tartuNLP/wikipedia-smugri-20251201 huggingface dataset:
Paul Wittgenstein

Paul Carl Hermann Wittgenstein (11. toukokuuta 1887 Wien, Itävalta-Unkari — 3. maaliskuuta 1961 Manhasset, New York, Yhdysvallat) oli itävaltalais-amerikkalainen pianisti. Hän menetti oikean käsivartensa I maailmansodassa mutta jatkoi uraansa esittämällä, sovittamalla ja tilaamalla vasemman käden pianoteoksia.
Paul Wittgenstein syntyi vuonna 1887 Wienissä teollisuusmies Karl Wittgensteinin ja Leopoldine Wittgensteinin perheeseen, ja hänellä oli kaikkiaan kahdeksan sisarusta. Filosofi Ludwig Wittgenstein oli hänen pikkuveljensä. Perhe osallistui tiiviisti kulttuurielämään, ja Wittgensteinien luona vierailivat muiden muassa Joseph Joachim, Johannes Brahms, Gustav Mahler, Pablo Casals ja Richard Strauss. Paul musisoi jo nuorena heidän kanssaan.
Paul Wittgenstein opiskeli pianonsoittoa Malvine Breen ja Teodor Leszetyckin johdolla ja piti ensikonserttinsa vuonna 1913 Wienin Musikvereinissa. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua hänet kutsuttiin sotapalvelukseen; hän haavoittui Zamośćissa ja joutui venäläisten vangiksi, ja hänen oikea käsivartensa amputoitiin. Punaisen Ristin vankienvaihto-ohjelman ansiosta hän pääsi vuonna 1915 takaisin Wieniin. Hän palveli pääesikunnassa sodan loppuun saakka.
Sodan jälkeen Wittgenstein jatkoi pianistinuraansa. Hän sovitti tunnettujen säveltäjien teoksia vasemmalle kädelle ja tilasi uusia teoksia ja kehitti uudenlaisia soittotekniikoita. Maurice Ravel sävelsi hänelle pianokonserton vuonna 1929.. Hänelle sävelsivät myös mm. Benjamin Britten, Paul Hindemith, Sergei Prokofjev ja Franz Schmidt. Wittgenstein opetti pianonsoittoa Wienin Uudessa konservatoriossa vuodet 1931–1938. Hän avioitui vuonna 1934 oppilaansa Hilde Schanian (1915–2001) kanssa, ja heille syntyi kolme lasta.
Kun Itävalta liitettiin natsi-Saksaan, Wittgensteinin suku joutui ahtaalle, koska suvun juuret olivat juutalaiset. Paul Wittgensteinilta kiellettiin opetustyö ja konsertointi, ja hän joutui muuttamaan perheineen Yhdysvaltoihin vuonna 1938. Hän sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1946. Hän asui New York Cityssä ja opetti kaupungin konservatorioissa.
Royal Victoria Infirmary

Royal Victoria Infirmary (RVI) on yliopistollinen sairaala Newcastle upon Tynessä, Englannissa. Se on Newcastlen yliopiston opetussairaala, ja se perustettiin alkujaan jo vuonna 1751 nimellä Newcastle Infirmary.
Historia.
Tammikuun 5. päivänä 1751 newcastlelainen kirurgi Thomas Lambert kirjoitti paikalliseen lehteen artikkelin, jossa hän vaati köyhille suunnatun sairaalan perustamista. Artikkeli keräsi kannattajia, ja pormestari Matthew Ridleyn ja muiden paikallisten merkkihenkilöiden tuella Newcastle Infirmary avasi ovensa vuokratalossa Gallowgatessä. Samaan aikaan alettiin kuitenkin myös oman sairaalarakennuksen rakentamista. Lokakuussa 1753 uusi nelikerroksinen rakennus valmistui.
Newcastle Infirmaryä laajennettiin uusilla siivillä 1800-luvun alussa. Henkilökunnan puhemies Thomas Greenhow esitti vuonna 1850, että sairaala oli vanhentunut ja aivan liian pieni Newcastlen alueen kasvavalle asukasmäärälle. John Dobson esitti seuraavana vuonna suunnitelmansa, jotka hyväksyttiin, ja uuden siiven rakennustyöt voitiin aloittaa. Kaksi vuotta myöhemmin keskeneräistä siipeä jouduttiin käyttämään jo sairaalana, koska Newcastlessa riehui vakava koleraepidemia. Siipi avattiin virallisesti vuonna 1855. Sairaalaa laajennettiin jälleen vuonna 1885, jolloin rakennettiin puusta osasto, jolla oli 270 sairaalapaikkaa. Se mahdollisti lastenosaston avaamisen.
Newcastlen pormestari Riley Lord ehdotti vuonna 1896, että Newcastleen rakennettaisiin uusi sairaala kuningatar Viktorian 60-vuotisen valta-ajan kunniaksi. Sille löydettiin paikka läheltä Leazes Parkia, sillä suuren lahjoituksen rakennustöihin tehnyt John Hall oli vaatinut, että sairaala rakennettaisiin lähelle virkistyspaikkoja eikä kaupungin likaiseen osaan. Walesin prinssi Albert Edward laski perustuskiven 20. kesäkuuta 1900. Kuninkaaksi noussut Edvard vihkii sairaalan käyttöön 11. heinäkuuta 1906, ja myöhemmin samana vuonna vanhaa sairaalaa alettiin siirtämään uuteen rakennukseen.
Djaba

Djaba tai Yaba on kylä Nigerin Agadezin alueen Bilman departementin Djadon kunnassa. Se sijaitsee Djadon keidasalueella 15 kilometriä Chirfasta pohjoiseen. Vuonna 2001 kylässä oli 196 asukasta.
Djabassa on kaksi muinaista rauniokaupunkia. Niistä toinen on Djadon linnoituksen ikäinen, kun taas vanhempi on lähes kokonaan hävinnyt. Taatelipalmulehdon keskellä on hylättyjä suolalouhoksia.
Sergei Lukjanenko

Sergei Vasiljevitš Lukjanenko (; s. 11. huhtikuuta 1968 Karatau (nyk. Qarataw), Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen fantasia- ja tieteiskirjailija, koulutukseltaan psykoterapeutti. Hänet tunnetaan toiminnantäyteisistä juonirakenteista ja moraalisesta pohdiskelusta. Lukjanenko on ollut tuottelias ja suosittu kirjailija, joka on julkaissut vuosittain 1–2 kirjaa. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu kuusiosainen "Yöpartio"-romaanisarja (1998–2012), josta on tehty kaksi elokuvaa ("Night Watch – yövahti" ja "Day Watch"). Lukjanenko käsikirjoitti elokuvat yhdessä ohjaaja Timur Bekmambetovin kanssa. Lukjanenkon teoksista on suomennettu "Yöpartio"-sarjan viisi ensimmäistä osaa. Lukjanenkon (yhdessä toisen kirjoittajan kanssa) kirjoittamaan tieteisfantasiakirjaan perustuu myös tietokonepeli "A Farewell to Dragons", perinteinen roolipeli.
Elämä.
Lukjanenko syntyi Kazahstanin sosialistisessa neuvostotasavallassa. Hänen isänsä on venäläis-ukrainalainen ja äitinsä tataari. Hän opiskeli psykoterapiaa Alma-Atassa ja aikoi erikoistua lastenpsykiatriaan, mutta Neuvostoliiton romahdettua lääkäreiden palkat laskivat ja hän alkoi elättää perhettään kirjoittamalla. 1990-luvun puoleenväliin tultaessa hänen kirjansa alkoivat saavuttaa suosiota, ja hän muutti Moskovaan. Hänen puolisonsa Sonja Lukjanenka on lapsipsykologi, ja heillä on kaksi lasta.
Vasta "Night Watch – yövahti" -elokuvan suosion vaikutuksesta Lukjanenkon kirjoja alettiin kääntää muun muassa englanniksi.
Lukjanenko itse mainitsee tärkeimmiksi esikuvikseen Robert A. Heinleinin, Strugatskin veljekset ja Vladislav Krapivinin. Hän on saanut useita fantasiakirjallisuuspalkintoja sekä kotimaassaan että ulkomailla, muun muassa parhaan kirjailijan palkinnon Turussa pidetyssä EuroCon 2003:ssa.
Poznańin kansannousu

Poznańin kansannousu () oli Puolassa Poznańin kaupungissa 28. kesäkuuta 1956 puhjennut kansannousu maan kommunistista hallintoa vastaan. Kansannousu sai alkunsa H. Cegielskin Poznańin-tehtailta, ja tavoitteena oli parempien olojen saaminen. Tehtaan työntekijät menivät lakkoon, kaupungin läpi marssi 30 000 mielenosoittajaa, kaupungilla puhkesi mellakoita, salaisen poliisin ja Puolan yhdistyneen työväenpuolueen toimistoihin hyökättiin. Lisäksi yksi poliisi lynkattiin. Kansannousu kuitenkin tukahdutettiin hyvin voimaperäisesti, ja kuolleita oli 70. Tukahduttaminen tapahtui puolustusministeri Konstantin Rokossovskin kansannousun jälkeisenä päivänä antaman määräyksen perusteella ja paikallisen sotilaskomentajan toimeenpanemana muutamien päivien kuluessa. 
Kansannousu oli askel tiellä kohti vapaamman hallinnon muodostumista lokakuussa 1956. Taustalla oli Stalinin kuoleman jälkeen kaikissa sosialistisissa maissa herännyt toiveikkuus vapaammista tuulista. Poznańin kansannousu käynnisti Puolan yhdistyneessä työväenpuolueessa seuraavina kuukausina muutosprosessin, jonka seurauksena pääsihteeriksi nousi Władysław Gomułka.
Muisto.
Vuoden 1956 kansannousulle omistettu 1981 paljastettu suuri muistomerkki ( 1956) on pystytetty Poznańin Raatihuoneen torille eli vanhalle torille (Stary Rynek). Tapahtumiin keskittyvä museo on osoitteessa Marcin n:o 80/82.
Kajaanintulli

Kajaanintulli on Oulun keskustassa sijaitseva alue, joka on nykyisin käytössä puhekielessä. Nimitys on peräisin 1600-luvulta, jolloin Kajaanintulli oli Oulua ympäröivän tullimuurin portti.
Alue on antanut nimensä muun muassa Kajaanintullin koululle.
Pietro Andrea Mattioli

Pietro Andrea Gregorio Mattioli (23. maaliskuuta 1501 Siena – 1577 Trento) oli italialaissyntyinen lääkäri ja naturalisti. Hän valmistui Padovan yliopistosta 1523 ja työskenteli lääkärinä eri puolilla Eurooppaa, sekä kehitti kasvilääketiedettä Dioskurideen teosten pohjalta.
Timur Bekmambetov

Timur Nuruahitovitš Bekmambetov (; , Temìr Nu̇ruaķytu̇ly Bekmambetov; s. 25. kesäkuuta 1961 Gurjev (nyk. Atırau), Kazahstanin SNT, Neuvostoliitto) on kazakkisyntyinen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Hän on työskennellyt Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Bekmambetov syntyi Kazahstanin sosialistisessa neuvostotasavallassa ja opiskeli lavastustaidetta Taškentissa vuoteen 1987 saakka. Hän aloitti uransa ohjaamalla mainoksia mm. Imperial-pankille. Hänen esikoisohjauksensa oli sotaelokuva "Pešavar Vals" (1994), joka sijoittui Neuvostoliiton Afganistanin-sotaan.
Vuonna 2004 valmistunut "Night Watch – yövahti" ja sen jatko-osa "Day Watch" (2006) olivat huomattavia menestyksiä, samoin kuin "Kohtalon ironiaa – jatko-osa" (2007), ja ne avasivat hänelle tien Hollywoodiin, jossa hän on ohjannut elokuvat "Wanted" (2008) ja "" (2012) sekä toiminut useiden toimintaelokuvien tuottajana (muun muassa "Apollo 18" ja "The Darkest Hour" 2011).
Kybartain rautatieasema

Kybartain rautatieasema () on Liettuan rautateiden raja-asema Kaunasista Kaliningradiin johtavalla rautatiellä aivan Liettuan lounaisrajan tuntumassa Kybartain pikkukaupungissa Vilkaviškisin kunnallispiirissä. 
Rautatie Vilnan länsipuolella sijaitsevasta Lentvarisista Kaunasin kautta Kybartaihin rakennettiin vuonna 1861 tuolloin Preussin kuningaskunnan rajalla sijainneelle paikkakunnalle sivuhaaraksi Venäjän keisarikunnan Pietari–Varsova-rataan. Paikkakunnalle nousi parhaimman laatuluokan asema jota kutsuttiin aluksi "Veržbolovon asemaksi" (, liettuaksi Virbalis läheisen kaakossa jo sijainneen pikkukaupungin mukaan). Henkilöliikenne Kaunasista alkoi 11 huhtikuuta 1861 ja Vilnasta (ja edelleen Pietarista) jo 15 maaliskuuta 1862. 
Rautatiereitti ja nykyliikenne.
Liettuan rautateiden junilla pääsee Kazdu Rūdaan tai Kaunasiin muutaman kerran päivässä. Näillä asemilla pitää vaihtaa junaa, mikäli haluaa jatkaa esimerkiksi Vilnaan. Kansainvälistä henkilö- ja rahtiliikennettä Kybartaihin syntyy puolestaan Venäjän rautateiden liikenteestä Kaliningradin alueen ja Baltian itäpuolisen Venäjän välillä. Näillä ulkomaanjunilla ei pääse matkustamaan vain Liettuan sisäistä etappia esimerkiksi Vilnaan. Rata Vilnasta Kaliningradiin kulkee seuraavasti:
Geneven huippukokous 1955

Geneven huippukokous 18. heinäkuuta 1955 oli kylmän sodan aikana Genevessä järjestetty neljän suurvaltajohtajan kokous. Kokoukseen osallistuivat Yhdysvaltojen presidentti Dwight D. Eisenhower, Britannian pääministeri Anthony Eden, Neuvostoliiton ministerineuvoston puheenjohtaja Nikolai Bulganin ja Ranskan pääministeri Edgar Faure. Läsnä olivat myös suurvaltojen ulkoministerit John Foster Dulles, Harold Macmillan, Vjatšeslav Molotov ja Antoine Pinay sekä Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšov.
Kokouksen osanottajien yhteisenä tavoitteena oli kansainvälisen jännityksen lieventäminen ja turvallisuuden lisääminen. Kokous oli ensimmäinen laatuaan, ja sen tuloksena oli lähinnä yhteyden siemenen kylväminen.
Warszawa-luokka

Warszawa-luokka oli Puolan merivoimien neljän jokimonitorin muodostama alusluokka.
Valmistus.
Alukset tilattiin tammikuussa 1920 Danziger Werftiltä ja ne nimettiin kaupunkien mukaan. Ne palvelivat Veikselillä ja vuosina 1925–1926 Pinajoella.
Rudolf Kobert

Rudolf Kobert (3. tammikuuta 1854 Bitterfeld, Saksan liitto – 27. joulukuuta 1918 Rostock Saksan keisarikunta) oli saksalainen farmakologi.
Kobert teki pitkän uran Rostockin yliopistossa ja työskenteli siellä vuodesta 1899 kuolemaansa, vuoteen 1918 asti. Hän oli yliopiston lääketieteellisen tiedekunnan farmakologian ja fysiologian instituutin professori ja johtaja. Kobert tutki paljon toksikologiaa ja kirjoitti aiheesta useita tutkimuksia. Hän ja hänen oppilaansa julkaisivat 330 kirjoitusta jo pelkästään ajalla, jolloin Kobert työskenteli Rostockissa.
Ghost of the Robot

Ghost of the Robot on yhdysvaltalainen rock-yhtye. Yhtyeen perusti vuonna 2002 näyttelijä James Marsters.
Muodostus.
James Marsters tapasi kitaristi Charlie De Marsin 2000-luvun alkupuolella, kun tämä muutti Marstersin naapuriin Santa Monicaan. He alkoivat soitella yhdessä ja päättivät perustaa yhtyeen. Jo kuukauden kuluttua he soittivat ensimmäisen keikkansa 14 Below -nimisessä baarissa.
"Mad Brilliant" ja hajoaminen.
Yhtye levytti ensimmäisen studioalbuminsa, "Mad Brilliantin", viidessä päivässä. Albumi oli lähes kokonaan De Marsin käsialaa: ainoastaan kappaleet "Dangerous", "Angel" ja "Valerie" eivät ole hänen tekemiään. Nämä kappaleet sävelsivät Marsters sekä Sellers. Albumi oli menestys, ja yhtye lähti kiertueelle Eurooppaan vuosina 2003 ja 2004. 
Marsters jätti yhtyeen vuonna 2004 ja aloitti soolouran julkaisten kaksi albumia vuosina 2005 ja 2007. Muutkaan bändin jäsenet eivät jatkaneet yhtyeessä, vaan menivät soittamaan muualle.
Comeback.
Yhtye palasi yhteen vuoden 2010 lopussa tehden muutaman keikan. 15. maaliskuuta 2011 yhtye julkaisi kokoelma-albumin "B-Sider", joka sisälsi yhtyeen harvinaisempia kappaleita. Heinäkuussa yhtye palasi studioon ja äänitti uuden albumin nimeltään "Murphy's Law", joka julkaistiin 15. marraskuuta 2011.
Eleganssimato

Eleganssimato ("Caenorhabditis elegans") on maaperässä elävä sukkulamatolaji, joka tunnetaan keskeisenä kehitysbiologian ja genetiikan malliorganismina. Aikuinen hermafrodiitti eleganssimato on noin millimetrin pituinen ja koostuu 959 solusta. Eleganssimato oli ensimmäinen monisoluinen eliö, jonka genomi sekvensoitiin kokonaan, vuonna 1998.
Tutkimus.
Eleganssimatoon liittyvistä tutkimuksista on myönnetty Nobel-palkinto kolme kertaa: fysiologian ja lääketieteen palkinto vuosina 2002 ja 2006 sekä Nobelin kemianpalkinto vuonna 2008.
Kenneth Heilman

Kenneth M. Heilman (2. kesäkuuta 1938 Brooklyn, New York, Yhdysvallat – 15. heinäkuuta 2024) oli yhdysvaltalainen käyttäytymisneurologi, ja hän tutki urallaan paljon liikehäiriöitä ja Parkinsonin tautia.
Heilman valmistui Virginian yliopistosta lääketieteen tohtoriksi 1963, ja seuraavat kaksi vuotta hän oli harjoittelijana Cornellin yliopiston lääketieteen keskuksessa. Vietnamin sodan aikana Heilman liittyi ilmavoimiin ja toimi Turkin İzmirissä sijainneen Naton sairaalan lääketieteellisenä johtajana. Kun Heilman oli vapautettu palveluksesta, hän suoritti erikoistumisensa Harvardin yliopiston neurologian yksikössä.
Erikoistumisensa jälkeen Heilman pääsi Floridan yliopiston henkilökuntaan, kun hän aloitti vuonna 1970 dosenttina. Vuonna 1973 hänet ylennettiin apulaisprofessoriksi ja 1975 professoriksi. Vuonna 1998 Heilman kuului Floridan yliopiston ensimmäisiin professoreihin, jotka saivat arvonimen ”Distinguished Professor” ().
Alkuankerias

Alkuankerias ("Protanguilla palau") on Tyynessämeressä elävä ankeriaslaji, joka muistuttaa 200 miljoonaa vuotta vanhoja ankeriasfossiileja. Alkuankeriaalla on vähän yhteistä nykyisin elävien muiden ankeriaslajien kanssa, ja sen katsotaan muodostavan oman heimonsa alkuankeriaat (Protanguillidae) ankeriaskalojen lahkon joukossa. Alkuankeriaiden heimo edustaa ankeriaskalojen sukupuun varhaisinta haaraa.
Alkuankerias löydettiin maaliskuussa 2010 Palaun saariryhmän alueella olevasta vedenalaisesta luolasta, ja sen tieteellinen kuvaus julkaistiin 2011.
Löydetyt yksilöt olivat 6–9 senttimetriä pitkiä ja tummanpunertavia.
St. John Commandaria

St. John Commandaria () on Kyproksella valmistettava väkevä viini ja ilmeisesti yksi maailman vanhimmista viineistä.
Historia ja valmistus.
Commandaria-viinin alkuperä ei ole täysin selvä, mutta viini on vanhempi kuin nimensä, jonka voi jäljittää vuoteen 1191. Tuolloin Rikhard Leijonamieli myi Kyproksen Temppeliherrain ritarikunnalle. Alueita, joille temppeliherrat asettuivat, kutsuttiin nimellä "Commanderies", ja Limassolissa sijaitsi tuolloin ritarikunnan päämaja. Pian nimi "Commandaria" alkoi tarkoittaa alueella valmistettuja viinejä, ja nykyään ainoastaan tuolla alueella valmistetuilla viineillä on oikeus käyttää tuota nimeä. Keskiajalla viinistä tuli suosittu ympäri Euroopan hoveja.
Viinin alkuperä ulottuu kuitenkin aikaan 2000 vuotta ennen ristiretkeläisen suorittamaa uudelleen nimeämistä. Aiemmin viini tunnettiin "Mana-"nimellä, joka tarkoittaa kreikaksi äitiä. Nimi johtui viinin valmistusprosessista. Viini kypsytettiin isoissa keraamisissa astioissa. Kun viini oli kypsää, jätettiin pohjalle kuitenkin osa vanhaa viiniä ja uusi kypsytettevä kaadettiin vanhan päälle. Tällä keinolla parannettiin kypsymisprosessia, ja vanhasta viinistä tuli ns. "äitiviini". Viini tehdään nykyäänkin samalla menetelmällä.
ORP Mewa (1935)

ORP Mewa oli Puolan laivaston Jaskółka-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus.
Alus tilattiin Stocznia Gdynskalta (merivoimien telakka) Gdyniasta, missä köli laskettiin 1933. Alus laskettiin vesille 10. tammikuuta 1935 ja valmistui 25. lokakuuta 1935.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1970.
ORP Rybitwa (1935)

ORP Rybitwa oli Puolan laivaston Jaskółka-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. 
Valmistus.
Alus tilattiin Panstwowa Stocznia Modlinskalta Modlinista, missä köli laskettiin toukokuussa 1933. Alus laskettiin vesille 26. huhtikuuta 1935 ja valmistui 21. joulukuuta 1935.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 1972.
ORP Żuraw

ORP Żuraw oli Puolan laivaston Jaskółka-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. 
Valmistus.
Alus tilattiin Stocznia Gdynskalta (merivoimien telakka) Gdyniasta, missä köli laskettiin 1937. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1938 ja valmistui joko 31. elokuuta tai 1. syyskuuta 1939.
Palvelus.
Alus poistettiin palveluksesta 15. lokakuuta 1971 ja romutettiin 1981.
ORP Czapla (1938)

ORP Czapla oli Puolan laivaston Jaskółka-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa. 
Valmistus.
Alus tilattiin Stocznia Marynarki Wojennej Gdynskalta (merivoimien telakka) Gdyniasta, missä köli laskettiin 1937. Alus laskettiin vesille 22. elokuuta 1938 ja valmistui joko 31. elokuuta tai 1. syyskuuta 1939.
Palvelus.
Alus tuhoutui ilmahyökkäyksessä 14. syyskuuta 1939.
Jugoslavia olympialaisissa

Jugoslavia osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Antwerpenissa 1920, ja siitä lähtien se osallistui jokaisiin kesäolympialaisiin. Vuosien 1932 ja 1960 talviolympialaisiin maa ei osallistunut. Maan historian viimeisiksi olympialaisiksi jäivät Albertvillen talviolympialaiset 1992. Saman vuoden Barcelonan kesäolympialaisissa Serbian, Makedonian ja Montenegron urheilijat kilpailivat itsenäisinä olympiaedustajina. Vuosien 1996-2002 olympialaisissa urheilijat kilpailivat Serbia ja Montenegron valtioliiton edustajina, joka käytti Jugoslavian liittotasavallan nimeä vuoteen 2003 saakka.
Jugoslavian ensimmäinen olympiavoittaja oli slovenialainen telinevoimistelija Leon Štukelj, joka voitti moniottelun ja nojapuut Pariisissa 1924. Hän voitti olympialaisissa kaikkiaan kuusi mitalia, mikä on eniten Jugoslavian olympiaedustajista. Maan mitaleista huomattava osa tuli palloilulajeista: Jugoslavia voitti käsi- ja vesipallossa kolme kultamitalia sekä jalka- ja koripallossa yhden kullan. Talviolympialaisissa maan ensimmäisen mitalin sai Jure Franko, oltuaan toinen suurpujottelussa Sarajevon kotikisoissa 1984.
Jugoslavia ja seuraajavaltiot.
Jugoslavian olympiakomitea perustettiin Zagrebissa vuonna 1919. Vuonna 1927 se muutti päämajansa Belgradiin. Komitean toiminta loppui Jugoslavian hajoamiseen vuonna 1992. Sen seuraajina on Jugoslavian seuraajavaltioiden omat olympiakomiteat.
Rosie Huntington-Whiteley

Rosie Alice Huntington-Whiteley (s. 18. huhtikuuta 1987 Plymouth, Englanti) on brittiläinen malli ja näyttelijä. Hän on toiminut Victoria’s Secretin mallina ja näytellyt elokuvissa "" ja .
Huntington-Whiteley esiintyi Victoria’s Secretin mallina ensimmäisen kerran Los Angelesin muotinäytöksessä vuonna 2006. Muotiviikoilla hän debytoi vuonna 2004. Toukokuussa 2005 hän oli japanilaisen Vogue-lehden kannessa ja marraskuussa 2008 brittiläisessä kannessa. Vuonna 2009 hänestä tuli Victoria’s Secretin enkeli.
Toukokuussa 2010 ilmoitettiin, että Huntington-Whiteleysta tulee naispääosan esittäjä "Transformers: Kuun pimeä puoli" -elokuvaan. Aiemmin "Transformers"-elokuvien naispääosaa oli esittänyt Megan Fox.
Rosie on seurustellut näyttelijä Jason Stathamin kanssa vuodesta 2010. Kesäkuussa 2017 pariskunnalle syntyi esikoispoika.
Hiekkatokot

Hiekkatokot (Kraemeriinae) on tokkoihin kuuluva alaheimo. Alaheimon lajeja tavataan indopasifiselta merialueelta. Aiemmin hiekkatokkoja pidettiin omana heimonaan Kraemeriidae.
Lajit ja anatomia.
Hiekkatokkojen alaheimoon kuuluu 8 lajia, jotka jaetaan kahteen sukuun. Kalat ovat kooltaan pieniä, korkeintaan 6 cm pitkiä. Ruumis on pitkulainen ja suomuton. Lajien selkä- ja peräevät ovat pirkät eivätkä yhteneväiset pyrstöevän kanssa. Hiekkatokkojen silmät ovat melko pienikokoiset, alaleuka työntyy yläleukaa kauemmas eteenpäin. Tyypillinen piirre on, että kieli on kärjestään kaksiosainen.
Levinneisyys.
Hiekkatokkolajeja tavataan indopasifisella merialueella Havaijille asti. Ne elävät tyypillisesti matalissa vesissä kaivautuneena hiekkapohjaan niin, että vain pää näkyy. Hiekkatokot ovat pääasiallisesti mereisiä lajeja, mutta toisinaan niitä tavataan myös makean ja murtoveden alueilta.
Nils Tuurenpoika Bielke

Nils Tuurenpoika Bielke (5. marraskuuta 1569 – 17. joulukuuta 1639) oli Suomen ensimmäinen kenraalikuvernööri, valtaneuvos ja Turun hovioikeuden ensimmäinen presidentti. Bielke oli Ruotsin kuningas Kaarle IX:n suosikkeja, mutta on jäänyt historiallisessa arvioinnissa esimerkiksi Axel Oxenstiernan varjoon, sillä hän ei pitänyt melua tekemisistään. Siksi häntä onkin pidetty Kaarlen tahdottomana avustajana. Suomea hän luonnehti kurjaksi barbaarien kulmakunnaksi. Pian nimityksensä jälkeen hän pyysi eroa tehtävästä muun muassa sillä perusteella, ettei hän osannut suomea. 
Bielke oli taustaltaan yläluokkainen, hyvin koulutettu hallintomies. Hänet nimitettiin Suomen kenraalikuvernööriksi kesäkuussa 1623. Tämä oli osa kuningas Kustaa II Aadolfin keskittämispolitiikkaa, jolla Suomi pyrittiin saamaan tiukasti Tukholman kontrolliin. Tämän toteuttamisen välineitä olivat Turun hovioikeus ja verojen kantamisesta vastannut Turun kamari. Vuonna 1624 Bielke, jonka velvollisuutena oli huolehtia Baltiassa sotaa käyvien joukkojen huollosta, lähetti voudeille kuninkaallisen määräyksen, jossa vaadittiin kansaa toimittamaan Liivinmaalla taisteleville joukoille turkkeja, sukkia ja jalkineita. Maaliskuussa 1625 Bielke käski vouteja viivyttelemättä kokoamaan rahvaalta elintarvikkeita (viisi kappaa ruista, erä kuivattua lihaa ja kalaa sekä herneitä), jotka oli kuljetettava Helsingin kaupungissa sijainneeseen kruunun muonavarastoon asianmukaisesti säilytettäviksi. Yksi hänen tehtävistään oli ottaa vastaan alamaisten valitukset, jotka aikaisemmin oli osoitettu suoraan kuninkaalle. Hän ei kuitenkaan ollut oikeusoppinut. Hän joutui loputtomasti riitelemään verojen keräämisestä vastanneita virkamiehiä vastaan, koska nämä pyrkivät ottamaan osan tuotoista itselleen. Hän riitautui syvästi myös Turun piispa Eerik Sorolaisen kanssa, koska piispa pyrki pitämään valtaa käsissään. 
Bielke asetti Isak Rothoviuksen uudeksi piispaksi vuonna 1627. Tämä oli osoitus siitä, että myös kirkko alistetaan valtion tahtoon. Viimeisetkin katolisuuden jäänteet haluttiin karsia kirkon piiristä.
Marginaalikorko

Marginaalikorko on se korkokannan osa, jonka pankki määrittää asiakaskohtaisesti esimerkiksi luottosopimuksissa. Pankkien myöntämien luottojen, esimerkiksi asuntolainan korko muodostuu viitekorosta ja pankin marginaalista (=pankin marginaalikorosta). Marginaali on koron osuus, jolla pankki tekee voittoa ja pyrkii pienentämään lainan riskiä. Lainaa ottaessa marginaali neuvotellaan pankin kanssa ja sen suuruus vaihtelee asiakassuhteesta ja asiakkaan maksukyvystä riippuen. Asuntolainan marginaalikorko on yleisesti alle 1 %.
Marginaalikorko ei perustu mihinkään ulkoisiin tekijöihin, vaan se on periaatteessa täysin rahoitusyhtiön päätettävissä. Tosin kuluttajille myönnettävillä pikalainoilla on tätä nykyä omat rajoituksensa sen suhteen, kuinka suuri marginaalikorko lainalla voi olla. 
Korkomarginaali eli paremminkin korkoero on rahalaitoksen anto- ja ottolainauskorkojen ero; se on siis eri käsite kuin marginaalikorko.
Siemenpuu-säätiö

Siemenpuu-säätiö (viralliselta nimeltään Siemenpuu – kansalaisliikkeiden yhteistyösäätiö) on 15 suomalaisen ympäristö- ja kehitysjärjestön vuonna 1998 perustama säätiö, joka tukee kehitysmaiden kansalaisyhteiskuntien ympäristötyötä. Varsinaisen toimintansa säätiö aloitti vuonna 2001. Säätiön toimisto sijaitsee Helsingin Sörnäisissä. Säätiön toiminnanjohtajana työskentelee Hanna Matinpuro.
Säätiö auttaa kehittyvien maiden kansalaisyhteiskunnan toimijoita edistämään ekologista demokratiaa, hyvää elämää ja ympäristönsuojelua sekä torjumaan ympäristöuhkia. Toiminnassa huomioidaan myös ihmisoikeudet, sosiaalinen oikeudenmukaisuus ja kulttuurinen monimuotoisuus. Säätiö myöntää rahoitusta suoraan kehittyvissä maissa toimivien kansalaisjärjestöjen ja -liikkeiden sekä tutkimuslaitosten hankkeille.
Toiminta.
Vuosina 2002–2015 säätiö tuki yli 550 ympäristöhanketta yli 50 maassa. Säätiön toimintaa rahoitetaan Suomen ulkoasiainministeriön kehitysyhteistyövaroilla. Vuonna 2016 säätiön budjetti on 1,25 miljoonaa euroa. Hanketuet ovat keskimäärin 20 000 euroa.
Säätiöllä on kahdeksan alueellista, eri teemoihin keskittyvää yhteistyöohjelmaa: Indonesiassa tuetaan metsien suojelua ja kestävää käyttöä, Intiassa adivasi-alkuperäiskansojen oikeuksia sekä Tamil Nadun osavaltion ruokasuvereniteettia, Intiassa ja Nepalissa Etelä-Aasian ekologinen demokratia -dialogia, Latinalaisessa Amerikassa vaihtoehtoja yksilajisille viljelmille, Malissa ympäristönsuojelua ja -tietoisuutta Sikasson läänissä ja Mekong-joen alueella kestävää energiapolitiikkaa. Lisäksi säätiö toteuttaa yleistä ohjelmaa globaalin hyvää elämää tukevan dialogin edistämiseksi.
Vuonna 2012 Siemenpuu ja ryhmä muita kansalaisjärjestöjä kanteli viranomaisille konsulttiyhtiö Pöyryn toiminnasta Laosin Mekong-joen patohankkeen yhteydessä. Kesäkuussa 2013 Suomen työ- ja elinkeinoministeriö totesi Pöyryn noudattaneen OECD:n yhteiskuntavastuun toimintaohjeita, mutta antoi yritykselle moitteita ympäristö- ja ihmisoikeusongelmien puutteellisesta huomioinnista patohankkeen selvitystyössä.
Vuonna 2009 Sadankomitea myönsi Siemenpuu-säätiölle rauhanpalkinnon ”kiitokseksi ja kannustukseksi pitkäjänteisestä toiminnasta Etelän maiden kansalaisyhteiskunnan tukemisessa metsäkysymysten ratkaisemisessa ja hankkeiden rahoittajana”.
Siemenpuun perustajajärjestöt.
Lähde
Julkaisut.
Lähde
Plan B

Plan B, oikealta nimeltään Benjamin Paul Ballance-Drew (s. 22. lokakuuta 1983), on brittiläinen laulaja ja näyttelijä. Hänen ensimmäinen albuminsa, "Who Needs Actions When You Got Words", julkaistiin vuonna 2006, ja toinen albumi, "The Defamation of Strickland Banks", vuonna 2010.
Plan B:n toinen studioalbumi sijoittui Britannian albumilistan ykkössijalle. Albumi on myynyt Britanniassa kolme kertaa platinaa.
Drew on näytellyt elokuvissa "Adulthood" (2008), "Harry Brown" (2009) ja "4.3.2.1" (2010).
Länsi-Dunbartonshire

Länsi-Dunbartonshire (, , ) on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta ("council area"). Siellä on arviolta 89 590 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 159 neliökilometriä.
Hallintoalue muodostettiin vuonna 1996 osasta aiempaa Starhclyden aluetta.
Gawron-luokka

Gawron-luokka eli Projekti 621 oli Puolan merivoimien suunnittelemien korvettien muodostama alusluokka, joka perustui Blohm &amp; Vossin MEKO A-100:aan. Luokan ensimmäisen aluksen valmistus aloitettiin 2001, mutta koko luokan tilaus peruutettiin toukokuussa 2012. Ainoa valmisteilla ollut alus "ORP Ślązak" muutettiin ulkovartiolaivaksi.
Valmistus.
Alun perin suunnitelma sisälsi seitsemän alusta, mutta vuoteen 2009 mennessä ainoastaan "ORP Ślązakin" rakennustyöt aloitettiin. Rahoituksen hitaus ja asennettavien asejärjestelmien valinta aiheuttivat muutoksia aikatauluihin. Aluksen runko laskettiin vesille 6. syyskuuta 2009.
Sipoon uusi kirkko

Sipoon kirkko (ruots. "Sibbo kyrka") on Theodor Deckerin suunnittelema punatiilinen kirkkorakennus Sipoossa. Kirkko edustaa arkkitehtuuriltaan uusgotiikkaa, ja se on vihitty käyttöön vuonna 1885.
Historia.
Sipoon vanha kirkko alkoi käydä pieneksi seurakunnan kasvaessa 1800-luvulla. Sen pelättiin myös sortuvan, joten uutta kirkkoa alettiin suunnitella Tiilimäelle, joka oli aiemmin toiminut hautausmaana ja kirkon torppareiden laidunmaana. Suomen senaatti vahvisti uuden kirkon piirustukset 1882. Kirkkoa rakennettiin päivätöinä vuosina 1883-1885, ja se vihittiin käyttöön neljäntenä adventtina 20. joulukuuta 1885. Kirkossa ei tuolloin vielä ollut urkuja, joten vihkitilaisuuden virsiä säesti osa Uudenmaan pataljoonan soittokuntaa.
Messukasukat, kaksi messinkikruunua ja molemmat kirkonkellot tuotiin vanhasta kirkosta. Alttaritaulukseen kirkko sai vuonna 1892 Alexandra Frosterus-Såltinin tekemän jäljennöksen tanskalaisen kirkkomaalarin K. H. Blochin taulusta "Tulkaa minun tyköni". Kirkon ensimmäiset urut hankittiin vuonna 1890 Uudestakaupungista. Nykyiset urut, tanskalaiset Marcussen &amp; Sønin mekaaniset urut ovat vuodelta 1951. Ne olivat ensimmäiset uusbarokkiset urut Suomessa.
Kirkko korjattiin 50 vuotta valmistumisensa jälkeen, ja tuolloin aiemmin avoin alttariseinä muurattiin umpeen uuden lämmityshormiston peittämiseksi. Kaminoiden jäljiltä nokeentunut kirkkosali maalattiin vaaleanharmaaksi. Vuonna 2001 kirkkoon asennettiin maalämpö, ja alttariseinä voitiin palauttaa alkuperäiseen asuunsa. Kirkkosali maalattiin alkuperäisen kaltaiseksi.
7596 Yumi

7596 Yumi on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysivät K. Endate ja K. Watanabe vuonna 1993. Pikkuplaneetan nimi tulee Shigeru Yumin mukaan, K. Hurukawa ehdotti nimeä. Ennen nimeämistään tämä asteroidi tunnettiin väliaikaisella nimellä 1993 GH. Koska Yumin absoluuttinen magnitudi (H) on 11,5, sen läpimitta on todennäköisesti välillä 13–30 kilometriä.
A56-luokka

A56-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston ensimmäisen maailmansodan lopulla valmistettu torpedoveneluokka, johon kuului 24 alusta.
Eri valmistajien alukset vaihtelivat koon, turbiinien ja yktyiskohtien kuten savuhormien muodon suhteen keskenään. Schichaun valmistamissa aluksissa oli vaihteistetut turbiinit ja valmistajan ensimmäinen erä tuotti ainoastaan 5 800 akselihevosvoiman tehon, jolla se kykeni koeajoissa saavuttamaan 26,5 solmun nopeuden. Lopuissa aluksissa oli AEG-Vulcanin suoravetomoottorit, mutta siitä huolimatta ainoastaan "SMS A56"-"SMS A67" saavuttivat 28 solmun nopeuden. Tulosten seurauksena luokan nopeusvaatimus laskettiin 26 solmuun.
Heikki Kokko (kirjailija)

Heikki Kokko (24. lokakuuta 1878 Oulu – 3. kesäkuuta 1931 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Kokko syntyi merimiehen perheeseen, kävi kauppakoulun ja toimi kolme vuotta liikealalla. Hän valmistui kansakoulun opettajaksi Kajaanin seminaarista ja toimi opettajana Simossa, Pattijoella, Oulun Kiviniemessä ja Helsingissä. Kokko aloitti toimittajanuransa "Helsingin Sanomissa" vuonna 1905. Hän siirtyi vuonna 1912 Sanomalehtien Tietotoimistoon ja sittemmin Suomen Tietotoimistoon. 
Kokko työskenteli "Uuden Auran" toimitussihteerinä vuosina 1919–1923 ja 1926–1928. Hän oli päätoimittajana "Pohjolan Sanomissa" vuosina 1915–1917, "Kalevassa" vuosina 1917–1918, "Kaiussa" vuosina 1923–1925, "Riihimäen Sanomissa" vuosina 1925–1926, "Etelä-Savossa" vuosina 1928–1929 ja "Savossa" vuosina 1929–1931. Sivutoimenaan Kokko toimitti "Maakauppiasta", "Käsityö- ja Teollisuuslehteä", "Vakuuttajaa" ja "Velikultaa". Hän suomensi useita kaunokirjallisia teoksia ja julkaisi runoja ja proosaa.
Kokko osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten joukoissa muun muassa Lavian rintamalla. Vuonna 1919 hän liittyi Kokoomuspuolueen jäseneksi. Kokko toimi puolueen piiritoimikunnan jäsenenä Oulussa ja piirisihteerinä Kuopiossa.
Ellen Nervander

Flora Helena (Ellen) Nervander (9. huhtikuuta 1842 Helsinki – 18. huhtikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen opettaja, kirjailija ja kääntäjä. Hän käytti nimimerkkejä "Ellen" ja "E-n".
Nervanderin vanhemmat olivat Helsingin yliopiston fysiikan professori Johan Jakob Nervander ja Agatha Emerentia Öhman. Ellen oli perheen kahdeksasta lapsesta nuorin. Kirjailija ja toimittaja Emil Nervander oli hänen veljensä. 
Ellen Nervanderista tuli Helsingin kansakoulujen laulunopettaja 1871.
Maria Nyström

Maria Nyström (o.s. "Gratschoff", 16. syyskuuta 1854 Loviisa – 17. kesäkuuta 1937 Loviisa) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä "M.N." ja "Mormor".
Maria Nyström oli naimisissa Loviisan alkeiskoulun rehtorin Karl Nyströmin (1845–1917) kanssa.
Teoksia.
Omalla nimellä:
Nimimerkillä "M.N.":
' "En gyllene mur". Föreningen Marthas föredrag. Föreningen Martha, Helsingfors ei.julk.vuotta
Nimimerkillä "Mormor":
Aina Kaila

Aina Maria Kaila (o.s. "Drake", 23. toukokuuta 1869 Rautalampi – 1. toukokuuta 1937 Turku)oli suomalainen politiikassa toiminut henkilö. Hän kirjoitti lehtiin artikkeleita ja julkaisi yhden lastenkirjan, joka on käännetty myös viroksi.
Kailan vanhemmat olivat kauppias Otto Arvid Drake ja Betty Maria Tillgren. Hän valmistui Helsingin tyttökoulusta 1887 ja meni 1889 naimisiin tulevan arkkipiispan Erkki Kailan (nimi vuoteen 1906 Erik Johansson) kanssa.
Kaila kävi tyttökoulun (1887). Hän toimi vanhan suomalaisen puolueen naisvaliokunnan puheenjohtajana 1909–1912 ja oli Kansallisen kokoomuspuolueen naisvaliokunnanensimmäinen puheenjohtaja vuodesta 1919, kun se perustettiin.
What You Want

What You Want on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Evanescencen ensimmäinen single yhtyeen vuonna 2011 julkaistulta "Evanescence" -albumilta. Kappaleen ovat kirjoittaneet Amy Lee, Terry Balsamo ja Tim McCord. Se on yksi yhtyeen raskaimmista kappaleista.
Evanescence esitti kappaleen ensimmäisen kerran livenä 8. elokuuta MTV:llä. Seuraavana päivänä kappale julkaistiin digitaalisesti.
Musiikkivideon kuvaukset alkoivat 30. heinäkuuta 2011 Brooklynissa, New Yorkissa. Musiikkivideon ohjaajana toimi Meiert Avis.
Listasijoitukset.
"What You Want" debytoi sijalla 68 Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -listalla. Billboardin rock-listalla se debytoi sijalla 32 ja Alternative Songs -listalla sijalla 35.
Olivia Kronqvist

Olivia Kristina Kronqvist (1. marraskuuta 1860 Pietarsaari – 29. lokakuuta 1930 Turku) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija joka käytti nimimerkkejä "Hero" ja "Viva". Hänen vanhempansa olivat merikapteeni Karl Gustaf Höglund ja Kristina Lovisa Nyman. Hän oli naimisissa Leander Kronqvistin kanssa vuodesta 1892, joka toimi pientenlastenkoulun pitäjänä vuosina 1876-1892.
Olivia Kronqvist avusti useita sanomalehtiä, kuten "Hufvudstadsbladet", "Norra Posten", "Nya Pressen", "Vasabladet", "Åbo Underrättelser" ja "Österbottniska Posten".
Cowboys &amp; Aliens

Cowboys &amp; Aliens on Jon Favreaun ohjaama yhdysvaltalainen tieteis- ja lännenelokuva, joka sai ensi-iltansa 23. heinäkuuta 2011 San Diegon comic-conissa. Se perustuu Scott Mitchell Rosenbergin luomaan samannimiseen sarjakuvaan vuodelta 2006. Elokuvan pääosissa esiintyvät Daniel Craig, Harrison Ford ja Olivia Wilde.
209 Dido

 
209 Dido on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi, jonka löysi C. H. F. Peters vuonna 1879. Pikkuplaneetta sai nimensä myyttisen Karthagon kuningatar Didon mukaan.
Kohde kiertää Auringon ympäri (noin ) kiertoradalla, jossa se on lähimmillään ja etäisimmillään astronomisen yksikön päässä Auringosta. Asteroidin läpimitta on noin . Pyörähdysaika akselin ympäri on . Spektrityyppi on C- (Tholen) tai Xc-luokkaa (SMASSII).
Didoa ei pidä sekoittaa toiseen päävyöhykkeen asteroidiin nimeltä 6336 Dodo.
George Tenet

George Tenet (s. 5. tammikuuta 1953) on entinen yhdysvaltalainen keskustiedustelun johtaja CIA:ssa ja diplomatian professori Georgetownin yliopistossa. Hän toimitti CIA:n johtajan virkaa vuodesta 1997 vuoteen 2004, toiseksi pisimpään Allen Dullesin jälkeen, ja oli yksi harvoista johtajista, joka on palvellut molempien nykyhistorian yhdysvaltain pääpuolueiden vallassaolon aikaan. Vuonna 2008 hänestä tuli Allen &amp; Company -investointipankin johtaja.
Turmantasin rautatieasema

Turmantasin rautatieasema () on Liettuan rautateiden rautatieasema Liettuan koillisnurkassa Zarasain kunnallispiirin Turmantasin taajamassa.
Rautatie Turmantasin kautta rakennettiin jo vuosina 1859–1861 Venäjän keisarikunnan Pietari–Varsova-ratahankkeen tuloksena. Nykyisin Liettuan rautateiden maan sisäisillä junilla liikennöidään Turmantasin asemalle Vilnasta. Kansainvälisille junille kyseessä on Liettuan ensimmäinen asema Daugavpilsistä tultaessa radalla Pietari–Pihkova–Ostrov–Rēzekne–Daugavpils–Vilna–Hrodna–Varsova. Kansainväliset pikajunat ei kuitenkaan seisahdu Turmantasin asemalla. Esimerkiksi Daugavpilsiin matkustamista varten pitää ensin matkustaa kymmenen kilometriä Vilnaan päin Visaginasiin, josta voi nousta joihinkin Daugavpilsiin ja edelleen Pietarin suuntaan meneviin juniin.
Allen &amp; Company

Allen &amp; Company on vuonna 1922 perustettu investointipankki New York Cityssä Yhdysvalloissa. Sen johtaja on ollut vuodesta 2008 lähtien George Tenet, entinen CIA:n keskustiedustelun johtaja.
Daniel Mancinelli

Daniel Mancinelli (s. 23. heinäkuuta 1988 San Severino Marche) on italialainen moottoriurheilija. 
Hänellä ehti olla pitkä karting-kokemus, kunnes vuonna 2003 hän siirtyi Italian Open Masters ICA Junior -luokkaan, jossa hän sijoittui neljänneksi. Edelle jäivät vain Sébastien Buemi, Stefano Coletti ja Miguel Molina. Seuraavana vuonna hän sijoittui neljänneksi EM ICA -luokassa ja viidenneksi Italian Open Master ICA -luokassa. Vuonna 2005 Mancinelli oli viides samassa kilpailussa, jossa hän edelleen jäi mm. entinen F1-kuljettaja Jaime Alguersuari. Vuonna 2007 hän voitti Copa Campeones Trophy ICA -sarjan mestaruuden.
Mancinelli aloitti Formula-uransa vuonna 2006, kun hän ajoi Italian Formula Azzurra -sarjassa. Hän saavutti yhden palkintokorokesijan hänen neljässä ajetuissa kilpailuissaan. Vuonna 2007 hän siirtyi kilpailemaan Italian Formula Renault 2.0 -sarjaan CO2 Motorsport -tallissa. Ensimmäisellä kaudellaan hän keräsi 78 pistettä ja sijoittui sarjan 16:nneksi. Mancinelli jatkoi sarjassa seuraavana vuonna, vaikka osallistuikin vain kuuteen viimeiseen kilpailuun koko sarjasta. Hän sijoittui 15:nneksi ja otti kaksi palkintokorokesijaa ja yhden voiton. Mancinelli osallistui myös marraskuussa 2008 Formula Renault’n talvisarjaan, jossa hän otti yhden voiton ja sijoittui sarjan viidenneksi. Mancinelli ajoi vuonna 2009 kahdeksan kilpailua Formula Renault 2.0 Eurocup -sarjaa sijoittuen sarjan 19:nneksi. Hän jatkoi sarjassa vuonna 2010 ja sijoittui 16:nneksi sarjan loppupisteissä.
Formula Renault’ien lisäksi Mancinelli on kilpaillut mm. Formula Master-, Formula 3-, Porsche Carrera Cup- ja World Series by Renault -sarjoissa. Vuonna 2011 Mancinelli kilpaili GP3-sarjassa Mücke Motorsport -tallissa Belgian kilpailusta lähtien korvaten Luciano Bachetan. Hän ei saavuttanut pisteitä.
Laukkumittari

Laukkumittari ("Perizoma albulata") on pienikokoinen, yleinen yöperhoslaji.
Koko ja ulkonäkö.
Pieni ja usein hyvin vaalea mittarilaji. Siivet ovat vaalean kellertävänruskeat, mutta usein valkeaa väriä näkyy siivissä jopa ruskeaa enemmän. Sekä ulompi että sisempi poikkiviiru erottuvat leveinä, etusiiven poikki kulkevina valkoisina vöinä. Siiven kärkiosan aaltoviiru on melko leveä, valkoinen ja erottuu hyvin koko siiven poikki. Siipien ulkoreunan ripset ovat heikosti täplikkäät. Takasiivet ovat vaaleat, reunoja kohti ruskeammat. Perhosten kuviointi erottuu sitä heikommin, mitä pohjoisemmaksi mennään. Siipiväli 17–21 mm.
Levinneisyys ja lentoaika.
Laukkumittaria tavataan lähes koko Euroopassa Portugalista ja Britteinsaarilta aina Altaivuoristoon saakka. Suomessa sitä tavataan pohjoisinta Lappia myöten. Laji lentää suuressa osassa Suomea kahtena osin päällekkäisenä sukupolvena kesäkuun puolivälistä elokuun lopulle, mutta lentoajan huippu näyttää vaihtelevan paikallisten populaatioiden välillä. Pohjoisessa sukupolvia on vain yksi.
Elintavat ja elinympäristö.
Laji joka viihtyy sekä kosteissa että kuivissa ympäristöissä kunhan paikka on riittävän avoin. Sopivalla paikalla perhonen voi olla varsin runsaslukuinen. Aikuiset perhoset lentelevät enimmäkseen iltahämärässä ja niitä voi tulla jonkin verran valolle. Talvehtii kotelona.
Ravintokasvi.
Toukka syö laukkujen, etenkin pikkulaukun ("Rhinanthus minor") kukintoja ja siemeniä.
Tom Tammi

Paavo Tom Tammi (s. 2. syyskuuta 1945) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Tammi aloitti näyttelijänuransa Minneapolisin Guthrie Theaterissa, mistä hän lähti kahdeksi vuodeksi Englantiin opiskelemaan Bristol Old Vic Theatre Schooliin. Sen jälkeen Tammi on näytellyt useissa Broadway- ja Off Broadway -teattereissa New Yorkissa, mutta myös sen ulkopuolella. Näytelmien lisäksi Tammi on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänellä on ollut pieniä rooleja elokuvissa kuten "Uneton Seattlessa", "Seikkailija Thomas Crown" ja "Isku Kolumbiaan".
Tammin veli John K. V. Tammi on teatteriprofessori Hope Collegessa, jossa Tom on näytellyt "Charles Dickensin joulutarinan" Scroogea ja veljensä ohjaamassa näytelmässä "Kuningas Lear" nimiroolia.
Gustav Nyman

Gustav Richard Nyman (12. lokakuuta 1874 Nummi – 14. toukokuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen ampuja, joka osallistui olympialaisiin 1908 ja 1912.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1914 Nyman voitti pronssia 300 metrin vapaakiväärin pystyasentokilpailussa. Mitali on ainoa Suomen suuriruhtinaskunnan saavuttama ammunnan maailmanmestaruuskisamitali.
Ammunnan SM-kisoissa Nyman sijoittui mitaleille ainakin vuonna 1907.
Holik

Holik oli joensuulainen rock-yhtye, joka on perustettu vuonna 2003.
Yhtye on julkaissut kaksi omakustanteista ep-levyä ja yhden pitkäsoittolevyn "Get This Feeling", joka julkaistiin 22. lokakuuta 2010 Aaaaalsti Records -levy-yhtiön kautta. Holikin musiikki on englanninkielistä alternative rockia. Yhtye lopetti toimintansa maaliskuussa 2012.
Theodoros Tarsoslainen

Theodoros Tarsoslainen (n. 602, Tarsos – 19. syyskuuta 690, Canterbury) oli seitsemäs Canterburyn arkkipiispa ja ensimmäinen koko Englannin kirkon arkkipiispa.
Deusdeditin kuoltua paavi Vitalianuksen ensimmäinen ehdokas uudeksi arkkipiispaksi oli afrikkalainen nimeltä Adrian, joka kieltäytyi ja suositteli Theodorosta itsensä sijaan. Theodoros suostui ja hänet vihittiin virkaan 26. maaliskuuta 668. Hän lähti matkaan Neridan apotin Adrianin ja Benedict Biscopin, tulevan Wearmouthin ja Jarrowin luostareiden apotin, kanssa. He saapuivat Canterburyyn vuonna 669, jossa Theodoros nimitti Adrianin St. Peter and Paulin luostarin (sittemmin Pyhän Augustinuksen luostari) apotiksi. Nämä kolme miestä perustivat luostarin kuuluisan koulun, jolla tuli olemaan tärkeä vaikutus Beda Venerabiliksen ja Pyhä Aldhelmin kaltaisiin oppineisiin.
Theodoros järjesti uudelleen Englannin kirkon, jonka useat piispanistuimet olivat yhä täyttämättä ja monet hiippakunnat liian suuria. Vuonna 672 hän kutsui koolle Englannin kirkon ensimmäisen synodin tarkoituksenaan juuria pois tietyt kelttiläiset tavat ja jakaa hiippakunnat pienempiin osiin. Jako jouduttiin kuitenkin siirtämään myöhempään ajankohtaan, mutta synodi päätti pääsiäisen päivämäärän, vakiinnutti pappien ja munkkien säännöt, kielsi piispoja puuttumasta muiden hiippakuntien asioihin sekä vahvisti kirkon opetukset avioliitosta ja avioerosta.
Näihin aikoihin Theodoroksen ja hänen nimittämänsä Yorkin piispa Wilfridin välille puhkesi kiista, ja Theodoros pani Wilfridin viralta. Wilfrid lähti Roomaan vuonna 677 tai 678 valittaakseen päätöksestä. Sillä välin Theodoros auttoi solmimaan rauhan Mercian kuninkaan Aethelredin ja Northumbrian kuninkaan Ecgfrithin välillä. Theodoroksen johtamassa Hatfieldin synodissa vuonna 679 Englannin kirkko puhdistettiin harhaoppina pidetystä monoteletismistä. Vuonna 686 Theodoros teki sovinnon Wilfridin kanssa myöntämällä erehdyksensä ja edistämällä Wilfridin maineen palauttamista.
Theodoroksen suurin saavutus oli Rooman keskusjohtoisen kirkon ihanteen sovittaminen Englannin oloihin. Theodoros loi Englantiin Canterburyn arkkipiispan johtaman keskitetyn kirkon, joka toimi tiiviissä yhteistyössä maallisten hallitsijoiden kanssa. Hänen seuraajansa noudattivat uskollisesti tätä mallia.
Vize (saari)

Vize on Venäjälle kuuluva saari Karanmerellä. Saari on asumaton ja sijaitsee Franz Joosefin maan ja Severnaja Zemljan puolivälissä.
Lähin maa-alue on yksinäinen ja asumaton Ušakovin saari noin 140 km:n päässä pohjoisessa.
Aiheesta muualla.
Tietoa saaresta.
Oculina varicosa

Oculina varicosa on kivikorallilaji, joka muodostaa riuttoja syvällä meressä. Sillä ei ole symbioottisia zooksantellileviä, jotka tuottaisivat ravintoa yhteyttämällä. Ne elävät tyypillisesti mannerlauttojen reunamilla, missä vesi kumpuaa ylöspäin.
Operaatio Worek

Worek-suunnitelma eli "operaatio Worek" (, kirjaimellisesti "operaatio Säkki") oli Puolan laivaston operaatio toisen maailmansodan alkuvaiheissa syyskuussa 1939 sen jälkeen, kun Saksa oli hyökännyt Puolaan. Operaatiossa viidestä Puolan sukellusveneestä muodostui suoja, joka esti Saksan laivastoa tulemasta Puolan rannikolle, ja ne hyökkäsivät vihollislaivoja vastaan, jotka pommittivat Puolan rannikon linnoituksia, etenkin linnoitettua Helin niemimaata.
Markku Slawyk

Markku Slawyk (s. 8. joulukuuta 1962 Saarijärvi, Suomi) on saksalainen aktiiviuransa lopettanut maahockeypelaaja, olympia-, MM- ja EM-mitalisti.
Slawyk kuului Länsi-Saksan miesten maahockeymaajoukkueeseen vuosina 1982–1987. Hän pelasi maajoukkueessa 96 ottelua, joista 12 hallissa. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 Länsi-Saksa saavutti hopeaa, vuonna 1986 MM-pronssia ja vuonna 1983 EM-pronssia.
Desmophyllum cristagalli

Desmophyllum cristagalli tai Desmophyllum dianthus on kivikorallilaji, joka elää syvällä meressä, yli 200 merin syvyydessä. Sillä ei ole symbioottisia zooksantellileviä, jotka tuottaisivat ravintoa yhteyttämällä.
Salginatobelin silta

Salginatobelin silta () on maantiesilta, joka sijaitsee Sveitsissä Graubündenin kantonissa sijaitsevassa Schiersin kunnassa. Sillan kautta kulkee Schiersistä Schudersin kylään johtava tie. Silta ylittää Salginabach-puron, joka laskee Reinin sivujokeen, Landquartjokeen, laskevaan Schraubachjokeen.
Silta on valmistunut vuonna 1930. Tyypiltään se on betonista valettu kaarisilta yli rotkon. Sillalla on pituutta 133 metriä ja leveyttä 3,5 metriä. Sillan on suunnitellut insinööri Robert Maillart. Kun siltaa rakennettiin vaikeissa olosuhteissa vuonna 1929, työmaa ei vaatinut yhtään ihmishenkeä. Betonivalu tehtiin käsityönä.
Thomas Christopher Hofland

Thomas Christopher Hofland (1777–1843) oli englantilainen taidemaalari. Hän syntyi Worksopissa vuonna 1777, ja kolme vuotta myöhemmin perhe muutti Lontooseen. Isän puuvillayritys kaatui, kun Thomas Hofland oli 19-vuotias, ja hänen piti löytää uusi ansionlähde. Niinpä hän alkoi maalata maisematauluja. Hän sai jonkin verran opetusta John Rathbonelta, mutta oli lähinnä itseoppinut, ja elätti itseään enemmän opettajana kuin taulujen myynnillä. Ranskan hyökkäyksen uhatessa Hofland liittyi Kew’n vapaaehtoisjoukkoihin ja sai samalla tilaisuuden piirtää Kew Gardensin eksoottisia kasveja. Hän toimi taideopettajana ensin Kew’ssa, ja muutti sitten opettajaksi Derbyyn vuonna 1805 ja Leedsiin 1808. Hän maalasi kopioita tunnettujen taiteilijoiden kuten Gainsboroughin teoksista ja sai näitä kaupaksi. Myös hänen omiin luonnoksiinsa perustuvista pienistä maisematauluista tuli suosittuja. 
Hofland ei päässyt koskaan Royal Academy of Artsin jäseneksi. Sen sijaan hän oli aktiivinen taideseuran Society of British Artists jäsen sen perustamisesta kuolemaansa asti ja osallistui säännöllisesti sen näyttelyihin Suffolk Streetillä. 63-vuotiaana hän pääsi vihdoin matkustamaan Italiaan ja kävi Napolissa ja Pompejissa. Firenzessä hän sairastui kuumeeseen ja palasi kotiin huonokuntoisena. Hän kuoli vatsasyöpään Leamington Spassa kaksi vuotta myöhemmin.
Hofland oli naimisissa kirjailija Barbara Hoflandin kanssa. Vaimo julkaisi lähes kaksikymmentä romaania ja kykeni elättämään niillä perheen.
Hoflandin töitä on esillä Tate Modernissa, Sheffieldin, Portlandin ja Derbyn kaupunginmuseoissa.