltapäiväpainosta. Iltalehdessä hän on edistänyt koneoppimisen käyttöä toimitustyössä ja lanseerannut maksullisen Iltalehti plus -verkkopalvelun.
Kauppinen on toiminut toukokuusta 2023 lähtien Suomen Uutismedian liiton hallituksen jäsenenä. Suomen Lehdistö -lehden kyselyssä hänet valittiin Suomen neljänneksi merkittävimmäksi media-alan mielipidevaikuttajaksi.
Kesäkuussa 2025 Kauppinen kertoi olevansa parisuhteessa Helsingin Sanomien vastaavan päätoimittajan Erja Yläjärven kanssa. Kauppinen ja Yläjärvi ovat työskennelleet aiemmin yhtä aikaa Iltalehdessä ja sitä ennen Helsingin Sanomissa
Tanssi haudoilla

Tanssi haudoilla ("A Walk Among the Tombstones") on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen rikos- ja trillerielokuva. Elokuvan on ohjannut Scott Frank ja pääosassa on Liam Neeson.
Suomalaisnäyttelijä Laura Birn tekee elokuvassa pienen roolin murhan uhrina.
Avezzano

Avezzano on kaupunki Italian Abruzzon alueella L’Aquilan maakunnassa. Kaupungissa on arviolta 42 515 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 104,04 neliökilometriä. Avezzano on Marsican alueen kaupallinen, teollinen ja maanviljelyskeskus. Siellä on huipputekniikkaa edustavaa teollisuutta, kuten LFoundry ja laaja Telespazio-antennikeskus.
Historia.
Kaupungin nimelle on kaksi tulkintaa. Toisen mukaan se on peräisin latinan sanoista ”Ave Jane”, ’terve Janus’. Sanoilla huudettiin avuksi roomalaisten Janus-jumalaa. Toisen mukaan lähtökohtana ovat sanat ”Ad Vetianum”, joka tarkoittaa ”Vetian perheelle”, joka asui lähellä olevassa Alba Fucensin kaupungissa. Alueen ensimmäinen asutus syntyi, kun keisari Claudius määräsi ensimmäisellä vuosisadalla rakennettavaksi järven kuivatuskanavan. 1400-luvulla Avezzanoa hallitsi Gentile Virgilio Orsini, joka rakensi 1490 linnan.
Avezzano oli aikoinaan Italian niemimaan suurimman järven Fucinon rannalla, joka kuivatettiin 1800-luvun lopulla. Kuivatuksen jälkeen syntyi laajoja peltoalueita, ja seutu alkoi kukoistaa.
Kaupunki tuhoutui täysin Italian historian pahimpiin kuuluvassa maanjäristyksessä aamulla 13. tammikuuta 1915. Jäljelle jäi vain Casa dei Palazzi Orsinin linnan siipi. Maanjäristyksessä kuoli yli 30 000 ihmistä.
Kaupunkiin rakennettiin uudet kadut yhtenäisesti samansuuntaisiksi, ja väliin jäi laajoja viheralueita ja asuintaloja.
Hilda Stadius

Hilda Johanna Ottaliana Stadius () oli oopperalaulaja ja opettaja. 
Stadiuksen vanhemmat olivat kihlakunnantuomari Otto Gustaf Stadius ja Johanna Helena Lovisa Tawaststjerna, isä oli 40-vuotias ja äiti 21-vuotias naimisiin mennessään. Stadiuksella oli taiteellista lahjakkuutta suvussa äidinisän Jakob Johan Tawaststjernan kautta, joka oli sekä upseeri että taiteilija. Stadiuksen perhe asui Sortavalassa Liikkalan kartanossa, mutta muutti myöhemmin Turkuun. Stadius kävi Viipurin tyttökoulua, musiikkia hän opiskeli Pietarissa ja Helsingissä. Hänen laulajan uraansa lienee osaltaan vaikuttanut eno August Tavaststjerna, joka oli paitsi hovineuvos ja sotilas, myös näytelmäkirjailija, säveltäjä ja laulaja. Stadius esiintyi ja opettikin sekä Suomessa että enonsa kotikaupungissa Kronstadtissa. Hänen ehkä tunnetuin esiintymisensä oli Tuulikin rooli Ruotsalaisen teatterin avajaisoopperassa "Kypron prinsessa" 1860. Venäjällä hän esiintyi kaksi kertaa Anton Rubinsteinin konserteissa. Stadius siirtyi esiintyvästä taiteilijasta kokonaan opettajaksi toimittuaan ensin Savonlinnan tyttölyseon rehtorina 1869-1871 ja sitten Tammisaaren seminaarin laulun ja soiton opettajana vuoteen 1895 asti. Opettajana hän menestyi hyvin ja sai muun muassa kolme valtion stipendiä ulkomaisia kasvatusopin opintoja varten. Hänen vanhempansa muuttivat tyttärensä luokse Tammisaareen, jossa isä kuoli 1877 ja äiti 1888. Eläkkeellä ollessaan Stadius asui Lappohjassa.
Christian Rubio Sivodedov

Christian Rubio Sivodedov (s. 7. marraskuuta 1997 Sundsvall) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa FC Schalke 04:ää. Pelipaikaltaan Rubio Sivodedov on puolustava keskikenttäpelaaja. Hän on yksi Ruotsin suurimmista jalkapallolupauksista.
Rubio Sivodedovilla on sukujuuria Kuubassa ja Venäjällä.
Seurajoukkueura.
Rubio Sivodedov on Djurgårdens IF FF:än kasvatti. Hän liittyi seuraan seitsemänvuotiaana vuonna 2004. Kaudella 2014 Rubio Sivodedov nostettiin ykkösjoukkueeseen ja hän teki debyyttinsä Allsvenskanissa. Kauden 2014 aikana hän pelasi yhteensä kuudessa Allsvenskanin ottelussa. Tammikuun 2015 siirtoikkunassa Rubio Sivodedov siirtyi Saksan Bundesliigan FC Schalke 04:ään. Siirtosumma on arviolta Djurgårdenin historian suurin.
Maajoukkueura.
Rubio Sivodedov on edustanut monia Ruotsin nuorten maajoukkueita. Vuodesta 2014 hän on pelannut alle 19-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa otteluita on kertynyt tähän mennessä yksi.
Scotty James

Scott James (s. 6. heinäkuuta 1994 Melbourne, Victoria) on australialainen lumilautailija. 185 senttimetriä pitkä ja 78 kilogrammaa painava James kilpailee half-pipessä ja slopestylessä.
James voitti kultaa half-pipestä vuoden 2015 MM-kilpailuista Itävallan Kreischbergistä pistein 91.50. Hän voitti half-pipen maailmanmestaruuden myös Sierra Nevadassa 2017, Park Cityssä 2019 ja Engadinissa 2025. Hän sai MM-hopeaa samassa lajissa Aspenissa 2021 sekä sijoittui viidenneksi Bakurianissa 2023 ja kuudenneksi Stonehamissa 2013.
James on kilpaillut myös neljissä talviolympialaisissa. Hän saavutti half-pipessa olympiahopeaa Pekingissä 2022 ja pronssia Pyeongchangissa 2018. Vancouverissa vuonna 2010 hän sijoittui vain 15-vuotiaana half-pipessa 21:nneksi. Sotšissa vuonna 2014 hän oli slopestylessa kuudestoista ja half-pipessa jälleen 21:s.
Maailmancupissa James on kilpaillut 14-vuotiaasta, eli vuodesta 2009 lähtien. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti tammikuussa 2014 oltuaan kolmas Stonehamin half-pipestä. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti Pyeongchangin half-pipessa helmikuussa 2017. Kaikkiaan hän on saavuttanut kymmenen osakilpailuvoittoa sekä sijoittunut kuusi kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi. Hän voitti half-pipen maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2013–2014, 2016–2017 ja 2019–2020 sekä freestyle-lajien kokonaiscupin kaudella 2019–2020.
Konstantin Glavatskih

Konstantin Nikolajevitš Glavatskih (; s. 16. huhtikuuta 1985 Kez) on venäläinen maastohiihtäjä. Seuratasolla Glavatskih edustaa Dinamoa.
Glavatskih debytoi maastohiihdon maailmancupissa tammikuussa 2010 Rybinskissä ollen 30 kilometrin kilpailun viides. Näin ollen hän saavutti heti ensimmäiset maailmancupin pisteensä. Glavatskihin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on neljäs, jonka hän saavutti Nové Město na Moravěn 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailusta helmikuussa 2012.
Glavatskih osallistui vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa yhdelle matkalle. Hän oli 50 kilometrin kilpailussa 38. MM-kilpailuihinkin Glavatskih on osallistunut kerran, vuonna 2011 Oslossa. Tuolloin hän oli ainoalla matkallaan, 50 kilometrin vapaalla 29.
Vuonna 2009 Glavatskih saavutti talviuniversiadeista Kiinan Harbinista kultaa viestistä sekä pronssia sprintistä ja 10 kilometriltä.
Selmerin ryhmä

Matematiikassa Selmerin ryhmä, nimetty Ernst Sejersted Selmerin mukaan, on ryhmä, joka konstruoidaan abelisen variston isogeniasta. Abelin variston "A" suhteessa abelisten varistoiden isogeniaan "f" : "A" → "B" Selmerin ryhmä voidaan määritellä Galois'n kohomologian avulla
formula_1
missä "A"v["f"] merkitsee "A"v:n "f"-torsiota ja formula_2 on paikallinen Kummerin transformaatio formula_3. Huomaa että formula_4 ja formula_5 ovat isomorfisia.
Goliarda Sapienza

Goliarda Sapienza (10. toukokuuta 1924 Catania, Italia – 30. elokuuta 1996 Gaeta, Italia) oli italialainen kirjailija ja näyttelijä.
Elämäkerta.
Sapienzan äiti oli merkittävä sosialistipoliitikko Maria Giudice, isä Peppino Sapienza sosialisti ja juristi. Sapienza esitti lapsena kotona rooleja joita hän oli nähnyt elokuvissa. Hän lähti 1941 äitinsä kanssa Roomaan, jossa hän opiskeli teatteria ja työskenteli sen jälkeen sekä elokuvassa että teatterissa. mutta keskittyi vuodesta 1958 kirjoittamiseen.
Kustantajat torjuivat teoksen "L’arte della gioia" ("Elämän ilo"), ja sen julkaisi hänen puolisonsa Angelo Pellegrino hänen kuolemansa jälkeen.
Dedekindin zeetafunktio

Matematiikassa algebrallisen lukukunnan Dedekindin zeetafunktio ζ"K"("s") on yleistys Riemannin zeeta-funktiosta, joka on erikoistapaus jolloin "K" on rationaalilukujen joukko Q. Dedekindin zeetafunktiolla on paljon yhteistä Riemannin zeetafunktion kanssa: se määritellään Dirichlet'n sarjana, se voidaan kirjoittaa Eulerin tulona, sillä on funktionaaliyhtälö, se voidaan jatkaa analyyttisesti meromorfiseksi funktioksi kompleksitasoon C yksinkertaisella navalla arvolla "s" = 1. Se antaa aritmeettista informaatiota kunnasta "K". Laajennettu Riemannin hypoteesi sanoo että jos "ζ""K"("s") = 0 ja 0 &lt; Re("s") &lt; 1, niin Re("s") = 1/2.
Zeetafunktio on nimetty Richard Dedekindin mukaan.
Määritelmä.
Olkoon "K" algebrallinen lukukunta. Tällöin sen Dedekindin zeetafunktio kompleksiluvuille "s" niin että Re("s") &gt; 1 määritellään Dirichlet'n sarjana
formula_1
missä formula_2 kulkee kaikkien kunnan formula_3 kokonaislukuideaalien läpi ja formula_4 on niiden absoluuttinormi. Se voidaan kirjoittaa Eulerin tulona
formula_5
missä formula_6 kulkee kaikkien kunnan formula_3 alkuideaalien yli.
Pro Wrestling Guerrilla

Pro Wrestling Guerrilla tai PWG on kalifornialainen showpainiorganisaatio, joka on perustettu vuonna 2003. PWG pitää 8–10 tapahtumaa vuosittain ja sitä pidetään yhtenä Yhdysvaltain parhaimmista showpainipromootioista. 
PWG järjestää vuoden aikana kaksi turnausta: Battle Of Los Angeles (tai lyhyemmin BOLA) ja Dynamite Duumvirate Tag Team Title Tournament (lyhyemmin DDT4).
Rauno Larsio

Rauno Tuure Larsio, sukunimi vuoteen 1935 "Larsen" (22. helmikuuta 1930 Tampere – 23. lokakuuta 2014 Tampere) oli suomalainen "Talouselämä"-lehden pitkäaikainen päätoimittaja ja toimitusjohtaja.
Larsion vanhemmat olivat osastopäällikkö Tuure Arthur Larsio (aik. Larsen) ja Aune Ester Niemi. Hän pääsi ylioppilaaksi 1948 ja valmistui 1950 valtiotieteen maisteriksi Helsingin yliopistosta sekä suoritti vielä valtiotieteen lisensiaatin tutkinnon 1956.
Larsio toimi 1952–1955 tamperelaisen "Aamulehden" urheilutoimittajana mutta siirtyi sitten Helsinkiin ja toimi 1955–1959 Helsingin kauppakamarin apulaisasiamiehenä. "Talouselämä"-lehden päätoimittajana ja toimitusjohtajana Larsio oli lähes 30 vuotta 1960–1989. Hän jäi eläkkeelle kun "Talouselämä" ja Insinöörilehdet yhdistyivät Talentumiksi. Eläkevuosinaan Larsio asui Tampereella. 
Larsio kirjoitti yritys- ja yhteisöhistoriikkeja ja hän kirjoitti eläkkeellä ollessaan myös dekkarin "Harkittu teko".
Asko Saviaho

Asko Aulis Saviaho (s. 1941) on suomalainen kauppatieteen maisteri ja Suomen Posti Oy:n entinen pääjohtaja.
Saviaho toimi vuodesta 1975 postilaitoksen johtotehtävissä. Hän oli taloushallinnolinen ylijohtaja 1975–1981 ja postiylijohtaja vuodesta 1981. Kun posti muutettiin liikelaitokseksi vuoden 1990 alussa Saviahosta tuli yksi kolmesta varatoimitusjohtajasta Pekka Vennamon ollessa toimitusjohtajana. Saviaho oli sitten viimeksi Suomen Posti Oy:n toimitusjohtajana 1994–1998 ja pääjohtajana 1998–2000. 
Saviaho tutustui 1960-luvulla kirjailija Mauri Sariolaan ja he olivat ystäviä Sariolan kuolemaan saakka. Saviaho on myöhemmin ollut mukana Mauri Sariola-seuran toiminnassa ja seura valitsi hänet vuonna 2006 vuoden Susikoskeksi.
Kassiakumi

 
Kassiakumi on soijasennan eli afrikankassian ("Senna obtusifolia") tai sirppisennan eli sirppikassian ("Senna tora") siemenistä valmistettavaa jauhetta, jota käytetään elintarvikelisäaineena. Kasvit tunnetaan myös nimillä "Cassia obtusifolia" ja "Cassia tora". Aasiassa kasvin siemeniä on perinteisesti käytetty myös kansanlääkinnässä. Kassiakumin elintarvikkeiden E-koodi on E427. Eläintenruoissa lisäaineesta käytetään koodia E499. Jauhetta käytetään hyytelöimisaineena mm. kastikkeissa, kuivatuissa keitoissa sekä maitopohjaisissa jälkiruoissa. Kassiakumille ei ole määritelty ADI-arvoa eli ylintä hyväksyttävää päivittäistä saantia.
Boris Ponomarjov

Boris Nikolajevitš Ponomarjov (; 17. tammikuuta 1905 – 21. joulukuuta 1995) oli neuvostoliittolainen poliitikko. Hän kuului NKP:n keskuskomitean sihteeristöön vuosina 1961–1985 ja oli politbyroon ehdokasjäsen vuosina 1972–1986. Ponomarjov johti NKP:n keskuskomitean kansainvälistä osastoa vuosina 1957–1986.
Khadija

Khadīja bint Khuwaylid (, n. 555–620) oli islamin uskonnon profeetan Muhammedin ensimmäinen vaimo. Khadija oli ensimmäinen islamiin kääntynyt henkilö. Muslimit pitävät häntä yhtenä ”uskovien äideistä”, joita olivat sellaiset Muhammedin vaimot, jotka ovat mukana joissakin "hadith"-kertomusten "isnadeista".
Khadija oli naimisissa kolmesti, ja hänellä oli lapsia jokaisesta avioliitosta. Näistä liitoista kaksi ensimmäistä päättyi Khadijan jäätyä leskeksi. Muhammedin kanssa hän meni naimisiin vuonna 595. He saivat kaksi poikaa ja neljä tytärtä, mutta joidenkin šiialaislähteiden mukaan heillä olisi ollut vain yksi yhteinen tytär, Fatima Zahra, ja muut kolme tytärtä olisivat olleet joko Khadijan aiemmasta avioliitosta tai tämän sisaren lapsia, joita Muhammed olisi kohdellut kuin he olisivat olleet hänen omiaan. Vain heidän tyttärensä elivät aikuisikään asti.
Khadija kuoli ramadanina kolme vuotta ennen Muhammedin pakoa Medinaan. Hän oli kuollessaan 65-vuotias. Khadija haudattiin al-Hajunin hautausmaalle Mekkaan
Khadijan historiallisuus.
Khadijasta kerrotaan ensimmäisen kerran vasta kauan hänen kuolemansa jälkeen Ibn Ishaqin tekemässä Muhammedin elämäkerrassa "Sirat rasul Allah," joka on säilynyt Ibn Hishamin 800-luvulla tekemän referoinnin muodossa. Tämän takia jotkut orientalistit ovat arvelleet, että Khadija ei olisi historiallinen henkilö, vaan arabien tarinaperinteen luoma kirjallinen hahmo. Jansenin mukaan Khadijan kauppiastaustaa olisi voitu tarvita ennustustarinaa varten. Näin voitiin perustella Muhammedin matka Syyriaan, missä kristillinen munkki tunnistaa Muhammedin profeetaksi.
Title Fight

Title Fight on vuonna 2003 perustettu yhdysvaltalainen punk rock yhtye kotoisin Pennsylvanian osavaltiossa sijaitsevasta Kingstonin kaupungista. Yhtyeen melodisilla kitaroilla ja rouhealla laululla höystetty musiikki ammentaa paljon vaikutteita hardcoren, emon ja shoegazen kaltaisista genreistä. Yhtye on kasvattanut melko mittavaa suosiota ympäri Yhdysvaltojen ja sillä on myös paljon uskollisia faneja Euroopassa. Title Fight on kiertänyt yhtyeiden, kuten Four Year Strong, Rise Against ja Circa Survive kanssa. Title Fight on vieraillut Suomessa kerran, kun keväällä 2013 yhtye konsertoi Kuudes linja klubilla.
Title Fight on tällä hetkellä Anti-Records levy-yhtiöllä, joka julkaisee yhtyeen kolmannen pitkäsoiton "Hyperview". Nelikon aiempia levy-yhtiöitä ovat SideOneDummyRecords, jonka kautta julkaistiin kaksi ensimmäistä albumia "Shed" (2011) ja "Floral Green" (2012), sekä Revelation Records, jonka avulla julkaistiin EP "Spring Songs" (2013). Alkuvuosina yhtye julkaisi kaksi EP:tä ("Erection Kids vs Title Fight" ja "Kingston 7"") FigthPlan Recordsilla ja EP:n "The Last Thing You Forget 7"" Run for Cover Recordsilla. Title Fight kiertää vuonna 2015 Yhdysvaltoja, Eurooppaa ja Australiaa.
Sinkkulaiva

Sinkkulaiva on suomalainen Moskito Televisionin tuottama deittireality, jota esitettiin Liv-kanavalla. Ohjelmassa seurataan mukaan ilmoittautuneita sinkkuja aina yhden vuorokauden eli heidän risteilynsä ajan. Sarja on kuvattu Suomi24:n järjestämillä sinkkuristeilyillä Tallink Siljan Baltic Princess ja Silja Europa -laivoilla. "Sinkkulaivan" ensiesitys oli 25. helmikuuta 2013, ja sitä on kuvattu kolme tuotantokautta.
Ensimmäinen tuotantokausi.
Ensimmäisen tuotantokauden 40 jaksoa esitettiin helmi-toukokuussa 2013. Ohjelman risteilykapteenina toimi Esko Eerikäinen ja juontajana Ella Pyhältö. 27. helmikuuta nähty jakso keräsi 251 000 katsojaa ja oli Livin yhdeksänneksi katsotuin lähetys vuonna 2013.
Ohjelman nettisivuilla nähtiin lisämateriaalina Esko Eerikäisen antamia neuvoja ja iskuvinkkejä sinkuille.
Toinen tuotantokausi.
Toinen tuotantokausi esitettiin syys-marraskuussa 2014. Ohjelman juontajana ja risteilyisäntänä toimi Tony Hällfors ja risteilyemäntänä Emmi Lehtomaa. Jaksoja nähtiin yhteensä 39, joiden lisäksi ohjelman nettisivuilla julkaistiin rakkausvalmentaja Mia Halosen vinkkisarja "Sinkun kymmenen syntiä".
Kolmas tuotantokausi.
Vuonna 2022 valmistunut 3. tuotantokausi esitettiin MTV Katsomossa alkaen elokuussa 2023.
1. jaksossa tutustuneet Arja Martikainen, somekasvo "arjadance" (s. 1972) ja Ville kihlautuivat helmikuussa 2023 ja solmivat avioliiton elokuussa 2023.
Käpylän musiikkiopisto

Käpylän musiikkiopisto on Helsinkiin vuonna 1957 perustettu yksityinen musiikkioppilaitos, joka saa taloudellista tukea Suomen valtiolta ja Helsingin kaupungilta. Lakisääteistä valtionapua musiikkioppilaitos on saanut vuodesta 1980.
Käpylän musiikkiopistossa toimii lähes 50 instrumentti- tai laulumusiikin opettajaa, mm. Suzuki-menetelmään perehtyneitä opettajia. Peruslinjan lisäksi musiikkiopistossa toimii kansanmusiikkilinja, jonka toiminta on keskittynyt Karjalatalolle. Opiskelijoita musiikkiopistossa on yhteensä runsaat 700.
Käpylän musiikkiopistossa voi opiskella sooloinstrumentin lisäksi esimerkiksi vapaata säestystä, rytmiikkaa ja musiikin perusteita. Myös orkesteri- ja kamarimusiikki kuuluu valikoimaan.
Käpylän musiikkiopiston rehtorina toimii Hanna Repo-Nikkanen.
Historia.
Käpylän musiikkiopisto on perustettu 19. toukokuuta 1957. Sen perusti käpyläläinen yhdistys, Käpylä-Seura, tavoitteenaan tarjota nuorisolle hyvä harrastus, tuottaa muusikoita ja lisätä musiikin opiskelumahdollisuuksia Helsingissä. Opiston ensimmäinen johtaja oli Jorma Väänänen. Muita johtajia musiikkiopistossa vuosina 1957–1980 olivat Leo Holva, Gunvor Sandvik, Einojuhani Rautavaara, Heikki Suomalainen, Tapani Juvonen ja Rauno Myllylä.
Sijainti.
Käpylän musiikkiopisto sijaitsee Helsingin Käpylässä osoitteessa Käpylänkuja 1.
O-Kloorianiliini

o-Kloorianiliini eli 2-kloorianiliini (C6H6ClN) on orgaaninen yhdiste ja aniliinin kloorattu johdannainen. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineiden, lääkkeiden ja hyönteismyrkkyjen valmistamiseen. o-Kloorianiliini on m- ja p-kloorianiliinien isomeeri.
Ominaisuudet.
o-Kloorianiliini on huoneenlämpötilassa kirkasta tai kellertävää nestettä. Yhdiste liukenee heikosti veteen ja paremmin happoihin sekä orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin ja dietyylieetteriin. o-Kloorianiliini on myrkyllistä ja ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistuminen voi aiheuttaa veressä methemoglobiinin muodostumista, mikä voi ilmetä muun muassa ihon sinistymisenä.
Valmistus.
Tyypillisin tapa valmistaa o-kloorianiliinia on o-kloorinitrobentseenin pelkistys vedyttämällä 50–100 °C:n lämpötilassa. Katalyyttinä prosessissa käytetään jalometalleja tai jalometallien sulfideja. Toinen tapa muodostaa yhdistettä on kloorin ja aniliinin välinen reaktio 400 °C:n lämpötilassa aktiivihiilen katalysoimana.
o-Kloorianiliinia käytetään pääasiassa orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Siitä valmistetaan muun muassa keltaisia ja oransseja atsovärejä, hyönteismyrkkyjä, kumikemikaaleja, fungisideja ja lääkeaineita kuten ondansetronia. Sitä voidaan käyttää myös standardina kolorimetrisissä analyyseissä.
Hadramaut (maakunta)

Hadramautin maakunta ( , Ḥaḍramawt) on Jemenin maakunta ja historiallinen alue Jemenin itäosassa. Maakunta on pinta-alaltaan Jemenin suurin, sen koko on 167 000 neliökilometriä. Maakunnan asukasluku vuonna 2012 oli 1 291 800. Hadramautin hallinnollinen keskus on satamakaupunki Al-Mukalla.
Hadramaut on kuivaa ylänköaluetta jossa sataa harvoin. Maakunnassa sijaitsee Wadi Hadramautin tulvatasanko, jonka ympäristössä voi viljellä maata. Rub’ al-Khalin autiomaa yltää maakunnan pohjoisosiin. Maakunnan alueella asuu jemeniläinen arabiheimo hadramit.
Maakunta jakautuu 28 piirikuntaan.
Historia.
Hadrautin alue ja nykyinen maakunta ovat saaneet nimensä siellä sijainneesta muinaisesta Hadramautin kuningaskunnasta. Kuningaskunta hävisi Himyarin valloitettua sen 300-luvulla.
Sittemmin nimitystä Hadramaut ovat käyttäneet Kathirin ja Qu'aitin sulttaanikunnat. Syrjäinen alue pysyi paikallisten heimojen hallussa aina 1800-luvulle saakka, jolloin britit ottivat alueen haltuunsa ja alistivat paikalliset pikkuvaltiot. Hadramautin alueesta muodostettiin vuonna 1963 Etelä-Arabian protektoraatti, joka lakkautettiin 1967 kun siitä tuli osa Etelä-Jemeniä.
Etelä-Jemen loi alueelle kaksi maakuntaa, Hadramautin ja Thamudin, jotka yhdistyivät vuonna 1980. Vuodesta 1990 lähtien Hadramaut on ollut yhdistyneen Jemenin maakunta. Maakuntaan liitettiin Sokotran saaristo vuonna 2000, josta tuli oma maakuntansa vuonna 2013.
Kouvolan museokortteli

Kouvolan museokortteli on matkailukohde Kouvolan kaupungin Kaunisnurmen kaupunginosassa. Alueella sijaitsee 1900-luvun alussa rakennettuja puutaloja, jotka aikanaan asuttivat rautatieläisiä perheineen. Nykyisin alueen taloissa toimii erilaisten käsityöläisten ja taiteilijoiden pajoja, sekä pieniä puoteja ja museo. 
Nähtävyydet.
Kouvolan miljöö- ja radiomuseo.
Puotien ja pajojen lisäksi museokorttelissa on myös Kouvolan miljöö- ja radiomuseo, jossa pääsee tutustumaan 1920-1960- lukujen miljööseen, sekä lukuisiin radiolaitteisiin, joita tuolloin käytettiin kodeissa. Lisäksi Kouvolan miljöö- ja radiomuseolla on sotilasradiomuseo, jossa on esillä talvi- ja jatkosodassa, sekä sotien jälkeen käytössä olleita radiolaitteita.
Chen Yi

Chen Yi (, suomeksi myös Tšen Ji; synt. Chen Shijun, , 26. elokuuta 1901 Lezhi, Sichuan – 6. tammikuuta 1972 Peking) oli kiinalainen sotilaskomentaja, joka palveli kommunistien armeijoissa 1930–1940-luvun sodissa ja toimi vuosina 1958–1972 Kiinan kansantasavallan ulkoministerinä. Tosiasiassa Kiinan ulkopolitiikkaa ja ulkoministeriötä tosin johti Zhou Enlai.
Chen Yin isä oli vähävarainen virkamies. Chen kävi ammattikoulua Chengdussa. Vuosina 1919–1921 hän opiskeli ja työskenteli Ranskassa osana Kiinan valtion tukemaa vaihto-ohjelmaa. Hän työskenteli tuolloin muun muassa Michelinin tehtailla. Hän liittyi vuonna 1921 kiinalaisten opiskelijoiden sosialistiseen järjestöön, jonka 102 jäsentä karkotettiin pian Ranskasta. Näiden joukossa olivat Chen ja Zhou Enlai. Palattuaan Kiinaan Chen liittyi vuonna 1923 Kiinan kommunistiseen puolueeseen. Hän liittyi kuitenkin myös Kuomintangiin, opiskeli vuosina 1925–1926 Whampoan sotilasakatemiassa Kantonissa ja osallistui pohjoisen sotaretkeen sekä vuoden 1927 epäonnistuneeseen Nanchangin kansannousuun. Vuonna 1928 hän liittyi poliittisena komissaarina Zhu Den ja Mao Zedongin johtamaan kommunistien neljänteen puna-armeijaan, joka toimi Jiangxissa.
Useimmista muista merkittävistä kiinalaisista kommunistijohtajista poiketen Chen ei osallistunut vuosien 1934–1935 pitkään marssiin, vaan jäi Etelä-Kiinaan pitämään kommunistien sissitoimintaa elossa. Kiinan–Japanin sodan puhjettua vuonna 1937 Chenin joukot yhdistettiin uuteen neljänteen armeijaan, joka oli kommunistien merkittävä sotavoima Keski-Kiinassa ja taisteli koko sodan aja Jangtsen alajuoksulla. Chenistä tuli vuonna 1941 uuden neljännen armeijan vt. komentaja ja myöhemmin virallinen komentaja. Hän siirtyi vuonna 1944 kommunistien päämajaan Yan’aniin, jossa hänet valittiin seuraavana vuonna puolueen keskuskomiteaan. Kiinan sisällissodan ratkaisuvaiheessa Chen komensi joukkoja, jotka valtasivat Kiinan tärkeät rannikkokaupungit Zhejiangin ja Shandongin välillä, mukaan lukien Shanghain ja Nanjingin.
Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen Chenistä tuli vuonna 1949 Shanghain pormestari ja merkittävä poliittinen vaikuttaja. Hänet ylennettiin vuonna 1955 yhdeksi Kansan vapautusarmeijan kymmenestä marsalkasta ja nimitettiin seuraavana vuonna politbyroon jäseneksi. Hän oli myös vuodesta 1954 valtioneuvoston varapuheenjohtaja ja kansallisen puolustusneuvoston varapuhemies. Vuonna 1958 hänestä tuli ulkoministeri Zhou Enlain seuraajana. Chenin ulkoministerikauden merkittävin tapahtuma oli Kiinan ja Neuvostoliiton välirikko. Chen joutui voimakkaiden hyökkäysten kohteeksi kulttuurivallankumouksen vuosina. Vuoden 1969 puoluekokouksessa hänet pudotettiin politbyroosta, mutta hän säilytti jäsenyytensä keskuskomiteassa ja useimmat muut virkansa.
Teuvo Larmi

Teuvo Kaarlo Ilmari Larmi, entinen Lindroos (4. heinäkuuta 1924 Turku – 17. joulukuuta 2006 Helsinki) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Larmin vanhemmat olivat toimitusjohtaja Hugo Karl Emil Lindroos ja Ragnhild Hellä Eino. Hän avioitui 1950 lääkäri Margit Petrin kanssa. Larmin nuorempi veli oli silmälääkäri, lääkintöneuvos Tauno Larmi. Teuvo Larmi kirjoitti ylioppilaaksi Turun suomalaisesta klassisesta lyseosta 1943, valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1949. Hän väitteli lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1954, valmistui kirurgisten tautien erikoislääkäriksi 1958 ja rintaelinkirurgian erikoislääkäriksi 1960. Larmi teki opintomatkoja Euroopan maihin 1952 ja 1959. Hän oli muun muassa Helsingin yleisen sairaalan II kirurgian klinikan apulaislääkäri 1955–1958 ja HYKS:n III kirurgian klinikan rintakirurgian apulaislääkäri 1958–1960. Marian sairaalan kirurgian osastoryhmässä Larmi työskenteli 1960–1963, Auroran sairaalan kirurgian osastoryhmän osastonlääkäri hän oli 1963 ja Tampereen keskussairaalan I kirurgian osastoryhmän ylilääkäri 1964. Helsingin yliopiston kirurgian dosentti Larmi oli 1964–1985 ja Oulun yliopiston kirurgian professori sekä Oulun yliopistollisen keskussairaalan kirurgian klinikan ylilääkäri vuodesta 1965. Helsingin yliopiston professori Larmi oli 1985–1991 (II kirurgian klinikka). Hän tutki muun muassa rintaelinkirurgiaa.
Barbro Kulvik

Barbro Margaretha Kulvik (s. 27. helmikuuta 1942 Helsinki) on suomalainen teollinen muotoilija. Hän oli Oy Wärtsilä Ab:n (Arabia) muotoilija vuosina 1966–1968, "Form Function" -lehden päätoimittaja vuosina 1980–1994, Arch Design oy:n muotoilija ja osakas vuosina 1985–1998, Oy Yleisradio Ab:n toimittaja vuosina 1968–1971, Taiteen keskustoimikunnan jäsen vuosina 1985–1988, valtion taiteteollisen toimikunnan puheenjohtaja vuosina 1985–1988 ja varapuheenjohtaja vuosina 1988–1990. Vuonna 1999 hän ja hänen miehensä Antti Siltavuori yhdessä saivat Suomalais-ruotsalaisen kulttuurirahaston kulttuuripalkinnon ja 2001 vuoden teollisen muotoilijan tittelin.
Ulises Dávila

Ulises Alejandro Dávila Plascencia (s. 13. huhtikuuta 1991 Guadalajara) on meksikolainen jalkapalloilija, joka edustaa Portugalin Primeira Ligassa pelaavaa Vitória FC:tä lainasopimuksella Valioliigan Chelsea FC:stä. Vasenjalkainen Dávila on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura.
Seurajoukkueura.
Dávila edusti vuodet 2008–2011 kasvattajaseuransa CD Guadalajaran edustusjoukkuetta, joka pelasi Meksikon pääsarjassa. Hän pelasi seuran paidassa 15 ottelua onnistumatta kertaakaan maalinteossa.
Elokuussa 2011 Dávila siirtyi Valioliigan suurseuraan Chelsea FC:hen. Hänet lähetettiin heti lainalle Alankomaiden Eredivisien Vitesseen, jota hän edusti kauden 2011–2012 pelaten vain kaksi ottelua Eredivisiessä. Kaudeksi 2012–2013 Dávila lähetettiin Chelseasta lainalle Espanjan kakkostason Segunda Divisiónin CE Sabadell FC:hen. Sabadellissä Dávila oli luottopelaaja pelaten kauden aikana 35 ottelua, joissa syntyi neljä maalia. Seuraavan kauden eli kauden 2013–2014 Dávila vietti lainalla toisessa Segunda Divisiónin seurassa, Córdoba CF:ssä. Córdobassakin hän sai hyvin vastuuta pelaten kauden aikana 37 ottelua, joissa hän teki seitsemän osumaa. Córdoba nousi kauden jälkeen pääsarjaan, mutta Dávila lähetettiin syksyllä 2014 jälleen lainalle Segunda Divisióniin, nyt CD Tenerifeen. Hän pelasi Tenerifessä syyskauden aikana kymmenen peliä ja teki yhden maalin, kunnes Chelsea lähetti hänet tammikuussa 2015 lainalle Portugalin pääsarjan Primeira Ligan Vitória FC:hen.
Maajoukkueura.
Dávila on edustanut monia Meksikon nuorten maajoukkueita. Vuodet 2007–2011 hän pelasi alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa 11 ottelua, joissa syntyi kolme osumaa. Vuonna 2011 Dávila voitti alle 20-vuotiaiden kanssa sekä maanosan mestaruuden että pronssia MM-kilpailuista Kolumbiasta. MM-kilpailuissa Dávila onnistui tekemään yhden maalin.
Lielahdensaari

Lielahdensaari () on yksi Paraisten pääsaarista. Se sijaitsee kunnan itäosassa Paimionselän tuntumassa. Saari on käytännössä kasvanut yhteen naapurisaaren Kirjalansaaren kautta kun saarten välinen salmi on enää vain pieni oja. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on 49 neliökilometriä.
Lielahdensaaren naapurisaaret ovat Kirjalansaari, Harvaluoto, Lemlahdensaari ja Kirkkosaari. Saaresta on siltayhteys Kirjalansaareen ja Lemlahdensaareen. Lielahdensaarella sijaitsee suomenkielinen alakoulu, Nilsbyn koulu.
Lastinki

Lastinki (, kestävä), aiemmin "kalmanki", on satiini- tai toimikaskudoksinen tiheä kampalankakangas.
Se on yleensä tummaa tai mustaa. Sitä käytetään esimerkiksi huonekalukankaiksi, naisten kenkiin, liiveihin ja kaulanauhoiksi. Sitä on kudottu myös puuvillaloimeen, jolloin se on edullisempaa. Nimitystä lastinki on käytetty toisinaan myös tummista puuvillamoleskeista.
Marie Louise Coleiro Preca

Marie Louise Coleiro Preca (7. joulukuuta 1958 Qormi) on maltalainen poliitikko. Vuonna 2014 hänet kutsuttiin maansa presidentiksi. Maltalla parlamentti nimittää presidentin viisivuotiskaudelle. Coleiro Precan valinnasta päätti pääministeri Joseph Muscat, ja oppositio arvosteli toimintatapaa jossa sitä ei ollut kuultu tarpeeksi. Vuonna 2019 hänen seuraajakseen Maltan presidenttinä valittiin George Vella.
Coleiro Preca on Maltan tasavallan (vuodesta 1974) yhdeksäs presidentti ja tehtävässään toinen nainen. Ensimmäinen oli Agatha Barbara vuosina 1982–1987. Hän edustaa työväenpuoluetta (Partit Laburista). Valintansa aikaan hän oli 55-vuotias. Coleiro Preca on toiminut aktiivisesti politiikassa 16-vuotiaasta asti.
Odysseus (elokuva)

Odysseus () on vuonna 1954 valmistunut italialainen elokuva. Homeroksen "Odysseiaan" perustuvan seikkailuelokuvan on ohjannut Mario Camerini. Sen sankaria Odysseusta esittää yhdysvaltalainen Kirk Douglas.
Juoni.
Ithakassa kilpakosijoiden piirittämä Penelope odottaa sitkeästi Odysseuksen kotiinpaluuta. Sillä aikaa muistinsa menettänyt Odysseus huuhtoutuu faiaakkien saarelle, jossa prinsessa Nausikaa rakastuu häneen. Kuningas Alkinoos lupaa tyttärensä Odysseukselle, mutta ennen häitä muistot palaavat hänen mieleensä: Troijan valloitus, kyklooppi Polyfemos, seireenit, Kirke-velho ja manalan näyt... Odysseus jättää Nausikaan ja purjehtii Ithakaan, jossa hän poikansa Telemakhoksen avulla surmaa kilpailijansa.
Tuotanto, teemat ja vastaanotto.
Amerikkalaisrahoitteinen "Odysseus" oli siihen mennessä kallein Italiassa tuotettu elokuva. Sen valmistelua johti ohjaaja Georg Wilhelm Pabst, mutta tuottajat Carlo Ponti ja Dino De Laurentiis päättivät korvata hänet italialaisella Mario Camerinilla, jolla ei ollut aikaisempaa kokemusta spektaakkelielokuvista. Elokuva on kuvattu Technicolor-väreissä Ponti-De Laurentiisin studiolla Roomassa. Siitä suunniteltiin alun perin kolmiulotteista, mutta samaan aikaan tehdyn Totò-elokuvan tekninen epäonnistuminen sai tuottajat luopumaan aikeesta. Vuoden 1957 uudelleenjulkaisua varten "Odysseuksesta" muokattiin laajakangasversio.
Elokuva on värikäs ja viihdyttävä antiikin myytin filmatisointi, joka on hengeltään varsin uskollinen Homeroksen alkutekstille. Sen kerronta perustuu Odysseuksen muistin takaumiin sekä Silvana Manganon kaksoisrooliin uskollisena Penelopena ja viettelevänä Kirkenä. Kirk Douglasin esittämä sankari kuvataan elämän monimuotoisuudesta juopuvana seikkailijana, joka samalla janoaa elokuvan valmistumisajan porvarillisia arvoja, kodin ja perheen lämpöä ja vakautta.
"Odysseus" oli vuoden 1954 katsotuin italialainen elokuva ja se menestyi kaupallisesti hyvin myös ulkomailla. Elokuva avasi tien amerikkalais-italialaisille yhteistuotannoille ja toimi yhtenä 1950- ja 1960-luvun vaihteen peplum-tyylilajin esikuvista.
Chen Yun

Chen Yun (alkuperäinen nimi Liao Chenyun; 1905 Shanghai – 10. huhtikuuta 1995 Peking) oli kiinalainen kommunistipoliitikko. Mao Zedongin valtakautena ja Maon kuolemaa seuranneina vuosina hän tuli tunnetuksi käytännöllisenä talouspoliitikkona. Deng Xiaopingin aikana 1980- ja 1990-luvuilla Chen Yun oli Kiinan kommunistisessa puolueessa (KKP) Dengin uudistuspolitiikkaa vastustaneen vanhoillisen siiven keulahahmo.
Chen Yun kuului KKP:n puoluejohtoon poikkeuksellisen pitkän ajan. Hän oli keskuskomitean jäsenenä vuosina 1931–1987 ja politbyroossakin yli 40 vuotta. Chenillä ei ollut mitään muodollista koulutusta kansakoulua lukuun ottamatta. Hän toimi 1920-luvulla kommunistien salaisena ammattiyhdistystoimitsijana ja osallistui vuosien 1934–1935 pitkään marssiin. Sen jälkeen hän oli jonkin aikaa komennuksella Moskovassa, mutta palasi vuonna 1937 Kiinan kommunistien päämajaan Yan’aniin. Vähäisestä koulutuksestaan huolimatta Chen alkoi erikoistua talouskysymyksiin. Kiinan kansantasavallan perustamisen jälkeen hän toimi monissa tärkeissä viroissa, kuten varapääministerinä, teollisuusministerinä ja valtion suunnittelukomiteassa. Hän oli yksi niitä harvoja, jotka vuonna 1957 uskalsivat ilmaista epäilyksensä Maon suunnittelemaa suurta harppausta kohtaan. Suuren harppauksen aikana Kiinan talouspolitiikka siirrettiin pois Chenin johtamien keskussuunnitteluelinten käsistä, mutta suuren harppauksen epäonnistuttua hänet kutsuttiin vuonna 1961 johtamaan kansantalouden elvytystoimia.
Kulttuurivallankumouksen aikana Chen Yun tuomittiin ”kapitalistina” ja hänet siirrettiin pois kaikista viroistaan keskuskomitean jäsenyyttä lukuun ottamatta. Hänen merkityksensä kasvoi Deng Xiaopingin noustuaan valtaan vuodesta 1977 alkaen. Chen pysyi uskollisena marxilaisille näkemyksilleen ja suhtautui epäilevästi Dengin ajamiin rohkeisiin talousuudistuksiin. Chen ja hänen kannattajansa muodostivat 1980- ja 1990-luvuilla Kiinan johdossa jarruttavan voiman, joka hidasti Dengin suunnitelmien toteuttamista ja pakotti useasti Dengin kompromisseihin. Chen kuvasi Kiinan kansantaloutta kuuluisaksi tulleella lintuhäkkivertauskuvalla. Hänen mukaansa markkinoille oli suotava rajoitettuja vapauksia kuten häkissä olevalle linnulle on annettava tilaa, ettei se tukehdu. Hän sanoi hyväksyvänsä talouden modernisaation sillä ehdolla, että valtio ei antaisi ”linnun paeta häkistä”. Dengin painostuksesta Chen luopui vuonna 1987 tehtävistään KKP:n keskuskomiteassa ja politbyroossa, mutta säilyi tosiasiassa sen jälkeenkin hyvin vaikutusvaltaisena, sillä hän tuki nuorempia vanhoillisia johtajia. Chen ja Deng elivät molemmat hyvin korkeaan ikään, mutta Chen kuoli kaksi vuotta ennen Dengiä.
Värtsilän kesäteatteri

Värtsilän kesäteatteri on Tohmajärven kunnan Värtsilässä, Pohjois-Karjalassa, Itä-Suomessa sijaitseva harrastajateatteri. Värtsilän kunnan entisen Arppen pihapiirin maatilan navetan vintillä esiintyvä kesäteatteri on Värtsilän Nuorisoseura ry:n teatterijaoston organisoima ja järjestämä.
Esitystoiminta.
Värtsilän kesäteatteri on esiintynyt vuodesta 1998. Näytelmien tekijänoikeuksia valvoo Suomen Näytelmäkirjailijaliitto.
Force India VJM07

Force India VJM07 on intialaisen Formula 1 -talli Force Indian käyttämä auto kaudella 2014. Autolla kilpailivat uutena kuljettajana McLarenilta saapunut meksikolainen Sergio Pérez sekä talliin Sauberilta palannut saksalainen Nico Hülkenberg. Testikuljettajana toimi Daniel Juncadella ja Facu Regalia.
Force India VJM07 osoittautui kauden alussa hiukan nopeammaksi, kuin Force Indian kaudella 2013 käyttämä Force India VJM06 ja Pérez otti Bahrainin GP:ssä tallin historian toisen palkintosijoituksen olemalla kolmas. VJM07 jäi kokonaan pisteittä vain kahdessa osakilpailussa Unkarin GP:ssä ja Yhdysvaltain GP:ssä.
Australopithecus bahrelghazali

Australopithecus bahrelghazali eli tšadinapinaihminen on varhainen ihmisapinalaji, joka eli noin 3,6 miljoonaa vuotta sitten. Laji tunnetaan vuonna 1993 Tšadista löytyneestä fossiilista, jossa oli kappale alaleukaa ja seitsemän hammasta. Fossiili muistuttaa afarinapinaihmisen fossiileja, ja se on samalta ajalta. Niissä on kuitenkin pieniä eroja, ja koska niiden löytöpaikkojen välinen etäisyys on 2 500 kilometriä, löytö on toistaiseksi määritelty omaksi lajikseen. Nimi "bahrelghazali" tarkoittaa 'gasellijokea'.
EMAS (kiitotie)

EMAS eli engineered materials arresting system on sementti, jota käytetään kiitotien jatkeessa. Jos kone ajaa sen päältä, EMAS murskaantuu koneen painosta hidastaen ja lopulta pysäyttäen koneen.
Tausta.
Monet lentokentät on rakennettu ennen nykyisiä kiitoteiden turva-aluevaatimuksia, ja jos lentokenttä sijaitsee esimerkiksi tiheästi rakennetulla alueella tai veden ympäröimänä, turva-alueita ei ole mahdollista laajentaa. Turva-alue olisi tärkeä tapauksissa, joissa lentokone ajautuu ulos kiitotien päästä. Tämän vuoksi Yhdysvaltain ilmailuvirastossa (FAA) alettiin 1990-luvulla kehittää ratkaisua, jolla kone saataisiin pysäytettyä nopeasti ja turvallisesti, vahingoittamatta konetta ja koneessa olevia ihmisiä.
Käyttö.
EMAS on käytössä Yhdysvalloissa 82 kiitotiellä 53 lentokentällä. Ensimmäinen kenttä, jolle se rakennettiin, oli John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema.
Onnettomuudet.
Yhdysvalloissa on ollut tähän mennessä yhdeksän tapausta, joissa EMAS on pysäyttänyt kiitotien päästä ulos ajautuneen koneen. Näistä suurin kone oli Airbus A320. 
Tammikuussa 2010 EMAS pysäytti Bombardier CRJ-200 -koneen Yeagerin lentoasemalla Charlestonissa. Koneessa oli 34 ihmistä. Ilman EMASia kone olisi todennäköisesti pudonnut kiitotien päässä olevalta jyrkänteeltä alas.