tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Some Die Young

Some Die Young on ensimmäinen Lalehin neljännelle studioalbumille, Sjungille julkaistu single. Sen julkaisi Warner Music Sweden 22. tammikuuta 2012. Kappaleen sanoitti sekä tuotti Laleh itse, ja sitä on soitettu julkaisunsa jälkeen ruotsalaisessa tositelevisiosarjassa, Så mycket bättressä (Suomessa nimellä Vain elämää). Sanoituksellisesti kappale kertoo rakkaimman menettämisestä, mutta myös tarpeesta olla luovuttamatta tämän johdosta ja pidätellä toivoa siitä että asiat tulevat olemaan paremmin. Musiikillisesti kappaleen tausta sisältää syöksyviä melodioita sekä pirteää tempoa. Single tehtiin epävirallisena kappaleraitana niille, jotka menettivät sukulaisiaan Norjan terrori-iskuissa vuonna 2011.
"Some Die Young" sai musiikkikriitikoilta positiivisen vastaanoton, jotkut nimittäin sanoivat sitä täydelliseksi kappaleeksi, joka sopii hyvin "Så mycket bättre"-ohjelmaan. "Some Die Young" teki kaupallisesti vaikutuksen Skandinavian maissa. Ruotsissa se saavutti tuplaplatinaa sekä sijoittui Sverigetopplistanin 9. sijalle ja DigiListanin 2. sijalle. Norjassa kappale sijoittui singlelistan 1. sijalle ja pysyi siellä yhteensä kahdeksan viikkoa. Single oli huomattava menestys myös radioissa, sijoittuen Norjan airplaylistan kärkisijalle muutamaksi viikoksi sekä kymmenen parhaan joukkoon Ruotsissa. Laleh esitti kappaleen ensimmäistä kertaa vuoden 2012 P3 Guld Awardsissa Göteborgissa.
Raitalista.
Digital Download
Gösta Grotenfelt

Karl Gustaf Johannes (Gösta) Grotenfelt (3. heinäkuuta 1855 Joroinen – 5. toukokuuta 1922 Helsinki) oli suomalainen maataloustieteilijä.
Henkilöhistoria.
Gösta Grotenfeltin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Nils Karl Elias Grotenfelt ja Ottiliana Johanna Crusell ja puoliso vuodesta 1884 Ellen Anna Maria Moberg. Kamarineuvos Nils Bernt Grotenfelt ja lehtori Ossian Grotenfelt olivat hänen veljiään, samoin kuin ylijohtaja Nils Grotenfelt. Gösta Grotenfelt oli Helsingin yliopiston maanviljelystalouden ja maanviljelysopin professori 1901–1906, maanviljelysopin professori vuodesta 1906, maanviljelystaloudellisen koelaitoksen johtaja 1904–1912 ja kasvinviljelysosaston johtaja 1904–1922. Hän julkaisi useita alan teoksia, kuten "Suomen maanviljelys" (1897) ja "Det primitiva jordbrukets metoder i Finland under den historiska tiden : en redogörelse" (1899). Grotenfelt myös perusti Mustialaan maatalousmuseon ja toi Suomeen osuusmeijerijärjestelmän.
Grotenfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1891, 1904–1905 ja 1905–1906.
Page (Arizona)

Page on kaupunki Coconinon piirikunnassa Arizonan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se sijaitsee Arizonan pohjoisosassa lähellä Glen Canyonin patoa, Lake Powell -tekojärveä ja Utahin rajaa. Pagen pinta-ala on 43,1 neliökilometriä ja väkiluku oli vuoden 2018 arvion mukaan 7 566.
Page perustettiin vuonna 1957 Glen Canyonin patotyömaan asuntoja varten. Nykyään kaupungin elinkeinoelämä perustuu turismiin ja voimalaitoksiin. Glen Canyonin vesivoimalan lisäksi lähistöllä on suuri hiilivoimala Navajo Generating Station.
Ruotsin kalliomaalaukset

Ruotsin kalliomaalaukset ovat yleiseltä luonteeltaan melko samanlaiset kuin Suomen kalliomaalaukset. Niitä tavataan eniten Norlannissa, Värmlannissa ja Bohuslänissä. Maalausperinne liittyy Ruotsin kivi- ja pronssikautiseen pyyntikulttuuriin, jossa eli ilmeisesti eri ihmisiä kuin Etelä-Ruotsissa. Lähempi tarkastelu osoittaa, että eroavuuksiakin löytyy alueiden välillä. 
Tutkimushistoria.
Ensimmäiset kalliotaiteen kohteet tulivat tiedeyhteisölle tunnetuiksi 1700-luvuilla, kun Glösan kalliopiirrokset ja Nämforsenin kalliopiirrokset löydettiin. Kalliomaalauksista on varhaisia mainintoja eri teksteissä. Muun muassa Flatruetin kalliomaalaukset, "Brattbergetin" ja "Hällbergetin kalliomaalaukset" olivat tunnettuja jo ennen 1900-luvun alkua. "Grannbergetin kalliomaalauksesta" ilmoitettiin vuonna 1930. Kolmessakymmenessä vuodessa löytyi vielä 3 maalauskohdetta: "Åbosjönin", "Fångsjönin" ja "Letsjönin kalliomaalaus" . Norlannissa kohteiden luku kohosi 1990 mennessä 12:een, kun samaan aikaan havaittiin uudet maalausalueet Bohuslänin rannikolla ja Värmlannin rajalla Etelä-Ruotsissa. . 
Nykyään (vuonna 2012) tunnetaan Ruotsissa 52 kalliomaalauskohdetta tai -aluetta. Tämä on seurausta etenkin Norlannissa tehdystä maalausten systemaattisesta etsinnästä. Kalliomaalauksia näköjään löytyy, kun niitä etsitään.
Tutkijoita.
Kalliomaalausten tutkimusta ovat harrastaneet vain harvat arkeologit. Gustaf Hallström ansioitui tutkiessaan Norjan ja Venäjän kalliopiirroksia. Hän tutki myös kaikki Ruotsin kalliomaalaukset ja hänet kutsuttiin Suomeen, kun Suomen ensimmäinen, Kirkkonummen Vitträskin kalliomaalaus, löydettiin. Viimeaikaisia Norlannin maalauksia ovat tutkineet muun muassa Anders Fandén, Britta Lindgren, Lennart Klang, Per Ramqvist, Joakim Goldhahn ja Brent Ove Viklund. Bohusläänin kalliomaalauksia on tutkinut Göran Anderson. Suomalaisista niistä on eniten kirjoittanut Pekka Kivikäs ja Antti Lahelma.
Maalausalueet.
Norlannin kalliomaalaukset.
Norlannissa on Ruotsin lukuisimmat kalliopiirros- ja maalauskohteet. Norlannin kalliomaalaukset on ajoitettu noin 4 000−500 eaa. ja piirrokset 5 000−1 000 eaa., joten ne ovat samanaikaisia. Voidaan ajatella, että samat ihmiset tiesivät molemmista tavoista tehdä kalliokuvia.
Värmlannin kalliomaalaukset.
Värmlannin kalliomaalaukset sijaitsevat aivan Norjan vastaisella rajan läheisyydessä. Ne edustavat pyyntiväestön kuvakieltä, mutta eroavat Norlannin kalliomaaluksista tyylinsä perusteella ja Bohusläänin kalliomaalauksista aiheidensa perusteella.
Bohuslänin kalliomaalaukset.
Bohusläänin kalliomaalaukset sijaitsevat nykyäänkin vielä muutaman kilometrin päässä merenrannasta. Muinoin ne ovat olleet aivan rantakallioilla tai rannan läheisyydessä. Kuvioita on löytynyt vähän ja ne ovat säilyneet huonosti. Niille ei löydy muualta Ruotsista läheisiä vastineita.
Fagerhult

Fagerhult voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Paikkakunta Ruotsissa:
Muita merkityksiä:
Karl Grotenfelt

Nils Karl Ossian Grotenfelt (5. kesäkuuta 1878 Mikkeli – 20. lokakuuta 1961 Joroinen) oli maanviljelysneuvos, Järvikylän kartanon isännöitsijä ja sittemmin pitkäaikainen omistaja. Hän omisti myös Grotenfeltien sukutilan Paajalan kartanon eli Örnevikin.
Henkilöhistoria.
Karl Grotenfeltin isä oli Ossian Grotenfelt, äiti Anna von Wright ja puoliso vuodesta 1908 Margareta (Gretchen) Wilhelmina Heberle. Grotenfelt tuli ylioppilaaksi 1897 ja valmistui agronomiksi Kööpenhaminassa 1900. Grotenfeltilla oli lukuisia kunnallisia ja muita luottamustehtäviä, kunnallisneuvoksen arvon hän sai 1920 ja maanviljelysneuvoksen 1937.
Grotenfelt oli aatelissäädyssä edustaja valtiopävillä 1905–1906.
Jaspis

__notoc__
Jaspis on tiivistä, läpinäkymätöntä kalsedonia. Se on epäpuhtauksien, erityisesti rautaoksidin punaiseksi, vihreäksi tai keltaiseksi värjäämä kivilaji. Jaspis on kvartsin muunnos, ja koostuu pääasiassa silikaatista. Jaspis on myös suosittu korukivi.
Etymologia ja historia.
Jaspiksen nimi tarkoittaa "pilkullista kiveä", ja se juontuu latinan sanasta "iaspis" ja kreikan sanasta ἴασπις ("iaspis"). Näiden juurena ovat seemiläiset kielet, esimerkiksi heprean יושפה "yushphah" ja akkadin "yashupu".
Vihreää jaspista käytettiin Mehrgarhissa 4000–3000 -luvuilla eaa. poran terissä. Minolaisella Kreetalla jaspiksesta kaiverrettiin sinettejä noin 1800 eaa., kuten Knossoksen kaivaukset osoittavat. Ylipäätään jaspis on ollut suosittu korukivi muinaisessa maailmassa.
Vaikka jaspis nykyään tarkoittaa ainoastaan opaakkia kvartsia, oli termin käyttö löyhempää menneisyydessä. Muinainen jaspis on ollut usein vihreää, sillä sitä on verrattu smaragdeihin ja muihin vihreisiin asioihin. "Nibelungenliedissä" jaspis mainitaan kirkkaana ja vihreänä. Muinaisissa lähteissä mainittu jaspis onkin todennäköisesti käsittänyt muitakin kalsedoniin kuuluvia kiviä.
Rise to Fall

Rise to Fall on vuonna 2006 perustettu espanjalainen melodisen death metalin yhtye.
Jäsenet.
Yhtyeen jäsenet:
Oskar Groundstroem

Oskar Maximilian Groundstroem ['grundström] (7. toukokuuta 1868 Siuntio – 2. elokuuta 1940 Helsinki) oli suomalainen tilastotieteilijä ja Suomen työväenliikkeen alkuvaiheen johtajia. Työväenliikkeessä hän oli wrightiläisen kauden johtajia 1880–1890-luvulla.
Henkilöhistoria.
Groundstroemin vanhemmat olivat kruununvouti Carl Edvard Groundstroem ja Alexandra Constance Rein. Hän pääsi ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1886 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1891 ja filosofian maisteriksi 1894. 
Groundstroem oli Tilastollisessa päätoimistossa 2. aktuaarina vuodesta 1895 ja maataloushallituksessa aktuaarina vuodesta 1907. Groundstroem toimi viimeksi maataloushallituksen tilastotoimiston johtajana 1917–1936. Hän toimi myös Helsingin teknillisen opiston suomenkielen opettajana vuodesta 1926. Groundstroem toimitti Suomen virallisen tilaston osan III (maataloustilastolliset julkaisut) vuodesta 1908 alkaen.
Groundstroem oli säätyvaltiopäivillä porvarissäädyssä Helsingin edustaja 1905–1906. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1909–1911 ja Helsingin työväen asiain lautakunnan jäsenenä 1906–1913 sekä Uudenmaan läänin vaalipiirin keskuslautakunnan jäsenenä 1907–1929.
Oskar Groundstroem oli naimisissa vuodesta 1906 Helmi Elvira Tukiaisen kanssa. Oskar Groundstroemin kaksoisveli oli opetusministeriön esittelijäneuvos ja kansliapäällikkö, kanslianeuvos Ivar Groundstroem (1868–1944).
Dimetyylitelluridi

Dimetyylitelluridi (C2H6Te) on organotelluuriyhdiste, jota käytetään pääasiassa puolijohdeteollisuudessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö.
Dimetyylitelluridi on ulkomuodoltaan kellertävää nestettä ja sillä on tyypillinen valkosipulia muistuttava haju. Se liukenee hyvin etanoliin, mutta hajoaa vesiliuoksina. Dimetyylitelluuri on telluurin aineenvaihduntatuote monilla eliöillä muun muassa ihmisellä ja mikro-organismeilla.
Dimetyylitelluridia voidaan valmistaa usealla tavalla. Valmistusmenetelmiä ovat muun muassa natriumtelluridin ja metyylihalogenidin reaktio faasinsiirtokatalyytin, kuten setrimoniumbromidin läsnä ollessa, dimetyylitelluuridihalidin pelkistyksellä natriumsulfiitin avulla, tai telluurin reaktiolla metanolin kanssa emäksisissä olosuhteissa tina(II)kloridin läsnä ollessa, ja tässä valmistustavassa liuottimena käytetään dimetyylisulfoksidia.
Dimetyylitelluridia voidaan käyttää kasvattamaan puolijohdemateriaaleja, kuten elohopeakadmiumtelluridia tai kadmiumtelluridia, metallo-orgaanisella kaasufaasiepitaksialla.
Villem Grünthal

Villem Grünthal, kirjailijanimeltään Villem Ridala, (30. toukokuuta 1885 Kuivastu, Muhu, Viro – 16. tammikuuta 1942 Helsinki) oli virolainen kirjailija ja kielen- ja kirjallisuudentutkija. Hän oli Helsingin yliopiston viron kielen lehtori 1923–1942 ja sitä ennen Tallinnan vironkielisen naislukion viron kielen opettaja. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1909 ja lisensiaatiksi 1941. Väitöskirjassaan vuodelta 1941 hän käsitteli aihetta "Itämerensuomalaisten kielten yksikön nominatiivi objektin edustajana aktiivin yhteydessä". Gustav Suitsin ohella hän oli virolaisen nykylyriikan tienraivaajia. Hän käänsi viroksi "Kalevalaa" sekä Eino Leinon, Juhani Ahon ja Larin-Kyöstin teoksia. Grünthal oli "Noor-Eestin" perustajia.
Ridala kuvaa romaaneissaan kotisaaria ja meren tunnelmia, ja vanhahtavaa kieltä viljelevissä runoelmissa on esillä muinaisaika.
Etketamiini

Etketamiini (NEK, N-etyylinorketamiini) on muuntohuume jolla on oletettavasti samanlaisia vaikutuksia kun ketamiinilla, tämä tarkoittaa dissosiaativisen anestesian aiheuttavaa, hallusinogeenista ja sedatiivista vaikutusta.
Sitä on myyty internetissä syyskuusta 2012, ja sitä on löydetty takavarikoiduista huumeista Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja joissakin muissa Euroopan maissa.
Jake McCabe

Jake McCabe (s. 12. lokakuuta 1993 Eau Claire, Wisconsin) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa NHL-seura Toronto Maple Leafsissä, jota ennen hän pelasi NCAA-yliopistokiekkoa Wisconsinin yliopiston joukkueessa ja Buffalo Sabresissa sekä Chicago Blackhawksissa. Sabres varasi McCaben toisella kierroksella 44. pelaajana vuoden . 
Helmikuussa 2023 Blackhawks kauppasi McCaben, Sam Laffertyn, viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa ja viidennen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Toronto Maple Leafsiin vaihdossa Joey Andersoniin, Pavel Gogoleviin, ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa. 
Lonakuussa 2024 McCabe solmi Maple Leafsin kanssa viisivuotisen ja yhteensä 22,55 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Rocco Grimaldi

Rocco Niccolas Grimaldi (s. 8. helmikuuta 1993 Anaheim, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa tryoutilla NHL-joukkue Carolina Hurricanesissa. Florida Panthers varasi hänet toisella kierroksella 33. pelaajana vuonna . Grimaldi on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Grimaldi pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa Florida Panthersin joukkueessa kaudella 2014–2015. Kaudet 2016–2018 hän edusti Colorado Avalanchea mutta pelasi pääasiassa AHL:n San Antonio Rampagessa. Kaudella 2018–2019 hän pelasi 53 NHL-runkosarjaottelua ja viisi pudotuspeliä Nashville Predatorsin joukkueessa. Seuraavalla kaudella hän teki 66 runkosarjaottelussaan kymmenen maalia ja sai 31 tehopistettä. NHL-uransa ensimmäisen hattutempun hän teki maaliskuussa 2021 Nashvillen ottelussa Detroit Red Wingsiä vastaan. Grimaldin kolme maalia runsaassa 2,5 minuutissa oli Predatorsin seuraennätys, ja hän teki ottelussa vielä neljännenkin maalin.
Syyskuussa 2024 Grimaldi siirtyi tryout-sopimuksella Carolina Hurricanesiin.
Ljapis Trubetskoi

Ljapis Trubetskoi (, ) oli suosittu valkovenäläinen rockyhtye. Yhtye perustettiin 1990 Minskissä, silloisessa Valko-Venäjän sosialistisessa neuvostotasavallassa. Yhtye lopetti toimintansa alkuperäisellä nimellä 1. syyskuuta 2014.
Yhtye toimi esittävän taiteen vapauden puolesta kotimaassaan Valko-Venäjällä ja on valtionjohdon epävirallisella mustalla listalla. Ljapis Trubetskoi esiintyi ja yhtyeen musiikkia soitetaan yhä laajalti esimerkiksi Ukrainassa ja Venäjällä, muttei Valko-Venäjän valtiollisilla radiokanavilla. Myöskään yhtyeen uudempia julkaisuja ei myydä yhtyeen kotimaassa julkisesti. 
Venäjällä peruttiin ja kiellettiin alkuvuonna 2014 yllättäen ainakin kaksi Ljapis Trubetskoin konserttia, mm. Pihkovaan suunniteltu. Yhtye oli talvella 2013-2014 tukenut yhtenäistä Ukrainaa mm. Kiovan Maidanilla ja arvostellut jo useana vuotena totalitaristisia hallintoja.
Ljapis Trubetskoi esiintyi pääasiassa venäjäksi, jossain määrin myös valkovenäjän kielellä. Suomessa ainakin venäjänkielinen radiokanava Radio Sputnik on soittanut yhtyeen kappaleita. 
Kesäkuun 2014 lopussa kotimaassaan kielletty yhtye tiedotti neljän konsertin jäähyväiskiertueesta elokuussa 2014 (Vilna, Moskova, Pietari, Kiova). Kokoonpano oli tarkoitus purkaa syyskuun alussa 2014. Rockyhtyeen pääosa jatkoi tämän jälkeen nimellä "Trubetskoy".
Albumit.
Ljapis Trubetskoi julkaisee melko runsaasti myös musiikkivideoita. Osalla kappaleista - kuten "Kapital", "Belarus Freedom" tai "Bronenosets (Ty ni pri tšjom?)" - yhtye osallistuu nykyään varsin suoraan keskusteluun politiikasta tai sananvapaudesta. Yhtye on palkittu levy- ja videojulkaisuistaan muun muassa Portugalissa, Valko-Venäjällä ja Venäjällä.
Ryan Hartman

Ryan Hartman (s. 20. syyskuuta 1994 Hilton Head Island, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Minnesota Wildissa. Hartman on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, joka osaa pelata myös keskellä ja laukoo oikealta.
Chicago Blackhawks varasi Hartmanin vuoden 30:ntenä pelaajana.
Huhtikuussa 2021 Hartman teki Wildin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 5,1 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Lokakuussa 2023 Hartman teki Wildin kanssa kolmivuotisen ja yhteensä 12 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Oriveden asevarikko

Oriveden asevarikko (lyhenne OrivAseV) oli Orivedellä Pirkanmaalla ja Ruoveden Siikakankaalla sijainnut Puolustusvoimien erikoisvarikko. Varikon päätehtävänä oli huoltaa mm. ilmatorjunta-asekalustoa ja ampumaratakalustoa. Asevarikko sijaitsi Oriveden keskustan tuntumassa.
Vuonna 1940 perustettu asevarikko siirrettiin Puolustusvoimien materiaalilaitoksen alaisuuteen vuoden 1993 alussa laitosta perustettaessa. Varikon aikaisemmat nimet olivat Ilmapuolustuksen ase- ja lentoasevarikko (1940–1944) ja Asevarikko 6 (AseV 6) 1944–1992. Varikko lakkautettiin silloisessa muodossaan vuonna 2003. Varikolla työskenteli lähes 100 henkilöä.
Päälliköitä.
Varikon päällikkönä ovat toimineen mm. seuraavat upseerit:
Perinteet.
Oriveden asevarikon muistomerkki sijaitsee Orivedellä Eräjärventien ja Lehtimäentien risteyksessä. Paikalla sijaitsi ilmapuolustuksen ase- ja lentoasevarikko vuosina 1940–1944.
Kaupungissa toimivan Paltanmäen museoon kuuluvan korsun edustalla on sijoitettuna Boforsin ilmatorjuntatykki kuvaamassa Oriveden asevarikon yli 60-vuotista toimintaa paikkakunnalla.
Nykytilanne.
Varikko on nykyisin Millog Oy:n tytäryhtiön Senop Oy:n (ennen Oricopa Oy) Oriveden toimipiste. Senopin toimitusjohtajana toimii Mika Räty. Työntekijöitä on muutamia kymmeniä.
Nokia 6230

Nokia 6230 on Nokian vuonna 2003 julkaisema matkapuhelin.
Sitä myytiin noin 50 miljoonaa kappaletta, millä määrällä se sijoittui kuudenneksitoista The Telegraph -lehden katsauksessa kaikkien aikojen myydyimmistä matkapuhelimista.
Miesten välisiä keskusteluja

Miesten välisiä keskusteluja on vuonna 2013 julkaistu Jarmo Lampelan ohjaama elokuva.
Juoni.
Kirjailija Kari Mairisaarella on takanaan kahdeksan romaania ja niiden tuoma menestys. Mairisaari on ruoskinut kirjoissaan poliittista eliittiä, julkkiksia ja kulttuurivaikuttajia, mutta yhdeksäs romaani, satiiri Perussuomalaisista, jää häneltä kesken. Soinin ja Halla-ahon piiskaamisen sijaan Mairisaari alkaa työstämään kirjaa Vlatkosta. Vlatko on kroatialaistautainen 36-vuotias bussimekaanikko, joka eräänä päivänä haetaan Olarin varikolta vastaaman sotarikossyytteisiin. Mairisaarta mietityttää kaksi kysymysta: Eikö 15 vuotta nuhteetonta elämää hyvitä mitään? Mitä toiselta hengen ottanut nuorukainen tuntee teon jälkeen? Yhdeksännen romaanin kirjoittamisesta muodostuu suuri haaste Mairisaarelle. Kulkeako polkua, joka täytyy uudelleen opetella suunnistamisen taito ja riskeerata se, mitä on saavuttanut tähän asti? Kykeneekö Mairisaari kirjoittamaan romaanin, joka merkitsee jotakin sekä kirjailijalle itselleen että lukijalle?
Nokia 6250

Nokia 6250 on Nokian vuonna 2000 julkaisema puhelin.
Jarkko Ahlbom

Jarkko Petteri Ahlbom (s. 19. tammikuuta 1974 Rauma) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija.
Ura.
Ahlbom aloitti koripallon Rauman Ferassa, josta hän siirtyi pääsarjatasolla pelanneeseen Uudenkaupungin Urheilijoihin. Ahlbom pelasi seurassa kaudet 1990–1991 sekä 1992–1995. Vuosiksi 1995–1998 hän siirtyi yhdysvaltalaiseen Brigham Youngin yliopistoon, jossa hän pelasi yliopistokoripalloa. Palattuaan Suomeen hän jatkoi pääsarjassa Korihaiden joukkueessa. Kausi 1998–1999 oli tilastollisesti hänen parhaansa, sillä hän teki 8,2 pistettä ja otti 4,8 levypalloa ottelua kohden. Kauden 1999–2000 Ahlbom vietti Torpan Pojissa alemmalla sarjatasolla.
Kévin Constant

Kévin Constant (s. 15. toukokuuta 1987 Fréjus, Ranska) on guinealais-ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan tavallisesti vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Trabzonsporia, johon siirtyi kesällä 2014 AC Milanista.
Maajoukkuetasolla Constant edustaa äitinsä kotimaata Guineaa.
Viola Gråsten

Viola Hildegard Gråsten (synt. Forsberg, myöh. Gråsten-Öhquist; 18. marraskuuta 1910 Keuruu – 20. lokakuuta 1994 Tukholma, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen tekstiilitaiteilija, joka loi pääosan urastaan Ruotsissa. Hän opiskeli Taideteollisuuden keskuskoulussa 1932–1936, oli Suomen Käsityön Ystävien kaavasuunnittelijana 1937–1944, muutti Ruotsiin ja oli siellä Nordiska Kompanietin tekstiilitaiteilija 1945–1956 ja siirtyi Mölnlycken Modetextilin taiteelliseksi johtajaksi. Gråstenin tunnetuin suunnittelutyö on "Oomph"-painokangas vuodelta 1952. Hän sai useita kansainvälisiä palkintoja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1973.
Suomen valtiovarainministerinä toiminut pankinjohtaja Ernst Gråsten oli Viola Gråstenin enopuoli ja adoptioisä. Gråsten sai vuonna 1950 Ruotsin kansalaisuuden. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1954 journalisti Nils Öhquist.
Edvard Grönblad

Jakob Edvard August Grönblad (19. marraskuuta 1814 Turku – 4. tammikuuta 1864 Jyväskylä) oli suomalainen historiantutkija.
Grönbladin vanhemmat olivat laamanni Jakob Johan Grönblad (1781–1847) ja Margareta Johanna Fahlstedt. Hän kävi Vaasan ja Oulun triviaalikouluja ja pääsi ylioppilaaksi Uppsalassa 1830. Grönblad valmistui filosofian kandidaatiksi ja väitteli tohtoriksi Uppsalan yliopistossa 1839. 
Grönblad oli Helsingin yksityislyseon opettajana 1839–1840, Aleksanterin yliopiston konsistorin amanuenssina 1840–1844, yliopiston historian dosenttina 1843–1863, vt. historian professorina 1854–1856 ja Helsingin yliopiston kirjaston amanuenssina 1844–1863. Hän järjesti senaatin vanhemman arkiston, joka siihen asti oli maannut melkein koskemattomana senaatin ullakolla. Työtä kesti 12 vuotta 1844–1856. Hänen omien tutkimustensa aiheena oli keskiaika ja 1500-luku. Grönblad harjoitti arkistotutkimuksia ulkomailla keräillen Suomen historiaa koskevia asiakirjoja, joita myös julkaisi painosta: "Urkunder upplysande Finlands öden och tillstånd i slutet af 16:de och början af 17:de århundradet" (1843–1856) sekä "Nya källor till Finlands medeltidshistoria" (1857).
Grönblad sai eron virastaan vuonna 1863 sairauden takia. Hän asui sitten mielisairaana veljensä kihlakunnantuomari Karl Johan Oskar Grönbladin (1812–1893) luona Jyväskylässä ja kuoli siellä vuoden 1864 alussa.
Tommi Nordberg

Tommi Kari Juhani Nordberg (s. 16. helmikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen pääsarjauransa lopettanut koripalloilija.
Ura.
Nordbergin kasvattajaseura on Helsingin NMKY, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kaudeksi 1988–1989. Hän edusti seuraa aina vuoteen 1997 asti, jonka jälkeen hän siirtyi Saksan toisella sarjatasolla pelanneeseen BG Ludwigsburgiin. Kauden 1998–1999 Nordberg vietti pääsarjatasolla Brandt Hagenin joukkueessa. Kauden päätyttyä hän palasi Suomeen, jossa hän jatkoi pelaamista Helsingin NMKY:ssa. Viimeisen pääsarjakautensa Nordberg pelasi Team Componentassa, jonka jälkeen hän pelasi vielä Helsingin NMKY:n paidassa alemmalla sarjatasolla.
Michal Hipp

Michal Hipp (s. 13. maaliskuuta 1963) on slovakialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Tammikuusta 2016 lähtien hän on toiminut tšekkiläisseura FC Vysočina Jihlavan päävalmentajana.
Ura pelaajana.
Hipp aloitti pelaajauransa kotikaupunkinsa Nitran ykkösjoukkueessa, Plastika Nitrassa. Hän nousi edustusjoukkueen rinkiin kaudella 1984/85, mutta pelasi ensimmäisen ottelunsa vasta kaudella 1986/87. Hipp pelasi Nitran puolustuslinjassa viisi kautta ja pääsi kaudella 1989/90 myös UEFA Cupiin. Tie eurokentillä katkesi kuitenkin ensimmäisen kierroksen tappioon 1. FC Kölnille.
Kesällä 1991 Hipp siirtyi Itävallan Bundesliigaan First Viennan joukkueeseen. Hän edusti seuraa vain yhden kauden, muttei pelannut seuran paidassa otteluakaan. Kauden jälkeen hän palasi takaisin Nitraan, josta siirtyi kesällä 1992 SK Slavia Prahaan. Hipp pelasi seurassa yhden kauden, kunnes palasi Slovakiaan edustaen vielä urallaan MFK Košicea ja FC Nitraa, kunnes lopetti pelaajauransa. 
Maajoukkuetasolla Hipp edusti sekä Tšekkoslovakiaa että Slovakiaa pelaten molemmissa joukkueissa viisi maaottelua.
Ura valmentajana.
Valmennusuransa Hipp aloitti Vladimír Weissin apuvalmentajana FC Artmedia Petržalkassa vuonna 2000. Hän toimi seuran valmennustiimissä kuusi vuotta ja lisäksi 2003–2006 myös Slovakian maajoukkueen apuvalmentajana. Vuosina 2006–2007 hän jatkoi yhteistyötä Weissin kanssa FK Saturnissa, josta palasi hänen kanssaan Artmediaan kesällä 2007. Heinäkuussa 2008 Weissista tuli Slovakian maajoukkueen päävalmentaja ja Hipp otti paikan apuvalmentajana.
Maajoukkuetehtävien lisäksi Hipp toimi päävalmentajana Artmediassa 2008–2009 ja ŠK Slovan Bratislavassa. Hipp oli Slovanin päävalmentaja kaudella 2009 ja hän jatkoi mestaruuteen päättyneeseen kauteen 2010/11 valmennustehtävissä Karel Jarolímin tiimissä. Tammikuussa 2012 Hippistä tuli Slovakian maajoukkueen väliaikainen päävalmentaja. Huhtikuussa maan liitto vahvisti Hippin jatkavan valmentajana MM-karsinnoissa 2014 yhdessä Stanislav Grigan kanssa. Pesti päättyi potkuihin kesäkuussa 2013. Slovakia oli ennen potkuja jäänyt 1–1 tasapeliin Liechtensteinin kanssa ja menettänyt mahdollisuutensa selvitä MM-kisoihin. 
Kesäkuussa 2014 Hipp aloitti FC Nitran päävalmentajana. Hippin tavoitteena oli nostaa Slovakian 2. Ligaan pudonnut seura takaisin menestykseen, mutta kausi 2014/15 päättyi pettymykselliseen viidenteen sijaan. Hipp sai potkut seurasta syyskuun lopussa 2015, kun Nitra majaili 2. Ligassa kolmantena.
Tammikuussa 2016 Hippistä tuli Tšekin liigassa pelanneen FC Vysočina Jihlavan päävalmentaja.
Karl Wilhelm Sulin

Karl Wilhelm Sulin (18. syyskuuta 1839 Rauma – 8. helmikuuta 1897 Ikaalinen) oli suomalainen juristi ja valtiopäivämies. 
Sulinin vanhemmat olivat kirkkoherra Benjamin Sulin ja Lovisa Emilia Forsinius ja puoliso vuodesta 1895 Maria Sofia Andersson (k. 1945). Sulin valmistui filosofian kandidaatiksi 1863 ja lakitieteen kandidaatiksi 1867. Toimittuaan ensin Turun hovioikeudessa Sulin siirtyi Viipurin hovioikeuden sihteeriksi 1878 ja seuraavana vuonna hänestä tuli hovioikeuden asessori. Vuonna 1882 hänestä tuli Turun hovioikeuden asessori ja 1889 Ikaalisten tuomiokunnan tuomari. Sulinin erikoisalaa oli rikosoikeus, 1878 hänestä tuli sotaväen rikoslakien valmistelleen komitean jäsen ja sihteeri ja 1880 taas vuoden 1875 rikoslakiehdotusta tarkastavan komitean jäsen.
Sulin oli porvarissäädyssä Turun edustajana valtiopäivillä 1888, toimien niiden rikoslakivaliokunnassa. Jo vuonna 1872 Sulin julkaisi Karl Kristian Sjörosin kanssa ruotsiksi vuoden 1734 lain lisäyksineen, muutoksineen ja selityksineen, mistä hän toimitti yhteensä viisi myöhempää painosta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran 1877 julkaisema suomenkielinen lakiteos perustui mainittuun kirjaan.
Berndt Grönblom

Berndt Gustaf Grönblom (20. joulukuuta 1885 Turku – 4. lokakuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen teollisuusjohtaja, koulutukseltaan diplomi-insinööri. Vuorineuvoksen arvon hän sai 1918. Hän oli vuonna 1926 perustamansa Oy Vuoksenniska Ab:n toimitusjohtaja. Hän sai Åbo Akademin kunniatohtorin arvon 1948. Hän oli useiden suomalaisten metalliyritysten johtaja ja aikansa merkittävimpiä teollisuusmiehiä. Vuorineuvoksenkatu Imatran Teppanalassa on nimetty vuorineuvos Berndt Grönblomin mukaan.
Grönblom avioitui vapaaherratar Helena Aminoffin kanssa vuonna 1912, joka oli vapaaherra Ivan Alexander Aminoffin tytär. Berndt Grönblomin isä oli kauppaneuvos Ernst Grönblom (1859–1934). Hänen veljensä oli kauppaneuvos ja kauppatieteiden kunniatohtori (1953) Edgar Grönblom (1883–1960). Hän perusti 1901 koneliike Oy Grönblom Ab:n ja oli sen toimitusjohtaja 1919–1953. Hän oli Ruotsalaisen kauppakorkeakoulu Hankenin valtuuskunnan puheenjohtaja.
Maciste e la regina di Samar

Maciste e la regina di Samar (”Maciste ja Samarin kuningatar”, italiaksi myös "Maciste contro gli uomini della luna", ”Maciste vastaan kuumiehet”; , ”Maciste vastaan kivimiehet”) on vuonna 1964 valmistunut italialais-ranskalainen peplumelokuva. Tieteisfiktion aineksia sisältävän filmin on ohjannut Giacomo Gentilomo. Sen päähenkilöä Macistea (eräissä kieliversioissa Herkulesta) esittää Sergio Ciani alias Alan Steel.
Juoni.
Pahan kuningattaren Samaran neuvonantaja Gladius kutsuu Macisten (Herkuleen) pelastamaan maansa asukkaat, joita uhrataan Kuoleman vuoren sisällä eläville kuumiehille. Pelastuttuaan kuningattaren ansoista Maciste liittyy Gladiuksen tyttären Agarin kanssa prinssi Darixin johtamiin kapinallisiin. Samara antaa kuumiehien uhriksi Darixin rakastetun, sisarensa Bilisin, jonka veri on herättävä eloon kuumiesten kuningattaren Selenan. Maciste jää vangiksi ja voimainkoetuksesta selvittyään hän teeskentelee rakastuneensa Samaraan päästäkseen selville tämän juonesta. Lopuksi Maciste löytää hiekkamyrskyssä tiensä Kuoleman vuorelle, kukistaa kuumiehet ja pelastaa Bilisin. Maciste ja Agar lähtevät yhdessä kohti uusia seikkailuja.
Tuotanto.
Cinecittàn studioilla kuvattu "Maciste e la regina di Samar" on halvalla tehty yksinkertainen toimintaelokuva, jonka peplumkliseisiin kuuluvat kömpelöt hirviöt, ansat, salaovet, kidutuslaitteet ja luonnonmullistukset. Italialainen Sergio Ciani on lihaksikas, hyväntuulinen ja toimelias voimamies ja ranskalainen Jany Clair camp-henkinen seksikäs paha kuningatar. Elokuva on kuuluisa turhauttavan pitkään jatkuvasta hiekkamyrskystään, johon verrattuna loppuhuipennus on äkkiä ohitse. Yhdysvaltalainen versio "Hercules Against the Moon Men" (”Herkules vastaan kuumiehet”) on saatavilla laadultaan vaihtelevina DVD-julkaisuina, joista kaikki eivät anna oikeaa käsitystä elokuvan alkuperäisistä väreistä.
Josef Werving

Josef Werving (3. toukokuuta 1814 Uusikaarlepyy – 6. elokuuta 1856 Viipuri) oli suomalainen virkamies ja kanavanrakentaja. 
Wervingin isä oli valtion rakennusmestari Josef Werving ja äiti Katarina Helena Nordbrandt. Vuonna 1829 hän tuli ylioppilaaksi ja koskenperkauskunnan kadetiksi, 1841 hän sai ylennyksen tie- ja vesikulkulaitosten insinöörikunnan kapteeniksi. Hänet määrättiin Saimaan kanavan rakennustyömaalle osastonjohtajaksi 1846, missä tehtävässä hän toimi kymmenen vuoden ajan. Werving vaikutti osaltaan merkittävästi kanavan rakentamiseen, mutta kuoli vähän ennen sen valmistumista.
Wervingin puoliso vuodesta 1835 oli Charlotta Fredrika Lagervall (k. 1882), Parikkalan Koitsanlahden Hovin vuokraajan J. F. Lagervallin tytär. Parikkalaan Werving oli tullut Simpelejärven järvenlaskua valvomaan. Pariskunnan poika, Suomen 4. Oulun Tarkk'ampujapataljoonan ensimmäisenä komentajana toiminut eversti Karl Saladin Werving (1840-1885), syntyi juuri Parikkalassa.
Sinbad of the Seven Seas

Sinbad of the Seven Seas (”Seitsemän meren Sindbad”) on vuonna 1989 julkaistu italialais-yhdysvaltalainen seikkailuelokuva. Sen päähenkilöä Sindbad Merenkulkijaa esittää kehonrakentaja Lou Ferrigno.
Juoni.
Elokuvan kertojana toimiva äiti lukee lapselleen tarinaa Sindbadin seikkailuista. Basran sulttaanin ilkeä visiiri Jaffar ottaa vangikseen prinssi Aliin rakastuneen prinsessa Alinan. Sindbad ystävineen lähtee etsimään piilotettuja jalokiviä, joiden avulla he voivat murtaa Jaffarin taian ja pelastaa prinsessan. Matkallaan he kokevat monia mielikuvituksellisia seikkailuja. Löydettyään jalokivet Sindbad palaa kotiin, voittaa Jaffarin ja palauttaa järjestyksen Basraan. Ali ja Alina saavat toisensa, ja tyttö nukahtaa tarinan päättyessä.
Tuotanto.
Cannon Filmsin tuottajat Menahem Golan ja Yoram Globus ryhtyivät tekemään elokuvaa aluksi ohjaaja-käsikirjoittaja Luigi Cozzin kanssa. Cozzin muiden kiireiden takia ohjaustyö annettiin toimintaelokuvistaan tunnetulle Enzo G. Castellarille, joka kuvasi viiden miljardin liiran budjetilla kuuden tunnin pituisen neliosaisen televisioelokuvan. Golan ja Globus olivat tyytymättömiä työn tulokseen, ja filmi laitettiin kahdeksi vuodeksi hyllylle. Lopulta Cozzi sai tehtäväkseen muokata kuvatusta aineistosta yhdeksänkymmenen minuutin elokuvan. Cozzi leikkasi filmin uudelleen, kuroi palat yhteen uudella kehyskertomuksella ja lisäsi joukon erikoistehosteita. Lopputuloksena oli Castellarille tyypillista toimintaa ja Cozzille ominaista fantasiaa yhdistävä elokuva, joka julkaistiin videolla. Siitä ei tehty lainkaan italiankielistä versiota.
Kehonrakentaja Lou Ferrigno on varsin erikoinen valinta Tuhannen ja yhden yön tarinoiden seikkailijan rooliin. Valtavine lihaksineen ja jättivoimineen hän tuo mieleen jonkinlaisen Hulkin ja Kippari-Kallen välimuodon. Samojen tekijöiden Herkulesta esittänyt Ferrigno yrittää kovasti näytellä, mutta ei onnistu siinä kovinkaan hyvin. Elokuvan kohokohta on jännittävästi toteutettu kaksintaistelu Sinbadin ja hänen pahan kaksoisolentonsa välillä.
Vastaanotto.
Typerä juoni, ala-arvoinen tuotanto ja yliampuvat näyttelijäsuoritukset ovat tehneet "Sinbad of the Seven Seasistä" eräänlaisen kulttisuosikin huonojen elokuvien ja tahattoman huumorin ystävien keskuudessa. Se toimii auttavasti myös lastenelokuvana. Luigi Cozzin tuotannosta kirjoittanut Gordiano Lupi kuvailee elokuvaa ”kiehtovaksi tarinaksi, joka ansaitsee tulla löydetyksi uudelleen”.
Parkanon varikko

Puolustusvoimien logistiikkalaitoksen 2. Logistiikkarykmentin Länsi-Suomen varasto-osaston Parkanon varasto toimii Parkanossa Pirkanmaan maakunnassa. Varaston tehtävänä on varastoida ja jakaa sotamateriaalia puolustusvoimille.
Laitoksen aikaisemmat nimet olivat Parkanon varikko, Parkanon Pioneerivarikko (ParkPionV) ja Virtain varastoalue, vaikka toimintoja oli sekä Parkanossa että Virroilla. Se oli aikaisemmin Keuruun Pioneerivarikon varikko-osasto ParVko-os/KeuPionV, jonka hyvin pitkäaikainen johtaja oli vuodesta 1975 insinöörimajuri Ismo Paananen.
Puolustusvoimat tiedottivat vuonna 2021, että se modernisoi Parkanon varastoaluetta 18 miljoonalla eurolla rakentamalla maapeitteisiä varastosuojia sekä parantamalla turvallisuusjärjestelyjä.
Yhdyvaltojen kanssa solmitun DCA-sopimuksen perusteella Parkanon varastoalue annetaan tarvittaessa Yhdysvaltojen käyttöön.
Historia.
Aiemmin alueela toiminut Parkanon Varikko oli perustettu vuonna 1940 osana silloista "Pioneerivarikko 2":ta (PionV 2).
Varikon nimi muuttui "Pioneerivarikoksi" jo vuonna 1944. Vuonna 1962 sen alaisuuteen perustettiin Virtain Varikko-osasto ja myöhemmin Kintauden varasto-osasto.
Varikko siirrettiin Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen alaisuuteen vuoden 1993 alussa laitosta perustettaessa.
Parkanon Varikko (lyhenne "PARV"), aikaisemmin Parkanon Pioneerivarikko (lyh. "ParkPionV tai ParPionV") oli Puolustusvoimien erikoisvarikko. Varikon päätehtävä oli pioneerialan materiaalin kuten miinojen valmistus, varastointi ja joukoille jakaminen. Lisäksi sulutusmateriaali ja logistiikkatoimintoja kuului varikon vastuulle.
Parkanon varikolla loppui vuonna 2012 räjähdetuotanto säästösyistä johtuen.
Ennen lakkautusta vuonna 2013 varikko kuului Ähtärin Varikon hallintoon.
Varikon sivuraide.
Asevarikko sijaitsi Parkanon koillispuolella Haapamäki–Pori-radalla Niinisalo–Kihniö-osuudella Isokankaan linjavaihteen päässä.
Päälliköitä.
Varikon päällikkönä ovat toimineet mm. seuraavat upseerit:
Perinteet ja heraldiikka.
Varikko vaalii Parkanon Pioneerivarikon ja Pioneerivarikko 2:n perinteitä.
Sen joukko-osastotunnuksessa on hakku, kirves, miekka ja lapio aseteltuina lapionterän päälle sekä varikoille yhteinen V-kirjain.
Varikon vuosipäivä on 25. heinäkuuta. Kunniamarssina on Koljonvirran marssi.
Assosiaatio (psykologia)

Assosiaatio tai mielleyhtymä viittaa yhteyteen käsitteellisten entiteettien tai mielikuvien välillä, joka aiheutuu mielikuvien samankaltaisuudesta tai mielikuvien läheisyydestä tilassa tai ajassa. Assosiaatiota käsittelivät jo Platon ja Aristoteles erityisesti liittyen peräkkäisiin muistitapahtumiin, ja sen käsittelyä jatkoivat filosofit kuten John Locke, David Hume, David Hartley, James Mill, John Stuart Mill ja Alexander Bain. Assosiaatio on käytössä modernissa psykologiassa esimerkiksi ehdollistumisessa ja muistin neuroverkkomalleissa.
Corruption

Corruption (myös "Carnage") on vuonna 1968 julkaistu Robert Hartford-Daviksen ohjaama brittiläinen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Peter Cushing ja Sue Lloyd.
"Corruptionin" käsikirjoituksen laati Derek Ford ja Donald Ford. Tuottajana toimi Peter Newbrook. Elokuva kuvattiin Englannin East Sussexissa ja Lontoon kaupungissa.
"Corruption" sai ensi-iltansa Länsi-Saksassa 19. heinäkuuta vuonna 1968. Kotimaassaan Isossa-Britanniassa elokuva pääsi teatterilevitykseen joulukuussa 1968. Yhdysvaltain ensi-ilta oli 4. joulukuuta 1968 New Yorkissa. "Corruption" julkaistiin myös Ruotsissa 29. syyskuuta vuonna 1969 ja Tanskassa 29. lokakuuta 1969. Columbia Pictures toimi elokuvan jakelijana Yhdysvalloissa ja Isossa-Britanniassa.
Thorwald Grönblom

Thorwald Grönblom (25. helmikuuta 1882 Tampere – 5. toukokuuta 1971 Tampere) oli suomalainen tehtailija ja hyönteistieteilijä. Hän tutki perhosia, pistiäisiä ja kuoriaisia ja sai Vanamo-seuran Kairamo-mitalin ja Suomen hyönteistieteellisen seuran Saalas-mitalin.
Grönblomin vanhemmat olivat pankinjohtaja Frans Hjalmar Grönblom ja Helmi Fagerlund. Hän pääsi ylioppilaaksi Tampereen reaalilyseosta 1903 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa. Grönblom oli jo kouluaikanaan koulunsa luonnontieteellisen yhdistyksen puheenjohtajana. Yliopistossa hän harjoitti luonnontieteellisiä opintoja ja teki useita tutkimusmatkoja, kuten vuonna 1905 maantieteellisen opintomatkan Suomen, Ruotsin ja Norjan Lappiin. Vuonna 1908 hän tutki Societas pro Fauna et Flora Fennica-seuran stipendiaattina Pirkkalan kasvistoa ja vuonna 1914 hän suoritti saman seuran stipendillä luonnontieteellisiä tutkimuksia Karjalan kannaksella.
Grönblom toimi virkailijana muun muassa yliopiston entomologisessa museossa. Vuonna 1916 hän siirtyi liikealalle ja toimi Tampereen Sateensuoja- ja Keppitehdas Oy:n isännöitsijänä.
Grönblom oli tunnettu luonnontieteellisistä harrastuksistaan ja hän harjoitti tutkimuksiaan varsinkin hyönteislajien alalla. Hän keräsi ja omisti Suomen lajirikkaimman yksityisen suurperhoskokoelman ja myös hänen kovakuoriais- ja lehtipistiäiskokoelmansa olivat merkittäviä. Petoampiaisten elintapojen tutkijana Grönblom saavutti huomattavia tieteellisiä tuloksia ja hän julkaisi useita tutkielmia. Grönblom oli Tampereelle vuonna 1932 perustetun luonnontieteellisen yhdistyksen Tampereen Luonnon Ystävät alkuunpanijoita ja hän toimi myös yhdistyksen puheenjohtajana. Grönblom osallistui Suomen sisällissotaan ja toimi Tampereen suojeluskunnan koululaiskomppanian päällikkönä.
Grönblom oli naimisissa vuodesta 1922 Ellen Maria Engroosin kanssa.
Putous (3. tuotantokausi)

Putouksen kolmas tuotantokausi esitettiin MTV3-kanavalla lauantai-iltaisin 7. tammikuuta 2012 alkaen. Kauden viimeinen lähetys, "Putous-UNICEF", esitettiin televisiossa 3. maaliskuuta 2012. 
Kolmannella kaudella jatkoivat kaikki edellisen kauden näyttelijät lukuun ottamatta Ville Myllyrinnettä ja Joanna Haarttia. Heidän tilalleen tulivat Elena Leeve ja Armi Toivanen. Kaudella juontajat vaihtuivat viikoittain seuraavaan näytön paikkaan asti, Jaakko Saariluoma juonsi kolmannen kauden ensimmäisen jakson ennen Riku Niemisen Näytön paikkaa. Jaakko Saariluoma juonsi kuitenkin viikoittain vuoden sketsihahmokilpailun.
"Vuoden sketsihahmo" -kilpailun voitti Armi Toivasen esittämä Leena Hefner o.s. Herppeenluoma, floridalainen hyväntekeväisyystekijä.
Tuotantokauden pohjalta julkaistiin kokoelmalevy "Putous 3".
Tulikoe ja Näytön paikka.
Näytön paikkaan joutunut toimi kolmannella kaudella juontajana aina seuraavaan Näytön paikkaan asti, lukuun ottamatta "Putous-UNICEF"-jaksoa. Jaakko Saariluoma juonsi kolmannen kauden ensimmäisen jakson ennen Riku Niemisen Näytön paikkaa.
Joukkueet:
Katsojaluvut ja yllätystehtävät.
Kolmannella tuotantokaudella jokaista suoraa lähetystä seurasi yli miljoona katsojaa. Finaalilähetys keräsi keskimäärin 1 347 000 katsojaa, mikä oli sarjan uusi katsojaennätys.
Štěpán Jeník

Štěpán Jeník (s. 12. helmikuuta 1993 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa kotimaansa kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 2. Národní Hokejová Ligassa pelaavaa HC Frýdek-Místekiä. Hän on pelityyliltään fyysinen puolustava puolustaja.
Ura.
Seuraura.
Jeník on HC Slavia Prahan kasvatti. Hän aloitti jääkiekon 6-vuotiaana. Jeník voitti Tšekin U18-junioreiden mestaruuden vuonna 2010. Seuraavalla kaudella 2010–2011 hän teki 17-vuotiaana debyyttinsä Extraligassa, jossa Jeník pelasi neljä ottelua. Kaudella 2011–2012 hän ei pelannut otteluakaan Extraliigassa, mutta Jeník pelasi miesten peleissä yhden ottelun verran lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan HC Mostissa.
Kauden 2012–2013 kynnyksellä Jeník siirtyi Suomeen ja Oulun Kärppien A-nuoriin. Tammikuussa hänet nostettiin joukkueen SM-liigarinkiin, mutta Jeník ei kuitenkaan debytoinut kauden aikana SM-liigassa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi 1+1-vuotisella sopimuksella Kärpistä valmentajakaksikko Hannu Aravirta-Pasi Mustonen perässä Pelicansiin. Jeník ei saanut peliaikaa seuran liigajoukkueesta, mutta miesten pelejä hän pelasi lähes koko syyskauden ajan lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Jeník palasi kaudeksi 2014–2015 kotimaahansa ja siirtyi 1. ligassa pelaavaan HC Havlíčkův Brodiin. Hän pelasi kauden aikana myöhemmin sarjatasoa alempana 2. česká hokejová ligan HC Pelhřimovissa sekä HC Baník Sokolovissa, jonka kanssa Jeník eteni aina 1. ligan karsintoihin, mutta joukkue jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Kaudella 2015–2016 hän jatkaa uraansa 2. ligan HC Frýdek-Místekissä. Joukkueen kausi päättyi sarjanousuun 1. ligaan.
Maajoukkueura.
Jeník pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011. Hän pelasi myös Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2010 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010.
BeZ bileta

BeZ bileta on suosittu, vuonna 1999 perustettu valkovenäläinen yhtye. Yhtye esiintyy pääosin venäjäksi. Suomessa yhtyeen kappaleita on soittanut muun muassa venäjänkielinen radiokanava Radio Sputnik.
Kokoonpano.
Yhtyeen kokoonpano on vaihdellut vuosien kuluessa. 
Albumit.
DVD-levyt.
Useita yhtyeen kappaleista on julkaistu myös musiikkivideona.
Yhtye on voittanut useita vuoden parhaan julkaisun palkintoja kappaleillaan, levyillään ja videoillaan vuosittaisilla valkovenäläisen rockin palkintojuhlissa (). Menestys on myös Valko-Venäjän poliittisen johdon tunnustama; yhtye sai esimerkiksi joulukuussa 2012 valtiollisen musiikkipalkinnon vuoden parhaasta konsertista.
Jocks

Jocks (myös "Road Trip") on vuonna 1986 julkaistu Steve Carverin ohjaama komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Scott Strader, Perry Lang, Mariska Hargitay ja Richard Roundtree.
Elokuvan käsikirjoittajina toimivat Michael Lanahan ja David Oas. Elokuvan tuottivat John C. Broderick ja Ahmet Yasa. "Jocks" kuvattiin vuonna 1984 Nevadan Las Vegasissa ja Kalifornian Los Angelesissa.
"Jocks" sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 14. marraskuuta vuonna 1986. Elokuva koskaan ei päässyt laajaan levitykseen ja tuottikin vain 120 808 dollaria. Elokuvasta tuli yksi vuoden 1986 huonoimmin menestyneistä elokuvista. Elokuva julkaistiin DVD:lle vuonna 2006.
Tervolan varikko

Tervolan varikko (lyhenne TERV), oli Tervolassa Lapin maakunnassa sijainnut Puolustusvoimien erikoisvarikko. Varikon päätehtävänä oli mm. ajoneuvo- ja asealan materiaalin kuten telakuorma-autojen huolto- ja korjaamotoiminta sekä varastointi ja logistiikkatoiminnot. Varikko on ollut vuoden 2009 alusta puolustusvoimien strategisen kumppaniyhtiön Millog Oy:n Tervolan toimipiste. Yksikön päällikkönä on Ville Vasankari.
Tervolan varikko perustettiin Puolustusvoimien varikoista viimeisenä vuonna 1988. Varikko toimi kokonsa vuoksi aluksi Pohjois-Suomen sotilasläänin alaisuudessa keskittyen Suomen pohjoisen joukko-osastojen huoltoon ja materiaalin logistiikkaan.
Varikko siirrettiin Puolustusvoimien materiaalilaitoksen alaisuuteen vuoden 1993 alussa laitosta perustettaessa. Yksikössä työskentelee muutamia kymmeniä henkilöitä. Varikon alueella sijaitsee myös nykyisen Logistiikkalaitoksen logistiikkarykmenttisektorin alainen Tervolan varasto(alue).
Yhdysvaltojen kanssa vuonna 2023 solmitun DCA-sopimuksen mukaan Yhdysvallat saa tarvittaessa käyttöönsä Tervolan varastoalueen. 
Päälliköt.
Varikon viimeisenä päällikkönä toimi everstiluutnantti Mikko Taussi.
Päällikkönä ovat toimineet seuraavat upseerit:
Huutokaupat.
Puolustusvoimien käytöstä poistetun materiaalin huutokauppoja järjestetään varikon alueella lähes vuosittain.
Perinteet ja heraldiikka.
Varikon vuosipäivään vietetään sen perustamisen vuosipäivän muistoksi 1. huhtikuuta. Sen entisessä joukko-osastotunnuksessa on kaksi ristikkäin olevaa tykinputkea, joiden päällä tykkilaverin pyörä sekä niiden alla varikoille yhtenäinen V-kirjain.
Antti Vierula

Antti Vierula (s. 23. tammikuuta 1980 Ähtäri) on suomalainen urheiluvalmentaja. Vierula kuntovalmentaa Formula 1 -sarjassa Alfa Romeo-tallissa ajavaa Valtteri Bottasta . Aikaisempia Vierulan valmennettavia ovat olleet moottoriurheilun puolella Formula 1 -sarjan maailmanmestari Lewis Hamilton 2011–2012 , Sergio Pérez 2013 , Kevin Magnussen 2014 , moninkertainen Rallin MM-sarjan mestari Sébastien Loeb sekä ratamoottoripyöräilijä Dani Pedrosa. Yleisurheilun puolella Vierulan valmennettavia ovat olleet moukarinheittäjät Merja Korpela, David Söderberg sekä Candice Scott.
Aiheesta muualla.
Twitter | Antti Vierula
Jari Kaivo-oja

Jari Kaivo-oja (s. 21. syyskuuta 1961) on suomalainen tulevaisuudentutkija ja tietokirjailija. Hän on erikoistunut erityisesti yhteiskuntakehityksen, teknologian ja talouden tulevaisuuden trendien analysointiin ja ennakointiin. Hän on eräs siteeratuimpia ennakointitutkimuksen alan tutkijoita Suomessa.
Kaivo-oja on toiminut tutkijana useissa yliopistoissa, muun muassa Tutkimusjohtaja Turun kauppakorkeakoulun Tulevaisuuden tutkimuskeskuksessa, geotieteiden ja yhteiskuntasuunnittelun dosenttina Helsingin yliopistossa, ennakointi- ja innovaatiotutkimuksen dosenttina Lapin yliopistossa ja teknologiaennakoinnin ja tietojohtamisen dosenttina Vaasan yliopistossa sekä professori Simonavičiaus Universityssä Vilnassa. Koulutukseltaan Kaivo-oja on valmistunut Tampereen yliopistosta yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1990 ja hallintotieteiden tohtoriksi 2004.
Thomas Dimitroff

Thomas George Dimitroff Jr. (s. 1966 Barberton, Ohio) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon johtohenkilö. Hän toimi NFL:n Atlanta Falconsin toimitusjohtajana vuosina 2008-2020. Dimitroff on toiminut pelaajatarkkailutehtävissä NFL:ssä vuodesta 1993 lähtien. Vuosina 2002–2007 hän työskenteli New England Patriotsin oraganisaatiossa ja oli voittamassa kahta Super Bowlia.
Atlanta Falcons.
Dimitroff siirtyi Atlanta Falconsin toimitusjohtajaksi kaudelle 2008. Hän uudisti joukkuetta määrätietoisesti varaamalla pelinrakentajaksi Matt Ryanin Boston Collegesta ja hankkimalla muun muassa keskushyökkääjä Michael Turnerin San Diego Chargersista. Uudeksi päävalmentajaksi tuli Mike Smith. Edellisellä kaudella heikosti menestynyt joukkue selvitti tiensä pudotuspeleihin. Dimitroff on jatkanut aggressiivista värväyspolitiikkaa. Hän on hankkinut muun muassa sisemmän laitahyökkääjä Tony Gonzalezin Kansas City Chiefsistä ja kulmapuolustaja Asante Samuelin Philadelphia Eaglesista, ja NFL:n varaustilaisuudessa 2011 hän teki suuren kaupan saadakseen joukkueeseen lupaavan laitahyökkääjä Julio Jonesin. Joukkue on menestynyt ja selvinnyt pudotuspeleihin lähes joka vuosi. Pudotuspeleissä menestys on tosin jäänyt vielä tulematta. Kaudella 2016 Falcons selvisi Super Bowliin, jota joukkue johti 28-3 New England Patriotsia vastaan. Joukkue kuitenkin romahti ottelun lopussa ja Patriots vei mestaruuden. Menestyskauden jälkeen Falcons pärjäsi heikosti ja tämä johti Dimitroffin sekä päävalmentaja Dan Quinnin potkuihin kesken kauden 2020.
Yksityiselämä.
Dimitroffilla ja hänen vaimollaan Angelinalla on yksi tytär. Dimitroffin isä Tom oli entinen NFL-pelaaja, pelaajatarkkailija ja valmentaja.
Tony Gonzalez

Anthony David Gonzalez (s. 27. helmikuuta 1976, Torrance, Kalifornia) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Häntä pidetään yhtenä kaikkien parhaimmista sisemmistä laitahyökkääjistä. Gonzalez pelasi NFL-liigassa vuosina 1997–2014 edustaen Kansas City Chiefsiä ja Atlanta Falconsia. Hän on liigan historian eniten pisteitä tehnyt sisempi laitahyökkääjä. Vuonna 2019 Gonzalez valittiin Pro Football Hall of Fameen.
Pelaajaura.
Gonzalez edusti yliopistourallaan Kalifornian yliopistoa pelaten amerikkalaisen jalkapallon lisäksi myös koripalloa.
Kansas City Chiefs varasi Gonzalezin 1. kierroksella vuoden 1997 varaustilaisuudessa. Hän pelasi Chiefsissä vuoteen 2008 asti. Hänellä on eniten syötön vastaanottoja, syöttöjaardeja ja touchdowneja joukkueen historiassa. Kauden 2008 jälkeen Chiefs kauppasi Gonzalezin Atlanta Falconsiin 2. kierroksen varausoikeutta vastaan.
Gonzalez jatkoi hyviä otteitaan Atlantassa. Hänellä on sisempien laitahyökkääjien NFL-ennätykset ,uun muassa syöttöjen vastaanotoissa, kiinniottojaardeissa, touchdowneissa. Vain Jerry Ricella on enemmän syötön vastaanottoja, kun mukaan lasketaan kaikkien pelipaikkojen pelaajat. 17 NFL-kauden jälkeen Gonzalez ilmoitti lopettavansa uransa vuonna 2014.
Gonzalez on valittu Pro Bowliin 13 kertaa, kauden tähdistökokoonpanoon 9 kertaa ja lisäksi hänet valittiin myös 2000-luvun vuosikymmenen tähdistöjoukkueeseen.
Yksityiselämä.
Gonzalezilla on kaksi lasta. Hän noudattaa pääosin vegaania ruokavaliota.