tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
David Carney

David Carney (s. 30. marraskuuta 1983 Sydney, Australia) on australialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki.
Ura.
Carney aloitti uransa Englantilaisessa Everton FCssä, jossa ei kuitenkaan päässyt edustamaan edustusjoukkuetta. Pelattuaan välillä Skotlantilaisessa Hamilton Academical FCssä, Carney siirtyi Australialaiseen Sydney FChen vuonna 2005. Seurassa hän pelasi vuoteen 2007 asti, auttaen seuran varmistamaan paikan vuoden 2005 Jalkapallon seurajoukkueiden maailmanmestaruuskilpailuihin. Seurassa hän pelasi yhteensä 38 ottelua ja teki seitsemän maalia.
Sydneyssä esitettyjen hyvien otteiden johdosta hän siirtyi Englantilaiseen Sheffield Unitediin elokuussa 2007. Kauden 2008-2009 hän oli lainalla Norwich Cityssä. Elokuussa 2009 hän siirtyi Hollannin pääsarjassa pelaavaan FC Twenteen 2-vuotisella sopimuksella, jossa on optio kolmannesta vuodesta.
Twentessä hän voitti seuran historian ensimmäisen liigamestaruuden kaudella 2009-2010. Elokuussa 2010 hän oli mukana voittamassa Alankomaiden supercupia 1-0-voitossa AFC Ajaxista. 1. syyskuuta 2010 Carney siirtyi Englannin valioliigassa pelanneeseen Blackpooliin 1-vuotisella sopimuksella, jossa on optio seuraavasta vuodesta.
Blackpoolissa hän pelasi yhden kauden kunnes siirtyi Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaan AD Alcorcóniin yhden vuoden sopimuksella, josta hän siirtyi 18. helmikuuta 2012 Uzbekistanilaiseen FC Bunyodkoriin.
Yhdysvaltalaiseen New York Red Bullsiin Carney siirtyi 8. elokuuta.
Maajoukkueura.
David Carney on pelannut Australian jalkapallomaajoukkueessa 48 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Aiheesta muualla.
David Carney New York Red Bullsin kotisivulla newyorkredbulls.com Viitattu 2.9.2013.
Vaaliuurna

Vaaliuurna (joskus myös ääniuurna) on uurnaksi kutsuttu säiliö, johon äänestäjä pudottaa täyttämänsä äänestyslipun lippuäänestyksessä. Niitä käytetään valtiollisissa ja muissa virallisissa vaaleissa tai kansanäänestyksissä. Epämuodollisemmissa tai mittakaavaltaan pienemmissä lippuäänestyksissä äänetysliput voidaan laittaa myös äänestysmaljaan tai jopa hattuun.
Vaaliuurnia on muun muassa metallisia, puisia, pahvisia tai läpinäkyviä. Äänestyspaikoilla on tavallisesti useampi uurna. Läpinäkyvää uurnaa voidaan käyttää, jotta ihmiset näkevät, että uurnassa ei ole muita ääniä ennen äänestystä. Uurna pysyy sinetöitynä äänestysajan päättymisen saakka, minkä jälkeen se tyhjennetään ääntenlaskentaa varten.
Sähköisessä äänestämisessä puhutaan joskus virtuaalisesta vaaliuurnasta.
Zlatko Burić

Zlatko Burić (s. 13. toukokuuta 1953 Osijek, Kroatia, Jugoslavia) on kroatialais-tanskalainen näyttelijä.
Burić sai näyttelijänkoulutuksensa synnyinkaupungissaan Osijekissa. Vuonna 1981 hän muutti Tanskaan serbialaisen vaimonsa Dragana Milutinovićin kanssa. Parilla on kolme lasta, ja he menivät naimisiin 7. lokakuuta 1998.
Burić on esiintynyt useissa tanskalaisissa elokuvissa, muun muassa "Pusher"-trilogian osissa "Pusher" (1996), "Pusher II" (2004) ja "Pusher 3" (2005). Roolistaan trilogian ensimmäisessä osassa hän sai parhaan miessivuosan Bodil-palkinnon vuonna 1997.
Vuonna 2009 Burićilla oli rooli yhdysvaltalaisessa elokuvassa "2012", jossa hän näytteli venäläistä miljardööriä.
Chelsea (Massachusetts)

Chelsea on kaupunki Suffolkin piirikunnassa Massachusettsin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se on pinta-alaltaan Massachusettsin pienin kaupunki ja yksi Yhdysvaltain tiheimmin asutuimmista paikkakunnista. Vuonna 2009 Chelseassa oli 37 483 asukasta. Bostonista sen erottaa Mysticjoki.
Historia.
Eurooppalaiset asuttivat nykyisen Chelsean ensimmäisen kerran vuonna 1624, kun Samuel Maverick asettui alueelle. Chelsean kunta perustettiin 10. tammikuuta 1739. Chelseassa käytiin Yhdysvaltain vapaussotaan kuulunut Chelsea Creekin taistelu 27. toukokuuta 1775.
Chelseasta erotettiin osia 1840-luvulla, ja osa Chelseasta perusti oman North Chelsean kunnan (nykyinen Revere) 19. maaliskuuta 1846. Chelseasta tuli kaupunki 13. maaliskuuta 1857.
Chelseaan iski 1900-luvulla kaksi tuhoisaa tulipaloa. Vuoden 1908 tulipalossa kuoli 19 ihmistä ja noin 18 000 jäi kodittomaksi. Kaikkiaan noin 3 000 rakennusta tuhoutui. Vuoden 1973 tulipalo tuhosi 18 korttelia. Sillä kertaa kuolonuhreilta kuitenkin vältyttiin, vaikka loukkaantuneita olikin runsaasti.
Keith Carter

Keith Eyre Carter (30. elokuuta 1924 Akron, Ohio – 3. toukokuuta 2013 Asheville, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiamitalisti.
Carter opiskeli Purduen yliopistossa ja voitti vuonna 1949 NCAA-mestaruuden 200 jaardin perhosuinnissa. Vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa Carter sai hopeaa 200 metrin rintauinnissa Joe Verdeurin jälkeen ajalla 2.40,2. Lisäksi hän kilpaili 100 metrin vapaauinnissa sijoittuen neljänneksi.
Carter kuoli 88-vuotiaana Pohjois-Carolinassa.
Vladimir Leonovitš

Vladimir Vladimirovitš Leonovitš (; 1924 Moskova – 1998) oli neuvostoliittolainen lintutieteilijä ja taidehistorioitsija.
Vladimir Leonovitšin isä oli insinööri ja äiti opettaja. Hän olisi halunnut biologiksi, mutta sairastuminen esti valmistumisen Moskovan yliopiston biologisesta tiedekunnasta. Hän opiskeli taidehistoriaa ja taiteen teoriaa, ja työskenteli Moskovan Puškin-museossa, jossa hän aloitti tutkijana numismatiikan osastolla ja kohosi museon tutkimussihteeriksi.
Lintutieteen alalla Leonovitšin oppi-isä oli Jevgeni Spangenberg, jonka mukana hän osallistui useille tutkimusmatkoille ja oppi munakokoelmien, preparoinnin ja museoinnin tekniikat. Hän keräsi yli kahden tuhannen pesyeen munakokoelman noin 500 lintulajilta. Kokoelma on sijoitettu Moskovan yliopiston eläintieteelliseen museoon. Leonovitš oli lintujen laulun erityistuntija ja teki yhdessä B. N. Veprintsevin kanssa satoja lauluäänitteitä ja osallistui julkaisutoimintaan.
Viktor Klintsten

Viktor Klintsten (s. 28. marraskuuta 1988) on ruotsalainen salibandymaalivahti, joka edustaa Ruotsin Superliigassa Storvretaa. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa vuodesta 2010 lähtien.
Ura.
Klintsten aloitti uransa Storvretan junioreissa nelivuotiaana. Aikuisten tasolla hän pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2005–2006. Samaan aikaan Klintsten pelasi alle 17-vuotiaiden sarjassa.
Kaudella 2006–2007 Klintsten siirtyi Ruotsin 1-divisioonaan Årstan riveihin, josta hän siirtyi kesken kauden II-divisioonan joukkueeseen Årstagårdeniin.
Kaudeksi 2007–2008 Klintsten palasi takaisin kasvattajaseuraansa Storvretaan, jossa hän pelasi yhdeksän ottelua, kunnes siirtyi loppukaudesta Storvreta Ungdomiin.
Kaudella 2008–2009 Klintsten palasi takaisin Storvretan riveihin. Hänet valittiin myöhemmin kauden 2009–2010 päätteeksi Ruotsin Superliigan parhaaksi maalivahdiksi.
Pavel Tomkovitš

Pavel Stanislavovitš Tomkovitš () on venäläinen lintutieteilijä.
Tohtori Pavel Tomkovitš toimii Moskovan yliopiston Eläintieteellisen museon lintutieteen osaston johtajana. Hän on myös museon munakokoelmien ja muiden kuin varpuslintujen kokoelmien kuraattori.
Tomkovitš on jäsenenä useissa kansainvälisissä lintutieteellisissä järjestöissä, kuten Working Group on Waders (CIS), jossa hän on hallituksen jäsenenä, International Ornithological Committee, Executive Committee of the International Wader Study Group ja Board of the Russian Bird Conservation Union. Hän on myös International Wader Study Groupin toimeenpanevan komitean jäsen, ja American Ornithologists' Unionin kirjeenvaihtajajäsen. Tomkovitš kuuluu "Bulletin of Moscow Society of Naturalists" -julkaisun ja vuosikirja "Ornithologian" toimitusneuvostoon, sekä koordinoi kansainvälistä Arctic Birds Breeding Conditions Survey -projektia.
Tomkovitš tutkii arktisen alueen lintujen levinneisyyttä, luokittelua ja sirrien biologiaa. Hän on osallistunut useille tutkimusretkille Frans Joosefin maalta Tšukotkaan ja Alaskaan. Hän kirjoittaa teosta Venäjän arktisten alueiden kahlaajien esiintymisestä, "The Atlas of the Breeding Waders of the Russian Arctic".
Al 'Aqabah

Al 'Aqabah () on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernementista. Se sijaitsee maan lounaisosassa Punaiseenmereen kuuluvan Akabanlahden rannalla. Al 'Aqabah on Jordanian ainoa kuvernementti, jolla on rantaviivaa merelle, ja se onkin sijaintinsa vuoksi tärkeää aluetta Jordanian taloudelle, sillä suurin osa maan ulkomaankaupasta kulkee alueen läpi. Kuvernoraatin pinta-ala on 6 900 neliökilometriä ja se on kooltaan Jordanian neljänneksi suurin. Kuvernementin alueella asui vuonna 2008 yhteensä 127 500 ihmistä, ja sen pääkaupunki on noin 80 000 asukkaan Akaba.
Vesannon vaakuna

Vesannon vaakuna on Vesannon kunnan tunnus. Vaakunan aihe viittaa paikkakuntalaisten harrastuneisuuteen musiikin saralla.
Vaakunan selitys on ”mustassa kentässä kultaiset viitosjänteet.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Vesannon kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 25. syyskuuta 1967. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 3. tammikuuta 1968.
Vieremän vaakuna

Vieremän vaakuna on Vieremän kunnan tunnus. Vaakuna aihe viittaa sekä kunnan nimen alkukirjaimeen että laajoihin metsämaihin.
Vaakunan selitys kuuluu ”mustassa kentässä kaateinen polviorsi, jossa kasvaa havun oksa; molemmat kultaisia.” Vaakunan ovat suunnitellut Aake Kaarnama, ja Vieremän kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 24. tammikuuta 1964. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 17. huhtikuuta samana vuonna.
Jonas Adolf Niska

Jonas Adolf Niska (22. tammikuuta 1771 Oulu – 4. tammikuuta 1828 Oulu) oli suomalainen laivanvarustaja, kauppias ja sahanomistaja.
Suvun kantaisä Henrik Niska oli tullut Ouluun porvariksi pian kaupungin perustamisen jälkeen vuonna 1612. Jonas Niskan aikana 1700– ja 1800–lukujen vaihteessa Niskat olivat yksi vaikutusvaltaisimmista ja varakkaimmista porvarisuvuista Oulussa.
Jonas Niska sai porvarinoikeudet 1797. Yhdessä veljensä Isak Niskan ja kauppias Zachris Wacklinin perusti "Bolaget Niska &amp; Wacklin" -laivanvarustamon 1799. Yritys omisti lukuisia laivoja ja myös rakennutti niitä. Jonas Niskan vastuulla yrityksessä oli laivojen rakennuttaminen. Laivanvarustuksen ohella yritys omisti myös Koitelin sahan Kiimingissä ja puolet Sinetän sahasta Rovaniemellä.
Jonas Niskalle myönnettiin kauppaneuvoksen arvo 1819.
Koputtaja

Koputtaja ("Heimo cavernahabentidae") on Tony DiTerlizziin keksimä ja Holly Blackin kuvittama myyttinen olento Spiderwickin kronikat -fantasiakirjasarjasta. 
Perustieto.
Koputtajat ovat arvoituksellisia olentoja, jotka joissakin kulttuureissa tunnetaan paremmin nimellä "vuoripeikko". "Koputtajat" elävät yleensä kaivoksissa, joissa ne matkivat kaivosmiesten tuottamia ääniä koputtelemalla kallionseinämiä. Kerrotaan että koputtajat jatkavat kaivauksia öisin ihmisten lähdettyä, mutta koska ne eivät ilmeisesti työstä metallia, ei tiedetä tarkkaan, mitä ne oikein etsivät. 
Kaivosmiehet arvostavat koputtajia, sillä ne varoittavat lähestyvistä vaaroista, kuten käytävien romahduksista, seiniä paukuttamalla. Joskus jyskettä kuuluu kaikkialta kuin luolassa olisi kokonainen koputtajalauma, mutta se on ilmeisesti vain kaiun aiheuttama harha.
Koputtajat inhoavat viheltelyä ja kiroilua. Ne pudottavat pikkukivien ryöpyn niiden niskaan, jotka viheltävät, kiroilevat tai käyttäytyvät muuten epäkunnioittavasti niitä kohtaan. 
Koputajat asuvat myös kaivoissa, luolissa ja joskus jopa kellareissa.
Ulkonäkö.
Koputtajat ovat salamyhkäisiä olentoja, mutta harmillisen vähän näistä on tietoa kertynyt. Nämät lepakkomaiset olennot ovat täysikasvuisina noin 80 cm pitkiä ja kyyryasennossa kulkevia. Läpikuultavaa ihoa peittää persikkamainen nukka. Suuret korvat pystyvät liikkumaan erisuuntiin yhtä aikaa kuten kissoilla. 
Etusormi on erikoistunut luolien seinämien koputtamiseen ja on täten muita sormia tavallista pidempi.
Monet koputtajat ovat myös mieltyneet ihmistavaroihin ja keräävät niitä, esimerkiksi kahvikupit ja vaatteiden riekaleet ovat kovassa suosiossa.
Ma’an (kuvernementti)

Ma’an () on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernementista. Kuvernementin pinta-ala on 32 832 neliökilometriä ja se on kooltaan Jordanian suurin. Sen alueella eli vuonna 2008 yhteensä 111 200 ihmistä, mikä tekee siitä asukasluvultaan Jordanian toiseksi pienimmän. Ma’an kuvernementin pääkaupunki on noin 26 000 asukkaan Ma’an.
Piirikunnan alueella sijaitsee muun muassa Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Petran historiallinen kaupunki.
Jyväskylän vaakuna

Jyväskylän vaakuna on Jyväskylän kaupungin virallinen tunnus, jonka aihe viittaa kauppaan ja alueen sisävesiliikenteeseen. Nykyinen vaakuna on Jussi Jäppisen suunnittelema.
Vaakunan selitys kuluu: ”Jaettu kilpi, jonka yläkentässä on hopeanvärinen merkurion sauva sinisellä pohjalla ja alakentässä hopeanvärisellä pohjalla luonnonvärisenä sisäjärviveneen keula suoraan edestä katsottuna sekä sen alla kolme sinistä aaltoviivaa.”
Jyväskylän vaakunan historia.
Jyväskylälle vahvistettiin ensimmäinen vaakuna vuonna 1838. Vaakunan sinisessä yläkentässä oli kuvattuna keisari Nikolai I:n monogrammi kruunuineen, sekä kaupungin perustamisajankohta roomalaisin numeroin. Vaakunan hopeiseen alakenttään oli sijoitettu Päijänteen vedenkulkua kuvaava perämela, sekä kaupankäyntiä kuvaava Merkuriuksen sauva. Vuonna 1861 venäläinen heraldikko Bernhard von Köhne laati oman ehdotuksensa Jyväskylän vaakunaksi Suomen muiden kaupunkien tapaan. Ehdotuksessa kilven värijako oli korvattu kokonaan sinisellä kilvellä ja Nikolai I:n monogrammin N-kirjain vaihdettu latinalaisesta kyrilliseen. Myös roomalaiset numerot oli poistettu ja alakentän sauva vaihdettu kuokkaan. Kilven ympärille oli sijoitettu vehnäntähkiä, mahdollisesti kuvaamaan maanviljelystä. Von Köhnen ehdotusta ei kuitenkaan koskaan otettu käyttöön.
Venäläisvallan päättymisen jälkeen tuli ajankohtaiseksi poistaa kaupunkien vaakunoista kaikki tsaariin viitanneet tunnukset, ja Jyväskylänkin uudeksi vaakunaksi tehtiin suunnittelukilpailun tuloksena useita ehdotuksia. Muun muassa taiteilija Akseli Gallen-Kallela laati ehdotuksen, jossa keisarallinen monogrammi olisi korvattu avonaisella kirjalla, mahdollisesti kuvaamaan vuonna 1863 perustettua Jyväskylän yliopistoa. Useista ehdotuksista huolimatta suunnittelukilpailusta ei löydetty kaupungille sopivaa vaakunaa. Lopulta 11. joulukuuta 1931 tasavallan presidentti P. E. Svinhufvud hyväksyi Kansallismuseon muinaistieteellisen toimikunnan ehdotuksen, jossa Merkuriuksen sauva siirrettiin kilven yläkenttään ja alakentän perämela korvatiin laineiden päälle sijoitetulla veneen keulalla.
Vuoden 1931 vaakuna sisälsi kuitenkin heraldisia heikkouksia, ja kaupunki järjesti jälleen suunnittelukilpailun uudesta vaakunasta vuonna 1951. Kun kilpailun jälkeen kävi ilmi, ettei kokonaan uudesta vaakunasta saavuteta kaupungissa yhteisymmärrystä, kilpailun voittajaa, heraldikko Olof Erikssonia pyydettiin korjaamaan vanhaa vaakunaa heraldisesti oikeaoppisemmaksi. Erikssonin tärkein muutos oli korjata vanhan vaakunan suurin heraldinen heikkous, irtonaiset aallot kilven reunasta reunaan yltäviksi aaltoviivoiksi, ja uudelleen piirretty vaakuna otettiin käyttöön 1953. Vaakunasta oli olemassa useita hieman toisistaan poikkeavia versioita erilaisia käyttötarpeita varten.
Vaakuna on tämän jälkeen kokenut vielä yhden pienemmän muutoksen vuonna 2000, jolloin aiemmat versiot korvasi graafikko Jussi Jäppisen uudelleen piirtämä vaakuna, joka yksinkertaisti piirroskuvaa painotekniikan vaatimuksia vastaavaksi.
Coffee Shop (Red Hot Chili Peppersin kappale)

Coffee Shop on Red Hot Chili Peppersin kappale yhtyeen vuoden 1995 albumilta "One Hot Minute". Kappale on albumin neljäs single, ja se julkaistiin vuonna 1996.
Albumilta julkaistiin viisi singleä, ja niistä "Coffee Shop" oli toinen, joka ei päässyt millekään musiikkilistalle, ja "Shallow Be Thy Game" oli toinen.
Musiikkityyli ja sanat.
Kappaleelle on ominaista särötetty, crunch-tyylinen kitarasoundi, joka heijastaa kappaleen raskautta, mikä on ominaista myös muille albumin "One Hot Minute" kappaleille, kuten kappaleelle "Deep Kick".
Yhtyeen basisti Flea soittaa kappaleella bassoa hyvin virtuositeettisesti, hyvinä esimerkkeinä kaksi bassosooloa, toinen kappaleen keskellä, toinen lopussa.
Kappaleen sanat ovat, kuten monissa muissakin albumin kappaleissa, hyvin arvoituksellisia, synkkiä ja outoja, mikä johtui albumin nauhoitusten aikana laulaja Anthony Kiediksen läpikäymästä huumekierteestä.
Singlen kappaleet.
CD Single 1
Saksan salibandymaajoukkue

Saksan salibandymaajoukkue edustaa Saksaa kansainvälisissä salibandyturnauksissa. Saksan maajoukkue on maailmanrankingissa sijalla 8.
Historia.
Saksa pelasi ensimmäisen maaottelunsa 20. helmikuuta 1994 Tšekkiä vastaan, jossa se kärsi 1–9 tappion. Ensimmäisen turnauksen maa pelasi vuoden 1995 Euroopan-mestaruuskilpailuissa, jossa se sijoittui turnaukesen viimeiseksi hävittyään kaikki ottelut.
Ensimmäisestä voitosta Saksa pääsi juhlimaan salibandyhistorian ensimmäisissä maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1996 voitettuaan neljännessä ottelussaan Singaporen maalein 11–0. Heti perään Saksa otti historian toisen voittonsa Unkarista maalein 8–3.
Chinatown, My Chinatown

”Chinatown, My Chinatown” on Jean Schwartzin säveltämä ja William Jeromen sanoittama musiikkikappale vuodelta 1910. Sitä esitettiin vuoden 1910 musikaalirevyyssä "Up and Down Broadway", ja myöhemmin useat vaudeville-esiintyjät ottivat kappaleen ohjelmistoonsa. Kiinalaissyntyiset esiintyjät lauloivat sitä usein sekä englanniksi että kantoninkiinaksi.
Kappaleesta tuli 1930-luvulla suosittu jazzstandardi. Sen ovat nauhoittaneet muun muassa Fletcher Henderson, Louis Armstrong, Louis Prima, Stéphane Grappelli, Lionel Hampton ja Tommy Dorsey.
Jordanian kuvernementit

Jordanian kuvernementit ovat maan ylimmän tason hallintoyksiköitä. Jordania jakautuu kahteentoista kuvernementtiin (muhafazat, yksikössä: muhafazah). Jokaista kuvernementtia johtaa kuninkaan nimittämä kuvernööri, jolla on yksin valta eri hallinnonalan toimissa ja kehityshankkeissa oman kuvernementtinsa alueella.
Sonic Free Riders

Sonic Free Riders on "Sonic the Hedgehog" -sarjaan kuuluva ajopeli ja kolmas peli "Sonic Riders" -kokoelmasta. Se julkaistiin Pohjois-Amerikassa 4. marraskuuta, Euroopassa 10. marraskuuta, Australiassa 18. marraskuuta ja Japanissa 20. marraskuuta 2010 ainoastaan Xbox 360 -konsolille. Peli on jatko-osa kaksi vuotta aiemmin julkaistulle "lle".
Tämä on ensimmäinen peli "Sonic Colors" -pelin kanssa, jossa kaikki aiemmat 4Kids-ääninäyttelijät Mike Pollockia lukuun ottamatta on korvattu Studiopoliksen ääninäyttelijöillä. 
Pelaaminen.
Peli hyödyntää Kinect-ohjainta. Ohjauksen osalta peli eroaa edeltäjästään siten, että tätä peliä ohjataan pelaajan vartalo-, käsi- ja jalkaliikkeillä, ja niiden avulla yritetään päästä jokainen taso läpi.
Tässä pelissä uutta on se, että pelaajilla on kykyjä lentää erilaisilla moottoripyöräajoneuvoilla, joilla pystyy tekemään päätöslauselmaesityksiä. Keräämällä tarpeeksi sormuksia kaikista tasoista, pelaaja voi virittää kyseisiä kaksipyöräisiä vehkeitä mikä parantaa niiden ominaisuuksia. Pelissä on saatavilla useita lisävoimia ja aseita jotka kukin edellyttävät erityisiä voimia, kuten ohjuksen. Kuten aiemmissa peleissä, hahmot on jaettu nopeus-, lento- ja voimaluokkiin. Pelaajat voivat varustaa erityisiä ominaisuuksia omiin kulkuneuvoihinsa, kuten ominaisuuden vetää paremmin mutkat tai kyvyn murtaa esteet. 
Pelin tärkein kampanja on Grand Prix -tilassa, jossa pelaajat valitsevat yhden tiimin useista tiimeistä jolla pelataan peli läpi. Time Attack- ja Free Race -tilojen lisäksi pelissä on moninpelitila, joka sisältää muutamia kampanjoita, joissa voi pelata yhteistyöpeliä. Verkkomoninpeliin mahtuu kahdeksan pelaajaa. 
Juoni.
Dr. Eggman aikoo pitää toisen EX World Grand Prixin ja antaa palkinnoksi rahaa ja aarteen. Hän laittaa kisaan neljä joukkuetta. Todellisuudessa hänen motiivinsa on kerätä tietoa pelaajista ja ohjelmoida kyseiset tiedot hänen omiin E-10000G-sarjan robotteihinsa. Lopulta E-10000B-robotti, joka kuuluu Team Darkin joukkoon, paljastaa olevansa Metal Sonic, joka haastaa Sonicin viimeisessä kisassa.
Tarinatila sisältää neljä joukkuetta, joista jokainen joukkue sisältää kolme pelattavaa hahmoa.
Vastaanotto.
Peli sai kriitikoilta ristiriitaisia arvosteluja. IGN antoi pelille arvosanaksi 7.5 ja totesi, että "Sonic Free Riders" on vahva laukaisu Kinectille, mutta vastineeksi IGN kritisoi liikkeiden ohjaamista, joka tekee peliin mukaan tempaamisesta vaikeampaa. Official Xbox Magazine antoi myös pelille arvosanaksi 7.5 kehuen laajaa sisältöä ja moninpelitoimintoja, mutta samalla se kritisoi satunnaisia Kinectin reagoimattomuuksia. GameTrailers antoi arvosanaksi 4.5 ja kritisoi raskasta valvontajärjestelmää, joka rasittaa kehon. Brian Crecente Kotakusta sanoi "Sonic Free Ridersiä" ”surkeimmaksi Kinect-peliksi, jota hän on pelannut”. Joystick antoi pelille arvosanaksi 1/5 tähteä ja kutsui sitä päähän ottavaksi peliksi, kun siinä ”täytyy liikutella vartaloa edestakaisin aivan järjettömästi”.
Ferdinand Granberg

Ferdinand Granberg (17. helmikuuta 1814 Raahe – 22. heinäkuuta 1877 Oulu) oli suomalainen kauppias, teollisuudenharjoittaja ja laivanvarustaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen (1856).
Granbergin vanhemmat olivat merikapteeni Gustaf Ferdinand Granberg ja Catharina Elisabet Junell ja puoliso vuodesta 1837 Sophia Franzén, kauppaneuvos Johan Franzénin tytär. Granberg kävi Lyypekissä kolmivuotisen kauppakoulun. Hän sai kauppaporvarin oikeudet Oulussa 1835. Granberg omisti osuuden Kokkosaaren laivavarvista Oulussa ja hän oli yksi kaupungin suurimmista laivanvarustajista, vuonna 1848 suurin. Muiden oululaisten kauppiaiden tapaan Granberg kärsi menetyksiä Oolannin sodan aikana, kun englantilaiset polttivat Oulussa tervahovin ja laivoja. Granbergin menetykset olivat 24 935 hopearuplaa. Granberg oli monen pohjoissuomalaisen sahan osakas, muun muassa Kynkään sahan (Pudasjärvi), Kestilän sahan (Ii) ja Röytän sahan (Tornio). Muiden oululaisten kauppiaiden kanssa Granberg osti 1859 suomussalmelaisen Ämmän ruukin, johon myöhemmin yhdistettiin Kurimon ruukki Utajärven Särkijärvellä. Uutta yritystä Kurimon-Ämmän Rautatehdasta ei kuitenkaan saatu kannattavaksi, ja se jouduttiin luovuttamaan velkojille. Granberg teki konkurssin 1875.
Kōtō-in

Kōtō-in () on Kiotossa Daitoku-jin alueella olevista temppeleistä pienimpiä. Temppelin ja siihen liittyvän puutarhan perusti noin vuonna 1603 huomattava Momoyama-kauden soturi Hosokawa Tadaoki (1563–1645).
Temppelin pääportilta alkaa kivipolku, jota reunustavien vaahteroiden latvuksista muodostuu katos. Käytävän päässä on portti, jossa on pieni shōjin peittämä kellonmuotoinen ikkuna. Ikkuna on yleensä kiinni. Polku kääntyy ja jatkuu temppelille.
Tōji-in

Tōji-in () on buddhalainen temppeli Kioton Kita-kun suuralueella Japanissa. Se edustaa Rinzai-koulukunnan Tenryū-ji-haaraa. Tōji-in on hautaustemppeli ("bodaiji") joka on omistettu Ashikaga Takaujille, Ashikagan hallitsijasuvun ensimmäiselle shōgunille. Siellä palvotaan ensisijaisesti Shakyamunia.
Takauji perusti Tōji-inin Kinugasavuoren juurelle vuonna 1341. Avukseen hän kutsui zenmunkki Musō Sosekin. Temppelin nimi oli alun perin Tōji-ji, mutta Takaujin kuoltua vuonna 1358 sen nimeksi vaihdettiin Tōji-in Takaujin postuumin buddhalaisen nimen (Tōji-inden) mukaan. Myöhemmin Tōji-inistä tuli Ashikagan suvun hautatemppeli, jonne on haudattu muutkin Ashikaga-shōgunit.
Temppelin nykyinen päähalli on Fukushima Masanorin rakennuttama vuonna 1616. Se on siirretty paikalle Myōshin-jin sivutemppeliltä. Temppelin "Reikō-den"-hallissa säilytetään Ashikaga-shōguneita esittäviä puuveistoksia. Vuonna 1863 "sonnō jōi" -liikkeen samurait murtautuivat halliin ja irrottivat kolmelta veistokselta päät.
Theodor Kleine

 
Theodor ”Theo” Kleine (4. syyskuuta 1924 Lünen, Nordrhein-Westfalen – 12. helmikuuta 2014 Lünen) oli 1950-luvun lopussa kilpaillut saksalainen ratameloja. Hän sai vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa hopeaa 10 000 metrin kajakkikaksikossa yhdessä Fritz Brielin kanssa.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Kleine voitti vuonna 1958 kaksi kultamitalia. Sekä 1 000 että 10 000 metrin kajakkinelikoissa voittajajoukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Michel Scheuer, Gustav Schmidt ja Georg Lietz. Kleine saavutti mitaleita myös Euroopan-mestaruuskilpailuista.
Kookossaarensirkku

Kookossaarensirkku ("Pinaroloxias inornata") on darwininsirkkuihin kuuluva varpuslintu, jota tavataan vain Costa Ricalle kuuluvalla Kookossaarella. Se on sukunsa ainoa laji.
Koko ja ulkonäkö.
Kookossaarensirkku on tanakkaruumiinen lintu, jonka pituus on 12 senttiä, ja paino noin 16 grammaa. Lajin Koiraiden ja naaraiden väritys on samanlainen kuin Galápagossaarilla elävillä maasirkuilla. Naaraiden höyhenpeite on selkäpuolelta mustanruskea ja siinä on epäselviä oliivinruskeita juovia. Vatsapuoli on sitä vastoin ruskeankeltainen ja sitä kirjovat mustat juovat. Ruskeankeltaista on myös selkäpuolella, esimerkiksi otsassa, siivissä ja silmien yläpuolella. Koiraat ovat täysin mustia. Nokka on ohut ja suippo. Nuoret linnut ovat naaraiden näköisiä, keltaista nokkaa lukuun ottamatta.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Kookossaarensirkku on Kookossaaren endeeminen laji. Se on ainoa darwininsirkku, joka ei elä Galápagossaarilla. Kookossaarelta on matkaa emämaahan Costa Ricaan noin 500 kilometriä. Lajin esi-isät tulivat saarelle Galápagossaarilta ehkä epätoivoisen muuttomatkan tai myrskyn kuljettamina. Saarella elää vain yksi sirkkulaji, sillä Kookossaari on yksittäinen valtamerisaari, eikä kuulu mihinkään saaristoon, joten se ei ole suotuisa paikka eri populaatioiden eristämiseksi toisistaan. Lajin levinneisyys kattaa vain 25 neliökilometriä. Se on saaren yleisin maalintu ja esiintyy runsaimpana alankoalueilla, ylängöillä harvemmassa. 
Pääosa Kookossaaresta on rehevien trooppisten metsien peitossa, mutta laji elää saaren kaikissa ympäristötyypeissä. Sitä tavataan niin rannikoiden hibiskus-tiheiköissä, metsämailla, avoimilla alueilla kuin metsän latvustossakin.
Kookossaarensirkku luokitellaan elinvoimaiseksi. Saarelle tuodut vuohet, siat ja peurat vahingoittavat saaren elinympäristöjä. Lisäksi kissat ja rotat saattavat saalistaa kookossaarensirkkuja. Laji näyttää kuitenkin olevan melko vastustuskykyinen tulokaslajien aiheuttamalle häiriölle. Lajin kannan uskotaankin olevan olevan vakaa. Kookossaari on suojeltu kansallispuistona ja kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Elintavat.
Kookossaarensirkun laulu koostuu pitkästä sirinästä, jonka taajuus nousee lopussa. laulua edeltää usein läpitunkeva, metallinen nuotti. Huutoihin kuuluvat epätasainen "djrr"-huuto ja "tyew"-vihellys. Kookossaarensirkku on kaikkiruokainen laji. Jokainen Galapagossaarilla elävä darwininsirkkulaji on erikoistunut lajitasolla tiettyyn ravintokohteeseen, mutta kookossaarensirkut ovat erikoistuneet tiettyyn ravintoon yksilötasolla. Jotkin yksilöt saattavat erikoistua lehvästössä lepääviin hyönteisiin, toiset pehmeisiin hedelmiin, meteen tai siemeniin. Näin monen eri ravinnonhankintatavan taustalla on ilmeisesti kilpailun puute.
Kookossaarensirkun lisääntymisestä tiedetään vain vähän. Pesintä ajoittuu pääosin tammi-toukokuulle, mutta laji voi pesiä mihin aikaan vuodesta tahansa. Naaras munii kerralla 2 munaa.
Al Mafraq

Al Mafraq () on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernementista. Se on Jordanian toiseksi harvimmin asuttu alue, ja sijaitsee maan luoteisosassa rajoittuen pohjoisessa Syyriaan, idässä Irakiin ja etelässä Saudi-Arabiaan. Al Mafraqin pinta-ala on 26 541 neliökilometriä, joten se on kooltaan Jordanian toiseksi suurin. Kuvernementin alueella asui vuonna 2008 noin 275 000 ihmistä. Sen pääkaupunki on noin 47 000 asukkaan Mafraq.
Raï’n’B Fever 3

Raï'n'B Fever 3 on Kore &amp; Bellekin tuottama Raï'n'B Fever levysarjan kolmas osa. Se julkaistiin 6. lokakuuta 2008. Levyllä esiintyivät raï-, R&amp;B-, ja rap-artisteja kuten Sinik, Kenza Farah, Amel Bent ja Reda Taliani.
Tulilinjalla (televisiosarja)

Tulilinjalla ("Human Target") on yhdysvaltalainen toimintadraamasarja vuodelta 2010. Jonathan E. Steinbergin FOX-televisioyhtiölle kehittämä sarja perustuu DC Comicsin "Human Target" -sarjakuvan hahmoihin. FOX peruutti sarjan 10. toukokuuta 2011.
Sarjan päähahmo on Christopher Chance (Mark Valley), San Franciscossa asuva henkivartija ja turvallisuuskonsultti. Chancen apuna ovat hänen liikekumppaninsa Winston (Chi McBride) ja ystävä Guerrero (Jackie Earle Haley).
Suomessa sarja alkoi MTV3:lla 6. joulukuuta 2010.
Boleslav Javorski

Boleslav Leopoldovitš Javorski (, 1877–1942) oli venäläinen musikologi, musiikinopettaja ja pianisti. Hän toimi professorina Kiovan konservatoriossa vuodesta 1916 lähtien ja Moskovan konservatoriossa vuodesta 1938 lähtien.
Javorski syntyi Harkovassa vuonna 1877 ja valmistui Moskovan konservatoriosta vuonna 1903. Hän opiskeli sävellystä Sergei Tanejevin johdolla.
Šonqar

Shonqar (, ) on kuukausittain ilmestyvä baškiirinkielinen nuortenlehti. Sitä on julkaistu Baškortostanin pääkaupungissa Ufassa tammikuusta 1994. Lehden päätoimittaja on Azamat Yuldashbayev. Vuonna 2010 levikki oli 6 500.
Historia.
Baškiirinkielisen nuorten aikakauslehden konsepti syntyi vuonna 1990, jolloin ryhmä toimittajia julkaisi artikkeleja baškiirinkielisessä kirjallisuuslehdessä.
Shonqarin ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 1993 (Kustannusliike Kitap). Tammikuusta 1994 lehteä alettiin julkaista itsenäisenä kuukausittain ilmestyvänä aikakauslehtenä.
Nykyään lehti on suosittu niin Baškortostanissa kuin mullakin alueilla Venäjällä. Lehdestä on tullut tärkeä foorumi Baškortostanin perinteiselle kulttuurille, ja se lisää myös etnistä tietämystä. Nykyään lehdessä julkaistaan myös tunnettujen baškiirikirjailijoiden ja yhteiskuntatieteilijöiden (kuten Ravil Bikbayev, Yihat Soltanov, Rashit Soltangaraev) runoja ja artikkeleita.
Michel Scheuer

 
Michel Scheuer (20. toukokuuta 1927 Rodange, Luxemburg – 31. maaliskuuta 2015 Krefeld) oli saksalainen ratameloja. Hän voitti kultaa miesten 1 000 metrin kajakkikaksikossa Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Samoissa kisoissa hän sai pronssia 10 000 metrin kajakkiyksikössä, jossa hänellä oli jo aiempi olympiapronssi vuodelta 1952.
Maailmanmestaruuskilpailuissa Scheuer sai yhteensä kolme mitalia vuosina 1954 ja 1958.
Scheuer voitti myös kaksi Euroopan mestaruutta. Hän kuoli Krefeldissä 87-vuotiaana 31. maaliskuuta 2015.
Alida van der Anker-Doedens

 
Alida Geertruida ”Lida” van der Anker-Doedens (28. heinäkuuta 1922 Rolde – 1. huhtikuuta 2014 Haarlem) oli Alankomaita edustanut meloja. Vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa hän sai naisten 500 metrin kajakkiyksikössä hopeaa ajalla 2.32,8. Vuoden 1952 olympialaisissa Helsingissä hän jäi mitaleitta sijoittuen 500 metrin kajakkiyksikössä neljänneksi.
E. Y. Harburg

Edgar ”Yip” Harburg, alun perin Isidore Hochberg (1898–1981), oli yhdysvaltalainen sanoittaja. Hänen tunnetuimpia sanoituksiaan ovat kappaleet ”April in Paris” (säv. Vernon Duke), ”It’s Only a Paper Moon” (säv. Harold Arlen) sekä Oscar-palkinnon voittanut ”Over the Rainbow” (säv. Arlen) vuoden 1939 elokuvasta "Ihmemaa Oz".
Harburg syntyi New Yorkissa köyhään venäjänjuutalaiseen siirtolaisperheeseen. Hän sai lapsena leikkisyydestään ja energisyydestään johtuen lempinimen ”Yipsel” (jiddišiksi ”orava”). Harburg ja kaksi vuotta vanhempi Ira Gershwin kävivät samaa lahjakkaille lapsille tarkoitettua high schoolia ja kirjoittivat yhdessä koulun sanomalehteä. Myöhemmin Harburg ja Gershwin opiskelivat yhdessä New Yorkin City Collegessa. Harburg aloitti musiikin sanoittamisen City Collegessa opiskellessaan.
Valmistuttuaan Harburg työskenteli jonkin aikaa lehtimiehenä Etelä-Amerikassa ja perusti New Yorkiin palattuaan kodinkoneyrityksen, jonka hän kuitenkin menetti vuoden 1929 pörssiromahduksessa. Yrityksensä menetyksen myötä hän ryhtyi kokopäivätoimiseksi sanoittajaksi. Gershwin auttoi häntä pääsemään alkuun lainaamalla hänelle rahaa ja esittelemällä hänet säveltäjä- ja kirjailijatuttavilleen. Harburgin ensimmäinen pitkäaikainen yhteistyökumppani oli säveltäjä Jay Gorney, jonka kanssa hän kirjoitti muun muassa Helen Morganin vuoden 1929 hittikappaleen ”What I Wouldn’t Do for That Man” sekä 1930-luvun laman tunnukseksi muodostuneen ”Brother, Can You Spare a Dime?” vuodelta 1932. Jälkimmäinen kappale tunnetaan suomeksi nimellä ”Vippaa mulle viitonen”, jonka levytti Fredi (Matti Siitonen) vuonna 1972 Vexi Salmen suomentamin sanoin.
Harburgin yhteistyö säveltäjä Harold Arlenin kanssa alkoi vuonna 1933 kappaleella ”It’s Only a Paper Moon”. Harburg ja Arlen tekivät epäsäännöllisesti yhteistyötä vuosikymmenten ajan – kaksikon menestyneihin tuotoksiin kuuluu muun muassa Ira Gershwinin kanssa kirjoitettu musiikkirevyy "Life Begins at 8:40", vuoden 1939 parhaan laulun Oscar-palkinnon voittanut kappale ”Over the Rainbow”, vuoden 1943 elokuvan "Tupa taivaassa" musiikkiraita sekä Broadway-näytelmä "Bloomer Girl" vuodelta 1944.
Cheb Bilal

Cheb Bilal (, s. 23. heinäkuuta 1966 Cherchell, Algeria) on algerialainen Raï-laulaja.
Elämäkerta.
Bilal syntyi Cherchell, mutta vietti suurimman osan elämästään Oranissa. Hän esiintyi aluksi häissä ja muissa juhlatapahtumissa, kunnes vuonna 1980 perusti oman yhtyeensä El Ahouar. Sittemmin Bilal muutti Ranskaan, Marseilleen vuonna 1989, jossa hän työskenteli samalla laittomasti ilman työlupaa baarissa. Marseillessa Bilal teki omia sanoituksiaan ja nousi pian Raï-laulajaksi. Sittemmin vuonna 1997 hän julkaisi ensimmäisen albuminsa Babor Li Jebn. Myöhemmin 2000-vuosikymmenen aikana Bilel on vieraillut muiden artistien levyillä, kuten Rim'K:n Maghreb Unitedissa ja Raï'n'B Fever 3:ssa.
Tolvajärven tsasouna

Profeetta Elian tsasouna oli yksi Korpiselän ortodoksisen seurakunnan tsasounista ja se sijaitsi Korpiselän Tolvajärvellä Kotijärven rannalla. Tsasouna oli rakennettu 1860-luvulla ja se oli pyhitetty profeetta Elian muistolle. Tsasouna oli rakennettu hirrestä luonnonkiviperustalle ja siinä oli lankkukatto. Tsasouna oli kolme metriä korkea ja sen pinta-ala oli 18 m². Tolvajärven tsasounaa korjattiin viimeksi 1930-luvulla. Profeetta Elian tsasouna tuhoutui talvisodan aikana käydyssä Tolvajärven–Ägläjärven taistelussa.
Tolvajärven tsasouna toimi esikuvana Seppo Latvalan suunnittelemalle ja vuonna 1973 valmistuneelle Joensuun Saarivaarassa sijaitsevalle Kristuksen kirkastumisen tsasounalle. Samoin se on ollut esikuvana Ilomantsin Parppeinvaaralle 1980 rakennettuun Kaikkien Pyhien tsasounalle.
Tolvajärvellä sijaitsi myös ennen profeetta Elian tsasounaa valmistunut ja 1910-luvulla purettu Tolvajärven vanha tsasouna, joka oli pyhitetty Neitsyt Marian syntymän muistolle.
Henri Pulkkinen

Henri Pulkkinen -nimisiä henkilöitä ovat:
You Have to Burn the Rope

You Have to Burn the Rope on Kian Bashirin suunnittelema nettiselainpeli.
Pelaaminen.
Pelissä pelaajan täytyy ohjata hahmo yhden yksinkertaisen tason läpi. Tason lopussa pelaaja taistelee "Grinning Colossusia" vastaan. Voittaakseen pelin, pelaajan täytyy sytyttää köyden palamaan soihdulla, joka on kiinni kattokruunussa. Kattokruunu tipahtaa "Grinning Colossusin" päälle ja peli on ohi.
Pelin lopputekstien aikana soi kappale "Now You're A Hero", jonka on säveltänyt Henrik Nåmark. Koko peli on yleensä lyhyempi kuin lopputekstien aikana soiva kappale, joka kestää 2:13 minuuttia.
Fritzi Schwingl

 
Friederike ”Fritzi” Schwingl (28. heinäkuuta 1921 – 9. heinäkuuta 2016) oli 1940–1950-luvuilla kilpaillut itävaltalainen rata- ja slalom-meloja.
Schwingl saavutti olympiapronssimitalin naisten 500 metrin kajakkiyksikössä Lontoossa 1948 ajalla 2.32,9. Ratamelonnan MM-kilpailuissa hän saavutti kaksi hopeaa ja kaksi pronssia vuosina 1948–1954.
Slalomin eli koskipujottelun MM-kilpailuissa Schwingl voitti kolme kultamitalia. Schwingl kuoli kaksi viikkoa ennen 95-vuotissyntymäpäiväänsä 9. heinäkuuta 2016.
Klimavitšy

Klimavitšy () eli Klimovitši () on pienehkö kaupunki ja piiri Valko-Venäjän Mahiljoun maakunnan itäosissa Venäjän rajalla. Vuoden 2010 alussa Kastsjukovitšyn kaupungissa asui 17 000 ja koko piirissä 28 400 ihmistä.
Maantiedettä ja liikenneyhteyksiä.
Klimavitšyn piiri rajoittuu etelässä Mahiljoun alueen Hotsimskin, Kastsjukovitšyn ja Krasnapollen piireihin ja lännessä Tšerykaun ja Krytšaun piireihin. Etelässä Klimavitšy piirin raja on samalla Valko-Venäjän ja Venäjän Smolenskin alueen välinen valtakunnanraja.
Piirin länsiraja seuraa jonkin matkaa Dneprin sivuhaaran, Homelia (Gomel) kohti laskevan Sož-joen uomaa; koko piiri kuuluu Sožin valuma-alueeseen. 
Itäisen Valko-Venäjän rautateiden risteyskaupunki Oršasta johtaa junarata Horki-Krytšau-Klimavitšy-Kastsjukovitšy-Venäjän Brjanskin alueen Unetšaan. Klimavitšyn rautatieasema sijaitsee runsas 2 kilometriä keskustan länsipuolella. Lisäksi piirin pohjoisosien läpi kulkee rata Mahiljou-Tšavusy-Krytšau-Smolenskin alueen Roslavl. Maanteitse (kantateitä P122, P43 ja P75) pitkin maakunnan pääkaupunki Mahiljouhun on 140 kilometriä.
Družba-öljyputkin sivuhaara kulkee Brjanskin alueen Unetšasta muun muassa Kastsjukovitšyn, Klimavitšyn ja Horkin piirien kautta Navapolatskiin..
Tšernobyl ja teollisuus.
Erityisesti Klimavitšyn piirin kaikkein läntisin osa on kärsinyt Tšernobylin ydinvoimalakatastrofin vaikutuksista. Vuoden 1996 yhteenvetokartan mukaan kaukokulkeuman tuomat cesium-137 -pitoisuudet ylsivät yhä paikoin 555–1 480 kBq/m²:n tasoon (pysyvän eli tiukan radioaktiivisuusvalvonnan alue). Kartan mukaan piirin keski- ja itäosissa pitoisuudet olivat matalampia. 
Piirin merkittävimpiä teollisuuslaitoksia ovat Klimavitšyn likööri- ja votkatislaamo sekä jauhotehdas.
Helsingin kaupungin kaasulaitos

Helsingin kaupungin kaasulaitos oli vuosien 1900 ja 1977 välillä Helsingin kaupungin kaasunjakelusta vastannut yhtiö.
Helsingin Kaasuvalaistusosakeyhtiö aloitti kaasunjakelun vuonna 1860 ja ensimmäiset kaasuvalot syttyivät katujen varsille 1. syyskuuta 1860. Ensimmäinen kaasutehdas perustettiin Itäisen Henrikinkadun (nyk. Mannerheimintien) varrelle, nykyisen Postitalon tontille. Kaasua käytettiin nimen mukaisesti aluksi valaistukseen. Vuoteen 1882 asti kaasun raaka-aineena käytettiin puuta (puukaasu). Sittemmin siirryttiin käyttämään kivihiiltä mutta vielä ensimmäisen maailmansodan aikana jouduttiin tilapäisesti turvautumaan puun kuivatislaukseen. Kaasun valmistuksen sivutuotteina syntyi koksia, kivihiilitervaa, bentsolia ja ammoniakkia. 1930-luvulla kaasulaitos käytti vuosittain noin 60-70 miljoonaa kiloa kivihiiltä.
Syyskuun alusta 1910 uusi yksikkö jatkoi toimintaa Sörnäisten Suvilahdessa keskustan tehtaan lopetettua. Rakennukset ovat arkkitehti Selim A. Lindqvistin suunnittelemia yhteistyössä betonirakentamiseen perehtyneen Jalmar Castrénin kanssa. Sörnäisten kaasutehtaan konehuoneessa tapahtui 30. elokuuta 1918 suuri räjähdys, joka ei kuitenkaan aiheuttanut henkilövahinkoja. Suvilahdessa on yhä jäljellä kaksi kaasun varastointiin tarkoitettua kaasukelloa. Niistä vanhempi, vuonna 1910 valmistunut tiilestä muuratulla suojarakennuksella varustettu noin 30 000 kuutiometrin kaasukello on kunnostettu vuonna 2022. Uudempi, ilman suojarakennusta oleva teräksinen 50 000 kuutiometrin kello on valmistunut vuonna 1929.
Kaupunkikaasun raaka-aineena Helsingissä käytettiin kivihiiltä 1970-luvun alkuun saakka jonka jälkeen se vaihtui butaaniksi. Taustalla oli kaupunkikaasun tuotannossa syntyvän ja koko laitoksen taloudellisuuden kannalta olennaisen koksin kysynnän lasku kiinteistöjen siirtyessä käyttämään lämmitykseen polttoöljyä. Kaupunkikaasun tuotannon sivutuotteena saatiin myös kivihiilitervaa ja raakabentseeniä.
Vuodesta 1977 alkaen kaasulaitoksen toiminnot ovat olleet Helsingin kaupungin energialaitoksen alaisuudessa. Kaupungin omistuksessa se oli kuitenkin jo lokakuusta 1900 eteenpäin Helsingin kaupungin kaasulaitoksena.
Raaka-aine vaihtui myös 1990-luvun alkupuolella, kun kaupunkikaasu vaihtui maakaasuun.
Kerry Lynch

Kerry Joel Lynch (s. 31. heinäkuuta 1957 Denver, Colorado) on yhdysvaltalainen yhdistetyn urheilija, jonka uran huippuvuodet ajoittuivat 1980-luvulle.
Lynch saavutti urallaan yhden osakilpailuvoiton yhdistetyn maailmancupissa, joulukuussa 1983 Seefeldissä. Hän saavutti urallaan myös toisen palkintopallisijoituksen sijoituttuaan seuraavan vuoden tammikuussa kolmanneksi Schonachissa käydyssä kilpailussa. Sarajevon olympialaisissa 1984 Lynch sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa kolmanneksitoista. 
1987 MM-kilpailuissa Oberstdorfissa Lynch sijoittui alun perin hopealle henkilökohtaisessa kilpailussa, mutta menetti sittemmin mitalinsa jäätyään valmentajansa Jim Pagen kanssa kiinni veritankkauksen käytöstä.
Seuratasolla Lynch edusti Winter Park Ski Clubia. Yhdysvaltain mestaruuden hän voitti henkilökohtaisessa kilpailussa kolmesti.
Cüneyt Çakır

Cüneyt Çakır (s. 23. marraskuuta 1976 Istanbul, Turkki) on turkkilainen jalkapalloerotuomari. Hänestä tuli kansainvälinen erotuomari vuonna 2006.
Çakır tuomitsi otteluita Turkin Superliigassa ensimmäistä kertaa kaudella 2001–2002. Vuoden 2010 syyskuussa hän tuomitsi ensimmäisen kerran Mestarien liigan lohkovaiheen ottelussa. Çakır on tuominnut myös vuoden 2014 jalkapallon maailmanmestaruusturnauksessa.
Kinect

Kinect for Xbox 360 tai Kinect (alun perin tunnettiin koodinimellä "Project Natal") on Microsoftin kehittämä liikeohjain Xbox 360 -konsolille. Kinectissä ei ole kädessä pidettävää ohjainta, vaan se perustuu tunnistinlaitteisiin. Sensorissa on RGB-videokamera kasvojen tunnistukseen ja videopuheluihin, laserpisteprojektori, mustavalkoinen CMOS-kamera kolmiulotteisuuden havainnointiin, neljä mikrofonia ja moottorit kallistamista varten. Kameran ja syvyysanturin avulla ohjelmisto pystyy kolmiulotteiseen liikkeentunnistukseen ja mikrofoni mahdollistaa puheentunnistuksen, mutta suomea ei vielä tueta.
Kinect julkaistiin Pohjois-Amerikassa 4. marraskuuta ja Euroopassa 10. marraskuuta 2010. Marraskuun loppuun mennessä Kinectiä oli myyty yli 2,5 miljoonaa kappaletta. Maaliskuun 2011 alkuun mennessä laitetta oli myyty jo yli 10 miljoonaa kappaletta, mikä on nostanut laitteen kaikkien aikojen nopeiten myyneiden kodinelektroniikkalaitteiden joukkoon. Laitetta on myyty noin 35 miljoonaa kappaletta, ja sen valmistus on loppunut vuonna 2017. Laitetta myytiin aluksi Xbox One -konsoleiden mukana, mutta muuttui myöhemmin erikseen ostettavaksi lisävarusteeksi laskien konsolin myyntihintaa.
Tekniikka.
Kinectin kolmiulotteisen tilan ja pelaajan havainnointi perustuvat laitteen lähettämään infrapunasäteilyn alueella toimivaan laserpistekuvioon. Kinect muodostaa syvyyskartan pisteistä, ja laite pystyy tunnistamaan kuvasta kaukana ja lähellä olevat kohteet. Microsoftin ohjelmisto tunnistaa enintään kaksi ihmishahmoa ja muodostaa niistä 48 pisteen luurangot, joilla pelaajien liike välitetään pelille. RGB-kameran tarkkuus on 640 x 480 pikseliä. Mikrofonien ohjelmisto osaa paikallista äänen lähteen ja vaimentaa taustamelun. Laitteen minimikäyttöetäisyys Xbox-käytössä on 1,8 m, ja liikkumiseen tarvittava lattiapinta-ala on noin 6 m². Vanhempien Xbox 360 -mallien kanssa joudutaan käyttämään erillistä virtalähdettä kallistusmoottorin tehovaatimusten vuoksi. Uusin malli toimii erikoisliittimen avulla ilman virtalähdettä.
Kinect ja PC.
Signaali vanhempiin Xboxeihin välitetään normaalilla USB-väylällä, joten välittömästi laitteen julkaisun jälkeen hakkerit alkoivat kehittää laitteelle kolmannen osapuolen laiteajureita, joilla laitetta voidaan käyttää Microsoft Windows- tai Linux-käyttöjärjestelmillä varustetuissa PC-laitteissa. Microsoft aluksi suhtautui tähän kielteisesti, mutta keväällä 2011 yhtiö ilmoitti julkaisevansa SDK:n (Software Development Kit) Kinectiä varten Windows-käyttöjärjestelmälle. 
Julkaisupäivän pelit.
Kinectille julkaistiin julkaisupäivänä 15 peliä:
Viirukurkkutyranni

Viirukurkkutyranni ("Myiotheretes striaticollis") on Etelä-Amerikassa tavattava tyranneihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö.
Kooltaan viirukurkkutyranni on noin 23 cm. Päästään ja selästään laji on ruskea ja siivet ja pyrstö ovat harmaammat. Kurkku on linnulla valkoinen ja siinä on tiheästi mustia pystyraitoja. Viirukurkkutyrannin rinta ja vatsa ovat väritykseltään oranssinruskeat. "M. s. pallidus" -alalaji on väriltään nimialalajia vaaleampi. Ulkonäöltään viirukurkkutyranni muistuttaa kolumbianruostetyrannia ("Myiotheretes pernix"), mutta on sitä kookkaampi ja kurkun raidoitus on selkeämpää.
Levinneisyys ja elinympäristö.
Viirukurkkutyrannia tavataan Andeilta vyöhykkeeltä, joka ulottuu Kolumbiasta etelään aina Argentiinan pohjoisosiin saakka. Linnun elinympäristöä ovat puoliavoimet maat, joilla kasvaa pensaikkoa ja puita. Laji välttelee tiheitä metsiä ja hyvin kosteita tai kuivia alueita. Viirukurkkutyrannin elinympäristöt sijaitsevat yleensä 2 000–3 500 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat.
Viirukurkkutyrannit liikkuvat yleensä yksin tai pareittain. Laji syö hyönteisiä, joita se pyydystää ilmasta. Viirukurkkutyrannin pesimäkausi kestää tammikuulta heinäkuulle.
Amman (kuvernementti)

Amman () on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernementista. Kuvernementilla on sama nimi kuin maan pääkaupungilla Ammanilla, joka sijaitsee kuvernementin länsiosassa. Kuvernementin pinta-ala on 7 579 neliökilometriä ja se on kooltaan Jordanian kolmanneksi suurin. Alueella asui vuoden 2008 lopulla yhteensä 2 265 100 ihmistä, mikä tekee siitä asukasluvultaan Jordanian suurimman kuvernementin.
Az Zarqa

Az-Zarqa () on yksi Jordanian kahdestatoista kuvernementista. Az-Zarqan pinta-ala on 4 761 neliökilometriä ja sen alueella asui vuonna 2008 yhteensä 871 600 ihmistä, mikä tekee siitä asukasluvultaan Jordanian kolmanneksi suurimman kuvernementin. Sen pääkaupunki on noin 395 000 asukkaan Zarqa.
Aluetta on asutettu pronssikaudelta lähtien, ja siellä sijaitsee useita historiallisesti tärkeitä kohteita, kuten esimerkiksi Unescon maailmanperintöluetteloon kuuluva Quseir Amran aavikkolinnoitus.
My First Band

My First Band on suomalainen pop-rock-yhtye, joka on saanut vaikutteita musiikkiinsa 1980-luvun popista. Yhtye on perustettu vuonna 2006 Vantaalla, vaikka jäsenet ovatkin soittaneet samalla kokoonpanolla vuodesta 1998.
Historia.
Yhtyeen jäsenet laulaja Antti Koivulaa sekä kosketinsoittaja Heikki Puhakaista lukuun ottamatta soittivat PMMP-yhtyeen kiertuekokoonpanossa.
Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa "You Look So Bored" helmikuussa 2009, mutta se ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Yhtyeen toinen albumi "Mercury &amp; Glitter" julkaistiin syyskuussa 2011 ja sen julkaisijana toimi yhtyeen perustama Äänivallila -niminen levy-yhtiö. Albumi nousi yhdeksi viikoksi Suomen virallisen albumilistan 39. sijalle.
Yhtye julkaisi kolmannen albuminsa "Corazon" toukokuussa 2014. Suomen lisäksi albumi julkaistiin myös Saksassa, Sveitsissä ja Itävallassa.
Vuonna 2017 yhtye osallistuu Uuden Musiikin Kilpailuun, jossa valitaan Suomen edustaja Euroviisuihin 2017. Yhtye osallistuu kilpailuun ”Paradise”-nimisellä kappaleella, joka on myös ensimmäinen single yhtyeen tulevalta albumilta.
Antti Koivula

Antti Koivula on suomalainen laulaja, laulunopettaja ja basisti. 
Koivula tunnetaan My First Band -yhtyeen solistina, sanoittajana ja säveltäjänä. Hän on myös soittanut bassoa yhtyeessä Jere &amp; The Universe sekä laulanut Frank Zappan tuotantoa soittavassa FZMBP-yhtyeessä. Koivula esiintyi vuonna 2007 Kaartin Combon solistina Itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolla. Koivula liittyi Sami Pitkämön orkesterin solistivahvuuteen MTV3:n viihdeohjelmaan Tanssii tähtien kanssa kaudella 2020. Sooloartistina hän julkaisee elektronista pop-musiikkia sekä harrastaa polkujuoksua ja on erikoistunut siinä ultramatkoihin.
HTC Legend

HTC Legend on taiwanilaisen HTC:n älypuhelin, joka julkaistiin keväällä 2010. Puhelin on rakennettu yhtenäisestä alumiinirungosta. Siinä on 3,2 tuuman kapasitiivinen AMOLED-näyttö, joka kykenee erottelemaan 480 × 320 resoluution tarkkuuden. Puhelin poikkeaa alumiinirunkonsa lisäksi myös erikoisen muotoilunsa vuoksi, johtuen pienestä "hauenleuasta", joka näkyy alareunasta.
Puhelimessa on vaihdettava akku. Muistikorttipaikka sekä SIM-kortti löytyvät puhelimen alaluukun sisältä.
HTC Legend tuotteena tuli korvaamaan vuonna 2009 julkaistun HTC Heron.
Tekniset tiedot.
HTC Legendissä on 600 megahertsin prosessori. Siinä on 384 megabittiä RAM-muistia ja 512 megabittiä sisäistä tallennustilaa. Puhelimen resoluutio on 480 × 320 pikseliä. HTC Legend painaa 126 grammaa. Sen akun kapasiteetti on 1 300 milliampeerituntia. Puhelimessa on Android 2.1 Eclair HTC Sense -käyttöliittymällä. HTC Legend tukee Euroopassa seuraavia verkkoja: HSPA/WCDMA: 900/2100 MHz ja GSM: 850/900/1800/1900 MHz.