tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Denny Hamlin

Denny Hamlin (18. marraskuuta 1980 Tampa, Florida) on yhdysvaltalainen autourheilija. Hamlin on voittanut NASCAR-sarjan Daytona 500 -kilpailun kolmesti: vuonna 2016, jolloin hän ylitti maalilinjan 0,010 sekuntia ennen Martin Truex Jr:ia sekä kahdesti peräkkäin vuosina 2019 ja 2020.
Ivan Janković

Ivan Janković (s. 24. tammikuuta 1995 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa.
Ura.
Seuraura.
Janković debytoi miesten peleissä 16-vuotiaana KHL Zagrebin joukkueessa Kroatian pääsarjassa kaudella 2011–2012. Kaudella 2013–2014 hän oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 19+17=36. Kauden 2014–2015 päätteeksi Janković valittiin Kroatian liigan arvokkaimmaksi pelaajaksi. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin Medveščak Zagrebin A-nuorissa Itävallan Erste Bank Young Stars Leaguessa, jossa Janković oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 33+32=65.
Kaudeksi 2015–2016 Janković teki vuoden mittaisen sopimuksen Medveščak Zagrebin KHL-joukkueen kanssa. Hän teki KHL-debyyttinsä runkosarjan toiseksi viimeisellä kierroksella 16. helmikuuta 2016 vieraissa Lokomotiv Jaroslavlia vastaan. Janković sai ottelussa jääaikaa 3.39 minuuttia. Ottelu jäi hänelle kauden ainoaksi KHL:ssä. Janković voitti Medveščakin kakkosjoukkueessa kauden päätteeksi Kroatian-mestaruuden. Heinäkuussa 2016 hän teki seuran KHL-joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 Janković pelasi liigassa kuusi runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen. Kroatian liigassa pelanneessa Medveščakin kakkosjoukkueessa hän onnistui tekemään alkusarjassa yhdessä pelaamassaan ottelussa peräti tehot 7+8=15, joilla Janković oli joukkueen paras maalintekijä ja jakoi koko Kroatian liigan pistepörssin voiton viisi ottelua enemmän pelanneen KHL Sisakin Mateo Lončarin sekä joukkuetoverinsa Domen Vedlinin kanssa.
Medveščak palasi kaudeksi 2017–2018 taloudellisista syistä neljän vuoden jälkeen takaisin Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaan, jonne Janković teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kesäkuussa 2017.
Maajoukkueura.
Janković edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi vain 20-vuotiaana joukkueensa varakapteenina. Janković pelasi myös Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.
Janković pelasi myös alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin hän jakoi Kroatian sisäisen tehotilaston voiton Jan Lendon kanssa lukemalla 0. Joukkue putosi IIA-divisioonaan vuoden 2014 turnaukseen, jossa Janković toimi Kroatian kapteenina. Vuoden 2015 turnaukseen joukkue putosi edelleen IIB-divisioonaan, josta Kroatia voitti kultaa. Janković jatkoi joukkueen kapteenina ja jakoi koko turnauksen piste- ja maalipörssin voiton joukkuetoverinsa Luka Jarčovin kanssa tehoilla 5+4=9. Hän voitti myös turnauksen tehotilaston lukemalla +9.
Janković pelasi myös alle 18-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan. Hän toimi tuolloin Kroatian varakapteenina ja voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 4+2=6.
Matija Miličić

Matija Miličić (s. 13. helmikuuta 1996 Zagreb, Kroatia) on kroatialainen jääkiekkoilija, joka pelasi kaudella 2016–2017 KHL-joukkue Medveščak Zagrebissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura.
Seuraura.
Miličić debytoi miesten peleissä 16-vuotiaana KHL Zagrebin joukkueessa Kroatian pääsarjassa kaudella 2012–2013. Hän vietti joukkueessa kolme kautta, joista suurin osa kului kuitenkin Medveščak Zagrebin juniorijoukkueissa Itävallassa. Kaudella 2013–2014 Miličić voitti koko Itävallan B-junioriliigan maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä toiseksi HD mladi Jesenicen Matic Jekličin jälkeen tehoilla 32+30=62.
Kaudeksi 2015–2016 Miličić teki vuoden mittaisen sopimuksen Medveščak Zagrebin KHL-joukkueen kanssa. Hän teki KHL-debyyttinsä runkosarjan viimeisellä kierroksella 18. helmikuuta 2016 vieraissa HK Sotšia vastaan. Miličić sai ottelussa jääaikaa 3.17 minuuttia. Hän voitti Medveščakin kakkosjoukkueessa kauden päätteeksi Kroatian-mestaruuden. Heinäkuussa 2016 Miličić teki seuran KHL-joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2016–2017 hän pelasi liigassa kymmenen runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Miličić pelasi suurimman osan kaudestaan Medveščakin A-nuorissa, joiden paras pistemies ja syöttäjä hän oli tehoilla 14+17=31.
Maajoukkueura.
Miličić edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016 ja 2017 sekä Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa.
Miličić pelasi myös alle 20-vuotiaiden IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2013. Kroatia putosi IIA-divisioonaan vuoden 2014 turnaukseen. Vuoden 2015 turnaukseen joukkue putosi edelleen IIB-divisioonaan, josta Kroatia voitti kultaa. Miličić pelasi myös alle 18-vuotiaiden IIA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013 ja 2014, joista vuoden 2013 turnaus päättyi hopeaan ja vuoden 2014 turnaus pronssiin. Vuoden 2014 turnauksessa hän oli Kroatian paras maalintekijä ja jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Renato Platužićin kanssa tehoilla 4+2=6.
Muuta.
Miličić osallistui Innsbruckin nuorten olympiakisoissa 2012 jääkiekon yksilötaitokilpailuihin. Kroatia ei kuitenkaan osallistunut varsinaiseen poikien turnaukseen.
Tamelanderin juttu

Tamelanderin juttu oli Krimin sodan aikana vuonna 1855 tapahtunut poliittinen skandaali, jonka yhteydessä ylioppilas Oskar Tamelander paljastui Venäjän viranomaisten vakoojaksi ja erotettiin Helsingin yliopistosta.
Tapahtumat saivat alkunsa, kun Tukholmassa asunut suomalainen runoilija Emil von Qvanten julkaisi salanimellä Peder Särkilax pamfletin "Fennomani och skandinavism", jossa hän Krimin sodan vuoksi vaati Suomen erottamista Venäjästä ja kannatti uuden suomalais-skandinaavisen liittovaltion perustamista. Viranomaiset halusivat selvittää kirjoittajan henkilöllisyyden, jolloin venäläismielinen Postihallituksen pääjohtaja Alexander von Wulffert värväsi tehtävään sukulaispoikansa Oskar Tamelanderin. Yliopiston suomenmielisissä piireissä liikkunut Tamelander matkusti Tukholmaan, jossa hän saikin von Qvantenin henkilöllisyyden selville. Tamelanderin uteliaisuus kuitenkin herätti von Qvantenin epäilykset. Hän lähetti tämän mukana Helsinkiin kirjeen, jossa von Qvanten postisensuuria harhauttaen vihjasi vastaanottajalle Tamelanderin olevan viranomaisten ilmiantaja.
Lokakuussa 1855 Anders Gustaf Ramsay kutsui Tamelanderin Helsingissä järjestettyyn tapaamiseen, jossa oli paikalla myös useita muita opiskelijoita sekä yliopiston opettajia. Tamelanderilta onnistuttiin saamaan tunnustus, jonka jälkeen varakansleri Johan Reinhold Munck erotti hänet yliopistosta. Tamelanderin paljastuttua kävi ilmi, että hän oli myös tyrkyttänyt sensuurin kieltämää kirjallisuutta henkilöille, jotka haluttiin tehdä epäilyksenalaisiksi.
Madagaskarintöyhtöhaukka

Madagaskarintöyhtöhaukka ("Aviceda madagascariensis") on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintu. Sen esiintymisaluetta on Madagascar.
Sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat metsät ja vuoristometsät.
St. George (1622)

St. George oli Englannin kuninkaallisen laivaston vuonna 1622 vesillelaskettu 42-tykkinen "suuri laiva" (), joka vuonna 1627 luokiteltiin toisen luokan linjalaivaksi.
Valmistus.
Alus tilattiin Deptfordin telakalta ja laskettiin vesille vuonna 1622. Aluksen valmistuskustannukset olivat 10 307 puntaa.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen 1623 päällikkönään Sir Francis Stewart ja se osallistui purjehdukseen Espanjan rannikolle. Alus oli 1625 vara-amiraali Henry Powerin (varakreivi Valentia) lippulaivana sotaretkellä Cadiziin.
Alus lähti syyskuussa 1949 Kanaalin saarille. Se vaurioitui 16. joulukuuta räjähdyksessä Stokesinlahdella. Seuraavana vuonna alus nimettiin uudelleen "Georgeksi". Aluksen nimi palautettiin toukokuussa 1660 "Saint Georgeksi".
Aluksen mastot poistettiin lokakuussa 1687 Sheernessissä, ja se upotettiin sulkulaivana 20. lokakuuta 1697 Sheernessin sataman suojaksi.
George Trevelyan

George Otto Trevelyan (1838–1928) oli brittiläinen historioitsija ja poliitikko. Trevelyan oli alahuoneen jäsen vuosina 1865–1886 ja 1887–1897 sekä ministerinä William Ewart Gladstonen hallituksissa, muun muassa Irlannin asioiden ministerinä vuosina 1882–1884 sekä Skotlannin asioiden ministerinä vuosina 1886 ja 1892–1895. Hän kuului liberaalipuolueeseen. Trevelyanin eno Thomas Macaulay ja poika George Macaulay Trevelyan olivat myös historioitsijoita.
Ski Slope No. 3

Ski Slope No. 3 on laskettelurinne Naeban laskettelukeskuksessa Yuzawassa Niigatan prefektuurissa Japanissa.
Ski Slope No. 3 -rinteellä järjestettiin ensimmäistä kertaa alppihiihdon maailmancupin kilpailut vuonna 2016, miesten suurpujottelun maailmancupin kilpailuissa vuosina 2016 ja 2020 rinne toimi alaosana Men’s Riesen Slalom Trail -rinteelle.
Tràng An

Tràng An on Koillis-Vietnamissa sijaitseva kansallismaisema. Tràng An sijaitsee lähellä Punaisenjoen laskupaikkaa lähellä Tonkininlahtea. Unesco valitsi sen maailmanperintöluetteloon vuonna 2014. Valintaa perusteltiin, sillä että Tràng Anissa on alueelle tyypillisiä laaksoja, joita ympäröivät lähes pystysuorat jyrkänteet. Alueelta on löytynyt arkeologisia löytöjä, jotka osoittavat ihmisten asuttaneen aluetta yli 30 tuhannen vuoden ajan. Tràng Anin alueella on myös pagodeja, riisiviljelmiä, pieniä kyliä ja temppeleitä. Alueen koko on hieman yli kuusituhatta hehtaaria.
Mike McKenna

Mike McKenna (s. 11. huhtikuuta 1983 Saint Louis, Missouri, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, jonka pelipaikka oli maalivahti. McKenna pelasi uransa aikana lähinnä varamiehenä ja sai peliaikaa 35 NHL-ottelussa.
Ennen ammattilaisuraansa McKenna pelasi yliopistojääkiekkoa St. Lawrence yliopistossa. Nashville Predators varasi hänet numerolla 172. Uransa aikana McKenna pelasi Tampa Bay Lightningin, New Jersey Devilsin, Columbus Blue Jacketsin, Arizona Coyotesin, Florida Panthersin, Dallas Starsin, Ottawa Senatorsin ja Philadelphia Flyersin organisaatioissa.
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen televisiointi Suomessa

Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen televisiointi Suomessa alkoi vuoden 1961 maailmanmestaruuskilpailuista, kun Yleisradio televisioi tapahtuman.
Historia.
Vuodet 1961–2011 Yle ja PTV.
Yleisradio esitti kisoja putkeen vuosina 1961-1991 asti, jonka jälkeen PTV näytti kisat vuosina 1992-1994. Vuoden 1995 MM-kilpailut näytti puolestaan jälleen Yle (Yleisradio). Suomi voitti ensimmäisen maailmanmestaruudensa juuri kyseisissä kisoissa ja Ylen selostaja Antero Mertaranta nousi suureen kansansuosioon. Tämän jälkeen Mertaranta on selostanut jokaisen Suomen MM-pelin. Yle näytti yhtä putkeen kaikki MM-kisat vuosina 1995-2011. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Suomi voitti toisen MM-kultansa, joten Yle aloitti ja lopetti toisen taipaleensa MM-kultaan (vuodet 1995-2011). Vuoden 2011 jälkeen kisat siirtyivät MTV Oy:n kanaville.
Vuodet 2012–2023 MTV.
Vuonna 2010 Suomen Jääkiekkoliitto ilmoitti tehneensä sopimuksen MTV:n kanssa MM-kisojen näyttämisestä vuosina 2012–2017. Vuonna 2017 julkistettiin sopimuksen jatkuvan vuoteen 2023 asti. MTV ilmoitti sijoittavansa kilpailut maksulliseen ohjelmistoonsa ja tämä ilmoitus sai kansalta suuren vihamielisen vastaanoton. Vihaa lietsoi lisäksi kansan suuresti arvostaman selostajalegenda Antero Mertarannan ilmoitus jossa hän totesi ettei hän suostu siirtymään kisojen perässä Yleltä MTV:lle, vaikka olikin jo silloin freelancer. Lopulta Mertaranta teki kuitenkin MTV:n kanssa sopimuksen kisojen selostamisesta. MTV:n johtaja Pekka Karhuvaara vakuutti, että kaikki Suomen pelit, molemmat välierät, pronssiottelu ja loppuottelu nähdään suorana vapailta MTV3- ja AVA -kanavilta. Kaikki kisojen 64 ottelua nähtäisiin MTV:n hallinoimilla Canal+-kanavilla. MTV perusti myös maksullisen ympärivuorokautisen (24/7) jääkiekkokanavan kisojen ajaksi. Antero Mertaranta selosti vapailla kanavilla yleisön pettymykseksi ainoastaan neljä ottelua. Maksukanavilla hän puolestaan selosti kaikki Suomen ottelut. Vuoden 2013 kisat televisiotiin samalla periaatteella: Kaikki Suomen ottelut, välierät, pronssiottelu ja finaali näytettiin vapaalla MTV3-kanavalla. Kaikki kisojen ottelut nähtiin MTV:n uudessa "MTV3 Total" -kanavapaketissa (myöh. "MTV Total", nyk. "C More Total"). Mertaranta selosti kussakin kisoissa ilmaiseksi ainoastaan kolme ottelua. Myös kaikki tulevat kisat on näytetty ja tullaan näyttämään samalla tavalla. MTV:n sopimus kestää vuoden 2023 MM-kisoihin asti.
Liga 1 (Indonesia)

Liga 1, tai sponsorointisyista Gojek Traveloka Liga 1, on Indonesian jalkapallon korkein sarjataso. Aiemmin sarja tunnettiin nimellä Indonesian Superliiga. Liiga perustettiin vuonna 2008, jolloin se korvasi Liga Indonesian. Sarjan voittaja selviytyy AFC:n Mestarien Liigan karsintoihin ja kolme viimeistä putoavat sarjatasoa alemmas. Menestyinein seura on Persipura Jayapura, joka on voittanut sarjan neljä kertaa.
Joukkueet kaudella 2017.
Sarjassa pelaa 18 joukkuetta, joista suurin osa Jaavalta.
Mestarit.
Kaudesta 2008-2009 lähtien pelatun sarjan mestaruuksia on voittanut eniten Persipura Jayapura. Vuoden 2015 sarja keskeytettiin johtuen Indonesian jalkapalloliiton ja Indonesian hallinnon välisestä riidasta.
Branko Bedekovič

Branko Bedekovič (14. maaliskuuta 1973 Celje, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen käsipalloilija.
Bedekovič on edustanut Slovenian käsipallomaajoukkuetta yhteensä 74:ssä ottelussa, joissa hän on tehnyt 112 maalia. Näihin otteluihin lukeutuvat myös vuoden 2000 kesäolympialaiset. Niissä Bedekovič pelasi seitsemän kaksi ottelua tehden neljä maalia. Alkulohkon ottelussa Australiaa vastaan hän teki kolme maalia.
Hän oli osa Slovenian maajoukkuetta, joka voitti vuoden 2004 EM-kisoista hopeaa.
Kerttulin lukio

Kerttulin lukio on Turun I kaupunginosassa sijaitseva lukio, joka koostuu yleislukiosta, urheilulukiosta ja ICT-lukiosta. Se syntyi vuonna 2012, kun Aurajoen lukio ja Kupittaan lukio yhdistettiin.
Kerttulin lukio toimii vanhassa Kerttulin koulun rakennuksessa, joka valmistui vuonna 1912. Koulua on käynyt muun muassa presidentti Mauno Koivisto. Koulu on peruskorjattu ja remontoitu nykyaikaiseksi lukioksi Museoviraston ohjeiden mukaisesti vanhaa kunnioittaen. Kerttulin lukiolla on tieto- ja viestintätekniikan opetustiloja myös ICT-talolla (Kupittaan rautatieaseman vieressä, Joukahaisenkatu 3-5).
Kerttulin lukioon otetaan vuosittain yhteensä 180 uutta opiskelijaa: 34 ICT-linjalle, 70 urheilulukioon ja 76 yleislukioon.
Yleislukio.
Lukion yleislinjalla voi suorittaa normaalit lukio-opinnot, joihin kuuluvat kaikki pakolliset ja syventävät kurssit koulukohtaisilla soveltavilla opinnoilla täydennettynä. Lisäksi yleislukiolaiset voivat mahdollisuuksien mukaan valita ICT-linjan kursseja.
Urheilulukio.
Opetusministeriön myöntämän erityistehtävän mukaisesti Kerttulin urheilulukio tarjoaa lajeissaan huipulle pyrkiville nuorille mahdollisuuden täysipainoisen, joustavasti järjestetyn lukio-opiskelun ja urheiluvalmennuksen yhdistämiseen. Kerttulin urheilulukio on Varsinais-Suomen ainoa ja Suomen toiseksi suurin urheilulukio; se on myös Turun Seudun Urheiluakatemiaa koordinoiva oppilaitos. Suomen Olympiakomitean huippu-urheiluakatemiastatuksen Turun Seudun Urheiluakatemia sai 2008.
Urheilulinjan opiskelija voi jättää enintään kahdeksan valtakunnallisesti pakollista kurssia pois opinto-ohjelmastaan. Urheiluvalmennuksen kursseja voi suorittaa 12–20. Jokaiselle opiskelijalle tehdään henkilökohtainen opiskelusuunnitelma, joka tarkistetaan säännöllisesti.
ICT-lukio.
Opetusministeriön myöntämän erityistehtävän mukaisesti Kerttulin ICT-lukio tarjoaa opiskelijalle mahdollisuuden hankkia sellaista informaatioteknologian ja digitaalisen viestinnän osaamista, josta on hyötyä niin opiskelussa kuin myöhemmin työelämässä. Kerttulin ICT-lukio on Suomen ainoa IT-alan erityislukio. ICT-lukio tekee läheistä yhteistyötä Kupittaan kampuksella olevien korkeakoulujen kanssa. ICT-lukiolaisilla on mahdollisuus osallistua jo lukioaikana joillekin yliopiston kursseille, ja hyvin menestyttyään he voivat saada suoran opiskelupaikan Turun yliopiston informaatioteknologian laitokselta. Kerttulin lukiossa toimii Cisco Networking Academy. ICT-linjan opiskelija voi jättää enintään kahdeksan valtakunnallisesti pakollista kurssia pois opinto-ohjelmastaan.
Philippe Moureaux

Philippe Moureaux ['muro:] (12. huhtikuuta 1939 Etterbeek – 15. joulukuuta 2018 Bryssel) oli belgialainen poliitikko. Hän on kansanedustaja ja on toiminut Brysselin alueen kunnan, Molenbeek-Saint-Jeanin pormestarina (1992–2012). Hän on taloushistorian professori Brysselin vapaassa yliopistossa. Hänellä on valtioneuvoksen arvonimi ja hän on Leopoldin sekä Leopold II:n ritarikuntien jäsen.
Ensimmäisenä hallitustehtävänään hän toimi sisäministerinä ja vastasi perustuslain uudistamisesta Wilfried Martensin hallituksessa (Martens III) vuonna 1980. Toimiessaan oikeusministerinä Moureaux esitteli rasismin ja muukalaisvihan vastaisen lain 30. heinäkuuta 1981. Hän on toiminut muun muassa varapääministerinä.
Hän erosi sosiaaliministerin tehtävästä 4.5.1993 siirtyäkseen Molenbeekin pormestariksi vuoden 1992 kunnallisvaalivoiton seurauksena. Molenbeekin kaupunginvaltuutetuksi hän oli tullut jo vuonna 1983. 1992 kunnallisvaaleista lähtien keskeinen osa Moureaux’n vaalikampanjaa oli etnisten vähemmistöjen osallistuminen hänen kampanjoihinsa. Vuonna 2004 Moureaux sai kansanedustajana aikaan lain, jolla ulkomaalaisille myönnettiin oikeus äänestää kunnallisvaaleissa.
Toiminta Molenbeekin pormestarina.
Moureaux’n pyrkimykset elvyttää Molenbeekin talous epäonnistui. Esimerkkinä tästä oli amerikkalaisen mainostoimisto BBDO:n toiminnan lopettaminen kaupungissa kesäkuussa 2011. Moureaux’lle osoitetussa avoimessa kirjeessä yhtiön kymmenen työntekijää mainitsi pääsyyksi lopettamiselle paikallisten asukkaiden tekemät yli 150 hyökkäystä. Seurauksena kaupunginjohtaja Moureaux’n hallinto kyseenalaistettiin.
Moureaux on saanut osakseen voimakasta kritiikkiä pormestariudestaan, koska Pariisin vuoden 2015 ja Brysselin vuoden 2016 iskujen terroristeilla oli merkittäviä kytköksiä Molenbeekiin.
Yksityiselämä.
Philippe Moureaux’n isä Charles Moureaux oli liberaalipuolueen ministeri. Philippen äiti oli rakennusalan yrittäjäsukuun kuulunut Madeleine Blaton.
Moureaux on kolmatta kertaa naimisissa. Ensimmäisestä avioliitostaan hänellä on kaksi lasta. Toisesta avioliitostaan ministerinä ja parlamentin puhemiehenä toimineen Françoise Dupuis’n kanssa hänellä on myös kaksi yhteistä lasta, joista toinen on belgialainen kansanedustaja. Hän erosi Dupuis’stä vuoden 2010 alussa avioituen samana vuonna 35 vuotta itseään nuoremman marokkolaisen muslimin, Latifa Benaichan kanssa. Islamia myötäilevän Marokon lain mukaan musliminainen ei saa avioitua ei-muslimin kanssa.
Jacobsen-epoksidointi

Jacobsen-epoksidointi tai Jacobsen-Katsuki-epoksidointi on kemiallinen reaktio, jossa natriumhypokloriitti hapettaa alkeenin epoksidiksi ja katalyytteinä käytetään metallien salenkomplekseja. Reaktion etuja ovat laaja substraattikirjo ja erittäin hyvä enantioselektiivisyys. Reaktion raportoivat toisistaan riippumatta Eric Jacobsen ja Tsutomu Katsuki vuonna 1990.
Reagenssit ja mekanismi.
Jacobsen-eliminoinnilla reagoivat hyvin useat alkeenit ja myös funktionalisoimattomat alkeenit reagoivat enantioselektiivisesti, mutta parhaiten reagoivat karbonyyliryhmään konjugoituneet alkeenit. Tämä on yksi tärkeimmistä Jacobsen-epoksidoinnin eduista verrattuna Sharpless-epoksidointiin. Katalyyttinä reaktiossa käytetään tyypillisesti joko mangaanin, kromin, titaanin ja ruteenin salenkomplekseja. Katalyyteissä metallit ovat hapetusluvulla +III ja +V.
Jacobsen-epoksidoinnin reaktiomekanismi ei ole täysin selvillä ja sille on esitetty useita mekanismeja, joita kumpaakaan kokeelliset tutkimukset eivät täysin tue, mutta joista kuitenkin on vahvoja todisteita. Nämä reaktiovaihtoehdot ovat radikaalimekanismilla tapahtuva reaktio ja reaktio, jossa välivaiheena on syklinen metallaoksetaani. Molemmissa mekanismeissa metalli-ioni pelkistyy hapetusluvulta +V hapetusluvulle +III.
Cebun provinssi

Cebu on Filippiinien Keski-Visayasin alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Cebu. Se muodostuu Cebun saaresta ja sitä ympäröivistä 167 pienemmästä saaresta. Provinssin väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 2 619 362 pois lukien itsenäisten kaupunkien (Cebu City, Lapu-Lapu City ja Mandaue) väkiluvut.
Davao de Oro

Davao de Oro, entinen Compostela Valley, on Filippiinien Davaon alueella sijaitseva provinssi. Sen pääkaupunki on Nabunturan. Provinssin naapureita ovat pohjoisessa Agusan del Sur, idässä Davao Oriental ja lännessä Davao del Norte. Sen väkiluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 687 195.
Persib Bandung

Persatuan Sepak Bola Indonesia Bandung eli usein lyhyemmin Persib Bandung on jalkapalloseura Bandungin kaupungista Länsi-Jaavalta. Seura pelaa maan korkeimmalla sarjatasolla Liga 1:ssä. Se voitti liigan vuonna 2014. Alkuvuodesta 2016 seuran päävalmentajana aloitti Dejan Antonić.
Nina Bednarik

Nina Bednarik (12. maaliskuuta 1982 Škofja Loka, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen kumparelaskija. Bednarik on kaksinkertainen kumparelaskun Slovenian mestari.
Bednarik kiersi vuodet 2005–2010 freestylehiihdon maailmancupia, parhaimpana sijoituksena kumparelaskucupin 28. sija avauskaudeltaan. Paras yksittäinen kilpailu on 17. sija helmikuulta 2012 Tšekin Špindlerův Mlýnistä. Bednarikin viimeisin maailmancupin osakilpailu on tammikuulta 2014 Yhdysvaltain Lake Placidista.
Freestylehiihdon Euroopan cupissa Bednarik on kilpaillut neljänä eri kautana. Paras sijoitus kumparelaskucupissa on 12. sija avauskaudeltaan 2001–2002. Euroopan cupissa Bednarik on ollut kerran palkikorokkeella, kun hän oli tammikuussa 2004 kolmas Tšekissä.
Maailmanmestaruuskilpailuihin Bednarik on osallistunut viidesti. Paras sijoitus on vuoden 2005 Rukan parikumparelaskun yhdeksäs sija. Kumparelaskussa paras sijoitus on vuoden 2007 Madonna di Campiglio 20. sija.
Olympialaisissa Bednarik on kilpaillut kahdesti. Hän oli 24. kumparelaskussa Torinossa 2006 ja 26. samassa lajissa Vancouverissa 2010.
Leppäslampi (Ikaalinen)

Leppäslampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Varessalmessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Leppäslampi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 500 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 6,8 hehtaaria. Se sijaitsee Leppäsjärven rannasta 70 metrin etäisyydellä järvien välisen harjun toisella puolella. Järvien vedenpinnan korkeusero on 30 senttimetriä, vaikka laskuoja on vain 70 metriä pitkä. Lampeen laskee yksi lyhyt pelto-oja ja ojitetulta suolta laskeva metsäoja. Itäranta on harjun rinnettä ja länsiranta peltomaata. Rantaviivaa myöten, joka on 1,1 kilometriä pitkä, lampea kiertää kapea avosuon vyöhyke. Lampi on autio, mutta harjun päällä kulkee yhdystie 13275.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin kerran tammikuussa 1994. Mittauksessa happea oli vedessä 0 mg/l eli lampi oli hapeton. Hapettomuus liuottaa pohjasta ravinteita veteen. Kokonaistypen pitoisuus oli vedessä 1700 μg/l (mikrogrammaa litrassa). Kokonaisfosfori oli vastaavasti 48 μg/l. Veden happamuustaso eli pH oli 6,5. Pinnalla veden näkösyvyys on 0,5 metriä. Sameusluku oli 4,7 FNU. Matalassa lammessa ei kierrä vesi, jolloin happi loppuu ja veden ravinnepitoisuudet kohoavat suuriksi.
Historiaa.
Leppäsjärveä laskettiin vuoden 1879 jälkeen ja jos vedenpinta aleni tuolloin yli 30 senttimetriä, laski myös Leppäslammen vedenpinta. Tähän viittaa myös lammen soistuneet rannat, jollainen syntyy helposti järvenlaskun jälkeen järvien rannoille.
Kuningas (kirja)

Kuningas () on "Mustan tikarin veljeskunta" -kirjasarjan kahdestoista osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2014, ja se ilmestyi suomeksi samana vuonna. Kirja palaa vanhaan tuttuun hahmoon Wrathiin ja hänen elämäänsä.
Juoni.
Sokea kuningas Wrath on väsynyt ja turhautunut. Yhä uudelleen hän palaa menneeseen, joka pitää häntä otteessaan. Hänen puolisonsa Beth haaveilee lapsesta, mutta pariskunnalla on erilaiset mielipiteet asian suhteen ja se sekoittaa pakkaa huomattavasti. Samaan aikaan Xcorin joukot käännyttävät Glymeran jäseniä puoleensa ja yrittävät uskotella heille, että Wrath on väärä kuningas ja hänen liittonsa puolivampyyrin kanssa on väärin. John Matthew saa samaan aikaan outoja kohtauksia aina nähdessään Bethin ja veljeskunta huolestuu asiasta. Assaililla on omat kuvionsa Solan kanssa. Raaka Assail miellyttää ja ihastuttaa Solaa yhtä aikaa eikä Assail pysty vastustamaan kaunista ihmisnaista. Valittu Selena sen sijaan haaveilee varjosta nimeltä Trez, mutta mies tuntuu välttelevän häntä liiaksi.
Varjot (kirja)

Varjot () on "Mustan tikarin veljeskunta" -kirjasarjan kolmastoista osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2015, ja se ilmestyi suomeksi samana vuonna. Kirja kertoo varjojen Trezin ja iAmin tarinaa.
Juoni.
Trez ja iAm ovat varjoja, jotka kuuluvat itsenäiseen heimoon vuorilla. Veljekset jättivät heimon siitäkin huolimatta, että Trez on ennustusten mukaan luvattu heimon tyttären puolisoksi. Veljeskunnan kanssa kiivaasti yhteydessä olevat veljekset eivät kaipaa kotiaan ja ovat valmiita taistelemaan vapautensa eteen. Trez tapaa kauniin valitun Selenan, josta hän ei voi pysyä erossa, mutta parin yhteinen aika käy vähiin, Selenan aika käy vähiin. iAm tutustuu merkilliseen palvelijanaiseen palatessaan heimon alueelle, mutta nainen onkin Trezin tuleva puoliso. Kaksikko tuntee kuitenkin äärimmäistä vetoa toisiinsa ennustuksista huolimatta. Abalonen tytär Paradise pääsee työskentelemään isänsä rinnalla veljeskunnan hyväksi ja on tästä innoissaan vaikkakin hän salaa haaveilee hakevansa veljeskunnan harjoitusleirille, johon nyt myös siviilit ovat tervetulleita. Isä ei ole tyttärensä suunnitelmista mielissään. Layla leikkii vaarallisilla vesillä Xcorin kanssa samalla kun Xcorin ja Throen välit kiristyvät.
Verisuudelma (kirja)

Verisuudelma () on ensimmäinen "Mustan tikarin perilliset" -kirjasarjan osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirjasarja on Mustan tikarin veljeskunta -kirjasarjan sisarsarja. Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2016, ja se ilmestyi suomeksi samana vuonna. Kirja kertoo kuninkaan neuvonantajan Abalonen tyttärestä Paradisesta.
Juoni.
Paradise haluaa osallistua isästään huolimatta veljeskunnan harjoitusleirille, jossa hänestä koulutetaan soturi, joka on valmis taistelemaan rodun vihollisia lessereitä vastaan. Alkutaipale koulutuskeskuksessa ei kuitenkaan suju ongelmitta. Lisäksi kiinnostusta herättää Paradisen luokkatoveri Craeg, jota Paradisen isä ei koskaan hyväksyisi.
Arvid Wiiala

Arvid Konstantin Wiiala (11. lokakuuta 1911 Pyhtää – 19. maaliskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen tekniikantutkija. Hän väitteli tekniikan tohtoriksi ja oli Teknillisen korkeakoulun maanjako-opin (myöhemmin kiinteistöopin) professori 1954–1975. Hän julkaisi useita alaa käsitteleviä teoksia. Hän pyrki tutkimuksillaan luomaan teoreettiset perusteet pakkolunastusten yhteydessä suoritettaville korvausarvioinneille.
Wiiala valmistui ylioppilaaksi 1930, diplomi-insinööriksi 1935 ja väitteli tekniikan tohtoriksi 1948 Teknillisestä korkeakoulusta. Hän oli Porvoon maanlunastuslautakunnan puheenjohtaja 1945–1950, Kymen läänin lääninmaanmittausinsinööri 1950–1954, Teknillisen korkeakoulun maanjakotekniikan erikoisopettaja 1948–1954 ja kiinteistöopin professori 1954–1975. Wiialan aloitteesta Valtion teknillisen tutkimuskeskuksen yhteyteen perustettiin maanjakoteknillinen laboratorio, jonka johtajana hän toimi 1964 ja 1970–1974. Hän oli myös "Maanmittausinsinööri"-lehden päätoimittaja.
Wiiala osallistui talvi- ja jatkosotaan mittauspatteriston joukoissa ja oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Teurulampi

Teurulampi eli Niskalanlampi (myös Teurulampi ) on Pirkanmaalla Ikaalisissa Riitialassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Teurulampi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 800 metriä, leveys 350 metriä ja sen pinta-ala on 8,5 hehtaaria. Se sijaitsee Poltinjoessa ja on joen laajentuma eli läpivirtausjärvi. Poltinjoki on Leppäsjärven laskuojki, joka yhtyy alajuoksulla Parkanonjärven laskujokeen Vääräjokeen, joka laskee Kyrösjärveen. Rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä. Pohjoisranta kuuluu Ikaalisten golfkerholle ja lammen eteläranta on peltomaata tai niittyä. Lammen eteläpuolella sijaitsee kolme maatilaa ja rantaan on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa yhdystie 13271, joka haarautuu seututiestä 276.
Melontareitti.
Järvi kuuluu osana opastettua melontareittiä Aurejärvi–Petäjäjärvi–Vahojärvi–Ruojärvi–Leppäsjärvi–Kyrösjärvi.
Sauli Viikari

Sauli Johannes Viikari (30. toukokuuta 1918 Suomusjärvi – 27. marraskuuta 2001 Turku) oli suomalainen lääkäri ja professori. 
Viikarin vanhemmat olivat maanviljelijä Lauri Johannes Viikari ja Hilli Lietzén. Hänen puolisonsa vuodesta 1945 oli silmälääkäri Kaisu Annikki Mikkonen, perheeseen syntyi kaksi lasta. Viikari tuli ylioppilaaksi Salon yhteiskoulusta 1936 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1946. Lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi hän väitteli 1950 ja erikoistui kirurgiaan 1952 ja rintaelinkirurgiaan 1954. Viikari oli Turun yliopiston kirurgian dosentti 1954–1963, yliopiston kirurgian professori hän oli 1963–1984. Hänen tutkimuskohteitaan olivat rinta- ja vatsaontelon kirurgia sekä veren puskuriominaisuudet. Viikari oli ensimmäisiä lasten sydänkirurgeja Suomessa.
Viikarin johtama kirurgiryhmä teki Suomen ensimmäisen onnistuneen avosydänleikkauksen sydänkeuhkokoneen avulla Turussa 28. huhtikuuta 1960.
Jure Bučar

Jure Bučar (4. tammikuuta 1966 Ljubljana, Slovenian ST, Jugoslavia) on uransa lopettanut slovenialainen uimari, tyyliltään vapaauimari. Bučar edusti Sloveniaa olympialaisissa kolmesti.
Bučar debytoi olympialaisissa 26-vuotiaana vuoden 1992 Barcelonan olympialaisissa. Bučar uintimatkoina olivat 200 ja 400 metriä. Bučar oli 29. 200 metrin kilpailussa ja 16. 400 metrin kilpailussa. Jälkimmäisen kilpailun tulos jäi Bučarin parhaaksi olympialaisissa.
Vuoden 1996 Atlantan olympialaisissa Bučar ui samat matkat. Hän oli 34. 200 metrin kilpailussa ja 20. 400 metrin kilpailussa. Bučarin viimeisiksi olympialaisiksi jäivät vuoden 2000 Sydneyn olympialaiset. Niissä Bučar osallistui ainoastaan 400 metrin kilpailuun. Hän oli kilpailussa 35. lopputuloksissa.
Bučar oli jokaisena vuotena olympiajoukkueen vanhin uimari. Vuoden 1992 olympialaisissa Bučar oli Slovenian toiseksi paras uimari, sillä ainoastaan Igor Majcen saavutti häntä paremman sijoituksen (kuudes 1 500 metrin vapaauinnissa). Sama toistui myös vuonna 1996, kun Alenka Kejžar sijoittui 19. naisten 200 metrin sekauinnissa. Vuoden 2000 olympialaisissa Bučar sitä vastoin oli Slovenian joukkueen heikoiten sijoittunut uimari.
Leichttraktor

Leichttraktor (VK-31) () oli saksalainen kokeellinen panssarivaunu.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Saksalta kiellettiin sotilasajoneuvojen valmistus Versaillesin rauhansopimuksen nojalla. Saksa kuitenkin kehitti nimen "Traktori" alla sotilasajoneuvoja ja tykistöä. Leichttraktorin rungon etuosassa sijaitsi moottori ja takaosassa tykkitorni. Rheinmetall ja Krupp valmistivat omat prototyyppinsä, ja vuonna 1928 Rheinmetall oli valmis tuottamaan 289 panssarivaunua. Tilaus kuitenkin peruttiin. Kruppin mallissa oli kierrejouset ja Rheinmetallin mallissa lehtijouset.
Leichter traktor () oli peitenimi kaikille kolmelle panssarivaunulle. Toisen maailmansodan alkaessa niitä käytettiin koulutusvaunuina. Panssarivaunun huippunopeus on 37 km/h.
Palaa

Palaa on ramopunk-yhtye Poikien kuudes studioalbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 2003 levymerkillä Ayshire. Albumi on yhtyeen ensimmäinen pitkäsoitto sitten vuoden 1996 albumin "Pure".
Kappaleet.
+ Mä uskon meihin
Speedfinns

Speedfinns on punk rock -yhtyeiden Häiriköiden, Rehtoreiden, Poikien ja Marky Ramone &amp; the Speedkingsin split-albumi, joka julkaistiin toukokuussa 2003. Vinyylilevyn keskiössä on teksti ”Yksinkertaista musiikkia monimutkaisille ihmisille”.
Tomaž Čopi

Tomaž Čopi (2. heinäkuuta 1970 Koper, Slovenian ST, Jugoslavia) on slovenialainen, uransa lopettanut kilpapurjehtija. Hänen pääluokkansa oli 470, mutta hän kilpaili myös 420, Optimist, Extreme 40, Melges 32 ja RC44 -luokissa.
Čopi aloitti purjehtimisen kymmenvuotiaana, ja kilpaili ensimmäistä kertaa jo vuonna 1981. Hänen ensimmäinen voittonsa tuli Optimist-luokassa vuonna 1984.
Čopin ensimmäiset arvokisat oli 470-luokan maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1996 Brasilian Porto Alegressa, jossa Čopi oli sijalla 16. Paras sijoitus MM-kisoista tuli vuonna 1998, jolloin hän oli voittamassa MM-hopeaa Espanjan Mallorcassa. Hän sijoittui 470-luokassa kymmennen parhaan joukkoon myös vuosina 1997 (Tel Aviv, Israel, kuudes) ja 1999 (Melbourne, Australia, neljäs). Čopi voitti Extreme40 -luokan maailmanmestaruuden vuonna 2010 Slovenian Portorozissa.
Olympialaisissa Čopi kilpaili 470-luokassa vuosina 1996, 2000 ja 2004. Vuosina 1996 ja 2000 hänen parinaan oli Mitja Margon ja vuonna 2004 Davor Glavina. Vuonna 1996 Čopi ja Margon olivat Slovenian parhaat purjehtivat sijoittuen 16. luokassaan. Vuonna 2000 Čopi saavutti parhaimman olympiatuloksensa ollessaan yhdeksän. Čopi ja Margon olivat taas Slovenian parhaat purjehtijat. Vuoden 2004 kisoissa Čopi ja Glavina sijoittuivat sijalle 14.
Čopi oli 470-luokan maailmanrankingissä parhaimmillaan toisena. Hän oli kymmenen parhaan joukossa yhtäjaksoisesti lokakuusta 1997 aina toukokuuhun 2001 ja uudelleen toukokuusta 2001 toukokuuhun 2002. Vielä toukokuussa 2007 Čopi oli listan sijalla 19, mutta siitä lähtien hänen sijoituksensa laski. Hänen viimeinen 470-luokan rankingsijoitus oli kesäkuulta 2009, jolloin hän oli sijalla 189.
Thaimaan kommunistinen puolue

Thaimaan kommunistinen puolue oli Thaimaassa eli entisessä Siamissa toiminut kommunistinen puolue. Kommunistit tekivät aseellista vastarintaa hallitusta vastaan 1960-luvun lopulta 1980-luvulle saakka, jolloin kommunistien alun perin maan vähemmistöjen keskuudesta saama kannatus lopulta romahti.
Historia.
Kommunistinen liike Thaimaassa alkoi kerätä kannattajia 1920-luvun loppupuolella aluksi lähinnä taloudellisesti ja poliittisesti huonommassa asemassa olevien etnisten vähemmistöjen parista. Thaimaan kommunistinen puolue perustettiin vuonna 1942 useiden pienempien ryhmittymien yhteenliittymänä, joita johtivat pääasiassa Thaimaan kiinalaiset. Sen pääasiallinen toiminta-alue oli hmongien asuttamat alueet Pohjois-Thaimaassa, laojen alueet koillisessa ja osissa muslimien asuttamaa etelää. Etelässä toimivat sinne paenneet entiset Malaijan kommunistisen liikkeen vaikuttajat, joilla oli aseellista voimaa. Isanissa alkoivat vaikuttaa puolestaan Laosista ja Vietnamista tulleet kommunistit.
Vuoteen 1967 mennessä kommunistit olivat aloittaneet aseellisen liikehdinnän Chiang Rain ja Nanin provinsseissa. Liike sai tukea Kiinasta. Thaimaan kommunistisen puolueen jäsenmäärä nousi huippuunsa vuoden 1976 vallankaappauksen jälkeen. 1970-luvun puoliväliin mennessä Thaimaa oli aloittanut useita aseellisen liikehdinnän lopettamiseen tähtääviä toimia. Sotilasoperaatiot olivat kalliita ja kommunistista liikettä pyrittiin tyrehdyttämään taloudellisilla, poliittisilla ja sosiaalisilla uudistuksilla. Armahdusohjelma 1980-luvun alkupuolella johti monien Thaimaan kommunistisen puolueen jäsenen antautumiseen. Myös sotilasoperaatioiden avulla saavutettiin menestyksiä. Kommunistisen puolueen aseellisten jäsenten määrä tippui vuoden 1979 lukemasta 12 000 noin 4 000:n vuoteen 1983 mennessä. Kommunistien suosion hiipumiseen vaikutti myös pakolaisten kauhutarinat Laosista, Kambodžasta ja Vietnamista. Kommunistien vielä jäljellä olleet rippeet pidätettiin kommunistisen puolueen yritettyä pitää kokouksen vuonna 1987.
Tacheng

Tacheng (, , ) on piirikuntatason kaupunki Sinkiangin uiguurien autonomisella alueella Kiinassa. Se on Ilin kazakkien autonomiseen prefektuuriin kuuluvan Tachengin prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 4 007 nellökilometriä ja väkiluku 161 037 (2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 490 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä luoteeseen.
Kaupungin nimi oli aiemmin Tarbagatay, joka tarkoittaa mongolissa "paikkaa, jossa on murmeleita". Kaupunki oli tunnettu myös nimenä Chuguchak monissa eurooppalaisissa kielissä.
Gustaf Skarsgård

Gustaf Caspar Orm Skarsgård (s. 12. marraskuuta 1980 Tukholma) on ruotsalainen näyttelijä. Hän on näytellyt mm. "Viikingit"-sarjassa Floki-nimistä viikinkiä sekä Mikael Niemen Karhun keitto -romaaniin pohjautuvassa sarjassa pastori Laestadiusta.
Skarsgårdin perheeseen kuuluu monta urallaan edennyttä ja maineikasta nimeä. Näyttelijöitä ovat myös hänen isänsä Stellan Skarsgård ja veljensä Bill, Alexander ja Valter.
Varsovan pörssi

Varsovan pörssi (, lyh. GPW; kansainvälisesti on käytössä lyhenne WSE, englanninkielisestä nimestä "Warsaw Stock Exchange") on Varsovassa toimiva Puolan arvopaperikaupan keskus.
Helmikuun lopulla 2016 Varsovan pörssin päälistalla oli 486 yhtiötä, joista 433 oli puolalaista ja 53 kotipaikaltaan ulkomaalaista. Päälistan yhtiöiden markkina-arvo oli yhteensä 968,334 miljardia zlotya eli noin 222,2 mrd. euroa (245,1 mrd USD). Markkina-arvoltaan Varsovan pörssi oli tuolloin toiseksi suurin itäisen Euroopan pörsseistä (Moskovan pörssin markkina-arvo oli 385,9 mrd USD, ja Istanbulin pörssin arvo 188,4 mrd USD; tilanne 1/2016).
Pörssin osakkeiden äänivallasta enemmistö (51,76 %) on Puolan valtion hallussa. Puolan valtiovarainministeriö valvoo pörssin toimintaa. Käytännössä myös Varsovan pörssin johdon on nautittava Puolan hallituksen luottamusta. Varsovan pörssin oma osake on noteerattu Varsovan pörssissä marraskuusta 2010 lähtien. 
Ehkä tunnetuin Varsovan pörssin keskeisten suuryhtiön osakkeen arvonkehitystä kuvaavista osakeindekseistä on WIG20, joissa on mukana 20 yritystä. Noin puolet tämän indeksin paino-arvosta muodostuu neljän suuryhtiön arvostuksesta. WIG20-indeksin suurimmat painot olivat seuraavilla yhtiöillä (suluissa indeksipaino helmikuun 2016 lopulla): PKO Bank Polski (13,22 %), Bank Pekao (painoarvo 12,26 %), PKN Orlen (Polski Koncern Naftowy Orlen SA; 12,15 %), PZU SA (Powszechny Zaklad Ubezpieczen SA, 12,08 %), Polska Grupa Energetyczna (6,47  %), KGHM Polska Miedz SA (5,42 %), Bank Zachodni WBK SA (5,42 %) ja PGNiG (Polskie Górnictwo Naftowe i Gazownictwo, 4,91 %).
HMS Warspite (1884)

HMS Warspite oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1884 vesillelaskettu Imperieuse-luokan 1. luokan panssariristeilijä.
Valmistus.
Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 25. lokakuuta 1881. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1884 ja valmistui kesäkuussa 1888.
Palvelus.
Alus oli Tyynenmeren aseman lippulaivana vuosina 1890–1893, minkä jälkeen se oli Queenstownin vartiolaivana vuoteen 1896. Vuodet 1896–1902 alus oli jälleen Tyynenmeren aseman lippulaivana.
Alus saapui Plymouthiin 28. toukokuuta ja se poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta Chathamissa. Alus myytiin romutettavaksi 4. huhtikuuta 1905.
Itsehallintoalue

Itsehallintoalue (jota kutsutaan autonomiseksi alueeksi, autonomiseksi entiteetiksi, autonomiseksi yksiköksi, autonomiseksi osaksi tai autonomiseksi territorioksi) on maan hallinnollinen alue tai riippuvainen alue, jolla on jonkinasteinen itsehallinto tai autonomia, joka on määritelty valtion oikeusjärjestyksessä. Tyypillisesti itsehallintoalue on joko maantieteellisesti muusta maasta erillinen tai sen väestö on vähemmistön kuuluva ryhmä. 
Desentralisaatio on keino, jolla kansallinen hallitus pyrkii lisäämään demokraattista osallistumista ja hallinnollista tehokkuutta tai purkamaan sisäisiä konflikteja. Maat, joissa on itsehallintoalueita, voivat olla federaatioita, liittovaltioita tai konfederaatioita. Itsehallinto on eri maissa ja eri aikoina määritelty eri tavoin. Autonomia on käsitteenä laajempi kuin itsehallinto, mutta täsmällistä rajaa ei niidenkään välille voi määritellä. Itsehallinnollinen alue ei kummassakaan muodossa voi itse muuttaa itsehallintonsa laajuutta, vaan siitä on sovittava valtion kanssa, ja valtionkin päätös tällaisessa asiassa saattaa vaatia esimerkiksi perustuslain muuttamista. 
Valtio valvoo itsehallinnollisen alueen toimintaa kolmella tavalla. Valtio voi edellyttää itsehallintoalueelta erilaisten tietojen ja raporttien toimittamista valtiolle. Jotkin itsehallintoalueen päätökset eivät tule voimaan ilman valtion hyväksymistä. Itsehallintoyksikön jäsenet saavat yleensä valittaa valtiolle itsehallintoelimen päätösten laillisuudesta ja tarkoituksenmukaisuudesta. Lisäksi valtion viranomaiset saattavat osallistua joihinkin erityispäätöksiin itsehallintoalueella.
HMS Warspite (1807)

HMS Warspite oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1807 vesillelaskettu Colossus-luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus.
Alus tilattiin 13. tammikuuta 1798 Pembroken telakalta, missä köli laskettiin 3. joulukuuta 1805. Alus laskettiin vesille 16. marraskuuta 1807 ja valmistui 8. kesäkuuta 1808. Aluksen valmistuskustannukset olivat 59 725 puntaa sisältäen varustamiskulut.
Palvelus.
Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1808 päällikkönään Henry Blackwood, joka oli tehtävässä vuoteen 1813. Alus oli Cherbourgin edustalla ollessaan kuitenkin tilapäisesti William Bowlesin komennossa keväällä 1809.
Alus osallistui Napoleonin sotiin vuosina 1807-1810 tukien Portugalissa olevia maavoimia. 
Alus lähti 2. marraskuuta 1809 Välimerelle. Vuonna 1810 alus osallistui Toulonin saartoon, minkä jälkeen se siirrettiin Kanaalin laivastoon suojaamaan meriliikennettä sekä häiritsemään Ranskan ja Yhdysvaltain kauppaa. Vuoden 1813 alussa valtasi muutaman aluksen kuten yhdysvaltalaisen Philadelphiaan alkoholijuomia ja silkkuä kuljettaneen kuunarin. Kesäkuussa 1814 alus oli Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalla kuljettaen täydennysjoukkoja Quebeciin.
Alus poistettiin palveluksesta 1815 ja se palautettiin palvelukseen 1817 76-tykkisenä aluksena. Samalla aluksen perän muotoa oli muutettu. Alus lähti 1825 Portsmouthista vieden kontra-amiraali Philip Woodehousen Länsi-Intian aseman uudeksi komentajaksi. Alus kiersi maapallon 1826-1827 päällikkönään William Parker ollen samalla ensimmäinen New South Walesissa vieraillut laivaston linjalaiva.
Alus kuljetti Kreikan tasavallan presidentin kreivi Capo d'Istrian eri paikkoihin itäisellä Välimerellä samalla kun alus valvoi Navarinoa, Modonia ja Coronia yhdessä Ranskan ja Venäjän keisarikunnan laivastojen kanssa. Vuonna 1831 alus oli Etelä-Amerikan asemalla Rio de Janeirossa kontra-amiraali Sir Thomas Bakerin lippulaivana päällikkönään Charles Talbot.
Aluksen muutostyöt yksikantiseksi 50-tykkiseksi fregatiksi tilattiin 19. kesäkuuta 1837 Portsmouthin telakalta, missä työ toteutettiin marraskuussa 1833 korjauksena. Alus laskettiin vesille 24. elokuuta 1840 ja valmistui syyskuusta 1841 tammikuuhun 1842.
Alus otettiin 17. elokuuta 1841 palvelukseen Pohjois-Amerikan ja Länsi-Intian asemalle päällikkönään lordi John Hay. Alus lähti 13. lokakuuta 1843 Välimerelle päällikkönään William Parry Wallis. Alus poistettiin palveluksesta huhtikuussa 1846 Chathamissa.
Alus lainattiin 27. toukokuuta 1862 Marine Societylle poikien koululaivaksi, jolloin se ankkuroitiin Thamesiin Woolwichin ja Charltonin väliin. Aluksella koulutettiin noin 150 poikaa kerrallaan kymmenen kuukauden kursseilla, joissa annettiin perustiedot meripalvelukseen. Alus tuhoutui tulipalossa 3. tammikuuta 1876. Hylky myytiin McArthur and Companylle 2. helmikuuta 2 610 punnalla ilman tykkejä ja Marine Societyn omaisuutta.
Mutalampi (Ikaalinen)

Mutalampi on Pirkanmaalla Ikaalisissa Leppäsjärvellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Mutalampi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa.
Lammen pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Se sijaitsee Leppäsjärven ja Parkanonjärven välissä aivan Ikaalisten ja Parkanon välisellä rajalla. Lampeen laskee kaksi suo-ojaa ja sen oma laskuoja kulkee 800 metriä ennen laskemistaan Leppäsjärven Aureperään. Rantaviivan pituus on 500 metriä. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Lyhyt metsäautotie ohittaa lammen sadan metrin päästä ja kaupunkien välinen raja kulkee 50 metrin päästä ohi.
Vatavesi

Vatavesi on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Vatavesi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 800 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 10 hehtaaria. Se sijaitsee kilometrin verran pohjoiseen Leppäsjärvestä ja Parkanonjärvestä pari kilometriä itään. Järvi jää Vatavedenkankaan ja Välikankaan väliin. Välikangas erottaa sen viereisestä Karhujärvestä. Järveen laskee kymmenen suo-ojaa pienialaisilta soilta ja sen laskuoja lähtee sen eteläpäästä. Se kulkee kilometrin matkan eteläiseen suuntaa ennen kuin se yhtyy Karhujärven laskuojaan. Oja laskee Leppäsjärven pohjoispäähän. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä. Rannat ovat pääosin suota, mutta molempiin kovanmaan rantoihin on rakennettu kolme vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Parkanon Yliskylästä.
Karhujärvi (Parkano)

Karhujärvi on Pirkanmaalla Parkanossa Yliskylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Karhujärvi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.
Maantietoa.
Järven pituus on 850 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 6,5 hehtaaria. Se sijaitsee pari kilometriä pohjoiseen Leppäsjärvestä ja lähes kolme kilometriä Parkanonjärvestä. Vieressä sijaitsee toinen saman kokoinen Vatavesi. Järvi on syntynyt maastossa sijaitsevaan pitkään painaumaan. Järveen laskee kaksi suo-ojaa kahdelta suurelta ojitetulta suolta. Sen laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se laskee Leppäsjärven pohjoispäähän. Laskuojaan yhtyy oikealta puolelta Vataveden laskuoja. Rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä ja ne ovat paikoin jyrkkiäkin. Järvi on autio eikä sinne johda teitä.
Vedenlaatu.
Järven vedenlaatua on tutkittu ainakin kerran tammikuussa 1994. Päällysvedessä liuenneen hapen määrä oli 5,4–8,0 mg/l (milligramma litrassa) ja hapen kylläisyysaste on noin 41%–56%. Humuksen määrä aiheuttaa alusvedessä happikatoa etenkin talvella. Mittauksessa happea oli alusvedessä 0 mg/l eli se oli hapeton. Hapettomuus liuottaa pohjasta ravinteita veteen. Kokonaistypen pitoisuus vaihteli päällysveden 530–590 μg/l ja oli alusvedessä 900 μg/l (mikrogrammaa litrassa). Kokonaisfosfori oli vastaavasti 22–37 μg/l ja alusvedessä 100 μg/l. Veden happamuustaso eli pH vaihteli järvessä 5,0–5,5 välillä. Pinnalla veden näkösyvyys on 0,8 metriä. Sameusluku oli päällysvede 0,5–0,7 FNU, mutta alusvedessä 5,1 FNU.
Nancy Grace Roman -avaruusteleskooppi

Nancy Grace Roman -avaruusteleskooppi on kehitteillä oleva Nasan avaruusteleskooppi. Teleskoopin työnimi oli aluksi WFIRST eli Wide-Field Infrared Survey Telescope, mutta NASA nimesi sen uudelleen toukokuussa 2020 kunnioittaakseen tähtitieteilijä Nancy Romanin muistoa. Alkuperäinen hahmotelma Romanista tehtiin jo vuosina 2011–12, mutta virallisesti hanke aloitettiin alkuvuodesta 2016. Laukaisu on tarkoitus olla 2020-luvun puolivälissä. Nasa pitää Roman-teleskooppia seuraavana suurena askeleena avaruusteleskoopeille vuonna 2021 laukaistun James Webb -avaruusteleskoopin jälkeen. 
Romanin päätarkoituksena ovat pimeään energiaan liittyvät kartoitukset sekä eksoplaneettojen havainnointi. Teleskoopin kokonaisbudjetti on yli 2 miljardia euroa. Sen koronagrafilla on tarkoitus saada himmeitä, mutta suoria kuvia kaukaisista kaasuplaneetoista ja planeetoista.
 Roman havainnoi infrapunan ja näkyvän valon aallonpituuksilla. Sen pääpeili 2,4 metrin kokoinen, kuten Hubble-avaruusteleskoopilla. Hubblesta Roman eroaa kuva-alaltaan, joka on 100-kertainen Hubbleen verrattuna. Avaruusteleskoopissa on kaksi pääinstrumenttia. Sen laaja-alainen kamera eli WFI ottaa 288 megapikselin kuvia noin puolen asteen levyisestä alueesta taivaalla infrapuna-aallonpituuksilla. Koronagrafi puolestaan ottaa kuvia 0,4-1,0 mikrometrin aallonpituuksilla.