tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Proventus

Proventus AB on ruotsalainen sijoitusyhtiö, joka on perustettu vuonna 1969. Se sijoittaa tyypillisesti keskikokoisiin eurooppalaisiin yrityksiin. Tyypillinen sijoitus sen salkussa oleviin yhtiöihin on yli kymmenen miljoonaa euroa. Se haluaa hallituspaikan niistä yrityksistä, joihin se sijoittaa. Kaikkiaan yhtiön hallitsemien varojen arvo toukokuussa 2013 oli noin 1,1 miljardia euroa, mistä noin 20% oli yrityksen omaa pääomaa.
Proventus on ollut Brion pääomistaja vuodesta 2004. Artekin omistaja Proventus oli vuodesta 1992 vuoteen 2013. 2010-luvulla se on sijoittanut muun muassa Thomas Cookiin ja öljy-yhtiö Preem Corral Petroleumiin.
Proventuksen rahoittajiin kuuluvat Nobel-säätiö, viisi suurta ruotsalaista eläkevakuutusyhtiötä ja suuria eläkekassoja kuten Ericssonin, Electroluxin ja Volvon eläkekassat.
Proventuksen perusti Rober Weil.
Pessenin ruuhi

Pessenin ruuhi on vanhin ajoitettu ruuhi, joka on valmistettu mesoliittisella kivikaudella. Radiohiiliajoitus sijoittaa sen 8040–7510 eaa. Ruuhta säilytetään Drentsin museossa Assenin kaupungissa Hollannissa.
Tiedot.
Ruuhi on valmistettu yhdestä mäntyisestä tukista kirveellä kovertamalla.
Ruuhen pituus on 2,98 metriä ja se on 44 senttimetriä leveä. Työstön jäljet näkyvät vieläkin ja viittaavat piikivisen kirveen tai sarvitaltan käyttöön.
Huomioita.
Osa tutkijoista on epäillyt ruuhen vesikelpoisuutta. Vaihtoehtoisesti on sitä ajateltu eläinten 
syöttökaukaloksi, vaikka karjanhoitoa ei ajoitukseen mukaan vielä harjoitettu Euroopassa. Vuonna 2011 ruuhesta valmistettiin replika, jolla melottiin onnistuneesti. Koska vesilinja oli korkealla, on meloja saattanut olla kevyt. Ruuhen tyyppi 
muistuttaa muita lähialueiden kivikautisia ruuhia.
Historia.
Ruuhi löydettiin vuonna 1955 hollantilaisen moottoritien A28 rakentamisen yhteydessä. Hoogeveenin soilla, Pessen kylän lähellä, pohjustustyö vaati suoturpeen poistamista. Noin 2 metrin syvyydessä kaivinkone osui puunrunkoon, joka osoittautui sittemmin ruuheksi. Paikallinen viljelijä Hendrik Wanders huomasi tukin, korjasi sen talteen ja lahjoitti sen Groningenin yliopistolle. Ruuhi pakastekuivattiin ja sijoitettiin Drentsin museoon.
Lähteet.
Viitteet.
Canderel

Canderel on makeutusainemerkki, jonka tuotteet on valmistettu pääasiassa aspartaamista. Canderelia markkinoi globaali yritys The Merisant Company, jolla on pääkonttori Chicagossa, Illinoisissa sekä muita konttoreita Sveitsissä, Meksikossa ja Australiassa.
Canderel tuli ensimmäisenä myyntiin Ranskassa vuonna 1979. Tuotteen nimi "Canderel" tulee sanoista "candi" (tai sokeriruoko) ja "airelles" - ranskankielinen nimitys mustikoille. Canderel-tuotteiden makeudesta huolimatta ne ovat vähäkalorisia, sillä esimerkiksi yksi teelusikallinen rakeista Canderelia on yhtä makeaa kuin teelusikallinen sokeria, mutta runsaasti vähäkalorisempaa.
Tuotteet.
Tässä on luettelo kaikista Canderel-tuotteista.
Mestis-kausi 2013–2014

Kausi 2013–2014 oli jääkiekon Mestiksen 14. kausi. Suomi-sarjasta tai SM-liigasta ei tullut edellisen kauden päätteeksi uusia joukkueita Mestikseen. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Mikkelin Jukurit. Runkosarja käynnistyi 11. syyskuuta 2013 ja päättyi 8. maaliskuuta 2014.
Vaasan Sport päätettiin nostaa SM-liigaan seuraavalle kaudelle 2014-2015, jolloin Mestiksen karsinnat päätettiin jättää järjestämättä, ja päätettiin että Suomi-sarjan voittaja sai anoa suoraan Mestis-lisenssiä.
Mestiksen mestaruuden voitti Kouvolan KooKoo. Loppuottelusarjassa se voitti Mikkelin Jukurit voitoin 4-1. Mestaruus oli KooKoolle ensimmäinen Mestiksen voitto. Edellisen kerran se oli voittanut toiseksi korkeimman sarjatason kaudella 1986-1987, jolloin se nousi 1.divisioonasta SM-liigaan.
Runkosarja.
Runkosarja pelattiin nelinkertaisena, minkä lisäksi pelattiin kaksi revanssiviikonloppua sekä neljässä kolmen joukkueen lohkossa kolmenkertaiset välisarjat. Lisäksi jokainen joukkue pelasi neljä ottelua arvottuja joukkueita vastaan. Ottelumääräksi tuli näin yhteensä 54.
Ottelupäivinä ovat keskiviikko, perjantai ja lauantai.
Varsinaisella peliajalla saavutetusta voitosta saa kolme pistettä ja hävinnyt joukkue jää pisteittä. Mikäli ottelu venyy jatkoajalle tai 5 minuutin jatkoajan jälkeen voittomaalikilpailuun, voittaja saa kaksi ja häviäjä yhden pisteen.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 19 pelattua ottelua
Pudotuspelit.
Maalivahtien torjuntapörssi.
Vähintään 2 pelattua ottelua
Samuel Shipway

Samuel Elias Anton Shipway (s. 16. syyskuuta 2001 Lempäälä) on suomalais-brittiläinen artisti. Hän on myös näyttelijä, joka on tullut tutuksi päärooleistaan Risto Räppääjä -elokuvissa. 
Yksityiselämä.
Shipwaylla on diagnosoitu Touretten oireyhtymä sekä pakko-oireinen häiriö, lisäksi hän on kärsinyt reumatismista. Hänen siskonsa Emily Shipway on myös näyttelijä. 
Julkisuudessa.
Elokuva- ja televisioura.
Shipway valittiin Risto Räppääjän rooliin elokuvaan "Risto Räppääjä ja liukas Lennart", joka kuvattiin heinäkuussa 2013. Elokuvan ensi-ilta oli 7. helmikuuta 2014. Shipway voitti roolistaan parhaan eurooppalaisen lapsinäyttelijän palkinnon Schlingelin kansainvälisillä lasten- ja nuortenelokuvien festivaaleilla lokakuussa 2014. Hän jatkoi samassa roolissa myös elokuvasarjan seuraavassa osassa "Risto Räppääjä ja Sevillan saituri" -elokuvassa, joka sai ensi-iltansa 13. helmikuuta 2015.
Shipway on kilpaillut myös MTV3-kanavalla esitetyssä "KIDSing"-laulukilpailussa, jossa hän eteni semifinaaliin asti. Kesällä 2016 hän oli myös yksi juontajista Ylen nuortensarjassa "Summeri".
Shipwaylla on oma YouTube-kanava, "Shipway", jolla on runsaat 20 000 tilaajaa. Hän on kuitenkin lopettanut aktiivisen tubettamisen.
Musiikkiura.
Tammikuussa 2019 Shipway julkaisi omakustanteena ensimmäisen rap-singlensä ”Palkit” taiteilijanimellä Shipway. Se oli ensimmäinen kappale Shipwayn albumilta "Aika tappaa meidät". Albumi julkaistiin 25. huhtikuuta 2019.
Elokuussa 2021 Shipway allekirjoitti levytyssopimuksen indie-levy-yhtiö Pommisuoja Music Productionsin kanssa. Shipway julkaisee ensimmäisen singlensä levy-yhtiön alla 29. huhtikuuta 2022.
Luigi Antonio Cantafora

Luigi Antonio Cantafora (10. huhtikuuta 1943 Scandale – 19. heinäkuuta 2025) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Crotonen hiippakuntaan Pietro Raimondi 19. heinäkuuta 1969. Hänet nimitettiin Lamezia Termen hiippakunnan johtoon 24. tammikuuta 2004, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paolo Romeo, jota avustivat Andrea Mugione ja Vincenzo Rimedio. Cantafora asetettiin virkaansa 2. huhtikuuta.
Erik Anttinen

Erik Einar Anttinen (6. lokakuuta 1922 Helsinki – 5. huhtikuuta 2009 Rantasalmi) oli Tampereen yliopiston kansanterveystieteen ja erityisesti sosiaalipsykiatrian professori vuodesta 1973.
Elämäkerta.
Anttisen äiti oli Anna Tyyne Veikkanen ja isä oli lääkintöneuvos Einar Emil Anttinen, joka työskenteli lääkärinä Lapinlahden sairaalassa. Perhe asui sairaalarakennuksessa, jonka vuoksi osastot ja potilaat tulivat Anttiselle tutuiksi jo lapsuudessa. Anttinen kertoi ystävystyneensä monien sairaalan pitkäaikaispotilaiden kanssa. Hänen puolisonsa vuodesta 1951 oli sairaanhoitaja Paula Inkeri Puhakka.
Anttinen valmistui ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta vuonna 1940 ja lääketieteen lisensiaatiksi kymmenen vuotta myöhemmin. Anttisen lääketieteellisen tutkijan ura alkoi vuonna 1950 valtion seerumlaitoksen assistenttilääkärinä. Sieltä hän siirtyi Lapinlahden sairaalaan, jossa hän toimi apulaislääkärinä ja apulaisylilääkärinä. Psykiatrian erikoislääkäri hänestä tuli 1954. Anttinen työskenteli muun muassa useissa eri tutkimuslaitoksissa, Lapinlahden sairaalassa, HYKS:issä ja Helsingin yliopistossa ennen Tampereen yliopiston professuuriaan. Anttinen työskenteli myös aivovammasairaalassa, jossa hän teki väitöskirjansa aivovammoja saaneiden sotaveteraanien aivohalvauksista. Lääketieteen tohtoriksi hän väitteli vuonna 1960.
1960-luvulla Anttinen johti Nokialla Pitkäniemen sairaalaa ja hän alkoi kehittää avohoidollisia ja perhekeskeisiä hoitomuotoja. Vuonna 1973 hänet kutsuttiin vasta perustetun Tampereen yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan sosiaalipsykiatrian professoriksi. Hänestä tuli Suomen ensimmäinen kyseisen alan professori. Samana vuonna silloinen kansanterveystieteen laitos ja Anttisen johtama tutkimusryhmä liittyivät WHO:n aloittamaan kansainväliseen sosiaalipsykiatriseen tutkimukseen, josta syntyi useita väitöskirjatutkimuksia.
Opetuksessaan Erik Anttinen painotti humanistisia arvoja, eettisyyttä ja potilaan kohtaamisen taitoja. Hän piti tärkeänä opetuksen integrointia, jotta opiskelija saisi kuvan kliinisten ongelmien laajapohjaisuudesta. Hän oli myös mukana toteuttamassa moniammatillista täydennyskoulutusta terveyskeskuksissa.
Erik Anttinen oli Tampereen lääketieteellisen tiedekunnan varadekaanina vuosina 1977–1978 ja dekaanina 1979–1980. Hän osallistui silloin tiedekunnan edustajana toimikuntaan, jonka työn tuloksena luotiin uusi yliopistosairaalalaki. Sen seurauksena Tampereen keskussairaalasta tuli yliopistollinen keskussairaala, ja yliopiston opettajien asema määritettiin muiden yliopistosairaaloiden tavoin. Vuonna 1984 Erik Anttinen kutsuttiin Suomalaisen Lääkäriseuran Duodecimin kunniajäseneksi.
Domenico Graziani

Domenico Graziani (s. 23. toukokuuta 1944 Calopezzati) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Crotonen hiippakuntaan 5. tammikuuta 1968 ja siirrettiin uuteen Crotone-Santa Severinan arkkihiippakuntaan 30. syyskuuta 1986. Grazani sai 21. elokuuta 1999 nimityksen Cassano all'Jonion hiippakunnan johtoon. Piispaksi konsekroinnin suoritti 10. lokakuuta Lucas Moreira Neves, jota avustivat Andrea Mugione ja Giuseppe Agostino. 
21. marraskuuta 2006 Graziani sai nimityksen Crotone-Santa Severinan arkkipiispaksi.
Ingress

Ingress on massiivinen monen pelaajan verkkopeli, joka käyttää avuksi lisättyä todellisuutta ja jota pelataan älypuhelimella. Peliä kehittävä Niantic aloitti kutsupohjaisen beta-testauksen marraskuussa 2012 Android-käyttöjärjestelmälle ja peli julkaistiin joulukuussa 2013. Myös iOS-versio on julkaistu kesällä 2014.
Ingressin perusideana on patsaisiin, muistomerkkeihin, rakennuksiin ja muihin todellisiin paikkoihin liittyvien, niinkutsuttujen "portaalien" valtaaminen, ylläpitäminen ja keskenään linkittäminen. Pelinäkymä pohjautuu pelaajaa ympäröivään, muutaman sadan metrin laajuiseen tyyliteltyyn karttaan ja siinä näkyviin kohteisiin.
Pelissa on kaksi puolta, "Enlightened" ja "Resistance". Taustatarinan mukaan edelliset pyrkivät edesauttamaan salaperäisen, Maan ulkopuolisen älyn vaikutusta maapallolla ja jälkimmäinen on vastarintaliike. Pelaajien valtaamat ja yhteenlinkittämät portaalit muodostavat kenttiä, ja puolet kamppailevat siitä, kumpi pitää hallussaan enemmän niitä. Ingress-pelin joukkueiden on havaittu vaikuttavan pelaajien kaveripiireihin ja siihen, miten pelaajat suhtautuvat toisiinsa.
Pelimaailman ja fyysisen maailman yhteys.
Ingress-pelissä oikean maailman kartalle on luotu virtuaalisia kohteita, joiden hallinnasta joukkueet kamppailevat keskenään. Nämä virtuaaliset kohteet vastaavat oikeassa maailmassa sijaitsevia kohteita, ja niiden luomisesta ja arvioimisesta vastaavat Nianticin pelien Pokémon GO:n ja Ingressin pelaajat. Kaikki pelaajien liikkeet pelimaailmassa näkyvät muille pelinsisäisessä COMM-viestimessä. Tätä kautta kuka tahansa voi seurata pelaajien liikehdintää, tai jopa tallentaa liikkeet myöhempää tarkastelua varten. Ingressin on havaittu tukevan pelaajien keskenäistä vuorovaikutusta, ja monet pelaajat ovat saaneet pelin kautta pitkäaikaisia ystäviä.
Erkonpuisto

Erkonpuisto on Lahden kaupungin keskustassa sijaitseva puisto. Se on nimetty suomalaisen runoilija Juhana Heikki Erkon (1849–1906) mukaan. Puistossa on aidattu leikkipuisto ja neljä veistosta. Veistokset ovat Essi Renvallin J. H. Erkon muistomerkki (paljastettu 1956), Jussi Mäntysen Hirvi-veistos (1955) ja Emil Wikströmin Mikael Agricolan muistomerkki vuodelta 1953. Puiston eteläpäässä on Veikko Leppäsen J. K. Paasikiven patsas (1961).
Vapun aattona lahtelaiset opiskelijat lakittavat Hirvi-veistoksen.
François Walker

François Walker (3. kesäkuuta 1888 – 6. elokuuta 1951) oli ranskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa pronssia joukkuevoimistelussa. Samoissa kisoissa hän jäi 15. sijalle moniottelun yksilökilpailussa.
Pesäpallon suomensarja 1958

Pesäpallon suomensarja pelattiin neljännentoista kerran kaudella 1958. Sarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat, Imatran Pallo-Veikot, Rauman Fera ja Oulun Lippo nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1959.
Suomensarja.
Itälohko.
Itälohkossa pelasivat uusina joukkueina mestaruussarjasta pudonnut HoNsU sekä maakuntasarjasta nousseet Outokummun Partio, Vaajakosken Terä ja Juankosken Kuohu. Edellisellä kaudella sarjapaikkansa säilyttänyt Jyväskylän Kiri-Veljet jäi pois, koska seuran toiminta lakkautettiin.
Etelälohko.
Etelälohkossa pelasi uusina joukkueina maakuntasarjasta nousseet Keravan KooPee, Renkomäen Maila-Pojat ja Vehkalahden Veikot. Keravan Tovereiden tilalla Keravan Pallo-Toverit. SM-sarjasta ei etelälohkoon pudonnut yhtään joukkuetta.
Länsilohko.
Länsilohkossa pelasivat uusina mestaruussajasta pudonneet Ylihärmän Junkkarit ja Harjavallan Jymy sekä maakuntasarjasta nousseet Ulvilan Pesä-Veikot ja Laihian Liitto. Rauman Urheilijoiden pesäpallojaosto irtautui entisestä seurastaan ja uusi pesäpallon erikoisseura Fera pelasi ensimmäisen kautensa, voittaen heti RU:n kaksi vuotta aiemmin menettämän SM-sarjapaikan takaisin.
Pohjoislohko.
Pohjoislohkossa uusina joukkueina olivat SM-sarjasta pudonnut Muhoksen Urheilijat sekä nousijat Kannuksen Urheilijat ja Raahen Vesa.
Thomas Cook Group

Thomas Cook Group oli brittiläinen matkatoimisto, joka syntyi vuonna 2007 Thomas Cook AG:n ja MyTravel Groupin yhdistyttyä. Sen vuonna 1841 perustettu edeltäjäyhtiö Thomas Cook on maailman vanhin matkanjärjestäjäyritys.
Yritys ajautui konkurssiin 22. syyskuuta 2019 talousvaikeuksien vuoksi. Yrityksellä on yhteensä yli 1,5 miljardia euroa velkaa. Konkurssin taustalla vaikutti maailmanlaajuinen matkatoimistojen suosion lasku muun muassa internetin synnyttämän kilpailun vuoksi. Joidenkin arvioiden mukaan myös Brexitin aiheuttama epävarmuus olisi ollut osasyynä yrityksen konkurssiin.
Lokakuussa 2019 norjalainen sijoittaja Petter Stordalen ilmoitti ostavansa osuuden Thomas Cook Nothern Europe -konsernista.
Marraskuussa 2019 kiinalainen Fosun osti Thomas Cookin brändin.
Historia.
Yrityksen edeltäjäyhtiöistä vanhimman perusti Thomas Cook vuonna 1841 kuljettamaan matkustajia Britannian rautateillä. Vuonna 1851 toimisto järjesti pakettimatkan Pariisin maailmannäyttelyyn.
Yhtiön nimeksi tuli vuonna 1871 "Thomas Cook &amp; Son", kun perustajan poika tuli osakkaaksi yhtiöön. Vuonna 1924 yhtiöstä tuli osakeyhtiö nimeltään "Thomas Cook &amp; Son Ltd." Yhtiön nimi, kansallisuus ja omistajat ovat sen jälkeen vaihtuneet useaan kertaan, mutta perustajan nimi on säilynyt osana yhtiön ja sen seuraajien nimeä.
Vuonna 1928 Thomas Cook &amp; Son Ltd siirtyi Wagon-Lits -yhtiön omistukseen. Vuoden 1948 jälkeen yhtiön omistajina oli muun muassa brittiläisiä rautatieyhtiöitä ja pankkeja. Vuonna 2002 Thomas Cookin osti saksalainen C&amp;N Touristik -niminen matkailualan yhtiö. Thomas Cookin toiminta jatkui osana tätä yritystä ja koko saksalais-brittiläisen yhtiön nimeksi muutettiin "Thomas Cook AG". Vuonna 2007 Thomas Cook AG ja brittiläinen "MyTravel Group plc" yhdistyivät "Thomas Cook Group plc" -nimiseksi yhtiöksi, joka oli listattu Lontoon pörssiin ja kuului FTSE 100-indeksiin.
Yhtiö asetettiin konkurssiin syyskuussa 2019. Yhtiön kaikki tulevat lennot ja lomamatkat peruttiin. Yhtiöllä oli konkurssihetkellä 22. syyskuuta noin 600 000 matkaajaa ympäri maailmaa. 
Yhtiö toimi konkurssihetkellä 19 maassa ja sillä oli henkilökuntaa 29 000 päätoimisen työntekijän verran.
Kauklahden lasitehdas

Kauklahden lasitehdas Oy oli Espoon Kauklahdessa vuosina 1923–1952 toiminut lasitehdas. Tehtaan perusti vuonna 1923 Iittalan lasitehtaan entinen johtaja Claës Norstedt. Aktiebolaget Norstedt Osakeyhtiön -nimellä kulkeneen lasitehtaan alku oli vaikea, koska lasiuuni reistaili jatkuvasti. Oikeudenkäynti uunin myynyttä Hermansen-yhtiötä vastaan söi tehtaan varoja. Norstedt hävisi oikeudenkäynnin ja joutui myymään tehtaansa osake-enemmistön Riihimäen lasille vuonna 1927.
Kauklahden lasitehdas oli itsenäinen tytäryhtiö, jossa Riihimäen lasitehdas tuotti omia tuotteitaan. Tehdas ajautui konkurssiin vuonna 1952 kannattamattomana ja lopetti toimintansa. Monien Kauklahdessa valmistettujen lasiesineiden tuotanto jatkui Riihimäellä. 
Tehtaan tuotanto käsitti muun muassa puristelasia, valaisinten opaalilasisia kupuja, puhallettua talouslasia ja taidelasia. Varsinkin maalaamalla koristellut maljat ja maljakot, valaisinlasit sekä hiomalla koristellut kristalliesineet ovat tunnettuja Kauklahden tuotteita.
Taito Oy teetti valaisintensa lasiosat Kauklahdessa.
Tehtaan muotoilijoita olivat mm. Helena Tynell, Kyllikki Salmenhaara sekä aikansa kuuluisin lasinkaivertaja ja hioja Theodor Käppi.
Nykyisin tehdasrakennuksessa toimii Kuusakoski Oy.
Charles Maerschalck

Charles Maerschalck (1887 – 6. maaliskuuta 1954) oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuekilpailussa.
René Pinchart

René Pinchart (24. kesäkuuta 1891 Maldegem, Belgia – 2. marraskuuta 1970 Middletown, Connecticut, Yhdysvallat) oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuekilpailussa.
Pinchart palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hän muutti vuonna 1927 Yhdysvaltoihin, ja hän valmensi Yhdysvaltain miekkailujoukkuetta olympialaisissa vuosina 1928, 1932, 1948 ja 1952.
Paul Arets

Paul Arets (16. toukokuuta 1890 – 19. joulukuuta 1949) oli belgialainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa pronssia ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Fausto Acke

Fausto Alesio Acke (alk. Padovini; 23. toukokuuta 1897 Rooma – 14. toukokuuta 1967 Hollywood, Los Angeles) oli italialaissyntyinen, Ruotsia edustanut voimistelija ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissa ja oli siellä mukana voittamassa kultaa ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa.
Fausto Acken ottovanhemmat olivat taiteilijat, ruotsalainen J. A. G. Acke ja suomalainen Eva Topelius.
Anu (jumala)

Anu, sumerien An, oli Mesopotamian uskonnossa taivaan jumala. 
Anu muodosti Enlilin ja Ean kanssa keskeisten jumalten kolmikon. Anu oli kaikkien jumalten ja myös demonien isä. Anu oli ylin jumalista ja kuninkaiden oma jumala. Mesopotamian mytologiassa ja palvontamenoissa Anun rooli oli kuitenkin pieni. Yleensä hänet kuvattiin sarvipäisenä, mikä oli merkki voimasta.
Anun sumerilainen vastine An on peräisin vanhimmalta sumerien kulttuurikaudelta, ja vanhimmat kertomukset hänestä ajoittuvat vähintään vuodelle 3000 eaa. Alun perin hänet on kenties kuvattu valtavana härkänä. Myöhemmin tämä hahmo erkani omaksi jumaluudekseen, Gugalannaksi eli Taivaan Sonniksi. Anun pyhä kaupunki oli Uruk.
Elja Arjas

Elja Arjas (s. 9. helmikuuta 1943 Tampere) on suomalainen matemaatikko ja emeritusprofessori.
Arjas opiskeli matematiikkaa Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1964. Hän valmistui lisensiaatiksi matematiikan ja tilastotieteen alalta vuonna 1970 ja väitteli tohtoriksi matematiikasta vuonna 1972.
Arjas oli vuosina 1975–1997 Oulun yliopiston sovelletun matematiikan ja tilastotieteen professori. Vuosina 1992–1997 hän toimi Suomen Akatemian akatemiaprofessorina ja 1997–2009 Helsingin yliopiston osa-aikaisena biometrian professorina sekä Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen (THL) tutkimusprofessorina.
Arjas on tutkinut muun muassa todennäköisyyslaskentaa. Hänet valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2001.
Ritva Arjava

Ritva Leena Arjava-Sainio (29. heinäkuuta 1932 Helsinki – 17. joulukuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen pianisti.
Arjava piti ensikonserttinsa 13-vuotiaana. Vuosina 1951–1952 hän opiskeli Pariisissa, useaan otteeseen Wienissä Akademie für Musik und Darstellende Kunstissa vuosina 1953–1963 ja Krakovassa vuosina 1964 ja 1975.
Vuonna 1955 Arjava voitti diplomin Varsovassa järjestyssä Chopin-pianokilpailussa ja samana vuonna Dinu Lipatti -palkinnon Lontoossa järjestetyssä kilpailussa. Arjava konsertoi sen jälkeen Suomessa ja ulkomailla.
Arjava työskenteli Suomen solistiyhdistyksen sihteerinä 1970–1971 ja Helsingin konservatorion opettajana 1976–1996. Hän piti lukuisia omia konsertteja ja esiintyi solistina kotimaassa ja ulkomailla. Vuonna 1995 hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke.
Arjavan vanhemmat olivat viulisti Väinö Arjava ja pianisti Kaisa Arjava.
Bambarin roomalaiskatolinen hiippakunta

Bambarin roomalaiskatolinen hiippakunta on Keski-Afrikan tasavallassa sijaitseva katolisen kirkon hiippakunta, joka kattaa 173 000 km² alueen. Se toimii Banguin arkkihiippakunnan alaisena.
Bambarin hiippakunta perustettiin 18. joulukuuta 1965. Sen piispoina ovat toimineet Michel Marie Joseph Maître (1981–1996), Jean-Claude Rembanga (1996–2004) ja Édouard Mathos (2004–). Aiemmin apostolisia hallitsijoita olivat olleet Joachim N'Dayen (1970–1978) ja Maître (1978–1981). Hiippakunnan pääkirkko on Bambarin Pyhän Joosefin tuomiokirkko. Vuonna 2006 hiippakunnan alueen asukkaista 31,3 % oli katolilaisia.
Maan vastakappale

Maan vastakappale eli Vastamaa on hypoteettinen aurinkokunnan kappale, joka olisi aina päinvastaisella puolella Aurinkoa tai eräiden muinaiskreikkalaisten filosofien olettamaa Keskustulta kuin Maa.
Filolaoksen teoria.
Vastamaan olemassaolon mahdollisuutta pohti ensimmäisenä kreikkalainen pytgagoralainen filosofi ja matemaatikko Filolaos. Hänen mukaansa Vastamaa kiersi Keskustulta samalla etäisyydellä ja samalla nopeudella kuin Maa ja olisi aina tarkoin päinvastaisella puolella Keskustulta kuin Maa. Täten sitä ei Maasta käsin koskaan nähdä.
Aristoteleen mukaan Filolaoksella oli kaksi aihetta olettaa, että tällainen Maan vastakappale oli olemassa. Sen avulla yritettiin selittää, miksi kuunpimennys on joskus havaittavissa silloinkin, kun sekä Kuu että Aurinko ovat horisontin yläpuolella, sillä ei tiedetty, että tämä aiheutuu valon taittumisesta ilmakehässä. Toisena aiheena oli, että tällä tavoin taivaankappaleiden lukumääräksi saatiin täysi kymmenen, jota pythagoralaiset pitivät täydellisenä lukuna.
Pythagoralaiset hylkäsivät oletuksensa Keskustulesta ja samalla myös Vastamaasta pian Platonin ajan jälkeen.
Nykyaikaisia käsityksiä.
Kyseisenlainen planeetta on toistuva teema Science fictionissa ja Ufo-havainnoissa, mutta nykyisin tiedetään, ettei sitä kuitenkaan voi olla olemassa. Vaikka se ei olisi paljain silmin nähtävissä, se pystyttäisiin havaitsemaan muin keinoin. Sen painovoiman pitäisi vaikuttaa muihin aurinkokunnan kappaleisiin, ja lisäksi aurinkokunnan sisäosiin lähetetyt luotaimet olisivat kyenneet havaitsemaan maapallon kokoisen kappaleen.
Atomoksetiini

Atomoksetiini on valikoiva noradrenaliinin takaisinoton estäjä, jota käytetään ADHD:n ja ADD:n hoidossa. Eli Lilly and Company toi sen markkinoille vuonna 2002. Lääke oli patentin alainen Yhdysvalloissa vuoteen 2017 asti. Suomessa lääkettä myydään valmistenimillä Atomoxetin, Atomoxetine ja Strattera. Atomoksetiinin määritelty vuorokausiannos (DDD-yksikkönä) suhteessa väestöön on 80 mg.
Atomoksetiiniä tutkittiin ensin mahdollisena masennuslääkkeenä. Tehokkuutta masennuksen hoidossa ei kuitenkaan pystytty todistamaan.
Bangassoun roomalaiskatolinen hiippakunta

Bangassoun roomalaiskatolinen hiippakunta on Keski-Afrikan tasavallassa toimiva katolisen kirkon hiippakunta. Se kattaa maantieteellisesti 134 284 neliökilometrin alueen, jonka asukkaista vuonna 2006 oli katolilaisia 27,5 %. Hiippakunta toimii Banguin alaisuudessa.
Bangassou perustettiin apostolisena prefektuurina 14. kesäkuuta 1954, ja sen prefektinä toimi Martin Bodewes (1955–1964). Bangassousta tuli hiippakunta 10. helmikuuta 1964, ja sen piispoina ovat toimineet Antoine Marie Maanicus (1964–2000) ja Juan-José Aguirre Muñoz (2000–). Vuonna 2004 Bangassou menetti osan alueestaan, kun Alindao irrotettiin siitä omaksi hiippakunnakseen.
Hiippakunnan pääkirkko on Bangassoun Saint Pierre Claver -tuomiokirkko.
Naftan

Naftan () on Valko-Venäjän suuriin valtionyhtiöihin kuuluva öljynjalostusyhtiö. Yhtiön päätoimipiste ja tuotantolaitokset sijaitsevat Navapolatskin kaupungissa Vitsebskin alueella. Yritys on noin 12 400 työntekijällään Navapolatskin ja Polatskin seudun suurimpia työllistäjiä.
Öljynjalostustoiminta sai alkunsa Navapolastskissa vuonna 1963. Toimintavuosiensa aikana jalostamossa on käsitelty yli 700 miljoonaa tonnia raakaöljyä. Tuotannon jalostusastetta on kohotettu myös 2000-luvulla. Vuonna 2011 alkaneen viisivuotisen uusimishankkeen kautta jalostamo tähtää 12 miljoonan raakaöljytonnin vuosittaiseen jalostuskapasiteettiin. Yli 60 % laajan jalostamoalueen petrokemian tuotteista menee vientiin. Jalostustoiminta pohjautuu Valko-Venäjällä pääasiassa Venäjältä öljyputkia pitkin tuotavan raakaöljyn varaan, joskin esimerkiksi vuoden 2013 toisella neljänneksellä yli 10 % raakaöljystä kuljetetaan jalostamoille rautateitse.
Naftanin liikevaihto oli vuonna 2012 yhteensä 35 397 miljardia ja nettotulos 3 341 miljardia Valko-Venäjän ruplaa. Valko-Venäjän keskuspankin vuoden 2012 lopun vaihtokurssilla yhtiön vuoden 2012 liikevaihto oli 3,121 miljardia euroa ja nettotulo 295 miljoonaa euroa. Yhtiö teki vuonna 2012 Belaruskalin jälkeen toiseksi suurimman nettotuloksen Valko-Venäjän sadoista julkisisen sektorin osakeyhtiöistä. 
Navapolatskin öljynjalostamon ohella Valko-Venäjällä on toinenkin öljynjalostamo: Mazyrin öljynjalostamo Homelin alueella sijaitsevassa Mazyrissa. Venäjä on yrittänyt ostaa kumpaakin näistä jalostamoista itselleen.
Vastuullinen Lahjoittaminen

Vastuullinen Lahjoittaminen (VaLa) ry ("ruots. Ansvarsfullt Donerande (AnDo) rf, engl. The Finnish Fundraising Association") on vuonna 2004 perustettu suomalainen varainhankintaa harjoittavien yleishyödyllisten yhdistysten ja säätiöiden yhteistyöverkosto, joka on poliittisesti ja uskonnollisesti sitoutumaton. VaLa:n tavoitteena on määritellä ja edistää hyvän hallinnon ja hyvän varainhankinnan periaatteita suomalaisessa yhteiskunnassa sekä auttaa jäsenjärjestöjään oppimaan yhdessä osana kansainvälistä verkostoa. VaLa on European Fundraising Association (EFA):n jäsen. VaLa:n oli vuoden 2022 lopussa 78 jäsenjärjestöä.
VaLa:n jäseniksi voidaan hyväksyä yleishyödyllisiä, ammattimaista varainhankintaa harjoittavia suomalaisia yhteisöjä, jotka ovat olleet rekisteröitynä yhdistys- tai säätiörekisteriin vähintään kaksi vuotta tai tilikautta. Sen jäsenten on lisäksi hyväksyttävä VaLa:n säännöt, jotka käsittelevät muun muassa vastuullisen varainhankinnan eettisyyttä ja hyvää hallintoa, sekä edistettävä varainhankintansa avoimuutta, läpinäkyvyyttä ja luotettavuutta. Jäseneksi hyväksyminen tapahtuu VaLa:n hallitukselle osoitetun hakemusten perusteella.
VaLa:n toiminnan pääpainopisteinä ovat varainhankinnan toimintaedellytysten kehittäminen ja vaikuttamistyö: 
VaLa, Allianssi, Fingo ja SOSTE järjestävät yhteistyössä Rastor-instituutin kanssa varainhankinnan koulutusta. Ammattimainen varainhankinta -koulutusohjelma on rakennettu huomioiden kansalliset sekä kansainväliset varainhankinnan eettiset periaatteet ja se vastaa tuotekehittäjän erikoisammattitutkinnon perusteita sekä ammattitaitovaatimuksia. Koulutusohjelmalle on myönnetty European Fundraising Association EFA:n sertifikaatti.
VaLa koordinoi lahjoittamiseen kannustavia kampanjoita: TekojenTiistai (GivingTuesday) ja Hyvä testamentti. VaLan toiminta rahoitetaan pääasiassa jäsenjärjestöjen maksamin jäsenmaksuin ja koulutustilaisuudesta saadulla tuotolla. VaLa:n pääsihteerinä on toiminut vuodesta 2010 Pia Tornikoski.
HD 100546

HD 100546 on valkea tähti 335 valovuoden päässä Maasta Kärpäsen tähtikuviossa eteläisellä taivaalla. Tähden näennäinen kirkkaus V on 6.698 magnitudia. Spektrityyppi B9Vne. Tähti on Herbig Ae/Be-tähti, jollaiset ovat syntymisensä loppuvaiheessa olevia, Aurinkoa raskaampia tähtiä. Ne eivät vielä polta vetyä ytimessään ja ovat siten vasta asettumassa pääsarjaan.
Nämä tähdet muistuttavat hieman T Tauri -tähtiä.
Tähden HD 100546 arvioitu ikä on noin 10 miljoonaa vuotta. Tähteä kiertää kaasu- ja pölykiekko sekä kaksi kaasumaista planeettamaista kohdetta.
Tähteä ympäröivä pölykiekko.
Tähdellä on ympärillään kaasusta ja pölystä koostuva kiekko, jollaiset liitetään yleensä planeettojen syntyyn. Kaasu- ja pölykiekko ulottuu ainakin 350 AU:n päähän.
Tähden seuralaiset.
Yksi planeetta on noin 6,5 AU:n päässä keskustähdestään. Toinen, syntymässä oleva kaasuplaneetta on 70 AU:n päässä. 6,5 AU:n päässä olevan HD 100546 B -planeetan massa on noin 20 Jupiterin massaa, jolloin se on planeetan ja ruskean kääpiön rajamailla.
Tantaalipentakloridi

Tantaalipentakloridi (TaCl5) on tantaali- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden tantaaliyhdisteiden valmistuksessa.
Rakenne ja ominaisuudet.
Kiinteänä ja nestemäisenä tantaalipentakloridi esiintyy dimeerinä, joka muistuttaa rakenteeltaan niobiumpentakloridin rakennetta. Yhdiste esiintyy monomeerina ainoastaan kaasufaasissa. Tantaalipentakloridi reagoi veden kanssa mutta liukenee alkoholeihin muodostaen alkoksideja. Tantaalipentaklordi on vahva Lewis-happo ja muodostaa komplekseja elektroneja luovuttavien yhdisteiden kanssa.
Valmistus ja käyttö.
Tantaalipentakloridia voidaan valmistaa kuumentamalla tantaalimetallia, tantaalipitoista romua ja tai ferrotantaalia kloorivirrassa. Erittäin puhdasta tuotetta saadaan ferrotantaalista käyttämällä klooraavana reagenssina natriumtetrakloroferraattia. Natriumtetrakloroferraatin etu on alhaisempi tarvittava reaktiolämpötila verrattuna suoraan klooraukseen.
2 Ta + 5 Cl2 → 2 TaCl5
FeTa + NaCl + 7 Na[FeCl4] → TaCl5 + 8 Na[FeCl3]
Sekä tantaalipentakloridia että tantaalipentakloridista valmistettuja tantaalialkoksideja käytetään erittäin puhtaan tantaalipentoksidin valmistamiseen kemiallisella kaasufaasipinnoitusmenetelmällä tai korkean puhtausasteen tantaalin tuotannossa. Yhdistettä voidaan käyttää myös katalyyttinä.
Juan-José Aguirre Muñoz

Juan-José Aguirre Muñoz (s. 5. kesäkuuta 1954 Córdoba) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Comboni-lähetyssaarnaajien papiksi 13. syyskuuta 1980 ja nimitettiin Bangassoun hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 13. joulukuuta 1997. Piispaksi vihkiminen seurasi 10. toukokuuta 1998. Pääkonsekraattorina toimi Antoine Marie Maanicus, jota avustivat Joachim N'Dayen ja Guerrino Perin. 
Aguirre Muñozista tuli 21. joulukuuta 2000 Bangassoun piispa.
Alindaon roomalaiskatolinen hiippakunta

Alindaon roomalaiskatolinen hiippakunta on Keski-Afrikan tasavallassa sijaitseva katolisen kirkon hiippakunta. Se kattaa 18 475 neliökilometrin kokoisen alueen, jonka asukkaista vuonna 2006 oli katolilaisia 24,2 %. Hiippakunta toimii Banguin alaisuudessa.
Alindao perustettiin omaksi hiippakunnakseen 18. joulukuuta 2004, jolloin se erotettiin Bangassoun hiippakunnasta. Ensimmäiseksi piispaksi nimitettiin Peter Marzinkowski. Vuonna 2012 hiippakuntaan nimitettiin koadjuuttoripiispaksi Cyr-Nestor Yapaupa.
Hiippakunnassa sijaitsee Alindaon Sacré-Coeur-katedraali.
Rauno Vesivalo

Rauno Vesivalo (s. 2. kesäkuuta 1955 Joutseno) on suomalainen erikoissairaanhoitaja ja sairaanhoidon opettaja. Hän toimi sosiaali- ja terveydenhuoltoalan ammattijärjestön Tehyn puheenjohtajana vuosina 2013–2017.
Vesivalo kirjoitti ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta vuonna 1974 ja valmistui sairaanhoitajaksi Savonlinnan sairaanhoito-oppilaitoksesta 1978. Hän on työskennellyt muun muassa Turun ja Oulun yliopistollisissa keskussairaaloissa, Meilahden sairaalassa sekä vuodesta 1986 lähtien Satakunnan keskussairaalassa.
Puoluetaustaltaan Vesivalo on sosiaalidemokraatti. Hän on ollut Porin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1997. Hänet valittiin valtuuston puheenjohtajaksi vuoden 2013 alusta lähtien, mutta Vesivalo jätti puheenjohtajuuden tultuaan valituksi Tehyn johtoon.
Berbératin roomalaiskatolinen hiippakunta

Berbératin roomalaiskatolinen hiippakunta on katolisen kirkon Keski-Afrikan tasavallassa sijaitseva hiippakunta. Se kattaa maantieteellisesti 45 000 neliökilometrin kokoisen alueen, jonka asukkaista vuonna 2006 oli katolilaisia 20,4 %.
Vuodesta 1940 Berbérati oli apostolinen prefektuuri ja vuodesta 1952 apostolinen vikariaatti. 14. syyskuuta 1955 perustettiin Berbératin hiippakunta, joka toimii Banguin alaisuudessa. Berbérati menetti alueitaan, kun Bossangoan apostolinen prefektuuri (1959) ja Bouarin hiippakunta (1978) perustettiin.
Berbératissa on tuomiokirkko ja lisäksi vanha Sainte Anne -tuomiokirkko.
Jorge da Costa

Jorge da Costa (1406/7 Alpedrinha – 18. syyskuuta 1508 Rooma) oli portugalilainen kardinaali. Hän toimi Lissabonin arkkipiispana vuosina 1464–1500 ja lisäksi Bragan arkkipiispana 1486–1488. Hän oli camerlengo vuosina 1486–1487. Hänestä tehtiin kardinaalipappi 18. joulukuuta 1476; hän oli taiteiden suojelija ja yksi aikansa rikkaimmista kardinaaleista.
Da Costa opiskeli Pariisin yliopistossa.
Georges Berger (voimistelija)

Georges Hubert Albert Berger (1. toukokuuta 1897 Louvroil, Ranska – 16. marraskuuta 1952 Trith-Saint-Léger, Ranska) oli ranskalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja oli siellä mukana saamassa joukkuevoimistelussa pronssia.
Henry Clay Work

Henry Clay Work (1. lokakuuta 1832 Middletown – 8. kesäkuuta 1884 Hartford) oli yhdysvaltalainen lauluntekijä. Hän oli Yhdysvaltain sisällissodan aikaan tärkeimpiä pohjoisvaltiolaisia lauluntekijöitä Stephen Fosterin ja George F. Rootin ohella.
Workin vanhemmat olivat aktiivisia abolitionisteja ja heidän kotinsa toimi Underground Railroad -liikkeen turvapaikkana. Work oli ammatiltaan kirjanpainaja ja työskenteli Chicagossa. Lauluntekijänä hän oli itseoppinut. Hän sanoitti useat kappaleistaan pilkallisella afroamerikkalaisella tai irlantilaisella murteella. Sisällissodan aikana hän julkaisi muun muassa kappaleet ”Kingdom Coming”, ”Hail Columbia”, ”Come Home, Father” ja ”Marching Through Georgia”. 1870-luvun puolivälissä hän saavutti pitkän hiljaiselon jälkeen uutta menestystä kappaleella ”Grandfather’s Clock”. Work julkaisi vuonna 1868 runokirjan nimeltä "The Upshot Family".
Work meni naimisiin Sarah Parkerin kanssa vuonna 1857. Heidän neljästä lapsestaan kolme menehtyi jo varhaisella iällä.
Henry C. Work valittiin Songwriters Hall of Fameen vuonna 1970.
Pyhälahti (Vimpeli)

Pyhälahti on kylä Vimpelissä, Etelä-Pohjanmaan maakunnan Järviseudun seutukunnassa.
Pyhälahti sijaitsee Lappajärven itärannalla. Pyhälahti asutettiin myöhemmin kuin useimmat muut Lappajärven rantakylät, vasta 1700-luvulla. 
Pyhälahden kylän perusti Paavo Matinpoika Oinonen, joka muutti 1700-luvun alussa isovihan aikoihin Kivijärveltä Vimpelin Pokelaan ja sieltä nuorikkonsa Maria Heikintytär Pokelaisen kanssa uudisasukkaaksi Pyhälahteen. Monet Pyhälahti-sukunimeä kantavat suomalaiset ovat heidän jälkeläisiään.
Pyhälahden pelimannit ovat olleet kansanmusiikin taitajia. Antti Pyhälahti (s. 1872), Lirikka-Antti, oli mestarillinen viulunsoittaja. Viulunsoittaja Erkki Metsäpelto (s. 1910) sai mestaripelimannin arvonimen Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla v. 1980.
Aileun alue

Aileun alue on yksi Itä-Timorin kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sen pääkaupunki on Aileu. Alueen pinta-ala on 737 neliökilometriä ja vuonna 2015 sen väkiluku oli 48 554.
Mazyrin öljynjalostamo

Mazyrin öljynjalostamo (, ) on Valko-Venäjän suuryhtiöihin kuuluva öljynjalostamo. Yhtiön päätoimipiste ja tuotantolaitokset sijaitsevat maan eteläosissa, hieman Mazyrin kaupungin eteläpuolella Homelin alueella. Yritys on noin 4 400 työntekijällään Mazyrin seudun suurimpia työllistäjiä.
Jalostustoiminta pohjautuu Valko-Venäjällä pääasiassa Venäjältä öljyputkia pitkin tuotavan raakaöljyn varaan, joskin esimerkiksi vuoden 2013 toisella neljänneksellä yli kymmenen prosenttia raakaöljystä kuljetettiin jalostamoille rautateitse. Mazyrin vuonna 1975 käynnistyneelle jalostamolle on tuotu lisäksi raakaöljyä esimerkiksi Azerbaidžanista ja Venezuelasta. Myös raakaöljyn putkikuljetuksia Ukrainan kautta Valko-Venäjälle valmisteltiin vuonna 2010, mutta putkiyhtiön venäläisosapuoli pyrki estämään tämän.
Mazyrin öljynjalostamon liikevaihto oli vuonna 2012 yhteensä 27 201 miljardia ja nettotulos 2 124 miljardia Valko-Venäjän ruplaa. Valko-Venäjän keskuspankin vuoden 2012 lopun vaihtokurssilla yhtiön vuoden 2012 liikevaihto oli 2,399 miljardia euroa ja nettotulo 187 miljoonaa euroa. 
Vuonna 2012 yhtiö teki kolmanneksi suurimman nettotuloksen Valko-Venäjän sadoista julkisista yhtiöistä Belaruskalin ja Vitsebskin alueen Navapolatskissa sijaitsevan maan toisen, täysin valtion omistaman öljynjalostamo Naftanin jälkeen. Venäläistahot ovat ilmaisseet kiinnostuksensa ostaa kumpaakin näistä jalostamoista itselleen. Venäläisellä Gazprom-konsernilla (Slavneft) on jo hallussaan vajaan 43 prosentin vähemmistöosuus Mazyrin jalostamosta. Myös henkilöstöllä on 12 prosentin osuus yhtiöstä.
Fenrir (kuu)

Fenrir eli Saturn XLI (väliaikainen nimitys S/2004 S 16) on Saturnuksen kuu. Sen näennäinen magnitudi on 25, mikä tekee siitä yhden aurinkokunnan himmeimmistä kuista. Kuun löytämiseen tarvittiinkin maailman suurimpia teleskooppeja. Kuu on nimetty skandinaavisen mytologian Fenrir-suden mukaan. 
Kuu kiertää Saturnusta taannehtivasti eli planeetan pyörimissuunnan vastaisesti. Onkin mahdollista, että Fenrir ei ole alun perin ollut Saturnuksen kiertolainen, vaan planeetta on siepannut sen myöhemmin.
Almighty Voice

Almighty Voice (19. helmikuuta 1873 – 15. elokuuta 1960) oli kanadalainen haavipalloilija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja kuului siellä lajissa pronssia saaneeseen mohawk-intiaanien joukkueeseen.
Edmund Lindmark

Karl Edmund Lindmark (6. heinäkuuta 1894 Uumaja – 11. helmikuuta 1968 Tukholma) oli ruotsalainen voimistelija, uimahyppääjä ja olympiavoittaja. Hän oli vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä mukana voittamassa kultaa ruotsalaisen järjestelmän joukkuevoimistelussa. Uimahyppääjänä hän sijoittui kolmen metrin ponnahduslaudalla neljänneksi Pariisin kesäolympialaisissa 1924, ja hän kilpaili siinä myös Amsterdamin kesäolympialaisissa 1928.
Lindmark sai uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1927 hopeaa kolmen metrin ponnahduslaudalla. Meloja Else-Marie Lindmark-Ljungdahl on hänen tyttärensä.
Else-Marie Lindmark-Ljungdahl

Else-Marie Lindmark-Ljungdahl (s. 11. kesäkuuta 1942 Solna) on ruotsalainen entinen meloja. Vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa hän sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä kuudenneksi. Vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa hän sijoittui 500 metrin kajakkiyksikössä viidenneksi ja 500 metrin kajakkikaksikossa kuudenneksi.
Lindmark-Ljungdahl on voimistelija, uimahyppääjä Edmund Lindmarkin tytär.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1975

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut pidettiin vuonna 1975 Sotkamossa 8.-9. helmikuuta ja Iisalmessa 15.-16. helmikuuta.
Mitalistit.
Miehet.
15 kilometriä.
Kilpailu käytiin Sotkamossa.
30 kilometriä.
Kilpailu käytiin Iisalmessa.
50 kilometriä.
Kilpailu käytiin Sotkamossa.
4×10 kilometriä, viesti.
Kilpailu käytiin Iisalmessa.
Naiset.
5 kilometriä.
Kilpailu käytiin Iisalmessa.
10 kilometriä.
Kilpailu käytiin Sotkamossa.
3x5 kilometriä, viesti.
Kilpailu käytiin Iisalmessa.
Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut 1976

Hiihdon Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1976 Tampereella 10.-11. tammikuuta ja Rukalla maaliskuussa.
Tulokset.
Miehet.
15 kilometriä.
Tampere, 10. tammikuuta. Kiiskisen voittoa pidettiin suuryllätyksenä.
30 kilometriä.
Tampere, 11. tammikuuta. Huippuhiihtäjistä Arto Koivisto ei osallistunut ja Juha Mieto sekä Pertti Teurajärvi keskeyttivät.
50 kilometriä.
Kilpailu käytiin Rukalla. Uransa ensimmäisen 50 kilometrin kilpailun hiihtäneen Veli-Matti Pellisen pronssisijaa pidettiin yllätyksenä.
4 × 10 kilometriä, viesti.
Kilpailu käytiin Rukalla.
Naiset.
5 kilometriä.
Kilpailu käytiin Rukalla.
10 kilometriä.
Tampere, 10. tammikuuta. Hilkka Kuntola ei osallistunut kuumeen vuoksi.
3 × 5 kilometriä, viesti.
Tampere, 11. tammikuuta.
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 1982

Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1982 Turussa 20. – 21. tammikuuta. Kilpailut olivat avoimet eli myös ulkomaiset urheilijat saivat osallistua. Moniotteluiden mestaruuksista kilpailtiin myös Turussa, mutta 4. – 5. maaliskuuta.
Sisäratojen Suomen ennätystuloksiin ylsivät Juha Pyy 200 metrillä ja Anne Kyllönen viisiottelussa.
Antonio Realubin Tobias

Antonio Realubin Tobias (s. 13. kesäkuuta 1941 Ilocos Norte) on filippiiniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Manilan arkkihiippakuntaan 21. joulukuuta 1965 ja nimitettiin Zamboangan arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Tipasa in Numidian titulaaripiispaksi 3. marraskuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Francisco Raval Cruces ja Oscar V. Cruz.
Tobias sai 14. syyskuuta 1984 nimityksen Pagadianin ja 28. toukokuuta 1993 San Fernando de La Unionin piispaksi. Hänet siirrettiin 21. kesäkuuta 2003 Novalichesin apostoliseksi hallitsijaksi, ja 25. marraskuuta 2003 hänet nimitettiin sen piispaksi.
Slaavilainen kantakieli

Slaavilainen kantakieli eli kantaslaavi on hypoteettinen kantakieli, josta kaikki slaavilaiset kielet polveutuvat. Slaavilaisesta kantakielestä ei ole säilynyt kirjoitettua tekstiä, joten kieli on rekonstruoitu vertaamalla slaavilaisia ​​ja muita indoeurooppalaisia kieliä. Slaavilainen kantakieli ei ollut samanlainen koko ajan, vaan se muuttui ajan myötä ja sen muoto voidaan rekonstruoida eri tavoin, riippuen kronologisesta ajankohdasta.
Slaavilainen kantakieli pohjautuu indoeurooppalaisesta kantakielestä. Oletetaan, että kantabaltit ja kantaslaavit pohjautuvat samasta ryhmästä, ja on rekonstruoitu baltoslaavilainen kantakieli, joka jakautui slaavilaiseksi kantakieleksi ja kantabaltiksi.
Nimityksen alkuperä.
Slaavi-nimen alkuperästä ei edelleenkään ole yhtä tarkkaa näkemystä (yksikkö" *" slověninъ , monikko" * slověne"). On olemassa muutama hypoteesi:
Ensimmäiset maininnat nimityksestä ”slaavit” löytyvät 600 eaa. e. Procopius ja Jordanin teoksista. O. N. Trubatšov kuitenkin uskoo, että Klaudios Ptolemaioksen mainitsema heimon nimi Σταυανοί viittaa slaavien omaan nimitykseen (indoiranilaisissa kielissä "Stavana-" tarkoittaa ”ylistetty”), joka todistaa että ensimmäinen maininta nimityksestä löytyy ennen 200 eaa.
Transkriptio.
Slaavilaisella kantakielellä ei ollut kirjoitettua kieltä. Tutkijat käyttävät kyseistä transkriptiota kirjoittaessaan kieltä:
Tutkimuksen historia.
Vaikka slavistiikka syntyi jo 1800-luvun alussa (slavistiikan isänä pidetään Josef Dobrovskýa), slaavilaisen kantakielen rekonstruointi aloitettiin paljon myöhemmin. Ensimmäinen kuvaus slaavilaisesta kantakielestä ilmestyi vuonna 1858 A. Schleicherin artikkelissa, "Slaavilaisen kielten lyhyt historia» saksaksi: "Kurzer Abriss der Geschichte der slavischen Sprache".
Thierry Marie Jacques Brac de la Perrière

Thierry Marie Jacques Brac de la Perrière (s. 17. kesäkuuta 1959 Lyon) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Lyonin(-Viennen) arkkihiippakuntaan Albert Florent Augustin Decourtray 19. kesäkuuta 1988. Hänet nimitettiin Lyonin vihkipiispaksi sekä Zallatan titulaaripiispaksi 15. huhtikuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Philippe Barbarin, jota avustivat François Marie Joseph Pascal Louis Blondel ja Jacques Maurice Faivre.
Brac de la Perrière sai 27. elokuuta 2011 nimityksen Neversin piispaksi.
Francis Xavier Ahn Myong-ok

Francis Xavier Ahn Myong-ok (; s. 7. joulukuuta 1945 Masan) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Masanin hiippakuntaan 2. helmikuuta 1975 ja nimitettiin saman hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 23. lokakuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. tammikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Michael Pak Jeong-il ja Augustine Cheong Myong-jo.
Ahn Myong-okista tuli 11. marraskuuta 2002 Masanin piispa.
Ippolito Rotoli

Ippolito Rotoli (2. syyskuuta 1914 Sezze Romano – 4. lokakuuta 1977) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 20. kesäkuuta 1937 ja nimitettiin Thibiucan titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi pro-nuntiukseksi Koreaan 2. syyskuuta 1967. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Amleto Giovanni Cicognani, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Giulio Bianconi. 
Rotoli sai 15. marraskuuta 1972 nimityksen apostoliseksi pro-nuntiukseksi Etiopiaan ja 10. tammikuuta 1974 Japaniin.
Paul Ri Moun-hi

Paul Ri Moun-hi (; 14. syyskuuta 1935 Taegu – 14. maaliskuuta 2021) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Daegun arkkihiippakuntaan 23. joulukuuta 1965 ja nimitettiin Daegun vihkipiispaksi sekä Forconiumin titulaaripiispaksi 19. syyskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ippolito Rotoli, jota avustivat Gabriel Lee Gab-sou ja René Marie Albert Dupont. 
Ri Moun-hi sai 5. tammikuuta 1985 nimityksen Daegun koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja hänestä tuli 5. heinäkuuta 1986 sen arkkipiispa. Hän erosi tehtävistään arkkihiippakunnan johdossa 29. maaliskuuta 2007.
René Marie Albert Dupont

René Marie Albert Dupont (2. syyskuuta 1929 Saint-Jean-le-Blanc – 10. huhtikuuta 2025) oli ranskalainen, Etelä-Koreassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin La Société des Missions Etrangères'n papiksi 29. kesäkuuta 1953 ja nimitettiin Andongin hiippakunnan johtoon 29. toukokuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja John Baptist Sye Bong-Kil.
Dupont erosi tehtävistään Andongin piispana 6. lokakuuta 1990.
Javi Fuego

Javier ”Javi” Fuego Martínez (s. 4. tammikuuta 1984 Pola de Siero, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Espanyolia ja on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura.
Fuego on Sporting Gijónin junioriakatemian kasvatti. Seuran edustusjoukkueessa hän pelasi vuodet 2002–2007, joista kolmena viimeisimpänä hän kuului avauskokoonpanoon.
Kaudeksi 2007–2008 Fuego siirtyi Levanteen. Hän pelasi seurassa lopulta vain yhden kauden ajan, joukkueen pudottua maan pääsarjasta Primera Divisiónista ja kärsiessä talousongelmista. Elokuussa 2008 hän teki kolmivuotisen sopimuksen Recreativon kanssa.
Kesällä 2010 Fuego siirtyi madridilaisseura Rayo Vallecanoon, jossa hän onnistui jo alkumetreillä vakiinnuttamaan pelipaikkansa joukkueen avauskokoonpanossa.
Andreas Choi Chang-mou

Andreas Choi Chang-mou (; s. 15. syyskuuta 1936 Munsan) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Soulin arkkihiippakuntaan 9. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Soulin vihkipiispaksi sekä Flumenpiscensen titulaaripiispaksi 3. helmikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Paul Kim Ok-kyun ja Peter Kang U-il.
Choi sai 9. helmikuuta 1999 nimityksen Kwangjun koadjuuttoriarkkipiispaksi, ja 30. marraskuuta 2000 hänestä tuli sen arkkipiispa. Hän erosi tehtävistään 25. maaliskuuta 2010.
John Chang Yik

John Chang Yik (; 20. marraskuuta 1933 Soul – 5. elokuuta 2020) oli eteläkorealainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. maaliskuuta 1963 ja nimitettiin Ch'unch'ŏnin hiippakunnan johtoon 11. marraskuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 14. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Stephen Kim Sou-hwan, jota avustivat Victorinus Youn Kong-hi ja Nicholas Cheong Jin-Suk.
Chang Yik jäi eläkkeelle 28. tammikuuta 2010.
Andrew Yeom Soo-jung

Andrew Yeom Soo-jung (; s. 5. joulukuuta 1943 Ansong) on eteläkorealainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja kardinaali. Hänet vihki papiksi Soulin arkkihiippakuntaan Stephen Kim Sou-hwan 8. joulukuuta 1973. Hänet nimitettiin Soulin vihkipiispaksi sekä Thibiucan titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 2001, ja piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 2002. Pääkonsekraattorina toimi Nicolas Cheong Jin-Suk, jota avustivat Andreas Choi Chang-mou ja John of the Cross Chang-yik.
Yeom sai 10. toukokuuta 2012 nimityksen Soulin arkkipiispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 25. kesäkuuta. Hänet ylennettiin kardinaaliksi vuonna 2014.